cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Poetinis narcizas
Paplitimas
Savaiminio paplitimo geografinių regionų biotopuose auga 200–2500 m aukščiuose.
Rūšis introdukuota ir plačiai paplitusi kitose pasaulio dalyse: Rusijos Tolimuose Rytuose, įskaitant Kurilų salas, taip pat Kanados Britų Kolumbijoje, Naujajame Bransvike, Niufaundlende, Ontarijuje, Kvebeke, JAV įv. valstijose, Naujojoje Zelandijoje, Turkijoje, Uzbekistane, Europos kitose šalyse, įskaitant ir Lietuvą.
Porūšiai
Išskiriami trys porūšiai:
Pidmonto plynaukštė
thumb||250px|Pidmonto plynaukštės regionas (užtušuotas geltonai)
Pidmonto plynaukštė, Pidmontas – plynaukštės regionas, esantis Jungtinių Amerikos Valstijų rytuose tarp Atlanto vandenyno pakrantės lygumos ir Apalačių kalnų. Plynaukštė driekiasi nuo Naujojo Džersio šiaurėje iki centrinės Alabamos pietuose. Pidmonto sritis yra fiziogeografinė didesnio Apalačių sektoriaus dalis. Sritis susideda iš Pidmonto aukštumų ir Pidmonto žemumų. Vakaruose Pidmonto didžioji dalis ribojasi su Mėlynuoju kalnagūbriu (Blue Ridge Mountains), ryčiausia Apalačių kalnų grandinės dalimi. Pidmonto plotis siekia 300 mylių (475 km). Pidmonto plotas ~80 000 kvadratinių mylių (207 000 km²).
Pidmonto pavadinimas verčiant pažodžiui: „papėdė“ (pranc. Pied), kalva (pranc. Mont). Regionas pavadintas Italijos regiono Pjemonto vardu.
VV Alkmaar
VV – Nyderlandų futbolo klubas iš Alkmaro. Šis straipsnis apie moterų futbolo klubą, kuris rungtyniauja aukščiausioje šalies lygoje.
Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. liepos 1 d. Nuo 2017–2018 m. sezono Nyderlandų rungtyniavo moterų Eredivisie.
Al-Seeb Club
„Al-Seeb Club“ – Omano futbolo klubas iš Al Sybo. Namų rungtynes žaidžia Al Sybo miesto stadione, kuris talpina 14 tūkst. žiūrovų. Klubo spalvos – geltona ir žalia (auksinė ir žalia).
Istorija
Klubas įkurtas 1972 m. kovo 1 d., o oficialiai įregistruotas 2002 m. birželio 26 d. Tuo metu gyvavusios al-Hilal, al-Butolah, al-Fadaw ir al-Watan bendruomenės buvo sujungtos į naują klubą.
Užsiima ne tik futbolu, bet ir kitomis sporto šakomis. Futbolo komanda rungtyniavo aukščiausiame šalies divizione. Buvo iškritę ė žemesnės pakopos pirmenybės.
Omano PRO lygoje (I pakopa) žaidė nuo 2019–2020 m. sezono ir iš karto tapo šalies čempionais.
Rungtyniavo aukščiausiame divizione ir 2021–2022 m. sezone vėl iškovojo čempionų titulą.
2022 m. kovo 3 d. lemiamoje pusfinalio kovoje dėl Sultono taurės rezultatu 1:0 įveikė Al Nassr ir pateko į finalą. Pirmosios rungtynės, kurios įvyko 2022 m. vasario 21 d., baigėsi be įvarčių 0:0.
2022 m. kovo 17 d. finalo rungtynėse dėl Sultono taurės rezultatu 2:0 nugalėjo Dhofar Club ir iškovojo trofėjų.
2022 m. rugpjūčio 12 d. kovoje dėl Omano Supertaurės nugalėjo Al Nahda. Šiose rungtynėse Seeb Club nugagėljo varžovus rezultatu 2:0 ir iškovojo trofėjų.
Volka
Volka  – upė Baltarusijoje, Minsko ir Gardino srityse, kairysis Beržūnos intakas. Teka į vakarus Nalibokų giria. Įteka į Beržūną 7 km žemiau Bokšto. Pirmieji kilometrai kanalizuoti. Salpa siaura, pelkėta. Plotis aukštupyje – 1–3 m, žemupyje – 3–8 m.
Konfederacijos straipsniai
Konfederacijos straipniai, pilnas pavadinimas – Konfederacijos ir amžinos sąjungos straipsniai (angl. The Articles of Confederation and Perpetual Union), buvo pirmoji trylikos Jungtinių Amerikos Valstijų konstitucija. 1776 m. birželį antrasis Kontinentinis kongresas sudarė komitetą, kuris turėjo parengti straipsnių planą. 1777 m. lapkritį straipsniai buvo pateikti svarstymui ir ratifikavimui. Ratifikacijos procesas buvo baigtas 1781 m. kovą, teisiškai sujungdamas suverenias ir nepriklausomas valstijas į vieną naują federaciją – Jungtines Amerikos Valstijas. Pagal Konfederacijos straipsnius valstijos išsaugojo savo suverenitetą visų valdymo funkcijų atžvilgiu, neužleidžiant tų funkcijų centrinei valdžiai.
Mynta
thumb|245px|Grupė „Mynta“ 2006 m.
Mynta – Indijos–Švedijos džiazo grupė, veiklą pradėjusi 1979 m. „Myntos“ kūryboje indiškas vokalas derinamas su tradicinės afrikietiškos bei Lotynų Amerikos ritmais, švedų liaudies muzika bei tradicinių indiškų instrumentų skambesiu: tabla, tampūra, bansure ir kt.
Grupės pavadinimas yra švediškas ir reiškia mėtą. Pasak grupės narių, šis augalas savyje derina gaivų bei pikantišką skonį. Savo kuriamą muziką grupės nariai vadina „Nordic Ice with Indian Spice“. Grupė yra įrašiusi daugiau nei 10 albumų.
„Mynta“ koncertuoja visame pasaulyje, ypač dažnai – Indijoje. 2000 m. grupė viešėjo ir Lietuvoje, 7–ajame Klaipėdos pilies džiazo festivalyje.
Tauridai
Tauridai – meteorų srautas, kiekvienais metais matomas daugiausia rugsėjo 10 d. – gruodžio 10 d. Didžiausias tauridų intensyvumas paprastai būna maždaug spalio 10 d. bei lapkričio 12 d.
Iš tikro tauridus sudaro du meteorų srautai – šiauriniai tauridai ir pietiniai tauridai. Pietiniai tauridai siejami su Encke kometa, o šiauriniai – su asteroidu 2004 TG10. Meteorai matomi, kuomet Žemė, skriedama savo orbita, kerta šių dangaus kūnų paskleistą kietųjų dalelių srautą. Paprastai per 1 valandą danguje sužimba 3–5 meteorai.
Minsko zoologijos sodas
Be klasikinių voljerų, Minsko zoologijos sode yra terariumas, delfinariumas, akvariumas, egzotikos paviljonas su Pietų Amerikos Orinoko faunos ekspozicija. Sode yra ir egzotinių gyvūnų, ir retų Baltarusijos faunos atstovų. 2016 m. duomenimis, zoologijos sode buvo 461 gyvūnų rūšis, iš kurių 226 buvo įtrauktos į Raudonąją knygą. Zoologijos sodo lankytojų skaičius buvo 1087,4 tūkst. žmonių. Priklauso Eurazijos regioninei zoologijos sodų ir akvariumų asociacijai (EARAZA). miniatiūra|220px|left|Pasirodymas su delfinais miniatiūra|260px|right|Pietų Amerikos Orinoko ekspozicija
Zoologijos sodo teritorijoje veikia delfinariumas „Nemo“, talpinantis 700 lankytojų. Jo paskirtis yra ekologinis švietimas, žinių teikimas apie delfinų fiziologiją ir jų elgesio ypatumus. Delfinariume vyksta pasirodymai su delfinais (plaukiojimas, nardymas, fotosesijos), delfinų terapijos užsiėmimai.
Istorija
Minsko zoologijos sodo atidarymo data laikoma 1984 m. – Minsko automobilių gamyklos 40-mečio jubiliejus, pažymėtas gamyklos zoologijos ir botanikos sodo įsteigimu. Iki 1989 m. sodą finansavo gamykla, įėjimas buvo nemokamas. Prasidėjus ekonominiam sunkmečiui, gamykla nutraukė sodo vystymo darbus. Keletą „perestroikos“ metų jis gyvavo vien savanorių entuziazmo dėka, kol pagaliau 1997 m. gavo valstybinės įmonės „Minsko zoologijos sodas“ statusą.
1990-1995 m. Minsko zoologijos sode įkurtas kurtinių voljeras, anksčiau buvęs Berezinos draustinyje.
Projektai
1998 m. pradėta Minsko zoologijos sodo rekonstrukcija. Senasis zoologijos sodas išsiteko 17 ha teritorijoje. 2001 m. miestas rezervavo 42 ha plotą zoologijos sodo statybai. 2006 m. rugpjūčio viduryje buvo pradėta antrasis statybų etapas, kuriame numatytas apvalus stiklinis statinys egzotikos kolekcijai ir terariumui. 2015 m. užbaigta Pietų Amerikos Orinoko faunos paviljono statyba. Kituose zoologijos sodo rekonstrukcijos etapuose numatyta pastatyti pasakų pilį su „Naktiniu pasauliu“, okeanariumą ir delfinariumą, oranžeriją, vaikų pramogų centrą, įrengti naujas ekspozicijas.
Wolf Alice
Grupės nariai
Koncertinėss grupės nariai
Buvę nariai
Diskografija
Studijiniai albumai
Heinz Gräfe
Heinz Gräfe (1908 m. liepos 15 d., Leipcige, Vokietijoje – 1944 m. sausio 25 d. netoli Miuncheno, Vokietijoje) – SS oberšturmbanfiureris.
Gimė Leipcigo knygų prekybininko šeimoje. Nuo 1928 Leipcigo universitete studijavo teisę ir dalyvavo nacionalsocialistų studentų sąjungos veikloje. Jam suteiktas teisės mokslų daktaro vardas.
1933 m. įstojo į SS. 1935 m. Kylio saugumo policijos viršininko pavaduotojas. 1937 m. gegužės mėn. 1 d. tapo nacių partijos nariu.
Nuo 1937 m. spalio iki 1940 m. sausio Tilžės gestapo viršininkas. Kartu buvo Gumbinės SS kovinio padalinio vadas, vėliau visos Rytų Prūsijos gestapo vadas.
1939 m. sausio 29 d., Hitlerio režimo sukaktuvėse, Klaipėdoje, teatro aikštėje, stebėjo SA paradą šalia veikėjo Neumanno ir nacių Vokietijos generalinio konsulo Klaipėdoje von Sauckeno.
Laisvai kalbėjo rusiškai. Mokėjo anglų ir prancūzų kalbas. Neblogai mokėjo lietuvių kalbą. 1939 m. balandžio 20 d. jam suteiktas SS šturmbanfiurerio laipsnis.
1939 m. vasarą Kaune tyrė galimybę iš Lietuvos ir Baltarusijos sudaryti „Didžiąją Lietuvą“. Iš Rytų Prūsijos važinėdavo traukiniu į Kauną. Apsistodavo kelioms valandoms A.Černiauskienės viešbutyje greta geležinkelio stoties. Susitikdavo su Lietuvoje veikiančiais agentais, paskui tą pačią dieną grįždavo atgal į Rytų Prūsiją. Kartu su Lietuvos saugumo departamento vadovybe išaiškino įvairius tarptautinius apgavikus ir kontrabandininkus. Buvęs sovietų užsienio žvalgybos vadovas Pavelas Sudoplatovas tvirtino, kad Sovietų Sąjungos specialiosios tarnybas Kaune užverbavo Heinz Gräfe prieš Antrąjį pasaulinį karą.
thumb|left|Grudziondzo vokiečiai sutinka įžygiuojančią nacių Vokietijos kariuomenę.
Lenkijoje 1939 m. rugsėjį vadovavo SS V operatyvinės grupės 1-ajam operatyviniam būriui šiaurės Lenkijoje. Jo būryje tarnavo 120 žmonių. Nacių Vokietijos okupuotoje Lenkijoje operatyvinės grupės išžudė 60 000 Lenkijos piliečių pagal sąrašus – veikėjus, inteligentus, mokytojus, artistus, buvusius karininkus. Tai vadinosi Operacija Tanenbergas. Rugsėjo 4 d., nacių Vokietijai laimėjus Grudziondzo mūšį, Heinz Gräfe liepė Grudziondzo žydų bendruomenei už 14 valandų pristatyti sąrašą savo 600 narių ir jų turto. Rugsėjo 6 d. iškabintais plakatais reikalavo, kad žydai ir mišrios rasės gyventojai mokykloje įkurtame operatyvinės grupės štabe prisistatytų emigruoti. Maždaug 100 jų susirinko. Juos areštavo ir apvogė, paskui išvežė. Manoma, kad vokiečiai juos paskui sušaudė Mniszek-Grupa miškuose. Miestelyje žydų beveik neliko. Rugsėjo 7 d. Heinz Gräfe šiuos įvykius aprašė savo atąskaita. Rugsėjo 28 d. jisai buvo perkeltas į RSHA Berlyne.
Nuo 1941 m. balandžio 1 d. iki 1942 m. kovo mėn. buvo VI valdybos (kontržvalgybos – SD) C grupės viršininkas, kuravo Rytų valstybes, jų tarpe Baltijos šalis. Kazio Škirpos manymu, jis tebuvo tik paprastas Gestapo tarnautojas.
1941 m. balandžio 18 d. Kazys Škirpa užėjo į Gestapo įstaigą prašyti paleisti kai kuriuos areštuotus Suvalkų trikampio lietuvius. Heinz Gräfe jam ta proga dėstė, jog Lietuvos nepriklausomybė nebus įmanoma karo metu, nė iškart po karo. O Girgenzonas aiškino, kad pabaltiečiai iš esmės ūkininkai, kuriems nerūpi nepriklausomybė, o tik buitis, tad vertėtų sujungti visus Pabaltijo kraštus, kad jos bendrom jėgom tenkintų Vokietijos rinką. Girgenzonas paskui išsiuntinėjo pranešimą jųjų pokalbio. Tad Kaziui Škirpui teko aiškintis abvero karininkui Kurt Graebe, kuris patarė vengti reikalų su gestapu, ir užsienio reikalų ministerijos pareigūnui dr. Schuette, kuris pasakė, kad lietuvių sukilimas užsienyje tai nėra vokiečių saugumo reikalas. Toliau, Kazio Škirpo manymu, Heinz Gräfe bandė savo agentais Pranu Germantu ir Stasiu Čenku įtakoti generolą Stasį Raštikį vadovauti lietuviams sukilėliams. Birželio 18 d. Kazys Škirpa išsiuntė Heinz Gräfe laišką, kuriame atmetė Stasio Čenkaus birželio 14 d. perduotus nurodymus atsisakyti bet kokios vyriausybės sudarymo, o paprasčiausiai pateikti Vokietijai patikimų atbėgėlių sąrašą.
1941 m. birželio 26 d., jau nacių Vokietijai užpuolus Sovietų Sąjungą, gestapo leitenantas Martin Kurmis pasiėmė Stasį Raštikį iš Kazio Škirpos buto „svarbiam pasitarimui“. Stasys Raštikis su Heinz Gräfe lėktuvu nuskrido į Kauną, kur lietuviai buvo įvykdę sukilimą.
1941 m. liepos mėn. 1 d. generolui Stasiui Raštikiui reikalavo išskirstyti  Lietuvos laikinąją vyriausybę arba pertvarkyti į tautinį komitetą arba vermachto vadovybei pavaldžią pasitikėjimo tarybą (Vertrauensrat). Minėjo vyskupo Vincento Brizgio kandidatūrą į tarybos narius ar net jos pirmininkus. Lietuvos laikinajai vyriausybei nepaisius Peter Kleist pageidavimų, jinai bus panaikinta. Grasino jos narius ištremti į koncentracijos stovyklą. Kartą pagąsdino, kad kitą dieną į Kauną atvyksiąs Adolfas Hitleris, ir jei tik sužinos, kad veikia kažkokia Lietuvos vyriausybė, jisai tučtuojau padarys griežčiausią sprendimą.
Gavo asmeninę Adolfo Hitlerio užduotį nužudyti  Josifą Staliną ir artimiausius jo bendražygius.
Nuo 1942 m. kovo mėn. vadovavo saugumo policijos vadovaujančiosios dalies mokyklai Berlyne. Įsteigė SS A operatyvinės grupės padalinį „Cepelinas“ (Sonderkommando unternehmen Zeppelin) anapus fronto rinkti žvalgybinę informaciją apie  Raudonąją armiją ir organizuoti diversinę veiklą.
SS oberšturmbanfiureris nuo 1943 m. balandžio 20 d. Apdovanotas II klasės Geležiniu kryžiumi.
1944 m. sausio 25 d. žuvo lėktuvo nelaimėje. Kai kurie šaltiniai tvirtina, kad jis žuvo eismo įvykyje Berlyne.
Po mirties jam suteiktas SS štandartenfiurerio laipsnis.
Kvadratinė šaknis
miniatiūra|Kvadratinės šaknies simbolis Kvadratinė šaknis (√) – aritmetinis veiksmas, kai norime sužinoti ? šiame reiškinyje: ?2=a. Veiksmas užrašomas taip:.
Sprendimas
Tarkime, norime ištraukti šaknį iš 9. Tuomet turime rasti skaičių, kurį pakėlus kvadratu gautume 9. Sprendimas:
, nes 32=9.
Greitas sprendimas
Galime neieškoti skaičiaus, o tiesiog žinodami taisyklę ją pritaikyti:
Pavyzdys:
=91/2=90.5=3
MKS Sandecja Nowy Sącz
Sandecja Nowy Sącz – Lenkijos futbolo klubas iš Naujojo Sončo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m. 2016-2017 m. sezone Pirmoje lygoje užėmė pirmą vietą ir iškovojo teisę žaisti stipriausioje šales lygoje.
2017–2018 m. sezone rungtyniavo Ekstraklasa liko paskutiniai ir iškrito į žemesnį lygmenį.
Sudėtis
2023 m. rugsėjo 1 d.
Arbatos sietelis
miniatiūra|240px|Arbatos sietelis Arbatos sietelis – nedidelis sietas, skirtas atskirti arbatžoles užpilamame arbatos puodelyje.
Eleonora Mykolaitienė
Eleonora Mykolaitienė (1930 m. rugpjūčio 25 d. Kaune – 2021 m. spalio 16 d. Vilniuje ) – Lietuvos žurnalistė.
Arbatos sietelis
Verdant arbatą tradiciniu būdu, į arbatinuką sudėtos arbatžolės užpilamos karšu vandeniu, kuriame jos plūduriuoja. Tam, kad arbatos lapeliai nepatektų į išpilstomą gėrimą, prieš užplikant jie sudedami į arbatos sietelį.
Eleonora Mykolaitienė
Biografija
1954 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1950–1952 m. dirbo literatūros darbuotoja laikraštyje „Lietuvos pionierius“. 1952–1958 metais buvo žurnalo „Žvaigždutė“ skyriaus vedėja, 1958 m. – žurnalo „Moksleivis“ redaktorė. 1958–1966 m. buvo laikraščio „Vakarinės naujienos“ kultūros skyriaus vedėja, 1966–1991 m. – žurnalo „Kultūros barai“ atsakingoji sekretorė. Rašė moksleivių auklėjimo, motinos ir vaiko, moterų gyvenimo temomis, paskelbė straipsnių kaimo kultūros klausimais.
Arbatos sietelis
Pradžioje arbatos sieteliai buvo tvirtinami ant puodelio ir buvo atitinkamos formos ir dydžio. Šis dizainas populiarus ir šiais laikais. Antrojoje XIX a. pusėje sietelius taip pat pradėjo kabinti ant arbatinuko snapelio.
XX a. arbatos sietelių naudojimas sumažėjo, kadangi plačiai pradėjo plisti arbatos paketėliai.
Sieteliai gali būti gaminami iš sidabro, nerūdijančiojo plieno ar porceliano.
1978 m. Pasaulio ralio čempionatas
'''1978 m. Pasaulio ralio čempionatas''' buvo šeštasis Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengiamo pasaulio ralio čempionato sezonas. Ralio kalendorius išliko beveik nepakitęs nuo praeitų metų kalendoriaus, išskyrus tai, kad iš tvarkaraščio buvo pašalintas Naujosios Zelandijos ralis.
1978 m. sezonas buvo paskutinis, kai oficialiai nugalėtojais buvo skelbiami tik gamintojai. Buvo pakeista taškų sistema – taškai skirstyti tiek pagal bendrąją, tiek pagal grupės rikiuotę. Norėdamas pelnyti taškus, automobilis vis tiek turėjo patekti tarp 10 geriausiųjų. Be gamintojų čempionato trofėjaus, FIA teikė ir FIA taurės apdovanojimą ralio vairuotojams.
Gamintojų čempionatas
thumb|[[Markku Alén vairuoja automobilį Fiat 131 Abarth 1000 ežerų ralyje.]] thumb|[[Ari Vatanen su Ford Escort RS1800 1000 ežerų ralyje.]]
Savitaisis šautuvas
250px|miniatiūra|dešinėje|JAV savitaisis šautuvas [[M1 Garand.]] Savitaisis šautuvas – šautuvas, kuris paspaudus nuleistuką iššauna ir, naudodamas parako dujų energiją, pats užsitaiso ir pasiruošia sekančiam šūviui. Dar sykį nuspaudus nuleistuką šautuvas vėl iššauna.
Savitaisis šautuvas užsitaisymui (iššautos tūtelės išmetimui, naujo šovinio įstūmimui į šovinio lizdą, kovinės spyruoklės suspaudimui) naudoja parako dujų plėtimosi, vamzdžio judesio pirmyn dėl kulkos trinties į vamzdžio sieneles, tūtelės judesio atgal ar spynos judesio atgal  energiją.
Savitaisiai šautuvai keitė rankinio pertaisymo šautuvus, kurie užtaisomi ranka traukiant spynos rankenėlę ar atlenkiant svirtį. Savitaisių šautuvų atsiradimas gerokai padidino šaudymo spartą.
Chaimas iš Valažino
Chaimas iš Valažino (1749 m. sausio 21 d., Valažinas, Abiejų Tautų Respublika – 1821 m. birželio 14 d., Valažinas, Rusijos imperija) – žydų rabinas, talmudistas ir etikas. Elijo Ben Saliamono Zalmano mokinys, įkūrė Valažino ješivą.
Biografija
Kartu su vyresniu broliu Sima, mirusiu 1812 m., mokėsi pas tuometį Valažino rabiną Aryeh Leib ben Asher Gunzberg, vėliau pas Rafaelį Koeną. Sulaukęs 25 metų, Chaimas tapo Elijo Ben Saliamono Zalmano, vadinamo Vilniaus gaonu, mokiniu, kurio prižiūrimas studijavo Bibliją, Mišną, Talmudą ir hebrajų gramatiką. Po gaono mirties Chaimas nepripažino kito mokytojo.
Taikydamas gaono mokymo metodiką 1803 m. CHaimas įkūrė Valažino ješivą, tapusią itin svarbia XIX a. ješiva. Valažino ješivoje iš pradžių mokėsi dešimt jaunuolių iš Valažino, kuriuos Chaimas išlaikė savomis lėšomis. Sakoma, jog jo žmona pardavusi savo brangenybes mokinių išlaikymui finansuoti. Laikui bėgant Valažino ješiva išgarsėjo ir pritraukė vis daugiau mokinių. Chaimui vadovaujant, ješiva susilaukė virš šimto mokinių ir buvo perkelta į jai skirtą atskirą pastatą.
Kūriniai
Pagrindinis Chaimo kūrinys yra „Nefesh ha-Hayyim“, kurį vėliau redagavo jo sūnus. Dvi šios knygos redakcijos išleistos Vilniuje, atitinkamai 1824 m. ir 1837 m. Knyga aprašoma kaip etiko-kabalistinis veikalas su chasidizmui prieštaraujančiomis tendencijomis, kadangi Chaimas, kaip ir jo mokytojas Elijas Ben Saliamonas Zalmanas, buvo nusistatę prieš šį judėjimą. „Nefesh ha-Hayyim“ pabrėžia visų pripažintų religinių praktikų prisilaikymą bei Toros studijų vertę. Kitas jo kūrinys, „Ruah Hayyim“, yra Jošuos Hešelio Levino publikuotas komentaras apie Pirkę Abotą, papildytas jo sūnaus Izaoko. Nemažai Chaimo rašinių halachos temomis buvo sunaikinta gaisro 1815 m., tačiau kai kurios jų buvo panaudotos jo pasekėjų kūriniuose.
Zidanta I
Zidanta I – Senosios hetitų karalystės karalius, valdęs ~1560–1550 m. pr. m. e. Pirmtakas – Hantilis I.
Zidanta I buvo Hantilio I žentas. Drauge su juo dalyvavo sąmoksle prieš Muršilį I: būtent Zidantos skatinamas ir padedamas Hantilis nužudė Muršilį ir užgrobė sostą. Zidanta I palaikė glaudžius diplomatinius santykius su Kizuvatna. Išlikę sutarties, Zidantos sudarytos su Kizuvatnos valdovu Pilija, fragmentai. Iš šių fragmentų žinoma, kad tarp šalių buvo kilęs konfliktas, buvo užimta ar sugriauta keletas tiek vienos, tiek kitos šalies miestų (veikiausiai jie buvo pasienio regione).
Zidanta I nužudė Hantilio I sūnų ir įpėdinį Pisenį bei anūkus. Patį Zidantą nužudė jo sūnus Amuna.
Scott Morrison
Skotas Morisonas (g. 1968 m. gegužės 13 d. Sidnėjuje) – Australijos politikas, Liberalų partijos narys, nuo 2018 m. rugpjūčio iki 2022 m. gegužės – Australijos ministras pirmininkas.
Biografija
S. Morisonas gimė Sidnėjaus rytiniame priemiestyje Waverley. Jo protėviai buvo škotai ir anglai. Baigė Naujojo Pietų Velso universitetą, kur studijavo ekonominę geografiją, įsitraukė į turizmo verslą. 2004–2006 m. vadovavo valstybinei agentūrai „Australijos turizmas“.
miniatiūra|250px|left|Su JAV prezidentu [[Donaldas Trampas|D. Trampu (2019 m., Osaka)]]
Nuo 2007 m. – Australijos Parlamento Žemųjų rūmų narys, išrinktas Naujajame Pietų Velse, 2008 m. – šešėlinis komunalinio ūkio ministras Malcolm Turnbull vyriausybėje.
2013–2014 m. buvo imigracijos ir sienų apsaugos ministras. Jam vadovaujant 2013 m. rugsėjo 18 d. pradėta vykdyti operacija „Suverenios sienos“, kurios tikslas buvo užkirsti kelią nelegaliai imigracijai jūrų keliu į Australiją. Pasak S. Morisono, per pirmuosius šešis operacijos mėnesius nebuvo nė vieno atvejo, kad į šalį per jūros sieną organizatoriai būtų sėkmingai pristatę imigrantus.
Nuo 2014 iki 2015 m. – socialinių paslaugų ministras, nuo 2015 m. rugsėjo iki 2018 m. rugpjūčio mėn. – finansų ministras.
David Gilbert
David Gilbert (g. 1981 m. birželio 12 d. Derbyje) – Anglijos profesionalus snukerio žaidėjas. Jis turi virš 300 šimtinių serijų ir 2 maksimalius breikus. Šiuo metu užima 22 vietą pasaulio reitinge. Karjerą pradėjo 1999 m. 2021 m. po 20 metų buvimo pagrindiniame ture, Gilbertas pagaliau iškovojo savo pirmą karjeros titulą.
D. Gilbertas iki triumfo keturissyk buvo iškopęs į finalą.
2020 m. sausį debiutavo Masters turnyre ir išėjo iki pusfinalio.
Jis dažnai pravardžiuojamas fermeriu, nes padeda tėvui dirbti ūkyje.
Sergejus Gračiovas
Sergejus Gračiovas (🇷🇺, g. 1922 m. rugsėjo 2 d. Mostoviko k., Ivanovo sr. (Rusija) – m. 1993 m. vasario 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas tapytojas, dėstytojas.
Gimė 1922 m. rugsėjo 2 d. Mostoviko kaimelyje prie Jurjeveco, Rusijoje. 1937–1941 m. studijavo miniatiūros meną Palecho meno mokykloje, 1941–1942 m. – Ivanovo dailės mokykloje. 1946 m. įstojo į Lietuvos valstybinį dailės institutą (dabar – VDA), tapybos specialybę. Mokytojas – Vytautas Mackevičius.
Po instituto baigimo, 1951–1957 m., dirbo tenai Tapybos katedroje.
Nuo 1952 m. aktyviai įsijungė į Lietuvos meninį gyvenimą: dalyvavo respublikinėse parodose, kartu su kitais dailininkais atstovavo to meto Lietuvos dailę Rygoje, Taline, Maskvoje ir kitur.
1954 m. priimtas į Lietuvos dailininkų sąjungą. 1982 m. apdovanotas „Švyturio“ žurnalo premija už piešinius ir plakatus.
Surengė personalinių parodų: 1983 m. Vilniaus Dailės parodų rūmuose (dabar – ŠMC), 1987 m. Vidaus reikalų ministerijos kultūros namuose, 1988 m. profsąjungos mokykloje. Pomirtinės parodos: 2003 m. „Laiptų“ galerijoje, 2013 m. „Kunstkamera“ galerijoje.
Daugelis dailininko kūrinių sukurta plaukiojant tolimųjų reisų laivais, kuomet jūroje, kaip įgulos dailininkas, jis praleisdavo po kelis mėnesius. Autoriaus kūryboje, be fiksuojamų kelionių vaizdų, dominuoja marinos. Jūra – mėgstamiausias dailininko motyvas. Tapytojo kūriniuose juntamos jo mokytojo Vytauto Mackevičiaus įtakos. Sąsajų galima rasti su Alfonso Motiejūno kūrybos darbais ar ankstyvąja Augustino Savicko kūryba.
S. Gračiovo darbų yra Lietuvos dailės muziejuje bei privačiose kolekcijose Kanadoje, JAV, Vokietijoje, Australijoje, Japonijoje, Olandijoje ir kitur.
Lazdablakės
Lazdablakės (Berytidae) – nedidelė blakių pobūrio šeima.
Šiai šeimai priklauso 4-12 mm ilgio siauri rudi ir gelsvi vabzdžiai. Antenos ilgos ir plonos, sudarytos iš 4 segmentų. Pirmasis segmentas yra labai ilgas, o paskutinio segmento galas praplatėjęs ir sudaro buoželę. Straubliukas iš 4 segmentų. Kojų sąnariai pakitę, nes šlaunų galai smarkiai praplatėję.
Lazdablakės dažniausiai juda lėtai, o išgąsdintos „apmiršta“.
Gyvena sausumoje, gali skraidyti.
Paplitusios visame pasaulyje. Europoje gyvena 40 rūšių, Lietuvoje – 4 rūšys.
Koinė
Koinė̃ (nekaitomas daiktv.; 'bendroji kalba') – bendrinė kalba arba tarmė, susidariusi sąveikaujant, maišantis ir neretai supaprastėjant dviem ar daugiau tarpusavyje suprantamoms tos pačios kalbos atmainoms.
Kartais koinė nagrinėjama drauge su pidžinais, tačiau koinė susidarymas iš esmės skiriasi nuo pidžino formavimosi, nes susidarant pidžinui reikšmingai pakinta pagrindinės kalbos struktūra, o koinė dažniausiai rutuliojasi išlaikydama ir praturtindama koinė tampančią kalbą ar tarmę. Pidžinas susidaro sąveikaujant skirtingoms kalboms, o koinė paprastai (nors ir ne visada) formuojasi tos pačios kalbos tarmių arba artimų kalbų pagrindu. Tam tikrais atvejais pidžinas gali įgyti koinė paskirtį, vėliau vystytis kaip kreolų kalba.
Pradžioje terminas koinė kalbotyroje buvo vartojamas kalbant tik apie bendrinę graikų kalbą, susiklosčiusią helenizmo laikotarpiu (IV–III a. pr. m. e.) jonėnų–Atikos tarmių pagrindu, iki II–III a. ji buvo pasitelkiama kaip bendroji kalba dalykiniams, moksliniams reikalams ir literatūrai.
Dabartinėje sociolingvistikoje terminas koinė vartojamas plačiau – tai bet kokia bendravimo priemonė (daugiausia žodinė), užtikrinanti nuolatinį tam tikro regiono komunikacinį ryšį.
Kubinė šaknis
miniatiūra|Kubinės šaknies funkcija, x kinta nuo 0 iki 10. Kubinė šaknis (\sqrt[3]{}) – aritmetinis veiksmas, kai norime sužinoti x šiame reiškinyje: x3=a. Veiksmas užrašomas taip:.
Sprendimas
, nes 33=27.
Greitas sprendimas
Galime neieškoti skaičiaus, o tiesiog, žinodami taisyklę, ją pritaikyti:
=x1/3
Pavyzdys:
=271/3=3
Kaukinės I tvenkinys
Kaukinės I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 10 km į pietus nuo Žiežmarių miesto. Sudarytas užtvenkus Užkertaus upę (Kertaus intakas, Strėvos upės baseinas) 8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,18 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 153,9 m. Krantai aukštoki. Aplinkui stūkso Kaukinės miškas. Pasroviui už kelio iškart telkšo Kaukinės II tvenkinys.
Tvenkinys įeina į Kaukinės botaninį-zoologinį draustinį.
Jorge Lorenzo
Chorchė Lorenso Gerero (g. 1987 m. gegužės 4 d.) – ispanų Grand Prix plento motociklų klasės lenktynininkas. 2006 ir 2007 m. jis tapo 250cc motociklų klasės čempionu, o 2010, 2012 ir 2015 m. – MotoGP pasaulio čempionu. Šiuo metu jis MotoGP klasėje atstovauja „Yamaha“ komandai. Lorenzo pasirašė sutartį su „Ducati“ komanda ir atstovaus jai nuo 2017 m.
Lenktynės
(legenda) (Bold - pole pozicija, italics - greičiausias ratas) * Sezonas vis dar tęsiasi.
Gyvačių kerėjimas
Gyvačių kerėjimas paprastai atliekamas gatvėse, turguose, kitose viešose vietose. Kerėtojas priešais save pasistato pravirą krepšį su gyvate ir atsisėdęs ant žemės groja specialiu pučiamuoju instrumentu pungiu. Gyvatė iškyla iš indo ir ima linguoti paskui pungį. Iš tiesų, gyvatė pungio garso negirdi, o linguoja paskui judinamą pungį, laikydama jį priešu. Dažniausiai naudojamos gyvatės yra indinės kobros, nes jos pakilusios vaizdingai išskleidžia savo gobtuvą. Tačiau kerėjimui naudojamos ir kitos gyvačių rūšys. Šiaurės Afrikoje naudojamos egiptinės kobros, vietinės angys.
Tradiciškai gyvačių kerėtojai patys pasigaudavo gyvates, nors dabar dažniausiai jas gauna iš jų gaudytojų. Dažnai saugumo sumetimais gyvatės dantys yra pašalinami, nors jos vis vien išlieka nuodingos. Šiaurės Afrikoje gyvačių burnos dažnai surišamos, jos gali tik kaišioti liežuvį, kas suteikia didžiausią efektą žiūrovams. Tokios gyvatės greitai žūva nuo bado arba išsekimo, todėl nuolat turi būti keičiamos naujomis.
thumb|left|240px|Gyvačių kerėtojai Maroke
Pirmi šaltiniai apie gyvačių kerėjimą žinomi iš senovės Egipto. Kerėtojai buvo laikomi magais, gydytojais, jie ne tik atlikinėdavo pasirodymus, bet ir gydydavo gyvačių įgeltuosius. Gyvačių kerėtojai minimi ir Biblijoje. Indija nuo seno buvo žinoma savo gyvačių kultu ir nagų mitologija. Ten taip pat nuo senovės egzistavo žmonės, išmanę gyvačių rūšis, jų laikymą, įgėlimus ir jų gydymą. Iš Indijos gyvačių kerėjimo praktikos greičiausiai paplito po Pietryčių Aziją.
Indijos gyvačių kerėtojai priklauso Saperų kastai. Jie kilę iš Harjanos ir Pandžabo. Saperai pasižymi savo išskirtine išvaizda – vilki ilgus drabužius, oranžinius turbanus, turi ilgus plaukus, nešioja daug apyrankių, vėrinių. Gyvačių kerėtojai (tiek Indijos, tiek Šiaurės Afrikos) gyvena klajokliškai, užsidirba iš gatvės ir privačių pasirodymų, kaimuose jie tebėra laukiami kaip gydytojai, magai, gyvačių gaudytojai. Indijoje dėl gamtosaugos įstatymų, draudžiančių gaudyti ir laikyti gyvates, gyvačių kerėtojai priversti trauktis iš didesnių miestų, kur juos galėtų pagauti policija.
Excelsior Rotterdam (moterys)
Roterdamo „Excelsior“ – Nyderlandų futbolo klubas iš Roterdamo. Excelsior moterų futbolo komanda rungtyniauja Vrouwen Eredivisie, aukščiausioje Nyderlandų moterų lygoje.
Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. bendradarbiaujant profesionaliam futbolo klubui Excelsior Rotterdam ir mėgėjų klubui BVV Barendrecht. Siekiama turėti moterų komandą, kuri atstovautų Roterdamui. Komanda naudojasi Barendrechto treniruočių įranga ir rengia rungtynes ​​Excelsior Van Donge & De Roo stadione arba Barendrechto sporto parke De Bongerd.
Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo moterų Eredivisie.
Sezonai
Šaltiniai:
Blue Weekend
Blue Weekend – trečiasis anglų alternatyviojo roko grupės „Wolf Alice“ studijinis albumas, išleistas 2021 m. birželio 4 d. Albumui pristatyti išleisti keturi singlai: „The Last Man on Earth“, „Smile“, „No Hard Feelings“ ir „How Can I Make It Ok?“.
Albumas susilaukė didelio kritikų pripažinimo ir buvo komerciškai sėkmingas. Jungtinėje Karalystėje per pirmąją savaitę parduota virš 36 tūkstančių kopijų ir jis debiutavo pirmojoje albumų reitingų vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2022 m. liepos mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota per 100 tūkstančių kopijų ir albumas tapęs auksiniu.
Dainų sąrašas
Visų dainų autoriai – Ellie Rowsell, Joff Oddie, Theo Ellis ir Joel Amey.
Kūrybinė grupė
Wolf Alice
Papildomi muzikantai
Techninis personalas
Dizainas
Pasvalio Mariaus Katiliškio viešoji biblioteka
Pasvalio Mariaus Katiliškio viešoji biblioteka – pagrindinė biblioteka Pasvalio rajono savivaldybėje. Pavadinta 1941–1944 m. buvusio vedėjo Mariaus Katiliškio vardu.
Istorija
1937 m. vasario 15 d. Švietimo ministro įsakymu C/Nr. 8 nuo kovo 15 d. Pasvalyje, kaip ir kituose 61 Lietuvos miestelyje, įsteigta II eilės Valstybinė viešoji biblioteka su skaitykla. Ji įsikūrė Biržų g. 27 name, trijuose kambariuose, kuriuos parūpino Pasvalio valsčiaus savivaldybė. 1939 m. biblioteka persikėlė į Vilniaus gatvės ir Vytauto Didžiojo aikštės kampe esantį pastatą. 1943 m. duomenimis, bibliotekoje buvo 2205 tomai, 756 skaitytojai, per mėnesį išduota 1480 tomų. II pasaulinio karo metais tapo Pasvalio kultūros židiniu. Po karo veikė kaip Pasvalio valsčiaus biblioteka, nuo 1947 m. – apskrities, nuo 1950 m. – rajoninė biblioteka. Sovietmečiu ji persikėlė į buvusį Pasvalio geležinkelio stoties pastatą. 1977 m. vykdant respublikinę centralizaciją, rajoninė biblioteka tapo rajono centrine biblioteka, kuriai priklausė 38 filialai miesteliuose ir kaimuose. 1994 m. Pasvalio bibliotekai suteiktas Mariaus Katiliškio vardas.
Filialai
2022 m. gegužę bibliotekoje buvo 32 padaliniai:
Juknaičių valsčius (Pilkalnis)
Juknaičių valsčius (, nuo 1938 m. Meißnersrode) – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Juknaičiuose.
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“ iš 17 kaimo bendruomenių ir 1 dvaro apygardos. XIX a. pab. Senųjų Skardupėnų kaimas ir dvaras sujungti į vieną seniūniją – dvaro apygardą, 1923 m. Endrušaičių kaimo bendruomenė prijungta prie Lubinėlių kaimo, 1928 m. Senųjų Skardupėnų dvaro apygarda prijungta prie Karūniškių kaimo. Tais pačiais metais į vieną seniūniją sujungtos Niekelstanaičių ir Užšešupių kaimo bendruomenės bei Lazdynų valsčiaus Lazdynų (Naudvario) dvaro apygarda. 1931 m. prie Šilinėlių kaimo bendruomenės prijungtas Vieškalnių valsčiaus Kalniškių kaimas. 1928–1945 m. Juknaičių valsčių sudarė 14 kaimo bendruomenių: Antbūdupėnų, Beinikiemio, Eigarų, Griklaukių, Juknaičių, Karūniškių, Lazdynų, Lubinėlių, Mažiuikių, Naujųjų Skardupėnų, Šilinėlių, Tulpininkų, Užprūdupių ir Vaitikaičių.
Valsčius buvo šiaurinėje apskrities dalyje, Lietuvos pasienyje, prie Šešupės. Apėmė plotą tarp trijų girių: Trapėnų – šiaurėje, Užbalių – pietvakariuose, Vieškalnių – pietryčiuose. Didesnė valsčiaus dalis buvo Šešupės dešiniajame krante. Iš Trapėnų girios ar jos pakraščio į Šešupę valsčiumi tekėjo Kampupio, Kumpupio, Skardupės, Prūdupės ir kiti mažesni upeliai.
1905 m. valsčiuje buvo 2267 gyventojai, iš jų – 719 lietuvių (31,7 %). Daugiausia lietuvių gyveno Griklaukiuose (59 %) ir Senuosiuose Skardupėnuose (58,6 %). Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Tulpininkai (384 gyv.), Mažiuikiai (262 gyv.) ir Naujieji Skardupėnai (215 gyv.).
Švedijos geografija
Švedija – valstybė Šiaurės Europoje; didesnė Skandinavijos pusiasalio dalis. Rytuose ir pietuose skalauja Baltijos jūra ir šios jūros Botnijos įlanka; per 20 tūkst. salų, salelių ir šcherų pakrantėje, didžiausios salos km²: Gotlandas 3 001, Elandas 1 344, Orustas 346, Hisingenas 192, Vermdė 180, Čiernas 147, Vedė 125, Forė 113. Pietvakariuose Baltijos ir Šiaurės jūras jungia Eresuno, Kategato ir Skagerako sąsiauriai.
Vakaruose ir šiaurės vakaruose ribojasi su Norvegija (1 619 km), šiaurės rytuose su Suomija (586 km). Švedijos teritorijos ilgis iš šiaurės į pietus 1 574 km, plotis iš vakarų į rytus 440 km. Šeštadalis teritorijos už poliaračio.
Paviršius
Kalvų kraštas; 25 % teritorijos yra žemiau nei 100 m virš jūros lygio, 20 % pakilęs aukščiau nei 500 m virš jūros lygio; vidutinis šalies aukštis 276 m virš jūros lygio. Aukščiausia viršūnė Kabnekaisė (2 111 m virš jūros lygio) Skandinavijos kalnuose.
Klimatas
Būdingas vidutinių platumų jūrinis su švelniomis žiemomis ir vėsiomis vasaromis pietuose, pereinantis iš jūrinio į žemyninį viduryje ir subarktinis šiaurėje. Drėkinimas perteklinis, švelninantis Baltijos jūros ir Golfo srovės poveikis.
Dirvožemis
Norlande vyrauja jaurinis, Svealande – velėninis jaurinis, Jotalande – miškų rudžemis.
Augalija
Miškai užima 60%, kalnų tundra, tundra ir miškatundrė 15% , vidaus vandenys (ežerai ir upės, bet ne pelkės) 9% , dirbamoji žemė 7% , pievos ir ganyklos 2 % šalies teritorijos.
Gyvūnija
Paplitę miškų gyvūnai: briedžiai, rudosios meškos, lūšys, vilkai, lapės, kiaunės, stirnos, voverės, kiškiai; Norlande veisiasi šiauriniai elniai, šiaurinės lapės, baltieji kiškiai, lemingai. Pajūryje, pelkėse ir ežeruose daug paukščių: žąsų, ančių, gulbių, žuvėdrų, kirų; upėse ir ežeruose paplitę upėtakiai, lašišos, ešeriai, lydekos, unguriai, Baltijos jūroje – menkės, strimelės, bretlingiai, krevetės. Ypač saugomi jūriniai ereliai ir ereliai žuvininkai, ūdros, Baltijos ruoniai.
Svezia
Cihat Arslan
Džichatas Arslanas (g. 1970 m. vasario 9 d.) – buvęs futbolininkas, kitados Turkijos U-21 rinktinės saugas. Vėlesniais metais dirbo treneriu.
Žaidėjo karjera
Karjerą pradėjo	Gömeçspor, tęsė Ayvalıkgücü Belediyespor. 1990–1993 m. atstovavo Karşıyaka, 1993–1997 m. – Galatasaray. Pastarieji nuomos pagrindais skolino žaidėją Eskişehirspor (1995–1996), Zeytinburnuspor (1996–1997). 1997–1998 m. sezone atstovavo Gaziantepspor, o 1998–2002 m. – Yozgatspor, kuriame sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių. 2002–2003 m. priklausė Kayserispor. O 2003–2004	m. sezone atstovavo Kocaelispor. 2004–2005 m. rungtyniavo İstanbul B.B., o 2005–2008 m. atstovavo Kasımpaşa SK.
Trenerio karjera
Baigęs futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos. 2008–2009 m. sezone tapo Kasımpaşa SK trenerio asistentu. 2010 m. tapo Kocaelispor vyr. treneriu, 2010 m. –	Eyüpspor, 2011 m. –	Boluspor, 2011–2012	m. Göztepe SK, 2012–2013 m. – Karşıyaka SK, 2013–2014 m. – İstanbul B.B., 2014–2015 m. – Şanlıurfaspor, 2015 m. – Balıkesirspor, 2015–2016	m. – Akhisarspor, 2018 m. –	Karşıyaka SK, 2018 m. – Adanaspor, 2018–2019 m. – Akhisarspor, 2019 m. – NK Čelik Zenica (Bosnija), 2020 m. – Manisa FK, 2020–2021	m. – Balıkesirspor, 2021 m. – Kasımpaşa SK, 2022 m. – Yeni Malatyaspor.
2023 m. kovo mėn. paskirtas FK Shkupi (Šiaurės Makedonija) strategu. 2022–2023 m. sezone liko antroje vietoje. Pateko į 2023–2024 m. Konferencijų lygos atrankos turnyrą. Burtai lėmė, kad „Shkupi“ klubo varžovais tapo Kauno rajono FC Hegelmann. Pirmame atrankos etape pirmosios komandų rungtynės vyko 2023 m. liepos 13 d. Kaune, o liepos 20 d. atsakomosios rungtynės numatytos Šiaurės Makedonijoje. Kaune Shupi sutriuškino varžovus rezultatu 5:0. Net keturis įvarčius pelnė jamaitietis Renaldo Cephas. Atsakomosios rungtynės įvyko 2023 m. liepos 20 d. Makedonijoje ir baigėsi nulinėmis lygiosiomis. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 5:0 „Shkupi“ naudai, tad jie pateko į kitą etapą, o FC Hegelmann baigė pasirodymą Europoje.
Rinktinė
Kitados atstovavo Turkijos U-21 rinktinei. 1991 m. debiutavo ir U-21 rinktinėje sužaidė trejas rungtynes.
Rasa Budbergytė
Rasa Budbergytė (g. 1960 m. gegužės 8 d. Plungėje) – teisininkė, Lietuvos politinė veikėja.
Biografija
Nuo 1983 m. rugpjūčio iki 1985 m. vasario mėn. Marijampolės miesto valdybos Bendrojo skyriaus vedėja, nuo 1985 m. kovo iki 1992 m. kovo Lietuvos TSR socialinės apsaugos ministerijos Invalidų reikalų skyriaus vadovaujanti inspektorė, Įstatymų rengimo skyriaus vyresnioji konsultantė, nuo 1992 m. balandžio iki 1993 m. sausio LR tarptautinių ekonominių santykių ministerijos Teisės ir sutarčių skyriaus patarėja, nuo 1993 m. sausio iki 1993 m. balandžio Lietuvos Respublikos Ministro Pirmininko padėjėja, nuo 1995 m. spalio mėn. iki 1997 m. sausio AB „Lelija” juriskonsultė, nuo 1997 m. iki šiol VU Teisės fakulteto Darbo teisės katedros asistentė, nuo 1997 m. sausio iki 1998 m. rugsėjo mėn. Teisingumo ministerijos sekretorė, nuo 1998 m. rugsėjo mėn. iki 2000 m. gruodžio mėn. teisingumo viceministrė, nuo 2001 m. vasario iki 2001 m. gegužės Lietuvos teisės universiteto Teisės fakulteto Šeimos teisės ir civilinio proceso katedros lektorė, nuo 2001 m. liepos iki 2001 m. gegužės mėn. Vidaus reikalų ministerijos (VRM) sekretoriaus pavaduotoja, nuo 2002 m. gegužės mėn. VRM sekretorė.
2005 m. vasario 4 d. – 2010 m. balandžio 15 d. buvo Lietuvos Respublikos Valstybės kontrolierė. Dirbdama šiose pareigose 2008 m. „Veido“ žurnalo apklausoje išrinkta Metų valstybės tarnautoja. Būdama Valstybės kontroliere, 2005 m. išrinkta Europos aukščiausiųjų audito institucijų organizacijos (EUROSAI) Valdančiosios tarybos nare. Nuo 2006 m. iki 2008 m. dirbo šios EUROSAI pirmininko pavaduotoja.
2009 m. Jo Ekscelencijos Lietuvos Respublikos prezidento Valdo Adamkaus apdovanota valstybiniu Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Komandoro didžiuoju kryžiumi.
Iki 1990 m. Lietuvos komunistų partijos narė.
Nuo 2016 m. Seimo narė.
Šeima
Ištekėjusi. Sūnus Vytenis.
Junior Achievement
Junior Achievement – tarptautinė pelno nesiekianti jaunimo organizacija, įkurta 1919 m. Springfilde, JAV. Savo veikla organizacija siekia skatinti jaunimo iniciatyvumą ir ugdyti verslumą, kuris diegiamas per mokomąsias ekonominio ir verslumo švietimo programas.
Lietuva
„Junior Achievement“ iniciatyva Lietuvoje veikia nuo 1993 m. Pagal „Lietuvos Junior Achievement“ parengtas programas šiuo metu yra mokoma apie 300 bendrojo lavinimo ir 50 profesinio mokymo įstaigose, kuriose dirba virš 400 mokytojų. Organizacija kasmet rengia moksleiviams įvairiausius konkursus, kuriuose moksleiviai varžosi ne tik Lietuvos, bet ir tarptautiniu mastu. Vienas iš tokių konkursų yra kompiuterinės vadybos ir ekonominio modeliavimo pratybos (VEMP).
Kurtiniai (reikšmės)
Kurtiniais vadinama:
Liunevilio rūmai
thumb|right|270px|Rūmų vaizdas iš kiemo pusės Liunevilio rūmai  – rūmai ir prie jo esantis parkas Prancūzijos Lotaringijai priklausančiame Liunevilio mieste. Valstybės saugomas istorijos paminklas.
Istorija
1766 m. Liunevilio rūmuose kilo gaisras, kurio metu nuo gautų traumų mirė buvęs Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis, o vėliau paskirtas Lotaringijos hercogu, Stanislovas Leščinskis. Šis įvykis iššaukė galutinį Lotaringijos prijungimą prie Prancūzijos. Napoleono valdymo metu šiame pastate 1801 m. tarp Austrijos ir Prancūzijos buvo pasirašyta Liunevilio taikos sutartis, reiškusi antrosios antiprancūziškos koalicijos žlugimą.
Dabartiniu metu dalis patalpų priklauso Prancūzijos gynybos ministerijai ir dalis – Merto ir Mozelio departamentui. 2003 m. rūmuose kilo eilinis gaisras, vėl stipriai apnaikinęs pastatą. Nuostoliai buvo tokie dideli, kad departamento gyventojai ėmė rinkti papildomas pinigines lėšas.
Kubilių tvenkinys
Kubilių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 10 km į pietryčius nuo Kruonio miestelio, Kubilių kaimo rytinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Kamainės intakas, Alšios upės baseinas) jo aukštupyje, 6,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,17 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 155,4 m. Krantai neaukšti, sausi, rytinis krantas apaugęs medžiais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Į rytus įsikūręs Šnipelių kaimas.
2000 m. CONCACAF Aukso taurė
2000 m. CONCACAF Aukso taurė – penktasis CONCACAF Aukso taurės turnyras, 2000 m. vasario 12-27 d. vykęs JAV. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 9 iš CONCACAF zonos, 2 iš CONMEBOL (Kolumbija ir Peru) ir 1 iš AFC (Pietų Korėja).
Čempionais tapo kanadiečiai, finale 2-0 nugalėję Kolumbijos vienuolikę.
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 3 JAV stadionuose.
Rezultatyviausi žaidėjai
4 įvarčiai 3 įvarčiai 2 įvarčiai
Alain Bernard
Alenas Bernaras (g. 1983 m. gegužės 1 d.) – Prancūzijos plaukikas iš Obanės. Bernard laimėjo tris medalius 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Po 2008 m. Europos plaukimo čempionato jam priklausė 100 m laisvu stiliumi rekordas, finale jo laikas buvo 47,50 sekundės. Pusfinalyje jis taip pat pagerino pasaulio rekordą su 47,60 sekundės laiku. Kovo 23 d. Bernard pasiekė pasaulio rekordą 50 m laisvu stiliumi su 21,50 sekundės laiku, tačiau šį rekordą po keturių dienų pagerino australas Eamon Sullivan.
N šaknis
miniatiūra|Skaičių nuo 1 iki 10 šaknys su n-taisiais laipsniais. n šaknis(\sqrt[n]{}) – aritmetinis veiksmas, kai norime sužinoti ? šiame reiškinyje: ?n=a. Veiksmas užrašomas taip:.
Sprendimas
Tarkime norime ištraukti 4 laipsnio šaknį iš 16. Tuo met turime rasti skaičių, kurį pakėlus 4-uoju gautume 16. Sprendimas:
, nes 24=16.
Greitas sprendimas
Galime neieškoti skaičiaus, o tiesiog žinodami taisyklę ją pritaikyti:
=x1/n
Pavyzdys:
=161/4=160.25=2
Kiti šaknų pavadinimai
Kvadratinės šaknies traukimo veiksmą galime užrašyti dvejais būdais:
arba
Algimantas Radzevičius
Algimantas Radzevičius (1932 m. lapkričio 29 d. Alytus – 2020 m. balandžio 25 d.) – lietuvių literatūros ir kultūros istorikas, kritikas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras, profesorius.
Biografija
A. Radzevičius studijavo lituanistiką Vilniaus universitete, jį baigė 1956 m. Po to 1957–1969 m. dirbo Mokslų akademijos Lietuvių kalbos ir literatūros institute. 1969–1994 m. buvo lietuvių literatūros istorijos, literatūros teorijos ir estetikos dėstytojas Vilniaus universiteto Kauno vakariniame (humanitariniame) fakultete. 1989 m. buvo vienas iš Vytauto Didžiojo universiteto Atkūrimo tarybos narių. Šį universitetą atkūrus, čia dvejus metus dėstė lietuvių literatūros istoriją.
Zomiai
Pavadinimai
Nepaisant to, kad juos vienija bendras gyvenamas regionas ir giminingos kalbos-dialektai (vartoja kukių kalbas, priklausančias tibetiečių-mjanmų kalbų grupei), zomiai neturi bendros tapatybės, ir skirstosi į daugybę genčių. Aplinkinių lygumų tautų jie vadinami skirtingais apibendrinančiais egzonimais. Vakariniai kaimynai bengalai juos vadina mizo, kukiais, ar lušajais, o rytiniai kaimynai bamarai – činais, ar hkjangais. Dėl to jie Britų Indijos laikais buvo bendrai įvardijami kaip činai-kukiai-mizo, ir pan.
Kadangi visi ankstesnieji apibendrinantys pavadinimai turėjo vienokį ar kitokį diskriminacinį arba politinį atspalvį, buvo sukurtas mokslinis zomių (zomi) pavadinimas. Jis sudarytas sudedant žodį mi, daugumoje kukių kalbų reiškiantį „žmogus“, su žodžiu zo kuris apytikriai reiškia „aukštumos“.
Arealas
Zomiai gyvena siauroje ir ilgoje Arakano kalnų teritorijoje, kuri tiesiasi iš pietų į šiaurę nuo Indijos vandenyno iki Himalajų kalnų. Zomių arealas yra pietinėje kalnyno atkarpoje, iki Manipuro slėnio, kuris atskiria jų gyvenamas sritis nuo nagų. Į vakarus nuo šio arealo išsidėstę kultūriniai regionai Arakanas, Čitagongo kalvos ir Tripura, o į rytus yra Iravadžio lyguma.
Administraciškai zomių teritorijose yra šie vienetai: rytinė Rachinų valstija, Činų valstija ir vakarinis Sagaino regiono pakraštys (Mianmare), Mizoramas ir pietinis Manipuras (Indijoje). Taip pat zomių teritorijos apima ir Bangladešo ryčiausią pakraštį. Indijoje valdomoje zomių teritorijos dalyje yra oficialiai išskiriama apie 50 registruotų genčių. Mianmare oficialiai išskiriamos 53 činų gentys, tačiau, kai kurios jų pagal lingvistinius kriterijus iš tikrųjų nėra zomiai. Zomių gentys yra šios:
Istorija
Kadangi Arakano kalnynas buvo ilgą laiką izoliuotas nuo likusio pasaulio, o zomiai neturėjo rašto sistemos, jų istorija yra nežinoma ir paremta tik žodine tradicija. Yra žinomas guite genties kunigaikštis Gokhothangas, kuris minimas Manipuro šaltiniuose kaip XIX a. viduryje sukūręs nemažą gentinę valstybę. Kita žymi asmenybė buvo panašiu metu gyvenęs pranašas Pau Cin Hau, kuris tedimų genčiai sukūrė rašto sistemas ir išplotojo naują religinę sistemą – Laipan.
XIX a. II pusėje į zomių kraštus ėmė veržtis britai. Zomių gentys priešinosi kolonizacijai, ir žymiausias jų lyderis buvo Khai Kam, bet XX a. pradžioje britai kraštą okupavo, kuomet paskutinis sukilimas numalšintas 1919 m. Kartu su kolonizatoriais atvyko ir krikščionių misionieriai, kurie ėmė steigti misijas. Galiausiai dauguma genčių priėmė krikščionybę, atsisakydami senųjų animistinių tikėjimų.
Britų administracijos laikais zomių žemės buvo administraciškai padalintos: dalis jų priskirtos Britų Indijai, o kitos – Britų Birmai. Pastarojoje zomių teritorija traktuota kaip atskira valda Činų kalvos. Po to, kai 1947 m. Indija ir Mianmaras gavo nepriklausomybę, zomiai buvo padalinti tarp dviejų valstybių.
Indijoje zomių žemių dauguma iš pradžių buvo priskirta Asamo valstijai. Tačiau vėliau etninis judėjimas ir netgi karinis pasipriešinimas 1972 m. leido įkurti Mizoramo valstiją, kuriai priklausančios gentys save apibendrintai vadina mizo. Likusieji zomiai, išsimėtę Manipure, Asame ir Meghalajoje, save vadina kukiais, ir turi nemažai organizacijų, kurios gina jų teises Indijoje.