cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos zoologijos sodas
Rūšių išsaugojimo programos
200px|thumb|left|Baliniai vėžliai sode Iki XX a. vid. pasaulio zoologijos sodai naudojosi XIX a. paplitusia praktika laukinių gyvūnų neveisti, bet šiems mirus vėlei atsivežti iš gamtos, pvz., taip elgėsi Londono zoologijos sodas (ZSL London zoo). Šią praktiką puikiai atspindi BBC gamtos dokumentikos ciklas „Zoologijos sodo paieškos“ (Zoo Quest). Padėtis pakito 1960–1970 m., kai sodams parūpo rūšių išsaugojimas. ''Šiandien zoologijos sodai gyvūnais keičiasi tarpusavyje, įsipareigodami saugoti, pavojuje esančių rūšių, skaičiaus augimą. Dėl nuolat kintančios gyvūnų populiacijos, zoologijos sodai ne tik atnaujina savo kolekcijas, bet taipogi padeda išlaikyti genetinę kiekvienos rūšies įvairovę.''
Lietuvos zoologijos sode nemažą kolekcijos dalį taipogi sudaro reti ir nykstantys gyvūnai, įtraukti į Tarptautinę Raudonąją knygą. Sodas visada garsėjo sėkmingai veisiantis retas ir nykstančias gyvūnų rūšis, kaip didžioji kiaunė, vadinama charza, kurių jauniklis gimė 1973 metais – tai antras atvejis pasaulyje, o 1962 metais gimęs snieginis leopardas buvo pirmas atvejis Tarybų Sąjungoje. Čia taip pat veisėsi Amūro ir Bengalijos tigrai, gepardai, leopardai, begemotai. 1992 m. LZS priėmus į EEP, atsivėrė platesnės galimybės dalyvauti retųjų rūšių veisimo programose ir keistis gyvūnais.
Šiuo metu Lietuvos zoologijos sode veikiančiose EEP retų rūšių išsaugojimo ir veisimo programose dalyvauja karčiuotieji vilkai, Rotšildo žirafos, snieginiai leopardai, jūriniai ereliai, miškiniai šunys, ūdros, manulai, amūriniai tigrai (pastarųjų sode net trys), lūšys, perukinės tamarinos, tapyrai, kulanai, nykštukiniai begemotai ir stumbrai. Sodas dalyvauja nykstančių rūšių – balinių vėžlių, didžiųjų apuokų ir lūšių, gausinimo Lietuvoje projektuose. Per keletą pastarųjų metų zoologijos sodas šiems projektams išveisė 11 didžiuosius apuokus ir 5 lūšis, kurie po tam tikro adaptacinio laikotarpio išleisti į laisvę. 2014 m. Lietuvos balinių vėžlių populiaciją papildė ir 101 vėžliukas, išaugintas šiame sode. Nuo 2017 m. sodas dalyvauja raudonpilvių kūmučių populiacijos gausinimo projekte.
Neseniai įsigyti gyvūnai
miniatiūra|Snieginis leopardas Lietuvos zoologijos sode|245x245px 2013 m. žiemą iš Ostravos zoologijos sodo (Zoologická zahrada Ostrava, Čekija) atvežtas amūrinis tigras Edas. 2013 m. lapkritį atvežtas begemotas Gelukas (Geluk). Tikimasi, kad 2012 m. Ispanijoje gimęs Gelukas ir Kaune gyvenanti penkiametė Coliukė sudarys perspektyvią porą. Nuo 1996 m. iki 2014 m. zoologijos sode negyveno nendrinė katė. Visgi 2013 m. pab. Kauno gyvūnų draugija dovanojo Rokiškio rajone ūkininko sodyboje sugautą nendrinį katiną, kuriam teko ieškoti patelės. Tuo būdu 2014 m. gegužės mėnesį zoologijos sodo kolekcija pasipildė dar 2 naujais šios rūšies gyvūnais, atsivežtais iš Talino zoologijos sodo. Naminių gyvūnų kaimelis pasipildė šveicariškos juodanosės avies patinėliu Teodoru iš Latvijos.
2014 m. pradžioje sulaukta iš Madagaskaro salos kilusių Jemeno chameleonų kiaušinių, iš kurių išskilo trys jaunikliai. Nuo 2015 m. sode sėkmingai gyvena birželio mėnesį išsiritę net 7 maži chameleonai. Tų pačių metų vasario mėnesį iš Kaliningrado zoologijos sodo (Калининградский зоопарк) buvo atvežtas palšojo grifo patinas vardu Tugarinas. Jis atgabentas už paramos akcijos „Pirk dramblį“ metu geros valios žmonių suaukotus pinigus.
190px|left|thumb|Iš Talino atvežta Baltoji pelėda Lietuvos zoologijos sode. 2015 m. balandį iš Vokietijos ir Olandijos zoologijos sodų į Lietuvą atvyko miškinės katės, dar žinomos kaip Vilpišiai, skunkų – albinosų pora, palšasis grifas ir keturios vandeninės agamos. Tais pačiais metais rugpjūčio mėnesį iš Suomijos atsigabeno snieginio leopardo patelę vardu Venla. Kelionė truko keturias dienas, o jos metu buvo nuolat daromi sustojimai poilsiui ir tam, kad įsitikinti, ar gyvūnas jaučiasi gerai. Plėšriųjų žinduolių skyriaus vedėja Angelė Grebliauskienė pasakojo, kad snieginius leopardus saugoti ir veisti yra būtina, nes ši rūšis nyksta dėl žmonių daromos žalos – ''deja, tačiau šie gyvūnai tebėra medžiojami dėl savo kailio, taip pat didelę įtaką šiomis dienomis daro ir dėl žmonių veiklos plintanti urbanizacija. Pasaulyje pastebima tendencija, jog nesiimant tam tikrų priemonių, ši rūšis gali išnykti, ir todėl šiandien zoologijos sodų vaidmuo tampa kaip niekada svarbus'' – apie problemas kalbėjo vedėja. Lapkričio mėnesį iš Olandijos Beekse Bergeno Safari parko (Safaripark Beekse Bergen) atvežti du vienerių metų liūtų patinai.
2016 m. vasarį Lietuvos zoologijos sodas įsigijo imperatoriškųjų skorpionų porą; vienas jų pavadintas Skorpu. Spalio mėnesį, pirmą kartą Lietuvos zoologijos sodo istorijoje, jame apsigyveno tinklinė žirafa vardu Nino.
2017 m. iš Talino zoologijos sodo (Tallinna Loomaaed) atvežta Baltosios pelėdos (Bubo scandiacus) patelė, kuri išsirito iš kiaušinio 2015 m. Vėliau planuojama atvežti tos pačios rūšies patiną. Kovo pradžioje į Lietuvos zoologijos sodą iš didžiausio Rusijoje Maskvos zoologijos sodo (Московский зоопарк) atgabentas metų dar neturintis katinių šeimos atstovas – manulo patinas, palaikyti kompaniją sode gyvenančiai patelei Melisai.
Vadovai
Apie pirmuosius zoologijos sodo gyvavimo metus yra per mažai informacijos.
Valdemaras Sarapinas
Valdemaras Sarapinas (g. 1962 m. birželio 29 d. Ariogaloje, Raseinių rajonas) – lietuvių diplomatas, valstybės tarnautojas. Lietuvos ambasadorius Ukrainoje (nuo 2020 m.).
Ruandos provincijos
thumb|right|280px|Dabartinės Ruandos provincijos Ruandos provincijos vadinamos intara ir smulkiau yra padalintos į apygardas (akarere) ir savivaldybes (umujyi). Iki 2006 m. sausio 1 d. Ruanda buvo padalyta į 12 provincijų, tačiau Ruandos vyriausybė nusprendė įkurti naujas provincijas, norėdama išspręsti problemas, kilusias po 1994-ųjų genocido. Pirmas tikslas buvo decentralizuoti valdžią, nes buvo patirta, kad centralizuotas valdymas tapo vienas faktorių, paskatinusių genocidą. Antra, naujos provincijos yra labiau daugiatautės negu prieš tai buvusios, kas padeda susilpninti etninį susiskaldymą. Taip pat šios provincijos panaikins asociacijas su buvusio genocido įvykiais.
Valdemaras Sarapinas
Veikla
1985-1989 m. Valdemaras Sarapinas buvo Studentų statybos grupės valdybos pirmininko pavaduotojas, Vilniaus savivaldybės Švietimo ir mokslo departamento direktoriaus pavaduotojas (1989-1992 m.), po to „Lietuvos birža“ skyriaus viršininkas (1992-1993 m.), „Adidas“ kompanijos verslo atstovas Lietuvoje (1993-1994 m.).
Ruandos provincijos
Provincijos
Nuo 2006 m. sausio 1 d. egzistuoja šios penkios Ruandos provincijos:
Valdemaras Sarapinas
Veikla
Nuo 1994 m. Valdemaras Sarapinas pradėjo dirbti valstybės tarnyboje. Iki 1996 m. buvo Krašto apsaugos ministerijos sekretorius, 1996–1999 m. LR gynybos atašė JAV, vėliau – ir Kanadoje (1997-1999 m.).
Ruandos provincijos
Prieš tai buvusios provincijos
thumb|right|280px|Prieš tai buvusios provincijos Iki 2006 m. egzistavusios provincijos:
Valdemaras Sarapinas
Veikla
1999-2000 m. paskirtas Civilinės saugos departamento prie Krašto apsaugos ministerijos direktoriaus pavaduotoju, vėliau – Lietuvos Respublikos krašto apsaugos viceministru (2000–2002 m.), Krašto apsaugos ministerijos valstybės sekretoriumi (2002–2006 m.).
2006 m. rugsėjo mėn. – 2009 m. sausio mėn. Valdemaras Sarapinas ėjo Vyriausybės kanclerio pareigas. 2007 m. žurnalo „Veidas“ organizuojamuose rinkimuose V. Sarapinas buvo išrinktas „Metų valstybės tarnautoju“.
Premjeru tapus A. Kubiliui, V. Sarapinas pasitraukė iš Vyriausybės kanclerio pareigų, dirbo URM vyr. patarėju (koordinavo pagalbos Afganistanui klausimus).
2010 m. rugpjūčio mėn. - 2014 m. liepos mėn. – Lietuvos Generalinis konsulas Niujorke.
Apdovanojimai
Ordinas „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius, 2003 m. vasario 19 d., 2064.
Gnievai
Gnievai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Girėnų.
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)
Albumo dainos
A: In the Shadow
A: Of Red Earth
Energetik Əli-Bayramlı FK
Energetik Əli-Bayramlı – Azerbaidžano futbolo klubas iš Ali Bairamlo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1980 m. Žaidė Aukščiausioje lygoje. 1994 m. žlugo.
Allan MacLeod Cormack
Alanas Maklaudas Kormakas (, 1924 m. vasario 23 d. Johanesburgas, Pietų Afrikos Respublika – 1998 m. gegužės 7 d. Vinčesteris, Masačusetso valstija) – JAV fizikas, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.
Biografija
1944 m. baigęs Keiptauno universitetą, stažavo Kembridžo universitete, tyrė radioaktyviojo helio savybes. Grįžęs į PAR 1950–1956 m. dėstė fiziką Keiptauno universitete. Vėliau išvyko į JAV, dėstė Tafto universitete (Medfordas, Masačusetso valstija), 1968–1976 m. Fizikos katedros vedėjas. Nuo 1966 m. profesorius.
Sukūrė matematinį metodą rentgeno spindulių sugerčiai biologiniuose audiniuose nustatyti. Anglų fizikas Gotfris Haunsfieldas šį metodą patobulino ir pavadino kompiuterine tomografija.
1979 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premija su Godfriu Haunsfildu.
Madingas žodis
Madingas žodis arba populiarus posakis – frazė, žodis, posakis, ypač plačiai vartojami tam tikru laikotarpiu. Dažnai tai būna moksliniai terminai, kartais su neaiškiai apibrėžtomis prasmėmis, daugiausia vartojami norint nustebinti kitus savo žiniomis. Tokie madingi žodžiai, kurie skamba gražiai, tačiau nepasako nieko apibrėžto, dažnai iškyla iš mokslinio žargono, akronimų, naujadarų. Nemažai tokių žodžių naudojama politikos, verslo kalboje (dinamiškumas, strategija, sinergija, didieji duomenys), gyvenimo aprašyme (motyvuotas, kūrybingas).
Angliškas terminas buzzword pirmą kartą buvo panaudotas 1946 m. studentiškoje šnekamojoje kalboje.
Kuprotosios cikados
Kuprotosios cikados (Membracidae) – cikadinių (Cicadomorpha) vabzdžių šeima. Vabzdžiai vidutiniai. Priešnugarėlė su įvairaus dydžio ir formos išauga. Abi sparnų poros plėviškos. Lervų gyvenimo būdas panašus į suaugėlių.
Pasaulyje yra apie 3000 rūšių. Lietuvoje dažnas šios šeimos atstovas – paprastoji kuprotoji cikada (Centrotus cornutus).
Likančiai (Utena)
Likančiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 10 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, Šventosios upės kairiajame krante.
Istorija
Vietinis pavadinimas – Likunčiai, 1972 m. sunormintas į Likančius.
Po 1863 m. sukilimo į Samaros guberniją buvo ištremta Liudviko Būgos šeima, jo ūkyje apgyvendintos dvi stačiatikių šeimos.
Sergejus Lavrovas
Sergejus Lavrovas (, g. 1950 m. kovo 21 d. Maskvoje) – rusų diplomatas, politikas, Rusijos užsienio reikalų ministras ir Rusijos Federacijos saugumo tarybos narys.
Biografija
1972 m. baigęs Maskvos tarptautinių santykių institutą (МГИМО) dirbo TSRS ambasadoje Šri Lankoje, 1976–1981 m. – TSRS URM tarptautinių ekonominių organizacijų skyriuje.
1981–1988 m. buvo vyr.patarėjas TSRS ambasadoje prie Jungtinių Tautų Niujorke, vėliau dirbo TSRS URM tarptautinių ekonominių organizacijų valdyboje, 1991–1992 m. vadovavo Tarptautinių organizacijų valdybai.
1992 m. pradžioje paskirtas Rusijos URM tarptautinių organizacijų ir globalių problemų departamento direktoriumi, nuo balandžio mėn. – Rusijos užsienio reikalų ministro pavaduotojas, kuravo tarptautinių organizacijų, ekonominio bendradarbiavimo, žmogaus teisių, kultūrinio bendradarbiavimo ir NVS reikalus.
1994–2004 m. buvo Rusijos nuolatinis atstovas prie Jungtinių Tautų organizacijos.
Nuo 2004 m. kovo 9 d. – Rusijos užsienio reikalų ministras. Juo dirba jau ketvirtoje Rusijos vyriausybėje.
2011 m. gruodžio 5-6 dienomis jis dalyvavo Vilniuje vykusiame ESBO šalių užsienio reikalų ministrų susitikime.
Buick Electra
Buick Electra ir Buick Electra 225 buvo didelės klasės automobiliai, kuriuos gamino Buick. Electra vardą Buick įvairias būdais naudojo nuo 1959 iki 1990 metų.
1959–1960
1959 metais Buick modeliai buvo pervadinti, Buick Super buvo pervadintas į Buick Electra, o Buick Roadmaster ir Buick Limited buvo pervadinti į Electra 225. Electra 225 reiškė automobilio ilgį, kuris buvo 225 coliai (5715 mm). Pirmos kartos Electra modelis buvo gaminamas iki 1960 metų.
1961–1964
Buick Electra kartu su Buick LeSabre buvo atnaujintos 1961 metams, automobiliuose buvo drastiškai sumažintos uodegos.
1961 metų pabaigoje Buick panaikino Electra modelį, palikdama tik Electra 225. Buick taip pat panaikino Riviera kaip Electra 225 versiją, Riviera 1963 metais tapo nepriklausomu Buick markės asmeninės prabangos automobiliu.
Puškariovas (Puškiemis)
Puškariovas (,, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.
Buick Electra
1961–1964
Automobiliuose automatinės transmisijos visados buvo standartinės. Nuo 1959 iki 1963 metų modeliai buvo siūlomi su 2-pavarų Dynaflow transmisija. 1964 metais automobiliai buvo siūlomi su Super Turbine 400 3-pavarų transmisija.
1965–1970
250px|thumb|left|1966 m. Buick Electra 225 iš galo
1965 metai buvo žymiai atnaujinti visi General Motors automobiliai, tais metais dominavusiu Coca-Cola buteliuko dizaino linijomis. Buick pakeitė savo prekybos strategiją siūlidama Electra 225 modelį dviem versijomis, Bazine ir Custom. Nauja Limited versija buvo pridėta prie Electra 225 4-durų hardtopo 1967 metais.
1968 metais buvo paslėpti stiklo valytuvai, o 1969 metais buvo panaikinta priekinių durų ventiliacija ir galinių ratų šoniniai dangčiai.
Nuo 1959 iki 1966 metų Electra naudojo 401 in³ (6,6 l) V8 variklį kaip bazinį, to paties variklio 425 in³ versija buvo galima kaip pasirenkama nuo 1964 iki 1966 metų. 1967 metų modelis turėjo naują 430 in³ (7,0 l) V8 variklį ir 455 in³ (7,5 l) to paties variklio versiją, kuri pakeistė 430 in³ versiją 1970 metais.
1971–1976
Visi Buick Electra 225 modeliai nuo 1971 iki 1973 metų buvo hardtopai, ankstesnis 4-durų sedanas buvo panaikintas. 1974 metais Buick priėmė naują GM kupė kėbulą ir priderino Landau versiją Buick Electra Limited kupė modeliui. Pasirenkamos oro pagalvės vairuotojo ir keleivio pusėje buvo galimos 1974 metais, bet ne populerios dėl savo kainos, taip pat buvo siūloma Max Trac sistema. Odinis salonas tapo pasirenkamu už papildomą mokestį Electra Limited modelyje, elektriniai langai ir sėdynės tapo standartu.
1975 metai atnešė daug pasikeitimų GM C platformą naudojusiems automobiliams. Buvo atnaujintas automobilio priekis ir interjeras. Stačiakampiai priekiniai žibintai tapo standartiniais ant visų General Motors C-kėbulo ir daugeliu kitų automobilių. Tai galbūt leido inžinieriams pažeminti automobilio priekį ir sumažinti vėjo pasipriešinimą, tačiau tai nebuvo labai pastebima su nauju dizainu. Electra modelis gavo naujas metalines priekinias groteles, kurios dengė didžiaja dalį automobilio priekio. Automobilis buvo siūlomas trimis versijomis, bazine Electra 225, prabangesne Limited ir dar prabangesne Park Avenue versija. Taip pat buvo siūloma ypač prabangi Park Avenue Deluxe versija, kuri buvo parduodama tik 1975 metais, versija turėjo viską kas buvo įmanoma Electra modeliui. Park Avenue Deluxe buvo prastai parduodama dėl savo didelios kainos. 1975 metų Elektra modeliai buvo didžiausi kada nors gaminti Buick markės automobiliai, kurių ilgis siekė 5928 mm (233,4 colius), tai buvo beveik 6 metrai. Elektriniai langai, kurie buvo standartiniai ant Limited modelio 1974 metais, tapo standartiniai ant visų Electra modelių 1975 metais.
1976 metai taip pat atnešė kelis pakeitimus Electra modeliui. Automobilio priekis buvo atnaujintas, įskaitasnt groteles ir bamperį. Automobilis gavo naujas plastikines groteles, kurios nebesitesė po žinintais 1976 metų modelyje, vietoje jų po žibintais buvo perkelti posūkio signalai. Automobilyje taip pat buvo atnaujintas interjeras. Stabdžiū rankėnėle tapo juoda, kuri ankčiau buvo dengta chromu, bei pasikeitė sėdynių medžiaga. Keli pakeitimai buvo padaryti automobilio karbiuratoriuje ir velene, kad atitiktų EPA standartus.
Visi ketvirtos kartos Electra modeliai naudojo 455 in³ (7,5 l) variklį, turintį 315 AG, galingumas per šešis gamybos metus sumažėjo iki 205 AG, dėl vis didėjančių taršos mažinimo reikalavimų. 455 buvo standartinis variklis, tačiau buvo pagaminta keletas automobilių su 350 in³ varikliu per GM streiką, kuriuo metu buvo sustabdyta 455 variklio gamyba. 455 in³ variklis buvo pašalintas iš prekybos po 1976 metų, jį buvo pakeistė mažesni ir ekonomiškesni varikliai.
Iš viso buvo pagaminti 794 833 ketvirtos kartos automobiliai.
1977–1984
225px|thumb|left|1980 m. Buick Electra 1977 metams General Motors sumažino visus savo automobilius gaminamus ant GM C platformos, tarp jų buvo ir Buick Electra. Atnaujintas automobilis tapo 305 mm trumpesnis ir kiek lengvesnis už ankstesnės kartos modelius. Automobilis buvo visiškai atnaujintas tiek iš išorės, tiek iš vidaus, tačiau vis dar buvo parduodamas bazine 225 ir kiek brangesne Limited versijomis, taip pasirodė prabangesnė Park Avenue versija kuri buvo galima tik su kupė modeliu. Sumažinti modeliai padidino pardavimų skaičių, 1977 metais buvo parduoti 161 627 Electra automobiliai.
Big-block 455 dingo visiems laikams. Baziniu automobilio varikliu tapo Buick 350 variklis su 4-barelių karbiuratoriumi. Oldsmobile 403 variklis buvo galima pasirinkti už papildomą kainą tarp 1977 ir 1979 metų. 1980 metų pradžioje variklių sąrašą papildė Oldsmobile 350 dyzelinis variklis.
Priekinės grotelės buvo vienintelis kosmetinis pakeitimas 1978 metams, tačiau 1979 metams buvo atnaujinta visa automobilio priekinė dalis, automobilio priekis tapo plokštesnis. Tačiau tai nebuvo ilgam, 1980 metams Electra grįžo prie ankstesnio automobilio dizaino, tik jau su naujomis priekinėmis grotelėmis, kuriuos buvo su vertikaliomis juostomis. 1981 metais buvo atlikti dar keli pakeitimai, automobilis priekinės grotelės buvo dar karta atnaujintos, bei pasirodė nauji varikliai. Buick 350 variklį pakeitė naujas bazinis Buick 252 in³ V6 variklis, bei už papildomą kainą tapo galimu Oldsmobile 307 in³ variklis. Oldsmobile dyzelis variklis vis dar buvo galimas. Pirmą kartą nuo 1959 metų, 1981 metų Electra neturėjo šoninių vintiliacinų angų. Park Avenue versijabuvo galima iki pat 1985 metų. 1984 balandį buvo sustabdyta galinais ratais varomų Electra modelių gamyba, o kartu ir galinais ratais varomos GM C platformos gambyba. 1985 metams GM C platforma tapo priekiniais ratais varomas, taip pat ir Electra modelis.
Mikališkiai (Kėdainiai)
Mikališkiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Josvainių, prie Vikšrupio upės. Sodybos neišliko.
Absirtas
Absirtas (Apsirtas) graikų mitologijoje – Ajeto sūnus, Medėjos brolis. Tam, kad argonautai pabėgtų iš Kolchidės, Medėja nužudė brolį. Egzistuoja dvi šio įvykio versijos.
Vavelis
thumb|220px|Vavelio pilies fragmentas thumb|220px|Bastionas thumb|120px|Stlizuoti lietuviški herbai ant Vavelio pilies sienos Vavelis – kalva ir architektūrinis kompleksas Krokuvoje, buvusi Lenkijos karalių rezidencija. Pilis, rūmai ir katedra yra kalvoje kairiajame Vyslos krante, 228 m virš jūros lygio. Kartu su Krokuvos senamiesčiu Vavelis yra UNESCO Pasaulio kultūros paveldo sąraše.
Pasak legendos Vevelio kalvos olose gyvenęs slibinas, kurį klasta nugalėjo riteris Krakas. Šioje vietoje įkurtas Krokuvos miestas, pavadintas riterio vardu.
Istorija
Vavelio kalvoje ir kalvos olose žmonės gyveno nuo paleolito. Gyvenvietė augo, nes buvo svarbių prekybinių kelių sankirtoje. Netoli Vavelio esančioje Veličkoje nuo akmens amžiaus buvo išgaunama druska. Nuo vėlyvosios Antikos iki ankstyvųjų viduramžių Vavelis buvo vakarų slavų genties vyslėnų centras, ypač po to, kai vyslėnai apie VI a. dabartinės Mažosios Lenkijos teritorijoje sukūrė pirmąjį valstybinį darinį.
Iš archeologinių kasinėjimų žinoma, kad jau XI a. Vavelio vietoje buvusi vyslėnų įtvirtinta gyvenvietė. Mūrinius įtvirtinimus pradėjo statyti Vaclavas II 1290–1300 m., o XIV a. Kazimieras III perstatė kalvos įtvirtinimus gotikiniu stiliumi. Apie 1340 m. pilies ir miesto sienos buvo sujungtos. Po 1499 m. gaisro Aleksandras Jogailaitis pradėjo perstatinėti Vavelį ir šie darbai didžiausią apimtį įgavo valdant Žygimantui Senajam. Naujas gaisras 1595 m. iš dalies sunaikino pilį. 1609 m. Zigmantas Vaza atstatė pilį, tačiau po to pilies reikšmė mažėja. Nepaisant to pilyje vyko Lenkijos karalių karūnacija. 1655–1657 m. Vavelis buvo apiplėštas, o 1702 m. Šiaurės karo metu švedų sudegintas. 1724–1728 m. bandyta kompleksą rekonstruoti, tačiau Lenkijai praradus nepriklausomybę Vavelis tapo Austrijos kariuomenės kareivinėmis ir buvo menkai prižiūrimas. 1905 m. pilis gražinta miestui, pradėti restauracijos darbai ir įkurtas muziejus.
Dabartis
Šiuo metu pilyje veikia ekspozicija, skirta Lenkijos karalių buičiai – gyvenamosios patalpos, karūnacijos salė, ginklinė ir iždas. Katedroje palaidoti Lenkijos ir Lietuvos valdovai – Steponas Batoras ir kt., žymiausi poetai – Adomas Mickevičius, Julijus Slovackis, Ciprianas-Kamilis Norvidas, taip pat politiniai veikėjai – Tadas Kosčiuška, Juzefas Pilsudskis, Juzefas Poniatovskis, Vladislavas Sikorskis, Lechas Kačinskis.
Architektūra
Kompleksinis užstatymas rodo tūkstantmetę statybų istoriją. Čia yra įvairių architektūros stilių statinių – romaninės architektūros, gotikos, Renesanso ir baroko. Svarbiausi išlikę architektūros paminklai yra:
Vilcas
Vilcas – Liuksemburgo miestas, esantis šalies šiaurėje, prie Vilco upės. Vilco kantono centras. Tarptautinis skautijos centras. Vasarą vyksta kasmetinis Vilco festivalis.
Skydelinė blakstienutė
Skydelinė blakstienutė (Scutellinia scutellata) – pironeminių (Pyronemataceae) šeimos grybų rūšis.
Vaisiakūniai smulkučiai, 0,3-1,2 cm skersmens, bekočiai, lėkštelės ar įdubusio disko formos, oranžiškai raudonos, rausvai raudonos spalvos, pakraščiai apaugę ilgais juosvais šereliais, ypač kraštai - blakstienuoti.
Trama plona, rausva.
Sporos 17-22 x 10-13 μm.
Boruta
Boruta − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Borutienė (ištekėjusi moteris) ir Borutaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
André Frédéric Cournand
Andrė Frederikas Kurnanas (, 1895 m. rugsėjo 24 d. Paryžius – 1988 m. vasario 19 d. Great Barrington (Masačūsetso valstija) – JAV gydytojas, fiziologas, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatas.
Biografija
1930 m. medicinos daktaras. Atvykęs į JAV dėstė Niujorko Kolumbijos universitete. Nuo 1951 m. profesorius.
Su D. Ričardsu sukūrė širdies kateterizavimo metodų širdies ydoms ir plaučių ligoms diagnozuoti.
1956 m. Nobelio fiziologijos ir medicinos premija kartu su D. Ričardsu ir V. Forsmanu.
Radikal-demokratas
Radikal-demokratas – dienraštis, ėjęs 1935 m. birželio 1 d. – rugpjūčio 12 d. Kaune.
Istorija
Leido ir redagavo Vaclovas Statkevičius. Išėjo 33 numeriai. Tiražas 2000 egz.
Debeikiai
Debeikiai – miestelis Anykščių rajono savivaldybėje, 17 km į šiaurės rytus nuo Anykščių, 5 km nuo kelio, prie kelio Čekonys–Šventupys. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Miestelis radialinio plano, jame yra neogotikinio stiliaus Debeikių Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, kryžius, yra kapinės. Yra Debeikių pagrindinė mokykla, kultūros namai (įsteigti 1940 m.), biblioteka (nuo 1951 m.), medicinos punktas, vaistinė, vaikų darželis, malūnas, yra baldų dirbtuvės. Veikia paštas (LT-29054), ambulatorija, tautodailininko Broniaus Tvarkūno etnografijos muziejus. Partizanams atminti 1993 m. Debeikių centre pastatytas paminklas (skulptorius – Regimantas Midvikis, fundatorius – Čikagos lietuvis Kazys Rožanskas). Pro miestelį teka kairysis Šventosios intakas Aknysta.
miniatiūra|left|Miestelio centre
Etimologija
Debeikiai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Debeikis.
Istorija
Debeikiai minimi nuo XVII a. pradžios. 1760 m. ar 1769 m. pastatyta koplyčia, XVIII a. pabaigoje – pirmoji medinė bažnyčia. 1822 m. ir 1899 m. Debeikiai degė. Gyventojai aktyviai dalyvavo 1863 m. sukilime. 1863 m. lapkričio 11 d. ties Debeikiais įvyko sukilėlių, kuriems vadovavo Povilas Červinskis, mūšis su Rusijos imperijos kariuomenės daliniais. Draudžiamąją lietuvišką spaudą Debeikiuose platino Jurgis Baranauskas, Kazys Ūdra ir kiti knygnešiai.
XIX a. Debeikiai – Vilkmergės apskrities miestelis, valsčiaus centras. 1891 m. vasarą, dėl nederliaus Rusijos imperijoje kilus brangymečiui, įvyko žandarų susirėmimas su valstiečiais ir vargingaisiais miestelėnais, siekiančiais sutrukdyti išvežti grūdus į užsienį. 1905 m. pavasarį Debeikiuose įvyko demonstracija prieš Rusijos imperijos valdžią, metų pabaigoje išvaikyta carinė valsčiaus valdyba, apylinkėse veikė ginkluotų valstiečių būrys. 1919 m. gegužės 26 d. ties Debeikiais pradėta viena pirmųjų Lietuvos kariuomenės karinės vadovybės kovose su bolševikais suplanuotų Kupiškio-Utenos operacija.
1948–1951 m. buvo ištremta 15 gyventojų. Miestelis pokario metais buvo svarbus Lietuvos partizaninio judėjimo, taip pat ir NKVD veiklos centras. Čia ypač aktyviai veikė NKVD garnizonas, kuriam talkino ir vietiniai stribai. Jie bendromis pajėgomis žiauriai slopino Debeikių apylinkėse veikusį platų partizaninį judėjimą.
Miestelio ir apylinkių žmonės tarpukariu garsėjo auginamais žirgais, todėl žirgas yra ir miestelio herbe, kuris patvirtintas 2002 m.
Dumčius
Dumčius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Dumčienė (ištekėjusi moteris) ir Dumčiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ukrainos sausumos pajėgos
Ukrainos sausumos pajėgos – Ukrainos sausumos kariuomenė, Ukrainos ginkluotųjų pajėgų dalis. Pajėgų vadas – Oleksandras Syrskis.
Areka
Areka (Areca) – palmių (Arecaceae) gentis, priklausanti Arecoideae pošeimiui. Genčiai priklauso ~50 rūšių, kurios auga Azijos ir Okeanijos tropikuose (Indija, Šri Lanka, Pietryčių Azija, Naujoji Gvinėja, Saliamono salos).
Dalis rūšių veda valgomus vaisius.
Servitutas
Servitutas – teisė į svetimą nekilnojamąjį daiktą, suteikiama naudotis tuo svetimu daiktu (tarnaujančiuoju daiktu), arba to daikto savininko teisės naudotis daiktu apribojimas, siekiant užtikrinti daikto, dėl kurio nustatomas servitutas (viešpataujančiojo daikto), tinkamą naudojimą. Pasikeitus tarnaujančiojo ar viešpataujančiojo daikto nuosavybės teisės subjektui, nustatytas servitutas išlieka (LR CK 4.111 str.).
Servituto turinys
Servitutu suteikiamos servituto turėtojui konkrečios naudojimosi konkrečiu svetimu daiktu teisės arba atimamos iš tarnaujančiojo daikto savininko konkrečios naudojimosi daiktu teisės (LR CK 4.112 str.). Kilus abejonių dėl servituto turinio ir nesant galimybių tiksliai jį nustatyti, laikoma, kad servitutas yra mažiausias. Jeigu nustatant servitutą ar vėliau nebuvo konkrečiai nustatytas servituto turinys, jį sąlygoja viešpataujančiojo daikto naudojimo pagal paskirtį poreikiai. Servituto nustatymas neatima iš tarnaujančiojo daikto savininko daikto naudojimo teisių, sudarančių servituto turinį, jeigu šių teisių įgyvendinimas netrukdo nustatytam servitutui. Viešpataujančiojo ar tarnaujančiojo daikto savininkas turi teisę kreiptis į teismą ir prašyti pakeisti servituto turinį ar panaikinti servitutą, jeigu iš esmės pasikeičia aplinkybės ar atsiranda nenumatytų aplinkybių, dėl kurių servituto suteikiamų teisių įgyvendinti tampa neįmanoma ar labai sudėtinga.
Tautos teatras
Tautos teatras – Kaune 1919–1923 m. ir 1923–1924 m. veikęs teatras.
Įkūrėjas ir režisierius Antanas Sutkus, dailininkas Vladas Didžiokas, kompozitorius Juozas Tallat-Kelpša. Iki 1919 m. vidurio buvo finansiškai remiamas valstybės. Didžioji dalis statytų spektaklių sukurti lietuvių dramaturgų. Teatrui iširus, dauguma jo aktorių 1926 m. prisijungė prie Valstybės teatro kolektyvo.
Damotas
Damotas (senovės pietų arabų kalba: DʿMT 15px15px15px15px) – istorinė Senovės Jemeno valstybė, buvusi dabartinės Eritrėjos ir šiaurinės Etiopijos teritorijoje (Etiopijos civilizacijos kultūriniuose Mereb Melašo ir Tigrajaus regionuose). Tai buvo vienintelė Jemeno civilizacijos paveikta valstybė, buvusi ne Pietinėje Arabijoje, o Afrikos žemyne, no kitų Jemeno valstybių atskirta Raudonosios jūros. Svarbiausias valstybės uostas buvo Adulis, o sostinė buvo Jeha.
Damoto tauta buvo proto-etiopai.
Istorija
thumb|200px|left|Jehos griuvėsiai Damoto atsiradimui įtakos turėjo Ausano, o vėliau Saabos kolonistai I tūkst. pr. m. e. pirmoje pusėje kolonizavę šį kraštą. Jie iš Azijos atnešė pažangesnę kultūrą. Nėra vieningai sutariama, kiek valstybės atsiradimui reikšmės turėjo vietinis proto-etiopinis substratas. Vieni laiko damoto tautą proto-etiopų ir saabėjų mišiniu, o kiti - saabos kultūros paveiktais proto-etiopais.
Damoto sostinė greičiausiai buvo Jeha, kurios pirmieji statiniai datuojami VIII a. pr. m. e. Joje pastatyta saabėjų stiliaus Didžioji šventykla.
Atokesnė padėtis kitų Jemeno valstybių atžvilgiu nulėmė tai, kad Damotas niekada nebuvo užkariautas ir vystėsi savarankiškai. Bet jo kultūra ir politika tikriausiai vystėsi labai priklausoma nuo Saabos. V a. pr. m. e., Pietų Arabijoje nunykus Saabai, Damotas irgi nusilpo, o jo vietoje susikūrė daug smulkių valstybėlių.
Prieš mūsų eros pradžią tame pačiame regione susiformavo Aksumo imperija, tačiau nėra iki galo aišku, kokie jo santykiai su senesniu Damotu.
Valdovai
Keturių žinomų valdovų sąrašas VII a. pr. m. e.
Kelcų Jano Kochanovskio universitetas
Kelcų Jano Kochanovskio universitetas – valstybinis universitetas Kelcuose, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 51-60 vietą, tuo tarpu pasaulyje – 2274 vietą (pagal pasaulinį Webometrics Ranking of World Universities reitingą).
Jis buvo įkurtas 1969 m. kaip Mokytojų aukštoji mokykla, 1973 m. pakeitusi pavadinimą į Aukštąją pedagogikos mokyklą. 1979 m. jai suteiktas Jano Kochanovskio vardas. Po dvejų metų aukštoji mokykla įkūrė savo filialą Petrakave. 2000 m. jos pavadinimas buvo pakeistas į Švento Kryžiaus akademiją (lenk. Akademia Świętokrzyska), 2008 – į Kelcų Jano Kochanovskio Humanitarinių ir gamtos mokslų universitetą. Dabartinis pavadinimas suteiktas 2011 m. spalio 1 d.
Andy Soucek
Andy Christian Soucek (g. 1985 m. birželio 14 d. Madride, Ispanijoje) – automobilių sporto lenktynininkas. Nuo 2009 m. jis lenktyniauja atkurtame FIA Formulės 2 čempionate. Soucek tapo pirmuoju atkurto čempionato nugalėtoju iki sezono pabaigos likus dar trejoms lenktynėms.
Karjera
Soucek tėvas yra austras ir jis turi Austrijos ir Ispanijos pilietybes. Tačiau Andy gimė ir didžiąją gyvenimo dalį praleido Ispanijoje, tad lenktynininkas gina Ispanijos šalies garbę.
Nuo 1997 m. ispanas pradėjo lenktyniauti kartingais. 2001 m. jis debiutavo Portugalijos Formulės Ford čempionate. 2005 m. jis tapo Ispanijos Formulės 3 čempionato nugalėtoju.
2007 m. jis debiutavo GP2 čempionate ir per dvejus sezonus pelnė vieną trečiąją vietą.
2009 m. jis pradėjo lenktyniauti atkurtame Formulės 2 čempionate. Likus trejoms lektynėms iki sezono pabaigos jis tapo čempionu ir pagal čempionato taisykles užsitikrino dalyvavimą Williams F1 ekipos treniruočių programoje. Be to, lenktynininkui buvo skirta superlicencija.
Šelmeninė kregždė
Šelmeninė kregždė (Hirundo rustica) – kregždinių (Hirundinidae) šeimos paukščių rūšis. Žemaitijoje vadinama blezdinga.
Paplitimas
Šelmeninės kregždės yra tolimieji migrantai. Jos plačiai paplitusios ir peri šiaurinio pusrutulio Vidutinių platumų ir subtropikų klimato juostose, o toli į pietus nuo jų migruoja prieš šaltąjį metų laikotarpį.
Jų arealas Eurazijoje driekiasi nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje siekia Kolos pusiasalį, Baltąją jūrą, Pečioros vidurupį, Obės žemupį, Jenisėjaus vidurupį, Kamčiatką, Ochotsko jūrą. Pietinė perimviečių paplitimo riba eina per pietų Kiniją, Mianmarą, pietų Himalajus, Iraną, Artimuosius Rytus, Viduržemio jūrą, Šiaurės Afriką.
Šiaurės Amerikoje perimvietės yra vidutinių platumų ir subtropinio klimato zonose. Bet nors šelmeninės kregždės tradiciškai ir peri Šiaurės Amerikoje, o žiemoja Pietų Amerikoje, bet 1980 m. nedidelė perinčių šelmeninių kregždžių populiacija buvo aptikta šiaurės rytinės Argentinos pajūryje ir nuo to laiko šios rūšies perinčių porų populiacija išplito.
Europos populiacijos žiemoja Užsachario Afrikoje, Azijos vidutinių platumų ir subtropikų klimato zonose gyvenančios populiacijos žiemoja Pietų Azijoje, Indokinijoje, Malakos pusiasalyje, Malajų salyne ir šiaurinėje Australijos žemyno dalyje. Šiaurės Amerikos vidutinių platumų ir subtropikų klimato zonose gyvenančios populiacijos žiemoja Centrinėje ir Pietų Amerikoje.
Paplitimas Lietuvoje
Lietuvoje labai dažna rūšis, paplitusi visur, bet gausiau gyvena lygumose negu miškingose vietose. Dažna kaimo gyvenvietėse, nedideliuose miesteliuose, ypač vienkiemiuose. Šalyje gyvena rūšies Hirundo rustica rustica porūšis.
Iš Lietuvos žiemoti jos skrendą į Užsachario Afriką iki pat Afrikos pietinių regionų. Lietuvoje žieduotos migracijos ir žiemojimo laikotarpiais Afrikoje aptikti Botsvanoje (1 paukštis), Centrinės Afrikos Respublikoje (3), Kenijoje (2), Kongo Demokratinėje Respublikoje (3), Pietų Afrikos Respublikoje (2), Zambijoje (2), [[Zimbabvė]je (1). Lietuvoje aptiktos Pietų Afrikos Respublikoje (3 paukščiai) ir Zambijoje (1) žieduotos šelmeninės kregždės.
Išvaizda
Tai didžiausia Lietuvoje gyvenančių kregždžių rūšis. Jų kūno ilgis 17-19cm, skersmuo tarp išskleistų abiejų sparnų galų 32-35 cm, svoris 16-25 g.
Nuo kitų Lietuvoje gyvenančių kregždžių skiriasi ilga, gilia uodegos iškirpte, vienspalve kūno viršutine dalimi. Visa nugara, galvos viršus, sparnai, uodega juodai melsvi. Apatinis sparnų kraštas baltas. Pagurklis rausvai rudas. Snapas juodas, kojos pilkai rudos. Patelės apatinė kūno dalis ne tokia ryški, kraštinės uodegos plunksnos trumpesnės.
Elgsena
Lizdą suka trobesiuose, daržinių, dažniausiai tvartų šelmenyse. Lizdą tvirtina prie sijų, virš elektros lempų. Lizdas paprastai atviras, lipdomas iš drėgnos žemės. Jį sutvirtina seilėmis. Be to, primaišoma šiaudelių. Jie kyšo iš įvairių lizdo vietų ir atrodo netvarkingai. Deda 4-5 baltus su rusvais ir pilkšvais taškeliais kiaušinius. Peri tik patelė, 14-16 dienų. Išsiritusius jauniklius maitina abu poros nariai. Lizdą jaunikliai palieka po trijų savaičių. Išveda dvi jauniklių vadas.
Kitais metais perėti sugrįžta tiksliai į tą pačią vietą – į tą pačią sodybą, į tą pačią patalpą ir net neretai į tą patį lizdą. Jaunikliai, jei tik išgyvena iki kito pavasario, taip pat dažniausiai sugrįžta perėti į tą pačią vietą, kur patys buvo išperėti ir užaugo. Tai buvo atskleista jau ne vieną kartą, o naujausi duomenys tai dar kartą patvirtina.
Mityba
Tai vikrūs skrajūnai. Skraidydamos minta skraidančiais vabzdžiais, todėl itin aktyvios giedru oru. Lyjant vabzdžių ieško pastogėse, skraido pažeme. Tai naudingas kenkėjų naikintojas.
Germeringas
Germeringas {{{de|Germering}}) – miestas Vokietijoje, Aukštutinėje Bavarijoje. 15 km į vakarus nuo Miuncheno.
Šelmeninė kregždė
Amžius
Gyvena iki 8 metų, bet dažniausiai 3-5 metus. Labai daug jaunų paukščių pirmaisiais gyvenimo metais žūva.
Germeringas
Istorija
Apylinkėse rasta akmens ir bronzos amžiaus radinių. Romėnai netoli buvo pastatę „Villa rustica“. Miestas pirmąkart paminėtas 859–864 m. Tuo metu miestas buvo vadinamas Kermeringon, bet anksčiau buvo žinomas kaip Germana vel admonte.
Šelmeninė kregždė
Porūšiai
Rūšies porūšių skaičius galutinai nenustatytas ir priklausomai nuo ornitologinių šaltinių, išskiriama nuo 6 iki 8 porūšių.
Germeringas
Istorija
Per Antrąjį pasaulinį karą mieste buvo Dachau koncentracijos stovyklos „atstovybė“.
Naują miesto herbą sukūrė 1981 m. Karl Haas. Jame yra abiejų miesto rajonų herbai.
Šelmeninė kregždė
Porūšiai
Pasaulio paukščių vadovo (Handbook of the Birds of the World) internetinėje versijoje skelbiama esant 7 porūšiams.
Kitais atvejais išskiriami 6 porūšiai, nurodyti žemiau:
Ezra
thumb|EzraEzra arba Ezdras – Senajame Testamente aprašytas vyras, žydų tremties metu buvęs kunigu ir Įstatymo mokytoju. Karalius Artakserksas buvo žadėjęs Ezrai, kad iš Babilonijos į Jeruzalę bus leista grįžti didelei žydų tremtinių grupei. Ezrai atvykus, Jeruzalės šventykla jau buvusi atstatyta, bet jis gailėjęsis, kad žmonės net po tremties nesilaiko Dievo įsakymų. Didelė dalis žydų, taip pat ir dvasininkų, buvo vedę moteris tautų, kurios neišpažino judėjų religijos. Ezra tokias mišrias vedybas uždraudė.
Pasak judėjų tradicijos, Rašto žinovas Ezra surinko ir sutvarkė Senojo Testamento knygas.
Antiokas
Antiokas  – miestas JAV, Kalifornijos valstijos rytuose. Įsikūręs rytinėje San Fransisko įlankos regiono dalyje, palei San Choakino upę, vakariniame San Choakino ir Sakramento upių deltos pakraštyje. Tai San Fransisko ir Oklando priemiestis. Gyventojų 102 tūkst. (2010 m. duomenys).
Istorija
Gyvenvietę 1850 m. įkūrė aukso ieškotojai. Apie 1859 m. į pietus nuo Antioko esančiose kalvose buvo rasta akmens anglies klodų, tad anglies akmens gavyba greitai tapo svarbia verslo šaka. 1863 m. rasta vario, o 1865 m. aptikta ir naftos. Tačiau naftos klodai buvo per maži, kad jų gavyba atneštų padoraus pelno.
XX a. 6-ojo dešimtmečio viduryje bendrovė „Fibreboard Research“ užpatentavo kartoninių pakelių vidaus padengimą vašku metodą. Dėl to miestelyje įsibėgėjo į pakelius pilstomo pieno gamyba.
Miestų partnerystė
Antiokas palaiko ryšius su:
Didieji Baičiai
Didieji Baičiai arba Podgorovka (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalininskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Gumbinės rajono (Гумбинненский район), vėliau Gusevo rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Brianskojės apylinkės kaimas. 1993 m. prijungti Liubimovka ir Onežskojė.
Teismų sprendimai ir viešosios teisės specialistų doktrina
Teismų sprendimai ir viešosios teisės specialistų doktrina – vienas iš tarptautinės teisės šaltinių, pagalbinė priemonė teisės normoms nustatyti ir aiškinti. Išlyga – teismo sprendimas yra privalomas tik šalims ir tik konkrečioje byloje.
Formaliąja prasme teismo precedentas nėra privalomo pobūdžio tarptautinės teisės šaltinis. Jų pagalba gali būti nustatoma, kad egzistuoja konkreti tarptautinės teisės norma, jos turinys. Teismų ir arbitražų sprendimai gali parodyti, kad susiformavo tam tikra anksčiau formaliai neįtvirtina norma. Pavyzdžiui, Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimai yra svarbi priemonė Europos Žmogaus Teisių Konvencijos nuostatoms aiškinti. Teismų sprendimai ir viešosios teisės specialistų doktrina formaliąja prasme nėra privalomi.
Pagal Tarptautinio Teisingumo Teismo Statutą teisės doktrina - pagalbinė priemonė tarptautinėms teisės normoms nustatyti. Mokslinė analizė gali gana tiksliai paaiškinti tarptautinės teisės normas ir jų turinį, nes jų vaidmuo yra svarbus kodifikacijos procese.
Ruslanas ir Liudmila (opera)
miniatiūra|Ruslanas ir Liudmila ''Šis straipsnis apie operą. Apie poemą skaitykite: Ruslanas ir Liudmila.''
Ruslanas ir Liudmila – Michailo Glinkos 1837–1842 m. parašyta penkių veiksmų opera, paremta to paties pavadinimo Aleksandro Puškino poema.
Libreto autoriai: Valerijanas Širkovas, Nestoras Kukolnikas, N. A. Markevičius ir kt. Premjera įvyko 1842 m. lapkričio 27 d. (pagal senąjį kalendorių) Sankt Peterburgo Didžiajame teatre.
Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademija
Vytauto Didžiojo universiteto Žemės ūkio akademija (VDU ŽŪA) – Vytauto Didžiojo universiteto akademinis padalinys. Įkurtas 2019 m. sausio 1 d. prie Vytauto Didžiojo universiteto prijungus Aleksandro Stulginskio universitetą.
miniatiūra|240px|left|Centriniai rūmai, 2016 m. miniatiūra|240px|left|Žemės ūkio inžinerijos fakultetas (II rūmai)
Istorija
thumb|Žemės ūkio akademijos dešimtmečio šventė, kurioje dalyvauja Prezidentas [[Antanas Smetona. Tribūnoje kalba rektorius V. Vilkaitis.]] 1924 m. rugsėjo 3 d. Dotnuvoje įsteigta Žemės ūkio akademija, pertvarkius Lietuvos universiteto Matematikos-gamtos fakulteto Agronomijos ir miškininkystės skyrių ir Dotnuvos žemės ūkio technikumą. Iškilmingas Steigiamasis posėdis įvyko spalio 15 d. Ši diena laikoma akademijos įkūrimo data.
Dotnuvoje susitelkė talentingi mokslininkai: Jurgis Krikščiūnas, Jonas Kriščiūnas, Povilas Matulionis, Stasys Nacevičius, Dionizas Rudzinskas, Viktoras Ruokis, Juozas Tonkūnas, Vincas Vilkaitis ir kt. 1938 m. dėstė 15 profesorių ir docentų, 27 dėstytojai, asistentai, laborantai, 6 neetatiniai dėstytojai. Iki 1940 m. akademiją baigė apie 500 absolventų. Mokslo darbams skelbti akademija leido „Žemės ūkio akademijos metraštį“ (išėjo 13 tomų). 1940 m. akademija turėjo apie 30 000 tomų biblioteką, 460 ha ūkį, mokomąjį daržą, medelyną. 1943 m. vokiečiai akademiją uždarė, 1944 m. liepos 31 d. susprogdino centrinius akademijos rūmus, sudegino biblioteką, archyvą, bendrabučius, sunaikino laboratorijų įrengimus.
1945 m. akademija perkelta į Kauną, į buvusią LR žemės ūkio ministeriją Kęstučio gatvėje. 1946 m. pradžioje jai perduodama dalis Noreikiškių tarybinio ūkio studentų gamybiniam mokymui. Tais pačiais metais įsteigti du inžineriniai fakultetai – Žemės ūkio mechanizacijos bei Hidromelioracijos ir žemėtvarkos. Didėjant studentų skaičiui ir 1949 m. atidarius neakivaizdinį skyrių, patalpos, esančios Kaune, pasidarė ankštos, todėl nuspręsta pastatyti atskirą akademijos miestelį Noreikiškėse. Naujų rūmų kertinis akmuo padėtas 1957 m. spalio 15 d., o galutinai į šį miestelį persikelta 1964 m. Pokario laikotarpiu, iki Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo, Lietuvos žemės ūkio akademija parengė 24 994 specialistus.
1996 m. spalio 8 d. LR Seimo nutarimu Lietuvos žemės ūkio akademija pavadinta Lietuvos žemės ūkio universitetu. 2011 m. birželio 28 d. LR Seimo nutarimu Lietuvos žemės ūkio universitetas pavadintas Aleksandro Stulginskio universitetu.
2019 m. sausio 1 d. Aleksandro Stulginskio universitetas prijungtas prie Vytauto Didžiojo universiteto ir tapo VDU Žemės ūkio akademija.
Šiuo metu akademijoje veikia 5 fakultetai – Agronomijos, Bioekonomikos plėtros, Vandens ūkio ir žemėtvarkos, Miškų ir ekologijos, Žemės ūkio inžinerijos, bei 37 katedros. Akademija įsikūrusi 719 ha plote, turi 5 mokomuosius korpusus, arboretumą, bandymo stotį, mokymo centrą, mokomąjį ūkį, studentų ir dėstytojų miestelį. Mokomuosiuose korpusuose yra 40 auditorijų, 42 mokomieji kabinetai, 80 laboratorijų, biblioteka, kurios fonduose sukaupta apie 600 tūkstančių knygų.
Fakultetai
thumb|250px|Studentų bendrabučiai miniatiūra|250px|right|Akademijos koplyčia – paskutinė [[Ričardas Mikutavičius|Ričardo Mikutavičiaus kunigavimo vieta]]
Eazy-E diskografija
Eazy-E diskografija susideda iš dviejų studijinių albumų, trijų EP, trijų dainų rinkinių ir dešimties singlų. Eazy-E taip pat pasirodė grupės Above The Law single „Game Wreck-Oniz-Iz“ bei grupės Bone Thugs-n-Harmony single „Foe tha Love of $“. Jo muzika buvo leidžiama keturių įrašų kompanijų: „Ruthless Records“, „Priority Records“, „Relativity Records“ ir „Epic Records“. Penki jo albumai buvo apdovanoti RIAA sertifikatais. Ši diskografija įtraukia muzikinius klipus, pasirodymus su kitais atlikėjais ir žinoma albumus.
Eazy-E muzikinė karjera prasidėjo 1986 m. su repo grupe N.W.A., su kuria jis įrašė visus keturis grupės studijinius albumus. Prieš grupės išsiskyrimą, Eazy-E išleido savo pirmąjį solinį albumą „Eazy-Duz-It“. Albumas pateko į #41 vietą Billboard 200 tope ir tapo Eazy-E sėkmingiausiu albumu, pardavusiu daugiau nei tris milijonus albumo kopijų JAV 1994 m. Pirmasis albumo singlas „Eazy-Er Said Than Dunn“ pasiekė #84 vietą Hot R&B/Hip-Hop Songs tope. Daina „Eazy-Duz-It“ buvo išleista 1989 m. ir pateko tik į Hot Dance Singles Sales topą. „We Want Eazy“ taip pat buvo išleista 1989 m. ir pateko į Hot Rap Tracks, Hot R&B/Hip-Hop Songs topus.
„5150: Home 4 tha Sick“ buvo išleistas 1992 m. gruodžio 28 d. ir pateko į #70 vietą Billboard 200. Albume buvo išleistas tik vienas singlas „Only If You Want It“, kuris nepateko į topus. „It’s On ( Dr. Dre ) 187um Killa“, reperio Eazy-E antrasis EP albumas, išleistas 1993 m. lapkričio 5 d. Albumas pateko į #5 vietą Billboard 200, jo kopijų buvo parduota daugiau nei 2 milijonai, kas 1994 m. vasario 7 d. albumui suteikė dukart platininį statusą. Albume buvo išleisti du singlai „Real Muthaphuckkin G's“ ir „Any Last Werdz“. Pirmasis singlas „Real Muthaphuckkin G's“ pateko į Billboard Hot 100 #42 vietą ir tapo geriausiu Eazy-E išleistu singlu. Singlas taip pat pateko į #2 vietą Hot Rap Tracks, #21 vietą Hot Dance Singles Sales topus. Antrasis singlas „Any Last Werdz“ nepateko į topus.
1994 m. „Luv 4 Dem Gangsta'z“ buvo išleistas kaip singlas filmo „Beverli Hilso policininkas 3“ garso takeliui. Reperio Eazy-E albumas „Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton“ buvo išleistas 1995 m., jau po jo mirties. Albumas tapo jo geriausiu albumu Billboard 200 tope, kur jis pasiekė #3 vietą. Vienintelis albumo singlas „Just tah Let U Know“ tapo vienu iš sėkmingiausių jo singlų ir iškopė į #45 vietą Billboard Hot 100.
Radviliškio spaustuvė
Istorija
Įsteigta kartu su apskrities laikraščio „Raudonoji žvaigždė“ redakcija buvusiose pašto arklių arklidėse. Nuo 1950 m. spausdino tokiu pat pavadinimu leistą rajono laikraštį, kurį 1959 m. pakeitė laikraštis „Komunizmo aušra“, o nuo 1989 m. – „Mūsų kraštas“. 1951–1953 m. Radviliškio spaustuvėje buvo spausdinami MTS laikraščiai: Baisogalos „Pirmūnas“, Radviliškio „Stachanovinis darbas“, Šeduvos „Kolūkinis kelias“.
1975 m. Radviliškio spaustuvė buvo prijungta prie Šiaulių spaustuvės „Titnagas“, kurioje ir dabar spausdinamas rajono laikraščio „Mūsų kraštas“. 1992 m. Radviliškio spaustuvė tapo UAB „Litera“ spaustuve, spausdino blankus, afišas, etiketes, kitus smulkius spaudinius.
Arauko provincija
Geografija
Provincija ribojasi su Konsepsjono provincija šiaurėje, Bio Bio provincija ir Maljeko provincija – rytuose, Kautino provincija – pietuose. Iš vakarų skalauja Ramusis vandenynas.
Rytuose iškilęs Nuhuelbutos kalnagūbris, likusi provincijos dalis kalvota. Vandenyno pakrantėje priklauso Močos sala. Telkšo nemažai ežerų, iš kurių didžiausias – Lanalhuė. Yra Nahuelbutos nacionalinis parkas.
Sidabrynė
Sidabryne vadinami kaimai Joniškio rajone: