cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosovo mūšis
Mūšio aplinkybės
Nors mūšis prie Maricos upės 1367 ar 1371 m. dabartiniame Graikijos ir Turkijos pasienyje tarp serbų karaliaus Vukašino Mrniavčevičiaus (Vukašin Mrnjavčević) kariuomenės ir sultono Murado I osmanų kariuomenės serbų istorijai buvo žymiai lemtingesnis, Kosovo mūšis laikomas lemiamu serbų kovoje su osmanais. Tarp Maricos mūšio ir Kosovo mūšio vyko dar keletas mūšių, kuriuos laimėdavo tai serbai (1381 m. prie Paračino, 1387 m. Hercegovinoje), tai osmanai (1386 m. Nišo užėmimas). Kosovo mūšyje 1389 m. sprendėsi ar osmanams pavyks savo įtakos sferą išplėsti ir į senasias serbų žemes.
Abi kariuomenės mūšiui buvo gerai pasirengusios. Po paskutinio mūšio prieš osmanus 1387 m., kurį laimėjo serbai, kunigaikštis Lazaras nesitikėjo greito susidūrimo su osmanais, nes 1389 m., t. y. tais pačiais metais kaip ir Kosovo mūšis, surengė žygį į Vengriją. Gavęs netikėtą naujieną apie naują osmanų žygį, Lazaras susitaikė su priešininkais Vengrijoje ir jų sąjungininkais. Kreipėsi pagalbos į vengrus, žadėdamas pripažinti Vengrijos karaliaus viršenybę. Oficialaus atsakymo nebuvo sulaukta. Tai vėliau tapo serbų legendų ir mitų pagrindu, kuriuose teigiama, kad stipri Vengrija esą palikusi serbus likimo valiai, tikėdamasi viena likti Balkanų valdove.
Kunigaikščio Lazaro krikščionių stovykloje susirinko iki 25 000 riterių ir karių, tiems laikams didelė kariuomenė (pvz., 1415 m. Azenkūro mūšyje per Šimtametį karą kovėsi 20 000 prancūzų ir 40 000 anglų). Tarp jų buvo apie 15 000 kunigaikščio Lazaro karių.
Abi armijos mūšyje patyrė didelių nuostolių. Abiejų kariuomenių vadai ir Lazaras, ir Muradas I neteko gyvybių, o jų armijų likučiai pasitraukė iš mūšio lauko. Murado sūnus Bayezid nužudė savo jaunesnįjį brolį Yakubą Çelebi, išgirdęs apie jų tėvo mirtį, tapdamas vieninteliu Osmanų sosto įpėdiniu.
Mūšio pasekmės
Serbai praradę kariuomenę, ilgainiui nebegalėjo veiksmingai ginti savo teritorijos, o tai sudarė sąlygas osmanams užkariauti visus Balkanus.
Vengrija bandė išnaudoti mūšio padarinius ir plėtė savo įtaką šiaurinėje Serbijoje, o osmanai atnaujino grobiamuosius žygiu pietų Serbijoje jau 1390–1391 m.
Stefanas Lazarevičius, Lazaro sūnus, tapo ištikimu Bayezido sąjungininku ir prisidėjo prie daugelio būsimų Bayezido karinių veiksmų, įskaitant Nikopolio mūšį. Kai kurie serbų feodalai toliau kovojo su osmanais, o kiti buvo integruoti į Osmanų feodalinę hierarchiją. Smederevo užėmimas 1459 m. birželio 20 d. žymi viduramžių Serbijos valstybingumo pabaigą.
Undiuliungas
Undiuliungas  – upė Rusijoje, Jakutijoje; Lenos dešinysis intakas. Prasideda Orulgano kalnagūbrio vakariniame šlaite (Verchojansko kalnagūbrio dalis). Aukštupyje teka kalnais, kur vaga slenkstėta, toliau vingiuoja į vakarus labai pelkėta Vidurio Jakutijos lyguma. Sudaro daugybę meandrų. Įteka į Leną 820 km nuo jos žiočių, sudaro dvi atšakas.
Didžiausi intakai – Biukjachas, Tirechtiachas (dešinieji), Dabdia (kairysis).
Upė būna užšalusi nuo spalio iki gegužės pabaigos. Gausu ampalų (bendras plotas 23 km²).
Aukštutinė Austrija
Aukštutinė Austrija  – Austrijos žemė. Sostinė – Lincas. Ribojasi su Žemutine Austrija, Štirija ir Zalcburgu. Turi pasienio ruožus su Vokietija ir Čekija. Plotas – 11 980 km².
Aukštutinė Austrija padalinta į 15 rajonų, 3 statutinius miestus ir 442 savivaldybes.
Kaeras
Graikų mitologija Kaeras – galimybės, sėkmės ir tinkamo momento personifikacija. Jis buvo vaizduojamas su viena plaukų sruoga. Kaero ekvivalentas romėnų mitologijoje yra Okasio arba Tempas.
197 m.
197 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vogastisburgo mūšis
Vogastisburgo mūšis – mūšis prie Vogastisburgo (dab. Centrinėje Europoje), įvykęs 631 m. Pagal frankų metraštininko Fredegaro kroniką (Fredegarius Scholasticus), mūšis trukęs 3 dienas – slavai, vadovaujami kunigaikščio Samo, sumušė frankų karaliaus Dagoberto I pajėgas. Iš frankų pusės išpuolius į slavų žemes rengė kelios grupuotės: alemanai, langobardai ir Austrazijos frankai. Pirmosios dvi buvo pasiekusios pergalių, tačiau pagrindinės pajėgos buvo sumuštos 3 dienų mūšyje.
Mūšio vieta
Tiksli įvykio vieta kronikoje nenusakyta. Gali būti, kad Vogastisburgas ir nebuvo konkreti vietovė ar gyvenvietė, o tiesiog taip įvardinta laikina karinė stovyklavietė. Istorikai, remdamiesi lingvistiniais bei archeologiniais tyrinėjimais, pažymi keletą labiausiai tikėtinų vykusio mūšio vietų Dunojaus apylinkėse:
Padariniai
Nugalėjęs prie Vogastisburgo ir sustiprinęs savo valdžią bei autoritetą, Samo pradėjo karinius žygius vakarų kryptimi, pasiekdamas Tiuringiją, niokodamas frankų valdomas žemes. Jo valdžią pripažino sorbų kunigaikštis Dervanas, kuris atsikratė vasalo priklausomybės nuo Dagoberto I.
Bo (titulas)
Bo – paveldimas Kinijos kilmingųjų titulas, atitinkąs grafą.
Džou dinastijos laikais bo buvo trečias pagal aukštumą tituluotųjų aristokratų titulas:
Mikael Ericsson
Mikaelis Eriksonas (SV Mikael Ericsson; 1960 m. vasario 28 d.) – buvęs švedų ralio pilotas. Savo karjeros metu startavo 40-tyje Pasaulio ralio čempionato ralių. 1989 m. laimėjo du etapus ir tai buvo sėkmingiausi metai. Bendroje įskaitoje užėmė 4-tą vietą.
Pasaulio ralio čempionato pergalės
! Nr. ! Ralis ! Sezonas ! Šturmanas ! Automobilis
Tirolis
Oficialiąja sostine iki pat 1848 m. buvo Meranas, nors grafai rezidavo Insbruke nuo 1420 m.
Geografija
thumb|left|150px|Tirolio sub-regionai Grafystės teritorija taip pat yra istorinis regionas Centrinėje Europoje, rytinėje Alpių dalyje, apimantis Austrijos federacinę žemę Tirolį ir Italijos autonominį regioną Trentiną-Pietų Tirolį. Jis ribojasi su Forarlbergu (vakaruose), Bavarija (šiaurėje), Zalcbugu ir Karintija (rytuose), Venetu (pietryčiuose), Lombardija (pietvakariuse).
Tirolis dalinamas į keturis subregionus: Šiaurės ir Rytų Tirolis priklauso Austrijai, o Pietų Tirolis ir Trentinas - Italijai.
Istorija
Nuo XII a. pradžios šiame aukštikalnių regione įsitvirtino Tirolio grafai, kurie stiprino savo pozicijas ir įgijo įtaką net aplinkinėms vyskupijoms, tokioms kaip Trentas ir Briksenas. 1138 m. mirus Bavarijos hercogui Henrikui X, jie tapo faktiškai nepriklausomi ir sugebėjo išlaikyti nepriklausomybę nuo Bavarijos per visą savo istoriją.
1253 m. mirus paskutiniam vietinės dinastijos grafui Albertui III, grafaitė Adelheida ištekėjo už Goricijos grafo Meinhardo, ir taip įsigalėjo Meinhardinerių dinastija, o Tirolis sudarė dinastinę uniją su Goricija.
1363 m. Tirolyje įsigalėjo Austrijos Habsburgai, ir grafystė pateko į Austrijos įtakos sferą. Tirolis buvo traktuojamas kaip dalis Išorinės Austrijos, kur valdė vietinė Habsburgų linija, kol 1665 m. visos Habsburgų žemės suvienytos po viena dinastine linija. Nuo XVIII a. vidurio Tirolis tapo Habsburgų tieiogiai valdoma žeme, o 1803 m. jam pavaldžios Trento ir Brikseno vyskupijos sekuliarizuotos ir inkorporuotos į grafystę.
1805 m. Presburgo taika Napoleonas perdavė Tirolį valdyti Bavarijos karalystei, kas grafystėje sukėlė sukilimą. Jis buvo žiauriai numalšintas 1810 m., tačiau po ketverių metų 1814 m., grįžo atgal Austrijos imperijai. 1867 m. ji tapo Cisleitanijos karūnos žeme.
1919 m. Sen Žermeno taika Tirolis buvo padalintas, o grafystė panaikinta. Pietinė jo dalis atiteko Italijos karalystei, o šiaurinė liko Austrijai.
Venelin Filipov
Venelinas Filipovas (Venelin Filipov; g. 1990 m. rugpjūčio 20 d.) – Bulgarijos futbolininkas, gynėjas. Atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.
Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo klubams gimtinėje Bugarijoje. Rungtyniavo PFK Černomorec Pomorie, PSFK Černomorec Burgas, PFK Lokomotiv Plovdiv, PFK Beroe Stara Zagora.
2018 m. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu. 2019 m. po sezono pranešta, kad žaidėjas palieka klubą. Per du sezonus bulgarui nepavyko įsitvirtinti pagrindinėje sudėtyje. 2019 m. A lygoje pasirodė septynis kartus, bet tik kartą žaidė visas 90 minučių. Iš viso per du sezonus sužaidė 16 rungtynių.
Vėlesniais metais karjerą tęsė Bulgarijoje. Atstovavo PFK Slaviâ Sofiâ, Etar, FK Sozopol.
Abdonas Lietuvninkas
Abdonas Lietuvninkas (1921 m. balandžio 20 d. Mokolų Naujiena, Marijampolės apskr. – 1994 m. gegužės 30 d. Vilnius) – Lietuvos dainininkas (bosas), pedagogas.
Biografija
Sesuo smuikininkė Aldona Lietuvninkaitė-Andrėnienė. Nuo 1939 m. Kauno konservatorijoje mokėsi groti smuiku, vėliau studijavo mechaniką Vytauto Didžiojo universitete, bet pradėjęs dainuoti studijas nutraukė. Dainuoti mokėsi 1945–1948 m. Kauno konservatorijoje ir 1949–1950 m. Lietuvos konservatorijoje, mokytojai Juozas Babravičius, Petras Oleka.
1943 m. grojo smuiku, kiek vėliau ir valtorna Kauno radiofono orkestre. 1947–1948 m. Kauno valstybės teatro, 1949–1950 m. Lietuvos filharmonijos, 1950–1988 m. Lietuvos operos ir baleto teatras solistas. 1960–1970 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1970–1982 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas.
Gastroliavo Rusijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Ukrainoje, Suomijoje ir kitur. Sukūrė apie 60 vaidmenų.
Su scena atsisveikino 1987 m. rugsėjo 6 d. „Rigoleto“ spektakliu, kuriame atliko du vaidmenis: Monteronės ir Sparafučilės.
Bela I
Bela I (,, apie 1016 m. – 1063 m. liepos ar rugpjūčio mėn.) – 1060–1063 m. Vengrijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Arpadų dinastijos. Trečiasis kunigaikščio Bazilio sūnus.
Šeima
Žmona Lenkijos karaliaus Meškos II Lamberto duktė Riksa. Jiems gimė:
Valdymas
Sostą užėmė nužudęs brolį Andrių I, šiam paskyrus įpėdiniu aštuonmetį sūnų Saliamoną. Jam padėjo žmonos brolis Boleslovas II Drąsusis. 1061 m. nuslopino paskutinį sukilimą prieš krikščionis. Žuvo nelaimingo atsitikimo metu, besirengdamas karui su Saliamonu, kurį rėmė Šventosios Romos imperijos imperatorius Henrikas IV. Palaidotas Seksardo abatijoje.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas – Klaipėdoje rengiamas tarptautinis chorų konkursas, kurio organizatoriai yra Klaipėdos miesto chorinė bendrija „Aukuras“ Tai vienintelis reprezentacinis chorinės muzikos konkursas Lietuvoje. Konkursas vyksta kas dvejus metus, nuo 1976 metų. Išskirtinis konkurso bruožas – susipažinimas su turtinga Lietuvos chorinės muzikos kultūra. Chorai dainuoja ryškiausių Lietuvos chorinės muzikos kūrėjų kompozicijas. Kitas konkurso aspektas yra tas, kad čia skamba įvairi šiuolaikinė chorinė muzika. Konkurse galima išgirsti ir renesanso bei baroko epochos Pasaulio bei Lietuvos chorinę muziką. Visa tai ir yra konkurso privalumai ir konkurso pamatinės nuostatos. Aukšti konkurso reikalavimai atitinkamai lemia ir konkurso dalyvių kolektyvų meninę brandą. Konkursui atrenkami chorai, turintys jau aukštą meninį lygį. Konkursas įtrauktas į Europos chorų konkursų ir festivalių rejestrą, informacija apie jį skelbiama prestižiniame Europos chorų sąjungos periodiniame žurnale „Europa Cantat“.
Istorija
Konkursas rengiamas nuo 1976 m. Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas – tai vienas reikšmingiausių šalies tradicinių chorinių renginių, turinčių gražią ir turtingą konkurso istoriją.
Mizar
„Mizar“  – Makedonijos muzikos grupė, kurios stilius apibūdinamas kaip post-punk, tamsusis neofolkloras, ortodoksų rokas, darkwave. „Mizar“ tapo kultine grupe Makedonijoje ir kitose Jugoslavijos šalyse.
Mechanizmas
Mechanizmas – prietaisas, sukonstruotas taip, kad paverstų teikiamas jėgas ir judėjimą į norimos išeigos jėgas ir judėjimą. Mechanizmai paprastai sudaryti iš judančių dalių, pvz.: krumpliaratis, krumpliaračių sistema, diržas, grandinės pavaros, kumštelis, taip pat iš sujungimo dalių, trinties įtaisų – stabdžiai ir mova ir struktūrinių detalių – rėmas, sklendė, tepalai ir plombos. Dar gali būti ir specialių mašinos detalių – kaiščių, smaigių ir raktų. Kai judesį keisti padeda ir skysčiai, mechanizmai vadinami hidrauliniais, kad dujos – pneumatiniais. Mechanizmas paprastai yra dalis didesnio proceso arba mechaninės sistemos. Kartais visa mašina gali būti vadinama mechanizmu. Pavyzdžiai būtų vairavimo mechanizmas automobiliuose arba laikrodžio sukimosi mechanizmas. Sudėtiniai mechanizmai yra mašinos. thumb|right|500px|Schematinis lėktuvo pavaros mechanizmas.
Mizar
Grupė susikūrė 1983 m., dėl savo avangardinio stiliaus, religinių eilių tapo naujove Jugoslavijos muzikos pasaulyje. Be to, „Mizar“ tapo pirmąja Jugoslavijos roko grupe, išleidusia albumą makedonų kalba (ne serbokroatų, kaip kitos iki tol). Grupės sudėtis daug kartų keitėsi, drauge keitėsi ir stilistika. Daugėjo etninių, religinių motyvų (bizantiškoji muzika), kurių ypač įnešė Goran Trajkoski iš grupės „Anastasija“. 1991 m. grupė „Mizar“ iširo. Tačiau 2010 m. „Mizar“ buvo atkurta, surengė keletą koncertų.
Vulkos valsčius
Vulkos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje. Centras – Vulka, vėliau – Bakalariava.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
Istorija
Stasio Šimkaus chorų konkurso idėja gimė 1975 metų rudenį. Ji realizuota tų pačių metų spalio mėnesio  22 dieną Klaipėdos miesto darbo žmonių deputatų Tarybos Vykdomojo komiteto sprendimu Nr, 598 „Dėl Stasio Šimkaus chorų konkurso“ surengimo 1976 metų gegužės 22 dieną Klaipėdoje. Tuo pačiu sprendimu patvirtinti Komiteto nuostatai ir organizacinė komisija. Sprendimą pasirašė Klaipėdos miesto DŽDT Vykdomojo Komiteto pirmininkas Alfonsas Žalys ir sekretorė Marija Čižauskaitė.
Archeologijos draugija
Archeologijos draugija – visuomeninė organizacija, draugija, kuri rūpinasi archeologinių paminklų apsauga, jų tyrimu ir tyrimų duomenų skelbimu. Archeologijos draugijos veikia beveik visose valstybėse, kai kuriose kelios ar keliolika. Jų veikla ypač reikšminga ten, kur vyriausybės nepakankamai rūpinasi archeologinių paminklų tyrimu ir apsauga; ten jos paprastai koordinuoja archeologinių paminklų tyrinėjimus, rengia archeologų suvažiavimus.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
Istorija
Organizacinė komisija ėmėsi darbo. Buvo nutarta į konkursą pakviesti buvusios Klaipėdos apskrities rajonų (Telšių, Plungės, Skuodo, Šilutės, Klaipėdos r.) ir Klaipėdos miesto moterų, vyrų ir mišrius chorus. Jau 1976 m. pradžioje Klaipėdos dienraštyje „Tarybinė Klaipėda“ atspausdino Plungės rajono „Kibirkšties“ laikraščio redakcijos darbuotojos L. Ragauskienės straipsnį pranašišku pavadinimu „Mažais upeliais į Didelę upę“ pasakojantį apie Plungės rajono 3 chorus, besiruošiančius pirmajam Stasio Šimkaus chorų konkursui. Autorė savo nuoširdų straipsnį užbaigia: „Stasio Šimkaus chorų konkursas – rimtas išbandymas kolektyvams. Daug ruoštasi, dirbta. Dirbta neveltui „Mažais upeliais įsilies plungiškių balsai į didelę upę, pagerbdami kompozitoriaus svajojusio, kad galingai skambėtų Žemaitijoje chorinė daina, atminimą“.
Archeologijos draugija
Istorija
Rusijoje 1804 m. įsteigta „Maskvos istorijos ir senienų draugija“ viena pirmųjų pradėjo rūpintis archeologija. 1834 m. Rygoje įsteigta „Rusijos Pabaltijo provincijų istorijos ir archeologijos draugija“. 1844 m. Karaliaučiuje įsteigta Prūsijos senovės draugija (Altertumsgesellschaft Prussia) organizavo (ypač XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje) archeologinių paminklų, daugiausia pilkapių ir senkapių, tyrinėjimus. Draugija duomenis nuo 1874 m. skelbė „Prūsijos senovės draugijos ataskaitose“ (Sitzungsberichte der Altertumsgesellschaft Prussia), turėjo muziejų „Prussia“. Sankt Peterburge 1846 m. įsteigtos Rusų archeologijos draugijos (Русское археологическое общество) nariais buvo ir Lietuvos archeologinių paminklų tyrinėtojai Pranciškus Vilčinskis, Eustachijus Tiškevičius ir kiti. Jos leidiniuose „Žinios“ (Izvestija) ir „Užrašai“ (Zapiski) paskelbta straipsnių ir iš Lietuvos archeologijos. 1864–1922 m. veikusi „Maskvos archeologinė draugija“ (Московское Археологическое общество) rūpinosi, kad būtų parengti gubernijų (iš jų Vilniaus, Gardino ir Kauno) archeologiniai žemėlapiai. Rytų Prūsijoje 1880 m. įsteigta „Įsruties senovės draugija“ (Altenumsgesellschaft Insterburg) tyrė senųjų nadruvių žemių praeitį, kasinėjo Klaipėdos ir Šilutės apskrities senkapius, turėjo muziejų. 1888–1939 m. leistame „Įsruties senovės draugijos žurnale“ (Zeitschrift der Altertumsgesellschaft Insterburg; išėjo 22 sąs.) paskelbė medžiagos iš Lietuvos archeologijos. Lenkijoje 1907 m. įkurta „Varšuvos archeologijos draugija“ ( arba Towarzystwo Opieki nad Zabytkami Przeszłości) išlaikė archeologijos muziejų. Lenkijos archeologijos draugija (Polskie Towarzystwo Archeologiczne, įkurta 1953 m. leidžia archeologijos populiarinimo žurnalą „Z Otchlani Wiekow“. Be to, Lenkijoje veikia „Paminklų apsaugos draugija“ (Towarzystwo Opieki nad Zabytkami), o nuo 2003 m. ir Paminklų apsaugos taryba (Rada Ochrony Zabytków).
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
I Stasio Šimkaus chorų konkursas (1976 m. gegužės 22 d.)
Pirmajame Stasio Šimkaus chorų konkurse, kuris vyko 1976 m. gegužės mėn. 22 d. tuometinėje Klaipėdos filharmonijos salėje (Rumpiškės g. 6), dalyvavę chorai, tie mažieji upeliai, susiliejo į didelę upę ir nusipelnė pagarbos ir prisiminimo. Tai Klaipėdos A. Venclovos Pedagoginės mokyklos, vadovė J. Eivienė; Telšių centrinės ligoninės, vadovas R. Kasparavičius; Šilutės švietimo darbuotojų, vadovė V. Valužienė; Klaipėdos A. Kupčinsko medicinos mokyklos, vadovė A Senkuvienė; Klaipėdos medicinos darbuotojų, vadovas P. Gelžinis; Klaipėdos buhalterinės apskaitos technikumo, vadovė A. Visockienė; Klaipėdos „Trinyčių“ fabriko, vadovas Romaldas Misiukevičius; Telšių r. Tryškių kultūros namų, vadovas A. Šulcas; Klaipėdos mėsos kombinato, vadovas Juozas Kubilius; Rietavo kultūros namų, vadovė Ona Strazdienė; Plungės centrinės ligoninės, vadovė Danguolė Ažaneckienė; Plungės rajoninių kultūros namų, vadovė S. Buginienė; Klaipėdos mokytojų namų (kamerinis), vadovas Fabijonas Sereika; Skuodo miesto, vadovas D. Bernotas; Šilutės MSMV, vadovas Vytautas Jovaiša; Klaipėdos mokytojų namų, vadovė Lina Dumbliauskaitė.
Archeologijos draugija
Lietuvoje
Lietuvoje 1855 m. E. Tiškevičiaus iniciatyva įsteigta Vilniaus laikinoji archeologijos komisija (laikoma draugija) pradėjo rūpintis archeologiniais paminklais. 1920–1940 m. archeologinę medžiagą, daugiausia atsitiktinius radinius rinko ir kaupė, paminklų apsauga rūpinosi kraštotyros draugijos, tik Šiaulių kraštotyros draugija 1931–1934 m. kasinėjo keletą senkapių. Nuo šešto dešimtmečio archeologinių paminklų apsaugą ir tyrimus organizuoja valstybės įstaigos: Lietuvos istorijos institutas, Kultūros paveldo centras, Kultūros vertybių apsaugos departamentas bei 1989 m. įsteigta Lietuvos archeologijos draugija.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
I Stasio Šimkaus chorų konkursas (1976 m. gegužės 22 d.)
Šio konkurso laureatai ir prizininkai: Klaipėdos mokytojų namų, vadovė Lina Dumbliauskaitė; Šilutės švietimo darbuotojų, vadovė V. Valužienė; Šilutės MSMV, vadovas Vytautas Jovaiša; Plungės centrinės ligoninės, vadovė Danguolė Ažaneckienė; Telšių r. Tryškių kultūros namų, vadovas A. Šulcas.
Vulkos valsčius
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Mechanizmas
Mechanizmų tipai
Nuo Archimedo laikų iki Renesanso mechanizmai buvo konstruojami iš paprastųjų mechanizmų: svertas, skridinys, sraigtas, ratas ir ašis ir nuožulnioji plokštuma. Reuleaux, kuris buvo susitelkęs į kūnus, jungtis tarp kūnų pavadino kinematinėmis poromis arba sandūromis.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
II Stasio Šimkaus chorų konkursas (1977 m. sausis)
Antrasis Stasio Šimkaus chorų konkursas, kuriame dalyvavo 20 chorų iš Vilniaus, Kauno, Šiaulių, Panevėžio ir Klaipėdos miestų, vyko 1977 m. sausio mėn. ir buvo skirtas kompozitoriaus 90-osioms gimimo metinėms. Be suaugusiųjų kolektyvų, dalyvavo ir Klaipėdos miesto vidurinių mokyklų chorai. Laureatais tapo Klaipėdos mėsos kombinato mišrus choras (vad. Juozas Kubilius), Vilniaus medicinos darbuotojų klubo moterų choras (vad. Vytautas Urbonavičius), Šiaulių televizorių gamyklos vyrų choras (vad. Romanas Andriuškevičius), K. Donelaičio vidurinės mokyklos choras (vad. Ona Radzevičienė), 12-osios vidurinės mokyklos mišrus choras (vad. P. Budrienė), 2-osios vaikų muzikos mokyklos choras (vad. D. Adomavičienė).
III Stasio Šimkaus chorų konkursas (1978 m. gegužė)
Konkurso dalyviams koncertavo vyrų choras iš Debreceno ir Valstybinės konservatorijos Klaipėdos pedagoginio fakulteto mišrus choras (vad. Vytautas Pučinskas).
Mechanizmas
Mechanizmų tipai
Norint panaudoti geometriją studijuojant mechanizmų judėjimą, sandūros yra modeliuojamos kaip kieti kūnai. Tai reiškia, kad atstumas tarp sandūrų tarytum nesikeičia, kai mechanizmas juda, jungtys nėra lanksčios. Tuo tarpu santykinis judėjimas tarp taškų, sujungtų jungtimis, yra dėl kinematinės poros, kuri jungia juos.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
IV Stasio Šimkaus chorų konkursas (1979 m. gegužės 12–13 d.)
Ketvirtajame Stasio Šimkaus chorų konkurse 1979 m. gegužės 12–13 d. dalyvavo 15 chorų iš Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio ir Kapsuko (dabar – Marijampolė) miestų. Jie varžėsi dviejose kategorijose. Pirmoje kategorijoje laureatais tapo Vilniaus prekybos technikumo merginų choras (vad. D. Kundrotienė), Šiaulių televizijos gamyklos vyrų choras (vad. Romanas Andriuškevičius), Klaipėdos mokytojų namų mišrus choras (vad. Gediminas Purlys). S. Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos prizas už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą „Atsisveikinimas su giria“ įteiktas Kapsuko maisto pramonės automatų gamyklos mišriam chorui (vad. R. Povilionis). Prizas už geriausiai padainuotą dainą iš 1980 m. Respublikinės dainų šventės repertuaro atiteko Klaipėdos mokytojų namų mišriam chorui (K. Prosnako „Jūra“, vad. G. Purlys). Antroje kategorijoje tarp moterų chorų konkurso laureatu tapo Lietuvos lengvosios pramonės ministerijos moterų liaudies choras „Aidas“ (vad. Juozas Vanagas), tarp mišrių chorų – Kauno radijo gamyklos mišrus choras „Banga“ (vad. Zita Abromaitytė). S. Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos prizas už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą įteiktas „Aido“ moterų chorui (S. Šimkaus harmonizuota lietuvių liaudies daina „Ūžia girelė“). Prizas už geriausiai padainuotą dainą iš 1980 m. Respublikinės dainų šventės repertuaro atiteko Panevėžio prekybos valdybos moterų chorui „Volungė“ (harmonizuota lietuvių liaudies daina „Ant ežerėlio rymojau“, vad.: Gražina Viržonienė, V. Paltanavičius). S. Šimkaus chorų konkurso dalyviams ir svečiams koncertavo Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos vaikų, merginų ir mišrus chorai (vad.: Nelė Gricienė, N. Domarkienė, Remigijus Songaila) ir Valstybinės konservatorijos Klaipėdos muzikos mokytojų fakulteto mišrus choras (vad. Vytautas Pučinskas).
Mechanizmas
Mechanizmų tipai
Kinematinės poros arba sandūros užtikrina idealų ryšį tarp dviejų jungčių, tokių kaip. Mechanizmas yra tvirtų jungčių ir kinematinių porų surinkimas.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
V Stasio Šimkaus chorų konkursas (1981 m. gegužės 16–17 d.)
Penktajame Stasio Šimkaus chorų konkurse 1981 m. gegužės 16–17 d. dalyvavo 22 chorai iš Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio ir Alytaus miestų. Pirmoje grupėje laureatais tapo Vilniaus statybininkų kultūros rūmų moterų choras „Eglė“ (vad. Jonas Kavaliauskas), Vidaus reikalų ministerijos vyrų choras „Sakalas“ (vad. Leonidas Abaris), Mokslų akademijos mišrus choras (vad. Vytautas Četkauskas), Kretingos rajono kooperatinės sąjungos mišrus choras „Gintaras“ (vad. Gediminas Purlys). Prizas už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą įteiktas Kretingos „Gintaro“ chorui, už geriausiai padainuotą šiuolaikinio kompozitoriaus dainą – Šiaulių mokytojų namų mišriam chorui „Varsa“ (vad. Jonas Kievišas). Antroje ir trečioje grupėse laureatais tapo Klaipėdos „Trinyčių“ medvilnės gamybinio susivienijimo moterų choras (vad. Remigijus Songaila), Vilniaus miesto vyrų choras „Vilma“ (vad. Adolfas Krogertas), Kauno politechnikos instituto mišrus choras (vad. Algimantas Mišeikis), Klaipėdos 14-osios vidurinės mokyklos (vad. A. Arlauskas), Vilniaus 21-osios vidurinės mokyklos (vad. Jonas Kizelis) ir Kauno 13-osios vidurinės mokyklos (vad. P. Kedainis) jaunimo mišrūs chorai. Prizas už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą atiteko „Vilmos“ chorui, už geriausiai atliktą šiuolaikinio kompozitoriaus dainą – Kauno politechnikos instituto absolventų mišriam chorui.
Mechanizmas
Mechanizmų grandys
Mechanizmą sudarantys judamai sujungti kietieji kūnai vadinami grandimis. Kiekviename mechanizme yra nejudama grandis, vadinama stovu. Daugelyje mechanizmų grandžių deformacijos būna mažos ir nedaro įtakos mechanizmo veikimui.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
VI Stasio Šimkaus chorų konkursas (1984 m. balandžio 14–15 d.)
Šeštajame Stasio Šimkaus chorų konkurse 1984 m. balandžio 14–15 d. dalyvavo 24 chorai iš Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio ir Alytaus miestų. Pirmoje grupėje laureatais tapo VISI mišrus choras „Gabija“ (vad. Feliksas Viskantas), Kauno kultūros darbuotojų profsąjungos mišrus choras „Leliumai“ (vad. Albinas Petrauskas), Vilniaus statybininkų kultūros rūmų moterų choras „Eglė“ (vad. Jonas Kavaliauskas). Prizas už geriausiai atliktą dainą iš 1985 m. Respublikinės dainų šventės repertuaro įteiktas Vilniaus statybininkų kultūros rūmų moterų chorui „Eglė“, už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą – Panevėžio prekybos valdybos moterų chorui „Volungė“ (vad. Gražina Viržonienė), už geriausiai padainuotą šiuolaikinio kompozitoriaus dainą – Šiaulių televizorių gamyklos vyrų chorui „Tauras“ (vad. Kornelija Užemeckienė). Antroje ir trečioje grupėse pirmąsias vietas iškovojo Klaipėdos medicinos darbuotojų mišrus choras (vad. Robertas Varnas), Respublikinių švietimo darbuotojų namų moterų choras (vad. Jeronimas Žitkevičius) ir Vilniaus 22-osios vidurinės mokyklos jaunuolių choras (vad. Vytautas Urbonavičius). Specialieji prizai atiteko Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos merginų chorui (vad. A. Pyragytė), Šiaulių „Nuklono“ gamyklos mišriam chorui (vad. Marija Žibūdienė) ir Respublikinių švietimo darbuotojų namų moterų chorui (vad.Jeronimas Žitkevičius).
VII Stasio Šimkaus chorų konkursas (1987 m. balandžio 25–26 d.)
Septyntasis Stasio Šimkaus chorų konkursas, vykęs 1987 m. balandžio 25–26 d., buvo skirtas kompozitoriaus 100-osioms gimimo metinėms. Jame dalyvavo 27 chorai iš Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Šiaulių, Panevėžio, Marijampolės, Alytaus. Pirmoje grupėje laureatų vardus iškovojo Klaipėdos mokytojų namų mišrus choras „Gilija“ (vad. Remigijus Songaila), Vilniaus statybininkų kultūros rūmų moterų choras „Eglė“ (vad. Jonas Kavaliauskas), vyrų choras „Vilma“ iš Vilniaus (vad. Tadas Šumskas), Vilniaus mokytojų namų mišrus choras (vad. Laurynas Vakaris Lopas). Už geriausiai padainuotą Stasio Šimkaus dainą specialiuoju prizu apdovanotas Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos mišrus choras (vad. Juozas Talžūnas), už šiuolaikinio kompozitoriaus dainą – Vilniaus mokytojų namų mišrus choras (vad. Laurynas Vakaris Lopas). Antroje, trečioje ir ketvirtoje grupėse pirmųjų vietų laimėtojais tapo Marijampolės valstybinių įstaigų darbuotojų mišrus choras (vad. Juozas Jonikas), Klaipėdos prekybos valdybos moterų choras (vad. Vydmantas Ruzgys), Klaipėdos namų statybos kombinato vyrų choras (vad. Vytautas Pečiulis ir Alfonsas Vildžiūnas), Vilniaus 21-osios vidurinės mokyklos mišrus choras (vad. Jonas Kizelis). Pirmąsias vietas pasidalino Klaipėdos S. Šimkaus ir Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniųjų mokyklų mišrūs chorai (vad.: Audronė Purlienė, Juozas Talžūnas).
VIII Stasio Šimkaus chorų konkursas (1989 m. lapkričio 11–12 d.)
Aštuntasis Stasio Šimkaus chorų konkursas vyko 1989 m. lapkričio 11–12 d. Klaipėdos konservatorijos salėje. Jame dalyvavo 16 chorų iš Talino, Vilniaus, Kauno, Alytaus, Marijampolės, Telšių, Klaipėdos. Kolektyvai varžėsi trijose grupėse: mišrūs (8 kolektyvai), vyrų (4 kolektyvai), moterų (3 kolektyvai). VIII Stasio Šimkaus chorų konkurso laureatų vardus pelnė Klaipėdos mišrus choras „Gilija“ (vad. Remigijus Songaila), Kauno kamerinis moterų choras (vad. Viktoras Masevičius), Vilniaus vyrų choras „Vytis“ (vad. Tadas Šumskas). Už geriausiai padainuotas Stasio Šimkaus dainas specialiais S. Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos prizais apdovanoti Kauno „Šilelio“ kultūros namų mišrus choras (vad. E. Kaniauskas) ir Kauno kamerinis merginų choras (vad. V. Masevičius). Už geriausiai atliktus šiuolaikinius kūrinius prizus pelnė Kauno mišrus choras „Leliumai“ (vad. Albinas Petrauskas) ir Kauno kamerinis merginų choras. Šie abu chorai taip pat gavo prizus už geriausiai konkurse atliktas programas. Specialiuoju žiuri nutarimu diplomas skirtas mišriam jaunimo chorui iš Talino.
IX Stasio Šimkaus chorų konkursas (1992 m. spalio 24–25 d.)
Devintasis Stasio Šimkaus chorų konkursas, į kurį atvyko 16 chorų iš Lietuvos, Latvijos, Estijos ir svečių teisėmis iš Švedijos, vyko 1992 m. spalio 24–25 d. Kolektyvai varžėsi keturiose grupėse: moterų, vyrų, mišrūs chorai ir kameriniai chorai. Šio konkurso laureatai: moterų chorų grupėje – „Liepaitės“ iš Vilniaus (vad. A. Gudelytė), vyrų chorų grupėje – I vieta (laureato vardas neskirtas), kamerinių mišrių chorų grupėje – Talino kamerinis choras „Mainor“ (vad. O. Eits), mišrių chorų grupėje – Vilniaus J. Tallat-Kelpšos AMM mišrus choras (vad. Juozas Talžūnas). Specialūs prizai įteikti Klaipėdos „Gilijos“ chorui (vad. jus Remigijus Songaila) už geriausiai atliktą Stasio Šimkaus dainą; Vilniaus J. Tallat-Kelpšos AMM mišriam chorui (vad. Juozas Talžūnas) – kaip geriausiam Lietuvos chorui, dalyvavusiam konkurse; Talino kameriniam chorui „Mainor“ (vad. O. Eits) – kaip geriausiam užsienio chorui (jam taip pat įteiktas prizas už vertingiausią programą); Klaipėdos S. Šimkaus AMM mišriam chorui (vad. Gediminas Purlys) už geriausiai atliktą kūrinį jūros tematika; Klaipėdos „Aukuro“ vyrų chorui (vad. Robertas Varnas) – kaip jauniausiam chorui.
X Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (1995 m. spalio 14–15 d.)
Dešimtasis tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas vyko 1995 m. spalio 14–15 d. Prieš tai, spalio 13 d., surengtas Lietuvos chorų, nedalyvaujančių konkurse, festivalis. Jame dalyvavo 14 Lietuvos chorų iš Vilniaus, Kauno, Marijampolės, Kretingos, Salantų, Nidos, Gargždų, Palangos ir Klaipėdos. Konkurso pirmojo turo keturiose grupėse (kamerinio, mišrių, moterų, vyrų) varžėsi 14 chorų iš Daugpilio, Aluksnės (Latvija), Vilniaus, Kauno, Klaipėdos. Geriausiu festivalio choru ir MAŽOJO GINTARO prizo laimėtoju tapo Kauno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia kamerinis choras (vad. Rolandas Daugėla). Chorų konkurso pirmajame ture laureatų vardus iškovojo kamerinis choras „Salutaris“ iš Vilniaus (vad. Martynas Staškus) ir mišrus choras „Aukuras“ iš Klaipėdos (vad.: Vladimiras Konstantinovas, Alfonsas Vildžiūnas). Moterų ir vyrų chorų grupėse pirmosios vietos neskirtos. Antrajame konkurso ture dėl DIDŽIOJO GINTARO prizo ir pagrindinės premijos (4 000 Lt) kovojo mišrūs chorai „Axios“ iš Daugpilio (vad. L. Nikolska, Latvija), „Aukuras“ iš Klaipėdos (vad.: Vladimiras Konstantinovas, Alfonsas Vildžiūnas), kameriniai chorai „Salutaris“ iš Vilniaus (vad. Martynas Staškus) ir „Juventus“ iš Klaipėdos (vad. Artūras Dambrauskas). Ryškiausiai pasirodė chorai „Aukuras“ ir „Salutaris“. Laiminguoju tapo choras „Aukuras“, kuriam vadovavo Vladimiras Konstantinovas ir Alfonsas Vildžiūnas. Festivalio vertinimo komisijai vadovavo prof. Anicetas Arminas (Lietuva), konkurso – prof. V. Laulas (Estija). Sekretoriaus pareigas ėjo doc. Kęstutis Kačinskas.
XI Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (1997 m. spalio 18–19 d.)
Vienuoliktasis tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas, į kurį atvyko 18 chorų iš Lietuvos, Latvijos ir Estijos, vyko 1997 m. spalio 18–19 d. Konkurso pirmojo turo laureatų vardus ir premijas pelnė: Liepojos mišrus choras „Intis“ (vad. Ilze Valce), Liepojos merginų choras „Aija“ (vad. G. Vite), Vilniaus pedagoginio universiteto jaunimo mišrus choras „Ave Vita“ (vad. Kastytis Barisas ir Saulius Liausa), Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos vaikų choras (vad. Zita Kariniauskienė).
Vulkos valsčius
Istorija
Carmečio Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų apskričiai, Suvalkų gubernijai. 1870 m. gegužės 31 d. prie valsčiaus buvo prijungtas miesto teises praradusi Bakalariava, o iš valsčiaus 2 kaimai perduoti Konecburo valsčiui.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XI Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (1997 m. spalio 18–19 d.)
DIDŽIOJO GINTARO prizas ir pagrindinė premija atiteko Kauno Vytauto Didžiojo Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia mišriam chorui (vad. Rolandas Daugėla). Specialieji prizai paskirti: už geriausią šiuolaikinio kompozitoriaus kūrinio atlikimą (steigėjas – Lietuvos muzikų draugija) – Liepojos mišriam chorui „Intis“ (vad. Ilze Valce); už vertingiausią programą (steigėjas – Lietuvos liaudies kultūros centras) – Vilniaus kameriniam merginų chorui „Eglė“ (vad. Raimondas Katinas); už geriausią Stasio Šimkaus kūrinio atlikimą (S. Šimkaus sūnų Algio ir Nerio įsteigtas prizas) – Klaipėdos kameriniam mišriam chorui (vad. Vydmantas Ruzgys); už geriausią tartį atliekant kūrinius užsienio kalba (steigėjas – klubas „Jauna muzika“) – Klaipėdos Vydūno vidurinės mokyklos vaikų chorui (vad. Arvydas Girdzijauskas); klausytojų prizas (steigėjas – Klaipėdos miesto chorinė bendrija „Aukuras“) – Liepojos mišriam chorui „Intis“ (vad. Ilze Valce); už geriausią privalomo kūrinio atlikimą (vertinimo komisijos prizas) – Vilniaus kameriniam chorui „Eglė“ (vad. Raimondas Katinas); Klaipėdos S. Šimkaus konservatorijos prizas, Stasio Šimkaus konservatorijos atstovų sprendimu, įteiktas Kauno Vytauto Didžiojo Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčios mišriam chorui (vad. Rolandas Daugėla) už Stasio Šimkaus dainos „Nakties tylumoj“ atlikimą. Konkurse dalyvavusius kolektyvus vertino: prof. V. Laul (Estija) – pirmininkas, doc. J. Klavins (Latvija), prof. Gediminas Purlys (Lietuva), Kęstutis Kačinskas – sekretorius (Lietuva).
XII Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (1999 m. spalio 1–3 d.)
Dvyliktasis tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas, vykęs 1999 m. spalio 1–3 d., įgavo dar platesnį tarptautinį užmojį. Į konkursą atvyko chorų iš Vokietijos, Lenkijos, Latvijos, Estijos, Lietuvos. Iš viso – 22 kolektyvai: 3 – vaikų, 5 – jaunimo, 6 – lygių balsų, 5 – mišrūs. Dirbo solidi tarptautinė vertinimo komisija: prof. V. Laul (Estija) – pirmininkas, prof. J. Lukszewski (Lenkija), prof. E. Račevskis (Latvija), prof. Vytautas Miškinis ir Robertas Varnas (Lietuva), doc. Kęstutis Kačinskas (Lietuva) – sekretorius.
Vulkos valsčius
Istorija
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Tarpukario laikotarpiu valsčius priklausė Suvalkų apskričiai, Balstogės vaivadijai. 1952 m. liepos 1 d. valsčiuje buvo 26 kaimai. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą, valsčius nebebuvo atkurtas.
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XII Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (1999 m. spalio 1–3 d.)
Pirmąsias vietas pelnė: jaunimo grupėje – M. K. Čiurlionio menų gimnazijos jaunimo mišrus choras iš Vilniaus (vad. R. Gražinis); lygių balsų grupėje – Limburgo vyrų choras „Cantabile Limburg“ iš Vokietijos (vad. J. Faßbender); mišrių chorų grupėje – Rygos mokytojų rengimo ir švietimo vadybos akademijos mišrus choras „Fortins“ iš Latvijos (vad. M. Marnauza). Vaikų chorų grupės pasirodymas įvertintas tik antrąja ir trečiąja vietomis.
Antrajame ture DIDĮJĮ GINTARO prizą ir pagrindinę premiją pelnė vyrų choras „Cantabile Limburg“ iš Limburgo (Vokietija), vadovaujamas puikaus dirigento J. Faßbender. Specialiaisiais prizais apdovanoti: Stasio Šimkaus sūnų Algio ir Nerio (JAV) – Klaipėdos vokalinis ansamblis (vad. Vladimiras Konstantinovas) už geriausią Stasio Šimkaus kūrinio „Nakties tylumoj“ atlikimą; S. Šimkaus konservatorijos – M. K. Čiurlionio menų gimnazijos jaunimo mišrus choras (vad. Romualdas Gražinis) už geriausią Stasio Šimkaus dainos „Šermukšnėlė“ atlikimą; Klaipėdos miesto kultūros skyriaus – Šiaulių miesto jaunimo choras „Atžalynas“ (vad. Marija Žibūdienė) už vertingiausią konkursinę programą; Lietuvos liaudies kultūros centro – Jelgavos 2-osios gimnazijos jaunimo choras „Skali“ (vad. G. Paškovska) už savo šalies kompozitoriaus kūrinio geriausią atlikimą; Lietuvos muzikos mokytojų asociacijos – M. K. Čiurlionio menų gimnazijos jaunimo mišrus choras (vad. Romualdas Gražinis), kaip geriausias jaunimo choras; Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ – Rygos mokytojų rengimo ir švietimo vadybos akademijos mišrus choras „Fortijus“ (vad. M. Marnauza) už Renesanso kompozitoriaus kūrinio geriausią atlikimą.
XIII Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2001 m. spalio 5–7 d.)
Tryliktojo tarptautinio Stasio Šimkaus chorų konkurso pasiruošimo laikotarpiu pasikeitė pagrindinio konkurso organizatoriaus – Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ – vadovybė. Iš pirmininko pareigų pasitraukus šios organizacijos įkūrėjui ir ilgamečiam jos vadovui asocijuotam profesoriui Robertui Varnui, pareigas perėmė prof. Algis Zaboras. Konkursas vyko 2001 m. spalio 5–7 d. Nors šįkart kolektyvų nebuvo gausu, konkursas išlaikė tarptautinį lygį. Pirmą kartą konkurse dalyvavo kolektyvai iš Slovėnijos ir Rumunijos, neatsiliko Latvija ir Lietuva. Varžybos vyko trijose kategorijose: jaunimo, lygių balsų ir mišrių chorų.
Kolektyvų pasirodymus vertino trijų asmenų komisija: Vaclovas Augustinas (Lietuva) – pirmininkas, E. Račevskis (Latvija), Algis Zaboras (Lietuva); sekretoriavo lekt. Judita Kiaulakytė. Pirmąsias vietas pelnė: mišrių chorų grupėje I vieta skirta Daugpilio mišriam chorui „Daugava“ (vad. J. Ustinskovs, Latvija); jaunimo chorų grupėje geriausiai įvertintas Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos merginų choras (vad. Zita Kariniauskienė, Lietuva); lygių balsų chorų grupėje I vieta neskirta.
DIDŽIOJO GINTARO prizą pelnė Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos merginų choras (vad. Zita Kariniauskienė).
Specialiaisiais prizais apdovanoti: Stasio Šimkaus sūnų Algio ir Nerio tradicinis prizas už geriausią Stasio Šimkaus kūrinių atlikimą – Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos merginų chorui (vad. Zita Kariniauskienė); Klaipėdos S. Šimkaus konservatorijos prizas už geriausią Stasio Šimkaus kūrinio „Nakties tylumoj“ atlikimą – Daugpilio mišriam chorui „Daugava“ (vad. J. Ustinskovs, Latvija); Lietuvos liaudies kultūros centro prizas už geriausią savo šalies kompozitorių kūrinių atlikimą – Tukumes miesto mokytojų chorui „Vanema“ (vad. Romāns Vanags, Latvija); Lietuvos muzikos mokytojų asociacijos prizas už vertingiausią konkursinę programą – Mariboro akademiniam chorui (vad. J. Furst, Slovėnija); Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ prizas už geriausią privalomųjų kūrinių atlikimą – Klaipėdos Eduardo Balsio menų gimnazijos merginų chorui (vad. Zita Kariniauskienė); Klaipėdos miesto savivaldybės Švietimo skyriaus prizas už kūrybinę drąsą – Kauno berniukų chorinio dainavimo mokyklos „Varpelis“ berniukų ir jaunuolių mišriam chorui „Varpelis“ (vad. Ksaveras Plančiūnas, Lietuva).
XIV Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2003 m. spalio 17–19 d.)
Keturioliktasis tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas vyko Klaipėdos universiteto Menų fakulteto koncertų salėje 2003 m. spalio 17–19 d. Dalyvauti konkurse pareiškė norą 18 kolektyvų: 3 – vaikų, 5 – jaunimo, 5 – moterų ir 5 – mišrūs chorai iš Latvijos, Lietuvos, Slovakijos, Čekijos, Suomijos, Estijos, Bulgarijos, Slovėnijos, Lenkijos. Tenka apgailestauti, kad neatsirado nė vieno vyrų choro. Dalyvauti vertinimo komisijos darbe pakviesti garbūs chorinio dainavimo specialistai: prof. A. Söot (Estija) – pirmininkas, prof. Fabijonas Sereika (Lietuva), Romāns Vanags (Latvija), Gintautas Venislovas (Lietuva), doc. Zita Kariniauskienė (Lietuva), lekt. Judita Kiaulakytė (Lietuva) – sekretorė.
Vaikų grupėje geriausiai įvertintas Liepojos Emilio Melngailio mergaičių choras (I vieta, vad. A. Kontauts, Latvija). Jaunimo grupėje geriausio įvertinimo sulaukė Rygos 1-osios valstybinės vidurinės mokyklos merginų choras „Sapnis“ (vad. I. Rismane, Latvija), bet I vieta jam neskirta. Moterų chorų grupėje nepralenkiamas buvo Foersterio choras iš Čekijos (vad. L. Vasilek), kuriam ir skirta I vieta. Iš mišrių chorų I vieta atiteko Vilkaviškio vyskupijos krikščioniškosios kultūros centro Česlovo Sasnausko chorui (vad. Mindaugas Radzevičius, Lietuva).
DIDYSIS GINTARO prizas įteiktas J. B. Foersterio kameriniam moterų chorui (vad. L. Vasilek, Čekija), MAŽASIS GINTARO prizas – Liepojos Emilio Melngailio mergaičių chorui (vad. A. Kontauts, Latvija).
70 Pine Street
American International Building – 66 aukštų, 290 metrų (952 pėdų) aukščio pastatas Manhatane, Niujorke.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XV Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2005 m. spalio 21–23 d.)
Artėjant penkioliktajam tarptautiniui Stasio Šimkaus chorų konkursui iš Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ ir konkurso organizacinio komiteto pirmininko pareigų pasitraukė bei iš Klaipėdos išvyko prof. Algis Zaboras. Į šias pareigas laikinai grįžo buvęs pirmininkas doc. Robertas Varnas, kuris, turėdamas didžiulę patirtį, sėkmingai vadovavo visiems konkurso parengiamiesiems darbams.
70 Pine Street
Dangoraižio statybos prasidėjo 1930 m., užbaigtos 1932 m. Statytas Art Deco stiliumi. Tuo metu tai buvo trečias aukščiausias pastatas pasaulyje. Vienas aukščiausių pastatų Niujorke.
Dangoraižyje buvo įsikūrusi „Cities Services Company“. 1976 m. dangoraižį įsigijo „American International Group“, jai pastatas priklausė iki bankroto 2009 m. Dabar tai gyvenamosios paskirties pastatas.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XV Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2005 m. spalio 21–23 d.)
XV tarptautinis Stasio Šimkaus konkursas įvyko 2005 m. spalio 21–23 d. Jame dalyvavo 15 chorų iš Lietuvos, Lenkijos, Estijos, Latvijos, Slovėnijos. Rungtys vyko keturiose chorų grupėse: vaikų, jaunimo, lygių balsų ir mišrių. Vertinimo komisijoje dirbo 6 asmenys: prof. J. Lindbergs (Latvija) – pirmininkas, Vaclovas Augustinas (Lietuva), Arūnas Pečiulis (Austrija), prof. J. Bent (Estija), Alfonsas Vildžiūnas (Lietuva), lekt. Judita Kiaulakytė (Lietuva) – sekretorė. Laureatais tapo: mišrių chorų grupėje – Brežico mišrus choras „Viva Brežice“ (vad. S. Rožman Strand, Slovėnija); lygių balsų chorų grupėje – „Revalia“ kamerinis vyrų choras (vad. Hirvo Surva, Estija); jaunimo chorų grupėje I vieta neskirta; vaikų chorų grupėje – Kauno Aleksandro Kačanausko muzikos mokyklos choras „Perpetuum mobile“ (vad. Beata Kijauskienė, Lietuva). Jie apdovanoti I laipsnio diplomais ir piniginėmis 400 eurų premijomis.
DIDYSIS GINTARO prizas ir 1 000 eurų premija įteikta „Revalia“ kameriniam vyrų chorui (vad. Hirvo Surva, Estija), MAŽOJO GINTARO prizo ir 750 eurų premijos laimėtoju tapo Kauno Aleksandro Kačanausko muzikos mokyklos choras „Perpetuum mobile“ (vad. Beata Kijauskienė, Lietuva).
198 m.
198 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vilius Grytė
thumb|250px|Viliaus Grytės gimtasis namas Klausučiuose Vilius Grytė (1883 m. sausio 21 d. Klausučiuose, Biržų valsčius – 1953 m. gruodžio 8 d. Biržuose. Palaidotas Klausučių kaimo kapinėse.) – Lietuvos pedagogas, evangelikų reformatų kuratorius.
Biografija
Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Tėvas buvo pažangus ir tvarkingas ūkininkas – Klausučių kaime pastatė gražius, miestietiško stiliaus mūro namus ir kitus trobesius; užveisė didelį vaismedžių sodą ir pažangiai tvarkė ūkį. Anuo metu visos aukštesnės mokyklos buvo gana toli, Rygoje arba Vilniuje. Tėvų sugebėjimas sudaryti sąlygas vaikams pasiekti aukštąjį mokslą, buvo didelis pasiaukojimas. Sūnūs Vilius ir Alfonsas baigė universitetus, Kostas – veterinarijos mokyklą, o dukros – Rygos kalbų institutą.
Vilius, 1895 m. baigęs pradžios mokyklą, įstojo į Slucko evangelikų reformatų gimnaziją ir ją 1903 m. baigė. Tais pačiais metais įstojo į Maskvos universiteto filologijos fakultetą, 1907 m. baigė istorijos skyrių, gaudamas pirmojo laipsnio diplomą.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XV Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2005 m. spalio 21–23 d.)
Specialieji prizai įteikti: Klaipėdos S. Šimkaus konservatorijos prizas už geriausią Stasio Šimkaus kūrinio „Nakties tylumoj“ atlikimą – Klaipėdos miesto savivaldybės kultūros centro Žvejų rūmų mišriam chorui „Cantare“ (vad. Artūras Dambrauskas, Lietuva); Lietuvos liaudies kultūros centro prizas už geriausią savo šalies kompozitorių kūrinių atlikimą – „Revalia“ kameriniam vyrų chorui (vad. Hirvo Surva, Estija); Lietuvos muzikos mokytojų asociacijos prizas geriausiam jaunimo chorui – Vilniaus Gedimino technikos universiteto mišriam chorui „Gabija“ (vad. Rasa Viskantaitė, Lietuva); Klaipėdos miesto savivaldybės Švietimo skyriaus prizas už vertingiausią konkursinę programą vaikų chorų kategorijoje – Kauno Aleksandro Kačanausko muzikos mokyklos chorui „Perpetuum mobile“ (vad. Beata Kijauskienė, Lietuva); Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ prizas už geriausią privalomųjų kūrinių atlikimą – moterų chorui „Ausma“ (vad. J. Zirnis, Latvija).
Vilius Grytė
Biografija
1907–1918 m. mokytojavo Pavlovsko (Voronežo gubernija) realinėje mokykloje ir mergaičių gimnazijoje. Grįžęs Lietuvon 1919 m. rugsėjo 27 d. paskirtas Biržų progimnazijos direktoriumi, nuo 1920 m. liepos 4 d. progimnazija perorganizuota į gimnaziją. Jam teko surinkti mokytojų personalą, parūpinti gimnazijai patalpas, inventorių, sudaryti mokymo planus. Laimė, kad Biržų krašte buvo žmonių, ypač iš evangelikų reformatų, kurie jau anksčiau savo vaikus leido į aukštesnes mokyklas ir daugelis jų buvo grįžę iš Rusijos. Todėl mokytojų personalas pradžioje buvo suformuotas daugumoje iš evangelikų reformatų. Daug prisidėjo prie mokyklos darbingumo ne tik paskirtojo direktoriaus pedagoginis patyrimas, bet ir jo būdas: buvo labai pareigingas, taktiškas, ramus ir švelnus su visais – tiek su mokytojais, tiek su mokiniais.
Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas
XV Tarptautinis Stasio Šimkaus chorų konkursas (2005 m. spalio 21–23 d.)
Pasibaigus XV tarptautiniam Stasio Šimkaus chorų konkursui, pasikeitė Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ vadovybė. Iš pirmininko pareigų pasitraukus Robertui Varnui, jas perėmė doc. Algirdas Šumskis. Jam ir teko pagrindinis darbo krūvis rengiant XVI tarptautinį Stasio Šimkaus chorų konkursą, atliekant kitus Klaipėdos miesto chorinės bendrijos „Aukuras“ darbus. Į šią veiklą įsitraukė ir ilgametę patirtį turintys Vytautas Blūšius, Robertas Varnas, Algis Kliševičius, Klaipėdos miesto savivaldybės darbuotojai, kiti asmenys bei organizacijos.
2006 m. Klaipėdos miesto chorinei bendrijai „Aukuras“ ėmėsi vadovauti naujai išrinktas bendrijos pirmininkas doc. Algirdas Šumskis, kuris perėmė ir visus Stasio Šimkaus konkurso rengimo darbus.