cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marmurinis tigrinis garnys
Smulkesnis už pilkąjį garnį. Kūnas siauras, ištįsęs, 66 – 76 cm aukščio. Sveria apie 630–980 g. Kaklas ilgas. Purvinai gelsvas snapas yra tiesus, aštrus. Kojos pilkai žalios. Spalvinis lytinis dimorfizmas neryškus. Suaugusių individų galva, kaklas ir krūtinė yra kaštoninės spalvos. Per priekinę kaklo dalį eina šviesi juosta. Nugara ir sparnai – pilkai rusvos spalvos. Pilvas yra gelsvai rudas. Uodega juodai – baltai ruožuota. Rainelė, akies žiedelis ir gerklės oda yra ryškiai geltonos spalvos. Jaunikliai rusvai geltonos spalvos, su juodais ruožais. Gerklė, krūtinės priekinė dalis ir pilvas yra baltos spalvos. Penktaisiais gyvenimo metais tampa panašiais į suaugusius.
Biotopas – lėtai tekančių upių pakrantės, pelkės, mangrovės, šlapynės, 500 – 1 600 m virš jūros lygio aukštyje. Sėslūs. Vienišiai. Naktiniai paukščiai. Balsas – žemas ūksėjimas uuk – uuk – uuk.
Minta žuvimi, vandens vabzdžiais, varliagyviais, vėžiagyviais, gyvatėmis, žiogais, žirgeliais ir jų lervomis. Grobio tyko stovėdamas sekliame vandenyje ar drėgname miške.
Lietuva 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Lietuvos sportininkai dalyvavo 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Tokijuje. Tai buvo devynioliktos olimpinės žaidynės Lietuvai kaip nepriklausomai valstybei. Dėl COVID-19 pandemijos žaidynės buvo nukeltos į 2021 m.
Lietuvos delegacija buvo mažiausia nuo šalies nepriklausomybės atkūrimo. Iš viso laimėtas vienas sidabro medalis. Šiose olimpinėse žaidynėse Lietuva užėmė 77-ą vietą olimpiados medalių lentelėje, kuri yra žemiausia vieta nuo nepriklausomybės atkūrimo.
30px|alt=|link= Trekas
Vienuoliktąją olimpiados dieną (rugpjūčio 3 d.) pranešta jog Lietuvai suteiktas paskutinės minutės pakvietimas į moterų omniumo varžybas.
Kvalifikacija
Kadangi paskutinių trijų vasaros olimpiadų Lietuvos rinktinių vidurkis yra didesnis negu 8 sportininkai - šalis negalės pretenduoti į specialiuosius komisijos pakvietimus, kurie dalinami daugelyje sporto šakų.
2019 m. kovo 2 d. Danas Rapšys Lietuvos žiemos plaukimo čempionate įvykdė olimpinį kvalifikacinį normatyvą 200 m plaukimo laisvuoju stiliumi rungtyje ir tapo pirmuoju Lietuvos atstovu patekusiu į Tokijo olimpiadą.
Lietuva nedalyvavo banglenčių sporto, riedlenčių sporto, meninio plaukimo, sportinio laipiojimo ir golfo atrankose.
Olimpinį kelialapį laimėjo, bet jo atsisakė tenisininkas Ričardas Berankis.
Teisėjai
Lietuvos atstovai pelnę teisėjų akredetaciją olimpinėse žaidynėse:
Varaščina
Varaščina – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Rokiškio, prie kelio. Piečiau kaimo auga Varaščinos miškas, teka dešinysis Nemunėlio intakas Laukupė.
Varatniškės
Varatniškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Trakų, Akmenos ežero pietiniame krante, prie kelio.
Varčios
Varčios – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Velykių.
Suomijos futbolo varžybos 2013 m.
Suomijos futbolo varžybos 2013 m.
Pusfinalio rungtynės
RoPS 4:0 sutriuškino varžovus ir pateko į finalą.
KuPS nugalėjo 1:0 ir pateko į finalą.
Finalas
RoPS nugalėjo rezultatu 2:1 ir iškovojo šalies taurę.
Finalo rungtynės
---
Ignazio Danti
Ignacijus Dantis (, 1536 m. balandžio mėn., Perudža, Italija – 1586 m. spalio 19 d. Alatris, Italija) – italų šventikas, Dominikonų vyskupas, astronomas, kartografas ir kosmografas.
Vaikystė ir mokslo metai
thumb|200 px|right|Ignacijus Dantis. Livonija ir Lietuva. Saugoma Vekjo rūmų muziejuje
Ignacijus Dantis gimė 1536 m. balandžio mėnesį Perudžoje, Italijoje, turtingo architekto ir mokslininko šeimoje. Jo vyresnysis brolis Vincentas Dantis buvo žinomas Florencijos skulptorius, o jaunesnysis brolis Girolamas Dantis (1547–1580) – tapytojas.
Pats Ignacijus mokėsi Perudžos universitete.
1555 m. kovo mėnesį Ignacijus Dantis įstojo į Dominikonų ordiną. Įstojęs į minėtą ordiną, jis pakeitė vardą iš Pelegrino į Ignacijaus. Kažkiek laiko studijavo filosofiją ir teologiją tam, kad galėtų skelbti pamokslus, tačiau vėliau save pašventė matematikai, astronomijai ir geografijai.
Tolesnė gyvenimo veikla
1562 m. Dantis išvyko į Florenciją. Joje dėstė matematiką ir gamtos mokslus. 1563 m. rugsėjo mėnesį Dantis buvo pakviestas Toskanos kunigaikščio Kozimo I de Medičio dalyvauti jo mokslinės kartografijos projekte Vekjo rūmuose. Per vėlesnius 30 metų Dantis sukūrė daugiau kaip 30 geografinių žemėlapių.
1574 m. jis aptiko 11 dienų skirtumą tarp Julijaus kalendoriaus ir astronominių metų.
Florencijoje Dantis taip pat dirbo prie daugelio kitų reikšmingų mokslinių ir kosmografinių projektų, įskaitant didžiulį Guardarobos žemės rutulį (1564–1568). Kūrė astronominius prietaisus (pvz., Astrolabes), kuris saugomas Galilėjaus muziejuje Florencijoje.
Dantis diskutavo su kunigaikščiu Kozimu dėl kanalo, skirto sujungti Florenciją su Viduržemio ir Adrijos jūra, statybos, tačiau šį projektą nebuvo lemta įgyvendinti dėl Kozimo I mirties.
Po kunigaikščio mirties Dantis paliko Florenciją ir niekada į ją nebesugrįžo. 1575 m. jis tapo Bolonijos universiteto matematikos profesoriumi. 1583 m. jis buvo paskirtas Alatrio vyskupu. Bolonijoje, šv. Petronijaus bazilikoje Dantis sukūrė ir pastatė senovinį astronominį prietaisą – gnomoną.
Pakviestas popiežiaus Grigaliaus XIII, Dantis nuo 1580 m. dalyvavo, keičiant ir koreguojant Grigaliaus kalendorių bei sudarant senojo ir naujojo pasaulių žemėlapius.
Dantis išvertė Euklido Aleksandriečio veikalą „Pradmenys“ ir šį kūrinį išleido.
Viename iš savo veikalų („Trattato del’uso e della fabbrica dell’astrolabo con la giunta del planifero del Raja“, 1569) Dantis rašo apie ekliptikos plokštumos sumažinimą. Florencijoje ir Bolonijoje Dantis nustatė geografinio dienovidinio kryptį.
Kabardos-Balkarijos rezervatas
Kabardos-Balkarijos aukštikalnių rezervatas  – saugoma gamtos sritis Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, Didžiojo Kaukazo šiauriniuose šlaituose. Įsteigtas 1976 m., siekiant apsaugoti Šiaurės Kaukazo aukštikalnių gamtą.
Rezervate saugoma būdinga Kaukazo augalija ir gyvūnija. Iš čia sutinkamų gyvūnų paminėti šie: kubaninis ožys, rudoji lapė, rudasis lokys, šernas, šakalas, kaukazinis vilpišys, lūšis, šermuonėlis, akmeninė kiaunė, miškinė kiaunė, žebenkštis, didžioji miegapelė, retsykiais sutinkamas snieginis leopardas.
Varčiuliai
Varčiuliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 16 km nuo Šiaudinės, prie Voverių tvenkinio.
Slovakijos vyrų rankinio rinktinė
Slovakijos vyrų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Slovakijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Slovakijos rankinio sąjunga.
Tūbinės tvenkinys
Tūbinės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šilalės rajone, 6,5 km į šiaurės rytus nuo Šilalės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Jėrubyno intakas, Akmenos baseinas) 0,85 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,48 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 147,1 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai ir pievos. Priešsroviui iškart telkšo 3,5 ha tvenkinys. Šalia įsikūręs Tūbinių II kaimas.
Varda
Varda – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Santaikos, šalia kelio. Šiauriau kaimo telkšo Gudelių ežeras, rytinėje pusėje auga Aniškio miškas.
CS Sfaxien
CS Sfaxien, pilnu pavadinimu Club Sportif Sfaxien – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Sfakse.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1928 m. Daugkartinis šalies čempionas.
Vareikiai
Vareikiais vadinami kaimai:
Januaras Suchodolskis
Januaras Suchodolskis (, 1797 m. rugsėjo 19 d. Gardinas, Rusijos imperija – 1875 m. kovo 20 d. Sedlcos, Lenkija) – lenkų ir gudų tapytojas, 1831 m. sukilimo dalyvis. Rusijos imperatoriškosios dailės akademijos narys.
Biografija
thumb|200 px|left|Januaras Suchodolskis. [[Achalcichė|Achalcichės mūšis]] Januaras Suchodolskis gimė 1797 m. rugsėjo 19 d. Gardine Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybinio veikėjo Antano Suchodolskio ir Teklės Daunoravičiūtės šeimoje. Turėjo brolius Reinoldą, Kazimierą, Joną ir Valentą bei seseris Mariją ir Salomėją.
Jo brolis Reinoldas Suchodolskis buvo poetas.
1810 m. Januaras įstojo į Varšuvos kadetų korpusą. Suchodolskis 1812 m. budėjo Varšuvos viešbučio „Angielski“ sargyboje, kai Napoleonas Bonapartas apsistojo šiame viešbutyje inkognito, po pasitraukimo nuo Maskvos.
1823 m. Suchodolskis tapo buvusio Napoleono armijos karininko Vincento Krasinskio adjunktu, tuo metu tarnavusio Grenadierių sargybos karališkajame pulke. Per Krasińskio ryšius Suchodolskis pateko į rūmų meno galerijas, kuriose buvo eksponuojami paveikslai bataline, karine tematika, ypač nemaža dalis Horacijaus Vernė paveikslų. Suchodolskis taip pat pateko tarp garsiausių Lenkijos meno ir intelektualų sluoksnių, ėmė bendrauti su tokiais šviesuoliais kaip poetas Julianas Ursinas Niemcievičius, Voroničas, Koźmianas, Pranciškus Salezijus Dmochovskis, Antonis Edvardas Odinecas ir Moravskis.
Šiuo laikotarpiu Suchodolskis pradėjo tapyti paveikslus batalinėmis temomis, ypač 1794 m. sukilimo, Napoleono mūšių vaizdus įskaitant tuos mūšius, kuriuose dalyvavo Krasinskis. Suchodolskis susipažino su lenkų tapytoju Antoniu Brodovskiu. Suchodolskis patyrė sėkmę meno kūrinių konkurse su kompozicijomis „Taking the banner of Muhammad in Vienna„ and „Death of Ladislaus of Varna“.
Januaras Suchodolskis kartu su broliu dalyvavo 1831 m. sukilime. Dalyvavo keliuose mūšiuose. Laisvalaikiu jis eskizavo kareivių scenas ir tapė bendražygių portretus.
Po sukilimo pralaimėjimo, kurio metu mirė jo brolis, Suchodolskis išvyko į Romą, kur 1832–1837 m. tapo Horacijaus Vernė mokiniu. Romoje jis bendravo su Zygmuntu Krasinskiu, Vincento sūnumi, Julijum Slovackiu, danų skulptoriumi Berteliu Torvaldsenu, vokiečių tapytojais Johanu Fridrichu Overbeku ir Piteriu fon Kornelium bei šveicarų tapytoju Luisu Leopoldu Robertu.
1837 m. Suchodolskis grįžo į Varšuvą ir netrukus jam buvo pasiūlyta narystė Rusijos imperijos dailės akademijoje dėl paveikslo „Achalcichės mūšis“. Caras Nikolajus I jį pakvietė į Sankt Peterburgą tapyti garsių Rusijos kariuomenės mūšių. Grįžęs į Lenkiją, Suchodolskis 1844 m. išvyko į Paryžių.
1852 m. Suchodolskis iš Varšuvos persikėlė gyventi į Krokuvą, kur susipažino su poetu Vincentu Polu. Suchodolskis sukūrė keletą iliustracijų Polo poemai „Mohorta“. 1860 m. Suchodolskis įstojo į Dailės skatinimo draugijos komitetą ir padėjo Varšuvoje įsteigti Dailės muziejų.
Januaras Suchodolskis mirė 1875 m. kovo 20 d. netoli Sedlcų, Lenkijoje.
Call of Duty: Ghosts
Call of Duty Ghosts − pirmojo asmens šaudyklė, sukurta įmonės „Infinity Ward“ su įmonių „Raven Software“, „Neversoft“, „Certain Affinity“ pagalba ir 2013 m. lapkričio 5 d. išleista „Activision“. Tai yra dešimtoji „Call of Duty“ serijos dalis ir šeštoji sukurta „Infinity Ward“. Žaidimas skirtas Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, PlayStation 4 ir Xbox One platformoms.
Vardukšniai
Vardukšniai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šeduvos.
Suomijos futbolo varžybos 2014 m.
Suomijos futbolo varžybos 2014 m.
Galutinė komandų rikiuotė
Pastabos.
Pusfinalio rungtynės
Inter (Turku) nugalėjo rezultatu 2:1 ir pateko į finalą.
Finalo rungtynės
---
Vareikiai I
Vareikiai I – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 16 km nuo Karsakiškio.
ES Métlaoui
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1956 m.
FK Goblen
„Goblen“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kumanovo.
Istorija
Šis klubas įkurtas 2012 m. 2017/2018 m. sezone žaidė Trečiame divizione (Šiaurės regione). Tapo pirmenybių nugalėtojais ir pateko į Antrą divizioną.
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
Vareikiai II
Vareikiai II – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Karsakiškio.
Vardžiukiemis
Vardžiukiemis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gubavos.
Istorija
Tarpukaryje čia gyveno daugiau kaip trisdešimt vidutinių žemdirbių. Lenkų okupacijos metais kaimą beveik perpus buvo padalinusi demarkacinė linija, todėl kaimynams neretai tekdavo tarpusavyje susitikti tik su specialiais leidimais.
Vareikiai III
Vareikiai III – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Karsakiškio.
Vareikiai (Leliūnai)
Vareikiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Leliūnų.
IW engine
IW engine – žaidimų variklis, sukurtas įmonių „Infinity Ward“, „Treyarch“ ir „Sledgehammer Games“ žaidimų serijai „Call of Duty“. Šis variklis remiasi id Tech 3 žaidimų variklio pagrindais.
Velso futbolo varžybos 2013–2014 m.
Velso futbolo varžybos 2013–2014 m.
Komandų rikiuotė
Pastabos.
Finalo rungtynės
- -
JS Kairouan
JS Kairouan, pilnu pavadinimu Jeunesse Sportive Kairouanaise – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Kairuane.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1942 m. vieną kartą tapo šalies čempionais (1976/77 m. sezone).
Vareikiškės
Vareikiškės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kvyklių.
Sunžos kalnagūbris
Sunžos kalnagūbris (, Сынджытх,, , ) – kalnų grandinė Priekaukazėje, Rusijoje, Tereko-Sunžos aukštumoje, tarp Sunžos upės pietuose ir Alchančurto slėnio šiaurėje. Driekiasi iš vakarų į rytus 140 km per Kabardą-Balkariją, Šiaurės Osetiją, Ingušiją ir Čečėniją. Aukštis iki 926 m (Zamankulo k.). Šlaituose būdingi kalnų stepių kraštovaizdžiai.
Vareikiai (Utena)
Vareikiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gedimino, 0,5 km į vakarus nuo Pačkėnų, Raudžio ežero rytiniame krante.
Algimantas Kasparavičius
Algimantas Kasparavičius (g. 1962 m. spalio 19 d. Telšiuose) – Lietuvos istorikas.
Biografija
1989 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos-pedagogikos fakultetą ir įgijo istorijos-teisės mokytojo kvalifikaciją. 1989–1992 m. Lietuvos valstybinio vaizdo ir garso archyvo vyresnysis, vėliau – vyriausiasis archyvistas. 1992–1995 m. Lietuvos istorijos instituto ir Vytauto Didžiojo universiteto doktorantas, 1995 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją tema „1926 metų Lietuvos ir Sovietų Sąjungos Nepuolimo sutartis“.
1995–1998 m. Vilniaus pedagoginio universiteto asistentas, vyr. asistentas, 1998–2003 m. Lietuvos istorijos katedros docentas. Nuo 1996 m. Lietuvos istorijos instituto mokslo darbuotojas, nuo 2003 m. vyresnysis mokslo darbuotojas.
Dešimties mokslo knygų (monografijų, studijų, šaltinių rinkinių, autorius ar bendraautorius. Lietuvos, Latvijos, Lenkijos, Čekijos, Vokietijos, Rusijos, Prancūzijos, Baltarusijos recenzuojamuose mokslo leidiniuose paskelbė apie 100 straipsnių. Lietuvos ir užsienio (Lenkijos, Rusijos, Baltarusijos, JAV, Jungtinės Karalystės) žiniasklaidos priemonėse paskelbė kelis šimtus mokslo populiarinimo publikacijų, esė, davė interviu.
2014 m. buvo įsivėlęs į skandalą, kai davė interviu propagandiniu laikytam rubaltic.ru portalui ir interviu metu kritikavo, jo manymu, Lietuvos prezidentės Dalios Grybauskaitės per griežtą retoriką Rusijos atžvilgiu, pareikšdamas, kad „Lietuvos politinio elito retorika“ „neatitinka realių mūsų šalies galimybių ir yra trumparegiška“.
Bibliografija
https://www.lrt.lt/mediateka/irasas/2000238256/sankirtos
Vareikonys
Vareikonys – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Paparčių, Žiežmaros kairiajame krante.
Gyventojai
thumb|left|250px|Kryžius karo metais žuvusiems Perednių šeimos vyrams
Šiaurės Osetijos rezervatas
Šiaurės Osetijos valstybinis gamtos rezervatas  – saugoma gamtos sritis Rusijoje, Šiaurės Osetijoje, Didžiojo Kaukazo šiauriniuose šlaituose. Įsteigtas 1967 m., siekiant apsaugoti ir ištirti Kaukazo kalnų miškų bei kalnų pievų gamtinius kompleksus.
Rezervatas apima Šoninio kalnagūbrio šiaurinį šlaitą. Aukščiausios vietos siekia 4600 m. Į teritoriją patenka Ardono bei Fiagdono aukštupiai. Yra ledynų (76, bendras plotas 37 km²), kalnų ežerų, tarpeklių, Šubio-Nychos urvas.
Šiaurės Osetijos rezervate sutinkami kubaniniai ožiai, gemzės, lūšys, vilpišiai, lokiai, barsukai, šakalai, stumbrai, iš paukščių pažymėtini kaukaziniai ularai, barzdotieji grifai.
Rumunijos vyrų rankinio rinktinė
Rumunijos vyrų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Rumunijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Rumunijos rankinio federacija.
Fallout (serija)
thumb|right|256px|Serijos logotipas Fallout – apokaliptinė, veiksmo vaidmenų žaidimų serija, sukurta „Interplay Entertainment“. Skirta DOS, Microsoft Windows, Mac OS, Mac OS X, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox, Xbox 360, Xbox One, iOS, Android, Nintendo Switch platformoms. Šiuo metu teisės į žaidimų serija priklauso „Bethesda Softworks“.
Pakrantinė pocūgė
Pakrantinė pocūgė, arba pakrantinė didžioji pocūgė (Pseudotsuga menziesii var. menziesii) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, pušinių (Pinaceae) šeimos, didžiosios pocūgės (Pseudotsuga menziesii) labai aukštų ir stambių medžių rūšies varietetas.
thumb|left|200px|Pakrantinės pocūgės kankorėžis thumb|left|200px|[[Raudonojo upelio pocūgės („Red Creek fir“) kamienas]]
Gilbert Keith Chesterton
Gilbert Keith Chesterton (1874 m. gegužės 29 d. Kensingtonas, Londonas – 1936 m. birželio 14 d. Bykonsfildas, Bakingamšyras) – anglų rašytojas, žurnalistas, mąstytojas, katalikų apologetas.
Pakrantinė pocūgė
Paplitimas
Pakrantinės pocūgės savaime paplitusios Šiaurės Amerikos žemyno vakarų pakrantėje, palyginus siaurame ruože, besitęsiančiame šiaurės-pietų kryptimi, esančiame vidutinių platumų klimato ir subtropikų zonose, prie Didžiojo vandenyno. Šiaurinis jų arealas nuo pietvakarinės Britų Kolumbijos eina per Vašingtono ir Oregono valstijas, į vakarus nuo ten esančių Kaskadinių kalnų. Pietinis arealas – Kalifornijoje esantys Klamato kalnai, Kalifornijos pakrantės kalnų grandinė, o Siera Nevadoje iki pat Josemičio slėnio ir iki valstijos pietvakariuose esančios Santa Lučijos kalnų grandinės. Pavienių augaviečių pasitaiko net apie Purisimos kalvas bei Santa Barbaros apygardoje.
Gilbert Keith Chesterton
Nuo dvylikos metų penketą metų ėjo į Londono šv. Pauliaus mokyklą. Vėliau mokėsi dailės mokykloje.
Per Antrąjį anglų-būrų karą palaikė būrų pusę. Per Bendruomenių rūmų rinkimus yra agitavęs už Liberalų partijos kandidatus.
Varginiai
Verginiai – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 15 km nuo Dūkštelių.
Gilbert Keith Chesterton
Čestertonas nuo anglų-būrų karo rašė šeštadieninius straipsnius laikraštyje „Daily News“, kurį tuo metu perpirko palaikantys būrų pusę.
1900 m. birželį Čestertonas vedė Frances Blogg.
Čestertonas buvo pakrikštytas kaip anglikonas, bet šeima laikėsi Unitarų tikėjimo. Vėliau jis tapo skeptiku. Veikiamas žmonos tapo anglikonu. 1922 m. Čestertonas tapo kataliku. Dar iki tol jis gynė katalikų tikėjimą knygose kaip „Ortodoksija“.
Pakrantinė pocūgė
Paplitimas
Šiaurinėje Vašingtono valstijos dalyje ir pietinėje Britų Kolumbijoje, Kaskadiniuose kalnuose pakrantinė pocūgė auga kartu su jai labai artima melsvąja pocūge (Pseudotsuga menziesii var. glauca), bet, toliau nuo Didžiojo vandenyno pakrantės rytų kryptimi į žemyno gilumą, pakrantines pocūges pilnai pakeičia melsvosios pocūgės.
Augavietės
Auga nuo jūros lygio iki 1800 m aukščio (Kalifornijos valstijos kalnuose) spygliuočių ir mišriuosiuose miškuose.
Matmenys
Tai viena aukščiausių pasaulyje medžių rūšių, kurie aukščiu nusileidžia tik visžalėms sekvojoms ir karališkiesiems eukaliptams.
Atsižvelgiant į tai, kad netolimoje praeityje tų regionų miškai, kur auga pakrantinės pocūgės, buvo masiškai kertami, šiuo metu šios rūšies medžiai brandos sulaukusiuose miškuose dažniausiai pasitaiko 60–75 m aukščio ir 1,5–2 m skersmens. Maksimaliai užauga iki 100–120 m aukščio, kamieno skersmuo iki 4,4–5,5 m, nors, pasak jas ir kitus aukštus pušūnus tyrinėjusių moklininkų, pakrantinės pocūgės teoriškai galėtų išaugti iki maksimalaus 131–145 metrų aukščio.
Šiuo metu žinomas aukščiausias gyvas šios rūšies medis yra Diornerio pocūgė (Doerner Fir), anksčiau vadinta Brumito pocūge (Brummit fir), 99,76 m aukščio. Diornerio pocūgė auga Kūso apygardoje (Oregono valstija). Masyviausia yra Raudonojo upelio pocūgė (Red Creek Fir), auganti Vankuverio saloje, 18 km nuo Port Renfru (Port Renfrew) gyvenvietės (Britų Kolumbija), jos tūris 349 m³, aukštis 73,8 m, kamieno apimtis 13,3 m. 2020 metų duomenimis, storiausią kamieną turi Kvitso pocūgė (Queets Fir), kurios kamieno skersmuo 4,85 m, o aukštis 61 m. Ji auga Vašingtono valstijos Olimpo nacionaliniame parke, ten esančios Kvitso upės slėnyje.
Praeityje užregistruotos dar didesnio aukščio pakrantinės pocūgės. Pavyzdžiui, bevardė pocūgė, žinoma kaip Lyno slėnio medis, buvo 126,5 m aukščio  – žymiai aukštesnė už šiuo metu tituluojamą aukščiausią pasaulio medį – visžalę sekvoją, žinomą Hyperion vardu, kuri yra 115,92 m aukščio. O pakrantinė pocūgė, žinoma Nuksako milžino vardu, buvo bene vienas aukščiausių pasaulyje medžių, siekė 142 m, bet jos kamieno skersmuo tik 3,35 m.
Apibūdinimas
Šie medžiai visžaliai ir vienanamiai. Spygliukai gelsvai žali. Kankorėžiai 6-10 cm ilgio, jų žvynelių ūseliai tiesūs, prigludę.
Sinonimai
Pakrantinės pocūgės (Pseudotsuga menziesii var. menziesii) lotyniški sinonimai :
Mažojo Sen Bernaro perėja
thumb|245px|Paminklas Šv. Bernardui Mažojo Sen Bernaro perėjoje
Mažojo Sen Bernaro perėja  – kalnų perėja Alpėse, Grajaus Alpių masyve, ties Prancūzijos ir Italijos siena, į pietus nuo Monblano. Aukštis – 2188 m. Per šią perėją eina kelias tarp Buro-Sen Moriso (Savojos departamentas) ir Aostos Slėnio. Nuo spalio iki gegužės dėl sniego paprastai perėja būna uždaryta.
Romėnų laikais Mažojo Sen Bernaro perėjoje stovėjo Jupiterio šventykla ir mansijus (užeiga). Manoma, kad per šią perėją kėlėsi kartaginiečių vadas Hanibalas. Viduramžiais pavadinta Šv. Bernardo garbei.
Tarptautinė kampanija už branduolinių ginklų panaikinimą
Ši organizacija siekia sunaikinti branduolinius ginklus branduolinėse valstybėse. 2017 m. Spalio 6 d. gavo Nobelio taikos premiją.
Metinis organizacijos biudžetas siekia milijoną dolerių (850 tūkst. eurų), ją remia paskiri asmenys, taip pat gauna Europos Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Vatikano finansinę paramą. Šios organizacijos siekius palaiko įtakingi pasaulio asmenys. Tarp jų yra Tibeto dvasinis vadovas Dalai Lama ir Nobelio taikos premijos laureatas Desmond Tutu.
122 šalys 2017 m. vasarą balsavo už Jungtinių Tautų Branduolinių ginklų uždraudimo sutartį. Lietuva kaip ir kitos NATO valstybės nepalaiko kampanijos, ES – palaiko.
Vargeniškė
Vargeniškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Naudvario.
Vargšai (Šakiai)
Vargšai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Girėnų.
Heaven Upside Down
Heaven Upside Down yra dešimtasis Marilyn Manson studijinis albumas, išleistas 2017 m. spalio 6 dieną.
Varijatka
Varijatka – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Giedraičių, pietinis Giedraičių „priemiestis“. Įsikūrusi prie plento, už Giedraičių–Dubingių vieškelio.
Varyklos
Varyklos – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Petriškių.
Varkutonys
Varkutonimis vadinami kaimai:
FK Aktôbe-Žas
Aktobės FK „Aktobe-Žas“ – Kazachijos futbolo klubas iš Aktobės.
Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. Žaidė Pirmoje lygoje net dešimt sezonų. 2012 m. lapkričio 1 d. nustojo gyvuoti, nes buvo užsiimta jaunimo ugdymu.
2018 m. vėl suburta komanda, kuri dalyvavo Pirmos lygos kovose. 2019 m. komanda vos tris kartus sužaidė lygiosiomis, o ekipai buvo skirta šešių taškų nuobauda, tad sezoną baigė turėdama minusą taškų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2018 m. lapkričio 17 d.
! colspan="9" bgcolor="#332657" align="left"|
Osvaldo Golijov
Osvaldo Noé Golijov (g. 1960 m. gruodžio 5 d.) – žydų kilmės Argentinos kompozitorius, šiuo metu gyvenantis JAV. Jo kūryba pasižymi eklektišku požiūriu į koncertinę muziką.
Gyvenimas ir karjera
Gimė ir užaugo žydų šeimoje, kurie iš Rumunijos emigravo į La Platą Argentinoje. Jo motina buvo fortepijono mokytoja, o tėvas – gydytojas. Golijovas užaugo girdėdamas įvairią kamerinę muziką, žydų liturginę, klezmer muziką bei naujausius Ástor Piazzolla tango.
Baigęs fortepijono studijas La Platos konservatorijoje bei privačias kompozicijos studijas pas Gerardo Gandini, 1983 m. išvyko į Izraelį, kur tęsė kompozicijos studijas Jeruzalės Rubin Akademijoje Mark Kopytman klasėje. Vėliau studijavo pas Oliver Knussen.
1986 m. išvyko į Jungtines Amerikos Valstijas tęsti studijas Pensilvanijos universitete, George Crumb klasėje, kur įgijo daktaro laipsnį. Nuo 1991 m. yra Vusterio (Masačusetsas) Holy Cross kolegijos profesorius.
Varkalabiškės
Varkalabiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Rukainių.
Sen Gotardo perėja
thumb|245px|Sen Gotardo perėja ir Airolo gyvenvietė jos papėdėje
Osvaldo Golijov
Muzika
Golijovas muziką kuria pagrindiniuose žanruose naudodamas netradicinius instrumentus kaip akordeonas, kubietiški būgnai, cimbolai ar kamāncheh (styginis persų instrumentas), kuriuos derina su vakarietiško orkestro instrumentais.
Sen Gotardo perėja
Sen Gotardo perėja  – kalnų perėja Alpėse, pietų Šveicarijoje, Tičino kantone, kerta Leponto Alpių gūbrį. Aukštis – 2106 m. Per perėją eina kelias tarp Belinconos ir Liucernos. Yra 1882 m. įrengtas geležinkelio tunelis, 1980 m. – automobilių tunelis, 2016 m. – Gotardo bazės tunelis (57 km ilgio; ilgiausias ir giliausias pasaulyje).
Osvaldo Golijov
Muzika
Pirmoji sėkmė jį aplankė kuomet kompozitorius ėmė aktyviai bendradarbiauti Kronos Quartet bei St. Lawrence String Quartet, su kuriais ypač aktyviai dirbo 1990-ųjų pradžioje.
Bendradarbiaudamas su Kronos kvartetu praplėtė savo muzikines pažintis. Jis susipažino su Rumunijos čigonų kolektyvu Taraf de Haidouks, Meksikos roko grupe Tacuba Café Tacuba; tablos virtuozu Zakir Hussai bei legendiniu Argentinos virtuozu, gitaristu bei prodiuseriu Gustavo Santaolalla, su kuriuo Golijovas vis dar rengia bendrus projektus.
Sen Gotardo perėja
1799 m. per Sen Gotardo perėją sėkmingai peržygiavo Aleksandro Suvorovo kariauna, besiveržusi į Šveicariją.
Osvaldo Golijov
Muzika
2002 m. EMI įrašų leidykla dešimties metų bendradarbiavimo su St. Lawrence String Quartet sukakties proga išleido Yiddishbbuk kompaktinį diską, kuriame klarnetu groja Todd Palemer.
2000 m. Helmuth Rilling Golijovui užsakė parašyti kūrinį European Music Festival festivaliui, kuris buvo rengiamas 250-osios J. S. Bacho mirties metinėms paminėti. Šiai progai Golijovas sukomponavo St. Mark Passion – vieną geriausių savo kūrinių. Atliktas su Schola Cantorum de Caracas ansambliu bei Orquesta La Pasión. Šio kūrinio premjeros įrašas 2002 m. buvo apdovanotas Grammy ir Latin Grammy apdovanojimais. Šiame kūrinyje Golijovas įtraukia afro‐kubiečius ir kapoeiros šokėjus, o taip pat akordeoną su elektroniškai perdirbtais garsais.
2006 m. įrašų leidykla Deutsche Grammophon išleido operos Ainadamar įrašą, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Dawn Upshaw, Kelley O'Connor ir Jessica Rivera. Įrašas pelnė Grammy Award apdovanojimą už geriausią operos įrašą bei geriausią šiuolaikinį kūrinį.
Muzika filmams
Golijovas yra komponavęs muziką kino filmams: Youth Without Youth, (rež. Francis Ford Coppola); September 11, (rež. Alejandro Gonzalez), muziką dokumentiniam filmui The Oath, (rež. Laura Poitras), The Man Who Cried, (rež. Sally Potter).
AS Soliman
AS Soliman, pilnu pavadinimu Avenir Sportif de Soliman – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Solimane.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1960 m. 2018–2019 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, tapo savo grupės nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies divizioną.
Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo CLP-1 (Pirmoje lygoje).
Darjalo tarpeklis
thumb|250px|Darjalo tarpeklis iš Gruzijos pusės
Darjalo tarpeklis  – tarpeklis Kaukazo kalnuose, toje vietoje, kur Tereko upė kerta Didžiojo Kaukazo masyvą. Yra ties Rusijos (Šiaurės Osetijos) ir Gruzijos (Mcchetos-Mtianetijos) siena. 3 km ruože gylis siekia 1000 m. Per Darjalo tarpeklį eina Gruzijos karo kelias, dabar įrengti tuneliai. Ties tarpeklio galais įsikūrę Stepanacminda (Gruzija) ir Aukštutinis Larsas (Šiaurės Osetija).
thumb|left|180px|Darjalo tarpeklis Rufino Sudkovskio piešinyje (1884 m.)
Senovės geografai Darjalo tarpeklį vadino „Kaukazo vartais“, „Alanų vartais“ arba „Sarmatų vartais“.
Gruzijos pusėje stovi Darjalo vienuolynas, yra pilies griuvėsiai.
Varkališkės (Kaišiadorys)
Varkališkės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Kruonio. Kaime stūkso du Varkališkių piliakalniai.
Marneulis
Istorija
Gyvenvietė iki 1947 m. buvo žinoma kaip Borčalis. Tarp 1947 ir 1952 m. vadintas Sarvanu. 1964 m. suteiktos miesto teisės ir pervadintas į Marneulį.
Liuksemburgo vyrų vandensvydžio rinktinė
Liuksemburgo vyrų vandensvydžio rinktinė – nacionalinė komanda, kuri atstovauja Liuksemburgą oficialiose vandensvydžio varžybose.
Stade Tunisien
Stade Tunisien – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Le Barde, netoli sostinės.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1948 m.
Varkutonys (Trakai)
Varkutonys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Ubiškių.
Varkutonys (Elektrėnai)
Varkutonys – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į pietryčius Beižionių, miškelyje prie Vaisiečio vakarinio kranto. Praeina keliukas Ubiškės–Barboriškės.
Paliesiaus dvaras
Paliesiaus dvaras – klasicizmo stiliaus su išryškintais baltais piliastrais dvaras Paliesiaus kaime, dešiniajame Kančioginos krante, 2 km į pietryčius nuo Mielagėnų.
Istorija
thumb|left|200px|Paliesiaus dvaro parkas Dvaro pirmieji savininkai – Tyzenhauzai (nuo XVII a.). Dvaro ansamblis buvo suformuotas XVIII a. pab.−XIX a. pr., dvarvietę sudarė pagrindiniai rūmai su šalia buvusia koplyčia, kumetynu, arklide, ledaine, tvartais ir pirtimi, buvo sukaupta turtinga biblioteka. Krašto ūkinis bei kultūrinis gyvenimas buvo glaudžiai susijęs su Paliesiaus dvaru. Nuo 1736 m. Paliesiaus dvaras priklausė Livonijos valdžios pareigūnų Kublickių šeimai. Paliesiaus dvaro savininkai pasikeitė po XIX a. sukilimų, dalis dvaro žemių buvo padalintos į sklypus bei parduotos valstiečiams. 1921 m. Romualdas Bržezinskis tapo dvaro savininku, tačiau prieš Antrąjį pasaulinį karą šiai Lietuvos daliai patekus į Baltarusijos teritoriją dvaras buvo nacionalizuotas, o karui pasibaigus dvaro pastatus perėmė kolūkis. Taip turtas buvo išgrobstytas, o dvarui priklausę pastatai apgriauti. 1956 m. dvaro rūmai nors ir prastos būklės, bet dar stovėjo, tačiau galiausiai vietiniai gyventojai plyta po plytos išnešiojo rūmų pastato sienas.
Dabartis
thumb|left|200px|Paliesiaus dvaro prižiūrėtojo namas iš rytinės pusės Iš senųjų dvaro pastatų restauruotas ir ryškiausias yra buvęs dvaro prižiūrėtojo namas - veikia kaip kavinė-restoranas, viešbutis, SPA. Buvę tvarto-arklidžių pasagos formos mūrai restauruoti, apgaubti didžiule stiklo ir metalo konstrukcija ir pritaikyti renginių salei. Klijuoto medžio kolonų ir gegnių konstrukcija laiko žalios augalinės dangos stogą. Pastato erdvėse vyksta įvairūs renginiai: konferencijos, koncertai, parodos. „Pasagoje“ jau kelis kartus organizuotų koncertų metu dvare skambėjo Antonijaus Vivaldžio, Luidžio Bokerini ir Johano Sebastijano Bacho kūriniai. Dvaro teritorijoje išlikusių pamatų vietoje atkurtas ūkinis pastatas, kuriame įrengta kepyklėlė, senoviško tipo beržinėmis malkomis kūrenamoje duonkepėje pagal autentiškus kulinarinio paveldo receptus kepama Paliesiaus dvaro duona bei saldieji kepiniai. Naujam gyvenimui prikelta dviejų aukštų dvaro ledainė, atkurti pasivaikščiojimo takai bei iš lauko riedulių be rišamųjų medžiagų suformuota akmeninė tvora, atraminės sienelės. Ant pamatų, rastų prie šiaurinio įvažiavimo į dvarą, pastatytas medinis administracinis – terapinis korpusas, kuriame įsikūrusi Paliesiaus fizinio krūvio terapijos klinika.
Paliesiaus fizinio krūvio terapijos klinika
Klinika siūlo individualius sprendimus pacientams, besiskundžiantiems širdies – kraujagyslių sistemos sutrikimais, nugaros, raumenų ar sąnarių skausmais, turintiems viršsvorį ar patiriantiems pastovų stresą ar jaučiantiems lėtinį nuovargį. Savaitgalinių, savaitinių arba dviejų savaičių programų metu pacientams taikoma tikslinio krūvio metodika, prižiūrint sveikatinamojo fizinio aktyvumo specialistams. Nuo 2015 m. birželio mėnesio pradedamos vykdyti sveikatinimo programos, skirtos streso ir svorio mažinimui. Šalia dvaro plytinčiame miške įrengtos įvairių atstumų trasos.
Gardabanis
Gardabanis  – miestas Kvemo Kartlio regione, pietų Gruzijoje. Gardabanio rajono administracinis centras. Nutolęs 39 km į pietus nuo Tbilisio. 43 % gyventojų sudaro azerbaidžaniečiai.
Iki 1947 m. buvo žinomas kaip Karayazi. 1969 m. suteiktos miesto teisės.
Rolandas Kačinskas
Rolandas Kačinskas (g. 1971 m. rugsėjo 8 d. Klaipėdoje) – lietuvių diplomatas, Lietuvos ambasadorius Graikijoje (nuo 2017 m. sausio mėn.).
Biografija
1994 m. Vilniaus universitete baigė visuomeninės geografijos studijas. Politikos mokslo magistro laipsnį gavo Vidurio Europos universitete (1995 m.), diplomatijos magistro - Lankasterio universitete (1996 m.). 2005 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute apsigynė politikos mokslų daktaro disertaciją.
1996 – 1999 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos Daugiašalių santykių skyriaus III sekretorius, Politikos direktoriaus referentas. 1999–2003 m. - Lietuvos ambasados JAV II sekretorius, vėliau - URM Europos Sąjungos departamento I sekretorius. 2006–2007 dirbo patarėju ambasadoje Londone.
2007-2009 m. vadovavo URM Rusijos skyriui, vėliau - Informacijos ir viešųjų ryšių departamentui. 2010-2014 m. - įgaliotasis ministras Lietuvos ambasadoje JAV. 2014-2017 m. buvo URM Politikos direktorius. .
Nuo 2017 m. sausio 23 d. - Lietuvos Respublikos nepaprastais ir įgaliotasis ambasadorius Graikijos Respublikoje, Kipro Respublikai ir Albanijos Respublikai. .
Velso futbolo varžybos 2012–2013 m.
Velso futbolo varžybos 2012–2013 m.
Komandų rikiuotė
Pastaba. Connah's Quay Nomads 🛡️ turėjo vieno (1) taško nuobaudą.
Finalo rungtynės
---
FK Altaj RKS
FK Altaj RKS – Kazachijos futbolo klubas iš Rytų Kazachstano srities, šalies rytuose.
Istorija
2017 m. pradžioje Semejaus „Altaj“ klubas buvo pašalintas ir pirmenybių dėl finansinių pažeidimų ir kitų problemų.
2017 m. įkurtas klubas Altaj RKS. (RKS trumpinys reiškia, kad Rytų Kazachstano sritis.)
Valpainių tvenkinys
Valpainių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 5 km į pietryčius nuo Kražių, Valpainių kaime. Sudarytas užtvenkus K-4 upelį (Kražantės intakas) 1,8 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,18 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 157,2 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui stovi gyvenamieji namai, į pietus auga miškelis.
FK Altaj RKS
Istorija
Iškovojo teisę dalyvauti 2018 m. Pirmos lygos pirmenybėse. Jose užėmė ketvirtą vietą.
Gediminaičio ąžuolas
left|150px
Gediminaičio ąžuolas – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, išskirtinis ąžuolas, augantis Panemunių regioniniame parke, Jurbarko rajone, Raudonėje, netoli Raudonės pilies. Medžio vieta nurodyta informaciniuose stenduose, stovinčiuose šalia kelio ir pilies prieigose. Ąžuolas vietoje nepažymėtas, yra apie 150 m į pietryčius nuo pilies rūmų, nuo kurių skiria griova (joje gali tekėti upelis), įkalnėje, atokiau nuo takų.
300 metų senumo Gediminaičio ąžuolas yra seniausias amžiumi ąžuolas Raudonės rezidencinės pilies komplekso parke, jo būklė apibūdinama kaip patenkinama (unik. kodas ). Iki 2011 m. parke augo seniausias, legendomis apipintas Gedimino ąžuolas (nulūžęs).
Gediminaičio ąžuolas paskelbtas saugomu Aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255.
Varlakojai
Varlakojai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kražių, Kražantės dešiniajame krante, ties kelių ir  sankirta.
Varliai
Varliai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Dusmenų.
Varliai (Rokiškis)
Varliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kamajų.
Rytinis kalnagūbris
Rytinis kalnagūbris susideda iš keleto stačiašlaičių kalnagūbrių – Ganalio, Valaginos, Tumroko, Kumročo masyvų. Gausu ugnikalnių.
Šlaituose auga Ermano beržų, žemųjų pušų, baltalksnių, rododendrų sąžalynai.
Varlynė (reikšmės)
Varlyne vadinami kaimai:
Ežerai:
Cušimos sąsiauris
Cušimos sąsiauris, taip pat Kruzenšteino sąsiauris, Rytinis praėjimas  – pietrytinė Korėjos sąsiaurio dalis, esanti tarp Cušimos salos vakaruose ir Ikio bei Okinošimos salų rytuose (Japonija). Mažiausias plotis – 46 km, mažiausias gylis farvateryje – 92 m. Per Cušimos sąsiaurį iš Rytų Kinijos jūros į Japonijos jūrą teka šiltoji Cušimos srovė.
1905 m. sąsiauryje įvyko Cušimos jūrų mūšis, kuriame japonų laivynas sutriuškino Rusijos laivyną.
Calendžicha
Calendžicha  – miestas Samegrelo-Zemo Svanetijos regione, šiaurės vakarų Gruzijoje. Calendžichos rajono administracinis centras. 3 847 gyventojų (2014 m. duomenys). Per miestą teka Čanisckalis.
Raudonės juodoji tuopa
left|150px
Raudonės juodoji tuopa – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, išskirtinė tuopa, auganti Jurbarko rajone, Raudonėje. Pro medį praeinama tako į Raudonės pilį pradžioje, prie kelio esančios automobilių stovėjimo aikštelės. Prie tuopos pastatytas Panemunių regioninio parko informacinis stendas. Triliemenė tuopa auga Raudonės pilies parke (unik. kodas ). miniatiūra|240px|left|Prie tuopos pastatytas regioninio parko stendas (tolumoje – pilis) Raudonės juodoji tuopa paskelbta saugoma Aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255.
Varmikė
Varmikė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Užvenčio.
Afrikinis garnys
Afrikinis garnys (Tigriornis leucolopha) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.
Paplitęs Angoloje, Kamerūne, Centrinės Afrikos Respublikoje, Konge, Kongo Demokratinėje Respublikoje, Dramblio Kaulo Krante, Pusiaujo Gvinėjoje, Gabone, Gambijoje, Ganoje, Gvinėjoje, Bisau Gvinėjoje, Liberijoje, Nigerijoje, Senegale, Siera Leonėje, Toge.
Mažesnis už pilkąjį garnį, 66–80 cm aukščio. Kūnas siauras, ištįsęs. Suaugusio patino sprandas ir pakaušis juodos spalvos. Turi baltų, ilgesnių plunksnų kuodą. Galvos šonai, kaklas, nugara ir viršutinė sparnų pusė yra skersai juodai ir tamsiai geltonai ruožuoti. Plasnojamosios plunksnos apkraštuotos baltai. Uodega juodai ir baltai ruožuota. Snapas ilgas, plonas ir aštrus. Antsnapis yra juodai rudas, o posnapis – geltonai žalias. Rainelė geltona. Kojos rudos, pirštų apačios – geltonos.
Sėslus ir vienišius. Laikosi šalia nedidelių upelių, pelkėse, ūksminguose miškuose, mangrovėse. Balsas – kimus pub–pub-pub, kuris lėtai kartojamas kelias minutes.
Minta smulkia žuvimi, vėžiagyviais, gėlavandeniais krabais, vorais, vabzdžiais, varlėmis, gyvatėmis ir driežais. Grobio ieško naktį.
Veisiasi pavienės poros. Veisimosi periodas priklauso nuo liūčių sezono. Jaunikliai išsirita tada, kai vandens lygis būna pakilęs ir yra daugiau maisto. Lizdus krauna 6 m aukštyje, iš šakų. Kartos trukmė 7,4 metai.
Varliškės
Varliškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 1 km nuo Balceriškių.
Istorija
Iki XX a. vid. vadintos Orliškėmis.
US Ben Guerdane
US Ben Guerdane, o pilnu pavadinimu Union Sportive de Ben Guerdane – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Ben Gardane.
Namų rungtynes žaidžia Kovo 7–osios stadione.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1936 m. Rungtyniavo aukščiausioje Tuniso lygoje. Klubas 2014–2015 m. iškovojo antrą vietą Tuniso čempionate.
Gelgaudų ąžuolas
left|150px
Gelgaudų ąžuolas – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, išskirtinis ąžuolas, augantis Panemunių regioniniame parke, Jurbarko rajone, Pilies I kaime, parke šalia Panemunės pilies. Ąžuolas rodyklėmis nepažymėtas, auga netoli pilies rūmų vakarinio pakraščio, stačioje įkalnėje. Pro jį veda gruntinis takas. Šlaito papėdėje eina kelias.
Ąžuolas pavadintas didikų Gelgaudų vardu. Paskelbtas saugomu Aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255.
Votkinskas
Votkinskas  – miestas Rusijoje, rytų Udmurtijoje, prie Votkos upės ir jos slėnyje įrengto tvenkinio, netoli šios upės santakos su Siva; rajono centras. Už 40 km į rytus nuo miesto yra didelis Votkinsko tvenkinys, sudarytas užtvenkus Kamą. Keliai į Sarapulą, Iževską, Šarkaną. Geležinkelio stotis. Mašinų gamybos, elektrotechnikos ir naftos bei dujų įrengimų gamybos, medienos apdirbimo, statybinių medžiagų, maisto pramonė. Apylinkėse išgaunama nafta. Yra Piotro Čaikovskio gimtieji namai–muziejus, krašto muziejus.
thumb|left|240px|Čaikovskio namai
Tautinė sudėtis: rusai – 83,1 %, udmurtai – 9,8 %, totoriai – 3,7 %.
Istorija
Votkinstką 1758 m. įkūrė grafas Piotras Šuvalovas. Buvo sudaryta užtvanka, po metų ėmė veikti geležies liejykla. 1935 m. tapo miestu. 1937 m. iš Kirovo srities perduotas Udmurtijos ATSR.
Levicė
Levicė  – miestas Slovakijos pietvakariuose, į rytus nuo Bratislavos, Nitros kraštas, Levicės apygarda. 38 100 gyventojų (2007 m.).
Geografija
Levicė įsikūręs Mažojoje Padunojės žemumoje (Dunojaus vidurupio lygumos dalis), prie Hrono upės.
Nortumbrija
Nortumbrija – ankstyvųjų viduramžių anglosaksų karalystė, užėmusi teritoriją Šiaurės Anglijoje ir Pietryčių Škotijoje, suvienijus Berniciją ir Deirą. Pavadinimas kilęs nuo piečiausios karalystės ribos – Hamberio estuarijos.
Levicė
Kultūra
Yra muziejus, meno galerija, XIII a. pilies griuvėsiai. Miestas įkurtas XII a.
Nortumbrija
Nortumbriją įkūrė Bernicijos karalius Etelfritas VII a.
Istorija
642 m. Mersijos karalius Penda nugalėjo ir užmušė Osvaldą Maserfyldo mūšyje. 655 m. jis plėtė Nortumbrijos teritoriją, padedamas Deiros vicekaraliaus Etelvaldo, tačiau Pendą Vinvaedo mūšyje sutriuškino mažesnės Osvaldo įpėdinio Osvio pajėgos. Penda mūšyje žuvo, o Osvis užvaldė Nortumbriją ir Mersiją.
664 m. įvyko Vitbio susirinkimas dėl Velykų šventimo laiko. Nesutarimas iškilo tarp keltiškos bažnyčios, įtakingos Nortumbrijoje, atstovų ir Romos katalikų, kuriems priklausė Pietų Anglija bei Vakarų Europa. Nortumbrija perėjo į Romos katalikų pusę ir vyskupas Kolmanas išvyko į Joną. Vyskupystės centras buvo perkeltas iš Lindisfarnės į Jorką. Tai rodė didėjančią ryšių su Pietų Anglija svarbą.
Nortumbrija prarado Mersiją apie 650 m. po sėkmingo Pendos sūnaus Vulfherės sukilimo, bet išliko stipria karalyste iki pralaimėjimo piktams Dun Nechtaino mūšyje 685 m. Osvio sūnus Ekgfritas, Nortumbrijos karalius, žuvo, karalystės galia šiaurėje smuko. Aldfrito, netikro Ekgfrito brolio, taikus valdymas sumažino žalą ir nuolatinė nestabili padėtis vyravo Nortumbrijoje po Aldfrito mirties 704 m.
867 m. danai broliai Halfdanas Ragnarsonas ir Ivaras Bekaulis užėmė Nortumbriją ir į sostą pasodino savo marionetę - Ekgberhtą. Nepaisant krašto nuniokojimo, danų valdžios laikotarpiu Nortumbrijoje klestėjo prekyba, ypač Jorke. Nortumbriją valdė įvairūs anglų ir vikingų karaliai, kol po Eriko Haraldsono mirties ją prijungė Anglijos karalius Edredas.
Nyderlandų futbolo varžybos 1998–1999 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1998–1999 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Rezultatai
Legenda:
Finalo rungtynės
- -- --
US Monastirienne
US Monastirienne arba US Monastir, o pilnu pavadinimu Union Sportive Monastirienne – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Monastyre.
Namų rungtynes žaidžia Mustapha Ben Jannet stadione, kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1923 m.
Dalius Pumputis
Dalius Pumputis (g. 1980 m. rugsėjo 17 d. Zarasuose) – Lietuvos matematikas, pedagogas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1986–1998 m. mokėsi Zarasų r. Salako vidurinėje (dabar - pagrindinė) mokykloje, 1998–2002 m. studijavo matematikos ir informatikos specialybę Vilniaus pedagoginiame universitete (dabar – LEU). 2002–2004 m. – studijavo matematikos specialybės magistrantūroje Vilniaus pedagoginiame universitete. 2004-2009 studijavo Vilniaus Gedimino technikos universiteto ir Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos instituto jungtinėje matematikos krypties doktorantūroje ir 2009 m. vasario 9 d. apgynė daktaro disertaciją „Baigtinės populiacijos parametrų statistiniai įvertiniai, gauti naudojant papildomą informaciją“. Doktorantūros darbo vadovai: prof. habil. dr. R. Januškevičius, doc. dr. A. Plikusas.
Dėstomieji dalykai
Magistrantūros studijos:
Svarbiausios tyrimų ir interesų sritys
Mokslinių tyrimų sritys / kryptys:
Apdovanojimai
Lietuvos mokslų akademija paskyrė 2012 m. Lietuvos mokslų akademijos jaunųjų mokslininkų mokslinių darbų premiją už mokslinį darbą „L-statistikos parametrų vertinimas baigtinėje populiacijoje“.
Japoniška arbatos ceremonija
miniatiūra|248x248px|Matčia arbatos pateikimas (ippuku issen 一服一銭, dešinėje) ir prekeivis pardavinėjantis ekstraktus (sendžimono-uri-džia [[煎じ物売, kairėje) Muromači periodo iliustracijoje.]] Japoniška arbatos ceremonija, dar kitaip vadinama arbatos keliu, yra japonų kultūros veikla, susijusi su ritualine matčia (抹茶) žaliosios arbatos, pagamintos iš specialių miltelių, rengimo ir pateikimo ceremonija.
Istorija
Japonų kalba arbata vadinama čianodžiu (茶の湯 chanoju) arba sado, čiado (茶道), o jos paruošimo menas vadinamas (o)Temae([お]手前; [お]点前). Dažniausiai arbatos ceremonijoje yra naudojama arbatos lapų, senčia arbata, japoniškai dar žinoma kaip senčiado (煎茶道 senchado) nei čianodžiu ar čiado. Arbatos gėrimo ceremonijos susibūrimai yra klasifikuojami į neformalius – čiakai (茶会 chakai) ir formalius – čiadži (茶事 chaji). Čiakai ceremoniją sudaro šiek tiek paprastesnė svetingumo ceremonija su saldumynais, plonąja arbata ir dažniausiai lengvu patiekalu. Čiadži yra daug oficialesnis, formalesnis susibūrimas, dažniausiai susidedantis iš pilno kaiseki, saldumynų, storosios ir plonosios arbatų. Čiadži ceremonija gali trukti net iki 4 valandų.
Pirmasis užfiksuotas įrodymas apie arbatos atsiradimą Japonijoje yra datuojamas IXa., kai budizmo vienuolis Eičiu (永忠) grįžo iš misijos Kinijoje. Nihon Koki įraše teigiama, jog Eičiu asmeniškai ruošė senčia arbatą imperatoriui Sagai, kai jis lankėsi Karasaki (Šigos perfektūroje) 815m. Tuo laikotarpiu arbatą galėjo ruošti tik kilmingieji. Po šio imperatoriaus vizito, 816m. jo įsakymu buvo pradėtos kurti arbatos plantacijos Kinki regione, tačiau to neužteko, jog Japonijoje prigytų arbatos gėrimo paprotys ir ši tradicija išblėso.