cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gauso pluoštas
Didžioji dalis lazerių spinduliuoja pluoštus, turinčius Gauso funkcija aprašomą skirstinį. Šiuo atveju lazeris spinduliuoja pagrindinę skersinę modą, dar vadinamą lazerinio rezonatoriaus TEM00 moda. Gauso pluoštas perėjęs per lęšį išlieka Gauso pluoštu, bet pakinta jo parametrai, kas ir sąlygoja jo platų taikymą lazerių optikoje.
Gauso pluoštas yra paraksialinės Helmholco lygties sprendinys.
Matematinė išraiška
Gauso pluošto kompleksinė amplitudė atstumu r nuo pluošto ašies ir nutolusi atstumu z nuo pluošto sąsmaukos yra išreiškiama sekančia išraiška
kur
Funkcijos w(z), R(z), ir \zeta(z) yra pluoštą aprašantys parametrai, apibrėžti žėmiau.
Laike suvidurkintas pluošto intensyvumo (arba apšvitos) skirstinys yra
kur w(z) yra atstumas nuo pluošto ašies, kuriame lauko amplitudė ir intensyvumas krenta e ir e² kartų, atitinkamai. Šis dydis yra vadinamas pluošto spinduliu arba pluošto puspločiu. E_0 ir I_0 yra, atitinkamai, elektrinio lauko amplitudė ir intensyvumas pluošto ašieje ties sąsmauka, tai yra ir ..
Pluošto parametrai
thumb|250px|Gauso pluošto parametrai - sąsmaukos ilgis b ir pluošto pusplotis sąsmaukoje \omega _0. Pluošto geometrija ir elgesys yra aprašomi pluošto parametrų rinkiniu, apibrėžtų sekančiose pastraipose.
Pluošto spindulys arba pluošto plotis
yra vadinamas Relėjaus ilgiu arba difrakciniu ilgiu.
Relėjaus ilgis ir sąsmaukos ilgis
Atstumu nuo sąsmaukos lygiu Relėjaus ilgiui z0, pluošto spindulys w yra
Atstumas tarp šių dvejų taškų yra vadinamas Gauso pluošto sąsmaukos ilgiu arba Gauso pluošto kolimavimo atstumu:
Kreivumo spindulys
R(z) yra kreivumo spindulys Gauso pluošto bangos frontų. Šio dydžio priklausomybė nuo atstumo z yra
Pluošto skėstis
Dydis w(z), kai z \gg z_0, pradeda kisti tiesiškai
. Kampas, kurį sudaro šį kitimą atitinkanti tiesė su pluošto ašimi yra vadinamas pluošto skėsties kampu. Šio kampo išraiška yra
Bendras erdvinis kampas, kuriame yra išsidėstęs Gauso pluoštas toli nuo sąsmaukos yra
Dėl šios priežasties, kuo mažesnis Gauso pluošto sąsmaukos matmuo, to labiau jis skečiasi toldamas nuo savo sąsmaukos. Tam, kad išlaikytume lazerio spindulį kolimuotą kaip galima ilgesniame atstume, yra būtina naudoti kuo didesnių sąsmaukos matmenų Gauso pluoštus.
Kadangi Gauso pluošto modelis yra paraksialinio artinio rezultatas, jis sąlygoja neteisingų rezultatų atsiradimą, kuomet bangos fronto pokrypis sklidimo krypties atžvilgiu artėja prie 30°. Sulygindami šį teiginį su skėsties kampo išraiška, matome, kad Gauso pluošto modelis galioja pluoštams, kurių sąsmaukos didesnės negu 2λ/π.
Lazerinio pluošto kokybė yra apsprendžiama pluošto parametrų sandaugos. Gauso pluoštui tai būtų sandauga pluošto skėsties kampo ir pluošto spindulio sąsmaukoje. Realiose lazerinėse sistemose gaunamų Gauso pluoštų kokybės parametrai yra visuomet didesni negu idealaus Gauso pluošto. Šių parametrų santykis yra žymimas M² ir kalboje vadinamas "M-kvadratu". Gauso pluošto M² yra lygus vienetui, realaus lazerinio pluošto M² visuomet turi reikšmes didesnes už vienetą.
Giui fazė
Pluošto Giui fazė yra
Kompleksinis pluošto parametras
Kompleksinis pluošto parametras yra
Dažniausiai yra naudojamas kompleksinis dydis atvirkštinis kompleksiniam pluošto parametrui:
Kompleksinis pluošto parametras yra ypač svarbus Gauso pluošto sklidimo per sudėtingas optines sistemas analizėje.
Galia per apertūrą
yra bendra pluošto galia.
Apskritimo su spinduliu r = w(z) \, atveju, galia pernašama per apskritimą yra
Panašiu būdu, apie 95 procentai pluošto galios tekės per apskritimą, kurio spindulys yra.
Momentinis ir vidutinis intensyvumas
Tokiu būdu, momentinis intensyvumas yra lygiai du kartus didesnis už vidutinį intensyvumą, gaunamą padalinus visą galią iš spindulio w(z) srities ploto.
Narkotikų kelias (filmas)
Narkotikų kelias – 1977 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas.
Turinys
Pulkininkas Fabio, apsimetantis stambiu narkotikų prekeiviu, bando įgyti Romos nusikaltėlių pasitikėjimą, kad išsiaiškintų pagrindinius nusikaltimų organizatorius. Vienintelis žmogus, žinantis kad Fabio nėra nusikaltėlis, yra detektyvas Maikas Hamiltonas, tačiau jis su niekuo šia informacija pasidalinti negali, todėl pulkininkas priverstas veikti pasikliaudamas vien tik savo jėgomis. Tam, kad juo nebūtų abejojama, Fabio pasiūlo nusikaltėliams gauti heroino apiplėšiant policijos saugyklą. Nors Hamiltonas ir žino apie planuojamą užpuolimą, operacija negali būti inscenizuota ir Fabio priverstas viską atlikti iš tikrųjų…
Miesto stadionas (Krokuva)
Miesto stadionas (lenk. Stadion Miejski im. Henryka Reymana) – futbolo stadionas Krokuvoje, Lenkijoje. Pastatytas 1953 m. Namų rungtynes žaidžia Wisła Kraków. Talpina 33 268 žiūrovus.
Elena Čiudakova
Elena Čiudakova (1925 m. gegužės 1 d. Brianskas – 1973 m. balandžio 7 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkė (sopranas).
Biografija
1952 m. baigė Lietuvos konservatoriją. 1952–1973 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė. Koncertavo kaip kamerinė dainininkė. Gastroliavo Lenkijoje, Bulgarijoje, Vokietijoje, JAV.
Kruoja
Išteka iš Gudelių ežero, 8 km į pietryčius nuo Šiaulių. Teka į rytus – šiaurės rytus, įteka į Mūšą ties Petrašiūnais. Ilgis 51 km, baseino plotas 361 km². Vaga nuo ištakos iki Vismantėlių ir ties Lygumais reguliuota, plotis 6–8 m, žemiau Pakruojo – 10–15 m, gylis 0,3-1,5 m. Vidutinis nuolydis 1,03 m/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 1,88 m³/s. Prie Ruslių – Bitaičių ir Pakruojo yra tvenkiniai.
Nuo Kruojos pavadinimą yra gavęs Pakruojis.
Upėvardis siejamas su („stengtis eiti į priekį, vangiai eiti“).
thumb|left|[[Bitaičių tvenkinys]]
Akchisaras
Akchisaras  – miestas Turkijos vakaruose, į šiaurės rytus nuo Izmiro, Manisos provincijoje. 81,5 tūkst. gyventojų (2000 m.). Geležinkelis ir plentas į Izmirą ir Manisą. Medvilnės, tabako, grafito, vilnos, razinų, opijaus, dažų prekyba.
Istorija
Miestą įkūrė lydai. Apie 290 m. pr. m. e. miestas priklausė Makedonijai ir buvo vadinamas Tiatyrais.
Prienų Kristaus Apsireiškimo bažnyčia
Prienų Kristaus Apsireiškimo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Prienuose. Turi neobaroko architektūros bruožų. Šventoriuje stovi Šiukštų koplyčia.
Istorija
Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta 1604 m. Ji buvo Birštono parapijos filija. Vyskupas Benediktas Vaina Birštono bažnyčią 1609 m. pavertė Prienų parapijos filija. Prienų bažnyčiai 1609 m. dovanotas Bagrėno palivarkas su trobesiais ir Bagrėno kaimas su 33 valakais žemės. Klebonas įpareigotas išlaikyti vikarą. Klebonas turėjo būti lietuvis arba gerai mokėti lietuviškai. XVII a. pradžioje veikė parapinė mokykla. Nuo 1644 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. Klebono Vaitiekaus Izdebskio rūpesčiu 1674 m. pastatyta nauja bažnyčia.
1750 m. pastatyta dabartinė medinė. Ji 1875 m. remontuota, paplatinta. Tuo metu šventoriuje pastatyta mūrinė koplyčia. Naują bažnyčią 1885 m. konsekravo Seinų pavyskupis Juozapas Olekas. 1906 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Juozapas Rudaitis). 1907 m. įkurta biblioteka - skaitykla. Bažnyčioje sumontuoti garsaus lietuvių meistro Jono Garalevičiaus pagaminti vargonai. 1918 m. įsteigta „Žiburio" gimnazija, kurios ilgametis direktorius buvo kunigas Feliksas Martišius (1879–1955).
Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota. Prienų vikaras kun. Juozas Zdebskis 1971 m. rugpjūčio 26 d. areštuotas, už vaikų katekizaciją nuteistas 1 m. kalėti Pravieniškėse.
2017 m. bažnyčia suremontuota, perdažyta originalia žalia spalva.
Architektūra
Bažnyčia turi neobaroko architektūros bruožų, kryžminio plano, dvibokštė, su trisiene apside ir 4 bokšteliais. Šventoriaus tvora mūrinė.
Barteliškė
Barteliškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybės rytuose, 6,5 km į pietryčius nuo Turmanto, prie kelio į Tilžę. Iš pietų ir rytų prieina Tilžės miškas.
KK174
KK174 – krašto kelias, jungiantis Ukmergę ir Nevėžį. Kelio ilgis – 49,87 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Maršrutas
Kelias prasideda Ukmergėje, Gedimino gatvėje. Eina per Ukmergės, Anykščių ir Panevėžio rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Šaukava, Rečionys, Pamūšis, Taujėnai, Baleliai, Levaniškiai, Raguva. Baigiasi Nevėžyje (kaime), kai susilieja su. Nuo Rečionių iki savo ištakų palei kelią teka Mūšia, Levaniškiuose kelias kerta Nevėžį, toliau palei kelią Nevėžis teka šalia. miniatiūra|250px|left|Kelias per [[Mūšelė|Mūšelę]]
Labanauskas
Labanauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Labanauskienė (ištekėjusi moteris) ir Labanauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jonas Lopacinskis
Jonas Dominykas Lopacinskis (, 1708 m. gegužės 9 d. Lopacin – 1778 m. sausio 11 d. Janapolė) – žemaičių vyskupas.
Biografija
1762 m. paskirtas Žemaičių vyskupu. Alsėdžiuose perstatė vyskupų rūmus, papuošė marmuru Varnių katedrą, pastatydino vikarų ir choristų namus, išmūrijo naują seminariją. Viržuvėnuose, netoli Varnių, vyskupų žemėse pasistatė namus, užveisė sodą. Pačią vietovę pagal savo vardą pavadino Janapole ir perkėlė parapiją. Jo rūpesčiu iš Varnių į Viržuvėnus nutiestas kelias, pastatyta pirmoji medinė Šv. Mykolo arkangelo bažnyčia, Viržuvėnams suteiktos parapijos teises, nustatytos jos ribos.
Eridė (nykštukinė planeta)
thumb|Eridę. Eridė (simbolis: ) – nykštukinė planeta. Atrasta 2005 m. sausio 5 d., remiantis 2003 m. spalio 21 d. surinktais duomenimis. Po atradimo buvo suteiktas laikinas 2003 UB313 pavadinimas.
Planetos skersmuo kiek mažesnis už Plutono (apytiksliai 2,326 km), bet Eridė 27 % už jį masyvesnė. Eridės dydis išmatuotas pagal nustatytą atstumą iki Saulės ir skleidžiamus infraraudonuosius spindulius. Tolimiausiame savo elipsinės orbitos taške nuo Saulės ji nutolusi 96,7 AU – tris kartus toliau nei Plutonas.
thumb|260px|Eridės orbita
Atradus šį dangaus kūną, tarp astronomų kilo nesutarimai dėl planetų skaičiaus, nes Eridė turėjo būti klasifikuojama kaip dešimtoji Saulės sistemos planeta. Dėl to astronomai buvo priversti tiksliau suformuluoti planetos apibrėžimą, tad 2006 m. rugpjūčio 24 d. buvo įvestas naujas terminas – nykštukinė planeta. Eridė buvo priskirta šiai kategorijai drauge su Plutonu.
Eridės orbitos ir fiziniai duomenys:
Mardasavas (Merkinė)
Mardasavas – kaimas Varėnos rajono savivaldybės vakaruose, 9 km į rytus nuo Merkinės, Merkio dešiniajame krante, priešais didesnę kaimo dalį Marcinkonių seniūnijoje. Seniūnaitijos centras. Kaimą supa Dainavos giria, netoliese telkšo ežeras Glynas. Miškų keliukai jungia su Merkine, Puvočiais, Burokaraistėle. Į kitą Merkio krantą nutiestas pėsčiųjų tiltas. Išlikusi Mardasavo dvarvietė, prie Glyno aptiktos akmens amžiaus stovyklavietės. Merkio pakrantėje yra Mardasavo skardis (gamtos paminklas).
Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžių Mardõsas, Mar̃dosa, Mardasas (<, ; šis iš slavų морда, мордасы 'snukis, marmūzė').
Liaudies etimologija aiškina, kad kaimo vardas kilęs nuo žodžių „pelėda“ ir „snukis“, jį suteikę rusai. Paklaustas apie Mardasavo vardo kilmę, vietos gyventojas S. Plutulevičius taip pasakojo (tarmiška kalba netaisyta):
Mostaganemo vilaja
Mostaganemo vilaja yra Alžyro šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje. Sostinė – Mostaganemas.
Paprastosios plokščiagalvės
Šeimoje 18 genčių, 67 rūšys.
Atua mata riri
Atua mata riri („Dievas, akys piktos“) – išlikęs senovinės rapaniujų kalbos (rapaniujų kalba) kūrinys, užrašytas pirmųjų kapitonų, besilankiusių saloje, dėka, kol dar vietos gyventojai nebuvo išvežti vergijon ir nebuvo prasidėjusios ligos. Manoma, kad tai vietos žynių naudota skanduotė – Polinezijos kultūroms ganėtinai įprastas reiškinys. Ja siekiama paaiškinti įvairių dalykų sukūrimą, tačiau mokslui įdomiausios dalys yra tos, kurios kalba apie ką kitą: dėl jų vertimo labiausiai ir nesutariama. Buvo bandoma šį kūrinį panaudoti kaip aiškinimą rongorongo iššifravimui.
Nuorodos
<!--
Atua mata riri skamba taip (čia yra pateikti du galimi kiekvienos eilutės užrašymo būdai ir du galimi vertimai: nežinoma, kuris yra teisingas). Taigi dvi viena po kitos sekančios eilutės yra išties ta pati eilutė dviem skirtingais vertimo būdais:
''Atua Matariri; Ki ai Kiroto, Kia Taporo, Kapu te Poporo. ''
Atua-matariri ki ai ki roto ki a te Poro, ka pu te poporo.
''Ahimahima Marao; Ki ai Kiroto, Takihi Tupufema, Kapu te Kihikehi. ''
Himahima-marao ki ai ki roto te Kihi-tupu-henua, ka pu te kihihi.
Aoevai; Ki ai Kiroto, Kava Kohe Koe Kapu te Koe.
A Oevai ki ai ki roto Kava-kohe-kohe, ka pu te kohe.
''Matua anua; Kia ai Kiroto, Kappipiri Haitau, Kapu te Miro. ''
Matua-anua ki ai ki roto ki a Pipiri-hai-tau, ka pu te miro.
A Ngingi-e-ai ki ai ki roto ki a Humu-toti, ka pu te mahute.
''Hiti; Ki ai Kiroto, Kia Heta Kapu te Ti. ''
He Ti ki ai ki roto ki a he Ta, ka pu te ti.
''Atura; Ki ai Kiroto, Katei, Kapu te Monku Uta. ''
A Tura ki ai ki roto ki a Tei, ka pu te mauku-uta.
''Ahan; Ki ai Kiroto, Vava, Kapu te Tureme. ''
A Hau [arba Heu] ki ai ki roto Vava, ka pu te tureme. Hau medis besikrušdamas su Vava(?) sutvėrė turemą (Dichelachne sciurea)
Ahekai; Ki ai Kiroto, Hepeue, Kapu te Mataa. Dievas Agekai ir deivė Hepeue sutvėrė obsidianą (vulkaninį stiklą). A he Kai ki ai ki roto He Peue, ka pu te mataa. Aštrumas besikrušdamas su He Peue sutvėrė obsidianą.
Atua Metua; Ki ai Kiroto, Kariritunarai, Kapu te Niu. Dievas Atua Metua ir Deivė Kariritunaria sutvėrė kokosus. Atua-Metua ki ai ki roto kia Riri-tuna-rai, ka pu te niu. Dievas Tėvas besikrušdamas su Piktu Unguriu sutvėrė kokosą.
Atua Metua; Ki ai Kiroto, Kite Vuhi o Atua, Kapu te Toromiro. Dievas Atua Metua ir Deivė Ki te Vuhi o Atua sutvėrė toromirą. Atua-Metua ki ai ki roto ki te Vuhi-atua, ka pu te toro-miro. Dievas Tėvas besikrušdamas su Dievu Vuhi sutvėrė toromirą.
Atua Metua; Ki ai Kiroto, Tapuhavaoatua, Kapu te Moana. Dievas Atua Metua ir Deivė Tapuhavaoatua sutvėrė Hibiską. Atua-Metua ki ai ki roto ki te Puhavao-atua, ka pu te moana. Dievas Tėvas besikrušdamas su Dievu Puhavao sutvėrė žalius lapus.
A Heuru; Ki ai Kiroto, Hetomu, Kapu te Marikuru. Dievas A Heuru ir Deivė Hetomu sutvėrė mėlynų lapų gėlę. A he Uru ki ai ki roto te Tumu, ka pu te marikuru. Giraitė besikrušdama su Kamienu sutvėrė pelenmedį (Sapindus saponaria).
A Taveke; Ki ai Kiroto, Pouhutuhututerevaimangaro, Kapu te Veke. Dievas A Taveke ir Deivė Pouhutuhututerevaimangaro, sutvėrė baltą peleną. A te Veke ki ai ki roto Pohuhutuhutu-tere-vai-mangaro, ka pu te veke. Drakoniškoji Musė besikrušdama su Vabalu Skrendančiu Virš Tyro Vandens sutvėrė drakoniškąją musę.
A Hahamea; Ki ai Kiroto, Hohio Kapu te Takure. Dievas A Hahamea ir Deivė Hohio sutvėrė muses. A Hahamea ki ai ki roto Hohio, ka pu te takaure. Gelianti musė besikrušdama su Musių Spiečium sutvėrė musę.
Aukia Ki ai Kiroto; Moremanga, Kapu te Ngarava. Dievas Aukia ir Deivė Moremannga sutvėrė tarakonus. A Ukia ki ai ki roto More-manga, ka pu te ngarava. Šaka besikrušdama su Nulužusiu Šakumu sutvėrė Vabalą Gyvenantį Supuvusiam Miške.
Avia Moko; Ki ai Kiroto, Viatea, Kapu te Kena. Dievas A Via Moko ir Deivė Viatea sutvėrė papus. Vie Moko ki ai ki roto kia Tea, ka pu te kena. Deivė Moko besikrušdama su Baltumu sutvėrė rajūną.
Tereheue; Ki ai Kiroto, Viaraupa, Kapu te Kaupa. Dievas Tereheue ir Deivė Viaraupa sutvėrė lapus. Te Reheue ki ai ki roto Vie Raupa ka pu te raupa. Reheue(?) besikrušdamas su Deive Lapu sutvėrė the lapus.
A Heroe; Ki ai Kiroto, Unhipura, Mapu te Ro. Dievas A Heroe ir Deivė Unhipura sutvėrė skruzdėles. A he Roe ki ai ki roto Uuhipura [arba Nuhepura], ka pu te roe. Skruzdėlė besikrušdama su Uuhipura [gali reikšt Nuhepura, Šviečianti Kirmėlė] sutvėrė skruzdėlę.
Tahatoi; Ki ai Kiroto, Kateapiairiroro, Kapu te To. Dievas Tahatoi ir Deivė Kateapiairiroro sutvėrė cukranendres. Te Hatu ki ai ki roto kia te Api-ai-raro, ka pu te toa. Tvirta Žemė besikrušdama su Dengenčiu Apačioj sutvėrė cukranendrę.
Irapupue; Ki ai Kiroto, Irakaka, Kapu te Pia. Dievas Irapupue ir Deivė Irakaka sutvėrė marantą. Ira-pupue ki ai ki roto Ira-kaka, ka pu te pia. Drėkinimas besikrušdamas su Lapais sutvėrė marantą.
Mangeongeo; Ki ai Kiroto, Herakiraki Kapu te Kape. Dievas Mangeongeo ir Deivė Herakiraki sutvėrė batatus. Mangeongeo ki ai ki roto he Rakerake, ka pu te kape. Aitrumas besikrušdamas su Blogu Skoniu sutvėrė the aroną.
Heima; Ki ai Kiroto Kairui Kairui-Hakamarui Kapu te Raa. Dievas Heima ir Deivė Kairui-hakamarui sutvėrė žvaigždes. He Hina [He ima?] ki ai ki roto kia Rui-haka-ma-rui, ka pu te raa. Mėnulis(?) besikrušdamas su Tamsuma(?) sutvėrė Saulę.
Huruan; Ki ai Kiroto Hiuaoio Kapu te Moa. Dievas Huruan ir Deivė Hiuaoioi sutvėrė naminius paukščius. Huru-au ki ai ki roto Hina-oio, ka pu te moa. Plunksna besikrušdama su Hina-oio(?) sutvėrė naminį paukštį.
A Hikua: Ki ai Kiroto Hiuaoioi Kapu te Uruara. Dievas A Hikua ir Deivė Hiuaoioi sutvėrė cinoberį. A Hikua ki ai ki roto Hina-oio, ka pu te uraura. Tail (?) besikrušdamas su Hina-oio sutvėrė vėžį.
Tingahae: Ki ai Kiroto Parararahikutea Kapu te Niuki. Dievas Tingahae ir Deivė Pararahikutea sutvėrė ryklius. Tingahae ki ai ki roto Parararara-hiku-tea, ka pu te niuhi. Žudymas besikrušdamas su Lygia Su Balta Uodega (gelianti raja) sutvėrė ryklį.
A Hikue: Ki ai Kiroto Hiuaoioi Kapu te Tabraha. Dievas A Hikue ir Deivė Hiuaoioi sutvėrė jūros kiaulę. A Hikue ki ai ki roto Hina-oioi, ka pu te taoraha. Uodega(?) besikrušdama su Hina-oioi(?) sutvėrė banginį.
Tikitehatu: Ki ai Kiroto Hihohihokiteturu Kapu te Paroko. Dievas Tikitehatu ir Deivė Hihohihokiteturu sutvėrė Uolų Žuvį. Tiki-te-hatu ki ai ki roto Hihohiho-ki-te-turu, ka pu te paroko. Lordas Tikis besikrušdamas su Bėgančiu Ir Tekančiu Žemyn [vandeniu] sutvėrė the jūrinį pūgžlį.
Tikitehatu: Ki ai Kiroto Hiuapopoia Kapu te Hiuakuhara. Dievas Tikitehatu ir Deivė Hiuapopoia sutvėrė gyvenimą. Tiki-te-hatu ki ai ki roto Hina-popoia, ka pu te Hina-kauhara. Lordas Tikis besikrušdamas su Hina Apkrautąja sutvėrė Hina-kauhara.
Tikitehatu: Ki ai Kiroto Maea Kapu te Heraherakitomea. Dievas Tikitehatu ir Deivė Maea sutvėrė sėkmę. Tiki-te-hatu ki ai ki roto Maea, ka pu te herahera-kiko-mea. Lordas Tikis besikrušdamas su Akmeniu sutvėrė Degančią Raudoną Mėsą(?).
Tikitehatu: Ki ai Kiroto Ruruatikitehatu Kapu te Teririkatea. Dievas Tikitehatu ir Deivė Ruruatikitehatu sutvėrė žmogų. Tiki-te-hatu ki ai ki roto Rurua-tiki-te-hatu, ka pu te Ririkatea. Lordas Tikis besikrušdamas su Rurua Lordu Tikiu sutvėrė (karalių) Ririkatea.
Atimoterae: mea a mura i hiki te alu mo tunu o te ita, mo hangai it te ariiki. Atimoterae sukūrė upelių žuvį ir įtvirtino ją kaip rinktinį dievų maistą. E timo te raemea [amura he ki te aro] mo tunu te ika, mo hangai i te ariki. Jis pasakė, kad upelių žuvis ... turėjo būti verdama ir duodama kaip maistas karaliui.
Takoua: Ki ai Kiroto Tukouo, Kapu te Poopoo. Dievas Takoua ir Deivė Tukouo sutvėrė pieno dagį (gal kiaulpienę?). Takoua ki ai ki roto Tukouo, ka pu te poopoo. Takoua besikrušdamas su Tukouo sutvėrė poopoo žuvį.
Epuoko te nuika no tupa iti no tupa nui. Epuoko sutvėrė skanųjį bananų maistą karaliams. E puoko te maika no Tupa-iti no Tupa-nui. Banano galva yra Karaliui Tupa-iti ir Karaliui Tupa-nui.
Uku Ki ai Kiroto, Karori Kapu te Ngaatu. Dievas Uku ir Deivė Karori sutvėrė meldus. Uku ki ai ki roto kia Rori, ka pu te ngaatu. Uku(?) besikrušdamas su Bangavimu sutvėrė meldą.
Kuhikia Ki ai Kiroto Taurari Kapu to Ngaatu. Dievas Kuhikia ir Deivė Taurari sutvėrė mažus paukščius. Kuhikia ki ai ki roto Taurari, ka pu te ngaatu. Kuhikia(?) besikrušdamas su Drėgnuma sutvėrė meldą.
Kuhikia Ki ai Kiroto Ruperoa Kapu to Turi. Dievas Kuhikia ir Deivė Ruperoa sutvėrė jūrų kirus. Kuhikia ki ai ki roto Rupe-roa, ka pu te turi. Kuhikia besikrušdamas su Balandžiu sutvėrė the jūrų kirą.
Taaria Ki ai Kiroto Taaria, Kapu te Taueehu. Dievas Taaria ir Deivė Taaria sutvėrė baltuosius kirus. Taaria ki ai ki roto Taaria, ka pu te tau-eehu. Mažas Dalykas besikrušdamas su Mažu Dalyku sutvėrė nepastebimą dalyką.
Haiuge Ki ai Kiroto hatukuti, Kapu te Evea. Dievas Haiuge ir Deivė Hatukuti sutvėrė vėją. Hainge (?) ki ai ki roto Hatukuti, ka pu te evea. Hainge(?) besikrušdamas su Hatukuti sutvėrė vėją(?).
Pauaroroko Ki ai Kiroto Hakukuti, Kapu te Taerongoveteve. Dievas Pauaroroko ir Dievasdes Hakukuti sutvėrė skausmą. Pauaroroko ki ai ki roto Hakukuti, ka pu te tae-rongo-veteve. Pauaroroko(?) besikrušdamas su Hakukuti(?) sutvėrė Laisvuosius Kurie Nepaklūsta.
Hiuitirerire Ki ai Kiroto Kanohotatataporo Kapu te Roporo. Dievas Hiuitirerire ir Deivė Kanohotatataporo sutvėrė vynuogienojus. Hini-rere-rere ki ai ki roto Kanoho-tata-poro, ka pu te poporo. Vėluojantis Išbėgti(?) besikrušdamas su Pasilikimu Iki Rytojaus sutvėrė poporo gėlę.
Numia a Tangaire Turuhirohero te toto o te o korare. Numia a Tangaire Turuhirohero buvo sutvėrėjas visų nemalonių dalykų ir blogų kvapų. Numia a Tangaire turu herohero te toto o te o kovare. Jis teka raudonai, kovarės kraujas.
Kamau te Korare taratara te Korare. [nėra vertimo] Ka mau te kovare, taratara te kovare. Kovarės nėra, unguriai tvirti.
Turuki te Ua Maanau Manavai roa. Turuki buvo pirmasis staytojas akmeninių sienų ir barjerų. Turu ki te ua manau ( ? ) manavai roa. Lietus krinta ilgais lašais.
Kaunuku raituahea anakihorou eaa e to e tua tanu to tana moko eaha Uaugai e to e ufi e Kumara. Kuanuku sutvėrė mirtį nuskęstant, mirtį kare, mirtį nelaimingam atsitikime ir mirtį nuo ligos. Ruanuku [raituahe a ana kihorou eaa e toe tua tanu to tana moko] eaha hangai e toe e uhi, e kumara. Ruanuku...... kas buvo likę sušerti ant batatų ir saldžiųjų bulvių. -->
Halley Stewart stadionas
Halley Stewart stadionas – futbolo stadionas Spoldinge, Anglijoje. Talpina 3500 žiūrovų.
Stadione namų varžybas žaidžia Spalding United FC futbolo klubas.
Geriausios dainos (1995 albumas)
Geriausios dainos – grupės Antis albumas, kurį kaip MC bei CD 1995 m. išleido Zona Records. CD buvo dvi versijos – „su paveiksliuku“ ir „be paveiksliuko“, viena jų pasirodė kartu su MC, kita – šiek tiek vėliau. CD katalogo numeris BMK 55016-4, MC numeris - BMK 55016-2.
Dainos
(*) – tik CD
MC viršelis
Algirdas Rainys
Algirdas Rainys (g. 1930 m. gegužės 19 d. Klaipėdoje) – Lietuvos geografas, gamtos mokslų daktaras.
Ažukalniai (Turgeliai)
Ažukalniai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Turgelių.
Algirdas Rainys
Biografija
1941–1948 m. mokėsi Vilniaus ir Linkuvos gimnazijoje. 1953 m. baigė Vilniaus universitetą, 1967 m. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė disertaciją „Lietuvos TSR upių nuotėkio pasiskirstymas per metus“.
Tarybų Lietuvos enciklopedijos, Visuotinės lietuvių enciklopedijos ir Mažosios Lietuvos enciklopedijos straipsnių autorius.
Berthier karabinas
Berthier karabinas − Prancūzijos armijos karabinas, priimtas ginkluotėn 1892 m. ir plačiai naudotas Pirmajame ir Antrajame pasauliniuose karuose.
Tuomet Prancūzijos armija 1887 m., ieškodama tinkamo karabino modelio, suorganizavo seriją bandymų. Vieną prototipų pateikė Emilis Bertjė (Émile Berthier) − inžinierius mechanikas iš „La Compagnie Bône-Guelma“ (viena iš penkių dukterinių Alžyro geležinkelio sistemos kompanijų). E. Bertjė modelis buvo priimtas 1890 m. Prancūzija skubėjo sukurti tinkamą karabiną, nes tuo metu Vokietija jau turėjo karabiną „Karabiner Modell 1888“ − šautuvo „Gewehr 1888“ versiją. E. Bertjė karabinais buvo ginkluoti praktiškai visi Prancūzijos armijos artileristai ir kavaleristai.
„Berthier“ karabinai (ir vėliau „Berthier“ šautuvai) pasižymi lengvesniu ir aptakesniu uoksu bei vienos dalies apsodu, kuo skiriasi nuo „Lebel Mle 1886/M93“ šautuvo. Be to, Bertjė karabino spynos užrakinamieji kyšuliai užrakina spyną pasisukdami uokse vertikaliai, o Lebelio šautuve − horizontaliai. Kaip ir šautuvas „Mle 1886/M93“, Bertje karabinas pritaikytas 8 mm Lebelio šoviniams, tačiau užtaisomas trijų šovinių Manlicherio tipo vidine apkaba. Skirtingai negu Manlicherio šautuve, Bertje karabino vidinės dėtuvės dugne yra didelė anga, pro kurią galima patikrinti, ar karabinas užtaisytas. Pirmojo pasaulinio karo metais kareiviai fronte skundėsi maža dėtuvės talpa (3 šoviniai) ir purvu, patenkančiu į šautuvo mechanizmą pro vidinės dėtuvės dugno angą. Todėl Bertje karabinas buvo modifikuotas − vidinė dėtuvė ir vidinė apkaba buvo padidintos, kad tilptų penki šoviniai. Vidinės dėtuvės dugno anga buvo pridengta metaline plokštele, pritvirtinta vyriu. Modifikuotas penkiašūvis karabino variantas vadinasi „Mle 1892 M16“. Jį kareiviai gerai įvertino, tačiau fronte jis pasirodė tik 1918 m. vasarą. Patobulintas Bertje karabinas „Mle 1892 M16“ garsėjo kaip solidus ir patikimas ginklas. Ginkluotėje jis išbuvo iki XX a. 7-tojo dešimtmečio pr.
thumb|left|200px|8 mm Lebelio šovinys. Bertje ginklai turi Manlicherio tipo vidinę dėtuvę, kuri yra prastesnė už vokiško Mauzerio šautuvo dvieilę dėtuvę, nes Bertje šautuvas naudoja 8 mm Lebelio šovinius, kurie yra atbrailiniai ir plonėjantys priekin, todėl stringa Mauzerio tipo dėtuvėje.
Trupialai
Trupialai (Euphagus) – trupialinių (Icteridae) šeimos paukščių gentis. Gentyje yra 2 rūšys.
Rūšys
thumb|left|210px| [[Juodrudis trupialas (Euphagus carolinus)]]
Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetas
Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetas (sutrumpinimas – VU FsF) – struktūrinis Vilniaus universiteto (VU) padalinys, neatsiejama senojo Universiteto dalis, savo veiklą pradėjusi nuo pat jo įkūrimo – 1579 m. Fakultetas tęsia Europos kultūros ir mokslo tradicijas ir tuo pačiu esti atviras bei modernus. Tai plataus profilio mokslo ir studijų institucija, organizuojanti filosofijos, edukologijos, psichologijos, socialinio darbo, socialinės politikos, sociologijos, kriminologijos, pedagogų rengimo ir Azijos studijų programas bei šių sričių mokslinius tyrimus.
Istorija
|thumb|300px|Filosofijos fakulteto kiemas
Filosofinio lavinimo Lietuvoje ištakos
Kiekvienam žymiam įvykiui – o toks įvykis Vilniaus universiteto ir jo Filosofijos fakulteto įkūrimas – atsirasti reikia palankių sąlygų. Apsikrikštijusi Lietuva turėjo pasirodyti esanti vakarietiškos kultūros valstybė, o universitetinis išsilavinimas – vienas būdingiausių šios kultūros požymių. Jau nuo XV a. samdyti mokytojai didikų dvaruose ir turtingų miestiečių namuose tenkina poreikį lavintis. Mokėti lotyniškai skaityti bei rašyti ir skaičiuoti darosi per maža: kyla aukštojo mokslo – filosofijos studijų – poreikis. Ypač tai skatino besiplečianti vienuolijų veikla. Dominikonų vienuolyne Vilniuje 1507 m. įsteigiama tokia filosofijos ir teologijos studijų mokykla. Mokykla buvo skirta Lietuvos apygardai, stojantiems į dominikonų ordiną lavinti. Tad 1507 m. Lietuvoje atsiranda visai naujas reiškinys – profesionali filosofija. Ši Dominikonų mokykla Vilniuje buvo siauro pobūdžio, skirta jų ordino nariams, pasauliečių ji nelavino.
Vilniaus universiteto Filosofijos fakulteto priešistorė
Pasauliečių filosofinį lavinimą Lietuvoje pradėjo Jėzaus Draugija, tai jos istorinis nuopelnas. Žymaus įvykio istorija paprastai turi ir priešistorę. Tai būdinga ir mūsų Universiteto Filosofijos fakultetui. Jėzuitai 1570 m. Vilniuje įkūrė kolegiją, po metų joje įsteigė filosofijos studijas. 1571 m. kolegijoje įsteigus filosofijos katedrą atidaroma filosofijos klasė, kroatas Tomas Zdelaričas (Sdelaritius) logikos paskaitomis pradėjo trimetes filosofijos studijas, kurias, be logikos, dar sudarė gamtos filosofija ir metafizika, taip pat matematikos ir astronomijos kursas. Filosofijos skyrius kolegijoje – Vilniaus universiteto Filosofijos fakulteto priešistorė.
Studijos Filosofijos fakultete
Universiteto Filosofijos fakulteto priešistorė turtinga įvykių. Dar įvairesnė kartu su Universitetu įsteigto Filosofijos fakulteto veikla: pamažu daugėjo profesorių – jų buvo trys, įsteigus etikos katedrą – keturi, o su matematikos profesoriumi – penki; daugėjo studentų, atėjo laikai, kai Filosofijos fakulteto trijuose kursuose kasmet mokėsi apie šimtą ir kiek daugiau studentų. Daugelis jų fakultetą baigdavo įgiję laisvųjų menų ir filosofijos bakalauro arba aukščiausiąjį – laisvųjų menų ir filosofijos – magistro laipsnį, apgynę tezes arba išlaikę solidų egzaminą. Negalutiniais duomenimis, senasis Vilniaus universitetas 1583–1781 m. mokslo laipsnius suteikė 4076 asmenims: filosofijos bakalaurų – 1810, filosofijos magistrų (nuo XVIII a. juos imta vadinti daktarais) – 1700, teologijos bakalaurų – 46, teologijos licenciatų – 58, teologijos daktarų – 312, kanonų teises daktarų ir licenciatų-113, kanonų ir civilinės teises daktarų ir licenciatų – 36. Šie duomenys rodo, kad Filosofijos fakultete buvo daugiausia studentų. Fakultetą administravo dekanas, padedamas studijų prefektų, skiriamų prižiūrėti studijų eigą ir padėti studentams.
Fakulteto pokyčiai Apšvietos epochoje
thumb|250px|left XVIII a. viduryje scholastika Vilniaus universitete ir LDK kolegijose žlunga. Baigėsi ilgiausiai – apie pustrečio šimto metų – trukęs filosofijos raidos mūsų krašte laikotarpis. Naujųjų amžių filosofijos plitimo laikotarpiu pasirodė ir naujos modernaus turinio disciplinos-ontologija, psichologija, prigimtinė teologija, bendroji ir specialioji fizika. Kadangi į tuometinės filosofijos studijas įėjo ir naujųjų amžių gamtos mokslai, tai baigę fakultetą įgydavo išsamų gamtamokslinį išsilavinimą. Tačiau susivokti audringai besiplėtojančioje gamtotyroje darėsi vis kebliau pačiam filosofijos profesoriui – buvo vis sunkiau aprėpti tuometinius gamtos mokslus, jam tiesiog trūko kvalifikacijos. Universalūs filosofai tapo net nepageidautini – kraštui reikėjo ne jų, bet atskirų sričių specialistų – gydytojų, mokytojų, agronomų, inžinierių, architektų. Specializaciją įvedė Edukacinė komisija, supasaulietinusi švietimo darbą. Tačiau Edukacinė komisija nuėjo taip toli, kad ne tik panaikino filosofijos fakultetą, bet net išbraukė filosofiją iš studijų programų. Filosofijos fakultetas buvo įsteigtas Lietuvos universitete Kaune, tik kartu su teologijos ir pavadintas Teologijos-filosofijos fakultetu. Humanitarinių mokslų fakultete buvo atskiras filosofijos skyrius. 1939 m. atgavus Vilnių bei Vilniaus krašto dalį, Lietuvos vyriausybė reorganizavo abu universitetus: iš Kauno į Vilnių persikėlė ir Humanitarinių mokslų fakultetas su filosofijos skyriumi, o Teologijos-filosofijos fakultetas liko Kaune. Šis sprendimas – abejuose krašto universitetuose turėti filosofijos židinį – gana pagrįstas. Pirmosios sovietų invazijos metu Teologijos-filosofijos fakultetas panaikinamas, o profesoriai represuojami. Lietuvos Laikinosios vyriausybės dekretu 1941 m. Vytauto Didžiojo universitete atkuriamas Filosofijos fakultetas.
Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetas
Sovietmečiu dėjome pastangų Vilniaus universitete atkurti filosofijos fakultetą. Deja, pastangos nebuvo sėkmingos. Tepavyko pasiekti, kad dalis psichologijos studentų specializavosi filosofijos srityje. Dabartinis modernus Filosofijos fakultetas atkurtas daugiau nei po 200 metų pertraukos – 1989 metais. Buvo sudarytos šiuolaikinės filosofijos ir sociologijos studijų programos, įtraukta Istorijos fakultete besiglaudusi psichologija, 1992 m. prasidėjo socialinio darbo studijos pagal sutartį su LR socialinės apsaugos ir darbo ministerija. Filosofijos fakultetas vėl tapo plataus humanitarinio ir socialinio mokymo ir mokslo institucija, kurioje dirba per 50 žymiausių Lietuvos mokslininkų ir dėstytojų. 2005 m. vasario mėn. Filosofijos fakultetas vėl grįžo į senąjį Universiteto architektūrinį ansamblį (Universiteto g. 9/1).
Studijos
thumb|250px|Filosofijos fakulteto studentai rugsėjo pirmosios dienos eisenos metu Filosofijos fakultete vykdomos 3 pakopų studijos: pirmosios (bakalauro), antrosios (magistrantūros) ir trečiosios (doktorantūros).
Bakalauro pakopoje siūlomos filosofijos, psichologijos, socialinio darbo, socialinės politikos, sociologijos, kriminologijos, Azijos studijų, gamtamokslinio ugdymo ir vaikystės pedagogikos studijos. Fakultete vykdoma net trylika Filosofijos, Psichologijos, Socialinio darbo, Sociologijos, Edukologijos, Azijos studijų krypties magistrantūros programų, kuriose studentai gali mokytis tiek nuosekliu, tiek ištęstiniu būdu. Be to, organizuojamos Etnologijos, Edukologijos, Filosofijos, Psichologijos, Sociologijos doktorantūros studijos.
Mokslas
thumb|left Fakulteto mokslinių tyrimų kryptys ir mokslo tiriamieji darbai:
Azijos ir transkultūrinių studijų institutas
Tekstologiniai, istoriografiniai bei lyginamieji Azijos tyrimai.
Sociokultūriniai antropologiniai Azijos tyrimai.
Filosofijos institutas
Filosofijos istorija ir dabartis: pamatinės metodologinės kontroversijos.
Gamtos mokslo formavimosi socialinių, metafizinių ir metodologinių prielaidų tyrimas.
Psichologijos institutas
Pažinimo procesų veikimo principų tyrimas.
Vaikų ir jaunuolių raida ir paremianti aplinka: įvertinimas, sąveikų analizė, ugdymas.
Psichosocialinių sąveikų ir priimamų sprendimų veiksniai bei padariniai.
Psichosocialinio streso ir psichologinių sutrikimų rizikos ir įveikos veiksniai ir pagalbos efektyvumas.
Darbuotojų veiklos ir gerovės psichologiniai, socialiniai ir organizaciniai veiksniai šiuolaikinėse organizacijose.
Sociologijos ir socialinio darbo institutas
Sociologinė visuomenės struktūros ir kaitos analizė.
Socialinė kontrolė ir kriminologinių diskursų konstravimas.
Inovatyvių socialinio darbo ir socialinių paslaugų paradigmų ir modelių tyrimai.
Iššūkiai socialinei politikai bei jos tobulinimo galimybės.
Ugdymo mokslų institutas
Švietimo ir ugdymo kultūra darniai plėtrai.
Globalios ir lokalios švietimo politikos raida.
Ugdymo turinio kaita ir mokytojų rengimas.
Fakultete leidžiami mokslo darbai:
Akademinis gyvenimas
Kasmet fakultetas švienčia savo dienas, kurių metu siūlo platų įvairių renginių ciklą, taip pradžiugindamas visus vilniečius. Šių dienų oficialus pavadinimas yra „Fiesta Persona“, kuris palaipsniui kito iš „FilosDi“.
Administracija
Fakulteto administraciją sudaro:
Akademiniai padaliniai
2018 m. vasario mėn. Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete veiklą pradėjo penki institutai:
Institutai įsikūrė Vilniaus universiteto senatui, įgyvendinančiam Vilniaus universiteto 2015–2017 metų strateginį veiklos planą, 2017 m. balandžio 25 d. patvirtinus Filosofijos fakulteto nuostatus ir pritarus reorganizacijos planams.
Bendradarbiavimas
Filosofijos fakultetas glaudžiai bendradarbiauja su Lietuvos ir užsienio institucijomis studijų programų įgyvendinimo, mokslinių tyrimų ir socialinės partnerystės srityse. Šiuo metu fakultetas yra pasirašęs nemažai dvišalių sutarčių su užsienio aukštojo mokslo institucijomis iš įvairių šalių dėl bendradarbiavimo organizuojant Erasmus dėstytojų ir studentų mainų programą. Inicijuota daugybė dvišalių praktikos organizavimo sutarčių su Lietuvos institucijomis dėl bakalauro ir magistrantūros studijų programų studentų praktikos. Aktyviai bendradarbiaujama su socialiniais partneriais vykdant bendrus projektus, mokslinius tyrimus, keičiantis aktualia informacija.
Vasiluvka
Vasiluvka gali reikšti:
Spengla (Varėna)
thumb|left|240px|Buvę globos namai thumb|left|240px|Buvę globos namai
Istorija
Spenglos kaimas sudarytas 2002 m., atskyrus Valkininkų seniūnijos dalį, kurioje buvo įsikūrę Valkininkų vaikų globos namai „Spengla“.
Kuru kosmodromas
thumb|„Ariane 5“ raketų paleidimo aikštelė Kuru kosmodromas (arba Gvianos kosminis centras) Prancūzijos Gvianoje – Prancūzijos bei Europos Kosmoso Agentūros naudojamas kosminis centras. 50 km nuo Kajeno esantį objektą Prancūzijos nacionalinis kosminių tyrimų centras (CNES) pradėjo statyti 1965 m. ir baigė 1968 m. Nuo to laiko kiekviena pageidaujanti šalis gali naudoti kosmodromą palydovų paleidimui į kosmosą. Kuru kosmodromas pasižymi tuo, kad jis yra arti Žemės pusiaujo ir kad raketos nešėjos yra paleidžiamos virš vandenyno.
Franšizė
Franšizė – dviejų juridiškai savarankiškų įmonių sutartimi reguliuojama ilgalaikio bendradarbiavimo forma, kai už tam tikrą vienkartinį ir/arba nuolatinį atlyginimą viena įmonė (franšizės gavėja) gauna galimybę tiksliai apibrėžtomis sąlygomis naudotis tam tikromis kitos įmonės (franšizės davėjos) teisėmis. Šių teisių objektas yra galimybė naudotis franšizės davėjo firmos vardą, pardavinėti ir/arba gaminti jos prekes, naudotis jos sukaupta patirtimi ir pan. Franšizės davėjas įsipareigoja franšizės gavėjui teikti įvairią pagalbą statant bei įrengiant įmonę, organizuojant jos darbą ir pan. Franšizės sutartys skiriasi nuo kitų kooperacijos formų tuo, kad pasižymi lankstumu, apima ne tik prekes ir technologiją, bet ir kruopščiai parengtas rinkodaros priemones, ypatingą dėmesį skiria įmonės ir prekių įvaizdžio formavimui.
Kuru kosmodromas
Istorija
Alžyrui 1962 m. atkūrus nepriklausomybę, Prancūzija buvo priversta palikti savo tuometinį raketų paleidimo centrą. CNES pradėjo ieškoti naujos vietovės arčiau pusiaujo. Iš daugelio variantų buvo pasirinkta Prancūzijos Gvianoje esanti teritorija. Kuru kosmodromas yra maždaug 500 km nuo pusiaujo. Tokioje geografinėje platumoje paleidžiamas kūnas, dėl Žemės sukimosi įgauna papildomą 460 m/s greitį, su sąlyga kad jis yra paleidžiamas rytų kryptimi. Tai, kad į šiaurę ir rytus nuo Gvianos pakrančių yra Atlanto vandenynas, yra papildomas privalumas, garantuojantis paleidimo saugumą ir palydovų paleidimą tiek pusiaujinėje, tiek polinėje orbitose. Kiti veiksniai – greta esantis giliavandenis uostas, oro uostas su ilgu pakilimo taku, mažas seisminis aktyvumas, taip pat politinis stabilumas.
Kosmodromas
thumb|left|Nebenaudojama „Ariane 4“ paleidimo aikštelė Pagrindinė centro paskirtis – palydovų paleidimas į kosminę erdvę. Dažniausiai tam naudojamos „Ariane“ nešėjos. Kosmodromas turi tris paleidimo kompleksus šio tipo raketoms paleisti. Pirmasis „ELA1“ iki 1989 m. buvo naudojamas „Ariane 1“, „Ariane 2“ ir „Ariane 3“ raketų paleidimui. Antrajame „ELA2“ iki 2004 m. startavo „Ariane 4“. Dabartinės „Ariane 5“ pakilimui naudojamas naujausias pakilimo kompleksas „ELA3“. Raketos nešėjos yra surenkamos bei bandomos čia pat, prie kosmodromo pastatytose gamyklose.
Franšizė
Franšizė – sutartis, pagal kurią franšizės davėjas už piniginį atlyginimą suteikia ilgalaikę teisę franšizės ėmėjui (verslo savininkui) naudoti franšizės davėjo firmos vardą, logotipą, technologijas, vadybos metodus, veiklos bei sprendimų žinias ir paslaptis.
Kuru kosmodromas
Bendradarbiavimas su Rusija
Pagal susitarimą tarp Europos Kosmoso Agentūros (ESA) ir „Roskosmos“ Rusijos specialistai 2007–2011 m. pastatė naują paleidimo kompleksą „ELS“, reikalingą rusų gamybos „Sojuz“ raketoms paleisti. Kompleksas yra 10 km į šiaurę nuo „ELA3“ paleidimo aikštelės. Pagal susitarimą ESA galės naudoti pranašesnes rusiškas nešėjas, o Rusija gaus leidimą paleidinėti savo krovinius iš Gvianos kosminio centro. 2011–2015 m. iš „ELS“ komplekso paleista 13 raketų, tarp iškeltų į orbitą palydovų yra šeši „Galileo“ navigacinės sistemos palydovai.
Franšizė
Franšizė – produkcijos realizavimo sistema, kai įmonė veikia tarsi ji būtų sudedamoji dalis plačiai žinomos, pripažintos, su savu prekiniu ženklu ir technologija bei įranga užsienio kompanijos.
Kuru kosmodromas
Nuorodos
Oficialus Gvianos Kosminio Centro puslapis
Divizionas (laivyne)
Laivų divizionas
Laivų divizionas  – 2, 3 ar 4 rango karo laivų junginys. Divizionas gali būti brigados dalis arba būti atskirasis divizionas. Laivų skaičius divizione priklauso nuo paskirties, ginkluotės ir numatytos veikimo taktikos.
Divizionai egzistuoja Rusijoje, Ukrainoje, Latvijoje, Lietuvoje,
Lietuvos Jūrų pajėgų divizionai
Lietuvos Jūrų pajėgose yra:
Laivo divizionas
Laivo divizionas  – 1-ojo rango karo laivo įgulos padalinys, kovinės dalies sudėtinė dalis. Pvz., artilerijos kovos dalyje yra pagrindinio kalibro artilerijos divizionas, kurį sudaro keli bokštai (baterijos), valdymo grupės; elektromechanikos kovinėje dalyje – judėjimo divizionas, elektromechaninis divizionas, veiksnumo ir kiti divizionai.
Turkijos kalninė angis
Turkijos kalninė angis (Vipera albizona) – angių (Viperidae) šeimos nuodinga gyvatė, priklausanti tikrųjų angių (Viperinae) pošeimiui.
Aprašymas
Patinas iki 78 cm, nors dauguma individų mažesni. Kūnas rudai pilkas. Išilgai nugaros nuo galvos iki uodegos galo yra apie 30 skersinių baltų su juodais kraštais siaurų dėmių, kurios atskirtos rudai raudonomis zonomis. Galvos viršutinėje dalyje paprastai būna dvi didelės juodos skersinės dėmės, o nuo akių krašto link burnos kampų ir toliau nusitęsia tamsi juosta. Pilvas pilkas, su tamsiomis dėmelėmis. Galva didelė, ryškiai atskirta nuo kaklo. Burna suapvalinta, su smulkiais raginiais žvynais.
Rūgšties pasiskirstymo Rytų Azijoje stebėjimo tinklas
thumb|300px|EANET šalys narės (žalia spalva) Rūgšties pasiskirstymo Rytų Azijoje stebėjimo tinklas (angl. The Acid Deposition Monitoring Network in East Asia, EANET) - moksliniu bendradarbiavimu paremta organizacija, kurios pirminis tikslas yra sukurti vieningą rūgščiuosius lietus sukeliančių medžiagų plitimo tyrimų tinklą. Jo steigimas buvo pradėtas Japonijos iniciatyva 1993 metais, o aktyvi veiklą - 2001 metų sausio 1 d. ir trunka iki šių dienų. Organizacijai priklauso 13 valstybių: Kambodža, Kinija, Indonezija, Japonija, Laosas, Malaizija, Mongolija, Mianmaras, Filipinai, Pietų Korėja, Rusija, Tailandas ir Vietnamas.
Istorija ir įkūrimo priežastys
Japonijos mokslininkai buvo pirmieji, kurie XX a. devintojo dešimtmečio viduryje įrodė, jog rūgščius lietus sukeliančios medžiagos Rytų Azijoje gali nukeliauti didelius atstumus ir daryti įtaką ne tik teršiančiai valstybei, bet ir jos kaimynėms. Buvo nustatyta, jog dėl spartaus industrializacijos augimo Kinijoje, prasidėjusio po 1978 metais pradėtos ekonominės reformos, į atmosferą yra išmetama itin daug teršalų, kurių dalis pasiekdavo Šiaurės ir Pietų Korėją, Mongoliją, Rusiją, Japoniją ir kitas valstybes. Su šiais atradimais buvo supažindinti politikai bei biurokratai, kurie palaikė idėją imtis veiksmų.
Japonija, norėdama spręsti rūgščiojo lietaus problemą, susidūrė su vieningų duomenų problema. Pavienių valstybių mokslininkai naudodavo skirtingus metodus analizuodami rūgšties pasiskirstymą Rytų Azijoje ir tai duodavo prieštaringus rezultatus. Pavyzdžiui, Kinija nepatikliai žiūrėdavo į Japonijos gautus rezultatus, ir atvirkščiai. Tikimąsi, jog EANET vykdomi tyrimai išspręs šią problemą ir suteiks stiprų mokslinį pagrindą ieškant praktinių kovos su rūgščiuoju lietumi būdų.
EANET kūrėsi trimis etapais. Pirmojo metu (1993-1997 metais) įvyko keturi ekspertų susitikimai, kuriuose buvo aptariama rūgšties pasiskirstymo problema bei diskutuojama dėl tinkamiausių tyrimo metodų. Antrasis etapas prasidėjo 1998 metais, kuomet susitarus dėl teorinių pagrindų buvo nuspręsta šalyse narėse įkurti regioninius tyrimų centrus. Tai užtruko dvejus metus, kol galiausiai 2001 metų sausio mėnesį buvo pradėti reguliarūs stebėjimai trunkantys iki dabar. Gautų duomenų apibendrinimo centras yra įsikūręs Japonijoje.
Veikla
EANET yra išsikėlusi 7 pagrindines veiklos kryptis: 1) rūgšties pasiskirstymo stebėjimas; 2) duomenų kaupimas, vertinimas, saugojimas ir naudojimas; 3) kokybiškų tyrimų skatinimas ir kontrolė; 4) techninės pagalbos vykdymas ir specialistų gebėjimų kėlimas; 5) rūgšties pasiskirstymo problemų tyrimų skatinimas; 6) visuomenės supratimo didinimas; 7) bendradarbiavimas su kitomis aplinkosaugos organizacijomis.
Finansavimas
EANET veikla finansuojama iš savanoriškų šalių narių įnašų. Nepaisant daugelio valstybių dalyvavimo, Japonija išlieka pagrindine iniciatore bei finansuotoja. Pradiniame etape ši šalis organizavo konferencijas ir kongresus bandydama įtraukti kitas Rytų Azijos valstybes, rengė specialistų iš šalių narių apmokymus, suteikė reikalingą oro taršos stebėjimo įrangą bei padengė visas kitas kilusias išlaidas. Šiuo metu prie to pradeda aktyviau prisijungti Pietų Korėja, Kinija ir kitos šalys, tačiau jų indelis nėra toks žymus.
Chirgis Nuras
Chirgis Nuras  – nenuotakus druskingas ežeras vakarų Mongolijoje, Ubso aimake, Didžiųjų ežerų dubumoje, 1028 m aukštyje virš jūros lygio. Krantai žemi, dykumingi. Ežeras užšąla lapkričio-balandžio mėnesiais. Vandens druskingumas 7,5 g/l. Chirgis Nuras – Dzabchano – Chobdo vandens sistemos, nešančios vandenis iš Chara Nuro, Chara Us Nuro, Dergen Nuro ežerų, pabaiga.
Francisco de Bobadilla
Fransiskas de Bobadilija (g. ?, Aragone – m. 1502 m. jūroje) – ispanų pareigūnas, antrasis Vest Indijos gubernatorius (1499-1502 m.), Kalatravos ordino narys.