cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Indijos dominija
Indijos dominijos karaliumi (valstybės galva) buvo Jurgis VI, Indijoje jo atstovu buvo generalgubernatorius, kuris jau nebuvo vicekaralius, kaip kad buvo Britų Indijos laikais. Dominijos laikais Indijoje buvo du generalgubernatoriai: Džavaharlalis Nehru buvo ministras pirmininkas visą šios valstybės egzistavimo laikotarpį.
Cuika
Gamyba
Tradiciškai ţuică daroma nuo spalio pradžios iki gruodžio pradžios, pasibaigus vyno darymo darbams. Cuikos darymo darbai turėdavo būti baigti iki Kalėdų, kad naujiems metams neliktų nebaigtų darbų.
Gabižius
Gabižius (Gabižis, Gabižmonas) – upelis šiaurės vakarų Lietuvoje, Skuodo ir Mažeikių rajonuose; Kvistės kairysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda laukuose prie Petraičių kaimo, ties rajonų riba. Teka į pietus, pietryčius dirbamais laukais. Įteka Kvistėn 19,2 km nuo jos žiočių, šalia Raudonosios durpyno, 3 km nuo Pašilės.
Cuika
Gamyba
Slyvos 6-8 savaites būdavo fermentuojamos didelėse statinėse (rum. butoaie ar căldări)
Gabižius
Intakas – Bombinai (dešinysis).
Cuika
Gamyba
Pagal tradicijas ir Rumunijos standartus cuika distiliuojama žalvariniuose distiliatoriuose (rum. cazan), naudojant tradicinį kurą (paprastai malkas, taip pat - medžio anglį). Distiliuojama specialiuose pastatuose (tai ypač būdinga Oltenijai ir Valachijai) arba lauke, paprastai ant kalvos (Transilvanijoje).
Gabižius
Visa vaga ištiesinta. Vidurupyje sudarytas Augzelių tvenkinys. Prie Gabižiaus įsikūrę Petraičiai (Skuodo raj.), Petraičiai (Mažeikių raj.), Margininkai, Viliotės Užpelkis, Augzeliai.
Cuika
Gamyba
Distiliacijos temperatūra prižiūrima sekant distiliatoriaus skleidžiamą garsą. Distiliuojant gaunama trijų rūšių cuika:
Gabižius
Upėvardžio kilmė neaiški. K. Būga jį siejo su slavų upe Гобза, t. p. 'gausus',  'turtingas'. Kiti bandė sieti su 'slidus; rupūžė'. A. Vanagas kildina iš 'krūmai, krūmynai'.
Cuika
Gamyba
Išdistiliuota cuika gali būti nuo 6 mėn. iki 10 m. išlaikoma ąžuolinėse statinėse. Išlaikyta cuika būna perliškai geltona, su stipriu aromatu ir vadinama ţuică bătrână ('senoji cuika'). Iškart geriama cuika vadinama ţuică proaspătă ('naujoji cuika'). Vandeniu skiedžiama cuika nepabąla ir nepraranda skaidrumo.
Dauguma Rumunijoje gaminamos cuikos yra naminės gamybos, gaminama tradiciniais metodais asmeniniam vartojimui bei pardavimui. Nors tai nėra legalu, vyriausybė tai toleruoja. Daumua cuikos parduodama turguose, mugės, net kelkraščiuose, supilstyta į naudotus PET butelius. Kai kurios bendruomenės turi nuspirkusios gamybos licenzijas, tad cuiką gamina ir pardavinėjas legaliai.
Garsus cuikos tipas yra ţuica cu fruct 'cuika su vaisiumi'. Tai stiklinis senosios cuikos butelis, kurio viduje yra visas obuolys ar kriaušė. Toks vaisius butelio viduje atsiduria pavasarį butelį užmovus ant šakelės su augančiu vaisiumi, taip užaugęs jis būna jau butelio viduje.
Vartojimas
Paprastai cuika geriama tik prieš valgį (tradiciškai - prieš kiekvieną) kaip apetitą sužadinanti priemonė, paprastai kartu su telemea sūriu ir pomidorais bei svogūnais. Dažniausiai pateikiama tik nedidelė stiklinaitė, nes cuika per stipri kad ją sriūbčioti.
Cuika geriama tradicinėse iškilmėse - vestuvėse, krikštynose, medžioklėse, derliaus šventėse, religinių švenčių metu, susirinkus giminei, budint prie velionies.
Rumunijoje cuikos pagamina, spėjama, iki 5 kilolitrų kaimo gyventojų šeimai per metus, nes slyvos yra dažniausias medis Rumunijos soduose. Pagal 2002/2003 m. duomenis 143 167 ūkiai turėjo 554 km² derančių slyvynų, o apie 75 % viso slyvų derliaus perdirbama į cuiką.
1970 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1970 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 37-asis Lietuvos vyrų ir 23-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
37-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Kaune, 1970 m. balandžio 5 – balandžio 28 d. Čempionate žaidė 16 dalyvių: penki vilniečiai, šeši kauniečiai, du klaipėdiečiai ir vienas žaidėjas iš Šiaulių Iš praėjusių metų čempionato nebuvo čempiono Algomanto Česnausko, bet kiti prizininkai dalyvavo.
Čempionate labai sėkmingai žaidė kaunietis Algimantas Butnorius, kuris prieš varžybų pabaigą, užsitikrinęs 1-ąją vietą, skynė pergales, įveikdamas paeiliui: kauniečius J. Ridzvanavičių ir J. Čiukajevą, o paskutiniame rate įsirašęs ir pergalę prieš R. Barstatį, antrą kartą tapo Lietuvos šachmatų čempionu (13 tšk. iš 15).
Latvių tautinis kostiumas
miniatiūra|250px|right|Latvių šokėjai
1970 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
2-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, kovo 17 – kovo 28 d. Jame dalyvavo 11 šachmatininkių: penkios vilnietės, trys kaunietės, po vieną žaidėją iš Šiaulių, Ignalinos ir Molėtų. Iš 1969 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkių nedalyvavo antrąją vietą užėmusi Nina Špikienė. Aštuntą kartą čempionės titulą iškovojo Marija Kartanaitė (7,5 tšk. iš 10). Pirmą kartą Lietuvos moterų čempionato antrą vietą užėmė A. Steponaitytė-Karosienė (7 tšk.). Tiek pat taškų surinkusi Vilhelmina Kaušilaitė – trečia. Ketvirtą vietą užėmė vilnietė K. Benensonaitė.
Latvių tautinis kostiumas
Latvių tautinis kostiumas – reikšminga ir nacionaliniu požiūriu savita latvių kultūrinio paveldo dalis. Latvijos kultūros tyrinėtojai tradiciniu tautiniu kostiumu vadina žemdirbių drabužį, kuris formavosi ir vystėsi šimtmečiais ir egzistavo kaip visuotinai dėvima apranga iki XIX a. vidurio, kuomet jį palaipsniui pakeitė modernesnis, t. y. „miestietiškas” apdaras.
Didžiausias susidomėjimas tautiniais rūbais Latvijoje pastebimas prieš nacionalines šventes – pavyzdžiui, prieš Janių šventę, taip pat prieš reguliariai vykstančią ir mėgstamą Visuotinę latvių Dainų ir Šokių šventę. Prieš Jonines paprastai padidėja ir tautinių papuošalų – sagių, pakabukų, auskarų, apyrankių – su latviškais simboliais paklausa. Taip žmonės siekia padailinti savo šventinius rūbus, tiek tautinius, tiek įprastus.
Regioniniai ypatumai
Latvijoje tautiniai rūbai atskiruose regionuose vystėsi skirtingai, veikiami ekonominių sąlygų ir vietinių tradicijų. Daugelyje vietovių vienu metu gyvavo ir senieji, ir naujesni, vienas kitą papildantys rūbų siuvimo bei puošybos būdai.
Vidžemė
miniatiūra|180px|right|Latgalos skara-šalis (villaine) miniatiūra|180px|right|Kuršo moteris (nuo [[Gruobinia|Gruobinios)]] Vidžemės (centrinė Latvija) tautinio rūbo siuvimo ir puošybos tradicijos ilgiausiai išliko rytinėje regiono dalyje. XIX a. buvo būdingi dryžuoti, languoti, smulkiai raštuoti audiniai, pečius apgaubiančios vilnonės skaros-šaliai, puošnios apvalios moterų kepurės, mergelių nešioti „būrimo vainikai” (zīļu vainagi) bei spalvingai siuvinėti marškiniai. Moterų įvairiausio sukirpimo „bokštinės” kepurės (torņcepures) buvo perrištos, apjuostos šilkinėmis skarelėmis, tuo tarpu merginos plaukus rišo prilaikančiomis austomis juostelėmis (matauklas), naudojo ir surišamus „vainikėlius”. Labiau į vakarus juntama didžiųjų miestų (Rygos, Cėsių, Valmieros) įtaka. Rygos gyventojų rengimosi kultūra padarė labai didelę įtaką vakarinės Vidžemės latvių tradicinio apdaro formavimuisi.
Latgala
Latgalos tautiniai rūbai priskiriami rytų Latvijos, dešiniojo Dauguvos pakraščio kultūriniam regionui. Didelę įtaką Latgalos tautinio rūbo susiformavimui darė aktyvi Dauguvos upe vykusi prekyba. Regiono vakarinėje dalyje išliko archajiškos, keleto šimtmečių senumo moteriško apdaro detalės. Latgaloje charakteringos moterų ant kaktos rišamos specifinės išsiuvinėtos juostos – (pārpieri) bei kiti įvairiausiais būdais užrišami galvos apdangalai. Būdingas platus austų juostų asortimentas, puošniai išsiuvinėtos Krustpilio vilnonės skaros-šaliai. Sijonai siuvami iš languotų ir dryžuotų audinių. Archajiškiausias tautinis rūbas – Abrenės rajono „baltasis kostiumas” (baltais tērps). Taip pat vakarinėje Latgaloje išliko ir labai archajiškos, keleto šimtmečių senumo moteriško apdaro detalės, tokios kaip „spangu vainags“ - siaura bronzinė juostelė-vainikėlis, kniedėmis tvirtinamas ant audinio, bei specifinė mėlyna skara-apsiaustas – „mēlene“.
Aukšžemė
Aukšžemėje, sėlių apgyvendintoje teritorijoje Latvijos pietuose, dešiniajame Dauguvos krante, tradicinis drabužis, kaip ir kituose regionuose, buvo siuvamas iš savadarbių vilnonių bei lininių audinių. Dažniausiai minimi marškiniai su įaustais ryškiai raudonais raštais, puošnios skaros-šaliai, juostos. Aukšžemė pažymėtina ypatingai užrišamu ir ilgiausiu galvos apdangalu Latvijoje – jo ilgis būna iki 4 m.
Žiemgala
Žiemgalos (pietvakarių Latvija) regionui būdingiausi puošnūs, gausiais raštais išmarginti sijonai. Dėvimi gausiai išsiuvinėti lininiai marškiniai, austinės liemenės, ant pečių užsidedamas balta skara-šalis, kuris krūtinės lygyje susegamas masyvia sidabrine sage.
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2020
M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2020 įteikti Žalgirio arenoje, Kaune, 2021 m. kovo 27 d. Apdovanojimus vedė Jonas Nainys. Renginys dėl COVID-19 pandemijos apribojimų buvo išskirtinis: pakviesti tik nominantai, salėje nebuvo žiūrovų.
Nominacijos
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.
Nuša Derenda
Nuša Derenda (tikrasis vardas – Anuška Žnideršič; g. 1969 m. kovo 30 d.) – slovėnų dainininkė, atstovavusi Slovėnijai 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje, kur ji pasiekė 7 vietą.
2001 m. Eurovizija
Po pergalės konkurse EMA 2001 iškovojo teisę atstovauti Slovėnijai Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje, su daina „Energy“, su kuria užėmė 7 vietą, surinkusi 70 taškų.
AO Agía Nápa
AO Agía Nápa – Kipro futbolo klubas iš Agia Napos, įkurtas sujungus APEAN Agia Napa ir ENAN Agia Napa klubus.
Istorija
Klubo ištakos siekia.
Sunagava
Sunagava – Japonijos miestas, esantis Hokaido saloje, Soračio subprefektūroje. 2020 m. mieste gyveno 16 486 žmonės.
Pavadinimas
Miesto pavadinimas kilęs iš ainų kalbos žodžio Ota-ushi-nai, reiškiančio upę prie smėlėto kranto.
Istorija
1890 m. įkurtas Naės kaimas. 1897 m. nuo jo atsiskyrė Utašinajaus kaimas. 1903 m. Naė pervadinta Sunagava. 1923 m. suteiktos miesto teisės. 1944 m. nuo Sunagavos atsiskyrė Najės kaimas, 1949 m. – Kamisunagavos miestelis.
Drahabylė
Drahabylė – kaimas vakarų Baltarusijoje, 18 km į šiaurę nuo Baranovičių.
Rytinė langinė kregždė
Rytinė langinė kregždė (Delichon dasypus) – kregždinių (Hirundinidae) šeimos paukščių rūšis.
Paplitimas
Perimvietės Rytų Azijos vidutinių platumų ir subtropikų klimato juostose. Šiauriausios populiacijos peri regionuose aplink Baikalo ežerą, išskyrus jo šiaurinius regionus.
Žiemoja Pietryčių Azijoje (Mianmare, Tailande, Indokinijoje, Malakos pusiasalyje, Malajų salyne), ir mažiau Pietų Azijoje (Bangladeše, Indijos dalyje, retkarčiais net Šri Lankoje), taip pat Taivano salos pakraščiuose prie pajūrio.
Sėslios populiacijos gyvena pietryčių Kinijos pajūrio regionuose ir dalyje pietinės Japonijos regionų.
Kataro futbolo varžybos 2021–2022 m.
Kataro futbolo varžybos 2021–2022 m.
Rytinė langinė kregždė
Elgsena
Įprastai deda 3-4, kartais iki 6 visiškai baltų, 20,2 mm × 14,1 mm dydžio ir 2,1 g svorio kiaušinių. Perėjimo trukmė bei jauniklių išbuvimo laikas lizde nežinomas, bet greičiausiai panašus kaip ir yra pas paprastąsias langines kregždes - kuomet kiaušinius peri 14-16 dienų, o po 22-32 jaunikliai palieka lizdą. Lizdą stato, kiaušinius peri ir jauniklius maitina abiejų lyčių tėvai.
Kataro futbolo varžybos 2021–2022 m.
Finalo rungtynės
-
Rytinė langinė kregždė
Mityba
Azijinės langinės kregždės minta mažais skraidančiais vabzdžiais, ir paprastai juos gaudo skraidydamos. Bet jų dietoje aptinkamos drugių (Lepidoptera) ir kolembolų (Collembola) lervutės parodo, kad jos maistą lesą ir ant žemės.
Porūšiai
Anot pasaulio paukščiai: rekomenduojami angliški pavadinimai (Birds of the World: Recommended English Names) v12.1 internetinės versijos, kurio sąrašus sudaro tarptautinė ornitologų sąjunga ir pasaulio paukščių vadovo (Handbook of the Birds of the World) internetinių versijų, yra išskiriami 3 rytinių langinių kregždžių porūšiai:
Khris Middleton
Krisas Midltonas (g. 1991 m. rugpjūčio 12 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Milvokio „Bucks“ komandoje. 2012 m. NBA naujokų biržoje krepšininką 39-uoju šaukimu pašaukė Detroito „Pistons“ komanda. Prieš patekdamas į NBA, K. Midltonas žaidė Teksaso A&M universiteto krepšinio komandoje.
Karjera universitete
2009 m. K. Midltonas prisijungė prie Teksaso A&M universiteto krepšinio komandos.
Debiutiniame sezone K. Midltonas vidutiniškai pelnė po 7,2 taško, bei atkovojo po 3,7 kamuolio per rungtynes.
Antrajame sezone K. Midltonas pelnė po 14,3 taško per rungtynes – daugiausiai komandoje.
Detroito „Pistons“ (2012-2013)
2012 m. NBA naujokų biržoje krepšininką 39-uoju šaukimu pašaukė Detroito „Pistons“ komanda.
K. Midltonas didžiąją dalį savo debiutinio sezono praleido NBA G-Lygoje, Fort Veino „Mad Ants“ komandoje. Savo pirmajame sezone K. Midltonas sužaidė tik 27 reguliariojo sezono rungtynes. .
Milvokio „Bucks“ (2013-dabar)
2013 m. liepos 31 d. K. Midltonas buvo išmainytas į Milvokio „Bucks“ komandą už Brandoną Dženingsą.
Savo pirmajame sezone Milvokio „Bucks“ komandoje, K. Midltonas pelnė po 12,1 taško, atkovojo po 4 kamuolius ir atliko 2 rezultatyvius perdavimus.
2015 m. liepos 9 d. K. Midltonas pasirašė penkerių metų kontrakto pratęsimą, kurio vertė siekė 70 mln. JAV dolerių.
2019 m. sausį K. Midltonas pirmąkart savo karjeroje buvo išrinktas į NBA Visų žvaižgdžių rungtynes.
2021 m. krepšininkas tapo NBA čempionu, įveikus Finikso „Suns“ komandą.
Šalies rinktinė
K. Midltonas atstovavo JAV vyrų krepšinio rinktinei 2019 m. pasaulio krepšinio čempionate ir 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo auksą.
Gaidelis (upė)
Gaidelis – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajone; Mūšos kairysis intakas. Prasideda laukuose Medinių kaimo rytuose. Teka į pietus, toliau į pietryčius, rytus laukais. Įteka Mūšon 54,9 km nuo jos žiočių, šalia Ustukių.
Rasa Norinkevičiūtė
Rasa Norinkevičiūtė (g. 1967 m. sausio 25 d. Jonavoje) – Lietuvos šachmatininkė, Moterų FIDE meistrė (WFM), Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė (1985 m.).
Biografija
1985 m. baigė Jonavos 1-ąją vidurinę mokyklą. Mokėsi Jonavos sporto mokykloje. Treneris Richardas Banaitis. Dalyvavo Europos ir Europos Sąjungos Moterų šachmatų čempionatuose.
Gaidelis (upė)
Visa vaga ištiesinta. Prie Gaidelio įsikūrę Mediniai, Šimoniškis, Ustukiai.
Upėvardis greičiausiai kilęs iš paukščio pavadinimo (gaidys, gaidelis), nors gali būti ir iš tolimesnės giedrumo, šviesumo reikšmės.
Bibajus
Bibajus – Japonijos miestas, esantis Hokaido saloje, Soračio subprefektūroje. 2020 m. mieste gyveno 20 413 žmonių.
Puodžiūnai (Vilnius)
Puodžiūnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1,5 km į rytus nuo Eitminiškių. Pro kaimą eina kelias, atsišakoja keliai į Eitminiškes, Kalnabridžius. Yra kaimo kryžius. Laukuose pasilikę tarybinės fermos griuvėsiai.
Bibajus
Istorija
1890 m. įkurtas Numakajaus kaimas. 1926 m. Numakajus pervadintas į Bibajų.
Puodžiūnai (Vilnius)
thumb|left|170px|Kaimo kryžius thumb|left|240px|Buvusi ferma
Bibajus
Istorija
Didžiausio savo klestėjimo laikais Bibajus buvo anglies kasybos miestas, kuriame kasmet buvo išgaunama daugiau kaip milijonas tonų anglies. Tačiau nuo 1972 m., kai kasykla buvo uždaryta, gyventojų skaičius mieste pamažu mažėjo.
Rokai
Rokai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, į pietus nuo Kauno. Seniūnijos centras. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Kauno. Veikia Girininkų mokyklos skyrius, biblioteka (nuo 1951 m.), kultūros centras, kur veikia įvairūs būreliai (dailininkų, amatų, poezijos mylėtojų, muzikantų), taip pat yra susibūręs country-line dance šokių kolektyvas „Rokai“.
thumb|left|Rokų kaimo kultūros centras ir seniūnija thumb|left|Rokų informacinis stendas thumb|left|Įmonė
Etimologija
XIX a. kaimas minimas kaip Rokai arba Rokakiemis. Tai asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Rokas. Istoriniai šaltiniai mena, kad 1500 m. atsirado Roko lauko pavadinimas, vėliau ši vietovė minima kaip Rokakiemis, Rokay. Spėjama, kad tai galėjo žymėti vyrišką vardą Rokas arba pavardę Rakauskas.
Iškeltos kelio vietovardžio kilmės hipotezės:
Vietos gyventojams priimtiniausia pasirodė pirmoji versija, todėl 2005 m. spalio 1 d. prie Rokų vidurinės mokyklos minint Rokų 505-ąsias metines buvo atidengtas paminklas šv. Rokui – jis buvo pasirinktas Rokų globėju.
Istorija
XIX a. Rokai – kaimas Marijampolės apskrities Panemunės-Pažaislio valsčiuje, Panemunės parapijoje.
XX a. 2-ojoje pusėje šiaurinė kaimo dalis buvo prijungta prie Kauno miesto.
Nyderlandų futbolo varžybos 1975–1976 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1975–1976 m.
Rokai
Istorija
2013 m. patvirtintas Rokų herbas.
Nyderlandų futbolo varžybos 1975–1976 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Nepriklausomybės partija (Islandija)
Nepriklausomybės partija – Islandijos liberaliai konservatyvi  ir euroskeptiška  politinė partija. Šiuo metu ji yra didžiausia partija Altinge, turinti 17 vietų.
Mokesčių klausimais Nepriklausomybės partija yra ekonomiškai liberali, pasisako už privatizaciją ir nepritaria intervencionizmui. Partiją labiausiai remia žvejai ir daug uždirbantys asmenys, ypač Reikjavike. Ideologiškai ji priskiriama nuo centro dešinės iki dešinės. Ji remia Islandijos narystę NATO, tačiau nepritaria idėjai prisijungti prie Europos Sąjungos (ES). Ji yra Tarptautinės demokratų sąjungos narė.
Kegelio pratimai
Kegelio pratimai arba Kėgelio pratimai – valingi išangės keliamojo raumens susitraukimai ir atsipalaidavimai. Pirmasis apie dubens dugno raumenų treniravimo naudą ir svarbą kalbėti pradėjo vokiečių ginekologas Arnoldas Kegelis (Arnold Kegel) 1948 metais. , jis ištyrė 64 pacientus, kurie skundėsi įtampos šlapimo nelaikymu ir prolapsu, pritaikydamas jiems tam tikrus pratimus, nuo to laiko šie pratimai žinomi kaip Kegelio pratimai. Pasirodžius vis daugiau teigiamų rezultatų taikant šią metodiką Kegelio pratimai pradėti plačiai taikyti, tiesa, šiandieninė dubens dugno pratimų versija truputį modifikuota. Taisyklingas pratimo atlikimas: sutraukiami raumenys apie šlaplę, makštį ir išangę pakeliant dubens dugno raumenis.
UEFA čempionų lyga 2011–2012 m.
UEFA čempionų lyga 2011–2012 m. – 20-asis UEFA čempionų lygos turnyras (57-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidedantis 2011 m. birželį.
Trečiasis atrankos etapas (1/64 finalo)
Čempionų kovos:
Ne čempionų kovos:
Ketvirtasis atrankos etapas (1/32 finalo)
Ne čempionų kovos:
Grupių etapas (šešioliktfinalis)
Vietoje Fenerbahce Istanbul klubo, kuris tapo Turkijos čempionu, tačiau šalies čempionate buvo įsivėlęs į korupcijos skandalą, į Čempionų lygą įtrauktas SK Trabzon klubas, tapęs šalies vicečempionu ir šiame Čempionų lygos turnyre spėjęs nesėkmingai sužaisti dvikovą prieš „Benfica“ klubą.
A grupė
Galutinė rikiuotė:
B grupė
Galutinė rikiuotė:
D grupė
Galutinė rikiuotė:
F grupė
Galutinė rikiuotė:
G grupė
Galutinė rikiuotė:
H grupė
Galutinė rikiuotė:
Puodžiūnėliai
Puodžiūnėliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 17 km nuo Piniavos, prie Laidės ir Liekno upelių.
VILNIUS TECH Fundamentinių mokslų fakultetas
thumb|VILNIUS TECH FMF Dekanas Dalius Mažeika thumb|VILNIUS TECH FMF Studentai laboratorijoje thumb|VILNIUS TECH FMF Studentai kompiuterizuotoje auditorijoje
VILNIUS TECH Fundamentinių mokslų fakultetas - Vilniaus Gedimino technikos universiteto struktūrinis padalinys, turintis fakulteto statusą.
Fundamentinių mokslų fakultetas (FMF) – didžiausias tarpdisciplininis fakultetas Vilniaus Gedimino technikos universitete, kurį sudaro 8 katedros, iš kurių 2 yra didžiausios universitete pagal etatų skaičių. Fakultetas vykdo studijas trijose studijų pakopose, jame 2021 m. mokėsi daugiau nei 1800 studentų, dirbo 202 dėstytojai ir 4 mokslo darbuotojai. Fakulteto administraciją sudarė 18 darbuotojų, o mokslo ir mokomosiose laboratorijose dirbo 13 pagalbinio personalo darbuotojų.
Istorija
1993 m. įkurtas Fundamentinių mokslų fakultetas. Į fakultetą sutelktos universiteto tiksliųjų mokslų katedros, dėstančios bendruosius dalykus visame universitete. Fakulteto įkūrimu labai rūpinosi tuometinis rektorius prof. habil dr. E. K. Zavadskas, daug pastangų ir energijos įdėjo pirmasis fakulteto dekanas doc. dr. A. Čiučelis. Tais pačiais metais fakultetas pasiūlė pirmąsias savo studijų programas – inžinerinės informatikos bakalauro ir magistro studijas.
1994 m. pradėta vykdyti biotechnologijų krypties Bioinžinerijos bakalauro studijų programa. Studijų programa sėkmingai gyvuoja iki šiol, o bioinžinerijos bakalaurai toliau studijas gali tęsti dviejose antrosios pakopos studijų programose.
2004 m. pirmieji studentai priimti į matematikos krypties studijas – Technomatematikos studijų programą.
Nuo 2009 m. Fundamentinių mokslų fakulteto dekanu tampa prof. habil dr. Antanas Čenys.
Nuo 2011 m. Fundamentinių mokslų fakultetui vadovauja dekanas prof. habil dr. Rimantas Belevičius. Tais pačiais metais fakultetas pasiūlė tris naujas bakalauro studijų programas – Multimedijos ir kompiuterinio dizaino, Verslo informacinių sistemų (informatikos studijų krypčių grupė) bei Taikomosios statistikos ir Ekonometrijos (statistikos kryptis), o taip pat tris naujas magistrantūros studijų programas – Nanobiotechnologijos (biotechnologijos kryptis), Saulės elementų ir modulių inžinerijos (medžiagų technologijų kryptis arba technologijų krypčių grupė) bei Informacijos ir informacinių technologijų saugos (informatikos inžinerijos kryptis).
2014 m. pasiūlyta nauja Programų inžinerijos studijų programa, kurią jau pirmaisiais metais studijuoti pasirinko 63 studentai. Šiuo metu Multimedijos ir kompiuterinio dizaino bei Programų inžinerijos studijų programos yra didžiausios fakulteto studijų programos, kasmet sukviečiančios virš 100 studentų į kiekvieną iš jų.
Nuo 2021 m. Fundamentinių mokslų fakultetui vadovauja dekanas prof. dr. Dalius Mažeika.
Katedros
Šiuo metu fakultete yra 8 katedros:
Chemijos ir bioinžinerijos katedra
Chemijos ir bioinžinerijos katedra buvo įkurta 1996 m. Katedroje yra dėstomi chemijos pagrindai kitų VILNIUS TECH fakultetų studentams bei vykdomos studijų programos, rengiančios I ir II pakopų biotechnologijų krypties specialybių studentus. 2016 m. Bioinformatikos mokslo laboratorija perorganizuojama į Molekulinės Biotechnologijos laboratoriją. Katedroje vystomi tyrimai  ir biotechnologijos (chemijos inžinerijos) mokslų srityse, taip pat tarpdisciplininiai tyrimai bendradarbiaujant su VILNIUS TECH Statybos, Aplinkos Inžinerijos bei Elektronikos fakultetais bei kitomis Lietuvos aukštosiomis mokyklomis (VU, KTU), mokslo centrais (IMC, NVI, GTC, FTMC) bei užsienio partneriais.
Fizikos katedra
Katedros tikslas – suteikti fundamentinių mokslų žinių universiteto rengiamiems kvalifikuotiems ir šalies bei užsienio rinkoje konkurencingiems inžinerinės pakraipos specialistams bei vykdyti aukščiausio lygio mokslinius tyrimus. Katedros kuruojamas dalykas yra fizika. Šis dalykas įvairiomis apimtimis dėstomas beveik visų (išskyrus Verslo vadybos) fakultetų pirmos pakopos nuolatinių ir ištęstinių bei ištęstinių nuotolinių studijų programų studentams. Fizikos katedros dėstomi studijų dalykai aprūpinti metodine medžiaga: yra išleisti vadovėliai ir mokomosios knygos, laboratorinių darbų aprašymai. Katedros padaliniai: Fotoelektros technologijų laboratorija ir Fizikos laboratorija.
Grafinių sistemų katedra
Pedagoginė ir mokslinė veikla prasidėjo 2001 m. rugsėjo 1 dieną. Katedros vedėju paskirtas profesorius habil. dr. Romualdas Baušys, kuris jai vadovauja ir dabar. Šiandieną katedros kolektyvą sudaro: 3 profesoriai, 7 docentai, 4 dr. lektoriai, 10 lektorių, asistentas ir administratorė.
Informacinių sistemų katedra
Informacinių sistemų katedra vykdo tyrimus informacinių sistemų projektavimo, saugos užtikrinimo, dirbtinio intelekto taikymo informacinėse sistemose bei susijusiose tematikose, dalyvauja vykdant tarpdisciplininius tyrimus mechanikos bei kitose srityse, ruošia doktorantus informatikos inžinerijos srityje, bendradarbiauja su Lietuvos ir užsienio mokslo institucijomis bei verslo subjektais, vykdo bakalauro (Programų inžinerija; Informacinės sistemos) ir magistro (Informacijos ir informacinių technologijų sauga; Informacinių sistemų programų inžinerija) studijas, dėsto informatikos krypties dalykus kitų VILNIUS TECH fakultetų studentams. Katedros akademinį personalą sudaro kaip pilnu etatu universitete dirbantys mokslininkai, taip ir iš IT pramonės ateinantys aukštos kvalifikacijos specialistai.
Informacinių technologijų katedra
Informacinių technologijų katedros kolektyvą sudaro apie 35 darbuotojai. Katedra kuruoja pirmos pakopos studijų programą Informacinės technologijos, kuri vykdoma lietuvių ir anglų kalba. Katedra taip pat kuruoja antros pakopos studijų programos Informacinės technologijos specializaciją Duomenų gavybos technologijos. Kasmet katedra priima kelis doktorantus, kurie dirba mašininio mokymosi srityje. Informacinių technologijų katedra daug dėmesio skiria ir gabiems studentams – vykdo programavimo fakultatyvą bei organizuoja programavimo olimpiadas.
Inžinerinės grafikos katedra
Inžinerinės grafikos katedroje įvairių studijų programų studentams dėstomos grafikos disciplinos, ugdančios erdvinį mąstymą, suteikiančios žinių apie techninių grafinių dokumentų rengimą ir tvarkymą, kurios sudaro fundamentinio inžinerinio pasirengimo pagrindą. Inžinerinės grafikos katedroje dirba 19 pedagogų. Grupė katedros darbuotojų analizuoja ir rengia techninių grafinių dokumentų Lietuvos standartus Lietuvos standartizacijos departamento technikos komitete LST TK 30 Techniniai gaminių dokumentai. Nuo 1993 m. Inžinerinės grafikos katedroje yra magistrantūros studijos, vienos pirmųjų įkurtos po Nepriklausomybės paskelbimo Lietuvoje, kuriose buvo rengiami Inžinerinės ir kompiuterinės grafikos specialybės magistrai. Šiuo metu tai antrosios pakopos Informacinių technologijų studijų programos Skaitmeninės inžinerinės grafikos technologijų specializacija.
Matematinės statistikos katedra
1993 m. Vilniaus technikos universitete buvo įkurtas Fundamentinių mokslų fakultetas. Buvusi Matematikos katedra 1995 m. lapkričio 15 d. buvo reorganizuota į Matematinės statistikos ir Matematinio modeliavimo katedras. Nuo 1996 m. gegužės 28 d. iki 2012 m. birželio 30 d. Matematinės statistikos katedros vedėju buvo prof. habil. dr. Leonas Saulis. Šiuo metu katedros vedėjas - doc. dr. Kazimieras Padvelskis. Katedros pedagoginį personalą daugumoje sudaro tikimybių teorijos ir matematinės statistikos specialistai. Katedroje dirba 1 profesorius, 10 docentų, 4 lektoriai ir 1 asistentas.
Matematinio modeliavimo katedra
Matematinio modeliavimo katedra įkurta 1995 metais, padalijus Matematikos katedrą į dvi. Katedros vedėju tapo prof. habil. dr. Raimondas Čiegis.
Pagrindiniai katedros tikslai yra du: ruošti matematikos profilio specialistus vykdant Moderniųjų technologijų matematikos pagrindinių studijų programą ir dėstyti bendruosius ir specialiuosius matematikos kursus kitų universiteto fakultetų įvairių specialybių studentams. Matematinio modeliavimo katedros mokslinių tyrimų kryptys yra diferencialinių lygčių skaitiniai sprendimo metodai ir sudėtingų technikos, technologinių uždavinių matematinis modeliavimas.
Kiti mokslo padaliniai
Taip pat Fakultete veikia 1 institutas:
Taikomosios informatikos institutas
Institute vykdomi VILNIUS TECH prioritetinės Informacinių ir komunikacijos technologijų krypties fundamentiniai ir taikomieji tyrimai, atitinkantys Lietuvos sumaniąją specializaciją Transportas, logistika ir informacinės ir ryšių technologijos (IRT). Mokslinės žinios, praktinė patirtis ir techninė bazė naudojamos informatikos inžinerijos (T007) ir informatikos (N009) mokslo krypčių mokslininkams rengti. Palaikoma IT infrastruktūra, reikalinga informacijos ir Informacinių technologijų saugos bei fundamentiniams medžiagų ir procesų tyrimams, taikant lygiagrečiosios architektūros kompiuterius ir debesų kompiuteriją. Institute veikia Informacinių technologijų saugos ir Lygiagrečiųjų skaičiavimų laboratorijos.
Sekso simbolis
Sekso simbolis – asmuo ar personažas, visuomenėje plačiai laikomas seksualiai patraukliu.
Sekso simbolio terminas pirmą kartą pavartotas XX a. antrajame ir trečiajame dešimtmečiuose, siekiant apibūdinti pirmąsias besiformuojančias šios epochos kino žvaigždes. Iš vyrų, vienas pirmųjų sekso simbolių ekrane buvo Sessue Hayakawa, o iš moterų – Asta Nielsen. Kino studijos labai pasikliovė savo aktorių išvaizda ir seksualiniu patrauklumu, norėdamos pritraukti auditoriją. Sąvokos „sekso simbolis“ vartojimas išaugo per Antrąjį pasaulinį karą.
Garsūs Holivudo sekso simboliai – James Dean, Marlon Brando, Marilyn Monroe, Jayne Mansfield ir kiti.
Tarp sekso simbolių, kurie yra personažai, minėtina vaizdo žaidimų herojė Lara Croft, kuri keletą kartų buvo minima pagrindinėje žiniasklaidoje.
Kurt Georg Kiesinger
Kurtas Georgas Kyzingeris (1904 m. balandžio 6 d. Albštate, Badene-Viurtemberge – 1988 m. kovo 9 d. Tiubingene, Badene-Viurtemberge) – Vakarų Vokietijos (VFR) politikas, trečiasis šalies federalinis kancleris (1966–1969), Krikščionių demokratų sąjungos (CDU) pirmininkas (1967–1971).
Politinė karjera
1933 m. įstojo į Nacionalsocialistų partiją (NSDAP). Nors aktyviai nacių veikloje nedalyvavo, vėliau dėl to buvo kritikuojamas. 1949–1958 m. išrinktas deputatu į pirmąjį Bundestagą, kur atstovavo Krikščionių demokratų sąjungai. Nuo 1967 iki 1971 m. buvo šios partijos pirmininkas.
1958–1966 m. buvo Badeno-Viurtembergo žemės ministras pirmininkas, 1962–1963 m. – federalinio parlamento aukštesniųjų rūmų Bundesrato pirmininkas. 1966 m. VFR kanclerio poste pakeitė buvusį Krikščionių demokratų sąjungos pirmininką L. Erhardą. Su V. Brandto vadovaujama Socialdemokratų partija suformavo „Didžiąją koaliciją“.
1980 m. Kyzingeris baigė politiko karjerą, užsiėmė savo memuarų rengimu.
Alvaro kunigaikštystė
Alvaro kunigaikštystė  – vietinė kunigaikštystė Britų Indijoje (dabartiniame Radžastane), valdyta radžputų dinastijos. left|thumb|250px|Alvaras garsėja savo išvaizdžiu kraštovaizdžiu
Istorija
thumb|250px|Thakur Raja Bakhtawar Singh stovi europinio stiliaus interjere. Alvaras senovėje buvo Matsijos regiono (sostinė Viratnagaras) dalis. Anksčiau jo pavadinimas buvo Ulwar.
Istoriškai Alvaro valstybė buvo bargudžarų klano (sostinė Rajorgarh) įtakos sferoje. Apie XI a. valdė bargudžarų karalius Mathandeva.
Iki 1602 m. šią sritį valdė galingas bargudžarų (Bargujar) karalius. Musulmonų valdymo laikais Akbaras Didysis 1602 m. pareikalavo, kad Alvarą valdęs bargudžarų radža Išvar Dasas (Ishwar Das) atiduotų dukterį į jo haremą. Radžai atsisakius bargudžarų klano atstovus Akbaro pajėgos ėmė masiškai žudyti. Dalis išsislapstė. Tarp pabėgusių buvo ir klano vadas Raja Dalku Rao, kuris įkūrė radžputų bargudžarų klano šaką sikarvarai (Sikarwar).
Alvaro kunigaikštystę XVIII a. antroje pusėje įkūrė Kačvachų linijos radžputas Pratap Singh Prabhakar. Jo įsūnis Bakhtawar Singh padėjo britų Rytų Indijos kompanijai kovoti su marathais. Po 1803 m. Laswari mūšio Alvaras tapo pirmąja Radžputanos valstybe, pasirašiusia puolamosios ir ginamosios sąjungos sutartį su Rytų Indijos kompanija. Keletu metų vėliau Bakhtawar Singh išdrįso surengti ginkluotą įsiveržimą į gretimą Džaipurą, vyresnę Kačvachų valstybę, kuriai anksčiau buvo pavaldus jo pirmtakas. Bakhtawar Singh pralaimėjo. Rytų Indijos kompanija su juo sudarė naują sutartį, pagal kurią jam buvo uždrausta politiškai sąveikauti su kaimyninėmis valstybėmis be britų pritarimo.
1947 m. Indijai gavus nepriklausomybę Alvaras pripažino Indijos vyresnumą. 1948 m. Alvaras buvo sujungtas su trimis gretimomis kunigaikštystėmis – Bharatpuru, Dholpuru ir Karauliu ir sudarė Matsijos sąjungą. Ši valstybė, savo ruožtu, įsijungė į Indijos Sąjungą. O 1949 m. gegužės 15 d. su dar keliomis kunigaikštystėmis ir Adžmero teritorija ir sudarė dabartinę Radžastano valstiją.
Marie Orav
Marija Orav (1911 m. gruodžio 23 d. Pikeliuose, Rusijos imperija – 1994 m. sausio 4 d. Taline, Estija) – Estijos šachmatininkė.
Biografija
Gimė 1911 m. gruodžio 23 d. Pikeliuose. 1929 m. baigė Tartu gimnaziją. Buvo viena iš pirmųjų Estijos moterų šachmatininkių. 1937 m. laimėjo Talino šachmatų čempionatą. 1938 m. buvo pirmoji estų šachmatininkė, kuri sudalyvavo tarptautiniame turnyre. 1952 m. ir 1959 m. laimėjo Estijos šachmatų čempionatą. 1959 m. dalyvavo TSRS šachmatų čempionate. Mirė 1994 m. sausio 4 d. Taline.
Pupeliai
Pupeliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Grigaičių.
Motča
Motča – kaimas vakarų Baltarusijoje, 2 km į pietryčius nuo Haradzečnos.
Istorija
XIX a. 2-ojoje pusėje buvo Naugarduko apskrities Haradzečnos valsčiaus centras.
Lakštingalos (reikšmės)
Lakštingalos reiškia:
Galinė (reikšmės)
Galinė gali reikšti:
Lichaselcai (Baranovičiai)
Lichaselcai – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 10 km į pietryčius nuo Volnos.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Naugarduko apskrities Černichavos valsčiuje.
Pupeliškiai
Pupeliškiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Raguvos.
Gutijai
Gutijai arba kutijai (akadų kalba: kuti-im) – senovės Artimųjų Rytų tauta, gyvenusi dab. Irano vakarinėje dalyje, vidurinėje Zagroso kalnyno dalyje (istoriniame Lurestano regione). III tūkst. pr. m. e. šis pavadinimas taikytas vienai etninei grupei, kalbėjusiai neidentifikuota gutijų kalba, kurios šaltinių beveik neišliko.
Istorija
Gutijai buvo kalnų klajoklių gentys. Minimi XXV a. pr. m. e. šumeriškame šaltinyje, kur vardijamos tautos, mokančios duoklę Adabo karaliui Lugal-Ane-Mundu. Šiame sąraše jie minimi tarp Subartu šiaurėje ir Elamo bei Marhaši pietuose.
XXIII a. pr. m. e. Akado valdovas Sargonas Didysis mini juos tarp pajungtų tautų, gyvenančius tarp lulubių ir armanu šiaurėje bei nikku ir Dero pietuose. Naramsino steloje pasakojama apie Akado mūšį su gutijais, kuriame kalnų klajokliai, vadovaujami karaliaus Gulaano išžudė 90 tūkst. Akado karių, tačiau vėliau buvo nugalėti. Šarkališaris irgi rašo apie gutų karaliaus Šarlago paėmimą į nelaisvę ir gutijų pavergimą.
Nepaisant to, gutijai suvaidino reikšmingą vaidmenį tuometinėje Artimųjų Rytų istorijoje. Pasinaudoję Akado imperijos silpnumu, jie rengė grobiamuosius žygius į pasienio teritorijas, kol galiausiai jiems pavyko paimti imperijos sostinę Akadą, o vėliau Uruką. Mesopotamijoje įsitvirtino Gutijų dinastija. Jos karalius Eridupiziras XXII a. pr. m. e. titulavosi gutijų ir „Keturių pasaulio ketvirčių“ (t. y. Šumero, Akado, Elamo ir Sirijos) valdovu.
Gutijų dinastijos laikais pietinėje Mesopotamijoje prasidėjo nuosmukis, kurį lėmė bloga administracija, badas ir neramumai šalyje. Apie 2050 m. pr. m. e. Uruko valdovas Utuhengalis nugalėjo paskutinįjį gutijų valdovą iš šalies ir baigė jų viešpatavimą Šumere.
Gutiumo regionas
Nors etninių gutijų likimas nėra žinomas, nuo II tūkst. pr. m. e. jų etnonimas (Gutu-um, Guti-u; vėliau: Quteu, Guti) naudotas apibendrintai įvardinti skirtingos kilmės etnines grupes, gyvenusias kalnuotose teritorijose į rytus nuo Mesopotamijos. Šis regionas buvo vadinamas Gutiumu (šumerų kalba: Gu-tu-umki, Gu-ti-umki) ir iš esmės sutapo su vėlesniu Lurestanu. Jis buvo į šiaurę nuo Elamo ir į pietus nuo Lulubu. Iš Gutiumo buvo kilusi ir tokia tauta, kaip kasitai.
Kontroversijos
Su gutijais yra susiję keletas neįrodytų hipotezių, kurios vis dar kelia diskusijas mokslininkų tarpe. Viena jų susijusi su gutijų išvaizda. Julius Oppert 1877 m. publikavo keletą dantiraščio lentelių, kuriose gutijai ir Subartu vergai aprašomi kaip terminu namrum ar namrûtum, kurį mokslininkai linkę versti „šviesus“, „šviesiaodis“. XX a. I pusės archeologų tarpe buvo paplitusi nuomonė, kad gutijai buvo šviesiaplaukiai ir baltesnės odos. Ši hipotezė kol kas nėra patvirtinta.
Julius Opert palaikė idėją, kad gutijai buvo indoeuropiečiai ir siejo jų pavadinimą su gotais (kuriuos Ptolemėjas vadino Guti). Ši hipotezė nėra rimtai svarstoma, tačiau kartais naudojama kaip argumentas pabrėžiant Irano arijiškumo idėjas.
Keli iš gutijų užrašymo variantų yra Qurtie, Qurti, ar Kurdu, kas kelia minčių apie sąsajas su kurdais. Anot Mallory, kurdų protėviai indoeuropiečiai atsikėlė į regioną tik praėjus daugiau nei tūkstančiui metų nuo gutijų etnonimo atsiradimo
Nefrito kiaušinis
Nefrito kiaušinis – nedidelis, ovalios kiaušinio formos nupoliruotas akmuo, kuris dedamas į makštį dubens dugno raumenų stiprinimui. Nefrito kiaušinis dar žinomas kaip joni kiaušinis arba energetinis kiaušinis. Nefrito kiaušinis gali būti didelis, vidutinis ir mažas, dažniausiai rekomenduojamas vidutinis dydis. Joni kiaušinis moteriškoms treniruotėms gali būti ir kitokio akmens, pvz., obsidiano, aventurino, rožinio kvarco. Ši sveikatinimo priemonė paprastai priskiriama alternatyviajai medicinai. Nefrito kiaušinis priskiriamas prie makšties treniruoklių, kurių tyrimus išanalizavus paaiškėjo teigiami pokyčiai šlapimo nelaikymo atžvilgiu lyginant su tik Kegelio pratimų atlikumu be pagalbinių priemonių.
Istorija
Nefrito kiaušinio naudojimas, siekiant sustiprinti makštį, atsirado Senovės Kinijoje maždaug prieš 5000 metų. Šios praktikos buvo slaptos, žinomos tik Geltonojo Imperatoriaus rato moterims. Pasakojama, jog Geltonasis Imperatorius siekė ilgaamžiškumo, kad galėtų kuo ilgiau valdyti šalį, sužinojęs iš daosių moterų apie seksualines technikas užrašė jas. Įsisavinusios šias praktikas moterys pasižymėjo puikia sveikata, o jų seksualiniai organai išlaikė jaunystę. Nors treniruotės su nefrito kiaušiniu daoizmo laikais efektyviai sustiprino tarpvietės raumenis, čigongo atstovai teigia, kad šių pratimų tikslas buvo seksualinę energiją transformuoti į aukštesnę dvasinę energiją.
Praktikos paplitimas
Nefrito kiaušinio naudą moterų sveikatai iš psichologinės pusės tyrinėjo Saida Desilets savo daktaro disertacijoje išvysčiusi autorinį Desilets metodą. Ginekologė Reičelė Carlton Ambrams kartu su meistru Manteku Čija parašė bestselerį „Seksualinės daoistų pratikos moterims: kaip patirti daugkartinį orgazmą“, kuriame dalijosi sėkmingais pacienčių atsiliepimais apie nefrito kiaušinio naudą siekiant ištreniruoti intymius raumenis gilesnio orgazmo patyrimui. Akušerė-ginekologė Christiane Northrup savo knygoje „Menopauzės išmintis“ rekomenduoja nefrito kiaušinio naudojimą kaip priemonę hormonų subalansavimui.
Pianinas (1993 filmas)
Glaustas siužetas
XIX amžiaus viduryje Ada Magrat ir jos dukra Flora iš Škotijos atvyksta į Naująją Zelandiją susituokti „pagal susitarimą“ su Alisderu Stiuartu. Ada yra nebylė, ji susikalba gestų pagalba ir groja pianinu. Pianinas jai yra daugiau nei instrumentas – tai būdas pajusti, išreikšti emocijas. Išlipus iš laivo, pianinas saugiai paliekamas ant kranto, nes nepakanka nešėjų. Ada prašo paimti tik pianiną ir palikti daiktus, tačiau jos vyras to nesupranta. Jis bando pasipelnyti, kuo daugiau žemės iškeisdamas į karoliukus ir ginklus ir nesupranta žmonos sielvarto dėl laukinėje gamtoje palikto pianino. Ada neįsivaizduoja savo gyvenimo be muzikos, ji paprašo gido Džordžo Beinso nuvesti ją į krantą. Ada groja pianinu. Flora žaidžia su jūros bangomis, o Beinsas tiesiog eina apleistu paplūdimiu ir klausosi. Pianiną Džordžas Beinsas išperka su sąlyga, kad Ada mokys jį groti. Jį pribloškė Ados muzika, jis yra įsimylėjęs. Ada turėjo sutikti su pamokomis, nes negali gyventi be pianino.
Garso takelis
Filmui muziką parašė kompozitorius Maiklas Nymanas. Filmo „Pianinas“ garso takelis yra įtrauktas į visų laikų geriausių garso takelių šimtuką.
Garso takelį sudaro šios kompozicijos:
Pagrindiniai vaidmenys
Aktorius – vaidmuo
Pončas
thumb|200px|Pončas
Pončas  – tradicinis lotynoamerikiečių viršutinis rūbas. Tai didelis trikampis audeklo gabalas su anga galvai. Rūbas lengvas, nevaržo rankų judesių.
Pončas kilęs iš Andų kalnų – tokius rūbus nuo seno nešioja kečujai, aimarai, mapučiai ir kitos vėsių Andų aukštikalnių tautos. Pončų rasta Parakaso kultūros kapavietėse (VI a. pr. m. e.). Vėliau pončus perėmė užkariautojai ispanai, juos ypač nešiojo metisai. Pončus Anduose siuva iš lamų, vikunijų ar alpakų vilnos, dabar – ir iš avies vilnos, kitų medžiagų. Pončo spalva bei raštai atspindi tam tikrą vietovę, nurodo nešiotojo kilmę, pareigas. Daugelyje Pietų Amerikos šalių (Argentinoje, Čilėje, Peru, Bolivijoje, Kolumbijoje, pietų Brazilijoje, Ekvadore) pončai buvo ne tik tradiciniai piemenų-„kaubojų“ (gaučų, huasų) ar valstiečių rūbai, tačiau juos, norėdami pabrėžti tautines tradicijas, artumą liaudžiai, neretai progomis vilkėdavo ir įvairių šalių vadovai, generolai, visuomenės veikėjai.
Nuo XIX a. neperšlampamus pončus ėmė naudoti JAV kariuomenė. Tokie pončai gaminti iš tikrojo gutamedžio Palaquium gutta latekso. Nuo XX a. vid. gaminti nailoniniai pončai.
Argentinos mieste Katamarkoje vyksta kasmetinė tarptautinė pončų šventė.
Natalija Ivanovienė
Natalija Ivanovienė (mergaut. pav. Štendelytė) – Lietuvos šachmatininkė, penkiskart Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė, šachmatų trenerė. Gyvena ir dirba trenere Kaune.
Pasiekimai
Lietuvos moterų čempionate pradėjo žaisti 1959 m. ir su pertraukomis dalyvavo 12-oje čempionatų, kur penkis kartus iškovojo Lietuvos moterų šachmatų čempionato medalius:
Lichaselcai
Lichaselcais vadinami Baltarusijos kaimai:
Papa Legba
thumb|Papa Legba simbolizuojanti [[vevė (vudu)|vevė.]] Papa Legba – mitinė haitiečių vudu loa dvasia ir dievybė, tarpininkas tarp gyvųjų ir dvasių pasaulio. Pasak mitų Papa Legba gali suteikti galimybe gyviesiems kontaktuoti su dvasiomis iš gvinėjos (vudu pomirtinis pasaulis). Dėl šios savybės vudu praktikantai ceremonijų metų pirma kreipiasi į Papa Legbą. Vaizduojamas kaip senas vyras su ilga šiaudine kepure ir ramsčiu.
Sausio 14 d. minima šventoji Papa Legba diena.
Carlos Ruiz
Karlosas Ruisas (Carlos Humberto Ruiz Gutiérrez; g. 1979 m. rugsėjo 15 d.) – buvęs Gvatemalos futbolininkas, rungtyniavęs puolėjo pozicijoje. Dar žinomas savo pravarde El Pescadito („žuvytė“).
Karjerą pradėjo pajėgiausiame Gvatemalos klube „CSD Municipal“. Vėliau yra žaidęs įvairiuose JAV, Graikijos, Meksikos, Paragvajaus klubuose. 2006 m. rungtyniaudamas „FC Dallas“ įmušė įvartį per save į „DC United“ vartus. Šis įvartis internautų išrinktas gražiausiu MLS dešimtmečio įvarčiu.
Ruisas debiutavo Gvatemalos rinktinėje 1998 m. draugiškose varžybose prieš Meksiką. Jis yra rezultatyviausias visų laikų Gvatemalos futbolininkas (2008 m. aplenkė Chuaną Karlosą Platą), ir rezultatyviausias visų laikų FIFA pasaulio čempionato atrankų žaidėjas.
Bela Achmadulina
Bela Achmadulina (, 1937 m. balandžio 10 d. – 2010 m. lapkričio 29 d.) – Rusijos poetė.
Gimė totoriaus ir rusės–italės šeimoje. Mokyklos metais dirbo žurnaliste laikraštyje „Metrostojevec“, pradėjo rašyti eiles. 1960 m. baigė Maksimo Gorkio Literatūros institutą. 1959 m., būdama 22 metų, Bela Achmadulina parašė vieną žymiausių savo eilėraščių По улице моей который год… („Tiek metų – žingsniai, tolstantys gatve…“), kuris 1975 m., įdainuotas Alos Pugačiovos, panaudotas filme „Likimo ironija arba Po pirties“. 1964 m. Bela Achmadulina suvaidino Vasilijaus Šuškino filme „Gyvena toks vaikinas“ (Живёт такой парень). 1962 m. išleido savo pirmąjį poezijos rinktinį „Styga“. XX a. 8-ajame dešimtmetyje Bela Achmadulina persikėlė į Gruziją, vertė gruzinų poetų (Nikolozo Baratašvilio, Galaktiono Tabidzės, Iraklio Abašidzės ir kt.) eiles.
Bela Achmadulina rėmė tarybinius disidentus, rengė juos ginančius straipsnius bei pasisakymus laikraštyje „New York Times“, „Laisvės radijuje“, „Amerikos balse“. 1988 m. dalyvavo tarptautiniame poezijos festivalyje Kvala Lumpūre. Paskutiniuosius metus sunkiai sirgo, viešumoje nesireiškė. Mirė 2010 m., palaidota Novodevičės kapinėse.
1955–1958 m. buvo ištekėjusi už Jevgenijaus Jevtušenkos, 1959–1968 m. – už Jurijaus Nagibino, 1973 m. – už Eldaro Kulijevo, nuo 1974 m. – už Boriso Mesererio. Susilaukė dviejų dukterų – Anos (nuo Nagibkino) ir Jelizavetos (nuo Kulijevo). Achmadulinos kūryboje vyrauja savianalizės, poetinio pašaukimo temos, jausmingai perteikiama romantinė gėrio ir blogio, dvasingumo ir moralinio nuopuolio priešprieša, archajiški kalbos elementai derinami su šnekamąja intonacija. Vėlesnėje kūryboje atsispindi konkreti gyvenimo patirtis, išgyvenimai reiškiami paprastesne, epiškesne forma. Parašė esė apie rusų rašytojus. Achmadulinos eilėraščių išversta į lietuvių kalbą.
Pupėnai (Kelmė)
Pupėnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kražių.
Istorija
1586 m. minimas Pupėnų dvaras.
Lenkijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Finalo rungtynės
--
Eureka Sitis
thumb|220px|Eureka Sitis
Eureka Sitis – miestas vaiduoklis Pietų Afrikoje. Įkurtas 1885 m., kai Šebos rife buvo aptikta aukso. Eureka Sitis yra apie 7 km nuo Barbertono (Mpumalanga). Gyvenvietės griuvėsiai dabar patenka į šiaurinę saugomos teritorijos (Mountainlands Nature Reserve) dalį.
Istorija
1886 m. čia gyveno apie 650 žmonių. 1886 m. Eureka Sityje buvo 3 parduotuvės, 3 viešbučiai, kepykla, vaistinė, miuzikholas, lenktynių trasa, barai. Iki šių dienų išliko viešbučio (Victoria Hotel) ir gretimos Šebos mokyklos griuvėsiai.
Lietuvos jaunųjų ūkininkų ratelių sąjunga
miniatiūra|250px|right|Sąjunga įsikūrusi [[Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmai| Žemės ūkio rūmuose]] Lietuvos jaunųjų ūkininkų ratelių sąjunga (LJŪRS) – Lietuvos jaunuosius ūkininkus asociacija.
Adresas: K. Donelaicio g. 2, 3000 Kaunas, 3000.
1992 m. atkurta Lietuvos jaunųjų ūkininkų ratelių sąjunga; tęsia ankstesnes Lietuvos žemės ūkio jaunųjų ūkininkų organizacijos tradicijas. Registruoti 4176 jaunieji ūkininkai, savarankiškai ūkininkaujantys.
Pirmininkas Pranas Žymančius.