cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonas Frederikas Sapiega
Biografija
1733 metais Trakų kaštelionas Jonas Frederikas Sapiega pasirašė Stanislovo Leščinskio elekciją (išrinkimą į sostą), po to perėjo į Saksonijos kurfiursto Augusto III pusę, kuris 1735 metų lapkritį perdavė jam Lietuvos didžiojo kanclerio pareigybę. 1739 metais įsigijo Propoisko seniūniją.
Jam priklausė Kodenis, Dorogostajus, Muravica, Kopylius, Černobylis ir kitos valdos.
Jonas Frederikas Sapiega žymią gyvenimo dalį praleido Kodenyje, kur surinko pakankamai žymią biblioteką, kuri buvo jo padovanota Vašuvos bendrijai Mokslo draugai (Przyjaciol Nauk). Svarbiausi darbai: „Adnotationes historicae de origine, anliquitate ordinis aquilae albae“ (Kolon, 1730), „Historyja rewolucyj zaszlych w Rzeczypospol. Rzymskiej“, vertimas iš prancūzų kalbos (Varšuva, 1736), „Monumenta antiquitatum Marianarum in imadine vetustissima (“1721), „Swada Polska“ (Lubl., 1745) ir „Lacinska“ (1747), „Obserwacyje o elekcyjach krolow polskich“ (1743), taip pat po pseudonimais, „Tabula genealogica domus Sapieharum“ (1732) ir „Domina Palatii Reginae libertas seu familiare amicorum colloquium de statu, libertatibns et juribus Regni et Reipublicae Coloniarnm“ (lenkišką vertimą išleido Dembinskis).
Šeima
thumb|left|150px|Jono Frederiko Sapiegos žmona Konstancija Pranciška Radvilaitė 1717 metais vedė Konstanciją Prancišką Radvilaitę (1697–1756), Lietuvos didžiojo kanclerio Karolio Stanislovo Radvilos (1669–1719) ir Onos Katrynos Sanguškaitės (1676–1746) antrą dukterį, Lietuvos didžiojo etmono Mykolo Kazimiero Radvilos Žuvelės jaunesnę seserį. Santuokoje vaikų neturėjo.
Palaidojo J. F. Sapiegą Šv. Onos bažnyčioje, Kodenyje.
Maseliškės
Maseliškės (seniau Masališkės) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurėje, 4 km į šiaurę nuo Glitiškių, prie kelio. Šiauriniu pakraščiu teka Akmenos upelis. Kaime stovi medinė Akmenos sentikių cerkvė (pati Akmena yra kiek šiauriau, kitapus upelio). Maseliškių sentikių kapinės yra prie dabartinio Santakos kaimo. Kaimo pietinėje dalyje stūkso Maseliškių akmuo su ženklais.
Istorija
Maseliškių sentikių parapija buvo įkurta XIX a. viduryje.
Psilofitai
Psilofitai – seniausi žinomi sausumos augalai, turintys vandens indų sistemą. Jie gyveno maždaug prieš 420–400 mln. metų, vėliau išnyko.
Psilofitai buvo nedideli žoliniai augalai ir augo vandens telkinių pakrantėse. Jie dar neturėjo stiebų, lapų, šaknų ir buvo tarsi išsišakojusios ašys, kurių požeminės dalys turėjo rizoidus. Nuo dumblių psilofitai skyrėsi ne tik išvaizda, bet ir sudėtingesne vidine sandara. Buvo išsivystęs jų dengiamasis audinys – odelė ir apytakiniai audiniai – mediena ir karniena. Psilofitai dauginosi sporomis.
Iš psilofitų išsivystė sporiniai induočiai, kurie jau turėjo stiebus, lapus bei šaknis, ir tikriausiai samanos.
Ramoniškio pagrindinė mokykla
Kelmės rajono Ramoniškio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šukiškiuose (Kelmės raj.), vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190288546. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Mokykla įsteigta 1936 m., iki 2010 m. Ramoniškio pagrindinė mokykla. Nuo 2010 m. rugpjūčio 16 d. Kelmės rajono Tytuvėnų gimnazijos Ramoniškio pradinio ugdymo skyrius.
Mokykla garsino savo kraštą balionų šventėmis. Iš jos kiemo į dangų paleisti vieneriais metais 550, kitais – 2200 balionų buvo įrašyti į Lietuvos rekordų knygą. Balionais pakelta 60 kvadratinių metrų ploto Lietuvos trispalvė.
Jules Deschaseaux stadionas
1938 m. birželio 5 d. vyko vienerios III pasaulio futbolo čempionato varžybos tarp Čekoslovakijos ir Nyderlandų, kurias 3–0 laimėjo Čekoslovakijos rinktinė.
2012 m. stadionas buvo pakeistas naujai statomu Grand Stade du Havre stadionu.
Skyplaičių ežeras
left|120px
Skyplaičių ežeras – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Grumblių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,44 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 146,2 m. Rytinis krantas žemas, užpelkėjęs, pietinis aukštas. Ežerą beveik iš visų pusių supa Rukundžių miškas. Šiaurėje išteka upeliukas link Uošnos upės. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Skyplaičių kaimas.
Rustavis
Rustavis – miestas Gruzijoje, Kvemo Kartlio regione, 25 km į pietryčius nuo sostinės Tbilisio, prie Kuros upės. Per miestą eina Tbilisio-Akstafos kelias ir Tbilisio-Baku geležinkelis. Juodosios metalurgijos, mašinų, chemijos pramonė. Šiluminė elektrinė. Teatras, muziejus. Miestas įkurtas 1948 m. pastačius metalurgijos gamyklą.
Istorija
Pavadinimą gavo iš senovinio Rustavio miesto, 1400 m. sugriauto Tamerlano. Žlugus Tarybų Sąjungai dauguma gamyklų buvo uždaryta, suklestėjo nedarbas, išaugo nusikalstamumas. Gyventojų sumažėjo ketvirtadaliu.
Šaolinas
Šaolinas:
Abderahmanas Jusufis
Biografija
1952 m. baigė Tarptautinį žmogaus teisių institutą. 1952 m. advokatas Tanžere, 1959 m. advokatų kontoros vadovas.
1943 m. Istiklal partijos narys, 1944 m. darbininkų organizacijos narys. Pradėjus persekioti už politinę veiklą, 1949 m. emigravo. 1953–1956 m. Pasipriešinimo judėjimo ir Išvadavimo armijos narys, 1959 m. vienas iš Maroko nacionalinės liaudies jėgų sąjungos (UNFP) steigėjų, 1959–1967 m. Generalinio sekretoriato narys. 1959–1965 m. laikraščio „Attahrir“ redaktorius. 1959 m. buvo suimtas apkaltinus sąmokslu prieš valstybę, bet byla netrukus nutraukta.
1963 m. vėl suimtas kartu su visa partijos vadovybe ir 2 metus kalėjo. 1965 m. Paryžiuje dalyvavo M. Ben Barkos procese. 1969–1975 m. gyveno emigracijoje, nes Maroke buvo nuteistas mirti.
1979 m. UNFP reorganizavus į Maroko liaudies jėgų socialistų sąjungą (USFP), išrinktas partijos politinio biuro nariu. 1980 m. grįžo į Maroką. 1992 m. mirus A. Buabidui tapo partijos pirmuoju sekretoriumi, bet, protestuodamas prieš 1993 m. rinkimų rezultatų klastojimą, atsistatydino ir išvyko į Prancūziją. 1995 m. partijoje pradėjo konstitucines ir rinkimų reformas. 1995–2001 m. partijos pirmasis sekretorius, 1998–2002 m. Maroko ministras pirmininkas. Nuo 2003 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas. 1969–1990 m. Arabų advokatų sąjungos, Arabų žmogaus teisių organizacijos Kaire generalinis sekretorius, Arabų žmogaus teisių instituto steigėjas.
Daniliškio liepų alėja
left|130px|
Daniliškio liepų alėja – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas. Liepų alėja auga Panevėžio rajone, Daniliškyje, kairiajame Nevėžio upės krante. Kelyje pastatyta nuoroda į objektą (0,2 km). miniatiūra|160px|left|Alėja anksti pavasarį
Aprašymas
Skaičiuojama, kad 285 m ilgio Daniliškio liepų alėjoje lapoja apie 350 mažalapių liepų. Alėjos plotis (pagal lajas) – apie 25–30 m, tako plotis – 3 m. Liepų kamienų apimtis siekia 1,5–2,5 m, aukštis – apie 23 m.
Krekenavos regioniniame parke esanti alėja kadaise buvo Daniliškio dvaro dalis. Tai buvęs žinomas dvaras, istoriniuose šaltiniuose minimas nuo XVI a., stovėjęs vaizdingoje Nevėžio pakrantėje. Vėliau dvaro sodyba sunyko, iš jos belikę tik menki fragmentai.
Pierre Lescot
Biografija
Manoma, Italijoje studijavo antikinę architektūrą. Nuo 1546 m. Pranciškaus I ir Henriko II rūmų architektas.
Suformavo prancūzų architektūrai būdingą pastato tipą – dviaukštį statinį su reljefais dekoruotu atiku, nuožulniu stogu. Būdingas sekimas antika, ornamentiškumas, akcentuotas vertikalumas, tektoniškos formos.
Spirochaete
Spirochaete arba spirochetos – Spirochaetes tipo bakterijos, turinčios dvigubą membraną ir ilgas, į spiralę susuktas ląsteles. Spirochetos gamtoje yra chemoheterotrofai, jų ilgis būna nuo 3 iki 500 µm, o skersmuo – nuo 0,09 iki 3 µm.
Spirochaetes tipo bakterijos nuo kitų tipų bakterijų yra atskiriamos žiuželio padėtimi, kuris eina išilgai tarp bakterijos vidinės ir išorinės membranos. Žiuželis sukelia sukimo judesį, kuris leidžia bakterijai judėti aplinkui.
Dauguma spirochetų yra laisvai gyvenančios ir anaerobinės, tačiau yra ir parazitinių rūšių.
Patogeniškumas
Daugelis Spirochaetes tipo bakterijų yra paplitusių ligų sukelėjos. Patogeninės tipo rūšys yra šios: Spirochaetes taip pat gali sukelti silpnaprotystę ir gali dalyvauti Alzheimerio ligos patogenezėje.
Jungtinė bendruomenė
Reino kraštas-Pfalcas
Šioje Vokietijos žemėje yra 163 jungtinės bendruomenės, sugrupuotos į 24 rajonus. Smulkesni vienetai yra ('vietinės bendruomenės'), kurių yra beveik 2 200.
Daugelis jungtinių bendruomenių buvo įkurtos 1969 m. Iki tol šio lygio administraciniai vienetai buvo amtai Daug municipalinių savivaldybių grupės funkcijų yra sujungtos ir administruojamos centralizuotai kartu iš didesnio ar labiau centrinio miesto ar municipaliteto. Atskiri municipalitetai (vietinės bendruomenės, ) tebeturi ribotą vietinę autonomiją.
Saksonija-Anhaltas
11 Saksonijos-Anhalto rajonų yra padalinti į municipalines asociacijas, o nuo 2009 m. liepos 1 d. – į jungtines bendruomenes. Po 2010 m. sausio valdžios reformos Saksonijoje-Anhalte yra 18 jungtinių bendruomenių.
Taip pat skaitykite
Kitose Vokietijos žemėse yra panašūs administraciniai vienetai:
Soglasije
thumb|„Soglasije“ Nr. 1 thumb|„Soglasije“ Nr. 6 Soglasije ( – Santara) – Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio, vėliau nepriklausomas savaitraštis, leistas 1989–1992 m. Vilniuje rusų kalba.
Istorija
Iki 1990 m. Nr. 13 ėjo kaip savaitraščio „Atgimimas“ priedas. Steigėja ir leidėja UAB „Soglasije“. Tiražas 1989 m. – 30 600 egz., 1992 m. – 13 000 egz. Turėjo priedą „Alternatyva“. Platintas Rusijoje, Baltarusijoje, Latvijoje, Kirgizijoje ir kitose buv. TSRS respublikose.
Redagavo Liubov Čiornaja.
Kavasakis
Kavasakis  – didelis uostamiestis Kanagavos prefektūroje, Honšiū saloje, Japonijoje. Uosto metinė apyvarta apie 80 mln. tonų. Išvystyta mašinų pramonė, laivų statyba, naftos ir atominė pramonės šakos.
2008 m. gegužės 1 d. čia gyveno 1,39 mln. gyventojų.
Istorija
Miestas įkurtas 1924 m. liepos 1 d. XX a. pr. tapo metalurgijos ir mašinų gamybos pramonės centru. Per II pasaulinį karą labai sugriautas. 1972 m. balandžio 1 d. jam suteiktas valstybinio pavaldumo miesto statusas.
Seniūnijos
400px|Kavsakio seniūnijų žemėlapis
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – rododendras, medis – japoninė kamelija. thumb|250px|Kavasakio Daiši šventykla
Mikulionys
Mikulionys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Stūkso Mikulionių akmuo su ženklais.
Spirochetes
Spirochetes – Spirochaete tipo bakterijų klasė.
Muraviecas
Muraviecas  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietryčius nuo Terespolio, apie 38 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 116 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šaltenių pagrindinė mokykla
Kelmės rajono Šaltenių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kelmės raj., Šalteniuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190099136. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|250px|left
Ignalinos miesto seniūnija
Ignalinos miesto seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Ignalinos rajono savivaldybėje, apimantis Ignalinos miestą.
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 5 seniūnaitijos:
Zugdidis
Zugdidis – miestas Gruzijos vakaruose, Samegrelos regione, Abchazijos pasienyje, Kolchidės žemumoje. Per Zugdidį eina Suchumio-Tbilisio kelias. Celiuliozės, porceliano, šilko, maisto pramonė. Teatras, muziejus.
Miesto statusą įgijo 1918 m.
Sostinės žodis
Sostinės žodis – Vilniaus miesto savivaldybės savaitraštis, ėjęs 1994 m.
Istorija
Rašė sostinės ūkinio ir visuomeninio gyvenimo klausimais, skelbė miesto savivaldybės oficialius dokumentus, jų komentarus. Tiražas 1500 egz. Išėjo 26 numeriai.
Redagavo redakcinė kolegija: A. Lisauskas ir kt.
Amílcar Cabral
Amilkaras Kabralas (Amilcar Cabral, 1924 m. rugsėjo 12 d. Bafatoje, Bisau Gvinėja – 1973 m. sausio 20 d. nužudytas Konakryje) – agronomas inžinierius, poetas, politologas, Žaliojo Kyšulio politinis veikėjas.
Bisau Gvinėjos politinio lyderio Luiso Kabralo brolis.
Biografija
Iki 1932 m. mokėsi Santjago mokykloje Gvinėjoje, 1944 m. baigė Sao Vicentės Mindelo gimnaziją ir dirbo nacionalinėje spaustuvėje „Praja“. 1945 m. – 1950 m. studijavo Lisabonos agronomijos institute, agronomijos daktaras.
1950 m. Santaremo agronomijos centro mokslinis bendradarbis, 1952 m. Bisau Agrokultūros ir miškininkystės tarnybos darbuotojas, 1955 m. dirbo Angoloje.
1954 m. Lisabonoje įsteigė Antikolonijinį judėjimą, o 1956 m. Bisau Gvinėjos ir Žaliojo kyšulio nepriklausomybės Afrikos partiją (PAIGC), išrinktas jos generaliniu sekretoriumi. 1960 m. rugpjūčio mėn. organizavo Gvinėjos ir Žaliojo Kyšulio liaudies pasipriešinimą portugalų kolonijinei valdžiai ir už tautų apsisprendimo teisę, kuriam didelę įtaką darė Kinija. Partijos kovotojai buvo rengiami Maroke. 1963 m. organizavo Tito karinės bazės pietų Gvinėjoje užpuolimą. Parašė šios šalies konstituciją.
Podolanka
Podolanka  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Burgalis
left|120px
SkyDome arena
thumb|250px|SkyDome arena SkyDome arena – 3000 vietų daugiafunkcė arena Anglijos mieste Koventryje. Pastatyta 1997 m. Vienas pagrindinių objektų – ledo arena, naudojama čiuožinėjimo sesijoms, dailiojo čiuožimo ir ledo ritulio pamokoms, treniruotėms bei varžyboms, taip pat rengiami koncertai, tarptautinės imtynių varžybos ir kiti renginiai. Ledo ritulio komandos „Coventry Blaze“ bazė.
Warcraft II: Tides of Darkness
Warcraft II: Tides of Darkness – kompanijos „Blizzard Entertainment“ kompiuterinis realaus laiko strateginis žaidimas, „Warcraft: Orcs & Humans“ tęsinys, išleistas 1995 m. gruodžio 9 d. Žaidimas buvo skirtas MS-DOS operacinei sistemai, tačiau 1999 metais išėjo ir MS Windows skirta versija, pavadinimu „Warcraft II: Battle.net Edition“. Lietuviškai warcraft reiškia 'karo amatas'.
1996 metais buvo išleistas praplėtimas − „Warcraft II: Beyond the Dark Portal“.
Žaidėjas valdo orkų arba žmonių rasę, statosi įvairius pastatus, gaminasi kareivius. Tam naudoja darbininkų renkamus dviejų rūšių resursus − kasyklose randamą auksą ir miškuose kertamą medieną. Yra galimybė žaisti keliems žaidėjams, tiek vietiniame tinkle, tiek per internetą. Taip pat yra galimybė susikurti savo žemėlapius, kuriuose vyks kova. thumb|200px|left|Žaidimo vaizdas: orkų pastatai, darbininkai ir kareiviai, besiginantys nuo puolančių žmonių kareivių
Kaip ir daugumoje „Blizzard“ žaidimų, čia yra kompanijos prekiniu ženklu tapęs specifinis humoras, pasireiškiantis žaidėjui ilgiau paspaudinėjus pele ant kareivio. Pavyzdžiui, pėstininkai pradeda kalbėti „negi tau nereikia valdyti karalystės?“ arba „tu vis dar mane lieti?“.
„Warcraft II“, kartu su „Command and Conquerer“, buvo vienas pirmųjų realaus laiko strategijos žaidimų, pradėtas plačiai žaisti internetu.
Nuorodos
Warcraft
Kirgizijos sritys
thumb|right|300px|Kirgizijos administracinis suskirstymas Kirgizija yra suskirstyta į 7 sritis ir 2 respublikinio pavaldumo miestus. Sritys dar padalintos į 40 rajonų. Rajonai savo ruožtu skirstomi į 429 apylinkes ir 22 miestus.
Sritys ir 2 respublikinio pavaldumo miestai:
Kirgizijos rajonai
Batkeno sritis:
Ču sritis:
Naryno sritis:
Ošo sritis:
Talaso sritis:
Isyk Kulio sritis:
Naujieji Elmininkai
Naujieji Elmininkai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Anykščių. Seniūnaitijos centras. Pro kaimą teka Elmės intakai Kiaulupis ir Valupis, praeina plentas. Išlikęs Elmininkų dvaras. Medienos pramonė, veidrodžių gamyba. Yra biblioteka. Netoli kaimo, pakeliui į Anykščius, stūkso Šeimyniškėlių piliakalnis. Šalia – Anykščių regioninis parkas. Prie kaimo medinis koplytstulpis su drožiniais puoštu kryžiumi (pastatytas 2010 m.).
Istorija
Naujųjų Elmininkų gyventojus seniau vadino palivarkiečiais. Šioje vietoje buvo Elmininkų dvaras, kuris XIX a. viduryje priklausė Narbutovams. Dvarą šeimininkai pralošė Valmusams. Išliko dvaro gyvenamas namas, statytas apie 1930 m., tvartas, 2 klojimai, svirnas. 1925 m. kaimas suskirstytas į vienkiemius.
Nuo XX a. vidurio veikė pradinė mokykla, 2009 m. uždaryta. 2003 m. susikūrė kaimo bendruomenė.
La Tortuga
thumb|right|250px|Salos kraštovaizdis La Tortuga  – Venesuelai priklausanti negyvenama sala Karibų jūroje. Kartu su keliomis kitomis salomis, kaip kad Tortuguillas bei Palaquines, sudaro salyną. Sala yra elipsės formos, ištįsusi 12 km šiaurės–pietų bei 25 km rytų–vakarų kryptimis, plotas apie 156 km². Nutolusi 85 km į šiaurę nuo žemyninės šalies dalies (Mirandos valstija) ir 170 km į šiaurės rytus nuo sostinės Karakaso.
Istorija
Salą 1499 m. atrado Alonsas de Ocheda. Antrosios kelionės metu, kurioje taip pat dalyvavo ir Amerigas Vespučis, sala pavadinta La Tortuga vardu, dėl gausiai saloje gyvenančių vėžlių. XVI a. antrojoje pusėje saloje dažnai lankydavosi olandų jūreiviai, kurie čia kasdavo druską. Kad apsaugotų druskos kasyklas nuo ispanų antpuolių, olandai saloje įrengė tvirtovę. Visgi 1631 m. ispanams įsiveržus į salą ir sugriovus tvirtovę jie buvo išvyti, o druskos klodai užtvindyti. Nuo tada sala tapo negyvenama, jos unikalus kraštovaizdis liko beveik nepaliestas, kas paskatino rengti turistines išvykas į šią salą.
Khaolaemo nacionalinis parkas
Khaolaemo nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas vakarų Tailande, Kančanaburio provincijoje. Parkas įkurtas 1987 m. gruodžio 5 d.
Vieta
Parkas užima 1 497,00 km², apima Sangkhlaburio (Sangkhla Buri) ir Thongfapumo (Thong Pha Phum) apylinkėse, bei Khaolaemo (Khao Laem) vandens saugyklą, 160 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Kančanaburio.
Flora ir fauna
Khaolaemo nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai ir lapuočių miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: Lagerstroemia loudonii, Stereospermum fimbriatum , karpotasis viršūklis (Terminalia bellirica), Parkia sumatrana , Nephelium hypoleucum , kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), Shorea siamensis ir daug rūšių bambukų.
Parke gyvena: Indijos muntjakas, šernas, baltarankis gibonas, Birminis kiškis (Lepus peguensis), Azijinė benagė ūdra, palminis musangas ir kt, sutinkama daug paukščių.
Šeriasnapiniai
Šeriasnapiniai (Dasyornithidae) – žvirblinių paukščių (Passeriformes) šeima.
Kokliušo vakcina
Kokliušo vakcina – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo kokliušo ligos. Šios vakcinos būna dviejų pagrindinių tipų – visų ląstelių vakcinos ir neląstelinės vakcinos. Visų ląstelių vakcinų veiksmingumas siekia maždaug 78 %, o neląstelinių vakcinų – nuo 71 iki 85 %. Atrodo, kad vakcinų veiksmingumas sumažėja maždaug 2–10 % per metus. Neląstelinių vakcinų veiksmingumas mažėja greičiau. Skiepijimas nėštumo metu gali padėti apsaugoti kūdikį. Manoma, kad vakcina 2002 m. išsaugojo daugiau kaip pusę milijono gyvybių.
Rekomendacijos
Pasaulio sveikatos organizacija ir ligų kontrolės ir prevencijos centras rekomenduoja nuo kokliušo skiepyti visus vaikus ir įtraukti šį skiepą į profilaktinių skiepų kalendorių. Tai taikoma ir asmenims, sergantiems AIDS. Vaikus paprastai patariama skiepyti trimis dozėmis, pradedant nuo šešių savaičių amžiaus. Vyresniems vaikams ir suaugusiesiems galima leisti papildomas dozes. Ši vakcina tiekiama tik kaip sudėtinis preparatas su kitomis vakcinomis.
Šeriasnapiniai
Išvaizda
Kūnas 15-17 cm ilgio. Plunksnų danga pilka, su rudos spalvos atspalviais.
Biologija
Gyvenimo būdas labai slaptas, todėl mažai žinomas.
Kokliušo vakcina
Saugumas
Dėl silpnesnio šalutinio poveikio išsivysčiusiose šalyse dažniau naudojamos neląstelinės vakcinos. Maždaug 10–50 % paskiepytųjų visų ląstelių vakcina parausta injekcijos vieta ir pakyla kūno temperatūra. Mažiau nei vienas procentas paskiepytųjų patiria karščiavimo traukulių ir ilgalaikio nepertraukiamo verkimo priepuolių. Skiepijant neląstelinėmis vakcinomis ant žasto gali susidaryti trumpalaikis nesunkus patinimas. Šalutinis poveikis, ypač skiepijant visų ląstelių vakcinomis, būna silpnesnis, kuo mažesnis vaikas. Visų ląstelių vakcinų negalima naudoti vyresniems nei šešerių metų asmenims. Nė su vieno tipo vakcina nesusietos sunkios ilgalaikės neurologinės problemos
Šeriasnapiniai
Mityba
Lesa ant žemės, kur dirvožemio paviršiuje ieško sėklų, vabzdžių ir kitų smulkių bestuburių.
Paplitimas
Endeminė šeima. Paplitę Australijoje.
Kokliušo vakcina
Istorija, visuomenė ir kultūra
Kokliušo vakcina sukurta 1926 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. duomenimis, sudėtinės vakcinos, į kurią dar įeina stabligės, difterijos, poliomielito ir Hib vakcinos, dozė kainavo 15,41 JAV dolerių.
Šeriasnapiniai
Gentys ir rūšys
Šeimoje viena gentis: Šeriasnapiai – Dasyornis Vigors & Horsfield 1827, kuriai priklauso trys rūšys:
Anksčiau Dasyornis gentis buvo priskiriama Acanthizidae šeimai Dasyornithinae pošeimiui.
Lesiruotė
Lesiruotė (arba lasiruotė, iš – padengti glazūra) – tapymo būdas, kai tapoma plonu skaidrių arba pusiau skaidrių dažų sluoksniu ant paveikslo paviršiaus, o apačioje esantis piešinys ir spalvos persišviečia.
Technika
Lesiruojama praskiestais korpusiniais dažais arba lesiruojamaisiais lakais. Naudojamas plonas dažų sluoksnis, kuriuo dengiamas pradžiūvęs aliejumi arba tempera tapyto paveikslo, polichromuotos skulptūros, metalinio dirbinio paviršius.
Lesiruotė dažniausiai naudojama daugiasluoksnėje tapyboje baigiant paveikslą, ypač būdinga XVI a. – XIX a. tapybai.
Kelmės specialioji mokykla
Kelmės specialioji mokykla – bendrojo lavinimo mokykla Kelmėje, Liolių g. 19, vykdanti pradinio, pagrindinio ir neformaliojo švietimo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190100485. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba.
Lesiruotė
Technika
Pagal funkcijas lesiruotė skirstoma į:
Kuždesių sala (filmas)
Kuždesių sala – 2010 m. JAV režisieriaus Martino Skorsezo psichologinis trileris pagal JAV rašytojo Denio Liheino 2003 m. to paties pavadinimo knygą.
Filmo premjera įvyko 2010 m. vasario 13 d. Berlyno tarptautiniame filmų festivalyje.
Siužetas
1954 m. vasarą JAV maršalai Tedis Denielsas ir Čakas Oulas atvyksta į Šatero salos Ešklifsko psichiatrijos ligoninę, kurioje kali įvairūs nusikaltėliai, tirti Reičelės Solando dingimo. Griežto režimo ligoninėje akylai saugoma, jos 42 pacientai yra bendrame korpuse, o 24 ypač pavojingi – trečiame ligoninės korpuse, kuriame anksčiau buvo karinis fortas.
Tedį domina ne tik Reičelės paslaptingas dingimas iš užrakintos palatos, bet ir jo paties keisti sapnai, staiga užeinantys galvos skausmai ir prisiminimai: apie gaisre žuvusią žmoną Dolores ir Dachau koncentracijos stovyklą, kurią 1945 m. jis vadavo. Niūri ligoninės aplinka sustiprina nemalonią asociaciją su mirties stovykla, kai tyrėjai susitinka su vokiečių gydytoju Neringu.
Ligoninės vyr. gydytojas Koulis tyrėjams paaiškina, kad Reičelė, nuteista už trijų savo vaikų nuskandinimą tvenkinyje, buvo įsitikinusi, kad yra ne ligoninėje, bet namuose. Jai rodosi, kad ligoninės darbuotojai tai paštininkai, pieno pardavėjai ir t. t. Jos palatoje surandamas raštelis su užrašu: „Keturių taisyklė: kas 67-tas?“. Ligonių ir personalo apklausa nieko neduoda, tik viena ligonė Tedžiui į bloknotą slapta užrašo: „Bėk!“.
Kol abu maršalai bando atskirti tiesą nuo melo, saloje prasideda audra, nutrūksta ryšys su išoriniu pasauliu. Virstantys medžiai sugadina ligoninės elektros apsaugos sistemą. Per audrą, Tedis su porininku pasislepia už ligoninės teritorijos esančiose kapinėse ir papasakoja, kad čia jis tikisi surasti savo žmonos žudiką Endriu Ledisą. Kad jis čia, jam papasakojo buvęs šios ligoninės pacientas Džiordžas Noizas.
Sargybiniai suranda maršalus ir sugrąžina į ligoninę. Reičelė Solando surandama prie švyturio; moteris Tedį priima kaip kare žuvusį vyrą. Gyd. Koulo kabinete Tedžiui pasidaro bloga ir košmarišką naktį jis praleidžia ne sanitarų kambaryje, o palatoje. Kitą rytą, pasinaudoję suirute, maršalai slapta patenka į griežto režimo trečią korpusą. Čia Tedis suranda Noizą, kuris jam pasako, kad ligoninėje atliekami bandymai su žmonėmis. Tedis su Čaku per uolas prasibrauna prie švyturio, bet čia dėl nesutarimų jie išsiskiria. Paskui Tedis nuo skardžio pamato Čako lavoną prie vandens. Per uolą nusileidęs žemyn nieko neranda, bet uolos oloje suranda tikrąją Reičelę Solando. Pasirodo, kad ji pati buvo ligonines gydytoja, bet po bandymo pasauliui pasakyti teisybę apie ligoninėje vykdomus bandymus, tapo salos įkaite. Ji Tedžiui paaiškina, kad pačioje ligoninėje pacientams duodami psichotropiniai vaistai, o švyturyje vykdomos lobotomijos operacijos, siekiant kontroliuoti pacientų protus. Šių vaistų buvo pakišta ir Tedžiui.
Savo nuostabai Tedis jokių slaptų laboratorijų švyturyje nesurado, – bokštas buvo tuščias. Tik paskutiniame aukšte jis suranda gyd. Koulą, kuris paaiškina tikrąją situaciją. Tedis tik įsivaizduoja, kad yra JAV maršalas; iš tikrųjų jis Endriu Leidis, tas pats 67-tas pacientas. „Porininkas Čakas“ jo gydytojas Šianas; pacientė Reičelė Solando buvo Tedžio nužudyta žmona Dolores (anagrama Edward Daniels = Andrew Laeddis ir Rachel Solando = Dolores Chanal buvo paslaptingoji „Keturių taisyklė“); visi įvykiai buvo inscenizacija, kuri turėjo Endriui padėti ištrūkti iš išgalvoto pasaulio į tikrovę. Pasekoje Tedis-Endriu vėl išgyvena užmirštą šeimos tragediją...
Aktoriai
ir kt.
Hirsholmenas
miniatiūra|Hirsholmeno vaizdas Hirsholmenas  – šešių salų grupė Kategato sąsiauryje – Hirsholm, Græsholm, Lilleholm, Tyvholm, Kølpen ir Deget. Salos išsidėsčiusios ~7 km į šiaurės rytus nuo Frederikshauno. Salos žinomos dėl įspūdingos paukščių populiacijos, 1938 m. paskelbtos rezervatu.
Tik Hirsholmas apgyvendintas, gyvenvietė įsikūrė XVI a. 1886 m. pastatytas švyturys.
Ignalina (Kaišiadorys)
Ignalina – buvęs viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vilūnų.
Nagoja
Nagoja  – trečias didžiausias Japonijos (neskaitant Tokijaus) miestas ir didžiausias miestas Čiūbu regione, esančiame Honšiū saloje; Aičio prefektūros centras. 2,27 mln. gyventojų (2013 m.). Metropolinėje teritorijoje gyvena 10,07 mln. gyventojų (2016 m.) 3885 km² plote. Netoli Nagojos uosto (metinė krovinių apyvarta 185 mln. tonų). Tai pagrindinis Tokajaus (Tokai) ekonominio regiono centras: išvystyta mašinų pramonė, metalurgija, chemijos, naftos, tekstilės, lengvoji pramonė.
Mieste yra metropolitenas, universitetas, Tokugawa dailės muziejus, prefektūros dailės galerija, pilies brangenybių muziejus. Botanikos sodas, karinis jūrų arsenalas. Žymiausi pastatai – Atsuta šintoistų šventykla (pirmieji mūsų eros amžiai), pilis (XVII a.), Tofukuzi šventykla (VIII a.).
2005 m. Nagojoje vyko pasaulinė Expo paroda.
Klimatas
Nagojoje vyrauja drėgnas subtropinis klimatas (pagal Köppen klimato klasifikaciją) - labai karštos vasaros ir vėsios žiemos. Vasarą dėl lietingo sezono ypač daug kritulių, nors didelis jų kiekis iškrenta ir per kitus metų laikus.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – lelija, medis – kamparinis cinamonas.
2007 m. Kirkuko sprogimai
2007 m. Kirkuko sprogimai buvo trijų savižudžių sprogdintojų teroristinė ataka, įvykusi 2007 m. liepos 16 d. šiaurinėje Irako dalyje esančiame Kirkuko mieste. Išpuolis nusinešė 86 gyvybes ir sužeidė iki 180 žmonių. Tai didžiausias teroristinis išpuolis Kirkuke nuo Irako karo pradžios 2003 m.
Sprogimai
Pirmasis sprogimas, kuris sukėlė daugiausia mirčių, įvyko sausakimšame turguje, įsikūrusiame šalia „Patriotinės Kurdistano sąjungos“ partijos būstinės, kuriai vadovauja šalies prezidentas Jalal Talabani. Didžiulis sprogimas paliko kelių metrų pločio duobę žemėje. Sunaikinta buvo 20 automobilių ir du pastatai visiškai sugriauti.
Antrasis sprogimas nugriaudėjo po 20 minučių už 640 m esančioje autobusų stotelėje prie kito „Haseer“ turgaus komerciniame rajone, pavadinimu Iskanas. Po pirmosios atakos turgus buvo ištuštėjęs, todėl sprogimas sužeidė tik vieną civilį žmogų.
Trečiasis sprogimas įvyko po kelių valandų pietinėje Kirkuko dalyje „Domiz“ regione, nusinešęs vieno policininko gyvybę ir sužalojęs šešis asmenis.
Buvo rasta ir ketvirtoji užminuota transporto priemonė, tačiau ji buvo nukenksminta.
Kopakabanos fortas
= Kopakabanos fortas – gynybinis fortas Kopakabanos rajone, Rio de Žaneire, Brazilijoje. Šiuo metu forte įsikūręs armijos muziejus ir pakrančių sargyba.
Istorija
2016 m. vasaros olimpinių žaidynių metu forto teritorijoje vyko atviro vandens plaukimo ir triatlono varžybos.
Andžejus Tenčinskis (1588)
Andžejus Tenčinskis  (g. apie 1510 m., m. 1588 m. gegužės 22 d.) – Lenkijos magnatas, Krokuvos vaivada 1581-1588, Belzo vaivada 1574 metais, Belzo kaštelionas 1569 metaisroku, Grubešovo, Zatoro seniūnas 1582-1588 metais, Osvencimo seniūnas 1577-1583 metais.
Matas (šachmatai)
Matas – situacija žaidžiant šachmatais, kurioje vieno žaidėjo karalius yra puolamas ir nėra jokio būdo šios grėsmės išvengti. Tai yra šachas nuo kurio neįmanoma apsisaugoti. Karalius iš tikrųjų niekada nėra nukertamas ir žaidimas baigiamas iškart, kai karalius yra mato pozicijoje. Žaidėjas, kuriam paskelbiamas matas pralaimi. Mato skelbimas – šachmatų žaidimo tikslas, nors ne visi žaidimai baigiasi matu. Dauguma žaidėjų pasiduoda prieš mato paskelbimą, arba žaidimas baigiasi lygiosiomis.
Andžejus Tenčinskis (1588)
Biografija
Krokuvos kašteliono Adžejaus Tenčinskio ir Anos Ožarovskos sūnus.
Matas (šachmatai)
Jei karalius yra puolamas, bet galima apsiginti (nukertant puolančiąją (šachuojančią) figūrą, patraukiant karalių iš puolamo laukelio, arba padedant kitą figūrą tarp karaliaus ir šachuojančios figūros (išskyrus tada, kai šachuojanti figūra – žirgas)), tokiu atveju laikoma, kad karalius yra šachuojamas, bet ne matuojamas. Jei žaidėjas nėra šachuojamas, tačiau neturi jokio galimo ėjimo (t. y. tokio ėjimo po kurio karalius neatsidurtų šacho pozicijoje), laikoma, kad žaidimas baigėsi lygiosiomis, o tokia situacija vadinama patu.
Andžejus Tenčinskis (1588)
Biografija
Buvo juanesnysis Jadvygos ir vyresnysis Jano, Sofijos ir Anos brolis. Nuo 1570 metų buvo Belzo kaštelionas, vėliau buvo paskirtas Belzo (nuo 1574) ir Krokuvos vaivada (nuo 1582). Turėjo Zatoro, Osvencimo ir Grubešovo seniūnijas. 1573 metais patvirtino Henriko Valua elekciją į Lenkijos karaliaus sostą. Buvo Krokuvos vaivadijos Kapturovo seimo maršalka 1586 metais.
Matas (šachmatai)
Keletas pavyzdžių
Greičiausias galimas matas žaidime yra vadinamasis Kvailio matas. Labai greitu laikomas ir vaikiškas matas. Mato pozicija gali būti ir tada, kai visos figūros yra ant lentos, ir tada, kai jų yra tik 3 (antras paveiksliukas).
Andžejus Tenčinskis (1588)
Šeima
1569 metais vedė Sofiją Dembovską, nuo kurios turėjo tris sūnus ir tris dukteris:
Matas (šachmatai)
Žodžio kilmė
Terminas „matas“ kilęs iš persų kalbos. Posakis „شاه مات“ (šah mat) reiškia „karalius yra netikėtai užpultas“. Ši frazė nėra kilusi iš arabų kalbos, kur tas pats pasakymas „الشاه مات“ (aš-šāhu māta) reikštų „karalius mirė“, nors taip dažnai manoma. Žodis „matas“ kilęs iš persų žodžio „mandan“ (pasilikti), kuris siejasi su lotynišku žodžiu „manco“. Šis žodis reiškia „paliktas“, „nustebintas“ ar karine prasme „užkluptas“.
Elementarieji matai
Matas su valdove yra svarbiausias, tačiau lengviausiai pasiekiamas. Tokie atvejai dažnai atsitinka kai pėstininkas pasiekia paskutinę gulstinę ir yra pakeičiamas į valdovę. Kitas svarbus matas – su bokštu, kuris taip pat lengvai pasiekiamas. Matas su dviem rikiais arba su rikiu ir žirgu nėra tiek svarbūs, nes jie rečiau pasitaiko. Matuoti su dviem rikiais gana paprasta, tačiau matuoti rikiu ir žirgu yra sudėtinga ir tam reikia tikslumo.
Karalius ir valdovė
Šie paveiksliukai parodo kaip galėtų atrodyti paprastos matavimo pozicijos su valdove. Iš bet kokios pozicijos, kai yra baltųjų ėjimas, užtenka daugiausia 10 ėjimų (abi pusės daro geriausius ėjimus) norint matuoti priešininko karalių.
Karalius ir bokštas
Šie paveiksliukai parodo kaip galėtų atrodyti paprastos matavimo pozicijos su bokštu. Iš bet kokios pozicijos, kai yra baltųjų ėjimas, užtenka daugiausia 16 ėjimų (abi pusės daro geriausius ėjimus) norint matuoti priešininko karalių.
Karalius ir du rikiai
Pateiktos dvi mato pozicijos su dviem rikiais esančiais ant skirtinų spalvų langelių, tokia poziciją galimą sukurti bet kuriame kampe (du rikiai, esantys ant tos pačios spalvos langėlių matuoti nesugebės). Iš bet kokios pozicijos, kai yra baltųjų ėjimas, užtenka daugiausia 19 ėjimų (abi pusės daro geriausius ėjimus) norint matuoti priešininko karalių. Ypatingų sunkumų matavimas dviem rikiais nesudaro. Taikomi 2 principai:
Trečiajame paveikslėlyje baltieji laimi pirma priversdami karalių atsitraukti prie lentos krašto, po to spiečia į kampą ir tada matuoja. Taip galima padaryti prie bet kurio lentos krašto ir bet kurio kampo. Ėjimai:
Pažymėtina, tai nėra trumpiausias galimas matas šioje pozicijoje.
Du žirgai prieš pėstininką
Nors mato karaliumi ir dviem žirgais padėtys teoriškai egzistuoja, tinkamai (ir gana nesunkiai) ginantis vienišam priešininko karaliui jų nesunku išvengti. Matas galimas tik jei silpnesnė pusė rimtai suklysta.
Tačiau jei ant lentos dar liko priešininko pėstininkų, matas kai kada įmanomas. Likęs vienintelis pėstininkas blokuojamas žirgu. Paskui karaliumi ir kitu žirgu siekiama nuvaryti priešininko karalių ten, kur tas pėstininkas riboja šio ėjimus. Būdamas galima ėjimui figūra, priešininko pėstininkas taip pat kiek tai apsaugo nuo pato.
Trimis žirgais, jei vienas gautas keičiant pėstininką, matuoti įmanoma.
Sailor Moon
Siužetas
Serialo istorija prasideda Mėnulyje, kuriame praeityje egzistavo senovinė civilizacija, vadinama Mėnulio Karalyste arba Sidabriniu Tūkstantmečiu (Silver Millenium), valdoma Karalienės Ramybės (Serenity arba Selene), Princesės Ramybės (Serenity) motinos. Šią karalystę, deja, užpuolė vedama neapsakomo pavydo Princesei Ramybei nelaimingai įsimylėjusi Princą Endimioną Karalienė Berilė, kuri tapo Tamsos Karalystės valdove Karalienės Metalijos – neapsakomai blogos būtybės – dėka. Civilizacija žlunga, bet Karalienė Ramybė Sidabro Kristalo pagalba ir savo gyvybės kaina pažaboja Metalijos galias bei išsiunčia visų žuvusiųjų Mėnulio ir Žemės gyventojų sielas į Žemės planetą, kad jie galėtų atgimti paprastais žmonėmis. Taip pat Karalienė paveda Lunai ir Artemisui padėti atgimti jūreivėms ir jas globoti, jei blogis vėl įsigalės pasaulyje. Vieną dieną Banė (Usagi) Tsukino eidama į mokyklą sutinka kalbančią katę Luną, ir taip gimsta Mėnulio Jūreivė. Pamažu prie jos prisijungia kitos kovotojos jūreivės (Eimė, Rėja, Makota ir Minaka). Visų jūreivių tikslas – surasti Mėnulio Princesę, nugalėti Tamsos Karalystę ir rasti Šventąjį Sidabro Kristalą. Merginoms padeda paslaptingas vaikinas – Smokingo Kaukė.
Kovotojoms pavyksta įgyvendinti savo misiją, nes viena iš kovotojų, Banė ir yra Mėnulio Princesė, nors pati to nežinojo. Sidabro Kristalas atsiduria jos rankose ir jinai jį naudoja geriems tikslams.
Vėliau pasirodo ir kitos Kovotojos: Setsuna, Haruka, Mičiru, Hotaru ir Čibiusa. Pastaroji yra Banės ir Mamoro būsimoji dukra, kuri iš ateities atvyko kartu su savo globėja – katė Diana – būsima Lunos ir Artemiso dukra.
Jūreivės (Sailor Senshi)
Kitos galaktikos jūreivės Kō Seiya – Sailor Star Fighter, Kō Taiki – Sailor Star Maker, Kō Yaten – Sailor Star Healer ir jų valdovė – Princesė Kakyū – Sailor Star Kakyū (jūreive ji tampa tiktai mangoje).
Manga
„Sailor Moon“ manga autorė yra Naoko Takeuchi. Manga pasirodė 1992–1997 m. žurnale „Nakayoshi“ (leidyklos „Kodansha“). Pirminis mangos variantas susilaukė 18 tomų.
Tačiau „Sailor Moon“ pradų reikia ieškoti dar anksčiau. Autorė norėjo pavaizduoti kovotojos mergaitės, apdovanotos nežemiškomis galiomis, nuotykius. Taip atsirado manga „Code name wa: Sailor V“, pasirodžiusi 1991–1997 m. žurnal„e Run-Run“ ir pirminėje versijoje susilaukusi 3 tomų. Šio kūrinio veikėja – Minaka Aino – Sailor V (vėliau Sailor Venus).
Bet redaktorius pasiūlė sukurti daugiau personažų. Autorė šį darbą įvykdė. Manga variante puikuojasi penkios (o vėliau ir daugiau) Kovotojos Jūreivės. Manga versijoje sukurta daugiau galių, atakų ir personažų. Adaptuojant manga į anime dalis jų panaikinta.
Neseniai „Sailor Moon“ manga buvo redaguota ir išleista spalvotu variantu („Pretty Guardian Sailor Moon“), suspausta į 12 tomų. „Code name wa: Sailor V“ taip pat išleista nauju spalvotu variantu.
Anime
Anime pradėta rodyti 1992 m. per Japonijos televizijos kanalą „TV Asahi“. Prodiuserinė kompanija – „Toei Animation“. Anime yra manga adaptacija, su tam tikrais pakeitimais. Anime versijoje yra keli personažai, nesukurti mangoje. Anime tapo itin populiarus kone visame pasaulyje.
Perkurta anime versija pavadinimu „Sailor Moon Crystal“ (, Pretty Guardian Sailor Moon Crystal) pasirodė 2014 m. originalios mangos dvidešimtmečio proga. Serialias buvo rodomas japoniškoje vaizdo įrašų svetainėje Niconico, du kartus per mėnesį. Naujasis serialas išsiskiria tuo, kad yra tikslesnis originaliai mangai, negu 1992 m. anime, tad dauguma naujos medžiagos, matomos naujoje anime yra iš mangos.
Pagal savo serijas, veiksmą ir kita, originalioji anime suskirstyta į:
Televizijos serialą papildo:
Nuorodos
Sailor Moon Lietuvoje: Sailor Moon svetainės angliškai:
Druskininkų savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Druskininkų miesto savivaldybės taryba – Druskininkų savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Rinkimuose dalyvavusios partijos
= Tarybos nariai =
Veikla
Meru išrinktas Ričardas Malinauskas, jo pavaduotoja Kristina Miškinienė.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Gudaičiai (Gumbinė)
Gudaičiai  (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Kleehagen) – buvusi Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kubanovkos kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas, 1928 m. rugsėjo 20 d. prijungti Didieji Kanapynai. 1947–2008 m. Krasnogorskojės apylinkės teritorija.
Kraistčerčas
Kraistčerčas  – miestas Naujojoje Zelandijoje, Pietinėje saloje (didžiausias saloje). 363,9 tūkst. gyventojų (2007 m.). Uostas prie Ramiojo vandenyno yra Litltone (Littleton). Tarptautinis oro uostas. Išvystyta transporto mašinų, chemijos, vilnos, maisto pramonė.
Yra universitetas, geofizikos ir astronomijos observatorijos.
Pavadinimo kilmė
Miestas pavadintas pagal Christ Church katedrą, kuri savo ruožtu pavadinta pagal Oksfordo universiteto katedrą. Šie du žodžiai miesto pavadinime sujungti apie 1880 m.
Istorija
2010–2011 m. miestas smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimų.
2019 m. kovo 15 d. miesto al-Nūr mečetėje ir Linvudo musulmonų centre įvyko teroristinės atakos, per kurias žuvo 51 žmogus, dar 40 buvo sužeisti.
Meridianas (laivas)
Meridianas – medinis burinis laivas (barkentina) Klaipėdoje, miesto simbolis, viena iš turistų lankomiausių vietų uostamiestyje. Prišvartuotas miesto centre, kairiajame Danės krante.
Po 2012–2014 m. atlikto kapitalinio remonto AB „Klaipėdos laivų remontas“, laivas yra atviras lankymui. Apatiniame denyje įrengtas 60 vietų jūrinės tematikos restoranas. Laive vyksta Lietuvos jūrų muziejaus organizuojami edukaciniai užsiėmimai vaikams. Atidarytos vidaus ir lauko ekspozicijos, kuriose eksponuojami laivo įrangos prietaisai, medinės konstrukcijų dalys, balasto akmenys, autentiškas burlaivio sraigtas ir kt.
Istorija
thumb|200 px|left|Laivas „Meridianas" naktį 1944 m. rugsėjo 19 d. Suomija pasirašė paliaubų sutartį su TSRS ir įsipareigojo padengti karo nuostolius - 300 milijonų JAV dolerių (tuometinis dolerio kursas – 35 JAV doleriai už aukso unciją). Už dalį šios sumos šalis turėjo pastatyti beveik šimtą medinių burinių laivų ir perduoti juos TSRS. Iš viso keturiose laivų statyklose pastatytas 91 medinis burlaivis (17 mokomųjų barkentinų, 73 krovininės škunos ir 1 mokslinių tyrimų škuna).
Medinė barkentina „Meridianas“, sąraše vadinta Nr. 5, pastatyta 1947–1948 m. Suomijos Turku laivų statykloje „Oy Laivateollisuus Ab“ ir perduota TSRS. 1949 m. gegužės 3 d. burlaivį perėmė Klaipėdos jūreivystės mokykla.
1954 m. „Meridianas“ priimtas į Baltijos jūros mokomųjų laivų būrį, sudarytą iš visų Baltijos baseino TSRS žuvies pramonės mokomųjų laivų. Barkentinos uostu tapo Ryga. 1954–1957 m. burlaivyje praktiką atliko Kaliningrado, Rygos ir Klaipėdos jūreivystės mokyklų kursantai. 1961–1965 m. „Meridianas“ lankė Europos, Afrikos uostus. 1965–1967 m. Baltijoje ir Rygos įlankoje plaukiančioje barkentinoje buvo mokomi būsimi jūrininkai.
1968 m. „Meridianas“ išbrauktas iš plaukiojančių mokomųjų laivų sąrašo. Vilkikas „Kagul“ barkentiną atplukdė į Klaipėdą. 1970 m. laivas perduotas Klaipėdos valgyklų, restoranų ir kavinių trestui. 1971 m. burlaivyje pradėjo veikti tuomet prestižinis restoranas.
1994 barkentina perduota (privatizuota) UAB „Meridianas“ nuosavybėn. 2001 m. laivą už simbolinį 1 litą iš  UAB „Meridianas“ nupirko Artūras Žičkus. Buvo įkurtas  Klaipėdos jūrinio miesto simbolio burlaivio „Meridianas“ paramos fondas, kuriam perduotas burlaivis.
2012 m. spalio 19 d. Fondo finansinius įsipareigojimus padengė bei jį perėmė Klaipėdos verslininkai Aidas Kaveckis („Friedricho Pasažo“ savininkas) ir Aloyzas Kuzmarskis (Klaipėdos jūrų krovinių kompanijos „Bega“ vadovas). Buvo konstatuota avarinė laivo būklė, imta skubiai ieškoti galimybių jį remontuoti. Jau lapkričio 10 d. „Meridianas“, lydimas daugiau kaip 5000 susirinkusių klaipėdiečių,  sėkmingai išplukdytas į AB „Klaipėdos laivų remontas“ doką. Pradėtas laivo korpuso remontas. Iki 2012 m. gruodžio pabaigos atlikti laivo defekacijos ir puvinio, grybelio bei kito poveikio pažeistų detalių demontavimo darbai. Demontuota apie du trečdalius sunykusių medinių konstrukcijų ir apkalos. Išsaugota visa apatinė laivo dalis, kuri po atstatymo eksponuojama laive per apatinio denio grindyse įrengtus „langus“. Demontuoti stiebai ir antstatai suremontuoti ir vėliau grąžinti į laivą. 2013 m. sausio mėn. pradėti burlaivio atstatymo darbai. Spalio 17 d. atstatytas „Meridianas“ nuleistas iš doko, remonto darbai toliau vyko prie AB „Klaipėdos laivų remontas“ krantinės.
2013 m. lapkričio 9 d. „Meridianas“ atplukdytas į savo nuolatinę stovėjimo vietą prie Dangės krantinės. Čia toliau buvo tęsiami vidaus įrengimo darbai. 2014 m. liepos 19 d. „Meridianas“ pakėlė bures ir simboliškai buvo perduotas visuomenei. Gruodžio 18 d. atgimęs „Meridianas“ atvėrė duris lankytojams. Burlaivio vidiniame denyje įrengtas kur kas prabangesnis restoranas, nei prieš kelis dešimtmečius buvęs klaipėdiečių ir miesto svečių traukos centras.
Techniniai duomenys
miniatiūra|250px|right|Burlaivis jūroje miniatiūra|250px|right|Burlaivis 2012 m.
Polatičė
Polatičė  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Terespolio, apie 34 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 114 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Burgis
left|120px
Vandenvardis kilęs iš žodžio burgė („klampynė, purvynė, bala“).
Kuršių marios
thumb|right|Kuršių marios thumb|right|[[Saulėtekis Kuršių mariose]] thumb|right|Kuršių marios nuo [[Ventės ragas|Ventės rago]] thumb|right|Kuršių marios. Reginys į [[Naglių įlanka|Naglių įlanką nuo Agilos kopos]] thumb|right|Virš Kuršių marių ir [[Kuršių nerija|Kuršių nerijos siaučianti audra.]] thumb|Kuršių marių nuotrauka daryta iš palydovo „Terra“ 2006 m. liepos 25 d. Kuršių marios, Kuršmarės, seniau vadintos Prūsų jūra (prūs. Kursjanmari,, ) – vandens telkinys Baltijos jūros baseine, nuo jūros atskirtas Kuršių nerija. Sembos pusiasalis skiria nuo Aismarių. Pietinė ir didesnė marių dalis priklauso Rusijos Kaliningrado sričiai. Bendras marių plotas yra 1584 km², tačiau Lietuvai priklausanti marių dalis tesudaro 381,6 km². Marių ilgis (nuo Klaipėdos sąsiaurio žiočių uosto vartuose iki marių pietinio kranto) 93 kilometrai, didžiausias plotis 46 kilometrai, siauriausia vieta esanti Klaipėdos sąsiauryje yra 390 m pločio. Kranto linijos ilgis 324 km; iš jų Lietuvai priklausančio vakarinio (Kuršių nerijos) kranto 60,35 km, rytinio kranto 98,94 kilometro. Kuršių marios susidarė prieš 3000 metų prieš mūsų erą, kai vėjas ir Baltijos jūros bangos suplakė siaurą Kuršių neriją. Savo kilme Kuršių marios yra bahiros tipo. Vandens apykaitos režimas – estuarinio tipo lagūna. Mariose yra viena sala – Kiaulės Nugara.
Geofiziniai duomenys
Kuršių marios yra gana sekli ir beveik gėla (druskingumas beveik niekada neviršija 8 promilių) lagūna, jūros druskingas vanduo prasiskverbia tik iki Ventės rago ir tiesia linija į vakarus iki Kuršių nerijos. Sekliausia yra marių šiaurinė dalis, pradedant nuo Kintų ir tiesia linija šiaurės vakarų kryptimi į Kuršių nerija ir iki pat Klaipėdos sąsiaurio. Giliausios vietos yra marių pietvakarių, vakarų dalyje. Kuršių marių vidutinis gylis 3,8 m, didžiausias gylis yra į pietryčius nuo Rasytės (dabar Rybačis) – 5,8 m. Pagilinus Klaipėdos sąsiaurį kad galėtų įplaukti dideli jūrų laivai, čia gylis siekia iki 14,5 m. Kuršių marių vandens tūris yra apie 6 km³. Kuršių mariose siaučiant audrai, bangų aukštis kartais siekia iki 1-3 metrų. Bangos žemiausios marių šiaurinėje dalyje ir jų aukštis didėja pietų kryptimi. Pietinėje marių dalyje pasitaiko iki 3 metrų aukščio bangos.
Marių dugnas smėlingas. Dumblingų nuosėdų daugiau tik Vidmarių (marių vidurio) dauburiuose. Prie Ventės rago sutinkama moreninio priemolio bei riedulių. Mariose nemaži žuvų ištekliai, yra gintaro telkinių.
Į Kuršių marias įteka Nemunas, per metus atplukdantis apie 25 km³ vandens bei plukdydamas sąnašas čia formuoja deltą, kuri apytikliai 20 metrų per metus pasistumėja į Kuršių marias. Per pastaruosius 125 metus Nemuno delta į Kuršių marias pasistūmėjo maždaug 2,5 km. Šiaurinėje marių dalyje yra Klaipėdos sąsiauris, kuriuo marios susijungia su Baltijos jūra ir prie kurio yra įsikūręs Klaipėdos uostas.