cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naujasodė (Seinai)
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 76 gyventojai, iš kurių 43 lenkai ir 33 lietuviai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Midelburgas
Midelburgas − miestas Nyderlandų pietvakariuose, Zelandijos provincijos administracinis centras.
XVI a. pabaigoje Midelburgas buvo vienas svarbesnių Nyderlandų miestų ir stiklapūtystės centras. 1581 m. čia buvo atidaryta pirmoji stiklo pūtimo krosnis šiaurės Nyderlanduose, pavadinta Hovarto van der Haegeno vardu. Nuo 1590 m. Midelburge pradėjo plisti naujos stiklo apdirbimo technologijos iš Italijos. Tai ir padėjo sukurti teleskopą, nors jokių naujų fizikinių principų Midelburge nebuvo išrasta.
Replika
Civilinis procesas
Po to, kai kalbėjo visi baigiamųjų kalbų dalyviai, jie replikos teise gali trumpai pakalbėti antrą kartą dėl to, kas buvo pasakyta baigiamosiose kalbose. Paskutinės replikos teisė priklauso atsakovui ir (arba) jo atstovui (LR CPK 254 straipsnis „Replikos“).
Deguonis
Deguonis – cheminis elementas, dažnas ne tik Žemėje, bet ir visoje Visatoje. Skystas ir kietas molekulinis deguonis (O2) yra šviesiai žydros spalvos, skystas ar kietas ozonas (O3) yra sodresnės mėlynos spalvos. Ozono sluoksnis Žemės atmosferoje saugo planetos paviršių nuo radiacijos. Ozonas susidaro iš deguonies (O2) veikiant saulės spinduliams ar elektros iškrovai. Jis oksiduoja beveik visus metalus ir daugumą kitų elementų.
Egzistuoja dar viena deguonies alotropinė atmaina - O8. Šis junginys raudonos spalvos. O8 gaunamas kambario temperatūroje presuojant paprastą deguonį (O2) su G10 jėgos presu.
Gamtoje yra randami trys deguonies izotopai: 16O (99,759 %), 17O (0,037 %) ir 18O (0,204 %).
Etimologija
Lietuvišką atitikmenį terminui oxygenium sugalvojo Jonas Jablonskis, motyvuodamas tuo, kad esminė šio elemento savybė yra dalyvavimas degimo reakcijoje. Kiti tuo metu siūlyti terminai akcentavo tai, kad deguonis įeina į rūgščių sudėtį, todėl buvo siūlomi variantai rūgštygamis, rūgštadaris (su rūgštimi siejamas pavadinimas daugelyje Europos kalbų: ← sauer;  ← oxys;  ← kislyj ir kt.).
Istorija
Deguonį 1769 m. išskyrė ir aprašė švedų mokslininkas K. Šelė ir nepriklausomai nuo jo 1774 m. anglų mokslininkas Dž. Pristlis. Prancūzų mokslininkas A. Lavuazjė nustatė, kad degimas – tai medžiagų jungimosi su deguonimi reakcija. Buvo manoma, kad deguonis yra būtina visų rūgščių sudedamoji dalis, todėl šis elementas buvo pavadintas oxygenium (lot.) – „sudarančiu rūgštį“.
Biologinė reikšmė
O2 – vienas iš augalų atliekamos fotosintezės produktų, kuris yra būtinas aerobinių organizmų gyvybinei veiklai. Iš O2 susidaro gyvybę nuo kenksmingų saulės UV spindulių saugantis O3 sluoksnis.
Fotosintezė ir kvėpavimas
thumb|left|Fotosintezė suskaido vandenį kad būtų atpalaiduotas ir fiksuoja  į cukrų per reakcijas, kurios vadinamos [[Kalvino ciklas|Kalvino ciklu]]
Gamtoje laisvasis deguonis susidaro fotolizės reakcijos metu dėl fotosintezė s.
Kiekis kūne
Laisvojo deguonies dalinis slėgis stuburinių organizmų kūnuose yra didžiausias kvėpavimo sistemoje ir mažėja einant per arterinę sistemą, periferinius audinius ir venines sistemas. Dalinis slėgis yra toks slėgis, kurį deguonis galėtų turėti, jeigu užimtų tūrį.
Baubliai (Ukmergė)
Baubliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Rečionių.
A3
A3 gali reikšti:
Vulka Plebanska (Liublino vaivadija)
Vulka Plebanska  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Bialos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 93 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per kaimą teka Rutkos upė.
La Unjonas (Lempira)
La Unjonas  – miestelis vakariniame Hondūre, Lempiros departamente, 80 km nuo Grasjaso, 1161 m aukštyje. 12,8 tūkst. gyventojų (2008 m.). Verčiamasi kavos, vaisių, javų auginimu. Yra bažnyčia. Turizmas (kalnuose atsiveria puikūs kraštovaizdžiai).
A4
Žodžio A4 reikšmės:
Žvyrinka (Molėtai)
Žvyrinka – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Giedraičių.
Nutartis
Nutartis – teisės aktas, kurį priima teismas teismo proceso atskirais klausimais, kuriais byla neišsprendžiama iš esmės (iš esmės išsprendžiama priimant teismo sprendimą). Įstatymų numatytais atvejais teismas nutartimi gali išspręsti ir kitus klausimus.
Teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas turi teisę priimti rašytines arba žodines nutartis. Žodinė nutartis įrašoma į teismo posėdžio protokolą. Rašytinė nutartis priimama sprendimų priėmimo kambaryje ir surašoma kaip atskiras procesinis dokumentas. Teismo nutartis turi būti rašytinė, jeigu pagal LR CPK Kodeksą ji gali būti skundžiama atskiruoju skundu. Pripažinęs, jog tai būtina, teismas turi teisę priimti rašytines nutartis ir kitais atvejais. Teismas turi teisę sprendimų priėmimo kambaryje priimti ir žodinę nutartį.
Rašytinę arba žodinę nutartį, priimtą teismo posėdžio (parengiamojo ar nagrinėjimo teisme) metu teismas paskelbia nedelsdamas po jos priėmimo.
Ne parengiamajame teismo posėdyje ar ne nagrinėjimo teisme metu teismas priima rašytines nutartis.
LR CPK Kodekse numatytais atvejais procesinius klausimus teisėjas gali išspręsti rezoliucija. Išspręsdamas klausimą rezoliucija, teisėjas ant sprendžiamo dokumento užrašo, kaip jis išsprendžia nagrinėjamą klausimą. Kartu teisėjas nurodo savo vardą ir pavardę, rezoliucijos priėmimo datą ir pasirašo. Teisėjo rezoliucija neskundžiama.
Klausimai, kurie LR CPK Kodekse numatytais atvejais sprendžiami teisėjo rezoliucija, taip pat gali būti išspręsti nutartimi.
Turinys
Nutartyje turi būti nurodoma (LR CPK 291 str. 1 d.):
Žodinėje nutartyje turi būti duomenys, nurodyti LR CPK 291 straipsnio 1 dalies 4, 5 ir 6 punktuose.
Nuorašų išsiuntimas šalims ir tretiesiems asmenims
LR CPK Kodekso 291 straipsnyje nustatyta tvarka surašytos nutarties nuorašas išduodamas teismo posėdyje dalyvavusiems asmenims jų pareikalavimu. Šalims ir tretiesiems asmenims, neatvykusiems į teismo posėdį, ne vėliau kaip per tris dienas nuo priėmimo išsiunčiami nutarčių, kurios gali būti skundžiamos atskiraisiais skundais, nuorašai (LR CPK 292 straipsnis).
Ivanas I
Ivanas I Pinigmaišis (mirė 1340 m.) – Maskvos kunigaikštis (nuo 1325), Vladimiro didysis kunigaikštis (nuo 1328).
Biografija
Maskvos kunigaikščio Daniilo Aleksandrovičiaus sūnus.
Valdymas
1327 m. dalyvavo Aukso ordos baudžiamajame žygyje prieš Tverę. Už tai gavo Kostromos kunigaikštystę ir teisę kontroliuoti Novgorodą. Po Suzdalės kunigaikščio Aleksandro mirties (1331) iš Aukso ordos gavo teisę valdyti Vladimiro kunigaikštystę. Praturtėjo rinkdamas duoklę iš rusų totorių naudai. Dėl to buvo pramintas Kalita – Pinigmaišiu, nes senojoje rusų kalboje žodis „kalita“ (tiurkų kilmės) reškė maišelį pinigams, piniginę. Už tuos pinigus Ivanas I pirko kaimynines žemes. Metropolito Piotro padedamas Ivanas I centralizavo rusų žemes. Ivanas I pajungė savo įtakai Rostovo kunigaikštystę ir Novgorodą. Maskvos kremlių aptvėrė ąžuoline siena. Ivano I laikais buvo padėti pagrindai Maskvos galybei. Palaidotas Maskvoje, Arkangelo sobore.
Aleksandras Chodkevičius (1475)
Aleksandras Chodkevičius (Katkevičius, Katkus, balt. Аляксандар Хадкевіч,, apie 1475 m. – 1549 m. gegužės 28 d.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybės veikėjas.
Šeima
Žmona Vasilisa Jaroslavovna Golovčinska, vaikai:
1497–1501 m. Gardino pilininkas, 1506–1549 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio maršalka. 1518–1547 m. Astrynos į vakarų nuo Lydos, 1522–1549 m. Vilkijos, 1529–1547 m. Bresto, 1530–1547 m. Knišino prie Balstogės seniūnas. 1544–1547 m. Naugarduko vaivada.
Darbai
thumb|left|[[Supraslio stačiatikių vienuolynas|Supraslio ortodoksų bažnyčia]] Brastos bažnytinės unijos šalininkas. Įgijo žemės valdų: Bychovą Baltarusijoje), Berastavicą, Dailides, Muišę, Supraslį Lenkijoje netoli Balstogės ir kitas. 1498 m. iš Ukrainos pasikvietė stačiatikių vienuolių. Jiems 1500 m. pastatydino Supraslio stačiatikių vienuolyną. Po Lietuvos didžiojo kunigaikščio Aleksandro mirties 1506 m. parėmė Žygimanto Senojo kandidatūrą ir lydėjo jį į Krokuvą vainikuotis Lenkijos karaliumi. Buvo įtariamas ryšiais su 1508 m. maišto prieš Žygimantą Senąjį organizatoriumi kunigaikščiu Mykolu Glinskiu ir 1509–1511 m. su Albertu Goštautu kalintas. 1525 m. Žygimantas Senasis jam padovanojo Zabluduvo dvarą prie Balstogės.
Kalnoviecas
Kalnoviecas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Dangus 2
Dalyviai
Liudas, Živilė, Justas, Dalia, Soliaris, Jogailė, Vaidas, Raimonda, Marius, Eglė, Artakas, Skirmantė, Darius ir Adelija. Vėliau į Dangų atėjo naujokų: Rūta, Dainius, Kupido bei dvynės - Edita ir Erika.
Taisyklės
Kiekvieną savaitę renkami trys kandidatai į fantomus, iš jų atrenkamas vienas dalyvis, kuris savaitės finale kovos su blogiausiai pasirodžiusiu finalistu.
Finale balsuoja su muzika susijusių trijų asmenų komisija. Kiekvienas asmuo duoda po 12, 10 ir 8 balus savo favoritams. Vėliau telefono skambučiais ar žinutėmis balsuoja žiūrovai, kurie atitinkamai gali skirti 36, 30 ir 24 balus trims favoritams. Surinkęs mažiausiai balų finalistas kovoja dvikovoje su fantomu dėl išlikimo. Nugalėtojas kitą savaitę nusprendžia tris kandidatus į fantomo vietą.
Velykinio ir paskutiniojo (10 ir 12) finalų nugalėtojai iš karto papuola į superfinalą.
Baigiamoji kalba
Baigiamoji kalba – žodinė kalba teisme, teismo proceso metu.
Civilinis procesas
Išsprendus LR CPK Kodekso 251 straipsnio 3 dalyje nurodytus klausimus, posėdžio pirmininkas paskelbia, kad bylos nagrinėjimas iš esmės yra baigtas ir teismas pradeda klausyti baigiamųjų kalbų.
Baigiamosiose kalbose pirmi kalba ieškovas ir jo atstovas, po to – atsakovas ir jo atstovas.
Baigiamųjų kalbų dalyviai neturi teisės savo kalbose remtis aplinkybėmis, kurių teismas netyrė, taip pat įrodymais, kurie nebuvo tiriami teismo posėdyje (LR CPK 253 straipsnis „Baigiamosios kalbos“).
Vyžiai (Utena)
Vyžiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, Tauragnų seniūnijos pietryčiuose, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Vyžiai yra prie Tauragnų–Ignalinos kelio, tarp Daunorių ir Vaišnoriškių kaimų. Rytiniu kaimo pakraščiu, palei kelią, iš Utenykščio į Baluošą teka Būkos upė, šiaurėje – Daunorių miškas, vakaruose – raistai, skiriantys nuo Varniškių kaimų, pietuose – Baluošo ežeras su Trako mišku. Prie kaimo prieina Vyžių miškas.
Kaime yra išlikusios 29 sodybos ir sodybvietės. Ant Būkos kranto ties Vyžiais yra įrengta Ineigos stovyklavietė. Kaime yra veikiančios Vyžių kapinės.
Istorija
Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose Vyžių kaimas paminėtas 1636 m. Vilniaus tijūnystės 1636 metų inventoriuje. Šiam įvykiui atminti Vyžių kaimo Pukokalnio ir Ineigos gatvių sankryžoje 2017 m. liepos 1d. atidengtas Romualdo Šimkūno darytas stogastulpis vietoje senojo ir suirusio Vyžių kryžiaus.
1731 m. kaimas turėjo 14 valakų. Tarpukariu Vyžiuose buvo 30 sodybų, 1932–1934 m. išskirstytų į viensėdžius, trumpai veikė pradinė mokykla.
Vyžių gyventojų gyvenimas ir verslas istoriškai buvo susijęs su miško priežiūra ir medienos ruošimu. Dėl savo padėties miškų viduryje nuošaliau nuo didesnių gyvenviečių, vyžiškiai turėjo rūpintis ne tik miško kirtimu, bet ir medienos gabenimu. Sieliai buvo plukdomi upeliais ir ežerais iš miškų gilumos link didžiųjų Lietuvos upių ir labiau urbanizuotų teritorijų, kuriose buvo jos poreikis. Nuo Uteno ir Utenykščio ežerų Būkos upeliu prasideda ilgiausias Lietuvos sielių kelias.
Rastų išplukdymui iš miškų į Baluošo ežerą buvo taikomi keli metodai. Vienas iš jų buvo užtvenkiant Būkos upelį per pavasarinį atlydį. Miškas būdavo kertamas žiemą, kuomet miškai būdavo lengviau įžengiami. XIXa. Vyžiai turėjo geležinkeliuką, kuriuo arklių tempiamais vagonėliais rąstai būdavo pervežami iki Baluošo, kur šie toliau būdavo rūšiuojami, rišami į taip vadinamas lovas ir vėliau plukdomi iki Žeimenos. Ten sielių plukdymą perimdavo kiti sielininkai.
Gyventojai
XX a. viduryje kaimo gyventojai turėjo šias pavardes: Barkus, Blažys, Čičelis, Jasėnas, Lazauskas, Meidus, Musteikis, Navikas, Savickas, Skudutis, Šerėnas, Šimkūnas, Šinkūnas, Šuminas, Talaikis, Tumėnas, Urbanas ir Žilėnas.
Žymūs žmonės
Vyžiuose gimė ir užaugo:
Reguliarioji armija
Reguliarioji armija  – armija (sausumos kariuomenė), reguliariųjų pajėgų dalis. Tai oficiali valstybės armija (skirtingai negu nereguliarioji armija, sudaryta iš savanorių milicijos, samdinių, privačių dalinių), nuolatos paruošta kovinei veiklai. Paprastai reguliariąją armiją sudaro:
Reguliarioji armija būna:
Kasacinis skundas
Kasacinis skundas - skundas, kuriuo skundžiamas įsiteisėjęs teismo sprendimas ar nutartis (žr. kasacija).
= Civilinis procesas =
Kasacinį skundą gali paduoti dalyvaujantys byloje asmenys (LR CPK 342 str.). Skundas paduodamas tiesiogiai Lietuvos Aukščiausiajam Teismui. Kasacinis skundas ir priedai pateikiami su tiek nuorašų, kiek yra šalių ir trečiųjų asmenų.
Bernotiškiai (Vidiškiai)
Bernotiškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vidiškių. Laukuose šalia kaimo yra Bernotiškių koplyčia.
Kasacinis skundas
Padavimo terminai
Kasacinis skundas gali būti paduotas per 3 mėnesius nuo skundžiamo sprendimo, nutarties įsiteisėjimo dienos (LR CPK 345 str. 1 d.). Asmenims, praleidusiems kasacinio skundo padavimo terminą dėl priežasčių, kurias teismas pripažįsta svarbiomis, praleistas terminas gali būti atnaujintas. Pareiškimas dėl praleisto termino atnaujinimo negali būti tenkinamas, jeigu jis paduotas praėjus daugiau kaip 1 metams nuo sprendimo įsiteisėjimo dienos.
Maccabi Petah Tikva FC
Petah Tikvos „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Petah Tikvos.
Kasacinis skundas
Padavimo terminai
Pareiškimą dėl praleisto termino atnaujinimo išsprendžia speciali teisėjų atrankos kolegija nutartimi, kuri yra galutinė ir neskundžiama.
Bernotiškiai (Vidiškiai)
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Keias Bernotiškiuose
Maccabi Petah Tikva FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1912 m., kai grupės studentų iš Petah Tikvos įkūrė klubą. 1952, 1954, 2005 m. aukščiausioje lygoje iškopė į antrą vietą ir iškovojo sidabro medalius.
Kasacinis skundas
Turinys
Kasaciniame skunde, be bendrų procesiniams dokumentams keliamų reikalavimų, turi būti (LR CPK 347 str. 1 d.):
Kasaciniame skunde neleidžiama remtis naujais įrodymais bei aplinkybėmis, kurie nebuvo nagrinėti pirmosios ar apeliacinės instancijos teisme.
Kasacinį skundą surašo advokatas. Juridinių asmenų kasacinį skundą taip pat gali surašyti juridinio asmens darbuotojai, turintys aukštąjį universitetinį teisinį išsilavinimą. Jeigu kasatorius yra fizinis asmuo, turintis aukštąjį universitetinį teisinį išsilavinimą, surašyti kasacinį skundą turi teisę jis pats. Kasacinį skundą pasirašo jį paduodantis asmuo ir skundą surašęs asmuo.
Prie kasacinio skundo turi būti pridėti skundžiamo sprendimo (nutarties) ir su juo susijusių sprendimų ir nutarčių nuorašai, įrodymai apie žyminio mokesčio sumokėjimą arba prašymas atleisti ar atidėti žyminio mokesčio mokėjimą, ir įrodymai, patvirtinantys šio prašymo motyvus. Prie kasacinio skundo pridedami įrodymai, patvirtinantys skundą surašiusio asmens teisinę kvalifikaciją.
Prisidėjimas prie kasacinio skundo
Dalyvaujantys byloje asmenys per terminą, nustatytą atsiliepimams į kasacinį skundą pateikti, gali rašytiniu pareiškimu prisidėti prie paduoto kasacinio skundo. Pareiškime dėl prisidėjimo prie paduoto kasacinio skundo prisidedantis asmuo negali pareikšti savarankiškų apskųsto sprendimo ar nutarties peržiūrėjimo kasacine tvarka pagrindų bei savarankiškų reikalavimų (LR CPK 348 str. 1 d.).
Pareiškimas dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo žyminiu mokesčiu neapmokestinamas.
Pareiškimui dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo taikomos LR CPK 344 straipsnio ir 350 straipsnio 8 dalies nuostatos.
Prisidėjimo prie kasacinio skundo priėmimo klausimą išsprendžia teisėjų atrankos kolegija LR CPK Kodekso 350 straipsnyje nustatyta tvarka. Pareiškimas dėl prisidėjimo prie kasacinio skundo, pateiktas praleidus nustatytą terminą, nepriimamas ir grąžinamas jį pateikusiam asmeniui.
Skundo atsisakymas
Kasatorius turi teisę atsisakyti paduoto kasacinio skundo iki dalyvaujančių byloje asmenų kalbų pabaigos teismo posėdyje, o rašytinio proceso metu – iki teismo posėdžio pradžios. Vėliau atsisakyti kasacinio skundo negalima (LR CPK 349 str. 1 d.).
Priėmęs kasacinio skundo atsisakymą, teismas priima nutartį nutraukti kasacinį procesą, išskyrus atvejus, jeigu kasacinį skundą yra padavę ir kiti dalyvaujantys byloje asmenys. Nutarties nuorašas išsiunčiamas šalims ir tretiesiems asmenims.
Teismas turi teisę nepriimti kasacinio skundo atsisakymo, kai yra LR CPK 42 straipsnio 2 dalyje nurodytos sąlygos.
Priėmus kasacinio skundo atsisakymą, pareiškimas dėl prisidėjimo prie šio skundo nenagrinėjamas.
Skundo priėmimo tvarka
Kasacinio skundo priėmimo klausimą sprendžia Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko ar šio teismo Civilinių bylų skyriaus pirmininko iš 3 teisėjų sudaryta atrankos kolegija. Kasacinis skundas laikomas priimtu, jeigu už jį balsavo bent vienas iš atrankos kolegijos narių. Kasacinio skundo priėmimo klausimas išsprendžiamas priimant nutartį rašytinio proceso tvarka. Teisėjo dalyvavimas atrankos kolegijoje, sprendžiant joje tam tikro kasacinio skundo priėmimo klausimą, netrukdo jam nagrinėti bylą pagal tą kasacinį skundą kasacine tvarka (LR CPK 350 str. 1 d.).
Kasacinį skundą atsisakoma priimti, jeigu jis:
Tuo atveju, kai netenkinamas prašymas atleisti nuo žyminio mokesčio sumokėjimo ar prašymas žyminį mokestį atidėti, atrankos kolegija, sprendžianti kasacinio skundo priėmimo klausimą, nustato terminą žyminiam mokesčiui sumokėti. Neįvykdžius tokio nurodymo, kasacinį skundą atsisakoma priimti.
Kasacinio skundo priėmimo klausimas išsprendžiamas nutartimi. Ši nutartis yra galutinė ir neskundžiama. Nutartį sudaro įžanginė ir rezoliucinė dalys, taip pat glaustai išdėstyti motyvai, kuriais remiantis kasacinis skundas priimamas arba jį atsisakoma priimti. Nepriimtas kasacinis skundas grąžinamas jį padavusiajam. Atsisakant priimti kasacinį skundą, ta pačia nutartimi išsprendžiamas žyminio mokesčio grąžinimo klausimas.
Jeigu kasacinį skundą atsisakoma priimti LR CPK 350 straipsnio 2 dalies 2, 3, 4, 5, 7 punktuose nurodytais pagrindais, tai kasatorius, ištaisęs trūkumus, turi teisę iš naujo paduoti kasacinį skundą, nepažeisdamas LR CPK Kodekso 345 straipsnyje nustatyto termino. Toks kasacinis skundas nelaikomas pakartotiniu.
Priimtas kasacinis skundas chronologine tvarka įrašomas į Lietuvos Aukščiausiajame Teisme kasacine tvarka nagrinėtinų bylų sąrašą. Kasacinio skundo priėmimo klausimą išsprendusi atrankos kolegija išreikalauja bylą.
Apie priimto kasacinio skundo įrašymą į Lietuvos Aukščiausiajame Teisme kasacine tvarka nagrinėtinų bylų sąrašą pranešama šalims. Kartu su pranešimu apie kasacinio skundo įrašymą šalims ir tretiesiems asmenims išsiunčiamas kasacinio skundo nuorašas.
Išsprendus kasacinio skundo priėmimo klausimą, kasacinio skundo papildyti ar pakeisti negalima.
Mo
Mo – miestas šiaurės Prancūzijoje, netoli Paryžiaus, Il de Franso regione. 49,2 tūkst. gyventojų (2005).
Bušehro provincija
Bušehro provincija  – provincija Irano pietuose. Administracinis centras – Bušehras.
Geografija
Provincija nusidriekusi Persijos įlankos pakrantėje. Jos priekrantės zonoje glūdi didžiausi pasaulyje gamtinių dujų telkiniai. Į Bušehro provincijos sudėtį patenka įlankoje esanti Chargo sala. Sausumos paviršius kalnuotas, skurdus. Būdingas karštas ir drėgnas klimatas.
Gyventojai
Vyraujančios tautos – luriai, persai, yra imigrantų arabų, pakistaniečių, indų ir kt.
Didžiausi miestai: Bušehras, Borazdžanas, Bender Genevė, Chormodžas.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 9 šahrestanus:
Balta, raudona ir...
Balta, raudona ir... – 1972 m. Italijoje sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Sophia Loren ir Adriano Celentano. Filmo pavadinime „balta“ reiškia Loren herojės vienuolės abitą, o „raudona“ – Celentano personažo politinius įsitikinimus (komunistas).
Adriano Celentano
Adrijanas Čelentanas (, g. 1938 m. sausio 6 d. Milanas) – italų aktorius, režisierius, kompozitorius, dainininkas, televizijos laidų vedėjas ir visuomenės veikėjas. Jis yra vienas sėkmingiausių visų laikų Italijos atlikėjų, pardavęs daugiau kaip 150 milijonų albumų kopijų. Suvaidinęs daugiau kaip 30-yje kino filmų, jis 2 kartus buvo apdovanotas David di Donatello prizu kaip geriausias aktorius, o 1989 m. – Milano miesto apdovanojimu „Ambrogino d‘oro“. Jo vardu yra pavadintas asteroidas Nr. 6697, atrastas 1987 m. right|thumb|200px|Čelentano parašas
Balta, raudona ir...
Pagrindiniai aktoriai
Epizodinį vaidmenį atlikusi Alessandra Mussolini yra Benito Mussolini anūkė ir dabartinė Italijos politikė.
Adriano Celentano
Kilmė ir jaunystė
Čelentanas gimė šeimoje, atsikrausčiusioje iš Apujos į Milaną ir buvo penktasis jų vaikas (motinai tuo metu buvo jau 44 metai). Sulaukęs dvylikos metų, jis metė mokyklą ir pradėjo dirbti įvairius pagalbinius darbus, kad padėtų sunkiai besiverčiančiai šeimai. Vienas iš tokių buvo laikrodininko padėjėjas ir pomėgis juos taisyti ilgainiui tapo jo pomėgiu.
Dar paauglystėje jis išsiskyrė savo gebėjimu juokinti žmones ir sesuo nusiuntė jį į antrininkų konkursą. Už amerikiečių komiko Džerio Luiso parodiją Čelentanas užėmė pirmą vietą ir laimėjo 100 tūkstančių lirų.
Balta, raudona ir...
Turinys
Kažkada Džermana buvo laiminga jauna mergina, turinti ją mylintį vaikiną, tačiau šis žuvo darbo vietoje sprogimo metu ir ji nusprendė atsiriboti nuo savo praeities ir jausmų, tapdama vienuole.
Adriano Celentano
Kilmė ir jaunystė
6 dešimtmečio viduryje Čelentanas susidomėjo tuo metu populiarėjančia rokenrolo muzika bei susipažino su Miki Del Prete, vėliau tapusiu jo prodiuseriu ir ilgamečiu bendražygiu. Jis pradėjo pats rašyti ir atlikti dainas, kurį laiką buvo grupės „I Ribelli“ nariu.
Balta, raudona ir...
Turinys
Paskirta dirbti į ligoninę, čia ji susipažįsta su keistuoliu pacientu Anibale Peci. Nors šis pasveikęs, tačiau gyvena ligoninėje jau 3 metus. Jis priklauso komunistų partijai ir dėl to gydytojai neprieštarauja šio buvimui ligoninėje. Anibalė vadovauja maisto ruošimui, dalyvauja operacijose ir kitaip kišasi į ligoninės gyvenimą, tuo sukeldamas sesers Džermanos nepasitenkinimą, tačiau ji priversta taikytis su šio draugija. Anibalė svajoja ateityje tapti gydytoju, tačiau pamažu įsimyli naują griežtą vienuolę ir šiai apie tai prisipažįsta, tačiau nesulaukia atsakymo. Po ilgų judviejų diskusijų, kurių metu Džermana įrodinėja, kad jo buvimas ligoninėje prilygsta veltėdžiavimui ir prieštarauja jo propaguojamai komunistinei ideologijai, galiausiai jis apsisprendžia grįžti į gyvenimą. Anibalė mėgina verstis tuo, ką sužinojo ir išmoko būdamas ligoninėje. Galiausiai, dalyvaudamas demonstracijoje jis partrenkiamas automobilio, sunkios būklės atsiduria toje pačioje ligoninėje ir miršta ant Džermanos rankų...
Adriano Celentano
Muzikinė karjera
1958 m. liepą Čelentanas laimėjo Ankonoje vykusį muzikinį konkursą, o po dvejų metų pasirašė kontraktą su įrašų kompanija „Jolly“. 1960 m. pasirodė jo pirmasis albumas „Adriano Celentano con Giulio Libano e la sua orchestra“, tačiau netrukus atlikėjas buvo priverstas atlikti karinę tarnybą.
1961 m. sausį, gavęs specialų gynybos ministro Giulio Andreotti leidimą, Čelentanas pirmą kartą dalyvavo San Remo muzikos festivalyje su daina „Ventiquattromila baci“. Daina užėmė 2 vietą ir vėliau buvo išrinkta šalies dešimtmečio daina.
Metų pabaigoje Čelentanas nutraukė sutartį su įrašų kompanija ir kartu su bendraminčiais įkūrė savo, pavadindamas ją „Clan Celentano“. 1965 m. ji išleido 4-ąjį Čelentano albumą „Non mi dir“, parduotą daugiau kaip milijono egzempliorių tiražu. 1962 m. jis laimėjo „Cantagiro“ dainų konkursą, po kurio leidosi į gastroles po Prancūziją ir Ispaniją bei kaip televizijos laidų vedėjas debiutavo televizijoje.
1966 m. Čelentanas grįžo į San Remo festivalį su daina „Il ragazzo della via Gluck“, kuri, nors ir nepelnė apdovanojimų, tapo didžiuliu hitu ne tik Italijoje, bet ir visoje Europoje. Buvo išleistas to paties pavadinimo albumas, o po 2 metų atlikėjas 3 kartą dalyvavo konkurse. Daina „Canzone“ užėmė 3 vietą, tačiau vėl tapo labai populiari.
1967 m. buvo išleistas singlas „La coppia più bella del mondo“ (liet. „Gražiausia pora žemėje“), kurį Čelentanas atliko kartu su žmona, aktore Claudia Mori.
1968 m. pasirodė albumas „Azzurro/Una carezza in un pugno“, kuriame esanti daina „Azzurro“ tapo viena žinomiausių jo repertuare, vėliau perdainuota Gianni Morandi, Mina, Die Toten Hosen, Ricchi e Poveri ir kitų atlikėjų. 1970 m. Čelentanas dar kartą dalyvavo San Remo festivalyje, kuriame su Mori atliko dainą „Chi non lavora non fa l’amore“ ir pirmą kartą konkurse užėmė 1 vietą.
1972 m. pasirodžiusiame albume „I mali del secolo“ visos dainos buvo sukurtos paties Čelentano, o populiariausia jų tapo kompozicija „Un albero di trenta piani“. 1976 m. pasirodęs albumas „Svalutation“, kuriame atlikėjas pasisakė ir socialinėmis temomis, o darbas sulaukė populiarumo Prancūzijoje ir Vokietijoje.
1979 m., kuriant albumą „Soli“, jis pirmą kartą bendradarbiavo su kitu žinomu šalies atlikėju Totu Kutuniju, o jų bendras darbas tope išsilaikė net 58 savaites. 1980 m. jie kartu išleido dar vieną bendrą darbą – „Un po’ artista un po’ no“ (iš viso Cutugno parašė jam 30 dainų).
1984 ir 1986 m. buvo išleisti albumai „I miei americani “ ir „I miei americani 2 “, kuriuose jis atliko amerikiečių atlikėjų kūrinius, išverstus į italų kalbą.
Nuo 1987 m. iki 1991 m. Čelentanas tiek muzikinėje, tiek aktorinėje karjeroje padarė pertrauką, po kurios išleido albumą „Il re degli ignoranti“. Pritariančio vokalo partijas jame atliko jo vaikai, o tais pačiais metais atlikėjas išleido ir to paties pavadinimo knygą.
Devyniasdešimtaisiais jis nustojo filmuotis kine ir visą dėmesį sutelkė į muziką. 1994 m. pasirodė albumas „Quel punto“ ir atlikėjas vėl surengė gastroles ne tik Italijoje, bet ir užsienyje. Po metų buvo išleistas pirmas ir vienintelis remiksų albumas „Alla corte del remix“. 1997 m. rugsėjo 27 d. jis surengė koncertą Bolonijoje 23-ame Eucharistijos kongrese, kuriame dalyvavo ir popiežius Jonas Paulius II. 1998 m. jis kartu su atlikėja Mina išleido albumą „Mina Celentano“, kurio buvo parduota daugiau kaip 1,6 milijono egzempliorių.
2004 m. Čelentanas svečio teisėmis pasirodė San Remo muzikos festivalyje. 2007 m., švęsdamas savo 70-metį, jis išleido savo 40-ąjį solinį albumą „Dormi amore, la situazione non è buona“, o 2008 m. – dvigubą rinkinį „L’animale“, sudarytą iš 28 kompozicijų. 2011 m. lapkritį pasirodė kol kas paskutinis Čelentano albumas „Facciamo finta che sia vero“. 2012 m. jis dar kartą pasirodė San Remo festivalyje, kur atliko ne tik senas, bet ir naujas kompozicijas. Jo pasirodymas iki paskutinės akimirkos buvo laikomas paslaptyje, pradžioje jam priešinosi ir televizijos kanalas RAI, nes Čelentanas paskutiniu metu aštriai kritikavo valdžios politiką. Politinių pasisakymų jis neatsisakė ir pasirodymo metu, kuris vėliau sulaukė didelio atgarsio vietinėje spaudoje. 2012 m. Čelentanas surengė koncertines gastroles „Rock Economy“ Italijoje ir Europoje, o spalio 8-9 dienomis – grandiozinį pasirodymą Veronos amfiteatre, kurį tiesiogiai transliavo televizija, o jo įrašas išleistas CD ir DVD „Adriano Live“.
2013 m. vasario 19 d. savo oficialiame YouTube kanale Čelentanas patalpino naują dainą – „Ti fai del male“, – skirtą Italijos parlamento rinkimams, o lapkričio 19 d. – keturgubą rinktinį albumą „…Ardiano“, kuriame taip pat buvo ir naujų kompozicijų.
Karjera kine
right|thumb|200px|2008 m. Iš viso Čelentanas nusifilmavo 41 filme, iš kurių 4 pats režisavo. Jo debiutas sutapo su muzikinės karjeros pradžia – 1959 m., po metų jis pasirodė epizodiniame dainininko vaidmenyje garsiame Federico Fellini filme „La dolce vita“. Iki 1969 m. jis atlikdavo daugiausiai epizodinius vaidmenis (paprastai – dainininkų), kol sulaukė pripažinimo už vaidmenį juostoje „Serafino“.
Po šio filmo Čelentanas ėmė filmuotis nuolat – kasmet pasirodydavo mažiausiai vienas filmas su jo pasirodymu. Čelentanas filmavosi Sergio Corbucci („Blefas“), Dario Argento („Penkios dienos“) juostose, taip pat su aktoriais Anthony Quinn („Blefas“), Sophia Loren („Balta, raudona ir...“) bei kitais. 1975 m. pasirodė juosta „Yuppi Du“, kurią Čelentanas režisavo, parašė scenarijų, sukūrė muziką ir atliko pagrindinį vaidmenį. Kad sukurti filmą, jis net buvo priverstas užstatyti savo vilą. Juostoje taip pat vaidino jo žmona bei 3 vaikai, o restauruota versija 2008 m. buvo demonstruota Venecijos kino festivalyje.
1978 m. pasirodė biografinis filmas „Patrakėlis Džepo“, o Čelentanas pradėjo bendradarbiauti su režisierių duetu Castellano ir Pippolo, su kuriais vėliau sukūrė 8 filmus. Pirmuoju tapo skandalinga komedija „Dėdė Adolfas, pravarde Fiureris“.
1980 ir 81 m. pasirodė dvi juostos, kurioje Čelentanas vaidino kartu su populiaria aktore Ornella Muti – „Užsispyrėlio sutramdymas“ ir „Beprotiškai įsimylėjęs“. 1985 m. Čelentanas vėl režisavo, sukūrė muziką ir atliko pagrindinį vaidmenį – šį kartą fantastiniame miuzikle „Džoan Liuji“, kuris buvo supeiktas kritikų ir kino teatruose surinko vos pusę jam sukurti išleisto biudžeto. Didele finansine nesėkme tapo ir paskutinis filmas – „Jackpot“, – sukurtas 1992 m.
Darbas televizijoje
1987 m. Čelentanas televizijos kanale „Rai Uno“ vedė šou „Fantastico“ 8-ąjį sezoną, kurio metu kalbino įvairius žinomus žmones (atlikėją Elton John ar grupę Bee Gees).
1991 m. buvo sukurta laida „Adriano Celentano a Notte Rock“, kurios metu atlikėjas atsakinėjo į studijoje susirinkusių žiūrovų klausimus.
1999 m. pasirodė 4 laidų „Francamente me ne infischio“ ciklas, skirtas muzikinėms ir soclialinėms temoms. Laidą jis vedė kartu su aktore Francesca Neri, o jo je dalyvavo Joe Cocker, Tom Jones, David Bowie ir Goran Bregovic.
2001 m. televizijoje buvo rodoma autorinė jo programa „125 milioni di caz..te“. Vienos iš jų metu Čelentanas nesėkmingai pašoko, griuvo ir susilaužė koją, tačiau filmavimas nebuvo nutrauktas ir kitas laidas jis vedė sugipsuota koja.
2005 m. televizijoje buvo kuriamas dar vienas pokalbių šou „Rockpolitik“, kurį vedė Čelentanas. Jau pirma laida sulaukė didelio atgarsio, nes atlikėjas užsipuolė tuometinį šalies premjetą Silvijų Berluskonį, pavadindamas jį Korupcioni. Nepaisant didelio susidomėjimo (vien pirmą laidą matė daugiau kaip 11 milijonų žiūrovų), buvo parodytos vos 4 jos dalys.
Tilžės taika
Istorija
Į Tilžės taikos pasirašymą atvedė 1806 m. įsiplieskęs Prancūzijos-Prūsijos karas, išprovokuotas Napoleono teritorinių manipuliacijų su Hanoverio karalyste. 1806 m. žaibiškai okupavęs Prūsiją, Napoleonas privertė bėgti Prūsijos karalių su dvaru ir vyriausybe į Rytprūsius, kuriuos gynė Prūsijos sąjungininkės IV antiprancūziškoje koalicijoje – Rusijos imperijos kariuomenė. 1806 m. gruodį užėmęs Lenkiją, Napoleonas, siekdamas galutinai palaužti Prūsiją, patraukė į Rytprūsius, tačiau mūšyje prie Prūsų Yluvos 1807 m. vasario 7 d.–8 d. buvo sustabdytas Rusijos kariuomenės. Atnaujinus karo veiksmus, 1807 m. birželio 14 d. Frydlando mūšyje Rusijos pajėgos buvo sumuštos, ir imperatoriai Napoleonas I bei Aleksandras I sutarė sudaryti taiką.
Adriano Celentano
Asmeninis gyvenimas
right|thumb|170px|Su žmona [[Claudia Mori]] 1963 m., filmuodamasis juostoje „Kažkoks keistas tipas“, Čelentanas susipažino su aktore Klaudija Mori. Dėl šios jis paliko savo tuometinę draugę Mileną Kantu ir 1964 m. liepos 14 d. su Mori paslapčia nuo žurnalistų susituokė Groseto miesto bažnyčioje. Jiedu susilaukė 3 vaikų: Rositos (g. 1965), Džakomo (g. 1966 m.) ir Rozalindos (g. 1968 m.). Džakomas tapo dainininku, o Rozalinda – aktore (žymiausias jos vaidmuo yra filme „Kristaus kančia“). Mori yra kompanijos „Clan Celentano“ direktorė.
Tilžės taika
Istorija
Birželio 25 d. Tilžėje prasidėjo taikos derybos, o liepos 7 d., imperatoriams susitikus ant plausto Nemuno upėje, buvo pasirašyta taikos sutartis tarp Napoleono I ir Aleksandro I. Liepos 9 d. prie sutarties diktato sąlygomis buvo priversta prisidėti Prūsija.
Adriano Celentano
Asmeninis gyvenimas
Čelentanas yra didelis Milano Inter futbolo klubo gerbėjas, 2008 m. jis surengė pasirodymą koncerte, skirtame klubo 100-mečiui paminėti.
Tilžės taika
Sutarties sąlygos
Pagal Tilžės taikos sąlygas:
Tilžės taika faktiškai išardė IV antiprancūziškąją koaliciją, tad Napoleonas po jos liko karo padėtyje tik su Didžiąja Britanija. Nepaisant Erfurto kongrese siekto išlaikyti prancūzų – rusų aljanso, Aleksandras I, spaudžiamas rusų dvarininkijos, po kelerių metų ėmė keisti poziciją. 1810 m. jis paskelbė vadinamąjį Gruodžio įsaką dėl naujų neutralios prekybos nuostatų. Formaliai įsakas Rusijos santykiuose su Britanija nieko nekeitė – tiesioginė prekyba su ja ir toliau buvo draudžiama, tačiau kai kurie įsako paragrafai gerokai suvaržė prancūziškų gaminių įvežimą. Bet kokiu atveju tai keitė santykius tarp Rusijos-Britanijos-Prancūzijos. Formaliai Tilžės taiką sulaužė Napoleonas 1812 m. birželio 24 d. su savo „Grande Armée“ peržengęs Rusijos sieną.
Adriano Celentano
Asmeninis gyvenimas
Čelentanas yra katalikas ir vegetaras.
Arūnas Žebriūnas
Vytautas Arūnas Žebriūnas (1930 m. rugpjūčio 8 d. Kaune – 2013 m. rugsėjo 9 d. Vilniuje) – Lietuvos kino režisierius, scenarijų autorius.
Biografija
Gimė Lietuvos karininko Prano Žebriūno šeimoje. Mokėsi Klaipėdos 1-oje gimnazijoje, žaidė krepšinį. Daugkartinis Lietuvos ir Pabaltijo irklavimo čempionas bei prizininkas. 1955 m. LSSR dailės institute baigė architektūrą.
1955–1958 m. Lietuvos kino studijos dailininkas, nuo 1959 m. režisierius. Debiutavo kaip dailininko asistentas kuriant pirmuosius lietuviškus meninius filmus „Marytė“ (1947 m.), „Ignotas grįžo namo“ (1957 m.), buvo kino filmų „Žydrasis horizontas“ (1957 m., rež. Vytautas Mikalauskas), „Julius Janonis“ (1959 m., rež. Balys Bratkauskas, Vytautas Dabašinskas) dailininkas statytojas. 1962 m. „Mosfilmo“ kino studijoje stažavosi pas garsų Rusijos kino režisierių Michailą Romą. Vienas poetiškiausių A. Žebriūno filmų – „Paskutinė atostogų diena“ jam atnešė net tris prestižinius prizus: „Sidabrinės burės“ Lokarno kino festivalyje (1965 m.), premiją šeštajame Pabaltijo, Baltarusijos ir Moldavijos kino festivalyje Taline (1965 m.) ir Didįjį prizą Kanų jaunimo filmų festivalyje (1966 m.).
Aktyviai dalyvavo Sąjūdžio ir Lietuvos dešiniųjų sąjungos veikloje.
2012 m. apie A. Žebriūną sukurtas filmas „Vienintelis, nepakartojamas ir paskutinis“ (rež. Linas Augutis).
Žmona – dainininkė Giedrė Kaukaitė, dukros – altistė Ūla Ulijona Žebriūnaitė ir Monika Žebriūnaitė-Edgar. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Hisaro kultūra
''Panašiai skambanti 4-2 tūkstantmečio pr. m. e. Irano kultūra vadinama Hesaro kultūra''
Hisaro kultūra arba Gisaro kultūra – vėlyvojo neolito archeologinė kultūra, pavadinta Tadžikijos Hisaro miesto apylinkių vardu.
Arealas
Hisaro kultūra 7-2 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi Hisaro, Kafirnigano ir Vachšo slėniuose, dab. Tadžikijos pietvakarinėje dalyje. Svarbiausi paminklai – Tutkaulas į pietus nuo Dušanbės ir Kuji-Buljenas (Kulobo rajonas).
Kultūra
Hisaro kultūros žmonės kūrėsi priekalnėse ir kalnų slėniuose. Vertėsi medžiokle ir gyvulininkyste, iš dalies žemdirbyste. Kultūrai būdingi grubiai apdirbti akmeniniai įrankiai ir ginklai bei plokšti kaulo ir rago dirbiniai. Rasta gludintų akmeninių kirvių. Kai kuriuose Hisaro kultūros paminkluose rasta rankomis lipdytų molinių indų liekanų su audinio rašto atspaudais vidinėje pusėje.
Kamša (Molėtai)
Kamša – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Videniškių.
Aviukas Šonas
Aviukas Šonas (angl. Shaun the Sheep) – britų sustabdyto kadro animacijos televizijos serialas vaikams, sukurtas „Aardman Animations ir HIT Entertainment“ studijos televizijos kanalų BBC ir WDR užsakymu. Pirmą kartą parodytas 2007 m. kovo mėn. Didžiojoje Britanijoje per CBBC kanalą. Visą serialą sudaro 2 sezonai, iš viso 80 serijų, šiuo metu serialo kūrimas sustabdytas. 2010 m. serialas buvo nominuotas „Emmy“ ir BAFTA apdovanojimams.
Romas Pakalnis
Romas Pakalnis (1941 m. sausio 4 d. Kirkliuose, Daugailių valsčiuje – 2020 m. rugsėjo 20 d. Vilniuje) – Lietuvos miškininkas ekologas, aplinkosaugininkas, pedagogas, visuomenės veikėjas.
Aviukas Šonas
Trumpa apžvalga
Veiksmas vyksta fermoje, kur gyvena aviukas Šonas, jo bandos narės kitos avys, šuo aviganis Biceris ir kiti fermos gyvūnai. Pats fermeris – taip pat vienas iš pagrindinių personažų. Kiekvienoje serijoje Šonas susiduria su komplikuota situacija, kurią jis išsprendžia demonstruodamas visai žmogišką protą, sumanumą ir net elgesį.
Romas Pakalnis
Biografija
1958 m. baigė Vilniaus miškų technikumą, 1963 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Miškų ūkio fakultetą. 1963 m. Radviliškio miškų ūkio Šeduvos girininkijos miško technikas, 1964 m. Radvilonių girininkas. Jam vadovaujant pastatyta Radvilonių girininkija, prie Radvilonių pasodinta 12 ha eglių kultūrų. 1965 m. atliko privalomąją karo tarnybą SSRS kariuomenėje. 1966 m. Jonavos miškų ūkio miško ruošos punkto viršininkas. 1966–1969 m. studijavo LSSR MA Botanikos instituto aspirantūroje, 1971 m. biologijos mokslų kandidatas. 1970–1974 m. Botanikos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis. 1974–1981 m. Botanikos instituto Kraštovaizdžio ekologijos laboratorijos vyresn. mokslinis bendradarbis, nuo 1981 m. laboratorijos vadovas. 1984–1989 m. dar ir Botanikos instituto direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, 1989–2002 m. direktorius. Nuo 2001 m. VPU profesorius.
Žvyrinka (Utena)
Žvyrinka – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Leliūnų.
Aviukas Šonas
Trumpa apžvalga
Serialas tai farso ir nebyliosios komedijos mišinys „Aardman“ kompanijai būdingu animacijos stiliumi. Filmukuose visiškai nekalbama, netgi kai rodo bendraujant žmones. Tačiau, siekiant išreikšti personažų nuotaikas ir jausmus, gausiai naudojami įvairūs garsai, kaip antai kriuksėjimas, mekenimas ir ženklai.
Romas Pakalnis
Biografija
Nuo 1989 m. Vilniaus gamtos apsaugos draugijos pirmininkas, Lietuvos Sąjūdžio iniciatyvinės grupės ir I Sąjūdžio seimo narys. 1992–1997 m. Lietuvos švietimo tarybos pirmininkas. Nuo 1993 m. Lietuvos botanikų draugijos prezidentas. Nuo 1995 m. Valstybinių mokslo institutų direktorių konferencijos vicepirmininkas, 1997–1999 m. šios konferencijos pirmininkas. Nuo 1997 m. Eugenijos Šimkūnaitės labdaros ir paramos fondo prezidentas. 1998 m. vienas iš Gamtosaugos politikos klubo steigėjų ir jo pirmininkas. 2000–2008 m. Lietuvos radijo ir televizijos tarybos narys ir pirmininkas.
Aviukas Šonas
Įžanginė daina
Įžanginę dainą „Gyvenimas tai malonumas“, skambančią kiekvienos serijos pradžioje, atliko britų komikas Vic Reeves. Ilgesnė versija buvo išleista kompaktiniame diske.
Romas Pakalnis
Biografija
2012–2018 m. Lietuvos nacionalinės UNESCO komisijos pirmininkas.
Ivanas II Gražusis
Ivanas II Gražusis (gimė - 1326 m. ; mirė - 1359 m.) - Maskvos didysis kunigaikštis (nuo 1353).
Romas Pakalnis
Mokslinė veikla
1981–1985 m. tarptautinės programos „Žmogus ir biosfera“ Lietuvos nacionalinio komiteto sekretorius. Nuo 1985 m. to komiteto pirmininko pavaduotojas. 1984 m. su bendradarbiais parengė Lietuvos kompleksinę gamtos apsaugos schemą. 1992 m. parengtos gamtosaugos koncepcijos, 1993 m. parengtos Lietuvos švietimo koncepcijos bendraautoris. 1998 m. kartu su bendraautoriais parengė LR Biologinės įvairovės išnaudojimo strategiją ir veiksmų planą, Lietuvos ekologinio švietimo koncepciją, Valstybinę aplinkos monitoringo programą, suredagavo Lietuvos profesinio rengimo Baltąją knygą, 1999 m. Ignalinos AE regiono specializuoto monitoringo programą, Lietuvos biologinės įvairovės šalies studijos programą, 2000 m. Lietuvos valstybinių parkų išvystymo projektą. 1996 m. Botanikos institutas pradėjo leisti mokslinį periodinį žurnalą „Botanica Lithuanica“, kurio kasmet išleidžiama 4 numeriai, jo vyr. redaktorius. Paskelbė per 170 straipsnių. Parašė ir išleido keletą knygų iš ekologijos, gamtos apsaugos, kraštotyros.
Aviukas Šonas
Pirmasis Šono pasirodymas
Pirmą kartą ekrane aviukas Šonas pasirodė animacinio filmo „Volisas ir Gromitas“ trečioje dalyje „Per plauką nuo pavojaus“ (1995 m.), kuri gavo Oskarą. Aviukas Šonas šiame filmuke buvo jauniausias avių bandos narys, kurią Volisas ir Gromitas stengėsi apsaugoti nuo pikto mechaninio šuns, norinčio visas avis paversti šunų maistu ir parduoti. Filmuke Šonas neparodo daug išmonės, ne taip kaip savo paties serijose. Dar kartą trumpai aviukas pasirodo kartu su Volisu ir Gromitu viename iš trumpų filmukų (pavadinimu „13-as pirkėjas“) iš internete platintos „Nuostabiųjų išradimų“ serijos.
Romas Pakalnis
Mokslinė veikla
Dalyvavo pasitarimuose, simpoziumuose Vokietijoje, JAV, Čekijoje, Prancūzijoje, Suomijoje, Švedijoje, Estijoje augalijos ir aplinkos apsaugos, biologijos įvairovės, kraštovaizdžio ir kt. klausimais, skaitė pranešimus. Atstovavo Lietuvai 1995 m. Europos gamtos apsaugos metų orgkomitete ir 1996 m. Tarpvyriausybiniame komitete JTO konferencijoje biologinės įvairovės klausimais. Dalyvavo atliekant svarbiausiųjų Lietuvos techninių projektų ekologines ekspertizes, vienas Pilaitės šiaurinės dalies detaliojo plano projekto autorių.
Malagasių kalba
Malagasių kalba nesusijusi su jokia Afrikos kalba, o kilusi iš Malajų salyno. Tačiau ilgainiui kalba pasipildė skoliniais iš arabų, suahilių, prancūzų, anglų kalbų. Rašytinė malagasių literatūra prasidėjo XV a. Kalba turtinga tautosakos (epų, dainų, legendų).
Malagasių kalbai taikomas lotyniškas raidynas, yra 21 raidė (a, b, d, e, f, g, h, i, j, k, l, m, n, o, p, r, s, t, v, y, z).
Malagasių kalba smulkiau skirstoma:
Ivanas II Gražusis
Biografija
thumb|left|150px|Ivano II Gražiojo antspaudas Ivano I sūnus.
Valdymas
Tęsė tėvo ir vyresniojo brolio politiką - stiprino Maskvos kunigaikščių valdžią. Mirė Maskvoje, palaidotas Arkangelo sobore.
Šeima
Žmonos:
Vaikai:
Šaltiniai
Istorijos žodynas. 2003 m. 178 psl.
Aviukas Šonas
Veikėjai
thumb|right|Richard Goleszowski Kanterburio „Anifest 2008“ su vienos iš bandos avių, Bitzerio, Timio ir Šono modeliukais.
Žmonės
Yra ir daugiau žmonių serijose, bet jie pasirodo labai epizodiškai, kaip praeiviai, pirkėjai, vairuotojai ar darbininkai.
Serijos
Visą serialą šiuo metu sudaro 80 serijų, po 40 dviejuose sezonuose. Pirmas sezonas pirmą kartą eteryje pasirodė BBC] kanele 2007 m. Pirmos 20 serijų demonstruotos kovo mėnesį, kitos 20 – rugsėjį. Antras sezonas startavo 2009 m. lapkritį ir pirmos 20 serijų parodytos lapkričio–gruodžio mėnesiais. 2010 m. po 10 serijų demonstruota gegužės ir gruodžio mėnesiais. Antro sezono serijose pasikeitė įžanginė dalis, šiek tiek pasikeitė ir veikėjų išvaizda – Biceris ir Pidslis jau vaizduoti su kailiu.
2012 m. specialiai olimpinėms žaidynėms, kurios vyko Londone buvo sukurti vienos minutės trukmės filmukai pavadinti „Avys čempionai“. 21 vieną seriją buvo galima išvysti olimpiados transliacijų metu per TV kanalus. Filmukai buvo rodomi ir Lietuvoje, LTV kanalo.
Visas serijų sąrašas originalo kalba:
2 – Bathtime
3 – Shape Up With Shaun
4 – Timmy In A Tizzy
5 – Scrumping
6 – Still Life
7 – Mower Mouth
8 – Take Away
9 – The Bull
10 – Saturday Night Shaun
11 – The Kite
12 – Little Sheep of Horrors
13 – Buzz off Bees
15 – Shaun Shoots the Sheep
16 – Big Top Timmy
17 – Fetching
18 – Mountains out of Molehills
19 – Who’s the Mummy?
20 – Things that go Bump
21 – Troublesome Tractor
22 – Hiccups
23 – Bitzer Puts His Foot In It
24 – Heavy metal Shaun
25 – Sheep on the Loose
27 – Tooth Fairy
28 – Camping Chaos
29 – Save The Tree
30 – Shaun the Farmer
31 – Sheepwalking
32 – The Farmer’s Niece
33 – Stick with Me
34 – If You Can’t Stand the Heat
35 – Tidy Up
36 – The Visitor
38 – Snore-Worn Shaun
40 – Shaun Encounters
41 – Double Trouble
42 – Draw the Line
43 – Sheepless Nights
44 – Spring Lamb
45 – Strictly No Dancing
46 – Who’s the Caddy?
47 – Hair Today, Gone Tomorrow
48 – Bagpipe Buddy
49 – Supersize Timmy
50 – Lock Out
51 – Cheetah Cheater
52 – Ewe’ve Been Framed
53 – Bitzer’s New Hat
54 – Hide and Squeak
55 – Frantic Romantic
56 – Everything Must Go
57 – Party Animals
59 – Two’s Company
60 – In The Doghouse
61 – The Boat
62 – What’s Up, Dog?
63 – Cock-a-Doodle Shaun
64 – Bitzer’s Basic Training
65 – Chip Off The Old Block
66 – Pig Trouble
67 – Bitzer From The Black Lagoon
68 – Zebra Ducks Of The Serengeti
69 – Whistleblower
70 – The Big Chase
71 – The Magpie
72 – Operation Pidsley
73 – Pig Swill Fly
74 – Shirley Whirley
75 – Foxy Laddie
77 – An Ill Wind
78 – Fireside Favourite
79 – Snowed In
80 – We Wish Ewe A Merry Christmas