cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
3D spausdinimas
Panaudojimas buityje
Keletas projektų ir kompanijų stengiasi vystyti prieinamos kainos 3D spausdintuvus naudojimui namuose. Daug nuveikė „Pasidaryk pats“ (DIY) ankstyvos naudotojų bendruomenės, taip pat akademikų ir piratų bendruomenės.
RepRap yra vienas ilgiausiai gyvuojančių darbalaukio kategorijos projektų. RepRap projektas siekia kurti nemokamą ir atvirojo kodo kompiuterinę įrangą (FOSS) 3D spausdintuvams, kurių technines specifikacijas patvirtino GNU General Public Licence licencija. Jie gali patys replikuoti save spausdindami daugelį savo pačių plastikinių dalių, taip sukurdami daugiau mašinų. Tyrimai juda link prietaisų įgalinimo spausdinti schemines plokštes ir metalines dalis.
Dėl FOSS tikslų daugybė susijusių projektų naudojo jų dizainą kaip įkvėpimo šaltinį, kurdami susijusių arba išvestinių 3D spausdintuvų (dažniausiai atvirų šaltinių dizaino), ekosistemą. Šis visiems prieinamas dizainas reiškia, kad yra labai sudėtinga sukurti skirtingus 3D spausdintuvus. Tačiau spausdintuvų dizaino kokybė ir sudėtingumas taip pat kaip ir įrankių ar pagamintų produktų kokybės skirtumai priklauso nuo projekto. Šitas staigus 3D spausdintuvų vystymasis sulaukia daugelio sričių susidomėjimo, nes jis suteikia didžiules pritaikymo galimybes ir viešosios teritorijos naudojimą gaminat visiems pasiekiamą atitinkamą technologiją per persiuntimo kanalus, tokius kaip Thingiverse ar Cubify. Ši technologija taip pat gali pagelbėti darniojo vystymosi iniciatyvoms, nes technologijos yra lengvai ir ekonomiškai pagaminamos iš vietinių bendruomenių išteklių.
Nuo 2010 metų 3D spausdintuvų kaina dramatiškai krito. Įrenginiai, kurie kainuodavo 20,000 JAV dolerių, dabar kainuoja mažiau negu 1000 dolerių. Pavyzdžiui, 2013 metais keletas kompanijų ir individų pardavė dalis, iš kurių galima pasigaminti įvairius RepRap dizainus nuo 400 eurų/500 dolerių. Atvirojo kodo Fab@Home projektas platino bendro naudojimo spausdintuvus, kuriais galima purkšti viską nuo šokolado iki silikono hermetiko ar cheminių medžiagų. Spausdintuvai, sukurti pagal projekto dizainą, yra pasiekiami iš gamintojų komplektuose arba surinktose formose nuo 2012 metų ir kainuoja apie 2000 dolerių. Keletas kitų naujų 3D spausdintuvų (mUVe3D ar Lumifold) taip pat taikosi į nedidelę, nebrangią rinką.
Kadangi 3D spausdintuvų kaina krito, išaugo jų paklausa asmeninių produktų savarankiškai gamybai. Taip pat 3D spausdinimo produktai, naudojami buityje, gali sumažinti gamybos poveikį aplinkai sumažinant medžiagų naudojimą bei platinimą.
RepRap principu pagamintų spausdintuvų vystymasis ir jų pritaikymas individualiems vartotojams pateikė naują spausdintuvų seriją, pritaikytą mažoms kompanijoms ir asmeniniam naudojimui. Gamintojai, tokie kaip „Solidoodle“, „RoBo“ ir „RepRapPro“, pristatė modelius ir įrankių rinkinius, kainuojančius mažiau negu 1000 dolerių – tūkstančiais pigiau negu 2012 m. rugsėjį. Priklausomai nuo pritaikymo, spausdinimo rezoliucija ir gaminimo greitis yra tarp asmeninių ir industrinių spausdintuvų. Spausdintuvų kainų ir kitos informacijos sąrašas yra prižiūrimas. Paskutiniu metu, siekiant dar labiau padidinti spausdinimo greitį, 3D spausdinime buvo panaudoti delta robotai.
Kai kurios kompanijos taip pat siūlo 3D spausdinimo programinę įrangą kaip pagalbinę kitų kompanijų siūlomai techninei įrangai.
Pritaikymas
thumb|Riboto tiražo papuošalas, pagamintas naudojant 3D spausdintuvą. Šis vėrinys pagamintas iš stiklo pluoštu užpildyto nudažyto nailono. Jis turi besikeičiančius sujungimus, kurie buvo pagaminti tokiu pačiu būdu kaip ir kitos dalys.
Adityvi gamyba didžiausią įtaką padarė įrankių ceche. Pavyzdžiui, greita prototipų gamyba buvo vienas iš anksčiausių adityvių variantų, o jos misija buvo sumažinti nurodymų laiką ir vystomų naujų prototipų ir jų dalių kainą – įrenginiai anksčiau būdavo gaminami įrankių ceche atėmimo metodu (dažniausiai brangiai ir lėtai). Tačiau, verslo pasaulyje tobulėjant adityvios gamybos technologijoms ir jų sklaidai, adityvūs metodai pradėjo dar daugiau skverbtis į gamybos produkciją, pasireikšdami kūrybingais ir netikėtais keliais. Dalys, kurios anksčiau būdavo vienintelė atimties metodų sritis, dabar kai kuriais atvejais gali būti daug pelningesnės dėl aditivių metodų atsiradimo.
Standartinis panaudojimas apima dizaino vizualizacijas, prototipų kūrimą/CAD, metalo išliejimą, architektūrą, mokslą, geoerdves, sveikatos apsaugą bei pramogas ir pardavimų sferą.
Sparti prototipų gamyba
thumb|Įvairių spalvų veido formos miniatūros, pagamintos 3D spausdintuvu. miniatiūra|Buitiniai 3D gaminiai thumb|Spausdinimas 3D spausdintuvu Makers Party metu 2013 m Bangalore
Industriniai 3D spausdintuvai egzistavo nuo ankstyvojo 9-ojo dešimtmečio ir buvo naudojami sparčiai prototipų gamybai bei tyrimams. Tai yra didelės mašinos, kurios naudoja patentuotus miltelių formos metalus, liejamas terpes (pavyzdžiui smėlį), plastiką, popierių arba šerdeles ir yra naudojamos sparčiam prototipų gaminimui universitetuose bei komercinėse kompanijose.
Spartus apdirbimas
Sparti gamyba yra naujas gamybos metodas ir daug jo procesų dar nepatvirtinta. 3D spausdinimas įžengia į spartaus apdirbimo sferą, o 2009 metų ataskaitoje yra identifikuojamas kaip „kitas technologijos lygis“. Vienas iš perspektyviausių lazerio technikos procesų yra dar ankstyvojoje stadijoje, turi daug kliūčių, kurias reikės pereiti, kol spartus apdirbimas taps realiu apdirbimo metodu.
Masinis pritaikymas individualiam vartotojui
Kompanijos yra sukūrusios paslaugas, kur pirkėjai gali pagal savo norus modeliuoti objektus, naudodami nesudėtingą internetinę programinę įrangą ir užsisakyti sukurtus produktus kaip originalius 3D objektus. Dabar vartotojams leidžiama kurti dėklus savo mobiliesiems telefonams. „Nokia“ išleido 3D dizainus savo dėklams tam, kad vartotojai turėtų galimybę patys susikurti ir gauti atspausdintą 3D dėklą.
Masinė gamyba
thumb|left|CartesioLDMP masinės gamybos spausdintuvas Lėtas 3D spausdintuvų greitis riboja jų panaudojimą masinėje gamyboje. Siekiant sumažinti šias pridėtines išlaidas, keletas išlydytų plaušelių mašinų dabar siūlo keletą presavimo (štampavimo) galvučių. Jie gali būti naudojami spausdinimui įvairiomis spalvomis, skirtingais polimerais arba vienu metu spausdinant daugybę dalių. Gaminant keletą pavyzdžių, padidėja bendras spausdinimo greitis ir sumažėja išlaidos, nes skirtingai nei identiškos mašinos, šie spausdintuvai dalijasi vienu kontroleriu.
Skirtingai negu keletas mašinų, mašinos, gebančios gaminti įvairias medžiagas, gali gaminti tik identiškas tokios pačios dalies kopijas, bet, jei reikia, gali pasiūlyti daugiau spalvų arba medžiagų. Spausdinimo greitis didėja proporcingai spausdinimo galvučių skaičiui. Taip pat energijos kaina sumažėja dėl to, kad tokie įrenginiai dalinasi tais pačiais įkaitintais spaudmenis. Kartu šios ypatybės sumažina bendras išlaidas. Daugelis spausdintuvų dabar siūlo dvi spausdinimo galvutes. Tačiau jos yra naudojamos gaminant vieną dalių komplektą skirtingomis spalvomis arba iš skirtingų medžiagų.Yra parašyta keletas mokslinių darbų, siekiant pamatyti ar tradiciniai atėmimo metodai yra panašūs į adityviuosius.
Panaudojimas buitinėms ir mėgėjiškoms reikmėms
Nuo 2012 metų namų 3D spausdinimas labiausiai sužavėjo mėgėjus bei entuziastus, bet dar praktiškai neįgijo pritaikymo buityje reikšmės. Spausdintuvai buvo panaudoti, pvz., veikiančio laikrodžio ar krumpliaračių, skirtų medžio apdirbimo mašinoms, pagaminimui bei kitoms paskirtims. 3D spausdinimas tai pat naudojamas ornamentiniams objektams. Internetiniai puslapiai, susiję su 3D spausdinimu, siūlo lazdeles nugarai pasikasyti, paltų kablius, durų rankenas ir tt.
Nuo 2013 metų 3D spausdintuvai buvo naudojami gyvūnų globai. 3D spausdinimo būdu atspausdinta pėda padėjo luošam ančiukui vėl vaikščioti. Atspausdinti stilingi 3D krabų kiautai leido jiems apsigyventi naujuose namuose. Spausdintuvai taip pat pagamino žmonėms dekoratyvinius objektus, tokius kaip vėriniai, žiedai ar rankinės.
Atvirojo kodo projektas Fab@Home tobulino bendro naudojimo spausdintuvus. Jie yra naudojami tyrimams siekiant gaminti ir išrasti cheminius mišinius naudojant 3D spausdinimo technologiją, iš pradžių be staigaus panaudojimo kaip principo įrodymo. Spausdintuvas gali spausdinti bet ką, kas gali būti paskleista iš švirkšto, kaip antai skystis arba pasta. Chemikai įžvelgia, kad ši technologija gali būti naudojama ir namų, ir industrinėje veikloje. Pavyzdžiui, įgalinant vartotojus tolimose vietose gaminti savo pačių medicinos reikmenis ar namų ūkio chemikalus.
OpenReflex analogas SLR kamera buvo išvystyta kaip studento atvirojo kodo informacijos projektas.
Drabužiai
3D spausdinimas paplito drabužių industrijoje, madų dizaineriams eksperimentuojant su 3D atspausdintais maudymosi kostiumėliais, batais ir suknelėmis. Komercinėje produkcijoje „Nike“ naudoja 3D spausdinimą kurdami prototipus bei 2012 Vapor Laser Talon futbolo batų amerikietiškojo futbolo žaidėjams gamyboje. New Balance yra 3D užsakymo batai atletams.
3D spausdinimo paslaugos
Kai kurios kompanijos siūlo internetines 3D spausdinimo paslaugas, prieinamas ir vartotojams, ir industrijoms. Tokios paslaugos reikalauja žmonių įkelti savo 3D dizainus į kompanijos internetinę sveitainę. Tada dizainai yra atspausdinami naudojant 3D spausdintuvus ir (arba) pristatomi klientui arba atiduodami į sandėlį.
Naujų pritaikymų tyrimas
thumb|Labai didelio [[teleskopas|teleskopo komponentas, sukurtas naudojant 3D spausdintuvą. ]]
Ateities 3D spausdinimo technologijos gali įtraukti atvirojo kodo mokslinę įrangą arba įrangą, naudojamą moksliniu pagrindu, kaip fodilijų atkūrimą paleontologijoje, neįkainojamų antikinių ir istorinių artifaktų atkūrimą archeologijoje, kaulų ir kūno dalių atkūrimą teismo patologijoje ir stipriai suniokotų įrodymų atkūrimą nusikaltimo vietos tyrimo proceso metu. Technologijos perspektyvos tyrinėjamos netgi statybos srityje.
2005 metais akademiniai žurnalai pradėjo raportuoti galimą 3D technologijos meninį pritaikymą. 2007 m. masinės medijos pasekė akademikų pavyzdžiu ir išspausdino straipsnį „The Wall Street Journal“ ir „The Time Magazine“ žurnaluose ir pateikė didžiausią įtaką tais metais padariusių 3D spausdinių sąrašą. 2011 metų London Design Festival metu 3D spausdinimo instaliacija, pristatyta Murėjaus Moso buvo rodoma Viktorijos ir Alberto muziejuje. Instaliacija buvo pavadinta Industrial Revolution 2.0: How the Material World will Newly Materialize.
Aleksejus Rykovas
Aleksejus Rykovas (, 1881 m. vasario 25 d. Saratove – 1938 m. kovo 15 d. Maskvoje) – tarybinis valstybės ir partinis veikėjas, buvęs Rusijos ir TSRS TSRS Liaudies komisarų tarybos pirmininkas, Lenino įpėdinis.
Biografija
Komunistų partijoje veikė nuo 1898 m. 1900 m. baigė Saratovo klasikinę gimnaziją, įstojo į Kazanės universiteto Teisės fakultetą, pašalintas po arešto. Veikė pogrindyje, buvo ištremtas.
1917 m. buvo Maskvos ir Peterburgo Tarybų prezidiumo narys. Pirmojoje tarybinėje vyriausybėje buvo Vidaus reikalų ministras. 1918–1921 m. ir 1923–1924 m. buvo Aukščiausios Liaudies ūkio tarybos pirmininkas. Nuo 1921 iki 1924 m. – RTFSR ir TSRS Liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotojas. Po Lenino mirties 1924–1930 m. vadovavo Rusijos ir TSRS vyriausybėms, tuo pat metu 1926–1930 m. buvo TSRS Darbo ir gynybos komiteto pirmininkas. 1931–1936 m. buvo TSRS pašto ir telegrafo liaudies komisaras.
1905–1907 m., 1917–1918 m. ir 1920–1934 m. buvo RKP(b) CK narys (1907–1912 ir 1934–1937 m. – kandidatas į CK narius), 1924–1930 m. – VKP(b) CK Politinio biuro narys. 1937 m. vasario mėn. areštuotas, pašalintas iš CK ir iš partijos. Buvo teisiamas TSRS Aukščiausiojo Teismo karinės kolegijos atvirame parodomajame procese. Paskutiniame žodyje pasakė „Noriu, kad tie, kas dar neatskleisti ir nepasidavė, tuoj pat tai padarytų. Jūs turite padėti vyriausybei atskleisti ir likviduoti visų kontrrevoliucinių organizacijų likučius“.
1938 m. kovo 13 d. nuteistas mirties bausme, po dviejų dienų sušaudytas.
Reabilituotas tik 1988 m. Tuo pat metu TSKP CK Partinės kontrolės komitetas A. Rykovą vėl grąžino į TSKP narius. .
A.Rykovas buvo ryškus bolševikinio judėjimo veikėjas, nuo jaunų dienų turėjęs savo nuomonę ir jos laikęsis: gimnazijoje puikiai mokėsi, tačiau negavo atestato su pagyrimu, nes demonstratyviai nelankė cerkvės. Pasisakė prieš kursą į socialistinę revoliuciją. Iš pirmosios tarybinės vyriausybės atsistatydino, reikalaudamas, kad ji būtų koalicinė, o ne grynai bolševikinė. Palaikė NEPo įvedimą, prieštaravo prieš ypatingomis priemonėmis diegiamą kolektyvizaciją ir industrializaciją, dėl ko buvo pašalintas iš aukščiausių postų.
3D spausdinimas
Naujų pritaikymų tyrimas
Nuo 2012 m. 3D spausdinimo technologiją tyrinėjo biotechnologijos kompanijos ir akademikai, ieškodami panaudojimo audinių inžinerijoje, kur organai ir kūno dalys yra gaminami pritaikant štampavimo techniką. Šio proceso metu gyvų ląstelių sluoksniai yra sluoksniuojami ant gelinio paviršiaus arba cukraus tarpląstelinės medžiagos ir lėtai konstruojami į trimatę struktūrą (įtraukiant kraujagyslių sistemas). Kalbant apie šią tyrimų sritį yra naudojama keletas terminų: organų spausdinimas, biospausdinimas, kūno dalių spausdinimas, kompiuterinė audinių gamyba ir kiti.
Jungtinės Karalystės Glazgo universitete 2012 metais įvykdytas projektas parodė, kad yra įmanoma pritaikyti 3D spausdinimo techniką (naujų) cheminių junginių gamyboje. Universiteto mokslininkai pirmiausia išspausdino cheminės reakcijos indus, tada panaudojo spausdintuvą cheminiams reaguojančiams dažams purkšti. Jie pagamino naujus junginius, patvirtinančius proceso svarumą, bet neatrado konkretaus panaudojimo. Cornell Creative Machines Lab patvirtino, kad yra įmanoma pagal individualius poreikius pasigaminti maisto naudojant 3D Hydrocolloid spausdinimą.
Papildomas 3D spausdinimo panaudojimas yra pastatų spausdinime. Tai galėtų suteikti greitesnę statybą mažesnėmis sąnaudomis. Be to, tirtas 3D spausdinimo panaudojimas statyboms nežemiškoje aplinkoje potencialas. Pavyzdžiui, Sinterhab projektas tiria Mėnulio paviršių, sukonstruotą 3D spausdintuvo panaudojant mėnulio regolitą, kaip pamatinę medžiagą. Vietoje sukietintos regolito medžiagos mokslininkai eksperimentuoja su mikrobangomis kuriant vientisus neįprastos medžiagos blokus.
Naudojant 3D spausdinimo siūlomą adityvių sluoksnių technologiją ir Terahertz įrenginius, veikiančius kaip bangolaidžiai, buvo sukurti jungiamoji mova, alkūnė ir kitokie mechanizmai. Sudėtingos šių prietaisų formos negalėtų būti pasiektos naudojant tradicines gamybos technikas. Komerciškai prieinamas profesionalus spausdintuvas EDEN 260V buvo naudojamas siekiant sukurti minimalaus dydžio (100um) struktūras. Kuriant Terahertz Plasmonic Device atspausdintos struktūros vėliau buvo padengtos auksu.
Kinija beveik už 500 milijonų JAV dolerių įkūrė dešimt nacionalinių 3D spausdinimo institutų. 2013 m. kinų mokslininkai pradėjo spausdinti ausis, kepenis ir inkstus iš gyvo audinio. Kinų mokslininkams pavyko sėkmingai atspausdinti žmonių organus naudojant specialius 3D biospausdintuvus, kurie naudoja gyvas, o ne plastikines ląsteles. Mokslininkai iš Hangdžou Diandzi universiteto sugebėjo išrasti 3D spausdintuvą, atliekantį sudėtingas užduotis, dubliuojant 3D „Regenovo“ biospausdintuvą. Ksu Mingenas, Regenovo plėtotojas, sakė, kad spausdintuvas atspausdina minikepenų pavyzdį ar penkių colių ausies kremzlės pavyzdį greičiau nei per valandą. Ksu taip pat numato, kad pilnai funkcionuojantys spausdinti organai bus gaminami per ateinančius 10–20 metų. Tais pačiais metais mokslininkai iš Haselto universiteto Belgijoje sėkmingai atspausdino naują žandikaulį 83-ejų metų moteriai. Moteris dabar gali kramtyti, kalbėti ir normaliai kvėpuoti.
Bahreine didelės apimties 3D spausdinimas naudojant į smiltainį panašią medžiagą buvo naudojamas kuriant unikalias koralo formos struktūras, kurios skatina koralų polipus apsigyventi ir atgaminti apgadintus rifus. Šios struktūros yra daug natūralesnės formos negu prieš tai naudotos struktūros dirbtiniams rifams atkurti ir turi neutralų pH, kuris nebūdingas betonui.
Keletas nesenų 3D spausdinimo plėtimosi variantų naudojant į smiltainius panašią medžiagą 2013 metų lapkričio mėnesį buvo atskleista 3Dprintshow parodoje Londone. Viena parodos dalis koncentravosi ties 3D spausdinimo galimybėmis medicinoje. Pagrindinė tema buvo šių spausdintuvų galimybė sukurti dalis, kurios gali turėti individualias specifikacijas. Tai padaro procesą saugesnį ir veiksmingesnį. Vienas iš šių privalumų yra 3D spausdintuvų naudojimas liejimo formų, pamėgdžiojančių paremiamus kaulus, gaminimas. Šios, pagal užsakymą pagamintos formos yra atviros ir leidžia jų nešiotojui kasytis niežtinčias vietas bei nuplauti pažeistą vietą. Atvirumas taip pat leidžia vėdintis. Vienas iš geriausių bruožų yra tas, kad prireikus pagaminti daugiau formų jie gali būti perdirbami.
Intelektinė nuosavybė
3D spausdinimas egzistuoja dešimtmečius tam tikrose gamybos industrijose ir jį saugo daug legalių reglamentų, tokių kaip patentai, industrinio dizaino teisės, autorinės teisės ir firmos ženklai. Tačiau nėra daug teisėtvarkos apribojimų, kurie numatytų, kaip šie įstatymai tiks 3D spausdintuvams, kai jie taps populiarūs ir individualų bei entuziastų bendruomenės pradės juos gaminti asmeniniam naudojimui, ne pelno siekiančiam platinimui ar pardavimui.
Visi iš prieš tai išvardintų teisinių reglamentų gali uždrausti 3D spausdinimo dizainų platinimą arba atspausdinto objekto platinimą bei pardavimą. Norint gauti leidimą daryti šiuos dalykus, asmuo turėtų susisiekti su savininku ir gauti leidimą, kuris gali turėti apribojimus ir daug kainuoti.
Patentai apsaugo procesus, mašinas, gamybą bei sudedamąsias dalis ir galioja 20 metų. Dėl to, jei tam tikro tipo ratas yra patentuotas, jo spausdinimas, naudojimas ar pardavimas gali pažeisti patentų įstatymą.
Autorių teisė saugo išraiškos formą ir dažniausiai galioja visą autoriaus gyvenimą ir 70 metų po jo mirties. Jei kas nors pagamina statulą, jie gali turėti statulos išvaizdos autorinę teisę. Dėl to, jei kas nors pamato statulą, jie neturi teisės platini identiškų ar panašių statulų kopijų.
Kai objektas turi ir meninę (autorinių teisių), ir funkcionalią (patentuotą) vertę, teismai dažniausiai nusprendžia, kad objektas nebus saugomas autorinių teisių, nebent meninė vertė gali būti atskirta nuo funkcinio jo panaudojimo.
3D spausdinimo padariniai
Adityvi gamyba, pradedant nuo jos dabartinio kūdikystės periodo, reikalauja firmų lankstumo, gebėjimo konkuruoti su nuolatos tobulėjančiais technologijų vartotojais. Adityvaus gaminimo šalininkai taip pat prognozuoja, kad šios technologijos vystymasis prieštaraus globalizacijai, nes vartotojai gamins savo pačių produktus, o ne pirks juos iš kitų žmonių ar korporacijų. Tačiau, tikra aditivios gamybos integracija į komercinę produkciją yra labiau tradicinių metodų papildymas negu jų visiškas išstūmimas.
Kosmoso tyrinėjimai
NASA atlieka testus norėdamas įvertinti 3D spausdinimo potencialą pigesniems ir produktyvesniems kosmoso tyrimams. Raketų dalys, pagamintos naudojant šią technologiją, išlaikė NASA testus. 2013-ųjų metų liepos mėnesį du raketos variklio inžektoriai nenusileido tradiciškai sukonstruotoms dalims ir atlaikė karštos ugnies testus, kurių metu buvo pasiekta 6000 laipsnių temperatūra Farenheito skalėje (3316 laipsniai Celsijaus) ir naudojamas ekstremalus slėgis. NASA taip pat ruošiasi į kosmosą paleisti 3D spausdintuvą. Institucija tikisi parodyti, kad dėl spausdintuvo galimybės pagaminti reikiamas dalis skrydžio metu, astronautai neturėtų su savimi gabentis didelių atsarginių dalių.
Šaunamieji ginklai
2012-aisiais JAV įsikūrusi grupė „Defence Distributed“ atskleidė planus sukurti veikiantį plastikinį ginklą, kurį atsisiųstų ir atkurtų bet kas, turintis 3D spausdintuvą. „Defence Distributed“ taip pat sumodeliavo 3D spausdintuvu spausdinamą AR-15 tipo šautuvo žemesnįjį uoksą (gebantį atlaikyti daugiau nei 650 šūvių) ir 30 šūvių atlaikančią M16 karabino dėtuvę. Greitai po „Defense Distributed“ sėkmės modeliuojant savo pirmą veikiantį planą plastikinio 3D ginklo gamybai 2013 m. gegužę, Jungtinių Valstijų valstybės departamentas pareikalavo jų pašalinti visas ginklų konstravimo instrukcijas iš internetinio puslapio.
Po „Defense Distributed“ planų atskleidimo, buvo iškelti klausimai apie 3D spausdinimo ir jo plėtros tarp vartotojų pasėkmes ginklų kontrolės efektyvumui.
Jungtinių Valstijų nacionalinio saugumo departamentas ir Bendras regioninis žvalgybos centras (Joint Regional Intelligence Center) paskelbė memorandumą, skelbiantį, kad „svarbi trimačio spausdinimo galimybių pažanga, laisva 3D spausdintuvų skaitmeninių dokumentų apie ginklų komponentus prieiga ir sunkumai reguliuojant keitimąsi failais gali sukelti riziką visuomenės saugumui dėl nekvalifikuotų ginklų ieškotojų, įsigijusių arba gaminančių 3D atspausdintus ginklus“ ir kad „siūlomi įstatymai, draudžiantys 3D spausdintus ginklus, gali sulaikyti, bet ne visiškai užkirsti kelią jų gamybai. Net jei praktika yra uždrausta naujų įstatymų, skaitmeninių failų sklaidos kontrolė internete bus itin sudėtinga taip pat kaip yra sudėtinga kontroliuoti nelegalią muziką, filmus ar programinę įrangą.
Tarptautiniu mastu, kur ginklų kontrolė yra griežtesnė negu Jungtinėse Amerikos Valstijose, kai kurie apžvalgininkai teigia, kad poveikis gali būti stipriau pajuntamas dėl to, kad alternatyviniai ginklai nėra lengvai pasiekiami. Europos valdininkai atkreipė dėmesį, kad gaminant 3D atspausdinti ginklai bus nelegalūs pagal jų ginklų kontrolės įstatymus, nusikaltėliai turės prieigą prie kitų ginklų šaltinių, o tobulėjant technologijai, padarinių rizika didės. Brėžinių atsisiuntimų skaičius iš JK, Vokietijos, Ispanijos ir Brazilijos yra didelis.
Tremtiniai (Pakruojis)
Tremtiniai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Mikniūnų.
Klumpiaausiniai
Klumpiaausiniai (Crepidotaceae) – agarikiečių (Agaricales) eilės grybų šeima.
Lietuvoje auga šiai šeimai priklausanti gentis – klumpiaausis (Crepidotus; Lietuvoje 16 rūšių). Kitos gentys:
Agulai
Agulai (sav. агъулар) – Kaukazo tauta. Gyvena Rusijoje, pietų Dagestane (daugiausia Agulų rajone, šiek tiek Tabasaranų, Derbento, Kuracho rajonuose). Bendra populiacija – ~35 tūkst. žmonių. Šneka agulų kalba, priklausančia šiaurės rytų Kaukazo kalbų šeimai, kuri turi daug tarmių: Tpigo, Kersio, Košano, Burkichano, Fičio. Plačiai vartoja lezginų, rusų, azerbaidžaniečių kalbas. Išpažįsta islamą (sunitai).
Istorija
thumb|left|250px|Agulų gyvenvietė Burkichanas
VII a. armėnų šaltiniuose minimi kaip „agutakaniai“, o VIII–IX a. arabų šaltiniuose aprašomi Kušanderės tarpeklio gyventojai. Etnoninimas kildinamas nuo Agulderso tarpeklio pavadinimo. XIV–XVIII a. pateko į Kazikumucho kunigaikštystę. Nuo XIX a. prijungti prie Rusijos.
Verslai
Agulai verčiasi daugiausia žemdirbyste (kviečiai, rugiai, miežiai, žirniai, kiti ankštiniai, nuo XIX a. – bulvės, česnakai, svogūnai, morkos) ir gyvulininkyste (galvijų, avių, arklių, mulų, asilų auginimas). Namudiniai verslai – odos, vilnos apdirbimas, akmens, medžio raižymas. Dabar lygumų agulai verčiasi vynuogininkyste, sodininkyste, daržininkyste. Kalnuose tebeaudžiami kilimai.
Buitis
Kalnų kaimai kupetiniai-terasiniai arba padrikieji-laiptiški, lygumose – kupetiniai, mišrūs. Aūlai gerai įtvirtinti, su apsauginiais bokštais. Kaimuose namai greta vienas kito, gatvelės siauros, primena laiptines. Būstas akmeninis, stačiakampio plano, 2–3 (kartais 4) aukštų, plokščiu stogu, siaurais langais, vieneriomis durimis. Nuo XIX a. ėmė plisti didesni namai su terasomis, balkonais.
Apranga panaši į kitų Kaukazo tautų, naudojami sidabriniai papuošalai.
Būdingi mėsiški, pieniški, miltiniai patiekalai: chinkaliai, koldūnai, virtiniai, sūris ir kt.
Papročiai
Kaimo bendruomenė sudaro atskirą socialinį-ūkinį vienetą. Išlikę kraujo giminystės nulemti endogaminiai visuomeniniai dariniai – tuchumai. Šeima mažoji, bet iki XX a. pr. dar būta išplėstinių šeimų (15–20 narių). Būdingas vaišingumas, pagarba vyresniesiems.
Išlikęs turtingas folkloras: pasakos, legendos, apeiginės, lyrinės dainos, posakiai, patarlės, raudos. Muzikiniai instrumentai: zurna, būgnas, taras, sazas.
Kolonija (biologija)
Kolonija – tam tikra greta glaudžiai gyvenančių gyvūnų ar kitų organizmų grupė. Kolonijomis dažnai gyvena vienaląsčiai dumbliai, bestuburiai vandens gyvūnai. Jie sudaro kolonijinius organizmus, kurie veikia kaip vienas biologinis vienetas (gyvūnų atveju – zooidas). Kolonijomis taip pat vadinamos atskirų individų bendruomenės, kuriose ryškus tarpusavio ryšys, darbo pasidalinimas.
Kolonijiniai organizmai
Kai kuriuose taksonuose egzistuoja rūšys, kurių individai auga sukibę arba net suaugę (tiksliau – neatsiskyrę). Taip gyvendami jie paprastai gauna vienokią ar kitokią naudą, nors dažnai ir atskirti išgyvena.
Pier Francesco Mola
thumb|right|200px| Pjer Frančesko Molos autoportretas Pjer Frančeskas Mola (it. Pier Francesco Mola, 1612–1666 m.) – XVII a. italų baroko tapytojas, piešėjas, ofortistas.
Kolonija (biologija)
Vienaląsčiai kolonijiniai organizmai
Tokių organizmų pavyzdžiai gali būti nemaža dalis dumblių – pvz., maurakuliai, scenedesmas ir kt.
Pier Francesco Mola
Biografija
Pjer Frančeskas Mola gimė 1612 m. Koldreryje netoli Lugano (dab. Šveicarija). Jo tėvas Džovanis Batista (1585–1665) nuo 1616 m. buvo architektas Vatikane. Apie Pjer Frančesko jaunystės metus žinoma mažai. Manoma, kad jis buvo susijęs su tapytojo Džiuzepės Čezario dirbtuvėmis Romoje. 1633−1640 ir 1641−1647 m. jis gyveno Šiaurės Italijoje. Tikriausiai gyveno Venecijoje. Jo darbai rodo labai gerą susipažinimą su Ticiano kūryba. Antrojo apsilankymo Š. Italijoje metu jis, tikėtina, dirbo su Frančesku Albaniu. Jo kūryba taip pat buvo reikšmingai paveikta Gverčino įtakos. 1641 m. Pjer Frančeskas apsilankė Koldreryje, kur pradėjo dekoruoti Naująją koplyčią Madonna del Carmelo bažnyčioje, kas buvo pirmuoju jo išlikusiu viešuoju užsakymu. Jis geriausiai žinomas mažų matmenų peizažais mitologiniais ir biblijiniais motyvais, kuriuose pasireiškė Venecijos ir Bolonijos mokyklų įtakos.
Kolonija (biologija)
Kolonijinė hipotezė
1874 metais Ernstas Hekelis (Ernst Haeckel) pasiūlė dabar klasikinę daugialąsčių organizmų (daugialąstystės) hipotezę, kurią 1993 m. modifikavo Mečnikovas. Hipotezė teigia, kad žiuželiuoti pirmuonys (t. y., žiuželiniai protistai) yra šiuolaikinių daugialąsčių protėviai: protėvinis kolonijinis pirmuonis buvo tuščiavidurio rutulio formos kolonija, kuri turėjo priekinį ir užpakalinį galus, nes buvo pritaikyta greitesniam plaukiojimui. Ląstelės buvo specializuotos į somatines (kūno) ir reprodukcines (dauginimosi). Šį hipotetinį pirmykštį prodaugialąstį Hekelis vadino Blastea.
Pier Francesco Mola
Biografija
1647 m. grįžęs į Romą Pjer Frančeskas Mola nutapė altorinį paveikslą SS Domenico e Sisto bažnyčioje, 1650−1652 m. dirbo ties „Bakcho ir Ariadnės“ lubų freska Palazzo Costaguti rūmuose ir po to tapė Ravenos koplyčios šonines sienas Il Gesu bažnyčioje. 1656−57 m. nutapė freską „Juozapo pasisveikinimas su broliais“ Kvirinalo rūmų Aleksandro VII galerijoje. Jis dirbo remiamas princo Kamilo Pamfili, dekoravo Pamfili rūmus Netūno ir Valmontonės vietovėse. 1659−1664 m. jis turėjo teisinių ginčų su princu, dėl ko viena jo lubų freska buvo sunaikinta ir pakeista M. Prečio darbu. Jis nestokojo įtakingų užsakovų Romoje, tarp kurių buvo popiežius Aleksandras VII ir galinga Kolonų giminė. 1662 m. Pjer Frančeskas užėmė Šv. Luko akademijos Romoje vadovo postą, iš kurio pasitraukė sekančiais metais dėl prastos sveikatos. Mirė 1666 m. Romoje. Jis buvo sukūręs karikatūrų.
Kolonija (biologija)
Daugialąsčiai kolonijiniai organizmai
Daugialąsčiai kolonijiniai organizmai gali būti sudaryti tiek iš vienodų individų, tiek iš specializuotų. Pvz., portugališkasis laivelis yra kolonija, sudaryta iš keturių individų variantų. Tuo tarpu koralai paprastai sudaryti iš vienodų individų.
Nesujungtų organizmų kolonijos
Kolonijomis vadinamos ir kai kurios nesujungtų organizmų grupės. Kolonijos nariai būna arti vienas kito, panašiai elgiasi, ieško maisto, vilioja porą, augina jauniklius, migruoja. Taip vadinamos, pvz.:
Horodlė
Horodlė – kaimas Lenkijoje, Liublino vaivadijos pietrytinėje dalyje, Bugo kairiajame krante, prie Ukrainos sienos. 1500 gyventojų.
Eliatyvas
Eliatyvas (lot. elativus, iš lot. efferre 'išnešti, išgabenti') − linksnis, vienas iš finougrų kalbų vietininkų, kurio pagrindinė reikšmė – „judėti iš patalpos, terpės vidaus į išorę“. Dėl judėjimo iš uždaro objekto, iš jo vidaus tikrąja to žodžio prasme, eliatyvas skiriasi nuo abliatyvo, kuriuo reiškiamas judėjimas šalin nuo objekto išorinio paviršiaus: pvz., iš daržo einu namo (abliatyvas) ir iš daržo žemės išlindo kurmis (eliatyvas).
Papildomos eliatyvo reikšmės − nurodyti apmąstomąjį, aptariamąjį objektą, temą, priežastį, kiekį ir kita.
Horodlė
Istorija
thumb|left|Šv. Jackaus bažnyčia
Mother Love
Mother Love (iš anglų k. „Motinos meilė“) – roko grupės „Queen“ daina, išleista 1995 m. su albumu „Made in Heaven“. Daina buvo įrašyta 1991 m., ją įdainavo Freddie Mercury ir Brian May. Tai paskutinė daina, kurią įdainavo Freddie Mercury. Dainos įrašai buvo atlikti 1991 m. gegužės 13–16 dienomis, pasibaigus „Innuendo“ albumo įrašymams. Tų metų lapkritį F. Merkuris mirė nuo AIDS, todėl jo draugas, grupės narys B. Mėjus paskutinį posmą 1993 m. įdainavo pats. Tai viena iš retų F. Merkurio dainų, kuriose yra užuominos į AIDS sergančio dainininko skausmus ir sielvartą. Tuo metu dainininkas jau sunkiai sirgo, todėl buvo įdainuojama tik po 3 kartus kiekvienai eilutei.
Turinys
Daina yra lėta, rami, ją sudaro 3 posmai, kuriuos skiria instrumentiniai intarpai. Dainos pabaigoje yra nedidelė F. Merkurio vokalinė improvizacija, kurią jis buvo atlikęs 1986 m. liepos 12 d. koncerte „Wembley“ stadione „Queen“ magiškojo turo metu. Taip pat yra dainų „One Vision“ ir „Tie Your Mother Down“ intro epizodai. Po to skamba visų „Queen“ dainų gabalėliai, sujungti į labai pagreitintą įrašą. Galiausiai, nuskamba trumpa koverio „Goin' Back“ dalis, o dainai tylant pasigirsta kūdikio verksmas. Daina rodo aliuziją į gyvenimo ir mirties cikliškumą.
Horodlė
Istorija
Gyvenvietė žinoma nuo ankstyvųjų viduramžių, pirmasis paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose – 1287 m., tada priklausė Haličo kunigaikščiui Vladimirui. Nuo 1366 m. Kazimiero Didžiojo valdų valsčiaus centras. 1376–1377 m. buvo užėmę Lietuvos kunigaikščiai. 1388 m. Lenkijos karalius Vladislovas Jogaila Horodlę padovanojo Mazovijos kunigaikščiui Zemovitui IV, kuris vedė Jogailos seserį Aleksandrą. 1413 m. čia buvo sudaryta Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos Horodlės unija (Horodlės susitarimai).
Jonas Akelis
Jonas Akelis (g. 1972 m. lapkričio 10 d. Vilniuje) – auditorius, finansų vadybininkas, „Ernst & Young Baltic“ vadovas.
Horodlė
Istorija
1432 m. gavo miesto teises. XVI a. – XVII a. pirmoje pusėje išsiplėtė. Per 1648-1667 m. ir 1700-1721 m. Šiaurės karus ne kartą svetimų kariuomenių užimta ir nusiaubta; smuko. Nuo 1772 m. priklausė Austrijai, nuo 1809 m. Varšuvos kunigaikštystės, nuo 1815 m. Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės miestas. 1870 m. neteko miesto teisių. 1939–1945 m. per Antrąjį pasaulinį karą prarado apie 50% gyventojų, daugiausia žydų. Horodlės apylinkėse veikė Armija Krajova.
Jonas Akelis
Biografija
1990–1995 m. Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete studijavo ekonomiką, diplomuotas ekonomistas. 1995–2001 m. licencijuotas auditorius (Association of Chartered Certified Accountants, Didžioji Britanija). Baigė įvairius kursus bei programas Baltijos, Skandinavijos šalyse, Nyderlanduose, D. Britanijoje, JAV.
Nuo 1992 m. UAB „Arthur Andersen“ auditoriaus asistentas, partneris, nuo 2002 m. UAB „Ernst & Young Baltic" prezidentas, audito partneris, Audito skyriaus vadovas Baltijos šalyse (įmonių grupės metinė apyvarta ~170 mln. Lt, 2009 m.), Lietuvos auditorių rūmų prezidiumo narys, tarptautinės licencijuotų auditorių asociacijos („Association of Chartered Certified Accountants") narys.
Turčinai (Pakruojis)
Turčinai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Guostagalio.
Jonas Akelis
Biografija
Žmona Irena.
Eliatyvas
Suomių kalboje eliatyvas sudaromas su priesaga -sta/-stä, pavyzdžiui:
Estų kalboje eliatyvui pasitelkiama priesaga -st:
Vengrų kalboje šis linksnis žymimas priesaga -ból/-ből:
Horodlė
Ekonomika
Cukrinių runkelių auginimo regiono centras; prie Horodlės, Strzyžuve, yra cukraus fabrikas.
Paulina Ramanauskaitė (1999)
Paulina Ramanauskaitė (g. 1999 m. rugpjūčio 7 d.) – Lietuvos šaulė iš lanko, nacionalinė rekordininkė.
Biografija
Savo debiutiniame 2018 m. Europos čempionate Ramanauskaitė užėmė 57-ą vietą individualioje rungtyje, o kartu su Lietuvos moterų nacionaline rinktine pateko į atkrentamąsias varžybas, kuriose pralaimėjo Ukrainos komandai. 2019 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate lietuvė užėmė 146-ą vietą individualiose varžybose, o moterų komandinėje įskaitoje kartu su nacionaline rinktine pasiekė naują Lietuvos rekordą.
Trumpakojai (Pakruojis)
Trumpakojai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Žeimelio.
Paulina Ramanauskaitė (1999)
Biografija
2022 m. Europos šaudymo iš lanko čempionate užimta 57-oji vieta.
2023 m. pelnė pakvietimą dalyvauti 2023 m. Europos žaidynėse.
Aviacijos dalis
Aviacijos dalis administraciniu ir operatyviniu atžvilgiu buvo pavaldi Generalinio štabo viršininkui, techniniu – Generalinio štabo Inžinerijos skyriaus viršininkui.
Struktūra
miniatiūra|Pirmasis Lietuvos karo aviacijos lėktuvas - "Sopwith 1 1/2 Strutter". Nuotrauka: iki 1923 m. liepos. Aviacijos dalį sudarė:
Personalas
Aviacijos daliai vadovavo:
Lietuvos kariuomenės Aviacijos dalyje 1919 m. aviacijos inspektoriumi tarnavo vienas Švedijos aviacijos kūrėjų ir trečiasis švedas, įgijęs piloto licenciją Olof (Olle) Dahlbeck.
Aerodromai
Aviacijos dalis bazavosi šiuose aerodromuose:
Ženklinimas
miniatiūra|1919-1920 m. naudotas Lietuvos karinių oro pajėgų – Aviacijos dalies – ženklas.Nuo 1919 m. kovo 11 d. iki 1920 m. lapkričio 11 d. Lietuvos karo lėktuvai buvo ženklinami raudonu rombu su žaliu ir geltonu apvadais bei baltu Vyčiu centre.
Trispalviai rombai išdėstyti baltuose stačiakampiuose laukuose, kurių plotis sutapdavo su horizontaliu rombo pločiu, o aukštis - su sparno pločiu arba su liemens aukščiu, posūkio vairas - ištisai baltas.
Amžininko lakūno Simo Stanaičio tvirtinimu, pirmojo Lietuvos karinės aviacijos ženklo autorius buvo lakūnas Vytautas Rauba, turėjęs dailininko gabumų. Jo sumanymas sudarė galimybę ne tik paženklinti orlaivius, bet ir užtepti vokiškus kryžius (pirmieji nusipirkti LVG C.VI buvo su vokiečių karo aviacijos ženklais): ant kryžiaus buvo uždažomas rombas, kurio viršūnės sutapdavo su kryžių galais, šiame rombe buvo piešiami dar du tautinių spalvų vienas už kitą mažesni rombai: kraštinis didžiausias rombas - geltona, tarpinis - žalia, vidurinis - raudona. Ant mažiausio - raudono rombo buvo piešiamas Vytis, šuoliuojantis skridimo kryptimi (jeigu ženklas ant posūkio vairo ar liemens šono). Ant sparninių rombų Vyčio raiteliai šuoliuodavo į lėktuvo simetrijos ašį, t. y. liemens kryptimi.
Lietuviški ženklai buvo piešiami 8 orlaivio vietose, vietoje atitinkamų vokiškų ženklų: ant abiejų posūkio vairo pusių, ant abiejų liemens zonų (prie uodegos plokštumų), ant viršutinių sparnų viršutinio paviršiaus sparnų galuose ir ant apatinių sparnų apatinio paviršiaus sparnų galuose.
Keturi pirmieji surinkti LVG C.VI turėjo visą lietuviškų ženklų komplektą. Tačiau gana greitai, kai lėktuvų padaugėjo, o dažų ir tvarkos trūko, atsirado didelė lėktuvų ženklinimo įvairovė: pavyzdžiui, 1920 m. gegužės 12 d. Halberstadt CL.IV Nr. 6589, su kuriuo užsimušė V. Rauba, ant posūkio vairo trispalvių rombų neturėjo Vyčių, o ant jo liemens šonų ir ant sparnų tebebuvo vokiški kryžiai.
Technika
miniatiūra|1919 m. rudenį iš bermontinkų atimti lėktuvai vežami iš Radviliškio į Kauną. Aviacijos dalis naudojo trofėjinius bei iš Vokietijos kariuomenės įsigytus I Pasaulinio karo orlaivius. Pirmuoju lėktuvu tapo 1919 m. vasario 5 d. prie Jiezno pasibaigus degalams nutūpęs britų gamybos bolševikų naikintuvas "Sopwith 1½ "Struter". Neturėdama galimybių suremontuoti bei dėl kitų priežasčių šio orlaivio Lietuvos kariuomenė Nepriklausomybės kovose nenaudojo.
1919 m. pabaigoje nemažai orlaivių buvo nelegaliai įsigyta iš Kauno Aleksoto aerodrome įsikūrusio Vokietijos aviacijos dalinio F.A. 425.
Be to, pagal Versalio sutarties sąlygas Antantės aukščiausioji taryba įsakė vokiečiams perduoti Lietuvai kaip kompensaciją karinį ir transporto turtą: "Karo medžiagos turėjo būti perduota tiek, kiek reikia vienai didelei mišriai brigadai apginkluoti ir atitinkamas kiekis amunicijos; be to dar 30 įrengtų ir su pakeičiamomis dalimis lėktuvų (...)"
Dalis lėktuvų buvo įsigyta iš besitraukiančių vokiečių, dalis – paimta mūšiuose kaip trofėjai, dalis – surinkta Karo aviacijos dirbtuvėse iš skirtingų orlaivių dalių.
Karinės operacijos
miniatiūra|Juozo Kumpio antkapis Šiaulių kapinėse. Ant žuvusių karo aviatorių kapų buvo statomi standartiniai antkapiai su stilizuotu propeleriu kryžiaus vietoje. Savo egzistavimo laikotarpiu Aviacijos dalis dalyvavo pagrindinėse Nepriklausomybės kovų karinėse operacijose:
Iš viso karo veiksmuose dalyvavo 23 Aviacijos dalies lėktuvai: 13 LVG C.VI, 2 Halberstadt C.V, 6 Albatros C.III, 1 Albatros J.II, 1 Fokker D.VIII.
Karinėse operacijose žuvo vienas Aviacijos dalies pilotas:
Dar du Aviacijos dalies pilotai žuvo ne karo veiksmų metu:
Reorganizacija
1920 m. rugsėjo 1 d. Lietuvos kariuomenės aviacijos pajėgos – Aviacijos dalis – buvo pervadintos Aviacijos korpusu.
Turniškės (Verkiai)
Turniškės – Vilniaus miesto dalis, esanti Verkių seniūnijoje, 1–3 km į rytus nuo Verkių, Neries dešiniajame krante, priešais Turniškes Antakalnio seniūnijoje. Kaimiško plano gyvenvietė išsibarsčiusi aplink Verkių gatvę, einančią nuo Verkių rūmų link Staviškių ir Ožkinių. Iš šiaurės Turniškes juosia Turniškės upelis su tvenkiniais bei Verkių regioninio parko miškas.
Dešiniajame Neries krante, prie Gasinskų sodybos, žaliuoja dvikamienis 4,1 m apimties ąžuolas. Neryje ties Turniškėmis yra pora rėvų (antroji galbūt vadinta Kruopine). Įsteigtas Turniškės kraštovaizdžio draustinis.
thumb|left|200px|Medinis kryžius prie Verkių g.
Istorija
1905 m. Riešės valsčiaus Turniškių kaime gyveno 148 žmonės, 1931 m. – 72.
Giuseppe Cesari
thumb|right|200px| Dž. Čezario portretas, 1621 m., aut. Ottavio Leoni Džiuzepė Čezaris (it. Giuseppe Cesari, pramintas Cavalier d'Arpino), 1568–1640 m. liepos 3 d.) – italų vėlyvojo manierizmo tapytojas.
Biografija
Džiuzepė Čezaris gimė 1568 m. tapytojo šeimoje Arpino miestelyje tarp Romos ir Neapolio. Tikriausiai apie 1582 m. jis persikėlė į Romą, kur dirbo vadovaujamas Nicolò Circignani. Jis dalyvavo dekoruojant popiežiaus Grigaliaus XIII lodžiją Vatikane ir kituose darbuose. Buvo paveiktas Cristoforo Roncalli ir Girolamo Muziano kūrybos. 1588 m. jis gavo savarankiškų darbų užsakymą freskoms S. Lorenzo in Damaso bažnyčioje (neišlikusios). Po to jis dirbo ties freskomis Romoje ir Neapolyje. Apie 1595 m. jis buvo garsiausiu Romos tapytoju, buvo susijęs su popiežiaus aplinka ir gavo užsakymą freskoms Konservatorių rūmuose. 1599−1601 m. jis prižiūrėjo dekoravimo darbus Laterano Šv. Jono bazilikoje ir nutapė juose altorinį „Paėmimo į Dangų“ paveikslą. Už tai popiežius Klemensas VIII jam suteikė Kristaus kavalieriaus vardą, dėl ko jis buvo pramintas „kavalieriumi iš Arpino“ (Cavalier d'Arpino).
Dž. Čezarė kūrė mozaikas Šv. Petro bazilikos kupolui, Pauliaus koplyčios freskas Šv. Marijos Didžiojoje bazilikoje, freskas Santa Prassede bažnyčioje. Savo darbų Konservatorių rūmuose taip ir neužbaigė iki mirties. Tarp Dž. Čezarės mokinių buvo Karavadžas ir Andrėja Sakis. Jis nepriėmė naujovių, kurias Romos dailėje įvedė Karavadžas, ir neprilygo originalumu nei jam, nei Karačių mokyklos tapytojams. Jis prisidėjo prie Gvido Renio sėkmės Romoje ir trumpam paveikė jo stilių. Neskaitant didelių religinių paveikslų ir freskų Dž. Čezaris tapė mažo formato paveikslus vietos ir užsienio užsakovams, su kuriais tikriausiai buvo susipažinęs Adamas Elshaimeris. Minėta, kad jo peizažinė tapyba paveikė flamandų tapytoją Paulių Brilį. Dž. Čezaris mirė 1640 m. liepos 3 d. Romoje.
Lukšių apylinkė (Šiauliai)
Lukšių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
CSC Dumbrăvița
Dumbravicos CSC „Dumbrăvița“ – Rumunijos futbolo klubas iš Dumbravicos.
Lukšių apylinkė (Šiauliai)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šiaulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šiaulių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Daušiškių apylinkės.
CSC Dumbrăvița
Klubas turi ne tik futbolo ekipas, bet ir teniso, dziudo, automobilizmo (kartingų) skyrius.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2009 m. Buvo suburta futbolo ekipa. Kitados rungtyniavo žemesniuosiuose divizionuose. 2017–2018 m. sezone Timišoaros grupėje tapo nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną. Nuo 2018–2019 m. rungtyniavo Liga III, o 2021–2022 m. tapo nugalėtojais savo grupėje ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną. 2022–2023 m. rungtyniavo Liga II.
Ben Maher
Ben Maher (g. 1983 m. sausio 30 d. Londone) – Jungtinės Karalystės sportinio jojimo raitelis, kuris specializuojasi konkūrų rungtyse, olimpinis čempionas.
Biografija
2004 m. Europos jaunių čempionato aukso medalininkas komandinėje rungtyje. Savo debiutinėse 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Maher dalyvavo konkūrų varžybose. Individualiuose šuoliuose užimta 19-oji vieta, o komandinėje įskaitoje kartu su Didžiosios Britanijos rinkine užimta 5-oji vieta. 2011 m. Europos čempionate pelnytas komandinės rungties bronzinis medalis.
Savo ketvirtose 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Maher su žirgu Explosion W varžėsi konkūrų rungtyse. Komandinėje rungtyje Jungtinės Karalystės komanda pasirodymo nebaigė. Individualių varžybų atrankos etapą Maher įveikė be baudos taškų. Finale sportininkas įveikė visus varžovus ir pirmą kartą tapo olimpiniu individualios rungties čempionu.
I Want to Break Free
„I Want to Break Free“ – grupės „Queen“ poproko stiliaus daina iš 1984 m. albumo „The Works“. Šią dainą 1983 m. įrašė grupės gitaristas John Deacon.
„I Want to Break Free“ tapo žymi pasaulyje dėl savo vaizdo klipo, kuriame visi grupės nariai vaidina persirengę moterimis. JK vaizdo klipas sulaukė teigiamų reakcijų, o JAV iššaukė daug kontroversijų.
Po išleidimo 1984 m. daina sulaukė populiarumo Europoje ir Afrikoje bei tapo pasipriešinimo represijoms himnu.
Jimmie Wilson
Jimmie Wilson (g. Detroite) – amerikiečių dainininkas ir miuziklų aktorius.
I Want to Break Free
Šis singlas pasiekė tik 45 vietą Billboard Hot 100 sąraše, tačiau tapo Nr. 3 Jungtinės Karalystės topuose. Iš viso singlas buvo parduotas 600 000 tiražu.
Singlas buvo įtrauktas ir į 1991 m. grupės albumą „Greatest Hits II“.
Jimmie Wilson
Biografija
Gimė ir užaugo Detroite, Mičigano valstijoje (JAV). Studijavo aktorystę Holivude. Yra sukūręs ne vieną vaidmenį miuzikluose ir pjėsėse, viena garsiausių iš jų „Hope“, kur teko buvusio Amerikos Jungtinių Valstijų prezidento Barako Obamos rolė. 2012 metais dalyvavo lenkų šou „Must Be the Music“, pasiekęs pusfinalių etapą. 2017 m. kartu su Valentina Monetta atstovavo San Marinui „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Spirit of the Night“.
Šiuo metu jis gyvena Vokietijoje.
Užusieniai (Pakruojis)
Užusieniai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Pakruojo.
Scott Brash
Scott Brash (g. 1985 m. lapkričio 23 d. Piblse) – Jungtinės Karalystės sportinio jojimo raitelis, kuris specializuojasi konkūrų rungtyse, olimpinis čempionas.
Biografija
2010 m. debiutavo pasaulio žirgų sporto žaidynėse. Individualioje konkūrų rungtyje Brash liko 37-as, o su komanda užėmė 9-ą vietą.
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Jungtinės Karalystės komanda (kartu su Peter Charles, Ben Maher ir Nick Skelton) pelnyti aukso medaliai.
Savo antrose 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Brash su žirgu Hello Jefferson varžėsi konkūrų rungtyse. Komandinėje rungtyje Jungtinės Karalystės komanda pasirodymo nebaigė. Individualių varžybų atrankos etapą Maher įveikė be baudos taškų. Finale sportininkas užėmė 7-ą vietą
Klumpelės
Klumpelės (Paramecium, sin. Paramoecium) – vienaląsčių pirmuonių gentis, paplitusi visame pasaulyje.
Gentį sudaro 0,05–0,3 mm organizmai, judantys blakstienėlių pagalba. Kūnas pailgas, aptakus, panašus į klumpelę, padengtas dvisluoksne pelikule ir apaugęs ištisinėmis eilėmis blakstienėlių (10–15 tūkst.). Klumpelės turi du branduolius, iš kurių vienas dalyvauja dauginantis, o kitas reguliuoja ląstelės veiklą. Taip pat gausu kitų organoidų: pulsuojančiųjų ir virškinamųjų vakuolių, trichocistų, kristalų. Dauginasi skilimo arba konjugacijos būdu, Ilgo badavimo metu klumpelė atsinaujina autogamijos būdu.
Klumpelės gyvena daugiausia nedideliuose stovinčio vandens telkiniuose, kur maitinasi bakterijomis. Rečiau pasitaiko jūrose.
thumb|left|250px|Klumpelės maitinasi bakterijomis
Žymiausia rūšis – paprastoji klumpelė  – nedidelis į mažą klumpelę panašus pirmuonis. Blakstienėlės dengia visą kūno paviršių. Maitinasi bakterijomis ir kitais mikroorganizmais. Maistas per burnos angą patenka į virškinamąją vakuolę.
Kitos dažnesnės rūšys: Paramaecium aurelia, Paramaecium bursaria, Paramaecium putrinum.
Viduvalkiai
Viduvalkiai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Titonių.
Dusa
Dusa – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajone, Pumpėnų seniūnijoje; Lėvens dešinysis intakas. Prasideda pamiškėje prie Talkonių, teka Gegabrastos kaimo dirbamais laukais šiaurės, šiaurės rytų ir šiaurės vakarų kryptimi, įteka į Lėvenį 17,1 km nuo jo žiočių, ties Auriliškiais. Visa vaga reguliuota.
Vandenvardis siejamas su žodžiu dùsti („stigti oro, trokšti; dvisti, švinkti“) arba („ramybė, snaudulys, miegas“).
Valdomų apylinkė
Valdomų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gruzdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šiaulių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gruzdžių apylinkės.
Kornejus Čiukovskis
Kornejus Ivanovičius Čiukovskis (, 1882 m. kovo 31 d. – 1969 m. spalio 28 d.) – vienas žymiausių Rusijos vaikų rašytojų, poetas, vertėjas, literatūros kritikas. Sukūrė žymųjį daktaro Aiskaudos personažą.