cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čenstakavos Dievo Motinos ikona
Prieš padalinimus ir jų metu
1813 m., kai Rusijos armija įžengė į Čenstakavos tvirtovę, abatas ir broliai padovanojo generolui jo kopiją. Vėliau ši kopija buvo pervežta į Sankt Peterburgą.
XX amžius
1909 m. spalio 24 d. įvyko šventvagystė: paulietis Damazy Macoch pavogė popiežiaus atsiųstas paveikslo karūnas, votus ir aptaisus.
Pirmojo pasaulinio karo metu nei vienuolynas, nei ikona nenukentėjo. Lenkijai atgavus nepriklausomybę, 1920 m. buvo atnaujintas Čenstakavos Dievo Motinos išrinkimas Lenkijos karaliene.
Antrojo pasaulinio karo metu vienuolynas buvo užimtas Vokietijos armijos, o patys vienuoliai buvo akylai kontroliuojami. Buvo uždraustos piligrimystės į Jasną Gurą, pats paveikslas buvo pakeistas kopija. Originalas buvo saugomas pačiame vienuolyne. Pasibaigus karui, Lenkijos partizanai, kovoję už šalies nepriklausomybę nuo TSRS, dažnai vaizdavo Čenstakavos Dievo Motiną savo goržetuose. Ikona buvo taip pat siejama su demokratiniu Solidarumo judėjimu. Čenstakavos Dievo Motinos atvaizdą savo švarko atlapoje segėjo Lechas Valensa.
2012 m. gruodžio 9 d., po rytinių Mišių, paveikslą buvo bandyta apgadinti. Vyras metė į paveikslą elektros lemputes, kurių viduje buvo juodi dažai. Paveikslas nebuvo apgadintas (jį saugo šarvuotas stiklas). Kaltininkas buvo iš karto suimtas.
Ikona
Iki šiol vienareikšmiškai nėra nustatyta nei ikonos sukūrimo data, nei jos autorius. Ikona nutapyta temperos technika ant medinės lentos, kurios matmenys yra 122,2 x 82,2 x 3,5 cm. Joje pavaizduota Dievo Motina su Kūdikėliu Jėzumi ant kairės rankos. Jėzaus apdaras – karmino spalvos. Marijos veidas žiūri į tikinčiuosius. Kristus irgi žiūri į priekį, tačiau jo žvilgsnis nesustoja ties tikinčiuoju. Abu veidus jungia mąslumas, tam tikras santūrumas ir atsitraukimas. Ant dešiniojo dievo Motinos skruosto matomi du lygiagretūs įbrėžimai, kuriuos kerta trečias, esantis nosies linijoje. Ant kaklo yra trys įbrėžimai, iš kurių du matomi ganėtinai aiškiai, kiti keturi – nelabai.
Kairėje rankoje Jėzus laiko knygą, dešinę kelia aukštyn, darydamas būdingą mokytojo, valdovo arba palaiminimo gestą. Dešinę ranką Marija laiko ant krūtinės. Žydrai-mėlyna Marijos suknelė ir tos pačios spalvos apsiaustas yra papuoštas auksinių lelijų motyvais. Virš Dievo Motinos kaktos matoma šešiakampė žvaigždė. Pagrindinė ikonos fono spalva – žydrai žalia, pereinanti į jūros bangos atspalvį. Dominuojantis ikonos elementas – auksinės aureolės virš Marijos ir Jėzaus galvų, kurios susilieja į vieną kompoziciją, kontrastuojančią su juoda personažų veido spalva (tamsi odos spalva – tai turbūt žvakių dūmų poveikis, ką parodo ikonos kopijos Rusioje, kur veido odos spalva yra normali).
Ikonos kultas betarpiškai siejamas su Marijos ir Kūdikėlio puošimu brangiais votais. Mažų mažiausiai iki XV a. vidurio jie buvo tvirtinami betarpiškai prie paveikslo lentos.
1430 m. Jasna Guros vienuolynas buvo apiplėštas, votai nuo paveikslo buvo nuplėšti, pati lenta – smarkiai apgadinta. Ikona buvo pirmą kartą restauruota 1434 m. Krokuvoje. Deja, tuometiniai restauratoriai, siejami su Vakarų kultūra, pakeitė paveikslą pagal anuometinę madą, tokiu būdu neišsaugodami jos pirminio „graikinio stiliaus“.
Aptaisai
Nuo XVII a. antrosios pusės paveikslas buvo puošiamas dekoratyviniais, brangiais aptaisais, kuriuos buvo galima keisti priklausomai nuo poreikio. Šiuo metu yra 9 Čenstakavos Dievo Motinos ikonos aptaisai : thumb|right|Ikonos aptaisas ir karūnos
Aurimas Lankas
Aurimas Lankas (g. 1985 m. rugsėjo 7 d. Šiauliuose) – Lietuvos baidarininkas, Šiaulių miesto politinis bei visuomenės veikėjas.
Čenstakavos Dievo Motinos ikona
Karūnos
Popiežiaus Klemenso XI dekretu 1717 m. rugsėjo 8 d. paveikslas buvo iškilmingai karūnuotas. Tai pirmasis toks paveikslas už Romos ribų. Karūnos fundatoriumi buvo Lenkijos karalius Augustas II, tačiau jos nebuvo uždėtos, kadangi buvo manoma, kad jos yra to nevertos. Buvo laukiama tų, kurias atsiuntė Klemensas XI. Po to, kai 1909 m. karūnos buvo pavogtos, 1910 m. gegužės 22 d. įvyko nauja karūnacija popiežiaus Pijaus X karūnomis. Jos buvo naudojamos iki 2005 m., kai Jonas Paulius II padovanojo naujas karūnas ir aptaisą. 2010 m. paveiksle buvo pakabintos naujos karūnos, kaip Lenkijos tautos votas, kurias 2010 m. kovo 3 d. pašventino popiežius Benediktas XVI.
Aurimas Lankas
Biografija
Irkluoti pradėjo nuo 1996 metų. Lankė Šiaulių sporto mokyklą „Atžalynas“. 2004 m. baigė Šiaulių Didždvario gimnaziją. 2009 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete įgijo teisės magistro kvalifikaciją.
Čenstakavos Dievo Motinos ikona
Kultas
1904 m. balandžio 13 d. Pijus X įsteigė Čenstakavos Dievo Motinos šventę, kuri buvo minima trečiadienį, po rugpjūčio 24 d. Tuo tarpu 1931 m. popiežius Pijus XI įsteigė šią šventę rugpjūčio 26 d., vėliau, 1956 m. ši liturginė šventė buvo įsteigta visose Lenkijos vyskupijose. Tuo tarpu pravoslavų bažnyčia mini Čenstakavos Dievo Motinos ikonos šventę kovo 19 d. (pagal Julijaus kalendorių – kovo 6 d.).
Šiuo metu Čenstakavos vienuolyno bažnyčioje yra saugoma speciali knyga, kurioje nuo seno surašomi stebuklai, įvykę Dievo Motinos paveikslo dėka. Daugelyje pasaulio vietų yra nutapytos paveikslo kopijos, kurias galima sutikti ne tik katalikų, bet ir pravoslavų bažnyčiose.
Aurimas Lankas
Biografija
Nuo 2009 m. Šiaulių kredito unijos „Žemdirbio gerovė“ paskolų vadybininkas, nuo 2012 m. kredito unijos vadovas, nuo 2014 m. valdybos pirmininkas. 2017 m. išrinktas Lietuvos centrinės kredito unijos valdybos nariu.
2013–2019 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, 2019 m. laikinasis partijos Šiaulių skyriaus pirmininkas. 2015-2019 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2019 m. gruodžio mėn. Laisvės partijos narys.
Čenstakavos Dievo Motinos ikona
Kultas
Čenstakavos vienuolynas yra gausiai lankomas turistų. 2013 m. į Jasną Gurą atvyko per 3,5 mln. piligrimų.
Pasaulinė piligrimystė
Nuo 2012 m. sausio 28 d. Čenstakavos Dievo Motinos ikonos kopija keliauja pro įvairias pasaulio šalis „Nuo vandenyno iki vandenyno“ piligrimystėje. Pirmajame etape iš Vladivostoko iki Portugalijos miestų, antrajame etape – apkeliavo JAV. Antrasis etapas baigėsi 2014 m. lapkričio 2 d. Lietuvoje ikonos kopija buvo nuo 2012 m. rugpjūčio 5 iki rugpjūčio 12 d. Rugpjūčio 13-15 dienomis Ikona puošė Žolinės atlaidus Skaistkalnėje, Latvijoje. Rugpjūčio pabaigoje dvi savaites Ikona kabojo Kauno katedroje.
Aurimas Lankas
Biografija
Laisvai kalba ir bendrauja anglų bei rusų kalbomis.
Sportinė veikla
2014 m. Vokietijoje vykusiame Europos čempionate Aurimas Lankas ir Edvinas Ramanauskas užėmė trečią vietą dviviečių baidarių 200 m sprinto rungtyje. 2022 m. liepą patvirtina jog diskvalifikuoti antri finišavę Rusijos sportininkai ir Lietuvos duetui įteikti sidabro medaliai. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate duetas liko 5-oje vietoje. 2015 m. Europos čempionate duetas iškovojo antrąjį bronzos medalį.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse poroje su E. Ramanausku sportininkai atrankos plaukime buvo pirmi ir tiesiogiai pateko į pagrindinį finalą ir neplaukė pusfinalyje. Finale duetas didžiąją distancijos dalį pirmavo, bet ties finišu nusileido Ispanijos ir Jungtinės Karalystės komandoms ir pelnė bronzos medalius. Tai antras Lietuvos olimpinis baidarių ir kanojų irklavimo medalis (pirmasis 2012 m. - Jevgenijus Šuklinas).
2016 m. rudenį išrinktas Lietuvos baidarių ir kanojų irklavimo federacijos vykdomojo komiteto nariu.
2019 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate užėmė 13-ą vietą kartu su Lietuvos keturvietės baidarės rinktine.
Omerta
Omerta, tylėjimo įstatymas – Sicilijos mafijos garbės kodekso norma, draudžianti bet kokį bendradarbiavimą su teisėsaugos struktūromis.
Yra žinomi atvejai, kai po pasikėsinimo į gyvybę išgyvenęs gangsteris atsisakydavo policijai identifikuoti į jį besikėsinusius priešus, net jei juos pažino. Garsiausias toks atvejis – Vito Genovese nurodymu pašautas mafijos bosas Frank Costello išgyveno ir vėliau teisme atsisakė liudyti prieš pasikėsinimą įvykdžiusį Vincent Gigante, ne tik jo „nepažindamas“, bet ir teigdamas, kad neturi supratimo kas ir kodėl galėjo norėti jo mirties. Gigante buvo išteisintas, o Costello, bijodamas pakartotinio pasikėsinimo, pasitraukė iš šeimos boso posto.
Mafijoje omertos sulaužymas baudžiamas mirtimi.
Istorija
XX a. 9-10 dešimtmečiuose JAV mafijoje omertos įstatymas pamažu prarado svarbą, vis daugiau įvairaus rango gangsterių siekdami sumažinti bausmės laiką bendradarbiaudavo su FTB ir policija, taip sukurdami tolimesnius precedentus. Kulminacija buvo liudyti sutikęs Bonanno šeimos bosas Joe Massino.
Sicilijoje omertos sulaužymai vis dar yra retos išimtys. Skirtingai nei JAV, čia yra įprasta už šį prasižengimą mirtimi bausti dar ir prasikaltusiojo gimines.
Šventasis Gralis
thumb|Jėzus Kristus su [[eucharistija ir Graliu – Juan de Juanes]] Šventasis Gralis – legendinis artefaktas krikščioniškoje mitologijoje. Perkeltine prasme ši sąvoka naudojama apibūdinti sunkiai pasiekiamam arba nepasiekiamam tikslui.
Dėl legendos apie šv. Gralį kilmės yra keletas versijų. Pasak vienos iš jų, legendos pagrindu yra vienas iš ankstyvųjų šventųjų gyvenimų aprašymų. Pagal kitą versiją, legenda Britanijoje turi vietines šaknis, susijusias su keltų mitologija. Pagal trečią versiją, pasakojimas apie Gralį susijęs su slapta okultine bendrija, įkurta neatmenamais laikais ir valdančia slaptas žinias, perduodamas iš kartos į kartą.
Yra keletas versijų dėl šv. Gralio prigimties:
Anot įvairių padavimų ir legendų – Gralio taurė ją radusiam galėjo atnešti nuodėmių atleidimą, amžiną laimę ar net nemirtingumą. Viduramžiais šios taurės paieškos buvo populiarios ir Katalikų Bažnyčia neprieštaravo šiam dar ankstyvosios krikščionybės laikais susiformavusiam mitui.
Adomas Bitė
Adomas Bitė (1836 m. Belazariškis, Raseinių apskritis – 1884 m. Paryžius) – 1863 m. sukilimo dalyvis.
Paakmenis (Utena)
Paakmenis – viensėdis Utenos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 7 km į šiaurės rytus nuo Kuktiškių.
Gyventojai
thumb|left|250px|Buvusios Tauragnų žydų kapinės thumb|left|250px|Kaimo kryžius
Kaslbaras
Kaslbaras  – miestelis vakarų Airijoje; Mėjo grafystės centras.
Mitabynė
Mitabynė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Piniavos.
Oželis nykštukas
thumb|Lymnocryptes minimus
Oželis nykštukas (Lymnocryptes minimus) – tilvikinių (Scolopacidae) šeimos, monotipinės oželių nykštukų (Lymnocryptes) genties slapukaujantis paukštis, kuris pabaidytas skrenda nedaug ir tuoj nusileidžia ant žemės. Kūno ilgis apie 19 cm, svoris – 50-90 g.
Viršugalvis ir pakaušis juodi su rusvomis smulkiomis dėmelėmis. Galvos šonuose plati šviesi juostelė. Nugara juoda, violetinio ir žalio atspalvio, išmarginta rusvomis dėmelėmis ir dviem išilginėmis juostomis. Vairuojamosios plunksnos rusvai pilkos su gelsvomis dėmelėmis. Vidurinė pora ilgesnė, jų viršūnės aštrios. Kūno apatinė pusė balta. Pagurklis ir krūtinės priekis rusvi su baltomis dėmelėmis. Snapas šviesus, gelsvas, tik galas juodas. Kojos žalsvai pilkos.
Lietuvoje reta rūšis. Gyvena pelkių klampynėse. Lizdą suka ant žemės. Deda 4 gelsvai rusvus kiaušinius, išmargintus rudomis dėmėmis.
Mitkai
Mitkais vadinami du gretimi kaimai:
Strijkai
Strijkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Šumovo, apie 19 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 81 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Konspiracija
Konspiracija – slapta veiklos ar veiksmo atlikimo forma, siekiant, kad kiti asmenys nesužinotų apie kokius nors dalykus, ir dėl to imantis ypatingų atsargumo ir saugumo priemonių.
Dar kitaip konspiracija yra slapta (politinė, ekonominė, socialinė ir kt.) veikla, pasireiškianti bendradarbiavimu su slaptosiomis organizacijomis ar jiems artimais subjektais, kai yra siekiama ką nors sužlugdyti ar kaip nors pakenkti.
Konspiracija gali būti kaip pogrindinė veikla ar jos epizodas. Konspiracijos metu naudojamos konspiracinės priemonės, konspiraciniai butai, susitariama dėl slaptų ženklų ir jų reikšmių.
„Konspiracinis butas“ yra naudojamas tiek teroristų, tiek meilužių, tiek ir slaptųjų tarnybų veiklos atveju.
Mykolas Jonas Pacas
Mykolas Jonas Pacas (1730–1787 m. spalis) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos armijos generolas-majoras (1764 m.), generolas-leitenantas (1766/1767 m.), Ziolovsko seniūnas. Augusto III kamergeris, Baro konfederacijos generalinis maršalka Lietuvos didžiojoje kunigaikštystėje (1769–1772 m.).
Biografija
Lietuvos magnatų Pacų giminės atstovas, herbo „Gozdawa“ savininkas. Žemaitijos kašteliono ir Ziolovsko seniūno Juozapo Paco (apie 1685–1764) ir Elenos Bialozoraitės sūnus. Brolis – generolas-inspektorius (1760) ir Lietuvos didysis pataurininkis Ignotas Pacas (m. 1765).
Buvo prieš „Familija“ partiją, pasisakė prieš prorusiško kandidato Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą. 1767 metais įstojo į Radomo konfederaciją. Tais pačiais metais Repnino seime įėjo į seimo delegacijos sudėtį. Ši delegacija, spaudžiant Rusijos pasiuntiniui, kunigaikščiui N. V. Repninui, buvo priversta pripažinti senos tvarkos išsaugojimą Abiejų Tautų Respublikoje. 1768 metais Mykolas Jonas Pacas prisijungė prie baro konfederacijos kaip Naugarduko pavieto maršalka.
1787 metais Mykolas Jonas Pacas mirė Strasburge.
Kumečiai (Kalvarija)
Kumečiai – kaimas šiaurinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 5 km į pietryčius nuo Naujienėlės.
Žymūs žmonės
Kaime gimė tarpukario agronomas ir ekonomistas Jonas Pranas Aleksa (1879–1955).
Edvinas Ramanauskas
Edvinas Ramanauskas (g. 1985 m. rugpjūčio 18 d. Šiauliuose) – Lietuvos baidarininkas, Europos čempionato prizininkas, olimpietis.
Biografija
2014 m. Vokietijoje vykusiame Europos čempionate Aurimas Lankas ir Edvinas Ramanauskas užėmė trečią vietą dviviečių baidarių 200 m sprinto rungtyje. 2022 m. liepą patvirtina jog diskvalifikuoti antri finišavę Rusijos sportininkai ir Lietuvos duetui įteikti sidabro medaliai. Tais pačiais metais vykusiame pasaulio čempionate duetas liko 5-oje vietoje. 2015 m. Europos čempionate duetas iškovojo antrąjį bronzos medalį.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse poroje su A, Lanku sportininkai atrankos plaukime buvo pirmi ir tiesiogiai pateko į pagrindinį finalą bei neplaukė pusfinalyje. Finale duetas didžiąją distancijos dalį pirmavo, bet ties finišu nusileido Ispanijos ir Jungtinės Karalystės komandoms ir pelnė bronzos medalius. Tai antras Lietuvos olimpinis baidarių ir kanojų irklavimo medalis (pirmasis 2012 m. - Jevgenijus Šuklinas). Sportininkas taip pat buvo išrinktas Lietuvos vėliavnešiu uždarymo ceremonijoje.
2019 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate užėmė 13-ą vietą kartu su Lietuvos keturvietės baidarės rinktine.
Priepalė
Priepalė – viensėdis Utenos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Kuktiškių.
Trilogija
Trilogija – trijų kūrinių (dažniausiai literatūros ar filmų) rinkinys, kuriuose rutuliojasi ta pati tema. Trilogijoje dažniausiai būna pasakojama viena istorija, nors neretai jos dalys būna susijusios tik tais pačias veikėjais ar dar mažiau. Retkarčiais trilogijomis vadinami ir daugiau nei tris dalis turintys rinkiniai, bet į trilogiją įeina tik pirmosios trys dalys.
Taip pat skaitykite
Mehrteiler
Maljeko provincija
Maljeko provincija  – tai Čilės provincija Araukanijos regione.
Provincija garsėja geležinkelio tiltu Maljeko viadukas (, pastatymo metu aukščiausias pasaulio tiltas) ir 4528 m ilgio Las Raíces tunelis, jungiantis rytinę provincijos dalį su likusia provincija.
Geografija
Provincija yra Araukanijos regiono šiaurėje. Ji ribojasi:
Komunos
Maljeko provinciją sudaro 11 komunų:
Linonas
Linaunas – gyvenvietė vakarų Airijoje, Konemaroje, prie Kilario krantinės (vienintelio Airijos fjordo).
Kantrimiškis (Šiauliai)
Kantrimiškis – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kuršėnų, Ventos kairiajame krante.
Istorija
1950–1991 m. kaimas priklausė kolūkiui „Taika“.
Kosiorkų valsčius
Kosiorkų valsčius  – nuo 1952 m. iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Valsčiaus centras buvo Kosiorkų kaimas.
Istorija
Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Semiatičės apskrityje, Balstogės vaivadijoje. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
Dakijos diecezija
Dakijos diecezija – Senovės Romos (Rytų Romos imperijos) administracinis vienetas (diecezija) dabartinės Serbijos, Juodkalnija, Kosovo ir vakarų Bulgarijos teritorijose. thumb|left Diecezija buvo įkurta apie 337 m., ir tapo viena iš 15 imperijos diecezijų. Jos pirmtakė buvo trumpai egzistavusi Mezijos diecezija (įkurta 293 m.), kuri vėliau padalinta į tris smulkesnes dalis (kitos buvo Makedonijos diecezija ir Achaja). IV a. viduryje įsteigus dar stambesnius teritorinius vienetus - pretorines prefektūras, ji priskirta Ilyrijos prefektūrai.
Diecezijai priklausė 5 provincijos: Pirmoji Mezija, Dardanija, Viduržemio Dakija, Paupio Dakija ir Prevalitana.
384 m. diecezija trumpam priskirta Vakarų Romos imperijai, tačiau 395 m. sugrįžo Rytų Romos imperijai. VI a. diecezijos teritorijas apgyvendinus slavams, ir Bizantijai praradus kontrolę, diecezija nunyko. Svarbiausios čia įsikūrusios slavų gentys buvo serbai, moravianai, timočianai, berezitai. VIII a. jos sukūrė slaviškas valstybes, tokias kaip Pajūrio Kroatija, Raška, Zahlumija, Paganija ir kt. Rytines dalis nukariavo Bulgarija.
Kiauliupys
Kiauliupys – kaimas Utenos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 1 km į vakarus nuo Kuktiškių. Žvyro telkinys.
Ženevos tarptautinis oro uostas
Tarptautinis Ženevos oro uostas (IATA kodas: GVA, ICAO kodas: LSGG) – oro uostas, esantis 4 km į šiaurės vakarus nuo Ženevos miesto centro, Šveicarijoje. Pasiekiamas greitkeliais, autobusu ir traukiniu.
Jo šiaurinis pakraštys ribojasi ties Šveicarijos-Prancūzijos pasieniu, todėl į jį galima patekti iš abiejų šalių. Keleiviams vykstantiems į Prancūziją ar iš jos nereikia eiti pro Šveicarijos patikras, jei jie lieka Prancūzijos sektoriuje. Krovinių gabenimai vykdomi iš abiejų šalių, taip Ženevą paverčiant Europos Sąjungos krovinių pervežimo centru, nors Šveicarija ir nėra ES narė.
Oro uoste yra vienas 3 900 m ilgio betoninis kilimo ir tūpimo takas (ilgiausias šalyje) bei lygiagrečiai esantis mažesnis, žolės paviršiaus takas, skirtas lengviesiems orlaiviams. Iš šio oro uosto skrydžius vykdo „EasyJet Switzerland“ ir „Darwin Airline“ oro linijų bendrovės, kartais ir „Šveicarijos tarptautinės oro linijos“. Oro uoste savo biurą yra įsteigusi Tarptautinė oro transporto asociacija (IATA), taip pat čia yra ir Tarptautinės oro uostų tarybos (ACI) būstinė.
2011 m. duomenimis, oro uoste aptarnauta 13 130 222 keleivių ir 189 121 orlaivių.
Kama (patiekalas)
miniatiūra|250px|right|Estiška kama (neišmaišyta)
Istoriškai kama buvo negendantis maisto produktas, lengvas persinešti ir pagaminti bei greitai numalšinti alkį su sviestu ar lašiniais. Jo nereikėjo kepti, kadangi jis buvo ir taip jau skrudintas.
Šiais laikais kama naudojama gaminti kai kuriems desertams. Daugiausiai ji mėgstama per pusryčius, sumaišyta su pienu, pasukomis ar kefyru. Dažnai pasaldinama su cukrumi ir ypač mėlynėmis, rečiau su kitais vaisiais ar medumi ar išvis be saldžių priedų. Tai pat naudojama pieno ir grietinės desertams kartu su miško uogomis, kurių randama Estijoje ir Suomijoje.
Estijoje kamą galima nusipirkti kaip suvenyrą. Tai vienas iš išskirtinių estiškų nacionalinių patiekalų.
Rusiškoje virtuvėje panašus produktas iš avižinių miltų vadinamas tolokno, švediškoje – skrädmjöl (daugiausiai Vermlando provincijoje, čia užneštas miško suomių).
Šnekamojoje estų ir suomių kalbose „kama“ taip pat reiškia „dalykus“, bet taip gali būti pavadinami ir narkotikai.
Krovo nestabilumas
Krovo nestabilumas aerodinamikoje apibūdinamas kaip linijinio srauto sūkurio nestabilumas. Šis nestabilumas dažniausiai stebimas iškart po didelių orlaivių paliekamų lėktuvų pėdsakų. Paprastai šis nestabilumas susidaro sąveikaujant sparno „snapeliui“ ir lėktuvų pėdsakams. Jų gyvavimo laikas trunka iki kelių minučių, santykinai, tai laikoma gana ilgas laiko tarpas. Šis reiškinys pavadintas jo atradėjo S. C. Crow garbei.
Susidarymas
miniatiūra|dešinėje|Krovo nestabilumas ir pakitęs lėktuvo pėdsakas
Kadangi Krovo nestabilumas susijęs su keletu susidarančių sūkurių nestabilumu, jis dažnai turi kelias susidarymo stadijas:
Įtaka
miniatiūra|dešinėje|Orlaivio sukuriama turbulencija ir suformuotas sūkurys nuo sparno snapelio Pavojingiausia stadija laikoma, kuomet lėktuvų pėdsakus pradeda veikti turbulencija (Krovo nestabilumas). Ypatingai didelę reikšmę turi mažesnių gabaritų orlaiviams, kurie skrenda iškart už didesnio orlaivio. Nekenksminga stadija pasiekiama, kuomet iš tiesių lėktuvo pėdsakų pereinama į „žiedo“ formos debesis arba pėdsakai visiškai išsisklaido.
Mitkai (Panevėžys)
Mitkai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Paįstrio.
Kebabas
thumb|200px|Kebabai. Iš kairės: chenjeh kabab, kabab koobideh, jujeh kabab
Kebabas (turk. kebap) – patiekalas, kurio pagrindinė sudedamoji dalis yra termiškai apdorota mėsa. Dažniausiai naudojamas terminio apdorojimo būdas yra kepant ant iešmo, rečiau – verdant, troškinant.
Kebabo patiekalai plačiai paplitę Islamo virtuvėse. Istoriškai paplito ir kitose pasaulio virtuvėse: Indijos virtuvėje, Sahelio virtuvėje, Balkanų virtuvėje, Indonezijos virtuvėje. XX a. II pusėje kai kurios kebabų rūšys (pvz., dioner kebabas) paplito visame pasaulyje kaip greito maisto virtuvės dalis.
Etimologija
Kebabo pavadinimas kildinamas iš arabų kalbos žodžio kabab (کباب), kuris savo ruožtu kildinamas iš aramėjų kalbos כבבא (kabbābā), o šis – iš akadų kalbos kabābu („apdeginti“). Termino persiškas sinonimas buvo tabahajah.
Iš pradžių kebabas reiškė tiesiog keptą mėsą, o grilyje keptai mėsai buvo vartojamas terminas shiwa (شواء). Tik Osmanų laikais turkiškas žodis „kebabas“ ėmė reikšti praktiškai bet kokį patiekalą, kuriame pagrindinis produktas yra termiškai apdorota mėsa.
Istorija
Kebabai, nors ir vadinami kitaip, buvo žinomi vietos tautoms nuo seniausių laikų, ir įvairūs šaltiniai tai patvirtina. Senovės graikų autoriai aprašo karius, kepančius kebabo tipo valgius. Kebabo gamyba vaizduojama Bizantijos freskose. Tačiau tikrasis kebabo ir jo termino išpopuliarėjimas siejamas su Osmanų imperija.
Įvairovė
thumb|right|200px|Adana kebabas thumb|right|200px|Tikka kebabas thumb|right|200px|Testi kebab thumb|right|200px|Dionerio kebabas, paruoštas valgymui Kebabų įvairovė labai didelė. Pagal gamybos būdus kebabai skirstomi į keletą pagrindinių rūšių.
Kebabai ant iešmo
Mėsa pjaustoma nedideliais gabaliukais ir dažnai kartu su daržovėmis maunama ant iešmų bei kepama žarijų kaitroje. Dažnoje Vakarų Europos kalboje žodis „kebabas“ reiškia išimtinai tik šią rūšį. Bene universaliausias ir plačiausiai žinomas tokio tipo kebabas yra šiš kebabas.
Šio tipo kebabų atmainos paplito po neislamiškus ar tolimesnius kraštus. Armėnijoje jis žinomas kaip chorovacas, Gruzijoje – kaip mcvadi, Krymo totorių virtuvėje (vėliau ir Rusijoje bei visoje TSRS) – kaip šašlykas, Rumunijoje – kaip frigărui, Graikijoje – kaip suvlaki, hausų tarpe – kaip suya, Indonezijoje – kaip satay ir pan.
Šio tipo kebabų atitikmenys kituose kraštuose labai įvairūs. Tai peruietiškas anticuchos, prancūziškas Brochette, portugališkas espetada, andalūzietiškas pinchitos, Pietų Afrikos sosatie ar japoniškas jakitori ir pan.
Maltos mėsos kebabai
Gaminant šiuos kebabus naudojama malta mėsa (kyima), kuri formuojama įvairiomis formomis ir kepama žarijų kaitroje. Dažnai kepimui naudojamas ir iešmas, ant kurio mėsos faršas yra apsukamas. Žinomiausi šio tipo kebabai yra šie:
Šio tipo kebabo atmaina paplito Balkanuose, kur yra žinoma kaip ćevapi ar Ćevapčići, Bulgarijoje ji žinoma kaip kebabčeta (кебабчета, o Rumunijoje – kaip Mititei.
Tandure gaminami kebabai
Rūšis, ypač paplitusi Azerbaidžane, Pakistane ir Indijoje. Tam naudojama speciali krosnis tanduras, kuriame kepami mėsos gabalai. Žinomiausios rūšys yra:
Troškinti kebabai
Šiai labai išskirtinei kebabų rūšiai naudojami keramikiniai indai, kuriuose sudėti produktai troškinami labai aukštoje temperatūroje. Svarbiausios šio tipo kebabų rūšys yra turkiški Çömlek kebabı (gaminami inde, vadinamame güveç), Testi kebab (gaminamas inde testi), azerbaidžanietiškas tas kebab ir kt.
Besisukantys kebabai
Naujausia kebabų rūšis, Turkijoje išrasta XIX a. jai panaudotas automatiškai besisukantis iešmas, prie kurio lipdomi vis nauji mėsos gabalai, kepami žarijų kaitroje. Iškepusi mėsa nupjaustoma plonais gabaliukais ir patiekiama perpjautoje duonoje, su daržovėmis ir padažu ar įvyniota į lavašą.
Tarp šio tipo yra turkiški Cağ kebab ir İskender kebap. Žinomiausia šio tipo rūšis yra dioner kebabas, turkų migrantų išplatintas visoje Europoje ir Amerikoje. Dabar šis kebabas tapęs svarbia pasaulinio greito maisto dalimi.
Iš turkiško dioner kebabo išsivystė keletas regioninių variantų. Tai arabiška šavarma ir graikiška gyros.
Šumovas (Zambruvo apskritis)
Šumovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 76 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra apie 141 km² ploto.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1239 m. kaip Somowa Góra, Somowo. 1449 m. kaime įkurta Šumovo Čenstakavos Dievo Motinos parapija. 1866-1867 m. pastatyta kaimo bažnyčia. 1933 m. kaime buvo pastatyta medinė sinagoga, nugriauta 1946 metais. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Šumovo žydų kapinės.
Meyer Schapiro
Mejeris Šapiro (1904 m. rugsėjo 23 d. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1996 m. kovo 3 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV meno istorikas, rašytojas, dėstytojas. Brolis Morris Schapiro buvo šachmatininkas.
Biografija
Gimė 1904 m. rugsėjo 23 d. Šiauliuose, Natano Menachemo Šapiro ir Fani Adelman šeimoje. 1906 m. jo tėvas išvyko dirbti į Niujorką, kur įsidarbino mokytoju, 1907 m. į JAV atvyko ir likę šeimos nariai. 1920 m. įstojo į Kolumbijos universitetą, kur studijavo meno istoriją ir filosofiją. 1929 m. tapo meno istorijos mokslų daktaru. Nuo 1928 m. dėstė universitete, o 1952 m. tapo profesoriumi. Taip pat dėstė Niujorko, Harvardo ir Oksfordo universitetuose. Parašė kelias knygas apie dailininkų V. van Gogo ir P. Sezano kūrybą. Jis buvo vienas iš pirmųjų meno istorikų pradėjusių tyrinėti menininkų kūrybą atsižvelgiant į socialinį bei politinį kontekstą. Mirė 1996 m. kovo 3 d. Niujorke.
Norodiškis
Norodiškis – viensėdis Utenos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kuktiškių.
Keoladeo nacionalinis parkas
Keoladeo nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija vakarų Indijoje, Radžasthano valstijos rytuose, ~50 km į vakarus nuo Agros, 2 km į pietryčius nuo Bharatpuro. Plotas 28,7 km². 1850 m. dabartinio parko vietoje įkurtas ančių medžioklės rezervatas, 1965 m. pertvarkytas į vandens paukščių rezervatą, o 1982 m. – į nacionalinį parką. Nuo 1985 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip svarbi rūšių buveinė.
Parko paviršiui būdinga pelkėta lyguma, kurios vidutinis aukštis 174 m. Liūčių laikotarpio metu dideli šios lygumos plotai yra apsemiami ir virsta sekliais ežerais. Auga drėgnieji atogrąžų lapus metantys miškai, drėgnose pievose ir pelkėse – pavieniai medžiai ir krūmai. Parkas garsėja savo paukščių gausa (>370 rūšių): čia peri įvairios antys (pilkosios, šaukštasnapės, kuoduotosios, kryklės), kormoranai, sibirinės gervės, Indijos gervės, gaidukai, girnovės, ibiai, tikučiai, ragasnapiai, krantiniai tilvikai, gandrai, įvairūs ereliai, sakalai keleiviai. Svarbi paukščių žiemavietė, veikia žiedavimo stotis. Keoladeo nacionaliniame parke taip pat gausu ir žinduolių (šakalai, dryžuotosios hienos, mangustai, azijiniai buivolai, indiniai zambarai, aksiai, antilopės, langūrai, makakos, indiniai dygliatriušiai, šernai, viverinės katės) bei roplių (tigriniai pitonai, varanai, gyvatės).
Višomiež Vielkai
Višomiež Vielkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 79 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Igoris Berinas
Igoris Berinas (Berin) (g. 1958 m.) – roko grupės „Hiperbolė“ gitaristas bei vokalistas. Į grupę atėjo 1978 m. pakviestas Ričardo Bartusevičiaus, su jo atėjimu grupėje buvo propaguojama sava kūryba. Pats sukūrė tokias dainas kaip „Pamiršk mane“, „Ieškosiu tavęs“, „Fėja“, „Vasara“ ir kt.
Jis taip pat buvo „Igorio Berino roko grupės“, grupės „Vilnius“, grupės „Provokacija“, grupės "Labirintas" bei roko grupės „Medium“ kūrybinė siela ir vienas įkūrėjų, dalyvavo kuriant visas šių grupių dainas, daugelio jų autorius.
Mitkai (Pasvalys)
Mitkai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kriklinių.
Kovalevščiznos valsčius
Kovalevščiznos valsčius  – nuo 1919 m. iki 1954 m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo Kovalevščiznos kaimo, bet valsčiaus centras buvo Jenkų kaimas.
Istorija
Tarpukariu valsčius buvo Balstogės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje. 1952 m. liepos 1 dienos valsčių sudarė 21 kaimas. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 m. rugsėjo 29 dieną. 1954 m. lapkričio 13 d. Kovalevščiznos gromada buvo priskirta Lapių apskričiai. Nuo 1973 m. sausio 1 d. valsčius tapo Sokolų valsčiaus dalimi.
Ajax (reikšmės)
Ajax:
Eksploatacinis filmas
Eksploatacinis filmas  – kino žanras, kuriame pagrindine tema dažniausiai būna tam tikros rūšies prievarta (eksploatacija). Paprastai tai mažo biudžeto filmai, kuriuose gausu prievartos scenų ir erotikos elementų, rasizmo ir panašių epizodų, kurių paprastai nebūna didžiuosiuose kino teatruose demonstruojamose juostose. Taip pat neretai dėl prastos kokybės priskiriami B klasės filmams.
SuperClasico
Terminu „SuperClasico“ Argentijoje vadinamas derbis tarp Buenos Airių futbolo klubų „Boca Juniors“ ir „River Plate“.
Švedakampis
Švedakampis – kaimas šiaurinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, prie pietinio nuo Rudaminos pakraščio.
SuperClasico
Turinys
Vyno parduotuvės savininko Kristiano žmona, futbolo agentė Ana, paliko vyrą su 16-mečiu sūnumi ir išvyko į Argentiną. Po 11 mėnesių ji atsiuntė skyrybų dokumentus, tačiau vyras, visa tą laiką girtuokiavęs, apleidęs verslą ir nuolat galvojęs apie savižudybę, nusprendžia su sūnumi vykti į Buenos Aires ir pamėginti viską atitaisyti.
Eksploatacinis filmas
Šio žanro filmų populiarumo pikas buvo praėjusio amžiaus septintasis ir aštuntasis dešimtmečiai, nors žanro užuomazgų būta ir anksčiau. Pradžioje tokie filmai, ribojami cenzūros, buvo rodomi mažuose arba lauko kino teatruose, dabartiniu laikotarpiu juos rodo specializuoti televizijos kanalai arba jie iš karto platinami DVD formatu.
Švedakampis
Istorija
2001 m. kaimas priklausė Šeštokų seniūnijai.
SuperClasico
Turinys
Argentinoje Kristianas sužino, kad žmona susitikinėja su „Boca Juniors“ puolėju Chuanu Diazu ir ketina už jo ištekėti. Kol vyras bando susigrąžinti žmoną, jų sūnus Oskaras susipažįsta su gide Veronika ir šią įsimyli. Galiausiai Kristianas, supratęs, kad jam nieko nepavyks, meta iššūkį Chuanui futbolo aikštelėje, kurioje šį traumuoja ir tokiu būdu sužlugdo perėjimą į kitą klubą. Pamažu Kristianas pradeda susitaikyti su mintimi, kad jo santuokai atėjo galas...
Eksploatacinis filmas
Pirmieji žymesni filmai, priskirti šiam žanrui, buvo sukurti JAV 1930–40 metais ir tuometinės griežtos cenzūros rėmuose juose buvo eksploatuojamos seksualinės ar narkotikų vartojimo temos („Marihuana“ (1936), „Refeer Madness“ (1938), „Sex Madness“ (1938), „Mom and Dad“ (1945), „She Shoulda Said No!“ (1949)).
Kategorijos
Eksploataciniai filmai yra skirstomi į kategorijas pagal savo pobūdį, temą, veiksmo vietą ir kitus veiksnius. Viso priskaičiuojama daugiau kaip 20 žanro kategorijų, tačiau neretai keletas skirtingų temų būna supintos į vieną juostą. Pagrindinės kategorijos yra:
Roskomonas
Roskomonas – miestas centrinėje Airijoje; Grafystės centras.
Miestas įkurtas 1253 m. Yra 1269 m. pastatyta Roskomono pilis.
Fritz-Walter-Stadion
Fritz-Walter-Stadion – futbolo stadionas Kaizerslauterne, Vokietijoje. Atidarytas 1920 m. Pavadintas 1954 metų pasaulio futbolo čempionato čempionės Vakarų Vokietijos rinktinės kapitono F. Valterio vardu. Savo namų rungtynes stadione žaidžia futbolo klubas 1. FC Kaiserslautern. Stadiono talpa – 49 780 žiūrovų. Iki rekonstrukcijos (baigtos 2005 m.) stadione buvo 46 600 vietų, iš jų 18 600 vietų buvo stovimos.
2006 m. stadione buvo sužaistos penkerios XVIII pasaulio futbolo čempionato rungtynes.
Varkališkės (Utena)
Varkališkės – viensėdis Utenos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kuktiškių.
Krupicės valsčius
Krupicės valsčius  – nuo 1952 m. iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Valsčiaus centras buvo Krupicės kaimas.
Istorija
Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Semiatičės apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Drohičino ir Semiatičės valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
Morris Schapiro
Morisas Šapiro (1903 m. Šiauliuose, Rusijos imperija – 1996 m. gruodžio 23 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės bankininkas, šachmatininkas. Brolis Meyer Schapiro buvo meno istorikas.
Zarembi Jartuzai
Zarembi Jartuzai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Rusifikacija
Rusifikacija – prievartinis (rusinimas) ar savanoriškas (rusėjimas) rusų kalbos ar kitų rusų etninės kultūros bruožų perėmimas, vykstantis ne rusiškose bendruomenėse. Rusifikavimas – konkrečios priemonės bei veikla, vykdoma įgyvendinant tokią politiką.
Istoriniu požiūris ši sąvoka taikoma Rusijos imperijos ir TSRS oficialiai ir neoficialiai politikai, nukreiptai į nerusiškų tautų asimiliavimą, apibūdinti.
Lietuvoje
thumb|Atsišaukimas, aiškinantis caro valdžios vedamą [[Žemaičiai|žemaičių ir aukštaičių nutautinimo politiką, 1904 m.|279x279px]] Jau Rusijos imperijoje buvo išleisti įstatymai, kuriais reglamentuotas kalbos vartojimas. Mokyklose siekta drausti net ir neformalų bendravimą kitomis kalbomis. Jonas Mačiulis-Maironis XIX a. Lietuvoje apibūdino taip: „Lietuvoje nei žodžio, nei rašto neleidžia dvigalvis erelis suspaudęs sparnais“, kadangi tuo metu Lietuvoje net pradžios mokyklos buvo labai retos, jose dėstoma tik rusų kalba, lietuviška spauda buvo uždrausta, taip pat uždraustos visos organizacijos, išnaikinti vienuolynai. Kaimuose šeimas lankydavo daraktoriai, kurie mokydavo vaikus lietuviškai skaityti, rašyti, skaičiuoti, mokydavo Lietuvos istorijos ir geografijos. Taip pat lietuviai valstiečiai, siekdami pasipriešinti rusinimui ir vertimui į stačiatikybę, organizavo slaptąsias mokyklas bei samdė joms daraktorius, nepaisant to, kad Vilniaus, Kauno ir Suvalkų gubernijose už tai buvo baudžiama pagal caro patvirtintas taisykles baudomis arba areštais iki 3 mėnesių. Valstiečiai vertino ir saugojo daraktorius ir slaptąsias mokyklas, todėl dauguma jų nebuvo susektos.
Tarybų Sąjungoje lietuvių kalba nebuvo uždrausta, tačiau rusų kalba tvirtinta ją skelbiant valstybine bei perkeliant rusų tautybės gyventojus į kraštus, kuriuose rusų kalba nebuvo vyraujanti kalba (pvz., Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje, Armėnijoje ir kitur).
Kitose šalyse
thumb|[[Polockas|Polocko miesto panorama 1812, 1912 ir 2006 metais. Rusijos imperijos ir SSRS valdininkai rusifikavo, sovietizavo miesto panoramą ir perstatė arba nugriovė LDK laikais statytus istorinius religinius pastatus.]] Rusų kalba dominavo SSRS, todėl baltarusių kalba mokytis aukštosiose mokyklose net Gudijoje beveik nebuvo įmanoma, o Ukrainoje buvo sudaromos tik atskiros specialybių grupės, kuriose buvo dėstoma ukrainiečių kalba. Ukrainoje ypač rusifikuotas buvo Donbaso regionas, o tai lėmė kalbinis bendrumas su Rusijos gyventojais bei buvimas nuolatinėje rusų žiniasklaidos erdvėje, kuri pateikdavo tik vienpusišką informaciją (Rusijos propagandą).
Padniestrės karo metu 1991 m. Padniestrės separatistai – rusakalbiai, pasivadinę „Gvardiečiais“, pagarsėjo brutaliais susidorojimais prieš moldavus (t. y. surišdavo, tardydavo, beginklius grasindavo susprogdinti granata, išbadydavo akis, nupjaudavo ausis, išprievartaudavo). Moldavijai ir Rusijai 1992 m. liepos mėn. pasirašius paliaubas dėl karo nutraukimo Padniestrėje, separatistinės Padniestrės Moldavijos Respublikos teritorijoje 1994 m. uždarytos moldaviškos mokyklos, kadangi jos atsisakė pereiti prie rusiškos kirilicos rašmenų.
Fraktalas
Istorija
right|300px|thumb|[[Mandelbroto aibė.]] Fraktalų savybėmis pasižymintys objektai buvo pastebėti gamtoje ir nuo seno naudojami figūratyviniame vaizdavime. Tradicinė afrikietiškų dirbinių puošyba yra vienas būdingiausių pastarojo vaizdavimo pavyzdžių. 1525 m. Albrechto Diurerio publikuotas Tapytojo vadovas vaizdavo „penkiakampių dėliones“, suformuotas panašiu principu kaip Sierpinskio kilimas, tik Dürer piešiniuose buvo naudojami ne kvadratai, o penkiakampiai. Nuo XX a. IX dešimtmečio kompiuteriais pradėtas kurti fraktalinis menas.
Fraktalų principai buvo suprasti ir apibūdinti matematikų tik XIX a. pabaigoje, XX a. pradžioje. 1872 m. Karl Weierstrass sukūrė funkciją, kurios grafikas šiais laikais būtų apibūdinamas kaip fraktalas. 1904 m. Helge von Koch, nepatenkintas Weierstrass labai abstrakčiu ir analitiniu apibūdinimu, pateikė panašios funkcijos geometrinę išraišką, kuri dabar vadinama Koch snaige. 1915 m. Wacław Sierpiński sukonstravo jo paties vardu pavadintą trikampį, o po metų kilimą. Panašios į save kreivės koncepcija buvo vystoma Paul Pierre Lévy jo 1938 m. publikuotame straipsnyje Plokštuminės ir erdvinės kreivės ir paviršiai susidedantys iš dalių atkartojančių visumą, aprašė naujai atrastą fraktalinę kreivę, pavadintą Lévy C kreive. Georg Cantor taip pat pateikė neįprastomis savybėmis pasižyminčių poaibių pavyzdžius, kurie šiais laikais priskiriami prie fraktalinių darinių. Iteracinių funkcijų sudėtingose plokštumose savybės, XIX a. pabaigoje, XX a. pradžioje, buvo tiriamos Henri Poincaré, Felix Klein, Pierre Fatou ir Gaston Julia. Tačiau tik modernios kompiuterinės grafikos pagalba tapo įmanoma vizualizuoti pastarųjų mokslininkų atrastas funkcijas ir atskleisti jų grafikos nepaprastą grožį.
1960 m. Benoît Mandelbrot, remdamasi ankstesniais Lewis Fry Richardson darbais, pradėjo tirti panašumą į save ir darbo rezultatus publikavo straipsnyje ''Koks Britanijos kranto ilgis? Statistinis panašumas į save ir frakcinis matmuo''. 1975 m. B. Mandelbrot panaudojo žodį „fraktalas“ objekto, kurio Hausdorff-Besicovitch matmuo yra didesnis už jo topologinį matmenį, apibūdinimui. Savo matematines koncepcijas jis iliustravo stulbinančiomis, kompiuteriu generuotomis iliustracijomis.
Atrodžiusi vien loginiu ir estetiniu užsiėmimu fraktalų teorija apie 2000 m. susilaukė ir konkretaus pritaikymo - mažinant mobiliųjų telefonų dydį buvo pasiūlyta telefono viduje montuoti fraktalo pavidalo antenas, kurios pasirodė ne mažiau efektyvios už išorines. Taip pat fraktalų savybė atkartoti save pačius buvo pritaikyta paveikslėlių glaudinimui ir dabar naudojama persiunčiant palydovų nuotraukas atgal į Žemę (patentas).
Klasifikavimas
Fraktalai gali būti klasifikuojami pagal savipanašumo bruožą. Egzistuoja trijų tipų fraktalų savipanašumas:
Fraktalų kūrimo metodai
Fraktalai yra rūšiuojami į šias keturias grupes:
Kazys Kiaulakis
Kazys Kiaulakis (g. 1959 m. liepos 5 d. Girininkuose, Klaipėdos rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Vilkaviškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1966–1970 m. mokėsi Girininkų pradžios mokykloje, 1970–1974 m. – Vėžaičių aštuonmetėje mokykloje, 1974–1977 m. – Gargždų 2–oje vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius-statybininkas.
1982–1984 m. Alytaus Statybos tresto darbų vykdytojas, Vilkaviškio Statybos valdybos meistras, 1984–1987 m. darbų vykdytojas, vyr. darbų vykdytojas, 1987–1992 m. valdybos viršininkas. 1992–2011 m. UAB „Vilkasta“ generalinis direktorius, valdybos pirmininkas.
2013–2019 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
1995–2019 m. Vilkaviškio rajono savivaldybės tarybos narys. 2000–2003 m. valdybos narys, Statybos komiteto pirmininkas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilkaviškio rajono skyriaus narys.
Vilkaviškio Rotary klubo narys. Sutuoktinė Rūta, vaikai Artūras, Arvydas.
Perkūno oželis
Perkūno oželis (Gallinago gallinago) – tilvikinių (Scolopacidae) šeimos veiklus sutemų paukštis su išilgai dryžuota galva, tik viršūnėje baltais uodegos šonais. Pabaidytas savotiškai rikteli ir skrenda mėtydamasis į šonus. Nugarinė pusė išmarginta juodomis, rudomis ir ryškiai rudomis dėmėmis. Viršugalvis rusvai juodas su plačia šviesia juosta per vidurį ir panašia juosta virš akių. Kaklas, gurklys, krūtinė ir pauodegys gelsvai rusvi su tamsiomis išilginėmis juostelėmis. Pilvas baltas, šonuose skersinės tamsios juostos. Snapas tiesus, gerokai ilgesnis už galvą, tamsiai rudas. Kojos žalsvai rudos. Jauniklių nugara tamsesnė. Jų kūno pilvinėje pusėje stambesnės negu suaugusių juodos juostelės. Sveria 80-112 g. Gyvena iki 12 metų.
Lietuvoje dažnas, aptinkamas nuo kovo iki lapkričio mėn. Gyvena įvairiose pelkėse, užpelkėjusiuose paupiuose. Lizdą krauna ant žemės ir paslepia tarp žolių. Deda 4 gelsvai rusvus kiaušinius, išmargintus rudomis dėmėmis. Peri 20-21 dieną.
Žabikovo Privatnė
Žabikovo Privatnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šumovo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Zambruvo ir apie 74 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Perkūno oželis
Paukščio pavadinimas paremtas senaisiais lietuvių tikėjimais. Laikytas dievo Perkūno palydovu, Perkūno oželis siųstas pranešti žmonėms apie besiartinančią perkūniją ir audras. Prieš audrą paukštis tyliai kyla aukštyn ir staiga leidžiasi žemyn, bliaudamas lyg ožio balsu, o pavasarį, kai pirmą kartą sumekena Perkūno oželis, tikėta – greitai ateis perkūnija.
thumb|200px|Perkūno oželio plunksnų sukeliamas „mekenimas“
UEFA Intertoto taurė 2005 m.
2005 m. Intertoto taurė – turnyras, įvykęs 2005 m. vasarą. Turnyrą laimėję trys klubai –, ir  – pateko į  pagrindinį etapą.
Beviršiai (Rudamina)
Beviršiai – kaimas šiaurinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Rudaminos.
Ford LTD Crown Victoria
Ford LTD Crown Victoria buvo galiniais ratais varomas didelės klasės automobilis, kurį nuo 1983 iki 1991 metų gamino Ford Motor Company. 1992 metais automobilis buvo visiškai atnaujintas ir pavadintas Ford Crown Victoria, tačiau ir toliau buvo gaminamas ant tos pačios Panther platformos.
Istorija
1979 metais Ford LTD buvo perkeltas ant naujos Panther platformos. Ford LTD Landau ir toliau buvo parduodamas, tačiau 1980 metais Landau buvo pervadintas į Crown Victoria, šios versijos automobiliai ant stogo turėdavo targa tipo chromuotą juostą ir Landau stiliumi vinylu dengtą stogą.
Nuo 1983 iki 1986 metų LTD pavadinimas buvo naudojamas dviem skirtingiems automobiliams. Jį naudojamo Ford LTD Crown Victoria didelės klasės automobilis, gamintas ant Panther platformos ir Ford LTD vidutinės klasės automobilis gamintas ant mažesnės Fox platformos.
200px|thumb|left|1988-91 LTD Crown Victoria
Policijos darbui pritaikyti automobiliai naudojo 5,8 litrų Windsor V8 variklį, kuris iki 1988 metų buvo komplektuojamas su liūdnai pagarsėjusiu Variable Venturi karbiuratoriumi. Nuo 1988 metų variklius buvo pradėta komplektuoti su 4-barelių Holley karbiuratoriais, kurie buvo daug patikimesni, suteikė varikliui daugiau galios, bei didesnį sukimo momentą.
San Salvador de Chuchujus
Chuchùjus, Chuchujis arba San Salvador de Chuchujus  – miestas šiaurės vakarų Argentinoje. Provincijos administracinis centras. Išsidėstęs pietinėje Quebrada de Humahuaca dalyje, miškingoje aukštumoje, prie Grandės upės. 233,8 tūkst. gyventojų (su priemiesčiais – 305,9 tūkst., 2007 m.). Aplink miestą susiformavusi aglomeracija – Didysis Chuchujus.
Istorija
Ikikolumbiniu laikotarpiu regione gyveno indėnų gentys. Ilgą laiką regionas priklausė Inkų imperijai. Miestas įkurtas indėnų omaguakų gyvenamose teritorijose 1593 m. balandžio 19 d. ispanų konkistadoro Francisco de Argañaraz y Murguía. Chuchujus įgijos strateginę reikšmę, kaip punktas tarp Potosi sidabro kasyklų ir Tukumano miesto. Argentinos Nepriklausomybės Karo metu, Chuchujus buvo vienas iš pagrindinių kovos centrų. Čia įvykdytas ir Manuel Belgrano kovos planas – Chuchujaus egzodas. 1834 m. tapo provincijos sostine.
Susisiekimas
Chuchujus yra 1525 km nuo Buenos Airių. Per miestą eina svarbi transporto arterija, jungianti Argentiną su Bolivija, kurią sudaro Saltos-Potosi kelias ir Tukumano-Potosi geležinkelis. 33 km į pietryčius nuo miesto yra Gobernador Horacio Guzmán oro uostas, iš kurio vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires, Saltą ir Tukumaną.
Ekonomika
thumb|left|200px|Katedra Chuchujus – ekonominis provincijos centras. Kalnakasybos (cinko, švino) pramonės centras. Naftos perdirbimas, plieno lydymas, cukraus gamyba, medienos apdirbimas. Apylinkėse auginamos cukranendrės, citrusai, tabakas.
Lankytini objektai
Chuchujaus architektūra turi kolonijinio stiliaus bruožų, taip pat yra itališko neoklasicizmo ir prancūziško estetizmo motyvų. Vienas pagrindinių miesto objektų – katedra. Tai tipiškas kolonijinio stiliaus pastatas. Kiti svarbūs architektūriniai paminklai: savivaldybės pastatas, teatras, Šv. Barboros koplyčia, Šv. Pranciškaus bažnyčia, istorijos muziejus. Chuchujuje yra keletas parkų: San Martino, Belgrano aikštės ir Rugpjūčio 25-osios.
Grigalius Antanas Oginskis
Giminė ir dvarai
thumb|left|150px|Grigalius Antanas Oginskis, [[XIX a. atvirukas]] Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės, Jono Jackaus Oginskio sūnus. Vienas žymiausių šios didikų giminės atstovų Lietuvoje.
Biografija
1698 m. birželio 23 d. Raseiniuose išrinktas Žemaitijos seniūnu. Vienas iš Valkininkų konfederacijos, nukreiptos prieš Sapiegų įsigalėjimą Abiejų Tautų Respublikoje, organizatorių, respublikonų vadas. Pasižymėjo 1700 m. lapkričio 18 d. Valkininkų mūšyje prie Lieponių, kuriame jungtinės lietuvių, žemaičių ir Livonijos (Infliantų) pajėgos sumušė reguliariąją Sapiegų kariuomenę, remiamą totorių samdinių. Tačiau Lietuvos grupuočių tarpusavio kovomis pasinaudojo Švedija, užėmusi Livoniją ir Šiaurės Lietuvą.
Po 1700 m. suartėjo su Abiejų Tautų Respublikos karaliumi Augustu II ir tapo savotišku mažuoju Lietuvos karaliuku. Nuo 1703 m. lapkričio 20 d. jis Lietuvos lauko etmonas, su kitais suorganizavo LDK generalinę konfederaciją. 1709 m. trumpai – Lietuvos didysis etmonas.