cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nanseno pasas
Istorija
1921 m. rugpjūčio mėnesį Tautų Sąjungos konferencijoje buvo nuspręsta paskirti Tautų Sąjungos Vyriausiąjį pabėgėlių komisarą. Juo tapo Norvegijos delegatas Tautų Sąjungoje dr. Fritjofas Nansenas. Jis, siekdamas padėti rusų pabėgėliams, po 1917 m. Spalio perversmo palikusiems tėvynę, įsteigė specialų dokumentą – pabėgėlių identifikacinę kortelę, kuri pradėta vadinti „Nanseno pasu“. Ši kortelė buvo pripažinta 52 pasaulio šalyse. Dr. Fritjofas Nansenas organizavo pabėgėlių perkėlimą ir priėmimą po 1922 m. Turkijos ir Graikijos karo, dalyvavo paramos operacijose 1924 m. perkeliant armėnų kilmės asmenis iš Sirijos. Vėliau Nanseno pasas buvo suteikiamas ir kitiems asmenims, tapusiems nacionalizmo, rasizmo ar totalitarinio persekiojimo aukomis – 1928 m. asirams, 1935 m. Saro žemės gyventojams.
1925 m. dalis Tautų Sąjungos Vyriausiojo pabėgėlių komisaro personalo buvo perkelta į Tautų Sąjungos Tarptautinę darbo organizaciją, jos darbuotojai padėdavo pabėgėliams ir perkeltiems asmenims integruotis užsienyje. 1931 m. buvo įkurtas Tarptautinis Nanseno pagalbos pabėgėliams biuras. 1938 m. F. Nanseno biuro veikla įvertinta Nobelio taikos premija.
Pasas
Nanseno pasas 1922–1946 m. galiojo 1922 m., 1924 m., 1926 m. ir 1928 m. Ženevos konvencijas pasirašiusiose valstybėse, Tautų Sąjungos narėse. Pasą vienerių metų laikotarpiui išduodavo valstybė, kurios teritorijoje apsistodavo apatridas ar pabėgėlis, ne dėl savo kaltės nebegalintis gauti savo kilmės šalies galiojančio asmens ar kelionės dokumento. Nanseno pasas buvo pripažįstamas tarptautiniu mastu ir suteikdavo teisę išvykti į užsienį.
1946 m. Nanseno pasą pakeitė Londono kelionių dokumentas ir 1951 m. Jungtinių Tautų Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso (ją Lietuva ratifikavo 1997 m.) pagrindu išduodamas kelionės dokumentas.
Iš viso 1922–1946 m. išduota apie 450 000 Nanseno pasų. Lietuvoje Nanseno pasas 1924–1939 m. buvo naudojamas Klaipėdos krašte, jį išduodavo Klaipėdos krašto gubernatorius.
Sel-Fi
Sel-Fi – vienuoliktasis Lietuvos progresyviosios šokių muzikos grupės „Sel“ studijinis albumas (su R&B ir Hip-Hopo elementais). Albume įrašyta 12 visiškai naujų dainų, kurias kartu su Egidijumi Dragūnu atliko įvairūs Lietuvos pop muzikos atlikėjai: Electronic I, Camille.
„Sel“ savo naująjį produktą pristatė 2014 m. lapkričio 28 d. Vilniaus „Teatro arenoje“.
Pabiržis (Jonava)
Pabiržis – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, netoli Užusalių.
Peonijo Nikė
thumb|Restauracinis „Peonijo Nikės“ modelis, pagal Adolf Furtwängler
Peonijo Nikė – marmurinė senovės Graikijos klasikinio laikotarpio V a. pr. m. e. skulptūra, vaizduojanti pergalės deivę Nikę. Atrasta Olimpijoje 1875 m. ir yra Olimpijos archeologijos muziejuje.
Apie skulptūrą
thumb|left|„Peonijo Nikė“, [[Olimpijos archeologijos muziejus]]
„Peonijo Nikė“, manoma, buvo sukurta 421 m. pr. m. e. ir, kaip liudija II a. keliautojas Pauzanijas, buvo skirta meseniečių ir naupaktiečių pergalei prieš spartiečius Peloponeso karo metu ir ją sukūrė skulptorius Peonijas (ar Pajonijas) iš Mendės. Statulos aukštis 2,115 m ir ji turėjo stovėti ant 8,81 m aukščio postamento. Su neišlikusiais sparnais bendras monumento aukštis galėjo siekti iki 11 m. Statula stovėjo Olimpijos Dzeuso šventyklos pietrytinėje pusėje ant trikampio pagrindo (dalis išlikę). Toje pat šventykloje stovėjo spartiečių Dzeuso statula, skirta kiek ankstesnei pergalei prieš meseniečių sukilėlius. Galima spėti, kad statula tyčia buvo sukurta iškylanti aukštai virš priešų spartiečių Dzeuso statulos. . Statula atrasta 1875 m. ir restauruota iš daugelio dalių. Deivės veidas ir sparnai neišliko. Tai viena nedaugelio klasikinės Graikijos periodo taip gerai išsilaikiusių skulptūrų. Viena iš Olimpijos archeologijos muziejaus įžymybių. Statulos motyvai buvo įterpti į 2004 m. Atėnų olimpinių žaidinių medalyje vaizduojamą Nikę.
Pabiržiai (Kelmė)
Pabiržiai – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Šaukėnų.
Berlyno romanas
Berlyno romanas – režisierės Lilianos Cavani sukurtas filmas.
Turinys
1938 m., Berlynas. Diplomato Hainso fon Holendorfo žmona Luiza dailės pamokose susipažįsta su Mitsuko, Japonijos ambasadoriaus dukra. Tarp moterų po kurio laiko įsiplieskia romanas, į kurį vėliau Mitsuko įtraukia ir Hainsą. Jie nesėkmingai keletą kartų mėgina nutraukti santykius, kol galiausiai apie tai sužino slaptoji policija. Tokie ryšiai gali užtraukti gėdą valdžios viršūnėms ir komplikuoti diplomatinius santykius,o kai Mitsuko pabėga iš namų ir pasislepia pas Holendorfus, Hainsas verčiamas kuo skubiau viską nutraukti. Jis siūlo moterims slėptis Hamburge, tačiau Mitsuko pasirenka kitą variantą ir duoda visiems išgerti nuodų. Ji ir Hainsas miršta, o Luiza lieka gyva...
Šukionys
Šukionys – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Mieliūnų, tarp Upytės ir Ringužės upelių. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias. Yra Šukionių koplyčia, biblioteka, paštas (LT-41030), senovės buities muziejus.
Pagyviškys
Pagyviškys – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Purviniškės. Pro kaimą eina kelias, pietiniu pakraščiu – (už jo prasideda Varnabūdės miškas).
Korėjiečių kalbos
Korėjiečių, arba korėjistinės kalbos – kalbų šeima, kurią sudaro modernioji korėjiečių kalba ir jau išnykusios jai giminiškos kalbos. Dalis kalbotyrininkų korėjiečių kalbą priskiria izoliuotosioms kalboms, dalis – didžiąja dalimi atmestai Altajų kalbų šeimai ar ginčytinai dravidų-korėjiečių kalbų šeimai.
Čedžu saloje vartojama Čedžu kalba, kai kurių laikoma moderniosios korėjiečių kalbos tarme, yra pakankamai besiskirianti, kad būtų klasifikuotina kaip atskira kalba. Tokiu atveju korėjiečių kalba tampa mažos kalbų šeimos, į kurią įeina ir Čedžu kalba, nare.
Klasifikacija
Korėjiečių kalbos formavimosi etapai išskiriami į keturias dalis:
Yohio
Melodifestivalen 2013
Yohio buvo vienas iš 2013 m. Melodifestivalen atrankos dalyvių, Švedijos nacionalinės atrankos į 2013 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Malmėje. Su daina „Heartbreak Hotel“ Yohio pateko į konkurso finalą, kuriame jis užėmė antrą vietą. Yohio per 2013 m. Eurovizijos finalą paskelbė Švedijos taškus.
Silvio Piola
Silvijus Piola (1913 m. rugsėjo 29 d. – 1996 m. spalio 4 d.) – buvo profesionalus Italijos futbolo žaidėjas. Iki šiol kai kurie jo pasiekti rekordai nėra pagerinti, dėl to jis laikomas vienu geriausių ir garsiausių Italijos futbolininkų. Kartu su Italijos rinktine S. Piola laimėjo III pasaulio futbolo čempionatą Prancūzijoje, finale įmušęs du įvarčius. Šiame turnyre jis liko antras pagal rezultatyvumą.
Karjera
Italijos rinktinei atstovaudamas pelnė 30 įvarčių (per 34 rungtynes); ir pasižymėjo 364 įvarčiais klubiniuose turnyruose.
Iš viso sužaidė 566 Serie A rungtynes ir pagal šį rodiklį yra ketvirtas.
Vienintelis žaidėjas, tapęs rezultatyviausiu Serie A lygoje su trimis skirtingomis komandomis („Pro Vercelli“, „Lazio“ ir „Novara“).
Po žaidėjo mirties du stadionai buvo pavadinti jo vardu – 1997 m. Novaroje ir 1998 m. Verčelyje.
2011 m. S. Piola buvo įtrauktas į geriausių Italijos futbolininkų sąrašą.
Pablendys
Pablendys – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Peliškių.
Vajomas
Vajomas - ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Molėtų, Dūrių ežero vakarinėje pakrantėje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,28 km, plotis - iki 0,11 km. Altitudė 147,4 m. Vakarinis krantas aukštokas, kiti - žemesni, apaugę medžių ir krūmų juosta. Pietinėje pakrantėje auga miškelis, kitur plyti dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Dūrių ežero baseinui (Siesarties upės baseinas). Šalia ežero įsikūręs Kairionių kaimas. Pietvakarine pakrante eina plentas.
Angolos futbolo varžybos 2018 m.
Angolos futbolo varžybos 2018 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Pozicijos turas po turo
šaltinis: Girabola
Didžioji Mažeikava
Didžioji Mažeikava – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, 16 km į šiaurės rytus nuo Ščiutino. Išlikusi XVIII–XIX a. Chodkevičių dvaro sodyba ir parkas.
Istorija
Vietovė žinoma nuo XVI a., svarbi Chodkevičių giminės dvarvietė. 1795 m. atiteko Rusijos imperijai, XIX a. buvo Didžiosios Mažeikavos valsčius. 1921 m. atiteko Lenkijai, 1945 m. – Baltarusijos TSR.
Pabradumė
Pabradumė – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, prie Bradumo upelio.
Pagludžiai
Pagludžiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Užvenčio.
Byčės valsčius
Byčės valsčius (kurį laiką Naujosios Byčės valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Byčė.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas Čarniakoukos valsčius.
Kairevičius
Kairevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kairevičienė (ištekėjusi moteris) ir Kairevičiūtė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pabražuolė
Pabražuolė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Lavoriškių.
Maja Keuc
Maja Keuc (g. 1992 m. sausio 16 d. Maribore, Slovėnijoje) – Slovėnijos dainininkė, atstovavusi savo šaliai 2011 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „No One“.
2010 m. Maja dalyvavo talentų šou „Slovenija ima talent“, kuriame ji užėmė antrą vietą.
Zabrojaucai
Zabrojaucai – kaimas vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, apie 20 km į rytus nuo Ščiutino.
Istorija
XIX a. kaime buvo Didžiosios Mažeikavos valsčiaus būstinė.
Pagluostis
Pagluostis – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km šiaurę nuo Pavandenės.
Pietų Paraiba
Pietų Paraiba  – upė rytų Brazilijoje, San Paulo, Minas Žeraiso ir Rio de Žaneiro valstijose. Prasideda Brazilijos plokščiakalnyje, Sera do Maro kalnagūbryje, susiliejus Paraitingos ir Paraibunos upėms. Teka į šiaurės rytus, įteka į Atlanto vandenyną ties San Žoan do Bara.
Didžiausi intakai – Žaguaris, Bukira, Paraibuna, Piabanja, Pomba, Muriaė. Ant upės įrengta Ilja dos Pomboso užtvanka su tvenkiniu. Vaga slenkstėta. Pietų Paraiba laivuojama atskiruose vidurupio ruožuose ir ­­~250 km ruože žemupyje. Prie upės įsikūrę miestai: Aparesida, Alem Paraiba, San Fidelis.
Mikaela Shiffrin
Mikaela Šifrin (g. 1995 m. kovo 13 d.) – JAV kalnų slidininkė, dukart olimpinė ir daugkartinė pasaulio čempionė, pasaulio taurės laimėtoja.
Biografija
Mikaela Šifrin gimė 1995 m. kovo 13 d. Veile (Kolorado valstija) JAV. Tėvai ją pradėjo mokyti slidinėti, kai jai buvo 2 metai. Vėliau ji buvo pasiųsta į Berko kalno akademiją Vermonte, kur buvo ruošiami profesionalūs JAV kalnų slidininkai. 2011 m., kai jai buvo tik 16 metų, M. Šifrin pradėjo dalyvauti FIS Pasaulio taurės varžybose. 2012 m. pripažinta Pasaulio taurės metų naujoke, 2013 m. tapo jauniausia istorijoje slalomo Pasaulio taurės nugalėtoja. 2014 m. Sočyje tapo jauniausia istorijoje slalomo rungties olimpine čempione.
2018 m. gruodžio 29 d. Mikaela Šifrin laimėjo 36-ą Pasaulio taurės slalomo etapą, daugiau nei bet kuri kita slidininkė, ir 15-ą etapą per kalendorinius metus, daugiau nei bet kuris kitas sportininkas (vyras ar moteris). 2019 m. kovo 9 d. Mikaela Shiffrin laimėjo 15-ą pasaulio taurės etapą per 1 sezoną ir tapo absoliučia laimėtų etapų rekordininke istorijoje. Po to ji laimėjo ir 16-ą sezono etapą.
2019 m. lapkričio 23 d. Mikaela Shiffrin laimėjo 41-ą slalomo rungties pasaulio taurės etapą savo karjeroje ir tapo absoliučia laimėtų slalomo etapų rekordininke, pagerinusia Ingemar Stenmark pasiekimą (40 laimėtų etapų). 2023 m. kovą ji laimėjo 87-ą Pasaulio taurės etapą, taip pagerindama visų laikų geriausią Ingemar Stenmark pasiekimą tarp kalnų slidininkų. Asmeniniai duomenys: ūgis 170 cm, svoris 65,8 kg. Nuolatinė gyvenamoji vieta Ygl Veilas (Kolorado valstija).
Pasiekimai
Pasiekimai iki 2022−2023 m. sezono pabaigos:
Pabūdavietis
Pabūdavietis – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, netoli Kapčiamiesčio.
FK Olimp-Dolgoprudnyj
„Olimp-Dolgoprudno“ futbolo klubas, o trumpai FK „Olimp-Dolgoprudnyj“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Dolgoprudne.
Istorija
1998 m. buvo įkurtas futbolo klubas. Tuo metu metu kovojo PFL (trečioje pakopoje).
2020/21 m. suburta jungtinė komanda su Chimkų „Olimpu“. Šis darinys vadintas „Olimp-Dolgorpudnyj“ ir žaidė PFL antroje grupėje.
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 13 d.
Viktoras Bilotas
Viktoras Bilotas (g.1971 m. spalio 16 d. Rusijos Tomsko srities Čajos rajono Kopanojė Ozero kaime) – PhD, projekto "Lietuvių Sibiriada" vadovas, VDU mokslo darbuotojas.
Biografija
Gimė tautiškai mišrioje šeimoje, tėvas Petras Bilotas į Sibirą pateko per 1951 m. Lietuvoje vykdytą trėmimo operaciją „Osenj“. Viktoras Bilotas gimtajame kaime lankė aštuonmetę, o rajono centre Podgorne – vidurinę mokyklą.
Krasnojarske baigęs Sibiro technologijos instituto Miškininkystės fakultetą, dirbo pagal specialybę gimtinėje, vėliau tarnavo Čitos srityje Tarybinėje armijoje. Po studijų Šv. Jono institute Sankt Peterburge, 2005 m. grįžo į Sibirą. Trejus metus tarnavo administratoriumi Kristaus Atsimainymo katedroje Novosibirske, dirbo su Caritas organizacija. 2008 m. nukreiptas studijuoti į Romą: bažnyčios istorijos studijos Popiežiškajame Grigaliaus universitete. Apgynė licencijato darbą apie lietuvių jėzuitų misiją Sibire Nikitos Chruščiovo valdymo laikais.
Po baigimo grįžo atgal į Vakarų Sibirą. Paskirtas steigiamos parapijos Novosibirsko srities Krasnozerskojės gyvenvietėje administratoriumi, kartu dėstė Novosibirsko proseminarijoje. Toliau tyrinėjo katalikybės ir lietuvių Sibire istoriją. Dalyvavo Sibiro lietuvių veikloje, kartu rūpinosi ir tremtinių kapinių išsaugojimu. Jo iniciatyva 2015 m. Tomsko srities „86 kvartalo“ gyvenvietėje iškilo tautiečiams skirtas memorialinis paminklas. PhD, projekto "Lietuvių Sibiriada" vadovas, VDU mokslo darbuotojas.
Pabūdys
Pabūdys – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Antašavos.
Kėdainių rajono taryba 1990–1995 m.
Kėdainių rajono taryba – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Kėdainių rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Kėdainių rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kėdainių rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Veikla
Kėdainių rajono savivaldybės tarybos pirmininku išrinktas Petras Baguška.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Pokémon Sun ir Moon
thumb|right|240px| „Pokémon Sun“ ir „Pokémon Moon“ žaidimų interfeisas. Viršutiniame „[[Nintendo 3DS“ konsolės lange vaizduojamos kovos tarp pokemonų, valdomas 3D animacinis herojus, vykdomi ieškojimai, judėjimas aplinkoje, pokalbiai su kitais veikėjais. Apatiniame lange pasirenkamos kovos komandos, matomi vietovių žemėlapiai ir kitos funkcijos]] Pokémon Sun ir Pokémon Moon – 2016 m. „Pokémon“ serijos kompiuteriniai žaidimai, kuriuos sukūrė Japonijos „Game Freak“ studija ir išleido „Nintendo“ tik nešiojamai „Nintendo 3DS“ konsolei.
„Pokémon Sun“ ir „Pokémon Moon“ buvo palankiai įvertinti kritikų: vidutiniškai 87 balais iš 100 pagal metacritic.com svetainės suvestinę.
Purviškis
left|120px
Purviškis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,17 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 122,6 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas aukštesnis. Pietinėje pakrantėje stūkso miškelis, aplink kitas pakrantes plyti dirbami laukai. Pietuose išteka upeliukas link Vernijo ežero intako Termento. Į rytus įsikūręs Smarliūnų kaimas.
Pokémon Sun ir Moon
2018 m. I ketvirčio „Nintendo“ duomenimis, „Sun“ ir „Moon“ versijos parduotos 16,1 mln. ir „Ultra Sun“ ir „Ultra Moon“ versijos − 7,51 mln. kopijų tiražais.
Apie žaidimą
Žaidimų pora „Pokémon Sun“ ir „Pokémon Moon“ yra septintos kartos „Pokémon“ serijos žaidimai, kurie buvo išleisti 2016 m. lapkričio 18 d. pasauliniu mastu ir lapkričio 23 d. Europoje. Tai vieno ir to paties žaidimo šiek tiek skirtingos versijos. Kiekvienoje žaidimo versijoje galima rasti daugiau nei 800 pokemonų. Skirtumai tarp versijų :
Žaidimų pradžioje žaidėjas pasirenka pagrindinį herojų: jo lytį, odos spalvą, vardą. Vėliau žaidime pasitaikančiose parduotuvėse, kirpykloje žaidėjas savo herojui gali parinkti (nupirkti) marškinėlius, kepurę, šukuoseną, akių spalvą, rankinę, batus, kojines ir pan. Kai kurie iš šių pasirinkimų pasiekiami žaidimo eigoje, o ne iškart pradžioje. Žaidimo pradžioje herojus iškeliauja į Alola salų regioną (primenantį Havajus), pakviestas pokemonų profesoriaus Kukui. Kaip ir kituose „Pokémon“ serijos žaidimuose, herojus prisiima pokemonų trenerio vaidmenį ir Alola salose turi pereiti išbandymų kelius norėdamas tapti puikiu pokemonų treneriu. Žaidimo pradžioje veikėjas gali pasirinkti vieną iš trijų padovanotų pokemonų ir su juo pradeda kovas.
Žaidimo eigoje kovos vyksta tarp pokemonų: kovojant su kitų trenerių pokemonais arba su puolančiais laukiniais pokemonais. Kovos sistema vyksta ėjimų principu: žaidėjas gali parinkti kovos veiksmą iš 4 galimų ir jie atliekami paeiliui. Pokemonų veiksmų pirmenybė priklauso nuo statiško rodiklio greičio (speed). Po laimėtos kovos suteikiami patirties taškai, pokemonų doleriai. Su patirties taškais kyla pokemono patirties lygis, gerėja statiniai duomenys (atakos galia, greitis, gynyba), jis išmoksta naujas kovos rūšis, kurias žaidėjas jam gali priskirti vietoj senųjų. Pasiekus tam tikrą lygį kai kurie pokemonai gali evoliucionuoti į galingesnes savo versijas. Už laimėtus pokemonų dolerius veikėjas gali pirkti aksesuarus, gydymo ir magiškas porcijas.
Žaidėjas gali sudaryti iki 6 pokemonų savo kovos komandą. Pokemonai pasižymi įvairiomis skirtingomis savybėmis, todėl žaidėjas juos turi pasirinkti pagal savo mėgstamą kovos stilių. Pokemonai pagaunami su Poke kamuoliais. Kai kurie laukiniai pokemonai turi mažą šansą pasirodyti, todėl kartais žaidėjui, ieškančiam specifinio pokemono, reikia vienoje vietoje dažnai kovoti su kitais iki pasirodys ieškomasis. Dar retesni yra „švytintys“ pokemonai. Po kovų žaidėjas gali pamaloninti savo pokemoną kaip virtualų augintinį, jį pamaitinti − tai jį daro labiau patenkintą ir efektyvesnį kovose. Panašiai po kovų galima nuimti neigiamą pokemono statinę būseną: nuodus, paralyžių ir pan. Žaidimo metu veikėjas kalbasi su sutinkamais kitais veikėjais, gali priimti iš jų šalutines užduotis.
Atsiliepimai
„Sun“ ir „Moon“ žaidimuose yra pagrindinė misija, kuri aiškėja žaidimo metu, ir jie buvo kritikuoti dėl perdėtai linijinės žaidimo eigos lyginant su senesniais, labiau atviros erdvės žaidimais. Taip pat buvo pastebėta, kad žaidimai neišnaudoja „3DS“ konsolės 3D vaizdo galimybės. Žaidimai sulaukė didelės komercinės sėkmės: jų pirmos savaitės pardavimai Europoje buvo 1,5 mln., Japonijoje − 1,7 mln. vienetų. Per beveik dvi pirmasias savaites JAV buvo parduota 3,7 mln. kopijų. Viso žaidimų pardavimų startui „Nintendo“ patiekė į rinką 10 mln. „Sun“ ir „Moon“ vienetų.
Billboard 200
Billboard 200 – oficialus Jungtinių Amerikos Valstijų 200 daugiausiai parduodamų muzikos albumų ir EP sąrašas. Sąrašą platina kiekvieną savaitę žurnalas „Billboard“. Šis muzikinis topas buvo pradėtas rašyti nuo 1945 m.
Atlikėjų rekordai
=== Atlikėjai, kurių albumai daugiausiai kartų pateko į Top 10 ===
=== Daugiausiai kartų pirmoje vietoje išbuvę atlikėjai ===
Paglūštė
Paglūštė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Šutų, Ašvaraisčio miško apsuptyje, prie Paglūščio ežerėlio.
Mikelio prizas
Vardo kilmė
Šiaulių „Aušros“ muziejaus organizuojamų ekspedicijų dalyviai, 1936 m. eidami nuo Vaiguvos, užsuko į mažą sodybėlę. Stasys Vaitkus kreipėsi į kieme stovinčią moteriškę, teiravosi senovinių daiktų Šiaulių „Aušros“ muziejui, prašė leisti po jos namuko aukštą pasidairyti: gal ten yra užmestų senovinių daiktų. Moteriškė nedraudė, tik teisinosi, kad nieko gero ten nesą. Tad nieko nelaukdami vaikinai šoko ant aukšto. Neilgai trukę jie ėmė leisti žemėn kubiliukus, pintinukes, sėtuves, vyžas ir kitokius ten užtiktus senovinius daiktus daiktelius. Sustatė rastą turtą kieme. Vedėjas prašė moteriškę dovanoti tuos daiktus „Aušros“ muziejui. Ši nustebusi pasakė:
– Anksčiau toks žydelis Mikelis važinėdavo po kaimus, senus rakandus rinkdamas. Dabar mat ponams mieste jų prireikė.
Mikelio vardas visiems labai patiko. ''„Peliksą Bugailiškį išrinkome vyriausiu Mikeliu. Aš, berods, pirmoji raštu apie tai jam pranešiau ir tuo titulu ėmiau jam laiškus rašyti. Taip Šiaulių „Aušros“ muziejuje atsirado Mikeliais iki gyvos galvos vadinami kraštotyros bičiuliai“.'' (Marijona Čilvinaitė )
Prizas
Prizas įsteigtas 1988 m. Šiaulių baldininkų iniciatyva minint Vinco Vaitekūno, beveik šešis dešimtmečius paskyrusio kraštotyrai ir muziejininkystei, tapusio vienu žymiausių šios srities specialistų, 80-ąsias gimimo metines.
Teikiamas nuo 1989 m. pažymėti žymiausiems krašto kraštotyrininkams. Pirmuosius tris Mikelio prizus sukūrė medžio drožėjas Feliksas Vargonas. Pirmoji skulptūrėlė priminė caro laikų knygnešį – draudžiamos lietuviškos spaudos platintoją. Kitas skulptūrėles išdrožė skulptorius Kazys Kasperavičius.
Nuo 1995 m. Šiauliuose veikia „Jaunųjų mikeliukų mokykla“.
APEJES Academy
„APEJES de Mfou“ arba tiesiog „APEJES“ – Kamerūno futbolo klubas iš Jaundės, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje.
Istorija
2006 m. įkurtas klubas. Žinoma, kad 2008–2009 m. sezone rungtyniavo Trečioje lygoje.
Nuo 2010–2011 m. žaidė Antroje lygoje. 2013 m. sezone užėmė ketvirtą vietą ie patejo į aukščiausią lygą.
Nuo 2014 m. sezono rungtyniavo Elite One. 2017 m. buvo treti, o 2021 m. iškovojo antrą vietą.
2021–2022 m. sezone A grupėje liko šeštoje vietoje ir į finalinį etapą kovoje dėl medalių nepateko.
Paburgė
Paburgė – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Grumblių.
Pabūgeniai
Pabūgeniai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kapėnų. Kaimo rytiniu pakraščiu teka Bugenis, šiauriau auga miškas Ubagšilis.
Pagojai (Akmenė)
Pagojai – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Papilės.
Pabuojai
Pabuojai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pušaloto.
Metropolitas Inokentijus
Metropolitas Inokentijus (pasaulietinis vardas – Valerijus Fiodorovičius Vasiljevas, Валерий Фёдорович Васильев; g. 1947 m. spalio 9 d.) – stačiatikių bažnyčios vyskupas, Vilniaus ir Lietuvos stačiatikių arkivyskupijos metropolitas.
Biografija
Gimė 1947 m. spalio 9 d. Staraja Rusos mieste, Novgorodo srityje, tarnautojų šeimoje. Po vidurinės mokyklos baigimo 1966 m., tarnavo tarybinėje kariuomenėje. 1969 m. įstojo į Maskvos valstybinį tarptautinių santykių institutą, po jo baigimo 1975 m. dirbo įvairiose organizacijose.
1981 m. gegužę įšventintas diakonu, rugpjūtį – kunigu. Nuo 1981 m. lapkričio tarnavo Šv. Mikalojaus bažnyčioje Michailovkos gyvenvietėje, Geležinkeliečių rajone, Kursko srityje. Nuo 1982 m. gegužės iki 1985 m. kovo dirbo Kursko vyskupijos kurijoje kanceliarijos vedėju, vėliau vyskupijos kancleriu. 1985 m. perėjo į Irkutsko vyskupiją, tarnavo Šv. Arkangelo Mykolo bažnyčioje Irkutske. Nuo 1985 m. gruodžio iki 1986 m. vasario buvo Kristaus Gimimo bažnyčios Chabarovske klebonu, tuo pat metu buvo ir Chabarovsko dekanato dekanu. Nuo 1988 m. Prisikėlimo šventovės Čitoje klebonas, Čitos dekanato dekanas. 1989 m. neakivaizdiniu būdu baigė Maskvos dvasinę seminariją. 1992 m. sausio 15 d. Švč. Trejybės ir šv. Sergijaus Lauroje priėmė vienuolystę. 1992 m. sausio 19 d. suteiktas archimandrito titulas. 1992 m. sausio 26 d. įšventintas Chabarovsko ir Blagoveščensko vyskupu. 1995 m. liepos 18 d. paskirtas Dmitrovsko vyskupu, Maskvos vyskupijos vikaru, Išorinių Bažnyčios ryšių skyriaus pirmininko pavaduotoju.
Nuo 1996 m. spalio 11 d. Čitos ir Užbaikalės vyskupas.
1999 m. spalio 5 d. paskirtas Korsunės (Vakarų Europos) vyskupu. 2002 m. vasario 25 d. suteiktas arkivyskupo titulas.
2006 m. Švenčiausiasis Maskvos ir Visos Rusios patriarchas kartu su Šventuoju Sinodu paskyrė Korsunės arkivyskupą Inokentijų laikinu Surožo vyskupijos valdytoju. Tuo pačiu nutarimu buvo suburta komisija susidariusiai situacijai vyskupijoje spręsti. Komisijos pirmininku buvo paskirtas arkivyskupas Inokentijus. 2007 m. gruodžio 27 d. Rusijos ortodoksų bažnyčios Šventojo Sinodo nutarimu atleistas iš laikinų Surožo vyskupijos valdytojo pareigų. Arkivyskupui Inokentijui išreikšta padėka už atliktus darbus ir „pasiektą taikingumą Surožo vyskupijoje po patirtų joje krizinių 2006 metų situacijų“.
Šventojo Sinodo nutarimu nuo 2010 m. gruodžio 24 d. atleistas iš Korsunės arkivyskupo pareigų ir paskirtas Vilniaus ir Lietuvos arkivyskupu su išreiškiama padėka už atliktus darbus ir vyskupo tarnystę Rusijos ortodoksų bažnyčioje Vakarų Europos šalyse. 2016 m. lapkričio 20 d. suteiktas metropolito titulas.
2022 m. pasmerkė Rusijos invaziją į Ukrainą.
Kingisepo rajonas
Kingisepo municipalinis rajonas  – municipalinis darinys Rusijos federacijoje, Leningrado srities pietvakariuose. Šiaurės rytuose ribojasi su Lomonosovo rajonu, rytuose − su Volosovo rajonu, pietuose − su Slancevo rajonu, vakaruose – su Estija. Administracinis centras – Kingisepas, nuo Sankt Peterbugo nutolęs 145 km.
Istorija
Rajonas sudarytas 1927 m. Jo pirmtakė buvo 1783 m. Sankt Peterburgo gubernijoje įkurta Jamburgo apskritis. Kingisepo miestas, pagal kurį pavadintas rajonas, nuo 1703 iki 1922 m. buvo vadinamas Jamburgu, o tada buvo pervadintas estų revoliucionieriaus Viktoro Kingisepo garbei. Rajone veikia chemijos, maisto pramonė ir juodoji metalurgija.
Gyvenvietės
Didžiausios gyvenvietės:
Margininkų ąžuolas
Margininkų ąžuolas – ąžuolas, augantis Skuodo rajono savivaldybėje, Ylakių seniūnijoje, Margininkų kaime, Ąžuolų g. 14, vienos iš sodybų kieme. Pasiekiamas iš kelio, kryžkelėje 4 km į vakarus nuo Židikų pasukus į Margininkus (pietryčių kryptimi), pagrindine gatve pavažiavus 350 m. Sodyba įsikūrusi kairėje gatvės pusėje, paskutinė, už jos dirbami laukai. miniatiūra|180px|left|Ąžuolo kamienas ir plačiašakė laja. Dešinėje gyvenamasis namas
Nuo 1985 m. savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Paminklinio medžio aukštis 21,6 m, kamieno apimtis 1,3 metro aukštyje 4,30 m.
Randiškės ežeras
Randiškės ežeras – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 158,9 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai, tik pietinėje pakrantėje stūkso miškelis. Šiaurės rytuose išteka Prygos intakas Mediškė (Dusios ežero baseinas). Šalia įsikūręs Randiškių kaimas.
Giuseppe Marchetti (1902)
Džuzepė Marketis (, 1902 m. liepos 23 d. Džemona del Friulis, Italijos karalystė – 1966 m. gegužės 8 d. Udinė, Italija) – friulistas, friulų dvasininkas, istorikas, kalbininkas, literatas, menotyrininkas, dėstytojas.
Biografija
Gimė akmentašio Antonijo ir Anos Morandini šeimoje, buvo pirmasis iš dvylikos vaikų. 1913 m. įstojo į Čividale del Friulio vyskupijos seminariją tam, kad 1922 m., atlikęs karinę tarnybą Fiumėje, Udinėje, pereitų į dvasinę seminariją. 1925 m. buvo įšventintas į kunigus. Derindamas ganytojišką veiklą studijavo Milano vyskupijos teologijos seminarijoje, ją baigė 1929 m. Lygia greta mokėsi Katalikų universiteto Literatūros ir filosofijos fakultete, ypač daug dėmesio skirdamas filologijos studijoms. Tyrė XIV a. Džemona del Friulio kodeksų tekstus, vėliau šie tyrimai virto jo disertacijos tema, disertaciją apgynė 1935 m. Jau 1932 m. Friulų filologijos draugijos žurnale „Ce fastu?“ publikavo seriją straipsnių apie friulų senuosius raštus, nagrinėjo senųjų raštų meilės lyriką. Dž. Marketis su Friulų filologijos draugija bendradarbiavo ilgus metus ir 1965 m. „už vertingą pasiaukojamą mokslinį darbą“ kasmetiniame Džemona del Friulio draugijos kongrese jam buvo įteiktas aukso medalis. Leidinyje „Filologica“ publikavo apie 80 originalių darbų, friulų kalbos kultūros studentams yra parašęs friulų kalbos apybraižų. Nuo 1961 m. iki mirties vadovavo periodiniam leidiniui „Sot la nape“. 1929–1936 m. Dž. Marketis dirbo privačiose ir valstybinėse Friulio mokyklose, o tada, 1936 m. sausį, išvyko į Etiopiją eiti kapeliono pareigų. Iš misijos grįžo 1937 m. birželį. Tolmedze atnaujino pedagogo darbą, vėliau ėmė dirbti dėstytoju Udinėje Katerinos Perkoto pedagogikos instituto Lotynų literatūros ir istorijos katedroje. Tačiau 1944 m. tuometinis režimas už laisvės ir pilietinės moralės idėjas jį nušalino nuo pareigų ir, kaip politinį kalinį, įkalino.
Kiti 20 metų Dž. Markečiui buvo našiausi. Dž. Markečio prozos ir poezijos darbai išsibarstę periodiniuose leidiniuose, prozos kūriniai laikomi stipresniais. Jis ypač aktyviai reiškėsi kaip friulų tapatybės skleidėjas ir Friulio autonomijos aktyvistas, parašė daugybę straipsnių, kurie, beje, turi ir literatūrinę vertę; daugiausia rašė friuliškai. Be to, Dž. Marketis 1952 m. knygoje „Friulų kalbos gramatikos pagrindai“ kodifikavo friulų kalbą, ši kalbos forma vartojama žiniasklaidoje ir švietime. Jis parašė menotyros veikalų, tyrė įvairias meno šakas ir rūšis. Buvo istorikas, daugiausia dėmesio skyrė Friuliui. Neretai Dž. Markečio istorinės įžvalgos nesutapdavo su tradicine istoriografija. Dž. Marketis laikomas viena įvairiapusiškiausių ir reikšmingiausių XX a. Friulio asmenybių.
Genovaitė Žukauskienė
thumb|200px|Kraštotyrininkai inžinieriai, Šiaulių radijo ir televizijos muziejaus įkūrėjai Genovaitė Žukauskienė ir [[Jonas Rimkevičius]]
Genovaitė Žukauskienė (g. 1951 m. rugpjūčio 2 d. Joniškyje) – Lietuvos radiotechnikos inžinierė, muziejininkė, kraštotyrininkė.
Biografija
Baigė Kauno politechnikos institutą, nuo 1970 m. Šiaulių televizorių gamyklos inžinierė technologė, nuo 1978 m. Televizijos instituto inžinierė konstruktorė. 1973–1994 m. vadovavo gamyklos kraštotyrininkams, rengė kraštotyrines-pažintines išvykas, per kurias rinko medžiagą ir eksponatus visuomeniniam Radijo ir televizijos muziejui.
Muziejus įkurtas 1982 m. gegužės 7 d. Nuo 1982 m. rugsėjo mėn. muziejaus vedėja, 1994 m. užsidarius gamyklai ir Radijo ir televizijos muziejui tapus Šiaulių Aušros muziejaus padaliniu – Aušros muziejaus darbuotoja, 1998–2009 m. Technikos istorijos skyriaus vedėja. Jos iniciatyva skyriuje per 7 000 eksponatų. Jai pavyko aptikti seniausią Lietuvoje, 1925 m. Šiaulių Stasio Brašiškio laboratorijoje pagamintą radijo imtuvą ir iš kolekcionieriaus įsigyti vertingiausią muziejaus ekspozicijos dviratį – Žagarės kalvio rankų darbo XIX a. pabaigos medinį apkaustytą dviratį. 1994 m. organizavo kasmetinius jaunųjų radijo konstruktorių konkursus, kurie 2004 m. tapo tarptautiniai.
Nuo 1997 m. respublikinių kraštotyros ekspedicijų dalyvė: Meteliai (1997 m.), Linkuva, Šaukėnai (1998 m.), Ylakiai, Kuršėnai (1999 m.), Raudėnai, Rokiškis (2000 m.), Žarėnai, Panemunėlis (2001 m.), Meškuičiai, Papilė (2002 m.), Kairiai, Plungė, Žemaičių Naumiestis (2003 m.), Baisogala, Gruzdžiai, Kužiai (2004 m.), Pašvitinys, Žagarė (2005 m.), Bazilionai (2006 m.), Skaistgiris (2007 m.), Panemunis (2008 m.) ir kt.
Bendradarbiauja su leidykla „Versmė“, rašo straipsnius technikos istorijos tema, viena iš serijos „Lietuvos valsčiai“ knygų „Gruzdžiai“, „Kuršėnai“, „Papilė“, „Žiobiškis“ ir daugiau kaip 40 straipsnių periodikoje autorių. Šiaulių kraštotyros draugijos tarybos narė. Jos kolekcijoje – daugiau kaip 1000 angeliukų.
Pagojai (Čiulėnai)
Pagojai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Mindūnų.
Hluchų valsčius
Hluchų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Hluchai.
Istorija
Valsčius įkurtas apie 1870 m. Mogiliavo gubernijoje iš Balonau Sialeco valsčiaus ir Kasičų valsčiaus.
Pacentai
Pacentai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km nuo Vidgirių.
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Kėdainių rajono savivaldybės taryba – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 27 sumažintas Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Vigimantas Kisielius, jo pavaduotoju Aleksas Laniauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Antanas Matulevičius.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Viktoras Cojus
Viktoras Robertovičius Cojus (1962 m. birželio 21 d. Leningradas – 1990 m. rugpjūčio 15 d. netoli Kesterciemo kaimo, Latvija) – Sovietų Sąjungos roko muzikantas, dainų autorius ir atlikėjas. Roko grupės „Kino“ įkūrėjas ir grupės lyderis. Grupėje Cojus dainavo, grojo gitara, rašė dainoms muziką ir žodžius.
Biografija
Cojus gimė Leningrade, Sovietų Sąjungoje, fizinio lavinimo mokytojos Valentinos Gusevos Cojos (1937 m. sausio 8 d. – 2009 lapkričio 28 d.) ir korėjiečių kilmės inžinieriaus Roberto Maksimovičiaus Cojaus (g. 1938 m. gegužės 5 d.) šeimoje.
1990 m. rugpjūčio 15 d. Viktoras Cojus žuvo automobilio avarijoje: užmigo prie vairo ir, išlėkęs į priešpriešinę juostą, susidūrė su autobusu „Ikarus“.
Pabutkalniukas
Pabutkalniukas – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Užvenčio ir apie 2 km nuo Junkilų. Apie 1 km į pietus- Pabutkalnio kaimas. Netoli stovi valstybės saugomas Jungirio ąžuolas.
Pachomovka
Pachomovka – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Imbrado.
Sinchronininkės (serialas)
„Sinchronininkės“  – 2016 m. rusiška melodrama. Pasakoja apie merginas Olią ir Janą, kurios dvidešimt metų užsiima sinchroniniu plaukimu, kartu nuo vaikystės sportuoja. Prieš čempionatą jų santykiai komplikavosi ir jų duetas išsiskyrė. Olia svajojo ištekėti ir sukurti šeimą, bet jos jaunikis apie tai nenorėjo net girdėti, tada ji įsidarbina tėvo firmoje ir tampa tėvų skyrybų dramos liudininke. Jana svajoja dalyvauti pasaulio pirmenybėse, tačiau jai akivaizdžiai trūksta artistiškumo ir charizmos, kuria pasižymi Olia. Janos naujoji porininkė neatitinka pasaulinio lygio reikalavimų ir nesiseka darniai atlikti privalomų programų.
Hančarai
Hančarai – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Lydos.
Istorija
1784 m. priklausė Bielyčios parapijai. XIX–XX a. buvo Hančarų valsčiaus centras.
Melbourne City FC
Melbourne City FC – Australijos futbolo klubas, 2004 metais įkurtas Melburne 2009 m. Tuo metu vadinosi Melbourne Heat Football Club.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. sausio 21 d.:
Gedrimų šaltinis
Gedrimų šaltinis, taip pat Vindašių šaltinis – šaltinis, trykštanis Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, Gedrimų kaime, 0,9 km į pietryčius nuo Ylakių centro, 100 m į pietvakarius nuo kelio, priešingoje pusėje nuo Ylakių kapinių. Į pietus nuo šaltinio driekiasi pelkėta Ylakių tvenkinio pakrantė. Šaltinio link per pievą veda keliukas, netoli stovi drožto medžio skulptūra atminti Gedrimų kaimui. Prie šaltinio pastatyta informacinė lentelė. Požeminio vandens iškrovos vietą supa medžiai, krūmokšniai. Prie srūvančio vandens įrengtas priėjimas. miniatiūra|220px|left|Šaltinio prieigos, informacinis ženklas Šaltinis yra hidrogeologinis gamtos paveldo objektas, paskelbtas saugomu Skuodo rajono savivaldybės tarybos 2019 m. lapkričio 28 d. sprendimu Nr. T9-182. Jame pateiktas objekto adresas ir tikslios koordinatės vietovėje.
Šaltinio charakteristika
Šaltinis trykšta seniai, šimtmečius. Tą mena gretimoje sodyboje gyvenę Vindašių šeimos kelių kartų žmonės. Šaltinį ir jo teritoriją globoja ir prižiūri sodybos palikuonys Vindašiai. Vietiniai gyventojai šaltinį dar vadina Vindašių šaltiniu.
Pačiabatai
Pačiabatai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gerviškių.
NGC 6744
Ši galaktika daugeliu atžvilgių labai panaši į Paukščių Taką, tačiau už jį didesnė (skersmuo siekia daugiau nei 200 000 šviesmečių). NGC 6744 galaktikos branduolys gelsvas, vyrauja senų, vėsių žvaigždžių skleidžiama šviesa. Galaktikos spiralinės vijos nusėtos dulkėmis, kas liudija apie vykstančią žvaigždėdarą. Kaip parodė tyrimai, prieš apytikriai 1 milijardą metų NGC 6744 veikiausiai susijungė su kita galaktika.
2005 m. NGC 6744 galaktikoje užfiksuota Ic tipo supernova – SN 2005at.
Šią galaktiką būdamas Australijoje 1826 m. birželio 30 d. atrado škotų astronomas James Dunlop.
Petras Lygnugaris
Petras Lygnugaris SJ (1909 m. Ližių kaime, Kretingos apskritis, Rusijos imperija – 1985 m. Žemaičių Kalvarija, LTSR) – jėzuitų vienuolis, Romos katalikų kunigas Lietuvoje ir Rusijoje.
Biografija
Kunigu įšventintas 1935 m., Antrojo pasaulinio karo metais tarnavo vikaru Plungės bažnyčioje. 1941 m. liepos mėn. 12 d. pakrikštijo 75 žydaites, kurias vis dėl to lietuviai aktyvistai išprievartavo ir nužudė kartu su kitais Plungės žydais. Šis įvykis kunigą nepaprastai sukrėtė.
Pagojai (Pasvalys)
Pagojai – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Saločių.
Petras Lygnugaris
Biografija
1956 m. paankstintai išleistas į laisvę. Atvyko į Lietuvos TSR ir, gavęs Vilniaus vyskupijos kurijos pažymą, kad gali vykdyti katalikų kunigo patarnavimus, vėl grįžo į Sibirą. Nuolatinės tarnybos vietos neturėjo – nuolat keliavo po regioną ir teikė religines paslaugas tikintiesiems. Savo veiklą derino su kitais Sibire panašiai veikusiais jėzuitais: kun. Jonu Paukščiu (darbavosi Jakutijoje), kun. Jurgiu Smilgevičiumi (Tomske), kun. Antanu Šeškevičiumi (Altajaus krašte). Pats Petras Lygnugaris aptarnavo Tomsko srities, Krasnojarsko krašto ir Buriatijos katalikus (kartais ir to pageidavusius stačiatikius). Kartu jis palaikė ryšį su savo provincijolu (įsikūrusiu Lietuvoje) kun. Jonu Danyla. Lėšų pragyvenimui ir kelionėms gaudavo iš tikinčiųjų aukų. Dalį pinigų išdalindavo skurstantiems, dalį kaip pagalbą siųsdavo į Lietuvą.
1958 m. P.Lygnugarį sovietiniai organai buvo areštavę Baturino gyvenvietėje, vietos spaudoje apie jį paskelbti kompromituojantys straipsniai, bet kunigas toliau dirbo nelegalų sielovadininko darbą. 1962 m. Taišete jį nuteisė penkeriems metams tremties į Železnogorsko gyvenvietę Irkutsko srityje. 1970 m. sunkiai sergančiam tremtiniui leido pasirinkti gyvenamąją vietą, kartu uždraudę jam likti Sibire.
Tais pačiais metais grįžo į Lietuvą, tarnavo Akmenės Šv. Onos bažnyčioje. Dalyvavo leidžiant ir platinant Lietuvos katalikų bažnyčios kroniką. Paskutiniaisias gyvenimo metais buvo Žemaičių Kalvarijos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilikos altaristas, palaidotas šio miestelio Beržų kalno kapinėse.
Modestas Vainikaitis
Modestas Vainikaitis (g. 2002 m. sausio 25 d.) – „Sūduvos“ klubo gynėjas. Atstovavo įvairaus amžiaus Lietuvos jaunimo rinktinėms.
Karjera
Šiauliuose prasidėjo futbolininko kelias. Šiaulių futbolo akademijos auklėtinis.
FK Sūduva
2020 m. pasirašė sutartį su FK Sūduva. Pagrindinėje komandoje nežaidė, o atstovavo klubui Sūduva B sudėtyje.
2021 m. įvyko debiutas A lygoje. Iš viso sužaidė septyneriose rungtynėse.
2022 m. karjerą tęsė „Sūduvoje“. 2022 m. po keitimo žengė į aikštę pirmojo turo mače Šiauliuose. 2022 m. kovo 14 d. paskelbta, kad žaidėjas palieka klubą.
FK Banga
Persikėlė į „Bangos“ klubą. 2022 m. birželio 17 d. A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann pelnė įvartį rungtynių pabaigoje ir išplėšė pergalę gargždiškių ekipai rezultatu 1:0.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Lietuvos jaunimo rinktines.
Splatoon 2
Splatoon 2 – 2017 m. kompiuterinis žaidimas, dažų šaudyklė, kurią sukūrė japonų „Nintendo“ kompanija „Switch“ žaidimų konsolei.
Metacritic.com duomenimis, žaidimas kritikų įvertintas 81 balų iš 100 vidurkiu. „Nintendo“ 2018 m. I ketvirčio duomenimis, žaidimo buvo parduota 6,02 mln. vnt.
Žaidimui buvo išleistas vieno žaidėjo išplėtimo paketas pavadinimu „Octo Expansion“ 2018 m. birželio 13 d.
Apie žaidimą
„Splatoon 2“ yra 2015 m. žaidimo „Splatoon“ („Wii U“ konsolei) tęsinys. Kritikai pastebėjo, kad „Splatoon 2“ savo esme yra beveik toks pat kaip pirmasis žaidimas. Žaidėjas žaidimo erdvėje valdo kalmaro ir žmogeliuko pavidalus galintį įgyti veikėją su dažų šaudykle. Žaidėjas gali įgyvendinti vieno žaidėjo misiją ir kautis daugelio žaidėjų šaudykliniame žaidime interneto tinklu susijungus į komandas 4 prieš 4. Dauguma „Splatoon“ žaidimo savybių, įskaitant meno stilių, žaidimo mechaniką, kai kurių amiibo žaislų figūrėlių suderinamumą, yra išlaikytos.
Žaidime įvesta keletas naujovių:
Floor Jansen
Floor Jansen (g. 1981 m. vasario 21 d.) – Nyderlandų dainininkė, dainų tekstų autorė bei vokalo mokytoja, nuo 2013 m. pagrindinė suomių grupės „Nightwish“ vokalistė.
Biografija
left|thumb|100px
After Forever (1997–2009)
1997 m. 16-metė Floor prisijungė prie grupės „Apocalypse“, tuo metu daugiausia grojusia kitų grupių dainas death metal stiliumi. Jos įtakoje grupė palaipsniui pradėjo kurti savo dainas, 1999 m. pakeitė pavadinimą į „After Forever“, o muzikinį stilių – į simfoninį metalą. 2000 m. buvo įrašytas pirmasis albumas „Prison of Desire“. 2002 m. iš grupės pasitraukus jos įkūrėjui ir dainų autoriui Mark Jansen, Floor tapo pagrindine tekstų autore ir pagrindiniu grupės veidu iki jos iširimo 2009 m.
Tuo pačiu laikotarpiu ji įrašė 3 albumus su multi-instrumentalistu Arjen Anthony Lucassen bei jo suburta grupe „Star One“.
ReVamp (2009–2016)
Iširus „After Forever“, 2009 m. pabaigoje Floor subūrė naują grupę pavadinimu „ReWamp“. 2010 m. buvo išleistas to paties pavadinimo albumas, kurio visas dainas ir muziką sukūrė Floor. Grupė sulaukė nemažos sėkmės gimtinėje, o koncertiniame ture po Europą „apšildė“ kolektyvą „Epica“.
2013 m. pasirodė antrasis grupės albumas „Wild Card“, o 2016 m. „ReWamp“ paskelbė apie savo veiklos pabaigą.
Nightwish (nuo 2012)
2012 m. spalio mėnesį suomių simfoninio metalo grupė „Nightwish“ koncertinio turo „Imaginaerum World Tour“ metu pašalino iš grupės vokalistę Anette Olzon. Surengę keletą koncertų su „Kamelot“ vokaliste Elize Ryd ir Alissa White-Gluz iš „Arch Enemy“, jie kreipėsi į Floor tapti jų laikinąja nare ir padėti baigti koncertinį turą. Bendradarbiavimas buvo sėkmingas ir, turui pasibaigus, Floor sulaukė kvietimo tapti nuolatine grupės nare. Ji sutiko ir ankstesnė jos grupė „ReWamp“ nustojo egzistuoti.
2015 m. pasirodė naujausias „Nightwish“ albumas „Endless Forms Most Beautiful“, kuriame visas vokalo partija įrašė Floor.
Asmeninis gyvenimas
Floor gyvenimo draugas yra grupės „Sabaton“ būgnininkas.
Diskografija
right|thumb|150px right|thumb|150px
Lebeda (Lyda)
Lebedà (arba Didžioji Lebeda;, ) – kaimas vakarų Baltarusijoje, apie 20 km į šiaurės rytus nuo Ščiutino, 2 km į rytus nuo Mažeikavos, prie Lebedos upelio. Stovi Šv. Mykolo cerkvė.
Istorija
Buvęs Oginskių palivarkas. XIX a. pabaigoje buvo medinė cerkvė. XIX–XX a. buvo Lebedos valsčius.
FK Luki-Energija
„Luki-Energija“ futbolo klubas, o trumpai FK „Luki-Energija“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Didžiuosiuose Lukuose.
Istorija
1991 m. buvo įkurtas futbolo klubas. Ilgą laiką žaidė mėgėjišku lygmeniu. Pastaruoju metu kovojo PFL.
2021–2022 m. sezone Antrame divizione 2-oje zonoje liko devynioliktoje vietoje ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Kėdainių rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Kėdainių rajono savivaldybės taryba – Kėdainių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Viktoras Muntianas, jo pavaduotoju Algimantas Dagys. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Rimantas Dubosas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Panevėžio šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijos senosios kapinės
miniatiūra|250px|right|Vieni iš vartų miniatiūra|250px|right|Zitiečių kapai
'''Panevėžio Šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijos senosios kapinės''' – vienos iš senųjų kapinių Panevėžio senamiestyje, Nevėžio pakrantėje, netoli Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčios (į šiaurę). Teritorija apjungia katalikų (didžiąją dalį) ir liuteronų kapines. Įrengti įėjimo vartai su informaciniais stendais pietiniame pakraštyje Apvaizdos take, šalia Dievo Apvaizdos seserų vienuolyno, bei šiauriniame pakraštyje Sporto g. Kapinės įsikūrusios 2,912 ha plote, prižiūrimos AB „Panevėžio specialus autotransportas“.
Kapinėse pastatyti įvairūs mažosios kraštovaizdžio architektūros statiniai ir vaizduojamojo meno formos – įvairių stilių ir formų antkapiai su iškaltais memorialiniais įrašais, laidojimo rūsiai, sarkofagai, metaliniai, mediniai kryžiai. Daugiausiai kapų su antkapiniais paminklais yra katalikų kapinių dalyje.
Kapinėse auga daug senų medžių, kurie ardo paminklus, tvoreles, kapavietes. Rytų pusėje pavasario potvynio metu Nevėžio upės vanduo plauna nesutvirtintą kapinių šlaitą. Kapines dažnai išniekina vandalai. 2015 m. jos buvo tvarkomos.
Senųjų kapinių kompleksas
Panevėžio Šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijos senųjų kapinių kompleksas yra regioninės reikšmės kultūros paveldo objektas (unikalus kodas ). Jam priklauso: