cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andhros istorija
Telugų imperijos
624 m. buvo lemtingi Andhrai, kadangi ji vėl tapo nepriklausoma, valdant Rytų Čalukjoms. Tuo metu valstybėje telugu kalba tapo oficialia, pradėjo formuotis telugų raštas (paremtas kanadų raštu) bei savarankiškas telugų identitetas. Čalukjos valdė iki XII a. pabaigos, su ilgu pertrūkiu X–XI a., kuomet Andhroje buvo įsigalėję Raštrakutai ir Čola imperija.
XII–XIII a. buvo didžiausias Andhros suklestėjimas po satavahanų laikų, kuomet telugų Kakatija imperija valdė didžiules teritorijas.
Musulmoniškas laikotarpis
Nuo XIV a. šalyje prasidėjo krizė, susijusi su musulmonų įsiveržimais ir Delio sultonato agresija. Vidurio Indijoje susiformavo dvi didelės valstybės, kurios valdė ir Andhros teritorijas. Tai buvo musulmoniškas Bahmani sultonatas ir kiti Dekano sultonatai šiaurėje ir hinduistinė Vidžajanagaros imperija pietuose. XVII a. musulmoniškosios dalys buvo prijungtos prie Mogholų imperijos.
Kolonijinis laikotarpis
Andhra susiskaldžiusi išliko ir Britų Indijos laikais.
Andhra Pradešas
Tik iškovojus nepriklausomybę, naujoji valstija buvo sudaryta tautiniu principu, todėl dabar į ją įeina visos telugų gyvenamos sritys.
1289 m.
1289 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Oranai
Oranai – kaimas šiaurės rytinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje.
Žymūs žmonės
Oranuose 1848 m. birželio 12 d. gimė Lietuvos kunigas, draudžiamos spaudos platintojas ir švietėjas, tautosakininkas Antanas Radušis.
Poliarnyje Zorai
Poliarnyje Zorai  – miestas Rusijoje, Murmanasko srityje, 224 km į pietus nuo Murmansko, prie Nivos upės ir Pino ežero. Miesto apygardos centras. Pro miestą eina Murmansko–Petrozavodsko geležinkelis (yra atšaka į Kovdorą) bei kelias E105. Veikia Kolos atominė elektrinė, Nivos hidroelektrinė, statybinių medžiagų, įrengimų gamybos ir priežiūros įmonės. Yra slidinėjimo trasa, sporto centras, 3 viešbučiai, cerkvė.
Istorija
Vietovės pavadinimas rusų kalba reiškia „poliarinės žaros“. Gyvenvietė įkurta 1968 m., pradėjus atominės elektrinės statybą. 1973 m. gavo miesto tipo gyvenvietės statusą, o 1991 m. – miesto statusą.
Neutronų spinduliavimas
Neutronų spinduliuotė – jonizuojančiosios spinduliuotės forma, kuri pasireiškia laisvaisiais neutronais. Tipiški reiškiniai yra branduolio dalijimasis arba branduolių suliejimas, sukeliantis laisvųjų neutronų išsiskyrimą, kurie vėliau reaguoja su kitų atomų branduoliais ir sudaro naujus izotopus, kurie, savo ruožtu, gali sukelti tolesnę neutronų spinduliuotę. Laisvieji neutronai yra nestabilūs, suskaidomi į protoną, elektroną ir plius antinelektroninį neutriną, kurio vidutinis gyvenimo laikas yra 887 sekundės (apie 14 minučių, 47 sekundės).
Neutronų spinduliavimas – neutronų sklidimas iš įvairių įrenginių, kuriuose vyksta branduolinės reakcijos. Neutronus taip pat spinduliuoja ampulės, pripildytos berilio ir radžio miltelių mišinio, elementariųjų dalelių greitintuvai, branduoliniai reaktoriai. Neutronų spinduliavimas atsiranda sprogus branduoliniam šaudmeniui ir yra vienas iš branduolinio sprogimo naikinimo veiksnių, o neutroninių šaudmenų – pagrindinis naikinimo veiksnys.
Gailių apylinkė
Gailių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakarinėje dalyje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Liolių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tytuvėnų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Gumbinės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Gailių apylinkė prijungta prie Liolių apylinkės.
Akmenynas
Upėvardis kilo nuo žodžio akmenynas („akmenuota vieta“).
thumb|left|250px|Upė ties [[Varsėdžiais]]
Ispanijos vėliava
Ispanijos vėliava – vienas iš Ispanijos karalystės valstybinių simbolių.
Išvaizda ir simbolika
Ispanijos vėliava yra stačiakampės formos, padalinta į tris horizontalias juostas: raudoną, geltoną, raudoną. Kairėje pusėje vidurinėje juostoje yra karališkasis herbas supamas Heraklio stulpų (Gibraltaro uola ir Abilė Seutoje).
Vėliavos spalvos oficialios interpretacijos neturi. Tai yra senosios Aragono karalystės herbo spalvos.
Stačiauodegės antys
Stačiauodegės antys (Oxyura) – antinių (Anatidae) šeimos paukščių gentis. Gentyje išskiriamos šešios rūšys.
Lietuvoje migracijos metu stebima tik viena rūšis:
Merkšiškiai
Merkšiškiai – kaimas šiaurės rytinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, 6 km į vakarus nuo Gižų. Telkšo Merkšiškių ežeras.
UMF Víkingur
Oulafsviko „Víkingur“ – Islandijos futbolo klubas iš Oulafsviko.
Istorija
1928 m. spalio 7 d. įkurtas klubas, o futbolo komanda daugiausiai žaisdavo žemesniuose divizionuose.
Pastaruoju metu buvo iškopę į elito divizioną, bet jame įsitvirtinti nepavyko.
Plokštėtažiauniai
Plokštėtažiauniai (Paleoheterodonta) – dvigeldžių moliuskų (Bivalvia) tipo antbūris.
Šeimos:
Vaidatonių piliakalnis (Kelmė)
Šimkaičių piliakalnis
Prienų piliakalnis
Prienų piliakalnis – piliakalnis dar vadinamas Birgėkalnis įrengtas atskiroje kalvoje, stūkso Šilalės rajone, Kaltinėnų seniūnijos, Prienų kaime, piečiau magistralės A1, lengvai pastebimas nuo jos.
Piliakalnio aikštelė ovali, pailga rytų-vakarų kryptimi. Šlaitai statūs, viršutinėje 4­5 m aukščio dalyje pastatinti.
Laugalio apylinkė
Laugalio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakarinėje dalyje.
1290 m.
1290 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Kuoknesės kunigaikštystė
Kuoknesės kunigaikštystė – XII a. pabaigos – XIII a. pradžios kunigaikštystė Latgaloje, Latvija.
Istorija
Kuoknesės kunigaikštystė susidarė Polocko kunigaikščio vasalams su savo kariauna įsikūrus latgalių žemėje ir sutarus su jų diduomene. Kuoknesės kunigaikštystės ryšiai su Polocko kunigaikštyste nebuvo tvirti, nors glaudesni už Jersikos ryšius. Žinomas vienintelis Kuoknesės kunigaikštystės kunigaikštis Vetsekas (stačiatikių krikšto vardas Viačeslavas,, Henriko Latvio kronikoje – Vjačko, Vlačko), valdęs 1205–1208 m.
Sausio 31
Sausio 31 yra 31-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 334 dienos (keliamaisiais metais – 335).
Vardadieniai
Astra – Astrida – Budvilas – Budvilė – Budvyda (Budvydė) – Budvydas – Judra (Judrė) – Liudvika (Liuda) – Luiza – Marcelė – Skirmantas (Skirmis) – Skirmantė (Skirma)
Pilių piliakalnis
Kepaluškalnis
Juodoji meleta
Juodoji meleta (Dryocopus martius) – geninių (Picidae) šeimos paukštis.
Išvaizda
Juodoji meleta nuo kitų genių skiriasi dydžiu ir juoda spalva. Tai gana didelė, stambiausia Lietuvoje, ir viena stambiausių pasaulyje gyvenanti geninių (Picidae) šeimos paukščių rūšis, dydžiu maždaug prilygsta pilkąja varnai. Jos ilgis 45-55 cm, skersmuo tarp išskleistų sparnų galų 67-73 cm, svoris 250-370 g,
Patinas juodas, raudonas tik viršugalvis. Nugara metalo blizgesio. Kūno apačia pilkai juoda. Snapas balsvai juosvas. Kojos pilkos. Rainelė šviesiai geltona. Patelės pakaušis raudonas. Jaunikliai panašūs į suaugusius paukščius, tik rusvo atspalvio. Rainelė šviesiai pilka. Jaunikliai išsirita pliki, rausvos odos.
Paplitimas
Eurazijoje paplitusi nuo Atlanto iki Ramioji vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Kolos pusiasalį, Baltąją jūrą, Pečioros žemupį, Obės, Jenisejaus, Lenos žemupį. Pietuose arealas tęsiasi iki Korėjos pusiasalio, šiaurės rytų Kinijos, šiaurinio Kazachstano, Volgos vidurupio, Kaukazo, šiaurės Irano, Mažosios Azijos, Viduržemio jūros pakrančių. Izoliuota arealo dalis yra pietinėje Kinijoje.
Žiemoja paplitimo areale. Dažna rytinėje ir pietinėje Lietuvos dalyje.
Biologija
Būdingas senų, aukštaliemenių pušynų gyventojas. Mėgsta mišrius pušų ir eglių medynus. Apsigyvena atokiuose miško sklypuose, siauruose neiškirsto miško ploteliuose ar kirtavietėse paliktuose pavieniuose medžiuose. Gali įsikurti netoli kelių, poilsiaviečių ir kitų žmonių lankomų vietų.
Laikosi pavieniui, bet per tuoktuves patinas ir patelė labai aktyvūs ir labai triukšmingi. Gerai kopinėja po medžius, ilgais lygiais šuoliais sparčiai kyla vertikaliai aukštyn ir ne taip mikliai straksi atbulomis žemyn. Didesnę laiko dalį praleidžia medžiuose, bet gali šokinėti ir žeme. Juodoji meleta yra gana atsargi, vengia žmogaus. Netikėtai užklupta slepiasi už medžio kamieno. Kaskart kyštelėdama galvą tai iš vienos, tai iš kitos pusės, juo greitai kopia aukštyn ir nuskrenda.
Dauginimasis
Lizdavietės pastovios. Uoksus kala iš vidaus puvinio pažeistuose medžiuose, tačiau stipriais snapo smūgiais pajėgia iškalti ertmę net visiškai sveikose smalingose pušyse. Paukštis darbuojasi taip energingai, kad skiedrų aptinkama už 5 metrų nuo medžio kamieno. Būstą įsirengia pušyse, drebulėse, juodalksniuose, rečiau beržuose. Kartais peri nudžiūvusiuose medžiuose. Gūžtos nesuka, kiaušinius deda tiesiai ant skiedrų.
Uoksus pradeda ruošti kovo mėnesio antroje pusėje, būstas paruošiamas per 2―3 savaites. Kartais porelės nariai net konkuruoja, kiekvienas stengiasi įsisprausti pro angą ir išvaryti besidarbuojantį. Deda apie 4 kiaušinius, peri abu porelės nariai maždaug 14 dienų. Jaunikliai išsirita pliki ir akli, tik po trijų savaičių pradeda kaišioti iš uokso galvas, čirpia ir triukšmingai pasitinka tėvus. Gūžtoje jaunikliai išbūna apie 26 dienas.
Mityba
Minta po žieve ir sutrešusioje medienoje gyvenančiais miško kenkėjais. Sulesa daug kinivarpų, ūsuočių, jų lervų bei lėliukių. Ieškodamos maisto, kapoja nudžiūvusių medžių pašaknes, kartais nugriauna didelius stuobrius. Stipriu snapu kapoja kelmus. Mėgsta skruzdėles, jų lervas, kiaušinėlius. Miško skruzdėlių ieško stambių žalių eglių papuvusioje šerdyje.
Gintautas Gaučys
Gintautas Gaučys (1942 m. birželio 26 d. Kamajuose, Rokiškio r. – 2019 m. liepos 10 d. Vilniuje) – muzikos mokytojas, vargonininkas, chorvedys, vargonininko ir chorvedžio Jono Gaučio sūnus.
Biografija
1949–1960 m. Gintautas mokėsi Prienų Tojoje vidurinėje mokykloje. Pirmąsias muzikos žinias gavo iš tėvo, ir vėliau pavaduodavo jį prie vargonų, dainavo mokyklos chore ir vokaliniame ansamblyje, įvairiais instrumentais grojo pučiamųjų orkestre ir kaimo kapeloje. 1961–1968 m. su pertrauka (1962–1965 tarnavo sovietų armijoje, subūrė karių pučiamųjų orkestrą), muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginame institute (diriguoti mokė A. Ilčiukas). Studijų metais vadovavo moksleivių ir suaugusiųjų instrumentiniams ansambliams, sekmadieniais nuvykdavo į Linkmenų (Ignalinos r.) bažnyčią pavargonuoti per šv. Mišias.
1992–1993 m. Lietuvos muzikos akademijoje lankė prof. L. Digrio ir D. Sverdiolo vadovaujamus vargonininkų kursus.
1968–1972 m. G. Gaučys buvo Lietuvos švietimo ministerijos Pedagogikos mokslinio instituto mokslinis bendradarbis, 1975–1977 m. „Vagos“ leidyklos Muzikos leidinių redakcijos korektorius, 1977–1993 m. Vilniaus B. Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos mokytojas, nuo 1993 m. rudens Vilniaus „Lyros" muzikos mokyklos mokytojas ir teorinio skyriaus vedėjas, 1995 m. jam suteikta vyresniojo muzikos mokytojo kvalifikacijos kategorija.
1968–1981 m. Vilniaus Švč. M. Marijos Nekalto Prasidėjimo bažnyčios vargonininkas ir choro vadovas. Chorą (35-40 dalyvių) išmokė sudėtingesnių mišių ir giesmių bei ištraukų iš G. F. Händelio, W. A. Mozarto, L. van Beethoveno ir D. Bortnianskio kūrinių, koncertavo Vilniaus, Kauno, Šiluvos, Kirdeikių ir kitose bažnyčiose. 1981–1983 m. vargonininkas ir choro vadovas Žiežmarių (Kaišiadorių r.) Šv. Jokūbo bažnyčioje. 1983–1995 m. šį darbą dirbo Šv. Edvardo bažnyčioje Švenčionėliuose. Su choru dalyvavo Lietuvos sąjūdžio ir kituose renginiuose, subūrė pučiamųjų instrumentų orkestrą, kuris talkino chorui per pamaldas. Choras giedojo Švenčionių, Šiluvos, Tverečiaus, Daugėliškiu, Labanoro, Saldutiškio ir Rieškutėnų bažnyčiose. 1995 m. pradėjo talkinti tėvui Prienų Kristaus Apsireiškimo bažnyčioje, o jam mirus nuo 1998 m. tapo šios bažnyčios vargonininku ir choro vadovu.
1982–1983 m. G. Gaučys vadovavo Lietuvos vargonininkų kursų chorui prie Kauno arkikatedros bazilikos. Chorą išmokė J. Naujalio „Missa in honorem Sanctorum Vulnerum Christi" ir giesmių, koncertavo Kaune, Vilniuje ir Šiluvoje. 1991 m. atgaivino Lietuvos vargonininkų draugijos Vilniaus skyrių (centras Kaune prie Šv. Antano bažnyčios), yra pirmininko pavaduotojas. Sukūrė mišių, giesmių, dainų vaikams ir pjesių lietuvių liaudies instrumentams.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Roberto Abbondanzieri
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2004 m. birželio 6 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur buvo pagrindinis vartininkas, tik ketvirtfinalyje R. Abbondanzieri gavus traumą, jį pakeitė Leonardo Franco. Per penkerias čempionato rungtynes praleido tik 2 įvarčius, 11 kartų apsaugojo vartus.
Kotluvka
Kotluvka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevo valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Narevo, apie 14 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 39 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
1947 m.
1947 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Kačalai
Kačalai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevo valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Narevo, apie 22 km į šiaurės vakarus nuo Hainuvkos ir apie 30 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Užpelkių piliakalnis
thumb|right|210px|Kryžius Užpelkių piliakalnyje Užpelkių piliakalnis, Pilalė (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A821P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR798) – piliakalnis Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Užpelkių kaimo, Platelių seniūnija. Pasiekiamas keliu Plateliai–Gegrėnai, yra į šiaurę nuo šio kelio sankryžos su keliu Alsėdžiai–Dovainiai.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 33x11 m dydžio. Jos vakarinėje pusėje supiltas 0,3 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Rytinėje pusėje irgi turėjęs būti pylimas, tačiau jo žymių nebėra. Šlaitai vidutinio statumo, 8 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs retomis pušelėmis.
Pietinėje pašlaitėje rastas akmeninis kirvis nebaigta gręžti skyle.
Bitėdis barsukas
Bitėdis barsukas, medlaižys, medolaižis opšrus (Mellivora capensis) – kiauninių (Mustelidae) šeimos žinduolis; vienintelė rūšis bitėdžių barsukų (Mellivora) gentyje.
Kūnas iki 77 cm, uodega – 25 cm ilgio. Svoris 7-13 kg. Kailis juodos ir baltos spalvos. Nugarinė pusė nuo galvos iki uodegos baltai pilka, šonai, pilvas, galūnės ir snukis juodi. Priekinės kojos su aštriais nagais. Galva plati, nosis trumpa ir nusmailėjusi, akys mažos, ausys sunkiai matomos.
Paplitęs Afrikoje nuo Maroko, Egipto iki PAR ir Azijoje. Gyvena įvairiose klimatinėse zonose: stepėse, miškuose ir kalnuose, tačiau vengia labai karštų ir labai drėgnų vietų.
Krokodilinis kaimanas
Krokodilinis kaimanas (Caiman crocodilus) – aligatorinių (Alligatoridae) šeimos kaimanų rūšis. Paplitusi tropinėje Pietų ir Centrinėje Amerikoje: nuo pietų Meksikos iki vidurio Brazilijos, šiaurinės Bolivijos.
Suaugęs kaimanas yra 1,8–2 m ilgio (daugiausiai iki 2,5 m), patelės kiek mažesnės (1,2–1,4 m). Sveria nuo 7 iki 40 kg (daugiausiai iki 58 kg). Kūnas pilkšvai žalias, priklausomai nuo temperatūros šiek tiek kinta. Aplink akis turi dėmes, dėl kurių dar vadinamas „akiniuotuoju kaimanu“.
Plačiasnukis kaimanas gyvena stovinčiuose, užžėlusiuose vandenyse. Maitinasi daugiausia smulkiais bestuburiais, sraigėmis. Didesni kaimanai medžioja roplius, paukščius, žuvis. Seni kaimanai pajėgūs pagauti stambesnį žinduolį. Patelė netoli vandens padeda iki 40 kiaušinių ir juos užkasa. Jei temperatūra viduje viršija 32 °C gimsta patelės, jei neviršija – patinėliai. Jauniklius motina atidžiai prižiūri.
Krokodiliniai kaimanai medžiojami dėl odos, vietomis tam auginami specialiuose ūkiuose. Nors rūšis susiduria su pavojais, yra pakankamai gausi.
Vietiniai pavadinimai:
thumb|240px|left|Jauniklis thumb|left|240px|Galva
Kusliškė
Kusliškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Naujo Strūnaičio.
Aleksandras Grigaitis
Aleksandras Grigaitis (1877 m. gegužės 4 d. Gudaičiai, Naumiesčio apskritis, dab. Kudirkos Naumiestis – 1955 m. rugsėjo 26 d. Kaunas) – Lietuvos kunigas, daktaras, apaštališkasis protonotaras.
Biografija
Baigė Seinų kunigų seminariją, Dvasinę katalikų akademiją Sankt Peterburge, Fribūro universitetą, Biblijos akademiją Jeruzalėje. Dėstė Seinų kunigų seminarijoje, nuo 1909 m. – Dvasinėje katalikų akademijoje Sankt Peterburge, nuo 1914 m. jos vicerektorius; profesorius. 1916 m. paskirtas Seinų (nuo 1926 m. Vilkaviškis|Vilkaviškio) kapitulos kanauninku, nuo 1924 m. jos prelatas. 1935 m. apaštališkasis protonotaras. 1922–1945 m. Vytauto Didžiojo universiteto (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) dėstytojas. 1922 m. Teologijos – filosofijos fakultete įsteigė Šv. Rašto Senojo Įstatymo katedrą, jai vadovo. 1920–1926 m. Kudirkos Naumiesčio, 1926–1955 m. Aukštosios Panemunės klebonas. Bendradarbiavo katalikų spaudoje.
Silogizmas
Silogizmas ( – išvada, išvedimas) – loginis samprotavimas, argumentas iš trijų teiginių, kuriuo iš dviejų prielaidų gaunama viena išvada. Silogizmus pirmas nagrinėjo Aristotelis veikale „Pirmoji analitika“.
Silogizmo dalys
thumb|Loginis kvadratas Silogizme kiekviename teiginyje yra dvi sąvokos: subjektas (veiksnys) ir predikatas (tarinys). Sąvokos gali būti bendros (pavyzdžiui, žmogus, gyvūnas) arba individualios (pavyzdžiui, Platonas, Sokratas). Predikate turi būti naudojama bendra sąvoka.
Teiginiai gali būti teigiami arba neigiami, daliniai arba bendrieji. Pagal tai gali būti išskiriamos keturios teiginių klasės:
Šie teiginiai gali būti pateikti loginiu kvadratu. Kvadrate žymimi santykiai tarp teiginių rūšių:
Silogizmo figūros
Silogizmo figūros skiriamos pagal tai, kaip naudojamos trys sąvokos:
Skiriamos keturios figūros:
Priskiriant keturias teiginių rūšis figūroms galima gauti 256 variantus. Iš jų 24 variantus Aristotelis pripažino teisingais. Viduramžiais tiems variantams buvo sugalvoti pavadinimai, mnemonikos. Šie variantai:
Satellite apdovanojimas
Originalus apdovanojimo pavadinimas yra „Golden Satellite Award“.
Televizijos apdovanojimų kategorijos
1999 ir 2000 metais TV filmo ir mini serialo kategorijos buvo atskirtos.
2012 m.
2012 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vengrijos futbolo varžybos 1935–1936 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1935–1936 m.
Žalpių apylinkė
Žalpių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakarinėje dalyje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemakščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skaudvilės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kerkasių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Žalpių apylinkė prijungta prie Pakražančio apylinkės.
Beržynė (Švenčionys)
Beržynė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Mėžionių.
Boulingas
thumb|275px|Boulingo takeliai
Istorija
Seniausi kėglių žaidimo reikmenys, t. y. kėgliai ir rutuliai, buvo rasti archeologinių kasinėjimų Egipte metu. Buvo nustatyta, kad jais žaista prieš 5200 metų. Panašius reikmenis archeologai rado ir Polinezijoje. Žaidimas vadinosi „ula maika“. Kamuolį ridendavo į kėglius, kurie buvo sustatyti už 60 pėdų. (Beveik toks pats atstumas yra išlikęs ir šiais laikais.) Panašus žaidimas buvo kultivuojamas ir Graikijoje bei Romoje. Ketvirtame amžiuje Vokietijoje kėgliai buvo religinio ceremonialo dalis.
Devynioliktas – dvidešimtas amžiai
Šiuo metu vien JAV yra virš 8000 boulingo salių su daugiau kaip 140 000 takelių. 1875 metais įsikūrė Nacionalinė kėglių žaidimo asociacija ir 19 amžiaus pabaigoje Amerikos kėglių žaidėjų kongreso metu buvo patvirtintos visos žaidimo taisyklės. Prasidėjo ir sportinio boulingo plitimas. Didelį postumį šiam reikalui suteikė firmos AMF 1946 metais pademonstruota automatinė kėglių statymo įranga. Nuo tada boulingas tapo modernus ir dinamiškas. Žymus įvykis buvo ir 1952 metais Hamburge įsteigta FIQ (Pasaulinė kėglių federacija – pranc. Fédération Internationale des Quilleurs). Ši federacija suvienijo visus pasaulio boulingo žaidėjus. Pradėjo vykti pasauliniai turnyrai ir čempionatai.
Boulingas Lietuvoje
Sovietų buvimo Lietuvoje metu boulingas buvo uždraustas kaip žaidimas, kuris yra kapitalizmo dalis. Tik 1994 metų gruodžio 27 dieną didelis boulingo mylėtojas Juozas Nevidauskas Kaune įrengė pirmą AMF firmos boulingo salę. Takeliai pradėjo veikti „Kauno undinės" laisvalaikio centre. Iš karto boulingas tapo labai populiarus ir mėgiamas. Po dvejų metų Vilniuje, „Mineralinių vandenų“ patalpose atsidarė antra boulingo salė, kurioje buvo sumontuoti boulingo takeliai, bet kėglius statydavo virveliniai boulingo agregatai. 1998 metais, Vilniuje buvo atidarytas Žirmūnų boulingo klubas, kuris tapo pirmuoju, tikrojo, 10 kėglių boulingo, sale sostinėje. Nuo tada boulingo klubai pradėjo atsidarinėti vienas po kito. Šiuo metu kiekviename didesniame šalies mieste yra net ne po vieną boulingo salę.
1996 metais Lietuvoje buvo įsteigti pirmi trys oficialūs boulingo klubai. Tų pačių metų gegužės 7 dieną J. Nevidauskas įkūrė Lietuvos kėglių federaciją ir tapo jos prezidentu. Boulingo federacijos prezidentu buvo iki 2004 metų, t. y. dvi kadencijas, kiek yra leidžiama pagal federacijos įstatus. Šiuo metu federacijai vadovauja šiaulietis Laimontas Dinius.
1997 metų vasarą Lietuva pirmoji iš postsovietinių respublikų buvo priimta į Pasaulinę kėglių federaciją (FIQ) ir Pasaulinę dešimties kėglių asociaciją (WTBA).
1999 metais Lietuvos boulingo rinktinė pirmą kartą dalyvavo Pasaulio boulingo čempionate, kuris vyko Jungtiniuose Arabų Emiratuose. Toje pirmoje Lietuvos rinktinėje buvo vilniečiai I. Malinauskienė, G. Malinauskas, R. Narušis ir kaunietis H. Nevidauskas.
2000 metais Lietuvos boulingo federacija Sporto departamente vykusiame suvažiavime buvo priimta į Lietuvos neolimpinių šalių komitetą. Federacijos atstovai buvo išrinkti į Revizijos komisiją.
Nuo pat boulingo atsiradimo Lietuvoje buvo organizuojami Lietuvos boulingo čempionatai, reitinginiai turnyrai, taurių varžybos ir kt. turnyrai. Dideli populiarumą turi vykdomos Lietuvos boulingo A, B ir C lygų varžybos.
Šiuo metu Lietuvos sportininkai sėkmingai dalyvauja Europos ir pasaulio čempionatuose ir kitokio rango turnyruose.
Rūšys
Pagrindinis boulingo skirstymas – uždarų patalpų ir lauko.
Dauguma uždarų patalpų boulingo rūšių žaidžiamos ant takelio – plokščio medinio ar medžio imitacijos paviršiaus, kurio ilgis kelis kartus didesnis už plotį.
Lauko boulingas žaidžiamas pievelėje. Žaidėjai meta kamuolį (kartais keistai sunkų), besistengdami jį numesti kuo tiksliau į reikiamą tašką.
Taškuotoji šilingė
Taškuotoji šilingė (Lysimachia punctata) – mirsininių (Myrsinaceae) šeimos augalas. Auginama gėlynų kolekcijose, sodybose.
Boulingas
Kėgliai
Standartiniai (dešimties kėglių boulingo) kėgliai būna 38,1 centimetrų (15 colių) aukščio ir 12,06 centimetrų (4,75 colių) skersmens. Sveria maždaug nuo 1,64 iki 1,53 kilogramo, gaminami iš medžio šerdies ir padengiami plastiku arba visi daromi vien iš plastiko.
Žaidimo metu būna sustatomi į trikampį taip, kad pakraščio ilgis būna lygus 91,44 centimetrams (36 coliams). Trikampio viršūnė nukreipta į žaidėją.
Grenoble Foot 38
Istorija
Klubo ištakos siekia 1892 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Pastaraisiais metais rungtyniavo Ligue 2.
Vilemstadas
Istorija
thumb|250px|right|Vilemstado uostas Punda įkurta 1634 m., kai olandai užgrobė Ispanijos valdytą salą. Pirmasis pavadinimas pradžioje buvo de punt (olandiškai). Otrabanda įkurta 1707 m., ilgainiui tapo Vilemstado kultūros centru. Jos pavadinimas kilo iš žodžių otra banda, papiamento kalba reiškiančių „kita pusė“. Punda ir Otrabanda sujungtos ilgu pontoniniu Karalienės Emos tiltu, kuris buvo pastatytas 1888 m. Vilemstado centrui būdinga puošni, olandiškų stilių paveikta kolonijinė architektūra. 1997 m. miesto centras su savo ypatinga architektūra ir uosto įėjimu tapo UNESCO pasaulio paveldo vieta.
Ekonomika
Pagrindinės ūkio šakos mieste – turizmas, bankų ir finansų paslaugos, laivų remontas, naftos perdirbimo pramonė.
Siurprizas (2015 filmas)
Siurprizas – 2015 m. sukurta romantinė komedija.
Vilemstadas
Ekonomika
Dėl padėties netoli Pietų Amerikos naftos telkinių, savo politinio stabilumo ir giliavandenio gamtinio uosto, Vilemstadas tapo svarbus jūrų uostas. Vilemstado uostas yra vienas didžiausių naftos perkrovimo uostų Karibuose. Nuo 1915 m. mieste veikia Royal Dutch Shell bendrovės pastatyta naftos perdirbimo gamykla, kurią bendrovė 1985 m. pardavė Kiurasao valdžiai už simbolinę sumą – vieną guldeną. 2019 m. duomenimis gamykla nuomojama Venesuelos valstybinei naftos ir gamtinių dujų bendrovei PDVSA.
Siurprizas (2015 filmas)
Turinys
Po motinos mirties paveldėjęs didžiulį turtą Džeikobas, visą gyvenimą jautęsis nepritapęs ir neturintis tikslo, nusprendžia parduoti savo valdas, visą turtą paaukoti labdarai, o pats kreiptis į paslaptingą agentūrą „Elyseum“, padedančią savo klientams palikti šį pasaulį. Iš jam pasiūlytų mirties variantų Džeikobas pasirenka Siurprizą – kuomet žmogus nežino kada ir kaip mirs. Besirinkdamas karstą, jis sutinka Aną – merginą, kuri taip pat sudarė sutartį su kompanija ir taip pat pasirinko Siurprizą. Po kelių dienų jiedu atsitiktinai susitinka mieste, vėliau sutaria pavakarieniauti ir taip pamažu suartėja. Džeikobas pradeda svarstyti, kad jis galbūt suklydo ir paprašo agentūros atidėti plano vykdymą. Šie atsisako ir Džeikobui su Ana tenka bėgti, kad išgelbėtų savo gyvybes. Jiedu pasislepia viešbutyje, po to atokioje sodyboje, kur Džeikobas sužino, kad Ana iš tiesų yra agentūros vadovo Konrado duktė ir jo užsakytas Siurprizas...
Vilemstadas
Turizmas
Nuo XX amžiaus 6-ojo dešimtmečio Vilemstadas gauna daug pajamų iš turizmo. Mieste yra daug viešbučių, dažnai užsuka kruiziniai laivai. Įprastas turistų kelionės tikslas – aplankyti bent vieną iš kelių kazino, esančių mieste.
Argentinos žinios
Istorija
Leido ir redagavo K. Kliauga. 1935 m. „Argentinos žinias“ pakeitė savaitraštis „Pietų Amerikos žinios“.
Šiaurės Makedonijos vėliava
Šiaurės Makedonijos vėliava – vienas iš oficialių Šiaurės Makedonijos valstybinių simbolių. Tai raudonos spalvos vėliava su geltonos spalvos saule, iš kurios šviečia aštuoni spinduliai. Vėliava simbolizuoja „naująją laisvės saulę“ (ново сонце на слободата), kuri minima Makedonijos himne. Vėliava priimta 1995 m.
Ankstesnės vėliavos versijos
left|thumb|220px|Makedonijos vėliava 1991–1995 m.
Iki 1995 metų vėliavoje buvo vaizduojama „Verginos saulė“ – Senovės Makedonijos valdovo Aleksandro Didžiojo simbolis. Kaip ir šalies pavadinimas, taip ir ši vėliava sukėlė kaimyninės Graikijos protestus. Makedonijos valdžia dalinai nusileido pakeisdama vėliavą, tačiau nekeisdama šalies pavadinimo.
Iki 1991 m., kai Makedonijos Socialistinė Respublika buvo Jugoslavijos sudėtyje, jos vėliava buvo raudonos spalvos su auksiniu žvaigždės kontūru viršutiniame kairiajame kampe.
Kušeliškė
Kušeliškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šiluvos.
1291 m.
Įvykiai
Nedatuoti
Gimtadieniai
Nedatuota
SC Salgueiros
Porto „Salgueiros“ – Portugalijos futbolo klubas iš Porto.
Istorija
1911 gruodžio 8 d. įkurtas klubas. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
1991 m. Portugalijos čempionate užėmė penktą vietą. Tai geriausias visų laikų pasiekimas klubo istorijoje.
Vėliau klubas rungtyniavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse.
Spalvinė gama
Raudona ir balta – klubo tradicinės spalvos.
Germán Darío Lux
Chermanas Luksas (g. 1982 m. birželio 7 d. Carcarañá, Santa Fė prov.) – Argentinos futbolo rinktinės ir Ispanijos Deportivo de La Coruña klubo vartininkas.
2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse su Argentinos rinktine laimėjo aukso medalį. Nepraleido nei vieno įvarčio. Buvo pagrindiniu rinktinės vartininku 2005 m. konfederacijų taurės turnyre Vokietijoje. Netikėtai nepakviestas į 2006 m. pasaulio futbolo čempionatą.
Heterodonta
Heterodonta – dvigeldžių moliuskų (Bivalvia) tipo poklasis.
Adomaičių apylinkė
Adomaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakarinėje dalyje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kražių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kelmės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pluščių apylinkės, o dalis Adomaičių apylinkės prijungta prie Kražių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Adomaičių apylinkė prijungta prie Pakražančio apylinkės ir Stulgių apylinkės.
Kusai (Skuodas)
Kusai – kaimas pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 4 km nuo Mosėdžio, prie kelio Bobiliškės-Šakaliai. Kaimo žemės plyti dešiniajame Erlos krante, šiaurėje ribojasi su Budrių, rytuose – Bobiliškių, pietuose – Mikulčių, vakaruose – Šakalių kaimais.
thumb|left|300px|Mitologinis akmuo, ant kurio, esą, sėdėjęs S. Daukantas thumb|rigth|300px|Monumentalus kryžius
Istorija
Kaimo teritorijoje gyvenama nuo I tūkstantmečio antrosios pusės. Apie tai liudija 1939 m. gretimame Budrių kaime rastas IX a. sidabro dirbinių (papuošalų) lobis.
Kusų kaimas susiformavo XVI a. valakų reformos metu. Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Kusas daugiskaitinės formos.
1640 m. Mosėdžio parapijos inventorinėje knygoje Kusų kaime paminėti 9 valakai (1 valakas – 21 ha). Kadangi vienas valakas buvo įvardijamas kaip atskiras ūkio vienetas, nuo kurio imami mokesčiai, galima tvirtinti, kad Kusų kaimą sudarė 9 šeimos. Inventorinėje knygoje minimos šios pavardės: Abraomas Nevotis (Neywotaitys), Pilypas Petrutis (Petrutaitys), Julius Račius (Racius), Jonas Rudkaitis (Rudkaitys), Baltramiejus Štolas (Stolarz), Petras Plokštys (Ploksztaitys), Motiejus Margis (Margaitys), Adomas Pilibaitis (Pilipaitys), Abraomas Malūkas (Maluk).
1845 m. Mosėdžio parapijos, Romos Katalikų Bažnyčios parapijiečių, gyvenančių Kusų kaime saraše (rusų kalba) pateikiama, kad kaime gyvena 65 žmonės. Tai 8 šeimos (tikėtina 8 dūmai) ir pas juos gyvenantys užkuriai ar tarnautojai. Tai: 1. Leono ir Barboros (Šakinytės) Baguckių šeima (12 žm.) 2. Mykolas ir Magdalena (Zubytė) Jonkai ir pas juos gyvenantys Magdalena ir Barbora Zubytės ir Jonas Žilinskas (5 žm.) 3. Bonifacijus ir Ona Šakiniai, jų duktė Juozapota ir pas juos gyvenantis Dominykas Andrutis (4 žm.) 4. Jurgio ir Janinos (Arlauskaitės) Kaniavų šeima ir pas juos gyvenantys Kazimieras ir Juozapas Kubiliai, Barbora Kubiliutė, Konstancija (Borovska), Pranciškus Budrikis (11 žm.) 5. Pranciškaus ir Zuzanos (Baužytės) Žvinklių šeima ir pas juos gyvenanti Anelė Baužytė (13 žm.) 6. Jono ir Uršulės Zubių šeima ir pas juos gyvenantys Juozapas ir Kotryna Žilinskai, Rapolina Motužytė (8 žm.) 7. Petro ir Viktorijos (Dimaitės) Leilionų šeima ir pas juos gyvenanti Uršulė K. (6 žm.) 8. Kazimiero ir Monikos Ruikų šeima ir pas Juos gyvenanti Felicijona Ruikienė, Juozapas Jakštas, Jonas Markaitis ir Petronėlė Giedrytė.
Priklausė Mosėdžio dvarui ir Mosėdžio parapijai. 1846 m. buvo 4 (?) dūmai. 1871 m. 18 kaimo valstiečių valdė 195 rėžius žemės, už kurią atlikinėjo Mosėdžio dvare atodirbio prievolę.
Pokario melioracija kaimą sunaikino. Jame beliko pora sodybų.
2010 m. žiemos olimpinės žaidynės
miniatiūra|Laikrodis Vankuveryje skaičiuojantis iki žaidynių pradžios XXI žiemos olimpinės žaidynės vyko 2010 m. vasario 12–28 d. Vankuveryje. Tai antros žiemos olimpinės žaidynės, rengtos Kanadoje. Žaidynėse dalyvavo 82 šalys. Kolumbija, Juodkalnija, Pakistanas, Peru, Serbija, Gana ir Kaimanų salos dalyvavo pirmą kartą.
Olimpiados talismanai
Olimpinių ir parolimpinių žaidynių talismanai buvo pristatyti 2007 m. lapkričio 27 d.
Sporto šakos
Olimpinėse žaidynėse varžybos vyko 15-oje sporto šakų. 8 iš jų vyko ant ledo, 3 sporto šakos priklauso kalnų slidinėjimo ir snieglenčių kategorijai, 4 – slidinėjimo sporto šakos.
Vankuverio žiemos olimpinės žaidynėse pirmąkart tiek vyrai, tiek moterys ledo ritulio rungtyje žaidė sumažintoje NHL standartų (61 m × 26 m) aikštėje, vietoj tarptautinių standartų (61 m × 30 m) aikštės. Visos rungtynės buvo žaidžiamos General Motors Place arenoje, kurioje žaidžia NHL Vankuverio „Canucks“ ledo ritulio komanda.
Dalyviai
thumb|Dalyvaujančios šalys Žaidynėse dalyvavo 82 šalys, Kolumbija, Juodkalnija, Pakistanas, Peru, Serbija, Gana ir Kaimanų salos dalyvavo pirmą kartą. Jamaika, Meksika, Marokas žiemos olimpiadoje dalyvaus po pertraukos. Du Liuksemburgo sportininkai turėjo teisę dalyvauti žaidynėse, bet dėl skirtingų priežasčių abu nepasirodė.
Nodar Kumaritashvili mirtis
Vasario 12 d. Gruzijos rogutininkas Nodar Kumaritashvili olimpinės treniruotės metu, likus valandai iki žaidynių atidarymo ceremonijos, tragiškai žuvo. Lėkdamas 143 km/h greičiu sportininkas išvažiavo iš trasos ir rėžėsi į trasos sienelę. Tai pirmoji mirtis žiemos olimpinių žaidynių istorijoje. Po incidento treniruotės buvo sustabdytos, o varžybos vyko šiek tiek pakeistoje, sutrumpintoje trasoje. Atidarymo ceremonijos metu Gruzijos delegacija ryšėjo juodus šalikus ir nešė nuleistą vėliavą. Sportininkas buvo pagerbtas tylos minute.
Alfonsas Gečas
Alfonsas Gečas (1923 m. lapkričio 8 d. Lapkasių k., Vainuto valsč., Tauragės apskr. – 1999 m. kovo 29 d. Reedsburge, Vajominge), chorvedys ir akordeonistas.
2010 m. žiemos olimpinės žaidynės
Lietuvių pasiekti rezultatai
Lietuvai atstovavo 6 sportininkai trijose sporto rungtyse – slidinėjime, biatlone ir kalnų slidinėjime.
Alfonsas Gečas
Biografija
Augo muzikalioje šeimoje. Tėvas Juozas Gečas vargonininkas ir chorvedys, dirbęs Judrėnuose ir Kvėdarnoje. Šeima buvo sudariusi savo orkestrą, kuris grojo vestuvėse ir gegužinėse. 1938 m. baigęs Švėkšnos „Saulės" gimnazijos penkias klases, Alfonsas iki Antrojo pasaulinio karo mokėsi Telšių ir Kauno kunigų seminarijoje. Telšiuose muzikos mokėsi pas A. Jasenauską ir giedojo jo vadovaujamame vyrų chore. 1944 m. pasitraukęs į Vokietiją – Bavariją, teologijos studijas tęsė aukštojoje filosofijos ir teologijos mokykloje Eichstätte. 1945 m. persikėlė į Rebdorfo pabėgėlių stovyklą ir pradėjo dirbti su choru, kuriam vadovavo Zenonas Jonušas. A. Gečas 1947 m. prie amerikiečių kariuomenės įsteigtoje sargybų kuopoje subūrė chorą ir vokalinį oktetą.
1949 m. atvykęs į JAV – Čikagą, IL, suorganizavo lietuvių tremtinių vyrų chorą, kuris vėliau pasivadino „Vyčio“ vardu. Kolektyvas nuo 17 vyrų išaugo iki 40 dainininkų. 1950 m. spalio 15 d. įvyko pirmas viešas choro koncertas, kuriame buvo atlikta 17 dainų. Chorą perėmus B. Jonušui, o vėliau V. Baltrušaičiui, A. Gečas buvo šių dirigentų asistentas. Dirbdamas su choru ir sykiu fizinius darbus, keletą metų muzikos žinias gilino pas kompozitorių V. Jakubėną. 1955 m. iš geresnių vyrų choro balsų buvo sudaręs vokalinį oktetą, o vėliau vadovavo Skautų veteranų vokaliniam oktetui, grojo akordeonu šokių orkestre. Kurį laiką talkino „Dainavos“ meno ansambliui (mokė vyrų chorą), vadovaujant S. Sodeikai, P. Armonui ir A. Simonaitytei. Taip pat padėjo mokyti Šv. Jurgio parapijos chorą Bridgeporte, CT. 1956–1987 m. buvo Čikagos Lietuvių operos nuolatinis chormeisteris (daugiausia mokė vyrų chorą). Per tą laikotarpį buvo pastatyta daug klasikinių operų, taip pat ir lietuvių kompozitorių: J. Karnavičiaus „Gražina“, K. Banaičio „Jūratė ir Kastytis“, J. Gaidelio „Dana“ ir „Gintaro šaly“, J. Kačinsko „Juodas laivas“, V. Marijošiaus „Priesaika“. Taip pat atliktas G. Verdi „Requiem“ ir B. Markaičio „Vilniaus varpai“. Operos choristai vyrai talkindavo Čikagos Lyric operai statant R. Wagnerio operą „Skrajojantis olandas".
2010 m. žiemos olimpinės žaidynės
Biatlonas
Pirmoji iš lietuvių startavo Diana Rasimovičiūtė. Ji dalyvavo biatlono 7,5 km sprinto rungtyje. Po pirmosios šuvių serijos ji buvo 51-ma, suklydusi vieną kartą, o po antrosios – 29-ta, taip pat suklydusi vieną kartą. Bendroje įskaitoje lietuvė liko 25-ta. 10 km persekiojimo lenktynėse lietuvė startavo 25-ta, tačiau šaudydama stovint ji suklydo net penkis kartus ir ją aplenkė devynios konkurentės – lietuvė finišavo 34-oje vietoje.
Vidutinis margasis genys
Vidutinis margasis genys (Dendrocopos medius) – geninių (Picidae) šeimos paukštis.
2010 m. žiemos olimpinės žaidynės
Slidinėjimas
Moterų 10 km slidinėjime startavo Irina Terentjeva. Trasą ji įveikė per 28:52:2 ir iš 78 dalyvavusių slidininkių liko 64.
Alfonsas Gečas
Biografija
A. Gečas parengė operos chorą 1966, 1971, 1978 ir 1983 m. JAV ir Kanados lietuvių dainų šventėms Čikagoje ir Toronte, buvo 1983 m. 6-osios dainų šventės Čikagoje jungtinio vyrų choro dirigentas. 1987 m. išėjęs į pensiją, apsigyveno Reedsburge, WI, iš kur važinėjo į Madisono miestą ir akordeonu akompanavo tautinių šokių grupei „Žaibas“. Harmonizavo ir sukūrė keletą dainų. Išpopuliarėjo partizanų daina „Pražydo jazminai“, o daina „Aras" buvo atlikta 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje.
Vidutinis margasis genys
Išvaizda
Vidutinis genys panašus į didįjį genį, tik mažesnis. Skruostų margumas nesiekia snapo.
Alfonsas Gečas
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
2010 m. žiemos olimpinės žaidynės
Medalių lentelė
Pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje medalių lentelės viršuje atsirado Kanada. Žaidynių šeimininkė surinko 14 aukso, 7 sidabro ir 5 bronzos medalius. Pagal aukso medalių skaičių Kanada taip pat yra rekordininkė olimpinių žaidynių istorijoje.
Vidutinis margasis genys
Išvaizda
Patino kakta balsva, viršugalvis raudonas. Skruostai balti, be juodų „ūsų“. Nugara juoda, šonuose baltos dėmės. Kūno apatinė dalis palšva ir gelsva, pauodegys rausvas, šonai dryžuoti. Snapas ir kojos tamsiai pilki. Rainelė raudonai ruda. Patelė panaši į patiną, bet jos viršugalvyje raudona dėmė mažesnė. Jaunikliai blankesnių spalvų, jų viršugalvis rausvas. Išsirita pliki.
Paplitimas
Vakarinėje Eurazijoje gyvena nuo Pirėnų pusiasalio iki Tulos, Voronežo sričių, vakarinės Moldavijos. Šiaurėje arealas siekia pietinę Švediją, Pskovo sritį, šiaurės Kaukazą, pietuose tęsiasi iki šiaurinio Irano, Užkaukazės, Mažosios Azijos, Juodosios jūros vakarinės pakrantės, Balkanų pusiasalio, Italijos.
Žiemoja paplitimo areale.
Lietuvoje gana retas.
Biologija
Tipiškas lapuočių miškų gyventojas, tik klajoklių periodu ir žiemą aptinkamas spygliuočių miške. Tokį biotopo pasirinkimą lemia silpnas paukščio snapas, kuriuo negali kalti kietesnės medienos. Daug judresnis už didįjį genį, greitai laipiodamas kamienais ir storomis šakomis renka maistą.
Dauginimasis
220px|thumb|left|Vidutinis genys maitinasi Monogamai. Drevės, kurią apie 20 dienų kala abu porelės nariai, dugne patelė padeda apie 6 kiaušinius. Juos apie 12 dienų peri abu porelės nariai. Lizde jaunikliai išbūna kiek daugiau nei tris savaites. Jau dviejų savaičių amžiaus geniukai pradeda kopti prie drevės angos. Jaunikliams palikus lizdą, šeima kartu laikosi dar apie 10 dienų, vėliau išsiskiria.
Mityba
Minta sėklomis ir vabzdžiais.
1292 m.
1292 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Šarūnas Raudys
Šarūnas Raudys (g. 1941 m. vasario 24 d. Kaune) – Lietuvos kibernetikas.
Biografija
Tėvas Juozas Baltrušis, motina Antanina Baltrušienė. Dėl sovietinės valdžios persekiojimo tėvas pakeitė pavardę į Raudys.
1958 m. baigė Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1963 m. Kauno politechnikos institute – elektros ir kompiuterių inžineriją. 1963–1965 m. Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos specialiojo konstravimo biuro konstruktorius. 1965–1977 m. dirbo Fizikos ir matematikos institute. 1969 m. technikos mokslų kandidatas, 1978 m. mokslų daktaras. Nuo 1977 m. Matematikos ir kibernetikos instituto darbuotojas, nuo 1981 m. Duomenų analizės skyriaus vadovas. 1985 m. profesorius.
Matematikos ir informatikos instituto Duomenų analizės skyriaus vadovas. Vadovauja duomenų gavybos ir dirbtinių neuroninių tinklų grupei. Jo grupės mokslinių tyrimų interesai apima daugiamatę analizę, statistinį atpažinimą, dirbtinius neuroninius tinklus, duomenų gavybos metodus ir biologinės informacijos apdorojimo sistemų taikymą technologinių, ekonominių ir biologinių problemų analizei.
Publikacijos
Šarūno Raudžio publikacijų sąrašas:
Pranevičius, Henrikas, Raudys, Šarūnas, Rudžionis, Algimantas Aleksandras, Rudžionis, Vytautas, Ratkevičius, Kastytis, Sakalauskaitė, Jūratė, Makackas, Dalius, Agentinių sistemų modeliai '': [vadovėlis informatikos ir informatikos inžinerijos mokslo krypties doktorantams], Kaunas : Kauno technologijos universitetas, 2008. 231 p.''
Raudys, Šarūnas, A target value control while training the perceptrons in changing environments, ''Fourth International Conference on Natural Computation ISNS 2008 : proceedings : 18-20 October 2008, Jinan, China. Los Alamitos, CA : IEEE Computer Society Press, 2008. Vol. 3 p. 54-58.''
Raudys, Šarūnas Justickis, Viktoras Закон Йеркса-Додсона: связь между стимулированием и успешностью научения, ''Вопросы психологии. 2008, [№] 3 p. 119-126, ISSN 0042-8841.''
Raudys, Šarūnas, Baykan, Ömer Kaan, Babalik, Ahmet, Denisov, Vitalij, Bielskis, Antanas Andrius, Classifiers fusion in recognition of wheat varieties, ''Lecture notes in computer science. Vol. 4472 (2007) p. 62-71.''
Raudys, Šarūnas, Mitašiūnas, Antanas Multi-agent system approach to react to sudden environmental changes, ''Lecture notes in computer science. Vol. 4571 (2007) p. 810-823.''
Raudys, Šarūnas, Measures of data and classifier complexity and the training sample size, Data complexity in pattern recognition. London : Springer, 2006 p. 60-68, ISBN 978-1-84628-171-6
Raudys, Šarūnas, Zliobaitė, Indrė The multi-agent system for prediction of financial time series, ''Lecture notes in artificial intelligence. Vol. 4029 (2006) p. 653-662.''
Raudys, Šarūnas, Denisov, Vitalij, Bielskis, Antanas Andrius, A pool of classifiers by SLP: a multi-class case, ''Lecture notes in computer science. Vol. 4142 (2006) p. 47-56.''
Raudys, Šarūnas, '''Trainable fusion rules. II. Small sample-size effects', Neural networks. Vol. 19, iss. 10 (2006) p. 1517-1527.''
Guler, EC, Sankur, B, Kahya, YP, Raudys, Šarūnas, Two-stage classification of respiratory sound patterns, ''Computers in biology and medicine. Vol.35, Iss.1 (2005) p. 67-83, ISSN 0010-4825.''
Raudys, Šarūnas, Pumputis, Alvydas, Adaptive agent based model to simulate a necessity of many religions, economies or political systems, International conference on machine intelligence : Tozeur – Tunisia, November 5-7, 2005, 2005 p. 494-500.
Raudys, Šarūnas, Hussain, Aini, Justickis, Viktoras, Pumputis, Alvydas, Augustinaitis, Arūnas, Functional model of criminality: Simulation study, ''Lecture notes in computer science. Vol. 3554 (2005) p. 410-423.''
Raudys, Šarūnas, Zliobaitė, Indrė Prediction of commodity prices in rapidly changing environments, ''Lecture notes in computer science. Vol. 3686 (2005) p. 154-163.''
Raudys, Šarūnas, Taxonomy of classifiers based on dissimilarity features, ''Lecture notes in computer science. Vol. 3686 (2005) p. 136-145.''
Raudys, Šarūnas, Pabarškaitė, Židrina Fixed non-linear combining rules versus adaptive ones, Lecture notes in computer science. Vol. 3070 (2004) p. 260-265.
Raudys, Šarūnas, Young, Dean M., Results in statistical discriminant analysis: a review of the former Soviet Union literature, ''Journal of multivariate analysis. Vol. 89, Iss. 1 (2004) p. 1-35.''
Raudys, Šarūnas, Survival of intelligent agents in changing environments, ''Lecture notes in computer science. Vol. 3070 (2004) p. 109-117.''
Raudys, Šarūnas, Information transmission concept based model of wave propagation in discrete excitable media, ''Nonlinear analysis: modelling and control. Vol. 9, no. 3 (2004) p. 271-289, 293.''
Raudys, Šarūnas, Statistical and neural classifiers : an integrated approach to design, ''London : Springer, 2001. XXIII, 289 p., ISBN 978-1-85233-297-6''
Raudys, Šarūnas, Tamošiūnaitė, Minija, Biologically inspired architecture of feedforward networks for signal classification, ''Lecture notes in computer science. Vol. 1876 (2000) p. 727-736.''
Raudys, Šarūnas, '''Evolution and generalization of a single neurone. III', Neural networks. Vol.13, Iss.4-5 (2000) p. 507.''
Raudys, Šarūnas, Interactive initialization of the multilayer perceptron, ''Pattern recognition letters. Vol.21, Iss.10 (2000) p. 907.''
Raudys, Šarūnas, Scaled rotation regularization, ''Pattern recognition. Vol. 33, Iss. 12 (2000) p. 1989.''
Raudys, Šarūnas, A. Raudys. Pair-wise costs in multi-class peceptrons. IEEE Transactions on Pattern Analysis and Machine Intelligence (ISSN 0162-8828), vol. 32, pp. 1324-1328, 2010.
Raudys, Šarūnas. Experts' boasting in trainable fusion rules. IEEE Transactions on Pattern Analysis and Machine Intelligence, vol. 25, pp. 1178-1182, 2003.
Raudys, Šarūnas and A. Saudargiene. First-order tree-type dependence between variables and classification performance. IEEE Trans. on Pattern Analysis and Machine Intelligence, vol. 23, pp. 1324-1328, 2001.
Raudys, Šarūnas. On dimensionality, sample size and classification error of nonparametric linear classification algorithms IEEE Trans. on Pattern Analysis and Machine Intelligence, vol. 19, pp. 669-671, 1997.
Raudys, Šarūnas, R. Kybartas, E. K. Zavadskas. Complexity and sample-size issues in multi-category nets of single-layer perceptrons. IEEE Trans. on Neural Networks (ISSN 1045-9227), vol. 21, 784-795, 2010.
M. Skurichina, Raudys, Šarūnas, R.P.W. Duin. K-nearest neighbors directed noise injection in multilayer perceptron training IEEE Trans. on Neural Networks, vol. 11, 504-511, 2000.
Raudys, Šarūnas. Scaled rotation regularization. Pattern Recognition (ISSN 0031-3203), vol. 33, pp. 1989-1998, 2000.
Raudys, Šarūnas. How good are support vector machines? Neural Networks, vol. 13, pp. 9-11, 2000.
Raudys, Šarūnas. Evolution and generalization of a single neurone. III. Primitive, regularized, standard, robust and minimax regressions, Neural Networks, vol. 13, pp. 507-523, 2000.