cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Game Boy Advance
Game Boy Advance SP
2003 m. „Nintendo“ pristatė naują rankinę žaidimų konsolę, Game Boy Advance SP (modelis AGS-001). Perdaryta versija pasižymi atlenkiamu kišeniniu nešiojamu kompiuteriu. Ji taip pat turi įkraunamą ličio jonų bateriją, šviesesnį LCD ekraną ir apšvietimą, kuris gali būti išjungtas. Game Boy Advance buvo numatyta perdaryti dėl kai kurių nusiskundimų, pvz., dėl didokos, nepatogios naudoti formos ir dėl per daug tamsaus ekrano.
Game Boy Micro
thumb|150px|Game Boy Micro
2005 m. rugsėjo mėn. „Nintendo“ išleido antrą GBA versiją. Šis modelis horizontalia orientacija panašus į originalųjį Game Boy Advance, bet yra daug mažesnis ir patogesnis. Game Boy Micro taip pat turi kelis spalvingus dangtelius. Deja, ne taip kaip su ankstesniais GBA modeliais, šiuo negalima žaisti Game Boy ir Game Boy Color žaidimų. Game Boy Micro susilaukė ne tokio pasisekimo, kokio buvo tikėtasi, kadangi ją nustelbė kita „Nintendo“ rankinė žaidimų konsolė, Nintendo DS.
Jorge Valdano
Chorchė Albertas Valdanas (Jorge Alberto Valdano; g. 1955 m. spalio 4 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs atakuojančio saugo arba puolėjo pozicijoje, vėliau – futbolo treneris.
Karjerą pradėjo „Newell's Old Boys“ klube, bet po 2 metų paliko Argentiną ir visą savo likusią karjerą tęsė Ispanijoje. Daugiausia rungtyniavo „Deportivo Alavés“ ir „Real Zaragoza“ klubuose, bet karjeros pabaigoje persikėlė į „Real Madrid“. 1988 m. susirgo hepatitu ir baigė futbolininko karjerą.
Argentinos rinktinėje Valdanas žaidė nedaug – per 15 metų vos 23 varžybose. Tačiau jis pasižymėjo įvarčiu 1986 m. pasaulio futbolo čempionato finale. Valdanas taip pat dalyvavo 1982 m. pasaulio čempionate, bet gavo traumą ir po grupės varžybų nebežaidė.
Baigęs futbolininko karjerą, Valdanas pradėjo treniruoti „Real Madrid“ jaunimo komandą, o vėliau ir pagrindinę komandą. Taip pat treniravo Tenerifės ir Valensijos klubus. 2009 m. Chorchė Valdanas tapo „Real Madrid“ klubo prezidentu, bet 2011 m. dėl konfliktų su treneriu Žozė Munriniju buvo atleistas.
Lietuvos demokratų partija
thumb|Lietuvos demokratų partijos laikraštis „Vasario 16“
Lietuvos demokratų partija – Lietuvos politinė partija, įkurta 1989 m. vasario 5 d. kaip atkurta 1902–1920 m. veikusi Lietuvių demokratų partija. Pirmasis partijos suvažiavimas įvyko 1989 m. liepos 29 – liepos 30 d. Vilniuje. Partija įregistruota 1989 m. gruodžio 29 d. Partijos pirmininkas buvo Saulius Pečeliūnas (1989 m. – 2001 m.). 2001 m. spalio mėn. Lietuvos demokratų partija susijungusi su Nepriklausomybės partija, Tėvynės liaudies partija ir Lietuvos laisvės lyga tapo Lietuvos dešiniųjų sąjunga.
Šavijos–Uardigo regionas
Nuo 2002 m. gruodžio regionui vadovauja Mahometas Ali Eladmis (Mohamed Ali El Admi).
Regionui priklauso šios provincijos:
Geografija
Šavijos-Uardigo regionas yra Atlanto vandenynu pakrantės lygumoje į rytus nuo Didžiosios Kasablankos regiono ir į šiaurę nuo Um ar-Rbijos upės.
Nuorodos
Šauijos-Urdigo regionas
Bukota
Bukota − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bukotienė (ištekėjusi moteris) ir Bukotaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Videniškių apylinkė
Videniškių apylinkė (iki 1971 m. Videniškio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Janina Liustikaitė
Janina Liustikaitė-Saurazienė (g. 1924 m. rugpjūčio 9 d. Tryškiuose) – Lietuvos dainininkė (sopranas).
Biografija
1942–1944 m. mokėsi Šiaulių muzikos mokyklos S. Dievaitytės dainavimo klasėje. Pasitraukusi į Vokietiją studijavo dainavimą Miunsterio universiteto konservatorijoje, Miunsterio teatre dainavo soprano partiją V. A. Mocarto operoje „Visos jos tokios“. 1947 m. atvyko į Didžiąją Britaniją, dirbo Kardifo miesto ligoninėje ir mokėsi muzikos koledžo operos klasėje. Koncertavo Londono „Albert Hall“, dainavo Kardifo operoje, su simfoniniu orkestru per Velso radiją, lietuvių kolonijose. 1954 m. pakviesta dainuoti į Londono televiziją. Gavusi B. Džilio rekomendaciją, dvejus metus studijavo Romoje pas M. Kasciolį. Romoje dainavo lietuvių renginiuose, per Vatikano ir Madrido radiją. 1957 m. persikėlė į JAV. Surengė koncertų Čikagoje ir Bostone, jai akompanavo Aleksandras Kučiūnasir Jeronimas Kačinskas). Jos repertuare buvo Frederikas Šopenas, Aleksandras Kačanauskas, Juozas Tallat-Kelpša, Bronius Budriūnas, Antanas Vanagaitis, Vladas Jakubėnas ir kiti dainų autoriai. 1958 Čikagos vyrų choro pastatytoje Š. Guno operoje „Faustas“ sukūrė Margaritos vaidmenį. Koncertavo JAV, Kanadoje. Vokietijoje dainavo Visbadeno operos spektakliuose – V. A. Mocarto „Don Žuanas“, „Figaro vedybos“, K. M. fon Veberio „Stebuklingasis šaulys“. 1968 m. įdainavo plokštelę su orkestru „Sinfonica Romana“.
Kazimieras Žalalis
miniatiūra|Kazimieras Žalalis Kazimieras Žalalis (1917 m. vasario 10 d. Rozinovskio apyl., Baltarusija – 1984 m. birželio 4 d. Kiduliuose) – vargonininkas.
Biografija
Vaikystė prabėgo Molėtų rajone, Skudutiškyje. Vargonuoti mokėsi pas Utenos ir kitų parapijų vargonininkus.
Savarankišką vargonininko kelią pradėjo būdamas 17 metų, o pirmoji darbo vieta buvo Pakalniai, Utenos rajone. Vėliau dirbo Skudutiškyje, Stirniuose, Tauragnuose. Nuo 1956 metų darbuojasi Žemaitijoje: Pikeliuose, Mažeikių raj., Alsėdžiuose, Plungės raj. Nuo 1959 metų pradėjo dirbti Telšių rajono Žarėnų bažnyčioje. Kurį laiką Žarėnuose dirbo didelis muzikos, giesmės mylėtojas, gražų balsą turėjęs kunigas Klemensas Arlauskas. Jų bendromis pastangomis labai sutvirtėjo bažnyčios choras, giedodavęs 4-riais balsais mišparus, kun. Gedimino Jono Šukio, Juozo Naujalio, J. G. Zangl „Šv. Liudviko“, J. Gruber „Šv. Onos“ ir „Šv. Cecilijos“, G. E. Stehle „Salve Regina“ mišias.
nuo 1967 metų iki 1981-jų, pakviestas Akmenės klebono Antano Vaičiaus (vėliau tapusio Telšių vyskupu), darbavosi Akmenėje, kur buvo pajėgus choras, jį papildė naujais choristais.
Sušlubavus sveikatai, kanauninko Juozo Barkausko pakviestas, persikėlė į Kidulius, Šakių rajone, kur dirbo iki mirties. Atvykęs į Kidulius, atnaujino, papildė naujais nariais bažnyčios chorą, kuris giedojo per ark. Liudo Povilionio vizitaciją. Įvairiose Lietuvos vietose besidarbuodamas stengėsi atnaujinti chorų repertuarą, papildyti naujais kūriniais. Susirašinėjo, keitėsi kūriniais su ilgamečiu Švenčionių vargonininku J. Deveikiu, Plungės bažnyčios vargonininku Antanu Pociumi, Telšių – V. Stakaniu ir kt.
Palaidotas Utenos rajone, Tauragnų kapinėse.
K. Žalalio brolis Vaclovas Žalalis taip pat buvo vargonininkas, dirbęs Linkmenų, Kriaunų, Kuktiškių, Balninkų parapijose.
K. Žalalio sūnus Stasys Žalalis (1943 m. balandžio 21 d. Skudutiškio k., Molėtų r. – 2013 m. spalio 6 d. Šiauliuose) – Lietuvos pedagogas, chorvedys, vargonininkas.
Svitenė
Svitenė arba Švitenė (Švitene) – kaimas Latvijoje, Bauskės savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Pilsrundalės, 7 km nuo Lietuvos sienos, prie Švitinio ir Viršyčio santakos. Valsčiaus centras. 449 gyventojai (2021 m.). Vieškeliai į Pilsrundalę, Beržtalį. Yra mokykla, biblioteka, medicinos punktas, Lielsvitenės paštas, tautos namai. Išlikę XIX a. dvaro rūmai.
thumb|left|255px|Dvaro rūmai
Istorija
Kaimas kūrėsi apie Švitenės (Schwitten) dvarą.
Heinrich Ancker (1886)
Heinrich Ancker (1886 m. spalio 7 d. Klaipėdoje – 1960 m. gegužės 15 d. Hamburge) – karininkas, apdovanotas Geležiniu kryžiumi bei Ženklu Už sužeidimą.
Biografija
Gimė 1886 m. spalio 7 d. Klaipėdoje. 1906 m. pradėjo tarnauti Vokietijos imperijos kariniame jūrų laivyne. Prasidėjus I pasauliniam karui 1914 m. gruodžio 8 d. kovoje su britų laivais buvo pašautas jo laivas prie Folklando Salų, tačiau buvo vienas iš 187 išgelbėtų karių. Britų nelaisvėje išbuvo iki 1917 m. rugsėjo 1 dienos. Nuo 1921 m. tarnavo karinėje bazėje Piliavoje. Vėliau tarnavo ir būdavo aukštinamas pareigose Kylije ir Hamburge. 1936 m. tapo kontradmirolu, 1940 m. viceadmirolu. II pasaulinio karo metu dirbo Hamburgo uosto karinėje administracijoje. Nuo 1948-1957 m. dirbo jūreivystės įmonėje Hamburge. Mirė 1960 m. gegužės 15 d. Hamburge.
Ampulė
thumb|right|200px|Vaistų ampulė thumb|right|200px|Didelė ampulė su 1,3 kg didelio grynio cezio Ampulė (, iš mažybinio, iš 'amfora') – mažas stiklinis (kartais – plastikinis) buteliukas užlydytu kakleliu, kuriame paprastai laikoma skysta ar biri medžiaga.
Į šiuolaikines ampules paprastai fasuoja vaistinius preparatus ir chemines medžiagas, kurie turi būti apsaugoti nuo deguonies, cheminių ir mikrobiologinių teršalų. Stiklinės ampulės uždaromos užlydant atvirą kakliuką, o atidaromos jį nulaužiant. Gerai pagamintos ampulės kakliukas lūžta sudarydamas lygią lūžio vietą be šukių. Kartais ampulėse laikytas skystis filtruojamas, kad būtų apsisaugoma nuo retkarčiais susidarančių stiklo šukelių. Prieš užlydant ampulę neužpildyta viršutinė zona kaklelyje gali būti užpildoma inertinėmis dujomis, kad būtų išvengiama oksidacijos ar kitų nepageidaujamų cheminių virsmų.
Ampulių gamyba
Dabartinės ampulės pramoniniu būdu paprastai gaminamos iš trumpų stiklo vamzdelių, kurie automatinėse gamybos linijose formuojami kaitinant dujiniais degikliais. Kokybės kontrolei paprastai naudojami kompiuterinės regos įtaisai.
Mažų serijų gamyboje ar laboratorijose ampulės dažnai pildomos ir užlydomos rankiniu būdu. Tuomet tuščios ampulės perkamos iš tiekėjų, užpildomos ir užlydimos mažais degikliais.
Llangefni Town FC
Langevnio „Town“ – Velso futbolo klubas iš Langevnio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1897 m.
2001/2002 m. sezone sudarė jungtinę komandą su kaimynais Glantraeth FC ir dalyvavo Cymru Alliance lygoje. Tą sezoną jungtinė komanda užėmė antrą vietą pirmenybėse.
2002/2003 m. sezone dar kartą dalyvavo jungtinė komanda. Šį kartą užėmė ketvirtą vietą. Po šio sezono vėl dalyvavo dvi atskiros komandos.
Sezonai
Šaltinis:
Taurostos parkas
thumb|left|220px|Informacinis stendas
Taurostos parkas – parkas, esantis Jonavoje, ties Taurostos g. 11, teritorijoje tarp Neries upės ir Taurostos gatvės, augantis apie 10 ha ploto sodintų želdinių masyvas. Čia įrengtas Kunigiškių tvenkinys, poilsiavietė su maudymosi vieta, mašinų parkavimo aikštelėmis, lauko baldais ir laužavietėmis. Paneriu vingiuoja dviračių takas (Jonava-Achema), čia įsikūrusių gyventojų naudojamas privažiavimui prie gyvenamųjų namų.
Želdinių masyvas, nors ir vadinamas Taurostos parku (pagal Taurostos upelio pavadinimą), detaliojo plano neturi. Jam reikalingos nemažos išlaidos (toponuotraukos plotas su gretimybėmis sudarys apie 25 ha; plano parengimas kainuotų apie 10 000-12 000 litų). Yra tam tikrų komercinių pasiūlymų šioje vietoje steigti pramogų centrą, kuris apimtų net salą Neries upėje.
Midus
miniatiūra|Etiopijos midus
Midus – fermentuotas alkoholinis gėrimas, gaminamas iš vandeniu atskiesto medaus, rauginamo su vyno mielėmis.
Istorija
Yra žinoma, kad midų gėrė dar senovės egiptiečiai, romėnai, graikai, tačiau šiose šalyse jį išstūmė gerokai pigesnis alkoholinis gėrimas – vynas, gaminamas fermentuojant vynuogių ar kitų vaisių sultis.
Viduramžiais midus buvo paplitęs Šiaurės Europos šalyse: Lietuvoje, Latvijoje, Švedijoje, Lenkijoje, Rusijoje ir kituose kraštuose.
XVII-XVIII amžiais, nykstant bitininkystei ir kylant medaus kainoms, midaus gamyba nunyko.
Midų gaminantis amatininkas vadinamas midininku.
Gamyba
Midus būna 10-12 %, kartais – iki 16 % alkoholio stiprumo. Gaminamas mielėmis fermentuojant medaus ir vandens mišinį. Dalis medaus kartais pakeičiama cukrumi. Skoniui pagerinti dedama vaisių, uogų, aromatinių žolelių.
Midaus virinimas
Sudėtis:
Grynajam ar vaisių midui gaminti medus atskiedžiamas vandeniu ir išvirinamas.
Čilės Antarktidos provincija
Čilės Antarktidos provincija  – viena iš Čilės provincijų piečiausiame šalies Magelano ir Čilės Antarktidos regione, viena iš keturių šio regiono provincijų. Tai didžiausia savo plotu, bet mažiausia gyventojų skaičiumi šalies provincija.
Midus
Midaus virinimas
Vanduo ir medus supilami į švarų emaliuotą puodą, mišinys užvirinamas. Medui užvirus, ugnis sumažinama. Iškilusios putos nugraibomos. Virinama, kol nustoja putoti. Tada papildomas nugaravęs vanduo, dar pavirinama apie pusę valandos. Paskui ataušinama iki 30 °C temperatūros.
Čilės Antarktidos provincija
Geografija
Provinciją sudaro dvi dalys: Horno kyšulio komuna, esanti Pietų Amerikos pietiniame pakraštyje ir pilnai valdoma Čilės, bei Antarktidos komuna, į kurias teritorines pretenzijas reiškia Čilė, bet tai nepripažįstama tarptautinės teisės. Provincija apima Čilei priklausančios Ugnies Žemės salyno dalį (didesnioji pusė patenka į Ugnies Žemės provinciją), Horno kyšulį bei daugybę smulkių, dažniausiai negyvenamų salų aplinkui. Ribojasi su Magelano provincija šiaurėje.
Pretenduojama Antarktidos dalis apima visą Antarktidos pusiasalį (O Higinso žemę), aplinkines salas, Aleksandro salą, dalį Elsvorto žemės, bei ruožą iki pat Pietų ašigalio.
Midus
Midaus rauginimas
Išvirintas ir ataušintas medus atskiedžiamas vandeniu, gaminant vaisių midų dar pridedama atitinkamų sulčių, ir užraugiamas kultūrinėmis vyno mielėmis. Medui atskiesti vanduo turi būti virintas ir geriau minkštas.
Čilės Antarktidos provincija
Gyventojai
2012 m. teritorijoje gyveno 1792 gyventojai.
Midus
Midaus rauginimas
Midus, kaip ir vynas, gaminamas įvairaus stiprumo. Midaus stiprumas ir patvarumas priklauso nuo alkoholio, kuris pasigamina mielėms skaidant meduje esantį cukrų. Medus turi vidutiniškai apie 70–75 % cukraus. Atitinkamai atskiedus medų vandeniu, galima pagaminti įvairaus stiprumo midų (medui virinti įpiltas vanduo taip pat priskaitomas):
Išvirintas ir atskiestas sirupas supilamas į rauginimo indą, pridedama kultūriniu vyno mielių ir užtaisoma rauginimo kamščiu. Geras midaus skonis ir aromatas labai priklauso nuo vartojamų vyno mielių. Midui užraugti daugiausia vartojamos vynuoginės mielės. Kai kurioms midaus rūšims gaminti vartojamos alaus mielės. Rauginant be kultūrinių mielių, gero midaus negalima gauti.
Čilės Antarktidos provincija
Gyventojai
Absoliuti dauguma gyventojų susitelkę sostinėje Puerto Viljamse. Dar gyvenamas Puerto Toras, Puerto Navarinas, Kaleta Mechiljonesas ir Kaleta Euchenija. Šios gyvenvietės yra Navarino saloje. Keli gyventojai surašyti Hostės saloje bei Darvino Kordiljeroje (Ugnies Žemė). Antarktidos komunoje yra nuolat gyvenama pusiau karinė bazė – Vilja Las Estreljasas. Kitos bazės – Prezidento Eduardo Frei Montalvos bazė, Profesoriaus Chulijaus Eskudero bazė (Karaliaus Jurgio sala), Kapitono Arturo Prato bazė (Grinvičo sala), Puerto Kovadonga arba Generolo Bernardo O Higinso Rikelmės bazė.
Midus
Midaus rauginimas
Vyno mielėms padauginti 1 dalis medaus atskiedžiama 4 dalimis vandens, 30 minučių pavirinama, atvėsinama, ir supilamos mielės. Indas užkemšamas sterilizuota vata. Dauginamos panašiai kaip mielės vynui gaminti. Galima vartoti obuolių, baltųjų serbentų ar agrastų atskiestose sultyse padaugintas vyno mieles, kurios naudojamos vaisių vynui gaminti. Padaugintų mielių pridedama į atskiestą medų (100 l midaus dedama 1-2 l padaugintų mielių).
Toliau midus rauginamas, prižiūrimas, nupilamas ir brandinamas panašiai kaip vynas.
Saldesnis ir stipresnis midus sunkiau ir ilgiau rūgsta, lėčiau skaidrėja ir ilgiau bręsta nei silpnas. Saldžiam ir stipriam midui rauginti vartojamos stiprios vyno mielės. Gerai išrūgęs stiprus midus esti gero skonio, gali ilgai stovėti negesdamas.
Dažnai midus sunkokai skaidrėja, o kai kada natūraliai visai nenuskaidrėja. Tai dažniausiai priklauso nuo medaus rūšies ir savybių. Į midų, kuris, pirmą kartą nupiltas, toliau visiškai neskaidrėja, galima pridėti truputį (10-čiai litrų, 1 arbatinį šaukštelį) geriamosios sodos. Geriamoji soda ištirpinama virintame vandenyje, supilama į midų ir gerai išmaišoma. Jei per savaitę midus nenuskaidrėja, galima dar pridėti geriamosios sodos (tik, kad neturėtų įtakos midaus skoniui). Greičiau skaidrėja midus, kai į jį pridedama 1/10 gero obuolių, agrastų ar baltųjų serbentų vyno.
Rūšys
Gaminamas iš geros kokybės medaus ir prieskonių.
Gaminamas iš medaus ir vandens mišinio ir šviežių vaisių ar uogų sulčių.
Gaminamas iš medaus su vandeniu ir prieskonių.
Lietuvoje
Tradicinio midaus pagrindu yra sukurta grupė likeriams ir trauktinėms artimų alkoholinių gėrimų, gaminamų Stakliškių gamykloje „Lietuviškas midus“. „Stakliškių midus“ – Europos Sąjungoje saugomas produktas, įtrauktas į Saugomų geografinių nuorodų (SGN) registrą.
Sarajevas
Sarajevas  – miestas Bosnijos ir Hercegovinos vidurio rytuose, prie Miliackos (Miljacka) upės; šalies sostinė. Iki 1992 m. prasidėjusio Bosnijos karo buvo svarbus kultūros ir verslo centras, jame gyveno įvairios tautos (Bosnijos serbai, Bosnijos kroatai, musulmonai ir kt.). Daugiausia buvo gaminama kilimų, šilko, brangakmenių, tabako prekių, mašinų ir įrengimų. Karas labai neigiamai paveikė miesto ekonomiką, kadangi daugelis pastatų ir gamyklų buvo sugriauta. Sarajeve yra Bosnijos ir Hercegovinos mokslo ir menų akademija, muziejus. Yra cerkvių, mečečių.
2020 m. miesto pagrindinę gyventojų dalį sudarė bosniai 91 %, kroatų 5 %, serbų 4 %.
Istorija
thumb|left|Imperatoriaus mečetė Miestas įkurtas 1244 m. kaip Vrchbosna. Dabartinis pavadinimas – nuo 1507 m. Nuo 1918 m. gruodžio įėjo į Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės sudėtį (nuo 1929 m. – Jugoslavija), nuo 1946 m. liaudies respublikos, nuo 1963 m. – socialistinės respublikos sostinė. Bosnijos karo metu Sarajevą buvo apsiautusios serbų pajėgos. Ši apsuptis buvo ilgiausia Europoje trukmės atžvilgiu nuo II pasaulinio karo – ji truko nuo 1992 m. balandžio 5 d. iki 1996 m. vasario 29 d.
Aplinka
thumb|right|Sarajevo topografinis žemėlapis
Geografija
Sarajevas yra įsikūręs netoli Bosnijos ir Hercegovinos šalies centro, istoriniame Bosnijos regione, Sarajevo slėnyje, Dinarų kalnyno viduryje. Miestas yra pakilęs 550 m virš jūros lygio ir yra apsuptas dideliomis miškingomis kalvomis ir penkiomis didelėmis viršūnėmis, kurių aukščiausia – Treskavica (2088 m), kitos – Bjelašnica (2067 m), Jahorina (1913 m), Trebevičius (1627 m) ir Igmanas (1502 m). Paskutiniai keturi kalnai dar yra vadinami Sarajevo olimpiniais kalnais.
Miliackos upė yra pagrindinė miesto geografinė ypatybė. Ji teka per miestą iš rytų per Sarajevo centrą į jo vakarinę dalį, kur susijungia su Bosnos upe.
Klimatas
Sarajevui yra būdingas drėgnas kontinentinis klimatas arba drėgnas subtropinis klimatas. Miesto klimatui poveikį daro arti esanti Adrijos jūra, nors ir kalnai miesto pietuose sumažina jos įtaką. Vidutinė temperatūra – 10 °C, sausis – šalčiausias mėnuo (apie 0,5 °C), o liepa – šilčiausias (19,7 °C).
Šilumos rekordas (40,7 °C) buvo užfiksuotas 1946 m. rugpjūčio 19 d. ir 2008 m. rugpjūčio 23 d. (41,0). Žemiausia temperatūra buvo užfiksuota 1942 m. sausio 25 d. (-26,2 °C). Vidutiniškai Sarajeve būna 46 dienos per metus, kai temperatūra perkopia 32 °C ir 4 dienos kai temperatūra nukrenta žemiau -15 °C. Paprastai mieste yra nedidelis debesuotumas, vidutiniškai kasmet 45%.
Vidutinis vėjo greitis – nuo 28 iki 48 km/h.
Ekonomika
thumb|left|Centrinis Bosnijos ir Hercegovinos bankas Sarajevas dėl savo didelių gamybos, administravimo ir turizmo sektorių yra stipriausias ekonominis regionas Bosnijoje ir Hercegovinoje. Sarajevo kantonas sukuria beveik 25% šalies BVP. Po karo metų, Sarajevo ekonomikoje buvo vykdomos rekonstrukcijos ir reabilitacijos programos. 1997 m. Sarajeve buvo atidarytas Centrinis Bosnijos ir Hercegovinos bankas, o 2002 m. atsidarė Sarajevo vertybinių popierių birža.
Nors komunizmo laikotarpiu šalyje ir vyravo didžiosios pramonės šakos, tik keletas iš jų sėkmingai perėjo prie rinkos ekonomikos. Sarajevo pramonės šakose dabar yra gaminami tabako produktai, baldai, trikotažas, automobiliai ir ryšių įranga.
2002 m. iš Sarajevo regiono buvo eksportuota 259 569 00 KM. Daugiausiai eksportuojama (28,2%) į Vokietiją, Didžiąją Britaniją (16,8%) ir į Serbiją ir Juodkalniją (12,8%). Daugiausiai importuojama iš Vokietijos (15,8%). Viso importuojamo turto vertė yra 1 322 585 000 KM, tai yra beveik 5,1 kartų daugiau negu visas eksportas.
1981 m. Sarajevo BVP vienam gyventojui buvo 133% nuo visos Jugoslavijos vidurkio.
Sarajevas po Liublianos ir Zagrebo yra turtingiausias miestas buvusioje Jugoslavijoje ir vienas iš turtingiausių miestų Balkanuose.
Sportas
1984 m. mieste vyko XIV žiemos olimpinės žaidynės.
Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Sarajevas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Bulavas
Bulavas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bulavienė (ištekėjusi moteris) ir Bulavaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Garbūnai
Garbūnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kazokinės.
Kurskas
Kurskas – Rusijos miestas, Kursko srities administracinis centras. Žinomas dėl netoliese vykusio Kursko mūšio (1943 m.), yra Kursko magnetinė anomalija.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Kurskas minimas Teodosijaus iš Pečioros gyvenime (Житие Феодосия Печерского), datuojamame ne anksčiau kaip 1036 m., kai kairiakrantis Dnepras perėjo Jaroslavo Išmintingojo valdžiai. Metraščiuose pirmą kartą minimas 1095 m. Pavadinimas kilęs iš gyvenvietės išsidėstymo prie Kuros upelio įtekėjimo į Tuskarės upę. Kuros hidronimas susijęs su liaudišku terminu курья – „upės įlanka, siaura upės prataka“.
Nuo 1360 m. iki XV a. Kurskas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
XVI-XVII a. Kurskas priklausė Maskvos valstybei ir buvo pasienyje su Abiejų Tautų Respublika ir neapgyvendinta stepe. 1596 m. pastatyta nauja tvirtovė. XVII a. Kurską ne kartą puolė lenkų-lietuvių kariuomenė, Krymo totoriai, nogajai.
1708 m. priskirtas Kijevo gubernijai, 1727 m. – Belgorodo gubernijai, nuo 1779 m. Kursko vietininko būstinė, 1797 m. Kursko gubernijos centras.
Nuo XIX a. 7-to dešimtmečio Kurskas – geležinkelio mazgas. XIX a. pb. Kurskas tampa stambiu pramonės centru.
Nuo 1934 m. Kursko srities centras.
Antrojo pasaulinio karo metu buvo okupuotas vokiečių (1941–1943 m.), buvo smarkiai sugriautas.
Kurske gimė lietuvių kilmės kino aktorius Sergejus Puskepalis.
Donatas Sauka
Donatas Edmundas Sauka (1929 m. spalio 13 d. Mažeikiuose – 2015 m. gegužės 16 d.) – Lietuvos literatūrologas, tautosakos tyrinėtojas, rašytojas.
Biografija
Brolis Leonardas Sauka (g. 1931). Pradžios mokyklą lankė Kėdainiuose, Šėtoje, gimnaziją – Telšiuose. 1948–1953 m. Vilniaus universitete (VU) studijavo lituanistiką. 1951–1953 m. Valstybinės grožinės literatūros leidyklos redaktorius, daugiausiai redagavo vaikų literatūrą. Studijuodamas į lietuvių kalbą išvertė keletą knygų (Žigmondo Morico, Boriso Polevojaus). 1956–1993 m. VU dėstytojas, nuo 1976 m. profesorius, 1976–1977 m. Lietuvių literatūros katedros vedėjas, dėstė tautosakos kursą. 1972 m. filologijos mokslų daktaras. Savo autobiografijoje Donatas Sauka rašo, jog „pirmieji 15 dėstytojavimo metų – skandalingas biografijos laikotarpis“, nes dėstė dalyką, kurio teigia pats neišmanęs.
Parašė keletą vadovėlių bei knygų tautosakos tema, taip pat mokomąją priemonę studentams „Vestuvių lyrinės dainos“, Vinco Krėvės, Žemaitės, apsakymų eseistinių interpretacijų ir kt. Septintajame ir aštuntajame dešimtmetyje su kitais VU dėstytojais vasaromis organizuodavo studentų ekspedicijas į Lietuvos kaimus. Jų metu studentai bendraudavo su vyresnio amžiaus kaimo žmonėmis, užrašinėdavo tautosaką (liaudies dainas, pasakas, eiles, patarles, mįsles). Už tokią veiklą kartais sulaukdavo neigiamų atsiliepimų iš anuometinės valdžios, tačiau ekspedicijos nebuvo uždraustos, o iš surinktos medžiagos buvo sudaromos tautosakos rinktinės.
Nuo 1988 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Kurier Litewski (Gardinas)
Kurier Litewski  – politinis informacinis laikraštis ėjęs 1796 m. spalio 2 d. – 1797 m. kovo 30 d. Gardine ir 1797 m. balandžio 4 d. – 1840 m. gruodžio 31 d. Vilniuje.
Istorija
Redagavo Ferdinandas Serafinovičius, Euzebijus Slovackis ir Antonijus Marcinovskis.
Claudio Caniggia
Karjerą pradėjo 1985 m. „River Plate“ klube. 1988 m. persikėlė į Europą, rungtyniavo Italijos klubuose. 1993 m. Kanidžija suspenduotas 13-ai mėnesių už kokaino vartojimą. 1995 m. žaidėjas grįžo į Argentiną, į pagrindinį savo buvusio „River Plate“ klubo konkurentą „Boca Juniors“. Tačiau jame dėl šeimyninių problemų žaidė epizodiškai. Vėliau Kanidžija vėl išvyko į Europą, žaidė Italijoje, Škotijoje. Karjerą baigė Katare. 2012 m. tapo pusiau mėgėjiško anglų klubo „Wembley FC“ žaidėju.
Kanidžija per 15 metų Argentinos rinktinėje sužaidė 50-yje varžybų. Jis dalyvavo 3 pasaulio futbolo čempionatuose, tiesa, 2002 m. čempionate jis aikštėje taip ir nepasirodė, bet gavo raudoną kortelę už teisėjo įžeidinėjimą. 1990 m. pasaulio čempionate žaidėjas įmušė svarbius įvarčius į Brazilijos ir Italijos vartus, atliko įspūdingą reidą per visą aikštę varžybose su Kamerūnu (net 3 kamerūniečiai griūdami po kojomis nesustabdė argentiniečio). Tiesa, finalą žaidėjas praleido dėl surinktų geltonų kortelių. 1994 m. čempionate įmušė 2 įvarčius Nigerijai. Vėliau treneriu tapus Danieliui Pasarelai, Kanidžija į rinktinę nebekviestas, bet vėliau pakviestas Marselo Bielsos.
Havranokas
thumb|right|450 px|Nuo Havranoko piliakalnio atsiveria [[Liptovska Mara tvenkinys]] Havranokas (slovakiškai Havránok) – svarbi archeologinių kasinėjimų vieta Slovakijos šiaurėje. XX a. 7-ajame dešimtmetyje, statant Liptovska Mara užtvanką, čia buvo atkasta priešistorinė keltų tvirtovė ir medinė vidurinių amžių pilis. Abu objektai dalinai atstatyti.
Realizmas (tarptautiniai santykiai)
Politinis realizmas – politologijos kryptis ir viena iš pagrindinių tarptautinių santykių paradigmų.
Havranokas
Istorija
Havranoko tvirtovė maždaug IV-II a. pr. m. e. buvo religiniu, ekonominiu ir politiniu požiūriu svarbus dabartinėje Slovakijos teritorijoje dominavusios Kotini genties keltų centras. Gyvenvietė, kaip ir daugybė kitų keltų kaimų, buvo sugriauta mūsų eros pradžioje germanų ekspansijos metu.
Medinė pilis šalia gyvenvietės griuvėsių stovėjo XI-XV a.
Realizmas (tarptautiniai santykiai)
Teoriniai pagrindai
Realizmas remiasi dviem pagrindinėmis prielaidomis. Pirma, valstybės suprantamos kaip monolitiniai blokai, o vidaus politika nedaro jokio poveikio užsienio politikai. „Realistų“ supratimu žmogus yra veikiamas normos ir realybės, kūrybinių ir griaunamųjų laisvės įgyvendinimo priemonių prieštaravimų. Iš šių prieštaravimų gimsta baimė, o iš baimės bandymas užsitikrinti saugumą per valdžią.
Antra, „realistai“ mano, kad valstybės yra nuolatinėje išgyvenimo kovoje tarpusavyje ir jų užsienio politika išskirtinai yra lemiama tos kovos. Tarptautinė sistema yra anarchiška ir negali sukurti ilgalaikių galios struktūrų. Pagrindinis valstybės tikslas yra jos pačios išgyvenimas, o tai geriausiai galima garantuoti valstybę darant galingesne nei kitos (potencialūs priešininkai). Dėl to valstybės siekia didinti savo galią, kurios pagrindiniai kintamieji yra valstybės teritorijos dydis (kai kurie autoriai nurodo ir apgyvendinimo būtinumą), ekonominė ir karinė jėga. K. Waltz teigia, kad valstybės tarptautinėje sistemoje siekia pirmiausia išlikimo, o jį garantavus, konkurentabilumo iki įmanomo didžiausio dominavimo. Kadangi valstybės yra visiškai priklausomos nuo savo išteklių ginant savo interesus, todėl jų vykdoma užsienio politika plačiąja prasme siejasi su saugumo įgyvendinimu. Galima kelti prielaidą, kad saugumas valstybėje tiesiogiai siesis su turimų ginklų (karinės jėgos) kiekiu: kuo turi daugiau karinės galios, tuo esi saugesnis. Tačiau turimų ginklų kiekio didinimas sukelia nesaugumo jausmą aplinkiniams, kurie irgi ima ginkluotis, todėl kyla saugumo dilema.
Svarbus realizmo teiginys yra tai, kad galia tarptautiniame lygmenyje yra nulio sumos žaidimas, t. y. vienos valstybės galiai stiprėjant, kitos valstybės (kitų valstybių) galia mažėja.Dėl savo santykinio paprastumo politinis realizmas darė įtaką daugumai pokarinių Vakarų politikų. Žinomiausi realizmo atstovai tiek teorijoje, tiek praktikoje yra Henris Kisindžeris, Hansas Joachimas Morgenthau, Zbignevas Bžezinskis.Svarbus yra skirtumas tarp klasikinio realizmo ir neorealizmo. Esminis skirtumas yra valstybės galios siekimo pagrindime.
Užsienio politika
Realizmo paradigmos atstovai teigia, kad valstybė, kaip vienintelis tarptautinių santykių aktorius, visuomet veikia racionaliai, atsižvelgdama į objektyvias aplinkybes ir vadovaudamasi konkrečiais nacionaliniais interesais, kurie išreiškia vieningus valstybės tikslus. Dėl to politinis realizmas gana skeptiškai žiūri į tarptautinių organizacijų (pvz., JTO) vaidmenį.
Pagrindinis dėmesys čia skiriamas stimulo – reakcijos, o ne proceso analizei.
Atskirų individų ar jų grupių įtaka užsienio politikos formavimui pripažįstama tik su sąlyga, kad individai gali adekvačiai įvertinti situaciją ir priimti racionalius sprendimus. Visiems individams racionaliai išanalizavus situaciją vieningai priimamas geriausias sprendimas. Tai yra vadinamasis Racionalaus veikėjo modelis.
Realistinė tarptautinių santykių paradigma ne tik neskiria dėmesio suvokimo procesams tarptautiniuose santykiuose, bet ir atmeta tokių tyrimų reikalingumą.
Realistinės paradigmos požiūriu, aiškinimasis, kaip atskiri individai ar jų grupės suvokia tarptautinių santykių procesus nieko neduoda bendram geresniam tarptautinių santykių suvokimui ir paaiškinimui.
„Realistai“ mano, kad valstybės yra nuolatinėje išgyvenimo kovoje tarpusavyje ir jų užsienio politika yra formuojama būtent šitos kovos. Tarptautinė sistema yra anarchinė ir negali sudaryti ilgalaikių antstatinių jėgos struktūrų.
Racionalaus veikėjo modelis
G. Allison nurodė tokius pagrindinius Racionalaus veikėjo modelio bruožus:
Nacionaliniai interesai
Realistų darbuose dažnai naudojama „nacionalinio intereso“ sąvoka. Politikų priimami sprendimai paprastai suprantami kaip nacionalinių interesų gynimas. Dėl nacionalinių interesų sąvokos platumo tarptautiniai santykiai piešiami gana schematizuotai. Nacionalinio intereso reikšmė yra aukščiau bet kokių tarptautinio sugyvenimo normų.
Bumblauskienė
Bumblauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Bumblauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Bumblauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kurier Litewski (dienraštis)
thumb|170px|1906 m. dienraščio Nr. 84 pirmas puslapis Kurier Litewski  – politikos, visuomenės gyvenimo ir literatūros dienraštis, ėjęs 1905–1910 m. ir 1912–1915 m. Vilniuje. Redagavo Juzefas Ostrorugas-Sadovskis.
Gruzijos futbolo supertaurė
Gruzijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 1996 m. varžosi ir.
Maskolija (Pasvalys)
Maskolija – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skrebotiškio.
Arlanas
Arlanas (ru. ir ) – gyvenvietė Rusijoje, šiaurės vakarų Baškortostane, Krasnokamsko rajone, 18 km nuo Neftekamsko. 2002 m. 89 % Arlano gyventojų sudarė mariai.
Arlanas yra Arlano naftos telkinio, priklausančio Volgos–Uralo naftos baseinui, centras. Telkinys atrastas 1955 m. Nafta glūdi 0,8–1,3 km gylyje. Jos sieringumas – 2,4–2,9 %.
The Take Off and Landing of Everything
The Take Off and Landing of Everything – šeštasis studijinis britų alternatyviojo roko grupės „Elbow“ albumas, išleistas 2014 m. kovo 10 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje.
Sekvojų nacionalinis parkas
Sekvojų nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kalifornijoje, Siera Nevados kalnuose. Jo plotas – 1635 km². Nacionalinis parkas šiaurėje ribojasi su Karalių kanjono nacionaliniu parku. Abu jie bendrai administruojami nacionalinės parkų tarnybos. Parke saugomos senovinės girios, kuriose auga masyviausi pasaulio medžiai – didieji mamutmedžiai, dažniausia vadinami „milžiniškosiomis sekvojomis“.
thumb|right|240px|Sekvojų ir Karalių Kanjono nacionalinių parkų žemėlapis
Kamermuzikantas
Kamermuzikantas  – rūmininko pareigybė ir laipsnis, taip pat – asmuo, užimantis šią pareigybę ar turintis tokį laipsnį.
Kamermuzikanto laipsnis Rangų lentelėje buvo priskirtas XIV klasei. Rūmų etatuose šios pareigos pirmą kartą paminėtos 1796 m. gruodžio 30 d.
Pareigybė panaikinta 1917 m. Vasario revoliucijos metu.
Automatizacija
Automatizavimas arba automatizacija – procesų arba įrenginių transformacija į automatinį veikimo būdą.
Šis terminas lietuviškai gali reikšti ir „padarant procesą arba įrenginį iš dalies automatinį (pusiau automatinį)“. Tai proceso ar įrenginio automatizacijos lygio padidinimas.
Industrializacijos požiūriu, automatizacija yra sekantis žingsnis po mechanizacijos. Priklausomai nuo panaudotų technologijų pačią automatizaciją galima skaidyti į:
Albertas Liutermoza
Albertas Liutermoza (1896 m. sausio 26 d. Kalvarija, Marijampolės apskr. – 1974 m. kovo 31 d. JAV) – Lietuvos karinis veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas.
Biografija
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1914 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. 1915 m. baigė Kazanės karo mokyklą, 1916 m. Oranienbaumo karininkų šaulių mokyklą, 1917 m. štabskapitonas. Grįžęs į Lietuvą 1920 m. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. Dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais. 1921 m. ėjo 13-ojo pulko vado pareigas. 1925 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. Nuo 1928 m. Aštuntojo pėstininkų pulko vadas, nuo 1929 m. pulkininkas, Šiaulių įgulos viršininkas. 1930 m. baigė Aukštesniųjų karininkų kursus. 1934 m. ypatingų reikalų karininkas prie Vyriausiojo kariuomenės štabo viršininko, 1935 m. – prie kariuomenės vado. 1935–1940 m. Kretingos apskrities komendantas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. emigravo į JAV.
Burba
Burba − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Burbienė (ištekėjusi moteris) ir Burbaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Garbūnėliškis
Garbūnėliškis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Suvieko, prie Medenos miškelio ir kelio. Išlikusi sodyba.
Irena Liutikaitė
thumb|Irena Liutikaitė Irena Liutikaitė (g. 1950 m. birželio 3 d. Kaune) – Lietuvos aktorė, skaitovė, Šiaulių visuomenės veikėja.
Biografija
Sutuoktinis fotografas Aleksandras Ostašenkovas.
Liublino medicinos universitetas
Liublino medicinos universitetas – valstybinis universitetas Liubline, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 27 vietą, tuo tarpu pasaulyje – 2639 vietą (pagal pasaulinį Webometrics Ranking of World Universities reitingą).
Riboflavinas
Savybės
Chemiškai grynas riboflavinas yra oranžiniai milteliai, vartojami kaip maistinis dažiklis.
Vitaminas kaupiasi smegenyse, kepenyse, inkstuose, širdyje, bet jo atsargų nesusidaro, perteklius pašalinamas su šlapimu.
Funkcijos
Vitaminas B2 palaiko normalias odos ir gleivinių funkcijas, svarbus regėjimui, veikia riebalų pasisavinimą ir sintezę. Riboflavinas svarbus ir raudonųjų kraujo kūnelių formavimuisi, kaulų čiulpų funkcijai, antikūnių gamybai, taip pat daro poveikį augimui. Jis būtinas norint išlaikyti sveiką odą, nagus, plaukus.
Šaltiniai
Vitaminą sintetina bakterijos, mielės, augalai. Riboflamino yra lapinėse daržovėse, grikių kruopose, kviečiuose, alaus mielėse, sūryje, žuvies ir pieno produktuose (išskyrus sviestą), kiaušiniuose, migdoluose, sojos pupelėse.
Poreikis
Dienos norma vyrams – apie 1,7 mg, moterims – 1,4 mg. Nedidelis vitamino kiekis gaminamas žarnyne (sintezuoja bakterijos). Daugiau vitamino reikia nėštumo metu, vartojant kontraceptinius preparatus.
Trūkumas
Pirmieji požymiai – nuovargis, neveiklumas, gerklės skausmai, įtrūkę lūpų kampai, perštinčios akys.
Riboflavinas maiste
thumb|left|200px|Riboflavino milteliai thumb|left|200px|Riboflavino tirpalas Riboflavinas yra geltonas ar geltonai oranžinis, todėl naudojamas kaip maisto dažiklis (kodas E101). Jis dedamas į kūdikių maistą, pusryčių dribsnius, makaronus, padažus, sūrį, vaisių gėrimus, vitaminais papildytus pieno produktus, kai kuriuos energinius gėrimus.
Mielių ekstraktas laikomas itin daug vitamino B2 turinčiu produktu, taip pat daug B2 turi kepenys ir inkstai. Kiti produktai šio vitamino šaltiniai yra kviečių sėlenos, kiaušiniai, mėsa, pienas, sūriai. Javų grūduose flavinų yra palyginti nedaug, tačiau šalyse, kur javai yra pagrindinis maistas, jie kartu yra svarbus B2 šaltinis.
Perdirbant javų grūdus šalinant sėlenis ir gemalus paprastai prarandama iki 60% vitamino B2, todėl dalyje šalių (pvz., JAV) į baltus miltus šio vitamino deda papildomai. Vitaminizuoti dribsniai ir duona yra svarbus vitamino B2 šaltinis. Į nušlifuotus ryžius (vadinamieji baltieji ryžiai) vitamino B2 paprastai nededa, nes geltona vitamino spalva vizualiai nepriimtina ryžių kultūros šalių gyventojams. O lukštentuose nešlifuotuose ryžiuose (vad. rudieji ryžiai) daugumą riboflavino galima išlaikyti. Tam prieš ryžius apdorojant jie yra pakaitinami garuose. Dėl to daug flavinų iš gemalo ir aleurono sluoksnio pereina į endospermą.
Maiste yra tiek laisvo riboflavino, tiek su baltymais surišto FMN bei FAD. Karvių piene daugiausia yra laisvo riboflavino, o FMN ir FAD mažai. Nenugriebtame piene 14% flavinų yra nekovalentiškai susrišti su specifiniais baltymais. Kiaušinių baltymai ir tryniai turi specializuotų riboflaviną sujungiančių sandėlinių baltymų, kurie laiko riboflaviną kol jo prireikia besivystančiam gemalui.
Į daugelį skystų maisto produktų įterpti riboflaviną sunku dėl jo prasto tirpumo vandenyje. Todėl jį pakeičia brangesnis, bet tirpesnis jo darinys riboflavin-5'-fosfatas (E101a).
Karščiu apdorojamame maiste riboflavinas yra stabilus, jei jo neveikia šviesa. Riboflavinas yra nestabilus bazinėje aplinkoje, tačiau maistas retai būna bazinės reakcijos. Tamsoje šaldytuve laikomame piene riboflavinas skyla lėtai.
Palangos savivaldybės taryba
Palangos savivaldybės taryba – Palangos savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 21 tarybos narys. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
CK (reikšmės)
CK gali reikšti:
Mel B
Melanie Janine Brown (g. 1975 m. gegužės 29 d.) – britų dainininkė, televizijos įžymybė, dar žinoma, kaip Scary Spice ar tiesiog Mel B.
Mel B išgarsėjo, kaip viena iš legendinės merginų grupės Spice Girls narių. Grupei nutraukus aktyvią veiklą persikraustė į JAV ir pradėjo solinę karjerą. Mel dirbo didelio populiarumo sulaukusiuose televizijos projektuose: „America’s Got Talent“, „X Factor UK“, „X Factor Australia“, „The Voice“, „Dancing with the Stars“. Vaidino Brodvėjuje, miuzikluose „Rent“ (2004 m.) ir „Chicago“ (2017 m.). Savo gyvenimą Brown aprašė dvejose autobiografinėse knygose „Catch a Fire“ ir „Brutally Honest“.
2022 m. Mel B buvo įteiktas Britanijos imperijos ordinas (MBE) už labdaringą veiklą ir darbą organizacijose padedančioms nuo smurto nukentėjusioms moterims.
ULEB Europos taurės 2006–2007 m. sezonas
2006–2007 m. ULEB taurės sezonas – penktasis antrojo pagal stiprumą Europos turnyro sezonas. Tai paskutinis ULEB taurės sezonas, kuriame dalyvavo tik 24 ekipos.
Turnyro nugalėtojais tapo Madrido „Real“ krepšininkai, nugalėję Vilniaus „Lietuvos ryto“ ekipą finale, vykusiame Belgijos mieste Šarlerua.
Burokevičius
Burokevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Burokevičienė (ištekėjusi moteris) ir Burokevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Borough United FC
Landidno „Borough United“ – buvęs Velso futbolo klubas įkurtas Landidne sujungus Llandudno Junction FC ir Convy Borough klubus.
Istorija
Klubas buvo įkurtas 1952 m. 1963 m. iškovojo Velso futbolo taurę.
Išformuotas 1969 m.
Karmė (mitologija)
Graikų mitologijoje Karmė – Kretos nimfa, Fenikso (Amintoro sūnaus, minimo Iliadoje) arba Eubulėjo ir Kasiopėjos dukra, su Dzeusu susilaukusi dukters – Kretos deivės Britomartės.
Piliakalnio piliakalnis (Anykščiai)
Piliakalnio piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR87; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1422K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24544) Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Kriokšlio, Debeikių seniūnija. Pasiekiamas nuo kelio Rubikiai – Mačionys per Kriokšlį, Kriokšlyje, už pirmos sodybos dešinėje pasukus lauko keliuku į dešinę vakaruosna, už 700 m – yra 50 m į dešinę, už lomos.
Piliakalnis
Piliakalnis smarkiai suardytas arimų, pradeda užaugti medeliais (vakarinis šlaitas jau apaugęs lapuočiais), aikštelėje apie 2003 m. pastatytas akmeninis paminklas.
Tyrimai
1969 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas, 1974 m. – Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 18000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 4000 m².
Į rytus nuo piliakalnio 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. 700 m į pietryčius nuo piliakalnio buvo V a. pirmos pusės Kriokšlio pilkapynas, ištirtas 1994 m.
Gardeliai
Gardeliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Lupikų.
Maskoliškė
Maskoliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kazokinės.
Imperatorius Otonas I
Otonas I (, 912 m. lapkričio 23 d. Valhauzene − 973 m. gegužės 7 d. Memlebene) − Vokietijos karalius (nuo 936 m.), pirmasis Šventosios Romos imperijos imperatorius (nuo 962 m.), Italijos karalius (nuo 951 m.).
Kovodamas su Bavarijos, Lotaringijos hercogais, Otonas I rėmėsi vyskupais ir abatais. Dėl Otono I įtakos X a. Vokietijoje labai sustiprėjo karaliaus valdžia. Otonas I kariavo su Palabio slavais. Pajungęs 951 m. Lombardiją, jis gavo Italijos karaliaus titulą. Suteikęs paramą gyventojų išvytam popiežiui Jonui XII ir įžengęs į Romą, 962 m. Otonas I gavo iš popiežiaus imperatoriaus karūną. Tai davė pradžią Šventosios Romos imperijos susikūrimui.
Biografija
thumb|left|150px|Šventoji Romos imperija X-ame amžiuje thumb|left|150px|Otono I kapas Otonui I buvo 24 metai, kai jis tapo Vokietijos karaliumi. Otono vardas jam buvo duotas senelio garbei, kuris spėjo sulaukti anūko gimimo.
929 m. Otonas I vedė anglų karaliaus Eduardo dukterį Editą, kuri mirė 946 m. Po jos mirties Otonas I ėmėsi labai atidžiai nagrinėti bažnytinius klausimus, kuriais užsiimdavo jo velionė žmona.
Sunkiausi valdymo metai Otonui I buvo 939 m., kai reikėjo kovoti su danais ir slavais, taip pat kariauti Saksonijoje, Lotaringijoje ir prie Reino. Tačiau Otonas I puikiai susidorojo su šiuo sunkiu uždaviniu.
Sužinojęs, kad grafas Berengaras pagrobė jauną Italijos karaliaus našlę Adelheidą, Otonas I išžygiavo į Italiją. Berengaras net nemanė kovoti su Otonu I ir paleido našlę. Pats būdamas našlys Otonas I pasiūlė Adelheidai tekėti už jo. Adelheida buvo jauna, graži ir protinga, todėl gana greit po vestuvių Otonas I pasidavė savo žmonos įtakai.
962 m. vasario 2 d. Romoje, Otonas I buvo karūnuotas Šventosios Romos imperatoriumi.
Otonas I mirė 973 m. gegužės 7 d. Magdeburge, eidamas 61-uosius metus.
Šilokas
Šilokams būdingi stori, vandenį kaupiantys lapai. Žiedai turi po 5 žiedlapius, spalva daugiausiai geltona, rausva, balta. Kai kurios rūšys nuodingos. Dauguma šilokų rūšių auginami kaip dekoratyviniai augalai, labai tinkami žaliesiems stogams.
Laiškanešys (1997 filmas)
Laiškininkas – 1997 m. JAV postapokaliptinis mokslinės fantastikos filmas. Kinematografija – Stephen Windon. Muzika James Newton Howard ir John Sebastian. Filmas paremtas mokslinės fantastikos rašytojo David Brin to paties pavadinimo knyga.
Šilokas
Rūšys
ir kt.
Rubikių piliakalnis
Rubikių piliakalnis – piliakalnis Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, Anykščių seniūnija. Pasiekiamas plaukiant nuo Rubikių šiaurinės pakrantės, vasarą galima nubristi per sąsmauką.
Piliakalnis
Piliakalnis yra Pertako (Piliakalnio) salos, esančios 60 m į pietus nuo Rubikių ežero šiaurinio kranto, pietrytinėje dalyje esančioje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27x18 m dydžio. Šlaitai statūs, iki 7 m aukščio. Sala apaugusi lapuočiais medžiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
800 m į šiaurę nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio antros pusės Šiaulių pilkapynas (sunaikintas).
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Hofmedikas
Hofmedikas  – rūmininko dvaro gydytojo pareigybė (vėliau – garbės vardas), taip pat – asmuo, užimantis šią pareigybę (vėliau – turintis šį garbės vardą).
Funkcijos:
Hofmediko laipsnis Rangų lentelėje buvo priskirtas VI klasei. Rūmų etatuose šios pareigos paminėtos 1801 m.
Pagal 1851 m. kovo 3 d. Imperatoriaus dvaro medicinos, farmacijos ir veterinarijos pareigybių sąrašą hofmediko pareigybė tapo garbės vardu.
Hofmediko garbės vardas panaikintas 1917 m. Vasario revoliucijos metu.
Šešiakampis
miniatiūra|right|250px|Taisyklingasis šešiakampis. Šešiakampis – daugiakampis, turintis šešias kraštines ir šešias viršūnes.