cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dviguba pilietybė
Dabartinė situacija
Remiantis 2006 m. duomenimis, balai pasiskirstę šitaip: Austrija 25, Čekijos respublika 25, Estija 0, Vokietija 50, Airija 100, Lietuva 0, Nyderlandai 75, Portugalija 100, Ispanija 25, Jungtinė Karalystė 100, Belgija 100, Kipras 50, Suomija 50, Graikija 50, Italija 25, Liuksemburgas 0, Norvegija 25, Slovakija 75, Švedija 50, Kanada 100, Danija 25, Prancūzija 100, Vengrija 50, Latvija 25, Malta 50, Lenkija 25, Slovėnija 25, Šveicarija 50.
Lyginant pasirinktas 28 šalis, matyti, jog pati griežčiausia politika dvigubos pilietybės politikai taikoma Lietuvoje, Estijoje ir Liuksemburge, tuo tarpu liberaliausi dvigubos pilietybės atvejai – Airija, Portugalija, Jungtinė Karalystė, Belgija, Kanada ir Prancūzija. Visos kitos šalys – daugiau mažiau užima tarpinį variantą.
Remiantis šiais duomenimis matyti, jog šiandieninė daugelio pasaulio valstybių pozicija dvigubos pilietybės atžvilgiu – liberalėjanti.
Literatūra
[1] Faist T, The fixed and porous baundaries of dual citizenship, Dual citizenship ir Europe – from nationhood to societal integration, UK, 2007, p. 10–11, http://books.google.lt/books?id=pX7jGJ82EOIC&pg=PA1&lpg=PA1&dq=The+Fixed+and+Porous+Boundaries+of+Dual+Citizenship+Thomas+Faist+1&source=bl&ots=dDj-gAU5G3&sig=kO5khjC0y7DBBZ9xtHY-X_Ei7-E#v=onepage&q=The%20Fixed%20and%20Porous%20Boundaries%20of%20Dual%20Citizenship%20Thomas%20Faist%201&f=false.
[2] Europos konvencija dėl pilietybės, Europos Taryba, 1997 lapkričio 6 d., 5 (14–16), 7 (21–22), http://conventions.coe.int/Treaty/en/Treaties/Html/166.htm.
[3] Hailbronner K, Nationality in public international law, Acquisition and loss of nationality. Policies and trends in 15 European States, 2006, Nr. 1, psl. 50; 51; 82.
[4] http://www.integrationindex.eu/mapscharts ;
[5] Howard M.M., Variantion in Dual Citizenship Policies – in the Countries of the EU, 2005, psl. 700–704;
[6] Lietuvos žmogaus teisių centro informacinė interneto svetainė: http://www.manoteises.lt/index.php?lang=1&sid=576&tid=631&PHPSESSID=
Kosianka Lešna
Kosianka Lešna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į vakarus nuo Grodzisko, apie 20 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 67 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Viešvėnų seniūnija
Viešvėnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Telšių rajono savivaldybės viduryje.
Istorija
2010 m. savivaldybės nutarimu Viešvėnų seniūnijai priskirti Ilginių ir Dumytrų kaimai iš Tryškių seniūnijos.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Nacionalinė dailės mokykla
thumb|Įėjimas į mokyklą su [[Pierre Puget ir Nokola Puseno biustais iš Bonaparto gatvės.]] thumb|Mokyklos fasadas iš Malakė krantinės Nacionalinė dailės mokykla ENSBA – Aukštoji nacionalinė dailės mokykla (École nationale supérieure des Beaux-Arts) arba Paryžiaus aukštoji valstybinė meno bei dekoratyvinės ir taikomosios dailės mokykla.
Istorija
Nuo savo įkūrimo 1648 m. Karališkoji dailės ir skulptūros akademija (Académie Royale de Peinture et de Sculpture) turėjo mokyklą, skirtą prancūzų elitui, besidominčiam menais. Jos programa sukosi aplink seriją anoniminių varžybų, nukreiptų į Karališkosios akademijos didįjį prizą (Grand Prix de l’Académie Royale), labiau žinomą, kaip Didysis Romos prizas (Grand Prix de Rome), kurio laimėtojas gaudavo stipendiją ir studijų vietą Prancūzijos akademijoje Romoje. Mokslas iš pradžių vyko bendrajame skyriuje, po to – atskirose studijose, kurioms vadovavo profesoriai. Buvo 4 tapybos, 4 skulptūros, 7 architektūros dirbtuvės, 13 laisvų architektūros dirbtuvių už mokyklos ribų. Studijų metais Romoje „stipendininkas“ turėdavo reguliariai siųsti į Paryžių savo meninio tobulėjimo įrodymus, t. y. paveikslus, skulptūras, graviūras ir kt. Grand Prix de Rome varžybų nariai turėdavo sukurti kūrinį klasikinės/antikinės literatūros tema; konkurso dalyvių asmenybės laikytos paslaptyje, kad išvengti favoritizmo skandalo. 212x212px|thumb|left|Įstiklintas studijų kiemas Nacionalinėje dailės mokykloje. Su finaliniu priėmimu į Romos akademiją, naujieji nariai turėdavo pristatyti savo kolegoms morceau de réception, paveikslą ar skulptūrą, demonstruojančius autoriaus išmintį, akademines žinias ir meistriškumą mene. Jacques-Louis David pristatė 1783 m. komisijai paveikslą „Andromachė aprauda Hektorą“, kuris šiandien eksponuojamas Louvre. 1793 m. Prancūzijos revoliucijos metu, Karališkoji akademija ir Karališkosios akademijos prizas buvo uždrausti, tačiau po kelerių metų, 1797 m. Romos prizas buvo vėl atkurtas. Kiekvienais metais, per visą XIX a., Romos prizo laimėtojai gaudavo progą penkerius metus studijuoti Villa Medici, po kurių tapytojas ar skulptorius galėdavo tikėtis pradėti sėkmingą oficialią menininko karjerą.
1807 m. įstaiga pavadinta Imperatoriškąja specialiąja dailes mokykla (École Impériale et Spéciale des Beaux-Arts). XIX a. ji buvo viena įtakingiausių Europos dailės ir architektūros mokyklų, pasižymėjo akademistinėmis tradicijomis ir konservatyvumu. 1819 m. ir 1863 m. mokykla reorganizuota. 1968 m. pertvarkyta: atsisakyta architektūros, paliktos tik dailės specialybės, pakeista programa ir struktūra. Liko 5 skyriai, daug laiko skirta savarankiškoms studijoms ir specializacijai. miniatur|215x215px|thumb|right|Mokyklos klasė, [[1921 m.]]
Programos baigtis – didžiulės akademijoje sukauptos kolekcijos; viena iš geriausių prancūzų piešinių kolekcijų, kurių didžioji dalis atsiųsta „atstovų“ iš Romos, be to, konkursų laimėtojų arba meno salonuose eksponuotos skulptūros ir paveikslai. Mažesnės kolekcijos, žinomos, kaip petits concours, apima istorinės kompozicijos temas (daugybė eskizų iliustruoja antikinio meno pamokas, emocijų išraiškas ir pusiau figūrinius paveikslus). 215x215px|thumb|left|[[Paul Delaroche freska mokyklos amfiteatre.]]
Savo, kaip mokymo institucijos, veikloje Nacionalinės dailės mokykla surinko didžiausią Italijos ir Prancūzijos graviūrų ir estampų kolekciją, datuojamą nuo XVI a. iki XVIII a. Šie spaudiniai atskleidė paveikslų kompozicijas plačiajai visuomenei. Spaudinių kolekcija pirmą kartą pademonstruota studentams už akademijos sienų tik 1864 m.
Dabar studijas sudaro: tapyba, instaliacija, grafikos menai, fotografija, skulptūra, skaitmeninės medijos ir video. ENSBA suteikia aukščiausią mokymosi lygį šiuolaikinio meno produkcijoje. Per visą istoriją daugelis pasaulinio garso menininkų studijavo šioje įstaigoje. Sugebėjimai yra sudaryti taip, kad atpažinti tarptautinius menininkus. Teoriniai kursai leidžia įvairiai priartėti prie meno istorijos papildant studijų darbą, kuris palaikomas techninio mokymosi ir priėjimo prie techninių bazių. ENSBA medijų centras suteikia studentams priėjimą prie turtingų meno archyvų ir organizuoja konferencijas, seminarus, debatus per visus metus. Mokyklos pastatai turi architektūrinę svarbą ir saugo prestižines istorines kolekcijas bei didžiulę meno biblioteką. Mokykla publikuoja tuzinus tekstų per metus apie įvairias kolekcijas bei rengia parodas, kurių diapazonas yra itin platus – nuo puikių senųjų meistrų piešinių iš mokyklos kolekcijos iki šiuolaikinio meno pavyzdžių, Malakė krantinėje ir savo koplyčioje ištisus metus. Mokyklos absolventai tampa ENSBA asociacijos nariais ir nenutraukia ryšių su mokykla visą gyvenimą.
Kolekcija
200px|thumb|Mokyklos koplyčios fasadas iškilęs iš Château d’Anet. left|thumb|200px|[[Jean Auguste Dominique Ingres, „Nuogo žmogaus etiudas“, 1801 m.]] Mokykla saugo 450 tūkstančių daiktų, skirstomų į meno kūrinius ir istorines knygas; ji turi vieną didžiausių viešai prieinama kolekcijų Prancūzijoje. Šis rinkinys apima platų meno veiklos spektrą, t. y. nuo paveikslų ir skulptūrų iki graviūrų, baldų ar iliustruotų knygų – visa tai sudaro įvairūs meno istorijos laikmečiai. Daugelis kolekcijos daiktų yra meno kūriniai, sukurti mokyklos studentų per įstaigos gyvavimo istoriją, tačiau ir buvę studentai, šiais laikais, neapsieina be dovanų institucijai. Kolekciją sudaro, apytiksliai, 2000 paveikslų (įskaitant, Nikola Pusenas, Anthony van Dyck, Hyacinthe Rigaud, Jean-Honoré Fragonard, Hubert Robert ir Jean Auguste Dominique Ingres), 600 dekoratyvaus meno kūrinių, 600 architektūrinių elementų, arti 15 tūkstančių medalių, 3700 skulptūrų, 20 tūkstančių piešinių, įskaitant, Veronezė, Francesco Primaticcio, Jacques Bellange, Mikelandželas, Charles Le Brun, Nikola Pusenas, Jean Auguste Dominique Ingres, Rembrantas, Albrecht Dürer, Claude Lorrain, François Boucher ar Pierre Alechinsky, 45 tūkstančiai architektūrinių piešinių, 100 tūkstančių graviūrų, 70 tūkstančių fotografijų (daugiausiai iš 1850–1914 m. periodo), 65 tūkstančiai knygų, datuojamų nuo XV a. iki XX a. (3500 iš XV a. ir XVI a.) ir 1000 piešinių archyvas (laiškai, sąrašai, užrašai…) be to 390 svarbių fragmentų arba visiškai iliustruotų manuskriptų. left|thumb|215px|ENSBA koplyčios interjero vaizdas.
Nacionalinės meno mokyklos pastatas
Prieš 1816 m. meno mokyklos studentai buvo mokomi kitur. Ši teritorija priklausė Mažųjų Augustinų konventui, po to Alexandre Lenoir architektūrinių fragmentų iš visos Prancūzijos kolekcijai, Musée des Monuments Français surinktai čia, kai buvo suniokotos bažnyčios ir aristokratų rūmai Didžiosios Revoliucijos periodu.
1830 m. architektas Félix Duban, buvęs mokyklos studentas ir Grand Prix de Rome laimėtojas, pradėti komplekso pertvarka, griaudamas kai kuriuos esamus pastatus, atstatydamas buvusį vienuolyno simetrinį kiemą ir pastatydamas didžiulius centrinius rūmus Palais des Études. Jis taip pat nesunkiai įkomponavo daugelį A. Lenoir istorinių fragmentų, ypač 1548 m. Château d'Anet portalą, o kieme Château de Gaillon fasadą, kuris 1977 m. buvo iškeltas ir sugrąžintas į senąją vietą.
Mokykla iš pradžių įsikūrė Luvre, 1807 m. perkelta į Keturių tautų kolegijos (Collège des Quatres Nations) pastatą. 1884 m. mokyklai atiduoti ir greta esantys barokiniai Chimay rūmai (1640 m. architektas F. Mansartas), kuriuos dekoravo Žanas Ogiustas Dominikas Ingras ir Polis Delarošas.
Direktoriai
200px|thumb|raight|Mokyklos archyvas
Ryšiai su Lietuva
Lietuvoje kurį laiką gyvenę žydų tapytojai: Chaimas Sutinas (1893–1943), Pinčas Kremegne (1890–1981), Michailas Kikoinas (1892–1968), kurie 1910–1913 m. studijavo Vilniaus piešimo mokykloje, vadovaujamoje akademiko Ivano Trutnevo, o 1913 m. išvyko tęsti studijų į Paryžių.
Taneritas
Taneritas (, pagal išradėjo pavardę Daniel Jeremy Tanner) – binarinė sprogstamoji medžiaga, naudojama daugiausia taikiniams šaudymo treniruotėse. Taneritas atsparus tokiems silpnesniems dirgikliams kaip plaktuko smūgis ar numetimas. Tiekiamas kaip dveji milteliai, kuriuos reikia sumaišyti prieš vartojimą.
Liuksemburgo vyrų futbolo rinktinė
Liuksemburgo vyrų futbolo rinktinė – Liuksemburgui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Liuksemburgo futbolo federacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Taneritas
Tanerito sudėtis
Taneritas sudarytas iš dviejų komponentų:
Paprastesni amonio nitrato ir aliuminio miltelių mišiniai irgi veikia, bet jų jautrumas mažesnis, jie ne taip patikimai detonuoja.
Panaudojimas
Nesumaišyti tanerito komponentai nesprogsta, todėl juos pardavinėti be licencijos daug kur legalu. Sumaišyti komponentai tampa sprogstamąja medžiaga.
Jau sumaišyti komponentai yra sprogstamoji medžiaga, kurią pervežant viešais keliais reikia laikytis specialių saugumo priemonių (specialiai pažymėti automobiliai, saugios pakuotės, specialus draudimas ir kt.). Sumaišytus komponentus draudžiama ir laikyti tam neskirtose vietose.
Tanerito taikiniai
thumb|right|Automobilio variklio dangtis skrieja detonavus po juo padėtam 230 g tanerito užtaisui. Taneritą naudoja šaunamųjų ginklų demonstracijose, varžybose ir panašiuose renginiuose. Paprastai šaudant šautuvu girdėti tik šūvio garsas, o kulkos pataikymas į taikinį girdimas silpnai. Taikinys su taneritu duoda kinematografišką efektą – sprogimą. Sprogstant taneritui susidaro vandens garų debesis.
Tanerito taikiniai patogūs šaudant iš didelio nuotolio, nes nereikia eiti prie taikinio tikrinti ar pataikyta. Kulkai pataikius sprogimas ir yra ženklas, kad šūvis buvo sėkminmgas.
Gamintojas rekomenduoja naudoti 230 g (pusės svaro) užtaisus, kurie detonuoja nuo galingos kulkos pataikymo. Pistoleto ar mažo kalibro šoninio dūžio šovinių kulkos tanerito nesužadina, ir šis nesprogsta.
Kitoks panaudojimas
Taneritas dažnai pardavinėjamas kaip suformuoti kumuliaciniai užtaisai lavinų valdymui, taip pat policijos reikalams.
Taneritas naujienose
2008 m. sausio 14 d. Red Wing mieste (Minesota) buvo apkaltintas susprogdinęs ~45 kg tanerito, padėto savivarčio kėbule. Sprogimas buvo sukeltas .50 kalibro šautuvo kulka iš maždaug 270 m nuotolio. Sprogimas buvo pajustas Prairie Island atominėje elektrinėje (Prairie Island Nuclear Power Plant).
Brian Wesley Childs buvo suimtas už sukeltą grėsmę žmonių gyvybėms bei nuosavybės naikinimą sprogmenimis ar padegamosiomis medžiagomis.
Lietuvių pusiasalis
Pusiasalyje yra likę antikos laikų įtvirtinimų, atitvėrusių Krymą nuo žemyninės dalies, likučiai. Manoma, kad tai buvo vadinamoji Asandro siena.
Pusiasalio pavadinimas figūruoja TSRS ir Ukrainos istorijoje. Rusijos pilietinio karo metu į Litovskij pusiasalį 1919 m. spalį įsiveržė Sivašo įlanką forsavę Nestoro Machno daliniai. Tai buvo baltųjų generolo P. Vrangelio armijos triuškinimo Krymo pusiasalyje pradžia. Tuo metu Machno kariavo Raudonosios Armijos pusėje.
Džužongas
Džužongas  – kinų mitologijoje ugnies dievas, vienas iš penkių pasaulio šalių globėjų.
Jos mitologija artimai susijusi su kitų dievų – Niuva ir Gongongo mitais. Istoriko užrašai pasakoja, kad Džužongo sūnus vandens dievas Gongongas sukilo prieš tėvą ir pradėjo karą. Šis karas baigėsi Džužongo pergale, ir Gongongas trenkė galvą į Budžou lalną, dėl ko prasidėjo stichinės nelaimės.
Kalnų ir jūrų knyga pasakoja, kad jis turėjo žvėries galvą ir buvo valdanti pietus dievybė, padedanti imperatoriui Jandi.
FC Koeppchen Wormeldange
Vormeldanžo „Koeppchen“ – Liuksemburgo futbolo klubas iš Vormeldanžo.
Istorija
Klubas ištakos siekia 1919 m., rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 2. Bezierk (trečioje pakopoje, antroje grupėje) ir liko aštuntoje vietoje. 2022–2023 m. sezone liko antroje vietoje. Dėl galimybės kilti į aukštesnį divizioną žaidė pereinamąsias rungtynes. 2023 m. gegužės 28 d. įvykusiose rungtynėse po pagrindinio laiko buvo lygus rezultatas 2-2. Baudinių serijoje „Koeppchen“ klubas įrodė pranašumą (4-3) ir pateko į Foussball Éierepromotioun (II).
moterų ekipa
Wormeldange/Munsbach/CSG jungtinė ekipa dalyvavo šalies moterų futbolo čempionatuose.
Danas (Viskonsinas)
Danas – miestas Viskonsino valstijoje, JAV. 2000 m. gyventojų surašymo duomenimis miestelyje gyveno 5270 gyventojai, 1,7 proc. miestelio gyventojų gyveno žemiau skurdo ribos. Plotas 89.1 km².
FC Koeppchen Wormeldange
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stade am Ga. Šis stadionas talpina 1 000 iūriovų. Turi sintetinę dangą.
Henry Purcell
Henris Perselis (1659 m. – 1695 m.) – XVII a. Anglijos baroko kompozitorius.
Trispalvis garnys
Trispalvis garnys (Egretta tricolor) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis. Anksčiau dar buvo vadinamas Luizianos garniu.
Henry Purcell
Biografija
Jo mokytojai buvo žymiausi to meto anglų kompozitoriai Pelamas Hemfris ir Džonas Blou. H. Perselis greitai kilo muzikinės karjeros laiptais: jau 1675 m. buvo išspausdintos pirmosios jo dainos, 1677 m. jis tapo karaliaus kamerinės muzikos kūrėju, 1679 m. – Vestministerio abatijos (valdovų karūnavimo bažnyčios) vargonininku, 1682 m. – karališkosios kapelos vargonininku ir dainininku, nuo 1683 m. iki mirties buvo atsakingas už kapelos instrumentų būklę.
Trispalvis garnys
Gyvena ir veisiasi nuo Šiaurės Amerikos Meksikos įlankos pakrančių iki centrinės Brazilijos bei Peru. Peri subtropinėse pelkėse; lizdus suka kolonijomis, dažnai su kitais balų paukščiais, medžiuose ir krūmuose, iš šakelių. Paprastai deda 3–7 kiaušinius.
Trispalvis garnys yra vidutinio dydžio – apie 56 cm ilgio, išskleistų sparnų plotis 96 cm, sveria apie 350 g. Ilgomis ir tamsiomis kojomis, ilgakaklis, su ilgu aštriu gelsvos ar pilkšvos spalvos snapu juodu galiuku.
Trispalviai garniai minta žuvimi, vėžiagyviais, ropliais ir vabzdžiais, gaudo grobį sekliame arba gilesniame vandenyje, dažnai bėgdamas.
Liverpool FC treneriai
Liverpool FC yra anglų profesionalus futbolo klubas įkurtas Liverpulyje, Mersisaido grafystėje, kuris žaidžia Anglijos aukščiausioje lygoje. Klubas nuo pat įkūrimo, 1892 m., namų rungtynes žaidžia Anfield stadione. Šis chronologinis sąrašas yra apie Liverpulio klubo trenerius, jų pasiekimus (laimėjimus, lygiąsias ir pralaimėjimus) nuo 1892 m. iki šių dienų. Klubas turėjo 19 trenerių dirbusių visą etatą.
Sėkmingiausias klubo treneris buvo Bob Paisley, treniravęs klubą devynerius metus. Paisley yra laimėjęs šešis aukščiausios lygos varžybas, penkias FA Community Shield, tris Anglijos lygos taures, tris UEFA Čempionų lygas ir vieną UEFA taurę. Ilgiausiai (19 metų) klubą treniravo Tom Watson nuo 1896 m. iki 1915 m.
Istorija
thumb|200px|[[John McKenna, pirmasis Liverpool FC treneris]] thumb|150px|right|[[Tom Watson, ilgiausiai komandą treniravęs treneris]] W. E. Barclay ir John McKenna 1892 metais tapo pirmaisiais Liverpulio klubo treneriais. Barclay daugiau dirbo kaip sekretorius, nei treneris, tuo tarpu McKenna treniravo klubą. Pirmą sezoną Liverpulio klubas laimėjo Lankašyro lygą. 1896 m. McKenna vyriausiuoju treneriu paskyrė Tom Watson. 1900–1901 m. ir 1905–1906 m. laimėjo Futbolo lygos pirmą divizioną. Dėl Pirmojo pasaulinio karo 1915–1919 m. futbolo varžybos nevyko. 1915 m. Watson treniravo devynioliktą sezoną Anfielde – tai buvo jo paskutinis sezonas. 1915 m. gegužę, būdamas 56 m., mirė. 1920 m., po karo, David Ashworth buvo paskirtas naujuoju vyr. treneriu. Laimėjęs tik vieną lygos titulą; paliko klubą ir pradėjo dirbti „Oldham Athletic AFC“. 1923 m. vasarį jis buvo pakeistas ir nauju treneriu tapo Matt McQueen, kuris laimėjo vieną lygos taurę. 20 metų iš eilės nebuvo laimėta jokių taurių, tik 1947 m. buvo laimėtas čempionatas vadovaujant George Kay. Jis taip pat 1950 m. su Liverpuliu pasiekė FA Taurės finalą, kuris buvo pralaimėtas 2-0 prieš Arsenal FC. Po to vadovavo vyr. treneris Don Welsh, kuris buvo atleistas, kai klubas 1954 m. iškrito į žemesnę lygą. Phil Taylor taip pat nesugebėjo pasiekt jokių taurių bei padėti klubui žaisti aukščiausioje lygoje.
1959 m. gruodžio 1 d. Bill Shankly buvo paskirtas nauju vyr. treneriu, su kuriuo klubas per penkiolika metų laimėjo dvi lygas, dvi FA Taures ir pirmą UEFA taurę. Shankly pasitraukė 1974 m. užleisdamas vietą Bob Paisley. Su nauju treneriu, per devynis sezonus laimėjo šešias lygas ir 3 Europos taures. 1983 m. Joe Fagan, Paisley asistentas, perėmė vyr. trenerio postą. Pirmame sezone su Fagan klubas laimėjo lygą, Europos taurę, bei Anglijos lygos taurę. 1985 m. klubas pasiekė Europos taurės finalą, bet dėl abejotino teisėjo sprendimo buvo paskirtas 11 metrų baudinys, po kurio pralaimėjo Juventus klubui. Įvarčio įmušėjas buvo Michel Platini. Kenny Dalglish, buvęs klubo puolėjas, tapo pirmuoju treneriu, kuris yra žaidęs klube ir tapęs klubo vyr. treneriu. Vadovaujant klubui pirmame sezone laimėjo lygą, bei FA Taurę. Per visą tą laiką yra laimėjęs 3 lygas ir 2 FA Taures. 1991 m. vasario 22 d. Dalglish pasitraukė iš vyr. trenerio posto dėl Hillsborough tragedijos, vykusios Šefilde tarp Liverpulio bei Nottingham Forest FC žaidžiant FA Taurės pusfinalyje.
Ronnie Moran, pirmos komandos treneriui, teko pasirūpinti klubo reikalais, kol Graeme Souness galutinai pakeitė Dalglish. Su Souness 1992 m. klubas laimėjo tik FA Taurę. Atėjus Roy Evans, kuris laimėjo tik Lygos taurę iki papildant Gérard Houllier. 1998 m. Houllier buvo paskirtas vyr. treneriu kartu su Evans. Abu treneriai vadovavo klubui tik 18 rungtynių. Evans paliko klubą 1998 m. lapkritį. Houllier tapo pirmuoju Liverpulio klubo ne britų kilmės vyr. treneriu. 2001 m. laimėjo FA Taurę, Lygos Taurę bei UEFA Taurę. 2001–2002 metų sezone Liverpulis baigė sezoną antri, nepaisant Houllier širdies problemų. Phil Thompson laikinai pakeitė Houllier. 2003 m. buvo laimėta dar viena Anglijos lygos taurė iki pakeičiant Rafael Benítez.
2004 m. birželio 16 d. Rafael Benítez buvo paskirtas naujuoju Liverpulio vyr. treneriu. Vadovaujant klubui pirmą sezoną buvo pasiektas UEFA Čempionų lygos finalas, kuriame po baudinių serijos laimėjo prieš AC Milan klubą. 2006 m. Liverpulis pasiekė FA Taurės finalą, kuriame po baudinių serijos nugalėjo prieš West Ham United. 2007 m. su klubu Benítez pasiekė Čempionų lygos finalą, kuriame buvo pralaimėta prieš AC Milan, rezultatu 2-1. Po šešerių metų treniravimo, 2010 m. birželio 3 d., Benítez paliko klubą. Jo asistentas Sammy Lee laikinai užėmė trenerio postą, kol klubo direktorius Christian Purslow ir Kenny Dalglish surado pakaitalą. 2010 m. liepos 1 d. buvo patvirtinta, kad Roy Hodgson paskirtas nauju klubo treneriu. Po nesėkmingos kadencijos, kai klubas po šešerių rungtynių užėmė tik aštuonioliktą vietą, ir laimėjus vienas rungtynes išvykoje Hodgson buvo atleistas likus dienai prieš FA Taurės trečią atrankos etapą prieš Mancherster United. 2011 m. sausio 8 d. Kenny Dalglish pasirašė trejų metų sutartį ir tapo klubo treneriu, bet buvo atleistas po metų, nors ir buvo laimėta lygos taurė. Dalglish buvo pakeistas 2012 m. birželio 1 d. Jį pakeitė Brendan Rodgers.
Aštuoni Elviai
thumb|right|250px|Aštuoni Elviai Aštuoni Elviai – pop arto menininko Andy Warhol šilkografijos technika ant drobės sukurtas darbas (1963 m.), kuriame pavaizduotas rokenrolo karalius Elvis Preslis.
2009 m. lapkričio 26 d. savaitraštis „The Economist“ pranešė, kad kūrinį už 100 mln. dolerių pardavė italų kolekcionierius Annibale Berlingieri privačiam kolekcionieriui, kuriam tarpininkavo prancūzų meno konsultantas Philippe Ségalot. Taip šis darbas tapo vienu brangiausių iš kada nors parduotų meno kūrinių. Pranešime Andy Warhol apibūdinamas kaip „vedlys meno rinkoje“.
Istorija
Paveikslas „Aštuoni Elviai“ pas Romos kolekcionierių išbuvo 40 metų. 2008 m. 100 mln. dolerių vertės paveikslo pardavimo sandėris tapo dailininkui Andy Warhol pasaulio rekordu. Šią ribą peržengė tik 4 kiti dailininkai – Pablo Picasso, Jackson Pollock, Willem de Kooning ir Gustav Klimt.
Wishmaster
Wishmaster – trečiasis suomių simfoninio metalo grupės Nightwish albumas, išleistas 2000 metų gegužės 17d. To paties pavadinimo daina tapo vienu didžiausiu grupės hitu, skambančiu visuose koncertuose bei patenkančiu į geriausių dainų rinkinius.
Pirmuoju singlu tapo daina „The Kinslayer“, skirta žudynėms JAV, Kolumbino mokykloje atminti.
Antrajame albumo single „Deep Silent Complete“ skamba poeto Viljamo Šekspyro eilių fragmentai.
Su daina „Sleepwalker“ grupė dalyvavo nacionalinėje Eurovizijos atrankoje. Nors žiūrovai daugiausia balsų atidavė už šią dainą, komisijos sprendimu laimėjo atlikėja Nina Åström.
Sušas
Sušas  – miestas šiaurės Lenkijoje, (Varmijos Mozūrų vaivadija, Ylavos pavietas), Ylavos ežeryno kraštovaizdžio parke, greta Sušo ežero, prie kelio Ylava-Malborkas, 18 km į šiaurę nuo Ilavos. Sušo valsčiaus centras. 5600 gyventojų (2004 m.)
Istorija
Apylinkėse iki atsikraustant Vokiečių ordinui gyveno Kulmo žemės prūsai. Miestas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1315 m., kai jau turėjo Pomezanijos kapitulos pastatytą miesto sieną su trimis vartais ir 17 bokštų. Nuo 1454 m. priklausė Prūsijos miestų sąjungai. 1945 m. Raudonoji armija sugriovė apie 60 % miesto pastatų.
Architektūra
thumb|left|Sušo Šv Antano bažnyčios altorius thumb|left|Šv. Antano bažnyčios empora Išlikusi 1330 m. statyta Šv. Antano bažnyčia, prie kurios buvo Pomezanijos kapitulos rezidencija. Bažnyčia nukentėjo per 1414 m. Lenkijos-Vokiečių ordino karą. Perstatyta 1550 m., reformacijos laikotarpiu bažnyčia naudojosi protestantai. Apie 1660 m. atnaujintas vakarinis fasadas, pagrindinis altorius, 1607–1609 m. ambona ir empora pertvarkyti renesanso – baroko stiliumi. Nuo 1945 m. bažnyčią vėl perėmė katalikai. 1971 m. restauruota bažnyčios polichromija.
Išlikę miesto sienos fragmentai. Parke prie Sušo ežero yra archeologijos paminklas – prūsų piliakalnis. Parke atnaujinti želdiniai, vėl veikia kelis dešimtmečius tylėjęs senasis fontanas.
1868 m. pastatyta sinagoga nacių okupacijos metais buvo išniekinta. Po Antrojo pasaulinio karo joje veikė kultūros centras. 2001 m. pastatas grąžintas Lenkijos žydų bendruomenei, bet stovi nenaudojamas.
Transportas
Suše susieina automobiliniai keliai:
Miestą kerta geležinkelis Varšuva – Gdanskas
Nuorodos
Susz
Jungtinių Valstijų nacionalinė gvardija
thumb|200px|JAV nacionalinės gvardijos logotipas
Jungtinių Valstijų nacionalinė gvardija – Jungtinių Valstijų sausumos pajėgų ir karinių oro pajėgų šaka. Nacionalinė gvardija yra Jungtinių Amerikos Valstijų rezervo kariuomenė. Tai kariuomenė, skirta apsaugoti Jungtines Valstijas. JAV nacionalinę gvardiją sudaro dvi dalys: oro nacionalinė gvardija ir armijos nacionalinė gvardija.
Oro nacionalinė gvardija yra Jungtinių Valstijų karinių oro pajėgų dalis, o armijos nacionalinė gvardija priklauso Jungtinių Valstijų sausumos pajėgoms. Nacionalinę gvardiją sudaro apie 456 800 žmonių.
Conus algoensis scitulus
Conus algoensis scitulus – kūgeninių (Conidae) šeimos gyvūnų porūšis.
Yjokis
Yjokis (, SV Ijo älv) – upė šiaurės Suomijoje, Šiaurės Osterbotnijoje. Išteka iš Yjervio ežero netoli Kusamo. Teka į pietvakarius miškingomis vietovėmis, prateka virtinę ežerų. Įteka į Botnijos įlanką ties Y gyvenviete, į šiaurę nuo Oulu.
Conus algoensis scitulus
Paplitimas
Aptinkama palei pietinę Pietų Afrikos Respublikos pakrantę.
Yjokis
Upės vaga slenkstėta. Žemupyje įrengtos kelios hidroelektrinės (Malisma, Kierikis, Pahkakoskis, Hapakoskis ir Rasaka).
Yjokis nuo seno naudotas susisiekimui tarp Baltosios ir Baltijos jūrų. Iki 1998 m. upe plukdyta mediena. Prie Yjokio įsikūrę miestai: Taivalkoskis, Pudasjervis, Yli Y.
Kosianka Trojanuvka
Kosianka Trojanuvka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į vakarus nuo Grodzisko, apie 22 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 67 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Tanhoa
Tanhoa  – miestas šiauriniame Vietname, 137 km į pietus nuo Hanojaus, Bakbo įlankos pakrantėje, prie Ma upės žiočių. Provincijos centras. Pro miestą eina pagrindinis šalies geležinkelis ir plentas. Medienos apdirbimo, tekstilės, maisto pramonė. Namudinė gamyba. Netoli miesto yra chromo rūdynas ir chromo apdirbimo gamykla. Veikia muziejus, katalikų katedra.
Istorija
Tanhoa buvo visiškai sugriauta Vietnamo karo metu.
Dunkirkas
Dunkirkas – miestelis Viskonsino valstijoje, JAV.
2000 m. gyventojų surašymo duomenimis miestelyje gyveno 2053 gyventojai, 3 proc. miestelio gyventojų gyveno žemiau skurdo ribos.
The Delta Machine Tour
Interviu grupės vokalistas Deivas Gahanas patikino, kad grupė turinti „ambicingų planų“ šiame koncertiniame ture ir žadanti apsilankyti Pietų Amerikoje, esant galimybei – ir Azijoje.
Koncertas Lietuvoje
Liepos 27 d. grupė koncertavo Vingio parke Vilniuje; į koncertą susirinko apie 30 000 žiūrovų, tarp kurių buvo daug svečių iš Latvijos ir Estijos. Tai trečiasis grupės koncertų turas Lietuvoje.
Grupę apšildė latvių duetas „Instrumenti“ ir vokiečių technomuzikos atlikėjai „Diamond Version“.
Goriška
Goriška (slovėn. Goriška) – tradicinės vakarų Slovėnijos regionas pasienyje su Italija, kurio pagrindinis miestas yra Nova Gorica. Tai vienas iš 8 tradicinių Slovėnijos regionų. Praktiškai sutampa su statistiniu Goricos regionu (slovėn. Goriška regia).
Individas
Individas – atskiras asmuo arba atskiras organizmas.
Goriška
Goriška yra didesnės tradicinės srities Slovėnijos Pajūrio arba Primorskos (slovėn. Primorska) dalis. Prieš I pasaulinį karą Goriška buvo Austrijos Goricijos ir Gradiskos grafystės dalis, grafystės sostinė buvo Goricija (slovėn. Gorica).
Po II pasaulinio karo regioną aneksavo Italijos karalystė ir įjungė į administracinį Italijos regioną Julijaus Marką (kitaip dar Julijaus Venecija). Fašistinės Italijos laikais regionas buvo smarkiai italizuojamas. Po Antrojo pasaulinio karo buvo nustatytos dabar esančios sienos:
Individas
Žodis individas kilęs iš 'nedalus, nedalinamas'.
Biologija
Gamtoje yra rūšių, kuriose individai ne visada atskiriami. Egzistuoja vadinamieji moduliniai organizmai, kuriuose ribos tarp individų yra neaiškios. Pavyzdžiu gali būti varpučio augalai: virš žemės matyti atskiri varpučio kerai, o po žeme juos jungia bendras šakniastiebis, per kurį jie gali dalintis maisto medžiagomis. Kol jungiantis šakniastiebis nėra nutrauktas tokie kerai lyg ir sudaro vieną individą, tačiau atskiri kerai faktiškai yra nepriklausomi. Gyvūnų pasaulyje modulinių organizmų pavyzdžiu gali būti kolonijiniai duobagyviai.
Biologijoje individo vystymąsi nuo pradžios (apvaisinimo lytiškai dauginantis iki dalies atsiskyrimo vegetatyviai dauginantis) iki mirties nagrinėja individualaus vystymosi biologija.
Žmogus kaip individas
Kiekvienas žmogus yra individas, jis yra „savo rūšies atstovas“, žmogus bendriausia biologine prasme. Individualybės sąvoka taikoma, kalbant apie tik vienam žmogui būdingą unikalių savybių derinį, kuriuo jis skiriasi nuo kitų savo rūšies atstovų. Individualybė – žmogaus psichikos savitumas, unikalumas.
Adolf Bastian
Adolfas Bastianas (Adolf Bastian, 1826 m. birželio 26 d. – 1905 m. vasario 2 d.) – Vokietijos etnologas, lyginamosios etnologijos pradininkas.
Biografija
Heidelbergo universitete baigė teisę, studijavo biologiją Berlyno, Jėnos, Viurcburgo universitetuose. Pastarajame Adolfas Bastianas mokėsi pas Rudolfą Virhovą, su kuriuo 1869 m. kūrė Berlyno antropologijos draugiją. Tirdamas įvairių pasaulio tautų kultūrų bruožus, folklorą, mitus ir tikėjimus išplėtojo teoriją apie žmonijos psichinį bendrumą, kurio vystymasis priklauso nuo gamtinių sąlygų ir socialinės struktūros. Adolfo Bastiano rinkinių pagrindu 1873 m. įsteigtas Berlyno etnografijos muziejus, nuo 1886 m. pats Bastianas buvo jo direktorius. Daug keliavo po Afriką, Pietryčių Aziją, Ameriką.
Idėjos
Adolfas Bastianas laikomas vienu iš difuzionizmo krypties antropologijoje pradininkų. Savo darbuose atkartodamas evoliucionistus jis tvirtino, kad žmonijoje egzistuoja psichinė vienovė, t. y. žmonijos psichė yra iš esmės vienoda, todėl tiek tolygūs išsivystymai, tiek atskiri pasiekimai yra atskirų ir nepriklausomų konvergencijų rezultatai. Adolfas Bastianas išgarsėjo savo elementarių idėjų sąvoka. Jis įrodinėjo, kad žmonijoje esama tam tikro elementarių idėjų skaičiaus (panašiai kaip žmogaus kūnas susideda iš ląstelių). Šios elementariosios idėjos visur ir visada pasireiškia vienodai.
Adolfo Bastiano darbai turėjo įtakos struktūralizmui, ypač K. Levi-Stroso žmogiškojo mąstymo teorijos atsiradimui. Taip pat padarė didelę įtaką B. Malinovskiui, K. G. Jungui, F. Boasui, Dž. Kembelui.
Bibliografija
Adolfas Bastianas parašė daugiau kaip 200 veikalų. Svarbiausi veikalai:
FC Jeunesse Wasserbillig
Vaserbiligo „Jeunesse“ – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš Vaserbiligo.
Rosalía Mera
Rosalía Mera Goyenechea (g. 1944 m. kovo 28 d. La Korunjoje, Ispanijoje, m. 2013 m. rugpjūčio 15 d. ten pat) – buvusi ispanų verslininkė ir milijardierė.
FC Jeunesse Wasserbillig
Istorija
Įkurtas 1908 m. 1994 m. susijungė su US Mertert klubu.
Rosalía Mera
Mera yra didžiausios mados kompanijos pasaulyje „Inditex“ bendraįkūrėja. Bendrovę, kuri valdo tokius prekės ženklus kaip „Zara“ „Massimo Dutti“, „Bershka“ ir „Pull and Bear“, įkūrė kartu su buvusiu savo vyru Amancio Ortega. Pagal 2013 m. „Forbes“ duomenis, Mera buvo turtingiausia moteris pasaulyje, kuri visus savo pinigus užsidirbo pati (ne paveldėtoja). Jos turtas buvo vertinamas 6,1 mlrd. JAV dol.
Būdama 11-os metų, Mera metė mokyklą ir pradėjo dirbti siuvėja. Moteris kiek vėliau pradėjo kurti ir įvairių suknelių bei apatinių drabužių dizainus, o 1975 m. Mera, kartu su savo tuometiniu vyru, atidarė pirmąją parduotuvę „Zara“. Netrukus tinklas pradėjo sparčiai plėstis ir išaugo į didžiausią pasaulyje mados kompanijų grupę „Inditex“. Kompanijai šiuo metu priklauso beveik 6400 parduotuvių visame pasaulyje, kuriose dirba apie 130 tūkst. žmonių, 2013 m. pardavimai siekė 16 mlrd. eurų.
FC Jeunesse Wasserbillig
Istorija
Naujasis klubas žinomas Union Mäertert-Waasserbëlleg pavadinimu.
Rosalía Mera
Rosalía Mera mirė 2013 m. būdama 69-erių nuo insulto. Mera, kaip ir buvęs jos vyras Ortega, vengė viešumos, gyveno privatų gyvenimą ir labai retai duodavo interviu. Nors Mera kompaniją paliko dar 2004 m., tačiau jai priklausė apie 7 % viso kompanijos turto, kuris po jos mirties atiteko Meros paveldėtojams.
Mera ištekėjo už Ortegos 1966 m., kiek vėliau pora susilaukė dviejų vaikų. 1986 m., po dvidešimties metų santuokos, pora išsiskyrė. Mera išliko aktyvi judviejų kompanijos veikloje, jai priklausė gana didelė bendrovės pajamų dalis; prieš mirtį Mera buvo antras turtingiausias žmogus Ispanijoje, nusileisdama tik savo vyrui.
Juodasis kelmalindis
Juodasis kelmalindis (Asemum striatum) – ūsuočių (Cerambycidae) šeimos vabalas.
Aprašymas
thumb|left|250px|Rudos spalvinės formos. Kūnas 8 – 23 mm ilgio, juodas, matinis, apačia blizganti. Antsparniai varijuoja nuo rudos iki juodos spalvos, skersai raukšlėti, su išilginėmis vagutėmis. Antenos trumpos, nesiekia kūno vidurio. Priešnugarėlė tankiai taškuota, per vidurį eina trumpa išilginė vagutė. Vabalai skraido gegužės – liepos mėnesiais vėlyvą popietę ar vakare.
Lervos užauga iki 25 mm ilgio. Vystosi senose, džiūstančiose pušyse, rečiau eglėse. Kartais pažeidžia ir medines konstrukcijas. Vystymosi ciklas trunka nuo dvejų iki trejų metų.
Paplitimas
Rūšis plačiai paplitusi beveik visoje Eurazijoje, taip pat aptinkamas ir Šiaurės Amerikoje.
Lietuvoje dažnas spygliuočių miškuose. thumb|left|250px|Juodojo kelmalindžio galva.
Milvydai (Krakės)
Milvydai (arba Melvidai, Milvidai) – kaimas šiaurės vakarinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Krakių miestelio, prie kelio, netoli Smilgaičio ištakų. Kaime yra pieno supirkimo punktas. Į vakarus nuo kaimo yra aerodromas. Šalia jo yra Milvydų miškas. Šalia miško – Goštautų dvaro kapinaitės.
Žarėnų seniūnija
Žarėnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Telšių rajono savivaldybės pietvakariuose.
Milvydai (Krakės)
Istorija
Iki XX a. vid. buvo Milvydų kaimas ir Goštautų giminei priklausęs Milvydų dvaras, nugriautas sovietmečiu.
Žarėnų seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Shawnee Smith
Shawnee Smith (g. 1969 m. liepos 3 d.) – JAV aktorė ir dviejų muzikos grupių narė. Labiausiai žinoma dėl vaidmens filme Saw. 2008 m. vedė realybės šou Scream Queens.
Prodiuseris
Prodiuseris – asmuo, koordinuojantis organizacinius (finansinius, pardavimo) kino filmų, televizijos ir radijo laidų, teatro spektaklių (pjesių), muzikos (koncertų) ir šokių pasirodymų klausimus. Taip pat gali būti asmuo, organizuojantis kokios nors idėjos įgyvendinimą kurioje nors kultūros srityje.
Prodiuseris dažniausiai atrenka filmų, laidų, programų, kompiuterinių žaidimų, pasirodymų temas, sudaro jų biudžetą, bendrauja su rėmėjais dėl finansinės paramos, samdo kūrybinius (aktorius ir kt.) ir techninius darbuotojus, prižiūri minėtų programų įgyvendinimą (techninės įrangos, lėšų ir personalo požiūriu), prižiūri lėšų naudojimą.
Prodiuseriai atsirado 1910 metų pabaigoje Holivude ir padėjo užtikrinti organizacinį kūrybinį procesą, t. y., buvo geriau organizuota asmeninė personalo atsakomybė, efektyviau naudojamos lėšos, greičiau įgyvendinami kūrybiniai sumanymai.
Kartais prodiuseris pats gali būti spektaklio ar kino filmo režisieriumi, aktoriumi, scenarijaus autoriumi.
Rūšys
Zinema ekoizle fa:تهیه‌کننده Penerbit filem Filmproduzent Filmprodusent Produtor cinematográfico
Aleksandras Čyras
Aleksandras Čyras (1927 m. kovo 15 d. Merkinėje – 2001 m. rugsėjo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos mokslininkas, inžinierius statybininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras, profesorius.
Biografija
Brolis Petras Čyras. 1950 m. su pagyrimu baigė Kauno universiteto Statybos fakultetą. Nuo 1950 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) dėstytojas. 1954 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1961–1969 m. KPI Vilniaus filialo prorektorius. 1966 m. technikos mokslų daktaras. 1969–1990 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto rektorius, nuo 1968 m. profesorius. 1980 m. LSSR MA narys korespondentas, 1985 m. LSSR MA tikrasis narys.
1966–1971 m. LKP CK Revizijos komisijos narys, 1971–1976 m. ir nuo 1981 m. kandidatas į LKP CK narius. 1985 m. Veimaro aukštosios architektūros ir statybos mokyklos garbės daktaras. 1982 m. Lenkijos teorinės ir taikomosios mechanikos draugijos, 1985 m. Rusijos nacionalinio teorinės ir taikomosios mechanikos komiteto užsienio narys, 1994 m. Lenkijos mokslų akademijos užsienio narys.
Paskelbė per 180 straipsnių iš disipatyviųjų konstrukcijų mechanikos, plastiškumo teorijos, matematinio programavimo ir optimizavimo.
Vogera
Vogera – miestas Italijos, Lombardijoje, Pavijos provincijoje. Nuo Pavijos Vogera yra nutolusi 30 km į pietus. Pro miestą teka Stafora (Po intakas).
Apylinkėse gaminama daug šilko bei javų ir vyno.
Istorija
Senovėje miestas vadinosi Irija pagal upę, prie kurios stovėjo. Jis buvo ant kelio iš Pjačencos į Dertoną, o Augustas paskelbė ją kolonija (colonia Forum Iulium Iriensium).
I a. miestą sugriovė rugiai ir kitąkart jis buvo paminėtas kaip Viqueria X a. 1743 m. Vogera atiteko Savojiečiams. Po penkerių metų ji tapo provincijos sostine ir gavo miesto statusą.
1800 m. Vogerą užėmė Napoleono kariai, o Palazzo Dattili buvo jo būstinė per Montebelo mūšį. 1805 m. miestas atiteko Genujos departamentui, 1814 m. nugalėjus prancūzus jį užėmė austrai ir atidavė Pjemontui. Nuo 1860 m. Vogera priklauso Pavijos provincijai.
Per Antrą Pasaulinį karą, dėl to, kad buvo Milanas-Genuja ir Turinas-Bolonija kelių sankirtoje, sąjungininkai jį smarkiai bombardavo.
1962 m. gegužės 31 d. per geležinkelio avariją čia žuvo 62 žmonės.
Kaserinas
Kaserinas  – miestas Tuniso centrinėje dalyje, Atlaso kalnuose, Džebel eš Šambio papėdėje. Vilajeto centras. Iš miesto eina geležinkeliai į Tozerį, Susą, Tunisą, plentai į Kafą, Gafsą. Popieriaus, maisto (daugiausia aliejaus) pramonė. Prekybinis žemės ūkio regionas (prekyba alyvuogėmis, esparcetu, javais, avimis ir galvijais). Kaserino apylinkėse išgaunama nafta, kasami fosforitai. Yra išlikusios romėnų statinių (triumfo arka, forumas, kapitolijus, mauzoliejai, bažnyčia ir kt.) liekanos.
Istorija
Romos valdymo laikais miestas vadintas Cilium arba Scilli ir buvo svarbus politinis, ekonominis centras. Bizantijos laikais įkurtas vienuolynas. Vėliau miestą užėmė vandalai, po jų – arabai.
1943 m. vasarį netoliese įvyko svarbus Kaserino mūšis, kuriame Ašies pajėgos įveikė Sąjungininkus.
Mikalojus iš Jerošino
Mikalojus iš Jerošino – XIV a. vokiečių metraštininkas, rašęs Vokiečių ordino užimtoje Prūsijoje.
Nikolaus buvo Vokiečių ordino didžiųjų magistrų kapelionas. 1328 m. jis į vidurio vokiečių aukštaičių kalbą išvertė Johano Kanaparijaus (Johannes Canaparius) „Šventojo Adalberto gyvenimą“ (Vita Sancti Adalberti). 1331–1335 m. didžiajam magistrui Liuteriui iš Braunšveigo (Luther von Braunschweig) jis išvertė Petro Duisburgiečio veikalo „Prūsijos žemės kronika“ (Chronicon terrae Prussiae) 27.737 eiles. Jo vertimas „Die Kronike von Pruzinlant“ buvo paskirtas Vokiečių ordino globėjai šventajai Mergelei Marijai. Šiuo vertimu pasinaudojo Vygandas Marburgietis.
Helijas
Graikų mitologijoje Helijas (gr. Hêlios – „saulė“) – saulės dievas, titano Hiperiono ir Tėjos sūnus. Helijas turėjo dvi seseris, mėnulio deivę Seleną ir aušros deivę Eos. Helijas buvo vaizduojamas kaip važnyčiojantis po dangų liepsnojantį vežimą. Su juo būdavo asocijuojami gaidys ir erelis. Minima, kad Helijas galėjęs išgydyti akluosius. Helijas kartais yra minimas epitetu Helios Panoptes („visa matantis“).
Namdinis
Namdinis  – miestas Vietnamo šiaurėje, Hongha deltoje, 90 km į pietryčius nuo Hanojaus. Provincijos centras. Yra jūrų uostas prie Hongha deltos kanalo. Transporto mazgas. Tekstilės ir maisto pramonė. Kuriasi pramoniniai parkai, kuriuose vystoma elektronikos, laivų ir mašinų gamybos, chemijos pramonė. Verčiamasi žvejyba.
Helijas
Jo vežimo žirgų vardai buvo Pirosas, Eosas, Aetonas ir Flegmonas.
Romėnų mitologijoje Heliją atitinka Sol Invictus - vėlyvosios Antikos romėnų saulės dievybė, garbinta ant Kvirinalijaus kalvos.
Helijui buvo skirtas Rodo kolosas.
Kultas
Helijas buvo garbinamas Peloponese ir ypač Rodo saloje, kur jo garbei buvo rengiami kasmetiniai gimnastikos turnyrai. Rodo kolosas buvo paskirtas Helijui.
Stasys Jonauskas (1948)
miniatiūra|160px|right|Antkapis su poeto ketureiliu ([[Ylakiai)]]
Stasys Jonauskas (1948 m. kovo 28 d. Gėsaluose, Skuodo valsčius–2018 m. birželio 13 d.) – Lietuvos poetas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 1981 m. M. Gorkio literatūros institute Maskvoje – Aukštuosius literatūros kursus.
Dirbo Skuodo rajono „Pabaltijo“ kolūkyje, 1967–1979 m. ir nuo 1981 m. – Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redakcijos darbuotojas, žemės ūkio skyriaus vedėjas, nuo 1993 m. – vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, nuo 2004 m. redaktorius.
Kūryba
Pirmame eilėraščių rinkinyje „Didelis laukas“ žymi M. Martinaičio įtaka. Vėlesnėse knygose sukurtas savitas poetinis pasaulis, būdingas vaizdų konkretumas, objektyvus pasakojimas apie žemdirbio darbų ciklą, augalus ir gyvūnus, naudojama kontrastų poetika, mokslo žinios, ironija. Parašė eilėraščių vaikams, jo knyga išleista rusų kalba.
Kartu su autorių kolektyvu išleido apybraižų knygą „Baltieji žirgai“ (1984 m.). Sudarė ir redagavo Skuodo rajono literatų knygą „Prie Bartuvos ir Luobos“ (1993 m.)
Tarptautinis doleris
Tarptautinis doleris – menama valiuta, turinti tą pačią perkamąją galią kaip ir Jungtinių Amerikos Valstijų doleris tuo pat metu. Jis parodo, kiek verta šalies valiuta (lokali valiuta) valstybės ribose.
Dolerio keitimo kursas yra skaičiuojamas, naudojant stiprumo paritetą (PPP). Taip yra palyginima, kai tarp valstybių ir praėjusio laiko padidėja valiutos kursas. Palyginti daugybės valstybių, turinčių tarptautinį dolerį, (BVP) kartais geriau nei palyginti dolerio valiutos kursus. Jis suteikia gana aiškumo, nes geriau atspindi šalies žmonių pragyvenimo lygį bendru matu.
Skaičiai, išreikšti tarptautiniais doleriais, negali būti paversti į kitos valstybės valiutą, naudojančią rinkos keitimosi koeficientus. Vietoj to jie privalo juos paversti naudojant valstybės PPP.
Butlis
Butlis  – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijos vakaruose, Mersisaido grafystėje, prie Mersio estuarijos galo šiaurinio kranto, priklauso Mančesterio-Liverpulio aglomeracijai. Jūrų uostas, veikia keltų linijos į Daglasą (Meno Sala) ir Belfastą (Šiaurės Airija). Verčiamasi laivų statyba, alavo lydymu, metalo ir medienos apdirbimu, chemijos, odos, maisto pramone.
Istorija
Kaip Boltelai minimas 1086 m. „Paskutiniojo Teismo knygoje“. Iki XIX a. buvo mažas žvejų kaimas, XIX a. pr. čia kūrėsi turtingi Liverpulio gyventojai. Nuo amžiaus vidurio tapo svarbiu uostu. Per II pasaulinį karą Butlis subombarduotas. XX a. antroje pusėje pramoninė miesto reikšmė menko, labai išaugo nedarbas. XXI a. pr. Butlis buvo viena skurdžiausių Anglijos vietovių.
thumb|left|250px|Rotušė
Didžiulė (Punskas)
Didžiulė – upė šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrityje, Punsko valsčiuje. Teka per Pelelių, Navinykų, Didžiulių ir Vilkapėdžių kaimų laukus. Seinų valsčiuje įteka į Seiną.
Pavadino kilmė
Jeigu upelis buvo taip pavadintas, matyt, artimose apylinkėse prieš melioracijas buvę gausu mažesnių upelių. Lenkų literatūroja dėl mažumo upelis gavo mažybinę formą. Vardas Didžiulė yra giminingas su būdvardžiu didžiulis ir yra jo vedinys.
Korinto kanalas
thumb|250px|Statūs Korinto kanalo šlaitai
Korinto kanalas  – kanalas, kertantis Korinto sąsmauką bei jungiantis Jonijos ir Egėjo jūras. Jis leidžia laivams išvengti kelionės aplink Peloponesą ir sutaupyti ~400 km. Ilgis – 6,3 km. Plotis 24 m. Gylis – 8 m. Kanalą supančios uolos pasiekia 17 m aukštį. Iškastas 1881–1893 metais. Kanalas per siauras dideliems krovininiams laivams, todėl dažniausiai naudojamas turistų. Per metus praplaukia ~11 000 laivų.
Per kanalą eina trys tiltai. Kanalo galuose įrengti panardinami tiltai. Vakarinėje sąsmaukos pusėje prie kanalo išsidėstęs Korinto miestas.
Istorija
Dar antikos valdovai svajojo apie kanalą per sąsmauką. Pirmasis šio darbo ėmėsi tironas Periandras VII a. pr. m. e. Įvertinęs užduotį kaip neįmanomą, vietoje to nutiesė akmenimis grįstą valką laivams pertempti, pavadintą Diolku. Šios valkos likučiai tebėra šalia kanalo.
thumb|left|Korinto kanalo vieta
Diadochas Demetrijus (336–283 m. pr. m. e.) planavo iškasti kanalą, bet klaidingai apskaičiavus vandens lygius skirtingose sąsmaukos pusėse ir išsigandus potvynio, projektas buvo atmestas.
Pasak istoriko Svetonijaus, Julijus Cezaris (valdė 48–44 m. pr. m. e.) šalia kitų grandiozinių projektų planavo ir kanalą per Korinto sąsmauką, tačiau nespėjo to įgyvendinti.
Geologija
Kanalas yra didelio seisminio aktyvumo zonoje. Tarp 1893 ir 1940 m. priežiūrai ir sienų stabilizavimui jis buvo uždarytas 4 metams. Vien tik per 1923 m. 41 000 m³ uolienų įkrito į kanalą, valymo darbai užtruko dvejus metus. 1944 m. kanalas sugriautas, 1948 m. atstatytas.
Protokolas (dokumentas)
thumb|Pirmojo Hokso įlankos žemės drebėjimo padarinių šalinimo komiteto posėdžio protokolas Protokolas – dokumentas, aprašantis posėdžio eigą.
LNB Pro A
LNB Pro A  – stipriausia Prancūzijos krepšinio lyga, įkurta 1987 m., Prancūzijos nacionalinio čempionato tęsėja. Pirmajame divizione žaidžia 18 komandų.