cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lakmu
Dažniausiai Lakmu ir Lakamu vaizduojami kaip sąnašos, kitur jie – gyvatės. Kai kuriu mokslininkų teigimu, kadangi dėl plaukiančios gyvatės susidaro raibuliuojantis vanduo, gali būti, kad Lakmu ir Lakamu tiesiog yra Tiamat sinonimai. Lakmu ir Lakamu neminimi kituose mituose, o tai reiškia, kad nebuvo reikšmingi dievai.
Lakmu saugojo Abzu šventyklos, skirtos Enkiui, vartus.
Butėniškis
Butėniškis – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Juodupės.
Tukvis
Tukvis (Pachypodium) – stepukinių (Apocynaceae) šeimos augalų gentis.
Gentyje yra 25 rūšys, iš jų 20 auga Madagaskare:
Boguslavas Lubienskis
Boguslavas Lubienskis ( 1666 m. – m. iki 1740 m.) – Sandomiro kaštelionas 1728 metais, Karūnos armijos generolas-leitenantas 1727 metais, Dragūnų regimento vadas 1717-1730 metais, Karūnos pastalininkas 1714-1728.
Zigmanto Lubienskio ir Cecilijos Opackos sūnus, Kazimiero brolis, Motiejaus Juzefo Lubienskio tėvas. Tarnavo karaliaus Liudviko XIV rūmuose kaip muškietininkų majoras.
1736 metais buvo paskirtas senatoriumi-rezidentu.
Mistika
Mistika ( 'paslėptas, slaptas') – filosofinis ir teologinis mokymas ir pasaulėvokos būdas, pagrįstas emocijomis, intuicija ir iracionalumu. Įvairios mistinės doktrinos sutinkamos įvairiose pasaulio religijose ir tikėjimuose ir turi tuos pačius bruožus: siekia intuityvizmo ir simbolizmo, siūlo įvairių psichofizinių pratimų praktiką ar meditaciją, būtiną norint pasiekti nustatytą proto ir sielos būseną.
Mistikos šalininkai vadinami mistikais; jie linkę galvoti vadovaudamiesi intuicija ir iracionalumu, ypač tais atvejais, kai kalbama apie nematerialius daiktus. Mistikų nuomone, realumas nesuvokiamas protu ir suprantamas tik iracionaliu būdu, kuris įprastai priešinamas logiškam, moksliniam tikrovės supratimui.
Mark Philippoussis
Markas Antonis Filipusis (g. 1976 m. lapkričio 7 d.) – buvęs profesionalus Australijos tenisininkas, olimpietis. Jis tapo profesionalu 1994 metais, o karjerą baigė 2006 metais. Marko tėtis yra graikas, o mama kilusi iš italų šeimos, bet kalba graikiškai. Jis per savo karjerą laimėjo 11 ATP titulų. Aukščiausia jo pasiekta vieta reitinge buvo aštuntoji.
Markas trumpai buvo modelis ir dalyvavo amerikos realybės šou Age of Love.
Jis baigė Veslio koledžą, Melburne.
Filipusis yra susižadėjęs su aktore Dženifere Esposito.
Ankstesnysis gyvenimas
Filipusis gimė Melburne ir baigė Veslio koledžą.
Markas pradėjo žaisti tenisą būdamas šešerių, jį treniravo jo tėtis Nikas. Filipusį trumpai treniravo buvęs Vimbldono čempionas Patas Kašas. 1994 metais, Markas buvo trečioji jaunių pasaulio raketė, tais pačiais metais Filipusis tapo profesionalu.
Kazimieras Liudvikas Bielinskis
Biografija
Lenkijos bajorų Bielinskių giminės atstovas, herbo „Junosza“ savininkas. Malborko vaivados Jano Pranciškaus Bielinskio (m. 1685) ir Anos fon Akerstof (m. iki 1671) sūnus. Santuokos dėka su Liudvika Mirej Morštin buvo surištas su rūmų proprancūziška partija.
Buvo renkamas pasiuntiniu į 1683, 1688 ir 1690 metų seimus. 1688 metais Berlyne pasirašė dėl Brandenburgo karinių būrių išsiuntimo Lenkijos, tuomet kariavusios su Osmanų imperija, pagalbai. 1689 metais gavo Karūnos dvaro pakamario pareigybę.
1697 metais, ATR bekaralystės metu, Kazimieras Liudvikas Bielinskis buvo išrinktas elekcinio seimo maršalka, kurio metu palaikė Prancūzijos princo Fracua Lui de Konti kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. Vėliau perėjo į Saksonijos kurfiursto Augusto Stipriojo pusę ir jam 1699 metais išdavė diplomą dėl jo išrinkimo. 1702 metais Kazimieras Liudvikas Bielinskis gavo Karūnos dvaro maršalkos pareigybę, tais pačiais metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju maršalka.
Stirniškių atodanga
Stirniškių atodanga (Pauliankos atodanga) – gamtos paveldo objektas, 1964 m. paskelbtas geologiniu gamtos paminklu. Dolomitų atodanga yra Kupiškio raj., Lėvens upės slėnio kairėje pusėje, ten, kur įteka Suosa – Stirniškių kaime. Pasiekiama iš kelio pasukus į šiaurės rytus apie 1,6 km. Link atodangos nuo kaimo gatvės veda įrengtas takas.
Kazimieras Liudvikas Bielinskis
Biografija
Kazimiero Bielinskio rūmai buvo Otvoko-Velki dvare, kur dažnai apsilankydavo pats Lenkijos karalius. Mariana Bielinska, Kazimiero duktė, tapo Augusto Stipriojo meiluže. 1703 metais Kazimieras Bielinskis ištekino savo dukterį už Lietuvos didžiojo pakamario Boguslavo Ernesto Denhofo. Šiaurės karo metu Kazimieras Liudvikas Bielinskis 1704–1712 metais gyveno Gdanske, formaliai nepalaikė nė vienos konflikto pusės.
Stirniškių atodanga
Atodangos aukštis 3 m, ilgis 40 m. Joje atidengti devono periodo dolomitų sluoksniai. Joje puikiai matyti dolomito sluoksnių juostos. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.
Kazimieras Liudvikas Bielinskis
Šeima
1682 metais vedė Liudviką Mariją Morštin (? – 1730), Karūnos didžiojo iždininko Jano Anžejaus Morštino (1621–1693) ir Katerinos Gordon dukterį. Vaikai:
Stirniškių atodanga
Geologinis paminklas
Šiam geologiniam paminklui priskiriama ne tik pati Stirniškių atodanga, bet ir šalia stūksantis pastatas su dolomitinėmis kolonomis. Istorinis Stirniškių dvaro statinys skendi krūmuose, yra avarinės būklės – apie tai perspėja pakabintas užrašas. Šis geologinis paminklas vadinamas įvairiais vardais: Stirniškių karjero sienelė, Pauliankos dolomitų atodanga ir dolomitinis pastatas, Pauliankos dolomitinė atodanga, Stirniškių atodanga.
Suosos sluoksnių dolomitai Buivėnų ir Stirniškių karjeruose buvo laužiami statyboms nuo seno. Šalia Stirniškių karjero iš dolomitų sumūrytos pastato kolonos yra ne tik geologinis, bet ir kultūrinis-etnografinis-istorinis paminklas. 1988 m. Noriūnų apylinkėje Suosos upelio žemupys tarp Pasuosių, Karaliūnų, Radžiūnų ir Stirniškių kaimų paskelbtas geologiniu draustiniu. Jo plotas 21,6 ha. Draustinio paskirtis yra apsaugoti vėlyvojo devono Suosos sluoksnių atodangas ir išeigas Suosos upelio vagoje. Šie devono sluoksniai pradėti tyrinėti geologų dar XIX a.
Saulius Motieka
Saulius Motieka (1956 m. birželio 3 d. Pasvalys) – Lietuvos architektas.
Biografija
Brolis Egidijus Motieka. 1979 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.
1979–1991 m. Miestų statybos projektavimo instituto Vilniuje architektas, 1985–1990 m. grupės vadovas, 1990–1991 m. projektų vyr. architektas. 1991–2001 m. bendrovės „Info–Tec projektas“ projektų vyr. architektas, 2001–2003 m. direktorius. Nuo 2003 m. Vilniaus miesto savivaldybės įmonės „Vilniaus planas“ projektų vadovas. Nuo 1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, nuo 2007 m. docentas.
Roxette
Roxette – Švedijos popmuzikos/roko duetas. Visame pasaulyje parduoti 75 milijonai grupės albumų kopijų ir 25 milijonai singlų. 2009 m. po 8 metų pertraukos grupė vėl grįžo į sceną. Dueto vokalistė Marie Fredriksson, sulaukusi 61 m., mirė 2019 m.
Leideno universitetas
Leideno universitetas  – 1575 m. Leidene įkurtas universitetas. Seniausia Nyderlandų aukštoji mokykla. Universitetą įkūrė Oranijos princas Viljamas, vykstant Aštuoniasdešimtmečiui karui po Nyderlandų sukilimo.
2015 – 2016 m. buvo 25 800 studentai ir 5 500 tarnautojų.
Jašiūnai
Jašiūnai – miestelis Šalčininkų rajono savivaldybėje, prie kelio, 18 km į pietus nuo Vilniaus. Seniūnijos centras, 7 seniūnaitijos (Centrinė, Lydos, Merkio, M. Balinskio, Naujoji, J. Sniadeckio, Užupio). Miestelio planas linijinis. Stovi Jašiūnų Šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1929 m.), Jašiūnų dvaro pastatų ansamblis (rūmai pastatyti 1828 m., statybų iniciatorius Mykolas Balinskis) su parku, veikia 3 vidurinės mokyklos (1-oji, „Aušros“ ir M. Balinskio), biblioteka, paštas (LT-17038), lenkų kultūros centras.
miniatiūra|left|Švč. Mergelės Marijos koplyčia ties J.Sniadeckio ir Saulėtosios g. kryžkele
Geografija
Jašiūnai įsikūrę Rūdninkų girios rytiniame pakraštyje, prie Merkio upės. Yra žvyro telkinys. 2 km į šiaurės vakarus nuo Jašiūnų yra Jašiūnų geležinkelio stoties gyvenvietė. Į vakarus nuo Jašiūnų dunkso Rūdninkų giria.
Pro miestelį eina keliai į Vilnių, Šalčininkus, Pirčiupius, Turgelius.
Istorija
thumb|left|[[Jašiūnų dvaras 1865 m. (dail. E. Gorazdovskis)]]
Į pietryčius nuo miestelio yra Jašiūnų pilkapynas. Istoriniuose šaltiniuose Jašiūnai minimi nuo 1402 m. Jašiūnų dvaras XV a. – XVIII a. priklausė Radviloms; XVI a. jie čia įkurdino evangelikų reformatų sinodą. 1515 m. įsteigta bažnyčia. XIX a. pradžioje dvaras atiteko J. Balinskiui, 1819 m. – jo sūnui Mykolui Balinskiui, vėliau – Vilniaus universiteto rektoriui Janui Sniadeckiui (du pastarieji palaidoti Jašiūnų kapinėse).
Nuo 1819 m. Jašiūnų dvaras tapo svarbiu kultūros centru: čia buvo didelė biblioteka, gyvendavo ar lankydavosi Vilniaus universiteto profesoriai Andrius Sniadeckis, Stanislovas Bonifacas Jundzilas, žymūs poetai ir rašytojai Adomas Mickevičius, Julijus Slovackis, visuomenės veikėjai.
XIX a. viduryje Jašiūnuose įsteigta plytinė, 1886 m. – medienos masės popieriui gaminti fabrikas. 1863 m. dvare buvo gydomi sužeisti sukilėliai. XIX a. Jašiūnai buvo Vilniaus apskrities miestelis ir dvaras, Šalčininkų valsčiaus Jašiūnų seniūnijos centras.
1920 m. spalio 8 d. Lietuvos kariuomenės daliniai ties Jašiūnais kovėsi su Lenkijos kariuomenės L. Želigovskio kariniu junginiu. 1941 m. vokiečių okupacinės administracijos saugumo policijos Vilniaus ypatingasis būrys Jašiūnuose sušaudė 575 žmones, daugiausia žydų.
1950–1995 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1985 m. pastatytas prekybos centras „Merkys“ (architektas A. Patalauskas) su maisto prekių parduotuve, valgykla, kavine.
2001 m. patvirtintas Jašiūnų herbas. 2016 m. prie miestelio prijungta Jašiūnų GS gyvenvietė.
thumb|Švč. Mergelės Marijos skulptūra prie kelio į Pirčiupius thumb|Balinskių ir Sniadeckių giminės kapinės (dail. E.Gorazdovskis, 1865 m.)
Ekonomika
Veikia bendrovės:
Dumplūninė nikandra
Dumplūninė nikandra (Nicandra physaloides) – notreliažiedžių (Lamiidae) poklasio, bulvinių (Solanaceae) šeimos, monotipinės nikandros (Nicandra) genties augalas.
Augalas 30-130 cm aukščio. Žiedai pavieniai, kotuoti, išaugę po vieną. Vaisius – 1,5-2 cm skersmens, ruda, sausa uoga, atsiverianti netaisyklingu plyšiu. Sėklos rudos, inkstiškos. Žydi liepos – rugsėjo mėn.
Lietuvoje retai auginamas kaip dekoratyvinis augalas darželiuose, kapinėse, gėlynuose.
thumb|left|210px|Nikandros vaisius
Bazilikata
Bazilikata  – pietinės Italijos regionas. Ribojasi su Apulija rytuose, Jonijos jūra pietryčiuose, Kalabrija pietuose bei Tirėnų jūra ir Kampanija rytuose. Regione gyvena 0,6 mln. žmonių, sostinė Potenca.
Geografija
Regionas labai kalnuotas, aukščiausias taškaš pietinėje Apeninų dalyje yra Polino kalnas (2233 m aukščio). Vulturos kalnas šiaurės vakaruose yra užgesęs ugnikalnis (1330 m.). Dėl kalnuoto kraštovaizdžio susisiekimas regione buvo sunkus iki modernių laikų ir Bazilikata buvo mažiausiai išsivysčiusi Italijos provincija. Dėl plataus masto emigracijos Bazilikatoje XX a. gyventojų padaugėjo tik 12 %, tai žemiausias rodiklis tarp Italijos regionų. Tai taip pat buvo vargingiausias regionas, bet prieš kelerius metus ten buvo atrasta nafta.
Bazilikata padalinta į dvi provincijas:
350px
Beldos valsčius
Beldos valsčius  – nuo 1919 m. iki 1954 m. ir 1973–1976 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje ir Lomžos vaivadijoje, Ščučino apskrityje ir Grajevo apskrityje. Valsčiaus centras buvo Beldos kaimas.
Mikaliniškė
Mikaliniškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Lupikų.
Boavista Futebol Clube Timor Leste
„Boavista Futebol Clube Timor Leste“, o trumpiau „Boavista FC“ – Rytų Timoro futbolo klubas iš Dilio. Ankstesniais metais žinomas kaip Carsae FC.
Namų rungtynes žaidžia Dilio miesto savivaldybės stadione.
Istorija
Klubas įkurtas 1986 m. Kitados vadinosi Carsae FC. 2017 m. iškovojo šalies futbolo taurę.
2018 m. sausio 22 d. įvykdytas klubo rebrendingas ir jis pervadintas Boavista Futebol Clube Timor Leste.
2020 m. dėl pandemijos grėsmių čempionatas nevyko, o 2021 m. klubas pasitraukė iš čempionato.
Sezonai
Šaltiniai:
Erick Barrondo
Erikas Barondas (g. 1991 m. birželio 14 d.) – Gvatemalos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportiniame ėjime. Pirmasis šalies olimpinis medalininkas.
Biografija
2011 m. Barrondo dalyvavo Pan Amerikos žaidynėse kur pelnė aukso medalį. Tais pačiais metais sportininkas debiutavo 2011 m. pasaulio čempionate kur trasą įveikęs per 1:22:08 jis užėmė 10-ąją vietą. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Erick Barrondo 20 km trasą nuėjo per 1:18:57 ir pelnė sidabro medalį. Tai pirmasis olimpinis medalis Gvatemalos istorijoje.
Club Atlético River Plate
Buenos Airių „Club Atlético River Plate“ arba „River Plate“ (iš anglų k. 'sidabro upė') – Argentinos futbolo klubas iš Buenos Airių Nunjeso kvartalo. Įkurtas 1901 m. ir žaidžia Antonijaus Vespučio Liberčio stadione. Tai vienas tituluočiausių šalies klubų.
Palenkės Komaruvkos valsčius
Palenkės Komaruvkos valsčius  – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Radzynio apskrityje. Centras – Palenkės Komaruvka. Ribojasi su Dreluvo, Lomazų, Milanuvo, Rosošo, Vohino ir Višnicės valsčiais.
Club Atlético River Plate
Garsiausi žaidėjai
center|800px|
Palenkės Komaruvkos valsčius
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 137,56 km², iš kurių: Valsčius sudaro 14,25 % apskrities teritorijos.
Buivėnų ąžuolas
miniatiūra|250px|right|Buivėnų ąžuolas rudenį Buivėnų ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Kupiškio rajone, Buivėnų km, apie 0,8 km į šiaurę nuo kelio. Šis medis laikomas valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu. Buivėnų ąžuolas gamtos paminklu paskelbtas 1960 m. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.
Palenkės Komaruvkos valsčius
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Buivėnų ąžuolas
Duomenys
Prie Buivėnų ąžuolo pastatytas informacinis stendas. Tai yra paprastasis ąžuolas (Quercus robur L.), apie 700 metų amžiaus, 20,0 m aukščio. 1,3 m aukštyje yra 6,62 m kamieno apimties.
Janas Charleckis
Janas Charleckis (Charlinskis) – Braclavo kaštelionas 1618-1625 m., Lucko pakamaris 1582-1618 m..
Buick Verano
Buick Verano yra kompaktinės klasės automobilis, kurį gamins General Motors markė, Buick. Koncernas paskelbė apie šio automobilio gamybą 2010 metų spalį ir paviešino oficialią informaciją 2011 metų sausį. Automobilis bus viešai pristatytas 2011 metų Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje, jo gamybą planuojama pradėti ketvirtame šių metų ketvirtyje Oriono gamykloje, Mičigane, JAV. Automobilis bus parduodamas kaip 2012 metų modelis.
Daugelis Verano dizaino elementų primins kitus dabartinius Buick modelius. Automobilis, kartu su šiuo metu JAV jau parduodamu Chevrolet Cruze bus gaminamas ant GM Delta II platformos. Verano bus parduodamas tik su 2,4 litrų Ecotec varikliu, turinčiu 177 AG ir 6-pavarų automatine transmisija. Ateityje automobilis turėtu būti parduodamas ir su kiek galingesniu 2,0 litrų Turbo varikliu.
Vardinis ginklas
Vardinis ginklas - ginklas (pistoletas, revolveris, kardas, durklas ar kt.) apdovanojimas, ginklas prizas arba ginklas dovana, kuriame išgraviruoti gavusiojo vardas ir pavardė. Toks ginklas paprastai turi įrašą, kuris nurodo, už ką įteiktas šis ginklas (nuopelnai valstybei ar kariuomenei, pergalė varžybose ir pan.). Šie užrašai paprastai išgraviruojama paties ginklo paviršiuje arba specialioje metalinėje (auksinėje ar sidabrinėje) plokštelėje, kuri ir pritvirtinama prie ginklo, kartais - prie ginklo makšties.
Vardiniai ginklai Lietuvoje
Lietuvoje vardiniai šaunamieji ginklai (pagal LR Ginklų ir šaudmenų kontrolės įstatymo apibrėžimą) tvarkomi pagal vyriausybės patvirtintas „Vardinių ginklų apyvartos taisykles“:
Leidimas laikyti ir nešioti vardinį šaunamąjį ginklą galioja 3 metus. Leidimo laikyti ir nešioti vardinį nešaunamąjį ginklą galiojimo laikas neribojamas.
Vardinį ginklą įteikti gali Šaulių Sąjungos vadas.
Lietuvoje mirus asmeniui, kuriam buvo įteiktas vardinis ginklas, vardinis ginklas ir jo šaudmenys grąžinami jį įteikusiai institucijai.
Ritininis stalas
thumb|right|250px|Tipiškas ritininis stalas
Ritininis stalas  – XIX a. stalų tipas, atsiradęs keičiant pjedestalinį stalą – ant stalo viršaus tolimojo krašto uždėtas antstatas su lentynėlėmis, stalčiukais, skyreliais. Panašius antstatus turi bureau à gradin ir Carlton House stalas. Ritininio stalo šonuose yra borteliai, dviem bangelėmis kylantys nuo priekinio stalo krašto iki užpakalinio. Skirtingai nei bureau à gradin ir Carlton House stalas ritininis stalas turi cilindro ketvirčio pavidalu išlenktą gaubtą iš siaurų lentelių. Gaubtas slysta ar rieda borteliuose padarytuose grioveliuose. Šiuo požiūriu ritininis stalas funkcijomis ir sandara panašus į XVIII a. cilindrinį stalą. Uždaromą antstatą turi ir tambūrinis stalas, kurio antstato priekis uždaromas horizontaliai stumdomomis širmomis iš vertikalių lentelių.
Ritininiai stalai, skirtingai negu cilindriniai, nesunkiai gali būti gaminama didelėmis serijomis, kadangi taisyklingai išlenktą gaubtą iš medinių lentjuosčių pagaminti nesunku. Tuo tarpu cilindrinio stalo išlenktąjį gaubtą pagaminti iš vientiso medienos gabalo žymiai sunkiau, be to, toks gaubtas einant laikui, nuo drėgmės ir kitų veiksnių gali išsikraipyti ir nustoti slankiotis. Ritininio stalo gaubto lentelės paprastai sujungiamos tvirtinant prie audeklinio ar odinio pagrindo.
Ritininiai stalai XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje buvo vienas dažniausių stalų tipų mažuose ir vidutiniuose biuruose ir kontorose. Šiuos stalus ėmė vis rečiau vartoti atsiradus plieniniams stalams, taip pat atsirandant vis daugiau dalykinės korespondencijos ir kitų dokumentų, kurie padarė šių stalų antstato stalčiukus ir lentynėles pasenusiais. Laiškų būdavo pernelyg daug, kad darbuotojai vargtų juos lankstydami ir dėliodami į mažas lentynėles. O stalčiukų traukymas ir reikalingų daiktų ieškojimas ėmė atimti per daug laiko.
Ritininių stalų buvo pagaminta labai daug ir įvairios kokybės, todėl šie stalai yra populiari prekė senų baldų rinkoje. Jie paprastai brangiai kainuoja, jei pagaminti iš brangios medienos. Šiuos stalus taip pat naudoja dailininkai dekoratoriai teatruose ir kine, kai reikia atkurti XIX a. pabaigos ar XX a. pradžios įstaigų interjerą.
Gerviniai paukščiai
Gerviniai paukščiai (Gruiformes) – paukščių (Aves) būrys.
thumb|250px|right|[[Arama (Aramus guarauna)]] thumb|250px|right|[[Ilgasnapė vištelė|Ilgasnapių vištelių (Rallus aquaticus) šeimynėlė]]
Įvairi ir gana skirtingo gyvenimo būdo paukščių grupė, kurią jungia panaši vidinė gyvūnų sandara. Tai sausumos ir vandens telkinių paukščiai, kurių dauguma gyvena prie pelkių, pelkėse ir prie vandens. Dauguma monogamai. Jaunikliai viščiukiniai. Lizdas dažniausiai būna ant žemės, kartais medžiuose.
Šiame būryje labai skirtingo dydžio paukščiai, nuo 12 cm kūno ilgio ir 20 g vandeninių vištų (Rallidae) šeimos nedideli paukšteliai, iki 176 cm ūgio bei 15 kg gervių (Gruidae) šeimos didelės rūšys.
Gervinių paukščių klasifikacija
Pobūrys : Gruoidea Vigors, 1825  – Tikrieji gerviniai ;
Šeima: Aramidae Bonaparte, 1849  – Araminiai; 1 gentis, 1 rūšis.
Šeima: Gruidae Vigors, 1825  – Gervės; 2 pošeimiai, 6 gentys (dalis autorių išskiria keturias gentis), 15 rūšių.
Šeima: Psophiidae – Dūdiniai; 1 gentis, 3 rūšys.
Pobūrys : Ralloidea Rafinesque, 1815  – Vištagerviniai ;
Šeima: Heliornithidae – Skiautėtakojiniai; 3 gentys, 3 rūšys.
Šeima: Rallidae – Vandeninės vištos; 39 gentys, 131 rūšys. Nuo 1500 m. šioje šeimoje išnyko 5 gentys ir 21 rūšis.
Šeima: Sarothruridae – Šluotauodegės; 2 gentys, 11 rūšių.
Anksčiau šiam būriui buvo priskirti kariaminiai (Cariamidae), sauliapaukščiai (Eurypygidae), eininiai (Otididae), kaguniniai (Rhynochetidae) paukščiai.
Lietuvos gervinių paukščių rūšys
Lietuvoje savaime gyvena 7 rūšys, priklausančios 6 gentims ir 2 šeimoms:
Kreščionys
Kreščionys – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Obelių, šalia Latvijos sienos ir Vigarų miško. Praeina kelias.
Afarai
Afarai (afarų kalba: Qafár, āfār), kitaip danakiliai yra klajoklių tauta, gyvenanti pietų Eritrėjoje, rytų Etiopijoje ir Džibutyje. Afarai sudaro 40 % Džibučio gyventojų. Išgyvena daugiausia iš gyvulių auginimo ir žvejybos pakrantėje. Afarų religija yra su animizmo-tradicionalizmo elementai sumišęs islamas. Afarų kalba priklauso kušitų kalbų šeimai.
Bolonijos universitetas
thumb Bolonijos universitetas (nuo 2000 Università di Bologna – Alma mater studiorum, prieš tai Università degli studi di Bologna) – seniausias universitetas Europoje (įkurtas 1088 m.). Antras pagal dydį Italijoje (po Romos La Sapienza universiteto). 23 Fakultetai, 100 000 studentų.
Afarai
Kultūra
thumb|left|150px|Afarų teritorija Afarai gyvena regione, kuris primena trikampį ir dėl to dar vadinamas Afarų trikampiu. Etiopijoje afarai gyvena atskirame Afarų regione. Joje jie koncentruojasi Avašo upės slėnyje, apsuptame dykumų. Keturiuose sultonatuose gyvena apie 1,6 mln. afarų, iš jų svarbiausias yra Aussa. Sultanatai skirstosi į šeichystes. Mažiausias socialinis ir kultūrinis vienetas yra klanas. Kiti afarai koncentruojasi pajūryje (Eritrėjoje ir Džibutyje), aplink svarbiausius prekybinius uostus.
Dėl klajokliško gyvenimo būdo labai mažai afarų yra raštingi. Afarų vyrai niekada neišeina iš namų be ginklo, o šiuo metu tai gali būti ir „kalašnikovas“.
Be ožkų ir kupranugarių auginimo daugelis afarų verčiasi prekyba druska, kurią kasa Danakilių lygumos žemumose ir parduoda Etiopijos kalnuotose vietovėse.
Istorija
XIX a. viduryje afarų regione keliavo prancūzai, kurie sudarė draugystės sutartis su Tadžuros, Rahaitos ir Gobado sultonais. 1870 m. italų kompanija Società Rubattino sudarė sutartį su Ankalos sultonais ir davo afarų uostą Asebą. Taip XIX a. afarų pakrantės teritorijas pasidalino Italija (jos vėliau tapo Eritrėjos Denkalijos provincija) ir Prancūzija (jos tapo Prancūzijos Somalilandu). Vėliau jos tapo Eritrėja ir Džibučiu. Žemyno gilumos teritorijos 1885 m. pripažintos Etiopijai, ir vėliau prijungtos prie Etiopijos imperijos, taigi dabar sudaro dalį Etiopijos valstybės. Po 1995 m. administracinių reformų Etiopijoje afarai tapo viena iš tautų, kuri įgijo teritorinę administraciją.
1996 m. Nobelio premijos laureatai
1996 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Karl Wilhelm von Nägeli
thumb|Karlas Vilhelmas fon Negelis
Karlas Vilhelmas fon Negelis (Karl Wilhelm von Nägeli, g. 1817 m. kovo 27 d. Kilchberge, netoli Ciūricho – m. 1891 m. gegužės 11 d. Miunchene) – Šveicarijos botanikas, algologas. Aprašė ląstelės branduolio dalijimąsi, Augalų audinių susidarymą ir augimą, indų kūlelių sandarą, atrado paparčių spermatozoidus. Vienas pirmųjų ėmė botanikoje naudotis matematiniais metodais. Sukūrė spekuliatyvią paveldimumo ir evoliucijos teoriją (ortolamarkizmą), pagal kuria organizmų vystymąsi lemia jų nematerialios vidinės savybės.
Ukrainos istorija
Šis straipsnis skirtas Ukrainos istorijos aprašymui.
Ukrainos istoriniai regionai
Ukraina, būdama didelė valstybė, susideda iš kelių istorinių regionų, kurie vystėsi atskirai, ir tik palyginus neseniai buvo sujungti į vieną politinį vienetą. Svarbiausi istoriniai regionai yra šie:
Priešistorė ir ankstyvoji istorija iki Kijevo Rusios
Žmonių gyvenimo dabartinės Ukrainos teritorijoje pėdsakai atsekami nuo ankstyvos priešistorės. Neolito laikotarpiu čia suklestėjo dvi reikšmingos kultūros, Duobinių kapų kultūra ir Tripolės kultūra, kuri pasižymėjo didžiausiomis gyvenvietėmis tuometinėje Europoje. III tūkst. pr.m.e. Virvelinės keramikos, Srednestogo ir Duobinių kapų kultūros laikomos pirmosiomis indoeuropiečių kultūromis.
Jonas Okétola
Jonas Okétola (g. 1983 m. rugpjūčio 27 d.) – buvęs futbolininkas, rungtyniavęs Benino rinktinėje ir karjeros pabaigoje Pietų Afrikos klube Thanda Royal Zulu. Žaidė saugo pozicijoje.
Ukrainos istorija
Priešistorė ir ankstyvoji istorija iki Kijevo Rusios
Nuo I tūkst. pr. m. e. pietinė Ukrainos teritorija ir ypač Krymas buvo įtraukti į graikų civilizacijos orbitą: čia kūrėsi graikų kolonijos, kurios ilgainiui susijungė į Bosforo karalystę. Iki pat 370 m. ši karalystė buvo Romos imperijos klientė ir tuo pačiu labiausiai į šiaurės rytus nutolusi Romos valda.
Bernšteinizmas
Bernšteinizmas – II Internacionalo ir ypač Vokietijos socialdemokratų partijos politinė doktrina.
Ukrainos istorija
Priešistorė ir ankstyvoji istorija iki Kijevo Rusios
Tuo pat metu Ponto stepėje viešpatavo iranėnų kilmės klajoklių gentys – skitai. Skitijos karalystė, siejama su Zarubincos kultūra, egzistavo tarp 700 ir 200 m. pr. m. e. Skitus III a. pr. m. e. pakeitė sarmatai, o pietvakarių Ukrainą apgyvendino germanai gotai (Černiachovo kultūra). Pradedant IV a. pietinės Ukrainos istorija tapo ypač dinamiška, nes per ją vyko Didysis tautų kraustymasis, ir teritoriją siaubė hunai, avarai, Vakarų tiurkų kaganatas, bolgarai, galiausiai VII a. užvaldė Chazarų kaganatas. chazarai įkūrė savo valstybę, kuri apėmė teritorijas nuo Kaspijos jūros iki Kaukazo bei dabartinę rytų Ukrainą ir Krymą.
Jonas Okétola
žaidė nuo 1998 m. Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurės turnyruose.
Ukrainos istorija
Priešistorė ir ankstyvoji istorija iki Kijevo Rusios
Nuo V a. šiaurinėje Ukrainoje prasidėjo slavų migracijos, dėl ko susikūrė ankstyvosios slavų archeologinės kultūros: Prahos-Korčiako kultūra, Koločino kultūra, Penkovo kultūra. Iki VII a. slavai paplito po visą šiaurinę Ukrainą, čia susiformavo jų gentys volynėnai, chorvatai, polianai, severianai, dregovičiai, drevlianai, uličiai, kurių gyvenamos teritorijos ilgainiui davė pradžią istorinėms žemėms.
Bernšteinizmas
Socializmas, pasak E. Bernšteino, tai ideali teisinga bendruomenė, nuolat gerinanti savo individų gyvenimo sąlygas. Socializmo ekonomikos pagrindas – kooperatyvai ir privačios smulkios bei akcinės vidutinės įmonės, tačiau stambioji pramonė turi būti valdoma valstybės. Visi darbininkai turi teisę gauti savo įmonės akcijų ir tapti jos bendrasavininkiais. Ši teorija gavo liaudies kapitalizmo pavadinimą. Socializmo siekiama nuolatinėmis reformomis, kurios pagal aplinkybes keičia kapitalistinius santykius socialistiniais. Toliau plėtojamas, bernšteinizmas tapo demokratinio socializmo teorijos pagrindu.
Ukrainos istorija
Priešistorė ir ankstyvoji istorija iki Kijevo Rusios
Nuo VIII a. Ukrainos teritorijoje ėjo svarbus kelias iš variagų pas graikus, kuris jungė šiaurės Europą su Bizantijos imperija. Kelią kontroliavo vikingai (variagai), kurie Ukrainos teritorijoje kūrė savo prekybines kolonijas. Viena iš jų buvo Kijevo miestas polianų teritorijose.
Kijevo Rusia
IX a. dabartinės Ukrainos teritorijoje susiformavo pirmoji rytų slavų valstybė – Kijevo Rusia, kurios sostinė buvo Kijevas kaip ir dabartinės Ukrainos. Manoma, kad Kijevo Rusią įkūrė skandinavų gentys – variagai, gyvenę dabartinėje Švedijoje. 988 m. Kijevo kunigaikštis Vladimiras Didysis priėmė iš Bizantijos krikštą. Kijevo Rusia klestėjo X-XI a. Vėliau šią valstybę susilpnino tarpusavio kovos bei totorių invazija.
Kitų valstybių sudėtyje
XIII a. rytinė Ukrainos dalis pateko totorių priklausomybėn, o valstybingumo centras persikėlė į vakarus, kur susiformavo Haličo-Volynės kunigaikštystė. XIV a. rytinė Galicija atiteko Lenkijai, o likusi dalis Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Lietuvių ir lenkų amžius
XIV a. dižioji Rusios dalis kartu su sostine Kijevu perėjo į Lietuvos kunigaikščių Gediminaičių rankas. Lenkijos karalystė užėmė Haličą ir Chelmo žemės (galutinai 1387 m.). Po 1385-ųjų Krėvos sutarties LDK pradėjus krikštyti, nuolat buvo šalinami nuo valdžios stačiatikiai. 1456 m. likviduota Voluinės kunigaikštystė, 1470 m. – Kijevo.
Chmelnyckio sukilimas
Religiniai ir socialiniai nesutarimai, bandymai polonizuoti Ukrainą, XVII a. privedė prie keleto kazokų sukilimų, kurių svarbiausiajam vadovavo Bohdanas Chmelnyckis.
1648 m. balandžio 22 d. kazokai pradėjo sukilimą, išvijo registrinių kazokų įgulą, o Bogdanas Chmelnickis buvo išrinktas etmonu. Remiamas Krymo totorių 1648 m. įveikė Abiejų Tautų Respublikos kariuomenę prie Geltonųjų Vandenų, Korsūnės, Piliavcų, užėmė Lvovą, Zamostę. Keršydamas už skriaudą Chmelnickis pradėjo lenkų ir žydų pogromus.
Prašėsi Rusijos caro pagalbos. 1654 m. pagal prieštaringai vertinamą Perejaslavo sutartį kairiakrantė Ukraina prijungta prie Rusijos.
Rusijos imperija
thumb|250px|left|Mažoji Rusija 1799 m. Kairiakrantė Ukraina Rusijai atiteko po Perejaslavo sutarties. Carinėje Rusijoje oficialiuose dokumentuose, istoriniuose šaltiniuose Ukraina buvo vadinama Mažąja Rusija. Rusijos imperijoje iki XX a. pradžios šis regionas apėmė didelę dalį dabartinės Ukrainos teritorijos. Per Abiejų Tautų Respublikos padalijimus ir dešiniakrantės žemės – Kijevas, Podolė ir Voluinė – atiteko Rusijai, ši nepripažino ukrainiečių savitumo ir vykdė rusifikacijos politiką: ribojo ir draudė ukrainietišką spaudą ir viešą kalbos vartojimą (1876 m. Rusijos imperijoje uždrausta spauda ukrainiečių kalba). Austrijai atitekusioje Galicijoje, priešingai, buvo leidžiama vystyti ukrainiečių kultūrą.
1917–1921 m. įvykiai
Besibaigiant Pirmajam pasauliniam karui prasidėjo ukrainiečių nepriklausomybės kovos, susiformavo keletas trumpalaikių su Ukraina susijusių nepriklausomų respublikų.
Ukrainos Liaudies Respublika
1918 m. vasario pradžioje Kijevą užima Raudonoji armija. Vasario pabaigoje rusų kariai buvo okupavę didžiąją dalį Ukrainos. Tų pačių metų kovo pradžioje išvydami rusus Ukrainą okupuoja vokiečių kariai.
Ukrainos valstybė
1918 m. balandžio 29 d., Vokietijai palaikant, įvyksta Centrinės Rados perversmas, kuriam vadovauja Pavlas Skoropadskis. Nuvertus Radą nauju valstybės vadovu tampa pats Skoropadskis, pasivadinęs etmonu; suvažiavime priimamas naujas valstybės pavadinimas – Ukrainos valstybė.
Po 1918 m. lapkritį įvykusios vokiečių revoliucijos Skoropadskis neteko Vokietijos palaikymo. Neilgai trukus prieš jį įvykdomas perversmas, kuriam vadovauja Simonas Petliūra.
Ukrainos Liaudies Respublikos Direktorija
1918 m. gruodžio 14 d. atkuriama Ukrainos Liaudies Respublika. Jos vadovu paskiriamas Volodymyras Vynyčenka. Pagrindiniu vykdomuoju organu tampa Ukrainos direktorija. 1919 m. vasarį šaliai pradeda vadovauti Simonas Petliūra, sutelkęs visą valdžią savo rankose. S. Petliūros valdymo metais Ukrainos teritorijoje įvykdytą daug pogromų prieš žydus. 1919 m. kovą Direktorija praranda kontrolę Ukrainos rytų žemėmis; kovo 10 d. įkuriama Ukrainos SSR su sostine Charkove.
Tuo tarpu Ukrainos pietuose vyko įnirtingi Rusijos pilietinio karo mūšiai tarp baltųjų ir bolševikų. Dabartinės Zaporožės srities teritoriją kontroliavo Valstiečių sukilėlių armija vadovaujama anarchisto Nestoro Machno.
1919 m. pavasarį bolševikai nugali Ukrainos liaudies armiją ir užima Kijevą. Direktorija persikelia į Vinycią, vėliau – į Podolės Kamenecą. 1919 m. pabaigoje didžiojoje Ukrainos dalyje įsiviešpatauja bolševikai. 1920 m. Ukrainos Liaudies Respublikos Direktorija tęsia darbą Podolės Kameneco apylinkėse.
Vakarų Ukraina
right|thumb 1918 m. lapkritį Haliče įvyksta sukilimas po kurio susiformavo Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika (VULR). 1919 m. sausio 22 d. iškilmingai sujungta su Ukrainos Liaudies Respublika.
1918 m. Lenkija atgavusi nepriklausomybę ėmė siekti atkurti Abiejų Tautų Respublikos dydžio valstybę (žr. Tarpjūris). Lenkijai siekiant prisijungti ukrainiečių žemes 1918 m. rudenį kyla ginkluotas konfliktas tarp ULR, VULR vienoje koalicijoje, bei Lenkijos, Rumunijos ir Čekoslovakijos kitoje. Konfliktas baigėsi Ukrainos pralaimėjimu 1919 m. vasarą, nusinešęs apie 25 tūkstančius gyvybių.
1920 m. balandžio 21 d. ULR Direktorija ir Lenkija susitarė dėl sienos palei Zbručės upę, karinės sąjungos prieš bolševikus. Pagal sutartį Ukraina pripažino Haličą, su plačiomis autonomijos sąlygomis, Lenkijai mainais už karinę paramą kare prieš bolševikus bei ULR teritorinį neliečiamumą po karo.
1920 m. balandžio 25 d. Lenkija pradėjo didelę operacija prieš bolševikus: pietuose puolė jungtinė lenkų ir ukrainiečių, šiaurėje vien lenkų armija. Gegužės 7 d. užimtas Kijevas, tačiau jau mėnesio pabaigoje bolševikų armija pradėjo kontrataką kurios užėmė Kijevą, Vilnių, Minską bei daugybę kitų. Lemiamą mušį prie Vyslos rugpjūtį laimėjo lenkai sustabdė tolesnį bolševikų puolimą. Karas baigėsi 1921 m. kovą pasirašius Rygos sutartį. Pagal jį: Vakarų Baltarusija, Vakarų Ukraina, atitenka Lenkijai; Rytų Baltarusijair Rytų Ukraina atitenka bolševikams, Užkarpatė – Čekoslovakijai, Bukovina – Rumunijai.
Po Rygos sutarties Ukrainos Liaudies Respublika faktiškai nustojo gyvausi. Valstybės vadovui S. Petliūrai prieglobstį suteikė Lenkijos maršalas Pilsudskis. Nuo 1921 m. veikė ULR vyriausybė emigracijoje.
Kitų valstybių sudėtyje (1921–1939 m.)
Po Nepriklausomybės kovų (1917–1922 m.), kurios baigėsi pralaimėjimu bei naujuoju padalijimu, Ukraina buvo okupuota kaimyninių valstybių, kurioms rūpėjo tik savo nacionaliniai interesai.
Sovietų Sąjunga
Sovietų okupuotose Ukrainos žemėse buvo įkurta Ukrainos Sovietų Socialistinė Respublika su sostine Charkove, vėliau perkeltą į Kijevą. 1922 m. gruodžio 30 d. įėjo į naujai sukurtos Sovietų Sąjungos sudėtį. III dešimtmečio pabaigoje prasidėjo kolektyvizacija. 1932–1933 m. per Stalino suorganizuotą Holodomorą mirė nuo 4 iki 10 milijonų ukrainiečių arba 19 proc. visų tuometinių Ukrainos gyventojų. Po to sekė Ukrainos inteligentijos „valymai“; susikūrė didieji pramoniniai centrai.
Kitos teritorijos
Po Rygos sutarties Užkarpatė įėjo į Čekoslovakijos sudėtį. Po Miuncheno sutarties pasirašymo Užkarpatę užemė Vengrijos kariuomenė.
Antrasis pasaulinis karas (1939–1945 m.)
thumb||Į Reichą deportuojami ukrainiečiai. [[Čerkasų sritis|Čerkasų apylinkės, 1942 m.]] Antrojo pasaulinio karo pradžioje 1939 m. Tarybų Sąjunga užpuolė Lenkiją, ir Vakarų Ukrainą prijungė prie Ukrainos SSR. 1941 m. vokiečių ir jų sąjungininkų kariuomenė sutriuškino Raudonąją armiją. Kijevas buvo apsuptas ir dėl įnirtingo Raudonosios armijos bei gyventojų priešinimosi vokiečiams vėliau sovietų buvo paskelbtas „miestu didvyriu“. Į nelaisvę buvo paimta daugiau nei 660 000 sovietų karių. Iš pradžių vokiečiai gyventojų buvo sutikti kaip išvaduotojai dėl Stalino anksčiau vykdytų represijų prieš valstiečius. 1941 m. birželio 30 d. nepriklausomybės paskelbimas Lvove nebuvo ginamas jėga. Sukurta Ukrainos nacionalinė taryba buvo išvaikyta, Stepanas Bandera suimtas. Vokiečiai įsteigė Ukrainos generalinį komisariatą ir civilinę valdžią. 1941-1942 metais jie nužudė apie keturis penktadalius S.Banderos UNO vadovybės.
Antrasis pasaulinis karas suskaldė ukrainiečių tautą. 1941 metų liepos mėnesį Tarasas Bulba (1908-1981) subūrė "Polesės sečę" - Ukrainos sukilėlių armiją, kuri gruodžio mėnesį buvo pervadinta į Ukrainos liaudies revoliucinę armiją. Dalis ukrainiečių kovojo raudonosios armijos gretose, dalis bendradarbiavo su naciais, bet buvo ir tokių, kurie kovojo ir su naciais, ir su bolševikais. Būtent ši ukrainiečių dalis ir suformavo karinius ukrainiečių tautinės organizacijos būrius – Ukrainos sukilėlių armiją, veikusią nuo 1942 iki 1952 metų. Beatodairiška, tiesiog kolonijinė vokiečių politika Ukrainos atžvilgiu, kurią kai kurie Reicho veikėjai netgi vadino vokiškąja Indija, sukėlė masinį gyventojų pasipiktinimą. Tuo naudodamasi 1942 metais Ukrainos nacionalistų organizacija (UNO) nusiunčia savo atstovą V. Sidorą į Volynę, kur jis gana operatyviai iš vietinių gyventojų suformuoja ginkluotus būrius. Pirmasis oficialus Ukrainos sukilėlių armijos būrys buvo suformuotas 1942 m. spalio 14 d., nuo tada prasidėjo kova su ginkluotomis gaujomis, trukdančiomis vieningai kovai prieš okupantus, tiek vokiečius, tiek ir rusus. Šiam būriui vadovavo Sergejus Kačinskis, slapyvardžiu Ostapas. Tačiau vokiečiams pradėjus įgyvendinti genocidinį režimą, kai buvo žudomi ir tremiami žydai bei civiliai ukrainiečiai, deginami ištisi kaimai, nuomonė pasikeitė. Antrojo pasaulinio karo metu per vokiečių okupaciją Ukrainoje žuvo apie 7 milijonus civilių, įskaitant apie pusę milijono žydų. Be to, iš maždaug 11 milijonų sovietų karių, žuvusių per karą su naciais, apie ketvirtadalį (2,7 mln.) sudarė ukrainiečiai.
Pokario Ukraina (1945–1989 m.)
Po Antrojo pasaulinio karo prie Ukrainos buvo prijungtos teritorijos vakaruose ir Ukraina apėmė praktiškai visas ukrainiečių gyvenamas teritorijas. 1954 m. Rusijos TFSR Ukrainai perdavė Krymą, kuris neturėjo tiesioginės sienos su Rusija. Tai buvo N. Chruščiovo sprendimas, motyvuotas 300 metų Perejeslavlio sutarties paminėjimo proga, nes ši sutartis sovietų istorikų buvo laikoma dviejų broliškų tautų susivienijimu.
Sovietiniu laikotarpiu vykdyta ateistinė politika, sistemingai buvo uždarinėjamos bažnyčios. Pravoslavų bažnyčių skaičius pokaryje nuolat mažėjo:
Nepaisant to Ukrainoje išliko vienas didžiausių religingų piliečių nuošimtis visoje Sovietų Sąjungoje.
Sovietų Ukraina buvo svarbus ekonomikos centras Sovietų Sąjungoje. Ypač išvystyta buvo žemės ūkio, aviacijos, mašinų kitų įrenginių gamyba. Donbase išgaunami didžiausi akmens anglių, metalų kiekiai.
Prasidėjus „perestroikai“ suaktyvėjo nacionalistiniai judėjimai. 1986 m. balandžio 26 d. Kijevo srityje Černobylio atominėje elektrinėje įvyko avarija kurios metu į orą pateko didžiulis keikis radiacijos. Avarijos slėpimas nuo visuomenės ypač sumažino žmonių pasitikėjimą valdžia.
1990 m. įvyko pirmieji demokratiški rinkimai į Aukščiausiąją Tarybą. 1991 m. rugpjūčio 24 d. Aukščiasioji Taryba paskelbė Nepriklausomybės Aktą, kuris patvirtintas referendume 90,32 % rinkėjų pritarus Aktui.
Nepriklausoma Ukraina
1991 m. po SSRS žlugimo Ukraina tapo nepriklausoma ir buvo viena iš Nepriklausomų Valstybių Sandraugos įkūrėjų, tačiau Aukščiausiajai Tarybai neratifikavus Sandraugos nuostatų de jure niekada nebuvo jos nare. Paveldėtų sovietų branduolinių ginklų Ukrainoje buvo atsisakyta prisijungiant prie Branduolinio ginklo neplatinimo sutarties. Šalis gavo saugumo garantijas iš branduolinių valstybių, 1994 m. pasirašiusių Budapešto memorandumą.
Šalis sunkiai išgyveno perėjimą iš planinės į rinkos ekonominę sistemą. 1994 m. Ukrainoje hiperinfliacija pasiekė 10 650 %. Vėliau pradėtos vykdyti radikalesnės reformos, taip pat ir žemės ūkyje. Pirmieji pakilimo ženklai atsirado 1996–1997 m. 1996 m. priimta nauja konstitucija ir įvesta nauja valiuta – grivina. Valstybei tapus nepriklausomai buvo pastebėti Krymo pusiasalio, kurio gyventojų dauguma – rusai, bandymai atsiskirti nuo Ukrainos. 1996 m. priimta nauja Krymo konstitucija pagal kurį Krymo Autonominė Respublika – sritis Ukrainos sudėtyje turinti plačias autonomijas, savo vyriausybę, įteisintos ukrainiečių, rusų bei Krymo totorių kalbos. 1998 m. šalį ypač palietė Rusijoje kilusi finansinė krizė ir augimas atsinaujino tik 2000 m. 2001 m. po žurnalisto Georgijaus Gongandzės nužudymo Ukrainoje kilo politinė krizė, išaugo nepasitikėjimas valdžia ypač tuometiniu prezidentu Leonidu Kučma.
2004 m. po prezidento rinkimų ir vadinamosios „Oranžinės revoliucijos“ prezidentu tapo provakarietiškas Viktoras Juščenka. V. Juščenkos valdymo metais šalyje viena po kitos kilo politinės, ekonominės krizės. Šalį ypač palietė pasaulinė finansų krizė. 2010 m. prezidento rinkimus laimėjo Viktoras Janukovyčius.
thumb|[[Euromaidanas. Protestuotojai neša Ukrainos vėliavą per susirėmimus. 2014 m. vasario 18 d., Kijevas.]] 2013 m. lapkričio mėn. prasidėjo Euromaidano protestai, kai prezidentas Viktoras Janukovičius atsisakė pasirašyti asociacijos sutartį su Europos Sąjunga ir pasirinko stiprinti santykius su Rusija. Dalis ukrainiečių išėjo į gatves pareikšti paramą dėl stipresnių santykių su Europa. Vėliau Euromaidanas tapo protestų ir pilietinių neramumų, kurių metu pradėta reikalauti prezidento Janukovičiaus ir jo vyriausybės atsistatydinimo, banga. 2014 m. sausio 16 d. smurtas pradėjo dar labiau plisti, kai vyriausybė patvirtino antimitinginius įstatymus. Vasario 18–20 d. antivyriausybiniai demonstrantai Kijevo centre užėmė administracinius pastatus, įskaitant teisingumo ministeriją. Po šių įvykių 98 žmonės žuvo, apie 15 tūkstančių sužeista ir apie 100 dingo be žinios. Po kruvinų protestų, 2014 m. vasario 22 d. parlamento nariai paskelbė, kad prezidentas negali atlikti savo pareigų ir naudodamiesi „konstitucinėmis galiomis“, paskelbė prezidento rinkimų datą – gegužės 25 d. Rinkimus pirmame ture triuškinamai laimėjo Petro Porošenka, kuris priklauso proeuropietiškų jėgų stovyklai, antroje vietoje liko Julija Tymošenko. Po išrinkimo, Porošenka paskelbė, kad jo svarbiausi prioritetai: sustabdyti pilietinius neramumus rytų Ukrainoje ir sureguliuoti santykius su Rusija.
2014 m. vasario mėn. žlugus Janukovičiaus vyriausybei ir įvykus revoliucijai, Kryme, kuriame gyventojų dauguma – rusai, prasidėjo krizė. 2014 m. vasario 28 d. ginkluoti Rusijos kariai be skiriamųjų ženklų įsiveržė į Krymą.
Tuo metu rytų ir pietų Ukrainoje prasidėjo neramumai. Donecko ir Luhansko srityse ginkluoti asmenys užėmė administracinius pastatus. Ten jie paskelbė Donecko ir Luhansko liaudies respublikas.
2022 m. vasario 24 d. prasidėjo Rusijos invazija į Ukrainą.
Ukraina siekia narystės Europos sąjungoje, NATO.
Jessica Rossi
Jessica Rossi (g. 1992 m. sausio 7 d.) – Italijos sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi tranšėjinės aikštelės šaudymo rungtyje. Olimpinė ir pasaulio čempionė. Pasaulio rekordininkė.
Ribadeselja
Ribadeselja (, astūr. Ribeseya) – miestelis ir savivaldybė Ispanijos šiaurėje, Astūrijoje, Atlanto vandenyno (Biskajos įlankos) pakrantėje, abipus Selijos upės žiočių. Kasmet pirmą rugpjūčio savaitgalį šios upės žiotyse rengiama tarptautinė regata. Vienoje žiočių pusėje yra uostas, kitoje – kurortas.
Šalia Ribadeseljos yra Tito Bustilijo urvas, kuriame esama nemažai stalaktitų, ir priešistorinių sienų piešinių, datuojamų 18 000 m. pr. m. e. Šie piešiniai buvo atrasti 1968 m. Yra muziejus.
thumb|260px|left|Ribadeseljos uostas
Balandų miltai
Balandų miltai – maistiniai miltai gaunami sumalus kai kurių maistinių balandų rūšių sėklas. Šių miltų maistingumas viršija kviečių ir pan. javų miltų maistingumą.
Mikališkė
Mikališkė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kapčiamiesčio, į rytus nuo Veisiejo ežero. Kaime telkšo mažas Ežerėlis.
The Dutchess
„The Dutchess“ – amerikiečių pop/R&B dainininkės Fergie debiutinis solo studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijų „A&M Records“ ir „Interscope Records“ 2006 m. rugsėjo 13 d. Buvo parduota daugiau kaip šeši milijonai kopijų visame pasaulyje. Dėl albumo pasisekimo buvo iš naujo išleistas papildomomis dainomis ir naujais viršeliais Japonijoje, Australijoje ir JAV. Albume yra net 5 singlai, kurie pasiekė JAV Top 5-tuką. Taip pat net trys singlai pasiekė #1 vietą Billboard Hot 100 tope, tai „London Bridge“, „Big Girls Don't Cry“ ir „Glamorous“, o #2 vietą – „Fergalicious“ ir #5 – „Clumsy“.
Bonapartai
Bonapartai  – italų bajorų giminė, 1804–1815 m. valdžiusi daugelį Europos šalių.
The Dutchess
Istorija
Albumo pavadinimas „The Dutchess“ yra pasirinktas toks, nes Sarah, Duchess of York (Sarah Jorko kunigaikštienės) pravardė irgi yra Fergie (abiejų pavardės taip pat „Ferguson“), todėl Fergie taip ir pavadino albumą. Will.i.am buvo šio albumo pagrindinis prodiuseris. Albume taip pat pasirodė Ludacris, B-Real, Cypress Hill ir Rita Marley.
Bonapartai
Istorija
Imperatoriškoji Bonapartų dinastija įkurta 1804 m. Napoleono I.
The Dutchess
Istorija
„The Dutchess“ debiutavo trečioje vietoje Billboard 200 sąraše ir pirmąją savaitę buvo parduota daugiau kaip 150 000 albumo kopijų Jungtinėse Valstijose. Vėliau „The Dutchess“ pakilo į antrąją vieta Billboard 200. Jungtinėje Karalystėje albumas debiutavo #27 vietoje su 9 110 parduotų albumo kopijų. Po singlų „Glamorous“ ir „Big Girls Don't Cry“ pasisekimo albumas įvairiose šalyse pasiekė aukštesnes vietas topuose. Singlo remiksas „Big Girls Don’t Cry“ su Sean Kingston tapo „iTunes“ singlu, o singlai „London Bridge“, „Glamorous“ ir „Big Girls Don’t Cry“ užėmė pirmąsias vietas Billboard Hot 100, o singlas „Fergalicious“ antrą vietą.
Bonapartai
Istorija
Iš Bonapartų atšakos, XVI a. apsigyvenusios Korsikoje, kilo:
The Dutchess
Istorija
Australijoje „The Dutchess“ 2006 m. liepos 23 d. pasiekė pirmąją vietą ARIA Albums Chart tope, o albumo kopijų buvo parduota daugiau nei 200 000. 2008 m. vasario 29 d. buvo pranešta, jog daina „Finally“ bus išleista kaip singlas. Fergie jau yra nufilmavus video klipą šiai dainai, tačiau jis dar nėra išleistas. Kelios dainos yra parašytos Fergie ankstesnės grupės „Wild Orchid“ narių Renee Sands ir Stefanie Ridel.
Bonapartai
Istorija
Prancūzijos imperatoriai:
The Dutchess
Perleidimai
Albumas buvo perleistas Japonijai 2007 m. lapkričio 7 d. su šešiomis naujomis dainomis, kurių tarpe yra ir „Pick It Up“ įrašytas kartu su will.i.am. Perleidimų viršelis yra nuotrauka iš vaido klipo „Fergalicious“ scenos su tortu. Australijoje išleistas „Australian Tour Version“, kurioje buvo standartinė versija su šešiomis naujomis dainomis. Joje yra naujas „Collipark“ dainos „Clumsy“ remiksas, bet nėra dainos „Pick It Up“.
Bonapartai
Istorija
Olandijos karaliai:
The Dutchess
Japonijai skirtas perleidimas
Šaltinis:
Bonapartai
Istorija
Neapolio karaliai:
The Dutchess
Australijai skirtas perleidimas
Šaltinis:
Deluxe versija
„The Dutchess“ buvo išleistas „Deluxe versija“ 2008 m. gegužės 27 d. Joje yra keturios naujos dainos, bet nėra „Pick It Up“.
Bonapartai
Istorija
Ispanijos karalius:
The Dutchess
The Dutchess Deluxe E.P.
Šį EP galima įsigyti tik per iTunes:
Bonapartai
Istorija
Kiti Bonapartai:
Heidelbergo universitetas
thumb|right|200px|Universiteto [[aula]]
Ruprechto Karlo universitetas – seniausias universitetas Vokietijoje, įsikūręs Heidelbergo mieste.
Nuo 1969 m. suskirstytas į 16 fakultetų. Studijuoja apie 27 tūkst. studentų.
Įvardis
Įvardis – kalbos dalis, kuri nurodo daiktą, ypatybę arba skaičių, bet jų nepavadina.
Dažniausiai įvardžiu keičiamas daiktavardis.
Įvardžių skirstymas
Pagal reikšmę įvardžiai skirstomi:
Įvardžių kaityba
Vieni įvardžiai kaitomi giminėmis, skaičiais ir linksniais (tas – ta; tas – tie; tas, to tam), antri – skaičiais ir linksniais (aš – mes; aš, manęs, man), treti – tik linksniais (viskas, visko, viskam).