cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Simpsonai
Apdovanojimai
„Simpsonai“ pelnė tuziną apdovanojimų nuo savo debiuto, įskaitant Primetime Emmy Award, 30 Annie Award ir Peabody Award. 1999 m. minint geriausius XX a. meno ir pramogų pasiekimus, žurnalas „Time“ pavadino „Sipmsonus“ geriausiu amžiaus televizijos serialu. Ta pačia proga žurnalas „Time“ įtraukė Bartą Simpsoną į „Time“ šimtuką („Time 100“), tai yra 100 žmonių sąrašas, kurie labiausiai daro įtaką kitiems. Bartas buvo vienintelis animacinis herojus sąraše. 2000 m. sausio 14 d. „Simpsonai“ buvo apdovanoti žvaigžde Holivudo šlovės alėjoje. Taip pat 2000 m. žurnalo „Entertainment Weekly“ televizijos kritikas Kenas Tukeris „Simpsonus“ pavadino geriausiu 1990 m. televizijos serialu. Be to, Didžiosios Britanijos 4 kanalo (Channel 4) žiūrovai „Simpsonus“ išrinko kaip geriausiu 2001 m. serialu vaikams ir geriausiu 2005 m. animaciniu filmuku, o Houmeris Simpsonas išrinktas į pirmąją vietą iš 100 geriausių 2001 m. televizijos personažų. Houmeris Simpsonas taip pat užima 9 vietą iš „Entertainment Weekly“ sąrašo „50 geriausių televizijos personažų“. 2002 m. „Simpsonai“ užima 8 vietą TV Gido 50 geriausių visų amžiaus laidų (TV Guide’s 50 Greatest TV Shows of All Time), o 2007 m. „Simpsonai“ įtraukti į „Time’s“ 100 geriausių visų laikų laidų sąrašą (100 Best TV Shows of All Time). 2008 m. „Simpsonai“ užėmė pirmą vietą „Entertainment Weekly’s“ 100 geriausių laidų per paskutinius 25 metus (Top 100 Shows of the Past 25 Years). 2010 m. „Entertainment Weekly“ Houmerį Simpsoną pavadino geriausiu televizijos personažu per paskutinius 20 metų.
Kritika ir ginčai
Daugybė serialo epizodų susilaukė prieštaringų atsiliepimų. „Simpsonai“ apsilanko Australijoje epizode „Bartas ir Australija“ (1995 m. šeštajame sezone) ir Brazilijoje, tryliktame sezone 2002 m. epizode „Kaltinkite Lizą“, abu epizodai susilaukė neigiamo vertinimo tose šalyse. Vėliau, Rio de Žaneiro turistų valdyba apkaltino, kad miestas buvo vaizduojamas kaip lūšnynas, kuriame klesti nusikalstamumas, pagrobimai, žiurkių ir beždžionių užkrėtimai, net grasino „Fox“ teisiniais veiksmais. Metas Greiningas buvo nuožmus ir iškalbus epizodo „Saulė yra Degėlos” (šeštas sezonas, 1995 m.) kritikas, kuris vaizduoja kryžminimąsi su kitu amerikiečių serialu „The Critic”. Jis tai suprato, kad tai tik reklama serialui „The Critic” ir, kad žmonės klaidingai maišys epizodą su juo. Kai jam nepasisekė nutraukti šios serijos, jis ištrynė savo vardą iš šio epizodo ir viešai reikšdamas savo susirūpinimą ir kritikuodamas Džeimsą L. Bruksą, kad ši serija „pažeidžia Simpsonų pasaulį”. Atsakydamas Bruksas sakė: „Aš įniršęs ant Meto Greiningo, […] jam galima reikšti savo nuomonę, bet skelbti viską viešai spaudoje, jau per daug. […] jo elgesys dabar yra tiesiog bjaurus“. Devinto sezono epizodas „Direktorius ir vargšas“ (The Principal and the Pauper) (1997 m.) yra daugiausiai neigiamų atsiliepimų sulaukęs epizodas. Daugybė fanų ir kritikų neigiamai reagavo į tai, kad Seimūras Lupikas, labai dažnai pasikartojanti figūra seriale, buvo apsišaukėlis. Epizodas buvo kritikuojamas Meto Greiningo ir Hario Šyrerio, kuris įgarsina Lupiką. Viename interviu 2001 m. Shearer pasakojo, kad perskaitęs scenarijų pasakė kūrėjams, kad tai labai blogas žingsnis: „Tai labai negerai! Jūs sugriaunate tai, kuo žiūrovai tikėjo aštuonerius ar devynerius metus, jūs tiesiog išmetate tai į šiukšlių dėžę be jokios rimtos priežasties. Tai taip savavališka, nereikalinga ir nepagarbu prieš žiūrovus.“.
Serialo rodymas buvo nutrauktas keliose šalyse. 2006 m. Kinija uždraudė serialo rodymą geriausiu laiku, „kad padėtų sunkiai dirbančioms Kinijos animacijos studijoms“. 2008 m. Venesueloje „Simpsonus“ uždrausta rodyti kaip rytinę animaciją, nes jie netinkami vaikams. Tais pačiais metais kelios Rusijos bažnyčios pareikalavo, kad uždraustų „Simpsonų“, „Pietų Parko“ ir kitų vakarietiškų animacinių filmukų rodymą, nes jie propaguoja daudybę ydų, jie taip pat reikalavo, kad transliuotojų licenzija būtų atimta. Tačiau teismas šį reikalavimą atmetė.
Prastėjančios kokybės kritika
Pirmuosius „Simpsonų“ epizodus kritikai gyrė dėl jų sąmojingumo, tikroviškumo ir sumanumo. Vėlyvaisiais 1990 m. transliuojant jau dešimtąjį sezoną serialo tonas ir kirtis pradėjo keistis. Kai kurie kritikai sakė, kad serialas „pavargo“. 2000 m. kai kurie ilgamečiai fanai nusivylė serialu. BBC teigė, kad „Simpsonų“ „aukso era“ baigėsi kartu su devintuoju sezonu. , tuo tarpu Todd Leopold iš CNN, savo straipsnyje rašė, kad daugeliui fanų jų šlovės dienos jau seniai praeityje. Jim Schembri iš „The Sydney Morning Herald“ pavadino serialą „kultūriniu akmeniu dvejoms ar net trejoms kartoms”, bet tvirtino, kad serijų kokybė nukrito. Schembri rašė: „Pagrindinė „Simpsonų“ problema yra ta, kad jie paprasčiausiai pradėjo reikalauti dėmesio. Visų pirma serialo veikėjai neturi būti karikatūriški; jiems galima suteikti tikras emocijas. Dabar serialas tapo pats savęs parodija. Įsimintinos istorijos buvo paaukotos dėl įžymybių pasirodymų ir dialogų kulminacinėse vietose“.
Autorius Douglas Coupland tvirtino, kad šnekos apie suprastėjusią kokybę yra niekalai: „Simpsonai“ neišleido kamuolio iš rankų keturiolika metų, nepanašu, kad turėtų išleisti ir dabar. Mike’as Scully, kuris buvo atsakingas už serialo kūrimą nuo devinto iki dvylikto sezono susilaukė nemažai kritikos. Chris Suellentrop iš žurnalo „Slate“ rašė: „po Skulio kadencijos Simpsonai tapo… na filmuku. […] Epizodas kuris kažkada baigėsi Houmerio ir Mardžės pasivažinėjimu dviračiais leidžiantis saulei dabar baigiasi Houmeriui pučiant raminamąsias strėlytes Mardžei į kaklą. Serialas vis dar juokingas bet jau keletą metų nėra jaudinantis.“. 2007 m. paklaustas, kaip planuoja išlaikyti ilgą serialo rodymą, Scully pajuokavo: „Sumažinkisime kokybės standartus. Kai tai padarysime, galėsime tęsti serialą amžinai.“.
2003 m., išleidus jubiliejinę 300-ąją seriją „Bartavimo pabaiga“ (Barting over), laikraštyje „USA Today“ pasirodė pora straipsnių apie „Simpsonus“: geriausių serijų dešimtukas, išrinktas fanų internetinio puslapio The Simpsons Archive lankytojų ir geriausių serijų penkioliktukas, išrinktas „Simpsonų“ autorių. Naujausia serija, patekusi į fanų geriausių serijų dešimtuką, buvo 1997 m. išleista „Houmerio baimė“ (Homer‘s Phobia), o „Simpsonų“ autorių naujausia į geriausiųjų sąrašą patekusi serija – 2000 m. išleistas epizodas „Už juoko“ (Behind the Laughter). 2004 m. Harry Shearer sukritikavo serialą dėl krentančios kokybės: „Paskutinius tris sezonus vertinu kaip vienus blogiausių, dėl to ketvirtasis sezonas man dabar atrodo labai geras.“. Jam atsakydamas Dan Castellaneta pareiškė: „aš nesutinku, […] manau, Hario svarstoma problema yra tai, jog serialas nebėra toks pagrįstas, kokie buvo pirmi trys ar keturi sezonai; jis tapo beprotiškesnis, šiek tiek labiau nutrūktgalviškas. Manau, šie pokyčiai leidžia išlikti šviežiems.“.
Nepaisant kritikos, serialas „Simpsonai“ sugeba išlaikyti didelį televizijos žiūrovų skaičių ir pritraukti naujų fanų. Jei pirmojo sezono vieną seriją žiūrėdavo vidutiniškai 13,4 milijono JAV žiūrovų, o 21-ojo sezono – vidutiniškai 7,2 milijonai 2006 m. balandžio mėn. interviu metu Metas Greiningas pasakė: „Jei atvirai, aš nematau jokios artimos pabaigos. Gali būti, jog serialas turės finansinių sunkumų… tačiau dabar serialas yra kūrybiškas, manau, pakankamai geras ar net geresnis negu kada nors anksčiau buvo. Animacija yra neįtikėtinai detali ir vaizdinga, o istorijose nutinka dalykų, kurių mes anksčiau niekada nesame darę. Nėra priežasties nutraukti kūrybiškumą.“.
Komiksai
Pirmieji serialo „Simpsonai“ komiksai pasirodė 1991 m. žurnale „Simpsons Illustrated“. „Simpsonų” fanai 1993 m. išleido komiksų knygą „Simpsonų komiksai ir istorijos” (Simpsons Comics and Stories), kurioje buvo 4 skirtingos istorijos. Knyga sulaukė didelės sėkmės ir dėl to „Simpsonų“ kūrėjas Metas Greiningas ir jo partneriai Bill Morrison, Mike Rote, Steve Vance ir Cindy Vance sukūrė leidyklą „Bongo Comics“. Nuo 1993 m. „Bongo Comics“ leidykla išleido 9 komiksų serijas.
Filmas
thumb|150px|Filmo plakatas
„20th Century Fox“, „Gracie Films“ ir „Film Roman“ sukūrė „Simpsonų filmą” (The Simpsons Movie), animuotą ilgametražį filmą, kuris pasirodė 2007 m. liepos 27 d. Filmą statė jau ilgą laiką „Simpsonų“ serialo prodiuseriu dirbantis Deividas Silvermanas. Scenarijaus autorių grupę sudarė serialo „Simpsonai“ kūrėjai Matt Groening, James Lm. Brooks, Al Jean, George Meyer, Mike Reiss, John Swartzwelder, Jon Vitti, David Mirkin, Mike Scully, Matt Selman ir Ian Maxtone-Graham. Jis tapo pelningiausiu Lietuvoje rodytu filmu.
Muzika
Originalios muzikos, kuri skambėjo serialo „Simpsonai“ serijose, kolekcija, buvo išleista albumuose „Songs in the Key of Springfield“, „Go Simpsonic with The Simpsons“ ir „The Simpsons: Testify“. Albumas „The Simpsons Sing the Blues“ buvo išleistas 1990 m. rugsėjį ir sulaukė sėkmės – pasiekė 3 vietą tarp perkamiausių albumų JAV. Šis albumas taip pat tapo du kartu platininis pagal Amerikos įrašų pramonės asociaciją. Pirmasis singlas iš albumo buvo daina „Do the Bartman“, atlikta Nancy Cartwright ir išleista 1990 m. rugsėjo 20 d. Dainos autorius – Michael Jackson, tačiau jis nebuvo paminėtas kūrėjų sąraše. „The Yellow Album“ buvo išleistas 1998 m., tačiau nesulaukė didelio dėmesio nė vienoje šalyje.
„The Simpsons“ atrakcionas
thumb|„Simpsonų“ atrakcionas Floridoje. 2007 m. buvo oficialiai paskelbta, jog „Simpsonų” atrakcionas „Traškio šalis” bus įrengtas teminiuose parkuose Floridoje „Universal Studios Orlando“ ir „Universal Studios Hollywood“. Oficialus atidarymas Floridoje įvyko 2008 m. gegužės 15 d., o Holivude – 2008 m. gegužės 19 d. Šiame atrakcione yra rodomi daugiau kaip 24 „Simpsonų“ personažai, įgarsinti tų pačių aktorių kaip ir seriale – Pamela Hayden, Russe Taylor ir Kelsey Grammer. Harry Shearer nusprendė nedalyvauti projekte, dėl to nė vienas jo įgarsinamų veikėjų atrakcione nekalba.
Video žaidimai
Remiantis serialu buvo išleista daug žaidimų. Kai kurie iš ankstyvųjų žaidimų – bendrovės „Konami“ žaidimas „The Simpsons“ (1991 m.) ir įmonės „Acclaim Entertainment“ žaidimas „Simpsonai: Bartas prieš kosminius mutantus“ (The Simpsons: Bart vs. the Space Mutants). Naujesni žaidimai – „Simpsonai: gatvės šėlimas“ (The Simpsons: Road Rage, 2001 m.), „Simpsonai: smok ir bėk“ (The Simpsons: Hit & Run, 2003 m.), „Simpsonų žaidimas“ (The Simpsons Game). Bendrovei „Electronic Arts“, kurie išleido žaidimą „Simpsonų žaidimas”, priklauso išskirtinės teisės kurti video žaidimus, kurie yra paremti serijomis, sukurtomis nuo 2005 m. 2010 m. jie išleido žaidimą „The Simpsons Arcade“, kuris yra pritaikytas iPhone išmaniesiems telefonams. 2012 m. „Electronic Arts“ išleido kitą žaidimą „Tapped Out“, skirtą „iPhone“ išmaniesiems telefonams. Taip pat pagal serialą buvo pagamintos dvi kiniško biliardo (pinball) mašinos – viena iškart po pirmojo sezono, kita – 2007 m.
Prekyba
2003 m. buvo apie 500 kompanijų iš viso pasaulio, kurios turėjo licencijas naudoti serialo „Simpsonai“ personažus savo reklamose. Kaip reklama „Simpsonų filmo“, dvylika „7-eleven“ parduotuvių buvo pakeistos į „Kwik-E-Marts“, kuriose pardavinėjo su serialu susijusius produktus. Ten buvo ir „Buzz Cola“, „Krusty-O“ dribsniai, rožinės spurgos su pabarstukais ir „Squishees“.
2008 m. su filmuku „Simpsonai“ susijusių prekių visame pasaulyje buvo nupirkta už 750 milionus dolerių, kurių pusė buvo iš JAV. 2009 m. balandžio 9 d. Jungtinių Valstijų pašto tarnyba (United States Postal Service) atskleidė paslaptį, jog bus išleisti 44 JAV centų vertės 5 pašto ženklai su Houmeriu, Mardže, Bartu, Liza ir Mege, kurie skirti paminėti serialo dvidešimtmetį. Pašto ženklai, sukurti Matto Groeningo, buvo pristatyti prekybai 2009 m. gegužės 7 d. Jų buvo išspausdinta maždaug milijardas. „Simpsonai“ yra pirmasis TV serialas, kuris vis dar sulaukia didelio pažinimo.
Serijos
Nuo „Simpsonų“ filmuko pradžios 1989 m. gruodžio 17 d. iki 2016 m. rugpjūčio 11 d. buvo išleisti 27 pilni animacinio serialo sezonai.
Simpsonai Lietuvoje
Nuo 2009 m. vasario 11 d. iki 2011 m. balandžio Lietuvoje leidybinis ženklas „Obuolys“ leido komiksą „Simpsonai“, kurio pirmus 4 numerius iš anglų kalbos vertė Ieva Barakauskaitė – tas pats žmogus, kuris verčia serijas, rodomas per TV3. Nuo 5 iki 10 komikso numerius vertė TV3 projekto „Humoro klubas“ dalyviai Justinas Jankevičius ir Paulius Ambrazevičius; nuo 10 iki 25 numerio vertė tik Paulius Ambrazevičius. 2011 m. balandį leidykla „Media Incognito“ gavo baudą už išgalvoto alaus reklamą ir laikinai sustabdė komikso leidybą. Iki 2011 m. balandžio yra išversti 25 komikso numeriai.
„Simpsonų filmą“ Lietuvoje įgarsina Džiugas Siaurusaitis.
Pauls Kalniņš
Paulis Kalninis (, 1872 m. balandžio 3 d. Vilcėje – žuvo 1945 m. rugpjūčio 26 d. Lustenau, Forarlbergo žemė, Austrija) – gydytojas, Latvijos valstybinis politinis veikėjas.
Biografija
Baigė Vilcės pradžios mokyklą ir Liepojos gimnaziją, 1898 m. medicinos mokslus Tartu universitete. Nuo 1898 m. gydytojas Tukume, Mintaujoje ir Rygoje.
1897 m. dienraščio „Dienas lapa“ redakcijos darbuotojas, „Jauna strava“ organizacijos narys, nuo 1901 m. Mintaujos socialdemokratų grupės narys, policijos persekiotas už politinę veiklą. 1903–1906 m. gyveno emigracijoje Šveicarijoje. 1905–1907 m. revoliucijos dalyvis. 1907–1909 m. redagavo laikraštį „Cīņa“ (Kova). 1907–1934 m. LSDSP CK narys, 1910–1914 m. socialdemokratinių laikraščių redakcijų narys. 1914–1917 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. Rygos darbininkų deputatų tarybos narys, demokratinio bloko organizatorius, vėliau Tautos tarybos, Konstitucinės asamblėjos narys. 1918–1922 m. LSDSP CK pirmininkas.
Visų Latvijos Respublikos Saeimų atstovas, 1925–1934 m. Saeimos pirmininkas ir Kultūros fondo pirmininkas, kelis kartus laikinai ėjo Respublikos prezidento pareigas. Po 1934 m. aizsargų suorganizuoto valstybės perversmo 4 mėn. kalintas Rygos centriniame kalėjime. 1942–1944 m. pogrindinio LSDDP CK narys. Vokiečių slaptosioms tarnyboms išsiaiškinus jo veiklą, 1944 m. pakeliui į Švediją sulaikytas, nuvežtas tardyti į Vokietiją, vėliau į Austriją.
Morisas Rozenfeldas
Biografija
Kilęs iš litvakų šeimos. Mokėsi Bokšiuose, Suvalkuose ir Varšuvoje, vėliau deimantų apdirbimo įmonėje Amsterdame. 1886 m. emigravo į Niujorką ir tolimesnį savo gyvenimą susiejo su įtakingais JAV žydų laikraščiais: redagavo New Yorker Morgenblatt, vėliau jidiš kalba ėjusį Annals. Aktyviai dalyvavo žydų visuomeniniame gyvenime, 1900 m. buvo delegatu Ketvirtajame sionistiniame kongrese Londone.
Fontana (Malta)
Fontana  – kaimas Goco saloje, Maltoje. 1 011 gyventojų (2011 m. duomenys). Ribojasi su Kercemu, Munšaru, Viktorijos ir Šeukidžos savivaldybėmis. Fontana atsirado kaip Viktorijos priemiestis. Žodis Fontana yra itališkas, reiškiantis 'pavasarį'.
Fontanos Švenčiausiosios Jėzaus Širdies katalikų bažnyčia
Kertinis bažnyčios akmuo buvo padėtas 1893 m. sausio 29 d. Pašventinta lygiai po dvylikos metų, 1905 m. sausio 29 d. Fontanos parapija buvo įkurta 1911 m. kovo 27 d. vyskupo Giovanni Maria Camilleri. Šventė kaime švenčiama kiekvienais metais, antrą arba trečią birželio savaitę.
Grigoriopolio rajonas
Grigoriopolio rajonas  – administracinis vienetas Padniestrėje, Moldavijoje. Administracinis centras – Grigoriopolis. Rajonas įsikūręs išilgai Dniestro upės, Padniestrės centrinėje dalyje. Sudarytas iš dviejų miestų ir 14 savivaldybių (iš viso 31-a gyvenvietė, įskaitant ir kaimus). 44 756 gyventojai (2010 m. duomenys).
Tautinė sudėtis
2004 m. duomenimis, rajone gyveno 48 000 gyventojų.
Ausūniečiai
Ausūniečiai (Pezizales) – aukšliagrybių (Ascomycetes) eilė.
Šios eilės grybai suformuoja atviro tipo vaisiakūnius, kurie vadinami apoteciais. Jų formų įvairovė didelė: dubenėlio, puodelio, lėkštutės, disko, ausies, taurės, kūgio ir kt. Apoteciai būna rudi, geltoni, raudoni, oranžiniai, melsvi, violetiniai ir kt. Auga ant samanų, pūvančios medienos, žievės, drėgnų sienų. Jiems priklauso gerai žinomi grybai: briedžiukai, bobausiai, trumai, ausūniai, alvytės, plačiataurės ir kt.
Lietuvoje aptikta virš 150 rūšių, priklausančių 9 šeimoms:
'''Šeima. Metūniniai' (Ascobolaceae'') '''Šeima. Alvytiniai (Bobausiniai)' (Helvellaceae'') '''Šeima. Briedžiukiniai' (Morchellaceae'') '''Šeima. Ausūniniai' (Pezizaceae'') '''Šeima. Pironeminiai' (Pyronemataceae'') '''Šeima. Plačiatauriniai' (Sarcoscyphaceae'') '''Šeima. Taukiniai' (Sarcosomataceae'') '''Šeima. Pūsleliniai' (Thelebolaceae'') '''Šeima. Truminiai' (Tuberaceae'')
Lietuvos raudonosios knygos ausūniečiai
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie grybai:
Prancūzijos futbolo federacija
Prancūzijos futbolo federacija (, FFF) – Prancūzijos futbolo vykdomoji institucija, įkurta 1919 m. balandžio 7 d., veikianti Paryžiuje.
Futbolo federacija kontroliuoja nacionalines ir moterų rinktines, taip pat organizuoja vyrų mėgėjų čempionato bei Prancūzijos futbolo taurės varžybas. Vyrų profesionalų klubų divizionus (Ligue 1 ir Ligue 2), Prancūzijos lygos taurės varžybas, jaunimo ir moterų čempionatus federacijos pavedimu organizuoja Prancūzijos futbolo lyga.
Istorija
Prancūzijos futbolo čempionatus nuo 1894 m. pradėjo organizuoti Prancūzijos atletinių sportų bendrijų sąjunga (Union des sociétés françaises de sports athlétiques).
1907 m. kovo 23 d. sąjungos futbolo atšaka atskirta, įkuriant Prancūzijos federacijos komitetą (Comité français interfédéral), kuris jau 1908 m. buvo priimtas į FIFA. Komitetas tarp 1907 m. ir 1914 m. organizavo Prancūzijos trofėjaus varžybas, 1917 m. pradėjo organizuoti Prancūzijos taurės varžybas.
1919 m. balandžio 7 d. komitetas reorganizuotas į futbolo federaciją. 1944 m. profesionalūs klubai susibūrė į Prancūzijos futbolo lygą, kuri pradėjo organizuoti aukščiausių divizionų varžybas, o nuo 2005 m. – ir jaunimo bei moterų varžybas.
Paprastoji gaiva
Paprastoji gaiva (Lapsana communis) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalas.
Augalas 30-120 cm. Žydi birželio – rugsėjo mėn. Vaisiai pradeda subręsti liepos mėn. Auga šviesiuose lapuočių bei mišriuose miškuose, kirtimuose, pamiškėse. Augalas turi daug pieno sulčių, kuriose yra kaučiuko. Auga Lietuvoje.
Santo Domingas (reikšmės)
Santo Domingas ( – „Šv. Dominykas“) gali reikšti:
Vilniaus Didžioji sinagoga
Vilniaus Didžioji sinagoga – buvusi sinagoga Žydų gatvėje Vilniuje.
Istorija
Kaip religinis pastatas pradėtas naudoti dar 1440 m. 1573 m. Varšuvos konfederacija sulygino kitatikių teises su katalikais, todėl žydai Lietuvoje nuo to laiko galėjo turėti savo maldos namus. Vilniaus žydai netoli Vokiečių gatvės, kunigaikščiui Sluckiui priklausiusiame sklype, pradėjo statyti medinę pirmąją Vilniaus sinagogą, kuri datuojama dar 1572 m., tačiau nėra išlikę žinių kaip ji atrodė. Per pogromus, kuriuos įvykdė Vilniaus miestiečiai 1592 m., 1606 m. ir 1635 m. sinagoga buvo apgriauta, po to vėl atstatyta. XVII a. toje vietoje pastatyta nauja Vilniaus Didžioji sinagoga iš mūro.
thumb|right|Didžiosios Vilniaus Sinagogos interjeras pamaldų metu, [[Pranciškus Smuglevičius|Pranciškaus Smuglevičiaus piešinys apie 1786 m.]] Vladislovas IV Vaza savo 1633 m. privilegija leido įkurti žydų kvartalą Vilniuje. Savo privilegijoje karalius taip pat leido šiame kvartale pastatyti mūrinę sinagogą, tačiau laikantis visų apribojimų, kurie galiojo Abiejų Tautų respublikoje. Šiame kvartale (tarp Šv. Mykolo, Skerdyklos ir Žydų gatvių) žydai privalėjo įsikurti per 15 metų. Kaip medinės sinagogos, taip ir mūrinės sinagogos tiksli pastatymo data nėra žinoma, tačiau yra aišku, jog mūrinė sinagoga pagal paskutinės privilegijos datą turėjo būti pastatyta po 1633 metų. Architektas nėra žinomas.
Sinagoga tapo svarbia religinio ir bendruomeninio gyvenimo erdve, aplink ją susiformavo skirtingos paskirties pastatais apstatytas sinagogos kiemas, vadinamas shulhoyf. Priešais sinagogą XVIII a. buvo pastatytas Gaono namas. XX a. pr. čia stovėjo 12 maldos namų, bendruomenės pirčių kompleksas su ritualiniu baseinu mikva, viešieji tualetai, buvę vieni pirmųjų Vilniuje, vandens šulinys, mėsinės, kuriose prekiauta košerine mėsa, šventų raštų draugijų susirinkimo vietos bei garsioji Matijahu Strašūno biblioteka.
Architektūra
Vilniaus Didžioji sinagoga buvo 25 m ilgio, 22,3 m – pločio ir 12,1 m aukščio. Dar 2 metrus buvo įleista į žemę. Teigiama, kad šie žydų maldos namai savo dydžiu ir puošnumu pranoko visas Abiejų Tautų respublikoje pastatytas sinagogas. Kai kurie autoriai teigia, kad į ją tilpdavo iki 5000 žmonių. Ją įrengė pagal visus tuometinius ritualinius reikalavimus. Manoma, kad mūrinė sinagoga buvo renesanso architektūros stiliaus. XVII a. pirmoje pusėje Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje mūrinių žydų maldos namų buvo pastatyta visuose didesniuose miestuose.
Iki XVIII a. pabaigos Vilniaus Didžiąją sinagogą siaubė 1655 m. - 1661 m. Vilnių okupavę rusai ir 1748 m. bei 1749 m. gaisrai. Tačiau, nepaisant stichinių nelaimių ir kitų nepalankių veiksnių, šioje šventovėje išliko dauguma meno kūrinių ir brangenybių, kurias buvo paukoję turtingesni bendruomenės nariai. Pirmojo pasaulinio karo metu nemaža dalis daiktų iš sinagogos buvo išvežta į Rusiją. Po 1794 m. sukilimo buvo atnaujinta ir įgijo to metu vyravusio klasicistinio stiliaus elementų. Sinagoga buvo įrengta pagal visas tokiems maldos namams būdingas tradicijas: dalijimas į vyrų ir moterų puses, Toros saugojimo ir jos skaitymo vietų parinkimas ir panašias tradicijas. Tikintieji privalėjo išsipirkti vietas šioje šventovėje.
XIX a. rekonstrukcija
1893 m. pagal inžinieriaus Leonido Vinerio parengtą projektą įvyko dalinis Vilniaus Didžiosios sinagogos perstatymas, pritaikymas naujoms sąlygoms: šiaurės vakarų pusėje, moterų galerijoje, buvo iškirstos angos, padarytas naujas įėjimas, padidintos kai kurios patalpos. Taip sutvarkyta sinagoga išstovėjo iki Antrojo pasaulinio karo.
Žala II pasaulinio karo ir sovietų laikotarpiu
Karo metu buvo gana smarkiai apgriauta: išliko tik sienos ir kai kurie interjero elementai. Tokios būsenos šventovę buvo įmanoma nesunkiai atstatyti, tačiau tarybinė valdžia pagal naująjį generalinį 1953 m. Vilniaus planą, Didžiąją Vilniaus sinagogą 1955–1957 m. visiškai sunaikino. Jos vietoje 1964 m. pastatytas vaikų lopšelio-darželio pastatas, kuriame vėliau buvo įkurta Vytės Nemunėlio pradinė mokykla.
Georgijus Dimitrovas
Georgijus Dimitrovas (, 1882 m. birželio 18 d. Kovačevcų kaime, Bulgarija – 1949 m. liepos 2 d. Barvichoje, Maskvos sritis) – Bulgarijos ir tarptautinio komunistinio judėjimo veikėjas. Socializmo epochoje jis buvo vadinamas „Bulgarijos Leninu“, ir „bulgarų tautos vadu“, po mirties jam buvo pastatytas mauzoliejus.
Biografija
1913–1923 m. buvo Bulgarijos parlamento narys. 1923 m., po žlugusio ginkluoto sukilimo, emigravo į Jugoslaviją, vėliau – į TSRS. 1929 m. rudenį slapta persikėlė į Vokietiją.
Leipcigo procesas
1933 m. vasario 27 d. olandas komunistas-piromanas M. van der Liubė padegė Reichstago pastatą. Nacistai suėmė padegėją, kaltinimus pateikė ir G.Dimitrovui bei dar dviem bulgarams komunistams. 1933 m. rugsėjo-gruodžio mėn. Leipcige vykusio proceso metu, gerai mokėdamas vokiškai ne tik apsigynė nuo pagrindinio kaltintojo H.Geringo, tačiau ir sugebėjo procesą panaudoti antifašistinei propagandai. G.Dimitrovas buvo išteisintas, priėmė TSRS pilietybę ir 1934 m. vasario mėn. persikėlė į Maskvą.
Kominterno lyderis
Maskvoje G.Dimitrovas iškart pradėjo dirbti Kominterne, o 1935 m. buvo išrinktas Kominterno Vykdomojo komiteto Generaliniu sekretoriumi. Dėl 1937–1938 m. vykusių stalininių represijų Kominterno veikla apmirė ir įtaka sumažėjo. G.Dimitrovas buvo vienas iš kelių nerepresuotų Rytų Europos komunistų partijų vadovų. 1943 m. gegužės 15 d. Kominternas buvo paleistas, o G.Dimitrovas netrukus paskirtas VKP(b) CK Tarptautinės politikos skyriaus vedėju. 1937–1945 m. jis buvo TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas. thumb|left|G.Dimitrovo mauzoliejus [[Sofija|Sofijoje]]
Bulgarijos Liaudies Respublikos vadovas
1942 m. G.Dmitrovas paskirtas Maskvos kontroliuojamo Bulgarijos Tėvynės fronto vadovu. Bulgarijoje įvedus komunistinę santvarką, 1945 m. lapkričio mėn. jis grįžo į tėvynę. 1946 m. lapkričio 6 d. paskirtas įkurtos Bulgarijos Liaudies Respublikos Ministrų tarybos pirmininku. Nuo 1947 m. gruodžio mėn. iki mirties buvo Bulgarijos komunistų partijos generalinis sekretorius. Jam vadovaujant Bulgarijoje pradėta ekonomiką pertvarkyti pagal tarybinį modelį, šalis pradėjo priklausyti nuo TSRS, net pradėta vadinti „septynioliktąja tarybine respublika“.
1949 m. pavasarį G.Dimitrovas atvyko gydytis į Maskvą. Liepos 2 d. mirė nuo širdies nepakankamumo. Kūnas buvo balzamuotas, sarkofagas patalpintas specialiai pastatytame mauzoliejuje. 1990 m. žlugus komunistiniam režimui, palaidotas kapinėse.
Kaimas (filmas)
Kaimas – 2004 metų JAV mistinė drama. Režisierius M. Night Shyamalan. Filme pasakojama apie uždaros kaimo bendruomenės gyvenimą ir baimes. Filmo biudžetas 71,6 mln. dol. Visame pasaulyje uždirbo 255 mln. dolerių.
Pavlohradas
Pavlohradas – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Dniepropetrovsko srityje. Rajono administracinis centras. Įkurtas 1779, miesto statusas – nuo 1784-ųjų. 111 085 gyventojų, gyv. tankumas – 1873 žm./km². Plotas – 59,30 km². Miestas išsidėstęs tarp Vovčios ir Samaros upės. Išvystyta akmens anglių kasybos, chemijos, lengvoji bei maisto pramonė, veikia raketų gamyklos „Južmaš“ filialas. Pavlohrade veikia vienas teatras po du muziejus ir bibliotekas. Geležinkelio mazgas.
Takažolė
Takažolė (Polygonum aviculare) – rūgtinių (Polygonaceae) augalų šeimos rūšis.
Tai vienmečiai, žoliniai augalai, užaugantys 0,05–0,5 m aukščio. Stiebai kylantys arba gulsti. Lapai pražanginiai, smulkūs, lancetiški. Žiedai žalsvi, vaisiai – tamsūs riešutėliai.
Stačiūnai (reikšmės)
Stačiūnais vadinami kaimai:
Takažolė
Auga pievose, prie namų, dykvietėse, laukuose, daržuose, dažnai mindomose vietose. Žydi birželio–spalio mėnesiais. Lietuvoje dažna.
Vaistams vartojama žydinti žolė, kuri pjaunama prie šaknies nuo vasaros pradžios iki rudens. Užpilas vartojamas šlapimo takų ligoms gydyti. Turi rauginių medžiagų, todėl vartojama esant skrandžio, žarnyno bei hemorojiniam kraujavimui, taip pat burnos gleivinės uždegimui gydyti. Didina kraujo krešėjimą, gali būti vartojama kaip kraujavimą stabdanti priemonė po gimdymo. Skatina plaukų augimą. Vartojama šunvotėms, spuogams gydyti.
Artemisos provincija
Artemisos provincija  – provincija vakarų Kuboje, driekiasi nuo šiaurinio iki pietinio salos kranto. Ribojasi su Pinar del Rijo provincija vakaruose bei Majabekės provincija ir Havanos miestu rytuose. Administracinis centras – Artemisa.
Provincija sudaryta 2010 m., padalinus buvusią Havanos provinciją.
Geografija
Būdingas paviršius – lyguma. Auginami vaismedžiai, cukranendrės, kavamedžiai, ryžiai, bulvės ir kt. daržovės.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 11 savivaldybių:
Kauno šv. Kazimiero progimnazija
'''Kauno šv. Kazimiero progimnazija''' – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Sargėnuose, Vandžiogalos g. 51, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190138219. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1978 m. Sargėnų gyvenvietėje atidaryta mokykla, joje mokėsi 834 mokiniai, dirbo 39 mokytojai.
Mokyklos savivalda turi senas tradicijas: mokyklos taryba, kurią sudaro mokiniai, jų tėvai ir mokytojai, renkama nuo mokyklos įkūrimo. 1992 m. įkurtas 5-12 klasių Mokinių klubas. Pirmoji mokinių klubo prezidentė – G. Rukaitytė.
Ganzis
Ganzis  – miestas įsikūręs vakarinėje Botsvanos dalyje; Ganzio rajono centras ir dažnai vadinamas Kalahario sostine.
Ganzis turi tik vieną banką (Barclays bankas). Nuo 2007 m. vidurio planuojama atidaryti pirmąjį nacionalinį banką.
Kauno šv. Kazimiero progimnazija
Istorija
2010 m. gegužės 27 d. Kauno miesto savivaldybės taryba mokyklai suteikė šv. Kazimiero vardą.
Himnas
thumb|250px|Nuo aikštyno pusės
Ganzis
Mieste yra įsikūrę tik du prekybos centrai, vadinami Ganzio Spar ir Score, o nuo 2008 m. pradžios Choppies firma, gerai žinoma Botsvanoje, planuoja atidaryti dar vieną prekybos centrą.
Kėdainių dvaras
thumb|300px|Radvilų dvaras Kėdainiuose, XIX a.
Ganzis
Kasmetinė fermerių šventė rugpjūčio mėnesį sutraukia daug žmonių iš pietų Afrikos. Tai metas, kai žmonės gali kartu švęsti.
Kėdainių dvaras
Kėdainių dvaras – dvaras, buvęs Kėdainiuose.
Istorija
thumb|left thumb|Rūmų 20 a. nuotrauka
Ganzis
Ganzio miestas yra tarpinė stotelė keliaujantiems į Okavango deltą. Čia yra daug namų bei viena degalinė.
Kėdainių dvaras
Istorija
Spėjama, kad pirmasis Kėdainių savininkas Radvila Astikaitis apie XV a. vidurį ant stataus ir vaizdingo kairiojo Nevėžio kranto pastatė dvarą. 1629 m. vakarinėje Kėdainių dalyje plytėjusiuose dvaro laukuose apsigyveno vokiečiai evangelikai liuteronai, kurie dešimčiai metų buvo atleisti nuo mokesčių. 1667 m. Kėdainių dvaras priklausė Vilniaus vaivadai kunigaikščiui Jonušui Radvilai (su 534 valstiečių dūmais).
1811 m. per vedybinius ryšius Kėdainiams atitekus vokiečių kilmės lenkų grafo Pranciškaus Čapskio nuosavybėn, dešiniajame Dotnuvėlės krante grafas įkūrė naują dvaro sodybą. Vėliau, 1844 m., šios vietoje Marijonas Čapskis pasistatė mūrinius dvaro rūmus bei šalimais įveisė parką. Dvaro teritorijoje taip pat buvo pastatyta sūrių gamykla ir alaus darykla.
Po 1863 m. sukilimo numalšinimo Marijonas Čapskis buvo apkaltintas sukilėlių remimu ir ištremtas į Sibirą, o jo dvaras konfiskuotas. 1866 m. nauju dvaro savininku tapo Rusijos armijos generolas Eduardas Totlebenas (1818–1884), kuris tariamai vis tiek kilniaširdiškai sumokėjo buvusiam dvaro šeimininkui ir vėliau iš pagrindų rekonstravo dvaro rūmus bei išplėtė parką. Po 1871 m. perstatymo rūmai pasipuošė dviem bokštais su piramidinėmis vėlyvojo renesanso formų viršūnėmis. 1886 m. dvaras buvo atskirtas nuo miesto.
Totlebenai dvarą valdė iki I pasaulinio karo. Tarpukariu rūmuose veikė mokytojų seminarija, melioratorių mokykla. 1944 m. Liepos 30 d. Kėdainių dvaras buvo susprogdintas besitraukiančių vokiečių karių. Spėta išsaugoti tik tarp griuvėsių rastą unikalų Saulės laikrodį, kuris dabar stovi Kėdainių Rotušės skulptūrų kiemelyje.
Mark Schwarzer
Markas Švarceris (g. 1972 m. spalio 6 d.) – Australijos futbolininkas (vartininkas), žaidžiantis Chelsea klube ir Australijos futbolo rinktinėje. Su rinktine žaidė 2006-ųjų Pasaulio futbolo čempionate.
Švarceris yra daugiausiai varžybų už Australijos rinktinę sužaidęs futbolininkas.
Karūžiškė I
Karūžiškė I – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Požerės. Kaimo apylinkėse stūkso Medvėgalis.
Istorija
XIX a. minimas Karūžiškės dvaras.
Visbarai (Kupiškis)
Visbarai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Puožo.
Jack Johnson
Jack Hody Johnson (g. 1975 m. gegužės 18 d. Havajuose) – amerikiečių dainininkas, dainų autorius, muzikantas, kino filmų kūrėjas.
Jack Johnson komercinės sėkmės sulaukė 2001 m. išleidęs debiutinį albumą Brushfire Fairytales. Jo muzika priskiriama akustinės muzikos ir lengvojo roko žanrams.
2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs aštuonis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Meet the Moonlight“, išleistas 2022 m. birželį.
Biografija
Jack Johnson gimė garsaus banglentininko Jeff Johnson šeimoje. Banglenčių sporto pradėjo mokytis būdamas 5 metų. Lankė Kahuku Vidurinę mokyklą Oahu Nort Šoro. Johnson pradėjo rašyti dainas kolegijos metais Kalifornijoje, Santa Barbaros universitete, grojo gitara.
Dubesario rajonas
Dubesario rajonas  – administracinis vienetas Padniestrėje, Moldavijoje. Administracinis centras – Dubesaris. Rajonas įsikūręs išilgai Dniestro upės, Padniestrės centrinėje dalyje. Sudarytas iš 9 savivaldybių (iš viso 21-a gyvenvietė, įskaitant ir kaimus). 35 766 gyventojai (2010 m. duomenys).
Zasininkai
Zasininkai – krikščionių socialistų darbininkų sąjunga, pusiau slapta nacistinė organizacija, 1933–1934 m. veikusi Klaipėdos krašte. Ją įkūrė Teodoras Zasas. Ši sąjunga rengė sukilimą, kuriuo siekė Klaipėdos kraštą prijungti prie Vokietijos.
Natrio lempa
thumb|200px|Veikianti natrio lempa thumb|200px|Lempos konstrukcija thumb|200px|90 % lempos šviesos sutelkta kairioje baltoje jos spektro linijoje
Natrio lempa – apšvietimo įtaisas, kuriame šviesą skleidžia sužadinti natrio garai. Natrio spektras susideda iš dviejų siaurų, labai arti esančių linijų (589,0 and 589,6 nm). Jos yra matomoje spektro dalyje, todėl (skirtingai nuo fluorescencinės lemputės) nereikalinga jokia šviesos transformacija. Tai vienas efektyviausių elektrinių šviesos šaltinių, geriausi modeliai pasiekai 206 lm/W.
Kepenaininiai
Kepenaininiai (Fistulinaceae) – agarikiečių (Agaricales) eilės grybų šeima, priklausanti papėdgrybių klasei.
Vaisiakūniai iš pradžių gumbo, vėliau pailgų kepurėlių, kastuvėlio arba liežuvėlio pavidalo, apie 10-20 cm skersmens ir 2-6 cm storio. Kepurėlės pavienės arba suaugusios pamatais po 2-3. Jų paviršius oranžiškai raudonas arba kraujo spalvos, vėliau patamsėja ir tampa tamsiai rudos kepenų spalvos.
Natrio lempa
Naudojimas
Natrio lempos dažniausiai naudojamos gatvių ar saugomų teritorijų, patalpų apšvietimui. Šios taikymo srityse ekonomiškumas, pastovus šviesumas ir neakinanti šviesa yra svarbiau nei savitas, spalvas skirti trukdantis spektras.
Kavinėse ar įstaigose kai kada naudojamos aukšto slėgio natrio lempos, kurių konstrukcija panaši, tačiau spektras panašesnis į saulės šviesos. Tačiau jos mažiau ekonomiškos.
Kepenaininiai
Auga parkuose, rečiau lapuočių miškuose. Dažniausiai randamas ant senų ąžuolų kamienų, ypač ties pamatu, taip pat drevėse. Grybas valgomas.
Lietuvoje viena gentis:
Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo parapija
Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo parapija - parapija įkurta 1436 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Ščučino dekanatui. Mūrinė parapijos Vonsošo Jėzaus Prisikėlimo bažnyčia pastatyta 1508-1534 metais.
Sultono Ahmedo mečetė
Sultono Ahmedo mečetė, dar vadinama Mėlynąja mečete (Mavi Camii) – mečetė Turkijoje, Stambule.
Architektūra
Sultono Ahmedo mečetė yra osmaniškos architektūros stiliaus, 72 m ilgio, 64 m pločio. Savo architektūra primena Suleimanijos mečetę. Sultono Ahmedo mečetė yra viena iš dviejų Turkijos mečečių, turinti net 6 minaretus (kita – Sabandži mečetė Adanoje). Sultono siekis pastatyti 6 minaretus sukėlė didelį pasipiktinimą, nes tiek minaretų turėjo tik Kaabos mečetė Mekoje. Ahmedas I problemą išsprendė pastatęs 7 minaretą Mekoje. Keturi minaretai stovi mečetės kampuose ir turi po 3 balkonus, kiti du yra vidinio kiemo gale ir turi po 2 balkonus.
Mečetės vidus įspūdingai dekoruotas su daugiau nei 20 tūkst. rankų darbo keramikos plytelių. Panaudota tradicinė osmanų Izniko keramika, kurios pagalba pavaizduota 50 skirtingų tulpių dizainų. Viršutinė mečetės dalis dekoruota mėlynai. Yra virš 200 langų vitražų. Sietynuose įdėti stručių kiaušiniai vorams atbaidyti. Mečetės vidus dekoruotas citatomis iš Korano, nupieštomis garsaus to meto kaligrafo Seido Kasimo Gubari. Mihrabas išraižytas iš marmuro.
Tarybų Sąjungos maršalas
thumb|300px|Pirmieji TSRS maršalai: Tuchačevskis, Vorošilovas, Jegorovas(sėdis)Budionas ir Bliucheris (stovi) Tarybų Sąjungos maršalas – tarybinės armijos karinis laipsnis. Įvestas 1935 m. rugsėjo 22 d. TSRS Liaudies komisarų tarybos nutarimu, įvedant armijoje asmeninius karinius laipsnius. Iki 1945 m. birželio 26 d. (generalisimo laipsnio įvedimo) buvo aukščiausias karinis laipsnis. Po vienintelio TSRS generalisimo Josifo Stalino mirties 1953 metais – de fakto vėl aukščiausias karinis laipsnis. Pirmieji Tarybų Sąjungos maršalų laipsnius gavo penki TSRS karo vadai:
Iš viso 1935–1991 m. Tarybų Sąjungos maršalo karinį laipsnį gavo 41 asmuo:
Papildoma informacija
thumb|right|Maršalo G.Žukovo munduras, Rusijos valstybinis politinės istorijos muziejus
Duksas
Duksas (, dgs. duces; iš 'vadovauti') – Romos respublikoje žodžiu dux galėjo pavadinti bet ką, vadovavusį daliniui, net ne Romos kariuomenės karininką. Tuomet duksas nebuvo formalios karinės pareigos. Savo „Commentarii de Bello Gallico“ Julijus Cezaris duksais vadino tik keltų karvedžius. Išimtis buvo tik vienintelis romėnų vadas, neturėjęs karinio laipsnio.
Vėliau iš atsirado  'hercogas',  'dožas',  'dučė; vadas'.
Romos imperija
Dux iki III a. nereiškė konkretaus karinio laipsnio Romos karinėje ar valdininkų hierarchijoje.
Vėliau Romos kariuomenės sistemoje dux vadino karininką, vadovavusį dviem ar daugiau legionų. Duksu galėjo vadinti ir konsulą ar imperatorių, tačiau paprastai taip vadindavo Romos provincijos valdytoją. Kaip provincijos valdytojas dux buvo tiek aukščiausias provincijos administratorius, tiek provincijoje dislokuotų legionų vyriausiasis vadas.
Dominato laikais duksų įgaliojimai buvo atskirti nuo provincijos valdytojo įgaliojimų. Nuo tada naujai skiriami duksai tebebuvo aukščiausi karo vadai provincijose ir vadovavo provincijose buvusiems legionams, tačiau provincijos valdytojas turėdavo leisti duksui naudotis jo galiomis. Tačiau vienąkart gavęs leidimą veikti duksas toliau, tvarkydamas karinius reikalus, veikdavo nepriklausomai nuo valdytojo.
Po Diokletiano Tetrarchijos reformos Romos provincijos buvo sujungtos į diecezijas, kurioms vadovavo vikarai. Kaip ir provincijų valdytojams vikarui padėdavo duksas. Šis duksas būdavo viršesnis už visus kitus diecezijoje veikusius duksus. Kai vikaras pašaukdavo visus diecezijos legionus kovai, visiems šiems legionams vadovaudavo diecezijos duksas. Pvz., Dux per Gallia, kuris buvo visos Galijos diecezijos duksas. Duksas per atitinkamą pretorionų prefektūrą buvo pavaldus militų magistrui (Magister Militum) ir virš šio stovinčiam imperatoriui.
Bizantija
Duksų pareigybė išliko Bizantijos imperijoje, kur duksas (, dgs. δούκες, doukes) buvo ekvivalentiškas strategui (dabartiniam generolui).
X a. antroje pusėje duksas ar katepanas būdavo atsakingas už didelę sritį ir joje esančias keletą mažesnių temų (themata) ir profesionalių Bizantijos armijos pulkų tagmų, kurie skyrėsi nuo daugelyje temų buvusių milicijos tipo pajėgų.
Komninų valdymo laikais duksais ėmė vadinti karo vadus, vadovavusius temoms, iki tol vadintus strategais. Bizantijos laivyne apie 1070 m. atsirado pareigybė laivyno doukes, o apie 1090 m. ir megadukso pareigos. Megaduksas buvo viso Bizantijos karinio laivyno vyriausiasis vadas.
Duksai po Romos imperijos laikų
thumb|right|250px|Duksų garbės lenta Woodside Primary mokykloje. thumb|right|250px|Arthur H. Cole, Oxley valstybinės mokyklos (Australija) 1910 m. duksas. Karalius Artūras, vienas ankstyviausių Europos literatūros personažų, buvo vadinamas visų romėnų-britų karalių dux bellorum ('kautynių duksas') jų karuose su anglosaksais.
Šv. Martino vienuolyno Kelne metraštyje aprašyta, kad 778 m. vienuolyną apiplėšė saksai, bet jį atstatė Olgerus, dux Daniæ (jis galbūt buvo istorinė asmenybė, pagal kurį susiformavo Ožjė Dano legenda), padedamas Karolio Didžiojo.
Iš kilo daug įvairių aukšto rango aristokratų titulų, pvz., hercogų titulai,  'dožas',  'dučė', ). Lotynišku terminu dux paprastai vadindavo hercogus, kunigaikščius ir panašaus rango aristokratus.
Italijos fašistų lyderis Benitas Musolinis naudojo titulo dux itališką formą, kas turėjo apibrėžti jo vadovavimą. Vienas fašistų devizų buvo 'Dučė mano šviesa'.
Punsko buities muziejus
thumb|Muziejaus pastatai thumb|Ekspozicija Punsko buities muziejus, dar vadinamas Skansenu – Lenkijos kultūros švietimo įstaiga Punske, kurioje surinktas, saugomas ir eksponuojamas pasienio lietuvių materialinis paveldas. Įsikūręs pusės kilometro atstumu į vakarus nuo Punsko, kairėje kelio į Seinus pusėje. 3,45 ha teritorijoje 1986-92 m. iš Vaitakiemio perkelta XIX–XX a. kaimo sodybą, susidedanti iš penkių pastatų: gyvenamojo namo, klojimo (kluono), tvarto ir svirno. Pastarasis statinys stūkso kiek toliau, nes priklausė kitai sodybai, jame rodomos patalpos grūdams sandėliuoti. Gyvenamo namo keturiuose kambariuose įrengtos ekspozicijos, eksponuojami kai kurie iš virš tūkstančio surinktų buities įrankių. Klojime vyksta koncertai, rengiami Klojimo teatro spektakliai.
Vėliau, gavus Europos Sąjungos paramą, pastatyta klėtelė ir karčiama. Pastarajame apie 120 m² ploto pastate veikia amatų centras, kuriame galima išmokti pinti juostas, austi liaudiškus audinius. Lankytojai gal pasižiūrėti ir kaip seniau buvo verpiama, siuvinėjama, iš popieriaus karpomi karpiniai. Klėtelė naudojama kaip fondų saugykla.
Gajus Avidijus Kasijus
Gajus Avidijus Kasijus (Gaius Avidius Cassius, g. apie 130 m. – 175 m.) – Romos imperijos karvedys ir uzurpatorius, trumpai valdęs Egiptą ir Siriją.
Gyvenimas
Valdant Markui Aurelijui, Gajus Kasijus pasiekė karinės karjeros viršūnę, pasižymėjęs 162–165 m. karuose su partais ir užkariavęs Romai Seleukiją bei Ktesifoną. Vėliau pateko į senatą, o 166 m. tapo Sirijos vietininku.
175 m. atėjus klaidingoms žinioms apie Marko Aurelijaus mirtį, Avidijus Kasijus pasiskelbė imperatoriumi. Šiam žingsniui, pasak kai kurių šaltinių, jį skatino ir Aurelijaus žmona Faustina, kadangi jos sūnus, teisėtas paveldėtojas Komodas tuo metu buvo dar per jaunas valdyti. Tačiau nespėjus visiškai užimti Romos valdžios paaiškėjo, kad Markas Aurelijus iš tiesų yra gyvas. Tai žinodamas, karvedys vis tiek tęsė savo perversmą.
Daugiausiai žinių apie Kasijų šiuo metu turima iš romėnų istoriko Kasijaus Diono „Romėnų istorijos“ bei „Augustų istorijos“.
Pasaulių karas (filmas)
Pasaulių karas  – 2005 m. JAV mokslinės fantastikos filmas, paremtas H. G. Wells to paties pavadinimo romanu. Režisierius Steven Spielberg. Scenarijaus autoriai Josh Friedman ir David Koepp. Pagrindinius vaidmenis atliko Tom Cruise, Dakota Fanning ir Justin Chatwin. Filmo biudžetas 132 mln. JAV dolerių. Visame pasaulyje uždirbo 591 mln. dolerių.
Visbarai (Raseiniai)
Visbarai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Girkalnio, piečiau greitkelio.
NUTS:DK
NUTS:DK – Danijos karalystės suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
Danija dėl nedidelės teritorijos neskirstoma į didesnius tarpinius administracinius, taip pat ir į statistinius teritorinius vienetus. Grenlandija ir Farerų salos nėra Europos sąjungos teritorijos, nors ir priklauso Danijai.
Buivydžiai I
Buivydžiai I (arba tiesiog Buivydžiai) – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 17 km į rytus nuo Nemenčinės, prie pat sienos su Baltarusija. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Veikia paštas (LT-15026), biblioteka. Išlikusi mauzoliejinė Buivydžių Radziševskių koplyčia.
Kaimas įsikūręs Buivydžių aukštumoje (Medininkų aukštumos dalis).
miniatiūra|left|Pagrindinė gatvė miniatiūra|left|Medinė architektūra miniatiūra|left|Tiltas per Nerį
Etimologija
Tiksli Buivydžių vardo kilmė nežinoma. Manoma, kad jis yra kilęs nuo Buivydės upelio (vandenvardinis vietovardis), o pastarasis — nuo asmenvardžio Buivydas.
Istorija
miniatiūra|220px|left|[[Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčia ir Radziševskių koplyčia (1871 m.) // Iliustracija Konstantino Tiškevičiaus knygoje „Wilija i jei brzegi“]]
1660 m. Buivydžius nusiaubė Maskvos kariuomenė. 1688 m. minimas Buivydžių palivarkas. XVI a. Buivydžių dvaras priklausė Dluskiams, vėliau Bžostovskiams, pastarieji 1653 m. jį užrašė vienuoliams augustijonams. 1784 m. Buivydžių dvaro savininkais tapo Radziševskiai, tačiau XIX a. vis. dvaras jau buvo apleistas, palaipsniui nunyko, sudegė. XVIII a.–XIX a. Buivydžiai vadinti miesteliu. 1790 m. pastatyta Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčia, 1982 m. sudegė, 1986 m. pastatyta nauja. XIX a. Buivydžiai – miestelis Vilniaus apskrities Bistryčios valsčiuje.
1930 m. įsteigta Buivydžių vidurinė mokykla dėstomąja lenkų kalba, veikia ir Lavoriškių pagrindinės mokyklos Buivydžių skyrius dėstomąja lietuvių kalba. 1950–1993 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
2012 m. birželio 23 d. Lietuvos Respublikos Prezidento Dalios Grybauskaitės dekretu Nr. 1K-1039 buvo patvirtintas Buivydžių herbas.
miniatiūra|Bendruomenės centras
Žymūs žmonės
miniatiūra|800px|center|Buivydžių centras
Stačiūnai (Panevėžys)
Stačiūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skaistgirių.
Signalinė mina
Rusiškų signalinių minų pavyzdžiai:
Mirusi kalba
Mirusi kalba – kalba, kuria niekas nebekalba kaip gimtąja. Tokia kalba gali dar būti vartojama kai kuriose srityse arba tik raštiškai, pvz., liturginės kalbos. Mirusios kalbos yra lotynų kalba, sanskritas, prūsų kalba, bažnytinė slavų kalba, šumerų kalba, egiptiečių kalba.
Kalbos gali išnykti dviem būdais:
Kartais mirusios kalbos gali būti atgaivintos. Vienas iš tokių pavyzdžių – hebrajų kalba. Ja kaip gimtąja vėl kalba apie 5 mln. žmonių. Taip pat atgaivinta ir keltiška kornų kalba.
Elektronų konfigūracija
right|thumb|350px|Elektronų atominės ir molekulinės orbitalės Elektronų konfigūracija – atominėje fizikoje ir kvantinėje chemijoje naudojama sąvoka, reiškianti elektronų išsidėstymą atome, molekulėje arba kitose fizinėse struktūrose, pvz., kristaluose.
Kaip visos elementariosios dalelės, elektronai turi savybių, siejamų tiek su dalelėmis, tiek su bangomis, ir veikia pagal kvantinės mechanikos aprašomus dėsnius.
Kadangi elektronų judėjimą erdvėje sunku apibrėžti, laikoma, kad elektronas yra „niekur“ arba „visur vienu metu“, ir elektrono buvimo vieta apibūdinama kaip galimybė rasti tą elektroną jo judėjimo sudaromame „debesyje“.
Elektronai gali peršokti iš vieno energijos lygio į kitą įgaudami arba atiduodami energijos kvantą (fotonų pavidalu) ir tik tada, kai kitoje atominėje orbitalėje yra jam „vietos“ – remiantis Paulio draudimo principu, kuris riboja elektronų skaičių orbitalėje iki dviejų.
Elektronų konfigūracija atsispindi periodinės lentelės struktūroje, leidžia paaiškinti cheminius ryšius bei kai kurias neįprastas, pvz., lazerių savybes.
Kvantiniai skaičiai
Elektronų būsena yra aprašoma keturiais kvantiniais skaičiais, iš kurių trys yra sveikieji skaičiai ir nusako atominės orbitalės, kurioje elektronas yra, savybes.
Pagal Paulio draudimo principą, viename atome esantys elektronai negali turėti vienodo kvantinių skaičių rinkinio.
Sluoksniai ir pasluoksniai
Sluoksniai ir pasluoksniai (dar vadinami lygmenimis ir polygmenimis) yra apibrėžiami kvantiniais skaičiais, o NE elektronų nuotoliu nuo branduolio. Dideliuose atomuose sluoksniai virš antrojo sluoksnio persikloja (žiūrėti Pildymo principas).
Būsenos su vienoda n verte yra susijusios ir laikomos esančiomis tame pačiame elektronų sluoksnyje.
Būsenos su vienodomis n ir l vertėmis yra laikomos esančiomis tame pačiame elektronų pasluoksnyje, o elektronai vadinami ekvivalentiniais elektronais.