cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Louis-Ferdinand Céline
Lui Ferdinandas Selinas (Louis-Ferdinand Céline; tikrasis vardas – Louis-Ferdinand Destouches; 1894 m. gegužės 27 d. – 1961 m. liepos 1 d.) – prancūzų rašytojas ir gydytojas. Jis laikomas vienu įtakingiausių XX amžiaus rašytojų, priartinusiu literatūrą prie šnekamosios kalbos leksikos ir intonacijų.
Žinomiausias jo kūrinys yra Voyage au bout de la nuit (Kelionė į nakties pakraštį). Vis dėlto Celine laikomas ganėtinai kontroversiška figūra dėl niekad neslėpto antisemitizmo ir kolaboravimo su naciais Antrojo pasaulinio karo metu.
Biografija
Celine gimė Courbevoie Sienos departamente (dabar vienas Paryžiaus priemiesčių). Teįgijęs pagrindinį išsilavinimą įstojo į prancūzų kavaleriją ir kovėsi Pirmajame pasauliniame kare ir buvo apdovanotas. Po dešinės rankos sužeidimo buvo demobilizuotas ir išvyko dirbti į Afriką. Po karo studijavo mediciną. Prieš užsiimdamas gydytojo praktika dirbo Tautų Sąjungoje. Laisvu nuo gydytojo darbo metu pradėjo rašyti.
1932 metais išleidęs savo žymiausiąjį romaną Voyage au bout de la nuit jis sulaužė daugelį literatūros kanonų, vartodamas daug šnekamosios ir vulgarios kalbėsenos intonacijų bei susilaukė didelio pasisekimo. 1936 išleidžia antrąjį romaną Mort à crédit, daugelio laikomą jo kūrybos viršūne.
Taip pat parašė tris antisemitinius pamfletus Bagatelles pour un massacre (1937), L'École des cadavres (1938) ir Les Beaux draps (1941). 1944 buvo priverstas bėgti nuo teismo į Vokietiją, o 1945 į Daniją. Gindamas savo kūrybą jis teigė, kad siekė perspėti prancūzus dėl artėjančio dar vieno karo. 1950 Celine buvo už akių nuteistas vieneriems metams kalėjimo dėl kolaboravimo, tačiau po metų buvo amnestuotas.
Buvusią šlovę susigrąžino savo trilogija D'un château l'autre, Nord ir Rigodon, kurioje aprašė savo egzilio metus.
Kūryba
Ryškiausias Celine kūrybos bruožas yra giliai pesimistiškas žvilgsnis į pasaulį su ryškiais juodojo humoro elementais. Jo veikėjai – antiherojai, paskendę nusivylimuose, nerime, nihilizme ir inercijoje. Jo hiperrealus ir polemizuojantis rašymo stilius dažnai gąsdina, bet visgi Celine stiprybė yra sugebėjime diskredituojant beveik viską neprarasti žmogiškumo jausmo.
Celine padarė didžiulę įtaką tokiems autoriams kaip Henry Miller, William S. Burroughs, Kurt Vonnegut, Billy Childish ir Charles Bukowski. Bukowskis netgi yra pasakęs, kad „Kelionė į nakties pakraštį yra geriausia knyga parašyta per paskutinius du tūkstančius metų“.
San Rafael de Mukučiesas
San Rafael de Mukučiesas – nedidelis kaimas vakarų Venesueloje, Meridos valstijoje, Ranchelio savivaldybėje, į rytus nuo jos centro Mukučieso. Įsikūręs Andų kalnuose, 3300 m aukštyje virš jūros lygio ir yra aukščiausiai esanti Venesuelos gyvenvietė. Pro San Rafael de Mukučiesą eina Transandinis plentas, jungiantis Karakasą ir Meridą. Aplinkui telkšo keletas ežerų (El Potero lagūna, Mičurao lagūnas, El Hojas ir Lagunita) bei netoli teka Čamos upė.
Verčiamasi kviečių, daržovių (morkų, česnakų, bulvių) auginimu. San Rafael de Mukučiesas žymus savo koplyčiomis ir kalnų vilomis. Žymiausias objektas – akmeninė koplyčia, plikomis rankomis pastatyta liaudies meistro Chuano Felikso Sančeso.
Dachau
Dachau – miestas Bavarijoje (pietvakarių Vokietija), 20 km į šiaurės vakarus nuo Miuncheno. 40,6 tūkst. gyventojų (2007 m.). Išlikusi XVIII a. pilis, Šv. Jokūbo bažnyčia (XVII a.), rūmai su sodu, rotušė. Elektrotechnikos, maisto, tiksliųjų mašinų, popieriaus pramonė.
Istorija
thumb|left|300px|Dachau senamiestis
Dachau vietovė pirmą kartą paminėta 805 m. Nuo 1270 m. Dachau pradėtos rengti mugės. Dachau smarkiai apiplėšė švedų kariuomenė Trisdešimties metų karo metu. 1933–1945 m. Dachau veikė pirmoji Vokietijoje nacių koncentracijos stovykla, kurioje žuvo apie 190 tūkst. žmonių. Po Antrojo pasaulinio karo į Dachau atsikėlė daug pabėgėlių iš Rytų Prūsijos.
Piramidinis neuronas
thumb|300px|Motorinės žievės piramidinis neuronas: a – aksonas; b, c – dendritai; d – grįžtamosios kolateralės (Santiago Ramón y Cajal, 1899) Piramidiniai neuronai, arba piramidinės ląstelės, yra pagrindiniai galvos smegenų didžiųjų pusrutulių žievės ir hipokampo projekciniai neuronai. Jie išsidėstę II, III ir V žievės sluoksniuose. Pirminėje motorinėje žievėje, V sluoksnyje, yra ypač didelių piramidinių neuronų, kurie vadinami Betz‘o ląstelėmis. Piramidinių neuronų išsidėstymas žievėje yra polinis, pagrindinė ląstelės ašis statmena žievės paviršiui.
Struktūra
Kaip ir visi neuronai, piramidinės ląstelės sudarytos iš ląstelės kūno (dar vadinamo soma ar perikarionu) ir ataugų: dendritų ir aksono. Ląstelės kūnas pasižymi būdinga piramidės forma, dėl kurios ši ląstelių rūšis ir įgijo savo pavadinimą. Jis didelis, Betz‘o ląstelių skersmuo gali siekti net 150 µm. Soma yra pagrindinis ląstelės metabolizmo centras.
Dideliame branduolyje dažnai stebimas daugiau negu vienas branduolėlis, chromatinas dekondensuotas dėl aktyviai vykdomos transkripcijos.
Piramidinių neuronų citoplazmoje daug grūdėtojo endoplazminio tinklo, mitochondrijų bei ribosomų, gerai išsivystęs Goldžio kompleksas. Ribosomos, tiek laisvos, tiek prisijungusios prie endoplazminio tinklo, telkiasi į sankaupas, gerai matomas dažant ląstelę bazofiliniais dažais (vadinamieji Nissl’o kūneliai).
Kiekvienas piramidinis neuronas turi vieną apikalinį dendritą, kuris stipriai išsišakoja aukštesniuosiuose žievės sluoksniuose, tris ar daugiau šakotus bazalinius dendritus (jų ilgis gali siekti kelis mm, tačiau neišeina į kitą žievės sluoksnį) ir vieną aksoną.
Dendritai padengti savitais „spygliais“, per kuriuos paprastai sudaro aferentines sinapses su kaimyninėmis ląstelėmis. Tolstant nuo ląstelės kūno, dendrituose labai sumažėja visų organelių, išskyrus mitochondrijas, mikrovamzdelius ir neurofilamentus.
Medžiagų transportui neuronuose labai svarbūs ląstelės griaučiai (citoskeletas). Sinapsinės pūslelės ir kitos struktūros pernešamos link aksonų galų mikrovamzdelių bėgiais. Varomąją jėgą šiam vyksmui suteikia varikliniai (motoriniai) baltymai kinezinas ir dineinas bei jų hidrolizuojama ATP.
Nervų sistemoje dominuoja cheminės sinapsės. Dauguma kitų, nepiramidinių, žievės ląstelių (interneuronų) sudaromų sinapsių yra GABA-erginės, tačiau piramidinės ląstelės signalo perdavimui naudoja neurosiuntiklį (neuromediatorių) glutamatą.
Funkcijos
Piramidinių neuronų funkcijos nėra gerai atskleistos. Geriausiai ištirti organizmo motorikai ir regėjimui svarbūs piramidiniai neuronai.
Dalis piramidinių ląstelių yra pirminiai motoriniai neuronai. Jų aksonai periferinėje nervų sistemoje sudaro eferentines sinapses su antriniais motoriniais neuronais ir perduoda jiems sužadinimo signalą (depoliarizuoja postsinapsinę membraną). Tokiu būdu, tarpininkaujant periferinės nervų sistemos neuronams, piramidinės ląstelės valdo efektorių (lygiųjų ir skersaruožių raumenų) veiklą.
Šakotas dendritų medis gali sudaryti sinapses ir priimti informaciją iš tūkstančių aferentinių nervinių ląstelių. Jie integruoja informaciją, gautą iš regos, klausos, uoslės ir skonio, somatosensorinių receptorių, jų yra ir kalbos (Wernike) srityje. Piramidinių neuronų aksonai taip pat gali šakotis, jų atšakos užtikrina bendravimą su aukštesniųjų žievės sluoksnių neuronais (grįžtamosios kolateralės). Šios ląstelės taip pat dalyvauja ir smegenų kognityvinėje (pažintinėje) veikloje. Dar Ramón y Cajal pavadino piramidines ląsteles smegenų „psichikos“ neuronais.
Literatūra
2. Matus A. Neurons. Encyclopedia of Life Sciences, 2001, Nature Publishing Group.
Rimkiškiai
Rimkiškiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Gylių, per kelią. Kaime veikia Pryšmančių pagrindinė mokykla.
Kroatijos vyrų krepšinio rinktinė
Kroatijos vyrų krepšinio rinktinė – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Kroatijos valstybei. Nuo 1992 m., kai atsiskyrė nuo Jugoslavijos, Kroatija dalyvavo visuose Europos čempionatuose, 4 vasaros olimpinėse žaidynėse ir 3 pasaulio čempionatuose. Rinktinė buvo itin sėkminga XX a. dešimtajame dešimtmetyje, kai tarp 1992 ir 1995 m. laimėjo keturis medalius: olimpinių žaidynių sidabrą, pasaulio čempionato bronzą ir dusyk Europos čempionato bronzą. Vėliau į kurio nors turnyro finalo ketvertą pavyko patekti tik 2013 m. Europos čempionate.
Leonas Pranulis
Leonas Pranulis (1940 m. birželio 21 d. Šakiuose – 2008 m. rugpjūčio 22 d. Vilniuje, palaidotas Karveliškių kapinėse) – Lietuvos vargonininkas, choro dirigentas, kompozitorius.
Biografija
Pas Zapyškio vargonininką J. Bataitį išmokęs vargonuoti, 1954–1956 m. vargonininkavo Paežerėlių parapijoje. Baigęs Kriūkų vidurinės mokyklos devynias klases, 1956–1960 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. Benediktas Mačikėnas). 1957–1959 m. mokėsi ir vargonininkavo Zapyškio (Kauno raj.) parapijoje. 1960 m. įstojo į Lietuvos valstybinę konservatoriją, bet „už palaikymą ryšių su religine nacionalistine aplinka“ 1963 m. iš konservatorijos pašalintas. 1964–1968 m. choro dirigavimo studijas konservatorijoje tęsė neakivaizdiniu būdu (prof. Antano Budriūno ir prof. Konrado Kavecko klasės). Konservatoriją baigė su pagyrimu.
Nuo 1960 m. Vilniaus grąžtų gamyklos mišriojo choro, vokalinių ansamblių ir kaimo kapelos vadovas. Chore dainavo 50-60 balsingų gamyklos moterų ir vyrų, kurie išmoko daug lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, kasmet surengdavo po 7-8 viešus koncertus, dalyvavo radijo ir televizijos laidose, lankėsi Leningrade, Kijeve, Kryme, Užkarpatėje, Lenkijoje ir Čekoslovakijoje.
Nuo 1965 m. choras dalyvavo visose respublikinėse dainų šventėse, 1990 m. Lietuvos tautinėje ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje. Itin plačia koncertine veikla pasižymėjo L. Pranulio vadovaujama liaudiška kapela „Vilnija“, surengusi apie 1000 koncertų Lietuvoje ir užsienyje – Vokietijoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, Vengrijoje, Jugoslavijoje, Suomijoje ir Jakutijoje.
1962–1964 m. chorvedys vadovavo Vilniaus elektromechanikos technikumo moksleivių mišriajam chorui. 1966–1967 m. buvo Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų mišriojo choro „Tauras“ chormeisteris.
Nuo 1991 m. Vilniaus arkikatedros bazilikos didžiojo mišriojo choro meno vadovas ir dirigentas. Choras kas sekmadienį ir didžiųjų švenčių metu gieda šv. Mišiose (jas transliuoja Lietuvos radijas), dalyvauja įvairiose liturginėse apeigose. Be daugelio giesmių, choras parengė ir stambesnių kūrinių: L. O. Emersono „Koncertines mišias“, W. A. Mocarto „Magnificat“, G. F. Hendelio „Aleliuja“, Juozo Naujalio, P. Sližio, Liongino Abariaus mišias ir kt. 1991 m. choras giedojo Lenkijoje – Lomžos miesto katedroje popiežiaus Jono Pauliaus II susitikimo proga su vietos lietuviais ir maldininkais, atvykusiais iš Lietuvos. 1992 m. dalyvavo Vokietijos katalikų dienose – giedojo Karlsruhes ir Speyerio miestų bažnyčiose. Choras dalyvavo 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Vilniuje. 1996 m. lankėsi Italijoje ir Vatikane – giedojo Šv. Petro Bazilikos lietuvių koplyčioje.
1996 m. Vilniaus miesto elektrinėje suorganizavo kamerinį vyrų chorą ir moterų vokalinį ansamblį. Vyrus parengė 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje.
Kutral Ko
Kutral Ko  – miestas Argentinoje, Neukeno provincijoje, 109 km į vakarus nuo Neukeno, prie kelio ir geležinkelio tarp Neukeno ir Sapalos. Sudaro konurbaciją su Plasa Huinkolio miestu. Naftos gavybos pramonės centras.
Leonas Pranulis
Biografija
Dirigavo Vilniaus miesto dainų šventėse. 1993 m. rugsėjo 5 d. dirigavo jungtiniam chorui J. Naujalio mišias „Šv. Leonardo garbei“ popiežiui Jonui Pauliui II laikant šv. Mišias Vilniaus Vingio parke. Dirigentas yra J. Naujalio naujų religinės muzikos kūrinių konkursų organizacinės komisijos narys, Lietuvos chorų sąjungos narys ir Centro valdybos revizijos komisijos pirmininkas.
Reiškiasi ir kaip kompozitorius – kuria dainas, giesmes, harmonizuoja lietuvių liaudies dainas. 1991 m. išleido savo dainų rinktinę „Gegužinė“. Jo giesmė „Viešpatie, globoki Vilnių“ 1994 m. I J. Naujalio religinės muzikos konkurse laimėjo trečiąją vietą. 1983 m. dirigentas apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.
Kutral Ko
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1933 m. aplinkinėse dykynėse radus naftos. Pradžioje buvo žinoma kaip Barrio Peligroso („pavojingasis kvartalas“). 1935 m. vietovė pervadinta į Kutral Ko, kas mapudungunų kalba reiškia „ugninis vanduo“. Tarp 1953 ir 1955 m. miestas vadintas Eva Perón.
Ispanijos vyrų žolės riedulio rinktinė
Ispanijos vyrų žolės riedulio rinktinė – komanda, atstovaujanti Ispanijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Ispanijos žolės riedulio federacija.
Čečiškiai (Kupiškis)
Čečiškiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Alizavos.
Lietuvių mokytojų sąjunga
Lietuvių mokytojų sąjunga – Vilniuje 1905–1914 m. veikusi mokytojų organizacija.
Pirmasis lietuvių mokytojų suvažiavimas įvyko 1905 metais Vilniuje, Gabrieliaus Landsbergio-Žemkalnio bute Tilto gatvėje. Dalyvavo apie 40 žmonių. Pirmininkavo mokytojas Vincas Palukaitis, į valdybą išrinkti: pirmininku Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis, sekretore Ona Pleirytė, iždininke Felicija Bortkevičienė, nariais – Pranas Klimaitis ir Juozas Gabrys-Paršaitis.
Siekė lietuvių kalbos dėstymo mokyklose, sudarinėjo mokymo programas ir planus. Stengėsi atkurti Vilniaus universitetą. Leido laikraščius „Lietuvis“ ir „Mokykla“.
Nenê
Nenė Hilarijus (, Nene; g. 1982 m. rugsėjo 13 d.) – vienas žymesnių Brazilijos krepšininkų, žaidžiantis NBA lygoje.
Iki 14 metų žaidė futbolą, juo net buvo susidomėję profesionalūs futbolo klubai, tačiau būdamas 14 metų pradėjo treniruotis krepšinį. Profesionalo karjerą pradėjo Brazilijos lygoje, kur jį ir pastebėjo NBA skautai. 2002 metais NBA naujokų biržoje buvo pakviestas 7 numeriu, o jį pasirinkęs Niujorko „Knicks“ klubas netrukus brazilą perleido Denverio „Nuggets“ komandai, kurioje puolėjas ir žaidžia.
2005–2006 metų sezoną sunkią traumą patyręs Nene sužaidė vos vieneriose rungtynėse ir 2006 m. vasarą atsisakė rungtyniauti rinktinėje. 2012 metų sezone buvo įtrauktas į trišalius mainus, kurių būdu atsidūrė Vašingtono Wizards ekipoje.
Komunistas (reikšmės)
Komunistas gali reikšti:
Periodiniai leidiniai:
Taip pat:
Italijos futbolo varžybos 1909 m.
Italijos futbolo varžybos 1909 m.
Johannes Brahms
thumb|right|Johanesas Bramsas
Johanesas Bramsas (, 1833 gegužės 7 d. – 1897 m. balandžio 3 d.) – vokiečių kompozitorius romantikas, daugiausia gyvenęs Vienoje.
Biografija
Kompozitorius gimė Hamburge. Jo tėvas grojo keliais instrumentais, motina buvo siuvėja. J. Bramsas muzikinio išsilavinimo pradmenis gavo iš tėvo. Nuo mažens pasirodė esąs gabus fortepijonui, padėdavo išlaikyti šeimą grodamas restoranuose ir teatruose. Kurį laiką taip pat mokėsi griežti violončele. J. Bramsas netapo žymiu pianistu, tačiau vėliau dažnai koncertuose atlikdavo savo paties kūrinius. Taip pat buvo neblogas dirigentas.
Rašyti muziką pradėjo gan anksti, tačiau į jo kūrybą dėmesys buvo atkreiptas po koncertinio turo 1853 m., kuriame jis akomponavo vengrų smuikininkui Eduardui Remenjui. Ture jis susitiko su Ferencu Listu. Pasakojama, kad F. Listas per susitikimą atliko J. Bramso Skerco op. 4, tačiau pats Bramsas užmigo F. Listui atliekant savo kūrinį. Jaunasis kompozitorius buvo supažindintas su Robertu Šumanu, šis išspausdino straipsnį, kuriame gyrė J. Bramsą. Vėliau jis labai suartėjo su Šumano žmona Klara.
Kompozitorius nebuvo vedęs, nors mylėjo keletą moterų ir buvo susižadėjęs. Po to, kai R. Šumanas pasikėsino į savo gyvybę ir buvo priverstas apsigyventi sanatorijoje, J. Bramsas tapo pagrindiniu tarpininku tarp jo ir žmonos Klaros. Po R. Šumano mirties J. Bramsas Hamburge subūrė moterų chorą, o Detmolde dirbo dirigentu ir muzikos mokytoju. Vienoje pirmąkart apsilankė 1862 m., kitamet ėmė ten diriguoti. Greitai Vienoje apsigyveno. 1877 m. atsisakė Kembridžo universiteto garbės daktaro vardo, 1879 m. tapo Breslau universiteto garbės daktaru.
Giedrė Giedraitytė
Giedrė Giedraitytė (g. 1988 m. vasario 8 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorė.
Johannes Brahms
Biografija
XIX a. 6-7 dešimtmečiais nuolat rašė, tačiau į jo muziką reaguota įvairiai. Pirmasis koncertas fortepijonui labai kritikuotas, kitus kūrinius „Naujoji vokiečių mokykla“, kuriai priklausė F. Listas ir R. Vagneris, vadino senamadiškais. J. Bramsui patiko R. Vagnerio kūryba ir F. Listo atlikimas, tačiau 1860 m. jis mėgino suorganizuoti viešą protestą prieš kai kuriuos jų muzikos ekscesus. Šis manifestas pasirodė per anksti, tik su trimis parašais, ir buvo didelė J. Bramso klaida – daugiau jis nebesivėlė į viešas polemikas. 1868 m., po Ein deutsches Requiem premjeros Brėmene, J. Bramsas buvo pripažintas kaip kompozitorius. Pagaliau jis ryžosi baigti vietoje stovėjusius darbus: kantatą „Rinaldas“, Pirmąjį styginių kvartetą, Trečiąjį fortepijoninį kvartetą, Pirmąją simfoniją.
J. Bramsas nemažai keliaudavo. Nuo 1878 dažnai lankydavosi Italijoje. Ypač mėgo būti gryname ore, kur jam geriau sekdavosi mąstyti.
Giedrė Giedraitytė
Biografija
Studijavo vaidybos (lėlininkų) kurse Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (kurso vad. Algirdas Latėnas, Gediminas Storpirštis). Nuo 2010 m. vaidina Valstybiniame jaunimo teatre.
Johannes Brahms
Biografija
1890 m. J. Bramsas nusprendė mesti kompoziciją, tačiau iki savo mirties parašė kūrinių, dabar pripažintų šedevrais. Bramsas sirgo vėžiu, ir galiausiai nuo jo mirė 1897 m. Palaidotas Vienoje.
Secret Garden
Secret Garden – airių-norvegų neoklasikinės, New Age muzikos duetas. Sudaro airių smuikininkė Fionnuala Sherry ir norvegų kompozitorius bei pianistas Rolf Løvland.
Gorkinas (Grūstė)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Tilžės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas, kaimo bendruomenė, nuo 1935 m. balandžio 1 d. savivaldybė. 1946–2008 m. Rakitino apylinkės gyvenvietė.
Johannes Brahms
Kūryba
J. Bramsas sukūrė 4 simfonijas, 2 koncertus fortepijonui, koncertą smuikui, dvigubą koncertą smuikui ir violončelei, „Vokiškąjį rekviem“ (Ein deutsches Requiem), įvairių temų su variacijomis – Variacijas ir fugą Hendelio tema, N. Paganinio variacijas, variacijas pagal J. Haidną ir kt. Mažųjų formų kūrinių Bramsas taip pat parašė nemažai. Svarbūs jo soliniai kūriniai fortepijonui, taip pat dainos, kurių parašė apie 200, choraliniai preliudai vargonams. J. Bramsui esant gyvam, žinomiausi jo kūriniai buvo mažieji, itin tikę tuo metu populiariam namų muzikavimui. Tarp jų buvo „Vengrų šokiai“, Valsai op. 39 fortepijoninam duetui, Liebeslieder valsai vokaliniam kvartetui ir fortepijonui ir kt.
J. Bramsui didelę įtaką darė L. Bethoveno kūryba, taip pat Mocartas, J. Haidnas. Tai, kad J. Bramsas mėgo klasikinę epochą, rodo ir žanrų pasirinkimas: jam patiko klasikinės sonatos, simfonijos, koncerto formos. Tačiau jis buvo kompozitorius romantikas – formų struktūras keisdavo ir naudodavo lanksčiai. Taip pat J. Bramso kūrybai įtaką darė liaudies muzika – jis aranžavo balsui ir fortepijonui 144 vokiečių liaudies dainas, ne viena iš jo parašytų dainų turi folklorinių elementų.
Secret Garden
1995 m. Secret Garden su instrumentiniu kūriniu Nocturne atstovaudami Norvegiją laimėjo Eurovizijos dainų konkursą. Tai vienintelė instrumentinio pobūdžio daina laimėjusi Euroviziją. Tik įžangoje ir pabaigoje trumpą vokalinę dalį atliko norvegų vokalistė Gunnhild Tvinnereim, o visas likęs kūrinys buvo atliekamas muzikos instrumentais.
Po sėkmės Eurovizijoje duetas išleido albumą Songs from a Secret Garden, kurio kopijų pasaulyje parduota ~1 mln., o Norvegijoje ir Pietų Korėjoje jis tapo platininiu.
Giedrė Giedraitytė
Jaunimo teatre
Vaidmenys, sukurti Jaunimo teatre:
Filmuose
Pilnametražiai filmai „Anarchija Žirmūnuose“ (rež. Saulius Drunga) ir „Miegančių drugelių tvirtovė“ (rež. Algimantas Puipa), serialo „Giminės“ tęsinys „Giminės. Gyvenimas tęsiasi“, serialas „Rojus Lietuvoj“.
Birutė Prašmutaitė
Birutė Prašmutaitė (g. 1956 m. sausio 29 d. Melburne, Australija) – pianistė, vargonininkė, dainininkė, chorvedė.
Biografija
Nuo septynerių metų privačiai mokėsi skambinti fortepijonu pas pedagogę Verą Porter, vėliau ketverius metus mokėsi dainuoti Smith Melba konservatorijoje pas pedagogą Dougą Ashtoną. Lankė Švč. Marijos pradžios mokyklą ir Švč. Jėzaus Širdies mergaičių gimnaziją. 1982 m. baigė Latrobe universitetą Melburne, kur įgijo matematikos ir psichologijos mokslų bakalauro laipsnį.
Nuo 1980 m. dirbo įvairiose Viktorijos valstijos įstaigose. Kadangi iš mažens mėgo muziką, nuo 13 metų pradėjo giedoti parapijos chore, dainavo dviejuose gimnazijos choruose ir universiteto chore. Apie dešimt metų dainavo mergaičių ansamblyje „Dainava“, nuo 1989 m. dainuoja lietuvių folkloro ansamblyje „Melburno kaimo dainininkai".
Nuo 1977 m. kaip dirigentė ir vargonininkė pavaduodavo Melburno parapijos choro vadovą.
Nuo 1974 m. pradėjo dainuoti Melburno „Dainos sambūrio“ chore ir jam akompanuoti, o nuo 1978 m. ir diriguoti. 1980–1990 m. buvo šio choro dirigentų padėjėja, nuo 1991 m. meno vadovė ir dirigentė. Choras gieda Švč. Mergelės Jūrų Žvaigždės bažnyčioje, koncertuoja Australijos lietuvių kolonijose, rengia metinius ir jungtinius koncertus su lietuvių, latvių ir estų meno mėgėjų kolektyvais bei solistais. Tuose koncertuose choras pasirodo kaip mišrusis (40 dalyvių) ir su atskiromis vyrų bei moterų chorų grupėmis. Dalyvauja tradicinėse Australijos lietuvių dainų šventėse. 1978 m. dalyvavo JAV ir Kanados lietuvių 5-ojoje dainų šventėje Toronte, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Kaune ir Vilniuje, koncertavo Trakuose. „Dainos sambūris" populiarina lietuvių kompozitorių dainas ir stambesnius užsienio klasikų kūrinius bei bažnytinę muziką.
B. Prašmutaitė yra jau dešimties Australijos lietuvių dainų švenčių organizatorė, muzikos vadovė ir dirigentė, 1983 m. VI JAV ir Kanados lietuvių dainų šventės Čikagoje ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentė. Dirba daug visuomeninių darbų, priklauso įvairioms organizacijoms: Australijos LB narė, 1983–1984 ir 1995–1996 m. valdybos narė, nuo 1983 m. Jaunimo reikalų vadovė, nuo 1995 m. vicepirmininkė kultūros reikalams. Buvo Australijos Lietuvos jaunimo sąjungos pirmininkė, dalyvavo Pasaulio lietuvių jaunimo kongrese Pietų ir Siaurės Amerikoje bei Australijoje. Dalyvauja Lietuvių skautų veikloje ir rašo spaudoje, apdovanota Skautų medaliais bei kitokiais atžymėjimo ženklais.
Šiauleliai
Šiauleliai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Šiluvos, šalia kelio ir Žyzdrės upelio. Stovi medinis kryžius prie kelio.
Judrė (Višakis)
Judrė – nedidelė upė, tekanti Kazlų Rūdos savivaldybėje, Višakio upės kairysis intakas. Upelis priklauso Šešupės baseinui, hidrologinis nr. – 15010454. Į Višakį įteka 26,2 km atstumu nuo jo žiočių, Višakio Rūdoje.
Upelio ištakos – Kauno rajone, durpynuose į pietvakarius nuo Ežerėlio. Aukštupyje iki Agurkiškės vaga sureguliuota. Tolia teka Kazlų Rūdos mišku, vidurupyje įteka Trumpukas (dešinysis intakas). Žemupyje į rytus nuo Višakio Rūdos upelis užtvenktas, suformuotas Judrės, arba Gulioniškės tvenkinys.
Upelio pavadinimas kilęs iš žodžio judrus „vikrus, gyvas, judan­tis“.
Kazimieras Antanavičius (1908)
Kazimieras Antanavičius (1908 m. Didviečiai prie Plungės – 1947 m. balandžio 9 d. Žvirblaičiai, Alsėdžių valsčius) – Lietuvos partizanų vadas. Lietuvos kariuomenės kapitonas.
Biografija
1931 m. baigė Pirmojo Lietuvos Prezidento karo mokyklą. Buvo paskirtas į 1-ąjį pėstininkų pulką. 1938 m. suteiktas kapitono laipsnis. 1940 m. rugsėjo 5 d. paskirtas į Raudonosios armijos 29-ojo šaulių teritorinio korpuso štabą, o rugsėjo 24 d. – 184-osios šaulių divizijos štabo operacijų skyriaus karininku. 1941 m. Vokietijai įsiveržus į Sovietų Sąjungą, iš armijos pasitraukė. Vokiečių okupacijos metais dirbo Plungės burmistru.
Nuo 1944 m. Lietuvos laisvės armijos Plungės kuopos vadas (slapyvardis Tauras), nuo 1946 m. rugsėjo 24 d. Žemaičių apygardos vadas. Sovietinių baudėjų apsuptas žuvo kartu su broliu Povilu, karo lakūnu – nenorėdamas gyvas pasiduoti iššaudęs visus šovinius nusižudė peiliu.
1990 m. perlaidotas Lėbartų kapinėse.
1999 m. Vyčio kryžiaus 3 laipsnio ordinas, dimisijos pulkininkas (abu po mirties).
Pilatovščizna
Pilatovščizna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Grudeko ir apie 36 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Italijos futbolo varžybos 1909–1910 m.
Italijos futbolo varžybos 1909–1910 m.
Lazerinis diodas
thumb|250px|Lazerinis diodas greta monetos. Paties kristalo plotas žymiai mažesnis. thumb|250px|Lazerinis diodas Lazerinis diodas arba puslaidininkinis lazeris yra toks lazeris, kurio veiklioji medžiaga yra puslaidininkis, panašus į naudojamą šviestukuose. Dėl lazerio valdymui naudojamos injekcinės elektros srovės, šie lazeriai kartais vadinami injekciniais lazeriais, taip atskiriant juos nuo optiškai kaupinamų lazerių.
Rezonatoriaus funkcijas atlieka du puslaidininkio kristalo lygiagretūs poliruoti šonai, kurių plokštumos yra statmenos pn sandūros plokštumai. Kiti du šio kristalo šonai yra nuožulnūs, tarp jų rezonatorius nesusidaro ir generacija nevyksta.
Veikimo principas
Injekcinis lazeris veikia šitaip. Prie pn sandūros prijungus tiesioginę įtampą sandūra tekanti srovė sukelia krūvininkų rekombinaciją, kurios metu išsiskiria fotonai, sklindantys į visas puses. Šių fotonų energijos yra įvairios, ir spinduliavimo spektras yra platus. Tarp fotonų yra ir tokiu, kurie juda pn sandūros plokštumoje. Jie atsispindi nuo rezonatoriaus veidrodinių šonų ir sukelia priverstinį spinduliavimą. Tiesioginiam srovės tankiui didėjant, didėja ir šių fotonų skaičius. Kai srovės tankis tampa didesnis už tam tikrą slenkstinį tankį, sustiprėja priverstinis spinduliavimas ir tampa aktyviu.
Injekciniuose lazeriuose taikomos heterogeninės sandūros, nes tokių lazerių matmenys yra labai maži. Rezonatoriaus dydis yra maždaug 10 μ m. Injekciniai lazeriai gali veikti impulsiniu ir tolydiniu režimu. Lazerio, veikiančio jungiklio režimu, perjungimo trukmė 10-10 s. Dabartiniu metu siekiama taikyti lazerius skaičiavimo technikoje, kuriant įvairius loginius elementus ir lazerines atminties ląsteles.
Dziningas (Vidinė Mongolija)
Dziningas  – miestas Kinijos šiaurėje, Vidinėje Mongolijoje, Inšano kalnų papėdėje; Ulan Čabo miesto prefektūros administracinis centras. Transporto mazgas. Medienos apdirbimo, maisto pramonė.
Istorija
Miestas įkurtas XVI a. Nuo 1922 m. tapo savivaldybės centru, o 2004 m. tapo Ulan Čabo prefektūros dalimi.
My Everything
Albumas buvo nominuotas Grammy apdovanojimuose, geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje, tačiau jo nelaimėjo.
Lietuvos kompozitorių sąjunga
– visuomeninė organizacija, vienijanti profesionalius Lietuvos kompozitorius ir muzikologus.
Skleidžia, skatina, remia, propaguoja šiuolaikinę lietuvių profesionaliąją muziką ir muzikologinę mintį.
Istorija
1941 m. įsteigta Kaune, organizacinio komiteto pirmininkas Juozas Gruodis. 1948 m. įvyko pirmasis sąjungos suvažiavimas, kuriame atnaujinta sąjungos veikla, ji priklausė TSRS kompozitorių sąjungai. 1989 m. atkurta kaip savarankiška organizacija.
Paul Krugman
Paul Robin Krugman (g. 1953 m. vasario 28 d. Niujorke) – JAV ekonomistas, Nobelio ekonomikos premijos laureatas (2008 m. spalio 13 d.). Prinstono universiteto ekonomikos ir tarptautinių santykių profesorius, straipsnių „The New York Times“ autorius.
Lietuvos kompozitorių sąjunga
Padaliniai
1971 m. įsteigtas Kauno skyrius.
1979–2002 m. veikęs Sąjungos Klaipėdos skyrius atsiskyrė į atskirą asociaciją „Lietuvos kompozitorių sąjungos Klaipėdos skyrius“.
Paul Krugman
Biografija
Paul Krugman augo Long Island amerikiečių viduriniojo sluoksnio šeimoje. Jo tėvas buvo draudimo vadybininkas, senelis – žydų kilmės emigrantas iš Baltarusijos. Baigė Niujorko valstijos Belmoro vidurinę mokyklą. 1974 m. baigė ekonomikos bakalauro studijas Jeilio universitete. 1977 m. apgynė daktaro disertaciją Massachusetts Institute of Technology apie lanksčiuosius valiutų kursus. Dėstė Jeilio, Prinstono universitetuose, Londono ekonomikos ir politikos mokslų mokykloje. Nuo 1982 m. iki 1983 m. buvo Ronald Reagano vyriausybės ekonomikos patarėjas. 2000 m. tapo Prinstono universiteto profesoriumi. Ekonomikoje laikosi keinsizmo pažiūrų.
Lietuvos kompozitorių sąjunga
Padaliniai
1995 m. prie sąjungos įkurtas Lietuvos muzikos informacijos ir leidybos centras, kuris nuo 1998 m. priklauso Tarptautinei muzikos informacijos centrų asociacijai.
Veikla
Veikia Jaunimo ir Muzikologų sekcijos.
Sąjunga rengia naujų kūrinių perklausas, autorinius koncertus, kamerinės muzikos konkursus, Baltijos šalių (nuo 1967 m.), lietuvių ir lenkų muzikologų (nuo 1989 m.) konferencijas.
Renginiai
Sąjungos iniciatyva surengti Lietuvių tarybinės muzikos festivaliai (1977 m., 1982 m., 1987 m.).
Pagrindiniai Sąjungos renginiai yra šiuolaikinės muzikos festivaliai:
Nuodingoji šunpetrė
Nuodingoji šunpetrė (Aethusa cynapium) – salierinių (Apiaceae) šeimos, monotipinės šunpetrės (Aethusa) genties augalas.
Tai vienmetė, nemalonaus kvapo žolė, turinti verpstišką šaknį ir tuščiavidurį stiebą. Lapai tamsiai žali, apatinė pusė blizga. Skėčiai su 12-18 stipinų. Žydi gegužės – spalio mėn. Auga patvoriuose, daržuose.
Augalas labai nuodingas, ypač kiaulėms. Taip pat pavojingas ir žmogui, nes jauni lapai panašūs į petražolės, nuo kurios skiriasi labiau blizgančia apatine puse ir silpnu lyg česnaką primenančiu kvapu.
Augalas paplitęs Europoje, vakarų Azijoje ir šiaurės vakarų Afrikoje.
Mechaninė sistema
Mechaninė sistema naudoja galią kad atliktų darbus, kuriuose reikia jėgos ir judėjimo.
Mechaninė sistema sudaryta iš (i) galios šaltinio ir pavaros, kuri generuoja jėgas ir judėjimą, (ii) mašinos, kuri suteikia formą pavaros įvesčiai, kad būtų pasiektas tam tikras jėgų ir judėjimo pritaikymas ir (iii) valdiklio su sensoriai, kuris lygina įvestį su tikslu ir nukreipia pavaros įvestį. Tai gali būti matoma Vato garo variklyje (žr. iliustraciją), kuriai galią teikia garų plėtimasis, kuris judina stūmoklį. Judanti sija, sujungimo mova ir alkūninis svertas transformuoja tiesinį stūmoklio judėjimą į išvedimo skriemulio sukimąsi. Galiausiai, skriemulio sukimasis judina valdytoją, kuris kontroliuoja vožtuvą.
thumb|right|400px|alt=Boulton & Watt Steam Engine|Boulton ir Watt garo variklis, 1784 m.
Galios tekėjimas per mechaninę sistemą užtikrina supratimą apie įrenginių veikimą nuo svirčių iki automobilių.
Galios šaltinis
Žmogaus ir gyvūnų pastangos senovėje buvo mašinų galios šaltinis. Gamtos jėgos, tokios kaip vėjas ir vanduo, suteikė galios didesnėms mechaninėms sistemoms.
Vandens malūnas: Vandens malūnai pasirodė apie 300 m. pr. m. e. ir naudojo tekantį vandenį kurti sukamąjį judėjimą, kuris buvo naudojamas malti grūdus, atlikti medienos ar tekstilės operacijoms. Modernūs vandens malūnai naudoja vandens tekėjimą per užtvankas sukti elektrinius generatorius.
Variklis
Jėgainė
Motorai
Skysčio galia
Ikarus 250
thumb|right|250px|Ikarus-250 Ikarus 250 – tarpmiestinis vengrų firmos „Ikarus“ autobusas, gamintas nuo 1971 m. iki 1990 m. pradžios. Standartiniame komplektavime turi iki 57 sėdimų vietų, „liuks“ variante – 44.
Čekaičiai
Čekaičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Ušnėnų.
Etimologija
Kaimo vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Čekaitis.
Kvantiniai NOT vartai
Kvantiniai NOT vartai žymimi X ženklu, įrašytu kvadrate.
Vaizdas:Img151.png
Didieji Skaisgiriai
Didieji Skaisgiriai (, nuo 1938 m. Kreuzingen, rus. nuo 1946 m. Большаково, Bolšakovas) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 88 km nuo Karaliaučiaus, prie kelio Karaliaučius – Tilžė, 18 km į pietus nuo Gastų, nuo 2008 m. birželio 30 d. Bolšakovo kaimo gyvenvietės centras.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities kaimas. 1947–1963 m. Bolšakovo rajono, 1963–2008 m. Bolšakovo apylinkės (Большаковский cовет) centras.
Apylinkės gyvenvietės
Apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:
Bartolomé Mitre
Mitrė buvo kaudilijaus Juan Manuel de Rosas oponentu, todėl dirbo tremtyje Urugvajuje, Čilėje, Bolivijoje, Peru. Po de Roso nugalėjimo Mitrė grįžo į Buenos Aires ir vadovavo sukilimui prieš Justo José de Urquiza. 1862 m. Mitrė tapo prezidentu, o netrukus vadovavo Aljanso pajėgoms prasidėjusiame Paragvajaus kare.
Mitrė yra vieno didžiausių Pietų Amerikos laikraščių La Nación įkūrėjas. Jis taip pat išvertė Dantės „Dieviškąją komediją“ į ispanų kalbą, parašė keletą veikalų apie Pietų Amerikos nepriklausomybės kovas.
Transporto teisė
Transporto teisė - teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius transporto srityje.
Teisės pošakiai
Pagal transporto rūšis - geležinkelių transporto teisė, kelių transporto teisė, vandens transporto (vidaus vandenų, jūrų) teisė, oro transporto teisė. Pagal visuomeninių santykių reguliavimo metodus - viešoji ir privatinė transporto teisė. Gali būti išskiriama
Teisės šaltiniai
Išskiriami nacionaliniai, tarptautiniai, viršnacionaliai teisės šaltiniai. Pagal rūšis - įstatymai, tarptautinės sutartys, teismų sprendimai, mokslo doktrina ir kiti. TSRS ir posovietinės erdvės valstybės nacionaliniai įstatymai yra kodifikuoti teisės aktai. Lietuvos transporto teisės šaltiniai - Kelių transporto kodeksas, Vidaus vandenų transporto kodeksas, Geležinkelių transporto kodeksas.
Kvintas
Kvintas („Penktoji upė“) arba Popopis – upė centrinėje Argentinoje. Prasideda San Luiso provincijoje, Sierra de San Luis kalnagūbryje, Retamos kalno (2213 m) šaltiniuose. Aukštupyje slenkstėta ir vandeninga. Teka į pietryčius. Maždaug už Paso de las Carreteras užtvankos pradeda tekėti pampų lygumomis. Iš kairės įteka Rosarijaus upė. Prateka Vilja Mersedeso miestą, ties kuriuo upės plotis – 45 m. Toliau teka Kordobos provincija. Žemupyje teka pelkynais ir užsibaigia Bañados de la Amarga pelkėse.
Potvynių metu susidariusios laikinos protakos pasiekia Santa Fė ir Buenos Airių provincijas. Gali pasiekti netgi Salado baseiną. Upės vandeningumas labai priklauso nuo metų laiko.
Ilgis 375 km, tačiau gali pasiekti net 878 km.
Vincas Asevičius
Vincas Asevičius (1896 m. liepos 27 d. Viščiakaimis, Alvito valsčius – 1942 m. kovo 6 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas.
Biografija
1917 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją. 1919 m. liepos 4 d. pradėjo tarnybą Lietuvos kariuomenėje. 1919 m. baigė Karo mokyklą, 1924 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus.
1919 m. paskirtas į 1-ąjį atsargos batalioną, 1920 m. perkeltas į formuojamą šarvuočių būrį, vėliau paskirtas šarvuočio „Šarūnas“ komendantu. 1924 m. perkeltas į Šarvuočių rinktinę. 1927 m. paskirtas tankų bataliono vadu, vėliau Šarvuočių rinktinės vadu. 1935 m. perkeltas į kariuomenės intendantūrą, 1936 m. į Priešlėktuvinės apsaugos rinktinę, paskirtas technikos skyriaus viršininku. 1939 m. suteikus pulkininko leitenanto laipsnį išėjo į atsargą.
Ṭ
Ṭ (minuskulas: ṭ) – lotynų abėcėlės raidė, suformuota iš T su papildomu tašku po raide. Naudojama semitų-chamitų kalbų transkripcijoje atstoti „tvirtąją t“, taip pat lotyniškoje berberų kalbų abėcėlėje. Indų, rytų iranėnų ir dravidų kalbų transliteracijoje reiškia retrofleksinį t. Taip pat anksčiau buvo naudojama tam pačiam garsui javiečių kalboje, bet dabar pakeista digrafo „th“.
Rupert Everett
thumb|Everett, [[2007]] Rupert James Hector Everett (g. 1959 m. gegužės 29 d.) – anglų aktorius.
Everetas gimė Norfolke (Anglija), mokėsi pas Benediktinus Ampleforto koledže, tačiau 15 metų pabėgo į Londoną, norėdamas tapti aktoriumi. Čia studijavo Central School of Speech and Drama aukštesniojoje mokykloje, ir kad galėtų pragyventi, dirbo vyru – prostitute. Vėliau už nepaklusnumą buvo išmestas iš dramos mokyklos ir persikėlė į Škotiją, kur Glazge įsidarbino avangardiniame teatre.
Lūžis karjeroje atėjo 1982-aisiais, kai Rupertas Everetas gavo vaidmenį filme „Kitas kraštas“. 1987 metais jis jau vaidino kartu su Bob Dylan „Ugnies širdyse“.
1989 m. aktorius persikėlė į Paryžių. Čia viešai pripažino, kad yra gėjus, kas tuo metu padarė žalą jo tolimesnei karjerai. Vis dar filmavosi įvairiuose filmuose („Dellamorte Dellamore“ ir kt.), tačiau pirmas rimtesnio pasisekimo sulaukęs vaidmuo buvo tik 1997-ųjų filme „Mano geriausio draugo vestuvės“ kartu su Julia Roberts.
Kita
Italų komiksų herojus Dylan Dog buvo inspiruotas Ruperto Evereto. Vėliau aktorius vaidino filme „Dellamorte Dellamore“, pastatytame pagal vieną iš romanų su šiuo herojumi. Tiesa, vaidino kitą personažą, o pats Dylan Dog filme nepasirodė visai.
Malvoideae
Hibisceae – dedešvinių (Malvaceae) šeimos vienmečių ir daugiamečių augalų pošeimis.
Pošeimiui priskiriama daugiau nei 78 gentys ir 1670 rūšių, 4 tribos:
Aloyzas Toleikis
Biografija
Nuo 1966 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys.
Kūryba
Sukūrė paminklų, dekoratyvinių kompozicijų, portretų, medalių. Su kūrybiniais darbais dalyvavo parodose Maskvoje, Vokietijoje, Lenkijoje, Vengrijoje.
Svarbesni darbai: „Jaunystė“ (1969 m.), „Ikaras“ (1971 m.), „Grojanti mergaitė“ (1978 m.), „Dubysa“ (1976 m.), „Rytas“ (1979 m.), „Motinystė“ (1980 m.), „Mergaitė su dūdelėmis“ (1985 m.), antkapinis paminklas poetui J. Krikščiūnui-Jovarui „Poezijos mūza“ (1973 m.), antkapinis paminklas A.Bilevičiūtei (1977 m.). Sukūrė šiauliečių bareljefų, biustų: muziejininko J. Naudužo, dailininko G. Bagdonavičiaus, aktorės P. Pinkauskaitės, gydytojo J. Jankausko ir kt.
Podozeranai
Podozeranai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grudeko valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į pietryčius nuo Grudeko ir apie 43 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Albinas Prižgintas
Albinas Prižgintas (g. 1947 m. sausio 21 d. Schweinfurte, Vokietija) – vargonininkas virtuozas ir chorvedys. Albino Jasenausko dukters – pianistės, vargonininkės ir chorvedės Teresės Jasenauskaitės-Prižgintienės – sūnus.
Skirma Kondratas
Skirmantė Makaitytė-Kondratienė (Skirma Anna Kondratas, g. 1944 m. sausio 26 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos sociologė, politinė bei visuomenės veikėja.
Albinas Prižgintas
Biografija
1949 m. iš Vokietijos su tėvais atvyko į JAV. 1969 m. baigė bakalauro, 1970 m. – muzikos magistro studijas Julliard School of Music.
Skirma Kondratas
Biografija
1949 m. su tėvais atvyko į Ameriką. Mokėsi Bostono Šv. Petro lietuvių parapijos pradžios mokykloje, Norwood High School gimnazijoje (Masačusetsas). Dalyvavo skautų, „Santaros-Šviesos“ Bostono skyriaus veikloje. 1965 m. Harvardo universiteto (JAV) Radcliffe koledže baigė istoriją. 1965–1966 m. stažavo Poznanės universitete (Lenkija). 1966–1967 m. lankė Kolumbijos universiteto Tarptautinių santykių mokyklą. 1969 m. Bostono universitete įgijo istorijos magistro laipsnį. Dirbo vertėja Lietuvių enciklopedijos leidykloje, mokytojavo Bostono lituanistinėje mokykloje. 1981 m. Džordžo Meisono universitete (George Mason University, Virdžinija) baigė verslo administravimo magistro studijas.
1981–1984 m. ekonomikos ir ekonominės politikos analitikė JAV respublikonų partijos nacionaliniame komitete. Ėjo aukštas pareigas prezidentų Ronaldo Reigano bei Džordžo Bušo (vyresniojo) vyriausybių administracijose: 1989–1992 m. dirbo JAV Žemės ūkio departamente – JAV federalinių mitybos programų (USDA Food and Nutrition Service) vadovė, JAV Būsto ir urbanistikos departamento (US Department of Housing and Urban Development) viceministrė. 1992–1995 m. Hudsono instituto vyresnioji mokslinė bendradarbė, vadovavo socialinės rūpybos projektui. Iki 1999 m. Vašingtono urbanistikos instituto vyresnioji bendradarbė.
Albinas Prižgintas
Biografija
Gavęs Fulbraito stipendiją, 1970–1971 m. vargonus studijavo pas Karlą Richterį Vokietijoje. Vargonų muzikos rečitalius surengė Harvardo universitete, Šv. Patriko katedroje Niujorke, Svč. Jėzaus Širdies katedroje Niudžersyje, Šv. Petro bažnyčioje Bostone, Kolumbijos universitete, Šv. Severino bažnyčioje Paryžiuje ir kitur.
Skirma Kondratas
Biografija
1996 m. jai grąžinta Lietuvos pilietybė. Nuo 1999 m. sausio mėn. prezidento Valdo Adamkaus patarėja socialinių reformų klausimais. 2009–2010 m. ministro pirmininko Andriaus Kubiliaus patarėja socialinės politikos klausimais. 2010–2011 m. Socialinės apsaugos ir darbo viceministrė. Kuravo bendruomenių, šeimos, vaikų ir jaunimo, piniginės paramos, socialinių paslaugų, socialinės integracijos, lygių galimybių sritis (poste ją pakeitė Dalius Bitaitis). Nuo 2011 m. kovo mėnesio Heifer International fondo (JAV labdaros fondo Arkanzaso valstijoje) valdybos narė, atsakinga už Rytų ir Vidurio Europos regioną. Pilietinės visuomenės instituto „Lietuva be atskirties ir skurdo“ projekto vadovė, Nacionalinio skurdo mažinimo organizacijų tinklo valdybos pirmininkė.
Albinas Prižgintas
Biografija
Su „Camerata Singers“ grupe gastroliavo trisdešimtyje JAV valstijų. Dažnai koncertavo ir su kitomis muzikos grupėmis, 1971 m. vargonavo Roberto F. Kennedžio vaikų teatre. Buvo muzikos vadovas St. Mary's of Angeles bažnyčioje Brukline. Šioje parapijoje vargonininkavo ir vadovavo chorui. Dalyvavo tarptautiniame vargonininkų konkurse Paryžiuje, konkursinę programą atliko ir Apreiškimo parapijos bažnyčioje Brukline. Daug metų vargonininkauja ir vadovauja chorui Šv. Mykolo ir Visų Angelų amerikiečių parapijose Tucsone, Arizonoje. Reiškiasi ir kaip džiazo pianistas. Jo brolis Viktoras taip pat muzikas (klarnetininkas).
Skirma Kondratas
Biografija
Paskelbė straipsnių valstybės socialinės ir ekonominės politikos klausimais.
Albinas Prižgintas
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Muaras
Muaras – specialiu būdu austa šilkinė juosta arba juostelė, prie kurios rišamas arba tvirtinamas medalis, ordinas ar kitoks apdovanojimo ar pažymėjimo ženklas.
Istorija
Specialia tvirta juosta, permesta per petį buvo tvirtinama špaga arba rapyra. Kiekvienas karininkas stengdavosi sugalvoti savą juostos spalvų derinį, atitinkantį herbo heraldiką. XVII a. atsiradus pasižymėjimo ženklams tokia juosta pradėta naudoti ir jų pakabinimui.
Fazinis greitis
arba per bangos kampinį dažnį ω ir bangos vektorių k
Dispersinėje terpėje, fazinis greitis priklauso nuo dažnio, kadangi bangos ilgis priklauso nuo lūžio rodiklio, ir, bendru atveju, nesutampa su bangos grupiniu greičiu, kuris parodo, kokiu greičiu juda bangos amplitudė (dar vadinama bangos gaubtinė).
Medžiagos bangų fazė
Kvantinėje mechanikoje, dalelės elgiasi kaip bangos, turinčios kompleksinę fazę. Anot De Broilio hipotezės, matome, kad
Pasitelkę specialios reliatyvumo teorijos sąryšį tarp energijos ir judesio kiekio, gauname
kur E yra dalelės bendra energija, (t. y. rimties energija plius kinetinė energija), p yra judesio kiekis, \gamma yra Lorenco daugiklis, c yra šviesos greitis, o β yra greitis, išreikštas konstantos c vienetais. Kintamasis v gali atitikti arba dalelės greitis arba atitinkančios medžiagos bangos grupinis greitis. Kadangi, anot specialios reliatyvumo teorijos, stambios dalelės greitis v < c, medžiagos bangų fazinis greitis visuomet viršija šviesos greitį c, t. y.
bei, kaip matome iš išraiškos, jis pasiekia c, kuomet dalelės judėjimo greitis yra reliatyvistinis. Superluminarus fazinis greitis nepažeidžia priežastingumo principo, kadangi jis neperneša informacijos.
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondas – Lietuvos visuomeninė ne pelno organizacija, veikianti Vilniuje, A. Mickevičiaus 29.
Veikla
Lietuvos kompozitorių sąjungos muzikos fondą 1994 m. įsteigė Lietuvos kompozitorių sąjunga. Veiklos tikslai: iš įvairių šaltinių Lietuvoje ir užsienyje kaupti lėšas, iš jų teikti labdarą Lietuvos kompozitorių sąjungos nariams ir remti fondo tikslus atitinkančias Lietuvos kompozitorių sąjungos, jos padalinių bei narių programas. Rengia kamerinės muzikos, geriausio metų kūrinio, fortepijoninių kūrinių pedagoginiam repertuarui ir kt. konkursus.
Vadovai
Valdyba:
Italijos futbolo varžybos 1911–1912 m.
Italijos futbolo varžybos 1911–1912 m.
Išvestinė kredito priemonė
Išvestinė kredito priemonė arba kredito derivatyvas (angl. credit derivative) - finansinės rizikos perleidimo instrumentas, skolos pardavimo sutartis. Derivatyvas yra apibūdinamas ir kaip finansinis instrumentas, kurio vertė nustatoma atsižvelgiant į būsimus prekės, valiutos, vertybinio popieriaus ir kt. kainos svyravimus rinkoje. IKP rinka gali būti sukurta iš bet ko, kas turi parduodamąją vertę. Obligacijų ir kreditų IKP rinka būtų vienas iš pavyzdžių. 2008 m. prekybos šioje srityje apyvarta viršijo $56 trilijonus; tikslus skaičius nebuvo žinomas, dėl šios rinkos nepavaldumo valstybiniam reglamentavimui.
Derivatyvai yra svarbi rinkos ekonomikos funkcionavimo ir plėtros dalis, apsauganti ir nuo galimų nuostolių dėl rinkos kainų pokyčių. Tinkamai nesutvarkius šios rinkos dalies funkcionavimo teisiniais reguliavimo ir kontrolės dokumentais, ji yra pajėgi sukelti krizinius reiškinius. Pask 2008 m. spalio 15 d. "The Washington post" analitikų jų krizę sąlygojo kliringo - mainų ne grynais nebuvimas šioje svarbioje rinkos dalyje, nors dar apie 2000 m. JAV valdžioje buvo siūlyta ir diskutuota dėl kliringo būtinumo.
Warren Buffett, žymus amerikiečių investicinių rinkų žaidėjas pavadino IKP „finansiniais masinio naikinimo ginklais“. Nežiūrint to, iki 2008 m. pasaulio ekonominės krizės IKP leido Wall Street ir kitų finansinių sostinių verslininkams bei perpirkliams spekuliantams uždirbti milijardus.
Liepos 12
Liepos 12 yra 193-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 194-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 172 dienos.
Šventės
(kol kas neįvestos)
Vardadieniai
Bonifacas – Brunonas – Sigisbertas – Margiris – Vyliaudė – Izabelė
Visa
„Visa“ – didžiausia pasaulyje plataus vartojimo kreditinių kortelių mokėjimo sistemos operatorė įsikūrusi San Franciske. „Visa“ yra bankams priklausanti asociacija.