cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kamikadzė
Japonų požiūris
Šiuo metu japonai juos vaizduoja kaip ryškias asmenybes, tragiškai žūstančias vardan savo šalies (cituojami jų laiškai, eilėraščiai, dienoraščiai ir pan). Kamikadzė vaizduojamas kaip jaunas (teigiama, jog jauniausiems tebuvo apie 17 metų), tačiau išsilavinęs (tarp jų buvo daug studentų) žmogus. Rašoma, jog dauguma jų buvo įvairių netechninių specialybių studentai (teisininkai, muzikai ir pan), nes valstybė juos saugojo mažiau nei būsimuosius inžinierius ar gydytojus. Apsisprendimas laikomas savanorišku ir su savižudybe nesiejamas. Kai kurie menininkai (Yoshinori Kobayashi) mano, jog kamikadzė įkūnija garbintinas vertybes, kurios šiuometinėje Japonijos visuomenėje yra prarastos.
Japonų šaltiniai daugiausia remiasi kamikadzių laiškais, vienaip ar kitaip išlikusių kamikadzių – veteranų pasisakymais, prieš išskrendant fotografuotų pilotų nuotraukomis ir įvairiomis japonų istorikų studijomis.
Statistinių duomenų palyginimas
Japonų duomenimis, 3912 kamikadzės nuskandino 81 laivą ir smarkiai apgadino 195, atnešdami Amerikai apie 80 % visų galutinėje karo fazėje patirtų nuostolių.
Prancūzijos futbolo varžybos 1936–1937 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1936–1937 m.
Arija Elksnė
Arija Elksnė (, 1928 m. vasario 7 d. Ryga – 1984 m. rugsėjo 24 d. ten pat) – latvių poetė, gydytoja, pedagogė.
Biografija
vaikystėje gyveno Krustpilyje, mokėsi Cėsių pradžios mokykloje, 1947 m. baigė Jekabpilio vidurinę mokyklą, 1953 m. baigė Rygos medicinos institutą, 1956–1965 m. jame dėstė.
Kūryba
Poezijoje vyrauja idealo ir tikrovės priešpriešos tema, būdinga motinystės, šviesos, gamtos grožio, darnos siekimo motyvai. Jos eilėraščių išversta į lietuvių kalbą.
Kakas
Graikų mitologijoje Kakas – ugnimi alsuojantis milžinas. Nuo Aventino kalvos Italijoje Kakas pavogė keletą galvijų iš Heraklio, ganiusio Geriono bandą. Heraklis tuo metu miegojo. Kakas privertė galvijus eiti atbulai, todėl jie nepaliko jokiu pėdsakų. Heraklis suginė likusius galvijus į olą, kur Kakas slėpė pavogtuosius galvijus. Jie pradėjo kviesti vienas kitą dvikovai, galiausiai Heraklis užmušė Kaką. Pagal alternatyvią istoriją Kako sesuo Kaka pasakė Herakliui, kur jos brolis slėpėsi.
Romėnų mitologijoje Kakas (Cacus 'blogas') – ugnies dievas. Vėliau jis buvo pažemintas iki milžino aprašyto prieš tai. Pagal romėnus, po to, kai Heraklis (romėnų Heraklis) užmušė Kaką, jis įkūrė altorių, kur vėliau įkurtas Forum Boarium, galvijų turgus.
thumb|center|Heraklis ir Kakas, Palazzo Vecchio, [[Florencija|Florencijoje]]
Lionel Jospin
Lionelis Žospenas (, g. 1937 m. liepos 12 d. Meudon prie Paryžiaus) – ekonomistas, Prancūzijos politinis veikėjas, 1997–2002 m. ministras pirmininkas.
Lietuvos bankas
– Lietuvos centrinis bankas, Europos Centrinių Bankų Sistemos narys.
Lionel Jospin
Profesinė veikla
Baigė Paryžiaus politinių studijų institutą ir Nacionalinę administravimo mokyklą. 1965–1970 m. Prancūzijos užsienio santykių ministerijos generalinis sekretorius. 1977–1993 m. Nacionalinio susirinkimo narys, 1977–1986 m. nuo Paryžiaus, 1986–1988 m. nuo Aukštutinės Garonos departamento. 1988–1992 m., mokslinių tyrimų ir technologijų, vėliau – sporto ir švietimo ministras, 1997–2002 m. ministras pirmininkas. Jo vyriausybė įvedė 35 val. darbo savaitę, pagerino sveikatos draudimą socialiai remtiniems, įteisino lyčių lygybę.
Lietuvos bankas
Istorija
Lietuvos centrinės bankininkystės ištakos siejamos su 1768 m., kai Seimas nutarė steigti valstybinį emisijos banką (,,Bank Polski i Litewski"). Sumanymas pradėtas įgyvendinti 1792 m., tačiau nuslopinus T. Kosciuškos sukilimą ir Lietuvą bei Lenkiją trečiąkart padalijus (1795 m.) Lietuva neteko valstybingumo ir galimybės kurti savą pinigų sistemą.
Burnos ertmė
miniatiūra|Žmogaus burnos ertmė Burnos ertmė  – virškinimo sistemos dalis esanti už dantų. Priekinėje dalyje ji pereina į burnos prieangį, kurį supa lūpos, o užpakalinėje dalyje susiekia su rykle; jos riboje yra tam tikra anga – žiotys.
Lionel Jospin
Politinė karjera
1960 m. dalyvavo trockistinės Komunistų internacionalistų organizacijos veikloje. Nuo 1971 m. PS narys, 1977–1981 m. PS nacionalinis sekretorius, 1981–1988 ir 1995–1997 m. PS pirmasis sekretorius. 1983–1989 m. SI pirmininko pavaduotojas, nuo 1989 m. SI Garbės pirmininkas.
Lietuvos bankas
1922–1943 m.
1918 m. nepriklausomybę atkūrusios Lietuvos vyriausybė pirmąjį kartą savų pinigų ir nacionalinio banko klausimą pradėjo svarstyti 1919 m. pradžioje, kuomet aptarti pinigų pobūdžio, padengimo, pariteto klausimai. Tuomet piniginį vienetą siūlyta vadinti muštiniu, dėl spausdinimo susitarta su Švedijos centriniu banku, pritarta A. Žmuidzinavičiaus parengtiems pinigų projektams. Tačiau rudenį įvykusi Vyriausybės krizė privertė atidėti tiek nacionalinių pinigų, tiek emisijos banko steigimo planus. Pastarojo funkcijas iki 1922 m. atliko vokiečių Rytų Skolinamoji Kasa (Darlehnskasse Ost) į apyvartą leidusi osto pinigus, nuo 1919 m. Lietuvos vyriausybės pavadintus auksinais. 1922 m. išaugusi infliacija, dėl kurios sutriko Lietuvos prekyba, finansų ir kredito veikla, atgaivino šalies siekius išleisti savus pinigus ir įsteigti emisijos banką.
Lionel Jospin
Politinė karjera
1995 m. dalyvavo prezidento rinkimuose, pirmame ture gavo daugiausia – 23,3 % balsų, tačiau antrame, susivienijus dešiniesiems, pralaimėjo Žakui Širakui. 2002 m. rinkimuose dar kartą bandė tapti prezidentu, tačiau pirmajame rate pralaimėjęs Ž. M. Le Penui pasitraukė iš politinės veiklos iki 2005 m., kai buvo įsijungęs į Europos Konstitucijos kampaniją, kurią prancūzai balsų dauguma ją atmetė.
Lietuvos bankas
1922–1943 m.
1922 m. kovo mėn. Ministrų Kabinetas pritarė Finansų, prekybos ir pramonės ministerijos parengtam Lietuvos banko įstatymui su pataisom, tačiau vėliau jis buvo atmestas. Liepos mėn. nauji Lietuvos banko ir Piniginio vieneto įstatymų projektai įteikti Steigiamajam Seimui. Rugpjūčio pradžioje posėdžiavę parlamentarai pakeitė Vyriausybės projektų nuostatas dėl piniginio vieneto pavadinimo (muštinį pakeitė litu), dvigubai sumažino jo aukso turinį, sustiprino valstybės įtaką Lietuvos bankui ir apribojo užsienio akcininkų teises.
1922 m. rugpjūčio 9 d. Lietuvos Steigiamajam Seimui priimtas Piniginio vieneto įstatymas: „Lietuvos Respublikos pinigų sistema paremta auksu. Piniginis vienetas yra litas. Litas turi 0,150462 gramų grynojo aukso. Litą sudaro 100 centų“. Banknotams padengti reikalingas auksas (3 mln. rublių, 2256 kg) buvo gautas iš Tarybų Rusijos kaip karo nuostolių atlyginimas.
Po kelių dienų, rugpjūčio 11 d., Steigiamasis Seimas tik 4 balsų persvara priėmė Lietuvos banko įstatymą, kuriuo apibrėžiami pinigų apyvartos Lietuvoje reguliavimo, lengvesnio pinigų išmokėjimo šalyje ir užsienyje, pastovios ir patvarios pinigų sistemos įgyvendinimo ir žemės ūkio, pramonės ir prekybos augimo skatinimo uždaviniai.
1922 m. rugsėjo 6 d. sudaryta speciali tarnyba – Laikinasis Lietuvos banko komitetas; Lietuvos banko organizavimo ir pinigų spausdinimo išlaidoms Vyriausybė skyrė 400 mln. auksinų.
Ministrų kabinetas 1922 m. rugsėjo 22 d. patvirtino Lietuvos banko statutą. Rugsėjo 27 d. įvyko steigiamasis akcininkų susirinkimas, kuriame dalyvavo 202 akcininkai. Nuo šios dienos juridiškai įsiteisėjo Lietuvos bankas, nes susirinkimas priėmė sprendimą dėl Lietuvos banko įsteigimo ir jo valdybos bei tarybos išrinkimo. Savo operacijas bankas pradėjo 1922 m. spalio 2 d., turėdamas vos 5 tarnautojus. Nuo šios dienos iki tol cirkuliavę auksinai pradėti mainyti į litus.
Banko valdytoją ir jo pavaduotoją skirdavo Respublikos Prezidentas. Valdytoją Prezidentas skirdavo Ministrų kabineto teikimu, o pavaduotoją – vieną akcininkų išrinktą valdybos narį. Lietuvos banko valdymo struktūra – visuotinis akcininkų susirinkimas, taryba ir valdyba.
Pirmuoju banko valdytoju buvo paskirtas (1922 09 28) Vladas Jurgutis, vadovavęs bankui iki 1929 m.
Lietuvos bankui buvo suteikta monopolinė teisė 20 m. leisti pinigus, reguliuoti jų apyvartą, užtikrinti patvarią pinigų sistemą. Lito vertės stabilumą užtikrino aukso ir valiutos atsargos, vertybiniai popieriai. Nacionalinės valiutos santykis su doleriu (10:1) nustatytas pagal lito aukso turinį. Griežta Lietuvos banko pinigų politika padėjo išlaikyti stabilų lito kursą net ekonominių krizių metais. Litu pradėta pasitikėti, jis tapo viena tvirčiausių valiutų pasaulyje, nuo 1925 m. buvo kotiruojamas Londono, o vėliau – ir Berlyno, Prahos, Rygos, Talino, Stokholmo biržose.
1924 m. paskelbtas tarptautinis konkursas suprojektuoti naują banko pastatą Kaune. Pir­mąją premiją laimėjo architektas iš Pa­ryžiaus (pavardė nežinoma), tačiau jo darbas dėl sudėtingumo ir brangumo buvo atmestas. Rūmų projektą parengė vertinimo komisijos pirmininkas arch. Mykolas Songaila. Statybos užbaigtos 1928 m.
1931 m. Lietuvos bankas tapo Tarptautinių atsiskaitymų banko (TAB) nariu ir jam buvo leista įsigyti TAB akcijų (ne daugiau kaip 500).
1940 m. birželio 15 d. įvykdyta pirmoji sovietinė krašto okupacija. Vos po kelių dienų buvo pareikalauta šalia lito į apyvartą Lietuvoje išleisti ir rublius, tačiau politikų pastangomis to laikinai buvo atsisakyta.
1940 m. rugpjūčio 1 d. įsigaliojęs bankų nacionalizavimo aktas sunaikino tuo metu Lietuvoje veikusią kredito sistemą, kurią be Lietuvos banko, sudarė ir Vilniaus žemės bankas, 6 komerciniai bankai, M. Brauno bankiniai namai, valstybės taupomosios kasos, smulkaus kredito draugijos (300), savitarpio kredito draugijos (6).
1940 m. spalio 3 d. Lietuvos bankas paverstas SSRS valstybinio banko Lietuvos respublikine kontora, tačiau iki 1940 m. lapkričio 25 d., t. y. rublio įvedimo, atlikinėjo emisijos banko funkcijas. Iki 1941 m. kovo 25 d. vyko paralelinė litų ir rublių apyvarta. Visus iš apyvartos išimtus bei esančius rezerviniuose fonduose Lietuvos lito banknotus įsakyta sunaikinti. Sudeginta beveik 9 mln. Lt vertės įvairių kupiūrų banknotų.
Prasidėjus Vokietijos karo manevrams Lietuvos teritorijoje 1941 m. birželio mėn. sovietinio banko vadovai evakavosi į Maskvą, tačiau iš kasų ir saugyklų nespėta evakuoti pinigų, lito sidabrinių monetų, kitų vertybių ir dokumentų.
1941 m. birželio 23 d. suformuotos Laikinosios Lietuvos vyriausybės finansų ministro įsakymu SSRS valstybinio banko Lietuvos respublikine kontora pavadinta Lietuvos valstybiniu banku, o oficialiai Lietuvos bankas buvo atkurtas 1941 m. liepos 5 d. Laikinoji Lietuvos vyriausybė kreipėsi į vokiečių karo vadovybę dėl lito atstatymo ir rublio išėmimo iš apyvartos, tačiau sulaukė neigiamo atsako. Nuo 1942 m. rudens prasidėjo Lietuvos banko veiklos siaurinimas, o 1943 m. balandžio 30 d. galutinai nutraukiama visų Lietuvos banko skyrių veikla.
SSRS armijai grįžus į Lietuvą, 1944 m. liepos 24 d. pradėjo vėl veikti Lietuvos respublikinė kontora.
Nuo 1990 m.
Dar iki Lietuvos valstybingumo atkūrimo 1990 m. kovo 11 d., Lietuvos TSR Aukščiausioji Taryba 1989 m. gegužės 18 d. priėmė įstatymą, kurio 19 straipsnyje teigiama, kad respublikoje gali būti įvesti savi pinigai ir sukurta kredito sistema. Prie Vyriausybės sudaryta Lietuvos savarankiškos pinigų ir kredito sistemos sukūrimo grupė, kuriai pavesta parengti veiklos koncepciją ir sukurti įstatymų projektus. 1990 m. vasario 13 d. Lietuvos TSR Aukščiausioji Taryba priima Lietuvos banko įstatymą ir nusprendžia jį steigti nuo 1990 m. kovo 1 d. Šią dieną įsteigtas Lietuvos bankas pratęsė jau tarpukariu veikusio centrinio šalies banko tradicijas, tačiau kitaip negu ankstesnis akcinis bankas, šiam suteikiamas valstybinio banko statusas. Kovo 13 d. paskiriamas pirmasis po nepriklausomybės atstatymo Lietuvos banko valdybos pirmininkas – Bronius Povilaitis. 1990 m. rugsėjo 4 d. patvirtinamas Lietuvos banko statutas ir nustatytas jo pagrindinio kapitalo dydis – 500 milijonų rublių; o rugsėjo 13 d. – sudaryta Lietuvos banko valdyba.
1990 m. spalio 2 d. Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba priėmė nutarimą, kuriuo nutarta iki 1990 m. gruodžio 31 d. valstybės nuosavybėn perimti 4 tuo metu Lietuvoje veikusius bankus su visais jiems pavaldžiais skyriais, tačiau perėmimo procesas užtruko iki 1991 m. vasaros. Tuo pačiu prijungta Lietuvos respublikinė inkasacijos valdyba.
Perėmęs bankus, Lietuvos bankas taip pat perėmė ir Lietuvos ūkio subjektų įsiskolinimą šiems bankams ir ūkio kreditavimo funkciją. Pastarosios atsisakyta tik 1992 m. rugsėjo 1 d., perdavus ją Lietuvos valstybiniam komerciniam bankui.
1990–1992 m. Lietuvai vis dar priklausant rublio zonai, Lietuvos bankas negalėjo imtis aktyvios pinigų politikos, todėl pagrindinės pastangos buvo skirtos pasirengti įvesti savus pinigus. 1992 m. spalio 1 d. įvesti laikinieji pinigai talonai ir Lietuvos bankas jau galėjo savarankiškai atlikti centrinio banko funkcijas.
1993 m. birželio 25 d. įvestas litas, nuslopinta triženklė infliacija, stabilizuotas lito kursas. Siekiant santykinio kainų stabilumo ilgesniu laikotarpiu, 1994 m. balandžio 1 d. Lito patikimumo įstatymu litas susietas su JAV doleriu fiksuotu kursu, taip pat numatyta, kad Lietuvos banko išleisti litai privalo ne mažiau kaip 100 procentų būti padengti aukso ir konvertuojamosios valiutos atsargomis.
Lietuvai vis labiau integruojantis į Vakarus, plėtojantis ekonominiams ryšiams su Europos Sąjungos šalimis ir vykstant atitinkamiems pokyčiams prekybos valiutinėje struktūroje, 1999 m. nutarta litą perorientuoti nuo JAV dolerio prie euro.
2001 m. kovo 13 d. priimta nauja Lietuvos banko įstatymo redakcija skelbia, kad Lietuvos Respublikoje centrinis bankas yra Lietuvos bankas, kurio nuosavybės teisė priklauso Lietuvos valstybei. Lietuvos banką steigia ir likviduoja Lietuvos Respublikos Seimas. Naujuoju įstatymu centriniam bankui taip pat suteikta didesnė nepriklausomybė ir galimybė aktyviau vykdyti pinigų politiką. Tais pačiais metais priimti sprendimai dėl lito susiejimo su euru nuo 2002 m. vasario 2 d., išlaikant fiksuotą valiutos kursą (1 euras = 3,4528 lito).
2004 m. gegužės 1 d. Lietuvai įstojus į Europos Sąjungą (ES), Lietuvos bankas tapo Europos centrinių bankų sistemos (ECBS), kurią sudaro Europos Centrinis Bankas (ECB) ir visų ES valstybių narių nacionaliniai centriniai bankai, nariu.
2011–2012 m. bankas reorganizuotas – panaikinti Klaipėdos skyrius ir daug departamentų, vietoj jų įkuriant tarnybas bei atsisakant nereikalingų funkcijų. Dėl to banko darbuotojų skaičius sumažėjo ketvirtadaliu ; taip pat prie Lietuvos bankas perėme Lietuvos Respublikos vertybinių popierių komisijos ir Lietuvos Respublikos draudimo priežiūros komisijos funkcijas.
2015 m. sausio 1 d. Lietuvos bankas tapo Eurosistemos dalimi. Lietuvoje vietoj nacionalinės valiutos lito įvesta bendroji Europos valiuta euras.
2021 m. lapkričio 1 d. įvykdyta organizacinės struktūros pertvarka – buvo atsisakyta hierarchinio tarnybų sluoksnio, o atsakomybės deleguotos departamentams, jų yra 12.
Smalvų valsčius
Smalvų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Smalvos (Lietuvos pusėje) ir Turmantas (Lenkijos pusėje).
Lietuvos bankas
Valdymas ir struktūra
Vadovauja banko valdyba, kurią sudaro pirmininkas, du pavaduotojai ir du nariai.
Darbą organizuoja valdybos pirmininkas. Lietuvos banko valdybos pirmininką penkeriems metams skiria Seimas Prezidento teikimu. Kadencijų skaičius neribojamas. Lietuvos banko valdybos pirmininko pavaduotojus ir valdybos narius šešeriems metams skiria Prezidentas Lietuvos banko valdybos pirmininko teikimu.
Smalvų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. 8-ajame dešimtmetyje Kauno gubernijoje. Po I pasaulinio karo pateko į Lietuvos-Lenkijos pasienio kovas ir buvo padalintas – vakarinė lietuviška pusė liko Zarasų apskrityje, rytinė lenkiška – Breslaujos apskrityje. Valsčius suvienytas prasidedant II pasauliniam karui, panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Zarasų rajonui (9 apylinkės).
Lietuvos bankas
Valdymas ir struktūra
Pagrindinėms centrinio banko funkcijoms vykdyti suformuoti ir dirba 9 departamentai – Bankų ir draudimo priežiūros, Finansinių paslaugų ir rinkų priežiūros, Teisės ir licencijavimo, Rinkos operacijų, Rinkos infrastruktūros, Finansinio stabilumo, Ekonomikos, Duomenų ir statistikos, Grynųjų pinigų, jie sudarytos iš jose veikiančių skyrių, departamentus aptarnauja ir kitą įstaigai reikalingą veiklą atlieka dar trys departamentai – Informacinių technologijų, Strategijos ir valdysenos, Korporatyvinių paslaugų taip pat sudaryti iš skyrių, ir du mažesni padaliniai – savarankiški skyriai.
Vadovai
Tarpukario (ir Antrojo pasaulinio karo pradžios) Lietuvos banko valdytojai:
Atkurto Lietuvos banko valdybos pirmininkai:
RPG-26 Aglen
RPG-26 Aglen  – tarybinis vienkartinis reaktyvinis prieštankinis granatsvaidis. Skirtas kovai su tankais, šarvuočiais, gyvąja jėga, besislepiančia pastatuose ir įtvirtinimuose.
Sukurtas kompanijos Bazalt kaip RPG-22 pakaitalas. Pradiniams bandymams pateiktas 1982 m. 1983–1984 m. vyko poligoniniai bandymai. Į Tarybinės Armijos ginkluotę priimtas 1985 m.
Leistuvas yra plonasienis vamzdis, pagamintas iš tokio paties stiklaplastikio, kaip ir RPG-18 bei RPG-22.
Nuleidžiamojo ir skeliamojo mechanizmų saugiklinis stovelis užveda skeliamąjį mechanizmą (kai stovelis statmenas) arba įjungia saugiklį (kai stovelis nuleistas žemyn). Saugiklio stovelis kartu yra ir taikiklio dalis – jame įtaisytas dioptras.
Granata
Granata PG-26 yra reaktyvinė kumuliacinė, su stabilizatoriais, kurie atsilenkia granatai iššovus. Pagerintas kumuliacinis užtaisas (sprogstamoji medžiaga Okfol) geba pramušti 440 mm storio šarvą, 1 m gelžbetonio ar 1,5 m storio plytų sieną.
Raketinio variklio kuras – parakas 7/1 TR V/A.
Naudojimas
Norint iššauti: Dabar RPG-26 yra kovinėje padėtyje. Norint grąžinti į žygio padėtį, seka atliekama priešinga tvarka. Palyginus su RPG-22, RPG-26 parengimas šūviui dukart greitesnis.
Norkiškė
Norkiškė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Batakių. Seniūnaitijos centras. Buvęs Norkiškės dvaras beveik neišlikęs, dvaro rūmai sugriauti 2004 m.
Istorija
thumb|left|Buvusio Norkiškės kolūkio fermų griuvėsiai
Norkiškės apylinkėse rasti IX–XI a. kryžminiai smeigtukai liudija, kad šiose vietovėse gyventa jau nuo IX a.
XIX–XX a. čia buvo Norkiškės dvaras, nugriautas 2004 m.
Norkiškės kaime, pamiškėje 1941 m. birželio mėnesį vyko tarybinės armijos 125-osios šaulių divizijos ir 165-ojo bataliono ir fašistinės kariuomenės kautynės. Kautynėse žuvo 17 tarybinių karininkų ir pusšimtis kareivių. 1975 m. iš kautynių vietos žuvusių karių palaikai buvo perkelti į Skaudvilės karių kapines. 1979 m. kautynių vietoje pastatytas paminklas.
Chaim Yitzchak Bloch Hacohen
Chaim Yitzchak Bloch Hacohen (1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje, Rusijos imperija – 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sitis, Naujasis Džersis, JAV) – Lietuvos žydų kilmės rabinas ir visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė 1865 m. rugsėjo 14 d. Plungėje. Būdamas 15 metų išvyko į Grobino ješivą. Jaunystėje daug laiko praleido studijuodamas Torą ir Talmudą. Būdamas 18 metų išvyko mokytis į Valažino ješivą, kur mokėsi pas rabiną Chaim Soloveitchik. Studijuodamas ješivoje rašė straipsnius į vietinius žydų laikraščius ir žurnalus. 1891 m. grįžo į Plungę ir čią įkūrė ješivą, kur ketverius metus dirbo talmudo mokytoju. Vienas iš žymiausių jo mokinių buvo Joselis Kaganeumanas. Baigęs darbus Plungėje buvo paskirtas dirbti į Palangą, kur jis lankė valstybinę mokyklą ir gavo išsilavinimą leidžiantį tapti valstybės pripažįstamu rabinu.
Po I pasaulinio karo baisumų rabinas nusprendė emigruoti į JAV 1922 metais. Atvykęs į JAV apsistojo Džersio Sičio mieste, kur iškart įsiliejo į vietos žydų visuomeninį gyvenimą. 1932 m. buvo išrinktas ortodoksų rabinų sąjungos prezidentu. II pasaulinio karo metu aktyviai dalyvavo įvairiuose judėjimuose siekusiuose išgelbėti Europos žydus nuo Holokausto. 1943 m. kartu su dar keliais šimtais JAV rabinų surengė protesto akciją Vašingtone siekdami atkreipti amerikos žmonių dėmesį į Europoje vykdomas žydų žudynes. Mirė 1948 m. vasario 17 d. Džersio Sityje.
Čerokių kalba
Čerokių kalba (ᏣᎳᎩ Tsa-la-gi) – kalba, priklausanti Irokėzų kalbų šeimai. Kalba naudoja čerokių raštą. Tai vienintelė kalba, kuri priklauso Pietų irokėzų grupei.
Ultrazauras
Ultrazauras (Ultrasaurus) – brachiosauridae šeimos augalėdis, gyvenęs juros periode. Svėrė nuo 55 iki 130 tonų. Užaugdavo iki 15 m aukščio ir apie 30 m ilgio.
Nirvindeno mūšis
Mūšio eiga
Generolas Dumouriez su 41 000 prancūzų armija puolė mažesnę, 39000 karių, Prince Frederick vadovaujamą austrų armiją. Nepaisant kiekybinio pranašumo, prancūzai patyrė triuškinamą pralaimėjimą. Prancūzai prarado 4000 karių, sąjungininkai – 3000. Dumouriez pasidavė sąjungininkams, todėl buvo politikų apkaltintas išdavyste. Austrų stovykloje jis pirmiausia ir susidūrė su savo kaltintojais.
Libija, Libija, Libija
Arabiškai
يا بلادي يا بلادي
بجهادي وجلادي
ادفعي كيد الأعادي والعوادي
واسلمي اسلمي اسلمي
اسلمي طول المدى
إننا نحن الفداء
ليبيا ليبيا ليبيا يا بلادي أنت ميراث الجدود
لارعى الله يداً تمتد لك
فاسلمي إنا على الدهر جنود
لا نبالي إن سلمت من هلك
وخذي منا وثيقات العهود
إننا يا ليبيا لن نخذلك
لن نعود للقيود
قد تحررنا وحررنا الوطن
ليبيا ليبيا ليبيا يا بلادي يا بلادي
ليبيا ليبيا ليبيا جرّد الأجداد عزماً مرهفا
ثم ساروا يحملون المصحفا
باليد الأولى وبالأخرى السلاح
فإذا في الكون دين وصفا
وإذا العالم خير وصلاح
فالخلود … للجدود
إنهم قد شرفوا هذا الوطن
ليبيا ليبيا ليبيا يا ابن ليبيا يا ابن آساد الشرى
إننا للمجد والمجدُ لنا
مذ سرونا حمد القوم السرى
بارك الله لنا استقلالنا
فابتغوا العلياء شأواً في الورى
واستعدوا للوغى أشبالنا
للغلاب … يا شباب
إنما الدنيا كفاح للوطن
ليبيا ليبيا ليبيا
Romuva (kino teatras)
Kauno kino centras „Romuva“ – tai kino teatras, įsikūręs Kaune, Laisvės al. 54. Seniausias Lietuvoje, vienintelis veikiantis istorinis kino teatras Kaune. Miesto istoriniam architektūriniam paveldui reikšmingas objektas 2008 m. buvo paskelbtas kultūros vertybe (u.k. ). 2015 m. pavasarį Kaunas gavo Europos paveldo ženklą už Tarpukario moderniąją architektūrą, kur vienas iš reikšmingų objektų yra ir „Romuvos“ kino teatras.
„Romuva“ yra ne tik tradicinė kino teatro erdvė. Kino teatre organizuojami įvairūs projektai bei iniciatyvos: „Romuvos pasažas“, „Kinas Kaune“, derinami su tradiciniais kino festivaliais „Nepatogus kinas“, „Kauno kino festivalis“, animacinių filmų festivalis „Tindirindis“, rodomi mokomieji filmai vaikams, demonstruojami spektakliai, vyksta koncertai.
Istorija
Pirmosios Lietuvos nepriklausomybės pradžioje dauguma Kauno kino teatrų buvo susikoncentravę centre - Laisvės alėjoje jų buvo net dvylika. Tarpukario Kaunas paveldėjo bent tris veikiančius kino teatrus, kuriuose buvo rodomi filmai dar iki nepriklausomybės paskelbimo.
„Romuvos“ kino teatro pastatas Laisvės alėjoje iškilo prieš pat Lietuvai prarandant nepriklausomybę. Prieš statybų pradžią būsimo kino teatro vietoje 1937 m. būta dviejų mūrinių ir vieno medinio namo bei keletas medinių sandėliukų. 1938 m. sklypą įsigijo Antanas ir Petras Steikūnai, kurie 1938 m. gruodžio 29 d. Kauno miesto statybos komisijai pateikė prašymą statyti kino teatrą. Numatoma statybos kaina 200 000 Lt. Leidimas 687 vietų kino teatrui statyti buvo išduotas 1939 m. vasario 3 d., o 1940 m. balandžio 13 d. jis jau buvo pastatytas.
Tuo metu „Romuva“ buvo pripažinta erdviausiu, moderniausiu ir originalumu pralenkiančiu ne tik Kauno, Lietuvos, bet ir kai kuriais atvejais kitų Baltijos šalių kino teatrus. Miestiečiams tarnavo tik vienerius metus, jo veiklą nutraukė Antrasis pasaulinis karas, kurio metu „Romuva“ buvo nacionalizuota, programos turinį ėmė griežtai kontroliuoti Valstybinė kinofikacijos valdyba.
Atgavus nepriklausomybę, vykstant privatizacijai, kino teatras savo tiesioginės misijos - nuolat demonstruoti kino filmus - praktiškai nebeatliko, kilo grėsmė jam išnykti. Visuomenė nepritarė miesto valdžios sandėriui su verslininkais dėl pastato nuomos, buvo rengiamos protesto akcijos. Atgaivinus funkcinę kino teatro veiklą, įstaigos juridinis statusas keitėsi: buvo UAB, tada tapo VšĮ, o nuo 2015 m. balandžio 1d. „Romuva“ tapo Kauno miesto biudžetine įstaiga bei pakeitė pavadinimą iš Kino teatras „Romuva“ į Kauno kino centras „Romuva“. 2015 m. balandžio 18 d. kino teatras atšventė 75 metų sukaktį, nuo pirmo šiame kino teatre parodyto seanso. Dabar čia penkias dienas per savaitę rodomi kino seansai, vykdomos kino edukacijos programos bei vyksta kultūriniai renginiai. miniatiūra|220px|right|Kino teatro remontas 2019 m.
Laikinoji „Romuvos“ salė
2015 m. lapkritį ekspertas nustatė, jog kino teatro salė yra avarinės būklės, nes žiūrovų salės konstrukcijos gali bet kada sugriūti, todėl žiūrovams salėje yra nesaugu. Avarinės būklės šalinimui – lubų parėmimui – buvo reikalinga išgriauti salėje esančias kėdes ir amfiteatro konstrukciją. Pastato modernizavimo techninis projektas pradėtas rengti 2017 m. kovą, todėl kino centras rengiasi išsinuomoti 350–400 kvadratinių metrų suremontuotas patalpas, tinkamas kino teatro veiklai. Šiuo metu kino centras laikinai glaudžiasi Kauno dramos teatro mažųjų salių kiemelyje Kęstučio gatvėje, kur yra įrengta laikinoji „Romuvos“ salė.
Architektūra
Projekto autorius arch. Nikolajus Mačiulskis.
Planinėje pastato struktūroje vyrauja šiek tiek užapvalintos formos ir primena to meto JAV kino teatrams būdingą streamline estetiką, tačiau išorėje esama užuominų ir į istoristinę architektūrą. Pastato modernumą ir šiuolaikiškumą pabrėžia įėjimą akcentuojantis stiklinis bokštelis, kuris tapo vienu iš tarpukario architektūros simbolių. Dekoratyvi durų raiška kiek primena tarpukariui būdingus „tautinio stiliaus“ ieškojimus. Vis dėlto miestui bene svarbiausias objekto urbanistinis sprendimas. Kino teatro pastatą atitraukus į sklypo gilumą, suformuota nedidelė ir jauki viešoji erdvė, pagyvinanti perimetrinį Kauno Laisvės alėjos užstatymą. Pusrūsio patalpose suprojektuotas sargo butas – tai atspindi tarpukario tradiciją visuomeniniuose statiniuose įrengti gyvenamąsias patalpas. Antrame aukšte buvo numatytos administracinės ir techninės patalpos.
Steponava (Jurbarkas)
Steponava – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Eržvilko, šalia Akmenos ir Viščiovos upių žiotimis (įteka į Šaltuoną).
Šilai (Telšiai)
Šilai – kaimas pietvakarinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Varnių.
Karbonatitas
thumb|250px|Išsiliejęs ir atvėsęs karbonatitas, [[Ol Doinyo Lengai krateryje.]] Karbonatitas - efuzinė arba intrūzinė magminė uoliena, kurioje karbonatai sudaro daugiau kaip 50 %. Kartais panašūs į marmurą, skirtumui išaiškinti tenka atlikti detalesnius geocheminius tyrimus.
Karbonatitai sutinkami smulkiose intrūzinėse formose - daikose, siluose, gysluose. Daugiausia jų yra riftinės zonose. Karbonatitai susidarė proterozojuje ir fanerozojuje. Archėjaus karbonatitų nėra atrasta.
The National
The National – indie roko grupė, susikūrusi 1999 m. Sinsinatyje, o šiuo metu kurianti Brukline, Niujorke.
Biografija
Vidurinės mokyklos grupėje Matt Berninger grojo trimitu, vėliau studijavo koledže grafinį dizainą, o ten susipažino su Scott Devendorff, Mike Brewer, Casey Reas ir Jeff Salem. Penkiukė įkūrė penkerius metus gyvavusią lo-fi garage grupę „Nancy“ ir išleido albumą „Ruther 3429“. Po to Berninger, Devendorf, Reas ir Salem persikraustė į Niujorką.
Čia pusės narių keliai išsiskyrė: prie Berninger ir Scott Devendorff prisijungė pastarojo dvynys brolis Bryan bei dar viena dvynių pora – Aaron ir Bryce Dessneriai. Taip 1999 metais prasidėjo „The National“ istorija, kuri laikoma viena svarbiausių šiuolaikinių indie roko grupių. Jos dainų tekstai, kuriuos rašo vokalistas Matt Berninger, apibūdinami kaip „niūrūs, melancholiški ir sunkiai suprantami“.
Debiutinis grupės albumas „The National“ pasirodė 2001 m. Nuo tada grupė maždaug kas dvejus metus išleidžia po naują. 6-asis amerikiečių albumas „Trouble Will Find Me“ pasirodė 2013 m. gegužės 20 d. Jis tapo aukščiausiai iki šiol topuose pasiekusiu grupės albumu (3-oji vieta ir JAV, ir Jungtinėje Karalystėje) ir buvo nominuotas „Grammy“ kaip Geriausias alternatyvios muzikos albumas.
Jonas Mekas
Jonas Mekas (1922 m. gruodžio 24 d. Semeniškiuose, Papilio valsčiuje – 2019 m. sausio 23 d. Niujorke, JAV) – lietuvių kilmės JAV filmų kūrėjas, menininkas ir kuratorius, dažnai vadinamas amerikietiškojo avangardo kino krikštatėviu. Gyveno ir dirbo Niujorke.
Biografija
Gimė 1922 m. Semeniškiuose, tuometiniame Papilio valsčiuje, Biržų apskrityje. Būsimasis menininkas augo kartu su keturiais broliais (vienas jų, Adolfas Mekas, taip pat žinomas kūrybos bei kino pasaulyje) ir viena seserimi. Tėvai, Povilas ir Elžbieta, ūkininkavo, nebuvo pasiturintys, tėvas dar vertėsi staliaus darbais.
1933 m. pradėjo lankyti Laužadiškio pradinę mokyklą. Papilyje baigė 5 ir 6 klases. 1943 m. baigė Biržų gimnaziją. 1944 m. traukėsi į Vakarus. Elmshorne, Vokietijoje, pateko į karo belaisvių stovyklą prie prievartinių darbų. 1945 m. apsistojo Visbadeno DP stovykloje, 1947 m. perkeltas į Kaselio DP stovyklą. 1946–1948 m. Mainco universitete studijavo filosofiją ir romanistiką.
1941–1942 m. redagavo laikraštį „Naujosios Biržų žinios“, 1943–1944 m. – „Panevėžio apygardos balsas“. 1944 m. su broliu Adolfu suimti nacių ir 8-iems mėnesiams įkalinti priverstinių darbų stovykloje Elmshorne, Vokietijoje. 1946–1948 m. žurnalo „Žvilgsniai“ redaktorius.
1949 m. pabaigoje su broliu emigravo į JAV, apsistojo Bruklino rajone Niujorke. Praėjus dviem savaitėm po atvykimo pasiskolino pinigų, įsigijo 16 mm filmavimo kamerą ir pradėjo fiksuoti savo gyvenimo momentus. Gyvendamas Niujorko centre susidomėjo savo rajono kino teatruose rodomais avangardiniais filmais ir 1956 m. pradėjo kurti savo filmus. J. Mekas tapo vienu iš pirmaujančių Amerikos avangardinio filmo kūrėjų ir dirbo įvairiuose su filmo kuravimu susijusiuose darbuose.
thumb|left|upright|Jonas Mekas vizito [[Biržai|Biržuose metu, 1971 m.]] Nuo 1954 m. leido ir redagavo anglišką dvimėnesį kino žurnalą „Film Culture“, 1955–1957 m. redagavo mėnesinį filmų meno laikraštį „Intro Bulletin“. Nuo 1958 m. redagavo žurnalo „The Village Voice“ skyrių Movie Journal. Filmų klausimais straipsnius spausdino savo redaguotuose žurnaluose, taip pat leidiniuose „Cinemages“, „Films in Review“, „Film Book“, „Cinema“. Buvo filmų studijinių bei diskusinių susirinkimų programų 1951–1953 m. „Film Study Group“, 1953–1954 m. „Film Forum“ vedėjas. 1962 m. su broliu įkūrė „The Film Makers' Cooperative“, o 1964 m. „The Filmmakers' Cinematheque“, kuris palaipsniui išaugo į „Anthology Film Archives“, vieną didžiausių pasaulyje amerikiečių avangardinio filmo archyvų.
J. Mekas artimai bendravo ir dirbo su tokiais menininkais, kaip Jurgis Mačiūnas, Andy Warhol, Nico, Allen Ginsberg, Yoko Ono, John Lennon ir Salvador Dalí. Garsių menininkų „Fluxus“ kolekcijas pristato Vilniuje įsteigtas Jono Meko vizualiųjų menų centras.
Mirė 2019 m. sausio 23 d. Niujorke, savo namuose Bruklino rajone. Urna su kūrėjo pelenais palaidota po pusmečio, birželio 16 d., gimtuosiuose Semeniškiuose vykusioje privačioje ceremonijoje.
Šeima
thumb|upright|Jonas Mekas 1977 m. Būdamas 52 metų, 1974 m. J. Mekas vedė Amerikos airę fotografę Hollis Melton. 2005 m. šeima išsiskyrė. Jų vaikai: duktė aktorė Oona Mekas (g. 1974), sūnus aktorius Sebastian Mekas (g. 1981).
Gagaūzų kalba
Gagaūzų kalba – tiurkų kalbų šeimos grupės kalba. Vartojama gagaūzų, pietų Moldovoje, pietų Ukrainoje, Šiaurės Kaukaze, taip pat Kazachstane, šiaurės rytų Bulgarijoje, Rumunijoje. Kalbančiųjų apie 150 000.
Skiriamos centro arba Čadyr Lungos-Komrato ir pietų arba Vulkeneščio tarmės. Bendrinė kalba remiasi centro tarme. Gagaūzų kalbai būdinga trumpieji ir ilgieji balsiai, balsių dvibalsėjimas ir jotacija žodžio pradžioje. Lingvistiškai artimiausios turkų, turkmėnų ir azerbaidžaniečių kalbos. Leksika ir sintaksė labai paveikta bulgarų, rusų ir rumunų kalbų.
Alfabetas
Nuo 1996 m. vartojami lotynų rašmenys. Iki tol (1956–1996) buvo vartota kirilica. O iki 1956 m. buvo vartotas graikų raštas.
FC Astra Giurgiu
Džurdžu „Astra“ – Rumunijos futbolo klubas iš Džurdžu.
Istorija
2003 m. klubas prijungtas prie Petrolul Ploiesti, tačiau 2005 m. vėl atskirtas.
Pakarkliai (Biržai)
Pakarkliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.
Istorija
1949–1992 m. kolūkio „Laisvoji žemė“ gyvenvietė.
Prutas
Prutas  – kairysis Dunojaus intakas, prasidedantis Vakarų Ukrainoje, Karpatuose, Hoverlos kalno papėdėje, netoli Rumunijos sienos. Toliau upė skiria Moldaviją ir Rumuniją, į Dunojų įteka netoli Renio miesto (Ukraina). Santaka – trijų valstybių (Ukrainos, Moldovos, ir Rumunijos) riba. Didžiausias miestas – Černovcai Vakarų Ukrainoje. Laivininkystei tinkamas ruožas – nuo vietovės netoli Jasų (Rumunijoje) iki žiočių (viso apie 300 km).
Antikiniais laikais upė buvo vadinama Pyretus arba Porata.
Intakai – Čeremošas, Žižija (dešinieji). Prutas šalia [[Hoverla|Hoverlos Ukrainoje|thumb|left|360px]]
Renata Vagnerytė
Renata Vagnerytė-Jevdokimova (g. 1941 m. rugpjūčio 3 d.) – lietuvių teatro ir kino aktorė.
Biografija
Vyras – aktorius Michailas Jevdokimovas, sūnus – Artūras Jevdokimovas.
Bėlė
Bėlė – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Ukmergės, 2 km į vakarus nuo senojo plento Vilnius–Ukmergė.
Istorija
1596 m. minimas Bėlės dvaras.
Panaikintas 1979 m. lapkričio 28 d.
Ukulele Songs
Ukulele Songs – antrasis solinis amerikiečių alternatyvaus roko grupės Pearl Jam vokalisto Eddie Vedder albumas, išleistas 2011 m. gegužės 31 d. Albumas susideda iš paties atlikėjo dainų bei jo atliktų koverių. Visos dainos atliekamos ukulėle.
2011 m. atlikėjas pradėjo savo koncertinį turą JAV kartu su Glen Hansard. Vėliau jis koncertavo ir Europoje.
Ieškomas (2008 filmas)
Ieškomas  – 2008 m. veiksmo trileris. Filmo pajamos siekė daugiau nei 200 mln. JAV dol.
Siužetas
Eilinis ofiso darbuotojas Veslis, nerandantis savęs gyvenime ir viskuo nusivylęs, netikėtai įtraukiamas į žudikų broliją. Jam pasakoma, kad jo tėvas nesenai buvo nužudytas, o jis išmokęs žudymo ir išlikimo meno gali atkeršyti už tėvo mirtį. Tačiau vėliau sužino, kad visa brolija ir jo misija grindžiama melu ir jis turi ją sunaikinti.
Balčiai (Tauragė)
Balčiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Žygaičių, prie kelio. Aukščiausia kaimo vieta yra 65 metrai virš jūros lygio.
Prancūzijos futbolo varžybos 1937–1938 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1937–1938 m.
Čekijos ledo ritulio lyga
Čekijos ledo ritulio lyga (O2 Extraliga) yra aukščiausia Čekijos ledo ritulio federacijos lyga. Ji buvo įkurta 1993 m. Lygoje žaidžia 14 komandų.
Komandos
Reguliariajame sezone komandos 3 taškus gauna už pergalę mače, 2 taškus už pergalę pratesime ir 1 tašką už pralaimėjimą.
Komandų pavadinimai greitai keičiasi, kadangi pasikeičia rėmėjas.
2009-2010 m. sezonas
Vertininkai
Vertininkai – kaimas pietvakarinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Varnių.
Haris Poteris ir Netikras Princas
Haris Poteris ir Netikras Princas – šeštoji britų rašytojos J. K. Rowling knyga apie Harį Poterį, pasirodžiusi 2005 m. birželio mėnesį. Lietuvių kalba ši knyga buvo išleista 2006 m. sausio mėn.
ISBN 9955-08-987-3
Pavadinimas
Angliškas knygos pavadinimas šiek tiek skiriasi nuo lietuviškojo. Knyga vadinasi Harry Potter and the Half-Blood prince, tačiau lietuviškas vertimas skamba kiek kitaip – „Haris Poteris ir Netikras princas“. Pabrėžtina yra tai, kad žodį „Half-Blood“, remiantis knygos kontekstu, būtų tiksliau versti kaip „puskraujis“ arba „negrynakraujis“.
Siužetas
Knygoje aprašomi šeštieji Hario Poterio ir jo draugų mokslo metai Hogvartso kerėjimo ir burtų mokykloje.
Knygoje nepamirštamas Drakas Smirdžius. Haris visus mokslo metus įtaria jį esant „Mirties Valgytoju“ ir pasirodo, jog tai tiesa. Taip pat Haris tampa savo kvidičo komandos kapitonu bei įsimyli Ronio seserį Džinę. Knygos kulminacija – Dumbldoro mirtis nuo Sneipo rankos(Sneipas ir yra netikras princas). Taigi kaip ir kiekvienais metais, Hogvartsas neteko dar vieno apsigynimo nuo juodosios magijos mokytojo (Sneipas šiais mokslo metais gavo Apsyginimo nuo juodosios magijos mokytojo vietą), nes Sneipas kartu su Draku bei jo į Hogvartsą įleistais „Mirties Valgytojais“ paspruko… Hariui su draugais ir visa burtininkų bendruomene beliko garbingai palydėti Dumbldorą anapilin…
Nove Lepkai
Nove Lepkai – kaimas Lenkijos rytuose, Olšankos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Heinrich von Württemberg
thumb|250px|left|Viurtembergo-Mompelgardo grafystė [[1616 m.]]
Heinrichas fon Viurtembergas ( 1448 m. rugsėjo 7 d. Štutgartas – 1519 m. balandžio 15 d. Hohenuracho pilis) – 1473-1482 m. Viurtembergo-Mompelgardo grafas.
Biografija
Antrasis Viurtembergo-Štutgarto grafo Ulricho V sūnus. Heinrichui von Viurtembergui buvo suplanuota dvasininko karjera. Heinrichas nuo maždaug 1464 m. buvo katedros pastorius Eichštete. 1473 m. pagal Uracho sutartį jam atiteko Mompelgardo grafystė, buvo pažadėtos likusios kairiakrantės Reino valdos Viurtemberge.
Dacijonai
Dacijonai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Tauragės pakraščio, dešiniajame Šešuvies ir kairiajame Beržės upelio krante. Seniūnaitijos centras.
Istorija
1971 m. įsteigta pradžios mokykla, dab. Tauragės „Jovarų“ mokyklos skyrius, medicinos punktas, biblioteka.
Olimpinis stadionas (Kijevas)
Olimpinis stadionas (ofc. ) – sportinis kompleksas Ukrainos sostinėje Kijeve.
Komplekso statybos prasidėjo 1936 m. senojo „Raudonojo stadiono“ vietoje. Buvo planuojamas atidaryti 1941 m., tačiau, kadangi prasidėjo karas, atidarymas buvo nukeltas.
1966–1967 m. pirmąkart renovuotas, pastatytas antrasis tribūnų aukštas.
1978–1980 m. renovuotas antrąsyk, 1980 m. stadione vyko Maskvos olimpiados ketvirtfinalio bei pusfinalio rungtynės.
2008 m. prasidėjo trečioji renovacija, ruošiantis Euro 2012 futbolo čempionatui. Šiame stadione vyko finalinės čempionato rungtynės.
2018 m. gegužės 26 d. stadione vyks UEFA čempionų lygos finalo rungtynės.
Barnstaplis
Istorija
Barnstaplis susikūrė XI a. pastačius pilį (buvo feodalinės baronijos sostinė). XII a. pr. miestas apjuostas siena. XV a. per To upę pastatytas akmeninis tiltas (paplatintas 1796 ir 1962 m.). Miesto teisės suteiktos 1557 m. Viduramžiais buvo svarbus vilnos prekybos centras.
Pietų Afrika
right|thumb|300px|[[Afrika|Afrikos žemyno geografiniai pietūs, neįskaitant Madagaskaro salos, kuri laikoma mikrožemynu]] right|thumb|300px|Pietų Afrikos kitos sąvokos: {{legend|#00a000|Pagal [[JTO Pietų Afrikos regionas}} {{legend|#00d000|Geografinė Pietų Afrika su Madagaskaro sala}} {{legend|#00ff00|Pietų Afrikos plėtros bendrija (SADC)}}]]
Pietų Afrika – pietinis Afrikos žemyno geografinis regionas, bet dėl skirtingų geografinių ir geopolitinių supratimų jis turi keletą sąvokų.
Afrikos žemyno geografiniams pietums priskiriamos šios šalys:
JTO priskiria šias šalis:
Juozas Paulauskas (1917)
Juozas Paulauskas (slap. Dalius, Bočius, 1917 m. Vaineikių k., Darbėnų vls., Kretingos apskr. – 1950 m. birželio 3 d., Nausėdų k., Darbėnų vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardos rinktinės vadas.
Biografija
Vaineikių girininkijos eigulys, nuo 1944 m. partizanas. Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės štabo apsaugos Vizbuto kuopos narys, vėliau – būrio vadas. Nuo 1949 m. – Kardo rinktinės štabo viršininkas, vėliau – rinktinės vadas.
Žuvo 1950 m. birželio 3 d. kartu su rinktinės štabo viršininku Kazimieru Martinkumi-Saga, partizanais Justinu Rimkumi-Ąžuolu, Leonora Viluckyte-Širšyne ir Vytautu Zalecku-Vaivoru patekęs į Nausėdų kaimo Ganyklėlių miške MGB vidaus kariuomenės kareivių ir Darbėnų vls. stribų apsuptį. Palaikai išvežti į MGB Darbėnų valsčiaus poskyrio būstinę. Užkasimo vieta nežinoma. alt=Kardo rinktinė 1950m.|miniatiūra|Kardo rinktinės vadas Juozas Paulauskas (pirmoje eilėje trečias iš kairės) Vardas įamžintas paminkluose žuvusiems Kardo rinktinės partizanams atminti Kretingos senosiose kapinėse (1992 m). ir Nausėdų kaimo miške (1995 m.).
Valdemaras Jakštas
Valdemaras Jakštas (g. 1958 m. birželio 6 d. Sujetichos kaime, Irkutsko sritis, Rusija) – Lietuvos ir Panevėžio miesto politinis bei visuomenės veikėjas.
Stepas Butautas
Biografija
1948 m. baigė Kūno kultūros institutą (LKKI). 1951–1975 m. dėstė Kauno politechnikos institute, nuo 1971 m. fizinio auklėjimo katedros vedėjas, docentas. 1978–1985 m. LKKI sportinių žaidimų katedros vedėjas. Palaidotas Eigulių kapinėse.
Rimšės valsčius
Rimšės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Rimšė.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1895 m. prijungta dalis Dūkšto valsčiaus. 1941 m. vasario 17 d. Rimšės valsčius priskirtas Lietuvos TSR. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Dūkšto rajonui (8 apylinkės).
Tremavas
Tremavas arba Novojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Новое) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Pravdinsko miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Tremavs prūsiškos kilmės. 1348 m. minimas Tremow. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities dvaras, nuo 1873 m. birželio 13 d. valsčiaus centras. 1905 m. buvo 194, 1910 m. – 169 gyventojai. 1928 m. rugsėjo 30 d. kaimas prijungtas prie Šalių (Schallen). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Družbos apylinkės kaimas.
Stiegvilai
Stiegvilai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Pašaltuonio, kairiajame Šešuvies krante.
Valdemaras Jakštas
Biografija
1988 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius – mechanikas, 1997 m. – Vilniaus Gedimino technikos universitetą, aplinkos inžinierius.
2000–2015 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.
Obelių Priemiestis
Obelių Priemiestis  – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, šiaurės vakariniame Obelių miesto pakraštyje, prie kelio ir Rastupio upelio. Seniūnaitijos centras.
Alatas
Alatas − miestas Bucharos vilajeto Alato tumane (Uzbekija). Tumano centras. Miesto teises gavo 1982 m., iki tol buvo miesto tipo gyvenvietė. Miestas yra už 60 km nuo vilajeto centro Bucharos. Iki Taškento − 508 km.
Brėkliai
Brėkliai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Vaškų.
Petrusai
Petrusai – kaimas Lenkijos rytuose, Olšankos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Brėkliai
Istorija
Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Stepas Butautas
Sportinė karjera
1944–1956 m. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės žaidėjas. 1947–1954 m. žaidė SSRS krepšinio rinktinėje, kuri 1947, 1951 ir 1953 m. tapo Europos čempione. 1952 m. Helsinkio vasaros olimpinių žaidynių sidabro medalininkas. 1955–1956 m. Lietuvos SSR moterų ir SSRS merginų, 1958–1964 m. SSRS moterų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris. 1967–1968 m. ir 1970 m. Kubos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiasis treneris. 1975–1978 m. Kauno „Žalgirio“ vyriausiasis treneris.
Obelaukiai
Obelaukiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Yra kultūros namai, biblioteka, paštas (LT-41006). Obelaukių I tvenkinys.
Etimologija
Vietovardis tikriausiai kilęs nuo bendrinio žodžio obelis.
Valdemaras Jakštas
Biografija
Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos narys, Panevėžio skyriaus pirmininko pavaduotojas.
Obelaukiai
Istorija
1750 m. istorijos šaltiniuose paminėtas Obelaukių užusienis (3 kiemai).
Alatas
Dauguma miesto gyventojų − uzbekai. Taip pat gyvena turkmėnai, totoriai, rusai, kazachai.
Pramonė
Pramonės įmonės:
Mieste yra geležinkelio stotis.
Obelaukiai
Istorija
Gyvenvietė sparčiai plėtėsi po 1970 m., kai buvo K. Požėlos kolūkio centrinė gyvenvietė. Būtent po 1970 m. pastatyta dauguma pastatų kaime. Iš aplinkinių kaimų (Varniūnų, Devynbalsių ir kitų) į naujai statomą gyvenvietę kėlėsi priverstinai iškeldinti naujakuriai. Žlugus komunistinei santvarkai gyvenvietė neteko reikšmės. Seniausi pastatai buvo arklidės ir Kaminskų namas, tačiau arklidės buvo menkai prižiūrimos, įlūžo stogas, o vėliau medinės perdangos, sijos, kitos detalės išgrobstytos. 2005 m. iš arklidžių liko tik pamatai. Kaminskų name kitados buvo kolūkio raštinė, vėliau įsikūrė vaikų darželis. Žlugus Obelaukių žemės ūkio bendrovei, bei užsidarius vaikų darželiui, pastatai buvo suniokoti. Tokiu būdu sunyko seniausi kaimo pastatai.
Valdemaras Jakštas
Biografija
Lietuvos inžinierių sąjungos narys, Rotary klubo narys, visuomeninės organizacijos „Žalioji gija“ narys. Žmona Silvija, sūnus Vytis.
PFK Spartak Plovdiv
Plovdivo „Spartak“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Plovdivo.
Istorija
Komanda 1967–1982 m. priklausė Botev Plovdiv klubui, vėliau atsiskyrė.
Butkai (Tauragė)
Butkai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7,5 km į vakarus nuo Žygaičių, prie kelio. Piečiau kaimo tyvuliuoja Draudenių ežeras.