cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mass Effect
Ginkluotė ir amunicija
„Mass Effect“ žaidime yra šešios įprastinės šaunamųjų ginklų klasės: pistoletai, šratiniai šautuvai, automatai ir snaiperiniai šautuvai. Taip pat yra granatų bei gausybė ginklų ir šarvų patobulinimų. Žaidėjas gali sustabdyti žaidimą bet kuriuo metu, kad pasirinktų kitą savo ir (ar) būrio narių ginklą. Gebėjimas kovos metu pasirinkti tinkamą ginklą gali nulemti kovos baigtį. Šarvų būna skirtingų tipų ir išvaizdos, ginklai susiskleidžia ir yra laikomi prie nugaros, kai nenaudojami.
Amunicija žaidime neribota, tad po pastovaus šaudymo nereikia ginklo užtaisyti iš naujo, bet vietoje to jis perkaista ir gali būti vėl panaudotas tik atvėsus. Šaudant neapmokytu ginklu taiklumas sumažėja, ką atvaizduoja išsiplėtusi optinio taikiklio skalė.
Veikėjų dėvimi šarvai atstoja ir kosminius skafandrus. Viso yra trys šarvų rūšys: lengvieji, vidutiniai ir sunkieji. Šie šarvai suteikia ribotas deguonies atsargas bei laikiną apsaugą nuo planetos aplinkos keliamų pavojų, kaip, pvz., karščio ar radiacijos. Šarvai taip pat yra aprūpinti kinetiniais barjerais, kurie atstoja skydus ugnies lauke.
Kelionės
Erdvėlaivis SSV Normandy yra pagrindinė Commander Shepard vadovaujamos įgulos keliavimo priemonė. Kadangi žaidimas aprėpia galaktiką, dauguma kelionių trunka nuo vienos planetos link kitos. Žaidėjas pasirenka keliones tikslą Paukščių Tako galaktiniame žemėlapyje. Galaktika yra padalinta į eilę struktūrinių lygių, kurie apima žvaigždžių spiečius, žvaigždžių sistemas ir galiausiai pačias planetas.
Kelionės „Mass Effect“ visatoje vykdomos pasinaudojant Mass Relays, technologiniais artefaktais, kurie geba beveik akimirksniu transportuoti laivus nuo žvaigždžių spiečiaus iki sistemos, ir primena dvižiedžius kardaninius šarnyrus. Tarp jų atstumas gali siekti nuo kelių šimtų iki kelių šimtų tūkstančių šviesmečių.
Terminas „Mass Effect“
Projekto vadovas Casey Hudson paaiškino terminą „Mass Effect“:
Žaidimo visatoje mass effect ('masės efektas') yra naujai atrastas (žmonėms) fizikos reiškinys, kuris kai kuriais atžvilgiais yra panašus į kitas fizikines jėgas, kaip kad gravitacija ar elektromagnetizmas. Šis reiškinys yra tai, ką realiame gyvenime fizikai įvardija kaip „tamsiąją energiją“, kuri, kaip neseniai išsiaiškinta, yra atsakinga už spartėjantį visatos plėtimąsi. Prieš tai manyta, jog visatos plėtimasis turėtų lėtėti dėl gravitacijos.
Hudson aiškina, jog kai kurie padarai išvystė gebėjimą justi ir manipuliuoti mass effect energija, panašiai kaip realiame gyvenime rykliai ar elektriniai unguriai gali justi ir manipuliuoti elektromagnetizmu. Kai kurie žmonės iš prigimties turi panašių sugebėjimų, kurie gali būti sustiprinti smegenų implantais. Gebėjimas manipuliuoti mass effect energija įvardijamas kaip „biotika“.
Žaidimo technologijos sukasi aplink fiktyvią medžiagą, kuri vadinama „nuliniu elementu“ ar neoficialiai eezo. Kai nulinis elementas yra veikiamas elektros srovės, jis sukuria masės efekto lauką, kuris pakeičia bet kokio tame lauke esančio objekto masę; teigiamos srovės atvejų padaugėja, o neigiamos – sumažėja. Tai leidžia sukurti „kinetinius barjerus“, mokslinės fantastikos stiliaus dirbtinę gravitaciją, keliavimą viršsviesiniu greičiu ir kitokius dalykus.
Siužetas
2183 metai. Eksperimentinio erdvėlaivio SSV Normandy įgula išsiunčiama į žmonijos koloniją Eden Prime planetoje pargabenti atkastą Prothean signalinį švyturį. Į pagalbą įgulai Citadelės Taryba pasiunčia turianą Nihlus, kuris dar ir turi nuspręsti ar Commander Shepard yra vertas tapti vienu iš Specialiojo karinio padalinio (Spectre corps), taikos palaikymo pajėgų, kurios yra aukščiau teisėsaugos ir paklūsta tik Tarybai, nariu.
Šepardo būrys susiduria su karininke Ešle Viljams (Ashley Williams), kuri raportuoja, jog koloniją užpuolė robotų rasė, žinoma kaip geth, kuriai vadovauja spec. karinio padalinio narys Saren Arterius. Sarenas nušauna Nihlus ir aktyvuoja signalinį švyturį. Po mūšio Šepardas aptinka signalinį švyturį ir patiria viziją, kuri vaizduoja karo ir mirčių scenas.
Normandy įgula iškviečiama Tarybos. Deja, be jokių patikimų įrodymų Šepardui nepavyksta įtikinti Tarybą, jog Sarenas yra išdavikas. Padedamas Citadelės apsaugos pareigūno Garrus Vakarian ir kroganų samdinio Urdnot Wrex, Šepardas sutinka kvorianų (quarian) mechanikę, vardu Tali’Zorah nar Rayya, kuri teigia turinti pokalbio tarp Sareno ir asari genties vyriausiosios, vardu Benezia, įrašą. Įrašas talpiną judviejų pokalbį apie pergalę, kažkokį artefaktą, įvardijamą kaip Conduit, ir pajėgų, žinomų kaip Reapers, sugrįžimą. Perklausiusi įrašą, Taryba panaikina Sareno Spectre statusą, kurį suteikia Šepardui ir paskiria jį sučiupti Sareną.
Kapitonas Andersonas perleidžia laivo kontrolę į Šepardo rankas. Therum planetoje Šepardas išgelbsti archeologę dr. Liara T’soni, Benezijos dukrą. Liara prisijungia prie Šepardo komandos dėl to, kad jos biotinės galios ir žinios apie Protheans gali praversti. Feros planetos kolonijoje Šepardas susigrumia su Sareno pajėgomis ir jusliu, augalą primenančiu padaru Thorian, kuris geba kontroliuoti individus. Čia jis sužino, kad Sareno flagmanas, žinomas kaip Sovereign, taip pat geba kontroliuoti individų mintis. Noverijos (Noveria) planetoje besibraudamas pro geth ir rachni (vabzdžius primenanti rasė, kuri, kaip manyta, išnyko) pulkus, Šepardas suseka Beneziją. Šepardui ją įveikus, ji atskleidžia, kad Sovereign užvaldė Sareno mintis. Ten pat Šepardas aptinka ir rachni karalienę, kurią prikėlė Sarenas, norėdamas sukurti šių padarų armiją. Šepardui tenka apsispręsti – paleisti ją ar nužudyti.
Po šių misijų Taryba informuoja Šepardą, jog salarianų infiltracijos būrys aptiko pagrindinę Sareno bazę Virmire planetoje. Atvykęs Šepardas sužino, kad Sarenas išrado vaistą nuo krogranų ligos, žinomos kaip genophage. Tuo pasinaudodamas, Sarenas ketina priveisti nesustabdomą krogranų karių armiją. Apie tai sužinojęs Vreksas išduoda komandą, tad Šepardas privalo arba jį nužudyti, įsakyti Ešli tai padaryt, arba įtikinti jį persigalvoti. Po šio konflikto Šepardas pagelbėja salarianams susprogdinti bazę atominiu improvizuotu sprogstamuoju užtaisu.
Bazės viduje Šepardas susiduria su Sovereign holograma, kuri atskleidžia, kad jis iš tikrųjų yra mašinų rasės Reaper atstovas. Sovereign paaiškina, kad Reapers tūno už Paukščių Tako galaktikos ribų, laukdami kol organinė gyvybė išsivysto, atranda Citadelę ir Mass Relays, o tada juos išnaikina. Įsiveržęs Sarenas tvirtina, kad jo sąjunga su Sovereign išgelbės organinę gyvybę, taip įrodant, kad jie gali būti naudingi. Sarenui atsitraukus, Šepardas priima radijo pranešimą iš Ešli ir Kaidano. Jie teigia, kad priešai juos „įspraudė į kampą“. Šepardui nelieka užtektinai laiko išgelbėti juos abu, tad vienas jų žūsta atominio sprogimo metu.
Pasinaudojusi Šepardo komandos surinkta informacija, Liara nustato Conduit būvimo vietą – Prothean planetą, žinomą Ilos pavadinimu. Šepardas nuseka Sarenui įkandin ir planetoje susiduria su Prothean sukurtu virtualaus intelekto kompiuteriu Vigil, kuris išaiškina Reapers metodologiją. Vigil paaiškina, jog Citadelės stotis iš tiesų yra didžiuliai „vartai“, pro kuriuos Reapers puola galaktiką. Paskutiniojo išnaikinimo ciklo metu keletas Protheans liko gyvi užsišaldę talpyklose Ilos planetoje ir pasinaudoję Conduit pateko į Citadelę, kur jiems pavyko užverti vartus. Sarenas ketina juos vėl atverti, o, kad patektų į Citadelę jam reikia Conduit.
Šepardas nusiveja Sareną pro Conduit ir atsidūręs Citadelėje turi prasibrauti pro didžiulius geth pulkus. Pasivijęs Sareną Šepardas turi galimybę jį įtikinti pasipriešinti Sovereign. Jei jam pavyksta, Sarenas nusižudo, prieš tai Šepardui padėkojęs už jo išlaisvinimą. Tuo tarpu Citadelės flotilė bandydama apsaugoti Tarybą pamažu pralaimi mūšį. Šepardas gauna pranešimą, jog Aljanso flotilė yra pasiruošusi kontratakuoti. Šepardas turi apsispręsti – įsakyti flotilei apsaugoti Tarybą, rizikuoti Tarybos gyvybėmis ir atakuoti Sovereign, ar iš viso palikti Tarybą likimo valiai. Negana to, Sareno lavoną užvaldo Sovereign, kuris vienu metu puola Šepardą ir Aljanso flotilę. Galop žmonija nugali.
Žaidimo pabaigą nulemia keletas veiksnių, įskaitant Tarybos likimą. Jeigu Šepardas nusprendžia išgelbėti Tarybą, jie atsidėkoja žmonijai į jų gretas priimdami vieną iš žmonijos atstovų; kitais dvejais atvejais Taryba žūva, o jos valdžią perima žmonija. Nepriklausomai nuo pasekmių, Šepardo paprašoma pasiūlyti Andersoną arba ambasadorių Udiną į naujojo vadovo postą. Tai padaręs, Šepardas pasitraukia iš šios veiklos ir prisiekia užkirsti kelią gresiamam pavojui.
Veikėjai
Aktorių ir „Mass Effect“ veikėjų, kuriuos jie įgarsino, sąrašas:
Temos
„Mass Effect“ istorija priskiriama kosminei operai ir nagrinėja tokias temas kaip minties laisvė, kosmoso kolonizacija, fanatizmas, vigilantizmas ir dirbtinis intelektas. Istorija, kuri pasižymi kova tarp žmonijos ir mašinų, yra pastebimai panaši tiek į Fred Saberhagen „Berserkerio“ serijos romanus, tiek ir į „Battlestar Galactica“, taip pat ir į Frederik Pohl „Gateway“ romanus. Istorijos detalės, menančios mašinų organinės gyvybės naikinimą, primena Alastair Reynolds romaną „Revelation Space“. Tuo tarpu Citadelė ir jos valdžios struktūra regis buvo pasiskolinta iš „Babylon 5“, o SPECTREs pajėgos sulyginamos su Anla’shok iš „Babylon“ visatos. Pasak Casey Hudson, projekto vadovo, filmai, kaip kad „Svetimi“, „Bėgantis skustuvo ašmenimis“, „Žvaigždžių karai“, „Žvaigždžių kelias II. Kano įniršis“ ir „Erdvėlaivio kariai“, taip pat padarė įtaką šiam žaidimui.
Muzika
Originalaus garso takelio „Mass Effect Original Soundtrack“ muziką parašė Jack Wall ir Sam Hulick, papildomų takelių kompozitoriai – Richard Jacques ir David Kates. Garso takelį, kurį sudaro 37 dainos, 2007 m. lapkričio 20 d. išleido „Sumthing“. Remiantis pranešimu spaudai, žaidimo muzikai įtaką padarė tokie klasikiniai mokslinės fantastikos filmai kaip „Bėgantis skustuvo ašmenimis“ ir „Kopa“.
Įvertinimas
Žurnalas „Game Informer“ žaidimui davė 9,75 balo iš 10 ir pabrėžė, kad „žaidimas skambina interaktyvaus istorijos pasakojimo amžiaus varpais.“ Negatyvios kritikos sulaukė subalansuotumo problemos ir problematiška DI kovos sistema. „GameSpy“ skyrė 5 žvaigždutes iš 5, teigdami, kad „„Mass Effect“ iškėlė interaktyvaus pasakojimo galimybės į naujas aukštumas.“ Anot jų, „tai vienas geriausių metų žaidimų, kurį dar ilgai prisimins kaip vieną geriausių visų laikų žaidimų.“ „GameSpot“ atliko X360 versijos apžvalgą ir susidarė nuomonę, jog „žaidimui šiek pritrūko iki pilno potencialo“, bei paskui pridūrė, kad AK versija yra „geriausias pasirinkimas norint patirti visus žaidimo įspūdžius.“
„IGN“ davė 9,4 balo iš 10, teigdami, kad tai „naujas ženklas, parodantis kaip žaidime turėtų būti atpasakojama istorija,“ žurnale taip buvo išdėstyti jau aptarti trūkumai, tokie kaip „menki žaidimo veiklos sutrikimai, silpnas DI ir prastoka būrio valdymo mechanika.“ Tačiau pabrėžė, kad „RPG elementai pribloškiantys.“ Tinklalapių GameRankings ir Metacritic suvestinių duomenimis, žaidimo AK versija buvo įvertinta atitinkamai 89,70 % ir 89/100.
Pasak „Microsoft“, praėjus šešioms savaitėms po žaidimo išleidimo buvo parduota 1,6 mln. žaidimo kopijų.
1932 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1932 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' buvo 3-iasis vyrų šachmatų čempionatas. Prasidėjęs dar 1931 m. pabaigoje Kaune, jis baigėsi 1932 m. pavasarį (1931 m. spalio 25 d.- 1932 m. gegužės 6 d).
Jį sudarė dvi dalys: ratų sistemos pretendentų turnyras, kuriame dalyviai žaidė po dvi partijas ir mačas dėl absoliutaus čempiono vardo tarp pretendentų turnyro nugalėtojo ir tuometinio Lietuvos absoliutaus šachmatų čempiono.
Nuostatai
1931 m. spalio 25 d. Kaune šachmatų sąjungos būstinėje buvo rengiamas Lietuvos aukššiausios klasės (pretendentų) turnyras į kurį buvo kviečiama 12 geriausių Lietuvos šachmatininkų.
Nuostatai numatė, kad jeigu dalyvių skaičius nesiektų dešimties, tai turnyras būtų žaidžiamas dviem turais, t. y. po 2 partijas. Dalyvaujant 10 ir daugiau, būtų žaidžiama dviem turais, bet antrajame ture težaistų 6 geriausiai pasirodę žaidėjai.
Partijos turėjo būti žaidžiamos: antradieniais, penktadieniais ir sekmadieniais nuo 20 iki 24 val. Atidėtos nebaigtos partijos – ketvirtadieniais. Vyr. teisėjas S. Grilichas, padėjėjai: K. Škėma ir N. Markauskas.
Dalyviai
Į turnyrą buvo pakviesta 12 Lietuvos šachmatininkų: A. Machtas, V. Mikėnas, I. Vistaneckis, Markas Luckis, L. Abramavičius, A. Jeglinas, Z. Kolodnas, P. Vaitonis, V. Segalis, Nastopka, D. Žilevičius ir Leiksonas.
Tačiau du: A. Jeglinas ir D. Žilevičius turnyre dalyvauti iš karto atsisakė. Vėliau, pasitraukus dar keliems, liko 8 žaidėjai. Dėl tarnybinių reikalų negalėjus dalyvauti Z. Kolodnui, liko septyni dalyviai. Visi jie buvo kauniečiai. Keturi iš jų: Aleksandras Machtas, I. Vistaneckis, Markas. Luckis, ir L. Abramavičius žaidė ir 1931 m. Lietuvos šachmatų čempionato turnyre.
Pradžia
1931 m. spalio 23 d. buvo ištraukti burtai, o sekmadienį, spalio 25 d., Kaune prasidėjo Lietuvos šachmatų 1-os klasės (pretendentų) turnyro pirmasis ratas.
Jame težaidė trys poros. Machtas laimėjo prieš M. Luckį, Mikėnas – prieš V. Segalį, o L. Abramavičius pralaimėjo, tuomet dar mažai žinomam P. Vaitoniui.
Ketvirtame rate A. Machto – I. Vistaneckio partija baigėsi lygiosiomis, nors A. Machtas visą laiką turėjo žymią pozicinę persvarą. Didžiausias netikėtumas, sukėlęs susidomėjimą, buvo P. Vaitonio pergalė prieš patyrusį M. Luckį. Iki tol, nulius rinkusių, varžovų susitikime V. Segalis įveikė– L. Abramavičių.
Užbaigus nevienodą partijų skaičių, padėtis po ketvirtojo rato buvo: V. Mikėnas 2 iš 2 galimų, Vaitonis (2 iš 3) I. Vistaneckis (1,5 iš 3), M. Luckis (2 iš 4), Machtas (1 iš 3) V. Segalis (1 iš 4) L. Abramavičius (0 iš 3).
Po penkių ratų
Tęsiant varžybas: Machto – Mikėno susitikimas baigėsi lygiosiomis, o I. Vistaneckis laimėjo prieš L. Abramavičių, Vaitonis – prieš V. Segalį, V. Mikėnas – prieš M. Luckį.
Kitos partijosː L. Abramavičius – Machtas ir Vistaneckis – V. Mikėnas buvo atidėtos.
Žaidėjų turnyrinė padėtis po 5 ratų: V. Mikėnas (3,5 iš 5), A. Machtas ir Vaitonis (po 3 iš 4), I. Vistaneckis (2,5 iš 4), M. Luckis (2 iš 5), V. Segalis (1 iš 4) ir L. Abramavičius (0 iš 4).
Lapkričio 8 d. Buvo sužaista įdomi partija tarp patyrusio A. Machto ir jaunojo P. Vaitonio, sukėlusi didelį šachmatų šachmatų mėgėjų susidomėjimą. Ją laimėjo, aštriai žaidęs A. Machtas.
Pirmam turui pasibaigus
Paskutinę savaitę I. Vistaneckis su P. Vaitoniu baigė partiją lygiomis, o paskutinėj poroj turėjo susitikti V. Mikėnas – L. Abramavičius, tačiau varžovui neatvykus, V. Mikėnui buvo užskaitytas taškas.
Žaidžiant nebaigtas partijas, I. Vistaneckis su V. Mikėnu baigė lygiosiomis, o M. Luckis laimėjo prieš V. Segalį.
Galutinė padėtis po 1-ojo turo: Machtas ir V.Mikėnas turėjo po 5 taškus, I. Vistaneckis ir P. Vaitonis – po 3,5 tšk., M. Luckis – 3 tšk., V. Segalis – 1 tšk. ir L. Abramavičius 0 tšk.
Antras turas
Antrasis turas prasidėjo sekmadienį, lapkričio 15 d. Jame žaidė 6 geriausiai pasirodę žaidėjai (L. Abramavičius toliau nebežaidė). 1-ajame rate žaidė P. Vaitonis – I. Vistaneckis, M. Luckis – A. Machtas ir V. Mikėnas – V. Segalis.
Penktadienį, lapkričio 20, Mikėnas žaidė su Machtu. Po keturių valandų žaidimo ši partija buvo atidėta. Kitose partijose: M. Luckis nugalėjo P. Vaitonį, I. I. Vistaneckis – V. Segalį.
Lapkričio 22 d. ketvirtame rate žaidė V. Mikėnas – I. Vistaneckis, P. Vaitonis – A. Machtas ir M. Luckis – V. Segalis.
Sekmadienį buvo baigiama V. Mikėno partija su A. Machtu. Jos laimėti V. Mikėnui nepavyko ir ji pasibaigė lygiosiomis.
Antrajam turui pasibaigus
Turnyre nugalėjo Aleksandras Machtas, surinkęs 9,5 taško 12 galimų. Antras buvo Vladas Mikėnas (9 tšk.), trečias – Isakas Vistaneckis (6 tšk.), sekantys – Markas Luckis ir Povilas Vaitonis, surinkę po 4,5 taško.
Mačas
1932 m. vasario 14 d. – gegužės 6 d. Kaune Vladas Mikėnas žaidė mačą su Aleksandru Machtu dėl Lietuvos čempiono vardo. Pagal čempionato taisykles pretendentas, kad taptų Lietuvos čempionu, turėjo laimėti mačą, kuris turėjo vykti iki 6 laimėtų partijų (į mačo rezultatą lygiosios neįskaitomos), esant mačo rezultatui 5:5 – čempionas išlaiko savo titulą.
Mačo pirmoji pusė
1932 m. vasario 14 d. Lietuvos šachmatų sąjungos patalpoje (Nepriklausomybės aikštė 2a) prasidėjo A. Machto ir V. Mikėno mačas. Prieš pradedant, burtais buvo nustatyta, kam teks baltieji. A. Machtas ištraukė sau juoduosius. V. Mikėnas pradėjo partiją valdovės gambitu ir perėjo į Rubinšteino variantą. Po aštrios kovos V. Mikėnas laimėjo pėstininką, po 30 ėjimų partija buvo atidėta (kontrolinis laikas 30 ėjimų- 2 val.).
Žaidžiant atidėtą pirmąją partiją V. Mikėnas ją laimėjo.
Žaidžiant antrąją partija, V. Mikėnas juodaisiais netikėtai pasirinko ispaniškąją partiją. A. Machtas greitai įgijo pozicinį pranašumą, o vėliau, po V. Mikėno klaidos, ir – materialinį. Netrukus A. Machtas laimėjo šią partiją. Mačo rezultatas tapo lygus – 1:1.
Trečioje partijoje V. Mikėnas, kaip ir pirmojoje, žaidė valdovės gambitą, tačiau A. Machtas pasinaudojo Aliochino rekomendacija ir po V. Mikėno klaidos, 7-ajame ėjime, įgijo persvarą. Vėliau V. Mikėnas paaukojo pėstininką vildamasis partijos baigmėje turėti dviejų rikių pranašumą. Partija po aštraus žaidimo 30 ėjime buvo atidėta.
Ketvirtoji partija buvo žaidžiama, nebaigus trečiosios. Kaip A. Machtas vėliau sakė: jis buvo nusiteikęs sužaisti ją lygiomis. Tačiau V. Mikėnas po debiuto įniko A. Machtą atakuoti ir gavo net persvarą. Siekdamas iniciatyvos, A. Machtas leidosi į aštrų žaidimą. Po įdomios ir atkaklios kovos susidarė padėtis, kur atrodo juodieji pralošia figūrą, bet baltiesiems, išlošus ją, būtų neaišku, kuri pusė galėtų laimėti. Partija 32 ėjime buvo atidėta.
Trečiadienį, kovo 2 d., buvo baigiamos dvi (3 ir 4) partijos. 3-ios partijos baigmėje, kurioje V. Mikėnas turėjo šiokį tokį pozicinį pranašumą, tačiau A. Machtui, turint materialinę persvarą išlošti baltiesiems buvo sudėtinga. Vis dėlto V. Mikėnas, parodęs gerą orientaciją bokštų baigmėje, laimėjo šią partija. Tą pačią dieną buvo žaidžiama ir atidėta 4-oji partija. Tačiau ji, dėl laiko stokos, liko nebaigta ir buvo atidėta dar kartą.
Po pertraukos, kuri įvyko dėl A. Machto ligos, buvo tęsiama 4-oji partija, kurią A. Machtas laimėjo ir mačo padėtis vėl išsilygino – 2 : 2
Penktąją partiją baltaisiais žaidęs V. Mikėnas buvo įgijęs persvarą, bet padaręs klaidą pranašumą atidavė A. Machtui, kuris juo nepasinaudojo. Baigmėje V. Mikėnas turėjo nežymią persvarą, bet negalėjo jos sėkmingai išnaudoti. A. Machtas pasiūlė lygiąsias, kurių V. Mikėnas atsisakė ir toliau dėjo pastangas laimėjimui rasti. Partija po 35 ėjimų buvo atidėta.
Šeštojoje partijoje V. Mikėnas, žaisdamas juodaisiais, panaudojo prancūziškąją gynybą. Pradžioje A. Machtas, iškeitė žirgus už rikius ir įgijo pozicinę persvarą. Vėliau A. Machtas, paaukojęs kokybę, turėjo stiprią ataką, tačiau V. Mikėnas rado išsigelbėjimo variantą, po kurio gavo išloštiną partijos pabaigą, kurią realizavęs, V. Mikėnas persvėrė mačo rezultatą 3:2.
Mačo lentelė
Pastaba *Kadangi lygiosios nebuvo skaičiuojamos mačą Aleksandras Machtas laimėjo rezultatu 6 : 4.
Club Tacuary
Asunsjono „Club Tacuary“ – Paragvajaus futbolo klubas iš Asunsjono (Charos kvartalo).
1932 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Mačo antroji pusė
Septintoji partija, kurioje V. Mikėnas, žaisdamas baltaisiais, pradėjo 1. d4, buvo viena iš tų, kur žaidėjai pradeda ramiai, bet vėliau leidžiasi į aštriausią kovą. Šioj partijoje, jau debiute, A. Machtas viliojo V. Mikėną į rizikingus variantus, tačiau šis stengėsi žaisti poziciniu stiliumi. Tik vėliau A. Machtui pavyko prasiveržti ir net laimėti kokybę. Tačiau V. Mikėnui pavyko ne tik partiją išlyginti, bet ir gavus puolimą, išlošti figūrą ir užsitikrinti sau laimėjimą. Partija 33 ėjime buvo atidėta.
Po ilgos pertraukos, kurios metu V. Mikėnas žaidė Estijoje surengtame turnyre, mačas su A. Machtu tęsėsi. Nebaigtose 6-oje ir 7-oje partijose Machtas pasidavė ir balandžio 13 d. buvo žaidžiama aštuntoji partija, kuri baigėsi lygiosiomis. Tai buvo ramiausia iš visų mačo partijų. Nei Machtas, nei V. Mikėnas niekur nerizikavo, nors partijoje buvo įvairių galimybių. Tik pačioje pabaigoje A. Machtas buvo laimėjęs pėstininką, bet to buvo maža partijai laimėti, nes V. Mikėnas grasino atsiimti jį.
Club Tacuary
Pasiekimai
Komanda du kartus dalyvavo Copa Libertadores čempionate ir kartą Copa Sudamericana taurėje.
1932 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Mačo antroji pusė
Devintoje partijoje abu varžovai žaidė atsargiai ir partija baigėsi lygiosiomis.
Dvyliktoji partija, žaista balandžio 28 d., vyko nervingai ir nors vienu metu V. Mikėnas buvo įgijęs persvarą, bet vėliau padarė klaidų ir pralaimėjo figūrą. Ji buvo atidėta ir kėlė V. Mikėnui daug nerimo, kadangi, jei ir šią partiją A. Machtas laimėtų, tai užsitikrintų sau Lietuvos čempiono titulą, nes esant rezultatui 5:5 mačas laikomas baigtu lygiosiomis.
Trečiadienį (geg. 4) buvo baigta lemiamoji 12-oji partija, kuri ir nulėmė kovos rezultatą. Pertrauktoj padėtyje A. Machtas atmušė visą V. Mikėno atsakomąjį puolimą ir forsuotai pasiekė laimėtiną padėtį. Tokiu būdu, dėl mačo sąlygos, kuri sako, kad esant rezultatui 5:5 čempionas išlaiko titulą, pirmavimas rezultatu 5:4 A. Machtui reiškė, kad jam lieka Lietuvos čempiono vardas.
Penktadienį (gegužės 6 d.) buvo sužaista dar viena 13-oji partija, kuri iš esmės mačo rezultatui įtakos nebeturėjo, bet ir ją A. Machtas laimėjo. Šioje partijoje irgi buvo momentas, kai V. Mikėnas po sudėtingo ir įdomaus žaidimo vienu ėjimu galėjo priversti A. Machtą pasiduoti, bet, būdamas ceitnote, šia galimybe nepasinaudojo. Susidarė lyginė padėtis, bet V. Mikėnas, nenorėdamas lygiųjų, išsirinko abejotiną variantą ir partiją pralaimėjo.
Paprastoji muskrėslė
Augalas 15-30 cm aukščio, nemalonaus kvapo. Žiedai nešvariai geltoni. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Auga šlapiose, užliejamose vietose, pakrantėse. Augalas nuodingas, turi insekticidinių savybių.
Augalas įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Atlas V
Atlas V – naujausia ir paskutinė „Atlas“ raketų šeimos raketa, skirta vidutinių ir sunkių krovinių skraidinimui. Tai yra vienkartinio naudojimo paleidimo sistema, kurią iš pradžių sukūrė „Lockheed Martin“, o dabar ją valdo „United Launch Alliance“ (ULA) – bendra „Lockheed“ ir „Boeing“ įmonė.
Kiekvieną Atlas V raketą sudaro dvi pakopos. Pirmąją pakopą varo rusiškas „RD-180“ variklis, pagamintas „RD Amross“, deginantis žibalą ir skystą deguonį. Prie pirmosios pakopos gali butį pritvirtinti nuo 0 iki 5 kietojo kuro greitintuvų (KKG) „AJ-60A“, kurios greitu metu pakeis „GEM-63“ kietojo kuro greitintuvai. „Centaur“ viršutinę pakopą varo vienas arba du JAV „RL10“ varikliai, pagaminti „Aerojet Rocketdyne“, deginantys skystą vandenilį ir skystą deguonį.
Aktyvas
Aktyvas – kairioji balanso pusė, nurodanti organizacijos turto sudėtį ir vertę balanso sudarymo dieną.
Liepagiriai
Liepagiriai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Svėdasų.
Atlas V
Atlas V versijos
Atlas V raketų konfiguracijos. HLV nesukurta.|thumb|left|328x328pxKiekviena Atlas V konfigūracija turi triženklį žymėjimą, pvz. 541. Pirmas skaičius reiškia krovinio apsauginių gaubtų skersmenį – 4,2 (4) arba 5,4 (5) m. Antrasis – kieto kuro greitintuvų skaičių. Trečiasis skaičius kiek – vienas ar du „RL10“ varikliai varo „Centaur“ viršutinę pakopą. Vieno variklio „Centaur“ (angl. Single Engine Centaur (SEC)) pakopa yra naudojama daugiausiai, tuo tarpu dviejų variklių „Centaur“ (angl. Dual Engine Centaur (DEC)) pakopa buvo naudota tik vieną kartą – pirmame, bandomajame CST-100 Starliner skrydyje 2019 m. gruodžio 20 d.
Aktyvas
Apyvartiniams aktyvams priskiriami aktyvai, intensyviai dalyvaujantys apyvartoje. Tai medžiagos, pagaminta produkcija, debitoriniai įsiskolinimai, pinigai ir t. t.
Neapyvartiniams aktyvams priklauso aktyvai, ne taip intensyviai dalyvaujantys apyvartoje, tai pagrindinės priemonės, nematerialūs aktyvai, ilgalaikės investicijos ir t. t.
Terminas taip pat naudojamas nurodyti visą bet kokią įmonės nuosavybę.
Pasyvas
Pasyvas – dešinė balanso pusė, nurodanti įmonės turto savininkus, investuotojus, sugrupuotus pagal valstybės nustatytas grupes: nuosavos lėšos, paskolos ir kt.
Pasyve taip pat nurodomas ir akcininkams priklausantis turtas.
Meikštų dvaras
Meikštų dvaras – dvaras Meikštuose, Ignalinos rajone.
Istorija
Dvaras minimas jau XVIII a.
Dvaras iš Naruševičių atiteko Augustinui Vavžeckiui, o XIX a. pab. Simonas Meištavičius pastatė neogotikinės pilies formų rūmus.
VšĮ „Meikštų Dvaras“ pradėjo savo veiklą 2001 m. rugpjūčio 6 d. apleistame Meikštų dvaro pastate. Šiandien tai didžiausias priklausomybių reabilitacijos centras Lietuvoje.
John Brunner
Džonas Braneris (, 1934 m. rugsėjo 24 d. – 1995 m. rugpjūčio 26 d.) – britų mokslinės fantastikos rašytojas.
Romanas „Stand on Zanzibar“ (1968) apie gyventojų perteklių 1969 m. pelnė Hugo premiją už geriausią mokslinės fantastikos romaną ir tais pačiais metais laimėjo BSFA premiją. Šį apdovanojimą 1970 m. pelnė ir romanas „The Jagged Orbit“.
Biografija
Džonas Braneris gimė Preston Crowmarsh kaimelyje Oksfordšyre, Jungtinėje Karalystėje, lankė mokyklą Čeltname. Būdamas 17-os parašė pirmąjį romaną „Galactic Storm“, prisidengęs slapyvardžiu Gill Hunt. 1953–1955 m. tarnavo Karališkosiose oro pajėgose. 1958 m. liepos 12 d. vedė Marjorie Rosamond Sauer.
Iš pradžių rašęs kosminės operos srityje, vėliau pradėjo eksperimentuoti su romanais. Vienas romanų, „Stand on Zanzibar“, 1968 m. pelnė geriausio mokslinės fantastikos romano Hugo premiją. Romanas „The Sheep Look Up“, perspėjantis apie ekologinę nelaimę, tapo pranašišku. Kiberpanko žanro knygoje „The Shockwave Rider“, parašytoje 1975 m., Braneris pirmą kartą iškėlė kompiuterinio kirmino idėją, aprašydamas jį kaip kompiuterinę programą, besidauginančią kompiuterių tinkle.
Rašytojas buvo aktyvus Judėjimo už branduolinį nusiginklavimą narys.
Bibliografija
Paryškinti lietuvių kalba išleisti kūriniai.
Dimša
Dimša – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Paberžės, prie kelio.
Kumpikų II senosios kapinės
Kumpikų II senosios kapinės, vadinamos Maro kapeliais (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės šiaurinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kumpikuose (Darbėnų seniūnija), 0,21 km į pietryčius nuo kaimo kryžkelės, 50 m į pietvakarius nuo Pušų gatvės, Šlaveitos upelio dešiniajame krante.
Vieta
Įrengtos slėnyje stūksančioje kalvelėje, stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi, 13 m ilgio ir 9 m pločio, apjuostos statinių tvora, kurioje nuo gatvės pusės įrengti vienvėriai, metaliniai, ažūriniai varteliai.
Kapinėse auga keli lapuočiai medžiai, stovi 2 medinės, stačiakampės stačiasienės, vienkamarės koplytėlės bei pora medinių monumentalių kryžių. Šiaurės vakarų pusėje esantis senasis kryžius paprastų formų, lotyniškas, stačiai nukirstais viršūnės ir pečių galais. Viduryje pastatytas naujas kryžius kryžmiškas, puoštas pridėtiniais stilizuoto augalinio motyvo ornamentais, dažytas žalios, o ornamentika – baltos, spalvos aliejiniais dažais. Prie abiejų kryžių kryžmų prikalta lieto metalo Nukryžiuotojo figūra, kurią iš viršaus dengia puslankiu išlenktas skardos stogelis.
Teritorijos plotas – 125 m².
0,77 km į šiaurę-šiaurės rytus yra Kumpikų I senosios kapinės.
Želvos herbas
Želvos herbas – vienas iš Ukmergės raj. Želvos miestelio heraldikos atributų.
Kumpikų II senosios kapinės
Istorija
Pasakojama, kad šioje vietoje palaidotos 1709–1711 m. siautėjusio Didžiojo maro aukos. Esą, gyviesiems pasižadėjus mirusiųjų laidojimo vietoje pastatyti koplytėlę, maras liovėsi.
Želvos herbas
Aprašas
Iš kairės nuskelto skydo priekiniame žaliame lauke išlindusi priekinė šokančio sidabrinio žirgo pusė, užpakaliniame auksiniame lauke – užpakalinė juodo sunkiojo arklio pusė.
Kumpikų II senosios kapinės
Istorija
Viena iš kapinių koplytėlių su Marijos Sopulingosios ir 2 angeliukų skulptūromis registruota Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registre (unikalus kodas 20203).
Želvos herbas
Istorija
2000 m. rugpjūčio 2 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 976. Herbo etalono autorius – dailininkas Vaidas Ramoška.
Vadžet (nomas)
Vadžet (Vadžit) nomas (egip.: w3ḏyt), Anteopolio nomas – Senovės Egipto (nuo III tūkst. pr. m. e.), 30 m. pr. m. e.-307 m. ir Romos Egipto provincijos administracinis teritorinis vienetas, priklausęs Aukštutiniam Egiptui ir žymėtas numeriu 10. Jo pavadinimas buvo užrašomas kobros simboliu, dėl to nomas dar vadinamas Kobros nomu.
Sostinė (niwt) buvo Džebu (Ptolemėjų laikų Anteopolis) rytiniame Nilo krante. Pats nomas buvo abipus pagrindinės Nilo upės vagos, ir apėmė šiaurinę dalį dabartinės Sohago muchafazos. Pietuose buvo Min (9), o šiaurėje - Ša (12) nomai.
Istorija
Nomas minimas nuo Senosios karalystės. Tai buvo mažas nomas: jo ilgis siekė 3 iteru (apie 32 km), o plotas - apie 2 cha-ta (apie 5,5 ha). Nuo pat įkūrimo administracinis centras buvo Džebu, kuriame garbinta dangaus dievybė Bau.
Panemunės šilas
thumb|Panemunės šilas thumb|Pušynas
thumb|Gamtos paveldo objektas – „Ąžuolo ir pušies draugystė“
Istorija
Nuo 1926 m. poilsiavietė išpopuliarėjo tarp Kauno gyventojų, poilsiautojų srautas nuolat didėjo. Tai siejama ir su žemės sklypų dalijimu, vilų bei vasarnamių statyba. 1928 m. šilas pavadintas dr. Jono Basanavičiaus parku. Jau tuo metu šalia senųjų parko takų ir keliukų pradėtos projektuoti naujos alėjos. Vasarą į šilą veždavo Kauno siaurukas.
Takai
Iki 1933 m. parke nutiesta apie 5 km naujų bei išlyginta senų takų, pavadintų miško žvėrių ir paukščių vardais. Naujos trasos buvo žvyruojamos, apsodinamos eglaitėmis, įrengiamos sporto ir poilsio aikštelės.
Iki 1935 m. išvestos ir sutvarkytos Gegučių, Žuvėdrų, Undinių, Lakštingalų alėjos, Lapių, Stirnų, Briedžių takai, projektuojamas Vilkų takas. Bendras alėjų ir takų ilgis siekė 7 km, pusė jų apsodinta eglaitėmis. Be to, suprojektuotos dvi naujos alėjos – Gandrų ir bevardė. Pietinė parko dalis buvo tvarkoma „kurortiškai“, šiaurinė dalis palikta rezervatu.
Sanatorijos
1930 m. parko pakraštyje (dab. Žuvėdrų al. ir Kruonio g. kampas) Draugija kovai su tuberkulioze gavo 1 ha žemės sklypą su 12 arų sodyba bei mūriniu namu ir ten įsteigė sanatoriją, vėliau pavadintą dr. Kazio Griniaus vardu. 1934 m. sanatorijos sklypas padidintas iki 1,64 ha (kitais duomenimis, buvo išnuomotas 3 ha sklypas). Sanatorija turėjo centrinį šildymą, vandentiekį, kanalizaciją, elektrą, turtingą biblioteką. 1937 m. joje buvo 80 lovų, vasaros sezono metu galėdavo priimti ir daugiau ligonių.
1932 m. pietinėje Vičiūnų dalyje (tarp Raudonojo Kryžiaus ir Kiškių g.) įsteigta Lietuvos Raudonojo Kryžiaus sanatorija. Jai paskirtas 1,75 ha žemės sklypas.
1933 m. dr. Vanda Tumėnienė įsteigė privačią vaikų sanatoriją. Tam tikslui 36 metų laikotarpiui išnuomotas 4214 m² žemės sklypas tarp dabartinių Elnių g. ir Kiaunių g. Vėliau, pristigus vietos, steigėja paprašė sklypą padidinti. 1937 m. Žemės reformos valdyba jai išnuomojo dar 2000 m² žemės. Dr. Tumėnienės sanatorija veikė ištisus metus. Joje buvo vonios, dušai, rentgeno kabinetas, kvarco lempos ir kita įranga.
Kurhauzas
Kurhauze įrengta vadinamoji vasaros salė (15×15 m), prie jos – 4 apšildomi kambariai, bufetas, erdvi 261 m² ploto veranda. Statybai išleista 52 110 litų. Iškilmingas atidarymas įvyko 1935 m. rugsėjo 29 d., dalyvavo apie 100 kviestinių svečių. Deja, šis įdomus medinis pastatas iki mūsų dienų neišliko – sovietmečiu buvo apleistas ir neprižiūrimas sunyko.
Kurortas
1933 m. Vidaus reikalų ministerija paskelbė Lietuvos kurortų sąrašą, į kurį pateko ir Aukštoji Panemunė. 1934–1935 m. parke planuota įkurti Kauno zoologijos sodą, tačiau dėl lėšų stokos šio projekto tuomet įgyvendinti nepavyko.
1937 m. Panemunėje užregistruota 1200 vasarotojų, o savaitgaliais poilsiaujančiųjų skaičius dar labiau išaugdavo. Nemune buvo tikrinama vandens kokybė, veikė du pliažai, du pensionai, 15 vilų poilsiautojams (septynios vilos priklausė kariškiams), valgykla, svetainės. Kambarių nuoma kurorte buvo aukštesnė nei Palangoje, o gyventi čia buvo taip pat brangu kaip ir Kaune. Kasmet iš gyventojų buvo surenkama apie 1200 Lt, iš vasarotojų – apie 9000 Lt kurorto mokesčio.
Pušyne sklisdavo „gyva“ muzika, buvo rengiamos gegužinės. Panemunės šile surengtos pirmosios Lietuvos skautų stovyklos. Po gražų šilą pavaikščioti ir pajodinėti ant žirgo iš miesto atvažiuodavo prezidentas Antanas Smetona (neatsitiktinai alėja prie Nemuno pavadinta jo vardu).
Cheminių ginklų kapinynas Baltijos jūroje
Cheminių ginklų kapinynas Baltijos jūroje pradėjo kauptis iš karto po II pasaulinio karo, kai 1945 m. Vokietijos ir Sąjungininkų turėtus didelius cheminio ginklo kiekius pradėta laidoti Baltijos ir Šiaurės jūrose. Šiose vietose buvo paskandinta beveik 300 000 tonų cheminių ginklų.
Baltijos jūroje iš viso buvo paskandinta apie 50 000 tonų cheminių užtaisų. Didžioji dalis jų buvo bombos ir kiti kariniai užtaisai su ipritu. Didžiausias arsenalas buvo išmestas netoli Gotlando ir Bornholmo salų. 2013 m. vasarą cheminio ginklo pėdsakų aptikta ir Gdansko įlankoje. Dažniausiai cheminiai užtaisai tiesiog buvo išmetami per laivo bortą, tačiau pasitaikydavo ir visų laivų paskandinimų.
Cheminių ginklų palaidojimo Baltijos jūroje tyrimai atliekami pagal europinį „CHEMSEA“ projektą. Jo metu išsiaiškinta, kad ne visos oficialiai nurodytos palaidojimo vietos yra vienintelės. Taip pat mokslininkai ištyrė, jog šiose vietovėse padidėja žuvų mutacijos ir išsigimimai.
Evelina Kolupailaitė-Masiokienė
Biografija
Tėvas – Steponas Kolupaila. Mokėsi Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijoje. Studijavo Vytauto Didžiojo, Nansi, Vilniaus universitetuose.
Paskelbė straipsnių kalbos kultūros, terminologijos klausimais. Bendradarbiavo Amerikos lietuvių leidiniuose „Lietuva“, „Atspindžiai“. 1995 m. prie Lietuvių fondo įsteigtas E. Kolupalaitės-Masiokienės lietuvių studentų šalpos fondas.
Dzeržkai
Dzeržkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Posventnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
G. Stulpinienės vadybos kolegija
miniatiūra|260px|right|Kolegijos pastatas Kaune, Laisvės alėjoje, 2012 m.
Kolegija veiklą pradėjo 1998 m. rugsėjo 25 d., jos steigėja ir savininkė – Genovaitė Stulpinienė. Kolegija turėjo licenciją teikti tik aukštesnįjį išsilavinimą. Kokybiškos neuniversitetinių aukštųjų studijų programos privati mokykla nebuvo parengusi. Bendrojo lavinimo mokyklas baigę abiturientai buvo kviečiami stoti į verslo organizavimo, verslo teisės ir buhalterinės apskaitos studijų programas. Studentai į minėtas tris studijų programas buvo priiminėjami taip pat ir Klaipėdoje, Panevėžyje, Šiauliuose, Vilniuje, buvo planuojama atidaryti skyrių Salose (Rokiškio raj.).
LeBron James
2023 m. vasario 8 d. žaidėjas tapo visų laikų NBA rezultatyviausiu žaidėju. Jis aplenkė iki tol pirmavusį Karimą Abdul-Džabarą.
Nuo 2004 m. atstovauja JAV vyrų krepšinio rinktinei.
2003–2004 m. sezonas: debiutas NBA
Savo debiutiniame sezone NBA L. Džeimsas „Cleveland Cavaliers“ gretose vidutiniškai rinkdavo po 20,9 taško, atlikdavo po 5,9 rezultatyvaus perdavimo ir 2004 m. buvo paskelbtas NBA metų naujoku.
2004–2005 m. sezonas: antrieji metai
L. Džeimso taškų vidurkis šoktelėjo iki 27,2 taško, Lebronas pirmą kartą paskelbtas All-Star startinio penketo žaidėju. Tačiau „Cavaliers“ nepateko į atkrintamąsias varžybas, nes po reguliariojo sezono dalinosi 8-9 vietas su „New Jersey Nets“ (dabartine „Brooklyn Nets“) komanda ir pralaimėjo jai dėl patekimo į atkrintamąsias.
2005–2006 m. sezonas: įsibėgėjimas
Šiame sezone L. Džeimsas sumesdavo vidutiniškai po 31,4 taško, atkovodavo po 7 kamuolius, atlikdavo po 6,6 rezultatyvaus perdavimo. Reguliarųjį sezoną „Cavaliers“ baigė su 50 pergalių ir pateko į atkrintamąsias, kurių antrajame raunde sezoną užbaigė pralaimėdami Detroito „Pistons“ krepšininkams. Po čempionato pabaigos L. Džeimsas pasirašė trejų metų, 60 milijonų vertės kontraktą su galimybe pratęsti jį dar metams.
2007–2008 m. sezonas: į superžvaigdžių tarpą
Šiame sezone L. Džeimsas vidutiniškai pelnė po 30 taškų, o „Cavaliers“ rytų konferencijoje užėmė ketvirtąja vietą. Šįkart Klyvlendo krepšininkai nukeliavo iki antrojo Playoffs raundo, kuriame „Cavaliers“ pralaimėjo būsimiesiems čempionams Bostono „Celtics“ krepšininkams 3-4.
2008–2009 m. sezonas: sėkmingas sezonas
Šis sezonas L. Džeimsui bei „Cavaliers“ buvo sėkmingas. Klyvlendo krepšininkai iškovojo 66 pergales, užėmė pirmąją vietą lygoje, o L. Džeimsas buvo išrinktas naudingiausiu sezono žaidėju. Tačiau kelią į finalą pastojo Orlando „Magic“ komanda, kuri konferencijos finale 4-2 nugalėjo Klyvlendo ekipą.
2009–2010 m. sezonas: paskutiniai metai Ohajuje
Paskutiniame sezone prieš tampant laisvuoju agentu L. Džeimsas „Cavaliers“ gretose įmesdavo po 28,4 taško ir, pasibaigus reguliariajam sezonui, iškovojo antrą sezono MVP iš eilės. „Cavaliers“ vėl baigė sezoną pirmoje vietoje, o atkrintamosiose pralaimėjo būsimiesiems finalininkams, Bostono „Celtics“ ekipai.
2010 m. vasara: „lemtingas sprendimas“
Kai 2010 m. liepos 7 d. L. Džeimsas nutarė oficialiai pareikšti sprendimą dėl savo karjeros NBA ateities, ESPN televizija tiesiogiai transliavo interviu su L. Džeimsu specialioje laidoje „sprendimas“. Laidoje L. Džeimsas pareiškė, jog jis palieka Klyvlendo „Cavaliers“ komandą ir keliasi į Majamį, kur prisijungia prie kitų superžvaigždžių Dveino Veido ir Kriso Bošo bei papildo Majamio „Heat“ gretas. Šis Lebrono sprendimas sukėlė daug aistrų visoje JAV. Klyvlendo gerbėjai degino 23 numeriu pažymėtus L. Džeimso marškinėlius, o Majamio aistruoliai netvėrė džiaugsmu. Anot L. Džeimso, krepšininkas Floridos ekipą pasirinko dėl to, jog nori iškovoti čempionų žiedus. Majamio komanda pilnai sukomplektavo „didįjį trejetą“.
2010–2011 m. sezonas: neišsipildžiusi svajonė
Nors ir sezono startas Majamio komandai nebuvo toks stiprus, Floridos ekipa sugebėjo prasibrauti iki finalo. Tačiau didysis triumfas neįvyko. „Heat“ klubas turėjo pripažinti Dalaso „Mavericks“ klubo pranašumą.
2011–2012 m. sezonas: čempionų žiedai
Šiame sezone L. Džeimsas vėl tapo sezono MVP. Majamio ekipa nepaliko varžovams jokių vilčių – „Heat“ klubas nukeliavo iki pat finalo, kuriame nuginklavo Oklahomos „City Thunder“ komandos krepšininkus su Kevinu Durantu priešakyje. L. Džeimsas buvo pripažintas naudingiausiu finalo žaidėju.
2012–2013 m. sezonas: apgintas titulas
Šio sezono scenarijus labai panašus į praėjusio: Majamio „Heat“ sezoną pabaigė pirmoje vietoje, L. Džeimsas tapo sezono MVP, o „Heat“ ekipa apgynė titulą, finale laimėdami seriją prieš San Antonijaus „Spurs“ krepšininkus 4-3. Ypač įsimintinos buvo šeštosios finalo serijos rungtynės, kurių herojumi tapo Rėjus Alenas, pataikęs stebuklingą tritaškį ir sudaužęs „Spurs“ krepšininkų viltis laimėti titulą. L. Džeimsas vėl buvo išrinktas naudingiausiu finalo serijos žaidėju.
2013–2014 m. sezonas: San Antonijaus kerštas
Šiame sezone L. Džeimsas vidutiniškai rinko po 27,1 taško. „Heat“ klubas ketvirtus metus iš eilės vedami „Didžiojo Trejeto“ laimėjo rytų konferenciją ir pateko į finalą. Tačiau šįkart Majamio krepšininkai nusileido tiems patiems „Spurs“ krepšininkams 1-4, prieš kuriuos laimėjo praeitų metų finale.
2014 m. vasara
Ši vasara „Heat“ ekipai buvo įtempta bei permaininga. Visi trys „Didžiojo Trejeto“ žaidėjai – D. Veidas, L. Džeimsas, K. Bošas – nusprendė nutraukti savo sutartis ir tapti laisvaisiais agentais. Nors dauguma manė, jog žaidėjai taip pasielgė norėdami padidinti Majamio „Heat“ „algų kepurę“, tačiau L. Džeimsas pasielgė kitaip: „Karalius“ nusprendė sugrįžti į gimtąją Ohajo valstiją, grįžti į Klyvlendo „Cavaliers“ gretas. Majamio aistruoliai neslėpė pasipiktinimo, o pati „Heat“ ekipa prarado tūkstančius aistruolių. „Aš grįžtu namo.“ – pareiškė krepšinio supertalentas.
2014–2015 m. sezonas: naujas „Didysis trejetas“
Grįžęs į „Cavaliers“ L. Džeimsas prisijungė prie jau komandoje buvusios žvaigždės Kairy Irvingo. Netrukus į komandos gretas įsitraukė ir Minesotos „Timberwolves“ lyderis Kevin Love. Šįkart Klyvlendo ekipa buvo nusitaikiusi į čempionų titulą. Šį sezoną „Cavaliers“ nukeliavo į NBA finalą, bet pralaimėjo „Golden State Warriors“ kovoje dėl NBA žiedų 4-2.
2015-2016 m. sezonas: Kerštas Kariams
„Cavaliers“ šį sezoną vedami L. Džeimsas, K. Irvingo, K. Love nesunkiai užėmė pirmą vietą rytų konferencijoje. Atkrintamosiose varžybose „Cavaliers“ puikiai žaidė ir lengvai pateko į NBA finalą, o ten jau laukė praeitų metų priešininkai „Golden State Warriors“ komanda. „Warriors“ NBA finale laiminėjo 3-1 ir jiems reikėjo tik laimėti vienerias rungtynes, kad taptu NBA čempionais antrus metus iš eilės. Tačiau vieną „Warriors“ lyderių diskvalifikavo vienerioms rungtynėms ir rezultatas tapo 3-2. Šeštosios rungtynės vyko „Cavaliers“ arenoje, todėl sirgalių pagalba jie nugalėjo „Warriors“ ir išlygino finalo seriją 3-3. Septintosios NBA finalo rungtynės vyko „Warriors“ arenoje. Visos rungtynės vyko taškas į tašką, tačiau paskutinėmis minutėmis K. Irvingo pataikytas tritaškis ir L. Džeimso bauda pakeitė finalo likimą ir laimėjo NBA finalą tapdami vieninteliai istorijoje tapę NBA čempionais pralaiminėdami finalo serijoje 3-1.
2018 – dabar: Los Andželo „Lakers“
2018 metų NBA laisvųjų agentų rinka nestokojo superžvaigždžių, viena jų – L. Džeimsas. Viso sezono metu netrūko gandų apie Karaliaus vasaros planus. Jis buvo siejamas su tokiomis komandomis, kaip Los Andželo „Lakers“, Filadelfijos „76ers“, Hiustono „Rockets“. Po dar vieno nesėkmingo NBA finalo, kurį „Cavaliers“ pralaimėjo 4:0, L. Džeimsas nusprendė, kad jam jau gana Rytų Konferencijos ir paskleidė nežinią visoje NBA dėl savo tolimesnės ateities. 2018 m. liepos 2 d. L. Džeimsas padėkojo „Cavaliers“ fanams ir pranešė, kad keliasi į Los Andželo „Lakers“. Su Kalifornijos klubu pasirašė 4 metų kontraktą.
2018-2019 m. sezonas: Nesėkmingas sezonas
Sezonui prasidėjus Los Andželo „Lakers" vedami L. Džeimso vakaruose buvo viena iš stipriausių komandų ir atrodė, kad Los Andželo „Lakers" pirmą kartą po 6 metų žais atkrintamosiose varžybose. Gruodžio 25 d. žaidžiant prieš NBA čempionus „Golden State Warriors" krepšininkus, L. Džeimsas patyrė stiprią kirkšnies traumą. Jis praleido 17 rungtynių dėl šios traumos, tai daugiausiai per jo visą 16 metų karjerą NBA. Be geriausio krepšininko Los Andželo komanda pradėjo pralaiminėti rungtynes ir iškrito iš vakarų konferencijos aštuntuko. L. Džeimsas 2019 m vasarį tapo 5-uoju krepšininku, kuris pelnė 32000 taškų per NBA karjerą. 2019 m. kovo 6 d. L. Džeimsas aplenkė Maiklą Džordaną visų laikų rezultatyviausių krepšininkų sąraše ir pakilo į 4-ąją vietą. L. Džeimsas šį sezoną sužaidė tik 55 rungtynes iš 82, tai mažiausias sužaistų rungtynių skaičius per visą jo karjerą NBA. Paskutinius 8 metus iš eilės NBA finaluose žaidęs L. Džeimsas, nesugebėjo patekti į atkrintamąsias varžybas pirmą kartą nuo 2005 metų.
2022-2023 m.: rezultatyviausias žaidėjas NBA istorijoje
2022 m. gruodį L. Džeimsas tapo antruoju žaidėju NBA istorijoje (po M. Džordano), būdamas vyresniu nei 35 m. amžiaus ir rungtynėse pelniusiu daugiau nei 40 taškų bei nepadariusiu nei vienos klaidos.
2023 m. vasario 7 d. rungtynėse su Oklahomos komanda L. Džeimsas pasiekė 38 388 karjeros taškų ribą ir tapo rezultatyviausiu žaidėju NBA istorijoje.
Dovydas
thumb|200px|Paveikslas, vaizduojantis Dovydą su nugalėtu Galijotu (apie 1600 m., aut. [[Karavadžas)]]
Karalius Dovydas ( – „mylimas“, g. apie 1037 m. pr. m. e. Betliejuje – m. apie 970 m. pr. m. e.) – pagal Bibliją buvo antrasis suvienytosios Izraelio karalystės karalius po Sauliaus (~1005–965 m. pr. m. e.). Jis apibūdinamas kaip karys, muzikantas ir poetas. Tradiciškai jam priskiriama daugelio psalmių autorystė.
Dovydas pradėjo dinastiją, valdžiusią iš pradžių visą Izraelį, o vėliau pietinę Judėjos karalystę iki „Babilono nelaisvės“. „Babilono nelaisvė“ arba „Babilono ištremtis“ – tai prievartinis diduomenės, valdininkų, prekybininkų ir amatininkų iškraustymas į Babiloną. Tai įvyko VI amžiuje pr. m. e., kai buvo paimta Jeruzalė (597 m.) ir kai Babilonojos karalius Nabuchodonosaras galutinai sutriuškino Judėjos karalystę (586 m.).
Dovydas Biblijoje
Dovydas gimė Betliejuje, ūkininko Jesės šeimoje. Būdamas jaunuoliu pateko į Sauliaus dvarą, kad Dovydas jį pralinksmintų savo arfos grojimu, nes, pasak Biblijos, Saulius kentėjo nuo jį apsėdusių piktųjų dvasių. Kilus karui su filistinais, Dovydas grįžo pas tėvą į Betliejų ganyti avių. Vėliau Dovydas, kuris nešė duoną ir sūrį savo kariuomenėje tarnaujantiems broliams, sugebėjo užmušti Galijotą paprasta akmenų svaidykle. Išgirdęs apie drąsų piemenį Saulius nurodė pakviesti jį į dvarą.
Kitoje vietoje minima, kad Galijotą užmušė ne Dovydas, bet kažkoks Elhananas iš Betliejaus, kai Dovydas jau buvo Izraelio karalius. Dar kitur rašoma, kad Elhananas užmušęs ne patį Galijotą, o jo brolį.
Mūšyje su filistinais, žuvus Sauliui ir jo sūnui Jehonatanui, Dovydas buvo vainikuotas Judėjos karaliumi. Visas Izraelis karaliumi jį pripažino tik po dvejų metų. Dovydas iš jebusiečių atkovojo Jeruzalę ir padarė Izraelio sostine, perkėlė į ją Sandoros skrynią. Dovydas taip pat ketino šiame mieste pastatyti šventyklą, tačiau Dievas tai jam uždraudė.
Dovydas įsimylėjo Ūrijo, vieno iš savo karių, žmoną Betšebą. Šiai nuo jo pastojus, Dovydas išsiuntė Ūriją į mūšį ir pasirūpino, kad jis ten žūtų. Po to Dovydas vedė Betšebą. Pranašas Natanas pasmerkė Dovydo nuodėmę, ir nors Dovydas gailėjosi dėl padarytos nuodėmės ir Dievas jam atleido, tačiau kūdikis, kurio laukėsi Betšeba, mirė. Saliamonas, antrasis jų sūnus, tapo Dovydo įpėdiniu.