cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rudolfas Naujokas
Kūrybinė veikla
Paskatintas savo bendramokslio ir Memeler Dampfboot laikraščio redaktoriaus Martino Kakio, R. Naujokas nuo 1927 m. ėmė spausdinti šiame leidinyje straipsnius apie Klaipėdos miesto ir krašto praeitį. Grįžęs iš studijų Berlyne, jis paskelbė nemažai rašinių apie Pamario kultūrą ir krašto gyventojus: medienos pirklio Heinricho Ankerio giminę, Šilutės apskrities kultūros ir visuomenės veikėją Hugo Šojų, etnografą Ernstas Vilhelmas Berbomą, Klaipėdos istoriką Johaną Zembrickį bei kt.
1935 m. R. Naujokas išleido savo pirmąją knygą apie gimtojo krašto vaizdus poetų kūryboje. Ir vėlesni, beveik visi, jo spausdiniai buvo skirti klaipėdiškiams, dėl to Rudolfas Naujokas pokaryje buvo vadinamas krašto liaudies rašytoju. Paskutiniaisiais savo gyvenimo metais jis leido nostalgiškus foto albumus, skirtus išeiviams iš Rytų Prūsijos. Kūrė ir eiles. Rašė vokiečių kalba, jo kūriniai iki šiol yra dar gana sunkiai prieinami lietuvių skaitytojams.
Radviliškio jaunimo mokykla
Radviliškio jaunimo mokykla – bendrojo lavinimo, pagrindinės mokyklos tipo jaunimo mokykla, veikusi Radviliškyje, Dariaus ir Girėno g. 27. Radviliškio rajono savivaldybės biudžetinės mokymo įstaigos kodas – 191817187, mokymo kalba – lietuvių, mokymo forma – dieninė, savarankiško mokymosi, mokymosi namuose.
Jurijus Caleris
Jurijus Aleksandrovičius Caleris (, g. 1973 m. gegužės 22 d. Pervouralske, Sverdlovsko sritis) – Rusijos muzikantas. 1997–2013 metais buvo grupės „Mumij Troll“ gitaristas ir klavišininkas.
Radviliškio jaunimo mokykla
Istorija
2013 m. spalio mėn. Jaunimo mokykla šventė 20 metų jubiliejų. Renginys pavadintas „Juoda-balta“, nes per 20 metų mokykla išgyveno daug permainų, pasikeitimų.
2017 m. rugsėjį Jaunimo mokykloje mokėsi 57 mokiniai – apie 20 moksleivių mažiau nei 2016-ųjų mokslo metų pradžioje ir beveik perpus mažiau negu dar ankstesniais metais. Mokykloje buvo sukomplektuotos šešios klasės. Su jungtinės 5-7 klasės moksleiviais, vienos aštuntos klasės, dviejų devintų ir dviejų dešimtų klasių mokiniais dirbo 21 pedagogas: aštuoniolika pirmaeilėse ir trys antraeilėse pareigose.
Jurijus Caleris
Biografija
Jurijus Caleris gimė 1973 m. gegužės 22 d. Pervouralske, Sverdlovsko regione. Mokėsi Čaikovskio muzikos mokykloje Jekaterinburge, fortepijono klasę, tačiau greitai ją metė. Kiek vėliau jis susidomėjo rokenrolo muzika, grupėmis „Alisa“ bei „DDT“, tuo metu pradėjo groti gitara.
Radviliškio jaunimo mokykla
Istorija
Nusprendus likviduoti ugdymo įstaigą, apie 30 vaikų perėjo į Radviliškio Gražinos pagrindinę mokyklą. Buvo atmestas variantas steigti Jaunimo mokyklos skyrių Gražinos pagrindinėje mokykloje, nes vaikų skaičius ir tam buvo per mažas. 2018 m. rugpjūčio 31 d. mokykla buvo išregistruota. Beveik pustrečio tūkstančio kvadratinių metrų ploto patalpos su turtu perduotos savivaldybės Švietimo ir sporto paslaugų centrui.
Jurijus Caleris
Biografija
Koncertavo su savo tėvu, gerai žinomu džiazo muzikantu, vietiniuose baruose. Vėliau jis prisijungė prie grupės „Ptica Zu“. Po grupės žlugimo išvyko į Maskvą, kur jis dirbo su muzikantais Pavelu Kašinu ir Sergejumi Mazajevu. 1997 metais Jurijus gavo pasiūlymą tapti grupės „Mumij Troll“ nariu. 2005 m. pabaigoje pakartotinai išleistas grupės „Ptica Zu“ albumas analogišku pavadinimu.
Kontinentinis kongresas
thumb|250px|Kontinentinis kongresas balsuoja dėl nepriklausomybės paskelbimo
Kontinentinis kongresas buvo trylikos pirmųjų JAV valstijų delegatų suvažiavimas, Amerikos revoliuciniu periodu tapęs valdančiuoju Jungtinių Amerikos Valstijų organu. 1774-1789 metais kongresas rinkosi tris kartus.
Pirmasis Kontinentinis kongresas
Pirmasis Kontinentinis kongresas, kuris 1774 metais trumpam susirinko Filadelfijoje, susidarė iš 56 delegatų. Kongresas buvo sušauktas kaip atsakas į Britanijos parlamento 1774 metais išleistus Prievartos įstatymus. Protestuodami delegatai paskelbė Didžiajai Britanijai ekonominį boikotą ir peticija kreipėsi į Anglijos karalių, kad būtų atitaisytos skriaudos.
Antrasis Kontinentinis kongresas
Iki 1775 metų gegužės 10 dienos, kai buvo sušauktas antrasis Kontinentinis kongresas, prasidėjo JAV nepriklausomybės karas. Nuosaikių pažiūrų delegatai vis dar tikėjosi, kad kolonijos galėtų susitaikyti su Didžiąja Britanija, tačiau judėjimas už nepriklausomybę greitai įgijo tvirtą pagrindą. Kongresas įkūrė Kontinentinę armiją, sukoordinavo karo veiksmus. 1776 metų liepos mėnesį kongresas pasklebė JAV nepriklausomybę. Kongreso priimti Konfederacijos straipsniai, kurie buvo ratifikuoti 1781 metais, sukūrė naują valdžios sistemą.
Trečiasis Kontinentinis kongresas
Ratifikavus Konfederacijos straipsnius, kongresas įgavo naują pavadinimą - Konfederacijos kongresas, kuris dirbo nuo 1781 iki 1789 metų. Konfederacijos kongresas padėjo JAV įveikti paskutinius karo etapus, tačiau taikos metu kongreso svarba sumažėjo. Pagal Konfederacijos straipsnius, Konfederacijos kongresas turėjo mažai galios priversti pavienes valstijas laikytis kongreso priimtų sprendimų. Išrinkti delegatai vis labiau atsisakinėjo dirbti šiame kongrese. Politikai teikė pirmenybę darbui valstijų valdžioje, tad kongresui buvo sunku surinkti balsų kvorumą. Kai Konfederacijos straipsnius pakeitė JAV konstitucija, Konfederacijos kongresas buvo pakeistas Jungtinių Valstijų kongresu.
2021 m. NBA naujokų birža
miniatiūra|202x202px|2021 m. NBA naujokų biržos logotipas 2021 m. NBA naujokų birža – Nacionalinės krepšinio asociacijos (NBA) naujokų birža, vykusi 2021 m. liepos 29 d. Pirmuoju šaukimu Detroito „Pistons“ pasirinko Cade Cunningham.
Šaukimai
dešinėje|miniatiūra|293x293px|[[Cade Cunningham pirmuoju numeriu pasirinko Detroito „Pistons“.]] dešinėje|miniatiūra|289x289px|[[Jalen Green antruoju numeriu pasirinko Hiustono „Rockets“.]] dešinėje|miniatiūra|328x328px|[[Evan Mobley trečiuoju numeriu pasirinko Klivlando „Cavaliers“.]]
Aukštesnioji klasė
thumb|Ernest Renan, darbus publikavęs 1876-1884 metais, buvo vienas pirmųjų filosofų, atskyrusių aukštąją ir pop arba masinę kultūrą
Aukštesnioji klasė, inteligentija, aukštuomenė – individų visuma arba visuomenės sluoksnis, nepriklausomai nuo pavidalo ar esamo aplinkos vertinimo, gebantis savarankiškai atpažinti bei panaudoti aukščiausios vertės kultūrinio, kokybinio ar technologinio lygio visuomenės produktus ir turintis priėjimą prie reikalingų resursų jiems perimti, valdyti, pilnavertiškai išnaudoti, išsaugoti ar toliau tobulinti. Apima visuomenės produktus turinčius aukščiausią estetinę vertę, išskirtinai vertingą intelektinę nuosavybę, technologinius produktus, žinias, išsilavinimą, etiketą, tradicijas, meną, kulinariją, karybą, strategijas. Didžiąją savo valdomo kapitalo dalį nukreipia kapitalo grąžai generuoti, stabilios arba augančios vertės ilgalaikiam turtui ar visuomenės produktams perimti, kurti ar valdyti, didelės aprėpties procesams įtakoti.
Aukštesniosios klasės atstovai dažnai naudojasi žemesniajai bei viduriniajai klasei neprieinamais ar nežinomais ištekliais šioms valdyti, todėl dažnai dar vadinama valdančiąja klase.
Dažnai atstovauja aristokratiją, gali būti elito dalimi.
Eideris
Eideris ( arba Egdore) – ilgiausia Šlėzvigo-Holšteino (Vokietijos žemės) upė. Ištakos netoli Bordesholmo. Vakarų kryptimi teka per Bordesholmą, Kylį, Rensburgą, Fridrichštatą ir Teningą. Netoli Teningo įteka į Šiaurės jūrą. Upės vidurys naudojamas laivybai ir yra Kylio kanalo dalis.
Viduramžiuose upė skyrė įvairias vokiečių gentis. 1076 m., Adomo Brėmeniečio dokumente upė paminėta kaip riba (siena) tarp saksų ir danų. Kelis amžius skyrė Daniją nuo Šventosios Romos imperijos.
Tyson Gay
Tyson Gay (g. 1982 m. rugpjūčio 9 d.) yra amerikiečių lengvosios atletikos sprinteris.
Laimėjimai
2007 m.: 2009 m.:
Šikšniai (Raseiniai)
Šikšniai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Girkalnio.
Ugo Pellis
Ugas Pelisas (, 1882 m. spalio 9 d. San Valentino di Fjumičelas, Udinės provincija, Italijos karalystė – 1943 m. liepos 17 d. Goricija, Italijos karalystė) – friulų kalbininkas, literatas, fotografas.
Biografija
Tėvas buvo miesto dvarininkas. U. Pelisas mokėsi Valstybinėje Goricijos gimnazijoje, pasižymėjo gabumu kalboms. Gimnazijoje susipažino su Dž. Batista Bruzinu, vėlesniais dešimtmečiais draugystė su juo buvo reikšminga. 1903–1904 m. baigęs gimnaziją studijavo kalbotyrą Insbruko ir Vienos universitetuose. 1907–1908 m. Insbruko universitete apgynė disertaciją apie romanų ir germanų kalbas („Die germanischen Elemente im Isonzofriaulischen und grammatische Bearbeitung derselben“). Nuo 1907 m. Insbruko Aukštojoje Koperio gimnazijoje dirbo vokiečių kalbos ir literatūros mokytoju, o nuo 1912 m. perėjo į Triesto Miesto aukštąją F. Petrarkos gimnaziją. 1908 m. vedė Neldą Dorčič. Nuo jaunų dienų buvo Friulų jaunimo sąjungos pirmininkas. Imperijos valdžia du kartus jį buvo suėmusi ir teisė už dalyvavimą demonstracijose Udinėje ir Insbruke. Dirbo leidinyje „Le nuove pagine“, 1910–1914 m. vadovavo žurnalui „Forum Iulii. Rivista di scienze e lettere“. 1915 m. buvo vienas iš „Zärtlichkeitsausdrücke und Koseworte in der friulanischen“ autorių – tai friuliškų posakių apie prieraišumą ir artumą rinkinys.
U. Pelisas literatūrine kūryba užsiėmė jau 1909–1910 m., tačiau pirmieji darbai publikuoti tik 1921 m. U. Peliso kūrybai priklauso ir prozos, ir poezijos darbai, taip pat ir vertimai. Prie pastangų kūrinius išleisti prisidėjo Dž. Batista Bruzinas. U. Peliso darbai buvo to meto valdžios cenzūruojami, dalis jų liko rankraščiuose ir buvo atrasti tik 1968 m., pradėti tirti paskutiniais XX a. dešimtmečiais. Dažnai kūrinių nuotaikos niūrios, tonas ironiškas ar net sarkastiškas, tačiau Karlas Batistis U. Pelisą vadina „Friulio iliustratoriumi“, jo prozą apibūdina kaip nepaprastai turtingą, melodingą ir spalvingą.
U. Pelisas buvo 1919 m. įkurtos Friulų filologijos draugijos vienas pagrindinių steigėjų, jai pirmininkavo 1921–1923 m. Nuo 1923 m. dirbo prie „Italų lingvistinio atlaso“, šis darbas užtruko 17 m., U. Pelisas apkeliavo atokiausius pusiasalio kampelius, atliko 727 tyrimus, užpildė pusantro milijono kortelių, padarė 7156 nuotraukas. Jį lydėjo žmona Nelda Dorčič. Per Antrąjį pasaulinį karą jam pavyko išvengti Turino bombardavimo, tačiau šio miesto universitetas nespėjo jam suteikti garbingo mokslinio laipsnio. Ugas Pelisas mirė 1943 m. liepos 17 d. Goricijoje.
Levas Ščerba
Levas Ščerba (,, 1880 m. vasario 20 d. [kovo 3 d.] Igumenas, Minsko gubernija, Rusijos imperija – 1944 m. gruodžio 26 d. Maskva, Tarybų Rusija) – Rusijos kalbininkas, TSRS mokslų akademijos ir Rusijos švietimo akademijos akademikas (1944), įnešęs didelį indėlį į psicholingvistikos, leksikografijos ir fonologijos plėtotę. Vienas iš fonemos teorijos kūrėjų. Bendrosios kalbotyros, rusų, slavų ir prancūzų kalbų specialistas.
Biografija ir mokslinė veikla
Dar 1912 m., remdamasis J. Bodueno de Kurtenė įžvalgomis, jis išplėtojo fonemos koncepciją, kurią apibrėžė kaip garsų grupavimą „garsų tipais“. 1912 m. apgynė mokslų kandidato disertaciją, o 1915 m. Sankt Peterburgo universitete gavo daktaro laipsnį, šiame universitete nuo 1916 iki 1941 m. ėjo profesoriaus pareigas. Jis tapo vadinamosios „Leningrado fonologinės mokyklos“ įkūrėju, šiai mokyklai, be kitų, priklausė M. Matusevičius ir L. Zinderis, ir „Leningrado fonologinė mokykla“ polemizavo su „Maskvos fonologine mokykla“. Vis dėlto paskutinius kelerius savo gyvenimo metus L. Ščerba praleido Maskvoje, kur ir mirė. 1943 m. tapo TSRS mokslų akademijos akademiku.
Be fonologijos, L. Ščerba įnešė žymų indėlį į platesniąsias – kalbotyros ir leksikografijos – sritis. Kitaip negu F. de Sosiūras, jis skyrė tris, o ne du tyrimų objektus: kalbos veiklą, kalbos sistemas ir kalbos medžiagą. Jis pabrėžė kalbėtojo gebėjimą sudaryti sakinius, kurių jis anksčiau nebuvo girdėjęs, – klausimą, kuris taps kalbotyroje svarbus XX a. pabaigoje. Jis akcentavo kalbotyros eksperimentų svarbą, ypač gaunant neigiamus rezultatus, taip pat metodų kūrimą, kurie tapo svarbūs lauko tyrimams. Jis buvo leksikografo S. Ožegovo, populiariausio rusų žodyno autoriaus, mokytojas.
L. Ščerba yra sakinio glokaja kuzdra autorius, tai yra sakinys, sudarytas iš neegzistuojančių rusų kalboje šaknų, tačiau rusų morfologijos ir sintaksės atžvilgiu šis sakinys taisyklingas. Jis pateikė šį sakinį tam, kad atskleistų gramatikos ir kalbos žodyno skirtumą.
Ėderis
Ėderis  – 177 km ilgio upė, tekanti Vokietijoje. Prasideda rytų Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, iš Ederkopfo kalno, (Rothaargebirge kalnų dalis). Per Heseno žemę teka rytų ir šiaurės kryptimi. Žiotyse, ties Edermiunde įteka į Fuldą.
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta Senovės Romos istoriko Tacito. Viduramžiuose buvo žinoma Aderna, Adarna, Adrina pavadinimais.
Kulalių senosios kapinės
Kulalių senosios kapinės, vadinamos Markapiais – neveikiančios kapinės pietinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kulaliuose (Notėnų seniūnija), 0,55 km į pietvakarius nuo kelių Baidotai–Kulaliai ir Vindeikiai–Miesto Kalniškiai kryžkelės, Eiškūno kairiajame krante. left|thumb|300px|Bendras kapinių vaizdas iš pietų pusės
Kapinės
Stūkso kelio Salantai–Kulaliai kairėje pusėje, aukštumos kyšulyje, įsiterpiančiame į Eiškūno upelio slėnį. Stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apjuostos palaidų lauko akmenų pylimu. Aptvaro šiaurės rytų pusės viduryje paliktas tarpas vartams.
Kapinių pakraščiuose auga lapuočiai medžiai. Viduryje stovi koplytėlė, atsukta priekiu į šiaurės rytus, o pietrytiniame pakraštyje guli nuvirtęs kryžius. Šiaurės vakariniame pakraštyje ratu sukrauti akmenys žymi seniau čia stovėjusio kito kryžiaus vietą.
Kapinės neveikiančios. Laidojimo žymių nesimato.
Teritorijos plotas – 0,04 ha. left|thumb|200px|Koplytėlės vaizdas iš priekio
Koplytėlė
Stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, atvira iš priekio, pastatyta ant betoninio pamato. Sienos raudonų plytų mūro, durelės dvivėrės, įstiklintos. Stogas trišlaitis, medinės konstrukcijos, apskardintas. Frontonas trikampis, lentinis, su vertikalaus stačiakampio pavidalo niša viduryje.
Virš kraigo priekyje kyla kaltinis, dviejų kryžmų kryželis, kurio viršūnės ir pečių galai dvišakiai. Viršutinės kryžmos skersinis trumpas, apatinės – ilgas, su kristograma (IHS). rigth|thumb|200px|Kryžiaus priekinis fasadas [[2002 m.]]
Istorija
Įrengtos kaimo žemių pietvakariniame pakraštyje buvusiose bendrose ganyklose, Miliškės kalno pietrytinėje pusėje. Vadinamos Markapais, Senkapiais, Kapeliais, veikė XVI – XVIII a., laidoti Kulalių gyventojai. XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje apjuostos lauko akmenų aptvaro.
XIX a. – XX a. pr. kapinėse buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan. Nuo XIX a. jose stovėjo medinė koplytėlė, o abipus jos – po aukštą ąžuolinį kryžių. XX a. I pusėje vietoje senosios pastatyta mūrinė koplytėlė. Vienas kryžius sunyko ir išvirto XX a. II pusėje, o kitas atnaujintas 1970 m. Seniau prie koplytėlės kaimo gyventojai rinkdavosi gegužinių pamaldų, ateidavo apsižadėti, prašyti Švč. Mergelės Marijos užtarimo nuo ligų ir bėdų.
Grenlandijos ledo skydas
thumb|Grenlandijos žemėlapis su pažymėtu ledo storiu. Tašku pažymėta vieta, kurioje Grenlandijos ledo skydo projekto metu paimtas 3 km ilgio [[ledo kernas.]]
Kulalių senosios kapinės
Istorija
Marijos skulptūra iš koplytėlės XX a. 8–9 deš. dingo. Paskutinis kryžius nuvirto apie 2010 m.
Grenlandijos ledo skydas
Grenlandijos ledo skydas – neaprėpiami ledo plotai, dengiantys 1,71 mln. km² Grenlandijos ploto (apie 80 % salos teritorijos). Tai antrasis pagal dydį ledo skydas pasaulyje, plotu nusileidžiantis tik Antarktidos ledo skydui.
Kulalių senosios kapinės
Istorija
1935 m. žvalgė Stanislava Buišaitė, Kulalių pradžios mokyklos mokytoja, 2002 ir 2015 m. – Julius Kanarskas (SRP direkcija).
Saugotinas kultūros paveldo objektas, vertingas kaip Žemaičių kraštui būdinga istorinė laidojimo vieta.
Grenlandijos ledo skydas
Geografinė charakteristika
Ledo skydo ilgis nuo šiaurinio iki pietinio taško yra 2 400 km, o didžiausias plotis ties 77° šiaurės platumos – 1 100 km. Vidutinis skydo aukštis virš jūros lygio yra 2 135 m. Vyraujantis storis – apie 2 km, nors storiausiose vietose siekia ir 3 km. Ties 63° – 65° lygiagrete jis siekia beveik 3 000 m, o ties 72° šiaurės platumos – apie 3 290 m. Šios keteros yra nutolusios į rytus nuo salos centro. Ledo skydas beveik nesiekia jūros (išskyrus Melvilio įlankoje į pietryčius nuo Tulos, iš kur ir atplaukia dauguma ledkalnių), todėl didelių ledo šelfų nėra.
Grenlandijos ledo skydas – ne vienintelis įšalas, kaustantis salą. Pavieniai ledynai pakrantėse dengia apie 76 000–100 000 km² plotą.
Kai kurie mokslininkai mano, kad visuotinis atšilimas gali sukelti staigų ledo skydo tirpimą. Anot jų, ledai ištirptų per maždaug porą šimtų metų. Jei visi 2,85 mln. km³ ledo ištirptų, pasaulinis jūros lygis pakiltų 7,2 m. Tai paskandintų daugelį pasaulio uostų, taip pat ir tokius salynus kaip Tuvalu ar Maldyvai, kurių aukščiausi taškai neviršija 7,2 m virš jūros lygio.
Šiuo metu ledo skyde esančio ledo amžius yra ne mažiau nei 110 000 m. Spėjama, kad skydas pradėjo formuotis vėlyvajame pliocene arba ankstyvajame pleistocene, pradėjus jungtis pavieniams ledynams.
Milžiniška ledo masė suslėgė centrinę Grenlandijos dalį, todėl salos vidurys yra beveik jūros lygyje. Visgi pakrantėse yra nemažai kalnų, kurie riboja ledo skydą. Tad jeigu ledas ištirptų, Grenlandija greičiausiai taptų salynu, nes dalis jos teritorijos būtų užlieta vandeniu bent jau tol, kol dėl izostazijos tos teritorijos vėl iškiltų virš jūros lygio.
Ledo skyde temperatūra yra žemesnė, nei kitur Grenlandijoje. Šiaurinėje skydo dalyje temperatūra vidutiniškai nukrinta iki -31 °C, o pietinėje dalyje – iki maždaug -20 °C.
Žiemą ledo skydas įgyja įspūdingą mėlynos arba žalios spalvos atspalvį. Vasarą ledui tirpstant paviršiuje susidaro oro tarpai, dėl kurių ledas atrodo baltas.
Istorijos saugotojas
Ledo skydą sudaro daugybė suspaustų sniego sluoksnių, kurių amžius siekia daugiau nei 110 000 metų. Šiuose sluoksniuose slypi informacija apie daugybės metų klimato sąlygas. Per pastaruosius kelis dešimtmečius mokslininkai išgręžė daug ledo kernų, iš kurių gavo informaciją apie tam tikrais laikotarpiais vyravusias temperatūras, kritulius, cheminę žemesniųjų atmosferos sluoksnių sudėtį, ugnikalnių išsiveržimus, saulės aktyvumą, miškų gaisrus ir pan. Tokiu būdu mokslininkai išgauna gerokai didesnį kiekį informacijos, nei iš miedžio rievių ar uolienų.
Tirpstantis ledo skydas
thumb|Ledo skydo storio kitimas per metus Grenlandijos ledo skydą stipriai įtakoja visuotinis atšilimas. Per pastaruosius kelerius metus ledo skydas tirpsta rekordiškai greitai, o tai įtakoja pasaulinio jūros lygio kilimą ir ateityje galimus vandenynų srovių krypčių pasikeitimus. Nuo 1979 m., kuomet pradėti stebėjimai, iki 2002 m. tirpstančios ledo skydo dalies dydis išaugo 16 %. Didėja ir ledyninių žemės drebėjimų skaičius – nuo 1993 iki 2005 m. jų skaičius sparčiai išaugo. 2006 m. nustatyta, kad Grenlandijos ledo skydas tirpsta 239 km³ per metus greičiu. Visgi mokslininkai pastebėjo, kad apie 75 % ledo išlieka Grenlandijoje, nes ištirpęs vanduo sudaro pavienius pakrančių ledynus.
Jei ledo skydas, kurio tūris 2,85 mln. km³, ištirptų, pasaulinis jūros lygis pakiltų 7,2 m. Dėl to būtų užlieti dauguma didžiųjų pasaulio pakrančių miestų. Pastaruoju metu mokslininkai vis labiau baiminasi, jog dėl visuotinio atšilimo Grenlandijos ledo skydo tirpimas gali pasiekti tašką, kuomet procesas taptų nebesustabdomu. Kaip greitai ištirptų ledai kol kas nėra žinoma. Spėjama, jog vidutinė Grenlandijos temperatūra per šį šimtmetį pakils 3 °C. Jeigu tokia tendencija išliktų, vandens lygis pasaulyje per tūkstantį metų pakiltų 1 m.
Kai kurie mokslininkai mano, jog ši teorija yra itin optimistinė. Anot jų, temperatūros kilimo ir vandens lygio kitimo sąryšis nebūtinai bus susietas tiesine priklausomybe. Amerikiečių mokslininkas Džeimsas Hansenas mano, jog dėl grįžtamojo ryšio ši priklausomybė gali tapti netiesine jau gana greitai.
Mokslininkai, stebintys ledo skydą per palydovus, pastebėjo, jog 2008 m. liepos 10 – 24 d. nuo Petermano ledyno Grenlandijos šiaurėje atskilo ledkalnis, kurio plotas 29 km². Paskutinį kartą nuo šio ledyno didelis ledkalnis buvo atskilęs tarp 2000 ir 2001 m. (jo plotas – 86 km²). Tarp 2001 ir 2005 m. nuo Sermeq Kujalleq ledyno atskilo net 94 km² dydžio ledkalnis.
Lando Buzzanca
Lando Buzanka (, 1935 m. rugpjūčio 24 d. – 2022 m. gruodžio 18 d. ) – italų teatro, televizijos ir kino aktorius, kurio aktyvi karjera truko daugiau kaip 60 metų.
Biografija
Sėkmė Lando aplankė 7-ajme dešimtmetyje, kuomet išpopuliarėjo erotinės komedijos žanras, kuriose jis vaidindavo satyrinius politikų, dvasininkų ar verslininkų personažus. Vėliau, sumenkus komedijų populiarumui, aktorius sėkmingai tęsė karjerą teatre ir televizijoje, kur išliko pastebimas dėka populiarumo sulaukusių TV serialų („Terra ribelle“, „Il restauratore“ ir kt.)
Šeima
Lando buvo vedęs 56-ius metus ir su žmona Lucia susilaukė dviejų sūnų: Mario ir Massimiliano (pastarasis taip pat aktorius). 2010 m., mirus žmonai, aktorius ilgai sirgo depresija, o 2013 m. bandė nusižudyti persipjaudamas venas. Iš depresijos jam pavyko išsivaduoti tik 2015 m.
Nuo 2016 m. Lando gyveno su žurnaliste ir aktore Francesca della Valle. right|thumb|170px|Su aktore [[Gaia Germani 1975 m.]] right|thumb|170px|Su radio laidų vedėja R. M. Rebasti 1975 m.
Šikšniai (Rokiškis)
Šikšniai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Lukštų.
Radviliškio vėjo malūnas
Radviliškio vėjo malūnas – kepurinis medinis vėjo malūnas su daline technologine įranga, stovintis šalia Radviliškio, priemiestiniame Vaidulių kaime, Parko g., apie 2 km į pietus nuo miesto centro, kitoje geležinkelio pusėje. Pasiekiamas iš Basanavičiaus gatvės.
1993 m. vasario 18 d. malūnas įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą. 2019 m. duomenimis, malūno būklė buvo prasta – neišlikę sparnai, apeigos tiltelis, prakiuręs stogas, objektas priklausė privatiems asmenims.
Istorija
Malūnas pastatytas XIX a. pabaigoje, restauruotas 1984-1985 m. Literatūroje nurodoma, kad prie šio malūno 1919 m. lapkričio 22 d. įvyko Lietuvos savanorių kariuomenės Radviliškio kautynės su bermontininkais. Šalia pastatytas atminimo koplytstulpis ir pasodinta 70-ies ąžuolų giraitė.
Architektūra
Vėjo malūnas aštuoniakampio plano, 4 aukštų su aštuoniakampe, kupolo formos kepure, dengta skiedromis ir lentelėmis. Fasaduose įrengtos stačiakampės langelių, stačiakampės durų, skirtų išeiti ant apeigos tiltelio (neišlikęs), angos. Pirmasis aukštas lauko akmenų mūro, su arkinėmis įėjimo durimis, raudonomis plytomis puoštais jų angokraščiais. Aukštesnės sienos medinės, karkasinės konstrukcijos. Iš technologinės įrangos išlikusios dvi girnų verpstės su stovais antrajame malūno aukšte
Brigados generolo Motiejaus Pečiulionio artilerijos batalionas
Brigados generolo Motiejaus Pečiulionio artilerijos batalionas – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų Motorizuotosios pėstininkų brigados „Žemaitija“ sudėtyje.
Istorija
2017 m. liepos 1 d. įkurtas Lietuvos kariuomenės MPB „Žemaitijos“ Brigados generolo Motiejaus Pečiulionio artilerijos batalionas.
2019 m. liepos 1 d. brg. gen. M. Pečiulionio artilerijos bataliono kariai iš Radviliškio oficialiai persikėlė į nuolatinę savo dislokacijos vietą Pajūrio miestelyje (Šilalės r.). Miestelio centrinėje aikštėje vykusios ceremonijos metu bataliono vadui buvo įteikta kovinė vėliava.
Jurijus Kasparianas
Jurijus Dmitrijevičius Kasparianas (1963 m. birželio 24 d. Leningrade) – rusų gitaristas.
1982–1990 metais buvo roko grupės „Kino“ gitaristas, taip pat jis buvo projekto „Pop-Mechanika“ narys. Gastroliavo SSRS, Italijoje, Danijoje, Suomijoje, Prancūzijoje ir Vokietijoje.
1991 metais Jurijus grojo grupėje „Petlia Nesterova“, bet ją paliko tais pačiais metais. Po to, jis vėlesnius 10 metų buvo muzikaliai neaktyvus.
Nuo 2001 m. rudens J. Kasparianas yra Viačeslavo Butusovo suburtos grupės „Ju-Piter“ gitaristas.
Sebežo ežeras
Sebežo ežeras  – nedidelis ežeras Rusijoje, Pskovo srities pietvakariuose, prie Sebežo miesto. Telkšo ledyninės kilmės duburyje, 126 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 7 km, plotis iki 5 km. Giliausia vieta siekia 9 m. Krantai aukšti, smėlingi. Ežeras būna užšalęs nuo lapkričio ar gruodžio iki balandžio-gegužės. Vasarą vanduo sušyla iki 20 °C. Į Sebežą suteka keletas nedidelių upelių, o išteka Ugarinka (Dauguvos baseinas).
Šikšniai (Šakiai)
Šikšniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Girėnų.
Belgijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Belgijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
2022–2023 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras. Taurės nugalėtojas įgyja teisę žaisti Europos lygos grupių etape.
Finalo rungtynės
🏆 nugalėjo varžovus rezultatu 2:0 ir iškovojo šalies futbolo taurę.
PJ Harvey
Polly Jean Harvey (g. 1969 m. spalio 9 d.) yra britų muzikantė ir dainininkė.
Ji išgarsėjo Korskombe, Korseto miestelyje, kai būdama paauglė suformavo grupę (pasivadinusią „PJ Harvey“) kartu su būgnininku Robu Elisu (Rob Ellis) ir bosistu Ianu Oliveriu (Ian Oliver), kurį vėliau pakeitė Styvas Vauganas (Steve Vaughan). Trio savo pirmą albumą „Dry“ išleido 1992-aisiais. Elisas ir Vauganas paliko grupę po antrojo albumo, „Rid Of Me“ (1993 m.), išleidimo, ir nuo tada Harvey tęsė karjerą kaip solo dainininkė.
Harvey 2001-aisiais gavo „Mercury Music“ prizą, septynias BRIT apdovanojimų nominacijas, penkias Grammy nominacijas, o vėliau dar dvi Merkury Music nominacijas. Žurnalas „Rolling Stone“ įvardijo ją kaip geriausią 1992-ųjų naują atlikėją ir geriausia dainininke-dainų rašytoja, o 1995-aisiais išrinko metų atlikėja bei du jos albumai gavo vietą tarp 500 geriausių visų laikų albumų. Taip pat žurnale „Q“ ji gavo pirmą vietą tarp geriausių roko dainininkių moterų 2002-aisias surengtoje skaitytojų apklausoje. Harvey yra sakiusi, kad ji koncertuodama daug labiau mėgaujasi negu rašydama ir įrašinėdama dainas, nes pasirodymas muzikai „suteikia daugiau prasmės“.
Ankstyvasis gyvenimas
Harvey gimė Bridporte, Korsete, ir buvo užauginta netoli nuo Beaminsterio. Mūrininko ir skulptorės dukra augo mažoje avių fermoje. . Ankstyvaisiais jos gyvenimo metais tėvai supažindino mergaitę su bliuzu, džiazu ir art roku, kurie, kaip ji sakė žurnalui „Rolling Stone“ 1995-aisiais, vėliau padarė jai didelę įtaką: „Aš užaugau klausydamasi John Lee Hooker, Howlin Wolf, Robert Johnson ir daug Jimi Hendrix bei Captain Beefheart. Taigi aš buvau paveikta šių muzikantų labai jauname amžiuje ir tai visada liko manyje, ir vis ryškėja kai aš darausi vyresnė. Aš manau, kad tokie, kokie mes esame suaugę yra rezultatas to, ką mes žinojome būdami vaikai.“ Vėliau ji daug laiko leido klausydama Soft Cell, Duran Duran ir Spandau Ballet. Paauglystėje ji tapo JAV indie grupių gerbėja, tokių kaip Pixies, Television, Slint ir Patti Smith. Taip pat dažnai ji sėmėsi įkvėpimo iš Rusijos folk muzikos, itališkų Ennio Marrikone garso takelių ir klasikos kompozitorių tokių kaip Arvo Pärt, Samuel Barber ir Henryk Górecki.
Aštuonerius metus ji mokėsi groti saksofonu, ir vėliau prisidėjo grodama juo, gitara ar kaip galinis vokalas jos savo pirmosiose grupėse: Bologna, The Polekats, The Stoned Weaklings ir Automatic Dlamini (John Parish grupė). Septyniolikos ji baigė mokyklą ir pradėjo rašyti asmenines dainas. Harvey sakė, kad kai ji buvo Automatic Dlamini narė, „Aš pradėjau mažiau dainuoti, bet tiesiog buvau laiminga mokydamasi groti gitara. Kai buvau su jais aš daug rašiau, bet pirmosios mano dainos buvo šlamštas. Tuo metu aš klausiausi daug airiškos liaudies muzikos, todėl dainos buvo liaudiškos ir pilnos švilpynių ir panašiai. Turėjo praeiti nemažai laiko, kol aš jaučiausi pasirengusi atlikti savo dainas prieš kitus žmones “. 1991-ųjų sausį ji subūrė trijų žmonių grupę PJ Harvey, kur pati grojo gitara ir buvo vokalistė, buvęs Automatic Dlamini grupės narys Robas Elisas grojo būgnais, o Ianas Oliveris buvo bosistas (tačiau netrukus Oliveris buvo pakeistas Stvyvu Vauganu). Trijulės debiutinis koncertas, vykęs Sherborne‘s Antelope kėglinėje, buvo labai pragaištingas, kadangi valdytojas paprašė grupės sustoti groti kai beveik visi jo klientai pabėgo iš koncerto vietos. Tuo pačiu metu Harvey gavo stipendiją studijuoti meno kursą Jouvilio Meno Koledže ir pasirinko Central Saints Martins Meno ir Dizaino koledžą Londone, nes nebuvo apsisprendusi dėl savo karjeros ateities.
Ankstyvoji karjera (1987–1993 m.)
Harvey išleido savo debiutinį singlą „Dress“ su nepriklausoma įrašų kompanija „Too Pure“ 1991-ųjų spalį. Apžvalgininkas John Peelas išrinko jį savaitės singlu, kadangi jis žavėjosi „būdu, kuriuo Polly Jean atrodo sugniuždyta savo dainų ir aranžuočių, lyg iš jų būtų iščiulptas oras tiesiogine to žodžio prasme.. žavinga, nors ne visad malonu“. Kitą pavasarį ji išleido taip pat pripažintą singlą, „Sheela Na Gig“, ir savo pirmąją plokštelę „Dry“ 1992-aisiais, albumą, kurį Kurtas Cobainas iškėlė į savo mėgstamiausių visų laikų albumų top 20-uko viršų (pagal knygą „Journals“). Trijulės primityvus, pilnas gitarų hard rokas – sumaišytas iš blizo, punko ir grandžo elementų – greitai gavo susižavėjimo pilnų atsiliepimų ir tapo kultiniu abiejose Atlanto pusėse, o „Rolling Stones“ įvardijo 22 metų amžiaus PJ Harvey geriausia nauja atlikėja moterimi ir geriausia dainų kūrėja.
1992 ji sukurstė aistras, ant britų žurnalo „New Musical Express“ viršelio pasirodžiusi be palaidinės. Harvey greitai panaikino nuomonę, kad ji yra feminizmo šalininkė, kai pasakė „Vox“, kad „Aš negaliu vadinti savęs feministe, nes aš nesuprantu termino. Aš manau, kad aš turėčiau grįžti į praeitį ir išsiaiškinti feminizmo istoriją, kad galėčiau prisijungti, ir aš jaučiu, kad tai visiškai nereikalinga. Aš verčiau tęsiu ir darysiu dalykus taip, kaip aš darydavau juos visada.. Aš galvoju, kad būtų ganėtinai globėjiška vadintis Riot Grrrl jei aš būčiau viena iš jų, bet jos paprasčiausiai taip negalvoja .“ Visai neseniai ji sakė „Bust“: „Aš niekad negalvojau apie feminizmą. Turiu galvoje, tai kertasi su mano mintimis. Aš paprasčiausiai negalvoju apie lyčių terminus kai aš rašau dainas, ir niekad neturėjau problemų būdama moterimi, kurių negalėčiau peržengti. Galbūt aš nesu pakankamai dėkinga visiems dalykams, atsitikusiems prieš mane, žinai.. Bet aš nematau, kad čia būtų sąmoninga būti šio verslo moterimi. Taip paprasčiausiai atrodo kaip laiko švaistymas“. Ji pridūrė: „Aš nesiūlau palaikymo tik tai moterims; aš palaikau žmones, kurie rašo muziką. Čia yra labai daug vyrų “. Tada Harvey pasirašė kontraktą su „Island Records“, kurį išsirinko tarp didelių bendrovių pasiūlymų karo. 1993-aisiais jis išleido albumus, kurie greitai tapo sėkmingi: „Rid Of Me“ (projektuotą Styvo Akbinio iš „Pachyderm Recording Studio“) su originalia grupės sudėtimi; ir, vėliau tais pačiais metais, solinį įrašą „4-Track-Demos“, kuris susidėjo iš aštuonių namie įrašytų 4 demo takelių skirtų „Rid Of Me“, ir šešių anksčiau negirdėtų kūrinių.
Žmogaus aplinkos konferencijos deklaracija
Žmogaus aplinkos konferencijos deklaracija (arba Stokholmo deklaracija) – dokumentas, 113 valstybių priimtas 1972 m. Stokholme vykusios Jungtinių Tautų Žmogaus aplinkos konferencijos metu. Joje įteisinti 26 pagrindiniai aplinkosaugos principai ir pridedamas veiksmų planas, turintis 109 rekomendacijas ir penkias rezoliucijas. Manoma, kad konferencijos populiarumas ir šio dokumento priėmimas buvo lūžis, parodantis, kad aplinkosauga tapo tarptautinės svarbos klausimu. Aplinkos apsauga netrukus tapo daugelio šalių valstybinės politikos dalimi, pradėta aktyviau svarstyti tarptautiniu mastu, įkurta speciali tai prižiūrinti JTO institucija – Aplinkos apsaugos programa.
PJ Harvey
Solo karjera (1993–dabar)
Šiuo laiku, Harvey pradėjo eksperimentuoti su savo įvaizdžiu ir jos pasirodymai tapo įmantriais, teatriškais, beveik kabareto šou. Jeigu anksčiau ji pasirodydavo scenoje su paprasčiausiomis blauzdinėmis, megztiniais ilgais kaklais ir „Doc Martens“ batais, dabar ji pradėjo koncertuoti su puošniomis suknelėmis, rožiniais kačių kostiumais, perukais ir blizgančiu, akį rėžiančiu vampyrišku makiažu (taip pat įskaitant ir priklijuojamus nagus ir akių lęšius), ir pradėjo naudoti scenos butaforijas, pvz.: šluotas ir Ziggy Stardust stiliaus žybsinčius mikrofonus. Ji neigė drag, Kabuki teatro pasirodymų įtaką savo naujam įvaizdžiui, savo išvaizdą ji meiliai pavadino „Joan Crowford rugtštyje“ 1996-ųjų „Spin“ interviu, bet pridėjo tai: „tai yra kombinacija buvimo gan elegantišku, juokingu ir pasibjaurėtinu tuo pačiu metu. Ir tai man patinka. Aš manau, kad toks makiažas, ištepliotas aplink, yra didžiausias grožis. Na, turbūt taip pasireiškia mano iškrypęs grožio suvokimas “. Tačiau vėliau ji „Dazed & Confused“ žurnalui sakė: „Tai buvo kaukė. Tai buvo didžiausia kaukė, kurią aš kada nors turėjau. Aš buvau labai pasimetęs žmogus, tuo požiūriu. Ten nebuvo nė trupučio manęs“, ir ji niekad nebekartojo perpildyto teatrališkumo po „To Bring You My Love“ turo. Ji taip pat įdainavo pagrindinę dainą Filipo Ridlėjaus (Philip Ridley) pasakoje suaugusiems, „The Passion Of Darkly Noon“.
Harvey didžiąją dalį savo ketvirtojo albumo parašė per 1996-uosius. 1998-aisiais ji išleido „Is This Desire?“, kuris sulaukė daug tylesnių, tačiau taip pat pozityvių kritikų atsiliepimų. Nepaisant keleto, kuriems nepatiko albumas, Harvey pati įvardijo šį įrašą savo asmeniniu favoritu. Ji gitaras laikinai paliko užnugaryje ir susifokusavo ties kūrimu tamsių nuotaikos kūrinių, pilnų elektronikos, klavišinių, pianino ir bosinių gitarų.
Marisa Pavan
'Mariza Pavan (g. 1932 m. birželio 19 d. Kaljaryje) – italų aktorė.
Biografija
Marizos dvynė sesuo Pier Angeli taip pat buvo aktorė (ji mirė 1971 m. perdozavusi vaistų). Mariza kine debiutavo vėliau negu sesuo, 1952 m. JAV juostoje „What Price Glory“ ir tais pačiais metais pasirašė sutartį su kino studija Paramount Pictures. Jau 1955 m. ji išgarsėjo vaidmeniu kitoje JAV juostoje „The Rose Tattoo“ pagal Tennessee Williams pjesę – vaidmuo pelnė aktorei Oskaro nominaciją.
Taleris (ATR)
Raida
Pirmasis taleris Lenkijoje nukaldintas 1533 m., nusižiūrėjus į tuo metu Europoje plačiai kursuojantį Bohemijos joachimstalerį (šio sidabro kiekis buvo 27,2 g), o 1547 m. taleriai pradėti kaldinti ir LDK. Reguliari talerių kalyba ATR prasidėjo tik po Stepono Batoro (1576–1586) piniginių reformų. Tokio talerio sidabro kiekis buvo 24,3 g, o pati moneta svėrė 28,5 g.
PJ Harvey
Solo karjera (1993–dabar)
2001-aisiais ji buvo viršuje pagal skaitytojų balsavimą „Q“ žurnalo sudarytame 100 geriausių moterų roko muzikoje sąraše. Jos septintasis albumas, „Uh Huh Her“, buvo išleistas 2004 m. gegužės 31 d. Pirmą kartą nuo „4-Track-Demos“ laikų, Harvey prodiusavo jį viena ir pati grojo visais instrumentais, išskyrus būgnus. Albumas, kuris buvo skurdesnis ir žemesnės kokybės nei jo pirmtakai, sulaukė pozityvių vertinimų iš kritikų ir gerbėjų. Ji sakė „Rolling Stone“: „kai aš dirbau su šiuo įrašu, aš stengiausi nekartoti savęs… aš visą laiką tai bandau: bandau pasistatyti naujus pamatus ir mesti iššūkį sau. Aš darau tai, kad mokyčiausi “.
Marisa Pavan
Biografija
Aktorė sukūrė vaidmenis tokiuose filmuose kaip „Diane“ (1956 m., kartu su Roger Moore), „Midnight Story“ (1957, su Tony Curtis), bibliniame epe „Solomon and Sheba“ (1959).
Šeima
Mariza 1956 m. ištekėjo už prancūzų režisieriaus Jean-Pierre Aumont, su kuriuo susilaukė dviejų sūnų. Jos vyras mirė 2001 m.
PJ Harvey
Bendradarbiavimas su kitais atlikėjais
Be savo asmeninės veiklos, ji taip pat įrašė aštuonias dainas Džošo Homo albume „The Dessert Sessions (Vol. 9& 10)“ ir pasirodė Niko Keivo „Murder Ballads“ (dainoje „Henry Lee“ ir Bobo Dilano koveryje „Death Is Not The End“), taip pat kartu su Tricky įraše „Angels with Dirty Faces“ (dainoje „Broken Homes“). Ji grojo gitara, bosu ir buvo pritariamuoju vokalu SparkleHorse albume „It‘s A Wonderful Life“ (dainose „Eyepennies“ ir „Piano Fire“). 1996-aisiais ji įrašė albumą „Dance Hall at Louse Point“ su Perišu (savo tikruoju vardu, Polly Jean Harvey). Perišas parašė visą muziką, Harvey dainų žodžius, išskyrus dainą „Is That All There Is?“, kuri buvo parašyta Džerio Leiberio (Jerry Leiber) ir Maiko Stolerio (Mike Stoller) ir 1969-aisiais išgarsino Pegę Lee. Harvey prodiusavo Tifanny Anders „Funny Cry Happy Gift“. Taip pat ji prodiusavo, grojo ir parašė penkias dainas Marianne Faithfull 2004-ųjų albumui „Before The Poison“. Harvey vokalas skambėjo dviejose dainose Marko Lanegano albume „Bubblegum“, išleistame 2004-aisiais. „Dance Hall“ tęsinys buvo pavadintas „A Woman A Man Walked By“ ir išleistas 2009-ųjų kovo 30-ą..
2009-ųjų sausį, naujam Brodvėjaus, Henriko Ibseno prodiusuotam spektakliui „Hedda Gabler“ (režisuotas Iano Riksono) su Mere-Luize Parker, atliekančia pagrindinę rolę, Harvey parašė keletą nepagrindinių dainų. Tačiau dėl prasto pateikimo nebuvo užsiminta apie Harvey indėlį.
Asmeninis gyvenimas
Už scenos, Harvey turi reputaciją, ekscentriškumu prilygstančia jos dainoms; pavyzdžiui: Styvas Albinis tvirtino, kad ji, įrašinėdama „Rid Of Me“, nevalgė nieko, tiktais bulves. Harvey apibūdina save kaip „nepaprastai ramų žmogų, nemėgstantį pramogauti ir kalbėtis su žmonėmis“ ir neigia, kad jos dainos yra autobiografinės. 1998-aisias laikraščiui „The Times“ ji sakė: „Yra paplitęs menininko-kankinio įvaizdis. Žmonės vaizduoja mane kaip juodąją magiją praktikuojantį velnią iš pragaro, taigi aš turėčiau būti blaškoma ir tai, ką darau, daryti niūriai. Tai yra krūvos nesąmonių“. Vėliau ji sakė „Spin“: „Kai kurie kritikai priema mano rašymą tokį artimą tikrovei, kad jie klauso „Down By The Water“ ir tiki, kad aš ištikro pagimdžiau dukrą, o po to ją nuskandinau“. 2006-aisiais „Blender“ įtraukė ją į karščiausių moterų roko muzikoje sąrašą, pavadindami ją „bliuzinio roko kerėtoja “. Nesename interviu Harvey pareiškė, kad ji norėtų vėl bendradarbiauti su Tori Amos ir Björk, kaip tada, kai 1994-aisias jos tryse buvo „Q“ žurnalo viršelyje. 2008-ųjų balandį ji buvo svečiu Private Passions, biografinėje muzikos diskusijų laidoje, vestoje Maiklo Berkeley per BBC Radio 3. Per šou, ji išrinko savo mėgstamiausią muziką, įskaitant Arvo Pärt, Ralfo Vaugano Viljamso, Howe Gelb ir Ninos Simone dainas.
Taleris (ATR)
Raida
XVI a. I pusėje sidabrinis taleris savo verte prilygo 30 Lenkijos grašių, taigi, kurį laiką atitiko vieną nominalų sidabrinį zlotą. Kadangi talerio vertė išliko beveik nekintanti, o kitų sidabrinių ATR monetų (grašių) kokybė nuolat prastėjo, santykis tarp talerio ir grašio kito. Jau Stepono Batoro laikais už talerį buvo galima gauti 36 grašius, 1632 m. – apie 90 grašių, 1663 m. – apie 105 grašius, o 1753 m. buvo nustatytas kursas 1:240 (nors rinkoje buvo galima už talerį gauti 580 grašių). Dėl šios nuolatinės kitų sidabrinių monetų infliacijos XVIII a. viduryje taleris tapo viena iš pagrindinių ir stabilesnių atsiskaitymo monetų ATR.
1766 m. piniginės reformos metu Stanislovas Poniatovskis dar labiau stabilizavo talerio vertę: prilygino ją 1/10 Kelno markės sidabro (t. y. 23,38 g). Prie talerio buvo pririštas ir sidabrinis zlotas, kurių kursas nustatytas 1:8. Buvo bandymai stabilizuoti ir talerio kursą su auksine moneta zlotu: 1783 m. nustatytas, kad auksinis zlotas lygus 2 taleriams ir 2 sidabriniams zlotams.
Paskutinieji ATR taleriai nukaldinti 1794 m. Gardine. Talerį 1814 m. nukaldino ir Varšuvos kunigaikštystėje.
Battlefield 1
Battlefield 1 (, angl. sutrumpinimas BF1) – pirmojo asmens šaudyklės tipo karinis žaidimas, kurtas Švedijos žaidimų kompanijos „EA DICE”. Žaidimas išleistas 2016 m. spalio 21 d. visame pasaulyje. „Battlefield 1” šaudyklė skirta Microsoft Windows, PlayStation 4 bei Xbox One platformoms.
2016 m. „Battlefield 1” laimėjo geriausio veiksmo žaidimo apdovanojimą.
Žaidimo anonsas „YouTube" tinkapyje tapo daugiausiai patinka gavusių vaizdo įrašų, kurio metu teigiamai jį įvertino daugiau kaip 2 milijonai lankytojų.
Karltono sodai
Karltono sodai – UNESCO paveldo sąraše įrašyti sodai Australijos Melburno miesto Karltono rajone.
Karltono sodai užima 26 hektarų plotą. Visą sodų kompleksą sudaro Karališkieji parodų rūmai, Melburno muziejus, IMAX kino centras, teniso ir vaikų žaidimų aikštelės.
2004 m. sodai kartu su rūmais įtraukti UNESCO paveldo sąrašą dėl „istorinės, architektūrinės, estetinės, socialinės ir mokslinės (botaninės) reikšmės Viktorijos valstijai“ ir yra pirmasis Australijos objektas šiame sąraše.
Sodą sudaro Viktorijos laikų kraštovaizdis ir augalai – ąžuolai, tuopos, platanai, guobos, pušūnai ir kiti.
Sodų teritorijoje yra trys fontanai – 1880 m. pastatytas Parodų fontanas, prancūziškas fontanas ir Vestgarto fontanas.
Parodų rūmai iki šiol naudojami ir visame komplekse organizuojami įvairūs renginiai, tarp kurių gėlių ir sodų paroda.
Farerų futbolo varžybos 2018 m.
Farerų futbolo varžybos 2018 m.
2018 m. Farerų Supertaurė
-
Dalyviai
Šaltinis: Scoresway
2018 m. sezonas
Premjer lygos, bei antros ir trečios pakopos komandos. (Pateikiamas jų sąrašas.)
Anzani
Anzani  – italų kilmės Prancūzijos aviacijos inžinieriaus, sportininko, pramonininko Alessandro Anzani (1877–1956 m.) įkurta įmonė, variklių gamintoja. „Anzani“ turėjo gamyklas Didžiojoje Britanijoje, Prancūzijoje ir Italijoje, kuriose gamino patentuotus variklius orlaiviams, automobiliams, valtims ir motociklams.
Šios įmonės sukurtas trijų cilindrų vidaus degimo variklis buvo sumontuotas Antano Gustaičio gamybos lėktuve ANBO-I.
Apžvalga
dešinėje|miniatiūra| Alessandro Anzani, 1905 m. A. Anzani buvo dviračių bei motociklų lenktynininkas, taip pat kūręs sportinius motociklus ir jų variklius. 1900 m. persikėlęs į Prancūziją, jis dalyvavo dviračių, vėliau – motociklų lenktynėse. 1905 m. jis laimėjo keletą motociklų lenktynių ir pasiekė to meto motociklų pasaulio rekordą – 100 km/h. 1906 m. jo konstrukcijos varikliu varomas motociklas laimėjo pasaulio čempionatą.
1907 m. jis sukūrė labai lengvą motociklo variklį. Šiuos variklius jis gamino tais pačiais metais Paryžiuje įkurtose dirbtuvėse, kuriose dirbo trys darbuotojai. A. Anzani taip pat kūrė laivus su povandeniniais sparnais ir sraigtus jiems.
1921 m. Anzani sukūrė dviračiui skirtą keturtaktį 75cm2 darbinio tūrio variklį, leidusį diržine pavara varomam dviračiui pasiekti 70-75 km/h gretį ir 100 km sunaudoti iki litro benzino.
Aviaciniai varikliai
miniatiūra|Anzani „W“ tipo variklis „Anzani“ variklius naudojo italų laivybos inžinierius. laivų ant povandeninių sparnų statybos pradininkas Enrico Forlanini.
Tobulindamas motociklų variklius „Anzani“ išvystė ir trijų cilindrų oru aušinamo radialinio variklio modelį, idealiai tikusį tuo metu kurtiems nedideliems lėktuvams.
Vienas pirmųjų tokių variklių, 25 AG galios „Anzani W-3“, dėl 72° kampu išdėstytų cilindrų forma priminusių raidę „W“ arba vėduoklę, gavęs atitinkamą pavadinimą („Fan“, angl. vėduoklė) buvo naudojamas 1909 m. pirmą kartą Lamanšo sąsiaurį perskridusiame Luji Blerjo (pranc. Louis Blériot) lėktuve „Blériot model XI“.
Trijų cilindrų, 3 litrų darbinio tūrio žvaigždinis "Y" formos 30 AG galios „Anzani“ variklis buvo sumontuotas ir į 1925 m. sukurtą ANBO-I.miniatiūra|Anzani variklių reklama, 1913 m.
Naujos gamyklos
Variklių paklausai augant pradinis cechas Paryžiuje nebegalėjo jos patenkinti. Jau 1909 m. „Anzani“ atidarė naują gamyklą Paryžiaus priemiestyje Kurbevua (pranc. Courbevoie).
1912 m. buvo atidaryta gamykla Londone, licencinę „Anzani“ variklių gamybą pradėjo kiti gamintojai.
1914 m. buvo atidaryta dar viena gamykla Monzoje (Italija).
Automobilių lenktynės
miniatiūra|Lenktyninis automobilis Demarcay-Anzani 016 1920 m. A. Anzani susidomoėjo automobilių lenktynėmis ir sukonstravo nedidelį automobilį, varomą vienu savo konstrukcijos 750 cm3 darbinio tūrio dviejų cilindrų varikliu. Šiuo oru aušinamu varikliu varomo automobiliai laimėjo keletą varžybų.
1923–1924 m. „Anzani“ taip pat gamino 1098 cm3 darbinio tūrio variklius, skirtus mažalitražiams sportiniams automobiliams (angl. cyclecar), tokiems kaip „TB Sports Cyclecar".
Gamyklų pardavimas
miniatiūra|Žemės ūkio traktorius „British Anzani Iron Horse“ 1927 m. sulaukęs penkiasdešimties metų A. Anzani nusprendė pasitraukti iš aktyvios veiklos, parduoti savo gamyklas Paryžiuje ir Londone.
Sau A. Anzani pasiliko tik gamyklą Monzos mieste ir apsigyveno Prancūzijos Kalvadoso regiono mieste Merville-Franceville.
Po pardavimo Didžiosios Britanijos padalinys išsaugojo pavadinimą „British Anzani Engineering Company“. Jis gamino 1496 cm3 variklius įmonės „AC Cars“ gamintiems mažalitražiams automobiliams, taip pat kitus variantus valtims, motociklams, žoliapjovėms. Įmonė galutinai buvo likviduota 1980 m.
Unam sanctam
Unam sanctam ('Vienai šventai') – bulė, paskelbta 1302 m. popiežiaus Bonifaco VIII. Tuo metu buvo kilęs konfliktas tarp popiežiaus ir Prancūzijos karaliaus Pilypo IV Gražiojo: šis, nepaisydamas popiežiaus autoriteto ir dvasininkijos imuniteto, pradėjo reikalauti mokesčių iš dvasininkų ir kitokiais būdais kištis į bažnytinį gyvenimą.
Bulėje pasaulietinės valdžios pavaldumo popiežiaus valdžiai principas suformuluotas kategoriškai, ginamos universalistinės Katalikų Bažnyčios tendencijos, kontrastuojančios su Vakarų Europos valstybių suverenumo siekimu, išreiškiamas kiekvieno žmogaus priklausomumas nuo popiežiaus, kuris suprantamas kaip Kristaus vietininkas, dalykuose, susijusiuose su išganymu.
Šikšniai (Utena)
Šikšniai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Sudeikių.
Vittorio Cadel
Vitorijas Kadelas (, 1884 m. Fana, Pordenonės provincija, Italijos karalystė – 1917 m. Makedonija) – friulų dailininkas ir poetas.
Biografija
V. Kadelio meniniai gabumai buvo matomi iš mažens, tačiau tik 1901 m. jis turėjo galimybę pradėti lankyti dailės studiją ir vakarinę taikomosios dekoratyvinės dailės mokyklą Udinėje. 1903 m. įstojo į Venecijos dailės akademiją, 1905–1907 m. studijavo Florencijoje, 1908 m. laimėjo Marangonio stipendiją ir su pagyrimu baigė mokslus Romos Sartorijo mokykloje. 1912 m. konkurse Viktoro Emanuelio II paminklui papuošti užėmė III vietą. Modenos (1905), Florencijos (1907) akademijose jam buvo suteikta teisė dėstyti meninį piešimą, o 1912 m. Kremonoje varžėsi dėl ornamentikos katedros, vėliau – dėl piešimo katedros Kivaso (Turinas) technikos mokykloje, kurioje dėstė iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios. V. Kadelo darbų galima pamatyti Fanoje, Udinėje, Romoje, Venecijoje, Florencijoje, Kivase, Turine.