cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonas Rimantas Stonis
Mokslinė biografija
Nuo 1985 m. dirba Lietuvos edukologijos universitete: nuo 1994 m. Biologijos katedros profesorius, Biotaksonomijos mokslo programos vadovas, 1989–1994 m. – Minologinių tyrimų laboratorijos vadovas, 1994–2013 m. – Biosistematikos tyrimų laboratorijos (arba centro) vadovas; 1994–2012 m. Lietuvos edukologijos universiteto Senato narys, Mokslo komiteto narys arba pirmininkas. Nuo 2015 m. Baltijos-Amerikos biotaksonomijos instituto vykdantysis direktorius, taip pat išrinktas šio instituto Direktorių valdybos pirmininku.
Profesinė veikla
Mokslinių interesų sritys: strateginių Žemės regionų fauna ir biologinė įvairovė, naujų mokslui organizmų rūšių ir kitų sisteminių rangų taksonų paieškos bei aprašymas; zoologinė sistematika bei strateginių Žemės regionų biologinė įvairovė; Centrinės ir Pietų Amerikos, Afrikos, Centrinės, Rytų ir Pietryčių Azijos bei Europos Nepticuloidea ir Tischerioidea (Insecta: Lepidoptera) fauna; taksonų evoliucijos tyrimai: Nepticulidae, Opostegidae ir Tischeriidae (Insecta: Lepidoptera) filogenetinio vystymosi kryptys, remiantis kladistiniu ir molekuliniu metodais; biogeografija, autochtoninės evoliucijos centrai.
Dalyvavo 41 ilgalaikėje entomologinėje ekspedicijoje Ukrainoje, Kaukaze (Gruzijoje, Azerbaidžane), Centrinėje Azijoje (Turkmėnistane, Tadžikistane, Kazachstane, Uzbekistane), Tolimuosiuose Rytuose (Rusija), Indijoje, Nepale, Belize, Kosta Rikoje, Meksikoje, Ekvadore, Kolumbijoje (Pietų Amerika: Andų kalnuose ir Amazonės baseine) ir kt.
Iš viso atrado ir aprašė apie 400 naujų mokslui organizmų taksonų (daugiausiai – rūšių) iš Europos, Kaukazo, Centrinės Azijos (Kazachstano, Uzbekistano, Turkmėnistano, Tadžikistano, Kirgizijos ir Mongolijos: Gobio dykumos ir Altajaus), Rytų Azijos (Japonijos ir Rusijos Tolimųjų Rytų), Pietryčių ir Pietų Azijos (Tailando, Malaizijos, Indonezijos, Nepalo, Indijos, Omano), Pietų Afrikos (PAR, Zimbabvės, Namibijos), Šiaurės Afrikos (Tuniso), Šiaurės Amerikos (JAV), Karibų salų, Centrinės ir Pietų Amerikos (Belizo, Meksikos, Kosta Rikos, Venesuelos, Kolumbijos, Brazilijos, Ekvadoro, Peru, Čilės ir Argentinos) ir kt.
Dalyvavo parengiant per 50 mokslo daktarų ir habilituotų daktarų (vadovavo doktorantams, buvo komitetų narys, oponentas). 2009–2014 m. Entomologijos ir augalų parazitologijos doktorantūros (LEU) vadovas. Skaitė (ir skaito) biologinės įvairovės, evoliucinių sistemų, bestuburių zoologijos, gamtotyros koncepcijų ir kitus kursus bakalauro ir magistro studijų studentams, Erasmus programos mainų studentams ir doktorantams.
Paskelbė apie 240 mokslo ir mokslo sklaidos straipsnių (iš jų 5 knygas ir 6 monografijas, publikuotas JAV, Nyderlanduose, Didžiojoje Britanijoje ir Lietuvoje).
Bibliografija
(Iš viso apie 240 publikacijų)
Gotha G.V
Gotha G.V – sunkusis bombonešis, naudotas vokiečių per Pirmąjį pasaulinį karą. Šis lėktuvas skirtas ilgo nuotolio tarnavimui. G.V serija buvo naudojama daugiausiai naktiniams antskrydžiams. thumb|Gotha G.V
Algirdas Kadžiulis
Algirdas Kadžiulis (1933 m. vasario 7 d. Tolkiškėse, Trakų apskritis – 1982 m. sausio 10 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Baigė Vilniaus universitete žurnalistikos specialybę.
Dirbo žurnalo „Jaunimo gretos“, Šilutės rajono laikraščio „Leninietis“ redakcijose, 1957–1967 m. dienraščio „Tiesa“ korespondentas Kaune. 1967–1969 m. žurnalo „Nemunas“, 1970–1977 m. laikraščio „Tiesa“ darbuotojas. 1977–1982 m. – Kauno „Drobės“ susivienijimo laikraščio „Drobiečių žodis“ redaktorius.
Ukrainos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Ukrainos futbolo varžybos 1996-1997 m.
Istorija
Nugalėtojais tapo Kijevo „Dinamo“, o Donecko „Šachtar“ buvo antri.
Pirmosios rungtynės
<span id="Šahtar v CSKA">
Atsakomosios rungtynės
<span id="CSKA v Šahtar">
Donecko „Šahtar“ laimėjo bendru rezultatu 5–1 ir pateko į finalą.
FK Dnìpro laimėjo bendru rezultatu 3–2 ir pateko į finalą.
Finalas
<span id="Šahtar v Dnipro">
Ginkluotės ir technikos remonto depas
Lietuvos kariuomenės Karinių oro pajėgų Ginkluotės ir technikos remonto depas – Lietuvos kariuomenės dalinys, esantis Karinių oro pajėgų sudėtyje. Dislokuotas Šiauliuose.
Ginkluotės ir technikos remonto depo paskirtis vykdyti Karinių oro pajėgų ginkluotės ir technikos (orlaivių, orlaivių variklių, visos orlaivių sistemos, gelbėjimo ir gelbėjimosi priemonių, oro erdvės gynybos zenitinės bei raketinės technikos, oro erdvės stebėjimo ir apžvalgos radarų, antžeminės orlaivių aptarnavimo bei aprūpinimo sistemos) remonto ir periodinių darbų atlikimą nuolatinėje jų dislokacijos vietoje ir lauko sąlygomis.
Istorija
Įkurtas 2004 m. spalio 1 d. Iki tol buvo Karinių oro pajėgų Aviacijos bazės dalis.
Kodiakinis rudasis lokys
Kodiakinis rudasis lokys (Ursus arctos middendorffi) – stambiausias rudųjų lokių rūšies porūšis, kuris tarp kitų tikrųjų lokių (Ursus) genties rūšių ir porūšių dydžiu, nusileidžia tik baltiesiems lokiams (Ursus maritimus).
Taksonomija
Taksonomistas Klintonas Hartas Meriamas (Clinton Hart Merriam) pirmasis pripažino kodiakinį rudąjį lokį unikaliu rudojo lokio (Ursus arctos) porūšiu, pavadindamas jį žymaus Baltijos vokiečių ir estų kilmės Rusijos imperijos gamtininko Aleksandro Teodoro fon Midendorfo (Alexander Theodor von Middendorff) garbei.
Kaip manoma, kodiakiniai rudieji lokiai nuo kitų savo giminaičių rudųjų lokių populiacijų gyvenančių Aliaskos ir Kamčiatkos pusiasaliuose, atsisakyrė maždaug prieš 12 000 metų, po to, kai paskutinio ledynmečio pabaigoje ištirpus ledynams tapo geografiškai izoliuotas tarp salyno ir likusio žemyno atsiradusio Šelichovo sąsiaurio (Shelikof Strait). Manoma, kad Kodiakiniai rudieji lokiai nuo kitų Aliaskos rudųjų lokių populiacijų skiriasi genetiniais ir morfometriniais (dydžio ir formos) skirtumais. Tačiau kai kurie tyrimai parodo, kad genetiniai ir dydžio skirtumai tarp Kodiako salyno ir kitų Aliaskos rudųjų lokių yra minimalūs.
Dalis rudųjų lokių tyrinėtojų prie kodiakinių rudųjų lokių priskiria Aliaskos pusiasalio rudųjų lokių (Ursus arctos gyas) populiaciją gyvenančia Aliaskos ir Kenajaus pusiasaliuose bei Aleutų salose, kurie savo matmenimis prilygsta arba kartais svoriu net perauga Kodiako ruduosius lokius.
Paplitimas
Kodiakiniai rudieji lokiai natūraliai paplitę pietinėje Aliaskoje esančiame Kodiako salyne. Apskaičiuota, kad Kodiako salyne gyvena ( 2011 m. šaltiniais ) apie 3 000 šių lokių, iš kurių maždaug 2 300 yra Kodiako valstybiniame rezervate (Kodiak National Wildlife Refuge). Dar apie 180–200 šių lokių gyvena 611 km² plote, iš Karluko ežero ištekančios Karluko upės baseine.
Išvaizda
Fiziologija mažai skiriasi nuo Šiaurės Amerikoje gyvenančių Aliaskos pusiasalio rudųjų lokių (Ursus arctos gyas), grizlių (Ursus arctos horribilis) bei jau išnykusių Kaliforninių rudųjų lokių (Ursus arctos californicus). Kodiakiniai rudieji lokiai yra labai stambūs gyvūnai, stovinčių ant keturių kojų jų aukštis 0,9–1,5 metrai, stovinčių ant dviejų kojų siekia 3 metrų aukštį. Kodiakinių rudųjų lokių patelės sveria nuo 136 iki 318 kg, o patinai nuo 272 iki 635 kg, o stambiausi patinai gali sverti 720 kg svorio. Tarp pečių yra kupra, o ausys trumpos, apvalios formos. Tvirti nagai iki 15 cm ilgio. Ryškus lytinis dimorfizmas, kuomet patelės yra 20 % mažesnės, ir 30 % lengvesnės už patinus. Nuo to laiko, kai pavasarį išlenda iš guolio, iki vėlyvo rudens, kodiakinių rudųjų lokių svoris gali padidėti 20–30 proc. Palyginimui, grizlių patelės vidutiniškai sveria 130–180 kg, o patinai 180–360 kg svorio, bet nepaisant svorio skirtumo, tiek mityba, tiek gyvensena šių dviejų lokių porūšių beveik tapati.
Didžiausia kodiakinio rudojo lokio išmatuota kaukolė įskaičiuojant jos plotį ir ilgį buvo 78,1 cm. Per šeštąjį „Boone and Crockett Club“ klubo apdovanojimų konkursą, surengtą 1954 m. Amerikos gamtos istorijos muziejuje esančiame Niujorke, ši lokio kaukolė buvo paskelbta pasaulio rekordininke, o lokį kurio yra ši kaukolė, 1952 m. pašovė Jungtinių Valstijų Žuvų ir Laukinės gamtos tarnybos darbuotojas Rojus Lindslis (Roy Lindsley) Kodiako saloje.
Veisimasis
Rudųjų lokių patelės lytinės brandos sulaukia maždaug būdamos 4 metų amžiaus, o patinai nuo 6 metų amžiaus. Pirmojoje jaunų individų vadoje paprastai atsiveda du jauniklius, vėlesnėse vadose jų gali būti iki keturių jauniklių.
Kodiakiniai rudieji lokiai veisiasi gegužės, liepos mėnesiais. Suaugusi patelė gali poruotis su keliais suaugusiais patinais, todėl kiekvienas jauniklis gali būti nuo skirtingo patino. Jaunikliai gimsta žiemą – sausio, vasario mėnesiais. Ką tik gimę jaunikliai beveik pliki ir užmerktomis akimis sveria mažiau nei kilogramą. Dar kelis mėnesius žinda motinos pieną, o gegužės arba birželio mėn. išlendę iš guolio sveria 6,8–9 kg. Paprastai būna 2–3 jaunikliai, nors kartais patelės matomos su 5 ar 6 jaunikliais, bet tikriausiai tai dėl to, kad jos priima jauniklius iš kitų vadų. Paprastai dauguma jauniklių iki 2–3 metų amžiaus lieka su motina. Daugiau kaip 25 % jauniklių žūsta prieš išsiskirdami su motina, kadangi suaugusių patinų linkimas į kanibalizmą yra viena iš pagrindinių jauniklių mirties priežasčių. Vidutinis laikotarpis tarp vadų yra maždaug 4 metai.
Žiemos įmigis
Kodiako rudieji lokiai į savo guolius pradeda eiti spalio pabaigoje. Pirmosios į guolius eina pastojusios patelės, paskutiniai – patinai. Patinai iš guolių pradeda išlįsti balandžio pradžioje, o patelės su gimusiais žiemą jaunikliais gali pasilikti urvuose iki birželio pabaigos. Dalis patinų neina į guolius ir visą žiemą išlieka aktyviais.
Mityba
Kodiakiniai rudieji lokiai visaėdžiai, bet daugiau laiko praleidžia ėsdami žolę, kitus augalus ir uogas nei mėsą. Pavasaryje jie minta augalija ir per žiemą žuvusių gyvūnų dvėseliena. Gegužės ir rugsėjo mėnesiais minta neršiančių rytinių lašišų (Oncorhynchus) genties penkiomis rūšimis, kurios gyvena salyno upėse ir upeliuose įtekančiuose į šiaurinius Didžiojo vandenyno vandenis, o vasaros pabaigoje bei rudens pradžioje ir keleto rūšių uogomis. Kai kuriuose paplūdimiuose ištisus metus maitinasi vėjo suneštais ir išdžiovintais jūros dumbliais, bestuburiais bei salyne dėl gyvenančių žmonių atsiradusiuose šiukšlynuose.
Nors Kodiako salyne gausu elnių, o Kodiako saloje ir snieginių ožkų (Oreamnos americanus), bet tik nedaugelis kodiakinių rudųjų lokių aktyviai juos medžioja.
Dėl klimato atšilimo besitęsiančio XXI a. pradžioje, raudonuogio šeivamedžio porūšio Sambucus racemosa subsp. pubens augančio salyne uogos sunoksta anksčiau, ir kadangi uogų sezonas dabar sutampa ir su Oncorhynchus nerka sezonu, tad kai kurie kodiakiniai rudieji lokiai apleidžia šių lašišinių žuvų žuklę ir dėmesį sutelkia į uogas.
Amžius
Rudieji lokiai nelaisvėje gali gyventi iki 40 metų, o laukinėje gamtoje iki 30 metų. 20-ies metų amžiaus rudieji lokiai laikomi senais gyvūnais. Seniausia žinoma laisvėje gyvenusi kodiako rudojo lokio patelė buvo 34 metų, o seniausiam laisvėje gyvenusiam patinui buvo 27 metai.
Santykiai su žmonėmis
Nuo pat pirmųjų žmonių atsikraustymo laikų į Aliaską per Beringo sąsiaurį lokių ir žmonių susidūrimai tapo neišvengiami, ypač dabar kai regione padidėjo žmonių populiacija. Anksčiau žmonės medžiodavo kodiakinius ruduosius lokius dėl jų kailių ir mėsos. Taip pat pasitaikydavo ir lokių išpuolių prieš žmones. Šiuo metu kodiakiniai rudieji lokiai yra saugomi, ir jiems negresia pavojus išnykti.
2015 m. Belgijos Grand Prix
'''2015 m. Belgijos Grand Prix''' – 11-tos 2015 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko rugpjūčio 21-23 dienomis Spa-Francorchamps trasoje.
Kvalifikacija
– Romain Grosjean gavo 5 starto pozicijų baudą dėl pavarų dėžės keitimo. – Kimi Räikkönen gavo 5 starto pozicijų baudą dėl pavarų dėžės keitimo. – Max Verstappen gavo 10 vietų baudą dėl 6-ojo galio agregato naudojimo. – Jenson Button gavo 50 starto vietų baudą dėl įvairių galios agregato keitimų. – Fernando Alonso gavo 50 starto vietų baudą dėl įvairių galios agregato keitimų.
Lenktynės
– Sebastian Vettel buvo klasifikuotas, nes įveikė daugiau nei 90 proc. lenktynių distancijos.
Bence Zoltán Banó-Szabó
Bence Banó-Szabó (Bence Banó-Szabó; g. 1999 m. liepos 25 d.) – Vengrijos futbolininkas, saugas.
Sergejus Četkovičius
Sergejus Četkovičius (Сергеј Ћетковић; g. 1976 m. kovo 8 d. Titograde, Juodkalnijoje) – populiarus juodkalniečių dainininkas.
Bence Zoltán Banó-Szabó
Karjera
Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Žalgiris. (Vengrijos aukščiausioje lygoje per 41 rungtynes iki tol įvarčiais pasižymėjęs nebuvo.)
Nuo 2022 m. rungtyniavo Kecskeméti TE.
Sergejus Četkovičius
Karjera
Savo karjerą kaip dainininkas pradėjo 1989 m. grupėje „Vatrena srca“. Joje buvo pritariamasis vokalistas ir grojo gitara. Solisto karjerą pradėjo 1998 metais, sudalyvaudamas Sunčane skale festivalyje su daina „Bila si ruža“. Praėjus dvejiems metams po jo solo debiuto, išleido savo pirmąjį albumą, pavadintą „Kristina“. Albumas tapo populiarus visoje buvusioje Jugoslavijoje.
Po trejų metų nuo pirmo albumo, atlikėjas išleido antrąjį albumą „Budi mi voda“ su 12 naujų dainų. 2003 metais jis dalyvavo Budva festivalyje su daina „Postojim i ja“, kuri laimėjo apdovanojimą už geriausią dainos kompoziciją.
2013 m. lapkričio 19 d. Sergejus pasirinktas atstovauti Juodkalnijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Moj svijet“.
Jurijus Šajunovas
Jurijus Šajunovas (g. 1987 m. spalio 10 d.) – Baltarusijos kūjo metikas. Dviejų Europos atletikos iki 23 metų čempionato ir vieno Universiados auksinių medalių savininkas. Treniruojamas tėvo Victor Shayunou. Asmeninį rekordą 80,72 m. pasiekė 2009 m. liepos 6 d. Minske.
Nirritė
Nirritė  – vedinė negandų ir nelemties deivė. Ji porąsyk minima „Rigvedoje“ (VII.37.7 ir VII.104.9), kur ji pasirodo kaip bloga lemiantis ženklas, kurio aukotojai siekia išvengti. Vedų aukojimuose (jadžnoje) skiriamos atnašos Nirritei, kad ši laikytųsi toliau nuo aukojimo vietų.
Protarpiais Nirritė minima ir vėlesniuose tekstuose (pvz., „Mahabharatoje“), kur laikoma Adharmos („nedarnos, neteisybės“) žmona. Pasak „Markandėja puranos“, jos vaikai – Naraka („pragaras“) ir Bhaja („baimė“). Nirritės vaikus (nairr̥tyaḥ) valdo dievas Kubera. „Šatapatha brahmanoje“ teigiama, kad ji gyvena mirusiųjų pasaulyje.
Dievavardis kildinamas iš nir- („ne, be“) ir r̥ta- (< „tvarka; taisyti“).
Šiuolaikinė penkiakovė 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Šiuolaikinė penkiakovė 2024  m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 26-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Tai paskutinis kartas kai šiuolaikinė penkiakovė yra įtraukta į pagrindinę olimpinių žaidynių programą. Po žaidynių iš šiuolaikinės penkiakovės bus išbraukta žirgų sporto elementas, kuris bus pakeistas kliūčių ruožo rungtimi.
Formatas
Olimpinį šiuolaikinės penkiakovės sudaro šaudymas pistoletu, fechtavimas špaga, 200 m plaukimas laisvuoju stiliumi, konkūrinis jodinėjimas ir 3,2 km kroso bėgimas.
Sardinijos karalystė
thumb|right|250px|Bazilikoje Superga palaidoti visi [[Sardinija|Sardinijos karaliai]] Sardinijos karalystė − valstybė Italijoje, gyvavusi 1720−1861 m.
Šiuolaikinė penkiakovė 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Formatas
Pirmosios trys rungtis (fechtavimas, plaukimas ir jodinėjimas) vertinamos taškais, kurie paverčiami į laiko atstumą tarp startų finalinėje kombinuotoje bėgimo ir šaudymo rungtyje. Daugiausiai taškų po trijų rungčių turintis sportininkas startuoja pirmas, o sekantys sportininkai turi laukti savo starto priklausomai nuo to kiek taškų sportininkas atsiliko. Kombinuotos rungties rezultatas yra galutinė šiuolaikinės penkiakovės turnyro rikiuotė.
Sardinijos karalystė
Istorija
Karalystė susidarė, Sardinijos salą prijungus prie Savojos kunigaikštystės. Karalystės branduolys buvo Pjemontas (Piemonte).
1792 m. Sardinijos karalystė įstojo į koaliciją prieš Prancūziją. 1792 m. Prancūzija užėmė ir prisijungė Savoją ir Nicą, 1798 m. − Pjemontą.
Šiuolaikinė penkiakovė 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Formatas
Kaip ir 2020 m., fechtavimo rungtį sudarys du etapai. Pirmasis etapas, kurio metu visi dalyvaujantys sportininkai susirungs su kiekvienu priešininku po vieną kartą, vyks vieną arba dvi dienas prieš pagrindines varžybas. Daugiausiai pergalių pelnęs sportininkas pelnys daugiausiai taškų. Papildomas fechtavimo etapas vyks pagrindinių varžybų dieną. Du prasčiausiai pasirodę sportininkai fechtuosis iki pirmo prilietimo dėl papildomų taškų. Dvikovos nugalėtojas tada susirungs su sekančių mažiausiai taškų pelniusiu sportininku. Dvikovos tęsis kol varžybose pasirodys visi dalyvaujantys sportininkai.
Sardinijos karalystė
Istorija
Vienos kongresas (1814−1815 m.) atkūrė Sardinijos karalystę, gražindama jai Nicą ir Savoją ir perdavė jai Ligūriją.
Šiuolaikinė penkiakovė 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Formatas
Plaukimo varžybos vykdomos 200 m distancijoje ir plaukiama laivuoju stiliumi. Greičiausias laikas pelnys daugiausiai taškų.
FK Pobeda Valandovo
Istorija
Šio klubo ištakos siekia 1948 m. Žaisdavo trečioje pakopoje.
MFK Jonava
„Jonava“ – Lietuvos futbolo klubas iš Jonavos, žaidžiantis Lietuvos moterų futbolo I lygoje. Ankstesnis pavadinimas buvo Jonavos KKSC-„EOS-Aušra“.
Toleikiai (Elektrėnai)
Toleikiai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 10 km nuo Laičių.
Sardinijos karalystė
Istorija
1821 m. Pjemonte įvyko revoliucija, tačiau ji buvo nesėkminga ir numalšinta pasitelkus Austrijos pajėgas. Per 1848 m. revoliuciją buvo paskelbta Sardinijos karalystės konstitucija. Tai lėmė, kad nuo to laiko Sardinijos karalystė buvo liberaliausia iš Italijos karalysčių. Ji tapo Italijos nacionalistų ir romantikų emigracijos tikslu.
Šiuolaikinė penkiakovė 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Formatas
Konkūrinio jodinėjimo varžybose raiteliai turės joti ant atsitiktinai parinktų žirgų. Trasą sudaro 12 kliūčių. Visi raiteliai rungtį pradeda su maksimalia taškų suma. Kiekviena numesta kliūtis, žirgo atsisakymas, raitelio nukritimas ir laiko viršijimas sumuojasi į taškų baudą, kuri minusuojama nuo maksimalios taškų sumos.
Kombinuotos rungties varžybos vyks nepakitusios nuo 2012 m. naujai priimto formato. Visi sportininkai turės įveikti keturias šaudymo linijas ir keturis ratus kroso bėgimo po 800 m. Kiekvienoje šaudymo pistoletu linijoje sportininkas turi pataikyti į penkis taikinius ir užtaisyti pistoletą po kiekvieno šūvio. Naudojami lazeriniai pistoletai. Sportininkui nepataikius į taikinius per 70 sekundžių leidžiama toliau tęsti bėgimą. Pirmas kombinuotos rungties finišo liniją kirtęs sportininkas tamp viso šiuolaikinės penkiakovės turnyro nugalėtoju.
Sardinijos karalystė
Istorija
1848−1849 m. Europoje vykstant tautų pavasariui Sardinijos karalius Karolis Albertas nusprendė pradėti Pirmąjį Italijos Suvienijimo karą, tikėdamasis gauti entuziastingą nacionalistų palaikymą bei manydamas, kad Austrija yra per silpna apsiginti, nes buvo drebinama revoliucijų. Sardinijos karalystė pralaimėjo karą su Austrija. Kare buvo du svarbiausi mūšiai − Kustocos ir Navaros. Abudu baigėsi triuškinamais Sardinijos pralaimėjimais ir karaliaus Karolio Alberto sosto atsisakymu savo sūnaus Viktoro Emanuelio II naudai.
1852 m. Kavūras tapo Sardinijos ministru pirmininku ir pradėjo ekonomines bei religines reformas. Sardinijoje buvo išplečiamas geležinkelių tinklas bei sudarytos prekybos sutartys su Prancūzija, Belgija bei Jungtine Karalyste. Sardinijos karalystė tapo stipriausia valstybe Italijoje neskaitant Austrijos.
1854 m. per Krymo karą buvo išsiųsta maža kariuomenės dalis iš Sardinijos karalystės kautis anglų ir prancūzų pusėje prieš Rusiją.
1856 m. per taikos konferenciją Paryžiuje Sardinijos karalystė nieko negavo, tačiau Prancūzija ir Jungtinė Karalystė ėmė palaikyti Sardiniją Italijos suvienijimo klausimu. Jungtinė Karalystė nusigręžė nuo savo ilgalaikės sąjungininkės Austrijos, nes ji liko neutrali per šį konfliktą (Krymo karą).
1859 m. Kavūras susitiko su Prancūzijos imperatoriumi Napoleonu III Plombiere, kur buvo sudarytas slaptas paktas su Prancūzija, kad ši paremtų Sardiniją kare prieš Austriją dėl Venecijos ir Lombardijos mainais į Nicą ir Savoją. Karui prasidėjus Prancūzija padėjo Sardinijos karalystei, tačiau dėl didelių patirtų aukų jie išstojo iš karo, pasirašydami Vilafrankos taikos sutartį, pagal kurią Sardinijai atiteko Lombardija. Karo metu Toskana, Luka, Modena ir Parma sukilo prieš savo monarchus, surengė referendumus dėl prisijungimo prie Sardinijos, kuriuos nacionalistai lengvai laimėjo. Taip pat, neramumai Popiežiaus valstybėje leido nacionalistams atsiskirti Emilijos-Romanijos provincijoje ir prisijungti prie Sardinijos karalystės.
1860-61 m. Garibaldis, garsus Italijos patriotas, surengė savanorių „Tūkstančio žygį“. Šie raudonmarškiniai, kaip buvo vadinami, laivais plaukė nuo Genujos iki Sicilijos, kur jie išsilaipino ir pradėjo kovą dėl galutinio Italijos suvienijimo. Abiejų Sicilijų karalystės armija buvo per silpna ir demoralizuota, kad pasipriešintų šiai kariaunai, prie kurios šliejosi valstiečiai bei savanoriai romantikai iš užsienio. Užėmus Palermą Garibaldis pasiskelbė Sicilijos diktatoriumi ir tęsė kovą dėl Italijos išlaisvinimo persikeldamas per Mesinos sąsiaurį. Britanijos laivai jam netrukdė ir net padėjo per šį persikėlimą dėl to, kad Garibaldis buvo garsus ir mėgstamas užsienyje bei dėl to, kad Jungtine Karalystė simpatizavo Garibaldžio judėjimui. Tačiau Kavūras, bijodamas, kad Garibaldžiui niekas nesutrukdys pasiskelbti pietų Italijos diktatoriumi arba, dar blogiau, pulti Popiežiaus valstybę ir taip išprovokuoti užsienio valstybių reakciją, pats įsikišo į karą ir pasiuntė Sardinijos armiją į Italijos pietus. Bežygiuojant Sardinijos armija užėmė beveik visą Popiežiaus valstybę, išskyrus Romą.
1861 m. kovo 17 d. Sardinijos karalystė pasivadino Italijos karalyste. 1866 m. prie jos prijungta Lombardijos ir Venecijos sritis, 1870 m. − Popiežiaus valstybė su Romos miestu ir Laciju. Taip užbaigtas Italijos suvienijimas.
MFK Jonava
Istorija
Klubo užuomazgos yra 2010 metai, kai susibūrė Jonavos kūno kultūros ir sporto centro komanda.
2017 m. žaidė LMFA I lyga pirmenybėse, kuriose užėmė ketvirtą vietą.
2018 m. persivadino ir tapo Jonava. Žaidė LMFA I lygos pirmenybėse. Buvo centro grupės nugalėtojomis ir pateko į ketvirtfinalį. Jame neturėjo vargo su Kėainių „Nevėžio“ ekipa.
Logotipas
Jame vaizduojama gulbė mėlyname skyde, bei užrašas EOS-Aušra.
Apranga
Klubas žaidžia melsvos (žydros) spalvos aprangomis. Pastaruoju metu komandos spalvinė gama buvo melsvi (žydri) marškinėliai, juodi šortai bei kojinės.
Pasiekimai
Aukščiausias pasiekimas yra ketvirtoji vieta 2015 m. Lietuvos moterų A lygos čempionate.
Sudėtis (2019)
2019 m. lapkričio 4 d.
FC Struga
Strugos „Trim-Lum“ – Makedonijos futbolo klubas iš Strugos. Angliškuose šaltiniuose žinomi FC Struga Trim & Lum pavadinimu.
Bavarijos kurfiurstystė
Bavarijos kurfiurstystė, arba Bavarijos elektoratas – Šventosios Romos imperijos kurfiurstystė Bavarijoje, gyvavusi nuo 1623, kai Bavarijos kunigaikštystei suteiktas kurfiurstystės titulas, iki 1806 m., kai ją pakeitė Bavarijos karalystė, tais pačiais metais išstojusi iš imperijos. Sostinė – Miunchenas.
FC Struga
Istorija
Klubas įkurtas 2015 m. Žaidė Trečioje lygoje (trečioje pakopoje). 2016–2017 m. sezone tapo savo grupės nugalėtojais.
Bavarijos kurfiurstystė
Istorija
Bavarijos kunigaikštystę valdžiusi Vitelsbachų dinastija pagal 1356 m. Aukso bulę taip pat valdė Pfalco kurfiurstystę – vieną iš septynių Šventosios Romos imperijos imperatoriaus rinkėjų. Rinkimo teisės neturėję Bavarijos Vitelsbachai jos siekė nuo pat kurfiurstystės pripažinimo Pfalco giminės linijai. kairėje|miniatiūra|Imperatorius [[Imperatorius Karolis VII|Karolis VII, XVIII a. (Georgas Demarė) Bavarijos kurfiurstas (Karolis I), Austrijos įpėdinystės karo metu pretendavęs į imperijos sostą.]]
FC Struga
Istorija
2017–2018 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, užėmė ketvirtą vietą. 2018–2019 m. sezone savo grupėje tapo nugalėtojais ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią šalies lygą.
Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje. Debiutiniame sezone liko dešimtoje vietoje. 2020–2021 m. Pirmoje lygoje užėmė trečią vietą. 2021–2022 m. tenkinosi šešta vieta, o 2022–2023 m. sezone likus keletui turų iki sezono pabaigos tapo aišku, kad pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo čempionų titulą. Pateko į 2023–2024 m. Čempionų lygą. 2023 m. liepos 11 d. įvyko rungtynės Vilniuje prieš „Žalgirio“ klubą, pasibaigusios nulinėmis lygiosiomis (0:0). 2023 m. liepos 18 d. įvyko atsakomosios rungtynės Šiaurės Makedonijoje. Jose 76 minutę Besart Ibraimi realizavo 11 metrų baudinį ir FC Struga pirmavo rezultatu 1:0. Per likusį laiką krito du įvarčiai į makedonų vartus ir FK Žalgiris pateko į kitą etapą. 78 min. rezultatą išlygino Jurijus Kendyšas. O 83 minutę nuo Savos Radičiaus įskriejo į savus vartus. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 2-1 reiškė, kad į kitą turnyro etapą pateko FK Žalgiris.
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. liepos 10 d.
Gintautas Kindurys
Gintautas Kindurys (g. 1971 m. gegužės 22 d. Ignalinoje) – miškininkas inžinierius, Ignalinos rajono politikas.
2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą.
Biografija
1994 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultetą, kur įgijo miškininko inžinieriaus specialybę. 1994–1999 m. buvo Ignalinos miškų urėdijos Dūkšto girininkijos girininko pavaduotojas. 1999–2000 m. dirbo urėdijos miškų atkūrimo ir priešgaisrinės apsaugos inžinieriumi. 2000–2001 m. buvo urėdijos miškų atkūrimo ir priešgaisrinės apsaugos inžinierius ir Privačių miškų tarnybos viršininkas.
2001–2002 m. ėjo Aukštaitijos nacionalinio parko direkcijos Privačių miškų tarnybos viršininko pareigas.
2002–2008 m. Ignalinos rajono savivaldybės administracijoje dirbo ekologu. 2008–2014 m. – Ignalinos rajono savivaldybės tarybos sekretorius. 2014–2016 m. – Ignalinos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Sen Kanteno velodromas
Sen Kanteno velodromas – sportinis velodromas Sen Kantene, Prancūzijoje.
Istorija
2011 m. pradėti velodromo statybos darbai. 2014 m. arena oficialiai atidaryta.
2015 m. velodrome pirmą kartą surengtas pasaulio treko čempionatas. 2016 m. arenoje vyko Europos dviračių treko čempionatas. 2022 m. velodrome antrą kartą surengtas pasaulio treko čempionatas.
2024 m. arenoje vyks dviračių treko ir šiuolaikinės penkiakovės varžybos.
Toleikos
Toleikomis vadinami kaimai Švenčionių rajone:
Balinis (Ignalinos r.)
Balinis – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 3 km į šiaurę nuo Kirdeikių, Stripeikių kaimo pietvakariuose. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,24 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 147,8 m. Kranto linija – 0,56 km. Pakrantės žemos, pelkėtos, apaugę krūmokšniais. Iš rytų prieina Linkmenų miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Pakaso ežero intako Namaitiškio baseinui.
Babinavičų apskritis
Istorija
Apskritis įkurta 1777 m. balandžio 2 d. Rusijos imperijos Mogiliavo gubernijoje. 1840 m. kovo 6 d. prijungta prie Oršos apskrities.
Vadžrapanis
Vadžrapanis ( „vėzdarankis“,, ) – bodhisatva, žinomas iš budistinės mahajanos ir vadžrajanos mitologijos. Mahajanos tekstuose minimas retai, bet itin didelę svarbą įgavo vadžrajanos (ypač Tibeto) budizme. Tibete Vadžrapanis kartu su Avalokitešvara ir Mandžušri sudaro svarbiausiųjų bodhisatvų trejybę. Vadžrapanis laikomas budos Akšobhjos apraiška.
Vaizduojamas stovįs grėsminga laikysena, dešinėje rankoje laikąs pakeltą vadžrą. Vadžrapanis simbolizuoja jėgą, jo paskirtis – paklydimų ir neišmanymo naikinimas. Apie Vadžrapanį sukurta daug legendų – pvz., pasakojama, kad jis lydėjęs Šakjamunį, kai šis paliko Kapilavastą, arba kad jis dalyvavęs, kai pas budą susirinkę nagai.
Vadžrapanio paveikslas, dalies budologų nuomone, galėjęs išsirutulioti iš indų vėzdarankio dievo Indros.
Bosnijos ir Hercegovinos demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Bosnijos ir Hercegovinos demografiją.
Gyventojų skaičius:  4 613 414 (2009 m. apskaičiavimai) lang=lt|thumb|right|400px|Gyventojų amžiaus piramidė. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais Struktūra pagal amžių: Amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: 0,339 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 8,85 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 3,17 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 9,1 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
Lukošaičių malūno tvenkinys
Lukošaičių malūno tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 4 km į vakarus nuo Barstyčių. Sudarytas užtvenkus Šatos upę (Luobos intakas) 32,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,32 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 95,8 m. Krantai žemi, apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Tvenkinys labai užpelkėjęs ir užžėlęs vandens augmenija, faktiškai virtęs pelke. Šalia įsikūręs Lukošaičių kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1864 m., kai buvo pastatytas Lukošaičių vandens malūnas.
Toleikiai (Klaipėda)
Toleikiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dovilų, prie kelio. Šis kelias kaimą dalina į dvi dalis: didesnę šiaurinę ir mažesnę pietinę. Šiaurinėje kaimo dalyje yra Lėbartų kapinės. Kapinėse stovi Lėbartų kapinių koplyčia.
The Shin
The Shin – Gruzijos fusion džiazo grupė, susiformavusi Vokietijoje 1998 metais. Ją sudaro trys asmenys: Zaza Miminošvili (gitara, panduri), Zurab J. Gagnidze (bosas, vokalas) ir Mamuka Gaganidze (vokalas, perkusija).
Bedugnis (Ignalinos r., Ignalinos sen., Siūrių km.)
Bedugnis – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Ignalinos seniūnijoje, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos, 0,5 km į pietvakarius nuo Siūrių kaimo, netoli rytinių Dringio krantų. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 0,15 km, plotis 0,06 km, kranto linijos ilgis 0,37 km. Altitudė 140,4 m. Gylis siekia ~25 m. Pakrantės žemos, užpelkėjusios, aplink plyti Siūrių miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Dringio ežero intako Palaukinio baseinui.
The Shin
Su dainininke Mariko Ebralidze grupė atstovaus Gruzijai 2014 m. Eurovizijoje su daina „Three Minutes to Earth“.
Išvertus iš gruzinų kalbos grupės pavadinimas reiškia „pakeliui namo“.
Vadžrasatva
thumb|200px|Vadžrasatva (XIX a. tibetietiška thanka)
Vadžrasatva  – bodhisatva budistinėje vadžrajanos mitologijoje.
Vadžrasatva simbolizuoja apsivalymo principą. Jis vaizduojamas sėdįs (vienas arba sykiu su pradžnia Vadžrasatvatmika) lotoso sėdėsena, dešinėje rankoje širdies lygyje belaikąs vadžrą, kairėje rankoje pilvo lygyje laikąs varpelį.
Turnyras
Turnyras  – varžybos, kuriose tarpusavyje varžosi bent trys dalyviai ar komandos. Dažniausiai tai dviejų dalyvių kovos tam tikroje sporto šakoje ar žaidime, bet gali būti ir kultūriniai renginiai.
Turnyrų formatai
Turnyro forma turėtų nustatyti pajėgiausią dalyvį. Galutinis pagal užimtas vietas dalyvių sąrašas turėtų kuo tiksliau atspindėti tikrąjį jų pajėgumą. Dažniausiai naudojamos 3–4 turnyro organizavimo formos. Kuri iš jų yra tinkamiausia konkrečioms varžyboms, daugiausia priklauso nuo žaidėjų skaičiaus ir turimo laiko varžyboms.
Ratų sistema
Ratų sistema populiariausia su nedideliu skaičiumi dalyvių bei ilgalaikėse varžybose, kurios gali trukti ištisus metus ar ilgiau. Joje kiekviena komanda arba žaidėjas susitinka vienas su kitu bent po kartą. Dažnai, jei tai numatyta nuostatuose ir du kartus ar daugiau, pvz., namų ir išvykos susitikimai futbolo, krepšinio ir kt. čempionatuose.
Nokauto sistemos
Esant dideliam dalyvių skaičiui ar ribotam laikui, atkrentamosios varžybos gali būti rengiamos vieno minuso sistema arba dviejų minusų sistema.
Vieno minuso sistema
Pagal ją laimėjęs dalyvis iš karto patenka į sekantį etapą, o pralaimėjęs iškrenta iš varžybų. Pagal tokią tvarką varžybos visada vyksta mėgėjų bokse, beveik visada teniso varžybose, kai kada pasaulio taurės šachmatų varžybose. Kartais, jei numatyta varžybų nuostatuose, vieno minuso sistema naudojama ir išaiškinant kai kurias kitas vietas, pvz., pralaimėjusi pusfinalyje komanda, dėl trečiosios vietos žaidžia su kita pusfinalį pralaimėjusia komanda.
Šveicariškoji sistema
Šveicariškoji sistema naudojama, kai dalyvių skaičius ratų sistemos turnyrui yra per didelis. Joje visi dalyviai žaidžia mažesnį ratų skaičių nei reiktų ratų turnyrui, o žaidėjai (ar komandos) kovoja su varžovais, surinkusiais tiek pat (ar bent artimą skaičių) taškų.
Mišrios sistemos
Varžybose dažnai naudojamas sistemų derinys: viena sistema naudojama pradžioje, o kita – pabaigoje. Tokiame derinyje organizuojamos atrankos grupės, kuriose varžomasi ratų sistema ir iš jų, aukštesnes vietas užėmę dalyviai, suformuoja ketvirtfinalį, kur vieno minuso sistema varžosi dėl tolesnių vietų.
Lėktuvų stebėjimas
thumb|right|250px|Lėktuvų stebėtojai [[Zagrebas|Zagrebo oro uoste.]] Lėktuvų stebėjimas  – veikla, kurios metu entuziastai stebi, fotografuoja ir pasižymi lėktuvus ar jų numerius bei kitą informaciją. Stebimi įvairūs orlaiviai – lėktuvai, sklandytuvai, oro balionai, sraigtasparniai ir kt.
Fotografuodami lėktuvus stebėtojai pasižymi įvairią informaciją ir stengiasi atpažinti lėktuvo modelį bei tai pasižymėti. Stebėtojai seka orlaivių judėjimą ore ir ant žemės laisvai prieinamomis priemonėmis internete – jose pažymėti orlaivių maršrutai, jų judėjimo grafikai, aukštis, greitis ir tikslas.
Dažnai stebėtojai atsirenka stebėjimo objektus pagal įvairius tipus – modelį, oro linijas, oro uostą ir pan. Taip pat norėdami pamatyti retesnius modelius ar tokius, kurių nebūna artimiausiame oro uoste, stebėtojai važiuoja į tolimesnes vietas.
Aviacijos šventės dažnai sutraukia didelį būrį lėktuvų stebėtojų, nes tuo metu galima legaliai ir iš arčiau pamatyti įvairių orlaivių.
Dániel Gazdag
Danielis Gazdagas (Dániel Gazdag; g. 1996 m. kovo 2 d.) – Vengrijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2013 m. Atstovavo Budapest Honvéd.
Nuo 2021 m. rungtyniavo Philadelphia Union (JAV).
Rinktinės
Kitados atstovavo Vengrijos U-17, U-18, U-21 rinktinėms.
Toleikos (Strūnaitis)
Toleikos – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Naujo Strūnaičio, prie kelio.
Gyventojai
miniatiūra|left|240px|Autobusų stotelė Toleikose
Andrej Drukarov
Biografija
Sportininkas gyvena Tarvizijuje, Italijoje ir mokosi Ingeborg Bachmann specializuotame kalnų slidinėjimo koledže.
2016 m. atstovavo Lietuvai 2016 m. žiemos jaunimo olimpinėse žaidynėse, kuriose užėmė 27-ą vieta didžiojo slalomo rungtyje ir 35-ą vietą Super-G rungtyje.
2017 m. varžybose Italijoje pagerino Lietuvos slalomo nacionalinį rekordą surinkęs 45,64 FIS taškus.
2018 m. pateko į Lietuvos olimpinę komandą dalyvauti 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse. Olimpiadoje sportininkas užėmė 41-ą vietą slalomo rungtyje ir 59-ą vietą didžiojo slalomo varžybose.
2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionate užėmė 23-ią vietą didžiojo slalomo rungtyje. Tai geriausias Lietuvos sportininkų pasiekimas istorijoje.
Milaslavičai
Milaslãvičai (arba Miloslavičiai, ) – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 23 km į šiaurės rytus nuo Klimavičų, prie Iputės upės netoli sienos su Rusija. Apylinkės centras.
Istorija
1773–1777 m. buvo Milaslavičų apskrities centras Mogiliavo gubernijoje. XIX a. buvo miestelis, Klimavičų apskrities Milaslavičų valsčiaus centras, čia veikė cerkvė, gyveno žydai.
Tolimėnai
Tolimėnais vadinami kaimai:
Paluknė (ežeras)
Prie šiaurinio Paluknės kranto įsikūręs Papliaušys.
Ežerėvardžio Bundìnis pamatinė lytis, matyt, *Bandinis ir kildintina iš žodžio banda („pasėliai, samdininko užsėtas laukas“).
Metropolitas Chrizostomas
Biografija
Gimė rusų valstiečių šeimoje. Baigęs septynmetę mokyklą, dirbo kolūkyje. 1964 m. rugsėjį įšventintas diakonu. 1965 m. baigęs Maskvos dvasinę seminariją, įstojo į Maskvos dvasinę akademiją. 1966 m. būdamas piligrimu aplankė Siriją, Jordaniją, Izraelį, Graikiją ir Bulgariją. 1966 m. spalio 31 d. Šv. Sergijaus Lauroje priėmė vienuolystę. 1971 m. suteiktas archimandrito titulas, o 1977 m. suteiktas arkivyskupo titulas. 1990 m. sausio 26 d. paskirtas Vilniaus ir Lietuvos arkivyskupu. Atgimimo metu aktyviai palaikė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą ir laisvės siekį. Buvo Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis. 1991 m. sausio 13 d. metropolitas Chrizostomas oficialiai kreipėsi į stačiatikių tikėjimo rusų tautybės sovietų kareivius, kad jie nenaudotų fizinės jėgos. Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu. Nuo 2010 m. emeritas.
FK Plačkovica
FK Plačkovica – Makedonijos futbolo klubas iš Radovišo.
Istorija
Šio klubo ištakos siekia 1942 m. Žaisdavo trečioje pakopoje.
2022 m. pranešta, kad klubas susijungė su FK Detonit Junior ir nutraukė veiklą kaip savarankiškas klubas.
Suomijos nepriklausomybės deklaracija
Suomijos nepriklausomybės deklaracija – dokumentas, paskelbtas Suomijos parlamento, baigiantis I pasauliniam karui, 1917 m. gruodžio 6 d., kuris paskelbė Suomiją kaip nepriklausomą valstybę, visiškai atsiskiriančią nuo Rusijos Imperijos.
Nepriklausomybės paskelbimas buvo tik ilgo proceso, vedančio į Suomijos nepriklausomybę, dalis. Deklaracijos paskelbimo data švenčiama kaip Nepriklausomybės diena Suomijoje.
Nepriklausomybės deklaraciją pasirašė 11 signatarų: P.E. Svinhufvud, E.N. Setälä, Kyösti Kallio, Jalmar Castrén, Onni Talas, Arthur Castrén, Heikki Renvall, Juhani Arajärvi, Alexander Frey, E.Y. Pehkonen, O.W. Louhivuori.
Township Rollers
„Township Rollers“ futbolo klubas arba tiesiog „Township Rollers“ – Botsvanos futbolo klubas iš Gaboronės, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Namų rungtynes žaidžia Nacionaliniame stadione, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
1961 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Daugkartiniai šalies čempionais.
Judelis Kacenbergas
Judelis Kacenbergas (1916 m. sausio 12 d. Dubingiuose – 1978 m. rugsėjo 28 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, fotografas.
Biografija
1935–1940 m. dirbo privačiose fotografijos ateljė. 1940–1941 m. LLKJS CK, 1942–1945 m. – Raudonosios armijos 16-osios lietuviškosios divizijos laikraščio „Tėvynė šaukia“, 1946–1976 m. dienraščio „Tiesa“ fotokorespondentas.
Daugelyje dokumentinių fotografijų užfiksuoti Antrojo pasaulinio karo, Lietuvos gyvenimo vaizdai. Jos publikuotos albumuose „Lietuva šiandien“ (1964 m.), „Kovų keliais“ (1965 m.) ir kt. 1976 m. surengta jo fotografijų paroda. Jo fotografijų, negatyvų turi Šiaulių fotografijos muziejus.
Klaipėdos paslaugų ir verslo mokykla
Klaipėdos paslaugų ir verslo mokykla – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą. Įsikūrusi Klaipėdoje, J. Janonio g. 13. Įstaigos kodas – 111964225.
Nuo 2022 m. rugsėjo 1 d. reorganizacijos metu prijungta prie Klaipėdos technologijų mokymo centro.
Istorija
Mokykla įsteigta 2000 m. liepos 1 d. reorganizavus Klaipėdos politechnikos ir Klaipėdos buitinių paslaugų mokyklas. 2016–2017 m. m. mokykloje mokėsi 1026 mokiniai, dirbo 86 mokytojai.
Eduardas Nikolajevas
miniatiūra|Eduardas Nikolajevas Eduardas Nikolajevas (, g. 1984 m. rugpjūčio 21 d.) – autosporto lenktynininkas iš Rusijos. Jis yra penkis kartus laimėjęs Dakaro ralio lenktynes sunkvežimių klasėje su „Kamaz“ komanda – 2013, 2017, 2018 ir 2019 m.
Nuo 2006 iki 2010 m. E. Nikolajevas buvo „Kamaz“ ekipažo narys, vairuotojo padėjėjas, o 2011 m. pats sėdo prie sunkvežimio vairo.
Baltarusijos gubernija
Baltarusijos gubernija – Rusijos imperijos gubernija, apėmusi didžiąją dabartinės Baltarusijos dalį. Administracinis centras – Vitebskas. Gubernija gyvavo 6 metus.
Istorija
Gubernija sudaryta 1796 m. gruodžio 23 d. sujungus Mogiliavo guberniją ir Polocko guberniją. 1802 m. kovo 11 d. Baltarusijos gubernija buvo panaikinta, atkuriant Mogiliavo ir Vitebsko (nebe Polocko) gubernijas.
Apskritys
Baltarusijos gubernijai priklausė 16 apskričių:
Šini grafystė
Šini grafystė  – buvusi Šventosios Romos Imperijos valstybė dabartinės pietų Belgijos ir Prancūzijos teritorijoje.
Foussball Éierepromotioun
Foussball Éierepromotioun – antros pakopos futbolo pirmenybės Liuksemburge, po Nacionalinio diviziono antra pagal rangą lyga šalyje. Ankstesniais metais būta įvairaus skaičiaus dalyvių, o vėliau buvo praplėsta iki 16 dalyvių.
Šini grafystė
Istorija
Pirmuoju grafu tapo Otonas I, kilęs iš Vermandua grafystės, kuris pastatė Šini pilį prie Mozelio upės ir pradėjo vietinę grafų dinastiją. Grafystė buvo didelė ir valdė 246 miestus ir 57 pilis. Vėlesnieji grafai stiprino grafystę, statydami rūmus, vienuolynus. Jie konkuravo su kaimynais Builiono grafais. 100px|thumb|left|Loono ir Šini grafų herbas Kadangi grafas Liudvikas IV neturėjo sūnų, jis paruošė dukrą Joaną tapti įpėdine. 1228 m. jos vedybų su Loono grafu Arnoldu IV dėka, Loono grafų dinastija pradėjo valdyti ir Šini. Šie grafai stiprino naująją sostinę Montmedi. 1336 m., pasibaigus ir Loono grafų dinastijai, grafystėje įsigalėjo Heinsbergo lordai. 1362 m. grafas Gotfridas pardavė Looną ir Šini Arnoldui Ruminjiečiui. Šis 1364 m. pardavė Šini Liuksemburgo kunigaikščiui Venceslavui I. Taip Loono grafystė tapo Liuksemburgo kunigaikštystės dalimi.
Foussball Éierepromotioun
Istoriniai pavadinimai
Liuksemburgiečių kalba vadinama Foussball Éierepromotioun pavadinimu.
Dainius Gaižauskas
Dainius Gaižauskas (g. 1975 m. kovo 30 d. Marijampolėje) – kriminalinės policijos komisaras.
Biografija
1996–2001 m. dirbo Marijampolės policijos komisariate jaunesniuoju inspektoriumi, poskyrio inspektoriumi, skyriaus vyresniuoju inspektoriumi. 2001–2011 m. buvo Kalvarijos policijos komisariato viršininko pavaduotojas, komisaras. 2012–2016 m. – Marijampolės apskrities vyriausiojo policijos komisariato Imuniteto skyriaus viršininkas, vyresnysis komisaras.
2004–2005 m. buvo Lietuvos policijos taikos palaikymo misijos vadas Kosove. Čia dirbo Prištinos regiono ypač sunkių nusikaltimų tyrimo padalinyje THOR, vėliau vadovavo šiam padaliniui. 2007 m. įgijo tarptautinių misijų policijos pareigūnų instruktoriaus sertifikatą.
Kėlė kvalifikaciją JAV, Vokietijos, Lenkijos, Suomijos policijos mokymo įstaigose ir centruose.
2011–2012 m. – Nacionalinio pareigūnų profesinių sąjungų susivienijimo tarybos narys, Lietuvos policijos profesinės sąjungos pirmininko pavaduotojas, Lietuvos policijos profesinės sąjungos atstovas Marijampolės apskrityje.
2016 m. birželio 1 d. išėjo į atsargą.
Nuo 2016 m. – Seimo narys.
Vedęs, žmona Džuljeta, dukros Glorija ir Goda. Moka anglų, rusų, lenkų kalbas. Pomėgiai: sportas (graikų-romėnų imtynės, atletinė gimnastika), informacinės technologijos.
Hamletas (reikšmės)
Žodis hamletas gali reikšti:
Embraer E serija
Embraer E serija – Brazilijos kompanijos Embraer gaminami siauro fiuzeliažo, dviejų variklių, reaktyviniai oro laineriai. Pirmą kartą visuomenei lėktuvai parodyti 1999 m. Paryžiaus aviacijos parodoje, o pradėti gaminti 2001 m. Šios serijos orlaiviai naudojami regioniniams skrydžiams visame pasaulyje.
Ši serija turi 4 skirtingus variantus – E-170, E-175, E-190 ir E-195.
E-170 ir E-175 variantai turi nuo 80 iki 88 sėdimų vietų ir yra mažiausi serijos atstovai. E-190 ir 195 versijos yra patobulintos – padidinti lėktuvai su galingesniais varikliais. Sėdimų vietų skaičius juose yra nuo 114 iki 122. Visi serijos lėktuvai pasiekia maksimalų 890 km/val greitį.
Nuo 2013 m. E-175 lainerį naudojo Lietuvos oro linijų bendrovė Air Lituanica.
2016 m. buvo pristatyti naujos versijos Embraer E-Jet E2 lėktuvai, kurie bus naudojami nuo 2018 m.
Tolimėnai (Ignalina)
Tolimėnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Kazitiškio, 8 km į pietvakarius nuo Salako; sudaro Ignalinos rajonui priskirta Tolimėnų kaimo dalis (šiaurinė dalis likusi Zarasų rajone). Stūkso Tolimėnų piliakalnis. Praeina kelias.
Labuništa
Labuništa – Makedonijos kaimas, esantis šalies vakaruose, netoli Albanijos sienos.
Istorija
Iki 1912 metų kaimas ir apylinkės buvo turkų valdžioje. Nuo 1912 metų priklausė Serbijai, po Antrojo pasaulinio karo – Jugoslavijai. Dabar kaimas yra Makedonijos teritorijoje.
Teberda
Teberda  – kalnų upė Karačiajų Čerkesijoje (Rusija), ištekanti iš Pagrindinio Kaukazo kalnagūbrio ir ties Karačiajevsku įtekanti į Kubanę (kairysis intakas).
Teberdos upė susidaro susiliejus Amanauzui (Аманауз) ir Gonačchirui (Гоначхир). Vaga akmenuota, užgriozdinta rieduliais, turi nemažai slenksčių.
thumb|left|180px| „Teberdos tarpeklis“ (1900 m.) Kostos Chetagurovo paveikslas
Teberda gana vandeninga, labai srauni, vanduo skaidrus, žydrokas. Maitinimas mišrus, vyrauja (55 %) ledynų ir sniego tirpsmo vanduo. Žiemą neužšąla, upe plaukia ledo košė. Teberdos aukštupyje yra daug (~100) ledynų. Vandeningumas didžiausias liepos-rugpjūčio mėnesiais.
Teberdos tarpeklyje auga spygliuočių miškai, jis laikomas vienu gražiausių Kaukaze. Teberdos slėnyje yra keletas kalnų ežerų, Karinis Suchumio kelias per Kluchoro perėją (Клухорский перевал) į Suchumį. Aukštupyje – Teberdos rezervatas. Baseine daug alpinistinių stovyklų ir turstinių bazių.
Ant Teberdos kranto yra kurortinis Teberdos miestas, ties žiotimis – Karačiajevskas.
Aurimas Gaidžiūnas
Aurimas Gaidžiūnas (g. 1967 m. gegužės 2 d. Skėmiuose, Radviliškio rajone) – technikas-mechanikas, verslininkas, Radviliškio rajono politikas, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Radviliškio skyriaus pirmininkas.
Teberda
Intakai – Šumka (Шумка; dešinysis).
Teberda naudojama kaip vandens turizmo upė.
Aurimas Gaidžiūnas
2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinktas į LR Seimą, 2020 m. nebuvo perrinktas.
Biografija
Baigęs Skėmių aštuonmetę mokyklą, mokėsi Panevėžio hidromelioracijos technikume, kurį baigė 1984 m., įgijo techniko-mechaniko kvalifikaciją. Pirmoji darbovietė – Radviliškio melioracijos statybos valdyba. 1985–1987 m. atliko privalomąją karinę tarnybą. Grįžęs iš armijos, kurį laiką dirbo tuometiniame „Lenino“ kolūkyje žemės ūkio technikos eksploatacijos inžinieriumi. Vėliau įkūrė Vainiūnų agroservisą, dirbo dirbtuvių vedėju.
2000 m. įregistravo savo įmonę „Auridana“, kuriai vadovauja iki šiol. Įsigijęs nenaudojamas buvusio Baisogalos baseino patalpas, įkūrė sporto klubą „Auridana“ (yra šio klubo prezidentas).