cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taškento vilajetas
Ekonomika
Taškento vilajetas yra labiausiai ekonomiškai išvystytas visoje šalyje. Pramonės šakos − energetika, kalnakasyba, metalurgija, trąšų ir kitų cheminių medžiagų gamyba, tekstilė, elektronikos pramonė, medvilnės valymas, maisto ir avalynės pramonė.
Vilajeto žemės ūkis irgi labai išvystytas, daugiausia paremtas irigacija. Pagrindinės kultūros − medvilnė, kanapės. Vis daugiau auginama grūdinių kultūrų, melionų, kalabasų, citrusų ir kitokių vaisių bei daržovių. Svarbi ir gyvulininkystė.
Transportas
Kelių ilgis vilajete:
Vėliava (reikšmės)
Žodis vėliava reiškia:
Alain Robert
thumb|right|300px|Alainas Robertas [[Torre Agbar (Barcelona, 2007-09-12)]]
Alainas Robertas (Alain Robert, 1962 m. rugpjūčio 7 d.) – prancūzų Freeclimber, dar kitaip vadinamas žmogus-voras (Spiderman) dėl savo Free Solo stiliaus kopiant į dangoraižius.
Jis įveikė kone visus aukščiausius pasaulio pastatus, kaskart rizikuodamas savo gyvybe. Robertas pasiekė viršūnes tokių statinių kaip Eifelio bokštas, 30-ties dangoraižių visame pasaulyje. 1994 m. užkopė į Empire State Building (Niujorkas), 1997 m. – Petronas Towers (Kvala Lumpūras), 2004 m. gruodžio 25 d. – per 4 valandas į 508 m dangoraižį Taipei 101. 2006 m. rugsėjo 1 d. per 40 minučių užkopė į aukščiausią Vilniuje „Hanner“ 148 m aukščio dangoraižį „Europa“. Jo pasirodymas buvo vienas iš renginio „Sostinės dienos“ dalių.
Nuo kai kurių dangoraižių stogų Robertą dažnai nukelia policininkai, nes, neretai kopia ir be leidimo.
Prancūzas nenaudoja jokių saugos priemonių, pasitiki vien savo raumenimis ir galva. Robertas teturi pirštines, slidumą mažinančios pudros maišelį, būna apsiavęs specialiais alpinisto batais.
1982 m. sausio ir rugsėjo mėn. Robertas nukrito iš 15 m aukščio. Jam buvo konstatuotas 66 proc. neįgalumas, bet jau po 6 mėn. jis vėl kopė į daugiaaukščius pastatus. Robertas ir toliau planuoja kopti į viso pasaulio dangoraižius, kol jam tai leidžia sveikata.
Literatūra
Alain Robert: Mit nackten Händen. Berlin: Ullstein 1999. ISBN 3-548-31221-7
San Lorenso dos Organjoso savivaldybė
San Lorenso dos Organjoso savivaldybė  – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago saloje. Sudaryta 1998 m. atskyrus nuo Santa Kruso savivaldybės.
Tamsusis akmenyninis ešerys
Tamsusis akmenyninis ešerys (Ambloplites ariommus) – ausytųjų ešerių (Centrarchidae) šeimos gėlavandenė žuvis.
Ursonas
Ursonas (Erethizin dorsatum) – vienintelė rūšis ursoninių (Erethizontidae) šeimos graužikų ursonų (Erethizin) gentyje. Paplitusi Šiaurės Amerikoje.
…And Justice for All (albumas)
…And Justice for All yra ketvirtasis amerikiečių grupės Metallica studijinis albumas išleistas 1988 m. rugpjūčio 25 įrašų kompanijos Elektra. Tai pirmasis studijinis grupės albumas, kuriame grojo naujasis grupės bosistas Jason Newsted, pakeitęs Cliff Burton, žuvusį autokatastrofoje 1986 m.
Istorija
Nors dainų bei muzikos stilius buvo panašus į ankstesnius grupės albumus, pats skambesys turėjo nemažai savitumo. Ulrich'o būgnai įgavo aukštesnio tembro garsus, Hetfield'o gitarų skambesys buvo taip pat pakoreguotas, akcentuojant aukštesnius bei žemesnius dažnius ir beveik visiškai atsisakant vidutinio dažnio garsų. Albumas ypač pasižymi tuo, kad bosinės gitaros skambesys yra beveik visiškai negirdimas. Tai dažnai aiškinama tuo, kad grupės senbuviai nelabai pasitikėjo neseniai prie jų prisijungusiu Newsted'u.
"One" buvo pirmasis Metallica vaizdo klipas ir sulaukė daug kritikos iš grupės fanų, kurie vertino Metallica priešinimąsi MTV ir kitokiam metalo muzikos komercializavimui.
1990 metais grupė buvo apdovanota pirmuoju Grammy už dainą "One". Tai taip pat buvo pirmasis Grammy skirtas nominacijai Geriausias metalo pasirodymas (Best Metal Performance).
Albumas užėmė devintąją vietą 25 geriausių metalo albumų sąraše, paskelbtame IGN.
Albumas tęsia ankstesnių albumų madą, kurie buvo pradedami greita bei sunkia daina, kurią sekė titulinė daina. Ketvirtoji daina buvo sudėtinga baladė su greita pabaiga. Albumo pabaigoje – ilgas instrumentinis kūrinys.
Albumo atlikimas gyvai
…And Justice for All dainų struktūra buvo tokia sudėtinga, kad grupei sunkiai pavykdavo jas tiksliai sugroti Damaged Justice turo koncertuose. Vėliau grupė daug kartų tvirtino, jog tai buvo viena pagrindinių priežasčių, dėl kurių muzikos struktūra kitame grupės albume "Metallica" buvo gerokai paprastesnė. 2007 m. birželio 28 d. koncerte Lisabonoje titulinė daina, …And Justice for All, buvo sugrota pirmą kartą nuo 1989-ųjų, praėjus beveik 18 metų. Grupė šią dainą grojo ir kituose Sick of the Studio '07 turo koncertuose. Nepaisant sudėtingumo, „One“ visą laiką išliko daina, kurią grupė groja beveik kiekviename koncerte, ją dažniausiai pradėdama įspūdingu pirotechnikos šou.
Dainų sąrašas
Japoniškoje albumo versijoje taip pat pridėta daina "The Prince", grupės Diamond Head koveris. Daina pagal stilių visiškai nesiderino prie likusių albumo kūrinų. Ši daina vėliau buvo išleista Harvester of Sorrow single bei Garage Inc. koverių albume.
14 m.
14 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nalčikas
Yra žemės ūkio akademija, valstybinis universitetas, menų institutas, dramos ir muzikos teatrai, kraštotyros ir vaizduojamųjų menų muziejai. Išlikęs senasis miesto parkas (vienas didžiausių parkų Europoje, virš 150 medžių ir krūmų rūšių, tvenkinių sistema, zoologijos sodas, keltuvai į du kalnus). Apylinkėse yra kurortų.
Istorija
1743 m. Nalčiko vietoje įkurtas toglanų aūlas (kaimas), kuris 1808 m. tapo Kabardos kunigaikščių sostine. 1822 m. čia pastatyta rusų tvirtovė Nalčikas. 1838 m. prie tvirtovės iškilo karinė gyvenvietė, kuri 1921 m. tapo miestu.
Gerviškės
Gerviškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Šalčininkų, Šalčios kairiajame krante, prie kelio. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia darželis-mokykla, biblioteka.
miniatiūra|left|Gerviškių ženklas miniatiūra|left|Kelias per Šalčią miniatiūra|left|Gerviškių gatvė
Istorija
XIX a. Gerviškės buvo kaimas Lydos apskrityje.
1950–1995 m. Gerviškės buvo apylinkės ir „Spalio“ kolūkio centrinė gyvenvietė. 2000 m. įkurta pradžios mokykla, dab. Butrimonių pagrindinės ir vidurinės mokyklų skyriai.
Paežeriai (Biržai)
Paežeriai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Biržų, prie šiaurės rytinio Širvėnos ežero galo.
Dilbinai
Dilbinai – kaimas šiaurės vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 8 km į pietvakarius nuo Žagarės.
Paežeriai (Biržai)
Istorija
1918 m. įsteigta Paežerių pradinė mokykla. 1922 m. oficialiai įkurtas Paežerių kaimas.
Daubiškės
Daubiškės arba Višniovas (, nuo 1938 m. birželio 2 d. Kleinkreuzhausen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Вишнёвый) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities Tarpučių valsčiaus kaimas. Priklausė Trempų parapijai. 1928 m. spalio 17 d. prijungtas prie Žalgirių. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m.–1993 m. Nekrasovo apylinkės kaimas.
Christian Benítez
Karjera
Per savo karjerą rungtyniavo Ekvadore, Meksikoje, Anglijoje, taip pat Katare. Šios šalies „El Jaish“ klube sužaidė vienas šalies taurės varžybas, o kitą dieną mirė dėl širdies veiklos sutrikimų.
Benitesui Ekvadore surengtos valstybinės laidotuvės, o 11 numerio marškinėliai Ekvadoro rinktinėje palikti jo garbei.
Stanislovas Jančiukas
Stanislovas Jančiukas (1937 m. lapkričio 5 d. Seirijuose, Alytaus apskrityje – 2006 m. spalio 18 d. Vilniuje ) – Lietuvos dailininkas odininkas.
Biografija
1969 m. baigė Estijos dailės institutą Taline. 1969–1994 m. dirbo dailininku „Dailės“ kombinate Vilniuje.
Kūryba
Sukūrė albumų, dienoraščių, užrašų knygelių, galanterinių dirbinių etalonų serijinei gamybai, garbės, atsiliepimų knygų, sveikinimo aplankų ir kita. Kūriniams būdinga subtili formų modeliuotė, figūrinių, archit. motyvų ir šrifto darna. Nuo 1970 m. dalyvavo parodose, individuali paroda surengta Vilniuje 1997 m.
Svarbiausi kūriniai: atsiliepimų knygos ir ekspoziciniai žemėlapiai Trakų kraštotyros muziejui, 1973–1975 m., albumas, 1976 m., pano ir svečių knygos laivui „Lietuva“, 1979 m., garbės ir svečių knygos Vilniaus universitetui, 1979 m., užrašų knygelės su inicialais, 1986 m., fotografijų dėžutės, 1988 m., svečių knygos J. Basanavičiaus muziejui Ožkabaliuose, 2002 m.
Jane Austen
thumb|250px|Dž. Ostin portretas.
Džeinė Ostin (Jane Austen, 1775 m. gruodžio 16 d. – 1817 m. liepos 18 d.) – anglų rašytoja romanistė, pasižymėjusi savo moteriškų personažų portretais, romano formos įvaldymu, ironija.
Biografija
Biografijos žinios apie Džeinę Ostin yra "puikiai menkos" pagal vieną biografą. Išliko tik keli asmeniniai ir šeimyniniai laiškai (pagal vieną įvertinimą yra išlikę tik 160 iš 3000 Ostin laiškų), nes jos sesuo Cassandra (kuriai buvo adresuota daugiausia laiškų) daugelį laiškų sudegino, o likusius cenzūravo. Kiti laiškai buvo sunaikinti admirolo Franko Ostino, Džeinės brolio, paveldėtojų. Per penkiasdešimt metų po Ostin mirties daugiausia biografinės medžiagos pateikė jos giminaičiai, ir ji atspindi šeimos šališkumą palaikant mintį "gera rami teta Džeinė". Nuo to laiko mokslininkai rado nedaug naujos informacijos.
Šeima
Džeinės Ostin tėvas, Džordžas Ostinas, ir jo žmona Cassandra Ostin buvo svarbios, netituluotos kaimo diduomenės nariai. Džordžas buvo kilęs iš vilnonių drabužių, audinių gamintojų šeimos, kuri iškilo verslo dėka, tarp žemesniųjų klasių kaip netituluota kaimo diduomenė. Cassandra buvo narė žymios Leigh šeimos. Didžiąją dalį Džeinės gyvenimo nuo 1765 iki 1801 metų Džordžas dirbo pastoriumi anglikonų parapijoje Steventone, Hampšyre ir netoliese esančiam kaime. Nuo 1773 iki 1796 metų jis papildė šias pajamas ūkininkavimu ir vadovaujant tvarkant reikalus gyvenamojoje berniukų mokykloje trims ar keturiems berniukams. Ostins artimiausia šeima buvo didelė ir glaudžiai susijusi: šeši broliai Džeimsas, Džordžas, Čarlzas, Frankas, Henris ir Edvardas – ir mylimoji vyresnioji sesuo Cassandra. Visi sulaukė pilnametystės. Cassandra buvo artimiausia ir patikimiausia Ostin draugė visą jos gyvenimą. Iš visų jos brolių Džeinei buvo artimiausias jos brolis Henris, kuris tapo bankininku, o po jo banko bankrutavimo anglikonų dvasininku. Henris buvo taip pat savo sesers literatūrinis agentas. Jo platus draugų ir pažįstamų ratas Londone įtraukė bankininkus, komersantus, leidėjus, dailininkus ir aktorius: jis suteikė Ostin visuomeninį pasaulio vaizdą, paprastai nematomą iš mažos parapijos kaimiškame Hempšyre.
Ankstyvasis gyvenimas ir išsilavinimas
Ostin gimė 1775 metais gruodžio 16 d. Steventono parapijoje. Po kelių mėnesių ponia Ostin apgyvendino savo dukrą pas vieną moterį, Elizabeth Littlewood, netoliese esančiame kaime. Ši augino ir maitino Ostin maždaug metus ar pusantrų. Vėliau Džeinė buvo mokoma namie, daugiausia savo tėvo. 1783 m. su savo seserimi Cassandra trumpai mokėsi pas Mrs. Ann Cawley Oksforde ir Sauthemptone, tačiau abi mergaitės sunkiai susirgo ir turėjo grįžti namo. 1785 metų pradžioje seserys išvyko į internatinę mokyklą. Į mokyklos programą greičiausiai įėjo prancūzų kalba, rašyba, siuvinėjimas, šokiai, muzika ir, galbūt, drama. 1786 metų gruodį Džeinė ir Cassandra grįžo namo. Likusį išsilavinimą Džeinė įgyjo skaitydama knygas, patariant tėvui ir broliams: Džeimsui ir Frankui. Džordžas Ostinas akivaizdžiai suteikė savo dukroms nevaržomą priėjimą prie savo didelės ir įvairios bibliotekos, buvo tolerantiškas Džeinės kartais rizikingiems eksperimentams rašant ir aprūpino abi seseris brangiu popieriumi ir kitomis medžiagomis, kurios reikalingos rašymui ir paišymui. Pagal Parką Honaną, Džeinės Ostin biografą, Ostin namuose buvo "atvira, linksma, lengvai intelektuali atmosfera", kur idėjos, su kuo Ostinų šeima galėjo politiniu ar socialiniu požiūriu nesutikti, būdavo apgalvotos ir aptartos.
Privatūs vaidinimai taip pat buvo Džeinės išsilavinimo dalis. Nuo to laiko, kai jai buvo septyneri iki tol, kol sukako trylika, šeima ir artimi draugai statė spektaklius tokius kaip Ričardo Šeridano "Konkurentai" (1775) ir Davido Garriko "Bon Ton". Nors detaliau apie tai nežinoma, tačiau Ostin neabejotinai užsiėmė šia veikla, pradžioje kaip žiūrovė, o vėliau, kai tapo vyresnė, ir kaip dalyvė. Dažniausiai spektakliai buvo komedijos, kurios prisidėjo prie Džeinės komiškumo ir kandumo rutuliojimosi.
Nuo 1816 m. rašytoją ėmė kankinti ligos. Pablogėjus būklei, 1817 m. ji nukeliavo į Vinčesterį ir ten po dviejų mėnesių mirė. Palaidota katedroje.
Kūryba
Kaip ir dauguma jos meto moterų rašytojų, Džeinė Ostin leido knygas anonimiškai. Nors visi jos kūriniai yra meilės istorijos, o ji pati rašė anglų literatūroje klestint romantizmui, Ostin nebuvo romantikė. Jos kūryboje emocijos dažnai pavojingos, o moteris, pasirenkanti racionalų sprendimą, dažnai bus laimingesnė nei slapta pabėgusi su mylimuoju.
Žymiausi Ostin darbai yra papročių komedijos. Šie, ypač „Ema“, neretai minimi kaip geri formos pavyzdžiai.
Nors rašytojos talentas buvo pastebėtas, jis nesusilaukė prideramo dėmesio dar keletą dešimtmečių po jos mirties. Ostin darbų populiarumas atgimė XIX a. antroje pusėje. XX amžiaus literatūrologai ėmė ją laikyti vienu didžiausių talentų visoje anglų literatūroje.
Tačiau Ostin kūryba ir kritikuota, dažnai kaltinta neišprusimu. Viena iš kritikių buvo Šarlotė Brontė, taip pat Markas Tvenas.
Didžioji Ostin stiprybė – personažai, ypač moterys. Jos pasirodo kasdieniuose gyvenimo epizodose, yra kilusios iš viduriniosios klasės ar aukštuomenės. Nors personažai niekuo neypatingi, jie apibūdinti taikliai ir detaliai.
Filmai
Daugiausiai kartų ekranizuotas Ostin kūrinys – romanas „Puikybė ir prietarai“. Naujausia ekranizacija – 2005 m. filmas, režisuotas Joe Wright’o (pagrindinius herojus vaidina Keira Knightley ir Matthew Macfadyenas). Yra sukurtas filmas Bolivude, BBC serialas ir kt. 2001 m. filme „Bridžitos Džouns dienoraštis“ pasirodė šio romano įkvėpti veikėjai.
„Ema“ ekranizuota penkis kartus: 1932 m. (vaidino Marie Dressler ir Jean Hersholt), 1972 m. (televizijos versija), 1995 m., 1996 m. (su Gwyneth Paltrow ir Jeremy Northam), 1996 m. (televizijoje).
„Protas ir jausmai“ susilaukė keturių ekranizacijų. 1995 m. Ango Lee filme vaidino Kate Winslet.
Pagal romaną "Įtikinėjimas" ("Persuasion") pastatyti du televizijos serialai ir meninis filmas. Ekranizuoti „Mansfield Park“ bei „Northanger Abbey“
OAP Bratislava
Bratislavos OAP – buvęs Slovakijos futbolo klubas iš Bratislavos.
Istorija
Klubas įkurtas 1940 m. ir žaidė II pasaulinio karo metais.
1945 m. Slovakiją užėmė sovietų armija, o klubas buvo likviduotas.
Buldurių konferencija
Buldurių konferencija arba Rygos konferencija – Estijos, Latvijos, Lenkijos, Ukrainos, Lietuvos ir Suomijos atstovų konferencija, įvykusi 1920 m. rugpjūčio 6 d. – rugsėjo 6 d. Bulduriuose (, dab. Jūrmalos dalis).
Lietuvos pozicija
Lietuva, kuriai grėsė Lenkijos agresija, siūlė Latvijai ir Estijai vietoj 5 sudaryti 3 šalių sąjungą, tačiau pasiūlymas nebuvo priimtas. Lietuvos atstovai, pasirašydami politinę sutartį, pareiškė, kad kol nebus sureguliuoti jos santykiai su Lenkija, Baltijos šalių sąjunga, kuriai priklausytų ir Lenkija, negalima. Lietuva atsisakė prisijungti prie karinės konvencijos. Lenkija siekė sudaryti karinę sąjungą, bet trukdė konfliktas su Lietuva. Konferencija priėmė rezoliuciją, rekomenduojančią abiejų šalių vyriausybėms nedelsiant pradėti derybas dėl tarpusavio santykių.
Karinė konvencija
Karinės konvencijos projekte buvo numatyta, kad kilus vienos ar kelių konvencijos dalyvių konfliktui su Sovietų Rusija, kitos konvencijos šalys paskelbs jai karą ir pradės karo veiksmus visomis karinėmis pajėgomis. Turėjo būti paskirtas jungtinių karinių pajėgų vyriausiais vadas ir štabo viršininkas. Latvijos vyriausybė sutiko leisti Konferencijos šalių laivams įplaukti į Latvijos uostus ir plaukioti jos teritoriniuose vandenyse per mokomąsias pratybas.
1920 m. rugsėjo 1 d. buvo tartasi sudaryti Estijos, Latvijos, Lenkijos ir Lietuvos karinę sąjungą prieš Vokietiją, bet Suomija dalyvauti atsisakė.
Sutartis
1920 m. rugpjūčio 31 d. buvo pasirašyta politinė sutartis, pagal kurią šalys susitarė: pripažinti viena kitą de jure (jei tai dar nepadaryta); taikiai sureguliuoti ginčijamus pasienio ir teritorinius klausimus (nepasisekus kreiptis į trečiųjų teismą arba į Tautų sąjungą); nedalyvauti susitarimuose, priešiškuose kitoms sutarties šalims; sudaryti karinę konvenciją, iš esmės skirtą apsaugai nuo bolševikų valdomos Rusijos.
Pasekmės
1920 m. spalio 9 d. Lenkijos kariuomenės rinktinei, vadovaujamai L. Želigovskio, užgrobus Vilnių, Lietuvos ir Lenkijos santykiai nutrūko. Lietuvos vyriausybė atsisakė ratifikuoti politinę sutartį, dėl to jos neratifikavo ir kitos valstybės.
Konferencija parengė Baltijos valstybių delegacijų tarybos statutą; taryba veikė 2 m., bet Lietuva joje nedalyvavo. Teisinė Konferencijos komisija parengė teisinių konvencijų (konsulų, pašto ir telegrafo, civilinio proceso) projektų, kurie vėliau buvo priimti ir pasirašyti.
Limburgiečių kalba
Limburgiečių kalba (Limburgs) – indoeuropiečių kalbų šeimos iš germanų prokalbės kilusi germanų kalbų grupės kalba, dažnai laikoma olandų arba vokiečių kalbų tarme. Vartojama Limburgo ir Reinlando kraštuose, ties Nyderlandų, Belgijos ir Vokietijos sienų sandūra. Šia kalba šneka ~1,6 mln. žmonių.
Nyderlanduose limburgiečių kalba vartojama plačiausiai, 1997 m. Limburgo provincijoje jai suteiktas regioninės kalbos statusas. Kalba vartojama ne tik buitiniuose pokalbiuose, bet ir radijo laidose, renginių metu. Tiesa, literatūrinė kalbos istorija nedidelė. Kalbančiųjų limburgiečių kalba Vokietijoje ir Belgijoje skaičius nėra žinomas, tačiau ten kalbos padėtis prastesnė.
Intendente Alvearas
Intendente Alvearas  – miestas Argentinoje, pačiame šiaurės rytiniame La Pampos provincijos kampe. Čiapaleufo (Chapaleufú) departamento centras.
Žemės ūkio centras drėgnųjų pampų regione. Įkurtas 1896 m. lapkričio 26 d. Mieste vyksta folkloro festivaliai. Svarbiausi lankytini objektai: San Lorenzo aikštė, savivaldybės pastatas, miesto parkas.
Ajudas
Chemijos, metalo, medžio apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, siuvimo, maisto pramonė. Nuo XIV a. Ajudas yra amatų ir vynininkystės centras. Yra XIV a. citadelė, miesto rotušė, istorijos bei gamtos mokslų muziejai, stovi soboras, katalikų, reformatų bažnyčios, yra XV a. Remeco vienuolynas.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Ajudas. Dešinėje katalikų bažnyčia
Tamsa
Tamsa – šviesos nebuvimas. Fizikoje gali egzistuoti tik sumažintas šviesos kiekis. Emocinis atsakas į tamsą lėmė jos simbolizmą literatūroje, mene, kultūroje.
Fizikoje tamsą lemia itin mažas regimųjų dažnių fotonų skaičius, mažesnis už kritinį žmogaus akies jautrį. Aplinka gali būti tamsi tik nesant regimosios šviesos šaltinių arba esant visiškai juodų kūnų aplinkai. Pastaruoju atveju visiškai juodi kūnai sugeria regimojo diapazono fotonus, paverčia juos šiluma (fononais) bei perspinduliuoja infraraudonus fotonus.
Literatūroje tamsa tai šešėlių, blogio, liūdesio karalystė. Tamsoje žmogaus regėjimo galimybės labai susilpnėja, todėl kyla nesaugumo, baimės jausmas. Niktofobams tamsa kelia itin didelę baimę, jie įsivaizduoja tamsybėje tykančius pavojus. Dalyje religijų tamsa taip pat laikoma blogio jėgų karalyste. Tačiau, pavyzdžiui, gotų subkultūroje tamsa yra mėgiama.
Tamsa taip pat vadinamas žmonių neišprusimas ar dogmatizmas (žr. Tamsieji amžiai).
Salantų senovės gyvenvietė
Salantų senovės gyvenvietė yra šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Salantų miesto teritorijos pietvakariniame pakraštyje, į šiaurę nuo Žvainių pilkapyno, Salanto upės kairiajame krante. Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Tyrimai
1970 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 2001 m. – Julius Kanarskas. Aptikta kultūrinio sluoksnio pėdsakų: suodžių, anglių, keramikos šukių, akmeninių dirbinių fragmentų.
I. Jablonskio nuomone, šioje vietoje X-XIII a. buvusi legendose minima Gaidžiūnų senovės gyvenvietė, sudeginta kryžiuočių.
Kiti padavimai ir istorijos šaltiniai liudija, kad čia buvęs Skilandžių kaimas, kurio sodybos po valakų reformos XVI a. II pusėje buvo perkeltos ant aukštumos, šalia Skilandžių (Salantų) dvaro, ir davė pradžią XVII a. atsiradusiam Salantų miestui.
Gyvenvietė datuojama I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio I puse.
Valstybinis visos Rusijos S. A. Gerasimovo kinematografijos universitetas
thumb|VGIK pastatas thumb|VGIK užrašas Valstybinis visos Rusijos S. A. Gerasimovo kinematografijos universitetas, VGIK (, ВГИК) – kinematografijos aukštoji mokykla Maskvoje, Rusijoje. Pavadinta Sergejaus Gerasimovo vardu.
Istorija
2008 m. institutas pervadintas į universitetą (išsaugant ankstesnę santrumpą). Absolventai dirba daugiau nei 80 valstybių.
15 m.
15 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Dilbinėliai
Dilbinėliai – kaimas šiaurės vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 9 km į pietvakarius nuo Žagarės.
Pojūtis
Jautrumas ir slenksčiai
Jautrumas – tai jutimo organų ypatumas reaguoti į tam tikros jėgos (intensyvumo) dirgiklį ir jo kitimus. Ne kiekvienas dirgiklis sukelia pojūtį. Pojūtį sukelia tik tam tikro dydžio dirgiklis. Mažiausias dirgiklio dydis, sukeliąs vos pastebimą pojūtį, vadinamas absoliučiu žemutiniu pojūčio slenksčiu. Dirgikliai, kurių dydis yra žemiau slenksčio, pojūčio nesukelia. Tokie nervų sistemą veikiantys, bet pojūčio nesukeliantys dirgikliai vadinami ikislenkstiniais. Didžiausias dirgiklio intensyvumas, galintis sukelti pojūtį, vadinamas absoliučiu aukštutiniu pojūčio slenksčiu. Mažiausias dirgiklio pokytis, kuris sukelia vos juntamą pojūčių skirtumą, yra pojūčių skyrimo slenkstis.
Pojūčių klasifikacija
C. Šeringtonas suskirstė pojūčius į tris pagrindines grupes:
Jungtinių Valstijų gynybos sekretorius
Jungtinių Valstijų gynybos sekretorius  – Jungtinių Valstijų Gynybos departamento vadovas, kuris rūpinasi gynybos kariuomenės reikalais. Šis postas sutampa su kitų šalių Gynybos ministrų (Lietuvoje su krašto apsaugos ministro) pareigomis. Gynybos sekretorius yra pagrindinis JAV prezidento patarėjas gynybos politikos klausimais. Šis pareigūnas yra atsakingas už bendrosios gynybos politikos, susijusios su visais tiesioginiais ir svarbiausiais Jungtinių Valstijų Gynybos departamento reikalais, formulavimą ir už patvirtintos politikos vykdymą. JAV gynybos sekretorių paskiria JAV prezidentas su Senato pritarimu. Šis pareigūnas taip yra JAV prezidento kabineto narys. Pagal statutą gynybos sekretoriumi gali būti skiriamas civilis asmuo, mažiausiai dešimt metų aktyviai netarnavęs ginkluotųjų pajėgų daliniuose. Jei JAV prezidentas ir kiti keturi pagal įstatymą prezidento postą turintys perimti asmenys dėl tam tikrų priežasčių negali to padaryti, tai prezidento postą iki kitų rinkimų perima JAV gynybos sekretorius. JAV gynybos sekretorius per metus uždirba 191 300 JAV dolerių.
Centrinės Afrikos Respublikos administracinis suskirstymas
Centrinė Afrikos Respublika administraciniu požiūriu skirstoma į 14 prefektūrų, 2 ekonomines prefektūras ir 1 autonominę komuną (Sostinė Bangis). Prefektūros ir subprefektūros smulkiau skirstomos į 71 subprefektūrą
Pagervė
Pagervė – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Biržų, į vakarus nuo kelio, Biržų girios vakariniame pakraštyje, prie Gervės upelio.
Istorija
Pagervė istorijos šaltiniuose paminėta 1567 m.
Skirmantiškė
Skirmantiškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, prie kelio Betygala-Žaiginys. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-60064).
Istorija
Nuo 1902 m. minimas Skirmantiškės dvaras. Tais metais jame gyveno 27, o 1923 m. – 44 žmonės. Tarybiniais metais buvo Pikčiūnų kolūkio centrine gyvenvietė.
Dviejų minusų sistema
Dviejų minusų sistema – sporto turnyrų organizavimo sistema, kai iš kovos dėl pirmos vietos turnyre žaidėjas ar komanda iškrenta pralaimėjus dvejas varžybas. Ši sistema yra tobulesnė, nei vieno minuso sistema, nes leidžia pajėgiai komandai, pralaimėjusiai turnyro pradžioje kovoti toliau dėl aukštos vietos, tuo tarpu vieno minuso sistemoje ši komanda turėtų kovoti su daug silpnesniais priešininkais dėl žemų vietų. Kaip ir vieno minuso sistemos turnyre, dažniausiai dalyvauja lyginis skaičius priešininkų (4, 8, 16 ir t. t.), todėl kiekviename raunde yra lygus varžovų skaičius.
Majo sala
Majo sala  – sala Žaliojo Kyšulio respublikoje, Pavėjinių salų grupėje, ­­­~40 km į rytus nuo Santjago. Plotas 274 km². Sala vulkaninės kilmės, aukščiausia vieta – Penozo kalnas (436 m). Druskos gavyba, žemdirbystė, gyvulininkystė. Majo saloje yra miškų. Sala sudaro Majo savivaldybę. Didžiausias miestas – Vila do Majas.
thumb|250px|left|Druskos gavyba Majo saloje
Kirchner
Kirchner − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Piotr Bonifacy Żukowski
Piotras Bonifacas Žukovskis (Piotr Bonifacy Żukowski; 1913 m. sausio 13 d. Rėvoje, Rusijos imperija – 1942 m. balandžio 10 d. Aušvice, Trečiasis Reichas) – vienuolis.
Biografija
Gimė 1913 m. sausio 13 d. Rėvoje. Baigė 4 klases Rudausių mokykloje. Būdamas 17 metų įstojo į Vilniaus pranciškonų vienuolyną, kur buvo atsakingas už dokumentų archyvavimą. 1941 m. spalio 14 d. kartu su kitais 6 vienuoliais suimtas gestapo ir įkalintas Varšuvoje. Vėliau išvežtas į Aušvico koncentracijos stovyklą, kur dirbo įvairius darbus. Po sunkių sumušimų ir plaučių uždegimo mirė stovyklos ligoninėje 1942 m. balandžio 10 dieną.
Beatifikacija
1999 m. birželio 13 d. Varšuvoje, Pergalės aikštėje, Jono Pauliaus II-jo septintosios apaštališkosios kelionės į Lenkiją metu, įvyko 108 Antrojo pasaulinio karo kankinių, tarp kurių buvo Piotras Bonifacas Žukovski, beatifikacija. Jis yra vienas iš septynių popiežiaus paskelbtųjų palaimintųjų pranciškonų, kurie, pasak šv. Tėvo, iš pragaro žemėje, kuris buvo nacių stovykloje Osvecime (Aušvice), iškeliavo tiesiai į dangų“.
Atminimo įamžinimas
2012 m. lapkričio 11 d., minint Petro Bonifaco Žukovskio 70-ąsias mirties metines, kankinio už tikėjimą ir Tėvynę gimtajame Rėvos (Baran Rapos) kaime (Vilniaus r., Nemenčinės seniūnija) buvo pastatytas jam skirtas paminklas – kryžius. Prie kryžiaus yra lenta su palaimintojo portretu ir užrašu lietuvių ir lenkų kalbomis: „Pranciškonų vienuoliui iš Niepokalanowa / kankiniui iš Auschwitzo / gimusiam 1913 m. sausio 13 d. vietovėje Baran-Rapa prie Neries, iškeltam į altorių Popiežiaus Jono Pauliaus II 1999 m. birželio 13 d. Varšuvoje kartu su kitais 108 lenkų kankiniais, nužudytais Antrojo Pasaulinio karo metu“. Kryžių pašventino kunigas Dariuš Stančik (Dariusz Stańczyk), kurio iniciatyva buvo pastatytas šis paminklas.
Galifė
thumb|250px|Kareivis su galifė kelnėmis
Galifė – kelnės, kurios aptempia blauzdas ir praplatėja ties šlaunimis. Pavadintos pagal prancūzų generolą G. Galifė (1830–1909), kuris įvedė jas kavaleristams. Vėliau aprangą perėmė ir kitos armijos. XX a. devintajame dešimtmetyje galifė tapo madingos tarp moterų.
Cholopų prikazas
Cholopų prikazas  – prikazas Maskvos didžiojoje kunigaikštystėje, tvarkęs nelaisvųjų žmonių cholopų reikalus.
Manoma, kad prikazas atsirado anksčiau kaip 1500 m. Jo vyresnybė buvo stalininkas ir djakas.
Prikazas tvarkė nelaisvų žmonių reikalus:
1681 m. Cholopų prikazas buvo panaikintas, jo funcijoms vykdyti buvo sukurtas Cholopų stalas (Холопий стол) Teismų prikaze. 1683 m. Cholopų prikazas buvo atkurtas ir veikė iki 1704 m., kada jo bylos buvo perduotos Maskvos teismų prikazą.
Tankgewehr M1918
Mauser Tankgewehr M1918, T-Gewehr ) – vokiškas Pirmojo pasaulinio karo laikų 13 mm prieštankinis šautuvas. Tai pirmas specialiai sukonstruotas prieštankinis šautuvas, vienintelis naudotas Pirmajame pasauliniame kare. Jų buvo pagamintas apie 15 800 vienetų.
Istorija
1916 m. Flers–Courcelette kautynėse (Somos mūšio dalis) britai pirmą kartą panaudojo tankus. Antrieji tankus ėmė naudoti prancūzai.
1917 m. birželį Vokietijos kariuomenė, bandydama atlaikyti tankų Mark IV grėsmę aptiko, kad šarvamušės 7,92 mm K kulkos neefektyvios. Tada Vokietijoje ir kilo idėja prieš tankus panaudoti didelio kalibro šautuvus su dideliu kulkos greičiu.
1918 m. vasarį vokiečių kariuomenės ginkluotėje pasirodė pirmieji prieštankiniai šautuvai. Serijinę jų gamybą „Mauser“ kompanija pradėjo 1918 m. gegužę Oberndorfe prie Nekaro. Pirmieji šie šautuvai buvo perduoti specialiai suformuotiems prieštankiniams daliniams.
Konstrukcija
Šautuvas T-Gewehr yra vienašūvis, su slankiojamąja svirteline spyna. Šoviniai į lizdą dedami ranka. Šautuvas turi pistoletinę rankeną ir kojeles (nuo kulkosvaidžio MG-08/15), tačiau neturi įtaisų atatrankai mažinti (nei petinės atramos paminkštų, nei laibgalio stabdžio). Šautuvo kryptukas plokštelinis, galinis taikiklis sugraduotas kas 100 m, nuo 100 iki 500 m nuotoliui.
T-Gewehr komandą sudarė 2 kareiviai – šaulys ir šovinių padavėjas, nors šautuvu šaudyti mokėdavo abu.
Šoviniai
300px|miniatiūra|dešinėje|Britų .303 ir 13,2 mm TuF šoviniai Šarvamušis šovinys 13,2×92 mm TuF (dažnai vadintas tiesiog 13 mm šoviniu), kurio kulka turėjo grūdinto plieno šerdį, pradžioje buvo skirtas naujam vandeniu aušinamam stambaus kalibro kulkosvaidžiui MG 18 TuF, skirtam kovai su tankais ir lėktuvais. Tai rodė pavadinimą buvusios raidės TuF ( 'tankas ir lėktuvas'). Kulkosvaidis MG 18 TuF ginkluotėje turėjo pasirodyti 1919 m.
Savybės:
Ilja Laursas
Ilja Laursas (g. 1976 m. gegužės 2 d. Kaune) – Lietuvos verslininkas ir investuotojas. Delfi.lt sudarytame Lietuvos įtakingiausiųjų 2017 m. verslininkų sąraše užėmė 10-tą vietą. Jo įkurta kompanija „GetJar“, pirmoji mobiliųjų aplikacijų parduotuvė, išpopuliarėjusi prieš „Apple App Store“ ir „Google Play“ atsiradimą, buvo nupirkta 2014 m. kinų bendrovės „Sungy Mobile“. Tuomet skelbta, kad sandorio vertė siekia 50 mln. JAV dolerių, tačiau vėliau paaiškėjo, kad suma yra apie 5,3 mln. JAV dolerių.
Biografija
Abu tėvai taip pat gimę ir augę Lietuvoje.
Apie I. Laursą sukurtas dokumentinis filmas „Svajonių slėnis“ (2014 m.), kurio premjera įvyko per kino festivalį „Kino pavasaris“.
„GetJar“
2004 m. įkūrė kompaniją „GetJar“, į kurią investavo amerikiečių rizikos kapitalo fondai „Accel (Facebook)“ ir „Tiger Global (Linkedin)“, o pati bendrovė persikėlė į JAV, Silicio slėnį.
2014 m. Jungtinėje Karalystėje įsikūręs „GetJar“ padalinys parduotas Kinijos įmonei partnerei „Sungy Mobile“ už, kaip tuomet skelbė I. Laursas, 50 mln. JAV dolerių. Pati Kinijos bendrovė nurodė 5,3 mln. eurų sumą. Didžioji dalis sumos mokėta ne pinigais, o akcijomis. I. Laurs po pardavimo prognozavo, kad gautos Kinijos įmonės akcijos kils du kartus, todėl galutinė sandorio suma remsis į 83 mln. JAV dolerių. Tačiau prognozė nepasitvirtino ir po metų įmonės vertė buvo smukusi apie dešimt kartų.
„Nextury Ventures“
Nuo 2014 m. per įkurtą investicinį fondą „Nextury Ventures“ I. Laursas investavo į daugiau kaip 25 startuolius.
2018 m. I. Laurs tvirtino, kad fondas yra Indijos įmonės „Pittie Group“ oficialus partneris. Ši įtarimų ekspertams kėlusi bendrovė planavo statyti gamyklą Rokiškio rajone ir investuoti 200 mln. eurų bei sukurti beveik 2 tūkst. darbo vietų (vėliau pakoregavo planus iki 100 mln. eurų ir 500 darbuotojų). Tačiau planai prie realybės nepriartėjo, kai kurioms su indų ketinimais susijusioms įstaigoms iškeltos bankroto bylos, o I. Laursas 2021 m. situacijos nekomentavo.
Vakarų Amerikos goferai
Vakarų Amerikos goferai (Thomomys) – goferinių (Geomyidae) šeimos graužikų gentis.
Paplitę Šiaurės Amerikos vakarinėje dalyje nuo pietryčių Kanados iki Kalifornijos ir Meksikos. Gentyje yra 9 rūšys: ir kt. thumb|left|210px|Thomomys bottae
Stalmokai (Joniškis)
Stalmokai – kaimas šiaurės vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 9 km į pietvakarius nuo Žagarės, 4 km į šiaurės vakarus nuo Gaižaičių, Švėtės dešiniajame krante, priešais Raistus. Karjeras. Sodybviečių žymės.
Kirkutis
Kirkutis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kirkutienė (ištekėjusi moteris) ir Kirkutytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Aerozolis
miniatiūra|250px|right|Migla ir debesys yra aerozoliai miniatiūra|250px|right|[[Lakieji pelenai|Lakiųjų pelenų dalelės (padidintos x2000)]]
Aerozoliai susidaro mechaniškai smulkinant ir purškiant kietuosius kūnus arba skysčius: skaldant, trinant, sprogdinant, deginant, pučiant purkštuvu.
Klasifikacija
Aerozoliai, kaip vieni iš zolių, pagal savo prigimtį skirstomi į natūralius ir dirbtinius. Natūralūs aerozoliai susidaro veikiant gamtinėms jėgoms, pavyzdžiui, išsiveržiant ugnikalniams, vykstant dirvos erozijai vėjo poveikyje, susidarant atmosferiniams reiškiniams. Dėl žmogaus ūkinės veiklos susidaro dirbtiniai aerozoliai, tarp kurių svarbią vietą užima pramoniniai aerozoliai. Pramoninio aerozolio pavyzdžiu gali būti dujų balionėlis. Šiuo metu aerozolių pagalba galima gesinti gaisrus.
Savybės
Aerozoliams būdingas mažas dujų dispersinės aplinkos klampumas ir didelis dujų molekulių laisvas judėjimo kelias tarp susidūrimų, palyginus su dalelių dydžiu. Todėl nepaisant sąlyginai didelių dalelių dydžių, aerozoliuose vyksta intensyvus Brauno judėjimas. Aerozolių dalelės įgauna krūvius dėl sąveikos su jonais, kurių visada yra dujose. Atsižvelgiant į dujinės terpės išretėjimą, ant aerozolių dalelių nesusidaro dvigubas elektrinis sluoksnis. Dėl tos pačios priežasties, skirtingai nuo koloidinių sistemų, dalelių elektros krūvis gali būti ne tokio paties dydžio ir netgi su skirtingu ženklu. Dėl intensyvaus Brauno judėjimo ir stabilizavimo veiksnių nebuvimo aerozoliai yra nestabilios agregatinės būsenos. Dalelės jungiasi į didelius agregatus, greitai nusėdančius dujinėje terpėje.
Skiriami dvifaziai ir trifaziai aerozoliai. Pirmuosiuose dujų fazę sudaro išstumiančių dujų garai ir vaistinių medžiagų garai - koncentratas. Purškiamų lašų dydis priklauso nuo propelento, išstumiančio aerozolio aktyviąją medžiagą, ir koncentrato santykio: kuo mažiau koncentrato, tuo mažesni lašeliai (5-10 mikronų). Trijų fazių aerozoliai susidaro tuo atveju, jei koncentrato tirpalas nesimaišo su skystuoju propelentu.
Anjebis
Anjebis yra vienas iš 19 Dramblio Kaulo Kranto regionų. Regiono sostinė – Agbovilis. Regiono plotas 9080 km², gyventojų (2002 m.) – 720 000.
Trumpadygliai rykliai
Trumpadygliai rykliai (Centrophoridae) – dygliaryklių (Squaliformes) šeima. Abu nugariniai pelekai su grioveliu. Dantys ant apatinio žandikaulio stambesni už viršutinio. Vienos rūšys gyvena ant dugno, kitos – pelaginės.
Šeimoje yra 2 gentys, 15 rūšių:
Jurgeliškė (Ignalina)
Jurgeliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Naujojo Daugėliškio.
Hartsfyldo-Džaksono Atlantos tarptautinis oro uostas
Hartsfyldo-Džaksono Atlantos tarptautinis oro uostas (IATA – ATL, ICAO – KATL) – pagrindinis Atlantos oro uostas, esantis 11 km į pietus nuo miesto. Šis oro uostas yra didžiausias pagal aptarnautų keleivių skaičių pasaulyje nuo pat 1998 m. ir didžiausias pagal aptarnautų orlaivių skaičių nuo 2005 m. 2013 m. oro uostas aptarnavo 94 430 785 keleivius, o 2012 m. – 930 310 orlaivių. Dauguma šių skrydžių yra vykdomi JAV viduje, oro uostas keleivių naudojamas pasiekti pietrytinę šalies dalį. Oro uoste yra 207 vietiniai ir tarptautiniai vartai.
Savo pagrindines bazes šiame oro uoste įkūrusios AirTran Airways, Delta Air Lines ir Silver Airways aviakompanijos, o Southwest Airlines šį oro uostą laiko savo antrine baze.
Oro uoste yra ir sraigtasparnių nusileidimo aikštelė.
Šv. Vincento Ferero bažnyčia
'''Šv. Vincento Ferero bažnyčia''' yra bažnyčios titulas, kurį Lietuvoje turi vienintelė
Simonas Gorskis
thumb|[[Kauno žydų ligoninė.]] Simonas Gorskis (1817 m. Suraže, Rusijos imperijoje – 1885 m. Kaune, Rusijos imperijoje) – architektas ir inžinierius dirbęs Kaune ir Kauno gubernijoje.
Biografija
Gimė 1817 m. bajorų šeimoje. Baigė Balstogės gimnaziją, vėliau šiame mieste dirbo magistrato statybų ir transporto komisijoje. Atsikraustęs gyventi į Kauną, čia projektavo įvairius pastatus. 1865 m. pagal jo projektą buvo pastatyta Kauno Hausmano sinagoga. 1870 m. pagal jo projektą pastatyta Kauno žydų ligoninė. 1876 m. Nikolajaus prospekte (dabartinės Laisvės alėjos 103 namas) buvo pastatyti Kauno apygardos teismo rūmai. Taip pat pastatytas privatus Leontinos Pašoldt namas (Laisvės alėjoje 37). 1879 m. pastatyti privatūs G. Frumkino namai (Maironio g. 22). 1883 m. pagal jo projektą sutvarkytas miesto parkas.
Bendrosios nacionalinės pajamos
Bendrąsias nacionalines pajamas sudaro bendra šalies viduje pagamintų produktų vertė (tai yra bendrasis vidaus produktas) ir pajamos, gautos iš kitų šalių (ypač iš palūkanų ir dividendų).
Bendrosios nacionalinės pajamos susideda iš:
Sąvoka „bendrosios nacionalinės pajamos” yra panaši į sąvoką „bendrasis nacionalinis produktas”, tačiau į pastarąjį nėra įskaičiuoti netiesioginiai verslo mokesčiai.
Louis Bookman
Louis Bookman (g. 1890 m. lapkričio 6 d. Žagarėje – mirė 1943 m. birželio 10 d.) – Airijos futbolininkas ir kriketo žaidėjas, kilęs iš Lietuvos.
Biografija
Gimė Buchalter žydų šeimoje, kurie emigravo XIX a. pabaigoje iš Lietuvos į Airiją ir pakeitė pavardę į Bookman. Žaidė įvairiose profesionalų komandose, taip pat Airijos futbolo rinktinėje.
Kamyšinas
Istorija
Įkurtas 1667 m. kaip Kamyšinkos (Камышинка (Камышенка)) tvirtovė prie Volgos prekybinio kelio. 1670 m. tvirtovė sudegintas. 1697 m. Petras I įsakė Ilovlios ir Kamyšinkos tarpupyje tiesti kanalą, o dešiniajame Kamyšinkos krante pastatyta tvirtovė Petrgorodas (Петр-город). 1699 m. miestas vadinosi Dmitrievsku (Дмитриевск), buvo abipus upės (dešiniajame krante karinė tvirtovė, kairiajame – gyvenvietė). 1780 m. pavadintas Kamyšinu. XIX a. neteko karinės reikšmės, vystėsi kaip Pavolgio prekybinis centras.
Merkinės pagrindinė mokykla
Varėnos rajono Merkinės pagrindinė mokykla – valstybinė internatinė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos raj. Merkinėje, Vilniaus g. 54, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190980135. Steigėjas Alytaus apskrities viršininko administracija. miniatiūra|200px|left|Akmuo su įrašu „Internatinė mokykla 1960“
Istorija
Mokykla įsteigta 1960 m.
Eks le Benas
Eks le Benas  – miestas pietryčių Prancūzijoje, Ronos-Alpių regione, Savojos departamente, 10 km į šiaurę nuo departamento sostinės Šamberi. Miestas įsikūręs Savojos Alpėse, rytiniame Buržė ežero krante. Pro miestą eina Ženevos-Grenoblio plentas, yra geležinkelis.
Eks le Benas – svarbus Prancūzijos Alpių kurortas. Trykšta sieringos šiltosios (42-45 °C) mineralinės versmės. Veikia sanatorijos kuriose gydomos reumatinės, odos ligos. Yra žiemos ir vandens sporto infrastruktūra.
Mieste veikia archeologijos muziejus, Fauro meno muziejus, kuriame eksponuojama impresionistų tapyba, Žano Baptisto Karpo, Ogiusto Rodeno skulptūros, poeto Alfonso de Lamarteno suvenyrai. Yra III-IV a. romėnų statinių liekanos, XVI a. rotušė.
Istorija
Miestas žinomas nuo romėnų laikų, tuomet vadintas Akve Graciane, netoliese mirusio imperatoriaus Graciano garbei. 1967 m. Eks le Bene mirė ir buvo palaidotas Lietuvos valstybės veikėjas Ernestas Galvanauskas.
Reitarų prikazas
Reitarų prikazas  – vienas iš karinių prikazų Maskvos Rusijoje. Jam vadovavo tas pats bojarinas, kaip ir Šaulių bei Svetimšalių prikazams. Reitarų prikazo vyresnybė buvo bajoras ir du djakai.
Prikazas buvo įkurtas apie 1651 m., tvarkė reitarų reikalus – jų samdymą ir algų mokėjimą jiems.
1680 m. Reitarų prikazas buvo sujungtas su Svetimšalių prikazu, bet nesulietas. Visiškai sulieti jie buvo 1700 m. 1701 m. taip sudarytas prikazas buvo pavadintas Karinių reikalų prikazu, o 1717 m. jį pakeitė Karo kolegija.
Siamo katė
thumb|280px|right|Siamo katė Siamo katė – trumpaplaukių kačių veislė. Viena populiariausių ir lengviausiai atpažįstamų veislių pasaulyje.
Istorija
Šios katės kilo iš Tolimųjų Rytų. Tailande žinomos maždaug nuo XIV a. Pirmieji Siamo kates pastebėjo britų keliautojai XIX a. Jie parplukdė keletą kačių į Europą. Pirmosios Siamo kačių šeimininkės stengėsi, jog augintinės jaustųsi kaip namie – laikė jas šildomose oranžerijose su tropikų augalais. Neilgai trukus Siamo kates atrado ir prancūzai.
To laikotarpio Siamo kačių sudėjimas labai skyrėsi nuo dabartinių: jos buvo masyvesnės, galvos ne trikampės, o beveik apvalios. Pirmieji augintojai labai vertino, jei katė būdavo žvaira ir laužyta uodega.
Pirmosios iš Tailando atvežtos Siamo katės buvo su rudomis žymėmis, o vėliau jos atsivedė kitų spalvų kačiukų – su melsvomis, šokolado ir alyvų spalvos žymėmis. Šios keturios spalvos vadinamos klasikinėmis Siamo kačių spalvomis, o kitos atsirado mišrinant šias kates. JAV pripažįstamos tik klasikinių spalvų Siamo katės, o katės su dryžomis ir vėžlio kiauto piešinio, rausvomis, kreminėmis ir cinamono spalvos žymėmis laikomos atskira trumpaplaukių kačių su žymėmis veisle.
Neklasikinių spalvų Siamo katės išvestos Didžiojoje Britanijoje, mišrinant jas su rusų melsvosiomis ir britų trumpaplaukėmis katėmis. Vėliau išvestos katės su cinamono ir stirnos kailio spalvos žymėmis.
Dabar yra Siamo kačių ir su sidabriniu spalvotų žymių poplaukiu: su sidabriškai dryžomis ir dūmo atspalvio žymėmis. Naujausios yra dvispalvės ir trispalvės Siamo katės.
Charakteris
Siamo katės vadinamos kačių pasaulio šunimis. Garsėja rėksmingumu, labai mėgsta bendrauti, nesulaukusios dėmesio, įkyriai jo reikalauja. Siamo kačių negalima ilgam palikti vienų, todėl neretai kačių augintojai laiko keletą Siamo kačių.
Labai gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis, mėgsta būti dėmesio centre. Greitai perpranta žmogaus nuotaiką, dažniausiai smagios ir net juokingos. Labai mėgsta žaidimus, išmoksta atnešti numestą daiktą. Dažniausiai nesipriešina vedžiojamos už pavadėlio.
Fizinės savybės
thumb|220px|right|Siamo kačiukai Siamo katės yra grakštaus, lankstaus sudėjimo. Liaunas kūnas ilgas, liesas, raumeningas. Užpakalinės kojos ilgesnės už priekines. Kojos ilgos ir plonos, letenos ovalios. Uodega ilga, plona, smaili, panaši į botagą.
Snukutis ir didžiulės įstrižos ausys sudaro lygiakraštį trikampį. Akys migdolo pavidalo, kiek įkypos, tamsiai, ryškiai mėlynos.
Kailis švelnus, plaukas trumpas ir minkštas. Beveik neturi poplaukio. Kačiukai gimsta balti, tamsios žymės ant snukučio, ausų, uodegos ir letenų atsiranda vėliau. Kailio spalva nusistovi tik trečiaisiais gyvenimo metais. Šviesios kailio vietos gali patamsėti nuo šalčio bei kailio laižymo.
Grynaveisles Siamo kates veisti labai sunku, paprastai kačiukai gimsta su trūkumais.
Aloyzas Jančoras
Aloyzas Jančoras (g. 1944 m. sausio 3 d. Mozūriškėse, Veiverių valsčius) – Lietuvos kino operatorius, režisierius.
Biografija
1962 m. baigė Prienų vidurinę mokyklą. 1964–1967 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1967–1969 m. operatoriaus asistentas Lietuvos kino studijoje. 1969–1973 m. studijavo Kinematografijos institute Maskvoje. 1973–1993 m. Lietuvos kino studijos operatorius, režisierius. 1997 m. įsteigė VšĮ „A. Jančoro videoantologija“, vadovauja jai, kuria dokumentinius filmus apie svarbius Lietuvos kultūrinio gyvenimo įvykius ir asmenybes.
Nufilmavo apie 20 teminių kino žurnalų, apie 40 dokumentinių, vaidybinių kino ir TV filmų. Būdingi tapybiški, ekspresyvūs kadrai, filmo atmosferos, ritmo jutimas.
Filmografija
Dokumentiniai filmai
Kirlys
Kirlys − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Aloyzas Jančoras
Filmografija
Vaidybiniai filmai
Kirlys
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kirlienė (ištekėjusi moteris) ir Kirlytė (mergautinė pavardė).
Peninai
thumb|305px|Peninų peizažas Peninai − kalnai Didžiojoje Britanijoje, Anglijos šiaurėje.
Peninų ilgis apie 250 km, didžiausias aukštis 893 m. (Kros Felio kalnas). Kalnų viršūnės plokščios.
Peninai susidarę iš klinties ir smiltainio. Priekalniuose yra akmens anglių telkinių. Auga uosynai, ąžuolynai, beržynai.
1950 m. Peninų pietuose įsteigtas Pyk Distrikto nacionalinis parkas (Peak District National Park) (1404 km²).
Basiuliškės
Basiuliškės – viensėdis šiaurės vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 8 km į pietvakarius nuo Žagarės.
Akstinai
Akstinai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kaulakių, pakeliui į Šiluvą. Seniūnaitijos centras.
Istorija
Akstinų dvaras paminėtas 1564 m.
Eleonore Schwarz
170px|miniatiūra|Eleonore Schwarz 1962 m.
Eleonore Schwarz (g. 1936 m. Vienoje) – Austrijos dainininkė.
Septintajame-aštuntajame dešimtmečiuose buvo Vienos „Volksoper“ operos dainininkė.
1962 metais atstovavo Austrijai Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Liuksemburge. Atlikusi operetę „Nur in der Wiener Luft“, atlikėja negavo jokių taškų ir su Belgijos, Ispanijos bei Olandijos atstovais liko paskutinėje vietoje. Daina buvo išleista singlo pavidalu ir sulaukė vidutinės sėkmės.
Kirvaitis
Kirvaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kirvaitienė (ištekėjusi moteris) ir Kirvaitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Žaltiniai
Žaltiniai (Colubridae) – žvynaroplių (Squamata) pobūrio stuburinių gyvūnų šeima. Grobį ryja gyvą, jo nekramto. Maitinasi graužikais, paukščiais, varlėmis, žuvimis, kelios rūšys ir kiaušiniais.
Lietuvos žaltiniai
Lietuvoje gyvena dvi rūšys:
Rivasas
Istorija
Gyvenvietė įkurta XVIII a. ir pavadinta Purísima Concepción de Rivas de Nicaragua. Rivasas iškilo XIX a. kaip svarbus punktas prekybiniame kelyje tarp Ramiojo ir Atlanto vandenynų (prekyba ėjo San Chuano upe, Nikaragvos ežeru, o nuo Rivaso iki Ramiojo vandenyno kroviniai gabenti sausuma). 1835 m. gavo miesto statusą. Siekdami užvaldyti šį prekybinį kelią, amerikiečių flibustjerai, vadovaujami William Walker, 1855 m. atakavo Rivasą. Mūšiai dėl miesto tęsėsi iki 1857 m., kuomet jungtinės Centrinės Amerikos šalių pajėgos privertė piratus pasiduoti.
Utrechto provincija
Utrechtas  – Nyderlandų provincija, esanti šalies centrinėje dalyje. Ribojasi pietuose su Šiaurės Olandijos ir Flevolando, rytuose su Gelderlando ir pietvakariuose Pietų Olandijos provincijomis.
Administracinis centras – Utrechtas.
Kengūriniai šokliai
Kengūriniai šokliai (Dipodomys) – maišiaskruosčių šoklinių (Heteromyidae)) šeimos graužikų gentis.
Paplitę Šiaurės Amerikos vakarinėje dalyje nuo Kanados iki Kalifornijos ir Centrinės Meksikos pietinėje dalyje. Gentyje yra 21 rūšis: ir kt. thumb|left|210px|[[Dipodomys nitratoides]]