cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biržų evangelikų liuteronų bažnyčia
Istorija
Po to dar kelis kartus nukentėjo nuo gaisro 1667 m. ir vėliau. Bažnyčioje pamokslai buvo sakomi lenkiškai ir vokiškai. 1704 m. per miesto apgulimą švedai bažnyčią sudegino, o nauja medinė bažnyčia pastatyta 1710 m. Tačiau 1741 m. lenkų kareiviai vėl sudegino bažnyčią, o katalikų vyskupas ją atstatyti uždraudė.
1771 m. ji priklausė Rusijos vietininkui Varšuvoje. Suremontuota medinė bažnyčia greitai po to vėl buvo apgriuvusi, parapijos darbas buvo suvaržytas, o pamaldos vyko klebonijoje. 1845 ir 1846 m. laisvanoriškų parapijiečių aukų ir valstybinės rinkliavos dėka buvo pradėta statyti nauja mūro bažnyčia ir kiti reikalingi klebonijos pastatai. Tačiau bažnyčia ir bokštas buvo pastatyti tik 1853 m. o 1859 m. buvo galima įrengti naujus vargonus. 1895 m. rugpjūčio 20 d. įvyko bažnyčios pašventinimas. Bažnyčia šioje vietoje išsilaikė iki nugriovimo sovietmečiu.
Per II pasaulinį karą, 1944 m. bažnyčia buvo apgriauta, nuniokota gaisro. Bokštas ir sienos išliko sveikos, todėl vietos liuteronai ėmėsi žygių jai atstatyti. Šiems darbams parapijiečiai privežė rastų, tačiau tuometinė miesto valdžia bažnyčios atstatyti neleido, nors buvo prašoma keletą metų. Pamaldos vyko zakristijoje. Ant bažnyčios sienos kabojo lenta su užrašu apie jos architektūros paminklo statusą. Deja, šis užrašas nieko nepadėjo, ir vietinė miesto valdžia šį statusą panaikino. 1961 m. kovo 29 d. bažnyčia buvo nugriauta iki pamatų. Nugriautos bažnyčios plytos buvo panaudotos kaip statybinė medžiaga Vytauto gatvėje statomiems namams. Dalis liuteronų šventoriuje buvusių antkapių ir grindinio akmenų atsidūrė ir 1965 m. supiltuose estrados pylimuose. Po to pamaldos vyko pas žmones namuose ir kai kada Evangelikų reformatų bažnyčioje. Vėliau, pamažu iškėlus gyventojus iš parapijai priklausiusio namo, – Kilučių gatvėje.
Biržų evangelikų liuteronų bažnyčios kunigai:
Andreas Poabsky
Johnas Coperus
David Gerling 1642-1668 m.
Johann Tymann 1668-1673 m.
Ernst Tymann 1673-1688 m.
Georg Wasutta 1688-1711 m.
Georg Sartori 1711-1723 m.
Andreas Christoph Kleinenberg 1723-1735 m.
David Pflugradt 1735-1737 m.
Michael Theophil Jordan 1737-1754 m.
Cark Friedrich Wagenfeil 1754-1785 m.
Joachim Heinrich Wewell 1785-1827 m.
Jungtinės Karalystės moterų futbolo rinktinė
Jungtinės Karalystės moterų futbolo rinktinė – Jungtinei Karalystei atstovaujanti nacionalinė moterų futbolo komanda. Tarptautiniu mastu dalyvauja tik olimpinėse žaidynėse.
Šuoliai į vandenį 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Šuoliai į vandenį 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 27-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Kinijos rinktinė laimėjo septynis iš aštuonių galimų aukso medalių.
Lombard Odier Darier Hentsch & Cie
Lombard Odier Darier Hentsch & Cie – privatus bankas, kuris buvo įkurtas Ženevoje 1796 m. Šis bankas yra išlaikęs pagrindines privačiųjų bankų veiklos tradicijas ir principus. „Lombard Odier“ teikia tik turto ir investicijų valdymo paslaugas privaties ir instituciniams klientams. Šis bankas yra vienas iš seniausių ir didžiausių Šveicarijoje. Šiuo metu „Lombard Odier“ valdo 145 mlrd. Šveicarijos frankų vertės turtą. Bankas turi 24 padalinius 17 šalyse, o jame dirba 1 800 darbuotojų.
Australijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Australijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Reguliariojo sezono lentelė
Šaltinis: soccerway.
Kova dėl patekimo į finalą
--
Pusfinaliai
--- ---
Barstyčių ežeras
Barstyčių ežeras arba Barstyčių ežerėlis – ežeras Lietuvoje, Skuodo rajone, Barstyčių miestelio pietiniame pakraštyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,1 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 142,4 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – susidariusi ~ 4,5 ha pelkė. Į pietus ir rytus plyti užpelkėjusios pievos, į šiaurę - gyvenamieji namai. Ežeras nenutekantis, priklauso Luobos upės intako Pragulbos baseinui. Vakarine pakrante nutiestas kelias.
Adžornamentas
Adžornamentas ( – 'pritaikymas šiandienai') – popiežiaus Jono XXIII (1958–1963 m.) pradėtas vartoti terminas, kuriuo įvardijamas Katalikų Bažnyčios reformavimas, siekiant pagal pasikeitusias gyvenimo sąlygas atnaujinti jos institucijas ir veiklą.
Paspėriai
Paspėriai – kaimas Širvintų rajono savivaldybės pietuose, 5 km į pietryčius nuo Musninkų. Seniūnaitijos centras. Kaimas įsikūręs tarp Spėros ežero, Musės upės ir Bartkuškio miško. Ateina kelias nuo Bartkuškio.
Adžornamentas
Popiežius Jonas XXIII sušaukė Vatikano II susirinkimą; šis 1962–1965 m. vykęs susirinkimas priėmė nutarimus, kuriais remiantis pradėtos liturgijos, bažnytinės teisės, Romos kurijos reformos, plačiau naudojama Biblija, gimtoji kalba, atsižvelgiama į tautinius papročius, labiau toleruojamos kitos krikščionių Bažnyčios, įsteigtas Vyskupų sinodas, tarptautinė teologinė komisija, atnaujinta vienuolių gyvensena, dvasininkų rengimas.
Paspėriai
thumb|left|180px|Kaimo kryžius
Sevilijos katedra
Bažnyčia pastatyta maurų mečetės vietoje, kurią 1248 m. pastatydino Almohadai. Katedra pradėta statyti 1403 m., pabaigta 1507 m.
Stephen Silas
2000–2002 m. dirbo tėvui vadovaujant Šarlotės „Hornets“, 2002–2003 m. – Naujojo Orleano „Hornets“, o 2003–2005 m. – Klivlando „Cavaliers“ komandose. Jis taip pat dirbo Vašingtono „Wizards“ skautu 2005–2006 m. sezone ir trenerio asistentu „Golden State Warriors“ komandoje 2006–2010 m., o vėliau vėl išvyko pas tėvą į Šarlotę, kur dirbo nuo 2010 m. iki 2018 m. 2020–2023 m. buvo Hiustono „Rockets“ vyriausiasis treneris.
Avaldsnesas
Avaldsnesas (Avaldsnes) – gyvenvietė Norvegijoje, esanti Rugalando apskrityje. Kaimas yra šiaurės rytinėje Karmėjaus salos dalyje, palei Karmsundeto sąsiaurį, į pietus nuo Haugesiundo miesto. Kaime (2019 m.) gyvena 2 890 žmonių.
Istorija
Kaimas buvo svarbus centras vakarinėje Norvegijos pakrantėje. Prekybos uostas ir bažnyčia yra dvi svarbios istorinės Avaldsneso vietos. Avaldsnesas vadinamas „seniausia Norvegijos sostinė“, nes čia buvo pagrindinė Haraldo Fairhairo rezidencija, sujungusio Norvegiją į vieną karalystę.
Laivybos keliai į siaurą perėją, kuri eina palei Avaldsnesą. Karalius Haraldas Fairhairas pasirinko Avaldsnesą savo pagrindiniu karališkuoju dvaru apie 870 m.
Dabartinė bažnyčia, vadinama Šv. Olafo bažnyčia (norvegiškai: Olavskirken), buvo pradėta statyti apie 1250 m. karaliaus Håkono Håkonssono įsakymu. Ji buvo baigta tik 1320 m. Ji buvo viena didžiausių viduramžių Norvegijos akmeninių bažnyčių, svarbi piligrimų kelio į Nidarą stotise.
Kaimas buvo pasirinktas Rogalando apskrities tūkstantmečio vieta. Čia buvo atkurta senovės vikingų gyvenvietė.
Rūšiavimo konteineriai
thumb|right|250px|Rūšiavimo konteineriai [[Lenkija|Lenkijoje]] Rūšiavimo konteineriai naudojami atliekų rūšiavimui. Į skirtingų spalvų konteinerius metamos skirtingo tipo atliekos. Iš šių konteinerių surinktos medžiagos yra vežamos į rūšiavimo centrus. Konteineriai būna skirtingų dydžių ir formų, pritaikant juos naudoti namuose, darbuose ar lauke.
Ant kiekvieno konteinerio yra universalus perdirbimo simbolis, patys konteineriai būna skirtingų spalvų ir dažniausiai ant jų užrašoma kokias medžiagas į juos reikia mesti. Į atskirus konteinerius metama stiklo tara, metalas, plastmasė, popierius, maisto atliekos ir drabužiai.
Lietuvoje
thumb|250px|Rūšiavimo konteineriai [[Jonava|Jonavoje, Lietuvoje]]
2014 m. pradžioje daugiausiai rūšiavimo konteinerių buvo Vilniuje (apie 800), o iš viso šalyje buvo apie 6000 veikiančių rūšiavimo konteinerių.
Lietuva įsipareigojus iki 2015 m. užtikrinti, kad savivaldybėse būtų atskirai renkamos stiklo, popieriaus, plastiko ir metalo pakuočių atliekos panaudojant rūšiavimo konteinerius, o nuo 2020 m. atliekų atskiras rūšiuojamasis surinkimas sudarytų ne mažiau kaip 50 % nuo visų į rinką išleistų pakuočių kiekio. Pagal Valstybinio atliekų tvarkymo 2014–2020 m. plano projektą numatoma, kad iki 2020 m. rūšiavimo konteinerių infrastruktūra turės būti ne toliau kaip 100 m nuo tankiai apgyvendintų miestų namų.
Balsupių radinys
Balsupių radinys – 2016 m. spalio pradžioje Balsupiuose, Marijampolės savivaldybės teritorijoje, iškastas geležinis bidonas su Lietuvos partizanų Tauro apygardos dokumentais ir rezistencijos leidiniais.
Istorija
Surūdijusį tarpukario laikų bidoną ūkininko Rimanto Šaukščiaus žemėje ardamas dirvą rado traktorininkas. R. Šaukščius, laužtuvu atidaręs bidoną ir viduje aptikęs sudrėkusius popieriaus lapus su mašinėle bei ranka rašytais tekstais lietuvių ir rusų kalba, radinį pristatė į Marijampolės kraštotyros muziejų. Muziejininkai dokumentus perdavė Lietuvos ypatingajam archyvui.
Radinys
Kadangi radavietė yra maždaug kilometrą nutolusi nuo Antano Smetonos kanceliarijos vadovo Pijaus Bielskaus brolio Vinco Bielskaus sodybos, kurioje, kaip įtariama, P. Bielskus paslėpė Lietuvos Nepriklausomybės Akto originalą, Marijampolės kraštotyros muziejaus direktorius Antanas Pileckas spėjo, jog bidone galėjo būti paslėptas šis dokumentas. Per pirminę dokumentų apžiūrą nustatyta, jog bidone rasti 1943–1944 m. leisti rezistencijos leidiniai „Į Laisvę“, „Nepriklausoma Lietuva“, Tauro apygardos leidinys „Kovos keliu“ bei 1946 m. apygardos vado įsakymai, rinktinių vadų suvažiavimo protokolai ir kita. Iš viso suskaičiuota apie 2000 dokumentų. Rasti Tauro apygardos dokumentai bus restauruojami Lietuvos centriniame valstybės archyve.
Ukmergės meno mokykla
Ukmergės meno mokykla – neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla, savivaldybės biudžetinė įstaiga, įsikūrusi Ukmergėje, Vienuolyno g. 7. Įstaigos kodas Juridinių asmenų registre 302541858. Mokykloje dirba 52 pedagogai, mokosi 626 mokiniai (muzikos programose - 377, dailės programose - 207, šokio programose - 42).
Meno mokyklos padaliniai:
Ugdymo programos
Želvos filialo ugdymo procesas vykdomas Ukmergės rajono Želvos gimnazijos bazėje, šokio ankstyvojo, pradinio ugdymo programos – Ukmergės Antano Smetonos gimnazijos bei Ukmergės kultūros  centro bazėse, dailės ir  muzikos ugdymo programos – Ukmergės meno mokyklos Dailės ir Muzikos skyriuose.
Muzikos ugdymo programose mokoma šių dalykų: fortepijono, chorinio, solinio dainavimo, akordeono, styginių instrumentų (smuiko, violončelės, klasikinės gitaros), pučiamųjų instrumentų (trimito, tenoro, tūbos, klarneto, saksofono, išilginės fleitos), muzikos teorijos ir istorijos.
Dailės ugdymo programose mokoma: pradinio ugdymo programoje - grafinės raiškos, spalvinės raiškos ir erdvinės raiškos dalykų, pagrindinio ugdymo programoje - piešimo, tapybos, erdvinės formos, kompozicijos, dailėtyros, grafikos, tekstilės, naujųjų technologijų menų dalykų, tikslinio ugdymo programoje - piešimo ir tapybos dalykų, neformaliojo ugdymo programoje - piešimo ir tapybos dalykų, ankstyvojo dailės ugdymo programos studijoje „Spalvų namelis“ - meninės raiškos, suaugusiųjų dailės studijoje - meninės raiškos.
Šokio ugdymo programose mokoma: pradinio ugdymo programoje - pramoginio, klasikinio, charakterinio, lietuvių liaudies šokių, ankstyvojo šokio ugdymo programoje „Smagūs žingsneliai“ - meninės raiškos.
Istorija
miniatiūra|265px|right|Buvęs Dailės mokyklos pastatas Vasario 16-osios g. 1956 m. Ukmergėje įsteigta Muzikos mokykla. Mokyklą įkūrė Rimtautas Kašponis ir iki 1959 m. buvo jos direktorius.
Ukmergės meno mokyklą 2015-2016 m. m. baigė 60 mokinių: 29 – dailės ugdymo programas, 31 – muzikinio ugdymo programas.
Run the Jewels
„Run the Jewels“ (taip pat žinomi kaip RTJ) – amerikiečių muzikos grupė, suformuota 2013 m. Grupę sudaro reperis/prodiuseris El-P ir reperis Killer Mike. „Run the Jewels“ diskografiją sudaro trys albumai, iš kurių visi sulaukė teigiamo kritikų ir hiphopo fanų įvertinimo. Visų trijų šios grupės albumų skaitmeninės versijos prieinamos nemokamai atsisiųsti jos svetainėje.
Istorija
El-P prodiusavo 2012 m. Killer Mike albumą „R.A.P. Music“, tuo tarpu Killer Mike buvo vienas iš reperių dainoje „Tougher Colder Killer“ iš El-P 2012 metų albumo „Cancer 4 Cure“. Po „R.A.P. Music“ ir „Cancer 4 Cure“ išleidimo savaitė vienas nuo kito, El-P ir Killer Mike nusprendė kartu dalyvauti muzikiniame ture. Dėl šio turo sėkmės nuspręsta sukurti „Run the Jewels“ grupę.
2013 m. birželio 26 d. grupė išleido savo debiutinį ir savo vardu pavadintą albumą „Run the Jewels“.
Grupės sekantis albumas pavadinimu „Run the Jewels 2“ išleistas 2014 m. rugsėjo 24 d. Albumo „remix“ versija sudaryta vien tik iš kačių garsų pavadinimu „Meow the Jewels“ išleista sekančią dieną – rugsėjo 25.
„Run the Jewels 3“ skaitmeninė versija buvo išleista 2017 m. gruodžio 24 d. – trys savaitės prieš anksčiau anonsuotą išleidimo datą. Fizinės albumo kopijos pasirodė sausio 13 dieną JAV ir sausio 20 dieną likusiame pasaulyje.
„Run the Jewels“ daina „Legend Has It“ panaudota filmo „Black Panther“ anonse. Kelios grupės dainos panaudotos 2017 m. filme „Baby Driver“. Grupė taip pat sukūrusi dainą žaidimui „FIFA 18“ pavadinimu „Mean Demeanor“.
Pažemio kraštovaizdžio draustinis
miniatiūra|200px|left|Koplytstulpis 1941 m. žuvusiems sukilėliams
Pažemio kraštovaizdžio draustinis – kraštovaizdžio draustinis Labanoro regioniniame parke, Švenčionių rajone, pusiaukelėje tarp Labanoro ir Kaltanėnų. Plotas 1398 ha. Šiauriniu pakraščiu ribojasi su keliu.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti ir eksponuoti miškingo ežeruoto kraštovaizdžio etaloną su vertingomis biocenozėmis, geomorfologinėmis ir etnokultūrinėmis vertybėmis. Draustinio viduryje įsikūręs Pažemio kaimas.
Draustinio teritoriją galima laikyti viena iš geriausiai ištirtų respublikoje. 2016 metais čia vyko Rūšių ralis. Susirinkę geriausi Lietuvos gamtininkai draustinio teritorijoje rungtyniavo ieškodami augalų, gyvūnų, grybų.
Juodonys (Širvintos)
Juodonys – kaimas Širvintų rajono savivaldybės vakaruose, 7 km į šiaurės vakarus nuo Musninkų, Širvintos kairiajame krante. Seniūnaitijos centras. Šalia praeina kelias.
Šereliai
Šereliai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Puožo.
Hermetinis rinkinys
Hermetinis rinkinys  – hermetizmo tradicijos tekstų korpusas, priskiriamas mitiniam mokytojui Hermiui Trismegistui. Siaurąja prasme tai Marsilijo Fičino išleistas tekstų rinkinys, plačiąja – visi hermetizmo tradicijai priskirtini tekstai. Tekstuose, išdėstytuose kaip pamokymai, aptariami dieviškumo, kosmoso, gamtos, proto pažinimo principai, pateikiama alcheminių, astrologinių žinių.
Istorija
Corpus Hermeticum samprata atsirado XV–XVI a. kai buvo inkunabulais išleisti Marsilijo Fičino parengti hermetinių tekstų vertimai iš graikų į lotynų kalbą. 1471 m. Fičinas išleido 13 traktatų rinkinį, jį pavadinęs De potestate et sapientia Dei („Apie Dievo galybę ir išmintį“). Jis leidimą parengęs pagal XI a. Bizantijos vienuolio, enciklopedininko Michaelio Pselo rankraščius, kuriuos į Italiją iš Makedonijos atgabeno vienuolis Leonardas. Nors Hermetiniu rinkiniu visų pirma vadinamas Fičino parengtas leidimas, tačiau panašiu metu hermetinių rankraščių vertimus išleido italas Lodovikas Lazarelis (jo vertimai sudaro paskutiniuosius korpuso traktatus). Corpus Hermeticum savo laiku susilaukė didžiulio populiarumo – nuo 1471 m. Fičino leidimo iki XVI a. pab. leidimas pakartotas 16 kartų, 1548 m. Florencijoje išleistas itališkas vertimas. Hermetinių rinkinių atsiradimas Italijoje paskatino alchemijos suklestėjimą, naujų idėjų genezę (šiais tekstais plačiai rėmėsi Džordanas Brunas, Džovanis Piko dela Mirandola, Tomas Braunas ir kt.).
Kilmė
Renesanso laikais Hermetinis rinkinys buvo manomas esant žinija iš Senovės Egipto, paskleista iš tiesų gyvavusio mokytojo Hermio Trismegisto. Buvo manoma, kad ši žinija vėliau lėmusi graikų filosofijos suklestėjimą. Marsilijus Fičinas pateikė tokią hermetinių tekstų perdavos grandinę: Zoroastras – Merkurijus Trismegistas – Orfėjas – Aglaotemas – Pitagoras – Platonas – Filolajas. Dabar šis tekstų rinkinys paprastai datuojamas apie II a. m. e., nors tekstuose iš tiesų atspindima daug idėjų, būdingų senovės Egipto išminties literatūrai. Vėlyvojo Egipto demotiniuose papirusuose rasta panašių dialogų tarp Toto (kuris graikų tapatintas su Hermiu) ir mokinio. Anot egiptologo Flinderso Pitrio, kai kurie hermetiniai tekstai gali siekti VI a. pr. m. e. Dalis hermetinių tekstų aptikta IV a. gnostikų Nag Hamadžio bibliotekoje, taip pat kituose panašaus laikmečio tekstuose sirų, koptų, arabų kalbomis.
Turinys
Hermetinio rinkinio tekstams būdingas religinis sinkretizmas, neoplatoniškųjų idėjų, judėjų misticizmo, antikinių misterinių tradicijų (orfizmo, pitagorizmo), gnosticizmo atspindžiai. Pagrindiniai tekstų veikėjai yra dieviškasis mokytojas Hermis Trismegistas, jo vyriausiasis mokinys Asklepijas, dvasinis Hermio sūnus Totas, karalius Amonas, Hermio ir Dievo Tėvo intelektas Poimandras, gerasis demonas, genijus Agatodemonas. Tekstuose aptariamos tokios sampratos kaip gnozis (žinija), noetinis intelektas (nusas), dievas, pasaulis, žmogus, gėris ir blogis, kūnas ir dvasia, demiurgas ir materija, eonas ir emanacijos, pasaulio sferos, metempsichozė ir „šviesos kūnas“, apokalipsė ir kt.
Traktatai
Pateikiamos įvairios hermetinio korpuso traktatų tvarkos. Tokia lietuviško A. Uždavinio vertimo tvarka:
Lietuviškai hermetinį rinkinį išvertė Algis Uždavinys.
Kofanai
Kofanai (, sav. A’i) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės vakarų Amazonijoje: pietų Kolumbijoje (Putumajo dep.) ir šiaurės Ekvadore (Sukumbijoso prov.), tarp Putumajo intako Gvamueso ir Napo intako Agvariko. Populiacija apie 3000 žmonių. Kofanų kalba (a’ingae) laikoma atskira, nors galbūt tolimai susijusi su tukanų, chibarų ir čibčų kalbomis. Taip pat paplitusi ispanų kalba. Pagal tikybą – Romos katalikai. Kultūriškai artimi tukanams. XX a. antroje pusėje kofanų žemės Ekvadore buvo nuniokotos dėl naftos gavybos, kurią vykdė amerikiečių bendrovė „Chevron“.
Butano futbolo varžybos 2022 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway, eurosport, globalsportsarchive, soccerpunter.
Kofanai
Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (manijokai, kukurūzai, bananai, tabakas, jamsai), medžiokle (su ietimis ir pučiamaisiais vamzdžiais), žvejyba (su kabliuku, harpūnu, nuodais), rankiojimu (moterų veikla). Pagrindiniai amatai – puodų lipdymas, audimas (moterų), pynimas (vyrų).
thumb|left|240px|Kofanės pardavinėja suvenyrus
Kofanų kaimas padriko išdėstymo, jį sudaro iki 10 namų užimanti bendruomenė, vadovaujama šamano („kurako“), nors jį iš dalies išstūmė valdžios paskiriamas seniūnas. Būstas statomas ant polių, sienos – iš persikinės palmės ir bambuko stambrių, stogas dvišlaitis, palmių lapų.
Kofanų šeima mažoji arba didžioji. Giminės linija, panašu, vedama pagal tėvą. Dalijasi į egzogamines brolijas. Paplitęs tektonimijos paprotys (tėvus vadina pagal vaiko vardą; šiam susituokus – pagal kitą vyriausią vaiką). Iš dalies išlikusi tradicinė mitologija ir tikyba, šamanizmas.
Desantinė šturmo manevrinė grupė
Desantinė šturmo manevrinė grupė, DŠMG – TSRS, vėliau – Rusijos pasienio kariuomenės padalinys, skirtas vykdyti valstybės sienos apsaugos užduotis išlaipinant jį kaip taktinį oro desantą. Atitiko armijos batalioną.
Pirmoji DŠMG buvo suformuota 1982 m., karo Afganistane metu.
TSRS
Šešiuose Raudonosios vėliavos Vidurinės Azijos pasienio apygardos pasienio būriuose ir viename Raudonosios vėliavos Rytų pasienio apygardos pasienio būryje buvo suformuoti neetatiniai specialieji padaliniai, kurie vykdė išdėstymo saugos funkcijas pasienio zonoje Afganistano teritorijoje. Kiekvienas pasienio būrys Afganistano teritorijoje, iki 100 km nuo sienos, dislokavo etatines motomanevrines grupes – nuo 3 iki 6 tokių grupių. Kiekvienas pasienio būrys taip pat turėjo vieną desantinę šturmo manevrinę grupę, taip pat kovinio, techninio ir užnugario aprūpinimo padalinius. DŠMG, skirtingai negu motomanevrinės grupės, bazavosi tarybinėje teritorijoje, pasienio būrio bazėje. Į kovinės veiklos vietas Afganistano pusėje per valstybės sieną jas permesdavo sraigtasparniais.
Motomanevrinę grupę paprastai sudarydavo: Motomanevrinėje grupėje būdavo iki 300 karių, tad ji maždaug atitiko armijos batalioną.
DŠMG naudojo atakuoti priešą kalnuotose vietovėse, kur sunkiai pravažiuodavo šarvuočiai, taip pat kaip operatyvinės paramos padalinius. DŠMG sudarydavo valdymo grupė ir dvi desantinės šturmo pasienio užkardos, visą DŠMG sudarydavo 50 žmonių. Lyginant su armijos padaliniais DŠMG atitiko dvibūrę žvalgybos kuopą su sustiprinta ginkluote (SPG-9, PK, AGS-17).
Denis Bošnjak
Denisas Bošnjakas (Denis Bosnjak; g. 1997 m. balandžio 10 d.) – Austrijos futbolininkas, atraminis saugas. Atstovavo „Hegelmann“ klubui.
Karjera
Nuo 11 m. amžiaus rungtyniavo Rapid Wien jaunimo ekipose, vėliau Rapid Wien II. Nepavyko įsitvirtinti pagrindinėje „Rapid” ekipoje, bet teko kartą žaidė UEFA Europos lygos grupės rungtynėse prieš Dinamo Zagreb, dar vienerias rungtynes sužaidė Austrijos Bundeslygoje. Nuomos pagrindais atstovavo „Wiener Neustädter” (2017–2018 m. sezone) ir „Floridsdorfer” (2018–2019 m. sezone).
Hegelmann
2023 m. liepos 24 d. pranešta apie „Hegelmann“ klubo naujoką.
2023 m. liepos 30 d. debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš FK Riteriai.
2023 m. rugpjūčio 7 d. A lygos rungtynėse prieš FK Panevėžys už dvi geltonas korteles buvo pašalintas iš aikštės. Likę mažumoje Hegelmann nesugebėjo išlaikyti pergalės ir rungtynės baigėsi lygiosiomis 2-2.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Šerelinė
Šerelinė – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kurklių.
Vileikiškis
Vileikiškis – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Žalvarių.
Vangarėjus
Vangarėjus  – miestas Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės salos šiaurinėje dalyje (Šiaurės Oklando pusiasalyje), prie Hatea upės, Parihakos kūgio papėdėje. Nortlando regiono administracinis centras. Jūrų uostas Brimo įlankos pakrantėje, geležinkelio stotis. Chemijos, naftos perdirbimo, maisto pramonė.
Istorija
1769 m. Brimo įlankos pakrantes pasiekė Džeimsas Kukas. XIX a. vietovę užkariavo Ngāpuhi maorių klanas. 1839 m. atsikraustė pirmieji europiečiai. 1855 m. suklestėjus kauri gumos gavybai išsivystė miestelis.
Maskva (reikšmės)
Maskva gali reikšti:
Panašūs:
Tap pat skaitykite:
Masgreivo kalnagūbris
Masgreivo kalnagūbris  – kalnagūbris centrinėje Australijoje, Šiaurės Teritorijos ir Pietų Australijos valstijos pasienyje, į šiaurę nuo Didžiosios Viktorijos dykumos, Vakarų Australijos plokščiakalnyje. Tęsiasi iš vakarų į rytus apie 210 km. Aukštis iki 1440 m (Vudrofo kalnas). Dauguma viršūnių daugiau kaip 1100 m aukščio. Kalnagūbrį sudaro granitas, gneisas, jis smarkiai suskaidytas sausų slėnių. Yra naudingųjų iškasenų – platinos, aukso, sidabro, urano, vario rūdos.
Būdinga pusdykumių augalija: reti eukaliptų sąžalynai, akacijų krūmai, spinifekso žolių kupstai. Masgreivo kalnagūbrio vakarinėje dalyje gyvena aborigenų pičančačarų bendruomenė (Amatos ir Kalčičio kaimai).
Huntė
Huntė  – upė, tekanti Žemutinės Saksonijos žemėje, šiaurės vakarų Vokietijoje; kairysis Vėzerio intakas. Upės ilgis – 189 km.
Išteka iš Wiehengebirge kalvų. Šiaurinės Vokietijos lygumoje teka pro Diumerio ežerą. Šiaurės kryptimi teka per Bad Eseną, Dypholcą, Vildeshauzeną ir Oldenburgą. Elsflėte įteka į Vėzerį. Upės dalis tarp Oldenburgo ir Vėzerio naudojama pakrančių krovininių laivų laivybai.
Australijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Kova dėl patekimo į pusfinalį
<...>
Pusfinaliai
<...>
Finalo rungtynės
<...>
2014 m. UEFA čempionų lygos finalas
'''2014 m. UEFA čempionų lygos finalas''' vyko 2014 m. gegužės 24 d. Luz stadione Lisabonoje. 10 kartą turnyro nugalėtojais tapo Madrido Real futbolininkai.
Buvęs Portugalijos futbolininkas Luís Figo buvo pasirinktas kaip šio finalo ambasadorius. Pirmą kartą turnyro istorijoje finale susitiko komandos iš to paties miesto – finale žaidė Madrido ekipos Real Madrid ir C. Atlético de Madrid.
It's a Man's World
Albumo informacija
Albumui „It’s a Man’s World“ Cher įrašė dainas, kurių stilius labiau panašus į Deep South, nei į jai artimus pop, roką ir disko. Albumas išsiskiria ir Cher dainavimu falcetu tokiose dainose kaip „One by One“ ir „The Gunman“.
Cher įrašė „It’s a Man’s World“ Londone 1995 metais. Tais pačiais metais albumas buvo išleistas Europoje, o jo pirmasis singlas buvo „Walking in Memphis“. Albumą sudarė 14 dainų, tačiau amerikietiškame leidime 1996 m. jų buvo tik 11. Trys dainos, „I Wouldn’t Treat a Dog (The Way You Treated Me)“, „Don’t Come Around Tonight“ ir „The Shape of Things to Come“ buvo pašalintos iš amerikietiško leidimo. Amerikietiškas leidimas kritikų buvo recenzuotas kaip 'mid-'90s R&B/pop phenomenon' dėl kelių pop/rock dainų pašalinimo ir 5 dainų remiksų, kurie buvo stipriai paveikti R&B. „Not Enough Love in the World“, „Paradise Is Here“, „Angels Running“, „What About the Moonlight“ ir „One by One“ buvo remiksuotos ir pažymėtos kaip albumo versijos JAV. Jų naujieji žanrai buvo pop ir R&B, o originalios versijos – pop/rock.
Dėl pasikeitimo amerikietiškas leidimas buvo lyginamas su Madonna'os „Bedtime Stories“, kuris tuo metu rodė pokytį Madonna’os muzikoje. Albumas taip pat buvo lyginamas su Boyz II Men stiliumi. Kritikas Jose F. Promis iš Allmusic apibūdino albumą „vienu iš dainininkės geriausių“, kuris patvirtina Cher tikra dainininke, ne vien tik paprasta pramogininke.
Albumo dainos
Europos leidimas
Amerikietiškas leidimas
Koveriai
Žemiau surašytos perdainuotos albumo dainos ir originalių versijų atlikėjai.
Šergaliai
Šergaliai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Pilviškių.
Fra Mauras (Mėnulio krateris)
thumb|right|240px| Fra Mauras (Nr. 1) prie Pažinimo jūros Fra Mauras (, -6°N, -17°W) – Mėnulio krateris ir taip vadinama geologinė struktūra, esantys Pažinimo jūros rytų pusėje. Pavadintas viduramžių italų vienuolio ir kartografo Fra Mauro vardu.
Megalodonas: grėsmė iš gelmių
Megalodonas: grėsmė iš gelmių – 2018 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo Jon Turteltaub. Filme vaidina Jason Statham, Li Bingbing, Rainn Wilson, Ruby Rose, Winston Chao ir Cliff Curtis. Veiksmas sukasi apie mokslininkų grupę, kuri vykdydama gelbėjimo misiją Ramiojo vandenyno dugne, susiduria su 23 m ilgio rykliu megalodonu.
Fra Mauras (Mėnulio krateris)
Fra Mauro krateris (1, žr. schemą) yra Pažinimo jūros rytų pusėje. Tai labai erozijos suardytas krateris, skersmuo 80 km. Fra Mauro krateris yra ant didelės iškilios Mėnulio plutos masės, kuri bendrai vadinama Fra Mauro struktūra. Manoma, kad Mėnulio plutos masė buvo išstumta po praeities susidūrimo, kurio metu susidarė Lietų jūros baseinas. Piečiau Fra Mauro kraterio prie jo prisišlieję du krateriai: Bonplanas (vakarinis, Bonpland, 60 km skersmens) ir Paris (Parry, 48 km skersmens).
Megalodonas: grėsmė iš gelmių
Jis yra bendros JAV ir Kinijos gamybos filmas. Abiejose šalyse filmas buvo išleistas 2018 m. rugpjūčio 10 d. formatu. Filmas sulaukė piniginės sėkmės ir visame pasaulyje uždirbo daugiau nei 530 mln. dolerių, nors sulaukė nevienareikšmiškų kritikų vertinimų.
2023 m. rugpjūčio 4 d. išleistas tęsinys „Megalodonas 2: bedugnė“.
Fra Mauras (Mėnulio krateris)
Apie 50 km į šiaurę nuo Fra Mauro kraterio esančiame slėnyje 1971 m. vasarį nusileido „Apollo 14“ misijos astronautai Alanas Šepardas ir Edgaras Mitčelas. Jie paėmė plutos mėginius, kurios nustatytas amžius − apie 3,9 mlrd. metų.
Viesos
Viesomis vadinami kaimai Širvintų rajone, į šiaurės vakarus nuo Širvintų (prie senojo plento Vilnius–Ukmergė), abipus Širvintos upės ties Viesos upeliu:
Utenos A. ir M. Miškinių viešoji biblioteka
Utenos A. ir M. Miškinių viešoji biblioteka – pagrindinė biblioteka Utenos rajono savivaldybėje, veikianti Utenos mieste.
Istorija
1931 m. Utenoje atidarytas Valstybinio centralinio knygyno skyrius, kuris vykdė viešųjų bibliotekų funkcijas. 1940 m. knygynas perorganizuotas į Utenos viešąją biblioteką. 1943 m. duomenimis, buvo 4933 tomai, 332 knygos svetimomis kalbomis, 1076 skaitytojai, per mėnesį buvo išduodamas 2281 leidinys; veikė skaitykla. 1973 m. sukurta centralizuota bibliotekų sistema. 1994 m. bibliotekai suteiktas Antano ir Motiejaus Miškinių vardas. 2008 m. biblioteka rekonstruota.
Filialai
2022 m. gegužę bibliotekai priklausė 22 filialai:
Drigantas
Drigantas (arba Malčius II) – upelis Lietuvoje, Kėdainių rajone; Malčiaus I kairysis intakas (Obels baseinas). Prasideda Užvalkių miške, netoli Būdų kaimo. Teka į pietus–pietvakarius lygiagrečiai plentui Lančiūnavos miškų pakraščiais. Žemupyje pasuka į vakarus ir įteka į Malčių 4,3 km nuo jo žiočių, į šiaurę nuo Katkų.
Vaga daugelyje vietų ištiesinta. Intakas – Didysis Malčius (dešinysis).
Kaimai prie Driganto: Būdai, Pliupai, Stebuliai.
Upėvardis Drigañtas kildinamas iš lenkybės drigañtas („eržilas, kumelys“).
André Rieu
Andrė Riju (g. 1949 m. spalio 1 d. Mastrichte) – Nyderlandų dirigentas ir smuikininkas, spaudoje vadinamas „Valso karaliumi“ po Johano Štrauso.
Viktoras Baublys
Viktoras Baublys (g. 1943 m. sausio 10 d. Salavartėje, Varėnos rajonas) – partinis veikėjas, diplomatas.
André Rieu
Biografija
Mokėsi Lježe, po to Mastrichte, 1977 m. baigė Briuselio konservatoriją. Tarp Rieu mokytojų buvo André Gertler ir Herman Krebbers. Grojo antru smuiku savo tėvo vadovaujamame Limburgo simfoniniame orkestre.
Viktoras Baublys
Biografija
1962 m. baigė Varėnos 1-ąją vidurinę mokyklą. 1963–1966 m. mokėsi Klaipėdos laivų statybos technikume. 1966–1972 m. Lietuvos jūrų laivininkystės ir žuvies pramonės įmonių elektrikas, meistras, mechanikas, inžinierius. 1966–1972 m. studijavo Vilniaus universiteto Teisės fakultete. 1972–1983 m. LKP Klaipėdos miesto komiteto Partinės kontrolės komisijos pirmininkas, Liaudies kontrolės komiteto pirmininkas. 1979–1982 m. studijavo Leningrado (Rusija) aukštojoje partinėje mokykloje. 1983–1989 m. balandžio 11 d. LKP CK inspektorius, Klaipėdos miesto komiteto I sekretorius. 1989–1991 m. LKP CK Organizacinio skyriaus vedėjas.
1991–1992 m. Spaudos kontrolės valdybos prie LR VRM viršininkas. 1992–1993 m. dirbo privačiame versle. 1993–1994 m. Adolfo Šleževičiaus Vyriausybės atstovas spaudai. 1994–1998 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Baltarusijos Respublikoje. Vėliau dirbo LR URM patarėju bendradarbiavimo su Rusijos Federacijos Kaliningrado srities klausimais, buvo ambasadorius ypatingiems pavedimams. 2000–2001 m. Lietuvos ministro pirmininko Rolando Pakso patarėjas. 2001–2005 m. Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Ukrainoje, nuo 2002 m. taip pat Moldovos Respublikai ir Gruzijos Respublikai. 2005–2009 m. Lietuvos generalinis konsulas Kaliningrado srityje.
André Rieu
Biografija
Įkūręs Mastrichto solinį orkestrą, pradžioje susidedantį vos iš kelių muzikantų, Rieu grojo su jais olandų senelių namuose, atlikdamas Vienos valsą. 1987 m. Rieu įkūrė Johano Štrauso orkestrą, pradžioje jį sudarė 12 atlikėjų. 1992 m. orkestras įrašė pirmąjį diską „Linksmų Kalėdų“. 1994 m. Antrojo valso iš Dimitrijaus Šostakovičiaus Siuitos estradiniam orkestrui įrašas Rieu ir jo naująjį kolektyvą išgarsino visuose Nyderlanduose, o antrasis albumas „Štrausas ir kompanija“ nacionaliniuose muzikos topuose išsilaikė apie metus.
Toliau Rieu su savo orkestru plačiai gastroliavo po pasaulį, išleisdamas iki septynių studijinių ir koncertinių albumų per metus, padidino orkestro sudėtį iki 50–55 muzikantų. Iki 2008 m. buvo parduota apie 27 milijonus jo albumų.
Airijos futbolo varžybos 2021 m.
Airijos futbolo varžybos 2021 m.
Pokyčiai
Cork City iškrito į Antrą divizioną, o juos pakeitė Drogheda United.
Galutinė lentelė
Pastaba. (N) – Premjer diviziono naujokai;
Paul Alvre
Paulas Alvrė (, gimęs kaip Paul Simenson, 1921 m. sausio 3 d. Tartu, Estija – 2008 m. lapkričio 18 d. Tartu, Estija) – estų kalbininkas.
Biografija
1941 m., sovietams okupavus Estiją, P. Alvrė priklausė miško broliams (metsavennad) – rezistentų grupei, kuri slapstėsi Estijos miškuose ir dalyvavo partizaninėje kovoje su sovietų valdžia. 1942–1943 m., kai vokiečiai buvo okupavę Estiją, buvo pašauktas į vokiečių kariuomenę. 1943 m. pabėgo į Suomiją ir per Suomijos ir Sovietų Sąjungos Tolesnįjį karą metus tarnavo savanoriu Suomijos kariniame jūrų laivyne, kur gavo leitenanto laipsnį. 1944 m. su kitais 200–ojo Suomijos pėstininkų pulko estais kariais grįžo į Estiją ir kariavo su sovietų okupantais, tačiau tais pačiais metais grįžo į Suomiją.
1946 m., po Antrojo pasaulinio karo, P. Alvrė baigė Helsinkio universitetą. 1946–1948 m. dėstė estų kalbą Juveskiulės pedagoginiame institute. Po 1948 m. estų karių ekstradicijos Sovietų Sąjungai, kai Alvrei pavyko pabėgti iš kalinių traukinio, Viljandyje jis dirbo estų ir lotynų kalbų mokytoju: 1948–1949 m. Technikos mokykloje, 1949–1951 m. Viljandžio 2–ojoje vidurinėje mokykloje, o 1949–1960 m. – vietinėje medicinos mokykloje. 1961–1967 m. buvo leidyklos „Valgus“ redaktorius. 1966 m. Tartu universitete apgynė filologijos daktaro laipsnį.
1968 m. P. Alvrė tapo Tartu universiteto Finougrų kalbų katedros dėstytoju, o 1971–1993 m. šiame universitete ėjo profesoriaus pareigas. 1979–1991 m. P. Alvrė buvo universiteto prodekanas. 1993 m. jis tapo profesoriumi emeritu, tačiau dėstė ir toliau. Per savo darbo metus skaitė suomių rašytinės kalbos istorijos, semantikos, frazeologijos ir istorinės morfologijos, vodų kalbos, finų kalbų lyginamosios gramatikos, Uralo kalbų žodyno ir morfologijos kursus. Jam vadovaujant buvo parašyta 15 disertacijų. Savo tyrimuose P. Alvrė daugiausia dėmesio skyrė finų kalbų morfologijai ir žodynui. Jis paskelbė apie 550 mokslinių straipsnių. P. Alvrė taip pat parengė nemažai originalios mokomosios medžiagos studentams.
1977 m. P. Alvrė vedė mokslininkę medikę Lėją Boston (Lea Boston, mergautinė pav. Tiikmaa). P. Alvrė mirė 2008 m. lapkričio 18 d., palaidotas Marijos kapinėse Tartu.
Pašekščio pilkapynas
Pašekščio pilkapynas – pilkapynas Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, Labanoro seniūnijoje, Aukštasalės kaime. Objektas išsidėstęs Labanoro girioje, prie miško kelio (iš vakarų pusės), vedančio nuo plento į Pažemio kaimą. Pilkapynas pažymėtas specialiais ženklais. Užima 5013 m² plotą.
Pilkapynas 1993 m. paskelbtas archeologijos paminklu.
Pilkapynas
Pilkapyno teritorija buvo nustatyta 1987 m. Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos žvalgymo metu (vad. Jonas Balčiūnas). 2012 m. buvo patikslinti duomenys: su GPS prietaisu nustatytos pilkapių centrų koordinatės, su matavimo juosta išmatuoti pilkapių sampilų skersmenys.
Pilkapius sudaro 10 sampilų nuo 6 iki 12 m skersmens ir nuo 0,3 iki 1 m aukščio. Dalis sampilų deformuoti, kai kuriuose pastebimos senos duobės. Sampilus juosia grioviai ir pailgos duobės, kurių dalis yra užslinkę. Reljefas gana lygus, iš pietų pusės teritorija ribojama kvartalinės proskynos. Vieta apaugusi mišku, patenka į Labanoro regioninį parką.
Nitra
Nitra – miestas vakarų Slovakijoje, Nitros krašto administracinis centras. Per miestą teka Nitros upė. Miestas yra vienas seniausių Slovakijoje, jame dabar gyvena apie 85000 gyventojų – tai ketvirtasis pagal dydį Slovakijos miestas. Nitroje stovi 1991 m. pastatytas Andrejaus Bagaro teatras (Divadlo Andrej Bagara).
Istorija
V a. Nitros apylinkėse apsigyveno pirmos slavų gentys. VII a. miestas tapo Nitros kunigaikštystės sostine. Vėliau miestas, kaip ir jo kunigaikštystė, atiteka Didžiosios Moravijos imperijai. Būtent Nitra ir laikoma Slovakijos krikščionybės židiniu, nes pirmasis Nitros kunigaikštis Pribina 829 – 833 m. pakvietė Zalcburgo arkivyskupą pašventinti pirmąją bažnyčią. Po Didžiosios Moravijos imperijos griūties X amžiaus pradžioje Nitra atiteko Vengrijai. 1248 metais Nitra tapo laisvuoju karalystės miestu, o vėliau ji tapo vienu turtingiausių Vengrijos Karalystės miestų. Nuo 1918 m. priklausė Čekoslovakijai, o nuo 1993 m. – Slovakijai, kur 1996 m. tapo Nitros krašto administraciniu centru.
thumb|center|250 px|Svetlopuko aikštė ir Nitros muziejus
Flinderso kalnagūbris
Flinderso kalnagūbris  – kalnų masyvas Australijoje, Pietų Australijos pietryčiuose, į šiaurę nuo Spenserio įlankos. Tęsiasi iš šiaurės į pietus apie 500 kilometrų. Aukštis iki 1180 m (Šv. Marijos kalnas). Kalnus sudaro nuosėdinės uolienos (šiaurinėje dalyje yra magminių intruzijų), kuriose gausu prekambro fosilijų. Būdingos kuestos.
Pietiniuose Flinderso kalnagūbrio šlaituose veši eukaliptų miškai, šiauriniuose – krūmokšniai. Kalnagūbrio gamta saugoma Flinderso kalnagūbrių (įkurtas 1945 m., centre) ir Vulkathunhos–Kumpio Kalnagūbrių (įkurtas 1970 m., šiaurėje) nacionaliniuose parkuose.
thumb|left|245px|Kalnų reginys Flinderso kalnagūbrių nac. parke
Kalnai pavadinti anglų jūrininko Metju Flinderso garbei. Kalnuose gyvena aborigenai adnjamadanai. Pagrindinė Flinderso kalnų gyvenvietė – Kvornas.
Tarptautinis susitarimas dėl atogrąžų medienos (1983)
Tarptautinis susitarimas dėl atogrąžų medienos (, sutrumpintai ITTA) – tarptautinė sutartis, kuria siekiama reguliuoti tarptautinę prekybą atogrąžų miškų mediena. Jis buvo priimtas 1983 m. ir įsigliojo 1985 m. balandžio 1 d. ITTA pagrindu 1986 m. buvo įkurta Tarptautinė tropinės medienos organizacija, prižiūrinti susitarimo įgyvendinimą.
Susitarimas nustojo galioti 1996 m. gruodžio 31 d., kada jį pakeitė naujesnė jo versija.
Turinys
Susitarime daugiausiai dėmesio skiriama ekonominiams klausimams: tarptautinės prekybos masto didinimui, vartojimo skatinimui, medienos išgavimo efektyvumo didinimui, gavybos lygio išlaikymui ilgalaikėje perspektyvoje ir pan. Jame taip pat apibrėžiama Tarptautinės tropinės medienos organizacijos struktūra, valdymas.
Konstantinopolskio debiutas
Konstantinopolskio debiutas – šachmatų debiutas, priskiriamas atvirųjų pradžių grupei. Debiuto ėjimai: ''' 1. e4 e5 2. Žf3 Žc6 3. g3'''.
Konstantinopolskio debiutas yra retas atsakymas į 2…Žc6. Bandymas fianketuoti rikį yra neefektyvus: po baltųjų baltalaukio rikio fianchetto jis tampa suvaržytas, nes jam trukdo žirgas ir e pėstininkas. Geriau eiti su rikiu '''3. Rc4 (paverčiant rikį itališkuoju rikiu) ar 3. Rb5''' (ispaniškoji partija). Kitos populiarios galimybės – žaisti '''3. Žc3 (trijų arba keturių žirgų debiutas) arba 3. d4''' (škotiškoji partija). Galimas ir kito rikio fianketavimas einant '''3. b3'''. Dėl '''3. g3''' trūkumų, manoma jog juodiesiems suteikiamas pranašumas arba padėtis išlyginama, pvz., baltieji laimi tik 24 % šio debiuto partijų, 21 % sužaidžiama lygiosiomis, o 55 % laimi juodieji.
Viena iš Konstantinopolskio debiuto partijų
Eduardas Rozentalis prieš Ilją Chmelnikerį, 2003 m. spalio 15 d., ½-½: ''' 1. e4 e5 2. Žf3 Žc6 3. g3 Žf6 4. d3 Rc5 5. Rg2 0-0 6. 0-0 d6 7. c3 h6 8. b4 Rb6 9. Žbd2 Re6 10. Ve2 a6 11. Žc4 Ra7 12. a4 Rxc4 13. dc a5 14. b5 Že7 15. Kh1 Vd7 16. Že1 Žg6 17. Žc2 Bfe8 18. Že3 Rxe3 19. Rxe3 b6 20. Bae1 Bad8 21. Rc1 Žf8 22. f4 Ve7 23. f5 Ž6d7 24. Vg4 Žf6 25. Vh3 Ž8h7 26. g4 Žd7 27. Vg3 f6 28. h4 Žc5 29. Bg1 Žxa4 30. Rf3 Žc5 31. g5 fg 32. Rh5 Bf8 33. Vh3 g4 34. Rxg4 Žf6 35. Bg2 Kh8 36. Rg5 Ve8 37. Beg1 Bd7 38. Rd1 a4 39. Rc1 Žcxe4 40. Kh2 Žc5 41. Bg6 e4 42. Re3 Ve5+ 43. B6g3 a3 44. Rd4 Vf4 45. Re3 Ve5 46. Rd4 Vf4 47. Re3 ½-½'''
Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugija
Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugija – asociacija, vienijanti medžiotojų ir žvejų asociacijas.
Istorija
1920 m. spalio 27 d. Gamtos tyrinėjimo stoties direktorius prof. Tadas Ivanauskas, Miškų departamento direktorius, miško tipologijos mokslo Lietuvoje pradininkas Povilas Matulionis, Žemės ūkio ir valstybės turtų ministerijos tarnautojai Elijošius Nonevičius, Jeronimas Paulionis ir Lietuvos kariuomenės vyresnysis leitenantas Bronius Žvynys įteikė raštą Kauno miesto ir apskrities viršininkui, prašydami įregistruoti Lietuvos taisyklingosios medžioklės ir žūklės draugiją ir patvirtinti jos įstatus. 1921 m. vasario 7 d. įregistruota.
1925 m. vienijo 21 skyrių, įsteigtą to meto apskrityse. 1927 m. T. Ivanausko iniciatyva pradėtas leisti „Medžiotojo“ žurnalas. 1936 m., vykdant Seimo priimtą Draugijų įstatymą, Lietuvos taisyklingosios medžioklės ir žūklės draugija perorganizuota ir 1937 m. sausio 13 d. įregistruota Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugijų sąjunga, perėmusi buvusios draugijos funkcijas.
1937 m. daugiausia narių buvo Kauno draugijoje – 245, Šiaulių – 241, Biržų – 143, Panevėžio – 125, Kėdainių ir Ukmergės – po 118, Kretingos – 115. Lietuvai atgavus Vilnių, čia taip pat buvo įsteigta Medžiotojų draugija.
Alekniškis (Širvintos)
Alekniškis – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje. Alekniškio biblioteka yra gretimame Šiaulių kaime.
Lietuvos medžiotojų ir žvejų draugija
Istorija
1940 m. birželį okupavus Lietuvą, liepos mėn. draugijos, kaip patriotinės organizacijos, veikla uždrausta. Ji neveikė ir karo metais.
1947 m. įkurta vieninga Lietuvos medžiotojų draugija, kuri 1960 m., prisijungus žvejams, pavadinta Medžiotojų ir žvejų draugija.
miniatiūra|Buveinė
Pirmaisiais nepriklausomybės atkūrimo metais Paryžiuje CIC valdyba po penkiasdešimt metų pertraukos atkūrė draugijos narystę šioje organizacijoje. 1991 m. šį aktą patvirtino Kanadoje, Kvebeke, susirinkusi CIC Generalinė asamblėja.
Pirmininkai
2000 m. Garbės pirmininku išrinktas Algirdas Brazauskas.
Antanas Tamošaitis (1906)
Antanas Tamošaitis (g. 1906 m. Barzduose, Šakių rajone – 2005 m. Vilniuje) – grafikas, tapytojas, tekstilės dailininkas, Kanados lietuvių veikėjas. Vadinamas profesionaliosios lietuvių meninės tekstilės pradininku, „patriarchu“.
Biografija
A. Tamošaitis gimė 1906 m. vasario 15 d. Barzdų k. (Šakių raj.). 1923–1929 m. Kauno meno mokykloje baigė grafikos specialybę. Žemaitijoje rinko tautodailės pavyzdžius. 1930–1931 m. lankė Mstislavo Dobužinskio studiją.
1929–1932 m. dėstė Kauno meno mokykloje. 1927–1932 m. – Moterų dailės darbų mokykloje, 1928–1933 m. – Lietuvos moterų kultūros draugijos Mergaičių mokytojų seminarijoje, 1928 m. – Lietuvos moterų globos komiteto Amatų mokykloje, 1929–1930 m. – Kauno „Pavasario“ suaugusiųjų gimnazijoje. 1931–1940 m. dėstė audimo pagrindus Dotnuvos žemės ūkio akademijoje, 1936–1939 m. – Kauno I-oje valstybinėje amatų mokykloje.
1931–1940 m. Žemės ūkio rūmuose audimo instruktorius ir Namų pramonės skyriaus vedėjas, propagavo liaudies meną. 1926–1939 m. vadovavo ekspedicijoms, rinkusioms lietuvių liaudies meno dirbinius. 1940–1942 m. Vilniaus dailės akademijos dėstytojas ir Pedagogikos katedros vedėjas, 1942–1944 m. – Kauno taikomosios dailės instituto Dekoratyvinių audinių studijos vedėjas.
1945–1946 m. dėstė Tamošaičių įkurtoje Dailės studijoje Glasenbache (Austrija), 1946–1948 m. dirbo Dekoratyvinių audinių skyriaus vedėju Dailės ir amatų mokykloje Freiburge (Vokietija). Atvykęs į Monrealį (Kanada), 1949–1950 m. vadovavo YMCA (Krikščionių jaunuolių asociacijos) centre veikusiai Meno ir amatų akademijai. Tamošaičių sodyba buvo Kingstone.
2000 m. A. Tamošaitis grįžo gyventi į Lietuvą. Mirė 2005 m. Vilniuje. Palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinės e šalia Kanadoje mirusios ir į Lietuvą pergabentos žmonos Anastazijos Tamošaitienės (Mažeikaitės, 1910–1991) palaikų.
Įvertinimas
A. Tomašaičio pirmoji personalinė paroda (tekstilės) įvyko 1936 m. Vytauto Didžiojo kultūros muziejuje Kaune. A. Tomašaičio kūrybinė veikla buvo įvertinta sekančiais apdovanojimais: A. Tamošaitis įkūrė VDA priklausančią Anastazijos ir Antano Tamošaičių galeriją „Židinys“ (Dominikonų 15, Vilnius), kuri atsidarė 2003 m. birželio 19 d. Joje saugomi A. Tamošaičio XX a. 3–4 deš. surinkti XIX–XX a. I p. lietuvių liaudies audinių, juostų ir drabužių rinkiniai, pačių dailininkų sukurti kilimai, gobelenai, tapybos ir grafikos darbai, veikia meno leidinių biblioteka. 1996 m. VDA įsteigta A. Tamošaičio vardo premija studentams.
Bibliografija
A. Tamošaitis yra parengęs sekančius leidinius:
Ollanta Humala
Oljanta Moisesas Umala Tasas (Ollanta Moisés Humala Tasso; g. 1962 m. birželio 26 d.) – Peru karininkas, politikas, 2011–2016 m. – šalies prezidentas.
Gimė indėniškoje šeimoje, jo tėvas Isakas Umala buvo indėnų teisių aktyvistas ir komunizmo ideologas. Oljanta jaunystėje lankė La Union mokyklą Limoje, 1982 m. įstojo į Čoriljoso karo mokyklą. Tarnaudamas armijoje dalyvavo kare prieš nuo komunistų atsiskyrusį ir partizaninį karą paskelbusį Švytinčio Kelio judėjimą, 1995 m. tarnavo Ekvadoro pasienyje kur kariavo Senepos kare.
2000 m. Oljanta Umala Tokepaloje pradėjo sukilimą prieš tuometinio prezidento Alberto Fudžimorio režimą. Tiesa, sukilimas daug žmonių nepritraukė ir greitai buvo numalšintas. Umala kurį laiką slapstėsi, o po Fudžimorio nuvertimo Peru kongresas jam suteikė malonę. 2002 m. įgijo politikos mokslų specialybę Peru katalikiškajame universitete. Oljanta Umala buvo paskirtas karo atašė Paryžiuje, vėliau Seule, bet 2004 m. atšauktas, kaip manoma, dėl jo brolio Antauro Umalos surengto sukilimo Andauailase.
2005 m. Oljanta Umala sukūrė kairiojo flango Peru nacionalistinę partiją (Partido Nacionalista Peruano) ir dalyvavo 2006 m. prezidento rinkimuose. Ši jo rinkiminė kampanija buvo itin kontroversiška: Umalą parėmė partija „Sąjunga už Peru“, bet jos įkūrėjas, buvęs JTO generalinis sekretorius Chavjeras Peresas de Kueljaras tam nepritarė; Oljantos tėvas Isakas kampanijos metu pareiškė simpatijas įkalintiems Švytinčio Kelio ir Tupak Amaru lyderiams, o motina ragino šaudyti homoseksualistus. Be to, Oljantos brolis Ulisas Umala iškėlė savo kandidatūrą. Oljanta Umala pateko į antrą turą, bet ten surinkęs 45,5 % balsų nusileido Alanui Garsijai.
2011 m. rinkimų kampanijoje Oljantai pavyko užsitikrinti įvairių kairiųjų partijų, žymių kultūros veikėjų (tarp jų Nobelio premijos laureato Marijo Vargaso Ljosos) paramą. Antrajame ture Umala surinko 51,5 % balsų ir aplenkė savo varžovę, Alberto Fudžimorio dukterį Keiko.
Tarptautinė tropinės medienos organizacija
Tarptautinė tropinės medienos organizacija (, sutrumpintai ITTO) – tarptautinė organizacija, vienijanti atogrąžų miškų medieną eksportuojančias ir importuojančias valstybes. Organizacija siekia skatinti atogrąžų miškų išteklių tarptautinę prekybą, jų vartojimą, užtikrinti atogrąžų miškų išsaugojimą, darnų naudojimą. ITTO priklauso 67 valstybės, tarp jų ir Lietuva kaip ES grupės narė.