cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grūstė
Grūstė – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, šalia Varduvos upės, prie kelio. Yra Grūstės koplyčia, stūkso Varduvos ąžuolas. Dalis kaimo yra gretimame Skuodo rajone (Grūstė (Skuodas)).
Istorija
Viduramžiais priklausė Ceklio žemei. XVI a. minimas Grūstės valsčius.
thumb|left|210px|[[Grūstės koplyčia, 2005 m.]] thumb|left|210px|Kelias per Grūstę miniatiūra|210px|left|Akmuo prie kapinių
Seskaras
thumb|right|200px|Seskaro sala palydovinėje nuotraukoje Seskaras (SV Seitskär) – sala Suomių įlankoje (Baltijos jūra), priklausanti Leningrado sričiai (Rusija).
Geografinė padėtis
Salos ilgis (šiaurės pietų kryptimi) – 5 km, plotis (rytų vakarų kryptimi) – 1 km, plotas 4,2 km²
Sala yra 20 km į šiaurę nuo pietinės Suomių įlankos pakrantės, 100 km į vakarus nuo Sankt Peterburgo.
Sala priklauso Leningrado srities Kingisepo rajonui. Norint jachta aplankyti salą, reikia gauti Rusijos pasienio kariuomenės leidimą.
Istorija
Iki 1940 m. sala priklausė Suomijai ir buvo atskiras Seiskario municipalitetas, priklausęs Viipuri provincijai ir Pietų Karelijos regionui.
1940 m., po Žiemos karo, pagal Maskvos taikos sutartį Seskaras atiteko TSRS. Po Antrojo pasaulinio karo šis salos perdavimas buvo patvirtintas.
Poliarnas
Poliarnas  – miestas Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje, 33 km į šiaurės rytus nuo Murmansko, prie Kolos įlankos ir Barenco jūros santakos; įeina į Aleksandrovsko uždarąją teritoriją. Yra šiaurės laivyno karinė jūrų bazė. Veikia krašto muziejus.
Istorija
1896 m. čia įkurtas Aleksandrovsko (Александровск) uostas, o 1899 m. naujai susikūrusiai gyvenvietei suteiktas miesto statusas. Iš Kolos čia perkeltas apskrities centras. XX a. pr. pastatyta cerkvė, mokykla, įvesta elektra. 1926 m. iš miesto tapo kaimu, 1931 m. pervadinta į Poliarnojė (Полярное). 1939 m. vėl grąžintas miesto statusas, karo metais buvo pagrindine karinio laivyno baze, vėliau pagrindiniu laivyno centru tapo Severomorskas. 1998 m. Poliarnui suteiktas karinės šlovės miesto statusas.
Olendernė
Olendernė – kaimas Alytaus rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Butrimonių.
Kulių seniūnija
Kulių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Plungės rajono savivaldybės pietvakariuose.
Vakarinėje Kulių seniūnijos teritorijoje telkšo Reiskių tyras (apaugusios ir užakusios pelkės).
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Ivonių apylinkė
Ivonių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Debeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Trumbatiškio apylinkės.
Gvalegvaiču
Miestas įkurtas 1764 m. Miesto pavadinimas kilo nuo upės, kurios pavadinimas indėnų gvaranių kalba yaguar guazú, reiškia „didžiojo jaguaro upė“. Mieste kasmet vyksta vienas didžiausių karnavalų visoje Argentinoje. Netoli nuo Gvalegvaiču yra karštosios versmės, paplūdimiai. Kazino ir kitos pramogos. Per Libertador General San Martín tiltą virš Urugvajaus upės, veda kelias į Urugvajaus miestą Mersedesą.
Nuorodos
thumb|left|275px|Tiltas per Gvalegvaiču upę
Jurgis Alšėniškis
Biografija
Kilęs iš XIII a.-XVI a. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikų Alšėniškių giminės. Tėvas Aleksandras Alšėniškis, motina Sofija Sudimantaitė, (Zofia Sudymuntowiczówna), broliai Jonušas Alšėniškis, Povilas Alšėniškis.
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1502 m. 1508-1510 m. Kijevo vaivada.
Kitamis
Kitamis – miestas Japonijoje, Hokaido saloje, centrinėje Abaširio subprefektūros dalyje. Šalia miesto stūkso Kitamio kalnai. 2012 m. duomenimis, mieste gyveno 124 tūkst. gyventojų. Tai didžiausias miestas ir komercinis centras subprefektūroje, nors subprefekūros administracinis centras yra Abaširis. Veikia Kitamio technologijos institutas. Netoliese esančiame Odzoros miestelyje įsikūręs Memanbecu oro uostas, kuris aptarnauja ir Kitamį.
Seniau miestas eksportavo net 70 % mėtos (šiame regione žinoma kaip hakka) pasaulio produkcijos.
Vilkiniai meškeriotojai
Vilkiniai meškeriotojai (Thaumatichthyidae) – velniažuvių (Lophiiformes) šeima. Paplitę Atlanto ir Ramiajame vandenynuose.
Sidabrinis doleris (filmas)
Sidabrinis doleris – 1965 m. sukurtas vesternas. JAV rinkai skirtoje filmo versijoje visų filmo kūrėjų vardai buvo pakeisti angliškais pseudonimais.
Kiaukliškis
Kiaukliškiu vadinami kaimai Ukmergės rajone:
Sidabrinis doleris (filmas)
Turinys
Pasibaigus pilietiniam karui, broliai O‘Haros, tarnavę konfederatų kariuomenėje, paleidžiami iš nelaisvės ir nusprendžia vykti ieškoti laimės. Haris grįžta namo, pas žmoną Džudę, tuo tarpu Filas patraukia į vakarus. Po kurio laiko Haris taip pat palieka namus, ketindamas rasti pelningą užsiėmimą.
Arvydas Šaltenis
Arvydas Šaltenis (g. 1944 m. spalio 18 d. Klevėnuose, Skiemonių valsčius, Utenos apskritis) – dailininkas tapytojas, Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, pedagogas.
Kitamis
Istorija
1942 m. birželio 10 d. Kitamiui suteiktas miesto statusas. 1956 m. rugsėjį prie Kitamio buvo prijungtas Ainonajaus kaimas. 2006 m. kovo 5 d. prie miesto buvo prijungti Tano, Rubešibės ir Tokoro (visi buvo Tokoro apskrityje) miesteliai.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra skaistažiedė, medis – dygusis kukmedis (Taxus cuspidata).
Arvydas Šaltenis
Biografija
1950–1961 m. mokėsi Utenos 2-oje vidurinėje mokykloje. 1961–1964 m. ir 1967–1970 m. LSSR dailės institute studijavo tapybą. 1964–1967 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1970–1971 m. LSSR dailininkų sąjungos Dailės fondo darbuotojas. 1971–1975 m. ir 1981–1988 m. Vilniaus vaikų dailės mokyklos mokytojas. 1987–1990 m. LSSR dailininkų sąjungos atsakingasis sekretorius.
Vilkiniai meškeriotojai
Sistematika
Šeimoje 8 rūšys, suskirstytos į dvi gentis:
Ranebas
thumb|right|180px| Ranebo stela Niujorko Metropoliteno meno muziejuje Ranebas (Nebra, Nebrė) – antrasis antrosios Egipto dinastijo faraonas. Pasak Manetono, valdė 39 metus. Šiuolaikiniu manymu, valdė tarp 10 ir 19 metų. Apie Ranebą yra mažai žinoma, nes šis gyveno Egipto imperijos susidarymo laikotarpiu. Manoma, kad Ranebas buvo Hotepsekhemvio sūnus. Ranebo vardas reiškia „Ra yra valdovas“, o Nebros − „Saulės valdovas“. Gimimo vardas Kakau. Valdė apie 2850–2750 m. pr. m. e. laikotarpyje.
Apie valdymą žinoma iš įvairių šaltinių, tuo tarpu ir iš milžiniško kapo Sakaroje, kuris, laikoma, priklausė Hotepsechemviui, bet neatmetama, kad jame galėjo palaidotas ir Ranebas. Nebra minimas Memfitės steloje, kuri dabartiniu metu yra Metropoliteno muziejuje.
Manetonas pasakoja, kad Ranebas įvedė švento ožio Mendes garbinimą. Valdymo laikotarpiu ypatingas dėmesys buvo skiriamas saulės dievo garbinimui, kuris turėjo svarbią įtaką tolesnei Egipto istorijai.
Ranebo (ar, tiksliau, Nebros) antspaudų rasta spėjamame Hotepsechemvio kape Sakaroje, kas gali nurodyti, kad jis prižiūrėjo pirmtako palaidojimą. Kad Nebra pakeitė soste Hotepsechemvį rodo vaza iš Džoserio piramidės, kurioje faraonų vardai užrašyti vienas paskui kitą, ir kita vaza iš Mikerino piramidės, kurioje Hotepsechemvio vardas nutrintas ir virš jo užrašytas Nebros. Vaza su nutrintu Nebros vardu ir užrašytu Ninetdžero, rasta Peribseno kape Abydose, rodo, kad Ninetdžeras buvo Nebros įpėdinis. Garsiausias artefaktas, susijęs su Nebra, yra jo laidojimo rožinio granito stela. Nebra buvo palaidotas Sakaroje, bet jo kapo vieta nežinoma. Nebros vardas rastas iškaltas uoloje Vakarų dykumoje netoli senovės prekybinio kelio, kas gali nurodyti suorganizuotą prekybinę ekspediciją į vakarus jo laikais.
Pearl Jam (albumas)
„Pearl Jam“ yra aštuntasis amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ albumas, išleistas 2006 m. gegužės 2 d. Tai – grupės pirmasis ir vienintelis albumas, išleistas „J Records“ leidykloje ir vienintelis, kuris nepateko į pirmąją vietą nė viename pasaulio muzikos tope.
Arvydas Šaltenis
Biografija
1975–1981 m. LSSR dailės instituto, 1988–1994 m. Vilniaus dailės akademijos (VDA) Tapybos katedros dėstytojas, katedros vedėjas, docentas. 1992 m. su Prancūzijos kultūros ministerijos stipendija stažavosi Paryžiuje. 1994–2004 m. VDA rektorius, 2004–2010 m. prorektorius menui ir mokslui, nuo 2010 m. prorektorius menui; nuo 2000 m. profesorius; nuo 2018 m. tapybos katedros vedėjas. Dėsto piešimą, tapybą, kompoziciją.
Nuo 1975 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys. 1976–1990 m. Dailininkų sekcijos biuro narys, M. K. Čiurlionio draugijos narys. 1989–1999 m. Vilniaus miesto Lazdynų bažnyčios bendruomenės pirmininkas. Nuo 1994 m. Lietuvos rektorių koferencijos narys, nuo 1995 m. Uteniškių kraštiečių klubo „Indraja“ prezidentas.
Pearl Jam (albumas)
Muzika, skambanti albume, buvo sugrįžimas prie grupės šaknų. Dainos albume skamba pakiliai, tačiau tuo pačiu metu ir agresyviai. Dauguma dainų kalba apie socialinius ir politinius reiškinius JAV, tokius kaip karą su terorizmu. Albumas buvo teigiamai įvertintas kritikų ir debiutavo antroje „Billboard 200“ topo vietoje. Jis pardavė daugiau kopijų, nei prieš tai išleistas „Riot Act“.
Įrašymas
Grupė albumą pradėjo kurti 2004 m. lapkritį ir jį prodiusuoti vėl pasirinko prodiuserį Adam Kasper, kuris su grupė dirbo ankstesniajame albume „Riot Act“. Įrašymo darbai prasidėjo 2005 m. vasarį. Dėl vokalisto Eddie Vedder vaiko gimimo ir grupės turo po Šiaurės ir Pietų Ameriką, darbai buvo baigti tik 2006 m. vasarį.
Pirmą kartą nuo albumo „Vs.“ albumo laikų, grupė albumo darbus pradėjo nuo nulio. Nė vienas narys nebuvo sukūręs jokios dainos. Grupė kartu improvizuodavo, taip kurdama dainas. Per savaitę buvo parašyta dešimt dainų. Grupė buvo patenkinta šiuo rezultatu ir laikė jį demokratiškiausiu variantu. Vedder, turėjęs parašyti dainoms žodžius, tam skyrė labai daug laiko, kadangi norėjo, jog jos išeitų kuo tobulesnės. Kiekvienai dainai parašydavo bent po keturias žodžių versijas. Galiausiai buvo sukurtos 25 dainos, iš kurių į albumą pateko tik 13. Į albumą nepatekusi daina „The Forest“ vėliau pateko į bosisto Jeff Ament 2008 m. išleistą solinį albumą „Tone“, o daina „Of the Earth“ buvo pradėta groti gyvai 2010 m.
Grupės kontraktas su „Epic Records“ leidykla baigėsi 2003 m., tačiau grupė dar nebuvo pasiruošti išleisti albumo savarankiškai. Vadybininkas Kelly Curtis pasirašė vieno albumo kontraktą su „J Records“ leidykla, kuri, kaip ir „Epic Records“, prisijungė prie „Sony Music“.
Muzika ir žodžiai
Dauguma kritikų šį albumą laikė grupės sugrįžimu prie savo šaknų. Albume tolygiai paskirstytos greitesnės dainos, kurias kūrė pagrinde vokalistas Vedder, ir kitokio tempo dainos, kurias kūrė likę grupės nariai. Įrašinėjant siekta, jog gitaros ir būgnai skambėtų taip, kaip skamba per grupės koncertus. Grupės nariai džiaugėsi galutiniu rezultatu, kadangi jis, anot jų, skambėjo taip, kaip ir buvo suplanuota.
Albume daug kalbama apie tuometine JAV politinę ir socialinę situaciją. Vienos iš svarbiausių temų – prezidento George Walker Bush išrinkimas antrai kadencijai bei Vedder dukros gimimas, kadangi jis troško, jog dukra gyventų geresniame pasaulyje. Dainose „World Wide Suicide“, „Marker in the Sand“ ir „Army Reserve“ kalbama apie Irako karą. Visose iš jų išreiškiamas pyktis, dėl vykstančio konflikto. Taip pat užsimenama ir apie tokias temas, kaip alkoholio vartojimas (daina „Severed Hand“), religija („Marker in the Sand“), vergovė („Unemployable“), bandymą palikti viską ir pradėti iš naujo („Gone“) ir vienatvę („Come Back“).
Vedder teigė, jog daug dainų buvo įkvėptos muzikanto Johnny Ramone (iš grupės „The Ramones“) mirties, kuris, anot muzikanto, buvo jo geriausias visų laikų draugas. Dainos „Life Wasted“ jis parašė iškart, po muzikanto laidotuvių. Pirmą kartą grupės istorijoje, žodžius parašė gitaristas Mike McCready, parašęs „Inside Job“ dainą.
Turas
2006 m. grupė reklamavo albumą, koncertuodama Šiaurės Amerikoje, Europoje ir Australijoje. Iš pradžių buvo suplanuoti 69 turo koncertai, tačiau vėliau pridėti dar trys Havajuose. Grupės turas Europoje buvo pirmasis per šešerius metus. Jo metu buvo sugrotas koncertas mažame klube Londone, nors grupė grojo tik arenose, taip pat „Reading“ ir „Leeds“ festivaliuose, nors prieš tai teigė, jog daugiau nebegros festivaliuose po „Roskilde“ tragedijos. Šį savo pasirinkimą grupė teisino tuo, jog jie daug labiau pasitikti savo gerbėjais ir mano, jog toks įvykis nebepasikartos. 2006 m. rugsėjo 19 d., koncerto metu Turine, grupė sugrojo visą albumą „Pearl Jam“ eilės tvarka. Visi albumai buvo įrašyti ir išleisti CD, mp3 bei FLAC formatu. Taip pat buvo išleistas koncertinis albumas „Live at the Gorge 05/06“, o 2007 m. – koncertinis DVD „Immagine in Cornice“.
Arvydas Šaltenis
Biografija
Sutuoktinė Aldona Šaltenienė, vaikas Antanas Kristupas. Tėvas – pedagogas ir literatūrologas Rapolas Šaltenis. Brolis – rašytojas Saulius Šaltenis.
Pearl Jam (albumas)
Išleidimas ir pardavimai
Albumas buvo išleistas 2006 m. gegužės 2 d. Dėl „Sony Music“ ir „BMG“ leidyklų susijungimo, albumas kai kuriose šalyse pasirodė kiek vėliau. Dėl šios priežasties grupė daugiau nebedirbo su jokia leidykla ir sekantį albumą „Backspacer“ išleido savarankiškai. Nors grupė anksčiau vengdavo duoti interviu bei pasirodyti televizijoje, šįkart jie sugrojo albumą internetinėje laidoje „Sessions@AOL,“ taip pat pasirodė įvairiose televizijos laidose, tokiose kaip „Saturday Night Live“ ir „Late Show with David Letterman“. Grupė taip pat pirmą kartą per daugybę metų nufilmavo tikrus vaizdo klipus dainoms „World Wide Suicide“ ir „Life Waster“.
Mezofilis
Mezofilis – pagrindinis lapalakščio audinys, kuris yra sudarytas iš asimiliacinio audinio, dar kitaip vadinamo chlorenchima. Šio audinio chloroplastai sugeria saulės šviesą ir panaudoja ją anglies dioksidui asimiliuoti. Lapo forma yra plokščia, todėl viena jos pusė gauna daugiau saulės šviesos. Dėl šios priežasties mezofilis dalinamas į du sluoksnius:
Arvydas Šaltenis
Politinė veikla
1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys, Sąjūdžio Seimo švietimo komiteto pirmininkas. Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Vilniaus miesto skyriaus narys, 2006 m. Liberalų ir centro sąjungos Vilniaus miesto skyriaus narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2012 m. Krikščionių partijos sąraše nesėkmingai kandidatavo į LR Seimą.
Pearl Jam (albumas)
Išleidimas ir pardavimai
Albumas debiutavo antroje „Billboard 200“ topo vietoje, per pirmą savaitę buvo parduotos 279 564 albumo kopijos. Tope albumas nusileido tik grupės „Tool“ albumui „10,000 Days“. 2009 m. vien JAV buvo parduota 706 000 albumo kopijų, o tai yra daugiau, nei pardavė prieš tai išleistas „Riot Act“. Albumas JAV tapo auksiniu.
Arvydas Šaltenis
Profesinė veikla
Personalinės parodos:
Dalyvavo parodose Prancūzijoje, Suomijoje, Italijoje, Estijoje, Latvijoje, Rusijoje, Austrijoje, Gruzijoje, Armėnijoje, Švedijoje, Anglijoje, iš jų žymiausios:
Dailininko kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Vilniaus dailės akademijos muziejus, Nacionalinis M. K. Čiurlionio dailės muziejus, Tretjakovo galerija Maskvoje, privatūs kolekcininkai Lietuvoje ir užsienyje.
Sidabrinis doleris (filmas)
Turinys
Atsidūręs Jeloustouno mieste, Haris susipažįsta su bankininku MakKojumi. Pastarasis pasiūlo Hariui darbą – nužudyti Juoduoju Džeku pramintą nusikaltėlį, keliantį mieste sumaištį. Šis sutinka, tačiau per vėlai sužino, kad taikinys – jo paties brolis...
Kregždė
Kregždė gali reikšti:
Paukščiai:
Žuvys:
Kita:
Salisbury (albumas)
„Salisbury“ – antrasis britų sunkiojo roko grupės Uriah Heep albumas.
Šis albumas daug artimesnis progresyviojo roko žanrui už 1970 m. išleistą debiutinį grupės albumą. Su juo grupė įžengė į išplėtotų, ilgos trukmės kompozicijų sferą, kadangi titulinė albumo kompozicija trunka 16 min. ir įrašyta su 24 instrumentų orkestru. Į jį taip pat įdėta daugiausia akustiniais instrumentais įgrota baladė „Lady in Black“, ilgus metus dievinama gerbėjų ir iki šiol su dideliu pasisekimu grojama grupės koncertuose.
Originalus albumas pradžioje buvo išleistas su „Vertigo“ ženklu (kaip ir debiutinis grupės albumas „Very 'Eavy... Very 'Umble“), bet vėliau greitai perleistas su „Bronze“ ženklu, kai grupė pasirašė sutartį su šia įrašų kompanija dėl savo trečiojo albumo leidybos.
Viršelio sąsajos su albumo pavadinimu lengvai paaiškinamos, nes Salisbury Plain (Wiltshire, Anglija) įrengtas kariuomenės poligonas. Viršelio pirmojoje pusėje pavaizduotas britų tankas Chieftain. Originali vinilinė plokštelė buvo išleista su atverčiamu voku, kurio vidinėje pusėje įdėtas juodai baltas Pirmojo pasaulinio karo laikų britų tanko atvaizdas, o virš jo surašyti kiekvienos albumo kompozicijos komentarai, parengti Ken Hensley. Vėliau albumas buvo perleidžiamas su neatverčiamu voku.
Albumo kompozicijos
JAV išleisto albumo kompozicijos
'''1996 m. išleisto atnaujinto (remastered) kompaktinio disko kompozicijos''' thumb|right| JAV išleisto Uriah Heep albumo „Salisbury“ viršelis
'''2003 m. išleisto išplėtoto pagerintos kokybės (expanded deluxe) kompaktinio disko kompozicijos'''
Šiame diske papildomai įdėtos septynios kompozicijos (bonus tracks) <OL START=7> <LI> „Simon the Bullet Freak“ (Hensley) – 3:27 <LI> „Here am I“ – 7:51 <LI> „Lady in Black“ (redaguota versija) (Hensley) – 3:34 <LI> „High Priestess“ (kita versija) (Hensley) – 3:39 <LI> „Salisbury“ (redaguota versija) (Byron, Hensley, Box) – 4:23 <LI> „The Park“ (kita versija) (Hensley) – 5:19 <LI> „Time to Live“ (kita versija) (Box, Byron, Hensley) – 4:13 </OL>
Dainos
„Lady in Black“ priskiriama Ken Hensley. Jos žodžiai pasakoja apie žmogų, tamsoje klaidžiojantį po karo nusiaubtą žemę ir netikėtai sutinkantį į deivę panašią būtybę, kuri jį paguodžia. Gerbėjai ir kritikai dažnai vertina šią dainą kaip poetiškiausią Hensley kūrinį.
Atlikėjai, sukūrę „Lady in Black“ cover versijas, – tai šiuolaikinius kūrinius grigališkųjų choralų motyvais atliekantis muzikinis projektas „Gregorian“, įdėjęs tokią versiją į savo albumą „Masters of Chant Chapter V“ (2006 m.), ir suomių folkmetalo grupė „Ensiferum“. 1972 metais šią dainą į suomių kalbą išvertė ir jos cover versiją, pavadintą „Nainen tummissa“, taip pat išleido kita suomių grupė „Lemon“.
„Lady in Black“ cover versijas taip yra išleidusios ispanų folk metalo grupė „Mägo de Oz“ (į ispanų kalbą išverstos dainos pavadinimas – „Dama Negra“), rumunų grupė „Iris“ (į rumunų kalbą išverstos dainos pavadinimas – „Doamna in negru“) bei serbų sunkiojo metalo grupė Kraljevski Apartman (į serbų kalbą išversta daina pavadinta „Slike“ ir įdėta į grupės 2000 m. albumą „Izgubljen u vremenu“).
Arliškiai
Arliškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Dubingių.
5 (skaičius)
5 (penki, penketas) – skaitmuo, penkių objektų skaičių atvaizduojantis simbolis. Tai natūralusis skaičius, einantis tarp 4 ir 6.
Arabiško skaičiaus raida
Vaizdas:Evolution5glyph.png
Chemijoje
5 yra boro atominis skaičius.
Unicode
Be arabiško simbolio 5, Unicode numato specialius ženklus (Ⅴ, ⅴ) šiam skaičiui žymėti. Į HTML dokumentus jie įterpiami sekomis  &#8548;, &#8564; .
Civilization V: Brave New World
Sid Meier’s Civilization V: Brave New World – antrasis ėjimų strategija paremto žaidimo „Sid Meier’s Civilization V“ papildymas, išleistas 2013 m. liepos 9 d. Šiame papildyme galima rasti dar daugiau civilizacijų, pasaulio stebuklų, pastatų, religijų, tai pat daug dėmesio skiriama kultūrai, diplomatijai, prekybai. Bene didžiausia naujovė – pasaulio kongresas bei ideologijų atsiradimas. Taip pat žaidime atsiranda turizmas.
Turizmas
Viena didžiausių naujovių – archeologija bei turizmas. Archeologai yra labai panašūs į darbininkus. Jie gali rasti archeologinių artefaktų ir paversti juos meno vertybėmis arba toje vietoje, kur buvo rastas artefaktas, įkurti lankytiną vietą. Kuo daugiau turima tokių artefaktų, tuo žaidėjo civilizacija yra populiaresnė, auga jos turizmas. Tai pat atsirado naujas su turizmu susijęs stebuklas – nacionalinis lankytojų centras.
Ideologijos
Pasiekus modernų amžių arba miestuose pastačius 3 gamyklas (factory), žaidėjas turi pasirinkti vieną iš trijų ideologijų: autokratijos (autocracy), tvarkos (order) arba laisvės (freedom). Laikui bėgant, už sukauptus kultūros taškus galima plėtoti savo ideologiją ir gauti tam tikrų bonusų. Nuo pasirinktos ideologijos priklausys žaidėjo civilizacijos santvarka. Pavyzdžiui, pasirinkus laisvės ideologiją, žaidėjo civilizacija bus stipri diplomatijos, autokratiją – karybos, o tvarką – pramonės srityje.
Prekybos išplėtojimas
Nuo šiol prekyba dar labiau veikia žaidimo eigą. Žaidime atsiranda karavanai ir krovininiai laivai (karavanai Caravan gaunami atrakinus Animal Husbandary technologijos šaką, o krovininiai laivai Cargo Ships gaunami atrakinus Sailing technologijos šaką. Tiesa, prieš naudojant juos reikia pagaminti). Žaidėjas gali užgrobti priešų karavanus ar net izoliuoti miestą. Papildyme atsiranda dar viena naujovė: retos bei iš tolimų kraštų atgabentos prekės yra daug brangesnės negu tos, kurios yra gausiai paplitusios.
Naujos civilizacijos
Žaidime atsiranda šios naujos civilizacijos: Lenkija su Kazimieru III, Asirija su Ašurbanipalu, Portugalija su Marija I.
Kiaulakiai
Kiaulakiai vadinami kaimai:
40 laipsnių po antklode
40 laipsnių po antklode – 1976 m. sukurta komedija, sudaryta iš 5 trumpų istorijų, parodijuojančių italų seksualinius papročius.
Vištytis (miestelis)
Vištytis – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybės vakaruose, Vištyčio ežero šiaurės rytinėje pakrantėje, į pietus nuo Kybartų. Seniūnijos centras, Vištyčio seniūnaitija. Stovi Vištyčio Švč. Trejybės bažnyčia (nuo 1829 m.), Vištyčio evangelikų liuteronų bažnyčia, Vytauto paminklas, veikia P. Kriaučiūno vidurinė mokykla (su kraštotyros muziejumi), biblioteka, paštas (LT-70037), Vištyčio RP direkcija. Miestelyje išlikęs XVIII a. gatvių tinklas, keturkampė aikštė.
Etimologija
Vištytis – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Vištyčio ežero vardo, nors paties vandenvardžio kilmė ir nėra aiški. Pastarojo pavadinimą liaudies etimologija savo legendomis kildina nuo to, kad galbūt vanduo cypsėjęs, galbūt pro ežerą skrendantis paukštis.
Geografija
Miestelis įsikūręs Sūduvos aukštumoje, šiaurinėje Vištyčio ežero pakrantėje, Vištyčio regioniniame parke, prie pat Lietuvos–Rusijos valstybinės sienos, ribojasi su Karaliaučiaus sritimi. Prie ežero yra poilsiavietė-kempingas „Viktorija“. Į pietryčius nuo miestelio stūkso Vištyčio piliakalnis. Nebūtkiemio kaime stūkso Vištyčio akmuo (vadinamas Stebuklingu akmenimi; 6 m ilgio, 4 m pločio ir aukščio).
Vištyčio pagrindiniai keliai:
thumb|center|500px|Panorama iš šiaurės pusės
Jānis Lūsis
Janis Lūsis (, 1939 m. gegužės 19 d. Jelgavoje – 2020 m. balandžio 29 d. Rygoje) – latvių lengvaatletis (ieties metikas).
Vištytis (miestelis)
Istorija
Vištytis įkurtas XVI a. 1-ojoje pusėje Prūsijos pasienyje prie Vištyčio ežero. 1538 m. minimas Vištyčio dvaras. 1570 m. rugsėjo 8 d. (miesto globėjos Švč. Mergelės Marijos gimimo šventės – Šilinės dieną) Ldk Žygimantas Augustas patvirtino herbą (seniausias Sūduvos krašte) ir suteikė miesto teises.
Jānis Lūsis
Biografija
Gimė 1939 m. gegužės 19 d. Jelgavoje, geodezininko, inžinieriaus Voldemārs Lūsio šeimoje. Tėvas žuvo Antrojo pasaulinio karo metais. Vaikystę praleido motinos tėvo namuose Matkule parapijoje. Lankė Matkule pradinę mokyklą ir Kandavos vidurinę mokyklą.
Vištytis (miestelis)
Istorija
1776 m. Vištytis neteko savivaldos, nors dalis administracijos pareigūnų išliko ir jie minimi 1785 bei 1790 m. miesto ginčuose su seniūnu, 1789 m. dalyvavo Ketverių metų seimo darbe. Pasinaudoję Seimo nutarimai, miestelėnai vėliau savivaldą atkūrė, bet be specialios valdovo privilegijos. Dėl to kilo kivirčai su vietos seniūnu Kristupu Puzina iš Kozelsko. Miestiečiai kreipėsi į Asesorių teismą, kad jis apgintų nuo seniūno savivalės ir patvirtintų senąsias privilegijas. 1792 m. rašytame skunde Vištytis vadinamas laisvuoju miestu, o jam atstovauja miesto vaitas Ignotas Penkovskis, burmistras Stanislovas Ragaišis ir kiti magistrato pareigūnai. Neaišku, kaip baigėsi šie ginčai, bet XIX a. Vištytis šiokį tokį savarankiškumą turėjo.
Jānis Lūsis
Biografija
Studijavo Latvijos valstybiniame kūno kultūros institute ir nuo 1957 m. dalyvavo lengvosios atletikos varžybose. Jānis Lūsis buvo pirmasis Latvijos sportininkas, įveikęs 80 m ieties metimo normatyvą (1961 m.).
Vištytis (miestelis)
Istorija
Iki 1815 m. priklausė Prūsijai, vėliau – Rusijai kaip Užnemunės dalis. 1870 m. Vištytis neteko miesto teisių. XIX a. pabaigoje buvo Vilkaviškio apskrities Vištyčio valsčiaus centras.
Jānis Lūsis
Biografija
Jānis Lūsis treniravosi Dauguvos savanorių sporto draugijoje, vėliau - Kariuomenės sporto draugijoje. Dalyvavo keturiose vasaros olimpinėse žaidynėse už TSRS rinktinę. 1964 m. olimpinėse žaidynėse iškovojo bronzą, 1968 m. - auksą, 1972 m. - sidabrą.
Vištytis (miestelis)
Istorija
1901, 1915 m. miestelis degė. XX a. tarpukariu Vištytyje veikė malūnas, pieninė, šerių fabrikas, kredito draugija, šaulių būrys, choras, biblioteka, orkestras.
Jānis Lūsis
Biografija
1972 m. žaidynių ieties metimo varžybos buvo atkakliausios olimpinių žaidynių istorijoje. Penktojoje rungtyje vokietis Klausas Wolfermannas, pasiekęs olimpinį rekordą - 90,48 m, perėmė iniciatyvą iš Lūsio. Tuomet šeštajame ir paskutiniame metime Lūsis numetė dar toliau - 90,46 m. Wolfermanno dviejų centimetrų skirtumas tuo metu buvo mažiausias matavimo vienetas, naudojamas ieties metimo varžybose.
Vištytis (miestelis)
Istorija
II pasaulinio karo metu neteko didelės dalies gyventojų dėl holokausto. 1941 m. liepos 14 d. naciai sušaudė apie 200 žmonių (poetas Petras Keidošius apie tai parašė poemą „Sunkus kelias į kalną“, 1978 m.). LTSR laikais Vištytis buvo apylinkės centras, tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Jānis Lūsis
Biografija
Nuo 2020 m. J. Lūsis išlieka vieninteliu latviu, per savo karjerą laimėjusiu visų trijų klasių olimpinius medalius (aukso, sidabro ir bronzos). Jis pasiekė du ieties metimo pasaulio rekordus: 1968 m. - 91,68 m ir 1972 m. - 93,80 m. Jis taip pat yra keturiskart Europos čempionas. 1987 m. Tarptautinė lengvosios atletikos federacija (IAAF) paskelbė jį geriausiu ieties metiku istorijoje.
Vištytis (miestelis)
Istorija
1999 m. patvirtintas dabartinis Vištyčio herbas. Po 2004 m. valstybių sienos sutarties pasirašymo nedidelė teritorija miestelio vakarinėje dalyje (anksčiau buvusi Rusijos pusėje) iškeista į lygiavertę pagal plotą teritoriją.
Marija Červinskaitė-Pauliukonienė
Marija Červinskaitė-Pauliukonienė (1909 m. sausio 1 d. Penza, Rusija – 1995 m. gruodžio 17 d. Šiauliai) – Lietuvos teatro aktorė.
Jānis Lūsis
Biografija
Baigęs varžybas Lūsis tapo lengvosios atletikos treneriu. Buvo vedęs Elvīrą Ozolienę, 1960 m. olimpinę moterų ieties metimo čempionę. Jų sūnus Voldemārs Lūsis taip pat – ieties metikas, dalyvavęs 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ir 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Marija Červinskaitė-Pauliukonienė
Biografija
Brolis Eduardas Červinskas. 1932–1933 m. lankė J. Vaičkaus ir A. Olekos–Žilinsko vaidybos studijas. 1933 m. vaidino Jaunųjų teatro, 1937–1940 m. rusų draugijos „Kultūra ir gyvenimas“, 1941–1950 m. Kauno jaunojo žiūrovo teatro spektakliuose. 1950–1966 m. vadovavo dramos rateliams Vilniuje, 1966–1968 m. Jaunimo teatro trupės vedėja.
Jānis Lūsis
Biografija
Per 2009 m. Latvijos metų sportininko apdovanojimų ceremoniją V. Lūsis apdovanotas už viso gyvenimo indėlį į sportą.
2014 m. jis buvo įtrauktas į Tarptautinė lengvosios atletikos federacijos (IAAF) Šlovės muziejų.
Janauka (Alytus)
Janauka – kaimas Alytaus rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 4 km į rytus nuo Butrimonių.
Armališkės
Armališkėmis vadinama:
Monika Ražanauskienė
Biografija
1977 m. Vilniaus pedagoginiame institute įgijo biologijos – žemės ūkio pagrindų mokytojos specialybę. Alytaus rajono Kančėnų pradinės mokyklos mokytoja metodininkė. 2004–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės merė.
1995 m. Tėvynės sąjungos narė, Alytaus skyriaus pirmininko pavaduotoja. 2010 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narė, Alytaus skyriaus pirmininko pavaduotoja. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narė.
Vyras Jonas, vaikai Rasa, Jūratė ir Andrius. . Kančėnų bendruomenės „Dėmesio centras“ pirmininkė.
Under the Mistletoe
2020 m. sausio mėnesio duomenimis, JAV parduota virš dviejų milijono albumo kopijų ir albumas tapęs dukart platininiu. „Under the Mistletoe“ buvo vienuoliktas geriausiai parduodamas 2011–ųujų metų albumas.
Sachama
Sachama – izoliuotas vulkaninis kūgis su lavos kaiščiu, apsuptas andezitinės plynaukštės. Tiksli paskutinio išsveržimo data nežinoma, manoma, kad buvo aktyvus pleistoceno laikotarpiu.
1927 m. Josefas Premas bandė pasiekti kalno viršūnę, tačiau pasiekė tik 6200 m. aukštį ir turėjo nutraukti kopimą. 1939 m. rugpjūčio mėnesį Josefas Premas kartu su Vilfridu Kuehmu patys pirmieji pasiekė Sachamos viršunę.
Veso
Veso  – miestas šiaurinėje Kongo dalyje, Sangos regiono centras. 24 300 gyventojų (2005). Per miestą teka Sangos upė. Miestas apsuptas miškų. Keltas Sanga ir Kongo upėmis jungia su Brazaviliu.
Paežerių apylinkė (Anykščiai)
Paežerių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Siauralapis dumblialaiškis
Siauralapis dumblialaiškis (Alisma gramineum) – dumblialaiškinių (Alismataceae) šeimos dumblialaiškių (Alisma) genties augalų rūšis.
Paežerių apylinkė (Anykščiai)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skiemonių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Juškonių apylinkės.
Siauralapis dumblialaiškis
Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Kanados Arktinis salynas
Kanados Arktinis salynas arba Arktinis salynas  – didelis salynas Kanados šiaurėje, Arktyje. Šiaurės Amerikos šiaurėje esančio salyno plotas – 1 424 500 km², jame – 36 563 salų, kurios sudaro didžiąją dalį Nunavuto ir Šiaurės Vakarų teritorijų. Salos tęsiasi 2400 km ilguma ir 1900 km nuo Kanados iki šiauriausio Elsmyro salos ir viso salyno taško – Kolumbijos kyšulio. Salas apsupę: vakaruose – Boforto jūra, šiaurėje – Arkties vandenynas, rytuose – Grenlandija, Bafino įlanka, ir Deiviso sąsiauris, pietuose – Hadsono įlanka ir Kanada. Į salyną įsiterpia du dideli pusiasaliai – Melvilio pusiasalis ir Butijos pusiasalis. Po Grenlandijos, tai didžiausias pasaulio sausumos plotas Arktyje. Išskiriama keletas salų grupių – Sverdrupo salos, Pario salynas ir kt.
Vyrauja daugiausia kalvotos lygumos ir plynaukštės, rytinėje pusėje salos kalnuotos. Aukštis iki 2616 m (Barbo viršukalnė, Elsmyro sala). Ledynai dengia ~154 tūkst. km². Šiaurėje yra šelfinių ledynų, tarp salų ledas vietomis laikosi 9–10 mėnesių. Vyrauja arktinės dykumos, piečiau tundra. Įsteigti Kutinirpako, Kvasuituko, Aujuituko, Sirmiliko nacionaliniai parkai.
Didžiausios salos
thumb|400px|Didesnės salyno salos Salyne 94 salos viršija 130 km² plotą. Salos viršijančios 10 000 km² :
Aksionas
Aksionas – hipotetinė bozoninė vieningojo lauko elementarioji dalelė, turinti mažą masę ir nulinį elektros krūvį. Šios dalelės galėtų sąveikauti su medžiaga tik savo gravitaciniu lauku. Manoma, kad šios dalelės gali sudaryti dalį nematomosios medžiagos.
Sulinos protaka
thumb|240px|Dunojaus delta. Sulinos protaka jos centre
Markas Antonijus
Markas Antonijus (apie 83 m. pr. m. e. sausio 14 d. – 30 m. pr. m. e. rugpjūčio 1 d.) buvo Romos respublikos politikas ir karvedys. Tris kartus buvo konsulu - 44 m. pr. m. e., 34 m. pr. m. e. ir 31 m. pr. m. e. (paskutinį kartą oficialiai pareigų eiti nepradėjo).
Sulinos protaka
Sulinos protaka  – viena iš trijų pagrindinių Dunojaus deltos protakų (Rumunija). Teka per deltos vidurį, tarp Kilijos protakos šiaurėje ir Šv. Jurgio protakos pietuose. Įteka į Juodąją jūrą.
Markas Antonijus
Kai po Cezario nužudymo 44 m. pr. m. e. jo paveldėtoju buvo paskelbtas Gajus Oktavijus (Oktavianas), Antonijus iš pradžių pabandė valdžią užimti vienas, po to susivienijo su Cezario sūnėnu ir įvaikiu Oktavianu ir kitu Cezario karvedžiu Lepidu. Jie suformavo politinę sąjungą šiandien vadinamą Antruoju triumviratu, kuri turėjo kovoti su respublikonais - sąmokslo prieš Cezarį dalyviais. Triumvirai pradėjo žiaurias proskripcijas, nukreiptas prieš turtuolius ir savo asmeninius priešus, būtent Antonijui priskiriama iniciatyva nužudyti garsų oratorių ir filosofą Ciceroną. 42 m. pr. m. e. triumvirams nugalėjus Cezario žudikus mūšyje prie Filipų jie pasidalino Respubliką ir Markas Antonijus pradėjo valdyti rytines provincijas. Jam taip pat atiteko satelitinė Egipto karalystė, tuo metu valdoma Kleopatros VII. Markas Antonijus buvo įgaliotas kariauti su Romos priešininke Partų imperija.
Santykiai tarp triumvirų pašlijo, kai jie ėmė siekti vis daugiau politinės valdžios vienas kito sąskaita. Pilietinio karo tarp Antonijaus ir Oktaviano pavyko išvengti, kai 40 m. pr. m. e. Antonijus vedė Oktaviano seserį Oktaviją. Lepidas iš sąjungininkų buvo pašalintas 36 m. pr. m. e., o 33 m. pr. m. e. dėl Oktaviano ir Marko Antonijaus nesutarimų jų santykiai vėl pablogėjo. Priešiškumas peraugo į pilietinį karą 31 m. pr. m. e., kai Oktaviano nurodymu Romos senatas paskelbė karą Kleopatrai ir Antonijų paskelbė išdaviku. Markas Antonijus buvo nugalėtas Akcijaus jūrų mūšyje ir trumpame sausumos mūšyje Aleksandrijoje. 30 m. pr. m. e. Markas Antonijus ir Kleopatra VII nusižudė.
Po Antonijaus mirties Oktavianas tapo neginčijamu Romos pasaulio valdovu. 27 m. pr. m. e. jam buvo suteiktas Augusto titulas, Romos Respublika virto imperija, o Oktavianas tapo jos pirmuoju imperatoriumi.
Jaunystė
Markas Antonijus, plebėjų Antonijų (Antonia) giminės narys, gimė Romoje apie 83 m. pr. m. e. Jo bendravardis tėvas buvo Markas Antonijus Kretietis, retoriko Marko Antonijaus Oratoriaus, nužudyto Gajaus Marijaus rėmėjų 87-86 m. pr. m. e. žiemą, sūnus. Per motiną Juliją Antoniją, jis buvo tolimas Cezario pusbrolis.
Pasak Romos oratoriaus Cicerono, Antonijaus tėvas buvo korumpuotas ir nekompetentingas, valdžią jis gavo, nes nesugebėjo nei ja tinkamai naudotis, nei piktnaudžiauti. 74 m. pr. m. e. jam buvo pavesta sunaikinti Viduržemio jūros piratus, tačiau jis mirė Kretoje 71 m. pr. m. e. tai ir nepasiekęs reikšmingesnio rezultato. Po tėvo mirties Antonijus ir jo broliai Gajus ir Liucijus buvo globojami motinos. Pastaroji ištekėjo už Publijaus Kornelijaus Lentulo Suros, žymaus patricijų giminės atstovo. Jis buvo svarbus Katilinos sąmokslo dalyvis ir už tai 63 m. pr. m. e. Cicerono įsakymu buvo nužudytas.
Marko Antonijaus auklėjimui trūko tėviško vadovavimo. Plutarchas teigia, kad jis šlaistydavosi Romos gatvėmis su broliais ir draugais, tarp kurių buvo Publijus Klodijus. Draugai gyveno pašėlusį gyvenimą, dažnai lošdami ir per daug gerdami bei įsiveldami į skandalingus meilės ryšius. Ši draugystė nutrūko dėl Marko Antonijaus ryšių su Publijaus žmona Fulvija. Plutarchas perduoda gandą, kad prieš sulaukdamas 20 m. Markas Antonijus buvo įsiskolinęs 250 talentų (apie 165 mln. JAV dolerių).
Po šio audringo laikotarpio jis išvyko į Graikiją pabėgti nuo kreditorių ir studijuoti retoriką. Po trumpo laiko, praleisto Atėnų filosofų priežiūroje, jį pasikvietė Aulas Gabinijus, Sirijos prokonsulas, dalyvauti karo žygyje prieš Aristobulą Judėjoje ir paremti Ptolemėjų XII Egipte. Gaboijaus kampanijos metu parodė savo kaip vadovo sugebėjimus. Tuo metu jis aplankė Egiptą ir Aleksandriją.
Cezario rėmėjas
54 m. pr. m. e. Markas Antonijus prisijungė prie Cezario armijos Galijoje. Jis pasireiškė kaip kompetentingas karo vadas Galų karuose, bet jo asmenybė sukeldavo nepasitenkinimą, kur jis bevykdavo. Patį Cezarį dažnai suerzindavo jo elgesys. Nepaisant to jis buvo uolus Cezario rėmėjas ir energingai gynė patrono interesus. Cezaris jam skyrė vis rimtesnes užduotis Galijos kare ir tuo pačiu rėmė jo politinę karjerą. Cezario įtakos dėka Markas Antonijus iškilo per kvestoriaus, augūro ir liaudies tribūno (50 m. pr. m. e.) rangus. Cezario prokonsulo įgaliojimai baigėsi 50 m. pr. m. e. ir jis norėjo sugrįžti į Romą konsulo rinkimams. Bet konservatyvi Senato frakcija, vadovaujama Gnėjaus Pompėjaus, reikalavo, kad prieš dalyvaudamas konsulo rinkimuose Cezaris atsisakytų prokonsulo įgaliojimų ir vadovavimo armijai.
Paklusęs Cezaris būtų tapęs privačiu asmeniu, kurį būtų galima apkaltinti už nusižengimus būnant konsulu ir jis būtų Pompėjaus armijų malonėje. Dingus viltims taikiai išspręsti konfliktą su Pompėjumi, Cezaris kirto Rubikoną ir išžygiavo į Romą, pradėdamas paskutinį Romos respublikos pilietinį karą. Per konfliktą Antonijus buvo svarbiausias Cezario padėjėjas. Visuose mūšiuose su Pompėjumi jis vadovavo kairiajam sparnui. Tai rodo Cezario pasitikėjimą.
Didžiadančiai meškeriotojai
Didžiadančiai meškeriotojai (Neoceratiidae) – velniažuvių (Lophiiformes) šeima, kurioje 1 gentis ir 1 rūšis – didžiadantis meškeriotojas (Neoceratias spinifer). Paplitusi Atlanto, Indijos ir Ramiajame vandenynuose. Patinai parazituoja ant patelės.
Markas Antonijus
Cezario rėmėjas
Nepaisant visų nesutarimų, Markas Antonijus visada liko ištikimas Cezariui. 44 m. pr. m. e. vasario 15 d. per Luperkalijos festivalį Antonijus viešai pasiūlė Cezariui diademą. Tai buvo įvykis, pilnas prasmių: diadema buvo karaliaus simbolis ir jos atsisakydamas Cezaris parodė, kad nenori sosto.
Po to atėjo Cezario laidotuvių diena. Kaip artimiausias Cezario rėmėjas, pusbrolis, konsulas, Markas Antonijus ruošė laidotuvių kalbą. Joje jis apkaltino žudikus ir visam laikui atsiskyrė nuo jų frakcijos. Rodydamas retorikos ir dramatiško interpretavimo talentą, Antonijus nuplėšė togą nuo Cezario kūno ir parodė miniai žaizdas, įvardino jų autorius, viešai juos pažemindamas. Toje kalboje jis taip pat perskaitė Cezario testamentą, kuriame jis palieka didžiąją turto dalį Romos piliečiams, parodydamas, kad, priešingai nei manė sąmokslininkai, Cezaris neketino pradėti karalių dinastijos. Visuomenės nuomonė pasikeitė ir minia pradėjo deginti žudikų namus, o jie pabėgo, gelbėdami savo gyvybes.
Valstybės priešas ir triumvirato narys
thumb|250px|Moneta ([[denaras) su Marko Antonijaus atvaizdu, 42 m. pr. m. e.]] Markas Antonijus iš Cezario veteranų sudarė asmens sargybą ir privertė Senatą jį paskirti Cizalpinės Galijos, kurią valdė vienas iš sąmokslininkų Decimas Junijus Brutas Albinas, vietininku. Brutas nesutiko atsisakyti provincijos, ir Antonijus pradėjo prieš jį karą 44 m. pr. m. e. spalio mėnesį. Kai jis apsupo Decimą Brutą Mutinoje, Cicerono paskatintas Senatas suteikė Oktavianui imperium (vadovavimo teises), kad jo vadovavimas kariams taptų legalus ir pasiuntė jį kartu su 43 m. pr. m. e. konsulais Hircijumi ir Pansa nutraukti apgulties. Markas Antonijus buvo nugalėtas Forum Galoro ir Mutinos mūšiuose ir buvo priverstas atsitraukti į Transalpinę Galiją. Tačiau abu konsulai žuvo, ir Oktavianas tapo vienvaldžiu armijos vadu.
Senatas bandė perduoti konsulo armijų vadovavimą Decimui Brutui, bet Oktavianas pasipriešino. Liepos mėnesį į Romą atvyko jo pasiuntiniai ir pareikalavo jį paskirti konsulu. Kai jam buvo atsakyta, jis išžygiavo į Romą su aštuoniais legionais. Jis nesutiko karinio pasipriešinimo ir buvo išrinktas konsulu su tolimu giminaičiu Kvintu Pedijum. Tuo tarpu Markas Antonijus sudarė sąjungą su Lepidu – dar vienu kariškiu iš Cezario frakcijos.
Kai jie sužinojo, kad Brutas ir Gajus Kasijus surinko Graikijoje armiją žygiui į Romą, Oktavianas, Antonijus ir Lepidas susivienijo, kad sustabdytų Cezario žudikus. Po dviejų Filipų mūšių Makedonijoje Antrasis triumviratas laimėjo, o Brutas ir Kasijus nusižudė (42 m. pr. m. e.). Po mūšio buvo nutarta, kad Oktavianas grįš į Romą, Markas Antonijus vyks į Egiptą prisidėti prie Kleopatros, pagimdžiusios nesantuokinį Cezario sūnų Cezarioną, o Lepidas valdys Ispanijos ir Afrikos provincijas.
Antonijus ir Kleopatra
thumb|left|250px|Antonijus ir Kleopatra, [[Lawrence Alma-Tadema|sero Lawrence Alma-Tadema paveikslas (1883 m.).]] Su karine misija galvoje, Antonijus atplaukė į Graikija su nauja žmona, bet elgėsi ekstravagantiškai, su Dionizo atributais. Tačiau Seksto Pompėjaus maištas Sicilijoje užlaikė Antonijui prižadėtą armiją Italijoje. Dėl sužlugdytų planų Markas Antonijus ir Oktavianas vėl susipyko. Šį kartą Oktavijos dėka Tarente 38 m. pr. m. e. buvo sudaryta taikos sutartis. Triumviratas buvo atnaujintas penkeriems metams ir Oktavianas vėl pažadėjo atsiųsti legionus į Rytus.
Bet dabar Markas Antonijus skeptiškai žiūrėjo į Oktaviano paramą kare su partais. Palikęs nėščią Oktaviją Romoje, jis išplaukė į Aleksandriją, kur jis tikėjosi paramos iš Kleopatros, jo dvynių motinos. Egipto karalienė jam davė pinigų ir užkariavęs Jeruzalę ir aplinkines sritis, jis paskyrė Erodą Didijį vasaliniu Judėjos karaliumi. Po įsiveržimo į Kilikiją ir Siriją, Antonijus patraukė su 1000 tūkst legionierių į Partų imperiją, bet karas baigėsi nesėkme. Po serijos pralaimėjimų, jis neteko didžiosios armijos dalies atsitraukdamas per Armėniją esant viduržiemiui.
Tuo tarpu Romoje iširo triumviratas. Lepidas buvo priverstas atsistatydinti po neteisingo politinio ėjimo. Tapęs vienvaldžiu, Oktavianas bandė patraukti Respublikos aristokratiją į savo pusę. Jis vedė Liviją ir pradėjo atakuoti Antonijų, teikdamas, kad jis yra žemos moralės žmogus, nes vietoj savo žmonos ir vaikų jis pasirinko pasileidusią Egipto karalienę. Antonijus buvo kaltinamas viskuo, bet labiausiai už tai, kad "tapo vietiniu", o tai neatleidžiamas nusikaltimas išdidiems romėnams. Kelis kartus Antonijus buvo kviečiamas į Romą, bet jis liko Aleksandrijoje.
Markas Antonijus vėl su Egipto pinigais įsiveržė į Armėniją, šįkart sėkmingai. Grįžus į Aleksandriją buvo surengta Romos triumfo pajuoka. Finalui visas miestas buvo sukviestas išgirsti labai svarbų politinį pareiškimą. Apsuptas Kleopatros ir jos vaikų jis padarė galą jo sąjungai su Oktavianu. Antonijus padalino vaikams karalystes: Aleksandras Helijus tapo Armėnijos ir Partijos (kurios Roma neužkariavo) karaliumi, jo dvynė sesuo Kleopatra Selenė gavo Kirenaiką ir Libiją, o jaunajam Ptolemėjui Filadelfui atiteko Kilikija ir Sirija. Kleopatra tapo karalių karaliene ir Egipto karaliene, o Cezarionas – Karalių karaliumi ir Egipto karaliumi. Svarbiausia, Cezarionas buvo pripažintas teisėtu Cezario sūnumi ir įpėdiniu.
Nesvarbių žemių padalinimas Kleopatros vaikams nebuvo didelė problema. Oktavianui didžiausią grėsmę kėlė Cezariono pripažinimas Cezario įpėdiniu. Jo galios pagrindas buvo ryšys su Cezariu per įvaikinimą, kuris jam suteikė legionų paklusnumą ir populiarumą. Triumviratas baigėsi 33 m. pr. m. e. ir nebuvo atnaujintas. Prasidėjo pilietinis karas.
thumb|right|250px|[[Akcijaus mūšis, Lorenzo Castro, nutapytas 1672 m., Nationalinis Jūrų Muziejus, Londonas.]] 33-32 m. pr. m. e. Romoj vyko propagandinis karas su kaltinimais iš abiejų pusių. Antonijus išsiskyrė su Oktavija ir apkaltino Oktavianą esant išsišokėliu, užėmusiu valdžią ir padirbusiu įvaikinimo dokumentus. Antonijus buvo apkaltintas išdavyste: jis pasisavino provincijas, kurios turėjo būti paskirtos burtais, kaip įprasta, ir pradėjo karus su kitom valstybėm (Armėnija ir Partija) be Senato leidimo. Be to Antonijus buvo atsakingas už Seksto Pompėjaus nužudymą be teismo. Tad Senatas panaikino jo galias ir Kleopatrai paskelbė karą. Abu konsulai (Gnėjus Domicijus Ahenobarbas ir Gajus Sosijus) ir trečdalis Senato apleido Romą, kad pasitiktų Antonijų Graikijoje.
31 m. pr. m. e. prasidėjo karas. Oktavianui ištikimas ir talentingas generolas Markas Vipsanijus Agripa užėmė Antonijui lojalų Graikijos miestą ir uostą Metonę. Dėl milžiniško Oktaviano populiarumo ir legionų Kirenaikos provincija ir Graikija perėjo į jo pusę. Rugsėjo 2 d. įvyko Akcijaus mūšis. Antonijaus ir Kleopatros laivynas buvo sumuštas ir jie pabėgo į Egiptą su 60 laivų.
30 m. pr. m. e. rugpjūčio mėnesį Oktavianas įsiveržė į Egiptą. Neturėdamas kur bėgti Antonijus nusižudė griūdamas ant kardo, tikėdamas, kad Kleopatra jau anksčiau atėmė sau gyvybę. Po kelių dienų nusižudė Kleopatra, o Cezarionas buvo nužudytas. Jo vaikų, Oktavijos dėka buvo pagailėta, tik vyriausias Markas Antonijus Antilas buvo nužudytas, kai maldavo pasigailėjimo.
Padariniai ir palikimas
Po Antonijaus mirties Oktavianas tapo vienvaldžiu Romos valdovu. Po kelių metų Oktavianas, nuo 27 m. pr. m. e. žinomas kaip Augustas, susirinko svarbiausius politinius, administracinius ir karinius postus. O po jo mirties 14 m. e. m. jo politinė galia atiteko įsūnytam Tiberijui. Taip prasidėjo Romos principatas.
Cezario iškilimas ir pilietiniai karai efektyviai užbaigė oligarchijos valdymą ir užtikrino, kad ateity dėl Romos valdymo kovos pavieniai individai apie kuriuos bus susitelkusi politinė ir karinė jėga. Taigi Markas Antonijus yra vienas iš trijų (Cezaris ir Oktavianas) vyrų lėmusių Romos respublikos galą.
Narva (upė)
Narva  – upė, tekanti Estijos ir Rusijos Federacijos (Leningrado sritis) pasieniu.
Išteka iš Peipaus ežero, teka šiaurės kryptimi, įsirėžusi į silūro klinties klodus, daug slenksčių. Įteka į Baltijos jūros Suomijos įlankos Narvos įlanką. Mityba mišri, daugiausiai sniego.
Ties Narva įrengtas 125 MW Narvos hidroelektrinės tvenkinys (191 km²). Upės plotis 200–300 m, o žemiau užtvankos 390 m. Vyraujantis gylis 3–4 m, užtvankoje – 11 m, o žiotyse – iki 15 m. Žiemą užšąla 5 mėn. Laivuojama žemiau Narvos HE.
Didžiausi intakai (dešinieji): Pliusa, Rosonė. Rosonė – pratakas jungiantis Narvą su Luga, įteka į Narvą ~700 m nuo žiočių. Tėkmės kryptis priklauso nuo vandens lygio upėse.
Prie Narvos upės išsidėstę miestai – kairiame krante Narva (Estija), dešiniame Ivangorodas (Rusija). Prie žiočių – klimato kurortas Narva-Joensu.
Upėje gausu žuvų: ešerių, karšių, lydekų, raudžių ir kt.
Greg Oden
Gregas Odenas (, g. 1988 m. sausio 22 d. Bafalas, Niujorkas) – buvęs JAV krepšininkas. G. Odeno ūgis yra 214 cm, svoris 126 kg. Jis žaidė vidurio puolėjo pozicijoje.
Prieš tai mokėsi ir žaidė Indianapolio gimnazijoje Lawrence North High School, kuri tris kartus iš eilės laimėjo valstijos čempionatą pasiekdami net 45 pergales iš eilės vadovaujant treneriui Jack Keefer.
2007 m. kovo 26 d. Odenas kartu Kevin Durant, Arron Afflalo, Alando Tucker ir Acie Law IV Associated Press buvo išrinkti į All-American Team. Oden ir Durant yra pirmieji pirmakursiai, kurie buvo atrinkti nuo 1990 m. ir trečias bei ketvirtas iš viso.
Vienerius metus žaidė už Ohio State (NCAA) koledžo komandą, su kuria 2007 metais pateko į NCAA turnyro finalą. Buvo pašauktas 1 numeriu Portland Trail Blazers klubo 2007 metų NBA naujokų biržoje. 2007 m. rugsėjo 13 dieną jam buvo atlikta kelio operacija, dėl kurios jis praleido 2007-08 metų NBA sezoną. 2012 m. kovo 15 d. buvo atleistas iš Portlando „Trail Blazers“ klubo.
Obelyno apylinkė
Obelyno apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.