cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rašidų kalifatas
Raida
644 m. Umaras buvo nužudytas, tačiau prieš mirtį paskyrė 6 artimiausius sau žmones išrinkti iš jų tarpo naują kalifą. Juo tapo Omejadų klano Usmanas. Jis tapo ilgiausiai valdžiusiu ir populiariausiu iš keturių pirmųjų kalifų. Jo valdymo laikais arabai baigė užkariauti Sasanidų imperiją rytuose, pasiekdami Indo upę. Jie taip pat nukariavo Šiaurės Afrikos pakrantes iš Bizantijos, siaubė Viduržemio jūros salas – Siciliją ir Italijos pakrantes, trumpam pasiekė Ispanijos pakrantes. thumb|left|Pirmosios fitnos grupuotės, žaliai – [[Ali, raudonai – Muavijos ir mėlynai – Amro ibn al Aso valdytos teritorijos.]] 656 m. Usmaną nužudė nepatenkinti jo valdymu kariai ir jis buvo pirmasis kalifas, nužudytas pačių musulmonų. Tai pradėjo Kalifate pilietinį karą, žinomą kaip Pirmoji fitna. Po Usmano mirties Medinoje nauju kalifu išrinko Mahometo žentą Ali, kuris, kitoms frakcijoms reikalaujant, nebaudė Usmano žudikų. Perkėlęs sostinę į Kufą Mesopotamijoje, Ali užpuolė Basrą ir sumušė sukilėlius Kupranugario mūšyje. Tačiau situaciją apsunkino Usmano pusbrolis Muavija, tuo metu Sirijos emyras, kuris ėmė kvestionuoti Ali išrinkimo teisėtumą. Jį palaikė ir Egipto vietininkas Amras ibn al Asas. Ali ir Muavijos armijos susidūrė 657 m. Sifino mūšyje. Ali bandant susitarti su priešininku, jo armija suskilo, kadangi dalis karių, vėliau pavadinti charidžitais, nusprendė, jog toks poelgis neteisėtas.
Susiskaldymas Ali armijoje lėmė jos vėlesnius pralaimėjimus prieš Muaviją. Pastarasis įsigalėjo visose kalifato teritorijose, išskyrus sostinę Kufą, taip įtvirtindamas Omejadų kalifatą. 661 m. charidžitui nužudžius Ali, Rašidunų kalifatas baigė egzistuoti.
Kalifato valdymas
350px|thumb|Kalifato teritorija 622–750 m. Kalifato gyventojų tarpe tik labai mažą dalį sudarė arabai ir musulmonai. Visi nemusulmonai turėjo specialų statusą dhimmi. Jie buvo toleruojami, ir nuo musulmonų teisiškai skyrėsi tik mokamais mokesčiais. Musulmonai turėjo mokėti zakatą ir charadžą, tuo tarpu kitatikiai – džiziją.
Provincijų vietininkai buvo tituluojami emyrais. Kiti provincijų pareigūnai buvo katibas (vyriausiasis raštininkas), Katib-ud-Diwan (kariuomenės vadas), Kahib-ul-Kharaj (mokesčių rinkėjas), Sahib-ul-Ahdath (policijos vadas), Sahib-ul-Bait-ul-Mal (iždininkas), kadis (teisėjas).
Taip pat skaitykite
Califat Raixidun Califas bien guiados Califfato dei Rashidun Праведен халифат Califado Rashidun Праведный Халифат Rashidun Empire จักรวรรดิกาหลิบรอชิดีน خلافت راشدہ
SK Schwadorf
SK Schwadorf – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Švadorfo.
Istorija
Žaidė Erste Liga 2007/08 m.
2008 m. ekipa buvo išformuota, o klubas likviduotas.
595 m.
595 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gruobinios savivaldybė
Gruobinios savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Gruobinia. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 4 valsčius (Bartos, Gaviezės, Gruobinios, Medzės) ir 1 miestą (Gruobinią). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.
Vitalijus Lukošaitis
thumb|240px|Skulptoriaus Vitalijaus Lukošaičio kapas [[Kurtuvėnų kapinėse]] Vitalijus Lukošaitis (1950 m. lapkričio 28 d. Kuogastacho kaime, Jakutija – 1986 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje. Palaidotas Kurtuvėnų kapinėse.) – Lietuvos dailininkas, skulptorius.
Biografija
Jis gimė prie Laptevų jūros, kur 1941 m. buvo ištremta vos dvylikos metų Vitalijaus motina Danutė Lukošaitytė. Į Lietuvą su mama grįžo šešerių, 1961-1968 m. mokėsi Vilniaus M.K.Čiurlionio meno mokykloje. Baigęs dirbo Bubių aštuonmetėje mokykloje mokytoju ir kūrė, daugiausiai religine tema. Studijavo Šiaulių pedagoginiame institute. 1983 m. baigė Lietuvos dailės institutą.
Baigęs mokslus gyveno Klaipėdoje, bet vasaras praleisdavo Kurtuvėnuose. Čia sukurti beveik visi kūriniai.
Tragiškai žuvo Klaipėdoje neaiškiomis aplinkybėmis su pusantrų metų dukrele Aiste ir 8 metų sūnumi Izidoriumi. 2010 m. draugai jo atminimui surengė parodą Kurtuvėnuose.
Raseinių piliakalnis
Raseinių piliakalnis, vadinamas Prabauda, Mirklių kalnu – piliakalnis ir gyvenvietė Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, Raseinių seniūnija. Pasiekiamas plentu Raseiniai – Ariogala (Vilniaus gatve), prieš Prabaudos upelį pasukus keliuku (Prabaudos gatve) į dešinę pietų kryptimi, už 200 m yra už 50 m į kairę rytuose, miške.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte, Prabaudos kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 25x16 m dydžio. Jos šiaurės vakarų krašte yra 1,5 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Šiaurės rytų pašlaitėje, 6 m žemiau pylimo yra 6 m pločio, 1 m gylio griovys, vakarų pusėje – 2 m gylio griovys-įduba. Šlaitai statūs, 8-15 m aukščio.
Pietrytinė piliakalnio dalis ir šiaurės rytų šlaitas iškasinėti apkasų. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 26000 m².
Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Vesterolenas
thumb|200px|Salyno padėtis Norvegijoje
Vesterolenas (Vesterålen) – Norvegijai priklausantis salynas Norvegijos jūroje, Nordlando apskrityje, į šiaurės rytus nuo Lofoteno salų. Apima – 3600 km² teritoriją.
Svarbiausios salos – Hinioja (2204 km²), Langioja (850 km²), Andioja (489 km²), Hadselioja (102 km²). Paviršius kalnuotas, bet kalvos apvalesnės nei Lofotene. Aukštis siekia 1266 m. Salų pakrantės uolingos, išraižytos fjordų. Plyti pievos, durpynai, viržynai. Yra ežerų. Įkurtas Miojsaleno nacionalinis parkas. Nors salynas yra į šiaurę nuo poliarinio rato, klimatas švelnus – vidutinė sausio temperatūra yra -1,8 °C, liepos + 12,3 °C, vidutinis metinis kritulių kiekis – 1220 mm.
2004 m. Vesterolene gyveno 30,6 tūkst. gyventojų. Verčiamasi daugiausia žvejyba (ypač menkių), žuvivaisa. Yra oro uostas, keltų linijos. Svarbiausias miestas – Harstadas (Hiniojoje).
Pilietybės teisė
Lietuvos Respublikos pilietybės teisė
Reglamentuoja LR Konstitucija bei Lietuvos Respublikos pilietybės įstatymas, kiti teisės aktai.
CS Alliance 01
Liuksemburgo „Alliance“ – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš Liuksemburgo Bonvua priemiesčio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1922 m., kai buvo įkurtas Aris Bonnevoie. Vėlesnias metais pakito klubo pavadinimas.
Nuo 1940 m., kai nacistinė Vokietija okupavo Liuksemburgą, 1940 m. vadintas Aris Bonneweg.
Nuo 1944 m. vėl buvo žinomas Aris Bonnevoie pavadinimu.
CS Alliance 01 įkūrimas
2001 m. buvo įkurtas CS Alliance 01 klubas, kai susijungė Aris Bonnevoie ir CS Hollerich klubai.
2004–2005 m. rungtyniavo šalies aukščiausiame divizione. Pateko į silpnųjų grupę ir su kitomis ekipomis kovojo dėl išlikimo aukščiausioje lygoje.
2005 m. gegužės 12 d. buvo pasirašyta trijų Liuksemburgo miesto futbolo klubų susijungimo sutartis: Liuksemburgo „Spora“, Liuksemburgo „Union“ ir CS Alliance 01 pasibaigus 2004–2005 sezonui tapo naujadaru, kuris buvo pavadintas Racing FC Union Lëtzebuerg. .
Rojus Rutabaga
Rojus Rutabaga yra išgalvotas Volto Disnėjaus Peliuko Mikio komiksų pasaulio personažas. Jis vaizduojamas šuns humanoido pavidalu. R. Rutabaga yra piktadarys, P. Mikio priešininkas. Pirmą kartą Rutabaga komiksuose pasirodė „Deserto“ serijoje, kur su savo bendrais vykdė nusikalstamą veiką ledų fabrike.
Rojus Rutabaga užaugo daržovių ūkyje, kur mažas būdamas, jis vien jomis būdavo maitinamas. Pykdamas ant motinos, kad jam nenupirkdavo ledų, Rutabaga įsidarbino Badžio Skanubadžio „Labai skanių ledų“ fabrike. Mėgindamas nuslopinti nuoskaudą, kad kiti žmonės negautų ledų, jis su bendradarbiais į ledų virimo katilą nakties metu slapčia kratydavo savo augintas daržoves. Galiausiai Rutabaga buvo pričiuptas detektyvo Peliuko Mikio.
Vidutinė gyvenimo trukmė
[[Vaizdas:Esperanza de vida.PNG|thumb|400px| mapa mundial de la esperanza de vida en WLE Detalesnę informaciją galite rasti straipsnyje [[Sąrašas:Šalys pagal vidutinę gyvenimo trukmę]]]] Vidutinė gyvenimo trukmė arba vidutinė numatomo gyvenimo trukmė – tai vidutinis metų skaičius, liekantis gyventi asmenims nuo tam tikro amžiaus, esant dabarties mirtingumui. Šis rodiklis gali būti skaičiuojamas nuo gimimo arba nuo tam tikro amžiaus.
Žmonių vidutinė gyvenimo trukmė įvairiame amžiuje ir skirtingomis sąlygomis tiriama draudimo specialistų ir skaičiuojama remiantis istoriniais duomenimis.
Pavyzdžiui, jei 60 metų sulaukę asmenys tam tikroje šalyje vidutiniškai gyvena dar 10 metų, sakoma, kad 60 metų žmonių vidutinė gyvenimo trukmė yra 10 metų.
Gyvenimo trukmės kaita žmonijos istorijoje
2016 m. apskaičiavimais, trumpiausia vidutinė žmonių gyvenimo trukmė (nuo gimimo) yra Čade – apie 50 metų, ilgiausia – 85-89 metai (Japonija, Monakas ir kt.). Pasaulio vidurkis apie 72 metus, Europos gyventojų – 80 metų. Ilgiausiai gyvenusiu žmogumi oficialiai laikoma Jeanne Calment, pragyvenusi 122 metus, nors manoma, kad buvo ir ilgaamžiškesnių žmonių. Įvairiose kultūrose yra pasakojimų apie žmogaus ilgaamžiškumą, siekiantį ir šimtus metų, tačiau tokie duomenys abejotini. Žemiau pateikiama lentelė su vidutine žmogaus gyvenimo trukme nuo gimimo įvairiais laikotarpiais, ignoruojant didelius skirtumus dėl žmonių socialinės klasės ir lyties.
Lietuva
Vidutinė tikėtina gyvenimo trukmė (, ir kiti Statistikos departamento šaltiniai):
Tai tikimybinis rodiklis, rodantis, kiek vidutiniškai metų gyvens kiekvienas gimęs arba sulaukęs tam tikro amžiaus žmogus, jeigu visą būsimą tiriamosios kartos gyvenimą mirtingumo lygis kiekvienoje gyventojų amžiaus grupėje nekis. . Standartiškai gyvenimo trukmė pateikiama nuo 0, t. y. 2008 m. rodiklis rodo, kokia tikėtina gyvenimo trukmė bus 2008 m. gimusių vaikų, jeigu mirtingumo tendencijos bus tokios pačios kaip praėjusiais metais.
Lietuvos Respublikos aplinkos ministerija
Lietuvos aplinkos ministerija – Lietuvos vyriausybės institucija (aplinkos ministerija), atsakinga už aplinkos apsaugą, miškų ūkį, gamtos išteklių naudojimą, geologiją ir hidrometeorologiją, teritorijų planavimą, statybą, gyventojų aprūpinimą būstu, butų ir komunalinio ūkio srityse.
Vadovauja ministro pirmininko siūlymu prezidento skiriamas aplinkos ministras.
Istorija
Lietuvai atkūrus valstybingumą, 1921 m. įsteigtas Lietuvos atstatymo komitetas prie Vidaus reikalų ministerijos. 1925 m. prie Susisiekimo ministerijos įsteigta Statybos ir sauskelių inspekcija.
1990 m. pertvarkius LTSR Gamtos apsaugos komitetą, įsteigtas LR aplinkos apsaugos departamentas. 1994 m. pertvarkytas į ministeriją.
1998 m. reorganizuota į LR aplinkos ministeriją, jai perduotos LR aplinkos apsaugos ministerijos, daugelis Lietuvos Respublikos statybos ir urbanistikos ministerijos funkcijų bei Lietuvos Respublikos žemės ir miškų ministerijos miškų ūkio reguliavimo funkcijos.
Pavaldžios įstaigos
Pavaldžios aplinkos ministerijai įstaigos:
Dabartinė vadovybė
Nuo 2020 m. gruodžio 11 d. aplinkos ministerijai vadovauja Simonas Gentvilas. Jo viceministrų ir kanclerio komandą sudaro:
Bukranijas
thumb|250px|Bukranijas
Bukranijas, bukranionas ( – jaučio kaukolė) – frontalios jaučio kaukolės pavidalo dekoro motyvas. Buvo skulptūrinis ir tapytas.
Istorija
Įsigalėjus patriarchatui bukranijas simbolizavo gyvūnų auką dievams. Kai kada kaukolė komponuota su girliandomis ant ragų, nuo helenizmo laikotarpio – su kaspinais apjuostomis augalų, vaisių ir žiedų girliandomis bei įterptais aukos taurių motyvais. Senovės Graikijoje ir Romoje bukranijais puošti aukurai, altoriai, sarkofagai, šventyklų sienos ir frizai. Buvo populiarus renesanso ir klasicizmo architektūros ir dekoratyvinių dirbinių puošyboje.
Senovės Graikijos lygos
Senovės Graikijos lygos (arba sąjungos, federacijos) – Senovės Graikijoje egzistavę miestų-valstybių (polių) susivienijimai, kūręsi regioniniu, ideologiniu ar politiniu pagrindu. Jie dažniausiai įvardijami koinon.
Tipai
Egzistavo keletas tokių lygų tipų.
Saber Khelifa
Saberas Chelifa (, g. 1986 m. spalio 14 d.) – Tuniso futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje.
Karjera
Karjerą pradėjo gimtojo Gabeso klube „Stade Gabèsien“.
Vėliau rungtyniavo „Espérance Sportive de Tunis“, su ja laimėjo šalies čempionatą.
2011 m. persikėlė į Prancūziją, į Ligue 1 debiutantą „Evian Thonon Gaillard FC“ klubą.
Saberas Chelifa Tuniso rinktinėje debiutavo 2010 m., varžybose prieš Botsvaną.
Pavasarininkai
thumb|270px|Pavasarininkų sąskrydis [[Labanoras|Labanore, 1936 m.]] thumb|190px|Žurnalas [[Pavasaris (žurnalas)|„Pavasaris“, 1912 m.]]
Lietuvių katalikų jaunimo federacija „Pavasaris“ arba Pavasarininkai – katalikiška jaunimo organizacija, veikusi 1907–1940 m. Oficialus pavadinimas priimtas 1919 m.
Istorija
Lietuvių katalikų jaunimo sąjunga (nuo 1933 m. Federacija) „Pavasaris“ buvo kaimo ir miesto jaunimo organizacija, išaugusi iš 1907–1914 m. Lietuvoje veikusių slaptų jaunimo kuopelių prie „Žiburio“ ir Lietuvių katalikų blaivybės draugijų skyrių.
Katalikų jaunimo organizacijos įkūrimu ypač rūpinosi kanauninkas Povilas Dogelis , vadinamas pavasarininkijos tėvu. Kai 1912 m. buvo įkurtas laikraštis „Pavasaris“, jis tapo jau veikiančių kuopelių jungtis ir davė šiai organizacijai vardą.
Pirmojo pasaulinio karo metu, organizacijos veikla nutrūko. 1918 m. veikla atnaujinta, o 1919 m. Kaune įvyko pirmoji vieša konferencija. Nepriklausomybės kovų metu, pavasarininkai vyrai savanoriškai tarnavo Lietuvos kariuomenėje.
Nepriklausomoje Lietuvoje pavasarininkų organizacija smarkiai išaugo, ypač, kai jai 1922–1928 m. vadovavo Juozas Eretas, o po to Juozas Leimonas. 1930 m. organizacija turėjo apie 600 kuopų, vienijančių 60 tūkst. narių.
Nuo 1933 m. organizacija pasidalijo į vyrų ir mergaičių sąjungas ir 1940 m. turėjo apie 100 000 narių. Jai vadovavo mokytojas Antanas Valaitis.
Pavasarininkų kongresai
Pirmajame pavasarininkų kongrese, vykusiame 1924 m. liepos 5-7 d. Šiauliuose, dalyvavo 7500 organizacijos narių. Jame siekta, kad kiekvienas pavasarininkas nevartotų alkoholio. 1927 m. liepos 2-4 d. Kaune surengtas jubiliejinis (10 metų) organizacijos kongresas, į kurį atvyko 11 tūkst. dalyvių. 1938 m. birželio 28-29 d. beveik 40 tūkstančių organizacijos narių susirinko į Didįjį L.K.J.S. "Pavasaris" kongresą, vykusį Kaune. Jungtiniame chore dalyvavo net 6000 pavasarininkų.
Baraučiškė
Baraučiškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Seirijų, šiaurės rytinėje Seirijo ežero pakrantėje, prie kelio. Veikia kaimo turizmo sodyba „Užuovėja“.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio *Baraučius, Barãvičius.
Istorija
Kaimas įkurtas tarpukariu iš Bukaučių (Bychovčynos) palivarko žemių.
Eugenijus Gentvilas
Eugenijus Gentvilas (g. 1960 m. kovo 14 d. Želvaičiuose, Telšių raj.) – Lietuvos valstybės ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Probištipas
Istorija
Nuo romėnų laikų miestas garsėja kalnakasyba ir mineraliniais vandenimis.
Eugenijus Gentvilas
Biografija
1978 m. baigė Radviliškio rajono Baisogalos vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą, specialybė – geografija. 1993 m. apgynė mokslų daktaro disertaciją tema „Lietuvos glacigeninio reljefo epigenezės pagrindiniai bruožai“.
1983–1990 m. dirbo mokslinį darbą Mokslų akademijoje, 1993–1996 m. Klaipėdos universitete.
Nuo 2012 m. Seimo narys.
1995–2004 m., 2007 m. (mandato atsisakė) ir 2009–2012 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.
1993–2003 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, 1996–1999 m. ir 2001–2003 m. partijos pirmininkas. 2003–2004 m. Liberalų ir centro sąjungos pirmininko pirmasis pavaduotojas. 2006–2007 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Klaipėdos miesto skyriaus pirmininkas. 2012–2017 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio pirmininko pirmasis pavaduotojas. Nuo 2016 m. Seimo Liberalų frakcijos seniūnas. 2017–2019 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio pirmininkas.
Nuo 1995 m. Rotary klubo narys, nuo 2001 m. spalio mėn. – visuomeninės organizacijos „Liberalios reformos“ pirmininkas. Apdovanotas Prancūzijos, Norvegijos, Latvijos ordinais. Apie 20 mokslinių ir apie 500 publicistinių straipsnių autorius.
Žmona Aušra, sūnus Simonas, dukros Rūta ir Rasa. Sesuo Virginija Baltraitienė.
596 m.
596 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Bebirvai
Bebirvai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Šimkaičių, 3 km į rytus nuo Vadžgirio, kairiajame Bebirvos krante.
Poltava
Poltava – miestas Ukrainoje, srities administracinis centras. Miestas išsidėstęs prie Vorsklos upės.
thumb|left|Parkas miesto centre.
Istorija
Įkurtas 899 m., Magdeburgo teisė – nuo 1174 m. 1709 m. birželio 28 d. prie prie miesto vyko Poltavos mūšis kuriuo metu Petro I armija sumušė švedus. Miestas ypač išsiplėtė sovietmiečiu; nuo 1962-ųjų Poltavoje kursuoja troleibusai. Nuo 1991-ųjų nepriklausomos Ukrainos miestas.
Tulžies pūslės akmenligė
thumb|right|Tulžies akmenys Tulžies pūslės akmenligė  – liga, kai tulžies pūslėje ar jos latakuose susidaro akmenų.
Priežastys
Tulžies pūslės akmenligė prasideda dėl tulžies sąstovio tulžies pūslėje, pasunkėjus tulžies nutekėjimui, dėl medžiagų apykaitos sutrikimų, tulžies pūslės ir latakų uždegimo. Jei tulžies pūslėje ir latakuose vis kartojasi uždegimas, jie gali susiaurėti, gali sutrikti jų judesiai. Dėl to tulžiai sunkiau nutekėti į dvylikapirštę žarną. Susitvenkusios tulžies pūslėje tulžies cheminė sudėtis keičiasi: sumažėja rūgščių, padaugėja cholesterolio. Kartu atsiranda bilirubino, cholesterolio ir kitų nuosėdų; jos sulimpa ir sudaro įvairaus dydžio akmenis. Akmenų gali būti nuo 1 iki 200. Akmenys gali būti bilirubininiai (gana retai, pvz., esant hemolizei), cholesteroliniai ir mišrūs (dažniausiai). Jų dydis būna labai įvairus. Tulžies pūslei ir latakams susitraukinėjant, akmenys gali pajudėti ir užkimšti latakus, tuomet būna skausmo priepuolis, kartais gali atsirasti gelta. Skausmus dažniausiai sukelia nedideli akmenukai.
Taip dažniausiai atsitinka vyresniems nei 40 metų, nutukusiems ar linkusiems tukti žmonėms, ypač moterims. Tulžies susitvenkimą sąlygoja nejudri gyvensena, nereguliarus maitinimasis, dažnas vidurių užkietėjimas.
Simptomai
Akmenligė dažniausiai pasideda po truputį. Ligonis ilgai gali nejausti jokio negalavimo, tik kartais pavalgius riebesnio, aštresnio, skrudinto, rūkyto ar konservuoto maisto, išgėrus alkoholinių gėrimų, ima mausti dešinėje pašonėje, būna kartumo jausmas burnoje. Tad labai dažnai akmenys randami atsitiktinai. Tik vėliau prasideda skausmo priepuoliai, kuomet smarkiai diegia dešinėje pašonėje ir skausmas išplinta iki mentės, peties, kaklo. Skausmo priepuolis trunka nuo kelių minučių iki kelių valandų ir ilgiau. Lengvesniais atvejais ligonis gali ir nejausti didelio skausmo, tik maudimą po dešiniuoju šonkaulių lanku. Tulžies pūslės akmenligė turi ir kitų simptomų:
Tulžies pūslės akmenys gali nesukelti jokių simptomų. Akmenligės priepuolių kartojimosi dažnis būna labai įvairus – nuo vienintelio epizodo iki labai dažnų priepuolių.
Kilus priepuoliui, ligonis turi gulėti, nieko nevalgyti, nevartoti jokių vaistų, nešildyti ir nešaldyti pilvo. Laukiant gydytojo jam galima atsigerti tik šilto virinto vandens.
Gydymas
Jei akmenligė nesukelia jokių simptomų, gydymas dažniausiai neskiriamas. Kitu atveju tulžies pūslės akmenligė gydoma vaistais arba chirurginiu būdu. Jei akmenys nesukėlė komplikacijų, neužkemša išėjimo iš tulžies pūslės, yra nedideli, nesukalkėję (t. y., sudaryti iš cholesterolio) ir jų nedaug, galima juos tirpdyti vaistais arba sutrupinti specialiu metodu (litotripsija). Skiriama spazmus ir skausmą mažinančių vaistų, atsiradus uždegimui – antibiotikų. Jei skausmo priepuoliai dažni ar atsirado komplikacijų, būtina operuoti. Operacija atliekama laparoskopiniu (tulžies pūslė pašalinama specialiu aparatu pro pradurtas pilvo sienoje skylutes) arba laparotominiu (pilvo siena prapjaunama) būdu. Jei akmenys pašalinami, tačiau išlieka jų susidarymą skatinančių priežasčių, jie gali formuotis iš naujo.
Negydant tulžies pūslės akmenligės, kuri sukelia simptomus, gali atsirasti komplikacijų: tulžies pūslės (cholecistitas) ar tulžies latakų uždegimas, sepsis, gali išsivystyti antrinė kepenų cirozė, didėja rizika susirgti tulžies pūslės vėžiu ir kt.
Pandanas
Pandanas (Pandanus) – pandaninių (Pandanaceae) šeimos vienaskilčių augalų gentis.
Dydis vyrauja nuo 1 m aukščio krūmų iki 20 m aukščio medžių. Kamienas storas, šakotas, su lapiniais rumbais. Dažnai turi tankias atramines šaknis. Lapai tiesūs, 0,3-2 m ilgumo. Dvinamiai. Vaisiai rutulio formos, 10-20 cm skersmens, suskaidyti panašiai kaip ananaso vaisiai.
Pandano vaisiai, lapai, žiedai plačiai naudojami Pietryčių Azijos ir Okeanijos virtuvėse. Įvairios augalo dalys naudojamos pastatų statybai, tekstilėje, dekoravime, medicinoje.
Gentyje yra ~600 rūšių.
Mano vardas Trejybė
Mano vardas Trejybė  – 1970 metais Italijoje sukurtas komiškas vesternas.
1972 metais pasirodė filmo tęsinys „Mano vardas vis dar Trejybė“, sulaukęs dar didesnio pasisekimo. Pagrindiniai filmo aktoriai Terence Hill ir Bud Spencer kartu suvaidino daugiau kaip dešimtyje filmų.
Santrauka
Kaubojus Trejybė (Triniti arba Dešinioji velnio ranka) užklysta į mažą miestelį Meksikos pasienyje, kur susitinka savo vyresnį brolį Bambino (Kairioji velnio ranka). Pastarasis, pabėgęs iš kalėjimo, šiame miestelyje apsimeta šerifu. Jam nerūpi miestelio gerovė, tačiau jis priverstas palaikyti tvarką, nes ketina pavogti majoro Harimano, vadovaujančio miestelio banditams, nežymėtų arklių bandą ir dabar laukia savo kompanionų. Broliai nesutaria tarpusavyje, bet galiausiai Bambino pasiūlo jaunėliui prisijungti.
Majoras savo ruožtu stengiasi iš miestelio prieigų išguiti mormonų fermerius, kuriems tikėjimas neleidžia smurtauti, o pastaruosius dar puldinėja Meksikos banditai. Tuo metu Trejybė įsimyli dvi merginas iš fermerių tarpo ir, sužinojęs, kad jų tarpe galima daugpatystė, surezga planą kaip pavogtus arklius perduoti jiems ir galbūt pačiam pasilikti.
Petras Kunca
Petras Kunca (g. 1942 m. vasario 26 d. Pakalniškiuose, Kauno apskritis) – Lietuvos smuikininkas, pedagogas.
Biografija
Brolis Romualdas Audrūnas Kunca.
Baigė Kauno dešimtmetę muzikos mokyklą. 1965 m. baigė LSSR konservatorijos Viktoro Radovičiaus smuiko klasę, 1971 m. Maskvos konservatorijos aspirantūrą (A. Grigoriano ir V. Gvozdeckio kvarteto klasę). 1968 m. tobulinosi Bela Bartoko styginių kvartetų seminare Budapešte pas A. Mihaly.
1968–1999 m. II smuiku griežė Vilniaus kvartete. Surengė smuiko meistriškumo kursų Lietuvoje ir užsienyje. Nuo 1960 m. koncertuoja Lietuvoje ir užsienyje. Surengė daugiau kaip 100 solo koncertų. Repertuarą sudaro I. Stravinskio, F. Listo, D. Šostakovičiaus, S. Prokofjevo, kitų užsienio ir lietuvių kompozitorių kūriniai. Su Vilniaus kvartetu gastroliavo Europos, Afrikos, Amerikos, Azijos šalyse, Lježo styginių kvartetų konkurse laimėjo I premiją (1972 m.). Suredagavo lietuvių kompozitorių kūrinių smuikui solo, kameriniams ansambliams.
597 m.
597 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Birietiškiai
Birietiškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 6 km į šiaurės vakarus Šiaulėnų, prie Sulinkių pelkės.
Santa Krusas (upė)
Santa Krusas  – upė Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje. Prasideda Anduose, Los Glaciares nacionaliniame parke, kalnų ledyne. Prateka Archentino ir Viedmos ežerus. Toliau teka į rytus Patagonijos plokščiakalniu. Įteka į Atlanto vandenyną ties Puerto Santa Krusu. Su Čiku sudaro bendrą estuariją. Naudojama irigacijai ir hidroenergetikai.
Zakamenskas
Zakamenskas  – miestas Rusijoje, pietvakarių Buriatijoje, Mongolijos pasienyje, Džidos kalnagūbryje, prie Modon Kulio upės (Džidos intakas). Rajono centras. Iš miesto veda kelias link Gusinooziorsko, artimiausia geležinkelio stotis yra Džidoje (už 245 km). Mašinų (kalnakasybos įrengimų), maisto (mėsos, alaus, duonos) pramonė. Yra Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė ir Maanino dacanas (budistų šventykla).
Istorija
1934 m. įkurta Džidastrojaus (Джидастрой) darbininkų, kurie ėmėsi statyti volframo-molibdeno perdirbimo gamyklą, gyvenvietė. Nuo 1941 m. įdarbinti tremtiniai ir politiniai kaliniai. 1944 m. suteiktas miesto statusas, pakeistas pavadinimas į Gorodoką (Городок). 1959 m. suteiktas Zakamensko pavadinimas.
1998 m. Džidos volframo kombinatas buvo uždarytas. Miestas liko labai užterštas pramoninėmis atliekomis.
Vitorijos Baskonia
Vitorijos „Baskonia“ (oficialiai TD Systems Baskonia Vitoria-Gasteiz) – Ispanijos krepšinio klubas iš Baskų krašto, įsikūręs Vitorijos-Gasteiso mieste. Rungtyniauja „Eurolygoje“ ir Ispanijos čempionate. Klubas įkurtas 1959 m., remiant keraminių gaminių firmai.
Mano vardas vis dar Trejybė
Santrauka
Vienas kito nemėgstantiems broliams Trejybei ir Bambino vienu metu grįžus namo, tėvas prisaikdina juos nuo šiol būti kartu ir Trejybei, kaip ir brolis, tapti arkliavagiu.
Po nepavykusio fermerių užpuolimo, kai broliai ne atima jų pinigus, o duoda jų patys, jie užklysta į miestą, kur per klaidą palaikomi federaliniais agentais ir sulaukia vietinio miestelio turtuolio pasiūlymo už užmokestį nekreipti dėmesio į jo darbus. Broliai sutinka, tačiau, įtardami, kad rezgama kažkas pelningo, nusprendžia perimti iniciatyvą.
Vitorijos Baskonia
Dėl skirtingų remėjų komanda vadinta įvairiais pavadinimais: „Caja Álava“ (1983–1987 m.), „Taugrés“ (1987–1997 m.), „Tau Cerámica“ (1997–2009 m.), „Caja Laboral / Laboral Kutxa“ (2009–2016 m.), „Kirolbet“ (2018–2020 m.), „TD Systems Baskonia“ (nuo 2020 m.).
Istorija
Komanda įkurta 1959 m. kaip „Deportivo Vasconia“ klubo dalis, atsakinga už krepšinio populiarinimą. Pirmajame sezone „CD Vasconia“ provincijos čempionate užėmė antrąją poziciją.
Besiformuojanti „Vasconia“ tapo dominuojančia komanda provincijos pirmenybėse XX a. 7-ajame dešimtetyje, ir laimėjo penkis čempionatus. Vėliau, 1970 m., klubas, laimėjęs pirmąjį trečiojo diviziono čempionatą, gavo pirmąjį „oficialų“ titulą. 1971–1972 m. sezone „Baskonia“ laimėjo ir antrąjį šalies divizioną bei pirmą kartą pateko į aukščiausiąją Ispanijos lygą.
Aukščiausioje Ispanijos lygoje baskų klubas ilgai buvo tarp vidutiniokų, bet 1985 m. laimėjo Asociacijų taurę ir įgijo galimybę debiutuoti tarptautiniame lygmenyje – Koračo taurėje. Klubas debiutavo prieš Nyderlandų „Super Cracks“ komandą, kurią nugalėjo, bet vėliau pralaimėjo „Villeurbanne“ iš Prancūzijos.
1988 m. „Baskonia“ tapo sporto asociacija.
1993 m. Vitorijos klubas Ispanijos taurėje užėmė antrą vietą, o kitais metais ją laimėjo. Be to, nuo 1993 m. „Baskonia“ (tuometė „Taugrés“) pradėjo dalyvauti Europos taurės varžybose, ir po dviejų nesėkmių finaluose 1995–1996 m. sezone finale nugalėjo Salonikų PAOK. 1999 m. Ispanijos taurės finale Valensijoje „Tau Cerámica“ iškovojo pergalę 70-61 prieš „Caja San Fernando“ ir antrą kartą laimėjo taurę. Ypač „Tau Cerámica“ sėkmingas buvo 2001–2010 m. laikotarpis, kai komanda 3 kartus laimėjo ACB lygą, dar tiek pat kartų liko antra, dar 4 kartus laimėjo Ispanijos taurę, o „Eurolygoje“ penkis kartus pateko į finalo ketvertą. 2001 ir 2005 m. baskai buvo arčiausiai titulo, bet finaluose pralaimėjo atitinkamai Bolonijos „Kinder“ ir Tel Avivo „Makabi“. Tuo laikotarpiu komandą vedė į priekį tokie žaidėjai kaip Luisas Skola, Arvydas Macijauskas, Andresas Nosionis, Dejanas Tomaševičius
2012–2013 m. sezone komanda pakeitė savo pavadinimą į „Laboral Kutxa“. Klubas įsitvirtino „Eurolygoje“ ir nuolat pasiekdavo atkrintamąsias varžybas, o 2015–2016 m. sezone, vedama Velimiro Perasovičiaus po 10 metų vėl pateko į finalo ketvertą, bet pusfinalyje pralaimėjo „Barselonai“.
ACB lygoje ilgą laiką buvo įsiviešpatavęs Madrido „Real“, bet 2020 m., po ilgos pertraukos, „Baskonia“ vėl tapo šalies čempionais.
Urdė
thumb|Nornos Skandinavų mitologijoje Urdė (isl. Urðr) – viena iš trijų likimo deivių nornų. Vaizduojama sene, tuo tarpu kitos dvi nornos Verdanti ir Skulda vaizduojamos vidutinio amžiaus moterimi ir jauna mergina. Vardas reiškia „likimą“, ir yra panašus į praeities šaltinio, vadinamo Urdu. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, kurį audžia nornos. Siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Grigožiškė
Grigožiškė – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šimkaičių.
Šimonių apylinkė
Šimonių apylinkė sovietmečiu buvo:
Verdanti
thumb|Nornos Skandinavų mitologijoje  Verdanti (isl. Verðandi) – viena iš trijų likimo deivių nornų. Vaizduojama vidutinio amžiaus moterimi, tuo tarpu kitos dvi nornos Urdė ir Skulda vaizduojamos sene ir jauna mergina. Vardas reiškia „tapsmą“. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, audžiamą nornų. Siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Gulbenės savivaldybė
Gulbenės savivaldybė  – administracinis vienetas šiaurės rytų Latvijoje, Vidžemėje. Ribojasi su Smiltenės, Alūksnės, Balvų, Maduonos ir Cėsių savivaldybėmis. Plotas 1872,2 km², 19 619 gyventojų (2021 m.). Administracinis centras – Gulbenė.
Istorija
Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Gulbenės rajono.
Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 1 miestą ir 13 valsčių:
Piropas
right|150px|thumb|Piropas
Piropas – silikatų klasės, granatų grupės mineralas. Dauguma piropų randama magminėse uolienose, tačiau jų pasitaiko ir metamorfinėse uolienose. Jų cheminė formulė Mg3Al2 (SiO4)3. Pavadinimas išvertus iš graikų kalbos reiškia „ugningas“, „degantis“.
Kietumas pagal Moso skalę – 6,7-8,5.
Spalva – nuo vaiskiai raudonos iki labai tamsiai raudonos (artimos juodai).
Juvelyrikoje piropas dažniausiai naudojamas iš visos granatų grupės mineralų. Piropo ir almandino mišinys vadinamas rodolitu. Siekiant suklaidinti pirkėją, piropą dažnai vadina rubinu.
Hinioja
thumb|250px|Hinioja tarp Vesteroleno ir Lofoteno salų
Hinioja (Hinnøya) – sala Norvegijos jūroje, greta šiaurės vakarinių Norvegijos krantų, Nordlando ir Trumso apskrityse. Tai didžiausia Vesteroleno salyno sala ir didžiausia pagrindinės Norvegijos dalies (atmetus Svalbardą ir užjūrio valdas) sala. Jos plotas – 2204,7 km². Nors geografiškai visa sala yra Vesteroleno salyne, jos pietvakariai administraciškai priskiriami Lofotenui.
Salos paviršius kalnuotas, aukštis siekia 1262 m (Miojsaleno k.). Kranto linija gausiai išraižyta fjordų ir įlankų, krantai daug kur statūs, uolingi. Yra ežerų. Plyti miškai, pievos, viržynai, durpynai. Įsteigtas Miojsaleno nacionalinis parkas.
Svarbiausias Hiniojos miestas yra Harstadas. Kitos didesnės gyvenvietės – Borkenesas, Ledingenas. Verčiamasi daugiausia žvejyba. Cheldsundo tiltas jungia salą su žemynu, Sortlando tiltas – su Langioja, Andiojaus tiltas – su Andioja.
Bagdarinas
Bagdarinas  – gyvenvietė Rusijoje, Buriatijos šiaurės rytuose, kalnuotoje vietovėje; Baunto rajono centras. Yra aerodromas, veda kelias iš Ulan Udės. Veikia viešbutis, paštas, valgykla, biblioteka, Šiaurės Buriatijos muziejus. Už 18 km nuo Bagdarinio yra Dolgano urvas (ilgis – 5120 m, gylis – 135 m). Už 125 km telkšo Baunto ežeras ir įkurtas kurortas.
Istorija
Bagdarinas įkurtas 1932 m.
Statistinis kriterijus
Statistinis kriterijus (arba statistinis testas; ) – tai vienareikšmiškai nustatyta taisyklė, apibūdinanti sąlygas, kada tikrinama statistinė hipotezė yra teisinga, o kada – ne. Naudojant statistinius testus yra nustatomas tarpusavio ryšys tarp atskirų kintamųjų, tačiau nustatomas tik statistinis ryšys, bet ne priežastinis.
598 m.
598 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Graboviecas (Hainuvkos apskritis)
Graboviecas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dubičės Cerkevnės valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietvakarius nuo Dubiče Cerkevnės, apie 16 km į pietvakarius nuo Hainuvkos ir apie 57 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1936 m. pastatytas malūnas, kuris yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Sumai
Sumai  – miestas Ukrainoje, srities administracinis centras. Įkurtas 1652, miesto statusas – nuo 1780 m. 279,9 tūkst. gyventojų (2006). Sumuose veikia 3 muziejai, du teatrai ir filharmonija, valstybinis universitetas.
Baroniškiai (Šiaulėnai)
Baroniškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 7 km į šiaurės vakarus Šiaulėnų.
Mridanga
thumb|230px|Mridanga
Mridanga  – mušamasis membranofonas, gulsčias statinės formos dviejų membranų būgnas; mušamas abiejų rankų plaštakomis ir pirštais. Vienas populiariausių Pietų Indijos mušamųjų muzikos instrumentų. Tai pagrindinis ritminis instrumentas karnatikos muzikoje. Mušamųjų ansamblyje dažnai greta mridangos dar grojama ghatamu, kandžira, morsingu.
Mridanga yra senas instrumentas, minimas indų mitologijoje, vaizduojamas skulptūrose, piešiniuose. Instrumento pavadinimas kilo iš sanskrito žodžių mṛda („molis, žemė“) ir anga („kūnas“). Senovinės mridangos gamintos iš molio, bet dabartinės yra medinės. Instrumentas gaminamas iš duonmedžio medienos, galai padengti ožkos oda ir ja sujungti tarpusavyje. Viena puse išgaunamas apibrėžto aukštumo garsas, kita – bosas. Taip pat galuose įtaisyti satham – iš ryžių miltų, vandens ir geležies nuotrupų pagaminti diskai, suteikiantys instrumentui rezonaciją.
Mridanga grojama tiek religinių apeigų, tiek pasaulietinių koncertų metu.
Paprastoji cidonija
Paprastoji cidonija (Cydonia oblonga) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos obelinių (Maloideae) pošeimio, monotipinės cidonijos (Cydonia) genties augalas.
Giminingas svarainiui.
Augalo morfologija
Neaukšti medeliai arba krūmai. Siekia maždaug 4–8 m aukščio arba iki 10 m apimties. Lapai pražanginiai. Žiedai dideli, išsidėstę šakelių viršūnėse, balti arba šviesiai rožiniai. Žydi gegužės – birželio mėn.
Vaisiai netikrieji, obuolio ar kriaušės pavidalo, 2,5-3,5 cm ilgio. Subręsta rugsėjo – spalio mėn. Užaugina iki 2,5 kg vaisių.
Cidonijos Lietuvoje
Lietuvoje soduose retai auginamas kaip dekoratyvinis augalas. Kartais vadinamas dūline kriauše.
Stade Dudelange
Diudelanžo „Stade“ – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš Diudelanžo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1913 m.. Įkurtas, kai susijungė Sparta Dudelange ir Fleurus Dudelange klubai.
Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Dešimt kartų tapo čempionais.
1991 m. Stade klubas susijungė su Alliance Dudelange ir US Dudelange klubais. Įkurtas naujas F91 Dudelange kluasą.
Gabon Airlines
thumb
Istorija
Oro linijų bendrovę valdo privatūs investuotojai, bankai ir draudimo įmonės. Generaliniu direktoriumi paskirtas Gabono prezidento sūnus Bonga Ondimba. 2006 m. lapkričio 8 d. Gabono transporto ministras suteikė „Gabon Airlines“ oficialų leidimą vykdyti skrydžius šalyje. Pirmasis skrydis įvyko 2007 m. balandžio 11 d. iš Librevilio į Paryžių. Skrydžiai taip pat vyksta į Afrikos šalių miestus.
Penkialapis vynvytis
Penkialapis vynvytis (Parthenocissus quinquefolia) – vynmedinių (Vitaceae) šeimos vijoklinis augalas, kilęs iš rytų ir centrinės Šiaurės Amerikos (nuo pietryčių Kanados iki rytų Gvatemalos). Auginamas daugelyje šalių.
Penkialapis vynvytis yra gajus vijoklinis augalas, laukinėje gamtoje pasiekiantis 20-30 m ilgį. Vyniojasi lygiais paviršiais naudodamasis nedideliais, šakotais ūseliais. Lapai sudėtiniai, pirštuoti, penkialapiai, iki 20-30 cm skersmens. Lapakraštis dantytas. Žiedai smulkūs, žalsvi, susitelkę į žiedynus, žydi vėlyvą pavasarį. Vasaros gale ar rudens pradžioje subrandina tamsiai mėlynas, kietas, 5-7 mm skersmens uogas, susitelkusias kekėse. Jose yra oksalo rūgšties, todėl uogų vartojimas gali sukelti pilvo skausmus. Tuo tarpu paukščiams tai svarbus maisto šaltinis.
Penkialapis vynvytis auginamas kaip dekoratyvinis augalas, juo apželdinamos pastatų sienos, sodų pavėsinės, tvoros ir kt. Rudenį lapai ryškiai parausta. Neprižiūrimas penkialapis vynvytis gali apkeroti medžius ir kitus augalus, elektros stulpus, statinius. Penkialapis vynvytis negadina apkerotų paviršių, mažina sienų įkaitimą vasarą. Norint pašalinti vynvytį nuo sienos reikia pirmiausia jį atkirsti nuo šaknų – išdžiūvęs jis lengvai nukris.
Žemutinė Saksonija
Žemutinė Saksonija  – žemė šiaurės vakarų Vokietijoje, antroji pagal dydį šalyje. Plotas – 47,6 tūkst. km²; 8 mln. gyventojų (2000). Sostinė – Hanoveris.
Hildesheimo Švč. Marijos katedra, Hildesheimo Šv. Mykolo bažnyčia, Ramelsbergo kasyklos, Goslaro istorinis miestas, Aukštutinio Harco vandentvarkos sistema ir Fagus gamykla yra įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Dabartinė Žemutinės Saksonijos žemė apima istorinius Žemutinės Saksonijos, Ostfalijos (pietinė dalis) ir rytų Fryzijos (šiaurės vakarinė pakrantė) regionus. Ankstyvaisiais viduramžiais tai buvo saksų genčių gyvenama teritorija, kur IX a. pradžioje įkurta Saksonijos kunigaikštystė. Nuo XII a. pabaigos regionas buvo susiskaldęs į smulkius feodalinius vienetus, kurių svarbiausios buvo Brunsviko-Liuneburgo kunigaikštystė, Oldenburgo kunigaikštystė ir kt.
1813-1866 m. didžiąją dalį teritorijos valdė Hanoverio karalystė, kurią nukariavo Prūsija ir pavertė Hanoverio provincija. Dabartinė Žemutinės Saksonijos žemė (tuometinės Vokietijos Federacinės Respublikos sudėtyje) suformuota 1946 m. sujungus Hanoverio provinciją su 3 gretimomis Trečiojo Reicho sudėtinėmis valstybėmis: Oldenburgo, Brunsviko ir Šaumburgo-Lipės laisvosiomis valstybėmis.
Makedonijos Kamenica
Makedonijos Kamenica – miestas šiaurės rytų Makedonijoje, prie Kamenicos upės.
Istorija
Nuo seno vietovė garsėjo Sasos kaime išgaunamomis alavo ir cinko rūdomis. Kamenica minima nuo 1566 m. kaip Kamena Reka (tai rodo, kad miesto vardas yra kilęs nuo pro jį tekančios upės pavadinimo), nors jau 1570 m. minima kaip Kamenica. 1950 m. gavo miesto teises, jugoslavų buvo pervadinta Makedonijos Kamenica siekiant atskirti nuo kitų Kamenicos vardu vadinamų gyvenviečių Jugoslavijoje.
Skulda
thumb|Nornos Skandinavų mitologijoje  Skulda – viena iš trijų likimo deivių nornų. Kitos nornos yra Urdė ir Verdanti. Vaizduojama jauna mergina, jauniausia iš visų trijų nornų, kitos dvi nornos – Urdė ir Verdanti – vaizduojamos sene ir vidutinio amžiaus moterimi. Vardas reiškia „pareigą“. Minima „Jaunesniojoje Edoje“ bei „Vyresniojoje Edoje“. Kiekvienas žmogus turi gyvenimo siūlą, kurį audžia nornos, siūlo ilgis ir storis atitinka žmogaus gyvenimą.
Auksinis komiksų amžius
250px|right|thumb|[[Supermenas, Auksinio komiksų amžiaus katalizatorius: Superman #14 (1942 m. vasario mėn.) numeris. Viršelio dailininkas Fred Ray]] Komiksų aukso amžius – tai istorinis JAV komiksų knygų periodas, kuris truko nuo vėlyvųjų 1930-ųjų iki vėlyvųjų 1940-ųjų arba ankstyvųjų 1950-ųjų. Šiame laikotarpyje buvo išleistos pirmosios šiuolaikinės komiksų knygos ir visuomenė jomis labai susidomėjo. Taip pat buvo sukurtas ir apibrėžtas tipiškiausias superherojus. Šiame „amžiuje“ pasirodė Supermenas, Betmenas, Kapitonas Amerika ir kiti.
Istorija
Daugelis sutaria, jog komiksų aukso amžiaus pradžia yra Supermeno debiutas Action Comics #1 numeryje, kurį išleido „DC Comics“. Supermeno sukūrimas komiksų knygas perkėlė į pagrindinę rinką. Taip pat Supermenas buvo toks populiarus, jog superherojai greitai pradėjo dominuoti visose komiksų knygose, kurios ir apibūdina aukso amžių. Tarp ankstyvųjų 1939-ųjų ir vėlyvųjų 1941-ųjų, „DC Comics“ ir jos gimininga kompanija „All-American Comics“ pristatė tokius populiarius superherojus: Betmenas ir Robinas, Wonder Woman, Flash, Žaliasis žibintas, Atom, Hawkman, ir Aquaman, o „Timely Comics“, 1940-ųjų „Marvel Comics“ pirmtakas, turėjo virš milijono parduotų Human Torch, Sub-Mariner ir Kapitonas Amerika numerių.
Nors „DC“ ir „Timely“ (kuri vėliau tapo „Marvel Comics“) veikėjai yra labiau žinomi šiandien, apyvartos skaičiai byloja, jog bestseleris superherojus yra „Fawcett Comics“ kompanijos Captain Marvel (1,4 milijonai kopijų).
Antrasis pasaulinis karas turėjo didelį poveikį komiksams. Superherojai kovojo prieš Ašį, Adolfą Hitlerį ir Japonijos kareivius.
Nors ryškiausia aukso amžiaus ypatybe tapo superherojų sukūrimas, pasirodė ir kitų žanrų komiksų, pvz., humoras, vesternas, romantika ir džiunglių istorijos. Vienas iš didžiausių šios eros talentų laikomas Karlas Barksas, kuris rašė Antulio Donaldo istorijas.
Istokas (Dubiče Cerkevnės valsčius)
Istokas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dubičės Cerkevnės valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Auksinis komiksų amžius
Pokaris ir atominis amžius
Kai 1945 m. buvo numestos atominės bombos, tai irgi buvo pavaizduota komiksuose. Taip pat pasirodė ir superherojai, kurie gavo galių iš branduolinių virsmų, pvz., Atomic Thunderbolt ir Atoman. Kiek vėliau herojai pradėjo kovoti ir prieš komunistus ir buvo įtraukti į Korėjos karą.
Eros pabaiga
Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui superherojų populiarumas sumažėjo.
Mykolas Merlinas
Mykolas Merlinas (, 1641 m. gruodžio 19 d. Olberslebenas, Tiuringija – 1708 m. vasario 21 d. Gumbinė) – lietuvių raštijos darbuotojas, lietuvių kalbos norminimo pradininkas.
Biografija
Studijavo teologiją Leipcigo, Jenos, nuo 1664 m. – Karaliaučiaus universitete. 1666-1667 m. dirbo mokytoju Kaune. 1667 m. grįžo į Tilžę, lietuvių kalbos mokėsi pas Tilžės ir Viešvilės kunigus. 1670 m. paskirtas kantoriumi Įsrutyje. 1672-1708 m. Gumbinės evangelikų liuteronų kunigas.
Mokslinė veikla
Apie 1705 parašė poleminį veikalą „Ar reikia reformuoti lietuvių kalbą?“ (An Lithvanicae Lingvae Reformatio sit necessaria?; buvo platinamas rankraščiu). Karaliaučiuje išleido lietuvių kunigams skirtą veikalą „Pagrindinis lietuvių kalbos principas“ (Principium primarium in lingva Lithvanica 1706 m.), kuris sukėlė pirmąją filologinę polemiką, jos esmė – ar galima rašomąją lietuvių kalbą pertvarkyti atsižvelgiant į liaudies kalbą, ar reikia, kaip teigė oponentai, remtis gramatikomis ir kurti filologinę mokslo draugiją. Jis lietuvių kalbos problemas tyrinėjo platesniame Europos kalbotyros kontekste, atkreipė dėmesį į lietuviškų religinių raštų ir šnekamosios kalbos atotrūkį, siūlė reformuoti rašto kalbą remiantis gyvosios kalbos principais, su lietuviais kalbėti taisyklingai lietuviškai. Vienas pirmųjų ragino rinkti lietuvių liaudies dainas ir smulkiąją tautosaką laikydamas ją tobuliausiu kalbos vartosenos pavyzdžiu; šias nuostatas diegė savo parapijoje. Rašytinėje lietuvių kalboje jo idėjos pritaikytos J. Šulco išverstose Ezopo pasakėčiose (1706 m.) – pirmojoje lietuviškoje pasaulietinėje knygoje. Polemika turėjo įtakos XVIII a. – XIX a. lietuvių filologams.
Kamenica
Kamenica (arba Kamianica) vadinamos gyvenvietės:
599 m.
599 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Žutautai
Žutautai – kaimas pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Budrių, 4 km į šiaurės rytus nuo Baublių ir 7 km į pietus nuo Kartenos, prie kelio. Yra kapinės.
Istorija
Kaimas susiformavo XVI a., valakų reformos metu, priklausė Plungės dvarui. Pirmą kartą Žutautai paminėti 1599 m. . Kaimo žemių pietrytinėje dalyje ganyklose ir miškuose XVIII a. apsigyvenę naujakuriai įkūrė vienkieminį Žutautų užusienį, kuris XIX a. II pusėje tapo savarankišku Žutautų Medsėdžių kaimu.
Kaimą supo miškai, priklausę kunigaikščiams Oginskiams, grafams Pliateriams, Mikoliškių dvarininkams Bronišams, Mišučių bajorams Mongirdams ir generolui Vyšomirskiui iš Lukauskių dvarelio. Lietuvos žemės reformos metu dalis miškų buvo nusavinta, išdalinta naujakuriams arba perduota Plungės, vėliau – Kretingos miškų urėdijai.
Po II pasaulinio karo Žutautų miškuose veikė Kardo rinktinės Buganto kuopos partizanai. Jų gretas papildė žutautiškiai broliai Vytautas ir Vladas Lukauskai, Juozas Baltuonis, Adolfas Kupšys ir kiti. Pirmieji trys žuvo, o A. Kupšys amnestavosi, buvo partizanų ryšininkas. Partizanus rėmė Edvardas Raišuotas, Albinas Šlušnys. Juos 1953 m. enkavedistai suėmė ir išsiuntė į Rusijos lagerius.
1945 m. sausio 1 d. NKVD kareiviai nušovė nuo tarnybos okupacinėje armijoje besislapstantį partizaną Stasį Ruibį, o tėvų sodybą sudegino. 1948–1952 m. į Sibirą ištremti 27 žmonės: Bronislava Anužienė, Petro Bernoto, Prano Dauginčio, Antano Lubio, Antano Puplesio, Juozo Raišučio, Vlado Rimkaus, Petro Šakinio šeimas, Apolinaras ir Stasys Stopeliai, Elena Lukauskienė su anūke Rūta.
1949 m. kaime įsikūrė kolūkis, kuris vėliau buvo prijungtas prie kaimyninio „Jaunosios gvardijos“ kolūkio, o Žutautai liko pagalbinė kolūkio gyvenvietė. Pokariu įkurta Žutautų pradinė mokykla. 1974–1983 m. etnoarchitektūrinėje sodyboje veikė liaudies buities muziejus, įkurtas kolūkio pirmininko Mečislovo Navajausko iniciatyva.
Kultūros paveldas
Žutautų miške prie kelio į Bumbulius išliko Žutautų senosios kapinės (XVI–XIX a.).
Rokiškės (reikšmės)
Rokiškėmis vadinami kaimai:
Harstadas
Harstadas (Harstad) – miestas Norvegijos šiaurinėje dalyje, Trumso apskrityje, Hiniojos salos šiaurinėje dalyje (Vesteroleno salynas). Savivaldybės centras. Uostas Vogso fjordo pakrantėje, yra kelias jungiantis su plentu E10. Verčiamasi žvejyba, naftos transportavimu. Veikia aukštoji mokykla, klinika. Netoliese yra karinė bazė. Gretimame Trondneso kaime yra XIII a. bažnyčia. Harstade vyksta kasmetinis Šiaurės Norvegijos festivalis.
Istorija
Harstado savivaldybė sukurta 1904 m.
1. FC Vöcklabruck
1. FC Vöcklabruck – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Feklabruko.
Istorija
1999 m. buvo įkurtas klubas.
Žaidė 2008/09 m. Erste Liga.
2009 m. komanda išformuota.
Alaviniškių apylinkė
Alaviniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viduklės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. Panaikinta iki 1954 m.
2005 m. Dakaro ralis
thumb|[[Andy Caldecott su KTM motociklu užėmė šeštą vietą 2005 m. Dakaro ralyje]] '''2005 m. Dakaro ralis (dar žinomas kaip 2005 m. Paryžiaus-Dakaro ralis''') – 27-asis Dakaro ralis, kuris vyko 2004 m. gruodžio 31 d. – 2005 m. sausio 16 d.