cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teisinė literatūra
Lietuvoje
Periodinė teisinė literatūra Lietuvoje – „Valstybės žinios“ (leidžia LRS leidykla), teisės mokslo žurnalai kaip „Jurisprudencija“ (MRU), „Mokslo darbai: Teisė“ (VU leidykla), „Teisės problemos“ (LTI), " International Journal of Baltic Law" (VDU), kt. Kiti dalykiniai (publicistiniai, praktiniai) žurnalas – „Justitia“ (žurnalo priedas – „Teisės žinios“), „Juristas“ ir kt.
Kazimieriškė (Švenčionys)
Kazimieriškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Magūnų.
Mielagėnų valsčius
Mielagėnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Mielagėnai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1863 m. po baudžiavos panaikinimo Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Zablatiškės valsčiaus ir dalis Adutiškio valsčiaus, o dalis Mielagėnų valsčiaus perduota Adutiškio valsčiui ir Tverečiaus valsčiui. 1939–1940 m. priklausė Baltarusijos TSR, 1941 m. vasario 17 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Ceikinių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Ignalinos rajonui (8 apylinkės) ir Švenčionių rajonui (1 apylinkė).
Antanas Antanovičius
Biografija
1950 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. filologijos mokslų daktaras. Nuo 1950 m. dirbo universiteto bibliotekoje, nuo 1961 m. dėstė.
Tyrė Kauno žemės teismo knygos (1566–1567 m.) kalbą ir kai kuriuos kitus raštus, rašytus Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kanceliarine slavų kalba. Svarbiausias darbas – „Baltarusių tekstai, rašyti arabų rašmenimis, ir jų grafinė bei ortografmė sistema“, 1968 m.
Kazimieriškės
Kazimieriškėmis vadinami kaimai:
Sedlcų vyskupija
thumb|right|250px|Sedlcų vyskupijos dekanatai Sedlcų vyskupija  – viena iš 3 katalikų vyskupijų, esančių Liublino metropolijoje. Vyskupija ribojasi su Drohičino, Liublino, Radomo ir Varšuvos Praskos vyskupijomis.
Dekanatai
Vyskupijoje yra 25 dekanatai:
Prancūzijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Pasamavis
Pasamavis – kaimas Trakų rajono savivaldybės pietvakariuose, 6 km į šiaurės vakarus nuo Onuškio, prie Samės upelio ir kelio.
Konstantinas IX Monomachas
Biografija
thumb|left|Konstantino IX Monomacho ir [[Imperatorė Zoja|Imperatorės Zojos vestuvės]] Valdovu tapo vedęs Makedonų dinastijos imperatorę Zoją, kuri anksčiau buvo ištekėjusi už imperatorių Romano III (1028–1034 m.) ir Mykolo IV (1034–1041 m.). Prieš tai buvo vedęs Heleną Skleriną, jų duktė Anastasija 1046 m. ištekėjo už Kijevo kunigaikščio Vsevolodo Jaroslavičiaus, jų sūnus Vladimiras Monomachas.
Valdant Mykolui IV ir Mykolui V kaip dvidešimčia metų vyresnės imperatorienės Zojos meilužis buvo ištremtas į Lesbo salą ir grįžo tik nuvertus Mykolą V.
Valdymas
Iki 1050 m. valdė kartu su Zoja ir jos seserimi Teodora, Zojai mirus – su Teodora, kuriai ir paliko sostą.
Konstantinas IX buvo civilinės diduomenės atstovas, būdamas imperatoriumi sumažino kariuomenę, daugiausia dėmesio skyrė prabangių pastatų statybai, pertvarkė Konstantinopolio universitetą. Jam valdant 1043–1046 m. Pietų Italiją nusiaubė normanai, pečenegai persikėlė per Dunojų ir puolė Trakiją bei Makedoniją, prie Armėnijos sienų priartėjo tiurkai seldžiukai. Konstantinas IX mėgino susivienyti su Romos popiežiais prieš normanus, bet sukliudė per 1054 m. popiežiaus legatų lankymąsi Konstantinopolyje tarp Rytų ir Vakarų bažnyčių įvykusi schizma. Mirė nuo plaučių uždegimo.
Stasys Zaskevičius
Stasys Zaskevičius (1892 m. rugpjūčio 21 d. Rudaminos valsčius, Seinų apskritis – 1971 m. liepos 23 d. Kaune) – Lietuvos karininkas (divizijos generolas), lektorius, visuomenės veikėjas.
Rokiškio miškų urėdija
Rokiškio miškų urėdija − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą. Valstybinė įmonė įsikūrusi Sakališkio g. 2, Rokiškyje.
Rokiškio miškų urėdija įkurta 1920 m. Tuo metu urėdijai priklausė ir žymi dalis dabartinės Kupiškio miškų urėdijos miškų. 1944 m. buvusios urėdijos ribose organizuotas Rokiškio miško pramonės ūkis. Bendras jo plotas siekė 45 000 ha. Nuo 1958 m. Rokiškio miškų ūkis buvo keletą kartų reorganizuojamas, keitėsi jo pavadinimas. 1990 m. urėdija tapo atskiru ūkiniu vienetu ir pavadinta Rokiškio miškų urėdija. Šiuo metu Rokiškio miškų urėdijos administruojami miškai yra Rokiškio rajono ir nedidelė dalis Zarasų rajono savivaldybių teritorijoje.
Rokiškio miškų urėdijos teritorija plyti šalies šiaurės rytuose. Bendras miškų urėdijos plotas − 52 068 ha. Iš jų valstybinės reikšmės miškų − 21 716 ha. Medynai mišrūs; 90 % − eglynai, pušynai ir beržynai. Sodmenys miškams atkurti ir įveisti užauginami valstybiniame Rokiškio miškų urėdijos miško medelyne, įsikūrusiame Miegonių kaime. Tai didžiausias šalyje miško medelynas, užimantis 81 ha plotą.
Stasys Zaskevičius
Pirmasis pasaulinis karas
Mobilizuotas į Rusijos imperijos kariuomenę, 1915 02 01 baigė Vilniaus karo mokyklą, suteiktas praporščiko laipsnis, paskirtas į 75 ats. batalioną Varėnoje. 1915 06 14 d. – 1918 02 17 d. dalyvavo Rytų fronte Pirmajame pasauliniame kare. 1917 06 07-11 d. dalyvavo II lietuvių karių suvažiavime Petrograde, išrinktas į Lietuvių karių s-gos komitetą. 1918 02 17 d. Ašmenos r. pateko į vokiečių nelaisvę.
Lietuvos nepriklausomybės kovos
1918 05 grįžęs į Lietuvą iki 1919 01 12 d. mokytojavo Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje, organizavo vietos policiją. 1919 01 25 paskirtas eiti Lietuvos Krašto apsaugos viceministro pareigas antrajame ministrų kabinete. 1919 02 vadovavo kariuomenės dalims nepriklausomybės kovose su bolševikais Jiezno apylinkėse. 1919 04 03 d. paskirtas Šiaulių miesto ir apskrities komendanto padėjėju, 05 16 d. – Virbalio miesto ir apylinkės, Vilkaviškio apylinkės komendantu. 1919 11 18 d. suteiktas pėstininko majoro laipsnis. 1920 07 10 paskirtas Kariuomenės tiekimų viršininko pareigoms. 1920 09 02-05 d. dalyvavo nepriklausomybės kovose prieš lenkus, 1921 09 18-20 d. kovose prie neutralios zonos. 1922 03 20 d. patvirtintas Šaulių sąjungos vyr. instruktoriumi. 1922 05 11 d. paskirtas ypatingų reikalų karininku prie kariuomenės vado. 1922 06 14 d. kaip reikalingas URM iš kariuomenės paleistas.
Tarpukaris
1922 06-1923 12 dirbo Lietuvos konsulu Petrograde lietuvių pabėgėlių grąžinimui į Lietuvą. 1924 01 12 d. grįžo į karo tarnybą, paskirtas į KAM Ūkio ir finansų valdybos sąmatos ir statistikos referentu, kartu dėstė Aukštuosiuose karo technikos kursuose ir Karo mokykloje. 1924 11 01 d. paskirtas į Čekoslovakijos generalinio štabo akademiją Prahoje. 1925 05 15 d. pakeltas į plk. leitenantus. 1926 09 01 d. baigus akademiją įgijo gen. štabo karininko teises, 09 16 d. paskirtas eiti Vyr. kariuomenės štabo II (Informacijų) skyriau viršininko pareigas. 1927 02 11 d. paskirtas Karo mokyklos etatiniu lektoriumi. 1928 10 22 pačiam prašant paleistas į gen. štabo karininkų atsargą. 1930 11 01 d. priimtas į Karo mokyklą civilinių tarnautoju-lektoriumi, dėstė Karo mokykloje, Vytauto didžiojo karininkų kursuose. 1931 02 28 d. paskirtas į Lietuviškosios enciklopedijos kariško skyriaus tvarkymo komisiją prie KAM. 1931 04 10 d. priimtas į karo tarnybą Karo mokyklos etatiniu lektoriumi. 1932 04 01d. komandiruotas į Vytauto Didžiojo karininkų kursų gen. štabo skyrių. 1932 05 24 d. pakeltas į gen. štabo pulkininkus. 1933 07 26 paskirtas Vytauto Didžiojo karininkų kursų etatiniu lektoriumi. Bendradarbiavo „Karde“, „Karyje“, „Trimite“, „Lietuvos aide“, „Lietuvos žiniose“. 1939 09 11 d. paskirtas karo atašė Maskvoje. 1940 05 25 d. perkeltas Ypatingo skyriaus santykiams su SSRS kariuomene viršininku.
Pirmoji sovietinė okupacija
SSRS okupavus Lietuvą 1940 06 25 d. paskirtas III pėst. divizijos vadu. 1940 06 30 d. pakeltas į divizijos generolus. Likviduojant Lietuvos kariuomenę 1940 12 20 d. iš kariuomenės atleistas. 1941 01-03 mokytojavo parengiamuosiuose darbininkų ir valstiečių kursuose prie VU.
Rokiškio miškų urėdija
Rokiškio miškų urėdijos miškai suskirstyti į 7 girininkijas.
Stasys Zaskevičius
Vokiečių okupacija
Vokiečių okupacijos metu iki 1942 pab. dėstė VPI. Persikėlęs į Raseinius nuo 1942 11 vadovavo pogrindinei organizacijai „Laisvės šauliai“, kartu su kpt. Vytautu Digriu Girkalnio, Ariogalos, Betygalos vls. ir kpt. Jonu Žemaičiu Šiluvos, Tytuvėnų, kelmės vls. organizavo 2 batalionus, vėliau prijungtus prie Vietinės rinktinės, kovai su okupantais. Dalyvavo leidžiant pogrindinį laikraštį „Laisvės trimitas“.
Antroji sovietinė okupacija
Antrosios sovietinės okupacijos pradžioje 1945 mokytojavo Kauno suaugusiųjų gimnazijoje. 1945 11 13 d. suimtas. kalintas Kaune, Vilniuje. 1946 08 15 LSSR MVD karo tribunolo nuteistas 15 metų lagerio ir 5 metams tremties, išvežtas į kalėjimą Svijažske, Verchnij Usolo r., Totorijoje. Nuo 1947 kalintas kalėjime Tobolske, Tiumenės sr., lageryje Oziorlage, Irkutsko sr. 1954 01 22 d. SSRS Aukščiausiosios tarybos Prezidiumo sprendimu bausmės laikas sutrumpintas, 01 28 d. atvežtas į Butyrkų kalėjimą Maskvoje ir paleistas. Grįžęs į Lietuvą nuo 1955 10 01 d. mokytojavo Kauno komjaunimo mokykloje. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.
Benderai
Benderai (arba Tigina) ( arba Tighina, mold. (kirilica) Бендер,, ) – miestas, įsikūręs Dniestro upės pakrantėje. Miestas yra pripažintoje Moldovos teriitorijoje, bet de facto yra nuo 1992 m. kontroliuojamas nepripažintos Padniestrės Moldavijos Respublikos.
Istorija
thumb|left|Tiginos tvirtovė|200px
Gyvenvietė šioje vietoje buvo II a. pr. m. e. Seniausi archeologiniai radiniai siekia III a. pr. m. e.
Vietovė XV a. priklausė Moldavijos kunigaikštystei (Tigina vietovardis minimas Aleksandro Gerojo raštuose). XVI a. pradžioje čia tvirtovę įkūrė Steponas III Didysis (Ştefan cel Mare), bet 1538 m. miestą jau buvo užgrobęs Osmanų imperijos sultonas Suleimanas I (jis miestui suteikė Bender vardą). Toliau miestą, kaip stiprią tvirtovę kovoje su Rusijos imperija, statė turkai. 1713 m. mieste vyko mūšis tarp Švedijos karaliaus Karolio XIII su kazokų lyderiu Ivanu Mazepa vienoje pusėje ir turkų kitoje pusėje. Po Rusų-turkų karo miestas priklausė Rusijai nuo 1812 m. iki 1918 m.
Padniestrės konflikto metu 1990–1992 m. mieste vyko smarkūs susirėmimai, ir dabar miestas priklauso nepripažintai Padniestrės respublikai.
Pramonė
Miestas – medžio, vaisių apdirbimo, tabako, tekstilės pramonės, avalynės, elektrinių prietaisų gamybos centras.
Bransko Kravcuvo sinagoga
Bransko Kravcuvo sinagoga – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, ''ul. Senatorski'' gatvėje, šalia Nužeco upės. Sinagoga buvo pastatyta ant stačiakampio plano formos ir turėjo dvišlaitį stogą.
Istorija
Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1909 m. šalia Bransko Senosios sinagogos, statybų iniciatoriai buvo siuvėjų cechas. Per 1939 m. rugsėjo 7 d. vykusį Vokietijos oro pajėgų antpuolį sinagoga visiškai sudegė.
Seksualinė prievarta kalėjime
Seksualinė prievarta kalėjime yra lytinė prievarta, kurią patiria kaliniai iš kitų kalinių ar kalėjimų personalo. Kadangi skirtingų lyčių kaliniai laikomi atskirai, lytiniai aktai paprastai atliekami su tos pačios lyties partneriu, dažniausiai visiškai nepaisant jo seksualinės orientacijos. Lietuvos kalinių žargone prievartaujamasis kartais vadinamas „gaidžiu“ ir priklauso tokio pat pavadinimo kastai, tačiau šis žodis paprastai turi ne seksualinę prasmę bei apibūdina silpną, apsiginti negalintį ir įvairius darbus dirbantį asmenį, prieš kurį dažnai fiziškai smurtaujama.
Seksualinė prievarta kalėjime neturi daug bendro su homoseksualumo reiškiniu už kalėjimo ribų. Pats žodis „gaidys“ pastaruoju metu paplitęs ne vien nusikaltėlių žargone, bet ir už kalėjimo sienų. Toks įvardijimas laikomas kraštutiniu nepagarbos ir paniekos ženklu.
Statusas
Prievartaujamojo statusas visada susijęs su iš esmės vergo socialine padėtimi. Tai yra žema kasta, kuriai kalinys ima priklausyti po tam tikros procedūros. Prievartaujamieji negali miegoti kaliniui įprastose lovose, privalo naudotis atskirais buities rakandais, nuolat kenčia fizinį smurtą. Kastų sistemoje jie neturi jokių teisių.
Tikėtinos aukos
Prievartaujamojo padėtyje neretai atsiduria pinigų neturintys ar silpni žmonės, jei jie neįtinka kitiems dėl kokių nors priežasčių. Dažniau į šią padėtį patenka jauni ar jaunai atrodantys žmonės, taip pat tie, kurių elgesyje įžiūrima kokių nors silpnumo požymių (vengimas bendrauti ir pan), taip pat nuteisti už seksualinius nusikaltimus.
Agresoriai
Agresoriai paprastai taip pat būna gana jauni, neretai tokio pat amžiaus kaip ir prievartaujamasis, tačiau fiziškai stipresni. Jie agresyvesni ir paprastai būna nuteisti už sunkesnius nusikaltimus nei puolamieji. Gėjai paprastai nepuola kitų žmonių, daug labiau tikėtina, jog gėjus pats bus prievartaujamas.
Paplitimas
Prievartavimų kalėjimuose paplitimas priklauso nuo šalies. Teigiama, kad Jungtinėse Amerikos Valstijose bent kartą seksualiai prievartauti buvo 7 % kalinių ( rašoma, jog net 22,3 %). Šis reiškinys skatina panašią atsakomąją reakciją: 34 % išprievartautų kalinių, paleistų iš kalėjimo, vėliau laisvėje atlieka seksualinius nusikaltimus prieš nepilnamečius. Šis reiškinys būdingas tiek vyrams, tiek moterims. Panašūs santykiai kai kada stebimi ir tarp gyvūnų (beždžionių), jei kartu laikomi tik vienos lyties atstovai. Ne taip akivaizdžiai reiškinys gali pasireikšti ir už kalėjimo ribų, jei vienoje vietoje susitelkia daug tos pačios lyties žmonių (specializuotose stovyklose ir pan).
Prancūzijoje, pasak tos šalies kalėjimų administratorių, prievartavimai kalėjimuose yra retas reiškinys, kurio statistika oficialiose statistinėse lentelėse net nėra vedama. Dažniau minimi atvejai, kai kaliniai vienas kitam seksualines paslaugas teikia už kokį nors atlygį.
Lietuvos įkalinimo įstaigose prievartavimų statistika taip pat nėra vedama, o skundai dėl išprievartavimų teikiami itin retai. Pvz., Šiaulių tardymo izoliatoriuje 2012 m. nebuvo pateikta kalinių skundų dėl seksualinio smurto. Be to, teigiama, kad Lietuvos kalėjimuose seksualiniai santykiai dažniau vyksta savanoriškai už atlygį.
Altajaus Respublika
Altajaus Respublika (Алтай Республика) – federalinė Rusijos žemė (respublika). Šis administracinis vienetas nepriklauso Altajaus kraštui, nors anksčiau įėjo į jo sudėtį.
Geografija
Respublika yra pačiame Azijos centre, sandūroje tarp Sibiro taigos, Kazachstano stepių ir Mongolijos pusdykumių. Miškai dengia 25 % respublikos teritorijos. Respublikos plotas yra 92,600 km².
Ribojasi su Rusijos subjektais: Kemerovo sritimi (šiaurė), Chakasija (pietryčiai), Tuva (rytai), Altajaus kraštu (vakarai ir šiaurės vakarai); su užsienio valstybėmis: Mongolija (pietryčiai), Kinija (pietūs), Kazachstanu (pietūs ir pietvakariai).
Aukščiausias taškas: Beluchos kalnas (4506 m). Didžiausias atstumas iš šiaurės į pietus: 360 km. Didžiausias atstumas iš rytų į vakarus: 380 km. Laiko juosta: Novosibirsko laiko juosta (NOVT/NOVST) +0600 (NOVT)/+0700 (NOVST).
Hidrografiniame respublikos tinkle – apie 20000 upių, bendras jų ilgis apie 60000 km. Didžiausios upės – Katūnė ir Bija, kurių santaka formuoja vieną iš didžiausių Sibiro upių -Obę.
Respublikoje yra apie 7000 ežerų, kurių bendras plotas sudaro apie 700 km². Didžiausias ežeras – Teleckojės ežeras, 80 km ilgio ir 5 km pločio, jo plotas – 230,8 km², didžiausias gylis – 325 m. Altajaus kalnų ežerai pasižymi nepaprastai švariu gėlu vandeniu. Telecko ežero tūris 40 km³. Potencialus apskaičiuotas požeminio vandens rezervų sunaudojimas sudaro apie 22 milijonai m³ per dieną, šiandienai sunaudojama tik 44000 m³.
Reljefas daugiausia kalnuotas, tai lemia kaiminystė su Rusijos dalimi, kurioje yra Altajaus kalnų sistema. Aukštas kalnų keteras ir kalvagūbrius skiria siauri ir gilūs upių slėniai. Aukščiausia viršūnė – Beluchos kalnas (4506 m) – aukščiausia Sibiro viršūnė.
Gamtiniai ištekliai
Tarp naudingų iškasenų: sidabras, geležies rūda, litis ir kt.
Klimatas
thumb|right|240px|Šavlo ežeras
Pietrytinėse respublikos dalyse klimatas (Ulagano ir Koš Agačo rajonuose) yra atšiauresnis nei šiaurinėse ar šiaurės rytinėse dalyse.
Gyventojai
thumb|right|240px|Teleckojės ežeras
2002 m. gyventojų respublikoje buvo: etninių rusų – 116,5 tūkst. (57 proc. respublikos gyventojų), altajiečių – 62,2 tūkst. (30,6 proc.). Kiti gyventojai – kazachai (12,1 tūkst.), telengitai (2,4 tūkst.), tulabarai (1,5 tūkst.), ukrainiečiai (1,4 tūkst.) ir kitų tautybių atstovai.
Didžiausi miestai
Didžiausi miestai 2002 m. (> 5 tūkst. gyventojų):
Administracinis suskirstymas
thumb|right|240px|Gorno Altaiskas
Administraciniai vienetai:
Istorija
Nacionalinė Altajaus autonomija buvo įkurta 1922 m. birželio 1 d. kaip Oirotų autonominė sritis (Ойротская автономная область), Altajaus krašto dalis. 1948 m. sausio 7 d. ji pervadinta į Kalnų Altajaus autonominę sritį (Горно-Алтайская автономная область) Altajaus krašto sudėtyje. 1991 m. sritis reorganizuota į autonominę tarybinę socialistinę respubliką (ATSR). 1992 m. buvo pervadinta į Altajaus Respubliką.
Politika
Vyriausybei Altajaus respublikoje vadovauja respublikos vadovas, renkamas ketverių metų kadencijai. Dabar vyriausybės vadovas yra Aleksandras Berdnikovas, perėmęs šį postą iš Michailo Lapšino. Įstatyminis respublikos organas yra respublikos susirinkimas El Kurultai, kurį sudaro 41 atstovas, renkamas ketverių metų kadencijai.
Respublikos konstitucija priimta 1997 m. birželio 7 d.
Ekonomika
Altajaus Respublika yra labiau agrokultūrinė nei pramoninė, labiausiai plėtojama pramonė yra maisto pramonė, ne geležies metalurgija, cheminės medžiagos, aukso kasyba, pienininkystė ir miško pramonė.
Susisiekimas
Atsižvelgiant į respublikos geografinius ypatumus, yra dvi pagrindinės transporto rūšys: motorinės transporto priemonės (virš 90 % viso transporto srauto) ir oro transportas (keleivių ir pašto skraidinimas). Vyrauja motorinis transportas. Automobilių kelių ilgis yra apie 3500 km, 572 km iš jų yra automagistralės, Federacinio svarbumo kelias – Novosibirsko-Bijsko-Tašantos (Čiuisko automagistralė).
Švietimas
Respublikoje yra vienas universitetas (Gorno Altaisko valstybinis universitetas), 12 kolegijų, 205 vidurinės mokyklos.
Religija
Tradicinė Altajaus religija yra šamanizmas; daug rusų yra ortodoksai krikščionys. Iš kaimyninių Mongolijos ir Tuvos įvyko staigi Tibeto budizmo ekspansija.
1904–1930 m. dauguma altajiečių iš šamanizmo perėjo į naują religinį judėjimą Burchanizmą (arba Ak Jang, „Baltasis tikėjimas“). Šis tikėjimas išliko kaip svarbus altajiečių savimonės elementas, šiomis dienomis atgimęs keletu formų.
Naujojo amžiaus pasekėjai dažnai keliauja į Beluchos kalną.
Kuršių kalba
Kuršiai rašto paminklų nepaliko, tad apie jų kalbą sprendžiama iš dabartinių ir kronikose užfiksuotų to krašto vietovardžių, taip pat iš šio arealo lietuvių ir latvių kalbos tarmių, kuriose kuršių kalbos pėdsakų yra užsilikę ne taip jau mažai.
Manoma, kad kuršių kalba buvo artimesnė vakarų baltams (prūsams ir jotvingiams), tik dėl intensyvių kontaktų su finais ir rytų baltais ji sparčiai modernėjo – tokios nuomonės laikėsi ir žymus Lietuvos kalbininkas Vytautas Mažiulis. Priebalsiai š, ž kuršių kalboje jau buvo virtę s, z, minkštieji k, g – atitinkamai c, dz. Dėl lyvių kalbos įtakos kuršių kalboje kirtis buvo atitrauktas į pradžią, buvo prasidėjęs nekirčiuotų galūnių nykimas. Tačiau kuršiai (kaip ir prūsai su jotvingiais) turėjo išlaikę dvigarsius an, en, in, un, senąjį baltų dvibalsį ei, tebetarė ir baltiškąjį ā (dabartinį žemaičių uo, lietuvių o), neturėjo t, d / č, dž kaitos (plg. jautis / jaučio).
Red Bull Racing
Red Bull Racing-RBPT – viena iš dviejų Austrijos gėrimų gamintojo Red Bull valdomų Formulės 1 komandų (kita – Scuderia AlphaTauri), nuo 2005 m. dalyvaujanti čempionate. Nugalėjusi 2022 m. sezone komanda čempione tapo 5 kartą.
Kuršių kalba
Kuršių kilmės vietovardžiams būdingos priesagos -ng- (ją turėjo ir jotvingiai), pvz., Palanga, Kretinga, Būtingė, Alsunga, -al-, pvz., Žemalė, Kretingalė, Upalė. Spėjama, kad šiaurės žemaičiai iš kuršių perėmė senovinį ei tarimą: peins „pienas“, deina „diena“, platesnį trumpųjų i, u tarimą: mešks „miškas“, bova „buvo“, taip pat kirčio atitraukimą į žodžio pradžią. Latvių kuršiškoms patarmėms būdingas dvigarsių an, en, in, un tarimas, užsilikęs ir Kuršo vietovardžiuose (kitur latviai tuos garsus išvertę atitinkamai į uo, ie, ī, ū), plg. Dundaga, Gramzda, Kandava, Skrunda, Venta. Latvių kalboje yra kuronizmų su daugeliu atvejų išlaikyta kuršiška fonetika, pvz., dzintars „gintaras“, leitis „lietuvis“, menca „menkė“, rinda „eilė“, zaķis „zuikis“, venteris „toks žvejybos įrankis“, pīle „antis“, cīrulis „vyturys“ (pastaruosius tris žodžius turi pasiskolinę ir Lietuvos žemaičiai).
Red Bull Racing
Istorija
Jaguar Racing komandai paskelbus, kad 2004 m. ji parduodama, nes Ford kompanija nusprendė pasitraukti iš Formulės 1 lenktynių, didelė gėrimų kompanija Red Bull nutarė komandą įsigyti ir startuoti savo vardu.
Komandos įsigijimas buvo ne pirmas atvejis, kai kompanija dalyvauja autmobilių sporte. Prieš tai ji ilgą laiką rėmė kitą Fornulės 1 ekipą Sauber, taip pat kompanija turi savo jaunųjų lenktynininkų mokyklą, kurioje mokėsi tokie pilotai kaip Enrique Bernoldi, Christianas Klienas, Patrick Friesacher, Vitantonio Liuzzi ir Scottas Speedas.
Soliteris (stalo žaidimas)
thumb|Angliško soliterio lenta startinėje pozicijoje
Angliškas      Europietiškas
* * *             * * *     * * *           * * * * * * * * * * * *     * * * * * * * * * * · * * *     * * * · * * * * * * * * * *     * * * * * * *     * * *           * * * * *     * * *             * * *
Žvaigždutėmis (*) pažymėtos žaidimo figūros, o taškais (·) – tušti laukeliai.
Žaidime galimi keturi juodesiai:
buvo: * * ·, tampa: · · * (kertama iš kairės į dešinę)
buvo: · * *, tampa: * · · (kertama iš dešinės į kairę)
*            · buvo:   * , tampa:   ·    (kertama iš viršaus į apačią) ·            *
·            * buvo:   * , tampa:   ·    (kertama iš apačios į viršų) *            ·
Perėjimas
a b c d e f g h i j k l m n o p x P O N M L K J I H G F E D C B A
Šis perėjimas yra trumpiausias, nes jį sudaro tik 18 ėjimų (tie, kurie padaromi vienu kartu – neskaičiuojami). Jį 1912 metais atrado Ernestas Bergholtas. Kad tai trumpiausias įmanomas variantas, 1964 nustatė Džonas Bizlis.
Red Bull Racing
Istorija
Red Bull Racing komanda yra viena iš keturių komandų (su Scuderia Ferrari, Midland F1 ir Williams F1), kurios pasirašė Konkordo susitarimą, kuris įpareigoja komandas dalyvauti lenktynėse ilgą laiką.
2005–2009
thumb|left|250px|[[David Coulthard|D.Coulthard Belgijos GP (2007).]] 2005 m. komanda naudojo Cosworth variklius, o jos bolidus vairavo veteranas Davidas Coulthardas ir Christianas Klienas. Pastarąjį keliuose GP pakeitė Vitantonio Liuzzi. Beveik visuose etapuose komandos bolidai finišuodavo taškuose, o D. Coulthardas du kartus finišavo ketvirtoje pozicijoje. Sezoną komanda baigė septintoje vietoje su 34 taškais.
2006 m. visiems perėjus prie V8 tipo variklių Red Bull komanda pasirašė sutartį su Ferrari dėl jų variklių naudojimo. Tų metų Monako GP metu D. Coulthardas pelnė komandai pirmąjį podiumą finišuodamas trečias. Tačiau be šio finišo komados bolidai retai baigdavo lenktynes taškų zonoje, dažnai baigdavo lenktynes dėl techninių gedimų. Surinkusi daugiau nei dvigubai mažiau taškų nei prieš sezoną (16 taškų) ji liko septintoje konstruktorių įskiatos vietoje. Po sezono komanda paskelbė, kad komandos techniniu direktoriumi dirbs buvęs McLaren specialistas Adrianas Newey. thumb|250px|left|[[Mark Webber 2007 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix metu.]] 2007 m. sezone debiutavo naujasis A. Newey bolidas RB3. Po ilgų diskusijų komanda nusprendė naudoti Renault variklius, o Ferrari agregatus perleisti Scuderia Toro Rosso ekipai.
Prieš sezono startą komanda paskelbė, kad jų bolidą su D. Coulthardu vairuos Markas Webberis, o C. Klienas nebebus susijęs su Red Bull ekipa.
Sezonui įpusėjus komanda pradėjo rodyti puikius rezultatus. Europos GP metu M. Webberis pelnė antrąjį komandos podimą (trečia vieta), o Coulthardas finišavo penktas. Davidas pelnė ketvirtąją vietą Japonijos GP, o komanda surinkusi 24 taškus bendroje įskaitoje finišavo penkta.
Viso sezono metu ekipa tik vieną kartą lipo ant apdovanojimų pakylos, kai Davidas Coukthardas Kanadoje finišavo trečias. Iš viso ekipa pelnė 29 taškus, o to užteko užimti 7 galutinės įkaitos vietą. Įpusėjus sezonui Davidas Coukthardas buvo pranešęs, kad pasitrauks iš piloto pareigų po 2008 m. sezono. Kiek vėliau buvo pranešta, kad jį pakeis Sebastian Vettelis iš dukterinės Scuderia Toro Rosso ekipos.
2009 m. prie komandos prisijungus S. Vetteliui komandos rezultatai ženkliai pagerėjo. S. Vettelis pelnė keturias, o M. Webberis dvi pergales. Iš viso surinkus 153,5 taškus komanda užėmė 2 vietą konstruktorių įskaitoje.
Nuo 2010 m.
2010 m. prasidėjo čempioniškas komandai laikotarpis. Tais metais ekipa pelnė 9 pergales ir nesunkiai aplenkė visas varžoves. Komandos lenktynininkas S. Vettelis tais metais pelnė pirmąjį savo čempiono titulą ir tuomet tapo jauniausiu Formulės 1 čempionu.
2011, 2012 ir 2013 m. sezonuose Red Bull ekipa dominavo tiek konstruktorių, tiek komandinėje įskaitoje. 2011 m. S. Vettelis komandai pelnė 11 pergalių. 2013 m. sezone vokietis pasiekė naują rekordą – iš eilės pelnė devynias pergales. Iš viso jis pasiekė 13 pergalių, dar tris kartus finišavo ant podiumo ir tik vieną kartą nefinišavo.
2014 m. iš čempionato dalyvių pasitraukus australui M. Webberiui, jį komandoje pakeitė jo tautietis Daniel Ricciardo. Po šio sezono S. Vettel paliko komandą ir perėjo į Scuderia Ferrari. Prie australo D. Ricciardo prisijungė rusas Daniil Kvyat.
Po dviejų vilčių nepateisinusių sezonų 2016 m. sezone komanda pradėjo naudoti TAG Heuer pažymėtus Renault variklius.
2019 m. komanda pradėjo naudoti Honda variklius.
Formulės 1 rezultatai
† Skirta tik pusė taškų, nes įveikta mažiau kaip 75% lenktynių distancijos.
Paskalina
Paskalina (dar vadinama „Paskalio skaičiuotuvu“) – viena iš tobulesnių mechaninių skaičiavimo mašinų, išlikusių iki šių dienų ir turėjusių didelę įtaką kitiems mokslininkams. 1642 m. ją sukūrė prancūzų mokslininkas Blezas Paskalis. thumb|Paskalina
Istorija
Jaunasis Blezas Paskalis, padėdavęs tėvui, tuometiniam mokesčių rinkimo valdininkui, skaičiuoti pinigus, sugalvojo įrenginį, galintį atlikti sudėtį. Įrenginys buvo reklamuojamas kaip galintis atlikti dešimties buhalterių darbą. Vis dėlto tų laikų gamybos priemonės neleido pagaminti tikslaus mechanizmo. Be to, buhalterių darbas buvo pigesnis už mašinų gamybą, todėl tebuvo parduota tik dvylika šių skaičiuotuvų. Amžininkai įrenginį pavadino „Paskalina“.
Veikimo principas
Paskaliną sudarė rutuliukai, ant kurių buvo užrašyti skaitmenys nuo 0 iki 9. Rutuliukai turėjo dantračius. Apsisukęs vieną kartą, rutuliukas užkabindavo gretimą ratuką ir pasukdavo jį per vieną skaitmenį, t. y. atitinkama skaičių skiltis padidėdavo vienetu. B. Paskalio taikytas „surištų ratukų“ principas buvo naudojamas beveik visuose per tris šimtmečius sukurtuose mechaniniuose skaičiuotuvuose.
Pagrindinis „Paskalinos“ trūkumas – labai sudėtingas įvairių operacijų, išskyrus sudėtį, atlikimas.
Pirmąją mašiną, kuria lengvai atliekami visi keturi aritmetikos veiksmai, 1673 metais sukūrė vokietis G. V. Leibnicas. Šis mechaninis kalkuliatorius sudėtį atlikdavo kaip ir „Paskalina“, tačiau jo konstrukcijoje Leibnicas pirmą kartą pritaikė judančią dalį (karūnėlę).
Trumpai apie B. Paskalį
Pagrindinis straipsnis Blezas Paskalis
B. Paskalis vėliau tapo žymiu matematiku ir filosofu, tačiau jo nuopelnai kompiuterių istorijai prisimenami iki šiol, nes „Paskalina“ laikoma šiuolaikinių kompiuterių prosenele. B. Paskalio vardu pavadinta viena iš populiariausių programavimo kalbų – Paskalio programavimo kalba.
Palau Sant Jordi
1992 m. vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyko sportinės gimnastikos varžybos ir finalinės rankinio ir tinklinio rungtynės. 1995 m. arenoje vyko pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas. 1997 m. arenoje vyko kai kurios Europos krepšinio čempionato varžybos. 2013 m. arenoje vyko pasaulio rankinio čempionatas.
Areną galimą pritaikyti plaukimo varžyboms. Čia vyko 2003 m. pasaulio vandens sporto čempionatas ir 2013 m. pasaulio vandens sporto čempionatas.
FK Šilainiai Kaunas
Kauno „Šilainiai“ – Lietuvos futbolo klubas, atstovaujantis Šilainius (Kauno mikrorajonas).
Venvangas
Valdovas Ven (Džou dinastijos valdovas Ven,, 1099 m. pr. m. e. – 1050 m. pr. m. e.) – Kinijos Džou dinastijos įkūrėjas.
Ven priklausė Dzi (Ji) giminei, visas jo asmeninis vardas – Dzi Čang (Ji Chang). Ven tėvas buvo Džou valdovas Dzi. Ven (arba Venvang – pažodžiui "valdovas Ven") yra pomirtinis vardas.
Džou valstybė buvo šiandieninės Šaansi provincijos teritorijoje. Išsigandęs augančios Ven galios, Šang valdovas Sin jį pagrobė ir įkalino. Ven pavaldiniai išpirko savo valdovą auksu, žirgais ir moterimis. Suviliotas turtų, Sinis Venį paleido. Ven planavo atimti valdžią iš nusmukusios Šang dinastijos, tačiau mirė nespėjęs planų įgyvendinti. Tai padarė jo sūnus U.
Ven sutuoktinė buvo vardu Taisi. Jis paliko mažiausiai dešimt sūnų, įpėdiniu tapo antrasis. Pirmuoju Džou imperatoriumi Ven paskelbtas retrospektyviai, nes iš tikro prieš tai gyvavusią dinastiją nukariavo jo sūnus.
Valdovui Ven priskiriamas aštuonių Permainų knygos trigramų sugrupavimas į šešiasdešimt keturias heksagramas ir jas aiškinančių kupletų autorystė.
Juodkalnijos demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Juodkalnijos demografiją.
Gyventojų skaičius: 672 180 (2009 m. apskaičiavimai)
Metinis populiacijos prieaugis: -0,851 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 11,14 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Mirtingumas: 8,63 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): ? migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 60 % (2008 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: -0,8 % (2005 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: ? mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:
Taip pat skaitykite
Montenegro
Metakhrajo nacionalinis parkas
Metakhrajo nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parko teritorijoje yra daug vandens saugyklų ir užtvankų.
Vieta
Parkas užima 1 229,80 km² plotą ir apima Amfoesankamphaengo (Amphoe San Kamphaeng), Doisaketo (Doi Saket) ir King Amfoemaeono (King Amphoe Mae On) apylinkėse, Limestono kalnuose.
Flora ir fauna
Metakhrajo nacionaliniame parke vyrauja: Iš retų augalų parke sutinkama: didysis tikmedis (Tectona grandis), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), michelija (Michelia floribunda), bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), shorea siamensis, juodmedis (Diospyros pubicalyx), (Vitex canescens) , rotanginis kaliamas (Calamus rotang), o Vietnaminė pušis (Pinus merkusii) ir gleivingoji pušis (Pinus kesiya) kalnuose. Parke gyvena: makakos, Indinis zambaras, Indokininis tigras, juodakaklis kiškis (Lepus nigricollis), gibonas, Indijos muntjakas, ožka (Capricornis milneedwardsii), sutinkama daugiau paukščių: biulbiuliai, papūgos, vidutinis baltasis garnys, Azijinė ruožuotoji pelėda (Glaucidium cuculoides) ir kt.
Mobilioji bankininkystė
''Šis straipsnis yra apie banko paslaugų teikimą specifinėmis mobiliųjų telefonų technologijomis (SMS, WAP). Banko paslaugų teikimas įprastu telefoniniu ryšiu yra aptariamas straipsnyje Telefoninė bankininkystė.''
Mobilioji bankininkystė – paslauga, leidžianti banko klientui kontroliuoti savo sąskaitą ir vykdyti operacijas per mobiliojo ryšio priemones. Jos apima prekių pirkimą ir pardavimą, piniginius nurašymus ir užskaitymus bei sutikimo vykdyti sandorius davimą per internetą mobiliuoju telefonu.
Veikimo principas
Vartotojas per mobilųjį įrenginį (mobilųjį telefoną ar mobilųjį delninį kompiuterį), veikiantį GSM tinkle, kreipiasi banko nurodytu numeriu per savo mobiliojo ryšio operatoriaus SMS centrą. Operatorius kliento kreipimąsi koduoja ir persiunčia į banke esantį modemą arba SMS vartus.
Vartotojo užklausą gavusi programinė įranga analizuoja ją ir pateikia ją banko duomenų bazių valdymo sistemai. Ši priima bei vykdo užklausas, formuoja bei pateikia atsakymus, kurie vėl yra koduojami ir per mobiliojo ryšio operatoriaus SMS centrą siunčiami klientui.
Įprastai, mobiliuoju banku galima gauti informaciją trim būdais:
Dhangadhis
Dhangadhis (धनगढी) – miestas pietvakarių Nepale, Indijos pasienyje. Yra oro uostas, plentas į Indiją. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Yra ligoninė, botanikos sodas, hinduistų šventyklos, kolegija.
Vatikano demografija
Šiame straipsnyje pateikiami duomenys apie Vatikano demografiją.
Gyventojų (piliečių) skaičius: 826 (2009 m.) Vatikano pilietybė nepaveldima, visi gyventojai katalikai, Katalikų bažnyčios tarnautojai, dirbantys Vatikane.
Metinis populiacijos prieaugis: 0,003 % (2009 m. apsk.)
Raštingumas: 100 % (2009 m. apsk.)
Šaltiniai
Vatican City
FK Sportist Svoge
FK Sportist Svoge – Bulgarijos futbolo klubas iš Svogės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1924 m. Kitados rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
2009–2010 m. pateko į aukščiausią šalies lygą, bet joje rungtyniavo vos vieną sezoną. Užėmė penkioliktą vietą ir po sezono buvo perkelti į Antrą lygą.
FK Viktoria Žižkov
Prahos „Viktoria Žižkov“ – Čekijos futbolo klubas, įkurtas Žižkove (nuo 1922 m. – Prahos miesto dalis). Vienas seniausių futbolo klubų šalyje.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1903 m.
Petras Vėžys
Petras Vėžys (g. 1930 m. spalio 18 d. Velykiuose, Panevėžio raj.) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technikos mokslų daktaras.
Biografija
Gimė Velykių kaime, Panevėžio rajone, valstybės tarnautojo šeimoje. Mokėsi Panevėžio II-oje suaugusiųjų gimnazijoje. 1958 m. baigė Lietuvos Žemės ūkio akademiją. 1970 m. apgynė disertaciją „Presuoto šieno džiovinimo proceso ir technologijos tyrimas Lietuvos TSR klimatinėmis sąlygomis“. 1985 m. suteiktas docento vardas. Profesinę kvalifikaciją kėlė Vokietijoje.
1958 m. pradėjo eiti jaunesniojo mokslinio bendradarbio pareigas Raudondvaryje, Lietuvos Žemės ūkio mechanizacijos ir elektrifikacijos institute. 1960–1965 m. – direktoriaus pavaduotojas gamybai. 1965–1980 m. dirbo instituto Džiovinimo sektoriuje. 1972 m. – vyr. mokslinis bendradarbis. 1980–1991 m. dėstė Veterinarijos akademijoje.
4 išradimų autorius. Publikavo daugiau nei 100 mokslinių straipsnių žemės ūkio specifika Lietuvos bei užsienio spaudoje, skaitė pranešimus Maskvoje, Rygoje, Charkove, Minske ir kt. Yra kelių mokslinių monografijų bendraautoris. Jo darbai išversti į latvių, rusų kalbas. 1972 m. paskirta Lietuvos TSR valstybinė premija.
1962 m. vieno pirmųjų Lietuvoje kotedžinio tipo namų projekto Raudondvaryje autorius.
Avakumas
thumb|250px|Bajorienė Morozova aplanko Avakumą kalėjime, XIX a. piešinys.
Avakumas (Avakumas Petrovičius, protopopas Avakumas; 1620 m. – 1682 m.) – rusų religinis veikėjas ir rašytojas.
Biografija
Tiksli gimimo data nežinoma. Manoma, kad gimė 1620 m. ar 1621 m. Grigorovo kaime, centrinėje Žemutinio Naugardo srities dalyje. Kilęs iš žemesniųjų dvarininkų tarpo. Provincijoje tapęs šventiku, nesugyveno su vietos valdžia ir žmonėmis, nuolat su jais kivirčijosi ir buvo mušamas. Iš ten pabėgo į Maskvą, kur suartėjo su aukštesniąja dvasininkija ir caro aplinka. 1653 m., kai patriarchas Nikonas pradėjo pertvarkyti rusų maldų knygas ir bažnytines apeigas, Avakumas, sekdamas graikų pavyzdžiu, stojo griežčiausion opozicijon prieš vykdytas reformas ir tapo sentikių vadovu. Avakumo nuomone, reformos siejo stačiatikius su katalikybe. Patriarchas Nikonas su visa opozicija, ypač su Avakumu, elgėsi žiauriai, tačiau taip tik sustiprino opozicinį judėjimą. Avakumas buvo ištremtas į Tobolską, Daūriją (Užbaikalė), Mezenę, Pustozerską.
Tremtyje Avakumas toliau skelbė savo idėjas, pasisakė prieš Nikoną ir carą Aleksejų Michailovičių, kuris esą pasidavęs Nikono įtakai. Parašė pirmąjį rusų literatūroje autobiografinį kūrinį „Protopopo Avakumo gyvenimas“.
1682 m. Avakumas dėl savo tikėjimo buvo sudegintas ant laužo. 1916 m. sentikių bažnyčia paskelbė šventuoju.
Padokas
thumb|Le Mans trasos padokas. Padokas – statinys Formulės 1 lenktynių trasoje skirtas lenktynių komandoms, lenktynes aptarnaujančiam personalui.
Paprastai įrengiamas trasos vidinėje dalyje. Jame yra garažai lenktynių komandų automobiliams, motociklams ir pan. aptarnauti, parengti lenktynėms. Taip pat yra patalpos lenktynes aptarnaujančiam personalui rengti lenktynes, teisėjauti. Dažnai įrengiamos ir patalpos žiūrovams.
Konstantinas X Dukas
Konstantinas X Dukas (, 1006 m. – 1067 m. gegužės mėn.) – 1059–1067 m. Bizantijos imperatorius.
Biografija
Kilęs iš Dukų dinastijos. Pasaulietinės aristokratijos atstovas. Konstantino X valdymo laikais Bizantijos politikoje vyravo jo žmona rašytoja Eudokija Makrembolitisa ir filosofas Mykolas Pselas jaunesnysis.
Valdymas
Konstantinas X sumažino kariuomenę, apleido Bizantijos rytinių sienų gynybą, todėl 1064–1067 m. tiurkai seldžiukai nusiaubė Armėniją. 1064 m. vengrai užėmė Belgradą, pečenegai persikėlė per Dunojų ir nusiaubė Balkanų pusiasalio provincijas. Italijoje normanai užkariavo beveik visas, išskyrus Barį ir jo apylinkes, dar likusias Bizantijos valdas.
Bransko Senoji sinagoga
Bransko Senoji sinagoga – nebeegzistuojanti sinagoga, stovėjusi Bransko mieste, ''ul. Senatorski'' gatvėje, šalia Nužeco upės. Sinagoga buvo pastatyta ant stačiakampio plano formos ir turėjo šlaitinį stogą.
Istorija
Mūrinė sinagoga buvo pastatyta 1821 metais. XX a. antrajame dešimtmetyje sinagoga buvo rekonstruota ir išplėsta. Viduje buvo didelė biblioteka ir kambarys Talmudo studijoms. 1939 m. sovietų kariai pastate įkūrė tvartą, o 1941 m. vokiečiai pastatą nugriovė.
Botsvanos demografija
Šiame straipsnyje yra pateikiami statistiniai duomenys apie Botsvanos demografiją.
Gimusių ir mirusių skaičius
1000 gyventojų per metus tenka 23,1 gimimų ir 29,5 mirčių.
Etninės grupės
Čuana – 79 %, Kalanga – 11 %, Basarua – 3 %, Kgalagadi – 3 %, baltieji – 3 %, kitos etninės grupės – 1 %.
Religijos
Krikščionių – 71,6 %, Badimo – 6 %, kitos – 1,4 %, budistų – 0,1 %, netikinčių – 20,6 % (2001 m. duomenys).
Kalbos
Čuana (oficiali) – apie 78,2 %, Ikalanga – 7,9 %, Sekgalagadi – 2,8 %, anglų (oficiali) – 2,1 %, kitomis – 8,6 % (2001 m. duomenys).
Vyresnių nei 15 m. žmonių raštingumas raštingumas
80 % (vyrų - 80,4 %, moterų - 81,8 %) (2003 m. apskaičiavimai)
Gametofitas
250px|thumb|Samanų gametofitai 250px|thumb|[[Žiedadulkės – sėklinių augalų vyriški gametofitai]] Gametofitas – haploidinis individas, išsivystantis iš haploidinės ląstelės, kuri susidaro sporofito ląstelėms pasidalijus mejozės būdu. Augalų ir kai kurių dumblių lytinė karta. Šių kartų individai paprastai yra skirtingos sandaros ir visada skirtingai dauginasi.
Aukštesniųjų augalų tam tikroms sporofito ląstelėms pasidalijus mejozės būdu (tai paprastai vyksta sporangėse) susidaro haploidinės sporos, iš kurių vystosi haploidiniai gametofitai.
Gametofituose susidaro gametos (tam mejozės nebereikia, nes visas gametofitas yra haploidinis), kurioms apsivaisinus susidaro zigota, iš kurios išauga sporofitas. Jo vystymesi gametofitas tarnauja kaip maisto medžiagų šaltinis.
Įvairių augalų gametofitai
Samanos. Gametofitas atstovauja lytinei kartai, vyrauja samanų gyvenimo cikle. Formuoja anteridžius ir archegones, įvykus apvaisinimui, išauga samanų sporofitas (sporogonas) – nelytinės kartos atstovas, dažnai neturi chlorofilo, įsitvirtina gametofito audiniuose.
Sporiniai induočiai. Gyvenimo cikle vyrauja sporofitas, gametofitas skirtas lytiniam dauginimuisi.
Plikasėkliai. Jų sporofitai yra savarankiški augalai, o gametofitai – nesavarankiški.
Totoriškės (Trakai)
Totoriškės – kaimas Trakų rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 2 km į pietryčius nuo Bražuolės, Totoriškių pusiasalyje (plotas 10,4 ha) Galvės ežero šiaurinėje pakrantėje. Išlikęs Totoriškių dvaras, yra įsikūręs kempingas.
Istorija
Lietuvos Respublikos Vyriausybės 1995 m. liepos 27 d. nutarimu Nr. 1052 Užutrakis ir Totoriškės buvo perduoti Trakų istoriniam nacionaliniam parkui.
Kazimieriškės (Elektrėnai)
Kazimieriškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 12 km nuo Bražuolės.
Piscina Municipal de Montjuïc
Piscina Municipal de Montjuïc – sportinis baseinas Barselonoje.
1955 m. baseine vyko Viduržemio jūros žaidynių plaukimo rungtynės. 1992 m. vasaros olimpinių žaidynių metu baseine vyko šuolių į vandenį ir vandensvydžio varžybos. Čia vyko 2003 m. pasaulio vandens sporto čempionatas ir 2013 m. pasaulio vandens sporto čempionatas.
2003 m. baseine nufilmuotas garsus atlikėjos Kylie Minogue vaizdo klipas Slow.
Karabinieriai
Karabinieriai, Karabinierių korpusas  – Italijos žandarmerija, veikianti kaip karo ir civilinė policija. Dabar karabinieriai yra ketvirtoji Italijos ginkluotųjų pajėgų šaka (greta armijos, oro pajėgų ir laivyno).
Istorija
Karabinierių korpusą įkūrė Sardinijos karalius Viktoras Emanuelis I Savojietis, siekdamas sukurti Sardinijoje policijos pajėgas, panašias į Prancūzijos žandarmeriją. Iki tol policijos pareigas vykdė 1726 m. įkurtas Dragoni di Sardegna korpusas, sudarytas iš savanorių. Karališkasis karabinierių korpusas buvo įkurtas karališkuoju patentu 1814 m. liepos 13 d.
Naujosios pajėgos buvo padalintos į divizijas taip, kad kiekvienai provincijai tektų karabinierių divizija. Divizijos buvo dalinamos į kuopas, o šios – į leitenantijas, kurios vadovavo vietinėms policijos stotims ir koordinavo jų veiklą, palaikė tiesioginius kontaktus su gyventojais.
2000 m. karabinierių statusas buvo pakeltas ir jie tapo ginkluotųjų pajėgų šaka.
2014 m. birželį, minint 200-ąsias karabinierių įsteigimo metines, Italija išleido progines 2 eurų monetas. Iš viso jų išleista 6,5 milijono ir jos galioja visoje euro zonoje.
Organizacija
left|thumb|Karabinierių generolas parade. thumb|Karabinierių automobilis dega 2001 m. Genujoje vykusiame [[Didysis aštuonetas|Didžiojo aštuoneto susitikimo metu.]] thumb|Specialistų ir mobiliųjų dalinių vadovybės struktūra Karabinieriui korpusui vadovauja Romoje įsikūrusi vadovybė, kurią sudaro:
Teisingumo palaikymo misijoms vykdyti karabinieriai organizuoti teritoriniu pagrindu. Teritorinė karabinierių organizacija sudaro viso karabinierių korpuso pagrindą, nes apima 80% visų karabinierių pajėgų. Teritorinę struktūrą sudaro 5 tarpregioninės, 19 regioninių ir 102 provincijų vadovybės.
Be teritorinės dalies į korpusą įeina Specialistų ir mobiliųjų dalinių vadovybė Palidoro, įsikūrusi Romoje ir vadovaujanti mobiliųjų dalinių divizijai, specialistų dalinių divizijai bei ROS.
Mobiliųjų dalinių divizija
Mobiliųjų dalinių divizijos štabas yra Trevize. Diviziją sudaro dvi brigados, kurių paskirtis yra tvarkytis ypatingosiose situacijose, atlikti karines užduotis ginant savą teritoriją ar dalyvaujant karinėse operacijose užsienyje. Divizija teikia paramą palaikant viešąją tvarką ir suvaldant didžiųjų miestų teritorijas, vykdant civilinės valdžios operacijas.
ROS
ROS (Raggruppamento Operativo Speciale), kitaip Specialioji operatyvinė grupuotė, yra 1990 m. įkurtas elitinis dalinys, kuris užsiima organizuotu nusikalstamumu (mafija ir kt.), ardomąja veikla, terorizmu ir sudėtingaisiais nusikaltimais. Šio dalinio skyrius yra kiekvieno miesto rajono prokuroro skyriuje.
Specialiųjų užduočių departamentai
Specialiųjų užduočių departamentai yra už įprastinės organizacinės struktūros ir vykdo specialias misijas:
Ginkluotė
thumb|140px|Karabinierius kasdiene uniforma Karabinierių naudojami ginklai skirstomi į paprastuosius ir specialiuosius:
Transporto priemonės
Daug metų tiek Italijos policija, tiek karabinieriai naudojo tik Italijos gamybos automobilius, tačiau neseniai ėmė naudoti Land Rover Defender ir Subaru automobilius. Patruliniai karabinierių automobiliai yra labai tamsiai mėlyni su baltu stogu ir raudona juosta šone. Karabinierių automobilių numeriai prasideda raidėmis CC arba EI ( 'Italijos armija'). Tradiciškai automobilius vadina „gazelėmis“.
Maži ir vidutiniai automobiliai naudojami paprastam patruliavimui, o didesni ir galingesni naudojami ypatingose situacijose ir eismo priežiūroje.
Karabinierių karo policijos ir mobiliųjų dalinių automobiliai nudažyti karine žalia spalva, o jų numeriai prasideda raidėmis EI (kaip ir kiti Italijos armijos automobiliai).
Motociklai
thumb|Karabinierių BMW R1100-RTP
Kariniai automobiliai ir šarvuočiai
thumb|Karabinierių Mercedes Unimog 3000 ir 5000 mobiliosios laboratorijos biologiniams, cheminiams ir radiologiniams ginklams aptikti
Elektromobiliai
thumb|right|Karabinierių GEM e2, vadinamas Ovetti ('kiaušinis'), naudojamas patruliavimui miestuose.
SK Alteria Kaunas
Kauno „Alteria“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.
Istorija
Komanda įsikūrė prie kompiuterinės įrangos IĮ „Alteria“.
Telefoninė bankininkystė
''Šis straipsnis yra apie banko paslaugų teikimą telefoniniu ryšiu. Banko paslaugų teikimas specifinėmis mobiliųjų telefonų technologijomis (SMS, WAP) yra aptariamas straipsnyje Mobilioji bankininkystė
Telefoninė bankininkystė – banko paslaugų teikimas telefonu.
Automatinės paslaugos
Klientas bendrauja su autoatsakikliu (vadinamąja IVR sistema), kurį valdo mygtuko paspaudimais (DTMF signalais).
Šiuo būdu paprastai iš banko sužinoma informaciją apie sąskaitos likutį, atliktas praeitas operacijas, taip pat kitokią bankinę informaciją, pavyzdžiui, valiutų kursus.