cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Amerikos–Meksikos karas
Karo pabaiga
thumb|250px|Teritorijos, kurias Meksika perleido JAV Gvadelupės – Hidalgo sutartimi 1848 m. Gvadelupės – Hidalgo sutartis, pasirašyta 1848 m. vasario 2 d. užbaigė JAV – Meksikos karą. Meksika valstijoms perleido Teksasą, taip pat Kaliforniją, Nevadą, Jutą ir dalį dabartinių Kolorado, Arizonos, Naujosios Meksikos ir Vajomingo valstijų teritorijų. Už tai Meksika gavo 18 mln. 250 tūkst. dolerių – pagal 2000 m. vidurio kursą - apie 627 mln. 520 tūkst. dolerių. Kai JAV senatas ratifikavo šią sutartį, išbraukė dešimtą straipsnį. Šiame straipsnyje buvo teigiama, kad JAV pripažįsta meksikiečių ir ispanų žemdirbius, o meksikiečiai gyvenantys užgrobtose teritorijose gaus tokias pat teises kaip ir Amerikos piliečiai.
Priešininkai
Karo metu mirė apie 13 000 JAV kareivių, tačiau tik 1 700 iš jų žuvo mūšiuose. Kiti mirė nuo žaizdų ir ligų. Meksika prarado apie 25 000 žmonių.
Viena iš priežasčių, dėl kurių Meksikos nuostoliai kur kas didesni, buvo prastesnė ginkluotė. Jos armija naudojo dar Napoleono laikų britiškus šautuvus, o amerikiečiai buvo ginkluoti naujausiais JAV pagamintais šautuvais. Be to, meksikiečiai buvo apmokyti šaudyti ginklą laikant ties klubais, o amerikiečiai naudojo pažangesnį ginklo laikymo metodą – buožę atrėmus į petį, kas leido daug taikliau šaudyti.
Didžioji dalis Šv. Patriko bataliono (keli šimtai airių kareivių pasitraukę iš JAV armijos ir perbėgę pas meksikiečius) karių žuvo mūšyje prie Čurubusko. Apie 100 jų pateko į nelaisvę ir buvo pakarti kaip dezertyrai.
Paskutinis išgyvenęs konflikto dalyvis, Ouvenas Tomas Edgaras, mirė 1929 m. rugsėjo 3 d., eidamas 98 metus.
Pasekmės
Karas taip pat sąlygojo naujo tipo politikų atsiradimą, kuriems galiausiai pavyko atsikratyti Santa Anos viešpatavimo ir 1857 m. paskelbti liberalią respubliką. Vieni pirmųjų naujosios respublikos priimtų įsakymų skatino plačių šiaurinių Meksikos teritorijų kolonizavimą, kuo siekta išvengti galimo kitų žemių praradimo.
Iki karo pabaigos likus mėnesiui JAV prezidentas Polkas buvo sukritikuotas Atstovų rūmų. Kritikos gavo ir generolas Teiloras už esą „nereikalingo“ karo palaikymą. Po šios kritikos, kur svarbų vaidmenį atliko Abraomas Linkolnas, sekė detalus karo priežasčių tyrimas Kongrese. Linkolno ataka prieš prezidentą sugadino jo karjerą Ilinojuje, nes čia karas buvo populiarus ir todėl nebuvo perrinktas kitai kadencijai.
Čapulteko parke Meksike pastatytas paminklas šešiems paaugliams kadetams, kurie Čapulteko tvirtovės apgulties metu 1847 m. rugsėjo 18 d. nenorėdami pakliūti į amerikiečių užkariautojų belaisvę nušoko nuo rūmų sienos. Praėjus beveik šimtumečiui po karo, 1947 m. kovo 5 d., JAV prezidentas Haris Trumanas padėjo vainiką prie paminklo pagerbdamas žuvusiuosius.
Bujanauskas
Bujanauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bujanauskienė (ištekėjusi moteris) ir Bujanauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
The Final Cut
The Final Cut – britų progresyviojo roko grupės Pink Floyd albumas ir paskutinis studijinis albumas, kuriame groja bosistas ir dainų autorius Rodžeris Votersas. Albumas daugiausiai laikomas Voterso darbu, kuriame visų kūrinių autoriumi paminėtas tik pats Rodžeris. Disko įrašyme nedalyvavo klavišininkas Rick Wright.
Gerbėjai ir kritikai šį albumą linkę vadinti Rodžerio Voterso soliniu darbu, nei visos grupės Pink Floyd. Labiausiai Rodžerio dominavimas pastebimas albumo viršelyje, kuriame parašyta:
„The Final Cut“ yra koncepcinis albumas prieš karą, įkvėptas Margaretos Tečer iškilimo ir Didžiosios Britanijos įsitraukimo į Folklandų karą.
Albume panaudoti senesnių albumų garsai – vėjas iš „Meddle“, žingsniai, laikrodžiai, pamišėlio juokas iš „Dark Side of the Moon“, radijo garsai bei triukšmas iš „Wish You Were Here“, šuns kaukimas iš „Animals“, bei riksmai ir balsai iš „The Wall“.
Dainų sąrašas
Visi kūriniai parašyti Roger Waters. Pagrindines vokalo partijas atlieka Roger Waters, išskyrus kur parašyta kitaip.
Muzikantai
Pink Floyd: Kviestiniai:
Garbėnai
Garbėnais vadinami kaimai:
Šimonių giria
miniatiūra|250px|right|Informacinis stendas prie [[Sedeikiai|Sedeikių]] thumb|250px|Įvažiavimas į girią ties [[Andrioniškis|Andrioniškiu]]
Šimonių giria − miškų masyvas Anykščių ir Kupiškio rajonuose, už 4 km į vakarus nuo Svėdasų, už 2 km į pietus nuo Šimonių.
Geografija
Masyvo plotas 13 500 ha (pagal 2008 m.). Miškas kompaktiškas, apie 16 km ištįsęs iš vakarų į rytus, apie 10 km − iš šiaurės į pietus. Pietvakariuose susisiekia su Akmenos mišku. Pušynai sudaro apie 60 procentų girios, beržynai – 24 procentus, eglynai apie 13 procentų, kiti medynai (juodalksnynai, baltalksnynai, drebulynai) 3 procentus. jaunuolynai sudaro 26 % medynų, pusamžiai medžiai 51 %, pribręstantys 17 %, brandūs 6 %.
Miškų masyvo reljefas banguotas, vietomis kalvotas, pelkėtas. Giria yra ant poledyninio laikotarpio deltinių smėlių kontinentinių kalnagūbrių, tad net 70 procentų jos teritorijos sudaro smėlio ir priesmėlio dirvožemiai. Miško pietiniu pakraščiu teka Šventoji, šiaurės vakarų dalimi ir vakariniu pakraščiu − jos intakas Pelyša su savo intaku Svėdupiu; per mišką teka Jaros intakas Aluotis su savo intaku Iženu ir dar keli upeliai. Yra Iženo, Uogšilio pelkės. Miške daug ežerų:
Biologija
Miške yra briedžių, stirnų, šernų, elnių, lapių, kiškių, vilkų, usūrinių šunų, barsukų, lūšių, kiaunių, voverių, tetervinų, kurtinių, ežeruose ir pelkėse − laukinių ančių, upėse − upėtakių, vėžių, ondatrų, ūdrų, bebrų.
Saugomos rūšys:
Šimonių girioje gausu grybų, vaistinių, uoginių augalų. 2012 m. biosferos poligone aptikta į Lietuvos Raudonosios knygos 0(ex) kategoriją įrašyto augalo – Lobelio čemerio (Veratrum lobelianum) augavietė.
Yra Iženo telmologinis, Šventosios kraštovaizdžio, Pelyšos geologinis draustiniai, trys kurtinių tuokvietės, spanguolynas.
Biosferos poligonas
Šimonių girios biosferos poligonas – saugoma teritorija, įsteigta siekiant išsaugoti Šimonių girios ekosistemą. Visas plotas – 23 261 ha, iš jų 19 209 ha priklauso Anykščių rajonui, 4 052 ha priklauso Kupiškio rajonui. Poligonas yra sudėtinė nacionalinės kompleksinės ekologinės bei specializuotos biologinės įvairovės būklės stebėsenos sistemos bei Europos ekologinio tinklo Natura 2000 dalis. Poligone turėtų būti stebimi, kontroliuojami ir prognozuojami gamtinių sistemų pokyčiai. Pagal 2004 metais patvirtintus poligono nuostatus, biosferos poligone:
pušynų jaunuolynuose iki 20 m. negali būti vykdomi kirtimai kovo‒liepos mėn.;
uoksiniai ir drevėti medžiai negali būti kertami, o vykdant sanitarinius, ugdymo ir pagrindinius kirtimus, 1 hektare turi būti paliekama ne mažiau kaip 10 stuobrių, sausuolių ar išvirtusių medžių (išskyrus žalių eglių stuobrius ir žalių eglių vėjavartas);
skatinama taikyti skruzdėlynų apsaugos priemones;
skatinama plynų kirtaviečių plotus išdėstyti taip, kad atviros vietos kiekvienoje 100 hektarų teritorijoje sudarytų ne mažiau kaip 2 hektarus;
skatinama reguliuoti, kiaunių, šernų, lapių, mangutų ir benamių kačių gausą;
Biosferos poligone saugomų rūšių stebėjimus organizuoja, renka duomenis apie lizdavietes, gautus duomenis analizuoja ir ataskaitas Valstybinei saugomų teritorijų tarnybai prie Aplinkos ministerijos teikia Anykščių regioninio parko direkcija.
Reikšmė
Šimonių girioje yra keletas archeologinių, istorinių ir gamtos paminklų. Svarbiausios gyvenvietės girioje: Šimonys, Mikieriai, Sedeikiai, Pelyšiai, Šilagaliai, Juodeglynis, Ertėjai ir kt. Šimonių girioje veikė Lietuvos partizanai, priklausę Algimanto apygardai. 2014 m. buvo sukurtas pažintinis maršrutas, vedantis Algimanto apygardos partizanų kovos takais.
Masiuliškiai (Šiauliai)
Masiuliškiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šiaulių.
Istorija
Panaikintas 1986 m.
Frankfurto vertybinių popierių birža
thumb|right|Frankfurto birža Frankfurto vertybinių popierių birža – seniausia ir viena iš didžiausių pasaulio akcijų biržų įsikūrusi Sityje, Frankfurte, Vokietijoje.
Indeksas DAX (Deutscher Aktien-Index) yra apskaičiuojamas atsižvelgiant į 30-ies likvidžiausių, didžiausių ir pelningiausių įmonių akcijų kainas.
LKBL 1996–1997 m. sezonas
LKBL 1996–1997 metų sezonas – 3-sis Lietuvos krepšinio B lygos sezonas. Pirmenybėse nugalėjo Gargždų „Gargždai“ ekipa.
Storosios žarnos vėžys
Storosios žarnos vėžys  – piktybinis navikas išsivystantis storojoje žarnoje: storosios žarnos flexura coli dextra ir sinistra srityse, taip pat aklojoje, nusileidžiančiojoje ir riestinėje žarnoje. Dažniausiai kalbant apie storosios žarnos vėžį turima galvoje kolorektalinė karcinoma, tačiau šioje virškinimo trakto dalyje gali išaugti ir kiti piktybiniai navikai :
Bujauskas
Bujauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bujauskienė (ištekėjusi moteris) ir Bujauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Eden: It's an Endless World!
Eden: It's an Endless World! – manga, parašyta ir iliustruota Hiroki Endo. Japonijoje platinta mėnesiniame žurnale „Afternoon“, Jungtinėse Valstijose leidyklos „Dark Horse Comics“. Kūrinio veiksmas vyksta netolimoje ateityje, po pandemijos, pramintos closure ('užbaigimas') virusu, kuris nusinešė 15 proc. pasaulio gyventojų gyvybes, dar daugiau jų suluošino ar išbjaurojo ir ženkliai pažeidė pasaulio politinę pusiausvyrą. Kūrinyje kažkiek remiamasi gnostine mitologija, pavyzdžiui, kai kurie veikėjai, kaip antai Ennoia, pavadinti pagal gnostikų esybes, taip pat pastebima ir kitokia gnosticizmo įtaka kūrinio tematikoje.
Siužetas
Istorija pradedama ilgu įvadu, pasakojama apie ramų veikėjų Ennoia ir Hannah gyvenimą atokioje Edeno saloje kartu su jų globėju, mokslininku Lane Morris, sergančiu nepagydoma liga, kurią sukėlė pandeminis virusas, nusinešęs 15 proc. žmonijos. Prieš tai vykę įvykiai, vedantys prie Ennoia tėvo sugrįžimo ir Propater federacijos pajėgų, atpasakojami veikėjų prisiminimuose.
Po to persikeliama dvidešimtčia metų į priekį, į laikmetį, kuriame Ennoia sūnus Elijah grumiasi su galinga ir monopoline Propater federacija, siekdamas išlaisvinti dar vaikystėje federacijos pagrobtą seserį Mana. Laikydami ją įkaite federacija siekia pakenkti Pietų Amerikoje narkotikų magnatu pagarsėjusiam Ennoia Ballard, kurio baiminasi ir neapkenčia daugelis, netgi jo šeima. Toliau pasakojama, kaip vaikinukas bręsta ir mėgina kabintis į sudėtingą gyvenimą. Kūrinio eigoje jis sutinka daugelį kitų veikėjų, kompanionų ar priešų su savitomis gyvenimo istorijomis, kurie visi siekia to paties tikslo – išgyventi postapokaliptiniame distopiniame pasaulyje.
Vėliau istorija dar kartelį peršoka laiku į priekį, šįkart dar ketverius metus. Pandemiją sukėlęs virusas mutuoja ir žmonija dar kartą atsiduria ant išnykimo ribos.
Ispanija Eurovizijoje
thumb||right|200px|[[Víctor Balaguer 1962 m.]] thumb||right|200px|[[Conchita Bautista 1965 m.]] thumb||right|200px||[[Massiel – 1968 m. Eurovizijos nugalėtoja]] thumb||right|200px|[[Salomé (dainininkė)|Salomé 1969 m.]] thumb||right|200px||[[Julio Iglesias – Ispanijos atstovas 1970 m. Eurovizijos konkurse]] thumb|right|200px|Mocedades Eurovizijos dainų konkurso scenoje 1973 m. thumb||right|200px|[[Braulio 1976 m.]] thumb|right|200px|[[Serafín Zubiri 1992]] thumb|right|200px|[[Anabel Conde 1995]] thumb|right|200px|[[Lydia (dainininkė)|Lydia 1999]] thumb||right|200px||[[Ramón 2004 m.]] thumb||right|200px||[[D'NASH 2007 m.]] thumb||right|200px|[[Rodolfo Chikilicuatre 2008 m.]] thumb||right|200px|[[El Sueño de Morfeo 2013 m.]]
Ispanija Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 62 kartus, debiutavo 1961 metais. Nuo 1999 m. Ispanija yra viena iš „Didžiojo penketo“ šalių (kartu su Prancūzija, Vokietija, Jungtine Karalyste ir Italija) ir todėl automatiškai patenka į finalą, nes jie yra penki didžiausi Eurovizijos finansuotojai.
Ispanija dalyvavo Eurovizijos jubiliejiniame koncerte „Congratulations“. Šalies atstovų Mocedades daina „Eres Tú“ užėmė 11 vietą tarp 14 visų laikų populiariausių dainų.
Ispanija ir „Didysis penketas“ (Big Five)
Nuo 1999 m. keturios konkrečios šalys automatiškai patenka į „Eurovizijos“ finalą, nepriklausomai nuo užimamų vietų ankstesniais metais. Šios šalys gavo šį statusą, todėl, kad yra keturios didžiausios finansinės rėmėjos (be kurių rengti Eurovizijos konkurso būtų neįmanoma). Šios šalys yra Jungtinė Karalystė, Vokietija, Prancūzija ir Ispanija. Dėl jų neliečiamumo statuso konkurse, šios šalys tapo žinomos kaip „Didysis ketvertas“ (Big Four). Italija į konkursą grįžo 2011 m., taip tapdama penktąja „Big Five“ šalių.
Karumas
thumb|Asirų karumai Mažojoje Azijoje Karumai (akadų kalba: qārum, šumerograma: GAR3, daugiskaita qārū), dar vadinami Asirų prekybinėmis kolonijomis – Senovės Artimųjų Rytų (daugiausia Šiaurės Sirijos ir Mažosios Azijos) gyvenviečių tipas ar gyvenvietės dalis. Tokio tipo gyvenvietės XX-XIX a. pr. m. e. buvo kuriami asirų pirklių, kaip prekybinės kolonijos.
Istorija
Karumai pradėti kurti III-II tūkst. pr. m. e. sandūroje, kuomet įkurtas Ašūro miestas, o jo pirkliai pradėjo intensyvią prekybą su vakarų gentimis. Ši prekyba vyko karavanų keliais, daugiausia naudojantis asilais. Seniausias žinomas karumo paminėjimas aptinkamas Eblos miesto (šiaurės Sirija) lentelėse. Vienoje jų yra sutartis tarp Eblos vizirio Ebriumo ir Ašūro (ar Abarsalio) miesto. Jame, be kita ko, minima asirų pirklių teisė įsteigti prekybinę koloniją Eblos valstybės teritorijoje. Vėliau Ebla buvo sunaikinta akadų valdovo Sargono.
Per XX a. pr. m. e. asirų pirkliai aktyviai steigė savo kolonijas – prekybines faktorijas Mažojoje Azijoje. Jie daugiausia koncentravosi Hati žemėje, tuo metu gyvenamoje hatų ir hetitų tautų. Žinoma apie 20 tokių faktorijų, kurie buvo dalinami į dvi grupes – stambesni karumai ir smulkesni mabartumai (mabartum). Asirų faktorijos dažniausiai sudarydavo vietinio miesto dalį, kur turėjo savo autonomiją. Už teisę prekiauti ir apsaugą asirai mokėdavo vietos miesto valdovui mokesčius: dažniausiai 5 procentus nuo visų prekių.
Asirų prekybinės kolonijos buvo svarbus įrankis plečiant Mesopotamijos kultūrinius pasiekimus į Mažąja Aziją. Su jomis atkeliavo dantiraščio, meno, visuomenės organizavimo, religinės tradicijos. Tai vedė į hatų bei hetitų miestų-valstybių suklestėjimą II tūkst. pr. m. e. I pusėje.
1830 m. pr. m. e. svarbiausias karumas Kanešas buvo sunaikintas gaisro ir, greičiausiai, naikinimo. Po 50 metų mieste asirų pirkliai įsikūrė iš naujo, tiesa, gerokai mažesniais kiekiais. Tuo metu Ašūre įsigalėjęs valdovas Šamši-Adadas (valdė 1808-1776 m. pr. m. e.) sukūrė Asirijos karalystę. Jos metu pelninga Anatolijos prekyba buvo tęsiama. Tačiau po Šamši-Adado mirties karalystei subirus, asirų prekybai buvo suduotas smūgis, ir ji niekada nebeatsigavo. Maždaug tuo metu regione įsigalėjus Hetitų imperijai, asirų prekybinės kolonijos virto svarbiausiais hetitų miestais.
Garbėnai (Anykščiai)
Garbėnai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Kavarsko.
Ernst Gronau
Ernst Gronau (1887 m. rugpjūčio 21 d. Klaipėdoje – 1938 m. rugpjūčio 11 d. Ziulte) – teatro ir kino aktorius.
Biografija
Gimė 1887 m. rugpjūčio 21 d. Klaipėdoje. Baigė mokyklą Klaipėdoje ir išvyko studijuoti aktorystės į Paryžių. Pirmą vaidmenį teatre atliko 23 metų Miunchene. Vėliau vaidino įvairiuose teatruose Berlyne. 1919 m. debiutavo kaip kino aktorius iki 1937 m. suvaidino 23 nebyliojo kino filmuose. Mirė 1938 m. rugpjūčio 11 d. Ziulte nuo infarkto.
Niki Lauda
Nikis Lauda (1949 m. vasario 22 d. Viena, Austrija – 2019 m. gegužės 20 d. Ciurichas, Šveicarija) – austrų lenktynininkas, triskart Formulės 1 čempionas (1975, 1977 ir 1984 m.), RTL televizijos kanalo komentatorius, dviejų aviakompanijų steigėjas, lakūnas.
Paranoja (1970 filmas)
Paranoja – 1970 m. Italijoje sukurtas filmas.
Niki Lauda
1993 m. austras buvo įtrauktas į tarptautinę automobilių sporto šlovės galeriją. 2008 m. Amerikos sporto televizijos tinklo ESPN paskelbtas 22-uoju visų laikų geriausiu lenktynininku.
Biografija
Gimė Austrijos sostinėje Vienoje turtingoje šeimoje. Anksti susidomėjo autolenktynėmis. Debiutavo MINI autolenktynių serijoje. Vėliau lenktyniavo Formulė Vee serijoje, Porsche ir Chevron lenktynėse. Laikui bėgant suprato, jog reikia dalyvauti aukštesnio lygio lenktynėse. 1971 m. paėmė iš banko nemažą kreditą, taip užsitikrindamas vietą Formulės 2 lenktynių March komandoje. Po sėkmingo sezono buvo pastebėtas specialistų ir pakvietas atstovauti tai pačiai komandai, bet jau F1 lenktynėse. Taip 1972 m. Lauda dalyvavo abiejų serijų lenktynėse. Po nesėkmingo sezono norėjo nebelenktyniauti, tačiau vėliau apsigalvojo ir paėmęs dar vieną kreditą bankę užsitikrino vietą British Racing Motors (BRM) komandoje 1973 m. sezonui. Tame sezone Niki buvo greitas, kartais pasiekdavo puikių rezultatų, bet komandą kamavo nesėkmės.
Bukauskienė
Bukauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Paranoja (1970 filmas)
Turinys
Helena, prisiekusi lenktynininkė, patenka į avariją, po kurios gydytojai rekomenduoja jai pakeisti gyvenimo būdą, atsisakant pavojingų pomėgių. Išleista iš ligoninės, ji gauna kvietimą atvykti į svečius į Ispaniją iš savo buvusio vyro Moriso. Nors skyrybos nebuvo malonios, ji nusprendžia šį aplankyti.
Niki Lauda
Ferrari (1973–1977 m.)
Ferrari komanda po 1973 m. sezono nesekmių buvo Luca Montezemolo naujai perorganizuota. Naujokas Lauda sėkmingai lenktyniavo Argentinos GP kur iškovojo antrąją vietą. Pirmoji Niki pergalė, o tuo pačiu ir Ferari komandos nuo 1972 m., laimėta Ispanijos GP. Sezono metu Lauda iškovojo dvi pergales, 8 pole pozicijas (6 kartus iš eilės). Bendroje įskaitoje liko 4 vietoje.
Bukauskienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Bukauskaitė (mergautinė pavardė).
Paranoja (1970 filmas)
Turinys
Atvykusi Helena sužino, kad Morisas vėl vedęs, o jo žmona Konstancija – ne itin jauna moteris ir kad būtent ji, o ne buvęs vyras išsiuntė kvietimą atvykti. Helena nusprendžia pasilikti kelioms dienoms ir netrukus Konstancija atskleidžia jai savo ketinimus – nužudyti Morisą, o Helena po nemalonių skyrybų turėtų būti tinkama sąjungininkė. Pagal planą, tai turėtų būti atlikta plaukiojant jachta, tačiau paskutinę akimirką Helena išduoda Konstanciją ir ne ši nužudo Morisą, o atvirkščiai. Buvę sutuoktiniai atsikrato kūno pririšę jį prie inkaro, o patys apverčia jachtą, imituodami nelaimingą atsitikimą. Grįžę jiedu vėl pradeda leisti laiką kartu, tačiau viską sujaukia atostogų atvykusi Konstancijos duktė Siuzana, įsitikinusi, kad motinos mirtis nebuvo nelaimingas atsitikimas. Kad sužinotų tiesą, ji nusprendžia suvilioti Morisą…
Niki Lauda
Ferrari (1973–1977 m.)
1975 m. sezono pradžioje sekėsi nelabai gerai. Austras per tris pirmuosius Grand Prix nepakilo aukšiau 5-osios vietos, bet vėliau, pradėjus lenktyniausti naujuoju Ferrari 312Т bolidu, padėtis pasitaisė ir Niki per sekančius penkis Grand Prix iškovojo keturias pergales. Sezono pabaigoje austras laimėjo ir 1975 m. JAV Grand Prix taip iškovodamas pirmajį Formulės 1 čempiono titulą.
Bukauskienė
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Bukauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Niki Lauda
Ferrari (1973–1977 m.)
thumb|left|N. Lauda 1976 m. lenktynėse 1976 m. sezoną Lauda pradėjo įspūdingai. Laimėjo kelis Grand Prix. Atrodė, kad niekas negali sutrukdyti laimėti antrąjį čempiono titulą iš eilės (paskutinį kartą tai pavyko padaryti Jack Brabham 1960 m.). Deja, Vokietijos GP metu Nürburgring trasoje austras pateko į didelę avariją.
Antrajame rate, sugedus galinei pakabai, Niki Lauda trenkėsi į apsauginius barjerus ir buvo nublokštas atgal į trasą, kur dideliu greičiu Brett Lunger Surtees-Ford bolidas rėžėsi į Ferrari. Abiem bolidams užsiliepsnojus, Brett Lunger pavyko greitai išlipti iš liepsnojančio Surtees-Ford, o Niki Lauda liko užspaustas sumaitotame. Brett Lunger ir važiavę Arturo Merzario, Guy Edwards bei Harald Ertl puolė gelbėti austrą. Avarijos metu Lauda apdegė galvą. Dėl sužalojimų ir toksiškų dūmų vėliau atsidūrė komoje. Gydytojai net spėliojo ar austras išgyvens.
Niki Lauda ne tik atsigavo, bet ir po šešių savaičių, praleidęs du Grand Prix, grįžo į lenktynes. Likus galvoje daug randų, lenktynininkas pradėjo nešioti raudoną kepuraitę su Parmalat įmonės logotipu. Šis atributas nuo tada neatsiejama Niki Lauda įvaizdžio dalis pukiai žinoma publikai ir žiniasklaidai.
Jau pirmose lenktynėse Italijos GP Lauda užėmė 4-ąją vietą, taip visus nustebindamas. Per dvi lenktynes, kuriose nedalyvavo austras, McLaren pilotas James Hunt prisivijo Niki bendroje čempionato pilotų įskaitoje ir prieš 1976 m. Japonijos Grand Prix buvo atsilikęs tik trimis taškais. Japonijos GP Lauda startavo iš 3-sios pozicijos, James Hunt iš antrosios. Lenktynių pradžioje smarkiai lijo ir antrajame rate austras sustojo trasos šone, išlipo iš bolido, pareiškė jog tokiomis sąlygomis neįmanoma lenktyniauti. James Hunt lyderiavo beveik visose lenktynėse. Vėliau, prakiurus padangai, nusirito į rikiuotės pabaigą. Pasikeitęs ratus ir aplenkęs keletą priešininkų, finišą pasikė trečioje vietoje. Taip tapo čempionu, aplenkęs Niki Laudą tik vienu tašku.
Brabham (1978–1979 m.)
thumb|left|Brabham BT46B (Fan Car) „Goodwood festivalyje“ 2001 m. 1978 ir 1979 m. Formulės 1 sezonuose Niki Lauda atstovavo Bernie Ecclestone (dabar F1 teisių savininkas) komandai Brabham. 1978 m. sezone austras iškovojo tik dvi pergales. Čempionato galutinėje pilotų įskaitokje užėmė 4-ąją vietą. Vieną iš laimėtų Grand Prix (1978 m. Švedijos Grand Prix) austras laimėjo pilotuodamas Brabham BT46B, kuri skyrėsi savo radikaliu dizainu. Dėl didelio ventiliatoriaus, kuris pasak Brabham konstruktorių, aušino variklį, bolidas buvo pramintas Fan Car. Šiuo bolidu buvo lenktyniaujama tik vieneriose lenktynėse, po kurių komisija jį apžiūrėjus nustatė, kad ventiliatorius „siurbia“ orą iš po bolido dugno, taip didindamas pritraukiamąją jėgą. Tai neatitiko to metų lenktyninių bolidų techninio reglamento. FIA uždraudė lenktiniauti šiuo bolidu.
1979 m. sezonas visiškai nenusisekė dėl pastovių bolido gedimų. Sezono eigoje Niki Lauda sugebėjo surinkti tik keturis taškus ir 1979 m. Kanados Grand Prix metu austras paskelbė apie savo karjeros pabaigą Formulėje 1.
Lauda Air
thumb|Lauda Air [[Boeing 737-800 lėktuvas.]] 1980 m. Lauda įsteigė savo aviakompaniją Lauda Air, kuri skraidino keleivius užsakomaisiais reisais. Nors austras įtemptai dirbo kompanijos valdyme, bet verslas nelabai sekėsi, nes kompanijai reikėjo pastovių investicijų. Vėliau verslininkas nusprendė, kad paskubėjo baigti F1 lenktynininko karjerą ir prieš 1982 m. Formulės 1 sezoną pradėjo ieškoti vietos F1 lenktynių komandose.
McLaren (1982–1985 m.)
1982 m. pradžioje Niki Lauda atliko keletą bandomųjų važiavimų ir pagrindiniam komandos rėmėjui Marlboro (Philip Morris kompanija) pritarus McLaren vadovybė pasirašė su austru kontraktą.
Nors ir pradėjęs sezoną neblogai, vėliau pilotas nepasiekė gerų rezultatų ir sezonui pasibaigus liko penktoje pilotų įskaitos vietoje.
thumb|left|Niki Lauda su McLaren MP4-2 bolidu [[1984 m. JAV Grand Prix Dalase.]] 1984 m. Formulės 1 sezonas prasidėjo neblogai. Per pirmuosius aštuonis Grand Prix Lauda iškovojo dvi pergales ir vieną kartą finišą pasiekė antras, bet vėliau vėl atsirado bolido patikimumo problemų. Po įtemtų darbų McLaren komandai sezono viduryje pašalinus nesklandumus, austras vėl pradėjo stabiliai siekti pergalių. Iškovojęs dar dvi pergales ir triskart užlipęs ant antrojo podiumo laiptelio, pilotas trečią kartą savo karjeroje iškovojo F1 čempiono titulą.
1985 m. Formulės 1 sezonas pradžioje nuteikęs optimistiškai, vėliau visiškai nenusisekė. Dėl pastovių bolido techninių gedimų lenktynininkas nesugebėdavo finišuoti. Tik vieną kartą buvo iškovota pergalė. Taip sezono pabaigoje, surinkęs tik 14 taškų, pilotas užėmė tik 10-ąją vietą.
Po karjeros Formulėje 1
Pabaigęs karjera F1 Niki Lauda grįžo vadovauti savo oro skrydžių bendrovei Lauda Air, o vėliau baigęs keleivinių lėktuvų piloto kursus pats neretai skraidindavo keleivius savo kompanijos lėktuvais. 1999 m. Niki Lauda pardavė didžiąją dalį savo įmonės akcijų didžiausiai Austrijos oro bendrovei Austrian Airlines ir nebetaip įntensyviai dalyvavo įmonės valdyme.
2001 m. Ford kompanija pakvietė padirbėti sporto direktoriumi Formulės 1 komandoje Jaguar Racing. Per dvejus metus komandai nepavyko pasiekti žymesnių rezultatų ir Niki Lauda pasibaigus 2002 m. Formulės 1 sezonui paliko savo postą.
2003 m. Austrian Airlines bendrovei pardavė ir likusią Lauda Air akcijų dalį, tačiau tais pačiais metais vėl įkūrė naują aviabendrovę Niki.
Iki 2014 m. triskart F1 čempionas komentavo sporto įvykius ir Formulės 1 lenktynes vokiečių televizijos kanale RTL. Laikomas autosporto ekspertu, pasisakymai dažnai cituojami.
2012 m. tapo Mercedes GP komandos patarėju. Jis buvo vienu Lewis Hamilton perėjimo į šią ekipą iniciatoriumi.
Knygos
Yra parašęs keturias knygas apie autosportą ir savo dalyvavimą jame. Knygas padėjo redaguoti žymus austrų žurnalistas Herbert Volker.
Matthew Perry
Matthew Perry (g. 1969 m. rugpjūčio 19 d. Viljamstaune, Masačusetso valstijoje, JAV) – amerikiečių aktorius, geriausiai žinomas iš serialo „Draugai“ (1994–2004), kuriame atliko Čendlerio Bingo vaidmenį.
Suginčių apylinkė (Molėtai)
Suginčių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skudutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Molėtų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Inketrių apylinkės, dalis Mackėnų I apylinkės ir dalis Karveliškio apylinkės, o dalis Suginčių apylinkės prijungta prie Skudutiškio apylinkės. 1971 m. prijungta didžioji dalis Vorėnų apylinkės, 1977 m. – Skudutiškio apylinkė.
Tarptautinė augalų apsaugos konvencija
Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (, IPPC) - tai tarptautinė organizacija, užsiimanti kenkėjų ir augalų ligų platinimo į kitas šalis prevencija. Į jos pareigas įeina augalų kenkėjų sąrašų vedimas, kenkėjų išplitimo protrūkių stebėjimas ir techninės pagalbos tarp šalių narių koordinavimas.
Šią struktūrą 1952 m. įkūrė Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija. 2007 m. Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos sutartį buvo pasirašę 163 šalių vyriausybės.
Ateities Ukraina
„Ateities Ukraina“ – Ukrainos politinė partija, veikianti nuo 2008 m. liepos mėnesio. Savo veikloje vadovaujasi liberalizmo ideologija.
D.J. Augustin
'''Darryl Gerard „D. J.“ Augustin, Jr.''' (g. 1987 m. lapkričio 10 d. Naujajame Orleane, Luizianoje) – JAV krepšininkas, žaidžiantis Hiustono „Rockets“ komandoje.
Karjera
Krepšininką 2008 m. NBA naujokų biržoje 9 šaukimu pasirinko tuometinė Šarlotės „Bobcats“ ekipa. Šiai komandai D.J. Augustinas atstovavo iki 2012 m. 2012 m. liepos 13 d. krepšininkas pasirašė sutartį su Indianos „Pacers“ klubu. 2013 m. liepos 22 d. prisijungė prie Toronto „Raptors“ ekipos, bet gruodžio 9 d. buvo atleistas. Gruodžio 13 d. „padėjo parašą“ ant sutarties su Čikagos „Bulls“ klubu. 2014 m. liepos 15 d. pasirašė sutartį su Detroito „Pistons“ komanda.
Vandens pasaulis
Vandens pasaulis  – 1995 m. JAV fantastinis postapokaliptinis filmas. Visame pasaulyje filmas uždirbo daugiau nei 343 mln. dolerių, kūrėjams uždirbo 115 mln. dolerių pelno. JAV laikytas finansine nesėkme, nes uždirbo tik 88 mln. dol., tačiau filmas buvo daug populiaresnis už JAV ribų. Išleido „Universal Studios“. Vienas brangiausių visų laikų filmų.
Alkoholinis gėrimas
Alkoholinis gėrimas – bendrinis įvairių daugiau nei 1 % etilo alkoholio turinčių gėrimų pavadinimas.
Istorija
Alkoholiniai gėrimai yra paplitę didelėje dalyje pasaulio visuomenių nuo priešistorinių laikų primityvių medžiotojų ir rinkėjų iki šiuolaikinių nacionalinių valstybių. Vartojamas įvairiais tikslais: kaip maisto ar medicininis produktas, higienos priemonė, kaip laisvalaikio praleidimo būdas, dėl atpalaiduojančio ir euforizuojančio poveikio, bei dėl daugelio kitų priežasčių. Kai kuriems alkoholiniams gėrimams suteikta simbolinė ar religinė reikšmė, pvz., senovės graikų ir romėnų ceremonijos dievui Dionisui (Bakchui), krikščionių eucharistija.
Daugelyje tiek istorinių, tiek ir šiuolaikinių kultūrų, alkoholiniai gėrimai dėl jų poveikio centrinei nervų sistemai vaidina svarbų socialinės sąveikos vaidmenį (alkoholinių gėrimų išgėrę žmonės įgauna „drąsos“). Nors kiti psichiką veikiantys produktai (opiumas, koka, kanapės ir kiti) taip pat turi tūkstantmetę socialinio vartojimo istoriją, tačiau alkoholiui priimtinumu visuomenei ir vartojimo visuotinumu prilygsta tik kava, arbata ir tabakas.
Iki XII a. žmonijai buvo žinomi tik natūralūs alkoholiniai gėrimai. Maždaug nuo XVI a. ėmė plisti distiliuoti gėrimai, vadinami spiritais bei įvairūs jų pagrindu pagaminti mišiniai.
Julichas
Julichas – miestas vakarinėje Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Diureno apskrityje, prie Rūro upės (Maso intakas). 2008 m. mieste gyveno 33 670 gyventojai. Mieste įsikūręs Julicho tarpdisciplininis tyrimų centras.
Istorija
Miestas minimas Romėnų laikais, kaip Juliacum. 1234 m. suteiktas miesto statusas. 1794–1814 m. laikotarpiu priklausė Prancūzijai. 1815 m. buvo perduotas Prūsijai.
Alkoholinis gėrimas
Chemija
Etanolyje palyginti gerai tirpsta riebalai. Ši savybė leidžia gaminti įvairių skonių alkoholinius gėrimus. Skonį suteikiančios sudėtinės dalys gali būti pirminėje žaliavoje, būti pridedamos prieš fermentaciją, prieš distiliaciją, distiliacijos metu, išpilstymo į butelius metu, arba į patį butelį gali būti dedama žolių ar vaisių. Papildomos skoninės savybės gali būti suteikiamos paliekant gėrimą keliems mėnesiams ar metams ąžuolo statinėse (kartais naujose, kartais jau naudotose kitam gėrimui brandinti).
Didesnės nei 50 % etanolio koncentracijos gėrimai yra lengvai užsidegantys skysčiai. Tam tikri egzotiški gėrimai uždegami specialiai, siekiant, kad gėrimas įgautų specifinį skonį ar kvapą.
Stiprumas
Alkoholio koncentracija gėrime gali būti išreiškiama alkoholio kiekiu pagal tūrį procentais (plačiausiai vartojama sistema), alkoholio kiekiu pagal masę procentais, ir laipsniais (pagal šią sistemą, stiprumas matuojamas sudrėkinus paraką ir jį padegant - 100° stiprumas atitinka 57.15 % etanolio koncentraciją pagal tūrį; grynas 96 % tūrio alkoholis atitiktų ~175°). Šnekamojoje kalboje tūrio procentai kartais klaidingai vadinami laipsniais.
Kadangi dauguma mielių rūšių nebesidaugina, kai alkoholio koncentracija viršija 18 % tūrio (tai yra fermentuotų gėrimų, tokių kaip alus, vynas ar sakė natūrali stiprumo riba), stipresni gėrimai gaunami distiliuojant fermentacijos būdu pagamintus alkoholio turinčius skysčius - taip padidinama alkoholio koncentracija ir pašalinami kai kurie šalutiniai produktai.
Poveikis sveikatai
miniatiūra|250x250px|Nepriklausoma mokslininkų grupė įvertino 20 narkotikų, 100 balų skalėje, pagal 16 žalą sukeliančių kriterijų, iš kurių 9 yra susiję su žala, kurią konkretus narkotikas sukelia asmeniui, o 7 susiję su poveikiais, kurie sukelia žalą aplinkiniams. aukštesnis įvertinimas reiškė didesnę narkotiko sukeliamą žalą. Alkoholiniams gėrimams skirta 1 vieta.
Vartojimas
Dėl dezinfekuojančių savybių Viduramžių Europoje alkoholiniai gėrimai, ypač silpnas alus, buvo vartojami siekiant išvengti vandeniu ir maistu plintančių ligų (pvz., cholera), nes alui virti naudojamas virintas vanduo. Alkoholis stabdo mikroorganizmų dauginimąsi, mielės juos nustelbia. Be to alkoholiniai gėrimai nesugesdami galėjo būti saugomi paprastose talpose ilgą laiką.
Šalto klimato šalyse, stiprieji alkoholiniai gėrimai (pvz., degtinė) vartojami dėl jų „šildančio poveikio“, nes alkoholis plečia kraujagysles, nors šis poveikis yra tik tariamas - alkoholis suteikia šilumos pojūtį, tačiau per išsiplėtusias kraujagysles organizmas netenka dar daugiau šilumos (hipotermija).
Sveikata
Dėl etanolio poveikio centrinei nervų sistemai, žmones, kaip ir daugelį gyvūnų, alkoholis veikia svaiginančiai. Žinoma, kad ilgalaikis ir dažnas stipriųjų alkoholinių gėrimų vartojimas gali sukelti alkoholinę psichozę, kepenų cirozę ir priklausomybę (alkoholizmą). Alkoholis siejamas su kai kuriomis vėžio rūšimis (apie 3,5 % visų vėžio atvejų).
Nepriklausoma mokslininkų grupė įvertinusi 20 narkotikų pagal žalingumą, nustatė, kad alkoholis yra visuomenę daugiausiai žalojantis narkotikas.
Pasaulio sveikatos organizacijos duomenimis, alkoholis atsakingas už 3 milijonus mirčių kasmet pasaulyje. sukelia virš 200 ligų, gana anksti sukelia mirtį ir negalią, 20–39 metų amžiaus grupėje apie 13,5 % visų mirčių yra sukeltos alkoholio vartojimo.
Moksliniai tyrimai atlikti su mokiniais rodo, kad alkoholis dažniausiai yra pirmoji išbandoma narkotinė medžiaga ir lydi į kitų narkotikų vartojimą.
Toksikologija
Etanolis yra toksiškas - mažiausia žinoma mirtina dozė yra 1400 mg/kg, o vidutinė mirtina dozė - 9000 mg/kg. Nepaisant to, netyčinis alkoholinių gėrimų, ypač koncentruotų, perdozavimas yra rizika moterimis, nedidelio svorio žmonėms ir vaikams.
Etanolis yra mažiau toksiškas nei kiti alkoholiai, tačiau turi stiprų psichoaktyvų poveikį. Nuolat vartojami alkoholiniai gėrimai gali sukelti priklausomybę, kuri vadinama alkoholizmu. Dėl to daugelyje visuomenių jo pardavimas ir vartojimas yra reguliuojamas ir ribojamas. Daugelis valstybių riboja arba draudžia alkoholio pardavimą vaikams ir jaunimui. Didesnis alkoholio kiekis kraujyje kai kurių valstybių teisinėse sistemos laikomas girtumu ir sumažina dėmesio sutelktumą bei reakcijos laiką.
Regioninė įvairovė
Pagal gamybos tradicijas ir produktus, galima išskirti tam tikrus regionus, kuriems būdingi vieni ar kiti bruožai.
Tolimieji Rytai
thumb|right|250px|Japoniškos [[sakės statinės]]
Čia alkoholiniai gėrimai žymimi bendra ideograma 酒 (kin. jiǔ, kor. ju,, viet. ???).
Tolimųjų Rytų virtuvėje seniausi produktai, iš kurių buvo gaminami gėrimai, tai sora, šerytė. Tačiau šiuos javus ilgainiui išstūmė ryžiai. Dar vėliau ryžius ėmė keisti šakniavaisiai ir kiti javai.
Nors atskiruose Tolimųjų Rytų regionuose egzistuoja sava klasifikacija, bendrai visus alkoholinius gėrimus galima suskirstyti taip:
Religija
Tradicinė Korano interpretacija teigia, kad islamas draudžia vartoti alkoholį (nors esama teigiamų alkoholio savybių, bet žala esanti didesnė). Budizmas ir hinduizmas rekomenduoja susilaikyti nuo alkoholio ir narkotikų, nes jie temdo proto aiškumą.
Krikščionybė ir judaizmas savo apeigose vartoja vyną ir nedraudžia saikingo alkoholinių gėrimų vartojimo.
Teisinis reglamentavimas
Dauguma pasaulio šalių draudžia pardavinėti alkoholinius gėrimus nepilnamečiams. Amžius, nuo kurio legaliai leidžiama pirkti alkoholinius gėrimus, paprastai yra tarp 16 ir 21 metų. Kai kuriose šalyse silpnuosius gėrimus (alų, vyną) leidžiama pirkti jaunesniems, nei stipriuosius (pvz., Nyderlanduose, Šveicarijoje, Austrijoje alų ir vyną leidžiama pirkti nuo 16, kitus gėrimus - nuo 18 metų).
Kai kuriose šalyse nedraudžiama nepilnamečiams vartoti alkoholinių gėrimų namie, tėvų priežiūroje (pvz., Jungtinėje Karalystėje jau 5 metų sulaukusiems vaikams tėvai legaliai gali duoti alkoholinių gėrimų).
Kai kurios šalys riboja alkoholinių gėrimų pardavimą, gamybą, reklamą. 1919-1933 m. JAV buvo draudžiama gaminti, įvežti, išvežti ar parduoti bet kokius alkoholinius gėrimus (prohibicija). Kai kuriose JAV vietovėse draudimas pardavinėti alkoholį galioja iki šiol (tačiau turėti ir gerti alkoholį nedraudžiama). Daugelis musulmoniškų šalių (pvz., Saudo Arabija draudžia alkoholinius gėrimus dėl religinių priežasčių. Suomijoje, Švedijoje, Norvegijoje ir Islandijoje galioja valstybės monopolis stipresniųjų (virš 3,5 % alkoholio tūrio) gėrimų prekybai, jie parduodami tik specialiose valstybinėse parduotuvėse.
Dauguma šalių draudžia vairuoti transporto priemones neblaiviems asmenims, blaivumo riba įvairiose šalyse varijuoja nuo 0 % (kraujyje išvis negali būti alkoholio) iki 0,08 %.
Kai kuriose šalyse draudžiama vartoti alkoholinius gėrimus viešose vietose (pvz., JAV, Lietuva), kitose - tokių draudimų nėra (Belgija, Vokietija).
Daugelyje šalių alkoholinių gėrimų gamybai reikalinga valstybės išduota licencija, alkoholiniams gėrimams taikomi padidinti mokesčiai (akcizas). Kai kuriose šalyse leidžiama namie gamintis alkoholinius gėrimus savoms reikmėms.
Lietuva
Lietuvoje visus alkoholinius gėrimus draudžiama parduoti asmenims iki 20 metų. Visus alkoholinius gėrimus draudžiama vartoti viešose vietose, girto pasirodymas viešoje vietoje laikomas administracinės teisės pažeidimu (šie draudimai įgyvendinami ne visada). Transporto priemones leidžiama vairuoti, jei kraujyje yra ne daugiau kaip 0,04 % alkoholio (0,4 promilės).
Fermentavimas
Skiestas vynas (paprastai santykiu 1 dalis vyno ir 4 dalys vandens) buvo reguliariai vartojamas senovės Graikijoje, ir buvo daugumos Romos piliečių mitybos dalis. Vandens pavertimas vynu yra vienas pirmųjų stebuklų, Naujajame Testamente priskiriamų Jėzui Kristui, o vyno vartojimas Paskutinės vakarienės metu vėliau pavertė jį būtina eucharistijos dalimi.
Viduramžių Europoje alų paprastai vartodavo visa šeima (stipriausią - trigubos fermentacijos - alų vyrai, silpnesnį moterys, silpniausią vaikai). Taip pat buvo vartojamas sidras ir išspaudų vynas. Tuo tarpu vynas buvo aukštesniųjų klasių gėrimas.
Amerikos žemyno civilizacijos (pirmojo kontakto su europiečiais metu - XIV a.) taip pat gamino savitus alkoholinius gėrimus. Actekai vietinį vyną (pulkė) leido vartoti tik religinių ceremonijų metu bei sulaukusiems 70 metų amžiaus. Pietų Amerikoje buvo gaminamas į alų panašus gėrimas iš kukurūzų ir kasavos (manioka), prieš fermentavimą augalai būdavo sukramtomi, kad išsiskirtų cukrus.
Klasifikavimas
Tradiciškai yra skiriamos trys alkoholinių gėrimų grupės.
Distiliuoti alkoholiniai gėrimai
Stiprumas iki 80 % alkoholio. Spirituoti gėrimai, kurių dalį ar visą alkoholį sudaro papildomai įmaišytas distiliuotas spiritas.
Fermentuoti alkoholiniai gėrimai
Natūralūs alkoholiniai gėrimai, gaminami fermentacijos būdu, kurio metu iš cukraus gaminamas alkoholis. Stiprumas 1-16 % alkoholio tūrio.
Maišyti alkoholiniai gėrimai
Stiprumas 15-80 % alkoholio:
Alkoholinių gėrimų pagrindu taip pat yra gaminami ir kiti gėrimai. Jie dažniausiai geriami iškart po pagaminimo. Populiaresni yra šie:
Marcipanas
thumb|180px|Marcipanų bulvytės thumb|180px thumb|180px|Marcipaniniai gaminiai
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba – Ukmergės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Marcipanas
Marcipanas – konditerijos gaminys, pagamintas iš sutrintų migdolų ir miltinio cukraus arba cukraus sirupo mišinio.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Marcipanas
Kartais marcipanais vadinami gaminiai, kurių masė gaminama, naudojant kitus riešutus. Visame pasaulyje žinomi Liubeko ir Kionigsbergo marcipanai.
Istorija
Tiksli marcipano tėvynė nežinoma. Manoma jog marcipanas atkeliavo iš Kinijos į Viduriniuosius Rytus ir Al-Andalusija. Marcipano gamybai smarkią įtaka padarė arabai ir Viduržemio jūros regionas.
Viduramžiais marcipanas buvo toks populiarus, kad buvo naudojamas kaip atskiras patiekalas. Tuo laikotarpiu taip pat pradėtos gaminti marcipaninės skulptūros naudojamos iškilminguose renginiuose. Vėliau marcipano gaminius šventėse pakeitė kitokių rūšių konditeriniai gaminiai.
Panaudojimas
Marcipanų tešla naudojama desertams, kepinių įdarams ir puošybai. Vokietijoje ir Olandijoje marcipanai yra tradicinis Kalėdų patiekalas.
Marcipanai gali būti ruošiami įvairiais pavidalais:
Gaminimas
Tikslus marcipano receptas nėra žinomas, nes jis yra laikomas paslaptyje „Liubeko“ konditerijos gamykloje. Gurmanai ir kulinarai tikina, kad šis receptas yra autentiškiausias.
Marcipanų komponentai
Kartieji migdolai kartais keičiami esencija, migdolų likeriu, karčiojo migdolo aliejumi arba visai išimamas iš receptūros. Tokiu atveju, marcipaninė masė naudojama puošybai, tačiau ji nebeturi specifinio marcipaninio skonio. Cukrus gali būti pakeistas cukraus pudra ar cukraus sirupu arba kitu saldikliu. Pagrindinių komponentų proporcijas konditerijos įmonės laiko komercine paslaptimi.
Gaminimo būdai
Šaltojo būdo esmė yra sudėtinių dalių smulkinimas ir jų sumaišymas. Šiuo atveju naudojama cukraus pudra. Migdoluose yra tiek aliejaus, kad sumaišytos masės konsistencija tampa kaip plastilinas ir tai leidžia lengvai lipdyti norimas formas. Kai aliejaus nepakanka, reiškia, kad yra nekokybiški migdolai. Naudojant tokius migdolus arba jų pakaitalus – abrikosų kauliukų branduolius (persipanas) – į gaminamą masę dedamas kiaušinis, tačiau tuomet gerokai sutrumpės produkto naudojimo terminas. Gaminant karštuoju būdu naudojamas cukraus sirupas. Tirštas sirupas pilamas į jau susmulkintą riešutinę masę. Tam, kad marcipanas gerai išlaikytų savo formą, masę reikia kruopščiai suminkyti.
Bakabalis
Savivaldybės plotas – 1683 km², gyventojų skaičius – 105 094 (iš jų 81 810 mieste, 2021 m.).
Istorija
Bakabalis įkurtas 1920 m., pavadintas pagal vynpalmių rūšį Oenocarpus bacaba. Miestas išaugo XX a. 8 dešimtmetyje.
Franz Beckenbauer
Francas Bekenbaueris (; g. 1945 m. rugsėjo 11 d.) – vokiečių futbolininkas ir treneris, išrinktas geriausiu XX a. Vokietijos futbolininku.
Biografija
Gimė Miunchene, 1954 metais būdamas devynerių pradėjo žaisti SC 1906 München komandoje. 1958 m. pradėjo žaisti Miuncheno Bayern jaunimo komandoje.
1964 m. F. Bekenbaueris sužaidė pirmąsias rungtynes pagrindinėje Bayern ekipoje, kuri tuo metu žaidė regioninėje lygoje, bet kitame sezone jau pateko į Bundeslygą. Bayern komandoje žaidė iki 1977 m., su komanda po 4 kartus laimėjo šalies čempionatą ir taurę, 3 kartus laimėjo Europos šalių čempionatų taurę. Nuo 1977 m. iki 1980 m. žaidė JAV, atstovavo Niujorko Cosmos komandą. 1980–1982 m. grįžo į Vokietiją, kur žaidė Hamburger SV komandoje. 1983 m. grįžo į Niujorko Cosmos ir tais metais baigė karjerą. Iš viso Vokietijos klubuose sužaidė 424 rungtynes, pelnė 45 įvarčius.
Pirmąsias rungtynes Vakarų Vokietijos rinktinėje F. Bekenbaueris sužaidė 1965 m. rugsėjo 26 d., 1966 m. jau atstovavo Vokietiją pasaulio čempionate. Rinktinėje žaidė iki 1977 m., iš viso sužaidė 103 oficialias rungtynes, per kurias pelnė 13 įvarčių.
Nuo 1984 m. iki 1990 m. užėmė Vakarų Vokietijos rinktinės vyriausiojo trenerio pareigas, jo treniruojama rinktinė iškopė į 1986 pasaulio čempionato finalą bei laimėjo 1990 pasaulio čempionatą. Iš viso rinktinė treniruojama F. Bekenbauerio sužaidė 66 oficialias rungtynes, iš kurių laimėjo 36.
Vėliau F. Bekenbaueris kelerius metus treniravo Bayern komandą, 1994 m. tapo klubo prezidentu, o 2002 m. – valdybos pirmininku.
Pasiekimai
Kaip žaidėjo:
Kaip trenerio:
Virgin Black
Virgin Black – Australijos metalo muzikos grupė iš Adelaidės. Grupė buvo sukurta 1995 metais. „Virgin Black“ išleido keturis studijinius albumus ir vieną EP.
Niufaundlando konvojaus pajėgos
miniatiūra|Niufaundlando palydų pajėgų vadas Leonard W. Murray, 1942 m. Niufaundlando konvojaus pajėgos (NEF) - Sąjungininkų karinių laivynų eskortinių laivų junginys Antrojo pasaulinio karo metais. 1941 m. suformuotas pajėgas sudarė D. Britanijos, Kanados ir JAV kariniai laivai. Junginiui vadovavo komodoras Leonardas Marėjus (Leonard W. Murray) iš Karališkojo Kanados karinio laivyno.
1941 m. birželio mėnesį D. Britanija nutarė lydėti Atlanto konvojus visame maršrute nuo Amerikos iki D. Britanijos. Todėl 1941 m. gegužės 23 d. D. Britanijos Jūrų ministerija kreipėsi į Karališkąjį Kanados karinį laivyną, kad šis imtųsi ginti konvojus vakarinėje Atlanto dalyje ir įkurtų tam sukurtoms palydų pajėgoms bazę Sent Džonse (Niufaundlandas). 1941 m. birželio 13 d. komodoras Leonardas Marėjus tapo Niufaundlando konvojaus pajėgų vadu. Pajėgos buvo pavaldžios D. Britanijos Vakarinių prieigų vyriausiajam vadui, kurio štabas buvo Liverpulyje.
Niufaundlando konvojaus pajėgas sudarė: Pajėgų laivai lydėdavo konvojus iš Kanados uostų į Niufaundlandą ir po to į susitikimo tašką piečiau Islandijos, kur konvojus imdavo lydėti britų palydos grupės.
1942 m. vasario mėn. Niufaundlando konvojaus pajėgos buvo perorganizuotos į Vidurio Atlanto palydų pajėgas.
Bukelis
Bukelis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bukelienė (ištekėjusi moteris) ir Bukelytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Maskolija
Maskolija vadinama:
Kajovų–tanų kalbos
Kajovų-tanų kalbos (kitaip tanų, tanų-kajovų) – Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartojamos dabartinės JAV vidurinėje, vidurio-pietinėje dalyje (Naujojoje Meksikoje, Teksase, Kanzase, Oklahomoje). Šios kalbos vartojamos daugiausia puebluose gyvenančių indėnų (Pueblų kultūra). Tiesa, kajovai, priešingai nei kalbiškai giminingos tautos iš pietų, buvo klajokliai.
Kalbos
Žinomos 6 kajovų-tanų kalbos; visos nykstančios:
Garbšiai
Garbšiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kazitiškio. Stūkso Garbšių piliakalnis.
Maskauka
Maskauka – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Senosios Varėnos, Merkio dešiniajame krante, prie Vykšiaus upelio žiočių, Dainavos girioje. Pro kaimą eina plentas. Šalia kaimo telkšo ežeras Vykšius (paskelbtas draustiniu).
thumb|left|240px|Vykšiaus upelis Maskaukoje
Game Boy Advance
Game Boy Advance (paprastai trumpinama GBA) − įmonės „Nintendo“ sukurta 32-bitų rankinė žaidimų konsolė; Game Boy Color tęsinys.
Techniniai duomenys
!Ilgis: !Plotis: !Aukštis: !Masė: !Ekranas: !Maitinimas: !valign=top|Baterijos veikimo trukmė: !Procesorius: !Atmintis: !Rezoliucija: !valign=top|Spalvų palaikymas:
Visos „Nintendo“ rankinės žaidimų konsolės pradedant originaliu Game Boy Advance (SP ir Micro modeliais, taip pat Nintendo DS, DS Lite bei DSi) turi integruotą lengvą ir pakartotinai įkraunamą bateriją.
Game Boy Advance SP
thumb|150px|Game Boy Advance SP