cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Visagino sentikių cerkvė
Istorija
Mintis Visagine įkurti sentikių religinę bendruomenę gimė 2005 m. rudenį, o lapkričio mėn. jau įvyko pirmas steigiamasis susirinkimas. Steigėjais tapo Ilarionas Demidovas, Feoktista Anochina ir Natalija Vaičiulienė. 2005 m. gruodžio 10 d. įvyko pirmas bendruomenės susirinkimas, kuriame dalyvavo 17 žmonių. Pirmininku išrinktas I. Demidovas, kurio pastangų dėka buvo organizuojama vietos sentikių bendruomenė, paduoti dokumentai bažnytinei sentikių valdžiai. Bendruomenės įregistravimas truko pusę metų, oficialiai bendruomenė įregistruota 2006 m. gegužės 16 d. Po to buvo pateiktas prašymas į Visagino savivaldybę dėl patalpų maldos namams.
Anksčiau vietos sentikiai rinkdavosi parapijiečių namuose, važiuodavo melstis į Dūkštą, Turmantą, Zarasus. 2012 m. rudenį bendruomenė gavo naudojimui patalpas (Taikos pr. 11), priklausančias Visagino ligoninei. Už paaukotas lėšas patalpos buvo įrengtos, pritaikytos sentikių pamaldoms pravesti. 2013 m. gegužės mėn. naujoji maldykla buvo pašventinta.
Sentikių bendruomenei švenčiant gyvavimo 10–metį, Visagino valdžia skyrė sklypą Taikos pr. 23B naujų maldos namų statybai.
Šokantis Vilnius
Šokantis Vilnius – šokio festivalis, organizuojamas Vilniuje. Rengia Vilniaus šokių klubas „Šokiai.lt“ (vadovė Jelena Aleksandravičienė). Dalyviai gali nemokamai pasimokyti pirmųjų šokio žingsnių, susipažinti su žinomais šokių mokytojais, televizijos projektų žvaigždėmis. Mokoma pramoginių šokių ir salsos (poromis), solo latino, pilvo ir moderniojo šokio, zumbos, regetono, „pop-dance“ (šokama po vieną).
Istorija
2009 metais Šokių klubas „Šokiai.lt-DILEKSA“ paskelbė visuomeninę akciją „Šokantis Vilnius“, kurios metu visą vasario mėnesį sostinės gyventojai buvo kviečiami į nemokamas šokių pamokas. Taip siekta prisidėti prie „Vilnius – Europos kultūros sostinė 2009“ projekto renginių ir paskatinti vilniečius atrasti šokį. Nuo 2009 m. rugpjūčio 28 d. iki rugsėjo 18 dienos kiekvieną penktadienį sostinės gyventojai buvo kviečiami į nemokamas šokių pamokas.
2014 metais „Šokančio Vilniaus“ renginiuose lankytojai galėjo susipažinti su įvairių pasaulio tautų šokių stiliais.
Išlandžių apylinkė
Išlandžių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Martin Behaim
Martinas Behaimas (1459 m. spalio 6 d. – 1507 m. liepos 29 d.) – Niurnbergo audinių pirklys, geografas. Sukūrė seniausią žinomą gaublį. right|thumb|Martinas Behaimas
Išlandžių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gižų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gižų apylinkės.
Martin Behaim
1480 m. atvyko į Lisaboną ir ten gyveno kelerius metus. Nežinoma ar iš tiesų dalyvavo portugalų ekspedicijose į vakarų Afriką, kaip pats minėjo, tačiau tiesa, kad tuoj po atvykimo į Lisaboną jis buvo pakviestas į Matematikų draugiją (Junta dos Mathematicas) – portugalų laivavedžių ir kosmografų draugiją, kuri turėjo rasti būdą, kaip panaudoti saulės judėjimo stebėjimus kuo tikslesnei platumai apskaičiuoti. 1490 m. Sugrįžo į Niurnbergą ir ten gavo užsakymą pagaminti didįjį gaublį. Behaimo gaublį užbaigė po dvejų metų.
Normandijos operacija
Normandijos operacija, arba Operacija „Overlord“ (nuo – Viešpats) – strateginė Antrojo pasaulinio karo operacija, atvėrusi Antrąjį frontą, vykusi 1944 m. birželio 6 d. – rugpjūčio 30 d. nacių okupuotoje Šiaurės Prancūzijoje. Ją birželio 6 d. pradėjo Sąjungininkų ekspedicinės karinės pajėgos išsilaipinimu Normandijoje (operacija „Neptūnas“, dar vadinama D diena), vėliau kirtusios Seną ir išvadavusios Paryžių.
Jackonys (Šalčininkai)
Jackonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Šalčininkų, prie Visinčios aukštupio. Seniūnaitijos centras.
Normandijos operacija
Priešininkų pajėgumai
Dalyvavo 21‑oji armijų grupė (viena JAV, dvi Didžiosios Britanijos ir viena Kanados armija) ir JAV III armija, apie 13 000 lėktuvų (apie 11 000 karo ir apie 2000 transporto), daugiau kaip 6000 laivų. Sąjungininkų ekspedicinėse pajėgose operacijos pradžioje buvo 2 mln. 876 000 žmonių.
Sąjungininkų ekspedicinių pajėgų vyriausiasis vadas buvo Dwight D. Eisenhower, vyriausiojo vado pavaduotojas – Arthur Tedder, sausumos karinių pajėgų vadas – B. L. Montgomery, karinio jūrų laivyno – Bertram Ramsay, karinių oro pajėgų – Trafford Leigh-Mallory. Šiaurės Prancūzijos, Belgijos ir Olandijos pakrantę gynė Vokietijos feldmaršalo Erwin Rommel vadovaujama armijų grupė B (sudarė 7‑oji ir 15‑oji armijos ir 88‑asis atskirasis korpusas; iš viso 39 divizijos), kuri turėjo apie 500 karo lėktuvų. Vokietijos pagrindinės jėgos buvo sutelktos prie Lamanšo sąsiaurio, kur buvo laukiama Sąjungininkų išsilaipinimo. Senos įlankos pakrantėje, 100 km fronto ruože, nuo Kotanteno pusiasalio iki Orno upės žiočių, buvo dislokuotos tik trys jų divizijos.
Operacijos pradžia
Sąjungininkai į Normandijos krantą išsilaipino birželio 6 d. Trys oro desanto divizijos (101‑oji ir 82‑oji amerikiečių, 54‑oji britų) užėmė pozicijas Kano ir Karantano rajone. Palaikomas aviacijos, penkiuose Kotanteno pusiasalio sektoriuose išsilaipino jūrų desantas, kuriam pavyko užimti 3 placdarmus. Praėjus penkioms dienoms, į Prancūzijos pakrantę jau buvo persikėlę virš 300 tūkst. karių, iškelta 55 tūkst. technikos vienetų ir daugiau kaip 100 tūkst. tonų materialinių išteklių. Iš atplukdytų platformų buvo įrengiami surenkamieji uostai, iš Didžiosios Britanijos per sąsiaurį tiesiama kuro linija. Birželio 12 d. buvo užimtas vientisas 80 km pločio, 10–17 km gylio teritorijos plotas. Šiame ruože įsitvirtino 16 divizijų (be kitų – 2 tankų). Prieš atvykusius Sąjungininkus kovėsi 12 vokiečių divizijų (3 iš jų – tankų), dar 3 divizijos buvo netoliese. Vokiečiai pajėgumus mūšiuose didino palaipsniui, turėjo žymių nuostolių prieš skaitlingesnes Sąjungininkų pajėgas.
Placdarmas Normandijoje
Birželio mėnesio pabaigoje Sąjungininkai sukoncentravo daugiau kaip 25 divizijas (iš jų 4 tankų) 100 km pločio ir 20–40 km gylio placdarme. Čia gynėsi 23 vokiečių divizijos (tame tarpe – 9 tankų). Birželio 27 d. Sąjungininkai užėmė Šerbūro Oktevilio gilavandenį uostą, taip žymiai palengvindami savo karinius tiekimus. Iki tol buvo naudojamos Senos įlankoje pastatytos dirbtinės „Mulberry“ prieplaukos. Liepos 9 d. buvo užimtas Kanas, liepos 18 d. – Sen Lo. Sąjungininkų kontroliuojamas placdarmas iki liepos 24 d. buvo 110 km pločio, 30–50 km gylio, tačiau ši teritorija buvo perpus mažesnė, nei buvo šiai dienai numatyta pagal operacijos planą. Tačiau danguje viešpataujant Sąjungininkų aviacijai, šiame placdarme buvo galima sutelkti didesnes pajėgas lemiamiems mūšiams Šiaurės Vakarų Prancūzijoje. Liepos 25 d. čia jau buvo sutelkta apie 1,5 mln. karių ir jų nepaliaujamai daugėjo.
Nušalintą vokiečių Vakarų grupės vyriausiąjį vadą Gerd von Rundstedt, pareikalavusį su Sąjungininkais sudaryti taiką, pakeitė feldmaršalas Günther von Kluge. Vokiečiai visas viltis dėjo į savo sunkiuosius tankus „Tiger I“ ir „Panther“, kurie pranoko priešo naudojamus „M4 Sherman“. Tačiau jie nieko nebelėmė, nes daug gausesnėms Sąjungininkų oro pajėgoms jie tapo gerais taikiniais. Pranašumas ore buvo lemiamas veiksnys operacijoje.
Sąjungininkų prasiveržimas
Rugpjūčio 1 d. buvo suformuota generolo Omar Bradley 12–oji armijų grupė. Jai priklausanti George S. Patton 3–ioji amerikiečių armija per 2 savaites išvadavo Bretanės pusiasalį, apsupo vokiečių garnizonus Bresto, Lorjano ir Sen Nazero uostuose. Pasiekusi Anžė, užėmė tiltą per Luarą, toliau pasuko į rytus, kur pasiekė Aržantano miestą.
Operacijos užbaigimas
Rugpjūčio 25 d. Sąjungininkams išvadavus Paryžių, Normandijos operacija oficialiai buvo baigta. Sąjungininkų puolimas rugpjūtyje sutriuškino visą vokiečių Vakarų frontą. Trečiojo Reicho pajėgos sugebėjo atstatyti naują fronto liniją tik 1944 m. rugsėjo mėn. prie Vokietijos vakarinės sienos įrengę Zigfrido liniją (Siegfried-Linie).
Per Normandijos operaciją žuvo 53 700 Sąjungininkų karių, sužeista 155 000, 18 000 dingo be žinios. Vokiečių žuvo apie 50 000, buvo sužeista ar pateko į nelaisvę apie 200 000. Žuvo ir dingo be žinios 12 200 Prancūzijos civilių gyventojų ir Pasipriešinimo judėjimo dalyvių.
Rūdos apylinkė
Rūdos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gižų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gižų apylinkės ir Pūstapėdžių apylinkės.
Serbijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Serbijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Pereinamosios rungtynės
-
---
Finalo ir pusfinalio rungtynės
Finalas:
Pusfinaliai:
Finalo rungtynės
---
Šernų ąžuolas
Šernų ąžuolas – išskirtinis medis, augantis vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, Šernų miške, ~0,6 km į šiaurę nuo Šernų kaimo, Minijos kairiajame krante, Minijos ichtiologiniame draustinyje. Patenka į Kretingos miškų urėdijos Šernų girininkijos 25 kvartalą. Saugomas nuo 1960 m. rugsėjo 1 d.
Xu Mengtao
Xu Mengtao (g. 1990 m. liepos 12 d. Anšane) – Kinijos akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi šuolių nuo tramplino rungtyse. Olimpinė čempionė.
Biografija
2006 m. sportininkė debiutavo pasaulio taurės varžybose. 2009 m. pasaulio čempionato sidabro laimėtoja. Savo debiutinėse 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Mengtao iškovojo 6-ą vietą.
2011 m. Kinijos atstovė iškovojo antrąjį sidabro medalį pasaulio čempionatuose. 2013 m. slidininkė pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Mengtao finale užėmė antrąją vietą ir tapo olimpine vicečempione.
2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse slidininkė dalyvavo dvejose rungtyse. Mišrios komandos varžybose pelnytas sidabras, o individualioje akrobatinių šuolių nuo tramplino rungtyje Mengtao pirmą kartą tapo olimpine čempione.
Meidstonas
Meidstonas  – miestas Jungtinėje Karalystėje, Anglijos pietryčiuose, 50–60 km į pietryčius nuo Londono (jo aglomeracijoje), prie Medvėjaus upės; administracinis ir istorinis Kento grafystės centras. Praeina Londono–Folkstono geležinkelis ir greitkelis. Žemės ūkio mašinų gamyba, popieriaus, poligrafijos, maisto (alaus, konditerijos) pramonė. Meidstono apylinkėse auginami apyniai. Veikia miesto muziejus, viduramžių arkivyskupų rūmai, Šv. Petro koplyčia (XIII a.), Visų Šventųjų bažnyčia (XIV a.), kiti XIV–XVI a. architektūros paminklai.
Istorija
Miesto pavadinimas kilęs iš anglosaksų k. Maeidesstana, reiškiančio 'mergelių akmuo'. Paskutiniojo teismo dienos knygoje (1086 m.) minima, kad Meidstonas priklausė Kenterberio arkivyskupijai, čia garinta druska, gaudyti unguriai, malti miltai. Gyvenvietė augo apie čia pastatytus arkivyskupų rūmus, buvo svarbus prekybinis centras. Miesto teisės suteiktos 1549 m.
thumb|left|240px|Arkivyskupų rūmai
Meidstono apylinkės buvo svarbi Anglijos žemės ūkio sritis. XVI a. suklestėjo dėl tekstilės pramonės. Apylinkėse kastos klintys, naudotos statyboms Londone.
1778 m. Meidstone gimė anglų literatūros kritikas Viljamas Hazlitas.
Stirniškių apylinkė
Stirniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vilkaviškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gudelių apylinkės ir Pūstapėdžių apylinkės.
Išvarymas
Išvarymas – Lietuvos nacionalinis dramos teatre pagal Mariaus Ivaškevičiaus pjesę Oskaro Koršunovo pastatytas trijų veiksmų spektaklis.
Spektaklyje nagrinėjamos emigracijos, tautinio identiteto, susvetimėjimo bei savirealizacijos problemos. 2011 m. spektaklio aktoriai ir kūrėjai nominuoti 9 Auksinio scenos kryžiaus apdovanojimams, iš kurių pelnė 6.
Spektaklio metu scenoje savos kūrybos dainas atlieka Saulius Prūsaitis su grupe (Laimonas Jančas, Kęstutis Pavalkis, Paulius Adomėnas, Sergej Makidon).
Siužetas
Benas, Vandalas, Eglė su būriu kitų lietuvių išvyksta uždarbiauti į Londoną. Atvykus į vietą paaiškėja, jog naujieji imigrantai buvo apgauti, ir žadėto darbo jiems čia nėra. Tautiečių keliai išsiskiria ir šie pradeda kovą už būvį bei savo likimo paieškas kosmopolitiškame mieste. Galiausiai lietuvių keliai vėl susikerta, leisdami tautiečiams palyginti savo patirtis ir suprastas tiesas.
Aktoriai
Kiti: Toma Vaškevičiūtė, Oneida Kunsunga, Martynas Nedzinskas, Elzė Gudavičiūtė, Tadas Gryn, Arūnas Sakalauskas, Paulius Ignatavičius, Irmantas Jankaitis, Vitalija Mockevičiūtė, Rimantė Valiukaitė, Marius Čižauskas, Dovydas Stončius, Daumantas Ciunis, Algirdas Dainavičius, Arūnas Vozbutas, Jolanta Dapkūnaitė, Neringa Bulotaitė, Ramutis Rimeikis, Remigijus Bučius, Algirdas Gradauskas, Mindaugas Jusčius, Diana Anevičiūtė, Eimutis Braziulis.
Behaimo gaublys
miniatiūra|right|220px|Behaimas savo kūrinį vadino („žemės obuolys“)
Behaimo gaublys – apie 1492 m. Martino Behaimo sukurtas seniausias žinomas gaublys. Šiam gaubliui padaryti prireikė daugiau nei dvejų metų ir tapytojų bei kitų amatininkų pagalbos.
Behaimo kūrinys pateikia milžinišką informacijos kiekį: net 1100 vietovardžių, daug vėliavų, herbų ir valdovų paveikslų. Gaublys padailintas laivų, jūrų gyvūnų ir fantastinių būtybių piešiniais. Behaimas daugiausiai naudojosi Ptolemėjaus, Marko Polo informacija, taip pat gerai žinojo apie portugalų keliones palei vakarinius ir pietinius Afrikos krantus.
Tūbausių geležinkelio stotelė
Tūbausių geležinkelio stotelė – buvusi stotis prie Bajorų–Priekulės geležinkelio, 2 km į pietvakarius nuo Tūbausių, dabar Pajuodupių kaimo dalis. Iki 1976–1979 m. turėjo atskiros gyvenvietės statusą.
Behaimo gaublys
Šiame gaublyje Afrika vaizduojama jau ne kaip vientisas žemės plotas, besidriekiantis iki Azijos. Jame panaudotos neseniai kapitono Bartolomėjaus Diaso kelionėje atrastos žinios, kad apiplaukus piečiausią Afrikos tašką galima patekti į atvirą Indijos vandenyną.
Behaimas aprašė ir prekybinius paaiškinimus (pavyzdžiui, kur geriausi prieskoniai ir kitus). Jie pradėjo ir skatino tarpžemyninės prekybos apraiškas.
Triesto laisvoji teritorija
Triesto laisvoji teritorija – nepriklausoma teritorija, kuri buvo išsidėsčiusi Vidurio Europoje tarp šiaurės Italijos ir Jugoslavijos, turinti išėjimą į šiaurinę Adrijos jūros dalį. Už Triesto laisvąją teritoriją po Antrojo pasaulinio karo tiesiogiai atsakė Jungtinių Tautų Saugumo Taryba. Iš tiesų 7-erius metus ši teritorija gyvavo kaip laisvasis miestas.
Triesto laisvoji teritorija buvo sudaryta 1947 m. vasario 10 d. pagal taikos sutarties su Italija protokolą, siekiant tautiškai ir kultūriškai mišrią teritoriją išskirti į neutralų nepriklausomą valstybinį darinį. Taip pat norėta atvėsinti Italijos ir Jugoslavijos teritorines pretenzijas į šį strategiškai svarbų prekybai su Vidurio Europa regioną. Triesto laisvoji teritorija pradėjo funkcionuoti 1947 m. rugsėjo 15 d. Jos administracija buvo padalyta į dvi dalis: uostamiestį Triestą su siaura pakrantės juosta šiaurės vakaruose (A zona) ir nedidelę šiaurės vakarų Istrijos pusiasalio sritį (B zona).
1954 m. Triesto laisvoji teritorija buvo faktiškai panaikinta ir perduota dviem jos kaimynėms (Italijai ir Jugoslavijai). Oficialiai tai buvo įforminta žymiai vėliau, 1975 m. dvipuse Ozimo sutartimi, ratifikuota 1977 m. Dabar Triesto laisvoji teritorija įeina į Slovėnijos, Italijos ir Kroatijos sudėtį.
Būdos botaninis-zoologinis draustinis
Būdos botaninis-zoologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 5,5 km į vakarus nuo Kaišiadorių, Būdos–Pravieniškių miškuose, prie Vilniaus–Kauno geležinkelio linijos. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti retų rūšių augalus ir gyvūnus bei būdingus jų biotopus. Visa teritorija turi buveinių apsaugai svarbios teritorijos statusą (Natura 2000); dalis teritorijos turi paukščių apsaugai svarbios teritorijos statusą. Saugomos buveinės – skroblynai, žolių turtingi eglynai, pelkėti lapuočių miškai, aliuviniai miškai. Randami į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti drugiai – baltamargė šaškytė, didysis auksinukas. Peri vapsvaėdis, jerubė, gervė, žvirblinė pelėda, juodoji meleta, vidutinis margasis genys, baltnugaris genys, tripirštis genys.
Ragožiškės
Ragožiškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Jašiūnų, tuoj į šiaurę nuo Šalčininkėlių, greta kelio ir Visinčios. Seniūnaitijos centras.
Sebastian Stan
Sebastian Stan (g. 1982 m. rugpjūčio 13 d.) – Rumunijos ir JAV aktorius. Televizijoje atlikęs Karterio Beizeno vaidmenį seriale „Liežuvautoja“, princo Džeko Bendžamino vaidmenį seriale „Karaliai“, Skrybėliaus vaidmenį seriale „Senų senovėje“ ir T.J. Hamondo vadimenį miniseriale „Politiniai gyvūnai“. Pastarasis vaidmuo jam pelnė Critics' Choice nominaciją geriausio antraplanio vaidmens kategorijoje.
Stan sulaukė didelio pripažinimo suvaidinęs Žiemos Karį „Marvel“ superherojų Keršytojų filmuose. Pirmoji jo rolė buvo 2011 m. filme „Kapitonas Amerika: pirmasis keršytojas“. 2015 m. jis vaidino komiškoje Džonatano Deme dramoje „Ricki and the Flash“ bei Ridlio Skoto mokslinės fantastikos filme „Marsietis“. Po dvejų metų jis suvaidino Džefą Gilolį biografiniame filme „Aš, Tonia“.
Karklinių apylinkė (Vilkaviškis)
Karklinių apylinkė (arba Karklynių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Keturvalakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Keturvalakių apylinkės.
Viktoras Abramikas
Biografija
Nuo 1927 m. aštuonerius metus žaidė vartininko pozicijoje Lietuvos fizinio lavinimosi sąjungos Kauno klube (LFLS Kaunas), su kuria 1932 m. tapo Lietuvos čempionu. 1935–1942 metais futbolininko karjera yra nežinoma. 1942–1943 m. žaidė Kauno Tauro klube, su kuriuo laimėjo šalies pirmenybes. 1927 m. debiutavo Lietuvos vyrų futbolo rinktinėje rungtynėse su Latvijos reprezentantais. 1929 m., 1930 m. ir 1931 m. rinktinės sudėtyje dalyvaudavo Baltijos futbolo taurės turnyruose. 1930 m. laimėjo Baltijos taurę. Iš viso Lietuvos futbolo rinktinės spalvas gynė dešimt kartų.
Netiesų miško ežerėliai
Netiesų miško ežerėliai – gamtos paveldo objektas pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės seniūnijoje, Dzūkijos nacionaliniame parke, Netiesų hidrografiniame draustinyje, Netiesų miške. Patenka į Druskininkų miškų urėdijos Kibyšių girininkijos 736 ir 789 kvartalus. Saugomi nuo 1997 m. rugsėjo 26 d.
Objektą sudaro į rytus nuo Netiesų kaimo telkšantys ežerėliai: Dumblys, Giluišis, Netiesis, Netiesėlis. Kempės ir Apsingės upeliais ežerų vanduo pasiekia Nemuną. Vietovė pasižymi botaniniu požiūriu vertinga šaltiniuotų pelkių augalija.
Geisteriškių apylinkė
Geisteriškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Keturvalakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Keturvalakių apylinkės.
Girvalakiai (Noriūnai)
Girvalakiai – buvęs viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Noriūnų.
Darbėnų geležinkelio stotis
Darbėnų geležinkelio stotis – geležinkelio stotis geležinkelio ruože Kretinga–Skuodas, 1 km į pietus nuo Darbėnų miestelio, dabar Pasertupio kaimo dalis. Kelio atkarpa nuo Darbėnų iki Kretingos išlaiko privažiuojamojo kelio statusą, traukinių eismas toliau į Skuodo pusę yra uždraustas, bėgiai apleisti.
Istorija
XX a. viduryje nuo Darbėnų ėjo geležinkelis ne tik į Kretingą ir Skuodą, bet ir į Šventąją, kuriuo buvo gabenamas kuras į pajūrį. XXI a. pradžioje stotis uždaryta.
Opel Ascona
1970 m. pradėtas gaminti „Ascona“ automobilis buvo renkamas 2 durų sedano, 4 durų sedano ir 3 durų universalo kėbulais. Į šiuos automobilius montuoti nuo 1,2 iki 1,9 darbinio tūrio, 44–66 kW galios benzininiai varikliai. 1971–1975 m. šis automobilis platintas JAV (kaip „Opel 1900“).
1975 m. pristatytas patobulintas modelis „Ascona B“. Šis automobilis turėjo kiek pakitusį dizainą, jam montuota didesnė variklių įvairovė (1,2–2,0 l, 40–106 kW), naudoti ne tik benzininiai, bet ir dyzeliniai varikliai. Šis modelis taip pat buvo renkamas PAR (kaip „Chevrolet Ascona“). 1979 m. pristatytas lenktyninis modelis „Ascona 400 rally“, kuris dalyvavo pasaulio ralio čempionate.
1981 m. pristatytas paskutinis, „Ascona C“ modelis, kuris rinktas 2 ir 4 durų sedano bei 5 durų hečbeko modeliais. Varomas priekinis tiltas. Kaip „Vauxhall Cavalier“ pardavinėtas Jungtinėje Karalystėje. Nuo ankstesnių modeliu skyrėsi pakitusia išvaizda – ilgesnė, pakeisti žibintai, radiatoriaus grotelės. Pastarosios dar atnaujintos 1986 m. Paskutinės kartos „Ascona“ priklausomai nuo modifikacijos išvystydavo 150–190 km/h greitį, turėjo 59–128 AG variklį (nuo 1,3 iki 2,0 l tūrio).
1988 m. Opel šį modelį pakeitė į „Vectra“, nors Brazilijoje iki 1996 m. buvo renkamas kaip „Chevrolet Monza“.
Kaukinės botaninis-zoologinis draustinis
Kaukinės botaninis-zoologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 1 km į šiaurę nuo Beižionių, Kaukinės miške, aplink Kaukinės kaimą. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Dzūkų aukštumoms būdingus uosynus su skroblais bei retų augalų ir grybų augimvietes. Draustinis yra Žiežmarių girininkijoje. Kaukinės draustinis yra Natura 2000 objektas. Saugomos buveinės – skroblynai, žolių turtingi eglynai, pelkėti lapuočių miškai, pelkiniai miškai. Sutinkamos retos gyvūnų rūšys: ūdra, skiauterėtasis tritonas, niūriaspalvis auksavabalis, raudonpilvė kūmutė, purpurinis plokščiavabalis.
Attackers FC
Attackerss FC – Angilijos futbolo klubas iš Valio.
Istorija
Rungtyniavo AFA Senior League, aukščiausiame šalies divizione.
2012–2013 m. sezone iškovojo čempionų titulą.
Ūta (Šalčininkai)
Ūta – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Šalčininkų, 0,7 km nuo sienos su Baltarusija. Seniūnaitijos centras. Eina kelias.
Lietaus žydėjimas
Lietaus žydėjimas – tarptautinis jaunimo šokio festivalis, organizuojamas Vilniuje. Rengia Lietuvos vaikų ir jaunimo centras. Organizatorė – LVJC Šiuolaikinių šokių skyriaus vadovė Vilma Smaliukienė.
Istorija
2008 metais vyko 5-tasis šokio festivalis „Lietaus žydėjimas“. Jis pasibaigė koncertu "Siemens arenoje“, skirtu Pasaulinei AIDS dienai paminėti, AIDS ir ŽIV ligų prevencijai. Koncerte dalyvavo grupės „Suicide DJ's", „Skamp“, „Bad Taste Cru (DB)“, „Inko Dancers (DB) bei kiti šokių kolektyvai iš Lietuvos. Renginį vedė Marius Jampolskis.
Moliniškių apylinkė
Moliniškių apylinkė (arba Molyniškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Žeimiai (Kretinga)
Žeimiai – kaimas šiaurės rytiniame Kretingos rajono savivaldybės pakraštyje, 5 km į pietryčius nuo Salantų, prie kelio ir Bubino upelio.
Moliniškių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Bartninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lankeliškių apylinkės.
Žeimiai (Kretinga)
Etimologija
Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Žeimys daugiskaitos. Vietovardis rašomas, , 🇬🇸, ,.
Geografija
Kaimas plyti į vakarus nuo Šateikių girios, abipus kelio. Ribojasi su Tuzais, Šateikiais, Rekete, Gaivališke, Gedgaudžiais, Gargždele ir Laiviais. Per kaimą teka Bubinas ir Kūlupis. Pietvakarine dalimi praeina kelias.
thumb|left|300px|Kaimo pakelės koplytėlė thumb|left|200px|Švč. Mergelė Marija kaimo pakelės koplytėlėje
Istorija
Kaimas susiformavo XVI a. antroje pusėje, po Valakų reformos. Priklausė Platelių, vėliau – Šateikių dvarui. Dvasiniu kaimo gyvenimu rūpinosi Platelių, nuo1630 m. – Salantų bažnyčios kunigai.
1750 m. buvo 19, 1821 ir 1843 m. – po 33, 1846 ir 1866 m. – po 34 kiemus, 1870 m. – 142 revizinės sielos (prievolininkų luomo vyrai) ir 867 rėžiai žemės, 1923 m. – 33 ūkiai.
Vykdant Lietuvos žemės reformą, gatvinis-valakinis kaimas 1927 m. buvo išskirstytas į vienkieminius ūkius. Prie jo prijungta dalis išparceliuoto Naujosios Imbarės dvaro žemių, o šiaurės rytinėje dalyje susiformavo Titnagų vienkiemis. Reformos metu kaime buvo suformuotas žemės sklypas pradžios mokyklos statybai.
Cirkulada
thumb|250px|right|Cirkuladų išsidėstymas Prancūzijoje thumb|right|250px|Cessenon-sur-Orb cirkulada Cirkulada – tradicinis kaimas ar miestelis Langedoko-Rusijono regione (Pietų Prancūzija) su koncentriniu išplanavimu. Tokį išplanavimą turi arba visas kaimas, arba centrinė, seniausioji jo dalis, kuri vėliau gali būti išplėsta kitokio planavimo rajonais. Įprastai galima būtų tikėtis, kad tokių koncentrinių gyvenviečių centre bus pilis ar parapijos bažnyčia, bet jų centre paprastai būna aikštė.
Žeimiai (Kretinga)
Istorija
1941 m. kaime buvo laikomi Salantų žydai, sušaudyti Šateikių girioje. Iki 1963 m. Žeimiai buvo Tuzų apylinkės administracinis centras. Pokariu kaimo žemės priklausė Lenino (nuo 1988 m. – Laivių) kolūkiui.
Cirkulada
Į aiškiai koncentrinę cirkuladų struktūrą kaip urbanistinį fenomeną dėmesys atkreiptas tik 1992 m. Šių gyvenviečių koncentrinis išplanavimas yra viduramžių (XI–XII a.) kilmės, dviem šimtais metų senesnis už to paties regiono bastidas. Šį fenomeną aprašė aprašė architektas Krzysztof Pawlowski, kuris suskaičiavo daugiau kaip 50 koncentrinių Langedoko-Rusijono miestų ir kaimų.
Nuorodos
Dar kelių kaimų nuotraukos Wikimapijoje:
Lapainios botaninis draustinis
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti miško bei pievų augalijos kompleksą ir retų rūšių augalų augimvietes. Visa teritorija turi buveinių apsaugai svarbios teritorijos statusą (Natura 2000). Draustinis yra Kruonio girininkijoje. Saugomos buveinės – stepinės pievos, rūšių turtingi smilgynai, eutrofiniai aukštieji žolynai, aliuvinės pievos, šienaujamos mezofitų pievos, nekalkingi šaltiniai ir šaltiniuotos pelkės, šaltiniai su besiformuojančiais tufais, žolių turtingi eglynai, griovų ir šlaitų miškai, pelkiniai miškai. Randama reta vabalų rūšys niūriaspalvis auksavabalis.
Čerskas (Mazovijos vaivadija)
Čerskas  – gyvenvietė vidurio Lenkijoje, Mazovijoje prie Vyslos upės ir Čersko ežero. Praeityje buvo svarbi gyvenvietė. Vienas seniausių Mazovijos miestų, kurį Laurentijaus metraštis paminėjo 1142 m. Garsėja viduramžių pilies griuvėsiais, pastatytais XIV amžiaus pabaigoje. Šiuo metu kaime gyvena apie 590 gyventojų, bet anksčiau, tai buvo karališkasis miestas. 1247–1526 m. buvo Čersko kunigaikštystės sostinė. Po Mazovijos prijungimo prie Lenkijos (1526 m.) kunigaikštystė buvo paversta Čersko žeme, Mazovijos vaivadijos dalimi (1526–1795). Čerske gyveno kaštelionai, kurie buvo ir Abiejų Tautų Respublikos senatoriai.
Istorija
Gyvenvietė įsikūrė XI a. netoli brastos per Vyslą, o ilgainiui tapo svarbiausia visoje Mazovijoje. Čia įsikūrė kaštelionas ir kariauna, buvo pastatyta pilis ir suręsti įtvirtinimai. Iš pradžių miestelis tapo Čersko kunigaikštystės, o vėliau ir visos Mazovijos sostine.
Oficialiai Čerskas gavo miesto statusą 1350 m., o 1388 m. Mazovijos kunigaikštis Janušas I įsakė pastatyti gotikinę pilį su dviem bokštais ir bokštiniais vartais. Pilis buvo baigta statyti 1410 m. Po trejų metų (1413 m.) kunigaikštystės sostinė buvo perkelta į geresnėje vietoje esančią Varšuvą, o Čerskui buvo lemta patirti lėtą nuosmukį. Be to, XIV amžiuje Vyslos vaga pasislinko į rytus, o miestas atsidūrė už kelių kilometrų nuo strategiškai svarbios upės.
Karaliaus Žygimanto I Senojo laikais Čerskas tapo viena mėgstamiausių jo žmonos karalienės Bonos Sforzos vietų. Ji čia praleido daug laiko ir jos iniciatyva Čerskas atgavo savo reikšmę regione. Buvo atidaryta alaus darykla, klestėjo prekyba, vietinė produkcija buvo labai populiari visoje Mazovijoje.
Miestelis klestėjo iki švedų įsiveržimo į Lenkiją, kai po Varkos mūšio (1656 m.) Čerską kartu su pilimi visiškai sunaikino besitraukiantys švedų daliniai. Miestas niekada nebeatsigavo, nors 1762–1766 m. Francišekas Bielinskis bandė atstatyti pilį, tačiau jo projektas nebuvo baigtas dėl Lenkijos padalijimo.
Nuo 1815 m. Čerskas tapo Rusijos kontroliuojamos Lenkijos dalimi, o 1869 m. iš Čersko buvo atimtos miesto teisės ir jis tapo kaimu. Kadaise buvęs vienas didžiausių viduramžių Lenkijos miestų ir antras pagal dydį Mazovijos miestas (po Plocko), dabar Čerskas yra nedidelis kaimas, kuriame gyvena mažiau nei 1000 gyventojų. Čerske išlikęs viduramžių gatvių tinklas, kurio viduryje yra didelė turgaus aikštė.
Lankytinos vietos
thumb|right|Čersko pilis
XI a. pilies vietoje egzistavo miškingas slėnis. Vėliau buvo pastatyta pilis ir gyvenvietė tapo administraciniu Čersko kunigaikštystės centru.
1229 m. Mazovijos kunigaikštis Konradas I čia įkalino kunigaikštį Henriką I Barzdotąjį, kuris buvo laikomas pilies požemyje. 1239 m. Konradas čia įkalino kitą kunigaikštį Boleslovą V.
1350 m. pilis iš dalies buvo sunaikinta lietuvių antpuolio metu.
1388 m. Mazovijos kunigaikštis Janušas I įsakė pastatyti gotikinę pilį su dviem bokštais ir bokštiniais vartais. Pilis tapo viena pagrindinių Janušo I rezidencijų. Čia jis ir mirė 1429 m. gruodžio 8 d.
1526 m. Mazovija buvo įtraukta į Lenkijos karalystės sudėtį, o Čersko pilis tapo karaliaus nuosavybe.
1547 m. jį administravo karalienė Bona Sforza, kuri 1549 m. čia pastatė rezidenciją, kuri buvo vadinama Didžiuoju namu.
Pilis buvo beveik visiškai sunaikinta 1656 m., Švedijos invazijos į Lenkiją metu.
1762–1766 m. kompleksą bandė atstatyti Čersko seniūnas. Planuota čia patalpinti archyvus ir vietos teismą. Jo planai žlugo dėl Lenkijos padalijimo, o pilis virto griuvėsiais.
Teritorija atvira lankytojams, kurie grožisi išlikusiomis sienomis ir trimis bokštais. Komplekso viduje yra Šv. Petro bažnyčia.
thumb|center|600px|Čersko pilies panorama
Algimantas Karpus
Algimantas Karpus (1931 m. gruodžio 25 d. Babtuose, Kauno apskrityje – 2011 m. lapkričio 22 d. Vilniuje) – Lietuvos fizikos mokslų daktaras, dėstytojas, knygų autorius, publicistas.
Biografija
Algimantas Karpus baigė Babtų progimnaziją, 1953 m. – Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, kuriame pasiliko dėstyti. 1963 m. gegužės 28 d. Vilniaus valstybiniame universitete apsigynė daktaro laipsnį, tema „Stibio sulfido elektrinės ir optinės savybės bei jų ryšys su kristalochemine sandara ir energetinio spektro juostine struktūra“. 1964–1974 m. buvo bendrosios fizikos katedros vedėjas, o nuo 1981 m. – fizikos fakulteto dekanas, docentas. Algimantas Karpus išleido knygą „Mechanika. Paskaitos” (2003 m.), buvo mokomosios priemonės „Mechaninių dydžių matavimas” (1979 m.) vienas iš bendraautorių. Tyrinėdamas savo paties giminės istoriją, Algimantas Karpus surinko tris tomus istorinių fragmentų apie Karpių giminės genealogiją, Karpavičių, Tryznų ir Karpių giminių, ir herbų istorijos fragmentus bei Karpių giminės dokumentų fragmentus. Šių tomų pagrindu prieš pat mirtį išleido knygą „Carpio Lietuvoje: Karpavičiai. Tryznos. Karpiai” (2010 m.).
Ja Morant
Temetrijus Džamelis „Dža“ Morantas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Memfio „Grizzlies“ komandoje.
Morantą Memfio „Grizzlies“ pasirinko antruoju šaukimu 2019 m. NBA naujokų biržoje, o 2020 m. jis buvo pripažintas NBA metų naujoku. 2022 m. jis pirmą kartą dalyvavo NBA Visų žvaigždžių rungtynėse kaip įžaidėjas, o pasibaigus sezonui laimėjo NBA didžiausią pažangą padariusio žaidėjo apdovanojimą. 2022 m. Morantas taip pat buvo išrinktas į pirmąją NBA simbolinę komandą.
Gabriliavos pedologinis draustinis
Gabriliavos pedologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Gilučių, 2 km į šiaurę nuo Gabriliavos, Gabriliavos miške, greta Kauno–Vilniaus geležinkelio. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Rytų Lietuvos aukštumų vakarinių atšlaičių velėninių jaurinių glėjinių priemolio dirvožemių dangos etaloną. Draustinis yra Paparčių girininkijos teritorijoje.
Afrin SC
„Afrin Sports Club“ – Sirijos futbolo klubas iš Afrino. Kituose šaltiniuose minimas Efrin pavadinimu. Sirijos kurdų klubas.
Namų rungtynes žaidžia Afrino miesto savivaldybės stadione, talpinančiame 22 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1984 m. Rungtyniavo Premjer lygoje 2007–2008 ir 2009–2010 m., tačiau stipriausioje Sirijos lygoje įsitvirtinti nepavykdavo.
2021–2022 m. sezone vėl rungtyniavo aukščiausioje lygoje, tačiau užėmė keturioliktą vietą ir buvo perkelti į žemesnį divizioną.
Radžiūnų geležinkelio stotelė
Radžiūnų geležinkelio stotelė – stotis Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Rudilių, pavadinta už 2 km į šiaurės vakarus esančio Radžiūnų kaimo vardu. Iki 1976–1979 m. turėjo atskiros gyvenvietės statusą.
Istorija
1992–1994 m. stotelė buvo užkonservuota, o 2003 m. uždaryta.
Olga (vardas)
Mažybinės formos
Olia (Оля), Olgunia (Ольгуня), Olečka (Олечка).
Vaidas Magdušauskas
Vaidas Magdušauskas (g. 2003 m. gruodžio 2 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.
Klubinė karjera
Nuo 2015 m. vasaros atstovavo „Bangos“ klubo jaunimo ekipoms.
Karklynai (Lazdijai)
Karklynai – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Krikštonių.
Vaidas Magdušauskas
Klubinė karjera
2018 m. rugpjūčio 12 d. debiutavo Banga B ekipoje, kuri žaidė Antros lygos rungtynėse prieš Akmenės Cementą.
2019 m. kovo 30 d. debiutavo klubo pagrindinėje ekipoje, Pirmos lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai.
2020 m. vasario mėn. išvyko į Vokietiją. Atstovavo SpVgg Greuther Fürth klubo U-17, o vėliau U-19 ekipoms.
2022 m. liepos mėn. sugrįžo į Gargždus, atstovavo „Bangos“ klubui.
Debiutas A lygoje įvyko 2022 m. liepos 2 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys. Jose pasižymėjo pelnydamas įvartį.
2023 m. kovo 1 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka „Bangos“ klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
2019 m. pakviestas į Lietuvos U-17 rinktinę. Rungtyniavo prieš Latvijos, Estijos ir Suomijos bendraamžius.
Europos U-17 čempionato atrankos turnyre kovojo prieš Daniją, Švediją ir Farerus.
2021 m. pakviestas į U-19 rinktinę.
Kuosių apylinkė
Kuosių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Bartninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lankeliškių apylinkės.
Rymano dzeta funkcija
right|thumb|300px|Rymano \zeta(s) funkcija kompleksinėje plokštumoje. right|thumb|200px|Rymano dzeta funkcijos paviršius ties poliumi z=1. Aukščiau ir žemiau matyti du netrivialieji nuliai.
Rymano dzeta funkcija (kai kur Oilerio ir Rymano dzeta funkcija), \zeta(s) – Dirichlė eilutės sumos analizinis plėtinys, kompleksinio argumento s (realioji s dalis >1) funkcija:
Rymano dzeta funkcija yra kertinis skaičių teorijos akmuo, turi daug taikymų fizikoje, tikimybių teorijoje, statistikoje.
Šią funkciją, tiesa realaus argumento, aštuoniolikto amžiaus pradžioje pirmasis nagrinėjo Leonardas Oileris. Bernhardas Rymanas 1859 m. straipsnyje apie pirminių skaičių pasiskirstymą praplėtė funkcijos apibrėžimą į kompleksinio argumento sritį, įrodė, kad ji yra meromorfinė funkcija bei nustatė sąryšius tarp jos nulių ir pirminių skaičių asimptotinio pasiskirstymo.
Rymano dzeta funkcijos vertes argumentams esant teigiamiems lyginiams skaičiams apskaičiavo L. Oileris. Pirmoji jų, būtent, \zeta(2), yra Bazelio problemos sprendinys. 1979 m. prancūzų matematikas Apéry įrodė \zeta(3) iracionalumą (Šis skaičius vėliau buvo pavadintas jo vardu). L. Oileris taip pat surado, kad funkcijos reikšmės, esant neigiamoms sveikosioms argumento vertėms yra racionalieji skaičiai. Jos vaidina svarbų vaidmenį moduliarinių formų teorijoje. Šiuo metu yra pasiūlyta daug Rymano dzeta funkcijos apibendrinimų, pvz., Dirichlė eilutė, Dirichlė L-funkcija, L-funkcijos.
Joniškėlio partizanai
Joniškėlio partizanai – lietuvių partizanų karinis junginys, 1919 m. veikęs Raudonosios armijos užimtose Joniškėlio, Biržų apskrityse. Centras – Joniškėlis.
Rymano dzeta funkcija
Apibrėžimas
thumb|Rymano straipsnio apie pirminių skaičių pasiskirstymą pirmasis puslapis.
Joniškėlio partizanai
Istorija
thumb|Antkapio lentelė Kazimierui Vitartui (1893-1919), Joniškėlio partizanų bataliono karininkui Iš pradžių Joniškėlio partizanai veikė kaip slapta pasipriešinimo organizacija; jos branduolį sudarė 1918 m. pab. Joniškėlio apskrityje suorganizuotų milicijos, vėliau – apsaugos būrių nariai. Organizacija Raudonosios armijos užnugaryje telkė apsaugos būrius, plėtojo ardomąją veiklą, agitavo kovoti dėl Lietuvos nepriklausomybės, kaupė ginklus, patikimus žmones įterpė į sovietinės valdžios įstaigas. Organizatoriai: Petras Gudelis, Antanas Kazilevičius, Jonas Navakas, Antanas Stapulionis, Aleksandras Šumskis.
Lietuvos kariuomenės ir saksų savanorių dalinių puolamai Raudonajai armijai traukiantis, nuo 1919 m. kovo 22 d. partizanais pasivadinę apsaugos būrių nariai iš pradžių Joniškėlyje, netrukus ir kitur ėmė veikti viešai – Joniškėlyje nuginklavo dalį Raudonosios armijos Žemaičių pulko karių, persekiojo atsitraukiančius Raudonosios armijos dalinius, išvaduotoje teritorijoje kūrė Lietuvos valdžios institucijas. 1919 m. balandžio pradžioje partizanai, kurių kartu su milicija jų buvo apie 1500, kaudamiesi 60-70 km fronto ruože nuo Latvijos sienos iki Bernatonių netoli Panevėžio, su Lietuvos kariuomene sustabdė Raudonosios armijos kontrpuolimą.
1919 m. balandžio mėn. partizanų būriai sujungti į Joniškėlio partizanų mirties batalioną (4 kuopos), 1919 m. gegužės 20 d. jis pripažintas Lietuvos kariniu daliniu, pavadintas Atskiru partizanų batalionu (vadas Antanas Stapulionis). 1919 m. gegužės mėn. dalyvavo kovose su Raudonosios armijos daliniais Joniškėlio, Biržų apskrityse. 1919 m. rugpjūčio batalionas, pertvarkytas į Joniškėlio pėstininkų batalioną (apie 500 žmonių, vadas Aleksandras Jakaitis), dalyvavo Zarasų operacijoje. 1919 m. gruodžio 10 d. batalionas pertvarkytas į Devintąjį pėstininkų pulką.
Rymano dzeta funkcija
Apibrėžimas
Begalinė skaičių eilutė konverguoja visoms s vertėms, kurių realioji dalis > 1:
čia
yra Gama funkcija.
1740 metais Leonardas Oileris šią eilutę nagrinėjo esant sveikiesiems teigiamiems s, o Pafnutijus Čebyšovas praplėtė ją visiems realiems argumentams su s > 1.
Rymanas parodė, kad šios eilutės apibrėžimo sritis gali būti analiziškai išplėsta visiems kompleksiniams s\neq 1. Kai s = 1, ši eilutė yra vadinama harmonine eilute, ji diverguoja link +\infty, ir
Taigi, Rymano dzeta funkcija yra meromorfinė funkcija visoje kompleksinėje s-plokštumoje. Ji yra holomorfinė funkcija visur, išskyrus pirmos eilės polių s = 1 su reziduumu 1.
Kai kurios Rymano dzeta funkcijos vertės
thumb|Rymano \zeta(s) įvairiuose intervaluose.
Bet kokiam lyginiam sveikam argumentui 2 n:
Čia B_{2n} yra 2 n eilės Bernulio skaičiai.
Nelyginiams teigiamiems sveikiesiems skaičiams nėra žinomos panašios paprastos išraiškos, tačiau manoma, kad funkcijos vertės turi būti susijusios su algebrine K-sveikųjų skaičių teorija (taip vadinamomis L-funkcijų specialiosiomis vertėmis).
Neigiamiems sveikiesiems skaičiams turime
\zeta yra lygu nuliui visiems neigiamiems lyginiams sveikiems skaičiams, kadangi B_m=0 visiems nelyginiams m, išskyrus 1.
Panaudojant analizinį plėtinį galima parodyti, kad:
Oilerio begalinė sandauga
Vieną įdomiausių skaičių teorijos sąryšių tarp dzeta funkcijos ir pirminių skaičių atrado L. Oileris, įrodęs tapatybę:
čia kairėje pusėje yra \zeta(s), o dešinėje pusėje yra begalinė sandauga pagal visus pirminius skaičius p:
Oilerio tapatybė įrodoma naudojant tik geometrinės progresijos eilutę ir pagrindinę aritmetikos teoremą. Kadangi harmoninė eilutė (gauta kai s=1) diverguoja, iš Oilerio tapatybės seka, kad yra be galo daug pirminių skaičių.
Oilerio sandauga gali būti naudojama skaičiuojant tikimybę, kad s atsitiktinai pasirinktų teigiamų sveikųjų skaičių tarpusavyje turės didžiausią bendrąjį daliklį 1. Nesunku įsitikinti, kad tikimybė, jog atsitiktinai paimtas skaičius dalinsis iš skaičiaus p yra \frac{1}{p}. Tuomet tikimybė, kad s skaičių dalinsis iš šio skaičiaus bus, o tikimybė, kad bent vienas iš jų nesidalins bus. Kadangi šie (dalinimo) įvykiai yra nepriklausomi, atsakymas bus jų sandauga. Taigi, galutinai turėsime tokią asimptotinę tikimybę: ,
Funkcinės lygtys
Rymano dzeta funkcija įeina į daugelį funkcinių sąryšių, pvz.:
Šią tapatybę 1859 metais išvedė Rymanas. Tačiau analogišką sąryšį, tiesa, be įrodymo, jau 1749 metais buvo pateikęs ir L. Oileris Dirichlė \eta(s) funkcijai (dzeta funkcija su alternuojančiais nariais):
Tai leidžia įvertinti \zeta(s) srityje, t. y.
Rymanas taip pat surado simetrinę funkcinės lygties versiją įvedus pažymėjimą:
Šiai funkcinei lygčiai galioja:
Nuliai, kritinė linija, Rymano hipotezė
right|thumb|300px|Neskaitant trivialiųjų, Rymano dzeta funkcija neturi nulių į dešinę nuo \sigma=1 ir į kairę nuo \sigma=0. Dar daugiau, netrivialieji nuliai simetriškai išsidėstę realiosios ašies atžvlgiu ir pagal [[Rymano hipotezė|Rymano hipotezę visi jie guli tiesėje .]] right|thumb|300px|Čia pavaizduota Rymano dzeta funkcija išilgai kritinės linijos realiosioms t vertėms kintant nuo 0 iki 34. Pirmieji penki nuliai yra ten, kur spiralės kerta koordinačių pradžią. Iš anksčiau minėtos funkcinės lygties seka, kad Rymano dzeta funkcija turi nulius —2, —4,…. Tai yra trivialieji nuliai, taip vadinami, kadangi jų argumentų reikšmes galima paprastai rasti iš funkcinės lygties ( yra 0). Netrivialieji nuliai yra įdomesni ne tik tuo, kad jų pasiskirstymas ne iki galo suprastas. Jų tyrimai davė daug įdomių rezultatų apie pirminius skaičius. Yra žinoma, kad netrivialieji nuliai yra randami juostoje, kuri yra vadinama kritine juosta. Įžymioji Rymano hipotezė teigia, kad bet kuris netrivialusis nulis s turi. Rymano dzeta funkcijos teorijoje aibė yra vadinama kritine linija. Rymano dzeta funkcijos dalis išilgai kritinės linijos yra vadinama Z funkcija.
Hardy ir Littlewood hipotezė
1914 metais Godfrey Harold Hardy įrodė, kad turi be galo daug netrivialiųjų nulių.
Hardy ir John Edensor Littlewood suformulavo du spėjimus apie nulių išsidėstymo tankį ir atstumus tarp nulių. Toliau, N(T) yra bendras nulių skaičius esant realiesiems argumentams, o N_0(T) yra bendras funkcijos nelyginės eilės nulių skaičius esantis intervale (0, T].
Kiekvienam, egzistuoja toks , kad intervale (T, T + H] yra nelyginės eilės nulis. Bet kokiam egzistuoja  ir  tokie, kad nelygybė yra teisinga, kai
Atvirkštinė funkcija
Vienetas, padalintas iš dzeta funkcijos gali būti užrašytas Dirichlė eilute panaudojant Miobijaus funkciją \mu(n): visiems kompleksiniams s kurių realioji dalis didesnė už 1.
Dirichlė eilutė
Kiek pertvarkius Rymano dzeta funkciją, galima išplėsti jos konvergavimo sritį. Taip eilutė konverguoja srityje Re(s) > 0, o konverguoja net Re(s) > -1. Panašiai konverguojančią eilutę galima gauti Re(s) > -k dėl bet kokio neigiamo -k.
Melino transformacijos
Funkcijos f(x) Melino transformacija apibrėžiama taip:
Yra daug dzeta funkcijos sąryšių su Melino transformacija. Pavyzdžiui, kai realioji s dalis didesnė už 1, turėsime
kur \Gamma žymi gama funkciją. Modifikavęs integravimo kontūrą, Rymanas parodė, kad
visiems s (čia H pažymėtas Hankelio kontūras).
Rymano dzeta funkciją taip pat galima susieti su pirminių skaičių pasiskirstymo funkcija \pi(x):
vertėms Re(s) > 1.
Įvedus funkciją
galima parodyti, kad
Šios lygtys gali būti naudojamos analizuojant pirminių skaičių pasiskirstymą. \pi(x) gali būti atstatyta, panaudojus Miobijaus transformaciją.
Theta funkcijos
Rymano dzeta funkcija taip pat gali būti susieta su \theta funkcija per Melino transformaciją
Čia
Lorano eilutė
Rymano dzeta funkcija yra meromorfinė funkcija su pirmos eilės poliumi esant argumentui s=1. Taigi, ji gali būti išskleista Lorano eilute su poliumi s=1:
Konstantos \gamma_n yra vadinamos Stiljeso konstantomis. Jos apibrėžiamos formulėmis:
\gamma_0 yra Oilerio-Maskeronio konstanta.
Integralas
Visiems kompleksiniams s\neq 1 galioja integralinis sąryšis: Jis dažnai naudojamas įvertinant dzeta funkciją skaitmeniškai.
Globaliai konverguojančios eilutės
Globaliai konverguojanti dzeta funkcijos eilutę visiems kompleksiniams s išskyrus taškus bet kokiam sveikam n, pirmą kartą užrašė Konrad Knopp, o įrodė Helmut Hasse 1930 metais:
Nors ši eilutė buvo pateikta Hasse straipsnyje, ji nebuvo žinoma iki tol kol buvo iš naujo Jonathan Sondow atrasta po 60 metų.
Hasse rado ir kitą išraišką Tačiau ją dar Joseph Ser irgi buvo pateikęs 1926 metais.
Praktiniai taikymai
Rymano dzeta funkcija dažnai sutinkama statistikoje (pvz., Zipfo dėsnis).