cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zabrodės meteoritas
Zabrodės meteoritas buvo saugomas Vilniuje, tačiau per įvairius XX a. neramumus apie jo saugojimo vietą pamiršta. Praėjus 72 metams paaiškėjo, kad šis meteoritas yra Vilniaus universiteto Geologijos muziejuje (čia pagrindinė meteorito dalis tebesaugoma iki šių dienų). Nuo Zabrodės meteorito atpjautų mažesnės masės gabalų turi kiti muziejai: Odesos universiteto mineralogi­jos muziejus (~300 g), Britų (~3 g) ir Vienos (~5 g) gamtos muziejai.
Pagraužė (Molėtai)
Pagraužė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 18 km nuo Suginčių, prie Aiseto ežero.
Leroy Sané
Lerojus Azizas Sanė (g. 1996 m. sausio 11 d.) – vokiečių futbolininkas, Vokietijos rinktinės saugas (vingeris), šiuo metu atstovauja Bayern Munich.
Karjera
Gimė Esene, Vokietijoje. Nuo 2001 m. futbolo paslapčių mokėsi SG Wattenscheid 09, vėliau Schalke 04 ir Bayer Leverkusen jaunimo ekipose.
Schalke 04
Pirmasis profesionalus klubas buvo Schalke 04, kuriame žaidė nuo 2014/15 m. sezono.
Manchester City
Žaidė Manchester City nuo 2016 m.
Nuulopa
thumb|right|200px|Artėjant prie Nuulopa salos Nuulopa – maža negyvenama sala Samoa Apolimos sąsiauryje. Šalia salos yra dvi didesnės Samoa salos – Apolima ir Manono.
Leroy Sané
Manchester City
2020 m. birželį buvo nutraukta sutartis.
Bayern Munich
Nuo 2020 m. priklausė Bayern Munich. Buvo pasirašyta penkerių metų sutartis.
Sané įmušė pirmą įvartį Bundeslygoje prieš buvusį „Schalke“ klubą. 2020 m. lapkričio 3 d. pasižymėjo UEFA Čempionų lygoje, kai jo atstovaujamas Miuncheno „Bayern“ 6–2 išvykoje nugalėjo RB Salzburg 2020–21 m. UEFA Champions League turnyre.
Rosava
Rosava – upė Ukrainoje, Kijevo ir Čerkasų srityse; kairysis Rosės intakas (Dniepro baseinas). Upės ilgis siekia 90 km, baseino plotas – 1720 km².
Prie Rosavos įsikūrę Kaharlyko ir Myronivkos miestai.
Žadeikių Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia
miniatiūra|250px|right|Koplyčios viduje. Kryžiaus kelio stočių paveikslai atkeliavę iš Kvėdarnos bažnyčios
Žadeikių Nukryžiuotojo Jėzaus koplyčia – veikianti katalikų koplyčia Žadeikių kaime (Žadeikių sen.), Šilalės rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Kvėdarnos, netoli kelio. Koplyčia įsikūrusi uždarytos mokyklos pastate, kuriame taip pat įkelta seniūnija, yra biblioteka, kaimo bendruomenė.
Priklauso Kvėdarnos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo parapijai. Pastaruoju metu koplyčią aptarnavo Pajūralio Šv. Joakimo parapijos klebonas. Koplyčioje aukojamos sekmadieninės šv. Mišios.
Istorija
Žadeikių vardu dabar vadinamas nuo XVI a. minėtas Šventų kaimas, priklausęs Šiauduvos tijūnijai. Šventų vardas siejamas su padavimais apie čia stovėjusią koplyčią – „šventą vietą“. Pasakojama, kad Šventų dvare, dabartinio Šventų parko vakariniame kampe, priešais Perimų gatvę (kryžkelė su Šventų gatve), buvus dvaro koplyčią. Esą tai patvirtina ir Kvėdarnos apylinkės 1938 m. Lietuvos karo topografiniame žemėlapyje Šventų parke pažymėtas kryžius. Pasak senųjų gyventojų, į šią vietą ne kartą taikėsi įvairūs lobių ieškotojai, tačiau duomenų, patvirtinančių koplyčios buvimo versiją, nerasta.
Daugelį metų Žadeikių gyventojai melsdavosi Kvėdarnos bažnyčioje. 1993 m. į Kvėdarną buvo paskirtas kunigas Romualdas Vėlavičius (g. 1963). 1995 m. Žadeikių pagrindinės mokyklos patalpose, mokyklos direktoriaus Bronislovo Aleksandravičiaus iniciatyva buvo įrengta koplyčia, kurioje sekmadieniais vyko pamaldos. Jis pasirūpino, kad būtų pristatytos patalpos naujajai mokyklos laisvalaikio salei, o buvusioje laisvalaikio salėje klebono Romualdo Vėlavičiaus konsultuojamas įrengė koplyčią. Ją 1995 m. gruodžio 17 d. pašventino Telšių vyskupas Antanas Vaičius. R. Vėlavičiaus dėka koplyčioje ant sienų pakabinti iš Kvėdarnos bažnyčios atgabenti, ten jau nebenaudoti Kryžiaus kelio stočių paveikslai.
2011 m. iš Vatikano gautas Dekretas, kuriuo suteikė tikintiesiems Žadeikių koplyčioje visuotinius atlaidus, skiriamus Šv. Kryžiaus Išaukštinimo dienos šventėje (rugsėjo 14). 2019 m. vasario 17 d. Žadeikiuose minint Lietuvos valstybės atkūrimo 101-ąsias metines, koplyčioje buvo pašventinti Žadeikių herbas ir vėliava.
Satka
Veikia Čeliabinsko, Pietų Uralo universitetų filialai, medicinos, pedagoginės aukštosios mokyklos, krašto muziejus. Už 30 km nuo miesto plyti Ziuratkulio nacionalinis parkas.
Istorija
Gyvenvietė ėmė steigtis 1756 m. pastačius ketaus lydymo gamyklą, kurią įkūrė grafas Aleksandras Stroganovas. Darbininkai maištavo, 1760 m. dalyvavo Jemeljano Pugačiovo sukilime. 1774 m. prie Satkos įvyko mūšis tarp sukilėlių ir valdžios. Ketaus gamyba palaipsniui sunyko, bet 1808 m. pradėtas kasti magnezitas, Satka tapo vienu svarbiausių šalyje ugniai atsparių medžiagų gamybos centrų. Į gyvenvietę kėlėsi sentikiai. Nuo 1928 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1937 m. – miestas.
Pelekai (Breslauja)
Pelekai̇̃ – buvęs bažnytkaimis šiaurės Baltarusijoje, 4 km į pietvakarius nuo Apso, prie Peleko ežero, 17 km į rytus nuo Visagino. XX a. Pelekai tapo Miliūnų kaimo dalimi.
Istorija
Įsikūrė lietuvių etninėse žemėse. Nuo XVI a. priklausė kunigaikščiui J. Svirskiui, XVII–XVIII a. jėzuitams, Kvintų, Pelikanų ir kitoms giminėms. XIX a. pabaigoje minimas kaip miestelis Zarasų apskrityje, kuriame buvo katalikų bažnyčia, parapija, dvaras.
1714 m. pastatyta medinė Šventosios Dvasios, 1902 m. – mūrinė Šv. Jokūbo bažnyčia. Lietuviškas pamaldas čia aukojo lietuviai kunigai I. Budrys, A. Žeimys-Žeimavičius, iki 1936 m. – J. Skardinskas. 1934 m. Vilniaus arkivyskupo R. Jalbžykovskio įsakymu čia uždrausti lietuviški pamokslai. 1920–1939 m. Pelekus buvo okupavusi Lenkija, kaimas priklausė Apso valsčiui. Nuo 1939 m. priklauso Baltarusijai, 1941–1944 m. laikinai okupuoti Vokietijos kariuomenės. 1980 m. uždaryta Pelekų bažnyčia, vėliau – atkurta. Pamaldos aukojamos baltarusių kalba.
Lietuviai
1932 m. Lenkijos valdžiai uždarius nuo 1925 m. Breslaujos apylinkėse veikiančių 12 lietuviškų pradinių mokyklų, Šv. Kazimiero draugija ir Lietuvių švietimo draugija Rytas Pelekuose 1933–1936 m., Vainiūnuose 1930–1936 m. ir kitur išlaikė vaikų darželius, skaityklas. Šiame krašte nuo 1935 m. nepavyko, kaip Pelesoje ir Gervėčiuose, atkurti lietuviškų mokyklų, krašto kultūra nukentėjo, gyventojai nutautėjo.
1998 m. Vilnijos draugija atkūrė Breslaujos rajono lietuvių švietimo draugiją Rytas ir lituanistines (sekmadienines) mokyklas Pelekuose, Vainiūniuose, Ūsionyse, Zaračoje. Pelekų lituanistinėje mokykloje mokėsi 30 mokinių. Pelekuose ir gretimuose Dvarčinių, Šalakandžių, Misų, Zabarninkų, Vainiūnų ir kituose kaimuose iki šiol iš dalies išlaikyta lietuvių kalbos vilniškių tarmė. 1955–1998 m. Pelekuose vyko 10 mokslinių ekspedicijų.
Gyventojai
1781 m. Pelekų parapijoje buvo 1480 parapijiečių, 1939 m. – 3263 (bent pusė dar kalbėjo lietuviškai).
Sedanas
Sedanu vadinama:
Silisilis
Silisilio viršūnė siekia 1 858 m aukštį. Žodis silisilis Samoa kalba reiškia aukščiausias.
Pagraužė (Zarasai)
Pagraužė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Magučių.
Aleipatos salos
thumb|right|200px|Aliepatos salos iš [[NASA palydovo]] Aleipatos salos – keturios negyvenamos Samoa salos. Aleipatos salos yra rytinėje Upolu salos dalyje ir kartu sudėjus užima ~1,7 km² plotą.
Sudaro šios salelės:
Kazimieras Beržanskis
Kazimieras Beržanskis (1899 m. birželio 5 d., Luokės valsčiuje, Telšių aps., Kauno gubernija., Rusijos imperija – 1949 m. vasario 4 d. Dišlių k., Alsėdžių vls., Plungės aps.) – Lietuvos kariuomenės savanoris kūrėjas, ūkininkas, partizanas, Žemaičių apygardos Alkos rinktinės Alsėdžių kuopos būrio vadas.
Dalyvavo savanoriu Lietuvos nepriklausomybės kovose. Išėjęs į atsargą, prie Luokės gavo žemės ir miško. 1922 m. susituokė su Liudvika Stonkute, su kuria susilaukė dukterų Joanos (g. 1926 m.) ir Severinos Nemūros (g. 1933 m.).
Vedęs persikėlė gyventi į žmonos ūkį Žvirblaičiuose, kuriame sėkmingai ūkininkavo, pasistatė naują erdvų gyvenamąjį namą, į kurį šeima persikėlė 1939 m. Ūkininkaudamas dalyvavo visuomeniniame ir politiniame valsčiaus gyvenime, priklausė Lietuvių tautininkų sąjungai. thumb|left|200px|Paminklas Alsėdžiuose palaidotiems partizanams ([[2004 m.)]] Po Antrojo pasaulinio karo tapo partizanų rėmėju. Jo namuose veikė Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos štabas, kurį 1947 m. balandžio 9 d. apsupo ir sunaikino MGB Plungės valsčiaus poskyrio stribai ir MGB kariuomenės grupuotė.
Sodybos savininkui pavyko pasislėpti. Jis tapo Žemaičių apygardos Alkos rinktinės partizanu Kęstučiu, priklausė Alsėdžių kuopai, buvo paskirtas būrio vadu. Žuvo 1949 m. vasario 4 d. Rukundžių miške, Dimšlių k., Alsėdžių vls., Plungės aps., įrengtame bunkeryje, jį apsupus MGB kareiviams ir stribams.
Atminimas įamžintas Alsėdžių partizanų laidojimo vietoje 2004 m. pastatytame paminkle.
Tauragės futbolo mokykla
Tauragės futbolo mokykla (TFM) – futbolo mokykla Tauragėje.
Ferenc Puskás
Ferencas Purčeldas Biro (Ferenc Purczeld Biró), geriau žinomas kaip Ferencas Puškašas (Ferenc Puskás ; g. 1927 m. balandžio 1 d. – 2006 m. lapkričio 11 d.) – Vengrijos futbolininkas ir treneris, savo laiku vienas geriausių pasaulio futbolininkų, pirma tarptautinė sporto superžvaigždė.
Iš viso per karjerą įmušė 806 įvarčius ir užima ketvirtą vietą sąraše. Ferencas Puškašas žaidė kaire koja, taip pat mokėdavo tiksliai užbaigti atakas ir stipriai smūgiuoti iš toli. Būdavo kūrybingas aikštelėje.
Būdamas šešiolikos metų futbolininko karjerą pradėjo „Budapest Honvéd FC“ klube, kuriame praleido 13 metų ir pelnė 352 įvarčius. 1956 m. buvo suspenduotas FIFA aštuoniolikai mėnesių už tai, kad atsisakė grįžti į Budapeštą, kuriame TSRS numalšino revoliuciją. 1958 m. Puškašas po aštuoniolikos mėnesių pertraukos grįžo į futbolą ir sutiko atstovauti Madrido Real komandai, su kuria šešis kartus nugalėjo Ispanijos čempionate ir tris kartus Čempionų lygoje.
Baigęs futbolininko karjerą, Puškašas tapo treneriu. Daugiausia pasiekimų pelnė būdamas „Panathinaikos AO“ treneriu 1970–1974 m.
Jo vardu pavadintas Ferenco Puško stadionas Budapešte.
2004 m. Ferencas Puškašas Pelė buvo įtrauktas į FIFA šimtmečio geriausių pasaulio žaidėjų sąrašą.
Mirė 2006 m. nuo plaučių uždegimo.
Užeiga
miniatiūra|Corner Pub, Švedija Užeiga, užeigos namai – ekonominės ar vidutinės klasės maitinimo paskirties įstaiga, gebanti aptarnauti vidutinius lankytojų srautus, turinti licenciją pardavinėti alkoholinius gėrimus bei orientuota į žmonių socializacijos poreikius. Didelis dėmesys skiriamas gėrimų pasirinkimui, užsakymai maistui priimami pagal meniu, atsiskaitoma užsakant arba apsilankymo pabaigoje.
Siekiama kompromiso tarp aptarnavimo greičio, kainos ir kokybės bei išlaikyti platesnį prieinamumą bei populiarumą, stengiamasi sukurti jaukią, kartais teminę, aplinką tinkančią įvairaus dydžio kompanijoms. Paprastai jungiama su baru, siūloma įvairių šalių populiarių patiekalų, gėrimų bei užkandžių norint įtikti kuo platesniam lankytojų ratui. Ruošiant patiekalus atsižvelgiama į įtaką savikainai, kokybei ir paruošimo greičiui: dalis populiariausių patiekalų ar jo dalių gali būti paruošta iš anksto, dalis ruošiama pagal užsakymą, dalis – iš pusfabrikačių. Atsisakoma paslaugų savikainą stipriai didinančių maisto produktų, aplinkos detalių, personalo.
Gali būti rengiami žmones pritraukiantys bei suburiantys vieši renginiai, pvz., gyvos muzikos vakarai, žaidimai, teminiai vakarėliai.
Australijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Australijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Reguliariojo sezono lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
---
Hufufas
Hufufas  – miestas Saudo Arabijos šiaurės rytuose, Rytų provincijoje, Hasos oazėje. Transporto mazgas (geležinkelio stotis, oro uostas). Datulių apdirbimas (vienas pagrindinių datulių gamintojų pasaulyje). Tradicinė aukso, vario ir sidabro dirbinių, ginklų, audinių gamyba. Apylinkėse auginami dautuliniai finikai, kviečiai, ryžiai, vynuogės, miežiai, veisiami arabų arkliai. Į vakarus nuo Hufufo driekiasi didžiausia pasaulyje naftingoji sritis – Havaras.
Dauguma Hufufo gyventojų – sunitai, bet yra dalis nuo seno čia gyvenančių šiitų. Hufufas nuo seno garsėjo savo šilko, vilnos, medvilnės dirbiniais, sidabriniais kavinukais bei datulėmis.
Pečo patriarchatas
Pečo patriarchatas  – serbų ortodoksų bažnyčia, esanti netoli Pečo, Kosove. Bažnyčių kompleksas yra Serbijos arkivyskupų ir patriarchatų dvasinis centras bei mauzoliejus.
1947 m. buvo paskelbtas ypač svarbiu kultūros paminklu. Kartu su Visoki Dečanų vienuolynu, 2006 m. liepos 13 d. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Arkivyskupas Arsenijus I 1266 m. pastatė šv. Apaštalų bažnyčia. 1250 m. bažnyčia buvo dekoruota. Apie 1320 m. Arkivyskupas Nikodimas I pastatė šv. Demetrijaus bažnyčią. Maždaug po dešimtmečio (1330 m.) arkivyskupas Danilas II pastatė trečią Švenčiausios Mergelės Hodegetrijos bažnyčią. Taip pat pastatė ir mažą šv. Mikalojaus bažnyčią. Prie visų trijų bažnyčių pastatė narteksą, priestatą prieš įėjimą į bažnyčias. Priešais narteksą pastatė bokštą. Arkivyskupo Joanakio II laikais, apie 1345 m., lig tol be apdailos buvusi šv. Demetrijaus bažnyčia buvo išpuošta freskomis. Imperatorius Dušanas Galingasis (valdęs 1331–1355 m.) suteikė arkivyskupijai Pečo patriarchalinį statusą.
XIV a. nedidelis pakeitimas buvo padarytas šv. Apaštalų bažnyčiai. Nuo XIII iki XV a. ir XVII a. Serbijos patriarchatai ir arkivyskupai buvo laidojami Pečo patriarchato bažnyčiose.
Restauracija
Komplekso restauracijos darbai trūko nuo 2006 m. birželio iki lapkričio mėnesio. Pagrindinis tikslas buvo apsaugoti kompleksą nuo erozijos, taip pat pataisyti vidines sienas bei eksterjero vaizdą. Darbų eigoje šiaurinėje šv. Demetrijaus bažnyčios fasado dalyje buvo rastos dvi nežinomios freskos.
Dmitrijus Zubovas
Dmitrijus Zubovas (, 1764 m. gegužės 17 d. – 1836 m. vasario 14 d.) – Aleksandro Zubovo ir Jelizavetos Voronovos sūnūs, Platono Zubovo vyresnysis brolis, grafas, Rusijos generolas majoras, imperatoriaus rūmų kamerheris, grafų Zubovų giminės Lietuvos šakos pradininkas.
Biografija
1827 m. jam atiteko Šiaulių ekonomija ir kiti Lietuvoje buvę brolio Platono Zubovo dvarai (Didždvaris, Ginkūnai, Joniškis, Plungė, Kretinga ir kt.).
Vasaromis Dmitrijus Zubovas su šeima rezidavo Šiauliuose, Didždvario dvare, o žiemą gyvendavo kituose dvaruose, dažniausiai Ginkūnuose, kuriuose tvarkė svarbiausius savo ūkio ir šeimos reikalus. Be tradicinės žemdirbystės, Ginkūnuose plėtojo gyvulininkystę, įkūrė veislinių, iš Vokietijos atgabentų galvijų bandą, o jiems prižiūrėti pasamdė veterinarijos gydytoją. Vėliau didesnį dėmesį skyrė augalininkystei, pradėjo auginti cukrinius runkelius, įvedė daugialaukę sistemą. Be to vertėsi vynininkyste.
Labiausiai nuo Šiaulių atitolusį Kretingos dvarą 1828 m. balandžio 20 d. užstatė 9 metams grafui Mykolui Tiškevičiui. Dvaro vietininkas Tarvydų kaimo žemėse 1829 m. įkūrė Kretingos dvaro ūkinį padalinį – dvaro savininko garbei Dimitravu pavadintą palivarką, o tarp jo ir Joskaudų kaimo plytėjusias nederlingas, smėlingas žemes užsodino spygliuočių mišku (dabar – Dimitravo ir Joskaudų miškų masyvas).
1834 m. rugpjūčio 29 d. grafas D. Zubovas ir Kretingos bernardinų vienuolyno gvardijonas Silvestras Stanevičius pasirašė sutartį dėl vienuolynui priklausančios kasmetinės duoklės mokėjimo, dėl kurios ginčai tarp dvaro ir vienuolyno vyko nuo Platono Zubovo valdymo laikų.
Vaikai
thumb|left|150px|Dmitrijaus Zubovo žmona Praskovja Viazemskaja Dmitrijus Zubovas buvo vedęs kunigaikštytę Praskovją Viazemskają (Прасковья Александровна Вяземская; 1772-1835), su kuria susilaukė 4 dukterų ir vienintelio sūnaus.
Vienintelio sūnaus Nikolajaus (1801-1871) palikuonys tvirtai įsikūrė Lietuvoje, susigiminiavo su vietiniais bajorais, rėmė tautinį lietuvių judėjimą, pasižymėjo švietėjiška ir kultūrine veikla.
Pagrenda
Pagrenda – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km nuo Pastrėvio.
Pagraužupys
Pagraužupys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Lieponių.
Gelmių tyrimai
250px|right|thumb
Gelmių tyrimai – fizikinių, cheminių ir biologinių sąlygų jūros dugne tyrimas moksliniams arba komerciniams tikslams. Gelmių tyrimai yra laikoma palyginti nesena tyrimų sritis ir kol kas Žemės vandenynų gelmės vis dar nėra iki galo ištirtos.
Gelmių tyrimai Lietuvoje
Įgyvendinant Jūrinio slėnio projektą, Klaipėdos universitete kuriama jūrinių ir vandens tyrimų bei eksperimentų bazė. Joje bus ir mokslinių tyrimų laivas, kuris galės atlikti daugumą okeanografinių tyrimų:
Klaipėdos–Pagėgių geležinkelis
Geležinkelis Klaipėda–Pagėgiai – geležinkelio linija Lietuvoje. Pratęsimas jungiasi su Kaliningrado srityje esančia Tilže. Atkarpoje tarp Klaipėdos ir Šilutės kursuoja keleiviniai traukiniai.
Istorija
thumb|left|240px|Traukinys Šilutėje
2012–2015 m. atlikti geležinkelio linijos atnaujinimo darbai. Projekto vertė – 94,5 milijonai litų.
Stotys
Didesnės geležinkelio stotys linijoje:
Kretingos rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Kretingos rajono savivaldybės taryba – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Kretingos rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Čebarkulis
Čebarkulis  – miestas Rusijoje, Čeliabinsko srityje, 17 km į rytus nuo Miaso, prie Čebarkulio, Misiašo, Didžiojo Kisegačo, Jelovojės ežerų. Rajono centras (į jo sudėtį nepatenka). Stotis prie Ufos–Čeliabinsko geležinkelio. Juodoji metalurgija, siuvimo, baldų, maisto (mėsos, konditerijos, žuvų) pramonė. Prie aplinkinių ežerų veikia sanatorijos. Netoliese įsteigtas Ilmenio rezervatas.
2010 m. 89,3 % miesto gyventojų buvo rusai, 3,0 % – totoriai, 2,3 % – baškirai, 1,6 % – ukrainiečiai.
Istorija
Miesto pavadinimas kilęs nuo ežero, kurio vardas tiurkų kalbomis reiškia 'gražus, mirguliuojantis ežeras'.
1736 m. pastatyta rusų pasienio tvirtovė baškirų žemėse. Joje ėmė kurtis gyvenvietė, 1742 m. pastatyta cerkvė. 1774 m. tvirtovė perėjo į Jemeljano Pugačiovo sukilėlių rankas. 1892 m. Čebarkulį pasiekė geležinkelis. XX a. pr. pradėta plėtoti metalurgijos pramonė. Nuo 1942 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1951 m. – miestas. 2013 m. Čebarkulio apylinkėse praėjo Čeliabinsko meteoritų lietus, į Čebarkulio ežerą įkrito didžiausia uoliena.
Karkarčajus
Karkarčajus (, 🇦🇲) – upė Azerbaidžane (de jure) ir Kalnų Karabacho Respublikoje (de facto); Kuros dešinysis intakas. Upės ilgis – 115 km. Baseino plotas – 1490 km². Upė prasideda susiliejus dviem upėms Karabacho kalnyne, 2080 m aukštyje virš jūros lygio. Teka kalnuotomis vietovėmis. Maitinama požeminių vandenų.
Pagrindiniai intakai: Balidža, Badara ir Dagdaganas.
Uhu
Uhu  – miestas Kinijos rytuose, Anhujaus provincijoje; jūrinis uostas Jangdzės upės pakrantėje. Svarbus transporto mazgas ir prekybinis–paskirstymo centras Jangzdės baseino žemės ūkio srityje. Metalurgijos, mašinų gamybos (taip pat – laivų), medvilnės, šilko, maisto, odos, gumos pramonė.
Uhu miesto prefektūroje 2010 m. gyveno 3,54 mln. gyventojų, pačiame mieste – 1,26 mln.
thumb|left|245px|Uhu uostas
Istorija
Mingų dinastijos laikais Uhu iškilo kaip svarbus uostas ir prekybos ryžiais centras. Miesto apylinkės garsėjo vaizdingais kraštovaizdžiais – juos aprašė garsūs kinų poetai Li Bajus, Sie Tiao, Du Mu.
Antanas Šilgalis
Antanas Šilgalis (1885 m. spalio 17 d., senuoju stiliumi spalio 5 d. Kulaliai, Skuodo valsčius, Kretingos apskritis, Rusijos imperija – 1953 m. rugpjūčio 13 d. Šamanka, Irkutsko sritis, Rusija) – Lietuvos knygnešys, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė vidutinių valstiečių šeimoje. 7 metų būdamas neteko tėvo. Mokėsi savarankiškai, 1898 m. baigė Skuodo rusų aukštesniąją pradžios mokyklą. Mokydamasis rusiškai, kartu savarankiškai išmoko skaityti ir rašyti lietuviškai. Keletą metų mokėsi privačiai, ruošdamasis egzaminams į gimnaziją. Bet toliau mokytis neteko, nes buvo vienturtis ir reikėjo padėti dirbti tėvų ūkyje, ruoštis savarankiškai ūkininkauti. Labai pamėgo skaityti. Daug skaitė draudžiamos lietuviškos spaudos, daugiausia religinės pakraipos. 1899 m. būdamas 14 metų, pats iškeliavo į Palangą, susipažino su Liudu Vaineikiu ir iš jo gavo lietuviškos spaudos. Taip prasidėjo jo nuolatinės kelionės į Palangą. Iš pradžių eidavo naktimis pėsčias. Vėliau, kai labiau įgudo ir išdrąsėjo, išsiaiškino sienos apsaugos tvarką, keliaudavo dienomis. Dažnai valstiečiai jį pavėžėdavo vežimu. Važiuojant būdavo ir sulaikomas, bet pavykdavo išsisukti. Įkliuvęs su draudžiama spauda nebuvo. Po L. Vaineikio arešto 1900 m. spaudos gaudavo iš kitų Palangos knygnešių. Parsinešęs ne tik skaitė pats, bet ir platino Skuodo apylinkėse. 1902 m. atėjęs į Kretingą, susipažino su Kretingos vienuolyne įkalintu kunigu, draudžiamos spaudos platintoju Povilu Dogeliu. Iš jo taip pat gaudavo draudžiamos spaudos.
Nuo 1902 m. bendradarbiavo lietuvių spaudoje. Simpatizavo tautinei katalikiškai srovei, rėmė šios pakraipos spaudą. Po 1904 m., pasirašydamas Damazu Treigiu, bendradarbiavo leidiniuose „Vilniaus žinios“, „Šviesa“, „Viltis“, vėliau – „Lietuvos aidas“, „Tėvynės sargas“, „Lietuva“, „Laisvė“.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.
Pasibaigus kadencijai, grįžo į savo ūkį. Lietuvos žemės ūkio rūmų narys. 1939 m. liepos mėn. jam paskirta 50 Lt knygnešio pensija.
1948 m. sovietų suimtas ir su šeima ištremtas į Sibirą. Ten ir mirė. Kapą išskalavo patvinusi Irkuto upė.
Beržininkų ananasas
miniatiūra|249x249px|Beržininkų ananaso veislės obuoliai Beržininkų ananasinis arba Beržininkų ananasas – obelų veislė.
Nežinomos kilmės sodinuką savo uošvio Jono Stankevičiaus Beržininkų dvare (Dūkšto apylinkėje) surado ir aprašė prof. Adomas Hrebnickis. Nuo 1886 m. šiuos vaismedžius jis pradėjo dauginti ir pardavinėti kitiems sodininkams. Tarpukaryje veislė išliko populiari Lietuvoje ir Lenkijoje. Pastarojoje šalyje aptinkama senuose sodose ir sodininkų kolekcijose, o Lietuvoje auginama ir dabartiniais laikais. Vaisiai labai stambūs, žalsvai geltoni ir raustelėję. Prinoksta rugpjūčio pabaigoje – rugsėjo pradžioje, tai rudeninė veislė (Lenkijoje prinoksta kiek anksčiau, todėl įvardijama kaip vasarinė). Minkštimas gelsvas, tankus, turi malonų saldžiarūgščio vyno skonį. Nuskinti vaisiai išsilaiko 2 – 3 mėnesius. Medžiai atsparūs šalčiams ir (iš dalies) – rauplėms.
Lietuvos nacionalinė kriketo komanda
Lietuvos nacionalinė kriketo komanda - Lietuvai tarptautiniuose konkursuose atstovaujanti kriketo komanda. Komanda oficialiai nėra patvirtinta Tarptautinės kriketo tarybos ir negali dalyvauti oficialiuose TKT renginiuose, bet komanda pateikus prašymą Europos kriketo tarybai dėl tapimo oficialia komanda Europoje.
Pirmasis kriketo renginys Lietuvoje įvyko 1998 m. remiamas Jungtinės Karalystės ambasados Vilniuje. 2001 m. įkurta Lietuvos kriketo taryba, kuri reguliariai organizuoja kriketo varžybas.
Napoleonas Kaunackis
Napoleonas Kaunackis (1914 m., Kivylių dvare, Skuodo vls., Telšių aps., Kauno gub., Rusijos imperija – 1945 m. birželio 4 d. Skirpsčių k., Alsėdžių vls., Telšių aps.) – Lietuvos kariuomenės karininkas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių legiono partizanas.
Baigęs 1931 m. vokišką Klaipėdos Luizės gimnaziją, Vokietijoje studijavo humanitarinius ir karo mokslus. Grįžęs dirbo Lietuvos kariuomenės generaliniame štabe. Pirmosios sovietų okupacijos pradžioje į atsargą buvo išleistas turėdamas kapitono karinį laipsnį. left|thumb|200px|Paminklas Alsėdžių partizanų laidojimo vietoje Artėjant sovietų kariuomenei, 1944 m. iš Kauno persikėlė gyventi pas žmonos gimines į Rotinėnus. Rusams užėmus Žemaitiją, slapstydamasis nuo NKVD kartu su svainiais Jonu Paulausku ir Aleksandru Jonaičiu gyveno nelegaliai, o 1945 m. vasario mėn. išėjo į mišką, įsijungė į Lietuvos laisvės armijos Žemaičių legioną. Vokiečių ir anglų kalbas mokėjęs N. Kauneckas buvo rekomenduotas į legiono štabą ryšiams su užsieniu. Atvykęs į Skirpsčių ūkininko Pociaus sodyboje veikusį štabą, 1945 m. birželio 4 d. pateko į enkavedistų surengtą pasalą. Per susišaudymą buvo sunkiai sužeistas, pateko į saugumiečių rankas ir tardomas buvo nušautas.
Atminimas įamžintas Alsėdžių partizanų laidojimo vietoje 2004 m. pastatytame paminkle.
Urszula Onoszko
Uršula Onoško (Urszula Onoszko, g. 2004 m. balandžio 24 d.) – Lenkijos futbolininkė, saugė.
Karjera
Perėjo į UKS SMS Łódź.
2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka
UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse UKS SMS Łódź kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „RSC Anderlecht” (Belgija). O kitame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anna Rędzia ir Dominika Kopińska pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Gintrą. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Rungtynėse prieš belges Urszula Onoszko aikštėje pasirodė po keitimo 81 minutę ir rungtyniavo iki finalinio švilpuko.
Willem van de Poll
thumb|250px|Vilemas van de Polis Vilemas van de Polis (1895 m. balandžio 13 d. Amsterdame – 1970 m. gruodžio 10 d., ten pat) – Nyderlandų spaudos fotografas, vienas žinomiausių savo laikmečio fotografijos meistrų.
Biografija
Studijavo ir 1919 m. baigė žinomą fotografų mokyklą – Vienos Graphische Lehr-und Versuchsanstalt. Pirmoji nuotrauka spaudoje pasirodė 1920 m. – ją paskelbė Vokietijos dienraštis „Berliner Tageblatt“. Vilemas van de Polis fotografu dirbo įvairiose darbovietėse: koncernuose „Philips“, „KLM“, „Unilever“; taip pat Nyderlandų ginkluotose pajėgose ir karališkosios šeimos namų tarnyboje. Kaip laisvai samdomas spaudos fotografas keliavo po pasaulį: pabuvojo Islandijoje (1934 m.) ir Egipte (1935 m.), darbavosi Berlyne ir Paryžiuje (1935 m.). Buvo nuplaukęs ir į Nyderlandų užjūrio kolonijas. Vertingos jo fotografijų serijos iš 1934 m. išvykos į Lenkiją. Šioje šalyje V. van de Polis nuotraukose ne tik įamžino valstybės politikus bei menininkus, bet ir lankėsi provincijoje. Anuo metų lenkų valdomame Vilniuje fotografavo Aušros Vartus, Lukiškių turgų; susitaręs su pareigūnais – Lenkijos ir Lietuvos pasieniečius prie Vievio bei kt. (2014 m. Varšuvoje buvo surengta jo darbų paroda, daugumą fotografijų varšuviečiai pamatė pirmą kartą).
Fotografijas publikavo žinomos naujienų agentūros „Schostall“ (Paryžius/Viena/Milanas), „Associated Press“ (Berlynas) ir „Blackstar“ (Niujorkas). Galiausiai pradėjo ir pats rašyti straipsnius į garsius leidinius „The Mirror“, „Panorama“, „Berliner Zeitung Illustrierte“. V. van de Polis buvo pasižymėjęs fotoportretų meistras, turėjęs profesionalų supratimą apie šviesos ir šešėlių žaismą nuotraukuose. Dauguma fotodarbų atlikti su Contessa Nettel kamera, negatyvai saugomi stiklo negatyvuose 9X12 cm.
Fotografas buvo tris kartus vedęs. Prieš mirtį kurį laiką gyveno Šveicarijoje, šioje valstybėje ilgą laiką buvo saugomas ir jo archyvas. 1988 m. sukauptus foto rinkinius palikuonys perdavė Olandijos nacionaliniam archyvui.
Sitė sala
thumb|270px|Sitė sala Paryžiaus centre
Sitė sala  – sala Senos upėje, Paryžiaus centre. IV a. tai buvo Romos gubernatoriaus tvirtovė. 508 m. Chlodvigas I, pirmasis frankų karalius, saloje įkūrė savo rūmus. XII a. sala tapo svarbiu religiniu centru, Dievo Motinos katedros ir karališkosios Šventosios koplyčios (Sainte-Chapelle) namais, taip pat pirmajai miesto ligoninei – Hôtel-Dieu. Taip pat čia yra seniausio išlikusio mieste Naujojo tilto (Pont Neuf) vieta.
Salą su Senos krantais jungia 8 tiltai.
Pagriaumelės
Pagriaumelės – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Obelių.
Henryk Poddębski
Biografija
Nuo 1900 m. gyveno Varšuvoje, kur baigė prekybininkų mokyklą ir vėliau darbavosi knygyne. 1911 m. įstojo į Lenkijos kraštotyros draugiją, 1917 m. tapo šios organizacijos Fotografijos komisijos sekretoriumi. 1925 m. Varšuvoje įkūrė privačią fotodirbtuvę, besispecializuojančią kraštotyrinės fotografijos srityje. Dalyvavo dešimtyse pažintinių ekspedicijų po atkurtą Lenkijos valstybę. 1936–1938 m. Draugijos pasiųstas nuotraukose įamžino Vilnių ir Vilniaus kraštą.
Nuo 1930 metų naudojosi „Leica” fotoaparatu, pamažu kaupėsi fotoplokštelių archyvas – jau 1934 m. buvo priskaičiuota apie 6000 stiklinių negatyvų (iš viso fotografo kūrybiniame palikime išsaugota apie 22 tūkst. nuotraukų).
Tarpukaryje jo darbai ne kartą sulaukė palankaus įvertinimo. H.Poddenbskis 1926 m. nugalėjo iliustruoto savaitraščio „Światowid” konkurse ir laimėjo Pirmąjį prizą Fotografijos parodoje Poznanėje. Vėliau pelnė apdovanojimus Tarptautinėje fotografijos parodoje Briuselyje ir Karinės fotografijos parodoje Varšuvoje.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, per 1944 m. Varšuvos sukilimą hitlerininkų buvo suimtas ir išvežtas į koncentracijos stovyklą Vokietijoje, kur netrukus mirė. Lenkijos sostinės Povonzkų kapinėse įrengtas simbolinis kenotafas.
FK Jessentuki
„Jesentukų“ futbolo klubas, o trumpai FK „Jesentukai“ arba FK „Essentuki“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Jesentukuose.
Istorija
2016 m. buvo įkurtas futbolo klubas. Vėliau klubui buvo suteikta profesionalaus futbolo klubo licencija.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antrame divizione (III pakopa). 1-oje zonoje liko paskutiniai iš septyniolikos ekipų ir po sezono turėjo iškristi į žemesnį divizioną.
Sezonai
Šaltiniai:
Ruud Gullit
Gimė Surinamo migranto ir olandės šeimoje. Tėvas į Nyderlandus atvyko kartu į su žymaus futbolininko Franko Raikardo tėvu. Karjerą pradėjo „Haarlem“ klube, kur vidutiniškai kas trečias rungtynes mušdavo po įvartį. Jo talentą greitai pastebėjo „Feyenoord“, kuris jį nusipirko už 30 000 svarų sterlingų. Šiame klube, kuriame žaidė ir Johanas Kruifas, jis greitai tapo vienu pagrindiniu klubo žaidėju. Po įspūdingo individualaus sezono Gulitas nutarė ieškoti naujo klubo. Jį iš „Feyenoord“ nusipirko kitas olandų klubas PSV. Atstovaudamas PSV, saugas iškovojo du „Eredivisie“ titulus, laimėjo geriausio šalies futbolininko apdovanojimą, o 1987 m. – Auksinio kamuolio apdovanojimą.
1987 m. Silvijus Berluskonis jį nupirko „Milano“ klubui už tuomet rekordinę, 18 mln. guldenų sumą. Šiame klube Gulitas geriausiai atsiskleidė. Per 117 rungtynių, atstovaudamas „Milano“ klubui, jis pelnė 35 įvarčius.
Karjerą baigė „Chelsea FC“ klube.
2004 m. Rudas Gulitas Pelė buvo įtrauktas į FIFA šimtmečio geriausių pasaulio žaidėjų sąrašą.
Deon Thompson
Karjera
2019 m. sausio 6 d. pasirašė kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu.
Álvaro Morata
Alvaras Morata (g. 1992 m. spalio 23 d.) – ispanų futbolininkas, Ispanijos rinktinės ir C. Atlético de Madrid klubo puolėjas.
Karjera
Gimė Madride, Ispanijoje. Nuo 2005 m. futbolo paslapčių mokėsi Atlético Madrid, Getafe CF ir Real Madrid jaunimo ekipose.
Real Madrid
Pirmasis profesionalus klubas buvo Real Madrid, kuriame žaidė nuo 2010 m.
Juventus
Žaidė Juventus FC nuo 2014 m.
Real Madrid
2016/17 m. grįžo į Ispaniją ir vėl žaidė Real Madrid.
Chelsea
2017 m. persikėlė į Angliją ir atstovavo Chelsea FC.
Juventus
2020 m. grįžo į Juventus FC.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2014 m.
The Unquestionable Truth (Part 1)
The Unquestionable Truth (Part 1) pirmasis EP Jungtinių Amerikos Valstijų nu metal grupės Limp Bizkit, įrašų kompanijos Geffen Records išleistas 2005 m. gegužės 2 d. EP pasaulyje parduotas 1 milijono tiražu.
Albumo informacija
EP debiutavo 24 pozicijoje Billboard 200 tope. Pavadinimas leidžia manyti, jog nus išleistas antrasis EP. The Unquestionable Truth pažymėjo gitaristo Wes Borland sugrįžimą. Fred Durst grupės MySpace puslapyje teigė, jog Borland grįžo į grupę, todėl, kad Geffen pradėjo rūpintis Limp Bizkit reikalais, bei pareklamuos jo solinį darbą Black Light Burns. Tačiau, jau 2006 m. Wes paliko grupę.
Būgnininkas John Otto galėjo su grupe įrašyti tik vieną dainą dėl asmeninių priežasčių, o visas kitas dainas tada padėjo įrašyti Sammy Siegler. O kai grupė padarė muzikinę pertrauką, Otto savo noru įsirašė į reabilitacijos kliniką.
Pagriaužai
Pagriaužai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Girkalnio.
Australijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Australijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Reguliariojo sezono lentelė
Šaltinis: soccerway.
Holger Badstuber
Holgeris Badštuberis (g. 1989 m. kovo 13 d.) – buvęs vokiečių futbolininkas, Vokietijos rinktinės gynėjas.
Profesionalaus žaidėjo karjerą pradėjo 2007 metais Miuncheno „Bayern“ antrojoje komandoje, o 2009 tapo pagrindinės komandos nariu. Debiutiniame sezone Holgeris sužaidė visas 34 bundeslygos rungtynes ir įmušė 1 įvartį.
Nacionalinėje komandoje debiutavo 2010 metais ir su ja laimėjo 2010 metų pasaulio futbolo čempionato bronzą.
Lečchumijos kalnagūbris
thumb|250px|Orbeli kaimas Lečchumijos kalnagūbryje
Lečchumijos kalnagūbris  – kalnagūbris Užkaukazėje, šiaurės Gruzijoje, driekiasi lygiagrečiai su Didžiojo Kaukazo Vandenskyros kalnagūbriu. Iškilęs Cchenisckalio ir Rionio tarpupyje, istorinėje Lečchumijoje. Ilgis apie 60 km. Iškyla į 3562 m aukštį (Samercchlės k.).
Caldicot Town FC
Caldicot Town FC – Velso futbolo klubas iš Kaldikoto.
Žalėnai
Žalėnai (, nuo 1938 m. Sallen) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Lazdynų, Šorelių girios šiauriniame pakraštyje.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|180px|Žalėnų kaimo bendruomenė 1936 m. Įkurti 1693 m. pagal valstybės vykdytą šatulinės kolonizacijos programą valstybinio miško (Šorelių girios) žemėse. 1785 m. buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 6 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1823 m. – 7 sodybų šatulinių kulmiškių kaimas su 26 gyventojais. 1854 m. Žalėnuose buvo 10 gyvenamųjų pastatų ir 95 gyventojai.
1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Lazdynų valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1901 m. pro kaimą nutiestas siaurasis geležinkelis, įrengta stotelė. 1905 m. Žalėnuose buvo 5 gyvenamieji pastatai, 64 gyventojai, iš jų – tik 1 lietuvis.
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Pagriaužis
Pagriaužis – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Girkalnio.
Eksuma
thumb|right|Eksuma Eksuma – Bahamų salyno apskritis, susidedantis iš daugiau kaip 360 salų.
Dėl savo įdomių rifų ir urvų salynas yra patrauklus jachtininkams ir nardytojams. Daugybė puikių paplūdimių ir urvų, taip pat rifų yra Nacionalinio Eksumos žemės ir jūros parko dalis. Pradžioje Eksumoje apsigyveno aravakai ir lukajanai, kurie XV a. buvo pavergti. Iki XVII a. sala buvo negyvenama, ja naudojosi besislapstantys piratai.
Didžioji Eksuma
Didžioji Eksuma yra didžiausia sala, kurios ilgis 60 km, o plotas 72 km². Čia įsikūręs ir didžiausias salyno miestas – Džordžtaunas, kuriame pastoviai gyvena apie 1000 gyventojų. Įkurtas 1793 m. miestas buvo pavadintas Anglijos karaliaus Jurgio III vardu. Per šalia miesto esantį paplūdimį praeina vėžio tropikų ratas.
1793 m. Eksuma buvo apgyvendinta nuo karo bėgančių, ištikimų valdžiai amerikiečių. Su savimi jie atsivežė vilnamedžių, medvilnės plantacijų auginimui. Lordas John Rolle, vienas iš naujakurių, yra svarbi asmenybė salos istorijoje. Mirdamas, 1835 metais, visas savo žemės teises perdavė savo vergam. Atsidėkojant už tai, daug vietų pavadinta jo vardu (pvz., Rollevile ir Rolletown).
Omar Sívori
Enrikė Omaras Sivoris (1935 m. spalio 2 d. – 2005 m. vasario 17 d.) – Argentinos ir Italijos futbolininkas bei treneris; vienas iš geriausių savo kartos žaidėjų.
Karjerą pradėjo River Plate klube, kuriame pelnė 29 įvarčius per 63 rungtynes. „Juventus“ jį nusipirko 1957 m. Čia jis greitai tapo vienu pagrindinių „Juventus“ žaidėjų ir vienu geriausių Europoje. Čia žaidė 8 metus ir per juos įmušė 134 įvarčius. Tai ketvirtas „Juventus“ rezultatas istorijoje. 1965 m. perėjo į „SSC Napoli“ klubą, kuriame po 4 metų baigė karjerą.
2004 m. Omaras Sivoris Pelės buvo įtrauktas į FIFA šimtmečio geriausių pasaulio žaidėjų sąrašą.
Barbara Pravi
Barbara Piévic, profesionaliai žinoma kaip Barbara Pravi – prancūzų atlikėja, dainų autorė ir aktorė iš Paryžiaus. Ji atstovavo Prancūzijai 2021 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su savo daina „Voilà“ ir užėmė antrąją vietą, nusileisdama tik italų grupei „Måneskin“. Tai geriausias Prancūzijos rezultatas konkurse nuo 1991 m.
Atlikėja yra išleidusi tris minialbumus: „Barbara Pravi“ (2018 m.), „Reviens pour l’hiver“ (2020 m.) ir „Les prières“ (2021 m.), o visai neseniai išleido ir naują pilnos trukmės albumą „On n’enferme pas les oiseaux“.
2014–2018: ankstyvoji karjera
Menininkų ir muzikantų šeimoje užaugusi Barbara pirmąjį singlą išleido 2017 m., kuris buvo įtrauktas į kitais metais pasirodžiusį dainų rinkinį. 2017–2018 m. Barbara dainavo Florent Pagny muzikiniame ture. 2018 m. pabaigoje atlikėja kiek pakeitė savo kūrybinį stilių, ir pradėjo kurti šansonų stiliaus dainas. Barbara Pravi taip pat žinoma kaip aktorė – 2017 m. prancūzė vaidino filme „La Sainte famille“.
Barbara taip pat prisidėjo prie dviejų pastarųjų Prancūzijos dainų „Vaikų Eurovizijoje kūrybos – 5-ą vietą 2019 metais užėmusios „Bim Bam Toi“ bei pernai pergalę iškovojusios „J’imagine“.
2019–dabar: eurovizinė sėkmė
Kadangi Prancūzija yra viena „Didžiojo penketo“ šalių, Barbara Pravi kūrinį „Voilà“ pristatė „Eurovizijos“ finale, gegužės 22 dieną. Atlikėja surinko 499 taškus ir galutinėje lentelėje užėmė antrą vietą.
Georginio Wijnaldum
Boatengas arba kitaip Džordžinijas Vijnaldumas (g. 1990 m. lapkričio 11 d.) –futbolininkas, Nyderlandų rinktinės saugas, šiuo metu atstovauja Paris Saint-Germain FC.
Karjera
Gimė Roterdame, Nyderlanduose. Nuo 1997 m. futbolo paslapčių mokėsi Sparta Rotterdam, vėliau Feyenoord jaunimo ekipose.
Feyenoord
Pirmasis profesionalus klubas buvo Feyenoord, kuriame žaidė nuo 2007 m. sezono.
PSV Eindhoven
Žaidė PSV Eindhoven nuo 2011 m.
Liverpool FC
Nuo 2016 m. priklausė Liverpool FC.
PSG
Nuo 2021 m. priklauso PSG. Kontraktas galioja iki 2024 m. birželio 30 d.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2011 m.
Radviliškio–Daugpilio geležinkelis
Istorija
Linija nuo Radviliškio iki Kalkūnų (dabar Gryva, Daugpilio miesto dalis) nutiesta 1873 m. kaip geležinkelio Liepoja-Romnai atšaka. 2001 m. keleivinių traukinių eismas iš Šiaulių dėl mažo keleivių srauto sutrumpintas iki Rokiškio, 2022 m. - iki Panevėžio. 2010 m. Vyriausybė nutarė uždaryti Obelių geležinkelio stotį motyvuodama galimu AB „Lietuvos geležinkeliai“ lėšų sutaupymu bei krovininių traukinių pagreitėjimu.
Struktūra
Nuo Linkaičių visas ruožas vienkelis (tarp Rokiškio ir Obelių buvęs antrasis kelias išardytas ~2002 m.), naudojama pusiau automatinė blokuotė.
Stotys
thumb|240px|Geležinkelis Obelių apylinkėse thumb|240px|Ties Skapiškiu
Zebrinis baublys
miniatiūra|Zebrinio baublio paplitimas Zebrinis baublys (Zebrilus undulatus) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.
Paplitimas
Paplitęs Kolumbijoje, Venesueloje, Gajanoje, Suriname, Prancūzijos Gvianoje, Brazilijoje, Peru ir Bolivijoje. Laikosi šalia upelių, balų, mangrovėse.
Išvaizda
Smulkus garninis paukštis. Kūno ilgis – 28 – 33 cm, svoris – 123 g. Galva ir kaklas išmarginti smulkiu, pilku skersiniu raštu. Viršugalvyje juodas, ilgesnių plunksnų kuodas. Snapas trumpas ir tamsus. Rainelė geltona. Nugara, viršutinė sparnų pusė rudai juoda, išmarginta tamsiai geltonais zigzagais. Apatinė kūno dalis šviesesnė, išmarginta juodu skersiniu raštu. Uodega labai trumpa, pilka. Kojos pilkos, kojų pirštai gelsvi.
Biologija
Lizdavietės netoli vandens. Lizdus krauna 1,5 – 3 m aukštyje. Lizdas 17 – 22 cm skersmens, seklus. Dėtyje 1 kiaušinis. Jaunikliais rūpinasi abu tėvai.
Kartos trukmė – 6,7 m.
Apsauga
Populiacijos mažėjimo priežastys:
CoMix Wave Films
CoMix Wave Films – Japonijos animacinių filmų studija ir platinimo bendrovė, įsikūrusi Čijodoje, Tokijuje. Studija žinoma dėl savo animė filmų, trumpametražių filmų ir televizijos reklamų, ypač režisieriaus Makoto Šinkai filmų. Ji buvo įkurta 2007 m. kovo mėn., kai atsiskyrė nuo bendrovės „CoMix Wave Inc.“, kuri iš pradžių buvo įsteigta 1998 m. iš „Itochu Corporation“, „ASATSU“ (dabar „ADK“) ir kitų bendrovių.
Evanescence
Evanescence – alternatyvaus roko grupė iš Litl Roko miesto (Arkanzasas, JAV). Karjeros pradžioje išgarsėjo nacionaliniu mastu. Išleidusi debiutinį albumą „Fallen“ (parduota 14 milijonų kopijų) – ir visame pasaulyje. 2004 m. buvo apdovanota Grammy kaip Geriausia nauja grupė. Tais pačiais metais Geriausio „gyvo" sunkiojo roko pasirodymo prizu Evanescence įvertinta už dainą Bring Me To Life.
Istorija
„Evanescence“ įkūrė dainininkė, pianistė ir dainų kūrėja Amy Lee ir pagrindinis gitaristas bei dainų autorius Ben Moody. Jie susitiko jaunimo stovykloje Arkanzase. Moody išgirdo Amy Lee begrojančią „I’d Do Anything for Love (But I Won’t Do That)" pianinu.
Susipažinę jie atrado, kad abu mėgsta Jimi Hendrix'ą ir Björk, ir nutarė pamėginti kartu rašyti dainas (pirmoji – „Solitude“, sukurta Amy Lee, antroji – „Understanding“, parašyta Ben Moody, „Give Unto Me“ parašė Amy Lee, o „My Immortal" – Ben Moody). Amy Lee keitė dainų tekstus ir muziką daugybę kartų, tačiau sutiko, kad dainų autorystė būtų bendra.
Tam tikrą laiką jie negalėjo į grupę pakviesti daugiau profesionalių muzikantų, nes neturėjo tam pakankamai lėšų. Nepaisant to, jie grojo savo muziką gyvai. Kelios dainos, būtent „Understanding“ ir „Give Unto Me“, praskynė kelią į vietinių radijo stočių topus, jų populiarumas augo, o kartu – ir koncertų paklausa. Kai grupė galų gale susiformavo, jie surengė pasirodymą ir tapo vieni iš populiariausių vietinių atlikėjų. Buvo svarstomi keli grupės pavadinimų variantai, tarp jų Childish Intentions ir Stricken, bet galiausiai apsistota ties Evanescence, kas išvertus į lietuvių kalbą reiškia „išnykimą“ arba „išsisklaidymą it dūmas“. Pasak grupės lyderės Amy Lee, ji „dievina šį žodį, nes jis paslaptingas ir niūrus bei palieka pėdsaką kiekvieno jį išgirdusio sąmonėje".
Albumai
thumb||right|200px|[[The Open Door 2006]]
Koncertų įrašai – DVD
DVD sudaro: koncertas Paryžiuje, muzikiniai klipai, užkulisinė vaizdo medžiaga ir kt.
Grupės nariai
Dabartiniai Anksčiau buvę
Apdovanojimai
Grammy MTV Europos muzikos apdovanojimai
Liachvės rezervatas
Liachvės rezervatas  – saugoma gamtos sritis Kaukazo pietinėse pašlaitėse, Pietų Osetijoje. Įsteigtas 1977 m., siekiant apsaugoti bei ištirti reliktinius kalnų miškus ir subalpinius žolynus.
Karklotės ąžuolas
Karklotės ąžuolas – botaninis gamtos paveldo objektas, nuo 1999 m. valstybės saugomas išskirtinis ąžuolas, augantis Tauragės rajone, Batakių seniūnijoje, buvusiame Karklotės kaime (dabar Ožnugariai), 0,6 km į pietus nuo kelio, 3,4 km į pietvakarius nuo kelio (ties Lybiškiais). Pasiekiamas nuo Ožnugarių žvyrkelio pereinant lygų dirbamą lauką (0,6 km) iki pamiškės. Atskiro kelio ar praėjimo nėra, informacine rodykle nepažymėtas. Toliau už ąžuolo teka Šešuvis.
Liachvės rezervatas
Rezervatas apima Liachvės upės slėnį bei Didžiojo Kaukazo pietinius šlaitus (1200–2300 m aukštyje). Čia sutinkami taurieji elniai, rudieji lokiai, stirnos, šernai, gemzės, lūšys, kaukaziniai ularai ir kt. Būdingi ąžuolų, kalninių guobų, kaštainių, Radės beržų, buksmedžių miškai.
Karklotės ąžuolas
Medis patenka į Tauragės miškų urėdijos Batakių girininkijos (638 kv., 30 skl.) teritoriją.
Liachvės rezervatas
Dėl karo veiksmų Pietų Osetijoje, rezervatas ilgą laiką nebeprižiūrimas, tačiau bandoma jį atkurti.
Dominika Gąsieniec
Dominyka Gansieniec (Dominika Gąsieniec, g. 1999 m. kovo 7 d.) – Lenkijos futbolininkė, saugė.
Karjera
Perėjo į UKS SMS Łódź.
2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka
UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse UKS SMS Łódź kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „RSC Anderlecht” (Belgija). O kitame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anna Rędzia ir Dominika Kopińska pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Gintrą. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Rungtynėse prieš belges Dominika Gąsieniec aikštėje pasirodė po keitimo jau per pridėtą laiką (91 min.) ir rungtyniavo iki finalinio švilpuko.
Rinktinės
2017, 2018 m. kviesta į Lenkijos WU-19 rinktinę.
2018 m. birželio 8 d. rungtynėse prieš Graikijos WU-19 rinktinę, pasižymėjo pelnydama du įvarčius ir svarbiai prisidėjo prie Lenkijos pergalės rezultatu 6-0.
Pagriovinė
Pagriovinė – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Suvieko, pelkėto miškelio trake.
Pranas Šmotelis
Pranas Šmotelis (1890 m. balandžio 16 d. Alsėdžiai, Telšių apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Stalius. Tarnaudamas Rusijos imperijos kariuomenėje, 1912 m. baigė pradžios mokyklos kursą. 1917 m. birželio 7 d. dalyvavo pirmajame lietuvių karininkų suvažiavime Peterburge. Sugrįžęs į Lietuvą dirbo Alsėdžių valsčiaus taryboje, švietimo ir kultūros komisijose.
Portofinas
Portofinas  – žvejų gyvenvietė ir turistinė poilsiavietė Italijoje, Genujos metropolyje, Italijos rivjeroje. Portofinas yra žymus savo menišku, spalvingu uostu su pastelinių spalvų namais, ir taip pat kaip mėgstama įžymių žmonių poilsio vieta. Dar labiau Portofiną pasaulyje išgarsino 1959 m. Dalidos daina „Love in Portofino“, tapusi simboline miestelio daina ir ne sykį atlikta įvairių dainininkų – Gloria Lasso, Andrea Bocelli ir kitų.