cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Umberto Lenzi
Umberto Lenzi (1931 m. rugpjūčio 6 d. – 2017 m. spalio 19 d.) – Italijos kino režisierius ir scenarijų autorius. Savo karjeros metu jis kūrė įvairaus žanro filmus: giallo, spageti vesternus, kriminalinius bei nuotykių filmus. Garsiausi jo darbai – kontroversiški eksploataciniai ir siaubo filmai „Mangiati vivi!“ (1980) ir „Cannibal Ferox“ (1981). Kartu su Mario Bava ir Dario Argento jis laikomas vienu iš giallo stiliaus kine pradininku, o su Rugerro Deodado ir Jesus Franco – vienu pagrindiniu nuotykių filmų apie kanibalus kūrėju.
Biografija
Lenzi gimė Massa-Maritima mieste Toskanoje. Baigęs mokyklą jis studijavo teisę, tačiau susidomėjo kinu ir ėmė mokytis Eksperimentinio kino centre Romoje. 1956 m. gavęs diplomą, jis dirbo kino kritiku, nuotykių žurnalo redaktoriaus padėjėju, taip pat parašė keletą nuotykių romanų.
1961 m. Lenzi debiutavo kaip režisierius filmu „Mary la Rousse, Femme Pirate“, prieš tai jis keliuose filmuose dirbo režisieriaus padėjėju. Sukūręs kelis vesternus ir karinius filmus, 1968 m. jis nusprendė pakeisti amplua ir nufilmavo „Orgazmo“ – pirmąjį savo giallo filmą su Carroll Baker pagrindiniame vaidmenyje. Vėliau ši nusifilmavo dar dviejuose režisieriaus filmuose: „Così dolce... così perversa“ (1969) ir „Ledo peilis“ (1972). Kiti žymesni jo šio žanro filmai „Septynios kruvinos orchidėjos“ (1972) ir „Spazmas“ (1974).
1980-aisiais Lenzi ėmėsi kurti siaubo filmus apie zombius ir kanibalus: „Mangiati vivi!“, „Incubo sulla città contaminata“ ir „Cannibal Ferox“. Pastarasis filmas dėl žiaurių scenų buvo uždraustas net 31 šalyje, kas paskatino režisierių nusigręžti nuo panašių temų.
Iki 1990-ųjų vidurio Lenzi išmėgino naujus žanrus: nuotykių, veksmo filmus, televizijos dramas. Sumažėjus finansinėms galimybėms, jis vis daugiau kūrė televizijai. Paskutinis jo režisuotas filmas pasirodė 1996 m.
Nevino Borovė
Nevino Borovė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Vyškų, apie 13 km į šiaurės vakarus nuo Bielsko ir apie 35 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Petras Kuizinas
Petras Kuizinas (g. 1960 m. gegužės 25 d. Užventyje, Kelmės rajonas) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1982 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, įgijo pradinių klasių ir kūno kultūros mokytojo specialybę.
1992–2007 m. Telšių rajono Upynos pagrindinės mokyklos direktorius, 2007–2011 m. draudimo kompanijos „PZU Lietuva“ Telšių skyriaus direktorius.
Nuo 2007 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys. 2007–2011 m. Kontrolės komiteto pirmininkas.
2011–2015 m. Telšių rajono savivaldybės mero pavaduotojas, nuo 2015 m. iki 2019 m. balandžio 18 d. – Telšių rajono savivaldybės meras. Nuo 2015 m. liepos pareigas ėjo laikinai, o tų pačių metų lapkritį buvo išrinktas meru tiesioginiuose rinkimuose.
Nuo 2003 m. Darbo partijos Telšių rajono skyriaus narys, Telšių filialo pirmininko pavaduotojas. 2018 m. pranešė paliekantis Darbo partiją, tačiau po savaitės sprendimą pakeitė.
Upynos bendruomenės tarybos narys, Upynos seniūnijos visuomeninės tarybos pirmininkas, Lietuvos mokyklų vadovų asociacijos Telšių skyriaus pirmininkas. Sutuoktinė Virginija, vaikai Laura, Mantas.
Atinghauzenas
Attinghausen – bendruomenė Šveicarijoje, Uri kantone prie Gotthardo geležinkelio. 1509 gyventojai (2002). Pilies griuvėsiai. Čia gyveno grafas Verneris II iš Atinghauzeno (Šilerio Vilhelmas Telis), kuris 1294–1321 m. buvo Uri seniūnas ir 1291 m. sudarė amžiną sąjungą su Valdštetu (Waldstaedt).
1976 m. Manilos Tarpzoninis turnyras
'''1976 m. Manilos tarpzoninis šachmatų turnyras''' – tai pasaulio čempionato ciklo (1976–1978) atrankinės šachmatų varžybos. Kaip ir 1973 m., tarpzoninės varžybos vyko dviejuose turnyruose. Vienas iš (dešimtojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1976 m. birželio 13 – liepos 10 d. Maniloje (Filipinai).
Turnyras
20 dalyvių iš 15 šalių. Į 1977/78 m. Kandidatų mačus pateko 3 geriausiai pasirodę žaidėjai.
Dalyvių atranka
Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti: 🇨🇿 (V. Hortas, L. Kavalekas), L. Ljubojevičius.
Keturiolika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų buvo atrinkti iš 10-ojo zoninių turnyrų ciklo vienuolikos zonų:
Vitalijus Ceškovskis, 🇭🇺 Zoltanas Riblis, 🇦🇷 Oskaras Pano, Jurijus Balašovas, 🇷🇴 Florinas Georgiu,  Volfgangas Ulmanas, 🇮🇹 Serdžio Mariotis, 🇦🇷 Migelis Kvinterosas, 🇺🇸 Valteris Braunas,  Eugenijus Torė, 🇨🇦 Peteris Bajasas,  Tan Lian Anas, 🇮🇷 Chosro Harandi, Negalintį dalyvauti 🇪🇸 Ch Diazą del Korvalį, FIDE sprendimu pakeitė 🇩🇪 L. Pachmanas.
Rezultatai
Nugalėjo H. Mekingas – 13 taškų; 2-3 vietas pasidalijo V. Hortas ir L. Polugajevskis – po 12½. Jie pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.
Turnyro lentelė
Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Manila 1976 birželio 12 d. – liepos 12 d.
Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus
Nuorodos
[https://www.chessbites.com/Games.aspx?t=Manila+Interzonal&s=Manila&y=1976 1976 m. Manilos tarpzoninio turnyro partijos]
Magistralinis kelias A8 (Latvija)
A13 - Latvijos magistralinis kelias. Jis jungia Joniškį, Jelgavą ir Rygą. Sutampa su. Magistralės ilgis 76,2 km.
Lietuvos kooperatyvų sąjunga
thumb|Lietuvos kooperatyvų sąjungos būstinė [[Gedimino prospektas|Gedimino prospekte, Vilniuje.]] Lietuvos kooperatyvų sąjunga, „Lietkoopsąjunga“ – Lietuvos vartotojų kooperatyvų sąjunga, prekybos, gamybos, vartotojų, paslaugų ir kitų kooperatyvų organizacija, viena iš didžiausių Lietuvos nevalstybinių organizacijų. Būstinė Vilniuje.
Veikla
Tikslas – plėtoti kooperatinį judėjimą, ginti narių interesus ir tenkinti jų poreikius. 2007 m. „Lietkoopsąjunga“ vienijo 42 kooperatyvus su daugiau kaip 15 000 narių. „Lietkoopsąjungos“ veiklos pagrindinė sritis – prekyba, teikianti apie 87% visų pajamų. Prekių apyvarta 512 mln. Lt (2006 m.). Lietuvos kooperatyvų sąjunga daugiau kaip 5000 darbuotojų.
„Lietkoopsąjungos“ įmonės ir bendrovės:
Istorija
„Lietkoopsąjunga“ įkurta 1940 m. TSRS valdžiai nacionalizavus „Lietūkį“. Nariai buvo rajoninės vartotojų kooperatyvų sąjungos ir rajoniniai vartotojų kooperatyvai. 1991 m. „Lietkoopsąjunga“ atsiskyrė nuo TSRS vartotojų kooperatyvų sąjungos ir kaip „Lietūkio“ veiklos tęsėja atnaujino narystę Tarptautiniame kooperacijos aljanse. 1995 m. vartotojų kooperatyvai pertvarkyti į vieno steigėjo uždarąsias akcines bendroves, rajoninės kooperatyvų sąjungos ir vartotojų kooperatyvai vienijosi į didesnius rajoninius vartotojų kooperatyvus. 2000 m. „Lietkoopsąjunga“ įsteigė KOOPS prekybos sistemą, kuri 2006 m.aptarnavo apie 700 parduotuvių ir maitinimo įmonių, iš jų 420 – kaimo vietovėse, 2003 m. – duonos kepyklų susivienijimą „Duonos fabrikas“. Nuo 2003 m. „Lietkoopsąjunga“ veikia kaip kooperatinė bendrovė.
Tikrinių verčių lygtis
right|frame|Transformacijos matrica nepakeičia krypties tikrinių vektorių, lygiagrečių  (mėlyna) ir  (violetinė). Raudoni vektoriai nėra tikriniai vektoriai, todėl minėta transformacija keičia jų kryptis.
Tikrinių verčių lygtimi matematikoje vadinama tokio pavidalo lygtis:
Čia:
Dažnai sakoma, kad tokia lygtis yra operatoriaus A tikrinių verčių lygtis, o konstanta a – operatoriaus tikrinė vertė.
Konstanta a konkrečiu atveju gali būti žinoma, arba ne. Jei ne, jos radimas taip pat laikomas uždavinio dalimi. Visuma tikrinių verčių, su kuriomis egzistuoja lygties sprendiniai, vadinama tikrinių verčių spektru. Šis sprektras gali būti tolydinis, t. y. su visomis įmanomomis a vertėmis egzistuoja lygties sprendiniai, arba diskretinis – sprendiniai yra tik su tam tikromis konstantos vertėmis. Sprendinys gautas su kažkuria konkrečia tikrine verte vadinamas tos tikrinės vertės tikrine funkcija (diskretiniu atveju - tikriniu vektoriumi).
Paprastas pavyzdys
Turime tokią lygtį:
dėl jos formos ją galime klasifikuoti kaip tikrinių verčių lygtį. Šiuo atveju operatorius yra diferencijavimas pagal kintamąjį x, tikrinė vertė – a, o ieškomoji funkcija – f(x).
Matyti, kad šiuo atveju nėra jokių apribojimų tikrinei vertei a\, – ji gali būti bet kokia, taigi šiuo atveju tikrinių verčių spektras yra tolydinis. Kiekvieną a vertę atitinka jos tikrinė funkcija.
Vaidmuo kvantinėje mechanikoje
Tikrinių verčių lygtys vaidina svarbų vaidmenį kvantinės mechanikos matematinėje formuluotėje. Kadangi ten sistema gali su tam tikromis tikimybėmis būti įvairiose būsenose, kurios atitinka įvairias matuojamo parametro vertes, šios būsenos užrašomos tikrinėmis lygtimis.
Pavyzdžiui, eksperimentiškai nustatyta, kad elektronas vandenilio atome gali turėti tik tam tikras energijos vertes, o būdamas jose apsirašyti atitinkamomis banginėmis funkcijomis. Jam aprašyti užrašoma tikrinių verčių lygtis, kuri vadinama stacionariąja Šredingerio lygtimi:
kur \psi yra banginė funkcija, o E – tikrinių verčių spektras, atitinkantis matuojamą energijos verčių spektrą. Atitinkamai parenkamas operatorius, kad būtų tenkinama ši lygtis. Šiuo atveju operatorius bus hamiltonianas. Tokiu principu užrašomos lygtys, bei operatoriai ir kitiems fizikiniams dydžiams.
Kadangi lygtys net ir paprastoms sistemoms dažniausiai būna sudėtingos, tikrinių verčių spektrai dažnai būna diskretiniai. Tai yra viena esminių kvantinės mechanikos savybių – realiai matuojami dydžiai dažnai būna kvantuoti, t. y. priešingai, nei klasikinėje mechanikoje, įgauna tik tam tikras fiksuotas vertes.
Beagle 2
Beagle 2 – nesėkmingas Europos Kosmoso Agentūros ir Didžiosios Britanijos nusileidimo aparatas į Marsą. Tai buvo vienas iš dviejų projekto Mars Express aparatų, kitas – Mars Express Orbiter. Beagle 2 šiuo metu yra ant Marso, tačiau kur jis tiksliai yra – nežinoma, nes su juo yra prarastas ryšys.
Galimos priežastys dėl kurių su Beagle 2 prarastas ryšys:
Prūdelis (Biržai)
Prūdelis (arba Prūdeliai) – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Papilio, prie Dunojėlio.
Istorija
1923 m. buvo 16 ūkių. 1950–1991 m. Papilio kolūkio gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Kaime gyveno:
Trbovlės
Trbovlės – miestas vidurio Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, kairiajame Savos krante; savivaldybės centras. Išvystyta kalnakasyba, stovi 3 jėgainės, veikia kalnakasybos muziejus, Šv. Martyno bažnyčia.
Pelekas
thumb|350px|Lampanyctodes hectoris
Pelekai – žuvų neporinės ir porinės plaukimo plokštumos, žuvų giluminis vairas.
Pelekai sudaryti iš kaulinių stipinų. Pelekai išsivystė diferencijuojantis ištisinei nugaros pelekinei raukšlei.
Fin
E001
Europos kelias E001 – 160 km ilgio greitkelis, jungiantis Tbilisį (Gruzija) ir Vanadzorą (Armėnija). Šis kelias neturi nieko bendro su keliu, nepaisant kelio numerių panašumų.
Mychaila Ježelis
Gimė 1952 m. spalio 19 d. Slobodos-Jaltuškivskos kaime, Vinycios srityje. Baigė karines akademijas Ukrainoje ir Rusijoje. 1975-1993 m. tarnavo TSRS laivyne. 1993 m. perėjo į Ukrainos karines jūrų pajėgas.
2001-2003 m. vyriausiasis Ukrainos karinių jūrų pajėgų vadas. 2003 m. išleistas į rezervą. 2008-2010 m. užėmė aukštus postus gynybos ministerijoje. 2010 m. kovo 11 d. – 2012 m. vasario 8 d. Ukrainos gynybos ministras.
Etruskų kalba
thumb|250px Etruskų kalba – išnykusi kalba, kuria buvo kalbama Etrūrijoje (dab. Italija) ir Senovės Romos Imperijoje pirmaisiais amžiais (iki II m. e. amžiaus) ir vartota haruspikų iki V amžiaus. Taip pat manoma, kad ši kalba turėjo įtakos lotynų kalbai.
Istorija
Etruskų kilmė lieka neaiški. Etruskai buvo sukūrę 12 polių (miestų) tarybą. Savo galybės viršūnėje jie kontroliavo ir teritorijas, kuriose buvo kalbama umbrų ir sabelų kalbomis.
Atitikmenys
(?) reiškia netikslumą
Albena
Albena yra viena iš kelių, specialiai poilsiautojams sukurtų gyvenviečių Bulgarijos pajūryje. Būdingi specialiai suprojektuoti pakopinės struktūros viešbučiai, pastatyti visiškai šalia paplūdimio. Šio ilgis 5 km, plotis 150 m, sudarytas iš smulkaus ir švaraus smėlio. Kitapus Albenos driekiasi pajūrio miškai, įtraukti į Baltatos nacionalinį rezervatą.
Albena pavadinta pagal bulgarų rašytojo Jordano Jankovo knygų heroję.
Juodasis Čeremošas
Juodasis Čeremošas  – upė Vakarų Ukrainoje, Rytų Karpatuose.
Ilgis 87 km, baseino plotas – 856 km², nuolydis – 14 m/km. Išteka 1850 m aukštyje alpinėse pievose. Ties kaimu Устеріки susilieja su Baltuoju Čeremošu ir sudaro upę Čeremošą.
Juodasis Čeremošas yra yra siaura, sekli greita kalnų upė, tekanti siaura uolėta, slenkstėta (slenksčių aukštis – 0,5–1,6 m) vaga (kai kur teka tarpekliu). Būdingas audringas pavasarinis potvynis. Vasarą upė mažavandenė.
Krantai aukšti, miškingi.
Upe naudojasi vandens turistai.
Stanislovas Huten-Čapskis
Stanislovas Huten-Čapskis (1779 m., Nesvyžius – 1844 m., Kėdainiai) – grafas, Varšuvos hercogystės armijos pulkininkas, Napoleono karo dalyvis, „Virtuti Militari“ ir Garbingo legiono ordinų kavalierius.
Biografija
Lenkijos magnatų Huten-Čapskių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Paskutinio Kulmo vaivados Pranciškaus Stanislovo Kostkos Huten-Čapskio (1725–1802) ir Veronikos Joanos Radvilaitės, kunigaikščio Karolio Stanislovo Radvilos sesers, sūnus.
Mokėsi Nesvyžiaus jėzuitų ir Vilniaus piarų kolegiumuose. 1811 metais naujasis Nesvyžiaus ordinatas, kunigaikštis Dominykas Jeronimas Radvila, perdavė jam Kėdainių dvarą kaip jo motinos paveldėjimo dalį.
1812 metais Stanislovas Huten-Čapskis dalyvavo Napoleono pusėje kare prieš Rusijos imperiją. Suformavo 22-rą pėstininkų pulką, kuriam vadovaujant dalyvavo Novo Sveržano ir Kaidanovo mūšiuose. Dalyvavo Berezino mūšyje ir buvo apdovanotas „Virtuti Militari“ ordinu. 1813 metais dalyvavo karinėje kampanijoje, už ką buvo apdovanotas Garbingo legiono ordinu. Po to emigravo į Paryžių, kur buvo iki 1815 metų, kada buvo priverstas grįžti į Kėdainius dėl pavojaus Rusijos valdžios konfiskuoti iš jo dvarus.
Šeima
Buvo vedęs Sofiją Obuchovič, paskutinio Minsko kašteliono Mykolo Obuchovičiaus (apie 1760–1818) ir Pranciškos Rževuskaitės dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo tris sūnus. Marijanas ir Edvardas dalyvavo 1864 metų sukilime, dėl ko buvo ištremti į Sibirą, o jų dvarai konfiskuoti.
El Hadji Diouf
El-Hadži Useinu Diufas (g. 1981 m. sausio 15 d.) – futbolininkas, buvęs Senegalo rinktinės puolėjas.
2011 m. vasario 1 d. iki sezono pabaigos išnuomotas Škotijos Rangers klubui. 2011 m. spalio 31 d. pasirašė trijų mėnesių sutartį su Doncaster Rovers klubu.
žaidė nuo 2000 m. Su rinktine dalyvavo, Afrikos Tautų taurėje.
Diufas yra daugiausiai rungtynių už Senegalo rinktinę sužaidęs žaidėjas. 2001 ir 2002 m. išrinktas geriausiu Afrikos futbolininku. 2009 m. balandžio 3 d. paskelbė, kad pasitraukia iš nacionalinės rinktinės.
Kongemozės kultūra
Kongemozės kultūra – mezolito archeologinė kultūra, pavadinta 1952 m. tirtos Kongemozės gyvenvietės (Vestjolandas, Danija) vardu.
Arealas
Kongemozės kultūra 6000–5200 m. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėje pietų Skandinavijoje, Danijos Zelandijos saloje ir Švedijos Skonėje. Ji laikoma Maglemozės kultūros viduriniu laikotarpiu, šiaurėje ribojosi su Nestvedo ir Lihulto kultūra.
Singapūras
Singapūro Respublika (MS Singapura; ; ) – miestas-valstybė, įsikūrusi saloje Pietryčių Azijoje. Beveik visą valstybės plotą užima didelis Singapūro miestas, kuriame gyvena 5,75 mln. žmonių (2017).
Kongemozės kultūra
Kultūra
Kongemozės kultūrai būdingi kreivieji rombiniai antgaliai ir ovalūs kirveliai, pleištai. Žmonės laikinas gyvenvietes kūrė ežerų pakrantėse, kyšuliuose ir salose. Gyveno iš karčių padarytuose būstuose – palapinėse, dengtose kailiais. Vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą. Manoma, naudojo skobtinius luotus su irklais. Įrankiai ir kiti dirbiniai titnaginiai (gremžtukai, skeltukai, įvairūs mikrolitai), kauliniai ir raginiai (strėlių antgaliai, žeberklai, žvėrių figūrėlės), kauliniai dirbiniai ornamentuoti. Kongemozės kultūrą pakeitė Ertebelės kultūra.
Singapūras
Istorija
Singapūro istorija susijusi su Malajų salyno istorija. Ši sala anksčiau buvo vadinamaTamaseku, tai buvęs prekybinis regiono centras. Nuo XV a. jo reikšmė sumažėjo iškilus Melakos uostui
Kolonializmo laikotarpiu saloje įsikūrė britų įgula, vadovaujama Stamfordo Raflio. Jo įkurtas miestas, ilgainiui vėl tapo svarbiu uostu. S. Raflis padalijo miestą į keturis rajonus: malajų, indų, kinų bei centrą, dominuojamą iš Britanijos atvykusių kolonistų. Pagal šias gaires skirstymas į etnines grupes išliko iki dabar (žr. skirsnį „demografija“).
Greta šiose vietose gyvenusių malajų, į Singapūrą anglai atvežė ir apgyvendino daug kinų, kurie turėjo dirbti sunkius darbus. Todėl jų skaičius greitai sudarė daugumą miesto gyventojų. Per Antrąjį pasaulinį karą Singapūrą buvo užėmę japonai, jie miestą pervadino Sjonantu. Japonų valdžia nemėgo vietinių kinų, pastaruosius laikė galimais Kinijos sąjungininkais, todėl rėmė indų ir malajų mažumas mieste.
Po karo Singapūras buvo iš Japonų atimtas, tačiau ši trumpa okupacija iš esmės sužlugdė Britanijos imperijos, kaip nuo visa ko galinčios apginti jėgos įvaizdį. Todėl saloje buvo pradėta siekti nepriklausomybės nuo britų, jie susivienijo su Britų Malaja (dab. Malaizija). Po nepriklausomybės paskelbimo 1959 m., Singapūras 1963 m. susijungė su Malaizija, pastariesiems pažadėjus, kad Singapūro kinų dauguma gaus tokias pat teises, kaip ir malajai.
Tačiau vėliau Malaizijos valdžia šį pasiūlymą atšaukė, nes Singapūro kinai, kartu su Malaizijos kinais, sudarė nemenką dalį šalies gyventojų ir buvo baimės, kad jie ateis į valdžią. Singapūre dėl to kilo ir neramumai: riaušės tarp kinų ir malajų. Malaizija nusprendė atskirti Singapūrą, šalių sutarimu, šis miestas tapo nepriklausomas 1965 m. Nepriklausomybės laikotarpiu ši šalis pralenkė savo kaimynes ekonomikoje ir tapo svarbiu Pietryčių Azijos centru.
Politinė sistema
thumb|240px|Singapūro parlamentas
Singapūro politinė sistema kartais vadinama vienpartine demokratija; nuo nepriklausomybės paskelbimo šalį valdo tik viena partija. Valdymo forma turi socialistinės planinės ekonomikos bruožų, tačiau tam tikruose sektoriuose leista veikti ir verslui.
Šalies valdžia taip pat yra jautri žiniasklaidos kritikai, spaudoje ir reklaminiuose stenduose yra ją remiančių straipsnių ir agitacijos. Singapūro politinę sistemą kai kurie progresyvūs Kinijos komunistų partijos veikėjai nurodo kaip galimą Kinijos liaudies Respublikos ateitį.
Ekonomika
thumb|right|260px|Singapūras
Singapūro ekonomika paremta turizmu, turistų į šalį kasmet atvyksta daugiau, nei joje yra gyventojų. Tai iš dalies lemia patogi geografinė padėtis, Singapūras naudojamas kaip tarpinis lėktuvų nusileidimo taškas tarp Europos ir Okeanijos. Šitokiai ekonomikos politikai skatinti buvo atidarytas didelis modernus Čiangio tarptautinis oro uostas. praskrendantiems turistams užlaikyti ilgesniam laikui buvo steigiami kurortai su įvairiomis atrakcijomis, taip pat muziejai. Šalis garsėja savo prekybos centrais, kurie yra milžiniški, jų yra daug, skirti ne vien patiems turtingiausiems. Prekybos centrai ne vien turistams, vietiniams apsipirkimas yra populiarus laisvalaikio praleidimo būdas.
Demografija
thumb|260px|Mokinių susirinkimas Singapūro mokykloje. thumb|260px|Iškaba, kurioje tekstas parašytas keturiomis oficialiomis Singapūro kalbomis: [[anglų kalba|anglų, kinų, tamilų ir malajų.]]
Singapūre oficialiai gyvena keturios „bendruomenės“. Jos neatitinka tiesiogiai tautinių ar religinių ribų, bet yra suformuotos maždaug pagal jas. Toks skirstymas egzistuoja dar iš Raflio laikų, kai pastarasis išskirstė bendruomenes į rajonus: Peranakanai, taip pat kalba angliškai, jie malajų ir kinų palikuonys, gyvenantys pagal abiejų tautų tradicijas. Atsirado dar iki kinams masiškai užplūstant šalį kaip juodadarbiams, ir save laikė už pastaruosius aukštesniais. Jų dabar yra labai mažai, tačiau jų kultūra padarė Singapūrui nemažą įtaką. Eurazijiečiai ir peranakanai kartu sudaro 1 % gyventojų.
Ilgą laiką bendruomenės gyveno pagal Raflio planą atskiruose sektoriuose, bet dabar taip nebėra: istoriniai kvartalai likę, tačiau ten gyventi gali kas nori. Tačiau visuose naujuose kvartaluose yra nustatytos kvotos, kiek kurios bendruomenės narių turi gyventi kiekviename pastate. Laisvosios rinkos specialistų tokia sistema kritikuojama, nes mažesnių bendruomenių atstovams daug sunkiau parduoti savo butus, bet tokia vykdoma socialinė politika buvo vienas veiksnių, padėjusių išvengti ilgus metus Singapūrą kamavusių rasinių, etninių ir politinių riaušių bei konfliktų. Nepaisant gyvenimo vienų greta kitų ir dabar egzistuojančios religinės bei etninės tolerancijos, Singapūre tarpbendruomeninių santuokų palyginti nedaug.
Šalis skatina prityrusių specialistų imigraciją iš Azijos, Europos ir kitų šalių, taip siekdama kompensuoti nedidelę Singapūro populiaciją, todėl šalies etninė sudėtis šiek tiek kinta.
Kultūra
Singapūro kultūra iš esmės yra visų bendruomenių kultūrų samplaika. Šalyje yra visų pagrindinių religijų atstovų (įvairių pakraipų krikščionių, musulmonų, hinduistų, budistų, sikų ir kt.), todėl švenčiamos visų jų šventės, yra su konfesijomis susijusių parduotuvių, šventyklų. Singapūro vietinė kultūra gana „santūri“, palyginti su laisva vakarų kultūra, pavyzdžiui: Singapūre į naktinius klubus įleidžiama tik nuo 25 metų, į barus – nuo 23 m., už narkotikų įvežimą į šalį gresia mirties bausmė, kaip ir už kai kuriuos kitus nusikaltimus. Tebeegzistuoja ir nuplakimo bausmės, jas gyventojai patvirtino referendumu.
Singapūre taisyklės labai griežtos, pavyzdžiui, draudžiama į šalį įvežti kramtomąją gumą, draudžiama užsiiminėti oraliniu bei analiniu seksu (tik homoseksualams), uždrausta ar cenzūruota nemažai populiarių knygų ir filmų – prie tokių ir panašių suvaržymų vakariečiui priprasti gali būti sunku.
Nuorodos
Bendros nuorodos: Žemėlapiai:
Atis
Atis (Attis, Attes) graikų mitologijoje – Frygijos karalaitis, kuris neįtiko Dzeusui ir jo nubaustas nustojo vyriškumo. Miręs ir vėl atgaivintas tapo deivės Kibelės numylėtiniu. Buvo palaidotas Agdos kalne. Jo kultas su orgijomis kartu su Kibelės kultu 204 m. pr. m. e. perkeltas į Romą, kur nuo 54 m. pr. m. e. tapo valstybiniu kultu. Vėliau kartu su Mitros kultu buvo didelis ankstyvosios krikščionybės konkurentas.
Vygrėnai
Vygrėnai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietryčius nuo Seinų ir apie 108 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Valsčiaus keliai: Vygrėnai – Zelva, Vygrėnai – Dubava ir Vygrėnai – Beržalapiai, Vygrėnai – Kukliai. Lempio ir Kunio ežerai.
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1880-1902 m. išleistame Lenkijos Karalystės geografiniame žodyne nurodoma, kad Berznyko valsčiui priklausančiame kaime yra 9 namai, kuriuose gyvena 44 suaugusieji gyventojai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Šmartnas prie Pakos
Šmartnas prie Pakos – miestas šiaurinėje Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, prie Pakos upės; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Stovi Šv. Martyno bažnyčia (nuo XIII a.).
Gediškiai
Gediškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurę nuo Obelių, 2 km nuo Latvijos sienos. Praeina vieškelis. Yra Lukštų mokyklos skyrius, biblioteka (įkurta 1958 m.).
Istorija
LTSR metais buvo Kairelių kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė felčerių ir akušerių punktas, pradinė mokykla (1915 m. įsteigta), biblioteka.
Jerzy Stelmach
Jerzy Marian Stelmach (g. 1954 m. Krokuvoje, Lenkija) – lenkų teisininkas, filosofas, Krokuvos universiteto profesorius, Teisės ir etikos filosofijos katedros vedėjas, Heidelbergo universiteto garbės daktaras. Jerzy Stelmach yra kelių knygų, tokių kaip Šiuolaikinės teisės teorija ir filosofija Rytų Europoje (Współczesna teoria i filozofia prawa na zachodzie Europy), Kas yra hermeneutika? (Co to jest hermeneutyka?) ir kt., autorius.
Šmartnas
Šmartnu vadinami savivaldybių miesteliai Slovėnijoje:
Andrés D'Alessandro
Andresas Nikolasas D’Alesandras (Andrés Nicolás D'Alessandro; g. 1981 m. balandžio 15 d.) – futbolininkas, Argentinos rinktinės ir Brazilijos Internacional klubo saugas.
žaidžia nuo 2001 m. Su olimpine rinktine 2004 m. tapo olimpiniu čempionu.
Policininkė daro karjerą
Policininkė daro karjerą – 1976 m. Italijoje sukurta komedija, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Edwige Fenech. Šis filmas yra neoficialus juostos „Policininkė“ tęsinys, pats turintis 2 tęsinius – „La poliziotta della squadra del buon costume“ (1979) ir „Policininkė Niujorke“ (1981).
Turinys
Džijana, dirbanti namų šeimininke pas policijos viršininką, svajoja apie tarnybą policijoje. Ji susidomi skelbimu apie moteris, priimamas į tarnybą, ir nusprendžia pamėginti laimę. Nors Džijana nesugeba atlikti nei vienos užduoties, pažintis su policijos viršininku padeda jai išlaikyti egzaminus ir tapti tikra policininke. Gaudama pačias paprasčiausias užduotis, Džijana netrunka kiekvienoje jų rasti nusikaltimo pėdsakų, tuo išvesdama iš kantrybės savo tiesioginį viršininką. Persirengusi prostitute, ji bando rinkti įrodymus gatvėje, tačiau galiausiai pažeminama iki dviračių vagysčių tyrėjos...
Nevino Kamienskiai
Nevino Kamienskiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Sviesteliškis (Biržai)
Sviesteliškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Papilio.
1923 m. buvo 4 ūkiai.
Istorija
1950-1991 m. Papilio kolūkio gyvenvietė.
Genocidas
Genocidas – sąmoningas ir sistemingas žmonių naikinimas dėl jų priklausymo etninei, tautinei, religinei ar rasinei grupei.
Pagal Tarptautinį baudžiamąjį teismą tai baudžiamoji veika, padaryta siekiant sunaikinti visus ar dalį žmonių, priklausančių kokiai nors nacionalinei, etninei, rasinei ar religinei grupei (TBTS 6 straipsnis):
Pagal Ženevos konvenciją – planuoti veiksmai, skirti tam tikros tautos arba gyventojų grupės sunaikinimui įgyvendinti, naikinant kultūrą, finansinę ir politinę bazę, sveikatos apsaugą ir t. t., siekiant, kad ta grupė žmonių ilgainiui išnyktų.
Terminą 1943 m. pirmąkart pavartojo Lenkijos žydų mokslininkas Raphael Lemkin, nors nuo seniausių laikų žinomi genocido atvejai. Kaltinimas genocidu yra labai rimtas. Jei taip kaltina kita valstybė, kaltinama valstybė gali kreiptis į Tarptautinį Baudžiamąjį Teismą, prieš kurį tada gali atsakyti ir neteisingai kaltinantis kaltintojas.
Kerešo kultūra
Kerešo kultūra, dar vadinama Starčevo kultūra, Starčevo–Kerešo kultūra – neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal radinių vietas. Išskirta 1920 m. pagal prie Kerešo upės aptiktus archeologinius radinius.
Genocidas
Genocido neigimas
thumb|Ruandos genocido aukų kaukolės
Kerešo kultūra
Arealas
Kerešo kultūra 6200–5200 m. pr. m. e. buvo paplitusi Balkanuose ir dabartinės Vengrijos šiaurės rytų dalyje: Kerešo upės slėnis (Vengrija), Sračevas (Serbija) ir Krišas (Rumunija). Nuo 1980 m. Kerešo upės baseine tiriamos kultūros gyvenvietės. Tuo pačiu metu greta kultūros arealo (ar jai priskiriamos) egzistavo Karanovo kultūra, Gumelnicos kultūra, pre-Sesklo kultūra, Dudeščio kultūra. Jos gana anksti išsivystė kaip atskiros kultūros. Tiesiogine Kerešo kultūros palikuone buvo Vinčos kultūra.
Genocidas
Genocido neigimas
Turkija neigia armėnų tautos genocidą, teigdama, kad jaunaturkiai gynė civilius turkus nuo armėnų nusikaltėlių, kad armėnai turkų nužudė ne mažiau, nei turkai – armėnų, kad armėnai bandė surengti valstybinį perversmą, suskaidyti Turkiją, kad dauguma jų žuvo kare ir pan.
Klausimai, kvalifikuojant veiką kaip genocidą:
Lietuva
Lietuvoje išskiriama keletas periodų, kai viena ar kita dalis gyventojų buvo naikinama, nutautinama ir pan. Ne visi istorikai šiuos periodus vertina vienareikšmiškai, tačiau bent dalis istorikų linkę teigti, kad Lietuvoje buvo šie genocido atvejai:
Billy Joel
William Martin Joel (g. 1949 m. gegužės 9 d.) – JAV roko atlikėjas, dainininkas ir dainų autorius. Jo daina „Piano Man“, išleista 1973 m., tapo pirmuoju jo hitu. Remiantis Amerikos įrašų industrijos asociacijos duomenimis jis yra šeštas pagal parduotus įrašus Amerikoje. Jo septintojo, aštuntojo ir devintojo dešimtmečio hitai laimėjo šešis Grammy apdovanojimus ir Amerikoje buvo parduoti 150 milijonų tiražu. Joel nutraukė pop muzikos įrašus 1993 m., bet toliau tęsė koncertinius turus (kartais kartu su Elton John). Tačiau 2007 m. jis vis dėlto įrašė singlą „All my life“ ir tęsė 2006–2008 m. koncertinį turą.
Biografija
Viljamas Martinas Džoelis gimė Niujorke, Bronkso rajone (JAV), 1949 m. gegužės 9 d. Kai jam buvo vos vieneri, jo tėvai persikėlė gyventi į Hikvilio užmiestį Niujorke, vadinamą Long Ailendą. Ten jis užaugo kartu su jaunesniąja sese.
Jo tėvas Howard Joel, klasikinis pianistas ir verslininkas, gimė Niurnberge (Vokietija), žydų šeimoje. Dėl nacių puolimo, jis turėjo sprukti į Šveicariją ir tam, kad galėtų emigruoti, jam teko parduoti savo verslą. Emigruodamas, jis su šeima, pirmiausia pasiekė Kubą, kadangi tuometinė imigracijos kvota vokiečių žydams neleido jiems keliauti į Jungtines Amerikos Valstijas tiesiogiai. JAV Howard'as Joelis tapo inžinieriumi, tačiau visada mylėjo muziką. Tuo tarpu, Bilio motina Rosalind gimė Brukline, Niujorke, irgi žydų šeimoje, tik jos tėvai emigravo iš Anglijos. Joelis yra sakęs, kad jo tėvai nieko nepasakojo jiems apie gyvenimą per Antrąjį pasaulinį karą. Bilis plačiau apie tuos laikus sužinojo, tik vėliau, besidomėdamas apie savo tėvo šeimą. Kai jo tėvai 1957 m. išsiskyrė, jo tėvas išvyko iš JAV į Europą, kadangi jis niekada nemėgo Amerikos, teigdamas, kad žmonės tenai yra neišsilavinę ir materialistiški. Apsigyvenęs Austrijos sostinėje Vienoje, jis sukūrė antrą santuoką.
Major League Gaming
thumb|200px|right|Major League Gaming logotipas Major League Gaming, trumpiau MLG – elektroninio sporto organizacija, įkurta 2002 m. JAV.
Billy Joel
Biografija
Bilis Joelis dar būdamas mažas, tiesa, nelabai noriai, pradėjo lankyti pianino pamokas. Būdamas paauglys jis pradėjo lankyti bokso pamokas savigynos tikslams. Jam gerai sekėsi boksas, tačiau vėliau metė jį, po to kai lūžo nosis. Jis mokėsi Hikvilio vidurinėje mokykloje iki 1967 m. bet nebaigė jos su savo klase, kadangi grojo pianinu viename bare, kad padėtų savo motinai finansiškai. Tačiau labiausiai tai lėmė vakaras prieš privalomuosius anglų k. egzaminus, kuomet jis turėjo groti pianinu iki išnaktų, nors kita vertus, neskaitant šito, Bilis nebuvo prastas mokinys. Jam dar buvo galimybė eiti mokslus vasarą, kad galėtų gauti diplomą, bet vietoj to jis nusprendė pradėti savo muzikinę karjerą. Bilis yra sakęs, kad jei jis negali įstoti į Kolumbijos universitetą, tuomet jis eis dirbti į „Columbia Records“, kadangi ten nereikia vidurinės mokyklos diplomo (tiesą sakant jis taip ir padarė). Įdomu, kad po 25 metų, tai yra 1992 m. jis pateikė visus reikiamus darbus savo buvusios mokyklos pedagogų tarybai ir šitaip pagaliau gavo mokyklos baigimo diplomą.
Ankstyvieji metai (1965–1970)
Dar paauglystėje Biliui daugiausiai įtakos padarė tokios grupės kaip „The Beatles“, „The Drifters“ bei „The Four Seasons“. Pamatęs bitlus ant scenos per „The Ed Sullivan Show“, jis nusprendė siekti karjeros muzikoje. Per interviu jis pripažino, kad užteko vos vieno „The Beatles“ pasirodymo, kad pakeistų jo gyvenimą. Iki tol jis nė neįsivaizdavo savęs grojančio roką. Tačiau jis pasiryžo eiti tuo keliu, mat labai troško groti roko grupėje. Pačioje pradžioje jis prisijungė prie tuometinės grupės, vadinamos „Echoes“, kuri užsiėmė britų invazijos kūrinių pergrojimu (angl. covers). Grupė pradėjo įrašinėti dainas 1965 m. Tuo metu, būdamas 16-kos Bilis grojo pianinu ant kai kurių kūrinių, kuriuos leido „Kama Sutra Productions“, o prodiusavo Shadow Morton. Joelis sugrojo dainos „Leader of the Pack“ demo versijai, kuri po to tapo „The Shangri-Las“ grupės hitu.
Major League Gaming
Taip pat MLG šiek tiek susijusi su kompiuterinių žaidimų kūrimu ir televizijos laidų gamyba.
Billy Joel
Ankstyvieji metai (1965–1970)
Vėlyvaisiais 1965 m. „Echoes“ pakeitė savo pavadinimą į „Emeralds“, o netrukus į „Lost Souls“. Tačiau 1967 m. Bilis paliko grupę, kad prisijungtų prie „The Hassles“ – iš Long Ailendo kilusios grupės, kuri sudarė kontraktą su „United Artists Records“. Po pusantrų metų jie jau buvo išleidę keturis singlus ir du albumus („The Hassles“ ir „Hour of the Wolf“) – visi buvo komerciškai nesėkmingi. 1969 m. Joelis su Jon Small paliko grupę ir sukūrė savo duetą, vadinamą „Attila“. 1970 m. liepą jie išleido debiutinį albumą tokiu pačiu pavadinimu. Deja, jų grupė iširo, po to kai Jon Small'as sužinojo apie Bilio ir jo žmonos Elizabeth draugystę.
Major League Gaming
Major League Gaming organizuojamų turnyrų serija vadinasi Pro Circuit ir yra rengiama šešis kartus per metus, kiekvieną sykį skirtingame mieste. Šiuose turnyruose žaidžiami žaidimai yra:
Tarp praeityje organizuotų žaidimų turnyrų buvo Call of Duty: Modern Warfare 2, Halo 3, Super Smash Bros. Brawl, Tekken 6 ir kiti.
Billy Joel
„Cold Spring Harbor“ ir „Piano Man“ (1970–1974)
Bilis Joelis pasirašė kontraktą su įrašų kompanija „Family Productions“ (priklausančia Artie Ripp), su kuria jis įrašė savo pirmąjį studijinį albumą „Cold Spring Harbor“ (pavadinimas kilo nuo Long Ailende esančios vietovės). Artie Ripp'as teigia išleidęs 450 000 JAV dolerių, padėdamas Joeliui. Vis dėlto, nepaisant šitokio įdirbio, albumas buvo įrašytas pernelyg dideliu tempu, todėl jis tapo grynu nusivylimu tiek technine, tiek komercine prasme. Iš albumo išėjusios dainos „She's Got a Way“ ir „Everybody Loves You Now“ po kurio laiko atsiradusių Bilio fanų liko nepastebėtos, tad jos buvo perdainuotos 1980 m. gyvuose pasirodymuose ir įtrauktos į albumą „Songs in the Attic“. Galiausiai 1983 m. buvo išleista perdaryta albumo „Cold Spring Harbor“ versija, kur buvo ištaisytos ankstesnės techninės klaidos.
1971 m. gale jis pradėjo savo pirmąjį, „Cold Spring Harbor“ turą, su savo tuometine grupe, susidėjusia iš Rhys Clark (būgnai), Al Hertzberg (gitara) ir Larry Russell (bosinė gitara). Jie koncertavo JAV bei Puerto Rike, atlikdami įžanginį pasirodymą anų laikų atlikėjams ir grupėms kaip „The J. Geils Band“, „The Beach Boys“, „Badfinger“ bei Taj Mahal. Joelio pasirodymas Puerto Riko „Mar y Sol Pop Festival“ festivalyje sulaukė išskirtinio dėmesio. Biliui buvo pasiūlyta jo pasirodymą įtraukti į Mar Y Sol dainų rinkinį „Mar Y Sol: The First International Puerto Rico Pop Festival“, tačiau jis atsisakė. Kad ir kaip būtų buvę, su laiku žmonių dėmesys Joelio muzikai vis tiek augo. 1972 m. pavasarį Filadelfijos radijas WMMR-FM pradėjo groti gyvai Bilio sugrotą „Captain Jack“, kuris tapo pogrindiniu hitu Jungtinių Valstijų rytų pusėje. Herb Gordon, dirbęs „Columbia Records“, nugirdo Joelio dainas, tad sužavėtas pasiūlė jį kompanijai. Bilis sėkmingai pasirašė kontraktą su „Columbia“ 1972 m. ir persikėlė į Los Andželą (Kalifornija). Ten jis nugyveno trejus metus.
Bilio Martino vardu jis šešis mėnesius dirbo administracinėje ložėje, grodamas pianinu. Čia dirbdamas Bilis parašė savo žinomiausią kūrinį „Piano Man“, kuris buvo apie ano baro lankytojus. Nors ir turėjo pasirašęs naują kontraktą, jis vis dar oficialiai priklausė „Family Productions“. Artie Ripp perleido pirmąjį Joelio kontraktą „Columbia“ leidėjams. Walter Yetnikoff, tuometinis CBS/Columbia prezidentas, nupirko teises į ankstyvąsias Bilio dainas, perduodamas visas teises jam kaip dovaną gimtadienio proga. Pirmuoju Joelio albumu, išleistu „Columbia Records“ tapo 1973 m. „Piano Man“. Neskaitant silpnų pardavimų, daina „Piano Man“ (tokiu pačiu pavadinimu kaip ir albumas) tapo Bilio gyvų pasirodymų klasika. Tačiau nuo tų metų jo pritariamosios grupės sudėtis pasikeitė. Nors Joelio kūryba ir toliau sulaukdavo vis daugiau dėmesio.
„Streetlife Serenade“ ir „Turnstiles“ (1974–1977)
miniatiūra|Bilis Joelis (1974 m.) 1974 m. Bilis įrašė antrąjį savo studijinį albumą su „Columbia Records“, bendrai tai trečiasis studijinis albumas – „Streetlife Serenade“. Tuo metu jo vadybininkas buvo Jon Troy, senas draugas iš Niujorko. Vėliau Troy buvo pakeistas jo žmonos Elizabeth. Albume yra nuorodų į amerikietiškus priemiesčius. Albumas labiausiai pasižymėjo su savo hitu „The Entertainer“, pasiekusiu 34-tą vietą JAV. Šią dainą Joelis parašė kaip sarkastišką repliką į tai, kad radijas sutrumpino „Piano Man“ dainą. Vis dėlto, kritikų tarpe albumas laikomas vienu silpnesnių jo darbų, be to pačiam Joeliui šis albumas ne itin patinka.
Palikęs Los Andželą jis grįžo į Niujorką, kur 1975 m. pradėjo įrašinėti naująjį albumą „Turnstiles“. Tai buvo pirmasis albumas, kurį įrašinėjo su savo naująja grupe. Iš pradžių jis įrašinėtas „Caribou Ranch“ įrašų studijoje, kartu su Eltono Džono grupės nariais, tačiau nepatenkintas rezultatais Joelis grįžo į Niujorką ir ten užbaigė kūrimo procesą. Daina „Say Goodbye to Hollywood“ tapo nedideliu hitu, ją perdainavo ir išleido savo versijas Ronnie Spector ir Nigel Olsson (kuris tuo metu grojo Eltono Džono grupėje būgnininku). Per 2008 m. radijo interviu Joelis atskleidė, kad jis jau kurį laiką nebeatlikinėjo šios dainos ant scenos, nes dainuojant originaliomis natomis, imdavo trūkčioti jo balsas. Tačiau 2014 m. gegužę po ilgos pertraukos Bilis ir vėl atliko šią dainą Hollywood Bowl amfiteatre. Kita daina, „New York State of Mind“ tapo viena žinomiausių ir populiariausių Joelio kūrinių, kuri niekada nebuvo išleista kaip singlas. Šią dainą perkūrė tokie žinomi atlikėjai kaip Barbra Streisand bei Tony Bennett, o pastarasis duetu su Joeliu įrašė 2001 m.
„The Stranger“ ir „52nd Street“ (1977–1979)
Vėliau Columbia Records pristatė Bilį Joelį būsimam naujam prodiuseriui Phil Ramone, kuris ateityje prodiusavo ateinančius albumus: nuo „The Stranger“ (1977) iki „The Bridge“ (1986). Naujai pasirodęs 1977 m. albumas „The Stranger“ sulaukė neįtikėtinos sėkmės, kurio net keturios dainos sugebėjo patekti į top 25-tukus: „Just the Way You Are“ (Nr. 3), „Movin' Out“ (Nr. 17), „Only the Good Die Young“ (Nr. 24), „She's Always a Woman“ (Nr. 17). Šis albumas tapo multi-platininiu, prasimušęs į antrąją pardavimų vietą ir šitaip perkopdamas Simon & Garfunkel albumą „Bridge over Troubled Water“, kuris iki tol buvo Columbia Records geriausiai parduodamas albumas. Daina „Just the Way You Are“ buvo parašyta pirmajai Joelio žmonai Elizabeth Weber, po to kai susapnavo ją. Už šią dainą Bilis laimėjo Grammy apdovanojimą, kuri buvo įvardyta Metų įrašu ir Metų daina. Tą jis sužinojo turo metu Paryžiuje, viešėdamas viešbutyje. Žurnalas „Rolling Stone“ skyrė „The Stranger“ 70-tą vietą visų laikų geriausių albumų sąraše.
Lietuvaitė (žurnalas)
Lietuvaitė – katalikų krypties moterų mėnesinis žurnalas, ėjęs 1910–1914 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvių katalikių moterų draugija. Spausdino S. Banaičio spaustuvė Kaune. Išėjo 53 numeriai.
Rašė moterų padėties visuomenėje, motinystės, šeimos, doros, auklėjimo, švietimo, religijos klausimais, spausdino grožinės literatūros kūrinėlius.
Bendradarbiavo Adomas Dambrauskas-Jakštas, P. Januševičius, B. Jotautytė, Viktorija Kryžkelaitė, Maironis, Juozas Mikuckis, P. Povilaitytė, V. Puišytė, Ignas Šlapelis, K. Švedienė ir kiti.
Ipswich Town FC
Istorija
Paskutinį kartą šalies čempionate žaidė 2002 m. Nuo 1936 m. klubas yra profesionalus, pirmąkart patekęs į aukščiausiąją lygą laimėjo čempionatą.
Vladimiras Vladko
Volodymyras Vladko (Володи́мир Микола́йович Владко́), tikroji pavardė Volodymiras Jeremčenka (Володи́мир Микола́йович Єремченко; 1901 m. sausio 8 d. Sankt-Peterburgas – 1974 m. balandžio 21 d. Kyjevas) – ukrainiečių tarybinis žurnalistas, teatro kritikas, rašytojas fantastas. Laikomas vienu tarybinės mokslinės fantastikos pradininkų.
Pseudonimas atsirado iš tipografinės klaidos. Eilinio straipsnio korektūriniame juodraštyje iš vardo Vladimir liko Vlad-, o iš pavardės Jeremčenko liko -ko. Ši klaida ir tapo pseudonimu.
Biografija
Gimė Peterburge, tarnautojo šeimoje.
Kūryba
Skelbti eiles, feljetonus, recenzijas pradėjo 1917 m. Jaunystėje uždarbiavo kaip žurnalistas. Vėliau ėmė rašyti žurnalistinių apybraižų rinkinius, fantastinius apsakymus ir apysakas.
Kūriniai versti į baltarusių, bulgarų, vengrų, lietuvių, vokiečių, serbų, čekų ir japonų kalbas.
Nevino Lešnė
Nevino Lešnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Vyškų, apie 12 km į šiaurės vakarus nuo Bielsko ir apie 35 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Plungės dvaras
thumb|Skulptūra „Venera su kupidonais“ Plungės dvaro parke
Plungės dvaras – buvusio dvaro sodyba, esanti Plungėje. Dvaro laikrodinėje įsikūrusi Plungės biblioteka.
Istorija
thumb|right|Rūmų durų fragmentas thumb|left thumb|left
Plungės dvaras minimas nuo 1565 metų. Dvaro valdytojai nuolat keitėsi: nuo 1570 m. Žygimantui Augustui Plungės seniūniją užrašius Mykolui Aleknavičiui, dvaro valdytojais buvo Valavičiai, Karpiai, Krispinai-Kiršenšteinai. XVIII a. pabaigoje dvaro ansamblį valdė Vilniaus vyskupas Ignotas Masalskis. Po vyskupo nužudymo 1794 m. visus jo dvarus paveldėjo jo brolio duktė Elena Apolonija Masalskytė-de Linjė ir jos antrasis vyras grafas Vincentas Potockis. . Galiausiai 1806 m. rūmus įsigijo grafas Platonas Zubovas, o 1873 m. jie buvo parduoti Mykolui Oginskiui.
Būtent Oginskiai 1879 m. pastatydino didingus, neorenesanso stiliaus (architektas Karlas Lorencas) rūmus. Jų vidus buvo įrengtas 1882-1885 m. Rūmus dekoravo Kazimiero Somerio stiuko dirbtuvių meistrai iš Varšuvos. Interjerą puošė lipdyba, tapybos pano, puošnios krosnys, kolekciniai baldai. Tai buvo Oginskių dvaro rezidenciniai rūmai. 1873–1902 m. dvare veikė muzikos mokykla. Joje mokėsi ir Mikalojus Konstantinas Čiurlionis Dvare taip pat buvo įsteigtas žemaitukų žirgynas, 1899 m. surengta žemės ūkio ir amatų paroda. .
Po M. Oginskio mirties 1902 m. rūmų kompleksą toliau prižiūrėjo jo žmona. 1905 m. ji įsteigė mokyklą dvaro tarnautojų vaikams, globojo senelių prieglaudą, ligoninį, išlaikė vaikų darželį. Tačiau po Pirmojo pasaulinio karo rūmuose nebebuvo gyvenama - juose 1922 m. įsikūrė "Saulės" gimnazija, o vėliau - Žemės ūkio mokykla. 1934 m. rūmai atiteko Lietuvos kariuomenės artilerijos pulkui. Po gaisro 1941 m. iki 1953 m. rūmai stovėjo nenaudojami. [1953]] m. buvo nuspręsta iš Rietavo į rūmus perkelti Žemės ūkio technikumą. 1961 m. buvo baigti rūmų atstatymo darbai ir juose įsikūrė Plungės vidurinė mokykla. 1965-1994 m. rūmuose veikė Plungės statybininkų mokykla.
1994 m. rūmuose įkurtas Žemaičių dailės muziejus, kuriame kaupiamos ir eksponuojamos muziejinės vertybės, atspindinčios Žemaitijos regiono kultūrinę, istorinę įvairovę, saugomos ir puoselėjamos Mykolo Oginskio dvaro tradicijos.
2012-2015 m. rūmai restauruoti. Šiuo metu dvaro ansamblį sudaro dešimt XIX a. pastatų ir statinių. Juos supa vienas didžiausių (58,3 ha) mišraus stiliaus parkų Lietuvoje.
Miroslavo herbas
Miroslavo herbas – vienas iš Miroslavo miestelio ir seniūnijos (Alytaus rajono savivaldybė) heraldikos atributų su jame pavaizduotu vietos simboliu – Olakalnio koplyčia.
Plungės dvaras
Parkas
Manoma, kad parkas įkurtas XVIII amžiaus viduryje. Panaudojant Babrungo upę bei šaltinius, parke buvo sukurta septynių tvenkinių sistema. Priešais rūmus buvo iškastas apvalios formos baseinas, jo viduryje sumontuota salelė, kurioje stovėjo skulptūra. Parke buvo pasodinta daug egzotinių medžių bei krūmų, liepų, uosių ir skroblų alėjų, poilsiui įrengta grybo ir kitokių formų pavėsinių, nemažai skulptūrų, vazų. .
Miroslavo herbas
Aprašas
Herbo mėlyname lauke sidabrinė kylanti koplyčia su auksiniu kryžiumi stogo viršuje ir auksiniu varpu arkoje.
Plungės dvaras
Perkūno ąžuolas
Pasakojama, kad pagonybės laikais šalia medžio šventąją ugnį kūreno vaidilutė Galinda. Vieną dieną jos mylimasis išjojo ginti tėvynės nuo kryžiuočių ir negrįžo. Galinda vis raudodavo, todėl vaidila, matydama sielvarto apimtą vaidilutę, mokė ją nelieti ašarų ir sakė, kad tik šventoji ugnis gali užgesinti žemiškąją meilę. Kartą Galindai raudant po plačiašakiu ąžuolu, į jį trenkė perkūnas. Ąžuolas sudrebėjo, į jo kamieną prikrito žemių, iš kurių netrukus išaugo ypatingai graži gėlė. Nuo to laiko žmonės ąžuolą vadina Perkūno ąžuolu.
Miroslavo herbas
Istorija
2004 m. vasario 4 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 363. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Sežana
Sežana – miestas pietvakarių Slovėnijoje, netoli sienos su Italija, 17 km nuo Triesto; savivaldybės centras. Geležinkelio stotis. Yra Šv. Martyno bažnyčia. Išvystytas turizmas.
Almiai
Almiai – vidutinio ankstyvumo juodųjų serbentų veislė. Krūmai vidutinio augumo, truputį išsiskleidę. Uogos vidutinio dydžio (0,9 g), saldžiarūgštės, tinka gabenti. Uogose yra 141 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgumo. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 1,30–1,72 kg uogų. Palankiais metais derlius būna iki 7 kg iš krūmo. Miltligė, deguliai, serbentinė erkutė pažeidžia nestipriai, šviesmargė – vidutiniškai. Veislė sukurta 1994 metais, Lietuvos sortimente nuo 2001 metų.
Gegiedžiai
Gegiedžiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Linkuvos, prie kelio. Į rytus nuo kaimo pradeda tekėti Viršytis.
Istorija
XIX a. pradžioje Pašvitinio parapijos metrikų knygose vadinamas miesteliu (Aula Giegiedzie), pagal XIX a. pabaigos žemėlapius turėjo 89 sodybas.
Pavadinimas greičiausiai kilęs iš žemes valdžiusių (o tikriausiai ir gyvenvietę įkūrusių) Žemaitijos bajorų Giegiecki (kai kada Giegiedzki), kurių tėvonija spėjama buvusi netoliese buvusiame Gegiedždvario dvare (rašytiniuose šaltiniuose – Territorio Giegiedzie).
Alma Karosaitė
Alma Karosaitė (1945 m. sausio 19 d. (tikroji data sausio 1 d.) Gavėnuose, Biržų rajonas – 2014 m. rugsėjo 8 d. Vilniuje) – Lietuvos poetė.
Biografija
Mokėsi Dirvonakių pradinėje, Geidžiūnų vidurinėje, Biržų J. Janonio vidurinėje internatinėje mokykloje. 1968 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą. Dirbo spaudos leidinių korespondente, redaktore leidykloje „Vaga“. Nuo 1995 m. Muitinės mokymo centro vyr. metodininkė.
Vingiorykštė
Vingiorykštė (Filipendula) – erškėtinių (Rosaceae) augalų gentis. Lotyniškai filium – siūlas, pendere – kaboti; viena šios genties rūšis (pievinė vingiorykštė) turi plonas šaknis, ant kurių kabo šakniagumbiai. Augalai stambūs, daugiamečiai, su gana storu šakniastiebiu. Lapai plunksniškai suskaldyti. Žiedynas – gausiažiedė šluotelė.