cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rosteritas
Rosteritas arba Vorobjovitas (Rusijoje) – silikatų klasės mineralas, berilio silikatas. Tai bespalvė berilo atmaina. Mineralas randamas Rusijoje (Uralo kalnuose), Madagaskare, JAV, Italijoje ir Australijoje. Vorobjovitas pavadintas minerologo V. J. Vorobjovo garbei.
Glioksisoma
Glioksisomos – augalinės ląstelės mikrokūneliai, randami citoplazmoje. Jų viduje yra glioksilinės rūgšties ciklo fermentų – malatsintetazės, perdirbančių riebalus į angliavandenius. Glioksisomų būna riebalus kaupiančiuose augalų audiniuose, taip pat dumbliuose, grybuose ir kai kuriuose pirmuonyse.
Viršužiglis
Viršužiglis – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, pusiasalyje prie Kauno marių, apie 10 km į pietryčius nuo Vaišvydavos ir tiek pat į šiaurės vakarus nuo Piliuonos. Prateka Žiglos upelis, kurio vardu pavadinta ši gyvenvietė, įsikūrusi virš Žiglos.
miniatiūra|220px|left|Medinis angelas kryžkelėje su įrašu „Viršužiglis“
Stovi Viršužiglio Šv. Onos koplyčia (pastatyta 1995 m.), yra kapinės, Viršužiglio pagrindinė mokykla (iki 2012 m., dabar – Piliuonos gimnazijos Viršužiglio ikimokyklinio ugdymo skyrius), biblioteka (nuo 1955 m.), reabilitacijos ligoninė (KMUK filialas Sietyno kaime). Viršužiglio poilsiavietė prie marių žinoma kaip Duobakalnis, yra žaidimų aikštelės, paplūdimys. Susiaurėjusiose Kauno mariose, Nemuno patvankoje yra Dabintos sala.
Istorija
Statant Kauno HE Viršužigliui priskirta neužsemta Kampiškių kaimo dalis.
Sovietmečiu čia įkurtas Kauno pramonės įmonių sveikatingumo centras, profilaktoriumai, sanatorijos.
Algimantas Zigmantavičius
Algimantas Zigmantavičius (g. 1945 m. sausio 8 d. Rozalime, Pakruojo rajone – 2003 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro, televizijos ir kino aktorius.
Biografija
A. Zigmantavičius gimė 1945 m. sausio 8 d. Rozalime, Pakruojo rajone, mokėsi Lietuvos muzikos akademijos Aktorinio meistriškumo katedroje pas Vytautą Čibirą ir Ireną Vaišytę. Lietuvos nacionaliniame dramos teatre dirbo nuo 1966-ųjų ir suvaidino daugiau nei šimtą vaidmenų teatro scenoje, filmavosi kino ir televizijos filmuose („Sniego skonis“ ir kt.).
Vaidmenys
Tarp svarbiausių A. Zigmantavičiaus vaidmenų:
Pasakėčia
thumb|120px|[[Ezopas – pasakėčios pradininkas]] Pasakėčia – trumpas, pasakojamasis, alegorinės formos, dažniausiai eiliuotas kūrinys, turintis pamokomąją (didaktinę) arba kritinę mintį.
Sandara
Pasakėčia paprastai susideda iš pasakojimo ir pamokymo (moralo). Pasakojime daugiausiai vaizduojami gyvūnai arba augalai, daiktai, žmonės – tam tikros moralinių ar socialinių savybių kaukės. Pasakojimo turinys – alegorinis. Moralas (pamokymas) gali būti aiškiai suformuluotas kūrinio pabaigoje (kartais – ir pradžioje, viduryje) arba labai aiškiai suvokiamas iš pasakojamosios dalies. Neretai moralas būna pateikiamas patarle.
Kilmė
Pasakėčios žanras kilo iš pasakojimų ir pasakų apie gyvūnus, todėl neretai klaidingai laikomas tautosakos kūryba. Pasakėčios žanro pradininkas – graikas Ezopas (VI a. iki Kristaus). Daugelio tautų literatūra, ypač skirta vaikams ir jaunimui, prasidėjo nuo Ezopo pasakėčių vertimų, sekimų, perpasakojimų.
Kiti žymesni pasakėčių kūrėjai: romėnų Fedras, prancūzų Ž. Lafontenas, rusų I. Krylovas. Lietuvių literatūroje pasakėčių parašė Kristijonas Donelaitis, Simonas Stanevičius, Antanas Tatarė, Petras Arminas-Trupinėlis ir kiti autoriai.
Sarkelis
right|thumb|400px|Sarkelio tvirtovė
Sarkelis (Chazarų kalba – Šarkil, (baltas namas) – chazarų, vėliau rusų miestas – tvirtovė kairiajame Dono krante.
Tvirtovė šiaurės vakartiniame Chazarijos pakraštyje pastatyta su Bizantijos inžinierių tarp 834 ir 837 m. Kontroliavo Volgos-Dono pervalką, prekybos kelio iš Juodosios į Kaspijos jūrą dalį. 965 m. miestą užėmė Kijevo Rusia. 1117 m. miestas sugriautas kipčiakų ir apleistas. Dabar užtvindytas Cimliansko tvenkinio. Tyrinėtas 1934–1936 ir 1949–1951 m., tyrimų vadovas Michailas Artamonovas.
Takaradzuka
Takaradzuka  – miestas Japonijoje, Hiogo prefektūroje. Išsidėstęs tarp Roko (vakaruose) ir Nagao (šiaurėje) kalnų grandinių, pro miesto centrą teka Muko upė.
Miestas garsėja Takarazuka Revue trupe, taip pat karštosiomis versmėmis.
Mikrokūnelis
Mikrokūneliai – smulkios ląstelės pūslelės, kuriose yra fermentų. Jų dydis 0,1-1,5 mikronų. Turi pralaidžią membraną. Susidaro iš išsiplėtusių, pripildytų fermento endoplazminio tinklo cisternų, kurios atsiskiria nuo endoplazminio tinklo arba, galbūt, lieka susijungusios.
Žinomiausi mikrokūneliai yra:
Takaradzuka
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra mandžiūrinė našlaitė (Viola mandshurica), medis – kvapioji kamelija (Camellia sasanqua), japoninė sedula (Cornus kousa), paukštis – japoninė četija (Cettia diphone).
Kliokis
left|120px
Kliokis – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 3 km į pietryčius nuo Žarėnų. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 0,86 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 159,1 m. Dubuo ledyninės kilmės, susidarė išgulėjus ledo luistui. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, tik šiaurės vakarinis šiek tiek aukštesnis. Iš pietryčių prieina Ankantų miškas. Šiaurėje išteka Glitupio upelis į greta telkšantį Saloto ežerą (Minijos upės baseinas).
Į vakarus nuo ežero yra Kliokų kaimas.
Pavadinimas kildinamas iš žodžio kliokė („klampynė, purvynė“).
Thomas Hobbes
Tomas Hobsas (1588 m. balandžio 5 d. – 1679 m. gruodžio 4 d.) – anglų filosofas, politikas ir teoretikas. T. Hobso išskirtinumas tas, kad bandė susieti mąstymą su politine teorija. Iš to išsivystė politinės filosofijos sistemos teorija, kuri aprašyta 1651 metais išleistoje knygoje „Leviatanas“.
Biografija
Tomas Hobsas gimė 1588 m. balandžio 5 dieną pirma laiko. Jo tėvas, taip pat Tomas Hobsas, buvo bažnyčios vikaras Gloučesteryje (Anglija). Po nesutarimų su kitu dvasininku T. Hobsas vyresnysis buvo priverstas palikti žmoną su trimis vaikais ir bėgti į Londoną. Tomą jaunesnįjį užaugino, išauklėjo bei leido jį į vietinę mokyklą jo dėdė. Būdamas šešerių, T. Hobsas studijavo lotynų ir graikų kalbas, jau tada susidomėjo senovės Graikijos laikų literatūra.
1603–1608 m. studijavo Magdalenos koledže Oksforde, kur mokėsi aristotelizmo. Dvidešimt ketverių išplėtė savo biblioteką, daug keliavo ir išmoko vokiečių bei italų kalbas. Anksti nusprendė paskirti gyvenimą mokslo siekimui, bet savų idėjų T. Hobsas neskubėjo vystyti – pavyzdžiui, jo versta graikų istoriko Tukidido parašyta Peloponeso karų istorija nepasirodė iki pat 1629 m. Paties T. Hobso manymu, svarbiausias jo intelektualinis gyvenimo įvykis – susidomėjimas Euklido geometrijos veikalo kopija. Prancūzijoje bendravo su matematikais Renė Dekartu ir Pjeru Gasendžiu.
T. Hobsas tapo angliškąja ikona. Visą savo ilgą gyvenimą nesiliovė rašyti ir stebinti – net būdamas devyniasdešimties vertė Homerą, senatvėje įsivėlė į nesutarimus su Karališkąja mokslininkų draugija. Sukvietęs draugus aptarti tinkamą užrašą antkapyje, palankiai įvertino sakinį: „Šitas antkapis yra tikro filosofo“.
Tomas Hobsas mirė 1679 metais gruodžio 4 dieną, būdamas devyniasdešimt vienerių.
Gyvenimas
Nuo 1603 iki 1608 jis studijavo Makdaleno koledže Oksforde. Per Anglijos revoliuciją T. Hobsas emigravo į Prancūziją, nes įsivėlė į politinius ginčus. Ten liko vienuolika metų ir parašė svarbiausius savo veikalus: trilogiją „Filosofijos Pagrindai“ – „Apie kūną“, parašyta 1655 metais, antra dalis „Apie žmogų“, parašyta 1658 metais ir trečioji dalis „Apie pilietį“, parašyta 1642 metais. Visa trilogija buvo lotynų kalba. Tačiau vienas iš svarbiausių Tomo Hobso kūrinių buvo „Leviatanas“, kurį parašė 1651 metais. Taip pat 1673 metais parašė savo autobiografiją, o būdamas 87 metų baigė ir išspausdino „Iliados“ ir „Odisėjos“ vertimus. Po revoliucijos 1651 metais Tomas Hobsas grįžo į Angliją. Vėliau jis nutarė išvykti į kelionę po Europą. Jos metu T. Hobsas susipažino su Galilėjumi, Descartu, Gesendi, Bekonu, Koperniku, Kepleriu ir Harvėju. Iš Galilėjo perėmė mechanikos teoriją apie gamtą ir ją pratęsė, pritaikydamas šią teoriją ir žmogui.
Tomas Hobsas pareiškia, jog egzistuoja tik medžiaga, nes judesys suformuoja masę. Gyvybė yra tik kūno dalių judesys, atitraukiąs medžiagos susidėstymą. Todėl T. Hobsas tiki, kad judesys yra pagrindinė sąvoka fizinio pasaulio aiškinime, tačiau tiek gamtoje, tiek bendruomenės gyvenime ir žmogaus psichikoje vyksta mechaniniai dėsniai. Visuomenė esanti milžiniškas mechanizmas, kurio paprasčiausias elementas yra žmogus, o valstybė esanti laisvo žmonių susitarimo rezultatas, abstraktus suverenas, palaikantis visuotinę taiką ir saugumą. Grįžtant prie judesių teorijos, T. Hobsas mano, kad pradedant nuo paprasčiausių išorinių judesių galima prieiti prie „vidinių judesių“ ir taip paaiškinti, kad žmogaus elgesys ir bendruomenės santvarka yra tik sudėtingesnių judesių sąjunga. T. Hobsas nori įrodyti, jog dvasios pasireiškimai arba „vidiniai judesiai“ kyla iš fizinių priežasčių. Kiekvieną patirtį žadina betarpiški fiziniai paskatai, o vidiniai yra patirties paskatų nuaidėjimas. Paskatai daro teigiamą arba neigiamą poveikį gyvybiniam judesiui arba tiesiog gyvybei. Neigiamo poveikio rezultatu tampa troškimo arba neapykantos jausmas. Taip iškyla antroji T. Hobso psichologinė teorija, jog gyvybinis judesys yra pagrindinis kiekvienos gyvybės bruožas, siekiąs egzistencijos išlikimo. Stiprus noras išsaugoti savo gyvybę nuveda link savanaudiškų jausmų. Todėl kiekvienas žmogus yra egoistas ir nuolat ieško galios, kuri užtikrintų jo egzistenciją. Bet kas naudinga vienam, tas yra kenksminga kitam. Todėl žmogus yra žmogaus priešas. Taip pat, aiškindamas žmogaus pažinimą, jungė empirizmą su racionalizmu: jutiminis pažinimas nepilnai informuojąs apie faktus, nes nepaaiškina jų priežasties, paaiškinti gali tik protas. Visa T. Hobso mechanikos teorija (metafizika) yra materialistinė. Taip pat, reikia paminėti ir tai, jog T. Hobsas manė, kad religija yra reikalinga žmonėms drausminti, o bažnyčia turi būti pavaldi valstybei.
Tomo Hobso politinės filosofijos sistemos teorija
Tomas Hobsas išsiskyrė iš savo laikmečio filosofų tuo, kad modernųjį mąstymą mėgino susieti su politine teorija, kas vėliau buvo apibrėžta kaip politinės filosofijos sistemos kūrimas. Šiuolaikiniais laikais jo sukurta sistema būtų priskiriama materializmui. Materializmas buvo grindžiamas judėjimu, mechanine sistema ir geometrija. Tomas Hobsas šią sistemą suskirstė į tris dalis. Pirmoji dalis apėmė fiziką arba mechaniką, geometriją ir kūną. Antroji dalis apėmė žmonių psichologiją ir fiziologiją. O trečiąją dalį sudarė visuomenė ir valstybė, ką Tomas Hobsas apibrėžė kaip „dirbtinį“ kūną.
Tomas Hobso požiūris apie stabilios valstybės vienetą – visuomenę, ir apie kiekvieną žmogų kaip individą. Jo manymu, žmonės iš prigimties yra lygūs ir turi vienodą teisę į viską. Net ir fiziškai silpnesnis asmuo turi daug būdų kaip įveikti stipresnį savo priešininką. Prigimtinis pradas žmoguje pasireiškia klasta, apgaule, egoizmu, gobšumu, garbės troškimu, baime ir neapykantos impulsais. Tačiau, žmogus pasižymi sveiku protu. Jis supranta, kad būdamas vienas jis negali pilnai užtikrinti savo saugumo. Palankiausias sprendimas yra taika ir bendradarbiavimas su kitais individais. Bet valios stoka ir žmogaus prigimtis verčia žmones pradėti naudotis, išnaudoti vieni kitus, kas sukelia grėsmę visam visuomenės vientisumui. O visuomenei išlaikyti reikalinga aukščiausioji valdžia – valstybės valdovas (sąsaja su valstybe). Tomas Hobsas teigia, kad valstybė tai „dirbtinis“ kūnas, kurį sudaro dėl prigimtinių savanaudiškų tikslų susibūrusi individų visuomenė, kurios saugumu turi pasirūpinti valstybė. O už valdžią atsakingas žmogus, naudodamasis savo turima valdžia, kuri yra sutapatinama su jėga, turi nuslopinti prasiveržiančius įgimtus nesocialinius polinkius, kurie gali sunaikinti vienybę ir stabilumą. Visuomenė pradeda egzistuoti tik tada, kai atsiranda aukščiausiasis valdovas. Valstybė yra aukščiausiasis organas ir visi kiti dariniai veikia tik jos leidimu. Priešinimasis valdžiai negalimas, nes tai reikštų, kad yra reikalaujamas pačios valdžios pritarimas. Bet išimtis yra ta, kad jei valdovas neužtikrina saugumo piliečiams, jis gali būti nuverstas ir pakeistas nauju. T. Hobso manymu, monarchija yra pats geriausias ir efektyviausias valdymo tipas.
Tomas Hobsas savo mąstymą siejo su politine kultūra. Ši politinės filosofijos sistema buvo priskiriama materializmo grupei. Sistema buvo suskirstyta i tris dalis:
Tomas Hobsas manė, kad visi žmonės yra lygūs – net ir fiziškai silpnesnis asmuo, pasitelkęs protą, gali įveikti fiziškai stipresnį žmogų. Žmoguje slypi klasta, apgaulė, egoizmas, gobšumas, tačiau sveiko proto pagalba šie impulsai pasireiškia lėtai. Svarbiausia yra taika ir nuoširdumas, tačiau, kai atsiranda žmonių, kurie vadovaujasi ne sveiku protu, o impulsais, ima nykti valstybės vientisumas. Kad šis vientisumas būtų išsaugotas, reikalingos saugumo tarnybos, kurios vadovautų, o aukščiausia yra valdžia, kuri stengiasi sujungti visus individus į bendrą visumą.
Požiūrio palyginimas su kitais filosofais
Kaip jau minėta, T. Hobso filosofiją galima vadinti materialistine arba natūralistine. Gamtišką pasaulį Hobsas, kaip ir Dekartas, traktavo kaip kūnų, patiriančių tik mechanines permainas, sistemą. Tačiau skirtingai nuo Dekarto, T. Hobsas laikėsi požiūrio, kad be kūnų daugiau nieko nėra. Teigdamas, kad be kūnų daugiau nieko nėra, jis turėjo galvoje, jog jokių kitų, išskyrus kūniškąją, substancijų neegzistuoja.
Gulbinė (Molėtai)
Gulbinė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Luokesos.
Thomas Hobbes
Požiūrio palyginimas su kitais filosofais
Jeigu, pagal Dekartą, mąsto siela, tai T. Hobso poziciją galima išreikšti taip: mąsto kūniškas žmogus. Visi psichiniai reiškiniai, kuriuos Dekartas vadino mąstymu – suvokimai, norai, jausmai – T. Hobso požiūriu, tėra mechaniniai judesiai.
Gulbinė (Molėtai)
Istorija
Žinoma nuo 1744 m.
Thomas Hobbes
Požiūrio palyginimas su kitais filosofais
Tomas Hobsas taip pat palaikė Bekono empirines idėjas. T. Hobso empirizmas įgavo mechanistinio materializmo formą – filosofinę sistemą, sukurtą remiantis mechanika. Orientacija į mokslą jam buvo priežastis nepriimti Renesanso panteizmo.
T. Hobsas, kaip ir visi nominalistai, buvo praktiškai abejingas ontologijos klausimams ir sąmonės problemai. Jam pirmoje vietoje buvo žinojimo, pažinimo ir kalbos klausimai. Jis iš tikrųjų tapatino filosofiją ir epistemologiją bei metodologiją ir teigė, kad jų pagrindas – kraštutinė empirizmo forma – sensualizmas, sąmonės turinį nukreipianti į juslinius duomenis: „nėra nei vienos sąvokos žmogaus prote, kuri nebūtų buvusi pagimdyta… jutimo organuose”. Kaip empirikas ir nominalistas T. Hobsas praktiškai tapatina mąstymą ir kalbą, nes mąstymas vyksta ne tiesiog, o tik per kalbą, vidinę arba išorinę. Antai jis beveik nemato skirtumo tarp teiginių, loginių formų ir sakinių, gramatinių formų. Minties tikslumas ir griežtumas prilygsta galimybei suformuluoti definiciją.
Leviatanas
Šiandien XVII amžiaus filosofo Tomo Hobso veikalą „Leviataną“, parašytą prieš daugiau nei tris šimtus penkiasdešimt metų (t. y. 1651 m.) Paryžiuje, kai jis buvo priverstinai emigravęs į šią šalį, skaito nedidelė dalis žmonių, pavyzdžiui, istorikai, kurie domisi socialinėmis senovės teorijomis arba šių istorikų raginami studentai. Anuomet reikšmingi dalykai, šiandieninėje visuomenėje jau nebėra aktualūs.
Gali būti, kad šis tekstas yra reakcingas (taip teigia kai kurie liberalūs mąstytojai), todėl skaityti Leviataną – ideologiškai rizikinga. Pirmoji priežastis gali būti ta, kad T. Hobso teorinę argumentaciją „politizavo“ suirutė, sukelta pilietinio karo. Praktinė teorijos paskirtis – įrodyti, kad politinės valdžios keliamas pavojus nepalyginamai mažesnis negu tos valdžios trūkumas. Ši T. Hobso nuostata kyla iš jo patirties kare: „Aukščiausioji valdžia nėra tokia žalinga, kaip jos nebuvimas“.
Sekanti teorinė problema yra T. Hobso politinės galios supratimas. Dažnai sakoma, kad anglų filosofas, apibrėždamas politinę galią, pirmumo teisę suteikia centralizuotos valdžios, jėgos ir prievartos aspektams. Iš tikrųjų viena iš pagrindinių T. Hobso teorinių idėjų yra stipri, centralizuota politinė valdžia. Atsivertus 18-ąjį „Leviatano“ skyrių „Apie suverenų teises įsteigtose valstybėse“ galima įsitikinti, kad T. Hobsas savo knygoje centralizuotos valdžios principus pateikia kaip aksiomą. Jo knygoje apie tai teigiama, kad:
Dadlis
Dadlis – miestas Anglijoje, į vakarus nuo Birmingamo. Sudaro ceremoninį rajoną. Tekstilės, maisto, įrengimų, elektronikos pramonė.
Thomas Hobbes
Du įkvėpimai
Tomo Hobso darbuose ryškiausiai atsispindėjo politinis fonas, bet neįprastai išsiskyrė dar du aspektai. Pirmas – netoleravimas religingos valdžios ir ypač ją toleravusios scholastikos (mokymo) filosofijos. Antra yra gilus susižavėjimas naujais moksliniais metodais, viena kurių buvo – geometrija. Abu veiksniai turėjo įtakos T. Hobsui reiškiant savo moralines ir politines mintis.
Dadlis
Istorija
Dadlio pilis minima nuo XI a. XIII–XIX a. tapo svarbiu pramoniniu centru. Vystyta akmens anglių, klinčių gavyba. Dadlyje buvo labai didelis oro užterštumas. 2002 m. Dadlis buvo stipraus žemės drebėjimo epicentras.
Thomas Hobbes
Du įkvėpimai
Tomo Hobso panieka scholastikos (mokymo) filosofijai buvo beribė. Jis kėlė labai stiprius reikalavimus deramam ryšiui tarp religijos ir politikos. Pagal T. Hobsą, reikėjo nustatyti deramas normas tarp religingo garbinimo, kad gyventojai niekada neturėtų pareigų Dievui, kurios trukdytų paklusti politinei valdžiai. Jis primygtinai reikalavo, kad terminai būtų aiškiai apibrėžti. Visa tai formavo T. Hobso pasaulėžiūrą. Komentatoriai svarstė, kaip rimtai traktuoti T. Hobso apibrėžimo svarbą ir tai, ar jis įkūnija tam tikrą filosofinę doktriną? Kas yra svarbiau jo moralinės ir politinės minties požiūriu tai, kad jam sunkiai pavyksta išvengti bet kokių metafizinių apibrėžimų, kurie nesusieja mechaninės realybės materijos ir judesio. Komentatoriai nesutarė, ar T. Hobso mechaniniai žmonių prigimties ir jų elgesio apibrėžimai yra iš tikrųjų svarbūs jo moralinių ir politinių minčių formavime.
T. Hobso susižavi fiziniais mokslais ir geometrija. Jis nesigilina į ekspermentinio mokslo metodą, bet susidomi dedukciniu, kuris atskleidžia pagrindinį daikto veikimo principą iš pradinių apibrėžimų. Todėl jis pritarė mechaniniam mokslo ir žinių požiūriui, nes šis buvo labai aiškus. Teisinga būtų pasakyti, kad šis apriorinis pranešimas apie mokslą nėra itin naudingas. Tai greičiau panašu į šiuolaikinės minties apie mokslą aklavietę, pagrįstą stebėjimu, teorijos kūrimu ir bandymu. Vis dėlto, tai T. Hobso metodas, kuriuo jis apibrėžė savo idėjas apie žmogiškąją prigimtį ir politiką.
Citatos
Keletas Tomo Hobso sentencijų, išreiškiančių jo požiūrį:
Hainuvkos Šv. Dimitrijaus parapija
'''Hainuvkos Šv. Dimitrijaus parapija''' - viena iš Hainuvkos stačiatikių dekanato parapijų, Hainuvkos mieste. Parapija įkurta 1996 metais. Parapijoje yra 2007 m. pastatyta Hainuvkos Šv. Dimitrijaus cerkvė.
Vaidas Macianskis
Vaidas Macianskis (g. 1985 m. rugpjūčio 20 d.) – Lietuvos futbolo žaidėjas. Žaidžiantis gynėjo pozicijoje.
2011 m. balandžio 7 d. sulaikytas gabenantis 162 kg hašišo.
Ūgis 186 cm, svoris 76 kg.
Juan Sebastián Verón
Chuanas Sebastianas Veronas (Juan Sebastián Verón; g. 1975 m. kovo 9 d.) – garsus Argentinos futbolininkas, baigęs karjerą Argentinos Estudiantes de La Plata klube. Ilgametis rinktinės žaidėjas. Italijos pilietis.
Su nacionaline rinktine Veronas dalyvavo 1998, 2002 ir 2010 m. pasaulio futbolo čempionatuose.
2004 m. įtraukas į geriausių šimtmečio futbolininkų sąrašą.
Ant dešiniosios Verono rankos ištatiuruotas Če Gevara.
Kupranugarių kavalerija
thumb|right|300px|Turkijos kupranugarių kavalerijos korpusas ties [[Beer Ševa 1915 m.]] Kupranugarių kavalerija - kavalerija, kurios kareiviai kaunasi raiti ant kupranugarių ar bent į mūšio lauką joja raiti ant kupranugarių.
Kupranugarių kavalerija nuo senovės retkarčiais buvo naudojama dykumų kraštuose, nes kupranugariai geriau prisitaikę gyventi ir veikti dykumose negu arkliai.
Pirmas istoriniuose šaltiniuose užfiksuotas kupranugarių kavalerijos panaudojimo atvejis yra 547 m. pr. m. e. vykęs Tymbros mūšis, kuriame kovėsi Kyro Didžiojo (Persija) ir Lydijos karaliaus Krezo kariuomenės. Pagal Ksenofontą Krezas turėjo daugiau kaip 6 kartus daugiau kavalerijos negu Kyras Didysis, tačiau Kyras sužinojo, kad Lydijos kavalerijos arkliai baidosi kupranugarių. Kyras įsakė iš gurguolėse naudotų kupranugarių suformuoti kupranugarių kavalerijos dalinį, kuris buvo pirmas toks dalinys istorijoje. Kyro kupranugarių dalinys iš tiesų veikė ne kaip kavalerija, tačiau kupranugariai pabaidė Krezo kavalerijos arklius, ir mūšio eiga pasisuko Kyro naudai.
Yra duomenų, kad 853 m. pr. m. e. vykusiame Karkaro mūšyje arabų karalius Gindibu panaudojo 1000 kupranugarių dalinį, nors nežinoma kaip jis buvo panaudotas. thumb|left|250px|JTO taikdarių patrulis [[Eritrėja|Eritrėjoje]] Kupranugarius naudojo karui daugelyje civilizacijų, ypač Arabijoje ir Šiaurės Afrikoje. Kartais tiek raitelis, tiek kupranugaris būdavo šarvuoti lyg to meto katafraktai. Musulmonų užkariavimų laikais arabai efektyviai naudojo kupranugarius prieš Europos arklių kavaleriją.
Arabai kupranugarius naudojo pėstininkams pervežti. Arabai ir berberai dar 1000 m. pr. m. e. kupranugarius naudojo ir kautynėse. Ant kovos kupranugario sėdėdavo du kariai - ietimi ginkluotas „vairuotojas“ ir lankininkas. Buvo išvesta smulkių kupranugarių veislė, kuriais jodinėdavo po vieną raitelį. Arabų kupranugarių kavaleriją minėjo I a. žydų istorikas Juozapas Flavijus.
Kupranugarių kavalerija nebuvo visavertė:
XIX a. pabaigoje ir XX a. kupranugarių kavaleriją naudojo D. Britanijos, Prancūzijos, Vokietijos, Ispanijos ir Italijos kolonijinėse kariuomenėse patruliavimui dykumose. Pakitę tie daliniai tebeegzistuoja dabartinėse Indijos, Maroko ir Egipto kariuomenėse.
Pilkoji mazama
Aukštis 55-65 m, ilgis 110 cm. Sveria iki 30 kg. Kailio atspalvis varijuoja nuo rusvai pilko ir rausvai rudo. Suaugę patinai turi 15 cm ilgio ragus.
Pilkoji mazama gyvena miškuose, pievose, krūmynuose. Minta augalų lapais, vaisiais, grybais, kad pažymetų teritoriją, nulupa medžių žievę. Aktyvi naktį, temstant ir auštant. Karštomis dienomis ilsisi miško paunksmėje.
Pilkosios mazamos arealas nyksta dėl medžioklės ir miškų kirtimo. Dalyje regionų ši rūšis saugoma.
Klaipėdos naujoji apaštalų bažnyčia
Klaipėdos Naujoji Apaštalų bažnyčia – Naujosios apaštalų bažnyčios maldos namai Klaipėdoje, Taikos pr. 72.
Sergejus Bubka
Serhijus Nazarovyčius Bubka (Sergejus Nazarovičius Bubka;, , g. 1963 m. gruodžio 4 d. Luhanske) – Tarybų Sąjungos ir Ukrainos nacionalinių lengvosios atletikos rinktinių narys, kuris specializavosi šuolio su kartimi sektoriuje. Daugkartinis pasaulio čempionas. 17 kartų gerino atviro stadiono ir 18 kartų uždaro maniežo pasaulio rekordus. Nuo 2005 m. tapo Ukrainos tautinio olimpinio komiteto prezidentu.
Sportininkas tapo pirmuoju žmogumi įveikusiu 6 metrus. S. Bubkos 1993 m. pasiektas pasaulio rekordas 6,15 cm išsilaikė iki 2014 m. – „Pole Vault Stars“ turnyre Donecke vienu centimetru jį pagerino Reno Lavilenis.
Olimpinės žaidynės
Sportininkui tik sykį pavyko iškovoti olimpinio čempiono vardą. 1984 m. vasaros olimpinės žaidynės Tarybų Sąjunga boikotavo, todėl lengvaatletis jose dalyvauti negalėjo. 1988 m. Seulo olimpiadoje Bubka įveikęs 5,90 m aukštį pelnė auksą. 1992 m. žaidynėse sportininkui nepavyko švariai įveikti pirmų trijų bandymų ir liko neužfiksavęs rezultato. 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse šuolininkas buvo priverstas pasitraukti dėl kulno traumos. 2000 m. Sidnėjaus žaidynėse Bubka atsisakė šokti ties žemesniais aukščiais ir į bandymų sektorių išėjo tik kartelei pasiekus 5,70 m aukštį. Atlikęs tris nesėkmingus bandymus sportininkas liko neužfiksavęs rezultato.
Sangrūdos gimnazija
Kalvarijos savivaldybės Sangrūdos gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Sangrūdoje (Kalvarijos savivaldybė), J. Basanavičiaus g. 16, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190379992.
Arlaviškės
Arlaviškės – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Viršužiglio, prie Kauno marių (marių regioniniame parke). Kolektyvinių sodų gyvenvietė. Kaime yra botaninis draustinis (13 ha), kuriame gausu laukinių paukščių peryklų, unikalus miško kadagynas – Kadagių slėnis.
Istorija
Apie 1960 m. didesnioji tuometinių Arlaviškių kaimo dalis 54.803°N, 24.208°W buvo apsemta dėl Kauno vandens jėgainės statybų sukelto vandens pakilimo (dėl ko susidarė ir Kauno marios), todėl dabartinis kaimas yra įsikūręs kiek į šiaurę nuo ankstesnės gyvenvietės, kur marių vanduo nepasiekė.
Tina Fey
Elizabeth Stamatina „Tina“ Fey (g. 1970 m. gegužės 18 d. Pensilvanijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorė, rašytoja, televizijos laidų prodiuserė ir scenaristė. Karjerą pradėjo dirbdama NBC televizijos šou Saturday Night Live (1997–2006). Labiausiai žinoma kaip serialo 30 Rock kūrėja, pagrindinė aktorė ir prodiuserė. Žymesni filmai, kuriuose vaidino Tina Fey – Mean Girls (2004), Baby Mama (2008), Date Night (2010) ir Admission (2013).
Tina Fey už savo veiklą televizijoje ir už jos ribų yra laimėjusi daug įvairių prestižinių apdovanojimų. Tarp jų – septyni „Emmy“ apdovanojimai, du „Auksinių gaublių“ apdovanojimai, penki Ekrano aktorių gildijos apdovanojimai, keturi Amerikos rašytojų gildijos apdovanojimai, taip pat nominacija „Grammy“ apdovanojimuose už savo autobiografinę knygą Bossypants, kuri dienraščio „The New York Times“ geriausiai parduodamų knygų sąraše išbuvo penkias savaites.
2013 m. sausio 13 d. Tina Fey, kartu su savo ilgalaike drauge ir kolege Amy Poehler, vedė kasmetinę „Auksinių gaublių“ apdovanojimų ceremoniją. Jų pasirodymas sulaukė daug teigiamų kritikų atsiliepimų.
Menorkos Bàsquet
Menorsos Vive! – Ispanijos krepšinio klubas, žaidžiantis aukščiausioje šalies lygos ACB. 2007-2008 m. sezone užėmė 16-ą vietą.
Amy Poehler
Amy Meredith Poehler (g. 1971 m. rugsėjo 16 d. Masačusetse, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorė, prodiuserė, komikė, scenaristė, filmų įgarsintoja. Kaip komikė išgarsėjo dirbdama NBC televizijos šou Saturday Night Live (SNL) (2001–2009). 2004 m., kartu su savo drauge ir kolega Tina Fey, tapo viena iš „Weekend Update“ žinių vedėjų. Už savo pasirodymus SNL Amy Poehler buvo nominuota dviem „Emmy“ apdovanojimams kaip geriausia antraeilė aktorė.
2009 m. Amy Poehler gavo pagrindinį vaidmenį situacijų komedijoje Parks and Recreation. Serialas, kuriame ji vaidina charizmatišką valdininkę Leslie Knope, pelnė jai pasaulinę šlovę. Už vaidmenį seriale ji buvo nominuota trims „Emmy“, dviem „Auksinių gaublių“ ir vienam Ekrano aktorių gildijos apdovanojimams.
Okinavos duobagalvė gyvatė
Okinavos duobagalvė gyvatė (Ovophis okinavensis) – angių (Viperidae) šeimos gyvačių rūšis, priklausanti kalninių duobagalvių gyvačių (Ovophis) genčiai. Paplitusi Japonijos Riūkiū salose, įskaitant Okinavą. Gyvena miškuose, pievose, šalia vandens telkinių, kartais įsikuria ir pastatuose.
Ilgis svyruoja nuo 30 iki 80 cm. Nuodingos. Jauniklius veda tiek dėdamos kiaušinius, tiek kiaušgyvavedystės būdu. Būdingas įvairių rudų ir žalsvų atsplavių dėmėtas raštas šviesiai pilkame fone. Galva didelė, trikampio formos. Minta įvairiais graužikais ir kitais smulkiais stuburiniais.
Peroksisoma
Peroksisomos – vienmembranės 0,1–1,5 µm dydžio ląstelės organelės, aptinkamos beveik visose eukariotinėse ląstelėse. Išoriškai jos labai panašios į lizosomas, tačiau skiriasi jų funkcijos ir fermentų sudėtis. Manoma, kad ląstelėje peroksisomos susidaro pumpuravimosi būdu iš endoplazminio tinklo, nors anksčiau gyvavo autonominio peroksisomų dalijimosi teorija.
Peroksisomas 1958 m. atrado K. de Diuvas (C. de Duve), kai tyrė centrifuguojant išskirtas kepenų ląstelių frakcijas.
Daug peroksisomų turi kepenų ląstelės (1-2 % hepatocito tūrio), vienas hepatocitas gali turėti 350-400 peroksisomų.
Kuraševo Šv. Antono Piečersko parapija
'''Kuraševo Šv. Antono Piečersko parapija''' - viena iš Hainuvkos stačiatikių dekanato parapijų, Kuraševo kaime. Parapija įkurta apie 1897 metus. Parapijoje yra 1942 m. pastatyta Kuraševo Šv. Brolio Machabeušo koplyčia.
Peroksisoma
Funkcijos
Pagrindinė peroksisomų funkcija ląstelėje – oksidacinis skaidymas. Taip nukenksminami nuodingi junginiai. Labai svarbi peroksisomose vykstanti vandenilio peroksido (H2O2) skaidymo reakcija, katalizuojama fermento katalazės:
H2O2 + Fe(III)-E → H2O + O=Fe(IV)-E
Čia Fe(III)-E yra redukuota katalazės forma, o O=Fe(IV)-E oksiduota (prie katalazės hemo Fe prijungtas deguonis); skliausteliuose prie Fe nurodomas šio kofaktoriaus oksidacijos laipsnis). Suminė reakcija:
2 H2O2 --> 2 H2O + O2
Be to, katalazė peroksidiniu keliu oksiduoja ir tokiu būdu detoksikuoja kai kurias kitas nuodingas medžiagas, pvz., etanolį, metanolį, formaldehidą, fenolį, nitritus ir kt. Kitas peroksisomoms būdingas fermentas urato oksidazė katalizuoja azotinių junginių (nukleorūgščių ir baltymų apykaitos produktų) skaidymą. Taip pat peroksisomose suardomos ląstelei svetimos arba neįprastos medžiagos, pvz., D-aminorūgštys. Peroksisomose vyksta riebalų rūgščių, kurių grandinė ilgesnė kaip C18, oksidacija, kai kurios aminorūgščių sintezės ir skaidymo stadijos (peramininimas), eterinių fosfolipidų (pvz., plazmalogenų, sudarančių 80-90 % neuronų mielino lipidų), tulžies rūgščių, cholesterolio biosintezė. Augalams peroksisomos yra dar svarbesnės, nes turi papildomų funkcijų. Lapų peroksisomos susijusios su fotokvėpavimu, o dygstančių sėklų peroksisomose (vadinamose glioksisomomis) vykstanti riebalų rūgščių oksidacija – svarbus įvairių angliavandenių ir energijos šaltinis.
Peroksisomose aptikta daugiau nei 60 skirtingų fermentų, kurie yra jų viduje arba integruoti į peroksisomos membraną. Visi peroksisomų baltymai sintetinami citozolyje ir C- arba N-gale turi savitas į peroksisomas nukreipiančias sekas. Teisingai sulankstytų baltymų pernašai reikalingi pagalbiniai, vadinamieji PEX baltymai ir ATP energija.
Ligos
Su peroksisomomis susiję keletas paveldimų ligų. Celvegerio sindromą lemia mutacijos, dėl kurių sintezuojami defektyvūs pagalbiniai PEX baltymai. Dėl to sutrinka baltymų pernaša į peroksisomas ir pastarųjų funkcijos. Sergant su X chromosoma susijusia adrenoleukodistrofija (ALD), peroksisomose nevyksta riebalų rūgščių oksidacija, nes mutantinis ALDP baltymas nesugeba pernešti į peroksisomos vidų reikalingų fermentų. Dėl to sutrinka normali neuronų mielino dangalo regeneracija.
Tanas Šve
Valdymas (1992-2011)
Tanas Šve šiek tiek sumažino valstybės kontrolę ekonomikoje, ir rėmė Mianmaro narystę ASEAN. Jis taip pat ėmėsi griežtų priemonių pažaboti politinę korupciją, atleisdamas dalį ministrų kabineto narių ir regionų vadų 1997 m.
Tanas Šve išlaikė suvaržymus spaudai Mianmare, buvo atsakingas už režimui oponuojančių žurnalistų įkalinimą. Taip kaip įsakė paleisti opozicijos lyderę Aung San Suu Kyi dešimto dešimtmečio pabaigoje, taip vėl įsakė ją areštuoti 2003 m.
Prašmatnios Tano Šve dukters vestuvės, kurių išplatintame vaizdo įraše matyti deimantai ir šampanas, buvo itin kontroversiškai sutiktos skurdžioje šalyje.
2006 metų gegužę jis susitiko su Jungtinių Tautų specialiuoju pasiuntiniu Ibrahim Gambari naujai pastatytoje sostinėje Neipide, pakeitusioje Jangoną, ir leido I.Gambari susitikti su Aung San Suu Kyi. Tačiau T.Šve atsisakė susitikti su I.Gambari, kai šis aplankė Mianmarą 2007 m. lapkritį ir 2008 m. kovą.
2008 m. gegužę Tanas Šve neleido daugumai užsienio pagalbos darbuotojų atvykti į ciklono Nargio nusiaubtą šalį. Tai iššaukė didelę Jungtinių Tautų ir tarptautinės bendruomenės kritiką.
Laurynas Ivinskis
Laurynas Ivinskis (1810 m. rugpjūčio 15 d. Bambaluose, Užvenčio valsčius – 1881 m. liepos 29 d. Milvyduose, palaidotas Kuršėnuose) – poetas, publicistas, vertėjas, pirmojo lietuviško kalendoriaus leidėjas, liaudies švietėjas. thumb|left|180px|L. Ivinskio portretas [[Rietavo Oginskių kultūros istorijos muziejus|Rietavo muziejuje (aut. R. M. Chomskis)]] miniatiūra|160px|right|Atminimo akmuo Kolainiuose
Biografija
Gimė neturtingų bajorų šeimoje. 1831 m. baigė unitų – bazilijonų vidurinę mokyklą Kolainiuose. 1841 m. Šiaulių gimnazijoje išlaikė namų mokytojo egzaminus, o 1847 m. Kauno gimnazijoje – miesto mokytojo egzaminus.
Mokytojavo Rietave, Joniškėlyje, dvaruose. Parengė pirmąjį periodinį leidinį Didžiojoje Lietuvoje – lietuviškąjį kalendorių. Jis išėjo Vilniuje, J. Zavadskio spaustuvėje, pavadinimu „Metu skajtlus ukiszkas ant metu Wieszpaties 1846 m.“ Tą vardą dukart keitė, kol nuo 1848 m. nusistovėjo „Kalendorius arba metskajtlus ukiszkas“, ėjo ligi 1864 m. 1866–1867 m. turėjo kalendorių perrašyti rusų raidėmis. 1878 m. išleido lotynų raidėmis, bet be lenkiškų ženklelių. Iš viso išėjo 22 (19 lotynų raidėmis ir 3 rusiškomis) kalendoriai.
1856 m. parengė pirmojo lietuviško laikraščio „Aitvaras“ projektą, bet negavo leidimo jam išleisti. Buvo užsimojęs iš visų esamų žodynų sudaryti vieną, papildant savo surinktais žodžiais. 1864 m. laikinai perkeltas į Kauną. Nuo 1869 m. Renave mokė grafo A. Renė vaikaičius. Iš Renavo važinėjo dėstyti į Lubių slaptą lietuvišką mokyklą. 1872 m. apsigyveno Šiauliuose pas Nikolajų ir Aleksandrą Zubovus kaip jų sūnaus Vlado korepetitorius. Apie 1874 m. grįžęs į Rietavą, mokytojavo, grojo Irenėjaus Oginskio orkestre, dainavo chore, įsijungė į gyvulių globos draugijos veiklą.
Paliko rankraštinę lenkų-lietuvių kalbų žodyno dalį, lietuvių kalbos gramatiką, buvo pradėjęs rašyti rusų-lietuvių kalbų žodyną. Kalendoriuje paskelbė lietuvių rašytojų kūrinių, tautosakos, iš lenkų kalbos išvertė prozos ir poezijos, pats rašė eiles. Buvo sudaręs mineralų, uolienų bei akmenų pavadinimų sąrašą. 1864 m. su S. Mikuckiu išleido pradžiamokslį „Abėcėlė žemaitiškai lietuviška“.
Desna
Prasideda Smolensko aukštumoje, Smolensko srityje. Iki Briansko teka į pietryčius Briansko sritimi; aukštupyje krantai žemi, pelkėti, vaga vingiuota. Nuo Briansko pasuka į pietvakarius ir teka Ukrainos teritorija (Černigovo, Kijevo sritimis). Krantai aukštėja. Nuo santakos su Seimu slėnis išsiplečia, upė smarkiai vingiuoja, sudaro senvages. Įteka į Dnieprą šiek tiek į šiaurę nuo Kijevo. Užšalusi nuo gruodžio iki balandžio.
Didžiausi intakai: Sudostė, Snovas (dešinieji), Bolva, Snežetė, Navlia, Neriusa, Seimas, Ostioras, Šostka.
Desna laivuojama 535 km nuo žiočių. Prie upės įsikūrę šie miestai: Jelnia, Desnogorskas, Žukovka, Selcas, Brianskas, Trubčevskas (Rusija), Seversko Novgorodas, Černigovas, Ostioras.
Jonas Jeronimas Chodkevičius
Jonas Jeronimas Chodkevičius (balt. Ян Геранім Хадкевіч, lenk. Jan Hieronim Chodkiewicz, 1594 m. – 1618 m.) – Jeronimo sūnus, rusėnų kilmės LDK didikų Chodkevičių giminės Supraslio šakos atstovas, LDK rūmininkas, grafas.
Massacre Records
Massacre Records – nepriklausoma įrašų kompanija, besiverčianti metalo muzikos įrašų leidyba.
Jonas Jeronimas Chodkevičius
Šeima
Vedė Kristiną Sapiegaitę, LDK didžiojo arklininko, Telšių, Ašmenos ir Gomelio seniūno Povilo Stepono Sapiegos dukterį. Susilaukė sūnų Karolio ir Jono, kurie gimė iki 1618 m. ir abu mirė kūdikystėje.
Valstybės tarnyba
LDK rūmininkas, nuo 1617 m. LDK pastalininkis.
Salotas
left|120px
Salotas – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 3,5 km į pietryčius nuo Žarėnų. Ilgis pietų–šiaurės kryptimi 1,8 km, plotis iki 0,7 km. Altitudė 159,2 m. Iš rytų išsikiša kyšulys. Ežero dubuo susidaręs ledo lūstavietėje. Krantai žemi, pelkėti (pietuose plyti Kliokų pelkė). Yra 0,1 ha sala. Ežerą supa Ankantų miškas.
Į Salotą įteka upelis iš Kliokio ežero, šiaurėje išteka upelis į Didovo ežerą (Minijos baseinas).
Vytautas Algimantas Buinevičius
Vytautas Algimantas Buinevičius (1933 m. vasario 16 d. Kaune – 2005 m. liepos 27 d. Kaune) – Lietuvos mokslo, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1939–1943 m. mokėsi Vievio pradžios mokykloje, 1950 m. baigė Kaišiadorių vidurinę mokyklą, 1955 m. Kauno politechnikos institutą (KPI), 1960–1965 m. Kauno radijo matavimo technikos instituto aspirantas. 1980 m. habilituotas daktaras. 1982 m. profesorius.
Salotas
Salotas patenka į Varnių regioninį parką. Apyežerėje įsikūrę Ankantų, Milkantų, Kliokų kaimai. Šiaurinėje pakrantėje yra įrengta poilsiavietė.
Vytautas Algimantas Buinevičius
Biografija
1955 m. Kauno politechnikumo dėstytojas, 1958 m. Kauno Radijo matavimo technikos mokslo tyrimo instituto inžinierius, skyriaus viršininkas, 1985 m. KPI Specialistų kvalifikacijos kėlimo fakulteto dekanas, 1988 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) Automatikos ir telemechanikos katedros vedėjas, profesorius. 1992–1996 m. Seimo narys. Nuo 1996 m. KTU Valdymo technologijų katedros profesorius.
Nuo 1959 m. TSKP narys, nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, 1990–2001 m. LDDP Kauno miesto tarybos narys, 2001–2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus tarybos narys.
Vadovavo technikumo radijo mėgėjų būreliui. Lietuvos radijo sporto federacijos narys.
Mokslinė veikla
Paskelbė per 150 mokslinių straipsnių. Mokslinės veiklos kryptys – statistinių procesų matavimo sistemos. Su kitais sukūrė atsitiktinių procesų analizatorių teoriją ir įdiegė juos į gamybą. 14 išradimų iš atsitiktinių procesų charakteristikų matavimo autorius. Jam vadovaujant 13 doktorantų apgynė daktaro disertacijas.
Johan Cruyff Arena
Amsterdam Arena yra stadionas Amsterdame, Nyderlanduose. Tai didžiausias šalies stadionas, pastatytas 1993–1996 m. Naudojamas futbolo, amerikietiškojo futbolo varžyboms, koncertams ir kitiems renginiams. Oficialiai atidarytas 1996 m. rugpjūčio 14 d. Jo talpa – 52 342 žiūrovai futbolo varžybų metu. Stadionas turi penkių žvaigždučių UEFA sertifikatą. Nuo 1996 m. namų rungtynes žaidžia Eredivisie klubas AFC Ajax, taip nuo 1996 iki 2007 m. žaidė amerikietiškojo futbolo klubas Admirals. Stadione vyko 2013 m. UEFA Europos lygos finalas.
Stadione vyko kelios Euro 2000 varžybos. Vyko ir tokių atlikėjų kaip Celine Dion, Madonna, Michael Jackson, André Hazes ir The Rolling Stones muzikos renginiai.
Balinis elnias
Balinis elnias (Blastoceros dichotomus) – didžiausia Pietų Amerikos elnių (Cervidae) rūšis. Seniau gyveno visame žemyne, tropiniuose regionuose, o dabar išlikuosios tik nedidelės izoliuotos populiacijos Šiaurės Rytų Argentinoje, Paragvajuje, Peru ir Bolivijos Amazonijoje.
Aukštis 1,2 m, ilgis 2 m. Gali sverti 150 kg. Kailis rausvai rudas. Patinai turi 60 cm ilgio ragus.
Aktyvus daugiausia naktį. Gyvena šlapynėse, pelkėse, drėgnose pievose. Minta žole, vaisiais, šaknimis.
Balinis elnias – reta ir saugoma rūšis. Daug jų išnyko dėl medžioklės ir gyvenamų plotų mažinimo.
Gulbinė (Salakas)
Gulbinė – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Salako.
Žiezdis
left|120px
Žiezdis – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 6 km į pietryčius nuo Žarėnų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,68 km, plotis – iki 0,31 km. Altitudė 157,3 m. Krantai žemi, daug kur užpelkėję (Žiezdžio pelkė). Ežerą supa Tarvydų miškas. Pietuose išteka upelis link rytine ežero pakrante tekančio Žiezdės upelio (Rešketos intakas).
Kalvarijos suaugusiųjų mokykla
Kalvarijos suaugusiųjų vidurinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalvarijoje, Vytauto g. 11, vykdžiusi pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 195361090, steigėjas – Kalvarijos savivaldybės taryba.
Istorija
Kalvarijos suaugusiųjų mokykla įsteigta 2000 m. adresu J. Basanavičiaus g. 16. 2008 m. paskirtos naujos patalpos Ugniagesių g. 1. 2015 m. akredituota vidurinio ugdymo programa. Vėliau vidurinė mokykla tapo tiesiog mokykla, kol 2019 m. buvo prijungta prie Kalvarijos gimnazijos.
Paul Dirac
Polis Adrienas Morisas Dirakas (, 1902 m. rugpjūčio 8 d. Bristolis – 1984 m. spalio 20 d. Talahasas, Floridos valstija) – anglų fizikas teoretikas, vienas kvantinės mechanikos kūrėjų, Nobelio fizikos premijos laureatas.
Biografija
Gimė emigranto iš Šveicarijos Šarlio Dirako šeimoje. Mokėsi bažnytinėje mokykloje ir Kotheimo vidurinėje mokykloje. 1921 m. baigė Bristolio universitetą ir 1926 m. Kembridžo universitetą. 1932-1968 m. Kembridžo universiteto, vėliau Floridos valstybinio universiteto profesorius.
Nuo 1930 m. Londono karališkosios draugijos narys.
Veikla
Jį domino kvantinė mechanika, kvantinė elektrodinamika, kvantinės lauko teorijos, elementariųjų dalelių, gravitacijos teorijos. 1926-1927 m. sukūrė kvantinės mechanikos transformacijų metodą, 1927 m. antrinio kvantavimo metodą. Vienas kvantinės elektrodinamikos pagrindų kūrėjų. 1928 m. atrado pakaitinę sąveiką. 1928 m. sukūrė elektrono judėjimo reliatyvistinę teoriją – pasiūlė banginę lygtį, nusakančią elektrono judėjimą ir tenkinančią reliatyvistinio invariantiškumo principą. Numatė elektrono antidalelę – pozitroną, elektrono ir pozitrono porų anihiliaciją. 1931 m. iškėlė elementariojo magnetinio krūvio, o 1933 m. – antimedžiagos hipotezę. Nustatė vakuumo poliarizacijos efektą. 1926 m. atskirai nuo Enriko Fermio sukūrė pusinio sukinio dalelių statistiką. Tyrė gravitacijos lauko kvantavimą.
1933 m. jo veikla su E. Schrödingeriu įvertinta Nobelio fizikos premija.
Jozefas Radziminskis
Józef Radzimiński (g. ? – m. 1820 m.) – Gniezno žemės teisėjas, paskutinis Gniezno vaivada 1790–1793 m. Nuo 1807 metų senatorius-kaštelionas, nuo 1810 metų Varšuvos kunigaikštystės senatorius-vaivada. Karūnos tribunolo deputatas, Adomo Poninskio konfederacijos narys 1773 metais. Nuo Kčinsko pavieto pasiuntinys į padalijimo seimą 1773–1775 m., pasiuntinys nuo Kališo į 1782 metų seimą, pasiuntinys į 1786 metų seimą nuo Gniezno vaivadijos. Buvo Keverių metų seimo konfederacijos narys.
1791 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu, 1786 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi.
Šeima
Buvo vedęs Michaliną Zlotnicką (1735−1820), Dobžinskio ginklininko Adomo Zlotnickio ir Agnieškos Imelskos dukterį. Jų vaikai:
Terseira
thumb|250px|Terseiros padėtis tarp Azorų salų
Terseira ( – „trečioji“) – sala Atlanto vandenyne, Azorų salyno centrinėje dalyje. Plotas 396,75 km². Salos ilgis (rytų-vakarų kryptimi) 29,5 km, plotis iki 16,5 km. Sala vulkaninės kilmės, sudaryta iš keturių persidengančių ugnikalnių. Šis vulkaninis masyvas iškilęs į 1021 m aukštį. Ugnikalniai nebeaktyvūs, smarkiai paveikti erozijos. Sala apaugusi tropiniais krūmynais.
Terseiroje gyvena 56 tūkst. gyventojų. Pagrindinės gyvenvietės yra Angra do Heroišmas (pasaulio paveldo objektas) ir Praja da Vitorija. Verčiamasi gyvulininkyste, pieno pramone, turizmu. Yra du uostai ir karinis aerodromas.
Rasta ženklų, kad sala buvo gyvenama jau prieš 2000 metų. Kada ji tapo žinoma europiečiams, nėra aišku. XIV a. pab. – XV a. pr. minimos įvairios pusiau legendinės salos Atlanto vandenyne, kurių tarpe galbūt buvo ir Terseira. Oficialiai salos atradimas įformintas 1439 m.
Gabriel Batistuta
Jam priklauso įmuštų įvarčių rekordas Argentinos rinktinėje (56). Didžiąją karjeros dalį praleido Italijoje, kur pasižymėjo įmušamų įvarčių gausa.
Batistuta su rinktine dalyvavo net 3 pasaulio futbolo čempionatuose: 1994, 1998 ir 2002 m.
Pranciškus Ksaveras Zboinskis
Pranciškus Ksaveras Zboinskis (g. 1751 m. – m. 1818 m. sausio 16 d.) – Lenkijos kongreso karalystės senatorius-vaivada (1816 m.), Varšuvos kunigaikštystės senatorius-kaštelionas (1812 m.), Stanislovo Augusto Poniatovskio kamergeris (1776 m.), Plocko (1790 m.), Racisko kaštelionas (1777–1790 m.), Plocko pakamaris.
1791 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu, 1778 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi.
Frank B. Kellogg
Frankas Bilingsas Kelogas (, 1856 m. vasario 22 d. Potsdamas, Niujorko valstija – 1937 m. gruodžio 21 d. Saint Paulis, Minesotos valstija) – JAV valstybės veikėjas, diplomatas, Nobelio taikos premijos laureatas.
Biografija
Teisininkas, antitrestinės teisės žinovas. 1917-1923 m. senatorius respublikonas. 1923-1925 m. Jungtinių Valstijų pasiuntinys Didžiojoje Britanijoje. 1925-1929 m. – JAV valstybės sekretorius. 1930-1935 m. Nuolatinio tarptautinio teisingumo teismo Hagoje teisėjas.
Veikla
Laikėsi izoliacionizmo politikos, bet aktyviai rėmė tarptautines taikos ir nusiginklavimo iniciatyvas. Jo iniciatyva 1927 m. surengta tarptautinė konferencija Ženevoje. 1928 m. vienas Kelogo-Briano pakto iniciatorių.
1929 m. jo veikla rengiant Kelogo-Briano paktą įvertinta Nobelio taikos premija.
Narevkos Šv. Mykolo parapija
'''Narevkos Šv. Mykolo parapija''' - viena iš Hainuvkos stačiatikių dekanato parapijų, Narevkos kaime. Parapija įkurta apie 1869 metus. Parapijoje yra 1867 m. pastatyta Narevkos Šv. Mykolo cerkvė.
Bialogrondai
Bialogrondai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 20 km į pietryčius nuo Grajevo ir apie 57 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Naganas (Japonija)
Naganas  – miestas šiaurinėje Nagano prefektūros dalyje, Japonijoje. Prefektūros administracinis centras. 2011 m. duomenimis, čia gyveno 387 tūkst. gyventojų.
Geografija
Miestas įsikūręs netoli Čikumos ir Sajaus upių santakos. Šiaurėje ribojasi su Šinanu, Ijidzuna ir Mioku, rytuose – su Nakanu, Obuse ir Sudzaka, pietuose – su Ueda ir Čikuma, pietvakariuose – su Omačiu ir Omiu, Čikuhoku ir Ikusaka, vakaruose – su Šinšiušinmačiu, Nakadžiju ir Ogava, šiaurės vakaruose – su Hakuba ir Otariu.
Sportas
1998 m. Nagane vyko XVIII žiemos olimpinės žaidynės.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra obelis, medis – Japoninė liepa.
Raimundas Puškorius
Raimundas Puškorius (g. 1954 m. birželio 14 d. Skaudaliuose, Kretingos rajonas) – tautodailininkas, skulptorius, Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas. miniatiūra|200px|left|[[Rūpintojėlis Laisvės gynėjui Juozui Vaidotui (Sitkūnų radijo stotis) ]]
Biografija
1974 m. baigė Kretingos darbo jaunimo vidurinę vakarinę mokyklą. Kretingos miesto seniūnijos sporto organizatorius.
Tėvynės sąjungos Kretingos rajono skyriaus narys. Nuo 2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys.
Sporto klubo „Paupis“ pirmininkas. Sutuoktinė Vanda, vaikai Jurga, Anerijus, Marius.
Džamuna
miniatiūra Džamuna – viena iš trijų didžiausių upių Bangladeše, Bramaputros atšaka. Įteka į Padmą (Gangą). Per upę nutiestas didžiulis tiltas, sujungiantis sostinę Daką su Radžšahiu šalies šiaurės vakaruose.
Didovas
left|120px
Didovas – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 3,5 km į rytus nuo Žarėnų, Varnių regioniniame parke. Ežeras lęšio formos. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 0,91 km, plotis iki 0,42 km. Altitudė 158,5 m. Ežero dugnas sudarytas iš rinos segmento. Šiaurinis krantas pelkėtas, žemas, stūkso Karštenių miškas, o pietinis – aukštas, sausas, plyti dirbami laukai ir pievos. Įteka Mava, vakaruose išteka viena didžiausių Žemaitijos upių – Minija (aukštupyje dar vadinama Kliurke). Jos debitas ties ištakomis 0,1 m³/s.
Džordžtaunas (Sent Vinsentas)
Džordžtaunas  – miestelis Sent Vinsente ir Grenadinuose, Sent Vinsento salos rytinėje pakrantėje. Šarlotės parapijos administracinis centras ir antra pagal dydį gyvenvietė šalyje. Yra prieplauka, kelias į Kingstauną. Verčiamasi turizmu.