cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Grigalius XVI
Biografija
Būdamas legitimizmo šalininkas 1832 m. enciklikoje Cum primum pasmerkė 1831 m. sukilimą, enciklikoje Mirari vos smerkė Bažnyčios atskyrimą nuo valstybės, teigė bažnytinės valdžios viršenybę prieš pasaulietinę. Enciklikose Singular nos (1834 m.) ir Dum acerbissimai (1835 m.) pasisakė prieš racionalizmą, galikonybę, indiferentizmą, sąžinės laisvę.
Padėjo išlaikyti katalikiškuosius Šveicarijos kantonus. 1845 m. pasirašė Šventojo Sosto ir Rusijos konkordatą. Rėmė misijas, ypač Amerikoje. Centralizavo misijines organizacijas, paskyrė 95 vyskupus misionierius, įsteigė 15 naujų misijinių vyskupijų ir 36 apaštalinius vikariatus. Rusijoje, Ukrainoje kūrė seminarijas vietos dvasininkams rengti Rytų Europoje. Jo iniciatyva atsirado institutai misionieriams rengti ir draugijos misijų šalių žmonėms remti.
Jis pasmerkė vergiją, draudė vergų prekybą. Globojo menus, rėmė dailininkus J. F. Overbeką ir B. Torvaldseną ir mokslą, skatino katalikiškosios filosofijos plėtotę. Jo iniciatyva Vatikane atidarytas Egipto ir etruskų, Laterane – Krikščioniškosios archeologijos muziejai. Romoje pradėta rekonstruoti Šv. Pauliaus bazilika už sienų.
Tinklainė
thumb|260px|Tinklainės vaizdas
Tinklainė sudaryta iš nervinių elementų ir ramstinio audinio. Joje labai svarbios neuroepitelinės ląstelės: stiebeliai (lazdelės, ) ir kūgeliai, kolbelės. Šiose ląstelėse šviesos energija virsta jaudinimu, kuris regos nervu sklinda į didžiųjų pusrutulių žievės pakaušio skiltį.
Tinklainė storiausia yra aplink regos nervo diską (0,4 mm), o ploniausia – centrinėje tinklainės dalyje ir prie ora serrata (0,1 mm).
Sandara
Histologijos mokslas skiria 10 tinklainės sluoksnių ir 18 sudėtinių tinklainės dalių:
Nabatėjai
Nabatėjai  – semitų etninė grupė, IV a. pr. m. e. – VII a. gyvenusi Artimuosiuose Rytuose. Jie kalbėjo aramėjų kalbai gimininga nabatėjų kalba.
Bukauskas
Bukauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Nabatėjai
Nabatėjų gyvenamos teritorijos apėmė dabartinės Jordanijos ir pietų Izraelio teritorijas (istoriniai Edomo ir Moabo regionai), bet jų kultūrinė įtaka siekė arabų gentis dabartinėje Saudo Arabijoje. Nabatėjų gyvenamas regionas vadinosi Nabatėja, o sukurta karalystė, egzistavusi 168 m. pr. m. e.–106 m. – Nabatėjų karalystė.
Ankstyvoji istorija
thumb|left|Nabatėjų prekybiniai keliai Nabatėjai kaip etninė grupė formavosi tarp Sirijos dykumos klajoklių. Jų etnogenezė nėra iki galo išaiškinta. Nabatėjų kalba sudaro tarpinę grandį tarp arabų ir aramėjų kalbų. Anksčiau buvo manoma, kad nabatėjai galėjo sudaryti dalį aramėjų jų migracijų laikais I tūkst. pr. m. e. pradžioje, o vėliau, gyvenimo Sirijos dykumoje metu, jie buvo stipriai arabizuoti. Dabar linkstama manyti atvirkščiai, kad nabatėjai buvo viena iš arabų genčių, kurie labai stipriai aramizavosi.
Bukauskas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bukauskienė (ištekėjusi moteris) ir Bukauskaitė (mergautinė pavardė).
Skėtinė marenikė
Skėtinė marenikė (Chimaphila umbellata) – erikinių (Ericaceae) šeimos augalų rūšis.
Nabatėjai
Ankstyvoji istorija
Po to, kai 586 m. pr. m. e. Naujoji Babilono karalystė nukariavo Judėją ir ištrėmė izraelitus, jų pietiniai kaimynai edomitai buvo skatinami apsigyventi derlingose žemėse. Daug jų migravo į Judėjos regioną, todėl istorinis Edomas ištuštėjo. Šiuo susidariusiu vakuumu pasinaudojo klajoklės dykumų gentys nabatėjai. Tiksli jų apsigyvenimo istorija nėra žinoma, tačiau jau IV a. pr. m. e. jie valdė istorinio Edomo ir Moabo miestus ir sėkmingai juos gynė nuo Seleukidų antpuolių. Maždaug iki to laiko jie asimiliavo vietos gyventojus.
Skėtinė marenikė
Augalas daugiametis, iki 15 cm aukščio su šliaužiančiu šakniastiebiu. Stiebas stačias, medingas, briaunotas. Lapai visžaliai, storoki, blizgūs, odiški, dantytais kraštais, išsidėstę menturiškai. Žiedynas – nusvirusi skėtiška kekė, sudaryta iš 2-7 žiedų. Vainiklapiai rausvi. Žydi birželio – liepos mėn. Vaisius – pūkuota, rutulio formos dėžutė.
Nabatėjai
Ankstyvoji istorija
Iš senųjų gyventojų nabatėjai paveldėjo prekybinius kelius, kurių svarbiausias buvo Karalių kelias, tapęs svarbia jungtimi tarp Sirijos ir Arabijos. Nabatėjai sėkmingai išnaudojo šį privalumą, virsdami prekybininkų tauta. Jų dėka suklestėjo smilkalų kelias, jungęs Levantą su Jemenu, kurio svarbiausia prekė buvo smilkalai. Nabatėjai buvo aktyvūs ir Raudonojoje jūroje, kur savo laivais piratavo Egipto pakrantėse.
Skėtinė marenikė
Auga sausuose pušynuose. Lietuvoje apyretė rūšis.
Nabatėjai
Karalystė
thumb|Nabatėjų sostinė Petra 168 m. pr. m. e. karalius Aretas I konsolidavo valdžią nabatėjų žemėse ir įkūrė karalystę. Ji sudarė sąjungą su hebrajų Hasmonėjų karalyste ir kartu kovojo prieš Seleukidus. Vėliau Hasmonėjų karalius Aleksandras Janajus (103-76 m. pr. m. e.) siekė nukariauti Nabatėją, tačiau šios karalius Obodas I sumušė žydų armiją 90 m. pr. m. e.
Skėtinė marenikė
Skėtinė marenikė – vaistinis augalas, vaistams naudojama visa žolinė augalo dalis. Augalo preparatai skatina prakaito, šlapimo išsisiskyrimą, jais gydoma akmenligė, reumatas, virškinamojo trakto, inkstų uždegimai, gonorėja. Kompresai naudojami gydant žaizdas, odos bėrimus.
Nabatėjai
Karalystė
Didžiausias suklestėjimas buvo pasiektas valdant Aretui III (87-62 m. pr. m. e.). Jam valdant, Nabatėja sparčiai plėtėsi į šiaurę, užėmė Bašaną, o 85 m. pr. m. e. – Damaską. Aretas titulavosi graikų mylėtoju (Philhellenos), ir siekė helenizuoti savo karalystę. Jo laikais graikų pavyzdžiu pradėtos kaldinti nabatėjų monetos, graikiško stiliaus pavyzdžiu perstatyti ar pastatyti miestai. Šiuo laikotarpiu išpuošta nabatėjų sostinė Petra. Po 64 m. pr. m. e. Nabatėjos kaimyne tapo Romos imperijos klientė Erodo Judėjos karalystė. Protarpiais nabatėjai irgi pripažindavo vasalitetą Romai, tačiau veikė kaip nepriklausoma valstybė ir keletą kartų kariavo su Judėja. Atrodo, Damaskas irgi ne kartą ėjo iš rankų į rankas, priklausydamas tai Romai, tai Nabatėjai. Pirmaisiais mūsų eros amžiais Nabatėja silpo, kadangi romėnai atrado naujus prekybos su Jemenu būdus – pirmiausia per Kopto miestą Egipte ir Raudonąją jūrą.
Skėtinė marenikė
thumb|left|200px|Požymiai
Nabatėjai
Romos valdžioje
106 m. Romos imperatorius Trajanas paėmė Nabatėjos sostinę Petrą praktiškai be pasipriešinimo ir įjungė Nabatėjos teritoriją kaip atskirą provinciją Petros Arabiją į Romos imperiją. Provincijos gyventojai buvo sparčiai helenizuojami. Iš kadaise buvusių nuožmių klajoklių, nabatėjai virto tvarkinga ir sėslia tauta. Jau nuo III a. neberandama įrašų jų kalba, o vietoj to rašoma graikų kalba. IV a. nabatėjai priėmė Krikščionybę. VII a. jų gyvenamas regionas buvo nukariautas Rašidunų, arabizuotas ir islamizuotas. Nabatėjai tapo dabartinių Jordanijos arabų protėviais.
Kultūra
thumb|left|Nabatėjų miesto Avdato griuvėsiai thumb|Areto IV sidabrinės monetos Per savo istoriją, nabatėjai patyrė įvairių kultūrinių įtakų. Būdami arabais, jie garbino įvairius semitiškus dievus, būdingus senovės arabų religijai, kurių žinomiausi yra Dušara (vyriausias dievas), Manavata (likimo deivė), Uza (tapatinta su Afrodite), Chabu, Hubalis ir kt.
Ankstyviausia išorinė įtaka, paveikusi juos iki apsigyvendinimo Edome, buvo aramėjiška. Ji labai stipriai paveikė tautos kalbą. Iš aramėjų nabatėjai perėmė ir rašto sistemą, kurią pritaikė rašyti savo kalbai. Taip susiformavo nabatėjų raštas. Kuomet nabatėjai migravo į Edomą ir Moabą, o vėliau valdė nemažas teritorijas Palestinoje, jie patyrė stiprią hebrajų įtaką: daug jų tuo metu priėmė judaizmą.
Nuo I a. pr. m. e. stipriausia kultūrinė įtaka buvo helenistinė, kuri galiausiai išnaikino nabatėjų kalbą. Graikų ir romėnų kultūros įtakoje nabatėjai pradėjo kaldinti pinigus, pastatė ar perstatė savo žymiausius miestus. Tarp jų buvo Petra, Avdatas, Haluza, Mamšitas, Šivta, Maidain Salehas, Nitzana ir kt. Dauguma jų yra paskelbti pasaulio kultūros paveldu.
Nabatėjai buvo labai svarbi tarpinė grandis tarp senovės Levanto kultūrų ir tuo metu dar barbarišku laikomo arabų pasaulio (Dykumų Arabijos). Jų prekybos (ypač Smilkalų kelio) dėka aramėjiška, hebrajiška ir graikiška kultūra pasiekė Hidžazo arabų gentis. Nabatėjų veikiami susiformavo prekybiniai arabų miestai Meka, Medina ir kt., o iš nabatėjų prekybiniais keliais plintančios idėjos turėjo didelę reikšmę Islamo ideologijos susiformavimui. Nabatėjų raštas, perimtas arabų tautų, ilgainiui išsivystė į arabų raštą, šiuo metu naudojamą visame musulmonų pasaulyje.
Ir ten krantai smėlėti
Ir ten krantai smėlėti – 1991 m. Lietuvos kino studijoje kartu su Kazachstano kino studija „Katarsis“ sukurtas meninis filmas Juozo Apučio kūrinių motyvais. Drama. Filmo trukmė – 88 min.
Naujadvario žydų kapinės
Naujadvario žydų kapinės - žydų kapinės Naujadvario kaime. Įkurtos XIX a., apima 0,4 ha plotą, antkapių neišlikę.
Ir ten krantai smėlėti
Vaidina
Vidas Petkevičius, Vaclovas Blėdis – Juozas, Jūratė Onaitytė – Moteris, Almira Grybauskaitė, Kostas Smoriginas, Balys Barauskas, Eduardas Kunavičius – Jeronimas, Vladas Sipaitis, J. Akstinas, Jonas Bakanauskas, Marijana Bilinskaitė, Juozas Gaidys, O. Koženeckis, J. Krušas, Henrikas Kurauskas, Elžbieta Laucevičiūtė, R. Liaudanskaitė, Vanda Marčinskaitė, V. Ptakas, Arūnas Storpirštis, Adolfas Večerskis, M. Volungevičienė, Gražina Urbonaitė ir kiti.
Tokatas
Tokatas – miestas šiaurės Turkijoje; provincijos centras. Išlikusi 28 bokštų osmanų citadelė, XII a. mečetė. Yra universitetas.
Fierio apygarda
Fierio apygarda  – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies pietvakariuose. Priklauso Fierio apskričiai. 199 442 gyventojai (2010 m. duomenys). Plotas – 785 km². Administracinis centras – Fieris. Ribojasi su Liušnės, Beračio, Malakasterio bei Vliorės apygardomis. Vakaruose apygardos krantus skalauja Adrijos jūra.
Savivaldybės
Fierio apygarda sudaryta iš 17-os savivaldybių:
Torbešai
Torbešai  – makedonų musulmonų subetnosas, kalbantis makedonų kalba ir gyvenantis vakariniuose Makedonijos rajonuose. Islamą ėmė išpažinti XV–XVIII a., tačiau dauguma savęs nelaiko albanais ar turkais.
Kultūriškai skiriasi nuo likusių makedonų, kurie yra stačiatikiai, ir nuo kitų Makedonijos musulmonų (albanų ir turkų), nes kalba makedonų kalba. Torbešus dažnai skirsto į 5 grupes pagal jų gyvenamus regionus Gora, Debarska Župa, Drimkolas, Golo Brdo ir Reka.
Islamifikavimas
Torbešai yra dabartinės Makedonijos žemėse gyvenusių slavų stačiatikių, atverstų į islamą, palikuonys. Šis atvertimas vyko laikais, kai dabartinės Makedonijos teritorija buvo užkariauta Osmanų imperijos.
Dažnai teigiama, kad musulmonų valdžioje gyvenę nemusulmonai manė, jog atsiversti į islamą bus naudingiau. Osmanų valdytose žemėse galiojusi teisės sistema musulmonams suteikdavo daugiau galimybių. Išpažinti imperijos valdančių klasių religiją buvo prestižiškiau negu krikščionybę, buvusią pavergtųjų religija. Makedonijos slavus į islamą versdavo ir įvairūs sufistų ordinai (pvz., Khalwati, Rifa'i ir Qadiris).
Gyvenimo vietos
Daugiausia torbešų gyvena Vakarų Makedonijoje ir Rytų Albanijoje. Daugelyje Centar Župos ir Debaro opštinų kaimų gyvena torbešai. Strugos opštinoje irgi gyvena daug torbešų, kurie daugiausia susitelkę dideliame Labuništos kaime. Dolna Reka apylinkėse nuo seno gyvena daug torbešų, kurie liko po to, kai 1950–1970 m. daug vietinių musulmonų emigravo į Turkiją. Rostušoje ir Tetove irgi gyvena daug torbešų. Daug žmonių, gyvenančių vakariniame Makedonijos pakraštyje, ir besivadinančių turkais, faktiškai yra torbešai.
Kita vietovė, kurioje yra daug torbešų, yra vadinama Torbešija. Ji yra piečiau Skopjės. Daug torbešų taip pat gyvena centrinėje Makedonijoje Plasnicos ir Dolnenių opštinose.
Michailas Kutuzovas
Michailas Ilarionovičius Kutuzovas (tikroji pavardė Goleniščevas-Kutuzovas, 1745 m. rugsėjo 16 d. Sankt Peterburgas – 1813 m. balandžio 28 d. Bunclau, dab. Boleslavecas, Lenkija) – rusų karvedys, karinis strategas, generolas feldmaršalas (1812 m.), Smolensko kunigaikštis (1812 m.). 1812 m. karo didvyris, išgarsėjęs tuo, kad apgynė Rusiją nuo Napoleono kariuomenės bei privertė jį gėdingai trauktis.
Torbešai
Gyvenimo vietos
Nemažai torbešų gyvena Albanijoje ir Kosove, pasienyje su Makedonija.
Michailas Kutuzovas
Biografija
Karvedžio Aleksandro Suvorovo mokinys. Pirmąjį karinį patyrimą įgijo 1764-1765 m. Abiejų Tautų Respublikoje, vadovavo mažiems kariniams daliniams, kovojantiems su Baro konfederatais. Dalyvavo 1768-1774 m. ir 1787-1791 m. karuose su Turkija. 1774 m. sužeistas, neteko kairiosios akies. Pasižymėjo per 1790 m. Izmailo šturmą.
1795-1799 m. Rusijos imperijos kariuomenės Suomijoje vadas. 1799-1801 m. ir 1809-1811 m. Lietuvos generalgubernatorius, 1801-1802 m. Sankt Peterburgo generalgubernatorius, 1806-1807 m. Kijevo generalgubernatorius. 1802 m. pateko į imperatorius Aleksandro I nemalonę, paliko kariuomenę.
Per 1805 m. Austrijos ir Rusijos karą su Napoleono I Prancūzija vėl vadovavo Rusijos kariuomenei Austrijoje, 1805 m. gruodžio 2 d. dalyvavo Austerlico mūšyje. Per 1806-1812 m. karą su Turkija 1811-1812 m. Moldavijos armijos vadas. Pasiekė pergalių ir pasirašė Rusijai naudingą Bukarešto taiką.
Per Napoleono 1812 m. žygį į Rusiją viešosios nuomonės veikiamo imperatorius Aleksandro I rugpjūčio 9 d. paskirtas kariuomenės vyriausiuoju vadu. Vengė lemiamo susidūrimo, bet spaudžiamas imperatoriaus ir viešosios nuomonės rugsėjo 7 d. stojo į Borodino mūšį. Nors patyrė didelių nuostolių, bet kariuomenės neprarado. Priverstas trauktis atidavė Maskvą prancūzams. Vėliau persekiojo dėl šalčio ir bado priverstus trauktis prancūzus, mūšyje prie Malojaroslaveco spalio 24 d. neleido jiems žygiuoti į Ukrainą. Lapkričio 26-29 d. Berezinos mūšyje sumušė Napoleono I pagrindines pajėgas. Nuo 1813 m. sausio vadovavo Rusijos kariuomenei Europoje.
Astronautas
thumb|225px|Astronautas [[Kosminė erdvė|kosmose]] Astronautas arba kosmonautas  – pagal specialią kosminių skrydžių programą apmokytas ir aprūpintas asmuo, gebantis pilotuoti erdvėlaivį ir kosminio skrydžio sąlygomis atlikti programoje numatytas užduotis.
Kosmonautais tampama praėjus specialų teorinį, techninį, medicininį ir fizinį pasirengimą. Jo metu kosmonautai mokomi valdyti erdvėlaivius ir šalinti įrangos sutrikimus, dirbti skafandruose išėjus į atvirą kosmosą ir pan. Kosmonautai taip pat gilina fizikos, matematikos, inžinerijos žinias, lavinami fiziškai ir psichologiškai.
Rusijoje toks asmuo yra vadinamas kosmonautu, o JAV, Vakarų Europoje ir kai kuriose kitose šalyse – astronautu.
Astronautų pagrindinis darbas vyksta erdvėlaivyje arba Tarptautinėje kosmoso stotyje. Paprastai kosminės kelionės būna rezervuotos profesionaliems astronautams. Daug rečiau skrenda mokslininkai, kosmoso turistai.
B6
B6 gali reikšti:
Kvantinis misticizmas
Kvantinis misticizmas - metafizinių ar Naujojo Amžiaus idėjų aiškinimas remiantis kvantinės mechanikos reiškiniais. Terminą pirmą kartą pavartotas rašytoja Margaret Wertheim.
Prekinis lėktuvnešis
thumb|right|250px|Prekinis lėktuvnešis HMS „Activity“ Prekinis lėktuvnešis  – sausakrūvis prekinis laivas ar tankeris su viršuje įtaisytu pakilimo deniu ir minimaliomis lėktuvų aptarnavimo priemonėmis. Tokius laivus Antrojo pasaulinio karo metais naudojo D. Britanija ir Nyderlandai, kai trūko eskortinių lėktuvnešių konvojų gynybai nuo povandeninių laivų.
Idėja
Karui prasidėjus D. Britanijos laivyne kilo idėja nesudėtingai paversti prekinius laivus į minimalius lėktuvnešius išlaikant jų gebėjimą pervežti krovinius. Tokie laivai būtų užtikrinę konvojams gyvybiškai būtiną aviacinę palydą ir kartu pervežę savus krovinius.
Prekinių laivų statybos direktorius Džeimsas Litgou (James Lithgow) primetė eskizinį brėžinį ir pasiūlė perdaryti du laivus, baigiamus statyti jo šeimos laivų statykloje. 1942 m. birželį pradėjo perdarinėti du grūdų transportus „Empire MacAlpine“ ir „Empire MacAndrew“. Spalio mėnesį buvo numatyta taip perdaryti dar 10 tokių laivų. Buvo planuota taip patobulinti viso 32 laivus, nors vėliau apsiribojo 19 laivų, nes vėliau gauta pakankamai eskortinių lėktuvnešių.
Konstrukciniai ypatumai
Prekiniai lėktuvnešiai buvo patobulinti piltiniai grūdvežiai arba tankeriai, ant kurių viršais buvo įtaisytas pakilimo denis su mažu antstatu. Buvo įrengta įranga, leidusi minimaliai aptarnauti tokio lėktuvnešio lėktuvus. Piltiniai grūdvežiai ir tankeriai savo krovinius pakrauna ir iškrauna be denio kranų, todėl laivo viršutinė dalis buvo pakankamai laisva pakilimo deniui įrengti.
Prekiniai lėktuvnešiai turėjo civilines įgulas, plaukiojo su prekybinio laivyno vėliavomis ir vežiojo savo krovinius, bet kartu gabenosi ir kovinius lėktuvus Fairey Swordfish, kurie būdavo konvojų aviacinė priešpovandeninė palyda.
Laivo perdirbimas konstrukciniu požiūriu buvo nedidelis, jį atlikdavo per trumpą laiko tarpą, tam paprastai pakakdavo penkių mėnesių.
Perdaryti tankeriai neturėdavo angaro ir keturis Fairey Swordfish vežiojosi ant pakilimo denio. Grūdvežiai lėktuvnešiai irgi turėdavo keturis lėktuvus, bet šiems turėdavo nedidelį angarą su keltuvu. Pakilimo denio ilgis tankeriuose būdavo 140 m, o grūdvežiuose – apie 130 m, plotis – 19 m. Patogumai lėktuvų įguloms buvo minimalūs, o šaudmenų ir degalų saugyklos buvo nei šarvuotos, nei padalintos pertvaromis.
Daug šių laivų gavo vardus su priešdėliu Mac-, kas atitiko jų kodą MAC ( 'prekinis lėktuvnešis'). Priešdėlis Empire buvo naudojamas pavadinimuose laivų, statytų Karo pervežimų ministerijai. Šių laivų savininkas buvo vyriausybė, o laivybos kompanijos buvo šių laivų nuomininkės, todėl šiuos laivus buvo lengviau atšaukti iš tarnybos perstatymui.
Aviacinė komanda
Aviacinė komanda būdavo sudaryta iš Karinio laivyno aviacijos tarnybos personalo, kuris skraidė tais lėktuvais ir juos prižiūrėjo. Aviacinė komanda buvo pavaldi prekinio laivo kapitonui.
Aviacinė komandą sudarydavo: Aviacinė komanda veikdavo pagal civilinio prekybinio laivyno tvarką.
Prekinio lėktuvnešio aviacinė komanda būdavo viena aviacinė grandis iš prekinių lėktuvnešių (MAC) sparno, kurį sudarė 836-toji ir 860-oji karinio laivyno aviacijos eskadrilės, besi bazavusios netoli Londonderio Šiaurės Airijoje. 836-oji eskadrilės personalas buvo Karališkojo karinio jūrų laivyno žmonės, o 860-osios eskadrilės, priskirtos dviem olandų prekiniams lėktuvnešiams, – olandai.
FIFA (žaidimų serija)
FIFA (taip pat žinoma kaip FIFA Football ir FIFA Soccer) – futbolo kompiuterinių žaidimų serija, nuo 1993 m. leidžiama „Electronic Arts“ padalinio „EA Sports“. FIFA serija buvo pirmoji pilnai ir oficialiai licencijuota žaidimų serija. Ją licencijavo FIFA. Paskutiniuose žaidimuose yra visos populiariausios pasaulio futbolo lygos, komandos, stadionai bei žaidėjai. Taip pat žaidimuose yra pagrindiniai futbolo čempionatai – FIFA pasaulio čempionatas, UEFA Europos futbolo čempionatas ir UEFA Čempionų lyga.
Prekinis lėktuvnešis
Laivai
Priešdėlis MV laivų pavadinimuose rodo, kad tai prekiniai laivai.
Empire klasės grūdvežiai
8 000 tonų, 12 mazgų, 4 lėktuvai, įgula 107, nuleisti 1942 m. gruodis – 1944 m. sausis. Turėjo angarą ir keltuvą. GInkluotė: 1 x 4 colių (102 mm), 2 x 40 mm, 4 x 20 mm guns.
FIFA (žaidimų serija)
FIFA žaidimų serija yra viena perkamiausių pasaulyje – 2010 m. pasaulyje buvo parduota daugiau nei 100 milijonų kopijų. Taip pat FIFA 12 buvo greičiausiai išpirktas sporto žaidimas pasaulyje – per pirmąją išleidimo savaitę buvo nupirkta 3,3 milijono kopijų.
Prekinis lėktuvnešis
Empire klasės naftos tankeriai
9 000 tonų, 12 mazgų, 4 lėktuvai, įgula ~110, nuleisti 1943 m. gegužį-liepą. Neturėjo angaro ir keltuvo; lėktuvai buvo laikomi ir aptarnaujami pakilimo denyje. Ginkluotė: 1 x 4 colių (102 mm), 8 x 20 mm patrankos.
FIFA (žaidimų serija)
Paskutinis šios serijos leidinys yra FIFA 21, pasirodęs 2020 m.
Prekinis lėktuvnešis
Rapana klasės naftos tankeriai
12 000 tonų, 12 mazgų, 4 lėktuvai, įgula ~100, perdaryti 1942-44 m. Anglo-Saxon Petroleum Company tankeriai. Neturėjo angaro ir keltuvo; lėktuvai buvo laikomi ir aptarnaujami pakilimo denyje. Ginkluotė: 1 x 4 colių (102 mm), 8 x 20 mm patrankos.
FIFA (žaidimų serija)
Istorija
Pats pirmasis serijos žaidimas „FIFA International Soccer“ buvo išleistas 1993 m. Vienas pirmųjų žaidimų FIFA 95 neturėjo didelių galimybių, tiesiog leido žaisti rungtynes su klubų komandomis. Kitų metų žaidimas praplėtė ribas – pirmą kartą žaidimų istorijoje žaidėjai buvo licencijuoti, taip pat sukurti 3D stadionai. Vienas didžiausių patobulinimų įvyko „FIFA: Road to World Cup 98“ žaidime – buvo žymiai pagerinta visos aplinkos ir žaidėjų grafika, įtraukta visa čempionato sistema bei peržiūrėta žaidimo eiga. „FIFA World Cup 98“ buvo pirmasis oficialiai licencijuotas turnyro žaidimas.
Dažnai FIFA yra kritikuojama už tai, jog kasmet padaro tik kosmetinius pakeitimus. Pagrindinė žaidimo konkurentė yra japonų gaminama „Pro Evolution Soccer“. Abi serijos sulaukia daug dėmesio, tačiau sėkmingesnė yra FIFA, auganti kasmet po 23 procentus. Tai yra labiausiai auganti ir pelningiausia žaidimų serija EA kompanijoje.
2012 m. „EA Sports“ pasirašė licencijavimo sutartį su L. Messi, tokiu būdu atitraukiant žaidėją iš „Pro Evolution Soccer“ serijos.
Ramutis Petras Bansevičius
Ramutis Petras Bansevičius (1939 m. vasario 23 d. Marijampolėje – 2023 m. birželio 1 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1949–1956 m. mokėsi Kauno 12-oje vidurinėje mokykloje, 1961 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1975–1976 m. stažavo Milano politechnikos institute. 1982 m. technikos mokslų daktaras.
1961–1962 m. gamyklos „Apvija“ inžinierius konstruktorius, 1962–1968 m. ENIMS Vilniaus filialo inžinierius. Nuo 1963 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) mokslinis bendradarbis, laboratorijos vedėjas, docentas, 1985–1995 m. Mašinų gamybos, 1995–1996 m. Gamybos sistemų katedros vedėjas, 1996–2000 m. Senato pirmininkas, 2000–2007 m. KTU rektorius. 1963–1983 m. dar dirbo KPI mokslinio centro „Vibrotechnika“ laboratorijoje, nuo 1976 m. vedėjas. Nuo 1984 m. profesorius.
Nuo 1997 m. Lietuvos mokslų akademijos Technikos mokslų skyriaus pirmininkas. Nuo 1998 m. Lietuvos mokslų akademijos narys.
Apie 250 straipsnių, 7 precizinių sistemų dinamikos srities knygų autorius. 300 TSRS išradimų, 15 patentų užsienyje iš adaptyviųjų precizinių mechanotroninių sistemų autorius arba bendraautoris.
Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Turgutlu
Turgutlu – miestas vakarų Turkijoje. Išvystyta maisto, mašinų, metalo pramonė, žemės ūkis.
Seirijų apylinkė
Seirijų apylinkė (iki 1954 m. Seirijų I apylinkė ir Seirijų II apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Marčiukinis
Marčiukinis – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Padovinio.
MMO
MMO ( 'daugelio žaidėjų interneto žaidimas'), taip pat MMOG – internetinis žaidimas, kurį vienu metu gali žaisti daugelis žaidėjų. Paprastai MMO žaidimai pasižymi pastoviu virtualiu pasauliu, nors kai kurie išsiskiria šiuo atžvilgiu. Tokius žaidimus galima žaisti prie tinklo prijungtais įrenginiais, kaip antai asmeniniais kompiuteriais, kompiuterinių žaidimų konsolėmis ar išmaniaisiais telefonais ir kitais mobiliaisiais įrenginiais.
MMOG žaidimuose žaidėjams leidžiama kooperuoti ir varžytis tarpusavyje plačiu mastu, taip pat kartais prasmingai sąveikauti su žmonėmis iš viso pasaulio. Tokie žaidimai pasižymi didele žaidimo stiliaus ir žanrų įvairove.
Žaidimų tipai
Yra keletas daugelio žaidėjų žaidimų internete tipų.
Vaidmenų
MMORPG yra interneto žaidimai vaidmenimis ir plačiausiai paplitęs MMOG žaidimo tipas. Kai kurie MMORPG žaidimai būna suprojektuoti veikti daugelį žaidėjų palaikančiose naršyklių platformose tam, kad būtų sumažintos infrastruktūros išlaidos ir išnaudotas terminalinis klientas, kurį dauguma naudotojų jau būtų įsidiegę savo platformose. Dėl to pastarieji kartais įvardijami BBMMORPG žaidimais.
Kovo 11-osios parkas
thumb|left|250px|Parko žemiausioje vietoje Parkas suprojektuotas 1974 m., jo plotas – 2,65 ha. Parko ribos patvirtintos 1999 m. vasario 17 d. Kauno miesto valdybos sprendimu Nr. 137. Parke įrengti takai, apšvietimas, vaikų žaidimų aikštelė, kita minimali rekreacinė įranga gyventojų poilsiui ir aktyviam laiko praleidimui, vietos bendruomenės renginiams.
MMO
Realaus laiko strategijos
MMORTS yra interneto realaus laiko strateginiai žaidimai su pastoviu pasauliu. Žaidėjai paprastai įsikūnija į generolo, karaliaus ar kitos žymios figūros vaidmenį ir vadovauja armijai kovose, tuo pačiu metu prižiūrėdami karui reikalingų išteklių gavybą ir panaudojimą.
Ėjimų strategijos
MMO tipo ėjimais paremti strateginiai žaidimai palaiko šimtus žaidėjų, žaidžiančių viename karo lauke. Ėjimai (tarpsniai) paprastai atliekami per tam tikrą laiką, paprastai kasdieniu „tiksėjimo“ režimu. Visi duoti įsakymai, kariniai veiksmai įvykdomi tą pačią akimirką tuo pačiu metu.
Simuliatoriai
Kai kurie MMOG žaidimai suprojektuoti vienam tikslui, t. y. tiksliai atkurti tam tikrus realaus pasaulio aspektus. Juose linkstama imituoti itin specifines pramonės šakas ar didelę riziką ir didžiulius galimus nuostolius keliančias veiklas, kaip antai raketų mokslas, aeronautika, sunkvežimiai, koviniai tankai, povandeniniai laivai ir kt. Palaipsniui simuliacijos technologijai populiarėjant randasi žaidimų ir paprastesnėse pramonės šakose.
Sporto
Sporto MMO žaidimai yra tokie žaidimai, kur žaidėjai gali varžytis tradicinėse pagrindinėse sporto (futbolo, krepšinio, beisbolo, ledo ritulio, golfo ir amerikietiškojo futbolo) lygose.
Lenktynių
Lenktynių MMO žaidimuose vyrauja lenktynės tam tikromis transporto priemonėmis. Didžiausias pagal žaidėjų skaičių tokio tipo žaidimas yra „Trackmania“.
Paprasto pobūdžio
Paprasto pobūdžio žaidimais laikomi tokie, kurie skirti įvairiems kompiuterių naudotojams (besiskiriantiems nuo įprastų žaidimų pirkėjų). Jų tarpe yra muzikinių, vakarėlių, stalo/kortų (pvz., kolekcionuojamų kortų žaidimai), suaugusiųjų, vaikų, meninių ir kt. žaidimų. Tokie žaidimai yra nesudėtingi, juos lengva išmokti žaisti, taip pat jie paprastai nereikalauja daug laiko iš žaidėjo.
Alternatyvios realybės žaidimai (ARG) taip pat gali būti MMO tipo, t. y. leisti tūkstančiams žaidėjų pasauliniu mastu kooperuoti galvosūkių ir mįslių sprendime.
Dėl nesudėtingo Adobe Flash kūrimo įrankio atsirado daug naršyklinio tipo paprasto pobūdžio žaidimų, pvz., „Club Penguin“.
Euklidas Aleksandrietis
Tiksli Euklido gimimo vieta ir detalės apie gyvenimą nežinomos. Greičiausiai jis gyveno valdant Ptolemėjui I (306–233 pr. m. e.). Buvo aktyvus Aleksandrijos bibliotekos gyvenime ir, galbūt, studijavo Platono Akademijoje Atėnuose.
Jo žinomiausias darbas „Pradmenys“ yra laikomas vienu sėkmingiausių istorijoje vadovėlių. Jame geometrinių kūnų ir sveikųjų skaičių savybės yra išvedamos iš keleto aksiomų. Šitaip Euklidas numatė (ir iš dalies padėjo pagrindą) šiuolaikinės matematikos aksiomatiniam metodui.
Taip pat kituose jo darbuose nagrinėjama: vizualinė perspektyva, kūgio pjūvis, sferinė geometrija ir greičiausiai keturkampė plokštuma.
Veikalai
kairėje|thumb|Euklido veikalo "Pradmenys" fragmentas, rastas Oksirinkchūze.
Visuose šiuose darbuose išlaikyta vieninga bazinė „Pradmenų“ loginė struktūra, sudaryta iš apibrėžimų ir įrodytų teiginių.
Euklido svarbiausias veikalas „Pradmenys“ lietuvių kalba dar nebuvo publikuotas, tačiau Vilniuje 1807 m. buvo išleistas leidimas lenkų kalba.
Biografiniai šaltiniai
Apie Euklidą daugiausia žinoma iš jo išlikusių veikalų. Likę informacijos trupiniai mus pasiekia iš Proklo ir Papo Aleksandriečio komentarų. Viduramžių rašytojai retkarčiais jį painiodavo su Euklidu Megariečiu (amžiumi anksčiau gyvenusiu graiku filosofu sokratiku).
Palikimas
Euklidas kartu su Archimedu ir Apolonijumi iš Pergos yra laikomi vieni didžiausių antikos matematikų. Daugelis istorikų mini jį kaip vieną įtakingiausių asmenybių matematikos istorijoje. Veikale „Pradmenys“ sukurta geometrinė sistema ilgai dominamo, o šiandien ji dažnai yra vadinama kaip Euklidinė geometrija, kad atskirti ją nuo kitų XIX a. pradžioje atrastų neeuklidinių geometrijų. Euklido garbei yra pavadintas Europos kosmoso agentūros (EKA) erdvėlaivis Euclid, mėnulio krateris Euklidesas ir asteroidas 4354 Euklidesas.
Vakarų pasaulio istorijoje Euklido „Pradmenys“ yra laikoma dažniausiai po Biblijos verčiama, leidžiama ir tyrinėjama knyga. Kartu su Aristotelio „Metafizika“ „Elementai“ yra bene sėkmingiausias senovės graikų tekstas ir buvo dominuojantis matematikos vadovėlis viduramžių arabų ir lotynų pasauliuose.
Barysių aerodromas
Barysių aerodromas – privatus aerodromas Joniškio rajone, Gataučių seniūnija, ir (trečdalis pakilimo tako) Pakruojo rajone į rytus nuo Barysių kaimo, anksčiau dar vadintas Meškuičių aerodromu.
Istorija
Karinį aerodromą Dausiškių kaime pradėjo rengti rusų kariuomenė, 1940 m. okupavusi Lietuvą. Aerodromo teritorijai buvo skirta apie 500 hektarų. Kariškių įsakymu tuometinė vietos valdžia iš būsimojo aerodromo teritorijos iškėlė Dausiškių ūkininkus, kurių žemė pakliuvo į jo zoną – Šerį, Kanišauską ir Strockį. Mainais ūkininkams buvo duota buvusio Bitaičių (Lygumų seniūnija) dvaro žemės: Šeriui – 30, Kanišauskui – 19, o Strockiui – 12 hektarų. Šie ūkininkai dar gavo po 30 hektarų miško kiekvienas bei po 20 tūkstančių červoncų. Kariškiai savo technika į naują vietą perkėlė ūkininkų trobas bei klėtis. Likę moliniai pastatai (tvartai, klojimai, daržinės bei kiti) buvo susprogdinti.
Iš aplinkinių Gruzdžių, Lygumų ir Pašvitinio valsčių seniūnų įsakymu buvo siunčiami ūkininkai su padvadomis (arkliais kinkytais vežimais) tvarkyti aerodromo teritorijos. Kadangi ūkiuose darbų niekada netrūko, atlikti prievolę gaspadoriai siuntė savo vaikus. Ūkininkų Kaniušų dukrai Stasytei tebuvo šešiolika, kai su jaunais to krašto vyrais Antanu Indriuliu, Alfonsu Ramonu, Alfonsu Jurgaičiu, Karoliu Gaku ir Vladu Dikšu, pasikinkę į ratus stipriausius arklius, daugiau nei savaitę vežė žvyrą, molį, žemę pakilimo takui. Ratus kastuvais prikraudavo patys ir veždavo tris kilometrus iki aerodromo. Be ūkininkų aerodromą statė ir apie šimtas kalinių. Juos kariškiai aprengė kariškomis uniformomis, o patį kalinių darbo faktą uoliai slėpė. Visi nuteistieji buvo rusakalbiai, įrengus aerodromą juos išvežė.
Netoli Daušiškių miško buvo įrengtos cisternos lėktuvų degalams. Aerodrome nuolat būdavo apie 9–12 lėktuvų: 5–6 bombonešius bei 3–4 naikintuvus. Išskrendančius ir parskrendančius juos pasitikdavo orkestras, sudarytas iš kelių jau nebetarnaujančių kariškių. Grįžtantys iš skrydžių lėktuvai likusias bombas išmesdavo Dvariškių miške. Žmonės, kurie tame miške lankėsi, pasakojo ten žiojint didžiules išraustas duobes, apie skeveldrų sužalotus, nukirstomis viršūnėmis medžius.
Pirmą karo dieną vokiečiai numušė du rusų bombonešius. Vienas nukrito netoli Sosdvario kaimo. Žuvusius pilotus kariškiai parsivežė ir palaidojo aerodromo teritorijoje. Per visą laiką žuvo vienuolika Dausiškėse buvusių lakūnų. Po karo jų palaikai buvo perlaidoti.
Lygumų apylinkes užėmus vokiečių kariuomenei, šie aerodromu nesinaudojo. 1944 m. grįžus rusų kariuomenei, iš ūkininkų šeimų vėl buvo pareikalauta atsiųsti po darbininką su arkliu ir vežimu tvarkyti aerodromo. Netgi žadėta tiems darbininkams mokėti. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui Dausiškėse nebeliko nei karinių lėktuvų, nei kariškių. thumb|Barysių aerodromas Barysių civilinis aerodromas įrengtas 1957–1959 m. perkeliant Šiaulių oro uostą iš Lieporių. Civilinis Šiaulių oro uostas, organizavęs susisiekimą su Vilniumi, Maskva (Bykovo oro uostas), Klaipėda ir kitais oro uostais, aerodrome veikė nuo 1959 m. birželio 29 d. iki 1992 m.
1992 m. m. birželio 12 d. pagal kovo mėn. Lietuvos Respublikos Vyriausybės potvarkį aviakompanijos „Lietuvos avialinijos“ Šiaulių jungtinei aviacijos eskadrilei priklausantys pastatai, aerodrome besibazuojantys 24 lėktuvai An-2 ir kiti lėktuvai ir aerodromo teritorija buvo perduoti Krašto apsaugos ministerijos Aviacijos tarnybai. 1992–1996 m. aerodrome veikė Lietuvos karinių oro pajėgų bazė.
1996 m. bazė perkelta į Zoknių aerodromą.
1959–1970 m. Barysių aerodrome bazavosi ir Šiaulių aviacinio techninio sporto klubas, 1970 m. perkeltas į Raudondvario aerodromą prie Šeduvos.
Aerodromas dabar priklauso UAB „Barysių oro uostas“, savininkas Friedrich Strube. Aerodromu naudojasi aviacijos institutas, savanorių aviatoriai, privatūs aviatoriai.
Vokas
thumb|right|260px|Vokai
Vokai – pusmėnulio fomos paslankios odos ir gleivinės klostės, saugančios akies obuolį. Vokai yra du: viršutinis ir apatinis. Jie iš priekio uždengia akies obuolį ir gali prasimerkti. Tarpas tarp vokų vadinamas vokų plyšiu. Plyšys yra 28-30 mm ilgio ir apie 11-13 mm pločio.
Vokų forma ir dydis ne visų žmonių vienodi ir turi didelę reikšmę akių išraiškai. Viršutinis vokas prasideda nuo antakio, o apatinis neturi ryškios ribos, pereina į skruosto odą. Vokai susijungia ties kampais. Išorinis kampas smailus, vidinis – lenktas, pasagos formos. Medialiniame vokų plyšio gale yra ašarų ežeras, jo dugne – rausvas kalnelis, su riebalinėmis liaukutėmis ir gyvaplaukiais. Šalia kalnelio yra pusmėnulio formos junginės klostė, tai – trečiojo voko rudimentas. Apatinio ir viršutinio vokų medialiniame kampe yra mažas iškilimas, kurio viršūnėje matyti ašarų akutė.
Vokų oda – veido odos tąsa, tik plonesnė ir lengvai susimeta klostėmis. Poodinis sluoksnis sudarytas iš puriojo jungiamojo audinio. Voko kraštas yra 1,5 mm pločio, turi priekinę ir užpakalinę briaunas. Tarp jų yra tarpubriaunis. Priekinėje briaunoje auga blakstienos. Daugiau jų – viršutiniame voke (100-150) ir mažiau – apatiniame (50-70).
Mykolas Masiulis
Mykolas Masiulis (1846 m. Vyžuonose – 1906 m. lapkričio 27 d. Buivydžiuose) – kunigas, visuomenės veikėjas, knygnešių globėjas, draudžiamosios spaudos platinimo organizatorius. Palaidotas Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčios šventoriuje.
Biografija
Pasimokęs privačiai, išlaikė gimnazijos 4 klasių egzaminus, įstojo į Vilniaus kunigų seminariją.
Dirbo vikaru Slonime, 1886–1891 m. – Tverečiaus parapijos klebonu. Čia dirbdamas organizavo lietuviškos spaudos platinimą, globojo knygnešius, rėmė slaptas lietuviškas mokyklas, padėjo savo broliui knygnešiui Motiejui, iš kurio gaudavo daug lietuviškos spaudos.
Palaikė ryšius su kunigu Silvestru Gimžausku (klebonavusiu Bagaslaviškyje), Juozu Mironu (Adutiškio klebonu), Jonu Burba ir Mielagėnų klebonu N. Sabaliausku.
Slaptą mokyklą įsteigė klebonijoje. Mokyklai vadovavo ir per vasaros atostogas joje daraktoriavo brolis Jurgis Masiulis, taip pat keli klierikai ir studentas iš Daktorių k. Mokydavosi 12-14 berniukų 10-18 m. amžiaus, parengdavo juos stoti į gimnaziją ar į Švenčionių miesto mokyklą.
1891 m. Mykolas Masiulis už šios mokyklos organizavimą ir dažną išvykimą be leidimo iš parapijos vieneriems metams buvo uždarytas į pranciškonų vienuolyną Gardine. Atlikęs bausmę, paskirtas vikaru į Nemenčinę.
1894 m. perkeltas į Jiezną. Tęsė lietuvybės puoselėjimo darbą, vėl klebonijoje buvo įkūręs slaptą mokyklą, platino lietuvišką spaudą.
Žandarų užverbuotas agentas Pranas Petruševičius savo 1900 m. spalio 19 d. pranešime Vilniaus gubernijos žandarų valdybai rašė, kad Mykolas Masiulis palaikė ryšius su dvarininku Donatu Malinausku, Butrimonių klebonu Kazimieru Daukša, Valkininkų klebonu Povilu Kuolu, Dusmenų – Kazimieru Valentinu, Žaslių – Kazimieru Kybeliu, Žaslių vikaru Benediktu Krištaponiu. Šie asmenys dalyvaudavo susitikimuose, kuriuos agentas pavadino literatiškais pasikalbėjimais. Susitikimai vykdavo pas Donatą Malinauską arba pas vieną iš kunigų. Šio ratelio nariai lietuviškos spaudos gaudavo iš Stakliškių parapijos knygnešio (pavardė nežinoma) ir iš Suvalkijos knygnešių.
Dėl lietuviškos veiklos 1902 m. iškeltas į sulenkėjusią Buivydžių parapiją (Vilniaus r.). Čia taip pat stiprino lietuvybę, kovojo su rusintojais, palaikė lietuvišką spaudą, organizavo slaptas lietuviškas mokyklas, pinigais rėmė gabius vargingesnių šeimų vaikus.
Turhalas
Turhalas – miestas šiaurės Turkijoje. Išvystyta cukraus, tekstilės, maisto, mašinų pramonė.
Mykolas Masiulis
Atmintinos vietos ir paminklai
Kapas ir antkapinis paminklas Buivydžių Šv. Jurgio bažnyčios šventoriuje.
Lietuvos sporto federacijų sąjunga
Lietuvos sporto federacijų sąjunga – ne pelno siekianti organizacija, vienijanti Lietuvos sporto federacijas. Sąjungos prezidentas – Darius Šaluga.
Federacijos
Sąjungai priklausydavo 70–80 Lietuvos sporto federacijų. duomenimis sąraše buvo 71 narys.
Protistai
Protistai (Protista) – eukariotų karalystė, nepriskiriamų gyvūnams, augalams ar grybams. Tai daugiau sistematinė nei natūrali grupė. Daugelis protistų yra vienaląsčiai organizmai, tačiau protistams priskiriami ir daugialąsčiai organizmai, neturintys diferencijuotų audinių. Kolonijinių protistų pavyzdžiu gali būti maurakulis, sudarantis sferines kolonijas, kurių viduje susidaro dukterinės kolonijos. Viduje susidariusios kolonijos išeina į aplinką motininei kolonijai nusenus ir suplyšus.
Istorija
Nuo Aristotelio ir Platono laikų vyravo nuostata gyvąją gamta skirstyti tik į augalus ir gyvūnus. 1766 m. K.Linėjus pridėjo trečią grupę, „panašius į akmenis“. Tačiau maždaug 19 amžiuje buvo rasti organizmai, turintys tiek augalų, tiek ir gyvūnų savybių (dažniausiai mikroskopiniai). Atsižvelgamas į tai, 1860 m John Hogg pasiūlė ketvirtą grupę, Regnum Primigenum arba Protoctista, manydamas, jog evoliucijoje jie atsirado anksčiau nei augalai ar gyvūnai. Protistai buvo galutinai pripažinti atskira karalyste tik apie 1970 m., pirmiausia remiantis elektroniniu mikroskopu gautais duomenimis o vėliau (nuo maždaug 1980 m.) ir molekulinės filogenetikos studijomis.
Ląstelės sandara
Membrana (sienelės), citoplazma, branduolys, mitochondrijos, ribosomos, virškinamosios vakuolės, pulsuojančios vakuolės ir kt. Ląstelės išorinė membrana sudaryta iš 3 sluoksnių. Kartais ji sukietėja ir virsta pelikule, kuri palaiko pastovią kūno formą. Membrana gali būti labai plona ir formos nepalaikyti. Kai kurie pirmuonys turi išorinį skeletą, sudarytą iš kalcio karbonato arba silicio dioksido. Pelikulė sudaryta iš plazminės membranos ir po ja esančio citoskeleto, kurį gali sudaryti papildomos membranos, mikrovamzdeliai, mikrofilamentai, baltyminės plokštelės. Pirmuonių citoplazma skirstoma į ektoplazmą ir endoplazmą. Ektoplazma yra arčiau sienelės, skaidresnė ir klampesnė, o endoplazma yra skystesnė ir joje yra daugiau intarpų. Citoplazmoje apie maisto dalelę susidaro virškinamoji vakuolė, iš pradžių jos turinys rūgštus, o vėliau – šarminis. Nesuvirškintos dalelės iš organizmo šalinamos pro bet kurią ląstelės vietą, o jei ją gaubia pelikulė – pro specialią angelę – citoproktą. Gėlame vandenyje gyvenantys pirmuonys turi pulsuojačias vakuoles, kuriomis šalinamas vandens perteklius. Pirmuonys gali turėti vieną ar daugiau branduolių. Pirmuonių branduolyje yra karioplazma, chromatinas ir branduolėliai. Chromatiną sudaro DNR ir baltymai, o branduolėlius – RNR ir baltymai.
Kilmė
Teigiama, jog protistai vystėsi ne kurdami sudėtingus audinius, o tobulindami ląstelės sandarą. Pirmuonių ląstelės palyginus su kitų organizmų ląstelėmis yra gana sudėtingos.
Judėjimas
Protistai gyvena daugiausia vandenyje. Daugelis vienaląsčių protistų prisitaikę judėti žiuželiais arba blakstienėlėmis, o dalis jų gyvena prisitvirtinę, žiuželius ar blakstienėles naudodami maisto dalelėms iš vandens košti.
Žiuželių neturintys protistai neretai juda ameboidiškai (pseudopodijomis), keisdami ląstelės pavidalą. Dalis pirmuonių turi ilgas ataugas, kuriomis tiesiog plūduriuoja vandenyje.
Protistų reikšmė
Jais maitinasi žuvys vandenyje, sukelia ligas, naudojami chemijos pramonėje, dumbliai išskiria daug deguonies žuvims.
Sistematika
Pirmuonys Gleivūnai Oomicetai
Iljušin Il-2
Iljušin Il-2 – antro pasaulinio karo šturmo lėktuvas, gamintas Tarybų Sąjungoje. Skaičiuojant kartu su jo įpėdiniu IL-10, bendrai buvo pagaminta 36 163 vienetai. Manoma, kad jis buvo vienas masiškiausiai gamintų lėktuvų modelių visoje aviacijos istorijoje.
Kūrimas
Idėja sukurti tarybinį šarvuotą šturmo lėktuvą kilo dar XX a. ketvirto dešimtmečio pradžioje, kuomet Dmitrijus Pavlovičius Grigorovičius suprojektavo TŠ-1 ir TŠ-2 šarvuotus biplanus. Vis dėlto to meto tarybiniams varikliams trūko galios, jie negalėjo sunkiems lėktuvams užtikrinti geras skrydžio charakteristikas. Il-2 1938 metais suprojektavo Sergejus Iljušinas kartu su savo komanda iš centrinio projektavimo biuro.
Gamyba
thumb|250px|right|Il-2 su Lenkijos atributika
Vilija Aleknaitė-Abramikienė
Vilija Aleknaitė-Abramikienė (g. 1957 m. gegužės 4 d. Tauragėje) – muzikė, Lietuvos politinė veikėja.
Biografija
thumb|left|Vilija Aleknaitė-Abramikienė [[2013 m.]] Mokyklą lankyti pradėjo Naujojoje Akmenėje, vėliau su tėvais persikėlė į Gargždus, nuo 1968 m. gyvena Vilniuje.
1975 m. baigė M. K. Čiurlionio vidurinę meno mokyklą, 1980 m. su pagyrimu baigė Lietuvos konservatoriją ir dirbo joje koncertmeistere, Bendrojo fortepijono katedros dėstytoja, gilino žinias neakivaizdinėje aspirantūroje. Mykolo Romerio universiteto magistrantūroje studijuoja teisę ir valdymą.
1992–2000 m., 2004–2016 m. ir nuo 2019 m. Seimo narė. 2001–2004 m. Tautinių mažumų ir išeivijos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės Rytų Lietuvos programos poskyrio vedėja. 2016–2019 m. Seimo nario Lauryno Kasčiūno padejėja.
Nuo 1988 m. birželio 3 d. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio narė. 1991 m. sausio mėnesį, po sovietų kariuomenės agresijos prieš Lietuvos Respubliką, kartu su grupe intelektualų įsteigė Piliečių chartiją, tapo šios organizacijos tarybos nare, nuo 1992 m. kovo mėnesio Piliečių chartijos atstovė Sąjūdžio Seimo taryboje. 1993 m. viena iš Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) steigėjų, šios partijos Tarybos narė, Moterų konservatorių bendruomenės pirmininkė.
Vilniaus moterų klubo „Zonta“, remiančio lietuviškas mokyklas Pietryčių Lietuvoje, narė – steigėja, tarptautinės federacijos „Už gyvybę“ narė, Katalikų tėvų asociacijos valdybos narė.
Ištekėjusi. Vyras Kęstutis, architektas; Sūnūs Vytautas, teisininkas, Mykolo Romerio universiteto teisės magistras; Žygimantas, Vilniaus Jėzuitų gimnazijos moksleivis.
Bagdononys
Bagdononys yra:
Matrosovas (Gilija)
Matrosovas (,, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Golovkino kaimo gyvenvietės kaimas prie Kuršių marių.
Istorija
Skalvos žemės kaimo pavadinimas skalviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Golovkino apylinkės kaimas.
Žymūs žmonės
Matrosove apie penkiolika metų (iki 2008 m.) yra gyvenęs ir kūręs lietuvių dailininkas Eduardas Juchnevičius čia turėjęs vasarnamį. Mėgo laivus ir jų turėjo čia įvairių: jachtą, mažesnių burlaivių, baidarių. Laivams duodavo lietuviškus pavadinimus: Gilija, Tovė, Tilžė ir kt. Matrosove jis rinko apylinkių istorijos paliudijimų, filmavo senolių atsiminimus, namuose turėjo senesnių gyventojų buities eksponatų. Bendravo su kitais nuo seno čia gyvenančiais lietuviais. Pas E. Juchnevičių vasaromis lankėsi daug dailininkų iš Lietuvos, kai kurie taip pat buvo įsigiję vasarnamių.
Trispalvė našlaitė
Trispalvė našlaitė (Viola tricolor) – našlaitinių (Violaceae) šeimos, našlaičių (Viola) genties augalas.
Vienmetis, kartais daugiametis žolinis augalas. Šaknis išsišakojusi. Stiebas 10−40 cm aukščio, status arba kylantis, tribriaunis, plaukuotas, kartais šakotas. Lapai pražanginiai, stambiai karbuoti, apžėlę retais plaukeliais, apatiniai plačiai kiaušiniški, link viršūnės tolygiai siaurėja ir mažėja. Prielapiai stambūs, lyriškai suskaldyti. Žiedai ant ilgų tribriaunių žiedkočių; 5 vainiklapiai nevienodo dydžio. Vainikėlis trispalvis − violetinės, geltonos ir baltos spalvos. Du viršutiniai vainiklapiai atvirkščiai kiaušiniški, šviesesnės ar tamsesnės violetinės spalvos, du šoniniai elipsiški, dengiantys kraštais viršutinius, violetiniai arba geltoni. Apatinis vainiklapis didžiausias, trikampiškas, kraštai užsirietę, geltonas, su 5−7 tamsiais ruoželiais, kartais kraštas violetinis, pentinas melsvas arba melsvai violetinis. Taurėlapiai 5, lancetiški, pakraščiai blakstienoti, priedėliai buki, netaisyklingi. Vaisius − kiaušiniška, trimis sąvaromis atsidaranti dėžutė. Ji pilna mažų, šviesiai rudų, blizgančių, su baltu sėklagūbriu sėklų. Sėklos pradeda bręsti birželio mėn. Vienas augalas jų subrandina iki 3000.
Vaistinė žaliava − žolė. Antžeminė jos dalis pjaunama žydint. Vartojama podagrai, reumatui gydyti; gerina medžiagų apykaitą; lengvina atsikosėjimą; skatina šlapimo išsiskyrimą; gydo odos ligas: egzemą, dermatitus, diatezę; skatina prakaitavimą.
Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 62 psl.
Molukai (provincija)
Molukai  – viena iš Indonezijos provincijų, apimanti Molukų salyno pietinę dalį. Administracinis centras – Ambonas.
Pagrindinės provinciją sudarančios salos: Seramas, Buru, Ambonas, Aru salos, Bandos salos, Tanimbaro salos.
Iki 1999 m. Molukų provincija apėmė visą salyną, tačiau vėliau šiaurinės salos atskirtos į Šiaurės Molukų provinciją.
Administracinis skirstymas
Molukų provinciją sudaro 7 regencijos ir vienas miestas. Skliaustuose nurodytas administracinis centras.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba – Klaipėdos miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų: Politinė partija Rusų aljansas (Rusų aljansas) – 3
Nuorodos
Oficiali svetainė
Džarvio įlankos teritorija
Džarvio įlankos teritorija  – Australijos Sandraugos teritorija. Yra šalies pietryčiuose. 1915 m. sandraugos vyriausybės nupirkta iš Naujojo Pietų Velso, kad sostinė Kanbera turėtų priėjimą prie jūros. Iki 1989 m. tai buvo Australijos sostinės teritorijos dalis, tačiau vėliaus atskirta ir valdoma Teritorijų ministerijos. Džarvio įlankos teritorija tebenaudojama kaip Kanberos uostas.
Teritorijoje yra dvi gyvenvietės: Džarvis Bėjus ir Vrek Bėjus. Iš viso Džarvio įlankos teritorijoje gyvena 611 gyventojų (2001 m.): tai daugiausia Australijos Karališkojo Laivyno personalas ir Australijos aborigenai.
Teritorijoje įkurtas Booderee nacionalinis parkas.
Atsiskyrėlis
Atsiskyrėlis – asmuo, kuris dėl įvairių priežasčių gyvena izoliacijoje nuo visuomenės.
Atsiskyrimo priežastys būna įvairios:
Atsiskyrėliškumas nebūtinai reiškia geografinę izoliaciją. Dauguma atsiskyrėlių gyvena dideliuose miestuose, tačiau didžiąją laiko dalį praleidžia namuose ir neįsitraukia į socialinę veiklą. Dalis atsiskyrėlių keliasi gyventi į nuošalias vietas, kur jie jaučiasi laisvi nuo civilizacijos.