cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Melburnas
Muziejai, galerijos
thumb|Viktorijos nacionalinė galerija – lankomiausias dailės muziejus Pietų pusrutulyje Viktorijos nacionalinė galerija – seniausias, didžiausias ir lankomiausias Australijos dailės muziejus, įkurtas 1861 m. Muziejų kasmet aplanko apie 2,5 mln. lankytojų, pagal lankomumą 2016 m. muziejus buvo 19 vietoje tarp pasaulio dailės galerijų. Australijos impresionizmo dailė, vadinama Heidelbergo mokykla, atsirado XIX a. pab. Melburno apylinkėse, dabartiniame Heidelbergo priemiestyje. Heidelbergo mokyklos tradicijas, plėtodami australiškas temas, po Antrojo pasaulinio karo tęsė ir figūrinės dailės srovės šalininkai. Jų susibūrimo vieta Bulino (Bulleen) priemiestyje – dabar „Heide“ šiuolaikinės dailės muziejus. Miesto centre yra Australijos šiuolaikinės dailės centras, Ijeno Poterio dailės muziejus (Ian Potter Museum of Art) ir kitos galerijos. Melburnas laikomas vienu iš pasaulio pagrindinių gatvės meno centrų. „Lonely Planet“ skaitytojai grafičio meną Melburno skersgatviuose išrinko populiariausiu kultūriniu objektu Australijoje.
Melburno muziejus, įkurtas 1854 m., – didžiausias Pietų pusrutulyje. Gamtos istorijos, mokslo, meno ir kultūros ekspozicijos. Imigracijos muziejus įkurtas 1998 m. neorenesansinio stiliaus Senosios muitinės pastate. „Scienceworks“ – mokslo muziejus su planetariumu, įkurtas 1992 m. specialiai muziejui pastatytame šiuolaikinės architektūros pastate. Australijos kinematografijos centras (Australian Centre for the Moving Image), įkurtas 2002 m., – filmų, videožaidimų, skaitmeninės kultūros ir meno muziejus, lankomiausias kinematografijos muziejus pasaulyje.
Pramogos
thumb|Princesės teatras (Princess Theatre) Yst Endo teatrų rajone Ist Endo teatrų rajone (East End Theatre District) miesto centre susitelkę Melburno istoriniai teatrai: „Athenaeum Theatre“, „Her Majesty's Theatre“, „Princess Theatre“, „Regent Theatre“ ir „Comedy Theatre“. Kiti žymūs teatrai: „The Capitol“ ir „Forum Theatre“ miesto centre bei 3000 žiūrovų talpos art deco stiliaus „Palais Theatre“ Sent Kildoje. Melburno menų rajone (Melbourne Arts Precinct) Sautbanke yra Melburno menų centras (Arts Centre Melbourne) su teatrais, koncertų salėmis ir meno galerijomis, „Melbourne Recital Centre“ koncertų salė ir Sautbanko teatras – Melburno seniausios profesionalų teatro bendrovės „Melbourne Theater Company“ būstinė. Menų rajone įsikūrę ir Australijos baletas, Australijos opera (apie 4 mėnesius per metus, likusį laiką – savo būstinėje Sidnėjaus operos teatre) bei Melburno simfoninis orkestras. „Sidney Myer Music Bowl“ – 1959 m. atidaryta lauko koncertų scena, 1967 m. surinkusi rekordinę 200 tūkst. žiūrovų auditoriją – didžiausią per visą Australijos koncertų istoriją. Melburnas turi daugiausia pasaulyje gyvosios muzikos scenų vienam gyventojui ir vadinamas „pasaulio gyvosios muzikos sostine“.
thumb|left|180px|La Trobo skaitykla Viktorijos valstijos bibliotekoje Nuo 2008 m. Melburnas yra vienas iš UNESCO literatūros miestų. Melburne yra daugiau kaip 300 knygynų, „Penguin Random House“ ir „Lonely Planet“ leidyklų pagrindinės būstinės, „Lonely Planet“ steigėjų vardu pavadintas „Vilerių literatūros centras“ (Wheeler Center). Mieste kasmet vyksta Melburno rašytojų festivalis (Melbourne Writers Festival) ir kiti literatūros festivaliai. Viktorijos valstijos biblioteka – viena seniausių Australijos kultūros įstaigų (1854 m.) ir viena iš daugelio miesto viešųjų ir universitetinių bibliotekų. Melburne įsteigta keletas literatūros apdovanojimų, kurių žymiausi – Melburno literatūros premija (Melbourne Prize for Literature) ir Viktorijos premjero literatūros apdovanojimas (Victorian Premier's Literary Awards). Žymiausi Melburne parašyti romanai – Fergiuso Hiumo (Fergus Hume) „The Mystery of a Hansom Cab“ (1886 m.), Džordžo Džonstono (George Johnston) „My Brother Jack“ (1964 m.), Helenos Garner (Helen Garner) „Monkey Grip“ (1977 m.), Christos Tsiolko „Antausis“ (The Slap, 2008 m., lietuviškas vertimas 2014 m.). Su Melburnu susiję rašytojai ir poetai Rolfas Boldrevudas (Rolf Boldrewood), C. J. Denisas (C. J. Dennis), Žermena Grir (Germaine Greer), Piteris Keris (Peter Carey).
1906 m. Melburne pastatytas pirmasis pasaulyje pilnametražis vaidybinis filmas „The Story of the Kelly Gang“. Plėšikų tema vyravo ir vėlesniuose Melburno filmuose iki 1912 m., kai Viktorijos vyriausybė uždraudė jų gamybą dėl tariamo nusikalstamos veiklos propagavimo. Po šio draudimo ir dėl amerikietiškos produkcijos konkurencijos filmų gamyba Melburne sumažėjo. XX a. vidurio žymiausias Melburne pastatytas filmas – amerikiečių apokaliptinė drama „Paplūdimyje“ (On the Beach, 1959 m.). Melburne pastatyti filmai „Stork“ (1971 m.) ir „Alvin Purple“ (1973 m.) buvo vieni pirmųjų Australijos kino atgimimo, vadinamosios „Naujosios bangos“, filmai. „Piknikas prie Kabančios uolos“ (Picnic at Hanging Rock, 1975 m.) ir „Pašėlęs Maksas“ (Mad Max, 1979 m.) pelnė tarptautinę šlovę. 2004 m. Melburne pastatytas filmų ir televizijos studijų kompleksas „Docklands Studios Melbourne“, mieste įsikūrusi ir didžiausia Australijos kino studija „Village Roadshow Pictures“. Iš Melburno kilę aktoriai Keit Blanšet, Reičel Grifits (Rachel Griffiths), Krisas Hemsvortas, Erikas Bana (Eric Bana).
Svarbiausi kasmetiniai festivaliai mieste – Melburno tarptautinis menų festivalis, Melburno tarptautinis komedijų festivalis, Melburno tarptautinis filmų festivalis, Melburno tarptautinis animacijos festivalis, Melburno Fringe festivalis (nepriklausomų menų), „Moomba“ festivalis-karnavalas, Tarptautinė Melburno gėlių ir sodų paroda.
Sportas
thumb|Paminklas [[Australiškasis futbolas|australiškojo futbolo įkūrėjui Tomui Vilsui (Tom Wills) prie Melburno kriketo stadiono. Pirmosios australiškojo futbolo varžybos buvo žaidžiamos parkuose šalia stadiono XIX a. vid.]] Dėl miesto istorinės reikšmės Australijos sporto raidai, išvystytos sporto infrastruktūros, mieste vykusių ir vykstančių svarbių sporto renginių bei gausaus jų lankomumo, Melburnas vadinamas Australijos sporto sostine. Žurnalas „Sport Business“ 2016 m. Melburną išrinko „Dešimtmečio sporto miestu“.
1956 m. mieste vyko XVI vasaros olimpinės žaidynės, pirmosios už Europos ir Jungtinių Amerikos Valstijų ribų. 2006 m. – Sandraugos žaidynės. Mieste kasmet rengiamas Australijos atvirasis teniso čempionatas – vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų, nuo 1996 m. Albert Parko trasoje vyksta Formulės 1 Australijos Grand Prix etapai.
thumb|left|Melburne kasmet vyksta [[Australijos atvirasis teniso čempionatas – pirmasis iš 4 Didžiojo kirčio turnyrų. 2020 m. turnyrą tiesiogiai stebėjo rekordinis 812 174 žiūrovų skaičius ]] Kriketas – viena seniausių sporto šakų Melburne. 1838 m. įkurtas Melburno kriketo klubas, 1853 m. atidarytas Melburno kriketo stadionas. Stadionas buvo pagrindinė sporto arena vasaros olimpinėms žaidynėms 1956 m. ir Sandraugos žaidynėms 2006 m; šiuo metu tai didžiausias kriketo stadionas pasaulyje. Stadione įrengtas Australijos sporto muziejus. „Victoria Bushrangers“ klubas žaidžia „Sheffield Shield” kriketo lygoje, o „Melbourne Stars” ir „Melbourne Renegades” – „Big Bash” T20 (sutrumpinto) kriketo lygoje.
Australiškasis futbolas, kurio istorija prasidėjo Melburne, – populiariausia sporto šaka mieste pagal žiūrovų skaičių ir žiniasklaidos dėmesį. Doklandso stadione įsikūrusi Australiškojo futbolo lygos būstinė, lygoje rungtyniauja devyni Melburno klubai. Lygos superfinalo rungtynės tradiciškai vyksta kriketo stadione.
Krepšinis – populiariausias pagal sportuojančių žmonių skaičių. Nacionalinėje krepšinio lygoje žaidžia „Melbourne United“ klubas, Moterų nacionalinėjė krepšinio lygoje – „Bulleen Boomers“ ir „Dandenong Rangers“ klubai. Iš Melburno kilę australų krepšininkai Endriu Bogutas, Benas Simonsas.
Europietiškojo futbolo A-lygoje žaidžia „Melbourne Victory FC“ ir „Melbourne City FC“ klubai. „Melbourne Rebels“ regbio (rugby union) klubas atstovauja Melburnui tarptautinėse „Super Rugby“ varžybose, „Melbourne Rising“ – Australijos nacionaliniame regbio čempionate. Regbio-13 (rugby league) Nacionalinėje regbio lygoje žaidžia „Melbourne Storm“ klubas. „Suncorp Super Netball“ netbolo lygoje rungtyniauja „Melbourne Vixens“ ir „Collingwood Magpies Netball“ komandos, Australijos ledo ritulio lygoje – „Melbourne Ice“ ir „Melbourne Mustangs“ klubai, Australijos beisbolo lygoje – „Melbourne Aces“ komanda. Mieste populiarus irklavimo sportas, prie Jaros upės įsikūrę keletas irklavimo klubų, išugdžiusių nemažai Australijos olimpiečių. Iki 1991 m. Jaros upėje kasmet vykdavo masinės „Race to Prince's Bridge“ plaukimo varžybos, vėliau atšauktos dėl vandens užterštumo.
1998, 2011 ir 2019 m. Karališkajame Melburno golfo klube vyko Prezidento taurės golfo turnyrai. 2003 m. Doklandso stadione vyko V pasaulio regbio čempionato varžybos. Nuo 1861 m. kasmet lapkritį Flemingtono hipodrome rengiamos žirgų lenktynių Melburno taurės varžybos su milijoniniais priziniais fondais.
Didžiausios Melburno sporto arenos:
Jaunimas (reikšmės)
Jaunimas gali reikšti:
Purvis
Purvis – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, 8,5 km į pietus nuo Maišiagalos miestelio, tuoj į šiaurės vakarus nuo Sudervės. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 158,8 m. Kranto linija vingiuota, patys krantai žemoki, pelkėti – plyti aplink ežerą ~ 7 ha dydžio Purviškių pelkė. Aplinkui stūkso Purviškių miškas. Iš šio ežero išteka E-1 upelis link Elnos upės, įtekančios į Nerį.
Roman Polański
Roman Polański (tikrasis vardas – Raymond Roman Liebling, g. 1933 m. rugpjūčio 18 d.) – lenkų režisierius, scenaristas ir aktorius (vaidindavo ir filmuose, ir teatre).
1975 metais įgijo Prancūzijos pilietybę.
Biografija
Gimė Paryžiuje, lenkės ir žydo šeimoje, kuri 1937 m. persikėlė į Krokuvą. Polanskio tėvas- Ryszard Liebling (po II pasaulinio karo sužadėtinės, vėliau- antrąja žmona tapusios Wandos Zajączkowskos prašymu pakeitė pavardę į Polanski) buvo tapytojas. Motina- Bula (Bella) – gimė Rusijoje. Polanskio tėvai buvo agnostikai, tėvas – žydas, motina – katalikė.
Karo metu buvo uždarytas Krokuvos gete, vėliau slapstėsi pasivadinęs Romanu Wilku. Nuo 1948 m. vaidino teatre, o ekrane pirmą kartą pasirodė 1953 m. 1954 m. įstojo į režisūros studijas Lodzėje, kurias baigė negavęs diplomo. 1959 m. vedė aktorę Barbarą Kwiatkowską, tačiau santuoka po trejų metų iširo. Bendradarbiavo su žymiu Lenkijos režisieriumi Andžeju Wajda – vaidino jo filmuose („Karta“(1954), „Nekalti būrtininkai“, „Kerštas“)
Vėliau išvyko į Paryžių, o iš karto po grįžimo į Lenkiją 1961 metais pastatė filmą „Peilis vandenyje“, kuris buvo nominuotas Oskarui- tai atvėrė Polanskiui duris į tarptautinę režisieriaus karjerą. Vėl išvykęs į Prancūziją pradėjo dirbti su Catherine Deneuve kuriant filmą „Pasibjaurėjimas“, tuo pat metu režisavo filmą Cul-de-Sac, kuris Didžiojoje Britanijoje sulaukė didelio pasisekimo. 1968 metų sausio 20 d. vedė Sharon Tate ir tais pačiais metais išvyko į Holivudą. Ten tapo garsus tokių kaip Rosemary's Baby (1968 m., dvi Oskaro nominacijos, vienas laimėtas), Chinatown (1974 m., vienuolika Oskaro nominacijų, vienas laimėtas) su Jack’u Nicholson’u (Jack Nicholson), Tess (1979 m., šešios Oskaro nominacijos, tris laimėjo), filmų dėka.
1969 metų rugpjūčio 9 d. R. Polanskio aštuntą mėnesį besilaukianti žmona Sharon Tate buvo žiauriai nužudyta.
Nuo 1989 m. rugpjūčio 30 dienos susituokęs su prancūzų aktore, modeliu ir atlikėja Emmanuelle Seigner, su kuria susilaukė dviejų vaikų- dukters Morgan ir sūnaus Elvio.
Kanų filmų festivalyje gavo Auksinę palmės šakelę už geriausią filmą. 2003 metais gavo Oskarą už filmą Pianistas, kurio neatsiėmė dėl galiojančio kaltinimo išprivartavus Samanthą Geimer.
Filmografija
Trumpametražiai filmai:
Pilnametražiai filmai:
Cyrailė
Cyrailė – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Sangrūdos.
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio Cyráilis ar pan. (plg. pavardė Cýras).
Devintinės
thumb|right|180px|Bažnytinė procesija per Devintines Devintinės – bažnytinė krikščionių šventė, vykstanti devintosios savaitės po Velykų ketvirtadienį. Šį ketvirtadienį po Švč. Trejybės sekanti iškilminga šventė dar vadinama Dievo Kūno švente. Lietuvos bažnyčiose tądien vyksta atlaidai.
Tai paskutinė iš kilnojamųjų kalendoriaus švenčių. Devintinės vyksta tarp gegužės 25 ir birželio 23 dienos. Religinės šventės dalis skirta pagarbinti Švč. Sakramentui. Prisimenami Jėzaus Kristaus per paskutinę vakarienę prieš kančią apaštalams pasakyti žodžiai: „''Jei nevalgysite žmogaus Sūnaus kūno ir negersite jo kraujo, neturėsite savyje gyvenimo. Kas valgo mano kūną ir geria mano kraują, tas turi amžinąjį gyvenimą, ir aš jį prikelsiu paskutinę dieną''“. Taip Jėzus kalbėjo laimindamas ir dalydamas savo mokiniams duoną ir vyną.
Šventės istorija siekia XIII amžių. Ši šventė pirmiausiai pradėta švęsti Belgijos Lježo vyskupijoje šv. Julijonos Montkornilonietės iniciatyva. Popiežiai Urbonas IV ir Klemensas V Devintinių šventę įvedė visame katalikų pasaulyje.
Papročiai Lietuvoje
Švč. Sakramentui pagerbti skirtos procesijos buvo labai populiarios senajame Lietuvos kaime. Kartu su tikinčiaisiais jose dalyvaudavo ir Lietuvos valstybės vadovai, kariuomenės karininkai, įvairių organizacijų atstovai. Lietuvos bažnytkaimiuose ir miestuose į Devintinių paskutiniąją procesiją visada suplaukdavo minios. Buvo šventinami žolynai, berželių šakos. Kaip ir per Sekmines, kaimiečiai apkaišydavo sodybos vartus berželiais, nupindavo „bromus“. Prieš Devintines piemenys vainikuodavo melžiamas karves lapų vainikais. Už tai šeimininkės atsidėkodavo sūriu, kiaušiniais, sviestu.
Žemaitijoje ši diena dar pavadinama Vainikais. Priimta Devintinių dieną prie namo durų prisegti dvi sukryžiuotas beržo šakeles. Žemaitės pašventintus žolynus pasodindavo į daržo lysves. Tikėta, kad tada kurmiai žemės neišraus.
Rytų Aukštaitijoje iš kiekvienų namų merginos nešdavosi pašventinti po devynis rūtų vainikėlius. Sudžiovintos jų rūtos, kaip ir Verbų dieną pašventinti kadagiai, būdavo padeginami ant ugnies, užėjus smarkiai perkūnijai, kad šventi dūmai išblaškytų audros debesis. Pašventintieji per Devintines įvairūs žolynai – rūtos, mėtos ir kiti, vadinti „Devintinio žolelėmis”, liaudyje plačiai vartojami ne tik apsaugai nuo perkūno įtrenkimo, bet ir liaudies medicinoje.
Tautosakoje, užrašytoje iš Alytaus apylinkių, sakoma, kad „po Devintinio negalima nei arti, nei akėti, nei sėti, nes nesiseks ūkininkaut“. Aišku, kad Devintinių laikas, ypač kai jos vėlyvos, jau būna netinkamas, kad spėtų užaugti ir subręsti vasariniai javai. Taip susivėlinusiam su sėja šeimininkui tarsi pati gamta keršydavo, derliaus neišaugindama.
Likanis
Rūmai, suprojektuoti Leono Benua, pastatyti ant Kuros upės kranto. Tai buvo didžiojo kunigaikščio Nikolajaus Michailovičiaus vasaros rezidencija. Sovietmečiu rūmai perėjo valstybei ir buvo dažnai lankoma aukštų partinių veikėjų, taip pat ir Stalino. Dabar rūmai yra Gruzijos prezidento vasaros rezidencija.
Grandė (Bolivija)
Grandė arba Gvapajus  – upė Bolivijoje; Mamorės upės (Amazonės baseinas) dešinysis intakas, kartais laikomas ir viena jos ištakų. Prasideda Potosi departamente, susiliejus Kainės ir San Pedro upėms, kurios ištakas gauna Andų kalnuose. Grandė teka pradžioje į rytus, Kočabambos Siera, vėliau pasuka į šiaurės vakarus, kur teka lygumomis. Prateka Santa Kruso ir Beni departamentus.
Didžiausi intakai: Miskė, Pirai, Japakani (kairieji), Tomina, Aseras, Pailasas (dešinieji).
Didesni miestai prie Grandės: Abapo, Puerto Pailasas, Puerto Ibanjesas, Pueblos Unidasas.
US Catanzaro 1929
FC Catanzaro – Italijos futbolo klubas iš Katancaro.
Dorogi FC
Dorogo FC – Vengrijos futbolo klubas iš Dorogo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1914 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Pirmą kartą pateko 1945 m. Stipriausioje lygoje rungtyniavo eilę sezonų, bet titulų niškovojo. 1977 m. iškrito į žemesnį divizioną.
2022–2023 m. Antroje lygoje tarp dvidešimties dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į Trečią lygą.
Nuo 2023–2024 m. sezono rungtyniavo Trečioje lygoje.
Čebatoriai (Ignalina)
Čebatoriai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ceikinių.
Mikalojus Abrahamovičius
Mikalojus Abrahamovičius (, 1590 m. – 1651 m. vasario mėn.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybinis veikėjas, artilerijos generolas.
Biografija
Tėvas – Smolensko vaivada Jonas Abrahamovičius. Manoma, kad Abrahamovičius 1605–1606 m. studijavo artilerijos meną ir inžineriją Leipcigo universitete.
Karinė karjera
Po tėvo mirties 1603 metais buvo atiduotas auklėjimui į Biržų Radvilų rūmūs. Abiejų Tautų Respublikos valdovas Vladislovas Vaza 1634 m. jį paskyrė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės patrankų prižiūrėtoju. 1638 m. pareigybė įvardyta kaip artilerijos generolas, pirmasis 1634–1651 m. ėjo šias pareigas. XVII a. trečiojo dešimtmečio pirmojoje pusėje dalyvavo kare prieš švedus Kurliandijoje ir Livonijoje Kristupo Radvilos armijoje, kur buvo artilerijos vadu. 1625 metais pasižymėjo Rygos priemiesčio paėmime, 1626 metais – Gnevo mūšyje, kur faktiškai pakeitė negabų Jonušą Tiškevičių. 1626–1627 metais dalyvvo kariniuose veiksmuose prieš švedus Pomeranijoje ir Prūsijoje. Smolensko karo metu nuo 1633 metų sausio vadovavo Radvilos grupuotės pėstininkų pulkui, nuo 1634 m. – artilerijos vadas (nuo 1640 m. LDK ši pareigybė pradėta vadinti artilerijos generolu). Buvo komisaru sudarant Polianovkos taiką.
Politinė karjera
1636–1647 metais Mikalojus Abrahamovičius tarnavo Starodubo seniūnu, po to Miadelio seniūnu. Ne kartą buvo išrinktas pasiuntiniu į seimus ir Lietuvos tribunolo deputatu. 1638–1640 metais tarnavo taurininku, 1640–1643 – Mstislavlio komendantu, 1643–1647 – Mstislavlio vaivada, 1647–1651 – Trakų vaivada.
Astrantija
Pavadinimas iš graikų k. žodžių aster – žvaigždė ir antios – panašus; žiedynas su skraiste panašus į žvaigždę. Tai daugiametės liaunos žolės, turinčios stačius ir beveik nešakotus stiebus. Žiedynas – sudėtinis skėtis.
Floralijos
Floralijos – senovės Romos šventė, skirta žiedų ir augalijos deivei Florai. Jas imdavo švęsti 4-tąją dieną prieš gegužės kalendas (t. y., balandžio 27 d.) ir baigdavo švęsti gegužės 3 d. Šventė simbolizavo gyvenimo ciklo atnaujinimą, per šventę šokdavo, gerdavo ir puošdavosi gėlėmis. Šią šventę Romos prostitutės laiko savo švente.
Šventyklas puošdavo baltais žiedais, o Romos piliečiai vilkėdavo ne baltus kaip įprasta, o spalvotus drabužius. Švenčių metu Florai aukodavo pieno ir medaus aukas.
Italijos futbolo varžybos 1898 m.
Italijos futbolo varžybos 1898 m.
Gintaras Valiukonis
Gintaras Valiukonis (g. 1955 m.) – verslo patarėjas, buvęs politinis veikėjas, LR sveikatos apsaugos viceministras.
Biografija
1974-1979 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą, fizikas. 1992-1996 m. – teisę.
Jis yra dirbęs Lietuvos mokslų akademijoje, Puslaidininkių fizikos institute, bendrovės „Verslo raktas" direktoriumi, investicinės akcinės bendrovės „Mūsų monopolis" valdybos pirmininku. Patarėjas konsultantas, konsultavo (reorganizuojant) AB „Mažeikių nafta", AB „Būtingės nafta", AB „Lietuvos energija", "Snaigė", Rytų skirstomieji tinklai, Ignalinos atominė elektrinė ir kt. Nuo 2010 m. balandžio 1 d. iki LR sveikatos apsaugos viceministras atsakingas už ryšius su Seimu, Vyriausybe ir kitomis institucijomis, jis prižiūrėjo gydymo įstaigų reorganizavimą (viceministro postas buvo laisvas nuo sausio pabaigos, kai iš pareigų dėl kyšininkavimo buvo atleistas Artūras Skikas). 2010 lapkričio mėn. pasitraukė iš posto neaiškiomis aplinkybėmis . Pareigose pakeitė Audrius Klišonis.
Našlys, turi du sūnus.
Emirates stadionas
Emirates Stadium (pagal savo įsikūrimo vietą dar žinomas kaip Ashburton Grove) – šiauriniame Londone esantis futbolo stadionas, kuriame namų rungtynes žaidžia Anglijos Premier lygos Arsenal FC klubas.
Stadionas atidarytas 2006 m. liepos 22 d. Jame telpa 60 355 žiūrovai.
Vilniaus Ozo gimnazija
miniatiūra|2009 m.
Vilniaus Ozo gimnazija – tradicinio ir nuotolinio mokymo(si) bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Lietuvių kalbos, Lietuvos istorijos ir etnokultūros nuotoliniu būdu mokomi laikinai iš Lietuvos išvykę vaikai. Įstaigos kodas 190009014. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.
Istorija
Įsteigta kaip 65-oji vidurinė mokykla, LOSC mokyklos-internato patalpose. Iki tol Šeškinės mikrorajone buvo tik dvi lietuviškos vidurinės mokyklos, todėl dauguma mokytojų buvo perkelti iš Vilniaus Šeškinės vidurinės mokyklos. 1994 m. birželio 21 d. Vilniaus 65-ajai vidurinei mokyklai Vilniaus miesto tarybos pirmininko potvarkiu Nr. 62 suteiktas „Ozo“ vidurinės mokyklos pavadinimas.
2012 m. sausį pertvarkyta į gimnaziją.
Didžioji savaitė
Didžioji savaitė – paskutinė savaitė prieš Velykas. Kiekvienais metais šios datos laikas skirtingas dėl to, kad skiriasi pavasario lygiadienio skaičiavimas pagal Julijaus ir Grigaliaus kalendorius. Didžiosios savaitės atsiradimas liturginiame kalendoriuje siejamas su pirmaisiais įrašais bažnytinėse knygose III–IV amžiuose, kur buvo raginama tikintiesiems susilaikyti nuo linksmybių, mėsos valgymo ir pan.
Visos Didžiosios savaitės dienos įvardijamos Didžiosiomis, nes prisimenami didieji bažnyčios įvykiai. Tai ir stebuklai, kuriuos padarė Išganytojas, ir garsioji Paskutinė vakarienė, per kurią Judas išdavė Kristų, ir Kristaus nuteisimas, jo atvedimas į Golgotą ir nukryžiavimas, kurį tikintieji prisimena Didįjį penktadienį.
Papročiai
Ne tik bažnyčioje, bet ir namie buvo nusistovėjusi Didžiosios savaitės tvarka. Nuo Didžiojo ketvirtadienio iki Didžiojo šeštadienio nuo varpų nutilimo iki suskambėjimo laikytasi beveik visiško pasninko.
Didžiojo ketvirtadienio ryto Mišios užbaigia gavėnią ir yra įvadas į velykinį tridienį (jos dar vadinamos Krizmos Mišiomis). Per Krizmos Mišias vyskupas, drauge sukviesdamas visus dvasininkus (tai simbolizuoja vienybę), šventina katechumenų ir ligonių aliejus bei krizmą. Nuo Didžiojo ketvirtadienio vakaro Mišių iki Prisikėlimo sekmadienio Vakarinės Katalikų Bažnyčia kiekvienais metais švenčia žmonių atpirkimo slėpinius.
Didysis šeštadienis – taip pat atgailos diena. Iki pietų baigiama dirbti visi sunkesni darbai, iš bažnyčios parnešama ugnis, kartais šventintas vanduo, ruošiami velykiniai valgiai, marginami kiaušiniai, įrengiamos sūpuoklės (bet nesisupama). Pavakare visi išsimaudydavo pirtyje, įkurta šventinta ugnimi. Baigiasi Didžioji savaitė prasidėjus Velykoms.
Vijūnai
Vijūnai (Misgurnus) - vijūninių (Cobitidae) šeimos žuvų gentis.
Vasa
Istorija
Miestą 1606 m. įkūrė Švedijos karalius Karolis IX, 1611 m. gavo miesto teises ir buvo pavadintas Vazų dinastijos garbei. 1776 m. čia įsteigtas antrasis Suomijos apeliacinis teismas. 1852 m. miestą nuniokojo gaisras, tačiau greitai miestas buvo atstatytas, ir strategiškai tinkamesnėje vietoje (8 km arčiau link jūros). Iki 1917 m. laikinai miestas turėjo Nikolainkaupunki oficialų pavadinimą, nors vietiniai gyventojai nenustojo miesto vadinti Vasa. 1918 m. Suomijos nepriklausomybės karo metu Vasa buvo laikinoji šalies sostinė.
Budapesti Előre SE
Budapesti „Előre“ – buvęs Vengrijos futbolo klubas iš Budapešto.
Istorija
Prijungtas prie TSE Budapest klubo.
Antanas Kajalavičius
Antanas Kajalavičius (1931 m. kovo 23 d. Biliūnuose, Skaistgirio valsčius, Šiaulių apskritis – 2010 m. gegužės 15 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.
Maroon 5
Naujausias grupės albumas „Jordi“ buvo išleistas 2021 m. birželį.
Antanas Kajalavičius
Biografija
1950 m. baigė Žagarės vidurinę mokyklą. 1950–1955 m. studijavo Kauno politechnikos institute (KPI), 1960–1963 m. KPI aspirantūroje. 1967 m. technikos mokslų kandidatas.
Maroon 5
Grupės nariai
Dabartiniai nariai
Buvė nariai
Antanas Kajalavičius
Biografija
1955–1960 m. KPI asistentas, 1963–1967 m. vyr. dėstytojas. 1964–1968 m. KPI Lengvosios pramonės fakulteto prodekanas, 1968–1992 m. dekanas, 1967–1977 m. Medienos mechaninės technologijos katedros vedėjas, nuo 1967 m. docentas.
Tyrimų sritis – hidroterminis medienos apdorojimas ir racionalus jos naudojimas.
Aleksandras Kerenskis
Biografija
Gimė gausioje rusų kalbos pedagogo šeimoje. Žymiausiu tėvo, Fiodoro Kerenskio, mokiniu buvo Vladimiras Leninas. 1889 m. Kerenskių šeima persikraustė į Taškentą, kuriame aukso medaliu baigė gimnaziją ir 1899 m. įstojo į Sankt Peterburgo universitetą, kurį 1904 m. baigė. Dirbo advokatu. Tuo pat metu įsijungė į kairiosios politinės partijos – socialistų revoliucionierių veiklą. 1905 m. pabaigoje sulaikytas, kalintas iki 1906 m. balandžio, tačiau nesurinkus įkalčių buvo išsiųstas į Taškentą. 1906 m. spalį grįžo į Sankt Peterburgą. Kaip gynėjas dalyvavo daugelyje politinių teismų procesų. 1912 m. išrinktas į ketvirtąją Rusijos Valstybės Dūmą. Joje buvo laikomas vienu geriausių kairiųjų pažiūrų oratoriumi. 1917 m. Rusijoje įvykus Vasario Revoliucijai, nuo kovo mėnesio tapo Laikinosios vyriausybės teisingumo, o nuo gegužės mėnesio – karo ir karo laivyno ministru. Nuo 1917 m. liepos 21 d. – Laikinosios vyriausybės ministras pirmininkas. 1917 m. rugpjūtį numalšino Rusijos generalinio štabo vado L. Kornilovo maištą. 1917 m. rugsėjo 12 d. tapo ir Rusijos kariuomenės vadu, o rugsėjo 14 d. paskelbė Rusiją respublika. Nesipriešino, kai lapkričio 7 d. bolševikai įvykdė Spalio perversmą, po kurio, nesėkmingai su generolo P. Krasnovo vadovaujamomis pajėgomis, bandė užimti bolševikų valdomą Petrogradą. 1918 m. sausio pradžioje nesėkmingai bandė pasisakyti Rusijos Steigiamajame susirinkime. Netrukus išvyko į Suomiją, tų pačių metų liepą apsigyveno Paryžiuje. Dirbo rusų emigrantų laikraščio redaktoriumi, dalyvavo politinėje veikloje. 1940 m. Vokietijai užėmus Prancūziją, emigravo į JAV. Dėstė Stanfordo universitete. Parašė atsiminimus, parengė daug dokumentų publikacijų. Palaidotas Londono kapinėse.
Čebatoriai (Šakiai)
Čebatoriai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Plokščių.
Žibintas
thumb|right|210px|Žibintas Žibintas – didelis šviestuvas, naudojamas gatvei, patalpai ir pan. apšviesti.
Žibintų rūšys:
Filadelfija (Paragvajus)
Filadelfija  – miestas vakarų Paragvajuje, Gran Čiako tyruose. Bokerono departamento administracinis centras. 7,1 tūkst. gyventojų.
Žibintas
Senieji nešiojamieji žibintai Lietuvoje
ランプ (照明器具)
Bartkevičius
Bartkevičius:
Filadelfija (Paragvajus)
Filadelfija – didžiausios šalyje Fernhaimo menonitų bendruomenės centras. Miestas įkurtas 1930 m. prie Čiako karo fronto linijos, tačiau beveik nenukentėjo. Mieste gyvena daug imigrantų iš Vokietijos.
Mieste yra radijo stotis, muziejus, ligoninė ir bibliteka. Netoliese yra Filadelfijos oro uostas. Aplinkinėse gyvenvietėse gyvena indėnai (čulupiai, lengua, tobai, sanapanai, ajorėjai).
Bartkevičius
Pavardė:
Mostovlanai
Mostovlanai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 16 km į rytus nuo Grudeko ir apie 49 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime stovi 1862 m. pastatyta medinė ''Šv. Jono Teologo'' cerkvė ir 1840 m. pastatyta ''Šv. Kosmio Ir Damjano'' cerkvė. Taip pat kaime veikia stačiatikių kapinės. Kaime įsikūrusi Mostovlanų Šv. Apaštalo Jono parapija. thumb|left|Paminklas [[Konstantinas Kalinauskas|K. Kalinauskui]]
Bartkevičius
Taip pat:
Italijos futbolo varžybos 1899 m.
Italijos futbolo varžybos 1899 m.
Paprastoji raištinė gyvatė
Paprastoji raištinė gyvatė (Thamnophis sirtalis) – žaltinių (Colubridae) šeimos roplys.
Kūnas 55-75 cm ilgio, patinas trumpesnis už patelę. Lytiškai subręsta po 2-3 metų. Poruojasi pavasarį. Jauniklių kiekis 12-60. Inkubacinis laikotarpis 3 mėnesiai.
Šios gyvatės mėgsta draugiją; poravimosi ir žiemos miego metu jos laikosi didelėmis grupėmis.
Minta varlėmis, rupūžėmis, žuvimis, salamandromis, smulkiais žinduoliais, paukščiais, dvėsena. Gyvenimo trukmė – iki 12 metų.
Paplitimas
Sutinkamos nuo Kanados per visą JAV teritoriją iki Meksikos, nuo Ramiojo vandenyno iki Atlanto vandenyno.
thumb|left|210px|Thamnophis sirtalis tetrataenia
Buta Rankilis
Buta Rankilis  – miestelis Argentinoje, Neukeno provincijoje, į šiaurės rytus nuo Čos Malalio. Pehuenčeso departamento centras. Praeina kelias Ruta Nacional 40. Į pietvakarius nuo Buta Rankilio stūkso Tromeno ugnikalnis.
Nors Buta Rankilis yra Pehuenčeso departamento centras, didžiausias departamento miestas yra Rinkon de los Sausesas.
Miestelio pavadinimas mapudungunų kalba reiškia „didelės ganyklos“.
Juozas Pranckevičius (1940)
Juozas Pranckevičius (1940 m. vasario 17 d. Siesikų miestelyje, Ukmergės r.), choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
Vargonininko ir chorvedžio Juozo Pranckevičiaus sūnus. 1948–1958 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus dešimtmetėje muzikos mokykloje (dėst. P. Sližys, B. Razauskienė, A. Jozėnas). 1958–1963 choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Barausko klasė).
1962–1967 Lietuvos liaudies meno rūmų dirigentas – konsultantas bei meno vadovas.
Nuo 1967 Vilniaus kultūros mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, dieninio skyriaus vedėjas, dirigavimo specialybės vadovas, parengė būrį jaunųjų chorvedžių. 1958–1965 Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų mišriojo choro „Tauras“, 1967–1969 Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto studentų dainų ir šokių liaudies ansamblio „Šviesa“ chormeisteris. 1969–1972 Lietuvos žemės ūkio ministerijos mišriojo choro „Dobilas“ chormeisteris ir moterų vokalinio ansamblio vadovas. 1972–1977 Lietuvos vidaus reikalų ministerijos vyrų choro „Sakalas“, 1978–1980 Vilniaus plastmasinių dirbinių gamyklos mišriojo choro „Plastikas“, 1980–1992 Vilniaus „Elfos“ gamyklos mišriojo choro ir kurį laiką Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos vyrų choro „Elektronika" chormeisteris. Buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, meno mėgėjų apžiūrų ir chorų konkursų žiuri narys. Kaip natografas spaudai parengė daug muzikinių leidinių. 1989 jis apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
FK Željezničar Sarajevo
Sarajevo „Željezničar“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Sarajevo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m. Žaidė Jugoslavijos čempionatuose. Bosnijai ir Hercegovinai tapus nepriklausoma valstybe, žaudžia šios šalies čempionatuose.
XX a. pabaigoje vykstant pilietiniam karui Bosnijoje ir Hercegovinoje, „Željezničar“ klubas buvo skilęs – jo musulmoniškoji dalis žaidė „Željezničar Sarajevo“ vardu, o serbiškoji – „Željezničar Lukavica“. Po 1998 m. komandos susijungė.
Karčiupio geležinkelio stotelė
Karčiupio geležinkelio stotelė – geležinkelio stotelė Kaišiadorių rajone, prie geležinkelio Kaunas–Vilnius linijos, ruože tarp Palemono ir Pravieniškių. Šiaurinė stotelės dalis yra Karčiupio kaime Pravieniškių seniūnijoje, pietinė dalis – Karčiupio kaime Rumšiškių seniūnijoje. Stoja bendrovės „Lietuvos geležinkeliai“ traukiniai, važiuojantys maršrutu Kaunas–Vilnius.
Istorija
thumb|left|Šiaurinė stotelė (pakeliui į Kauną)
Žinoma nuo XX a. 1-osios pusės, iki XX a. pabaigos vadinta Kertupio vardu.
Garšva
Garšva (Aegopodium) – salierinių (Apiaceae) šeimos augalų gentis. Pavadinimas kildinamas iš – ožka ir podion – koja; augalo apatiniai šoniniai lapo lapeliai panašūs į ožkos pėdą. Gentyje 4 rūšys. Tai daugiametės žolės su 2 ar 3 kartus plunksniškai skaldytais lapais.
Nora Ribokienė
Nora Ribokienė (g. 1956 m. rugpjūčio 26 d. Varėnoje) – gydytoja, politinė veikėja, LR Sveikatos apsaugos viceministrė.
Biografija
1963-1974 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą, 1974–1980 m. studijavo Vilniaus valstybinio universiteto (VU) Medicinos fakultete (įgijo gydytojos specialybę), 1984–1986 m. – VVU aspirantūroje, klinikinėje ordinatūroje.
1991 m. suteikta aukščiausioji gydytojos terapeutės kategorija.
Ištekėjusi. Vyras Eugenijus, verslininkas. Dukra Laura, psichologė. .
Žadeikių II senosios kapinės
Žadeikių II senosios kapinės, vadinamos Kapeliais, Maro kapeliais (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kartenos miestelio teritorijos pietvakariniame pakraštyje, 0,75 km į pietus nuo plento, kelio Kartena–Rubuliai kairėje pusėje, Minijos dešiniajame krante.
Kapinės
Įrengtos pakelėje esančioje Minijos slėnio kalvelėje ir jos pietinėje–pietrytinėje papėdėje. Ovalo plano, 35 m ilgio šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, iki 20 m pločio, virš slėnio iškyla iki 1 m aukščio. Laidojimo žemių nesimato. Aukščiausioje vietoje ties viduriu prie kelio stūkso statmenas akmuo, kurio viršūnėje matosi nulaužto metalinio kryžiaus stiebo fragmentas.
Kapinių šiaurės vakariniame pakraštyje palei kelią auga keli lapuočiai medžiai. Likusi dalis dirvonuoja.
Teritorijos plotas – 0,05 ha.
Istorija
1995 m. Jonutis suartame kapinių pakraštyje aptiko griautinį žmogaus kapą, kurį ištyrė Donatas Butkus (Kretingos muziejus). Mirusysis buvęs palaidotas aukštielninkas, ištiestoje padėtyje, su 2 monetomis – didžiojo Lietuvos kunigaikščio Žygimanto Augusto pusgrašiais. Radiniai saugomi Kretingos muziejuje.
2015 m. žvalgė Julius Kanarskas.
Kapinės nekartografuotos. Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Keleivis (reikšmės)
Keleivis gali reikšti:
Madjarai
Madjarai – senovinė tauta, dabartinių vengrų tiesioginiai protėviai.
Protėvynė
Spėjama, kad madjarai susiformavo 1000–500 m. pr. m. e. Jie atsiskyrė nuo kitų Uralo tautų tuomet, kai šios 4-3 tūkst. pr. m. e. iš Uralo kalnų regiono migravo į vakarus.
Migracijos
V a. vykstant Didžiajam tautų kraustymuisi madjarai patraukė toliau į vakarus. Galutinis šios migracijos taškas buvo tarp Volgos ir Uralo kalnų. Šiame regione dar 1236 m. dominikonų vienuolis Julianas rado Rytuose pasilikusių madjarų; jis pavadino šį regioną Magna Hungarica („Didžioji Vengrija“). Didžioji dalis madjarų 700–750 m. patraukė į pietus palei Volgą.
Tolimesnis madjarų sustojimo taškas vadinamas Lavédia, pagal vieną iš madjarų kunigaikščių Levedi. Kur ši vietovė buvo tiksliai nėra žinoma. Žinome tik, kad 850 m. madjarai paliko Dono baseiną ir toliau keliavo į vakarus. Tuometinė jų gyvenama teritorija buvo maždaug tarp Dniepro iki Dunojaus žemupio ir rytinių Karpatų.
Po to, kai 850 m. madjarus nugalėjo pečenegai, sudarę sąjungą su chazarais, didelė dalis jų atsiskyrė nuo pagrindinės grupės ir apsigyveno į pietus nuo Kaukazo, Persijos pasienyje. Ši grupė imperatoriaus Konstantino vadinta „savardais“ dar visą šimtmetį palaikė kontaktus su pagrindine vengrų dalimi. Šie tuo metu turėjo didžiulę, iki 20 000 raitelių stiprumo kariuomenę.
Įsitvirtinimas Panonijoje
Apie 894 m. pečenegai sudarę sąjungą su bulgarais išvijo madjarus iš teritorijos tarp Dniepro ir Dunojaus. Madjarų gentinis junginys 895–896 m. per rytų Karpatų perėjas pasitraukė į Panonijos lygumą bei, kai kurių istorikų manymu, jau tuomet persikėlė ir į Transilvaniją. Madjarai agresyviai puldinėjo vakarų Europos valstybes ir garsėjo savo žiaurumu.
1000 m. jie priėmė krikščionybę ir įkūrė savo valstybę – Vengrijos karalystę. Taip prasidėjo vengrų istorija.
Šaltiniai
Унгарска праистория Magna Hungaria Prehistoria húngara Prahistorio de la hungaroj Magyar őstörténet Magna Hungaria Предыстория венгров Магна Хунгарија Böyek Macarstan
Bertrano teorema
Klasikinėje mechanikoje teigiama, kad tik dviejų rūšių potencialai turi uždaras stacionarias orbitas: atvirkštinės kvadratinės centrinės jėgos (gravitacinis arba elektrostatinis potencialas),
ir radialinio harmoninio osciliatoriaus potencialas
Bertrano uždavinys
Tai atvirkštinis dviejų kūnų judėjimo uždavinys, kurio esmė, žinant judėjimo trajektorijos savybes nustatyti sąveikos jėgą. I. Niutonas parodė, kad Keplerio dėsniai seka iš visuotinio traukos dėsnio ir mechanikos dėsnių (I, II ir III Niutono dėsnių). Tačiau buvo neaišku, ar galimos kitokios sąveikos jėgos, kurios duoda tuos pačius Keplerio dėsnius. Tik 1870 m. Ž. Bertranas su bendradarbiais suformulavo problemą:
Pirmasis Bertrano uždavinys. Rasti jėgos išraišką, priklausančią tik nuo materialaus taško padėties, ir nepriklausančią nuo pradinių sąlygų, kuriai veikiant materialus taškas gali judėti  kūgio pjūvio kreivėmis. Šis uždavinys buvo sėkmingai išspręstas darbu ir Alfeno pasitelkus papildomą sąlygą, kad jėga - centrinė, bet vėliau pavyko atmesti ir šią prielaidą. Jie parodė, kad tokių jėgų dvi : visuotinio traukos dėsnio jėga ir Huko tamprumo jėga. Tuo pačiu nuo I. Niutono laikų lekęs neišspręstas klausimas buvo sėkmingai išaiškintas.
Antrasis Bertrano uždavinys. Žinodami, kad jėga veikianti judančią aplink Saulę planetą priklauso tik nuo atstumo, ir planetos trajektorijos yra uždara kreivė, nepriklausomai nuo pradinių sąlygų, jei greitis neviršija tam tikros ribos. Šį uždavinį išsprendė pats Bertranas. Pilnas įrodymas pateiktas darbu. Atsakymas toks pats: tai visuotinės traukos jėga ir Huko tamprumo jėga. Pagaliau Kenigsas suformulavo dar bendresnį uždavinį:
Kenigso (Koenigs G.) uždavinys. Žinant, kad jėga veikianti planetą, judančią aplink Saulę, priklauso tik nuo atstumo ir kad dėl jos veikimo planetos trajektorija yra algebrinė kreivė (nepriklausomai nuo pradinių sąlygų) rasti jėgos išraišką. Atsakymas yra tas pats: jėga gali būti arba Huko tamprumo jėga, arba visuotinio traukos dėsnio jėga. Šį uždavinį išsprendė pats Kenigsas.
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Vakaruose sutapo su administracine linija, perskyrusia Lietuvos ir Lenkijos valstybes, rytuose – su Lenkijos ir SSRS siena, pietuose – Belsko ir Briansko dekanatai, taip pat Derevnos ir Nalibokų parapijos prijungtos, prie Pinsko vyskupijos. Iš Lietuvos Respublikos teritorijoje likusios Vilniaus vyskupijos dalies 1926 m. sudaryta Kaišiadorių vyskupija. Be to, Vilniaus arkivyskupijai atiteko 1920 m. Lenkijos užimtos Žemaičių vyskupijos Zarasų dekanato 6 parapijos su 7 filijomis ir Minsko vyskupijos 4 parapijos.
Bertrano teorema
Įžanga
Judėjimo lygtys judančios masės m dalelės spinduliu r potenciale V(r) nustatoma iš Lagranžo lygties:
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Naujoji arkivyskupija suskirstyta į 25 dekanatus (be karinių), turėjo 401 bažnyčią.
Bertrano teorema
Įžanga
kur ir   yra pastovus dydis.
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Paskelbus konkordatą ir reikalaujant kapitulai, Vilniaus vyskupas Jurgis Matulaitis pasitraukė iš pareigų. 1926 m. Vilniaus arkivyskupu paskirtas Romualdas Jalbžikovskis skatino lietuvių lenkinimo per bažnyčią politiką. Kapituloje (6 prelatai, 6 kanauninkai) nebuvo nė vieno lietuvio. Net visiškai lietuviškose parapijose būdavo ir lenkiškos pamaldos, pamokslai. Kunigai, lietuvybės žadintojai, Lenkijos valdžios buvo persekiojami, tardomi, kalinami. 1927 m. suimta ir uždaryta į kalėjimą 14 lietuvių kunigų. Už lietuviškų pavardžių nelenkinimą bažnyčios metrikų knygose 1937 m. rugsėjo 14 d. kunigas Baltazaras Budreckas nuteistas mėnesį, o Petras Prunskis – 2 savaites kalėti. Keli aktyvesni lietuviai kunigai ištremti į nepriklausomą Lietuvą, kiti dėl nuolatinių persekiojimų patys pasitraukdavo.
Bertrano teorema
Įžanga
Dėl sukamosios orbitos, pirmas narys kairėje lygus 0, ir taikomas vidutinės jėgos  įcentrinis jėgos reikalavimas.
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Vilniaus kunigų seminarijoje nuo 1905 m. įvestos lietuvių kalbos pamokos buvo neprivalomos. Seminarijos profesoriai lenkai lietuvių kalbą laikė žemesnės kategorijos, negerbė lietuvių kultūros. Kunigų iniciatyva Vilniaus vyskupijoje įsteigtos lietuvių kultūrinės ir švietimo organizacijos – Lietuvių Šv. Kazimiero draugija jaunimui auklėti ir globoti (1925–1937 m.; 1935 m. turėjo apie 477 skyrius), švietimo draugija „Rytas" (1922–1938) – Lenkijos valdžios persekiota, trukdyta joms veikti. 1936 m. dauguma šių draugijų skyrių uždaryti. 1939 m. arkivyskupijoje buvo 371 parapija, taip pat 8 karinės ir 8 rytų apeigų parapijos, 110 filijų, 549 kunigai bei 105 kunigai vienuoliai. Veikė 24 vyrų ir 19 seserų vienuolynų. 1938 m. arkivyskupijos kurija leido periodinius leidinius lenkų kalba.
Bertrano teorema
Įžanga
Iš kampinio momento apibrėžimo seka,
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Lenkiją užėmus Vokietijos ir SSRS kariuomenėms, 1939 m. spalio mėn. dalis Vilniaus krašto perduota Lietuvai (iš viso 70 parapijų). Kita Vilniaus vyskupijos teritorija buvo kontroliuojama SSRS (Baltarusijos) ir Vokietijos. Vilniaus arkivyskupijos hierarchija lietuvių atžvilgiu buvo nusiteikusi priešiškai. Svarbiausios Vilniaus bažnyčios dažnai tapdavo antilietuviškų manifestacijų vietomis, jose neleista laikyti lietuviškų pamaldų. Vėliau popiežiaus nuncijaus įkalbėtas Romualdas Jalbžikovskis nusileido. 1939 m. gruodžio 3 d. pradėtos laikyti pamaldos lietuvių kalba Šv. Jonų bažnyčioje. 1940 m. gegužės 18 d. kapitulos posėdyje nutarta leisti lietuviškas pamaldas Vilniaus katedroje, Šv. Dvasios ir Šv. Jokūbo bažnyčiose. Aneksavus Lietuvą, jai 1940 m. lapkričio 6 d. perduotos Švenčionių, Tverečiaus, Adutiškio, Dieveniškių, Marcinkonių ir Druskininkų apylinkės. Lietuvai priklausė 86 parapijos (117 bažnyčių).
1940 m. liepos 9 d. Mečislovas Reinys pakeltas arkivyskupu ir paskirtas Vilniaus arkivyskupo padėjėju, tačiau kapitula ir pats arkivyskupas jam buvo priešiški. Dar 1940 m. konfiskuoti vyskupo rūmai. 1941 m. bolševikai suėmė ir ištrėmė dar Lenkijos valdžios persekiotą kunigą P. Prunskį (1942 m. gruodžio 7 d. žuvo Altajuje). 1941 m. Vokietijai užpuolus SSRS, žuvo 12 Vilniaus arkivyskupijos kunigų. 1941 m. rugsėjo 21 d. Vilniaus arkivyskupas įpareigotas valdyti ir Vokietijos užimtas Minsko vyskupijos bei Mogiliovo arkivyskupijos dalis. 1942 m. kovo 3 d. hitlerininkai areštavo Vilniaus kunigų seminarijos profesorius ir 15 Vilniaus arkivyskupijos kunigų, kunigų seminariją uždarė. 1942 m. kovo 22 d. arkivyskupas Romualdas Jalbžikovskis išvežtas į Marijampolę. 1942 m. birželio 18 d. Mečislovas Reinys paskirtas Vilniaus arkivyskupijos rezidentiniu vyskupu. Kapitula jam visaip trukdė vykdyti pareigas.
1942 m. viduryje hitlerininkai suėmė 50 Vilniaus arkivyskupijos kunigų Baltarusijoje ir 6 iš jų sušaudė. 1942 m. birželio mėn. Lydoje kalėjo 16 kunigų, iš kurių 1 mirė, o 9 sušaudyti 1943 m. kovo mėn., kiti paleisti. 1943 m. liepos mėn. Gardine sušaudyti 4, Svisločėje – 3 kunigai. Vokietijos okupacijos metais žuvo 85 Vilniaus arkivyskupijos kunigai. Kalinti, bet išliko gyvi apie 40 kunigų. 1942 m. rugsėjo 28 d. pradėjo veikti lietuviška Vilniaus kunigų seminarija (į ją įstojo apie 50 klierikų), 1943 m. kovo 18 d. hitlerininkų uždaryta.
Bertrano teorema
Įžanga
Šią lygtį pertvarkom ir padauginam abi puses iš
Vilniaus arkivyskupija
Istorija
Po Antrojo pasaulinio karo Vilniaus arkivyskupija apėmė ne tik dalį Lietuvos, bet ir Baltarusijos bei Lenkijos teritorijos. Baltarusijoje buvo 273 bažnyčios, Lenkijoje – 51 parapija. Į Vilnių grįžęs metropolitas Romualdas Jalbžikovskis 1945 m. sausio 27 d. suimtas, liepos 9 d. išvyko į Balstogę. Iš ten valdė Lenkijai priklausiusią arkivyskupijos dalį. 1945 m. Balstogėje įsteigta kunigų seminarija. Baltarusijos dalyje neliko jokios diecezinės administracijos, trūko dvasininkų, kunigų, seminarijos nebuvo. Dauguma bažnyčių uždaryta. 1947 m. birželio 12 d. suimamas Mečislovas Reinys (mirė 1953 m. lapkričio 08 d. Vladimiro kalėjime). Pokario metais vien Vilniuje uždarytos 23 bažnyčios ir katedra, politiniais motyvais represuota apie 20 arkivyskupijos kunigų. 1991 m. gruodžio 24 d. Vilniaus arkivyskupija tapo viena iš dviejų Lietuvos bažnytinių provincijų. 1992 m. pabaigoje veikė 98 bažnyčios, 25 iš jų buvo aptarnaujamos iš kitur atvykstančių kunigų.
Bertrano teorema
Bertrano teorema
Čia mes parodome, kad stabilias, visiškai uždaras orbitas galima gauti tik su atvirkštine kvadratinės jėgos arba radialinio harmoninio osciliatoriaus atvejeis.
Vilniaus arkivyskupija
Nuorodos
Віленскае біскупства
Bertrano teorema
Bertrano teorema
Įstatome funkciją J(u) į lygtį
kur f radialinė jėga. Dėl judėjimo spindulio r_{0} pirmas narys iš kairės pusės yra lygus 0.
kur.
Pakeičiamas šis skleidinys į lygtį nuo u ir atimami pastovūs nariai
kurie gali būti parašyti kaip:
kur amplitudė h_{1} yra integravimo konstantos. Kad orbita būtų uždara, \beta turi būti racionalus skaičius. Ir jis privalo būti toks pats visiems spinduliams (visose ribose), nes \beta negali nuolat kisti; racionalieji skaičiai yra visiškai nepriklausomi vienas nuo kito. Kadangi nustatant lugtį
privaloma įvesti u_{0}
tai reiškia, kad jėga turi atitikti energijos dėsnį
Taigi J bendruoju atveju turi būti
\eta gali būti išskleista Furjė eilute, pavyzdžiui, pakeičiant šią eilutę iš abiejų pusių į lygtį nuo \eta galima perrašyti taip:
ir, svarbiausia,
Kai perrašoma J lygtispagal \beta ir yra pagrindinis Bertrando teoremos rezultatas.
Vadinasi, tik potencialuose, kurie gali būti stabilūs, uždari ir nežiedinės orbitos yra atvirkštinis kvadratinis jėgos dėsnis (\beta = 1) ir radialinis harmoninis osciliatoriaus potencialas (\beta = 2).
Atvirkštinė kvadratinė jėga (Keplerio uždavinys)
Dėl atvirkštinės kvadratinės jėgos dėsnio, tokie kaip gravitacijos ar elektrostatiniai potencialai gali būti užrašomi taip:
Orbitą u(\theta) galima gauti iš bendrosios lygties
kur sprendinys yra pastovus dydis ir sinusoidė
kur e (ekscentricitetas) ir \theta_{0} yra integravimo konstantos.
Bendrąją išraišką galima gauti iš kūgio pjūvio. Jei e=0 atitinka pavyzdį su apskritimu, e<1 -  yra elipsė, e=1 - parabolė , and e>1 - hiperbolė. Ekscentricitetas e yra susijęs su visa energija E (pgl. Laplaso-Runge-Lenz vektorius).
Palyginus šias formules matome, kad E<0 atitinka elipsę, E=0 atitinka parabolę, ir E>0 atitinka hiperbolę. Kai visiškai žiedinės orbitos
Radialinis harmoninis osciliatorius
Siekiant išreikšti orbitą pagalradialinį harmonimį osciliatoriaus potencialą, lengviausia dirbti su komponentėmis. Energijos potencialas gali būti perrašytas tai:
Judėjimo lygtis ir dalelių masė m yra apskaičiuojami iš trijų nepriklausomų Lagranžo lygčių:
kur yra nekintantis, teigiamas dydis(t. y., k>0). Šių paprastų harmoninių osciliatorių lygčių sprendiniai yra: