cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lebedžiai (Maladečina)
Istorija
1866 m. miestelyje buvo 182 gyvenamieji namai ir 1099 gyventojai. Pagal Lietuvos ir Sovietų Rusijos 1920 m. taikos sutartį priskirti Lietuvai. Tarpukariu valdė Lenkija, buvo valsčiaus centras Vileikos (1920–1927 m.) ir Maladečinos (nuo 1927 m.) apskričių sudėtyje. Lebedžiuose buvo valsčiaus įstaigos, policija, paštas, mokykla, keliolika krautuvių. 1939 m. prijungti prie Baltarusijos TSR.
Vilkaliai
Gyvenvietė yra prie V1109 kelio. Kai Latviją okupavo SSRS, čia veikė tarybinis ūkis „Kopdarbs“.
Farerų futbolo varžybos 2021 m.
2021 m. Supertaurė
--
Siera Leonės futbolo lyga
2022–2023 m. sezonas
1.East End Lions       1   1  0  0   3- 1   3 2.Diamond Stars        1   1  0  0   2- 0   3 3.Central Parade       1   1  0  0   2- 1   3 4.Bai Burreh Warriors  1   0  1  0   2- 2   1 5.FC Kallon            1   0  1  0   2- 2   1 6.Bo Rangers           1   0  1  0   1- 1   1 7.Freetonians SLIFA    1   0  1  0   1- 1   1 8.Mighty Blackpool     1   0  1  0   1- 1   1 9.Old Edwardians       1   0  1  0   1- 1   1 10.Real Republicans     1   0  1  0   1- 1   1 11.Wusum Stars          1   0  1  0   1- 1   1 12.FC Johansen          1   0  1  0   0- 0   1 13.Kamboi Eagles        1   0  1  0   0- 0   1 14.Luawa                1   0  1  0   0- 0   1 15.Ports Authority      1   0  1  0   0- 0   1 --- 16.East End Tigers      1   0  0  1   1- 2   0 17.Lamboi               1   0  0  1   1- 3   0 18.Freetown City        1   0  0  1   0- 2   0
Gliese 536 b
Gliese 536 b yra vadinamoji superžemė. Jos masė apytikriai 5,4 didesnė nei Žemės. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 8,7 paros, jos didysis pusašis – 0,067 av, o ekscentricitetas – 0,119. Gliese 536 b skrieja pernelyg arti savo žvaigždės, kad joje būtų tinkamos sąlygos gyvybei. Paskaičiuota, kad temperatūra šioje planetoje gali siekti 70–214 °C.
Apie Gliese 536 b atradimą paskelbta 2016 m. lapkritį. Planeta aptikta radialinių greičių metodu.
Ofra Haza
Ofra Haza (,, g. 1957 m. lapkričio 19 d. Tel Avive – m. 2000 m. vasario 23 d. Ramat Gane) buvo populiari Izraelio dainininkė (mecosopranas), aktorė, pelniusi pasaulinę šlovę.
Ankstyvasis gyvenimas
Kilusi iš Jemeno žydų šeimos, ji buvo devintas vaikas skurdžiame Hatikvos rajone netoli Tel Avivo.
Būdama dvylikos metų, būsimoji dainininkė prisijungė prie vietinės teatro trupės, kur vadovas Bezalel Aloni pastebėjo jos ypatingus dainavimo gabumus. Daugelyje jo spektaklių Ofra Haza buvo pagrindinė veikėja bei atlikėja. Devyniolikos metų Ofra jau buvo Izraelio pop scenos princesė, vadinama „Rytų Madonna“. Atlikusi karinę tarnybą 1979 metais, pradėjo solinę karjerą.
Karjera
Jos pirmasis albumas „Al Ahavot Shelanu“, išleistas 1980 metais, atnešė jai daug populiarių hitų, tokių kaip „Hageshem“, „Shir Ahava La’chayal,“ „Kmo Tzipor“ ir ypač garsią dainą tėvynėje „Shir Ha’frecha“. Pastarąją iš pradžių įvairios radijo stotys atsisakė groti dėl pernelyg atvirų dainos žodžių, tačiau vėliau daina pateko į pirmąją vietą, kur išsilaikė penkias savaites iš eilės. Tais pačiais metais albumas tapo auksiniu.
Netrukus išėjo antrasis albumas „Bo Nedaber“, pateikęs įžymių hitų „Tfila“ ir „Simanim Shel Ohavim“. Trečiasis Ofros Hazos albumas „Pituyim“ išėjo 1982 metais su tokiais hitais kaip „Gabriel“ ir „Kol Yom Matchila Shana“. Po šio albumo pasirodymo garsūs kompozitoriai Svika Pick ir Nurit Hirsh ėmė rašyti dainas Ofrai Hazai. 1983 metais jos karjera dar daugiau pasuko į populiarumą bei tarptautinę sėkmę. 1983 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Chai“ atlikėja užėmė antrąją vietą, nusileidusi tik Liuksemburgo atstovės C. Hermès dainai. Izraelyje ji iškilo į neregėtas aukštumas. Jos albumas „Chai“ tapo perkamiausiu atlikėjos albumu iki pat šių dienų. Kiti hitai iš to albumo buvo „Amen Lamilim“ ir „Sof Hakayitz“. O. Haza gavo metų vokalistės titulą ketverius metus iš eilės – nuo 1980 iki 1983 metų. Vėliau atlikėja išleido perdirbtų Izraelio liaudies dainų rinkinį. Klausytojų susidomėjimas buvo toks didžiulis, jog ji išleido dar du albumus 1985 ir 1987 metais.
1984 metais Ofra Haza išleido jemenitų dainų rinkinį. Šis albumas tapo bestseleriu, įgydamas platininio statusą. Albumo plokštelė JAV buvo išleista pavadinimu „Fifty Gates Of Wisdom“. 1985 metais išėjo albumas „Adama“, kurį kuriant prisidėjo daug įžymių kompozitorių: Saša Argovas, Naomi Shemer, Ya’akov Orland ir Ehudas Manoras. Žymiausios albumo dainos: „Adama“, „Goral Echad“ ir „Mishehu Holech Tamid Iti“.
1988 metais išleido tarptautinį daugiausia angliškų dainų albumą „Shaday“. Nuo tada ji laikoma pasaulinio lygio atlikėja. Žymiausia jos daina tradicinės muzikos motyvais yra „Im Nin Alu“. Už „Shaday“ atlikėja pelnė Tarptautinės naujosios muzikos apdovanojimą už geriausią metų albumą. O. Haza pateko į MTV; jos muzikiniai klipai buvo rodomi įvairiose muzikos televizijose; ji pati dalyvavo laidose bei pokalbiuose muzikos tematika. 1992 metais išėjo albumas „Kirya“. Tai vienas iš Ofros Hazos žymiausių albumų; jame atsiskleidžia dainininkės balsas visomis vingrybėmis, tonacijomis bei natomis. 1994-aisiais atlikėja išleido hebrajišką albumą po ilgos pertraukos – „Kol Haneshama“. Žymiausia bei viena iš gražiausių dainų šiame albume yra „Le’orech Hayam“. 1995 metais išėjo rinkinys „Queen In Exile“ su hitais „Mata Hari“, „Jerusalem“, „Open Your Heart“. 1997 m. pasirodė jos albumas pavadintas tiesiog „Ofra Haza“, kuris pateikė daug komercinei muzikos rinkai ypač tinkamų kūrinių: „Give Me A Sign“, „Amore“, „You’ve Got A Friend“, „Sixth Sense“, „Show Me“, „My Ethiopian Boy“, „Ahava“, „You“. 1997 metais Ofra Haza ištekėjo už verslininko Doron Ashkenazi. Jie vaikų nesusilaukė. D. Ashkenazi mirė 2001 metais perdozavęs narkotikų bei turėdamas ŽIV virusą.
Šiliniai (Varėna)
Šiliniai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Dubičių, Dainavos girioje, šalia Tabalio, Tabalėlio ežerų ir pelkės (Tabalio botaninio draustinio). Eina kelias.
Istorija
Šilinių užusienis minimas nuo XIX a. vidurio. 1850 m. čia buvo 2 kiemai, kuriuose gyveno Švedai ir Savostos.
XX a. pr. Šiliniai (Borovė) pateko į Lydos apskrities Dubičių valsčių, buvo Kožemiakų valda.
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 31 žmogus, iš kurių 18 užsirašė lietuviais ir 13 lenkais.
Šilininkai (Raseiniai)
Istorija
Kaimas minimas nuo 1584 m., tada buvo 9 valakai žemės.
Animatizmas
Animatizmas ( – 'įdvasintas') – britų antropologo R. Mareto įvesta sąvoka, reiškianti spėjamą pirmąjį religijos raidos tarpsnį, einantį prieš animizmą, kai buvo tikima beasmene jėga, veikiančia gamtoje. Toji jėga įdvasinanti gamtos reiškinius ir daiktus, suteikianti jiems valią, protą, jausmus, taip pat veikianti žmogaus gyvenimą. Beasmenės jėgos veikimui buvo priskiriama sėkmė ar nesėkmė medžioklėje, žvejyboje, kare, manyta, kad nuo jos priklausąs derlius, gyvulių vislumas ir t. t.
Skirtingai nuo R. Mareto, kiti tyrinėtojai linkę manyti, jog animatizmas – ne atskira religijos raidos pakopa, o tik animizmo apraiška.
Veronica Codesal
Veronica Codesal (g. 1977 m. rugsėjo 16 d. Uccle, Belgija) – Belgijos galisų dainininkė, šokėja ir muzikantė.
Šovinių popierius
200px|miniatiūra|dešinėje|Chassepot šautuvo popierinis šovinys (1866 m.) 250px|miniatiūra|dešinėje|T. Girtino akvarelė „Warkworth pilis Nortumberlande“. Piešta ant šovinių popieriaus Šovinių popierius  – tvirtas sunkus aukštos kokybės popierius, iš kurio XIX a. gamino popierinius šovinius, o dabar naudojamas kaip popierius piešimui ar spaudai, taip pat iš jo gamina tvirtus vokus.
Tai nedengtas popierius, dabar paprastai gaminamas iš balintos sulfatinės plaušienos. Plaušiena jam paprastai gaminama iš medienos įmaišant esparto.
Dabar šovinių popieriaus yra daug atmainų. Populiariausias šis popierius yra baltas, šiurkštoku paviršiumi, pagal gramatūrą nuo lengvo iki vidutinio. Piešimui pieštuku skirtas toks popierius turi kietesnį paviršių, kad būtų galima saugiai trinti trintuku. Kitos rūšys gali turėti vienokį ar kitokį atspalvį (kreminį, smėlinį ir pan.).
Gramatūra būna 110, 130, 140, 150, 170, 180, 220, 250, 300 g/m².
Šovinių popieriumi kartais vadinamas ir kitoks šovinių gamyboje naudojamas popierius.
Šilininkai (Šakiai)
Šilininkai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Slavikų, prie kelio.
Ferdinandas Mykolas Baumbachas
Ferdinandas Mykolas Baumbachas (apie 1773 m., Gruobinioje – 1840 m. gegužės 28 d.) – iš Baltijos vokiečių kilęs Kuršo evangelikų liuteronų kunigas, dabartinės Būtingės evangelikų liuteronų bažnyčios statytojas.
Biografija
Gimė ir augo latviškai ir vokiškai kūrusio religinio rašytojo ir pastoriaus Johano Kristofo Baumbacho (1742–1801) šeimoje. 1790–1793 m. studijavo teologiją Frankfurte prie Oderio ir Getingene, jam buvo suteiktas teologijos kandidato laipsnis. 1805 m. vasario 4 d. Saksenhauzene įšventintas kunigu, o 1807 m. gegužės 5 d. paskirtas Būtingės ir Rucavos evangelikų liuteronų bažnyčių kunigu.
Medinė Būtingės bažnyčia buvo blogos būkės ir 1809 m. ji galutinai sugriuvo. Pamaldos vykdavo įvairiose miestelio vietose, tame tarpe ir buvusioje karčiamoje. Galiausiai Kuršo konsitorija nusprendė parapiją filijos teisėmis prijungti prie Rucavos bažnyčios, į patarąją šventovę būtingiškiai vykdavo į pamaldas. Kai 1815 m. Rusijos imperatorius Aleksandras I lankėsi Kurše, kun. Ferdinandas Mykolas Baumbachas įteikė jam prašymą leisti pastatyti Būtingėje evangelikų bažnyčią. Caras sutikimą davė ir iš valstybės iždo skyrė šiam reikalui 40 000 rublių. Statybos prasidėjo 1822 m. ir 1824 m. gruodžio 14 d. akmens–plytų mūro bažnyčia buvo pašventinta (apie tai primena užrašas virš pagrindinių durų).
Kun. F. M. Baumbachas buvo vienas iš Liepojos Našlių ir našlaičių globos organizacijos įkūrėjų, Būtingėje jis tarnavo 33 metus (1807–1840).
HD 104067 b
HD 104067 b – egzoplaneta, skriejanti apie K spektrinės klasės žvaigždę HD 104067, esančią Varno žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 66,7 šviesmečio (20,4 parseko).
HD 104067 b planeta yra dujinė milžinė. Jos masė siekia 0,186 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 0,729 Jupiterio spindulio. Planetos orbitos didysis pusašis yra 0,2643 (± 0,0045) av, orbitos periodas – 55,806 (± 0,049) paros, o ekscentricitetas – 0 (tai reiškia, kad ji skrieja apskrita orbita ). HD 104067 b pusiausvyros temperatūra – 363 K.
Apie planetos atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 104067 sistemoje aptikta egzoplaneta (2020 m. duomenimis).
Sorbų institutas
Istorija
Institutas buvo įkurtas 1992 m. Sorbų tautotyros instituto (Institut za serbski ludospyt) pagrindu, kuris 1951 m. gegužės 1 d. buvo įkurtas Baucene sorbų profesoriaus Pavolo Novotno iniciatyva. 1952 m. rugpjūčio 1 d. Sorbų tautotyros institutas prijungtas prie Vokietijos mokslų akademijos Berlyne (nuo 1972 m. – VDR mokslų akademija).
Sorbų instituto administracija yra Baucene. Kotbuse įsikūręs šios mokslo įstaigos filialas. Institutas turi 15 mokslo darbuotojų ir 11 mokslinio-techninio bei administracijos personalo etatų. Sorbų instituto darbuotojai dėsto įvairiose Vokietijos ir užsienio aukštosiose mokslo įstaigose. Institutas bendradarbiauja su Leipcigo universiteto Sorbistikos institutu.
Kruvainė
Kruvainė (kitaip – kruvienė, nevart. juka ) – lietuviška kraujinė sriuba. Jai naudojamas sukrešėjęs kiaulės arba žąsies kraujas, kuris blendžiamas ruginiais miltais, dar dedama smegenų, lašinių ar kitokios mėsos, kopūstų sūrymo, druskos, prieskonių (čiobrelių, lauro lapų, pipirų ir kt.), svogūnų, kartais – duonos trupinių, kruopų (pvz., grikių), džiovintų vaisių. Kruvainės ilgai virinti negalima. Kai kur juką dar verda su leistiniais ar bulviniais kukuliukais. Kruvainės sudedamosios dalys paprastai skiriasi priklausomai nuo krašto: aukštaičiai verda kraujinę sriubą su kruopomis, zanavykai su džiovintais obuoliais, dzūkai su grikiais, lietuvininkai ir žemaičiai su miltiniais kleckiukais. Juka turi gautis juoda, – kuo juodesnė, tuo geresnė, tuo gardesnė.
Sorbų institutas
Istorija
Sorbų institute Baucene veikia viešoji Centrinė sorbų biblioteka (Serbska centralna biblioteka) ir Sorbų kultūros archyvas (Serbski kulturny archiw).
Kruvainė
Kruvainė tai tradicinė skerstuvių sriuba, taisoma dažniausiai per Vėlines.
Sorbų institutas
Istorija
Nuo 1952 m. Sorbų institutas leidžia dvi mokslinių knygų serijas, periodinį mokslinį leidinį „Lětopis“, kuris šiuo metu išeina du kartus per metus, taip pat leidinį „Schriften des sorbischen Instituts/Spisy serbskeho instituta“ (iki 2017 m. išleisti 63 tomai).
Dabar Sorbų instituto direktorius yra Haukė Bartelsas.
Port Huronas
Port Huronas – miestas JAV, pačiuose Mičigano valstijos pietryčiuose, prie pat sienos su Kanada. Gyventojų 30 tūkst. (2010 m.). Miestas įsikūręs palei Sent Klero upę, Hurono ežero pietuose. Didžiųjų ežerų uostas. Su Ontarijaus miestais Point Edvardu ir Sarnija sujungtas tiltais, su pastaruoju dar jungia kelto linija, geležinkelio tunelis.
Žąsiena
thumb|240px|Žąsienos pjausniai
Žąsiena – mėsa (paukštiena), gaunama papjovus naminę arba laukinę žąsį. Rieboka, saldoko skonio. Turi daug kalcio, cinko, geležies, A, C ir B grupės vitaminų. Taip pat žąsiena turi daug naudingų riebalų rūgščių. Nuolatos naudojant žąsieną iš žmogaus kūno pašalinami toksinai, skrandžio ir blužnies ligos. Senovės lietuviai žąsieną kepdavo per Kalėdas ir Naujuosius metus.
Daugiausiai žąsienos pasaulyje patiekiama Kinijoje, taip pat tarp svarbesnių tiekėjų yra Egiptas, Vengrija ir Lenkija.
Port Huronas
Veikia dvi popieriaus gamyklos, vystoma turizmo, chemijos automobilių pramonės. Miestas pasižymi istoriniu centru, yra paplūdimio takas, marina, muziejus, stovi švyturys (statytas 1829 m.), McMorran Palace arenos ir pramogų kompleksas.
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1814 m. įrengus For Gratiot fortą. Port Huronas įkurtas 1837 m., sujungus Peru, Desmond, Gratiot, Fort Gratiot ir Huron gyvenvietes. Miesto gyventojų skaičius netruko išaugti po sėkmingai vystytų laivų statybos ir prekybos mediena pramonės sričių. 1871 m. tapo apygardos administraciniu centru.
Mergvagis
Mergvagis – upė Žemaitijoje, Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, Žemaičių aukštumoje, į pietvakarius nuo Plungės; Mažosios Sruojos dešinysis intakas. Prasideda Noriškių miške šalia Noriškių kaimo. Teka į pietus, pietryčius pro Varkalius. Įteka į Mažąją Sruoją 2,0 km nuo jos žiočių.
Beveik visa vaga (išskyrus patį žemupį) ištiesinta.
Upėvardis sudurtinis: dėmuo merg- neaiškios kilmės (gali būti tiek nuo „merga, mergaitė“, tiek susijęs su archajiška mer- šaknimi, reiškiančia drėgmę, vandenį), o vag- reiškia „vagą“.
Šiliniškės
Šiliniškėmis vadinami kaimai:
Somalio futbolo lyga
Somalio nacionalinė futbolo lyga – aukščiausioji Somalio futbolo lyga, organizuojama nuo 1967 metų. Čempionatą organizuoja Somalio futbolo federacija, o čempionas iškovoja teisę atstovauti šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
2022–2023 m. sezonas
1.Gaadiidka FC            16  10  2  4  28-15  32 2.Heegan FC               16   9  3  4  26-15  30 3.Dekedda SC              16   8  4  4  38-24  28 4.Horseed SC              16   8  4  4  35-23  28 5.Elman FC                16   7  4  5  30-23  25 6.Muqdisho City Club      16   5  3  8  22-30  18 7.FC Badbaado             16   6  0 10  23-36  18 8.Sahafi Hotel            16   3  5  8  20-33  14 9.Jazeera SC              16   2  3 11  11-34   9 -.Midnimo FC              pasitraukė iš čempionato po vienerių rungtynių -.Raadsan SC              pasitraukė prieš čempionato pradžią -.Jeenyo FC               pasitraukė prieš čempionato pradžią
Šilininkai (Saugos)
Šilininkai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Vilkyčių, prie Veiviržo ir Aisės santakos.
Eunėjas
Eunėjas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, Jasono ir Hipsipilės, Lemno salos karalienės, sūnus.
Iš Lemno salos Eunėjas per Trojos karą graikus aprūpindavęs vynu. Laivai, gabenantys vyną, į achajų stovyklą atvykę dešimtaisiais karo metais. Dalį vyno Eunėjas padovanojęs Agamemnonui ir Menelajui, likusią dalį pardavinėjęs kariams.
Iš Patroklo už sidabrinę urną išpirkęs belaisvį trojėną Likaoną.
Euneidai, žymi Lemno salos kitarininkų šeima, kildino save iš Eunėjo.
Vandensvydis 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Vandensvydis 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 27-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Moterų varžybos išaugo iki rekordinio dydžio - 10 komandų. Dėl to vandensvydžio komandų sudėtys sumažintos iki vienuolikos žaidėjų.
Vyrai
2020 m. vasario 12-16 dienomis turėjęs vykti Azijos kvalifikacinis turnyras atšauktas dėl Koronaviruso 2019-nCoV protrūkio. Azijos kvotos atiduotos 2018 m. Azijos žaidynių nugalėtojams.
Moterys
2020 m. vasario 12-16 dienomis turėjęs vykti Azijos kvalifikacinis turnyras atšauktas dėl Koronaviruso 2019-nCoV protrūkio. Azijos kvotos atiduotos 2018 m. Azijos žaidynių nugalėtojams.
Pagramančio atodanga
Pagramančio atodanga – geologinis gamtos paveldo objektas, esantis Tauragės rajono savivaldybėje, Mažonų seniūnijoje, Pagramančio miestelyje, kairiajame Akmenos upės krante. Erozijos veikiamas skardis Akmenos kilpoje patenka į Pagramančio regioninio parko bei Akmenos kraštovaizdžio draustinio teritorijas. Atodanga pritaikyta lankymui: pažymėta kelio nuorodomis, informacinėmis lentomis, apžvalgos aikštelėmis viršuje ir papėdėje.
Pagramančio ir kitos regioninio parko atodangos yra beveik 200 tūkst. metų siekiančios Karšuvos žemumos geologinės istorijos liudininkės. Regioniniame parke prie Akmenos upės priskaičiuojamos 3 vertingos savo dydžiu atodangos (be Pagramančio, dar ties Tuščių ir Kilpinių kaimais).
Geologija
Pagramantyje – viena didžiausių atodangų Žemaitijoje. Jos aukštis 29–31 m, ilgis palei upę – 203 m. Šlaitai statūs (nuo 35° iki 90°), vietomis yra besiformuojančių arba jau susiformavusių nuošliaužų. Šlaite atsidengia jauniausio geologinio periodo kvartero sistemos vėlyvojo ir vidurinio pleistoceno uolienos. Didžiąją dalį šio laikotarpio nuogulų suklojo skirtingais laikotarpiais atslinkę Skandinavijos ledynai, suformavę rusvai pilko ir pilko moreninio priesmėlio sluoksnius. Moreną dengia apie 1 m storio juostuotojo molio sluoksnis. Tarpsluoksniai iki 1,4 m storio, susidarę dėl ledyno tirpsmo vandenų nuogulų (smulkaus smėlio, aleurito, molio).
Šamašumkinas
Karaliaus Asarhadono sūnus. Apie 653 m. pr. m. e. Šamašumkinas sukilo prieš savo siuzereną ir brolį Asirijos karalių Ašurbanipalą. Sukilimą palaikė dauguma Babilono pajungtų valstybių ir tautų: chaldėjų ir sirų valstybėlės, Egiptas, Elamas, Judėja, Lidija, Medija.
Pagramančio atodanga
Geologija
Atodangos struktūra:
Šamašumkinas
Sukilimui nepavykus, Ašurbanipalo kariuomenė apgulė Babiloną ir prasidėjus badui privertė Šamašumkiną pasiduoti. Karalius kartu su savo turtais ir sugulovėmis susidegino Babilono rūmuose.
Po jo mirties, panašu, imtasi damnatio memoriae praktikos – jo veidas skulptūrose nutrintas, asirų šaltiniuose jo vardo stengtasi neminėti.
Avietiškių ąžuolas
Avietiškių ąžuolas – valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, išskirtinis ąžuolas, augantis Jurbarko rajone, Eržvilko seniūnijoje, Avietiškių kaime, 0,6 km į pietvakarius nuo kelio. Pasiekiamas privažiuojamuoju keliu link naujos sodybos, paėjus nuo jos pamiške 100 m į pietryčius. Ąžuolas supamas kitų medžių ir krūmų, iškyla stačiame Šaltuonos dešiniojo kranto šlaite, 100 m į vakarus nuo intako Velbės. Patenka į Jurbarko miškų urėdijos teritoriją. Informacine rodykle nepažymėtas.
Zibalina
Zibalina – buvęs kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Pociūnų, kairiajame Musės krante. Išlikęs Pociūnų dvaras ir Pociūnų koplyčia. Kaimą mena link dvarvietės vedanti Zibalinos gatvė.
Avietiškių ąžuolas
Paminklinis medis paskelbtas saugomu Aplinkos ministro 1999 m. lapkričio 3 d. įsakymu Nr. 345.
Zibalina
Istorija
XIX a. čia buvo Pociūnų dvaras, veikęs iki II pasaulinio karo. Vietovė buvo seniūnijos centras Maišiagalos valsčiuje.
Avietiškių ąžuolas
Duomenys
Už 1 km į rytus (link Ežvilko) netoli Šaltuonos auga saugomas Milaičių ąžuolas.
2021–2022 m. biatlono pasaulio taurė
2021–2022 m. biatlono pasaulio taurė – tarptautinės sezoninės daugiaetapės biatlono pasaulio taurės varžybos, organizuotos Tarptautinės biatlono sąjungos. Sezono varžybos prasidėjo 2021 m. lapkričio 27 d. Estešunde, Švedijoje ir baigėsi 2021 m. kovo 20 d. Holmenkolene, Norvegijoje. Varžyboms buvo numatyta 10 etapų. Savo titulus gynė pernykščio sezono nugalėtojai norvegai Johannes Thingnes Bø ir Tiril Eckhoff.
Pirmą kartą varžybų istorijoje pasaulio taurės etapas vyko Otepėje, Estijoje.
Dėl Rusijos karinės agresijos Ukrainoje 2022 m. kovo 2 d. Tarptautinė biatlono sąjunga uždraudė Rusijos ir Baltarusijos biatlonininkams dalyvauti paskutiniuose trijuose taurės varžybų etapuose. Dėl karo varžybose nebedalyvavo ir Ukrainos biatlonininkų rinktinė.
Pasaulio taurę vyrų varžybose iškovojo prancūzų biatlonininkas Quentin Fillon Maillet, moterų – norvegų biatlonininkė Marte Olsbu Røiseland.
Baigė karjerą
Biatlonininkai, baigę karjerą 2021–2022 m. sezono metu ar po jo:
Penktoji aveniu
Penktoji aveniu – pagrindinė gatvė Manheteno rajone, Niujorke mieste. Penktosios aveniu pradžia yra laikomas Vašingtono parkas, esantis Manheteno apačioje, Greenwhich Village. Aveniu kerta centrinį Manheteną, tęsiasi palei Centrinio parko rytinį pakraštį, Harlemą ir atsimuša į Hudsono upę 142-ojoje gatvėje.
Niujorko Penktoji aveniu yra pati brangiausia gatvė pasaulyje prekybinių patalpų nuomos atžvilgiu. Tokius duomenis pateikia tarptautiniai nekilnojamojo turto rinkos analitikai „Cushman & Wakefield“. Itin paklausios patalpos Penktosios aveniu atkarpoje tarp 49 ir 60 gatvių. Šiame ruože kuriasi pagrindinės prestižinių bendrovių parduotuvės. Ši gatvė yra priglaudus Louis Vuitton, Tiffany & Co., Gucci, Prada, Bottega Veneta, Giorgio Armani, Fendi, Versace, Harry Winston, Cartier ir Omega mados namus bei Lord & Taylor, Saks Fifth Avenue, Barneys New York ir Bergdorf Goodman prabangių parduotuvių skyrius.
Dmitrijus Putiatičius
Kunigaikštis Dmitrijus Ivanovičius Druckis-Putiatičius (m. 1505) – Mscensko ir Liubitsko vietininkas, Kijevo vaivada.
Biografija
Buvo Putiatų giminės pradininko Ivano Semionovičiaus Putiatos Druckio (apie 1390–po 1440) sūnus.
Piliečio teisės
Pilietinės teisės ir laisvės - žmogaus teisių ir laisvių rūšis. Pilietines teises turi piliečiai - konkrečios valstybės - kaip politinės organizacijos nariai. Šios teisės ir laisvės svarbios, užtikrinant asmenų apsaugą nuo neteisėtų valdžios ir valdymo institucijų, pareigūnų veiksmų, lygias galimybes dalyvauti pilietiniame ir politiniame valstybės gyvenime, būti nediskriminuojamam. Tam tikros galioja ne tik fizinių, bet ir juridinių asmenų atžvilgiu.
Pilietinės ir žmogaus teisės
Dažnai Konstitucijose pilietinėmis teisėmis (t. y. tokiomis, kurios užtikrinamos piliečiams), yra įvardijamos pagrindinės žmogaus teisės bei principai kaip, pvz.:
Politinės teisės
Politinės teisės oficialiai yra užtikrinamos tik piliečiams, tačiau kai kuriomis praktiškai gali naudotis ir kiti asmenys, nepiliečiai. Išskiriama asmens politinė laisvė (įskaitant asmenines teises kaip sąžinės (minties) laisvė, žodžio laisvė, tikėjimo laisvė, spaudos laisvė, kilnojimosi laisvė), teisė dalyvauti pilietinėje visuomenėje ir politikoje, asociacijų laisvė (teisė laisvai vienytis į įvairias organizacijas), susirinkimų laisvė; teisė protestuoti (kai kur - ir teisė sukilti, vad. teisė į maištą), peticijos teisė, rinkimų teisė (aktyvioji ir pasyvioji). Pilietinės ir politinės teisės sudaro pirmąją Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos dalį (antrają dalį - vad. ekonominės, socialinės ir kultūrinės laisvės).
Sąžinės laisvė
Sąžinės laisvė (taip pat minties laisvė, idėjų laisvė) – tai asmens laisvė ir teisė turėti ir laikytis fakto, minties, nepriklausomos nuo kitų asmenų nuomonės. Sąvoka „sąžinės laisvė” skiriasi ir nemaišytina su sąvoka „žodžio laisvė”.
Žvėriena
Žvėriena – stirniena, elniena, briediena, šerniena ar kt. laukinių gyvūnų mėsa.
Lietuvoje
miniatiūra|250px|right|Šernienos produktai (Italija)
Lietuvoje žvėrienos vartojimo rinka palyginti su Vakarų Europos šalimis yra menka, ja didieji prekybos centrai neprekiauja, tačiau ji tiekiama kai kuriuose restoranuose. Maisto ir Veterinarijos tarnybos duomenimis, 2014 m. perdirbta 26 tonos žvėrienos, iš jų beveik pusė atsivežta iš Latvijos ir Lenkijos. Trys ketvirtadaliai užšaldytos žvėrienos eksportuota, daugiausiai į Vokietiją ir Prancūziją.
Žvėrienos vartojimas Lietuvoje nunyko sovietmečiu. Tuomet buvo labai griežta tvarka. Asmeniniam naudojimui net patys medžiotojai gaudavo tik labai menką dalį sumedžiotų žvėrių. Stambieji elniniai žvėrys, kurių nemažai būdavo medžiojama, visi už simbolinę kainą privalėjo būti parduoti valstybei. Medžiotojams likdavo dalis šernų, stirnų, o visuomenė visiškai neturėjo priėjimo prie tų žvėrienos išteklių.
Šiliniškės (Ignalina)
Šiliniškės – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 25 km nuo Palūšės.
Gyventojai
thumb|left|250px|Ūkiniai pastatai
Stanislovas Žolkievskis
Biografija
thumb|left|150px|Stanislovas Žolkievskis su husarais Haličo kašteliono ir Rusios vaivados Stanislovo Žolkievskio ir Sofijos Lipskos sūnus. Žuvo grįždamas iš Ciceros mūšio. Palaidotas Žovkvos Šv. Lauryno bažnyčioje.
Valstybės tarnyba
thumb|left|150px|Paminklas žūties vietoje Berezovkoje (dab. [[Moldova|Moldovos kaimas Oknicos rajone)]]
Bei Sitis
Geografiškai miestą į dvi dalis skiria Sagino upė. Patogų susisiekimą mieste užtikrina keturi modernūs varstomieji tiltai, kurie upe praplaukiant dideliems laivams yra pakeliami. Netoliese yra du oro uostai.
Istorija
thumb|left|Vienas miesto tiltų, fone medienos apdirbimo fabrikas, 1918 m. Tiltas sugriuvo 1976 m. į jį atsitrenkus krovininiam laivui. Teritorijoje kurtis pradėta 1830 m. Gyvenvietė, kaip prekybos punktas, kūrėsi ant rytinio Sagino upės kranto ir pradžioje vadinosi Žemutiniu Saginu. Dabartinį pavadinimą įgavo 1857 m. Pats Bei Sičio miestas įkurtas 1865 m. 1877 m. vakariniame upės krante įsikūrusios trys gyvenvietės buvo sujungtos į Vakarų Bei Sičio miestą, o šis 1905 m. buvo prijungtas prie Bei Sičio.
Lugalbanda
Lugalbanda ( – 'mitrus karalius') – šumerų epų didvyris, pusiau legendinis Uruko pirmosios dinastijos valdytojas (~XXVIII–XXVII a. pr. m. e.). Pagal karalių sąrašus Lugalbanda laikomas Uruko valdovo Enmerkaros sūnumi ir Gilgamešo pirmtaku. Pagal epinę tradiciją Lugalbanda laikomas Gilgamešo tėvu ir deivės Ninsun vyru. Faros tekstuose (XXVI a. pr. m. e.) jau dievinamas drauge su Gilgamešu ir minimas tarp požemio dievų.
Bei Sitis
Istorija
Mičigano medienos pramonės bumo laikotarpiu (1850–1890 m.) dėka daug naujų darbo vietų sukūrusių medienos apdirbimo ir laivų statybos pramonės sričių miestas sparčiai plėtėsi, augo gyventojų skaičius. Vėliau, iškirtus vietinius pušynus, medienos pramonės apimtys smuko, užsidarė lentpjūvių verslai, žmonės pasuko minkštųjų anglių kasybos, komercinės žvejybos ir cukraus iš cukrinių runkelių perdirbimo link.
Lugalbanda
Pasak šumerų epo, Lugalbanda drauge su 7 kitais karvedžiais (broliais ir bičiuliais) dalyvavo Uruko kariniame žygyje prieš Aratą (spėjama, kad tikrai buvusį miestą kažkur Irano kalnyne, su kuriuo Urukas prekiavęs). Pakeliui Lugalbanda suserga, ir kariauna jį palieka kalnuose. Pasveikęs, Lugalbanda gudriai sugeba vėl prisijungti prie savo karių – išpuošęs šventojo kadagio šakomis mitinio paukščio Anzudo lizdą ir pamaitinęs jo vaikus, karalius iš paukščio įgija galią judėti nepaprastu greičiu. Pasiekęs saviškius, Lugalbanda dar nuskrieja pas deivę Inaną, kad sužinotų, kaip pergudrauti Aratą. Deivė atsako, kad jos šventyklos Uruke apleistos, ir Enmerkaras turįs jas sutvarkyti, taip pat turįs nupjauti vienišą eglūną, išskaptuoti iš jo indą, pagauti pačią didžiausią žuvį ir atnešti jai paaukojęs. Tokie veiksmai, pasak Inanos, užtikrinsią pergalę prieš Aratą.
Bei Sitis
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Bei Sitis yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Lapienė
thumb|240px|Ukrainietiški rūgštynių barščiai (lapienė) thumb|240px|Lapienė su špinatais Lapienė – daržovių sriuba, kurios pagrindinė sudedamoji dalis yra lapinių daržovių ar žolių lapai. Tai slavų (rusų, gudų, ukrainiečių, lenkų), baltų (lietuvių, latvių), taip pat žydų aškenazių, estų virtuvių patiekalas. Lapienei tinka įvairių žaliųjų augalų lapai – dažniausiai tam naudojamos valgomosios rūgštynės (vad. rūgštynių barščiai), balandos, špinatai, dilgėlės, rečiau kiaulpienės, garšvos, meškiniai česnakai. Iš burokėlių lapų gaminama lapienė vadinama batviniais. Kaip ir kitoms daržovių sriuboms, lapienei taip pat reikalingas vanduo arba sultinys (mėsos, grybų), druska, prieskoniai. Dažnai sriuba dar gardinama virtais kiaušiniais, mėsos bryzais, bulvėmis, morkomis, kruopomis, vietomis blendžiama miltais. Kadangi lapienė (jei gaminama iš rūgštynių) yra rūgštoka, tai paprastai yra užbalinama grietine. Tiekiama ant stalo tiek šilta, tiek šalta.
Tradiciškai lapienė – pavasarinis arba vasarinis patiekalas, kadangi tuo metu suveši lapienei tinkami žalumynai (kurie paprastai nėra konservuojami žiemai). Kaip lengvai paruošiamas ir pigus patiekalas, lapienė buvo svarbi valstiečių raciono dalis.
Šiliniškės (Zarasai)
Šiliniškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Zarasų, prie plento.
Dagas
Dagas arba Dagio ežeras – ežerėlis Lietuvoje, Molėtų rajone, 5 km į pietvakarius nuo Kuktiškių, Šilelių miške. Ežerėlio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,19 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 166,2 m. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos, miškingos, tik šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse vietomis įsiterpę pievos. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Viešos upės intako Talės baseinui (Vyžuonos upės baseinas). Netoliese įsikūrę Vyšnialaukio ir Šilelių kaimai.
Kiustendilas
Kiustendilas (istorinis vardas Velbeždas, ) – miestas vakarų Bulgarijoje, prie sienos su Makedonija ir Serbija; srities centras. Išvystyta maisto, mašinų, tekstilės, avalynės pramonė. Auginami vaisiai, tabakas. Balneologinis kurortas.
Milaičių ąžuolas
Milaičių ąžuolas – valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, išskirtinis ąžuolas, augantis Jurbarko rajone, Eržvilko seniūnijoje, Milaičiių kaime, 0,6 km į pietvakarius nuo kelio. Pasiekiamas privažiuojamuoju keliu link ūkininko sodybos. Ąžuolas auga šalia sodybos kiemo, supamas praretintų medžių ir krūmų, Viržuonos dešiniajame krante, už 200 m į šiaurės rytus nuo jos santakos su Šaltuona. Tarp ąžuolo ir gyvenamojo pastato išlikę senosios sodybos pamatai. Medis lnformacine rodykle nepažymėtas.
Milaičių ąžuolas patenka į Jurbarko miškų urėdijos teritoriją. Paskelbtas saugomu Aplinkos ministro 1999 m. lapkričio 3 d. įsakymu Nr. 345.
Duomenys
Už 1 km į vakarus (link Pašatuonio) prie Šaltuonos auga saugomas Avietiškių ąžuolas.
RKL 2005–2006 m. sezonas
RKL 2005-2006 metų sezonas – pirmasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 23 klubai, regionų principu suskirstytų į keturias grupes. Lygos čempione tapo Mažeikių „Mažeikių“ ekipa.
Suvalkijos regionas
Šaltinis:
Songs of Surrender
Songs of Surrender – airių roko grupės „U2“ studijinis albumas, išleistas 2023 m. kovo 17 d. Albume skamba naujai įrašytos akustinės senesnių grupės dainų versijos. „Songs of Surrender“ skirtas papildyti grupės lyderio Bono knygą „Surrender: 40 Songs, One Story“, kurią sudaro keturiasdešimt skyrių, pavadintų pagal grupės dainas.
Albumas buvo išleistas kartu su dokumentiniu filmu „Bono & The Edge: A Sort of Homecoming, With Dave Letterman“. Nepaisant nevienodų kritikų įvertinimų, įrašas buvo komerciškai sėkmingas ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės darbu, pasiekusiu reitingo viršūnę nuo 2009 m. išleisto „No Line on the Horizon“, taip pat tapo vienuoliktuoju jų albumu, pasiekusiu šią vietą. JAV „Billboard 200“ reitinge pasiekė penktąją vietą, tapdamas tryliktuoju grupės darbu, pasiekusiu penktąją vietą.
Kūrybinė grupė
U2
Papildomi muzikantai
Techninis personalas
Šiliškės
Šiliškės – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Nevarėnų.
Sudano futbolo lyga
Sudano nacionalinė futbolo lyga – aukščiausioji Sudano futbolo lyga, organizuojama nuo 1965 metų.
Čempionatą organizuoja Sudano futbolo asociacija, o čempionas iškovoja teisę atstovauti šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
2022–2023 m. sezonas
Sudan Premier League 1.Al-Hilal (Omdurman)           11  11  0  0  31- 7  33 2.Hay Al-Arab (Port Sudan)      12   9  1  2  21-11  28 3.Al-Merreikh (Omdurman)        10   7  2  1  15- 6  23 4.Haidob (En-Nahud)             14   6  3  5  15-12  21 5.Al-Amal (Atbara)              13   6  3  4  14-12  21 6.Tuti (Khartoum)               14   6  3  5  18-18  21 7.Al-Falah (Atbara)             14   5  4  5  17-13  19 8.Hay Al-Wadi (Nyala)           12   5  4  3  15-12  19 9.Al-Ahli (Khartoum)            13   4  4  5  16-16  16 10.Al-Ahli (Shandi)              14   4  4  6   7-10  16 11.Al-Hilal (Port Sudan)         12   3  5  4  12-14  14 12.Al-Shorta Al-Qadarif (Kassala) 12  4  2  6  12-15  14 13.Al-Hilal (Al-Fasher)          14   3  5  6  12-18  14 14.Wad Nobawi (Nobawi)           12   2  7  3   9-13  13 15.Al-Ahli (Merowe)              13   2  6  5   9-19  12 16.Kober (Khartoum)              14   2  5  7  12-19  11 17.Al-Rabta (Kosti)              14   2  4  8   8-20  10 18.Zuma                          12   1  4  7   8-16   7
Delviai
left|120px
Delviai – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Dubingių. Ežero ilgis vakarų-šiaurės rytų-pietryčių kryptimi – 0,6 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 152,6 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukšti, vakarinis ir rytinis – žemi ir pelkėti – į pietryčius yra nutįsusi link Galinio ežero ~ 5 ha dydžio dalis Liūnų pelkės. Krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmais. Iš pietų ir rytų prieina Delvų miškas. Pietryčiuose išteka per pelkę upelis link S-1 upelio (Asvejos ežero baseinas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Smailių kaimas.
Rytanė
Rytanė – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, 4 km į rytus nuo Kiemeliškių. Rytanės apylinkės centras. Yra vaikų darželis, kultūros namai, biblioteka, medicinos punktas.
Istorija
XIX a. gyvenvietėje buvo dvaras.
1896 m. vasaros olimpinės žaidynės
'''1896 m. vasaros olimpinės žaidynės, oficialiai vadinamos I olimpinėmis žaidynėmis''', vykusios 1896 m. balandžio 6 – balandžio 15 dienomis Graikijos sostinėje Atėnuose. I olimpinėse žaidynėse moterims nebuvo leista dalyvauti.
Žaidynės tapo didžiausiu tarptautiniu sporto renginiu vykusiu ligi to laikmečio. Panathinaiko stadione susirinkusių žiūrovų minia taip pat buvo pripažinta rekordiškai didele. Sėkmingiausiu žaidynių dalyviu tapo Vokietijos imtynininkas ir gimnastas Carl Schuhmann.
Morkienė
miniatiūra|250px|Morkienė su duona Morkienė arba morkų sriuba – sriuba, kurios pagrindinė sudedamoji dalis yra morkos. Gali būti ruošiama kaip kremas arba sultinys. Dažniausiai valgoma karšta arba šalta (vasarą), taip pat egzistuoja daugybė šios sriubos receptų. Gali būti ruošiama su kitomis daržovėmis, šakniavaisiais ir su kitomis sudedamosiomis dalimis. Paprastai patiekiama su duona arba batonu.
1896 m. vasaros olimpinės žaidynės
Po 1896 m. Atėnų olimpiados žaidynės į šį miestą grįžo tik po 108 metų (2004 m. vasaros olimpinės žaidynės).
Morkienė
Morkienė apibūdinama kaip klasikinis prancūzų virtuvės patiekalas. Sriuba kasmet valgoma rugpjūčio 26 d. karaliaus Eduardo VII įsakymu, minint Kresi mūšį 1346 m.
MW
MW gali reikšti:
1896 m. vasaros olimpinės žaidynės
Žaidynių atgaivinimas
XVIII a. Europoje vyko keli nedideli sporto festivaliai, pavadinti antikinėmis olimpinėmis žaidynėmis. Graikų verslininkui Evangelos Zappas finansuojant 1859 m., 1870 m. ir 1875 m. Atėnuose vyko jo vardu pavadintos olimpiados. 1870 m. olimpiada sutraukė 30000 žiūrovų skaičių. Moderniųjų olimpinių žaidynių atkūrėjas Pierre de Coubertin priėmė daktaro William Penny Brookes idėją sukurti panašaus modelio tarptautines žaidynes, kuriose galėtų varžytis ne tik Graikijos piliečiai. 1890 m. Coubertin išspausdino straipsnį, kuriame pabrėžė Anglijos miestelio Venloko svarbą, kuriame kasmet vykdavo Venloko olimpiada. Coubertin taip pat įkvėpė Zappas žaidynės ir antikinės graikų olimpiados. 1896 m. Atėnų olimpines žaidynes finansavo Evangelos Zappas, jo pusbrolis Konstantinos Zappas ir George Averoff.
MW
mW gali reikšti:
Šv. Marko brolija
thumb|right|250px|Šv. Marko brolijos herbas '''Šv. Marko brolija, Markso broliai''' (, iš 'brolis') – svarbiausia XVI a. fechtuotojų organizacija Vokietijoje.
Sevlijevas
Sevlijevas – miestas šiaurinėje Bulgarijos dalyje, 48 km į šiaurę Gabrovo, prie Rosicos upės (greta Vidimos žiočių). Išvystyta avalynės, tekstilės, baldų, medienos pramonė. Yra Batoševski vienuolynas.
1896 m. vasaros olimpinės žaidynės
Žaidynių atgaivinimas
1894 m. Pierre de Coubertin surengė kongresą Paryžiaus universitete, kuriame išsakė savo idėjas vienuolikos šalių sporto atstovams. Tarptautinės olimpiados sukūrimas buvo palaikytas. Kongrese buvo pradėta svarstyti pirmųjų žaidynių data. Coubertin pasiūlė pirmąją olimpiadą surengti 1900 m. Paryžiuje, bet bijodami, jog šešerių metų laukimas bus per ilgas visuomenei ir žaidynės nesusilauks sėkmės, buvo nutarta pirmąsias įgyvendinti jau 1896 m. Šią olimpiadą surengė Graikijos sostinė Atėnai. Tarptautinio olimpinio komiteto prezidentu išrinktas graikas Demetrios Vikelas.
Dalyvaujančios šalys
thumb|Šalys dalyvavusios žaidynėse
Kalendorius
! Balandis ||width=60| 6 ||width=60| 7 ||width=60| 8 ||width=60| 9 ||width=60| 10 ||width=60| 11 ||width=60| 12 ||width=60| 13 ||width=60| 14 ||width=60| 15 ! Balandis || 6 || 7 || 8 || 9 || 10 || 11 || 12 || 13 || 14 || 15
Žaidynėse planuota taip pat surengti buriavimo ir akademinio irklavimo varžybas, bet jos buvo atšauktos dėl prastų oro sąlygų.
Šiliškiai
Šiliškiais vadinami kaimai:
Boba
thumb|210px|Vokiška boba (Gugelhupf) thumb|210px|Lenkiška boba su šokolado glaistu thumb|200px|Stačiatikių velykinis kuličas
Boba  – saldus mielinis pyragas, paprastai ruošiamas didžiosioms metų šventėms (ypač Velykoms). Tradicinis Vidurio ir Rytų Europos virtuvių (rusų, ukrainiečių, lenkų, lietuvių, vokiečių, Balkanų tautų, žydų aškenazių) konditerinis gaminys.
Boba gaminama iš mielių, kurios įmaišomos į kvietinius miltus, sviesto ar taukų, pieno, keleto kiaušinių. Į tešlą dedama cukraus, šiek tiek druskos, kartais dedamos razinos, riešutai, aguonos. Užmaišyta tešla paliekama kilti, tada sukrečiama į tam tyčiomis pagamintą formą (kūgiška ir tuščiavidurė) ir kepama. Seniau už formą būdavo puodynė duonkepė, kurią, pyragą iškepus, sudaužydavo, arba kibiras. Iškepta boba apliejama glaistu. Velykinė boba patiekiama Velykų šventės vakare, dalijama šeimos nariams.
Tradiciškai laikyta, kad kuo boba aukštesnė, tuo ji geresnė. Gerai iškepta boba turi pasižymėti purumu, lengvumu. Laikoma, kad bobos kilo iš vakarų Rusios (Naugardo, Polocko, Pskovo kraštų). Nuo XIX a. tradicinė bobų gamyba nunyko, jas pakeitė panašūs, mažesni pyragai, Rusijoje vadinami „babkomis“ (бабка).
Vietomis Rytų ir Vidurio Europoje kepamos bobos su romu. Stačiatikių kraštuose netuščiavidurė boba, kepama Velykoms, vadinama „kuliču“.
Šv. Marko brolija
Įkūrimas
Brolija buvo įkurta XV a. Tiksli jos įkūrimo data nėra žinoma. Manoma, kad Hansas Talhoferis galėjo būti vienu pirmųjų brolijos narių ar net vienu iš įkūrėjų (tai aiškinama tuo, kad herbe, nupieštame jo 1459 m. rankraštyje, yra šv. Marko liūtas).
Pietų Sudano futbolo lyga
Čempionatą organizuoja Pietų Sudano futbolo asociacija, o čempionas iškovoja teisę atstovauti šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
Šv. Marko brolija
Veikla
Brolija kasmet susitikdavo Frankfurte, kur jie išsirinkdavo brolijos kapitoną. 1487 m. Frydrichas III jiems suteikė monopoliją vadintis „ilgojo kalavijo meistrais“ (Meister des langen Schwerts), taip jie tapo fechtuotųjų gildija. Titulas buvo svarbus landsknechtams, kadangi pripažintas „ilgojo kalavijo meistras“, gebąs kautis cvaihenderiu (Zweihänder), gaudavo dukart didesnę algą negu paprastas kareivis.
Pirmuosiuose broliją mininčiuose šaltiniuose brolija buvo vadinta Mūsų mielosios ponios skaisčiosios Mergelės Marijos ir Švento ir karingojo dangiško kunigaikščio Švento Marko brolija (Bruderschafft Unserere lieben frawen und der reynen Jungfrawen Marien vnd des Heiligen vnd gewaltsamen Hyemelfursten sanct Marcen). Pripažinus Frydrichui III brolija paprastai vadinta Markso broliais (Marxbrüder), ar Švento Mar(k)o brolija (Bruderschaft des heiligen Marren, Bruderschaft des St. Marco).
Medžio raižiniai (dalis jų daryti Albrechto Diurerio), kiti šaltiniai rodo, kad šv. Marko brolijoje mokė kautis rapyra, cvaihenderiu, dusaku, ietimi, kvotestafu, paprastu kalaviju. Dusakas buvo pagrindinis mokomasis ginklas, kurį naudojo išmokyti kautis vienašmeniais geležtiniais ginklais, tokiais kaip falčionas, grosmeseris.
Kita fechtuotųjų brolija buvo Federfechter, 1570 m. įkurta Prahoje. Šią broliją 1575 m. pripažino Frankfurtas, nors šv. Marko brolija tam prieštaravo. Nuo 1607 m. abi brolijos ėmė turėti vienodas privilegijas, kadangi tais metais Federfechter gavo Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Rudolfo II privilegijos raštą.
Trečia fechtuotųjų organizacija buvo ''Šv. Luko brolija (Lukasbrüder''). Ši nebuvo oficialiai pripažinta ir galbūt buvo panašesnė į mušeikų bendruomenę, negu į tikrą gildiją.
XVI a. svarbiausi kovos menų centrai Vokietijoje buvo Frankfurtas prie Maino, Augsburgas ir Niurnbergas.
Šiliškės (Vilnius)
Šiliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šumsko.
Vištiena
miniatiūra|240x240px|Marinuota vištiena Vištiena – mėsa, gaunama papjovus gaidį arba vištą. Tai populiariausia paukštienos rūšis. Valgoma krūtinėlė, sparneliai ir kulšelės. Valgoma virta, kepta, rūkyta, vytinta, šutinta. Vištieną galima ilgam laikui užšaldyti, greitai paruošiama.
Daugiausiai suvartojama Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kinijoje, Brazilijoje, Meksikoje, Rusijoje, Irane, Indonezijoje.
Sandanskis
Sandanskis – miestas Bulgarijos pietvakariuose, prie sienos su Graikija ir Šiaurės Makedonija, Pirino papėdėje, prie Bistricos upės. Turizmo ir rekreacijos centras.
Žymūs žmonės
left|thumb|200px|Sandanskis
Spėjama, kad iš šių vietų gali būti kilęs senovės Romos vergų sukilimo vadas Spartakas.
Dabar miestas vadinasi kito sukilėlio – revoliucionieriaus Janės Sandanskio (1872–1915) garbei. Iki 1949 m. miestas vadinosi Свети Врач.
Urartų dantiraštis
Kilmė
Yra keliama hipotezė, kad ankstyvuoju egzistavimo laikotarpiu urartai turėjo savo hieroglifus. Yra išlikę tik du jų ženklai, abu žymintys matavimo vienetus: 20px (aqarqi) ir 20px (terusi), todėl hipotezė nėra įrodyta. Urartų dantiraštis susiformavo tada, kai urartai perėmė savo kalbai rašyti akadų dantiraštį (jo vėlyvąjį variantą) ir jį atitinkamai adaptavo. Seniausias įrašas šiuo raštu randamas iš IX a. Juo buvo sukurta daugybė įrašų tuometinėje Urartų imperijoje. Iki šiol rasti maždaug 200 įrašų šiuo dantiraščiu.
Raštas nunyko po imperijos žlugimo galutinai sunykus pačiai kalbai.
Rašto struktūra
thumb|50px|left thumb|50px Perimdami akadų dantiraštį, urartai perėmė išimtinai tik silabogramas, beveik atsisakydami determinatyvų ir ideogramų. Be to, jie naudojo gana ribotą skiemenų skaičių ir vengė skiemenų polifonijos. Panašiai kaip elamitų dantiraštyje čia buvo labiausiai priartėta prie skiemeninės abėcėlės.
Dešifravimas
Pirmieji urartų kalbos ir dantiraščio įrašai į Europą atvežti 1826 m. Tik 1850 m. iššifravus akadų dantiraštį, mokslininkai ėmėsi urartų dantiraščio. Dėl silabogramų panašumo į akadiškąsias, paties teksto dešifravimas nesudarė daug sunkumų. Jį 1882 m. iššifravo britų asirologas Archibald Sayce. Tada buvo suprasta, kad urartų kalba nėra gimininga kitoms žinomoms kalboms, kas labai apsunkino kalbos dešifravimą. Tik po I pasaulinio karo atradus dvikalbius Urartų-asirų kalbų tekstus buvo galima iššifruoti įrašus urartų dantiraščiu.
Suomijos futbolo varžybos 2020 m.
Suomijos futbolo varžybos 2020 m.
Antinojas (mitologija)
Antinojas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, Eupeito iš Itakės sūnus.
Antinojas buvęs vienas iš Penelopės jaunikių. Kol Odisėjas buvo išvykęs, Antinojas pabandęs užvaldyti karalystę ir kėsinęsis atimti gyvybę Telemachui. Sugrįžęs Odisėjas apsimetęs elgeta, Antinojas jį įžeidęs, sviedęs į jį suolelį kojoms. Taip Antinojas tapęs pirmuoju iš jaunikių, kritusių nuo Odisėjo rankos.
Guy Ballard
Gajus Vorenas Balardas (, 1878 m. liepos 28 d.; Niutonas, Kanzasas, JAV – 1939 m. gruodžio 29 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų rašytojas, religinės organizacijos „Judėjimas Aš Esu“ bendraįkūrėjis ir lyderis. Rašė pseudonimu Godfre Ray King.
Biografija
Gajus Balardas gimė Niutono mieste (Kanzasas, JAV) 1878 m. liepos 28 d. Pirmojo pasaulinio karo metu tarnavo JAV armijoje. 1916 m. vedė Edną Anę Viler. Jo pagrindinė profesinės veiklos sritis buvo kalnų inžinierius.
1930 m., Balardo tvirtinimu, jis patyrė mistinį susitikimą su pakylėtuoju valdovu Sen Žermenu. Tais pačiais metais jis kartu su savo žmona įsteigė „Judėjimą Aš Esu“. Po kurio laiko būsimų knygų publikavimui įsteigė „Sen Žermeno fondą“ ir jo leidybos skyrių „Sain Germain Press“.
1934 m. išspausdinta pirmoji G. Balardo knyga „Atskleistos paslaptys“, kurioje jis aprašė savo susitikimą su Sen Žermenu. Tais pačiais metais jis organizavo 10-ies dienų klases, kurių metu pirmą kartą viešai gavo laiškus iš Pakylėtųjų Valdovų. Antroje 1930-ųjų metų pusėje vykdavo nemokami kursai įvairiuose JAV miestuose, kuriuose Balardas skelbdavo tolimesnius Pakylėtųjų Valdovų Laiškus. Į kursus Los Andžele, likus neilgam laikotarpiui iki Ballardo mirties, susirinko apie 7000 žmonių. 1939 m. buvo pareikšta, kad bendras pasekėjų skaičius viršijo 1 milijoną žmonių, nors tų, kurie aplankė daugiau nei vieną įžanginę paskaitą, buvo gerokai mažiau.
1939 m.gruodžio 29 d. G. Balardas netikėtai mirė nuo aterosklerozės.
Pakylėtasis Valdovas Godfrė
Pakylėtųjų Valdovų Mokyme tvirtinama, kad po mirties Balardas pasiekė pakylėjimą ir dabar yra Pakylėtasis Valdovas Godfrė. Taip pat tvirtinama, kad jo įsikūnijimai iki pakylėjimo buvo Ričardas I Liūtaširdis ir Džordžas Vašingtonas.
Laiškai pakylėtojo valdovo Godfrės vardu buvo publikuojami ir Marko bei Elizabet Profetų bei Tatjanos Mikušinos.
MY
MY gali reikšti:
my gali reikšti:
Privolnojė
Privolnojė  – kaimas Rusijoje, europinės dalies pietuose, Stavropolio krašte, 138 km į šiaurės vakarus nuo krašto centro Stavropolio, įsikūręs abiejuose Jegorlyko upės krantuose. Kairiajame krante įkurtas kaimo centras ir didžiojo dalis. Kitame krante yra senoji kaimo dalis.
1931 m. šiame kaime gimė Michailas Gorbačiovas, buvęs TSRS prezidentas, TSKP generalinis sekretorius.
Stulgių kapinės
Stulgių kapinės – veikiančios kapinės Kelmės rajone, Pakražančio seniūnijoje, Stulgių kaime, 2,5 km į šiaurę nuo Kryžkalnio. Įsikūrusios gyvenvietės centre, netoli Stulgių bažnyčios. Užima 0,6442 ha plotą.
Kapinėse yra į Kultūros vertybių registrą įrašytų objektų, tarp jų – antkapinis koplytstulpis su data „1860“, stovintis kapinių kairiajame kampe nuo įėjimo vartų.
Nojus Stankevičius
Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi Žalgiriečio futbolo akademijoje.
FK Žalgiris
2018 m. liepos 3 d. debiutavo Žalgiris B. Pasirodė Pirmos lygos rungtynėse prieš FK Nevėžis.