cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krūčius
Krūčius – upelis Lietuvoje, Varėnos rajone, Merkinės seniūnijoje; Nemuno kairysis intakas. Išteka iš Navikų ežero, telkšančio prie Navikų kaimo. Vingiuoja į pietus, aukštupyje vadinama Vilkiautiniu. Prateka Papiškių, Vilkiautinio ir Liškiavio ežerus. Ištekėjusi iš pastarojo jau vadinama Krūčiumi arba Liškiave. Žemupyje sudaro gilų slėnį, teka kanjonais, labai dideliu nuolydžiu (19 m/km), gausu rėvų, mažų krioklių. Įteka į Nemuną Liškiavoje, 438,9 km nuo jo žiočių.
Didžiausi šaltiniuoti jo intakai yra Aušrinės šaltinis ir Saladaunia (po 0,5 l/s arba 1,8 m³/h) ir Vaikšnoro ravas (0,2 l/s arba 0,7 m³/h). Taip pat atsiveria daug mažesnių šaltinėlių.
Ištakose Krūčiaus upelis labai nesraunus, tik 0,07 m/s, o žiotyse srovės greitis jau 0,4 m/s. Upelio debitas žiotyse yra 0,47 m³/s, o ištakose – tiktai 0,032 m³/s.
Aplink upės žemupio slėnį įsikūręs istorinis-sakralinis Liškiavos kompleksas.
Upėvardis Krūčius kildinamas nuo žodžių kriūta („stati kalva“), pa-kriūtė („status yrantis upės krantas, kalno pašlaitė“)/
thumb|left|180px|Upelis ties žiotimis
Šveicarijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinė lyga:
Huangnano tibetiečių autonominė prefektūra
Huangnano tibetiečių autonominė prefektūra – autonominė prefektūra Kinijos provincijos Činghai rytuose, priskiriamas tibetiečių kultūriniam Amdo regionui. Administracinis centras – Rongvo (隆务镇 Longwu zhen) Rebkongo slėnyje. Plotas – 17 921 km².
Pasruojės tvenkinys
Pasruojės tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 4,5 km į pietryčius nuo Žemaičių Kalvarijos. Sudarytas užtvenkus Sruojos upę (Varduvos intakas) 9,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 1,56 km, plotis - iki 0,49 km. Altitudė 118,5 m. Krantai žemi, vietomis užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais, tik pietvakarinėje dalyje krantai aukštoki. Į vakarus stūkso Pasruojės miškas, į rytus - Gedrimų miškas. Pietinę tvenkinio dalį skersai kerta kelias Nr.4618 (Sarakai I - Gedrimai - Žemaičių Kalvarija). Žemiau užtvankos telkšo daugybė žuvininkystės ūkio tvenkinių. Šalia įsikūręs Pasruojės kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1964 m.
Pavelas Komolovas
Karjera
Žaidė Sankt Peterburgo „Zenito“ jaunimo futbolo komandoje.
Pasiekimai
VMFD Žalgiris Vilnius
Individualūs
2016 m. A lyga
'''2016 m. A lyga''' – 28–asis Lietuvos futbolo čempionatas, skaičiuojant nuo 1990 m., kai vyksta nepriklausomos Lietuvos pirmenybės.
Dalyviai
Po to dvi ekipos pasirodymą baigė, o geriausios šešios komandos sužaidė papildomą ratą.
Iš Pirmos lygos pakilo FK Lietava Jonava.
Spyris pasikeitė pavadinimą ir tapo Kauno Žalgiriu.
I etapas
⚠️ PASTABOS:
Galutinė lentelė
Šaltinis: wildstat.com svetainė
Takuma Asano
Takuma Asanas (, g. 1994 m. lapkričio 10 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniaujantis Japonijos rinktinėje.
Per savo karjerą rungtyniavo Japonijos, Vokietijos, Anglijos, Serbijos klubuose.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m. Dalyvavo 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, 2022 m. pasaulio futbolo čempionate (ten įmušė pergalingą įvartį į Vokietijos vartus).
Elpenoras
Polignotas Elpenorą buvo pavaizdavęs Delfų Lesche.
Paprastoji smilga
Paprastoji smilga (Agrostis capillaris) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. Natūraliai auga Eurazijoje, tačiau dabar paplitusi daugelyje pasaulio vietų.
Augalas daugiametis, 10-70 cm aukščio. Šakniastiebiai trumpi. Žydi birželio-liepos mėnesiais, o sėklos subręsta liepą-rugpjūtį.
Auga skurdžiuose neutraliuose ir rūgštinguose dirvožemiuose. Auga pievose, laukymėse, paupių smėlynuose ir žvirgždynuose, pakelėse.
Svarbus pašarinis augalas. thumb|left|200px|Žiedynas
Hebatė
Hebatė arba Hepatė – Deivė Motina hetitų bei huritų mitologijoje. Sutuoktinis – audros dievas Tešubas, sūnus – Saruma. Vardo kilmė nežinoma. Hetitų įrašuose deivė įvardijama NIN.SAL.LUGAL.šamê („Viešpatė, dangaus karalienė“). Sutinkamas epitetas „visų gyvųjų motina“. Mituose svarbesnio vaidmens neatlieka, minima tik mite apie Kumarbį kaip susirūpinusi Tešubo žmona.
Teigiama, kad deivės kulto ištakos gali siekti neolito laikus – ji siejama su deivėmis, garbintomis Čatal Hiujuke bei Chadžilare (Hacilar). Ankstyviausi įrašai, kuriuose minima Hebatė, aptikti Ebloje (iš laikotarpio iki Sargono valdymo). Kaip moterų asmenvardžių dėmuo, Hebatės vardas aptinkamas Hatušo (greta dabartinės Bohazkalės gyvenvietės), Alalacho bei Ugarito archyvuose. Pirmosios žinios apie Hebatės kultą tarp huritų siekia Mitanijos valstybės laikus. Šiuo laikotarpiu Hebatė buvo Alepo deivė globėja. Tuo tarpu Alalache drauge su Tešubu ir Ištare sudarė aukščiausių dievybių trejetą. Deivės vardas dažnai aptinkamas senovės Sirijos bei Palestinos regiono asmenvardžiuose. Iš Amarnos laiškų žinoma, kad vėlyvojo bronzos amžiaus laikotarpiu Jeruzalę valdė karalius Abdi-Heba. Tai rodo, kad Palestinoje buvo paplitusi deivės vardo forma Heba. Manoma, kad Senajame Testamente (2 Sam 23:32 ir 1 Kr 11:33) sutinkamas asmenvardis Eliahba taip pat gali būti huritų kilmės.
Dėl huritų kultūros įtakos Hebatės kultas išplito pietų Anatolijoje. Šiame regione deivė garbinta drauge su Tešubu bei Saruma. Jos šventviečių būta įvairiose vietovėse, kaip antai Kumanyje (Kapadokijoje), Udoje, Lavazantijoje.
XIII a. pr. m. e. huritų panteonas tapo hetitų valstybinės religijos dalimi. Hebatė sutapatinta su hetitų saulės deive Arina, kuri laikyta karališkosios poros globėja. Šiuo aspektu vaizduojama Jazilikajos bareljefuose. Deivė stovi ant žvėries, panašaus į leopardą, ją lydi Saruma, Alanzu, Takiti, Gulšeš, Hutena ir Hutelura.
Hebatės kultas Lydijoje ir Karijoje (čia ji vadinta Hipta) dar buvo išsilaikęs helenizmo laikais. Tuo tarpu Komanoje, Kapadokijoje, buvo garbinama deivė Ma, turėjusi karo dievybės bruožų. Graikai ją tapatino su Enio, o romėnai su Belona. Iš to sprendžiama, kad ir Hebatė galėjusi turėti karo dievybės bruožų.
IPadOS
„iPadOS“ (iki 2019 m. – „iOS“) – kompanijos „Apple“ sukurta operacinė sistema, projektuota „iPad“ planšetiniams kompiuteriams. Oficialiai pasirodė 2019 m. rugsėjį kaip „iOS“ projekto tąsa „iPadOS 13“.
Adam Giunter von Hildelsheim
Adomas Giunteris (, 1782 m. sausio 2 d. – 1854 m. rugpjūčio 25 d.) – grafas, meno kolekcionierius, dailės mecenatas, Vilniaus Labdarybės draugijos prezidentas.
IPadOS
Iš pradžių iPad veikė su iOS operacine sistema, bet dėl platformos populiarumo, vystymosi atsirado daug specifinių naujų funkcijų, būdingų tik iPad. Per 2019 m. WWDC Apple pademonstravo naują iPadOS, paskelbta, kad ji bus vystoma atskirai nuo iOS.
2018 m. duomenimis, „Apple“ „App Store“ internetinėje parduotuvėje galima rasti daugiau nei 1 mln. ipadOS programėlių.
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
thumb|200 px|left|Giunterių valdytas [[Dabraulianų dvaras (Kazimiero Bachmatavičiaus litografija, 1835 m.)]]
Adomas Giunteris gimė 1782 m. ir laikomas paskutiniu grafo Mykolo Giunterio giminės palikuonimi.
1810 m. gegužės mėn. grafas Adomas Giunteris Vilniuje vyskupo, Vilniaus universiteto rektoriaus Jeronimo Stroinovskio buvo sutuoktas su grafaite Aleksandra Marija Liudvika Tyzenhauzaite. Giunterio santuokoje liudijo Abiejų Tautų Respublikos vėliavininkas, vienas Tado Kosčiuškos sukilimo vadovų Tomas Vavžeckis, taip pat Adomas Chreptavičius.
Su žmona Adomas Giunteris susilaukė trijų dukterų: vyriausiosios šv. Vincento Pauliečio brolijos steigėjos Matildos Giunterytės – Bučinskos (1811 m.), tapytojos Idalijos Giunterytės – Mostovskos (1813 m.) ir rašytojos Gabrielės Giunterytės – Puzinienės (1815 m.). Pradžioje Giunteriai gyveno Pokrašavos dvare netoli Slucko. 1818 m. Giunteriai persikraustė į Dabraulianų dvarą (Дабраўляны (Смаргонскі раён)), netoli Smurgainių, kurį Adomas Giunteris pasistatė trijų aukštų, klasicizmo stiliumi. Žiemomis Giunteriai gyvendavo Vilniuje išsinuomotuose apartamentuose vadinamuosiuose Olizaro, Miulerio, Pliaterių rūmuose, dalyvaudavo kultūriniuose renginiuose ir pokyliuose.
Dabraulianuose Adomas Giunteris pastatė gotikinę koplyčią, kurią papuošė senoviniais paminklais. Dvare pagal architekto Karolio Podčašinskio projektą buvo pastatyti egiptietiški vartai. Giunteris globojo savo valstiečius. Nuo 1829 m. dailininkas Kazimieras Bachmatavičius apsigyveno Dabraulianuose, tarnavo Giunterio dvare namų dailininku, dirbo piešimo mokytoju. Giunteriai nevaržė dailininko: sudarė jam sąlygas tapyti, leisdavo važinėti po Vilniaus krašto kaimus ir dvarus.
Šveicarijos futbolo varžybos 1995–1996 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1995–1996 m.
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
thumb|150 px|right|Adomo Giunterio antkapis Rasų kapinėse, 15a sektorius
Iriomotė
Iriomotė (, jaejam. Irïmutii; okinav. Iriumuti) – didžiausia iš Jaejamos salų ir antra pagal dydį Okinavos prefektūroje po Okinavos salos.
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
Dabraulianuose Giunteris sukaupė meno kūrinių kolekciją, joje buvo Pranciškaus Smuglevičiaus, Jono Rustemo, Jono Damelio, Simono Čechavičiaus paveikslų. Jonas Rustemas ir Jonas Damelis svečiuodavosi Dabraulėnų dvare.
Iriomotė
Salos plotas – 289,27 km², 2005 m. saloje gyveno 2347 žmonės. Iriomotė neturi oro uosto, dauguma turistų (2006 m. jų buvo 390 tūkst.) atvyksta keltu iš Išigakio. Tai 31,4 km kelionė į Uvaharos uostą (上原港) šiaurės rytinėje salos dalyje ar Oharos uostą (大原港) pietiniame krante. Administraciniu požiūriu sala priklauso Taketomio miestui, Okinavos prefektūrai. Infrastruktūros mažai, vienintelis kelias jungia kaimus šiauriniame ir rytiniame krante.
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
1812 m. Adomas Giunteris buvo prancūzų administracinės valdžios narys Minske. Nuo 1818 m. Minsko vyriausiojo teismo prezidentas, nuo 1807 m. veikusios Vilniaus labdarybės draugijos prezidentas, Nesvyžiaus „Laimingo išlaisvinimo“ masonų ložės ir Lietuvos Didžiosios provincijos ložės „Tobuloji vienybė“ narys.
Iriomotė
Gamta
Salą garsina Iriomotės katės, nykstanti laukinių kačių rūšis, randama tik šioje saloje. Spėjama, kad 2007 m. saloje jų buvo 100–109. Saloje yra nuodingų gyvačių rūšis – Trimeresurus elegans, vietinių vadinama habu. Ši rūšis priklauso duobagalvių angių pošeimiui. Miršta 3 % jos įkąstų asmenų, 6–8 % tampa invalidais.
2021 m. Iriomotė kartu su Amami Ošima, šiaurine Okinava ir Tokušima buvo UNESCO pripažinta kaip pasaulio paveldo objektas.
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
1831 m. sukilimo metu Adomas Giunteris tapo sukilėlių laikinosios Švenčionių apskrities vyriausybės nariu, dėl ko vėliau buvo teisiamas Rusijos imperijos karo teismo.
Šveicarijos futbolo varžybos 1995–1996 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinė lyga:
Adam Giunter von Hildelsheim
Biografija
Adomas Giunteris mirė 1854 m. Vilniuje, palaidotas Rasų kapinėse.
Hiroki Fudžiharu
(g. 1988 m. lapkričio 28 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Bėgantis skustuvo ašmenimis 2049
Bėgantis skustuvo ašmenimis 2049  – 2017 m. JAV epinis neo-noir mokslinės fantastikos filmas, kurio režisierius Denis Villeneuve, scenarijaus autoriai Hampton Fancher ir Michael Green. Tai 1982 m. filmo tęsinys. Vaidina Ryan Gosling ir Harrison Ford, taip pat Ana de Armas, Sylvia Hoeks, Robin Wright, Mackenzie Davis, Carla Juri, Lennie James, Dave Bautista ir Jared Leto. Ankstesniajame filme vaidinęs Edward James Olmos taip pat atlieka epizodinį vaidmenį.
Filmo veiksmas vyksta praėjus trisdešimčiai metų nuo pirmosios dalies pabaigos. R. Gosling atlieka K, specialaus policijos padalinio Blade Runners („likvidatoriai“) pareigūno, atskleidusio tarp žmonijos ir replikantų karą sukelti galinčią paslaptį, vaidmenį.
Siužetas
2049-ieji. Specialaus policijos padalinio Blade Runners („likvidatoriai“) pareigūnas K atranda nėščia buvusios replikantės (bioinžineriškai sukurto žmogaus) palaikus. Siekiant užkirsti kelią galimam karui tarp rūšių, K slapta patikima užduotis surasti vaiką ir sunaikinti visus prie jo vedančius įrodymus. Bevykdydamas jam paskirtą misiją K išsiaiškina, jog vaikas kažkaip yra susijęs su dingusiu laikomu likvidatoriumi Dekardu.
Darkwave
Darkwave, Tamsioji Banga – XX a. aštuntajame – devintajame dešimtmečiuose susiformavęs muzikinis stilius. Nukreiptas į gotikinę auditoriją, savo kūryboje jungiantis elektroninę, industrinę, eksperimentinę, neoklasikinę muziką.
Priešingai klasikiniam gotikiniam rokui, darkwave melodika daugiausia sukurta elektroninės muzikos pagrindu, garsai susintezuoti. Tuo pačiu, darkwave stilius labiau eksperimentinis, dažnai persipina su neofolkloru, ambientine, klasikine muzika. Kaip ir kitai gotikinei muzikai, darkwave būdinga melancholiška, mistiška, į tamsą, mirtį, pagonybę, okultizmą nukreipta tematika, eilės dažniausiai poetiškos, simbolistiškos, gilios. Dalis kolektyvų pagrindinį dėmesį sutelkia ne į žodžius, o į skambesį, tuomet vokalas atlieka tik pritariantį bendrai kompozicijai vaidmenį (būdingi ištęsti vokalai, išgalvota kalba).
Susiję, persipinantys stiliai: Coldwave, Ethereal Wave, Gothic rock, Neoclassical.
Žymesni atlikėjai: Dead Can Dance, Diary of Dreams, Love Is Colder Than Death, Ataraxia, Narsilion, Arcana, Nox Arcana, Sopor Aeternus, Theodor Bastard ir kt.
Gintautas Natkevičius
Gintautas Natkevičius (g. 1958 m. kovo 23 d. Kruonyje) – Lietuvos architektas.
Biografija
1976–1981 m. Vilniaus inžineriniame statybos institute įgijo architekto specialybę. 1981–1992 m. Komunalinio ūkio projektavimo instituto Kauno filialo architektas. 1992 m. įsteigė G. Natkevičiaus individualią įmonę, nuo 1999 m. vadovauja UAB Architektų biuras G. Natkevičius ir partneriai. Priklauso Lietuvos architektų sąjungai.
Projektai
E. Spūdžiu)
Juki Muto
(g. 1988 m. lapkričio 7 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Šuninė smilga
Šuninė smilga (Agrostis canina) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. Natūraliai auga Eurazijoje, tačiau dabar paplitusi daugelyje pasaulio vietų.
Auga pelkių, vandens telkinių pakrantėse, pelkėtose, drėgnose pievose. Lengvai dauginasi vegetatyviškai, suformuoja tankų velėnos sluoksnį.
Svarbus pašarinis augalas, labai dažnai sėjama kaip vejos žolė. thumb|left|200px|Žiedynas
Vokietijos Kairiųjų partija
left|120px|thumb|[[Katja Kipping]] left|120px|thumb|[[Bernd Riexinger]] Vokietijos Kairiųjų partija (, o taip pat vadinama ) – Vokietijos politinė partija, kuri yra kairiųjų pažiūrų. Ji susikūrė 2007 m. birželio 16 d. po WASG ir PDS partijų susijungimo. Viena iš šių partiju buvo iš Rytų Vokietijos, o kita iš Vakarų Vokietijos. Kad viena ar kita partija nenustelbtu kitos ir pabrėžtu jų kilmę, partijoje yra renkami du lyderiai.
Šveicarijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinė lyga:
AS Douanes (Lomė)
Association Sportive des Douanes de Lomé, o trumpiau vadinamas AS Douanes (Togo) arba AS Douanes (Lomé) – buvęs profesionalus futbolo klubas, rungtyniavęs aukščiausioje Togo lygoje.
Yuki Kobayashi
Nacionalinėje komandoje žaidė 2016 m.
AS Douanes (Lomė)
AS Douanes
Klubas įkurtas 1961 m. Lomėje m. Buvo žinomas AS Douanes (Lomė) pavadinimu. Žinoma, kad nuo 2001 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
2001–2002 m. ir 2004–2005 m. tapo šalies čempionais. Vieną kartą laimėjo Togo futbolo taurės turnyrą.
AS OTR
2015 m. rugsėjo 17 d. klubas pakeitė pavadinimą į dabartinį AS OTR (Office Togolaise de Recettes).
Lietuvos Helsinkio grupė
Lietuvos Helsinkio grupė (piln. Helsinkio susitarimų vykdymui remti Lietuvos visuomeninė grupė) – Lietuvos disidentų organizacija, veikusi 1975–1983 m.
Istorija
Viešų draugijų, pavadintų Helsinkio grupėmis, idėja kilo žymiam Rusijos disidentui Andrejui Sacharovui. Pirmoji tokia grupė susikūrė Maskvoje 1975 m. gegužės 12 d., jai ėmė vadovauti aktyvus Rusijos disidentinio sąjūdžio atstovas J. Orlovas. Tais pačiais metais Maskvos grupės pavyzdžiu įsikūrė Ukrainos, o 1977 m. – Gruzijos ir Armėnijos Helsinkio grupės.
Lietuvos Helsinkio grupės nariai steigėjai buvo Eitanas Finkelšteinas, Karolis Garuckas, Ona Lukauskaitė-Poškienė, Viktoras Petkus ir Tomas Venclova. Lietuvos Helsinkio grupės pagrindinis siekis – pranešti apie sovietų okupuotoje Lietuvoje vykdytus žmogaus teisių pažeidimus Helsinkio pasitarime dalyvavusių valstybių vyriausybėms.
Pirmieji grupės dokumentai buvo paskelbti 1976 m. gruodžio 1 d. Maskvoje, rusų disidentų suorganizuotoje neoficialioje spaudos konferencijoje užsienio žurnalistams. Šiame susitikime pirmą kartą oficialiai paskelbtas susikūrimo manifestas.
1977 m. rugpjūčio 23 d. KGB suėmė grupės lyderį V. Petkų, besiruošiantį vykti su dokumentais į Maskvą. 1978 m. liepos 13 d. jis buvo nuteistas 15 metų laisvės atėmimo.
1979 m. iš grupės pasitraukė E. Finkelšteinas. 1979 m. balandį, po sunkios ligos mirus kunigui K. Garuckui, grupėje jį pakeitė kunigas Bronius Laurinavičius. Tais pačiais metais nariais tapo Mečislovas Jurevičius, Algirdas Statkevičius, o 1980 m. – Vytautas Skuodis, Vytautas Vaičiūnas.
1980 m. prasidėjusi antroji represijų banga palietė visas SSRS veikiančias Helsinkio grupes. 1980 m. vasario 14 d. buvo suimtas A. Statkevičius. 1981 m. pavasarį suimti M. Jurevičius ir V. Vaičiūnas. Lapkričio 24 d. neaiškiomis aplinkybėmis automobilio katastrofoje žuvo kunigas B. Laurinavičius.
Kurį laiką Lietuvos Helsinkio grupės nariai buvo Antanas Terleckas, Vladas Šakalys, Vytautas Bogušis, Gintautas Iešmantas, Edmundas Paulionis, Nijolė Sadūnaitė ir kiti.
Andrijus Melnykas
miniatiūra|200px|right|Memorialinis kompleksas gimtinėje (Volia Jakubova, Lvovo sritis)
Andrijus Melnykas (1890 m. gruodžio 12 d. Volia Jakubova, Galicijos ir Lodomerijos karalystė, Austrija-Vengrija – 1964 m. lapkričio 1 d. Klervo, Liuksemburgas) – ukrainiečių politinis ir karinis veikėjas, vienas nacionalistų judėjimo lyderių.
Biografija
Gimė valstiečių šeimoje Volia Jakubovos kaime, Drohobyčo valsčiuje, dab. Lvovo srityje. 1912 m. Vienoje įgijo inžinieriaus laipsnį. Po studijų įstojo į Austrijos-Vengrijos armiją.
1920–1921 m. buvo Ukrainos Liaudies Respublikos karinių misijų Prahoje ir Vienoje inspektorius. 1922 m. grįžo į Galiciją, ten vykdė pogrindinę veiklą. 1923–1924 m. – Ukrainos karinės organizacijos Galicijos krašto komendantas. 1924 m. balandžio mėn. buvo suimtas Lenkijos policijos ir nuteistas 4 metams kalėti.
1929 m. su kitais įkūrė Ukrainos nacionalistų organizaciją (OUN). Nuo 1938 m., žuvus J. Konovaleciui, buvo jos komendantas. 1940 m. nacionalistų organizacijai skilus, vadovavo jos nuosaikiajai frakcijai. 1939 m. Vakarų Ukrainą prijungus prie Ukrainos TSR, buvo Vokietijos okupuotose teritorijose, iš ten vadovavo pogrindžio sąlygomis veikusiems nacionalistams, organizavo nacionalistų grupių permetimą į Ukrainą. Tarp jų buvo žymūs OUN veikėjai M. N. Sciborskis, O. Kandyba-Olžichas, M. Veličkovskis, E. Senikas, rašytojai (U. Samčiukas, I. Rogachas, E. Teliga ir kt.), pradėję propagandinį darbą, verbavę rėmėjus iš vietos gyventojų tarpo.
Prasidėjus II pasauliniam karui, Melnykas tikėjosi Vokietijos paramos kovoje su lenkais ir atkuriant nepriklausomą Ukrainos valstybę, bendradarbiavo su vokiečių žvalgyba abveru. 1941 m. rugsėjo 19 d. Kijevą užėmus vermachtui, netrukus į miestą atvyko ukrainiečių nacionalistų grupės. Melnyko kovotojai konfrontavo su Stepano Banderos šalininkais, Ukrainos sukilėlių armija. Nacionalistų veiklos nepalaikė reichskomisaras E. Kochas, ir 1942 m. sausį-vasarį beveik visi legaliai veikiantys Melnyko rėmėjai buvo suimti, kai kuriems įvykdyta mirties bausmė. OUN sukarintos grupės buvo išformuotos ir įtrauktos į policijos pajėgas.
1944 m. sausio 26 d. jis buvo areštuotas. Tam pasitarnavo Rytų Ukrainoje pasirodžiusios Melnyko frakcijos narių antivokiškos publikacijos ir rėmėjų bute Lvove rasti dokumentai. Pateko į Zaksenhauzeno koncentracijos stovyklą, kur kalėjo politiniams kaliniams skirtame barake. Tų pačių metų spalio 17 d. buvo paleistas. Nuo 1945 m. gyveno Vokietijoje ir Liuksemburge. Po karo liko emigracijoje, kur siekė konsoliduoti ukrainiečių išeivius, vadovavo daugeliui Ukrainos emigrantų organizacijų.
Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony
Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony – antrasis žaidimo Grand Theft Auto IV papildymas, išleistas 2009 m.
Siužetas
Luis Fernando Lopez per banko apiplėšimą, kurį Niko Bellic, Patrick McReary, Derrick McReary ir Michael Keane plėšia tampa įkaitu. Vienas ginklų klubo narys (Eugene Reaper), kuris irgi yra įkaitas Luis’ui pasiūlo prisidėti prie jo ir nušauti visus banko plėšikus. Luisas pasako jog tai negera mintis, taigi Eugene vienas bando šauti ir nušauna vieną iš banko plėšikų: Michael Keane. Likę 3 banko plėšikai nušauna Eugene ir po susišaudymo sprogsta seifo durys, jie paima pinigus ir pabėga. Luis po susišaudymo apklaustas policijos eina pas savo bosą Tony. Kai Luis’as nueina pas Tony pamiršta užrakinti duris ir Rocco Pelosi su savo partneriu Vince įeina į Tony namus, paima pinigus padėtus ant lentynos ir pabėga. Tony’s nekreipia dėmesio, nes žino jog jie pinigus atiduos, kadangi jie pažįstami. Tuomet jie nuvažiuoja į Klubus, Luisas susitinka savo geriausius draugus: Armando & Henrique ir nuveža juos namo, nes jų neįleido į klubą dėl netinkamų drabužių. Tuomet prasideda visi nuotykiai, kurios patys pamatysite žaisdami.
Luštica
Pusiasalio plotas yra 47 km², o ilgis – 13 km. Aukščiausias pusiasalio taškas yra – Obosniko viršūnė (582 m). Pusiasalio kranto ilgis yra 35 km, t. y., jis sudaro 12% viso Juodkalnijos kranto. Lusticos teritorija priklauso dviem opštinoms – Herceg Novio ir Tivato.
Pusiasalyje yra 20 bažnyčių – 18 jų yra stačiatikių, 2 – katalikų. Pusiasalį užima valdos ūkininkų, kurie iš savo žaliavos gamina sūrį, vytintą kumpį pršutą, vyna ir rakiją.
Gamta
Lušticoje gyvena šernai, šakalai, didžiosios miegapelės, lakštingalos ir apuokėliai. Auga alyvmedžių giraitės, nors dalis jų yra sulaukėjusios ir apleistos.
Kariniai statiniai
Pusiasalis tiko Kotoro įlankos gynybai įrengti. Įlankoje buvo du kariniai uostai – Tivato uostas, kuriame bazavosi Jugoslavijos karinis laivynas, ir Kotoro uostas, kuriame bazavosi Austrijos-Vengrijos laivynas. Pusiasalyje yra austrų kariuomenės įtvirtinimų (visi nenaudojami) Rosėje, Mamuloje ir Arzoje, Juodkalnijos kariuomenės – Rosėje (nebenaudojami), Krašičiuose ir Obosnike.
Stačiose Herceg Novio įlankos ir Kumboro sąsiaurio krantų uolose iškirstos dvi povandeninių laivų slėptuvės (jau nebenaudojamos).
Užupiai
Užupiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2,5 km nuo Nemuno ir 5 km nuo Alytaus. Seniūnaitijos centras. Į šiaurę nuo Užupių teka Alovė, eina kelias. Pro vakarinę Užupių dalį praeina kelias. Užupiuose yra didelės Užupių kapinės (laidojami alytiškiai).
Šogo Taniguči
Šogo Tanigučis (, g. 1991 m. liepos 15 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Ekologinis pėdsakas
Nors terminas „Ekologinis pėdsakas” yra plačiai naudojamas, jo apskaičiavimo metodai skiriasi. Vis dėlto dabar skaičiavimo standartai leidžia gauti panašesnius ir pastovesnius rezultatus.
Marija Natkevičaitė-Ivanauskienė
Marija Natkevičaitė-Ivanauskienė (1905 m. liepos 14 d. Veiveriai, Kauno apskritis – 1996 m. balandžio 30 d. Vilnius. Palaidota Antakalnio kapinėse.) – Lietuvos botanikė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė. Genetikos dėstymo pradininkė Lietuvoje.
Biografija
1922 m. baigė Marijampolės gimnaziją. 1923–1928 m. Kaune studijavo biologiją naujai įkurto Lietuvos universiteto Matematikos-gamtos fakultete pagal Biologijos skyriaus Zoologijos ciklo programą. 1942 m. apgynė disertaciją „Genetiškai-sistematiški Verbascum ir Celsia genčių tyrinėjimai“, už kurią jai suteiktas gamtos filosofijos daktaro mokslo laipsnis, nepripažintas tarybiniais laikais. 1948 m. apgynė disertaciją „Lietuvos TSR adventyvinė flora“, už kurią suteiktas biologijos mokslų kandidato mokslo laipsnis. 1967 m. savo botaninių tyrimų rezultatus apibendrino kompleksiniame apžvalginiame darbe „Genetiniai-sistematiniai (gentys Verbascum ir Celsia), floristiniai-sistematiniai (Lietuvos varpiniai) ir geobotaniniai tyrimai“. Už šį darbą suteiktas biologijos mokslų daktaro (dab. habilituoto daktaro) laipsnis.
Mokslinė veikla
Dar mokytojaudama parašė pirmąjį mokslinį straipsnį „Kraujo grupės ir jų suskirstymas Lietuvos gyventojų tarpe“, kuriame apibendrino diplominio darbo rezultatus. Savarankiškus mokslinius tyrimus pradėjo 1935 m., gilinosi į kryžminimosi ir mutacijų reikšmę augalų rūšių susidarymui bei augalų evoliucijos problemas. Svarbiausios vėlesnio mokslinio darbo sritys – augalų genetika, augalų sistematika, floristika, geobotanika. Svarbiausios mokslo darbų kryptys – upių (Nemunas, Nevėžis, Merkys, Mituva ir kt.) užliejamųjų pievų floros ir augalijos analizė, Lietuvos botaninis-geografinis rajonavimas, floros ir augalų bendrijų chorologinės struktūros nustatymas, floros mėginių metodo taikymas rūšių įvairovės ir dažnio tyrimams, naujų mokslui taksonų ir sintaksonų išaiškinimas. Metodiniu požiūriu reikšmingiausi dalykai buvo Vakarų Europoje priimtų J. Brauno-Blankė floristinės-fitosociologinės mokyklos metodų taikymas augalijos tyrimams, rūšių grupės reikšmingumo augalų bendrijoje rodiklio pasiūlymas ir taikymas augalijos analizei, floristinio dažnio koeficiento pasiūlymas floros ir jos tipologinių grupių dinaminei būsenai įvertinti.
Dar Vytauto Didžiojo universitete pradėjo rinkti, sisteminti bei tvarkyti herbariumą, vėliau buvo Vilniaus universiteto herbariumo induočių augalų rinkinių kuratorė, daug prisidėjo, kad Lietuvos nacionalinis turtas – Vilniaus universiteto herbariumo rinkiniai, kuriuose esama dar XIX a. pradžioje surinktų augalų pavyzdžių, būtų išsaugoti iki mūsų dienų.
Profesorės kūrybinį palikimą sudaro 125 įvairaus pobūdžio mokslo darbai.
Šveicarijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinė lyga:
Juiči Marujama
(g. 1986 m. birželio 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2016 m.
Angolos himnas
Angola Avante! – nacionalinis Angolos himnas. Žodžių autorius - Manuel Rui Alves Monteiro (1941-), kompozitorius - Rui Alberto Vieira Dias Mingas (1939-). Oficialus himnas nuo 1975 m.
Žodžiai
Ó Pátria, nunca mais esqueceremos
Os heróis do quatro de Fevereiro.
Ó Pátria, nós saudamos os teus filhos
Tombados pela nossa Independência.
Honramos o passado e a nossa História,
Construindo no Trabalho o Homem novo,
CHORU
Angola, avante!
Revolução, pelo Poder Popular!
Pátria Unida, Liberdade,
Um só povo, uma só Nação!
Levantemos nossas vozes libertadas
Para glória dos povos africanos.
Marchemos, combatantes angolanos,
Solidários com os povos oprimidos.
Com as forças progressistas do mundo.
Esteghlal Ahvaz FC
Ahvazo „Esteghlal futbolo klubas“, o angliškuose šaltiniuose žinomas pilnu pavadinimu kaip Esteghlal Ahvaz Football Club, o trumpai Esteghlal Ahvaz  – Irano futbolo klubas iš Ahvazo, esančio Chuzestano provincijoje.
Lietuviškai klubo pavadinimas reikštų „Nepriklausomybė“.
Istorija
Klubas įkurtas 1948 m. Nuo 2002/03 m. sezono pateko į PRO lygą. 2010/11 m. liko aštuolilikotoje vietoje ir buvo perkelti į žemesnį lygmenš.
Sezonai
Šaltiniai:
Didžioji smilga
Didžioji smilga (Agrostis gigantea) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. Natūraliai auga Eurazijoje, tačiau dabar paplitusi ir Šiaurės Amerikoje.
Augalas daugiametis, stačiastiebis, 40-100 cm aukščio. Lapai linijiški. Žydi vasaros pradžioje iki 15 cm ilgio šluotelėmis. Sėklos iki 1,5 mm ilgio.
Svarbus pašarinis augalas, ypač mėgiamas arklių. thumb|left|200px|Žiedynas
Bohazkalės archyvas
thumb|180px|Kadešo sutarties dantiraščio lentelė Bohazkalės archyvas – daugiau nei 15 000 molinių dantiraščio lentelių rinkinys, kurį Hatuše, senovės Hetitų valstybės sostinėje, aptiko vokiečių archeologas Hugo Winckler, Hatušą tyrinėjęs 1906–1912 m. Rinkinys pavadintas pagal gretimą Bohazkalės (, anksčiau Boǧazköy) gyvenvietę. Pirmosios dantiraščio lentelės šioje vietovėje buvo atrastos prancūzų tyrinėtojo Ernest Chantre 1892–1893 m. Nors tuo metu dar nebuvo aišku, kokia kalba šios lentelės užrašytos, buvo nustatyta, kad tokia pat kalba parašyti Arzavos laiškai, aptikti Amarnoje (Egipte). Tai paskatino tolimesnius tyrinėjimus.
Didžioji dalis tekstų datuojama XIV–XIII a. pr. m. e., bet yra ir ankstyvesnių – iš XVII–XVI a. pr. m. e. Didžiuma dantiraščio lentelių užrašytos hetitų kalba, tačiau esama ir lentelių, užrašytų akadų, luvių, huritų bei kitomis kalbomis. Aptikta įvairaus pobūdžio tekstų – karalių analų, įsakymų, sutarčių, diplomatinių susirašinėjimų, įstatymų sąvadų, teismų protokolų, šumerų–akadų–hetitų kalbų žodynų, mitologinių bei religinių tekstų ir kt.
Aleksandrynas
„Aleksandrynas“ – Vaclovo Biržiškos sudarytas 3 tomų leidinys, kuriame pateikiamos senųjų lietuvių rašytojų, rašiusių nuo 1475 m. iki 1865 m., bibliografijos, biografijos, bibliografijos ir biobibliografijos. Leidinys trumpai vadinamas senosios lietuvių raštijos enciklopedija. „Aleksandrynas“ pirmą kartą išleistas 1960 m., 1963 m. ir 1965 m. Čikagoje.
V. Biržiška pirmasis susistemino ir surinko mažai žinomų ar visai nežinomų lietuvių raštijos pradininkų bibliografijas – pateikti 370 asmenų paminėjimai, lietuvių kultūros istorijos ir raštijos vaizdas apimantis beveik 400 metų laikotarpį (1475–1865). V. Biržišką tokiam darbui įkvėpė Jurgio Pliaterio lituanistinė veikla ir jo senosios lietuvių raštijos rinkiniai. Veikalas „Aleksandrynu“ pavadintas Vaclovo Biržiškos žmonos Aleksandros garbei.
Vaclovo Biržiška ties „Aleksandrynu“ dirbo beveik 50 metų. Jam 1956 m. mirus, veikalas liko spaudai neparuoštas. Redagavimo ir tikrinimo darbą atliko ir veikalo spausdinimą prižiūrėjo vyresnis brolis Mykolas Biržiška.
Pirmasis „Aleksandryno“ tomas skirtas lietuvių rašytojams ir raštijos pradininkams, rašiusiems XVI–XVII amžiuje.
Antrasis tomas skirtas rašiusiems XVIII–XIX amžiuje.
Trečiasis tomas skirtas rašiusiems XIX amžiuje.
Koki Jonekura
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Juja Kubo
(g. 1993 m. gruodžio 24 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2016 m.
At the Edge of Time
At the Edge of Time – devintasis power metalo muzikos grupės Blind Guardian studijinis albumas, išleistas 2010 metais.
Dievo karalystė
Dievo karalystė (Dangaus karalystė) – judaizme ir krikščionybėje yra eschatologinė tikrovė, sutampanti su amžinuoju gyvenimu. Sąvoka aptinkama Biblijoje, Naujajame Testamente, Jėzaus Kristaus mokymuose. Naujajame Testamente Dievo karalystė ir Bažnyčia nėra tapačios, tačiau nuo Augustino laikų dažnai tapatintos.
Real Sociedad Femenino
San Sebastiano „Sociedad“ – Ispanijos futbolo klubas iš San Sebastiano. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą.
Istorija
2004 m. suburta moterų ekipa, kuri nuo 2006–2007 m. sezono rungtyniavo aukščiausiame moterų futbolo divizione. 2021–2022 m. pirmą kartą pasidabino medaliais, kai užėmė antrą vietą čempionate. Kadangi Ispanijai UEFA moterų čempionių lygoje skirtos trys vietos, todėl ir nebūdamos čempionėmis galėjo varžytis šiame turnyre.
Smilgenė
Smilgenė (Aira) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų gentis. Kilusi iš Eurazijos ir Šiaurės Afrikos.
Gentį sudaro smulkūs, 10-40 cm aukščio augalai, augantys smėlynuose ir akmenynuose. Labiausiai paplitę Viduržemio jūros regione. Turi pašarinę, dekoratyvinę vertę.
Rūšys
Lietuvos pajūryje auga reta, į Raudonąją knygą įtraukta, ankstyvoji smilgenė (Aira praecox). Kitos savaime augančios ar auginamos rūšys:
Daiki Niva
(g. 1986 m. sausio 16 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Rjota Ošima
Rjota Ošima (, g. 1993 m. sausio 23 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2016 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Tarokų kalba
Tarokų kalba arba sedikų kalba (Taroko, Kari Seediq) – austroneziečių šeimos kalba, vartojama sedikų bei tarokų – Taivano autochtonų, gyvenančių salos šiaurinėje dalyje. Kalbančiųjų skaičius – apie 20 tūkst. žmonių (2008 m.).
Skiriamos trys pagrindinės tarmės: trukų arba tarokų (Truku, kin. Délùgù), todų (Tuuda) bei tgdajų (Tkdaya, Paran).
Kalba nykstanti, nes dauguma jos vartotojų pereina prie kinų ir anglų kalbų, įtraukta į UNESCO gresiančių išnykti kalbų sąrašą. XX a. pab. – XXI a. pr. pradėti kalbos dokumentavimo darbai (1994 m. išleistas giesmių rinkinys, 2006 m. žodynas).
Buriavimas 1932 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Buriavimas 1932 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko septintą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. JAV rinktinė pelnė daugiausiai medalių.
Žaidynėse debiutavo kilinių burlaivių klasės Star varžybos, kurios olimpinėje programoje vyko iki 2012 m. ir yra ilgiausiai olimpinėse žaidynėse išbuvus burlaivių klasė.
Andrijevicos opština
Opštinos plotas – 283 km², gyventojų tankis – 20,44 gyv./km².
Kvapioji gardūnytė
Kvapioji gardūnytė (Anthoxanthum odoratum) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. Paplitusi Eurazijoje.
Aukštis iki 100 cm. Lapai trumpi, platoki (3-5 mm pločio). Žiedynas – tanki, 4-6 cm ilgio šluotelė. Žydi nuo gegužės iki rugpjūčio mėn.
Stalininiai dangoraižiai
thumb|220px|right|Viešbutis „Ukraina“ „Stalininiai dangoraižiai“ - septyni aukštuminiai namai, pastatyti Maskvoje 1948-1953 metais, vienas iš Maskvos architektūrinių simbolių.
Rjota Nagaki
(g. 1988 m. birželio 4 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Stalininiai dangoraižiai
Manyta pastatyti aštuonis tokius pastatus, kaip Maskvos 800 metų įkūrimo jubiliejaus, švęsto 1947 m., simbolį, tačiau arčiausiai Kremliaus planuotas pastatas liko tik brėžiniuose (pamatai panaudoti statant „Rossijos“ viešbutį).
Rjota Nagaki
Nacionalinėje komandoje žaidė 2016 m.
Stalininiai dangoraižiai
Šie dangoraižiai laikomi pokarinio „stalininio ampyro“ ryškiausiais pavyzdžiais, jie turėjo supti taip ir nepastatytus Tarybų rūmus.
Kai kada šiai kategorijai priskiriamas Latvijos Mokslų akademijos pastatas Rygoje bei Kultūros ir mokslo rūmai Varšuvoje.
Septyni stalininiai dangoraižiai
thumb|Maskvos universiteto rūmai
Takumi Minamino
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinės lygos 1 grupė: Tarpinės lygos 2 grupė:
FK Minaj
Futbolo klubas „Minaj“ – Ukrainos futbolo klubas iš Minajaus. Minaj Arena, yra klubo namų futbolo stadionas, kurio talpa 3 000.
Istorija
Klubas įkurtas 2015 m. 2019 m. debiutavo Pirmoje lygoje.
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta.
Atajalų kalba
Atajalų kalba (Tayal) – austroneziečių šeimos kalba, vartojama atajalų – Taivano autochtonų, gyvenančių salos šiaurės rytų dalyje. Kalbančiųjų skaičius – apie 10 tūkst. žmonių (2008 m.), nors pačių atajalų suskaičiuota ~86 tūkst.
Skiriamos dvi pagrindinės tarmės: skulikų (Squliq) ir colių (C’uli’, Ts’ole’). Kalba užrašoma lotyniškais rašmenimis, dabartinė rašyba nustatyta 2005 m. Tai viena plačiau tebevartojamų ir geriausiai aprašytų Formozos kalbų. Kalbą vartoja daugiausia tik suaugusieji, jai gresia išnykimas.
Smilguolė
Smilguolė (Apera) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų gentis. Kilusi iš Eurazijos.
Gentį sudaro aukšti (virš 1 m) augalai, dideliais, stambiais žiedynais. Auga upių salpose, apleistose dirvose, kaip piktžolės patenka į pasėlius.
Rūšys
Gentį sudaro 3 rūšys:
Naojuki Fudžita
(g. 1987 m. birželio 22 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Patumšalių tvenkinys
Patumšalių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Luokės. Sudarytas užtvenkus Tamšos upelį (Gervainio intakas, Pateklos baseinas) 3,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,77 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 125 m. Krantai aukštoki. Į šiaurę stūkso Sūrupio miškas, rytinėje ir pietinėje pakrantėse auga miškeliai. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia įsikūręs Mediškių kaimas, į pietus – Patumšalių kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1988 m.
Lineage
Lineage – viduramžių maginės fantastikos daugelio žaidėjų interneto žaidimas vaidmenimis (MMORPG), išleistas 1998 m. rugsėjo 3 d. Pietų Korėjos kompanijos „NCsoft“. Populiariausias Korėjoje, taip pat galimos kinų, japonų ir anglų kalbos versijos. Žaidimą suprojektavo Jake Song, kuris prieš tai projektavo kitą korėjiečių MMORPG žanro žaidimą – „Nexus: The Kingdom of the Winds“.
„Lineage“ savo 2D grafikos savybėmis yra panašus į „Ultima Online“ (1997) ir „Diablo II“ (2000).
2003 m. pasirodė „Lineage II“, kur veiksmas vyksta 150 metų prieš „Lineage“.
Apžvalga
thumb|265px|right|Paveikslėlis, kuriame atvaizduojamas „Lineage“ žaidimas.
„Lineage“ struktūros, pabaisų bei daiktų sistema buvo „pasiskolinta“ iš „NetHack“ ir buvo pridėta MMO elementų.
Žaidėjai gali rinktis iš penkių galimų klasių: elfo, tamsiojo elfo , riterio , princo ar burtininko. Princas yra vienintelė klasė žaidime, kuri gali vadovauti kruvinam susitarimui („Lineage“ terminu – gildija arba klanas). Tamsieji elfai buvo įdėti į žaidimą kiek vėliau nei kitos klasės.
Veiksmas sukasi apie unikalią šio žaidimo savybę – pilies apgultį. Užėmus pilį, galima apmokestinti artimiausiuose miesteliuose esančiose parduotuvėse parduodamus daiktus ir taip užsidirbti pelno. Žaidime vaizduojami klasikiniai RPG elementai, primenantys „Dungeons & Dragons“, tokie kaip pabaisų žudymas ar užduočių įvykdymas norint gauti grobio ir patirties taškų, pakelti veikėjo lygį ir bruožus (charizmą, jėgą, išmintingumą ir t. t.) bei veikėjo būseną (neutralus, nedrausmingas ar drausmingas). Miestų sargybiniai ir pabaisos reaguoja priklausomai nuo to, kokios būsenos yra veikėjas – dažniausiai būna agresyvūs ir puola iš toli, jei veikėjas nedrausmingas.
PvP sistema plačiai naudojama. Galima kovoti bet kur ir bet kada, išskyrus saugiose zonose, pvz., miestuose. Įstojant į klaną žaidėjai gauna teisę dalyvauti pilies apgultyje arba karuose su kitais klanais.
Abonentų istorija
NCsoft pranešė, kad „Lineage“ vienu metu turėjo daugiau kaip tris milijonus abonentų, daugiausia Korėjoje.
2008 m. balandį „Lineage“ turėjo per 1 mln. aktyvių abonentų. Palyginimui, „World of Warcraft“ turėjo apie 11,5 mln. aktyvių abonentų.
„Lineage“ kilmė
Pavadinimas „Lineage“ kilo iš to paties pavadinimo komiksų, sukurtų Shin Il-sook, ir „Lineage“ serveriai buvo pavadinti tų komiksų herojų vardais. Tai pasaka apie princą, kuris atsiima jam teisėtai priklausantį sostą iš uzurpatoriaus rankų. Tik pasirodžius žaidimui, jis gana tiksliai atitiko originaliąją istoriją, tačiau vėliau, kūrėjams pridedant naujų savybių istorijos gerokai skyrėsi.
Gudenionys
Gudeniónys  – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Vijos rajono Bokšto apylinkėje.
Žymūs žmonės
Kaime gimė agronomas inžinierius Pranas Semokas (1909–1986), specializavęsis vaisių perdirbime. 1957 m. Kaune išleido knygą „Obuolių sultys“. Dar besimokindamas Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje gretimuose kaimuose rinko tautosaką, vėliau savarankiškai tyrė Lazūnų lietuvių vardyną. Medžiagą paskelbė mokslinėje spaudoje („Lazūnų ir gretimų apylinkių XIX ir XX a. pr. žmonių vardai“ – Kraštotyra Kn. 17, 1984; „Lazūniškių pavardės ir pravardės“ – Kraštotyra Kn. 23, 1989). Parengtas darbas „Lazūnų apylinkė XX a. pradžioje“ liko neišspausdintas ir saugomas Lietuvos Mokslų akademijos Rankraščių skyriuje.
Glotnusis pašiaušėlis
Glotnusis pašiaušėlis (Alopecurus aequalis) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų rūšis. Kilusi iš Eurazijos ir Šiaurės Amerikos.
Augalas vienmetis arba dvimetis. Stiebas status, iki 45 cm aukščio. Lapai linijiški, 3-6 mm pločio. Žiedynas – kelių centimetrų ilgio varpa su 1,5-3 mm ilgio gelsvais žiedeliais. Žydi pavasarį ir vasarą.
Auga vandens telkinių pakrantėse.
Šu Kurata
(g. 1988 m. lapkričio 26 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinės lygos 1 grupė: Tarpinės lygos 2 grupė:
Taboro šviesa
thumb|200px|Jėzaus Kristaus persipavidalinimas (metamorfozė, transfigūracija) Taboro kalne, XV a. ikona
Naujosios Akmenės miesto stadionas
Naujosios Akmenės miesto stadionas – natūralios dangos stadionas su futbolo aikšte Naujosios Akmenės miesto centre. Stadione žaidžia Akmenės SC. Stadionas priskirtas Akmenės rajono sporto centrui.
Taboro šviesa
Taboro šviesa (🇬🇷; 🇬🇷 = „Neapreikštoji šviesa“; 🇬🇷 = „Dieviškoji šviesa“) — mistinėje stačiatikių maldos tradicijoje, hesichazme šviesa, kurią regėjo apaštalai Taboro kalne įvykus Jėzaus Kristaus persipavidalinimui (, Mt 17; plg.  Jn 1, 2).
Naujosios Akmenės miesto stadionas
Istorija
thumb|left|Įėjimas į stadioną
Taboro šviesa
Hesichazme pabrėžiamas dėmesys persipavidalinimui, tapsmui Taboro šviesa (perkeisti žmogų gali tik Viešpats). Anot tradicijos pasekėjų, šventasis, esantis sąjungoje su Dievu, pamato tą pačią Dieviškosios šviesos viziją kaip ir Jėzaus mokiniai ant Tabaro kalno Kristaus persipavidalinimo metu.
Naujosios Akmenės miesto stadionas
Istorija
Stadionas įrengtas išaugus Naujosios Akmenės cementininkų gyvenvietei. Jis atidarytas 1979 m. kartu su sporto rūmais. 2011 m. Akmenės rajono sporto centro ataskaitoje nurodyta, kad stadiono būklė buvo apgailėtina.
Į rytus nuo stadiono yra atsarginė aikštė, renovuota nuo 2018 m. Po renovacijos buvo atidaryta 2020 m. spalio 17 d. su dirbtine danga. Aikštės dydis 72×109 m. Projektas didžiąja dalimi buvo finansuotas Akmenės rajono savivaldybės lėšomis. Už savivaldybės skirtas lėšas buvo atlikti žemės, grunto paruošimo, elektros galios ir LED apšvietimo instaliacijos įrengimo, drenažo, lietaus surinkimo, aptvėrimo segmentine tvora, dirbtinės dangos montavimo ir užpildo įsigijimo darbai, įrengtas elastinis gumos sluoksnis. LFF pagal dvišalę panaudos sutartį 10 metų laikotarpiui Akmenės rajono sporto centrui skyrė neatlygintinai valdyti ir naudoti dangą.
Arabiška kava
Arabiška kava – kavos (Coffea arabica) pupelių paruošimo būdas bei gėrimo kultūra, paplitę tarp arabų tautų pietvakarinėje Azijoje bei Šiaurės Afrikoje. Jis skiriasi nuo Kavos gėrimo ceremonijos Etiopijoje bei turkiškos kavos.
Ši paruošimo ir gėrimo tradicija 2015 m. buvo pripažinta kaip nematerialusis pasaulio paveldas.
Kilmė ir raida
thumb|left|Kavinė Kaire XVIII a. Nors kavamedis buvo prijaukintas Etiopijoje, būtent arabų kultūra pavertė kavos gėrimą populiariu tarptautiniu mastu. Paties žodžio kava kilmė irgi yra arabiška. Čia ji vadinama ir kildinama iš arabiško žodžio  (liet. „nejausti alkio“), arba semitiškos šaknies qhh (liet. „tamsus“). Šis žodis, kaip ir kavos gėrimo kultūra, buvo perimtas į Osmanų imperiją (iš jo kilo ), o vėliau olandų atnešta į Europą.
Seniausi įrašai apie arabų tarpe paplitusį kavos gėrimą yra iš XV a., kuomet jis fiksuotas Jemene. Čia jį vartodavo sufijų dvasininkai, bandydami išlaikyti žvalumą, reikalingą ritualų metu. Vėliau kavos kultūra piligriminiais keliais plito į šiaurę, kol pasiekė Meką, Kairą, Damaską, Konstantinopolį.
XVI a. radikalieji islamo dvasininkai Mekoje ir Egipte bandė uždrausti kavą, kaip netinkančią musulmonams, tačiau Osmanų imperijoje draudimai buvo galutinai panaikinti, ir kava išplito kaip svarbi kasdienybės forma, ėmė formuotis su jos paruošimu ir gėrimu susijusi kultūra. Ji buvo pradėta vadinti „Arabijos vynu“. Arabų šalyse ėmė kurtis pirmosios kavinės, o kavos gėrimas tapo neatsiejama intelektualinių diskusijų dalimi.
Arabų genčių tarpe ji išpopuliarėjo kaip statuso simbolis ir vaišingumo simbolikos forma. Be jos neįmanomi tradiciniai susirinkimai madžlisai. Tai yra svarbus svečių sutikimo gėrimas.
Ruošimas ir gėrimas
thumb|left|250px|Beduinas ruošia kavą dykumoje thumb|150px|Kavos ruošimo ir patiekimo indai thumb|250px|Kavos pylimas Ruošiant arabišką kavą kavos pupelės paskrudinamos. Jų skrudinimo temperatūra gali įvairuoti tarp 165 ir 210 °C, ir dėl to išgaunamos skirtingos kavos variacijos – nuo šviesios iki visiškai juodos. Sumalta ar sugrūsta kava yra verdama su vandeniu apie 10-20 minučių. Virimui naudojamas tradicinis kavinukas dala su snapeliu, iš kurio kava ir pilstoma. Šiaurinėje arabiško arealo dalyje (Levante) vietoj dalos gali būti naudojama turkiška kavavirė džezvė.
Kava pagardinama prieskoniais. Dažniausiai vartojamas kardamonas, tačiau kartais pasitaiko ir tokie prieskoniai, kaip šafranas, gvazdikėlis, cinamonas. Skirtingai nei turkiška kava, arabiška kava paprastai nėra saldinama cukrumi (qahwah saada). Todėl ji yra karti ir stipri.
Baro opština
Baro opština – opština Juodkalnijoje, kurios centras yra Baras (13719 gyv.). Opštinoje gyvena 40037 gyv. (2003 m.).
Opštinos plotas – 598 km², gyventojų tankis – 66,95 gyv./km².
Opštinos gyventojų sudėtis
Etninė sudėtis:
Stefanija Turkevič
Stefanija Turkevič-Lukijanovič (, 1898 m. balandžio 25 d. Lvove – 1977 m. balandžio 8 d. Kembridže) – ukrainiečių kompozitorė, pianistė, muzikologė, laikoma pirmąja Ukrainos kompozitore moterimi. S. Turkevič darbai Sovietų Sąjungoje buvo uždrausti.
Baro opština
Opštinos gyventojų sudėtis
Sudėtis pagal tikėjimą:
Stefanija Turkevič
Biografija
thumb|260px|Vidurinėje eilėje iš kairės į dešinę: sesuo Irena, brolis Levas (su rakete), Stefanija, apie 1915 m. Gimė dvasininko Ivano Turkevičiaus (Іван Туркевич) ir pianistės Sofijos Kormoš (Софія Кормош) šeimoje. Šeima mėgo muziką, visi šeimos nariai mokėjo groti muzikos instrumentais. S. Turkevič grodavo fortepijonu, arfa ir fisharmonija. Vėliau savo prisiminimuose kompozitorė rašė:
1925 m. ištekėjo už dailininko Roberto Lisovskio (Роберт Лісовський), 1927 m. porai gimė dukra Zoja. 1927–1930 m. gyveno Berlyne, mokėsi pas Arnoldą Šėnbergą ir Francą Šrėkerį. 1930 m. išvyko į Prahą, kur mokėsi pas Otakarą Šiną (Otakar Šin) Prahos konservatorijoje, Vytezslavą Novaką (Vítězslav Novák) Muzikos akademijoje ir Zdeneką Nejedlą (Zdeněk Nejedlý) Karolio universitete. 1933 m. rudenį vedė fortepijono pamokas ir pradėjo dirbti akompaniatore Prahos konservatorijoje. 1934 m. Prahoje, Ukrainiečių laisvajame universitete, S. Turkevič apsigynė daktaro disertaciją ukrainiečių tautosakos rusų operose tema, gavo muzikologijos daktaro laipsnį.
Grįžusi į Lvovą, nuo 1934 m. iki Antrojo pasaulinio karo pradžios dirbo muzikos teorijos ir fortepijono mokytoja Lvovo konservatorijoje, įstojo į Ukrainos profesionalių muzikų sąjungą.