cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Floriana FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1894 m. daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai.
2022–2023 m. sezone Premjer lygoje liko septintoje vietoje.
Bronius Kuculis
Bronius Kuculis (1928 m. rugsėjo 11 d. Šlynakiemyje, Punsko valsčius – 2005 m. sausio 11 d. Olštyne) – Lenkijos lietuvių kunigas, prelatas.
Biografija
Mokėsi Seinų ir Suvalkų gimnazijose, brandos atestatą gavo Olštyne. Pastarajame mieste įstojo į kunigų seminariją, bet už tariamą tėvo nusikaltimą buvo pašalintas iš ketvirto kurso. Mokslus turėjo tęsti Sedlcų kunigų seminarijoje. 1955 m. įšventintas kunigu. Ruošė Punsko parapijos vaikus pirmajai komunijai. Tarnavo Elko Šv. Vaitiekaus, Lankeimio, Koršės, Klembovo, Barčevo parapijose. Buvo Barčevo dekanato vicedekanu, dirbo šio miesto kalėjimo kapelionu.
Difuzinė didelių B ląstelių limfoma
Difuzinė didelių B ląstelių limfoma (DDBLL) – agresyvioms limfomoms priskiriama didelių B eilės limfocitų piktybinė liga, ne Hodžkino limfoma, kuriai būdinga difuzinė limfinių mazgų infiltracija. Tai dažniausia agresyvi limfoma diagnozuojama suaugusiems, jai būdingas greitas augimas ir negydant ligoniai miršta per keletą savaičių. Šiandien ši limfomos forma gali būti efektyviai gydoma ir daugeliu atvejų išgydoma. DDBLL morfologiškai, molekulinės genetikos metodais ir tėkmės citometrija klasifikuojama į daug potipių.
Histologija
miniatiūra|Difuzinė didelių B ląstelių limfoma išsivysto iš limfinės ląstelės imunoblasto stadijoje Šios limfomos augimo tipas yra difuzinis, naviko audinys perauga ir išstumia normalų limfinių mazgų audinį ar kitų organų audinius ekstranodalinių formų atveju. Limfomos ląstelės yra du ar daugiau kartų didesni už normalius limfocitus. Limfinių mazgų infiltracija gali būti visiška, dalinė arba interfolikulinė. Kadangi limfiniai mazgai gali būti infiltruoti tik dalinai, diagnostikai nepakanka limfinio mazgo aspiracijos adata, būtina pašalinti ir ištirti visą limfinį mazgą. Kaip pasako pats ligos pavadinimas, limfomos ląstelės yra palyginti didelės, ir pagal morfologinius kriterijus priskyrimas atskiriems potipiams gali būti problematiškas. Vėžinių ląstelių branduoliai pagal dydį prilygsta dvigubam mažam limfocitui arba yra dar didesni, taigi panašaus dydžio kaip makrofagas. Dažniausiai sutinkamas centroblastinis tipas.
Diagnostika ir simptomai
DDBLL diagnozuojama kaip ir kitos ne Hodžkino limfomos, atliekamas klinikinis paciento ištyrimas, surenkama anamnezė, atliekami laboratoriniai tyrimai ir kiti tyrimai, reikalingi limfomos stadijos nustatymui. Histologiniam tyrimui rekomenduojama pašalinti visą limfinį mazgą.
Citogenetika
20–30 % atvejų nustatoma translokacija t(14;18).
Epidemiologija ir klinikiniai simptomai
DDBLL yra dažniausia agresyvi limfoma suaugusiems, ji sudaro 30–40 % visų ne Hodžkino limfomų (NHL). DDBLL yra agresyvi ir greitai progresuojanti liga, beveik pusei pacientų nustatomos ekstranodalinės formos. Dažniausia lokalizacija ekstranodaliai yra virškinimo traktas: skrandžio, plonosios žarnos, aklosios žarnos įtraukimas. Svarbu šį tipą atskirti nuo marginalinės zonos limfomos, kuri taip pat gali pažeisti minėtus organus. Publikuota daug pavienių atvejų ir apžvalgų, rodančių jog DDBLL gali pažeisti praktiškai bet kurį organą ir audinį. Daugumai pacientų diagnozės metu nustatoma jau pažengusi liga, 10-25% randama kaulų čiulpų infiltracija.
Stadija
Kaip ir kitos limfomos, DDBLL stadijuojama pagal Ann-Arbor klasifikaciją. Stadijos nustatymui, greta kompiuterinės tomografijos vis plačiau naudojama pozitronų emisijos tomografija.
Klasifikacija
REAL klasifikacijoje buvo atsisakyta skirstymo į centroblastomą ir imunocitomą, tuo tarpu WHO klasifikacija šiuos variantus pripažįsta kaip morfologinius pogrupius. WHO klasifikacijoje išskiriami šie variantai, potipiai ir grupės:
Centroblastinis variantas
Ląstelių branduoliai užima daugiau nei 60 procentų ląstelės tūrio, chromatinas kaip ir visų blastinės kilmės ląstelių nekoncentruotas. Branduoliai dažniausiai apvalūs, tačiau gali būti ir kitos formos. Branduolėliai (nuo 1 iki 4) dažnai matomi ir yra ties branduolio membrana. Citoplazma siaura, tačiau jos daugiau nei normalių limfocitų. Ki67 proliferacijos indeksas >90 %, <100 %. gali būti išskiriamas ir polimorfinis tipas, jei randama daug centroblastų ir tuo pačiu daugiau nei 10% imunoblastų.
Imunoblastinis variantas
Limfinių mazgų struktūra visiškai suardyta difuziškai infiltruojančių blastinių ląstelių. Daugiau kaip 90 procentų ląstelių yra piktybiniai imunoblastai, kuriems būdingi branduolio centre esantys branduolėliai ir gana gausi, ryškiai bazofilinė citoplazma. Gali būti stebima ryški plazmocitoidinė imunoblastų diferenciacija, gausios mitozės. Centroblastų skaičius mažesnis nei 10 %. Imunoblastinis variantas retesnis negu centroblastinis, taip pat jis susijęs su blogesne ligos prognoze.
Anaplastinis variantas
Šiam morfologiniam tipui būdingos didelės, ovalios arba apvalios, kartais netaisyklingos formos ląstelės su pleomorfiškais branduoliais. Šios ląstelės primena Reed-Sternberg lasteles, būdingas Hodžkino limfomai. Šio tipo ląstelės beveik visada turi CD30 žymenį.
Molekulinės genetikos metodais apibrėžti potipiai
Pagal genų raiškos profilį išskiriami du pogrupiai. 45–50 % ląstelių turi germinacinio centro B limfocitų žymenis (GCB). Joms būdingos chromosomų aberacijos t(14;18), 12q12. Kitai grupei būdingi aktyvuotų B ląstelių bruožai (ABC). Čia nustatoma duplikacija 18q21-q22, delecija 6q21-q22, 3q+.
Pirminė tarpuplaučio DDBLL (PMBLL)
==== Kiti DDBLL potipiai ====
Gydymas
Agresyvios ne Hodžkino limfomos kiekvienoje stadijoje yra potencialiai išgydomos, kas turėtų būti pradinis tikslas kiekvienam pacientui. Prognozė priklauso nuo histologinio tipo, potipio ir rizikos faktorių. Visų agresyvių NHL gydymo principai panašūs, išimtis sudaro tik Burkitt limfoma ir limfoblastoma, šie tipai gydomi pagal ūmios limfoblastinės leukemijos gydymo rekomendacijas.
Pirmos eilės gydymas
Visi ligoniai, kurių būklė tai leidžia, turėtų būti gydomi 6-8 kursais chemoterapijos pagal CHOP protokolą su 8 rituksimabo dozėmis. Gydymas gali būti skiriamas kas 14 dienų arba kas 21 dieną (skirtingo intensyvumo chemoterapija). Šiuo metu vykdomos studijos (FLYER, UNFOLDER, MEGA-CHOEP) lygina 8, 6 ir 4 gydymo kursus, papildomą etopozido skyrimą, palaikomąjį gydymą rituksimabu, taip pat kursų intensyvumą skiriant juos 14 arba 21 dienos intervalais.
Vyresni nei 60 metų ligoniai taip pat gydomi CHOP schema ir rituksimabu, standartas yra 6 kursai ir dar 2 kursai monoterapijos rituksimabu, šiuo atveju atsižvelgiama į paciento biologinį amžių ir kitus faktorius, kurie galėtų leisti intensyvinti gydymą. Tyrimų duomenimis, efektyvus šiems ligoniams yra ir gydymas rituksimabo ir bendamustino kombinacija.
Palaikomasis gydymas rituksimabu pabaigus standartinį gydymo kursą nerekomenduojamas, nėra patikimų rezultatų, kurie rodytų jo efektyvumą. Kai kuriais atvejais, ypač esant dideliems limfiniams mazgams ar ligai tarpuplautyje gali būti skiriama radioterapija, tačiau patikimų tyrimų, rodančių kad ji pagerina gydymo rezultatus, nėra.
Agresyvios limfomos gydymas pradedamas prefaze vinkristinu ir prednizolonu, kurios tikslas yra sumažinti naviko masę ir išvengti tumoro lizės sindromo. Paprastai šis gydymas skiriamas 5–7 dienas, esant mažesnei ligos masei jį galima sutrumpinti iki 3 dienų. Po to pradedama chemoterapija pagal vieną iš standartinių protokolų: R-CHOP14, R-CHOP21 arba R-CHOEP14.
Jei limfomos ląstelės nustatomos nugaros smegenų skystyje (likvore), skiriamas intratekalinis gydymas metotreksatu, citarabinu ir deksametazonu. Šie ligoniai, kuriems jau diagnozės metu nustatomas centrinės nervų sistemos pažeidimas, turėtų būti gydomi pagal labai intensyvios chemoterapijos protokolus (kaip ūminė limfogeninė leukemija arba Burkitt limfoma). Profilaktinis metotreksato skyrimas yra ginčytinas, pagal paskutinių tyrimų duomenis jis neturi įtakos bendram išgyvenamumui. Vyrams, kuriems limfoma diagnozuota sėklidėje, rekomenduojama skirti profilaktinį gydymą metotreksatu į nugaros smegenis, kadangi jiems kur kas dažniau stebimas ligos atsinaujinimas nervų sistemoje. Taip pat šiems ligoniams rekomenduojamas spindulinis gydymas apšvitinant sėklides, nors patikimų tyrimų ir duomenų šiais klausimais nėra.
Recidyvo gydymas
Šiuo metu vykstanti GOYA studija tiria naujos kartos anti-CD20 antikūnį obinutuzumabą.
Išsamius gydymo algoritmus taikomus Lietuvoje galima rasti Lietuvos hematologų draugijos gydymo gairėse (žr. nuorodas).
Prognozė
Viena vertus, DDBLL yra agresyvi limfomos forma, kita vertus, šiandien ji gali būti efektyviai gydoma kombinuota chemo- ir imunoterapija. Tai potencialiai išgydoma liga. Geriausiai individualią prognozę atspindi tarptautinis prognozės indeksas. Blogesnę prognozę rodo aukštas proliferacijos indeksas, imunoblastinis limfomos tipas. Iki imunoterapijos rituksimabu ilgalaikę ligos remisiją pavykdavo pasiekti 50–60 % ligonių, šiandien prognozė tapo dar geresnė ir siekia 80 %. Blogesnę prognozę turi ligoniai, kuriems nustatytas ligos pažeidimas kaulų čiulpuose, šioje grupėje 5 metų išgyvenamumas siekia tik 10 %.
Vokietijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Triobiškiai (reikšmės)
Triobiškiais vadinamos gyvenvietės Marijampolės savivaldybėje:
1980 m. vasaros olimpinės žaidynės
1980 metų vasaros olimpinės žaidynės, oficialiai vadinamos XXII olimpinėmis žaidynėmis, vykusios 1980 m. liepos 19 – rugpjūčio 3 dienomis Tarybų Sąjungos sostinėje Maskvoje. Žaidynėse dalyvavo 80 šalių. Žaidynes boikotavo ir nedalyvavo 64 šalys ir teritorijos.
Literatūra
Mindaugas Barysas. Aidi kurantų olimpiniai dūžiai. – Vilnius: Mintis, 1982. – 173 p.
Efektingumas
Efektingumas arba veiksmingumas esant idealioms sąlygoms – rodiklis, kuris rodo taikomų priemonių veiksmingumą asmenims, kurie visiškai laikosi patarimų ir nurodymų siekiant norimo rezultato, pvz., keičia mitybą, meta rūkyti, vartoja vaistus ir pan. Šis rodiklis paprastai gaunamas tyrimuose ir rodo „gražesnius“ priemonių rezultatus nei priemonių veiksmingumas esant realioms sąlygoms.
Psichologijoje sąvoka reiškia žmogaus suvokiamą savo kryptingo elgesio „prasmę“, ar rezultatas, kurio tikimasi, priklausys nuo žmogaus dedamų asmeninių pastangų. Suvokiamas efektingumas daro įtaką asmens motyvacijai bei atitinkamai, valiai.
869 m.
869 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kazimieras Gnedojus
Kazimieras Gnedojus (g. 1986 m. vasario 28 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis gynėjo pozicijoje.
2003 m. pasirašė sutartį su Klaipėdos „Atlantu“. 2008 m. perėjo į Marijampolės „Sūduvą“. 2009 m. liepos mėn. pasirašė sutartį su Estijos Silamajės "Kalev" klubu. 2010 m. vasario 16 d. pasirašė sutartį su Vilniaus "Žalgirio" komanda. 2011 m. pasirašė kontraktą su Tauragės "Tauro" ekipa.
Žaidė už Lietuvos U-19 ir U-21 rinktines.
Ken Hensley
Ken Hensley (pilnas vardas ir pavardė:, 1945 m. rugpjūčio 24 d. Plumstede, pietryčių Londone, Jungtinėje Karalystėje – 2020 m. lapkričio 4 d. Agoste, Ispanijoje) – klavišininkas (daugiausia grojęs Hammondo vargonais), gitaristas, vokalistas, dainų autorius ir garso įrašų prodiuseris, geriausiai žinomas kaip Uriah Heep narys praėjusio amžiaus aštuntajame dešimtmetyje.
Jis sukūrė daugelį to laikotarpio Uriah Heep dainų arba buvo jų bendraautoris. Iš šių dainų garsiausios „Look at Yourself“, „Lady in Black“ (jis sudainavo ir šių abiejų dainų pagrindines vokalo partijas), „Easy Livin'“, „Stealin'“ ir „Free Me“.
Biografija
Ken Hensley gimė Londone, iš kurio kartu su tėvais, trimis broliais ir seserimi 1955 m. persikėlė į Stevenage. Jis pradėjo mokytis groti gitara 12 metų iš Berto Weedono pradžiamokslio. Pirmą kartą viešai koncertavo The Mentmore Pen Factory, Stevenage 1960 m. rugsėjo mėn. Po to grojo grupėse The Blue Notes, Ken And The Cousins ir Kit And The Saracens (1962 m.). 1963 m. ši grupė transformavosi į The Jimmy Brown Sound, kuri netgi įrašė keletą dainų (jų įrašai neišliko). Nedaug trūko, kad tuo laiku būtų įvykęs ir pirmasis Hensley pasirodymas „profesionaliojoje“ scenoje, nes jo grupė ruošėsi pritarti Ben E. Kingui jo vizito Jungtinėje Karalystėje metu, tačiau šis pasirodymas neįvyko.
1965 m. Hensley nustojo domėtis soul stiliaus muzika ir kartu su jaunu gitaristu Mick Taylor, kuris vėliau išgarsėjo dirbdamas su The Rolling Stones, sukūrė grupę The Gods. Kenas sukūrė didžiąją dalį grupės kompozicijų, dainavo ir grojo Hammondo vargonais (todėl, kad grupėje grojo talentingas gitaristas Mick Taylor). Tuo metu jis dar nežinojo, kad labiausiai išgarsės būtent kaip vargonininkas. The Gods nariais įvairiu laiku buvo vokalistas ir gitaristas bei bosininkas Greg Lake (vėliau King Crimson ir Emerson, Lake & Palmer narys), bosininkas Paul Newton (jis vėliau buvo ir pirmasis Uriah Heep bosininkas), būgnininkas Lee Kerslake (vėliau taip pat grojęs Uriah Heep), bosininkas John Glascock (vėliau Jethro Tull narys) ir gitaristas Joe Konas. 1968 m. grupė pasirašė sutartį su „Columbia Records“ ir įrašė 2 albumus ir keletą singlų. Po to Newton paliko grupę ir perėjo į Spice.
Galiausiai grupė iširo, tačiau Cliff Bennett iš Rebel Rouser nusprendė groti progresyvesnę muziką ir pakvietė The Gods vaikinus prisijungti. Taip grupės Toe Fat pavadinimu jie išleido 2 albumus (Kenas dalyvavo tik įrašant pirmąjį iš jų). Tuo pat metu Kenas taip pat dalyvavo įrašant abejotinos vertės Head Machine (tai veikiau buvo ne grupė, o projektas) albumą „Orgasm“. Tada jis vėl, kaip karjeros pradžioje, daugiausia grojo gitara.
thumb|right|K. Hensley 1977 m. 1969 m. pabaigoje Paul Newton pakvietė Hensley kartu groti grupėje Spice, kadangi tuo metu jie ieškojo klavišininko, norėdami pakeisti grupės skambesį į progresyvesnį ir ne tokį artimą bliuzui. 1970 m. sausio mėn. grupės pavadinimas iš Spice buvo pakeistas į Uriah Heep. Grupės sudėtyje tuo metu taip pat buvo gitaristas Mick Box ir vokalistas David Byron. Darbas Uriah Heep sudarė galimybes Ken Hensley išplėtoti ir parodyti pasauliui savo dainų ir jų tekstų rašymo bei grojimo klavišiniais instrumentais ir gitara gebėjimus. Grupė susilaukė didžiulio pasisekimo ir tapo viena iš legendinių Jungtinės Karalystės roko grupių. Klasikinės Uriah Heep sudėties, kurią sudarė Hensley, Byron, Box, Kerslake ir bosininkas Gary Thain kūrybinė energija ir Gerry Bron iš Bronze Records vadyba buvo svarbiausi veiksniai, nulėmę neįtikėtinus grupės gebėjimus kurti puikią muziką. Per tą laiką, kai Hensley buvo Uriah Heep nariu (1970–1980 m.), grupė įrašė 13 studijinių albumų ir vieną iš garsiausių visų laikų koncertinių albumų „Uriah Heep Live – January 1973“, taip pat daug rinkinių ir singlų. Tuo pat metu Ken Hensley įrašė ir 2 pirmuosius savo solinius albumus: „Proud Words On A Dusty Shelf“ (1973 m.) ir „Eager To Please“ (1975 m.). Iš grupės pasitraukus Thain (mirė 1975 m.) ir Byron, į Uriah Heep šeimą įsiliejo kiti puikūs muzikantai: John Wetton (Family, King Crimson, Roxy Music, vėliau UK ir Asia), Trevor Bolder (iš Spiders From Mars, vėliau Wishbone Ash) ir John Lawton (Lucifer's Friend). Tačiau kūrybinė energija jau nebebuvo tokia pati kaip anksčiau…
1982 m. Hensley prisijungė prie Floridos sunkiojo roko grupės Blackfoot. Su šia grupe jis įrašė 2 albumus, kurie susilaukė tam tikro pasisekimo, tačiau iš jos pasitraukė sužinojęs apie Byrono mirtį 1985 m. Per tą laiką jis taip pat išleido savo trečiąjį solinį albumą „Free Spirit“ (1980 m.).
Nuo tada Hensley praktiškai pasitraukė iš aktyvios muzikinės veiklos, gyveno Sent Luise (JAV), tik retkarčiais sudalyvaudamas muzikiniuose projektuose su grupėmis W.A.S.P., Cinderella ir kai kuriuose kituose. Blackie Lawless iš W.A.S.P. tiksliai apibūdino Hensley vietą roko istorijoje:
„Mano supratimu, Ken Hensley sukūrė taisykles kaip klavišiniais groti sunkųjį metalą.“
Tačiau, daugelio nuostabai, po gana ilgo tylos laikotarpio situacija pradėjo keistis praėjusio amžiaus dešimtojo dešimtmečio viduryje. 1994 m. buvo išleistas iki tol negirdėtų įrašų rinkinys „From Time To Time“, į kurį buvo įtraukta keletas dainų, Keno įrašytų tarp 1971 ir 1982 m., taip pat keletas labai gerų ankstyvųjų Uriah Heep klasikinių dainų versijų, kurias Kenas sugrojo kartu savo to laiko „kambariokais“ – gitaristu Paul Kossoff ir būgnininku Simon Kirke (abu iš grupės Free). Kiti muzikantai, dalyvavę įrašant šias dainas, buvo bosininkas Boz Burrell (King Crimson ir Bad Company), gitaristas Mick Ralphs (Bad Company), būgnininkai Ian Paice (Deep Purple ir Whitesnake) bei Kenny Jones (The Who).
1999 m. Hensley be savo darbo su „St. Louis Music“ pradėjo vis aktyviau dalyvauti muzikinėje veikloje. Kartu su savo grupe Visible Faith jis įrašė albumą „A Glimpse Of Glory“. Tai buvo gana eklektiškas baladžių ir sunkiojo roko kompozicijų rinkinys, kurį Keno gerbėjai, pasiilgę jo naujų kūrinių, priėmė labai entuziastingai.
Per ketvirtąjį kasmetinį Uriah Heep suvažiavimą, vykusį Londone 2000 m. gegužės mėn., buvo susitarta surengti vienintelį grupės, kuri sąlyginai pavadinta „Hensley-Lawton Band“, koncertą. Pirmą kartą praėjus 21 metams nuo pasitraukimo iš Uriah Heep prie Keno prisijungė buvęs grupės vokalistas John Lawton. Kartu su jais koncertavo Paul Newton (pirmasis Uriah Heep bosininkas) ir 2 Johno grupės nariai – solo gitara grojęs Reuben Kane ir būgnininkas Justin Shefford. Susižavėjusiai publikai jie sugrojo eilę senųjų klasikinių Uriah Heep kompozicijų bei kelias dainas iš Keno solinių albumų. Koncertas buvo įrašytas į kompaktinį diską, po to buvo surengtas koncertinis turas Europoje, kurio kulminacija buvo koncertas Hamburge (Vokietijoje) su simfoniniu orkestru. Jo metu sugrota nauja klasikinės Uriah Heep kompozicijos „Salisbury“ interpretacija.
Tai tikrai dar nebuvo istorijos pabaiga, nes Hensley gana aktyviai tęsė savo solinę karjerą. Po 21 metų pertraukos jis išleido solinį albumą „Running Blind“, o po to surengė pasaulinį koncertinį turą su savo grupe, pavadinta „Free Spirit“. Joje grojo keli garsūs muzikantai: Dave Kilminster (gitara), Andy Pyle (bosinė gitara) ir Pete Riley (būgnai). Kilminster ir Riley vėliau taip pat grojo grupėje Keith Emerson Band (Kilminster šiuo metu priklauso Roger Waters grupei). Ken Hensley pastaruoju metu taip pat kasmet surengė pasirodymus nedidelėse arenose Skandinavijoje, pavyzdžiui, „The Summer Party“ Fredrikstade (Norvegija), kur jis jau šešerius metus koncertavo kiekvieną rugpjūtį.
Persikėlęs į Ispaniją, Hensley toliau aktyviai dirbo ir išleido albumus „The Last Dance“ (naujos dainos), „The Wizard's Diary“ (Uriah Heep klasikinės kompozicijos, iš naujo įrašytos 2004 m.) bei „Cold Autumn Sunday“ (Keno solinės dainos, iš naujo įrašytos 2005 m.).
Nė nemanydamas sustoti, Kenas toliau kūrė ir įrašinėjo novatoriškus naujus albumus, pradėjęs nuo kerinčio dainų rinkinio, pavadinto „Love & Other Mysteries“, kurį jis įrašė savo namuose Ispanijoje, po kurio 2011 m. sekė albumas „Faster“ – jo pirmasis studijinis naujų dainų albumas, įrašytas gyvai su jam pritariančia grupe Live Fire.
Koncertiniai turai sekė vienas kitą, jų metu Kenas surengė solo koncertus Japonijoje, Rusijoje ir kitose šalyse, taip pat kartu su Live Fire pasirodė Skandinavijoje ir visoje Europoje, tačiau netrūko ir įkvėpimo naujoms dainoms kurti. 2013 m. balandžio mėn. „Cherry Red Records“ išleido CD su vieno iš jo solo koncertų įrašu, o tų pačių metų birželio mėn. išleistas koncertinis CD, įrašytas kartu su Live Fire 2012 m. rugsėjo-spalio koncertinio turo metu. Planuota, kad užbaigiant trijų albumų, išleistų per vienerius metus, ciklą rugsėjo mėn. „Cherry Red Records“ dar išleis albumą „Trouble“ su dešimčia naujų dainų, įrašytų kartu su pakitusios sudėties Live Fire.
Pastaruosius kelerius metus Hensley kartu su žmona gyveno Agosto kaime netoli Alikantės, Ispanijoje.
Diskografija
{|
Lietuvos estradinė muzika
Lietuvos estradinė muzika ( – pakyla) – sovietmečio popmuzikos pavadinimas.
Mėgdžiojo vakarietiškų restoranų, kavinių, kabaretų muzikines madas.
Ištakos – tarpukario Lietuva ir stalinizmo laikotarpis
Tarpukario Lietuvoje žinomais dainininkais buvo Danielius Dolskis, vėliau Antanas Šabaniauskas. Dar dainuodavo Sipavičius, Orantas, Dambrauskaitė, Dvarionas, Graužinis. Estradinė muzika plito plokštelių gramofonams ir patefonams įrašais bei per radiofono transliacijas. Antrojo pasaulinio karo metais dainavimu fronte Raudonos armijos kariams pagarsėjo Romanas Marijošius, sovietmečiu buvęs žinomu lengvosios muzikos atlikėju.
Naujoji „atšilimo laikotarpio“ banga
Naują postūmį estradinei muzikai davė Lietuvos televizijos susikūrimas, Vakarų muzikos kūryba ir sklaida radijuje bei vinilo plokštelėmis ir magnetofono juostų įrašais, taip pat ir permainos SSRS politinėje sistemoje – komunistų partijos vado Nikitos Chruščiovo „atšilimo“ ir glaudesnių ryšių su Vakarais užmezgimo laikmetis. Lietuvą pasiekė Vakaruose populiarių grupių mada. LSSR filharmonijoje sukurtas Lietuvos estradinis orkestras. 1966 m. iš jo išsirutuliojo ansamblis „Estradinės melodijos“, pritraukęs geriausius solistus. Jis konkuravo su 1972–2018 m. egzistavusia „Nerija“.
1968 m. įsteigtas konkursas „Vilniaus bokštai“ išpopuliarino pirmąją nugalėtoją Janiną Miščiukaitę bei Stasį Povilaitį, brolius Frankonius, Laimį Vilkončių, Eugenijų Ivanauską, Oną Valiukevičiūtę ir kitus dainininkus, kompozitorius. Žinomi estradinės muzikos autoriai buvo Benjaminas Gorbulskis, Teisutis Makačinas, Mikas Vaitkevičius, Mindaugas Tamošiūnas, Algimantas Raudonikis, Mikalojus Novikas, Vygandas Telksnys. Jų ir kitų autorių dainas ir balades dainavo Danutė Neimontaitė, Nijolė Ščiukaitė, Ona Valiukevičiūtė, Janina Miščiukaitė, Stasė Laurinaitytė, Svetlana Bagdonaitė, Lilijana Ablėnaitė, Violeta Rakauskaitė, Dalia Kubiliūtė, Viktoras Malinauskas, Nijolė Tallat-Kelpšaitė, Laima Žemaitytė, Aleksas Lemanas, Birutė Petrikytė, Simonas Donskovas, Mikas Suraučius, Rūta Morozovaitė, Birutė Dambrauskaitė, Žiedūnė Meškauskaitė, Benediktas Gadeikis ir kt.
Alopecia universalis
Alopecia universalis – organizmo autoimuninis sutrikimas, dėl kurio plaukai neauga ant viso organizmo (tiek galvos srityje, tiek ir gaktoje, pažastyse). Tai vienas iš retesnių Alopecia areata (liet. židininis nuplikimas) tipų. Paprastai Alopecia universalis išsivysto iš kitų židininio nuplikimo tipų. Užsienio praktikoje ši liga laikoma jauno amžiaus žmonių liga. Dažniausiai pirmieji židininio nuplikimo simptomai pasirodo dar paauglystėje ar vaikystėje. Naujausi Nacionalinio Alopecia Areata Fondo (angl. National Alopecia Areata Foundation, žr. „Naudingos nuorodos“) tyrimai teigia, kad ši liga yra genetiškai paveldima, tačiau tam, kad pasireikštų simptomai, turi būti ir tam tikras išorinių veiksnių veikimas.
Lietuvos estradinė muzika
Naujoji „atšilimo laikotarpio“ banga
Dažniausiai mokymo įstaigose, lygiagrečiai kūrėsi alternatyvios, jaunimo grupės, kurios sekė „The Beatles“, Lenkijos muzikinių grupių mada ir buvo tam tikra priešinimosi totalinei sistemai apraiška. Jos kritikuotos už vakarietišką stilių ir jo propagavimą. Žymiausios jų: „Gintarėliai“, „Aitvarai“, „Kertukai“, „Gėlių vaikai“, „Oktava“, „Žėrutis“, „Hiperbolė“, „Rondo“, „Foje“, „Bix“, „Antis“. Iškilo originalaus braižo atlikėjas bardas Vytautas Kernagis, sukūręs estrados teatro-kabareto trupę. Jo kūryba išjudino dainuojamosios poezijos žanrą, kurio žinomais dainininkais buvo Romas Lileikis, Ilona Papečkytė, Domantas Razauskas.
Atgimimas ir Nepriklausomybė
Atgimimas iškėlė patriotinių dainų madą: Rolandą Paulauską („Pabudome ir kelkimės“), Arvydą Vilčinską („Palaimink, Dieve mus – Lietuvos vaikus“), Euriką Masytę („Laisvė“), Marijoną Mikutavičių („Trys milijonai“). Prasidėjo Lietuviško roko šventės, „Roko maršai“ per Lietuvą. Panašiai madą sekė Baltijos respublikos – Baltijos kelio himnu tapo „Bunda jau Baltija“. Susikūrė ir folklorą bei lengvosios muzikos elementus apjungę grupės „Atalyja“, „Žalvarinis“. Atsirado funk stiliaus atlikėjų: grupės „Saulės kliošas“, „Bitės“, „InCulto“.
Lietuvai perėjus į rinkos ekonomiką, komercializuota ir popmuzika. Lietuvos dainininkai dalyvauja „Eurovizijoje“. Pirmasis jos dalyvis – Ovidijus Vyšniauskas. Geriausias pasirodymas – „LT United“ daina „We are the winners“ (6 vieta)
FA P’yunik Erewan
Jerevano „P’yunik“ – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.
Istorija
Klubas įkurtas 1996 m. ir vadinosi Armenikum Erewan.
2001 m., kai pateko į aukščiausiąją lygą, persivadino Pyunik.
2022 m. spalio 6 d. 2022–2023 m. UEFA Europos konferencijų lygos rungtynėse rezultatu 2:0 nugalėjo Vilniaus Žalgirį.
2022 m. spalio 13 d. rungtynėse Vilniuje, rezultatu 2:1 pergalę iškovojo Lietuvos atstovai.
Sumaištis dėl Pyunik vardo naudojimo
Dėl P’yunik vardo naudojimo kartais kyla sumaištis, nes tuo pačiu žymenimi 1996–1999 m. buvo vadintas kitas klubas Pyunik, kuris buvo įkurtas 1992 m. kaip Armėnų visuotinė sporto sąjunga, o nuo 1999 m. vadinosi FA Kilikia Erewan arba Kilikia FC.
Činabas
Činabas arba Čenabas  – upė Indijoje ir Pakistane; Satledžo dešinysis intakas (Indo baseinas). Prasideda Himalajuose (Himačal Pradešas, Indija), susiliejus Čandros ir Bhagos upėms. Aukštupyje vadinama Čandrabhaga. Teka per Džamu ir Kašmyro valstiją. Toliau teka į pietvakarius Pandžabo lyguma per Pakistano provinciją Pandžabą. Įteka į Satledžą ties Uč Šarifu.
Upės vandens režimas musoninis, vasarą būna smarkus poplūdis. Aukštupyje upė vandeninga, bet žemupyje nusenka dėl intensyvaus vandens naudojimo laukų drėkinimui. Miestai prie Činabo: Gudžratas, Činjotas, Džhangas, Multanas (Pakistanas).
Vedų laikais upė buvo žinoma kaip Aškini arba Iskmati (इस्कामति). Graikai upę vadino Akesinu (Acesines).
Vitkūnai (Jurbarkas)
Vitkūnai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Burbiškių.
Stanislovas Marcijanas Musa
Gimė apie 1520 m. Rytų Lietuvoje. Studijavo Karaliaučiaus universitete, kunigavo, be kitų, Deltuvos evangelikų reformatų bažnyčioje. Viena jo išversta giesmė paskelbta Mažvydo giesmyne. Mirė greičiausiai 1584 m. Lazdėnuose (Tilžės apsk.).
Baltosios Ančios tvenkinys
Baltosios Ančios tvenkinys (arba Baltosios Ančios HE tvenkinys) – hidroelektrinės tvenkinys pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje ir Lazdijų rajone, Baltosios Ančios ir jos intakų slėnyje, 8 km į vakarus nuo Druskininkų. Įrengtas 1955 m. pastačius užtvanką Baltosios Ančios upėje, 4,3 km nuo jos žiočių ties Baltosios Ančios HES kaimu. Tvenkinys labai ištįsęs šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, jo ilgis 14,3 km, plotis iki 1,5 km. Altitudė 99,9 m. Krantai daugiausia aukšti, statūs. Kranto linija labai vingiuota. Jo giliausia vieta 12 m.
Tvenkinį supa Vainiūnų, Ančios, Paliepio, Sventijansko, Guronių, Norkūnų miškai. Pietiniame krante įsikūręs Macevičių kaimas.
Yra 1955 m. pastatyta 650 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Baltažievė pušis
Baltažievė pušis (Pinus heldreichii) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi Balkanų regiono kalnuose, vietomis pietų Italijoje (Polino nacionalinis parkas). Auga 900–2500 m aukštyje, neretai sudaro medžių ribą.
UTC±0
thumb|400px|UTC+0 laiko juosta: mėlyna – žiemą, oranžinė – vasarą, geltona – visus metus
Baltažievė pušis
Aukštis 25-35 m, kamieno skersmuo – iki 2 m. Spygliai 4,5-10 cm ilgio, 1,5-2 mm storio. Kankorėžiai 5-9 cm ilgio, jauni būna tamsiai purpurinės spalvos, vėliau paruduoja. Sėklos 6-7 mm ilgio.
Atspari šalčiams iki -45 °C, stipriam vėjui. Baltažievė pušis dažnai auginama parkuose, soduose.
Bulgarijoje, Pirino kalnuose auga 24 m aukščio, 2,2 m skersmens Baikuševo pušis. Apskaičiuota, kad jai ~1300 metų.
UTC±0
Išskiriamos šios UTC+0 laiko juostos zonos:
Grinvičo laikas
Afrika:
Atlanto salos:
Vakarų Europos laikas
Šiose šalyse UTC+0 laikas galioja žiemą, kaip standartinis laikas.
Veiksmingumas
Veiksmingumas arba veiksmingumas esant realioms sąlygoms (siekiant atskirti nuo veiksmingumo esant idealioms sąlygoms, vadinamo efektingumu) – tai rodiklis, kuris rodo taikomų priemonių veiksmingumą tam tikrai populiacijai, neatsižvelgiant į tai, ar visi jos nariai laikosi patarimų. Pavyzdžiui, kalbant apie vaistus, veiksmingumas nusako vaisto poveikį populiacijoje nepriklausomai nuo to, ar vartojantys šį vaistą griežtai laikosi vartojimo instrukcijų, nedidina ir nemažina dozių, nevartoja kitų vaistų ir pan.
UTC±0
Kita
Šiose šalyse UTC+0 laikas galioja kaip vasaros laikas.
Kraslavos savivaldybė
Kraslavos savivaldybė  – administracinis vienetas pietryčių Latvijoje, Latgaloje ir Sėlijoje. Ribojasi su Aukštutinės Dauguvos, Preilių, Rėzeknės ir Ludzos savivaldybėmis, Baltarusijos Respublikos Verchniadzvinsko, Miorų ir Breslaujos rajonais. Plotas 2288,9 km², 21 459 gyventojai (2021 m.). Administracinis centras – Kraslava.
Istorija
Ankstesnioji Kraslavos savivaldybė sudaryta 2001 m. reformos metu iš Kraslavos rajono dalies, 2009 m. praplėsta. Buvo suskirstyta į 11 valsčių ir 1 miestą, turėjo 1079 km² plotą ir 13 533 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Kraslavoje.
Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 24 valsčių ir 2 miestus:
Kurmis
Kurmis (Talpa europaea) – vabzdžiaėdžių (Insectivora) būrio gyvūnas, priklausantis kurminių (Talpidae) šeimai. Kūnas cilindriškas, 13-16 cm ilgio, svoris 85-120 g. Priekinės kojos rausiamojo tipo. Kaklas nežymus. Šnipelio šonuose išsidėstę ilgi lytėjimo plaukai – vibrisės. Akys mažos, vos 1 mm skersmens, mato silpnai. Uodega ne ilgesnė už galvą. Kailiukas beveik juodas, nors pasitaiko albinosinės formos, šviesiai pilkų, gelsvai rudų kurmių. Jaunikliai šviesesni už suaugusius. Dantų jis turi 44.
Mėgsta vidutinio drėgnumo humusingas dirvas, ypač dažnas daržuose. Rausia paviršinius ir giluminius urvus. Rausdamas giluminius urvus, žemę išstumia į dirvos paviršių. Taip susidaro kurmiarausiai. Giluminiais urvais kurmiai naudojasi keletą metų. Tokių urvų praplatėjimuose įrengia lizdavietę jaunikliams, ją iškloja sausa žole ir lapais. Poruojasi kovo – balandžio mėn. Nėštumas – 35-40 dienų. Gegužės – birželio mėn. patelė veda 2-9 plikus ir aklus jauniklius, kuriuos žindo apie mėnesį. Penkių šešių savaičių jaunikliai pradeda gyventi savarankiškai. Rugsėjo mėn. jie jau būna tokie kaip suaugusieji. Išveda vieną vadą.
Lietuvoje dažnas. Gyvena pamiškėse, paupiuose, pievose, laukuose, daržuose. Beveik visą gyvenimą būna žemėje. Sunaikina daug žemės ūkio kenkėjų, bet daržams, medelynams padaro žalos išversdami daigus, o ganykloms – jas išrausdami. thumb|left|260px|Kurmiarausiai left|thumb|Kurmio skeletas Tulūzos gamtos muziejuje (, Prancūzija)
Meksikos vėliava
thumb|right|250px|[[Vaizdas:FIAV 111111.svg|23px santykis 4:7]] thumb|right|250px|Antroji valstybinė vėliava ([[1823–1864 m. ir 1867–1968 m.)]] Meksikos vėliava – vertikali trispalvė, naudojama kaip Meksikos valstybinė vėliava nuo 1821 m. Dabartinė versija patvirtinta 1968 m. rugsėjo 16 d.
Sudaro trys vertikalios juostos:
Vėliavos centre – Meksikos herbas, kuris sukurtas pagal actekų legendą, pagal kurią dievas Huicilopočtlis (Uicilopočtlis) pasakęs, kad jie rasią derlingą žemę ten, kur pamatysią erelį, ant kaktuso drąskantį gyvatę.
Per visą vėliavos istoriją keitėsi tik herbas, o spalvos išliko tokios pat.
Maximiliano Pereira
Viktoras Maksimiljanas Pereira Paesas (Victorio Maximiliano Pereira Páez; 1984 m. birželio 8 d.) – Urugvajaus futbolininkas, krašto gynėjas.
Karjerą pradėjo Urugvajaus klube Defensor Sporting, nuo 2007 m. rungtyniavo Portugalijoje.
Pereira debiutavo Urugvajaus rinktinėje 2005 m. draugiškose varžybose prieš Meksiką.
Alfredas Pliadis
Alfredas Pliadis (g. 1956 m. balandžio 8 d. Zarasuose) – Lietuvos sporto žurnalistas, fotografas, redaktorius.
Biografija
1974 m. baigė Vilniaus 7-ąją vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus pedagoginį institutą.
1983–1991 m. Lietuvos radijo ir televizijos sporto redakcijos vyr. režisierius. 1991–1999 m. – Lietuvos radijo ir televizijos Sporto redakcijos vyriausias redaktorius. Lietuvos Darts sporto federacijos prezidentas. Krašto apsaugos ministerijos fotografas.
Palestinos muchafazos
Palestina administraciškai suskirstyta į 16 muchafazų, iš kurių 5 yra Gazos ruože, o 11 – Vakarų Krante. Tiesa, ne visos muchafazų teritorijos tiesiogiai pavaldžios Palestinos valdžiai – Vakarų Krante visiška Palestinos kontrolė yra tik "A" teritorijose, kurios sudaro 3 % ploto. "B" teritorijose yra Palestinos kaimiškoji teritorija, kontroliuojama jungtinių Palestinos ir Izraelio saugumo pajėgų, o "C" teritorijose yra visiška Izraelio kontrolė, ten yra žydų gyvenviečių.
Vakarų Krantas
thumb|left|100px|Vakarų Kranto muchafazos
Gazos ruožas
thumb|left|100px|Gazos ruožo muchafazos
Amperas
200px|thumb|right|Andrė Mari Amperas
Amperas (A) – SI elektros srovės stiprio matavimo vienetas, pavadintas žymaus prancūzų fiziko Andrė Mari Ampero (, 1775-1836) vardu.
Vienas amperas yra lygus vienam kulonui per sekundę:
Apibrėžimas
Vienas amperas – stipris tokios pastovios elektros srovės, kuriai tekant dviem lygiagrečiais plonais ir ilgais laidais, esančiais vakuume vieno metro atstumu vienas nuo kito, jų vieno metro ilgio atkarpai tenka 2 x 10-7 N sąveikos jėga (dėl magnetinio poveikio, nes du laidai yra kaip ilgi magnetai, o jų galai – poliai).
Naujas siūlomas apibrėžimas
Yra pasiūlyta amperą apibūdinti ne kaip sąveikos jėgą tarp dviejų laidų, o kaip elektrinio krūvio tėkmės per laidininko skersmenį stiprumą (elementarųjį krūvį turinčių dalelių (protonų ar elektronų) kiekį, pereinantį per laidininko skersmenį per vieną sekundę, t. y. maždaug 6,241 5093 x 1018 e).
2005 m. Tarptautinis svarsčių ir matų komitetas (CIPM) pritarė naujo apibrėžimo nagrinėjimui. Siūlymas buvo aptartas 25-ojoje Generalinėje svarsčių ir matų konferencijoje, vykusioje 2014 m., tačiau kol kas nutarimo nėra.
Frankų kalba
Frankų kalba  – VIII a. išnykusi senovės vakarų germanų kalba, vartota Salijų frankų, kurie V a. pabaigoje buvo užėmę Romos imperijos valdytą Galiją.
Amperas
Pavyzdžiai
Norint sužinoti elektros prietaiso vartojamą srovę, pakanka paprastai žinomą to prietaiso galią padalinti iš jo maitinimo įtampos.
Frankų kalba
Apie 100 tūkstančių frankų iš dabartinės Flandrijos, apgyvendintos III–IV a., pamažu migravo į pietus. Romanizuotoje Galijoje Salijų frankai buvo gausiai apsupti vietinių gyventojų (6–8 mln.), todėl ilgainiui neteko savo kalbos, ir VIII a. pabaigoje frankiškai nebebuvo kalbama. Vis dėlto ilgą laiką frankai Galijoje sudarė naujosios valdančiosios klasės pamatus, todėl jų kalba tapo svarbiu besiformuojančios dabartinės prancūzų kalbos antsluoksniu (superstratu) bei davė jai pavadinimą. Prancūzų kalboje išlikę daugybė skolinių iš frankų kalbos (jardin, bande, guerre, fauteuil, rang, blond, blanc, bleu, brun ir kt.). Frankų kalba padarė įtaką prancūzų kalbos fonetikai (aspiruotasis h) ir gramatikai.
Ten, kur šnekamoji lotynų kalba nebuvo įsitvirtinusi, frankų kalba išliko ir rutuliojosi toliau. Ja šnekėjo vadinamieji Reino frankai, arba ripuarai frankai. Šiaurėje iš frankų kalbos išaugo dabartiniai flamandų dialektai, bendrinė olandų kalba, taip pat vokiečių kalbos frankiškoji tarmė.
Kemsiukas
Kemsiukas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 5,5 km į pietus nuo Turmanto, Smalvos hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,46 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 142,1 m. Ežeras seklus, gausiai užžėlęs vandens augalija. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę gausiais krūmynais ir medžiais. Į pietus plyti keliasdešimties hektarų dydžio Karmelitų pelkė. Pakrantės miškingos. Iš šiaurės vakarų į rytus ežerą prateka S-3 upelis link Smalvos upės (Drūkšių ežero baseinas). Šiaurine pakrante eina kelias Nr.5320 (Sauliakalnis – Stačiūnai).
Ožeškovas
Ožeškovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 55 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje. Šalia kaimo teka Chviščejaus upė.
Istorija
Kaimas įkurtas apie 1631 metus. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1906 m. kaime įkurta Ožeškovo geležinkelio stotelė. 1946 m. rugpjūčio 12 d. kaime kilo gaisras. 1955 m. pastatyta Ožeškovo Kristaus Dangun Žengimo cerkvė. 1982 m. įkurta Ožeškovo Kristaus Dangun Žengimo parapija.
Rimantas Astrauskas (1954)
Rimantas Astrauskas (g. 1954 m. balandžio 9 d. Kaune) – lietuvių etnomuzikologas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1978 m. baigė Lietuvos konservatoriją, J. Čiurlionytės klasę. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras. 1996 m. stažavo Oksfordo universitete (Didžioji Britanija).
1978–1988 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto muzikos laidų redaktorius. Nuo 1989 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytojas, 1995–2001 m. Etnomuzikologijos katedros vedėjas; 1994 m. docentas.
Nuo 1992 m. Tarptautinės liaudies meno organizacijos narys, nuo 1994 m. prezidiumo narys, nuo 1993 m. Europos etnomuzikologų seminaro, nuo 1995 m. Tarptautinės tradicinės muzikos tarybos narys. Etninės kultūros globos tarybos pirmininkas nuo 2000 m.
Mokslinė veikla
Surinko apie 3000 lietuvių muzikinio folkloro kūrinių. Tiria lietuvių ir gretimų tautų kalendorinių dainų melodiką, intonacijų semantiką, etnomuzikologijos istoriją ir tyrimo metodologiją.
Kenwyne Jones
Kenveinas Džonsas (g. 1984 m. spalio 5 d.) – futbolininkas, Trinidado ir Tobago rinktinės puolėjas, žaidžiantis Anglijos Stoke City klube.
2007 m. rugpjūčio 29 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Sunderland klubu. 2009 m. sausio 27 d. pratęsė sutartį dar ketveriems metams. 2010 m. rugpjūčio 11 dieną atvyko į Stoke City komandą už klubui rekordinę 8 milijonų svarų sumą.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2003 m. sausio 29 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per dvejas rungtynes aikštėje išbuvo 129 minutes.
Alfonsas Jurkevičius
Alfonsas Jurkevičius (1932 m. lapkričio 11 d. Šlynakiemyje, dab. Punsko valsčius) – Lenkijos lietuvių kunigas, prelatas.
Biografija
Mokėsi Šlynakiemio ir Žabariškių pradinėse mokyklose. 1953 m. baigė Suvalkų licėjų. Įstojo į Lomžos kunigų seminariją, bet po pirmo kurso buvo pašalintas už tariamą lietuvišką veiklą. Gavęs Punsko klebono Kazimiero Ramanausko rekomendaciją ir vyskupui patvirtinęs, kad tarnausiąs Lenkijai, mokslus galėjo tęsti Vroclavo kunigų seminarijoje. 1959 m. birželio 21 d. įšventintas kunigu. Dirbo sielovados darbą Vroclavo parapijose, nuo 1979 metų buvo šio miesto lietuvių kapelionas.
Prača
Prača  – upė Bosnijos ir Hercegovinos rytuose; Drinos kairysis intakas. Prasideda Jahorinos kalnuose, Pračos šaltinyje, 1540 m aukštyje virš jūros lygio. Teka į rytus tarpukalnių slėniu. Įteka į Driną ties Ustiprača.
Didžiausias intakas – Rakitnica (kairysis). Prača ties Mesičiais patvenkta hidroelektrinės užtvanka. Jos ilgis 36 m, aukštis 12,8 m. Veikia du 3,1 MW galios agregatai. Susidaręs 0,05 km² tvenkinys. Prie upės įsikūrusios gyvenvietės: Podgrabas, Prača, Renovica, Mesičiai, Ustiprača.
Blužnutė
Blužnutė (Chrysosplenium) – uolaskėlinių (Saxifragaceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – pražangialapė blužnutė.
Rugpjūčio 12
Rugpjūčio 12 yra 224-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 225-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 141 diena.
Dėmėtoji pelėda
Dėmėtoji pelėda (Strix occidentalis) – tikrųjų pelėdų (Strigidae) šeimos plėšrusis paukštis, paplitęs vakarinėje Šiaurės Amerikos dalyje.
Rugpjūčio 12
Vardadieniai
Aiškutė – Radegunda – Laima – Laimonas – Laimona – Klara – Radė
Dėmėtoji pelėda
Aprašymas
Paukštis 43 cm dydžio, atstumas tarp išskėstų sparnų – 115 cm, svoris apie 600 g. Paukštis aktyvus dieną, maitinasi daugiausia smulkiais žinduoliais ir paukščiais.
Dauginimasis
Vietoje lizdų dėmėtoji pelėda naudoja tuščiavidurius medžius, apleistus sakalinių paukščių lizdus arba plyšius uolose. Lizdai sukami 12-60 m aukštyje. Kiaušinio dydis – 5 cm, spalva balta, su neryškiomis dėmėmis. Kiaušinius peri patelė, kai tuo metu patinėlis ieško maisto.
Porūšiai
Išskiriami trys porūšiai: S. o. occidentalis, S. o. caurina ir S. o. lucida.
Akonkagva (upė)
Akonkagva  – upė Čilėje. Prasideda Anduose, 1430 m virš jūros lygio, susiliejus dviem upeliams, Juncal (atitekantis iš rytų) ir Blanco (pietryčių). Upė teka į rytus plačiu Akonkagvos slėniu ir 20 km nuo Valparaiso įteka į Ramųjį vandenyną.
Svarbiausia Valparaiso regiono upė, drėkina daugiau nei 100 000 ha dirbamos žemės. Miestai – Los Andesas, Konkonas (Valparaiso aglomeracija), San Felipė.
Nors pavadinimai sutampa, upė neprasideda Akonkagvos kalno (kuris visas yra Argentinoje) šlaituose.
870 m.
870 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuota
TASS
thumb|200px|TASS logotipas right|thumb|200px|TASS’o būstinė Maskvoje, pastatyta prieš 1980 m. Olimpiadą TASS  – Tarybų Sąjungos telegramų agentūra, pagrindinė TSRS informacinė įstaiga, veikusi 1925–1992 m.
Sukurta Rusijos telegramų agentūros (ROSTA) bazėje. Turėjo išskirtines teises skelbti apie įvykius už TSRS ribų. Buvusių TSRS respublikų informacinės agentūros (tarp jų Lietuvos telegramų agentūra ELTA) buvo sudėtinės TASS dalys.
TASS turėjo platų korespondentų tinklą užsienio šalyse ir buvo viena stambiausių informacinių agentūrų pasaulyje. Dažnai buvo naudojama ideologiniais tikslais.
1992 m. TASS’o pagrindu buvo sukurta Rusijos informacinė agentūra ITAR-TASS (Информационное телеграфное агентство России ИТАР-ТАСС).
2014 m. rugsėjo mėn. agentūrai ITAR-TASS, siekiant išsaugoti ir plėtoti senąsias sovietines tradicijas, sugrąžintas senas vardas ir ji vėl vadinama tiesiog TASS.
Krimuldos savivaldybė
Krimuldos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Ragana. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Krimuldos ir Ledurgos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Siguldos savivaldybės.
Virgaudas Taletavičius
Virgaudas Taletavičius (1964 m. kovo 19 d. Lazdijuose – 2019 m. sausio 22 d.) – gydytojas, Lietuvos politinis veikėjas.
Biografija
1989 m. baigė Kauno medicinos institutą.
1989 m. Druskininkų sanatorijos „Draugystė“ gydytojas, 1990–1999 m. sanatorijos „Eglė“ fizinės medicinos ir reabilitacijos gydytojas, 1999–2001 m. sanatorijos „Lietuva“ reabilitacijos skyriaus vedėjas.
2001–2013 m. Druskininkų savivaldybės viešosios įstaigos „Druskininkų gydykla“ direktorius. 2013–2015 m. Lazdijų ligoninės Fizinės medicinos ir reabilitacijos gydytojas. 2015 m. Varėnos ligoninės direktorius, nuo 2015 m. šios ligoninės Fizinės medicinos ir reabilitacijos gydytojas.
2000–2004 m. ir 2015–2019 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.
2001–2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Druskininkų skyriaus narys.
Vokietijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Stasys Sakalauskas
Stasys Sakalauskas (1946 m. rugpjūčio 19 d. – 2004 m. kovo 25 d.) – lietuvių diplomatas, Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius.
Biografija
Diplomato karjerą jis pradėjo 1991 m. spalio 1 d., tapdamas Lietuvos užsienio reikalų ministerijos vyriausiuoju specialistu Politikos departamento, Amerikos, Kanados ir Azijos šalių skyriuje.
1991 m. lapkričio 1 d. – 1994 m. liepos 14 d. dirbo skyriaus vedėju Politikos departamento, Amerikos, Kanados ir Azijos šalių skyriuje.
Po trejų metų, nuo 1994 m. liepos 15 d. iki 1997 m. kovo 2 d. dirbo Lietuvos ambasadoje JAV patarėju politikos klausimais, kartu ėjo karo atašė pareigas.
2001 m. kovo 5 d. – 2003 m. balandžio 6 d. dirbo URM ambasadoriumi ypatingiems pavedimams. ministerijos patarėjų grupėje.
Nuo 2003 m. balandžio 7 d. iki mirties – ambasadorius ypatingiems pavedimams Kaliningrado problematikai, Rytų Europos ir Vidurinės Azijos departamente.
Kosovo istorija
Kosovo istorija – Kosovo, nepriklausomos Balkanų valstybės, istorija. Kosovas istorijoje vieną kartą (XIV a.) buvo iškovojęs valstybingumą kaip atskira serbiška kunigaikštystė ir yra nepriklausomas nuo 2008 m., kuomet Kosovo parlamentas paskelbė Kosovo Respublikos nepriklausomybę. Kosovo teritorija Antikoje sudarė dalį Dardanijos regiono, kuris nuo IV a. buvo administruojamas kaip atskira Romos imperijos (vėliau - Bizantijos imperijos) provincija. Nuo VI a. regionas slavizuotas, o nuo VII a. ėjo iš rankų į rankas tarp Bulgarijos ir Bizantijos. Nuo 1180 m. prijungtas prie Serbijos, ir serbų kultūros įtakoje išbuvo iki 1455 m., kai Kosovą užėmė Osmanų imperija.
Antikinė istorija
thumb|left|Dardanijos karalystė paskutiniaisiais amžiai pr. m. e. thumb|Dardanijos provincija VI a.
Neolito laikotarpio Kosovo teritorija užėmė Vinča-Turdas kulturos teritoriją (Vakarų Balkanų juodoji ir pilkoji keramika). Bronzos amžius čia prasidėjo XX a. pr. m. e., geležies – XIII pr. m. e. Kapai iš bronzos ir geležies amžių rasti tik Metohijoje, bet ne Kosove.
I tūkst. pr. m. e. Kosovo teritorija sudarė pietrytinį Ilyrijos istorinio regiono pakraštį, ir čia gyveno indoeuropiečių gentis dardanai. Rytuose Dardanija ribojosi su Trakija. Manoma, kad dardanų tarpe gyveno ir trakai tribaliai. IV a. pr. m. e. dardanus nukariavo Makedonijos karalystė, tačiau vėliau jie atkūrė valstybingumą ir turėjo savo karalystę, kurios valdovai minimi graikų šaltiniuose.
Nors Ilyrija buvo nukariauta romėnų dar 160 m. pr. m. e., dardanai, būdami toliau nuo jūros, išlaikė nepriklausomybę iki mūsų eros pradžios. 6 m. jie įjungti į Mezijos provinciją, o šią padalinus 87 m., liko Aukštutinės Mezijos dalimi. III a. pabaigoje (po 284 m.), valdant Diokletianui, Dardanija atskirta kaip atskira Rytų Romos imperijos provincija. Ši romėnų provincija apėmė šių laikų Kosovo rytines dalis, pietinę Serbiją ir šiaurės Makedoniją. Iš pradžių Dardanijos sostinė buvo Naissus (dab. pietų Serbija), o vėliau - Skupas (dab. Makedonija). Vakarinė Kosovo dalis priklausė naujai suformuotai romėnų provincijai Prevalitanai, kurios sostinė buvo Doklėja (Juodkalnija).
Justinianas I perėmęs Bizantijos Imperijos valdžią 527 m., pratęsė Bizantijos ekspansiją į ankstesnes romėnų žemes. Jis istorikų apibūdinamas kaip paskutinis „Romėnų“ imperatorius, nes lotynų kalba buvo jo gimtoji, ir jis buvo paskutinis imperatorius, rimtai siekęs sujungti lotyniškai kalbančias vakarų ir rytų teritorijas. Slavų migracija Balkanus pasiekė VI–VII a., ir Kosovo teritorija liko nebekontroliuojama.