cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ba Ba Ti Ki Di Do
Apie įrašą
EP sudaro 20 minučių ambient’o kūrinys perskirtas į tris atskirus dabaliukus, kurių sudėtinis pavadinimas kilęs iš vienintelių balsu tariamų garsų įraše: paskutinėje kūrinio dalyje „Di Do“ naudojamos choreografo Merce’o Cunningham’o balso nuotrupos, kurios veda visą kompozicijos augimą į kulminaciją. Muzika kurta remiantis keturiais pagrindiniais garso šaltiniais: pianinu, muzikine dėžute, įgarsintais baleto bateliais ir elektroniniu apdorojimu. Sigur Rós kurdami muziką paliko erdvės sąveikai su choreografija ir spektaklio metu, įjungę muzikines dėžutes ir taukšėdami baleto bateliais, atidžiai stebėjo šokį.
„Split Sides“ priemjera įvyko 2003 m. spalio 14 d. Bruklino muzikos akademijoje. Spektaklį sudro dvi dalys kurioms sukurti skirtingi kostiumai, šviesos ir choreografija ir muziką. Muzika ir šokis sukurti visiškai atskirai ir pirmą kartą sudėti į visumą tik per premjerą, taip paliekant improvizacijos galimybę muzikntams. Eiga, kuria kiekvienas spektaklį kuriantis elementas pasirodys buvo nustatoma metant kauliukus prieš pat spektaklį. Tai reiškia, kad buvo įmanomi 32 kiekvieno pasirodymo variantai.
Radiohead parašė antrosios „Split Sides“ dalies muziką, bet nėra planų ją išleisti.
Pretorijonai
thumb|right|200px|Pretoriono skulptūra Pretorijonai, arba Pretorionai, pretorionų gvardija, pretorijos kohortos  – Romos pretorių asmens sargybinių, vėliau – imperatorių asmens sargybinių būriai. Ankstyvoji pretorių sargyba vadindavosi pretorijos kohorta.
Manoma, vieni pirmųjų pretorijų sargybą turėjo Scipionų šeimos nariai 275 m. pr. m. e. Konstantinas I ją panaikino IV a.
Istorija
Žodis pretorionas kilo iš 'pretorius, Romos armijai mūšio lauke vadovavęs vadas'. Daug Romos karvedžių sudarydavo asmeninį kareivių būrį, kuris saugodavo jo palapinę ir būdavo jo asmens apsauginiais.
ISIN
ISIN  – tai 12 skaitmenų kodas, skirtas vertybiniams popieriams identifikuoti. Jo sudėtis detaliai aprašyta standarte ISO 6166. ISIN nenusako prekybos vietos ar valiutos, kuria yra prekiaujama biržose. ISIN kodifikacija palaipsniui yra įvedama visame pasaulyje. Kaip prioritetinė vertybinio popierio atpažinimo priemonė yra įvesta nedaugelyje valstybių; daug kur ISIN naudojamas kaip viena iš identifikacijos priemonių. ISIN organizacija padeda su ISIN kodas taikymo ir duomenų bazės paslaugas Lietuvos įmonėms.
Pretorijonai
Istorija
Tokį būrį sudarydavo pėstininkai ir raiteliai. Tuo metu ši kohorta buvo vadinama cohors praetoria, ir įvairūs įžymūs asmenys, įskaitant Julijų Cezarį, Marką Antonijų ir Augustą (Oktavianą), ją turėjo.
ISIN
Sudarymas
Pagal ISO 6166 2 raidės – valstybės kodas, 9 skaitmenų numeris NSIN (National Securities Identifying Number) ir kontrolinis skaičius. Valstybės skaičius – ALPHA-2 kodas pagal valstybės ISO 3166-1 numeraciją.
ISIN suteikia kompetentinga nacionalinė institucija (National numbering agency, NNA). Lietuvoje Centrinis depozitoriumas pagal sutartį su ANNA (Nacionalinių numeravimo agentūrų asociacija) suteikia ISIN kodus visiems Lietuvos Respublikoje išleidžiamiems vertybiniams popieriams ir investicinėms priemonėms pagal 2006 m. sausio 25 d. AB ”Lietuvos centrinis vertybinių popierių depozitoriumas“ Prezidento įsakymu patvirtintą ISIN kodų suteikimo tvarką.
Pretorijonai
Ankstyvoji sargyba
Pirmieji pretorionai labai skyrėsi nuo vėlyvesnės gvardijos, kuri žudė imperatorius. Augustas, suprasdamas, kad jam reikia apsaugos pačioje Romoje, stengėsi išlaikyti savo režimo respublikišką išvaizdą. Jis suformavo tik devynias kohortas, kuriose pradžioje buvo po 500 pretorionų (vėliau – iki 1000). Vienu metu tik trys iš jų budėdavo sostinėje. Taip pat buvo organizuoti maži atskiri raitelių būriai turmos iš 30 raitelių kiekvienas. Pirmieji pretorionai buvo suverbuoti iš Etrurijos, Umbrijos, Lacijaus bei senųjų Romos kolonijų, vėliau juos verbavo ir iš Makedonijos, Noriko ir Ispanijos.
Trys budinčios pretorionų kohortos, nekrisdamos į akis, saugojo rūmus ir kitus svarbius pastatus. Tuo tarpu likusios pretorionų kohortos bazavosi miestuose aplink Romą. Atskira kohorta negalėjo kelti jokios grėsmės.
Sistema smarkiai nepasikeitė, kai Augustas paskyrė du pretorionų prefektus 2 m. pr. m. e. – Kvintui Ostorijų Skapulą ir Salvijų Aperį, – nors pagerėjo organizavimas ir vadovavimas.
Pretorionai gaudavo dvigubą algą ir ypatingų privilegijų. Augustas buvo nustatęs 12 metų pretorionų tarnybą, kuri vėliau padidėjo iki 16 metų. Atitarnavę numatytus metus pretorionų kareiviai gaudavo 20 000 sestercijų išmoką.
Kartais teigiama, kad visi pretorionai buvo prilyginti paprastų legionų centurionams, nes jie kaip ir centurionai turėjo teisę nešiotis vitį
Karo žygiuose pretorionų gvardija buvo eilinis Romos armijos dalinys. Retai naudojami pirmųjų imperatorių, pretorionai tapo gan aktyvūs 69 m. Jie gerai kovojo Bedriako mūšyje už Otą. Domicianui ir Trajanui valdant, pretorionų gvardija dalyvavo karuose nuo Dakijos iki Mesopotamijos, o su Marku Aurelijumi daugybę metų praleido prie Dunojaus fronto. III a. pretorionų gvardija padėjo imperatoriams įvairiuose karo žygiuose.
Kišimasis į politiką
Po Sejano mirties, kurį pretorionai nužudė už Tiberijaus suteiktą 1000 denarijų donativą, pretorionų gvardija pradėjo žaisti vis ambicingesnį ir kruvinesnį žaidimą. Dėl pakankamai didelės pinigų sumos ar noro jie žudydavo imperatorius, persekiodavo savo pačių prefektus ar veikdavo prieš Romos miestiečius. 41 m. Kaligulą nužudė sąmokslininkai senatoriai ir pretorionai. Į sostą pretorionai pasodino Klaudijų, nepaisydami senato norų.
Pretorionų gvardija, galėdama žudyti imperatorius, neturėjo galios valstybės valdyme, skirtingai nei rūmų personalas, senatas ir biurokratija. Dažnai po siaubingo smurto protrūkio ateidavo naujojo imperatoriaus kerštas. 193 m. Didijus Julianas nusipirko sostą iš pretorionų gvardijos, kai jis buvo aukcione po Pertinakso mirties. Tais pačiais metais Septimijus Severas atžygiavo į Romą, paleido pretorionų gvardiją ir sukūrė savo iš Panonijos legionų. Net Vespasianas 69 m., pasitikėjęs susierzinusiomis kohortomis, kurias paleido Vitelijus, užėmęs sostą sumažino jų kiekį. Apsisaugodamas jis paskyrė savo sūnų Titą pretorionų prefektu. Maištaujančios minios dažnai kovojo su pretorionais per Maksimino Trakso valdymą žiauriuose gatvių mūšiuose.
271 m. Aurelianas išplaukė į rytus sunaikinti Palmyros (Sirija) galią su legionais, pretorionų gvardija ir kitais kavalerijos daliniais. Palmyra buvo lengvai nugalėta.
Sargybos saulėlydis
284 m. Diokletianas pažemino pretorionų statusą. Jie nebebuvo rūmų gyvenimo dalis, nes Diokletianas gyveno Nikomedijoje, 100 km nuo Bizantijaus Mažojoje Azijoje. Asmenine imperatorių sargyba tapo du nauji gvardijos daliniai jovianai ir herkulianai (pavadinti pagal dievus Jupiterį ir Heraklį. Ši praktika išliko Tetrarchijos metais. Kai Diokletianas 305 m. kovo 1 d. atsistatydino, Castra Praetoria (Roma) stovėjo tik maža pretorionų įgula.
Pretorionų gvardijos galas priartėjo 306 m., kai Maksentijus, imperatoriaus Maksimiano sūnus, buvo ignoruotas kaip įpėdinis: kariuomenė perėmė reikalą į savo rankas ir jį paskelbė imperatoriumi Italijoje spalio 28 d. Cezaris Flavijus Valerijus Severas, vykdydamas Galerijaus įsakymus, bandė išformuoti pretorionų gvardiją, bet ji sukilo ir prisidėjo prie Maksentijaus. Tada Konstantinas I, įsiverždamas į Italiją 312 m., stojo į lemiamą Milvijos tilto mūšį, pretorionų gvardija sudarė didžiąją Maksentijaus armijos dalį. Vėliau Romoje Konstantinas galutinai išformavo pretorionų gvardiją. Kariai buvo išsiųsti į įvairiausius imperijos kampelius, o Castra Praetoria nugriauta. Taip prasidėjo naujas Romos imperijos laikotarpis.
Benitoitas
Mineralo kietumas pagal Moso skalę yra 6,0-6,5. Tankis – 3,6. Spalva mėlyna arba bespalvė. Benitoitas fluosecensuoja apšvitinus ultavioletinėje šviesoje.
Radimvietės
Benitoitas pirmą kartą buvo rastas 1906 metais San-Benito upės (Kalifornija, JAV) aukštupyje. Benitoitas yra oficialus Kalifornijos brangakmenis. Be Kalifornijos šio brangakmenio galima rasti Teksase ir Belgijoje, bet čia randamų mineralų kokybė nusileidžia Kaliforniškiems benitoitams.
Randami kristalai maži, jų masė retai siekia 1 karatą. Dėl šių savybių, o ypač retumo benitoito kristalai yra labai brangūs.
Džainizmas
thumb|120px|Visuotinis džainų simbolis
Džainizmas – religinė ir filosofinė sistema, atsiradusi Indijoje VI a. pr. m. e. Džainistai tiki, kad visos gyvybės formos turi sielą (džyvą), taip pat tiki atgimimo ciklu (samsara): geras žmogus atgimsta aukštesne gyvybės forma. Visa religinė sistema grindžiama asketizmu bei smurto nenaudojimu prieš jokias gyvas būtybes (ahimsa). Džainų vienuoliai savo gyvenimą grindžia neturtu, paklusnumu, skaistybe.
Paplitimas
Statistiškai pasaulyje yra apie 4 mln. džainų, dauguma jų gyvena Indijoje. Didžiausios džainų bendruomenės yra Radžasthano, Gudžarato, Karnatakos valstijose (čia pastatytos pagrindinės šventyklos), Maisore, Mumbajuje. Indijoje 0,48 % gyventojų yra džainai, Šiaurės Amerikoje ir Europoje – po maždaug 25 000 džainų. Taip pat yra kitur, kur gausiau gyvena indai – Fidžyje, Suriname, Kenijoje ir t. t.
thumb|left|140px|Mahavyros atvaizdas
Istorija
Džainistai yra Džinos-Mahavyros (jīna „nugalėtojas“) pasekėjai; šitaip yra vadinamas Vardhamana, paskutinis iš didžiųjų džainistų mokytojų. Taip vadinami ir tie žmonės, kurie, įveikę savo aistras ir emocijas, pasiekė tobulybę. Pasak hagiografijų, Vaišalės princas Vardhamana (gyvenęs maždaug Budos laikais), po 12 metų askezės išsilaisvinęs iš karmos ir pasiekęs dvasinį nušvitimą subūrė sekėjų bendruomenę ir skleidė savo mokymą. Džainizmas pirmiausia plito Gangos baseine (centras Madhura), vėliau Dekane, Gudžarate, Karnatakoje. Vienu metu (VI–X a.) džainizmas buvo įtakingas beveik visoje Indijoje, bet nuo XIII a. dėl hinduizmo ir islamo įtakos plitimas susilpnėjo.
thumb|240px|Lodurvos džainų šventykla (Radžasthanas, ~[[X a.]] Džainizmas Indijos religiniame kontekste laikomas šramanizmu. Jis nepripažįsta Vedų autoriteto, todėl nelaikomas hinduizmu.
Mokymas
Džainizmo esmė – pagarba gyvybei (džyvai). Tikima, kad sielos yra amžinos, turi sąmonę, energiją, junta palaimą. Laikoma, jog pasaulis yra Visatos dalelė, kuri neturi nei pradžios, nei pabaigos. Visata patiria gausybę kosminių ciklų, kurių kiekvienas susideda iš pakilimo ir nuosmukio laikotarpių. Džainai pripažįsta amžinosios būties (tattva) 5 kategorijas, sudarančias substanciją (dravya): judėjimą (dharma), rimtį (adharma), erdvę (ākāśa), medžiagą (pudgala) ir laiką (kāla).
Džainizme tikima sielų persikėlimu ir priežasties ir pasekmių grandininiu ryšiu (karma). Anot džainų, karma susideda iš smulkių materialių dalelių, kurios kaupiasi sieloje. Pagal tai, kaip žmogus elgiasi, gali kauptis blogoji (sunkiosios dalelės, slegiančios sielą) arba geroji (lengvosios dalelės, greitai išsisklaidančios iš sielos) karma. Žmogus gali paveikti savo karmą elgdamasis drausmingai, teisingai, o laisva valia rinkdamasis kančias. Taip jis galįs išsklaidyti susikaupusią blogąją karmą, apvalyti ir palengvinti sielą. Kad išsilaisvintų iš samsaros žmogus privalo įgyti 3 brangenybes: teisingą žinojimą (pažinti džainizmą), teisingą tikėjimą (įtikėti džainizmu) ir teisingą elgesį (laikytis džainizmo tiesų).
Pagrindiniai 5 džainizmo principai:
Laikosi epistemiologinio skepticizmo – nevienpusiškumo (anekāntavāda). Pasak džainų, kalba nėra įgali atskleisti visuminės tiesos, todėl bet kokioje ištarmėje lieka dvilypumo, galimybės suprasti kitaip, abejonės.
Praktikos
thumb|130px|Džainų digambarų vienuolis Džainizme nėra dievų garbinimo, nors būdingi bendraindiški mitologiniai motyvai. Laikoma, kad Visata yra savaiminė, nesukurta ir neišnykstanti. Dievai ir visos kitos būtybės priklausomos nuo tų pačių karminių ryšių. Sekama 24 tyrthankarais (didžiaisiais mokytojais), kurie, kaip tikima, atėjo skelbti džainizmo mokymo dabartiniu laiko ciklu.
Laikydamiesi ahimsos principo, džainai yra vegetarai arba veganai, nesiima jokios veiklos, kuri įtrauktų gyvų būtybių žudymą ar kankinimą. Džainų vienuoliai laikosi griežtos askezės: dažnai badauja, valgo tik tokį maistą, kuris gaunamas nežudant gyvybės (pvz., nevalgo šakninių daržovių), ypatingai stengiasi nesunaikinti gyvybės (pasišluoja kelią šluotele, kad neužmintų smulkių gyvūnų, dėvi burnos kaukes, kad neįkvėptų vabzdžių ir pan.).
Zonenbergas
Zonenbergas arba Pavlovas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Павлово) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės kaimas.
Džainizmas
Praktikos
Nesutardami dėl askezės griežtumo vienuoliai ~300 m. pr. m. e. skilo į digambarus ir švetambarus. Pirmieji nedėvi jokių rūbų, laikydami rūbų devėjimą neahimsine praktika, tuo tarpu antrieji siaučiasi į baltus rūbus.
Zonenbergas
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės, minimas 1515 m. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities Adamsheidės valsčiaus kaimas. Priklausė Trempų, nuo 1907 m. Karpavos parapijai. 1928 m. rugsėjo 30 d. prijungtas prie Adamsheidės. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Nekrasovo apylinkės kaimas.
Džainizmas
Praktikos
Džainizmas pradžioje plito žodine perdava. Nuo V a. džainistinis korpusas pradėtas užrašinėti. Pagrindiniai tekstai yra agamos. Teigiama, kad jas sudarė didžiųjų tyrthankarų mokiniai ganadharai. Švetambarai ir digambarai turi skirtingus šventųjų tekstų kanonus.
Pasaulietinės liturginės praktikos iš esmės sutampa su hinduizmo. Aukojama vietinėmis dievybėms, švenčiamas dyvalis ir kitos indų šventės, maudomi atvaizdai (abhišeka), tikima mantrų galia. Be to, lankomos tyrthankarų šventyklos, švenčiama Mahavyros gimimo šventė.
Arthur Conan Doyle
Seras Artūras Konanas Doilis (, 1859 m. gegužės 22 d. Edinburge, Škotijoje – 1930 m. liepos 7 d. Rytų Sasekse) – žymus škotų rašytojas, labiausiai žinomas kaip detektyvo Šerloko Holmso autorius.
Biografija
Rašytojo tėvas Charles Altamont Doyle buvo airių kilmės, gimęs Anglijoje. Motina Mary Foley buvo airė, išliko apie 1500 Artūro Konano Doilio laiškų savo motinai. Artūro Konano Doilio tėvai vedė 1855 m., tačiau 1864 m. išsiskyrė dėl šeimos galvos polinkio į alkoholį. Vaikai gyveno įvairiose Edinburgo vietose, o 1867 m., nors ir vargingai, vėl gyveno kartu. Konanas Doilis padedamas turtingų dėdžių buvo pasiųstas į Stonyhurst nuo devynerių metų mokytis pradinėje jėzuitų mokykloje (1868–1870). Iki 1875 m. mokėsi tenykščiame koledže. Nuo 1875 iki 1876 m. jėzuitų mokykloje Stella Matutina mokėsi Austrijoje, Feldkirch. Nors ir buvo auklėjimas jėzuitų mokyklose katalikiška dvasia, būsimasis rašytojas vėliau atsiribojo nuo katalikybės ir tapo agnostiku. Nuo 1876 iki 1881 m. studijavo mediciną Edinburgo universitete, kartu dirbo ir Astone (dab. Birmingamo miesto dalis), Ruytone (Šropšyro grafystė). Studijuodamas mediciną parašė pirmuosius savo apsakymus.
1884 m. vedė Liusi Hokins, o po metų tapo Edinburgo universiteto profesoriumi. Mirė 1930 m. Rytų Sasekse, Anglijoje.
Turuvka Nova
Turuvka Nova – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Arthur Conan Doyle
Kūryba
miniatiūra|200px|left|Rašytojo fotografija 1893 m. Parašęs daugiau kaip 50 knygų, įskaitant istorinių novelių, pjesių, novelių ir kitų populiarių kūrinių. Pirmasis jo parašytas romanas „Kraujo spalvos etiudas“ 1887 metais publikuotas žurnale, kitais metais išleistas knygos pavidalu. Jo vėlesni kūriniai susilaukė labai didelio populiarumo, bet išsekintas nuolatinio dėmesio, nusprendė užbaigti Šerloko Holmso nuotykius. „Paskutinis nusilenkimas“, kurioje žinomiausias visų laikų seklys paslaptingai žūva, išspausdintas 1893 metais. Artūras Konan Doilis, atsižvelgęs į skaitytojų pageidavimus, po devynerių metų parašė knygų apie Šerloką Holmsą ir daktarą Vatsoną tęsinius.
Turuvka Nova
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Vėžys (žurnalas)
Vėžys – mėnesinis, gausiai iliustruotas, nepolitinis satyros-humoro žurnalas, mėnesinis iliustruotas satyros ir humoro žurnalas, ėjęs 1933 m. Panevėžyje.
Istorija
Leido leidykla „Nevėžis“. Redagavo Jurgis Vėžys (Jurgis L.). Spausdino N. Feigenzono spaustuvė Panevėžyje. Išėjo 2 numeriai.
Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija
Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragėje, Prezidento g. 27, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190467129. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.
Daugėdai
Daugėdai – kaimas Rietavo savivaldybėje, į šiaurę nuo Rietavo, 3 km į rytus nuo kelio Rietavas–Plungė. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos (Daugėdų ir Minijos). Kiek į šiaurę nuo Daugėdų teka Minija, 2 km į pietus telkšo Daugėdų ežeras. Stovi Daugėdų koplyčia.
Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija
Pavadinta rašytojo, kultūros veikėjo Martyno Mažvydo vardu.
Daugėdai
miniatiūra|250px|left|Riboženklis miniatiūra|250px|left|Gatvė Daugėduose miniatiūra|250px|left|Sodyba
Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija
Istorija
1920 m. rugsėjo 20 d. Pirmojo pasaulinio karo sugriautoje Tauragėje, Šilalės gatvėje, privačiame name, dviejuose kambariuose atidarytos dvi gimnazijos klasės. miniatiūra|220px|left|Martyno Mažvydo pagrindinė mokykla (2008 m.) miniatiūra|265px|right|Renovuota Martyno Mažvydo progimnazija
Daugėdai
Istorija
Kaimas minimas nuo 1586 m. Yra 300 metų senumo kapinaitės. 1946 m. įsteigta pradinė mokykla, dab. Rietavo gimnazijos pradinio ugdymo skyrius, kultūros namai, medicinos punktas, biblioteka.
Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija
Istorija
Nuo 1925 m. Tauragės pilyje pradėjo darbą aukštesnioji komercijos mokykla, kuri priėmė gimnazijos moksleivius, ruošė specialistus augančiam ekonominiam gyvenimui. Nuo 1940 m. komerciniai dalykai buvo keičiami humanitariniais ir mokykla pilyje vadinosi gimnazija. 1941 m. – sovietų okupacijos bei valdžios metais – mokykla pavadinta 1-ąja vidurine. Tai didelių permainų metas. Keitėsi mokymo programos, bažnyčia atskirta nuo mokyklos.
1944 m. gimnazija įsikūrė Tauragės mokytojų seminarijos patalpose ir veikė iki 1954 m. Mokykloje dirbo 26 mokytojai, iš jų 5 buvo įsigiję aukštąjį išsilavinimą. 17 klasių dirbo dvejomis pamainomis, klasėje buvo net iki 60 mokinių. Mokykla turėjo vieną gaublį ir žemėlapį. Mokiniai patys susinešė suolus. Nuo 1949–1950 m. m. mokykla pavadinta 1-ąja vidurine ir pagal vyriausybės nutarimą, tapo vienuolikmete. Mokykloje mokinių skaičius išaugo iki 617, ir juos mokė 35 pedagogai.
1952–1953 m. m. įvestas privalomas septynerių metų mokymas. Mokykloje buvo labai sunkios darbo sąlygos: mokiniai mokėsi dviem pamainomis, trūko patalpų, vadovėlių, dėl sunkios materialinės padėties dalis mokinių nelankė mokyklos. 1954 m. mokykla perkelta į pilį, esančią Dariaus ir Girėno gatvėje. Mokytojai ir mokiniai savo jėgomis suremontavo klases, aktų salę, pastatė dirbtuves.
1956–1957 m. m. direktoriaus B. Šimkevičiaus pastangomis įrengti fizikos ir chemijos kabinetai. 1962–1963 m. m. atidaryta pedagoginė klasė, kurioje mokėsi 31 mokinys. Nuo 1959 m. įvestas privalomas aštuonmetis mokymas. 1965 m. rugsėjo 1 d. mokykla iš pilies persikėlė į naujai pastatytas patalpas Prezidento gatvėje. Kadangi mokykloje mokėsi daugiau kaip 2000 mokinių, vėliau pristatytas priestatas.
1965 m. direktoriaus A. Masanduko ir mokytojo R. Barčiausko pastangomis sudaryta pirmoji matematinio profilio klasė – pagal tuomet įvestą darbų programą 9-11 klasėse. Po to kiekvienais metais, remiantis darbų ir fakultatyvų programa, veikė matematikos profilio 9-11 klasės. 1976 m. LSSR švietimo ministerija, įvertindama pasiektus rezultatus, mokykloje įsteigė sustiprinto matematikos mokymo klases 8-12 klasėse. 1976–1986 m. įvestas profilinis darbinis mokymas 9-12 klasėse, dėstomas automobilio kursas. Buvo įrengti automobilinio mokymo kabinetai, gauti mokomieji automobiliai. Per tą laiką 895 mokiniai gavo vairuotojų pažymėjimus.
1990 m. kovo 11 d. mokykloje susikūrė pedagogų iniciatyvinė grupė, kuri ėmė siekti, kad mokyklai būtų grąžintas gimnazijos statutas. 1996 m. spalio 16 d. Tauragės rajono Tarybos sprendimu Nr. 276 mokyklai suteiktas M. Mažvydo vardas. Nuo 1997 m. buvo leista formuoti pirmąją realinę gimnazijos klasę. 2000 m. mokykloje pasiliko mokytis 1-10 klasės, o 11-12 klasės ir 12 realinio ir humanitarinio profilio gimnazistinės klasės įsikūrė atskirame pastate Vaižganto gatvėje. 2002 m. mokykla tapo Martyno Mažvydo pagrindine mokykla, nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Tauragės Martyno Mažvydo progimnazija.
Mokyklos himnas
Lyg šviesos spindulys ankstų rytą Tauragėj Tu pirma sušvitai Su tavim ir gyvenimą kitą Ėmė kurti jaunimo būriai.
Pr. Martyno Mažvydo mokykloj Aš pirmą raidę parašiau, Svajonę uždegiau ugningą, Kad man gyventi būt linksmiau.
Tavyje subrandinam svajonę Tavyje gimsta mūsų viltis. Mokyklėle Tu mūsų mieloji, Būk per amžius šviesos spindulys.
Lyg arai šviesią saulę išvydę Virš tamsos skrendam drąsiai, tvirtai. Mūs sparnai šioj mokykloj išdygę Su gyvenimo vėjais lai žais.
Baltrušaičių pagrindinė mokykla
Tauragės rajono Baltrušaičių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragės raj., Baltrušaičiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190460483. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|left|Mokyklos pastatas
1961 m. įsteigta pradinė mokykla, 1993 m. tapusi pagrindine. 2013 m. pagrindinė mokykla Baltrušaičiuose išregistruota, jos pradinių klasių skyrius prijungtas prie Gaurės pagrindinės mokyklos. Vėliau uždarytas ir skyrius.
Kuršėnų Pavenčių mokykla-daugiafunkcis centras
miniatiūra|265px|right
Šiaulių rajono Kuršėnų Pavenčių mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kuršėnuose (Šiaulių raj.), Pavenčiuose, Ventos g. 17, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190057361.
Istorija
1974 m. atidaryta Kuršėnų Pavenčių vidurinė mokykla. Iki 1993 m. ji buvo vadinama Kuršėnų 3-ąja vidurine mokykla. Mokykloje veikia savivaldos institucijos: mokyklos taryba, tėvų taryba, seniūnų taryba, mokyklos metodinė taryba. Nuo 1995 m. mokykloje kasmet vyksta prezidento rinkimai. Pirmuoju prezidentu tapo L. Kirkutis.
1982 m. mokykloje pradėtas sustiprintas matematikos mokymas. Mokiniai dažnai tapdavo rajono matematikos olimpiadų laureatais. Respublikos matematikų olimpiadose yra dalyvavę ir prizines vietas pelnę matematikai V. Garbinčiūtė (baigė 1978 m.), M. Vaičiulis (1987 m.), S. Rupeikis (1994 m.), E. Daraška (1997 m.), R. Zovė (1998 m.), S. Daukėla (2002 m.). S. Rupeikis 1994 m. dalyvavo pasaulinėje matematikos olimpiadoje Honkonge. U. Noreika tapo respublikos skaitovų konkurso laureatu. Prizines vietas respublikos biologijos ir istorijos olimpiadose pelnė R. Savickas ir U. Noreika. Mokyklos auklėtinis A. Butkus su šokių ansambliu „Žuvėdra“ tapo respublikos ir pasaulio čempionu. Lapių medžioklės būrelio, vadovaujamo R. Fabijonavičiaus, ugdytinis G. Ambražas 1979 m. tapo šios sporto šakos jaunių pasaulio čempionu. Jaunoji poetė I. Kiriliauskaitė, paruošta mokytojos S. Lukienės 1996 m. tapo laikraščio „Šiaulių kraštas“ organizuoto eilėraščių konkurso „Dienos spalvos“ laureate, 2001 m. jai įteikta poeto Stasio Anglickio premija.
1993 m. mokykloje įrengta pirmoji kompiuterių klasė. 1999 m. pradėtas ankstyvasis užsienio kalbų mokymas pradinėse klasėse, o nuo 2000 m. pagilintas užsienio, lietuvių kalbų ir matematikos mokymas. Nuo 2003 m. mokykloje pradėtas kryptingas meninis ugdymas. Mokiniai renkasi etnokultūros, choreografijos užsiėmimus, liaudies šokius, pramoginius šokius.
Mokykla įsijungė į sveikatą stiprinančių mokyklų programą, rengiamos sveikatingumo akcijos, mokymai, reidai, įsteigti aerobikos ir kūno dizaino būreliai. 2002 m. Pavenčių vidurinė tapo sportiškiausia rajono mokykla, sportininkai Pabaltijo lengvosios atletikos keturkovės varžybose iškovojo čempionų vardą, gimnastai respublikinėse varžybose užėmė prizinę vietą.
Mokykla turi gilias specialiojo ugdymo tradicijas. Nuo 1975 m. mokykloje veikia specialiosios klasės mokiniams, turintiems didelių mokymosi sunkumų iš viso Šiaulių rajono. 1999 m. įkurtos dar trys specialiosios klasės mokiniams, turintiems kompleksinę negalę.
2002 m. įsteigta priešmokyklinio ugdymo grupė, prie mokyklos prijungta Pakumulšių pradinė mokykla.
2000 m. mokykloje pradėtas įgyvendinti profilinis mokymas. Visiems mokiniams, siekiantiems vidurinio išsilavinimo, sudarytos sąlygos rinktis mokymąsi pagal humanitarinio ar realinio profilių programą. 2009 m. uždarytas mokyklos filialas – Pakumulšių pradinio ugdymo skyrius. 2017 m. pervadinta mokykla-daugiafunkciu centru.
Žymiausi mokiniai
Už labai gerą mokymąsi ir pavyzdingą elgesį 12 mokinių apdovanota aukso, 15 sidabro medaliais, 4 mokyklą baigė su pagyrimu.
MC
Sutrumpinimai:
Vidutinio nuotolio balistinė raketa (Rusija)
Vidutinio nuotolio balistinė raketa, VNBR  – balistinė raketa, kurios veikimo spindulys (pagal Rusijoje priimtą klasifikaciją) yra nuo 1000 iki 5500 km. Amerikietiškoje klasifikacijoje 'vidutinio nuotolio balistinė raketa'; MRBM) turi veikimo spindulį 1000-3000 km. Rusiška VNBR samprata apima ir  'tarpinio nuotolio balistinė raketa', kurių veikimo spindulys yra 3000–5000 km (klasė, tarpinė tarp  'vidutinio nuotolio balistinė raketa' ir ) 'tarpžemyninė balistinė raketa'. Šios raketos gali būti ginkluotos branduolinėmis kovinėmis galvutėmis.
Nuo 1964 metų Lietuvoje buvo dislokuotos 22 metrų ilgio R-12 (SS-4 Sandal) raketos - Dvina Silo kompleksas (buvusi sovietų raketų bazė Plokštinėje, Plateliuose, Žemaitijos nacionaliniame parke). Šioje vietoje bazę 1960 - 1962 metais statė virš 10 000 sovietų kareivių (daugiausiai estai). Įrengti 4 paleidimo įrenginiai. 1978 m. JAV žvalgybos tarnyboms sužinojus apie bazę, ji buvo apleista.
Nuo 1991 m. VNBR pagal Vidutinio ir mažesnio nuotolio raketų likvidavimo sutartį pašalintos iš JAV ir Rusijos ginkluotės.
Nuorodos
Баллистическая ракета средней дальности
Geltonpelekis jūrų chirurgas
Geltonpelekis jūrų chirurgas (Acanthurus xanthopterus) – chirurgžuvinių (Acanthuridae) šeimos žuvis.
Poškakaimis
Poškakaimis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, tarp Bardžių ir Bijotų, praktiškai nėra ribos tarp šio kaimo ir Bijotų. Poškakaimyje žaliuoja Paškevičiaus parkas, jį, 1825 metais pasodino netikras D. Poškos brolis Norbertas Paškevičius. Parke auga keturkamienė liepa, 4,3 m apimties klevas, ąžuolai ir keliasdešimt tiesiakamienių smulkialapių liepų. Paribyje su Bijotais auga saugomas Bijotų ąžuolas.
Laipiojimo sportas
thumb|250px|Laipiotojai ant „Valkyrie“. thumb|200px|right|Lipimas lauke thumb|200px|Lietuvos rinktinės narė Eglė Kirdulytė per Pasaulio laipiojimo taurės varžybas [[Viena|Vienoje 2010 m. ]] thumb|200px|Lietuvos rinktinės narys Vilimantas Petrašiūnas per Pasaulio laipiojimo taurės baržybas Vienoje 2010 m.
CD
CD gali reikšti:
Laipiojimo sportas
Laipiojimas – olimpinis sportas ir laisvalaikio praleidimo būdas.
CD
Cd gali reikšti:
Laipiojimo sportas
Sportinis laipiojimas – varžybos, įskaitos ir t. t. Čia svarbus ne tik geras fizinis, bet ir psichologinis pasirengimas. Varžyboms naudojamos dirbtinės laipiojimo sienos su prisuktais kybiais, imituojančiais natūralią uolą. Sudėtingasis lipimas (angl. lead), greitasis lipimas ir boulderingas - tai trys pagrindinės varžybų rungtys. Tarptautinė laipiojimo sporto federacija, pagrindinė tarptautinė laipiojimo sporto federacija, Lietuvoje LLSF (Lietuvos laipiojimo sporto federacija). Vankuveryje vykusios sesijos metu Tarptautinis olimpinis komitetas pripažino uolų laipiojimą Olimpine sporto šaka. Tokijuje vykusiose Olimpinėse žaidynėse 2022 metais laipiojimas debiutavo, kaip laipiojimo trikovė.
CD
cd gali reikšti:
Laipiojimo sportas
Nesportinis laipiojimas - laipiojimas savo malonumui, rekreacinis. Laipiojama, kaip specialiai įrengtuose laipiojimo centruose, taip ir tikrose uolose.
Laipiojimo uolomis rūšys
boulderingas – tai trumpų trasų įveikimas, reikalaujantis nepaprastai didelių fizinių ir pusiausvyros išlaikymo pastangų. Lipama rieduliais arba ant mažų uolienų atodangų. Saugai naudojamasi ne virvėmis kaip uolų laipiojime, o crash padu (mažas sulankstomas patogus nešiotis čiužinys), lipantį saugo vienas ar keli žmonės, kad kritimo metu nukreipti ant crash pad'o.
greitasis lipimas' - tai laipiojimo sienos įveikimas su tikslu pralipti kuo greičiau. Greitojo lipimo trasa yra identiška bet kuriame Pasaulio kampe. Vyrų tarpe pasiektas rekordas greičio rekordas - 15 metrų aukščio siena su greitojo lipimo trasa per 5. 208 sek (gegužės 2021).
sudėtingasis lipimas - tai ilgos trasos įveikimas ant aukštos sienos uolos. Lipama su virve, o tikslas - pralipti trasą iki galo arba kuo aukščiau.
Laipiojimo rūšys pagal pakilimo būdą skirstomos į:
free-style (laisvas stilius / laisvas laipiojimas) – tai dalis pagalbinio laipiojimo (aid climbing). Tai lipimas savo kojomis (pėdomis) ir rankomis (lipant gali būti panaudojama bet kuri kūno dalis) laikantis už kybių ar plyšių (crack climbing). Virvė paprastai naudojama saugumui užtikrinti, lipant ji nėra apkraunama, išskyrus kritimo atvejus. Rankomis bei kojomis naudoti kablius, kurie yra kalami saugos virvei, laisvojo laipiojimo metu taip pat nėra leidžiama (tai vadinama, dirbtinių taškų panaudojimu - tai jau kita laipiojimo šaka – aid climbing'as). Lygiai taip pat negalima naudoti virvės, pavzudžiui, prisitraukimui ar poilsiui. Jeigu free - style bus lipama naudojant pagalbinius taškus, tai lipimas gerokai nublanks kitų akyse, nes tai nebus „švarus“ lipimas.
Dėl to free - climbing'e negali būti ilgų trasų - paprastai tai būna vienos virvės lipimas (nuo 1 iki 50 metrų).
Free-solo (laisvas solo lipimas) – tai daugiau psichologinio pobūdžio lipimas. Tai yra tas pats, kaip ir free - climbing'as (laisvas laipiojimas) tik be saugumą užtikrinančios virvės. Tokio laipiojimo būdo atsiradimą lėmė įvairūs socialiniai - psichologiniai aspektai.
Deep water soloing – laisvas lipimas virš pakankamai gilaus vandens telkinio, užtikrinančio saugų nusileidimą kritimo atveju. Nesinaudojama virve kaip sauga.
Didelės sienos (Big Wall Climbing) (uolų, kalnų), ilgi maršrutai (pavyzdžiui, daugiau nei 5 virvės, o virvė paprastai yra 40-50 metrų) reikalauja ne tik ištvermės, bet nemažai jėgų ir žinių. Laisvu laipiojimu dažniausiai labai sunku įveikti tokius maršrutus. Čia reikia ir poilsio, o esant ilgam maršrutui neretai ant uolos gaminamas maistas ir net miegama ant naturalių uolų lentynų arba naudojantis portaledge. Naudojama daug papildomos įrangos, daromos įvairios pakilimo sistemos (KKT elementai). Free - climbing'as yra tik viso laipiojimo elementas.
Rock climbing (uolų laipiojimas) – lipimas uola – akmeniu. Lipama rankomis, kojomis, visu kūnu, naudojant uolinius kablius, plaktukus ir kitus uoloms skirtus metalinius įrankius.
Ice climbing (ledo laipiojimas) – lipimas ledu, sniegu, varvekliais, užšalusiais kriokliais. Lipmama taip pat rankų, kojų bei kūno pagalba, naudojant ledkirčius, ledo plaktukus, ledsraigčius ir kitą ledo techniką.
Dyno, kitaip šuolis - tai dinaminis judesys, naudojamas tada kai kitokiais būtais neįmanoma pasiekti toli esančio kybio. Paprastai stipriai atsispiriama kojomis ir rankomis nuo uolos. Tai sudėtingas judesys, reikalaujantis didelės koncentracijos, nes paprastai bandymas būna tik vienas. Pasaulyje vyksta net atskira dyno rungtis, o šiuo metu didžiausias šuolis įrašytas į Guinness pasaulio rekordų knygą yra 2.825m
Geltonpėdė
Geltonpėdė – geltonpėdinių (Gomphidiaceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga trys rūšys:
Maneater
„Maneater“ 2006 m. singlas iš trečiojo studijinio albumo „Loose“, išleistas Kanados/portugalų atlikėjos Nelly Furtado. Furtado sakė, jog „Hall & Oates“ daina „Maneater“ buvo šio singlo įkvėpėja.
Ši daina buvo išleista, kaip pirmasis singlas Europoje. „Maneater“ tapo viena iš sėkmingiausių Furtado dainų. Šis singlas pasiekė pirmąją vietą ne tik Jungtinėje Karalystėje ir Lenkijoje bei Izraelyje ir Vengrijoje ir top 10-uką Europoje. Australijoje ir Šiaurės Amerikoje išleistas, kaip antrasis singlas, pasiekė šiose šalyse top 5-tuką, tačiau buvo komerciškai nesėkmingesnis negu „Promiscuous“.
Istorija
„Maneater“ buvo viena iš pirmųjų dainų, įrašytų kartu su Timbaland studijoje „Hit Factory Criteria“ Majamyje. Šio albumo įkvėpėjai buvo tokie atlikėjai kaip Talking Heads, Blondie, Madonna, The Police ir Eurythmics, ir 1980-ųjų pop muzika. Seksualumas ir „moterų valdžia“ buvo įkvėpta atlikėjų, kaip Queen Latifah, MC Lyte, Yo-Yo, Salt-N-Pepa ir TLC. Dainos produkcija buvo nukelta vėliau, kadangi užsiliepsnojo kolonėles.
Furtado apibūdino šią dainą kaip „madinga pop daina“, kurioje garsūs vokalai prideda dainai aštrumo. Dauguma šią dainą lygina su „Peaches“ kūriniais.
Australijoje kompaktinė plokštelė buvo išleista dvejuose formatuose. Nors tarptautinė versija buvo Australijoje nelabai prieinama. Australijoje „Maneater“ single buvo „Gnarls Barkley“ koveris „Crazy“, įrašytas per BBC Radio 1. „Maneater“ perdainavo grupės „Panic at the Disco“, „Basement Jaxx“ ir „Boy Kill Boy“.
Muzikos struktūra
„Maneater“ tai greitoka electro-rock daina, kurioje susipina 80’s elektro ir šokių muzika. Daina sukompozuota D major su 132 dūžių per minutę tempu.
Singlo priėmimas
„Maneater“ gavo gerus įvertinimus iš kritikų. Rob Sheffield iš „Rolling Stone“ teigė, jog daina nors ir nėra „Hall & Oates“ koveris, tačiau verta tęsinio vardo. Allmusic apžvalgininkas Stephen Thomas Erlewine teigė, jog „Maneater“ yra geras Furtado pasikeitimo atspindys.
About.com apžvalgininkas Bill Lamb dainai davė 3,5 žvaigždutes iš 5 galimų, jis pagyrė greitą tempą bei lengvai įsimenantį priedainį. Tačiau jis mano, jog šis singlas per daug pasikartojantis bei, kad tinka klubams, o ne radijo stotims. IGN apžvalgininkui nepatiko, kad tai blogas atlikėjos M.I.A. pamėgdžiojimas. Daina užėmė 20-ąją poziciją 2006 m. metų galo „The Village Voice“ tope.
Pasirodymas topuose
„Maneater“ debiutavo pirmiausiai Jungtinėje Karalystėje aštuntoje pozicijoje, ir po savaitės pasiekė pirmąją vietą. „Maneater“ tapo geriausiai parduodamu 2006 m. singlu JK, ir buvo parduota 296 000 kopijų.
Singlas tapo hitu ir kitose Europos šalyse, ir pasiekė top 5-tuką Austrijoje, Arijoje, Norvegijoje, Šveicarijoje, ir Vokietijoje, top 10-tuką Belgijoje, Suomijoje ir Nyderlanduose. Daina debiutavo Billboard Hot 100 62-toje pozicijoje, ir per savaitę pašoko į 16-toją vietą; ir top 20-tuką Billboard' Pop 100 tope. „Maneater“ nebuvo toks populiarus Amerikoje kaip „Promiscuous“. Singlas debiutavo ARIA singlų tope rugsėjo 25 d. ir po septynių savaičių pasiekė trečiąją poziciją. ARIA atestavo „Maneater“ auksiniu, kai buvo parduota 35 000 singlo kopijų.
Kanadoje „Maneater“ 2006 m. lapkričio 23 d. pasiekė 23-ąją poziciją. Daina nepasiekė top 10-tuko dėl CD singlo limituoto išleidimo. „Maneater“ pasiekė BDS radijo topo penktąją poziciją. Canadian Dance Chart tope tapo pirmuoju Furtado singlu, pasiekusiu #1 vietą. „Maneater“ buvo aštunta atsisiunčiamiausia daina su 38 800 parsisiųstų kopijų.
Lotynų Amerikoje „Maneater“ buvo išleistas, kaip pirmasis singlas ir pasiekė top 20-tuką Latin America Top 40 tope.
„Maneater“ buvo nominuotas 2006 m. MTV Europos muzikos apdovanojimuose kategorijoje „Geriausia daina“. 2007 m. NRJ Music Award apdovanojimuose laimėjo kategorijoje „Geriausia tarptautinė daina“.
Vaizdo klipas
thumb|right|250px|Nelly Furtado vaizdo klipe. Singlo vaizdo klipo režisierius yra Anthony Mandler. Tai vienas iš kelių klipų, kur Nelly Furtado šoka.
Klipas Furtado prašymo neturi siužeto, o tiesiog šventimo, bei parodijavomo „maneater“ atskirų scenų. Klipas prasideda Nelly ieškant savo vokiečių dogo veislės šuns vardu Tobis. Ji pakliūna į apleistą namo rūsį, kur yra žmonių minia. Furtado isimaišo į minios vidurį ir prasidedant muzikai pradeda šokti. Taip pat vėliau rodomi vaizdai iš tos pačios vietos, bet su ugnies efektais. Klipo pabaigoje, Nelly dainuoja ant šio namo stogo.
JAV šis klipas debiutavo „Yahoo! Music“ svetainėje rugsėjo 6 d., o po dviejų dienų pasirodė MTV laidoje „Total Request Live“. Klipas ne tik pasiekė pirmąją vietą „TRL“ tope, bet ir išbuvo aukščiausioje vietoje tris savaites. Kanados MuchMusic kanale klipas pasiekė pirmą vietą tik gruodžio 8 d.
2007 MTV Video Music Awards apdovanojimuose, Furtado buvo nominuota kategorijoje „Metų Atlikėja“ už „Maneater“ ir „Say It Right“.
Topai
Šioje lentelėje išdėstomi dainos pasiekimai topuose.
Haplogrupė R1a (Y DNR)
thumb|R1a kilmė ir paplitimas R1a (Y-DNR) – specifinė vyro Y chromosomos nukleotidų seka ir Y-chromosomos haplogrupė, apibrėžiama ir identifikuojama genetine žyma – mutacija M17. Ją įgijo kadaise gyvenęs vyras, o paveldėjo visi jo palikuonys, priskiriami haplogrupei R1a, kuri yra pagrindinė Lietuvos vyrų genomo grupė, apimanti apie 44,9 % populiacijos.
R1a yra aptinkama aukštu dažniu nuo Čekijos iki Altajaus kalnų Sibire. Manoma, kad pirmas individas, patyręs šią mutaciją, gyveno prieš 15 000 metų pradedant trauktis ledynui dabartinės Ukrainos teritorijoje, iš kur vėliau išplito jo palikuonys, pasiekę ir Lietuvą su pirmaisiais poledynmečio medžiotojais bei žvejais. Jie kartu su R1b haplogrupės atstovais buvo pirmaisiais Pabaltijo gyventojais.
Vyčio ženklas
Vyčio ženklas – Lietuvos karo invalidų „Vyčių“ brolijos neperiodinis laikraštis, leistas 1924–1935 m. Kaune.
Istorija
Ėjo nereguliariai. Spausdino Raidės spaustuvė, Sokolovskienės ir Lano spaustuvė Kaune. Nr. 1-2 išėjo pavadinimu „Vyties ženklas“ (1924 m., 1929 m.), kiti – „Vyčio ženklas“.
Rašė apie karo invalidų padėtį, brolijos tikslus, veiklą, spausdino karių pasakojimus, atsiminimus. Bendradarbiavo S. Butkus, Jonas Čaplikas, Liudas Gira, K. Kalvaitis, Antanas Smetona, J. Šarauskas ir kt.
Redagavo Jonas Karutis.
Isihia
Isihia  – Bulgarijos muzikinė grupė, įkurta 2000 m. Isihia savo muzikoje jungia bulgarų folklorinę muziką su XIV a. bizantiškomis giesmėmis taip kurdami Balkanų dvasinio misticizmo atmosferą. Isihia savo muzika siekia atgaivinti hesichazmo dvasines tradicijas. Kūrinių eilės daugiausia apie mūšius su osmanais, dvasingumą. Dalis tekstų parašyta bažnytine slavų kalba.
400 m barjerinis bėgimas
Istorija
Pirmą kartą panašaus barjerinio bėgimo atstovai buvo apdovanoti 1860 m. Oksforde, Jungtinėje Karalystėje. Tuomet sportininkai įveikė 440 jardus arba 402,336 metro. Bėgdami sportininkai turėjo įveikti dešimt medinių pertvarų, kurių aukštis siekė 100 centimetrų. Jog išvengti traumų 1895 m. pradėti naudoti lengvi barjerai, kuriuos sportininkai galėjo laisvai nuversti. Iki 1935 m. buvo priimta nuostata jog sportininkas nuvertes daugiau nei tris barjerus yra diskvalifikuojamas. Taip pat tuo metu vyravo ir taisyklė jog rekordai fiksuojami tik tuo atveju, jeigu sportininkas nenuvertė nei vieno barjero ir trasą įveikė švariai.
400 m barjerinis bėgimas olimpine rungtimi tapo 1900 m vasaros olimpinėse žaidynėse Paryžiuje. Oficialus barjerų aukštis tapo 91,4 cm (3 pėdos) vyrams ir 76,20 cm moterims. Tapo priimtas standartas jog pirmasis barjeras stovi už 45 m nuo starto linijos, o tarp kiekvieno barjero yra 35 m atstumas, o nuo paskutinės kliūties iki finišo palikta 40 m.
Pirmasis užfiksuotas moterų 400 m barjerinis bėgimas įvyko 1971 m. Tarptautinė lengvosios atletikos federacija kaip oficialią rungtį moterims įteisino 1974 m. Nuo 1984 m. vasaros olimpinių žaidynių moterų rungtis įtraukta į olimpiados programą.
Pasirengimas
400 m barjerinis bėgimas reikalauja greičio, jėgos ir ištvermės. Bėgant pirmus 200 m reikalinga jėga, kuri trečiajame ketvirtyje pereina į ištvermę, kurią būtina išlaikyti iki finišo. Šiai distancijai reikalingas tik minimalus lankstumas, nes nuo didelio lankstumo mažėja galingumo rodikliai. Pradedantieji lengvaatlečiai mokosi bėgti laisvu žingsniu, kitu atveju likus bėgti 100 m sportininko kūnas būna labai įsitempęs, o tai mažiną greitį ir sulėtina jį finiše. 400 m barjerinio bėgimo atstovai įprastai geba bėgti ir 200 m ar 400 m sprintus, bei demonstruoja gana aukštus rezultatus, kadangi bėgant 200 m dominuoja greičio jėga, o 400 m: jėga ir ištvermė. Tokios rungtys yra tik pagalbinės, dažniausiai varžybos rengiamos kelias dienas, todėl pirmąją dieną startuojama 400 m sprinto rungtyje, o antrąją barjeriniame bėgime ar 200 m sprinte. Kiekvienas pasirenka kokiose varžybose startuoti geriausia, nors didelio meistriškumo sportininkai stambiausiose varžybose gana startuoja keliose rungtyse.
Rekordai
1983 m. birželio 11 d. Maskvoje lietuvių bėgikė Ana Ambrazienė pasiekė pasaulio rekordą.
Hamza El Dinas
Hamza El Dinas (1929 m. liepos 10 d. – 2006 m. gegužės 22 d.) – Nubijos kompozitorius, vokalistas, udo ir taro muzikantas.
Hamza El Dinas gimė nedideliame Toškos kaimelyje pietų Egipte, netoli Vadi Halfos. Tapo elektros inžinieriumi, dirbo Kaire Egipto valstybinių geležinkelių bendrovėje, tačiau metė inžinieriaus karjerą ir pradėjo studijuoti muziką Kairo universitete. Taip pat studijavo Šv. Sesilės nacionalinėje akademijoje Romoje, Ibrahimo Faiško muzikos institute, Karaliaus Fuado Artimųjų Rytų muzikos institute. Keliavo po Egiptą ir užrašinėjo liaudies dainas. Pats atlikinėjo įvairias dainas ir atkreipė Grateful Dead, Bob Dylan, Joan Baez dėmesį į savo kūrybą, todėl gavo leidybinį kontraktą ir išvyko į JAV. Gimtasis Hamza El Dino kaimelis Toška buvo užlietas Nasero tvenkinio.
Po pasirodymo 1964 m. Niuporto liaudies muzikos festivalyje Hamza El Dinas išledo pirmuosius du savo albumus. Gyvendamas JAV dėstė etnomuzikologiją įvairiuose JAV universitetuose. Išvykęs į Japoniją mokėsi groti biva. 1999 m. išleido savo paskutinį albumą A Wish.
Hamza El Dinas mirė dėl tulžies pūslės operacijos komplikacijų 2006 m. gegužės 22 d. Berklio ligoninėje, Kalifornijoje.
Jamalo Nencų autonominė apygarda
Jamalo Nencų autonominė apygarda – Rusijos administracinio teritorinio suskirstymo vienetas (federacijos subjektas). Ji yra Rusijos vidurinės dalies šiaurėje, Sibire, Jamalo pusiasalyje. Administracinis centras – Salechardas.
Istorija
Apygarda įkurta 1930 m. gruodžio 10 d., 1944–1992 m. priklausė Tiumenės sričiai.
Master of Puppets
Master of Puppets – trečiasis amerikiečių thrash metal grupės Metallica albumas, išleistas 1986-aisiais. Vien JAV parduota daugiau nei 6 milijonai šio albumo kopijų. Tai paskutinis grupės albumas, kuriame vis dar grojo bosistas Cliff Burton. Albumo išleidimas laikomas ypač svarbiu įvykiu heavy metal istorijoje. Žurnalas Rolling Stone jam skyrė 167 vietą 500 geriausių visų laikų albumų sąraše, o Time žurnalas jį pripažino kaip vieną iš 100 geriausių visų laikų albumų. Dar viename sąraše, sudarytame Metal-rules.com, albumas paskelbtas geriausiu metalo albumu. , pirmąją vietą jis užėmė ir 25 geriausių metalo albumų sąraše, sudarytame IGN.
Istorinė reikšmė
Kai buvo išleistas, Master of Puppets suteikė metalo fanams galimybę išgirsti skambesį, kuris visiškai skyrėsi nuo tuo metu populiaraus komerciško bei įvaizdžiu paremto glam metal. Iškart po išleidimo parduota daugiau nei pusė milijono kopijų nepaisant to, kad grupės muzika nebuvo grojama radijo stotyse ar televizijoje (pirmasis grupės vaizdo klipas buvo 1988 metais išleistas One). Tai buvo pirmasis grupės albumas, kuriam JAV įrašų pramonės asociacija skyrė auksinio titulą. Muzikos kritikai šį albumą dažnai vadina "vienu įtakingiausiu visų laikų heavy metal albumu".
Įrašinėjimo metu grupės sudėtis buvo ši: James Hetfield (vokalas, gitara), Lars Ulrich (mušamieji), Kirk Hammett (pagrindinė gitara), ir Cliff Burton (bosinė gitara). Viena priežasčių, dėl kurios atsimenamas šis albumas, yra Burton'o žūtis autokatastrofoje iškart po albumo išleidimo.
Norėdami paminėti 20-ąsias albumo išleidimo metines, Metallica sugrojo visą albumą kiekviename Escape from the Studio '06 turo koncerte bei Download '06 festivalyje. Šiuose koncertuose instrumentinis Orion buvo pirmą kartą sugrotas gyvai, nors kai kurie jo fragmentai jau buvo skambėję instrumentiniuose kratiniuose bei soliniuose bosinių gitarų numeriuose. 2006 metais šiam albumui buvo skirtas specialus britų žurnalo Kerrang! numeris. Prie žurnalo buvo pridėtas Master of Puppets: Remastered CD, kuriame visos albumo dainos buvo perdainuotos populiarių atlikėjų, įskaitant Bullet for my Valentine bei Trivium.
Inovacija
Šiuo albumu Metallica padėjo vystyti thrash metal žanrą. Albumo dainos buvo neįprastai sudėtingos bei melodingos (labiausiai tai pastebima Battery, Master of Puppets bei Orion. Tai albumo skambesį padarė šiek tiek panašų į power metal bei progressive metal. Dainų tekstų temos - socialiniai aspektai, būdingi thrash metal žanrui, tačiau Metallicos tekstų lygis pasiekė naujas aukštumas, paliesdamas karo, narkotikų, politikos temas. Nemažai įtakos melodijoms bei sudėtingiems gitarų ritmams turėjo klasikinė muzika.
Sergejus Sokolovas
Sergejus Sokolovas (Сергей Леонидович Соколов; 1911 m. birželio 18 d. Eupatorija, Rusijos imperija - 2012 m. rugpjūčio 31 d. Maskvoje) - tarybinis karvedys, Tarybų Sąjungos maršalas (1978 m.), Tarybų Sąjungos didvyris, 1984 m. – 1987 m. – TSRS gynybos ministras
Arekipos departamentas
thumb|240px|[[Kolkos kanjonas]]
Arekipos departamentas  – departamentas Peru pietinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Ikos, Ajakučo, Apurimako ir Kusko departamentais, rytuose – su Puno departamentu, pietuose – su Mokegvos departamentu. Vakarinę dalį skalauja Ramusis vandenynas. Sostinė – Arekipa.