cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Josef Mengele
Po Aušvico
Kai SS paliko Aušvico stovyklą 1945 m. sausio 27 d., Mengele buvo perkeltas į Groß Rosen stovyklą Silezijoje, vėl dirbti daktaru. Groß Rosen buvo uždaryta vasarį, kai Raudonoji armija jau buvo arti. Mengele trumpus laikotarpius dirbo kitose stovyklose, gegužės 2 d. prisijungė prie Vermachto medicinos padalinio, vadovaujamo jo kolegos Paveldimumų ir Rasistinės higienos institute, Hans Otto Kahler, Bohemijoje. Padalinys traukėsi į vakarus siekiant išvengti sovietų armijos, tačiau amerikiečiai paėmė juos kaip karo belaisvius. Mengele, registruotas tikru vardu, buvo paleistas 1945 m. birželį su dokumentais, kur jo vardas nurodytas "Fritz Hollmann". Nuo 1945 m. birželio iki 1949 m. gegužės jis dirbo žemės ūkio samdiniu mažame kaime netoli Rosenheim, Bavarija, bendraudamas tik su žmona ir senu draugu Hans Sedlmeier, kuris surengė Mengeles pabėgimą į Argentiną per Insbruką, Sterzingą, Meraną ir Ženevą. Mengele galėjo sulaukti pagalbos iš ODESSA tinklo.
Algirdas Audzijonis
Biografija
1959 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1971 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas („Stibio sulfido monokristalų optinės savybės“, VVU. Vad. A. Karpus, J. Batarūnas), nostr. dr. 1993. 1997 m. habilituotas gamtos mokslų (fizika) daktaras („Juostinė sandara, optinės savybės, minkštoji moda SbSI ir Sb2S3 tipo kristaluose“, VVU).
Nuo 1959 m. Vilniaus pedagoginio instituto (nuo 1996 m. – VPU) dėstytojas, nuo 1973 m. Vilniaus pedagoginio instituto docentas, 1985–2011 m. Kietojo kūno optikos laboratorijos vadovas, 1993–2013 m. Bendrosios fizikos katedros vedėjas, 1998 m. profesorius.
Mokslinė veikla
17 išradimų bendraautoris ir 9 patentų savininkas. Daugiau kaip 80 mokslinių straipsnių bendraautoris. Svarbiausi darbai iš feroelektrinių savybių, juostinės sandaros, fazinių virsmų fizikos. Mokslinis vadovas 8 daktarų: Jan Siroic, Kęstutis Žičkus, Vidas Paulikas Antanas Krikščiūnas, Leonardas Žigas , Raimundas Žaltauskas. Audrius Pauliukas. Raimundas Sereika.
Moksliniai darbai 2007 m. ir 2011 m. pristatyti Mokslo valstybinei premijai gauti.
NUTS:MT
NUTS:MT – Maltos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d. Jis buvo papildytas 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1888/2005 į Europos Sąjungą įstojus Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai.
Malta dėl mažos teritorijos apima visą NUTS 1 ir visą NUTS 2 lygmenis. NUTS 3 lygmenį atitinka salos, kurios į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos Vietinių administracinių vienetų sistemą LAU.
Bezjė kreivė
Bezjė kreivės – kompiuterinėje grafikoje naudojamos glotnios parametrizuotos kreivės. Bezjė kreives nesunku nupiešti turint tik keletą parametrizuojančių taškų. Daugiamatėje erdvėje Bezjė kreives pakeičia Bezjė paviršiai.
Bezjė kreives pirmą kartą formalizavo Pjeras Bezjė (Pierre Bézier) 1962 metais, kai panaudojo šias kreives automobilių projektavimui.
Kreivių gavimas
Vienas paprasčiausių būdų – rekursyviai. Pavyzdžiui, jei turime tris kreivę apibrėžiančius taškus (A B C), du kraštiniai taškai (A ir C) priklausys kreivei, o trečias taškas bus atkarpos DE vidurinis taškas, kur D – atkarpos AB vidurinis taškas, o E – atkarpos BC vidurinis taškas. Pažymėjus gautą tašką O, toliau galima rekursyviai brėžti dvi atskiras Bezjė kreives, apibrėžiamas taškas A D O ir O E C.
Audronė Burakovienė-Kriaučiūnaitė
Audronė Burakovienė-Kriaučiūnaitė (g. 1955 m. lapkričio 14 d. Ramygaloje, Panevėžio r.) – kultūros darbuotoja ir chorvedė.
Biografija
Pas P. Zabielą privačiai mokėsi griežti akordeonu, o vėliau lankė vaikų muzikos mokyklą. Baigusi Ramygalos vidurinę mokyklą, 1973–1977 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros mokykloje (dėst. K. Rimkevičius), vėliau vienerius metus choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. B. Jankausko klasė).
Nuo 1977 m. Širvintų rajoninių kultūros namų metodininkė, vėliau meno vadovė, nuo 1990 m. Širvintų rajono savivaldybės kultūros skyriaus vedėja.
Vadovavo įvairiems vokaliniams ansambliams, 1980 m. subūrė mišrųjį vokalinį kvartetą, kuris 1980 m. respublikiniame „Sidabrinių balsų“ konkurse pelnė laureato vardą, o 1985 m. analogiškame konkurse diplomą. Jos vadovaujamam moterų vokaliniam ansambliui 1988 m. suteiktas „Širvintos“ vardas. Kolektyvas dalyvavo vokalinių ansamblių konkursuose „Ratnyčėlė“ Druskininkuose, pasirodė televizijos laidoje, 1988 m. kartu su Vilniaus vyrų choru „Varpas" lankėsi Šiaurės Korėjoje – koncertavo Pchenjane.
Nuo 1977 m. A. Burakovienė talkino Širvintų rajoninių kultūros namų mišriajam chorui, vėliau tapo jo meno vadove ir dirigente. Choras parengtas 1985 m. respublikinei dainų šventei, 1990 m. Lietuvos tautinėje šventėje dalyvavo vyrų choro grupė, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje parengė Širvintų kultūros namų kamerinį mišrųjį chorą. Choras dalyvavo 1995 ir 1997 m. Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivaliuose Rygoje ir Gotlande (Švedija). Lietuvoje choras koncertuoja, gieda bažnyčiose, dalyvauja įvairiuose kultūros renginiuose. A. Burakovienė atgaivino Širvintų rajono dainų šventes ir joms diriguoja.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Vesnovo kaimo gyvenvietė
Vesnovo kaimo gyvenvietė  – administracinis vienetas kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Krasnoznamensko rajono pietvakarinėje dalyje. Centras – Vesnovas.
Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi šiaurėje su Aleksejevkos kaimo, Krasnoznamensko miesto gyvenvietėmis, rytuose su Dobrovolsko, pietuose su Iljušino, Kubanovkos, vakaruose – su Lunino kaimo gyvenvietėmis.
2010 m. Rusijos gyventojų surašymo duomenimis buvo 2121 gyventojas.
Gyvenvietės
Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256. Vesnovo kaimo gyvenvietę sudaro gyvenvietės:
Šaltiniai
Wesnowo (Krasnosnamensk)
1136 m.
1136 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Valstybinė vaistų kontrolės tarnyba
thumb|left|Buveinė
Valstybinė vaistų kontrolės tarnyba – lietuviška įstaiga, kontroliuojanti farmacinę veiklą. Vertina atitiktį gerai gamybos ir platinimo praktikoms.
Teisės
Inspektoriai turi teisę:
Auriatės grafystė
Auriatės grafystė  – viduramžių Italijos grafystė rytiniuose Vakarų Alpių šlaituose, buvusi tarp Kuneo ir Saluco. Grafystė egzistavo nuo IX a. antros pusės iki X a. vidurio. Grafystės pavadinimas išliko Valoriatės (Valloriate) komunos (Italija) pavadinime.
Ankstyviausias žinomas grafas buvo Rodulfas, miręs 902 m. ir grafu palikęs franką Rogerį, kuris buvo jo pavaduotojas. Tarp 940 ir 945 m. Rogerio sūnus ir įpėdinis Arduinas Glabrijas išvijo saracėnus iš Suzos slėnio ir prijungė jo žemes prie savo Auriatės grafystės. Arduinas buvo Berengaro Ivrėjiečio rėmėjas jo sėkmingoje kovoje 950 m. dėl Italijos karaliaus sosto. Kitais, 951 m., Berengaras baigė reorganizuoti vakarinę Lombardiją ir sukūrė tris naujas markas, kurios turėjo geriau saugoti pakrantę nuo saracėnų puolimų. Tai Genujos marka (Rytų Ligūrijoje), Monferato marka (Vakarų Ligūrija) ir Turino marka. Arduinas buvo padarytas Turino markizu.
Tuo matu Auriatė dingo iš šaltinių kaip atskiras vienetas, bet dar po trijų kartų liko Arduiničių giminės valdų centru, kai Bertha ištekėjo už Otono del Vasto (Ottone del Vasto) iš Aleramičių giminės. Jų sujungtos valdos tapo naujai sukurtos Saluco markos branduoliu.
Starožincė
Starožincė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Liepinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Liepinės, 36 km į rytus nuo Augustavo ir 78 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Londono olimpinis stadionas
Londono olimpinis stadionas – 80 000 žmonių talpinantis stadionas Londone, Jungtinėje Karalystėje. Pastatytas 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių proga. Stadione vyko olimpiados atidarymo ir uždarymo ceremonijos ir lengvosios atletikos varžybos, parolimpiados renginiai.
Istorija
2017 m. stadione vyko pasaulio lengvosios atletikos čempionatas.
Stadiono paruošimieji darbai prasidėjo 2007 m. viduryje, o tikrosios statybos prasidėjo 2008 m. gegužės 22 d. Statybos darbai oficialiai baigėsi 2011 m. kovo 29 d.
Marijonai
Marijonai Lietuvoje
Lietuvoje pirmasis marijonų vienuolynas įkurtas 1750 m. Marijampolėje. 1918–1928 m. Marijampolė buvo marijonų brolijos centru. Jonavos vienuolyne marijonai taip pat buvo įsikūrę.
Kunigo Vincento Senkaus pastangomis 1909 m. ordinas buvo reformuotas į kongregaciją. 1910 m. palaimintasis arkivyskupas Jurgis Matulaitis vienuoliją atnaujino, jos konstituciją pritaikydamas naujoms gyvenimo bei darbo sąlygoms. Šiuo metu marijonų vienuolijai priklauso 485 nariai, iš jų 3 vyskupai ir 348 kunigai.
Rimantas Juodvalkis
Rimantas Juozapas Juodvalkis (1940 m. vasario 15 d. Kaune – 2010 m. lapkričio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos kino operatorius.
Biografija
1968–1971 m. studijavo žurnalistiką Vilniaus universitete. 1957–1974 m. Lietuvos televizijos, 1974–1992 m. Lietuvos kino studijos operatorius. Nufilmavo apie 15 vaidybinių, dokumentinių filmų, televizijos apybraižų. Parašė apsakymų, apysakų. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Filmografija
Televizijos vaidybiniai filmai:
Kino filmai:
Graikijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Graikijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Niuvil o Bo
Niuvil o Bo yra gyvenvietė ir komuna Luarės departamente, šiaurės-centrinėje  Prancūzijos dalyje. 3,9 tūkst. gyventojų (1999 m.).
Kainū
Kainū (SV Kajanaland) – Suomijos regionas, besiribojantis su Šiaurės Ostrobotnija, Šiaurės Karelija, Šiaurės Savonija ir taip pat rytuose su Rusija. Kainū – senovinėse norvegų sagose yra žinomas kaip Kvenlandas.
Kainū regiono sostinė yra Kajanis. Regione apytiksliai gyvena 85 000 gyventojų (2006), bet populiacija vis mažėja. Regiono gamtą sudaro kalvos apsodintos medžiais, ežerai ir didelės erdvės negyvenamo miško, kuris sudaro – 95 % regiono žemės. Regione vyrauja žemyninis klimatas.
Pirmieji Kainū gyventojai buvo samiai, kurie užsiimdavo žvejyba. 1600 metais Suomijos gubernatorius Per Brahe prižiūrėdavo Kainū regiono populiacijos augimą atleisdamas naujakurius dešimt metų nuo mokesčių. Kainū regionas turėjo būti apgyvendintas, nes iš rytų jiems grasindavo Rusija. Daugiausia emigrantų buvo iš Savonijos, nes Kainū tarmė buvo labai panaši į Savonijos tarmę.
Dirvapintė
Dirvapintė (Albatrellus) – dirvapintinių (Albatrellaceae) šeimos grybų gentis.
Vaisiakūniai vienamečiai, susideda iš kepurėlės ir šoninio arba centrinio koto, kartais kelių kepurėlių kotai pamatais suaugę, mėsingi, dažniausiai trumpaamžiai. Kepurėlių paviršius plikas, lygus arba sutrūkinėjęs. Trama vienalytė, balta. Poros taisyklingos, mažos. Auga ant žemės.
Lietuvoje žinomos 2 rūšys:
Neil deGrasse Tyson
Neilas Degrasas Taisonas (g. 1958 m. spalio 5 d.) – JAV astrofizikas, rašytojas, laidų autorius, populiaraus mokslo skleidėjas. Nuo 1996 m. Neilas Taisonas yra Haideno planetariumo vadovas. Šis planetariumas yra Amerikos istorijos muziejaus dalis. Jame 1997 m. N. Taisonas įkūrė astrofizikos departamentą.
Mokslininkas mokėsi Harvardo, Teksaso ir Kolumbijos universitetuose. 1996 m. pradėjęs vadovauti Haideno planetariumui jis prižiūrėjo 210 milijonų JAV dolerių vertės atnaujinimo darbus, kurie buvo baigti 2000 m.
Nuo 1995 iki 2005 m. kas mėnesį N. Taisonas rašydavo straipsnius „Natural History“ žurnalui. Tuo pačiu metu jis rašė ir žurnalui „Star Date“, kuriame atsakinėdavo į skaitytojų klausimus apie visatą ir kosmosą.
2001 ir 2004 m. N. Taisonas buvo paskirtas JAV prezidentų į atitinkamų metų šalies kosmoso tyrinėjimų planavimo komisijas. 2004 m. mokslininkui įteikta NASA visuomeninės veiklos medalis.
Nuo 2006 iki 2012 m. N. Taisonas vedė TV laidą apie mokslą „Nova ScienceNow“. Nuo 2009 m. jis vedė savaitinę radijo laidą „StarTalk“, kuri nuo 2015 m. rodoma ir „National Geographic“ TV kanale. 2014 m. N. Taisonas vedė dokumentinį serialą „Cosmos: A Spacetime Odyssey“.
2015 m. Nacionalinė JAV mokslo akademija įteikė N. Taisonui medalį už „neįtikėtiną indėlį į visuomenės sudominimą visatos stebuklais“.
== Knygos ==
Algimantas Voščikas
Algimantas Voščikas (1928 m. sausio 5 d. Alytuje – 1994 m. Kaune) – lietuvių teatro ir kino aktorius. Ilgą laiką dirbo Kauno dramos teatre.
Mesmerizmas
Mesmerizmas – XVIII a. Franco Mesmerio sukurtas alternatyvus gydymo metodas, naudojantis tariamus magnetinius fluidus.
Kartais mesmerizmas vadinamas gyvūnų magnetizmu. Tokį pavadinimą davė Mesmeras, norėdamas šią magnetizmo rūšį atskirti nuo kitokių magnetizmų – mineralų, planetų ar kosminio.
Istorija
1770 m. Francas Mesmeris susipažino su Vienos jėzuitu ir gydytoju Maximillian Hell, kuris gydė žmones įmagnetintomis plieno plokštėmis. Mesmeris pradėjo mėgdžioti šį būdą, o jo įsivaizduojamą efektyvumą aiškino tokia teorija: per kiekvieną kūną teka subtilūs magnetiniai fluidai, o kai jų tekėjimas sutrinka – prasideda ligos. Magnetai padeda jį atstatyti ir todėl gydo.
Vėliau jis pastebėjo, kad tokius pačius gydomuosius rezultatus galima pasiekti ir be magnetų. Užuot įtaręs placebo efektą, Mesmeras nusprendė egzistuojant gyvūnų magnetizmą, t. y. kad kai kurie žmonės ar ir kiti gyvūnai turi analogiškas gydomąsias savybes kaip ir įmagnetintas metalas. Tačiau jis ir toliau naudojo įvairius „įmagnetintus“ objektus, tarp jų ir vandenį, nes tai padėdavo sukurti atitinkamą atmosferą.
Su Liudviko XVI ir Marijos Antuanetės pagalba Mesmeris Prancūzijoje atidarė Magnetizmo institutą.
1784 m. Prancūzijos karališkoji medikų komisija atliko bandymus, norėdama įsitikinti mesmerizmo efektyvumu. Galutinė komisijos išvada buvo tokia: magnetiniai fluidai neegzistuoja, o jų sukeliami efektai yra tik vaizduotės arba šarlatanizmo padarinys. Komisijoje taip pat dalyvavo ir Bendžaminas Franklinas.
Kita
Šiuo metu sąvoka „turintis magnetinių savybių“ (ar panašiai) kartais naudojama kalbant apie charizmatišką, aplinkinius traukiantį arba tiesiog turintį didelį pasisekimą tarp priešingos lyties žmogų. Tačiau jos kilmė yra iš mesmerizmo.
Delftas
Delftas – miestas vakarų Nyderlanduose, tarp Roterdamo ir Hagos. Išvystyta mašinų, chemijos, maisto pramonė, keramika (Delfto porcelianas).
Istorija
Įkurtas XI a.
Centrinės Amerikos ir Karibų lengvosios atletikos čempionatas
Centrinės Amerikos ir Karibų lengvosios atletikos čempionatas – kas dvejus metus vykstantis geriausių Centrinės Amerikos ir Karibų šalių lengvosios atletikos čempionatas. Varžybose taip pat dalyvauja ir Pietų Amerikos šiaurinės dalies šalys. 2007 m. čempionatas neįvyko, todėl jis buvo surengtas 2008 m. Pirmosios varžybos įvyko 1967 m. Chalapoje, Meksikoje.
1137 m.
1137 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kiselani Kucė
Kiselani Kucė  – kaimas Lenkijos rytuose, Mokobodų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Bavainiškė
Bavainiškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Švenčionių.
Geografija
Bavainiškės viensėdį supa gražūs miškai, kuriuose auga daug uogų ir grybų, aplink nuostabus kraštovaizdis, supa įvairaus dydžio kalneliai, lomos. Šiaurinėje kaimo pakalnėje tyvuliuoja švaraus vandens Sėtikio ežeras iš kurio į pietus išteka labai švaraus vandens upelis Sėtikis, jame veisiasi upėtakiai. Į Sėtikio ežerą įteka mažas, apie 15 m ilgio upeliukas, kuris išteka iš požeminio Verdenės šaltinio. Vanduo jame yra labai švarus ir labai šaltas, žiemą neužšąlantis. Net ir dabar atvažiuoja nemažai žmonių pasisemti šio vandens. Liaudyje laikomas gydomuoju, jame daug mikroelementų, ypač geležies, juo žmonės gydydavo akių ligas ir konstatuodavo, kad pradėdavo geriau regėti.
Istorija
Bavainiškės kaime apie 1940–1956 metus gyveno 7 šeimos, bet prasidėjus kolektyvizacijai, daugelis buvo priversti išsikelti į aplinkines kolūkines gyvenvietes. Kaimas elektrifikuotas tik prieš 30-35 metus.
Didieji Šelviai
Didieji Šelviai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Vilkaviškio, prie kelio. Didžiųjų Šelvių seniūnaitija. Yra Vilkaviškio geležinkelio stotis.
Petrynė
Petrynė – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šveicarijos.
Dalia Kutkaitė
Dalia Kutkaitė (g. 1965 m. vasario 11 d. Vilniuje) – žymiausia Lietuvos meninės gimnastikos sportininkė, Europos čempionė.
Biografija
Karjerą pradėjo pas trenerę Aldoną Giriūnienę, nuo 1973 m. treniravosi pas žymią meninės gimnastikos trenerę Vaidą Kubilienę. Tarptautinės klasės sporto meistrė (1980). Absoliuti Lietuvos, TSRS, Europos (1982) čempionė, Pasaulio taurės finalo vicečempionė (1983).
Dėl politinio boikoto negalėjo dalyvauti Los Andželo olimpinėse žaidynėse.
1985 m. baigė gimnastės karjerą. 1987 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Ištekėjo, gimė dukros Monika ir Kristina. Kelionės į Ispaniją metu gavo pasiūlymą dirbti trenere. 1991–2014 m. gyveno Ispanijoje (daugiausia Marbeljoj ir Madride). Treniravo Andalūzijos regiono (1991–2006), Ispanijos jaunimo (1998–1999) ir pagrindinę (1999–2000) rinktines. Su gimnaste Almudena Cid Tostado dalyvavo 2000 m. Sidnėjaus olimpiadoje.
2014 m. LGF pakviesta grįžo į Lietuvą. Meninės gimnastikos vykdomojo komiteto prezidentė (nuo 2014), Lietuvos gimnastikos federacijos viceprezidentė (nuo 2014). Įkūrė meninės gimnastikos mokyklą „Dalios Kutkaitės akademija“, dirba trenere. Nuo 2015 m. kasmet rudenį Vilniuje organizuoja tartautinį meninės gimnastikos turnyrą „Dalia Kutkaitė CUP“. Tai vienintelis Lietuvos MG turnyras, įtrauktas į Tarptautinės gimnastikos federacijos (FIG) oficialų varžybų kalendorių (2015–2017).
Prancūzijos senatas
Senatas – Prancūzijos parlamento aukštieji rūmai, viena iš įstatymų leidžiamosios valdžios institucijų. Skirtingai nuo žemųjų parlamento rūmų (Nacionalinio Susirinkimo) Senate mažiau karštų debatų ir jis susilaukia mažiau masinės informacijos priemonių dėmesio. Senatu taip pat vadinti aukštesnieji palamento rūmai Prancūzijos revoliucijos metu 1799–1804 m.
thumb|250px|Prancūzijos senatas. [[Liuksemburgo rūmai]]
Senatas posėdžiauja Paryžiuje, Liuksemburgo rūmuose ir yra Liuksemburgo sodo bei Liuksemburgo muziejaus savininkas. Senato pirmininkas nuo 2014 m. yra Gérard Larcher.
Sudėtis ir rinkimai
Prancūzijos senate pagal Penktosios Respublikos konstitucijos 24 straipsnį atstovaujama Prancūzijos teritorinėms bendruomenėms ir užjūrio teritorijoms. Senatas susideda iš 331 senatoriaus, kurių 313 renka Prancūzijos departamentų gyventojai, po vieną – Naujoji Kaledonija, Prancūzų Polinezija, Valis ir Futuna, Sen Pjeras ir Mikelonas, du – Majotas ir 12 senatorių – du milijonai etninių prancūzų, gyvenančių užsienyje.
Iki 2004 m. senatoriai buvo renkami netiesioginiuose rinkimuose. 9 metų kadencijai senatorius rinko rinkikai, tarp jų merai, vietos deputatai ir Nacionalinės Asamblėjos deputatai, kas trejus metus atnaujinant po trečdalį senato sudėties (serijos A, B ir C). Tuo užtikrinami švelnesni senato politikos pokyčiai. Nuo 2004 m. pereinama prie 6 metų kadencijos po dvi serijas.
Nuo 2008 m. visi senatoriai bus renkami pagal proporcinę rinkimų sistemą. Įstatymas numato pasyviąją rinkimų teisę, tai yra, teisę būti išrinktam sumažinti nuo 35 iki 30 metų. Be to, nuo 2008 m. senatą sudarys 341 senatorius, o nuo 2011 m. – 346 senatoriai, kurie atstovaus: 326 – Prancūzijos gyventojus, po du – Prancūzijos Polineziją, Naująją Kaledoniją ir Majotą, po vieną – Sen Pjerą ir Mikeloną bei Valis ir Futuną, o 12 – užsienio prancūzus. Pastaruosius rinks Užsienio prancūzų asamblėja.
Senatorius turi parlamentinę neliečiamybę, tačiau jis negali būti ministru. Jeigu senatorius paskiriamas ministru, jis gauna parlamentines atostogas ir negali dalyvauti senato balsavimuose. Senatoriaus pareigos gali būti suderinamos tik su departamentų generalinių tarybų ar regionų tarybų nario mandatu (4 % senatorių), taip pat municipalinių tarybų nario mandatu.
Rinkikų kolegija
Iš viso senatorius renka apie 150 000 rinkikų.
Miegė
Kalvalių piliakalnis
Prancūzijos senatas
Įgaliojimai
Prancūzijos senatas turi visus parlamento įgaliojimus. Įstatymo projektą jam gali pateikti vyriausybė arba Nacionalinė Asamblėja. Abu parlamento rūmai įstatymui turi pritarti prieš teikiant jį pasirašyti prezidentui. Jeigu Nacionalinė Asamblėja, atstovaujant tautą, labiau kontroliuoja įstatymo projekto teisėtumą ir tikslingumą, tai Senatas, atstovaujantis teritorijas, prižiūri, ar įstatymo projektas nepažeidžia savivaldybių, departamentų ar regionų teisėtų interesų.
Vincas Burdulis
Biografija
Muzikos mokėsi pas A. Sodeiką ir prof. F. Danielsą. Iš pradžių vargonininkavo Šv. Juozapo lietuvių parapijoje Skrentone, Filadelfijoje, o vėliau Šv. Kazimiero parapijose Niu Heivene, Konektikute, ir Vestfilde (Masačusetsas), paskui Švč. Trejybės parapijoje Hartforde. Visur vadovavo ir chorams, kurie giedojo bažnyčiose, dalyvavo dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose. Ypač aktyviai V. Burdulis dalyvavo Konektikuto valstijos šventiniuose renginiuose, kai 1935 m. Hartforde buvo švenčiamas valstijos 300 metų jubiliejus.
Prancūzijos senatas
Įgaliojimai
Jeigu bent vieni parlamento rūmai įstatymo projektui nepritaria, vyriausybė gali atsiimti projektą, arba pateikti jį paritetiniais pagrindais iš abiejų parlamento rūmų narių sudaromai bendrai derinimo komisijai. Jeigu komisija įstatymo projektui nepritaria, Nacionalinė Asamblėja gali pareikalauti vyriausybės atsistatydinimo.
Vincas Burdulis
Biografija
Nuo 1940 m. buvo ALRK vargonininkų sąjungos narys.
Prancūzijos senatas
Įgaliojimai
Senatas taip pat kasmet išklauso vyriausybės ataskaitas įvairiais klausimais.
Prancūzijos parlamento kongresas
1958 m. konstitucijos 89 straipsnis numato, kad Prancūzijos konstitucija gali būti keičiama dviem būdais: Pastarasis būdas taikomas dažniausiai, tik Prancūzijos prezidento kadencijos sutrumpinimas nuo 7 iki 5 metų buvo pateiktas referendumui.
Senato pirmininkas
Senato pirmininką renka senatas trejiems metams. Senato pirmininkais Penktojoje Respublikoje yra buvę:
Senato pirmininkas, kaip numato Konstitucija, gali pavaduoti Prancūzijos Prezidentą jam susirgus, atsistatydinus ar mirus, arba, Konstitucinės tarybos sprendimu – Prezidentui esant atostogose. Alenas Poeras 2 kartus ėjo prezidento pareigas (1969 m. kai atsistatydino Šarlis de Golis ir 1974 m., kai mirė Žoržas Pompidu).
Istorija
Prancūzijos senatas įsteigtas 1795 m. kaip Seniūnų taryba. Vėliau jis vadinosi Konservatyvusis senatas (1799–1814 m.), Perų rūmai (1814–1848 m.), Senatas (1851–1870 ir 1875–1940 m.). 1940 m. liepos 10 d. 212 balsų už ir 23 prieš visus savo įgaliojimus perdavė maršalui Petenui. Nuo 1946 iki 1958 m. – Respublikos taryba, nuo 1958 m. – Senatas.
Noahidizmas
Noahidizmas – monoteistinė ideologija, paremta Septyniais Nojaus įsakymais. Pagal halachą, nežydai nėra įpareigoti atsiversti į judaizmą, tačiau jiems reikia laikytis Septynių Nojaus įsakymų. Prisijungusieji prie šių įsakymų laikymosi ir juos palaikančių organizacijų vadinami B'nei Noah, Nojaus vaikais ar noahidais. Nėra statistinių duomenų kiek iš viso pasaulyje egzistuoja besilaikančių Nojaus įsakymų. Noahidų yra JAV, Pietų Amerikoje ir Europoje. Nojaus sūnų, noachitų terminu dar iki „Bnai Noah“ atsiradimo save vadino masonai.
Hebrajų kalbos terminas „B'nei Noah“, kaip Nojaus palikuonims, taikomas visiems nežydams. Vis dėlto šiais laikais šis terminas taip pat vartojamas, kalbant apie tuos nežydus, kurie laikosi Nojaus įsakymų.
Pasak Tanacho, visi žmonės yra Nojaus palikuonys. Nojus ir trys jo vaikai (Šemas, Chamas ir Jefetas) bei jų žmonos išsigelbėjo nuo tvano pasistatytu laivu (arka). Nojaus šeimai palikus arką, Dievas sudarė su jais sandorą:
Voringtonas
Voringtonas – miestas Anglijoje, didžiausia gyvenvietė Češyro grafystėje. Per miestą teka Mersis, Mančesterio laivybinis kanalas.
Noahidizmas
Ortodoksinis judaizmas paprastai neskatina atsivertimo į judaizmą, tačiau tiki, kad judėjai turi pareigą suteikti žinių žmonėms, besidomintiems Nojaus įsakymų įgyvendinimu. Kai kurios judėjų grupės, tokios kaip Chabad Lubavitč judėjimas, grupės, susijusios su Dor Daim, ypač aktyviai stengiasi populiarinti Septynis Nojaus įsakymus.
Nedidelės grupės, vadinančios save B'nei Noah (Nojaus vaikais), paskutiniu metu sukūrė organizuotas bendruomenes, kurios laikosi Nojaus įsakymais apibrėžtų moralės normų. Sukurta noahidų tinklalapių.
Kalvalių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnio aikštelė trikampė, pailga šiaurės - pietų kryptimi, 50 m ilgio ir 34 m pločio šiauriniame gale, 3 m žemesne rytų pusėje. Šiauriniame gale supiltas 2 m aukščio ir 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 8 m aukščio šlaitas leidžiasi į 18 m pločio ir 2 m gylio griovį. Pietiniame aikštelės krašte supiltas 0,8 m aukščio, 7 m pločio pylimas.
Pietinėje ir šiaurinėje papėdėse, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė.
Kitab-i-Aqdas
Kitáb-i-Aqdas arba Aqdas yra svarbiausia Bahajų tikėjimo knyga, parašyta Baha'u'llah, religijos įkūrėjo. Šis darbas buvo parašytas arabų kalba ir pavadintas arabiška antrašte al-Kitáb al-Aqdas, tačiau knyga dažniausiai vadinama persišku atitikmeniu Kitáb-i-Aqdas, kuris buvo duotas paties Baha'u'llah. Kartais minimas tiesiog kaip „Aqdas“, „Visų Švenčiausioji Knyga“, „Įstatymų Knyga“ ir rečiau „Aqdas Knyga“.
Dažniausiai nurodoma, kad knyga baigta rašyti apie 1873 metus, tačiau yra pagrindo manyti, kad bent dalis veikalo buvo parašyta anksčiau. Baha'u'llah išsiuntė keletą rankraščių kopijų Irano bahajams praėjus keletui metų po Kitáb-i-Aqdas apreiškimo, o 1890-91 m.(1308 A.H.) metais suorganizavo knygos originalaus arabiško teksto publikavimą Bombėjuje.
Kitáb-i-Aqdas yra vadinamas bahajų mokymų „Knygų Motina“ ir „Ateities pasaulio civilizacijos Chartija“ (God Passes By, p. 213 ). Vis dėlto tai nėra vien tik „įstatymų knyga“: didelė jos turinio dalis susijusi su kitais dalykais, ypač etiniais pamokymais, ir skiriama įvairiems individualiems asmenims, grupėms ir vietovėms. Kitáb-i-Aqdas taip pat aptaria bahajų administracinių institucijų steigimą, bahajų religinę praktiką, asmens įstatymus, baudžiamąją teisę, socialinius principus ir pranašavimus.
Turinys
Kitáb-i-Aqdas yra papildytas šiais rinkiniais:
Shoghi Effendi padalijo knygos turinį Įstatymų ir priesakų santraukoje į 6 temines dalis:
Be to, įstatymai padalinti į keturias grupes:
Nuorodos
Kitáb-i-Aqdas teksto paieškos įrankis (anglų k.)
1936 m.
1936 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Liežys
Liežys – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, 1,5 km į pietryčius nuo Alantos, į pietvakarius nuo Molėtų-Anykščių plento. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 0,93 km, plotis iki 0,37 km. Altitudė 123,2 m. Krantai žemi, kai kur pelkėti, apaugę krūmynais, medžiais. Pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos.
1936 m.
Įvykiai
Nedatuoti
Liežys
Vakaruose išteka Virintos intakas Sabalos upelis. Prie pietinio Liežio kranto yra Antaliežių kaimas. Veikia kaimo turizmo sodyba.
Ežerėvardis Liežỹs kilęs nuo žodžio liežti („išplauti, išgraužti“ [apie vandenį]).
1936 m.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Alfonsas Žalys
Alfonsas Žalys (1929 m. spalio 5 d. Raizgiuose, Padubysio valsčius, Šiaulių apskritis – 2006 m. gruodžio 12 d. Klaipėdoje) – partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1961–1969 m. LKP Klaipėdos miesto komiteto sekretorius ideologijai. 1964 m. baigė VU Ekonomikos fakultetą. 1969–1990 m. Klaipėdos miesto Vykdomojo komiteto pirmininkas. Nuo 1971 m. kandidatas į LKP CK narius, nuo 1989 m. LKP CK narys. 1985–1990 m. LSSR AT Prezidiumo narys.
1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas, signataras, Savivaldybių reikalų komisijos pirmininko pavaduotojas. Klaipėdos miesto, 1993–1999 m. Klaipėdos miesto savivaldybės vyriausiasis specialistas, Martyno Mažvydo paminklo organizacinio komiteto pirmininkas, Mažosios Lietuvos istorijos muziejaus konsultantas. 1995–2001 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys.
1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 1995–1998 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1999–2001 m. Lietuvos centro sąjungos narys.
Žmona Eugenija, sūnūs Vytautas ir Artūras. Palaidotas Lėbartų kapinėse.
Parc fermé
thumb|right|250px|Oldtimer festivalio lenktynių uždaras parkas Parc fermé (pranc. uždaras parkas) – uždara vieta, automobilių sporte naudojama laikyti lenktynių automobilius tam tikrą laiką. Pagal FIA nustatytas Formulės 1 lenktynes šis parkas turi būti pakankamai didelis, kad jame tilptų visi lenktynių automobiliai, ir saugus, jog niekas be FIA leidimo negalėtų į jį patekti. Visi automobiliai į Parc fermé turi būti atvežami ne ilgiau nei 3,5 valandos po kvalifikacijos pabaigos ir būti ten iki 5 valandų pieš lenktynių startą.
Automobiliams esantiems šiame parke negali būti atlikti jokie didesni pakeitimai, išskyrus padangų slėgio reguliavimą, priekinių sparnų kampo reguliavimus, kuro užpildymą, skysčių nuotėkų pašalinimą. Pažeidus šią tvarką dažniausiai automobilis startuoja iš rikiuotės galo.
Vienintelė sąlyga, pagal kurią galimi didesni pakeitimai, yra kai lenktynių teisėjas paskelbia apie oro sąlygų pasikeitimus (kurie buvo kitokie nei kvalifikacijoje).
Kapibara
Kapibara (Hydrochoerus capybara) – graužikų (Rodentia) būrio, kapibarinių (Hydrochoerus) šeimos rūšis.
Tai stambiausias dabartinis graužikas, sveriantis iki 80 kg, o ilgis – 1,5 m. Gyvena Pietų ir Centrinės Amerikos paupiuose ir paežerėse.
left|thumb|300px|Kapibara Prahos zoologijos sode
Lomžos Didžioji sinagoga
Lomžos Didžioji sinagoga - mūrinė sinagoga stovėjusi Lomžos mieste ''ul. Senatorskiej 28'' gatvėje. Sinagoga buvo pastatyta 1878-1889 m., architektas Henrikas Markonis. Sinagoga buvo sugriauta II pasaulinio karo metu.
Graikijos futbolo varžybos 1979–1980 m.
Graikijos futbolo varžybos 1979–1980 m.
Sitardas
Sitardas – miestas pietų Nyderlanduose, prie sienos su Vokietija. Geležinkelio stotis. Stovi Švč. Mergelės Marijos bazilika, Šv. Petro ir Šv. Mykolo bažnyčios, muziejus. Miesto sienos liekanos.
Istorija
Minimas nuo 1157 m.
Teraformavimas
thumb|right|Pavyzdyje pateiktas [[Marso teraformavimas skirtingais laiko tarpais]] Teraformavimas (pažodžiui „žemės formavimas“) – hipotetinis planetos ar jos mėnulio klimatinių ir paviršiaus geologinių sąlygų pakeitimas, kad jos taptų panašios į esančias Žemėje. Teraformavimas neatpažįstamai pakeistų planetos ar jos gamtinio palydovo atmosferos cheminę sudėtį, paviršiaus temperatūrą, slėgį ir klimatą. Taip pakeičiant planetos ar jos mėnulio gamtines sąlygas, tuose dangaus kūnuose žmonės ir kiti Žemės organizmai galėtų apsigyventi.
1138 m.
1138 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Baziliškis
Baziliškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Aleksandravėlės.
Vladas Auga
Vladas Auga (1931 m. birželio 7 d. Skomaičiuose, Gudžiūnų valsčius, Kėdainių apskritis – 1984 m. balandžio 20 d. Šiauliuose) – Lietuvos aktorius.
Biografija
1950 m. baigė Gudžiūnų vidurinę mokyklą. 1952–1977 m. Šiaulių dramos teatro aktorius, 1960–1977 m. ir direktorius. 1977–1980 m. Lietuvos kino studijos vaidybinių filmų direktorius.
Vaidmenys
Teatre:
Kine:
Stasys Kutkevičius
miniatiūra|Stasys Kutkevičius Stasys Kutkevičius (1925 m. sausio 19 d. Trupinėliai prie Raseinių – 1994 m. vasario 13 d. Kaunas) – Lietuvos chemikas organikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras,
Biografija
1950 m. baigė Kauno universitetą. 1972 m. chemijos mokslų daktaras
1948–1952 m. dėstė Kauno kooperacijos technikume, nuo 1951 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1992 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1977 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – aromatinių aminų ir azoto turinčių heterociklinių junginių sintezė ir taikymas. Sukūrė poliamidinio pluošto dažymo būdą.
Korana
Korana  – upė vidurio Kroatijoje ir vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje; Kupos dešinysis intakas. Prasideda Likos kalnų pašlaitėse, aukštupyje sudaro garsųjį Plitvicų ežeryną. Toliau upė pasuka į šiaurės rytus ir 25 km ruože sudaro Kroatijos-Bosnijos ir Hercegovinos sieną. Toliau teka į šiaurę tarpukalnių slėniu. Įteka į Kupą Karlovace.
Svarbiausi intakai: Slunčica ir Mrežnica (kairieji). Koranos baseine plačiai paplitę karstiniai reiškiniai, yra daug krioklių ir karstinių ežerų. Prie Koranos įsikūrę miestai yra Slunis ir Karlovacas.
Kauno Kristaus Prisikėlimo cerkvė
Kauno Kristaus Prisikėlimo cerkvė stovi Kaune, Ramybės parko pietinėje dalyje, šalia Apreiškimo Švč. Dievo Motinai katedros. Pastatyta 1862 m.
Istorija
Tai ankstyviausias mūrinis statinys buvusiose kapinėse, iškilęs stačiatikių sklypo centre. Bažnyčia suprojektuota 1858 m. Vyriausioje kelių ir viešųjų pastatų valdyboje Sankt Peterburge. Pastatas nedidelis, graikiško kryžiaus plano. Statant išplėsta priebažnyčio dalis, virš jo iškeltas bokštelis. Nuo prospekto link bažnyčios vedė tiesus takas.
Iki 1935 m. buvo metropolito katedros cerkvė. Po Pirmojo pasaulinio karo parapijos lėšomis atliktas remontas, 1923 m. pašventinta. 1935 m. pastačius naują Apreiškimo Švč. Dievo Motinai katedrą, Prisikėlimo bažnyčia priskirta jai (tapo filija), reikšmė sumažėjo.
1947 m. sovietų valdžia oficialiai įregistravo parapiją. Bažnyčioje mišias laikė katedros šventikas. 1957–1958 m. atliktas kapitalinis remontas. 1962 m. valdžia bažnyčią uždarė neva dėl to, kad viena religinė bendruomenė negali naudotis dviem šventyklomis vienu metu. Bažnyčia performuota į archyvą. 2000 m. pradžioje bažnyčia suremontuota ir vėl atidaryta.
Lomžos rotušė
thumb|right|250px|Lomžos rotušė
Lomžos rotušė - mūrinė klasicistinio architektūros stiliaus miesto rotušė pastatyta 1823 m., Lomžos mieste, senojo turgaus aikštėje. Architektas Aleksandr Groffe. Tai stačiakampio formos pastatas su bokštu, kuriame yra laikrodis.
Eintracht Frankfurt
Frankfurto „Eintracht“ – Vokietijos futbolo klubas iš Frankfurto.
Istorija
Klubas išsivystė iš dviejų klubų, įkurtų 1899 metais – Frankfurter Fußball-Club Victoria von 1899 ir Frankfurter Fußball-Club Kickers von 1899. Šie klubai susijungė 1911 m., sudarydami Frankfurt FV (Kickers-Victoria), o 1920 m. susijungus su gimnastikos klubu Frankfurter Turngemeinde von 1861 sudarytas klubas TuS Eintracht Frankfurt von 1861. 1927 m. gimnastikos ir futbolo šakos atsiskyrė, iš futbolo atšakos susikūrė Sportgemeinde Eintracht Frankfurt (FFV) von 1899 klubas.
XX a. 3-4 dešimtmečiais Eintracht futbolo komanda laimėjo keletą vietinių ir regioninių čempionatų, bet nacionalinėse atrankinėse varžybose nepasižymėjo. 1933 m. po Vokietijos futbolo sistemos reorganizavimo, komanda žaidė regioninėje pirmojo diviziono Gauliga Südwest lygoje, kur aukščiausias komandos pasiekimas buvo 1 vieta 1938 metais.
Po antrojo pasaulinio karo žaidė pirmojo diviziono regioninėje Oberliga Süd lygoje, 1953 ir 1959 metais tapo lygos čempionais. 1959 metais taip pat iškovojo ir šalies čempionų vardą, o 1959-1960 metų sezone sėkmingai dalyvavo Europos Čempionų taurės varžybose, kur tik finale 7:3 nusileido Madrido „Real“ komandai.
1963 metais klubas tapo vienu Bundeslygos įkūrėju, kur žaidė iki 1996 metų, o aukščiausia iškovota vieta – 3 vieta 1992 metais. Nuo 1997 metų komanda vis iškopia į Bundeslygą, o po to vėl iškrenta į žemesnę 2.Bundesliga.
Komandos sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. liepos 29 d.
Socialistinis feminizmas
miniatiūra|200px|left|Leidinio „Socialistinis feminizmas: moterų judėjimo strategija“ viršelis (1972 m.) Socialistinis feminizmas – feminizmo kryptis, kurioje pagrindinis dėmesys koncentruojamas į moters gyvenimą viešojo ir privataus sektorių srityse ir teigia, kad moterų teisių nelygybę galima pašalinti tik eliminavus ekonominius ir kultūrinius moterų priespaudos šaltinius.
Trumsė
Trumsė – septintasis pagal dydį Norvegijos miestas, įsikūręs šiaurės Norvegijoje. Tai taip pat miestas, turintis šiauriausią pasaulyje universitetą, šiauriausią alaus daryklą ir šiauriausią botanikos sodą. Miestas yra apie 400 km į šiaurę nuo poliarinio rato.
Trumsėje gyvena apie 100 tautybių žmonių. Mieste yra šiauriausios pasaulyje mečetė ir katalikų vyskupija (nors katalikų čia tik 350). Į šį miestą iš visos Norvegijos šiaurės pamažu keliasi samiai. Ateityje planuojama Trumsėje šalia norvegų kalbos padaryti oficialia ir samių kalbą.
Institucijos
Trumsėje įsikūrusi Arkties tarybos būstinė.
Sportas
2014 m. vyko Moterų šachmatų olimpiada.
Mieste veikia:
Kalva
thumb|300px|Svifto kalvynas ([[Australija)]]
Kalva – nedidelė apskrita, ovali arba pailga lėkštašlaitė neryškia papėde Žemės paviršiaus pakiluma, reljefo mezoforma.
Terminas
Visuotinė lietuvių enciklopedija kalva vadina pakilumą, kurios santykinis aukštis iki 200 m. Aukštesnė kraštovaizdžio pakiluma jau gali būti ir kalnas. Tačiau, pvz., Britų geologijos tarnyba kalva laiko iki 1000 pėdų (304,8 m) nuo aplinkinio vyraujančio landšafto lygio iškilusį gruntą, o Oksfordo anglų žodyno nuomone kalva gali būti iki 2000 pėdų (610 m). Lenkijos Dinaminės geologijos žodyne kalva gali būti pavadinta pakiluma tarp 100 iki 300 m. Didžioji tarybinė enciklopedija kalva vadina taip pat iki 200 m nuo aplinkos pakilusią aukštumą.
thumb|left|Kalvos ir kloniai Pailga kalva, kurios ilgoji ašis 4–5 kartus didesnė negu trumpoji, vadinama gūbriu arba drumlinu. Kalvagūbris susidaręs iš nuogulų vadinasi ozas. Žemuma aplink kalvą vadinasi klonis.
Kalvų susidarymas
Kalvos pagal susiformavimo priežastis skirstomos į skulptūrines, kurios susidaro egzogeninių procesų suraižytame paviršiuje ir akumuliacines, susidarančias susikaupus daug sąnašų. Skulptūrines kalvas formuoja erozija, denudacija, egzaracija, abrazija, karstas, akumuliacines – ledyniniai, moreniniai, eoliniai, vulkaniniai, fliuvioglacialiniai procesai.
Lietuvoje kalvų daugiausia Baltijos ir Žemaičių aukštumose.
Panaudojimas
Kai kurias statesnes kalvas jau nuo seno išmokta panaudoti įrengti įtvirtintoms gyvenvietėms, gynybinėms pilims statyti. Lietuvoje nemažai tokių natūralių kalvų, dažnai šiek tiek pertvarkytų, padarant stetesniais šlaitus, tapo piliakalniais. Tačiau yra ir žmogaus darbo kalvų, vadinamų terpais, ant kurių, ypač Baltijos ir Šiaurės jūros pakrantėje buvo įrengiamos įtvirtintos gyvenvietės.
Ant kalvų ir net jų grandinės yra išaugę tokie miestai kaip Roma, Paryžius, Vilnius, Telšiai.
Nuorodos
Kommun Ås
Medininkų botaninis draustinis
Draustinis įkurtas 1974 m., siekiant išsaugoti kalninių arnikų sąžalynus ir kitų retų rūšių augalų augavietes. Botaninio draustinio plotas − 16,2 ha.
Draconian
Draconian – Švedijos gotikinio doom metalo grupė. Įkurta 1994 m. Seflės miestelyje. Yra išleidę 5 studijinius albumus. Dainų tematika – skausmas, netektis, mirtis, liūdesys. Muzika melodinga, atmosferinė. Skambus moteriškas Lizos Johanson vokalas derinamas su šiurkščiu Anderso Jakobsono vokalu.
Vajus
thumb|Vajus Vajus (sanskritu/hindi: वायु, 'vėjas, oras') – vedų ir hinduizmo mitologijoje vėjo dievas.
Lira (Uganda)
Liroje dominuoja langių tautybės žmonės.
Vajus
Vajus glaudžiai susijęs su Vãta. Jam paskirtas vienas himnas iš „Rigvedos“; keliuose himnuose jis šlovinamas kartu su Indra. Vajus yra daugiau individualizuotas, lyginant su Vata, nors jo charakteristika gana miglota (jis yra malonios išvaizdos, turi 1000 akių, yra greitas, kaip mintis, siekia dangų ir t. t.). Vajų pagimdė du pasauliai, jis užpildo oro erdvę , pasirodo rytais; jis turi spindintį vežimą ir daug arklių (99, 100, 1000), kai kada – jaučius; su juo vežime – pats Indra. Vajus yra dosnus, geranoriškas, jis turi turtus, kuriuos dovanoja, aukotojus apdovanoja sūnumis, palikuonimis, nuosavybe, arkliais, jaučiais, šlove, suteikia prieglaudą, išsklaido priešus. Be sąsajos su Indra ir marutais, kuriuos Vajus pagimdė, pabrėžiama sąsaja su soma: Vajus (kartais kartu su Indra) turi teisę pirmam somos gurkšniui; soma malonus jam, teka link jo ir t. t. Vienąkart yra minima, jog Vajus – dukters Tvaštaros vyras. Vajui meldžiamasi kartu su Indra ir Pardžanja, jam aukojami balto plauko gyvūnai („Jadžurvedos Maitrajani – samhita“ II 5, 1). Vajus – gyvybės kvėpavimas – prana, o pats atsirado iš Purušo kvėpavimo.
Draconian
Grupė pradžioje grojo melodinį death metalą ir vadinosi Kerberos, tačiau 1995 m. prie jos prisijungus Andersui Jakobsenui pakeitė stilių. Draconian nemažai eksperimentavo, išleido keletą demo albumų. 2002 m. prie grupės prisijungus Lizai Johanson pradėjo groti dabartiniu stiliumi, o 2003 m. išleido pirmąjį studijinį albumą Where Lovers Mourn.
Vajus
Periode po vedų Vajaus paveikslas tampa labiau apibrėžtas (plg. „Višnudharma – purananoje“ LVIII 1-6; antropomorfinė išvaizda), apie jį šnekama keliuose siužetuose. Pvz., „Ramajanoje“ (I 1, 17, 35) Vajus įsimyli Kušanabhi dukteris, ir kai jį atstūmė, prakeikia jas; ten pat (IV 1, 32; V 2, 17-22; V 3, 27-34) vaizduojamas kaip Hanumano ir Sampatino tėvas („Mahabharatoje“ jis yra Bhimos tėvas). „Bhagavata – puranoje“ Vajus, prašant išminčiui Naradai, sugriauna Meru kalno viršūnę, kuri krenta į jūrą ir pagimdo Lankos salą. Neretai Vajus lydi Indrą mūšiuose; mite apie Vritros nugalėjimą, pagal „Šatapatha Brahmaną“ (IV), dievai Vajų pasiunčia į žvalgybą. Padavime apie Višvamitros ir Vasišthi varžybas dėl karvės Surabhi („Ramajana“ I) Indra pasiunčia Vajų ir Kamą padėti apsarai Menakai. Kai kada Vajus pasirodo kaip dovanojantysis: Karttikėjai (žr. Skanda, „Matsja – purana“) jis padovanoja vežimą, devei Kali – ausis, lanką ir strėles („Markandėja – purana“).
Svarbu paminėti apie Vajaus tapimą vienu iš pasaulio sergėtojų (žr. Lokapala), jam buvo suteikta valdžia šiaurės – vakarams, jo kinkomuoju gyvūnu (vahana) tapo elnias („Matsja – purana“). „Višnu – puranoje“ minima, jog Vajus priklauso vasu grupei.
Upanišadose Vajus neretai esti sąrašuose ir klasifikacijose.
Artimiausias Vajaus atitikmuo – avestos Vaijus.
Pavilnis (upė)
Pavilnis arba Povilnis – upelis pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Dzūkijos nacionaliniame parke; Ūlos kairysis intakas. Išteka šalia miško keliukų Lynežeris–Zervynos ir Marcinkonys–Kašėtos sankryžos. Eglėmis apaugusia dauba teka į Pavilnio ežerą, telkšantį 4 km į vakarus nuo Kašėtų. Toliau vinguriuoja į šiaurės vakarus Dainavos giria. Įteka į Ūlą 19,7 km nuo jos žiočių, Zervynose.
thumb|left|245px|Povilnio ištakos Povilnio rezervate
Upė šaltiniuota, vandeninga ištisus metus. Upelio baseine sudarytas Povilnio rezervatas, pasižymintis didele gamtine įvairove.
Vandenvardis galbūt sietinas su žodžiu pavilnis („apatinė tanki žolė, pomiškis“). Vietos gyventojai upelį ar ežerą dar vadina Povelniu.
Bučiūnai (Vilkaviškis)
Bučiūnai  – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Klausučių, šalia Šeimenos ir kelio.
Bedlamas
Bedlamas ( arba Bethlem Royal Hospital – Betliejaus karališkoji ligoninė) – seniausioji pasaulyje psichiatrijos ligoninė, įkurta dar 1247 metais Londone. Ilgą laiką Bedlamo terminas vartotas lunatikų prieglaudai įvardinti, o vėliau tapo netvarkos sinonimu.
1139 m.
1139 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Graikijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
Graikijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
Gelenas
Gelenas – miestas Nyderlandų pietuose, prie Gelenbeko upės, greta sienos su Vokietija. Geležinkelio stotis. Išvystyta chemijos pramonė.
Istorija
Iki XIX a. pabaigos Gelenas tebuvo mažas kaimas. XX a. pradžioje čia buvo smarkiai išvystyta angliakasybos pramonė, tačiau po 1960 m. šachtos buvo uždarytos.
Sportas
Iki 1968 m. mieste žaidė Fortuna Geleen futbolo klubas.
USS Carl Vinson (CVN-70)
USS Carl Vinson (CVN-70) – trečias Nimitz klasės atominis lėktuvnešis, priklausantis Jungtinių Valstijų kariniam jūrų laivynui. Pavadintas JAV Džordžijos valstijos Kongreso nario Karlo Vinsono vardu.
Lėktuvnešis pradėtas statyti 1975 m. spalio 11 d. Newport News Shipbuilding laivų statykloje, Virdžinijos mieste Newport News. Įgaliotas bet kada išplaukti į jūrą 1982 m. kovo 13 d. Švartuojasi Norfolko karinėje bazėje Virdžinijoje.
Šiuo metu laivui vadovauja kapitonas Walter E. Carter jaunesnysis.
Pastabos apie pavadinimą
Tradiciškai tik nedaugelis laivų Jungtinių Valstijų kariniame jūrų laivyne buvo pavadinti asmenų, buvusių gyvų per laivo krikštą, vardu. Tačiau paskutiniu metu šis skaičius pradėjo augti ir į sąrašą patenka Carl Vinson (CVN-70), Hyman G. Rickover (SSN-709), Arleigh Burke (DDG-51), John C. Stennis (CVN-74), Bob Hope (T-AKR-300), Ronald Reagan (CVN-76), Nitze (DDG-94), Jimmy Carter (SSN-23) ir George H. W. Bush (CVN-77).
Raipstas
Raipstas (Cytisus) – pupinių (Fabaceae) šeimos krūmų ir medžių gentis.
Tai neaukštas, 1–3 m aukščio (retai 4), gausiai šakotas krūmas. Jaunos šakos briaunotos, kartais sparnuotos žalios. Lapai trilapiai. Žiedai geltoni, oranžiniai, rečiau kelių spalvų. Dalis rūšių dekoratyvios, bet gali tapti invazinėmis.
Raipstas paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje, Vakarų Azijoje. Iš viso gentyje yra 30-70 rūšių (naudojamos skirtingos klasifikacijos). Lietuvoje auga šluotinis raipstas (Cytisus scoparius) – invazinė rūšis. Kitos svarbesnės rūšys – gausiažiedis raipstas (Cytisus multiflorus), gauruotasis raipstas (Cytisus villosus), ruožuotasis raipstas (Cytisus striatus).
Volkušas
Volkušas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Liepinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurės rytus nuo Liepinės, 38 km į rytus nuo Augustavo ir 80 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Netoli kaimo teka Volkušankos upė.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Bazviečiai
Bazviečiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Liolių.