cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kazys Paulikas
Biografija
2009 m. – Klaipėdos prekybos, pramonės ir amatų rūmų viceprezidentas. Asociacijos „Mano miestas Klaipėda" steigėjas ir prezidentas.
Išsiskyręs, vaikai Paulius, Eimantas.
Gailestingoji sesuo
Gailestingoji sesuo – iliustruotas Lietuvos gailestingųjų seserų žurnalas, leistas 1931 m. ir 1938 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvos gailestingųjų seserų sąjunga vietoj ėjusio žurnalo „Lietuvos sesuo“. Pirmajame numeryje išspausdinti Pabaltijo kraštų Raudonojo kryžiaus ir Gailestingųjų seserų sąjungos Kongreso, įvykusio Taline 1931 m. liepos mėn. pranešimai. Dėl finansinių sunkumų daugiau numerių neišleista. Redaktorė K. Grinienė. Spausdino Raidės spaustuvė Kaune.
Lietuvos Raudonojo kryžiaus Gailestingųjų seserų draugovė 1938 m. vėl pradėjo leisti žurnalą „Gailestingoji sesuo“. Spausdino E. Norkienės ir P. Stikliaus spaustuvė Kaune. Išėjo 3 numeriai.
Rašė apie gailestingųjų seserų profesijos savitumus ir darbo sąlygas, pasakojo apie ligoninių veiklą, moterų ir vaikų globos centrus, spausdino mokslo populiarinimo straipsnius.
Bendradarbiavo Jonas Pyragius, V. Monkutė, M. Tulytė, Juozas Žemgulys, K. Vitkauskaitė.
Redaktorė Bronė Gustaitienė.
Pusdykumė
thumb|250px|Australijos pusdykumės thumb|250px|Vidutinių platumų pusdykumė Maroke
Pusdykumė – aridinio klimato kraštų landšaftas, kuris turi gana retą augaliją. Vidutinių platumų juostose pusdykumės yra tarp stepių ir dykumų, tropinėse – tarp savanų ir dykumų.
Pusdykumės susidaro sauso žemyninio klimato kraštuose, kur kritulių iškrinta mažiau, nei gali išgaruoti. Pagal substratą skirstomos į uolingąsias, smėlingąsias, žvirgždingąsias ir liosingąsias. Būdingas stiprus dūlėjimas ir denudacija. Dūlėjimo produktai (druskos ir kt.) ne išplaunami, o kaupiasi dirvoje. Dirvožemiai – šviesiai kaštoniniai, rudžemiai, pilkžemiai, dažnai įdruskėję; humuso juose nėra daug (2–4 %).
Apaugę 30–40 % pusdykumių paviršiaus ploto. Daugiausiai auga žolės, puskrūmiai, krūmai, medžių pasitaiko retai. Augalai prisitaiko tiek prie sausros, tiek prie šalčio. Dauguma jų 2–3 mėnesius vegetuoja, yra plaukuoti, dygliuoti, apsitraukę vaškinėmis apnašomis, kai kurie (sukulentai) turi storus, mėsingus stiebus arba lapus. Vieni pusdykumių augalai vandens garina mažai, kiti kaupia druskas. Gausu efemerų, pagalvėlinių formų. Augmenija įvairiose vietose labai skirtinga, ji priklauso nuo mikroreljefo, dirvožemio sudėties ir drėgmės kiekio. Pavyzdžiui, druskinguose, sausuose dirvožemiuose dominuoja burnotinių šeimos augalai (kochija, druskė, balandūnė), drėgnesniuose – kiečiai, ašuotės, miglės, kai kurios eraičino rūšys, auga kai kurios tuopos, šilkmedžio, akacijos rūšys.
163 m. pr. m. e.
'''163 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pusdykumė
Iš gyvūnų paplitę graužikai (starai, šokliai, žiurkėnai), plėšrūnai (korsakas), daug roplių (vėžliai). Dažniausiai gyvūnai aktyvūs naktį, smulkieji nuolat gyvena podirvyje, kiti turi itin ilgas kojas.
Meghadūta
Meghadūta (, 'Debesis–pasiuntinys') – žymi indiška poema, sukurta garsaus klasikinio sanskrito poeto Kalidasos.
Tai 111 posmų (šlokų) tekstas, suskirstytas į dvi dalis (Purvamegha ir Uttaramegha). Kūrinyje pasakojama apie dievui Kuberai pavaldų jakšą, kuris už savo pareigų neatlikimą buvo metams ištremtas į Vidurio Indiją (Ramagirio kalną). Jis įkalba praplaukiantį debesį jį nunešti pas savo žmoną į Alaką (Himalajuose, prie Kailašo kalno). Kūrinyje vaizdžiai aprašomi reginiai nuo debesies, gausu gamtos vaizdinių.
„Meghadūta“ parašyta mandakranta metru, turi daug panašumų su vėlesniu Vedantos Dešikos kūriniu Haṃsasandeśa („žąsies pranešimas“). Pirmasis „Meghadūtą“ į anglų kalbą išvertė britas Horace Hayman Wilson (1816 m.). Vėliau išversta ir į kitas Europos bei Indijos kalbas.
Sanitaržuvės
Sanitaržuvės (Xyrichtys) – lūpažuvinių (Labridae) šeimos žuvų gentis.
Rugpjūčio 27
Rugpjūčio 27 yra 239-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 240-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 126 dienos.
Vardadieniai
Aušrinė – Cezarijus – Geidė – Monika – Tolvyda – Tolvydas
Vyriausiasis prokuroras
Vyriausiasis prokuroras – vadovaujančias pareigas einantis prokuroras.
Vokietija
Vyriausiasis prokuroras, OStA) Vokietijoje yra karjeros laiptelis. Šias pareigas eina prokuratūros departamento vadovas arba Generalinės prokuratūros decernentas. Algos tarifikacinė grupė – R2.
Čolnovas
Čolnovas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Supraslio valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Supraslio ir apie 21 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Urianchajai
Urianchajai  – etnonimas, kuriuo mongolai apibūdino į šiaurę nuo jų gyvenusias tautas. Šis terminas keletą kartų minimas Slaptojoje mongolų istorijoje.
XIII a. persų istorikas Rašidas ad Dinas mini miškų urianchajus, gyvenančius beržo tošies palapinėse, medžiojančius su slidėmis ir besilaikančius atokiai taigoje nuo kitų tautų.
XVIII a. mongolai urianchajais vadino visas Sibiro tautas, tiek samojedų, tiek tiurkų, tiek mongolų kilmės. 1757 m. Čingų dinastija savo žemių šiaurėje įsteigė keletą urianchajų teritorijų. Tuvius mongolai vadino Mončag uriachajais, Altajuje gyvenusias tautas, susijusias su oiratais vadino Altajaus urianchajais.
Urianchajais kai kuriuose senuose šaltiniuose vadinami jakutai, taip pat XIX a. buvo toks kalmukų klanas.
Mirkliai
Mirkliai – kaimas centrinėje Raseinių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Raseinių, prie Prabaudos upelio. Telkšo Prabaudos tvenkinys, Paklanių tvenkinys. Kolektyviniai sodai, nausėdijos.
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Seržanto Pipiro Vienišų Širdžių Klubo Grupė) – aštuntasis britų roko grupės „The Beatles“ albumas, išleistas 1967 m. birželio 1 d. Jungtinėje Karalystėje ir sekančią dieną JAV. Įrašytas per 129 dienų periodą, prasidedantį nuo 1966 m. gruodžio 6 d. Kartais kritikų vadinamas geriausiu „The Beatles“ kūriniu ir vienu iš įtakingiausių visų laikų albumų. 2003 m. žurnalas „Rolling Stone“ išrinko jį geriausiu visų laikų albumu (sąrašas 500 „Greatest Albums of All Time“).
Ona Zee
Ona Zy (, tikrasis vardas – Ona Zimmerman; g. 1951 m. kovo 3 d. Kalifornija, JAV) – buvęs modelis ir pornografinių filmų aktorė bei režisierė.
Biografija
Ona Zy gimė Los Andžele 1951 m. (kai kurie šaltiniai nurodo 1954m. ) Nors tėvai išsiskyrė jai sulaukus 3 metų, ją supo prabangi aplinka: motina vėl ištekėjo už turtino verslininko, prekiaujančio automobiliais, tuo tarpu tėvas tapo sėkmingu brokeriu Westwoode. Ona turi seserį, kuri gyvena kartu su 3 vaikais ir motina, bei netikrą seserį, gyvenančią Prancūzijoje.
Dešimto dešimtmečio pradžioje, Onai jau išgarsėjus kaip pornografinių filmų aktorei, spaudoje pasirodė publikacijų apie ją ciklas „Raw talent“. Norėdama pati pateikti versiją apie save, ji ėmėsi rašyti autobiografiją, kuri taip ir nebuvo išleista. 1994 m. žurnalas „Hustler Erotica Video Guide“, be Onos sutikimo, išspausdino kelias skandalingas ištraukas.
Joje Ona pasakojo apie tai, kaip buvo užklupta masturbuojantis klasėje, kai jai buvo vos 8. Mokytoja iškvietė motiną, tačiau ši buvo liberali sekso požiūriu ir vėliau leido dukrai tai daryti vienumoje. Ona prismena nuolat užsirakindavusi namų tualete, kad jai niekas netrukdytų.
Jaunystėje Ona domėjosi slidinėjimu, vandens slidėmis ir net mąstė apie tenisininkės karjerą, nors ją labiausiai traukė įvairūs menai. Ona mokėsi Kalifornijos Valstijos universitete norėdama būti menininke, tačiau šio nebaigė. Vėliau metus lankė „Parson Art School“ Niujorke, nes norėjo tapti dailininke. „- Studijų metais mama sakė, kad esu graži, bet kvaila, o mano sesuo – negraži, bet šauni“.
Būdama 17 ji tapo Playboy žurnalo mergina, tačiau paaiškėjus jos tikrajam amžiui, leidinys atsisakė paslaugų. Jau tada Ona manė norinti tapti suaugusiems skirtų pramogų verslo dalimi. Nuo 17 iki 20 metų ji dažnai pozavo aktams, tačiau liovėsi, kai to pareikalavo pasipiktinusi šeima. Dar po 3 metų ji ištekėjo, tačiau vyras taip pat nepritarė tokiai veiklai. 1987 m., įpusėjusi ketvirtą dešimtį, Ona nusifilmavo pornografiniame filme.
Šį kartą jos naujasis vyras Frankas Zee ne tik palaikė jos sprendimą, bet ir pats išbandė jėgas šiame žanre. Jiedu kartu pasinėrė į naują veiklą ne tik vaidindami, bet ir režisuodami filmus. Tuo metu Onai buvo jau 36 ir daugelis partnerių kuriant filmus buvo dvigubai už ją jaunesni. Ji nevengė vaidinti įvairaus žanro pornografiniuose filmuose, taip pat su transseksualais arba fetišo tema karjeros pabaigoje. Itin dažnai ji vaidino grupinėse scenose su biseksualiais vyrais.
Iš pornografijos ji pasitraukė 2003 m., vaidinusi daugiau kaip 150 filmų.
Be vaidybos Ona į pornografijos istoriją pateko mėginimu organizuoti aktorių profesinę sąjungą, kuri gintų šių teises. Tiesa, bandymas buvo nesėkmingas, nes organizacija nesugebėjo užsitikrinti nei visuomenės, nei politikų paramos savo veiklai. Tuo pačiu ji daug dėmesio skyrė jaunoms aktorėms, kurioms reikėjo teisinės ar kitokios pagalbos bei kovojo prieš narkotikų plitimą šiame versle.
Kartu su antruoju vyru ji įkūrė keletą kompanijų, kurios vertėsi pornografinių filmų gamyba ir platinimu: „Ona Zee Pictures“ ir „Ona Zee Productions.“
Asmeninis gyvenimas
Ona buvo 2 kartus ištekėjusi. Pirmoji santuoka, įvykusi 197 m. truko porą metų ir iširo jos iniciatyva: Ona tvirtino, kad vyras niekada jos nemylėjo ir nesuprato jos poreikių.
Po skyrybų jos asmeninis gyvenimas buvo pažymėtas daugybe laikinų partnerių, kol 1987 m. ji ištekėjo už Franko Zee. Jiedu kartu filmavosi pornografiniuose filmuose, nes vyras visiškai palaikė žmonos norą realizuoti savo fantazijas. Vis dėlto 1999 m. ir ši santuoka iširo.
Pasitraukusi iš pornografijos, Ona pardavė savo įkurtas kompanijas ir, pakeitusi vardą į Ona Dewes, ėmė prekiauti nekilnojamu turtu bei atidarė internetinę juvelyriškos parduotuvę onajewels.com.
Manji Kuras
Šalia komunos yra Circuit de Nevers Magny-Cours trasa, kurioje vyksta Formulės 1 lenktynės.
Magnusson
MAGNUSSON - Baltijos jūros regiono advokatų kontorų grupė. MAGNUSSON teisines paslaugas teikia 12-oje skirtingų pasaulio valstybių, kuriose iš viso veikia 15 kontoros biurų, komandoje dirba daugiau ne 200 teisininkų. Biurai veikia tokiuose miestuose kaip Stokholmas (Švedija), Kopenhaga (Danija), Helsinkis (Suomija), Talinas (Estija), Ryga (Latvija), Vilnius (Lietuva), Kaunas (Lietuva). Kontora minima tarptautiniuose teisės žinynuose The Legal 500, Chambers & Partners ir kt.).
Magnusson ir partneriai
„Magnusson ir partneriai“ – verslo teisės advokatų profesinė bendrija Lietuvoje. Pagrindinės veiklos kryptys – komercinė teisė, ginčų sprendimas, arbitražas ir baudžiamoji teisė.
Vadovaujanti partnerė – advokatė Ligita Ramanauskaitė.
Partneriai – Evaldas Rapolas, Marius Endzinas, Ligita Ramanauskaitė, Dalia Stakvilevičiūtė. Biurai veikia Vilniuje ir Kaune.
Magnusson ir partneriai dirba daugiau kaip 30 teisininkų bei personalo darbuotojų.
Istorija
2003 m. Maskvoje veiklą pradėjo advokatų kontoros skyrius (teisininkas Sergejus Jevtišinas).
2004 m. advokatų kontora "Baublys ir partneriai" išgarsėjo Lietuvos konstitucinio proceso teisės bylos metu. Žymiausias advokatų kontoros klientas politikas – apkaltos tvarka iš pareigų atstatydintasis Lietuvos Respublikos Prezidentas Rolandas Paksas. „Paksgeito“ metu kontoros advokatai atstovavo LR Konstituciniame Teisme, pagarsėjo vaizdingais palyginimais (įrodinėdami, kad nagrinėti Prezidentui inkriminuojamo veiksmo esą nėra pagrindo, nes kaltinimo formuluotė – „sąmoningai leido suprasti" – apskritai neapibūdina veiksmo): "''Jeigu atstovas atėjo su raudonais pusbačiais, tai jis man sąmoningai leido suprasti, kad atėjo ne su baltais pusbačiais. Tačiau ar jis dėl to kaltas?" Taip pat: "Jeigu asilas atėjo į kaimą su raudonais pusbačiais, tai ar tikrai visas kaimas dėl to kaltas?" a'' (žr. Rolando Pakso apkalta.)
2006 m. advokatų kontora „Baublys ir partneriai“ apsijungė su Skandinavijos komercinės teisės kompanija NORDIA ir tapo advokatų profesine bendrija „Nordia Baublys & Partners". Pagrindinės veiklos kryptys – Arbitražo teisė, Bendrovių teisė, Mokesčių teisė ir Teisminiai ginčai. „NORDIA“ komercinės teisės specialistai dirbo su Skandinavijos verslo atstovais, teikia paslaugas bankams, draudimo kompanijoms, žiniasklaidos ir pramogų įmonėms, gamykloms, prekybos įmonėms, nekilnojamojo turto investuotojams, garsiems sportininkams bei menininkams.
„Nordia Baublys & Partners“ teisininkai koordinavo jungtinės veiklos partnerių veiksmus siekiant laimėti ir laimint daugiau nei 113 mln. litų vertės statybos ir rekonstrukcijos darbų konkursą. „Nordia Baublys & Partners“ advokatams vieniems pirmųjų Lietuvoje pavyko teismine tvarka įrodyti akcininkų atsakomybę už jų tyčinius nesąžiningus veiksmus valdant įmonę (š įmonės akcininkų buvo priteista 1,2 mln. litų nuostoliams atlyginti). Taip pat Lietuvos apeliaciniame teisme ir Lietuvos Aukščiausiajame Teisme sėkmingai atstovavo Kipre registruotai įmonei, pripažįstant ir leidžiant vykdyti Londono tarptautinio arbitražo teismo (LCIA) arbitrų sprendimą Lietuvoje (arbitražo sprendimu iš Kaliningrado srities yra priteista apie 23 mln. JAV dolerių suma).
2011-2013 m. "Nordia Baublys & Partners“ atstovavo Kauno miesto savivaldybę įgyvendinant statybos rangos sutartį dėl Kauno pramogų ir sporto rūmų Nemuno saloje statybos darbų atlikimo ("Žalgirio arena"), vykdė projekto teisinę priežiūrą.
2013 m. "Nordia Baublys & Partners" tapo tarptautinio tinklo MAGNUSSON dalimi.
2015 m. MAGNUSSON atidarė padalinį Honkonge. Tuo metu buvo vienintelė advokatų kontora, turinti skyrius Lietuvoje ir Kinijoje.
Italijos socialistų partija
Italijos socialistų partija (PSI, Partito Socialista Italiano) – buvusi dižiausia Italijos politinė partija.
Istorija
Įkurta 1892 m. Genujos suvažiavime F. Turačio iniciatyva. 1892–1893 m. vadinosi Italijos darbo žmonių partija, 1893–1895 m. Italijos darbo žmonių socialistų partija, 1895–1930, 1947–1966 m. ir 1969–1994 m. Italijos socialistų partija, 1930–1947 m. Italijos socialistine proletarinės vienybės partija, 1966–1969 m. Italijos jungtine socialistų partija. Nuo 1896 m. buvo leidžiamas laikraštis „Avanti!“(Pirmyn) ir žurnalas „Mondo operaio“(Darbo pasaulis). Partija dalyvavo Antrojo ir Socialistų Internacionalų veikloje.
Organizacinė struktūra buvo teritorinė – gamybinė. Buvo sudaromi rajoniniai ir regioniniai komitetai. Aukščiausias organas – suvažiavimas, šaukiamas kas 3 metai, rinko Nacionalinę asamblėją, į kurią be išrinktų suvažiavime narių įėjo ir parlamentinės frakcijos atstovai, regioninių komitetų ir provincijų federacijų sekretoriai. Partijoje buvo įteisintos frakcijos. Glaudžiai buvo bendradarbiaujama su Italijos darbo sąjunga.
1892 m. priimtoje programoje buvo nustatytas parlamentinis kovos dėl valdžios kursas. 1913 m. rinkimuose gavo 22,8 % balsų. Karo metais sustiprėjo kairuoliška revoliucinė srovė. 1919 m. parlamento rinkimuose gavo 32 % balsų.
1919 m. PSI tapo Kominterno nare. Bolonijos suvažiavime buvo priimta programa, numačiusi proletariato diktatūrą. Tačiau susipažinus su Rusijos socializmo praktika, partija grįžo prie reformistinių nuostatų, todėl nuo jos atskilo grupė, įkūrusi Italijos Komunistų partiją (IKP).
1922 m. Italijoje prasidėjus Benito Musolinio diktatūrai, iš partijos išėjo ir dešinieji lyderiai. 1924 m. PSI tapo Opozicinių partijų komiteto (Aventino bloko) nare. B. Musoliniui sustiprinus savo pozicijas, PSI perėjo į pogrindį, o jos lyderiai Pjetras Nenis ir R. Morandis nusprendė sujungti kairiųjų partijų jėgas. 1934 m. tarp PSI ir IKP Paryžiuje buvo sudarytas „Vieningų veiksmų paktas“, tapęs pagrindu Pasipriešinimo judėjimui. 1943 m. rugpjūčio 25 d. „Politinis pranešimas“ ir 1945 m. balandžio 27 d. „Manifestas“ paskelbė esmines socialines reformas.
1944–1947 m. su IKP sudarė Nacionalinės vienybės vyriausybę, o 1946 m. pasirašė antrąjį paktą su IKP. Tai leido įgyvendinti numatytas reformas. Tuo nepatenkinta Dž. Saragato grupė pasitraukė ir įkūrė Italijos socialdemokratų partiją (SDI) bei pasipriešino tolesniam PSI bei IKP dalyvavimui vyriausybėje. Tai privertė PSI nutraukti ryšius su IKP.
1956 m. sudaromas „Vieningų veiksmų paktas“ su Italijos krikščionių demokratų partija (IKDP) ir SDI. Partijos lyderis Pjetras Nenis iškėlė PSI autonomijos profsąjungų judėjime idėją. 1962 m. PSI rėmė krikdemų A. Fanfanio vyriausybę, o 1963 m. įėjo į Aldo Moro vyriausybę ir 10 metų dalyvavo koalicijose.
1966 m. buvo sudaryta PSI ir SDI susijungimo sutartis ir įkurta Jungtinė socialistų partija. Tačiau rinkėjai šio aljanso nesuprato – 1968 m. partija prarado 1,5 mln. balsų (apie 6 % visų rinkėjų) ir gavo 62 vietas 632 vietų Atstovų rūmuose bei 37 vietas 321 vietos Senate. Bet 4,5 % balsų ir 23 vietas Atstovų rūmuose bei 14 vietų Senate gavo 1964 m. iš PSI pasitraukusių kairiųjų Italijos socialistų proletarinės vienybės partija. Komunistai gavo atitinkamai 170 ir 75 vietas.
1969 m. Jungtinė partija vėl suskilo, be to iš jos pasitraukė dar viena dešinioji dalis, įkūrusi Unitarinę socialistų partiją. 1976 po XL suvažiavimo PSI kairiojo sparno, vadovaujamo R. Lombardžio, dėka, partija vėl suartėjo su profsąjungomis, išplėtė veiklą savivaldybėse ir per pilietines iniciatyvas. Tačiau per 1976 m. birželio 20 – 21 d. rinkimus PSI gavo tik 9,6 % balsų ir turėjo 57 vietas Atstovų rūmuose bei 30 vietų Respublikos senate, o tai leido dešiniesiems, vadovaujamiems B. Kraksio, perimti vadovavimą partijai. Buvo nutraukti visi santykiai su IKP, pasistengta ją susilpninti, kad vėl būtų atnaujinta koalicija su IKDP.
Drukovščizna
Drukovščizna  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Supraslio valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietus nuo Supraslio ir apie 10 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Italijos socialistų partija
Istorija
1978 m. buvo priimta programa „Socialistinis projektas“, parengtas kairiųjų ir tai sutaikė vidines grupuotes. Ši programa atitiko tuometines Socialistų Internacionalo nuostatas dėl savivaldos ir tiesioginės demokratijos plėtros, rinkos ūkio anarchijos, socialinio aprūpinimo ir globos.
1980 m. PSI vėl gavo 12 % balsų vietiniuose ir 14 % balsų regioniniuose rinkimuose, o tai partijos lyderius vėl įkvėpė dalyvauti su IKDP F. Kosigos, D. Forlanio ir su respublikonais A. Spadolinio vyriausybėse.
1980 m. vėl buvo sudaryta sutartis su SDI dėl bendradarbiavimo, siekiant valdžios. Po 1983 m. rinkimų, kuriuose PSI gavo 11,4 % balsų ir 73 vietas deputatų rūmuose bei 38 senate, prezidentas socialistas A. Pertinis pavedė B. Kraksiui sudaryti naują vyriausybę. Į ją įėjo 16 IKDP, 6 PSI, 3 SDI, 3 respublikonų ir 2 liberalų atstovai. Išsilaikiusi iki 1987 m. kovo, ši vyriausybė pasiekė pokario metų legislatūros rekordą. Per ketverius metus jai pavyko pasiekti, kad Italijos Bendrasis nacionalinis produktas padvigubėtų, buvo nutiestos naujos automobilių magistralės, išplėsti uostai, kai kuriose srityse padidinti darbo užmokesčiai.
1984 m. LXIII suvažiavime priimtos tezės „Už šiuolaikinį reformizmą“ atmetė ir neokonservatyvų monetarizmą, ir tradicinį socialdemokratų keinsizmą kovojant su ekonomikos krize bei paskelbė savąjį neodirižizmą – didesnį, nei įprasta valstybės kišimąsi į ekonomiką, aukščiau visko iškeliant vargingiausių sluoksnių interesus. Deja, šios programos beveik nesilaikė vyriausybė, panaikinusi netgi svarbiausią profsąjungų iškovojimą – slankiąją atlyginimų sistemą.
1987 m. rinkimuose PSI gavo 14,3 % balsų, 94 vietas deputatų rūmuose ir 36 senate. Tačiau netrukus socialistų ir krikdemų lyderiai buvo apkaltinti korupcija, ryšiais su mafija, šalis įgrimzdo į teismų maratoną, atvedusį į valdžią ne mažiau korumpuotas dešiniąsias jėgas.
1987 m. PSI turėjo 530 000 narių, bet 1994 m. po poros metų agonijos partija žlugo. Paskutinis jos pirmininkas buvo Oktavianas del Turkas. Vietoje PSI susikūrė kelios demokratinio socializmo partijos, iš kurių Italijos demokratiniai socialistai (SDI, Socialisti democrati Italiani) laikomi Italijos Socialistų partijos paveldėtojais. 2004 m. ši partija, dalyvaudama Alyvų šakelės koalicijoje Europarlamento rinkimuose gavo 2 vietas, Del Turkas buvo išrinktas EP darbo ir socialinių reikalų komiteto pirmininku.
Biruta Mikienė
Biruta Miliūtė-Mikienė (g. 1952 m. rugsėjo 5 d. Kretingoje) – Lietuvos pedagogė.
Biografija
1959–1962 m. mokėsi Kretingos pradinėje mokykloje, 1962–1970 m. Kretingos vidurinėje mokykloje, 1970–1974 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute. 1974–1980 m. Kretingos 2-osios 8-metės mokyklos mokytoja. 1980–1983 m. Kretingos 3-osios vidurinės mokyklos direktorės pavaduotoja, 1984–1995 m. mokytoja, nuo 1995 m. direktorė, prancūzų kalbos mokytoja. 1993–1996 m. prancūzų kalbos dėstytoja asistentė Kretingos religijos studijų institute prie Vytauto Didžiojo universiteto. 2004 m. Klaipėdos universitete įgijo edukologijos magistro kvalifikacinį laipsnį.
1992–1996 m. „Lietuvos-Prancūzijos“ asociacijos Kretingos skyriaus pirmininkė. 2003–2004 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė (LCS). Nuo 2002 m. Kretingos rajono Švietimo įstaigų atestacijos komisijos narė, 2004–2007 m. vidurinio ugdymo programos akreditavimo ekspertė. Lietuvos gimnazijų asociacijos tarybos narė. Nuo 2004 m. Kretingos miesto bendruomenės tarybos narė.
Odaliska su vergu
right|thumb|310px|Odaliska su vergu, 1842 m., 76 x 105 cm., Volterio Meno galerija, Baltimorė thumb|left|Žanas Ipolitas Flandrinis Odaliska su vergu  – tai 1839 m. orientalistinis prancūzų dailininko Žano Ogiusto Dominiko Ingro paveikslas, užsakytas jo draugo Karolio Markotte D’Argentueuil (1773–1864).
Paveikslas yra eksponuojamas Fogg Meno muziejuje Kembridže, Masačusetse. Engras nutapė antrą šio paveikslo versiją (matoma dešinėje) 1842 m., padedamas dviejų savo studentų brolių Flandrinių: Pauliaus ir Žano Ipolito Flandrinio (1809–1864), kuris šiuo metu eksponuojamas Volterio Meno muziejuje, Baltimorėje. Jis skiriasi nuo originalo peizaže vaizduojamu sodu, kurį nutapė Paulius Flandrinis, įkvėptas Château de Dampierre parko.
Šio paveikslo siužetas, scena iš haremo gyvenimo, pasirinktas ganėtinai apgalvotai. Tai buvo tarsi atsakas aštriam Engro pralaimėjimui Didžiojoje Paryžiaus parodoje 1834 m. Kurdamas šalia Odaliskos esančias figūras dailininkas leido sau naudotis užsienio modelių įtaka: juodaodžio vyro figūra yra perimta iš persų miniatiūrų, o muzikantė pasiskolinta iš orientalistinio žanro graviūrų kolekcijos, kuri buvo publikuota XVIII a. ir tapo žinoma, kaip Recueil Ferriol.
Šis kūrinys dabar yra klasikinis Prancūzijos orientalizmo paveikslų pavyzdys.
Literatūra
Uwe Fleckner (trad. Catherine Vacherat), Jean-Auguste-Dominique Ingres, Paris, H. F. Ullmann, coll. « Maîtres de l’art français »,‎ 2007 (ISBN 978-3-8331-3733-4)
Vilkėnas II
Vilkėnas II – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Švėkšnos, abipus kelio Švėkšna – Šyliai, vakariniame pakraštyje teka Švėkšnalė (Ašvos deš. intakas). Ribojasi su Vilkėno, Gedikų, Vilkų Kampo, Šiaulių, Vilkėno I kaimais.
Istorija
1997 m. Vilkėno II kaime buvo 2 ūkiai, 4 gyventojai.
164 m. pr. m. e.
'''164 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
2008 m. Prancūzijos Grand Prix
2008 m. Prancūzijos Grand Prix – 8-tasis 2008 m. sezono Formulės 1 Grand Prix (GP), kuris vyko birželio 20-22 d. Circuit de Nevers Magny-Cours, šalia Magny-Cours komunos Prancūzijoje.
Tai buvo 18-asis ir paskutinis Prancūzijos Grand Prix vykęs šioje trasoje. Vėliau Prancūzijos GP bus lenktynės vyks Paryžiuje iš gatvių sudarytoje trasoje. Vėliau (birželio 25 d.) ši žinia paneigta ir numatytame 2009 m. sezono tvarkaraštyje išliko.
Prieš Grand Prix
Po Kanados GP lenktynių Lewis Hamilton (McLaren) ir Nico Rosberg (Williams F1) sulaukė sankcijų už susidūrimą techninio aptarnavimo zonoje. Abu lenktynininkai Prancūzijos Grand Prix lenktynes, privalės pradėti 10 vietų žemiau tos, kurią pelnys kvalifikacijos metu.
Orų prognozė
Prognozuota, kad savaitgalis bus saulėtas, šiltas ir be kritulių.
Penktadienio ryte numatomas rūkas, o diena debesuota. Oro temperatūra ~25 °C, kritulių tikimybė apie 10 %.
Šeštadienį ir sekmadienį - dangus giedras. Oro temperatūra šeštadienį ~24 °C, lenktynių dieną - apie 29 °C, kritulių tikimybė apie 20 %.
Pirmoji dalis
Treniruotė prasidėjo vangiai. Debesimis užtrauktas dangus, lėtai šylantis asfalto dangos paviršius. Pirmieji komandų bolidai trasoje pasirodė tik prabėgus apie pusvalandžiui nuo treniruotės pradžios.
Pirmosiose Prancūzijos GP penktadienio treniruotėse greičiausias buvo Ferrari lenktynininkas Felipe Massa. Brazilas geriausią savo ratą įveikė per 1 min. 15,306 sek. ir net 0,696 sek. pranoko antrąjį rezultatą pasiekusį Lewis Hamiltoną (1:16.002) ir trečią - Heikki Kovalainen (1:16.055, abu iš McLaren komandos). Praeito sezono čempionas suomis Kimi Räikkönen (Ferrari) liko ketvirtas (1:16.073).
Antroji dalis
Antroje penktadienio treniruočių dienos dalyje greičiausias buvo Fernando Alonso iš Renault F1 komandos. Jis greičiausią savo ratą nuvažiavo per 1 min. 15,778 sek. palikdamas antroje vietoje pirmosios treniruotės lyderį Felipe Massa iš Ferrari (1:15.854) bei jo komandos kolegą Kimi Räikkönen (1:15.999).
Jei pirmojoje penktadienio treniruočių dalyje asfalto danga buvo "šalta", tai antrojoje, išlindus iš už debesų saulei, ji įkaito iki 40 °C. Estoril posūkyje iš trasos buvo išlėkę ir ant saugos zonoje esančio žvyro "pasivažinėjo" Jarno Trulli (Toyota), Felipe Massa (Ferrari) ir Lewis Hamilton (McLaren). Pastarajam komanda buvo priversta pakeisti priekinį bolido sparną.
Pasibaigus treniruotei pilotai išbandė naująjį saugos automobilio (dar vad. SC, ) reglamentą.
Ferrari lenktynininkas Kimi Räikkönen gavo piniginę baudą už tai, kad penktadienį pavėlavo į iš anksto suplanuotą pilotų instruktažą. Prancūzijos GP teisėjai už šį nusižengimą suomiui skyrė 5 000 eurų baudą.
Šeštadienio treniruotės
Prancūzijos GP šeštadienio treniruotėse greičiausias buvo Nelson Angelo Piquet iš Renault komandos, įveikęs greičiausią savo ratą per 1 min. 15,750 sek., vos 0,009 sek. greičiau už antrąjį rezultatą pasiekusį Red Bull Racing komandos atstovą Mark Webber (1:15.759). Trečias liko Sebastian Vettel iš Scuderia Toro Rosso (1:15.827). Kaip jau įprasta, lyderiai šeštadienio treniruotėse tarp greičiausiųjų nefigūravo, nes važiavo į bolidų bakus prisipylę nemažai kuro. Geriausiai iš jų pasirodė 5 vietą užėmęs Ferrari pilotas Kimi Räikkönen.
Kvalifikacija
Kkvalifikacijoje triumfavo Ferrari pilotas Kimi Räikkönen (1:16.449), pelnęs 200-ąją italų komandos „pole“ poziciją. Iš pirmosios starto eilės, antrosios pozicijos, varžybas sekmadienį pradės ir kitas šios ekipos lenktynininkas Felipe Massa (1:16.490).
Trečiąją vietą kvalifikacijoje užėmė McLaren lenktynininkas Lewis Hamilton (1:16.693), tačiau britas turės startuoti iš tryliktosios vietos – jam bus pritaikyta dešimties pozicijų bauda už Kanados GP lenktynių metu sukeltą avariją techninio aptarnavimo zonoje, tad jo vietą starte užims Fernando Alonso (Renault, 1:16.840).
Čempionato lyderis Robert Kubica (Williams, 1:17.037) startuos iš penktosios vietos. Heikki Kovalainen užėmęs 5-tą vietą turės startuoti iš 9-sios starto vietos. Jam už Marc Webber "blokavimą" skirta penkerių vietų bauda.
Lenktynės
thumb|250px|Lenktynių nugalėtojas Felipe Massa (Ferrari).
thumb|250px|Jarno Trulli (3 vieta, Toyota). Prancūzijos GP lenktynėse triumfavo Ferrari komandos lenktynininkas Felipe Massa. Pirmojoje lenktynių dalyje pirmas važevęs Kimi Räikkönen (Ferrari) finišo liniją kirto antras. Trečiąją vietą varžybose užėmė ir pirmą kartą nuo 2005 m. Ispanijos Grand Prix ant apdovanojimų pakylos užlipo Toyota pilotas Jarno Trulli, pačioje lenktynių pabaigoje atlaikęs McLaren piloto Heikki Kovalainen, finišavusio ketvirtoje vietoje, atakas. Jarno Trulli šį rezultatą dedikavo prieš savaitę tragiškai žuvusiam buvusiam Toyota komandos vadovui Ove Andersson.
Trečiąją pergalę šiemet pelnęs F. Massa tapo sezono lyderiu lyderiu.
Romualdas Vytautas Kaminskas
Romualdas Vytautas Kaminskas (1929 m. lapkričio 20 d. Anžiliuose, Viduklės valsčius – 2010 m. gruodžio 13 d.) – Lietuvos inžinierius architektas, restauratorius, vadybininkas.
Biografija
1956 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1956–1959 m. dirbo Specialiosiose mokslinėse restauracinėse gamybinėse dirbtuvėse Kaune konservuojant Kauno pilį, 1959–1967 m. šių dirbtuvių Vilniaus sektoriaus vadovas, 1967–1968 m. vyr. architektas, 1968–1969 m. direktorius. 1969–1975 m. Paminklų restauravimo valdybos viršininkas, 1975–1983 m. Paminklų restauravimo tresto valdytojas. 1982–1990 m. Paminklų konservavimo instituto (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo projektavimo institutas) direktoriaus pavaduotojas. 1970–1993 m. tęstinio leidinio „Architektūros paminklai“ atsakingasis redaktorius. Palaidotas Sudervės kapinėse.
Darbai
Pagal jo projektus restauruota:
Švežbeniai
Švežbeniai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Monkų valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurę nuo Monkų ir 42 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Nerešlo upė.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1492 m. kaimo vietovėje apsigyveno du broliai Dobeika ir Petkus, kurie manoma buvo atvykėliai iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės.
Ternecijos
Ternecijos (Gymnocorymbus) – mažųjų lašišakarpių (Characidae) šeimos žuvų gentis.
Auginamos akvariumuose.
Gairės (Kaunas)
Istorija
Leido menininkų kooperatyvas „Gairės“ kas du mėnesius. Išleisti 8 numeriai.
Nagrinėjo meno ir literatūros raidos ypatumus, analizavo kūrybos proceso psichologinius aspektus, svarstė naujų meno ir literatūros krypčių įtaką lietuvių kultūrai, informavo apie meno ir literatūros plėtotę užsienio šalyse, spausdino lietuvių menininkų kūrinius bei žymiausių užsienio rašytojų kūrinių fragmentus, literatūros apžvalgas, recenzijas.
Redaktorius Kazys Puida.
165 m. pr. m. e.
'''165 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
1965 m.
1965 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Birželis Liepa Rugpjūtis Spalis Gruodis
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Latvijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Latvijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Lietuvos Metrika
thumb|Lietuvos Metrika
Lietuvos Metrika – XIV a. pab. – XVIII a. pab. laikotarpio LDK dokumentų archyvas, susidaręs dėl Lietuvos didžiojo kunigaikščio kanceliarijos veiklos. Iki šių dienų išliko virš 600 dokumentų įrašų knygų. Tai vienas svarbiausių LDK istorijos šaltinių. Lietuvos Metriką sudaro įvairūs teisiniai aktai – Lietuvos didžiojo kunigaikščio privilegijos bajorams, LDK sritims bei miestams, bajorystės, įvairių pareigybių ir žemių valdų suteiktys, diplomatiniai, finansiniai dokumentai, teismų sprendimai, korespondencija.
Pagrindinė dalis išlikusių Lietuvos Metrikos knygų šiuo metu saugoma Maskvoje, Rusijos valstybės senųjų aktų archyve (РГАДА). 1920 m. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartyje buvo numatyta Lietuvos Metriką grąžinti Lietuvai, tačiau vėliau sovietai savo pažado nevykdė. Dabar Lietuvoje saugomos jų mikrofilmų kopijos.
Istorija
Iki XVI a. pradžios Lietuvos Metrika buvo laikoma Trakų pilyje. Metrikos originalios knygos pradingo Švedų tvano metu Vilniaus Žemutinėje pilyje, o 1594–1607 metais LDK kanclerio Leono Sapiegos pavedimu perrašytos kopijos išvežtos iš Vilniaus 1655 metais, prieš miestą užimant rusams. Kelionėje dalis knygų pradingo, kita dalis saugota Nesvyžiuje. XVIII a. antroje pusėje Metrika buvo pervežta į Varšuvą. Po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo dalis knygų pervežta į Sankt Peterburgą, vėliau į Maskvą. 1921 m. dalis knygų iš Maskvos perduota Lenkijai ir saugoma Varšuvoje.
Majeburas
Majeburas – miestas Mauricijuje, vakarinėje Indijos vandenyno dalyje. Gran Porto rajono administracinis centras. Majeburas įsikūręs pietrytinėje salos pakrantėje, prie didžiausios salos lagūnos. 2000 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 17 753 žmonės.
Majebure išlikęs kolonijinių laikų taisyklingas stačiakampis gatvių tinklas. Yra trys pradinės ir keturios vidurinės mokyklos, Valstybinis istorijos muziejus, „Rault“ sausainių fabrikas (veikia nuo 1870 m.), XIX–XX a. bažnyčia, kazino. Plėtojama žuvininkystės pramonė.
Autobusų maršrutai jungia miestą su sostine Port Luisu, Kiurpipo, Santr de Flako bei Sujako miestais ir netoliese esančiu Sero Seewoosagur Ramgoolam tarptautiniu oro uostu.
Miestas pavadintas žymaus prancūzų Mauricijaus valdytojo Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais garbei. Įkurtas prancūzų kolonizacijos laikotarpiu, 1805 m., šalia senosios olandų gyvenvietės Vje Gran Porto. Iki 1810 m. jis buvo vadinamas Port Imperialiu, bet britams užėmus salą, miestui buvo grąžintas Majeburo pavadinimas.
2007 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
2007 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai – Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai, vykę 2007 m. vasario 25 d. (sekmadienį). Juose dalyvavo 24 skirtingos partijos, kurių sąrašuose buvo registruota 13 tūkst. kandidatų. Balsuoti rinkėjai galėjo nuo 7 iki 22 valandos. Iš viso rinkiminių apylinkių buvo 2028. Iš užregistruotų 2 692 074 rinkėjų, iki 10 val. balsavo 4,3 %, iki 14 val. – 23,06 %, o iki 19 val. – 37,54 % žmonių.
Šarkiai
Šarkiai – kaimas centrinėje Raseinių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Raseinių. Seniūnaitijos centras. Veikia Kalno vidurinės mokyklos „Gintaro“ skyrius.
Eterinė muzika
thumb|150px|Viena eterinės muzikos pradininkių [[Lisa Gerrard]]
Eterinė muzika  – tamsiosios (darkwave) muzikos požanris, artimas gotikinei, ambientinei muzikai. Būdinga atmosferiška gitarų kuriama garso erdvė, aido, garso atsilikimo efektai. Vokalas dažniausiai moteriškas, rečiau vyriškas; gilus, aukšto registro, daugiau kuriantis garsą, o ne išreiškiantis eiles. Neretai naudojami įvairių tautų liaudies instrumentai, elektroniniai, sintetiniai garsai. Kuriama siurrealistinė, nežemiška, gili atmosfera.
Stiliaus pradininkai Dead Can Dance ir Cocteau Twins (apie 1983–1984 m.). Vėliau iš eterinės muzikos išsivystė dreampop ir shoegazing stiliai.
Kašima
Kašima – miestas rytinėje Japonijoje, tolimasis Tokijo priemiestis. Uostas prie Ramiojo vandenyno. Išvystyta chemijos, naftos, plieno pramonė.
Istorija
Įkurtas 1995 m.
Sportas
Kašimoje 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas. Mieste žaidžia vienas stipriausių šalies klubų Kashima Antlers.
Belinshauzeno jūra
Belinshauzeno jūra – jūra Antarktyje, priklausanti Pietų vandenyno baseinui. Jūros šiaurinė riba – Pietų poliaratis.
Geografija ir klimatas
Jūra yra įsiterpusi tarp Antarktidos pusiasalio, Aleksandro salos ir Turstono salos. Rytinė ir pietinė dalis šelfinė, likusi – Belinshauzeno dubumoje. Jūros plotas – 487 000 km², vidutinis gylis 1250 m, didžiausias gylis – 4 115 m. Jūros dugnas – abisalinė lyguma. Temperatūra jūros šiaurėje siekia 0 °C, pietuose −1 °C. Druskingumas 33,5‰. Visus metus jūroje sutinkami ledkalniai. Žiemos metu ir ankstyvą pavasarį visa jūra pasidengia ledu.
Istorija
Plioceno epochoje, maždaug prieš 2,15 milijono metų į jūrą nukrito didelis asteroidas. Belinshauzeno jūrą 1821 m. atrado Rusijos admirolas Fadėjus Belinshauzenas. Jo garbei jūra ir pavadinta.
Daubariškis (Zibalai)
Daubariškis – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Zibalų.
Panafrikos parlamentas
Panafrikos parlamentas – Afrikos Sąjungos įstatymų leidimo organas.
166 m. pr. m. e.
'''166 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Šiaudėnai
Šiaudėnai yra du kaimai Šilutės rajone:
Įlanka
thumb|250px|[[Korinto įlanka, skirianti Peloponesą nuo žemyninės Graikijos. Matoma viršuje.]]
Įlanka – vandenyno, jūros, ežero ir kitų vandens telkinių dalis, gana toli įsiterpusi į sausumą, bet susisiekianti su pagrindine jo dalimi. Susidaro per kalnodaros, erozinius ir kitokius veiksnius. Kartais dėl didelio vandens ploto jos vadinamos jūromis: Meksikos, Persijos, Hudsono ir kt. įlankos – jūros. Didesnės įlankos turi savo pavadinimus.
Vienos iš didžiausių įlankų yra: ir kt.
Siauros, gilios įlankos su aukštais krantais vadinamos fiordais.
Symbian
Symbian – operacinė sistema, plėtojama Symbian Foundation, pradėta kurti anglų bendrovės Symbian Ltd, skirta mobiliesiems telefonams ir delniniams kompiuteriams. Symbian yra kilusi iš EPOC OS.
Apžvalga
Symbian naudoja Symbian Ltd. susietas bibliotekas, vartotojo sąsajas ir bendruosius įrankius. Ši operacinė sistema kilo iš Psion Epoc operacinių sistemų šeimos ir veikia išimtinai su ARM (Acorn RISC Macine) architektūros procesoriais. ARM yra 32 bitų procesoriai, šiuo metu dominuojantys mobiliųjų įrenginių rinkoje dėl savo energijos taupymo savybių.
Symbian Ltd. valdo Ericsson, Panasonic, Siemens AG, Nokia ir Sony Ericsson. BenQ įsigijus Siemens AG mobiliųjų telefonų padalinį, neįgijo Symbian licenzijos, kol negavo Symbian valdybos pritarimo.
2012 metais rinkoje tarp parduotų išmaniųjų telefonų 4,22 % buvo su Symbian operacine sistema; 2009 m. rinkos dalis siekė 46,9 %. Iš atvirųjų platformų galima paminėti UIQ, Nokia 60 serijos, Nokia 80 serijos, Nokia 90 serijos platformas. Iš uždarų sistemų galima paminėti tokias kaip NTT DoCoMo, FOMA sistemas. Būtent adaptavimo lankstumas leidžia Symbian operacinę sistemą įdiegti į itin įvairius mobilius įrenginius.
Pati Symbian OS yra struktūrizuota operacinė sistema. Kaip ir daugelis kompiuteriams skirtų operacinių sistemų, ji palaiko daugiaužduotiškumą, daugiagijiškumą, bei atminties apsaugą.
Privalumai
Vienas pagrindinių Symbian operacinės sistemos privalumų yra tai, kad ji yra projektuota mobiliems įrenginiams, paprastai pasižymintiems ribotais resursais ir turintiems nenutrūkstamai veikti ištisus mėnesius ar net metus. Symbian labai konservatyviai naudoja įrenginio operatyvinę atmintį, programuojant naudojamos tik Symbian operacinei sistemai būdingos programavimo idiomos ir specialus išvalymo stekas. Tai leidžia sumažinti operatyvinės atminties naudojimą ir labai žymiai sumažina galimų klaidų tikimybę. Analogiškas technologijas Symbian naudoja ir Flash atminties, kurioje saugomos Symbian programos taupymui. Visas Symbian programavimas yra paremtas įvykiais, taupant energiją, centrinis procesorius gali būti pristabdomas, kai įvykis nėra tiesiogiai apdorojamas. Tai pasiekiama programavimo idiomos, vadinamų „aktyviųjų objektų“ pagalba. Tinkamas šių funkcijų naudojimas leidžia žymiai prailginti įrenginio baterijos gyvavimo laiką.
Vytautas Dvariškis
Vytautas Dvariškis (1928 m. liepos 31 d. Vegeriuose, Akmenės rajonas – 1995 m. sausio 17 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas architektas.
Symbian
Privalumai
Symbian operacinė sistema yra struktūrizuota, žemiausiame lygmenyje reziduoja sistemos branduolys kartu su vartotojo biblioteka. Ši biblioteka leidžia vartotojo aplikacijoms naudotis branduolio resursais. Kadangi operacinė sistema palaiko mikrobranduolio architektūra, tai reiškia, kad visos būtiniausios sistemos palaikymo priemonės yra integruotos į OS branduolį. Branduolys turi atidėtą procesų vykdymą, bei atminties administravimą, tačiau nepalaiko tinklo ryšių bei failų sistemos. Šie servisai palaikomi atskirais vartotojų serveriais. Pagrindinis lygmuo turi failų serverį kuris įgalina failų sistemos palaikymą, kuris organizuojamas panašiai kaip DOS operacinėje sistemoje. Pati Symbian palaiko keletą failų sistemų tame tarp FAT32 ir Symbian specifinė NOR sistemos. Pati failų sistema vartotojui yra tiesiogiai nepasiekiama per telefono interfeisą.
Programavimo kalbos
Aplikacijos Symbian operacinei sistemai yra daugiausiai rašomos C++; taip pat OPL, Python, Visual Basic, Simkin, Perl, Java ME, Flash Lite, Ruby, .NET Framework, Web Runtime (WRT) ir kitomis programavimo kalbomis.
Branduoliai
thumb|[[Nokia N97, kuriame įdiegta Symbian OS v9.4|left]] Iki šiol egzistuoja du sisteminiai branduoliai EKA 1 ir EKA2. Abu jie palaiko daugiaiužduotiškumą ir atminties apsaugą, tačiau EKA2 branduolys turi šiuos pranašumus:
Būtent šiame lygmenyje yra sisteminės bibliotekos, jos įgalina įvairius sistemos išplėtimus. Dar aukščiau esanti programinė įranga čia detaliau neskirstoma.
Tinklo ir komunikacijų posistemė, naudojama Symbian, turi tris pagrindinius serverius ETEL (EPOC telephony), ESOCK (EPOC sockets) ir C32 (pastaroji atsako už nuosekliąsias jungtis). Kiekvienas iš šių serverių turi atskiras jungiamų papildomų modulių schemas. Pavyzdžiui, ESOCK įgalina protokolinių modulių palaikymą, kas leidžia įgalinti įvairius artimosios komunikacijos ryšius, tokius kaip Bluetooth, IrDA ir USB.
Interfeisai
Be anksčiau išvardintų sistemų Symbian operacinėje egzistuoja vartotojo interfeiso posistemė. Patys vartotojų interfeisai yra tiekiami atskirų gamintojų, tačiau pagrindinės klasės ir substruktūros yra organizuotos iš pačios Symbian operacinės sistemos pusės.
Labiausiai paplitusi Symbian vartotojo interfeiso versija yra Nokia 60 serija, kuri naudojama daugumoje Nokia išmaniųjų telefonų, taip pat ir Siemens SX1, Sendo, Panasonic įrenginiuose. Mažiau paplitusiais laikomi Nokia 90 (naudoja Nokia 7710) ir 80 (naudoja 9300, 9500) serijos interfeisai. Sony Ericsson naudoja dar vieną gana populiarų Symbian OS interfeisą UIQ, šį interfeisą naudoja ir kai kurie BenQ, bei Motorola išmanieji telefonai. Naujausia yra 9 Symbian OS versija, nors vis dar gaminami aparatai naudojantys ir 6 versiją.
Istorija
thumb|Psion Serie 5mx PRO nespalvotas [[PDA, kuriame įdiegta Symbian OS]] 1980 m. buvo įkurta Psion software firma.
1991 m. pradėti leisti 3 serijos Psion įrenginiai, naudojantys EPOC16 operacinę sistemą.
1997 m. pradėti leisti 5 serijos Psion įrenginiai, naudojantys EPOC32 operacinę sistemą.
1998 m. įkuriamas Symbian Ltd., bendradarbiaujant Ericsson, Nokia, Motorola ir Psion kompanijoms.
1999 m. išleidžiama EPOC 5 versija, kitaip žinoma, kaip Symbian OS 5, pasirodo pirmieji įrenginiai, naudojantys šią sistemą (Ericsson R380, Psion Revo/Revo+). Kiek vėliau pasirodo versija 5.1, kuri palaiko unicode simbolių kodavimą.
2003 m. pasirodo Symbian OS v7.0
2004 m. Psion pasitraukia iš Symbian vystymo; pasirodo pirmasis kirminas mobiliesiems telefonams Cabir, Symbian OS v8.0, vėliau v8.1b, naudojusi naują OS branduolį EKA2.
2005 m. pasirodo Symbian OS v9.1. Versija 9.0 viešai išleista nebuvo.
2006 m. pirmame ketvirtyje pasirodo Symbian OS v9.2; atnaujintas OMA Prietaiso valdymas. 2006 metų liepos 12 dieną pasirodo spartesnio darbo Symbian OS v9.3.
2007 m. pasirodo Symbian OS v9.4. Versija pasižymi telefonais su lietimu jautriais ekranais ir programomis, startuojančiomis iki 75 % greičiau.
Oita
Oita – miestas pietvakarių Japonijoje, Kiūšiū salos šiaurės rytuose, Oitos prefektūros centras. Jūrų uostas. Išvystyta naftos, chemijos, tekstilės, metalurgijos pramonė. Tai didžiausias prefektūros miestas.
Ekonomika
XX a. 7-8 dešimtmetyje Bepu įlankos pakrantėje atsirado pramonės regionas. Čia tarp daugybės gamyklų buvo ir priklausiusių Nippon Steel ir Showa Denko. 8 dešimtmetyje Toshiba ir Canon statė gamyklas toliau nuo pakrantės. Tuo metu Oita tapo elektronikos, tokios kaip integraliniai gradynai ir skaitmeninės kameros, gamybos centru.
Centras ir parduotuvių kvartalai yra į šiaurę nuo Oitos stoties, bet dabar šis rajonas patiria nuosmukį dėl didelių prekybos centrų pastatytų užmiestyje.
Istorija
Oita anksčiau buvo žinoma kaip Funai (府内), Bungo žemės (豊後国) sostinė.
Sengoku laikotarpiu Ōtomo klanas valdė Funajų ir jo valdos klestėjo, nes Funajus buvo svarbus uostas prekybai su portugalais ir Mingų dinastija. Ōtomo Sōrin, garsus į krikščionybę atsivertęs daimyo, čia supažindino Japoniją su Vakarų kultūra. Funajuje buvo atidaryta pirma Japonijoje vakarietiško stiliaus ligoninė. Taip pat čia buvo suburtas pirmas choras.
Idomybės
Takasaki kalnai (高崎山) šalia Bepu garsūs laukinėmis beždžionėmis, ypač japoninėmis makakomis. Prie Takasaki kalnų parko įvažiavimo yra Marine Palace akvariumas, dar vadinamas Umi Tamago (liet. Jūros kiaušinis).
Šalia greitkelio yra Oitos stadionas, padinamas Kiūšiū akimi. Čia žaidžia futbolo klubas Oita Trinita.
Oitą garsina Keturdantės pūsliažuvės ir vietinė vištienos tempura, vadinama toriten.
Sportas
Bepu-Oitos maratonas vyksta nuo 1952 m. ir IAAF jį klasifikuoja kaip Sidabrinės etiketės plento lenktynes.
Kiūšū ekiden yra 1064 km ilgio estafetė ir yra ilgiausia pasaulyje. Dalyviai bėga iš iš Nagasakio per Kumamotą, Kagošimą, Oitą ir kitus miestus į Fukuoką.
Oitoje 2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.
Stanislovas Stankevičius (1934)
Stanislovas Stankevičius (1934 m. gegužės 12 d. Rokiškyje – 2023 m. balandžio 5 d. ) – Lietuvos katalikų bažnyčios kunigas, pirmasis Alytaus rajono Garbės pilietis.
Biografija
Gimė darbininkų šeimoje. Baigė Rokiškio J. Tumo-Vaižganto vidurinę mokyklą. 1954–1957 m. Kursko srityje atliko priverstinę karinę tarnybą sovietų armijoje, grįžęs dirbo Rokiškio žemės ūkio mechaninėse dirbtuvėse „Plūgas".
1958 m. įstojo į Kauno tarpdiecezinę kunigų seminariją. 1963 m. balandžio 10 d. įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Pivašiūnus. Vėliau perkeltas į Krikštėnų parapiją, paskirtas jos klebonu. 1969–1976 m. klebonavo Punios parapijoje.
2022 m. atstatydintas iš pareigų ir apsigyveno Aukštadvario globos namuose „Šv. Domininko namai“.
Gairės (Vilnius)
Gairės – visuomenės gyvenimo, politikos ir kultūros mėnesinis žurnalas, ėjęs nuo 1994 m. balandžio iki 2014 m. Vilniuje.
Stanislovas Stankevičius (1934)
Biografija
Turėjo hobį – fotografiją ir filmavimą, fiksavo bažnytinio ir pasaulietinio gyvenimo šiokiadienius ir šventes, apie jas pasakojo, darė reportažus.
Gairės (Vilnius)
Istorija
Iš pradžių leido UAB „Politika“, vėliau – UAB „Mūsų gairės“. Tiražas 1995 m. ir 1997 m. – 3000 egz.
Stanislovas Stankevičius (1934)
Biografija
Už kilnius poelgius, atvirą ir nuoširdų bendravimą su parapijiečiais, visada laiku ištiesiamą pagalbos ranką 2007 m. kunigui Stanislovui Stankevičiui pirmajam rajone buvo suteiktas Alytaus rajono Garbės piliečio vardas.