cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olga Sutulova
Biografija
2000 m. pradėjo aktyviai vaidinti filmuose, dažnai atlikdama pagrindinius vaidmenis. Filmavosi juostose „Maskvos elegija“ (Daša), „Meilės sutartis“ (Anna), „Išnykimas“ (Jekaterina Vetrova), „Septintasis dangus“ (korespondentė Lida). Trejus metus filmavosi televizijos seriale „Leningradas“. Jos herojė – vyresnioji seržantė Nina Cvetkova. Dėl šio vaidmens atsisakė kitų pasiūlymų.
Į save dėmesį atkreipė suvaidinusi juostose „Nirvana“ (2008) ir „Apie meilę“ (, 2010).
2019 m. kartu su Darja Moroz ir Marija Fomina vaidino Konstantino Bogomolovo seriale „Išlaikytinės“, o vėliau pasirodė antrasis ir trečiasis šio serialo sezonai.
Uljanavičų valsčius
Uljanavičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Uljanavičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas Belicos valsčius.
José Manuel Pinto
Chosė Manuelis Pinto Koloradas (José Manuel Pinto Colorado; g. 1975 m. lapkričio 18 d.) – Ispanijos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. FC Barcelona klubo žaidėjas.
Karjera
Profesionalaus futbolininko karjerą pradėjo Sevilijos „Real Betis“ futbolo akademijoje. Aštuonolikmetis 1997 metais buvo pervestas į pagrindinę „Betis“ komandą, tačiau jam atiteko tik trečiojo vartininko vaidmuo. Per savo pirmąjį ir paskutinįjį sezoną „verdiblancos“ gretose tesužaidė vos vienerias rungtynes ir vasarą perėjo į Vigo „Celta“.
Galicijos ekipoje ispanui taip pat teko laukti savojo šanso, nes tuo metu „Celta“ vartus gynė Richardas Dutruelis ir Pablo Cavallero. Tačiau Pinto nepanoro vėl keisti klubo ir atkakliai nusprendė siekti vietos startinėje sudėtyje. Sėkmingiausias žaidėjo karjeros sezonas – 2005–2006 m.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Lietuvos ir Mianmaro santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Mianmaro.
José Manuel Pinto
Karjera
2005 m. Vigo „Celta“ po metų pertraukos sugrįžo į stipriausią Ispanijos futbolo divizioną, o Pinto sezono pabaigoje iškovojo Zamorą trofėjų – asmeninį prizą, skirtą mažiausiai įvarčių praleidusiam Primeros vartininkui (36 rungtynės, 28 praleisti įvarčiai. Zamora koeficientas: 0.78). 2008 m. sausio 18 d. pasirašė sutartį su „Barcelona“ iki sezono pabaigos ir Katalonijos klube pakeitė sunkią traumą gavusį Albertą Chorkerą.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Diplomatiniai santykiai užmegzti 2013 m. spalio 8 d.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų (JT) narės. 2010 m. Mianmarui pasikeitus vėliavą į dabartinę, šalis turi panašiausią į Lietuvos valstybinę vėliavą, skiriasi tik spalvų tonai ir tai, kad viduryje nupiešta balta žvaigždė.
2021 m. duomenimis, Lietuvoje Mianmaro piliečių negyveno.
Lietuva Mianmarui yra akreditavusi ambasadorę, reziduojančią Kinijoje (šiuo metu pareigas eina laikinoji reikalų patikėtinė), o Mianmaras Lietuvai – ambasadorių, reziduojantį Austrijoje.
Pirmieji kontaktai
Vieni pirmųjų Mianmarą aplankiusių lietuvių – lietuvių keliautojas ir antropologas Antanas Poška ir keliautojas bei žurnalistas Matas Šalčius, tai padarę tarp 1933 ir 1936 m. Matas Šalčius pirmasis iš lietuvių aprašė savo įspūdžius iš kelionės per Birmą: „Ilgiausia mano kelinė pėsčiomis buvo skersai Birmą ir Šiaurės Siamą, apie 900 kilometrų. Pereiti juos truko 40 dienų Ėjau aš čia su vietos vedliais ir vienu amerikonų keliautoju. Tai buvo labai sunki kelionė. Birma yra labai kalnuotas ir karštas kraštas.“
Yra duomenų, kad SSRS okupacijos metais Mianmaras (tuo metu vadinama Birma) kurį laiką palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.
Santykiai po 1991 m.
Mianmarą valdant karinei chuntai santykiai tarp valstybių buvo labai riboti ir apsiribodavo tik daugiašaliu formatu. 2009 m. spalio 26 d. Demokratijų bendrija (jai tuo metu pirmininkavo Portugalija, Lietuva ir Mongolija) Vašingtone (JAV) išplatino pareiškimą, kuriame išreiškė gilų susirūpinimą dėl Mianmaro opozicijos lyderės Aung San Su Dži teismo proceso ir paragino šalį valdantį režimą nutraukti didelio masto žmogaus teisių pažeidimus šalyje.
2011 m. liepos 1 d. Vilniuje vykusiame Demokratijų bendrijos užsienio reikalų ministrų susitikime svarstyta ir žmogaus teisių padėtis Mianmare, parodytas Aung San Su Dži įrašytas vaizdo kreipimasis. 2011 m. Lietuvos užsienio reikalų ministro Audroniaus Ažubalio iniciatyva įvyko pokalbis telefonu su Mianmaro opozicijos lydere, kurio metu kurio metu ministras pareiškė paramą Mianmaro demokratinėms jėgoms ir patikino, kad „Lietuva ir toliau kels Birmos/Mianmaro klausimą įvairiuose dvišaliuose susitikimuose ir daugiašaliuose forumuose.“
2012 m. balandžio mėnesį vykusiuose rinkimuose Mianmare buvo išrinkta opozicijos lyderė ir buvusi politinė kalinė Aung San Su Dži; ją su pergale pasveikino ir Lietuvos užsienio reikalų ministras Audronius Ažubalis. Nuo balandžio 23 d., kai buvo suspenduotos ES sankcijos Mianamarui, Lietuvos užsienio reikalų ministerija ieškojo būdų, kaip užmegzti diplomatinius santykius su šia valstybe. Proga buvo pasinaudota 2012 m. balandžio 26 d., kuomet Brunėjaus sostinėje Bandar Seri Begavane vykusiame Pietryčių Azijos šalių asociacijos ir Europos Sąjungos valstybių narių užsienio reikalų ministrų susitikime dalyvavusi Lietuvos užsienio reikalų viceministrė Asta Skaisgirytė Liauškienė, susitiko su Mianmaro užsienio reikalų ministru U Vuna Maungu Lvinu. Galop 2013 m. spalio 8 d. diplomatiniai santykiai buvo užmegzti (Lietuvai tai buvo 172-oji pasaulio šalis, su kuria užmegzti santykiai, Mianmarui - 113-oji). Bendrąjį diplomatinių santykių užmezgimo komunikatą Niujorke pasirašė Lietuvos nuolatinė atstovė JT ambasadorė Raimonda Murmokaitė ir Mianmaro nuolatinis atstovas JT ambasadorius Kiav Tinas.
Ayn Rand
Ain Rend, gimė kaip Alisa Rozenbaum (, 1905 m. vasario 2 d. – 1982 m. kovo 6 d.) – Rusijos žydų kilmės Jungtinių Amerikos Valstijų filosofė ir rašytoja. Savo darbuose propagavo individualizmą, laissez-faire kapitalizmą, padarė įtaką JAV konservatizmui bei libertarizmui.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Santykiai po 1991 m.
Nepaisant šalies demokratizacijos Mianmaro vykdoma brutali politika rohinjų atžvilgiu reikšmingai nepaveikė užmegztų dvišalių santykių plėtotės, nors Lietuva 2017 m. ir skyrė lėšų rohinjų pabėgėliams. Tais pačiais metais sutarta tarp dviejų valstybių rengti politines konsultacijas.
Ayn Rand
Biografija
Gimė turtingo vaistininko Zinovijaus Rozenbaumo šeimoje. Mokėsi namuose. Po 1917 m. revoliucijos jos tėvo vaistinę konfiskavo komunistai. 1924 m. Ain Rend baigė Petrogrado valstybinį universitetą (studijavo istoriją, klasikinę filosofiją). Po studijų įstojo į Valstybinį kinematografijos institutą, siekė rašyti scenarijus.
1926 m., gavusi giminių laišką iš Čikagos, emigravo į Jungtines Amerikos Valstijas, gavusi leidimą išvykti, esą važiuoja semtis patirties kinematografijos kūrime. Įsikūrusi JAV pasikeitė vardą į Ain Rend. Po šešių mėnesių, praleistų Čikagoje, ji išvyko į Holivudą, kur atsitiktinai susipažinusi su prodiuseriu Sesiliu Dimailu gavo galimybę įsidarbinti scenarijų autore. 1929 m. ištekėjo už aktoriaus Franko O’Konoro. 1931 m. Rend suteikta JAV pilietybė.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Santykiai po 1991 m.
2019 m. liepos 16 d. Vilniuje vyko pirmosios ir kol kas vienintelės Lietuvos ir Mianmaro politinės konsultacijos, vadovaujamos Lietuvos užsienio reikalų ministerijos Lotynų Amerikos, Afrikos, Azijos ir Okeanijos departamento direktorės Dianos Mickevičienės ir Mianmaro užsienio reikalų ministerijos politinio departamento generaliniam direktoriui Soe Hanui. Konsultacijų metu aptarti dvišaliai santykiai, bendradarbiavimo tarptautinėse organizacijose klausimai, regioninės aktualijos, žmogaus teisių padėtis Mianmare ir rohinjų pabėgėlių krizė ir nutarta stiprinti bendradarbiavimą maisto pramonės standartų diegimo, skaitmeninės ekonomikos, atsinaujinančios energetikos, kibernetinio saugumo srityse. Dar 2019 m. gruodžio 9-10 d. Lietuvos ambasadorė Mianmarui Ina Marčiulionytė susitiko su šios šalies užsienio reikalų ministerijos nuolatiniu sekretoriumi ir aptarė dvišalio bendradarbiavimo klausimus, galimus projektus tarp Lietuvos ir Mianmaro ekonomikos, energetikos, vystomojo bendradarbiavimo ir kitose srityse, taip pat užsiminė apie taikos procesą ir situacija žmogaus teisių srityje Mianmare.
Ayn Rand
Biografija
XX a. 4-ajame dešimtmetyje užsiėmė kūrybine veikla – rašė scenarijus, romanus, pjeses, dirbo kompanijoje "RKO Radio Pictures, Inc. ". Pirmasis publikuotas kūrinys – romanas „Mes gyvieji“ (1936 m.). Pripažinimo sulaukė parašiusi knygą „Šaltinis“ – 1943 m. ji publikuota, tapo bestseleriu, o 1949 m. – pastatytas filmas.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Santykiai po 1991 m.
Kita vertus, tų pačių metų gruodžio 27 d. JT generalinėje asamblėjoje svarstant rezoliuciją A/74/251 dėl rohinjų ir kitų mažumų Mianmare, Lietuva buvo tarp valstybių, smerkiančių „žmogaus teisės pažeidimus Mianmare“. Rezoliucija buvo priimta.
Ayn Rand
Biografija
1951 m. Ain Rend su Franku O’Konoru persikėlė į Niujorką, kur su savo pasekėjais (Natanu Bliumentaliu, Barbara Veidman, Alenu Grinspanu ir kt.) subūrė Class of ’43 sueigą, kurioje plėtojo Rend filosofinę objektyvizmo idėją. Vėliau Natanas Bliumentalis (pasivadinęs N. Brandenu) įkūrė Natano Brandeno institutą, kuris skleidė Rend idėjas. 1962 m. Rend ir Brandenas pradėjo leisti biuletenį Objectivist Newsletter (nuo 1966 m. – The Objectivist). Rend palaipsniui išgarsėjo, pradėta kviesti į televizijos ir radijo laidas, tapo viešąja intelektuale. Nuo 1961 m. pradėjo rašyti filosofines knygas.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Santykiai po 1991 m.
2021 m. JT generalinėje asamblėjoje priimta rezoliucija A/75/251 34a, kuria smerkiamas karinis perversmas Mianmare. Lietuva balsavo už projektą (prieš balsavo tik Baltarusija. Rezoliuciją taip pat palaikė Mianmaro atstovai.
Ayn Rand
Biografija
1968 m. dėl asmeninių nesutarimų Rend nutraukė bendradarbiavimą su Brandenu, Natano Brandeno institutas uždarytas. Buvę jo mokiniai pradėjo skelbti savas Rend filosofijos interpretacijas, kurias pati autorė griežtai atmetė kaip anarchistines.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
1966 m. lietuvių kalba išleistas rinkinys „Birmiečių pasakos“.
Ayn Rand
Biografija
1971–1976 m. leido biuletenį Ayn Rand Letter. 1974 m. Rend atlikta plaučių vėžio operacija. Po jos filosofė liko silpnos sveikatos, užsiėmė daugiausia savo veikalų tvarkymu, raštų leidyba.
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2003 m. sausio 30 d. Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje buvo eksponuojama trijų lietuvių ir lenko Didžiojo tūkstantmečio taikos žygio (The Great Millennium Peace Ride) dviračiais aplink pasaulį fotografijų paroda “Taikos spalvos: Amerika, Afrika, Europa, Azija” su nuotraukomis iš Mianmaro.
Lietuva 2017–2019 metų laikotarpiu vykdė tris vystomojo bendradarbiavimo projektus Mianmare, tarp kurių bent vienas švietimo srityje.
2017 metų spalio 23 dieną Ženevoje vykusioje donorų konferencijos metu Lietuva įsipareigojo prisidėti prie humanitarinės pagalbos rohinjų pabėgėliams ir priimančioms bendruomenėms Bangladeše ir skyrė 20 tūkstančių eurų.
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Mianmaro siekė 7,3 mln. eurų, o Mianmaras buvo 95-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Prekybos balanse dominuoja importas iš Mianmaro į Lietuvą.
Ayn Rand
Kūryba ir idėjos
Autorės filosofinėms pažiūroms turėjo įtakos Aristotelis, F. Nyčė, N. Černyševskis (pati Rand pripažino tik Aristotelį, Tomą Akvinietį ir klasikinius liberalus, o kitiems filosofams nestokojo kritikos).
Lietuvos ir Mianmaro santykiai
Ekonominiai santykiai
Tiesioginių užsienio investicijų tarp valstybių 2020 m. nebuvo.
Ayn Rand
Kūryba ir idėjos
Rend teigė etinį egoizmą, asmens teises, valstybės kontrole ir mokesčiais nevaržomą kapitalizmą, priešiškumą altruizmui, religijai, kolektyvizmui, etatizmui. Didžiausia vertybe laikė asmens laimę, vertinimo svarbiausiu matu – protą.
Savo filosofijos principu Rend laikė objektyvizmą, kurį apibrėžė taip: „objektyvizmas – tai žmogaus kaip herojiškos būtybės, kuriam jo laimė yra moralinis jo paties gyvenimo tikslas, produktyvūs pasiekimai – jo kilniausia veikla, o protas – vienintelis jo absoliutas, samprata“.
Ain Rend būnant gyvai, jos filosofija akademinėje terpėje nesusilaukė įvertinimo ar buvo visai nežinoma. Kadangi savo principus dėstyti pradėjo filmuose ir grožinėse knygose, Rend filosofija akademikų nevertinta rimtai. Visgi, Ain Rand idėjos cirkuliavo tarp JAV konservatorių bei libertarų. Nuo 2009 m. ji – ikoninė „Arbatėlės partijos“ (Tea Party) antivyriausybinio judėjimo figūra.
Bibliografija
Pagal jos kūrinius sukurta daugiau kaip 12 filmų.
Edzenai
Edzenai („šeimininkai“) arba edzetai, eženai (buriatų), eznai (kalmukų), chanai, chatai, nojonai, sabdakai, šibdakai, debdžidai (iš „vietos valdovai, laukpačiai“, bde-byed „geradėjai“) mongolų tautų mitologijoje – tam tikrų gamtos vietų (kalnų, upių, ežerų, miškų ir kt.), būstų, įrankių dvasios. Jos taip pat globoja skirtingas žmogaus veiklas. Atitinka tiurkų Eje.
Raižių tvenkinys
Raižių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Alytaus rajone, 5 km į pietvakarius nuo Butrimonių miestelio, Raižių kaimo pietiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Ymilsos upelį (Nemuno intakas) 9,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės vakarus – 0,43 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 143 m. Pietinis krantas aukštas, plyti dirbami laukai, vakariniame krante yra kaimo kapinės. Šiaurės vakarų pakrante eina kelias.
Edzenai
„Slaptajame pasakojime“ (XIII a.) pasakojama apie Edzenus – žemės ir dangaus viešpačius (Гадзар усуно эдзет хат). Mongolų šamanistiniuose iššaukimuose vardijami atskirų upių, uolų, pelkių Edzenai, minimi aštuonių giminių Edzenai, 24, 49 Edzenai, podraug su jais – „Žemės-vandens viešpats“ (хан Гадзар усун), esantis lyg ir visų kraštovaizdžio dvasių paveikslu, lyg ir jų valdovu. Dalis mongolams bendrų Edzenų priartėja prie žemės dievybių kategorijos (pvz., Changajaus dvasia-šeimininkė yra oiratų žemės Edzenas, o Tanu kalnagūbrio – Mongolijos).
Raižių tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1987 metais.
Edzenai
Kai kurie Edzenai neįasmeninti, tačiau liaudyje tikima, kad jie gali apsireikšti baltu žmogumi baltais rūbais, o jų valdovas, Cagan Ebugenas, žilabarzdis senolis. Pavyzdžiui, buriatų mitologijoje vienas iš miškų Edzenų, Sagannojonas, įsivaizduojamas kaip milžiniškas senis, jojantis briedžiu. Tiesa, kitur tikima, kad Edzenai žmonėms visai nesirodo.
Tikima Edzenus esant turtingais, todėl jų prašoma turtų, jie taip pat globoja augalus, gyvūnus, yra medžiotojai, gyvulių bandų varovai. Vandenų Edzenai globoja žuvis ir žvejybą. Mongolų tikėjimu, aštuoni debdžitai, vadovaujami Nansaruno, pagal Hormustos valią valdo lietų, sniegą, vėją, perkūniją. Kaip viduriniojo, žmogiškojo, pasaulio būtybės, Edzenai gali būti tarpininkais tarp žmonių ir Tengri. Buriatų mitologijoje chanai, chatai, nojonai suprantami kaip Tengri vaikai ir vaikaičiai, nusileidę iš dangaus. Su Edzenais dažnai sumišęs protėvių kultas. Mongolai tiki, kad Edzenais tampa žymių žmonių, šamanų, raganių dvasios. Buriatai juos dar vadina „babajais“, „batiuškomis“ (t. y., senoliais, tėvokais). Jie skirstomi į gerus ir blogus: geri yra vakarų chanai ar chatai, gyvenantys šiaurės Sajanuose, Pabaikalėje, o blogi, šalti yra rytų kalnų chanai. Jie važiuoja juodais vežimais, pakinkytais varnomis. Blogųjų chanų viešpats – Erlenchanas (Erlikas).
Čerėjos valsčius
Čerėjos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čerėja.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Marija Fomina
Marija Fomina (, g. 1993 m. kovo 1 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.
Biografija
Nuo 2004 m. dalyvavo Irinos Feofanovos vaikų teatro studijoje Igorio Jacko grupėje. Mokėsi Maskvos dailės teatro mokyklos parengiamuosiuose kursuose.
2010 m. įstojo į Rusijos teatro meno akademiją (Olego Kudriašovo kursas).
2007 metais ji atliko pagrindinį vaidmenį Aleksandro Orlovo filme „Potapovai, prie lentos!“.
Puikavosi ant žurnalų viršelių: OOPS!, Cosmopolitan, Glamour, Mini, Maxim, SNC. Vaidino grupės „Stigmata“ klipe – „Iki 9 -ojo laiptelio“, „Bi-2“ – „Kompromisas“, „Legalizuoti“ – „Paslėpsiu“, Lay-Far ir Ann Weller - „Drop The Time“. Sužibėjo „Pepsi“, „No-shpa“, „Montale“ reklamose, TNT kanalo įžangoje, „President“ modelių agentūros reklaminiame vaizdo įraše. Buvo oficialus Vassa & Co veidas.
2018 m. vasario 17 d. buvo išleistas vaizdo klipas dainai „Tu turi tokias akis“, kurioje vaidino ir tapo režisiere.
2019 m. kartu su Darja Moroz ir Olga Sutulova vaidino Konstantino Bogomolovo seriale „Išlaikytinės“. Vėliau pasirodė antrasis ir trečiasis šio serialo sezonai.
Rubaičiai (Pakruojis)
Rubaičiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 2 km nuo Lygumų.
Tokčonas
Tokčonas – miestas Šiaurės Korėjoje, Pietų Pchenjano provincijoje. 2008 m. mieste gyveno 237 133 gyventojų.
Istorija
Pranešama, kad 2017 m. balandžio 28 d. iš netoli Pukčango oro uosto buvo paleista tarpinio nuotolio balistinė raketa, kuri nukrito į Tokčono miestą, ir apgadino kelis miesto statinius.
Ekonomika
Automobilių gamykla Tokčone (su susijusiomis dirbtuvėmis) nuo pat jos įkūrimo 1950 m. buvo vienas iš nedaugelio Šiaurės Korėjoje gaminamų pigių užsienietiškų lengvųjų automobilių kopijų ir sunkvežimių karinėms reikmėms šaltinių, kuris buvo plėtojamas per masines Kim Ir Seno militarizacijos kampanijas septintajame ir aštuntajame dešimtmetyje.
Taharka
Taharka (Tiharka, valdė apie 690–664 m. pr. m. e.) – senovės Nubijos ir Egipto valdovas, dvidešimt penktosios (kušitų) dinastijos atstovas.
Taharka buvo Pijė sūnus ir atėjo į valdžią po vyresniojo brolio Šebitku mirties. Jis buvo gimęs Napatoje ir vėliau pasiųstas į Egiptą. Biblijoje minima, kad jis dalyvavo egiptiečių žygyje į Palestiną apie 701 m. pr. m. e., kas menkai tikėtina dėl jo jauno amžiaus. Atitinkamai paminėtas jo titulas „karalius“ vertinamas anachroizmu. Taharka karaliumi tapo 689 ar 690 m. pr. m. e. Jis perkėlė Kušo-Egipto valstybės sostinę į Memfį. Jo pirmieji apie 15 valdymo metų buvo ramūs, statybų iš jo laikų aptikta Napatoje, Edfu, Tėbuose, Abydose, Kavoje ir Memfyje. Šeštaisiais jo valdymo metais užfiksuotas neįprastai didelis Nilo potvynis, kuris lėmė gerą derlių. Šis įvykis buvo laikomas dievų įsikišimu ir Taharkos motina pašventė kelionę į Memfį aplankyti sūnaus.
Valdymo pradžioje Taharka naudojosi laikinu Asirijos silpnumu tam, kad susigrąžinti Egipto įtaką Palestinoje-Libane. Taharka pasiekė pergalę karo žygyje į Libiją, iš kur persigabeno daug karo grobio. Vėliau egiptiečių Taharka buvo šlovinamas kaip didis užkariautojas, lygus praeities faraonams. Jo sėkmė užsibaigė, kai Asirijoje į valdžią atėjo Esarhadonas. 674 m. pr. m. e. asiriečiai surengė pirmą karo žygį į Egiptą, kuris buvo atremtas. Antruoju karo žygiu 671 m. pr. m. e. asiriečiai laimėjo ir užėmė Memfį, Taharka buvo priverstas bėgti į Napatą. Esarhadonui atitraukus pajėgas iš Egipto Taharka susigrąžino didelės Egipto dalies kontrolę, liepė išžudyti asirų įgulas. 664 m. pr. m. e. asirų karalius Ašurbanipalas grįžo su naujomis pajėgomis − kušitai galutinai pralaimėjo, Taharka mirė tais pačiais metais Napatoje ir buvo palaidotas didelėje piramidėje Nuri.
Antanas Strabulis
Biografija
Mirus tėvams 1925 m. persikėlė į Talačkonius (Pasvalio valsčius). Ten baigė tris mokyklos skyrius. 1927 m. išlaikė stojamuosius egzaminus į Pasvalio progimnaziją, vėliau tapusią aukštesniąja komercijos mokykla, kurią baigė 1935 m. Tais pačiais metais įstojo į VDU Teologijos-filosofijos fakultetą, studijavo literatūrą ir lietuvių kalbą. 1937 m. atlikdamas karo prievolę įstojo į Karo mokyklą, ją 1938 m. baigė artilerijos jaunesniuoju leitenantu. Grįžęs į universitetą vadovavo studentų ateitininkų „Šatrijos“ korporacijai. Studijuodamas dirbo „Židinio“ redakcijoje, numatyto kurti Katalikų universiteto administracijoje. 1940 m. sovietų okupacinė valdžia Teologijos-filosofijos fakultetą uždarė, tad studijas tęsė Vilniaus universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Universitetą baigė 1942 m., diplominį darbą apie Balio Sruogos kūrybą apgynė 1943 m.
1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1943–1944 m. redagavo Lietuvių fronto pogrindinį laikraštį „Į Laisvę“, į kurį jį pakvietė dėstytojas Juozas Ambrazevičius. Taip pat redaguodavo Lietuvių fronto biuletenius, rašė straipsnius aktualia tematika. Dalyvavo aptariant LF programą Šiaulių ir Panevėžio apygardose. 1945 m. suimtas, kalintas Permės ir Karagandos sričių lageriuose. Į Lietuvą grįžo 1956 m., dirbo Kauno visuomeninėse įstaigose. Mirė 1999 m. rugsėjo 2 d. Kaune. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Pranciškus Malachovskis
Pranciškus Malachovskis (g. 1627, m. 1690) – Seradzo vaiskis, Seradzo vėliavininkas, Seradzo kaštelionas nuo 1689 metų.
Biografija
1674 metais buvo Jono Siobieskio elektorius nuo Seradzo vaivadijos.
Platus mėlynas kelias
Platus mėlynas kelias  – 1957 m. sukurta romantinė drama apie italų žvejus.
Turinys
Dalmatijos pakrantėje gyvenantis žvejas Džiuzepė iš paskutiniųjų stengiasi išmaitinti savo šeimą, todėl pradeda žvejoti ne tinklais, o naudodamas sprogmenis. Tai sukelia kitų žvejų įniršį ir policijos persekiojimą… Sprukdamas nuo pareigūnų, jis nuskandina savo laivą su žvejybos įrankiais ir brangiu varikliu, tikėdamasis vėliau jį iškelti. Deja, gylis pasirodo per didelis ir niekas nenori rizikuoti. Netekęs vilties, Džiuzepė nusprendžia savo jėgomis iškelti variklį. Jam pavyksta, tačiau, norėdamas toliau žvejoti, aukcione įsigyja kito žvejo konfiskuotą laivą ir sulaukia visuotinio pasmerkimo, o paskutinė jo žvejyba su sūnumis baigiasi tragedija…
Panevėžio muzikinis teatras
Panevėžio muzikinis teatras – muzikinis teatras Panevėžyje, Nepriklausomybės a. 8, LT-35227. Steigėjas – Panevėžio miesto savivaldybės taryba.
Belicos valsčius (Siano)
Belicos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Senoji Belica.
Rubežaičiai
Rubežaičiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Telšių.
Kalkara FC
Kalkara FC – Maltos futbolo klubas iš Kalkaros.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2004 m. Kitados rungtyniavo Antrame divizione (trečia pakopa). Po lygų restruktūrizacijos pateko į Amateur League (II).
2022–2023 m. sezone rungtyniavo IZIBET Amateur League (III pakopa) ir A grupėje liko ketvirtoje vietoje. Dėl galimybės kilti į aukštesnį divizioną kovojo pereinamųjų rungtynių cikle, tačiau pralaimėjo.
Julia Wolfe
Džiulija Volf (Julia Wolfe, g. 1933 m. lapkričio 23 d., Filadelfijoje, JAV) – amerikiečių kompozitorė. Inspiracijų kūrybai ji semiasi iš liaudies muzikos, klasikinės ir roko muzikos žanrų, jiems suteikdama šių dienų modernumo atspalvį, kuriuo tarsi nutrina ribas tarp minėtų žanrų. Oratorija chorui ir instrumentams, 2015 metais apdovanota Pulicerio premija (muzikos bare). Tais pačiais metais Dž. Volf gavo Herb Alpert apdovanojimą. 2016 metais rugsėjo mėnesį kompozitorė buvo pakviesta į MacArthur Fellow programą.
Jos muziką išskiria intensyvumu ir energingumu, kuris reikalauja ir fizinių pastangų atlikėjams bei klausytojų dėmesio. "Wall Street Journal" teigia, jog kompozitorė klasikines muzikos formas praturtina pasikartojančiais minimalizme taikomais modeliais ir roko energija, kuri tampa kūrinių varomąja jėga.
Biografija
Kompozitorė turi du brolius – brolį dvynį ir vyresnį brolį. Paauglystėje mokėsi groti pianinu, tačiau rimtai muzika susidomėjo studijų metu Mičigano universitete, kur baigė muzikos ir teatro bakalauro studijas. Keliaudama į Niujorką ji susipažino ir tapo draugais su kompozicijos studentais Maiklu Gordonu ir Deividu Langu. Šie paskatino kompozitorę mokslus toliau tęsti Jeilio universitete, kur mokėsi patys. 1984 m. patekusi į Jeilo universitetą pirmiausia studijavo pas Martiną Bresniką (Martin Bresnick). Tais pačiais metais susituokė su Maiklu Gordonu. 1986 m., apsigynusi magistro laipsnį ji kartu su M. Gordonu ir D. Langu įkūrė „Bang on a Can Marathon“ grupę. Tai įvyko 1987 m.
Bang on a Can
Džiulija Volf yra viena iš „Bang on a Can“ įkūrėjų (greta Maiklo Gordono ir Deivido Lango), o taip pat ir vadybininkė. Grupė labiausiai išgarsėjo savo „Maratono“ koncertais, kuomet koncertuose skambėdavo daugybė muzikos trunkančios begales valandų, o klausytojai galėdavo jaustis laisvais – ateiti ir išeiti kada panorėję. „Maratono“ koncertų dvidešimtmečio proga „Bang on a Can“ pristatė 26 valandas nepertraukiamos muzikos koncertą Pasaulio Finansų Centro Žiemos sode Niujorke. 1992 m., „Bang on a Can“ įkūrė kamerinį ansamblį „Bang on a Can All Stars“.
Kompozitorės kūryboje ryški ir popkultūros įtaka. Svariausiai tai išryškėja kūriniuose parašytuose „Bang on a Can" ansambliui. Tai ir kūrinys „Lick", paremtas funk muzikos motyvais. Šis kūrinys tapo savotišku manifestu kitiems popkultūros poveikį jaučiantiems kompozitoriams. Kūrinys „My Lips From Speaking" (šešiems fortepijonams) įkvėptas Arethos Franklin dainos „Think" pradžioje pasirodančiais ritminiais motyvais.
Kūriniai
Orkestrui Solistui(ams) ir orkestrui Dideliam ansambliui Solistui(ams) ir dideliam ansambliui Kūriniai 2-6 atlikėjams Solo Bendri projektai Aranžuotės Filmai
Juzefas Malachovskis
Juzefas Malachovskis (g. apie 1673, m. 1717) – Inovlodzo kaštelionas, Opočno seniūnas.
Biografija
Pranciškaus Malachovskio ir Anos Grabskos sūnus, Stanislavo brolis.
Šeima
1706 metais vedė Marianą Zlotnicką. Anos, Kališo kardininko, Karūnos raikytojo Boguslavo Zlotnickio žmonos ir Adamo tėvas.
1990 m. Afrikos Tautų taurė
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 2 Alžyro stadionuose.
Dalyvaujančios komandos
thumb|Dalyvaujančios šalys
Ptolemėjas IV Filopatoras
Jo valdymas prasidėjo dėdės, brolio ir motinos žmogžudystėmis. Ptolemėjas IV visą laiką buvo manipuliuojamas favoritų Aleksandrino, Sosibijaus, Dioskurido, kurie tenkino jo ydas, o patys valdė kaip norėjo. Savanaudiškumas paskatino ministrus gerai pasiruošti Antiocho III išpuoliui Sirijoje ir Judėjoje bei padėti pamatus didelei egiptiečių pergalei Rafijos mūšyje (217 m. pr. m. e.), kuriame dalyvavo pats faraonas ir apsaugojo šiaurines karalystės sienas likusį savo valdymą.
Egiptiečių apginklavimas per karą turėjo dviprasmiškų pasekmių, nes Aukštutinis Egiptas atsiskyrė vadovaujant faraonams Harmachui ir Ankmachiui. Jie sukūrė karalystę, kuri užėmė didelę Egipto dalį ir egzistavo dvidešimt metų.
Ptolemėjas IV mėgo religines orgijas ir mėgėjišką literatūrą. Jis pastatė šventyklą Homerui ir sukūrė tragediją, prie kurios jo favoritas Agatoklis pridėjo komentarus. Apie 220 m. pr. m. e. jis vedė seserį Arsinę III, bet jam toliau didelę įtaką darė Agatoklio sesuo Agatoklėja.
Teigiama, kad Ptolemėjas IV liepė pastatyti tesarakonteresą (gr. 'keturiasdešimt'), milžinišką galerą. Dabar manoma, kad tai buvo milžiniškas katamaranas, kokių 128 m ilgio.
Christian Dior (mados namai)
Christian Dior S.A. – Prancūzijos įmonė kuriai priklauso aukštosios mados drabužių, avalynės bei aksesuarų gamintoja ir pardavėja „Christian Dior Couture“. Pagrindiniai „Dior“ mados namų konkurentai yra „Chanel“, „Louis Vuitton“, „Yves Saint Laurent“, „Gucci“, „Versace“ ir „Prada“.
„Christian Dior“ įmonei taip pat turi 42 % didžiausios pasaulyje prabangos prekių grupės „LVMH Moët Hennessy Louis Vuitton“ akcijų. Stambiausias „Dior“ ir LVMH dalininkas yra Bernard Arnault. Jam priklauso 69.96% „Dior“ akcijų.
Rubežiai
Rubežiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km šiaurės rytus nuo Šiaulėnų.
Smendis
Smendis (Nesbenebdedas, valdė apie 1070–1044 m. pr. m. e.) – dvidešimt pirmosios dinastijos Senovės Egipto valdovas.
Viaceros valsčius
Viaceros valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Viacera, vėliau – Hrazina.
Smendis
Smendis buvo pirmasis 21-osios dinastijos faraonas ir savo sostinę ikūrė Tanyje. Smendžio vardą jam suteikė graikai, tikrasis gimimo vardas buvo Nes-ba-neb-djed. Jis su žmona jau buvo paminėtas Ramzio XI laikais valdęs Tanyje ir buvęs svarbus asmuo, galbūt konkuravęs savo įtaka su Ramziu XI, kurio sostinė Piramzis buvo tik apie 20 km atstumu nuo Tanio. Smendžio valdžios legitimumą galėjo paremti žmona Tentamon, kuri tikriausiai turėjo giminystės ryšių su prieš tai valdžiusia dinastija. Smendžio kilmė neaiški, jis tikriausiai turėjo giminystės ryšių su šalies pietuose faktinę valdžią turėjusiu generolu Herihoru.
Po Ramzio XI mirties Egipte prasidėjo Trečiasis Egipto tarpuvaldis, kai centrinė faraono valdžia pakriko ir didžiausią įtaką šalies gyvenime įgijo Amono žyniai, kurie, panašu, pripažino Smendžio faraono statusą. Tačiau faraonas tikriausiai niekuomet nevaldė viso Egipto ir faktinė pietinės šalies dalies su Tėbų miestu kontrolė priklausė Amono žyniams. Kiek vėliau Tėbuose iškilo žynys Pinedžemas I, kuris prisiėmė faraono titulus, ir šalį valdė du faraonai. Manetonas Smendžiui priskyrė 26 metų valdymą. Smendis tikriausiai buvo palaidotas Tanyje, kur rasta jo įkapių objektų. Jo įpėdiniu tapo Amenemnisu, kuris galėjo būti Herihoro, o gal Smendžio, sūnus.
Viaceros valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Panaikintas apie 1870 m. prijungiant prie Zamačako valsčiaus.
Sabina Achmedova
Sabina Achmedova (, g. 1981 m. rugsėjo 23 d., Baku) – Azerbaidžano–Rusijos aktorė.
Biografija
Debiutas kine įvyko 2001 m., kai suvaidino epizodinį vaidmenį filme „Naujųjų metų dovana“.
Vėliau režisierius Igoris Zaicevas pasiūlė du visiškai priešingus vaidmenis – tragiško likimo merginą seriale „Diversantas-2: Karo pabaiga“ bei romantišką, linksmą Leną Bičkiną filme „Atostogos griežto režimo sąlygomis“.
2011 m. vaidino seriale „Vieną kartą Odesoje“ apie nusikaltėlį Mišą Japonąiką. Aktorė įkūnijo poetės Zojos vaidmenį.
Vėliau atliko vieną pagrindinių vaidmenų seriale „A4 formatas“, kuris vadinamas „Sekso ir miesto“ atitikmeniu.
2017 m. pasirodė dramoje „Nupirk mane“, vėliau vaidino trileryje „Skambučių centras“ (2019).
2019 m. kartu su Darja Moroz, Marija Fomina ir Olga Sutulova vaidino Konstantino Bogomolovo seriale „Išlaikytinės“. Vėliau pasirodė antrasis ir trečiasis šio serialo sezonai.
Ana Snatkina
Biografija
2001 m. baigė vidurinę mokyklą ir pasirinko studijuoti VGIK (Vitalijaus Solomino kursas).
Kine debiutavo 2003 m. filme „Siužetas“. Vėliau pasirodė televizijos seriale „Maskvos saga“, kurio darbas tęsėsi trejus metus.
Tais pačiais 2005 m. vaidino pagrindinius vaidmenis serialuose „Iššūkis“, „Oro uostas“, „Kovotojas“, „Aš negrįšiu“.
Didžiulę žiūrovų meilę pelnė serialas „Tatjanos diena“ (2007–2008), kuriame įkūnijo Tatjaną.
Raudonkaklis kazuaras
miniatiūra|Raudonkaklio kazuaro paplitimas
Raudonkaklis kazuaras (Casuarius unappendiculatus) – neskraidantis kazuarinis paukštis (Casuariidae).
Išvaizda
Paukštis yra 150 cm ilgio ir 150–180 cm aukščio. Patelės sveria iki 58 kg, patinėliai 30–37 kg. Plunksnos standžios, panašios į šerius. Jauniklių plunksnos rudos spalvos, trečiais gyvenimo metais jos tampa juodomis. Ant galvos raginis šalmas. Galva yra mėlynos spalvos, o kaklas geltonas arba raudonas. Po snapu ryškiai raudonas dekoratyvinis pakarūklas.
Kojos ilgos, stiprios, tripirštės. Vidinio piršto nagas ilgas ir aštrus.
Paplitimas ir biotopas
Aptinkamas šiaurinėje Naujosios Gvinėjos dalyje ir Japeno, Batanto ir Salavačio salose. Biotopas – užpelkėjusios pakrantės ir tropiniai miškai. Mėgsta žemumas – iki 500 m virš jūros lygio.
Biologija
Nuo birželio–gruodžio mėnesiais vyksta paukščių tuoktuvės. Į patinėlio susuktą lizdą patelė padeda keturis žalios spalvos kiaušinius. Patinėlis tampa agresyvus ir išveja patelę. Išvyta patelė vėl poruojasi. Per sezoną patelė poruojasi maždaug 4 kartus ir vidutiniškai padeda apie 16 kiaušinių. Peri (47–48 dienas) ir jauniklius vedžioja (apie 9 mėnesius) patinas.
Apsauga
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis rūšis yra pažeidžiama, įrašyta į raudonąjį rūšių sąrašą. Pagrindinė nykimo priežastis - jauniklių medžioklė. Mėsa naudojama maistui, kaulai – įrankiams, nagai – strėlių antgaliams, o plunksnos įvairiems ritualams.
Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas
Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas – tarptautinė finansų institucija ir specializuota Jungtinių Tautų agentūra, kovojanti su skurdu ir badu besivystančių šalių kaimo vietovėse. Tai vienintelė daugiašalė plėtros organizacija, kuri daugiausia dėmesio skiria žemės ūkiui, aprūpinimui maistu ir klimato kaitai.
Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas, kurio būstinė yra Romoje, Italijoje, dalyvauja daugiau nei 200 projektų beveik 100 šalių. Jis finansuoja ir remia iniciatyvas, kurios gerina žemės ir vandens tvarkymą, plėtoja kaimo infrastruktūrą, apmoko ir šviečia ūkininkus naudoti efektyvesnes technologijas, didinant rinkos prieinamumą, kuria atsparumą klimato kaitai ir kt.
Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas vienija 177 valstybes nares bei kartu bendradarbiauja su OPEC ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) valstybėmis narėmis. Nuo pat fondo įkūrimo 1977 m. jis suteikė 22,4 milijardo JAV dolerių paskolų ir dotacijų.
Istorija
Tarptautinis žemės ūkio plėtros fondas buvo įkurtas 1977 m. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos Rezoliucija Nr. 32/107, kaip tarptautinė finansų institucija, bei buvo vienas iš svarbiausių 1974 m. Pasaulinės maisto konferencijos rezultatų. Jo būstinė yra Romoje, Italijoje. Fondas yra Jungtinių Tautų plėtros grupės narys. Tarptautinio žemės ūkio plėtros fondo prezidentas yra Gilbertas Houngbo iš Togo. 2021 m. jis buvo išrinktas antrai ketverių metų kadencijai. Pirmą kartą G. Houngbo buvo išrinktas 2017 m.
Valstybės narės
2020 m. duomenimis Tarptautinį žemės ūkio plėtros fondą sudarė 177 valstybes nares (skliausteliuose nurodyti įstojimo metai):
Buvę prezidentai
Iki šiol Tarptautiniam žemės ūkio plėtros fondui vadovavo 6 prezidentai.
Kasianičų valsčius
Kasianičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kasianičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Panaikintas apie 1870 m. prijungiant prie Vysoki Haradzeco valsčiaus.
Tančonas
Tančonas – uostamiestis Japonijos jūros pakrantėje Šiaurės Korėjoje, Pietų Hamgiongo provincijoje. 2008 m. mieste gyveno 345 876 gyventojų.
Ekonomika
Šioje vietovėje yra daug naudingųjų iškasenų išteklių, įskaitant kobaltą, magnezitą ir geležies rūdą. Miestas garsėja chemijos, tekstilės, metalo dirbinių, mašinų gamyba ir lydymu.
Ostiakai
Ostiakai  – grupė mažų tautelių, išsibarsčiusių Sibire. Ostiakai – pasenęs etnonimas, pradėtas vartoti rusams prijungiant naujas žemes prie imperijos ir neskirstant čiabuvių į konkrečias etnines grupes. Jais laikyti:
Paprastasis jonvabalis
Paprastasis jonvabalis (Lampyris noctiluca) – jonvabalių (Lampyridae) šeimos vabzdžių rūšis.
Patinai 11-12 mm, jų viršutinė pusė ruda, apatinė – geltonai ruda, antsparniai taškuoti ir smulkiai raukšlėti. Patelės 16-18 mm, besparnės, lervos formos. Gyvena miškų pakraščiuose, soduose, parkuose, tarp krūmų ir žolių. Patinai šiltu oru skraido prieblandoje ir naktį, tupia ant įvairių augalų. Patelės laikosi drėgnesnėse vietose, tarp žolių.
Lervos minta sraigėmis, šliužais.
Priemiestis
Priemiestis  – mažesnis miestas prie pagrindinio miesto. Dažnai dideli miestai turi daug priemiesčių. Dažniausia priemiesčiai įsikuria po pagrindinio miesto sukūrimo. Dažnai žmonės, kurie gyvena priemiesčiuose, dirba pagrindiniame mieste, bet gali būti ir kitaip. Priemiesčiais laikomos ir atitolusios nuo didmiesčio centro miesto dalys, taip pat gretimos gyvenvietės.
Kaldezija
Kaldezija (Caldesia) – dumblialaiškiečių (Alismatales) eilės dumblialaiškinių (Alismataceae) šeimos augalų gentis, paplitusi Eurazijoje, Afrikoje ir Australijoje.
Priemiestis
Istorija
Ankstyviausi priemiesčiai susidarė viduramžiais už miesto gynybinių sienų, pylimų, apsauginių griovių. Dažniausiai juos suformuodavo savavališkai miesto kaimynystėje apsigyvenę žmonės. XX a. dėl išplėtotos transporto sistemos priemiesčiai pradėti kurti planingai aplink didmiesčius.
Kaldezija
Išskiriamos 3 rūšys. Lietuvoje auga:
Priemiestis
Istorija
LDK laikais priemiesčiai kai kuriuose miestuose (ypač – Vilniuje) formavosi ir tautiniu pagrindu, tarp jų:
Vincas Natkevičius
Biografija
Gimė vienuolikos vaikų ūkininkų šeimoje. Mokėsi Vilkaviškio gimnazijoje, aktyviai dalyvavo ateitininkų veikloje. 1938 m. baigęs gimnaziją įstojo į VDU Teologijos – filosofijos fakultetą.
1944 m. pasitraukė į Vakarų Europą redagavo žurnalą „Krivūlė“.
Rubežius (Panevėžys)
Rubežius – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Karsakiškio.
Saint Venera Lightnings FC
St. Venera Lightnings Football Club – Maltos futbolo klubas iš Santa Veneros.
AC Taipei
„Athletic Club Taipei“, o trumpiau „AC Taipei“– Taivano futbolo klubas iš Taipėjaus.
Saint Venera Lightnings FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo IZIBET Amateur League (III pakopa) ir A grupėje liko dešimtoje vietoje.
AC Taipei
Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. su mintimi, kad bus ugdomi jaunieji talentai. Tuo metu vadinosi Andy Chen Academy.
2020 m. buvo suformuota vyresniųjų ekipa, kuri rungtyniavo Iššūkio lygoje (antra pakopa). Joje liko trečioje vietoje.
2021 m. vėl rungtyniavo Iššūkio lygoje ir tapo jos nugalėtojais
2022 m. debiutavo Premjer lygoje.
Kinkakudži
Kinkakudži – dzeno srovės budistinė šventykla Kiote, Japonijoje. Pastatyta XV a. pradžioje, 1994 m. įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą kaip vienas iš Senojo Kioto istorinių paminklų. Iš kitų budistinių šventyklų išsiskiria tuo, kad pirminė pastato paskirtis buvo rekreacinė, o tik vėliau paversta į šventyklą. Pavadinimas kilęs nuo auksu dengto antro ir trečio paviljono aukšto eksterjero.
Kinkakudži yra pagrindinis pastatas bendrame šventyklos, vadinamos Rokuondži, komplekse.
Istorija
Auksinio paviljono statyba prasidėjo 1397 m. šiogūno Ašikagos Jošimicu įsakymu. Netoliese tuo pačiu metu buvo statomi ir dar keli kiti pastatai, kuriamas sodas, įrengiamas tvenkinys – visa tai sudarė bendrą poilsiui skirtą kompleksą, vadinamą Kitajama-dono. Statybos baigėsi 1407 m., tačiau po metų mirė ir pats Ašikaga Jošimicu. Siekiant įamžinti šiogūno atminimą, visi pastatai buvo paversti į budistinę šventyklą, kuriai suteiktas Rokuondži vardas. Trumpą laiką rezidencija veikė ir kaip šiogūno vila, yra aprašymų, kad į ją atvykę svečiai laiką leisdavo stebėdami No teatro pasirodymus, plaukiodami valtele po tvenkinį.
Šiuo metu šventykla yra veikianti, atvira lankytojams, gausiai lankoma turistų.
Struktūra
Auksinis paviljonas yra trijų aukštų: pirmasis – gyvenamosios paskirties aristokratiško šinden stiliaus, antrasis – samurajų stiliaus, o trečiasis – daugiau kiniškos architektūros bruožų turinčio zen stiliaus, skirtas meditacijai. Paviljono stogo viršuje – auksinis feniksas.
Kompleksui taip pat priklauso šventyklos pastatas Akalantos salė, vienuolyno pastatas Hodžio , arbatos ceremonijai skirtas namelis Sekkatei , pagrindiniai vartai , Veidrodžio ežero tvenkinys , teritorijoje prižiūrimas pasivaikščiojimo tipo japoniškas sodas.
Rombas (reikšmės)
Žodis rombas reiškia:
Susiję terminai:
Dunojaus tiltas
Dunojaus tiltas (anksčiau Draugystės tiltas, arba Дунав Mост;  arba Podul de la Giurgiu) – plieninis, santvarinis tiltas per Dunojų, jungiantis Bulgarijos Rusės miestą pietuose su Rumunijos Džurdžu miestu šiaurėje. Vienas iš dviejų tiltų jungiantis Bulgariją ir Rumuniją. Tiltas yra pasiekiamas ir visuomeniniu transportu.
Istorija
Tilto statybą finansavo Tarybų Sąjunga. Konstrukcijos darbai pradėti 1952 m. ir užtruko du su puse metų. Atidarytas 1954 m. birželio 20 d. Suprojektavo sovietų inžinieriai V. Andreev ir N. Rudomazin. Tilto ilgis – 2223,52 m. Dekoracijos bulgarų architekto Georgi Ovcharov.
Tiltas yra dviejų aukštų: dviejų juostų autotransportui, geležinkeliui bei pėstiesiams. Centrinė tilto dalis yra kilnojama ir gali būti pakelta praplaukiant didesniams laivams. Pakeliama tilto dalis yra Rumunijos teritorijoje. Veikia dalinė muitinės patikra. 2011 m. liepa–rugsėjį rekonstruotas iš Bulgarijos pusės.
Zaborės valsčius
Zaborės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Zaborė.
Pačajevičų valsčius
Pačajevičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Pačajevičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Panaikintas apie 1870 m. prijungiant prie Lukomlio valsčiaus.
Poniabudiniai
Poniabudiniai (Phallaceae) – poniabudiečių (Phallales) eilės grybų šeima, išauginanti kiaušiniškus arba rutuliškus vaisiakūnius.
Vaisiakūniai išauga iš želinės konsistencijos rutulių, kurie dažnai būna po žeme arba vos iškilę. Sporifikacijos metu, vaisiakūnis iškyla iš rutulio. Jis tampa mėsingas, pailgas, kai kurių rūšių – cilindriškas arba žvaigždiškas, neretai ryškiaspalvis. Kepurėlė raukšlėta, maža, po ja gali susidaryti korėtas dangalas. Sporos susitelkusios į tankią dvokią masę.
Žinoma 21 poniabudinių gentis ir 77 rūšys. Lietuvoje auga šios gentys:
thumb|160px|left|[[Šuniškoji poniabudėlė (Mutinus caninus)]]
Vihiga United FC
„Vihigos Junited“ futbolo klubas arba Kakamegos „Vihiga United“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Vihiga United Football Club, o trumpai Vihiga United FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Kakamegoje. Rungtyniauja žalios ir geltonos spalvos marškinėliais.
Istorija
Klubas įkurtas 2014 m. Pirmą kartą į elito divizioną pateko 2018 m. 2018/19 m. vėl žaidė Premjer lygoje, tačiau po sezono iškrito į Superlygą.
2019/20 m. žaidė Superlygoje ir iškovojo teisę rungtyniauti Premjer lygoje.
2020/21 m. rungtyniavo Premjer lygoje, buvo 16 vietoje ir turėjo žaisti pereinamąsias rungtynes dėl išlikimo elito divizione. Jų varžovais tapo trečią vietą Superlygoje užėmusi Kenya Police FC. Pirmosios rungtynės baigėsi lygiosiomis 1:1, o antrose buvo stipresni policininkai, kurie nugalėjo rezultau 1:0 ir pateko į Premjer lygą.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Buchungu“ sporto komplekso stadione, kuris talpina 3 tūkst. žiūrovų. Stadionas yra Kakamegos mieste.
Cugšpicė
thumb|Cūgšpicė Cugšpicė – aukščiausias Vokietijos kalnas, esantis Alpėse. Jo aukštis – 2962 m. Cugšpicė stūkso prie sienos su Austrija, netoli Garmišo-Partenkircheno miesto. Iki 1800 m aukščio kalno šlaitai padengti spygliuočių miškais, viršūnėje esama ledynų. Cugšpicės kalnas – turizmo, alpinizmo traukos objektas.
Pirmieji žmonės, užkopę į viršūnę, buvo Josef Naus ir Johann Georg Tauschl, padarę tai 1820 m. rugpjūčio 27 d.
thumb|left 1900 m. ant Cugšpicės buvo pastatyta meteorologijos observatorija.
Kaliningrado laikas
Kaliningrado laikas – laiko juosta, esanti 2 valandomis priekyje UTC (UTC+2) ir 1 valanda atgal nuo Maskvos laiko (MSK–1). Jis yra naudojamas Kaliningrado srityje.
Iki 2011 m. Kaliningrado laikas buvo toks pat kaip ir Rytų Europos laikas (UTC+2; UTC+3 su vasaros laiku). 2011 m. kovo 27 d. Rusija perėjo prie nuolatinio vasaros laiko, kad laikas visus metus išliktų toks pat, kaip ir vasarą, todėl Kaliningrado laikas visam laikui būtų nustatytas UTC+3. 2014 m. spalio 26 d. šis įstatymas buvo panaikintas, tačiau vasaros laikas nebuvo vėl įvestas, todėl Kaliningrade dabar visam laikui nustatytas UTC+2.
Pagrindiniai miestai:
Rubežninkai
Rubežninkai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gataučių.
Elena Liadova
Elena Liadova (, g. 1980 m. gruodžio 25 d., Moršanske, Tambovo srityje) – Rusijos aktorė.
Biografija
2005 m. debiutavo kine. Vaidino filmuose „Kareivio dekameronas“ (Marina), „Kosmosas kaip nuojauta“ (Rimma).
Atliko pagrindinį vaidmenį melodramoje „Pavlovo šuo“ (Ksiuša). Įvertinta prizu už geriausią aktorę Amūro rudens festivalyje (2006).
Tada buvo keli antraeiliai vaidmenys. Suvaidino pagrindinį vaidmenį melodramoje „Meilė ėdžiose“ (Nadia).
2009 m. aktorė tapo plačiai žinoma – po buvusios kalinės Liubkos, kuri tamo aukle, vaidmens Stanislavo Mitino režisuotame filme „Liubka“.
2010 m. vaidino filmuose „Žiurkė“ ir „Kai rozmarinas žydi“.
Suvaidinusi dramoje „Elena“, aktorė buvo apdovanota „Auksinio erelio“ apdovanojimu geriausios antro plano aktorės kategorijoje (2012 m.) ir „Nika“ apdovanojimu geriausios antro plano aktorės kategorijoje (2012 m.).
Sėkmės ir pripažinimo susilaukė filmuose „Kolekcionieriai“ (Vera Budina), „Širdies plakimas“ (Nina Iljina), „Aš lauksiu“ (Klava Sincova), „Sėkmės lydima“ (Irina Bojarova).
Trumpasparnis jonvabalis
Trumpasparnis jonvabalis (Phosphaenus hemipterus) – jonvabalių (Lampyridae) šeimos vabzdžių rūšis.
Vabalas 7–10 mm, kūnas tamsiai rudas. Aptinkami drėgnesnių miškų aikštelėse, jų pakraščiuose, pievose, kirtavietėse. Patelių skleidžiama šviesa yra pulsuojanti ir silpnesnė nei paprastojo jonvabalio. Vabalai aktyvūs prieblandoje ir ūkanotomis lietingomis dienomis. Skraido birželio–liepos mėn.
Lervos minta sraigėmis, šliužais.
Kvintakordas
thumb|300px|Kvintakordų rūšys
Kvintakordas– kvintos apimties akordas, sudarytas iš trijų tercijomis išdėstytų garsų. Žinomi keturi tokie akordai: mažorinis, arba didysis (D3+m3), minorinis, arba mažasis (m3+D3), sumažintasis (m3+m3) bei padidintasis.
Mažorinis kvintakordas
sudaro muzikinė šaknis – didžioji tercija (D3) bei grynoji kvinta (gr5), skaičiuojant nuo apatinės natos. Mažorinį kvintakordą sudaro didžiosios tercijos intervalas apačioje ir mažosios tercijos intervalas viršuje. Paprasčiausias tokio akordo pavyzdys būtų C dur tonacijoje, tarp natų do (C), mi (E) ir sol (G). Didžioji tercija susidaro tarp do ir mi (pirmasis ir trečiasis mažorinės gamos laipsniai), mažoji tercija tarp mi ir sol (trečiasis ir penktasis mažorinės gamos laipsniai), o grynoji kvinta yra tarp do ir sol (pirmasis ir penktasis mažorinės gamos laipsniai).
Minorinis kvintakordas
šaknį sudaro mažoji (minorinė) tercija (m3) – ir grynoji kvinta (gr5), skaičiuojant nuo apatinės natos. Minorinį kvintakordą sudaro mažosios tercijos intervalas apačioje ir didžiosios tercijos intervalas viršuje. Tokio akordo pavyzdys būtų a-moll tonacijoje, tarp natų la (A), do (C) ir mi (E). Mažoji tercija susidaro tarp la ir do (pirmasis ir trečiasis minorinės gamos laipsniai), didžioji tercija tarp do ir mi (trečiasis ir penktasis minorinės gamos laipsniai), o grynoji kvinta yra tarp la ir mi (pirmasis ir penktasis minorinės gamos laipsniai).