cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IATE
IATE – tarpinstitucinė Europos Sąjungos terminų bazė. Sukurti tokią bendrą terminų bazę buvo nuspręsta 1999 m., o 2004 m. ja pradėjo naudotis ES institucijų darbuotojai. Į IATE buvo sukelti anksčiau sukurtų terminų bazių duomenys:
2007 m. birželio 28 d. buvo atverta visuomenei skirta viešoji IATE prieiga.
IATE interneto svetainę projekto partnerių vardu administruoja Europos Sąjungos įstaigų vertimo centras, o terminus tvarko aštuonių ES institucijų terminologai. Terminų bazė nuolat pildoma. Pavyzdžiui, per 2011 metus į IATE įkelta apie 166 000 naujų terminų. Į IATE keliami ES teisės aktų terminai, institucijų, organizacijų pavadinimai, standartinės teisės aktų frazės ir pan.
2012 m. IATE buvo per 1,5 mln. daugiakalbių terminologinių straipsnių, per 8,7 mln. terminų. Daugiausia terminų yra anglų kalba – apie 1,6 mln., prancūzų – 1,4 mln., vokiečių – 1,1 mln. (2012 m. pradžios duomenimis). 2012 m. gegužės 29 d. IATE buvo 43 114 lietuvių kalbos terminai. Beveik 19 tūkst. iš jų pažymėti kaip nepatikrinto patikimumo.
Dauguma IATE įrašų yra daugiakalbiai – daugiausia pateikiami terminai 23 ES oficialiosiomis kalbomis ir (tam tikrų sričių) lotynų kalba. Iš viso IATe yra daugiau kaip 120 kalbų terminų. Be pačių terminų, IATE pateikiama daug kitų duomenų, pagrindiniai: sritis, apibrėžtis, šaltiniai, kontekstas, pastabos, sisteminės nuorodos į kitus terminus, termino patikimumo bei teiktinumo žymos ir kt.
Top of the World
„Top of the World“ – singlas, išleistas Jungtinių Amerikos Valstijų merginų Pop/R&B grupės Pussycat Dolls. Daina panaudota kaip MTV realybės šou The City garso takelis. Singlas buvo išleistas per iTunes 2009 m. vasario 3 d.
Daina galime rasti Doll Domination 2.0.
Porsche
'''Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG (sutrumpintai Porsche arba Porsche AG'''; tariama: [Por-šė]) – Vokietijos sportinių automobilių koncernas, įkurtas 1931 m. inžinieriaus Ferdinando Porsche, sukūrusio pirmąjį Volkswagen modelį. Kompanijos centrinė būstinė įsikūrusi Cufenhauzeno rajone, Štutgarte, Badeno-Viurtembergo žemėje.
Istorija
Pirmasis Porsche, Porsche 64, buvo sukurtas 1939 m. naudojant daugumą Volkswagen Beetle dalių.
Ferdinando Porsche sūnus, Ferry Porsche, nusprendė sukurti savo paties automobilį, nes negalėjo surasti automobilio, kurį jis norėtų nusipirkti. Pirmieji modeliai, kurie vėliau taps 356, buvo pagaminti mažoje dirbtuvėje Gmünd’e (Austrijoje) ir turėjo aliuminio korpusą. Prototipas buvo parodytas vokiečių automobilių pardavėjams, ir kai išankstiniai užsakymai pasiekė nustatytą skaičių, gamyba prasidėjo. Porsche pavedė Zuffenhausen paremtai kompanijai Reutter Carosseri, kuri prieš tai bendradarbiavo su Porsche kuriant Volkswagen Beetle prototipus, gaminti 356-ojo plieninį kėbulą. Porsche įkūrė surinkimo gamyklą kitoje gatvės pusėje, priešais Reutter Carosseri; ši surinkimo gamykla dabar žinoma kaip Porschestrasse. 356-ajam 1948 m. buvo leista važinėti keliais.
Pokarinėje Vokietijoje buvo didelis automobilių dalių deficitas, taigi 356 modelis naudojo VW Beetle dalis, įskaitant variklį, greičių dėžę, ir važiuoklę. Tačiau 356 patyrė kelias evoliucijos stadijas (A, B ir C), kai gamyboje daugelis VW detalių buvo keičiamos Porsche pagamintomis dalimis. Paskutinieji 356-ieji buvo varomi vien tik Porsche sukurtais varikliais. Aptakų kėbulą suprojektavo Erwin Komenda, kuris taip pat kūrė ir VW Beetle kėbulą. Išskirtinis Porsche bruožas nuo pat pradžių buvo oru aušinamas, gale montuojamas variklis (kaip Beetle), retai kada taip daro kiti automobilių gamintojai. Porsche, skirtingai nuo jų, yra labai gerai subalansuoti.
thumb|right|Zuffenhausen pagrindinis pastatas – kairėje: Porsche centras; tolėliau kairėje kėbulų surinkimo cechas; dešinėje – automobilių surinkimo cechas
1963 m., po trupučio sėkmės automobilių lenktynėse, daugiausiai su Porsche 550 Spyder, įmonė išleido Porsche 911 – dar vieną oru aušinamą, gale montuojamu varikliu sportinę mašiną, šįkart su 6 cilindrų „boxer“ varikliu. Komanda, kuri sukūrė kėbulą, buvo vadovaujama Ferrio Porsche vyriausiojo sūnaus, Ferdinand Alexander Porsche (F. A.). 911 dizaino fazė sukėlė vidinių nesutarimų su Erwin Komenda, kuris vadovavo dizaino padaliniui iki jo. F. A. Porsche skundėsi, kad Komenda darė dizaino pokyčius nepasitaręs su juo. Įmonės vadovas Ferry Porsche paėmė savo sūnaus piešinius ir nunešė šalia veikusiam kėbulų gamintojui Reuter, kuris jį patobulino iki 1963 m. modelio išvaizdos. Reuter dirbtuvės vėliau buvo nupirktos Porsche (vėliau pavadintos Werk II). Po to Reuter tapo sėdynių gamintoja, šiandien žinoma kaip Keiper-Recaro.
Dizainerių grupė davė paeiliui einančius numerius kiekvienam projektui (356, 550 ir t. t.) bet numatytas 901 prieštaravo Peugeot, kurie turėjo autorines teises visiems 'x0x' automobilių pavadinimams, tai jis buvo pakeistas į 911. Lenktyniniai modeliai laikėsi „teisingo“ numeravimo: 904, 906, 908. 911-tas tapo Porsche geriausiai žinomu modeliu, sėkmingas lenktynių trasose, raliuose ir pardavimuose. Daugiau nei bet kuris kitas modelis, Porsche ženklas pabrėžiamas 911. Jis vis dar gaminamas, nors, po kelių apžiūrų, dabartiniai 911 modeliai iš senesnių perėmė tik pagrindines savybes, kupė su gale montuojama 6 cilindrų varikliu ir pagrindinius dizaino bruožus. Mažesnės kainos modelis, su tokiu pat kėbulu, bet su 356 varikliu, buvo pavadintas 912.
thumb|left|Porsche 912, 7-ojo dešimtmečio Porsche
1972 m. įmonės forma buvo pakeista iš ribotos partnerystės į akcinę bendrovę (Vokiškai AG), nes Ferry Porsche ir jo sesuo Louise Piëch pajautė, kad jų kartos nariai nekaip dirba komandoje. Todėl vėliau susikūrė direktorių taryba, kurios nariais tapo žmonės ne tik iš Porsche šeimos, o prižiūrimosios tarybos daugumą sudarė šeimos nariai. Dėl to vėliau ne vienas šeimos narys nebuvo įmonės vadovas. F. A. Porsche įkūrė savo dizaino įmonę, „Porsche Design Group“ kuri yra žinoma savo išskirtiniais akiniais nuo saulės, laikrodžiais, baldais ir daug kitų prabangių daiktų. Ferdinand Piëch, kuris buvo atsakingas už mechaninį Porsche serijinių ir lenktyninių modelių vystymasį, įkūrė savo konstruktorių įmonę ir sukūrė 5 cilindrų dizelinį variklį, skirtą Mercedes-Benz. Neilgai trukus, jis perėjo į Audi, ir kilo karjeros laiptais; galiausiai tapo Volkswagen Group direktorių tarybos nariu. Pirmuoju Porsche AG generaliniu direktoriumi tapo Dr. Ernst Fuhrmann, kuris dirbo kuriant Porsche variklius. Fuhrmann buvo atsakingas už Fuhrmann variklį, naudotą 356 Carrera modeliuose, kaip ir 550 Spyder, turintį keturis kumštelinius velenus vietoj vieno centrinio veleno, kokie naudoti Volkswagen serijiniuose varikliuose. Jis ketino baigti 911 gamybą aštuntajame dešimtmetyje ir pakeisti jį į Grand Sportwagon su priekyje montuojamu V8 varikliu. Kaip mes šiandien žinome, 911 žymiai pergyveno 928. Fuhrmannas buvo pakeistas ankstyvajame 9-ajame dešimtmetyje Peterio W. Schutz, amerikiečių vadybininko ir 911 fano. Pastarasis buvo pakeistas 1988 m. buvusiu vokiečių kompiuterių kompanijos „Nixdorf Computer AG“ vadybininku Arno Bohn, kuris padarė kelias klaidas, kurios lemė jo atleidimą kartu su vystymosi padalinio direktoriumi Dr. Ulrich Bez, kuris anksčiau buvo atsakingas už BMW Z1 modelį. Šiandien U. Bez yra Aston Martin gineralinis direktorius.
1990 m. Porsche sukvietė memorandumą kartu su Toyota, siekdami sužinoti apie Japonijos gamybos metodus. Šiuo metu Toyota padeda Porsche kurti hibridines technologijas, sklando gandai, kad bus sukurtas hibridinis Cayenne, kaip ir būsimas keturių durų kupė Panamera.
Tuo tarpu, kai Bohnas buvo atleistas, generaliniu direktoriumi buvo paskirtas ilgametis Porsche darbuotojas, Heinzas Branitzkis, kuris dirbo toje pozicijoje, kol 1993 m. jį pakeitė Dr. Wendelin Wiedeking. Wiedeking pilnai peremė kompanijos vadovavimą tada, kai atrodė, jog Porsche bus perimta didesnės kompanijos. Per savo ilgą vadovavimą, Wiedekingas Porsche pavertė į labai našią ir pelningą kompaniją.
Ferdinando Porsche anūkas, Ferdinandas Piëch, buvo Volkswagen Group generalinis direktorius nuo 1993 iki 2002 m. Šiuo metu jis yra prižiūrimosios tarybos pirmininkas, turintis 12,8 procentų Porsche balsavimo teisės, jis taip pat išlieka antras individualus Porsche AG akcijų savininkas (pirmas yra jo pusbrolis F. A. Porsche, turintis 13,6 procentų).
2002 m. Porsche pristatė Cayenne, taip pat atidaryta gamykla Leipcige, kurios dėka Porsche pagamina beveik pusę savo kasmetinių modelių. Cayenne Turbo S turi antrą pagal pajėgumą Porsche variklį per visą savo gyvavimo laiką, galiausias buvo montuojamas į Carrera GT.
2004 m. Leipcige buvo pradėtas gaminti 605 arklio galių Carrera GT, kainuojantis 450 000 eurų ($440 000 Jungtinėse Amerikos Valstijose). Tai buvo pats brangiausias Porsche modelis.
Nuo 2005 m. padidintos Porsche ir Piech šeimų „Porsche AG“ balsavimo akcijos. Ankstyvą 2005 m. spalį kompanija pranešė turinti 18,53 % Volkswagen AG akcijų ir pranešė, jog neketina įsigyti papildomų VW akcijų ateityje. Nuo 2006 m. birželio, Porsche AG turimų Wolkswagen akcijų dalis pakilo iki 25,1 %, tai suteikė Porsche blokavimo galimybę: leidžiama vetuoti Porsche perėmimą Volkswagen‘o.
2006 m. viduryje, po daugelio metų, kai Boxster (o vėliau ir Cayenne) pradėjo dominuoti Porsche Šiaurės Amerikoje, 911 atgavo savo poziciją kaip Porsche flagmanas šiame regione. Nuo tada Cayenne ir 911 keitėsi tarp populiariausių modelių. Vokietijoje 911 parduodama žymiai daugiau nei Boxster/Cayman ar Cayenne.
Santykiai su Volkswagen
Kompanija visada glaudžiai bendradarbiavo su Volkswagen. Abi kompanijos bendradarbiavo 1969 m., kuriant VW-Porsche 914 ir 914-6 kur 914-6 turėjo Porsche variklį, o 914 turėjo Volkswagen variklį, 976 su Porsche 912 E (tik JAV) ir Porsche 924, kurie naudojo daug Audi dalių ir buvo gaminami Audi Neckarsulm gamykloje. Daugiausia 944 taip pat buvo gaminami ten, nors naudojo žymiai mažiau VW dalių. Porsche Cayenne, pristatytas 2002, dalinasi visą važiuoklę su VW Touareg, kurie yra gaminami toje pačioje gamykloje Bratislavoje. Audi ir Škoda yra valdomos Volkswagen dukterinių įmonių. 2005 m. pabaigoje Porsche perėmė 18,65 % VW akcijų dalį, toliau tęsdami savo bendradarbiavimą ir užkirsdami kelią Volkswagen perėmimui (tuo metu sklandė tokie gandai). Tarp galimų pirkėjų buvo DaimlerChrysler, BMW ir Renault.
2007 m. kovo 26 d. „Porsche“ padidino savo turimų „Volkswagen“ akcijų paketą iki 30,9 % ketindama įsigyti VW koncerną, galiausiai „Porsche“ vos nebankrutavo ketindama tai padaryti. 2012 m. rugpjūčio 1 d. „Volkswagen“ perpirko likusias akcijas ir nuo to laiko formaliai valdė „Porsche“ gamintoją 10 metų. 2022 m. „Porsche“ gamintoja išplatino savo akcijas Frankfurto biržoje, netrukus po to tapdama vertingiausia automobilių gamintoja Europoje.
Automobilių lenktynės
Porsche sėkmingai dalyvauja daugelyje autosporto sričių, pelnė daugiau nei 28 000 pergalių. Šiuo metu Porsche yra stambiausia lenktyninių automobilių gamintoja pasaulyje. 2006 m. Porsche pagamino 195 lenktyninius automobilius įvairioms tarptautinėms lenktynėms. Tikima, kad Porsche 2007 m. pagamins ne mažiau nei 275 lenktyninius automobilius (7 RS Spyder LMP2 prototipus, 37 GT2 spec 911 GT3-RSR ir 231 911 GT3 Cup automobilius).
Plataus naudojimo modeliai
thumb|right|911; perkamiausias modelis, 2006 birželį thumb|right|987, 2006 Boxster modelis
PASTABA: paryškinti modeliai šiuo metu gaminami
Aura
Aura gali reikšti:
Porsche
Lenktyniniai modeliai
PASTABA: paryškinti modeliai šiuo metu gaminami
Aileen Celeste
Aileen Celeste Gómez (gimė 1979 m. rugsėjo 16 d. Karakase) – Venesuelos aktorė ir buvęs modelis.
Vokietijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Vokietijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Karlovas
Karlovas yra žinomas dėl jame gaminamo rožių aliejaus. Mieste gimė bulgarų revoliucionierius bei tautos didvyris – Vasilis Levskis. Pastatytas jam paminklas, taip pat veikia jo vardo muziejus.
Karlovas priklauso Plovdivo sričiai ir yra Karlovo savivaldybės administracinis centras, kuriame gyvena maždaug 73 000 žmonių. Savivaldybėje yra 27-ios gyvenvietės.
Netoli miesto, 2005 m. rugpjūčio 19 d., archeologai paskelbė radę pirmą trakų sostinę. Kasinėjimo metu rasta poliruotų keramikos artefaktų (stogo čerpių, vazų). Bulgarijos kultūros ministerija, kasinėjimams, skyrė paramą.
Istorija
Dabartinio miesto teritorijoje buvo viduramžių tvirtovė, vadinta Kopsis (senovės graikų kalba Κωψίς arba Κόψη). XIX a. buvo svarbus kultūros bei revoliucinės veiklos centras. Nuo 1953 iki 1962 m., vadintas Levskigrad.
Kazimieras Šavinis
Kazimieras Šavinis (1937 m. vasario 16 d. Kaliekiuose, Utenos rajonas – 2018 m. balandžio 3 d. Šiauliuose) – inžinierius kelininkas, Lietuvos ir Šiaulių miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1954–1959 m. Kauno politechnikos institute įgijo inžinieriaus kelininko specialybę. 1959–1962 m. Šiaulių automobilių kelių valdybos inžinierius, darbų vykdytojas. 1962–1964 m. Šiaulių miesto kelių ir tiltų valdybos gatvių rekonstravimo bei gyvenamųjų kvartalų ir įmonių teritorijų tvarkymo darbų vyresnysis darbų vykdytojas. Skaitė darbų saugos technikos paskaitas Kauno politechnikos instituto Šiaulių filialo studentams.
1964–1990 m. Valstybinio automobilių kelių projektavimo instituto Šiaulių skyriaus vyriausiasis projektų inžinierius. Jam vadovaujant buvo suprojektuoti keliai Bubiai – Kelmė, Šiauliai – Panevėžys, Šiauliai – Kuršėnai, Kėdainių, Šeduvos, Kuršėnų, Telšių, Utenos aplinkkeliai, pradėtas rengti Šiaulių aplinkkelio projektas. 1975–1978 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto aspirantas. Rašė straipsnius žurnalui „Mokslas ir technika“.
1990–1991 m. pirmasis po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo Šiaulių miesto meras, 1992–1995 m. mero Arvydo Saldos pavaduotojas. 1995–1996 m. Šiaulių miesto savivaldybės Komunalinio ūkio skyriaus eismo problemų vyriausiasis specialistas. 1996–2000 m. LR Seimo narys. 2000–2001 m. susisiekimo viceministras. 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, 2003–2007 m. mero Vytauto Juškaus pavaduotojas.
1993 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos narys.
1978–1988 m. Šiaulių inžinierių namų tarybos Gamtos ir visuomeninių mokslų grupės vadovas. Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto tarybos narys. Didžiųjų ir kurortinių miestų merų klubo narys. Paskelbė per 30 mokslo straipsnių.
Žmona – Donata, duktė Nerilė.
Palaidotas Vyžuonų (Utenos rajonas) kapinėse.
Maršalo lazda
thumb|75px|Vokietijos feldmaršalo fon Richthofeno maršalo lazdos kopija Maršalo lazda - feldmaršalų ir maršalų atskyrio ženklas, valdžios simbolis. Maršalo lazda yra ritinio formos 30-40 cm ilgio strypas, paprastai gausiai papuoštas metalu, inkrustacijomis, kartais - brangakmeniais.
Neretai kiekviena maršalo lazda turi individualų dizainą ar bent jau užrašytą savininko vardą. Maršalo lazdas iškilmingai įteikia monarchas ar valstybės vadovas. Oficialioje aplinkoje (pvz., oficialiame portrete ar statuloje) maršalas lazdą laiko dešinėje rankoje.
Maršalo lazdos yra ar buvo praktiškai visose šalyse, kuriose tik yra maršalo ar feldmaršalo laipsniai. Hitlerinėje Vokietijoje egzistavo ir admirolo lazda, kurias buvo gavę grosadmirolai Erikas Rėderis ir Karlas Denicas. Admirolo lazdos viduje įmontuotas žiūronas.
Lenkijos maršalai gaudavo ne maršalo lazdą, o maršalo buožę.
TSRS maršalai lazdų neturėjo. Nuo 1940 m. buvo įvestas specialus atskyrio ženklas maršalo žvaigždė.
Napoleonui I priskiriamas aforizmas: „Kiekvienas kareivis kuprinėje nešiojasi maršalo lazdą“ (t. y.., kiekvienas kareivis gali tapti maršalu').
Kongo vyrų futbolo rinktinė
Kongo vyrų futbolo rinktinė – Kongui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Kongo futbolo federacija. Rinktinė nė karto nedalyvavo pasaulio čempionate, bet dalyvavo 7 žemyno čempionatuose.
Krupiškis
Krupiškis – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Alksniupių.
Juozas Atkočiūnas
Juozas Atkočiūnas (g. 1945 m. rugpjūčio 7 d. Akmeninė, Rozalimo valsčius, dab. Pakruojo raj.) – Lietuvos inžinierius statybininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1967 m. su pagyrimu baigė Kauno politechnikos institutą. 1973 m. - technikos mokslų kandidatas. 1996 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras. Nuo 1997 m. profesorius.
Nuo 1969 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1990 m. VISI) dėstytojas, nuo 1997 m. Statybinės mechanikos katedros vedėjas. VGTU Tarybos (1997-2001), VGTU Senato (2001-2016) narys, pirmininko pavaduotojas 2004-2011. V kadencijos Lietuvos mokslo tarybos (LMT) nuolatinės technologijos mokslų ekspertų komisijos narys. VI kadencijos (2003-2007) LMT narys, mokslininkų kvalifikacijos pirmininko pavaduotojas. LR mokslinio darbo stažo nustatymo komisijos 2007-2014 m. narys.
SKVC ekspertų Tarybos narys 2008-2011 m. EUROMECH narys EM 08146 nuo 1999 m.
FK Sakalas Šiauliai (2001)
Šiaulių futbolo klubas „Sakalas“ (2001–2003) – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių. Radosi 2001 m. po rebrendingo, kai Šiaulių futbolo mokyklos komanda „Klevas“ (1994–2000) gavo teisę žaisti aukščiausioje lygoje. Buvo suformuotas naujas darinys iš geriausių „Klevo“ žaidėjų, bei pasikviesti legionieriai ir geresni lietuviai. Naujasis „Sakalas“ tris sezonus praleido A lygoje ir, galiausiai, bankrutavo.
Istorija
2000 m. Pirmoje lygoje rungtyniavo ir trečią vietą užėmė Šiaulių „Klevas“.
2000 m. kitas Šiaulių klubas Šiaulių „Kareda“ buvo parduotas ir perkeltas į Kauną, planuota, kad „Klevas“ bus reprezentacinė miesto komanda.
2001 m.
2001 m. Šiauliuose įvyko rebrendingas. 2001 m. pradžioje vietoje „Klevo“ radosi Futbolo klubas Šiaulių „Sakalas“, ir dalyvavo A lygoje. Tarp dešimties dalyvių liko aštuntoje vietoje ir išliko A lygoje.
2002 m.
2002 m. klubas susidūrė su finansiniais nepritekliais. Tarp devynių dalyvių liko septintoje vietoje ir išliko A lygoje.
2003 m.
2003 m. sausio mėn. klubo prezidentas vylėsi, kad pavyks pagerinti žaidimą ir parodyti geresnius rezultatus, tačiau 2003-ųjų sezone būta didžiulio nusivylimo. Tikra „įgriuva“ tapo antrasis ratas, kai varžovai nepadoriais rezultatais triuškino šiauliečius. Sezono pabaigoje komanda nebesurinko žaidėjų. Į vartus turėjo stoti pats klubo vadovas. Komanda turnyninėje lentelėje buvo paskutinėje vietoje.
Spalvinė gama
Klubo spalvos buvo juoda ir geltona. Aprangos, arba geltonos su juodais žymenimis, arba juodos su geltonais žymenimis.
Sakalas 2003 m.
Šaltinis; skrastas.lt
Painiava dėl „Sakalo“ pavadinimo naudojimo
Žinomi net keturi Sakalai iš Šiaulių: Taip pat būta Biržų „Sakalo“.
Ambala
Ambala  – miestas šiaurės vakarų Indijoje, Harjanos valstijoje, 150 km į šiaurę nuo Delio. Yra oro uostas, karinė oro bazė, plentų ir geležinkelių mazgas. Chemijos (mineralinių trąšų), mašinų gamybos, tekstilės, maisto (cukraus) pramonė. Prekyba javais, medvilne.
Aidas Lietuvos darbininkų gyvenimo
Aidas Lietuvos darbininkų gyvenimo – Lietuvos socialdemokratų partijos laikraštis, leistas 1899 m. kaip laikraščio „Echo Życia Robotniczego“ II serija.
Jungtinės Karalystės politinė sistema
Jungtinė Karalystė yra unitarinė valstybė ir demokratinė konstitucinė monarchija. Pagal Jungtinės Karalystės modelį (Vestminsterio sistema) kūrėsi ir kitų šalių – Kanados, Indijos, Australijos, Jamaikos ir kitų šalių politinės sistemos.
Partinė sistema
Iki XX a. pr. nebuvo darbininkų interesus atstovaujančios partijos ir darbininkai rėmė liberalus. Tuo tarpu toriai gavo nemažą paramą iš miestiečių, pagrindinę socialinę bazę sudarė vidutiniai žemvaldžiai ir anglikonai. Išaugus rinkėjų ratui, didesnę reikšmę įgavo partijos struktūra. Partinių organizacijų kūrimas vietose ir vieningos nacionalinės partinės organizacijos susidarymas užtruko ilgą laiką ir vyko per kelis etapus. 1831 m. toriai organizavo savo politinių šalininkų klubą – Čarltono klubą. 1836 m. panašų – Reformų klubą įsteigė ir vigai. Kandidatų iškėlimas dar nebuvo centralizuotas. Parlamento nariai patys kėlė savo kandidatūras, arba tai darė lyderiai.
Parlamentas
Jungtinės Karalystės įstatymų leidžiamoji valdžia sutelkta Parlamente, kurį sudaro žemesnieji Bendruomenių rūmai ir aukštesnieji Lordų Rūmai.
Storbritannien
Valletta FC
Valetos FC – Maltos futbolo klubas iš Valetos.
Giesvianka
Giesvianka (Gnesvianka) – upė Lietuvoje, Vilniaus rajone; Dūkštos intakas. Upės pradžia netoli Kryžinės kaimo. Teka į šiaurės vakarus. Su Dūkštos upe suteka 11,6 km nuo šios žiočių, į pietvakarius nuo Maišiagalos.
Vaga daug kur ištiesinta. Prie upelio įsikūrusios Babrukiškės, Giesvė, Saugūniškės.
Valletta FC
Istorija
2022–2023 m. sezone Premjer lygoje liko aštuntoje vietoje.
KK Radviliškis
KK Radviliškis – Lietuvos krepšinio klubas iš Radviliškio, įkurtas 2003 metais. 2009 metais tapo RKL pirmenybių čempionu ir iškovojo teisę dalyvauti NKL (Nacionalinė Krepšinio Lyga). Ketvirtosiose pereinamosiose rungtynėse RKL čempionas Radviliškio „KK Radviliškis“ 102:58 sutriuškino NKL autsaiderę Alytaus „Alytaus-Alramstos“ ekipą bei laimėjo seriją 3:1 patekdamas į antrąją pagal pajėgumą šalies krepšinio lygą.
2014 metais susidūrė su finansiniais sunkumais ir pasitraukė iš NKL.
Klubo pasiekimai
thumb|235px|RKL Čempionai thumb|235px|KK Radviliškis - Čikagos Radviliškis thumb|235px|KK Radviliškis - KK Šiauliai
Komandos sudėtis
miniatiūra|2020/21 m. sezono komanda 2018 m. lapkričio 23 d.
.NET Framework
.NET Framework – „Microsoft“ Windows operacinės sistemos komponentas, sukurtas 2002 m. Jis suteikia kitoms programoms galimybę naudotis daugybe jau paruoštų įvairių bibliotekų (pvz., duomenų bazių komponentus, formų komponentus…). Be to, šis komponentas ir tvarko programos kodą jos vykdymo metu, jei programa parašyta specialiai šiam paketui (sukompiliuota su CIL suderinamu kompiliatoriumi). Tai reiškia, kad programa vienodai gerai turėtų veikti įvairiose platformose; nėra būtinybės 64-ių bitų procesoriams skirtą CIL programą perkompiliuoti į 32-ų bitų skirtą procesoriams programą. Visa tai atliekama labai greitai ir automatiškai.
Be C#, VB.NET, .NET leidžia programuoti java (J), tačiau palaiko tik Java sintaksę, o ne visą Java vykdymo sistemą bei jos biblioteką. Todėl Java programas .NET aplinkai reikia papildomai adaptuoti. Egzistuoja nuo „Microsoft“ nepriklausomas atviro kodo projektas (IKVM.NET), siūlantis tiesioginį Java palaikymą .NET aplinkoje.
.NET Framework versijos:
Slidi nuokalnė
Slidi nuokalnė – argumento tipas, kai pasisakoma prieš pasiūlymą, nurodant seką tolesnių veiksmų, kurie iš pradžių atrodo nesvarbūs, bet veda prie rimtų nepageidaujamų pasekmių; be to, vis sunkiau jiems priešintis, ir nuo kažkurio sunkiai nustatomo momento priešinimasis pasidarytų pernelyg sunkus.
Teisingumas bei klaidingumas
Pirmas autorius, aprašęs slidžios nuokalnės argumentą, buvo Alfredas Sidžvikas. Vėliau logikos vadovėliuose slidžios nuokalnės argumentai paprastai būdavo aprašomi prie argumentavimo klaidų, kartais taip pat paminint, kad jie ne visada klaidingi. Pastebėta, kad dažnai pradedantieji linkę bet kurį argumentą, nurodantį nepageidautinas pasekmes, apibūdinti kaip slidžios nuokalnės argumentą, tuo sudarydami vaizdą, kad padaryta loginė klaida, bei skatindami pateikusį argumentą gintis. Duglaso Voltono teigimu, nuomonė, kad slidžios nuokalnės argumentai klaidingi, susidaryti dėl trijų pagrindinių priežasčių: dėl to, kad slidžios nuokalnės argumentai nukreipti į tolimą ateitį ir reikalauja ilgalaikio planavimo, dėl to, kad slidžios nuokalnės argumentai yra sudėtingi, ir dėl to, kad jie dažnai siejami su emocionaliomis diskusijomis.
Kiekvienam nepageidaujamų įvykių grandinėje esančiam atvejui reikalingi nepriklausomi argumentai jog jis bus ankstesnio grandinės įvykio pasekmė. Slidžios nuokalnės argumentas paprastai pateikiamas labai emociškai, raudonos silkės metodu bandant atitraukti dėmesį nuo tokio detalaus nagrinėjimo.
Bazinė argumento schema
Duglas Voltonas yra aprašęs bazinę tokio argumento schemą. Joje naudojami šie teiginiai:
Kartais argumentas pateikiamas sutrumpintai, kaip entymema, pavyzdžiui, praleidžiant pačią veiksmų seką, nurodant tik pradinį ir galinį žingsnius. Tokiu atveju gali būti sunku nustatyti, ar tai yra slidžios nuokalnės argumentas, ar tiesiog argumentas į nepageidaujamas pasekmes.
Nuokalnės tipai
Skiriama priežastinė slidi nuokalnė, kuomet teigiama jog pradiniai įvykiai bus vėlesnių įvykių priežastis bei sprendžiamoji, kuomet tariama jog vieną sprendimą priėmęs žmogus greičiausiai netrukus priims ir kitą kažkuo panašų.
Eugenas Volochas išskiria keletą slidžių nuokalnių (tiksliau, mechanizmų, kurie gali jas sukelti) rūšių. :
Eugeno Volocho teigimu, viena iš racionalių reakcijų į galimą slidžią nuokalnę gali būti ir ad hominem euristika (gimininga argumentui prieš žmogų), kai priešinamasi tokiems veiksmams, kuriuos palaiko tie, kurie palaiko ir tolesnius veiksmus.
Whatcha Think About That
„Whatcha Think About That“ – antrasis singlas iš amerikiečių merginų Pop/R&B grupės „Pussycat Dolls“ antrojo studijinio albumo „Doll Domination“. Tai yra antrasis išleistas grupės singlas JAV ir trečiasis Jungtinėje Karalystėje. Daina, kurioje repuoja Missy Elliott, buvo oficialiai išleista 2008 m. rugsėjo 9 d., pasak „Interscope Records“. Single panaudoti dainos „Je m’appelle Jane“, kurią atlieka Jane Birkin ir Mickey 3D, elementai. Dėl didėjančio „I Hate This Part“ populiarumo daina sulaukė mažo populiarumo ir buvo prastai reklamuota.
Singlo istorija
Tai yra greito tempo electropop stiliaus daina, kurioje yra pagrindinis pasikartojantis ritmas – „bhangra“ gitara. Dainos žodžiai yra apie merginą, kuri atsikrato savo valdingo ir įžūlaus vaikino. Keliose dainos vietose panaudotas vocoder. Vokalo prodiusavimą atliko Melvin LaThomas Brimm. Repuodama Missy Elliott užsimena apie Katy Perry dainą „I Kissed a Girl“, eilutėje: „Play like Katy Perry kissin' on girls“.
Darkchild remiksavo šią daina į greitesnio tempo urban versiją. Šis remiksas panaudotas video klipe bei yra oficialus singlo remiksas. 2008 m. spalio 21 d. grupė išleido dainos remiksų EP.
Aidas (Vilnius)
Aidas – Vilniaus krašto lietuvių laikraštis, leistas 1938–1939 m. Vilniuje.
Whatcha Think About That
Singlo istorija
„The Dolls“ šią dainą atliko televizijos laidose, kaip antai „Dancing with the Stars“ ir „Ellen Degeneres Show“.
Aidas (Vilnius)
Istorija
Nr. 1 išėjo 1938 m. balandžio 29 d. vietoje laikraščio „Vilniaus rytojus“. Leistas du kartus, nuo 1938 m. spalio 3 d. – tris kartus per savaitę. Spausdino spaustuvė „Ruch“ Vilniuje. Išleisti 192 numeriai.
Whatcha Think About That
Vaizdo klipas
thumb|left|220px|„[[The Pussycat Dolls“ dainos „Whatcha Think About That“ klipe.]] Klipas buvo nufilmuotas 2008 m. rugsėjo 9 ir rugsėjo 10 dienomis Los Andžele. Vaizdo klipo režisierius yra Diane Martel. Keli klipai kuriant šį vaizdo klipą, pasirodė internete jau rugsėjo 16 d. Video klipo premjera buvo per „iTunes“ spalio 8 d. Yra dar viena klipo versija, kuri mažai skiriasi nuo pirmosios.
Video klipe yra dvi pagrindinės scenos, įkvėptoje burleskos persirengimo kambaryje, ir šou scenoje. Klipas prasideda Missy Elliott repuojant jos žodžius, o po to rodo Kimberly Wyatt iškeliant koją į viršų, Jessica Sutta išpučiant burbulą; Melody Thornton šukuojant plaukus ir Ashley Roberts darantis makiažą. Per pirmąjį priedainį grupė supasi supynėse, o po to rodoma Nicole Scherzinger išeinanti iš namų. Paskui rodomas scenos sukančioje scenoje. Per Missy repavimą Dolls apsirengusios kariškais drabužiais.
Aidas (Vilnius)
Istorija
Informavo apie Lietuvos ir pasaulio įvykius, svarstė Vilniaus krašto kultūros, švietimo, socialinius klausimus, spausdino lietuvių rašytojų kūrinius, skleidė lietuvybės idėjas. Lenkų valdžia konfiskuodavo atskirus numerius, kuriuos redakcija pakartotinai išleisdavo be uždraustų tekstų, su tuščiomis skiltimis.
Whatcha Think About That
Vaizdo klipas
2008 m. spalio 9 d. klipas debiutavo „Yahoo! Music“, o JK per laidą „4music Presents: The Pussycat Dolls“.
Singlo turinys
JAV skirtas reklaminis CD
Aidas (Vilnius)
Istorija
Nuo 1938 m. spalio 13 d. spausdintas „Aido“ puslapis „Kultūrinės žinios“, kuris nuo 1939 m. sausio ėjo kas savaitę. Nuo 1938 m. gegužės 3 d. leistas savaitinis priedas ūkininkams „Ukininkas“, nuo 1938 m. gegužės 6 d. – iliustruotas priedas vaikams „Varpelis“.
Whatcha Think About That
Singlo turinys
(Išleistas: 2008 m.)
Aidas (Vilnius)
Istorija
Leidėjas ir redaktorius Liudvikas Cicėnas, nuo 1939 m. sausio mėn. – Vincas Budrevičius.
Whatcha Think About That
Singlo turinys
(išleistas: 2008 JAV, 2009 JK)
JK skirtas CD singlas
(1799050; 2009 m. vasario 23 d.)
Pasirodymas topuose
Daina debiutavo Jungtinėje Karalystėje 36-oje pozicijoje dar prieš pasirodant kompaktinei plokštelei. Kadangi singlas gavo daug radijo dėmesio, daina galiausiai pasiekė #9 vietą, ir pasirodė geriau nei „I Hate This Part“. Ir tapo grupės septintuoju top 10-tuko singlu. Daina Airijoje debiutavo top 20-tuke.
Dainos aukščiausia pasiekta vieta Europos tope yra tik #24.
Daina pasiekė #66 vietą Canadian Hot 100 tope, tačiau nepateko į Billboard Hot 100 topą. Ir tai vienintelis „Pussycat Dolls“ singlas, nepatekęs į šį topą.
Šis singlas yra nesėkmingiausias, „The Dolls“ kada nors išleistas singlas.
Yamaha Corporation
Korporacijos padalinys „Yamaha Motor Corporation“ gamina motociklus, motorines valtis, sniego motociklus, variklius ir pan. Kompanija daug skiria dėmesio visuomenės muzikiniam švietimui – įkurtas pasaulinis „Yamaha“ muzikos mokyklų tinklas, veikiantis ir Lietuvoje.
Kompanija buvo įkurta 1887 m. Hamamatsu, Japonija, pavadinta įkūrėjo Torakusu Yamaha garbei. Iš pradžių kompanija gamino akustinius pianinus ir vargonus. Per savo gyvavimo laikotarpį daug keitė gaminių gamą, pvz., kai kuriuo metu gamino lankus sportininkams, o 1951 m. pradėjo gaminti motociklus – taip susikūrė atskiras padalinys „Yamaha Motor Corporation“. 2005 m. „Yamaha“ įsigijo muzikinės produkcijos programinės įrangos gamintoją „Steinberg“, o 2008 m. – garsų austrų akustinių pianinų gamintoją „Bösendorfer“.
Plačiajai visuomenei „Yamaha“ prekės ženklas asocijuojasi su sintezatoriais ir pianinais. Analoginiai CS linijos sintezatoriai ir CP linijos pianinai pasižymėjo unikaliomis garso charakteristikomis. Kompaniją ypač išpopuliarėjo pristačiusi vieną pirmųjų skaitmeninių ir pigių sintezatorių – DX/TX liniją. DX-7 1983 m. tapo pirmuoju FM garso sintezės metodo sintezatoriumi. Pastarąjį dešimtmetį Yamaha reprezentuoja „Motif“ linijos skaitmeniniai „Workstation“ tipo sintezatoriai ir „Clavinova“ linijos skaitmeniniai pianinai.
Pustlaukio duobė
left|120px
Pustlaukio duobė – termokarstinės kilmės dauba, geomorfologinis gamtos paveldo objektas. Dauba yra Kelmės rajone, 1,5 km į V-ŠV nuo Vainagių kaimo, Kurtuvėnų regioninio parko vakarinėje dalyje Pustlaukio geomorfologiniame draustinyje.
Apie objektą
Gilus lašo formos duburys, kurio šlaitų aukštis siekia 13 metrų, polinkis 30-40 laipsnių. Pietiniame bei rytiniame šlaite susiformavusi ryški terasa, o šiauriniame gale – protaka (susiaurėjimas). Didžiausias ilgis – 200 m, plotis – 150 m, plotas - 6,44 ha.
Kilmė
Pustlaukio duobę vėlyvajame ledynmetyje išrausė nuo ledyno pakraščio stačiai krintantis ir sūkuriuotas vandens srautas. Duburyje užsilikęs ledo luistas reljefo formą dar labiau paryškino, o kai ištirpo, pavirto gana giliu ežerėliu. Palyginti neseniai šis vandens telkinys tapo pelke, dar yra likę keletas mažų akivarų. Vandens sluoksnis po augaline aukštapelkės danga – nuo 4 iki 6 metrų.
Lemingas
Lemingas gali reikšti:
Elena Aižinienė-Atkočiūnaitė
Elena Aižinienė-Atkočiūnaitė (1935 m. sausio 1 d. Dusetose, Zarasų r. – 1984 m. sausio 27 d. Kupiškyje) – muzikos mokytoja ir chorvedė.
Biografija
1956–1960 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. V. Četkauskas). 1973–1978 m. muziką neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė G. Valavičiūtė).
Nuo 1978 m. Kupiškio rajono švietimo darbuotojų mišriojo choro vadovė – choras 1980 m. respublikinės dainų šventės dalyvis, 1981 m. A. Budriūno konkurso Biržuose laureatas. E. Aižinienė buvo Kupiškio rajono dainų švenčių dirigentė ir vyr. dirigentė. 1969 m. apdovanota Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Tobylka
Tobylka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Barglavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Intelektualusis skaitiklis
thumb|150px|right|Intelektualusis elektros skaitiklis GAMA300.
Intelektualusis skaitiklis (dar vartojamas terminas "pažangus skaitiklis", angl. smart meter) – tai naujos kartos daugiafunkcinis elektroninis elektros skaitiklis, kuris ne tik registruoja energijos vartojimą, bet matuoja papildomus tiekiamos elektros parametrus (pvz.: srovės stiprumą, įtampą, galios faktorių), atlieka savo paties darbingumo diagnostika, fiksuoja ypatingus įvykius (pvz., elektros tiekimo nutrūkimus, išorinius poveikius, gedimus) ir gali dvipusiu ryšiu perduoti visą sukauptą informaciją. Siekiant pilnai išnaudoti intelektualiojo skaitiklio privalumus, jis turi būti integruotas į intelektualiuosius tinklus. Intelektualieji elektroniniai skaitikliai leidžia sukurti nuotolinio energijos paskirstymo sistemą ir optimaliai valdyti tinklo apkrovimą. Vartotojai skatinami protingiau naudoti išteklius.
Europos Sąjungos direktyvose dėl energijos tiekimo paslaugų ir energijos tiekimo saugumo elektroniniai intelektualūs skaitikliai buvo pripažinti priemone, padedančia užtikrinti energijos efektyvumą.
Pirmaujantys pasaulyje intelektualiųjų skaitiklių gamintojai: Itron (buvusi Actaris), Landis+Gyr, Elster, Iskraemeco, GE (General Electric). Lietuvoje intelektualiuosius skaitiklius gamina UAB „Elgama-Elektronika“.
Susiję Europos Sąjungos normatyviniai aktai
2006 m. balandžio mėn. 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų rašoma, kad:
2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių nurodoma, kad vietovėse, kuriose pažangių skatiklių diegimas vertinamas palankiai, ne vėliau kaip 2020 m. bent 80 proc. vartotojų turi būti įdiegtos pažangios matavimo sistemos. Vertinimas atliekamas ne vėliau kaip iki 2012 m. rugsėjo 3 d. Remdamosi tuo vertinimu, valstybės narės arba bet kuri jų paskirta kompetentinga institucija parengia pažangių matavimo sistemų įdiegimo darbotvarkę (iki 10 metų laikotarpiui).
2009 m. kovo mėn. 12 d. Europos Komisija išleido dokumentą „Standardization mandate to CEN, CENELEC and ETSI in the field of measuring instruments for the development of an open architecture for utility meters involving communication protocols enabling interoperability“. Dokumente keliamas tikslas sukurti Europos standartus, kurie užtikrintų skaitiklių (vandens, šilumos, dujų, elektros) tarpusavio suderinamumą, ir tobulinti priemones, kurios leistų padidinti vartotojų informavimo lygį apie faktinį energijos suvartojimą, taip suteikiant jiems galimybę laiku koreguoti savo poreikius. Dokumente vartojamas terminas „smart metering“. CEN, CENELEC ir ETSI turi pateikti pirmus rezultatus iki 2010 m. lapkričio.
Drednoutas
thumb|Vienintelis iki šių dienų išlikęs drednoutas USS „Texas“ (BB-35), į vandenį nuleistas 1912 m. Dabar tai laivas-muziejus. Drednoutas  – linijinių laivų tipas, plačiai naudotas XX a. pradžioje. Tai buvo galingiausi to meto artileriniai laivai, laikyti pagrindine karinių jūrų laivynų smogiamąja jėga. Ginkluoti patrankomis, išdėstytomis laivo centre.
Pirmasis drednoutas buvo 1906 m. į vandenį nuleistas D. Britanijos karališkojo laivyno laivas HMS „Dreadnought“, kuris padarė tokią įtaką linijinių laivų statyboje, kad jo pavadinimas tapo bendriniu tokio tipo laivų pavadinimu. Juos ėmė vadinti drednoutais, o šarvuotus ankstesnius linijinius laivus ėmė vadinti predrednoutais.
Drednoutai pasižymėjo dviem tuo metu revoliuciniais ypatumais: Drednoutai tapo valstybių jūrinės galios simboliais, jų pasirodymas atnaujino ginklavimosi varžybas jūrose tarp D. Britanijos ir Vokietijos. Ginklavimosi drednoutais varžybos vyko visame pasaulyje, įskaitant P. Ameriką, iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios. Sėkmingi drednoutų modeliai buvo vis stambesni, juose naudojo vis tobulesnius šarvus, variklius, artileriją.
Per 5 metus nauji linijiniai laivai taip pakito, kad galia gerokai viršijo patį pirmąjį HMS „Dreadnought“. Šiuo galingus laivus imta vadinti superdrednoutais. Dauguma pradinių drednoutų po Pirmojo pasaulinio karo buvo paleisti į metalo laužą pagal Vašingtono laivynų sutartį. Daug naujausių superdrednoutų buvo ginkluotėje iki Antrojo pasaulinio karo ir jo metu.
Drednoutų statybos karštinė XX a. pradžioje surijo didelius išteklius, tačiau tarp drednoutų įvyko tik vienas jūrų mūšis. Tai buvo Jutlandijos jūrų mūšis, kuriame susikovė D. Britanijos ir Vokietijos laivynai, bet laimėtojas liko neaiškus.
Paskutinis drednouto tipo linijinis laivas buvo priimtas į laivyną 1946 m. Tai D. Britanijos HMS „Vanguard“, iš laivyno sąrašų išbrauktas 1960 m.
Dahomėja
Dahomėja (arba Danhomė) gali reikšti šiuos politinius vienetus Vergų kranto regione:
Kovo 21
Kovo 21 yra 80-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 81-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 285 dienos.
Vardadieniai
Benedikta – Benediktas – Lingailė – Mikalojus – Nortautas – Reda – Redas
Krūtuliai
Krūtuliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Girėnų.
Tankų divizija (vermachtas)
Vermachto tankų diviziją sudarydavo vienas tankų ir du pėstininkų (panzergrenadierių) pulkai, lauko ir priešlėktuvinės artilerijos, ryšių ir kiti paramos daliniai, įeidavę į visų to meto Vokietijos divizijų sudėtį. Tankų divizijos sudėtis ir ginkluotė keitėsi einant laikui.
H. Guderianas buvo pasiūlęs formuoti karinius junginius (karinius vienetus, stambesnius už pulką), bet šią idėją atmetė motorizuotųjų pajėgų inspektorius Otto von Stuelpnagel. Inspektoriumi tapus Osvaldui Lucui (Oswald Lutz) idėja kariuomenėje sulaukė paramos, ją palaikė ir A. Hitleris.
Tankų divizijos Antrajame pasauliniame kare
Vokietijos tankų divizijos buvo viena svarbiausių priemonių, užtikrinusių Vokietijos pergales Antrojo pasaulinio karo pradžioje vykusiame blickryge. Tankų divizijos buvo taip organizuotos, kad galėtų veikti santykinai nepriklausomai nuo kitų karinių vienetų. Skirtingai negu kitų šalių pagrindiniai tankų kariuomenės vienetai tankų brigados (kurias reikėdavo paremti papildomais pėstininkų ir artilerijos daliniais), tankų divizijos turėjo savo paramos vienetus. Tai susiję su kitokia karine doktrina – ne tankai kitų dalinių paramai, o tankai kaip pagrindinė smogiamoji jėga (kuriuos remia kiti, ne tankų daliniai).
Tankų diviziją paprastai sudarydavo: Visiškai suformuota tankų divizija turėdavo apie 16 tūkst. kareivių, 135–209 tankus (artėjant karo pabaigai tankų skaičius tankų divizijoje mažėjo).
Tankų divizijos buvo ne tik vermachte, bet ir SS kariuomenėje. Vermachtas ir SS kariuomenė turėjo atskiras divizijų numeravimo sistemas, todėl egzistavo vermachto ir SS divizijos su vienodais numeriais – pvz., 9-oji tankų divizija (vermachtas) ir 9-oji SS tankų divizija „Hohenstaufen“. Po karo paplito nuomonė, kad SS tankų divizijos gaudavo daugiau tankų, negu vermachto tankų divizijos, bet tai netiesa.
Karui einant į pabaigą koviniai nuostoliai vis didėjo ir juos ėmė kompensuoti nebe 100 %. Taip „sutaupytą“ techniką ir kareivius naudojo naujoms divizijoms formuoti, todėl karo pabaigoje daugelis tankų divizijų buvo gerokai „liesesnės“, negu turėjo būti pagal oficialią struktūrą.
Alžyro vyrų futbolo rinktinė
Alžyro vyrų futbolo rinktinė – Alžyrui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kontroliuojama Alžyro futbolo federacijos. Rinktinė dalyvavo 4 pasaulio čempionatuose bei 17 Afrikos Tautų taurės turnyrų. Alžyriečiai du sykius (1990 ir 2019 m.) tapo Afrikos čempionais.
Bilo ir Melindos Geitsų fondas
Bilo ir Melindos Geitsų fondas – didžiausias paramos fondas pasaulyje.
Anksčiau vad. „William H. Gates Foundation“, įkurtas Bill Gates tėvo vardu. Jis iki šiol vadovauja fondui (Sietlas). Fonde – 1382 darbuotojai, 44,3 mlrd. JAV dolerių kapitalas (2014 m). 2008 m. B. Geitsas yra oficialiai įsipareigojęs pasitraukti iš aktyvios koncerno veiklos bei visiškai atsidėti savo fondo veiklai.
2006 metais JAV investuotojas Warren Buffett yra pareiškęs, kad prisidės prie fondo su savo 30 mlrd. dolerių. Tuomet paramos fondo kapitalas sudarytų apie 60 mlrd. JAV dolerių ir būtų 5 kartus didesnis nei yra metinis JTO biudžetas.
Tikslai
Fondas remia ir bibliotekas bei studentus, priklausančius tautinėms mažumoms.
Niutonmetras
Niutonmetras – SI sistemos jėgos momento matavimo vienetas. 1 niutonmetras yra lygus momentui, kurį sukuria 1 N jėga, veikianti statmenai į tašką, kuris yra nutolęs per 1 metrą.
Žymimas Nm arba N·m:
Šilutės jaunimo ir suaugusiųjų mokymo centras
Šilutės jaunimo ir suaugusiųjų mokymo centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šilutėje, K. Kalinausko g. 10, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas suaugusiems. Įstaigos kodas 195171155.
Japoniškas vesternas
Japoniškas vesternas  – 2007 m. Japonijoje sukurtas vesternas, pasakojantis apie dviejų klanų kovą dėl įtakos mieste.
Juosta Venecijos kino festivalyje buvo nominuota „Auksiniam liūtui“ geriausio režisieriaus kategorijoje.
Atsiliepimai
Interneto tinklalapis Rotten Tomatoes filmą įvertino 55 % teigiamų recenzijų.
Buji
Buji (Puyi, Buyei ir Buyi; savivardis Buxqyaix puʔjai, ar Puzhong, Burao, Puman; ; Pinyin: Bùyīzú; người Bố Y) – Pietų Kinijos tauta. Buji yra 2 971 460 (2000 m.). Tai vienuolikta pagal gyventojų skaičių iš 56 pripažintų Kinijos tautų. Dalis jų gyvena Vietname ir yra viena iš 54 oficialiai pripažįstamų Vietnamo tautų. Nepaisant to, kad Kinijos vyriausybė juos laiko atskira tauta, save jie laiko džuangais (tajais).
Buji gyvena pusiau tropiniuose aukštikalnių miškuose Guidžou provincijoje, taip pat Junane, Sičuane. Kalba tajų kalba.
Luckas
Luckas – vienas seniausių Ukrainos miestų, Voluinės srities administracinis centras. Miestas yra šalies šiaurės vakaruose.
Istorija
Pagal legendą Luckas (Lučeskas) buvo įkurtas VII a., tačiau pirmas tikras istorinis šaltinis Lucką mini 1085 metais. Miestas įsikūrė šalia medinės Riuriko dinastijos kunigaikščių pilies. 1240 m. miestą buvo užėmę totoriai, bet pilies nesugriovė. 1321 m. mūšyje su Gedimino kariauna žuvo paskutinis kunigaikštis iš valdančiosios dinastijos – Georgijus, Levo sūnus. Lietuviai užėmė Lucko pilį, miestas buvo prijungtas prie LDK ir 1324 m. tapo kunigaikščio Liubarto sostine. 1349 m. miestą trumpam buvo užgrobęs Kazimieras III iš Lenkijos.
Pradėjus valdyti Lietuvai, miestas suklestėjo. Luckas tapo svarbiausiu Voluinės miestu. Gedimino sūnus Liubartas pastatė mūrinę pilį, Vytautas Didysis apgyvendino miestą kolonistais (totoriais, karaimais, armėnais, žydais). 1427 m. jis į čia iš Voluinės Vladimiro perkėlė ir katalikų vyskupiją. Vytautas buvo paskutinis monarchas, besivadinęs Volynės kunigaikščiu ir rezidavęs Lucko pilyje. Šioje pilyje Vytautas turėjo būti karūnuotas Lietuvos karaliumi. 1429 m. Lucke įvyko Europos valdovų suvažiavimas, kuriame dalyvavo ir Vytautas. (Dailininkas Jonas Mackevičius 1937 m. nutapė paveikslą Suvažiavimas Lucke, kuris dabar kabo Vilniaus Prezidentūroje).
Miestas plėtėsi labai greitai ir XV a. čia jau buvo 19 stačiatikių ir 2 katalikų bažnyčios. Lucko kryžius ir šiuo metu puošia Lietuvos Respublikos Prezidento Vytauto Didžiojo ordiną.
XVII a. viduryje Luckas turėjo apie 50 000 gyventojų.
Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo Voluinė atiteko Rusijos imperijai. Voluinėje priešingai negu Lvovo srityje buvo niekinama ukrainybė. 1918-1939 m. vėl priklausė Lenkijai. Nuo 1939 metų Volynė buvo įtraukta į SSRS sudėtį. Nuo 1991 m. ji – nepriklausomybę atgavusios Ukrainos sudėtyje.
Geografija
Miestas išsidėstęs prie Styrės upė. Lucko plotas – 42 km², gyventojų tankumas – 4 830 žm./km².
Klimatas
Vidutinė metų temperatūra 7,4 °C, per metus iškrenta apie 560 mm kritulių. Žiemos švelnios, vasaros šiltos.
Gyventojai
Virš 90 procentų miesto gyventojų – ukrainiečiai. Kiti gyventojai – lenkai, rusai, žydai.
Turizmas
thumb|right|Senamiestis Turizmas Lucke plečiasi gana greitai, kadangi mieste išliko nemažai reikšmingų istorinę Voluinės praeitį liudijančių paminklų. Žinomiausi jų – XIII–XIV a. Lucko arba Liubarto pilis (ant jos vienos iš sienų iškaltas Vyties ženklas), Trituitų soboras, Jėzuitų vienuolynas. Voluinės ikonos muziejuje eksponuojama virš 600 XVI–XIX a. ikonų kolekcija. Sėkmingai veikia LDK patiekalus siūlantis restoranas Korona Vitovta.
Švietimas ir kultūra
Lucke yra du teatrai – lėlių ir Voluinės srities T. Ševčenkos muzikos-dramos, taip pat veikia filharmonija. Yra kinoteatras.
Lucke kasmet vyksta kasmetiniai festivaliai „Polesės vasara su folkloru“, taip pat mieste rengiami keletas festivalio „Ant Svitjazio bangų“ renginių (pagrindinė renginių vieta – prie Svitjazio ež.)
Ekonomika
Mieste ypač išvystyta mašinų gamybos pramonė („LuAZ“), kitos didesnės gamyklos – guolių, plastmasės, lėktuvų variklių remonto, pramoninių temperatūros jutiklių. Taip pat išvystyta maisto pramonė.
Didžiausios užsienio investicijos į miestą – iš Jungtinės Karalystės ir Lenkijos. Šalys į kurias daugiausiai eksportuojama – Rusijos Federacija, Italija, Lenkija. Prekių, ekportuotų 2006-aisiais metais, į Europos sąjungos šalis bendra vertė sudaro $94mln., Azijos šalis – $65,4mln., NVS valstybes – $48,7 mln.
Susisiekimas
Yra geležinkelio mazgas, veikia oro uostas (šiuo metu renovuojamas; pagal planą turės būti pagalbinis Lvovo oro uostui per Euro 2012 čempionatą).
Viešasis transportas
Mieste kursuoja autobusai ir troleibusai.
Miestą kertantys keliai
Miestą kertą tarptautinis kelias  (Klaipėda-Aleksandropolis) ir nacionalinis kelias (Rivnė-Ustyluhas). Aplink Lucką yra nutiestas aplinkkelis.