cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gaidiškės (Molėtai)
Gaidiškės – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Suginčių.
Virvės traukimas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Virvės traukimas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko trečią kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Varžybose dalyvavo penkios komandos iš trijų šalių. Jungtinė Karalystė laimėjo visus medalius.
Prieš olimpiadą iš turnyro pasitraukė Vokietijos ir Graikijos nacionalinės komandos. Švedijos komanda nepasirodė bronziniame finale ir medalis automatiškai priskirtas Jungtinei Karalystei.
Vasarvidžio nakties sapnas
Vasarvidžio nakties sapnas – romantinė komedija, parašyta Viljamo Šekspyro. Kaip spėjama, pjesė galėjo būti sukurta maždaug 1594–1596 metais. Joje pasakojama apie keturių įsimylėjėlių (atėniečių) nuotykius bei apie grupę nesubrendusių aktorių, jų interakciją su Atėnų kunigaikščiu Tesėju bei Amazonės karaliene Ipolita, taip pat apie fėjas, kurios gyvena mėnesienos nutviekstame miške. Ši V. Šekspyro pjesė yra viena populiariausių jo darbų, skirtų pastatymui teatre. Dėl šios priežasties bei dėl to, kad ją mėgsta žiūrovai, ji yra plačiai statoma visame pasaulyje.
Apie pjesę
Siužeto linijos ir charakterių bruožai gali būti prilyginami ankstesnei, mitologija paremtai literatūrai. Pavyzdžiui, Piramo ir Tisbės istorija yra pasakojama Ovidijaus „Metamorfozėse“ arba Metmens transformaciją į asilą yra paimta iš Apulėjaus kūrinio „Auksinis asilas“. Lisandras taip pat buvo senovės graikų karo dievas. Tesėjas ir Ipolita buvo gerbiami Atėnų kunigaikštis ir Amazonės karalienė. Be to, V. Šekspyras galėjo rašyti pjesę „Romeo ir Džiuljeta“ tuo pačiu metu kaip ir „Vasarvidžio nakties sapną“, todėl galima įžiūrėti transformaciją iš tragedijos į komediją – Romeo ir Džiuljeta pakeičia Piramas ir Tisbė.
Trumpa apžvalga
Pjesė susideda iš trijų siužeto linijų, kurios apjungiamos Atėnų kunigaikščio Tesėjaus ir Amazonės karalienės Ipolitos vestuvių šventimu bei vienu metu persikelia į mišką, mėnulio šviesoje skendinčią Fėjų karalystę.
Pirmojoje mizanscenoje Hermija atsisako paklusti tėvo Egėjo valiai ir ištekėti už išrinkto jai jaunikio Demetro. Kaip atsaką į dukros nepaklusnumą, Egėjus Tesėjui pacituoja seną atėniečių įstatymą, kuriame sakoma, kad dukra turi ištekėti už tėvo jai išrinkto jaunikio arba ji bus nubausta mirties bausme. Tesėjus nenori, kad jauna mergina mirtų ir pasiūlo jai kitą išeitį – tapti deivės Dianos pasekėja, vienuole.
Hermija ir jos mylimasis Lisandras nusprendžia pasprukti naktį mišku iš Atėnų. Hermija apie tai prasitaria savo vaikystės draugei Elenai. Pastaroji įsimylėjus Demetrą, kuris ją ką tik atstūmė (sakydamas, kad myli Hermiją), todėl Elena pasiruošusi atkovoti jo meilę pranešdama jam apie pabėgimo planus. Demetras persekiojamas Elenos, gaudo Hermiją. Hermija ir Lisandras manydami esą saugūs užmiega miške.
Kapinas
Kapinas  – upė šiaurės rytų Brazilijoje, Paros valstijoje; Gvamos kairysis intakas (Paros baseinas). Prasideda aukštumose valstijos pietryčiuose, į šiaurės rytus nuo Gojanezija do Paros, susiliejus Ararandeua ir Surubižu upėms. Vinguriuoja kalvomis į šiaurės rytus, toliau – lyguma šiaurėn. Įteka į Gvamą ties San Domingo do Kapinu. Kitur nurodoma, kad Kapinas įteka į Parą, o Gvama tėra jo intakas.
Stakių herbas
Stakių herbas – pagrindinis Stakių miestelio (Jurbarko rajono savivaldybė) heraldinis atributas.
Kapinas
Didžiausias intakas: Kandiru Asu (dešinysis).
Vasarvidžio nakties sapnas
Trumpa apžvalga
Tuo tarpu fėjų karalius Oberonas bei jo karalienė Titanija vaikštinėja miške už Atėnų. Oberonas ir Titanija susipyksta, nes ji atsisako atiduoti laumės vaiką Oberonui, kuris planuoja užsiauginti sau „riterį“ ar „pažą“, nes vaikas yra vienos iš Titanijos pasekėjų. Oberonas nori nubausti nepaklusnią Titaniją. Taigi sau į pagalbą jis pasikviečią išdaigininką Paką, kad padėtų jam paskleisti magiškąsias sultis, gautas iš gėlės (vadinamas „Meilė iš pirmo žvilgsnio“). Įlašinus sulčių į akis auka įsimylį pirmą gyvą padarą, kurį pamato vos atsimerkus. Oberonas paprašo Pako atnešti gėlę jam tam, kad jis galėtų įlašinti Titanijai, kad ši įsimylėtų kokį nors bjaurų miško padarą. Taip jis siekia Titaniją priversti atiduotų jam berniuką.
Stakių herbas
Aprašas
Mėlyname lauke auksinė lelija su trimis sidabriniais žiedais auksinėmis piestelėmis, skydo papėdėje pakelta sidabrinė banguota juostelė.
Kapinas
Didesnių gyvenviečių prie Kapino nėra. Prie upės sudarytos Bareirinijos ir Saraua indėnų teritorijos (gyvena indėnai amanajai).
Vasarvidžio nakties sapnas
Trumpa apžvalga
Oberonas miške pamato Demetrą, kuris šaltakraujiškai atstumia Eleną. Elfų karalius pasigaili merginos ir paliepia Pakui įlašinti šiek tiek eliksyro jaunam atėniečiui į akis, kad šis ją pamiltų. Per atsitiktinumą Pakas įlašina eliksyro Lisandrui ir šis įsimyli Eleną. Oberonas pamatęs, kad Demetras vis dar persekioja Hermiją įsiunta. Pakui paliepęs atnešti Eleną šalia Demetro, jis apkeri jo akis. Dėl Pako klaidos abu jaunuoliai dabar kovoja dėl Elenos, o ne dėl Hermijos meilės. Elena mano, kad vaikinai iš jos šaiposi ir nei vienas jos nuoširdžiai nemyli. Ketvertas pešasi tol, kol Lisandras ir Demetras nusprendžia mirtinoje dvikovoje išsiaiškinti, kuris myli Eleną labiau bei ima ieškoti tam tinkamos vietos miške. Oberonas išvydęs ką padarė, Pakui paliepia suklaidinti jaunuolius, kad šie nerastų vienas kito ir atkerėti Lisandrą, kad šis vėl įsimylėtų Hermiją.
Stakių herbas
Istorija
Herbas patvirtintas 2021 m. kovo 9 d. LR Prezidento dekretu Nr. 1K-545. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.
Vasarvidžio nakties sapnas
Trumpa apžvalga
Tuo metu, šeši žemo rango darbininkai, aktoriai ruošia spektaklį apie Piramą ir Tisbę, norėdami jį parodyti per Tesėjaus vestuvių iškilmes. Išsiruošę repetuoti į mišką jie apsistoja šalia Titanijos guolio. Pakas pastebi, susirinkusius žmones šalia karalienės ir iš jų išsirinkęs audėją Metmenį paverčia jį žmogumi su asilo galva. Pamatę Metmenį visi aktoriai išsilaksto apimti siaubo, o šis pradeda dainuoti ir pažadina Titaniją, kuri vos tik jį išvydus įsimyli. Ji apipila asilą savo dėmesiu ir elgiasi su juo, kaip su kilminguoju bei atiduoda berniuką, dėl kurio ji kovojo, Oberonui. Pasiekęs tikslo Oberonas išlaisvina Titaniją ir Matmenį iš kerų. Kerai panaikinami ir Lisandrui, tačiau paliekami Demetrui, kad jis ir toliau mylėtų Eleną.
Galiausiai viskas baigiasi laimingai. Tesėjus ir Ipolita rytinės medžioklės metu suranda keturis įsimylėjėlius miegančius. Demetras iki ausų įsimylėjęs Eleną, todėl Tesėjus santuokos saitais sujungia įsimylėjėlius. Ketvertas nusprendžia, kad nuotykiai, patirti naktį tebuvo tik sapnas.
XVII ir XVIII amžius
Teatrams vėl atvėrus duris 1660 m., „Vasarvidžio Nakties sapnas“ buvo vaidinamas, tačiau pasirinkta kita, adaptuota forma. Taip pat buvo padaryta ir su kitomis V. Šekspyro pjesėmis. Iki 1840 m. originali pjesės versija pastatyta taip ir nebuvo. Dažniausiai ją adaptuodavo ir prijungdavo kaip dalį prie kito spektaklio, kaukių parado, operos ar panašiai.
Viktorijos laikų scena
1840 m. ponia Vestris viename Londono rajonų prikėlė pjesę antram gyvenimui su visu jos tekstu, tačiau pridėjo muzikinių detalių bei baleto. Pati p. Vestris vaidino Oberoną. Iki pat 1910 m. Oberono rolę atlikdavo moteris. Po nežmoniško Vestris pasisekimo, ši pjesė buvo vis dažniau vaidinama teatre, kol galiausiai jos aktorių sąstatą sudarydavo netoli šimto žmonių. Daug pasiruošimo reikalaudavo scenos dekoravimas, o fėjas dažniausiai vaidindavo balerinos.
Dvidešimtasis amžius
Maksas Reinhartas tarp 1905–1934 m. „Vasarvidžio nakties sapną“ pastatė 13 kartų, pristatydamas vis atnaujintą spektaklio variantą. Po to M. Reinhartas sukūrė pirmąjį šios pjesės filmo projektą, kurį ir režisavo.
Kitas ryškus pjesės pastatymas įvyko 1970 m., kuomet Piteris Bruksas pristatė spektaklį, pastatytą baltoje dėžėje, su raumeningomis fėjomis, atliekančiomis cirko triukus. Populiarus šis pastatymas tapo todėl, kad P. Bruksas pirmą kartą susiejo Oberoną su Tesėjumis, o Ipolitą su Titanija. Po šio pastatymo, režisieriai daug laisviau leisdavo pasireikšti savo vaizduotei, patys nuspręsdavo ir savaip interpretuodavo pjesės reikšmę ir pagrindinę mintį. Pavyzdžiui, daugelis režisierių spektaklyje parodė daug nuogumo ir erotinių scenų, aiškindami, kad Atėnai reiškę kažkokį draudimą, o pabėgimas į mišką – laisvę daryti ir elgtis kaip nori.
Lietuvoje V. Šekspyro pjesė buvo pastatyta daug kartų. Vienas iš ryškiausių pastarųjų metų pastatymų, režisieriaus Oskaro Koršunovo, modernus klasikos variantas. Režisieriaus pjesė yra įdomi tuo, kad jis atsisakė pompastiškų dekoracijų ir leido pasireikšti aktorių profesionalumui. Pagrindinė dekoracija – medinės lentos.
Mongala (provincija)
Mongala  – provincija Kongo Demokratinės Respublikos šiaurinėje dalyje. Administracinis centras – Lisala.
Teritorija yra Kongo baseine. Per provinciją teka Kongas bei jo intakai – Mongala, Luporis, Jekokora, Dva.
Iki 2005 metų Konstitucinės reformos Mongala buvo Pusiaujo provincijos rajonas, 2015 m. išskirtas į atskirą provinciją.
Administracinis suskirstymas
Provincija skirstoma į 3 teritorijas:
Didriestainis (rusiškas)
Barōnkos (lietuvių šnekamoji kalba) arba barānkos (slavų šnekamoji kalba) arba dažnai vadinamos bublikais (burbuliukai) – patiekalas, paduodamas tiek parduotuvėse, tiek turguose bei mugėse. Barōnkos yra rytų slavų užkandis, populiarus Rusijoje, Ukrainoje ir Gudijoje. Reikėtų nemaišyti jų su lietuviškais riestainiais. Bublikai, tai mielių, raugintų kviečių tešlos žiedas, kuris prieš kepimą trumpą laiką buvo virtas vandenyje.
Barōnkų rūšys
Tokių žiedinių ritinių klasė yra įprasta Rytų Europos virtuvėms.
Rusų baranka (rusų kalba: баранка; pl. Baranki) yra šiek tiek mažesnė už burbuliuką, bet taip pat ir plonesnė bei sausesnė.
„Suška“ (rusų kalba: сушка; pl. Sushki) yra dar mažesnės ir sausesnės, paprastai apie 5 cm dydžio ir yra kietos.
Rusų ir ukrainiečių kalbomis „bublik“ dažnai naudojamas kaip bendras tokio tipo žiedo formos produktas. Rusų kalba baranka taip pat vartojama kaip panašus bendrinis terminas, o „barankos tipo produktai“ (rusų kalba: бараночные изделия, tr. Baranochnye izdeliya) yra oficialus produkto klasės pavadinimas. Susijęs terminas obarinok (обарінок) arba obvarinok (обварінок) kartais naudojamas kaip „bublik“ arba „barankos“ sinonimas ukrainiečių kalba.
Bublikas arba baranka yra vadinamas abaranak (абаранак) baltarusių kalba.
Lenkų obwarzanek yra daroma su ta pačia technologija kaip bublikas arba baranka, bet labiausiai paplitusi forma, obwarzanek krakowski, turi pintą žiedo formą.
Lietuvių kalba pavadinimas būtų barōnka arba barānka. Riestainiais vadinami kiti gaminiai, nieko bendro neturintys su slaviškais bublikais, barankomis ir „suškomis“.
Gajuvka (Molėtai)
Gajuvka – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Giedraičių.
Gintališkės valsčius
Gintališkės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Gintališkė.
Istorija
XVI–XVIII a. Gintališkės valsčiumi buvo vadinamos dvaro valdos, o 1861–1915 m. – Rusijos imperijos valstiečių luominės savivaldos institucija, buvusi Kauno gubernijoje.
Suskirstymas
1870 m. valsčių sudarė 6 seniūnijos:
Gyvenvietės
1870 m. valsčiuje buvo 49 kaimo bendruomenės.
Voinachai
Voinachai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietryčius nuo Sokulkos ir 38 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Čuapa (provincija)
Čuapa  – provincija Kongo Demokratinės Respublikos vidurinėje dalyje. Administracinis centras – Boendė.
Teritorija yra Kongo baseine. Per provinciją teka Čuapa, Maringa, Busira, Mombojas, Salonga, Lokolas, Bolombas, Luporis. Sudarytas Salongos nacionalinis parkas, Lomako–Jokokalos gyvūnijos rezervatas.
Iki 2005 metų Konstitucinės reformos Čuapa buvo Pusiaujo provincijos rajonas, 2015 m. išskirtas į atskirą provinciją.
Administracinis suskirstymas
Provincija skirstoma į 6 teritorijas:
Nuotaikos stabilizatorius
miniatiūra|200px|right|Nuotaiką stabilizuojantis ličio preparatas Nuotaikos stabilizatoriai arba normotymikai – vaistai, vartojami dvipolių afektinių sutrikimų (maniakinės depresijos) gydymui. Jie taip vadinami todėl, kad normalizuoja nuo maniakinių-depresinių sutrikimų kenčiančių pacientų nuotaikas: pernelyg pakilias (manija) ar prislėgtas (depresija). Žmonėms, kurių nuotaika pakankamai stabili, t. y. jai nebūdingi ryškūs pakilimai ir nuosmukiai, šie vaistai neturi didesnio efekto.
Vaistiniai preparatai
Pacientams, turintiems bipolinių sutrikimų, gali būti skiriami šie nuotaikos stabilizatoriai:
Pasikartojančių manijos ir depresijos epizodų gydymui seniausiai naudojamas litis – nuotaiką stabilizuojantis preparatas. Prieštraukuliniai vaistai visų pirma buvo sukurti epilepsijos gydymui. Bet vėliau paaiškėjo, kad jie padeda ir nuo nuotaikos svyravimų kenčiantiems pacientams. Pvz. lamotridžinas sumažina glutamaterginį aktyvumą, tinka bipolinio sutrikimo metu depresijos atkryčio gydymui ir profilaktikai.
Jei litis veikia nepakankamai gerai arba sukelia nepageidaujamą poveikį, jis pakeičiamas valproine rūgštimi arba prieštraukuliniais vaistais. Sunkiais atvejais gydoma ličio ir vieno minėtų medikamentų deriniais. 70–80 proc. pacientų litis sumažina manijos simptomus. Kai gydant ličiu nepavyksta pakankamai stabilizuoti nuotaikų, skiriamas karbamazepinas, kurio veikimo mechanizmas panašus į ličio. Be to, jis skiriamas ir tais atvejais, kai manijų epizodai dažnai kartojasi. Valproinės rūgšties veiksmingumas iki galo dar neištirtas.
Ličio dozavimas priklauso nuo paciento kūno masės, jo dozavimas turi būti labai tikslus. Jei ličio koncentracija kraujyje per maža, reikiamo gydymo efekto nepavyksta pasiekti, o perdozavimas gali sukelti apsinuodijimą. Kraujo tyrimais nustatoma ličio koncentracija kraujyje.
Jei maniją lydi psichozės simptomai, litis gali būti papildomas antipsichotikų. Depresijos fazėje, be ličio, skiriama antidepresantų.
Šalutiniai poveikiai
Dažniausiai dėl ličio vartojimo pasitaikantys nepageidaujami poveikiai: pykinimas, vėmimas, viduriavimas, svorio didėjimas, rankų drebėjimas ir atminties bei koncentracijos sutrikimai, kylantis troškulys.
Karbamazepinas paprastai sukelia apsnūdimą, mieguistumą, galvos svaigimą, pusiausvyros sutrikimus, dvejinimąsi akyse ir (vartojant dideles dozes) pykinimą bei vėmimą.
Valproinės rūgšties nepageidaujamas poveikis yra palyginti silpnas, pasireiškiantis mieguistumu, pykinimu, pilvo skausmais, kartais vėmimu ir viduriavimu.
Visokių Laskai
Visokių Laskai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Sokulkos ir 35 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Gruoblius
Gruoblius – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Suginčių, šalia kelio.
Bilionių herbas
Bilionių herbas – pagrindinis Bilionių kaimo ir seniūnijos (Šilalės rajono savivaldybė) heraldinis atributas. Vietovė garsėja Bilionių piliakalniu ir galima garsiųjų Pilėnų lokalizacijos vieta. miniatiūra|220px|left|Akmuo su herbu
Aprašas
Raudoname lauke – sidabrinė pilis ant žalio kalno.
Ding Ning
Ding Ning (g. 1990 m. birželio 20 d.) – Kinijos stalo tenisininkė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionė. 2019 m. balandį buvo pirmoji raketė pasaulyje.
Didysis nakviša
Didysis nakviša (Nyctalus lasiopterus) – žinduolių (Mammalia) klasės, lygianosinių (Vespertilionidae) šeimos šikšnosparnis. Tai didžiausia, rečiausia ir mažiausiai tyrinėta Europoje gyvenanti šikšnosparnių rūšis, bei vienintelė jų būryje plėšri rūšis Europoje, medžiojanti smulkius paukščius.
Paplitimas pasaulyje
Nedidelės ir izoliuotos populiacijos gyvena Afrikos šiauriniame pakraštyje – Maroke prie Atlanto vandenyno pakrantės, Libijoje prie Viduržemio jūros pakrantės bei tikėtinai Alžyre.
Paplitimas Lietuvoje
Pietrytinė Lietuvos riba yra šiauriausias šios rūšies savaiminio paplitimo pakraštys, bet apie šią rūšį Lietuvoje duomenų nėra. Bet kadangi Europoje jų arealas labai platus ir fragmentiškas, o klimatas areale labai įvairus – nuo švelnaus jūrinio iki vidutinių platumų sauso žemyninio, bei Lietuva iki žmonių veiklos buvo apaugusi 80 proc. miškais, kuriuose augo medžių rūšių įvairovė įskaitant senus, drėvėtais kamienais lapuočių medžius, galima spėti, kad jie anksčiau Lietuvoje galbūt gyveno. XXI amžiaus pradžioje, artimiausiai nuo Lietuvos fragmentiškai stebėti pietinės Gudijos Žitkovičių rajone (Gomelio sritis) bei pietvakarių Lenkijoje rasta didžiosios nakvišos kaukolė, kurią sumedžiojo liepsnotoji pelėda.
Buveinė
thumb|left|200px|Brandūs mišrieji ir lapuočių miškai su senais, drevėtais medžiais yra jų mėgstamiausios buveinės. Paveikslėlyje gana senas [[valgomasis kaštainis]] Mišriųjų ir lapuočių medžių brandūs miškai, ypač sengirės, kuriose auga ąžuolai, bukai ir kiti stambūs, seni, drevėti, gausus uoksų medžiai. Taip pat miškinguose upių slėniuose su senais, drevėtais lapuočiais medžiais.
Exile on Main St.
Exile on Main St. – dešimtasis studijinis britų roko grupės „The Rolling Stones“ albumas, išleistas 1972 m. gegužės 12 d. Albume skambanti muzika perpina rokenrolo, bliuzo, soul, kantri ir gospelo elementus. Singlas „Tumbling Dice“ sulaukė didelio populiarumo, pasiekdamas penktąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge ir septintąją JAV, taip pat patekdamas į daugelio reitingų dešimtukus.
Didysis nakviša
Apibūdinimas
Didžiausia šikšnosparnių rūšis Europoje. Kūno ilgis 8,4–10,4 cm, uodegos ilgis 5,5–6,6 cm, išskėstų sparnų tarpugaliai 41–46 cm, svoris 41–76 g. Kailiukas tamsiai rudas, kurio plaukeliai gana ilgi.
Exile on Main St.
Nors vos išleistas „Exile on Main St.“ sulaukė skirtingų kritikų įvertinimų, šiuo metu albumas yra laikomas vienu geriausiu grupės įrašų ir dažnai įtraukiamas į geriausių visų laikų albumų sąrašus. Albumas pasiekė pirmąsias vietas Jungtinės Karalystės, JAV, Kanados, Olandijos, Norvegijos ir Ispanijos albumų reitinguose, taip pat pasiekė daugelio reitingų penketukus.
Didysis nakviša
Gyvenimo būdas
Gyvena po 1–3 individus dažniausiai lapuočių medžių drevėse – rudųjų nakvišų ir mažųjų nakvišų kolonijose. Veisimosi metu retkarčiais sudaro iš savos rūšies didesnes kolonijas iš 8–13, ar kartais iki iš 50 individų.
Lizdus sukasi drevėse, uoksuose ir retkarčiais pastatų ertmėse. Nėštumas trunka apie du su puse mėnesio ir birželio pirmoje pusėje gimsta 1–2 palikuonys, sveriantys apie 5–7 g. Jau po 40 dienų jie gali skraidyti. Patelės lytiškai subręsta būdamos ketverių mėnesių amžiaus.
Exile on Main St.
2010 m. gegužę albumas buvo perleistas su papildomis dainomis. Naujoji versija taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karlaystėje bei pateko į daugelio reitingų dešimtukus.
Didysis nakviša
Gyvenimo būdas
Didžiųjų nakvišų skleidžiamų ultragarsinių signalų dažnis 14–20 kHz.
Exile on Main St.
Dainų sąrašas
Visų dainų autoriai Mick Jagger ir Keith Richards, išskyrus, kur išskirta.
Didysis nakviša
Mityba
Medžioja 10–20 m aukštyje. Minta kandimis, skirtingasparniais žirgeliais, dideliais vabalais bei dideliais naktiniais drugiais. Plėšrūs – ypač per migracijas apie 80 proc. dietos sudaro smulkūs žvirbliniai paukščiai, įskaitant liepsnelės, devynbalsės, pečialindos, raudonuodegės.
Grėsmė populiacijai ir jų apsauga
Nykimo priežastis – didelių, senų, pūvančių drevėtų, su uoksais lapuočių medžių, ypač ąžuolų ir bukų trūkumas, tad didžiųjų nakvišų populiacijos susigrąžinimui ir gausinimui, jiems tinkamose buveinėse reikalinga ir tokių medžių apsauga. Taip pat daug jų žūsta vėjo jėgainėse. Lenkijoje jiems taikoma ypač griežta apsauga – juos draudžiama net filmuoti, fotografuoti ir tose vietose kur jie gyvena – pašaliniams juos stebėti.
Naujosios Vilnios dekanatas
thumb|[[Naujosios Vilnios Švč. Mergelės Marijos Taikos Karalienės bažnyčia – pagrindinė Naujosios Vilnios dekanato bažnyčia]]
Naujosios Vilnios dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Įkurtas 2014 m. įvykdžius Vilniaus arkivyskupijos dekanatų pertvarką. Dekanatui priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Eduardas Kirstukas.
Voronianai
Voronianai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 45 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Donatas Slanina
Donatas Slanina (g. 1977 m. balandžio 23 d. Šiauliuose) – buvęs Lietuvos krepšininkas, treneris.
Gudonys (Molėtai)
Gudonys – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Giedraičių.
Donatas Slanina
Karjerą pradėjo gimtajame Šiaulių mieste. Vėliau žaidė Kauno „Žalgiryje“, su kuriuo tapo LKL čempionu, o nuo 2006 m. tęsė karjerą užsienyje (Ispanijos, Lenkijos, Italijos klubuose). Su Lietuvos rinktine dalyvavo pergalingame 2003 m. Europos krepšinio čempionate.
Baigęs krepšininko karjerą, 2015 m. tapo Emilijos Redžo „Grissin Bon“ vyr. trenerio asistentu. 2020 m. tapo „Šiaulių“ klubo direktoriumi.
Vročinščizna (Sokulkos valsčius)
Vročinščizna – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kvangas (provincija)
Kvangas  – provincija Kongo Demokratinės Respublikos vakaruose. Ribojasi su Viduriniu Kongu vakaruose, Kinšasa šiaurės vakaruose, Kvilu šiaurėje ir Kasajumi – rytuose. Administracinis centras ir didžiausias miestas – Kengė.
Iki 2005 metų Konstitucinės reformos Kvangas buvo Bandundu provincijos, kurią 2015 metais padalino į tris kitas provincijas, dalis. Provincija yra į pietvakarius nuo Kvango upės. Provincijos plotas – 89 974 km².
Administracinis suskirstymas
Provincija skirstoma į 5 teritorijas:
Eseisa
Eseisa  – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, 28 km į pietryčius nuo Buenos Airių. Partido centras. Į miestą veda greitkelis iš Buenos Airių, plentas į Kanjuelasą, yra didžiausias šalyje Ministro Pistarini tarptautinis oro uostas. Veikia universitetas, yra dvi katalikų bažnyčios.
Istorija
Gyventojai dabartinio miesto vietose palaipsniui ėmė kurtis XVIII a. pab. Vietovė pavadinta pagal žemvaldį Chosė Mariją Eseisą (José María Ezeiza). 1885 m. nutiesus geležinkelį, išaugo gyvenvietė.
1973 m. birželio 20 d. minios žmonių susirinko į Eseisos oro uostą laukti iš tremties Ispanijoje grįžtančio Chuano Perono. Tarp nesutariančių peronistų grupuočių kilo riaušės, vadinamos Eseisos žudynėmis.
1994 m. Eseisos partidas atsiskyrė nuo Esteban Ečerverijos partido.
Alovės dvaras
Alovės dvaras – dvaras, esantis Alovėje, Alytaus rajone. Dvi dvarvietės netoli plento iš Daugų į Alytų, prie Alovės ežero.
XV a. čia stovėjo pilis ir didžiojo kunigaikščio dvaras. Vėliau išsiskyrė dvi Alovės – Baltoji, išsidėsčiusi arčiau kelio, ir Raudonoji – kitapus ežero. Taip gyvenvietės vadintos, nes vienoje vyravo baltos spalvos pamatai, kita iš toli raudonavo plytų statiniai. Abiejose buvo įsikūrę dvarai.
Dabar iš dvarų telikę Raudonosios Alovės fragmentai: svirnas, gyvenamas namas.
XX a. devintajame dešimtmetyje per melioraciją sunaikinti paskutiniai Baltosios Alovės dvaro likučiai. Senųjų rūmų vietoje stovi jau ne dvaro laikotarpio ūkinis pastatas. Teišliko apie 60 cm kultūrinis sluoksnis, kuriame randama koklių fragmentų, puodų, stiklo šukių ir kitokių radinių.
Iš Alovės kilęs žymus LDK didikas Marcijonas Aleksandras Oginskis (1632–1690), nuo 1670 m. – Trakų vaivada, nuo 1684 m. – LDK kancleris.
Kvilu (provincija)
Kvilu  – provincija Kongo Demokratinės Respublikos vakaruose. Ribojasi su Kvangu pietuose, su Kinšasa – vakaruose, su Mai Ndombe šiaurėje ir su Kasajumi rytuose. Administracinis centras – Kikvitas, o didžiausias miestas – Bandundu.
Pranašo mečetė
thumb|right|250px|Pranašo mečetė, žalias kupolas yra virš Mahometo kapo thumb|right|250px|Pranašo mečetės viduje Pranašo mečetė – pagrindinė Medinos mečetė. Viena švenčiausių vietų tarp musulmonų, piligrimystės centras, joje palaidotas pranašas Mahometas.
Kvilu (provincija)
Iki 2005 metų Konstitucinės reformos Kvilu buvo Bandundu provincijos, kurią 2015 metais padalino į tris kitas provincijas, dalis. Per provinciją teka Kvilu upė, iš čia – pavadinimas. Provincijos plotas – 78 219 km².
Pranašo mečetė
622 m. į Jasribą (tuomet taip vadinta Medina) persikėlus Mahometui su pasekėjais iš Mekos, jam buvo suteiktas sklypas namui ir maldos vietai įsirengti. Pirmoji mečetė buvo apie 30x35 m matmenų aptvertas kiemas prie kurio iš rytų pusės buvo Mahometo namas ir po to statyti būstai Mahometo žmonoms. 629 m. kiemas buvo praplėstas į kitas puses ir įgavo kvadrato formą. Mahometas naudojo trijų pakopų minbarą Korano mokymui, tačiau mečetėje dar nebuvo michrabo. Iš pradžių Mahometas meldėsi atsisukęs į Jeruzalę. Po apreiškimo jis pakeitė meldimosi kryptį į Mekoje esančią Kaabą. Toje pusėje kieme buvo pastatyta pavėsinė (kiblos pirmtakė). 632 m. miręs Mahometas buvo palaidotas vienos iš žmonų, Aišos būste. Po to ten pat buvo palaidoti du pirmieji kalifai Abu Bakras (634 m.) ir Umaras (644 m.). Valdant Umarui pavėsinės palmių kamienai buvo pakeisti akmeninėmis kolonomis ir pastatytas naujas medinis stogas.
Antidepresantas
miniatiūra|250px|right|Antidepresanto „Cipralex“ pakuotė
Pranašo mečetė
Pirmas stambus mečetės praplėtimas įgyvendintas valdant Validui I (705−715 m.). Mečetė tapo daugiau nei dvigubai didesnė, į jos struktūrą įtraukti kapai, pastatytas michrabas ir keturi minaretai. Vidus dekoruotas mozaikomis ir marmuru. Reikšmingus praplėtimus vėliau 781 m. įgyvendino kalifas Mahdis ir 862 m. − kalifas Mutevakilis. 1256 m. mečetėje kilęs didelis gaisras sunaikino lubas, Usmano Koraną ir Mahometo minbarą. Ją atstatė Egipto sultonas Beibarsas. 1279 m. sultono Kalaūno al Mansūro nurodymu pastatytas medinis kupolas virš Mahometo kapo. 1467 m. sultonas Kaitbėjus perstatė kupolą į akmeninį ir perstatė maksurą. XVI a. Mediną užkariavo osmanai. Suleimanas Didysis pastatė mihrabą ir amžiaus pabaigoje mečetė praplėsta į vakarų pusę, prie jos pristatytas penktasis minaretas. Dabartinio pavidalo žalias kupolas pastatytas 1818 m. Mahmudo II nurodymu.
1951 m. Saudidai pradėjo atnaujinimų programą, po kurios mečetės plotas buvo praplėstas iki beveik 23 000 m². 1973 m. vakarų pusėje įrengta didžiulė aikštė piligrimams. Nuo pat įkūrimo pradžios Pranašo mečetė buvo statybų pavyzdžių kitoms musulmonų mečetėms. Ji yra antra švenčiausia musulmonų vieta po Kaabos šventyklos Mekoje ir vienas didžiausių musulmonų piligrimystės centrų.
Antidepresantas
Veikimo mechanizmas
Antidepresantai veikia galvos smegenyse esančių cheminių medžiagų apykaitą, palaikančią normalų nuotaikos ir nerimo lygį. Šios medžiagos – tai serotoninas, noradrenalinas, dopaminas ir kt. Sergant depresija ir nerimo sutrikimais, šių medžiagų trūksta tik tam tikrose smegenų srityse, tuo tarpu apskritai visame organizme tokio trūkumo nebūna.
Kvilu (provincija)
Administracinis suskirstymas
Provincija skirstoma į 6 teritorijas:
Antidepresantas
Veikimo mechanizmas
Įprasti, seniai naudojami tricikliai antidepresantai (amitriptilinas, anafranilis, imipraminas, doksepinas ir kt.) yra mažai selektyvūs, t. y. jie paveikia ne tik tuos smegenų centrus, kurie susiję su depresija, bet ir gretimus, nesusijusius. Dėl šios priežasties kyla daugiau pašalinių reiškinių, tačiau yra pakankamai veiksmingi, tinka eilei pacientų. Kuriami naujesni antidepresantai, pasižymintys didesniu selektyvumu Šių vaistų veikimas nukreiptas į reikiamas smegenų zonas, atsakingas už depresijos kilmę, tuo tarpu kitų smegenų centrų nepaliečia. Naujausi antidepresantai pasižymi dideliu efektyvumu, silpnesniu šalutiniu poveikiu ir didesniu saugumu. Pagrindiniais medikamentais ambulatoriškai gydant depresiją tapo selektyvieji serotonino reabsorbcijos inhibitoriai (SSRI). Tai antidepresantai, veiksmingai šalinantys depresijos požymius, paprasto vartojimo, jų šalutinis poveikis nestiprus, jie nėra labai varginantys.
Vaistiniai preparatai
Antidepresantų yra labai daug, tačiau klasikiniai, seniai naudojami yra tricikliai, tetracikliai ir monoaminooksidazės (MAO) inhibitoriai. Jie plačiai vartojami ir šiandien kartu su naujaisiais SSR inhibitoriais ir bupropiono grupės preparatais. Šie naujieji vaistai yra gerokai saugesni, ypač SSR inhibitoriai, negu tricikliai ar MAO inhibitoriai.
Be SSRI yra dar kelios antidepresantų grupės: NARI (reboksetinas, atomoksetinas), SNRI (venlafaksinas, desvenlafaksinas, duloksetinas), SARI (trazadonas – triticco, nefazadonas), NaSSA (mirtazapinas) ir NDRI (bupropionas).
Saulėtekis (reikšmės)
Žodis saulėtekis reiškia:
Žolės riedulys 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Žolės riedulys 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Varžybose dalyvavo šešios komandos iš trijų šalių.
FK Nyva Buzova
FK Nyva – Ukrainos futbolo klubas iš Buzovos.
Istorija
1980–2009 m. gyvavo orginalusis „Nyva“ klubas. 2009 m. buvo likviduotas.
Naujadaro įkūrimas
thumb|right|320px|2020 m. ekipa thumb|right|320px|2021 m. ekipa 2017 m. sukurtas naujasis klubas. Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo mėgėjų lygoje.
2021–2022 m. sezone čempionatas buvo nutrauktas dėl karo veiksmų.
2022–2023 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais.
Lietuvos-Baltarusijos kraštas
Lietuvos-Baltarusijos kraštas – Rusijos imperijos regionas, gyvavęs 1912–1915 m. vakarinėje imperijos dalyje. Centras – Vilnius. Kraštą sudarė panaikinta Lietuvos generalgubernatorija, jai atiteko ir buvusi Baltarusijos generalgubernatorija. Krašto plotas – 316,2 tūkst. kv. varstų. Didžiausi miestai – Vilnius, Daugpilis, Minskas, Vitebskas. Faktiškai sutapo su Šiaurės vakarų kraštu (išskyrus Smolensko guberniją, kuri pastarajam nepriklausė).
Suskirstymas
Kraštą sudarė 7 gubernijos:
Liu Shiwen
Liu Šiven (g. 1991 m. balandžio 12 d.) – Kinijos stalo tenisininkė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionė. 2010 m. sausį buvo pirmoji raketė pasaulyje.
Lomamis (provincija)
Lomamis  – provincija Kongo Demokratinės Respublikos vidurinėje dalyje. Ribojasi su Sankuru ir Maniema šiaurėje, su Tanganika – vakaruose, su Viduriniu ir Rytų Kasajumi – rytuose. Administracinis centras ir didžiausias miestas – Kabinda.
Iki 2005 metų Konstitucinės reformos Lomamis buvo Rytų Kasajaus, kurį 2015 metais padalino į tris kitas provincijas, dalimi. Provincijoje vyrauja 3 etninės grupės: songjai, kanjokai ir lubai. Provincijos plotas – 56 010 km².
Administracinis suskirstymas
Provincija skirstoma į 5 teritorijas:
Kulgardis
Kulgardis – nedidelis miestas Australijos pietvakariuose, Vakarų Australijos valstijoje, Kulgardžio grafystės administracinis centras. 763 gyventojai, iš jų 14,5 % – aborigenų kilmės (2021 m.).
Įsikūręs žemyno gilumoje, valstijos pietinėje dalyje, apie 515 km į rytus nuo Perto ir 37 km į pietvakarius nuo Kalgurlio. Per miestą eina Didysis Rytų plentas (Great Eastern Highway), jungiantis Pertą su Kalgurliu, atsišakoja kelias į Norsmaną. Vanduo miestui tiekiamas 560 km ilgio vamzdynu iš Perto. Buvęs aukso kasybos centras, šiuo metu daugiausia pajamų gaunantis iš turizmo. Veikia keletas muziejų, gausu kolonijinių laikų paveldo (23 pastatai miesto centre įtraukti į Australijos kultūros vertybių sąrašą).
1892 m. būsimo miesto apylinkėse radus aukso, prasidėjo viena didžiausių Australijos istorijoje aukso karštligių. Netrukus įkurtas miestas, 1896 m. nutiestas geležinkelis iš Perto, įvesta elektra, įrengtas plaukimo baseinas. 1898 m. Kulgardyje jau gyveno 15 tūkst. žmonių, dar tiek pat buvo įsikūrę miesto apylinkėse. Veikė trys alaus bravorai, 26 viešbučiai, ėjo septyni laikraščiai. XX a. pradžioje Kulgardis pradėjo mažėti – 1914 m. dalis aukso ieškotojų išėjo į karą, dalis kėlėsi į gretimą Kalgurlį, kur buvo didesnė tikimybė rasti aukso. Per visą XX a. Kulgardžio gyvenimas priklausė nuo pasaulinių aukso kainų – gyventojų tai žymiai padaugėdavo (ketvirtajame ir devintajame dešimtmečiuose), tai labai sumažėdavo (iki 200).
1931 m. Kulgardžio apylinkėse rastas 1136 Trojos uncijų (35 kg) svorio aukso grynuolis The Golden Eagle.
5 tūkstantmetis pr. m. e.
Penktasis tūkstantmetis prieš mūsų erą – tūkstantmetis, trukęs nuo 5000-ųjų m. pr. m. e. iki 4001-ųjų m. pr. m. e.
thumb|155px|Vid. neolito [[Rėseno kultūra|Rėseno kultūros (Vidurio Vakarų Europa) puodynė, datuojama ~4500 m. pr. m. e.]] 6-ajame tūkstantmetyje prasidėjęs spartus žmonijos populiacijos augimas (neolito revoliucija) ėmė mažėti. Skaičiuojama, kad apie 5000-uosius m. pr. m. e. pasaulyje gyveno ~40 milijonų žmonių.
Kiti laikotarpiai
Tūkstantmečiai: 6 tūkstantmetis pr. m. e. – '''5 tūkstantmetis pr. m. e.''' – 4 tūkstantmetis pr. m. e.
Amerikinė cyplė
Amerikinė cyplė (Mareca americana, sin. Anas americana) – žąsinių (Anseriformes) būrio paukštis.
Rūšis peri beveik visoje Kanadoje ir Aliaskoje, išskyrus pačią šiaurę, taip pat JAV pagrindinės dalies šiaurės vakaruose (Aidahe, Dakotose, Minesotoje, Oregone ir kt.). Žiemą migruoja į įpiečiau esančius JAV kraštus (daugiausia šalies centrinę dalį, pietus, rytų ir vakarų pakrantes), taip pat į Meksiką, Centrinę Ameriką, Karibus, Pietų Amerikos šiaurinę dalį. Retsykiais nuklysta į Europą, šie paukščiai reguliariai pastebimi Britų salose. Lietuvoje aptinkama atsitiktinai per migracijas (pirmą kartą pastebėta 1991 m. Nemuno deltoje).
Suaugusio paukščio kūno ilgis 42–59 cm, išskleistų sparnų plotis 76–91 cm, masė 512–1330 g. Patinas pavasarį panašus į eurazinę cyplę, tačiau labiausiai skiriasi galva, kurios kakta balta, dėmė už akių tamsiai žalia, žvilganti, šonai pilkai gelsvi. Kūno šonai ir krūtinė rožiškai pilki. Patelė labai panaši į mūsišką cyplę, tik šiek tiek pilkesne galva, ryškesne juosva dėme apie akis, ryškesniais rudais kūno šonais ir baltomis, o ne pilkomis pasparnės dengiamosiomis plunksnomis, kurios matomos paukščiui skrendant.
Amerikinė cyplė laikosi atvirose šlapynėse, drėgnose pievose. Maitinasi vandens augalais, želmenimis, dobilais, grūdais.
Zangezuro nacionalinis parkas
miniatiūra|Zangezuro nacionalinio parko vaizdas. Zangezuro nacionalinis parkas  – Azerbaidžano nacionalinis parkas. 2003 m. birželio 16 d. parką įkūrė Azerbaidžano prezidentas Ilhamas Alijevas, iš pradžių jis vadinosi Ordubado nacionaliniu parku ir užėmė 121,31 km² Nachičevanės teritorijos. 2009 m. lapkričio 25 d. buvo išplėstas iki 427,97 km².
Zangezuro nacionalinis parkas pasižymi turtinga biologine įvairove. Jame gyvena 58 gyvūnų rūšys (35 stuburinių ir 23 vabzdžių) ir 39 augalų rūšys, kurios yra įtrauktos į Azerbaidžano raudonąją knygą. Parke gyvena nykstančios Persijos leopardo, kalninio muflono ir kilniojo erelio rūšys.
Rimantas Latakas
Rimantas Latakas (g. 1971 m. vasario 21 d. Plungės raj.) – lietuvių ekonomistas, diplomatas, Lietuvos ambasadorius Moldovos Respublikoje (nuo 2014 m.).
Biografija
1995 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą, ekonomistas – prekių ekspertas.
1995–2004 m. buvo finansų ministerijos Biudžeto departamento Ūkio sektorių skyriaus vyriausiasis specialistas, 2004–2006 m. – Užsienio reikalų ministerijos Biudžeto ir finansų valdymo skyriaus vedėjas, vėliau – Finansų departamento direktorius.
2008–2011 m. buvo Lietuvos generalinis konsulas Gardine, grįžęs vėl vadovavo URM Finansų departamentui.
Nuo 2014 rugpjūčio 5 d. – Lietuvos Respublikos nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Moldovos Respublikoje.
Zamčiskas (Sokulkos apskritis)
Zamčiskas – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Ivoniškiai (Molėtai)
Ivoniškiai – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Žydavainių.
Zadvožanai
Zadvožanai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Sokulkos ir 48 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kura (sala)
miniatiūra|Kyzylagačo įlanka ir jos pietryčiuose esanti Kuros sala. Kura arba Kurkosa  – sala Kaspijos jūroje prie Azerbaidžano krantų. Nutolusi 33 km į pietus nuo Neftečalos ir apie 150 km į pietryčius nuo Baku.
Geografija
Kuros sala yra nutolusi 7,5 km nuo Kuros nerijos ir 10 km į rytus nuo Kyzylagačo įlankos kranto. Kura yra laikoma piečiausia Baku salyno sala. Plotas – 43 km. Ilgis 11,8 km, didžiausias plotis – 5,2 km.
Saloje yra švyturys, kuris buvo pastatytas 1911 m. ir apleistas 1966 m.
Dapkiškių dvaras
Dapkiškių dvaras – dvaras, esantis Dapkiškėse, Alytaus rajone, netoli Alytaus–Simno kelio. Į jį reikėtų sukti ties Varanausko gyvenviete.
1831 metų sukilimo dalyvio Simono Konarskio (1808–1839) gimtinė. Jis kilęs iš smulkiųjų dvarininkų šeimos.
1825 m. įstojo į Lenkijos Karalystės kariuomenę. 1831 m. Lietuvoje prasidėjus sukilimui prieš Rusijos carizmą, Simonas Konarskis dalyvavo daugelyje mūšių, gavo kapitono laipsnį. Sukilimui pralaimėjus pasitraukė į Prūsiją, o iš ten – į Prancūziją.
Iš kartos į kartą perduodami pasakojimai, kaip caro žandarai suėmė vieną iš 1831 m. sukilimo vadų Lietuvoje Simoną Konarskį. Grįžusį iš emigracijos, jo draugai slapta vežė karste. Numalšinto sukilimo vadas grįžo organizuoti naujo sukilimo prieš carą. Prie pakelės smuklės Rukainiuose (dabar Vilniaus r.) jis išlindo iš savo slėptuvės ir užėjo į užeigą, čia buvo žandarų atpažintas ir suimtas 1839 m. sušaudytas Vilniuje.
Geoff Andrew
Džefas Endriu (, g. 1954 m. Nortamptone, Anglijoje) – Jungtinės Karalystės rašytojas ir kino lektorius, kritikas, dirbęs plataus profilio programuotoju Britų kino instituto valdomame, Jungtinėje Karalystėje pirmaujančiame kino teatre „BFI Southbank“.
Biografija
Dž. Endriu yra nuolatinis „Sight & Sound“ bendradarbis, į daugybę knygų ir žurnalų įtraukta jo esė bei straipsnių. Parašė daug knygų apie kiną, įskaitant Britų kino instituto klasikos knygas apie Abasą Kiarotamį ir Kšyštofo Keslovskio filmą „Trys spalvos“; parašė „Nikolaso Rėjaus filmai“ („The Films of Nicholas Ray“), „Keisčiau nei rojus: „Maverick“ filmų kūrėjai naujausiame Amerikos kine“ („Stranger Than Paradise: Maverick Film-makers in Recent American Cinema“), „Kino vadovėlis ir kino režisieriai A–Z – didžiausių pasaulio kino kūrėjų menas“ („The Film Handbook and Film Directors A-Z – The Art of the World’s Greatest Film-makers“); redagavo „Kinas: Kritikų pasirinkimas“ („Film: The Critics' Choice“). 2003 m. dirbo Kanų kino festivalio žiuri „Ypatingas žvilgsnis“ („Un Certain Regard“); jis taip pat dalyvavo žiuri Venecijoje, Kluže, Turine, Stambule, Sarajeve, Morelijoje, Krokuvoje ir Briuselyje.
Be kitų kino sričių, jis ypač domėjosi prancūzų filmais. 2009 m. Prancūzijos vyriausybė už indėlį į prancūzų kiną jam suteikė Menų ir literatūros ordino kavalieriaus laipsnį.
Dž. Endriu 2012 m. dalyvavo žurnalo „Sight & Sound“ apklausoje dėl 100 geriausių visų laikų filmų ir pasiūlė 10 savo mėgstamiausiųjų: „Atalanta“ („L’Atalante“}, „Pilietis Keinas“ („Citizen Kane“), „Generolas“ („The General“), „Jo mergina Penktadienė“ („His Girl Friday“), „Raudonoji mirtis“ („La Morte Rouge“), „Mano naktis su Mode“ („My Night with Maud“), „Žodis“ („Ordet“), „Persona“ („Persona“), „Dešimt“ („Ten“) ir „Tokijo apysaka“ („Tokyo Story“).
Svetainėje GeoffAndrew.com jis rašo apie kiną, muziką ir kitokį meną.
Pandžširas (upė)
Pandžširas  – upė šiaurės rytų Afganistane; Kabulo kairysis intakas (Indo baseinas). Prasideda Hindukuše, netoli Andžumano perėjos. Teka į pietus Pandžširo slėniu. Įteka į Kabulo upę ties Surobio miestu.
Pagrindinis intakas – Ghorbandas (dešinysis).
Netoli žodžių upė patvenkta Naghulo užtvanka. Vandeningiausia nuo balandžio iki liepos.
Upėvardis dabartine savo forma reiškia „penki liūtai“. Ankstesniuose šaltiniuose minima kaip Panchīr arba Pancahīr.
Zeitschrift für Wirtschaft und Recht in Osteuropa
Zeitschrift für Wirtschaft und Recht in Osteuropa (WiRO; ) - dalykinis verslo teisės žurnalas Vokietijoje. Išeina 1 kartą per mėnesį vokiečių kalba. Žurnalą WiRO leidžia leidykla Verlag C. H. Beck (Miunchenas, Bavarija).
Turinys
Skelbiamos publikacijos ūkio teisės temomis (renginiai, teisės aktualijos, pasikeitimai teisėkūroje). Aprašoma Rytų Europos teisė (tokių valstybių kaip Čekija, Slovakija, Vengrija, Rumunija, Lietuva, Latvija, Estija), taip pat Pietų Europos teisė (Kroatija, Kosovas, Albanija), Vokietijos teisinio bendradarbiavimo fondo (IRZ-Stiftung) veikla. Rašiniai bei straipsniai apima įvairius teisinius aspektus (tokių sričių kaip ekonomika, viešasis administravimas, teisėkūra, teismų praktika ir jų veikla).
Lietuvos teisės temomis rašo Vokietijos advokatas Lietuvoje Frank Heemann, teisininkė Jolanta Župkauskaitė ir kiti.
Marta Domínguez
Marta Domínguez Azpeleta (1975 m. lapkričio 3 d.) – Ispanijos vidutinių ir ilgų nuotolių bėgikė, olimpietė.
Pasaulio lengvosios atletikos čempionatuose Dominguez iškovojo tris medalius – auksą 2009 m. 3000 m bėgimo su kliūtimis rungtyje bei sidabrą 5000 m distancijoje 2001 m. ir 2003 m. Europos lengvosios atletikos čempionatuose 5000 m distancijoje Dominguez užėmė trečią vietą 1998 m. bei buvo pirma 2002 m. ir 2006 m. 2010 m. Dominguez iškovojo Europos čempionato sidabrą 3000 m kliūtinio bėgimo rungtyje. 2003 m. Pasaulio uždarų patalpų čempionate 3000 m distancijoje Dominguez liko antra. Toje pačioje distancijoje Europos uždarų patalpų čempionatuose sportininkė pelnė net penkis medalius – auksą 2002 m., sidabrą 2007 m. ir bronzą 1996 m., 1998 m. bei 2000 m. Olimpinėse žaidynėse Dominguez dalyvavo triskart, tačiau medalių nepelnė.
2009 m. Dominguez pripažinta Europos metų lengvaatlete.
Zašciankų Bogušas
Zašciankų Bogušas – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Slovakijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
II etapas (Kova dėl nugalėtojų vardo)
„Vakarų“ grupės ir „Rytų“ grupės komandų pasiekimai I etape užskaityti. Vakariečiai prieš rytiečius sužaidė du ratus. BANKROTAS VSS Košice nesugebėjo licencijuotis 2017–2018 m. pirmenybėms ir paskelbė apie klubo bankrotą.
Kova dėl išlikimo „Vakarų“ grupėje
„Vakarų“ grupės komandos kovojo dėl išlikimo 2.Liga pirmenybėse.
Rungtynės dėl išlikimo 2. Liga pirmenybėse
Laimėjusi komanda lieka 2. Liga pirmenybėse, o pralaimėję iškrenta į 3. Liga.
-
--
Finalo rungtynės
--
--- --
Joneikiškės (Molėtai)
Joneikiškės – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Suginčių.
Skarlatina
Skarlatina – ūminė 2-8 metų amžiaus vaikų infekcinė liga. Jos požymiai labai panašūs į anginos, tačiau išsiskiria jai būdingu ryškiai raudonu veido bėrimu. Skarlatiną sukelia A grupės beta-hemoliziniai streptokokai ir jų išskiriami toksinai. Ta pati bakterija kartais sukelia tonzilitus, faringitus (anginą), plaučių uždegimą. Kai kurie žmonės yra šios bakterijos nešiotojai, tačiau patys neserga. Vyresnio amžiaus žmonės dažniausiai imunitetą skarlatinai jau turi. Vaikus iki 2 metų amžiaus nuo šios infekcinės ligos paprastai apsaugo iš mamos gauta imuninė apsauga. miniatiūra|180px|left|Paraudę skruostai ir išbertas kūnas – būdingi skarlatinos požymiai Liga plinta oro–lašeliniu būdu, todėl užsikrečiama nuo kalbančio, kosinčio ar čiaudinčio infekuoto žmogaus, per ligonio užkrėstus daiktus, maistą. Persirgus skarlatina įgyjamas imunitetas, tačiau galima susirgti ir kartotinai. Nuo skarlatinos skiepų nėra.
Diplominis darbas
Diplominis darbas – baigiamasis darbas, pateikiamas, baigiant mokyklą. Apgynus suteikiamas kvalifikacinis laipsnis (baigus aukštąją mokyklą), mokyklos baigimo pažymėjimas (pvz., baigus Dailės mokyklą) ir kiti dokumentai.
Skarlatina
Ligos eiga ir gydymas
Liga prasideda staiga, ligonis pradeda karščiuoti (iki 40 laipsnių). Būdingas bendras negalavimas, pasireiškia gerklės, galvos, pilvo skausmai, pykinimas, kartais vėmimas. Kartu padidėja kaklo limfmazgiai, patinsta ir parausta tonzilės ir žiočių lankai, o ant gomurio ir ant liežuvėlio matomi tamsiai raudonos spalvos taškeliai. Per 24 val. išberia smulkiais skaisčiais taškeliais paraudusioje, paburkusioje viso kūno odoje. Ryškesni bėrimai būna ties odos raukšlėmis: kaklo, pažastų, kirkšnių srityje, pakinkliuose. Po 7-10 dienų nuo pirmųjų bėrimų prasideda rankų, ypač pirštų, liemens ir kojų odos lupimasis. Yrant streptokokų struktūroms, į ligonio kraują patenka baltymų komponentų, sukeliančių alergines reakcijas. Sepsiniai procesai pasireiškia kraujo infekcija arba antriniais infekcijos židiniais. Ligoniui dažnai pažeidžiamas miokardas, gali išsivystyti inkstų ligos.
Pandžširo slėnis
thumb|220px|Pandžširo slėnis 2011 m.