cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taksi
Istorija
Pirmasis žinomas taksi buvo arklio traukiamas vežimas, išriedėjęs į Londono gatves 1636 metais. Nuo kitų to laiko vežimų jis skyrėsi tik tuo, kad vežikas buvo pasirengęs įsodinti ir pavėžėti bet kurį pinigų turintį miestietį ten, kur jam tuo metu reikia. 1637 m. tokie vežimai pasirodė ir Paryžiuje. Taksi pavadinimas tokioms transporto priemonėms prigijo vėliau, apie 1900 metus – jį sugalvojo prancūzai, sutrumpinę žodį taximètre (nuo lotyniško taxa – mokestis + metrum – matuoklis).
Jankiškės
Jankiškės – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Paberžės.
Alfonsas Lipniūnas
Alfonsas Lipniūnas (Lipnickas, 1905 m. kovo 12 d. Talkoniuose, Pumpėnų vlsč. – 1945 m. kovo 28 d. Pucke, Pamario vaiv., Lenkijoje) – lietuvių katalikų kunigas, pamokslininkas, Štuthofo kalinys, antisovietinio ir antinacinio pasipriešinimo dalyvis, Dievo tarnas.
Biografija
A. Lipniūnas kilęs iš gausios valstiečių šeimos, buvo septintasis vaikas iš dešimties. Lankė Pumpėnų pradinę mokyklą, 1925 m. baigė Panevėžio gimnaziją.
1930 m. baigė Kauno kunigų seminariją, 1932 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultetą. 1930–1935 m. buvo Panevėžio katedros vikaras, Panevėžio vyskupijos Jaunimo reikalų direktorius.
1935–1937 m. studijavo sociologiją Lilio universitete, 1937–1939 m. – Paryžiaus katalikų institute. Nuo 1939 m. dirbo lektoriumi Panevėžio pedagoginiame institute (vėliau perkėlus įstaigą – Vilniuje). Nuo 1940 m. profesorius. Nuo 1942 m. buvo Vilniaus kunigų seminarijos sociologijos ir pastoracinės teologijos profesorius, Vilniaus universiteto kapelionas. 1940–1943 m. buvo Šv. Jonų bažnyčios ir Aušros Vartų koplyčios pamokslininkas.
Apkaltintas kurstymu prieš okupacinę valdžią, 1943 m. kovo 17 d. nacių buvo areštuotas ir su inteligentų grupe (iš Vilniaus) išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Artėjant frontui, 1945 m. sausio 25 d. buvo pradėta koncentracijos stovyklos evakuacija. Persikėlimo metu pavyko išvengti prižiūrėtojų dėmesio ir su dar keliais lietuviais atvykęs į Pucką ten pasiliko. Sunkiai sirgdamas pateko į perpildytą ligoninę. Iš kun. Stasio Ylos gavęs išrišimą, 1945 m. kovo 28 d. mirė. Buvo palaidotas Pucko kapinėse.
Artimųjų rūpesčiu, 1989 m. A. Lipniūno palaikai buvo perkelti į Lietuvą, perlaidoti šventoriuje prie Panevėžio katedros. Išlikusi kunigo tėviškė Talkonių kaime, Pumpėnų seniūnijoje, ant namo įrengta ąžuolinė atminimo lenta.
2000 m. gegužės 7 d. Romos Koliziejuje iškilmingai paskelbti naujieji kankiniai, tarp jų – ir A. Lipniūnas. Įrašytas į bažnyčios Dvidešimtojo amžiaus Martirologiją.
Beatifikacijos byla
2006 m. kovo 28 d. Panevėžio katedroje pradėtas Dievo tarno kunigo A. Lipniūno paskelbimo palaimintuoju procesas. 2021 m. birželio 14 d. Panevėžio vyskupas Linas Vodopjanovas pasirašė dekretą dėl bylos užbaigimo vyskupijos mastu ir jos perdavimo Šventųjų skelbimo kongregacijai. Šiuo metu bylos postulatoriumi yra kun. Vitalijus Kodis.
Aldanas (miestas)
Aldanas  – miestas Rusijoje, pietinėje Jakutijoje, Aldano kalnyne, į rytus nuo Aldano upės, 530 km į pietus nuo Jakutsko, prie Lenos plento ir Amūro–Jakutsko magistralės. Aldano rajono centras. 24,3 tūkst. gyventojų (2005 m.).
Ekonomika
Aukso ir žėručio gavybos rajono centras. Kalnakasybos pramonė (aukso, klinčių gavyba). Metalo ir medienos apdirbimo, statybinių medžiagų pramonė.
Zakarauskas
Zakarauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zakarauskienė (ištekėjusi moteris) ir Zakarauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Klarelvenas
Klarelvenas (SV Klarälven), Trisilelva (Trysilelva) – upė Švedijoje ir Norvegijoje. Išteka iš Rugeno ežero, telkšančio Norvegijos ir Švedijos pasienyje. Aukštupyje teka Norvegijos teritorija (Hedmarko apskritis), ten prateka vieną didžiausių šalies ežerų – Femuną. Upė teka į pietryčius, toliau per Švedijos teritoriją (Vermlandą). Švedijoje upė sudaro daug meandrų ir senvagių. Įteka į Venerno ežero šiaurinę dalį ties Karlstadu; sudaro deltą. Klarelvenas kartais laikomas iš Venerno ištekančios Jotaelveno upės ištaka. Tuomet Klaras su Jotaelvenu būtų ilgiausia Skandinavijos upė.
Upėje įrengtos 9 hidroelektrinės. Seniau upė intensyviai naudota miško plukdymui. Klarelvenas yra atlantinių lašišų ir upėtakių nerštavietė.
Svarbesnės gyvenvietės prie Klarelveno: Inbygda (Norvegija), Munkforsas, Dejė, Forshaga, Karlstadas.
Jankovicai
Jankovicai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tolkiškių.
The Shadows
thumb|right|200px|The Shadows The Shadows – britų instrumentinė rokenrolo grupė, populiarumo viršūnę pasiekusi septintame dešimtmetyje. Ji įkurta 1958 m. Londone kaip dainininko Cliff Richard pritariamoji grupė, kuri tuomet vadinasi Drifters, tačiau vėliau, dėl painiavos su amerikiečių grupe, pervadinama į Shadows. Grupę sudaro: Hank Marvin (gitara), Bruce Welch (gitara), Jet Harris (bosas) und Tony Meehan (būgnai). 1960 m. pradžioje Harris ir Meehan pradeda kaip duetas koncertuoti. Jų vietas užėmė Brian Bennett (būgnai) bei pirma Brian Locking, po to John Rostill (bosai). Praėjus keleriems metams nuo įsikūrimo, grupė ima ne tik su Cliff Richard, bet ir atskirai koncertuoti, leisti albumus, singlus. 1960 m. jų kūrinys Apache pirmą populiariausių Didžiosios Britanijos dainų sąrašo vietą užima. 1968 m. grupė rengia koncertinį turą po Japoniją. 1973 m. netikėtai miršta Rostill. Į grupę priimamas australas John Farrar (gitara, bosas, dainavimas). 1975 m. su daina Let Me Be The One jie atstovauja Didžiajai Britanijai Eurovizijos dainų konkurse ir laimi antrą vietą, nusileisdami tik Teach In. 1990 m. grupę palieka Marvin. 2005 m. su didžiuliu turu po pasaulį The Shadows užbaigė savo sėkmingą karjerą.
Jankūnai (Radviliškis)
Jankūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Radviliškio.
Bandymai su gyvūnais
right|280px|thumb|[[Pelės yra vieni iš dažniausiai bandymams naudojamų gyvūnų.]] Bandymai su gyvūnais – gyvūnų (išskyrus žmones) naudojimas mokslo tikslais, dėl kurių jie gali patirti skausmą, kančią, baimę ar ilgalaikį sužalojimą. Bandymai atliekami su įvairiomis gyvūnų rūšimis – pradedant vabzdžiais ir baigiant primatais. Nėra tikslių duomenų, kiek gyvūnų naudojama šiam tikslui pasaulio mastu, skaičiai svyruoja nuo 25 iki 100 mln. per metus, įtraukiant tik stuburinius. Dauguma jų atlikus bandymus eutanizuojami. Priklausomai nuo valstybės ir rūšies, gyvūnai bandymams gaunami iš specialių veisyklų, gaudomi gamtoje arba perkami iš žmonių.
Bandymų su gyvūnais šalininkai teigia, kad nuo to priklauso medicinos progresas, o tuo pačiu ir žmonių gerovė. Manoma, jog šiuo metu neegzistuoja pakankamai alternatyvių metodų, kurie padėtų gauti reikiamus duomenis įvairiose tyrimų srityse. Oponentai, tarp kurių yra dalis medikų, taip pat ir gyvūnų teisių bei gyvūnų gerovės atstovų, abejoja, ar tai geriausias būdas vystyti mediciną ir ar bandymai su gyvūnais patikimai nuspėja poveikį žmonėms. Taip pat teigiama, kad bandymai su gyvūnais nepateisinami iš moralinės pusės.
Bitinis keršvabalis
Lervos žalingos, aptinkamos bičių lizduose. Vabalai randami ant žiedų, ypač salierinių augalų, netoli bitynų ar laukinių bičių lizdų.
Jankūniškės
Jankūniškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Eitminiškių.
Toofan Harirod FC
Tufan Harirod FC arba Harirod Storm futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Afganistano lygoje.
Herato stadionas yra šio klubo namų arena. Klubas įsikūręs Herato mieste, kuris yra Herato provincijos sostinė.
Pasiekimai
Šalies čempionais tapo tris kartus.
Janonys
Janonimis vadinami kaimai:
Janoniai
Janoniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 9 km nuo Lauksodžio.
Jankūnai (Šakiai)
Jankūnai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Dabitų, prie kelio.
Jankūniškė
Jankūniškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 18 km į vakarus nuo Pabradės, Labanoro girioje, prie šiaurinio Asvejos kranto.
Jankūnai (Šalčininkai)
Jankūnai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Akmenynės, Baltarusijos pasienyje, prie Kamenos upės.
Jakutskas
Jakùtskas  – miestas Rusijoje, Rytų Sibire, upių uostas Lenos kairiajame krante; Jakutijos Respublikos sostinė ir svarbiausias miestas. 215,1 tūkst. gyventojų (2007 m.). Meras – Ilja Michalčiukas (Илья Филиппович Михальчук).
1891 m. mieste buvo užregistruota žemiausia Žemėje oro temperatūra -64,4°C.
Istorija
1632 m. spalio 5 d. (pagal tuo metu Rusijos Imperijoje galiojusį Julijaus kalendorių – rugsėjo 25 d.) kazokai įkūrė fortą Lenos pakrantėje (70 km į šiaurę nuo dabartinės vietos), todėl ši diena laikoma oficiali miesto įkūrimo data. 1638 m. fortas tapo naujai suformuotos Jakutijos vaivadijos centru. 1643 m. fortas buvo perkeltas į dabartinę vietą – Tuimados slėnį, ir pavadintas Jakutsku. 1822 m. gavo srities miesto statusą. Tik XIX a. pab. tapo svarbiu miestu. Sovietmečiu tapo pramoniniu centru, į miestą buvo vežami tremtiniai ir darbininkai. 1956 m. Jakutske įkurtas universitetas (Rusijos Mokslų akademijos filialas). Be to, yra Jakutijos universitetas, institutas ir akademija.
Ekonomika
Lengvoji, maisto, statybinių medžiagų pramonė. Medienos apdirbimas. Laivų remontas. Intensyvi laivyba Lenos upe. Elektros energija miestą aprūpina netoliese esanti šiluminė elektrinė. Automobilių keliais Jakutskas sujungtas su Magadanu, Baikalo-Amūro ir Transsibiro geležinkeliais. Tarptautinis oro uostas. Miestas turi daug kasybos įmonių, tarp jų ir ALROSA, kurios deimantų kasyklos Jakutijos teritorijoje yra maždaug 20 % pasaulio šiurkštaus deimanto produkcijos. Jakutskas transporto centras, Jakutske yra odų ir plytų gamykla, lentpjūvė. Jakutskas buvo įsteigtas 1632 m. kaip kazokų fortas, bet neišaugo į miestą iki tol, kol nebuvo atrasti dideli klodai aukso ir kitų naudingų mineralų XIX a. pabaigoje. Šios atsargos buvo plačiai plėtotos industrializacijos metu kai valdė Stalinas ir spartus priverstinių stovyklų augimas Sibire taip pat paskatino Jakutsko plėtimąsį.
Geografija ir klimatas
Miestas įsikūręs ant amžino įšalo, todėl pastatai pastatyti ant polių. Jakutske itin dideli metinės temperatūros skirtumai: nuo -40 °C žiemą, iki +30 °C vasarą. Tai yra regionas vienas iš nedaugelio pasaulyje kur didžiausi sezoniniai temperatūros skirtumai. Lenos upė teka per miestą, vasarą čia būna įvairių kruizinių laivų kursavimai, tarp jų ir į Lenos aukštupio atšakas, ir žemupio pusę, kuris turi įspūdingą peizažą žemesnėse vietose Lenos deltoje.
Kultūra
Jakutske yra 5 teatrai (A. Puškino dramos, Sachos akademinis P.A. Ojunskio, miniatiūrų, operos ir baleto, šokių), 5 muziejai (mamutų, šiaurės tautų kultūros, dambrelių muzikos, M. Amosovo ir meno) bei 1 cirkas. Išlikęs 1683 m. forto bokštas. Miestas turi universitetą (įkurtas 1956 m.) ir Rusų Mokslų Akademijos poskyrį, kuris turi, tarp kitų, Kosmofizinį tyrinėjimų institutą, kuris veda „Jakutsko Plačios Atmosferos Liūties“ sistemą (viena iš didžiausių kosminių spindulių detekcijos vieta pasaulyje), ir Amžinojo įšalo tyrinėjimo institutą plėtojasi sprendžiant rimtas ir brangias problemas susijusias su pastatų statyba įšalusioje dirvoje.
Shaheen Asmayee FC
Şahin Asmayi arba Šahin Asmaji futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Afganistano lygoje.
„Gaznio“ stadionas Kabule yra šio klubo namų arena. Klubas įsikūręs Kabulo mieste, kuris yra šalies sostinė.
Pasiekimai
Šalies čempionais tapo 5 kartus.
Janonys (Anykščiai)
Janonys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Džiugų.
Kinivarpos
Kinivarpos (Scolytinae) – straubliukų (Curculionidae) pošeimis. Šio pošeimio vabalai dar vadinami kirmgraužomis, trandžiais, trynelėmis ir kt. liaudiškais vardais. Tai smulkūs, primenantys volelio formą, tamsiai rudi ar juodi vabalai. Galva įtraukiama į prieškrūtinį ir todėl kai kurių rūšių iš viršaus nematoma. Antenos trumpos ir gale su didele buožele. Kojos trumpos, rausiamosios.
Kai kurios kinivarpų rūšys antsparnių gale turi įspaudimą, vadinamą karučiu. Karučio šoniniai kraštai būna dantyti.
JAV respublikonų partija
Respublikonų partija – viena iš dviejų didžiųjų politinių partijų Jungtinių Valstijų dvipartinėje sistemoje, kartu su Demokratų partija. Šiuolaikinėje politikoje Respublikonai atstovauja konservatyvesnei socialinei ir liberalesnei ekonominei krypčiai. Respublikonų simbolis – dramblys, o neoficiali spalva – raudona. Kaip ir Demokratų partijoje, terminas „respublikonas“ yra istorinis ir neturi jokios skiriančiosios vertės.
Purvėnai (Molėtai)
thumb|left|240px|Purvėnų senkapiai
Istorija
XVI–XVIII a. kaimas priklausė Inturkės seniūnijai. 1682 m. minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1707 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje Nr. 2 (p. 68) paliudytas dviejų Purvėnų kaimo gyventojų asmenvardžių slavinimas: Joannes Aweła alias Baranowski ir Joannes Gaydis alias Kurowski.
JAV respublikonų partija
Nuo tada, kai 1856 m. partija iškėlė savo pirmąjį kandidatą į prezidentus, Džoną Fremontą, 18 iš 29 JAV prezidentų buvo respublikonai.
Kinivarpos
thumb|left|200px|Žievėgraužio tipografo lervų takai Kinivarpų lervos po medžių žieve ir medienoje išgraužia sudėtingus takus. Šie takai kiekvienai kinivarpų rūšiai turi savitą konfigūraciją.
Pasaulyje yra apie 5000, Lietuvoje – apie 75 rūšys. Dauguma kinivarpų yra pavojingi miškų kenkėjai.
Kai kurie entomologai kinivarpas išskiria į atskirą šeimą Scolytidae.
Janonys (Švenčionys)
Janonys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Svirkų.
Januškai
Januškai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kriklinių.
Raudonvabaliai
Raudonvabaliai (Pyrochroidae) – vabalų (Coleoptera) šeima. Kūnas plokščias, priešnugarėlė ir antsparniai dažniausiai raudonos spalvos. Galva už smilkinių staigiai įsmaugta, todėl atrodo lyg su kaklu. Antenos iš 11 narelių, patinų šukiškos, o patelių pjūkliškos. Ryški spalva signalizuoja, jog vabalas maistui prastai tinka.
Aptinkami lapuočių ir mišriuose miškuose ant įvairių žiedų. Lervos gyvena po trūnijančių medžių žieve.
Lervos gyvena po žieve, savo ar kitų rūšių išgraužtuose takuose. Daugelio rūšių lervos plėšrios, medžioja kitas lervas ar vabzdžius, todėl laikomos naudingomis. Kitais atvejais lervos minta grybiena. Vystosi dvejus-trejus metus.
Nelabai aišku, kuo ir ar išvis minta suaugę vabalai, bet jie buvo pastebėti ant žiedų, todėl manoma, jog gali maitintis nektaru ar žiedadulkėmis.
Pasaulyje yra apie 150 rūšių, Lietuvoje – 3 rūšys:
Šiai šeimai priskiriama dauguma anksčiau buvusios (dabar pasenusios ir panaikintos) Pedilidae šeimos rūšių.
Šaltoja
Šaltoja – upė šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone; Vyžuonos dešinysis intakas (Nemunėlio baseinas). Prasideda pelkėtame miške prie Vabolių kaimo. Srūva daugiausia į šiaurės vakarus, vakarus pelkėtu, vietomis miškingu slėniu. Įteka į Vyžuoną 27,9 km nuo jos žiočių, ties Apūniškiu (2 km įpiečiau Juodupės).
Intakai: Gerbalė, Šeškynė (dešinieji).
Upės vaga daugiausia savaiminė, įtraukta į NATURA 2000 saugomų vietų tinklą. Didesnės gyvenvietės prie Šaltojos: Vaboliai, Lukštai, Pašiliai, Veduviškis, Pakapė, Sodeliai.
Upėvardis Šaltója (dar žinoma kaip Šaltupỹs, Šaltupė̃) kilo nuo žodžių „šaltas, šalti, šaltis“.
Rolandas Maščinskas
300px|miniatiūra|dešinėje|Rolandas Maščinskas (kairėje) su savo porininku Sauliumi Ritter
Biografija
Studijuoja Mykolo Riomerio universitete viešąją politiką ir vadybą. Sportuoja nuo 2006 m. Šiuo metu gyvena Trakuose. Pirmasis treneris Petras Albertavičius, dabartiniai treneriai – Vladislavas Sokolinskis ir Mykolas Masilionis.
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 6 vietą dviviečių porinių valčių finale.
Buvo priverstas praleisti 2016 m. vasaros olimpines žaidynes Rio de Žaineire, Brazilijoje, dėl patirtos rankos traumos, nukritus nuo dviračio, likus 3 savaitėms iki olimpiados pradžios. Jo porininkas Saulius Ritter buvo priverstas sėst į vieną valtį su vienvietę valtį irkluojančiu Mindaugu Griškoniu, o irkluoti ir užimti Mindaugo vietą vienviečių valčių klasėje buvo deleguotas vienas perspektyviausių Lietuvos jaunųjų irkluotojų −Armandas Kelmelis, taip pat tapęs ir jauniausiu 2016 m. Lietuvos olimpinės rinktinės nariu.
Pasiekimai
2014 m. žiemą neoficialiai pagerino labai neilgai išsilaikiusį Lietuvos vidaus patalpų („Indoor Rowing“) 2 km irklavimo varžybų rekordą, kuris prieš porą savaičių buvo oficialiai pagerintas Mindaugo Griškonio (5:49.9)
2015 m. sausio 31 d. tapo Europos uždarų patalpų („Indoor Rowing“) 2 km irklavimo varžybų nugalėtoju, įveikęs distanciją per 5:44.9, šitaip pagerindamas Lietuvos ir asmeninį rekordus.
2016 m. gruodžio 17 d. pagerino savo paties, prieš tai pasiektą, Lietuvos uždarų patalpų 2 km irklavimo varžybų rekordą, įveikęs distanciją per 5:42.9. Taip pat iškovojo teisę varžytis pasaulio uždarų patalpų irklavimo čempionate Liepos 26−27 d. Lenkijoje, Vroclavo mieste.
2017 m. Europos čempionas porinių keturviečių valčių klasėje. 2017 m. pasaulio čempionas su porinės keturvietės valties įgula.
Inkūnai
Inkūnai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, apie 15 km į šiaurės rytus nuo Anykščių, kairiajame Šventosios krante.
Yra medinė Inkūnų Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia (nuo 1942 m.). Kaimas įsikūręs Šventosios kraštovaizdžio draustinyje, apsuptas Saldagirio miško, kuriame yra didelė bebrų užtvanka. Į šiaurę nuo kaimo, link Mikierių, yra geležinis beždžionių tiltas per Šventąją. Netoli bažnyčios, einant link beždžionių tilto trykšta šaltinis, kurio vanduo, vietinių teigimu, yra šventas. Beždžionių tiltas yra ilgiausias tokio tipo tiltas Lietuvoje. Iki 2002 m. Inkūnus ir Mikierius jungiantis tiltas buvo medinis. Kaime gerai išplėtotas turizmas.
Inkūnų atminties parkas
Tai yra Inkūnų bendrijos iniciatyva statomas medinių skulptūrų parkas, skirtas atminti aplink išnykusiuose kaimuose buvusioms sodyboms. Kiekviena skulptūra simbolizuoja po vieną sodybą. Jame pastatyti: stogastulpis su Šv. Vincento figūra Inkūnų kaimui (autorius – Gintaras Varnas, 2010 m.), stilizuotas kryžius Legų kaimui (autorius – Vladas Gaidys, 2010 m.), stogastulpis su Rūpintojėlio figūra Dauneikių kaimui (autorius – Pranas Petronis, 2010 m.), stogastulpis su angelo figūra Mičionių kaimui (autorius – Edvinas Galvanauskas, 2010 m.), stogastulpis su Šv. Anelės figūra Beržoniškio kaimui (autorius – Jonas Tvardauskas, 2010 m.), kryžius su Nukryžiuotojo figūra, saulute ir paukščiais Medinų kaimui (autorius – Vladas Gaidys, 2011 m.), kryžius su Nukryžiuotojo ir Šv. Barboros figūromis Lašinių kaimui (autorius – Pranas Petronis, 2011 m.) ir ornamentais dekoruotas kryžius Mikierių kaimui (autorius – Vladas Gaidys, 2011 m.).
Infrastruktūra, pasiekiamumas
Privažiuoti galima dviem būdais:
Januškoniai
Januškoniai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Baisogalos.
Mikniūnų akmuo
Mikniūnų akmuo, dar vadinamas Džiugavu, Velnio akmeniu – mitologinis akmuo ties Mikniūnais (Kamajų sen.), Rokiškio rajone. Jis slūgso miške, 0,85 km į pietvakarius nuo kelio, 0,55 km į šiaurės vakarus nuo gyvenamos sodybos. Riedulys yra valstybės saugoma kultūros vertybė.
Duomenys
Akmuo prie pagrindo 1,1 m ilgio, 20 – 65 cm pločio, 70 cm aukščio.
Legendos
Vieni pasakoja, kad akmenį nešė ir gaidžiams sugiedojus pametė velnias. Pro šalį einant atrodo, lyg kažkas tupi ir šypsosi, džiaugiasi, juokiasi. Dėl to nuo seno vadinamas Džiaugsmo akmeniu, o nuo gimdymo vietovę pavadino Gimtine, Gintine. Vietos gyventojai teigė, kad akmens „negalima nuvežti“. Taip pat nurodoma, kad anksčiau šioje vietoje buvęs antras toks pats akmuo, vėliau žmonių išvežtas. Ariant prie Džiugavo akmens buvo išariama žmonių kaulų. Dar sakoma, kad ties šiuo akmeniu ieškoma lobių.
Januškos
Januškos – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Joniškio.
Antano Smetonos gimnazija
Antano Smetonos gimnazija:
Lietuva 2010 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse
Lietuvai pirmose 2010 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse atstovavo 24 sportininkai dešimtyje sporto šakų: 7 lengvaatlečiai, 4 krepšininkai, 3 plaukikai, 2 boksininkai, 2 penkiakovininkai, 2 dziudo kovotojai, 1 gimnastas, 1 irkluotojas, 1 kanojininkas, 1 buriuotojas. Žaidynių metu penki šalies atstovai iškovojo medalius, kurių trys buvo aukso. Tai geriausias Lietuvos pasirodymas lyginant ir su saugusiųjų olimpinėmis žaidynėmis. Galutinėje įskaitoje Lietuva liko 19 vietoje tarp 205 šalių.
[[Image:Athletics pictogram.svg|30px]] Lengvoji atletika
Vaikinai 1 - sportininkas pasiekė sepyniolikmečių nacionalinį rekordą.
DSQ - sportininkas diskvalifikuotas.
Merginos
[[Image:Basketball pictogram.svg|30px]] Krepšinis
Vaikinų komanda
Canoeing (flatwater) pictogram.svg Kanojų sportas
NBG - nebaigė, NST - nestartavo.
[[Image:Gymnastics (artistic) pictogram.svg|30px]] Sportinė gimnastika
thumb|[[Robertas Tvorogalas daugiakovėje.]]
[[Image:Swimming pictogram.svg|30px]] Plaukimas
Merginos
Janonys (Šalčininkai)
Janonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Butrimonių, išsibarstęs į šiaurę ir šiaurės vakarus aplink Jančiūnus, siekia kelią.
thumb|left|250px|Šiaurės vakarinės Janonių dalies kraštovaizdis thumb|left|250px|Janonių senoji dalis prie Jančiūnų
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Lydos apskrityje. Seniau buvo stambus kaimas prie Eišiškių–Šalčininkų plento, bet vėliau nustelbtas augančių Jančiūnų.
Ignacy Jan Paderewski
Ignacas Janas Paderevskis (Ignacy Jan Paderewski, 1860 m. lapkričio 18 d. – 1941 m. birželio 29 d.) – lenkų pianistas ir kompozitorius, politikas, ministras pirmininkas, diplomatas. Jo koncertai buvo populiarūs visame pasaulyje, o muzikinė šlovė leido patraukti Vakarų šalių politikos atstovų ir žiniasklaidos dėmesį, ką jis naudojo skleisdamas žinią apie Lenkijos nepriklausomybę.
Biografija
Būsimas muzikantas gimė Kurilovkos kaime Podolėje (dabartinė Ukrainos teritorija), Jano Paderevskio ir Poliksenos Novickos, mirusios netrukus po sūnaus gimimo, šeimoje. Pirmuosius savo gyvenimo metus Paderewski praleido su savo tėvu ir seserimi dvare prie Žytomyro. Kai tėvą areštavo įtarus, kad šis dalyvavo 1863 m. sukilime, vaikus pas save pasiėmė Ignaco teta. Janas Paderevskis buvo netrukus paleistas, susituokė antrą kartą, o naujai sukurta šeima persikėlė gyventi į Sudilkovo kaimą (prie Šepetivkos), kur buvo galima lengviau surasti nuolatinį darbą.
Jaunas Ignacas čia pradėjo mokytis muzikos. Skambinti fortepijonu jį mokė Piotras Sovinskis, tačiau daugiausia laiko mokėsi pats. Įgimto talento ir didelio darbštumo dėka 1872 m. vasarą jis įstojo į Varšuvos muzikos institutą (šiuo metu tai Varšuvos Frederiko Šopeno muzikos universitetas), kurį baigė 1878 m. Kelis ateinančius metus Paderevskis praleido Varšuvoje, pragyvenimui užsidirbdamas mokydamas kitus bei komponuodamas. 1880 m. vedė Antoniną Korsak, kurį po metų mirė, palikdama jį su neįgaliu sūnumi. Išgyvenęs žmonos mirtį, Paderevskis nusprendė visiškai atsiduoti muzikai ir 1881 m. pabaigoje išvyko į Berlyną, kur mokėsi kompozicijos bei susipažino su Richardu Štrausu ir Antonu Rubinšteinu. Rubinšteinas, susižavėjęs jaunojo pianisto talentu, patarė jam tęsti muzikinę karjerą, todėl 1884 m. Paderevskis persikėlė į Vieną, kur studijavo pas Teodorą Lešetickį. Kurį laiką pianistas dėstė Strasbūro konservatorijoje ir vėliau grįžo į Vieną, kur 1887 m. įvyko jo pirmasis solinis koncertas.
Netrukus muzikantas tapo plačiai žinomas. 1889 m. jis koncertavo Paryžiuje, viename iš koncertų publika visą valandą vis kviesdavo bisams. Po metų jis sėkmingai koncertavo Londone, po dar metų – JAV. Jo nepaprasto meistriškumo dėka Paderevskis tapo kultine muzikinės visuomenės figūra, jį visur priimdavo labai šiltai. Žiūrovus ir klausytojus traukė ne tik muzikinė Paderevskio pasirodymo dalis, bet ir jo ryški, iššaukianti, bene hipnotizuojanti išvaizda. Kritikai pripažino jį vienu geriausių savo laikų muzikos atlikėju nepaisant to, kad jo muzikinių kūrinių interpretavimas dinamikos ir tempo požiūriu buvo gana drąsus.
thumb|200px|left|Ignaco Paderevskio dvaras Lenkijoje, nupirktas [[1897 m.]]
1897 m. Paderevskis nusipirko vilą prie Ženevos ežero Šveicarijoje, kur leisdavo laiką tarp koncertų. Po dvejų metų jis vedė Heleną Gurską. Koncertinės veiklos dėka pianistas uždirbdavo nemažai pinigų, todėl nusipirko dvarą ir Lenkijoje, didelę savo uždarbio dalį skirdavo labdarai. Tęsė koncertus visame pasaulyje (1904 m. jis lankėsi net Naujojoje Zelandijoje).
Darydamas pertraukas tarp koncertinių turų, komponuodavo. Vienas didžiausių kūrinių – opera Manru. 1907 m., eilinės pertraukos metu, baigė keletą žymiausių kūrinių, tame tarpe ir Simfoniją h-moll, tačiau grįžęs koncertuoti 1909 m. išgyveno kūrybinę krizę, apie kurią vėliau savo prisiminimuose rašė: „Nenorėjau skambinti… man tai buvo didelė kančia“.
Po to Paderevskio politinė karjera tęsėsi neilgai: sutarties sąlygos nebuvo Lenkijai palankiausios. Muzikantas, suvokdamas, kad negali suprasti visų politinių subtilybių ir pavojų, 1919 m. gruodį atsistatydino. Kitų metų vasarą, kai Raudonoji armija judėjo Varšuvos link, Paderevskis dalyvavo ambasadorių konferencijoje, kuri iš esmės tapo Paryžiaus taikos konferencijos tęsiniu, tačiau nusivylęs sąjungininkų siūlomomis Lenkijos vystymosi galimybėmis, galiausiai paliko politiką ir 1922 m. pasinėrė į koncertinę veiklą.
Pirmasis pianisto pasirodymas, po ilgosios pertraukos, įvyko Karnegio salėje salėje Niujorke ir turėjo milžinišką pasisekimą. Koncertinio turo po JAV metu surengė daug koncertų, kur jį sutikdavo pilnos salės klausytojų. Vėliau sugrįžo į savo vilą į Šveicariją. 1926 m., sužinojęs apie Lenkijoje įvykusį perversmą, pasisakė prieš Sanaciją. Paderevskio viloje buvo pasirašyta opozicijos deklaracija, pavadinta Front Morges.
1939 m., prasidėjus Antrajam pasauliniam karui aštuoniasdešimties metų kompozitorius nusprendė grįžti į aktyvią visuomeninę veiklą. 1940 m. jis tapo Lenkijos Respublikos nacionalinės tarybos Londone, kuri tapo išeivijos Seimo atitikmeniu, pirmininku, atgaivino savo įkurtą fondą. Naciai jo pavardę buvo įtraukę į Trečiojo Reicho priešų sąrašą. Vėl nusprendė koncertuoti JAV, taip norėdamas padėti Lenkijai ir surinkti lėšų. Koncertinio turo metu susirgo plaučių uždegimu ir 1941 m. birželio 29 d. mirė Niujorke.
Buvo palaidotas Arlingtono nacionalinėse kapinėse, tačiau 1992 m. liepos 5 d. jo palaikai buvo perkelti į Varšuvą ir perlaidoti Šv. Jono Krikštytojo katedroje. thumb|200px|Paderevskio sarkofagas Šv. Jono Krikštytojo katedroje
Kūryba
thumb|left|200px|Ignacy Paderewski skambina fortepijonu
Paderevskis pradėjo kurti mažus kūrinius dar jaunystėje. Jau 1870-ųjų pabaigoje pasireiškia jo individualus kompozitoriaus stilius (sonata smuikui, „Keliautojo dainos“), pasižymintis vėlyvojo romantizmo charakteristikomis. Pirmieji du dideli Paderevskio kūriniai – koncertas fortepijonui, sukurtas ir pirmą kartą atliktas 1889 m., taip pat fantazija lenkiškomis temomis, irgi fortepijonui, sukurta ketveriais metais vėliau. Šie kūriniai buvo sėkmingi visų pirma dėl to, kad pats Paderevskis juos puikiai atlikinėjo, tačiau jau 1930-aisiais jie tapo beveik visiškai pamiršti. Vėliau kompozitoriaus kūrybiniai polėkiai tapo labiau periodiniai, kuomet jo intensyvi koncertinė veikla buvo laikinai sustabdoma. Vienas iš tokių laikotarpių – 1903 m., kai kompozitorius baigę savo Sonatą fortepijonui, Dvylika romansų Katulo Mendė poezijai, Variacijas ir fugą – vieną iš geriausių jo žinomų kūrinių.
Didžiausias jo kūrinys orkestrui – Simfonija h-moll – irgi buvo pradėta 1903 m., tačiau ją baigė tik 1907–1908 m., kai vėl padarė pertrauką ir nekoncertavo. Simfonija nebuvo labai populiari: jos nacionalinė romantiškoji dvasia ir tam tikras stilistinis netolygumas buvo savotišku anachronizmu laikotarpyje, kai Europos muzikinė kultūra XX a. pradžioje sparčiai vystėsi kiek kita linkme. Kūrinys tęsiasi apie 70 minučių, jame atvaizduojami įvairūs Lenkijos istorijos epizodai. Kadangi Paderevskis buvo labai gerbiamas visoje Europoje, ši simfonija kurį laiką išliko orkestrų repertuare, kritikų atsiliepimai buvo teigiami.
Pats Paderevskis manė, kad svarbiausias jo kūrinys – tai opera „Manru“. Pradėjęs ją rašyti 1893 m., baigė tik 1901 m. Kūrinio premjera įvyko tų pačių metų gegužės 29 d. Dresdene. Libretą, pagal Juzefo Kraševskio romaną „Namas už kaimo“, parašė Alfredas Nosigas. Opera pasakoja jaunojo čigono meilės lenkų valstietei istoriją. Kiek vėliau opera buvo pastatyta Lvove, o 1092 m. vasario 14 d. įvyko jos prapremjera Metropolitano operoje Niujorke. Tą patį sezoną opera buvo parodyta dar 9 kartus, tačiau kitais sezonais atnaujinta nebuvo. Manru išlieka vienintele lenko sukurta opera, kuri buvo parodyta Metropolitano scenoje.
Turkestano ATSR
Turkestano ATSR, Turkestano autonominė tarybų socialistinė respublika – autonominis administracinis teritorinis vienetas Rusijos TFSR sudėtyje, egzistavęs 1918–1924 m. TATSR gyveno virš 5 mln. gyventojų, sostinė buvo Taškentas.
TATSR „palikuonys“
Iš Turkestano ATSR vėliau buvo sukurti:
Homoseksualų tėvystė
Homoseksualų tėvystė – vaikų susilaukimas ir auginimas porose, kurias sudaro du homoseksualūs vyrai arba moterys, du homoseksualūs skirtingų lyčių asmenys arba du skirtingų lyčių ir orientacijų asmenys. Sąvoka taip pat vartojama vaikus auginant pavieniams homoseksualiems asmenims.
Formos
Homoseksualai tėvais tapti gali vienu ar keliais iš toliau išvardytų būdų.
Heteroseksuali santuoka ar partnerystė
Homoseksualus sudaryti santuoką su heteroseksualiu asmeniu ar tapti jo partneriu gali sukelti įvairūs veiksniai, iš kurių – troškimas susilaukti vaikų. Porai iširus, homoseksualus asmuo gali išlaikyti savo tėvystės teises ar net jas įgyvendinti su kitu jo lyties asmeniu. Kai kuriose šalyse, kuriose leidžiama registruoti tos pačios lyties poras, tam tikrais atvejais heteroseksualaus buvusios poros asmens teises (pvz., jam mirus ar netekus tėvystės teisių) gali perimti naujasis partneris (žr. žemėlapį dešinėje).
Vaikus taip pat auginti gali ir skirtingų lyčių homoseksualių asmenų pora.
Įsivaikinimas
Kai kuriose šalyse homoseksualai gali įsivaikinti pavieniui arba poromis. 2008 m. sausio 22 d. Europos Žmogaus Teisių Teismas byloje E.B. prieš Prancūziją pripažino, kad draudimas įsivaikinti vienam asmeniui dėl jo orientacijos yra diskriminacinis.
Kai kuriose šalyse įsivaikinti homoseksualiems asmenims užkertamas kelias nustatant galimiems įvaikintojams santuokos reikalavimą ir nesudarant jokių galimybių registruoti tos pačios lyties poras arba tiksliai nurodant, kad tokios poros teisės įsivaikinti neturi.
Dirbtinis apvaisinimas
thumb|200px|Homoseksuali šeima. Dirbtinis apvaisinimas homoseksualioms poroms prieinamas, pvz., Belgijoje, Nyderlanduose, Jungtinėje Karalystėje, Ispanijoje, Danijoje, Švedijoje, Norvegijoje, Kroatijoje Ispanijoje, kai kuriose JAV valstijose, Kanadoje, Rusijoje, Indijoje ir kai kuriose kitose šalyse. Prancūzijoje, Portugalijoje, Italijoje ir daugelyje Rytų Europos valstybių tai leidžiama tik susituokusioms heteroseksualioms poroms. Homoseksualios poros tokiu atveju dirbtinio apvaisinimo technologija gali pasinaudoti užsienyje.
Dirbtinio apvaisinimo technologijai būtina surogatinė motina. Jei šia technologija naudojasi moterų pora, ja gali būti viena iš poros narių, kita – kiaušialąstės donore (reikalingas ir spermos donoras). Vyrų porų atveju spermos donoru gali būti tik vienas iš narių (reikalinga surogatinė motina). Surogatine motina taip pat gali tapti viena iš moterų poros narių, o spermos donoru – vyrų poros narys; tokiu atveju abi poros dalysis vaiko globa.
Poveikis vaikams
Homoseksualų tėvystė įvairiose šalyse sukelia daug diskusijų, apimančių toliau išvardytus aspektus.
Homoseksualių tėvų tinkamumas auginti vaikus
Yra kelios grupės argumentų, kuriais siekiama įrodyti, jog homoseksualai netinka būti tėvais ar gali būti prastesni tėvai nei heteroseksualios poros. Visų pirma, teigiama, jog homoseksualai yra nevaisingi dėl savo gyvenimo būdo, negali natūraliai susilaukti vaikų, todėl ir negali jų auginti. Teigiama, jog homoseksualų gyvenimo būdas yra hedonistinis, todėl netinka vaikams auginti. Heteroseksualiose šeimose, pasak kritikų, perduodami lyčių modeliai, kuriais remiantis vystosi vaiko psichika ir bendravimo įgūdžiai, o kadangi homoseksualias poras sudaro tik vienos lyties asmenys, lyčių modelių jie perduoti negali.
Kritikų nuomone, faktas, jog vaikai augs homoseksualiose šeimose, sukels jų atžvilgiu neapykantą ir patyčias. Pvz., Lietuvoje, kur oficialiai apie homoseksualias šeimas nėra žinoma, iš anksto laikoma, jog homoseksualai netinkami įtėviai. Tuometinė vaiko teisių apsaugos kontrolierė Rimantė Šalaševičiūtė paminėjo netolerantišką požiūrį į kitokius žmones tarp vaikų, visuomenės požiūrį į tai, kokia turi būti tradicinė šeima, ir psichologinę vaiko traumą. Kontrolierė taip pat pabrėžė, jog „dar nėra mokslinių tyrimų“.
Tačiau Vakarų Europoje ir Šiaurės Amerikoje tyrimai apie vaikus, augančius homoseksualiose šeimose, pradėti maždaug aštuntajame dešimtmetyje ir atliekami iki šiol. Šiuo klausimu tyrimus atlikusios tokios organizacijos: Australijos psichologų bendrija, Valencijos politechnikos universitetas , Kanados psichologų asociacija , Pietų Kalifornijos universitetas ir Niujorko universitetas , Bambergo universitetas (Šeimos studijų institutas) , Kalifornijos universitetas, UCLA teisės mokykla ir Amsterdamo universitetas , Amerikos pediatrų akademija ir kt. , Amerikos vaikų ir paauglių psichiatrijos akademija, Amerikos psichiatrų asociacija , Amerikos psichologų asociacija , Amerikos psichoanalitikų asociacija , Amerikos vaiko gerovės lyga , Amerikos įvaikinamų vaikų taryba , Kanados psichologų asociacija.
Šiuose tyrimuose nustatyta, kad vaiko vystymuisi įtakos turi ne tėvų orientacija, lytis, seksualumas ar šeimyninė padėtis, o auklėjimo kokybė, psichologinė tėvų gerovė, teigiami santykiai šeimoje, santykių harmonija tarp tėvų. Apie 1990 m. buvo nustatyta, kad vaikai ir paaugliai gali lygiai taip pat gerai augti tiek tradicinėse, tiek netradicinėse šeimose. Tyrimai taip pat rodo, kad homoseksualūs tėvai niekuo nenusileidžia heteroseksualioms poroms. Tyrimai rodo, kad vaikai nepatiria jokios rizikos augdami homoseksualių tėvų šeimose.
Pasak tyrėjų, tėvų lytis neturi įtakos vaiko gerovei. Vaikai lyčių modelių gali išmokti iš gausių šaltinių visuomenėje.
Vaikų vystymasis ir psichologija
Tos pačios lyties tėvystės kritikų teigimu, homoseksualios poros negali garantuoti vaikui tinkamo psichologinio vystymosi, nes tam tikrais gyvenimo tarpsniais vaikui reikia motinos, kitais – tėvo. Pavyzdžiui, berniukas, neturintis tėvo, neturės savo vyriškumo modelio, todėl „negalės suformuoti savo sveikos vyriškos tapatybės“. Kita vertus, kai kuriuos mergaitės poreikius gali patenkinti tik tėvas. Tėvo neturinti mergaitė gali „lengvai pradėti palaidą gyvenimo būdą“.
Homoseksualiose šeimose augančių vaikų raidos tyrimai rodo, jog jose užaugę vaikai niekuo nenusileidžia heteroseksualiose šeimose užaugusiems vaikams. Kai kurie tyrimai parodo net visiškai priešingus rezultatus. Viename iš ilgiausių beveik 20 m. JAV trukusių tyrimų, apėmusių 78 tiriamų šeimų, nustatyta, jog „lesbiečių šeimose užaugę vaikai psichologiškai vystosi sveikai ir turi mažiau psichologinių problemų negu lyginamoji grupė, užaugusi heteroseksualiose šeimose“. Kito Danijoje atlikto tyrimo metu paaiškėjo, jog tos šalies homoseksualų šeimose užaugę įvaikinti vaikai pasižymi mažesne psichinių problemų rizika nei likusioje visuomenėje.
Vaikų lytinė orientacija
Ar homoseksualiose šeimose užaugę vaikai dažniau tampa homoseksualais, yra vienas iš svarbiausių ir politiškai motyvuotų klausimų. Teigiama, jog tokie vaikai dažniau tampa homoseksualais arba dažniau praktikuoja homoseksualius lytinius santykius.
Amerikos psichologų asociacijos homoseksualių šeimų tyrimų metaanalizėje minima, jog didžiojoje dalyje nagrinėjamų studijų neaptikta jokio reikšmingo skirtumo tarp homoseksualiose ir heteroseksualiose šeimose užaugusių vaikų orientacijos, tačiau pažymima, jog kai kurie tyrimai gali būti nepatikimi dėl per mažos kontrolinės grupės.
Laibavabaliai
Laibavabaliai (Siaurasparniai) (Oedemeridae) – vabalų (Coleoptera) šeima. Kūnas ilgas, siauras, silpnai chitinizuotas, minkštas. Antsparniai siauri, dažnai išilgai siūlės prasiskėtę. Antenos ilgos, siūliškos, prisegtos kaktoje.
Vabalai aptinkami ant įvairių žydinčių žolinių augalų. Lervos vystosi trūnijančioje medienoje ir žolinių auagalų stiebeliuose.
Pasaulyje yra apie 1000 rūšių, iš jų 30 aptinkama Vidurio Europoje. Lietuvoje žinoma 14 rūšių. thumb|left|210px|Oedemera femorata
Shabab Rafah
Shabab Rafah SC trumpiau Shabab (ar. نادي شباب رفح الرياضي‎) – futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Gazos Ruožo lygoje. Klubas įsikūręs Rafoje.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1953 m.
Kolumna
thumb|130px|Herbas Pierzchala I Kolumna – bajorų giminių herbas. Žinomi kiti herbo pavadinimai: Pirzchała, Trzaska, Roch, Wezha.
Legenda
Vienas Mazovijos kunigaikštis mūšio veiksmų pertraukos metu nuobodžiavo žygio stovykloje ir su savo riteriu Piežhala žaidė šachmatais. Įtemptos partijos pabaigoje karys skelbė matą būtent bokštu. Pripažindamas Piežhalos protą kunigaikštis jam suteikė herbą su bokštu bei didelį dvarą.
Istorija
Pirmąkart herbas paminėtas 1593 metais. Šis herbas paplitęs Krokuvos, Poznanės Sandomiro ir Lietuvos žemėse. Lietuvoje tokį herbą turi Visockių giminė.
Hilal Al-Quds Club
Hilal Al-Quds Club (ar. نادي هلال القدس) – futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Vakarų Kranto lygoje. Klubas įsikūręs Jeruzalėje. Namų rungtynes žaidžia gretimame mieste Al Rame.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1972 m.
Urtė Kazakevičiūtė
Urtė Kazakevičiūtė (g. 1993 m. spalio 15 d.) – Lietuvos plaukikė ir jaunimo olimpinės rinktinės narys. 2009 m. pasaulio vandens sporto čempionate pasiekė 50 m ir 200 m plaukimų krūtine nacionalinius rekordus.
2010 m. gavo pakvietimą į pirmąsias 2010 m. jaunimo vasaros žaidynes, kuriose pasirodė sėkmingiausiai iš visų šalies deleguotų plaukikų.
Savivaldybių politinė sistema
Savivaldybių politinė sistema – politinių partijų ir organizacijų struktūra, veikianti Lietuvos Respublikos savivaldybėse.
Politinės sistemos formavimasis
Savivaldybių partinė struktūra praktiškai susiformavo per 1995 m. savivaldybių rinkimų kampaniją ir tik iš dalies atitiko valstybės politinę sistemą. Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. Vietos savivaldos įstatymu ir Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Šie teisės aktai, taip pat Politinių partijų įstatymas leido steigtis partijoms, savo veikla neapimančioms visos respublikos teritorijos. Pakako turėti 400 narių, norint užregistruoti politinę partiją, o politinei organizacijai įsteigti buvo būtina tik jos registracija Teisingumo ministerijoje.
Tačiau teisės aktai nenumatė galimybės steigtis vietinėms, savo veikla apimančioms tik vienos savivaldybės teritoriją, ar regioninėms, veikiančioms etniniame ar teritoriniame regione, politinėms partijoms, kas leidžiama daugelyje Europos šalių, nes vis dar buvo baiminamasi lenkų ir rusų autonomistų, reikalavusių Vilniaus kraštui suteikti ne tik kultūrinę, bet ir politinę autonomiją ir kad lenkų kalba bei rusų kalba taptų privaloma valstybine kalba šiame regione.
Įstatymų reikalavimai buvo apeiti įkūrus nacionalines lenkų ir rusų partijas, taip pat sudarant koalicijas su bent viena registruota politine partija.
Lietuvos politinės partijos savivaldybėse
1995, 1997, 2000 ir 2003 m. savivaldybių rinkimuose dalyvavo 39 Lietuvos politinės partijos. Įskaičiuoti visi per rinkimus vietas savivaldybių tarybose gavę politinių partijų iškelti kandidatai, nepriklausomai nuo jų partiškumo ir vėlesnių pasikeitimų pagal koalicinius sąrašus.
Paaiškinimai
Gojus (Kėdainiai)
Gojus – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Surviliškio, Nevėžio dešiniajame krante, priešais Šventybrastį.
Švč. Trejybės bažnyčia
'''Švč. Trejybės bažnyčia''' yra 61 Lietuvos bažnyčios titulas. Jį turi šios bažnyčios:
Kim Jackson
Kimberli „Kim“ Džekson (g. 1965 m. rugpjūčio 22 d. Dubline) – Airijos dainininkė.
Karjeros pradžioje buvo Airijos kabareto grupių pritariančioji dainininkė. 1991 m. dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse su Liam Reilly sukurta daina „Could It Be That I'm In Love“, kuri užėmė 10-ą vietą.
Janutiškė
Janutiške vadinami kaimai Švenčionių rajone:
Konstantinas Daugirdas
Konstantinas (Kostas) Daugirdas (Довгирд, Константин Михайлович - rus.) (1855 m. spalio 18 d. Daugirdavos dvare, Ariogaloje – 1928 m. rugsėjo 6 d. Pernaravoje) – lietuviškos spaudos platintojas, pirmosios nepriklausomos Lietuvos vyriausybės narys, valstybės kontrolierius. Archeologo Tado Daugirdo dėdė. Pernaravos, Mikalavos ir Pagojų dvarų bei žemių savininkas. Buvo labai aukštas - apie 2 m ūgio.
Biografija
Kilęs iš Ariogalos bajorų Daugirdų šeimos, herbas „Gulbė“. Tėvas – Mykolas Steponas Daugirdas (1800-1869) – atsargos poručikas, dvarininkas, 1863 m. sukilimo rėmėjas; turėjo, Pernaravos, Mikalavos ir Verėduvaitės dvarus; išėjęs į atsargą, Ariogalos apylinkėse 1848 m. pastatė Daugirdavos dvarą, 1864 m. Pernaravos dvare įsteigė pradžios mokyklą. Motina – Sofija Charitonovaitė (g. 1817), baigė Smolnio institutą, tarnavo freilinos pareigose Nikolajaus I ir Aleksandros Fiodorovnos Romanovų dvare, po santuokos persikėlė gyventi į Lietuvą. Tėvas buvo katalikas, tačiau pravosalvė motina visus vaikus krikštijo stačiatikių bažnyčioje. Po 1864 m. Mykolas Steponas Daugirdas iš Chlevinskių įsigijo Pagojų (Podgaj - lenk.) dvarą ir ūkį (turėjo teisę pirkti kaip pravosalvų šeima).
Konstantinas Daugirdas baigė karo akademiją, tarnavo Rusijos Imperijos kariuomenėje, įgijo pulkininko inžinieriaus laipsnį. Tarnavo Raseiniuose dislokuotame 3 Novorosijsko Dragūnų pulke. Buvo Lietuvos patriotas, platino uždraustą lietuvišką spaudą. Susekus caro ochrankai, teko palikti kariuomenę, parduoti Pagojų dvarelį (Julijonui Butkevičiui) ir bėgti į Rusijos gilumą. 1899 m. Konstantinas Daugirdas minimas kaip esantis jau našlys, su dukteria Evelina ir sūnumi Juozapu gyvenantys Liepojoje. Konstantinas Daugirdas tarnybą baigė štabs-rotmistro laipsniu. Susikūrus nepriklausomai Lietuvai, po 1918 m. grįžo gimtinėn.
Nuo 1918 m. pirmosios nepriklausomos Lietuvos vyriausybės narys, tarnavo valstybės kontrolieriaus pareigose. Buvo asmeninis prezidento Antano Smetonos draugas.
Senatvėje gavo valstybinę pensiją, gyveno Pernaravos dvare (dar vadinamas Pernarai). Čia Daugirdą ne kartą lankė prezidentas Smetona su šeima.
Jump the Gun
Jump the Gun buvo Airijos poproko muzikos grupė.
Grupę sudarė Peter Eades (fortepijonas, klavišiniai), Roy Taylor (vokalas, bosinė gitara), Brian O'Reilly (būgnai), Eric Sharpe (gitara) ir Ciaran Wilde (saksofonas).
Grupė susikūrė 1987 metais. Vienas jos narių – Peter Eades, kuria, įrašinėja savo muziką nuo 16-kos metų, o Ciaran Wilde buvo populiarus klarnetininkas ir saksofonininkas.
Po dalyvavimo „Eurovizijoje“, grupė išleido du albumus, tačiau sėkmės nesulaukė. „Jump the Gun“ savo veiklą nutraukė 1990 m.
Olegas Lapinas
1984 m. Olegas Lapinas baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą pediatrijos specialybę (su pagyrimu). 1985–1988 m. dirbo gydytoju psichiatru Rokiškio psichiatrinėje ligoninės Vaikų ir paauglių skyriuje. Olegas Lapinas lankė, baigė kursus bei kėlė savo kvalifikaciją Rusijoje, JAV, Vokietijoje.
Olegas Lapinas savo tematinius straipsnius publikuoja interneto portaluose (Delfi.lt ir kt.), žurnaluose, kituose leidiniuose, bei televizijos laidose.
Januvka
Januvka – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Paberžės.
Janutiškė (Švenčionys)
Janutiškė – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių.
Janutiškė (Strūnaitis)
Janutiškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naujo Strūnaičio.
Januvka (Širvintos)
Januvka – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Gelvonų.
Riccardo Montolivo
Rikardas Montolivas (g. 1985 m. sausio 18 d.) – Italijos futbolininkas, saugas.
Karjera
Atstovavo Italijos klubams: 2003–2005 m. priklausė Atalanta BC, nuo 2012 m. rungtyniavo ACF Fiorentina, o 2012 m. perėjo į AC Milan.
Karjera rinktinėje
Nuo 2018 m. runtyniavoItalijos vyrų futbolo rinktinėje.
Vakarų Kranto futbolo čempionatas
Vakarų Kranto futbolo lyga (Jawwal West Bank Premier League) – Vakarų Kranto aukščiausioji futbolo lyga, įkurta 1977 metais.
Dalyviai
2019/20 m. dalyvavo 12 komandų.
Čempionai
Čempionų sąrašas:
Claudio Marchisio
Klaudijus Markizijas (g. 1986 m. sausio 19 d.) – Italijos buvęs profesionalus futbolininkas, saugas.
Karjera
2009 m. Claudio Marchisio debiutavo Italijos rinktinėje, sužaidė 55 rungtynes ir įmušė 5 įvarčius.
Jis buvo 2010 m. ir 2014 m. pasaulio čempionato dalyvis, taip pat atstovavo Italijai 2012 m. Europos čempionate.
2019 m. spalio 3 d., Marchisio spaudos konferencijoje paskelbė, kad baigia karjerą 33 metų amžiaus.
Duokiškio motorinis malūnas
Duokiškio motorinis malūnas – malūnas, stovintis Duokiškio miestelyje, Bedugnio g. 20 (Kamajų sen.), Rokiškio rajone, 160 m į pietryčius nuo Duokiškio bažnyčios, prie kelio. Malūne išlikusi technologinė įranga, jis nuo 1992 m. yra regioninės reikšmės technikos paminklas.
Istorija
Malūnas pastatytas 1933 m. Jį pastatė Vincas Broga su svainiu. Malūne malė grūdus, pikliavo miltus ne tik Duokiškio žmonės, bet ir gretimų apylinkių gyventojai. Kolūkio laikais malūnas buvo elektrifikuotas, girnas suko tobulesnis elektrinis motoras. Dar Lietuvos atgimimo pradžioje žmonėms buvo malami grūdai. Mirus senajam malūnininkui, jo veikla sustojo. Naujųjų savininkų tik minimaliai prižiūrimas.
2017 m. sausio 31 d. motoriniam malūnui su technologine įranga pradėta Valstybės saugomo objekto statuso panaikinimo procedūra. .
Įranga
Malūno patalpoje įrengti mediniai laiptai, pastatytos svarstyklės, yra sumūryta krosnis. Iš originalios technologinės įrangos išlikę: girnų komplektas, girnų kubilai, transmisija, krumpliaračiai, skriemuliai, kaušinis elevatorius, piklius, kruopinė, rankovių liekanos, filtrai, šulratis, piltuvai.
Gojus (Rūdiškės)
Gojus – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Paluknio, Ilgučio botaniniame draustinyje. Yra Gojaus koplyčia. Į pietus nuo kaimo plyti Gojaus miškas.