cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1953 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
Šiame čempionate dėl pirmos vietos pastarųjų trejų metų Lietuvos čempionui Ratmirui Cholmovui rimtą iššūkį metė kaunietis Jegoras Čiukajevas: nepralaimėjęs nei vienos dvikovos, jis surinko tiek pat taškų (po 15 iš 17), kaip ir R. Cholmovas. Tik po papildomo mačo, tarp jų, paaiškėjo, kad R. Cholmovas penktąjį kartą tapo Lietuvos čempionu.
Trečias liko Isakas Vistaneckis (12,5 tšk.). Neblogai pasirodė Mečislovas Ostrauskas, vienintelis nugalėjęs čempioną, bei R. Višomirskis, surinkę po 12 taškų ir pasidaliję 4–5 vietas. Šeštas liko Vladas Mikėnas (11 taškų).
Papildomas mačas dėl 1–2 vietų tarp Jegoro Čiukajevo ir Ratmiro Cholmovo pasibaigė 3,5 : 2,5 R. Cholmovo naudai.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
6-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1953 m. kovo 4–17 d.
Jame dalyvavo 14 šachmatininkių, tarp jų tik pusė iš Vilniaus ir Kauno: kitos iš provincijos miestų ir miestelių. Čempionate pirmą kartą dalyvavo atvykusi iš Švenčionėlių – Vilhelmina Kaušilaitė, vėliau lenktyniavusi su Marija Kartanaite, kuri iš jų laimės daugiausiai Lietuvos moterų šachmatų čempionato medalių.
Šiame čempionate, Marija Kartanaitė pradėjo medalių rinkimą, pasidalijusi 1-3-ią vietas su E. Gaigalaite iš Kaišiadorių ir 1952 m. Lietuvos moterų čempionato antros vietos prizininke M. Lichtenfeld - visos po 11 tšk. iš 13 galimų.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Lietuvos–Taivano santykiai yra paremti ekonominiu, kultūriniu ir akademiniu bendradarbiavimu. Politiniai ryšiai yra plėtojami ribotai, nes Lietuva laikosi vienos Kinijos politikos ir su Taivanu nėra užmezgusi oficialių diplomatinių santykių. Nuo 2021 m. lapkričio 18 d. Vilniuje veikia Taivano atstovybė, kuri oficialiai neturi diplomatinio statuso ir rūpinasi ekonominiais, konsuliniais ir kitais klausimais. Iki tol Lietuvos reikalais rūpinosi Taivano atstovas, reziduojantis Rygoje ir vadovaujantis ten veikiančiai Taipėjaus misijai.
Dargupių apylinkė
Dargupių apylinkė (arba Dargupio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Kaleo (muzikos grupė)
Kaleo – islandų roko grupė, susikūrusi Mosfelsbairo mieste 2012 m. Šią grupę sudaro pagrindinis vokalistas ir gitaristas JJ Julius Son, būgnininkas Davidas Antonssonas, bosistas Danielis Kristjanssonas ir pagrindinis gitaristas Rubinas Pollockas. Jie išleido tris studijinius albumus „Kaleo“ (2013), „A / B“ (2016) ir „Glasshouse“ (2013). Albumas „A / B“ buvo parduotas visame pasaulyje daugiau nei milijoną kartų. Vienas iš „A / B“ albumo singlų – „Way Down We Go“ – buvo įvertintas du kartus platininiu apdovanojimu JAV ir 2016 m. rugpjūčio 20 d. pasiekė pirmąją vietą „Billboard“ dainų tope. 2017 m. Kaleo gavo „Grammy“ nominaciją už geriausią roko pasirodymą atlikdami dainą „No Good“.
Dargupių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balbieriškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Balbieriškio apylinkės.
Lietuvos ir Taivano santykiai
2022 m. pradžioje Lietuvoje gyveno 9 Taivano piliečiai. Taivane nuo 2020 m. įkurta nedidelė Taivano lietuvių bendruomenė.
Kaleo (muzikos grupė)
Šiuo metu Julius Son dirba su „A / B“ albumo tęsiniu, pavadintu „Surface Sounds on Elektra“. Pagrindiniai singlai „I Want More“ ir „Break My Baby“ buvo išleisti 2020 m. sausio 15 d. Grupės daina „Alter Ego“ buvo išleista 2020 m. kovo 13 d. Ketvirtasis albumo singlas „Backbone“ buvo pristatytas 2020 m. balandžio 17 d.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
thumb|275px|right|Taivano atstovybės atidarymas Vilniuje 2021 m. lapkričio 18 d. thumb|275px|right|[[Europos parlamentas|Europos parlamento delegacija susitikime su prezidente Tsai Ing-wen 2021 m. lapkričio 4 d.]] thumb|275px|right|Baltijos šalių parlamentarai susitikime su Taivano prezidente [[Tsai Ing-wen 2021 m. lapkričio 29 d.]]
Kaleo (muzikos grupė)
2012–2013: ankstyvieji metai ir albumas
Grupės lyderis JJ Julius Son, būgnininkas Davidas Antonssonas ir bosistas Danielis Kristjanssonas kartu pradėjo groti sulaukę 17-os. Jie buvo geriausi draugai, kartu lankė pradinę mokyklą šalia Reikjaviko. 2012 m. prie grupės prisijungė gitaristas Rubinas Pollockas. Šios grupės pavadinimas „Kaleo“ havajiečių kalba reiškia „balsas“. Savo karjerą grupė pradėjo nuo puikiai įvertintos dainos laidoje „Iceland Airwaves“ muzikos festivalyje 2012 metais, kurioje įvyko pirmasis didelis grupės pasirodymas viešumoje. Kaleo susilaukė šlovės perdainavę dainą „Vor í Vaglaskógi“, kuri labai patiko Islandijos valstybinio transliuotojo RÚV’o radijo stotčiai „ Rás 2“ ir buvo įtraukta į TOP 10 grojamiausių šalies įrašų sarašą. Ši daina taip pat yra panaudota pirmojoje serialo „Trapped“ serijoje. Iki 2013 m. pabaigos Kaleo pasirašė sutartį su pagrindine šalies įrašų kompanija „Sena“. Jų albumas debiutavo gimtojoje šalyje, penkios dainos tapo žinomais hitais visame pasaulyje ir paskatino pirmąjį grupės turą po Europą.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
Santykiai tarp šalių siekia 1923 m., kai Lietuva užmezgė diplomatinius santykius su tuometine Kinijos respublika. Tuo metu Taivano sala priklausė Japonijos imperijai. Sovietinė okupacija, kurios Taivanas nepripažino, nutraukė bendradarbiavimą.
Kaleo (muzikos grupė)
2013 m. – iki dabar: pagrindinis įrašų kompanijos susitarimas, išvykimas į Ameriką, albumas „A / B“ ir turai
Grupė sulaukė milžinško dėmesio 2014 m. pristatydama singlą „All the Pretty Girls“, kuris „ Spotify “ surinko daugiau nei 87 milijonus perklausų. 2015 m. pradžioje jie pasirašė sutartį su „ Atlantic Records“ ir vėliau persikėlė gyventi į Teksase esantį Ostiną. 2015 m. „Kaleo“ sulaukė itin didelio dėmesio JAV. Grupė debiutavo „South by Southwest“ (SXSW) 2015 m. susižerdama daug reakcijos iš „Esquire „40 Bands You Need to Hear“, taip pat daug dėmesio sulaukė iš NPR’o „The Austin 100: SXSW 2015 Feature and All Songs Considered SXSW 2015 Music Preview.“ „All the Pretty Girls“ pasiekė 9 topo vietą „Billboard“ dainų sąraše.
Buvo išleisti dar trys singlai: „Way Down We Go“, „No Good“ ir „I Can’t Go On Without You“, jie buvo naudojami populiarinti jų būsimą pagrindinį leidyklos debiutinį albumą „A / B“. 2015 m. rugpjūtį išleistas singlas „Way Down We Go“ sulaukė pripažinimo net iš kritikų. Šis singlas buvo apdovanotas auksu Jungtinėje Karalystėje, Belgijoje, Airijoje, Pietų Afrikoje ir Vokietijoje, Platina – Rusijoje, Australijoje ir JAV, o triguba platina – Kanadoje. Netrukus po to išleistas singlas „No Good“, kuris buvo rodomas HBO „Vinyl“ reklamoje. Ketvirtasis singlas „I Can’t Go On Without You“ pristatytas 2016 m. vasario 18 d. „A / B“ albumas visame pasaulyje pasirodė 2016 m. birželio 10 d. pasiekdamas 16 vietą Billboard 200 sąraše. Grupė, norėdama reklamuoti šį albumą, pradėjo „Handprint Tour“ turą, kuris prasidėjo 2016 m. rugsėjo 11 d. ir baigėsi 2016 m. lapkričio 30 d. Kitais metais grupė leidosi į antrąjį „fall Express Tour“ turą, kuris prasidėjo 2017 m. rugpjūčio 25 d. Anaheime (Kalifornijoje) ir baigėsi lapkričio 25 d. Maskvoje (Rusija).
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
Kai 1949 m. buvo įkurta Kinijos Liaudies Respublika, Taivanas tapo pagrindine teritorija, iš kurios valdė Kinijos Respublikos valdžia. 1990 m. nepriklausomybę atkūrusi Lietuva iškart pripažino tik Kinijos Liaudies Respubliką, skirtingai nuo Latvijos, 1992–1993 m. pripažinusios tiek Kinijos Liaudies Respubliką, tiek Kinijos Respubliką (Taivaną).
1997 m. rugpjūčio mėn. Taivane su oficialiu vizitu lankėsi Europos reikalų ministrė Laima Andrikienė, susitiko su premjeru ir viceprezidentu Lien Chan, verslo atstovais.
Kaleo (muzikos grupė)
Televizijos pasirodymai
Grupė daug kartų pasirodė vėlyvo vakaro pokalbių laidose, kaip antai „Conan“, „Jimmy Kimmel Live!“ , „Late Night with Seth Meyers“ ir „The Late Show With Stephen Colbert “. Jų dainos buvo girdėtos daugelyje kitų televizijos laidų, serijalų: „Orange Is the New Black“, „Blindspot“, „Suits“, „Vinyl“, „Grey’s Anatomy“, „Riverdale“, „Empire“, „The Leftovers“, „Frequency“, „Supergirl“, „Lucifer“, „Longmire“, „The Vampire Diaries“, „Frontier“, „The Blacklist“, „Bering Sea Gold“ ir „The Good Fight“. „Way Down We Go“ singlas buvo naudojamas „No7“ odos priežiūros reklamoje JK ir antrame filmo „ Logan“ anonse. miniatiūra|„Kaleo“ albumas 2013 m.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
2004 m. Seime buvo įkurta Parlamentinių ryšių su Taivanu grupė. Pirmuoju pirmininku tapo Gintaras Steponavičius, šias pareigas ėjęs 2004–2008 m., 2012–2016 m. ir 2016–2020 m. kadencijų metu. 2009–2012 m. grupei vadovavo Algis Kašėta,, o šiuo metu pirmininko pareigas eina Matas Maldeikis.
Kaleo (muzikos grupė)
Naudojimas žiniasklaidoje
Kaleo muzikinis kūrinys „Way Down We Go“ yra girdimas filme „Logan“, o „Automobile“ singlą galima išgirsti filme „Collateral Beauty“.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
Proveržį glaudesniems santykiams tarp Lietuvos ir Taivano suteikė suprastėję santykiai su Kinija, naujos Lietuvos Vyriausybės palankus požiūris į Taivaną bei Lietuvos vyriausybės sprendimas padovanoti 20 000 vakcinų Taivanui, taip Lietuvai tampant trečiąja Taivanui paaukojusia šalimi po Japonijos ir JAV. Pastarasis įvykis itin padidino taivaniečių susidomėjimą Lietuva; atsidėkodami taivaniečiai ėmė pirkti daugiau lietuviškos produkcijos, surinko dideles sumas (bent 100 000 eurų) Lietuvoje veikiančioms labdaros organizacijoms , maisto pramonės kompanija I-Mei Foods padovanojo apie 21 000 savo pyragaičių pakuočių.
Kaleo (muzikos grupė)
Naudojimas žiniasklaidoje
Žymiausios šios grupės dainos „Way Down We Go“, „Hot Blood“, „No Good“, „All Pretty Girls“ ir „Glass House“, naudojamos kompiuterinuose žaidimuose „FIFA 16“, „Madden NFL 17“, „NHL. 18“, „Far Cry 5“, „The Crew 2“, „Rocksmith 2014“ ir „Asphalt 9: Legends“. Singlą „Way Down We Go“galima išgirsti seriale „Manifest“ 2 sezono 5 serijoje, taip pat seriale „Suits“ 5 sezono finale ir laidos „NCIS“ 16 sezono 22 serijos pabaigoje. O daina „Break my baby“ yra naudojama vaizdo žaidime „MLB The Show 20“.
Lietuvos ir Taivano santykiai
Santykių istorija
Iki 2020 m. bendradarbiavimas daugiausiai apsiribojo ekonominiais mainais. 2020 m. spalio 8 d., likus dviem dienoms iki Kinijos Respublikos nacionalinės dienos keliasdešimt žinomų lietuvių visuomenės politikos atstovų Vilniaus centre įsteigė Lietuvos – Taivano forumą, kuriuo siekiama plėtoti dvišalius kultūrinius, mokslinius, ekonominius ir politinius ryšius ir remti salos siekius, susijusius su demokratija, žmogaus teisėmis ir savarankiško apsisprendimo teise.
2021 m. Taivano užsienio reikalų ministerijos siūlymu nuspręsta steigti Taivano atstovybę. Nors tai nėra ambasada ar konsulatas, oficialiai naudojamas Taivano, o ne įprastas Taipėjaus, pavadinimas. Po tokių pranešimų buvo sulaukta griežtos Kinijos reakcijos, rugpjūčio 10 d. iš Lietuvos buvo atšauktas Kinijos ambasadorius ir pareikalauta, kad Lietuva tą patį padarytų su savo ambasadoriumi Pekine. Tokį žingsnį Lietuva žengė rugsėjo 3 d., atšaukdama dar nei metus pareigų Kinijoje nėjusią ambasadorę Dianą Mickevičienę. Taivano atstovybė galiausiai buvo atidaryta tų pačių metų lapkričio 18 d.
2021 m. lapkričio 3–5 d. Taivane lankėsi Europos parlamento delegacija, susitiko su prezidente Tsai Ing-wen ir premjeru Su Tseng-chang. Tarp narių buvo ir Lietuvos europarlamentarai Andrius Kubilius bei Petras Auštrevičius.
2021 m. lapkričio 18 d. Lietuvoje Vilniuje atidaryta Taivaniečių atstovybė.
2022 m. birželio viduryje Taivane su oficialiu vizitu lankėsi ekonomikos ir inovacijų viceministrė Jovita Neliupšienė, o tų pačių metų rugsėjo 12-19 d. – Ekonomikos ir inovacijų ministerijos bei verslo atstovų delegacija, vadovaujama ekonomikos ir inovacijų viceministro Karolio Žemaičio. Netrukus – lapkričio 7 d. – oficialiai veiklą pradėjo Lietuvos atstovybė Taipėjuje, pirmuoju jos vadovu paskirtas Paulius Lukauskas.
2023 m. sausio 11–13 d. Lietuvoje lankėsi Taivano skaitmeninių reikalų ministrė Audrey Tang. Panašiu metu Taivane viešėjo penkių Seimo parlamentarų grupė, vadovaujama Lauryno Kasčiūno ir Dovilės Šakalienės.
Švietimo, mokslo, technologiniai ir kultūriniai mainai
1999 m. vasario 12 d. Lietuva ir Taivanas pasirašė susitarimą dėl bendradarbiavimo mokslo srityje. To pagrindu 2000 m. rugpjūtį buvo priimtos bendradarbiavimo tarp Lietuvos, Latvijos ir Taivano švietimo ministerijų gairės, įkurta bendra tyrimų finansavimo programa. Lietuvoje ją administruoja Lietuvos mokslo taryba.
Tarp Taivano ir Lietuvos universitetų yra užmegzti dvišaliai santykiai, vykdomi abipusiai studentų mainai. Pavyzdžiui, Vytauto Didžiojo universitetas yra pasirašęs bendradarbiavimo susitarimus su šešiais Taivano universitetais, Vilniaus universitetas – su 10.
Taipėjus ir Vilnius nuo 1998 m. gegužės 28 yra miestai partneriai.
Ekonominis bendradarbiavimas
2021 m. spalio pabaigoje Lietuvoje lankėsi gausi Taivano verslininkų delegacija, buvo pasirašyti bendradarbiavimo memorandumai. Delegacijai vadovavo Taivano nacionalinės plėtros ministras Ming-Hsin Kung. 2022 m. pradžioje buvo paskelbta apie Taivano planus sukurti investicinį 200 mln. JAV dolerių fondą, kuris bus skirtas investicijoms į Lietuvos pramonę. Taip pat buvo perimti arba ketinama perimti 120 jūrinių konteinerių su lietuviškomis prekėmis, kurių neįsileido Kinija. Kovo 21–24 d. Lietuvoje viešėjo 30-ties Taivano pareigūnų, verslininkų ir mokslininkų delegacija. Jos nariai lankėsi „Teltonika“ gamykloje, lazerių gamybos įmonėse „Ekspla“, „Light Conversion“, „Eksma“, aukštųjų technologijų įmonėje „Brolis Semiconductors“, susitiko su verslo ir vyriausybės atstovais, tačiau konkrečių susitarimų nepasiekė, vizitas buvo pažintinio pobūdžio.
2023 m. sausį Teltonika ir Taivano Pramonės technologijų tyrimų institutas pasirašė 14 mln. eurų vertės sutartį dėl pasidalijimo puslaidininkių lustų technologijomis. Susitarimai dėl Taivano investicijų ir paskolų taip pat pasiekti su įmonėmis SoliTek bei Oxipit.
Atstovai
Taivano atstovybės Vilniuje vadovai:
Lietuvos atstovybės Taipėjuje vadovai:
Michailas Barsukovas
Michailas Ivanovičius Barsukovas (Михаил Иванович Барсуков g. 1947 m. lapkričio 8 d. Lipecke) – buvęs FSB direktorius (1995–1996). 1995 liepos 13 suteiktas armijos generolo karinis laipsnis.
Norkūnų apylinkė (Prienai)
Norkūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balbieriškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Balbieriškio apylinkės.
Gerulių apylinkė (Prienai)
Gerulių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balbieriškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Balbieriškio apylinkės.
Šapialevičai
Šapialevičai – kaimas rytų Baltarusijoje, 24 km į pietvakarius nuo Kruhlajės.
Istorija
XIX a. buvo Mogiliavo apskrities miestelis, Šapialevičų valsčiaus centras.
Haloučynas
Istorija
XIX a. buvo Mogiliavo apskrities miestelis ir dvaras, priklausė Nežkavo valsčiui.
Šalpirčiai
Šalpirčiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 9 km į vakarus nuo Bubių, prie kelio Gilvyčiai–Arvydiškė–Šemetiškiai. Smėlio telkinys.
Asman Kasajeva
Asman Kasajeva – kaimas rytų Baltarusijoje, 26 km į pietus nuo Bialyničų.
Istorija
Anksčiau vadinosi Siarmiažanka. XIX a. buvo Mogiliavo apskrities Siarmiažankos valsčiaus centras. 1964 m. pervadinta Asman Kasajeva TSRS herojaus Osmano Kasajevo (1916–1944) garbei, kuris gimė Karačiajų Čerkesijoje, o žuvo Siarmiažankos apylinkėse II pasaulinio karo metu.
Siponių apylinkė
Siponių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Birštono valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Birštono apylinkės.
Chaim Mordechai Katz
Chaimas Mordechajus Kacas (1894 m. Šeduvoje, Rusijos imperija – 1964 m. lapkričio 17 d. Klyvlende, JAV) – rabinas, mokytojas.
Biografija
1942 m. spalio mėnesį kartu su rabinu Eliyahu Meir Bloch Klyvlende įkūrė naują ješivą, kuriai suteikė Klyvlendo Telšių ješivos vardą. 1943 m. įkūrė Klyvlendo Hebrajų akademiją. II pasaulinio karo pabaigoje sužinojo, kad jo žmona ir visi vaikai buvo nacių nužudyti. 1946 m. vedė Esther Mindle Mandel. 1947 m. kartu su rabinu Blochu įkūrė Klyvlendo hebrajų mergaičių mokyklą. 1954 m. mirus Blochui tapo Klyvlendo Telšių ješivos vadovu. 1957 m. organizavo ješivos perkėlimą į Klyvlendo priemiestį Vilklifą. 1958 m. sunkiai susirgo, tačiau ir toliau aktyviai dalyvavo visuomeniniame gyvenime. 1960 m. įkūrė Čikagos Telšių ješivą. 1963 m. buvo išvykęs į Jeruzalę, kur skaitė įvairias paskaitas. Mirė 1964 m. lapkričio 17 d. Klyvlende.
Meyer Juzint
Mejeris Juzintas (1924 m. birželio 15 d. Šeduvoje, Lietuva – 2001 m. spalio 3 d. Čikagoje, JAV) – mokytojas, rašytojas.
Kruča
Kruča – kaimas rytų Baltarusijoje, 20 km į vakarus nuo Kruhlajės.
Istorija
1820 m. gavo miestelio teises, XIX a. buvo Mogiliavo apskrities Paulavičų valsčiuje.
Šargano aštuoniukė
Šargano aštuoniukė  – istorinis geležinkelis Serbijoje, besitęsiantis nuo Mokra Goros kaimo iki Šargan Vitasio stoties. Geležinkelio atkarpa iki Višegrado Serbų respublikoje buvo užbaigta 2010 m. rugpjūčio 28 d.
Buvo ketinama nutiesti geležinkelį iki Kremnos kaimo iki 2011 m. ir iki Užicės iki 2013 m.
Istorija
Buvęs Rytų Bosnijos geležinkelis su 760 mm pločio vėže buvo svarbi susisiekimo linija tarp Sarajevo ir Belgrado. Jis buvo uždarytas 1974 m. 1999–2003 m. dalis geležinkelio tarp Šargano perėjos buvo atstatyta.
Butano ir Lietuvos santykiai
Butano ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Butano ir Lietuvos. 2022 m. diplomatiniai santykiai tarp šalių lieka neužmegzti.
Butano karalystė lieka viena iš nedaugelio valstybių, su kuria kol kas nėra užmegzti diplomatiniai santykiai. Tam įtakos turėjo saviizoliacinė Butano karalystės politika. Nepaisant to, tarp Lietuvos ir Butano vyksta ekonominių mainų, taipogi bendradarbiavimas per Europos Sąjungą, su kuria Butanas diplomatinius santykius yra užmezgęs dar prieš Mastrichto sutartį. Turizmo agentūros (Grūda, Kelionių akademija) organizuoja keliones į šią šalį iš Lietuvos.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Pirmas bandymas užmegzti diplomatinius santykius buvo 2013 m., Seimo Komitete svarstant galimybes užmegzti santykius su Kuba ir Butanu. Vis dėlto su Kuba santykiai užmegzti buvo, su Butanu — ne.
2017 m. liepos 11 d. dėl diplomatinių santykių užmezgimo buvo atvykusi Butano diplomatų delegacija, vadovaujama Butano Užsienio reikalų ministerijos Dvišalių santykių departamento direktoriaus Kesango Vangdžio. Susitikimas rengtas pagal Lietuvos vystomojo bendradarbiavimo ir paramos demokratijai programos projektą „Lietuvos patirties perdavimas stiprinant Butano institucijų administracinius gebėjimus bei skatinant demokratines reformas Butane“. Delegacija susitiko su Linu Linkevičiumi, prezidentės Dalios Grybauskaitės ir premjero Sauliaus Skvernelio patarėjais, Seimo Nacionalinio saugumo ir gynybos komiteto nariais. Be diplomatinių santykių užmezgimo aptartos ir politinio, ekonominio ir kultūrinio bendradarbiavimo galimybės, tarptautinės aktualijos. Nurodyta, kad Butano delegacija lankysis Vilniaus universiteto Orientalistikos centre ir Lietuvos savivaldybių asociacijoje, Vilniaus, Alytaus, Druskininkų savivaldybėse domėtis šių savivaldybių valdymo modeliu, administracinių funkcijų pasiskirstymu nacionaliniu ir vietiniu lygmeniu.
2020 m. Lietuvos Respublikos ambasadorius Indijoje Julius Pranevičius pasirašė susitarimą su Butano nevyriausybine organizacija Zamin Friends Forever dėl paramos skyrimo veido kaukių gamybai, taip siekiant padėti Butanui kontroliuoti Covid-19 plitimą šalyje.
Žemaitkiemio I apylinkė
Žemaitkiemio I apylinkė (iki 1950 m. Žemaitkiemio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Birštono valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Birštono apylinkės.
Magyar Suzuki
thumb|right|300px|Magyar Suzuki gamykla [[Estergomas|Estergome, Vengrijoje 2007 m. turėjo 6 300 darbuotojų]] Magyar Suzuki Corporation – automobilių gamintojų gamykla, dukterinė Suzuki įmonė, esanti Estergome, Vengrijoje. Įkurta 1991 m.
Istorija
Iki 2005 m. rugsėjo mėn. pabaigos gamykloje pagaminta 849 000 transporto priemonių: 465 000 Suzuki Swift (pirmos kartos) vienetų, 187 000 Suzuki Wagon R+, 137 000 Suzuki Ignis ir 60 000 Suzuki Swift (antros kartos). Dabartiniai gamyklos pajėgumai yra 300 000 vienetų per metus. Gamykla gamina naująjį Suzuki Splash, taip pat ir Opel Agila.
Gamykla buvo pastatyta, investavus 14 mlrd. forintų. 2006 m. spalio 6 d. buvo pagamintas milijoninis Suzuki Swift automobils.
Gražučių apylinkė
Gražučių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Prienų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Išlaužo apylinkės.
Mis Italija
Mis Italija – Italijos grožio konkursas, gražiausios šalies moters rinkimai.
Istorija
right|thumb|120px|Mis Italija 1971 m. Pradėti rengti 1939 m., pradžioje buvo vadinami „Mis Šypsena“, nes pagrindinis organizatorius buvo dantų pastos gamintojai, o nugalėtoja išrenkama pagal pateiktas fotografijas. Antrojo pasaulinio karo metu konkursas nevyko, o buvo atnaujintas 1946 m. ir nuo tada įgavo dabartinį pavadinimą „Mis Italija“. 1950 m. konkursas pirmą kartą transliuotas radijo bangomis, o 1987 m. – per televiziją.
1987 m. konkurso nugalėtoja Mirca Viola buvo dikvalifikuota paaiškėjus, kad yra ištekėjusi. Nuo 1994 m. jame gali taip pat gali dalyvauti motinos ir ištekėjusios moterys.
1996 m. nugalėtoja pirmą kartą tapo juodaodė Denny Mendez.
1990–2012 m. buvo rengiamas konkursas „Mis Italia nel mondo“, kuriame dalyvaudavo užsienyje gyvenančios italės.
Nugalėtojos
right|thumb|120px|Mis Italija 1947 m. [[Lucia Bose]] right|thumb|120px|Mis Italija 1959 m. [[Marisa Jossa]] right|thumb|120px|Mis Italija 1964 m. [[Mirka Sartori]] right|thumb|120px|Mis Italija 1967 m. [[Cristina Businari]] right|thumb|120px|Mis Italija 1971 m. right|thumb|120px|Mis Italija 2004 m. [[Cristina Chiabotto]] right|thumb|120px|Mis Italija 2013 m. [[Giulia Arena]]
1986 m. konkursą laimėjusios Robertos Capua motina yra Marisa Jossa, laimėjusi šį titulą 1959 m.
Enver Hoxha
E. Hodžos valdymo metodai iki šiol vertinami prieštaringai – Albanija buvo elektrifikuota, išaugo vidutinė gyvenimo trukmė, neraštingumas sumažėjo nuo 5% iki 98%, nutiestas geležinkelis, Albanija tapo viena sveikiausių šalių Europoje, vis dėlto dauguma Hodžos ministrų tapo „valymų“ aukomis. Slaptoji policija Sigurimi nužudė šimtus tūkstančių gyventojų, daugybė gyventojų buvo kalinami.
Biografija
E. Hodža gimė 1908 m. Girokasteryje, tuometinėje Osmanų imperijoje, pasiturinčio audeklų prekeivio šeimoje. XX a. 3–4 dešimtmetyje mokėsi ir dirbo Prancūzijoje ir Belgijoje, lankė paskaitas Sorbonos universitete, sugrįžęs į Albaniją dirbo prancūzų kalbos mokytoju Korčėje. 1939 m. Albaniją užgrobus fašistinei Italijai, Hodža atsisakė stoti į Albanijos fašistų partiją, dėl to buvo išmetas iš darbo. 1940 m. kartu su bendraminčiais įkūrė Albanijos komunistų partiją, pradėjo partizaninį judėjimą prieš italus, Albanija išvaduota 1944 m., o Hodža tapo vyriausybės ministru pirmininku. Hodža buvo prisiekęs stalinistas, palaikė glaudžius ryšius su Stalinu.
1960 m. sudarė sąjungą su Kinija ir nusisuko nuo Sovietų Sąjungos. Tai lėmė smarkų gyvenimo lygio nuosmukį, nes Albanija buvo itin priklausoma nuo Sovietų Sąjungos grūdų importo, taip pat Sovietų Sąjunga buvo pagrindinė eksporto rinka. 1967 m. Hodža Albaniją paskelbė ateistine valstybe, visos mečetės ir bažnyčios buvo uždarytos. 1978 m. nutraukti ryšiai su Kinija. 1985 m. Hodža mirė dar tebeeidamas pareigas, buvo surengtos iškilmingos laidotuvės, palaidotas mauzoliejuje, vėliau perlaidotas.
Vaterlo (1929 filmas)
Vaterlo – 1929 m. vokiečių begarsis karinis filmas, kurį režisavo Karl Grune. Filme vaidina Charles Willy Kayser, Charles Vanel ir Otto Gebühr. Jame vaizduojama britų ir vokiečių pajėgų pergalė prieš Napoleoną 1815 m. Vaterlo mūšyje.
Filmą įkvėpė Abel Gance epas „Napoleonas“ ir jame buvo naudojami panašūs filmavimo metodai.
Praktika (reikšmės)
Žodis  praktika gali reikšti:
Pakumprio apylinkė
Pakumprio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Prienų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Išlaužo apylinkės ir Mačiūnų apylinkės.
Australijos nacionalinė biblioteka
Australijos nacionalinė biblioteka, anksčiau – Sandraugos nacionalinė biblioteka ir Sandraugos parlamentinė biblioteka  – valstybinė biblioteka Australijoje, Kanberoje, didžiausia šalyje. Įkurta 1960 m. Australijos Sandraugos parlamentinės bibliotekos pagrindu. Bibliotekos fonduose yra apie 7,7 mln. knygų, žurnalų, rankraščių, mikrofilmų, žemėlapių, vaizdo ir garso dokumentų (2019).
Istorija
thumb|290px|Biblioteka ir Berlio Grifino ežeras 2010 m. rudenį 1901 m. naujojo Australijos federacinio parlamento reikmėms įkurta Australijos Sandraugos parlamentinė biblioteka. 1927 m. kartu su parlamentu biblioteka perkelta iš Melburno į Kanberą. Biblioteka kaupė ne tik parlamentinę, bet ir nacionalinę medžiagą, todėl, siekiant atskirti abu rinkinius, nuo 1923 m. buvo vadinama dviem vardais: „Sandraugos parlamentine biblioteka“ ir „Sandraugos nacionaline biblioteka“. 1960 m. parlamento priimtu įstatymu abi dalys formaliai atskirtos: įkurta Australijos nacionalinė biblioteka. 1968 m. nacionaliniai rinkiniai perkelti į naują pastatą Berlio Grifino ežero pakrantėje. Architektų bendrovės „Bunning and Madden“ projektuotas pastatas 2004 m. įtrauktas į Australijos kultūros paveldo sąrašą.
Fondai ir veikla
Bibliotekoje sukaupta gausiausia pasaulyje medžiaga apie Australiją ir australus nuo ankstyviausių europiečių darbų apie Nežinomą Pietų Žemę iki naujausių šių laikų leidinių. Bibliotekos fonduose yra ir Azijos bei Okeanijos rinkiniai. Bibliotekos fondus sudaro ne tik spausdinti, bet ir internetiniai leidiniai, rankraščiai, paveikslai, garsinė ir vaizdinė medžiaga. 94,1 % bibliotekos fondų – suskaitmeninti (2019 m. duomenys) ir pasiekiami per internetinį katalogą. Iki 2019 m. birželio bibliotekoje suskaitmeninta virš 5,5 mln. vienetų, beveik visi prieinami bibliotekos prižiūrimame „Trobe“ internetiniame archyve. Biblioteka prižiūri ir Australijos internetinių svetainių archyvavimo „PANDORA“ projektą. Pagal Australijos autorinių teisių įstatymą bibliotekai priklauso visų Australijoje išleistų leidinių privalomasis egzempliorius.
Alžyro moterų rankinio rinktinė
Alžyro moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Alžyrą tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Alžyro rankinio federacija.
Nicolaes Visscher II
Nikolasas Vischeris jaunesnysis (1649 m. Amsterdame – 1702 m. ten pat) – Nyderlandų kartografas, graviūrininkas, leidėjas.
Biografija
Gimė kartografų šeimoje – jo tėvas ir Nicolaes Visscher I ir senelis Claes Janszoon Visscher taip pat buvo žemėlapių leidėjai. Po jo mirties kartografijos verslą tęsė jo žmona Elisabeth, vėliau kartografinės plokštės parduotos P. Schenkui.
Žemėlapiai
Kai kurie N. Vischerio jaunesniojo žemėlapiai po 1690 m. išspausdinti Van der Hageno atlase.
Adomo Mickevičiaus kalva
miniatiūra|250px|right|Adomo Mickevičiaus kalva Naugarduke miniatiūra|250px|right|Atminimo akmuo kalvos papėdėje
Adomo Mickevičiaus nemirtingumo kalva – dirbtinė kalva, esanti Baltarusijoje, Naugarduke, iš šiaurės vakarų pusės nuo Naugarduko pilies. Ji supilta XX a. 3–me dešimtmetyje, kada miestas priklausė Lenkijai.
Kalva įamžina lenkų poeto Adomo Mickevičiaus atminimą. Čia prabėgo poeto vaikystė, o apylinkėse vyko daugelis įvykių, pavaizduotų jo kūryboje. Panaši kalvos (kurgano) supylimo praktika atskiro žmogaus garbei Baltarusijoje yra unikali. Objektas šalyje paskelbtas istorijos ir kultūros paminklu.
Istorija
Kalva kasdien augo, nes atvažiuodami turistai aplankyti su poetu susijusių vietų, atsiveždavo su savimi ir gimtųjų kraštų žemės. Kas negalėjo to padaryti patys atvažiuodami, žemės atsiųsdavo siuntiniais paštu su lakonišku užrašu „Naugardukas. Žemė poeto Adomo Mickevičiaus įamžinimui“. Dalyvaujant eiliniams žmonėms, turistams, visuomeninėms organizacijoms ir atskiroms įstaigoms kalva didėjo, tačiau nebuvo galima planingai užbaigti statinį. 1930 m. lapkritį, kai buvo minimos A. Mickevičiaus 75–osios mirties metinės, Komitetas nusprendė baigti paminklo statybą. Kitais metais birželis paskelbtas „Mickevičiaus dienomis“. Visą birželį į Naugarduką traukė turistų grupės ir ekskursijos. Visi jie dalyvavo pilant kalvą, už tai kiekvienas gaudamas ženklelį ir pasirašydamas atminties knygoje.
1931 m. birželio 28 d. Naugarduke buvo ypač daug žmonių. Čia suvažiavo garsūs literatai, mokslininkai, miestų delegacijos, daugelio organizacijų ir įstaigų atstovai. Šią dieną įvyko paminklinės kalvos pabaigtuvių iškilmės. Po oficialiosios iškilmių dalies katalikų Kristaus Atsimainymo bažnyčioje, kurioje buvo krikštytas poetas, objektas perduotas miesto žinion. Naugarduke nuo to meto tapo tradicinės kasmetinės liaudies dainų ir šokių šventės, skirtos poetui A. Mickevičiui.
Šalia kalvos buvusi stela su atminimo įrašu 1998 m. buvo pakeista paminkliniu akmeniu, švenčiant poeto 200 metų jubiliejų. Netoli kalvos 1992 m. taip pat pastatytas paminklas A. Mickevičiui.
Legenda
Naugarduke sklando legenda apie poeto sielos nemirtingumą. Pasakojama, liaudies švenčių metu poetas į gimtinę naktimis sugrįžta iš Vavelio katedros, vaikšto po piliavietę, užlipa ant jo garbei supiltos aukštos kalvos, po to ilgai sėdi prie tėvų namo slenksčio.
Spiečiūnų tvenkinys
Spiečiūnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Molėtų rajone, 9,5 km į šiaurę nuo Molėtų. Sudarytas užtvenkus Virintos upę (Šventosios intakas) jos aukštupyje 64,7 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,24 km, plotis – iki 0,085 km. Altitudė 133,2 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Mindučių tvenkinys. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Spiečiūnų kaimas, pietinėje – Mindučių kaimas. 2006 m. įrengta 10 kw galios mažoji hidroelektrinė.
Sarginės apylinkė
Sarginės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šilavoto valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Jiestrakio apylinkės.
Vikingų kolonijos Amerikoje
Vikingų kolonijos Amerikoje – X a. vikingams tyrinėjant ir apgyvendinant Šiaurės Atlanto regioną bei Šiaurės Rytų Amerikos sritis įkurtos kolonijos.
Nors vikingų kolonija Grenlandijoje išliko 500 metų, kolonijos Šiaurės Amerikoje buvo mažesnės ir nevirto ilgalaikėmis gyvenvietėmis. Vikingai ten vykdavo medienos, tad neišliko nuolatinių gyvenviečių pėdsakų.
Grenlandija
Kolonijos klestėjimo metu ją sudarė Rytinė ir Vakarinė gyvenvietės, kur gyveno 3–5 tūkst. žmonių. Archeologai identifikavo apie 400 sodybų. Grenlandai turėjo vyskupą ir eksportavo banginio kaulą, kailius, virves, avis, ruonio ar banginio taukus, tokius gyvus gyvūnus kaip baltieji lokiai, galvijų kailius. 1261 m. jie pripažino Norvegijos karaliaus valdžią, bet toliau kūrė savo įstatymus. 1380 m. Norvegija ir Danija sudarė personalinę uniją.
Kolonija žlugo XIV a. Vakarinė gyvenvietė apleista apie 1350 m., o 1378 m. Gardare neliko vyskupo. Po santuokos įrašo 1408 m. gyventojai nebeminimi. Manoma, kad XV a. pabaigoje nebeliko Rytinės gyvenvietės, bet neina nustatyti tikslios datos. Naujausias radinys iš tos gyvenvietės, ištirtas radioaktyviosios anglies metodu, yra 1430 ± 15 m. Kolonijos išnykimo priežastis aiškina keletas teorijų. Dėl Mažojo Ledynmečio buvo sunkiau keliauti tarp Grenlandijos ir Europos bei sunkiau vikingams užsiimti žemės ūkiu Grenlandijoje. Be to Grenlandijos kaulą pakeitė pigesnis dramblio kaulas iš Afrikos. Net nutrūkus ryšiams su Grenlandija, Danijos-Norvegijos karaliai laikė ją savo kolonija, o Europos geografai neužmiršo jos egzistavimo. Įmanoma, kad nebuvo užmirštos ir žemės į vakarus nuo Grenlandijos.
Nežinodami ar Grenlandijoje liko vikingų palikuonių ir bijodami, kad jie vis dar galėjo po 200 metų likti katalikais po to kai Skandinavijoje įvyko reformacija, ten išvyko bendra misionierių-pirklių ekspedicija, kuriai vadovavo misionierius norvegas Hans Egede 1721 m. Nors nebuvo rasta jokių europiečių pėdsakų, Grenlandijoje prasidėjo Danijos kolonizacija.
Vinlandas
Pasak Islandų sagų, vikingai pradėjo tyrinėti sritis į vakarus nuo Grenlandijos praėjus tik keleriems metams po gyvenvietės įkūrimo. 985 m. plaukdamas iš Islandijos į Grenlandiją su 400–700 kolonistų ir 25 kitais laivais (iš kurių tik 14 užbaigė kelionę), pirklys Bjarni Herjólfsson nukrypo nuo kurso ir po trijų dienų plaukimo pamatė žemę. Bjarniui buvo įdomu tik surasti tėvo sodybą, bet apie savo atradimą jis papasakojo Leifui Eriksonui, kuris detaliau ištyrė tą kraštą ir įkūrė mažą gyvenvietę.
Ilčiukų tvenkinys
Ilčiukų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 6,5 km į šiaurės rytus nuo Užpalių miestelio. Sudarytas užtvenkus Karčiupio upelį (Šventosios upės intakas) 0,82 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,14 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 113 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Tvenkinį supa Smėliakalnio miškas. Į šiaurę įsikūręs Ilčiukų kaimas.
Nicolaes Visscher I
Nikolasas Vischeris vyresnysis (1618 m. Amsterdame – 1679 m. ten pat) – Nyderlandų kartografas, graviūrininkas, leidėjas.
Biografija
Gimė kartografo Claes Janszoon Visscher šeimoje. Sūnus Nicolaes Visscher II taip pat buvo žemėlapių leidėjas.
Skalbiklis
miniatiūra|Skalbimo milteliai Skalbiklis – skalbimo priemonė, naudojama nešvariems skalbiniams (drabužiams ir buitinei tekstilei) plauti. Skalbiklis padeda iš audinio pluošto pašalinti purvą, bakterijas ir nepageidaujamus kvapus. Skirstomi į kietuosius (skalbimo milteliai, gabalinis muilas, kalcinuota soda) ir skystuosius (skystieji skalbikliai, skalbimo kapsulės). Šiuolaikiniai skalbikliai ne tik šalina purvą, bet ir gali minkštinti vandenį, balinti skalbinius, suteikti kvapą, išlyginti pluoštą, apsaugoti skalbyklę nuo korozijos.
Istorija
Žmonija nuo senovės naudojo cheminius priedus skalbimui palengvinti ir pagreitinti. Ankstyviausi į muilą panašių medžiagų gamybos įrodymai užfiksuoti 2800 m. pr. m. e., Babilone. Gyvūnų riebalai, pelenai ir smėlis buvo sudėtinės medžiagos pirmosioms skalbimo priemonėms gaminti. Žinoma, kad senovės romėnai skalbinių balinimui naudojo fermentuotą žmogaus šlapimą.
1917 m. Vokietijai patiriant laivybos blokadą ir siekiant kompensuoti muilo trūkumą, išrastas skalbiklis sulfatų pagrindu. Iki šeštojo dešimtmečio pabaigos skalbiklių pagrindinė paviršiaus aktyvioji medžiaga buvo muilas, vėliau išsivysčiusiose šalyse jį greitai pakeitė sintetiniai plovikliai.
Sudėtis
Skalbiklių sudėtį sudaro vandens minkštikliai, paviršiaus aktyviosios medžiagos, balikliai, fermentai ir pagalbinės priemonės, pvz. antikorozinės medžiagos, optiniai balikliai, putojimą mažinantys arba didinantys priedai, kvapikliai, tirštikliai, dažikliai ir kt.
Pagrindinį valymą atlieka paviršiaus aktyviosios medžiagos, kurios nuo audinio atskiria purvą, mažina paviršiaus įtemptį. Vandens minkštinimo priedai suriša kietame vandenyje ištirpusius mineralus, kurie mažina skalbiklio efektyvumą. Sudėtyje esantys balikliai (dažniausiai vandenilio peroksido pagrindu) šalina organinės kilmės purvą, daržovių sulčių dėmes. Aukštai temperatūrai atsparūs bakteriniai fermentai šalina įsisenėjusį purvą ir sunkiai išplaunamas baltymų, riebalų, krakmolo dėmes.
John Tyler
Džonas Taileris (1790 m. kovo 29 d. – 1862 m. sausio 18 d.) – 10-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, ėjęs pareigas nuo 1841 iki 1845 metų. Taileris tapo pirmuoju JAV prezidentu, perėmusiu prezidento pareigas (pagal viceprezidento teisę).
Nepaisant to, kad ilgą laiką Džonas Taileris buvo demokratų-respublikonų partijos narys, jis buvo išrinktas viceprezidentu nuo Vigų partijos. 1841 metų balandžio 4 dieną, po prezidento Viljamo Harisono mirties, kai prezidentas mirė praėjus beveik mėnesiui po inauguracijos, šalis trumpam buvo pasimetusi, nes dar niekada nebuvo prireikę pasinaudoti valdžios perėmimo principu. Galiausiai viskas išsisprendė, kai Taileris 1841 metų balandžio 6 dieną davė priesaiką ir oficialiai pradėjo eiti JAV prezidento pareigas. Tuo laiku jis buvo jauniausias JAV prezidentas (kai tuos tarpu jo pirmtakas prezidentas Harisonas tuo laiku buvo seniausias).
Stuomenų apylinkė
Stuomenų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šilavoto valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Jiestrakio apylinkės.
1954 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1954 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 21-asis Lietuvos vyrų ir 7-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
21-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1954 m. kovo 11–balandžio 5 d.
Čempionate dalyvavo 17 dalyvių: devyni vilniečiai, penki kauniečiai, po vieną žaidėją iš Klaipėdos, Šiaulių bei Žagarės. Čempionate nežaidė pastarųjų ketverių metų čempionas Ratmiras Cholmovas.
Tuo pasinaudojo puikiai sužaidęs Isakas Vistaneckis (13,5 tšk. iš 16), kuris antrą kartą tapo Lietuvos čempionu. Nors Vladas Mikėnas ir laimėjo prieš čempioną, koją jam pakišo du pralaimėjimai kitiems varžovams, tad jam atiteko antroji vieta (12,5 tšk.).
Su dviem pralaimėjimais, bet padaręs daugiau lygiųjų, praėjusių metų sidabro medalio savininkas Jegoras Čiukajevas (11,5 tšk.) iškovojo bronzos medalį. Kaip ir pernai, vėl šalia prizininkų buvo  Mečislovas Ostrauskas, užėmęs ketvirtąją vietą (10,5 tšk.).
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
7-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1954 m. kovo 10–balandžio 5 d. Jame dalyvavo 15 šachmatininkių iš 4 Lietuvos miestų: iš Vilniaus – 8, iš Kauno – 5, iš Panevėžio ir Klaipėdos – po 1. Čempionate žaidė ir 1953 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkės.
Jos vėl laimėjo prizines vietas, tik vietomis pasiskirstė kiek kitaip: M. Lichtenfeld pirmą kartą tapo Lietuvos čempione (12 tšk. iš 14), antra liko Marija Kartanaitė (11 tšk.).
Tiek pat taškų surinko ir pastarųjų ketverių metų Lietuvos čempionė J. Čukajeva: jai atiteko 3-ioji vieta. Netoli atsiliko ir N. Špikienė (10,5 tšk.), likusi 4-a.
Slovėnijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Slovėnijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Audiovizualinis vertimas
Audiovizualinis vertimas – viena iš vertimo šakų, apibūdinama kaip vaizdinės medžiagos pateikimas žodžiu arba garsinės – raštu (audiovizualinis – apimantis garsą ir vaizdą). Audiovizualinis vertimas taikomas televizijos, kino, teatro, skaitmeninių žaidimų/programų, knygų įgarsinimo srityse. Taip pat šios srities specialistai gali pritaikyti filmus, spektaklius, skaitmenines programas ar knygas regos ar klausos negalią turintiems žmonėms.
Formavimasis Lietuvoje
Lietuvoje audiovizualinis vertimas kaip mokslas pradėjo vystytis XX a. 10-ajame dešimtmetyje. Viena iš šios mokslo šakos pradininkių – Vilniaus universiteto doktorantė Alina Baravykaitė. Pirmieji jos publikuoti darbai buvo apžvalginio pobūdžio: daugiausia nagrinėta kokiais būdais audiovizualinis vertimas taikomas Lietuvoje. Subtitravimas, dubliavimas ir užklotinis vertimas – trys pagrindinės audiovizualinio vertimo sritys. Iš pradžių terminas „užklotinis vertimas“ nebuvo oficialiai priimtas ir dėl to vartotos įvairios kitokios sąvokos (pavyzdžiui, pačios Alinos Baravykaitės vartotas „sinchroninis įgarsinimas“ arba „užkadrinis balsas“) šiam vertimo būdui įvardinti. Deja, vėliau paaiškėjo, kad nei vienas iš dviejų terminų tiksliai neapibūdina atliekamo dalyko. Būtent dėl to buvo kreiptasi į Valstybinę lietuvių kalbos komisiją, kad ji nustatytų teisingas ir oficialias šių terminų apibrėžtis. Anksčiau minėta sąvoka „užkadrinis balsas“ labiau priklauso įgarsinimo procesui, atkreipia dėmesį į aktorius, kurių balsas naudojamas įgarsinant filmus, tačiau kaip sąvoka, turinti apibūdinti vertėjo darbo pobūdį, yra netinkama. Užklotinis vertimas pasirodė priimtiniausias – tai patvirtino ir Valstybinė lietuvių kalbos komisija.
Ypatybės
Audiovizualinis vertimas yra ypatingas tuo, kad verčiamos ne tik svetima kalba ištariamos eilutės, tačiau žodžiais turi būti apibūdinami visi vizualios medžiagos komponentai, tai yra: veiksmo aplinka, skambantys garsai, veikėjų judesiai, išraiškos, balso tonacijos subtilumai, kartais net aprangos detalės. Vertėjo pareiga – kuo tiksliau ir vaizdingiau nusakyti matomą vaizdą. Toks vertimo būdas labai pravartus ir reikalingas regos negalią turintiems žmonėms.
Vienas akivaizdžiausių ir geriausiai žinomų audiovizualinio vertimo pavyzdžių yra gyvas tiesiogiai vykstančio veiksmo komentavimas. Tai tokie renginiai kaip: apdovanojimų ceremonijos, sporto varžybos, konkursai, madų demonstracijos, religinės ceremonijos. Juos stebint yra girdimas komentatoriaus balsas, padedantis mums geriau suprasti, kas vyksta.
Dėst. dr. Jurgita Astrauskienė teigia, jog „versdamas knygą, vertėjas tam tikrą žodžių žaismą ar anekdotą gali išversti labai kūrybiškai, pasitelkdamas visai kitus objektus ar simbolius, o versdamas filmą dažniausiai turi derinti žodžius prie vaizdo. Jeigu filme juokaujama apie obuolį ir jis rodomas ekrane, vertėjas negali pasiūlyti lietuviško juokelio apie mėnulį, nes žiūrovas nesusies vaizdo ir dialogo, ir humoristinis efektas dings.“
Kad audiovizualinis vertimas būtų atliktas sėkmingai, vertėjas turi būti plataus kultūrinio išsilavinimo, puikiai mokėti, suprasti ir gebėti laisvai valdyti užsienio kalbą iš kurios verčia. Taip yra todėl, kad verčiant įvairius kūrinius, dažnai pasitaikantis sunkumas yra kultūriniai šalių skirtumai, tai yra, kai svetimos šalies tradicijos, gyvenimo būdas, posakiai, kalbos struktūra netgi požiūris į vienus ar kitus gyvenimo klausimus ženkliai skiriasi nuo taikomų gimtinėje. Tokiais atvejais, žmogus, pritaikantis medžiagą savo gimtąja kalba šnekančiai visuomenei, atlieka itin atsakingą kultūros tarpininko darbą, kurio pagrindinis tikslas: kuo suprantamiau pateikti verčiamą medžiagą, išlaikant, arba kaip įmanoma mažiau pakeičiant, jos pradinę mintį.
Dubliavimas
Dubliavimas yra žinomas kaip filmų įgarsinimas kita kalba. Įrašomas išverstą tekstą skaitančio aktoriaus balsas ir įrašas sinchronizuojamas su personažo lūpų judesiais bei filmo garso takeliu.
Užklotinis vertimas
Užklotinis vertimas yra panašus į dubliavimą tuo, kad vaizdinėje medžiagoje skamba įrašytas, originalo kalbą verčiantis balsas, tačiau dažnai jis yra vieno žmogaus ir, palyginti su dubliavimu, gali skambėti kiek monotoniškai. Užklotinis vertimas leidžiamas kartu su originaliu vaizdo įrašo garso takeliu, o tai reiškia, kad fone yra girdima kalba, iš kurios yra verčiama. Šis vertimo būdas dažniausiai naudojamas dokumentikai, interviu, žinioms, tačiau Lietuvoje taip pat dažnai pamatysime tokiu būdu išverstų vaidybinių filmų.
Surtitrai
Surtitrai apibūdinami kaip tekstas, rodomas žiūrimos medžiagos viršuje. Šis vertimo būdas dažniausiai taikomas teatruose ir yra ypatingas tuo, kad tekstas rodomas gyvai, realiu laiku – už surtitrus atsakingas asmuo stebi spektaklį, dialogus ir reikiamu momentu virš scenos esančiame ekrane pateikia atitinkamą vertimą.
Lokalizacija
Lokalizacija yra vaizdo žaidimų, skaitmeninių programų, interneto svetainių, programinės įrangos vertimas, pritaikymas kitai kalbai.
Garsinis vaizdavimas
Garsinis vaizdavimas tai vizualios medžiagos pateikimas žodžiu. Šis vertimo būdas naudojamas komentuojant įvairius tiesiogiai vykstančius renginius arba jau paruoštiems kūriniams, įterpiant įrašytus komentarus į originalaus garso takelio pauzes. Garsinis vaizdavimas taip pat naudojamas pritaikant knygas akliesiems ir silpnaregiams.
Pritaikymo sritys Lietuvoje
Teatrai bendradarbiauja su audiovizualinio vertimo specialistais, kad pritaikytų spektaklius regos, klausos negalią turintiems žmonėms, taip pat kuriami titrai anglų kalba užsieniečiams.
Teigiama, jog pirmasis spektaklis su surtitrais buvo parodytas 2006 m. Kauno valstybiniame muzikiniame teatre.
Žmonėms, turintiems klausos negalią, šiuo metu Nacionalinis Kauno dramos teatras gali pasiūlyti 10 spektaklių su surtitrais.
2012 m. pirmą kartą pritaikytas spektaklis žiūrovams, turintiems regėjimo negalią. Spektaklis rodytas Lietuvos nacionaliniame dramos teatre (LNDT) ir buvo įvykdytas Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos respublikinio centro iniciatyva. Po pirmojo spektaklio pritaikymo neregiams ir silpnaregiams, kiti Lietuvos teatrai taip pat pasekė šiuo pavyzdžiu: dabar galima rasti bent vieną spektaklį, pritaikytą regos negalią turintiems žmonėms, Lietuvos nacionaliniame, nacionaliniame Kauno, Lietuvos rusų, Juozo Miltinio ir Klaipėdos dramos teatruose.
Filmai su garsiniu vaizdavimu :
2019 m. sausio 20 d. pasirodė pirmasis televizijos serialas garsiniu vaizdavimu – „Laisvės kaina. Disidentai“.