cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marian van de Wal
2004 m. pabaigoje išrinkta Andoros atstove 2005 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve (Ukraina). 2005 m. sausio mėn. vykusiame nacionaliniame finale ji atliko tris dainas: „No Demanis“, „Dona’m La Pau“ ir „La Mirada Interior“. Po komisijos ir žiūrovų balsavimo paaiškėjo, kad nugalėtoja daina tapo „La Mirada Interior“. Marian van de Wal pasirodė „Eurovizijos“ pusfinalyje, tačiau į finalą nepateko. Viena pritariančiųjų atlikėjų buvo Anabel Conde, užėmusi antrąją vietą 1995-ujų konkurse.
2007 m. „Eurovizijos“ finale pristatė Andoros balsus.
Nissan Leaf
„Nissan Leaf“ – 5 durų hečbeko stiliaus elektrinis automobilis, gaminamas japonų automobilių gamintojo „Nissan“. 2019 m. sausio mėn. duomenimis, nuo 2010 m. rinkoje pasirodęs „Nissan Leaf“ yra populiariausias elektromobilis pasaulyje. Iš viso parduota per 380 tūkst vienetų. Paklausiausi JAV, Europoje ir Japonijoje. Europos rinkoje lyderiauja Norvegija, kur buvo parduota per 12 tūkst. modelių vien per 2018 m.
Julia Beljajeva
Julia Beljajeva (g. 1992 m. liepos 21 d. Tartu) – Estijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse, olimpinė čempionė
Biografija
2012 m. kartu su Estijos nacionaline rinktine laimėjo Europos čempionatų bronzą. 2013 m. Beljajeva tapo pasaulio čempione. 2015 m. kartu su Estijos rinktine pelnė sidabrą Europos žaidynėse.
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 4-ą vietą komandinėje rungtyje ir 29-ą individualiose varžybose. 2017 m. iškovotas pasaulio čempionato komandinis auksas.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse estė individualioje rungtyje užėmė 7-ą vietą. Moterų komandinėje rungtyje kartu su Estijos nacionaline rinktine pasiekė finalą, kuriame įveikė Pietų Korėjos rinktinę ir iškovojo aukso medalius.
Kiparisas
Kiparisas  – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, kiparisinių (Cupressaceae) šeimos plikasėklių medžių gentis.
Savaime paplitę daugiausia šiaurės pusrutulio šiltojo klimato srityse – Šiaurės Amerikos, Azijos, Afrikos žemynuose.
Kiparisų gentyje žemi, vidutiniai ir labai aukšti, nuo 5 iki 95 m aukščio visžaliai krūmai ir medžiai. 2023 m. gegužės mėn. buvo aptiktas 102,3 m aukščio himalajinių kiparisų (Cupressus torulosa) rūšies individas.
Spygliai minkšti, paplokšti, žvynelių pavidalo. Kankorėžiai 8-40 mm ilgio, sferiški arba kiaušiniški. Kiparisai yra dekoratyvūs, nuo seno naudojami sodų, alėjų, kapinių, parkų apželdinimui. Stambiausia ir aukščiausia gentyje rūšis – butaninis kiparisas, augantis rytų Himalajų regione.
Rūšys
2023 m. šaltiniais išskiriamos keturios pogentės, kuriose yra 26 rūšys:
Vajeitėliai
Vajeitėliai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Obelių.
Ellex
Ellex – didžiausia advokatų kontorų grupė Baltijos šalyse. „Ellex“ sudaro trys advokatų kontoros: „Ellex Klavins“ (Latvija) ir „Ellex Raidla“ (Estija) ir „Ellex Valiunas“ (Lietuva). Pirmtakė Lietuvoje buvo „LAWIN“. 2017 m. vasario 1 d. darbuotojų skaičius trijose Baltijos šalyse veikiančiuose „Ellex“ biuruose sudarė 278. Lietuvos advokatų kontoroje „Valiunas Ellex“ dirbo 165 darbuotojai, iš jų 95 – teisininkai (19 partnerių). Estijos „Raidla Ellex“ - 53 darbuotojai, iš jų 40 teisininkų. Advokatų kontoros Lietuvoje „Ellex Valiunas“ vadovaujantysis partneris yra advokatas Rolandas Valiūnas.
Panorama (LRT laida)
Panorama – viena žiūrimiausių TV žinių laidų, gyvuojanti jau daugiau kaip penkiasdešimt metų, transliuojama Lietuvos nacionalinės televizijos.
Istorija
Pirmoji Lietuvos televizijos informacinė laida „Vilniaus žinios“ transliuota 1957 m. birželio 16 d. Nuo birželio 30 d. ji vadinosi „Savaitės naujienos“. Nuo 1958 m. birželio mėn. laida pervadinta „Televizijos žiniomis“ ir imta transliuoti reguliariai: iš pradžių 2 kartus, o 1959 m. pabaigoje – jau 6 kartus per savaitę. Nuo 1968 m. sausio 1 d. „Horizonto“ visuomeninių ir politinių bei analitinių laidų vyriausioji redakcija pradėjo transliuoti šiandieninės „Panoramos“ pirmtakę – „Dienos panoramą“. Laida buvo rodoma 21 val., jos trukmė buvo 40 min. Nuo 1970 m. sausio 1 d. „Horizonto“ vyr. redakcija pervadinta Informacijos vyriausiąja redakcija, ji pradėjo rengti 30 min. trukmės 20 val. transliuojamą „Panoramą“.
„Panorama“ yra transliuojama kiekvieną dieną 20:30 val. per visus tris LRT kanalus: Lietuvos televiziją (nuo 2020 m. rugpjūčio pabaigos nuo antradienio iki penktadienio 3:00 val. yra rodomas ir laidos įrašas), LRT Plius (nuo 2018 m. spalio 1 d., iki to laiko „Panorama“ šiame kanale buvo kartojama) ir LRT Lituanica, pastarajame kanale anksti ryte yra transliuojamas laidos įrašas. Jei Lietuvos televizija tuo metu transliuoja Eurolygos krepšinio rungtynes, „Panorama“ buvo transliuojama tik per LRT Plius kanalą. Be „Panoramos“, LRT eteryje ryte ir popiet yra transliuojamos trumpos naujienų laidos, pavadintos „Žiniomis“. Kiekviena informacinė laida tradiciškai baigiasi sporto naujienomis ir orų prognoze. Sekmadieniais „Žinias“ ir „Panoramą“, taip pat pirmadieniais ryto „Žinias“ baigia savaitės orų prognozė su sinoptikų komentarais. Sekmadieniais prieš „Panoramą“ eteryje rodoma savaitės įvykių apžvalginė laida „Savaitė“, kuri laikinai nuo 2020 m. kovo 22 d. iki gegužės 17 d. buvo sustabdyta. Taip pat darbo dienomis iki 2018 m. buvo rodyta ir vakaro žinių laida tarp 22:30-23:30, tačiau vėliau jos buvo nuspręsta atsisakyti. 2021 m. rugpjūčio 28 d. įvykdyta LRT naujienų laidų reforma. Laidai „Klauskite daktaro“, kuri iki šiol buvo transliuota darbo dienomis 18:30 val., tapus kassavaitine ir imtai transliuoti kiekvieną šeštadienį 17:30 val., jos vietą darbo dienomis užėmė informacinė aktualijų laida „Svarbi valanda“, kurią pakaitomis veda Rasa Tapinienė ir Deivydas Jursevičius. Savaitgaliais tuo metu yra rodoma įprasta žinių laida su vertimu į gestų kalbą, o nuo rugpjūčio 30 d., atsisakius žinių laidos 17:30, 16:00 val. žinios, transliuojamos darbo dienomis, tapo verčiamos į gestų kalbą.
2020 m. sausio 1 d. „Panorama“ šventė savo 50 metų gimtadienį. Tądien pirmąją naujųjų metų laidą vedė buvusi „Panoramos“ vedėja Algimanta Žukauskienė, kuri sugrįžo į LRT eterį vienai dienai po 20 metų pertraukos.
LTN direkcija yra įkūrusi penkis korespondentų punktus Lietuvoje: Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje ir Alytuje. Vienas punktas dirba Vašingtone.
Dabartiniai „Žinių“ ir „Panoramos“ vedėjai
Sporto naujienos
Sporto naujienos yra rodomos LRT eteryje po žinių laidų (išskyrus žinias 6:30, 8:00, 9:00, 14:00, 15:00 (darbo dienomis), 9:30-10:30 (šeštadieniais) ir 15:30 (savaitgaliais)) iškarpyta versija (vedėjo balsas už kadro) ir po „Panoramos“ darbo dienomis – su vedėju studijoje (nuo 2020 m. kovo 16 iki gegužės 8 d. laikinai buvo rodoma iškarpyta versija), o savaitgaliais ir švenčių dienomis - iškarpytos versijos pavidalu.
Sporto žinių vedėjai:
Orų prognozė yra rodoma LRT eteryje po kiekvienos „Žinių“ laidos ir „Panoramos“. Daugelyje žinių laidų orų prognozę už kadro skaito žinių vedėjas (išskyrus „Žinias“ 17:30 darbo dienomis, kai tada orus skaito atskiras vedėjas). Nuo 2019 m. lapkričio 4 d. pirmadieniais ir ketvirtadieniais po „Panoramos“ orų prognozė rodoma kiek kitokiu formatu – be rubrikos vedėjo studijoje svečiuojasi ir klimatologė Audronė Galvonaitė ir dalijasi įžvalgomis apie vis spartėjančios klimato kaitos požymius ir galimas pasekmes. Sekmadieniais po kiekvienos „Žinių“ laidos ir „Panoramos“, o taip pat pirmadieniais po „Žinių“ laidoje „Labas rytas, Lietuva“ yra rodoma plati orų prognozė, pateikta Lietuvos hidrometeorologijos tarnybos specialisto komentaru apie orus kitai savaitei.
Orų prognozės vedėjai:
Dienos tema
Dienos tema – tai darbo dienomis, 21:00 val. „Panoramoje“ transliuojama interviu laida su dienos herojais tiesioginiame eteryje.
„Dienos temos“ vedėjai:
Ankstesni „Žinių“ ir „Panoramos“ vedėjai
Sporto naujienos:
Orų prognozė:
Informacinių laidų išleidimo į eterį grafikas
Taip pat, kasnakt (nuo antradienio iki šeštadienio) nuo 1:00 iki 5:00 kas valandą, o nuo 2020 m. kovo 21 d. – ir savaitgaliais (šeštadieniais (nuo kovo 21 iki gegužės 9 d.) 7:00, ir kas valandą nuo 9:00 iki 11:00, sekmadieniais (nuo kovo 22 iki gegužės 17) – 7:00, 8:00, 10:00) Lietuvos televizijos eteryje yra transliuojamos Lietuvos radijo naujienų tarnybos parengtos žinių laidos tiesiogiai iš radijo studijos.
Kurtuvėnų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Iš pietų, pietryčių ir pietvakarių jį juosia pelkė. Aikštelė ovali, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 68x27 m dydžio. Šlaitai statūs, 4-5 m aukščio.
Piliakalnį labai apardė jame XV a. pabaigoje - XVIII a. stovėjusi bažnyčia, aplink ją įrengtos kapinės. Šiaurinis šlaitas nuardytas kelio. Piliakalnis apaugęs stambiais lapuočiais, aikštelėje - kapai, jos centre - medinė koplyčia. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Piliakalnio aikštelėje gulėjo apie 100 kilogramų, maždaug 50 cm skersmens ir iki 30 cm aukščio dubenuotas akmuo, valstybės saugomas kultūros paveldo objektas. Įsigalėjus krikščionybei ant Kapos piliakalnio buvo pastatyta medinė bažnyčia. Joje buvo naudojamas ir šis dubenuotas akmuo – jame laikytas švęstas vanduo. XIX a. bažnyčia degė, po to akmuo buvo laikomas lauke, šalia koplyčios. 2009 m. rugsėjo mėn. akmuo pavogtas.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1967 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1998 m. tyrė Birutė Salatkienė (Šiaulių Aušros muziejus).
Scilla Gabel
Scilla Gabel (tikrasis vardas – Gianfranca Gabellini; g. 1938 m. sausio 4 d. Riminis) – italų televizijos, kino ir teatro aktorė.
Karjeros pradžioje dėl savo panašumo į Sophia Loren keletą kartų dirbo jos dublere. 6 dešimtmečio pabaigoje pradėjo gauti svarbesnius vaidmenis, tačiau šie jai pasirodė stereotipiniai, todėl po dešimtmetį trukusios karjeros kine susikoncentravo darbui teatre, vėliau – ir televizijoje. Prieš tapdama aktore, studijavo Oksfordo universitete teisę.
Nuo 1968 m. yra ištekėjusi už režisieriaus Piero Schivazappa, turi sūnų. right|thumb|150px right|thumb|150px
Vertėjai (filmas)
Vertėjai – 2019 m. sukurtas kriminalinis filmas. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 69% teigiamų atsiliepimų.
Turinys
Leidėjas Erikas Angstriomas planuoja pasaulinio bestselerio „Dedalas“ paskutinės (trečiosios) dalies leidimą. Šio autorius – paslaptingas rašytojas Oskaras Braksas, kurį pažįsta tik pats leidėjas. Knyga turi pasirodyti vienu metu šalyse, kuriose jos iki šiol buvo geriausiai perkamos, todėl Angstriomas nusamdo 9 vertėjus, kuriuos užrakina saugomame bunkeryje Prancūzijoje. Vertėjai neturi ryšio su išoriniu pasauliu, o kiekvieną dieną jiems pateikiama tik keletas knygos puslapių. Nepaisant visų šių saugumo priemonių, po keleto dienų pirmieji 10 knygos puslapių atsiduria internete, o iš leidėjo pareikalaujama pinigų. Įsitikinęs, kad tai vieno iš vertėjų darbas, Angstriomas bet kokiomis priemonėmis bando išsiaiškinti kaltininką.
Zelionka (Rokiškis)
Zelionka – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Zarinkiškių.
Sviataja Volia
Sviataja Volia – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 30 km į pietryčius nuo Ivacevičų. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo Pinsko apskrities miestelis, Sviataja Volios valsčiaus centras.
Indiana Džounsas ir lemties šventykla
Indiana Džounsas ir lemties šventykla  – 1984 m. amerikiečių nuotykinis filmas, režisuotas Styveno Spilbergo. Tai antrasis „Indiana Džounso“ frančizės filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Harisonas Fordas. Filme pasakojama apie Indijos sektą (thugius), garbinančią deivę Kali ir aukojančią jai žmones. Indiana Džounsas iš jų turi atsiimti Šivalingą.
Siužetas
Veiksmas prasideda Kinijoje. Indiana Džounsas Šanchajuje įsivelia į konfliktą su mafijos vadeiva Lao Če, kuriam turėjo perduoti Mingų imperijos pradininko palaikus. Jis drauge su 11-mečiu pagalbininku Šorti ir Lao dainininke Vili lėktuvėliu pasprunka iš Šanchajaus. Pakeliui pilotai Lao nurodymu palieka lėktuvą, todėl keliautojai priversti nusileisti kalnuose.
Jie išsigelbėję patenka į vieną Indijos kaimą. Vietiniai atvykėlius laiko Šivos pasiuntiniais, kurie turi kaimui grąžinti Šivalingą ir vaikus, pagrobtus Pankoto rūmų valdovų. Indiana su bendražygiais iškeliauja į Pankoto rūmus. Ten juos priima karalystės ministras ir jaunasis maharadža. Rūmuose vyrauja keisti papročiai – žmonės vaišinasi gyvatėmis, vabzdžiais, gyvūnų kūno dalimis, aplink pilna šikšnosparnių, vabzdžių, mūrti su kraujo aukomis.
Dominique McElligott
Dominique McElligott (g. 1986 m. gegužės 3 d. Dublinas) – airių aktorė.
Indiana Džounsas ir lemties šventykla
Siužetas
Indiana patenka į slaptą patalpą, kur po įvairių kliūčių (daugybės vabzdžių, užsiveriančių kambarių) patenka į požeminę salę, kur atliekamos deivės Kali garbinimo apeigos. Karalystės nariai yra thugių sektos nariai ir vedami žynio Molaramo atlieka žmonių aukojimo apeigas. Po jų, Indiana pagrobia tris Šankaros Šivalingas, bet yra sulaikomas thugių. Jis yra prigirdomas ir paverčiamas Kali tarnu, o Šorti įdarbinamas kasyklose, kur daugybė vaikų-vergų ieško dar dviejų Šivalingų.
Dominique McElligott
Dažniausiai vaidina TV serialuose, tokiuose kaip „Raw“, „Pragaras ant ratų“, „Kortų namelis“.
Mette Frederiksen
Metė Frederiksen (g. 1977 m. lapkričio 19 d. Olborge) – Danijos politikė, šalies ministrė pirmininkė (nuo 2019 m.).
Biografija
M. Frederiksen tėvas buvo tipografas, o motina – mokytoja.
Indiana Džounsas ir lemties šventykla
Siužetas
Indiana dalyvauja Vili aukojimo ceremonijoje, bet paskutiniu momentu jį iš apžavėjimo prižadina Šorti. Toliau kompanija kovoja su Pankoto kariais, Molaramu ir jaunuoju maharadža, galinčiu valdyti Indianą su vudu lėle. Kasyklų geležinkeliais jie ištrūksta lauk, bet ant virvinio tilto apsupami. Indiana nukerta tiltą ir stoja į paskutinę kovą su Molaramu. Žynys nugarma į krokodilų pilną upę, o Pankoto armiją priverčia pasiduoti atkerėto maharadžos pakviesti britai. Indiana grąžina Šivalingą ir vaikus į kaimą.
Aktoriai
thumb|200px|Kali kulto žynys Mola Ramas
Įvertinimas
Filmas vertintas nevienareikšmiai: nors netrūko pagyrų intensyviam siužetui, geriems vaizdo ir garso efektams, pateikta nemažai kritikos. Filmas susilaukė daug kritikos dėl smurto scenų, Indijoje filmas buvo kritikuojamas dėl klaidingų stereotipų apie deivę Kali, indų virtuvę ir kultūrą, bendrai formavimo. Dėl šios priežasties, Indijos valdžia nesuteikė leidimo filmo filmuoti Indijoje. Pats Styvenas Spilbergas vėliau pripažino, kad „Indiana Džounsas ir lemties šventykla“ buvo prasčiausias iš jo „Indiana Džounso“ frančizės kūrinių.
Straujos geomorfologinis draustinis
Straujos geomorfologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, 2 km į šiaurės vakarus nuo Merkinės.
Draustinyje saugomas gilus Straujos upelio slėnis, išraižytas raguvų, Laujos ir Mikalauciškės ežerai, didelės biologinės įvairovės ekosistemos.
Wyn Hoop
Wyn Hoop (tikr. Winfried Lüssenhop, g. 1936 m. gegužės 29 d. Hanoveryje) – Vokietijos dainininkas.
Biografija
Gimė Hanoveryje. 6 dešimtmečio pradžioje įkūrė džiazo grupę „Capitellos“, rengusi koncertus iki jos žlugimo 1958 m. Atlikėjas pradėjo solinę karjerą, pirmuosius singlus įrašinėjo Fred Lyssen slapyvardžiu, o vėliau ir Wyn Hoop vardu.
Greitasis čiuožimas olimpinėse žaidynėse
thumb|Olimpinė piktograma thumb|Pietų Korėjos atstovė [[Lee Sanghwa 2014 m. olimpiados finale]] Greitasis čiuožimas olimpinėse žaidynėse pirmą kartą pasirodė 1924 m. žiemos olimpinėse žaidynėse. Ilgą laiką vyko tik vyrų čiuožimo varžybos. 1932 m. moterų greitasis čiuožimas vyko kaip demonstracinė sporto šaka, o oficialiai moterims leista rungtyniauti tik nuo 1960 m. Varžybas rengia Tarptautinė čiuožimo sąjunga.
TEO LT
TEO LT − Lietuvos telekomunikacijų bendrovė. Teikė telefono, IT, skaitmeninės televizijos ir interneto paslaugas.
Buvo „Telia Company“ dalis.
Veikla
Teikė balso telefonijos, interneto, televizijos, duomenų perdavimo ir IT paslaugas. Šios veiklos turėjo antrinius prekės ženklus:
Istorija
thumb|left|200px|Logo (1992-2006) thumb|left|200px|Logo (2006-2015) thumb|right|200px|Buveinė (iki 2010)
1992 m. sausį, pertvarkant Lietuvos ryšių sistemą, paštas atskirtas į VĮ „Lietuvos paštą“, o telefonų ryšiai – į VĮ „Lietuvos telekomą“.
1997 m. birželį, ruošiantis privatizavimui, „Lietuvos telekomas“ reorganizuotas į AB.
1998 m. liepą „Lietuvos telekomą“ privatizavo „Telia“ ir Suomijos įmonės „Sonera“ konsorciumas „Amber Teleholding A/S“. Įsigijo 60% akcijų. 1999 m. rugpjūtį, toliau vykdant privatizavimo programą, įmonės darbuotojai iš valstybės įsigijo 4,97% akcijų. 2000 m. birželį valstybė viešo akcijų pardavimo būdu pardavė 25$ akcijų Lietuvos ir užsienio investuotojams. Tuo pačiu metu bendrovės akcijos buvo įtrauktos į Vilniaus vertybinių popierių biržos Oficialųjį prekybos sąrašą.
2002 m. gruodį strateginiai akcininkai susijungė į jungtinę įmonę „TeliaSonera AB“. 2003 m. valstybė pradėjo atlyginti Lietuvos piliečiams už valstybės išperkamą nekilnojamąjį turtą įmonės akcijomis. 2003 m. sausį „Lietuvos telekomas“ prarado išimtinę teisę diegti ir teikti fiksuotojo telefono ryšio paslaugas Lietuvoje.
2006 m. gegužę „Lietuvos telekomas“ pakeitė pavadinimą į TEO LT, AB.
2009 m. rugsėjį–spaliį „TeliaSonera AB" įgyvendino IPO, padidino turimų akcijų dalį iki 64,90%. 2011 m. birželį „TeliaSonera AB" perėmė iš savo antrinės įmonės „Amber Teleholding A/S“ kontrolinį akcijų paketą. 2012 m. gegužę–birželį „TeliaSonera AB", sudarydama tiesioginius bei biržos sandorius ir įgyvendinusi IPO, padidino savo valdomų akcijų dalį iki 88,15%.
Merkinės geomorfologinis draustinis
Merkinės geomorfologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Merkinės, abipus kelio.
Draustinyje saugomas Dzūkijos moreninių aukštumų pietinių atšlaičių reljefas ir Merkinės volas, taip pat saugomų gyvūnų rūšių (balinio vėžlio, putpelės, plėšriosios medšarkės) buveinės.
Horvalė
Horvalė – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Rečycos.
Istorija
XIX a. buvo Rečycos apskrities miestelis, Horvalės valsčiaus centras.
Policininkė (1980 filmas)
Policininkė – 1980 m. Prancūzijoje sukurta kriminalinė drama.
Thagiai
thumb|250px|XIX a. piešinys, vaizduojantis thagius, smaugiančius keliautoją Thagiai  – Pietų Azijoje paplitusi organizuota plėšikų gauja. Pirmas jos paminėjimas žinomas 1350 m. veikale Ẓiyāʾ-ud-Dīn Baranī, ji gyvavo iki XIX a. pr., kai buvo išnaikinta britų.
Thagiai buvo gerai organizuota grupuotė, veikusi Pietų Azijoje (daugiausia Indijoje). Jos pavadinimas kildinamas iš sanskrito sthaga – „klastingas, suktas, nedoras“, nuo sthag-/sthagnati – „slėpti, dengti, nutylėti“. Tai buvo pakelių plėšikai, kurie klastos būdu prisijungdavo prie keliautojų (tiek pavienių, tiek didelių karavanų) ir, įgavę jų pasitikėjimą, pasitaikius progai nužudydavo ir apiplėšdavo. Thagiai turėdavo įvairius metodus, kaip apgauti keliautojus. Jie apsimesdavo vedliais, dažnai veikdavo grupėmis, su būsimomis aukomis praleisdavo, jei reikia, keletą dienų, kol rasdavo tinkamą laiką ir metą žmogžudystei. Dažniausiai žudydavo pavakare arba naktį, atokiose vietose. Aukų žudymui plačiai naudojo smaugimo virvę (noose, phasingar) ar kitaip auką pasmaugdavo (diržu, suvyniotu turbanu ir kt.). Lavonus užkasdavo, įmesdavo į artimiausią šulinį ar kitaip paslėpdavo.
Thagių sistema buvo griežtai disciplinuota, veikė darbo pasidalinimas (žvalgai, aukos užkalbėtojai, įkalčių naikintojai ir kt.). Gaujos vadas buvo vadinamas džemadaru. Thagiu dažniausiai buvo tampama per giminystės liniją, taip pat juo buvo galima tapti praėjus gaujos narių išbandymus kandidatui, jos nariais buvo paverčiami pagrobti vaikai. Kiek ši gauja nužudė žmonių nėra žinoma, yra spėjimų, kad jų aukomis tapę ~2 mln. žmonių, nors dauguma pateikia mažesnius skaičius. Thagių džemadaras Behramas, gyvenęs 1765–1840 m., Gineso rekordų knygoje įrašytas kaip daugiausia žmonių nužudęs žmogus. Jam priskirtos 931 žmogžudystės, tačiau šis skaičius nepaliudijamas.
XIX a. britai, užvaldę Indiją, pradėjo organizuotą thagių persekiojimą, pritaikė tam naujas teisines ir informacines sistemas, detektyvinę metodologiją. Apie 1830 m. thagiai buvo išnaikinti.
Irina Embrich
Irina Embrich (g. 1980 m. liepos 12 d. Taline) – Estijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse, olimpinė čempionė
Thagiai
Britų valdymo laikais apie thagius sklido įvairios legendos, vėliau jie tapo populiariu filmų, knygų tematikos objektu. Vyravo įsivaizdavimas, kad thagiai yra religinė sekta, garbinanti mirties deivę Kali, ir žudanti žmones jos labui. Tačiau iš tiesų, dauguma britų sugautų thagių buvo musulmonai. Nors neneigiama, kad jie turėję savitų ritualų, visgi pagrindine jų veiklos priežastimi laikomas noras pasipelnyti.
Irina Embrich
Biografija
2012 m. kartu su Estijos nacionaline rinktine laimėjo Europos čempionatų bronzą. 2013 m. Beljajeva tapo Europos čempione. 2015 m. kartu su Estijos rinktine pelnė sidabrą Europos žaidynėse.
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 4-ą vietą komandinėje rungtyje ir 10-ą individualiose varžybose. 2017 m. iškovotas pasaulio čempionato komandinis auksas.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse estė moterų komandinėje rungtyje kartu su Estijos nacionaline rinktine pasiekė finalą, kuriame įveikė Pietų Korėjos rinktinę ir iškovojo aukso medalius.
Barbara Tabita
Barbara Tabita (g. 1975 m. vasario 13 d. Augusta) – italų kino ir teatro aktorė, komikė ir pjesių autorė.
Night Train
Night Train – penktasis studijinis amerikiečių kantri atlikėjo Jason Aldean albumas, išleistas 2012 m. spalio 16 d. Dainoje „The Only Way I Know“ kartu dainuoja du garsūs kantri atlikėjai Luke Bryan ir Eric Church. Pats albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas trečiuoju atlikėjo albumu, pasiekusiu šią viršūnę. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 409 tūkstančiai „Night Train“ kopijų.
Rikačevas
Rikačevas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Romas Austinskas
Romas Austinskas  (1958 m. lapkričio 2 d. Šakių rj., Šilgalių k) – verslininkas, transporto bendrovės „Autopaslauga“ savininkas ir vadovas, Lietuvos nacionalinės vežėjų automobiliais asociacijos "Linava" prezidentas.
Briežė
Briežė – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Pandėlio.
Anita Traversi
Anita Traversi (1937 m. liepos 25 d. Giubiasco, Tičinas – 1991 m. rugsėjo 25 d. Belinconoje, Tičinas) buvo Šveicarijos dainininkė.
Du kartus atstovavo Šveicarijai „Eurovizijos“ dainų konkurse. Pirmąkart dalyvavo 1960 m., su daina „Cielo e terra“, užėmusi 8-ą vietą, o 1964 m. antrą kartą pasirodžiusi konkurse su daina „I miei pensieri“, liko paskutinėje vietoje. Abu kūrinius „Eurovizijoje“ atliko italų kalba.
Dainininkė septynis kartus (1956, 1960, 1961, 1963, 1964, 1967 ir 1976 m.) dalyvavo Šveicarijos nacionalinėje atrankoje, tačiau nelaimėjo.
Stoffel Vandoorne
Stoffel Vandoorne (g. 1992 m. kovo 26 d.) – Belgijos lenktynininkas, nuo 2018 m. dalyvaujantis Formulė E čempionate. 2021–2022 m. čempionate jis užėmė pirmąją vietą.
Savo lenktynininko karjerą belgas pradėjo 2010 m. Vėliau karjerą sportininkas tęsė Formula Renault 2.0 NEC, GP2 serijos, Super Formula čempionatuose.
2016 m. prisijungė prie Formulės 1 McLaren komandos. Jai atstovavo tris sezonus.
2018 m. startavo Formulės E čempionate, taip pat išliko Formulės 1 komandų McLaren ir Mercedes bandytoju.
Erika Kirpu
Erika Kirpu (g. 1992 m. birželio 22 d. Maskvoje, Rusijoje) – Estijos fechtuotoja, kuri specializuojasi špagos rungtyse, olimpinė čempionė.
Biografija
2012 m. kartu su Estijos nacionaline rinktine laimėjo Europos čempionatų bronzą. 2015 m. Europos žaidynėse kartu su Estijos rinktine pelnė sidabrą komandinėje rungtyje ir bronzą individualiose varžybose.
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 4-ą vietą komandinėje rungtyje ir 12-ą individualiose varžybose. 2017 m. iškovotas pasaulio čempionato komandinis auksas.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse estė individualioje rungtyje užėmė 25-ą vietą. Moterų komandinėje rungtyje kartu su Estijos nacionaline rinktine pasiekė finalą, kuriame įveikė Pietų Korėjos rinktinę ir iškovojo aukso medalius.
Mažosios antilopės
Mažosios antilopės (Neotragus) – tikrųjų antilopių gentis, kurią sudaro trys rūšys, gyvenančios Afrikoje:
Visžalis kiparisas
Visžalis kiparisas (Cupressus sempervirens) – kiparisinių (Cupressaceae) šeimos visžalių spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi Viduržemio jūros regione, Artimuosiuose Rytuose.
Juravičai
Jùravičai – agromiestelis pietryčių Baltarusijoje, 11 km į pietryčius nuo Mozyriaus. Apylinkės centras.
Istorija
Minimi nuo 1430–1432 m. XIX a. buvo Rečycos apskrities miestelis, Juravičų valsčiaus centras.
Rudka (Sokulkos apskritis)
Rudka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietryčius nuo Korycino, apie 27 km į vakarus nuo Sokulkos ir 36 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Nguyen Huu Tho
Nguyễn Hữu Thọ (g. 1910 m. liepos 10 d. – 1996 m. gruodžio 24 d.) – Vietnamo politikas. 2-asis Vietnamo prezidentas nuo 1980 m. kovo 30 d. iki 1981 m. liepos 4 d.
Dirvoniškis (Raikėnai)
Dirvoniškis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Raikėnų.
Stray Kids
Stray Kids (korėjietiškai: 스트레이 키즈), dar žinoma kaip tiesiog SKZ – Pietų Korėjos grupė, susikūrusi 2017 m. realybės šou „Stray Kids“ metu. Grupę sudaro aštuoni nariai: Bang Chan, Lee Know, Changbin, Hyunjin, Han, Felix, Seungmin ir I.N. Anksčiau grupėje buvo devyniese, tačiau 2019 m. spalį grupę paliko Woojin.
2018 m. sausį grupė išleido debiutinį EP „Mixtape“. Debiutinis grupės studijinis albumas „Go Live“ išleistas 2020 m. birželį ir tapo pirmuoju grupės įrašu, tapusiu platininiu Pietų Korėjoje. 2022 m. grupė pasirašė kontraktą su „Republic Records“ įrašų kompanija, kurie platins „Stary Kids“ įrašus JAV. Tais pačiais metais išleisti EP „Oddinary“ ir „Maxident“ pasiekė pirmasias vietas „Billboard 200“ reitinge. 2023 m. duomenimis, grupė yra išleidusi keturis studijinius albumus, taip pat visame pasaulyje pardavusi virš dešimties milijonų įrašų.
Diskografija
Korėjietiški studijiniai albumai
Japoniški studijiniai albumai
EP
Jennifer Serrano
Jennifer Serrano, geriau žinoma kaip Jenny – Ispanijos dainininkė.
Felicijos Bortkevičienės Kalbos premija
Felicijos Bortkevičienės Kalbos premija – žodžio laisvės gynėjos, žurnalistės, labdaros organizatorės Felicijos Bortkevičienės atminimą įamžinanti premija įsteigta 2004 m. Trumpiau dar vadinama Kalbos premija arba Felicijos premija.
Jennifer Serrano
2006 m. atstovavo Andorai „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Sense tu“, tačiau pusfinalyje ji užėmė paskutinę vietą.
Felicijos Bortkevičienės Kalbos premija
Premija
Premiją skiria Seimo Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija visuomenės pasiūlytam ir konkurso būdu išrinktam asmeniui ar asmenims už neatlygintinai padarytus reikšmingus darbus puoselėjant lietuvių kalbą, lituanistinius tyrinėjimus.
Premijos dydis – 6000 eurų. Apdovanojimą simbolizuojančios „Vyturio“ skulptūrėlės autorė – skulptorė Dalia Matulaitė.
Premijos laureatas skelbiamas Gegužės 7-ąją, minint Spaudos atgavimo, kalbos ir knygos dieną, o premija įteikiama gruodžio mėnesį, minint Didžiojo Vilniaus Seimo sukaktį, per iškilmingą Kalbos vakarą, kuris vyksta įvairiose Vilniaus salėse – Filharmonijoje, Kongresų rūmuose, Valdovų rūmuose.
Pavogti Rembrantą
Pavogti Rembrantą – 2003 m. Danijoje sukurta veiksmo komedija, kurios premjera įvyko Kanų kino festivalyje.
Filmo idėja yra realus įvykis, kuomet 1999 m. sausio 29 d. iš nedidelio ir prastai saugomo muziejaus Danijos mieste Nivoje buvo pavogtas Rembranto paveikslas (taip pat ir Bellini darbas), tačiau likusi istorijos dalis yra išgalvota.
Turinys
Mikas ir jo sūnus Tomas – smulkūs nusikaltėliai, nuolat atsiduriantys už grotų ir nemėgstantys vienas kito: Tomas galvoja, kad jo tėvas nevykėlis, o Mikas nusivylęs, kad sūnus taip pat tapo nusikaltėliu.
Paleistas iš kalėjimo Tomas turi planą: vienas turtuolis žada sumokėti 10 tūkstančių dolerių, jeigu iš nedidelės galerijos bus pavogtas jo giminei priklausęs paveikslas. Kai Tomui ir jo porininkui Džimiui nepasiseka, darbo nusprendžia imtis Mikas su draugu Kenetu. Jie lengvai pavagia paveikslą, tačiau ne tą, kuris buvo užsakytas. Nusivylimą netrukus pakeičia džiaugsmas, nes per klaidą Mikas pačiupo Rembranto darbą, kurio vertė 15 milijonų. Vis tik rasti pirkėją nėra paprasta, o policija ir Interpolas jau lipa jiems ant kulnų.
Rumunijos krepšinio lyga
Rumunijos krepšinio lyga, taip pat žinoma kaip Liga Națională – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Rumunijos krepšinio klubai. Rumunijos krepšinio lyga įkurta 1950 metais.
Kai moterys turėjo uodegas
Kai moterys turėjo uodegas – 1970 m. sukurta priešistorinių laikų komedija. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 38 % teigiamų atsiliepimų.
Turinys
Septyni urviniai našlaičiai berniukai užauga vieni mažoje saloje. Gaisrui nusiaubus salos augmeniją, jie išsiruošia ieškoti kitos gyvenamosios vietos. Nuplaukę laiveliu į kitą krantą, jie po kelių dienų paspęstuose spąstuose randa keistą gyvūną, panašų į juos, tik ilgesniais plaukais ir su uodega. Keistasis gyvūnas pradeda rodyti dėmesį vienam iš brolių, tikėdamasi išvengti lemties būti suvalgytai.
Lorella De Luca
Lorella De Luca (1940 m. rugsėjo 17 d. – 2014 m. sausio 9 d.) buvo italų aktorė bei režisieriaus asistentė.
Ją „atrado“ režisierius Federico Fellinis, pakvietęs į filmą „Il Bidone“ (1955). Lorella dažniausiai atlikdavo jaunų ir naivių merginų vaidmenis dramose arba komedijose, o pagrindinis laikotarpis buvp praėjusio amžiaus 6 ir 7 dešimtmečiai. 1965 m. filmavimo aikštelėje ji susipažino su režisieriumi Duccio Tessari ir vėliau filmavosi tik jo filmuose. 1971 m. jie sukūrė šeimą, susilaukė 2 vaikų (Tessari mirė 1994 m.). Duktė Fiorenza Tessari yra aktorė.
Anita Caprioli
Anita Caprioli (g. 1973 m. gruodžio 11 d. Verčelis) – italų kino ir teatro aktorė.
Žagarės I piliakalnis
miniatiūra|250px|left|2015 m. miniatiūra|250px|left|Vaizdas, atsiveriantis užlipus laiptais ant piliakalnio
Žagarės piliakalnis su gyvenviete (u.k. ), Aukštadvaris, Plikasis Kalnas, Žvelgaičio Kalnas (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A595KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR249) – spėjamas piliakalnis Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Žagarės, Žagarės seniūnija. Pasiekiamas Švėtės kairiuoju krantu važiuojant iš Žagarės į Naująją Akmenę, 1,2 km nuo plento posūkio į pietvakarius išvažiavus iš Žagarės, yra kairėje.
Piliakalnis
Piliakalnis yra Švėtės kairiajame krante esančios ilgos kalvos aukščiausioje dalyje, 700 m į vakarus nuo Žagarės antrojo piliakalnio (Raktuvės kalno). Aikštelė trapecijos formos, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 55 m ilgio, 50 m pločio pietvakarių, 68 m ­ šiaurės rytų krašte. Kraštuose ji apjuosta 1 m aukščio, 10 m pločio pylimu. Šiaurės rytų piliakalnio šlaite, 4 m žemiau pylimo yra 3 m pločio terasa, kiek nuolaidėjanti į išorę. 5 m žemiau terasos, pašlaitėje, iškastas 12 m pločio, 2 m gylio griovys, kurio išorinėje pusėje supiltas 0,4 m aukščio, 3 m pločio pylimas. Griovys pietinėje dalyje Švėtės kranto šlaito nesiekia per 10 m. Panašu, kad šioje vietoje jis suko į pietryčius ir išėjo į toliau nuo piliakalnio papėdės matomą įdubimą, taip suformuodamas tarsi trikampio formos priešpiliuką įvažiavimui į dvarvietę. Šlaitai statūs, 1,5 m pietvakariuose ir ­15 m aukščio šiaurės rytuose. Šiaurės rytuose pylimą apardė į jį įsirėžęs kelias. Aikštelė dirvonuoja, šiaurinis piliakalnio kraštas apaugęs retomis pušimis.
Nahi
Nahi, Nuhai, Nuha (nhy) – išminties dievas ir viena iš dviejų svarbiausių Samudo arabų dievybių (greta Rudos); Nahi laikytas dievu protėviu, šalies valdovu, taip pat kupranugarių bei šulinių globėju.
Teigiama, kad Nahi galėjo būti ir Mėnulio dievybė. Vokiečių istoriko Dierk Lange teigimu, Nahi buvo Saulės dievybė, Ruda – Mėnulio dievybė, o Ataršamajinas buvo siejamas su Venera; šios dievybės esą sudarė triadą, kurią garbino šiaurinių arabų genčių konfederacija Yumu'il. Asirų įraše sutinkamas Nahi epitetas „pakylėtoji Saulė“; viena vertus iš to galima spręsti, kad ši dievybė buvo siejama su Saule, kita vertus, šis epitetas gali būti suprantamas perkeltine prasme – kaip nurodąs į išmintį.
Dumato oazėje stovėjo Nahi statula. Asirijos valdovas Senacheribas šią oazę užėmė, o Nahi, Rudos ir kitų dievų statulas išsigabeno į Nineviją. Asirai dar išsigabeno Ataršamajino, Dajos, Abir-ilu bei Atar kurumos statulas. Visgi vėliau šios statulos buvo sugrąžintos į Dumato oazę: dievų statulas (drauge su žyne, vardu Tabua) arabams grąžino karalius Esarhadonas. Po kurio laiko, arabams sukilus, asirai jas vėl išsigabeno.
Esarhadono ir Ašurbanipalo įrašai laikomi ankstyviausiu žinių apie senovės arabų religiją šaltiniu.
Latvijas gaisa satiksmes akciju sabiedriba
miniatiūra|Latvijas Gaisa Satiksmes AS naudojo Junkers F.13 modelio orlaivius [[Vaizdas:Lett25b.jpg|miniatiūra|Latvijas Gaisa satiksmes 1925 m. tvarkaraštis - atvirutė. Reisai pateikiami kartu su motininės kompanijos Junkers Luftverkehrs AG ir jos iš dalies valdytos Aeronaut (Estija) reisais. Iš Björn Larsson ir David Zekria kolekcijos.]] „Latvijas gaisa satiksmes akciju sabiedriba“ buvo Latvijos ir Vokietijos oro linijų bendrovė, įsikūrusi Rygoje, Latvijoje. Ji vykdė tarptautinius skrydžius iš Rygos Spilvės oro uosto (ICAO: EVRS). Aviakompanija pradėjo veikti 1922 m. Galutinai ji buvo likviduota 1928 m., po to, kai pagrindiniai akcininkai atsisakė toliau teikti paramą.
Įkūrimas
Aviakompanija, pavadinimu „Latvijas gaisa satiksmes akziju saboedriba“, buvo įkurta 1922 m. liepos 31 d. Jos kapitalas buvo 100 000 (latų) aukso frankų, padalintas į 5000 akcijų, kiekvienos kurių vertė buvo 20 (latų) aukso frankų.
„Latvijas gaisa satiksmes AS“ įkūrimą rėmė Desau mieste įsikūręs koncernas „Junkers Flugzeugwerk AG“. Pastarasis siekė rasti būdų, kaip išsaugoti savo gaminamus „Junkers F 13“ orlaivius ir padidinti „Junkers“ orlaivių pardavimus. Junkers taip pat norėjo išnaudoti 1920 m. gruodžio mėn. Vokietijos pašto valdžios paskelbtą konceciją krovinių ir keleivių gabenimui maršrutu Berlynas – Karaliaučius – Kaunas (arba Klaipėda / Memel) – Ryga.
„Latvijas gaisa satiksmes AS“ įkūrėjai buvo du Latvijos piliečiai – kapitonas Janis Lindberg ir leitenantas Janis Osol, kartu su Rygoje gyvenusiu Rusijos teisininku, Latvijos ir Estijos „Lloyd-Junkers Luftverkehrs GmbH“ generaliniu agentu dr. Aleksandru Woskressenski.
Bendrovė gavo Latvijos vyriausybės konceciją skraidyti tarptautiniais maršrutais. Be oro susisiekimo paslaugų, „Latvijas gaisa satiksmes AS“ turėjo būti ir bilietų platinimo agente, planavo įsirengti orlaivių techninės priežiūros dirbtuves.
Bendrovės įstatų 17 straipsnis numatė galimybę įmonei keisti savo akcijas į orlaivius. Ja buvo panaudota įsigyjant orlaivius iš „Junkers Flugzeugwerk AG“.
1922 m. rugpjūčio 2 d. 2 000 „Latvijas Gaisa Satiksmes AS“ akcijų perdavė „Junkers Werke AG“, o 2 760 akcijų buvo perleistos „Junkers“ priklausančiai Dancige įsikūrusiai bendrovei „Danziger Luftpost GmbH“ mainais į du „Junkers F 13“ orlaivius.
„Junkers Werke AG“ priklausanti „Latvijas Gaisa Satiksmes AS“ akcijų dalis išliko ta pati per visą įmonės gyvavimo laiką, tačiau per vadinamuosius „Treuhändervertrag“ (statytinių susitarimus) jai faktiškai priklausė 100% bendrovės akcijų.
Mainais „Latvijas gaisa satiksmes AS“ iš „Junkers Flugzeugwerk AG“ gavo vieną sidabrinės spalvos „ Junkers F 13“, pavadintą „Condor“ (registracijos Nr. D-202 c / n 579), o iš „Danziger Luftpost GmbH“ gavo kitą tokį pat orlaivį, pavadintą „Fasan“ (registracijos Nr. D-215, c / n 631). Iš pradžių orlaiviai skraidė su vokiška registracija, kol buvo perregistruoti Latvijoje ir gavo numerius B.L.A.T.A. (anksčiausiai 1923 m. rugsėjo mėn.) Ir B.L.A.T.B. (anksčiausiai 1924 m. kovo mėn.).
Veiklos istorija
1923 m. pavasarį „Latvijas gaisa satiksmes AS“ įstojo į su „Junkers“ susijusių oro linijų bendrovių aljansą „Osteuropa Union“. Tai įgalino bendrovę skraidyti oro linija Talinas – Ryga – Kaunas – Karaliaučius (nuo 1923 m. kovo 7 d.). Ši linija aptarnavo ir Klaipėdą.
Šiuo maršrutu „Latvijas gaisa satiksmes AS“ ir kiti „Osteuropa Union“ aviakompanijų sąjungos nariai nuo 1923 m. gegužės iki spalio nuskrido 107,896 km ir pervežė 1061 keleivius, 7041 kg krovinių ir 581 kg pašto. Iš 284 suplanuotų skrydžių buvo atlikti 257 (patikimumas – 90 %).
Aviakomapnija aptarnavo šią liniją ir 1924 bei 1925 m., nuo gegužės iki spalio mėn.
Dalyvaudama „Osteuropa Union“ aviakompanijų sąjungos veikloje 1923–1925 m., „Latvijas gaisa satiksmes AS“ nuskrido 603 000 kilometrų, pergabeno 5 627 keleivius ir 84 007 kg krovinių.
1925 m. gegužės 7 d. „Latvijas gaisa satiksmes AS“ tapo viena transporto aljanso „Europa Union KGA“ įkūrėjų. Tačiau, kai „Europa Union KGA“ nusprendė padidinti savo kapitalą (1925 m. rugsėjo mėn.), Latvijos vyriausybė atsisakė aviakompanijai teikti subsidijas. Todėl įmonė turėjo pasitraukti iš bendradarbiavimo ir vėliau nutraukė veiklą kaip „Europa Union KGA“ narė.
Plėtros planai ir veiklos nutraukimas
1925 m. gegužės mėn. Dr. Woskressenski paprašė „Junkers“ direktoriaus dr. Kaumanno ištirti galimybes „Latvijas gaisa satiksmes AS“ suteikti dar vieną „Junkers F 13W“ ir du „Junkers G 24“ orlaivius. Šie planai nebuvo įgyvendinti.
Aviakompanija nebuvo pelninga. Tik 1924 m. buvo užfiksuotas nedidelis, 104,35 Latvijos latų pelnas. Iš gautų 366 319,95 lato pajamų, aviabilietų pardavimai sudarė tik 42 328,86 lato. Likusią dalį padengė savininkų parama ir Latvijos vyriausybės subsidijos. Po to, kai Latvijos vyriausybė 1925 m. atsisakė teikti subsidijas, „Junkers Werke AG“ nusprendė 1926 m. vasarą uždaryti aviakompaniją.
Abu aviakompanijos „Junkers F 13“ buvo parduoti 1926 m. birželio ir liepos mėn. Jie atgavo savo ankstesnes vokiškas registracijas ir vardus.
Įmonė galutinai buvo likviduota 1928 m. lapkričio mėn.
Flotilė
Per visą savo veiklos istoriją „Latvijas gaisa satiksmes AS“ eksploatavo tris „Junkers F-13“ tipo orlaivius. Didžiausias vienu metu aviakompanijos lėktuvų skaičius buvo du. Jie buvo įregistruoti kaip B.L.A.T.A ir B.L.A.T.B.
Avarijos ir incidentai
1924 m. spalio 15 d. „Latvijas gaisa satiksmes AS“ „Junkers F 13“ Nr. B.L.A.T.B. buvo apgadintas avarinio nusileidimo metu. Avarijos aukų neužfiksuota. Orlaivis vėliau buvo sunaikintas vykdant remonto darbus Karaliaučiuje kilusio gaisro metu.
1926 m. kovo 10 d. Suomijos aviakompanijai „Aero O/y“ išnuomotas „Junkers F 13" su registracijos numeriu B-LATA buvo apgadintas avarinio nusileidimo netoli Helsinkio metu, esant tirštam rūkui. Kai kurie šaltiniai nurodo, jog jis vežė Suomijoje besilankiusią Latvijos karinių oro pajėgų delegaciją. Kiti šaltiniai nurodo, jog orlaivyje tebuvo vienas keleivis. Avarijos aukų neužfiksuota. 1926 m. balandžio 19 d. lėktuvas buvo išsiųstas į Karaliaučių remontuoti.
Skrydžių kryptys
Aviakompanija aptarnavo šiuos oro uostus:
Stokas
Stokas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į pietryčius nuo Korycino, apie 27 km į vakarus nuo Sokulkos ir 29 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Netiesų hidrografinis draustinis
Netiesų hidrografinis draustinis – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Merkinės, prie Netiesų kaimo.
Draustinis apima Apsingės slėnį ir visą Kempės upelio baseiną su išskirtiniu Netiesų miško ežerėlių hidrografiniu kompleksu. Ypač vertingos Kempės slėnio šaltiniuotos pelkės, kuriose yra daugelio retų augalų rūšių buveinės (raudonoji gegūnė, baltijinė gegūnė, gelsvoji gegūnė, dėmėtoji gegūnė, dvilapis purvuolis, pelkinė lanksva, mėlynasis palemonas, pelkinė uolaskėlė, pelkinė žilė). Slėnio šlaite prie Rudnios auga itin reta miškinė plikaplaiskė. Taip pat slėnio šlaituose auga kalninė arnika, prie Pakampio ežero – miškinė lelija. Draustinyje saugoma visa Netiesų hidrografinė struktūra su šaltiniais ir ekosistemimis.
Kazimiero Barėno premija
Kazimiero Barėno premija – literatūrinė premija, įamžinanti lietuvių rašytojo Kazimiero Barėno atminimą, įsteigta Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešosios bibliotekos 2008 m.
Premijos sumanytojai – lietuvių išeivijos Didžiojoje Britanijoje veikėjai Marija ir Kazimieras Barėnai. Ji skiriama jaunam autoriui (iki 35 metų amžiaus imtinai) už per pastaruosius dvejus metus išleistą gerai vertinamą prozos knygą.
Kakumo nacionalinis parkas
Kakumo nacionalinis parkas  – saugoma teritorija Ganoje, Vidurio regiono pakrantės apylinkėse. Apima 375 km² plotą. Įkurtas 1931 m. kaip rezervatas, nacionaliniu parku paskelbtas tik 1992 m., atlikus pirminę paukščių faunos apžiūrą. Teritoriją dengia drėgnieji atogrąžų miškai. Įdomu tai, kad parkas įkurtas vietinių žmonių iniciatyva, o ne Valstybinio laukinės gamtos departamento, kuris atsakingas už gyvūnijos Ganoje išsaugojimą. Tai taip pat vienintelis parkas Afrikoje, turintis taką medžių lajomis, kuris, jungdamas septynias medžių viršūnes, tęsiasi 350 m ir suteikia įėjimą į miško glūdumą.
2000 m. parką pasiūlyta įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Nusausinta baseino teritorija apie Kakumo upės žiotis 1931 m. paskelbta miško rezervatu ir buvo prižiūrima Miškininkystės skyriaus. Šiuo laikotarpiu verstasi intensyvia miško ruoša, ypatingai kirsti raudonmedžių (Khaya ivorensis) rūšies medžiai. Miško ruoša verstasi iki 1989 m., kai rūpinimasis rezervatu perėjo Laukinės gamtos departamento valdžion. Remiantis Laukinės gamtos rezervatų nuostatais (Ll 1525), 1992 m. Laukinės gamtos departamentas Kakumą paskelbė nacionaliniu parku. Atlikus saugomos teritorijos faunos turtingumo apžiūrą, teritorija dar tais pačiais metais padalinta į Kakumo nacionalinį parką ir Asinų Atandaso miško rezervatą. To priežastis buvo tai, kad Keip Kosto ir kitų 33 miestelių bei kaimų gyventojų pragyvenimas priklausė nuo medienos ir gerti tinkamo vandens, kurio parūpina Kakumo upė, atsargų.
Geografija
left|thumb|225px|Parko vaizdas Parke prasideda Kakumo upė, pagal kurią parkas ir pavadintas. Jos intakai, taip pat tekantys parko teritorija, yra Obuo, Kakumas, Afija, Sukuma, Nemimi, Aboabo ir Adžuesu. Parkas yra už 33 km į šiaurę nuo Keip Kosto ir Elminos, netoli Abrafo kaimo. Parką supa 33 kaimų ūkiai, taip pat dirbamieji laukai, kuriuose auginami pasėliai, kakava.
Parko teritorija driekiasi 135–250 m aukštyje virš jūros lygio. Augmenijos arealą daugiausia sudaro drėgnieji amžinai žaliuojantys miškai, taip pat sezoniškai nudžiūvančių pusiau lapus metančių medžių miškai. Parko teritorijoje per metus vidutiniškai iškrinta 1380 mm kritulių.
Boulton Paul P.116
„Boulton Paul P.115“ ir „Boulton Paul P.116“ buvo žemasparnių monoplanų pradinio mokymo lėktuvų prodjektai, pagal Jungtinės Karalystės Oro susisiekimo ministerijos specifikaciją T.16 / 48 suprojektuoti D. Britanijos įmonės „Boulton Paul Aircraft“. Projektas buvo skirtas pakeistis tarpukariu itin populiarų mokymams naudotą biplaną „De Haviland Tiger Moth", tačiau pralaimėjo konkursą ir nebuvo pagamintas.
Variantai
Duomenys iš: Boulton Paul Aircraft since 1915.
Mokomųjų lėktuvų konkurse pagal specifikaciją T.16/48 nugalėjo „Percival Provost“, nugalėjęs lyginamuosiuose bandymuose su „Handley Page HPR2“
Techniniai parametrai (skaičiuotosios vertės P.116)
Bendrieji duomenys
Skrydžio duomenys
Taip pat skaitykite
Susiję projektai
Panašios paskirties, konfigūracijos ir laikotarpio orlaiviai
Potekstė
Potekstė – nuvokiama literatūros kūrinio teksto arba šnekamosios kalbos prasmė, kuri papildo ir praplečia tiesioginę reikšmę, neretai jai prieštarauja.
Teatre (dažnai ir šnekamojoje kalboje) potekstė perteikiama gestais, mimika, intonacijų kaita, pauzėmis, mizanscenų pobūdžiu. Potekstei didelę reikšmę kūryboje teikė rašytojai M. Meterlinkas, A. Čechovas, E. Hemingvėjus, režisieriai Š. Diulenas, K. Stanislavskis, V. Nemirovičius-Dančenka, A. Efrosas, G. Tovstonogovas, A. Oleka-Žilinskas, J. Miltinis.
Gegužinė žvynašaknė
Gegužinė žvynašaknė (Lathraea squamaria) – džioveklinių (Orobanchaceae) šeimos, žvynašaknių (Lathraea) genties augalas.