cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aušrinė
Lietuvių tautosakoje
Tyrinėtojai linkę manyti, kad Aušrinė ir Vakarinė lietuvių tradicijoje laikytos skirtingomis žvaigždėmis, nors nemaža pavyzdžių, kur jiedvi gretinamos arba tapatinamos.
Algirdas Julius Greimas bandė nustatyti Aušrinės šeimą, jos pusbroliu laikė Auštrinį. Greimas tapatina Aušrinę su tautosakoje minima Marių Merga. Jis daro išvadą Aušrinę turėjus savo bandą ir galėjus pasireikšti „jūros kumelės“ pavidalu. Aušrinė daugelyje baltų ir slavų tekstų vadinama karalaite, jos papuošalai – žvaigždės, rasa. Tautosakoje minimą Aušrinės tarną A. J. Greimas laiko Aušrinės karvių [= žvaigždžių?] piemeniu, kasryt genančiu jas „per mares (dangų) į ganyklas“. Pranė Dundulienė ir Jonas Vaiškūnas Aušrinės tarnu laiko Merkurijaus planetą. Vladimiro Toporovo teigimu, Aušrinė galėjo būti dangiškoji Perkūno partnerė. Pasak Norberto Vėliaus, Aušrinė yra dangiškasis binarinių opozicijų mediatorius: Danguje priešpriešą naktis–diena atitinka mėnulis–saulė, nes mėnulis šviečia naktį, o saulė – dieną. Vidurinysis šios priešpriešos narys, yra Venera – Vakarinė ir Aušrinė, kuri vakare pirmiausia pasirodo, o ryte vėliausiai prapuola, tarsi sujungia naktį su diena, mėnulį su saule.
Bene žymiausias mitas, susijęs su Aušrine pateiktas Liudviko Rėzos užrašytoje dainoje: <i> Mėnuo saulužę vedė Pirmą pavasarėlį. Saulužė anksti kėlės, Mėnužis atsiskyrė. Mėnuo viens vaikštinėjo, Aušrinę pamylėjo. Perkūns, didžiai supykęs, Jį kardu perdalijo. – Ko saulužės atsiskyrei? Aušrinę pamylėjai? Viens naktį vaikštinėjai? </i>
Panašus siužetas randamas ir gudų liaudies dainose. Šis įvaizdis siejamas su astronominiu reiškiniu, kai Mėnuliui leidžiantis ryte ir šviečiant Aušros žvaigždei pateka Saulė. Po šitokios dangaus šviesulių sandūros Mėnuo ima dilti. Liaudyje tada sakoma, kad Saulė sugauna Mėnulį su Aušrine ir jį daužo, dalina, pagauna. Toks metas dar vadinamas „padaužais“.
Sąsajos
Aušros žvaigždė – labai svarbus simbolis daugelio tautų mitologijoje. Dažniausiai įsivaizduojama kaip graži mergelė. Indoeuropiečių pasaulėvaizdyje Aušra dažnai siejama su karve – taip vadinama senovės indų deivė Ušasė („Aušra“), o pačios karvės – „aušrinėmis“. Artimuosiuose Rytuose su Aušra visųpirm sieta deivė Ištar, kurios ženklas – pentagrama. Pagal romėnų aušros deivę Venerą astronomijoje pavadinta ir pati planeta. Latvių mitologijoje aušrinę atstovauja vyriškas dievaitis Auseklis, o prūsiškai Aušros žvaigždė vadinama *Deinainā.
Krikščioniškame pasaulėvaizdyje Aušrinės įvaizdį perima Šv. Marija, ypač jos hipostazė – Jūrų Žvaigždė (Stella Maris).
Klaipėdos jūrininkų ligoninė
Istorija
1949 m. Klaipėdoje buvo atidaryta tarpžinybinė 50 lovų Prekybos uosto ligoninė ir poliklinika. Ši sveikatos priežiūros įstaiga, kuriai vadovavo vyriausiasis gydytojas Julius Simonavičius, teikė stacionarinę ir ambulatorinę pagalbą uosto darbuotojams. 1956 m. duris atvėrė Žuvies pramonės darbuotojų 50 lovų ligoninė. Klaipėdoje veikė ir laivų statyklos „Baltija“ ligoninė. 1962 m. visos trys – Prekybos uosto, Žuvies pramonės darbuotojų ir laivų statyklos „Baltija“ ligoninės – buvo sujungtos į 150 lovų Žvejų ir jūros transporto darbuotojų ligoninę.
Vištelionys
Vištelionys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Rūdiškių.
Klaipėdos jūrininkų ligoninė
Istorija
Stacionaro skyriai buvo įkurti įvairiose miesto vietose esančiuose pastatuose, tai labai apsunkino budinčių gydytojų bei konsultantų darbą. Ligoninės rėmėjai, suprasdami medikų sunkumus, perdavė du bendrabučio pastato aukštus poliklinikai ir tarpreisinio jūrininkų viešbučio pastatą Nemuno gatvėje, kur buvo įkurtas 210 lovų stacionaras.
1979 m. žuvies pramonės ministerija, o po metų ir Jūrų laivyno bei Laivų statybos pramonės ministerijos sutiko iš dalies finansuoti naujos ligoninės statybą. Lėšas tam skyrė tuometinė Valstybinė žvejybos įmonė „Jūra“, Lietuvos jūrų laivininkystė, Valstybinė laivų statykla „Baltija“, Valstybinė Vakarų laivų remonto bei Valstybinė transporto laivyno įmonės.
1983 m. buvo pakeistas Žvejų ir jūros transporto darbuotojų ligoninė pavadinimas ir ji tapo Centrinio baseino ligonine. 1985 m. patvirtinta naujos 360 lovų ligoninės projektinė užduotis ir statybos suvestinė sąmata. Miesto statybos projektavimo institutas parengė ligoninės projektą, kurio autorius – architektas Eduardas Chlomauskas. 1994 m. balandžio 9 d. įvyko oficialus Klaipėdos jūrininkų ligoninės atidarymas.
Stasė Mičelytė
Stasė Mičelytė (1925 m. gruodžio 17 d. Sudeikiuose, Daugailių valsčius – 2012 m. gegužės 18 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytoja chirurgė, urologė.
Biografija
1948 m. baigė Vilniaus universitetą. 1975 m. medicinos mokslų kandidatė.
1959–1967 m. Vilniaus I tarybinės klinikinės ligoninės, 1967–2007 m. Vilniaus miesto klinikinės ligoninės Urologijos skyriaus vedėja. Nuo 2007 m. gydytoja konsultantė.
Purple Violets (filmas)
Purple Violets – 2007 m. JAV režisieriaus Edvardo Bernso romantinė drama. Filmas nebuvo rodomas kino teatruose, skirtas namų kino žiūrovams. Išskirtinis filmo platintojas internetu – kompanija Apple Inc.
Stasė Mičelytė
Biografija
1963 m. su kitais įkūrė pirmąją Lietuvoje dirbtinio inksto laboratoriją. Mokslinio darbo pagrindinė kryptis – bakterinio šoko, sepsio priežastys ir požymiai, pielonefrito, inkstų akmenligės, hidronefrozės, inkstų tuberkuliozės diagnostika ir gydymas. Paskelbė daugiau kaip 130 mokslinių straipsnių.
Purple Violets (filmas)
Filmo premjera įvyko 2007 m. balandžio 30 d. Traibeko filmų festivalyje (Tribeca Film Festival).
Siužetas
Pati, anksčiau perspektyvi jauna rašytoja, palaidojo savo svajonę, ištekėjo ir dabar dirba nekilnojamo turto agente. Kasdieninė rutina būtų tęsėsi tol, kol kartą ji sutiko savo mokyklos laikų pirmąją meilę – Brainą, kuris ją vėl įkvėpė rašyti ir mylėti.
Keitė, geriausia Pati draugė, taip pat sutinka savo pirmąją meilę – Maiklą, bet jų susitikimas nėra linksmas. Keitė vis dar pyksta ant savo senojo draugo už jo principingą požiūrį į gyvenimą, o Maiklas priešingai, visomis jėgomis stengiasi susigrąžinti Keitę.
Aktoriai
ir kt.
Šokantis medis
Šokantis medis – duomenų struktūra, panaši į savaime susibalansuojančius B medžius. Šią struktūrą išrado Hansas Reiseris. Skirtingai nuo B medžio, kuris savo struktūrą visada laiko subalansuotą, šokantis medis struktūrą balansuoja tik kai duomenis prireikia išsaugoti išorinėje atmintyje (pabaigus transakciją arba dėl operatyvinės atminties trūkumo).
Kadangi balansavimo procedūra atliekama rečiau, šia struktūra pagrįsti algoritmai yra greitesni. Be to, pati balansavimo procedūra tada gali būti ilgesnė ir labiau optimizuojanti.
Šokančio medžio pagrindu sukurta atviro kodo failų sistema Reiser4 su mažais (apie 1 kilobaito didumo) failais gali būti net iki 15 kartų greitesnė nei dabar GNU/Linux labiausiai paplitusi EXT3.
Umaras ibn al-Chatabas
Umaras iš pradžių priešinosi Mahometui, tolimam jo giminaičiui, iš Kuraišo genties, o vėliau ir žentui. Tačiau 616 m. priėmė islam ir tapo pirmuoju musulmonu, atvirai besimeldžiančiu Kaaboje. Umaras dalyvavo beveik visuose mūšiuose ir ekspedicijose, kuriems vadovavo Mahometas, o už nuosprendžių vykdymus Mahometas jam suteikė al-Farūko titulą. Po Mahometo mirties 632 m. birželį Umaras prisiekė ištikimybę Abu Bakrui, pirmajam kalifui ir ėjo artimiausio patarėjo pareigas iki 634 m. rugpjūčio mėn., kai mirštantis Abu Bakras paskyrė Umarą savo įpėdiniu.
Valdant Umarui, kalifatas plėtėsi beprecedenčiu greičiu, buvo kuriami įgulos miestai. Užkariautos Sasanidų imperija ir daugiau nei du trečdaliai Bizantijos imperijos. Persija užkariauta per mažiau nei dvejus metus (642–644 m.). Pagal žydų tradiciją Umaras leido Jeruzalėje garbinti savo Dievą. Umarą 644 m. nužudė persų vergas Abu Lulua Firuzas.
Istorikų vertinamas kaip vienas galingiausių ir įtakingiausių musulmonų kalifų istorijoje. Sunitų islamo tradicijoje jis gerbiamas kaip didis ir teisingas valdovas bei islamo dorybių pavyzdys, o kai kurie hadisai jį įvardina kaip antrą pagal svartbą sahabą po Abu Bakro. Dvylikos imamų šiitų tradicijoje vertinamas neigiamai.
Verškainiai
Verškainiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ukmergės.
Stebuliai (Molėtai)
Stebuliai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietryčiuose.
Istorija
Kaimas užrašytas 1852 m. Joniškio bažnyčios knygoje.
Leonardas Leo
Leonardas Oroncas Salvatorė de Leo (, 1694 m. rugpjūčio 5 d. San Vito degli Skiavi, dab. San Vito dei Normani prie Brindizio – 1744 m. spalio 31 d. Neapolis) – italų kompozitorius, vargonininkas, pedagogas. Vienas žymiausių Neapolio mokyklos atstovų.
Biografija
1709–1713 m. mokėsi Neapolio konservatorijoje Santa Maria della Pieta dei Turchini, nuo 1715 m. joje dėstė. Nuo 1713 m. karaliaus rūmų vargonininkas ir Neapolio Santa Maria della Solitaria bažnyčios kapelmeisteris. Nuo 1725 m., po A. Skarlačio mirties – rūmų kapelos pirmasis vargonininkas; dėstė Neapolio Šv. Anupro konservatorijoje. Nuo 1744 m. rūmų kapelmeisteris Neapolyje.
Mokiniai: Nikolas Pičinis, Nikolas Jomelis.
Žeščinka
Žeščinka  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Serovė
Serovė – kaimas Botsvanoje, Centriniame rajone. Laikomas didžiausiu šalyje. Gyventojų apie 90 000.
Serovė įsikūrusi derlingoje, gerai drėkinamoje vietoje Botsvanos centrinėje dalyje ir yra prekybos bei komercijos centras. Miestas yra į vakarus nuo Gaborono–Frensistauno kelio, tad lengvai pasiekiamas.
Serovėje yra Khama III, Bamangwato žmonių vado, paminklas. Taip pat šiame mieste yra gimęs Seretse Khama, pirmasis Botsvanos prezidentas.
Terminatorius 2: paskutinio teismo diena
Terminatorius 2: paskutinio teismo diena  – 1991 metų mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo, prodiusavo ir parašė scenarijų James Cameron. Pagrindinius vaidmenis atliko Arnold Schwarzenegger, Linda Hamilton, Edward Furlong ir Robert Patrick. 1984 m. filmo „Terminatorius“ tęsinys.
Višteliškis
Višteliškis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Karsakiškio.
Terminatorius 2: paskutinio teismo diena
Filmas buvo palankiai įvertintas tiek kritikų, tiek žiūrovų. Jo reikšmė nuotykių ir mokslinės fantastikos žanrui itin didelė. Apdovanotas Amerikos akademijos Oskaru už geriausią grimą, geriausius garso efektus ir garso montažą bei geriausius vaizdo efektus.
Filmo gamybai išleista apie 102 mln. JAV dolerių ir tuo metu tai buvo brangiausias kada nors pastatytas filmas. Kino salėse uždirbo 204,8 mln. JAV ir 519 mln. dolerių kitose šalyse. Pirmasis filmas „Terminatorius“ uždirbo tik 78 mln. dolerių, tad tęsinys uždirbo net 9 kartus daugiau.
Nervų dinastija
Nervų dinastija – Romos imperatorių dinastija, valdžiusi 96 – 138 m. Dar vadinama Nervų–Trajano dinastija arba Ulpijų dinastija (pagal Trajano giminės pavardę). Šiai dinastijai priklausė trys imperatoriai:
Nervo-Trajanic Dynasty ანტონინუსების დინასტია
Klaipėdos universitetinė ligoninė
thumb|right|250px|Ligoninės planas
Klaipėdos universitetinė ligoninė – sveikatos apsaugos įstaiga, įsikūrusi Klaipėdoje. Ligoninėje yra 1000 lovų ir 1775 darbuotojai.
Istorija
1973 m. pradėtos ligoninės statybos. 1976 m. įvyko Klaipėdos miesto ligoninės atidarymas, pirmuoju vyriausiuoju gydytoju tapo Antanas Vinkus. 1981 m. atidarytas Akušerijos-ginekologijos korpusas. 1983 m. atidarytas infekcinių ligų korpusas. 1985 m. atidarytas onkologijos korpusas. 1990 m. atidaryta teritorinė miesto ambulatorija.
1997 m. buvo įkurta Klaipėdos ligoninė (atskirtas pirminės sveikatos priežiūros centras). 2006 m. ligoninė tapo Klaipėdos universitetine ligonine.
Stagonomus
Stagonomus – skydblakių šeimos blakių gentis. Gentis skirstoma į dvi pogentes. Europoje randamos 4 rūšys, o Lietuvoje tik 1 rūšis.
Katauskiai
Katauskiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, prie kelio, 7 km į pietvakarius nuo Šiluvos. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, Skaraitiškės paštas (LT-60049), bendrovė „Rivaka“, gaminanti baldus. Išlikę Katauskių dvaro sodybos fragmentai, koplyčia–mauzoliejus, kumetynas, svirnas-ledainė, svirnas, arklidės, tvartas.
Katauskiai įsikūrę Dubysos slėnio kairiajame krante, abipus Dubysos intako Melnyčravio, dalis kaimo priklauso Dubysos regioniniam parkui.
Etimologija
Anksčiau vietovė vadinosi Padubysiu, bet XVI a. pabaigoje vietos dvarą valdė Stanislovas Kotovskis. Vėliau pagal dvarponių pavardę pavadinta ir gyvenvietė (dvarininkinis vietovardis), vadinta Kataučizna ir galiausiai Katauskiais.
Istorija
1950–1993 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
1957 m. Velpesiuose įsteigta septynmetė mokykla, 1964 m. perkelta į Katauskius, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1993 m. Katauskių pagrindinė mokykla, 2008 m. uždaryta, 2010 m. pastatas parduodamas.
1959 m. įkurtas medicinos punktas, paštas, 1971 m. – biblioteka.
Kauno Vydūno pagrindinė mokykla
Kauno Vydūno pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Šiaurės pr. 57, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190137836. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1997 m. liepos 3 d. Kauno miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. 36 mokyklai suteiktas Vydūno (1868–1953) vardas. 1996 m. įkurtas informatikos kabinetas, 1998 m. įkurtas mokyklos muziejus, 2001 m. atidaryta kompiuterizuota skaitykla. Kauno miesto savivaldybės tarybos 2009 m. gegužės 21 d. sprendimu Nr. T-301 Vydūno vidurinė mokykla nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. pertvarkyta į pagrindinę. 2013 m. rugpjūčio 31 d. mokykla uždaryta ją prijungiant prie Kauno Martyno Mažvydo pagrindinės mokyklos. Patalpose įsikūrė LSMU Visuomenės sveikatos fakultetas.
Zanzibaras
Zanzibaras – pusiau autonominis Tanzanijos administracinis vienetas, kurį sudaro salos rytinėje Afrikos pakrantėje, Indijos vandenyne. Jame yra dvi didelės salos (Zanzibaras ir Pemba), taip pat daugybė smulkių salelių. Gyventojų – apie 1 mln. (2000), bendras plotas – 2643 km².
Svarbiausias Zanzibaro centras – Zanzibaras, kurio senamiestis vadinamas Stone Town (, Akmeninis miestas).
Geografija
Zanzibaras priklauso Prieskonių salynui, kuriam be Zanzibaro ir Pembos dar priskiriama Mafijos sala.
Zanzibare auginami muskato riešutai, cinamonas, pipirai. Tik šios salos miškuose sutinkama viena iš rudųjų kolobų (šunbeždžionių) rūšių – Zanzibaro rudasis kolobas.
Administravimas
thumb|200px|left|Tanzanijos administraciniai regionai Zanzibaras, nors yra Tanzanijos dalis, turi savo prezidentą, renkamą visuotiniuose rinkimuose, taip pat Atstovų Rūmus (50 narių, renkamų 5 metams).
Būdama tankiausiai gyvenama Tanzanijos dalis, ši labai maža teritorija yra dalinama į 5 administracinius regionus:
Istorija
Pirmieji Zanzibaro salos gyventojai buvo persų imigrantai iš Širazo miesto (Iranas). Jie ir davė salai pavadinimą – Zangi - bar (persų k. – „juodųjų krantas“). Nors galima ir kita pavadinimo kilmė – Zayn Z'al Barr arabų kalba reiškia „Mugių sala“. Nuo 1503 iki 1698 salą kontroliavo portugalai. Nuo 1698 sala perėjo Omano sultonatui.
1840 Omano sultonas Sayyid Said bin Sultan Al-Busaid perkėlė sostinę iš Maskato į Stone Town. Po sultono mirties tarp jo sūnų prasidėjo nesutarimai dėl to, kam priklausys sala. Po konfliktų Zanzibaro sultonatas atsiskyrė nuo Omano kaip atskira kunigaikštystė. Šiame laikotarpyje Zanzibaro sultonas valdė ir visą rytinę Afrikos pakrantę, vadinamą Zanj, įskaitant Mombasą ir Dar es Salamą, nuo Mogadišo šiaurėje iki Mozambiko pietuose. Jis kontroliavo prekybinius kelius su Afrikos giluma iki Kindu prie Kongo upės.
Pagal Heligolando-Zanzibaro sutartį 1890 tarp Vokietijos ir Britanijos, vokiečiai įsipareigojo nereikšti pretenzijų į Zanzibarą, atitekusį Britanijai (protektoratas). Britanija skirdavo vizirį iki 1913, 1913–1963 – rezidentą. 1896 m. buvo kilęs trumpas anglų-Zanzibaro karas. 1963 gruodžio 19 Zanzibaras tapo nepriklausoma konstitucine monarchija, valdoma sultono. 1964 balandžio 24 kartu su Tanganika susijungė į Tanzanijos valstybę.
Italijos bankas
Italijos bankas (Banca d’Italia) – Italijos Respublikos centrinis bankas. Šis bankas priklauso Europos centrinių bankų sistemai.
Utenos Vyturių progimnazija
Utenos Vyturių progimnazija – dieninė, bendrojo lavinimo mokykla Utenoje, Sėlių g. 45, vykdanti pradinio ugdymo programą ir pagrindinio ugdymo programos I-ą dalį lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190182354. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|250px|left 1976 m. Vyturių mikrorajone duris atvėrė Utenos 5-oji vidurinė mokykla. Joje mokėsi 1006 mokiniai, dirbo 49 pedagogai. Pirmoji direktorė – Stefanija Kačkaitė. Jos pavaduotojais dirbo: M. Žiulys, S. Matulionis, G. Morozovienė. Darnaus pedagogų kolektyvo branduolį sudarė didelę pedagoginio darbo patirtį turintys mokytojai K. Arlauskas, B. Bertašienė, O. Cicėnienė, T. Gavėnienė, A. Guntulis, M. Jurgelėnienė, L. Kulakauskienė, B. Ražanskienė, R. Sapnova, B. Skukauskienė, D. Stanienė, B. Žemaitienė.
1993 m. mokyklai suteiktas Vyturių vardas. Vykdant švietimo įstaigų tinklo optimizavimą, nuo 2001 m. rugsėjo 3 d. mokykla tapo pagrindine, nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. – progimnazija.
Žymūs mokiniai
1976–2001 m. mokyklą baigė 25 abiturientų laidos.
Jurgis V
Jurgis V (1865 m. birželio 3 d. Londonas – 1936 m. sausio 20 d. Sandrinham (Norfolko grafystė, Anglija) – Jungtinės Karalystės karalius (1910–1936 m.).
Biografija
Saksonijos-Coburgo-Gothos dinastijos atstovas. Princo Alberto Eduardo (nuo 1901 m. karalius Eduardas VII) antrasis sūnus. 1877–1892 m. tarnavo kariname jūrų laivyne. Antruoju, po tėvo, sosto įpėdiniu tapo 1892 m., po vyresniojo brolio Alberto Viktoro mirties, pirmuoju – 1901 m. mirus karalienei Viktorijai ir sostą paveldėjus tėvui. 1893 m. vedė brolio sužadėtinę. Buvo daugelio Europos valdovų artimas giminaitis. 1914 m. D. Britanijai paskelbus karą Vokietijai atsisakė visų vokiškų titulų ir pervardijo dinastiją į Vindzorų. Kelis kartus lankėsi fronte Prancūzijoje. 1931 m. kilus finansinei krizei ir nuvertėjus svarui sterlingų, įtikino ministrą pirmininką R. MacDonaldą sudaryti nacionalinę koalicinę vyriausybę.
Vaikai
Jurgio V ir Marijos Teksietės vaikai:
Žulava (Liublino vaivadija)
Žulava  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurę nuo Sosnuvkos, apie 28 km į pietryčius nuo Palenkės Bialos ir apie 81 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Bremo Stokerio premija
Bremo Stokerio premija  – Siaubo rašytojų asociacijos 1987 m. įsteigti kasmetiniai apdovanojimai už „išskirtinius pasiekimus“ (superior achievement) siaubo literatūros srityje. Premija pavadinta žymaus airių rašytojo, „Drakulos“ autoriaus Bram Stoker garbei.
Nors premija įteikiama kas metus, svarbu pabrėžti, kad ji yra ne už tų metų geriausius kūrinius, o už „išskirtinius pasiekimus“. Taip buvo sugalvota specialiai, kad neskatinti rašytojų varžybų ir nesantaikos. Kiekvienais metais kiekvienoje kategorijoje gali būti apdovanotas ir daugiau, nei vienas rašytojas, jei komisijai atrodo, kad yra daugiau nusipelniusiųjų. Taip pat organizatoriai specialiai ieško mažai žinomų, mažais tiražais išleistų, komerciškai nesėkmingų ar dėl kitų priežasčių negarsių kūrinių, siekdami, kad ir jų autoriai turėtų lygias galimybes būti įvertinti kaip ir garsūs rašytojai, dėl savo garsumo turintys tam tikrą pranašumą (populiaresnės knygos ir taip toliau).
Darbai konkursui gali būti rekomenduojami bet kurio Siaubo rašytojų asociacijos nario, taip pat specialus žiuri sudaro savo sąrašą ir pateikia jį kaip kandidatus. Kiekvienoje kategorijoje visi aktyvūs asociacijos nariai balsavimu išrenka finalistus, vėliau dar vienu balsavimu iš finalistų išrenkamas nugalėtojas ar nugalėtojai.
Kategorijos
Šiuo metu apdovanojimai skiriami už pasiekimus šiose kategorijose:
Laureatai
Tarp žymiausių rašytojų, gavusių šį apdovanojimą, yra Neil Gaiman, Clive Barker, Stephen King, Ray Bradbury, George R. R. Martin, Michael Moorcock, J. K. Rowling ir kiti.
Fedajos perėja
thumb|180px|Fedajs ežeras thumb|180px|
Fedajos perėja  – perėja Dolomitinėse Alpėse (2057 m) jungianti Canazei miestelį Fasos slėnyje ir Malga Ciapela miestelį Marmolados papėdėje. Per perėją eina kalnų kelias, kurio statumas siekia 15 %, o didžiausias plotis 5-7 m. Žiemą šis kelias paprastai uždarytas.
Beveik aukščiausioje perėjos vietoje yra to paties pavadinimo dirbtinis ežeras (Lago di Fedaia). Šio dirbtinio ežero ypatumas yra tai, kad užtvankos yra pastatytos iš abiejų pusių. Vakarinėje užtvankos pusėje yra keletas kalnų trobelių, iš čia prasideda pėsčiųjų takai per Marmolados ledyną iki viršūnės (Punta Penia).
Subačiai (Anykščiai)
Subačiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Rubikių.
Patas
Patas gali reikšti
Semianuvkos geležinkelio stotis
Semianuvkos geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Semianuvkos kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Narevkos valsčiuje. Stotis priklauso Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linijai, Valstybės siena-Chrizanuvas geležinkelio linijai ir Semianuvka-Vionckuvas geležinkelio linijai.
Valstybės siena–Chrizanuvas geležinkelio linija
Nuo stoties iki Miklaševo geležinkelio stoties yra 7,2 km ir iki Siemianuvkos-Svisločiaus pasienio punkto yra 8,2 km.
Veselka (Ukmergė)
Veselka – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Ukmergės.
Fatima (miestas)
Fatima – piligriminis miestelis vidurio Portugalijoje, Santarém srityje. Išsidėstęs Cova da Iria lygumoje, 29 km į pietryčiųs nuo Leirijos. Kaimas pavadintas XII amžiaus maurų princesės vardu ir nuo 1917 metų tapo viena didžiausių piligrimystės vietų pasaulyje kaip Marijos šventoji žemė.
1917 m. gegužės 13 d. ir kas mėnesį iki tų metų spalio trys jauni piemenukai – Lucia dos Santos ir jos pusbrolis Francisco Marto bei pusseserė Jacinta Marto sakėsi pamatę moterį, kuri jiems prisistačiusi šventąja mergele. Spalio 13 d. Fatimoje susirinko didelė žmonių minia (apie 70 tūkstančių), kurie paliudijo neįtikėtiną saulės reiškinį, kuris sekė iškart po to, kai vaikams apsireiškė Marija. Nors iš pradžių bažnyčia nepripažino šio reiškinio, bet 1930 m. spalio 13 d. Leirijos vyskupas pripažino vaikų patyrimus kaip mergelės Marijos apsireiškimą. Tais pat metais popiežius kaimą paskelbė piligrimystės vieta.
miniatiūra|kairėje|200px|1917 m. laikraštis apie keistą pasirodymą
XX a. pabaigoje buvo spėliojama, kokias tris žinias 1917 m. yra pasakiusi Marija piemenukams. Pirmosios dvi žinios atskleistos apie 1940–1950 m: pirmoji apie pirmojo pasaulinio karo pabaigą ir antrojo pradžią, o antroji – apie komunizmo atsiradimą ir žlugimą, tačiau trečiąją Vatikanas ilgai laikė paslaptyje. 2000 m. oficialiai buvo pranešta, kad trečioji žinia buvo apie 1981 m. pasikėsinimą į popiežių Joną Paulių II. Ši žinia buvo pranešta per piemenėlių Francisco ir Jacinta beatifikacijos ceremoniją.
Vištinė
Vištinė – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Panemunio.
Sacharos Arabų Demokratinė Respublika
Sacharos Arabų Demokratinė Respublika (SADR,, ), taip pat vadinama Vakarų Sachara – iš dalies pripažinta de facto suvereni valstybė vakarų Magribe, kuri kontroliuoja siaurą teritorijos juostelę Vakarų Sacharos regione. 1976 m. vasario 27 d. Bir Lehlu Polisario paskelbė Sacharos Arabų Demokratinės Respublikos įkūrimą. SADR teigia, kad tik jos pretenzijos į visą Vakarų Sacharos teritoriją yra teisėtos, tačiau vyriausybė kontroliuoja tik apie 20-25 % teritorijos, į kurią reiškia savo pretenzijas. Tuo tarpu, Marokas kontroliuoja ir administruoja didžiąją dalį ginčijamų teritorijų ir vadina jas savo pietinėmis provincijomis.
Aleksandras Mičiūdas
Aleksandras Artūras Mičiūdas (, g. 1931 m. vasario 5 d. Buenos Airėse) – Argentinos lietuvių veikėjas, žurnalistas.
Biografija
1948 m. Buenos Airėse baigęs gimnaziją, dirbo žurnalistu Argentinos nacionalinėje žinių agentūroje TELAM, vadovavo tarptautinių žinių skyriui, lankėsi daugelyje šalių, bendradarbiavo laikraščiuose „Laikas“ bei „Tėviškės žiburiai“ (Kanada). Dirbo teismo antstoliu. 1955–1956 m. ir 2006-2008 m. Argentinos lietuvių centro pirmininkas, atstovavo jam Argentinos lietuvių organizacijų ir spaudos taryboje (ALOST), 1956 m. vienas jos steigėjų, 1969–1976 m., 2007 m. valdybos pirmininkas. 1979–1991 m. Lietuvai išlaisvinti komiteto Argentinoje steigėjas ir pirmininkas, 1979–1991 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto atstovas Pietų Amerikai, 1980 m. dalyvavo Madrido susitikime. 1990 m. kreipėsi į Argentinos prezidentą K. S. Menemą prašydamas pripažinti Lietuvos nepriklausomybę – Argentina atnaujino Lietuvos nepriklausomybės pripažinimą 1991 m. rugsėjo 10 d., pirmoji Pietų Amerikoje. 1992 m. įkūrė, vadovavo ir išlaikė Lietuvos informacijos biurą Argentinoje. Nuo 1993 m. Lietuvos Respublikos valstybės konsultantas ekonomikos ryšiams su Pietų Amerikos šalimis.
Planas 9 iš kosmoso
Planas 9 iš kosmoso – 1959 m. režisieriaus Ed Wood fantastinis filmas. Ilgą laiką po išleidimo jis buvo menkai žinomas, kol 1980 m. filmų kritikai Harry Medved ir Michail Medved knygoje „The Golden Turkey Awards“ jam skyrė iškart du apdovanojimus – už blogiausią visų laikų režisierių ir blogiausią visų laikų filmą. Tai padėjo jam išpopuliarėti, šiuo metu „Plan 9 from Outer Space“ dažnai patenka į blogiausių visų laikų filmų sąrašus, yra žiūrimas pramogai kaip „toks blogas, kad net smagu“ filmas.
Siužetas pasakoja apie nežemiškas būtybes, kurios susirūpinusios, kad žmonės gali pagaminti Visatą sunaikinsiantį ginklą, sugalvoja „planą 9“: Žemėje prikelti lavonus. Šie turėtų arba sukelti pakankamai panikos ir nukreipti žmonių dėmesį nuo ginklo kūrimo bei priversti išklausyti ateivius, arba tiesiog sunaikinti žmoniją, bet kuriuo atveju išspręsdami problemą. thumb|250px|left|Scena lėktuvo kokpite, centre viršuje matomas filmavime naudoto mikrofono šešėlis Nors „Plan 9 from Outer Space“ buvo kuriamas kaip rimtas fantastinis filmas, žiūrovai jį dažniausiai žiūri kaip komediją. Pagrindinis humoro šaltinis yra ypatingai prasta jo kokybė. Pavyzdžiui, „ateivių erdvėlaivyje“ matoma vandentiekio įranga, paprastos kėdės naudotos kaip sėdynės lėktuvo kokpite, pirmojoje scenoje lėktuve lakūno aktorius akivaizdžiai skaito savo tekstą iš ant kelių padėtų užrašų, kapinėse antkapiai yra akivaizdūs drožliaplokštės maketai ir panašiai. Taip pat dažnai šaipomasi iš labai prastai parašytų dialogų ar užkadrinio balso, pvz., žymi frazė iš filmo yra „ateities įvykiai, kaip kad šis, paveiks jus ateityje“.
Kazachstano stepė
miniatiūra|Kazachstano stepė Kazachijos stepė – didelė stepė Kazachijos ir Rusijos valstybėse. Vakaruose ribojasi su Ponto stepe, rytuose su Emin slėnio stepe, pietuose yra Aralo jūra. Stepė užima 804 500 km² plotą ir yra Didžiosios Eurazijos stepės dalis.
Augmenija ir gyvūnija
Dėl mažo kritulių kiekio, medžių nedaug, vyrauja pievos ir dideli smėlynų plotai.
Stepėje galima sutikti saigą, sibirinę stirną, vilkų, lapių, barsukų ir mongolinę smiltpelę.
Gyventojai
Kazachstano stepės vakarinė dalis yra labai retai apgyvendinta, vienam kvadratiniam kilometre gyvena tarp dviejų ir trijų žmonių. Toliau į rytus, gyventojų tankumas padidėja iki 4-7 žmonių kvadratiniame kilometre. Kazachai stepėje sudaro etninę daugumą. Pietuose yra įsikūręs Rusijai priklausantis 7360 kvadratinių kilometrų ploto Baikonuro kosmodromas.
Miklaševo geležinkelio stotis
Miklaševo geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Miklaševo kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Narevkos valsčiuje. Per stotį eina Valstybės siena-Chrizanuvas geležinkelio linija ir Miklaševas-Planta geležinkelio linija.
Valstybės siena–Chrizanuvas geležinkelio linija
Nuo stoties iki Zablotčiznos geležinkelio stoties yra 3,4 km ir iki Siemianuvkos geležinkelio stoties yra 7,2 km.
Kalbų klasifikatorius
Kalbų klasifikatorius yra parengtas pagal tarptautinį kalbų pavadinimų standartą ISO 639-1, apsvarstytas Kalbos komisijos Gramatikos, rašybos ir skyrybos pakomisės posėdyje ir patvirtintas Muitinės departamento direktoriaus 2003 m. sausio 31 d. įsakymu Nr. 1B-88 (Žin. 2003, Nr. 14-590). Šis Kalbų klasifikatorius dabar nebegalioja. Šiuo metu galioja Švietimo ir mokslo ministerijos 2005 m. patvirtintas Kalbų klasifikatorius (Žin., 2005, Nr. 45-1486), jis nederintas su Kalbos komisija.
Įgulos miestas
Įgulos miestai (amsār) - taip vadinami miestai, statyti strategiškai musulmonams palankiose vietose specialiai arabų kareiviams.
Antrasis arabų kalifas Umaras ibn al-Katabas buvo pasiryžęs palaikyti griežtą tvarką kariuomenėje. Arabų kareiviai ir generolai negalėjo džiaugtis pergalės vaisiais ir dalintis užkariautų žemių, jiems nebuvo leidžiama gyventi svetimuose miestuose. Vietoj to jiems buvo pastatyti nauji įgulos miestai strateginėse vietose: Kiekviename įgulos mieste buvo pastatyta mečetė, kur vykdavo penktadienio pamaldos. Šiuose miestuose kariai mokėsi gyventi islamišką gyvenimą, jie buvo arabų anklavai: su Korano pasaulėžiūra derinamos tradicijos buvo tęsiamos svetimose žemėse.
Kanjė
Kanjė – miestas įsikūręs petų Botsvanoje. Jis yra Pietų apygardos administracinis centras. Miestas yra Bangwaketse genties, kurios vadas yra Kgosi Seepasitso IV, sostinė. Miestą supa Moshupa, Lobatse, Jwaneng miestai, taip pat js yra atitolęs nuo Botsvanos sostinės Gaborono apie 45 min. kelio. Tarp žymesnių žmonių iš Kanjė verta paminėti buvusį prezidentą Ketumile Masire.
Bulgarijos futbolo varžybos 1928 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1928 m.
1928 m.
Kovojo 5 komandos-apygardų nugalėtojos.
Vitalina
Vitalina – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Švenčionėlių.
Juodasis 7984
Juodasis 7984, maisto juodasis 2 , C.I. 27755 – rudas ar juodas sintetinis diazo dažiklis, dažniausiai naudojamas kaip tetranatrio druska. Naudojamas kaip maisto dažiklis (kodas E152), taip pat – kaip kosmetinis dažiklis.
Europos Sąjungoje uždraustas nuo 1977 m. sausio 1 d. Nuo 1984 m. uždraustas JAV. Draudžiamas ir Australijoje bei Japonijoje.
Juodasis 7984 gali sukelti alergines ar nepakantumo reakcijas, ypač žmonėms, nepakantiems salicilatams. Jis išlaisvina histaminą, tad gali pabloginti astmos simptomus.
Vytinė (Pivonija)
Vytinė – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Laičių.
Sosnuvka (Palenkės Bialos apskritis)
Sosnuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 35 km į pietryčius nuo Palenkės Bialos ir apie 78 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1933-1954 m. kaimas buvo Romanuvo valsčiaus centras.
Fibonacci
Biografija
Tiksli mirties data nežinoma. Manoma, kad tai galėjo būti tarp 1240 ir 1250 metų.
Klaipėdos konservatorija
Klaipėdos konservatorija:
Lietuvos gyventojų surašymai
Istorija
200px|thumb|left|Rusijos imperijos gyventojų surašymas
Kaip teigia Lietuvos statistikos departamentas, Lietuvos istorijoje minimi šie gyventojų surašymai:
Kitų metų duomenys:
Kitų šalių surašymai, buvę dabartinės Lietuvos teritorijoje:
Rezultatai
Lietuvos gyventojų skaičius surašymų duomenimis:
Talka (Čilė)
Talka  – miestas vidurio Čilėje, 150 km į pietus nuo Santjago, netoli Lirkajaus ir Klaro upių santakos. Maulės regiono administracinis centras. ~200 tūkst. gyventojų.
Talka yra svarbus ekonominis Čilės centras. Apylinkėse plyti vynuogynai, vyksta vyno gamyba. Taip pat auginami kviečiai, vaisiai, daržovės. Maisto, tabako, medienos apdirbimo pramonė. Veikia Talkos universitetas, Maulės katalikiškasis universitetas, meno galerija, Bernardo O’Higinso muziejus.
Istorija
Gyvenvietė San Agustín de Talca pavadinimu įkurta 1742 m. Peru vicekaraliaus Chosė Manso de Velasko. 1818 m. Talkoje Čilės nepriklausomybę paskelbė Bernardas O'Higinsas. Miestas ne kartą smarkiai nukentėjo nuo žemės drebėjimų (labiausiai 1742, 1928, 2010 m.).
Jonas Kalvanas
Jonas Viktoras Kalvanas (vyresnysis 1914 m. balandžio 24 d. Ruobežiai, Biržų valsčius – 1995 m. sausio 15 d. Tauragė) – Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios vyskupas.
Biografija
Baigė Biržų gimnaziją. 1933–1936 m. studijavo teologiją Vytauto Didžiojo universitete, 1939 m. baigė teologijos studijas Rygos universitete. 1940 m. ordinuotas kunigu.
Nuo 1940 m. Tauragės, Sartininkų, Batakių, Skaudvilės ir kitų parapijų kunigas, aptarnavo Lietuvos latvių kalba kalbančias evangelikų liuteronų parapijas. Nuo 1941 m. rinktas Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios konsistorijos nariu, nuo 1971 m. – pirmininkas. 1976 m. išrinktas vyskupu.
Jo pastangomis 1968 m. Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčia priimta į Pasaulinę liuteronų federaciją. 1992 m. pasirašė tarpbažnytinės bendrystės sutartis su Vokietijos Lipės krašto evangelikų liuteronų bažnyčia, 1994 m. su JAV evangelikų liuteronų bažnyčios Didžiojo Kanjono sinodu. 1992–1994 m. Klaipėdos universiteto Teologijos katedros steigimo iniciatorius, skaitė paskaitas.
1946 m. vedė mokytoją Martą Račkauskaitę (1923-2011). Susilaukė šešių vaikų (penkių dukterų ir sūnaus). Sūnus Jonas Viktoras Kalvanas
Romualdas Miečkovskis
Biografija
1973 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1973–1980 m. dirbo žurnalistu dienraštyje „Czerwony Sztandar“. 1980–1988 m. LRT laidų lenkų kalba skyriaus vedėjas, 1988–2002 m. laidos lenkų kalba „Rozmowy Wileńskie“ redaktorius. 1989–2000 m. laikraščio, nuo 2000 m. žurnalo „Znad Wilii“ leidėjas ir vyr. redaktorius. 1992 m. su kitais įkūrė to paties pavadinimo radijo stotį. Nuo 1989 m. bendradarbiauja lenkų dienraščiuose „Rzeczpospolita“, „Nowy Dziennik“, nuo 1990 m. – su Lenkijos RTV, lietuvių laikraštyje „Literatūra ir menas“, „Šiaurės Atėnai“. 1990–2000 m. bendradarbiavo su Didžiosios Britanijos RTV (BBC). Nuo 1994 m. rengia tarptautinius poezijos susitikimus „Gegužė prie Neries“ (Maj nad Wilią), 2004 m. Varšuvoje įkūrė Vilniaus „Znad Wilii“ meno galeriją (veikė iki 2005 m.), 2006 m. – Mazovijos meno galeriją. Išleido poezijos rinkinių, apsakymų rinkinį.
Leonidai
thumb|250px|Leonidų lietus Leonidai – kasmetinis meteorų srautas, kurio radiantas yra Liūto žvaigždyne. Tai periodinės Tempelio-Tutlio kometos paliktos dalelės, per kurių skriejimo trajektoriją reguliariai kartą į metus praskrenda Žemės planeta.
Intensyviausi leonidai matomi lapkričio 17–18 d. Kartais virsta meteorų lietumi. 1966 m. vieno intensyviausių srauto maksimumo metu buvo matoma iki 40 meteorų per sekundę. Susiję su Tempelio-Tutlio kometa. Ryškiausi leonidų lietūs stebėti 1698 m., 1799 m., 1833 m., 1866 m., 1966 m. ir 2001 m.
Liaudies frontas (politinė partija)
Liaudies frontas – Ukrainos politinė partija, įkurta 2014 m. kovo 31 d. Savo veikloje vadovaujasi Ukrainietiškojo nacionalizmo, liberalkonservatyvizmo ir proeuropietiškumo ideologijomis. Nuo 2014 m. „Liaudies frontas“ yra antra pagal dydį iš Ukrainos Aukščiausiosios Rados partijų.
Marcelo Bielsa
Marselas Albertas Bielsa Kaldera (Marcelo Alberto Bielsa Caldera; g. 1955 m. liepos 21 d.) – Argentinos futbolo treneris, buvęs žaidėjas (rungtyniavo gynėjo pozicijoje).
Gimė teisininkų šeimoje, Rosarijuje. Marselas sulaužė šeimos tradiciją ir tapo sportininku, tuo tarpu jo brolis Rafaelis Bielsa pagal šeimos tradiciją yra politikas. Marselas karjerą pradėjo Rosarijo klube Newell's Old Boys. Vėliau rungtyniavo dar poroje Argentinos klubų, tačiau karjerą baigė būdamas vos 25-erių metų ir ėmėsi dirbti treneriu.
Trenerio karjerą praėjo su Newell’s Old Boys jaunimo komandomis, o 1990 m. jam patikėtas vadovavimas profesionaliai komandai. Jam su komanda pavyko pasiekti Copa Libertadores finalą (kuriame pralaimėta tik po baudinių serijos) ir laimėti 1992 Torneo Clausura. Vėliau Bielsa trumpai dirbo kituose Meksikos ir Argentinos klubuose. 1998 m. išvyko į Ispaniją treniruoti RCD Espanyol klubo, tačiau tais pačiais metais sulaukė pasiūlymo iš Argentinos futbolo federacijos treniruoti Argentinos rinktinę.
Bielsa nuvedė Argentinos rinktinę iki 2002 m. pasaulio čempionato, bet ten argentiniečiai neįveikė grupės etapo. Nepaisant to, Bielsai suteiktas šansas toliau treniruoti rinktinę. Bielsos vadovaujami argentiniečiai pasiekė 2004 m. Copa América finalą bei laimėjo auksą 2004 m. olimpinėse žaidynėse. Bielsa iš savo posto netikėtai atsistatydino 2004 m., jį pakeitė Chosė Pekermanas.
2007 m. Čilės futbolo federacija su Marselu Bielsa sudarė 3 metų kontraktą. Argentinos stratego vadovaujami čiliečiai pasiekė skambių pergalių (pvz., pirmą kartą nugalėta Argentinos rinktinė) ir užtikrintai įveikė atranką į 2010 m. pasaulio čempionatą (į jį komanda pateko po 12 metų pertraukos). Jau pirmose čempionato varžybose čiliečiai po 48 metų pertraukos iškovojo pergalę pasaulio čempionate.
Bielsa turi didelę įvairių futbolo varžybų įrašų kolekciją. Jis taip pat pasižymi lakoniškumu dalydamas interviu žurnalistams.
Laimėjimai
🇦🇷 Newell's Old Boys 🇦🇷 Vélez Sársfield
Jakutų kalba
Jakutų kalba (саха тыла) – tiurkų kalbų šeimos kalba, vartojama Rusijoje, Jakutijoje gyvenančių jakutų. Kalbančiųjų skaičius – apie 460 tūkst. Jakutų kalba priklauso šiaurės tiurkų pogrupiui ir yra gimininga tuvių, dolganų, šorų kalboms.
Jakutų kalba turi balsių harmoniją, ji yra agliutinacinė, neturi giminių. Sakinio tvarka: veiksnys – papildinys – tarinys.
Jakutų kalba naudoja 1939 m. kirilicos pagrindu sudarytą abėcėlę:
А Б Г Ҕ Д Дь И Й К Л М Н Ҥ Нь О Ө П Р С Һ Т У Ү Х Ч Ы Э
В Е Ё Ж З Ф Ц Ш Щ Ъ Ь Ю Я
Dow teorija
Dow teorija − viena iš techninės analizės teorijų. Jos tikslas − nustatyti naujos tendencijos atsiradimą bei jos kryptį vertybinių popierių rinkoje.
Dow teorija buvo suformuluota remiantis 255-iais žurnalo „The Wall Street Journal“ vedamaisiais straipsniais, parašytais Šarlio Dau (Charles H. Dow, 1851–1902 m.), žinomo žurnalisto bei vieno iš „Dow Jones & Company“ įkūrėjų. Po Dow mirties trys jo kolegos, William Peter Hamilton, Robert Rhea ir E. George Schaefer šių žurnalo vedamųjų mintis susistemino, gautąją prekybinę sistemą pavadindami „Dow teorija“. Verta paminėti, kad pats Dow niekada neminėjo termino „Dow teorija“, bei nelaikė savo išdėstytų minčių prekybos sistema.
Sukurtoji Dow teorija remiasi 6 postulatais:
Sosnuvka (reikšmės)
Sosnuvka vadinamos šios gyvenvietės:
Sosnówka
Peru vyrų futbolo rinktinė
Peru vyrų futbolo rinktinė  – Peru Respublikai atstovaujanti futbolo komanda, valdoma Peru Futbolo Federacijos (Federación Peruana de Fútbol). Peru futbolininkai dalyvavo penkiuose pasaulio čempionatuose (1930, 1970, 1978, 1982 ir 2018).
Peru futbolo aukso era galima laikyti 1970–1982 metus, kuomet turbūt didžiausio šalies futbolo talento Teofilio Kubiljaso vedami Peru futbolininkai sugebėjo patekti į tris pasaulio čempionatus bei laimėti Copa América taurę.
XXI a. pr. rinktinė taip pat išgyveno pakilimą – 2018 m. po 36 metų pertraukos vėl pateko į pasaulio čempionatą, o kelete Copa América turnyrų užėmė prizines vietas.
Peta Wilson
Biografija
Būdama 17 metų sunkiai sirgo anoreksija, tačiau vėliau išsigydė. Daug metų dirbo modeliu, praktikuoja jogą bei medituoja, be to naudoja įvairius netradicinės medicinos metodus, pavyzdžiui, akupunktūrą.
Kanadoje nufilmuotas televizijos serialas "Jos vardas Nikita" („La Femme Nikita“) (1997–2001) buvo gana populiarus ir išpopuliarino ir pačią aktorę, kuri šiame seriale suvaidino pagrindinį Nikitos (pseudonimu Žozefina) vaidmenį. Šiam vaidmeniui ji buvo išrinkta iš kitų 200 pretendenčių.
2004 m. liepos mėn. buvo erotinio žurnalo „Playboy“ žurnalo fotomodelis.
Rusijos Federacijos miškų kodeksas
Rusijos Federacijos miškų kodeksas (RF MK;, ЛК РФ) – kodifikuotas Rusijos norminis teisės aktas (federalinis įstatymas), pagrindinis Rusija miškų teisės šaltinis. 109 straipsniai, 16 skyrių.
Istorija
1997 m. sausio 29 d. priimtas Miškų kodeksas. Plėtojantis rinkos santykiams, buvo būtina atnaujinti miškų teisę.
2006 m. lapkričio 8 d. naująjį teisyną priėmė Rusijos Federacijos Valstybės Dūma.
2006 m. lapkričio 24 d. pritarė Rusijos Federacijos taryba.
2006 m. gruodžio 4 d. pasirašė Rusijos Prezidentas.
Vytarčiai
Vytarčiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Bučiūnų.
Bulgarijos futbolo varžybos 1929 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1929 m.
1929 m.
Žaidė 10 komandų-apygardų nugalėtojų.
Povilas Pukys
Povilas Pukys (1882 m. gruodžio 17 d. Gyvakaruose, Kupiškio valsčius, Panevėžio apskr. – 1964 m. rugpjūčio 22 d. Tirkšliuose) – Lietuvos kunigas, prelatas, bažnyčių statytojas, ekonominių draugijų kūrėjas, spaudos platintojas, 1905 m. Vilniaus seimo dalyvis.
Biografija
Iki 1905 m. platino draudžiamą spaudą lietuviškais rašmenimis. Atstovavo kupiškėnus Didžiajame Vilniaus seime. Slapstydamasis nuo policijos 1906–1907 m. privačiai mokėsi Liepojoje, 1907 m. lankė „Saulės“ kursus Kaune, 1908 m. išlaikė egzaminus į Kauno kunigų seminariją, 1913 m. gegužės 26 d. įšventintas kunigu. Paskirtas vikaru į Plungę, platino spaudą. Tais pačiais metais perkeltas vikaru prie Karmelitų bažnyčios Kaune, po 3 mėn. vėl grąžintas į Plungę. Pirmojo pasaulinio karo metu pasitraukus Plungės klebonui, 1915 m. lapkričio 10 d. paskirtas parapijos administratoriumi, pareigose išbuvo iki 1918 m. lapkričio 17 d. Išplėtė labdaros veiklą, 1918 m. Plungėje suorganizavo lietuvišką knygyną, kooperatyvą, jaunimo „Varpo“ draugiją.
Stalgalėje (dab. Stalgėnai tarp Plungės ir Rietavo) pastatė bažnyčią, pašventintą 1918 m. spalio 3 d. 1918 m. lapkričio 23 d. paskirtas Stalgėnų klebonu. Čia padėjo įkurti 4 pradžios mokyklas, buvo Plungės valčiaus valdybos narys. 1922 m. vasario 1 d. paskirtas klebonu į Žemaičių Kalvariją, kur sutvarkė bažnyčią, Kryžiaus kelių koplyčias, įtaisė du varpus, pastatė ūkio trobesių, platino spaudą, įkūrė smulkaus kredito draugiją, sėkmingai veikusią ir gyvavusią iki 1944 m. 1925 m. paskirtas Alsėdžių dekanu, 1927 m. pakeltas į Telšių katedros garbės kanauninkus, 1928 m. sausio 1 d. paskirtas klebonu į Plungę, kur 1933 m. baigė statyti didelę bažnyčią, pradėtą dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą. Statybai išleista 538 534,20 Lt. Be to, pastatė parapijos mūrinę salę, moterų ir vargšų namus.
1940 m. vasario 19 d. pakeltas popiežiaus Rūmų prelatu. Vykstant Antrajam pasauliniam karui 1943 m. savo lėšomis pastatė mūrinę bažnyčią Pakutuvėnų kaime. Plungėje dirbo iki 1945 m. liepos 30 d., po to ištremtas į Sibirą. 1955 m. grįžo ir gyveno altaristu Tirkšliuose.
Serkado provincija
Serkado provincija ( – 'apylinkės provincija') gali reikšti kelias provincijas Bolivijoje:
Pijus IV
Pijus IV (tikrasis vardas Giovanni Angelo Medici) 1499 m. kovo 31 – mirė 1565 m. gruodžio 9 d.) – popiežius nuo 1559 m. gruodžio 25 d. iki mirties.
Zyla
Zyla – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Laičių.
Pijus IV
Biografija
Kilęs iš mažai žinomos Milano miestiečių šeimos. Studijavo filosofiją, mediciną ir teisę Pavijoje ir Bolonijoje. Nuo 1526 m. dirbo Popiežiaus valstybėje. 1542–1543 m. apaštalinis komisaras. 1545 m. paskirtas Raguzos arkivyskupu. Nuo 1546 m. tapo Popiežiaus kariuomenės generaliniu komisaru. 1549 m. paskirtas kardinolu. Po 1559 m. išrinkimo popiežiumi, nepritarė ankstesniojo popiežiaus Pauliaus IV pradėtoms reformoms. Pripažino Ferdinandą I Šventosios Romos imperijos imperatoriumi. Žymiausias tuo, kad baigė Tridento susirinkimą ir patvirtino jo nutarimus, tarp kurių buvo patvirtintas naujas katekizmas, paskelbė Tridento susirinkimo tikėjimo išpažinimą, peržiūrėjo Draudžiamųjų knygų sąrašą. Apribojo inkvizicijos veiklą. Pontifikato laikotarpiu rėmė menus ir mokslą. Romoje įsteigė popiežiškąją spaustuvę knygoms visomis kalbomis leisti. 1565 m. buvo atskleistas ir nuslopintas pasikėsinimas į Pijų IV. Savajame herbe panaudojo tolimų giminaičių – garsiosios Mediči giminės ženklus. Skyrė daug lėšų statyboms Romoje. Kaltintas nepotizmu. Palaidotas Šv. Petro bazilikoje, vėliau perlaidotas Švč. Mergelės Marijos bažnyčioje Romoje.
Kauno Viktoro Kuprevičiaus progimnazija
Kauno Viktoro Kuprevičiaus progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Kovo 11-osios g. 94, vykdanti pradinio, pagrindinio (I dalis) ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190137455. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1971 m. tuo metu didžiausiame ir naujausiame Kauno Dainavos mikrorajone pradėta statyti 32-oji vidurinė mokykla, kuri duris atvėrė 1972 m. rugsėjo 1-ąją. 1987 m. mokytojos D. Švirmickienės iniciatyva įkurtas mokyklos muziejus.
1995 m. mokyklai, pasirinkusiai muzikinę pakraipą, suteiktas Kauno garbės piliečio, kompozitoriaus, varpų muzikos atlikėjo Viktoro Kuprevičiaus (1901–1992) vardas. 1997 m. mokykloje nuo antros klasės pradėta mokyti užsienio kalbos, 2000 m. organizuotas profilinis mokymas nuo 11 klasės. Nuo 2001 m. mokykloje vyksta V. Kuprevičiaus mokyklų chorų festivalis. 2013 m. rugsėjo 1 d. Kauno Viktoro Kuprevičiaus vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2017 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla reorganizuota į progimnaziją.
Molupiai (reikšmės)
Molupiais vadinami kaimai:
Vytautas Mizeras
Vytautas Mizeras (g. 1931 m. kovo 27 d. Vilkiautinyje, Merkinės valsčius, Alytaus apskritis) – Lietuvos prozininkas, muziejininkas, mokytojas ekspertas.
Biografija
1948 m. baigė Leipalingio gimnaziją, 1955 m. Šiaulių mokytojų institutą, 1966 m. Vilniaus pedagoginį institutą.
Nuo 1948 m. mokytojavo. 1948–1949 m. Mikyčių ir Teizų (Lazdijų r.), 1949–1958 m. Kivylių ir Bikavėnų (Šilutės r.) pradinių mokyklų vedėjas. 1958–1962 m. Jonaičių (Šilutės r.) aštuonmetės mokyklos, 1963–1964 m. Raguviškių (Kretingos r.) aštuonmetės mokyklos, 1964–1971 m. Darbėnų vidurinės mokyklos, 1971–1975 m. Elektrėnų (Trakų r.) internatinės mokyklos direktorius. 1975–1991 m. Elektrėnų „Ąžuolyno“ vidurinės mokyklos direktorius, 1991–2002 m. lietuvių kalbos ir literatūros mokytojas, vadovavo literatūros ir meno muziejui. 1995 m. suteikta lietuvių kalbos mokytojo eksperto kvalifikacija. 1991–2002 m. Elektrėnų meno muziejaus kūrėjas ir direktorius. Lietuvos mokytojų literatų draugijos „Spindulys“ pirmininkas.
Kūryba
Apie 20 m. dainavo chore, režisavo scenos kūrinius Šilutės, Kretingos ir Trakų rajonų kultūros namų scenose, pats rašė scenarijus. Prašė 12 grožinės literatūros knygų, jis yra Elektrėnų bei Merkinės apylinkių istorinių knygų bendraautoris. Kūryboje svarstoma pedagoginės problemos, idealų likimas karo ir pokario sąlygomis. Beletrizuotų vaizdelių, didaktinių apmąstymų, esė, laiškų, miniatiūrų bei kt. formomis perteikiama vaiko brandos pokyčiai, mokyklos atmosfera, dalijamasi pedagogine patirtimi. V. Mizero kūryba spausdinta keturiuose almanachuose.
Verbanija
Verbanija  – miestas Italijoje, Pjemonte, Verbano-Kuzijo-Osolos provincijoje. Įsikūręs ant Madžorės kranto, apie 91 km į šiaurės vakarus nuo Milano ir apie 40 km nuo Lokarno Šveicarijoje.