cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arvydas Stašaitis
Stašaitis vedęs (tris kartus), turi du sūnus (sūnus Martynas gyvena JAV) ir dvi dukras.
Vytautas Brazdylis
Vytautas Brazdylis (g. 1947 m. lapkričio 16 d. Kaune) – Lietuvos baleto artistas, baletmeisteris.
Biografija
1964–1966 m. mokėsi Maskvos choreografijos mokykloje. 1966–1973 m. LSSR operos ir baleto teatro baleto solistas. 1974–1978 m. mokėsi Leningrado N. Rimskio-Korsakovo konservatorijoje. 1978–1980 m. LSSR operos ir baleto teatro baletmeisteris, 1980–1991 m. vyr. baletmeisteris. Nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytojas, Vilniaus baleto mokyklos (nuo 2001 m. Nacionalinė Mikalojaus Konstantino Čiurlionio menų mokykla) meno vadovas.
Pastatymams būdinga santūrus emocingumas, šiuolaikinio šokio plastikos elementai. Gastroliavo Europoje, Pietų Amerikoje, JAV, Rusijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose.
Manų kruopos
thumb|200px|Manų kruopos.
Manų kruopos – 0,25–0,75 mm skersmens dalelėmis malti kviečių grūdai.
Manų kruopos gaminamos stambiai sumalus aukščiausios rūšies kviečius ir atrinkus šviesias, maždaug 1–1,5 mm dydžio gryno endospermo daleles.
Manuose yra daug mineralinių medžiagų: kalio, kalcio, magnio, geležies, natrio, fosforo, vitaminų B1 ir B2, PP. 100 gramų kruopų yra 350 kcal, baltymų – 9 %, riebalų – 1 %, lyginant su kitomis kruopomis, daugiausiai angliavandenių – 75 % (įvairiose kruopose jų yra nuo 65 iki 77 %), tačiau turi mažai ląstelienos – 0,2 %. Kruopose yra daug glitimo ir fitino.
Mityba
Manų kruopas galima laikyti universaliu produktu kulinarijoje ir konditerijoje. Jos greitai išverda, greitai pasisavinamos. Iš manų kruopų dažniausiai verdamos košės, taip pat įeina į sudėtį, kepant blynus, apkepus, omletus, pyragus, dedamos į faršą, galima naudoti mėsos ir žuvies pavoliojimui prieš kepimą vietoj džiūvėsėlių, pabarstyti kepimo formą kepamiems gaminiams.
Gydomosios savybės
Žmogaus organizmas manus greitai virškina ir lengvai pasisavina, todėl košė tinka mažų vaikų mitybai. Skysta manų košė skiriama taip pat suaugusiems, sergantiems skrandžio ir žarnyno trakto ligomis, jos įtraukiamos į dietas po skrandžio bei žarnyno operacijų.
Taip pat skaitykite
Kuskusas
Karakolas
Karakolas  – miestas šiaurės rytų Kirgizijoje, ~400 km į rytus nuo Biškeko, Terskėjaus Alatau papėdėje, 12 km nuo rytinio Isyk Kulio ežero kranto. Isyk Kulio srities administracinis centras. Plentai į Balykči, Almatą, artimiausia geležinkelio stotis yra Balykči.
Maisto, lengvoji, elektrotechnikos pramonė. Veikia universitetas, krašto muziejus. Karakole yra Šv. Trejybės soboras, dunganų mečetė, netoli miesto, Isyk Kulio pakrantėje yra keliautojo Nikolajaus Prževalskio kapavietė ir muziejus. Karakolas yra svarbus turistinis centras – rengiami žygiai į Tianšanio kalnus, poilsiaujama prie Isyk Kulio ežero bei vaizdingoje Džety Oguzo poilsiavietėje.
Istorija
Karakolas 1869 m. įkurtas rusų, kaip karinis–administracinis centras karavanų kelyje iš Ču slėnio į Kašgariją. 1869 m. gyvenvietei suteiktas miesto statusas, ji pervadinta į Prževalskį (Пржевальск). 1922–1939 m. grąžintas senasis pavadinimas, bet 1939–1992 m. vėl vadintas Prževalskiu.
Žagariai (Zarasai)
Žagariai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Imbrado, prie keliuko link Rutuliškių kaimo ir Avilio ežero. Kaimą supa miškai, šiaurėje telkšo Midulio ežeras. Yra fermų griuvėsiai, nedidelis smėlio karjeras.
Žagariai (Varėna)
Žagariai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Kalesninkų, Dainavos girioje, prie Pasgrindos upelio. Keliai į Jurgiškes, Pasgrindą, Paversekį. Netolise – Pasgrindos kapinynas. Kaimas nunykęs.
Istorija
XIX a. pab. buvo šlėktų okolica Lydos apskrities Kaniavos valsčiuje, Čepelūnų apylinkėje; Eišiškių dvaro valda.
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 72 žmonės, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.
Vardanzi draustinis
Vardanzi valstybinis gamtos draustinis  – saugoma gamtos teritorija Uzbekistane, Bucharos vilojate, 40 km į šiaurės rytus nuo Bucharos. Plotas – 324 ha. Įkurtas 1975 m.
Draustinyje saugomi Kyzylkumo dykumos gamtiniai kompleksai. Auga sodintinė saksaūlų giraitė. Taip pat efedrų, ferulų, kupranugarinių dygliažolių dygūs sąžalynai. Draustinio įžymybė – smėliu užneštas senovinis Vardanzi miestas.
Brazilijos moterų vandensvydžio rinktinė
Brazilijos moterų vandensvydžio rinktinė – nacionalinė moterų komanda, kuri atstovauja Brazilijai oficialiose vandensvydžio varžybose.
Rūta Mikelkevičiūtė
Rūta Mikelkevičiūtė-Remeikienė (g. 1973 m. balandžio 27 d.) – Lietuvos žurnalistė, TV laidų vedėja.
Biografija
Septynerius metus mokėsi muzikos mokykloje, baigė medicinos mokyklą, VGTU įgijo vadybos specialybę.
LNK televizijoje veda gyvenimo būdo žurnalą „Nuo... Iki...“ bei pokalbių šou „Valanda su Rūta“.
2005 m. ištekėjo už Rolando Remeikio.
2008 m. buvo viena TPP steigėjų.
2017 m. nominuota Žmonės apdovanojimuose kaip „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“.
2018 m. laimėjo Žmonės apdovanojimą „Mylimiausia metų TV laidų vedėja“ kategorijoje.
Andrius Baranauskas
Andrius Kazys Baranauskas (g. 1947 m. vasario 4 d. Liūlinėje, Švenčionių rajonas) – Lietuvos komjaunimo, partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1953–1964 m. mokėsi Švenčionėlių vidurinėje mokykloje. 1964–1965 m. Grybų ir Vaiškūnų pradinių mokyklų mokytojas. 1965–1966 m. LLKJS Švenčionių rajono komiteto darbuotojas. 1966–1970 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultete, inžinierius miškininkas. 1971 m. sausio mėn. gavęs diplomą paskirtas Miškų ūkio fakulteto Miškotvarkos katedros jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu. 1971–1972 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1972–1974 m. LLKJS Švenčionių rajono komiteto II, vėliau I sekretorius. 1974 m. sukūrė šeimą ir persikėlė gyventi į Uteną. 1974–1981 m. LKP Utenos rajono komiteto Pramonės-transporto skyriaus vedėjas, sekretorius. 1981–1989 m. LKP Raseinių rajono komiteto I sekretorius. 1984–1986 m. mokėsi Visuomeninių mokslų akademijoje prie SSKP CK, tęsė studijas ir 1989 m. baigė aspirantūrą.
2003 m. Darbo partijos, nuo 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos narys.
Gegužinė (Kaišiadorys)
Gegužinė – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurėje, 9 km į šiaurę nuo Palomenės, kairiajame Neries krante, šalia kelio. Kaime stovi tašytų akmenų Gegužinės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia (pastatyta 1932 m.), yra kapinaitės. Vakarinė gyvenvietės dalis dar žinoma kaip Senoji Gegužinė.
Geografija
thumb|left|240px|Kaimo kryžius ir atminimo akmuo
Kaimas tęsiasi Neries pakrante apie 2 kilometrus, ją skiria 60 km nuo Neries žiočių Kaune. Ties Gegužine į Nerį įteka nedideli Bošės ir Beržės upeliai. Į pietvakarius nuo kaimo plyti Gegužinės miškas (2367 ha). Į vakarus nuo kaimo teka Lomena, į rytus – Laukysta (abu – Neries intakai). Ties Gegužine Neryje yra rėva, ten būta Avino (Barono) akmens, trukdžiusio sielininkams. Netoliese kaimo plyti Gegužinės miškas.
Istorija
150 m į vakarus nuo Gegužinės 1996 m. rasti senovinės gyvenvietės pėdsakai. Ariamame smėlėtame lauke aptikta grublėtosios ir lygiu paviršiumi lipdytinės keramikos šukių bei geležies šlako. Lauke daug apdegusių ir skaldytų akmenų. Gyvenvietės kultūrinis sluoksnis, matyt, neišliko.
Istorinė Gegužinė plyti kairiajame Neries krante, 3 kilometrų ruože. Senoji Gegužinė yra ten, kur Beržė įteka į Nerį, ten buvo Gegužinės dvaras, kitapus – Gegužinės palivarko vieta. Naujoji Gegužinė – Neries ir Bošės santakoje, susitelkusi apie parapinę Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčią. Viduramžių LDK žemėlapiuose Gegužinė žymima buvus dešiniajame Neries krante, o ne kairiajame kaip dabar. Gegužinė pirmą kartą archyvuose paminėta XV a. pabaigoje ją valdant didikams Astikams. Kada čia įsikūrė gyvenvietė, vėliau tapusi nemažu centru, neaišku. Žinoma, kad LDK metais Gegužinė kurį laiką buvo net valsčiaus centras. Nuo seno šiame krašte buvo garsūs Čičinskai, Rolevskiai, Vadorackiai, Kasakovskiai, baronai Korfai, dvarininkai Bondzinskiai, Zaleskiai, Dambrauskai, Žižnevskiai, Chodkevičiai (Katkevičiai). Kai kurie jų buvo pagrindiniai keturių čia stovėjusių bažnyčių fundatoriai. Pirmąją medinę bažnyčią 1520 m. pastatydino, parapiją įkūrė, ją nekilnojamu turtu aprūpino Benigna Radvilaitė-Astikienė. Radvilos ir Astikai Gegužinėje nuo seno turėjo savo žemes.
1545 m. Stanislovas Astikavičius visą savo paveldėtą turtą, taip pat ir Gegužinės dvarą paliko savo broliui, Naugardo vaivadai Grigaliui Astikavičiui. Tuo metu Gegužinėje buvo 6 karčemos, vandens malūnas. Pro Gegužinę ėjo senasis Vilniaus–Kėdainių kelias. Veikė muitinė Neries upėje. 1795 m. Gegužinės miestelyje buvo 10 sodybų ir 73 gyventojai, taip pat 15 čigonų.
Rimantas Bašys
Rimantas Bašys (1951 m. vasario 7 d. Rudiškiuose, Joniškio rajonas) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1968 m. baigė Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1968–1970 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Radioelektronikos fakultete, 1970–1972 m. tarnavo tarybinėje armijoje Kamčiatkoje (Rusija), 1972–1976 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Šiaulių fakulteto vakariniame skyriuje ir įgijo radiotechnikos inžinieriaus specialybę.
1972–1974 m. Šiaulių oro uosto bazės darbininkas. 1974–1978 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierius, 1978–1982 m. gamyklos garantinio remonto dirbtuvių viršininkas, 1982–1988 m. gamyklos techninio prekybinio centro viršininkas, 1988–1994 m. gamyklos techninio prekybinio centro viršininkas – direktoriaus pavaduotojas. 1995–2004 m. uždarosios akcinės bendrovės „Gegė“ generalinis direktorius. 2004–2008 m. Seimo narys. UAB „Šiaulių Garbaris“ direktorius.
Darbo partijos narys. Nuo 2011 m. Biržų rajono savivaldybės tarybos narys.
Šiaulių miesto veteranų sporto klubo prezidentas, Šiaulių miesto Lieporių bendruomenės tarybos narys. Šiaulių Rotary klubo „Saulė“ tarybos narys.
Žmona Birutė, dukros Kristina, Jovita, Rimantė.
Tyrulių seniūnija
Tyrulių seniūnija (anksčiau Tyrulių gyvenvietės seniūnija) – administracinis-teritorinis vienetas Radviliškio rajono savivaldybės vakaruose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
Pranas Brazdžius
Pranas Brazdžius (1895 m. gruodžio 5 d. Lopiniuose, Subačiaus valsčius – 1980 m. spalio 22 d. Akmenėje) – Lietuvos keramikas, pedagogas.
Biografija
Brolis Vytautas Brazdžius. 1912–1917 m. mokėsi N. Gogolio taikomosios dailės mokykloje Myrhorode (Ukraina), vienerius metus lankė pedagoginius kursus. 1918 m. grįžęs į Lietuvą dėstė dailę 1919–1920 m. Kalvarijos, 1920–1922 m. Marijampolės, 1922–1927 m. Viekšnių, (kur įkūrė keramikos dirbtuves), 1928–1931 m. Mažeikių gimnazijose. 1931–1940 m. dirbo Kauno meno mokykloje, 1931–1934 m. vadovavo Keramikos studijai, vėliau dėstė. 1935–1940 m. dar ir mokytojavo Kauno I amatų mokykloje. Ketvirtajame dešimtmetyje vadovavo Žemės ūkio rūmų organizuotiems keramikų vasaros kursams.
Kūryba
Nuo trečiojo dešimtmečio dalyvavo dailės parodose. Sukūrė buitinių ir dekoratyvinių indų (servizai, vazos, lėkštės), daugiausia animalistinės tematikos lipdytosios ir presuotosios skulptūrinės keramikos („Erelis“, „Lapė“, „Vilkas“ 1928–1935 m.). Indai puošti lipdytu arba raižytu ornamentu, įvairiaspalvėmis glazūromis. Pirmasis lietuvių keramikoje įdiegė redukcine glazūrą.
Kosminės nuolaužos
miniatiūra|dešinėje|300px|Kosminės nuolaužos, matomos [[geosinchroninė orbita|geosinchroninėje orbitoje]] Kosminės nuolaužos, kosminės šiukšlės arba kosminės atliekos – nebenaudojamų žmogaus sukurtų objektų, skriejančių orbitoje aplink Žemę, sankaupa. Ją sudaro įvairūs objektai nuo panaudoto raketinio kuro talpyklų ir nebenaudojamų dirbtinių palydovų, raketų pakopų iki dėl erozijos, sprogimų ir susidūrimų atsiradusių nuolaužų. Dažnai šių objektų skriejimo trajektorijos sutampa su naujai į kosminę erdvę paleistų arba joje jau esančių kosminių aparatų trajektorijomis, todėl nuolaužos kelia potencialiai pavojingą susidūrimo riziką. Susidūrimo metu kosminės nuolaužos gali sugadinti esamus palydovus, kosmines stotis, taip taip pat gali pakenkti kosmonautams, einantiems į atvirą kosmosą, bei apsunkinti jų darbą. Šiuo metu, siekiant sumažinti susidūrimų riziką, kiek įmanoma atidžiau parenkamos naujų palydovų paleidimų vietos. Tačiau ne visada įmanoma užkirsti kelią esamoms nuolaužoms toliau generuoti naujas nuolaužas, pavyzdžiui, susidūrimų metu. Toks reiškinys kartais vadinamas Keslerio sindromu.
Paskaičiavimai
miniatiūra|dešinėje|Varžtų trauktuvo naudojimas taisymuose [[išėjimas į atvirą kosmosą|išėjus į atvirą kosmosą gali prisidėti prie netyčinio kosminių šiukšlių pagausėjimo]]
2019 m. spalio mėn. JAV kosminių stebėjimų tinklo duomenimis, orbitoje virš Žemės sklando apie beveik 20 000 dirbtinių objektų, tarp kurių 2218 veikiančių palydovų. Didžioji dalis apytikriai apskaičiuotų 128 mln. šių kosminių nuolaužų vienetų yra smulkios dalelės, nedidesnės nei 1 cm. Tai būtų dulkės, rūdžių ir dažų sluoksnių bei aušinimo skysčio, išmetamo palydovų, liekanos. Šios dalelės sukelia erozinį poveikį, panašiai kaip smėlio šlifavimas. Apie 670 000 yra 1–10 cm dydžio. Didesnių nei 10 cm objektų yra gerokai mažiau, apie 34 000, tačiau, kad būtų išvengta susidūrimo su jais, belieka tik manevruoti kosminį aparatą. Susidūrus didesniems objektams, susidaro dar daugiau nuolaužų.
Kosminių atliekų tvarkymas
Efektyvios praktinės priemonės, skirtos sunaikinti kosmines nuolaužas daugiau kaip 600 km aukščio orbitose (kai nukreipimas atmosferos link sunaikinimui yra neveiksmingas) dabartiniame žmonijos techninio išsivystymo lygyje dar nėra sukurtos. Iškelta daugybė idėjų, pavyzdžiui, palydovai, aprūpinti galingais naikinančiais lazerio spinduliais arba orbitos trajektoriją pakeisiančiais jonų spinduliais, arba antžeminiai lazeriai,   turintys sulėtinti objektų kritimą atmosferon, arba aparatai, surinksiantys atliekas tolesniam apdorojimui. Kartu sparčiai auga kosminių skrydžių arti Žemės esančiose technogeniškai užterštose geostacionarinėse orbitose saugos užtikrinimo ir Žemės link skriejančių nekontroliuojamų kosminių objektų, galinčių prasiskverbti pro tankius atmosferinius sluoksnius, sunaikinimo svarba.
Todėl siekiant rasti „kosminių šiukšlių“ problemos sprendimą, plėtojamas tarptautinis bendradarbiavimas šiose prioritetinėse srityse:
Kadangi dar nėra išrasta jokių ekonomiškai priimtinų kosminės erdvės valymo nuo nuolaužų būdų, netolimoje ateityje pagrindinis dėmesys bus skiriamas priemonėms, kurios užkirstų kelią nuolaužų susidarymui, t. y. skriejančių technikos objektų susidūrimų ir sprogimų prevencijai, nebenaudojamų aparatų dalių nukreipimui į orbitinį kapinyną ar atmosferą ir kt.
Populiariojoje kultūroje
„Planetes“ mangos (1999–2004) ir anime serialo (2003–2004) veiksmas sukasi apie įmonės, atsakingos už kosminių šiukšlių rinkimą ir šalinimą, erdvėlaivio įgulos darbą. Televizijos serialo DVD pakuotė platinta su NASA Orbitinių šiukšlių programos biuro interviu.
„Gravitacija“ (2013), Alfonso Cuaron režisuoto filmo, veiksmas sukasi apie kosminės misijos katastrofą, įvykusią dėl Keslerio sindromo padarinių.
Prancai
Prancai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šakių, Bizierių šiauriniame pakraštyje, prie kelio. Šalia kaimo teka Orija ir jos intakas Blusupis. Veikia Šakių gimnazijos pradinio ugdymo skyrius.
OZM-4
thumb|right|250px|OZM šeimos iššokančiosios minos [[OZM-3, OZM-4 ir OZM-72. ]] OZM-4 – tarybinė priešpėstinė skeveldrinė iššokančioji mina, aplinkinio kovimo.
Sukurta Tarybų Sąjungoje didinant OZM-3 minos galingumą. O pastaroji sukurta remiantis Antrojo pasaulinio karo laikų vokiškos iššokančiosios minos SMI-44 pavyzdžiu. Suveikęs sprogdiklis padega parakinį delsiklį, kuris padega išmetamąjį užtaisą (dūminio parako trinkelė). Uždelsimas reikalingas tam, kad ant minos užlipęs kareivis spėtų kiek atsitraukti ir nesutrukdytų minai išlėkti aukštyn. Sprogdamas išmetamasis užtaisas į 0,6-0,8 m aukštį išsviedžia minos kovinį užtaisą, kurį susprogdina kovinio užtaiso sprogdiklis, timptelėtas vielos, vienu galu pririštos prie minos pagrindinio korpuso dugno, kitu – prie išsviesto pagrindinio užtaiso. Jei kovinis užtaisas neišlekia iki reikiamo aukščio, jis nesprogsta.
Mina sudaro skeveldras iš skylančio korpuso.
Minos dedamos rankomis, įkasant į gruntą. Jei tai neįmanoma, dedamos ant grunto pririšant prie į gruntą įkalto kuoliuko. Minos veikimo trukmė neribojama, susinaikinimo įtaiso (savilikvidatorius) neturi.
Šios minos neturi papildomo elektrinio sprogdiklio kaip kad minos OZM-3. Vietoj tempiamojo atotampinio sprogdiklio gali būti naudojamas spaudžiamasis sprogdiklis. Įsukus elektrinį sprogdiklį mina gali būti sprogdinama pagal komandą.
Dabar minos OZM-4 nebegaminamos, bet nedidelis kiekis laikomas sandėliuose. Minas OZM-4 pakeitė galingesnės OZM-72. Šalys, kuriose naudotos: Afganistanas, Angola, Kambodža, Etiopija, Nikaragva, Vietnamas.
Nuorodos
OZM
Stirniškiai (Šeimena)
Stirniškiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Vilkaviškio, prie Gurbšilio miško. Praeina kelias. Veikė „Aušros“ vidurinės mokyklos skyrius.
Litas (reikšmės)
Sąvoka litas gali turėti kelias reikšmes:
Sindis
Sindis – miestas pietvakarių Estijoje, 14 km į šiaurės rytus nuo Pernu, prie Pernu upės ir kelio į Rakverę. Torio valsčiaus administracinis centras.
Istorija
Miesto apylinkėse rasta seniausia Estijoje archeologinė gyvenvietė – Pulli (7500 m. pr. m. e.). Sindis įkurtas 1565 m. ir pavadintas Pernu mero Clauss Zindt garbei. 1938 m. gavo miesto teises.
Netiesis
left|120px
Netiesis – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Merkinės, Netiesų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,42 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 71,9 m. Šiaurinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežerą iš pietų į vakarus prateka Kempės upelis (iš Baležerio į Netiesėlio ežerą (Apsingės baseinas).
Portugalijos Malaka
Raida
Iki XVI a. pradžios Malakos miestas buvo galingos Melakos sultonato sostinė, vienas iš judriausių Azijos uostų, kontroliavęs jūrinę prekybą tarp Indijos ir Kinijos. 1509 m. Portugalijos karalius Manuelis I, išgirdęs apie šio miesto turtus, pasiuntė admirolą Diogo Lopes de Sequeira, kad užmegztų santykius ir įkurtų čia Portugalijos atstovybę. Sequeira buvo pirmasis portugalas, pasiekęs miestą. Iš pradžių jo santykiai su sultonu Mahmud Šahu buvo geri, tačiau netrukus jie pablogėjo. Mahmud Šahas bandė užimti portugalų laivus, tačiau šie pabėgo.
1511 m. tuometinis Indijos vicekaralius Afonso de Albuquerque išplaukė su laivų flotile iš Goa ir užpuolė Melaką. Tų metų rugpjūčio 24 d., po 40 dienų trukusio mūšio, Melaka turėjo pasiduoti. Miestą užėmė portugalai, kurie čia įkūrė Portugalijos koloniją. Sultono įpėdiniai išlaikė teritorijas už miesto, kur ilgainiui įkurti Džohoro sultonatas ir Perako sultonatas. Melakos kolonija buvo pirmasis krikščioniškas forpostas Pietryčių Azijoje, ir čia jis susidūrė su labai aršiu musulmonų malajų pasipriešinimu. Malajų sultonatai aplinkui nesusitaikė su pralaimėjimu ir nuolat siaubė portugalų kontroliuojamą miestą. Prie malajų prisidėjo ir Mingų Kinija, kuri laikė regioną savo globojamu. Azijiečiai prekybininkai ėmė vengti Malakos kaip svarbaus prekybinio uosto, ir vietoj jo rinkosi naujai augančius uostus, tokius kaip Džohoras, Ačehas ir kt. Tai kardinaliai pakeitė Malakos sąsiaurio prekybinę sistemą ir vedė kadaise klestėjusį Malakos miestą į nuskurdimą.
Apsupti priešiškų valstybių, portugalai įtvirtino Malakos tvirtovę (Fortaleza de Malaca) su keturiais vartais. Miesto gyventojai pavojaus metu slėpdavosi tvirtovėje, kuri buvo puolama daug kartų, bet niekada iki galo nepaimta. Į miestą migravo nemažai portugalų, kurie tuokėsi su vietos gyventojais, duodami pradžią mišriai krikščionių malajų (kristangų) tautybei.
XVII a. pradžioje portugalų hegemoniją Pietryčių Azijoje ėmė kvestionuoti olandai. Po kelių nesėkmingų mėginimų paimti Malaką, jie sudarė sąjungą su Ačehu ir Džohoru. 1641 m. jungtinės olandų ir musulmonų pajėgos pralaužė portugalų pasipriešinimą ir miestas buvo paimtas. Olandai čia įkūrė savo koloniją – Nyderlandų Malaką.
Vardanzi
Vardanzi – senovinis miestas, dabar piliakalnis Uzbekistane, Bucharos vilajate, 40 km į šiaurės rytus nuo Bucharos, Šafirkano rajone, Kyzylkumo dykumoje.
X a. istorikas Naršachi apie Vardanzi rašė, kad jį Turkestano pasienyje įkūrę atsikėlėliai iš Bucharos, vadovaujami Šachpuro Maliko. Tačiau nors ten nuo seno gyveno valdovai, istoriko aprašytu metu rūmų jau nebebuvo. Vardanzi vykdavo kassavaitinis turgus, susirinkdavo daug prekijų. Iš miesto būdavo išvežami Zandaniči audiniai.
Vardanzi įkūrimas siejamas su Sasanidų laikais. Miesto valdovo titulas buvo vardan-chudatas. Tuomet tai buvo svarbus prekybinis, transporto taškas, paribio punktas, už kurio prasidėdavo klajoklių valdos. 708–709 m. miestą užkariavo Kuteibos ibn Muslimo vadovaujami arabai. IX–XI a. čia gyveno teologai Abu Achmedas Ibrisas al Vardani, Abu Saidas Humamas al Vardani, Abu Abdula al Muhamadas al Vardani. Miestas palaipsniui nunyko, bet dar XIX a. vid. buvo rajono centru. 1868 m. užneštas smėlio ir apleistas.
Yra tvirtovės, senovinių šventyklų liekanos. 1975 m. miestas ir jo apylinkės paskelbtos Vardanzi draustiniu.
Efedra
Efedra (Ephedra) – gnetūnų (Gnetophyta) skyriaus plikasėklių augalų gentis (priklauso monotipinei šeimai). Auga daugiausia sausringose pasaulio vietose – Vidurinėje Azijoje, prie Viduržemio jūros, Artimuosiuose Rytuose, Kinijoje, Aridoamerikoje, Anduose. Tai dažniausiai 1,5–5 m aukščio krūmokšniai, nariuotomis, belapėmis šakomis. Dauguma rūšių dvinamės. Vaisius – uoga.
Efedrų genties augalai turi alakaloido efedrino, kuris liaudies medicinoje naudojamas kaip vaistas nuo dusulio, šienligės, peršalimo, kaip haliucinogenas. Manoma, kad iš efedros gamintas senovės arijų svaigusis gėrimas soma.
Rūšys
Žinomos 67 efedros rūšys; žymesnės:
Isabel Perón
María Estela Martínez de Perón (geriau žinoma kaip Isabel Martínez de Perón , g. 1931 m. vasario 6 d.) – Argentinos šokėja, vėliau tapusi politine veikėja. Nuo 1974 m. birželio 29 d. iki 1976 m. kovo 24 d. buvo šalies prezidente.
1974 m. mirus vyrui Chuanui Peronui jo trečioji žmona Izabelė Peron tampa šalies prezidente. 1976 m. kovo 24 d. – bekraujis karinis maištas Argentinoje. Isabel Peron nušalinama nuo prezidento pareigų, prezidentu tampa generolas Jorge Videla.
Sidabravo seniūnija
Sidabravo seniūnija (anksčiau Sidabravo apylinkės seniūnija) – administracinis-teritorinis vienetas Radviliškio rajono savivaldybės rytuose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
Kalninė arnika
thumb|Arnica montana
Kalninė arnika (Arnica montana) – daugiametis astrinių (Asterales) žolinis augalas, užaugantis 30 – 70 cm. Stiebas tiesus, plaukuotas; apatiniai lapai dideli, aukščiau mažesni, išsidėstę prie stiebo pagrindo skrotele. Lapų viršutinė pusė tamsiai žalia, plaukuota. Žiedai gelsvai oranžiniai. Žydi birželio – liepos mėnesiais, sėklos subręsta liepos – rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – tamsiai pilkas lukštavaisis. Šakniastiebis cilindriškas.
Lietuvoje auga retai. Didesnės augavietės yra Čepkelių rezervate, Ūlos, Skroblaus kraštovaizdžio draustiniuose, Medininkų botaniniame draustinyje. Mėgsta sausus pušynus, rečiau sutinkama mišriuose miškuose, miškapievėse ar briedgaurynuose.
Vaistinė medžiaga – šakniastiebiai ir graižai (susidaro pagrindinio ir šoninių žiedstiebių viršūnėse). Graižai renkami pilno žydėjimo metu (birželio mėnesį), pradedant antraisiais augimo metais. Iš arnikos išskiriami flavonoidai, organinės rūgštys, kalis, kalcio druskos, vitaminas C, alkaloidai. Vartojama tinktūra ir užpilas. Plačiai vartojama kaip kraujavimą stabdanti priemonė, esant vidiniam ar išoriniam kraujavimui. Vartojama gimdos kraujavimui stabdyti po gimdymo, gausiai kraujuojant mėnesinių metu. Naudinga sergant stenokardija, širdies ligomis, nes plečia vainikines kraujagysles; taip pat skatina tulžies išsiskyrimą. Išoriškai vartojama sumušimams, nedidelėms žaizdoms, nudegimams, nušalimams, pūliniams gydyti; stiprina plaukų šaknis, plaukai greičiau auga, neslenka.
Brigados generolas
thumb|Lietuvos sausumos pajėgų brigados generolo antpetis
Brigados generolas – žemiausias generolo laipsnis sausumos kariuomenėje bei oro pajėgose. Šį laipsnį turi ne visų šalių kariuomenės.
Už brigados generolą aukštesnis laipsnis yra generolas majoras (atitinkąs divizijos generolą, divizijos vadą), o žemesnis – pulkininkas (atitinkąs pulko vadą). Brigados generolui pavedama vadovauti vienai ginkluotųjų pajėgų (GP) brigadai (3000–5000 kareivių).
Šios pakopos karininkai gali būti priskiriami tiek generolams (tuomet paprastai vadinami brigados generolais), tiek vyresniesiems karininkams (tuomet paprastai vadinami brigadininkais).
Istorija
Terminas brigados generolas kilęs iš angloamerikiečių šalių, kur žemiausias generolo rangas vad. brigadier general. D. Britanijos ginkluotose pajėgose brigadier nepriklauso generalitetui; šis rangas oro pajėgose atitinka oro komandorą (Air Commodore).
Vokietijoje 1951–1976 m. tai buvo pasienio tarnybos laipsnis; ginkluotose pajėgose brigados generolo laipsnis įvestas tik 1955–1956 m., unifikuojant generolų laipsnių sistemą NATO valstybėse. Į brigados generolą Vokietijoje kreipiamasi Pone Generole.
Huaskas
Huaskas  – Ramiojo vandenyno pakrantės miestas Atakamos regione (Čilė), Huasko provincijos ir Huasko komunos centras. Huaskas yra 151 km į pietryčius nuo regiono administracinio centro Kopijapo. Mieste yra Guakoldos (Guacolda) uostas. 2006 m. komunoje (plotas 1601 km²) gyveno 7 945 gyv.
Huasko komuna
thumb|left|150px|Huasko komunos padėtis Atakamos regione Huasko komuna ribojasi:
Transportas
Atstumai automobilių keliais iki:
Administracinis suskirstymas
Komuną sudaro 2 rajonai:
Demografija
2002 m. Nacionalinio statistikos instituto (INE) atlikto gyventojų surašymo duomenimis komunos gyventojų sudėtis tokia:
Visaginas Cup
Visaginas Cup – tarptautinis vasaros futbolo festivalis vykstantis Visagino mieste nuo 2009 metų. Futbolo šventė pradėta organizuoti Jaunimo Futbolo Asociacijos (YFA) iniciatyva. Festivalio organizacija skatina pažangias ir inovatyvias technologijas. 2014 m. gruodžio 1 d. Visagino savivaldybės administracija apdovanojo projektą „Už nuopelnus sportui“.
Turnyro formatas
Visaginas Cup futbolo festivalio metu komandos rungtyniauja 8 prieš 8, kėlinių trukmė 15 minučių, vienu metu vyksta iki 4 rungtynių, sudaromas patogus tvarkaraštis, objektyviai traukiami burtai, pristatoma informatyvi prezentacija. Iš viso futbolo festivalyje gali dalyvauti iki 32 komandų.
Nugalėtojai
{| class="wikitable" ! Metai !! Farm-Fresh medal gold 11 vieta !! Farm-Fresh medal silver 12 vieta !! Farm-Fresh medal bronze 13 vieta
Uthaithanis
Uthaithanis  – šiaurės Tailando miestas, Uthaithanio provincijos sostinė. Miestas yra dešiniajame Sakae Krang upės krante, už kelių kilometrų nuo vietos, kur ji įteka į Čao Prają upę.
2008 m. mieste gyveno 16 787 žmonės. Mieste yra Vat Chantaram šventykla, kuri savo grožiu skiriasi nuo daugumos kitų Tailando šventyklų. Be to, Uthaithanyje siūloma paplaukioti upės kruizu tradicine medine ryžių barža.
Visiškojo naikinimo spindulys
Visiškojo naikinimo spindulys – skritulio, kuriame pažeidžiama ne mažiau kaip 90% taikinių sprogus vienam sviediniui (minai), spindulys.
Pvz., aviacinės bombos FAB-500, turinčios 213 kg sprogstamosios medžiagos, visiškojo naikinimo spindulys apie 40 m. ).
Sphagnopsida
Sphagnopsida – augalų (Plantae) karalystės samanūnų (Bryophyta) skyriaus augalų klasė.
Klasifikacija
Poklasis. Kiminuočiai (Sphagnidae)
Žaliasis tiltas
Žaliasis tiltas:
Džeferson Sitis
Džeferson Sitis – JAV miestas, yra Misūrio valstijos sostinė. Miestas pavadintas trečiojo prezidento Tomo Džefersono garbei. 2006 metais mieste gyvena 39 274 žmonių.
Andreaeobryopsida
Andreaeobryopsida – augalų (Plantae) karalystės samanūnų (Bryophyta) skyriaus augalų klasė.
BMW M3
BMW M3 – sportinė BMW 3 serijos versija, gaminama BMW automobilių sporto divizijos BMW M. M3 modeliai buvo gaminami E30, E36, E46 ir E90/E92/E93 BMW 3 serijos kėbuluose. Parduodamas kupė, sedano ir kabrioleto kėbulų tipuose. Nuo paprastos 3 serijos automobilių skiriasi galingesniu varikliu, patobulinta pakaba, stabdžių sistema, pridėtais aerodinamikos elementais ir interjero bei eksterjero akcentais su „M“ emblema. 2013 m. liepos 5 d. buvo pagamintas paskutinis M3 kupė. Sedanai išliks su M3 pavadinimu, tačiau kupė modelius pakeis naujasis M4.
E30 M3
Standartinio E30 M3 variklis su katalizatoriumi turėjo 192 AG (143 kW) ir 197 AG (147 kW) be jo.
„Evolution“ modeliai turėjo 217 AG (162 kW). „Evolution“ modeliai taip pat turėjo didesnius ratus, plonesnius galinius ir šoninius langų stiklus, lengvesnį bagažinės dangtį, gilesnį priekinį bamperį ir papildomą galinį oro aptaką.
Vėliau buvo sukurtas „Sport Evolution“ modelis, kuris turėjo 2,5 l darbinio tūrio variklį, kurio galia siekė 235 AG (175 kW). Vietoj priekinių rūko žibintų buvo sumontuoti stabdžių aušinimo kanalai. Buvo pagaminta 600 „Sport Evolution“ modelių.
Per aštuonerius E30 M3 gamybos metus buvo pagaminti 16 202 automobiliai, tarp jų 787 kabrioletai.
Autosportas
E30 M3 buvo naudojamas tiek gamyklinėje BMW automobilių sporto komandoje, tiek privačiose komandose. Automobilis sėkmingai konkuravo su kita technika tokiose lenktynių serijose kaip „Deutsche Tourenwagen Meisterschaft“, „British Touring Car Championship“, „European Touring Car Championship“, „World Touring Car Championship“. E30 M3 pergalingai baigė „Guia Race“, „24 Hours Nürburgring“ ir „Spa 24 Hours“ lenktynes.
E30 buvo naudojamas ir kaip ralio automobilis. Pasaulio ralio čempionate dalyvavo nuo 1987 iki 1989 metų. Vėliau į M3 buvo sumontuota 6 pavarų mechaninė dėžė. Su ja automobilis galėjo išvystyti 295 AG. Žvyrinėje ralio trasoje M3 nebuvo konkurencingas visais ratais varomai technikai, bet buvo labai efektyvus asfaltiniuose ruožose.
Aismarių nerija
thumb|250px|Nerija iš palydovo Aismarių nerija, kitaip Aistmarių nerija (, lenk. Mierzeja Wiślana, rus. Балтийская коса, Baltijskaja Kosa) – siauras žemės ruoželis tarp Aismarių ir Baltijos jūros, Gdansko (Dancigo) įlankos (iki 1945 m. vadinta Dancigo įlanka).
BMW M3
E36 M3
E36 M3 debiutavo 1992 m. vasario mėn., o automobilį buvo galima įsigyti tų pačių metų lapkričio mėnesį. Tai buvo pirmasis M3 su I6 varikliu. 3,0 l S50 variklis turėjo 210 kW galios.
Aismarių nerija
1649 m. buvo apgyvendinta kuršininkų. Iki 1945 m. nerija priklausė Vokietijai ir didžioji dalis įėjo į Rytprūsių provincijos sudėtį. Po 1945 m. Tarybų Sąjungai ir jos sąjungininkams atplėšus iš Vokietijos rytines žemes ir įjungus jas į Lenkijos bei TSRS sudėtį, Aismarių nerijos šiaurės rytinė dalis priklausė tuometinės Tarybų Sąjungos Rusijos Federacijos Kaliningrado sričiai, o pietvakarinė Aismarių nerijos dalis – Lenkijai. Iširus TSRS, šiaurės rytinė dalis įeina į Rusijos Kaliningrado srities teritoriją. Aismarių nerijos ilgis 65 km (iš jų 35 km priklauso Rusijai, 30 km – Lenkijai). Kitais duomenimis – 60 km, plotis – 1,3–3 km. Kopų aukštis iki 45 m. Įprastas aukštis virš jūros lygio – 10–12 m. Pietinėje dalyje nusidriekusios išilginės vidinės rudosios kopos, šiaurinėje dalyje pajūryje – baltosios prieškopės. Tiek pirmųjų, tiek pastarųjų kopų aukštis siekia 4 m. Vidurinėje dalyje dunkso gelsvosios išilginės ir parabolinės kopos, iškylančios iki 25 m. aukščio.
2022 m. Lenkijos pusėje pastatytas Aismarių nerijos kanalas.
BMW M3
E36 M3
Iš pradžių buvo galima įsigyti tik kupė modelį. 1994 metais BMW pristatė kabrioleto ir sedano versijas.
Per aštuonerius E36 M3 gamybos metus buvo pagaminti 71 242 automobiliai, tarp jų 46 525 kupė, 12 114 kabrioletai ir 12 603 sedanai. Sedanų gamyba buvo nutraukta 1997 m. gruodžio mėn.; kupė modeliai nebegaminami nuo vėlyvųjų 1998 m.; kabrioletai nuo 1999 m. gruodžio mėnesio.
E36 specialūs modeliai
Buvo išleisti šeši specialūs E36 M3 modeliai: M3 Euro-Spec, M3 LTW, M3 GT, M3 GT-R, M3-R ir M3 GT2.
M3 Euro-Spec
M3 Euro-Spec buvo specialus modelis, skirtas Kanados rinkai. Iš viso buvo pagaminti 45 automobiliai, kurių kiekvieno bazinė kaina siekė 59 900$. Visi automobiliai turėjo 3,0 l darbinio tūrio I6 variklį, kurio galia siekė 210 kW (282 hp).
M3 GT
M3 GT buvo Europos rinkai skirtas ribotos gamybos modelis, gamintas 1995 metų vasario-birželio mėnesiais. Buvo pagaminti 356 automobiliai, iš jų 50 skirti Didžiosios Britanijos rinkai.
E46 M3
E46 M3 buvo galima įsigyti su standartine 6 pavarų „Getrag“ transmisija arba su „SMG drivelogic“ pusiau automatine transmisija. Ribotuvas variklio apsukas ribojo iki 8 000 aps/min.
E46 specialūs modeliai
Buvo gaminami trys specialūs E46 M3 modeliai: M3 CSL, M3 GTR V8, M3 CS.
M3 GTR
Nuo 2003 m. automobiliais lenktyniaujama tokiose lenktynėse kaip 24 Hours Nürburgring, 24 Hours Spa.
Juozas Jarašūnas
Juozas Jarašūnas (g. 1945 m. kovo 27 d. Žilpamūšyje, Pasvalio apskritis) – Lietuvos ir Pasvalio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, Lietuvos TSR politikas, LTSR Aukščiausios Tarybos deputatas.
BMW M3
M3 CSL
BMW M3 CSL buvo gaminamas tik 2004 metais, per kuriuos buvo pagaminti 1 400 vienetai. CSL niekada nebuvo išleistas į Šiaurės Amerikos rinką, o automobiliai buvo gaminami tik dviejų spalvų – pilkos sidabrinės ir juodo safyro.
M3 CSL svoris yra 1385 kg, 110 kg mažesnis nei įprasto M3. Kuriant CSL buvo panaudota daug BMW F1 svorio mažinimo technologijų. Buvo pašalintas didelis kiekis garso izoliacijos, elektrinės sėdynės, navigacijos sistema.
Juozas Jarašūnas
Biografija
1958–1962 m. mokėsi Pasvalio rajono Pušaloto septynmetėje mokykloje, 1969 m. baigė Joniškėlio žemės ūkio technikumą, 1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
BMW M3
M3 CS
M3 CS yra 2005 metais BMW pristatytas 4 000$ vertės patobulinimų paketas, paimtas iš M3 CLS. Paketą sudaro:
Juozas Jarašūnas
Biografija
1989 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys.
1985–1990 m. LTSR Aukščiausios tarybos deputatas, 1990–1995 m. Pasvalio rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Genė (g. 1946).
Andrea Barzagli
Andrea Barcalis (g. 1981 m. gegužės 8 d.) – buvęs profesionalus futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas.
Karjera
Atstovavo Juventus klubui.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2004 m. lapkričio 17 d. iki 2017 m., su rinktine žaidė dvejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.
Juventus klubui priklausė 2011 iki 2019 m. Sužaidė 206 rungtynes, tapo 8 kartus iš eilės Serie A čempionu.
Pasibaigus 2019 m. sezonui italas pranešė, kad baigia futbolininko karjerą. Baigęs žaidėjo karjerą futbolininkas tapo naujojo Juventus trenerio Maurizio Sarri štabo nariu.
Badmetis
Badmetis, badas – socialinis reiškinys, kai dėl gamtinių, ekonominių ar politinių priežasčių tam tikro regiono didelė gyventojų dalis badauja ir labai padidėja mirčių iš bado ar dėl su badavimu susijusių ligų.
Istoriškai badas atsirasdavo regionuose, kurie dėl demografinių pokyčių (gyventojų skaičiaus augimo) nebegalėdavo vietiniais resursais išmaitinti visų gyventojų. Konkrečius badmečius sukelia nederlius dėl gamtinių priežasčių, pvz., blogų orų, sausros, kenkėjų, kai nėra sukauptos pakankamos maisto atsargos, taip pat tokie įvykiai kaip karas ar neefektyvi ekonominė politika. Nors daugelis badmečių sutampa su maisto trūkumu tam tikrame regione, tačiau kartais badas ištikdavo ir esant maisto produktų pertekliui, kai dėl tam tikrų ekonominės ar karinės politikos sprendimų tam tikrai grupei gyventojų buvo užkertamas kelias gauti maisto.
Badmečiai žmoniją ištikdavo nuo seniausių laikų, tačiau patikimai jie dokumentuoti tik nuo ankstyvųjų viduramžių. Badas buvo taip plačiai paplitęs, kad kartu su karu, maru ir mirtimi laikytas vienu iš „keturių apokalipsės raitelių“. Dirvožemio nualinimas, gyventojų perteklius ir epidemijos, pvz., Juodoji mirtis, viduramžiais buvo šimtų badmečių priežastimi, tarp jų 95 Britų salose ir 75 Prancūzijoje.
XVII ir XVIII a. vien tik Prancūzija pergyveno 41 badmetį, kituose kraštuose jie vykdavo ne rečiau. Vėlesniais laikais daugelis šalių sugebėjo apsaugoti save nuo bado grėsmės dėl didėjančios technologinės ir socialinės pažangos.
XIX a. Vakarų Europoje badmetis kilo 1817 m. Vokietijoje, o 1847 m. labai sunkus badmetis Airijoje. Anglijoje 1815, 1818, 1825, 1836, 1847, 1857 m. badas pasireiškė tarp darbininkų, nors nederliaus tuo metu ten nebuvo. Rytų Europoje, Rusijoje, nuo XI a. badmečiai minimi kas keliolika, keliasdešimt metų. XVIII a. ten buvo 34 bado metai, XIX a. net 40, smarkiausi 1833, 1845–1846, 1851, 1855, 1872, 1891–1892 m. 1911–1912 m. badas apėmė 60 Rusijos gubernijų. Sovietinėje Rusijoje 1921–1922 m. badavo 90 mln. žmonių, 1932–1933 m. kilo didelis badas, išprovokuotas sovietų vyriausybės veiksmų, siekusių tokiu būdu sumažinti pasipriešinimą sovietų valdžiai.
XX a. pasaulyje nuo bado mirė apie 70 mln. žmonių, iš kurių 30 mln. mirė 1958–61 m. bado Kinijoje metu. Kiti dideli badmečiai buvo 1943 m. Bengalijoje, 1928 m. ir 1942 m. Kinijoje, taip pat keletas badmečių Sovietų Sąjungoje, įskaitant Stalino organizuotą badą Ukrainoje 1932–33 m. Antrojoje XX a. pusėje dideli badmečiai kilo Biafroje septintajame dešimtmetyje, Kambodžoje aštuntajame dešimtmetyje, Etiopijoje 1983–85 m. ir Šiaurės Korėjoje dešimtajame dešimtmetyje.
Badmečiai Lietuvoje
thumb|Išbadėję Vilniaus vaikai elgetauja Pirmojo pasaulinio karo metais Badmečiai Lietuvoje kartojosi tiek pat dažnai kaip ir vakarų ar centrinėje Europoje. 1282 m. ir 1310 m. Vidurio Europą ištikęs badmetis palietė ir Lietuvą. 1391 m. didelis badas apėmė visą Lietuvą ir paskatino dalį gyventojų pasitraukti iš krašto. 1408 m. Vytautas Didysis bandė badmečio išvengti užpirkdamas Lenkijoje javų, kurie į Lietuvą buvo siunčiami Vysla, jūra ir Nemunu. Krovinys ties Ragaine kryžiuočių buvo užgrobtas, nes kryžiuočiai norėjo priversti javus brangiau pirkti iš Prūsijos. Tai buvo ir viena iš 1410 m. karo su kryžiuočiais priežasčių. Badmečiai Lietuvoje žinomi ir 1440, 1448, 1482 m., XVI–XVIII a. badas dažniausiai buvo susijęs su karais ir marais. Sunkūs badmečiai buvo 1551–52, 1557–58, 1570 m. Lietuvos statutuose bandoma reguliuoti badaujančiųjų, kurie dėl bado parduoda save ar savo vaikus, reikalai. Ypač sunkus buvo 1710 m. badas, kurį sukėlė karas ir maras. Visuotiniu tapo badaujančiųjų parsidavimas į baudžiavą (tuo būdu nemažai baudžiauninkų įgijo turtingesni vienuolynai). Lietuvą užėmus rusams įvesti privalomi sampilai (magazinai) Rusijos pavyzdžiu, tačiau jie mažai apsaugodavo baudžiauninkus, nes dažnai jų supiltų javų atsargą išparduodavo dvarininkai. Sampilai neišsaugojo nuo 1842 m., 1847–48 m. bado. Blogos orų sąlygos sukėlė 1867–68 m. badą. Po to didesnis badmetis Lietuvos jau nebeištiko. Pirmojo pasaulinio karo metu, vokiečiams draudžiant laisvąją prekybą ir visas maisto atsargas gabenant savo kariuomenei ar į Vokietiją, daug kur ir esant geram derlių teko kęsti badą. 1916–17 m. bado buvo apimta vokiečių pafrontė rytų Lietuvoje.
Karalkrėslis
Etimologija
Liaudies etimologija mena, kad kitados žmonės laukė čia atvažiuojant ar pravažiuojant karaliaus ir buvo jam paruošę karališką krėslą – karalkrėslį. Nėra žinoma, ar sulaukė jie valdovo.
Istorija
Iki 1837 m. kaimas priklausė Alytaus ekonomijai. Buvo Karalkrėslio dvaras. Sovietmečiu buvo „Sodėnų“ kolūkio centrinė gyvenvietė.
Balkonas (filmas)
Balkonas – 2008 m. lietuvių režisierės Giedrės Beinoriūtės filmas visai šeimai apie pirmąją meilę, draugystę. Filmo premjera įvyko 2008 m. spalio 16 d. „Forum Cinemas Vingis“ Vilniuje.
Apdovanojimai
2009 m. filmas pelnė Sidabrinę gervę.
Andreaeopsida
Andreaeopsida – augalų (Plantae) karalystės samanūnų (Bryophyta) skyriaus augalų klasė.
Utaraditas
Utaraditas  – Tailando miestas, Utaradito provincijos sostinė. Sukotajaus karalystės laikotarpiu Utaradito miesto reikšmingumas išaugo, nes jis žymėjo šiaurinę karalystės sieną.
Andreaeopsida
Klasifikacija
Andreaea Andreaeaceae Andreaeaceae Naleźliny
Utaraditas
2005 m. mieste gyveno 36 313 žmonių. Vat Tha Thanon šventykloje galima pamatyti istorinį XIII a. Luang Phor Phet Budos atvaizdą.
Klimatas
Utaradite vyrauja tropinis savanos klimatas. Žiemos yra sausos ir labai šiltos. Temperatūra kyla iki balandžio mėn., kai aukščiausia vidutine dienos temperatūra siekia 38,2 °C. Lietingas sezonas trunka nuo gegužės iki spalio mėn.
Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė
'''Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė''' – seniausia Brazilijos lietuvių organizacija, įkurta 1928 m. rugsėjo 9 d. San Paule labdaros, lietuvių religinių ir kultūrinių tradicijų puoselėjimo tikslais.
Istorija
Bendruomenės kūrimo iniciatorius ir pirmasis pirmininkas iki 1931 m. buvo Brazilijos lietuvių kolonijos kapelionas kunigas J. Valaitis. 1999 m. bendruomenei priklausė Lietuvių katalikių moterų draugija, Maldos apaštalavimo draugija, Šv. Juozapo vyrų brolija.
Bendruomenė išlaiko 1936 m. pastatytą Šv. Juozapo bažnyčią San Paulo priemiestyje Vila Zelinoje, kleboniją, lituanistinę mokyklą. Nuo 1937 m. veikia bendrijos choras. Benrija nuo 1976 m. yra lietuvių sodybos „Lituanika“ su senelių ir svečių namais, t. p. buvusios Šv. Kazimiero parapijos pastatų viena savininkių. 1931 m. turėjo 43, 1935 m. apie 1500, 1972 m. – 120, 1999 m. – 169 narius.
Freirina
Freirina  – miestelis Atakamos regione (Čilė), Uasko provincijos ir Freirinos komunos centras. 2006 m. komunoje (plotas 3207 km²) gyveno 5861 gyv., gyventojų tankis buvo 1,64 gyv./km².
Terminal Choice
thumb|250px|right|Terminal Choice Terminal Choice – vokiečių gotikinės-industrinės muzikos grupė, susikūrusi 1993 m.
Freirina
Transportas
Atstumai automobilių keliais:
Demografija
2002 m. Nacionalinio statistikos instituto (INE) atlikto gyventojų surašymo duomenimis komunos gyventojų sudėtis tokia:
Angelo Peruzzi
Andželas Perucis (g. 1970 m. vasario 16 d.) – buvęs futbolininkas, Italijos rinktinės vartininkas.
Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1995 m. kovo 25 d.
Su rinktine dalyvavo 2006 m. pasaulio čempionate, bet nežaidė nė vienose rungtynėse.
Juodavaisė aronija
Vaistinė žaliava – uogos, kurios yra labai vertingos. Jose yra daug vitamino C, P, kurie mažina kraujagyslių pralaidumą. Uogos sunoksta rugpjūčio – rugsėjo mėnesiais, vartojamos šviežios, džiovintos ar jų sultys. Yra tvirtinimų, kad padeda sergant ateroskleroze, hipertonija, esant vidiniams kraujavimams, turi antimikrobinių savybių; didina kraujo krešumą. Nepatariama vartoti žmonėms, turintiems sumažėjusį kraujospūdį, padidėjusį kraujo krešumą; sergantiems skrandžio bei dvylikapirštės žarnos opalige.
Šaltiniai
thumb|left|240px|Juodavaisės aronijos žiedai
Vytautas Brazdžius
Vytautas Brazdžius (1897 m. birželio 25 d. Lopiniai, Subačiaus valsčius – 1969 m. kovo 15 d. Merkinė) – Lietuvos dailininkas keramikas. Vienas profesionaliosios keramikos pradininkų Lietuvoje.
Biografija
Brolis Pranas Brazdžius. Per Pirmąjį pasaulinį karą pasitraukė į Rusiją. Dalyvavo 1917 m. Spalio perversme. 1922–1926 m. studijavo Kauno meno mokykloje, 1927–1929 m. keramikos mokykloje Bechynėje (Čekija).
1929–1940 m. mokytojavo Alytaus gimnazijoje, dirbo Dzūkijos kraštotyros muziejuje, vienas jo steigėjų. Nuo 1946 m. sovietų kalintas Mordovijos lageryje, vėliau ištremtas į Krasnojarsko kraštą. 1956 m. grįžo į Lietuvą.
Kūryba
Surengė individualias parodas 1929 m. Kaune (su K. Sklėriumi), 1932 m. Alytuje, 1934 m. Marijampolėje. Ketvirtajame dešimtmetyje Alytuje ir Merkinėje įkūrė keramikos dirbtuves.
Sukūrė klasikinės formos, saikingo dekoro buitinių ir dekoratyvinių indų (taurė boksininkui J. Šarkiui-Žukauskui), animalistinės tematikos apibendrintų formų realistinių skulptūrėlių („Lapė“, „Lokys“, „Paukštis“). Sukūrė Vyčio projektą Lietuvos mokykloms. Kūrybinis palikimas išsklaidytas arba sunaikintas.
Takakiopsida
Takakiopsida – augalų (Plantae) karalystės samanūnų (Bryophyta) skyriaus augalų klasė.
Brazilijos lietuvių bendruomenė
thumb|250px|Lietuvos Respublikos aikštė [[San Paulas|San Paule]] Brazilijos lietuvių bendruomenė, BLB – Brazilijos lietuvių organizacija, jungianti lietuvių imigrantus, Pasaulio lietuvių bendruomenės padalinys.
Istorija
Įkurta 1958 m. E. Draugelio iniciatyva. Apie 1960 m. veikla nutrūko, vėl atkurta 1967 m. Z. Bačelio iniciatyva.
1976 m. BLB ir Brazilijos lietuvių Romos katalikų Šv. Juozapo bendruomenė kartu nupirko žemės sklypą lietuvių sodybai „Lituanika“ Atibajoje, netoli San Paulo. 1979–1989 m. BLB atstovavo lietuviams imigrantų meno parodose San Paule, kuriose dalyvavo apie 60 šalių atstovai. 1980 m. BLB įsteigė Brazilijos lietuvių studentų fondą, 1981 m. – Vila Zelinos bibliotekos lietuvių knygų skyrių. Nuo 1981 m. BLB dalyvauja Pietų Amerikos lietuvių kongresuose. 1982 m. surengė Pietų Amerikos lietuvių bendruomenių pirmininkų I suvažiavimą. 1984–1986 m. BLB iniciatyva San Paulo popiežiškajame katalikų universitete skaitytas lituanistikos kursas. Nuo 1972 m. BLB globoja Literatų būrelį įkurtą 1971 m., kuris 1981 m. įsteigė Brazilijos lietuvių muziejų ir archyvą.
BLB kasmet rengia Vasario 16-osios, Birželio 14-osios minėjimus. XX a. devintojo dešimtmečio pradžioje kartu su „Kunigų vienybe“ pasiekė, kad birželio 15 d. būtų paskelbta „Maldų už Lietuvą“ diena daugelyje Brazilijos parapijų.
Organizacija
BLB nariai dvejiems metams renka BLB tarybą. 1967 m. rinkimuose dalyvavo 358, 1970 m. – 821, 1976 m. – 685, 1999 m. – 177 nariai. Taryba renka valdybą ir Revizijos komisiją. Valdybos būstinė įsikūrusi San Paulo priemiestyje Vila Zelinoje, nuo 1993 m. Šv. Juozapo parapijos patalpose. BLB apylinkė veikia Rio de Žaneire.
2008 m. vasaros olimpinės žaidynės
2008 metų vasaros olimpinės žaidynės, oficialiai vadinamos XXIX olimpinėmis žaidynėmis, vykusios 2008 m. rugpjūčio 8-24 d. Kinijos sostinėje Pekine.
Žaidynių atidarymo ceremonija prasidėjo 2008 m. rugpjūčio 8 d. 8 val. 8 min. 8 sek. vakare vietos laiku. Pekinas šių olimpinių žaidynių sostine išrinktas Tarptautiniame olimpiniame komitete po dviejų balsavimo etapų 2001 m. liepos 13 d.
Olimpinių žaidynių metu vyko 28 sporto šakų 302 rungtys, viena rungtimi daugiau nei 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atėnuose.
Miestai kandidatai
Pekinas olimpinių žaidynių sostine buvo išrinktas 2001 m. liepos 13 d. balsavimo metu per 112-ąją Tarptautinio olimpinio komiteto (TOK) sesiją Maskvoje. TOK į finalinį sąrašą buvo įtraukusi penkis miestus: Torontą, Paryžių , Stambulą , Osaką ir Pekiną. Dar penki miestai kandidatai 2000 metais nebuvo įtraukti į galutinį balsavimo sąrašą, tai: Bankokas, Kairas , Havana , Kvala Lumpūras , Sevilija.