cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kolosas
Kolosas – kelis ar keliolika kartų už žmogų didesnė skulptūra, vaizduojanti dievą arba valdovą. Taip pat kolosas – tai kažkas, išsiskiriantis savo dydžiu, reikšme, pvz. milžinas, gigantas. Kolosai buvo kuriami ir statomi senovės kraštuose: Egipte, Graikijoje, Romoje, Bizantijos imperijoje. Žymiausias iš jų – neišlikęs 32 m aukščio Rodo kolosas – laikomas vienu iš Septynių pasaulio stebuklų.
Skiautenėlis
Skiautenėlis (Panellus) – šalmabudinių (Mycenaceae) šeimos grybų gentis.
Kepurėlė nedidelė, ekscentrinė, su priaugusiais lakšteliais. Auga ant lapuočių ir spygliuočių medienos.
Septakordas
Septakordas – septimos apimties akordas, sudarytas iš keturių tercijomis išdėstytų garsų. Kartais kuris nors garsas (dažniausiai kvinta) gali būti praleidžiamas (nepilnas septakordas). Septakordas yra akordas sudarytas iš kvintakordo prie kurio pridėta dar viena nata (garsas). Intervalas tarp kraštinių garsų, t. y. tarp akordo šaknies ir viršutinės natos, yra septima. Pridedant įvairias septimas (padidintą/sumažintą) prie įvairių kvintakordų galima sudaryti labai daug skirtingų septakordų.
Septakordų klasifikacija
Dažniausiai šio akordo rūšys yra skirstomos ir vadinamos pagal kvintakordo bei septimos tipus; taigi, jeigu akordas sudarytas iš mažorinio kvintakordo ir mažosios septimos skaičiuojant nuo šaknies, jis yra vadinamas mažoriniu/minoriniu septakordu. Kai kvintakordo ir septimos tipai būna identiški (pvz., jie abu yra arba mažoriniai (didžioji septima), arba minoriniai(mažoji septima), arba sumažinti (sumažintoji septima)), pavadinimas sutrumpinamas. Mažorinis/mažorinis septakordas yra paprastai vadinamas mažoriniu septakordu. Išimtis šiai taisyklei yra padidintieji akordai. Kadangi padidintas/padidintas septakordas nėra dažnai naudojamas, santrumpa padidintasis  yra naudojama padidintajam/minoriniam septakordui. Be to, pusiau-sumažintas reiškia sumažintą/minorinį, o dominantinis reiškia mažorinį/minorinį septakordą. Kai tipas iš viso nenurodytas, kvintakordas laikomas mažoriniu, o septima yra suprantama kaip minorinė (pvz. „C“ akordas yra „C mažorinis kvintakordas“, o „C7“ yra „C mažorinis/minorinis septakordas“, dar žinomas kaip „C dominant septakordas“).
Terciniai septakordai
Patys dažniausi būna terciniai septakordai, sudaryti naudojant iš eilės einančias mažorines tercijas (jungiančias 4 pustonius) ir/arba minorines tercijas (3 pustonius). Kadangi septakorde yra tik trys intervalai (4 natos), ir kiekvienas gali būti arba mažorinis, arba minorinis, yra 8 galimos kombinacijos, bet, deja, tik septynios iš jų yra atrandamos klasikinėje bei populiariojoje muzikoje. Padidintas/padidintas septakordas, apibrėžtas šaknimi, didžiąja tercija, padidintąja kvinta ir padidintąja septima, t. y. 3 didžiųjų tercijų eile, yra labai retai naudojamas tercinis septakordas. To priežastimi tampa šio akordo disharmoninė lygybė vienai pilnai oktavai (3 didžiosios tercijos = 12 pustonių = 1 oktava) ir todėl akordo šaknis puikiai konsonuoja dera) su 4 akordo nata (ta pati nata, pakelta viena oktava). Dažniausiai naudojami terciniai septakordai: Populiariojoje ir klasikinėje muzikoje naudojami septakordai:
Neterciniai septakordai
Septakordai taip pat gali būti sudaromi naudojant padidintuosius ir sumažintuosius kvintakordus. Tokie akordai yra neterciniai ir gali būti naudojami netercinėje harmonijoje. Tokių akordų (trijų intervalų derinių) galima sudaryti netgi 64, tačiau tik keli iš jų yra dažnai naudojami muzikoje. Štai šie dažniausiai naudojami neterciniai septakordai:
Stankavos valsčius
Stankavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Stankava.
Rutka
Rutka – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, Miklusėnų šiaurės vakariniame pakraštyje, prie kelio.
Stankavos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1924 m. prijungtas prie Kaidanavos rajono (Baltarusijos TSR).
Rutka
Istorija
Jono Reitelaičio duomenimis, Rutkos dvaras pirmą kartą paminėtas 1762 m. kaip Rutka seu Poklonskie („Rutka arba Poklonskai“). Tuo metu dvarą valdė Kauno medžioklininkas Liudvikas Poklonskis (vedęs Smolensko stalininkaitę Oną Eidziatavičiūtę).
Čako nacionalinis parkas
Čako nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas Argentinos šiaurėje, Čako provincijoje, 120 km į šiaurės vakarus nuo Resistensijos. Parkas įkurtas 1954 m. ir skirtas apsaugoti rytinio Gran Čako gamtą.
Teritorijoje saugomi tikrieji raudonmedžiai, kurių arealas buvo smarkiai sumažėjęs dėl intensyvaus kirtimo. Čia sutinkami Argentinoje reti juodieji staugūnai, melynkaktės amazonės.
Būdinga plokščia, krūmokšniais ir dygiais medžiais apaugusi lyguma. Dubumose yra druskingų maršų, ežerų (Panza de Cabra, Yacaré, Carpincho). Būdingi augalai: paprastasis raudonmedis, baltasis kvebrachas, karklavijas Solanum sisymbrifolium, balamedis, paragvajinė cezalpinija, bromelija Bromelia hieronymi. Iš gyvūnų sutinkama puma, tapyras (retas), didžioji skruzdėda (labai reta), pekaris, geltonspalvė anakonda, žakarė, įvairūs šarvuočiai ir kt. Yra 340 paukščių rūšių, tarpe kurių įvairios pelėdos, Chordeiles genties lėliai, počiai, geniai, garniai, kuoduotosios palamedėjos, kormoranai ir kt.
Čako nacionaliniame parke yra indėnų tobų ir mokovių bendruomenės.
Šv. Elžbieta Vengrė
'''Šv. Elžbieta Vengrė''' (1207 m. liepos 7 d. Bratislava, Vengrijos karalystė - 1231 m. lapkričio 17 d. Marburgas, Šventoji Romos imperija) – katalikų šventoji.
Biografija
thumbnail|right|Šv. Elžbietos Vengrės statula [[Bratislava|Bratislavoje]]
1211 m. Tiuringijos landgrafas Hermanas I į Vengriją nusiuntė pasiuntinius, kad šie susitartų dėl princesės Elžbietos, kuriai tuo metu buvo tik ketveri, ir būsimojo landgrafo Hermano sužadėtuvių. Netrukus Elžbietą išsiuntė iš Vengrijos į Vartburgo pilį, kad augtu kartu su sužadėtiniu ir atėjus laikui už jo ištekėtų.
1216 m. mirė Elžbietos sužadėtinis Hermanas. Ji netrukus buvo sužadėta su landgrafo antruoju sūnumi Liudviku.
1221 m. būdama keturiolikos, Elžbieta ištekėjo už savo sužadėtinio Liudviko, kuriam vestuvių dieną buvo dvidešimt vieneri. Tais pačiais metais Elžbietos vyras tapo naujuoju Tiuringijos landgrafu Liudviku IV.
1222 m. kovo 28 d. jiems gimė pirmasis vaikas ir vienintelis sūnus Hermanas.
1224 m. kovo 20 d. Vartburgo pilyje Elžbietai ir Liudvikui gimė pirmoji duktė Sofija.
Elžbieta, nors buvo landgrafo žmona, bet rasdavo laiko maldoms ir apsimarinimams. Ji dažnai atsisakydavo prašmatnių ir puošnių drabužių bei papuošalų. Elžbieta lankė ligonius, juos maitino, globojo vargšus. Kaskart duodama auką ji prašydavo žmogaus melstis už ją. Elžbietos vyras nedraudė žmonai rūpintis vargšais ir ligoniais, bet landgrafo Liudviko giminaičiai Elžbietos nemėgo bei nepritarė tokiam jos elgesiui.
1226 m. Tiuringijoje kilo potvyniai, žmonės pradėjo badauti. Landgrafas buvo išvykęs į Italiją, kad galėtų dalyvauti suvažiavime savo draugo Imperatoriaus Frydricho vardu, tad krašto problemas spręsti turėjo devyniolikmetė Elžbieta. Ji išdalijo daug turto vargšams, atiduodama netgi karališkus rūbus ir papuošalus. Vartburge ji pastatė dvidešimt aštuonių vietų ligoninę ir kasdien lankydavo sergančiuosius, tenkindama jų poreikius. Elžbieta kasdien priimdavo bei sušelpdavo kelis šimtus vargšų. Grįžęs iš Italijos, Liudvikas pritarė viskam ką ji buvo padariusi.
1227 m. rugsėjo 11 d. Liudvikas IV mirė nuo maro Otrante, laukdamas, kada su Frydrichu II galės išvykti į kryžiaus žygį Šventojoje Žemėje. Jo kūnas į Tiuringiją buvo pargabentas 1228 m. Po vyro mirties Elžbieta pranciškonų koplyčioje priėmė amžinuosius įžadus.
1227 m. spalį, praėjus kelioms savaitėms po Liudviko mirties, gimė jo ir Elžbietos antroji dukra Gertrūda.
1227 m. žiemą Liudviko giminaičiai Elžbietą su vaikais išvarė į Eizenachą. Iš jos buvo atimta ir Marburgo pilis, priklausiusi jai kaip kraitis. Naujojo landgrafo Heinricho Raspės (Liudviko brolio) įsakymu buvo uždrausta ją priimti. Elžbieta buvo priversta klaidžioti gatvėmis, kęsdama alkį ir šaltį. Bet atsirado vienas viešbučio savininkas, kuris ją apgyvendino nuosavame tvarte.
Su pranciškonų pagalba Elžbieta atgavo savo kraitį pinigais - iš viso 2000 markių. Ta pačią dieną ji vargšams išdalino 500 markių.
1228 m. Elžbieta įstojo į Trečiąjį pranciškonų ordiną ir tapo tretininke.
1228 m. Elžbieta pasitraukė į Marburgą. Ten apsistojo kukliame ir paprastame name. Tu pačių metų vasarą už savo pinigus Marburge pastatė pranciškonų ligoninę, kurioje pati slaugė ligonius ir vargšus, lankydavo juos du kartus per dieną. Ji ypač rūpinosi sergančiaisiais raupsais. Tai, kad Elžbieta pasirinko gyventi skurdžiai, sužadino artimųjų pyktį, tad atvykę į Marburgą šie atėmė iš jos vaikus.
thumbnail|right|Elžbieta rūpinasi ligoniais ([[XV a. miniatiūra)]]
Nuolatiniai darbai, ligonių slaugymas ir rūpesčiai išsekino Elžbietos jėgas. Elžbieta Vengrė mirė Marburge 1231 m. lapkričio 17 d. būdama 24 metų.
1235 m. gegužės 27 d. popiežius Grigalius IX Elžbietą paskelbė šventąja.
1249 m. Elžbietos palaikai buvo pernešti į gotikinę Marburgo šv. Elžbietos bažnyčią.
Legendos
Kartą slaugydama neturtingus ligonius Elžbieta užmiršo, jog atėjo pietų metas. Nenorėdama savo vėlavimu padaryti gėdos vyrui, bet matydama, kad nespės persirengti karaluškais drabužiais, ji žengė į salę apsirengusi laprastais pilkais drabužiais, kuriuos apsirengusi ji rūpindavosi vargšais. Tačiau nespėjus peržengti slenkščio iš dangaus nusileido trys angelai, savo rankose laikydami puošnius rūbus. Vienas turėjo nuostabią karūną, kitas - aukso spalvos suknelę, o trečias - pasakiško grožio mantiją. Kai Elžbieta atsisėdo į savo vietą, ji atrodė lyg pati Dangaus Karalienė.
thumbnail|right|Šv. Elžbieta Vengrė su rožėmis
Vieną šaltą žiemą Elžbieta vargšams nešė valgį. Netikėtai ji sutiko savo vyrą Liudviką. Jis savo žmonos paklausė, ką ji neša po apsiaustu. Sumišusi Elžbieta atsakė benešanti rožes. Ji praskledė savo apsiaustą - ten iš tiesų buvo rožės. Tuo metu rožės niekur neaugo.
Ispanijos vyrų regbio-7 rinktinė
Ispanijos vyrų regbio-7 rinktinė – komanda atstovaujanti Ispanijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Ispanijos regbio sąjunga.
Rutkiškės (Vilnius)
Rutkiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 13 km nuo Rukainių.
Nilla Fischer
2008 m. Fischer pirmą kartą atstovavo Švedijai 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse N. Fischer pelnė pirmąjį žaidynių įvartį.
Babičiai (Mikailiškės)
Babi̇čiai  – kaimas šiaurės vakarų Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2,5 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, prie kelio Vilnius–Polockas.
Istorija
XIX a. Babičiai buvo Švenčionių apskrities Aleksandravo valsčiuje. BTSR laikais priklausė Puškino kolūkiui.
Chameleoniniai
Chameleoniniai (Chamaeleonidae) – driežų pobūrio šeima. Jos rūšys paplitusios beveik visoje Afrikoje, Viduržemio jūros regione, Arabijos jūros pakrančių srityse Azijoje. Ypač didelė įvairovė Madagaskare.
Tai labai specializuoti driežai, prisitaikę gyventi medžiuose (nors dalis rūšių gyvena ir ant žemės). Turi stveriamąsias priešpriešiais išsidėsčiusiais pirštais galūnes ir kibią uodegą. Akis gali kraipyti nepriklausomai vieną nuo kitos. Juda lėtai, vabzdžius ir smulkius bestuburius gaudo labai toli išmetamu lipniu liežuviu. Patinai turi skiauterę ar ragus ant galvos. Kūnas pailgas, 40 mm–100 cm ilgio. Dauguma deda kiaušinius.
Keičia kūno spalvą, išplėsdami ar sutraukdami odoje išsibarsčiusias pigmentines ląsteles – chromatoforus. Jei chromatoforai išsiplečia, oda patamsėja dėl melanino pasiskirstymo ląstelėse, o jei chromotoforai susitraukia, tada oda pašviesėja. Šitaip sukuriama daug skirtingų spalvų ir odos raštų. Be to, chameleonai spalvą keičia ir reguliuodami kūno temperatūrą. Kai jie nori sušilti, jų kūnas patamsėja.
Gentys
Šeimoje 12 genčių ir apie 213 rūšių.
1980 m. Formulės 1 sezonas
'''1980 m. Formulės 1 sezonas''' buvo 31-asis Formulės-1 sezonas. Jis prasidėjo sausio 13 ir baigėsi spalio 5 dieną po 14 lenktynių.
Sezono nugalėtoju tapo australas Alan Jones, laimėjęs 5 lenktynes ir dar 5 kartus finišavęs ant podiumo. Komanda čempione nesunkiai tapo Williams-Ford ekipa.
1980 m. sezonas prasidėjo kiek neįprastai – pirmosios trys lenktynės buvo boikotuotos beveik visų ekipų. Pirmos dvi lenktynės susirūpinimą kėlė dėl trasų būklės, o trečias lenktynes praleido dalis komandų dėl FISA ir FOCA konflikto.
Bernard Williams
Bernard Williams (1929 m. rugsėjo 21 d. – 2003 m. birželio 10 d.) buvo garsus anglų filosofas, vienas įtakingiausių antros pusės mąstytojų, dirbusių etikos srityje. Pasisakė prieš bet kokį etinio gyvenimo sisteminimą. Yra žinomas kaip deontologinės ir konsekventinės etikos kritikas. Jis dalyvavo ginčuose apie moralės psichologiją, asmens tapatybę, lygybę, moralės ir jausmų santykį.
Bibliografija
Vertimai į lietuvių kalbą
Žvingių liepa
Liepa paskelbta rajoninės reikšmės saugomu medžiu 1989 m. Pagrindiniai duomenys:
Bernard Williams
Nuorodos
Apie
Stanford Encyclopedia straipsnis
Vaizdo medžiaga
Interviu su Bernard Williams
Rutovčizna
Rutovčizna – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 20 km nuo Švenčionėlių.
Valdemaras Puodžiūnas
Valdemaras Puodžiūnas (g. 1962 m. vasario 20 d.) – Lietuvos visuomenės veikėjas, redaktorius, publicistas, pedagogas.
Biografija
Gimė 1962 m. vasario 20 d. Mokėsi Klaipėdos 21 vidurinėje mokykloje (dabar – Gedminų progimnazija).
1985 m. baigė valstybinės konservatorijos (Muzikos ir teatro akademija) lietuvių filologijos ir teatro pedagogikos studijas. Metus dėstė akademijoje, 1986–1987 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1989–1990 m. buvo LKP Klaipėdos miesto komiteto referentas kultūros klausimais.
1990–2010 m. dirbo dienraščio „Klaipėda“ redakcijoje. Buvo leidinio redaktoriaus pavaduotojas, vakarinio laikraščio „Vakarė Klaipėda“ (ėjo 1995–1997 m.) redaktorius, bendrovės direktorius. Nuo 2002 iki 2010 m. – laikraščio „Klaipėda“ vyriausiasis redaktorius.
2011–2012 m. ėjo Klaipėdos savivaldybės Kultūros skyriaus vedėjo pareigas.
Šiuo metu yra Socialinių mokslų kolegijos ir Klaipėdos universiteto lektorius. Dėsto būsimiems žurnalistams ir komunikacijos specialistams.
Lietuvos vardo paminėjimo tūkstantmečio įamžinimo paminklo Klaipėdoje organizacinio komiteto narys ir mecenatas. Paminklo Jurgiui Zauerveinui statymo komiteto narys. Tradicinių Metų klaipėdietės bei Metų jūrininko rinkimų sumanytojas ir iniciatorius. Buvo Klaipėdos įvaizdžio komisijos narys, dirbo Jūrinės kultūros koordinacinėje taryboje. Šiuo metu dalyvauja asociacijos „Mano miestas Klaipėda“ veikloje.
Stolpcų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. vasario 13 d. iš valsčiaus teritorijos atskirti Stolpcai kaip miestas-valsčius. 1927 m. balandžio 1 d. prijungtas Zasulės valsčius. 1930 m. balandžio 15 d. dalis Stolpcų valsčiaus perduota Sveržanio valsčiui.
Senicos valsčius (Minskas)
Senicos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Senica.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
NAVI (grupė)
NAVI (taip pat žinoma kaip Naviband) – Baltarusijos indie pop duetas.
Istorija
Duetas susikūrė 2013 metais. Jį sudaro Arciomas Lukjanienka (vokalas, gitara) ir Ksienija Žuk (vokalas, klavišiniai).
Grupė 3 kartus bandė sėkmę nacionalinėse „Eurovizijos“ atrankose. 2015 metais duetas neįveikė perklausų barjero, 2016 m. užėmė 4 vietą. Iškovoti pergalę pavyko 2017 metais, su daina „Historyja majho žyccia“. „Eurovizijos“ finale duetas su 83 taškais užėmė 17 vietą.
Nuosėdiniai
Vaisiakūniai taisyklingi. Lakšteliai gelsvi, rusvi arba tamsiai rudi. Daugelis rūšių turi voratinklio pavidalo šydą. Auga miškuose, parkuose, soduose, ypač rudenį.
Dauguma šios šeimos grybų nevalgomi, dalis – labai nuodingi (Patujaro plaušabudė, pilkalakštė plaušabudė, nuodingasis nuosėdis), nors yra ir kiek plačiau renkamų valgomų rūšių (pvz., raukšlėtasis gudukas).
Lietuvoje auga šios gentys:
Iš viso priskaičiuojama ~2100 nuosėdinių grybų rūšių.
Marcelo Estigarribia
Estigaribija treniravosi „Club Unión Pacífico“ jaunimo komandoje, būdamas 17-os metų debiutavo „Club Sport Colombia“ komandoje.
Paragvajaus rinktinėje debiutavo 2008 m. draugiškose varžybose prieš Dramblio Kaulo Krantą.
Budronys
Budronys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 13 km į šiaurę nuo Mikailiškių, šalia raistų.
Samoa vyrų regbio-7 rinktinė
Samoa vyrų regbio-7 rinktinė – komanda atstovaujanti Samoa tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Samoa regbio sąjunga.
Rutuliškės
Rutuliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Imbrado, prie Avilio ežero.
Ljudski vrt
Ljudski vrt  – futbolo stadionas kairiajame Dravos krante, Maribore, Slovėnijoje. Namų rungtynes žaidžia NK Maribor. Stadione yra 12 994-ios sėdimos vietos. Pastatytas 1952 m. Atidarytas tų pačių metų liepos 12 d. Renovuotas 1958, 1960–1962, 1994, 1998, 1999, 2006–2008 m. Stadione taip pat žaidžia Slovėnijos rinktinė. Vyksta Slovėnijos futbolo taurės finalai.
Leandro Bacuna
Leandras Bakuna (; g. 1991 m. rugpjūčio 21 d.) – Kiurasao futbolininkas, rungtyniaujantis saugo bei dešiniojo gynėjo pozicijoje. Cardiff City FC klubo ir Kiurasao vyrų futbolo rinktinės žaidėjas.
Klubiniai
Aston Villa
Tarptautiniai
Kiurasao
Venus Williams
Venus Viljams (, g. 1980 m. birželio 17 d.) – JAV tenisininkė, olimpietė, buvusi pirma pasaulio raketė.
Pajevonio valsčius
Pajevonio valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Pajevonys. Dabar valsčiaus teritorijoje įsikūrusi Pajevonio seniūnija.
Istorija
Valsčius buvo įkurtas XIX a. 1870 m. gegužės 31 d. 4 valsčiaus kaimai buvo prijungti prie Kaupiškių valsčiaus, o 2 kaimai prijungti iš Kybartų valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Kybartų rajonui (4 apylinkės).
Gyvenvietės
Pagal pirmajį Lietuvos Respublikos visuotinį 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymą Pajevonio valsčiuje buvo 27 gyvenvietės:
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 3975 žmonės:
Verabiejas (Astravas)
Verabiejas  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 10 km į rytus nuo Mikailiškių, ant Verabiejo ežero kranto. Kaimas gatvinis.
Kijevo Budivelnyk
Kijevo Budivelnyk – profesionalus Ukrainos krepšinio klubas, žaidžiantis UA Basketball SuperLegue čempionate. Įkurtas 1945 m.
Ruzgai (Kupiškis)
Ruzgai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 15 km nuo Šimonių.
Karvedžiai
Karvedžiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vadoklių.
Ferrari 499P
Ferrari 499P – 2022 m. spalio 30 d. pristatytas „Ferrari“ sportinis automobilis, priklausantis Le Mano Hypercar klasei. Automobilis buvo pristatytas 2022 m. „Ferrari Finali Mondiali“ renginyje.
Komandos debiutas aukščiausioje Le Mano lenktynių klasėje planuojamas 2023 m., praėjus 50 metų po paskutinio Ferrari automobilio šioje klasėje (Ferrari 312 PB). Pažymint šią progą vienas iš komandos automobilių bus žymimas 50 numeriu. Iš viso sezone tokį modelį naudos du ekipažai. Automobilis debiutuos pirmajame 2023 m. sezono etape Sebring trasoje kovo mėnesį.
Ferrari 499P variklis yra iš tos pačios šeimos, kaip Ferrari 296 ir 296 GT3 modeliuose. Modelis turės pusiau nuolatinę visų varomų ratų transmisiją, o priekyje sumontuotas elektrinis variklis turės 200 kW galią. Taip pat modelyje bus įrengta „Ferrari“ kinetinės energijos regeneravimo sistema.
Debiutinėse 2023 m. 24 valandų Le Mano lenktynėse viena iš dviejų „Ferrari AF Corse“ komandų su Ferrari 499P automobiliu tapo čempione.
Janine Beckie
Karjera
Profesionalios žaidėjos karjerą pradėjo 2016 m., kai 2016–2017 m. sezone rungtyniavo Houston Dash.
2018 m. atstovavo Sky Blue FC.
Tais pačiais metais persikėlė į Angliją, kur 2018–2021 m. žaidė Manchester City WFC. 2020 m. balandžio 14 d. buvo pratęsta sutartis, kuri galiojo iki 2022 m.
2022 m. persikėlė į JAV ir rungtyniavo Portland Thorns FC. Su šiuo klubu buvo sudaryta trejų metų sutartis.
Rinktinė
2016 m. Janine Beckie atstovavo Kanadai 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Rungtynėse prieš Australijos rinktinę pirmąją rungtynių minutę Janine Beckie įmušė savo pirmąjį olimpinį įvartį.
Šventasis Ansgaras
Lietuvoje
Šv. Ansgaras siejamas ir su baltų žemių christianizacija susijusiais įvykiais. Remiantis Rimberto kronika galima pateikti hipotezę, kad Ansgaras buvo vienas iš pirmųjų misionierių, įžengusių į Lietuvos žemę. Manoma, kad šis šventasis galėjo aplankyti senąją Apuolės pilį, kuri stovėjo kuršių žemėje.
1981 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1981 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 48-asis Lietuvos vyrų ir 34-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Šventasis Ansgaras
Lietuvoje
Šio šventojo vardu pavadinta Kaukolikų Šv. Ansgaro koplyčia.
1981 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
48-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Klaipėdoje, 1981 m. rugsėjo 9 – rugsėjo 30 d.
Čempionate žaidė 17 dalyvių: devyni vilniečiai, du kauniečiai, du klaipėdiečiai, ir po vieną žaidėją iš Šiaulių ir Panevėžio, Lvovo ir Talino. 1980 m. Lietuvos čempionato prizininkai dalyvavo visi.
Po keturių ratų
Aukščiausios lygos Lietuvos vyrų čempionate po 4 ratų pirmavo A. Kveinys ir A. Butnorius, turintys po 3 taškus. Pirmasis įveikė L. Ševeliovą, E. Rozentalį ir V. Majorovą, bet pralaimėjo K. Kaunui, o antrasis, pralaimėjęs R. Survilai, nugalėjo A. Bandzą, V. Gefeną ir A. Česnauskį. Labai sėkmingai žaidė jaunieji šachmatininkai, Vilniaus universiteto studentai: V. Majorovas, R. Valiūnas ir V. Mališauskas, atsiliekantys nuo lyderių pustaškiu. Klaipėdietis L. Ševeliovas turėjo 2 taškus. Du susitikimai liko nebaigti, nes atidėtų partijų dienos nepakako.
Po aštuonerių ratų
Įpusėjus turnyrui vyko atkaklios kovos: sužaidus aštuonis ratus nebeliko nė vieno dalyvio, nepatyrusio pralaimėjimo.
Pasikeitė ir lyderiai. Pirmavo vilniečiai G. Piešina (5,5 taško iš 8 galimų) ir E. Rozentalis (5 tšk.). Po 4,5 taško turi kauniečiai A. Butnorius ir K. Kaunas bei vilniečiai V. Majorovas, R. Valiūnas ir V. Gefenas. Klaipėdiečio L. Ševeliovo sąskaitoje – 4 taškai.
Po dešimties ratų
Devintame Lietuvos čempionato rate, puikia R. Survilos karaliaus ataka, pergalę pasiekė E. Rozentalis. Sublizgėjo klaipėdietis L. Ševeliovas: net smarkiai stokodamas laiko, jis sugebėjo rasti gražių taktinių smūgių seriją ir A. Bandzai teko pasiduoti. Lygiomis baigėsi G. Rastenio – V. Gefeno ir A. Uogelės – V. Mališausko susitikimai. Likusios partijos buvo atidėtos: K. Kaunui prieš H. Kiarnerį trūko pėstininko, klaipėdietis B. Rumiancevas turėjo pranašumą prieš A. Kveinį, G. Piešina prieš R. Valiūną, A. Butnorius – prieš V. Majorovą.
Dešimtajame rate A. Butnorius įveikė rizikingai žaidusį A. Uogelę. Kai kurios partijos baigėsi žaidėjams stokojant laiko: R. Valiūnas nugalėjo B. Rumiancevą, R. Survila su K. Kaunu baigė lygiomis. Grubiai suklydęs laimėtinoje padėtyje, E. Rozentalis pasidavė A. Bandzai. Matyt žaidėjai buvo pavargę. Labai sunkią padėtį turėjęs, L. Ševeliovas sugebėjo „išsisukti“ ir atidėtoje padėtyje pavojus jam nebegrėsė. Kitose atidėtose partijose: G. Rastenis turėjo persvarą prieš A. Česnauskį, O H. Kiarneris – prieš V. Majorovą. Apylygėje padėtyje nutraukta V. Mališausko – A. Kveinio partija. Po dešimties ratų pirmavo E. Rozentalis.
Po dvylikos ratų
Sužaidus 12 ratų pirmavo vilniečiai G. Piešina ir E. Rozentalis turintys po 8 taškus (pirmasis turėjo dar vieną nežaistą partiją). Lyderiai ypač sėkmingai žaidė paskutinius ratus: G. Piešina įveikė A. Kveinį, R. Valiūną ir B. Rumiancvą, o E. Rozentalis – R. Survilą, V. Gefeną ir A. Česnauskį. Jei pirmasis įveikdavo savo varžovus labai įtemptoje ir aštrioje kovoje, tai antrasis demonstravo solidų, akademišką, paremta aukšta technika žaidimą, nevengdamas ir, gerai paruošto, puolimo. Pataisė savo reikalus kaunietis A. Butnorius – jo sąskaitoje buvo 7,5 taško. Turnyras artėjo prie pabaigos – šachmatininkams liko sužaisti po 4-5 partijas. Kovoje dėl prizinių vietų, minėtai trijulei dar konkurenciją galėjo sudaryti talinietis H. Kiarneris, kaunietis K. Kaunas, vilnietis V. Majorovas ir klaipėdietis L. Ševeliovas.
Rezultatai
Prognozių, prieš čempionatą būta įvairių: vieni tvirtino, kad nugalės tarptautinis meistras iš Talino H. Kiarneris, kiti, kad praėjusių metų čempionas A. Butnorius, treti, kad nugalės Pabaltijo ir Baltarusijos čempionas A. Kveinys. Tačiau prognozėms nebuvo lemta išsipildyti. 1981 m. Lietuvos šachmatų čempiono vardą iškovojo 18-metis kandidatas į meistrus, Vilniaus universiteto ekonomikos fakulteto antro kurso studentas Eduardas Rozentalis. Jis surinko 11,5 taško iš 16 galimų: laimėjo devynias partijas, penkias sužaidė lygiomis ir dvi – pralaimėjo. Tuo metu tai buvo jauniausias Lietuvos šachmatų istorijoje čempionas.
Antrąją vietą čempionate užėmė vilnietis meistras G. Piešina. Trečiuoju prizininku liko kaunietis meistras A. Butnorius, surinkęs 10,5 taško. Kauniečiui nepavyko apginti čempiono titulo. Jis laimėjo 9 partijas, 3 susitikimus baigė lygiomis ir 4 kartus pralaimėjo. Vilnietis A. Kveinys su 9,5 taško liko 5-as.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
Jame žaidė 15 šachmatininkių: aštuonios vilnietės, dvi klaipėdietės, dvi plungiškės ir po vieną žaidėją iš Panevėžio, Alytaus ir Kėdainių. Iš 1980 m. čempionato prizininkių dalyvavo tik sidabrinė prizininkė V. Kaušilaitė.
Moterų čempionato eiga
Čempionate dalyvavo daug jaunų šachmatininkių iš Vilniaus, Plungės, Panevėžio, Kėdainių ir Alytaus. Dėmesio centre buvo ir tarptautinės meistrės Esteros Epštein, persikėlusios iš Rusijos gyventi į Klaipėdą, žaidimas Lietuvos čempionate.
Po trijų ratų
Pirmąją varžovę plungietę R. Kaunaitę – E. Epštein įveikė be vargo, o štai antroje partijoje su V. Kaušilaite jai teko nelengvi išbandymai. Žaisdama greitai, Estera ėmė atakuoti vilnietės karalių. V. Kaušilaitės reikalai atrodė prasti, bet tarptautinė meistrė sužaidė kiek neapdairiai. Partija 46 ėjime buvo atidėta.
Po trijų ratų paaiškėjo pirmosios čempionato lyderės. Tai – klaipėdietė D. Januševičiūtė ir 14-metė alytiškė J. Kličiūtė, surinkusios po 2,5 taško.
Po šešerių ratų
Varžybų atkaklumą rodo daug atidėtų partijų, kurių vien penktajame rate buvo net 7-ios. Čempionate galima buvo išskirti tris dalyvių grupes. Pirmoji, kuri varžosi dėl čempionės vardo. Kova čia vyksta gana įtemptai. Kol kas tarptautinė meistrė E. Epštein dar nebuvo įrodžiusi savo pranašumo. Sėkmingai žaidė vilnietės V. Kaušilaitė ir R. Kartanaitė ir žymią pažangą padariusi klaipėdietė D. Januševičiūtė. Antroji grupė buvo sudaryta iš studentiško amžiaus šachmatininkių, tarp kurių išsiskyrė Vilniaus universiteto Filologijos fakulteto pirmo kurso studentė R. Pleikytė. Trečioji ir pati gausiausia grupė – tai moksleivės šachmatininkės. Jų – septynios. Kol kas, iš šios grupės, geriausiai sekėsi plungiškei R. Kaunaitei.
Lyderių grupė atrodė taip: R. Pleikytė – 4 tšk. (1 partija atidėta). E. Epštein – 3,5 (2 atidėtos), D. Januševičiūtė – 3,5 (1 atidėta) V. Kaušilaitė – 3 (3 atidėtos), R. Kartanaitė ir R. Kaunaitė – po 3 (2 atidėtos).
Po devynių ratų
Nuėjus beveik du trečdalius distancijos išryškėjo lyderių grupė, kuri kovojo dėl čempionato medalių. Tarptautinė meistrė E. Epštein sugebėjo pasiekti lygiąsias atidėtoje partijoje su V. Kaušilaite. Po to ji laimėjo keturias partijas iš eilės ir tvirtai pirmavo. Kol kas koja į koją su ja žengė ir plungiškė moksleivė R. Kaunaitė. Ji buvo pralaimėjusi tik E. Epštein ir laimėjusi 6 partijas, tarp jų ir prieš R. Kartanaitę. Pastaroji, po kelių nesėkmių suskatusi vytis lyderių duetą, pakeliui įveikė. V. Kaušilaitę. Ši irgi žaidė energingai, lipo lyderėms ant kulnų. Dėl ligos iš čempionato pasitraukė praėjusių metų čempionė M. Kartanaitė. Čempionatas buvo gera mokykla jaunosioms šachmatininkėms, kurios ne tik mokėsi bet ir rimtai varžėsi su vyresnėmis kolegėmis. Štai alytiškė J. Kličiūtė pridarė nemažai nemalonumų M. Kartanaitei ir V. Kaušilaitei. Lyderės rikiavosi šitaip: E. Epštein ir R. Kaunaitė turėjo po 6 tšk. iš 7. R. Kartanaitė – 6 iš 8, V. Kaušilaitė 4,5 iš 6.
Po dešimties ratų
Nors jame žaidė tarptautinė meistrė E. Epštein. Pirmojoje turnyro pusėje aiškios lyderės taip ir nebuvo. Tačiau antroje pusėje klaipėdietė padidino spartą ir atitrūko. Pagerino savo padėtį vilnietė R. Kartanaitė. Laimėjusi 3 partijas iš eilės ji įsitvirtino lyderių grupėje. O štai kita favoritė – V. Kaušilaitė, neišlaikiusi kovos įtampos, pralaimėjo 3 partijas ir atsiliko. Stabiliai žaidusi abiturientė iš Plungės turėjo neblogas galimybes iškovoti prizinę vietą čempionate.
Sužaidus 10 ratų lyderių grupė buvo gerokai atitrūkusi nuo kitų. Tvirtai pirmavo E. Epštein – 9 tšk. iš 10 galimų. Po jos sekė R. Kartanaitė – 7 iš 9, R. Kaunaitė – 6,5 iš 8 (1 partija atidėta).
Prieš paskutinį ratą
Visą antrąją turnyro pusę lyderių trijulė: E. Epštein, R. Kartanaitė, R. Kaunaitė. Tarptautinė meistrė žaidė itin atydžiai ir rūpestingai. Jos 10 pergalių serija nepaliko varžovėms vilčių. Nors visiškai klaipėdietė atitrūko tik tryliktame rate, kai R. Kaunaitė pralaimėjo R. Rugytei, o R. Kartanaitė savo partiją atidėjo.
Likus vienam ratui, sužaidusi paskutinę partiją, E. Epštein užsitikrino Lietuvos čempionės vardą. Jos rezultatas – 13 taškų iš 14 galimų. Tačiau stebinti tai neturėtų – ji priklausė šachmatininkių elitui: praėjusių metų SSRS moterų šachmatų čempionate Estera Epštein buvo 5-a.
Rezultatai
Lietuvos čempione tapo klaipėdietė tarptautinė meistrė Estera Epštein. Laimėjusi atidėtąją ir paskutinę partijas, čempionato sidabro medalį iškovojo plungiškė abiturientė Rina Kaunaitė (11,5 tšk.). Tiek pat taškų surinkusiai vilnietei R, Kartanaitei atiteko bronzos medalis. Vilhelmina Kaušilaitė, kartu su R. Pleikyte, surinkusi po 9 tšk. liko 4-a.
Ruzgai (Rokiškis)
Ruzgai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Lukštų.
Mircenas
thumb|right|250px|Mircenas
Mircenas, β mircenas , 7-metil-3-metilen – okta-1,6-dienas, 2-izopropil-5-metilcikloheksanolis  – alkeninis junginys, priskiriamas angliavandeniliams bei monoterpenams.
Mircenas gaunamas dviem būdais:
Apynių eteriniame aliejuje mirceno būna iki 50 %. Daug jo terpentine. Daug mirceno turi tokie augalai kaip krapas, kalendra, gailis.
Tirpsta etanolyje, vandenyje netirpsta. Ore lengvai oksiduojasi.
α mircenas (α-myrcene) yra struktūrinis 2-metil-6-metilen-1,7-oktadieno izomeras, kurio gamtoje nebūna.
Historyja majho žyccia
„Historyja majho žyccia“ – daina, atliekama baltarusių dueto „NAVI“. Daina reprezentavo Baltarusiją 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Kijeve (Ukraina).
Eurovizijos dainų konkursas
220px|miniatiūra|right|NAVI „Eurovizijos“ dainų konkurso finalo metu
2016 m. lapkričio 30 d. buvo patvirtinti trylika Baltarusijos nacionalinės atrankos dalyvių, tarp kurių pateko ir „NAVI“ su daina „Historyja majho žyccia“. Per atrankos finalą, vykusį 2017 m. sausio 20 dieną, „NAVI“ su 12 iš komisijos ir 6-iais žiūrovų balais, užėmė pirmą vietą. Taip jie gavo teisę atstovauti Baltarusijai 2017 m. „Eurovizijoje“. „Historyja majho žyccia“ yra pirmoji Baltarusijos daina „Eurovizijoje“, skambėjusi baltarusių kalba. Šalis dalyvavo antrajame „Eurovizijos“ dainų konkurso pusfinalyje, kuris vyko 2017 m. gegužės 11 dieną. „NAVI“ pateko į gegužės 13 d. vykusį finalą ir užėmė jame 17-ą vietą.
Tongos vyrų regbio-7 rinktinė
\ Tongos vyrų regbio-7 rinktinė – komanda atstovaujanti Tongai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Tongos regbio sąjunga.
Vensutis
Vensutis – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajone, Surviliškio seniūnijos pietuose; Kruosto dešinysis intakas. Prasideda Močėnų kaimo laukuose, 1,5 km į rytus nuo Dotnuvos, prie Vilniaus–Šiaulių geležinkelio. Teka į pietryčius laukais, prie nedidelio gojelio ties Čireliais pasuka į šiaurės rytus. Įteka į Kruostą 3,9 km nuo jo žiočių, ties Daškoniais.
Vaga, išskyrus patį žemupį, ištiesinta. Upės žiotys patenka į Kruosto botaninį draustinį. Aplink Vensutį įsikūrę Močėnai, Čireliai ir Daškoniai.
Upėvardis Vensùtis, matyt, kilo iš tokio pat asmenvardžio (plg. Vensus, Vensaitis, Vensevičius, Venskus).
Kalevo centrinis stadionas
Kalevi Keskstaadion – įvairių paskirčių stadionas Taline, Estijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Namų rungtynes žaidžia JK Tallinna Kalev. Stadionas pastatytas 1956 m. Renovuotas 2004 m. Jame telpa 12 000 žiūrovų. Taip pat vyksta lengvosios atletiko rungtys, kultūros bei muzikos renginiai. Stadiono adresas: Staadioni 3, 10132 Talinas.
Portugalijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Portugalijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Finalo rungtynės
-
Pajūriškių kapinės
Pajūriškių kapinės, taip pat Bikavėnų kapinės – veikiančios kapinės Šilutės rajono savivaldybėje, Pajūriškių kaime, šalia kelio ir Bikavėnų kaimo (Vainuto sen.), dešiniajame Jūros upės krante. Užima 1,05 ha, aptvertos akmens mūro tvora. miniatiūra|180px|left|Partizanų paminklas miniatiūra|180px|left|Aukštas antkapinis paminklas su angelu
Istorija
Seniau Pajūriškių kapinės priklausė Žvingių parapijai. Pats Žvingių bažnytkaimis įsikūręs kitame Jūros krante, formaliai – Šilalės rajone. 200 m į šiaurės rytus nuo kapinių, šalia buvusio kolūkio fermų aptiktas VIII-XIII a. datuojamas Bikavėnų kapinynas. Senojoje kapinių dalyje stovi Pajūriškių Šv. Roko koplyčia, pastatyta 1880 m.
Kultūros vertybės
Pajūriškių kaimo kapinių statinių kompleksas (koplyčia, kapinių vartai, akmeniniai koplytstulpis ir kryžius), M. Kurpalienės kapo antkapinis koplytstulpis įrašyti į Kultūros vertybių registrą.
Netoli senųjų vartų iškilęs juodo granito atminimo paminklas iš Žvingių parapijos kilusiems partizanams. Jame iškalta 31 pavardė. Dauguma sąraše įamžintų kovotojų priklausė Žvingių apylinkėse veikusiam Jūros (iš pradžių vadinamam antrajam) būriui.
Ružampolis
Ružampolis – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Visalaukės IV.
Vincas Kukaitis
Vincas Kukaitis (1912 m. liepos 8 d. Pentupiuose, Gudelių valsčiuje, Marijampolės apskrityje – 2002 m. spalio 18 d. Kaune) – Lietuvos operos dainininkas, Kauno valstybinio muzikinio teatro solistas, tenoras, pedagogas.
Biografija
1937–1939 m. mokėsi Kvietiškio žemės ūkio mokykloje. 1942–1944 m. dainavo Valstybės, vėliau – Kauno muzikinės komedijos teatro chore. 1951 m. baigė Lietuvos konservatoriją (dainavimo mokėsi pas J. Bieliūną, Nijolę Karnavičienę, Petrą Oleką).
1952–1981 m. dėstė dainavimą Kauno Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. 1954–1974 m. Kauno muzikinio teatro solistas. Dėstė vidurinėse ir muzikos mokyklose. 1981–1982 m. Ąžuolų Būdos (Kapsuko rajonas, dabar Kazlų Rūdos savivaldybė, Marijampolės rajonas) kultūros namų meno vadovas.
Vaidmenys
Vincas Kukaitis sukūrė apie 50 vaidmenų: hercogo ir Alfredo vaidmenis Džiuzepės Verdžio operose „Rigoletas“ ir „Traviata“, Almavivos – Džoakino Rosinio operoje „Sevilijos kirpėjas“, Paolino – Domeniko Čimarozos operoje "Slaptos vedybos“, Don Chosė – Žoržo Bizė operoje „Karmen“,  Vodemono ir Lenskio – Piotro Čaikovskio operose „Jolanta“ ir „Eugenijus Oneginas“, Sinodalo – Antono Rubinšteino operoje „Demonas“, Liutauro – Jurgio Karnavičiaus operoje „Gražina“, Fausto – Šarlio Guno operoje „Faustas“, Pinkertono – Džiakomo Pučinio operoje „Madam Baterflai“, Gricko – Modesto Musorgskio operoje „Soročincų mugė“, Kaikario – Vitolio Baumilo operoje „Paskenduolė“.
Julia Taubitz
Julija Taubic (g. 1996 m. kovo 1 d. Anaberge-Būchholce) – vokiečių rogučių sporto atstovė. Daugkartinė pasaulio čempionė.
Biografija
2014 m. vokietė pirmą kartą dalyvavo pasaulio jaunimo čempionate, kuriame pelnė bronzos medalį. 2015 m. – 2016 m. sezono metu pirmą kartą debiutavo pasaulio taurėje. Galutinėje pasaulio taurės rikiuotėje Taubitz tais metais liko 15-oje vietoje. 2017 m. pasaulio taurės etape Pietų Korėjoje pelnė bronzą ir pirmą kartą lipo ant nugalėtojų pakilos. 2019 m. pirmą kartą tapo Vokietijos nacionaline čempione. Tais pačiais metais laimėjo auksą pasaulio jaunimo iki 23 m. čempionate ir du sidabro medalius pasaulio čempionate.
2021 m. pasaulio rogučių sporto čempionate vokietė pirmą kartą iškovojo du aukso medalius individualiose rungtyse.
Didžiakaimio valsčius (Minskas)
Didžiakaimio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Didžiakaimis.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. 8-ajame dešimtmetyje prijungtas prie Rubiaževičų valsčiaus. Po I pasaulinio karo atkurtas, bet 1924 m. prijungtas prie Kaidanavos rajono (Baltarusijos TSR).
Carlos Cuéllar
Karlosas Kuelaras (g. 1981 rugpjūčio 23 d. Madride) – Ispanijos futbolininkas, žaidžiantis Anglijos Premier lygos Sunderland AFC klube. Dažniausiai žaidžia centrinio gynėjo pozicijoje. 2007–2008 m. sezone su Glazgo „Rangers“ klubu laimėjo Škotijos futbolo taurę.
2012 m. liepos 2 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Sunderland AFC klubu.
Belgijos vyrų krepšinio rinktinė
Belgijos vyrų krepšinio rinktinė – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Belgijos valstybę. Didelių pasiekimų neturi – XX a. vid. sudalyvavo keleriose vasaros olimpinėse žaidynėse, dažna Europos čempionatų dalyvė.
Treneriai
Žymesni treneriai:
Pliaušys
left|120px
Pliaušys – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 8,5 km į rytus nuo Tauragnų, Daunorių miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,49 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 151,6 m. Kranto linija labai vingiuota, iš vakarų į ežerą yra giliai įsiterpę 2 pusiasaliai. Krantai žemi, pelkėti (Stapiejokų raistas), ištisai apaugę krūmynais ir medžiais. Šiaurinėje pakrantėje vietomis plyti pievos. Pietuose išteka Pliaušės upelis link Almajo ežero.
Slabodkos valsčius (Minskas)
Slabodkos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Slabodka.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. 8-ajame dešimtmetyje prijungtas prie Rubiaževičų valsčiaus.
Edoardo Mangiarotti
Edoardo Mangiarotti (1919 m. balandžio 7 d. – 2012 m. gegužės 25 d.) – Italijos fechtuotojas, 13 olimpinių medalių laimėtojas, 13 kartų pasaulio čempionas. Pagal šiuos laimėjimus jis yra pirmas per visą šios sporto šakos istoriją. Italas laikomas geriausiu visų laikų pasaulio fechtuotoju.
2003 m. Tarptautinis olimpinis komitetas skyrė E. Mangiarotti Platininio vainiko apdovanojimą, kuriame įamžinti tokie žodžiai: „Edoardo Mangiarotti, iš viso laimėjęs 39 aukso, sidabro ir bronzos medalius olimpinėse žaidynėse bei pasaulio čempionatuose, laikomas geriausiu fechtuotoju sporto istorijoje“.
Sniego traukinys
Sniego traukinys – 2013 m. Pietų Korėjos mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo Bong Joon-ho. Filme vaidina Chris Evans, Song Kang-ho, Tilda Swinton, Jamie Bell, Octavia Spencer, Go Ah-sung, John Hurt ir Ed Harris.
Filmo veiksmas vyksta traukinyje, važiuojančiame aplink Žemės rutulį ir gabenančiame paskutinius žmonijos likučius po to, kai nepavykęs klimato inžinerijos bandymas sustabdyti visuotinį atšilimą sukūrė naują Sniego gniūžtės Žemę. Kertisas Everetas (akt. Chris Evans), žemesnės klasės keleivių, važiuojančių uodegoje, lyderis, maištauja prieš traukinio priekyje sėdintį elitą.
Filmo premjera įvyko 2013 m. liepos 29 d. „Times Square“ prekybos centre Seule, Pietų Korėjoje. Pietų Korėjos kino teatruose pasirodė 2013 m. rugpjūčio 1 d. Kritikai gyrė filmo viziją, režisūrą ir vaidybą, ypač Evans ir Swinton. Jungtinėse Amerikos Valstijose filmas iš pradžių buvo planuojamas rodyti tik ribotame skaičiuje kino teatrų, tačiau kritikų reakcija paskatino „The Weinstein Company“ išplėsti filmo rodymą į daugiau kino teatrų ir skaitmenines transliacijos paslaugas. Filmo biudžetas siekė 40 milijonų JAV dolerių, todėl jis tebėra vienas brangiausių visų laikų Pietų Korėjos filmų.
Kadrioru stadionas
Kadrioru stadionas  – įvairių paskirčių stadionas Taline, Estijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia JK Nõmme Kalju ir FC Levadia Tallinn. Stadionas pastatytas 1926 m. Jame telpa 5 000 žiūrovų. Nutolęs 2 km į rytus nuo miesto centro. Stadiono adresas: Roheline aas 24, 10150 Talinas.
Eesti Spordi Keskliit (ESK) stadiono atidarymo proga, estai į Taliną pasikvietė Lietuvos futbolo rinktinę. Futbolo rungtynės Estija-Lietuva buvo pagrindinis oficialaus E.S.K. stadiono sportinis renginys, įvykęs birželio 13 d. 1926 m. Estijos rinktinė tada nugalėjo Lietuvos rinktinę rezultatu 3:1.
Prieš pastatant A. Le Coq Arena 2001 m., Kadrioru stadione namų rungtynes žaidė Estijos rinktinė.
Šiaurės Vakarų teritorija (Kanada)
Šiaurės Vakarų teritorija buvo Britų imperijos valda Šiaurės Amerikoje nuo XVIII a. iki 1870 m. Didžiausio išsiplėtimo laikais apėmė teritorijas dabartinėje Kanadoje į vakarus nuo Ruperto žemės, kur dabar yra Šiaurės Vakarų teritorijos, Jukonas, Nunavutas, šiaurės Alberta ir šiaurės Britų Kolumbija.
Raida
Ši valda neturi oficialios įkūrimo datos. Po to, kai Šiaurės Amerikoje 1799 m. buvo įkurta Rusijos Amerika, o 1858 m. Britų Kolumbija, Šiaurės Vakarų teritorija buvo apibrėžiamas kaip milžiniškas šioms kolonijoms nepriklausantis kraštas į šiaurės vakarus nuo Ruperto žemės. Nuo tada, kai Britų imperija 1713 m. atgavo Ruperto žemę, ji liko vienintele pretendente, galinčia kolonizuoti šį atokų ir atšiaurų kraštą, kuriame daugiausia gyveno Na-dene kalbomis kalbantys indėnai ir inuitai.
Nors kolonistai iš Ruperto žemės nuo XVIII a. vidurio kartais surengdavo ekspedicijas į šias teritorijas, kolonizacija nevyko. Tik 1779 m. Monrealyje buvusi kailių pirklių bendrovė įkūrė Šiaurės Vakarų kompaniją, kuri tapo pagrindine konkurente Ruperto žemėje veikusiai Hadsono įlankos kompanijai ir pradėjo vykdyti veiklą šioje teritorijoje. Kadangi šios kompanijos konkurencija tarp kompanijų sukėlė nuožmius konfliktus, 1821 m. abi kompanijos buvo priverstos susijungti ir efektyvinti kailiukų prekybą.
Kraštas pasirodė esąs turtingas ir kitų išteklių. Nuo 1862 m. čia kilo net kelios aukso karštinės. Kilus Stikino aukso karštligei, iš teritorijos laikinai atskirta Stikino teritorija. 1863 m. dalis teritorijos perduota Britų Kolumbijai.
1870 m. visas teises prekiauti milžiniškoje Kanados teritorijoje Hadsono įlankos kompanija pardavė Britų imperijos karūnai už 300 tūkst. svarų. Šiaurės Vakarų teritorija buvo sujungta su Ruperto žeme ir tapo administraciniu vienetu Šiaurės Vakarų teritorijos. Šis vienetas tais pačiais metais prisijungė prie Kanados Konfederacijos.
Ružiava
Ružiava – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Aukštadvario.
Povilėlis
Povilėlis – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 7 km į pietus nuo Daugailių, Ruzgiškių miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,18 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 194 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Vakaruose išteka upeliukas link Ligajos upės (Šventosios upės baseinas). Į rytus įsikūręs Sirvydžių kaimas.
Cuco Martina
Kuko Martina (; g. 1989 m. rugsėjo 25 d.) – Kiurasao futbolininkas, rungtyniaujantis dešiniojo gynėjo pozicijoje. Kiurasao vyrų futbolo rinktinės žaidėjas bei šios rinktinės kapitonas.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2011 m. , su rinktine 2017 m. laimėjo Karibų taurę.
Apdovanojimai
Southampton
Curaçao
Asmeniniai
Marcelo Elizaga
Marselas Ramonas Elisaga Fereras (Marcelo Ramón Elizaga Ferrero; g. 1972 m. balandžio 19 d.) – iš Argentinos kilęs Ekvadoro futbolininkas, vartininkas.
Pavlovas (miestas)
Pavlovas – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, dešiniajame Okos upės krante. Miestas įsikūręs už 79 km į pietvakarius nuo Žemutinio Naugardo. Administracinis Pavlovo rajono centras.
Pavlovas pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas antroje XVI a. pusėje. Miesto teises gavo 1919 m. Tarybiniais metais miestas tapo svarbiu metalurgijos ir mašinų pramonės centru, 1930 m. įkurta Pavlovo autobusų gamykla.
Marcelo Elizaga
Karjera
Gimė Argentinoje, karjerą pradėjo antros lygos klube „Nueva Chicago“. Vėliau žadė „Lanús“ ir „Quilmes“ klubuose. 2005 m. išvyko į Ekvadorą, kur ėmė ginti „Emelec“ klubo vartus. Daug kartų išrinktas geriausiu Ekvadoro lygos vartininku. Vėliau priėmė Ekvadoro pilietybę ir ėmė rungtyniauti už šios šalies rinktinę.
Elisaga Ekvadoro rinktinėje debiutavo 2007 m. draugiškose varžybose prieš Airiją.
Pilkomajo nacionalinis parkas
Pilkomajo nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas Argentinos šiaurėje, Formosos provincijoje, Paragvajaus pasienyje, prie Pilkomajo upės. Parkas įkurtas 1951 m. ir skirtas apsaugoti drėgnojo Gran Čiako gamtą ir Pilkomajo slėnio pelkynus. Priklauso RAMSAR šlapynių sąrašui.
Būdinga plokščia, aliuvinės ir eolinės kilmės nuogulomis padengta lyguma. Šiauriniu parko pakraščiu vingiuoja Pilkomajo upė, savo slėnyje sudarydama ištįsą šlapynių, maršų, senvagių, ežerų labirintą. Sausuoju laikotarpiu daugelis telkinių nusenka, išdžiūsta. Tos šlapynės yra svarbi migruojančių paukščių buveinė.
Sausojoje parko dalyje būdingos baltųjų kopernicijų giraitės, tanki žolinė augalija (ypač viksvameldžiai), dar auga kvapiosios akacijos, juodieji algarobai. Šlapynėse veši vandens augalija – vandens hiacintai, ežersargės, plaumuonės, liudvigijos. Pilkomajo pakrantėse auga fikusai, okotijos, gausu lianų, vijoklių, epifitų.
Būdingi gyvūnai: pilkoji mazama, kapibara, pekaris, staugūnas, puma, karčiuotasis vilkas. Gausu roplių (žakarė, plačiasnukis kaimanas, geltonspalvė anakonda, žalioji anakonda, brazilinė vandens kobra). Didelė vandens paukščių įvairovė (garniai, gandrai, rožinės girnovės, antys).
Portugalijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Portugalijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Finalo rungtynės
--
Šveicarijos vyrų krepšinio rinktinė
Šveicarijos vyrų krepšinio rinktinė - krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Šveicarijos valstybę.