cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Varmė
Geografija
Varmės vyskupystė tęsėsi nuo siauro Aistmarių pakrantės ruožo tarp Fromboko ir Branevo į pietvakarius link Mozūrų ežeryno aplink Olštyną ir Rešlių. Iš visų pusių Varmę supo vokiškieji Rytprūsiai – Oberlandas pietvakariuose, Natanga ir Barta šiaurėje ir Mozūrija pietvakariuose. Didžiausios upės – Pasargė ir Alna. Bendras plotas – 4249 km².
Vyskupystei priklausė šie miestai (nuo pakrantės gylyn į kraštą) Frauenburgas, Braunsbergas, Melzakas, Vormditas, Gutštatas, Heilsbergas, Bišofšteinas, Rioselis, Zėburgas, Bišofsburgas, Vartenburgas ir Alenšteinas.
Gyventojai
250px|thumb|left|Merginos Varmijos krašto rūbais (apie 1920 m.) XIII a. Varmėje gyveno prūsų gentys varmiai (šiaurės rytuose), pagudėnai ir galindai (pietuose), notangai ir bartai (šiaurės rytuose). Užkariavęs prūsus, Vokiečių ordinas čia kvietėsi vokiečių kolonistus. Po paskutinio didelio prūsų sukilimo kolonistai iš Liubeko įkūrė abu Varmijos miestus prie Baltijos jūros Frauenburgą ir Braunsbergą, o vidurinę Varmės dalį XIV a. pirmojoje pusėje pasiekė kolonistai iš Silezijos, kurių savotiška tarmė išsilaikė čia iki XX a. („sileziečių miestai“ buvo Vermditas, Gutštatas ir Heilsbergas). Vėliausiai, XIV a. antrojoje pusėje, kolonistai pasiekė pietinę Varmės dalį aplink Alenšteiną, Vartenburgą, Zėburgą, Rioselį ir Bišofsburgą. Čia šalia prūsų kaimų buvo kolonistų nausėdijos. Varmės vyskupijoje su prūsais tų laikų matais buvo elgiamasi pavyzdingai, prūsai galėjo gauti vyskupo tarnybas.
Prūsų kalba katalikiškoje Varmėje išnyko jau XVI a.
Peugeot
Peugeot (tar. pežo) – prancūziška korporacijos „Stellantis“ automobilių markė. Vienintelė, siūlanti dviračius, mopedus ir automobilius. Svarbi Europos motorolerių gamintoja.
Istorija
1889 m. sukonstravo pirmajį automobilį. Tai buvo triratis su garo varikliu, jų pagaminta keturi. Vėliau gamyba išplėsta, 1892 m. pagamintas 21, 1894 – 40, 1895 – 70, 1899 – 300 vnt. Ankstyvieji Peugeot modeliai buvo vadinami vardu Type ir skaičiumi. Pvz. 1895 m. modelis buvo vadinamas Type 12. Ant šio modelio Peugeot uždėjo gumines padangas ir tapo pirmąja tai padariusia automobilių gamintoja. 1894 m. debiutavusi Paryžiaus ralyje su 5 automobiliais Peugeot tapo viena pirmųjų gamintojų, pradėjusių dalyvauti automobilių sporte.
thumb|right|Peugeot 6HP Vis-à-vis 1898. thumb|right|Peugeot 1908 m. limuzinas
Iki II pasaulinio karo įmonė pristatė daug populiarių modelių – Peugeot 202, Peugeot 302 ir Peugeot 402. 1958 m. pradėjo prekybą JAV, pristatydama Peugeot 404. Jis atkreipė dėmesį laimėdamas keturis kartus iš šešerių metų dalyvavimo Rytų Afrikos safario ralyje.
thumb|right|Populiarus modelis Peugeot 206
1974 m. Peugeot nupirko 30% Citroën akcijų, nes pastaroji pritrūko pinigų. Įkurta PSA grupė, kurioje dalintasi ištekliais, bet Peugeot ir Citroën gaminiai išliko skirtingais.
1983 m. Peugeot pagamino populiarų Peugeot 205. 1984 m. Peugeot užmezgė ryšius su Kinija.
Teniso profesionalų asociacija
thumb|200px|right|Senasis ATP logotipas Teniso profesionalų asociacija (, ATP) – profesionalius tenisininkus vienijanti organizacija. Sukurta 1972 m. apsaugoti profesionalių vyrų tenisininkų interesus. Moterų žaidėjų interesus gina Moterų teniso asociacija (WTA).
Nuo 1990 m. asociacija organizavo pagrindinius teniso turnyrus vyrams visame pasaulyje – ATP Tour (nuo 2009 iki 2019 m. ATP World Tour). ATP vykdomieji biurai yra Londone, Didžiojoje Britanijoje. ATP Americas bazė – Ponte Vedros paplūdimyje, Floridoje, JAV, ATP Europe būstinė yra Monake, o ATP International, kuri apima Afriką, Aziją ir Australaziją, įsikūrusi Sidnėjuje, Australijoje.
ATP Turas
ATP Turas susideda iš Grand Slam, ATP World Tour Masters 1000, ATP World Tour 500, ATP World Tour 250, ATP Challenger Series ir Futures turnyrų.
Abeliškiai
Abeliškiai arba Belkinas (, nuo 1938 m. liepos 17 d. Ilmenhorst, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Белкино) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ilmės upės, 41 km į rytus nuo Pravdinsko.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities dvaras, kuriam priklausė ir Oškinio dvaras. Nuo 1874 m. balandžio 9 d. Abeliškių valsčiaus centras. Priklausė Ašvėnų (Nordenburgo) parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krylovo apylinkės kaimas.
Rahuė
Rahuė  – upė Čilėje, Los Lagoso regione; Bueno kairysis intakas. Prasideda Rupanko ežere, telkšančiame vakarinėse Andų pašlaitėse. Teka į šiaurės vakarus, plačia, vandeninga vaga. Aukštupyje ir vidurupyje teka lyguma, įteka į Bueną ties Los Rioso ir Los Lagoso regionų sandūra.
Svarbiausi intakai: Koihuekas, Negras, Damasas. Prie Rahuės upės įsikūręs Osorno miestas.
Lokinė (viensėdis)
Lokinė – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Siesikų.
SK Benešov
SK Benešov – Čekijos futbolo klubas iš Benešovo.
Stacijava
Stacijava – kaimas Molėtų rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Molėtų.
Zablackai
Zablackai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šeimyniškių.
Šifmano gynyba
Šifmano gynyba – tai šachmatų uždavinių tema. Ją galima skirstyti į tris: Šifmano-1, Šifmano-2 bei Šifmano-3 smulkesnes temas.
Šifmano-1 tema – tai figūrų manevras šachmatų kompozicijoje, kai juodieji, gindamiesi nuo baterinio mato mato grėsmės, patys susiriša savo figūrą, vildamiesi, kad baltiesiems, įvykdžius grasinimą, ji, dėl užstojimo surišimo linijoje, bus atrišta ir galima bus panaudoti gynyboje. Tačiau baltieji išnaudoja šį surišimą ir skelbia matą, eidami kita figūra.
Tema naudojama, kuriant dviejų ir trijų ėjimų šachmatų uždavinius.
Šifmano-2 tema skiriasi tuo, kad juodųjų figūra pradinėje pozicijoje yra surišta. Nuo baterinio mato grėsmės ji ginasi, judėdama surišimo linija iki laukelio iš kurio, baltiesiems, bandant įvykdyti grsinimą, yra netiesiogiai atrišama ir gali atremti mato grėsmę.
Ajodhija
Ajodhija  – miestas šiaurinėje Indijoje, Utar Pradešo valstijoje, Gogros dešiniajame krante, šalia Faizabado.
Šifmano gynyba
Šifmano–3 tema nuo Šifmano pirmos ir antros temų skiriasi tuo, kad juodųjų karalius pats užeina už savo figūros tam, kad ši taptų surišta.
Ajodhija
Ajodhija yra svarbus hinduizmo centras, vienas iš 7 šventųjų Indijos miestų. Čia gausu šventyklų, iš jų svarbiausios – Hanuman Garhi, Kanak Bhawan, Ramkot (joje švečiama Ramos gimimo diena), Swarg Dwar (manoma, kad joje Rama kremuotas), Mani Parbat ir Sugriv Parbat (su Ašokos laikų stūpa), Treta ke Thakur, Nageshwarnath (pasakojama, kad pastatyta Ramos sūnaus Kušo), Chhoti Devkali Mandir (Durgos šventykla) ir kt.
Šifmano gynyba
Istorija
Temą pasiūlė Rumunijos šachmatų kompozitorius Israelis Abrahamas Šifmanas (Schiffmann, Israel Abraham (1903–1930), patalpinęs 1927 m. savo uždavinį „The Problemist“ žurnale.
Uždavinių pavyzdžiai
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: tiesioginius bei atvirkščio mato šachmatų uždavinius.
Ajodhija
Istorija
Remiantis Ramajana, Ajodhijoje buvo Ramos tėvo, karaliaus Dašarathos rezidencija ir Ramos gimimo vieta. VI-V a. pr. m. e. miestas buvo Košalos karalystės sostinė; budizmo centras (pagal budistų vienuolį Fahsieną, Ajodhijoje buvo 100 vienuolynų). Vėliau svarbus džainizmo, nuo VII a. ir hinduizmo centras. XI-XII a. priklausė Kanaudi karalystei, vėliau Delio sultonatui, nuo XVI a. pirmos pusės Didžiųjų Mogolų imperijai. 1764 m. tapo priklausoma Britų Rytų Indijos bendrovei. Vienas Sipajų sukilimo 1857–1859 m. centrų.
Šifmano gynyba
Uždavinių pavyzdžiai
Vokiečių šachmatų kompozitoriaus Peterio Zykingerio (Peter Sickinger, g. 1943 m.) dviejų ėjimų atvirkščio mato uždavinyje baltieji pirmu ėjimu '''1. Rxb5 sukuria rikio-bokšto bateriją, nukreiptą į juodųjų karalių ir grėsmę 2. Rd7+ Bc5'''#.
Ajodhija
Istorija
Ilgą laiką vyko ginčai dėl 1527 m. pastatytos Babri mečetės, kuri, hinduistų teigimu, stovėjusi Ramos gimimo vietoje. 1992 m. gruodžio 6 d. indų nacionalistai sukėlė riaušes, kurių metu sugriauta mečetė, žuvo apie 1000 žmonių. Dabar pastatyta nedidelė Ramlalos šventykla.
Šifmano gynyba
Uždavinių pavyzdžiai
Juodieji taip pat turi bokšto-rikio bateriją, nukreiptą į baltųjų karalių ir su jos pagalba galėtų matuoti baltųjų karalių jau pirmuoju ėjimu, tačiau jie ją gali panaudoti tik gindami juodųjų karalių nuo mato.
Juodieji, gindamiesi nuo grėsmės, patys susiriša savo figūras. tikėdamiesi, kad grasinimo vykdymo metu jos taps atrištomis ir galės ginti savo karalių.
į 1… Vxd6 seka: '''2. Žxf4+ Žxf4# (netiko numatytas 2. Rd7+? dėl 2… Vc5!), o į 1… Rxd6 – 2. Žc7+''' (po 2.Rd7+? sektų: 2…Rc5!) Bxc7#.
Danų šachmatų kompozitoriaus Karlo Larseno (Karl Adolf Koefoed Larsen, 1896–1963) uždavinyje Šifmano-1 tema panaudota net 4-iuose variantuose.
Šachmatų kompozitoriaus Rafaelio Kofmano (SSRS, 1909–1988) uždavinyje panaudota Šifmano-2 tema. Surišta juodųjų valdovė nuo mato grėsmės ginasi judėdama surišimo linija. Ji atremia po pirmojo baltųjų ėjimo iškilusią grėsmę 2.Že5, bet dėl surištos juodųjų valdovės silpnumo, baltieji suranda kitus būdus juodųjų karaliaus matavimui.
Šachmatų kompozitoriaus Marko Adabaševo (SSRS, 1908–1954) uždavinyje panaudota Šifmano-3 tema. Juodųjų karalius, gelbėdamasis nuo mato grėsmės 2.Žef4 eina į laukelį c4 ir suriša savo rikį laukelyje g4, tikėdamasi atremti 2. Ždf4 ėjimu 2…Rxe6!. Tačiau baltieji pasinaudoja surišto rikio silpnumu ir matuoja juodųjų karalių kitu ėjimu – '''2. Žb4#'''.
Tauras Adomavičius
Tauras Adomavičius (g. 1945 m. birželio 5 d. Kaune) – Lietuvos trombonininkas, dirigentas, kompozitorius.
Biografija
1965–1967 m. studijavo Lietuvos konservatorijos S. Paliuko trombono ir J. Domarko dirigavimo klasėse, 1967–1970 m. Leningrado konservatorijoje, V. Venglovskio trombono klasėje. 1970–1973 m. stažavo Leningrado konservatorijoje, 1978–1979 m. Paryžiaus aukštesniojoje konservatorijoje.
Nuo 1963 m. grojo orkestre „Trimitas“, 1984–1997 m. orkestro dirigentas. 1965–1967 m. ir 1971–1978 m. grojo Lietuvos nacionaliniame simfoniniame orkestre. 1985–1991 m. Lietuvos televizijos ir radijo lengvosios muzikos orkestro vyr. dirigentas. Subūrė Lietuvos nacionalinės filharmonijos trombonų kvartetą ir varinių pučiamųjų kvintetą, su jais koncertavo. Nuo 1970 m. Lietuvos konservatorijos, nuo 1994 m. ir M. K. Čiurlionio menų gimnazijos dėstytojas; nuo 1991 m. docentas. 2007 m. prisidėjo įgyvendinant pirmosios vasaros meno akademijos „Art Baltica“ projektą – dirbo su jaunimo simfoniniu orkestro pučiamųjų grupėmis, kameriniais ansambliais. Nuo 2010 m. profesorius.
Sukūrė kūrinių pučiamiesiems instrumentams, ansambliams, pučiamųjų instrumentiniam orkestrui.
La Liga
La Liga de Fútbol Profesional (LFP; ; geriau žinoma kaip La liga) – profesionali futbolo lyga Ispanijoje.
La liga laimėtojais tapo 9 klubai. Nuo 1950 m. lygoje dominuodavo Real Madrid ir FC Barcelona klubai: Real Madrid laimėjo La Liga 29 kartus, o FC Barcelona – 18 kartų. Kiti klubai laimėję La Liga: Atlético Madrid, Athletic Bilbao, Valencia CF, Real Sociedad, Real Betis, Deportivo La Coruña ir Sevilla FC. Lyga yra viena iš stipriausių lygų Europoje kartu su Serie A Italijoje ir Anglijos Premier lyga.
Lygos formatas
La Liga šiuo metu vyksta tarp rugsėjo ir birželio mėnesių. Pavadinimas La Liga dažniausiai naudojamas turint galvoje aukščiausiąją lygą Primera División, tačiau La Liga sudaro ir Segunda División A. Žemesnės lygos Segunda División B ir Tercera División yra mėgėjiškos ir regioninės.
4 aukščiausias vietas užėmusios komandos patenka į UEFA Čempionų lygą, La Liga laimėtojas žaidžia prieš Copa del Rey laimėtojus ir taip išaiškinamas Ispanijos Supertaurės (Supercopa de España) laimėtojas. 5 ir 6 vietas užėmę klubai patenka į UEFA taurę. Trečioji vieta UEFA taurėje atitenka Copa del Rey laimėtojams arba 7 vietą užėmusiai komandai. Paskutines 3 vietas užėmusios komandos iškrenta į Segunda Division A.
Įkūrimas
1927 metų balandį Arenas Club de Getxo direktorius Jose Maria Acha pirmasis iškėlė idėją apie nacionalinę Ispanijos futbolo lygą. Po ilgai trukusių debatų kokio dydžio turėtų būti lyga ir kas joje turėtų dalyvauti Real Federación Española de Fútbol (Ispanijos futbolo federacija) nutarė, kad lygoje bus 10 komandų ir ją sudarys: FC Barcelona, Real Madrid, Athletic Bilbao, Real Sociedad, Arenas Club de Getxo ir Real Unión buvo išrinkti kaip Copa del Rey laimėtojai. Athletic Madrid, RCD Español ir CE Europa pateko kaip Copa del Rey finalistai ir Racing Santander pateko per atkrintamąsias varžybas. Tiktai 3 klubai žaidžia nuo pat pirmo sezono ir niekada neiškrito į žemesnę lygą – Real Madrid, FC Barcelona ir Athletic Bilbao. Pirmasis sezonas prasidėjo 1928 metais.
1930–1940
Nors FC Barcelona laimėjo pirmąjį sezoną, o Real Madrid pirmuosius savo titulus laimėjo 1932 ir 1933 metais, tačiau Athletic Bilbao buvo dominuojanti jėga. Athletic Bilbao La Liga laimėjo 1930, 1931, 1934 ir 1936, taip pat 1932 ir 1933 metais užėmė antrąją vietą. 1935 m. Betis Balompie laimėjo pirmąjį savo titulą. La Liga buvo sustabdyta per Ispanijos pilietinį karą, tačiau Ispanijos Respublikos teritorijoje vyko La Liga del Mediterráneo, kur nedalyvavo tik 2 Madrido klubai. 1937 m. FC Barcelona tapo čempionais.
1940–1950
Po La Liga varžybų atkūrimo Atlético Aviación, Valencia CF ir Sevilla CF buvo stipriausi klubai. Atlético Aviación į lygą pateko tiktai 1939/1940 m. sezone ir pakeitė Real Oviedo klubą. Real Oviedo stadionas buvo sugadintas karo metu. Atlético Aviación debiutiniame sezone laimėjo lygą ir 1941 metais sugebėjo apginti čempionų vardus. Valencia FC iškovojo čempionų vardus 1942, 1944 ir 1947 ir vicečempionų vardus 1948 ir 1949 metais. Sevilla CF galėjo džiaugtis savo trumpa aukso era: vicečempionų titulai 1940 ir 1942 metais ir čempionų titulas 1946 metais. Vėlesnėje dešimtmečio dalyje CF Barcelona tapo viena iš dominuojančių jėgų Ispanijos futbole. FC Barcelona lygą laimėjo 1945 ir 1948 m.
Di Stefano, Puskás, Kubala ir Suarez
Nors Atlético Madrid (senesnis pavadinimas Atlético Aviación) tapo čempionais 1950 ir 1951, tačiau šis dešimtmetis tapo beprasidedančios Real Madrid ir FC Barcelona eros pradžia. Nuo pat pradžių (įskaitant ir šį dešimtmetį) La Liga buvo taikoma 3 užsieniečių taisyklė, reiškianti, kad bent 8 aikštelėje esantys žaidėjai turi būti Ispanijos piliečiai. Tačiau Real Madrid ir FC Barcelona „apėjo“ šią taisyklę natūralizuodami argentinietį Alfredo Di Stefano, vengrą Ferenc Puskás, urugvajietį José Santamaria ir Ladislao Kubala. Ladislao Kubala padėjo FC Barcelona laimėti titulą 1952 ir 1953, o Di Stefano, Puskás ir Raymond Kopa sudarė Real Madrid pagrindą ir padėjo iškovoti titulus 1954, 1955, 1957 ir 1958 metais. 1956 m. Real Madrid pergalių seriją nutraukė Atlético Bilbao. 1959 ir 1960 m. priklausė FC Barcelona klubui, vadovaujamam trenerio Helenio Herrera ir vedamam lyderio aikštėje Luis Suarez.
La Liga klubai Europoje
Tuo tarpu Ispanijos klubai sėkmingai pasirodė ir Europos taurėse. Alfredo Di Stéfano ir draugai demonstravo savo magiškus sugebėjimus Europos taurėje, padėdami Real Madrid klubui ją iškovoti 5 kartus iš eilės (1956–1960 metais). 1966 metais buvo iškovotas ir šeštasis čempionų titulas. La Liga klubai taip pat dominavo ir UEFA taurėje. FC Barcelona, Valencia CF ir Real Zaragoza laimėjo taurę 6 kartus tarp 1958 ir 1966 metų.
Vittoriosa Stars FC
Birgu „Vittoriosa Stars“ – Maltos futbolo klubas iš Birgu.
La Liga
Madrido metai
Tarp 1961 ir 1980 metų Real Madrid klubas dominavo La Liga, laimėdamas čempionų titulus 14 kartų. Tarp jų 5 kartus iš eilės (1961–1965 metais) ir 2 kartus po 3 čempionų titulus iš eilės (1967–1969 metais ir 1978–1980 metais). Per šiuos metus tiktai Atlético Madrid klubas sugebėjo kiek rimčiau pasipriešinti Madrido klubui ir laimėjo čempionų La Liga 4 kartus (1966, 1970, 1973 ir 1977 metais). Valencia CF klubas (1971) ir Johan Cruyff įkvėptas FC Barcelona klubas (1974) sugebėjo šiame tarpe laimėti po vieną čempionų titulą. Johan Cruyff atvykimas davė pradžią sušvelnintoms užsieniečių La Liga taisyklėms.
Vittoriosa Stars FC
Istorija
1936 m. prijungtas Vittoriosa Rangers klubas. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Challenge League (II) ir liko septynioliktoje vietoje. Po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
La Liga
1980–1990
Real Madrid klubo dominavimą nutraukė Real Sociedad klubas, laimėjęs pirmąjį savo čempionų titulą 1981 metais ir jį apgynęs kitais metais. 1983 ir 1984 metais čempionais tapo taip pat baskų krašto atstovai Athletic Bilbao. Terry Venables atvedė FC Barcelona į 1985 metų pergalę La Liga. Real Madrid klubui užauginus legendinį penketuką – La Quinta del Buitre, jis vėl iškovojo 5 čempionų titulus iš eilės (1986–1990 metais).
1990–2000
Johan Cruyff grįžo į FC Barcelona kaip treneris 1988 metais ir sukūrė legendinę „svajonių komandą“. Joje buvo tokie žaidėjai kaip: Josep Guardiola, José Mari Bakero, Txiki Begiristain, Goikoetxea, Ronald Koeman, Michael Laudrup ir Hristo Stoichkov. Ši komanda laimėjo La Liga 4 kartus iš eilės (1991–1994 metais) ir iškovojo Europos taurę 1992 metais. Real Madrid klubas su Michael Laudrup komandoje nutraukė jų pergalių seriją ir Madrido klubas laimėjo La Liga 1995 ir 1997 metais. 1996 metais 9 kartą La Liga laimėjo Atletico Madrid klubas. Padedami Luis Figo, Luis Enrique ir Rivaldo FC Barcelona vėl laimėjo La Liga 1998 ir 1999 metais, tuo tarpu Real Madrid laimėjo UEFA Čempionų lygą 1998 ir 2000 metais.
Neseni įvykiai
Tarp 1993 ir 2004 m. Deportivo La Coruña klubas 10 kartų baigė čempionatą aukščiausiame trejetuke ir 2000 metais, vadovaujami trenerio Javier Irureta, pirmą kartą klubo istorijoje laimėjo La Liga. Jie tapo 9 klubu laimėjusiu La Liga. Real Madrid klubas laimėjo dar 2 čempionų titulus 2001 ir 2003 metais ir UEFA Čempionų lygą 2002 metais. 2002 ir 2004 metais Valencia CF tapo La Liga čempionais, 2000 ir 2001 metais dalyvavo UEFA Čempionų lygos finale, o 2004 metais laimėjo UEFA taurę. FC Barcelona klubas, vedamas Ronaldinho, laimėjo 2 paskutinius La Liga čempionų titulus 2005 ir 2006 metais. Pripažinta stipriausia 2010 metų lyga.
Jonas Dagelis
Jonas Dagelis (1898 m. rugsėjo 19 d. Bečerninkuose, Troškūnų valsčius – apie 1956 m. Karagandos sritis, Kazachstanas) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Sesuo dainininkė solistė Veronika Dagelytė-Valatkienė (1911–1956).
Mokėsi Utenoje, Pirmojo pasaulinio karo metais – Voroneže (Rusija), Panevėžyje. 1921 m. baigė Kauno gimnaziją. Mokykliniais metais aktyviai bendradarbiavo daugintuose šapirografu moksleivių laikraštėliuose. 1923 m. Klaipėdos sukilimo dalyvis. 1923 m. Dotnuvos žemės ūkio technikume baigė miškininkystės specialybę.
1924–1926 m. Lietuvos universitete išklausė Teologijos-filosofijos fakulteto filosofijos kursą. Studijuodamas sportavo, atstovavo Lietuvos studentams Baltijos studentų olimpiadose SELL (Suomija-Estija-Latvija-Lietuva) 1924 m. Rygoje (Latvija) ir 1926 m. Helsinkyje (Suomija). 1926–1927 m. Trečiojo Seimo atstovas. 1931–1934 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultete studijavo pedagogiką, psichologiją, teisę. Nuo 1937 m. ūkininkavo nuosavame ūkyje.
1941 m. Kaune suimtas. Kalėjo Komijos lageriuose, buvo ištremtas į Karagandos sritį. 1956 m. atgavęs laisvę, į Lietuvą nebegrįžo, pasiliko tremties vietoje.
Žvynuotosios šunžuvės
Šeimoje yra 20 genčių ir apie 86 rūšys.
Lokinė
Etimologija
Kaimas įsikūręs atokiau nuo pagrindinių kelių, netoli Kryto miško ir to paties vardo užankančio ežeriuko. Panašias vietas senovėje mėgo lokiai ir manoma, kad nuo jų pats vietovės pavadinimas kilęs. Tačiau labiau tikėtina, kad anksčiau vietovė vadinosi Lukinė, nuo – „lankas“: būtent lankas yra vaizduojamas vietos dvarininkų Končių herbe. Lokine gyvenvietė tapo XX a. 2-ojoje pusėje.
Istorija
Lokinės palivarkas pirmą kartą paminėtas 1567 m. LDK kariuomenės surašyme, kaip Daumantams-Siesickiams priklausiusio Siesikų dvaro dalis.
Vėliau Lokinės dvaras priklausė Radviloms, Grotusams, iš kurių 1790 m. dvarą pirko Kauno iždininkas Juozapas Končia. Ši giminė Lokinę valdė iki Antrojo pasaulinio karo. XVIII–XIX amžių sandūroje jie Lokinėje pastatė sodybą, kurioje gyveno iki 1940 m. Dvare veikė mokyklėlė, kurią lankė aplinkinių kaimų vaikai.
Manteikiai
Manteikiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Siesikų.
Yasmin Levy
Jasmin Levi (Yasmin Levy; g. 1975 m. gruodžio 23 d. Jeruzalėje) – Izraelio dainininkė, dainų autorė, atliekanti sefardi muziką. Jasmin Levi savo kūryboje jungia Artimųjų Rytų ir Ispanijos muzikos tradicijas, Ispanijos žydų (ladinų) kultūrą. Dainų atlikimas jausmingas, gilus, muzikiniam fonui naudojamos įvairių instrumentų – gitaros, smuiko, udo, pianino, violončelės, darbukos kompozicijos.
Jasmin Levi už tarpkultūrinių ryšių propagavimą apdovanota Anna Lindh fondo premija. Jos albumas Romance & Yasmin 2000 m. nominuotas BBC Radio 3 pasaulio muzikos apdovanojimui.
UEFA čempionų taurė 1983–1984 m.
UEFA čempionų taurė 1983-1984 m. – 29-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1983 m. rudenį. Turnyrą laimėjo klubas, 1984 m. gegužės 30 d. finale laimėjęs prieš. Pirmą kartą turnyro istorijoje nugalėtojas paaiškėjo tik po 11 m baudinių serijos.
Barta
thumb|250px|Prūsų žemės Barta - viena iš 9 pagrindinių gentinės Prūsijos žemių. Ši žemė buvo į pietryčius nuo Notangos ir Varmės (nuo jų skyrė Alna). Šiaurėje nuo Bartos buvo Nadruva, pietuose - Galinda. Žymiausia vietovė buvo Raistpilis (vėliau vokiečių Rastenburgas).
Kryžiuočiams užkariavus Pagudę ir įkūrus Heilsbergą iš čia buvo puolama Barta. 1245 m. buvo užimtas Rešlius.
XVI–XVII/XVIII a. šiaurinė jos dalis (Alnos žemupio dešiniųjų intakų upynas) sudarė pietvakarinę Mažosios Lietuvos dalį.
Bulgarijos futbolo varžybos 1944 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1944 m.
Pirmenybės
Orel-Cegan Vraca šešioliktfinalyje pralaimėjo Tarnovski Pavlikeni klubui (3:3 ir 3:4), tačiau iš turnyro pasitraukė abudu klubai. Rugpjūtį įvyko aštuntfinaliai, po jų ištraukti ketvirtfinalio burtai, tačiau 1944 m. rugsėjo 9 d. užėjus sovietams, šalį apėmė chaosas ir pirmenybės nebaigtos.
Liekniškis
Liekniškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Biržų, į rytus nuo kelio.
Klaipėdos Luizės gimnazija
thumb|right|250px|Luizės gimnazijos pastatas Puodžių gatvėje Klaipėdos Luizės gimnazija – švietimo įstaiga, veikusi Klaipėdoje Puodžių g. 1 nuo 1891 m. iki 1945 m., gimnazija vadinta karalienės Luizės vardu.
Istorija
Po II pasaulinio karo įsikūrė II rusiška vidurinė mokykla, kuri 1975 m. iškelta į Klaipėdos Maksimo Gorkio pagrindinę mokyklą. Šiuo metu pastate veikia Klaipėdos jaunimo centras.
Bosai
Bosai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Slavikų, 2 km į pietvakarius nuo kelio, pasienyje su Rusija.
Habemus papam
Habemus papam! ('Turime popiežių!') – pranešimas apie Romos katalikų popiežiaus išrinkimą. Pranešimas skaitomas lotynų kalba kardinolo protodiakono iš centrinio Šv. Petro bazilikos balkono Vatikane. Po pranešimo naujasis popiežius pristatomas žmonėms ir suteikia savo pirmąjį Urbi et orbi palaiminimą.
Formatas
Pranešimo formatas, kai kardinolas išrenkamas popiežiumi:
<blockquote xml:lang="la" lang="la"> Annuntio Vobis Gaudium Magnum: Habemus papam! Eminentissimum ac reverendissimum Dominum, Dominum [praenomen] Sanctae Romanae Ecclesiae Cardinalem [nomen] Qui sibi nomen imposuit [nomen pontificale].
Į lietuvių kalbą išvertus pažodžiui tai skambėtų taip:
Habemus papam pranešimą apie Benedikto XVI išrinkimą kardinolas Jorge Arturo Medina Estévez 2005 balandžio 19 d. pradėjo sveikinimu keliomis kalbomis (Brangūs broliai ir seserys).
<blockquote xml:lang="la" lang="la"> Fratelli e sorelle carissimi (itališkai) Queridísimos hermanos y hermanas. (ispaniškai) Bien chers frères et sœurs. (pracūziškai) Liebe Brüder und Schwestern. (vokiškai) Dear brothers and sisters. (angliškai)
Kživoviežba
Kživoviežba  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į vakarus nuo Virikų, apie 25 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 58 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1867-1944 m. kaimas buvo Kživoviežbos valsčiaus centras.
Rygos įlanka
Rygos įlanka (dar vadinama Lyvių įlanka; ; ) – Baltijos jūros dalis prie Latvijos ir Estijos krantų.
Nuo Baltijos jūros Rygos įlanką skiria Saremos ir Muhaus salos, o su jūra jungia Irbės, Soelos ir Muhaus sąsiauriai.
Geografija
thumb|240px|Rygos įlanka
Tarptautinė hidrografijos organizacija apibrėžia Rygos įlankos vakarinę ribą kaip „liniją, einančią nuo Uovišių gyvenvietės Latvijoje (57°34’N), iki piečiausio Saremos salos taško. Paskui riba eina per šią salą iki Pamanos gyvenvietės (22°34’E), iš ten iki Enmastės rago ir po to iki piečiausio Hijumos salos taško, paskui per Hijumą iki Takhkunos rago, šiauriausio įlankos taško, ir galų gale, iki Spithamio rago Estijoje“.
Šiaurės rytuose išskiriama Pernu įlanka.
Svarbiausi miestai prie įlankos yra Ryga, Pernu. Kurortai prie Rygos įlankos - Jūrmala, Saulkrastai, Kuresarė. Svarbiausios į įlanką įtekančios upės yra Dauguva, Pernu, Lielupė, Gauja ir Salaca.
Salos
Pagrindinės salos įlankoje yra Sarema, Kihnu, Ruhnu ir Abrukos salos, kurios visos priklauso Estijai. Kihnu sala apima 16,4 km² plotą. Dėl Saremos salos apribojamo Baltijos jūros vandenų maišymosi Rygos įlankos vanduo yra šiek tiek mažiau sūrus, negu kitur Baltijos jūroje.
Druskingumas
Rygos įlanka turi labai panašią druskos koncentraciją kaip ir Baltijos jūroje, 3,5-6,0 promilių (tūkstantųjų dalių). Gėlas vanduo turi 0,5 promilės, o paprastas jūros vanduo – apie 30 promilių. Druskos stratifikacinis sluoksnis yra randamas vidutiniškai 70 m gylyje.
Užšalimas
Gruodžio-kovo mėnesiais užšąla. Taip yra dėl nedidelio druskingumo ir dėl įlankos uždarumo, kuris lemia mažesnį vandens judėjimą. Žiemą daug žmonių vaikšto įlankos ledu. Didžiausias ledo storis (90 cm) užfiksuotas 1941–1942 m. žiemą. Poledinė žūklė yra tradicinis pakrančių gyventojų verslas. Ji yra populiari ir šiandien.
Vėlyvą 2013 m. kovą, dėl atsiskiriančių ledo lyčių nuo ledo teko gelbėti apie 200 žmonių.
Istorija
Pirmojo pasaulinio karo metu Rygos įlankoje vyko:
Antrojo pasaulinio karo metu Rygos įlankoje vyko:
Zablatiškė (Švenčionys)
Zablatiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naujo Strūnaičio.
Dėmėtoji ungurinė šunžuvė
Dėmėtoji ungurinė šunžuvė (Notograptus guttatus) – ešeržuvių (Perciformes) būrio monotipinės dėmėtųjų ungurinių šunžuvių (Notograptidae) šeimos žuvis. Paplitusi Australijos priekrantėse.
Irklenčių sportas
thumb|Irklenčių sportas [[Havajai|Havajuose.]] Irklenčių sportas – ekstremalaus vandens sporto šaka, kuomet balansuojama ant padidintos banglentės ir iriamasi irklu.
Irklenčių ištakos kildinamos iš Peru, kurioje rastose keramikos duženose buvo aptikti civilizacijos raižiniai, vaizduojantys žvejus nedidelėse nendrinėse valtelėse, kurias jie stumdavosi iš bambuko padarytais irklais. Šiuolaikinės irklentės atkeliavo iš Havajų, JAV.
Lietuvoje irklenčių sportas plėtojamas Vilniuje, Trakuose. Vyksta reguliarūs irklenčių užsiėmimai Neries upėje, Galvės ežere ir kitur.
Raudonakis upėtakinis ešerys
Raudonakis upėtakinis ešerys (Micropterus coosae) – ausytųjų ešerių (Centrarchidae) šeimos gėlavandenė žuvis.
Kūnas iki 47 cm ilgio ir apie 2,3 kg svorio. Maitinasi įvairiais vabzdžiais. Gyvena srauniose prieškalnių upėse, kur šaltas vanduo. Paplitęs keliose upėse Pietų Karolinos vakarinėje dalyje, Šiaurės Karolinos pietvakariuose, taip pat Džordžijos, Alabamos valstijose.
Alter Bridge
„Alter Bridge“ yra amerikiečių alternatyviojo metalo grupė, susikūrusi 2004 metais Gros Point Parke (Detroito priemiestis), Mičigane, JAV.
Pravalas (Molėtų r.)
Pravalas (arba Vidugiris) – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 4 km į šiaurės rytus nuo Joniškio, paribyje su Švenčionių rajonu. Telkšo Labanoro-Pabradės girios vakariniame pakraštyje. Ežeras netaisyklingo pavidalo, 2,58 km ilgio (iš šiaurės rytų į pietvakarius), 1,8 km pločio. Altitudė 141,7 m. Gylis siekia 4,7 m. Krantas labai vingiuotas, jo ilgis 12,3 km. Krantai žemi, pelkėti. Rytinė ir šiaurinė pakrantės apaugusios mišku (Varnėnų ir Šakališkės miškai), šiaurinė – pelkėta, vakaruose plyti pievos, dirbami laukai.
Ežero dugną nuklojęs dumblingas sapropelis, karbonatingas molis, prie krantų – durpės. Pravale yra 5 salos (0,56 ha, 0,45 ha, 0,38 ha, 0,22 ha ir 0,07 ha).
Į ežerą suteka keletas upokšnių ir prateka Spenglos intakas Pravala (Žeimenos baseinas). 1967 m. tuoj į pietus nuo ežero įkūrus Arnionių žuvininkystės tvenkinių sistemą, ežero vandens lygis buvo pakeltas.
Šalia ežero įsikūrę: Giriniai, Pavandenė, Medeikiai.
Shannon Elizabeth
Shannon Elizabeth (g. 1973 m. rugsėjo 7 d.) – JAV aktorė, buvęs modelis.
Šeima
Shannon Elizabeth tėvas kilęs iš Sirijos, o motina turi airių, anglų, vokiečių ir čerokių kraujo. Ji gimė Hiustone, Teksaso valstijoje, augo Waco mieste. Mokykloje ji domėjosi tenisu ir net ketino tapti profesionalia žaidėja.
Prieš tapdama aktore, Elizabeth dirbo modeliu.
Karjera
Shannon Elizabeth išgarsino vaidmuo filme Amerikietiškas pyragas, o ypač – scena miegamajame su aktoriumi Jasonu Biggsu. Vėliau sekė vaidmuo juostoje Pats baisiausias filmas, tačiau didesnio pasisekimo aktorė nesulaukė.
1999 metų rugpjūčio mėnesį jos nuotraukos pasirodė žurnale Playboy, 2000 ir 2003 metais – žurnale Maxim.
Pokeris
Shannon Elizabeth laikoma viena geriausiu pokerio žaidėjų tarp pramogų pasaulio atstovų ir pati įvardina tai kaip savo antrąją karjerą. Ji nuolatos lankosi Las Vegase, kur rungiasi su geriausiais JAV žaidėjais. 2006 metais ji įveikė 83 varžovus ir laimėjo turnyrą, vykusį Caesars Palace. 2006 ir 2007 metais keturis kartus nesėkmingai dalyvavo World Series of Poker turnyre.
Asmeninis gyvenimas
Vėliau ji susitikinėjo su projekto Dancing with the Stars partneriu Dereku Houghu, tačiau 2009 rugpjūtį išsiskyrė.
Marašuvka
Marašuvka – buvęs kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Siesikų, į šiaurę nuo Reniūnų.
Paola United FC
Paolos „United“ – Maltos futbolo klubas iš Paolos.
Vastapas
Vastapas – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 6,5 km į šiaurės rytus nuo Alantos. Nusidriekęs iš šiaurės rytų į pietvakarius 1,91 km, plotis siekia 0,7 km. Altitudė 127,5 m. Giliausia vieta (7,8 m) yra ežero pietvakariuose. Ežeras telkšo rininės kilmės duburyje, rytuose atkirstame pusiasalio. Krantai daugiausia aukšti (žemesnis ir vietomis pelkėtas rytinis), dubens šlaitai statūs, vietomis su terasomis. Atabradas siauras, dugną dengia molis bei sapropelingas molis. Apyežerėje plyti pievos, laukai, vietomis auga miškeliai, krūmynai. Šiaurės rytinėje pakrantėje plyti Galų Pievos pelkė. Pietvakariuose iš ežero išteka Virintos intakas Vastapa. Ežero pratakumas 298 %.
Greta Vastapo įsikūrę kaimai: Kaniūkai, Motiejūnai, Ančėnai, Krivičiai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Šiaurvakarine pakrante eina kelias.
Ežerėvardis Vãstapas neaiškios kilmės. Tai gali būti tarmybė nuo šaknų uost- ir ap- (reikšmė būtų „uosto upė“).
Julius Žėkas
Julius Žėkas (g. 1980 m. kovo 9 d. Vilniuje) – lietuvių poetas ir prozininkas.
2006 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (magistras).
Bibliografija
Publikacijos almanachuose:
Lahų kalba
Lahų kalba – tibetiečių-birmiečių kalbų grupės kalba, vartojama lahų tautybės žmonių, gyvenančių Kinijoje, Tailande, Laose ir Mianmare. Kalbančiųjų skaičius viršija pusę milijono.
Kinijoje lahų kalba vartojama ne tik lahų, bet kaip lingua franca ir kitų Junano tautelių. Kalba dėstoma mokyklose, leidžiami laikraščiai, transliuojamos radijo laidos. Tačiau Tailande kalba vartojama ne taip plačiai, nėra mokoma mokyklose, nes didelė dalis ten gyvenančių lahų yra nelegalai, pabėgę iš Mianmaro.
Kinijoje išskiriami du pagrindiniai dialektai: juodųjų lahų (juo grįsta bendrinė kalba) ir geltonųjų lahų.
Ina Kirkutienė
Ina Kirkutienė (g. 1964 m. Juozapavoje, Rokiškio rajonas) – teisininkė, teisėja, Vilniaus apygardos administracinio teismo (VAAT) vicepirmininkė, buvusi prokurorė.
Biografija
1982 m. baigė Rokiškio 3-ąją vidurinę mokyklą, 1989 m. – Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1989 m. lapkričio mėn. Vilniaus miesto Naujosios Vilnios rajono prokuratūros stažuotoja, nuo 1989 m. lapkričio Lietuvos Respublikos generalinės prokuratūros Bendrosios priežiūros skyriaus prokurorė, Civilinių bylų ir bendrosios kompetencijos skyriaus vyr. prokuroro pavaduotoja, nuo 1995 m. rugsėjo mėn. Vilniaus apygardos prokuratūros Organizacinės kontrolinės grupės vyr. prokurorė, nuo 1997 m. spalio Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo teisėja, nuo 2004 m. vasario mėn. Vilniaus apygardos administracinio teismo teisėja, nuo 2009 m. balandžio teismo pirmininko pavaduotoja.
Moka vokiečių, rusų kalbas.
Double Faced Eels
Double Faced Eels (latv. Divkosīgie Zuši) – roko grupė iš Latvijos, įkurta 2000 m. Grupė Latvijoje išgarsėjo 2005 m. su daina Zilais valis ir tuo pačiu pavadinimu išleistu albumu.
Istorija
2000 m. balandį grupę įkūrė gitaristai Martinš Gailitis (Marka) ir Toms, taip pat būgnininkas Rihardas Neverovskis. Iš pradžių grupė neturėjo solisto, 2002 m. prie jos prisijungė vokalistė Cherry. Po nesutarimų tarp muzikantų ir solistės, ji greit grupę paliko, o Double Faced Eels pagrindiniu vokalistu tapo gitaristas Marka. 2004 m. grupėje liko vieninteliai Marka ir Rihardas, todėl buvo pakviesti gitaristai Eduardas Zagainovas (Chikys) ir Reinis Brigis. 2004 m. pabaigoje Latvijos radijo stočių topuose gana sėkmingai startavo pirmasis Double Faced Eels radiosinglas To Take Breathe.
2005 m. pradžioje Double Faced Eels paliko būgnininkas Rihardas, o prie grupės prisijungė Paulas Kesteris. Nuo to laiko grupės sudėtis nepasikeitė. 2005 m. kovą Double Faced Eels antrasis radijo singlas Prasīt aizmirsto tapo kol kas vienintele grupės daina nr.1. Šiai dainai buvo nufilmuotas ir pirmasis grupės videoklipas. Tačiau didesnio populiarumo susilaukė kita grupės daina Zilais valis dėl įžūlaus dainos teksto. Vasarą grupė pasirodė Brainstorm koncertiniame ture kaip apšildomoji grupė. Rudenį išėjo kitas radijo singlas 16.
Grupė du kartus buvo nominuota 2005 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimuose: daina Zilais valis pretendavo į geriausios roko dainos titulą, o grupė kandidatavo į metų geriausio debiutanto statusą. 2006 m. sausio 11 d. išėjo Double Faced Eels debiutinis albumas Zilais valis. Pirmoje metų pusėje radijo stotyse pasirodė dar du radijo singlai Pa jokam ir Krokodils (kuriai irgi nufilmuotas videoklipas). 2006 m. rugsėjį Double Faced Eels pasirodė su nauja daina Dagmāra, kuriai buvo sukurtos rusiška ir angliška versijo, atitinkamai Татьяна (Tatjana) ir Jennifer.
Lipuvka (Liublino vaivadija)
Lipuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Virikų, apie 19 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 61 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Salys Šemerys
Salys Šemerys (tikr. Saliamonas Šmerauskas, 1898 m. gegužės 21 d. Vilkaviškyje – 1981 m. gegužės 14 d. Klaipėdoje) – Lietuvos poetas avangardistas, „Keturių vėjų“ sąjūdžio dalyvis.
Biografija
Gimė karstadirbio ir bitininko Juozapo Šmerausko šeimoje. Pirmuosius savo kūrinius – pasakėčias, anekdotus ir humoristinius pasakojimus išspausdino 1914 m. „Garnio“ satyriniame laikraštyje, pasirašęs slapyvardžiu Tadas Mardonius. Vėliau slapyvardžių turėjo daug: Duoga Liutauris, Escecha, Esperantininkas, Es-ša, Express, Gedvila Rimvydas, Janulaitis Salys, Jasulaitis S., Jasulaitis Salys, O Si mas, Ošimas M., Rauskas M., Salmanasaras, Salmanasaras el., Skamas, Skomantas, ''Sl. Šm., Šerys, Šerp, Šlamas L., Šmergarbas Algirdas, Šmergarbas Selmas, Vaiduoklis''. Slapyvardis Šemerys Salys – išliko visam gyvenimui.
Pirmasis pasaulinis karas S. Šemerį nubloškė į Voronežą, kur jis 1918 m. baigė gimnaziją, išsamiau susipažino su tuo metu madingomis literatūros srovėmis – simbolizmu ir ekspresionizmu. 1917 m. „Aušrinės“ žurnale buvo išspausdintas pirmasis jo eilėraštis „Auštant“. 1920 m. išvyko studijuoti į Kauną, čia 1921 m. dirbo „Lietuvos“ literatūros priedo „Sekmoji diena“ (Nr. 32-45) redaktoriumi, pavertė jį avangardinio meno tribūna, publikavo savo ir kitų ekspresionistinius poetinius bandymus, buvo aktyvus „Keturių vėjų“ pirmųjų numerių bendradarbis.
1927 m. atvyko į Klaipėdą. Poetas Vytauto Didžiojo gimnazijoje dėstė lietuvių literatūrą, savitai papildė tuo metu mieste gyvenusių lietuvių inteligentų būrį. Vokiečiams užėmus Klaipėdos kraštą, persikėlė į Vilkaviškį, vėliau į Kybartus. Čia jis išgyveno 1940 m. įvykius, kurie padarė didžiausią perversmą jo pasaulėžiūroje – „iki tol aš buvau grynojo meno šalininkas, o dabar mano sieloje atsirado spraga. Pradėjau abejoti savo estetinių pažiūrų teisingumu“ (Granata krūtinėj: rinktinė. – Vilnius, 1969, p. 116–117). 1944 m. poetas su šeima buvo ištremtas į Vokietiją. Karo metu dingo Vlado Eidukevičiaus tapytas Salio Šemerio portretas, buvo išgrobstyta unikali poeto biblioteka.
1945 m. rudenį Šmerauskų šeima visam laikui sugrįžo į Klaipėdą. S. Šemerys vėl įniko į pedagoginį darbą. Kurį laiką dirbo suaugusių gimnazijos direktoriumi (1998 m. ši mokykla pavadinta S. Šemerio vardu ir veikia iki šiol), po to dėstė 1-oje Jūreivystės, nuo 1952 m. Amatų mokyklose.
Klaipėdoje mokytoju dirbo iki 1957-ųjų. Per tą laikotarpį ir vėliau kūrė eilėraščius, pasakėčias, libretą operai, prozos kūrinius, balades, poemas, atsiminimus, rinko ir užrašinėjo Klaipėdos krašto padavimus, iš vokiečių kalbos išvertė Mažosios Lietuvos „sakas“ ir legendas, vertė į rusų ir esperanto kalbą savo kūrybą.
Buriuotojas
thumb|250px|Salys Šemerys (dešinėje) buriuotojų parade
Salys Šemerys buvo ne tik mokytojas, poetas, bet ir aistringas buriuotojas – vienas šios sporto šakos pradininkų Lietuvoje. Apie buriavimą jis ėmė svajoti 1927 m., kai prikalbintas rašytojo Prano Mašioto sūnaus atvyko iš Kauno į Klaipėdą. „Apsigyventi Klaipėdoje mane, be visa ko, dar viliojo jūrų romantika. Plaukiojant jūromis, fantazijai erdvė – be ribų!“.
Teoriškai pasiruošęs, aktyviai buriuoti pradėjo 1934 m., kai iš centrinės vaistinės provizoriaus K. Mažono nusipirko dvistiebę jachtą, pavadintą „Gulbė“. „Puiki buvo jachta, tik „Gulbės“ vardas jai netiko. Tai juk pelkių ir kūdrų paukštis! Vardą reikėjo pakeisti… Ir aš daviau jai vardą „Tegu“ (Salio Šemerio rankraščiai).
Palikimas
Iškili S. Šemerio figūra buvo įaugusi į miesto panoramą, vertingos jo keltos idėjos dėl miesto literatūrinio muziejaus įsteigimo, senųjų gatvių pavadinimų keitimo ir kt. Šemeriai gyveno H. Manto g. 23-30, name šalia Klaipėdos apskrities viešosios I. Simonaitytės bibliotekos (dabar šioje vietoje – viešbutis „Navalis”). Bibliotekoje vyko jo kūrybos vakarai, čia saugomas rinkinys iš jo asmeninio archyvo, kurį po poeto mirties perdavė žmona L. Šmerauskienė. Bibliotekoje Kraštotyros ir B. Aleknavičiaus fonduose saugomos bibliotekai ir B. Aleknavičiui dedikuotos S. Šemerio knygos. 2007 m. vasario 7 d. Klaipėdos apskrities viešojoje I. Simonaitytės bibliotekoje atidaryta marinistinio paveldo skaitykla, pavadinta S. Šemerio vardu.
Smėlinė šokliablakė
Smėlinė šokliablakė (Saldula orthochila) – blakių pobūrio šokliablakių šeimos rūšis.
Kūnas 3,3-5 mm ilgio, ovalo formos, prieškrūtinėlė ir antsparniai tamsios spalvos, išmarginto šviesiomis apvaliomis dėmėmis. Pagrindinis skiriamasis bruožas – antsparnis baigiasi šviesia dėme. Patinėliai mažesni (3,3-4 mm), patelės didesnės – 3,7-4,7 mm. Akys, kaip ir visų šokliablakių, labai didelės. Antenos trumpos ir plonos, tik pirmas segmentas stambesnis.
Dažniausiai randama sausose buveinėse: sausose pievose, viržynuose, eglynų pakraščiuose, dykynėse, smėlio kopose.
Paplitusi beveik visoje Europoje.
Karl Jäger
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metu jam buvo įteiktas pirmos klasės geležinis kryžius. 1923 m. jis įstojo į Nacių partiją (Eil. nr. 359269), o 1932 m. į SS (Eil. nr. 62823). Buvo paskirtas tarnybon Liudvigsburge, 1935 m. perkeltas į Ravensburgą, 1938 m. į Miunsterį, kur tapo vietinio žvalgybos organizacijos Sicherheitsdienst (SD) posto viršininku. Invazijos į Nyderlandus metu. 1940 m. rugsėjo 1 d. jisai buvo paskutinį kartą paaukštintas iki SS štandartenfiureris. 1941 m. gegužės 10 m. paskirtas 3/A operatyvinio būrio vadu.
Nacių okupuotoje Lietuvoje
thumb|right|200px|Karlas Jėgeris parašė [[Jėgerio ataskaita|išlikusią ataskaitą, kaip vykdė žydų išžudymą.]] 1941 m. birželio 17 d. dalyvavo Vyriausiojo reicho saugumo valdyboje vykusiame pasitarime, kuriame buvo apibrėžtos SS operatyvinių grupių bei saugumo policijos ir SD vadų funkcijos numatytame kare prieš Sovietų Sąjungą.
Nuo 1941 m. birželio mėn. iki 1943 m. rugsėjo mėn. 15 d. iš Kauno vadovavo Sicherheitsdienst 3/A operatyvinio būrio vykdytoms žudynėms. Jis tuo metu vadovavo Lietuvos žydų išžudymui, kurį vykdė ypač jam pavaldus Hamano skrajojantis būrys talkininkaujant Lietuvos saugumo policijai ir  Tautinio darbo apsaugos batalionui. Išliko kai kurios jo išsamios žudynių ataskaitos, viena jų – detali 1941 m. 3/A operatyvinio būrio veiklos ataskaita, dar žinoma kaip Jėgerio ataskaita.
Karo pradžioje su 3/A operatyviniu būriu kelias dienas išbuvo Panevėžyje, paskui birželio mėn. 29 d. atvyko į Kauną. Nutraukė kai kurių lietuvių savivalę. Išsikvietė leitenantą Bronių Norkų į savo įstaigą ir nurodė savo veiksmus derinti su gestapo vadovu SS haupststurmfuehrer dr. Heinrichu Schmitzu arba SS obersturmfuehrer Joachimu Hamanu. Liepos 2 d. iš d. E. Ehrlingeriu perėmė saugumo policijos funkcijas Lietuvoje.
Kauno burmistras Kazys Palčiauskas savo prisiminimuose tvirtino, „Pats Jėgeris organizuodavo žydų šaudymus, pats Jėgeris siuntė savo vokiečius šaudyti ir prie jų, turbūt, priskirdavo lietuvius. Nebuvo taip, kad Jėgeris vienus lietuvius siųstų, arba savanoriškai kas iš lietuvių eitų. Tie, kurie buvo siunčiami, buvo Jėgerio įsakymu siunčiami. Nė viena lietuviška įstaiga neorganizavo šaudymo.“ Istorikas Arūnas Bubnys ištyrė, kad Lietuvos saugumo policijos vadas Vytautas Reivytis iš Kauno nurodydavo vietovių policijų vadams kaip žydus surinkti, laikyti ir palaužti, ir kartais lietuviai juos išžudydavo vokiečiams nedalyvaujant.
Istorikas Knut Stang apibūdina Karlą Jėgerį kaip negabų, girtuokliaujantį ir pasiryžusį nustebinti savo vadovus.
1942 m. rugsėjo 3 d. jisai reikalavo, kad visų lietuvių saugumo kalinių bylos baigus tardymą ir paskyrus bausmę būtų perduotos tvirtinti jam arba jo įstaigos II F skyriui, kuris visada paskirdavo didesnę bausmę.
Nuo 1941 m. gruodžio 3 d. iki 1943 m. rugsėjo 15 d. jisai Lietuvos generalinėje srityje buvo saugumo policijos ir SD vadas. Jam pakriko nervai, išryškėjo jo jautrumas akcijose prieš žydus ir kovose su sovietiniais partizanais. Buvo atleistas iš pareigų ir išsiųstas į Vokietiją gydytis.
Po karo
Pasibaigus karui, Jėgeriui pavyko pasprukti nuo Sąjungininkų prisidengus netikru vardu ir likti nepastebėtam iki 1959 m. kovo mėn., kai buvo rasta jo ataskaitų. Jis buvo suimtas ir pasodintas į Hoenaspergo kalėjimą, kur belaukdamas teismo proceso pasikorė.
Savo priešmirtiniame laiške tardytojams tvirtino, ''…kad niekad nepripažinau teisingu žydų sušaudymus ir kad karo metu buvau paskirtas į savo pareigas prieš savo įsitikinimus. Niekada neliepiau šaudyti žydų, niekad neįsakiau vykdyti egzekucijų, tepadeda man Dievas. Neįvykdžiau jokio nusikaltimo…''
Edvardas Mažeikis
Edvardas Mažeikis (g. 1961 m. lapkričio 18 d. Papilėje, Akmenės rajonas) – lietuvių karininkas, karinis diplomatas, Lietuvos karinių oro pajėgų (KOP) vadas.
Biografija
1979 m. baigė Papilės Simono Daukanto vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Černigovo aukštąją karo aviacijos lakūnų mokyklą, 1995–1997 m. studijavo Bundesvero vadovavimo akademijoje Hamburge Vokietijoje, baigė karininkų kursus General Staff course. 2002–2003 m. studijavo JAV nacionaliniame gynybos universitete (National Defense University), kur įgijo nacionalinio saugumo strategijos magistro laipsnį (National security strategy resources).
Karjera
Baigęs lakūnų mokyklą, tarnavo TSRS naikintuvų pulke Tolimuosiuose Rytuose.
Atkūrus Lietuvos Nepriklausomybę, grįžo į Lietuvą, ėjo Krašto apsaugos ministerijos Aviacijos tarnybos Kovinės parengties skyriaus viršininko pavaduotojo, Karinių oro pajėgų Kovinės parengties ir planavimo skyriaus viršininko, KOP Aviacinės veiklos skyriaus viršininko pareigas. 1997–2000 m. KOP Pirmosios aviacijos bazės vadas. Nuo 2000 m. gegužės 15 d. Karinių oro pajėgų vadas, nuo 2004 m. rugsėjo 6 d. LR nuolatinės atstovybės prie Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacijos (NATO) karinis atstovas NATO Kariniame komitete, taip pat atstovavo Lietuvos Respublikai ir Europos Sąjungos Kariniame komitete. 2007–2008 m. NATO Karinio komiteto seniūnas. Nuo 2008 m. rugsėjo 1 d. Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos viršininkas, nuo 2010 m. gegužės 10 d. Krašto apsaugos ministerijos Gynybos štabo viršininkas, nuo 2011 m. gegužės 10 d. Karinių oro pajėgų vadas. Nuo 2014 m. liepos 1 d. NATO Generalinio sekretoriaus A.F. Rasmussen įsakymu paskirtas į NATO Standartizacijos biuro direktoriaus pareigas (Director NATO Standardization Office). 2018 vasario 28 d. išleistas į atsargą iš Lietuvos kariuomenės. Nuo 2018 kovo 1 d. direktoriaus pavaduotojas ir padalinio vadovas (Deputy Director and Head of the Unit Critical Enablers) Europos gynybos agentūroje (EDA - European Defence Agency).
Lietuvos ginkluotųjų pajėgų pirmojo rango karo lakūnas, turi 1 500 valandų skrydžių patirtį įvairiausiais orlaiviais (nuo reaktyvinio naikintuvo Mig-23 iki vienmotorio biplano An-2, nuo reaktyvinių lengvųjų atakos lėktuvų L-39 Albatros iki naikintuvo F-16). 1995 metais tapo absoliučiu čempionu reaktyvinių lėktuvų klasėje Lietuvos aeroklubo Akrobatinio skraidymo federacijos organizuotose varžybose.
Karinių laipsnių suteikimo chronologija:
Asmeninis gyvenimas
Tėvas – Jonas Mažeikis, motina – Ona Mažeikienė. Žmona Auksė Mažeikienė, dukros Simona (g. 2002 m.) ir Justina (g. 2004 m.), dukros iš kitos santuokos – Laima (g. 1992 m.), Irena (g. 1990 m.) ir Viktorija (g. 1985 m.).
Pomėgiai – badmintonas, golfas, šachmatai, važinėjimas dviračiu, motociklu, įvairios literatūros skaitymas, užsienio kalbos, jų mokymasis. Laisvai kalba angliškai, vokiškai bei rusiškai, mokosi prancūzų kalbos.
Visagino specialiojo ugdymo ir socializacijos centras Vilties šaltinis
Visagino specialiojo ugdymo ir socializacijos centras „Vilties šaltinis“ – SUS centras yra mišri (stacionari ir nestacionari) socialinių paslaugų bei ugdymo įstaiga, skirta vaikams, likusiems be tėvų priežiūros (netekusiems tėvų globos), bei vaikams ir asmenims (iki 21 metų), turintiems negalią.