cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paulius Subačius
Biografija
Gimė LGGRTC oficialiai pripažintų rezistencijos dalyvių šeimoje, tėvas - buvęs politinis kalinys. Mokėsi humanitarinio profilio 22-ojoje (dabar Inžinerijos licėjus) vidurinėje mokykloje. 1986–1991 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1989-1990 m. Sąjūdžio VU studentų įgaliotinių tarybos pirmininkas. 1996 m. Vilniaus universitete apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Tautinio išsivadavimo kultūros samprata“. Nuo 1992 m. dėsto Vilniaus universiteto Filologijos fakultete. Nuo 2002 m. – docentas, nuo 2011 m. – profesorius. Šiuo metu – Vilniaus universiteto Filologijos fakulteto A. J. Greimo semiotikos ir literatūros teorijos centro profesorius. Nuo 2006 m. Lietuvių katalikų mokslo akademijos akademikas, 2006–2015 m. Centro valdybos pirmininkas, 2015–2020 m. – vicepirmininkas.
Veikla žiniasklaidos priemonėse
Nuo 1991 m. nuolatinis mėnraščio „Naujasis Židinys-Aidai“ bendradarbis ir redakcinės kolegijos narys. 1993–1997 m. Laisvės radijo, 1993–2004 m. Laisvosios Europos radijo, 1994–2006 m. katalikų radijo „Mažosios studijos“ religijos ir kultūros apžvalgininkas. Nuo 2006 m. „LKMA metraščio“, 2006 m. „Variants“ (Amsterdam: Rodopi), nuo 2007 m. „Bažnyčios istorijos studijų“ redakcinių kolegijų narys.
Kontroversijos
Oponentų (Laisvūno Šopausko, Vytauto Sinicos, Vytauto Radžvilo, Vytauto Daujočio ir kt.) vadinamas „neoliberalios“ arba „simuliakrinės“ krikščionybės apologetu. Teigiama, esą buvo aktyvus komjaunuolis, atkreipiamas dėmesys, kad buvo vienas pagrindinių 2009 m. Mokslo ir studijų įstatymo, įvedusio studijų „krepšelį“, rengėjų. Jūratė Laučiūtė yra jį apkaltinusi vulgarios, necenzūrinės leksikos palaikymu. Filosofijos fakulteto dėstytojai Kęstutis Dubnikas ir Albinas Plėšnys 2018 08 06 apskundė Pauliaus Subačiaus įrašus socialiniame tinkle, esą juose jis "sistemingai tyčiojasi iš Universiteto Filosofijos fakulteto studento Vytauto Vyšniausko", VU Centrinei akademinės etikos komisijai. Komisija 2018 10 12 nusprendė, kad apskųstieji Pauliaus Subačiaus veiksmai "nesudaro akademinės etikos pažeidimo, numatyto Vilniaus universiteto Akademinės etikos kodekse, sudėties".
Bibliografija
Iki 2022 m. parašė arba parengė 17 filologinės ir istorinės tematikos knygų; paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių ir šaltinių publikacijų, per 300 recenzijų, apžvalgų ir komentarų; perskaitė per 110 pranešimų mokslinėse konferencijose; parengė per 200 viešų paskaitų, radijo komentarų ir kitokių kultūros ir mokslinės lituanistikos sklaidos priemonių.
Apdovanojimai
thumb|right|130x178px|Antano Baranausko premijos įteikimo akimirka
Teodoras Reingardas
Teodoras Reingardas (1883 m. birželio 10 d. (pagal senąjį kalendorių – gegužės 29 d.) Ukmergėje – 1947 m. gruodžio 13 d. Bairoite) – jūrų kapitonas.
Ilana Rozentalienė
Ilana Rozentalienė (mergaut. pav. Epšteinaitė; g. apie 1937 m.) – Lietuvos šachmatininkė, dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1962 ir 1965 m.).
Teodoras Reingardas
Biografija
Gimė Ukmergėje, augo Kaune. 1892 m. įstojo į gimnaziją. Jūreivystės mokslus baigė Rusijos karo jūrų mokyklose.
1904–1905 m. dalyvavo Rusijos-Japonijos kare. Grįžus iš karo paskirtas minų kreiserio „Vaivada“ vadu. Kaip vyresnysis artileristas (laive paaukštintas iki vyresniojo karininko) – į šarvuotlaivį „Imperatorius Aleksandras II“.
Nathan Pacheco
Nathan Pacheco (g. 1980 m. sausio 23 d. Virdžinijoje) – JAV operos ir pop dainininkas (tenoras) bei dainų kūrėjas, kurio tėvai kilę iš Brazilijos.
Teodoras Reingardas
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metu mobilizuotas į Kronštatą. Paskirtas diviziono vadu, vadovaujančiu 8 minų traluotojams. Vėliau perkeltas į sausumos tarnybą Orø saloje.
Ilana Rozentalienė
Šeima
Tėvai žuvo Kauno gete, Kauno miesto priemiestyje Vilijampolėje. Ilaną, užmigdytą vaistais, lietuvė Julija Bernotaitė bulvių maiše išgabeno iš geto  į kaimą Radviliškio rajone ir visiems pristatė kaip savo dukterį (savo dukrą Reginą nuvežė pas kauniečius Strumilas). Vėliau Ilana gyveno Vilniuje. Vienmetė pusseserė – rašytoja Dalija Epšteinaitė.
Nathan Pacheco
Biografija
N. Pacheco BYU (Brigham Young University) Jutoje baigė operinio dainavimo studijas. Šio universiteto vokalo pedagogas, profesorius J. Arden Hopkin jam padėjo išplėsti baritono diapazoną iki tenoro. Gyveno Italijoje, studijuodamas jos muziką ir kultūrą, dalyvavo Italijos operos festivaliuose. Atvykęs į Los Andželą siekti karjeros, netrukus buvo pastebėtas „Grammy“ bei „Oskaro“ laimėtojo Ric Wake (dirbusio su Celine Dion, Mariah Carey ir Whitney Houston), kuris jį pristatė pasaulinio garso graikų „New Age“ kompozitoriui Yanni. Su juo bendradarbiaujant, Nathan įrašė „operatic pop“ stiliaus dainų dviem Yanni albumams bei kartu su juo koncertavo pasauliniame turne „Yanni Voices“ (surengė daugiau kaip 100 pasirodymų Lotynų Amerikoje, JAV ir Kanadoje). „Deseret News“, apžvelgdama šį turne, savo recenzijoje rašė: „Nathanas pavergia publiką savo galingu balsu, nepažįstančiu jokių ribų. Jis ištraukia tokias natas, kokios dar nebuvo atrastos, ir išdainuoja jas visu stiprumu ir širdimi“. Yanni yra oficialiai pavadinęs Nathaną „Šio šimtmečio balsu“ (The Voice of the Century).
Teodoras Reingardas
Biografija
1916 m. pabaigoje paskirtas kreiserio „Jaroslavna“ kapitonu. Juo išbuvo iki 1917 m. balandžio 14 dienos. 1917 m. Rusijoje prasidėjus valdžios perversmui su šeima pasitraukė į Ukrainą. 1920 m. dėl Krymo evakuacijos su broliu pasitraukė į Konstantinopolį. Čia gyveno iki 1922 m. pavasario.
Ilana Rozentalienė
Šeima
Ištekėjusi. Vyras Rozentalis. Sūnus Eduardas Rozentalis (g. 1963 m.), šachmatų didmeistris.
Nathan Pacheco
Biografija
N. Pacheco – pirmasis atlikėjas, pasirašęs kontraktą su įrašų kompanija „Yanni–Wake Entertainment“ (Yanni ir prodiuserio Ric Wake kompanija). Vokalistas pats kuria muziką, o vieniems iš garsiausių instrumentinių Yanni kūrinių, tarp kurių – „Adagio“, „Tribute“ ar „Almost a Whisper“ sukūrė tekstus italų kalba, taip pat kuria ir laisvai kalba anglų, portugalų bei ispanų kalbomis.
Teodoras Reingardas
Biografija
1922 m. balandžio 14 d. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Kaune. Įstojo į Lietuvos kariuomenę. Dirbo kariuomenės Artilerijos dirbtuvėse. Jam suteiktas pulkininko leitenanto laipsnis. 1924 m. paskirtas vadovauti Centrinės kariuomenės dirbtuvėms.
Nathan Pacheco
Biografija
2011 m. tenoras dainavo Did. Britanijos karališkosios šeimos nariams, koncertavo su garsiu Did. Britanijos mecosopranu Katherine Jenkins bei su ja įrašė kalėdinį singlą „O Holy Night“. Vėliau Londone „AIR Studios“ („The Beatles“ prodiuserio George Martin įrašų kompanija) įrašinėjo debiutinį albumą su Did. Britanijos Filharmonijos orkestru, bendradarbiaudamas su prodiuseriu/kompozitoriumi Leo – Z (dirbusiu su Andrea Bocelli ar Josh Groban). Mini albumas „Introducing Nathan Pacheco“, kuriame galima rasti ir vieną žymiausių operinių kūrinių – Kalafo ariją „Nessun Dorma“ iš G. Puccini operos „Turandot“, buvo išleistas 2012 m. gegužės mėn. 22 d., o pilnas studijinis albumas „Nathan Pacheco“ – 2012 m. rugsėjo 18 d. Pastarajame įrašytos naujai sukurtos dainos ir tokių žinomų kūrinių kaip „Nessun Dorma“, „Caruso“, „Now We Are Free“ ir „Hallelujah“ interpretacijos. 2012 m. pabaigoje pasirodė EP „Christmas with Nathan Pacheco“.
Etiopijos imperija (1941-1975)
Etiopijos imperija (መንግሥተ ኢትዮጵያ) – nepriklausoma valstybė Rytų Afrikoje, apėmusi dabartinės Eritrėjos ir Etiopijos teritorijas. Laikoma senesnės Etiopijos imperijos, valdžiusios kraštą nuo XII a. iki 1936 m., tąsa.
Teodoras Reingardas
Biografija
Prisidėjo steigiant Lietuvos jūrininkų sąjungą. 1923 m. rudenį, Lietuvos jūrininkų sąjungai iniciavus, Kaune įkurtas Jūrų skyrius. Paskirtas dėstyti specialiąją navigaciją ir fiziką.
1928 m. sausį, siekiant populiarinti jūreivystės klausimus, su bendraminčiais išspausdino pirmąjį jūrinio žurnalo „Inkaras“ numerį. Iš viso pasirodė tik trys šio žurnalo numeriai.
Vienas svarbiausių nuopelnų – Lietuvos garlaivių ir prekybos akcinės bendrovės (LIETGAR) įkūrimas. Vokietijos laivininkystės kompanija „Reederei W. Schuchmann“ įsikūrusiai bendrovei tuomet perdavė du 1890 m. statytus garlaivius. Vienas pavadintas „Palanga“, kitas – „Klaipėda“. Apie dvejus metus „Palanga“ plaukiojo ir pats Teodoras Reingardas.
1923 m. vasaros pabaigoje LIETGAR bendrovė buvo likviduota. Grįžęs į Kauną įsidarbino Kauno autobusų stotyje. Čia įvedė daug naujovių. Už jas buvo ne kartą apdovanotas. Iki 1940 m. dirbo samdomu statybų inžinieriumi.
1940 m., Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, buvo įkalintas kalėjime, vėliau – perkeltas į IX Kauno fortą. 1941 m. birželio 24 d. iš jo pabėgo.
Lietuvos jūrų muziejuje saugomas išlikęs unikalus jo rankraštis-prisiminimai.
Etiopijos imperija (1941-1975)
Raida
Imperatorius Selasie sparčiai modernizavo šalį. Jis siekė modernizuoti mokesčių sistemą, 1959 m. iškovojo Etiopijos bažnyčios autokefaliją, ir gavo teisę rinkti mokesčius iš dvasininkų. 1955 m. buvo išleista nauja Etiopijos konstitucija, kuri apribojo monarcho teises ir leido visuomenei dalyvauti rinkimuose, renkant atstovus į Parlamentą. Nepaisant visų pastangų, šalis vis dar buvo pusiau feodalinė, ir reformos susidūrė su stipriu aristokratijos ir dvasininkijos pasipriešinimu.
Etiopijos centralizacija kėlė ir etninius neramumus. Nors buvo suteikta tam tikra autonomija afarams, Eritrėjos atžvilgiu buvo siekiama stiprinti kontrolę. Tai 1961 m. įžiebė trisdešimt metų trukusį Eritrėjos nepriklausomybės karą (1961–1991 m.), kuris siekė Eritrėjos atsiskyrimo nuo Etiopijos, į ką atsakydamas imperatorius panaikino jos autonomiją ir pavertė ją 14-ąja provincija. Karas kėlė nestabilumą šalyje, kurį dar labiau sustiprino 1972–1974 m. Volo regione kilęs badas, naftos krizės. Visi šie įvykiai kėlė nepasitenkinimą imperatoriaus valdžia, skatino marksizmo grupelių kūrimąsi, studentų judėjimus.
1974 m. šalyje įvyko valstybinis perversmas, kurio metu šalyje įsigalėjo Dergo komunistinis režimas. Imperatorius buvo įkalintas rūmuose, o 1975 m. jam mirus, imperija oficialiai panaikinta.
Provincijos
thumb|left|14 Etiopijos provincijų Imperijos laikotarpiu Etiopija buvo padalinta į 13 provincijų ir turėjo vieną autonominį vienetą – Eritrėją. 1962 m. Eritrėja buvo paversta keturioliktąja provincija, tačiau dėl kilusio karo niekuomet nebuvo tiesiogiai kontroliuojama.
Kašelkos
Kašelkos – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Čekiškės.
Nathan Pacheco
Biografija
2015 m. sausio 8 d. išleistas antrasis studijinis dainininko albumas „II“.
Algimantė Mikutaitė
Algimantė Mikutaitė (g. 1996 m. gruodžio 7 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti gynėjos pozicijoje.
Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo „Gintros“ klube, kuriame žaidė nuo 2012 m.
2021 metų sezone per 20 žaistų rungtynių „Spark Energy“ moterų A lygoje pelnė 3 įvarčius, o žaisdama nacionalinėje rinktinėje – įvartį į latvių vartus Baltijos taurės rungtynėse.
2022 m. liepos mėn. pranešta, kad grįžta į Lietuvą ir atstovaus „Gintros“ klubui.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
2015 m. balandžio 4 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, Europos taurės atrankinėse varžybose prieš Moldovą.
17-oji JAV Konstitucijos pataisa
Septynioliktoji Jungtinių Valstijų Konstitucijos pataisa – 1913 metais įsigalioji JAV Konstitucijos pataisa, kuri įteisino tiesioginius rinkimus į JAV senatą kiekvienoje valstijoje. Šita pataisa pakeitė prieš tai galiojusias JAV Konstitucijos normas, pagal kurias JAV senatoriai buvo renkamai valstijų įstatymų leidėjų. Be to, pataisoje įtvirtinti ir procedūrų pakeitimai tais atvejais, kai dėl atsistatydinimo ar mirties atsiranda laisva senatoriaus vieta. Valstijų įstatymų leidėjams buvo suteikta teisė leisti valstijų gubernatoriams paskirti laikinus senatorius iki kol bus surengti pirmalaikiai rinkimai į laisvą vietą.
Pataisos buvo priimtos JAV Kongrese 1912 metais, ir 1913 metų balandžio 8 dieną tapo JAV Konstitucijos dalimi po to, kai pataisas ratifikavo trijų ketvirtadalių valstijų įstatymų leidėjai. Pataisos galiojo tik naujų senatorių rinkimams, todėl pataisų priėmimo metų senatorių pareigas einančių asmenų jos nepalietė.
Savivalda
thumb|300px|Savivaldybės – tai pagrindiniai savivaldą Lietuvoje įgyvendinantys subjektai
Savivalda – valstybės teritorijos administracinių vienetų bendruomenių organizavimosi procesas ir viešųjų reikalų tvarkymas, kai jos nariai tiesiogiai ar per savivaldybių institucijas savarankiškai sprendžia vietos gyventojams aktualias problemas. Savivaldos institucijos dažniausiai sutampa su teritoriniu skirstymu, todėl savivaldos jurisdikcija apima atitinkamo administracinio-teritorinio vieneto (provincijos, gubernijos, srities, departamento, rajono, savivaldybės ir pan.) teritoriją ir joje gyvenančius gyventojus.
Lietuvoje Respublikoje savivaldą apibrėžia Vietos savivaldos įstatymas, priimtas 1994 m. liepos 7 d., paskelbtas liepos 20 d., o įsigaliojęs 1995 m. kovo 26 d. Vadovaujantis juo, savivaldybė – tai valstybės teritorijos administracinis vienetas, kurio gyventojų bendruomenė turi valstybės laiduotą savivaldos teisę. Atitinkamai, savivaldą šalyje vykdo 60 Lietuvos savivaldybių.
2016 m. Austrijos Grand Prix
'''2016 m. Austrijos Grand Prix''' – 9-osios 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko Red Bull Ring trasoje 2016 m. liepos 1-3 dienomis.
Kazachstano geografija
thumb|250px|Palydovinė Kazachstano nuotrauka thumb|240px|Kazachstano kalnyno kraštovaizdžiai. [[Karakaly nacionalinis parkas]] Kazachstano geografija – Kazachstano Respublikos gamtinių sąlygų aprašymas.
Padėtis
Kazachstanas yra Vidurinėje Azijoje, nors vakarinis jo pakraštys geografiškai priskiriamas Europai (jei šios riba vedama per Uralo ir Embos upes). Šalies sienos ilgis – 13 364 km. Šiaurėje ribojasi su Rusija (7644 km), rytuose – su Kinija (1765 km), pietryčiuose – su Kirgizija (1212 km), pietuose – su Uzbekistanu (2330 km), pietvakariuose – su Turkmėnistanu (413 km).
thumb|left|240px|[[Šaryno kanjonas Almatos apylinkėse]] Valstybė priėjimo prie pasaulinio vandenyno neturi, tačiau vakaruose ribojasi su didžiuliu ežeru – Kaspijos jūra (pakrantės ilgis – 1894 km). Šalies teritorijoje šiame vandens telkinyje yra Mangyšlako, Kazachijos, Kendirli įlankos, išsikišę Mangyšlako, Buzači pusiasaliai, išsibarstę Ruonių salos.
Paviršius
1/3 Kazachijos paviršiaus užima žemumos, 1/2 – plynaukštės ir lygumos, 1/5 – kalnai.
Daugiausia kalnuota rytinė šalies pusė: ten stūkso Altajaus kalnai (Pietų ir Rūdinis Altajus; aukštis iki 4506 m, Beluchos k.), Sauro, Tarbagatajaus, Džungarijos Alatau kalnagūbriai, piečiau kyla Tianšanio kalnai (Kirgizijos, Karatau, Talaso Alatau ir kiti kalnagūbriai), kuriuose yra aukščiausias šalies taškas – Chan Tengri kalnas (6995 m). Toliau centrinėje dalyje plyti nuardyto kalnyno liekanos – Kazachstano kalvynas. Už jo, vakaruose, Turano žemuma ir Turgajaus slėnis skiria nuo pietinės Uralo kalnų dalies ir jų priekalnių (Mugodžarų, Turgajaus plynaukštės). Aplink Kaspijos jūrą plyti Pakaspijo žemuma, kurioje yra žemiausias šalies taškas – Karagijės įduba (132 m žemiau jūros lygio). Pietuose šioje žemumoje kyla Ustiurto plynaukštė. Tuo tarpu šiaurėje tęsiasi pietinė Vakarų Sibiro lygumos dalis.
Pietinėje šalies dalyje driekiasi dideli smėlio ir molio dykumų ir pusdykumių plotai: Didieji ir Mažieji Barsukai, Aralo Karakumai, Kyzylkumai, Betpak Dala, Mujunkumai.
thumb|240px|Giedantis barchanas – [[Altyn Emelio nacionalinis parkas]]
Klimatas
Kazachstane vyrauja ryškiai žemyninis klimatas. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra siekia nuo –18 °C šiaurėje iki –3 °C pietuose bei Mangyšlako pusiasalyje –2 °C. Šiaurėje žiema trunka nuo spalio iki balandžio vidurio. Liepos mėnesį oras šiaurėje užšyla vidutiniškai apie +19 °C, Pakaspijo žemumoje +26 °C, pietuose +28–30 °C. Aukščiausia šalyje užfiksuota temperatūra – +51 °C (Kyzylkumuose, 1995 m. liepos 1 d.), žemiausia – -54,2 °C (Orlovkos k., Rytų Kazachstano sr.; 1931 m. sausio 8 d.).
Didesnėje šalies dalyje per metus iškrinta 100–300 mm, Pakaspijo ir Turano žemumose mažiau kaip 100 mm, šiaurėje ir pietiniuose priekalniuose 400–500 mm, kalnuose 1600 mm kritulių. Šiaurėje ir Kazachstano kalvyne daugiausia kritulių iškrinta vasarą, pietuose – pavasarį. Drėgniausia Kazachstano vieta – Akmenų plynaukštė šalia Almatos (vid. 900 mm per metus, 2016–1300 mm). Sausiausia vieta – Ujali k., Kyzylordos sr. (vid. 64 mm per metus, 1997 m. – 7 mm). Storiausia sniego danga (133,6 mm) užfiksuota 1986 m. gruodžio 6 d. ties Ačisajumi, Turkestano srityje.
Beveik visoje Kazachijoje (ypač šiaurinėje, vakarinėje ir vidurinėje dalyje) dažni smarkūs vėjai; sausvėjis padaro didelę žalą žemės ūkiui.
Kazachstane yra virš 2700 ledynų, jų bendras plotas 2030 km².
thumb|left|240px|[[Ilekas|Ileko upė šalies šiaurės vakaruose]]
Hidrografija
Šalies šiaurinė dalis patenka į Arkties vandenyno baseiną – pro ją teka Obės intakai Irtyšius, Išimas, Tobolas. Visos likusios šalies dalies upės teka į endoretinius (uždarus) baseinus: Uralas ir Emba (taip pat Volgos deltos pakraštys) – į Kaspijos jūrą, Syrdarja – į Aralo jūrą, Ilis, Karatalas, Aksu, Lepsas, Tokrau, Bakanas – į Balchašo ežerą, Nura – į Tengizo ežerą. Kitos centrinės ir pietinės dalies upės (Sarysu, Turgajus, Ču, Didysis Uzenis, Mažasis Uzenis, Irgizas ir kt.) pranyksta sausringuose plotuose. Taip pat ir nemaža dalis didesniems baseinams priklausančių upių savo motininius vandens telkinius pasiekia tik po didelių liūčių.
thumb|240px|Čebačjės ežeras prie [[Burabajus|Burabajaus]]
Kalnų upės minta sniego tirpsmo vandenimis, vandeningos per vasarą, o lygumų upės vandeningos pavasarį, vasaros sausrų metu dažnai išdžiūsta.
Kazachstane yra >48 000 ežerų (jų bendras plotas ~45 000 km²) – daugiausia šiaurėje. 94 % ežerų mažesni kaip 1 km²: tai smulkūs senvaginiai upių salpų bei deltų ežerėliai. Dauguma ežerų druskingi arba lengvai sūrūs, sausrų metu išdžiūsta, nuolat keičia plotą. Gėli ežerai būdingesni šiaurėje, stepėse. Didžiausias šalies ežeras – Kaspija. Taip pat telkšo Aralo jūra (nuo XX a. pab. smarkiai išdžiūvusi), Balchašas, Alakolis, Tengizas, Siletitenizas, Sasykolis, Markakolis. Nemažai druskožemių ir druskos ežerų.
Kroatijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Kroatijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Kazachstano geografija
Hidrografija
Sudaryta nemažai tvenkinių (Buchtarmos, Šardaros, Kapšagajaus ir kt.) bei drėkinamųjų kanalų (Irtyšiaus–Karagandos).
Dirvožemiai
Kazachstane dirvožemiai daugiausia skurdūs, įdruskėję. Į šiaurę nuo 52° šiaurės platumos vyrauja derlingi juodžemiai, piečiau, iki 48° šiaurės platumos, – kaštonžemiai, į pietus nuo jų – dykumų dirvožemiai, kalnuose – kalnų dirvožemiai.
Pramonės centrų apylinkėse ir branduoliniuose poligonuose dirvožemiai labai užteršti.
Gyvoji gamta
thumb|240px|Kalnų miškai [[Užilės Alatau kalnuose]] thumb|240px|Tugajai prie Syrdarjos Didžiąją šalies dalį užima stepių plotai, kur auga įvairiažoliai ir varpiniai augalai (ašuotės, eraičinai ir kt.), šiaurėje – su beržų bei drebulių priemaiša. Toliau pietuose vyrauja pusdykumės, kur pagrindiniai augalai yra pelynai bei varpinės žolės, o dykumose – puskrūmiai, krūmai, druskės, pelynai, veši saksaūlai. Palei upes būdingi tugajai – tankūs gluosnių ir krūmokšnių sąvašynai. Priekalniuose auga efemerai, stepių augalai, kalnuose – reti drebulių ir beržų bei spygliuočių miškai, subalpinės ir alpinės pievos.
Kazachstane yra ~178 žinduolių rūšys: sausringuose plotuose gausu graužikų (pelėnai, šokliai, švilpikai, kiškiai tolajai, starai, žiurkėnai), sutinkamos saigos bei džeiranai, kalnuose gyvena maralai, kabargos, kalnų ožiai, archarai. Taip pat yra šernų, vilkų, stirnų, lapių, barsukų, šeškų, vietomis kalnų miškuose rudųjų lokių, snieginių leopardų, lūšių, ernių, voverių. Kaspijos jūroje gyvena ruoniai.
Paukščių – apie 590 rūšių. Stepėse ir dykumose būdingi sakalai, vanagai, kuolingos, ereliai, lingės, tetervinai, einiai, fazanai, grifai, pakrančių sąžalynuose peri gervės, baubliai, vandens telkiniuose – antys, gulbės, žąsys. Tengizo ežeras garsėja flamingais.
Nemaža driežų, gyvačių, kitų roplių (vėžliai, agamos, apskritagalviai, gluodenai, scinkai, varanai, smaugliai, žalčiai, angys, tarp jų – didžiosios angys arba giurzos). Kaspijos jūroje yra eršketinių, lašišinių, silkinių, karpinių žuvų.
Gamtos apsaugai šalyje įsteigta 10 rezervatų (seniausias – Aksu–Žabagli rezervatas, įsteigtas 1926 m.; didžiausias – Ustiurto rezervatas, 2230 km²), 14 nacionalinių parkų (seniausias – Bajanaūlo nacionalinis parkas, įsteigtas 1985 m., didžiausias – Katonkaragajaus nacionalinis parkas, 6435 km²). Taip pat yra 10 Ramsaro konvencijos vietovių. Saryarka (2008 m.) ir Vakarų Tianšanis (2016 m.) įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Gamtai pavojų kelia tarša pesticidais bei pramoninė tarša, radioaktyvioji tarša Semipalatinsko branduolinio poligono rajone ir Baikonūro kosmodrome. Dėl Syrdarjos baseino vandens išteklių pernaudojimo nuseko ir smarkiai sumažėjo Aralo jūra.
1791 m. LDK žemėlapis
thumb|400px|XVIII a. LDK teritoriją vaizduojantys žemėlapiai
1791 m. LDK žemėlapiai – austrų kartografo Franz Johann Joseph von Reilly sudaryti ir 1791 metais Austrijoje išleisti žemėlapiai, vaizduojantys VIII a. pab. LDK teritorines ribas, kurios tuo metu driekėsi tarp Dauguvos ir Dniepro ir apėmė beveik visą dabartinės Lietuvos ir Baltarusijos teritoriją bei dalį dabartinės Lenkijos ir Ukrainos. Šie žemėlapiai yra vieni iš daugiau nei aštuonių šimtų žemėlapių sudarytų ir priklausančių ‚,Penkių pasaulio vietų scena‘‘ (Schauplatz der funf Theile der Welt) Atlasui. Atlasas pagarsėjo savo žemėlapių tikslumu, detalumu.
Tai vienas tiksliausių išlikusių LDK žemėlapių, vaizduojančių LDK ribas 1789-1790 m. po pirmojo ATR padalijimo, ir 1788-1792 m. ketverių metų seimo laikotarpiu. Daug dėmesio žemėlapyje skirta tuometiniams LDK miestams ir miesteliams. Labai didelė dalis šių miestų sutampa su dabartinėmis Lietuvos miestų vietomis. Tai vienas svarbiausių valstybės istoriją vaizduojančių dokumentų, kuriame įamžintos to laikotarpio teritorinės ribos.
Poškaičiai (Vilnius)
Poškaičiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Nemenčinės.
Samanta Karasiovaitė
Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo FC Gintra komandoje.
Rinktinės
2015 m. rugpjūčio 29 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, Baltijos taurės varžybose prieš Latviją.
Dramblio Kaulo Kranto moterų rankinio rinktinė
Dramblio Kaulo Kranto moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Dramblio Kaulo Krantą tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Dramblio Kaulo Kranto rankinio federacija.
Adam Zagajewski
Adamas Zagajevskis (1945 m. birželio 21 d. – 2021 m. kovo 21 d.) – lenkų poetas, rašytojas.
Biografija
Gimė Lvove, tačiau jo šeima buvo priversta kraustytis iš miesto. Tuomet apsigyveno Glivicėse, kur 1963 m. baigė vidurinę mokyklą. Baigęs mokyklą, A. Zagajevskis studijavo Jogailos universitete ir 1968 m. baigė psichologijos, 1970 m. – filosofijos studijas.
Iki 1975 m. dirbo Socialinių mokslų institute. 1968 m. buvo vienas iš poetų grupės „Teraz“ (liet. „Dabar“) įkūrėjų. Kartu su Julianu Kornhauzeriu 1974 metais parašė esė rinkinį „Świat nie przedstawiony“ (Nepavaizduotas pasaulis), kuris tapo poetų grupės „Nowa Fala“ (liet. „Nauja banga“) manifestu.
1975 m. gruodį su kitais Lenkijos intelektualais pasirašė „59 laišką“. 1976 m. pradėjo bendradarbiauti su laikraščiu „Tygodnik Powszechny“. Nuo 1982 m. gruodžio gyveno Paryžiuje. 1983 m. buvo vienas iš literatūros žurnalo „Zeszyty Literackie“ įkūrėjų. 1989 m. pradėjo dėstyti Hiustono universitete. 2002 m. grįžo į Lenkiją. Nuo 2007 m. dėstė Čikagos universitete.
Kūryba
Ankstyvojoje poezijoje vaizduojama tikrovė, kuri yra ideologizuota ir joje pasimetęs žmogus. Vėliau išleistuose poezijos rinkiniuose atsispindi grožio, menininkų, praeities gynimas. Be to, yra išreiškiamas gimtinės praradimas: vos gimęs A. Zagajevskis turėjo palikti gimtinę. Tai verčia jį formuoti idealaus miesto mitą, savą Jeruzalę bei tapti poetu tremtiniu, kuris amžinai yra kelyje.
Paskutinėse knygose jis rašė jaudinančias elegijas, kuriose bendrauja su mirusiais tėvais ir atsisveikina su išeinančiais draugais. A. Zagajevskis buvo gėrėjimosi, žavėjimosi grožiu, teigimo, pagrindinių egzistencinių klausimų poetas. Jis kūryboje gynė jausmų pojūtį, taip pat ir rimtį, bet neatmetė ir humoro.
A. Zagajevskio kūriniai yra išversti į albanų, bulgarų, kinų, anglų, prancūzų, vokiečių, graikų, hebrajų, vengrų, ispanų, švedų, ukrainiečių ir kitas kalbas.
Kovališkiai
Kovališkiai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Vandžiogalos.
Poškaičiai (Raseiniai)
Poškaičiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kaulakių, prie Mūkės ir jos intako Toškupio. Praeina kelias. Tolėliau Skirmantiškės miške rastas Poškaičių kapinynas. Kaime stovi ūkinių pastatų kompleksas.
thumb|left|220px|Kelias pro kaimą thumb|left|220px|Stogastulpis
Istorija
XIX–XX a. pr. Poškaičiuose buvo dvaras (Jankevičių valda) ir vandens malūnas.
Žemaičių partija
Žemaičių partija – Lietuvos partija, įkurta 2009 metais. Partija pasisako už etniniu principu suskirstytą Lietuvą ir šeimos vertybes, kurias jos nariai laiko tradicinėmis.
Naujai įkurta partija dalyvavo 2009 metų rinkimuose į Europos parlamentą. 2012 metų Seimo rinkimuose E. Skarbalius dalyvavo kaip partijos „Drąsos kelias“ kandidatas. Dėl trukdymo Žemaičių partijos kandidatams dalyvauti rinkimuose, partijos valdyba paskelbė viešą pareiškimą apie atsiribojimą nuo E. Skarbaliaus.
Valstybinis terorizmas
Valstybinis terorizmas – teroristinė veikla, kurią viena valstybė vykdo prieš kitą.
Stefanas Leščinskis
Stefanas Leščinskis (g. apie 1644, m. 1722), – Ostžešovsko 1697–1716, Kovelio seniūnas, Kališo vaivada 1712–1720, karaliaus pulkininkas 1689 metais.
Buvo Augusto Stipriojo elektorius 1697 metais nuo Kališo vaivadijos.
1717 metais tapo senatoriumi rezidentu.
1715 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Khwaja Ahmad Abbas
Chvadža Ahmadas Abasas (, ; 1914 m. birželio 7 d. Panipate – 1987 m. birželio 1 d. Bombėjuje) – Indijos kino režisierius, scenaristas, žurnalistas. Sukūrė keletą filmų, kurie laimėjo Nacionalinius filmų apdovanojimus.
Gimė urdu poeto šeimoje. 1935 m. Abasas baigė Aligarho musulmonų universitetą. Tada persikėlė į Bombėjų, kur tapo politikos apžvalgininku ir kino kritiku. 1943 m. buvo vienas pagrindinių Indijos liaudies teatrų asociacijos įkūrėjų.
Lolita Žižytė
Lolita Žižytė (g. 1998 m. liepos 27 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti Italijos Kuneo "Freedom FC" klube gynėjos pozicijoje.
Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo MFK Jonava komandoje. Vėliau persikėlė į FC Gintra.
Šiuo metu atstovauja Venezia FC klubui.
Rinktinės
2017 m. balandžio 11 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, pasaulio taurės atrankos varžybose prieš Andorą.
Milda Liužinaitė
Futbolininkės karjera
Profesionalią karjerą pradėjo 2014 m. tuometinėje „Žaroje“, kuri vėliau buvo žinoma Kauno „Žaros-LSU“ pavadinimu.
2017 m. ši ekipa tapo MFK Kauno Žalgiris (BC Žalgirio sistemos dalimi). Buvo šios ekipos kapitonė.
2022 m. ekipa perėjo į Hegelmann klubo sistemą. FC Hegelmann žaidė A lygoje, o Milda Liužinaitė ir toliau buvo komandos kapitone.
Sporto vadybininkės karjera
Nuo 2016 iki 2017 m. dirbo LMFA vadybininke.
Vėliau – Lietuvos futbolo federacijoje, kurioje ėjo merginų rinktinių projektų vadovės pareigas.
2022 m. rugpjūčio 5 d. LMFA valdyba išrinko Mildą Liužinaitę asociacijos generaline direktore.
Rinktinės
2013 m. balandžio 9 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, pasaulio taurės atrankinėse varžybose prieš Juodkalniją.
2022 m. balandžio 12 d. rungtynėse prieš Moldovą pasižymėjo pelnydama du įvarčius. Pirmą įvartį įmušė nuo vienuolikos metrų žymos ir rezultatas tapo 1:0. O pirmojo kėlinio pabaigoje iš toli pelnė dar vieną įvartį. Lietuvos rinktinė nugalėjo rezultatu 4:0.
Poškiečiai
Poškiečiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 13 km nuo Stačiūnų.
Vestminsteris
Vestminsteris arba Vestminster Sitis  – istorinis Londono rajonas, svarbus Londono ir Jungtinės Karalystės politinis centras.
Vestminsteryje įsikūrę Vestminsterio rūmai, kuriuose posėdžiauja Britų parlamentas. Vestministeryje taip pat įsikūrusios šios lankytinos vietos: Bakingamo rūmai, Vestminsterio vienuolynas, Vestminsterio katedra, Dauningo gatvė 10, Trafalgaro aikštė, Pikadilio aikštė.
Istorija
thumb|left|[[Trafalgaro aikštė.]] 1540 m. Vestminsteriui suteiktas miesto statusas. 1838 m. įkurtas Vestminsterio universitetas.
1964 m. gegužės 2 d. oficialiai įkurtas Vestminsterio rajonas ir suteiktas dabartinis herbas.
Jonas Giedraitis
Jonas Giedraitis (1859 m. liepos 5 d. Degučiuose, dab. Vilkaviškio rajonas – 1910 m. vasario 20 d. Rudaminoje, dab. Lazdijų rajonas) – Lietuvos katalikų kanauninkas, ilgametis Seinų kunigų seminarijos rektorius.
Biografija
Baigęs Marijampolės gimnaziją studijavo Seinų kunigų seminarijoje. Kaip gabus absolventas buvo pasiųstas tęsti studijas Peterburgo dvasinėje akademijoje. 1884 m. įšventintas į kunigus, 1893 m. paskirtas Seinų kunigų seminarijos rektoriumi, šias pareigas vykdė net keturiolika metų. Tuo pačiu metu buvo ir Rudaminos Švenčiausios Trejybės parapijos klebonu. 1899 m. pakeltas į kapitulos narius, nuo 1903 m. tapo pilnateisiu kanauninku. Mirė ir palaidotas Rudaminoje.
Bydgoščiaus departamentas
Bydgoščiaus departamentas – Varšuvos kunigaikštystės departamentas, egzistavęs 1806–1815 m. Administracinis centras – Bydgoščius.
1807 m. gruodžio 19 d. dekretu teritorija buvo padalinta į 10 pavietų.
1815 m. po Vienos kongreso jis buvo prijungtas prie Poznanės didžiosios kunigaikštystės ir Kongresinės Lenkijos.
ISO 3166-1 alfa-2
ISO 3166-1 alpha-2 – kiekvienai valstybei skirti dviejų raidžių kodai, apibrėžti ISO 3166-1.
Oficialiai priskirti kodai
Čia yra pilnas oficialiai ISO 3166-1 standartu apibrėžtas šalių kodų sąrašas su nuorodomis į atitinkamų šalių regionų kodų sąrašus apibrėžtus ISO 3166-2 standartu.
Vasilijus Chudiakovas
thumb|Paminklas [[Plūsčiose per karą žuvusiam V. Chudiakovui]]
Vasilijus Chudiakovas (1919 m. balandžio 7 d. Rykanėje, Voronežro sr. – 1944 m. spalio 7 d. netoliese Kelmės ) – sovietų armijos kapitonas, II pasaulinio karo dalyvis, TSRS didvyris (1945).
Poškiškė
Poškiškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Girkalnio, prie Bebirvos ištakų.
Albertas Vasiliauskas
Albertas Vasiliauskas (g. 1935 m. vasario 14 d. Šlapaberžėje, Dotnuvos valsčius) – Lietuvos miškininkas, fitopatologas, politinis veikėjas.
Biografija
1953 m. baigė Kauno sodininkystės-daržininkystės technikumą, 1958 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultetą, 1963 m. Lietuvos miškų instituto stacionarinę aspirantūrą. 1982 m. biologijos mokslų daktaras.
Nuo 1958 m. Kauno miškų ūkio Zapyškio girininkijos girininkas. 1959–1960 m. Dubravos miškų tyrimo stoties Vaišvydavos girininkijos girininkas. 1964–1965 m. Lietuvos miškų instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1966–1990 m. Dubravos miškų tyrimo stoties direktorius, 1991–1992 m. Dubravos eksperimentinės miškų urėdijos urėdas. 1992–1994 m. Lietuvos miškų instituto direktorius.
1984–1994 m. dėstė Lietuvos žemės ūkio akademijoje ekologijos pagrindų kursą. Nuo 1994 m. birželio 9 d. iki 1996 m. Lietuvos miškų ūkio ministras Adolfo Šleževičiaus VI Vyriausybėje, 1996 m. – Lauryno Stankevičiaus VII Vyriausybės miškų ūkio ministras. 2001–2005 m. Lietuvos aplinkos ministerijos viceministras.
Ištyrė spygliuočių medžių šaknų puvinio sukėlėją – šakninę pintį. Kovai su šia liga (kartu su Birute Kažemėkiene) sukūrė pripažintą išradimu biologinį preparatą „Girionys-1“. Miško fitopatologijos klausimais paskelbė apie 100 mokslinių ir gamybinių straipsnių, parašė knygų.
1985 m. LTSR nusipelnęs miškininkas. 2007 m. Kauno miškų ir aplinkos inžinerijos kolegijos garbės narys.
2019 m. LMFA I lyga
2019 m. Lietuvos moterų futbolo asociacijos Pirma lyga – Lietuvos futbolo pirmenybės, kuriose varžėsi Lietuvos futbolo moterų komandos.
2019 m. sezono dalyvės
Pietų regionas: Alytaus SRC-MFK, Kauno SM „Tauras“, Vilkaviškio FK „Šešupė“, Vilniaus MFA „Žalgiris“, Vilniaus regiono FS.
Šiaurės regionas: Jonavos FK „Jonava“, Kėdainių FK „Nevėžis“, Mažeikių FK „Triumfas“, FA „Panevėžys“-FK „Panevėžys“-PRSSG, Ukmergės SC.
Ketvirtfinaliai (kova dėl 1–8 vietų)
Ketvirtfinalio (dėl 1–8 vietų) poros: --
Pusfinalio rungtynės
---
Kova dėl 5–8 vietų
Rungtynės dėl 5–8 vietų:
---
Rungtynės dėl trečios vietos
---
Tomb Raider: Anniversary
Tomb Raider: Anniversary – 2007 m. kompiuterinis žaidimas, 1996 m. „Tomb Raider“ žaidimo perdirbinys.
Išleistas „PlayStation 2“, „Windows“, „PSP“, „Xbox 360“ ir „Nintendo Wii“ sistemoms. Vėliau adaptuotas „Mac OS X“ sistemai ir „PlayStation 3“ konsolei. Tai vieno žaidėjo nuotykių ir veiksmo žaidimas, pasakojantis apie anglų archeologės Laros Kroft nuotykius.
Žaidimas išplatintas 2,3 mln. kopijų tiražu. Metacritic.com duomenimis, žaidimas kritikų vidutiniškai įvertintas 83 balais iš 100 PC sistemai.
Apie žaidimą
„Tomb Raider: Anniversary“ yra geresnės kokybės grafikos žaidimas nei 1996 m. pirmtakas su naujai sukurtomis objektų paviršių tekstūromis. Taip pat daugelis pirmojo žaidimo lygių buvo pakeisti ir adaptuoti naujiems Laros sugebėjimams supuotis pakibus rankomis ant sijų ir naudotis svaidomu kabliu su lynu, kurio pagalba Lara gali bėgti sienomis ir peršokti didelius atstumus. Žaidimo muzikinis takelis yra ženkliai ilgesnis ir muzika daugiabalsiškesnė, turtingesnė. Laros treniruočių lygis Kroft rūmuose yra pateiktas ne kaip 1996 m. originale, o kaip 2006 m. „Tomb Raider: Legend“ žaidime.
Žaidime valdoma britų archeologė ir nuotykių ieškotoja Lara Kroft. Žaidimo eigoje Lara sprendžia patekimo galvosūkius senovės kultūrų kapų šventyklose, kovoja su pasitaikančiais gyvūnais, turi išvengti spąstų. Lara Kroft ginkluota tradiciniais dviem pistoletais su neišsenkančia šovinių atsarga. Įvesta kovos naujovė: specialus Laros taiklus šūvis vaizdo sulėtinimo metu, kuris įmanomas Larai tankiai šaudant į priešininką. Žaidime yra funkcija, kuri leidžia persijungti automatinį Laros gebėjimą užsikabinti rankomis už atbrailų į rankinį, tuo imituojant originalų žaidimą, kuriame kiekvienąkart, norint Larai užsikabinti už atbrailos, žaidėjas turėdavo nuspausti kontrolerio mygtuką. Žaidime yra autoišsaugojimo funkcija, vietovėse išslapstyti Laros randami trofėjai.
Žaidimo geografinės vietos:
Treniruočių vietovė: Žaidimo vietovės:
Tolimesnė „Anniversary“ istorija tęsiama „Tomb Raider: Underworld“ žaidime.
Siužetas
Žaidimas prasideda branduolinio užtaiso sprogimu JAV Los Alamoso atominių bandymų bazėje. Sprogimo vietoje parodomas kristalas, iš kurio išsilaisvina sparnuota būtybė.
1996 m., Kalkuta. Lara Kroft su tėvu ilgai ieškojo mistinio artefakto − Atlantidos Skiono iki Laros tėvo mirties. Laros Kroft draugas Larsonas pristato Larai mįslingąją Džaklin Natlą, kuri praneša, kad artefaktas yra Peru vietovėje Vilkabamboje...
Kamdenas
Kamdenas yra:
Morris Ginsberg
Biografija
Gimė 1889 m. gegužės 14 d. Kelmėje. Būdamas trylikos metų buvo išsiųstas mokytis į Telšių ješivą, o vėliau Vilijampolės ješivą, kur mokėsi Talmudo. M. Ginsbergo tėvas buvo emigravęs į Liverpulį ir įkūręs nedidelę tabako gamyklėlę. Būdamas 15 metų jis kartu su motina ir seserimis atvyko gyventi pas savo tėvą. Būdamas paauglys padėjo savo tėvui darbe, tačiau laisvu nuo darbo metu domėjosi pasaulietine literatūra.
1907 m. sausį išlaikė stojamuosius egzaminus į Londono universitetą, tačiau dėl didelio krūvio sustabdė mokslus. Įsidarbino drabužių gamykloje, vėliau inžinerijos parduotuvėje, o po kiek laiko gavo mokytojo darbą mažame Margeito miestelio koledže, kur dirbo iki 1910 m. Tais pačiais metais išsilaikė stojamuosius egzaminus į University College London ir įstojo į sociologijos studijas, kurias 1912 m. baigė. Per dvejus mokslo metus buvo geriausias studentas, laimėjo įvairių prizų, o jo dėstytojas Leonard Trelawny Hobhouse iš Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokyklos pasiūlė jam tapti jo asistentu rengiant leidinį.
Dirbdamas Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokykloje daug dėmesio skyrė sociologijai, filosofijai ir politikos mokslams. Tris kartus iš eilės laimėjo John Stuart Mill premiją. Papildomai mokėsi prancūzų, vokiečių kalbų, chemijos, biologijos ir fizikos. 1914 m. baigė magistro studijas, parašė disertaciją apie Nicolas Malebranche filosofiją. Tais pačiais metais buvo pakviestas dėstyti filosofijos ir sociologijos istorijos į University College London, o Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokykloje dėstė politinės filosofijos istoriją.
Reutas
Reutas  – upė Moldovoje; Dniestro dešinysis intakas. Prasideda prie Redju Marės kaimo apylinkėse, šalies šiaurėje. Teka į pietryčius. Įteka į Dniestrą į pietus nuo Dubosarų.
Didžiausi intakai: Kopačanka, Reucelas, Solonecas, Uligačas, Didysis Čulukas, Vatičius, Ivančia, Ryška (dešinieji), Kubolta, Kajnaras, Kamenka, Dobruša, Sagala, Ivanosas, Draginičius (kairieji). Slėnio plotis vidurupyje 3 km, žemupyje 9 km. Tarp Floreščio ir Kazaneščio upė giliu ir siauru tarpekliu kerta smiltainio uolienas. Vidutinis vagos plotis 30 m, yra nendrių sąžalynų. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Prie Reuto įsikūrę miestai: Belcis, Merkuleštis, Floreštis, Orhėjus.
Asta Krikščiūnaitė
Asta Krikščiūnaitė (g. 1961 m. gruodžio 24 d. Pasvalyje) – Lietuvos dainininkė (sopranas).
Biografija
1991–1994 m. stažavo Niujorke (JAV) pas C. Alexander, Y. Abelį bei Jane Bakken Klaviter. Nuo 1995 m. Lietuvos nacionalinės filharmonijos, nuo 1998 m. dar ir Estijos nacionalinės operos „Estonia“, nuo 1999 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro kviečiama solistė.
Koncertuoja kaip kamerinė dainininkė ir su simfoniniais orkestrais, rengia solinius koncertus. Gastroliavo Rusijoje, Vokietijoje, Švedijoje, Norvegijoje, JAV, Lenkijoje, Prancūzijoje, Estijoje, Baltarusijoje, Azerbaidžiane, Moldovoje, Izraelyje.
Vaidmenys
thumb|255px|A. Krikščiūnaitė ir Steinas Skjervoldas per Džono Ratterio „[[Vaikų mišios“ premjerą Vilniuje 2010 m.]]
Eufonija
Eufonija ( < eu – gerai + phōne – garsas) – kalbos skambesio darna. Priešingas eufonijai atitikmuo – kakafonija.
Eufoniška kalba – patogi ištarti, be garsinių kliuvinių, šiurkščių sąskambių. Eufoniškame tekste labai svarbūs suderinti: garsų trumpumas ir ilgumas, priegaidė, tono aukštumas ir žemumas. Eufonija laikoma gero stiliaus požymiu. Ji ypač reikšminga poezijos kalboje.
Neeufoniška kalba pasižymėjo futuristų ir ekspresionistų kūriniai.
Adomas Freitagas
thumb|Memorialinė lenta Kėdainiuose Adomas Freitagas Torūnietis (lenkų: Adam Freytag, Adam Frejtag, 1608 m. Torūnėje, Lenkijos karalystės karūna (dab. Lenkija) – 1650 m.) – matematikos profesorius, žymus karo inžinierius, filosofijos ir medicinos mokslų daktaras.
Biografija
Gimė Torūnėje (Lenkijos karalystės karūna), todėl vėliau ir pasivadino Torūniečiu.
Iš XVII amžiuje Kėdainiuose gyvenusių žmonių – miestiečių Adomas Freitagas buvo bene garsiausias. Tuo metu, dabartiniais terminais kalbant A. Freitagas buvo „žmogus orkestras“, nes dirbo ir gimnazijoje, ir važinėjo į Biržus prižiūrėti ten atstatomos Radvilų pilies, kuri buvo sugriauta po karo su Švedija, tuo pačiu jis buvo ir asmeninis Jonušo Radvilos gydytojas.
Apie A. Freitagą išlikę labai mažai žinių, netgi šiuo metu leidžiamuose akademiniuose leidiniuose yra netikslumų. Pavyzdžiui, rašoma, kad jis palaidotas evangelikų bažnyčioje, bet neaišku, reformatų ar liuteronų, netgi visuotinėje istorijoje parašyta, kad buvo karo inžinierius ir gydytojas, ir daugiau nieko. Kai kur yra supainiota jo mirties data. A. Freitago tėvas irgi buvo Adomas, jis buvo Torūnės gimnazijos profesorius, todėl kai kas netgi maišo tėvą ir sūnų.
1630 m. A. Freitagas išbandė plunksną, vokiečių kalba parengė kalendorių, ten buvo ir astrologijos, astronomijos žinių. Jaunystėje jis ypač domėjosi astrologija, 1631 m. išleido astrologijos prognozes, o tais pačiais metais išleido ir savo didžiąją knygą, kuri parašyta vokiškai, išleista gotišku šriftu. Ją sudaro trys dalys. Knygą rašė Leidene (Nyderlandai), kur studijavo.
Knygos iš viso buvo aštuoni – devyni leidimai, jos poreikis buvo didžiulis. Ji nagrinėjo tvirtovių statybos būdus, pilių gynybos įtvirtinimus. Įdomu ir tai, kad lenkų kalba knyga niekada išleista nebuvo.
A. Freitagas dar vaikystėje pasižymėjo matematikos talentais. Studijavo Vokietijoje, Frakfurto prie Oderio universitete, po studijų negrįžo į Torūnę. Manoma, kad dėl pinigų stygiaus jis pasisamdė į Nyderlandų kariuomenę, su ja dalyvavo trijuose mūšiuose tvirtovių apgultyse Olandijoje. Vėliau studijavo mediciną Leideno universitete. Visą gyvenimą jis duoną ir pelnė iš mediko praktikos.
1633 m. pirmą kartą A. Freitagas aplankė Kėdainius, vėliau įsijungė į Smolensko karą. Paskui jis dar grįžo į Torūnę, kur atliko fortifikacijos įrenginių darbą.
Vėliau J. Radvila pageidavo A. Freitagą turėti nuolat Lietuvoje. Vilniuje – kaip asmeninį gydytoją, Biržuose – kaip besirūpinantį tvirtovės atstatymu.
Kėdainių gimnazijoje, kuri jau tada dėl čia dėsčiusių asmenybių svarbos lotyniškai buvo vadinama Šviesiąja, A. Freitagas garsėjo kaip matematikos profesorius, o ne kaip fortifikacijų žinovas, nes gynybinių įrenginių tuo metu Kėdainiuose nebuvo statoma.
Gimnazijoje buvo dėstoma net šešiomis kalbomis: lotyniškai, vokiškai, lenkiškai, prancūziškai, hebrajiškai ir senąja graikų kalba. A. Freitagas dėstė keturiomis kalbomis.
Pagrindinis jo išlaikymo šaltinis buvo Radvilų dvaras.
Prie Šviesiosios gimnazijos pastato buvo atidengta memorialinė lenta, kurioje parašyta: „1640–1650 m. Kėdainių Šviesiojoje gimnazijoje matematikos profesoriumi dirbo europinio garso karo inžinierius, veikalo „Architektura militaris nova et aucta“ (1631) autorius, filosofijos ir medicinos daktaras, kunigaikščio Jonušo Radvilos dvaro gydytojas Adomas Freitagas Torūnietis (1608–1650)“.
Vincas Dvaranauskas
Vincas Dvaranauskas (1871 m. spalio 30 d. Pilviškių kaime, dab. Vilkaviškio rajono savivaldybė – 1966 m. kovo 13 d. Marijampolėje) – MIC, Romos katalikų kunigas, marijonas, Seinų kunigų seminarijos profesorius ir vicerektorius, visuomeninkas ir leidėjas, publicistas.
Biografija
Kilęs iš valstiečių, mokėsi Barzdų ir Pilviškių pradinėse mokyklose, Suvalkų ir Lomžos gimnazijose. Po mokslų Seinų kunigų seminarijoje, 1899 m. buvo įšventintas kunigu. Baigęs Peterburgo dvasinę akademiją, vikaravo Plocke ir Suvalkuose. Nuo 1903 m. buvo Seinų kunigų seminarijos profesoriumi ir vicerektoriumi. 1910 metais Seinuose įsteigė Šv. Zitos draugiją, vienijusią lietuves tarnaites. 1911 m. įstojo į vienuolių marijonų ordiną ir išvyko į Šveicariją. Grįžęs klebonavo Pilypave, kurį laiką gyveno Čikagoje (JAV). 1917–25 m. ir 1933–37 m. buvo marijonu parapijos klebonu Marijampolėje, Panevėžio bei Ukmergės vienuolynų vyresniuoju. 1939 metais persikėlė į Vilnių, kur perėmė marijonų vienuolyno valdymą, vėliau buvo paskirtas Šv. Ignoto bažnyčios rektoriumi ir marijonų ordino provincijolu.
Vincas Dvaranauskas buvo aktyvus visuomenininkas, buvo išrinktas „Žiburio” draugijos pirmininku. Kartu su kolegomis 1905 m. įsteigė spaustuvę „Laukaitis, Dvaranauskas, Narijauskas Ir Bendrovė“, kuri leido religinį žurnalą „Vadovas“ bei savaitraštį „Žiburys“ su priedais Artojas, Šaltinėlis, Vainikas, Vainikėlis ir Kvieslys. Dar būdamas Pilypavo bažnyčios klebonu 1917 m. dalyvavo Vilniaus konferencijoje, kuri išrinko Lietuvos Tarybą, paskelbusią šalies Nepriklausomybę. Iš vokiečių okupacinės valdžios gavo leidimą steigti Seinų „Žiburio” gimnaziją. Ilgametis katalikiškos spaudos bendradarbis. Antrojo pasaulinio karo metu slėpė ir išgelbėjo keturis žydų tautybės vaikus.
Prutenis
Minimas XV–XVI a. vokiečių autorių Erazmo Stelos, Simono Grunau, Luko Davido. Pasakojama, kad Prutenis drauge su broliu pastatydinę Honedos, Peilpeilo, Nangasto, Vustopo (Wustopp) ir Galonso (Gallons) pilis. Padavimai Pruteniui priskiria Romovės įkūrimą, svarbiausiųjų dievų – Patulo, Patrimpo, Perkūno – kulto įvedimą.
Kaip minima vienoje padavimo versijoje, Balgos žmonės Prutenį išrinkę savo vyresniuoju, bet šis pasišventęs tarnauti dievams. Tuomet balgiečiai savo vadu išsirinkę Videvutį, o Prutenis tapęs vyriausiuoju šventiku ir teisėju. Būtent iš Prutenio vardo padavime kildinamas šalies pavadinimas – Prutenia. Prutenio įsakymu galingiausiame girios ąžuole buvusios išskobtos 3 nišos su 3 vyriausiųjų dievų atvaizdais.
Titas Buzas
Titas Buzas (g. 2004 m. birželio 14 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis atakuojančio saugo bei puolėjo pozicijose. Savo laiku atstovavo Lietuvos U-17 rinktinei ir kviečiamas į U-19 rinktinę. Jo tėvas yra prieštaringai vertinamas verslininkas iš Marijampolės Žydrūnas Buzas, kuriam kitados priklausė „Žydriaus“ futbolo klubas.
Karjera
Žaidė portugalų „Belenenses“ klubo jaunimo ekipoje 2019–2020 m.
2021 m. sezonas
2021 m. prisijungė prie DFK Dainava pagrindinės komandos. Debiutavo A lygoje 2021 m. balandžio 2 d. rungtynėse prieš FK Riteriai. Rungtynes pradėjo starto sudėtyje ir po pirmojo kėlinio buvo pakeistas.
2021 m. A lygoje sužaidė tris susitikimus (iš viso 86 minutes). Dar vienerias rungtynes sužaidė Antroje lygoje atstovaudamas Dainavos B ekipai.
Vasarą pranešta, kad žaidėjas paliko klubą.
Kijevo „Dinamo“
Pranešama, kad pasirašyta trejų metų sutartis ir tikimasi, kad saugas žais U-19 ekipoje.
FK Jonava
Ukrainos klubas nuomos pagrindais paskolino žaidėją jonaviškiams. 2022 m. žaidė „Jonavos“ klube. A lygoje debiutavo 2022 m. kovo 11 d. rungtynėse prieš Kauno rajono FC Hegelmann. Jose pralaimėta rezultatu 1:4.
2022 m. tapo žinoma, kad klubą paliko keletas žaidėjų: keturi žaidėjai – Titas Buzas, Luiz Matheus, Denysas Vasinas ir Daniel Silva.
FC Augsburg
2022 m. liepos mėn. žaidėjas persikėlė į Vokietiją ir atstovavo FC Augsburg jaunimo U-19 ekipai.
Statistika
Spalvų reikšmės:
U-17 rinktinė
2019 m. žaidė Lietuvos U-17 rinktinėje Helsingborge (Švedija) vykusiame Europos čempionato atrankos turnyre (4 grupėje).