cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Balkūnai (Baltarusija)
Balkūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Kauleliškių apylinkėje. Įsikūręs 6 km į šiaurės rytus nuo Kauleliškių, 11 km į šiaurės vakarus nuo Dieveniškių, 0,7 km nuo sienos su Lietuva, prie Žižmos upės. Praeina vieškelis Benekainys–Kulkiškės.
ZKS Stal Stalowa Wola
Staliova Volios „Stal“ – Lenkijos futbolo klubas iš Staliova Volios.
Balkūnai (Baltarusija)
Istorija
XIX a. pab. Balkūnų palivarkas ir užusienis buvo Lydos apskrities Benekainių valsčiuje. Stackevičių ir Juknevičių valda.
Friedrichshafen FF.49
Friedrichshafen FF.49 – 1917 m. Vokietijos Imperijos įmonės Flugzeugbau Friedrichshafen sukurtas karinis žvalgybinis hidroplanas ir lengvasis bombonešis, Pirmojo Pasaulinio karo metu naudotas Vokietijos karinių oro pajėgų, po karo – ir kitose šalyse, tiek kaip karinis, tiek kaip civilinis lėktuvas.
Konstrukcija ir gamyba
miniatiūra|Friedrichshafen FF.49c Modelis FF.49 buvo sukurtas 1917 m. gegužės mėn. ankstesnio hidroplano FF.33 pagrindu. Modernizuotoje versijoje buvo sustiprintas fiuzleiažas ir sumontuotas galingesnis variklis. Mašina tapo gerokai atsparesne eksploatacijoje, ji buvo gaminama su įmontuotu radijo imtuvu. Šių modernizacijų dėka tapo įmanoma kilti ir tūpti atviroje jūroje, dėl ko šis orlaivis buvo naudojamas ir gelbėjimo jūroje misijoms. miniatiūra|Friedrichshafen FF.49c [[Sortavala|Sortavaloje, Suomija, 1918 m.]] Viso buvo gaminami du FF.49 variantai:
miniatiūra|Friedrichshafen FF.49 avarija 1919 m. lapkritį. Nuotrauka iš „The New York Tribune“ Karinio jūrų laivyno (vok. Kaiserliche Marine) užsakymu Caspar-Werken įmonėje buvo pagaminta 10 vnt. (Karinio jūrų laivyno numeriai nuo 7031 iki 7040), LFG – 40 vnt. (laivyno numeriai 6501- 6540), Sablatnig – 50 vnt. (Nr. 1872–1901 ir 6031-6050. Friedrichshafen gaminti orlaiviai gavo numerius 1521–1535 (FF.49c), 1536–1550 (FF.49b), 1597–1606 (FF.49c), 1607–1616 (FF.49c ir b), 1669–1718, 1742–1821, 1858–2092 (visi FF.49c).
1918 m. FF.49 pagrindu buvo sukurtas kiek patobulintas variantas FF.59. Kai kuriuose šaltiniuose modifikacios FF.39, FF.49 ir FF.59 laikomos vienu modeliu.
Po karo, 1919 m., keturi FF.49c tipo LFG įmonėje buvo prtvarkyti į keleivinius hidroplanus su uždaru keleivių salonu. miniatiūra|Danijos avialinijų DDL keleivinis Friedrichshafen FF.49, 1920 m.
Albanijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Albanijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga
Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga (LŠDPS) – savarankiška, nuo valdžios ir partijų nepriklausoma, laisvo apsisprendimo pagrindu pedagogus, dėstytojus, vaikų darželių auklėtojas ir kitus švietimo ugdymo įstaigose dirbančius asmenis vienijanti organizacija.
LŠDPS įkurta 1990 m. kovo 6-7 d. Vilniuje įvykusiame Lietuvos mokytojų, dėstytojų, studentų ir kitų švietimo darbuotojų suvažiavime. Pagrindiniai Lietuvos švietimo darbuotojų profesinės sąjungos uždaviniai ir tikslai – ginti savo narių profesines, ekonomines ir socialines teises bei teisėtus jų interesus; įtvirtinti pagarbą pedagoginiam darbui bei švietimo ir mokslo išimtinę svarbą visuomenėje ir valstybėje.
LŠDPS pirmininkas renkamas suvažiavimo. Įgaliojimų trukmė – penkeri metai. 2012 m. gruodžio 15 d. suvažiavime LŠDPS pirmininku išrinktas Andrius Navickas. Iki tol nuo pat įkūrimo LŠDPS vadovavo Aleksas Bružas.
LŠDPS atstovai dalyvauja posėdžiuose ir teikia pasiūlymus Švietimo ir mokslo ministerijoje, Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros bei Socialinių reikalų komitetuose. Profsąjungos atstovai dirba ministerijos ir Vyriausybės darbo grupėse, kuriose sprendžiamos Lietuvos švietimui, pedagogams ir švietimo darbuotojams aktualios problemos. 2013 m. LŠDPS pirmininkas Andrius Navickas penkerių metų kadencijai išrinktas Lietuvos švietimo tarybos nariu.
Rūta Miliūtė
Rūta Miliūtė (g. 1990 m. lapkričio 27 d. Kaune) – Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos veiklos koordinatorė, jaunimo organizacijos „Rytojaus Lietuva" narė.
Lietuvos švietimo darbuotojų profesinė sąjunga
Profesinė sąjunga palaiko ryšius, bendradarbiauja ne tik su Lietuvoje veikiančiomis profesinėmis sąjungomis, bet ir su pasaulio ir Europos tarptautinėmis organizacijomis: LŠDPS yra Švietimo internacionalo – EI (Education Internacional) ir Europos švietimo profesinių sąjungų komiteto – ETUCE (European Trade Union Committee for Education) narė.
Rūta Miliūtė
2020 m. daugiamandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą. Demokratų Sąjungos "Vardan Lietuvos" frakcijos, ekonomikos komiteto narė. Gyvena Kaune.
Biografija
2009 m. baigė Kauno „Santaros“ gimnaziją. Dar mokykloje lankė debatų klubą anglų kalba. Kadangi nacionaliniai debatai vykdavo politinėmis temomis, jau tada pradėjo domėtis socialiniais mokslais. 2014 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute įgijo politikos mokslų bakalauro laipsnį.
2012 m. sausio–liepos mėn. pagal „Erasmus“ mainų programą studijavo Marmaros universitete Stambule, Turkijoje; rugsėjo mėn. atliko praktiką Lietuvos radijo ir televizijos Naujienų tarnyboje; spalio–gruodžio mėn. stažavosi Liudviko fon Mizeso institute Briuselyje, Belgijoje.
2014–2015 m. dirbo dienraščio „Kauno diena“ rinkodaros vadybininke. 2015 m. rugsėjo–gruodžio mėn. dirbo AB TEO pardavimo projektų koordinatore.
2015 m. Kauno technologijos universiteto Socialinių, humanitarinių mokslų ir menų fakultete pradėjo studijuoti viešosios politikos magistro programą.
2016 m. pradėjo dirbti Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos veiklos koordinatore.
2021 m. tapo Demokratų Sąjungos "Vardan Lietuvos" frakcijos nare.
2022 m. tapo Demokratų Sąjungos "Vardan Lietuvos" partijos steigėja.
Moka anglų, vokiečių, norvegų kalbas. Pomėgiai: kelionės, teatras.
Teitiškis
Teitiškis – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Karsakiškio.
Albanijos futbolo varžybos 1968 m.
Albanijos futbolo varžybos 1968 m.
Malakbelas
thumb|200px|Reljefas iš Palmyros, vaizduojantis (iš kairės į dešinę) Aglibolą, Baalšamemą ir Malakbelą
Malakbelas – saulės dievas vakarų semitų mitologijoje. Daugiausia garbintas Palmyroje, kur su Aglibolu ir Baalšamemu sudarė dievybių triadą.
Etimologija
Malakbelo vardas reiškia „Belo angelas“. Vardas atspindi Malakbelo vaidmenį mitologijoje (laikytas Belo pasiuntiniu ir patarnautoju).
Archeologiniai duomenys
Ankstyviausias įrašas, kuriame minimas Malakbelas, datuojamas 17 m. pr. m. e. Čia jis siejamas su mėnulio dievu Aglibolu. Kelete kitų įrašų, priskiriamų Bene Komare genčiai, Malakbelas taip pat siejamas su Aglibolu. 122 m. e. m. datuojamame dvikalbiame įraše pasakojama, kaip Aglibolas ir Malakbelas padeda žmogui, vardu Manai, atsilygindami už šio pamaldumą.
Malakbelo kultas paliudytas Romoje, taip pat Numidijos provincijoje (šiaurės Afrika). Apie Malakbelo kultą Numidijoje liudija įrašas iš El Kantaros vietovės (joje buvo dislokuoti palmyriečių lankininkai).
Kulto vietos
thumb|180px|Malakbelą vaizduojantis marmuro reljefas (Roma, II m. e. a.)
Palmyroje
Šventvietėje būta dviejų aukurų ir šventojo kipariso. Viename iš reljefų, aptiktų Belo šventykloje, pavaizduoti du šventvietės aukurai ir du dievai. Be to, šventvietėje būta prausyklos. Apie ją kalbama 182 m. e. m. datuojamame įraše, nurodoma, kad Tomalachis, Hadudano duktė, prausyklos statybai skyrė 2500 denarų.
Romoje
Kaip rodo istoriniai duomenys, Romoje Malakbelo kulto vietos būta apytikriai II m. e. a. pradžioje. Ji buvo dešiniajame Tiberio upės krante, netoli kelių vyno sandėlių. Romoje Malakbelas neretai tapatintas su romėnų dievybe Sol, vadintas Deus Sol Sanctissimus, o kai kada ir epitetu Invictus.
Malakbelas ir Sol Invictus
274 m., nugalėjęs Palmyros imperiją, imperatorius Aurelianas Romoje Sol Invictus paskyrė didelę šventyklą. Didžiuma tyrinėtojų laikosi nuomonės, kad Aureliano Sol Invictus buvo kilęs iš Sirijos. Jis kildinamas arba iš Sol Invictus Elagabalus, arba iš Palmyros Malakbelo. Šių dievybių ryšį rodo tai, kad Malakbelas neretai tapatintas su romėnų dievu Sol, o jo epitetas – Invictus. Sanctissimus, kitas jo vardas, įraše iš Kapenos yra paties Aureliano epitetas.
Visgi esamų duomenų nepakanka, jog būtų galima vienareikšmiškai teigti buvus ryšį tarp Malakbelo ir Sol Invictus.
Miravcai
Miravcai  – Makedonijos kaimas, esantis pietrytinėje šalies dalyje, netoli Graikijos sienos. Įsikūręs Kožuvo kalnuose, į vakarus nuo Vardaro upės.
Istorija
Iki 1912 m. kaimas ir apylinkės buvo turkų valdžioje. Nuo 1912 m. priklausė Serbijai, po Antrojo pasaulinio karo – Jugoslavijai.
Kalnuotame regione veikė partizanų būriai, kurie veikdavo prieš osmanus, o vėliau ir prieš fašistų okupantus. 1944 m. spalį nacistinė vokiečių kariuomenė sudegino Petrovo ir netoliese esančius Gabrovo kaimus.
Dabar kaimas yra Makedonijos teritorijoje, priskiriamas Vardaro regionui.
Gyventojai
2002 m. gyventojų skaičius buvo 1647.
Mikalojus Ciechanoveckis
Mikalojus Ciechanoveckis (? – 1672) – LDK valstybinis veikėjas.
Biografija
Lietuvos bajorų Ciechavoneckių giminės atstovas, herbo „Dubrova“ savininkas. Minsko vaivados Kristupo Ciechanovieckio ir Antanėlės Druckos-Gorskos. Turėjo brolį Albrechtą Konstantiną.
Valstybės tarnyba
Mstislavlio ginklininkas, seniūnas nuo 1652 metų ir Mstislavlio vaivada nuo 1659 metų. Taip pat buvo Apso, Radamlio, Paradninsko seniūnu. Lietuvos Tribunolo maršalka 1665 ir 1670 metais.
Šeima
Buvo vedęs du kartus: su Dorote Pakaš ir Euchemija Mlečkaite, bet vaikų neturėjo.
Aleksandras Jonas Mosevičius
Aleksandras Jonas Mosevičius (? – apie 1696) – LDK valstybinis veikėjas.
Biografija
Kilo iš neturtingų bajorų Mosevičių giminės, herbo „Kopacz“ savininkas. Jaunystėje buvo karinėje tarnyboje pas Sapiegas. Kovojo su Ukrainos kazokais, Varšuvos mūšyje su švedais (1656). 1658 metais kaip komisaras dalyvavo rengiant etmono Povilo Jono Sapiegos Liachovičių pilies inventoriaus aprašą.
1659–1661 m. Rietavo tijūnijos paseniūnis, Lydos miesto raštininkas 1660-ais metais, žemės raštininkas nuo 1671, vėliavininkas nuo 1680, maršalka nuo 1684, Mstislavlio vaivada nuo 1690 m.; Šeduvos tijūnas 1674, Lietuvos tribunolo deputatas 1667 metais, pasiuntinys į 1668, 1677, 1683, 1685 metų seimus (į pastaruosius tris išrinktas Lietuvos Iždo tribunolo deputatu), 1688, 1689, Lietuvos Tribunolo maršalka 1691 m.
1669 metais dalyvavo renkant Lenkijos karalių ir Lietuvos didijį kunigaikštį Mykolą Višnioveckį, 1674 – Joną Sobieskį.
Turėjo dvarus Lydos paviete.
KS Siarka Tarnobrzeg
Tarnobžego „Siarka“ – Lenkijos futbolo klubas iš Tarnobžego.
Istroija
Klubo ištakos siekia 1957 m.
1992 m. pateko į Ekstraklasa.
Aptenodytes
Aptenodytes – pingvininių (Spheniscidae) šeimos gentis. Genties pavadinimą sukūrė zoologas George Robert Gray, sujungęs senovės graikų kalbos žodžius ἀ-πτηνο-δύτης (a-ptēno-dytēs) – „besparnis plaukikas“. Gentyje yra dvi rūšys: Paplitę Antarktidos pakrantėse ir aplinkinėse salose. Aptenodytes – didžiausi pingvinai. Išskirtinis požymis – oranžinės dėmės kaklo ar skruostų srityje. Snapas plonas ir ilgas. Gali panerti labai giliai – giliau nei 350 m. Lizdo nesuka. Dėtyje vienas kiaušinis. Kiaušinius, o vėliau ir išsiritusius jauniklius šildo laikydami ant kojų ir pridengę papilvės odos raukšle. Jaunikliai auga labai greitai.
Albanijos futbolo varžybos 1969–1970 m.
Albanijos futbolo varžybos 1969–1970 m.
Biliai
Biliai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Kauleliškių apylinkėje. Įsikūręs 3 km į pietvakarius nuo Kauleliškių, 10 km į šiaurės rytus nuo Varanavo, prie Žižmos upės. Vieškeliai į Kauleliškes, Navijanką.
Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Ašmenos apskrities Dieveniškių valsčiuje.
KS Sokół Pniewy
Pnevų „Sokół“ – Lenkijos futbolo klubas iš Pnevų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m.
Niūraičių geležinkelio stotelė
Niūraičių geležinkelio stotelė – buvusi stotelė šiaurės vakarų Lietuvoje, Niūraičių kaime. Stotis uždaryta, joje įrengti butai.
Istorija
Stotelė įkurta XX a., čia stodavo dyzeliniai traukiniai Ryga–Šiauliai. Uždaryta XXI a. 1-ajame dešimtmetyje. Iki 2007–2008 m. nuo Niūraičių iki Joniškio buvo dvikelis, kurį nurinko.
Kristupas Ciechanoveckis
Kristupas Ciechanoveckis (? – 1655) – LDK valstybinis veikėjas.
Biografija
Lietuvos bajorų Ciechanoveckių giminės atstovas, herbo „Dubrova“ savininkas, Oršos stalininko Stanislovo Ciechanoveckio sūnus.
Valstybės tarnyba
Užėmė įvairias pareigybes Mstislavlio vaivadijoje, paeiliui buvo Mstislavlio pastalininkiu, stalininku ir žemės teisėju. Apie 1650 metais buvo Mstislavlio seniūnu, o 1653 m. kovo 22 d. tapo Mstislavlio kaštelionu, 1655 metais Minsko vaivada. Valdė Chaslausko, Michailovsko, Paradninsko, Radamlsko seniūnijas.
Šeima
Vedė Antanėlę Drucką-Gorską, turėjo penkis sūnus: Mikalojų Valerijoną, Samuelį Kazimerą, Albrechtą Konastantiną, Mykolą ir Dominyką Vladislovą.
Kanzai
Kanzai (, sav. Kaw) – indėnų sijų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, dabar daugiausia Oklahomoje. Populiacija – 1700 žmonių (kilmės – apie 3000). Kanzų kalba (sijų kalbų šeima) kaip gimtoji jau išnykusi, dabar kalba angliškai. Tikintieji daugiausia Indėnų Bažnyčios nariai ar krikščionys protestantai (metodistai).
Teklinė
Teklinė – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Čedasų.
Kanzai
Kanzai, atsiskyrę nuo kitų dhegijų, leidosi į šiaurę pagal Misūrio upę ir įsikūrė prie Kanzaso upės žiočių. Toliau šiaurėje jų veržimąsi sustabdė šajenai. XVIII a. patraukė į vakarus, prie Didžiosios Mėlynosios upės (Big Blue River). Kanzai sudarė sąjungą su osedžais bei omahais ir ėmė puldinėti aplinkines tautas, ypač paunius. XIX a. vid. kanzų populiacija siekė apie 1700 žmonių. Po susidūrimo su amerikiečiais, kanzai buvo perkelti į Kansil Grovo rezervaciją prie Neošo upės (Kanzaso valstija). XIX a. 8-ajame dešimtmetyje baltųjų buvo išstumti į Indėnų teritoriją (Osedžo rezervacijos šiaurės vakarus). Dėl perkraustymų ir ligų kanzų skaičius smarkiai sumažėjo.
Adamsų šeimynėlė
miniatiūra|291x291px|Adamsų šeimynėlė 1964 m. filme Adamsų šeimynėlė (angl. The Addams Family) – išgalvota personažų šeima, kurią 1938 m. sukūrė amerikiečių animatorius Čarlzas Adamsas (Charles Addams). Ji buvo rodyta 150 animacinių serijų – maždaug pusę jų publikavo „The New Yorker“. Vėliau personažai sėkmės sulaukė ir įvairiose vaidybinėse televizijos programose, filmuose, kompiuteriniuose žaidimuose, komiksuose, miuzikluose bei reklaminėje prekyboje.
Kanzai
Kultūriškai artimi kitiems prerijų indėnams. Vertėsi daugiausia kapline-lydimine žemdirbyste ir raitąja bizonų medžiokle. Būstas – žeminė su stogu, pakeltu ant 8 stulpų. Vyrai dėvėdavo juosmens raištį, sujuostą diržu, apdangą ant pečių, moterys – durstytą sijoną iki kelių, sujuostą diržu, šaltuoju metu – per kairį petį permestą apdangą. Kartais tatuiruodavusi kūną. Kanzų tradicinė šeima didžioji, patrilokalinė. Būta vogtinių vestuvių papročio. Patrilinijinės giminės jungėsi į 2 brolijas. Gentį valdė 2 vadai (nuo abejų brolijų, titulas paveldimas) bei giminių vyresniųjų taryba. Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, turi išplėtotą mitologiją, tikima dvasiomis-sergėtojomis, būta medžioklės, karinių, derliaus apeigų.
Adamsų šeimynėlė
Adamsų šeimynėlė – tai satyrinė viduriniosios klasės amerikiečių šeimos priešprieša. Jie atstovauja keista elgsena pasižymintį klaną, giminystės ryšių dėka paveldėjusį didelius turtus, kurie pasižymi makabrišku gyvenimo būdu. Nors pati Adamsų šeimynėlė savo požiūrį į pasaulį laiko normaliu, kitiems šis įprastai yra protu nesuvokiamas ar net keliantis siaubą.
Šeimos nariai vardų neturėjo iki 1964 m., kuomet buvo sukurtas televizinis serialas „Adamsų šeimynėlė“. Adamsų šeimą sudaro vyras Gomesas ir žmona Mirtišė, jųdviejų vaikai Pūgžlys bei Trečiadienė, dėdė Pūlinys, močiutė, liokajus Svirdulys, Pūgžlio aštuonkojis Aristotelis. Retai matomi personažai, tokie kaip bekūnė ranka vardu Daiktas buvo įtraukta 1954 m., o Gomeso Pusbrolis Itas, Mortišės naminė liūtė Katinėlis bei mėsėdis augalas Kleopatra – tik 1964 m. Trečiadienės ir Pūgžlio naujagimis brolis Pubertas Adamsas pirmąkart parodytas 1993 m. filme „Adamsų šeimynėlės vertybės“.
Sporting Clube de Bafatá
Batafos „Sporting“ arba tiesiog „Sporting“ – Bisau Gvinėjos futbolo klubas iš Bafatos, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje.
Adamsų šeimynėlė
Premisa
Originaliajame televizijos seriale šeima yra tariamai susijusi su istorine Adamsų gimine – viena iš politinių dinastijų Jungtinėse Valstijose. Pagal šį filmą, Adamsų šeimynėlės kredo yra „Sic gorgiamus allos subjectatos nunc“, kas išdarkyta lotynų kalba reiškia: „Mes džiugiai vaišinsimės tais, kurie mus pavergs.“ Kūrybinių minčių Čarlzas Adamsas sėmėsi iš gimtojo Vesfildo, Naujojo Džersio, kuris išsiskiria dideliu Viktorijos laikų architektūros ir senųjų kapinių paveldu. Originalioje komiksų serijoje Adamsų šeimynėlė gyvena gotiško stiliaus pastate. Televizijos seriale jų gyvenamoji vieta – niūrios išvaizdos dvaras, pastatytas greta kapinių bei pelkės neįvardintame Amerikos miestelyje.
Nors didžioji dalis humoro kyla iš personažų makabriškų interesų, tokių kaip vienas kito pastatymas į fiziškai pavojingas situacijas, Adamsai nėra piktadariai. Mirtišė yra pavyzdinga motina, kuri su Gomesu gyvena darnioje santuokoje: serialo metu Mirtišė savo vyrą yra ne kartą pavadinusi „babele“ (jid. באָבעלע – „berniukas“). Į tai Gomesas įprastai atsako išbučiuodamas mylimosios rankas, o po šio gesto žmona savo vyrui dažniausiai prabyla prancūziškai. Sutuoktiniai palaiko savo vaikus, yra malonūs ir paslaugūs savo svečiams, kartais net pasiryždami paaukoti didžiules pinigų sumas vardan kilnaus tikslo. Personažai vardų neturėjo iki 1964 m., išskyrus Trečiadienę ir Mirtišę, kurios pirmąkart įvardintos 1962 m. licencijuotoje lėlių kolekcijoje.
Gabrielis Nikonovas
Gabrielis Nikonovas (g. 2003 m. balandžio 23 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo visų amžiaus grupių jaunimo rinktinėms.
Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi „Žalgiriečio“ futbolo akademijoje. 2019 m. antroje pusėje bandė laimę FCB Escola Varsovia U19.
FK Žalgiris
2019 m. spalio 27 d. debiutavo Žalgiris B ekipoje. Pasirodė Pirmos lygos rungtynėse prieš Telšių „Džiugą“.
Nuo 2021 m. kviečiamas į „Žalgirio“ pagrindinės ekipos treniruotes, buvo registruojamas A lygos rungtynėms. Rungtyniavo klubo dublerių ekipoje, kuri žaidė Pirmoje lygoje.
FK „Jonava“
2022 m. vasarą buvo paskolintas „Jonavos“ klubui, kurio pagrindinė ekipa rungtyniavo A lygoje.
FK „Transinvest“
2023 m. vasario 28 d. tapo žinoma, kad atstovaus FK Transinvest.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Kretingos parko III tvenkinys (20050025)
Kretingos parko III tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiaurrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,55 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 26,5 m. Krantai aukštoki. Pasroviui iškart telkšo Kretingos parko II tvenkinys. Kretingos dvaro tvenkiniai buvo numeruojami nuo seniausio, esančio prie rūmų, iki paskutinio, esančio tarp Padvarių ir Kretingos naujo mikrorajono. Pagal LR Vyriausybės patvirtintą oficialųjį Lietuvos upėvardžių klasifikatorių, dabartinėje topografinėje medžiagoje jie numeruojami nuo ištakų santakos link, t. y. atvirkščiai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Padvarių gyvenvietė. Tvenkinys buvo iškastas medžioklei, jo pakrantėse veisėsi daug vandens paukščių, o dabar jis vasarą tampa mėgstamiausia kretingiškių poilsiavimo vieta. center|miniatiūra|360x360px|Kretingos parko pirmasis tvenkinys
Šaudymas iš lanko 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Šaudymas iš lanko 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 18-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Varžybos vyks tik lenktųjų lankų olimpinėse kategorijoje.
Programa
Šaudymas iš lanko Paryžiaus olimpiadoje vyks penkiose rungtyse. Olimpinė programa liko nepakitusi nuo 2021 m. tad olimpiniai medaliai bus išdalinti vyrų ir moterų vienetų varžybose bei vyrų, moterų ir mišrių porų komandinėse varžybose.
Austrijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Austrijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Nugalėtojai
WSG Wattens tapo pirmenybių nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti Bundeslygoje.
Finalo rungtynės
---
Kretingos parko II tvenkinys
Kretingos parko II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,51 km, plotis – iki 0,1 km. Yra 0,06 ha sala. Altitudė 26,3 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Kretingos parko III tvenkinys, pasroviui iškart – Kretingos parko I tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Kretingos dvaro sodyba, šiaurinėje – Padvarių gyvenvietė.
Teklionys
Teklionys – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km nuo Buivydžių.
Antanas Mykolas Puzina
Antanas Mykolas Puzina (? – 1752 m. kovo 24 d.) – LDK valstybinis veikėjas
Biografija
Minsko kašteliono Anrdiaus Puzinos ir Eufrosinijos Chžanstovskos sūnus, brolis Lietuvos didysis raštininkas Mykolas Puzina.
Valstybės tarnyba
thumb|left|180px|Antano Mykolo Puzinos žmona Elžbieta Oginskaitė Upytės vėliavininkas nuo 1717 metų ir seniūnas 1724–1732 metais, Lietuvos dvaro vėliavinikas nuo 1728 metų, Mstislavlio kaštelionas nuo 1746 metų. Taip pat buvo Trisko ir Šiliansko seniūnas.
Tekliampolis
Tekliampolis – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Alizavos.
Etimologija
Žmonės pasakoja, kad turtingas Salamiesčio dvarininkas turėjo dvi dukras – Zosę ir Teklę. Vienai nupirko žemės ir pastatė sodybą (dabar čia Zasinyčių dvaras), o kitai skyrė dvarelį Tekliampolyje, kuris neišliko. Tad galima spėti, kad Tekliampolis yra dvarininkinis vietovardis.
Kretingos tvenkinys
Kretingos tvenkinys arba Kretingos miesto tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto centrinėje ir šiaurinėje dalyse. Sudarytas užtvenkus Akmenos upę (Kuršių marių intakas) 33,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 3,08 km, plotis – iki 0,05 km. Pietinėje dalyje yra 0,64 ha sala, šiaurinėje – 0,04 ha sala. Priešsroviui iškart telkšo Padvarių tvenkinys, pasroviui už 1,8 km – Bajorų tvenkinys. Altitudė 13 m. Krantai neaukšti. Šiauriniai krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Rytinėje pakrantėje įsikūrę senosios miesto kapinės ir buvusio Kretingos dvaro sodyba, šiaurinėje – naujosios miesto kapinės. Tvenkinio vidurinę dalį skersai kerta kelias, šiaurinę dalį – geležinkelis Kužiai – Kretinga. Aplink šiaurinę tvenkinio dalį įsikūrusi Padvarių gyvenvietė.
Tvenkinys įrengtas 1987 m.
Kretingos parko I tvenkinys (20050027)
Kretingos parko I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus A-1 upelį (Akmenos intakas) 0,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,24 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 18 m. Pietinis krantas aukštokas. Tvenkinio krantai apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Kretingos parko II tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Kretingos dvaro sodyba ir ten esantis Kretingos muziejus, šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Padvarių gyvenvietė. Tvenkinio užtvanka eina kelias.
Danijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Danijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Pereinamosios rungtynės
--
--- ---
Ketirtfinalio rungtynės
- -
-
Pusfinalio rungtynės
--
-- --
-
Finalinis etapas
-
Vasilijaus sala
thumb|200px|Vasilijaus salos smaigalys Vasilijaus sala  – didžiausia Nevos upės deltos sala, užimanti didžiąją Sankt Peterburgo Vasiljeostrovsko rajono dalį. Salą skalauja Didžioji ir Mažoji Neva, Suomių įlankos Nevos užutėkis, nuo Dekabristų salos skiria Smolenkos upė. Salos plotas – 10,9 km², ji driekiasi 4,2 km iš šiaurės į pietus ir 6,6 km iš vakarų į rytus, virš vandens ji iškilusi 1,3–3,5 m. Dažniausiai naudojamas salos sutrumpinimas – В. О. Saloje suplanuoti lygiagretūs prospektai, kuriuos kerta vad. linijos.
Pirmasis mūrinis pastatas – Menšikovo rūmai – saloje pastatytas 1720 m. Intensyviau statyti pradėta XVIII a. viduryje. Didžiosios Nevos pakrantėje pamažu koncentravosi pagrindiniai miesto gyvenamieji bei visuomeniniai pastatai – Peterburgo mokslų akademija, Mokslų akademijos biblioteka, Imperatoriškoji dailės akademija, Dvylikos kolegijų pastatas, Kunstkamera, Sankt Peterburgo universitetas, į salą persikėlė Peterburgo uostas. Čia buvo ir katalikiška Peterburgo dvasinė akademija, kurioje mokėsi daug garsių lietuvių.
Saloje yra metro stotis „Vasiljeostrovskaja“ ir vienas iš stoties „Sportivnaja“ vestibiulių.
Kanadiečiai
Kanadiečiai  – Šiaurės Amerikos tauta, susiklosčiusi Kanadoje. Populiacija – apie 35–40 mln. žmonių. Gyvena ne tik Kanadoje, bet ir JAV, mažiau – Honkonge, Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje, Australijoje ir kt. Susidaro iš dviejų pagrindinių grupių – anglakalbių kanadiečių (didesnioji dalis) ir prancūzakalbių kanadiečių. Taip pat į kanadiečių sudėtį patenka daug asimiliuotų vokiečių, anglų, italų, olandų, ukrainiečių, žydų, lenkų, amerikiečių ir kt., taip pat asimiliuotų indėnų (metisų). Vartoja anglų ir prancūzų kalbas. Dauguma tikinčiųjų anglakalbių priklauso protestantiškai Jungtinei Kanados bažnyčiai ir Kanados anglikonų bažnyčiai, taip pat yra baptistų, liuteronų, presbiterionų ir kt. protestantų, o dauguma prancūzakalbių kanadiečių – katalikai.
thumb|240px|left|Anglų ir prancūzų kalbų paplitimas Kanadoje {{Legend|#FFE400|anglų}}{{Legend|#D8A820|anglų ir prancūzų}}{{Legend|#B07400|prancūzų}}{{Legend|#F5F5DC|retai gyvenami plotai}}
Kanadiečiai susidarė į Šiaurės Ameriką XVI–XX a. keliantis europiečiams (tiesiogiai bei per JAV). Pirmiausia kėlėsi anglai, škotai, airiai, valai, mažiau vokiečiai ir olandai, o vėliau kėlėsi kitos tautos. Pirmoji britų kolonija Kanadoje buvo Niufaundlandas, o 1713 m. užkariavę Akadiją, britai ėmė skverbtis į žemyną.
XVII a. prancūzai Šv. Lauryno upės slėnyje įsteigė Naujosios Prancūzijos koloniją, o prie Fandžio įlankos – Akadiją. Pastarąją 1713 m. užėmė anglai. Didelė imigracija iš Britanijos bei kitų šalių greitai pavertė prancūzus mažuma, tačiau šie išlaikė tautinę savimonę, gyveno sutelktai, retai sudarė mišrias santuokas, laikėsi katalikybės, todėl išsilaikė kaip atskira tautinė grupė anglakalbių apsuptyje. 1969 m. prancūzų kalba greta anglų paskelbta valstybine. XX a. II pusėje labai sustiprėjo prancūzakalbių kanadiečių judėjimas dėl tapatybės išsaugojimo, išryškėjo separatistinės tendencijos. Kanadiečiai prancūzai pasiekė, kad Kvebeko provincijos mokyklose dėstomoji kalba būtų prancūzų, jų pastangomis priimtas įstatymas, skatinantis prancūzų imigraciją.
thumb|left|250px|Kanadiečių pagal kilmę žemėlapis
Bavarų Geografas
Trumpas tekstas buvo parašytas lotynų kalba.
Kanadiečiai
Prancūzakalbiai Kanadoje gyvena daugiausia Kvebeko provincijoje (mažiau – N. Braunsvike, šiaurės ir rytų Ontarijuje, škotų kilmės – Ontarijuje, Britų Kolumbijoje, Albertoje, N. Škotijoje, Princo Edvardo saloje (joje daug ir airių), vokiečiai susitelkę daugiausia prerijose (Saskačevane, Albertoje, Manitoboje), prerijose įsikūrė ir daug atvykėlių iš Rytų Europos (lenkų, ukrainiečių, kroatų ir kt.). Anglų kilmės kanadiečiai sudaro daugumą beveik visose provincijose, bet svarbiausios jų santalkos vietos yra pietų Ontarijas, Niufaundlandas ir Britų Kolumbija.
Albanijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Albanijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Nemanja Ljubisavljević
Nemanja Liubisavlievičius (Nemanja Ljubisavljević/Немања Љубисављевић; g. 1996 m. lapkričio 26 d.) – Serbijos futbolininkas, centro gynėjas. Atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ klubui.
Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo įvairiems Serbijos klubams. Nuo 2017 m. vasaros žaidė Kroatijoje ir buvo Gorica ekipos narys. Šiame klube sužaidė 27 rungtynes Antroje lygoje ir padėjo klubui tapti šios lygos nugalėtojais. Kitame sezone ekipa jau žaidė Kroatijos Pirmoje futbolo lygoje. Aukščiausioje lygoje Nemanja sužaidė šešerias rungtynes. Du kartus atstovavo ekipą Kroatijos taurės turnyre.
FK Žalgiris
Atvyko į Lietuvą. 2020 m. sausio 24 d. buvo paskelbta, kad serbas tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.
2021 m. gegužės 20 d. rungtynėse prieš FK Banga Gargždai kamuolį į vartus pasiuntė Nemanja Ljubisavljevičius. Tai buvo pirmasis jo įvartis A lygoje. Rezultatas tapo 3:1 ir nebepakito iki rungtynių pabaigos.
2021 m. birželio 11 d. rungtynėse prieš FK Sūduva žaidėjas užtikrinai gynėsi, laimėjo 15 dvikovų iš 20, surinko 268 „InStat“ naudingumo balus ir buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Krikščioniškoji kabala
Krikščioniškoji kabala – religinė-mistinė pasaulėžiūros atšaka, apjungianti mistinę žydų tradiciją kabala ( – gavimas, iš  – gauti) su krikščioniškąja pasaulėžiūra. Kabalos propaguojama Gyvybės medžio sandara papildė krikščionybės misticizmo tradiciją (tarp jų ir gnostinę tradiciją) ir buvo paplitusi tarp Renesanso epochos filosofų, teologų ir humanitarų, kurie bandė pažvelgti į krikščionybę naujai.
Tarp kitų autorių, prisidėjusių prie krikščioniškosios kabalos plėtojimo ir sklaidos, paminėtini Johann Reuchlin (1455–1522), Egidio da Viterbo (1469–1532), Francesco Giorgi (1506–1541), Paul Ricci (1470–1541), Guillaume Postel (1510–1581), Balthasar Walther (1558–1630), Jakob Böhme (1575–1624), Thomas Browne (1605–1682), Christian Knorr von Rosenroth (1636–1689), Johan Kemper (1670–1716) ir kiti.
XVII a. nuslūgus susidomėjimui, didžiąją dalį tradicijų perėmė Okultinė kabala, atsiradusi XVIII a. antroje pusėje vokiškosiose masonų ložėse.
David Angeloff
Karjera
Žaidė Argentinoje. CAD Paraguayo ir Huracán U-20.
Nuo 2011 m. vasaros atstovavo CSD Tristan Suarez.
Nuo 2012 m. vasaros priklausė Club Atletico General Lamadrid. Nuomos pagrindais žaidė CD Cruz del Sur de Bariloche.
2016 m. perėjo į Club Sol de Mayo. 2017 m. sausio mėn. persikėlė į CD Cruz del Sur de Bariloche.
FK Jonava
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui, kurio pagrindinė ekipa rungtyniavo A lygoje.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Tekliūnai
Tekliūnai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, 3 km į šiaurės rytus nuo Riešės.
Alexander Levin von Bennigsen
Aleksandras Levinas fon Benigsenas (, 1809 m. liepos 21 d. Vilnius, Rusijos imperija – 1893 m. vasario 27 d. Bantelnas, Žemutinė Saksonija, Vokietija) – Hanoverio karalystės ministras-pirmininkas.
Biografija
Aleksandras Levinas fon Benigsenas gimė 1809 m. liepos 21 d. Vilniuje, Rusijos imperijos kavalerijos generolo Levino fon Benigseno ir Leonardos Andžeikovičiūtės šeimoje. Aleksandro motina Leonarda Anžeikovičiūtė buvo kilimo iš Gardino gubernijos bajorų. Trejų metų amžiaus berniuko Aleksandro krikštatėviu tapo Rusijos imperijos caras Aleksandras I, kai 1812 m. lankėsi Vilniuje. Vaikas buvo pakrikštytas Vilniaus šv. Jonų bažnyčioje.
Tėvas generolas fon Benigsenas sūnų Aleksandrą iš Vilniaus į Hanoverį atsivežė 1818 m. Čia jaunuolis baigė licėjų ir įstojo į Getingeno universitetą studijuoti teisės mokslų.
1826 m. Aleksandras fon Benigsenas įstojo į valstybės tarnybą. 1848 m. Hanoverio karalystės monarchas pavedė jam suformuoti naują vyriausybę, kurioje be ministro pirmininko portfelio jis gavo ir užsienio reikalų ministro kėdę. Benigsenas buvo liberalių pažiūrų politikas ir atstovavo liberalų politinei srovei.
1850 m. spalio 28 d. ministrų kabinetas buvo išformuotas, Benigsenas buvo atleistas iš ministro pirmininko pareigų. Tačiau ir po to jis nesitraukė nuo valstybės reikalų, tapo Pirmųjų (vėliau Antrųjų) rūmų nariu ir pirmininku siekė tarpininkauti tarp Vyriausybės ir liberalų reikalavimų. 1881–1884 m. jis buvo Vokietijos Hanoverio partijos ir Hanoverio 10 apygardos (Hildesheimas) Reichstago narys.
Aleksandras Benigsenas mirė 1893 m. vasario 27 d. Bantelne, Žemutinėje Saksonijoje, Vokietijoje.
Kretingos vienuolyno tvenkinys
Kretingos vienuolyno tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, Kretingos miesto centrinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Dupulčio upelį (Akmenos intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,2 km, plotis – iki 0,08 km. Krantai daugiausia aukštoki, apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo 0,63 ha tvenkinys. Pietinėje pakrantėje yra Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia ir vienuolynas, šiaurinėje – senosios miesto kapinės.
Bučius
Bučius – žvejybos įrankis, gaudyklė. Naudojamas gaudyti žuvį ežeruose. Tai pailgas, vamzdžio formos karkasas aptrauktas tinklu, kurio viduje pritvirtinamas jaukas. Laimikis įplaukia į bučių ir negali ištrūkti iš gaudyklės. Naudojama gaudyti žuvis, vėžius.
Seth Sincere
Setas Sinsiė (Sincere Muenfuh Seth; g. 1998 m. balandžio 28 d.) – futbolininkas kilęs iš Nigerijos, gynėjas. Žaidė Lietuvoje, FK Kauno Žalgiris narys.
Karjera
Karjerą pradėjo Nigerijos „Supreme Court“ ir „Rhapsody“ akademijose, o 2017 m. persikėlė į Turkiją.
Atastovavo Malatijos „Yeni Malatyaspor“ klubui. Debiutavo šio klubo U-21 komandoje, o netrukus – TFF Superlygoje.
2019–2020 m. sezone nuomos pagrindais rungtyniavo „Boluspor“ klube. TFF 1. Lig (antra pakopa) sužaidė 19 rungtynių.
FK Kauno Žalgiris
2022 m. vasarą tapo FK Kauno Žalgiris nariu. Sutartis galiojanti iki 2024-ųjų metų pabaigos.
Debiutavo A lygoje 2021 m. rugpjūčio 2 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys. Rungtynės baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 2-2. Žaidėjas pasirodė startinėje sudėtyje ir 70 min. buvo pakeistas.
2022 m. rugpjūčio 28 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FA Šiauliai ir įtvirtino kauniečių persvarą (3:0). Galutinė rungtynių baigtis – kauniečių pergalė rezultatu 3:0.
2023 m. balandžio 15 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.
Mindaugas Navakas
Mindaugas Navakas (Simas, g. 1952 m. sausio 24 d. Kaune) – Lietuvos skulptorius.
Biografija
Vaikystėje susidomėjo keramika, 1962–1969 m. mokėsi Juozo Naujalio gimnazijoje. 1969–1970 m. studijavo architektūrą Kauno politechnikos institute, 1970–1971 m. ten pat studijavo interjerą ir įrengimus. 1971–1977 m. studijavo skulptūrą ir architektūrą Lietuvos dailės institute (dabar – Vilniaus dailės akademija). Nuo 1977 m. ten pat dėstė skulptūrą. Parodose Lietuvoje ir užsienyje dalyvauja nuo 1977 m. 1999 m. M. Navako ir Eglės Rakauskaitės darbas „Nepavadintas“ demonstruotas pirmojoje Lietuvos ekspozicijoje 48-ojoje Venecijos bienalėje.
Kūrėjui įtaką padarė Prahos pavasario išvakarėse (1968 m.) šeimos namuose atsiradusi magnetola „Neringa“, leidusi klausytis transliacijų iš Vakarų pasaulio, taip pat praktikos metu Ermitaže matyta JAV technikos progreso paroda „JAV pramoninė estetika“. 1971-1975 m. dainavo saviveiklinėje Kęstučio Antanėlio roko grupėje „Antanėliai“, kuri 1971 m. nelegaliai pastatė Endriu Loido Veberio roko operą „Jėzus Kristus superžvaigždė“. Tais pačiais metais padėjo „Kanklininko“ skulptūrą kalančiam Robertui Antiniui, skulptorius Stanislovas Kuzma M. Navaką supažindino su Vladu Vildžiūnu ir Marija Ladigaite-Vildžiūniene, turėjusiais dirbtuves Jeruzalėje.
1977 m. apgynė diplominį darbą „Brendanti mergaitė“ – miesto skverui skirtą dekoratyvinę skulptūrą. Tais pačiais metais darbas demonstruotas parodoje restorano „Medininkai“ kieme.
Netrukus po baigimo tapo Lietuvos dailininkų sąjungos (LDS) nariu. 1993 m. pateikė prašymą iš jos išstoti protestuodamas prieš sąjungos nenorą persitvarkyti pagal rinkos dėsnius. Prašymas patenkintas praėjus metams po įteikimo. 2003 m. pristatė pusvalandžio trukmės video darbą „Po dešimties metų“, kuriame kartu su taip pat iš LDS išstojusiu tapytoju Jonu Gasiūnu šoka stepą. Titruose kūrinio pabaigoje pažymima, jog po menininkų išstojimo iš LDS praėjo dešimt metų ir teigiama, jog LDS permainos po TSRS žlugimo nepateisino kūrėjų bendruomenės vilčių.
1989 m. dalyvavo paminklo skirto masinių deportacijų aukoms „Atsisveikinimas su Lietuva“, turėjusio būti pastatyto Naujosios Vilnios geležinkelio stotyje, konkurse. Konkursui pateiktas projektas – masyvus granitinis kryžius ant traukinio platformos – gavo pirmąją premiją, bet nebuvo įgyvendintas kilus nesutarimams dėl tremtinių atstovams nepriimtino plastinio sprendimo.
Šeima
Brolis – kompozitorius Arūnas Navakas. 1980 m. spalio 18 d. vedė Jovitą Laurušaitę, su kuria susilaukė dviejų sūnų, Vytauto (g. 1982 m.) ir Naglio (g. 1986 m.).
Kūriniai
thumb|250px|„Keturios didžiosios nesavarankiškos“ (1993–2008 m.) parodos [[Nacionalinė dailės galerija|Nacionalinėje dailės galerijoje metu, 2014 m.]] thumb|250px|„Kablys ir žiedai“ (1992–1994 m.), [[Jeruzalės skulptūrų sodas]]
Donis Darko
Donis Darko  – 2001 m. JAV mokslinės fantastikos psichologinis trileris. Filme vaizduojama kaip veikėjas ieško prasmės jį persekiojančiose keistose pasaulio pabaigos vizijose. Nors filmas susilaukė teigiamo kritikų įvertinimo, jo pajamos kino teatruose siekė tik 4,1 mln. JAV dol. Tačiau vėliau filmas sulaukė palankių vertinimų iš kritikų ir net tapo kultiniu tarp gerbėjų, IMDB duomenų bazėje patenka tarp 250 geriausių.
Siužetas
1988 m. spalio 2 d. šešiolikmetis psichologinių problemų turintis moksleivis iš Midlsekso, Virdžinijos, prabunda ir kiškio-monstro, prisistatančiu Frenkas, iškviečiamas laukan, kur sužino, kad „pasaulis baigsis po 28 dienų, 6 valandų, 42 minučių ir 12 sekundžių“. Ryte randa save miegojusį ant golfo lauke ir grįžęs namo sužino, kad tą naktį ant namo stogo, ties jo miegamuoju, nukrito keleivinio lėktuvo variklis. Sesuo Elizabet (akt. Maggie Gyllenhaal) jam pasako, kad federalinė aviacijos administracija nežinanti, iš kur jis atsirado.
Donis savo psichologei (akt. Katharine Ross) papasakoja apie vis pasikartojančius Frenko apsilankymus. Manipuliuojamas Frenko jis patvindo mokyklą sulaužydamas vamzdyną, nors to pats neatsimena. Taip pat tarp Donio ir naujos bendraklasės Gretčen (akt. Jena Malone), su motina persikėlusia į naują vietą dėl smurtaujančio patėvio, užsimezga romantinis ryšys. Konservatyvių pažiūrų fizinio lavinimo mokytoja (akt. Beth Grant) apkaltina trumpą apsakymą „The Destructors“, literatūros mokytojos Karen Pomeroi (akt. Drew Barrymore) įtrauktą į mokymo programą, pakursčius patvindyti mokyklą, ir pradeda rodyti vaizdo pamokas apie elgesį, vedamas motyvuojančio kalbėtojo Džimo Kuninghemo (akt. Patrick Swayze). Donis maištauja prieš šias vaizdo pamokas, įsivelia į konfliktinę situaciją su mokytoja, pasėdamas įtampą tarp savo motinos (akt. Mary McDonnell) ir mokytojos. Donis jau žino, kas yra mirtis. Po nelaimingo atsitikimo, per kurį jis vos liko gyvas, Donis pastebi, kad gali keisti laiką ir likimus. Su juo vykstančios permainos gąsdina visus artimuosius. Išmokęs keliauti po kitus pasaulius, Donis suvokia, kad net patys nereikšmingiausi poelgiai gali sukelti milžiniškus kataklizmus.
Donis paklausia savo gamtos mokslų mokytojo Dr. Kenneth’o Monnitof’o (akt. Noah Wyle) apie keliones laiku po Frenko minėjimų šia tema, ir gauna knygą pavadinimu „Kelionių laiku filosofija“, parašytos kadaise mokykloje dirbusios, o dabar kaip nukaršusios močiutės atrodančios mokslininkės Robertos Sperou (akt. Patience Cleveland).
Rozė sutinka tapti savo dukters Samantos (akt. Daveigh Chase) šokių grupės kelionės į Los Andželą lydinčiuoju asmeniu vietoje Kiti, kuri nori duoti parodymus gindama Kuninghemą. Tėvas (akt. Holmes Osborne) dėl verslo reikalų išvyksta į Niujorką. Vyriausieji vaikai lieka namuose vieni.
Donis ir Elizabet pasinaudoja galimybe ir Helovyno bei Elizabet priėmimo į Harvardo universiteto proga. Atvyksta ir Gretčen, persigandusi ir sutrikusi, nes kažkur pradingo jos mama. Pastebėjęs, kad liko vos kelios valandos iki Frenko pranašystės datos, Donis kartu su Gretčen ir dviem draugais leidžiasi ieškoti Robertos Sperou į jos namą, kur juos užpuola mokyklos chuliganai (akt. Alex Greenwald ir Seth Rogen), ketinę apvogti Sperou namą; grumtynės persikelia į gatvę. Pro šalį lekianti mašina metasi į šoną, jos vairuotojui siekiant išvengti susidūrimo su Sperou, tačiau nutrenkia Gretčen ir ją pražudo. Vairuotojas pasirodo esąs Elizabet vaikinas (akt. James Duval), dėvintis tą pačia triušio-monstro kaukę kaip ir Frenkas Donio vizijose. Donis jį nušauna tėvo pistoletu.
Prašvitus, virš Donio namo pradėjus formuotis verpetui, Donis išvyksta link kalvų ir stebi besileidžiančio žemyn lėktuvo siluetą. Lėktuvas, kuriuo skrenda Rozė ir šokių trupė, smarkiai trūkteli, o jo variklio dalis patenka į sūkurį. Greitai atgaline tvarka perbėga pastarųjų 28 dienų įvykiai, kol Donis pastebi besąs savo lovoje pirmomis spalio 2 d. valandomis. Doniui garsiai besijuokiant variklio dalis sugriauna stogą ties Donio kambariu, atimdama gyvybę Doniui. Filmas užsibaigia fone grojant Gary Jules atliekama „Mad World“ versija, rodomi daugumos, kurie per pastarąsias 28 dienas paralelinėje visatoje buvo sutikę Donį, nerimastingi ar sutrikę veidai. Tą patį rytą Gretčen dviračiu važiuoja gatve pro Donio namą ir iš kaimynų berniuko sužino apie kaimynystėje gyvenusio paauglio žūtį, kurio nepažinojo. Gretčen ir Rozės žvilgsniai susitinka, Gretčen užjaučiamai jai pamojuoja; tuo pačiu atsako ir Rozė, tarytum žinotų viena kitą, tik nepamintų, iš kur.
Filmavimas
Donis Darko buvo nufilmuotas per 28 d.; išleista 4,5 mln. JAV dolerių. Nedaug trūko, kad filmas būtų išleistas namų kino sąlygomis, tačiau Drew Barrymore filmų kompanijos „Flower Films“ finansinės paramos dėka filmas viešai išvydo dienos šviesą.
Juosta nufilmuota Kalifornijoje, daug mokyklos epizodų filmuota katalikiškoje Lojolos vidurinėje mokykloje. „Karpatų kalnynų“ scenos nufilmuotos Angeles Crest greitkelyje.
Muzika
Filme skambėjusieji kūriniai išleisti įrašyti į 2 kompaktinių plokštelių rinkinius. Po filmo ypač išgarsėjo kadaise Tears for Fears sukurta, Michael Andrews į pianino versiją perdaryta, dainininko Gary Jules atlikta „Mad World“ daina.
Apdovanojimai
2001 m. – Ričardas Kelis su filmu „Donnie Darko“ laimėjo „Geriausią scenarijų“ Katalonijos tarptautiniame filmų festivalyje ir San Diego filmų kritikų draugijoje. „Donnie Darko“ taip pat laimėjo „Audience Award“ (auditorijos apdovanojimą) už geriausią pilnametražį meninį filmą Švedijos fantastinių filmų festivalyje. Filmas buvo nominuotas „Geriausiu filmu“ Katalonijos tarptautiniame filmų festivalyje ir „žiuri prizu“ Sandanso filmų festivalyje.
2002 m. – „Donnie Darko“ laimėjo „specialųjį apdovanojimą“ Jaunų filmų kūrėjų trampline (Young Filmmakers Showcase) Mokslinės fantastikos, fantastikos ir siaubo filmų akademijoje, „Sidabrinio klyksmo apdovanojimą“ (Silver Scream Award) Amsterdamo fantastinių filmų festivalyje, taip pat buvo nominuotas „Geriausiu meniniu pilnametražiu“ ir „Geriausiu scenarijumi“, o Džeikas Gailenhalas buvo nominuotas „Geriausiu pagrindiniu aktoriumi“ (Best Male Lead) Independent Spirit apdovanojimuose. Filmas Filmų kritikų draugijos apdovanojimų tinkle (Online Film Critics Society Awards) taip pat buvo nominuotas „Geriausiu perversminiu filmu“ (Best Breakthrough Film) Online Film Critics Society Awards.
2003 m. – Džeikas Gailenhalas Chlotrudis apdovanojimuose pelnė „Geriausio aktoriaus“ apdovanojimą, o Ričardas Kelis – „Geriausią originalų scenarijų“ ir buvo nominuotas „Geriausiam režisieriui“ ir „Geriausiam filmui“.
2006 m. – „Donnie Darko“ yra devintas FilmFour sukurtame 50 filmų, kuriuos privalai pamatyti iki mirties sąraše.
2009 m. – „Donnie Darko“ užima 131 vietą IMDB svetainėje. .
Tęsinio bandymas
2009 m. išleistame tęsinyje, „S. Darko“, veiksmas sukasi apie Samantą Darko, Donio jaunesniąją seserį, kurią vaidina ta pati aktorė, Daveigh Chase. Samanta ima sapnuoti sapnus, įspėjančius apie artėjančią didelę katastrofą. Donio Darko kūrėjas Ričardas Kelis yra pasakęs, kad jis neturi nieko bendra su filmo tęsiniu. Daveigh ir prodiuseris Adam Fields yra vieninteliai, siejantis šį filmą su jo pirmtaku. Tęsinys yra sulaukęs daugiausia neigiamų vertinimų.
Januliškio dvaras
Januliškio dvaras – buvusi dvaro sodyba Švenčionių rajone, Labanoro girioje įsikūrusiame Januliškio kaime.
Istorija
Tarpukario metais Januliškyje veikė mokykla, stovėjo nedidelis dvaras ir lenkų kariuomenės arklidės.
Užpraeitame amžiuje Januliškio apylinkių žemės nuo Baranavos kaimo iki pat Luknelės upelio priklausė vienam olandų kilmės grafui Šneideriui. Jam priklausė Baranavos miškai. Grafas nusipirkęs visą Baranavos girią pradėjo statytis dvarus. Savo vietininkus grafas įkurdino Kampuotėlėje, Januliškyje ir kt. Čia kūrėsi maži dvareliai.
Ar grafas Šneideris buvo tikrasis Januliškio apylinkių savininkas, turimi duomenys yra prieštaringi. Senieji apylinkių gyventojai mini, kad šios žemės priklausė ukrainiečių kilmės grafui Nemčinskui. Valdant Nemčinskui, administraciniu centru buvo Baranava. Dvaras buvo įsikūręs dabartinės Prūdiškės girininkijos pastate. Pasakojama, kad kasant dvaro pastatui pamatus rasta žmonių palaikų. Tame dvare vėliau gyvenę januliškiečiai iki šiol pamena, kad ten kartas nuo karto vaidendavosi. Nemčinską vietiniai žmonės iki šiol prisimeną kaip griežtą žmogų. Artėjant antrajam pasauliniam karui, Nemčinskai iš Januliškio pasitraukė. Valdžią perėmė vokietis Bekas, apie kurį iki šiol neturima jokių duomenų.
Tekoriškis
Tekoriškis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Taruškų, prie Juostos upės.
Albanijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Albanijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Telėtninkai
Telėtninkai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pivašiūnų.
Klecininkų tvenkinys
left|120px
Klecininkų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 3 km į pietvakarius nuo Salantų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Pestupio intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,21 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 57,5 m. Krantai žemi. Pietinėje pakrantėje stūkso Krepų birštvos miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūrę kaimai: Klecininkai, Barzdžių Medsėdžiai.