cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sumų mūšis
Mūšis
Po mūšio sudegė bažnyčia Sumuose.
Kovos tarp dviejų pusių tęsėsi iki vasario 24 d. 22.30 val. prie Sumų valstybinio universiteto, kur buvo dislokuota Ukrainos 27-oji artilerijos brigada. Vasario 25 d., 1.39 val., buvo pranešta, kad Rusijos pajėgos pasitraukė iš miesto.
Vasario 26 d. Sumų gatvėse vėl kilo neramumai. Rusijos pajėgos sugebėjo užimti pusę miesto; tačiau iki dienos pabaigos Ukrainos pajėgos atkovojo visą miestą. Meras Oleksandras Lysenka pranešė apie tris civilių žūtis vasario 26 d., įskaitant vieną, kai Rusijos pajėgos paleido raketas į Veretenivką, gyvenamąjį rajoną rytinėje Sumų dalyje.
Vasario 27 d. ryte rusų mašinų kolona iš rytų pajudėjo į Sumus. Buvo apšaudytas automobilis, kurio civiliai keleiviai žuvo.
Pranešta, kad Rusijos pajėgoms pritrūko atsargų ir jos pradėjo plėšikauti.
Kovo 3 d. Sumų srities gubernatorius Dmitrijus Živytskis pareiškė, kad penki žmonės buvo sužeisti apšaudžius 27-osios artilerijos brigados pastatus ir Sumų valstijos universiteto karinį skyrių. Daugiau nei 500 studentų iš užsienio yra įstrigę, nes buvo sunaikinti keliai ir tiltai iš miesto, o Sumų gatvėse buvo pranešta apie vysktančias kovas.
Kovo 8 d. Dmitrijus Živytskis pareiškė, kad per naktinį Rusijos aviacijos antskrydį žuvo 22 civiliai. Be to, dieną pagal susitarimą dėl humanitarinio koridoriaus, pasiekto su Rusija, iš miesto prasidėjo civilių gyventojų evakuacija. Vėliau gubernatorius pareiškė, kad per dieną buvo evakuota apie 5000 žmonių.
Pasekmės
<...>
Pagirėliai
Pagirėliais vadinami kaimai:
Pakapė (Troškūnai)
Pakapė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Troškūnų. Šiauriniu kaimo pakraščiu teka Vašuokos upelis. Yra senosios kaimo kapinės, vadinamos Milžinkapiu, neveikiančios, laidojimo ženklų nelikę.
Istorija
1923 m. kaime buvo 6 sodybos – 27 gyventojai. 1929 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius, tuomet turėjo 65,87 ha žemės. 1925 m. Pelyšėlių pradžios mokykla persikėlė į Pakapės kaimą, tuomet I–III skyriuose mokėsi 32 vaikai. Kitais mokslo metais (1926–1927 m.) mokykla vėl iškelta į Pelyšėlių II kaimą.
Po Antrojo pasaulinio karo iš Pakapės buvo ištremti į Sibirą 6 asmenys. 1949 m. kaimas įjungtas į „Gegužės 1-osios“ kolūkį, vėliau priklausė K. Štaro, Vašuokėnų kolūkiams, kol 1992 m. ūkis iširo.
2017 m. kaimas buvo panaikintas.
Pakapė (Molėtai)
Pakapė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Arnionių I.
Medal of Honor: Allied Assault
Medal of Honor: Allied Assault − pirmojo asmens šaudyklė, sukurta įmonės „2015, Inc“ ir išleista 2002 m. sausio 22 d. Šiaurės Amerikoje, bei 2002 m. vasario 15 d. Europoje leidėjo „Electronic Arts“. Žaidimas iš pradžių buvo skirtas tik Windows, bet tais pačiais metais buvo išleista ir macOS platformai. 2004 m. įmonė „Aspyr“ išleido žaidimą Linux platformai.
„Allied Assault“ yra trečiasis „Medal of Honor“ serijos žaidimas. Žaidime naudojamas id Tech 3 žaidimų variklis su „Heavy Metal: F.A.K.K. 2“ modifikacijomis, imituojant pėstininkų kovas Europos ir Šiaurės Afrikos teatruose Antrojo pasaulinio karo metais.
Apžvalga
Vieno žaidėjo misijos apima nacių bazių Alžyre ir Norvegijoje puolimą, Išsilaipinimo Normandijoje šturmą ir bendražygių gelbėjimą už priešo linijos okupuotoje Prancūzijoje. Žaidimo lygiai dažnai lyginami su Steven Spielberg 1998 m. filmu „Gelbstint eilinį Rajaną“, daugelyje lygių tiesiogiai cituojamos filmo citatos (ar net ištisos sekos, kaip Normandijos išsilaipinimo misijoje).
Kelių žaidėjų režimas
Pasirinkus žaidimo serverį ir tipą, žaidimas pradedamas žiūrovo režimu, o žaidėjas gali pasirinkti, ar prisijungti prie sąjungininkų, ar prie ašies jėgų, tada pasirinkti ginklų rinkinį. Žaidime naudojama taškų sistema, pridedant taškus už nužudymų ir raundų skaičių, atimant taškus už savižudybes ir pridedant mirties taškus už nužudymą.
Daugelio žaidėjų režimas apima keturis skirtingus režimus. „Deathmatch“, kuriame kiekvienas žaidėjas turi nužudyti visus kitus ir gauti didžiausią rezultatą, „Team Deathmatch“, kuriame komanda turi nužudyti kitas komandas ir gauti didžiausią rezultatą, „Round Based“, kurio žaidimo principas panašus į „Deathmatch“, bet skaičiuojami raundai, o ne rezultatas, ir „Objective“ režimas, kuriame žaidėjas turi laimėti daugiausiai raundų vykdydamas misijas.
Spearhead
Pirmasis „Medal of Honor: Allied Assault“ žaidimo papildymo paketas. Jame atkuriami trys svarbiausi Europos teatro mūšiai: seržanto Jack Barnes, 101-osios oro desanto divizijos 501-ojo parašiutininkų pėstininkų pulko desantininko, akimis. Barnes nusileidžia už Atlanto sienos per išsilaipinimą Normandijoje, Ardėnų operacijos metu laiko liniją netoli Bastonės Ardėnuose, ir prieš Raudonajai armijai pradedant puolimą prasiskverbia į Berlyną. Į „Spearhead“ žaidėjo arsenalą įtraukta keletas naujų ginklų, įskaitant rusišką PPSh-41 ir britų Lee-Enfield.
„Spearhead“ gavo „sidabrinį“ Entertainment and Leisure Software Publishers Association (ELSPA) apdovanojimą už pardavimus, rodantį, kad Jungtinėje Karalystėje parduota ne mažiau kaip 100 000 kopijų. Jis buvo nominuotas kasmetiniam „GameSpot“ apdovanojimui „Geriausias asmeninių kompiuterių papildymas“.
Breakthrough
„Breakthrough“, antrasis „Medal of Honor: Allied Assault“ papildymas. Žaidime žaidžiama John Baker akimis iš JAV 34-osios pėstininkų divizijos. Kampanija apima Kaserino mūšį, Bizerto žlugimą, sąjungininkų invaziją į Siciliją 1943 m., kruviną Montekasino mūšį, po kurio sekė amfibijos išsilaipinimas ir gynyba Ancijuje, Italijoje ir mūšį prie Montebataglijos 1944 m. rugsėjį. Jame pridėta nauja ginkluotė ir kai kurie itališki ginklai, taip pat naujesni britų ginklai, pavyzdžiui, De Lisle karabinas ir prieštankinis ginklas PIAT.
Kritika
„Medal of Honor: Allied Assault“ sulaukė visuotinio pripažinimo. „GameRankings“ reitinge jis buvo įvertintas 91,05 %, o „Metacritic“ - 91/100 balų.
„Allied Assault“ pelnė „PC Gamer US“ 2002 m. geriausio veiksmo žaidimo ir „Computer Gaming World“ metų veiksmo žaidimo apdovanojimus. Pastarojo žurnalo redaktoriai jį pavadino „geriausia vieno žaidėjo šaudykle nuo „Half-Life" laikų“. Žaidimas taip pat laimėjo kasmetinį „GameSpot“ apdovanojimą „Geriausias garsas žaidime asmeniniams kompiuteriams“ ir buvo nominuotas kategorijose „Geriausias vieno žaidėjo veiksmo žaidimas asmeniniams kompiuteriams“ ir „Geriausias daugelio žaidėjų veiksmo žaidimas asmeniniams kompiuteriams“.
SAFF čempionatas
SAFF čempionatas (seniau – SAFF auksinė taurė) – regioninis futbolo turnyras, kuriame dalyvauja Pietų Azijos šalių nacionalinės rinktinės. Taurės varžybos rengiamos nuo 1993 m., paprastai kas antri metai. Pagal rėmėjus dar vadinta „SAFF Suzuki“ taure.
Sėkmingiausiai šių varžybų istorijoje rungtyniauja Indijos rinktinė, 7 kartus laimėjusi SAFF čempionatą.
Bernadinka
Bernadinka – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Traupio, 6 km į pietus nuo Troškūnų. Ribojasi su Šilų, Grybulių kaimais, Pagirių mišku.
Istorija
1986 m. spalio 20 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios tarybos prezidiumo įsaku buvo išregistruotas iš gyvenamųjų vietovių registro.
Pagirė (Zarasai)
Pagirė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mukulių.
C. Bechstein
„C. Bechstein“ (tariama: Bechštein) yra vienas žinomiausių vokiečių tradicinių akustinių pianinų gamintojų. Gamina „C. Bechstein“ ir „Bechstein“ prekės ženklų pianinus. Įmonei priklauso „W.Hoffmann“ ir „Zimmermann.“ pianinų prekės ženklai.
Istorija
Įmonės įkūrėjas Karlas Bechšteinas (1826−1900) gimė Gotos mieste Tiuringijoje. Jis dirbo Erfurte su uošviu, pianinų gamintoju Johanu Gleicu. Tarp 1844 ir 1852 m. jis daug keliavo, dirbo ir tobulinosi pianinų gamyboje Dresdene, Berlyne ir Paryžiuje. 1853 m. apsistojo Berlyne, kur per 9 mėnesius pagamino savo pirmuosius du pianinus. Jam tuo metu buvo dvidešimt septyneri metai. Jis buvo girdėjęs, kad Ferencas Listas dažnai sugadindavo stygas savo grojimu dėl nepakankamo pianinų konstrukcijos tvirtumo, todėl iškėlė sau tikslą pagaminti koncertinį fortepijoną, kuris atlaikytų ypač virtuozišką ir energingą grojimą. Pianistas Hansas fon Biulovas su didele sėkme tai įrodė atlikdamas F. Listo „Sonatą h-moll“ su K. Bechšteino fortepijonu. 1862 m. K. Bechšteinas apdovanotas sidabro medaliu Londono Pramonės ir Meno mugėje. 1867 m. Paryžiaus pasaulinėje parodoje jis sulaukė dar didesnė sėkmės ir užsitikrino vieno iš pirmaujančių pianinų meistrų Europoje vardą. Apie jo pianinus teigiamai atsiliepė F. Listas, R. Vagneris ir J. Bramsas. Užsakymai ateidavo iš Anglijos, Rusijos, Kanados ir Australijos. Sekančios kartos pianistai J. Hofmanas ir A. Šnabelis atsiliepė labai palankiai apie K. Bechšteino pianinus.
Po K. Bechšteino mirties 1900 m. jo verslą perėmė sūnūs Edvinas, Karlas ir Johanas. 1901 m. atidarytas įmonės filialas Londone, pianinais prekiauta visame pasaulyje, o gamyba pasiekė 5000 vienetų per metus. Pasauliniai karai ir Didžioji depresija stipriai paveikė įmonės veiklą. Antrojo pasaulinio karo metu jų gamykla buvo beveik visiškai sugriauta. Be to, įmonės vardui pakenkė 1933 m. pristatytas nenusisekęs eksperimentinis pianinas, pramintas „neo-Bechšteinu“. 1951 m. įmonė atnaujino gamybą ir ją 1963 m. įsigijo amerikiečių „Baldwin“ pianinų kompanija. 1986 m. įmonė buvo parduota žinomam vokiečių pianinų meistrui Karlui Šulcei ir su nauja vadyba vėl pradėjo sėkmingai gaminti ir prekiauti pianinais. Po išsiplėtimo ir įsigijimų 1991 ir 1992 m. įmonė įgijo teisę gaminti pigesnės klasės „Zimmermann.“, „W.Hoffmann“ ir „Euterpe“ prekės ženklų pianinus. 1998 m. „C. Bechstein“ grupės akcijomis pradėta prekiauti viešai. Grupė įsigijo pianinų gamintoją Zeifhenersdorfe. 2006 m. įsigijo pianinų gamyklą Hradec Kralovėje Čekijoje.
1992 m. AFC Azijos taurė
'''1992 m. AFC Azijos taurė''' – dešimtasis AFC Azijos taurės turnyras, 1992 m. spalio 29 – lapkričio 8 d. vykęs Japonijoje. Turnyre dalyvavo 8 komandos, kurios pradžioje buvo suskirstytos į 2 grupes. Čempionais tapo šeimininkai Japonijos futbolininkai, finale nugalėję titulą gynusius Saudo Arabijos futbolininkus.
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 3 Japonijos stadionuose.
Atranka
Atrankoje į čempionatą dalyvavo 20 AFC narės. Japonija kaip šeimininkai, ir Saudo Arabija kaip tuometiniai čempionai pateko be atrankos.
Rezultatyviausi žaidėjai
3 įvarčiai
2 įvarčiai
Pakapė (Panevėžys)
Pakapė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Taruškų.
Pikelių kapinių koplyčia
Pikelių kapinių koplyčia – katalikų koplyčia Mažeikių rajone, Židikų seniūnijoje, Pikelių miestelyje, 0,5 km į šiaurę nuo kelio, apie 1 km nuo Lietuvos ir Latvijos sienos. Koplyčia stovi Pikelių Švč. Trejybės parapijoje, veikiančiose kapinėse, kalnelyje prie tako, vedančio nuo mūrinių kapinių vartų. Koplyčia suremontuota, yra vertinga ir turi išliekamąją vertę, kaip paveldo objektas, įtrauktas į 2017 m. patvirtintą Mažeikių rajono lankytinų vietų sąrašą.
2019 m. pradėtas koplyčios remontas. Pakeistos stogo sijos ir uždėta nauja danga, pakeistos durys, langai, sienos apkaltos dailylentėmis. Nuardžius stogą, rasta sudėtų laidotuvių vainikų, geležinių kryžių, antkapių detalių ir kitų vertybių. Jos perduotos saugojimui į Mažeikių muziejų. Sumanius restauruoti stogo kryžius, paaiškėjo, kad jie smarkiai surūdiję, prastos būklės. Ant stogo buvo įtaisyti tautodailininko, kalvio Virgilijaus Mikuckio nukalti kryžiai (kopijos), o senieji perduoti į muziejų. 2021 m. buvo remontuojamas koplyčios vidus: perklojamos grindys, atnaujinamas puošnus altorius, sieninė tapyba.
Uranas aplinkoje
Uranas aplinkoje būna dvejopas – patekęs natūraliai ir žmogaus veiklos dėka. Uranas yra silpnai radioaktyvus, nes pasižymi ilga pusėjimo trukme (4,468 milijardo m.). Urano biologinė pusėjimo trukmė (vidutinė trukmė, kol organizmas pašalina pusę radionuklido) yra apie 15 d. Uranas yra toksiškas metalas, jis gali pakenkti inkstams, smegenims, kepenims, širdžiai ir kitiems organams. Nuskurdintojo urano naudojimas šaudmenyse kelia nemažai ginčų dėl galimo ilgalaikio poveikio sveikatai.
Natūralus uranas gamtoje
thumb|250px|Urano rūda Uranas yra gamtoje natūraliai egzistuojantis elementas, kurio maži kiekiai aptinkami uolienose, dirvose ir vandenyse. Tai didžiausią numerį turintis cheminis elementas, dideliais kiekiais aptinkamas mūsų planetoje. JTO Atominės radiacijos efektų mokslinio komiteto teigimu natūrali urano koncentracija gruntuose yra nuo 300 μg/kg iki 11,7 mg/kg.
Manoma, kad uranas Žemėje yra dažnesnis negu stibis, berilis, kadmis, auksas, gyvsidabris, sidabras ar volframas, tiek pat dažnas kaip alavas, arsenas ar molibdenas. Jis yra sudedamoji dalis tokių mineralų, kaip uraninitas (dažniausia urano rūda), otenitas, uranofanas, torbernitas ir kofinitas. Gana daug urano kaip priemaišos būna fosfatų telkiniuose, taip pat lignite ir monacite, tad iš jų uranas gali būti išgaunamas komerciniais mastais.
Jūros vandenyje urano yra 3,3 masės dalys milijarde (3,3 µg/kg), nes uranas (VI) sudaro tirpius karbonatų kompleksus. Buvo ieškoma būdų išgauti uraną iš jūros vandens.
Kalnakasyba
Kasant urano rūdą ir ją apdorojant į aplinką patenka šiek tiek urano. Kasyklų ir rūdos apdorojimo centrų nuotekų (atliekinio vandens) telkiniuose paprastai svarbesni būna ne uranas, o radis ir kiti urano skilimo produktai. Tiriama kai kurių dumblių rūšių geba surinkti urano atomus iš kasyklų nuotekų.
Metalinis uranas
thumb|right|Nuskurdintojo urano [[pramušas iš padegamojo 30 mm sviedinio PGU-14/B]] Nuskurdintasis uranas (NU) naudingas dėl labai didelio tankio (19,1 g/cm³, 68,4% tankesnis už šviną):
Metalinis uranas gali pasklisti ore ir vandenyje, apie tai Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programos (UNEP) studijoje rašoma:
Degimas
Nuskurdintojo urano aerozolio poveikio tyrimai parodė, kad ore kybančios urano degimo produktų dalelės greitai nusėda, todėl negali pakenkti gyventojams, būnantiems toliau kaip keli kilometrai nuo panaudojimo vietos.
Korozija
Yra duomenų, kad uranas daug silikatinių jonų turinčiuose vandeniniuose tirpaluose sudaro urano dioksidą ir urano trioksidą. Tokiame tirpale laikyti NU pavyzdžiai per 6 mėn. prarado 20% masės.
Gryname vandenyje per pirmą savaitę susidaro šepitas ((UO2)8O2(OH)12.12(H2O), o po to per 4 savaites susidaro studtitas ((UO2)O2·4(H2O).
Branduolinės energetikos atliekos
Naudotas urano dioksido kuras vandenyje labai netirpus, manoma, kad jis išskiria į vandenį uraną (ir jo skilimo produktus) dar lėčiau nei boro silikatinis stiklas vandenyje.
Nors dauguma urano yra pašalinama naudojant PUREX branduolinio apdorojimo metodiką, pirmojo PUREX proceso ciklo metu nedidelis kiekis urano lieka rafinate. Be to, dėl atliekose esančių transplutoninių retųjų aktinoidų ir likutinio plutonio skilimo urano kiekis atliekose didėja. Tai truks šimtus ir tūkstančius metų.
Poveikis sveikatai
thumb|right|Tironas yra priešnuodis nuo urano druskų. Jis yra alternatyva bikarbonatams.
Tirpios urano druskos yra nuodingos, bet mažiau kenksmingos nei tokių sunkiųjų metalų kaip švinas ar gyvsidabris. Urano druskos labiausiai kenkia inkstams. Jos išskiriamos su šlapimu, nors šiek tiek jų kaupiasi inkstuose, jei jos chroniškai patenka į organizmą. Pasaulio sveikatos organizacija nustatė kasdieninę leidžiamą tirpių urano druskų dozę – 0,5 μg/kg kūno masės (ar 35 μg 70 kg masės žmogui). Teigiama, kad tokios dozės nedaro jokios pastebimos žalos inkstams.
Priešnuodis nuo urano druskų yra bikarbonatas, nes karbonatai su urano (VI) druskomis sudaro kompleksus. Bikarbonato alternatyva yra tironas (natrio 4,5-dihidroksibenzen-1,3-disulfonatas).
Nuskurdintojo urano poveikis
thumb|250px|Vietos [[Kosovas|Kosove ir pietų Centrinėje Serbijoje, kur NATO aviacija 1999 m. atakuodama naudojo šaudmenis su nuskurdintuoju uranu.]] Nuskurdintojo urano naudojimas šaudmenyse yra ginčytinas dėl galimo ilgalaikio kenkimo sveikatai. Į organizmą patenkantis uranas gali pakenkti inkstų, smegenų, kepenų ir širdies bei daugelio kitų sistemų veikimui. Nuskurdintojo urano pramušų smūgio ir degimo metu susidarantis aerozolis gali potencialiai užteršti gana dideles teritorijas, kur tokie ginklai būna panaudoti. Tokį aerozolį gali įkvėpti žmonės. 2003 m. karo Irake metu per tris savaites buvo sunaudota nuo 1000 iki 2000 tonų šaudmenų su nuskurdintuoju uranu.
Atliekami medicininiai tyrimai aiškinantis, koks realus ūminis ir chroniškas nuskurdintojo urano toksiškumas. Daug tyrimų, atliktų naudojant audinių kultūras bei laboratorinius graužikus, rodo, kad chroniškas urano veikimas organizme gali sukelti leukemiją, kenkti dauginimosi ir nervų sistemoms. 2005 m. atliktoje epidemiologinėje apžvalgoje padaryta išvada: „Apibendrinti epidemiologiniai tyrimų su žmonėmis duomenys atitinka teiginį, kad su nuskurdintojo urano paveiktų žmonių palikuoniams didina įgimtųjų defektų riziką.“ Pasaulio sveikatos organizacija, JTO padalinys, vadovaujantis sveikatos apsaugos veiklą ir ją koordinuojantis, atsakingas už sveikatos tyrimų normų ir standartų sudarymą ir diegimą, teikiantis šalims techninę paramą ir stebintis bei vertinantis tendencijas sveikatos srityje, teigia, kad kol kas nebuvo pranešimų apie NU poveikio žmonių dauginimuisi, vystymuisi ar vėžinių susirgimų dėl NU atvejus. Šį pranešimą kritikavo dr. Keith Baverstock, nes neįtraukti galimi NU poveikiai žmogaus organizmui.
Įgimtos ydos
Daugelis mokslinių tyrimų neaptiko ryšių tarp įgimtų defektų ir urano, tačiau kai kurie autoriai teigia, kad aptikta koreliacija tarp kareivių sąlyčio su nuskurdintuoju uranu bei išsigimimų (lyginant kareivius, kurie turėjo sąlytį su uranu, ir kareivius, su uranu nesusidūrusiais).
Keliuose šaltiniuose teigiama, kad padidėjęs įgimtų defektų dažnis Persijos įlankos karo veteranų ir irakiečių vaikuose padidėjo dėl įkvėptų NU dalelių. 2001 m. tyrimo, kuriame buvo tirti 15 tūkst. Persijos įlankos karo veteranų ir tiek pat kontrolinių veteranų iš kitų karų, duomenys parodė, kad Persijos įlankos karo veteranams vyrams vaikai su įgimtais defektais gimė 1,8 karto, o moterims – 2,8 karto dažniau.
Straipsnyje pagal D. Britanijos kariškių tyrimus rašoma: „…remiantis Persijos įlankos karo veteranų vyrų žodžiais, įgimtos jų vaikų ydos apie 50 % dažnesnės nei kitų žmonių vaikų.“ Straipsnio išvadose rašoma: „Mes neaptikome įrodymų, kad egzistuoja ryšys tarp tėvų dalyvavimo Persijos įlankos kare bei padidėjusios negyvagimystės, chromosomų aberacijų ar įgimtų vystymosi ydų tikimybės. Buvo aptikta asociacija tarp tėvų dalyvavimo Persijos įlankos kare bei padidėjusios persileidimo ar mažai išreikštų vystymosi ydų tikimybės, tačiau tokie faktai turi būti atsargiai interpretuojami, nes tokie faktai lengvai iškraipomi dėl atminties paklaidų. Aptikti galimi ryšiai tarp inkstų anomalijų ir urano aplinkoje turi būti papildomai tiriami. Neaptiktą įrodymų, kad yra ryšys tarp persileidimo tikimybės bei motinos dalyvavimo Persijos įlankos kare.“
Uranas ir bakterijos
Įrodyta, kad bakterijos, pvz., Geobacter, gali redukuoti ir surišti urano druskas dirvožemyje ir gruntiniuose vandenyse. Šios bakterijos tirpų U(VI) verčia į itin netirpų kompleksą su U(IV) jonais, taip sustabdoma urano atomų migracija.
Aprašyta galimybė į gruntą dėti priedų, kurių dėka urano atomai surišami. Vienas tokių metodų yra mineralo apatito panaudojimas, kitas metodas – maistmedžiagių (pvz., acetatų) įterpimas į gruntą. Juos naudojant bakterijos gali redukuoti uraną (VI) į žymiai netirpesnį uraną (IV). Durpinguose dirvožemiuose urano jonus suriša humuso rūgštis.
Venckų piliakalnis
Venckų piliakalnis su gyvenviete (arba Pilalė; registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A515KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1114) – piliakalnis Šilutės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Venckų kaimo, Žemaičių Naumiesčio seniūnija. Pasiekiamas iš plento Žemaičių Naumiestis - Šilutė Kulėšuose pasukus į dešinę šiaurės kryptimi žvyrkeliu Venckų link, už 700 m ant kalniuko pasukus į kairę žvyruotu keliuku vakarų link, pavažiavus 100 m – yra kitapus Piliupio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Šusties dešiniajame krante, jo santakoje su Pilupiu. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 55 m ilgio, 17 m pločio rytiniame gale ir 20 m pločio vakariniame. Jos vakariniame krašte supiltas 2 m aukščio, 30 m pločio pylimas, kurio išorinėje pusėje buvo dabar jau užlygintas griovys. Pylime išardavo apdegusių rąstų. Aikštelės rytiniame krašte supiltas 0,3 m aukščio, 11 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 7 m aukščio. Piliakalnis labai apardytas arimų. Aikštelės vidurys dirvonuoja, kraštai ir šlaitai apaugę lapuočiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.
Vakarinėje papėdėje, 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios keramikos.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1963 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus, Valstybinės archeologijos komisijos archyvas.
Cygnus (erdvėlaivis)
thumb|Cygnus erdvėlaivis Cygnus – vienkartinio naudojimo amerikiečių krovininis kosminis laivas, sukurtas Orbital Sciences Corporation ir gaminamas Northrop Grumman. Jis iškeliamas į kosmą arba Northrop Grumman Antares raketa, arba Atlas V. Cygnus daugiausia skirtas Tarptautinei kosminei stočiai aprūpinti. Pakrautas ir užpildytas laivas sveria 6600 kg ir gali gabenti 3000 kg krovinių.
Laivas susideda iš tarnybinio ir krovininio modulių. Atlikęs užduotį jis nukreipiamas žemyn ir sudega atmosferoje. Cygnus gali išgabenti iš stoties iki 1200 kg nebereikalingo krovinio. Kaip ir Progress, Cygnus gali susijungti su stotimi automatiškai.
Eurovizijos dainų konkursas 2017
Nugalėtojas tapo Portugalijos atstovas Salvadoras Sobralis su daina „Amar pelos dois“, surinkusia 758 taškus. Tai pirmasis šalies laimėjimas konkurse. Portugalas triumfavo tiek žiuri balsavime, tiek telebalsavime. Tai taip pat buvo pirmas kartas, kai konkurse nugalėjo daina, kuri yra portugalų kalbos. Lietuvos atstovai Fusedmarc į finalą nepateko, o iš 42 šalių užėmė 39 vietą.
Pasiūlymų etapas
miniatiūra|250px|2017 m. Eurovizijos dainų konkurso scena Odesos meras Genadijus Truchanovas išreiškė miesto norą organizuoti „Eurovizijos“ konkursą. Kijevo meras Vitalijus Kličko taip pat išreiškė norą surengti konkursą ir kaip vieną iš galimų vietų tam pasiūlė Olimpinį miesto stadioną. Vėliau dar keturi miestai išreiškė susidomėjimą organizuoti konkursą.
Miestų debatai
2016 m. liepos 22 d. tiesiogiai iš Kijevo buvo transliuojama laida „Miestų mūšis“, kurioje 6 miestų atstovai pristatė savo „eurovizinius“ lūkesčius ir reklaminius filmukus. Nacionalinės Ukrainos telekompanijos (NTU) generalinė direktorė Viktorija Romanova pranešė, jog nei vienas miestas nėra 100 proc. pasirengęs „Eurovizijai“. Daugiausiai dėmesio analizuojant paraiškas buvo skiriama koncertų salėms, viešbučiams, saugumui, transporto infrastruktūrai ir finansinei padėčiai. Įvertinus visus šiuos aspektus buvo išrinkti trys finalininkai, kurie priartėjo prie galimybės priimti 2017 metų „Eurovizijos“ dainų konkursą – Kijevas, Odesa ir Dnipras. Iš kovos pasitraukė anksčiau favoritu vadinamas Lvovas bei Charkovas ir Chersonas. Miestą „nugalėtoją“ buvo tikimasi išrinkti 2016 m. rugpjūčio 24 d., tačiau dėl ilgų atidėliojimų pritrūkus laiko gerai apsvarstyti pasirinkimus nugalėtojas buvo paskelbtas tik rugsėjo 9 d.
Konkurso vieta Miestai, kurie buvo įtraukti į galutinį sąrašą
Formatas
Preliminarios datos buvo paskelbtos vadovų delegacijos susitikimo, vykusio 2016 m. kovo 14 d. Stokholme, metu. Pusfinalius buvo numatyta surengti 2017 m. gegužės 16 d. ir gegužės 18 d., o finalą – gegužės 20 d., datos vėliau pasikeitė. Tokios išankstinės datos buvo pasirinktos Europos transliuotojų sąjungos (EBU), siekiant išvengti transliacijų laiko sutapimų su didžiaisiais televizijos ir sporto renginiais.
Dalyviai
250px|thumb|right|{{legend|#22B14C|Dalyvaujančios šalys}} {{legend|#D40000|Šalys, nepatekusios į finalą}} {{legend|#FFC20E|Šalys, kurios buvo dalyvavusios anksčiau, bet ne 2017 metais}} 250px|thumb|right| {{legend|#D40000|Šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#FFAAAA|Balsuojančios šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#000080|Šalys antrame pusfinalyje}} {{legend|#5599FF|Balsuojančios šalys antrame pusfinalyje}}
2016 m. spalio 31 d. Europos transliuotojų sąjunga (EBU) paskelbė, kad 2017 m. „Eurovizijoje“ dalyvaus 43 šalys. Tai yra didžiausias dalyvių skaičius „Eurovizijoje“ – tiek pat dalyvių buvo tik dukart – 2008 ir 2011 metais. Portugalija ir Rumunija į konkursą grįžo po vienerių metų pertraukos. Bosnija ir Hercegovina pasitraukė dėl finansinių sunkumų.
2017 m. balandžio 13 d. EBU paskelbė, jog Rusija oficialiai pasitraukia iš 2017 m. „Eurovizijos“, kai 2015 metais Julija Samoilova neteisėtai surengė koncertą Kryme. Dėl šios priežasties Rusijos atstovei draudžiama įvažiuoti į Ukrainos teritoriją ir atstovauti savo šaliai su daina „Flame is Burning“. Po Rusijos pasitraukimo šių metų konkurso dalyvių skaičius sumažintas iki 42-iejų.
Sugrįžtantys dalyviai
O'G3NE (Lisa, Amy ir Shelley) sugrįžo į „Eurovizijos“ renginį po dalyvavimo 2007 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurse. Imri Ziv 2015 ir 2016 metais buvo Izraelio atstovų Nadav Guedj ir Hovi Star pritariantysis vokalistas. Omar Naber anksčiau atstovavo savo šaliai 2005 metais su daina „Stop“, tačiau į finalą nepateko.
SunStroke Project antrą kartą grįžo atstovauti Moldovai, anksčiau jie dalyvavo 2010 metais, su atlikėja Olia Tira ir daina „Run Away“ konkurso finale užėmę 22 vietą. Serbijos atstovė Tijana Bogićević 2011 metais buvo Ninos pritariančioji vokalistė. Koit Toome ir Laura Põldvere duetas, atstovaujantis Estijai, dalyvavo konkurse skirtingais metais: Toome 1998 metais su daina „Mere lapsed“ užėmė 12 vietą, o Põldvere 2005 metais, būdama grupės „Suntribe“ sudėtyje, su daina „Let’s Get Loud“ neįveikė pusfinalio barjero. Valentina Monetta anksčiau atstovavo San Marinui tris kartus – 2012, 2013 ir 2014 m. Šį kartą ji pasirodė su amerikiečiu Jimmie Wilson.
1 pusfinalis
Ispanija, Italija ir Jungtinė Karalystė balsuos šiame pusfinalyje.
2 pusfinalis
Prancūzija, Ukraina ir Vokietija balsuos šiame pusfinalyje.
Kalvinizmas
thumb|200px|Jonas Kalvinas
Kalvinizmas – krikščioniškosios teologijos sistema bei požiūris į krikščioniškąjį gyvenimą, suformuluotas XVI a. protestanto Jono Kalvino ir jo bei Kalvino Šventojo Rašto interpretacijos šalininkų ir pasekėjų. Tai doktrininis evangelikų reformatų bažnyčių pagrindas.
Krypties išpažinėjai teigia, kad žmogaus pomirtinis gyvenimas esąs nulemtas iš anksto, neatsižvelgiant į jo darbus. Iš sakramentų pripažįsta krikštą ir komuniją, jie suprantami simboliškai. Manoma, kad dėl specifinės darbo etikos ženkliai prisidėjo prie pramoninės revoliucijos. Griežta kalvinistinė etika tapo puritoniškos civilizacijos šaltiniu. J. Kalvinas neleistinu laikė šventųjų vaizdavimą paveiksluose, neleido naudoti krucifikso, tik paprastą kryžių.
1618–1619 m. vykęs Dordrechto sinodas suformulavo 5 punktus, nusakančius ortodoksinį kalvinizmo mokymą: apie absoliutų žmogaus sugedimą; Dievo išrinkimą be jokių sąlygų; ribotą atpirkimą (Jėzus Kristus ant kryžiaus mirė tik už išrinktuosius); neatmetamą malonę; šventųjų išlaikymą tikėjime.
Evangelikų reformatų bažnyčių ir Jono Kalvino reikšmės didėjimas priklauso antrajai reformacijos fazei, kai po Martyno Liuterio ekskomunikacijos pradėjo kurtis evangelikų bažnyčios. Kalvinas tuo metu buvo tremtyje Ženevoje. Jis pasirašė Augsburgo išpažinimą 1540 m., tačiau jo įtaka pirmiausia buvo juntama Šveicarijos reformacijoje, kuri buvo ne liuteroniška, bet labiau paveikta Ulricho Cvinglio.
Pagirėliai (Marijampolė)
Pagirėliai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km nuo Sasnavos.
Bence Demeter
Bence Demeter (g. 1990 m. kovo 20 d.) – Vengrijos šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpietis.
Biografija
2011 m. tapo pasaulio jaunimo čempionu mišrios estafetės rungtyje. 2012 m. pagal pasaulio reitingo taškus vengras gavo pakvietimą į 2012 m. vasaros olimpines žaidynes, bet jose nedalyvavo nes nebuvo atrinktas Vengrijos olimpinio komiteto į nacionalinę komandą. 2016 m. dėl aukštos vietos pasaulio reitinge pelnė teisę startuoti 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkas užėmė 17-ą vietą. 2018 m. Europos čempionate iškovotos bronzos medalis mišrioje estafetėje.
2019 m. užėmė 7-a vietą Europos čempionate ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Patrick Dogue
Biografija
2016 m. dėl aukštos vietos pasaulio reitinge pelnė teisę startuoti 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkas užėmė 6-ą vietą. 2017 m. Europos čempionate iškovotos bronzos medalis vyrų estafetėje.
2018 m. tapo pasaulio kariškių penkiakovės čempionu. Tais pačiais metais užėmė 4-ą vietą Europos čempionate. 2019 m. užėmė 11-a vietą Europos čempionate ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Pakapiai (Rokiškis)
Pakapiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pandėlio.
Michailas Pervuchinas
Michailas Pervuchinas (, 1904 m. spalio 14 d. Čeliabinsko srityje – 1978 m. liepos 22 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys.
Biografija
1922–1929 m. mokėsi Maskvos liaudies ūkio instituto elektros pramonės fakulete. 1930–1933 m. Stalingrado gamyklos "Barikados" cecho viršininkas, vyriausias mechanikas. 1933–1938 m. – Kaširsko elektrinės inžinierius, cecho viršininkas, direktorius, Maskvos energetikos valdybos vyr. inžinierius, valdytojo pavaduotojas, viršininkas.
Dėl 1937 m. prasidėjusių represijų prieš vadovaujančius darbuotojus atsilaisvinant postams, sparčiai kilo karjeros laiptais: 1938 m. dirbo TSRS sunkiosios pramonės valdybos viršininku, ministro pavaduotoju, pirmuoju pavaduotoju. 1939–1942 m. bei 1953–1955 m. – TSRS Elektrinių ir elektros pramonės liaudies komisaras. 1942–1950 m. – TSRS Chemijos pramonės liaudies komisaras (ministras). 1957–1958 m. – vidutinių mašinų gamybos pramonės ministras, TSRS Ministrų Tarybos valstybinio užsienio ekonominių ryšių komiteto pirmininkas.
1940–1944 ir 1950–1955 m. (su pertraukomis) buvo TSRS Ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas, 1955–1957 m. – pirmasis pavaduotojas. Karo pradžioje buvo atsakingas už pramonės evakuaciją į TSRS gilumą. 1942–1945 m. buvo aukščiausias TSRS pareigūnas, atsakingas už atominio ginklo sukūrimą, buvo Valstybės gynybos komiteto (VGK) Specialiojo komiteto narys, VGK inžinierinės – techninės tarybos pirmininkas. Daug nusipelnė aprūpinant atominę pramonę sunkiuoju vandeniu, urano heksafloridu ir kitais būtinais cheminiais reagentais. 1949 m. vadovavo valstybinei komisijai, rengiančiai tarybinės atominės bombos išbandymą Semipalatinsko poligone.
1939–1961 m. – TSKP CK narys. 1952–1957 m. – TSKP CK Politinio biuro narys, 1957–1961 m. – kandidatas į Politinio biuro narius. M. Pervuchinas 1957 m. buvo Molotovo-Malenkovo-Kaganovičiaus "antipartinės grupuotės", bandžiusios nušalinti nuo valdžios N,Chruščiovą, sudėtyje. Kadangi buvo mažiausiai radikalus grupuotėje, be to kuravo besikuriančią TSRS atominę pramonę, iš pradžių nukentėjo nežymiai, tik buvo pervestas iš Politinio biuro narių į kandidato statusą. Faktiškai iki pat atleidimo iš Politinio biuro narių, šio partinio organo veikloje ir posėdžiuose nedalyvavo. Vėliau pareigose sparčiai krito.
1958–1963 m. – TSRS ambasadorius Vokietijos Demokratinėje Respublikoje. Nuo 1963 m. dirbo TSRS Liaudies ūkio tarybos energetikos ir elektrifikavimo valdybos viršininkas, vėliau – antraeilėse skyriaus vedėjo pareigose TSRS Valstybiniame Plano komitete.
Generolas leitenantas (1944). Socialistinio darbo didvyris (1949). TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2-4 šaukimų deputatas. Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Kalkuonės valsčius
Kalkuonės valsčius – valsčius pietryčių Latvijoje, Aukšžemėje, į pietus nuo Daugpilio, netoli Dauguvos ir Laukesos santakos. Centras – Kalkuonė.
Geografija
Valsčius šiaurėje siejasi su Daugpilio miestu, rytuose – su Laukesos, pietuose – su Medumo, vakaruose – su Sventės valsčiumi.
Didžiausios gyvenvietės: Kalkuonė, Birkeneliai, Galdniekai, Kališai, Kumpiniškiai, Lilienfeldė, Muitos, Palabiškiai, Papušiniai, Peliušinai, Randenė, Romaniškiai, Samsonovka, Sykumai, Uteniškiai, Varaviksnė.
Upės: Laukesa, Pakracė.
Vandens telkiniai: Sventės ežeras, Viškerių ežeras, Pelečinos ežeras, Cerinių ežeras.
Istorija
Valsčius įsteigtas 1864 m. apjungus keturis kaimų valsčius: Kalkuonės su 74 ūkiais, Klopmansrodės su 20 ūkių, Didrichšteino su 16 ūkių ir Medumo su 49 ūkiais, taip pat Birkenelių, Berkovų, Kalyžių, Vasariškių, Neifeldo, Grecbergo, Kleimansrodės, Liginiškių ir Gecenšteino palivarkus, taip pat 4 mažai apgyvendintas vietas: Gryvą, Nyderkūnus, Judovką, Liginiškius. Iš pradžių priklausė Kuršo gubernijai, 1919 m. atiteko Lenkijai , 1920 m. – Latvijai.
1925 m. valsčius sujungtas su Laukesos valsčiumi. 1945 m. valsčiuje įsteigtos Kalkuonės, Laukesos, Majos ir Maltos seniūnijos, bet 1949 m. valsčius panaikintas, jo teritorija priskirta Gryvos rajonui, 1955 m. – Alūkstos rajonui, nuo 1956 m. – Daugpilio rajonui. 1990 m. valsčius atkurtas, 2009 m. priskirtas Daugpilio savivaldybei.
Ekonomika
Per valsčių eina keliai, A13 (Latvija) ir geležinkelis Vilnius–Daugpilis. 1873 m. nutiesta geležinkelio linija Radviliškis–Kalkuonė. Veikia bendrovės „Pallada“, „Žabo“, „Zilā Lagūna“, Daugpilio eksperimentinė gamykla, taip pat G. Gorkino (410 ha), V. Gorkino (117 ha), V. Pavlovskio (88,7 ha) žemės ūkiai.
Gyventojai
2010 m. sausio 1 d. valsčiuje gyveno 2520 žmonių, iš jų 19.7% latviai, 49,7% rusai, 19,2% lenkai, 7,6% baltarusiai, 2,0% lietuviai, 1,3% ukrainiečiai, 0,5% kitų tautybių. Ikimokyklinio amžiaus – 147, moksleiviai – 309, darbingo amžiaus – 1566, pensininkų – 498. Gyveno 10 daugiavaikių šeimų.
Pagirėliai (Prienai)
Pagirėliai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Šilavoto.
Juozas Narūnavičius
Juozas Narūnavičius (Naronskis,, 1610 m. ar 1615 m. Biržai arba Kėdainiai, Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė – 1678 m. balandžio mėn. Ortelsburgas, Prūsija, dab. Ščytnas, Varmijos Mozūrų vaivadija) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kartografas, matematikas, architektas, karo inžinierius, pulkininkas. Pagal pavardę spėjama, kad kilęs iš Noriūnų.
José María López
José María López (g. 1983 m. balandžio 26 d.) – autosporto lenktynininkas iš Argentinos, 2014 m. Pasaulio kėbulinių automobilių čempionato nugalėtojas.
Juozas Narūnavičius
Biografija
Mokėsi Kėdainių evangelikų reformatų mokykloje pas matematiką Adomą Fretagą, vėliau Vilniaus, Karaliaučiaus universitetuose, Elbinge, Rakovo akademijoje.
1640 m. netoli Liblino Pliščyno apylinkėse matavo J. Zebžydovskio centrinio dvaro žemes, sudarė jų žemėlapį. Vėliau matavo Kijevo Polesės feodalų žemes. Nuo 1644 m. dirbo Jonušo ir Boguslovo Radvilų architektu ir topografu, sudarė Tauragės ir Kėdainių miestų, Kėdainių dvaro, Raudondvario (prie Kauno), Svėdasų, Jašiūnų, Vyžuonų, Alantos miestelių, Vilijampolės (dab. Kauno priemiestis) ir apylinkių topografinius žemėlapius, Drūkšių ežero salos planą.
José María López
2010 m. sausio 26 d. buvo oficiliai patvirtinta, kad Lopezas lenktyniaus naujoje Formulės 1 Team US F1 ekipoje, tačiau ekipa Formulėje 1 nestartavo.
J. Lopezas nuo 2007 m. lenktyniavo savo šalyje rengiamame TC 2000 čempionate. 2008 ir 2009 m. jis tapo šių lenktynių nugalėtoju.
2013 m. jis debiutavo Pasaulio kėbulinių automobilių čempionate. Jau po metų 2014 m. J. Lopez pelnė 10 pergalių ir su Citroën komanda tapo čempionu.
Juozas Narūnavičius
Biografija
1655–1659 m. tyrinėjo karinių įrenginių statybos problemas, studijavo karinės statybos veikalus. Parašė veikalą „Matematikos mokslų knygos“, kurio pirmasis tomas nebuvo išspausdintas, rankraštis dingo. Jame išdėstyti praktinio skaičiavimo metodai, būtini karinių įtvirtinimų specialistams, architektams, kartografams. Išlikusiame antrame tome analizuojami kartografavimo metodai, sutartiniai ženklai, aprašomi matavimo prietaisai. tomas iliustruotas jo sudarytais topografiniais žemėlapiais. Trečiame tome aprašomi Vakarų Europos tvirtovių tipai, jų statybos būdai, pateikiami techniniai apskaičiavimai ir konstrukcijų brėžiniai.
1660 m. persikėlė į Prūsiją ir dirbo topografu. 1663 m. Prūsijos kunigaikštis Frydrichas Vilhelmas jam pavedė parengti ištisinio kartografavimo projektą ir sudaryti visos Prūsijos generalinį žemėlapį. pagal šį projektą su sūnumi Janu Juzefu topografavo Mozūrijos ežeryną, Reino, Rastenburgo, Leceno, Karaliaučiaus apylinkes, Notangą, Sembą, Kuršių marias. Sudarė 44 žemėlapius, daugiausia masteliu 1:100 000.
1667 m. suprojektavo barokinius Vilkūnų rūmus prie Karaliaučiaus, 1668 m. – Prasų rūmus prie Rastenburgo, įvairios paskirties rūmų Piliavoje, Gumbinėje, Labguvoje, Karaliaučiuje, Klaipėdoje. 1670 m. nupiešė Klaipėdos miesto panoramą.
Veikale „Įrodymas tiesos...“ rašė apie skitus ir sarmatus, gyvenusius tarp Baltijos jūros, Vyslos ir Volgos.
Juzefas Naronovičius - Naronskis. Biržų kunigaikštystės žemėlapis, 1645
Žymus Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kartografas,, architektas, matematikas, karo inžinierius, pulkininkas Juozas Narūnavičius – Naronskis (Józef Naronowicz-Naroński) 1645 metais sukūrė Biržų kunigaikštystės žemėlapį.
Plačiau apie žemėlapį, jo kūrėją Juozą Narūnavičių – Naronskį (Józef Naronowicz-Naroński), galima sužinoti Raimondos Ragauskienės ir Deimanto Karvelio knygoje "1645 m. Juzefo Naronovičiaus - Naronskio Biržų kunigaikštystės žemėlapis. Radvilų valdos istorija ir kartografija".
Vaida Genytė
Vaida Genytė-Marazienė (g. 1974 m. lapkričio 29 d. Panevėžyje) – Lietuvos dainininkė (sopranas), laidų vedėja ir pedagogė, „Dainų dainelės“ laureatė.
Biografija
V. Genytė gimė Panevėžyje, bet jau po savaitės su tėvais persikėlė į Anykščius. Čia gyveno 3 metus, po to su šeima išvyko į Molėtus, kur užaugo.
Stephen Maguire
Stivenas Magvairas (g. 1981 m. kovo 13 d.) – Škotijos profesionalus snukerio žaidėjas, šešių raudonų kamuoliukų pasaulio čempionas. Nuo karjeros pradžios 1998 m. jis yra laimėjęs 6 reitinginius turnyrus, įskaitant 2004 m. Britanijos čempionatą.
Vaida Genytė
Biografija
1980 m. „Dainų dainelėje“ išgarsėjo su daina „Čiunga čianga“. 1981–1992 m. mokėsi ir baigė Molėtų 2-ąją vidurinę mokyklą. 1992–1995 m. studijavo Panevėžio konservatorijoje, įgijo muzikos pedagogės specialybę.
Stephen Maguire
Daug metų figūruoja geriausių planetos žaidėjų Top 16. Magvairas - serijinis žaidėjas, šiuo metu turintis virš 450 šimtinių serijų ir 3 maksimalius breikus.
Vaida Genytė
Biografija
2008 m. su dainininku Alanu Chošnau dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 2“ (laimėjo II vietą), LRT muzikiniame projekte „Triumfo arka“.
2008–2012 m. vedė LTV laidą „Tūkstantmečio vaikai“. 2010 m. sausio-gegužės mėn. su choro „Ave Vita“ vadovu Kastyčiu Barisu dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai 4“ (pasiekė pusfinalius).
Stephen Maguire
Daugkartinis pasaulio čempionas ir snukerio legenda Ronnie O'Sullivan yra pasakęs: "Magvairas bus geriausias pasaulyje".
Vaida Genytė
Teatrinė veikla
Dulsinėjos vaidmuo miuzikle „Žmogus iš La Mančos“ (Lietuvos nacionalinis dramos teatras).
Francesca Michielin
Frančeska Mikielin (g. 1995 m. vasario 25 d. Basano del Grapa) – italų dainininkė ir dainų autorė. Šlovės sulaukė po pergalės penktajame Italijos „X Faktoriaus“ sezone 2011 m.
Stephen Maguire
2019 m. laimėjo pasaulio 6 raudonų kamuoliukų čempionatą, finale įveikdamas savo tautietį Džoną Higinsą.
Francesca Michielin
Italijos atstovė 2016 m. Sanremo muzikos festivalyje ir 2016 m. „Eurovizijoje“. Abiejuose konkursuose atliko dainą „Nessun grado di separazione“.
Biografija
Frančeska gimė Basano del Grapa, Vanos Moro ir Ticiano Mikielino šeimoje. Turi vyresnįjį brolį Filipą. Pirmoji pažintis su muzika buvo pianino pamokos, vėliau ji mokėsi groti bosiniu instrumentu. Būdama paauglė ji buvo vietinio gospelo choro narė. Dėka brolio vėliau susidomėjo roko muzika.
Stephen Maguire
Dėl alergijos jis negali ryšėti kaklaraiščio.
Francesca Michielin
Karjera
Frančeska dalyvavo penktojo Italijos „X Faktoriaus“ sezono, vykusio 2011 m., atrankoje. Joje atliko grupės „Led Zeppelin“ dainą „Whole Lotta Love“. Palaikoma savo vadovės Simonos Ventura, muzikiniame projekte atliko Adele dainą „Someone Like You“, taip pat „Roadhouse Blues“ („The Doors“) bei „Higher Ground“ (Stevie Wonder). Nugalėjusi projektą sulaukė šlovės.
Pirmasis atlikėjos singlas „Distratto“ debiutavo Italijos muzikos įrašų topų viršūnėje ir Italijos muzikos industrijos federacijos buvo paskelbtas dukart platininiu. F. Mikielin debiutinis albumas „Riflessi di me“ pasirodė 2012 m. spalį, išreklamuotas singlo „Sola“.
F. Mikielin antrasis į topų dešimtuką Italijoje patekęs singlas buvo „L’amore esiste“, pasirodęs prieš albumo „di20“ išleidimą 2015 m. 2016 m. atlikėja su daina „Nessun grado di separazione“ dalyvavo 66-ajame Sanremo muzikos festivalyje ir užėmė antrąją vietą, o singlas iškopė į šalies singlų topo viršūnę. Tais pačiais metais ji atstovavo Italijai 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Žalelis
Žalelis – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Toliejų, Poviliškio miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 146,4 m. Pietvakarinis krantas aukštas, kiti – žemesni. Krantai ištisai apaugę medžiais. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Lenktinio ežero (Virintų ežero intako V-3 baseinas, Virintos upės baseinas). Kiek atokiau į vakarus įsikūręs Kulionių kaimas.
Šedevras
thumb|225px|[[Leonardas da Vinčis|Leonardo da Vinčio paveikslas Mona Liza yra laikomas vienu iš dailės šedevrų.]] Šedevras – aukšto lygio, tobulas, pavyzdinis kūrinys. Kaip šedevras gali būti įvardinamas ir geriausias tam tikro autoriaus (menininko, rašytojo) kūrinys, jo aukščiausias kūrybos pasiekimas. Terminas taikomas dailės, muzikos, literatūros, kino, dramaturgijos, skulptūros, architektūros, dizaino ir kitokiems kūriniams.
Viduramžiais šedevru buvo vadinamas aukštus standartus atitinkantis kūrinys, kurio reikalavo amatininkų gildijos iš naujai priimamų narių. Dažniausiai tokius darbus turėjo pateikti apmokymus baigę jauni amatininkai, kad įrodytų savo meistriškumą ir gebėjimus. Pavyzdžiui, XV a. Krokuvoje egzistavusi dailininkų ir skulptorių gildija iš naujų narių reikalavo iki trijų darbų, parodančių skirtingus autoriaus gebėjimus ir technikų išmanymą. Taip gildijos užtikrindavo aukštą kūrinių kokybę, išsaugodavo meistrystės tradicijas. Įrodęs savo meistriškumą, lig tol buvęs mokinys tapdavo savarankišku meistru.
Artemis 1
Artemis 1 – pirmasis nepilotuojamas NASA Artemis misijos kosminis aparatas. Taip pat tai yra pirmasis NASA Space Launch System raketos startas. Pirmasis šio aparato paleidimas ir misijos startas įvyko 2022 m. lapkričio 16 d. iš Kenedžio kosminių skrydžių centro paleidimo aikštelės 39B – lygiai 53 metai po iš čia paleistos Apollo 10 misijos.
Artemis 1 misija truks 3 savaites ir išbandys visas erdvėlaivio galimybes ruošiantis ateities Artemis programos misijoms į Mėnulį. Pasiekęs Mėnulio orbitą erdvėlaivis paleis 13 CubeSat palydovų bei per 6 dienas paliks Mėnulio orbitą. Grįžus į Žemę erdvėlaivis nusileis Ramiajame vandenyne.
Misijos startas buvo planuojamas 2016 m., tačiau buvo atidėliojamas daug kartų dėl Space Launch System raketos techninių problemų. Antroji misijos dalis Artemis 2 2024 m. atliks pilotuojamą Mėnulio skriejimą orbitoje, o trečioji Artemis 3 2025 m. turėtų nusileisti su astronautais Mėnulyje (pirmą kartą nuo 1972 m. Apollo 17 misijos).
1960 metų JAV prezidento rinkimai
1960 metų JAV prezidento rinkimai vyko 1960 metų lapkričio 8 dieną, kuriuose JAV demokratų partijos kandidatas, JAV senatorius John F. Kennedy sąlyginai nedidele balsų persvara nugalėjo respublikonų partijos kandidatą, tuo metų viceprezidento pareigas ėjusį Richard Nixon.
Tai buvo pirmieji JAV prezidento rinkimai, kuriuose dalyvavo visos 50 valstijų – pirmą kartą rinkimuose dalyvavo Aliaskos ir Havajų valstijos, ir paskutinieji, kuriuose Kolumbijos apygarda neturėjo rinkikų balsų. Tai buvo vieninteliai JAV prezidento rinkimai, kuriuose išrinkimo kartelė buvo 269 JAV rinkikų kolegijos balsų. Taip pat tai buvo pirmieji rinkimai, kai dėl 22-ojoje JAV Konstitucijos pataisoje įtvirtinto kadencijų skaičiaus apribojimo, pareigas einantis prezidentas nebegalėjo kelti savo kandidatūros trečiajai kadencijai.
Tai paskutinieji rinkimai, kuriuose 3 iš 4 keturių pagrindinių partijų kandidatų į prezidentus ir viceprezidentus, galiausiai tapo prezidentais. Kenedis laimėjo rinkimus, tačiau 1963 metais buvo nužudytas, prezidento pareigas trumpam laikui perėmė tuometinis viceprezidentas Lyndon B. Johnson, kuris buvo perrinktas 1964 metais. 1968 metų JAV prezidento rinkimus laimėjo Richard Nixon.
Respublikonų partijos pirminius rinkimus Nixon be didelės konkurencijos. Tuometinis JAV senatorius John F. Kennedy po stipraus pasirodymo 1960 metų demokratų partijos pirminiuose rinkimuose įtvirtino savo kaip favorito į kandidatus poziciją. Per pirmąjį balsavimą jis nugalėjo tuometinį JAV Senato daugumos lyderį Lyndon B. Johnson ir pasiūlė jam tapti kandidatu į JAV viceprezidento postą. Dėl didelės įtampos tarp JAV ir Sovietų Sąjungos rinkimų metų dominavo Šaltojo karo klausimai.
Imtynės 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Imtynės 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko penktą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Suomija laimėjo daugiausiai aukso medalių. Į olimpinių žaidynių programą sugrąžintos laisvojo stiliaus imtynės.
Dalyvavusios šalys
152 imtynininkai iš 19 šalių varžėsi 1920 m. olimpiadoje:
Robin Walker
Robinas Volkeris (, g. 1976 m.) – Australijos kompiuterinių žaidimų dizaineris, geriausiai žinomas kaip vienas iš „Team Fortress Classic“, „Team Fortress 2“ ir „Half-Life: Alyx“ kūrėjų. Jis studijavo Karališkajame Melburno technologijos institute Melburne, Australijoje.
Karjera
kairėje|miniatiūra|236x236px|Robin Walker 2014 m. Kartu su John Cook ir Ian Caughley, Robinas 1996 m. pradėjo kurti „Team Fortress“ kaip „id Software“ žaidimo „QuakeWorld“ modifikaciją. Dėl šios modifikacijos populiarumo komandą pasamdė tuomet dar nedidelė „Valve“, kad ši dirbtų prie „Team Fortress Classic“, o vėliau – prie „Team Fortress 2“.
Volkeris kūrė įvairius „Valve“ žaidimus, įskaitant „Half-Life 2“ ir „Dota 2“. Pastaruoju metu jis daugiausia dėmesio skyrė ekonomikos ir žaidimų dizaino susidūrimui, bandydamas „Team Fortress 2“ paversti free-to-play žaidimu. Volkeris dirbo prie pagrindinio „Valve“ virtualios realybės žaidimo „Half-Life: Alyx“, išleisto 2020 m. kovo 23 d.