cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bulgarijos ir Lietuvos santykiai
Santykiai po 1990 m.
Tarp šalių yra įvykę keli aukščiausio lygio susitikimai. Lietuvoje net dukart lankėsi Bulgarijos prezidentas Georgijus Parvanovas. Pirmojo vizito metu 2003 m. birželio 12-13 dienomis susitiko su Lietuvos prezidentu Rolandu Paksu, premjeru Algirdu Brazausku ir Seimo pirmininku Artūru Paulausku, apžiūrėjo Vilniaus universitetą. Antrasis valstybinis vizitas įvyko 2009 m. kovo 16-18 d. Jo metu buvo susitikta su Lietuvos prezidentu Valdu Adamkumi, premjeru Andriumi Kubiliumi, Seimo pirmininku Arūnu Valinsku. Savo ruožtu Lietuvos prezidentai Bulgarijoje yra lankęsi bent dukart. 2005 m. lapkričio 21-22 dienomis Sofijoje lankėsi prezidentas Valdas Adamkus. 2021 m. liepos 8–9 d. Bulgarijoje su darbo vizitu lankėsi Lietuvos prezidentas Gitanas Nausėda, kur dalyvavo šeštajame Trijų jūrų iniciatyvos vadovų susitikime.
2009 m. Bulgarijoje sulaikytas tuomet vienas ieškomiausių Lietuvos nusikaltėlių Henrikas Daktaras. Prie sulaikymo prisidėjo Bulgarijos, Jungtinės Karalystės, Norvegijos, Ispanijos ir Europolo pareigūnai bei Lietuvos policijos atašė Europole.
Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Lietuvių kalba išleista Nikolajaus Chaitovo, Dimitaro Dimovo, Elino Pelino, Jordano Jovkovo, Georgio Karaslavovo, Svetoslavo Minkovo, Jordano Radičkovo, Bogomilo Rainovo, Emilijano Stanevo, Ivano Vazovo, Pavelo Vežinovo ir kitų rašytojų kūrinių, rinkiniai „Bulgarų pasakos“ (1975 m.), „Bulgarų novelės“ (1987 m.)
Tarp Panevėžio ir Gabrovo bei tarp Marijampolės ir Rešicos sudaryta miestų partnerystės sutartis.
Bulgarijoje veikia lietuvių bendruomenė, kartu su Lietuvos garbės konsulu Sofijoje Racho Ribarovu rengianti Lietuvos valstybinių ir religinių švenčių minėjimus, organizuoja socialinius, sporto ir kultūros renginius.
Lietuvos ir Bulgarijos vyrų futbolo rinktinės iki 2021 m. gruodžio yra tarpusavyje sužaidusios tris rungtynes, iš kurių dvejas laimėjo Bulgarijos, vienas – Lietuvos rinktinė.
Ekonominiai santykiai
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Bulgariją.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Bulgarija yra 58-a (investicijos siekia 0,34 mln. eurų). Savo ruožtu Lietuvos tiesioginių investicijų dydis Bulgarijoje 2020 m. buvo 100,62 mln. eurų (9-a vieta pagal apimtį).
Bulgariškų ordinų kavalieriai lietuviai ir lietuviškų ordinų kavalieriai bulgarai
Dr. Jonui Basanavičiui 1892 m. buvo įteiktas IV laipsnio Bulgarijos ordinas „Už pilietinius nuopelnus“.
Smilgeliai (Vaškai)
Smilgeliai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Grūžių.
Willow (projektas)
2016 m. Alpinos mieste buvo aptiktas naftos telkinys. 2020 m. spalio mėn. „Žemės valdymo biuras“ patvirtino „ConocoPhillips“ „Willow“ projekto plėtrą. Po teismo ginčo 2021 m., „Žemės valdymo biuras“ išleido galutinį aplinkos poveikio vertinimo pranešimą 2023 m. vasario mėn.
2023 m. kovo 13 d., prezidentas Baidenas patvirtino projektą.
Projektas galėtų pagaminti iki 600 mln. barelių naftos ir 287 mln. tonų anglies dvideginio ir kitų šiltnamio efektą sukeliančių dujų. Projektas gali neigiamai paveikti Arkties laukinę gamtą ir indėnų bendruomenes – Nuiksutą, Utkiagviką, Anaktuvuk Pasą, Atkasuką, Point Lėjų ir Veinraitą.
Trys Broliai
Trys Broliai  – pastatų kompleksas, sudarytas iš trijų namų, esantis Latvijoje, Rygos senamiestyje. Viduramžių architektūros paminklas stūkso Rygos senamiesčio centre, Mazā Pils iela, visai šalia centrinės Katedros aikštės ir netoli Saeimos, priešais Karlo licėjų. Pastatų numeriai gatvėje: 17, 19 ir 21. Jie kartu sudaro seniausią Rygos gyvenamųjų namų kompleksą. Šio kvartalo užstatymas ganėtinai tankus, todėl kiekvienas namas yra šalia esančio tęsinys. Kiekvienas iš šio trejeto atspindi įvairius gyvenamojo namo statybos raidos etapus.
Trijų Brolių komplekse šiandien įsikūrusi Valstybinė paveldo apsaugos inspekcija, Latvijos architektų sąjunga, žurnalo „Latvijos architektūra“ redakcija, Latvijos architektūros muziejus. 2020 m. balandžio 1 d. Europos Komisija Trims Broliams suteikė Europos paveldo ženklą.
Namai 1955–1957 m. restauruoti pagal architekto Pėterio Saulyčio projektą, padedant G. Jansonui. Į architektūrinio komplekso apjungto kiemo ugniasienę buvo įkomponuotas mūrinis portalas, atitekęs iš sugriautų Juodagalvių namų, vieno iš senamiesčio gyvenamųjų pastatų portalo fragmentas, kaltinis herbas, datuotas 1554 m.
miniatiūra|kairėje|Trijų Brolių kompleksas senamiesčio kvartale
Architektūra
Pastatas Mazā Pils gatvėje, 17 yra seniausias, datuojamas XV a. pabaiga. Pastato išorę apibūdina laiptuotas trikampis frontonas, būdinga gotikinė puošyba ir keletas ankstyvojo renesanso detalių. Iki šiol išlikę vėlyviesiems viduramžiams būdingi bruožai – akmeniniai suolai, stovintys iš abiejų pastato įėjimo pusių. Iš pradžių pastatą sudarė viena didelė gyvenamoji erdvė ir palėpė, skirta sandėliavimui.
Gretimo namo Mazā Pils gatvėje, 19 eksterjeras yra datuojamas 1646 m., o mūrinis portalas jam pridėtas 1746 m. Pastato stilius atspindi olandų manierizmo įtaką. Data „1646“ nurodyta ant pastato fasado, atstatyto pagal J. Brotsės piešinį. Ant portiko perskaitomas užrašas Ano Soli Delo Gloria 1646.
Paskutinis iš trejeto, pažymėtas 21-uoju numeriu, pastatytas vėliausiai. Tai siauras baroko stiliaus pastatas, kuris savo dabartinę išvaizdą įgavo greičiausiai XVII a. pabaigoje.
Pietų Sudano svaras
Pietų Sudano svaras – Pietų Sudano valiuta, kuri rinkoje pasirodė 2011 m. liepos 18 dieną.
2011 m. liepos 12 d. Pietų Sudano vyriausybė ir Pietų Sudano centrinio banko vadovas Elijah Malok paskelbė, kad 2011 m. liepos 18 dieną rinkoje pasirodė nauja šalies valiuta – Pietų Sudano svaras. Gyventojai galės įsigyti naujos valiutos kursu 1:1 su iki tol buvusiu Sudano svaru. Naujoji valiuta bus apyvartoje šiais nominalais – 1, 5, 10, 25, 50, 100 – ir kai kuriomis monetomis.
Skironas
Skironas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, Poseidono sūnus (pagal kitą versiją – Pelopo). Pasakojama, kad Skironas buvęs plėšikas ir siautėjęs kelyje tarp Atėnų bei Megarų. Keliautojus Skironas versdavęs plauti jam kojas. Kai tik keliautojas pasilenkdavęs prie Skirono kojų, šis nuspirdavęs jį į jūrą. Keliautojų kūnus surydavęs didelis ir baisus vėžlys.
Esama mito atmainos, anot kurios, Skironas buvęs Megarų karaliaus sūnus. Kai buvusi iš­siųsta į Megarus, už Skirono ištekėjusi karaliaus Pandiono duktė. Tarp Skirono ir Pandiono sūnaus Niso kilusi kova dėl valdžios (Ajakas Nisui ir jo palikuonims buvo skyręs karališkąją valdžią).
Etiopija olimpinėse žaidynėse
Etiopija olimpinėse žaidynėse pirmą kartą dalyvavo 1956 m. ir siuntė savo sportininkus varžytis į visas paskesnes vasaros olimpines žaidynes, išskyrus 1976, 1984 ir 1988 m. olimpadas. Žiemos žaidynėse Etiopija pirmą kartą dalyvavo 2006 m., Turine.
Šalies rinktinės dalyvavimu olimpiadoje rūpinasi Etiopijos olimpinis komitetas, įsteigtas 1948 m. ir Tarptautinio olimpinio komiteto (TOK) pripažintas 1954 m.
Medalių lentelės
{|
Talino didžioji gildija
Talino didžioji gildija – prekybininkų ir amatininkų gildija, sukurta ir veikusi Taline nuo XIV a. iki 1920 m. Ji buvo įsikūrusi Didžiosios gildijos rūmuose, autentiškame gotikiniame pastate Talino senamiestyje, kur šiandien yra Estijos istorijos muziejus. 2014 m. Didžiosios gildijos pastatui, pirmajam Estijoje, suteiktas Europos paveldo ženklas, pabrėžiantis vietos pirklių santykius ir prekybinius ryšius su Hanzos sąjunga kaip gerą Europos integracijos viduramžiais pavyzdį.
Istorija
Prekybininkų ir amatininkų susivienijimo namai viduramžių Taline buvo antras pagal dydį (po miesto rotušės) pastatas. Didžioji gildija vienijo turtingus miesto pirklius, iš gildijos narių buvo renkamas miesto galva ir jo pavaldiniai.
Didžiosios gildijos namai pastatyti 1407–1410 m., o jų interjerai buvo baigti 1417 m. Pagrindinėje salėje ypač išlaikyta viduramžių dvasia. Tai didelė, 365 kvadratinių metrų menė, kurią puošia eilės kolonų su dekoratyviais kapiteliais.
Didžiosios gildijos pastatas yra laikomas tipiniu viduramžių Talino architektūros pavyzdžiu.
Remfanas
Remfanas arba Refanas (🇬🇷, Ῥεμφάν, Ῥεμφάμ, Ῥαιφάν, Ῥεφάν) – astralinė dievybė, minima Biblijoje, Apaštalų darbų knygoje (7,43). Jos garbinimas esą užrūstino Dievą ir prisidėjo prie to, kad žydai pateko į Babilonijos nelaisvę. Siejamas su Saturno planeta.
Remfanas drauge su dievu Sikutu minimas ir pranašo Amoso knygoje (5,26). Hebrajiškame tekste jis vadinamas Kijūnu (כיון‏‎), akad. Ka(y)awanu. Šis neretai tapatinamas su asirų ir babiloniečių dievu Ninurta, kurio kultas buvo susijęs su Saturno planetos garbinimu. Septuagintoje hebrajų Kijūnas įvardytas Ῥαιφάν arba Ῥεφάν. Manoma, kad šis vardas atsirado dėl klaidos: hebrajų raidė k (כ) pakeista į r (ד), o ph (φ) – į v (י). Saturnas akadų kalba dar vadintas Sakkut, jį Amoso knygoje atitinka Sikutas.
Felipe Caicedo
Felipė Salvadoras Kaisedas Korosas (Felipe Salvador Caicedo Corozo; g. 1988 m. rugsėjo 5 d.) – Ekvadoro futbolininkas, puolėjas.
Karjera
2011 m. liepos 26 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Rusijos Maskvos „Lokomotyvo“ klubu.
Kaisedas Ekvadoro rinktinėje debiutavo 2005 m., dar prieš pradėdamas profesionalo karjerą.
Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas
Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas – kas dvejus metus IAAF organizuojamas uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi atstovai iš viso pasaulio. Turnyras rengiamas žiemos sezono metu. Pirmasis čempionatas surengtas 1985 m. Paryžiuje, Prancūzijoje.
Lietuvos medalininkai
Lietuvos atstovai čempionate dalyvauja nuo 1993 m. Lietuvos sportininkai pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionatuose yra iškovoję 2 medalius. Dar vieną medalį yra išskovoję atstovaudami Tarybų Sąjungai.
Norrby IF
Norrby IF – Švedijos futbolo klubas iš Buroso.
Istorija
Klubas įkurtas 1927 m. gegužės 27 d.
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
Sezonai
GE; grupių etapas.
The Big Picture
„The Big Picture“ – dvidešimt penktasis britų atlikėjo Elton John studijinis albumas, išleistas 1997 m. rugsėjo 22 d. Iš jo išėjo garsūs Eltono singlai, tokie kaip „Something About the Way You Look Tonight“ bei „Live Like Horses“ (kuris buvo sudainuotas duetu su Luciano Pavarotti, bet tik singlo versijai). Tais pačiais metais įrašytas ir „Candle in the Wind 1997“ – daina, kurią Eltonas perrašė nuo originalo, išleisto 1973 m. kurią skyrė neseniai tuo metu avarijoje žuvusiai Velso princesei Dianai. Be to, singlas „Something About The Way You Look Tonight"/"Candle in the Wind 1997“ yra antras pagal pardavimus visame pasaulyje.
2006 m. Eltonas Džonas per interviu atskleidė, kad šis albumas Bernie Taupino yra pats nemėgstamiausias. To priežastis yra ta, kad jam nepatiko bendras dainų tekstų rezultatas ir tai, kad albumo kūrimas buvo šaltas ir techniškas.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin.
Marato mirtis (filmas)
Siužetas
Jean-Paul Marat vonios kambaryje. Čia jis ir nužudomas. Žudikas vėliau sulaikomas.
Gulbinis (Ignalinos r., Ignalinos sen.)
Gulbinis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 2 km į pietus nuo Ignalinos. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,28 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 158,9 m. Vakarinis krantas aukštas, kiti – žemesni, šiaurrytinis – žemas ir pelkėtas. Iš šiaurės ir vakarų ežerą supa Bėčiūnų miškas. Šalia įsikūręs Bėčiūnų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Rudinės upės baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Green Buffaloes FC
Lusakos „Green Buffaloes“ – Zambijos futbolo klubas iš Lusakos. Šis straipsnis apie futbolo ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Green Buffaloes Football Club arba Green Buffaloes Lusaka. Namų rungtynes žaidžia Nepriklausomybės stadione, talpinančiame 30 000 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1965 m. Kitados vadinosi Zambian Army Football Club. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, o juos rėmė Zambijos karinė vadovybė. Klubas iškovojo čempionų titulą 1973 ir 1974 m.
1975 m. klubas neteko kariškių globos. Pakito ir klubo pavadinimas: jie tapo Green Buffaloes Football Club. 1975, 1977, 1979, ir 1981 m. tapo Zambijos čempionais. Vėlesniais metais klubo rezultatai suprastėjo, o nuo 1992 m. rungtyniavo Antrame divizione. Į aukščiausią lygą sugrįžo 1999 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1892–1893 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1892–1893 m.
1892–1893 m. Airijos taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Trakų apskritis
Trakų apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Abiejų Tautų Respublikoje, Rusijos Imperijoje, Lenkijos Respublikoje ir Lietuvoje. Centras – Trakai. Apskričiai priklausė dabartinės pietryčių Lietuvos žemės.
Marato mirtis
thumb|Jacqueso Louis Davidas. „Marato mirtis“. 1793 m. Marato mirtis  – prancūzų dailininko Žako Lui Davido paveikslas, nutapytas 1793 m. Tai vienas garsiausių paveikslų, skirtų atminti Didžiajai Prancūzijos revoliucijai.
Paveiksle pavaizduota radikalaus laikraščio „Liaudies draugas“ žurnalisto, jakobinų lyderio Jeano Paulo Marato mirtis. Ž. P. Maratas buvo vienas aršiausių jakobinų teroro šalininkų. Susirgęs odos liga, Maratas neišeidavo iš namų, norėdamas palengvinti savo kančias, dažnai maudydavosi. 1793 m. liepos 13 d. dvarininkė Charlotte Corday besimaudantį Maratą nudūrė peiliu. Ž. L. Davidas buvo pažįstamas su Maratu ir nutapė paveikslą praėjus trim mėnesiams po pasikėsinimo. Dailininkas scenai pasirinko neutralų ir šaltą foną. Jis aiškiai pavaizdavo scenos detales: žaizdą, ant žemės nukritusį peilį, Marato plunksną, laišką, kurį parašė žudikė (su paminėtu jos vardu). Marato figūra turi sąsajų su Mikelandželo „Pietos“ Kristaus pavaizdavimu. Ž. L. Davidas pavaizdavo Maratą tarsi naujos, revoliucinės „civilinės religijos“ kankinį.
Asta Vasiliauskaitė
Asta Vasiliauskaitė (g. 1961 m. birželio 9 d. Kaliningrade) – Lietuvos skulptorė, Vilniaus dailės akademijos narė, Lietuvos dailininkų draugijos narė.
Biografija
1986 m. baigė Lietuvos valstybinį dailės institutą. Nuo 1990 m. tapo Lietuvos dailininkų sąjungos narė. Nuo 1986 m. dailės mokytoja.
Kūriniai viešosiose erdvėse
Lauko skulptūros:
Antkapiniai paminklai:
Memorialinės lentos:
Įvertinimas
Vilnius.
2021 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
2021 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas – Tarptautinės čiuožimo sąjungos organizuotas geriausių pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku atletų čempionatas, kuris vyko kovo 5 d. – kovo 7 d. Nyderlandų mieste Dordrechte.
Dėl COVID-19 pandemijos iš čempionato pasitraukė ir nedalyvavo Pietų Korėjos, Kinijos ir Jungtinės Karalystės nacionalinės rinktinės.
Etelardas
Etelardas (, m. 740 m.) – Vesekso karalius (726–740 m.), Inio žmonos Atelburgos brolis.
Biografija
Po to, kai 726 m. karalius Inis atsižadėjo Vesekso sosto ir išvažiavo į Romą, nepalikęs po savęs paveldėtojo, Vesekse prasidėjo kova dėl valdžios tarp Etelardo, Inio žmonos brolio, ir Osvaldo, Kevlino įpėdinio. Užsitikrinęs Etelbaldo paramą, Etelardas įveikė Osvaldą ir pradedant 730 m. pradėjo valdyti vienas pats. Tačiau jis tapo priklausomas nuo Mersijos. 733 m. Mersijos karalius Etelbaldas užgrobė didelę Vesekso teritoriją, įskaitant karaliaus dvarą Somertone.
Nevesinė
Nevesinė – miestas pietų Bosnijoje ir Hercegovinoje, tarp Mostaro ir Gacko, Hercegovinos regiono rytuose, kalnuotoje vietovėje. Vyrauja serbai. Išvystyta karinė pramonė.
Ilgaitis (Ignalinos r., Ignalinos sen.)
left|120px
Ilgaitis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į pietus nuo Ignalinos, Pravalo ežero šiaurvakarinėje pakrantėje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,41 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 150,9 m. Pietrytinis krantas aukštas, kiti – žemi. Ežerą iš visų pusių supa Pavajuonio ir Antagavės miškai. Vakaruose išteka R-1 upelis link Rudinės upės (Žeimenos upės baseinas). Į vakarus įsikūręs Pipiriškės kaimas.
Laharas
thumb|240px|Laharo padariniai thumb|240px|Laharas, susimaišęs su upės vandeniu
Kilęs laharas, veikiamas sunkio jėgos, dideliu greičiu (100–300 km/h) juda žemyn ugnikalnio šlaitu naikindamas viską savo kelyje, o sustojęs viską palieka po stora purvo danga. Neretai laharo nešamos medžiagos patenka į upių slėnius ir sukelia katastrofiškus potvynius. Dažni atvejai, kai pats ugnikalnio išsiveržimas nusineša nedaug ar nei vienos aukos, tačiau išsiveržimo sukeltas laharas būna pražūtingas. Istorijos bėgyje laharai smarkiai nuniokojo Armero (Kolumbija), Siudad Vjechos (Gvatemala), Jungajaus (Peru), Pinatubo apylinkių (Filipinai), Latakungos (Ekvadoras) ir kt. miestus.
Žodis laharas kilęs iš javiečių kalbos.
Drąseikių karjeras
Drąseikių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Karmėlavos. Sudarytas eksploatuojant smėlio ir žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 2,42 km, plotis – iki 0,48 km. Altitudė 28,9 m. Tai antras didžiausias karjero tvenkinys Lietuvoje (po Lampėdžių karjero). Tvenkinio plotas 2017 m. siekė ~ 63 ha ir vis didėja, kadangi naudojant modernią žemsiurbę tebevykdoma didelės apimties kasyba (2010 m. tvenkinio plotas buvo ~ 35 ha). Krantai daugiausia aukšti. Tvenkinį supa Šančių miškas. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Drąseikių kolektyvinių sodų bendrijos gyvenvietė, į vakarus – Šančių kaimas. Į rytus ir pietus nuo tvenkinio teka Neris. Vakarine pakrante nutiestas kelias.
Rijksdalderis
Rijksdalderis ( 'nacionalinis taleris') – Nyderlandų moneta, pirmą kartą išleista Olandų respublikos XVI a. antroje pusėje, Nyderlandų revoliucijos metu.
Raida
Rijksdalderis pradėtas kaldinti 1581 m., kadangi tuo metu kursuojantys leuvendalderiai buvo nepatikimi: buvo kaldinami tik iš 750 prabos sidabro, svėrė 27,7 g. Rijkdalederio etalonu buvo paimtas Šventojoje Romos imperijoje kursuojantis reichstaleris. Šio pavyzdžiu monetos buvo kaldinamos iš 885 prabos sidabro Saksonijos reichstalerių masės (apie 29 g).
Rijksdalderis buvo apyvartoje kartu su sidabriniais guldenais (20 stuiverių), dalderiais (30 stuiverių), leuvendalderiais (36-42 stuiveriai) bei dukatonais (60 stuiverių). Jis buvo prilygintas 48 ar 50 stuiverių (nyderlandiškas šilingų ekvivalentas).
Monetos, ant kurių iki pusės pavaizduotas šarvus dėvintis Vilhelmas I Oranietis, Fryzija, Gelderlandas, Olandija, Kampenas, Overeiselis, Utrechtas, Vakarų Fryzija, Zelandija ir Zvolė tokius rijksdalderius kaldino iki XVII a. pabaigos. Kadangi ir rijkdalederio sidabro kokybė prastėjo, 1659 m., nusižiūrėjus į Ispanijos Nyderlanduose kaldintą albertusdalderį, buvo pradėtas kaldinti naujo tipo pinigas, vadinamasis sidabro dukatas (zilveren dukaat). Šio vertė buvo tapati rijksdalderio vertei (t. y. 48 stuiveriai), todėl dukatai ir toliau buvo vadinami rijksdalderiais.
1679 m. unifikuojant Nyderlandų piniginę sistemą, sidabrinis guldenas tapo pagrindine Nyderlandų valiuta. Tačiau rijksdalderiai (sidabriniai dukatai) buvo toliau kaldinami ir prilyginti 2½ guldeno.
Po decimalizacijos
Karališkoji Nyderlandų monetų kalykla iki šiol kaldina sidabrinius dukatus.
Panašios monetos
Analogiškus pavadinimus kaip rijksdalderis turi:
Vytaučių valsčius
Vytaučių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Vytaučiai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1874 m. birželio 4 d. Panaikintas 1939 m. pavasarį prijungiant prie Plikių valsčiaus.
Karšuvos žemuma
thumb|300px|[[Lietuva|Lietuvos fizinės geografijos žemėlapis]] Karšuvos žemuma – žemuma Lietuvos pietvakarinėje dalyje, Vidurio Lietuvos žemumos vakarinėje dalyje, Nemuno žemupio dešiniajame krante, tarp Dubysos rytuose ir Jūros vakaruose. Šiaurėje Karšuvos žemuma nusitęsia iki Žemaičių aukštumos papėdės, bet ryškiau ją riboja Šaltuona.
Vakarinė Karšuvos žemumos dalis yra 50 m aukščio, rytinė – 70 m, kai kur ir aukštesnė, banguota. Ant subkvarterinio paviršiaus (altitudė apie 40 m) slūgso moreninės nuogulos, jas dengia prieledyninių ežerų nuosėdos, žemiausioje žemumos dalyje, tarp Jūros ir Mituvos žemupių – smėlis, senojo Nemuno, ankstyvuoju poledynmečiu tekėjusio į prieledyninius ežerus, nuosėdos.
Juozas Nemeikša
thumb|260px|Grupė lietuvių inteligentų [[Maskva|Maskvoje. Iš kairės, sėdi: Kazimieras Pietaris, Ramūnas Bytautas, Petras Klimas, Stasys Šilingas, Agnietė Ambraziejūtė. Iš kairės, stovi: Rapolas Skipitis, Stasys Naginskas, Vladas Bukaveckas, Antanas Vienuolis-Žukauskas, Juozas Papečkys, Marcinkus, Juozas Nemeikša, Bytautas.]] Juozas Nemeikša (1888 m. gruodžio 16 d. Šiauliuose – 1958 m. gruodžio 12 d. Kaune, palaidotas Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos gydytojas oftalmologas ir literatas. Daug nuveikė gydydamas trachoma sergančius ligonius, globodamas akluosius ir silpnaregius.
Biografija
Vyresnė sesuo Marija Nemeikšaitė. Po Šiaulių gimnazijos baigimo nuo 1910 m. Maskvos universitete studijavo mediciną. Pirmojo pasaulinio karo metu buvo pašauktas į carinę kariuomenę, tarnavo Galicijos fronte. Po demobilizacijos 1919 m. baigė Maskvos universitetą. Studijuodamas susidomėjo literatūrine kūryba: rašė straipsnius į Aušrinę ir Lietuvos ūkininką, sukūrė eilėraščių ir apsakymų. J.Žainio slapyvardžiu Vilniuje 1911 m. išleido apsakymą „Vakaro pasaka“.
1920 m. sugrįžo į atsikūrusią Lietuvos Respubliką. 1921 m. pr. stojo į tarnybą Lietuvos kariuomenėje, buvo paskirtas karo gydytoju į 11-ąjį Vilniaus pėstininkų pulką. Jam buvo suteiktas sanitarijos vyr. leitenanto, po metų – kapitono laipsnis. Vėliau tarnavo pasienio apsaugoje, 1-ajame pėstininkų pulke.
1924 m. paskirtas Alytaus įgulos ligoninės viršininku ir suteiktas majoro laipsnis. 1926 m. perkeltas į 7–ąjį pėstininkų pulką Klaipėdoje, po metų išleistas į atsargą. Lietuvos universiteto Medicinos fakulteto Oftalmologijos katedroje pradėjo dirbti jaunesniuoju asistentu, 1930 m. tapo vyr. asistentu. Incijavo Akliesiems globoti draugiją, išrinktas jos pirmininku. 1931 m. grįžo į tarnybą kariuomenėje, buvo paskirtas karo ligoninės vyr. ordinatoriumi, 1932 m. jam suteiktas pulkininko leitenanto laipsnis. 1938 m. tapo kariuomenės okulistu. 1940 m. J. Nemeikša įsteigė Lietuvos akių gydytojų draugiją.
1940 m. paskelbus Lietuvos TSR, Akliesiems globoti draugija buvo uždaryta, o tų pačių metų gruodį J. Nemeikša iš kariuomenės atleistas. 1941 m. paskirtas Trachomos dispanserio vadovu Vilniuje, vėliau – Kaune. Antrojo pasaulinio karo metu gelbėjo žydus.
Nuo 1944 m. – Vytauto Didžiojo (vėliau pervadintu Kauno valstybiniu) universiteto Medicinos fakulteto Akių ligų katedros vedėjas. 1944 m. jam buvo suteiktas docento vardas. Įsteigus Kauno medicinos institutą, buvo paskirtas Akių ligų katedros vedėju.
Islandai
Islandai  – Islandijoje gyvenanti šiaurės germanų tauta, daugiausia kilusi iš dabartinės vakarų Norvegijos skandinavų vikingų. Pagal DNR sprendžiama, kad 80 % islandų yra kilę iš skandinavų, o 20 % yra škotų, airių ar kitų britų kilmės. Pagal 2008 metų sausio 1 d. duomenis, islandų Islandijoje yra 291 942, jie sudaro 93,2 % visų šalies gyventojų. Iš viso pasaulyje islandų yra apie 450 000. Kitos šalys, kur gyvena didesnės islandų bendruomenės:
Ši tauta priklauso nordinei rasei. Pagal kultūrą, kilmę ir kalbą islandams artimiausi fareriečiai ir norvegai.
Kalba islandų kalba.
Tikintieji daugiausia liuteronai, nors pasitaiko ir katalikų, neopagonių, o likusieji nereligingi.
Įžymūs islandai:
1. Jón Sigurðsson • Leif Ericson • Arngrímur Jónsson • Eiður Guðjohnsen • Halldór Laxness
2. Jón Páll Sigmarsson • Jóhanna Guðrún Jónsdóttir • Vigdís Finnbogadóttir • Snorri Sturluson •   Alexandra Ívarsdóttir
3. Ólafur Stefánsson • Björk • Ólafur Ragnar Grímsson • Egill Skallagrímsson • Einar Jónsson
4. Guðjón Samúelsson • Unnur Birna Vilhjálmsdóttir • Jóhanna Vala Jónsdóttir • Jónas Hallgrímsson • Magnús Ver Magnússon
Crocodile Rock
„Crocodile Rock“ – daina, kurią parašė Elton John ir jo kolega Bernie Taupin. Ji buvo įrašyta 1972 m. vasarą „Château d'Hérouville“ įrašų studijoje Prancūzijoje. Ten Eltonas prieš tai dar įrašinėjo savo albumą „Honky Château“. Tačiau Crocodile Rock buvo įtraukta į 1973 m. išleistą „Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player“. Daina buvo išleista kaip singlas, dar prieš pasirodant albumui ir tapo jo pirmuoju nr. 1 hitu. Amerikoje tais metais singlas tapo auksiniu, o 1995 m. jau platininiu.
Dainos tekstai atspindi ankstyvuosius rokenrolo laikus, susitikinėjimus ir jaunatvišką nepriklausomybę anuomet. Ją parašyti įkvėpė australų roko grupės „Daddy Cool“ singlas-hitas „Eagle Rock“, kuris tapo sėkmingiausiu aštuntojo dešimtmečio Australijos singlu. Vieno turo metu Australijoje išgirdęs, kaip grupė koncertuoja, Eltonas liko sužavėtas.
Juodoji bajorė
Juodoji bajorė (Centaurea nigra) – astrinių (Asteraceae) šeimos, bajorių (Centaurea) genties daugiametis augalas. Paplitęs Vakarų Europoje, Pietų Europoje, Britų salose, pietų Skandinavijoje, kaip invazinė rūšis paplitusi JAV.
Augalo aukštis 20-80 cm, stiebas status, tvirtas. Lapai lacentiški, iki 25 cm ilgio, plaukuoti, įgaubti. Apatiniai lapai skiautėti. Žiedynas – juodas graižas su rausvais žiedeliais. Žydi liepos-rugsėjo mėnesiais.
thumb|left|200px|Požymiai
Iškuras
Iškuras – audros (orų) dievas šumerų mitologijoje. Buvo siejamas su perkūnija, kruša, potvyniais.
Dažniausiai Iškuro tėvu laikytas dangaus dievas An, o ankstesnėje tradicijoje – Enlilis. Brolis dvynys – Enkis. Iškuro motina viename Senosios Babilonijos karalystės laikų įraše įvardijama deivė Uraš. Jokių kitų įrašų, mininčių Iškuro motiną, nėra aptikta. Sutuoktinė – Medimša. Iškuro atitikmuo akadų mitologijoje – Adadas. Su pastaruoju Iškuras imtas tapatinti Akado imperijos laikotarpiu. Vis dėlto Iškuro kultas išsilaikė pietinėje Babilonijoje.
Žinios apie Iškurą siekia ankstyvąjį dinastinį laikotarpį – minimas Faros dievų sąraše (III tūkst. pr. m. e. vidurys). Dantiraščio ženklas, kuriuo buvo užrašomas Iškuro vardas (dIM), žymėjo ir žodį „vėjas“. Iškuro kulto centras – Karkara (vietovė Babilonijoje), kur būta šiam dievui skirtos É.karkara šventyklos. Ji minima šumerų šventyklų himnuose. Karkaros pavadinimas taip pat buvo užrašomas dantiraščio ženklu, žyminčiu vėją. Be Karkaros, III tūkst. pr. m. e. viduryje Iškuras buvo garbinamas ir Lagaše bei Adabe.
Iškuras minimas įvairaus pobūdžio tekstuose (tiek literatūriniuose, tiek mitologiniuose). Viename eršemma tekste sutinkami Iškuro epitetai „staugiantis vėjas“, „gausos viešpats“. Be to, šiame tekste minima, kad Iškuras „joja ant audros“. Iškuras minimas ir pasakojime „Enkis ir pasaulio tvarka“, kur jis įvardijamas „dangaus ir žemės kanalų inspektoriumi“. Nurodoma, jog Enkis Iškuro valdžion atidavęs „lietų ir debesis, audras ir žaibus“. Viename šumerų himne teigiama, kad „Iškuras sunaikina maištininkų žemę tarsi vėjas. Jis paverčia ją bergždžia lyg ašagu augalą.“ Tuo tarpu pasakojime „Enmerkaras ir Aratos valdovas“ pabrėžiamas teigiamas šio dievo aspektas – Iškuras sukelia audrą, po kurios bergždžiame kalno šlaite ima augti kviečiai. Poemoje, aukštinančioje valdovą Šulgį, karalius su pasididžiavimu skelbia, jog nebijojęs, kuomet „griausmingos vėtros drebino žemę ir Iškuras riaumojo dangaus platybėse“.
Vardo Iškur kilmė nežinoma. Viena vertus, tai gali būti niekur kitur nebevartojamas šumerų kalbos žodis, kita vertus, šis žodis gali būti skolinys iš kalbos, negiminingos nei šumerų, nei semitų kalboms.
Grūdo draugija
Grūdo draugija – Pirmojo pasaulinio karo metais neokupuotoje Rusijos dalyje veikusi Lietuvos karo pabėgėlių šalpos organizacija.
Istorija
Kurti draugiją inicijavo kairiųjų pažiūrų Lietuvos politikai (liaudininkai su socialdemokratais), tuo metu gyvenę Rusijos teritorijoje. 1916 m. gruodžio 11 d. Petrograde susirinkę 73 steigiamojo susirinkimo dalyviai nusprendė įkurti „Grūdo draugiją“. Organizacija turėjo šelpti karo pabėgėlius iš Lietuvos, nepriklausomai nuo jų tautybės, politinės orientacijos ir tikybos. Buvo išrinkta valdyba: Mykolas Januškevičius, Gabrielius Liutkevičius (sekretorius), Vladas Požela, Vladimiras Zubovas (pirmininkas), Pranas Keinys, vėliau prisijungė Lietuvos šelpimo fondo atstovas Andrius Bulota.
Draugija augo: po metų ji jau turėjo šešis skyrius (Pskove, Mogiliave, Ostrove ir kt.), keturias prieglaudas su 179 vaikais, septynias pradi­nes mokyklas su 438 mokiniais. Bet to buvo organizuoti vakariniai kursai suaugusiems, kuriuose mokėsi keli šimtai lankytojų. Lėšų veiklos pradžiai skyrė Socialistinis Lietuvos šelpimo fondas Amerikoje. Vėliau pinigų ėmė trūkti vis labiau, ypač kai Pskove teko papildomai perimti keturias vaikų prieglaudas. 1918 m. birželio mėnesį „Grūdo draugijos“ veikla nutrūko.
Plieno vata
thumb|Plieno vata (plonumo lygis Nr. 00) thumb|Plieno vata namų ūkiui Plieno vata – labai plonų plieno gijų suveltas gumulas. Naudojama paskutiniams šlifavimo darbų etapams atlikti, rūdžių šalinimui. Tinka metalui, ir medienai. Europoje yra naudojama apie 6 rūšių (tipų) vata.
Stanley Girch
__STATICREDIRECT__
Xe
__STATICREDIRECT__
Vitezas
Vitezas – miestas vidurio Bosnijoje ir Hercegovinoje, prie Lašvos upės, 60 km į šiauręs vakarus nuo Sarajevo. Vyrauja kroatai ir musulmonai.
Slime Language 2
Slime Language 2 – antrasis amerikiečių įrašų kompanijos „YSL Records“ dainų rinkinys, išleistas 2021 m. balandžio 16 d. Albumui pristatyti išleisti penki singlai: „Take It to Trial“, „GFU“, „That Go!“, „Ski“ ir „Solid“, o dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Drake, Future ir daugelis kitų.
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Techninis personalas
Pakaja
Pakaja  – aktyvus ugnikalnis Gvatemaloje, Eskuintlos ir Gvatemalos departamentuose, 30 km į pietvakarius nuo Gvatemalos miesto. Aukštis 2552 m. Ugnikalnis įeina į Centrinės Amerikos ugnikalnių ašį, netoli jo stūkso Agvos, Fuego, Akatenango ir kt. ugnikalniai.
Pakaja yra kompleksinis bazaltinis ugnikalnis, susidaręs prieš maždaug 23 tūkst. metų senovinės kalderos pakraštyje. Prieš 10 tūkst. metų susmegęs ugnikalnio kūgis sudarė nuošliaužą, nusidriekusią 25 km vandenyno link. Susidariusiame krateryje palaipsniui iškilo naujas kūgis.
Nuo ispanų užkariavimo laikų Pakaja buvo išsiveržusi bent 23 kartus. XIX a. pab. – XX a. pr. ugnikalnis buvo nurimęs, tačiau 1965 m. pabudo smarkiu išsiveržimu. Ugnikalnis savo išsiveržimų metų neretai pelenais padengia Gvatemalos, Antigvos, Eskuintlos miestus. 2010 m. išsiveržimas sutapo su uraganu Agata todėl kilo laharai.
Gradačacas
Gradačacas – miestas Bosnijos ir Hercegovinos šiaurės rytuose, 40 km į pietus nuo Savos upės. Vyrauja musulmonai. Išlikusi XVIII a. pilis, yra mečetė. Verčiamasi žemės ūkiu.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1891–1892 m.
1891–1892 m. Airijos taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Kariaminiai paukščiai
Kariaminiai paukščiai (Cariamiformes) – paukščių (Aves) būrys. Anksčiau kariaminiai paukščiai buvo priskirti gervinių paukščių (Gruiformes) būriui.
Pirmieji šio būrio paukščiai evoliucionavo ankstyvajame eocene, o pirmasis šio būrio taksonas Paleopsilopterus itaboraiensis gyveno tarp 53-50 milijonus metų.
Šiam būriui priklausė vidutinio dydžio ir labai dideli plėšrieji paukščiai. Iki mūsų dienų išliko tik dvi vidutinio dydžio rūšys priskirtos kariaminių (Cariamidae) šeimai, kurios dabar paplitusios Pietų Amerikos žemyno centro pietryčiuose. Kelenken guillermoi buvo stambiausia kada nors gyvenusi šio būrio ir galimai tarp visų plėšriųjų paukščių rūšis, kurios ūgis 2,5-3,2 m ir galimai svėrė apie 250 kg.
Klasifikacija
Kariaminių paukščių būryje išskiriamos 7 šeimos, iš kurių tik 1 gyvuojanti, likusios 6 išnykusios ir žinomos tik iš fosilijų. †Elaphrocnemus taksono padėtis klasifikacijoje neaiški, nors pradžioje buvo priskirta †Orthocnemidae šeimai.
Subartonių kapinių koplyčia
Subartonių koplyčia – koplyčia, esanti Subartonyse, Merkinės seniūnijoje, Varėnos rajone, 2 km į vakarus nuo kelio, Subartonių kaimo kapinėse, kurios patenka į Subartonių memorialinį draustinį. miniatiūra|220px|left|Krėvės kapas prie koplyčios
Penkiasdešimt pilkų atspalvių (filmas)
„Penkiadešimt pilkų atspalvių“ (angl. Fifty Shades of Grey) – 2015 m. amerikiečių erotinė romantinė drama, kurią pastatė režisierė Sem Teilor Džonson (Sam Taylor-Johnson). Filmo scenarijaus autorė – Keli Marsel (Kelly Marcel). „Penkiadešimt pilkų atspalvių“ buvo sukurtas pagal britų rašytojos Erikos Džeims (Erica James) 2011 m. erotinį romaną tokiu pačiu pavadinimu. Ši pirmosios knygos ekranizacija – apie koledžo absolventę Anastasija Styl (Anastasia Steele), kuri užmezga sadomazochistinius santykius su jaunuoju verslo magnatu Kristianu Grėjumi (Christian Grey).
Subartonių kapinių koplyčia
Koplyčia Subartonių kaimo gale įsikūrusių kapinių kalnelyje iškilo 1992 m. Ją pastatė vietos gyventojai kraštiečio V. Mickevičiaus-Krėvės (1882-1954) palaikų, atvežtų iš Amerikos, perlaidojimo proga. Ji stovi šalia rašytojo tėvų ir jo paties kapo, kurį puošia tautodailininko Ipolito Užkurnio sukurta skulptūra „Dainavos šalies dainius“.
Penkiasdešimt pilkų atspalvių (filmas)
Filmo statymo darbai prasidėjo 2012 m. kovo mėn., kuomet „Universal Pictures“ laimėjo kovą dėl teisės į filmo ekranizaciją. 2013 m. birželio mėn. Teilor Džonson buvo paskirta filmo režisiere. Pasak jos, kuriant šį vaidybinį filmą remtasi kitų autorių kūryba – „Devynios su puse savaitės“ (angl. 9½ Weeks), „Paskutinis tango Paryžiuje“ (angl. Last Tango in Paris) bei „Žydra spalva – šilčiausia“ (angl. Blue Is the Warmest Colour). 2013 m. spalio–gruodžio mėn. patvirtinta galutinė aktorių sudėtis. Filmavimo darbai pradėjo 2013 m. gruodžio mėn. ir baigėsi 2014 m. vasario mėn. Pakartotini filmavimai vyko Vankuveryje 2014 m. spalio mėn.
Subartonių kapinių koplyčia
Istorija
1992 m. subartoniškiai, laukdami visam laikui grįžtančio V. Krėvės-Mickevičiaus ir jo žmonos Onos Marijos palaikų iš Putnamo lietuvių kapinių (JAV, Konektikuto valstija), bendromis jėgomis vietos kapinėse pastatė koplyčią. Statinį suprojektavo Subartonių eigulys Zigmas Kindaris, sukirsti ją talkino Jonas Jazukevičius ir Jonas Kvaraciejus, o kapinėse pastatyti padėjo visas kaimas. Vieta kapinėse buvo parinkta pagal tuometinio Merkinės dekano kun. Juozo Matulaičio pasiūlymą. Reikiamą medieną statybai tiekė Dzūkijos nacionalinis parkas. Šalia naujos koplyčios buvo perlaidoti V. Krėvės pelenai. 2006 m. prie tėvų taip pat palaidota urna su dukros Onos Aldonos Krėvaitės–Mošinskienės (1914-2005) palaikais, atskraidintais iš Filadelfijos. Tuomet koplyčioje šv. Mišias atlaikė Merkinės dekanas kun. Robertas Rumšas.
Penkiasdešimt pilkų atspalvių (filmas)
Kūrybinė grupė
2012 m. pradžioje „Hollywood“ studijos siekė pelnyti teises į „The New York Times“ perkamiausia įvardintos trilogijos „Penkiasdešimt atspalvių“ ekranizaciją, bet nesėkmingai – 2012 m. kovo mėn. šią kovą laimėjo „Universal Pictures“. Norėdama dalyvauti filmo kūrimo procese, rašytoja Erika Džeims nusprendė, jog prodiuseriais taptų Maiklas Deluka (Michael De Luca) bei Deinas Bruneti (Dana Brunetti).
Subartonių kapinių koplyčia
Architektūra
Koplyčia medinė, tradicinės architektūros, virš įėjimo durų pritvirtinta lentelė su pastatymo data „1992.X.17“. Statinys taisyklingo stačiakampio plano, be apsidės, jos pagrindinis fasadas orientuotas šiaurės kryptimi (link gyvenvietės). Ant dvišlaičio stogo stovi bokštelis–varpinė su mediniu kryžiumi. Koplyčios trikampis frontonas ištrauktas į priekį, paremtas dviejų kolonėlių iš gumbuotų medžio kamienų. Koplyčioje yra altorius. Trikampis langelis virš durų primena stilizuotą Apvaizdos akį. Galinę sieną puošia medžio ornamentas.
Penkiasdešimt pilkų atspalvių (filmas)
Kūrybinė grupė
Nors siaubo filmo „Amerikos psichopatas“ scenaristas Bretas Istonas Elis (Bret Easton Ellis) ir viešai sutiko sukurti scenarijų būsimai adaptacijai, šį darbą gavo biografinės dramos „Išgelbėti poną Benksą“ scenaristė Keli Marsel. Vėliau, režisierės Teilor Džonson prašymu, scenarijų koregavo Patrikas Marberis (Patrick Marber), o „Universal“ nurodymu scenarijaus konsultantu buvo paskirtas Markas Bombekas (Mark Bomback). Markas Bridžisas (Mark Bridges) buvo paskirtas kostiumų dizaineriu. Savaitinis žurnalas „Entertainment Weekly“ filmo biudžetą įvertino būsiantį „kiek daugiau nei 40 mln. JAV dolerių“.
Milky Chance
Milky Chance – Vokietijos muzikos grupė, susikūrusi 2012 m. Kaselyje. Ją sudaro Clemens Rehbein, Phillipp Dausch ir Antonio Greger.
Grupės debiutinis singlas „Stolen Dance” buvo išleistas 2013 m. balandį ir užėmė pirmąsias vietas populiariausių įrašų reitinguose Austrijoje, Belgijoje, Čekijoje, Prancūzijoje, Vengrijoje, Lenkijoje bei Šveicarijoje, taip pat laimėjo „1LIVE Krone” radijo apdovanojimą už Geriausią metų singlą.
Jų debiutinis albumas „Sadnecessary“ buvo išleistas 2013 m. spalį ir pasiekė 14-ą vietą Vokietijos populiariausių albumų reitinge. 2014 m. žurnalas „Spin“ paskelbė „Sadnecessary“ savaitės albumu. Spalį jie pasirodė televizijoje, laidoje „Jimmy Kimmel Live!“, ir tą patį mėnesį laimėjo European Border Breakers Awards apdovanojimą. 2014 m. gale jie pradėjo savo Šiaurės Amerikos turą, 2015 m. pasirodė Koačelos slėnio muzikos ir menų festivalyje.
Susiformavimas
Clemens Rehbein ir Philipp Dausch 2012 m. kartu baigė Jacob-Grimm vidurinę mokyklą Kaselyje, Vokietijoje. Abu grojo džiazo kvintete „Flow Tones“ – Rehbein grojo bosine gitara, o Dausch buvo gitaristas. Kvintetas išsiskirstė, kai išėjo būgnininkas, tačiau Rehbein ir Dausch toliau kartu kūrė muziką. Jie jungė elektroninę muziką su akustine gitara, savo vokalais, kūrė dainų žodžius. Rehbein rašydavo namie dainas, kurias vėliau įkeldavo į Youtube.
„Stolen Dance“ (2013)
Grupė savo debiutinį albumą įrašė savadarbėje namų studijoje. Prieš išleidžiant albumą, grupė išleido keletą singlų platformose SoundCloud ir YouTube. Viename interviu su Edmonton’s Sonic 102.9 grupė atskleidė, jog sukurti dainą „Stolen Dance“ jiems užtruko trejus metus. Kai galiausiai 2013 m. balandžio 4 d. ją patalpino YouTube platformoje, daina sulaukė didžiulio populiarumo ir milijonų peržiūrų. 2019 m. gruodžio mėn. duomenimis, dainos muzikinis klipas yra surinkęs virš 530 mln. peržiūrų. 2013 m. balandžio 5 d. daina buvo išleista kaip singlas ir pasiekė pirmąsias vietas daugumos Europos šalių populiariausių įrašų reitinguose, įskaitant Vokietiją, Austriją, Liuksemburgą, Šveicariją ir Prancūziją, taip pat ir Billboard Alternative reitinge. Grupės pirmasis didelis pasirodymas buvo festivalyje „Dockville“, Hamburge.
Grupė nusprendė siekti tarptautinio pripažinimo. Jie pasirodė festivalyje „Reeperbahn“, kuris vyko Hamburge, ten juos pastebėjo atstovas iš įrašų kompanijos „Ignition“ ir pasiūlė jiems bendradarbiauti.
Pirmasis albumas „Sadnecessary“ (2013)
„Sadnecessary“ yra grupės debiutinis albumas, išleistas Vokietijoje 2013 m. spalio 1 d. Albume yra tokie singlai kaip „Stolen Dance“ bei „Down by the River“. Vokietijoje albumas pasiekė 14-ąją vietą, o Billboard 200 reitinge – 17-ąją. 2013 m. gruodžio 5 d. grupė laimėjo „1Live Krone“ apdovanojimą už geriausią singlą su daina „Stolen Dance“. kairėje|miniatiūra|262x262px|Dausch (kairėje) ir Rehbein (dešinėje) su laimėtu 1Live Krone apdovanojimu 2013 m. Vokietijoje. Daina „Down by the River“ iš albumo „Sadnecessary“ 2014 m. kovo 28 d. buvo išleista kaip singlas ir pasiekė reitingų viršūnes Prancūzijoje, Vokietijoje, Šveicarijoje ir Jungtinėje Karalystėje, taip pat pateko į „EA Sports“ vaizdo žaidimą „FIFA 15“.
Albumas „Sadnecessary“ buvo nominuotas IMPALA apdovanojimui Metų geriausio Europos nepriklausomo albumo kategorijoje.
Pirmasis grupės pasirodymas JAV įvyko 2014 m. spalį, Niujorko koncertų salėje „Bowery Ballroom“. „Sadnecessary“ buvo išleistas JAV praėjus metams po jo išleidimo Vokietijoje, sulaukė itin pozityvių atsiliepimų iš Šiaurės Amerikos kritikų, ir tą pačią dieną po išleidimo žurnalas „Spin“ jį paskelbė savo Savaitės albumu.
Grupė debiutavo televizijoje 2014 m. spalio 22 d. pasirodydami JAV TV laidoje „Jimmy Kimmel Live!“ ir tą dieną buvo nominuoti „1Live Krone“ apdovanojimui Geriausią metų grupės kategorijoje. Tą patį mėnesį jie laimėjo European Border Breakers Awards apdovanojimą, o rugsėjo 16 d. jie buvo nominuoti MTV Europos muzikos apdovanojimui Geriausio Vokietijos atlikėjo kategorijoje. 2014 m. pabaigoje grupė koncertavo JAV ir Kanadoje. Vėliau jie pasirodė JAV TV laidoje „The Tonight Show“ su Jimmy Fallon. 2015 m. balandį jie grojo koncertų salėje „House of Blues“ ir Koačelos slėnio muzikos ir menų festivalyje, tuo tarpu jų albumas „Sadnecesarry“ buvo Billboard 200 reitinge jau 23-ią savaitę. Daina „Stolen Dance“ užėmė 15 vietą „Shazam Hall Of Fame“ reitinge. Grupė 2015–2016 metais aplankė daugiau nei 31 valstybę ir surengė daugiau nei 200 koncertų Šiaurės Amerikoje, Europoje, Pietų Afrikoje bei Okeanijoje.
Jie buvo nominuoti „Echo Awards“ apdovanojimams Geriausios grupės ir Geriausio naujo atlikėjo kategorijose.
Antrasis albumas „Blossom“ (2017)
miniatiūra|262x262px|Milky Chance festivalyje „Lollapalooza“ 2017 m. Paryžiuje. Grupė išleido savo antrąjį albumą „Blossom“ 2017 m. kovo 17 d. Albumas „Blossom“ buvo įkvėptas grupės narių patirčių derinant intensyvų koncertavimą bei laiko leidimą namie su šeima ir draugais.
„Blossom“ sudaro 14 dainų, įskaitant ir dainą „Bad Things“, įrašytą kartu su atlikėja Izzy Bizu. Pirmasis singlas iš šio albumo yra „Cocoon“.
Grupė 2017 m. pradėjo naują pasaulinį turą, kuris tęsėsi ir 2018 m. Jo metu grupė koncertavo „Osheaga“ festivalyje (2017), „Lollapalooza“ festivalyje Čikagoje ir Paryžiuje (2017), „Austin City Limits“ festivalyje (2017) ir Australijos „Groovin‘ The Moo“ festivalyje (2017), taip pat pasirodė Conan O‘Brien TV laidoje „Late Night Show“.
Trečiasis albumas „Mind the Moon“ (2019)
Grupė trečiąjį albumą „Mind the Moon“ įrašė Olesiunde, Norvegijoje ir išleido 2019 m. lapkričio 15 d. Jį sudaro 12 dainų, tarp jų ir singlas „The Game“. Šio albumo turą grupė pradės 2019 m. gruodžio pabaigoje Australijoje ir tęs 2020 m. Europoje bei Šiaurės Amerikoje.
„Milky Change“
2019 m. lapkričio 21 d. grupė savo socialiniuose tinkluose paskelbė apie naują tinklaraštį „Milky Change“. Čia pateikti jų tikslai ir planai prisidėti prie aplinkosaugos iš muzikos industrijos pusės.
Andruliai
Andruliai – buvęs kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, į pietus nuo Juknaičių, dešiniajame Nemuno krante.
Milky Chance
Lietuvoje
2018 m. vasario 15 d. grupė sugrįžo į Lietuvą – savo naujojo albumo „Blossom“ pristatymo turo metu grojo Vilniaus koncertų salėje „Compensa“.
Andruliai
Istorija
1796 m. minimas Andrulių dvaras.
Gyventojai
Gyventojų dauguma priklausė Kaukėnų evangelikų liuteronų bažnyčiai.
Iklingas
Iklingas  – anglų karalius, kuris atvyko 490 metais į Britaniją. Iklingas buvo anglų karaliaus Eomero sūnus, angla iš Jutlandijos. Jis atvyko kartu su savo broliu Vinta į valstybės Kar-Lunui (dabartinis Linkolnšyras) teritoriją. Iklingas ir jo brolis pajudėjo salos gilyn ir išgrobstė Kar-Lunui (dabartinis Linkolnšyras) turtus. Galimai, Iklingas ir jo brolis buvo anglosaksų sutriuškinimo mūšyje prie Badono dalyviai.
Prekybos centras
Klasifikacija
thumb|200px|[[Europos bokštas|PC „Europa“]]
Pagal traukos teritoriją ir koncepciją prekybos centrai skirstomi į: Tipo populiarumas priklauso nuo rinkos prisotinimo. Jeigu augančiose ekonomikose dar vis varžomasi dydžiu, tai brandžios konkurencijos sąlygomis prekybos centrai statomi mažesni ant natūralių žmonių srautų arba rekonstruojami ir išplečiami jau veikiantys. Paprastai stambių prekybos centrų efektyvumą užtikrina traukos operatoriai, tačiau sparčiai auganti elektroninė prekyba mažina traukos operatorių indėlį plačiausiu prekių asortimentu ir žemiausiomis kainomis masinti lankytojus.
Prekybos centrų evoliucijoje išryškėjo penkios prekybos centrų kartos:
Auganti elektroninės prekybos reikšmė įtakoja tolimesnę evoliuciją. Kol kas situacija sunkiai aprašoma, tačiau prekybininkams apjungiant įvairias veiklos sritis į vieningą visumą (omnichannel), internetinė prekyba didina apyvartų dalį, o parduotuvės prekybos centruose tarnauja labiau prekinių ženklų komunikacijai su vartotojais. Sparčiai augant elektroninei komercijai, prekybos centrai netenka galios apginti prekybininkų antkainių, todėl auga vartotojų jautrumas kainoms ir atsparumas vartojimo skatinimo priemonėms.
Anatomija
thumb|right|200px|Prekybos ir pramogų centro [[Babilonas (prekybos ir pramogų centras)|Babilonas, esančio Panevėžyje, planas (užrašytos tik didžiausios parduotuvės). Centre yra pramogų zona, aplink ją – restoranai. Kino teatras – kituose aukštuose. Aplink visą prekybos centrą driekiasi vienas koridorius, iš kurio galima patekti į beveik visas parduotuves, paslaugų ir pramogų vietas. Mažesnių koridorių, kuriais būtų galima nukirsti kampus, nėra. Didžiausios parduotuvės (įrašytos plane) tolygiai išsidėsčiusios įvairiose prekybos centro pusėse, mažesnės yra tarp jų.]]
Pagrindiniai prekybos centro sėkmės elementai yra vieta, koncepcija, nuomininkų struktūra ir pozicionavimas. Vienintelis objektyvus sėkmės matavimo vienetas yra kvadratinio metro apyvarta. Prekybos centrui pastatas yra tik priemonė vykdyti prekybos centro veiklai:
– Vieta. Nors didžiausią įtaką vietos parinkimui daro demografija ir disponuojamų pajamų kiekis traukos teritorijoje, neteisinga koncepcija, gali ilgainiui ją sugadinti. Konkurentų atsiradimas, netinkamas nuomojamų kvadratinių metrų kiekis arba pateikimas gali sugadinti net geriausią vietą.
– Koncepcija tai pastato programavimas suderinant rinkos poreikius su pastato galimybėmis, t. y. kaip ateityje bus nuomojama, valdoma ir reklamuojama parduotuvių alėja. Architektūra yra tik matomoji koncepcijos dalis. Prekybos centras yra dengta dirbtinė gatvė su išspręstais natūralios parduotuvių gatvės trūkumais. Prekybos centro fasadas yra viduje, o išskirtinis įėjimas simbolizuoja prekybos centro valdytojų kuriamos istorijos pradžią. Interjero tikslas sumažinti jautrumą kainoms ir išryškinti parduotuvių koncepcijų įvaizdį.
– Nuomininkų struktūra. Skirtingai nei centrinėse miesto gatvėse, prekybos centrų prekinių ženklų parinkimas yra valdomas procesas. Nuo strategijos ir galutinio rezultato matymo priklauso nuomos proceso sėkmė. Apsipirkimai pagal pirkėjų elgesį skirstomi į impuslyvius, tikslinius ir palyginamuosius. Skirtingos žmonių grupės, skirtingai priima sprendimus. Prekiniai ženklai pasižymi skirtinga sinergija ir indėliu į viso prekybos centro patrauklumą. Parduotuvių tinklai turi skirtingas plėtros strategijas, t. y. jei tinklui svarbu atsidaryti parduotuvę visur, kur yra apyvartos, tai prekybos centrui reikia siekti unikalumo.