cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuršas
Kuršas per Pirmąjį pasaulinį karą ir po jo
Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje Rusijos valdžiai žlungant likusioje Latvijos dalyje tarp 1917 m. rugsėjo ir 1918 m. kovo baltvokiečiai ėmė kurti provincijų tarybas, kurios konkuravo su latvių siekiais kurti nepriklausomą valstybę. Pagal Brest-Litovsko taikos sutartį Rusijos bolševikų vyriausybė formaliai atsisakė Kuršo Vokietijos naudai. Baltijos Vokiečių landesratas 1918 m. kovo 18 d. paskelbė apie Kuršo ir Žiemgalos kunigaikštystės sukūrimą, kunigaikštystės karūna pasiūlyta Vokietijos imperatoriui Vilhelmui II. Tą patį mėnesį Vilhelmas II pripažino kunigaikštyste Vokietijos vasale. Ši kunigaikštystė 1918 m. rugsėjo 22 d. buvo įjungta į Jungtinę Baltijos Kunigaikštystę. 1918 m. lapkričio 18 d. Latvija paskelbė nepriklausomybę, o 1918 m. gruodžio 7 d. Vokietijos kariuomenė perdavė valdžią Latvijos Laikinajai vyriausybei, vadovaujamai Karlio Ulmanio.
Kuršas per Antrąjį pasaulinį karą ir po jo
Sovietų armija įžengė į Latviją 1940 m. birželio 17 d. pagal 1939 m. Molotovo-Ribentropo pakto susitarimą.
1940 m. rugpjūčio 5 d. Sovietų Sąjunga aneksavo visa regioną.
Prasidėjus operacijai „Barbarossa“, 1941 m. vasarą Vokietijos Vermachto armijos grupė, vadovaujama lauko maršalo Wilhelmo Ritterio von Leebo, užėmė Kuršą kartu su likusia Baltijos jūros pakrante. 1944 m. Raudonoji armija, įveikusi Leningrado apgultį, vėl užkariavo Baltijos regioną kartu su didžiąja dalimi Ukrainos ir Baltarusijos. Virš 200 000 vokiečių karių liko įstrigę vadinamojoje Kuršo kišenėje, užblokuoti Raudonosios armijos ir jos Baltijos laivyno.
Vokietijos generalinio štabo viršininkas pulkininkas Heinzas Guderianas kreipėsi į Adolfą Hitlerį su prašymu leisti evakuoti Kuršo kariuomenę per jūrą, kad būtų galima toliau ginti Vokietiją. Hitleris atsisakė ir įsakė Vermachto, Waffen-SS, Luftwaffe ir Kriegsmarine pajėgoms Kuržemėje tęsti srities gynybą. Hitleris manė, kad taip reikia, norint apsaugoti Kriegsmarine povandeninių laivų bazes palei Baltijos pakrantę. 1945 m. sausio 15 d. susikūrė armijos grupė Heeresgruppe Kurland, vadovaujama generolo pulkininko dr. Lothar Rendulic. Kuržemės armijos grupė priešinosi iki 1945 m. gegužės 8 d. Grupė kartu su paskutiniu jos vadu generolu pulkininku Carlu Hilpertu pasidavė Leningrado fronto (sustiprinto II Baltijos fronto) vadui maršalui Leonidui Govorovui. Tuo metu grupę sudarė maždaug 31 divizijos liekanos. Po 1945 m. gegužės 9 d. maždaug apie 200 000 Kuršo armijos grupės karių buvo perkelti į sovietų kalėjimo stovyklas rytuose. Didžioji jų dalis niekada negrįžo į Vokietiją (Haupt, 1997).
Po Antrojo pasaulinio karo Kurlandas liko Latvijos TSR dalimi Sovietų Sąjungoje. Kuršas nebebuvo administracinis vienetas, o Liepojos sritis, viena iš trijų Latvijos sričių, maždaug atitiko Kuršžemę.
Iširus Sovietų Sąjungai, Kuršas tapo nepriklausomos Latvijos dalimi. Nors Kurlandas šiandien nėra administracinis vienetas, Kuržemės planavimo regionas, kurio plotas 13 596 kvadratiniai kilometrai (5249 m²), o 2008 m. gyveno 301 621 gyventojų, apima didžiąją dalį tradicinio regiono. Kuržemės likusi dalis priskirta Rygos ir Žiemgalos (Zemgale) regionams.
Kiprijonas Povilas Bžostovskis
Kiprijonas Paulius Bžostovskis (, 1612 m. spalio 12 d. Mikailiškės, Gardino apskr. – 1688 m. Varšuva, palaidotas Vilniuje, Šv. Jonų bažnyčioje) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės, politinis veikėjas, diplomatas.
Biografija
Kilęs iš Mažosios Lenkijos bajorų, XVII a. pirmoje pusėje atsikėlusių į Lietuvą. Mokėsi Vilniaus universitete.
Šeima
thumb|Bžostovskių rūmai, kur 1667 metais gyveno Kiprijonas Povilas Bžostovskis Vedė Barborą-Rachil Duniną-Rajecką. Santuokoje gimė vaikai:
Valstybės tarnyba
1663–1667 m. dalyvavo Abiejų Tautų Respublikos delegacijoje, kuri parengė ir 1667 m. pasirašė Andrusovo paliaubų sutartį. 1667 m. Abiejų Tautų Respublikos seime apie tai darė pranešimą. 1673 m. išrinktas Iždo tribunolo ir Karo tarybos nariu. 1679 m. ir 1683 m. Abiejų Tautų Respublikos seimas jį paskyrė pasiuntiniu ir komisijos nariu derėtis su Rusija ir 1686 m. Amžinajai taikai sudaryti. Vilniaus universitetui padovanojo 5000 auksinų.
Nilo krokodilas
Nilo krokodilas (Crocodylus niloticus) – roplys, priklausantis tikriesiems krokodilams (Crocodylidae), didžiausias ir pavojingiausias Afrikos krokodilas. Paplitęs visame žemyne, išskyrus šiaurinę jo dalį ir Sacharos dykumą. Mėgsta upių ir ežerų pakrantes. Ilgis nuo galvos iki uodegos galo – iki 6 m. Gali sverti iki 750 kg. Gyvena pavieniui arba tokio paties dydžio krokodilų grupėmis, nes didesni krokodilai užmuša mažesnius.
Medžioklė ir mityba
Medžioklės taktika – auką pulti iš pasalų. Medžiodamas krokodilas plūduriuoja seklumoje ir laukia atsigerti ateinančių gyvūnų. Jo galva yra tokios sandaros, kuri leidžia akis, ausis ir šnerves iškišti į paviršių, o likęs kūnas nugrimzta. Kartais krokodilas praryja vieną kitą akmenį, kūno masei padidinti. Aukai pakankami priartėjus, šis žaibiškai ją puola ir stipriai laikydamas nasruose, bando nusitempti į vandenį ir paskandinti.
Dantys visiškai nepritaikyti kąsti ir kramtyti, todėl iš pradžių krokodilas paslepia grobį ir palieka irti. Visada suėda visą gyvūną, nepalieka jokių atliekų. Jo skrandis prisitaikęs skaidyti net sunkiai virškinamas gyvūnų dalis.
Jakovas Ginzburgas
Jakovas Ginzburgas (1900 m. rugsėjo 10 d. Žemutinis Naugardas – 1963 m. gruodžio 20 d. Vilnius) – Lietuvos pianistas, pedagogas.
Biografija
Brolis Grigorijus Ginzburgas. Baigęs Maskvos konservatorijos A. Goldenveizerio klasę ir aspirantūrą 1930–1945 m. joje dėstė. Nuo 1945 m. gyveno Vilniuje. 1945–1949 m. Vilniaus konservatorijos dėstytojas, 1946–1949 m. Specialiojo fortepijono katedros vedėjas, Teorijos ir kompozicijos fakulteto dekanas, nuo 1949 m. – Lietuvos konservatorijos dėstytojas. Nuo 1946 m. profesorius.
Kūryba
Koncertavo kaip solistas ir su broliu Grigorijumi. Repertuarą sudarė kūriniai, kuriuose parašė Liudvigas van Bethovenas, Johanas Bramsas, Frederikas Šopenas, Edvardas Grygas, Ferencas Listas, Sergejus Rachmaninovas ir kt. Pirmasis skambino kai kuriuos Čiurlionio preliudus, redagavo lietuvių kompozitorių (Vytautas Barkauskas, Vitolis Baumilas, Algimantas Bražinskas, Jurgis Gaižauskas, Leonas Povilaitis) kūrinius fortepijonui. 1947 m. su S. Vainiūnu pirmą kartą atliko jo rapsodiją dviem fortepijonams ir orkestrui.
Rygos katedra
thumb|Rygos katedra thumb|Vidinis kiemelis thumb|Katedros varpai Rygos katedra (latv. Rīgas Doms) – Rygos liuteronų katedra, didžiausia viduramžių bažnyčia Baltijos šalyse.
Istorija
Rygos katedros kertinį akmenį šventinėje ceremonijoje vyskupas Albertas padėjo 1211 m. liepos 25 d. Pirmąjį katedros statybos periodą apibūdina romanų stiliaus formos. Meno istorikai mano, kad iš pradžių Rygos katedra buvo suplanuota kaip bazilikos tipo bažnyčia, tačiau vėliau ji pastatyta kaip halės tipo bažnyčia.
1547 m. prieš Sekmines Rygoje kilo gaisras, per kurį sudegė katedros bokšto smailė. Naujas bokštas pastatytas 1595 m. su piramidine smaile.
1710 m. Rygos apsiausties metu stipriai nukentėjo bažnyčios stogas. Atnaujinant sugadintą, buvo perstatyti ir bažnyčios šoninių navų stogai, pakeičiant jų nuolydžius.
1772 m. Rusijos carienei Jekaterinai II uždraudus kapavietes bažnyčiose, iš katedros buvo pervežti palaikai, paaukštintas bažnyčios grindų lygis.
Nuo 1881 m. iki 1914 m. vyko Istorijos ir senovės tyrinėtojų bendrijos atlikti Rygos katedros remonto ir restauracijos darbai. Dabartiniai katedros vargonai pagaminti 1882–1883 m.
Sovietų okupacijos metais nuo 1959 m. iki 1962 m. katedra buvo pritaikyta koncertų salės reikmėms, demontuotas altorius.
Bazofilas
thumb|200px|right|Bazofilas Bazofilai, arba bazofiliniai granuliocitai – tai grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo šarminiais dažais. Skersmuo apie 8-10 mikrometrai, branduolį sudaro 2 segmentai, dažnai jo forma yra netaisyklinga. Bazofilai sudaro apie 0,3-1 proc. visų leukocitų (1 mikrolitro kraujo yra 25-55 ląstelės), naujagimių kraujyje jų yra šiek tiek daugiau. Jų kiekis svyruoja ir per parą – iš ryto jų būna mažiau, naktį – daugiau; tai susiję su antinksčių hormonų kiekiu kraujyje. Nėra tokie judrūs ir rajūs.
Bazofilai yra svarbūs alerginėms rekacijoms. Suėję į kontaktą su specifiniu alergenu, bazofilai degranuliuoja. Be to, jie turi ypač didelės reikšmės kraujo klampumui (gamina hepariną, kuris neleidžia kraujui krešėti kraujagyslėse bei kamščiams – trombams susidaryti).
Irena Mačerinskienė
Irena Mačerinskienė (g. 1949 m. liepos 21 d. Rokiškis) – Lietuvos inžinierė ekonomistė, socialinių mokslų daktarė.
Biografija
1972 m. baigė Kauno politechnikos instituto Inžinerinės ekonomikos fakultetą, 1988 m. – Maskvos universiteto aspirantūrą. 1988 m. ekonomikos mokslų kandidatė.
1972–1974 m. Specialiojo konstravimo technologinio biuro inžinierė–ekonomistė. 1974–1975 m. Kauno 24–osios vidurinės mokyklos mokytoja. 1975–1987 m. dirbo Kauno politechnikos instituto Sociologinių tyrimų laboratorijoje. 1987–2007 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas), 2004–2006 m. – Vilniaus universiteto, nuo 2006 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytoja, nuo 2006 m. profesorė.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės kryptys: finansai, švietimo ekonomika, socialinis kapitalas, smulkusis ir vidutinis verslas.
Pavariškis
Pavariškis – viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 14 km į pietryčius nuo Biržų, į pietus nuo kelio.
Istorija
Pavariškis Papilio dvaro inventoriaus suvestinės dokumentuose minimas 1802 m.
Bogdo Ula
Bogdo Ula  – kalnas Rytų Turkestane (Kinija, Sindziangas), rytiniame Tianšanyje, Bogdo Ulos masyve. Aukštis – 5445 m. Šlaitai statūs, iki 70–80° statumo.
Bogdo Ula stūkso netoli Urumčio. Šiaurės vakaruose telkšo Tianči ežeras.
Mandala
Mandala ( 'ratas, žiedas') Indijos religijose – apskritimo arba kvadrato formos geometrinė kompozicija, simboliškai vaizduojanti tam tikrą dvasinę, kosminę arba psichologinę tvarką. Ją sudaro kvadratai, koncentriniai ratai, susijungę trikampiai, besitelkiantys apie centrinį tašką. Mandala gali būti tiek abstrakti, tiek vaizduojanti dievybes. Ji gali būti piešta ant medžiagos ar supilta iš spalvoto smėlio, smulkinto marmuro, maltų ryžių, brangakmenių. Smėlio mandala sunaikinama iš sykio norint pabrėžti materialaus pasaulio laikinumą.
Plačiausiai naudojama hinduistinėje ir budistinėje tantroje kaip pagalbinė priemonė medituojant, sutelkiant sąmonę. Medituojant mandala gali būti vizualizuojama ir be išorinio pavaizdavimo. Mandaloje simboliškai atsispindi visos visatos arba atskirų jos dalių pilnatvė. Mandaloms artimos jantros, naudojamos kaip dievybių atspindžiai hinduistiniame tantrizme. Mandalų kūrimo praktika susiklostė hinduizme (mandalos aprašytos agamose – tradicinių doktrinų traktatuose), įsitvirtino ir labiausiai paplito Tibeto budizme.
Pagrindinės geometrinės sudedamosios mandalos arba jantros dalys yra: taškas (bindus) centre, apskritimas, kvadratas, simbolinis lotoso lapelių vainikas, trikampis.
Mandalai artimų struktūrų aptinkama ir kitų tradicijų mene.
Mandala ir psichoanalizė
Psichoanalitikas Karlas Gustavas Jungas laikė mandalą „pasąmoninio „aš“ atspindžiu“ ir manė, kad mandalų piešimas jam leidžia išsiaiškinti emocines problemas bei siekti asmenybės pilnatvės. Jis kasdien savo bloknote nupiešdavo po mandalą, nes pamatė, kad kiekvienas piešinys atspindi jo vidinį gyvenimą tuo momentu. Jis pradėjo mandalą naudoti kaip priemonę fiksuoti savo „psichinę transformaciją“. K. Jungas mandalą vertino kaip archetipinį modelį, kurio pagalba žmogus gali saugiai pažvelgti į savo pasąmonę, siekdamas rasti kelią į vidinės visatos centrą. Mandala padeda žmogui peržiūrėti, iš naujo pergrupuoti ir susidėlioti tai, kas chaotiškai ir neharmoningai yra išbarstyta aplink šį jo vidinį centrą. K. Jungas priėjo prie išvados, kad mandala gali padėti susisiekti su asmenybės centru siekiant pažinti kiekvieno asmens unikalų individualumą, ir šią idėją panaudojo savo gydymo praktikoje.
Aaron Swartz
Aaron H. Swartz (1986 m. lapkričio 8 d. – 2013 m. sausio 11 d.) – amerikiečių programuotojas, rašytojas, politinis aktyvistas. Jis prisidėjo prie RSS kūrimo, bendruomeninio naujienų portalo Reddit sukūrimo, įkūrė interneto aktyvistų grupę Demand Progress kovai prieš SOPA (Stop Online Piracy Act). Taip pat bendradarbiavo su visuomenine organizacija Avaaz, buvo vienas žurnalo „The Baffler“ redaktorių, redagavo Vikipediją.
2011 m. sausio 6 d. Aaron Swartz buvo areštuotas už masinį mokslinių žurnalų straipsnių siuntimąsi iš skaitmeninės JSTOR bibliotekos. Jis prieštaravo bibliotekos nuostatoms už straipsnių skaitymą gautais pinigais atsiskaityti su straipsnių publikuotojais, o ne autoriais. Taip pat pasisakė prieš pinigų už straipsnių skaitymą ėmimą apskritai, motyvuodamas, kad straipsniuose aprašyti tyrimai buvo finansuojami iš biudžeto, o ne privačių įmonių, todėl turi priklausyti visiems. JSTOR atsisakė kelti Aaronui ieškinį, taip pat paskelbė, kad virš 4,5 mln. straipsnių leis siųstis nemokamai. Tačiau valstybiniai kaltintojai reikalavo jam nuo 35 iki 50 metų laisvės atėmimo bausmės ir iki 1 mln. JAV dolerių baudos. 2013 m. sausio 11 d. ryte Aaron Swartz buvo rastas savo bute Brukline pasikoręs.
Gyvenimas ir užsiėmimai
Aaron Swartz gimė Čikagoje, Ilinojaus valstijoje. Jo tėvas Robert Swartz buvo programinės įrangos įmonės įkūrėjas, ir Aaron nuo vaikystės domėjosi kompiuteriais, programavimu, internetu ir jo kultūra. 13 metų laimėjo ArsDigita prizą, skiriamą už geriausią „naudingą, nekomercinį, šviečiamąjį interneto puslapį“ ir kartu kelionę į Masačusetso technologijos institutą (MIT). Keturiolikos metų jau dalyvavo vienos iš RSS versijų kūrimo grupėje. Mokėsi „North Shore Country Day School“, nedidelėje privačioje mokykloje.
Vėliau Aaron Swartz dirbo su World Wide Web Consortium (W3C), sukūrė RFC 3870 - RDF/XML duomenų tipą (content-type). Taip pat kartu su John Gruber sukūrė „Markdown“, interneto puslapių turinio valdymo sistemose naudojamą formatavimo standartą.
Aaron Swartz metus mokėsi Stanfordo universitete, tačiau vėliau jį paliko ir įkūrė programinės įrangos įmonę „Infogami“. 2005 m. lapkritį „Infogami“ susijungė su „Reddit“. 2006 m. pabaigoje Reddit buvo nupirktas „Wired“ žurnalo savininkų, „Condé Nast Publications“, ir Aaron persikėlė į San Fransiską dirbti „Wired“.
2010–2011 m. Aaron Swartz buvo mokslinis darbuotojas Etikos centre Harvardo universitete.
Paprastoji luma
Paprastoji luma (Luma apiculata, ) – mirtinių (Myrtaceae) šeimos medžių rūšis. Paplitusi Patagonijos Anduose, tarp 33 ir 45º p. pl.
Aukštis 10-15 m, retais atvejais pasiekia 20 m. Auga lėtai. Kamienas kreivas, su atsilupančia oranžinės spalvos žieve. Medis visažalis, lapai ovalūs 2-2,5 cm ilgio. Žiedai balti, žydi vasaros pirmoje pusėje. Rudenį suformuoja juodą uogą.
Paprastoji luma naudojama mapučių liaudies medicinoje.
thumb|left|170px|Jaunas paprastosios lumos medelis thumb|left|200px|Žydinti paprastoji luma
Oleksandras Birulia
Oleksandras Birulia (1882 m. birželio 27 d. Zarasuose, Rusijos imperija – 1967 m. rugpjūčio 4 d. Charkove, Ukrainos TSR) – architektas, inžinierius, profesorius, kraštotyrininkas.
Biografija
Gimė 1882 m. birželio 27 d. Zarasuose, Rusijos imperijoje. 1910 m. baigė Panevėžio realinę mokyklą. 1916 m. baigė Sankt Peterburgo geležinkelių inžinerijos institutą. 1925–1931 m. vadovavo kelių tiesimui Podolės krašte. Tuo pačiu metu dėstė Vinycios pedagogikos institute. Aktyviai dalyvavo šio miesto istorijos tyrimuose, buvo atsakingas už Vinycios priemiesčio Sabaros planavimą. 1931–1934 m. Charkovo kelių instituto direktorius. 1935 m. tapo profesoriumi, 1939 m. paskirtas Charkovo automobilių ir geležinkelių mokslinių tyrimų instituto pavaduotoju. 1940 m. tapo technikos mokslų daktaru. 1941 m. įstojo į raudonąją armiją, kur karo metu buvo atsakingas už karinių kelių transporto vienetų planavimą. 1945 m. paskirtas Charkovo automobilių ir geležinkelių mokslinių tyrimų instituto direktoriumi, kuriuo išbuvo iki 1959 metų. 1953 m. apdovanotas Ukrainos TSR nusipelnusio mokslininko apdovanojimu. Taip pat apdovanotas Darbo raudonosios vėliavos, Raudonosios Žvaigždės ir Lenino ordinais. Mirė 1967 m. rugpjūčio 4 d. Charkove.
All That You Can't Leave Behind
All That You Can't Leave Behind – dešimtasis studijinis airių roko grupės U2 albumas, išleistas 2000 m. spalio 30 d.. Jungtinėje Karalystėje jį išleido Island Records, o JAV - Interscope Records. Albumą sudaro 11 dainų, keturios iš jų išleistos kaip singlai.
Apie albumą
Prodiusuoti All That You Can't Leave Behind ėmėsi Daniel Lanois ir Brian Eno, prodiusavę ankstesnius U2 albumus The Unforgettable Fire, The Joshua Tree ir Achtung Baby. Po eksperimentinių, alternatyvaus roko ir šokių muzikos paveiktų, praėjusio amžiaus 9 - ajame dešimtmetyje išleistu darbų, U2 sugrįžo prie tradicinio roko. O toks sugrįžimas buvo itin sėkmingas - pasaulyje parduota daugiau kaip 12 mln. šio albumo kopijų, jis puikiai įvertintas kritikų bei susišlavė net 7 Grammy apdovanojimus. 28 pasaulio šalyse pasiekė topo viršūnę, beje, pagal pardavimų skaičių - tai ketvirtasis studijinis U2 albumas. Taip pat labai sėkmingi singlai „Beautiful Day“, „Stuck in a Moment You Can't Get Out Of“, „Elevation“, „Walk On“.
2003 m. All That You Can't Leave Behind užėmė 139 - ąją vietą žurnalo „Rolling Stone“ sudarytame 500 geriausių visų laikų albumų sąraše. Taip pat šis žurnalas jį pavadino trečiuoju U2 šedevru, po itin gerai įvertintų albumų The Joshua Tree ir Achtung Baby.
Viršelis
Ant viršelio esanti grupės nuotrauka padaryta fotografo Anton Corbijn viename Paryžiaus oro uostų. Taip pat čia buvo nufilmuota dalis muzikinio vaizdo klipo „Beautiful Day“.
Albumo dainos
Visoms albumo dainoms žodžius parašė Bono ir The Edge, muziką sukūrė U2.
Singlai
Pagrindinis ir pirmasis albumo singlas - „Beautiful Day“, pasirodęs 2000 m. spalio 9 d. Iš viso tai ketvirtasis U2 singlas, Jungtinėje Karalystėje pasiekęs topo viršūnę. Ją pasiekė ir Olandijoje bei Australijoje, o JAV liko 21 - ojoje vietoje. Be to, Beautiful Day pelnė net 3 Grammy apdovanojimus.
Antrasis - „Stuck in a Moment You Can't Get Out Of“ išleistas 2001 m. sausio 29 d. Tai taip pat sėkmingas singlas, kuris Jungtinės Karalystės singlų tope pasiekė 2 - ąją vietą. Bono jį skyrė 1997 m. nusižudžiusiam draugui, nusižudžiusiam grupės INXS vokalistui Michael Hutchence atminti.
Centrinės Amerikos valstybių organizacija
Centrinės Amerikos valstybių organizacija (, OCAS; isp. Organización de los Estados Centroamericanos, ODECA) – karinė, politinė, ekonominė ir kultūrinė Centrinės Amerikos valstybių sąjunga, įkurta 1951 metais. Organizacija turi Valstybių vadovų tarybą, Užsienio reikalų ministrų tarybą, San Salvadore įsikūrusį konsultacinių institucijų veiklą koordinuojantį biurą.
All That You Can't Leave Behind
Singlai
2001 m. birželio 12 d. pasirodė trečiasis singlas - „Elevation“. Jis panaudotas filmo Kapų plėšikė Lara Kroft garso takeliui.
Ayr FC
Ero „Ayr FC“ – Škotijos futbolo klubas iš Ero.
Istorija
Klubas įkurtas 1879 m., kai susijungė du klubai – Ayr Thistle ir Ayr Academicals.
Klubas išformuotas 1910 m.
2014 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa – H grupė
'''2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos''' Europos zonos, H grupės rezultatai.
All That You Can't Leave Behind
Singlai
Paskutinis ketvirtasis albumo singlas „Walk On“ išleistas 2001 m. lapkričio 19 d.
Juan Silveira dos Santos
Juan Silveira dos Santos (g. 1979 m. vasario 1 d.) – brazilų futbolininkas, Brazilijos rinktinės ir A.S. Roma gynėjas.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2001 m. liepos 15 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per penkerias rungtynes atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
Centrinės Amerikos valstybių organizacija
Organizacijos narės:
1960 m. organizacijos narės pasirašė sutartį, pagal kurią įkurta Centrinės Amerikos bendroji rinka. 1963 m. įkurta Gynybos taryba, iš kurios vėliau pasitraukė Kosta Rika (1967) ir Hondūras (1971).
Monsonas
Monsonas – miestas Ispanijos šiaurės rytuose, Aragono regione, Hueskos provincijoje. Yra pilis, katedra, didieji rūmai.
Istorija
Miestas žinomas nuo Viduramžių.
Belizas (miestas)
Belizas – miestas Belizo rytuose, didžiausias šalies miestas. Miestas įsikūręs Belizo upės žiotyse, prie Karibų jūros. 2009 metais mieste gyveno apie 79600 gyventojų. Pagrindinis Belizo uostas. Mieste yra du oro uostai – tarptautinis ir savivaldybės, universitetinis koledžas, katedra (1812 m.).
Gyvenvietę (Belize Town) 1638 m. įkūrė britų medkirčiai. 1862–1970 m. buvo administracinis Britų Hondūro centras. Iki 1970 m. buvo Britų Hondūro ir Belizo sostinė, vėliau, dėl per didelio potvynių Belize pavojaus, ji perkelta į Belmopaną.
Stichinės nelaimės
Miestas dažnai kenčia nuo įvairių gamtinių stichinių nelaimių. Nuo 1900 m. Belizas buvo beveik sugriautas dviejų didelių uraganų – 1931 m. ir 1961 m. Paskutinį kartą uraganas mieste siautėjo 2010 m. Neretai mieste kyla ir gaisrai, didžiausi jų įvyko 1999 ir 2004 m. Lietingu sezonu Belizas kenčia ir nuo potvynių.
Savivaldybė
Miestą valdo vyriausybės paskirta taryba, kuriai vadovauja meras. Rinkimai vyksta kas trejus metus, o nuo 2009 m. miestui vadovauja pirmoji Belizo moteris merė – Zenaida Moya.
Arnas (vardas)
Árnas – vardas kildinamas iš šiaurės šalių, germanų ir skandinavų vardų. Viena iš galimų reikšmių – „erelis“. Kartu šis vardas gali būti vardo Árnoldas trumpinys.
Variantai
Árnas, Arnoldas, Árni, Árne.
Prienų arena
Prienų sporto ir pramogų arena – universalus sporto, kultūros ir kitų masinių renginių kompleksas Prienuose, Pramonės gatvėje. Šalia – Prienų futbolo stadionas. Arena yra namų aikštė Prienų „Labas GAS“ krepšinio klubui, rungtyniaujančiam Lietuvos krepšinio lygoje.
Pirmosios oficialios krepšinio rungtynės naujoje arenoje įvyko 2011 m. lapkričio 4 d., tai buvo LKL čempionato dvikova. Joje prieniškiai 81:56 įveikė Panevėžio „Lietkabelio" krepšininkus.
Domas Cesevičius
Biografija
1924–1927 m. studijavo Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete, 1928–1932 m. – Kelno universitete ekonominius ir socialinius mokslus. 1933 m. ekonomikos mokslų daktaras.
Nuo 1933 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1933–1934 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ ekonomikos skyriaus redaktorius, nuo 1939 m. lapkričio – vyriausias redaktorius. Bendradarbiavo leidiniuose „Vairas“, „Ekonomika“, „Lietuvis“. 1939 m. žurnalo „Vairas“ redakcinės kolegijos pirmininkas. 1939 m. gruodžio 2 d. – 1940 m. birželio 19 d. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos pirmininkas. Po karo dėstė Vilniaus universitete, 1950 m. suimtas ir ištremtas į Sibirą. 1954 m. sugrįžęs dirbo ekonomistu.
Alė Rūta
Alė Rūta (tikr. Elena Viktorija Nakaitė-Arbačiauskienė-Arbienė, 1915 m. lapkričio 16 d. (senuoju stiliumi – 3 d.) Petrograde, Rusija – 2011 m. gruodžio 31 d. Santa Monikoje, Kalifornija, JAV) – Lietuvos rašytoja, poetė, prozininkė, JAV lietuvių visuomenės veikėja.
Biografija
Gimė Petrograde, kur Pirmojo pasaulinio karo metu buvo pasitraukę jos tėvai. 1918 m. šeima grįžo į Lietuvą ir visą laiką gyveno Rudžių kaime (Kamajų valsčius).
1922–1926 m. lankė Kamajų pradžios mokyklą, vieną žiemą 1923–1924 m. lankė Kunigiškių pradžios mokyklą, 1934 m. baigė Rokiškio gimnaziją. 1934 m. tėvo valia įstojo į Dotnuvos žemės ūkio akademiją studijuoti agronomijos. Netrukus metė mokslą ir tais pačiais metais pradėjo lituanistikos studijas Kauno Vytauto Didžiojo universitete. Studijų metais dalyvavo ateitininkų korporacijos „Birutė“ veikloje. 1935–1937 m. studijavo Klaipėdos pedagoginiame institute, įgijo lietuvių kalbos mokytojos specialybę.
1936 m. įstojo į Lietuvos šaulių sąjungą, ėjo meno ir sporto vadovės bei kuopos valdybos narės pareigas. 1937 m. trumpai dirbo Degimų pradžios mokykloje mokytoja, 1938–1939 m. Juodonių pradžios mokyklos mokytoja. 1939 m. persikėlė į Vilnių, dirbo Vilniaus pedagoginio instituto Pavyzdinės mokyklos lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja. 1943 m. Vilniaus universitete baigė lituanistikos studijas. Iki 1944 m. dirbo Aukštesniojoje technikos mokykloje lituanistikos lektore.
1944 m. pasitraukė į Vakarus, trumpai studijavo Vienos universitete, dirbo vaikų darželyje. Vokietijoje pasirinko slapyvardį Alė Rūta, savo rankraščius rašė žalia spalva. 1948 m. persikėlė į JAV – Detroitą, apie 1952 m. į Kaliforniją – Santa Moniką, kur liko iki gyvenimo pabaigos. Išeivijoje aktyviai dirbo lietuvių bendruomenėje, kaip darbšti apžvalgininkė ir organizatorė talkino daugeliui išeivijos spaudos leidinių bei kultūrinių sambūrių. Nuo 1946 m. priklausė Lietuvių rašytojų draugijai, ilgą laiką dirbo jos valdybos sekretore. 1948–1949 m. Detroito Lietuvių moterų meno bei kultūros draugijos pirmininkė. 1950–1952 m. Detroito lietuvių ateitininkų organizuotos mokyklos vedėja. Dirbo Los Andželo Lietuvių bendruomenėje.
Nuo 1992 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė. Surinko knygų kolekciją ir padovanojo ją Rokiškio bibliotekai bei Maironio lietuvių literatūros muziejui Kaune. Šis muziejus taip pat saugo Alės Rūtos archyvą: dokumentus, fotonuotraukas, rankraščius, laiškus. Palaidota šalia savo vyro Los Andželo Šv. Kryžiaus kapinėse, o dalis jos pelenų – Antakalnio kapinėse Vilniuje.
Kūryba
Pirmuosius kūrinėlius paskelbė dar mokydamasi gimnazijoje, vėliau bendradarbiavo žurnaluose „Naujoji vaidilutė“, „Ateities spinduliai“, „Studentų dienos“, „Naujoji Romuva“ ir kt. Rašė literatūros, kultūros klausimais, spausdino prozos vaizdelius, poeziją. 1942 m. už eiliuotą vaidinimą „Žiogas ir skruzdės“ jai paskirta žurnalo „Žiburėlis“ premija.
Sukūrė per 30 kūrinių: apysakų, novelių, poezijos rinkinių, kelionių įspūdžių, tačiau reikšmingiausia jos kūrybos dalimi laikomi romanai. Jos kūriniai buvo spausdinami Vokietijoje, Kanadoje, Didžiojoje Britanijoje, JAV ir Lietuvoje. Už romaną „Trumpa diena“ gavo dienraščio „Draugas“ literatūrinę premiją.
Romane „Trumpa diena“ (1955 m.) vaizduojamas Rytų Aukštaitijos kaimas paskutiniaisiais nepriklausomybės ir pirmaisiais sovietinės okupacijos metais, pasakojama jaunos mergaitės gyvenimo istorija, poetizuojama pirmoji meilė. Veikėjų dialogai tarmiški, gausu spalvingų gamtos ir kaimo buities vaizdų. Romanų cikle „Didžioji meilė“ pateikiama plati Lietuvos istorijos panorama: valstybės susidarymas („Žvaigždė viršum girios“, „Priesaika“), nepriklausomybės laikotarpio gyvenimas („Motinos rankos“), sovietinės okupacijos pradžia („Broliai“). Romanuose „Kelias į laisvę“, „Vieniši pasauliai“, „Pirmieji svetur“, „Daigynas“, „Skamba tolumoj“ parodyta lietuvių išeivių kasdienybė, tėvų ir vaikų psichologiniai konfliktai.
Panasonic
miniatiūra|300px|„Panasonic“ logotipas
Panasonic – tarptautinis Japonijos elektros prietaisų gamintojos „Matsushita Electric Industrial Co.“ pavadinimas. Šiuo pavadinimu Matsushita parduoda plazminius televizorius, DVD leistuvus, telefonus, projektorius, skaitmenines kameras, nešiojamus kompiuterius (pavadinimu Toughbook), nešiojamus CD leistuvus ir namų stereo įrangą. Visa produkcija siūloma reklaminiu šūkiu „Ideas for Life“. „Panasonic“ įkūrė Konosuke Matsushita.
Neveronių seniūnija
Neveronių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Kauno centro, už Palemono.
Istorija
Seniūnija įkurta 1996 m.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 9 seniūnaitijos:
Alternatyvusis metalas
Alternatyvusis metalas (angl. Alternative metal, alt-metal) – roko muzikos eklektinė forma, kuri išpopuliarėjo ankstyvajame 10-jame XX a. dešimtmetyje kartu su grandžo muzika. Daugeliu atveju šis žanras gali būti tiksliai apibrėžtas, kaip sunkiojo metalo ir alternatyviojo roko (ypač 9-to dešimtmečio indie roko) sintezė. Šį stilių galima atpažinti pagal sunkiajam metalui būdingais muzikiniais atributais (ypač galima pabrėžti „sunkius“ rifus), bet paprastai su ypatingai juntamu eksperimentinės muzikos pojučiu, įskaitant neįprastus dainų tekstus, nestandartinius muzikinius ritmo metrus, neprarastą grojimo techniką, pasipriešinimas tradiciniam sunkios muzikos traktavimui bei daug įtakos iš metalui visai negiminingų stilių.
Apžvalga
Terminas „Alternatyvusis metalas“ – labai plati sąvoka, dažniausiai naudojama aprašyti muzikantus, grojančius stiliumi, kuris turi unikalią ir tik jam būdingą sąsają su metalo muzika ir kurį sunku priskirti tipiniam metalui ar alternatyviajai muzikai (dėl šios sąvokos platumo). Faith No More ar Tool geras grupės, kuri sąvo muzikoje įdiegusi abu šiuos kriterijus, pavyzdys.
Sunkusis metalas – neatskiriamas komponentas, bet ji labai skiriasi nuo 9-to dešimtmečio thrash metalo (treš metalo) pogrindinės muzikos. Pradžioje altenatyvusis metalas buvo nukreiptas patraukti alternatyviojo roko gerbėjus, kadangi faktiškai visos 9-to dešimtmečio alternatyvaus metalo grupių šaknys siekia Amerikos indie muzikos pogrindinę sceną. Alt-metalo grupės dažniausiai kilusios iš hardcore punk (tipinė grupė: Corrosion of Conformity), post-punk/gotinio roko (tip. grupė.: Jane’s Addiction), noizinio roko Big Black ir Sonic Youth „pigfuck“ (kiaulių kergimosi) garsas (tip. grupės.: Helmet, White Zombie), grandžo muzikos (tip. grupės.: The Melvins, Soundgarden), industrinės muzikos (tip. grupės.: Ministry, Nine Inch Nails), ir kiti indie muzikos judėjimai pogrindinėje scenoje, nors ir nebuvo taip jau neįprasta grupėms sujungti plataus spektro žanrus į vieną visumą (tokios grupės kaip Soundgarden, kuri nurodo Bad Brains, Bauhaus, ir Butthole Surfers kaip pagrindinius šią grupę įtakojusius ansamblius). Šios grupės niekada nesuformavo atskiro individualaus muzikinio judėjimo, jos buvo apribotos tradicinio metalo skambesio jungimu su atviresniu eksperimentavimu su panašiomis šio stiliaus formomis. Pavyzdžiui, Jane's Addiction panaudojo performansą ir bohemišką estetiką. Kitos grupės, kaip Corrosion of Conformity, The Melvins ir dabar iširusi grandžo grupė Soundgarden, mėgo įvairiai savo muzikoje traktuoti 8-to dešimtmečio metalą, o Faith No More įdiegė funky ir repo elementų, tuo tarpu Primus apjungia funką, progresyvųjį roką, thrash metalo ir pankroko stilistiką.
Carlos Roa
Karjerą padėjo 1988 m. Argentinos klube „Racing Club de Avellaneda“, tapo jo pagrindiniu vartininku. 1994 m. perėjo į „Club Atlético Lanús“, su juo 1996 m. laimėjo CONMEBOL taurę. Nuo 1997 m. pradėjo rungtyniauti Ispanijos klube „RCD Mallorca“, ir nors šis iškrito iš La Ligos, bet su juo žaidė Copa del Rey finale bei laimėjo Ispanijos supertaurę. Po 1999 m. sezono Roa dėl religinių priežasčių (buvo aktyvus Septintosios dienos adventistų bažnyčios narys) paskelbė apie karjeros pabaigą. Beveik po metų jis visgi grįžo į „RCD Mallorca“, bet jau buvo atsarginiu vartininku, užleisdamas poziciją tautiečiui Leo Frankui. 2002 m. Roa perėjo į „Albacete Balompié“ ir padėjo šiam klubui po ilgos pertraukos patekti į La Ligą. Tačiau kitą sezoną Roa buvo diagnozuotas vėžys, jis buvo operuojamas, jam taikyta chemoterapija, todėl žaisti nebegalėjo. Vėliau žaidėjas dar žaidė mėgėjiškuose Balearų klubuose, o 2006 m. baigė karjerą Argentinos klube „Olimpo de Bahía Blanca“.
Karlosas Roa už Argentinos nacionalinę rinktinę žaidė vos dvejus metus, tačiau buvo pagrindiniu komandos vartininku 1998 m. pasaulio čempionate. Jame Roa ypač pasižymėjo sėkmingu žaidimu 11 m baudinių serijoje prieš Angliją, o grupės etape nepraleido nei vieno įvarčio.
Baigęs futbolininko karjerą, Roa dirbo „Club Atlético Brown“ vartininkų treneriu, vėliau „Club Sportivo Ben Hur“ trenerio asistentu.
Karlosas Roa turėjo pravardę Lechuga („salota“), todėl, kad griežtai laikėsi vegetariškos dietos.
Medienvabaliai
Medienvabaliai (Eucnemidae) – vabalų (Coleoptera) šeima, kuriai priklauso smulkūs ir vidutinio dydžio vabalai. Antenos 11-narės, pjūkliškos ar šukiškos. Pilvelio sternitai lankstūs.
Vabalai aptinkami medienoje ar ant žiedų. Lervos vystosi trūnijančioje medienoje.
Pasaulyje yra apie 1600 rūšių. Lietuvoje – apie 8 rūšys.
Liepkalnis (Akmenė)
Liepkalnis – kaimas rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kruopių.
Marija Aleškevičiūtė
Marija Aleškevičiūtė (1925 m. spalio 3 d. Krekštėnai, Krokialaukio valsčius – 1979 m. rugsėjo 30 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkė (mecosopranas).
Šaolino kovos menas
Šaolino kovos menas  – tradicinė kultūrinė sistema susiformavusi Songšano kalnų budistinėje kultūrinėje terpėje, Šaolino vienuolyne, Henano provincijoje. Šis mokymas paremtas budistiniais tikėjimais ir yra Čan (, jap. Zen) budistų mokyklos išminties atspindys. Todėl, skirtingai nei kituose kinų kovos menuose, Šaolino kovos menų tradicijoje siekiama, kad „kovos meno praktikos tikslu tapu Čan suvokimas“.
Marija Aleškevičiūtė
Biografija
1951 m. baigė Lietuvos konservatoriją, mokytoja Aleksandra Staškevičiūtė. Nuo 1950 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė.
Šaolino kovos menas
Šaolino kovos menas susideda iš daugiau nei trijų šimtų Ušu stilių, įvairių ginklų valdymo būdų, kūno tobulinimo, meditacijos bei gyvybinės energijos Či  mobilizavimo būdų. Praktikuojantieji Šaolino kovos meną tradiciškai turi peržengti tris stadijas. Pradžioje adeptas praktikuoja išorinę formą. Tarpinėje stadijoje jis patiria „sąmonės ir kumščio integraciją”, keisdamas tai, kas apčiuopiama, į tai kas, neapčiuopiama, taisykles paversdamas taisyklių nebuvimu, paklusdamas taisyklėms vėliau jų nebesilaiko ir neapčiuopdamas kontroliuoja priešininką. Aukščiausia Šaolino kovos meno pakopa – savo „širdies“ įsiklausimas, kova „širdyje“ vietoj kovos „formoje“.
Marija Aleškevičiūtė
Biografija
Sukūrė daugiau kaip 50 vaidmenų. Koncertavo su kameriniais ansambliais. Gastroliavo Italijoje, Lenkijoje, Suomijoje, TSRS.
Bulgarijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
1984–1985 m. Bulgarijos futbolo taurė
Finalai:
Gomiškės
Gomiškės arba Dalnejė (, nuo 1938 m. Gomingen, nuo 1946 m. Дальний, Дальнее) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės teritorija.
Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija
Molėtų rajono Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Molėtų rajone, Giedraičiuose, Širvintų g. 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191228160. Pavadinta dailininko, mokyklos mokytojo Antano Jaroševičiaus vardu.
Gomiškės
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities dvaras, nuo 1874 m. balandžio 9 d. Muldžių valsčiaus kaimas. Priklausė Muldžių parapijai, turėjo 11 ūbų (Prūsijos ūbas = 7,6597 ha) ir 13 margų (Prūsijos margas = 0,2553 ha) žemės. 1910 m. buvo 138 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Frunzenskojės apylinkės teritorija.
Giedraičių Antano Jaroševičiaus gimnazija
Istorija
Yra užuominų, kad pirmoji parapinė mokykla Giedraičiuose buvo įsteigta Edukacinės komisijos 1773 m., bet parapinė mokykla Giedraičiuose 1777 m. jau veikė, joje mokėsi 3 bajorų ir 13 miestelėnų bei valstiečių vaikų. Baigiantis Pirmajam pasauliniam karui Giedraičiuose lietuviškai mokyti vaikus pradėjo mokytoja Birutė Bulotaitė, o 1919 m. čia jau veikė dvimetė pradžios mokykla, dirbo dvi mokytojos. 1920 m. Švietimo ir mokslo ministerija leido Giedraičiuose įsteigti valdišką vidurinę keturių klasių mokyklą. Didelį darbą turėjo nuveikti pradinės mokyklos vedėja Birutė Bulotaitė, o jai netikėtai mirus – mokytoja Malvina Valeikienė. Rugsėjo 22 d. mokykla atvėrė duris, priėmė pirmuosius mokinius. Bet 1920 m. spalio mėn. Giedraičius užėmė Lenkijos kariuomenė, lapkritį vyko atkaklūs mūšiai. Energingoji patriotė mokytoja M. Valeikienė rinko mūšio laukuose sužeistus lietuvių savanorių karius, organizavo jų gydymą, slaugą. Okupantai lenkai ją nuteisė sušaudyti, bet narsuolė pabėgo, bausmės įvykdyti nespėta.
Atminimo parkas
thumb|Parko lenta thumb|left|Panorama nuo geležinkelio šlaito thumb|left|Panorama nuo geležinkelio viaduko thumb|[[Jonavos šaulių kryžius|Šaulių kryžius]] Atminimo parkas – miesto parkas, esantis Jonavoje, tarp geležinkelio (Jonava-Gaižiūnai) šlaito, Panerių, Fabriko ir Jono Basanavičiaus gatvių, greta Jonavos miškų urėdijos gyvenvietės ties Jonavos geležinkelio viaduku ir plentu Jonava-Ukmergė.
Parke ošia įvairių Jonavos organizacijų pasodinti medžiai (ąžuoliukai, berželiai, klevai ir kt.), veši krūmai. Parko pakraštyje ties Panerių gatve yra įvairaus dydžio akmenų dėlionės – Lietuvos Nepriklausomybės simboliai (sumūrytas Vyčio kryžius, kt.), atsiradę tremtinės Aldonos Rutkauskienės dėka. Parko šlaite stovi 1989 metais pastatytas medinis koplytstulpis (Šaulių kryžius), skirtas šauliams atminti.
Istorija
Plečiantis Jonavai, iš naujųjų (Rimkų ir kt.) mikrorajonų į dabartinę parko vietą buvo gabenamos įvairios statybinės atliekos, tapo netvarkinga teritorija. Laisvas apie 1 ha nederlingos žemės plotas susiformavo, platinant kelią po geležinkeliu (viaduku) ir iškėlus Bulatovos sodybą.
1994 metų balandžio 14 dieną parke vyko talka, sodinti ąžuolai. Simboliška, kad talkos metu paskutinį savo medį, skirtą anūkui Deiviui, pasodino inžinierius Henrikas Kunevičius, miręs sekančią dieną. 1994 metais parke pasodinti medžiai, skirti Lietuvos partizanams – Juozui Lukšai-Daumantui (1921–1951), Jonui Žemaičiui-Vytautui (1909–1954), Adolfui Ramanauskui-Vanagui (1918–1957) – atminti.
Parko detalusis planas nėra parengtas.
Šaulių koplytstulpis
1928 m. Lietuvos Nepriklausomybės dešimtmečiui Šaulių sąjungos iniciatyva Jonavos pakraštyje Dominikas Leparskis (1902–1993) pastatė medinį kryžių, papuoštą meniškais drožiniais. Šaulių kryžius buvo atstatytas 1989–1990 m. panaudojus D. Leparskio projektą (dar autoriui gyvam esant). Atstatyto kryžiaus autoriai – tautodailininkai Andrejus Kazlauskas (g. 1944 m.) ir J. Listvina. Pašventino Jonavos parapijos klebonas kun. Vincas Pranckietis.
Atminimo laukas
1995 m. Atminimo parko žemumoje, prie Panerių gatvės kelio, tremtinė Aldona Rutkauskienė pradėjo vežti akmenis, kasti drenažą. Po kelių mėnesių pradėjo ryškėti Šaulių kryžiaus kontūrai iš akmenų. Manoma, kad šioje vietoje buvo sušaudyti šauliai ir jaunalietuviai.
Aklelis
Šiaurrytinis ir pietvakarinis krantai aukšti, kiti – žemi. Ežerą juosia aukštapelkė ir pelkinis miškas, toliau auga pušynai. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Lynupio baseinui (Ūlos intakas).
Povilas Ksaveras Bžostovskis
Povilas Ksaveras Bžostovskis (, 1739 m. kovo 30 d. Mosaras, Gluboko apyl., Vitebsko vaivadija – 1827 m. lapkričio 17 d. Rukainiai) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės veikėjas, kunigas, Paulavos respublikos (šalia Turgelių) įkūrėjas.
Biografija
thumb|left|Povilas Ksaveras Bžostovskis thumb|left|Bžostovskių rūmai, kurių savininku 1760 m. tapo Povilas Ksaveras Bžostovskis
1758–1762 m. Romoje studijavo teologiją. 1763 m. kunigas. 1762–1774 m. Lietuvos didysis raštininkas, 1774–1787 m. Lietuvos referentas.
1767 m. įsigijo Merkinės dvarelį (prie Turgelių), jį pavadino Paulava ir sujungė su Turgelių palivarku. 1769 m. pakeitė lažą činšu ir įkūrė valstiečių savivaldos bendruomenę, vadinamąją Paulavos respubliką. Šia reforma iki 1784 m. daugiau kaip 2 kartus padidino dvaro pajamas. 1798–1824 m. Turgelių, 1825–1827 m. Rukainių klebonas. Lenkų kalba parašė publicistikos, idilių.
Kūryba
Svarbiausi kūriniai: Vertimai: Laiškai:
Įamžinimas
Jo vardu pavadinta Turgelių Povilo Ksavero Bžostovskio gimnazija ir dvi gatvės Šalčininkų rajono savivaldybėje.
Šešiaplunksniai rojaus paukščiai
Šešiaplunksniai rojaus paukščiai (Parotia) – žvirblinių (Passeriformes) būrio rojaus paukščių (Paradisaeidae) šeimos paukščių gentis.
Charakteringas požymis – ant galvos ilgos šešios plunksnos su sustorėjusiais galais.
Paplitę Naujosios Gvinėjos kalnų rajonuose.
Gentyje 6 rūšys.
Aldo Costa
Aldo Costa (gimęs 1961 m. birželio 6 d., Parmoje, Italijoje) yra Formulės 1 ekipos Mercedes technikos direktorius. Po mokyklos baigimo jis tęsė mokslus Bolonijos universitete mechanikos inžinerijos srityje.
Savo Formulės 1 karjerą jis pradėjo 1988 m. kaip Minardi ekipos dizaino vadovas, o kitais metais tapo technikos vadovu. 1995 m. jis perėjo į Ferrari ekipą, o 1998 m. prisijungė prie Rory Byrne’o kaip dizaino vadovo asistentas. Kai R. Byrne’as pranešė apie pasitraukimą iš komandos, 2005 m. Aldo Costa tapo pagrindiniu dizaino vadovu. Po dvejų metų 2006 A. Costa buvo paaukštintas į vyriausias dizaino ir tobulinimo srities vadovas. Nuo 2007 m. lapkričio 12 d. A. Costa ėjo vyriausio technikos direktoriaus pareigas Ferrari ekipoje. Jo komanda sukūrė 2008-ųjų m. sezono Ferrari bolidą F2008.
2011 m. rugsėjo 30 d. italas perėjo į vokiečių Mercedes komandą.
Grigorijus Ginzburgas
Biografija
Brolis Jakovas Ginzburgas. 1924 m. baigė Maskvos konservatorijos A. Goldenveizerio klasę, 1929-1959 m. joje dėstė. Nuo 1935 m. profesorius.
Koncertų repertuarą sudarė daugiausia XIX a. kompozitorių (Liudvigas van Bethovenas, Ferencas Listas, Frederikas Šopenas, Arturas Rubinšteinas, Piotras Čaikovskis) kūriniai. Transkribavo kūrinius, kuriuos parašė Džoakinas Rosinis, Ferencas Listas, Edvardas Grygas. 1936 m., 1945 m., 1949 m., 1950 m., 1954 m., 1956 m., 1958 m. koncertavo Lietuvoje, dažnai su broliu.
The Singles Collection
„The Singles Collection“ yra antrasis Jungtinių Amerikos Valstijų pop dainininkės Britney Spears geriausių hitų rinkinys, išleistas 2009 m. pažymėti jos 10 metų trunkančią karjerą. Pirmasis hitų rinkinys „Greatest Hits: My Prerogative“ buvo išleistas 2004 m.. Albumas yra išleistas skirtingais formatais: vienos kompaktinės plokštelės, dviejų kompaktinių plokštelių bei albumo dėžių.
„The Singles Collection“ yra tik vienas naujas daina pavadinimu „3“, ir ji buvo išleista kaip pagrindinis ir vienintelis albumo singlas.
Istorija
thumb|left|250px|Alternatyvus viršelis 2009 m. liepos 12 d. Spears per savo oficialų „Twitter“ puslapį paskelbė, jog pradėjo įrašinėti naują dainą Stokholme su švedų dainų autoriumi ir prodiuseriu Max Martin, kuris ir sukūrė dainą „3“.
2009 m. rugsėjo 23 d. „Jive Records“ paskelbė, jog išleis albumą lapkričio 24 d. ir jis bus pavadintas kaip „The Singles Collection“. 2009 m. spalio 14 d. „Jive“ pranešė, jog atkėlė albumą į lapkričio 10 d.
Kritikų atsiliepimai
Stephen Thomas Erlewine iš „Allmusic“ davė šiam rinkiniui penkias žvaigždutes iš penkių galimų, ir teigia, jog šis rinkinys geresnis negu pirmasis „Greatest Hits: My Prerogative“. Mayer Nissim iš „Digital Spy“ taip pat davė albumui aukščiausią įvertinimą, teigdamas, kad šis albumas labai gerai parodo vieną iš geriausių dešimtmečio atlikėjų. Singlai nuo „…Baby One More Time“ iki „Radar“ rodo kiek per metus evoliucionavo Britney. Vienintelė silpna albumo grandis tai su Madonna įrašytas singlas „Me Against The Music“. Taip pat apžvalgininkė išaukštino kūrinius, kaip „Oops!… I Did It Again“, „Toxic“ ir „Stronger“, kurie įėjo į popkultūros istoriją ir buvo pavyzdys. Mike Diver apžvalgininkas iš „BBC“, teigia šie Britney singlai suformavo tokią, kokią mes dabar matom popkultūrą, ir jis vertas dėmesio.
Pasirodymas topuose ir pardavimai
JAV tope Billboard 200 „The Singles Collection“ debiutavo 22-oje pozicijoje 2009 m. lapkričio 28 d., kai buvo parduota daugiau nei 26 800 albumo kopijų per savaitę. „The Singles Collection“ kopijų JAV yra parduota tik 60 000. Tuo tarpu Kanadoje albumas pasiekė 19-ąją topo vietą. Japonijoje buvo parduotos 39 252 kopijos ir pasiekta aštunta pozicija tope. Pasauliniu mastu yra parduota daugiau nei 200 000 albumo kopijų.
Singlai
„3“ kartu buvo praneštas su „The Singles Collection“ išleidimo pranešimu. 2009 m. rugsėjo 29 d. šis singlas buvo išleistas po visus radijo stotis. Daina sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų. Taip pat singlas sugebėjo pasiekti pirmąją topo vietą JAV, Kanadoje, Turkijoje ir top 10-tuką daugelyje šalių topuose. Amerikoje daina debiutavo Billboard Hot 100 topo viršūnėje. Šis singlas tapo trečiuoju Spears pirmos vietos singlu JAV tope.
Formatai
thumb|right|200px|Singlų dėžė
Astravai
Astravai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Antašavos, 10 km į šiaurės vakarus nuo Kupiškio, Pyvesos kairiajame krante. Rytiniu teritorijos pakraščiu teka Didžprūdis, iš rytų prieina Sypsalos miškas. Rytinėje dalyje išlikę seni kapai, kuriuose rasta XVII a. monetų. Pastatytas paminklas rezistencijos aukoms. Stūkso Astravų piliakalnis.
Dvyniai (žvaigždynas)
thumb|Dvynių žvaigždynas
Žagatai
Žagatai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gardamo.
Dvyniai (žvaigždynas)
Dvyniai (Gemini, Gem) – 30-as pagal dydį ryškus šiaurės pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje geriausiai matomas žiemą. Senovinis lietuviškas žvaigždyno pavadinimas – Du Jaučiai.
Astravai
Istorija
Seną kaimo kilmę liudija netoliese stūksantis Astravų piliakalnis, o dabartinis kaimas greičiausiai susiformavo Valakų reformos metu XVI a. viduryje, priklausė Kupiškio seniūnijai. Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėtas 1581 m. 1603 m. priklausė seniūnijos Marnakos vaitijai. Kaimas XVII a. nukentėjo nuo rusų ir švedų, 1710 m. – nuo didžiojo maro. 1863 m. veikė sukilėlių būrys. 1915 m. vasarą Astravai nukentėjo nuo I pasaulinio karo.
Dvyniai (žvaigždynas)
Žvaigždynas sudaro įsimintiną figūrą, kurios dvi ryškiausios žvaigždės simbolizuoja graikų mitologijos didvyrius dvynius Dioskūrus – Kastorą ir Poluksą. Arabai čia matė du povus, egiptiečiai – Horą vyresnįjį ir jaunesnįjį. Mesopotamijos mitologijoje žvaigždynas buvo siejamas su dievais dvyniais Lugalira ir Meslamtaea. Eskimams simbolizavo du akmenis, dedamus prie įėjimo į būstą.
Astravai
Istorija
1843–1919 m. priklausė Ukmergės apskrities Kupiškio valsčiaus Piotro seniūnijai. 1919–1950 m. – Kupiškio valsčiaus Gyvakarų seniūnijai, iki 1954 m. – Vabalninko rajonui.
Dvyniai (žvaigždynas)
Dvynių žvaigždyne rastos dvi naujos Saulės sistemos planetos:
Zodiako ženklas
24px|left
Astravai
Gyventojai
Šaltinis:
Dvyniai (žvaigždynas)
Zodiako ženklas
3-asis Zodiako žvaigždynas.
Eozinofilas
thumb|200px|right|Eozinofilas Eozinofilai, kitaip eozinofiliniai granuliocitai – grūdėtieji leukocitai, kurių citoplazmoje esančios granulės nusidažo rūgščiais dažais. Jie sudaro 1-4 proc. visų leukocitų.
Eozinofilai yra truputį didesni už neutrofilus. 1 mikrolitre kraujo yra nuo 120 iki 350 eozinofilų, vyrų šiek tiek mažiau negu moterų, o naujagimių – 500-600. Jų kiekis priklauso nuo paros ritmo bei hormonų pusiausvyros organizme. Eozinofilų fermentai du kartus aktyvesni nei neutrofilų, iš jų svarbūs histaminą ir kitus alerginių reakcijų mediatorius skaldantys fermentai.