cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Max Born
Maksas Bornas (1882 m. gruodžio 11 d. – 1970 m. sausio 5 d.) – žydų kilmės vokiečių-britų fizikas ir matematikas, vienas iš kvantinės mechanikos kūrėjų, Nobelio premijos laureatas (1954 m.), vienas mokslininkų judėjimo už taiką iniciatorių.
FC Lokomotíva Košice
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Max Born
Biografija
Buvo vienu matricinės mechanikos kūrėju, pasiūlė tikimybinę Ervino Šriodingerio bangų funkcijos interpretaciją, prisidėjo prie kvantinės išsisklaidymo teorijos vystymo, užsiėmė kristalinių gardelių dinamika, termodinamika ir kinetine kieto kūno, skysčio ir dujų teorija, reliatyvumo teorija, tamprumo teorija.
Kai 1933 metais nacių partija neleido Maksui Bornui dėstyti kvantinės fizikos Getingeno universitete, pavadinusi ją žydų mokslu, jis laikinai dirbo Kembridžo universitete, po to žymus indų fizikas Ramanas (Chandrasekhara Venkata Raman) pakvietė jį padirbėti Indijos mokslo institute Bangalore.
Į Vokietiją grįžo 1953 m. jau garbaus amžiaus. Tebesidomėjo mokslu, išleido kelias knygas, daug dėmesio skyrė filosofiniams mokslo aspektams ir mokslininkų rolei visuomenėje.
Visą gyvenimą išsaugojo meilę muzikai, grojo fortepijonu, Berlyne kartu su A. Einšteinu dažnai atlikdavo sonatas smuikui, o Getinberge jo muzikiniu partneriu buvo jo mokinys V. Heizenbergas. Jis taip pat buvo geras vokiečių ir anglų literatūros žinovas, rašė eilėraščius, domėjosi istorija ir kitais humanitariniais mokslais.
Enciklopedininkai
thumb|250px|[[Deni Didro, 1767 m. (Lui Mišelis van Lo)]] Enciklopedininkai arba enciklopedistai – prancūzų švietėjų grupė, 1751–1780 m. leidusi „Enciklopediją, arba Aiškinamąjį mokslų, menų ir amatų žodyną“.
Enciklopedininkus subūrė Deni Didro, kuris buvo ir vienas iš „Enciklopedijos“ pagrindinių redaktorių, daugumos tiksliųjų mokslų straipsnių autorius. „Enciklopedijoje“ pastoviai bendradarbiavo apie 60 autorių, kurie ir buvo vadinami „enciklopedininkais“ arba „enciklopedistais“ Tarp jų: Žanas Žakas Ruso, Šarlis Lui Monteskjė, Volteras, Polis Anri Tiri d’Holbachas, Anas Roberas Žakas Tiurgo. Daugiausia straipsnių (apie 17 300 medicinos, biologijos, ekonomikos ir kitomis temomis) „Enciklopedijai“ parašė Lui de Žokuras. Straipsnį apie arfą „Enciklopedijai“ parašė arba prie jo prisidėjo ir Vilniaus vaivada, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didysis etmonas Mykolas Kazimieras Oginskis.
Enciklopedininkai buvo įsitikinę, kad visa tikrovė gali būti pažinta, suklasifikuota ir suprantama žmogaus protui. Enciklopedijoje pirmą kartą siekta pateikti ir praktines žinias.
Švietėjai lankė žymiausius Paryžiaus amatininkus, juos klausinėdavo apie amatų paslaptis, visa tai užrašydavo, bandė suvienodinti profesinius terminus.
Enciklopedijoje žinių visuma buvo skirstoma į tris pagrindines šakas: atmintis ir istorija, protas ir filosofija bei vaizduotė ir poezija. Enciklopedininkų veikla, susijusi su „Enciklopedijos“ leidimu, susidūrė su įvairiausiais sunkumais, kurie ne visi buvo ideologiniai, Deni Didro kuriam laikui buvo uždarytas Venseno kalėjime. Kai Rusijos valdovė Jekaterina II 1766 m. sužinojo, kad Didro negavo savo metinio užmokesčio už indėlį „Enciklopedijoje“, ji jį paskyrė savo knygininku ir sumokėjo 50 000 livrų.
Sąrašas
Daugelis straipsnių nepasirašyti arba jų autoriai neaiškūs, tačiau žinomi šie autoriai:
Seinų naujosios žydų kapinės
thumb|right|300px|Seinų naujosios žydų kapinės
Seinų naujosios žydų kapinės - kapinės įkurtos 1830 m. Seinų mieste, ul. 1 Maja gatvėje. Kapinių plotas 1,4 ha, kuriose yra 15 antkapių su užrašais hebrajų kalba. 2002 m. kapinėse atidengtas paminklas holokausto aukoms atminti.
Bogdaniecas
Bogdaniecas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Zabluduvo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. antroje pusėje kaime pastatyti nedideli rūmai, klėtis ir įrengtas parkas, kuris yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Pseudomokslas
thumb|right|250px|Pseudomokslas: [[Frenologija laikoma klasikiniu pseudomokslo pavyzdžiu]] Pseudomokslas – įvairios teorijos, klasifikacinės sistemos ir pan., pretenduojančios į mokslo statusą, bet neatitinkančios akademinių mokslo kriterijų. Pseudomokslas apima įvairias idėjas ir teorijas, kurios neturi nieko bendro su mokslu, tačiau pristatomos kaip mokslinės. Dažnai moksliškumo įspūdis sukuriamas naudojant mokslinius ar moksliškai skambančius terminus. Daugeliu atvejų pseudomokslas siejasi su maginiu pasaulio suvokimu, šarlatanizmu ir sektų veikla.
Pseudomokslas dažnai vadinamas ir švelnesniais terminais, ypač jo atstovų: alternatyvusis mokslas, paramokslas.
Kriterijai
thumb|right|250px|Mokslas: Chromosomų teorija buvusioje [[TSRS lysenkizmo laikais laikyta pseudomoksline, nes chromosomos buvo atrastos ne tiesiogiai (stebint), o netiesiogiai (pagal paveldimumo dėsnius). Chromosomų teorija buvo ir yra mokslas.]]
Mokslinės teorijos privalo atitikti bent vieną šių kriterijų:
237 m. pr. m. e.
'''237 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pseudomokslas
Kriterijai
Pseudomokslo teiginiai neatitinka nė vieno jų. Dažniausiai jie būna paremti autoritetais ar jų raštais (pvz., kreacionizmas remiasi Biblija). Labai retai leidžiama jas ginčyti – bandantys patikrinti apšaukiami priešais. Niekada neatitinka ir nepaaiškina stebėjimų ir eksperimentų duomenų. Dažnai teiginiai ne tik suformuluojami taip, kad iš principo būtų neįmanoma jų paneigti, bet tokia formuluotė dargi pati pateikiama kaip teiginių įrodymas. Pavyzdžiui, iš religijų į įvairius pseudomokslus atėjusi sielos sąvoka: vienareikšmiškai jos nebuvimo įrodyti neįmanoma. Mokslas tokias koncepcijas atmeta, nes jis savo teorijomis bando paaiškinti pasaulį. Jei teorija nekonkreti ir galima išsiversti be jos, tokios atsisakoma. Kaip ir menininkas, pseudomokslininkas aprašo ne pasaulį, o savo požiūrį į jį.
Pseudomokslininką dažnai lengva atpažinti ir iš cituojamų šaltinių sąrašo: jo iš viso nėra arba ten nurodyti tik plačiajai visuomenei skirti straipsniai bei knygos.
Krituliai
Kritulių formavimasis
Krituliai iš debesų krenta, kai dalis debesies elementų dėl vienų ar kitų priežasčių pasidaro pakankamai sunkūs ir oro pasipriešinimas bei aukštyneigiai oro srautai nebesugeba išlaikyti juos pakibusioje būsenoje, o krintantys ledo kristalai arba vandens lašeliai nespėja išgaruoti, kol pasiekia žemės paviršių.
Pseudomokslas
Kriterijai
Dažniausiai pseudomokslo teorijos būna statiškos, niekada nesikeičia. Gavus teorijai prieštaraujančius duomenis, moksle teorija arba pataisoma, arba visai jos atsisakoma. Pseudomoksle tokie duomenys paprasčiausiai ignoruojami. Labai dažnai pseudomokslinių teorijų jomis netikintys neturi galimybės patikrinti vien todėl, kad jie netiki. Pseudomokslas teigia, kad tik tikintys gali tai pastebėti, pajausti ar panašiai. Pavyzdžiui, orgoninė energija. Tuo pseudomokslas taip pat daug artimesnis religijoms, nei tikram mokslui.
Plačiasparnis ąsotenis
Plačiasparnis ąsotenis (Nepenthes rafflesiana) – ąsoteninių (Nepenthaceae) šeimos vabzdžiaėdis augalas.
Krituliai
Kritulių formavimasis
Debesis sudarantys lašeliai ir kristalai dažniausiai yra itin maži ir lengvi, o jų kritimo greitis neviršija 1 cm/s. Tokiu greičiu judantys lašeliai nepasiekia paklotinio paviršiaus, kadangi patekę į vandens garais neprisotinto oro sluoksnį jie išgaruoja. Tik didesni negu 0,01 cm lašeliai neišgaravę išsilaiko pakankamai ilgai ir krisdami gali pasiekti paklotinį paviršių. Lašelių stambėjimas vyksta dėl dviejų pagrindinių priežasčių: kondensacijos (sublimacijos) bei lašelių susiliejimo arba kristalų sukibimo susidūrimų metu (koaguliacijos).
Plačiasparnis ąsotenis
Paplitęs Borneo, Sumatroje, Malaizijos pusiasalyje ir Singapūre. Yra aprašyta daug šios rūšies formų ir varietetų.
Krituliai
Kritulių formavimasis
Kondensacinis debesų elementų augimas vyksta debesyse, sudarytuose iš skirtingo dydžio vandens lašelių. Sočiųjų vandens garų slėgis virš mažų lašelių yra didesnis negu virš didelių, todėl vienodas vandens garų slėgis gali būti sotinantis santykinai didelių ir nebūti sotinantis mažų lašų atžvilgiu. Šiuo atveju vyksta pačių mažiausių lašelių garavimas ir kondensacija ant stambesnių debesies elementų.
Kritulių tipai
Pagal formavimosi sąlygas ir iškritimo pobūdį krituliai skirstomi į tris genetinius tipus. Iš tvarkingo aukštyneigio judėjimo (frontinių) debesų krinta ilgalaikiai (trunkantys dešimtys valandų) vidutinio intensyvumo krituliai, iškrentantys iš karto didelėje teritorijoje ir tolygiai pasiskirstę erdvės požiūriu.
Iš konvekcinių lietaus kamuolinių debesų virš nedidelių plotų krinta intensyvūs, bet trumpalaikiai (trunkantys nuo kelių minučių iki kelių valandų) krituliai, kurie vadinami liūtiniais. Šių kritulių intensyvumas labai svyruoja ir laike, ir erdvėje. Žiemos metu iš kamuolinių lietaus debesų dažnai iškrenta stambūs sniego dribsniai, taip pat, esant neigiamai temperatūrai, gali kristi sniego granulės. Pastoviai stratifikuotose oro masėse iš sluoksninių arba sluoksninių kamuolinių mažo storio debesų iškrenta krituliai, sudaryti iš labai smulkių vandens lašelių (dulksna) arba ledo kristalų (sniego grūdai). Dėl kritulių elementų smulkumo toks lietus gali būti ilgalaikis, bet neintensyvus.
Pagal sinoptines kritulių formavimosi sąlygas išskiriami frontiniai ir vidujiniai krituliai. Frontiniai krituliai susiję su atmosferos frontų praėjimu. Šiltam frontui būdingi vidutinio intensyvumo, o šaltam – liūtiniai krituliai, dažnai pereinantys į vidutinio intensyvumo.
Vidujiniai krituliai formuojasi vienalytės oro masės viduje. Pastoviai stratifikuotai oro masei būdinga dulksna, krentanti iš sluoksninių ir sluoksninių kamuolinių debesų. Nepastovios stratifikacijos oro masei būdingi liūtiniai krituliai, krentantys iš galingų kamuolinių lietaus debesų.
Pagal formą krituliai skirstomi į žemiau išvardintas rūšis:
Kai netoli žemės paviršiaus oro temperatūra artima ar kiek didesnė negu 0 °C, gali kristi šlapias sniegas (šlapdriba) arba sniegas kartu su lietumi. Iš sluoksninių lietaus ir kamuolinių lietaus debesų, esant neigiamai artimai 0 °C temperatūrai, gali kristi sniego granulės (apvalūs sniego gabalėliai, kurių skermuos didesnis negu 1 mm). Iš sluoksninių debesų žiemą krenta sniego grūdai, kurių skersmuo mažesnis negu 1 mm.
Pseudomokslas
Kriterijai
Dalis teorijų buvo moksliškai patikrintos ir pripažintos klaidingomis arba reikalaujančiomis per daug papildomų ad hoc hipotezių (t. y. reikia sugalvoti po paaiškinimą – dažniausiai, skirtingą – daugybei atvejų, kuriais teorija nepasitvirtino).
Gamyšas
Gamyšas, Gomšasaras  – kalnas Užkaukazėje, aukščiausia Mažojo Kaukazo kalnų viršūnė. Aukštis – 3724 m. Iškilęs Murovdago kalnagūbryje, ginčytinos priklausomybės Kalnų Karabacho krašte.
Pseudomokslas
Kriterijai
thumb|250px|left|Mokslas: [[Juodoji bedugnė pagal apibrėžimą yra iš esmės nematomas objektas (šviesa negali jos palikti). Tačiau bedugnei „ryjant“ paprastą žvaigždę (geltona), gali atsirasti eksperimentiškai stebimas galingų spindulių šaltinis (mėlynas). Juodųjų bedugnių teoriniai ir eksperimentiniai tyrimai yra mokslas.]]
Eriko fon Denikeno ir kitos panašios pseudomokslo idėjos remiasi senovės mitais ar padavimais labiau, nei mokslo turimais duomenimis. Jei iškyla prieštaravimas, laimi mitai. Pavyzdžiui, Imanuelio Velikovskio teiginiai, kad Veneros planeta anksčiau buvo kometa, o prie Saulės sistemos prisijungė tuo metu, kai formavosi sen. graikų mitai.
Taip pat svarbu suprasti, kad ir faktus atitinkanti teorija nebūtinai yra teisinga. Faktus galima paaiškinti įvairiai. Pavyzdžiui, teorija, kad dėl piktųjų dvasių kaltės kyla maras atitinka faktą – maro epidemijos iš tiesų egzistuoja. Tipiškam pseudomokslui to ir pakaktų, nes jis nebando paaiškinti reiškinių, o tik bando apginti savo teorijas.
Pseudomokslo atstovai beveik niekada neatlikinėja nepriklausomų tyrimų, bet remiasi kolegų publikacijomis jų nepatikrinę. Jei kitos pseudomokslo publikacijos iš dalies kertasi su jų teorijomis – atsirenkamos tik tos dalys, kurios nesikerta. Ištraukimas iš konteksto – įprastas dalykas. Komiškiausias atvejis turbūt yra garsaus JAV astronomo Karlo Sagano pašaipi replika apie žmones grobiančius NSO – „remiantis tokia statistika, ateivių grobimai vyksta kas kelios sekundės“ – buvo pacituota vienoje apie tokius grobimus pasakojančioje knygoje su prierašu „Karlas Saganas taip pat tiki ateivių lankymusi žemėje“.´
thumb|250px|Protomokslas: kompiuterinė [[Marso sfinksas|Marso sfinkso vaizdo analizė|left]] Jei teorija atitinka minėtus keturis reikalavimus, tačiau nėra patikrinta dėl kitų priežasčių, ji priskiriama protomokslo sričiai. Tarkim, Marso sfinksas yra tipiškas protomokslo pavyzdys: teorija išplaukia iš turimų eksperimentinių duomenų (Marso nuotraukų), paaiškina, kodėl šios nuotraukos atrodo būtent taip ir ją galima paneigti bent jau tiesiog ten nuskridus. Galimi moksliniai nuotraukos tyrimai kompiuteriniais ar kitais panašiais metodais. Vien hipotezės neįprastumo pavadinti ją pseudomokslu nepakanka. Paaiškėjus, jog tai tik akmenų krūva dykumoje (geresnėse nuotraukose darinys atrodo būtent taip), hipotezė irgi netaps pseudomokslu, o tiesiog virs atmesta teorija, kokių mokslo istorijoje labai daug.
Siekiant nešališkumo taip pat verta pastebėti, jog kai kurios praeityje pseudomokslais laikytos kryptys šiuo metu yra pripažintos. Pavyzdžiui, TSRS praeityje pseudomokslu buvo laikoma kibernetika (nebuvo manoma, jog ji tenkina bent vieną iš keturių minėtų kriterijų) ir genetika (šiuo atveju priežastis sunkiau paaiškinti, nes tai – eksperimentinis mokslas). Bet kuriuo atveju mokslininkai stengiasi gauti eksperimentinius, statistiškai pagrįstus savo (tegul ir nepopuliarių) hipotezių įrodymus, o pseudomokslininkai naudoja įvairius kitus įtikinimo metodus.
Psichologinės priežastys
Pseudomokslų populiarumą aiškina psichologija ir socialinė psichologija. Pagrindinės jo priežastys visų pirma yra:
Pseudomokslai
Labiausiai žinomi pseudomokslai ir pseudomokslinės koncepcijos:
Krituliai
Kritulių tipai
Žiemą, esant žemai temperatūrai, iš apatinio ir vidurinio aukšto debesų gali kristi ledo adatos. Tai šešiakampės prizmės formos kristalai. Kai ypač dideli šalčiai, ledo adatos gali susidaryti ir prie žemės paviršiaus.
Ledo kristalai, kurie iš pradžių patenka į teigiamos temperatūros sluoksnį ir ištirpsta, o paskui – vėl į neigiamos temperatūros sluoksnį, kur jie vėl sušąla ir tampa panašūs į 1–3 mm dydžio ledo kamuolėlius, vadinami ledo kapsulėmis. Panašiomis sąlygomis formuojasi ir lijundra, tik šiuo atveju apatiniame atmosferos sluoksnyje vandens lašeliai nespėja užšalti ir peršaldytų lašų pavidalu patekę ant paviršių, kurių temperatūra žemesnė negu 0 °C, jie prišąla suformuodami ledo sluoksnį. Vasarą, kai oras itin šiltas, iš stipriai vertikaliai išsivysčiusių kamuolinių lietaus debesų kartais krenta kruša. Kruša – tai netaisyklingos formos ledo gabaliukų pavidalo krituliai, kurių dydis daugiau negu keli milimetrai. Kruša dažniausiai krenta audros metu kartu su liūtiniu lietumi. Krušai formuotis būtina ypač stipri konvekcija ir didelis debesies vandeningumas, todėl kruša iškrenta tik vasarą, kai aukšta oro temperatūra prie žemės paviršiaus.
Kritulių pasiskirstymas Žemėje
thumb|right|340px|Kritulių kaita metų bėgyje Žemės rutulyje krituliai pasiskirsto labai nevienodai. Jų kiekis priklauso nuo vietos geografinės platumos, nuo vyraujančių vėjų krypties, nuo jūros artumo ar tolumo, nuo vietovės reljefo ir kt.
Daug kritulių iškrinta pusiaujyje (ekvatorinėje ir subekvatorinėje klimato juostose) – daugiau kaip 2 000 mm per metus. Čia smarkiai įkaitęs drėgnas oras kyla į viršų, ten atvėsta, ir iš jo išsiskiria labai daug drėgmės. Daugiausia kritulių iškrinta Himalajų kalnų vėjo gairinamuose šlaituose – vidutiniškai apie 6 000–7 000 mm. O rekordinis kiekis užfiksuotas Čerapundžio apylinkėse – vidutiniškai iškrinta apie 12 000 mm, nors kai kuriais metais gali iškristi 7 000–23 000 mm.
Mažu kritulių kiekiu pasižymi šalys esančios atogrąžų ir subtropinėse srityse. Čia oras leisdamasis žemyn ir slinkdamas pusiaujo link, įšyla ir išlaiko savo drėgmę, todėl kritulių išsiskyrimas yra labai menkas. Todėl šioje juostoje gausu dykumų.
Vidutinių platumų juostose, iš vakarų į rytus slenkantys ciklonai atneša 500–1000 mm per metus. Žemynų centriniuose rajonuose jų sumažėja iki 250–500 mm, o rytinėse pakrantėse drėgnas vasaros musonas atneša iki 1000–2000 mm per metus.
Kritulių kiekio matavimas
Kritulių kiekis matuojamas vandens sluoksnio storiu (mm), kuris susidarytų ant horizantalaus ir vandeniui nelaidaus paviršiaus per tam tikrą laiką (valandą, parą, mėnesį ir kt.). Vietovės klimatui apibūdinti skaičiuojamos daugiametės vidutinės kritulių sumos kiekvieną mėnesį ar vidutiniškai per metus. Taip pat papildomai skaičiuojamas dienų su krituliais skaičius per mėnesį ir per metus, mėnesinė ir metinė kritulių trukmė, kritulių intensyvumas ir daugelis kitų rodiklių.
Kritulių kiekis matuojamas kritulmačiu, lietmačiu, pliuviografu ir automatiniais prietaisais.
Kapitonas leitenantas
left|75px|thumb|Lietuvos karinio jūrų laivyno kapitono leitenanto antpetis left|75px|thumb|Rusijos karinio jūrų laivyno kapitono leitenanto antpetis
Kapitonas leitenantas – TSRS, Rusijos, Ukrainos, Lietuvos, Latvijos ir Vokietijos karinio laivyno jaunesniojo karininko laipsnis, atitinkąs kapitono laipsnį armijoje ir aviacijoje. Taip pat – buvęs Didžiosios Britanijos armijos karinis laipsnis.
Šis laipsnis yra ir Suomijos (Kapteeniluutnantti), Danijos (Kaptajnløjtnant), Norvegijos (Kapteinløytnant) laivynuose.
Istorija
Kapitono leitenanto laipsnis atsirado skandinavų laivynuose ir iš pradžių reiškė kapitono padėjėją.
Kapitono leitenanto laipsnis atitinka leitenanto laipsnį JAV, Didžiosios Britanijos, Italijos, Prancūzijos kariniame jūrų laivyne. Daugelio šalių laivyne leitenanto laipsnis yra aukštesnis už leitenantą armijoje. Lenkijoje kapitono leitenanto laipsnį atitinka armijos kapitono laipsnis.
TSRS ir Rusija
TSRS ir Rusijos laivyno kapitonas leitenantas (, sutrumpintai neoficialiai каплей) yra laipsnis, žemesnis už trečio rango kapitoną ir aukštesnis už vyresnįjį leitenantą. TSRS karininkas galėdavo pasiekti šį laipsnį ne anksčiau kaip 5-ais tarnybos metais.
Šio laipsnio karininkai būna didelių karo laivų kovos dalių vadai, taip pat gali vadovauti 3-ios ir 4-os klasės karo laivams (priešpovandeniniams laivams, kateriams, minų traleriams ir kt.).
Vokietija
Vokietijos kapitonas leitenantas (, sutrumpintai KptLt/KL, neoficialiai Kaleun, Kaleu or Kaleut) pagal padėtį hierarchinėje lentelėje atitinka Rusijos laivyno kapitoną leitenantą ir leitenantą JAV laivyne. Tačiau jis gali vadovauti mažiems karo laivams (pvz., 206A klasės povandeniniams laivams), todėl jų atsakomybė aukštesnė ir atitinka JAV ar D. Britanijos komandoro leitenanto laipsnį. thumb|center|600px|[[Antrasis pasaulinis karas|Antrojo pasaulinio karo laikų Vokietijos karinio jūrų laivyno karininkų atskyrio ženklai – antpečiai ir rankovių antsiuvai. Jūros kapitonas (8) Fregatenkapitonas nuo 1944 m. rudens (9) Fregatenkapitonas (1944) (10) Fregatenkapitonas (11) Korvetenkapitonas (12) Kapitonas leitenantas (13) Vyresnysis leitenantas (14) Leitenantas (15)]]
Lietuva ir Latvija
Lietuvoje kapitono leitenanto laipsnis įsteigtas 1936 m. Lietuvoje ir Latvijoje kapitonas leitenantas atitinka armijos kapitoną. Latviškai šis laipsnis vadinamas kapteiņleitnants
Estija
Estijos kariniame jūrų laivyne kapitonas leitenantas (kaptenleitnant) atitinka Rusijos antro rango kapitoną, komanderį ar komandorą kituose laivynuose. Tai antras vyresniųjų karinio jūrų laivyno karininkų laipsnis.
Eversheds
Eversheds LLP – tarptautinis verslo teisės advokatų kontorų tinklas. Vienija ~40 kontorų, 400 partnerių ir 2000 teisės patarėjų, teikiančių teisines paslaugas įmonėms, viešojo sektoriaus ir finansų įstaigoms bei organizacijoms. „Eversheds LLP“ vadovai – Bryan Hughes (vykdantysis direktorius nuo 2009 m. gegužės mėn. ), Alan Jenkins („Eversheds" pirmininkas, Tarptautinės plėtros vadovas), Christopher Jobson (vadovaujantysis partneris).
Pagrindinė būstinė įsikūrusi Londono Sityje. Eversheds biurų pastato adresas – 1 Wood Street, London (nuo 2008 m. vasaros). Biurai veikia Europoje, Azijoje (Artimieji Rytai), Amerikoje ir Afrikoje (25 valstybėse) – tokiuose miestuose kaip Abu Dabis, Amsterdamas (Nyderlandai), Barselona (Ispanija), Bernas (Šveicarija), Birmingemas, Bratislava, Briuselis (Belgija), Budapeštas (Vengrija), Ciurichas, Doha, Dublinas, Edinburgas, Honkongas, Ipsvičas, Johanesburgas, Kardifas, Kembridžas, Kopenhaga, Kvala Lumpūras, Lidsas, Londonas, Madridas, Mančesteris, Milanas (Italija), Miunchenas (Vokietija), Niukaslas, Notingemas, Ostrava, Paryžius, Port Luisas, Praha (Čekija), Roma, Roterdamas, Ryga (Latvija), Singapūras, Stokholmas, Talinas, Tirana, Valjadolidas, Varšuva, Viena (Austrija), Vilnius, Vroclavas, Šanchajus, Ženeva.
= Istorija = 1988 m. „Eversheds“ kontora buvo įsteigta Mančesteryje (įkūrėjas – Alexander Tatham), „Broomheads“ – Sheffield; „Daynes Hill & Perks“ – Noridžas, „Eversheds & Tomkinson“ kontora – Birmingeme. 1988 m. susijungė su „Ingledew Botterell Roche & Temperley“ (Niukaslas ir Derbis), 1989 m. – su „Wells & Hind“ (Notingemas), vėliau – su „Philips & Buck“ (Kardifas), 1990 m. – su „Hepworth & Chadwick“ (Lidsas), 1991 m. – su „Turner Martin & Symes“ (Ipsvičas). 1992 m. 'Eversheds' prefiksas pradėtas naudoti teisės firmų (alajanso narių) pavadinimuose. 1994 m. susijungė su „Holt Philips“ (Bristolis) ir toliau iki 1998 m. tęsė regioninę plėtrą. 2002 m. „Eversheds“ pradėjo tarptautinio aljanso kūrimą – pradėjo veikti kartu su Piergrossi Villa Bianchini Riccardi (biurais Milane bei Romoje, Italija).
XXI a. pradžioje pradėjo plėsti savo advokatų kontorų tinklą Centrinėje, Rytų bei Vidurio Europoje. 2007 m. kovo mėn. Lietuvos advokatų kontora „Saladžius ir partneriai“ kartu su Estijos advokatų kontora „Ots & Co“ bei Latvijoje veikianti „Baltmane & Bitans“ prisijungė prie tarptautinio „Eversheds“ tinklo („Eversheds“ tinklą sudarančių kontorų skaičius – 32). 2007 m. gegužės 25-26 d. Palangoje vyko Baltijos valstybių advokatų kontorų „Baltmane & Bitans“ (Latvija), „Ots & Co“ (Estija) ir „Saladžius ir partneriai“ (Lietuva) susitikimas, kurio metu aptarta „Eversheds“ tinklo veikla, vyko techniniai seminarai įmonių ir komercinės teisės klausimais.
= Eversheds Saladžius = Eversheds Saladžius – Lietuvos verslo teisės advokatų kontora, tinklo „Eversheds“ narė. Pagal dydį (teisininkų skaičių) advokatų kontora Lietuvoje 2008 m. užėmė 11 vietą (kartu su FORESTA ). Advokatų kontoros „Eversheds Saladžius“ specializacija – verslo teisė (įmonių ir komercinė teisė, finansų teisė, bankininkystė, informacinių technologijų teisė, intelektinės nuosavybės teisė, darbo teisė ir ginčų sprendimas). Klientai – Lietuvos ir užsienio bendrovės iš įvairių verslo sričių (tokių kaip didmeninė ir mažmeninė prekyba, energetika, telekomunikacijos, informacinės technologijos, finansinės paslaugos, farmacija ir lengvoji pramonė).
Partneriai
Kontoros partneriai – advokatai Maksimas Saveljevas ir Jonas Saladžius (advokatų kontoros seniūnas, vadovaujantysis partneris). Dirba 17 teisininkų.
Veikla
Bendradarbiauja su „Global Competition Review“ leidžiant „Getting the Deal Through“ teisinius žinynus. Naujausias leidinys – „Projektų finansavimas 2008“ (Project Finance 2008, redaktorius – E. Waide Warner Jr), kuriame yra ir projektų finansavimo klausimų Lietuvoje apžvalga 2007-12-11. Yra įvairių užsienio valstybių užsienio prekybos rūmų narė, kitų organizacijų veiklos partnerė.
Narystė
Advokatų kontora yra narė tokių organizacijų kaip:
= Šaltiniai =
= Nuorodos =
Brest-Litovsko taika
Derybos
Taikos sutarties iniciatorė buvo Tarybų Rusijos vyriausybė, kuriai reikėjo atokvėpio savo režimui įtvirtinti po Spalio perversmo. Nuo 1917 m. gruodžio 3 d. vyko derybos dėl paliaubų, jos pasirašytos gruodžio 15 d. Derybos dėl taikos prasidėjo 1917 m. gruodžio 22 d., bet 1918 m. sausio mėn. atsidūrė aklavietėje: bolševikų delegacija, kuriai nuo 1918 m. sausio 9 d. vadovavo Levas Trockis, neketino priimti Centro valstybių reikalavimų ir vilkino derybas – tikėtasi netrukus kilsiant revoliuciją Vakarų Europoje. 1918 m. vasario 9 d. Centro valstybėms pasirašius sutartį su Ukraina ir pareikalavus Tarybų Rusijos atsakymo, L. Trockis paskelbė naują bolševikų politiką: nekariauti, bet taikos nepasirašyti. Po 1918 m. vasario 18 d. pradėto sėkmingo Vokietijos ir Austrijos-Vengrijos puolimo V. Lenino pastangomis Tarybų Rusija priėmė dar nepalankesnes sąlygas.
Sutartis
Brest-Litovsko taika baigė Rusijos dalyvavimą Pirmajame pasauliniame kare ir faktiškai nutraukė jos sąjungą su Antantės valstybėmis. Pagal Brest-Litovsko taiką Rusija atsisakė Lietuvos, Latvijos, Estijos, dalies Baltarusijos, iš Suomijos ir Ukrainos turėjo išvesti kariuomenę. Šias šalis Vokietija okupavo, bet jų neaneksavo. Turkijai atiteko Karsas, Ardahanas, Batumis. Tarybų Rusija įsipareigojo pasirašyti taiką su Ukrainos Liaudies Respublika ir drauge nustatyti abiejų šalių bendrą sieną, demobilizuoti visą kariuomenę, taip pat ir kuriamą Raudonąją armiją. Pagal 1918 m. rugpjūčio 27 d. papildomą susitarimą Tarybų Rusija turėjo sumokėti Vokietijai 6 mlrd. markių kontribuciją.
Pagal 1918 m. lapkričio 11 d. Kompjeno paliaubų sąlygas Vokietija buvo įpareigota denonsuoti Bresto taiką ir išvesti savo kariuomenę iš okupuotos buvusios Rusijos imperijos teritorijos. Lapkričio 13 d. Bolševikai anuliavo Bresto taiką.
Įtaka Lietuvai
Lietuvos politinės jėgos stengėsi pasinaudoti 1917 m. gruodžio 3 d. dėl paliaubų prasidėjusiomis derybomis. Lietuvos krašto taryba, siekdama pirmiausia atsiskirti nuo Rusijos, 1917 m. gruodžio 11 d. priėmė deklaraciją dėl nepriklausomos Lietuvos valstybės atkūrimo kartu pripažindama ypatingus ryšius su Vokietija. Augustinas Voldemaras Ukrainos delegacijos sudėtyje atvyko į Brestą paremti vokiečių pozicijų, siūlė generolui M. Hofmanui organizuoti lietuvių pulkus kovai su bolševikais.
Lietuvos gyventojai buvo nepatenkinti vokiečių okupantais. Lietuvos krašto taryba 1918 m. vasario 16 d. paskelbė Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo aktą, kuriame neminimi jokie Lietuvos ryšiai su Vokietija. Po Brest-Litovsko taikos Lietuvą ir toliau valdė vokiečių okupacinė valdžia, bet Brest-Litovsko taika sudarė sąlygas Lietuvai politiškai atsiriboti nuo Rusijos, buvo lengviau iš jos grįžti lietuvių tremtiniams ir karo pabėgėliams. Sustiprėjo Lietuvos valstybingumo atkūrimo siekiančios politinės jėgos.
Rigsdaleris
250px|miniatiūra|dešinėje|Danijos 2 rigsdalerių moneta (1868 m.) Rigsdaleris (rigsdaler) – kai kurių Šiaurės šalių piniginis vienetas. Kilęs iš Nyderlandų rijksdalderio.
Egzistavo šie rigsdaleriai:
Piniginiai vienetai panašiais pavadinimais buvo:
Daujotiškis
Daujotiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Pandėlio.
Kašlykas
Kašlykas arba Iskeras (İskär), Sibiras (Sibir) – viduramžių miestas vakarų Sibire, Sibiro chanato sostinė. Jis buvo Irtyšiaus dešiniajame krante, prie Sibirkos upės žiočių, 17 km aukščiau šiandieninio Tobolsko.
Miestas susikūrė dar ikimongoliniais laikais. Čia gyveno įvairios tautos ir gentys nuo pat bronzos amžiaus pradžios. XIII a. Iskeras jau buvo svarbia gyvenviete. Nuo 1224 m. tapo Džuči valdomo uluso dalimi. Manoma, kad XIII a. čia buvusi uluso valdovo Šibano būstinė. 1367 m. miestas pažymėtas italų brolių Piciganių žemėlapyje kaip „Sibiras“.
FK Tundža-1915 Âmbol
FK Tundža Jambol – Bulgarijos futbolo klubas iš Jambolo.
Felicijonas Tiškevičius
Felicijonas Tiškevičius (, 1609 m. Logoiske – 1649 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jonas Eustachijus Tiškevičius Logoiskis. Motina Sofija Vyšniovecka. Broliai Jurgis Tiškevičius, Antanas Jonas Tiškevičius, Kazimieras Tiškevičius II, Kristupas Tiškevičius.
Šeima
1644 m. vedė, žmona Teresė Sapiegaitė (Teresa Sapieha), Vilniaus kašteliono Mikalojaus Sapiegos duktė. Sūnus Mykolas Tiškevičius (Michal Tyszkiewicz).
Valstybės tarnyba
Kijevo taurininkas, Karaliaus pulkininkas, Žiežmarių ir Rezeknės seniūnas.
Senoji Būda (Trakai)
Senoji Būda – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Bražuolės.
238 m. pr. m. e.
'''238 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Niokolo Kobos nacionalinis parkas
Niokolo Kobos nacionalinis parkas yra rytų Senegale, Gvinėjos pasienyje, Gambijos upės slėnyje. Užima daugiau nei 9000 km² plotą.
Parke saugomos Vakarų Afrikos džiunglės su būdinga augalija ir gyvūnija. Čia sutinkami liūtai, drambliai, leopardai, šimpanzės, babuinai, begemotai, didžiosios kanos.
Įkurtas 1925 m. 1981 m. Niokolo Kobos nacionalinis parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Latvijos futbolo varžybos 2006 m.
Latvijos futbolo varžybos 2006 m.
Liudas Jonaitis
Liudas Jonaitis (g. 1954 m. sausio 29 d. Joniškyje) – Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1977 m. Joniškio rajono Gataučių tarybinio ūkio veterinarijos gydytojas. 1977–1979 m. pašauktas į armiją tarnavo medicinos felčeriu. Po tarnybos armijoje grįžo į Gataučių tarybinį ūkį vyriausiuoju veterinarijos gydytoju, ūkio profesinės sąjungos komiteto pirmininkas. 1980–1986 m. Joniškio komjaunimo komiteto pirmasis sekretorius.
1986–2019 m. Joniškio profesinės technikos mokyklos direktorius. 2000 m. dar ir Lietuvos veterinarijos akademijos Gyvulininkystės instituto bendradarbis.
1995–2019 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys. Nuo 2019 m. Seimo narys.
1980–1989 m. Lietuvos komunistų partijos narys, Joniškio rajono biuro narys. 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 1997 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, 1998 m. Joniškio skyriaus pirmininkas. 2005 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Joniškio rajono skyriaus narys.
1996 m. Lietuvos aukštesniųjų žemės ūkio ir žemės ūkio mokyklų direktorių asociacijos viceprezidentas.
2002 m. Lietuvos žemės ūkio mokyklų asociacijos prezidentas, Lietuvos kaimo plėtros profesinio mokymo įstaigų asociacijos prezidentas, Šiaulių apskrities profesinio mokymo tarybos narys, Šiaulių apskrities teritorinės ligonių kasos stebėtojų tarybos narys. Joniškio Rotary klubo steigėjas, 2003–2005 m. kadencijos prezidentas. Joniškio Žemės ūkio mokyklos sporto klubo „Žemyna“ prezidentas.
Suteiktas Lietuvos meno saviveiklos žymūno vardas, apdovanotas Lietuvos žemės ūkio ministerijos, Žemės ūkio rūmų, Šiaulių apskrities, Joniškio rajono savivaldybės padėkos raštais. Už nuopelnus Joniškio kraštui 2018 m. suteiktas Joniškio garbės piliečio vardas. Laisvalaikiu šoka tautinių šokių ansamblyje „Jievaras“, mėgsta medžioti.
Sesuo Sofija Nacionalinio operos ir baleto teatro operos solistė. Žmona Nijolė, sūnus Justinas, duktė Viktorija.
Arabiškos enciklopedijos
Arabiškos enciklopedijos – tiek visuotinės, tiek ir specialiosos, dalykinės, taip pat sistematinės bei alfabetinės – buvo sukurtos anksti.
IX-X a.
IX a. mokytojas Ibn Qutaiba sukūrė 10 tomų Kitab uyun al - achbar („Knyga apie istorijos šaltinius“). Tai pirmoji arabiška enciklopedija.
X a. antroje pusėje Bagdado knygynuose pasirodė vad. Rasa'il ichwan as-safa' wa chillan al-wafa, sudaryta iš 52 epistelių. Autoriai – Ichwan as-Safa („Grynumo broliai“), manoma, kilę iš Basros.
XI a.
Monumentalioji Asch-Schifa („Sielos gydymas nuo klaidų“; lot. pav. Sufficientia) parašyta mediko ir filosofo Ibn Sina (lot. Avicenna, apie 980–1037) buvo sudaryta iš 4 dalių. Joje aprašyta logika, fizika (į ją Ibn Sina įtraukė ir florą bei fauną), matematika ir metafizika.
Pats reikšmingiausias sistematinės enciklopedijos leidinys – Miftah es-seadet we missbah es-sijadet fi mewsuat el-ulum („Palaimos raktas ir viešpatavimo mokslo dalykuose žibintas“), sukūrė Mola Ahmed Ben Mustafa (taip pat dar žinomas kaip Taš Kiopri-sade; † pagal musulmonų kalendoriaus skaičiavimą 1032, d. i. 1622)
Alfabetinė enciklopedija – Keschf es - sunun an esmail Kutub velfunun („Enthüllte Bücher und Wissenschaftskunde“). Autorius – Hadši Chalfa (Mustafa Ben Abdollah Katib Čelebi; † J.d. H. 1068, d. i. 1657)
Julius Naudužas
Julius Naudužas ( 1929 m. vasario 16 d. Minčaičiuose, Žagarės valsčius – 1989 m. lapkričio 17 d. Šiauliuose) – Lietuvos archeologas, istorikas, muziejininkas.
1625 m.
1625 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Julius Naudužas
Biografija
Studijuodamas universitete dirbo A. Puškino muziejuje Markučiuose ir Lietuvos istorijos institute. Nuo 1954 m. Šiaulių Aušros muziejaus archeologas. 1959 m. ir 1963 m. tyrinėjo Šiaulių apylinkių archeloginius paminklus, surinktais eksponatais papildė muziejaus fondus. 1964–1971 m. Aušros muziejaus direktorius, rūpinosi muziejaus patalpomis, rengė naujas ekspozicijas. Aktyviai bendradarbiavo miesto spaudoje. Išėjęs iš muziejaus, dirbo Televizorių gamykloje ir kitose Šiaulių miesto įmonėse.
1625 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Julius Naudužas
Tyrimai
Dar studijuodamas 1952 m. dalyvavo Nemenčinės piliakalnio kasinėjimuose, kartu su Vilniaus universiteto ir Istorijos instituto ekspedicija kasinėjo Počkaluvkos pilkapyną Vilniaus raj., kur buvo ištirtas vienas pilkapis su dviem degintiniais kapais. 1952 m. gruodžio 20 d. ataskaitiniame archeologų susirinkime perskaitė pranešimą apie šio pilkapio tyrinėjimus bei čia surinktą archeologinę medžiagą.
1625 m.
Mirtys
Nedatuota
Julius Naudužas
Tyrimai
Beveik visi J. Naudužo archeologiniai tyrinėjimai buvo žvalgomojo pobūdžio, kai atidengiamos nedidelės perkasos, tyrinėjama po keletą ar keliolika kapų. Didžiausias plotas, 1179 m², ištirtas Velžių piliakalnyje, kiek mažesni kasinėjimai vykdyti Laiviuose (170 m²), ir Papilėje (120 m²), pastaroji buvo tyrinėta pirmą kartą. Jo tirti Žvelgaičio Kalnas, Gibaičių kapinynas, Valdomų kapinynas, Rukuižių kapinynas.
Violeta Zališauskaitė-Tursienė
Violeta Zališauskaitė-Tursienė (g. 1948 m. rugpjūčio 2 d. Aleksandrijoje, Skuodo rajonas) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.
Biografija
1964–1968 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos Stasio Šimkaus muzikos mokykloje (dėst. M. Filipovas). 1968–1973 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. P. Vailionio ir doc. N. Kazakauskienės klasės).
Nuo 1991 m. Panevėžio miesto kultūros rūmų direktorė.
V. Tursienė – Panevėžio miesto dainų švenčių ir 1985 m. respublikinės dainų šventės dirigentė, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės režisierė. 1985 m. jai suteiktas nusipelniusios kultūros-švietimo darbuotojos garbės vardas.
BlackBerry Limited
„BlackBerry Limited“ – Kanados telekomunikacijų ir bevielių įrenginių bendrovė. Kompaniją „BlackBerry Limited“ 1984 metais įkūrė du studentai inžinieriai – Douglas Freginas ir Mike’as Lazaridis. Kanados mieste Vaterlo veikianti RIM buvo pirmoji Šiaurės Amerikos kompanija, plėtojusi bevielę įrangą ir sistemas. Itin daug dėmesio ji teikė mobiliųjų komunikacijų rinkai skirtiems pažangiems bevieliams sprendimams. Tačiau didžiausią sėkmę ir tarptautinį žinomumą BlackBerry Limited atnešė 1999 metais pristatytas ir mobiliojo e. pašto standartu visame pasaulyje tapęs „BlackBerry“. Jis iš karto tapo bendrovių vadovų ir technofilų skiriamuoju ženklu. Jau pirmaisiais metais „BlackBerry“ sukūrusi Kanados kompanija „Research In Motion“ suskaičiavo 25 000 šio prietaiso naudotojų. O nuo tada jo populiarumas tik didėjo.
Sakai (miestas)
Sakai  – miestas Krymo autonominėje respublikoje. 2012 m. duomenimis, mieste gyveno 23 707 gyventojai. Sakuose seniau buvo įsikūrusios Ukrainos karinės jūrų pajėgos. Kitos bazės yra Odesoje, Novoziorne ir Sevastopolyje. 2014 m. jas užėmė Rusija.
Rugsėjo 10
Rugsėjo 10 yra 253-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 254-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 112 dienų.
Šventės
Tarptautinė geležinkeliečių diena. Prieš 1295 metus buvo paleista pirmoji medinė platforma maršrutu Klaipėda – Koliadichy
Vardadieniai
Dionyzas – Konstancija – Mikalojus – Salvijus – Tautgirdas – Girmintė – Kostė
Arda Turan
Arda Turanas (g. 1987 m. sausio 30 d.) – futbolininkas, Turkijos rinktinės ir Ispanijos C. FC Barcelona klubo saugas.
Vytautas Urbonavičius
Vytautas Urbonavičius (1928 m. sausio 16 d. Šiauliuose – 1991 m. rugpjūčio 14 d. Vilniuje) – choro dirigentas ir pedagogas.
Arda Turan
2011 m. rugpjūčio 12 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Madrido „Atletico“ klubu.
239 m. pr. m. e.
'''239 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vytautas Urbonavičius
Biografija
Mokydamasis Mažeikių gimnazijoje, pas muzikos mokytoją V. Dapšienę mokėsi solfedžiuoti ir skambinti pianinu. Vėliau choro dirigavimo mokėsi Kauno ir Šiaulių muzikos mokyklose, o 1981 m. neakivaizdiniu būdu baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (doc. A. Lopo choro dirigavimo klasė).
Didysis ąsotenis
Didysis ąsotenis (Nepenthes rajah) – ąsoteninių (Nepenthaceae) šeimos vabzdžiaėdis augalas.
Arda Turan
žaidžia nuo 2004 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate, kuriame įmušė po įvartį į Šveicarijos ir Čekijos rinktinių vartus.
Didysis ąsotenis
Ąsotėlis didelis, į jį telpa iki trijų litrų skysčio. Įprastas augalo grobis - vabzdžiai, ypač skruzdėlės, tačiau kartais įkliūna ir smulkūs stuburiniai gyvūnai (varlės, driežai, paukščiai), nors manoma, kad pastarieji būna ligoti.
Vytautas Urbonavičius
Biografija
1948–1949 m. buvo Kupiškio vidurinės mokyklos, o 1949–1954 m. Baisogalos vidurinės mokyklos muzikos mokytojas ir moksleivių chorų vadovas. 1954–1959 m. dėstė muziką ir dainavimą Šeduvos vidurinėje mokykloje, ten suorganizavo moksleivių dainų ir šokių ansamblį, vadovavo suaugusiųjų chorams ir rengė koncertus. 1959–1962 m. Tauragės vidurinių mokyklų muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių chorų vadovas, kultūros namų dainų ir šokių liaudies ansamblio „Jūra“ meno vadovas ir dirigentas. 1962–1970 m. muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių chorų ir kultūros namų mišriojo choro „Draugystė“ (1965 m.) vadovas Mažeikiuose. „Draugystė" daug koncertavo Lietuvoje, dainavo Latvijoje ir Estijoje, pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė respublikinių dainų švenčių konkursuose.
Flaer
FLAER – roko grupė iš Klaipėdos, susibūrusi 2005 m. rudenį. Grupė koncertuoja tiek Lietuvoje, tiek už jos ribų, jos kūriniai atliekami lietuvių ir anglų kalbomis. Pagrindinė grupės muzikos kryptis yra rokas su įvairiausių muzikos stilių elementais. Koncertavo įvairiuose muzikiniuose klubuose, roko festivaliuose, miestų šventėse, verslo renginiuose Lietuvoje ir užsienyje (Latvijoje, Rusijoje – įvairiuose festivaliuose, konkursuose). Surengė virš 150 koncertų. Grupės nariai studijuoja skirtingas, ne muzikines specialybes.
Didysis ąsotenis
Paplitęs Kalimantano saloje.
Magribas
Magribas (arab. المغرب‎ al-Maghrib, „Vakarai“), taip pat žinoma kaip Šiaurės vakarų Afrika, Arabų Magribas (arab. المغرب العربي al-Maghrib al-Arabi) – vakarinė Šiaurės Afrikos ir Arabų Pasaulio dalis. Regioną sudaro Alžyras, Libija, Mauritanija (taip tap laikoma Vakarų Afrikos dalis), Marokas ir Tunisas. Magribą taip pat sudaro ginčytinos Vakarų Sacharos teritorijos (daugiausia kontroliuojamos Maroko ir iš dalies prisiimamos Sacharos Arabų Demokratinės Respublikos).
Didysis ąsotenis
Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Vytautas Urbonavičius
Biografija
Nuo 1972 m. iki mirties V. Urbonavičius – Vilniaus 22-osios vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovas. Vaikų choras 1975 m. respublikinės dainų šventės konkurso laureatas. Ypač ryškių meninių laimėjimų pedagogas pasiekė su vyresniųjų klasių moksleivių choru „Vieversys" (1985 m.). Choras 1975 ir 1977 m. respublikinių dainų švenčių konkursų laureatas, trejose mokyklų chorų respublikinėse varžybose ir 1984 m. VI Stasio Šimkaus chorų konkurse pelnė pirmąsias vietas, paruoštas 1985 ir 1990 m. respublikinėms dainų šventėms, koncertų surengė didžiuosiuose Lietuvos miestuose ir rajonuose, dainavo Taline, padarė įrašų radijui ir televizijai.
Flaer
Istorija
Pirmoji grupės repeticija įvyko 2005 m. lapkričio 4 dieną. Anksčiau grupės nariams ne kartą teko kartu groti įvairiose grupėse ir muzikiniuose projektuose. Pirmą kartą FLAER pasirodė 2005 m. lapkričio 16 d. Klaipėdos universiteto (KU) Studentų sąjungos organizuotame muzikiniame konkurse „SOLO 2005“. Pirmoji grupės daina „Iš Lempos“ buvo įrašyta 2005 m. lapkričio 29 d.; ji pateko į „Eurovizijos“ atrankos Mažąjį pusfinalį bei į muzikos festivalį „AntiPOP“ pusfinalį, 2005 m. gruodžio 9 d. vykusį Šiauliuose. 2006 metų sausio 23 d. buvo sumontuotas pirmasis vaizdo klipas „Iš Lempos“, o gegužės 19 d. įrašyta daina „Labas“, susilaukusi susidomėjimo koncertuose Kretingoje ir Gargžduose, vykusiuose 2006 m. balandžio 29-30 d. Prie grupės 2006 m. rugpjūčio 21 d. prisijungęs naujas bosistas Ramūnas Jokubauskas pagyvino muzikinę veiklą. Tai paskatino 2006 m. rugsėjo 15 d. įsikurti savo studijoje.
Magribas
Arabų kalboje žodis Magribas nusako valstybę Maroką, kadangi jis yra labiausiai nutolęs į Vakarus (palyginti su kitomis arabiškai kalbančiomis valstybėmis).
Daukai
Daukai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šimonių.
Magribas
Magribas ir Mašrekas
Magribo priešingybė – Mašrekas مشرق „Rytai“, iš veiksmž. sharaka: „kilti“ (kalbant apie saulę).
Didysis ąsotenis
thumb|left|210px|Ąsotėlis su skysčiu
Juzefovas (Zabluduvo valsčius)
Juzefovas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Zabluduvo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Vytautas Urbonavičius
Biografija
1973–1977 m. pedagogas – Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos vyrų choro „Elektronika" meno vadovas ir dirigentas. 1974 m. suorganizavo Vilniaus miesto medicinos darbuotojų moterų chorą, su kuriuo 1975 ir 1980 m. respublikinių dainų švenčių konkursuose pelnė prizines vietas, laureatu tapo 1977 m. II Stasio Šimkaus chorų konkurse Klaipėdoje.
V. Urbonavičius buvo Tauragės, Mažeikių ir kitų rajonų, Vilniaus miesto ir respublikinių dainų švenčių (1965, 1969, 1987 m.) dirigentas, chorų apžiūrų ir konkursų žiuri pirmininkas arba narys. 1964 m. jis apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu; 1965 dirigentui suteiktas nusipelniusio kultūros – švietimo darbuotojo garbės vardas.
Flaer
Istorija
2007 m. grupė dalyvavo „Eurovizijos“ atrankoje, bet nepateko į tolimesnius etapus. 2007 metų sausio mėn. bosistas Ramūnas Jokubauskas pasitraukė iš grupės. Jį pakeitė ankstesnis bosistas Dima Cvilij, netrukus taip pat pasitraukęs. Grupė iki 2007 m. vasaros pabaigos koncertavo trise. Nuo 2007 m. rugpjūčio vidurio kolektyve elektrine gitara groja Artūras Rukas. Jam atėjus FLAER muzika įgavo „rokavą“ atspalvį, taip pat savo studiją persikraustė į naujas, geresnes bei didesnes patalpas. Nuo 2007 m. spalio mėn. grupė vėl grojo sena sudėtimi – trise (pasitraukė gitaristas). FLAER tuo metu pradėjo įrašinėja 2 oficialius albumus – lietuvių bei anglų kalba.
2007 m. gruodžio 10 dieną FLAER koncertavo Palangos kultūros centre „Ramybė“, jaunimo kino festivalyje „Tavo kinas 2007“. Jam pasibaigus, dalyvaujant žiūrovams, buvo filmuojamas bandomasis klipas dainai „New Love Story“.
2008 m. balandžio mėn. debiutavo Greta Medelytė, grojanti bosine gitara. 2008 m. nacionalinėje atrankoje į „Eurovizijos“ konkursą grupė FLAER su daina „New Love Story“ pateko į pusfinalį, tačiau su 227 žiūrovų balsais liko 7 vietoje ir į finalą nepateko. Atrankoje grupė dalyvavo pasitelkusi vokalistes Akvilę ir Ievą.
Albumai
Eurovizija – pirmasis iš dalies studijinis albumas, išleistas 2009 m. Albumas pasirodė 2009 m. liepos 27 d. Albume 3 eurovizinės dainos. Pirmasis singlas, pristatęs grupę – „Iš Lempos”. Grupė dar du kartus dalyvavo Eurovizijos atrankose, išleido du singlus – „I Do What I Want” ir „New Love Story”.
Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Adomas Stančikas. Muzikos aranžuotė grupės FLAER. Šis albumas – tai simbolinė dovana-atminimas grupės. Po albumo išleidimo grupė surengė koncertinį turą Lietuvoje.
Singlai
Iš Lempos (2005)
Labas (2006)
Savaitė – pirmasis studijinis albumas, išleistas 2009 m. Albumas pasirodė 2009 metų liepos 31 d. Albume 7 įvairaus žanro dainos. Albumo pavadinimas tiesiogiai susijęs su septyniomis savaitės dienomis-dainomis. Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Adomas Stančikas. Muzikos aranžuotė grupės FLAER.
Elektrocheminis potencialas
Elektrochemijoje elektrocheminis potencialas, \bar{\mu}, kartais trumpinamas ECP, yra termodinamis matas, kuris apjungia cheminį potencialą ir elektrinį krūvį. Elektrocheminio potencialo matavimo vienetas yra J/mol.
Apibrėžimas
Bendruoju atveju, elektrocheminis potencialas yra mechaninis darbas, kuris atliekamas kai 1 molį jono įgauna tam tikrą naują koncentraciją ir potencialą. Jo formulė
kur:
Ląstelių membranose, elektrocheminis potencialas yra cheminio ir membranos potencialo suma.
Hilderikas
Hilderikas (apie 460 m. – 533 m.) – vandalų karalius, valdęs nuo 523 m. iki 530 m.
Biografija
Kuomet tapo karaliumi, Hilderikui jau buvo daugiau nei 50 m., o gal ir daugiau nei 60 m. Dėl to, kaip nurodo Prokopijus, Hilderikas nesidomėjo kariniais vandalų veiksmais, jais palikdamas rūpintis kitiems šeimos nariams; iš jų Prokopijus išskiria Hilderiko sūnėną Hoamerą.
Praėjus septyneriems karaliavimo metams, prieš Hilderiką sukilo jo pusbrolis Gelimeras. Pastarasis tapo vandalų ir alanų karaliumi, arijonizmas vėl tapo oficialiąja karalystės religija. Hilderiką Gelimeras įkalino (drauge su Hoameru bei jo broliu Euagees), tačiau nenužudė. Justinianas I pareiškė protestą dėl Gelimero veiksmų: pareikalavo, kad sostas būtų grąžintas Hilderikui. Pasiuntinius, pranešusius šią žinią, Gelimeras išsiuntė atgal, apakino Hoamerą, o Hilderiko bei Euagees kalinimo sąlygas sugriežtino, tvirtindamas, esą jie planavo prieš jį perversmą. Nepritardamas tokiems veiksmams, Justinianas antrąkart nusiuntė pasiuntinius; Gelimeras pareiškė, jog Justinianas neturėjęs įgaliojimų kelti tokius reikalavimus. Toks atsakymas supykdė Justinianą, kuris greit užbaigė Iberijos karą su Sasanidais ir 533 m. surengė žygį prieš vandalus. Sužinojęs apie atvykusią kariuomenę, Gelimeras įsakė Hilderiką nužudyti (kartu su Euagees bei kitais įkalintais Hilderiko šalininkais).
Artesia
„Artesia“ – Prancūzijos neoklasikinės ir ethereal darkwave muzikos grupė. Ją sudaro duetas Agathe ir Gaëlle. Jų atliekama muzika dvelkia melancholija, viduramžiška atmosfera.
2001 m. Agathe sukūrė grupę „Artesia“ ir 2003 m. įrašė demo albumą L'éveil de l'âme. Jo garso kokybė nebuvo gera ir jis išleistas mažu tiražu. Vėliau prie Agathe prisijungė Gaëlle ir jos su Loïc Courtete pagalba įrašė EP L’aube morne. Nuo 2005 m. grupės albumus leidžia kompanija „Prikosnovénie“.
Grupės pavadinimas kilo nuo lotyniško Artua grafystės pavadinimo. Ji žymi dėl Moriso Driuno kūrinio „Prakeiktieji karaliai“.