cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Startuolis
Startuolis – inovatyvi informacinių technologijų, biotechnologijų ar kitų aukštųjų technologijų įmonė. Pasižymi didžiule rizika, dideliu augimo potencialu, nuostolinga veikla, aukštomis operacinių ar mokslinių tyrimų ir eksperimentinės plėtros sąnaudomis. Finansuojamos rizikos kapitalo fondų ir verslo angelų. Biržoje nelistinguojamos startuolių įmonės, kurių vertė viršija 1 mlrd. JAV dolerių, vadinamos vienaragiais.
Lietuvoje
Pagal Lietuvos įstatymus startuoliu vadinama įmonė, veikianti ne ilgiau nei 5 metus. 2018 m. pabaigoje viešosios įstaigos „Versli Lietuva“ duomenų bazėje buvo 520 startuolių. 2018 m. jie pritraukė 183 mln. eurų investicijų iš užsienio ir Lietuvos investicinių fondų. „Startup Lithuania“ duomenimis, 2019 m. Lietuvoje veikė 933 startuoliai. 2021 m. įsteigos asociacijos „Vienaragiai LT“ duomenimis, 2020 m. pabaigoje 651 Lietuvos startuolyje dirbo 10 244 žmonės. Vidutinis jų atlyginimas siekė 2700 eurų, neatskaičius mokesčių. Sektoriaus įmonės iš viso pernai sumokėjo beveik 126 mln. eurų mokesčių. Lietuvos žiniasklaidoje startuolis neįspraudžiamas į teisiškai apibrėžtus rėmus. Lietuvoje įvardijamas kol kas tik vienas vienaragis – „Vinted“.
Nikola I
Juodkalnijos kunigaikštis
Būdamas Paryžiuje Nikola pakeitė nužudytą dėdę Danilą I kunigaikščiu (1860 m. rugpjūčio 13 d.)
Po to sekusiu taikos laikotarpiu Nikola įvykdė daugybę karinių, administracinių ir švietimo reformų. 1862-1878 m. šalis buvo įsitraukusi į kelis karus su Osmanų imperija. 1867 m. Paryžiuje jis susitiko su imperatoriumi Napoleonu III, o 1868 m. leidosi į kelionę į Rusiją, kur jį maloniai priėmė caras Aleksandras II. Vėliau lankėsi Berlyno ir Vienos dvaruose. Jo pastangos pritraukti Rusijos imperatoriškosios šeimos simpatijas davė Juodkalnijai svarbių rezultatų: caras ir carienė skyrė nemažas subsidijas švietimo ir kitiems tikslams, į Cetinę buvo siunčiami ginklai ir amunicija. 1871 m. kunigaikštis Dolgorukovas atvyko į Juodkalniją su specialia caro misija ir išdalijo žmonėms dideles pinigų sumas. 1869 m. kunigaikščiui Nikolai, kurio valdžia jau buvo tvirtai įtvirtinta, pavyko užkirsti kelią įžūliems kalniečiams padėti sukilti prieš Austrijos vyriausybę. Panašiai 1897 m. jis sustabdė karinį sujudimą, kilusį dėl prasidėjusio Graikijos-Turkijos karo.
1876 m. Nikola paskelbė karą Turkijai. Jo karinę reputaciją sustiprino po to vykusi kampanija, o dar labiau – 1877/78 m. kampanija, kurios metu jis užėmė Nikšičių, Barą ir Ulcinį. Po karo Juodkalnijos sienos gerokai išsiplėtė ir ji įgijo Adrijos jūros pakrantę. Nikolas karą teisino kaip kerštą už Kosovo mūšį (1389 m.). 1876 m. jis pasiuntė žinią juodkalniečiams į Hercegoviną:
1878 m. Berlyno kongresas pripažino Juodkalnijos nepriklausomybę, o vėlesniais dešimtmečiais Juodkalnija labai klestėjo ir buvo stabili. Smarkiai plėtėsi švietimas, susisiekimas ir kariuomenė (pastarąją rėmė carinė Rusija). 1883 m. princas Nikola aplankė sultoną, su kuriuo vėliau palaikė šilčiausius santykius. 1896 m. jis atšventė Petrovičių dinastijos dvidešimtmetį, tais pačiais metais dalyvavo Nikolajaus II karūnavimo iškilmėse. 1898 m. gegužės mėn. aplankė karalienę Viktoriją Vindzoro pilyje.
Juodkalnijos karalius
Jis 1905 m. priėmė pirmąją Juodkalnijos konstituciją, nes gyventojai troško daugiau laisvės. Jis taip pat įvedė Vakarų Europos stiliaus spaudos laisvę ir baudžiamosios teisės kodeksus. 1906 m. jis įvedė Juodkalnijos valiutą – perperą. 1910 m. rugpjūčio 28 d., švęsdamas savo jubiliejų, jis priėmė karaliaus titulą, remdamasis parlamento prašymu. Tuo pat metu jis buvo paskirtas Rusijos kariuomenės feldmaršalu – tokia garbė anksčiau nebuvo suteikta jokiam užsieniečiui, išskyrus Artūrą Velslį. 1912 m. prasidėjus Balkanų karams, karalius Nikola buvo vienas entuziastingiausių sąjungininkų. Jis norėjo visiškai išstumti Osmanų imperiją iš Europos. Jis pasipriešino didžiosioms valstybėms ir užėmė Škoderį, nors jie buvo užblokavę visą Juodkalnijos pakrantę. Per 1914 m. prasidėjusį Didįjį karą jis vėl pirmas išvyko į pagalbą Serbijai, kad išstumtų Austrijos-Vengrijos imperijos pajėgas iš Balkanų pusiasalio.
1916 m. sausį, pralaimėjus Serbijai, Austrija-Vengrija užkariavo ir Juodkalniją, o karalius pabėgo į Italiją, paskui į Prancūziją. Vyriausybė perkėlė savo veiklą į Bordo. Pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui, Podgoricoje vykusiame susirinkime buvo nubalsuota už Nikolos nuvertimą ir Juodkalnijos prijungimą prie Serbijos. Po kelių mėnesių Serbija (įskaitant Juodkalniją) susijungė su buvusiomis Austrijos-Vengrijos pietų slavų teritorijomis ir sudarė Serbų, kroatų ir slovėnų karalystę, kuri 1929 m. buvo pervadinta Jugoslavija. 1918 m. Nikola išvyko į tremtį Prancūzijoje, tačiau iki pat mirties Antibe po trejų metų toliau pretendavo į sostą. Jis buvo palaidotas Italijoje. 1989 m. Nikolos, jo karalienės Milenos ir dviejų iš jų dvylikos vaikų palaikai buvo perlaidoti Juodkalnijoje.
Algupys (Kaunas)
Algupys – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Piepalių, prie Algupio upelio.
Poliesis (Elektrėnai)
Poliesis – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 10 km nuo Naujųjų Kietaviškių.
Hararas
Hararas  – miestas rytų Etiopijoje, Etiopijos kalnyne, apie 500 km nuo Adis Abebos. Hararių regiono administracinis centras ir hararių tautybės žmonių sostinė. Svarbus religinis, kultūrinis, turistinis, prekybinis šalies centras. Aliejaus pramonė. Amatinė metalo dirbinių, odos gaminių gamyba. Prekyba kava, tabaku, vaisiais, javais, gyvuliais.
Paveldas
Hararo senamiestis – svarbus architektūros paminklas. Jame yra 82 mečetės (trys jų iš X a.), daugybė šventorių, išsidėsčiusių aplink Feres Magalos aikštę. Taip pat yra Medane Alemo katedra, Artūro Rembo namas, XVI a. didžioji mečetė, senovinis turgus. Nuo Kundudo kalno atsiveria vaizdinga Hararo panorama. Hararas yra svarbiausias islamo centras Etiopijoje ir vienas iš švenčiausiųjų islamo miestų pasaulyje. 2006 m. Hararo senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Miestas įkurtas VII-XI a. kaip religinis islamo centras. 1520 m. Hararas tapo Adalo sultonato sostine, tapo klestinčios kultūros miestu – čia vystyti amatai, prekyba kava, kūrė poetai. Sultonas Nūras ibn Mudžahidas miestą aptvėrė 4 m aukščio siena su 5 vartais. Ši siena, vadinama Džugolu, išlikusi iki šių dienų. XVI a. pab. sostinė perkelta į Ausą, miesto reikšmė sumenko. 1887 m. Hararas įtrauktas į Etiopijos sudėtį.
Xenoblade Chronicles
Xenoblade Chronicles – atviro pasaulio veiksmo–nuotykių kompiuterinis vaidmenų žaidimas, skirtas „Nintendo Wii“ žaidimų konsolei. Sukurtas Japonijos studijos „Monolith Soft“ ir 2010 m. birželio 10 d. išleistas „Nintendo“. Žaidimas galimas žaisti su „Wii U“ ir 2015 m. išleista jo adaptacija „New Nintendo 3DS“ delninei konsolei.
Metacritic suvestinės duomenimis, žaidimą kritikai įvertino 92 balų iš 100 vidurkiu „Wii“ konsolei. ir 86 iš 100 „New 3DS“ konsolei.
Siužetas
Žaidimo priešistorėje du pasaulio milžinai Bionis ir Mechonis susikovė tarpusavyje, kol iš jų liko tik sustingusios figūros, ant kurių įsikūrė dvi gyventojų rasės: žmogaus pavidalo homai ant Bionis kūno ir mechanizuotos būtybės mekonai ant Mechonis kūno. Žaidimo pradžioje mekonai įsiveržė į homų pasaulį siekdami jį užvaldyti. Herojus Dunbenas su kardu Monado padėjo atremti ataką prieš Koloniją 9, bet pats po to liko sužeista viena ranka. Monado yra stebuklingas kardas, jis negali sužeisti žmonių, bet lengvai perpjauna mašinas. Apie kardą sklinda įvairios legendos. Praėjus 1 metams po šių įvykių Kolonija 9 yra užpuolama mekonų antrą kartą. Dunbenas kovojo su kardu Monado, bet nebuvo pajėgus jo išlaikyti. Kardą paėmė jaunas herojus Šulkas, kuriam lemta įspėti jo paslaptis ir atremti mekonų invaziją, tik šį kartą kur kas pavojingesnę, nes kai kurie mekonai yra paprastai Monado nebesužeidžiami.
Mechanika
thumb|right|260px| Žaidimo kadras. Fiora ir Šulkas Kolonijoje 9 Žaidimo veiksmas vyksta 3D kompiuterine grafika sukurtoje aplinkoje valdant veikėjus iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidimo erdvė pasižymi atvirojo pasaulio savybėmis: žaidėjas gali vykdyti daugybę šalutinių misijų, laisvai pasirinkti judėjimo kryptis. Žaidime yra dienos-nakties ciklas ir kai kurie kompiuterio valdomi veikėjai (NPC) yra sutinkami tik tam tikru metu ir tam tikrose vietose. Su jais tekstinių dialogų pagalba galima vystyti dialogus, prekiauti, priimti misijas. Žaidimo erdvėje randami objektai, juos palieka nugalėti priešininkai.
Žaidimo kovos sistemoje dalyvauja maksimaliai trys herojai ir žaidėjas tiesiogiai valdo tik vieną iš jų, kiti priešininkus atakuoja automatiškai. Kiekvienam herojui galima parinkti ginklus, drabužius, apsauginius šarvus. Kiekvienas herojus turi tik sau būdingą kovos veiksmų rinkinį (Arts) ir efektyviausias kovos būdas yra suderinti jų eiliškumą galingesnei atakai. Ginklai ir šarvai turi savus pranašumus ir trūkumus, juos galima patobulinti brangakmeniais. Tarp herojų ir NPC yra speciali santykių Affinity schema: pasiekus tam tikrą santykių gerumo lygį galima aktyvuoti papildomus dialogus (Heart-to-Heart), įgyti papildomus pranašumus kovojant. Kovų metu kyla herojų patirties lygiai, renkami pinigai, santykių ir gebėjimų taškai.
Andriukaitynė
Andriukaitynė – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Liučiūnų.
Tuniso moterų rankinio rinktinė
Tuniso moterų rankinio rinktinė – komanda atstovaujanti Tunisą tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Tuniso rankinio federacija.
Latvijos futbolo varžybos 2023 m.
Latvijos futbolo varžybos 2023 m.
Licencijavimosi eiga
Spalvų reikšmės:
Komandų rikiuotė
🛡️ PASTABA.
Pereinamosios rungtynės
Pereinamosiose rungtynėse dėl teisės žaisti
Šakotoji azolė
Šakotoji azolė (Azolla filiculoides) – azolinių (Azollaceae) šeimos azolės (Azolla) genties sporinis augalas. Savaime paplitęs Amerikos vidutinių platumų ir tropikų juostose, vėliau buvo užneštas ir į kitus žemynus. Kai kuriose Europos šalyse laikomas antropofitu ir invaziniu augalu.
Auga vandens telkinių paviršiuje.
Antagynės
Antagynės – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vandžiogalos.
Polimai
Polimai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Raseinių.
Hararo provincija
Hararo provincija, Hararghės provincija (, haharių kalba: Hararghe) – nuo 1943 m. Etiopijos imperijos, o nuo 1975 m. - Etiopijos LDR administracinis teritorinis vienetas. Sostinė – Hararas.
Provincija suformuota Etiopijai tapus nepriklausoma nuo Italijos, kuomet vietoj 42 tradicinių provincijų suformuotos 12 taklai ghizat. Hararghė suformuota prie Italijos Hararės provincijos prijungiant didelę dalį Italijos Somalilando teritorijų, įskaitant ir ginčytiną Ogadeną.
1995 m., perkuriant Etiopijos administraciją etniniu pagrindu, provincija padalinta tarp trijų kililių: somalių, oromų ir hararių.
Aukštadvario dvaro parko liepų pavėsinė
left|150px
Aukštadvario dvaro parko liepų pavėsinė – išskirtinė liepų grupė, auganti Trakų rajono savivaldybėje, Aukštadvario dvaro parke, netoli  centrinių rūmų, už 50 m į šiaurės vakarus.
Liepų pavėsinė paskelbta saugoma Aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495. Pavėsinę sudaro 20 brandžių liepų. Jų vidutinė kamienų apimtis apie 2,20 m, užimamas plotas 0,08 ha. Liepų rate pastatytas girnapusės stalas. Čia mėgdavo ilsėtis dvaro savininkai ir jų svečiai, vykdavo poezijos skaitymai.
Didžiulių liepų sudaryta pavėsinė Aukštadvario parke nėra vienintelė ar unikali. Panašiai išsidėsčiusių išskirtinių liepų grupės, vadinamos pavėsinėmis ar ratais, auga Sirvėtos regioniniame parke (Švenčionių raj.), Veisiejų dvaro parke (Lazdijų raj.) ir kt.
Édouard-Henri Avril
Eduardas-Anri Avrilis (1849 m. gegužės 21 d. Alžyre – 1928 m. liepos 28 d. Paryžiuje) – prancūzų dailininkas, ypač išgarsėjęs Paul Avril slapyvardžiu savo iliustracijomis erotinėje literatūroje. Prieš tapdamas tapytoju, tarnavo kariuomenėje.
Biografija
Gimė Alžyro mieste, žandarmerijos pulkininko šeimoje. Dalyvavo Prancūzijos-Prūsijos kare, kuriame 1871 m. buvo sužeistas, o 1872 m. už tai gavo Legiono garbės ordiną. 1874–1878 m. studijavo Paryžiaus dailės meno mokykloje. Vėliau pradėjo užsiimti piešdamas ir tapydamas žurnale „Le Monde illustré“, buvo pasamdytas iliustruoti Théophile Gautier novelę „Fortunio“.
Erotinius piešinius ir akvareles daugiausia tapė leidiniams „De figuris Veneris“, „Les sonnets luxurieux“, „Fanny Hill“ (arba „Memoirs of a woman of pleasure“), taip pat ir kitiems. Manoma, kad jo piešiniai 1906 m. Friedrich Karl Forberg knygai „De figuris Veneris“ labiausiai prisidėjo prie jo kaip erotinių piešinių dailininko reputacijos.
Žinios apie E. A. Avrilio biografiją yra ribotos, kadangi jo laikmečiu detalių erotinių paveikslų ties pornografijos riba tapymas buvo laikomas nepadoriu. Spėjama, kad dėl to autorius pasirinko netikrą savo vardą Paul.
Antanava (Kaunas)
Antanava – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Liučiūnų.
Polka (Trakai)
Polka – buvęs kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Onuškio.
Lietuvos ir Omano santykiai
Lietuvos ir Omano santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Omano.
GS Niki Volou
Gymnastikos Syllogos Nikī Volou, o trumpiau GS Niki Volou – Graikijos futbolo klubas iš Volo.
Istorija
Ilgą laiką žaidė žemesniuose šalies divizionuose. 2012–2013 m. sezone nugalėjo antros pakopos pirmenybėse ir iškovojo teisę žaisti elito divizione.
Lietuvos ir Omano santykiai
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno du Omano piliečiai.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės. Santykiai vystomi ir daugiašaliu formatu – Lietuva yra akreditavusi savo ambasadorių Arabų Šalių Lygai, kurios narys yra Omanas.
GS Niki Volou
Istorija
2013 m. debiutavo Superlygoje, tačiau klubas turėjo finansinių problemų ir iškrito į žemesnį divizioną.
Lietuvos ir Omano santykiai
Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Londone, Omanui — nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, taip pat reziduojantis Londone. Vilniuje veikia Omano Sultonato garbės konsulatas, Maskate — Lietuvos Respublikos garbės konsulatas.
Santykių istorija
thumb|Omano garbės konsulatas Vilniuje. Nėra žinoma apie Lietuvos ir Omano santykius iki 1992 m.
GS Niki Volou
Istorija
2022–2023 m. rungtyniavo Antrojoje Superlygoje.
Lietuvos ir Omano santykiai
Santykių istorija
Nors diplomatiniai santykiai užmegzti dar 1992 m. rugsėjo 22 d., santykiai tarp valstybių suintensyvėjo 2010 m., pradėjus rengti reguliarias šalių užsienio reikalų viceministrų konsultacijas. Tų pačių metų balandį Lietuvos garbės konsulu Maskate paskirtas Anisas Isa Al Zadžalis. 2010 m. rugsėjį Lietuvoje lankėsi Omano užsienio reikalų ministerijos generalinis sekretorius Badr Hamadas Hamudas Al Busaidis. Buvo pasirašytas Lietuvos ir Omano užsienio reikalų ministerijų susitarimo memorandumas dėl dvišalių konsultacijų mechanizmo įsteigimo ir Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociacijos bei Omano prekybos ir pramonės rūmų susitarimo memorandumas. Tais pačiais metais Omanas akreditavo Lietuvai Londone reziduojantį ambasadorių, metais vėliau tą padarė ir Lietuva. 2011 m. konsultacijos vyko Maskate.
GS Niki Volou
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
Lietuvos ir Omano santykiai
Santykių istorija
2012 m. tarp valstybių pasirašytas susitarimas susitarimas dėl abipusio vizų režimo panaikinimo diplomatinių, specialiųjų ir tarnybinių pasų turėtojams, o 2018 m. – susitarimas dėl ekonominio bendradarbiavimo. 2014 m. Vilniuje atidarytas Omano garbės konsulatas, o garbės konsule paskirta Boleta Senkienė.
Damgalnuna
Damgalnuna, Damkina – deivė šumerų-akadų mitologijoje, greičiausiai viena iš Deivės Motinos manifestacijų. Sutuoktinis – dievas Enkis. Akadų kalba ši deivė buvo vadinama Damkina.
Lietuvos ir Omano santykiai
Santykių istorija
2017 m. balandžio 9-12 d. su darbo vizitu Omane lankėsi Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius bei verslo delegacija iš Lietuvos. Diplomatinių santykių užmezgimo 25-mečio proga Omane pristatyta fotografijos darbų paroda „Omanas lietuvių fotografų ir Lietuva omaniečių akimis“, vyko Lietuvos ir Omano atlikėjų koncertas.
Damgalnuna
Žinoma keletas Damgalnunos epitetų, kaip antai „teisėta žmona“, didžioji išaukštintojo žmona“ (ddam.gal). Minima tekste „Enkis ir Ninhursag“, kur tapatinama su Deive Motina Ninhursag. Kaip teigiama babiloniečių kosmogoniniame epe „Enuma Eliš“, ši deivė su Ea (Enkiu) susilaukė dievo Marduko. Jiems Asirijos valdovas Ašurnasirpalas II (IX a. pr. m. e.) Kalache pastatydino šventyklą. Šaltiniuose graikų kalba Damgalnuna įvardijama Dauke.
Lietuvos ir Omano santykiai
Santykių istorija
Iki 2019 m. tarp Lietuvos ir Omano surengtos devynios politinės konsultacijos.
2022 m. liepos 19 d. Lietuvoje lankėsi užsienio reikalų ministras Sajidas Badras Albusaidis.
Damgalnuna
Tai ankstyva dievybė, trumpesnioji deivės vardo forma Damgal kaip asmenvardžių dėmuo aptinkama Faros įrašuose (XXVI a. pr. m. e.). Svarbiausias deivės kulto centras buvo Malgumo miestas. Šventyklų būta ir Nipūre bei Adabe. Taip pat nuo ankstyvųjų laikų garbinta Lagaše ir Umoje, kur jai būdavo aukojamos žuvys.
Lietuvos ir Omano santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2010 m. lapkričio 20-22 dienomis vykusio Užsienio reikalų viceministrės Astos Skaisgirytės-Liauškienės vizito metu susitiko su Omano aukštojo švietimo ministru, Omano paveldo ir kultūros ministru, Maskato savivaldybės pirmininku, Omano karališkų operos namų vadovu, aptartos bendrų kultūros ir švietimo projektų idėjos.
Damgalnuna
Šventasis Damgalnunos gyvūnas – liūtas. Buvo siejama su Mažųjų Grįžulo Ratų žvaigždynu, Mesopotamijoje vadintu Dangaus vežėčiomis.
Antoniškiai
Antoniškiai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Boniškių.
Lietuvos ir Omano santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2014 m. Lietuvoje viešėjęs Omano sveikatos apsaugos viceministras Mohamedas Saifas Al-Hosnis su Lietuvos užsienio reikalų viceministru Neriu Germanu aptarė bendradarbiavimą sveikatos apsaugos, mokslinių tyrimų, medicininio turizmo klausimais.
2015 m. Omano atstovai dalyvavo Vilniaus knygų mugėje.
2017 m. vasario 8 d. Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius susitiko su Lietuvoje viešėjusiu Omano Sultonato informacijos ministru Abdulmonamu Mansūru Al-Hasaniu, su kuriuo aptarė „galimybes puoselėti abiem pusėms naudingą Lietuvos ir Omano dvišalį bendradarbiavimą“. Vizito metu Omano ministras atidarė Omano garbės konsulo Lietuvoje organizuojamą renginį „Omano lobiai“.
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Omano siekė 11 mln. eurų, o Omanas buvo 84-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Omaną.
Informacijos apie tiesiogines užsienio investicijas į viena kito ūkį 2020 m. pateikta nebuvo.
Lietuvos ordinų kavalieriai Omano piliečiai
Vienam Omano piliečiui įteiktas Lietuvos valstybinis apdovanojimas – 2021 m. liepos 5 d. Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi apdovanotas Badr Hamadas Hamudas Al Busaidis (Omano užsienio reikalų ministras). Nėra žinių apie Omano valstybinių apdovanojimų kavalierius lietuvius.
James Taylor
James Vernon Taylor (g. 1948 m. kovo 12 d.) – amerikiečių atlikėjas, dainų autorius bei gitaristas. Atlikėjas yra išleidęs dvidešimt studijinių albumų, iš kurių naujausiasis, „American Standard“, išleistas 2020m. vasarį. 2015 m. birželį išleistas „Before This World“ tapo pirmuoju atlikėjo albumu, pasiekusiu pirmąją vietą JAV. Taylor yra šešis kartus laimėjęs „Grammy“ apdovanojimą, taip pat 2000 m. buvo priimtas į Rokenrolo šlovės muziejų.
Artojai
Artojai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km nuo Didžiųjų Ibėnų.
Raica
Raica – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 16 km į pietvakarius nuo Kareličų. Apylinkės centras.
Ponasai
Ponasai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Sužionių, prie kelio, raistingų miškelių apsuptyje. Yra autobusų stotelė. Išlikę tradicinės architektūros sodybų.
Vladimiras Jepifancevas
Vladimiras Jepifancevas (g. 1971 m. rugsėjo 8 d., Maskvoje) – Rusijos teatro ir kino aktorius, kino režisierius, teatro režisierius, televizijos laidų vedėjas ir vaizdo klipų režisierius. Sovietų aktoriaus Georgijaus Jepifancevo sūnus. Žinomas dėl karininko vaidmens filme „Žaliasis dramblys“, taip pat Anatolijaus Gerasimovo herojaus seriale „Vabalai“, bei vaidmenų serialuose „Černobylis. Išskirtinė zona 2“, „Poliarnas“, „Kultūros metai“ ir „Prakeiktos dienos“.
Biografija
1999 m. vaidino skandalingame filme „Žalias dramblys“, kurį režisavo Svetlana Baskova, tai buvo pirmoji jo patirtis kinematografijoje. Vėliau dar du kartus vaidino Svetlanos Baskovos filmuose: „Penki degtinės buteliai“ (2001) ir „Už Marksą...“ (2012).
Upėtakių tvenkinių ąžuolas
left|150px
Upėtakių tvenkinių ąžuolas – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Aukštadvaryje, Trakų rajono savivaldybėje, Aukštadvario dvaro parko tvenkinių teritorijoje. Dvaro parke gausu kitų brandžių medžių, aptiktos retos ir saugomos augalų, gyvūnų, grybų rūšys.
Aukštadvaryje XIX–XX a. sandūroje iškasti upėtakių auginimo tvenkiniai (16 tvenkinių), kurie buvo vieni pirmųjų tuometinėje Rusijos imperijoje, žuvį tiekę didmiesčių aukštuomenei. Nepriklausomoje Lietuvoje iki II pasaulinio karo, upėtakių tvenkiniai dvarui ir kraštui buvo pelningas verslas. Upėtakiai yra Aukštadvario herbo pagrindinis akcentas. Šiuo metu tvenkinių grupė seniai užpelkėjusi, apleista. Ąžuolas auga prie šių tvenkinių, netoli dvaro rūmų, už 170 m į pietvakarius. Pažymėtas informacine lenta. Ąžuolo būklė patenkinama, jis aplaužytas vėtrų, turintis negyvos medienos, žaizdų, įtrūkimų.
Ąžuolas paskelbtas saugomu Aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495. Medis yra 28,5 m aukščio, jo kamienas 1,3 m aukštyje yra 4,3 m apimties.
Aukštadvario dvaro parko kaštonas
left|150px
Algirdas Savickis
Algirdas Savickis buvo vyresnysis iš dviejų Lietuvos diplomato Jurgio Savickio ir jo žmonos odontologės Idos Trakiner-Savickienės (1894–1944) sūnų. Motina buvo kilusi iš pasiturinčios žydų šeimos, gyvenusios Sankt Peterburge, Rusijoje. Jos tėvas Leonas Trakineris buvo stiklo gaminių fabriko savininkas. Jaunesnysis Algirdo brolis Augustinas Savickas (1919–2012) taip pat buvo tapytojas, vėliau tapęs dailės kritiku, universiteto dėstytoju ir rašytoju.
Aukštadvario dvaro parko kaštonas
Aukštadvario dvaro parko kaštonas – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Aukštadvaryje, Trakų rajono savivaldybėje, Aukštadvario dvaro parke. Išskirtinis kaštonas auga patogiai prieinamoje vietoje, šalia dvaro rūmų pastato, ties šiaurės vakariniu kampu. Pažymėtas informacine lenta. Jis yra geometrinio dvaro parko dalis.
Before This World
Before This World – septynioliktasis studijinis amerikiečių atlikėjo James Taylor albumas, išleistas 2015 m. birželio 15 d. Tai – pirmasis atlikėjo albumas, kuriame skamba tik naujos dainos, nuo 2002 m. išleisto „October Road“. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Taylor įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
2016 m. „Grammy“ apdovanojimuose „Before This World“ buvo nominuotas geriausio vokalinio pop albumo nominacijoje.
Dainų sąrašas
Visų dainų autorius James Taylor, išskyrus, kur išskirta.
Aukščiai
Aukščiai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, esantis dabartinėje Domeikavos vakarinėje dalyje. Kaimą mena Aukščių gatvė Domeikavoje.
Čatyrdagas
Paviršius plynaukštės pavidalo. Yra karstinių urvų ir įdubų. Sudaryti iš smiltainio, aleurito, argilito. Rytiniai ir pietiniai šlaitai yra statūs, vakariniai ir šiauriniai – lėkšti. Šlaitų apačioje auga bukų, aukščiau – kadagių miškai, Rytinėje papėdėje yra Angaros perėja, per ją eina Simferopolio–Jaltos plentas.
Aukštadvario dvaro parko maumedžiai
left|150px
Aukštadvario dvaro parko maumedžiai – Aukštadvario dvaro (Trakų raj.) reprezentaciniame kieme, priešais rūmų paradinį įėjimą, parke augantys keturi maumedžiai (larix decidua). Pažymėti informacine lenta. Šie maumedžiai įrašyti į augalų nacionaliniams genetiniams ištekliams priskirtų medžių grupių bei pavienių medžių sąrašą ir 2012 m. paskelbti valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu.
Maumedžių kamienų apimtys: 2,80, 2,80, 2,45 ir 2,36 m, aukščiai: 30,5, 27,0, 30,5 ir 29,0 m. Amžius nurodomas apie 130 metų.
Ponykštės
Ponykštės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Dusmenų.
Andrew Jackson
Endriu Džeksonas (, 1767 m. kovo 15 d. – 1845 m. birželio 8 d.) buvo 7-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, ėjęs pareigas nuo 1829 m. iki 1837 m.
Asmenybės bruožai
Jo vardu buvo pavadinta Džeksono demokratijos era. Prieštaringa asmenybė, dominavusi JAV politikoje XIX amžiaus 3 ir 4 dešimtmečiuose. Džeksono politinės ambicijos derinosi su jo noru išplėsti savo dalyvavimą politikoje. Endriu Džeksonas taip pat yra vienas iš modernios JAV demokratų partijos formuotojų. Jo palikimas šiomis dienomis yra vertinamas skirtingai. Viena vertus, jis buvo demokratijos ir asmens laisvės puoselėtojas. Kita vertus, jis palaikė indėnų naikinimą ir vergiją. Dėl savo griežtumo jis buvo pramintas „sena hikorija“ (hikorija – medis). Kadangi Džeksono karjera plėtojosi Tenesyje, jis yra laikomas pirmuoju prezidentu, tiesiogiai susijusiu su laikotarpiu, gerai žinomu kaip „senieji laukiniai vakarai“. Endriu Džeksono vardu pavadinta daug JAV miestų ir grafysčių, jis įamžintas pašto ženkluose, portretas yra 20 JAV dolerių banknote.
Ponkiškiai
Ponkiškiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Simno.
Vilma Paulauskienė
Vilma Paulauskienė (mergaut. pav. Domkutė; g. 1966 m. gegužės 21 d. Šiauliai) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1990 m.) ir dukart vicečempionė (1986 ir 1987 m.).
Kroatijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Kroatijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Atsakomosios rungtynės
--
Haridvaras
Haridvaras – miestas šiaurės Indijoje, Utarakhando valstijoje, 50 km į pietus nuo valstijos sostinės Dehradūno, tarp Šivaliko kalnų (šiaurėje) ir Gangos upės (pietuose).
Gurukul Kangri universitetas (vedų ir sanskrito literatūra, ajurveda, filosofija, šiuolaikiniai mokslai, žurnalistika), Dev Sanskriti Vishwavidyalaya universitetas (joga, alternatyvi terapija, Indijos kultūra, turizmas, teologija, dvasinis konsultavimas, žemės ūkis), Utarakhando sanskrito universitetas. Archeologijos muziejus, Rajaji nacionalinis parkas (su tigrų rezervatu).
Išvystytas susisiekimas: autobusų ir traukinių stotys (tiesioginiai maršrutai į svarbiausius šalies miestus), oro uostas prie Dehradūno. Pramonės miestelis (elektros jėgainių įrangos gamyba, metalo liejimas ir apdirbimas). miniatiūra|220px|left|Apeiginis apsiplovimas (~1880)
Šventasis miestas
Vienas iš septynių svarbiausių hinduizmo šventųjų miestų, įsikūręs ant Gangos krantų. Miesto vardas, išvertus iš hindi kalbos, reiškia „vartai pas dievą“. Haridvaro apylinkėse Ganga iš Himalajų nusileidžia į Indo-Gangos lygumą, todėl senovinis miesto vardas buvo Gangadwara.
Pagal hinduizmo mitą apie Pieno vandenyną, Haridvaras yra viena iš keturių Indijos vietovių, kuriose legendinis paukštis Garuda nešė ąsotį su dievų nemirtingumo eleksyru amritu ir išliejo 4 lašus. Nuo tada kas 12 metų Haridvare prie Gangos rengiami religiniai Kumbha mela festivaliai, pritraukiantys milijonus maldininkų ir turistų.
Penkios pagrindinės hinduistų piligrimų šventvietės Haridvare: Gangadwar, Har ki Pauri, Kushawart, Bilwa Tirtha ir Neel Parvat. Mieste ir apylinkėse yra kitų šventyklų, ritualinių statinių, be to, draudžiamas alkoholis ir nevegetarinis maistas.
Aukštuoliai (Kaunas)
Aukštuoliai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Pabalių.
Babteliai
Babteliai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo Babtų miestelio vardo (priesagos -eliai vedinys).
Bonaventūras Šaltis
Bonaventūras Šaltis (g. 1949 m. Kelmės rajone) – lietuvių dailininkas, Šiaulių universiteto Menų fakulteto dėstytojas.
Biografija
1967 m. baigė Kražių vidurinę mokyklą.
1972 m. baigė Šiaulių Pedagoginio Instituto Dailės fakultetą.
Šiaulių universiteto Menų fakulteto piešimo katedros docentas. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, tapytojas. Nuo 1973 m. dalyvauja įvairiose parodose. Surengė 24 personalines parodas. Parodų Švedijoje, Olandijoje, Estijoje, Latvijoje dalyvis. Tapybos darbų yra įsigiję privatūs kolekcininkai iš Kanados, JAV, Australijos, Rusijos, Lenkijos, Švedijos, Olandijos ir Lietuvos.
Popeliškė
Popeliškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Šutų, Labanoro girioje, prie Sarios upelio. Yra 2 sodybos. Šalia – Popeliškės arba Antasarės pilkapynas.
Netoliese buvo ir Popeliškė II.
Klausučiai
Klausučiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo kelio ir šalia kelio, 8 km į šiaurės vakarus nuo Vilkaviškio, abipus dešiniojo Širvintos intako Šeimenos. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia Žaliosios Vinco Žemaičio pagrindinės mokyklos Klausučių pradinio ugdymo skyrius, medicinos punktas, biblioteka, bendruomenės namai, parduotuvė, o naujai atidarytame Atgimimo parke yra įruoštos poilsio zonos, sporto aikštynai, pasivaikščiojimo takai.
miniatiūra|left|Įvažiavimas į kaimą
Baraginė (Kaunas)
Baraginė – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Linksmakalnio.
Klausučiai
Istorija
Senovėje čia ošė Sūduvos giria. Klausučių kaimas – jaunas, susikūrė per 1920–1936 m. žemės reformą, kai Lietuvos savanoriams buvo išdalyta Pocviečio dvaro žemė. Antrojo pasaulinio karo metais ties Žaliąja tris mėnesius virė fronto linija, ir miestelis buvo beveik visiškai sunaikintas. 1950–1995 m. apylinkės centras, Rumokų bandymų stoties eksperimentinio ūkio centrinė gyvenvietė.
1953 m. įsteigta pradžios mokykla, 1958–1960 m. septynmetė, 1960–1974 m. neveikė, dab. Žaliosios mokyklos skyrius. 1977 m. įkurta biblioteka.
Kaip Rumokų bandymų stoties gyvenvietė, Klausučiai suprojektuoti 1971 m. (architektas J. Velička). Tada Klausučiai buvo viena iš eksperimentinių kaimo gyvenviečių, su įdomios konstrukcijos blokiniais namais.
Fiat Chrysler Automobiles
Fiat Chrysler Automobiles NV – 2014 m. įkurta tarptautinė holdingo kompanija, į kurios sudėtį įeina Italijos „Fiat“ ir JAV „Chrysler Group“ grupės. Kompanija įkurta po to, kai „Fiat“ įsigijo pilną kontrolinį „Chrysler Group“ akcijų paketą. „Fiat Chrysler Automobiles“ registruota Olandijoje, o būstinė įkurta D. Britanijoje. Tokiu būdu suformuota 7-a didžiausia automobilių gamybos grupė pasaulyje. „Fiat“ ir „Chrysler“ būstinės nepasikeitė − atitinkamai Milanas ir Detroitas. Per 2013 m. „Fiat“ ir „Chrysler“ pardavė 4,4 mln autotransporto priemonių.
2016 m. sausio 3 d. nuo šio holdingo buvo atskirta Ferrari kompanija.
2017 m. sausio 13 d. Jungtinių Valstijų teisingumo departamentas apkaltino kompaniją naudojant įrangą, kuri automobiliuose leido fabrikuoti emisijų parodymus.
2017 m. gegužės 23 d. JAV teisingumo departamentas padavė civilinį ieškinį prieš kompaniją, kaltinant ją naudojus emisijų rodiklių klastojimo įrangą daugiau nei 100 000 automobilių tarp 2014 ir 2016 m.
Penkmečio planas (2014–2018)
Didžiausias pasaulinis augimas siejamas su Jeep produkcija dėl jos žinomumo visame pasaulyje ir augančios SUV rinkos besivystančiose šalyse. Chrysler bus pagrindinė JAV rinkos žaidėja ir konkuruos su Ford, Chevrolet, Toyota ir Volkswagen, o Dodge bus skirta galingų automobilių rinkai. Alfa Romeo taps kompanijos aukštos klasės marke ir konkuruos su Mercedes-Benz, BMW bei Audi. Maserati dėmesys bus skirtas ypač prabangių automobilių klasei ir konkuravimui su Bentley ir Rolls-Royce. FIAT, kuris bus pagrindinis kompanijos ženklas už JAV ribų, kartu su Ram Trucks išliks nepakitę, tuo tarpu SRT bus sujungtas su Dodge.
Kiek kitokia situacija bus su Lancia, kuri pasitrauks iš visų rinkų už Italijos ribų. Galimai Lancia turės tris naujus modelius ant Fiat Tipo platformos 2018 m. ir vienas naujas mažas automobilis kartu su Ford platforma.
Prekės ženklai
Kompanijai priklausančių prekės ženklų automobiliai:
Dagon FC
Dagon Football Club , o trumpiau „Dagon“ (MY ဒဂုံဘောလုံးအသင်) – Mianmaro futbolo klubas iš Jangono (Rangūno) miesto.
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. 2019 m. pateko į aukščiausią lygą. Liko priešpaskutinėje vietoje (vienuolikti). 2021 m. dėl pandemijos čempionatas nevyko.
2022 m. sezone rungtyniavo Antrame divizione. Pirmenybių nugalėtojai Myanmar University FC nepanoro kilti į stipriausią šalies lygą, o Junior Lions (Mianmaro U-20 rinktinė) negalėjo, tad savo galimybe pasinaudojo Kachin United FC ir Dagon FC.
2023 m. sezone rungtyniavo Nacionalinėje lygoje.
Kalderono ledynas
thumb|tight|200px|Kalderono ledynas 2007 m. Kalderono ledynas (it. Ghiacciaio del Calderone) – ledynas Gran Saso kalnyne, vidurio Italijoje. Šis ledynas yra šalia aukščiausios Apeninų viršukalnės Korno Grandė.
Nuo 1913 m., kuomet ištirpo Corral de la Veleta ledynas Siera Nevada kalnuose Ispanijoje, Kalderono ledynas tapo piečiausiu ledynu Europoje.
Tiesa, šis ledynas taip pat sparčiai tirpsta. 1794 m. jis buvo apie 4 milijonų kubinių metrų tūrio, 1916 m. – 3,3 milijonų kubinių metrų, o 1991 m. vos 360 931 kubinių metrų. 1998 m. Italijos geologai ištyrė, kad Kalderono ledynas ištirps per kelis dešimtmečius.
Šv. Domininko bažnyčia
'''Šv. Domininko bažnyčia''' yra 2 Lietuvos bažnyčių titulas.
Popielai
Popielai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km nuo Grigaičių.
Estijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Estijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
2023 m. Meistriliiga. Galutinė komandų rikiuotė
🛡️ PASTABA.
Tomb Raider III
Tomb Raider III (kitaip „Tomb Raider III: Adventures of Lara Croft“) – 1998 m. kompiuterinis žaidimas „PlayStation“, „Windows“ ir „Mac“ sistemoms. Tai vieno žaidėjo nuotykių ir veiksmo žaidimas, 3-oji „Tomb Raider“ žaidimų serijos dalis, pasakojanti apie anglų archeologės Laros Kroft nuotykius.
Vėliau žaidimas publikuotas „PlayStation Network“ ir „Steam“ tinkluose, GOG.com sistemoje. Bendri žaidimo pardavimai viršijo 6 mln. kopijų. Metacritic.com duomenimis, žaidimas kritikų vidutiniškai įvertintas 76 balais iš 100 „PlayStation“ sistemai.
Apie žaidimą
„Tomb Raider III“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas nuotykių, veiksmo ir galvosūkių žaidimas. Veiksmas vyksta kompiuterinės 3D grafikos aplinkoje iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidimo kūrėjai − britų „Core Design“ studija, leidėjas − „Eidos Interactive“.
Žaidime yra naujovių lyginant su ankstesniu „Tomb Raider II“ žaidimu. Lara Kroft gali judėti pakibusi rankomis ant aukštai esančių tvirtinimų, šliaužti ir įvesta sprintinio bėgimo režimo funkcija trumpam laikui. Nuotykių metu Lara Kroft gali naudotis keturračiu motociklu, kajaku ir kateriu. Džiunglių lygių ežeruose Larą gali užpulti piranijos, kurių Lara negali iššaudyti. Antarktidos lygiuose yra įvestas laiko limitas, per kurį Lara sušala įkritusi į vandenį. Žaidimo grafika patobulinta atmosferiniais šviesos, sniego, vandens efektais.
Žaidime valdoma britų archeologė ir nuotykių ieškotoja Lara Kroft. Žaidimo eigoje Lara sprendžia patekimo galvosūkius, kovoja su pasitaikančiais priešininkais ir gyvūnais. Žaidimo lygiai yra didesni nei pirmųjų „Tomb Raider“ žaidimų, todėl žaidimas yra sunkesnis, nes dažnai nežinoma, kur Larai eiti, ir aktyvavus kurį nors durų atidarymo mechanizmą, būna neaišku, kurioje vietoje atsidarė praėjimas. „PlayStation“ versijoje žaidimo eigą galima išsaugoti tik ties lygiuose pasitaikančiais kristalais. Tokiu būdu, žuvus Larai, žaidimo eiga tęsiama tik nuo ankstesnio kristalo. PC versijoje žaidimo eigą galima išsaugoti bet kuriame taške, o kristalai atstato Laros gyvybės rezervą kaip maža vaistinėlė.
Lara Kroft ginkluota tradiciniais dviem pistoletais su neišsenkančia šovinių atsarga. Kiti ginklai ir riboti kiekiai šovinių jiems randami žaidimo eigoje. Didelę dalį žaidimo užima platformerio elementai: šokinėjimas, lipimas ir laikymasis ant įvairių sienų atbrailų. Žaidime Larai reikia išvengti daug ir įvairių spąstų. Žaidime yra naujiena: po pirmųjų lygių įvesta galimybė pasirinkti tolimesnę Laros nuotykių vietovę iš trijų.
Treniruočių vietovė: Žaidimo vietovės: thumb|right|220px| Lara Kroft su tradiciniais dviem pistoletais žaidimo metu Pradžios lygiai: Laisvai pasirenkami lygiai: Pabaigos lygiai: Surinkus visus žaidime išslapstytus 59 trofėjus, užbaigus žaidimą pasiekiamas papildomas žaidimo lygis.
Siužetas
Prieš milijonus metų į Žemę nukrito meteoritas Antarktidos saloje, kai planetos klimatas dar buvo šiltas. Pirmieji žmonės, atsikraustę į salą, surado šį meteoritą ir iš jo iškirto 4 artefaktus, kuriuos laikė stebuklingais ir garbino. Po to, kai artefaktai pradėjo rodyti stebuklingas galias, polineziečiai išsigando ir paliko salą. Vėliau klimatas atšalo ir 1834 m. artefaktai buvo rasti keliautojų, kurie juos išvežė. Dr. Mark Willard kompanija 1998 m. pradeda paieškas Antarktidoje, kur, pagal keliautojų užrašus, galima tikėtis rasti meteoritą. Tuo metu Lara Kroft leidžiasi į artefaktų paieškas Indijos šventykloje, dar nežinodama, kad ieškomas artefaktas yra vienas iš 4 meteorito artefaktų, keliautojų senais laikais išvežtų iš Antarktidos...
Tomb Raider III: The Lost Artifact
„Tomb Raider III: The Lost Artifact“ yra žaidimo tęsinys, išleistas 2000 m. tik PC „Windows“ ir „Mac“ sistemoms ir atitinka „Tomb Raider II Gold“ papildymą. Šis papildymas sudarytas tik iš 6 lygių, kurių metu Larai reikia rasti penktąjį meteorito fragmentą, kuris neminimas pagrindiniame žaidime.
Dūdai (Kaunas)
Dūdai – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Saulėtekių.
Elena Kagan
Elena Keigan (, g. ) – amerikiečių teisininkė, JAV Aukščiausiojo teismo teisėja, į šias pareigas paskirta JAV prezidento Barako Obamos. Pareigas pradėjo eiti 2010 m. rugpjūčio 7 d. Keigan yra ketvirtoji moteris, paskirta į Aukščiausiojo teismo teisėjas.
2009 m. tapo pirmąja moterimi, paskirta į JAV generalinio solisitoriaus pareigas. Šias pareigas ėjo iki 2010 m., kai prezidentas Obama paskyrė ją į Aukščiausiąjį teismą vietoj į pensiją išėjusio Džono Polo Styvenso. Priskiriama Aukščiausiojo teismo liberaliajam sparnui, tačiau praktikoje ji yra viena iš nuosaikiausių teisėjų.
Pašilė
Pašilė – miestelis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Kražių, šalia kelio Karklėnai–Kaltinėnai. Seniūnaitijos centras. Stovi medinė Pašilės Šv. Jurgio bažnyčia (pastatyta 1883 m.), veikia Pašilės pagrindinė mokykla, biblioteka. Stūkso Pašilės akmuo (su „dievo pėda“; archeologijos paminklas).
Istorija
miniatiūra|240px|left|Buvę kultūros namai
1385 m. paminėtas Pašilės kraštas, 1457 m. – bažnyčia, XVI a. pabaigoje – privatus Pašilės dvaras, 1562 m. – vaitystė. Pirmoji bažnyčia pastatyta 1781 m., 1795 m. įkurta parapija. XVIII a. pabaigoje Pašilė vadinama miesteliu. 1863 m. minima parapinė mokykla. XIX a. Pašilė – privatus miestelis Raseinių apskrityje.
Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Žadeikiai
Žadeikiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, prie kelio Kvėdarna–Laukuva ir 3 km į pietus nuo magistralės. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia Žadeikių pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-75032), Žadeikių koplyčia. Prie kaimo yra Žadeikių kapinynas
Istorija
Žadeikiai susikūrė išparceliavus Šventų dvarą (Šventų kaimas minimas 1593 m.; gyveno 6 šeimos). 1923 m. dvare buvo 51 gyventojas.
Sovietmečiu Žadeikiai buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
2019 m. patvirtintas Žadeikių herbas.
Gaisrinis čiaupas
miniatiūra|Gaisrinis čiaupas Gaisrinis čiaupas - tai priešgaisrinio inventoriaus dalis. Jie rengiami su priešgaisrinio vandentiekio sistemomis ir yra skirti vietose, kuriose keliami didesni saugumo reikalavimai (pvz., pramoninėse, viešosios paskirties patalpose), nes tokia sistema užtikrina nenutrūkstamą vandens tiekimą gaisro atveju.
Gaisrinio čiaupo matmenys priklauso nuo žarnos ilgio ir gaisirinio čiaupo komplektacijos, kai kuriais atvėjais gaisrinis čiaupas yra kartu su gesintuvu.
Parametrai
Naudojant plokščias žarnas keliami šie reikalacimai :
Slėgis prie pusiau standžios žarnos ritės ar ploščiosios žarnos turi būti ne mažesnis kaip 0,4 MPA.
Projektavimas
Vidaus gaisriniai čiaupai ar ritės turi būti nutolę vienas nuo kito, išdėstyti prie išėjimų, šildomose laiptų aikštelėse (išskyrus neuždūmijamas), vestibiuliuose, koridoriuose, praeigose ir kitose lengvai prieinamose vietose, kad netrukdytų žmonių evakuacijai.
Gaisrinius čiaupus ar rites leidžiama jungti prie sprinklerinės sistemos už jos valdymo mazgų.
Trečioji Ūro dinastija
Trečioji Ūro dinastija, dar vadinama Naująja Šumero imperija – sąlyginis pavadinimas, istorikų duodamas Artimųjų Rytų valstybei, egzistavusiai XXII–XX a. pr. m. e. Jos branduolys buvo istorinis Šumero regionas (pietinė Mesopotamija dabartinio Irako teritorijoje), tačiau didžiausios ekspansijos metu valstybė taip pat valdė ir šiaurinę Mesopotamiją bei dalį Sirijos. Tuometiniai karaliai vadino valstybę Šumero ir Akado karalyste.
Medaus mėnuo Amerikoje
Siužetas
Iškart po vestuvių prasidėjęs karas trims dešimtmečiams išskyrė Jurgį ir Mortą. Dabar jis – žinomas chirurgas Džordžas Stikeris, gyvena JAV ir nežino, kad turi suaugusią dukterį. Bet Morta visgi suranda jį. Pavėluotas medaus mėnuo laimės neatneša…
Trečioji Ūro dinastija
Istorija
Trečioji Ūro dinastija įsikūrė po neilgo „tamsiųjų amžių“ laikotarpio žlugus Akado imperijai, kurio metu Mesopotamiją valdė klajoklių gentys gutijai. Jų paskutinį valdovą iš šalies išvijo Uruko valdytojas Utuhengalis, kuriam valdant prasideda šumerų renesansas.
Apie antrojo valdovo Urnamu atėjimą į valdžią beveik nėra žinių. Viena versija teigia, kad jis buvo kilęs iš Ūro, nugalėjo Utuhengalį ir perkėlė čia valdžios centrą. Kiti mano, kad jis iš pradžių valdė kaip Utuhengalio vietininkas Ūre, o vėliau gavo pilną valdžią. Įsitvirtindamas valdžioje jis turėjo nugalėti kitą savo varžovą – Lagašo valdovą. Urnamu pavyko suvienyti daugumą šumerų miestų į vientisą imperiją ir net surengti keletą žygių į Siriją. Jam priskiriamas Urnamu kodeksas, garsus teisinis dokumentas.
Didžiausios galybės Ūro dinastija pasiekė valdant karaliui Šulgiui. Jis toliau vienijo visų savo valstybės miestų procedūras, teisines sistemas, dokumentaciją, mokesčius ir kalendorines sistemas. Taip pat Šulgis reformavo armiją, įvesdamas lankininkų būrius. Jam valdant vyko karai su Elamu, rytinėmis gentimis sumuru ir lulubiais. Išlikę įrašai, kad Šulgis pasodino savo dukterį į sostą vienoje Elamo provincijoje, nukariavo Subartu šiaurėje, yra žinių ir apie politinę jo įtaką Bible. Tokiu būdu Šulgis praktiškai atkūrė Akado imperijos teritorijas.
Valdant Šulgio įpėdiniams Amarsinui ir Šusinui, valstybė pavergė Sirijos valstybes Marį ir Eblą. Tiesa, valstybei nuolat grasino klajoklių gentys, ypač amoritai, prieš kurių invazijas valdovai statė gynybines sienas. Didžiausia siena, turėjusi apsaugoti nuo klajoklių grėsmės šiaurėje, sujungė Tigrą su Eufratu ties Gipso dykumos pakraščiu, tačiau amoritai apeidavo ją ir puldinėdavo iš vakarų. Nors jie neturėjo galios sunaikinti valstybę, rengdami nuolatinius grobiamuosius žygius jie kėlė suirutę.
Valdant Šusinui silpnėjo centrinė valdžia, dėl ko Lagašas, Uma, Larsa ir kiti miestai atsisakė pripažinti karaliaus valdžią. Paskutinis valdovas Ibisinas nebesugebėjo suvaldyti anarchijos. Sostinėje kilus badui, jis pasiuntė savo valdininkui, vardu Išbi-Era, surinkti grūdų nenusiaubtose teritorijose. Šis rado pilnus sandėlius nedideliame Isino miestelyje prie Nipūro. Ten, sudaręs sąjungą su vietos ensiu, jis pradėjo tituluotis Šumero ir Akado karaliumi, užgrobė šumerų kulto centrą Nipūrą. Taip įkurta Isino dinastija. Nemažai aplinkinių ensių jungėsi prie jo, nes jis turėjo maisto. Maždaug tuo metu Ešnunos vietininkas Iturija paskelbė nepriklausomybę.
Paskutiniais dinastijos metais Ibisinas kontroliavo tik sostinę Ūrą. 2003 m. pr. m. e. jį nusiaubė Elamo karalius Chutran-Tempi, o Ibisiną paėmė į nelaisvę ir išvežė į Anšaną. Kontrolę ištuštėjusiame Ūre perėmė Išbi-Era, o jo valdoma Isino karalystė tapo svarbiausia Šumerų imperijos palikuone.
Valdymas
thumb|left|Buhalterinės apskaitos lentelė Valstybė buvo centralizuota aplink vieną valdovą, tituluojamą lugaliu, kuris rezidavo sostinėje Ūre. Toks valdymo modelis buvo svetimas šumerams, tačiau perimtas iš ankstesnių imperijų, tokių kaip Akado. Siekdami sustiprinti savo galias, valdovai naudojo propagandos technikas, skleisdami žinią apie savo nuopelnus visose karalystės teritorijose. Valdovas buvo ne tik traktuojamas kaip vyriausias žynys, bet kai kuriais atvejais būdavo sudievinamas. Pvz. Šulgis buvo įtrauktas į dievybių panteoną, jam garbinti sukurti ritualai, jo vardu pavadintas metų mėnuo ir net žvaigždė.
Karalystė buvo griežtai biurokratizuota, o kiekvienas veiksmas atžymimas dokumentuose ir tvirtinamas atsakingų valdininkų. Šis laikotarpis yra vienas labiausiai dokumentuotų senovės istorijoje, nes iš jo išlikę labai daug dokumentų – molinių lentelių. Valdymui buvo reikalinga gausi biurokratų: raštininkų, kontrolierių ir kt. armija, kuri buvo laikoma vienu iš svarbiausių valdžios svertų. Be to, egzistavo dvasininkų luomas ir armija. Pastarojoje tarnavo ne tik vietiniai, bet ir samdiniai klajokliai, daugiausiai amoritai.
Kultūra
thumb|Ūro zikuratas Kultūrinėje Mesopotamijos istorija III Ūro dinastija dar vadinama Šumerų renesansu. Pati dinastija laikoma paskutiniuoju šumerų kultūros suklestėjimu. Jos atsiradimui didelę įtaką padarė šumerų nacionalizmas, kilęs per ilgą kitakalbių akadų ir gutijų valdymą. Šumerai siekė grįžti prie senųjų, vietinių, tradicijų, atkurti senąją krašto infrastruktūrą. Tiesa, per akadų valdymą visuomenė neišvengiamai buvo perėmusi daug naujų papročių, įskaitant centralizuotą valstybės valdymo struktūrą, o akadų kalba jau buvo tapusi lingua franca.
Siekiant ideologiškai suvienyti atskirus miestus-valstybes į vientisą imperiją, buvo vienijamos mitologijos. Tuo metu suformuotas vieningas šumerų panteonas. Jo centre stovėjo Nipūro miesto dievas Enlilis, o antroje vietoje – Ūro deivė Inana. Buvo garbinami ir kitų miestų dievai, pavyzdžiui Eridu dievas Enkis. Dinastijos valdovai siekė pabrėžti šumerišką kilmę garbindami šumeriškus dievus, tuo tarpu šventyklos semitiškiems dievams buvo mažiau populiarios.
Dinastijos laikais buvo sukurtas ir garsusis šumerų karalių sąrašas, kuris traktuojamas kaip atskirų miestų sąrašų kompiliacija. Šiame sąraše miestų dinastijos sudėliotos chronologine tvarka, taip tarsi bandant pasakyti, kad jos tarsi valdė Šumerą viena po kitos, keisdamos sostines. Iš tikrųjų visos miestų dinastijos valdė vienu metu.