cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Casi Ángeles
Priėmimas
Sausį Disney Channel pradėjo rodyti stipriai iškarpytą serialo versiją visai Lotynų Amerikai, kurioje nebuvo jokių seksualinių ar smurto scenų. Reklamuojant naujajį CD, Teen Angels išvyko į Meksiką įvairioms demonstracijoms ir interviu. Trečias sezonas pagaliau debiutavo Argentinoje balandį, po šešių mėnesių, kai prasidėjo filmavimai. Be jokios konkurencijos, kai Patito Feo buvo nutrauktas dėl 2 sezono siaubingų skaičių, reitingai šovė ir laikėsi viršuje. Trečiame sezone, iki rugpjūčio, vidutiniškai buvo renkama po 15 taškų, dviem taškais daugiau negu 2008 m. Trečias CD tuo metu tapo labiausiai perkamu metų albumu. Tačiau gyvo garso miuziklai nepasiekė ankstesnių dviejų sezonų lankomumo dėl kiaulių gripo panikos Buenos Airėse liepos mėnesį, per Žiemos atostogas. Rugpjūtį pardavimai sugrįžo į savas vėžes ir koncertų bilietai buvo išluojami kaip ir anksčiau. Tačiau, visi pasirodymai, kurie buvo atšaukti liepą, reiškė, kad 2009-ųjų miuziklai nepretenduos į to meto topus. Pabaigoje buvo parduota 100,000 bilietų, mažiau už pirmus du sezonus.
2008-ųjų pabaigoje, po antro sezono debiuto, Casi Ángeles tapo dideliu hitu Izraelyje. Peter Lanzani ir Lali Espósito apsilankė šalyje, kad reklamuotų serialą ir sukėlė žiūrovų isteriją. Visi aktoriai apsilankė Tel Avive 2009-ųjų spalį, pilnai išpirktuose koncertuose, buvo nupirkta daugiau negu 80,000 bilietų. Peter ir Mariana buvo pasirinkti Keff šampūno reklamos veidais.
Trečias sezonas baigėsi 2009 m. gruodžio 5 d. Jis surinko 16,6 taškų, bet nepasiekė 2 sezono finalo ar 3 sezono debouto (abu surinko po 18,4 taško). 3 sezonas vidutiniškai rinko po 14 taškų, kaip ir 2 sezonas. Tačiau, taškai buvo pradėję kristi sezono viduryje.
Lapkritį Teen Angels surengė pristatomąjį turą po Lotynų Ameriką. Gruodį aplankė Ispaniją ir Italiją.
Serialo ketvirtas sezonas sugrįžo į kanalą Telefe 2010 m. Teen Angels sudalyvavo Coca Cola Argentina Kalėdų reklamose ir buvo pristatomieji veidai ant Coke skardinių.
Licencijos
Casi Ángeles serialo tematika buvo sukurta daug prekių. Per 1-ą sezoną produktai daugiausia orientavosi į vaikus, buvo kuriami žaislai, drabužiai, dviračiai, kosmetika, kuri buvo populiari tarp jaunų mergaičių. Kai antras sezonas tapo orientuotas labiau į paauglius, ir licenzijuoti produktai taip pat tapo patrauklesnis vyresnei auditorijai. Raštinės reikmenys, plakatai, atvirukai, baldai, drabužių liniją, kvepalai ir dar daug kitų produktų buvo išleisti per antrą ir trečią sezonus. Oficiali parduotuvė Fans Store, įsikūrusi Unicenter prekybos centre Buenos Airėse.
Serialo metu buvo leidžiamas mėnesinis žurnalas, išleisti keturi Panini lipdukų albumai, trys garso takelių albumai, du gyvo garso albumai ir kiti produktai. Programa buvo sudariusi sutartis su kai kuriais prekių ženklais. Moteriško apatinio trikotažo linija Sweet Victorian ir parduotuvė 47 Street buvo serialo rėmėjai ir taip pat atsakingi už moteriškų veikėjų aprangą. Batų parduotuvė Jaguar taip pat rėmė serialą savo produktais, kurie buvo vaizduojami serijose ir avimi visų veikėjų. Jaguar taip pat turi sukūrę specialią Casi Angeles batų liniją. Coca-Cola ir Movistar taip pat turėjo sutartis su programa.
Team Angels
Team Angels – tai maždaug penkių minučių dalis, transliuojama kiekvieno epizodo gale, kur buvo rodomi užkulisiai, interviu ir kiti dalykai. Ši dalis pirmą kartą parodyta 2 sezone. Luli Fernández ir Jaime Domínguez vedė laidą 2008 m.; 2009 m. juos pakeitė Carolina Ibarra ir Gastón Vietto. Ketvirtame sezone pasikeitė formatas ir dalis buvo tiesiog pakeistą į Bonus Track, kurio dalys buvo patalpinamos Casi Ángeles YouTube paskyroje. Kaip ir anksčiau buvo rodomi užkulisiai iš koncertų ir filmuojant Casi Ángeles; Teen Angels video klipai; Real Cam, kur aktoriai filmavo savo dienas; interviu; Q&A, kur aktoriai atsakinėdavo į Casi Ángeles fanų klausimus, užduotus oficialiame puslapyje ir kita.
Albumai
Pagrindinis straipsnis : Teen Angels
Knygos
2010 m. liepos 1 d. pasirodė knyga Resiste“ – clave para encontrar tu llave. Ši knyga tapo geriausiai parduodama knyga Argentinoje. Knygoje atskleidžiamos detalės, kurios nebuvo paminėtos TV seriale. „Resiste“ buvo parašyta pagal Cris Morena Group ir RGB Entertainment užsakymą, leidėjas Editioral Planeta.
Óscar Arias Sánchez
Oskaras Ariasas Sančesas (, g. 1941 m. rugsėjo 13 d. Heredijoje) – teisininkas, politologijos daktaras, Kosta Rikos politinis veikėjas.
Biografija
Vidurinį mokslą baigė JAV. Įstojo į Bostono universitetą studijuoti medicinos, bet priverstas grįžti į tėvynę 1967 m. baigė Kosta Rikos universitete ekonomiką ir toliau studijavo Londono ekonomikos mokykloje. 1974 m. Anglijos Esekso universitete įsigijo politologijos daktaro laipsnį.
Nuo 1960 m. Kosta Rikos Nacionalinio Išlaisvinimo partijos (PLN) narys. 1970 m. prezidento Chose Figereso asistentas, 1972–1977 m. ekonomikos ir planavimo ministras, 1979 m. PLN generalinis sekretorius.
1986–1990 m. Kosta Rikos prezidentas. Jo valdymo laikotarpiu naujus butus gavo apie 80 000 šeimų, buvo imtasi netradicinio žemės ūkio, turizmo plėtros. 1987 m. pasiūlė Centrinės Amerikos taikaus sureguliavimo planą, už tai gavo 1987 m. Nobelio Taikos premiją. Vienas iš Centrinės Amerikos parlamento steigėjų.
Bartninkų dvaras
Bartninkų dvaras – dvaras, esantis Bartninkuose, Vilkaviškio rajone. Dvaro rūmai apnykę, yra išlikę parko želdinių. Buvusio dvaro sodybos vietoje pastatyta Bartninkų Jono Basanavičiaus mokykla-daugiafunkcis centras.
Istorija
1923–1977 m. viename iš dvaro pastatų buvo įrengta mokykla. Ją iškėlus, 1977–1982 m. pastate buvo įrengti butai.
2006 m. buvusį mokyklos pastatą įsigijo Rolandas Bilotas.
Eiginai
Eiginai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kriūkų.
IDE
Santrumpa „IDE“ turi dvi reikšmes:
Viši
Viši  – miestas vidurio Prancūzijoje, Overnės regione, Aljė departamente, prie Aljė upės. Geležinkelio stotis. Viši yra žymus Prancūzijos kurortas, gausu sanatorijų (plačiai taikoma hidroterapija). Gaminamos Viši pastilės, pilstomas mineralinis vanduo. Yra bendrovės „L'Oréal“ laboratorija, vystoma elektronikos pramonė. Veikia technologijų universitetas.
2021 m. miestas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip dalis objekto „Didžiosios Europos spa: Badenas prie Vienos; Spa, Františkovi Laznės, Karlovi Varai, Marianske Laznės, Viši, Bad Emsas, Baden Badenas, Bad Kisingenas, Montekatini Termė ir Batas“ (kartu su kitomis šešiomis valstybėmis).
Istorija
Gyvenvietė įkurta romėnų 52 m. pr. m. e. Netrukus miestas išgarsėjo savo gydomosiomis mineralinėmis versmėmis. 1374 m. miestas užkariautas Burbonų. 1410 m. įkurtas celestinų vienuolynas. XVI a. į Viši pradėjo keliauti didikai, turtuoliai, norėdami pasigydyti versmėse, pagarsėjusiose neva kaip stebuklingomis. Pradėjo kurtis sanatorijos, gydyklos. XIX a. miestas perstatytas, pritaikytas turtuolių poilsiui, pramogoms. II pasaulinio karo metais Nacių Vokietijai užkariavus Paryžių, Viši tapo opozicinės Viši Prancūzijos sostine (tai lėmė antras pagal dydį viešbutis šalyje bei įvestas modernus telefono ryšys). Po karo mieste poilsiaudavo Prancūzijos Šiaurės Afrikos kolonijų valdytojai, didikai, bet griuvus kolonijinei sistemai Viši reikšmė sumenko.
Isfara
Isfara  – miestas Tadžikistano šiaurėje, Ferganos slėnyje, Sugdo provincijoje, apie 20 km į pietvakarius nuo Kanibadamo, prie Isfaros upės. Metalurgijos, metalo apdirbimo, chemijos, maisto pramonė. Veikia krašto muziejus.
Istorija
Isfara – vienas seniausių Vidurinės Azijos miestų. Senovėje minimas kaip Asbara. Pirmą kartą minimas X a. XVI a. pastatytos mečetės, medresos. XVII a. Isfara tapo pavaldi Kokando chanatui. Miesto teisės suteiktos 1952 m.
Alijošinis aštrys
Alijošinis aštrys (Stratiotes aloides) – vandenplūkinių (Hydrocharitaceae) šeimos aštrių (Stratiotes) genties augalų rūšis.
Stiebas trumpas (1 cm ilgio), storas. Šakniastiebis taip pat storas. Lapai išsidėstę kompaktiškoje skrotelėje, kardo pavidalo, su dygliuotais pakraščiais. Žiedynai lapų pažastyse. Vainikėlis baltas, trilapis. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Vaisiai subręsta spalio mėn. Iki žydėjimo augalas pasinėręs vandenyje, žydėjimo metu iškyla į paviršių, o peržydėjęs – vėl nusileidžia į dugną. thumb|250px|left|Alijošinio aštrio žiedas
Auga stovinčiuose ir lėtai tekančiuose vandenyse, upių senvagėse, ežeruose, tvenkiniuose.
Augalas pašarinis. Išdžiovintas, susmulkintas bei sumaišytas su kitais pašarais naudojamas kiaulėms šerti. Tinkamas trąšoms.
Aspartamas
thumb|right|250px|Aspartamas
Aspartamas (Slastilinas) E951 – dirbtinis saldiklis. Metilinis dipeptido esteris, susidedantis iš dviejų aminorūgščių: asparto rūgšties ir fenilalanino.
Istorija
Susintetinus aspartamą, buvo pradėti jo tyrimai sveikatai. Kai kurie tyrėjai nustatė, kad jis žiurkėms sukelia vėžį, todėl FDA (Food and Drug Administration) labai ilgai jo nepatvirtino kaip maisto priedo. Tik 1983 aspartamą buvo leista naudoti karbonizuotuose gėrimuose, o nuo 1996 jokie apribojimai JAV jam netaikomi.
1985 m. kontroversiškai vertinama JAV kompanija Monsanto nupirko G. D. Searle & Company, ir aspartamo gamyba buvo perkelta į dukterinę Monsanto kompaniją NutraSweet. 2000 m. gegužės 25 d. Monsanto pardavė NutraSweet J. W. Childs Equity Partners II L.P kompanijai. JAV registruotas aspartamo patentas baigėsi 1992, taigi ir daugelis kitų kompanijų (Ajinomoto, Merisant, Holland Sweetener Company) pradėjo šio saldiklio gamybą.
Savybės
Kaip ir baltymų, jo kaloringumas yra 4 kcal/g, tačiau dėl minimalių jo kiekių produkte, jo kaloringumas paprastai vertinamas kaip artimas nuliui. Lyginant su cukrumi, jo saldinamosios savybės pasireiškia lėčiau ir išlieka ilgiau. Aspartamas skyla 80 °C temperatūroje, todėl nenaudojamas termiškai apdorojamiems produktams saldinti.
Maisto priedas
Dirbtinis saldiklis – Europos Sąjungos maisto priedų sąraše žymimas E951.
Aspartamas yra maždaug 160-200 kartų saldesnis už cukrų, neturi kvapo, gerai tirpsta vandenyje.
Saugos klausimai
Patekęs į žmogaus organizmą aspartamas skyla į dvi aminorūgštis ir metanolį. Aminorūgštys yra baltymų sudedamosios dalys ir nėra pavojingos organizmui (jos netgi reikalingos). Metanolis (didesniais kiekiais) yra toksinė medžiaga, dėl ko buvo gąsdinama aspartamo žalingumu. Metanolis vėliau skyla į formaldehidą, o šis į skruzdžių rūgštį. Tačiau valgant aspartamu saldintus produktus metanolio išsiskiria žymiai mažiau, negu valgant tokius produktus kaip citrusiniai vaisiai, pomidorai ar jų sultys.
Produktų, turinčių fenilalanino aminorūgštį, nerekomenduojama vartoti vaikams, turintiems polinkį į fenilketonuriją, todėl daugumoje šalių produktai, turintys aspartamo turi turėti įspėjimą „turi fenilalanino šaltinį“.
Yra manančių, kad aspartamas žalingas sveikatai. 1981 m. jo naudojimą nustatytomis dozėmis maisto produktuose, kaip nežalingą visuomenės sveikatai, patvirtino JAV Maisto ir vaistų administracija (FDA), 1994 m. aspartamo naudojimas patvirtintas visose ES valstybėsė Yra studijų, iškeliančių mintį, kad aspartamas gali padidinti priešlaikinio gimdymo, vėžio, kepenų cirozės, diabeto, išsėtinės sklerozės susirgimų riziką, kaip ir įrodinėjančių priešingai. Aspartamo saugumo patvirtinimai Europoje buvo atlikti kelis kartus. 2013 m. Europos Maisto saugumo organizacija EFSA dar kartą patvirtino, kad aspartamo vartojimas nepadidina susirgimų rizikos neviršijant 40 mg kūno masės kilogramui per dieną dozės.
SUSE Linux
SUSE Linux – vienas populiariausių Europoje komercinių Linux platinamųjų paketų. Ši sistema siūloma vartotojams, kurie anksčiau naudojo Microsoft Windows operacinę sistemą ir nori pradėti naudotis Linux.
Nuo 8.0 versijos „SUSE Linux“ yra platinamas keliais skirtingais paketais:
Pagalbinė YAST2 įranga leidžia paprastai diegti paketą, yra lietuviška vartotojo aplinka.
Taip pat nuo 10-tos versijos SUSE Linux platinama dviem variantais: Išleidžiama x86, x86-64 ir ppc kompiuterių architektūroms.
Nuo 10.2 Alpha 3 SUSE pervadinta į openSUSE tam, kad nebūtų painiojama su komerciniu SUSE variantu. Deja, dėl galimų patentų pažeidimų openSUSE yra apkarpyta. Pradinė versija neleidžia žiūrėti filmų tam tikrais formatais. Norint juos žiūrėti reikia iš naujo įdiegti kai kuriuos paketus.
openSUSE
Pradedant dešimtąja versija SUSE Linux „atiduodama“ į atvirojo kodo rankas – buvo sukurtas openSUSE projektas, remiamas Novell bendrovės. Apie tai Novell paskelbė 2005 metų rugpjūčio 5 dieną San Francisko LinuxWorld konferencijoje-parodoje.
Bioetanolis
miniatiūra|250px|right|Tipiška kolonėlė su kelių rūšių degalais Brazilijoje miniatiūra|250px|right|Biokurą naudojantis automobilis, vienas iš [[Saab modelių]] Bioetanolis – tai etilo alkoholis, pagamintas iš biomasės ir (ar) biologiškai skaidomos atliekų dalies, skirtas naudoti kaip biokuras.
Bioetanolis yra augalinės kilmės produktas, gaminamas iš augalinės žaliavos:
Bioetanolis yra labiausiai paplitę biodegalai. Esant įprasto benzino sudėtyje iki 20 % bioetanolio, nebūtini techniniai variklio pakeitimai, nesumažėja variklio galia. Norint naudoti aukštesnės koncentracijos bioetanolį, reikalingi variklio pakeitimai. Modifikuotuose varikliuose, prisiderinančiuose prie degalų, bioetanolio dalis gali sudaryti iki 85 % ar net iki 100 % viso degalų kiekio. Bioetanolio energetinė vertė sudaro 2/3 benzino vertės, todėl jo suvartojamas kiekis yra didesnis.
Bioetanolis, kuris sutrumpintai vadinamas E85, yra etilo alkoholio pagrindu gaminamas kuras, kuriame yra 85 proc. etanolio ir 15 proc. benzino. Šuo metu pardavinėjamos 98E15 bei 98E25 kuro rūšys turi atitinkamai 15 bei 25 proc. etanolio. Visoje ES visose parduodamose benzino rūšyse turi būti iki 10 procentų etanolio.
Aplinkos tarša
Naudojant bioetanolį E85 į aplinką patenka mažiau kenksmingo anglies monoksido, angliavandenių bei kitų teršalų. 5 % mišinys taršą apytikriai sumažina apie 2,5–3,0 %. 100 % bioetanolio naudojimas taršą sumažintų 50–60%, lyginant su tradiciniu iškastiniu kuru. E85 – tai aplinką tausojantys degalai. Juos naudojant į atmosferą išskiriama 80 proc. mažiau anglies dvideginio – šilumą sulaikančių dujų, kurios sukuria šiltnamio efektą, negu naudojant įprastinį kurą. Be to, augalai, naudojami kaip žaliava bioetanolio gamybai, sugeria anglies dvideginį, tokiu būdu mažindami šių dujų koncentraciją atmosferoje.
Bioetanolio gamyba
Bioetanolio gamybos išlaidos maždaug 2–3 kartus didesnės nei benzino gamybos išlaidos iš žalios naftos. Todėl tokio kuro vartojimo skatinimui būtinas mokesčių mažinimas ar kitos lengvatos. Gaminant etanolį, augaluose esantys angliavandeniai paverčiami alkoholiu. Paprasčiausia alkoholį gauti iš cukrinių runkelių ar cukranendrių, nes cukrus juo paverčiamas be tarpinių produktų. Iš krakmolo (pavyzdžiui, grūdų) iš pradžių reikia gauti cukrų, iš kurio vėliau rauginant išskiriamas etanolis. Iš daug ląstelienos turinčių augalų bioetanolį gaminti sudėtingiau, nes, norint, kad celiuliozė virstų cukrumi, reikia naudoti rūgštis arba fermentus. Todėl šis būdas kol kas praktiškai nenaudojamas, nes reikalauja daug išlaidų ir yra neekonomiškas. Visame pasaulyje dedama daug pastangų tobulinant šį bioetanolio gamybos būdą, kadangi žaliavų (bet kokios biomasės) ištekliai yra praktiškai neriboti. Kitame bioetanolio gamybos cikle surūgusią augalų masę (misą) reikia distiliuoti, kad išsiskirtų alkoholis. Gamybos atliekos gali būti panaudojamos biodujoms gaminti ar žemės ūkyje (sušeriamos gyvuliams, dirvoms tręšti). Gautame alkoholyje dar yra apie 4 % vandens, todėl jį reikia išgryninti (nuvandeninti) iki 99,6–99,8 %.
Manoma, kad didėjanti pasaulyje bioetanolio gamyba gali pažeisti balansą tarp CO2 taršos ir planetos augalų CO2 absorbavimo. Dėl šios priežasties ES valdžia bando kontroliuoti bioetanolio gamintojus. Nuo šiol gamintojai turi patvirtinti, kad biomasės auginimo vietose iki 2008 m. nebuvo pelkių ar tropinių miškų. Optimalus tokios problemos sprendimas – bioetanolio gamyba iš organinių atliekų. Tačiau tokia gamybos technologija dar nėra išvystyta.
Bioetanolio privalumai: Bioetanolio trūkumai:
Lietuvos jūreivis
Lietuvos jūreivis – Lietuvos jūrų laivininkystės informacijos biuletenis (savaitraštis), leistas nuo 1978 m. birželio 14 d. iki 1995 m. Klaipėdoje lietuvių ir rusų kalba.
Istorija
1971 m. Lietuvos jūrų laivininkystės, Klaipėdos prekybos uosto ir 7-osios laivų remonto valdybos partinės organizacijos laikraštis. Tiražas 1978 m. – 1800 egz. lietuvių ir 1200 egz. rusų k., 1997 m. – po 1200 egz. lietuvių ir rusų k.
Leidinys nušviesdavo tuometinės Lietuvos jūrų laivininkystės veiklą, supažindindavo su jame dirbančiais jūreiviais. Paskutiniaisiais metais jį leido tik Lietuvos jūrų laivininkystė.
Jorvikas
Jorvikas – normanų vikingų karalystė, apėmusi sritį, kuri vėliau tapo Jorkšyru ir kai kuriomis kitomis šiaurės Anglijos dalimis. Pavadinimas Jorvikas kartu reiškė ir karalystės sostinę Jorką. Su nedidelėmis pertraukomis dėl karų su Veseksu ši normanų karalystė egzistavo nuo 876 iki 954 m.
902 – 921 m. Jorviko karalystė valdė ir Meno ir salų karalystę.
Istorija
Jorkas buvo įkurtas kaip Romos legionierių tvirtovė Eborakas (Eboracum), o vėliau tapo anglosaksų prekybos uostu Eoforviku (Eoforwic). Jį pirmą kartą vikingai užėmė 866 m. lapkričio mėnesį, kai didelės danų vikingų pajėgos, anglosaksų metraštininkų vadintos Didžiąja Pagonių armija (Great Heathen Army) išsilaipino Rytų Anglijos karalystėje (East Anglia). Iš Rytų Anglijos karaliaus Edmundo gavę arklių (tai buvo išpirka) jie patraukė į šiaurę, pasiekė ir užėmė būsimąjį Jorką. Tarpusavyje kariavę du kandidatai (Bernicijos ir Deiros subkaralysčių lyderiai) į Nortumbrijos sostą paskelbė tarpusavio paliaubas ir suvienijo kariuomenes, bet atsiimti Jorką 867 m. kovo mėnesį jiems nepavyko. Žuvus abiem pretendentams Deiros subkaralystę irgi ėmė valdyti danai. Nortumbrijos karalių dvaras pasitraukė į šiaurę, į Berniciją. Vikingų kovos prieš Mersiją tais metais buvo nesėkmingos kaip 869 m. kovos su Veseksu, kuriam vadovavo karalius Alfredas Didysis (Alfred the Great) ir jo brolis Etelredas (Ethelred), 871 m. irgi tapęs Vesekso karaliumi.
Ši vikingų karalystė 954 m. buvo įjungta į Anglijos sudėtį, kas nesuvaržė šių žemių ekonominio augimo. Apie 1000 m. vikingų miestas Jorvikas tiek išaugo, kad tapo antruoju pagal dydį (po Londono) miestu to meto Didžiojoje Britanijoje. Jorviko autonomiją visiškai panaikino Vilhelmas Užkariautojas.
1070–1085 m. danų vikingai bandė vėl atsiimti Jorviko karalystę, tačiau tai nepavyko.
Jorviko karalystei susijungus su Nortumbrija Jorviko karaliaus titulas pasidarė nebereikalingas, todėl Jorviko valdovams 960 m. buvo sukurtas Jorko erlo titulas. Kai kurie pirmieji erlai buvo skandinavų kilmės kaip ir Jorviko karaliai. Po Normanų užkariavimo erlai buvo normanai, kol titulą panaikino Anglijos karalius Henrikas II.
Archeologiniai radiniai
1976–1981 m. Jorko Archeologinis trestas (York Archaeological Trust) atliko 5 metus trukusius kasinėjimus Jorko centre esančioje Coppergate gatvėje. Radiniai atskleidė, kad X a. Jorviko prekybos ryšiai siekė Bizantiją ir dar toliau – buvo aptikta šilkinė kepurė, Samarkando monetos (šios buvo tiek dažnos, kad jas net klastojo). Kasinėjant aptika gintarinė kirvio galva (matyt, turėjusi kažkokią simbolinę paskirtį), gintaro dirbiniai dažnai aptinkami vikingų gyvenvietėse. Kaurių kriauklės rodo ryšius su Raudonąja jūra ar Persų įlanka. Aptikti tiek krikščioniški, tiek pagoniški radiniai rodo, kad krikščionys nebuvo dominuojantys.
Kęstutis Jonas Lynikas
Kęstutis Jonas Lynikas (1924 m. birželio 13 d. Burniškiuose, Lazdijų valsčius, Seinų apskritis – 1997 m. rugpjūčio 3 d. Melburne, Australija) – Lietuvos chemikas, pinigų gamybos ekspertas, Australijos lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Baigė Lazdijų gimnaziją, 1942–1943 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Inžinerijos fakultete. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1949 m. Frankfurto universitete studijavo mediciną, buvo vienas iš 4 studentų užsieniečių, gaunančių stipendiją. 1949 m. atvykęs į Australiją studijavo chemiją Melburno karališkajame technologijos institute (Royal Melbourne Institute of Technology), 1961 m. jį baigė. 1961–1963 m. tame pačiame institute tobulinosi dažų technologijoje.
1961–1988 m. dirbo Australijos rezervų banko (Reserve Bank of Australia) Banknotų spausdinimo padalinyje. Nuo 1989 m. aktyviai įsitraukė į lito atkūrimo darbus. 1992 m. Lietuvos Respublikos vyriausybės konsultantas pinigų gamybos klausimais, Lietuvoje laikomas pirmuoju tos srities profesionalu. Atliko lito ekspertizę. Nuo 1993 m. Lietuvos banko konsultantas banknotų ir monetų klausimais. 1994–1997 m. Lietuvos Respublikos garbės konsulas Australijoje.
Kamerūno vėliava
dešinėje|miniatiūra|250px|[[Vaizdas:FIAV 111111.svg|20px Proporcijos: 2:3]] Kamerūno vėliava – trispalvė, padalinta į tris vienodo pločio vertikalias juostas: geltoną, žalią ir raudoną. Vidurinės raudonos juostos centre - auksinė penkiakampė žvaigždė.
Vėliavos istorija
Vėliava įteisinta 1975 m. gegužės 20 d.
Ankstesnė Kamerūno vėliava, naudota 1961–1975 m., tokia pati, tik vietoje vienos žvaigždės buvo dvi, kurios buvo išdėstytos vertikaliai viršutinėje žalios spalvos juostoje.
Spalvos
Vėliavos spalvos Pan-afrikietiškos, būdingos daugeliui Afrikos šalių vėliavų.
Pantone spalvų sistemoje: Geltona – Pantone 115; RGB spalvų sistemoje: Geltona – 249, 224, 76.
Pantone spalvų sistemoje: Žalia – Pantone 354; RGB spalvų sistemoje: Žalia – 0, 183, 96.
Simbolika
Žalia spalva simbolizuoja miškus, esančius Kamerūno pietuose. Raudona - vienybę, o juostoje esanti auksinė žvaigždė pavadinta vienybės žvaigžde. Geltona spalva simbolizuoja saulę bei šiaurinėje šalies dalyje besidriekiančią savaną.
Barupė
Barupė – upė Vidurio Lietuvoje, Nevėžio kairysis intakas. Prasideda apie 12 km į vakarus nuo Jonavos, Žinėnų kaimo apylinkėse, ties Mikulėnų miško rytine dalimi. Teka į šiaurę per Jonavos ir Kėdainių rajonus. Įteka į Nevėžį 44 km nuo jo žiočių ties Kruopiais (netoli Labūnavos).
Intakai:
Bohdanas
Bohdanas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Didžiojo Dobžynevo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 11 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Barupė
Žemupio slėnis gilus. Aukštupys sureguliuotas. Plotis 5–12 m, gylis 0,1-0,4 m. Srovės greitis 0,1-0,2 m/s. Vid. nuolydis 1,1 m/km. Prie Labūnavos patvenkta 114 ha tvenkiniu. Taip pat yra 2 maži tvenkiniai: Kuigalių ir Labūnavos gyvenvietės. Per upę pastatyti keturi tiltai.
Upės pavadinimas neaiškios kilmės, galimai labai archajiškas. Sietinas su sen. rusų бара „bala“, „šlapia vieta tarp kalvų“, il. *bar(b)- „bala“.
Yša Upanišada
Yša Upanišada ( – 'Viešpaties Upanišada') – viena pagrindinių Upanišadų (vedų kanono dalis). Prisikiriama „Baltajai Jadžurvedai“ ir yra pati trumpiausia Upanišada, sudaryta tik iš 17–18 posmų. Yša Upanišada kalba apie aukščiausios tikrovės – vienatinio Brahmano pažinimą ir jo santykį su tapsmo, kintamybės pasauliu.
Mahatma Gandis šią maldą išskyrė kaip pačią esmingiausią Upanišadų maldą.
thumb|left|250px|Pilnatvės mantra
Cheneral San Martino partidas
Cheneral San Martino partidas  – partidas Buenos Airių provincijoje, į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių miesto. Įeina į Didžiųjų Buenos Airių aglomeraciją. Administracinis centras – San Martinas.
Miestai
Sudaro šie miestai ir gyvenvietės:
Juostinis laikas
miniatiūra|400px|Juostinio laiko vaizdavimas pasaulio žemėlapyje Juostinis laikas - laikas, būdingas tai pačiai laiko juostai. Buvo įvestas norint išvengti skirtingų vietinių laikų tarp artimų vietovių. Tuo pačiu, jis neleido per daug nutolti nuo vietinio laiko. Iki XIX a. pabaigos buvo naudojamasi vietiniais laikais. Juostinis laikas įvestas 1884 metais Vašingtono tarptautinės konferencijos metu.
Kiekviena vietovė, nesanti viename dienovidinyje turi skirtingą laiką, o vietovės, esančios viename dienovidinyje turi tą patį juostinį laiką, pvz.: Lietuvos rytiniai ir vakariniai laikai skiriasi 23m, tačiau šiose vietovėse laikas sutampa.
Laiko skaičiavimas
Priimta, jog visoje tam tikros valandinės juostos teritorijoje laikas yra vienodas ir lygus pasaulinio koordinuoto laiko UTC ir juostinės pataisos, priklausančios nuo juostos padėties, sumai:
ZT= UTC + nh.
Čia n- valandinės juostos eilės numeris, skaičiuojant jas nuo nulinės juostos (n=0) rytų kryptimi. Nulinės valandinės juostos juostinis laikas atitinka pasaulinį koordinuotąjį laiką UTC. Prie šio laiko pridėjus 1h, gaunamas pirmosios valandinės juostos juostinis laikas, pridėjus 2h- antrosios juostos laikas. Didžioji dalis Lietuvos teritorijos (išskyrus vakarinį pakraštį, priklauso antrajai juostai (UTC+2).
Charlie Sheen
Karlosas Irvinas Estevesas (g. 1965 m. rugsėjo 3 d.), geriau žinomas sceniniu Čarlio Šyno vardu – JAV aktorius. Vaidino tokiuose filmuose, kaip „Būrys“ (1986 m.), „The Wraith“ (1986 m.), „Volstrytas“ (1987 m.), „Major League“ (1989 m.), „Karštos galvos“ (1991 m.), „Karštos galvos 2“ (1993 m.), „Pats baisiausias filmas 3“ (2003 m.) ir „Pats baisiausias filmas 4“ (2006 m.). Taip pat žinomas dėl vaidmenų tokiuose televizijos serialuose, kaip „Spin City“, „Two and a Half Men“ ir „Anger Management“.
Jaunystė
Čarlis (tikrasis vardas Karlosas) gimė Niujorke, aktoriaus Martino Šyno ir menininkės Džanetos Templton (Janet Templeton) šeimoje. Jo seneliai iš tėvo pusės buvo kilę iš Galisijos (Ispanija) ir Airijos.
Besimokydamas Santa Monikos vidurinėje mokykloje, Čarlis susidomėjo vaidyba ir kartu su broliu Emilijumi bei draugais iš mokyklos, Robu Lou ir Šonu Penu, Super 8 kino kamera ėmė kurti mėgėjiškus filmus. Likus kelioms savaitėms iki mokyklos užbaigimo, Čarlis buvo išmestas iš jos dėl prastų pažymių ir nelankymo. Nusprendęs siekti aktoriaus karjeros, jis pasirinko Čarlio Šyno sceninį vardą. Jo tėvas šį vardą pasirinko pagerbdamas katalikų arkivyskupą ir teologą Fultoną Dž. Šyną (Fulton J. Sheen).
Aktoriaus karjera
2010 m. Čarlis Šynas buvo daugiausiai uždirbantis televizijos aktorius. Jam buvo mokama po 1,8 mln. JAV dolerių už vaidmenį kiekvienoje serialo „Two and a Half Men“ serijoje.
Asmeninis gyvenimas
Čarlis Šynas buvo vedęs tris kartus ir turi penkis vaikus. Pirmoji jo duktė Kasandra Džeid Esteves (Cassandra Jade Estevez) gimė 1984 m. jo mokyklos draugei Paulai Profit.
1990 m. sausį Čarlis netyčia iššovė savo sužadėtinei Kelei Preston į ranką ir ši netrukus nutraukė sužadėtuves.
Dešimtajame dešimtmetyje Čarlis susitikinėjo su eile pornografinių filmų aktorių, įskaitant Džinder Lyn ir Heather Hunter.
1995 m. rugsėjo 3 d. jis vedė Donna Peele.
2002 m. birželio 15 d. susituokė su Denise Ričards. Jiedu turi dvi dukras, Sem ir Lolą. 2005 m. Ričards padavė skyrybų prašymą.
2008 m. gegužės 30 d. Šynas vedė Bruk Miuler (Brooke Mueller), kuri vėliau pagimdė dvynius, Bobą ir Maksą. Bruk taip pat padavė skyrybų dokumentus 2010 m.
Šynas pagarsėjo didžiule priklausomybe nuo alkoholio ir narkotikų, taip pat tvirtinimais naudojant smurtą šeimyniniame gyvenime, dėl ko jo buvusi žmona Ričards padavė prašymą skirtis. Taip pat dėl šių priežasčių 2011 m. „CBS“ ir „Warner Bros.“ nutraukė su juo kontraktą dėl vaidmens seriale „Du su puse vyro“.
Filmografija
thumb|right|185px|Čarlis Šynas 2012 m.
Aviacija
thumb|right|220px|[[Ranga Group karšto oro balionas]] thumb|right|[[Dirižablis Šveicarijoje]] Aviacija  – skraidymas naudojantis orlaiviais (lėktuvais, sraigtasparniais, sklandytuvais, aerostatais) bei veiklos sritis, apimanti tokių priemonių projektavimą, konstravimą, gamybą, skraidymą. Aviacija taip pat kartais vadinami oro laivynai. Skirstoma į karinę, sportinę ir civilinę, taip pat kartais išskiriama pasienio apsaugos, policijos aviacija.
Istorija
Skraidymo sunkesniais už orą aparatais idėja kilo jau senovės Graikijoje, legenda apie Ikarą mini Dedalo sukonstruotus dirbtinius sparnus. Yra išlikusių įrašų apie ankstyvuosius bandymus atlikti nedidelio nuotolio skrydžius nuo IX iki XI a., pvz., Armeno Firmano skrydis į parašiutą panašiu prietaisu ir sklandytuvas, kurį sukūrė Abas Ibn Firnas, taip pat galbūt dar ankstesni bandymai sukurti žmogų išlaikančius aitvarus Kinijoje.
1783 m. lapkričio 21 d. broliai Mongolfjė sėkmingai atliko skrydį lengvesniu už orą balionu. Oro balionai galėjo skristi tik pavėjui, dėl to XIX a. pradžioje imti konstruoti valdomi oro balionai – dirižabliai. Pirmieji oro balionai, kuriais nuolat skraidyta buvo sukurti brazilų aviacijos pionieriaus Alberto Santos-Dumont, kuris sujungė pailgos formos balioną su vidaus degimo varikliu. 1901 m. spalio 19 d. jis išgarsėjo praskridęs su savo orlaiviu „Numeris 6“ virš Paryžiaus ir laimėjęs Deutsch de la Meurthe prizą.
1809 m. anglas G. Cayley įrodė, kad sunkesni už orą prietaisai gali skristi ir pasiūlė atskirti sraigto ir sparno funkcijas. 1842 m. patentuotas pirmasis skraidymo aparatas su viena eile sparnų ir dviem propeleriais, sukamais garo variklio, tačiau aparato išradėjas taip ir neišbandė. 1848 m. Didžiojoje Britanijoje pagamintas pirmas aparatas, sėkmingai nuskriejęs 40 metrų, 1867 m. sukonstruotas daugiasparnis.
Lilientalis 1889 m. aprašė skraidymo pagrindus, o 1896 m. sukonstravo skraidymo aparatą su vidaus degimo varikliu.
1903 m. gruodžio 17 d. broliai Raitai atliko pirmąjį sėkmingą skrydį sunkesniu nei oras skraidymo aparatu, tačiau jų lėktuvas negalėjo nuskristi didesnių atstumų dėl valdymo problemų.
thumb|left|Lėktuvas Dornier Do-X virš Baltijos jūros 1930 m.|221x221px 1907 m. lėktuvams pritaikyti ratai, 1911 m. italai Libijoje pradėjo aviaciją naudoti kariniais tikslais kovodami prieš turkus. 1919 m. pirmą kartą sėkmingai lėktuvu perskristas Atlanto vandenynas. 1933 m. pirmą kartą lėktuvu apskrietas pasaulis. 1939 m. panaudotas pirmasis reaktyvinis lėktuvas, nuo 1914 m. naudojami naikintuvai.
Aviacija Lietuvoje
thumb|left|[[Antanas Gustaitis (1898)|Antanas Gustaitis šalia savo lėktuvų]] thumb|right|190px|[[Jurgis Dobkevičius]] 1806 m. Vilniuje įvyko pirmas skrydis karšto oro balionu Lietuvoje. 1851 m. išleista pirmoji knyga, aprašanti lietuvio bandymus skristi – Aleksandro Griškevičiaus „Žemaičio garlėkys“ (lenk. Parolot Żmudzina), kurioje aprašyta ir garlėkio schema. Bulgarijos išsivadavimo kovose dalyvavo ir 1912 m. žuvo lakūnas-savanoris iš Lietuvos Konstantinas de Mazurkevičius. 1910 m. rugsėjo 12 d. Vilniuje pirmuosius parodomuosius skrydžius fiksuoto sparno orlaiviu atliko Rusijos aviatoriai Michalas Scipio del Campo ir A. Gaber-Vlinskis. 1912 m. Kaune, Panemunėje buvo įkurtas pirmasis aerodromas Lietuvos teritorijoje, 1913 m. gegužės 10 d. buvo įkurtas pirmas aviacijos padalinys Lietuvos teritorijoje – Rusijos armijos Kauno tvirtovės Oreivystės skyriaus Aviacijos būrys.
Tarpukario Lietuvos aviacija
Lietuvos karo aviacija pradėta kurti 1919 m. sausio 30 d., kai inžinerinėje kuopoje sukurtas specialus būrys, vėliau įkurta Karo aviacijos mokykla. Pirmasis lėktuvas – iš bolševikų perimtas Sopwith 1 1/2 Strutter lėktuvas, jau vasario mėnesį nupirkti 8 vokiški lėktuvai LVG C.VI, kuriuos pradžioje pilotavo samdomi vokiečiai.
1922 m. rugpjūtį išbandytas Jurgio Dobkevičiaus sukurtas sportinis lėktuvas Dobi-I, 1923 m. žvalgybinis lėktuvas Dobi-II, 1925 m. Antano Gustaičio suprojektuotas sportinis lėktuvas ANBO-I.
1927 m. įkūrus Lietuvos aeroklubą (LAK) pradėjo vystytis civilinė aviacija. Nuo 1931 m. Lietuvoje pradėjo populiarėti sklandymas.
1933 m. liepos 15 d. Steponas Darius ir Stasys Girėnas per 37 valandas ir 11 minučių lėktuvu „Bellanca CH-300 Pacemaker" („Lituanica“) perskrido Atlantą, bet nepasiekę galutinio tikslo, žuvo Soldino apylinkėse Vokietijoje. 1935 m. rugpjūčio 21-22 d. Amerikos lietuvis Feliksas Vaitkus lėktuvu „Lockheed 5 Vega" („Lituanica II“) iš Niujorko sėkmingai perskrido Atlanto vandenyną.
1938 m. Susisiekimo ministerijos Orinio susisiekimo inspekcija Anglijoje užsakė du penkiaviečius lėktuvus „Percival Q 6“. Rugsėjo 3 d. atliktas bandomasis skrydis į pajūrį, o rugsėjo 5-ąją atidaryta pirmoji Lietuvos oro linijų bendrovė „Lietuvos oro linijos“ ir pradėti reisai iš Kauno į Palangą.
Aviacija po nepriklausomybės atgavimo
thumb|right|220px|[[Jurgis Kairys Naval Air Station Jacksonville aerodrome (JAV), 2006 m.]] thumb|right|220px|[[Lietuvos aviacijos muziejus Kaune]]
1989 m. liepos mėnesį, po 50 metų pertraukos, buvo surengtos antrosios Baltijos šalių aviacijos sporto varžybos. Jose dalyvavo Lietuvos, Latvijos, Estijos, Suomijos, Lenkijos, Vokietijos, Danijos ir Švedijos sportininkai. 1992 m. rugsėjo mėnesį Atėnuose įvyko 85-oji Tarptautinės aeronautikos federacijos (FAI) Generalinė konferencija, kuri atstatė Lietuvos aeroklubo narystę šioje organizacijoje. 1991 m. aviacijos sportininkai dalyvavo IV pasaulio lietuvių sporto žaidynėse.
1997 m. Lietuvos aviacijos sporto rinktinė (aviamodeliuotojai, sklandytojai, parašiutininkai, precizinio skraidymo, skraidyklių ir parasparnių, ultra lengvų lėktuvų ir oro balionų pilotai) dalyvavo Turkijoje įvykusiose pirmosiose pasaulio aviacijos sporto žaidynėse. Panašios sudėties komanda 2001 m. dalyvavo ir antrosiose pasaulio aviacijos sporto žaidynėse Ispanijoje. 2000 m. Jurgis Kairys pelnė pergalę aukščiausio lygio akrobatinio skraidymo Pasaulio Grand Prix varžybas ir laimėjo Pasaulio taurę.
2001 m. Lietuvos aeroklubui ir Lietuvos sklandymo sporto federacijai patikėta surengti Pirmąjį pasaulio moterų sklandymo čempionatą.
2002 m. liepos 10-20 d. Įstros aerodrome vyko 13-asis Europos aukščiausios kategorijos akrobatinio skraidymo čempionatas, kuriame Lietuvos akrobatinio skraidymo komanda (Vytautas Lapėnas, Antanas Marčiukaitis, Petras Jurgionis, Darius Išganaitis) iškovojo trečiąją vietą iš 11 čempionate dalyvavusių komandų.
2004 m. liepos 22 – rugpjūčio 1 d. Kauno Aleksoto aerodrome įvyko 14-asis Europos akrobatinio skraidymo čempionatas.
Lietuvoje, Pociūnuose, kas keletas metų rengiami Europos sklandymo čempionatai: 2004 m. liepos 24 – rugpjūčio 8 d. įvyko 12-asis, 2007 m. liepos 27 - rugpjūčio 12 d. - 14-asis, 2009 m. liepos 25 - rugpjūčio 8 - 15-asis, 2011 m. liepos 31 - rugpjūčio 13 - 16-asis.
2021 m. Lietuvoje vyko Europos jaunimo sklandymo čempionatas, 2022 m. - Europos ir pasaulio sklandymo čempionatas.
Eksperimentinė aviacija
Lietuvoje tiek tarpukario metu, tiek sovietmečiu, tiek šiuo metu yra daug entuziastų, norinčių gaminti bei gaminančių lėktuvus, skraidykles, parasparnius, sklandytuvus. Taip pat tuo užsiima ir įmonės. Viena didžiausių – akcinė bendrovė „Lietuvos aviacija“, įkurta 1969 m. ir buvusi didžiausia sklandytuvų gamykla visoje Sovietų Sąjungoje.
Pavieniai entuziastai taip pat kuria lėktuvus – tai Vladas Kensgaila (sukūręs Kauno oro uoste esantį lėktuvo „Lituanica“ maketą), R. Kalinauskas (per 10 sėkmingai skraidančių konstrukcijų, įskaitant Anbo-II repliką), kiti šioje srityje dirbantys žmonės (motorizuojantys sklandytuvus, statantys lėktuvus, skraidykles ir t. t.).
Aviacijos pramonė
Lietuvoje veikia nemažai su aviacija susijusių įmonių: UAB „Helisota“, UAB „Aviabaltika“ – remontuoja sraigtasparnius, UAB „Sportinė aviacija“ – gamina sportinius sklandytuvus, buvusi didžiausia sklandytuvų gamykla Sovietų Sąjungoje, UAB „Termikas“ – lengvų lėktuvų remonto įmonė, UAB „Aviapaslauga“ – aviacijos pervežimo paslaugos, ir kitos įmonės.
Aviacijos sportas
2008 m. pasaulio Yakovlev Yak-52 čempionate Lietuva pelnė du sidabro medalius: komandinėse varžybose Eltonas Meleckis pelnė antrą vietą individualioje rungtyje. 2002 m. Panevėžyje ir 2004 m. Kaune vyko Europos čempionatai. 2002 m. Lietuvos rinktinė iškovojo bronzos medalį komandinėje rungtyje. 1993 m. bronzą pelnė Jurgis Kairys.
Štreimelis
thumb|right|206px|Štreimelis Štreimelis  – kailinė kepurė, kurią dėvi haredinio judaizmo judėjai, dažniausiai hasidinio judėjimo vyrai per šabą ir kitas judėjų šventes. Izraelyje štreimelį berniukai gali dėvėti tik po vestuvių.
Lietuvos karo invalidas
Lietuvos karo invalidas – iliustruotas Lietuvos karo invalidų sąjungos leidinys, ėjęs 1928 m., 1930–1938 m. Kaune.
Štreimelis
Ši kepurė gaminama iš reto (dažniausiai sabalo) kailio ir yra brangiausia hasidų aprangos dalis. Dažnai štreimelį jaunikiui dovanoja nuotakos tėvas. Vis dėlto teigiama, kad štreimelis tėra tradicinis prabangos atributas ir neturi jokios specialios religinės reikšmės.
Lietuvos karo invalidas
Istorija
Leistas 1-2 kartus per metus reikšmingų įvykių progomis. Spausdino S. Joselevičiaus, Š. Neimano, Brolių Gurvičių ir kt. spaustuvės Kaune. Išėjo 13 numerių.
JAV valstijų šikšnosparniai
JAV valstijų šikšnosparniai – 2011 m. vasario mėnesį bent 3 JAV valstijos turėjo oficialų valstijos šikšnosparnį kaip valstijos atributą.
Lietuvos karo invalidas
Istorija
Redagavo Jonas Barčius, Petras Biržys, A. Kuosa, L. Žukauskas.
JAV valstijų šikšnosparniai
2007 m. Šiaurės Karolinos asamblėja svarstė įstatymo projektą, kuris turėjo paskelbti Rafinesko ausylį oficialiu valstijos simboliu.
Projektas buvo patvirtintas balsų santykiu 92-15, bet užgeso valstijos senate.
Mis Pasaulis 1965
Mis Pasaulis 1965 – 15-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Lesley Langley iš Jungtinės Karalystės. Konkurse dalyvavo ligi tol rekordinis skaičius dalyvių.
Dambravos miesto herbas
Aprašas
Perskeltame skyde, kurio dešinysis laukas sidabrinis, o kairysis raudonas, iš žalios papėdės augantis ąžuolas žalia lapija ir juodu kamienu.
Simbolika
Herbas sukurtas ir pradėtas naudoti nuo 1986 metų.
Blužnėnai
Blužnėnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, 7 km į vakarus nuo Pabradės, prie Asvejos ežero, Blužnėnų miške. Ežere ties kaimu yra Asvejos kalva.
Gižų dvaras
Gižų dvaras – dvaras, esantis Gižuose, Vilkaviškio rajone. Iki mūsų dienų išliko dviaukštis mūrinis dvaro svirnas.
Istorija
Dvaras Gižuose minimas nuo XVIII a., kai jis priklausė Minsko vaivadai A. M. Chmarai, pastatydinusiam medinę Gižų bažnyčią. Dvare veikė plytinė, spirito varykla, alaus darykla, vėjo malūnas. Abipus kelio, vedusio nuo dvaro link bažnyčios, pradėjo kurtis gyvenvietės. XIX a. pradžioje Gižų dvarui priklausė Gižų ir Marijanavo palivarkai ir 8 aplinkiniai kaimai (apie 1600 ha).
1922–1930 m. dvare veikė Seinų kunigų seminarija. 1930 m. rudenį iš Gižų dvaro seminarija su 59 tada studijavusiais klierikais persikėlė į naujus seminarijos rūmus Vilkaviškyje. Iš Gižų seminarijos laikotarpio išlikę tik autentiški tilteliai buvusiame parke ir viena didžiulė liepa netoli dabartinės Gižų mokyklos. Po seminarijos iškėlimo dvaro patalpose buvo įkurdinta mokykla, kurioje mokėsi kelios gižiečių kartos.
Tarpukariu Gižų dvarą buvo nupirkęs žinomas to meto bankininkas J.Vailokaitis, kuris savo pirkinį padovanojo seseriai. Ši su vyru čia sėkmingai ūkininkavo.
Turkijos futbolo sistema
Turkijos futbolo sistemoje žaidžiantys klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Tarpledynmetis
Tarpledynmetis – ilgas šiltesnis laikotarpis po ledynmečio. Paskutinis tarpledynmetis prasidėjo pleistoceno pabaigoje, holoceno pradžioje, prieš 11,4 tūkst. metų.
Daugiausia žinių yra sukaupta apie pleistoceno metu vykusius tarpledynmečius. Vėlesnių apledėjimų tarpledynmečius nustatyti gana sunku.
Pleistoceno metu prieš 2,5 mln. metų Žemėje įvyko keli ar keletas ar keliolika (tikslus skaičius diskutuotinas) ledynmečių, kurie tęsėsi 40000 – 100000 metų. Juos skirdavo ilgesni ar trumpesni tarpledynmečiai.
Dvylika Apaštalų
Dvylika Apaštalų yra tarp Port Kembelo ir Princestauno miestų.
Apaštalų erozija
Šios uolos buvo suformuotos erozijos, deja, dabar, šios jėgos ir griaunamos. 2005 m. liepos 3 d., 50 metrų aukščio „Apaštalas“ sutrupėjo į vandenį palikdamas stovėti aštuonetą.
Džasybajus
Džasybajus (rus. Джасыбай) – ežeras Kazachstane, Pavlodaro srities pietvakarinėje dalyje. Ežeras įeina į Bajan Aulo nacionalinį parką. Į pietus nuo ežero stūkso Žambako kalnas.
Gabrielius Narutavičius
Gabrielius Narutavičius (, 1865 m. kovo 17 d. Telšiuose – 1922 m. gruodžio 16 d. Varšuvoje) – pirmasis Lenkijos prezidentas. Jo vyresnysis brolis buvo Lietuvos Nepriklausomybės Akto signataras Stanislovas Narutavičius.
Biografija
Gimė lietuvių kilmės bajorų šeimoje Telšiuose Tėvas Jonas Narutavičius buvo vietos teisėjas, už dalyvavimą 1863 m. sukilime nuteistas vieneriems metams kalėjimo. Tėvas mirė, kai Gabrieliui buvo vos vieneri metai. Augo su broliu Stanislovu Renavo dvare kur jiems mokytojavo Laurynas Ivinskis. 1873 m. su motina persikraustė į Liepoją, kad galėtų leisti vaikus į vokišką gimnaziją, plačiai garsėjusią čia klestėjusia laisve ir tolerancija kitaminčiams. Baigęs Liepojos gimnaziją, Gabrielius įstojo į Sankt Peterburgo Matematinės fizikos institutą, tačiau dėl ligos, studijas tęsė Ciuricho Politechnikos institute, kurias baigė 1895 m. Dėl teiktos pagalbos lenkų emigrantams, Rusijos imperijos valdžios sprendimu, jam buvo uždrausta sugrįžti į Rusiją. Dirbo statybos inžinieriumi Šveicarijoje, Vokietijoje. Vadovavo daugeliui Vakarų Europos hidroelektrinių statybai. Nuo 1907 m. iki 1920 m. buvo Ciuricho politechnikos instituto profesorius. Pirmojo pasaulinio karo metu rėmė lenkų pabėgėlius, buvo Pagalbos karo aukoms generalinio komiteto narys. Rėmė svainio J. Pilsudskio idėjas. 1920 m. jo kvietimu atvyko į Varšuvą. Nuo 1920 m. birželio iki 1922 m. birželio buvo Lenkijos viešųjų darbų ministras, 1922 m. birželį trumpai ir Lenkijos užsienio reikalų ministras, taip pat Lenkijos vyriausybės atstovas Vilniaus krašte. 1922 m. gruodžio 9 d. Lenkijos Seimas jį išrinko pirmuoju Lenkijos prezidentu. Iškart po išrinkimo, politiniai oponentai (dešinieji) apkaltino jį ateizmu, valdžion patekimu mažumos balsais, pradėjo puolimo kampaniją. 1922 m. gruodžio 16 d. Varšuvos nacionalinėje galerijoje Zachęta lenkų nacionalistas E. Niewiadomski jį nužudė. 1922 m. gruodžio 22 d. palaidotas Varšuvos Šv. Jono arkikatedroje.
Gintarė Venčkauskaitė-Juškienė
Gintarė Venčkauskaitė (g. 1992 m. lapkričio 4 d. Klaipėdoje) – Lietuvos sportininkė, penkiakovininkė.
2012 m. pelnė pakvietimą į 2012 m. vasaros olimpines žaidynes. 2019 m. pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.Ūgis: 170 cm. Svoris: 52 kg.
Biografija
Pirmasis treneris Vidmantas Vaičaitis, vėliau Henrikas Eismontas, dabar treniruoja Paulius Aleksandravičius Gyvena Kaune. Mokėsi Lietuvos Sporto Universitete. Laisvalaikiu mėgsta: fotografuoti, leisti laiką gamtoje.
Pušinis sprindžius
Pušinis sprindžius (Bupalus piniaria) – sprindžių (Geometridae) šeimai priklausanti drugių rūšis. Paplitusi didžiojoje Europos dalyje, Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje.
Patino kūnas 32–35 mm ilgio, sparnai geltonų, oranžinių, rudų atspalvių. Vikšras šviesiai žalias.
Lietuvos kelias (Vilnius)
Lietuvos kelias – savaitinis laikraštis, leistas 1923–1925 m. Vilniuje.
Istorija
Bendradarbiavo Jonas Kairiūkštis, Fabijonas Kemėšis, Ksaveras Sakalauskas-Vanagėlis, Simas Urbonas ir kt.
Leido ir redagavo Ona Zavišaitė. Faktiškasis redaktorius Petras Kraujalis.
Dambravos sinagoga
Dambravos sinagoga – sinagoga, buvusi Dambravos mieste, Sztabińskiej gatvėje. Sinagoga buvo pastatyta 1874 metais. Steigėjas buvo rabinas Menachem Mendl. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo labai stipriai nusiaubta ir apgriauta. Po karo buvo visiškai nugriauta. Plytinė sinagoga buvo stačiakampio formos. Rytinėje dalyje buvo pagrindinė maldų salė.
Lietuvos kelias (laikraštis)
Lietuvos kelias – Lietuvos socialdemokratų rezistencinis laikraštis, leistas 1943–1944 m. Kaune.
Istorija
Bendradarbiavo Steponas Kairys, Kipras Bielinis, Antanas Žvironas, Jonas Vilkaitis ir kt.
Lietuvos studentų atstovybių sąjunga
Lietuvos studentų atstovybių sąjunga (LSAS) – nacionalinė, demokratinė, savarankiška, savanoriška, ne pelno siekianti visuomeninių organizacijų sąjunga, jungianti Lietuvos aukštųjų mokyklų studentų atstovybes, atstovaujanti Lietuvos studentų interesams. 2012 m. spalio mėn. 3 d. Vilniaus apygardos teismo sprendimu LSAS pripažintas bankrotu.
LSAS misija – per aktyviai ir kokybiškai veikiančias aukštųjų mokyklų studentų atstovybes telkti ir ugdyti studentų bendruomenę ir efektyviai jai atstovauti nacionaliniame ir tarptautiniame lygmenyse.
Dalyvaudama demokratinės švietimo sistemos, atitinkančios studentų interesus ir garantuojančios teisių apsaugą, kūrime, LSAS siekia aukštojo mokslo kokybės ir prieinamumo bei atstovauja studentams valstybinėse institucijose, visuomeninėse organizacijose bei judėjimuose, remia ir gina teisėtus interesus, susijusius su socialine ir ekonomine gerove bei padėtimi visuomenėje.
Įgyvendindama organizacijos tikslus, LSAS skatina studentų atstovybių tarpusavio bendradarbiavimą ir ryšius su valdžios, valdymo bei vietos savivaldos ir švietimo sistemoje aktyviai veikiančiomis institucijomis ir organizacijomis.
LSAS istorija
LSAS buvo įsteigta 2000 m. birželio 1 d. ir tų pačių metų birželio 12 d. įregistruota LR Teisingumo ministerijoje. Organizaciją įsteigė Vilniaus universiteto, Vilniaus Gedimino technikos universiteto bei tuometinės Lietuvos muzikos akademijos studentų atstovybės.
Nuo 2004 metų LSAS priklauso Europos studentų sąjungai (ESU). Nuo 2008 metų įsijungė ir į Šiaurės šalių studentų sąjungą (NOM) bei Baltijos šalių studentų sąjungų asociaciją (BOM). LSAS yra aktyvi Žinių ekonomikos forumo (ŽEF), Lietuvos jaunimo organizacijų tarybos (LiJOT) narė.
LSAS Prezidentai:
LSAS šiandien
Šiuo metu Lietuvos studentų atstovybių sąjunga jungia 18 aukštųjų mokyklų studentų atstovybę iš įvairių šalies akademinių regionų.
Svarbiausius sprendimus priima Lietuvos studentų atstovybių sąjungos Kongresas, kurį sudaro daugiau nei 100 studentų atstovų iš įvairių Lietuvos akademinių regionų.
Tarp šaukiamo Kongreso svarbiausius sprendimus priima LSAS taryba, kurią sudaro 18 aukštųjų mokyklų studentų atstovybių prezidentai ar jų deleguoti asmenys.
Nuo 2006 metų LSAS veikia Prezidentų klubas, kurio pagrindinis tikslas – sudaryti galimybes studentų savivaldų vadovams keistis patirtimi, aptarti veikloje kylančias problemas ir jų sprendimo būdus. Prezidentų klube nagrinėjami dokumentų projektai, teisės aktai, aukštojo mokslo aktualijos, gilinamasi į tarybos balsavimo ar LSAS pozicijos reikalaujančius klausimus.
LSAS mokymų programa – tęstiniu mokymų ciklu, kuris sudarytas iš įvairių mokymų krypčių ir skirtingo sudėtingumo modulių – siekiama visapusiškai stiprinti atstovybes bei kitas jaunimo organizacijas.