cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuviškoji Vikipedija
Šiuo metu lietuviškoje Vikipedijoje yra Specialus:Statistics straipsniai. Per pastaruosius metus kasmet sukuriama daugiau nei 5 000 naujų straipsnių. Lietuviškoji Vikipedija iš viso buvo redaguota daugiau nei 5 mln. kartų. Vienas puslapis buvo redaguotas vidutiniškai apie 13 kartų. Administratorių teisės suteiktos 9 dalyviams. Registruotų naudotojų paskyrų skaičius siekia per 100 tūkst. Aktyvių dalyvių, t. y. dalyvių, nors kartą per paskutinį mėnesį redagavusių Vikipediją, – apie 300. Be to, pažymėtina, kad autoriai straipsnius redaguoja ir kartais kuria pasitelkdami botus. Dauguma jų – valdomi ne Lietuvos dalyvių, yra tarptautiniai, t. y. veikiantys įvairiuose nacionaliniuose Vikipedijos skyriuose (anglų, vokiečių, prancūzų ir kitomis kalbomis).
Istorija
Palyginti su germanų bei romanų kalbų Vikipedijos skyriais, lietuviškoji Vikipedija pradėta kurti gana vėlai – tik 2003 m. vasario mėn. (pavyzdžiui, angliškoji Vikipedija įkurta 2001 m. sausio 15 d., vokiškoji ir prancūziškoji – 2001 m. kovo mėn.). Tačiau lietuviškoji Vikipedija pradėta kurti anksčiausiai iš visų Vikipedijos skyrių baltų kalbomis. Po lietuviškosios Vikipedijos ėjo Latviškoji Vikipedija (2003 m. birželio mėn.). Žemaitiškosios Vikipedijos idėja Metaviki lygmeniu iškelta 2005 m. rugpjūčio mėn., faktiškai realizuota 2006 m. pavasarį. Latgališkoji Vikipedija pradėta kurti 2005 m. gruodį, faktiškai realizuota – 2011 m. kovo 18 d.
2003 m. vasario 20 d. laisvojoje enciklopedijoje buvo sukurtas pirmasis lietuviškas straipsnis (kompiuteris). Iki 2003 metų spalio mėnesio Laisvosios enciklopedijos projektas lietuvių kalba praktiškai nebuvo plėtojamas: buvo sukurta vos apie 20 straipsnių. Vėliau straipsnių pamažu gausėjo. Į projektą įsitraukė nauji veiklūs Vikipedijos naudotojai, o 2004 m. balandžio mėnesį iš anglų į lietuvių kalbą buvo pradėta versti lietuviškos Vikipedijos vartotojo sąsaja.
Straipsniai
2003 m. spalį Vikipedijoje tebuvo 20 straipsnių, o iki metų pabaigos sukurti 38. 2005 m. gruodžio 14 d. Vikipedija peržengė 10 tūkst. straipsnių ribą, 2006 m. liepos 13 d. – 25 tūkst., 2007 m. rugpjūčio 1 d. – 50 tūkst., 2008 m. spalio 27 d. – 75 tūkst. 2010 m. sausio 18 d. enciklopedijoje sukurtas 100 tūkstantasis straipsnis. 2011 m. sausio 11 d. pasiekė 125 tūkst. straipsnių skaičių, 2012 m. balandžio 14 d. – 150 tūkst., 2015 m. gruodžio 9 d. – 175 tūkst. 2018 m. spalio 22 d. Vikipedijoje jau buvo 190 tūkst. straipsnių, 2020 m. birželio 13 d. – 200 tūkst.
{ "version": 2, "height": 220, "width": 400, "data": [ {     "name": "chart", "values": [ {"y": 1000,"series": "y","x": 20041014}, {"y": 10000,"series": "y","x": 20051214}, {"y": 20000,"series": "y","x": 20060523}, {"y": 30000,"series": "y","x": 20060904}, {"y": 40000,"series": "y","x": 20070228}, {"y": 50000,"series": "y","x": 20070801}, {"y": 60000,"series": "y","x": 20080125}, {"y": 70000,"series": "y","x": 20080914}, {"y": 80000,"series": "y","x": 20090122}, {"y": 90000,"series": "y","x": 20090803}, {"y": 100000,"series": "y","x": 20100118}, {"y": 110000,"series": "y","x": 20100628}, {"y": 120000,"series": "y","x": 20101022}, {"y": 130000,"series": "y","x": 20110324}, {"y": 140000,"series": "y","x": 20111019}, {"y": 150000,"series": "y","x": 20120414}, {"y": 160000,"series": "y","x": 20130730}, {"y": 170000,"series": "y","x": 20150202}, {"y": 180000,"series": "y","x": 20161109}, {"y": 190000,"series": "y","x": 20181022}, {"y": 200000,"series": "y","x": 20200613}, ],      "transform": [ { "type": "formula", "field": "year", "expr": "parseInt(substring(datum.x,0,4))" }, { "type": "formula", "field": "month", "expr": "parseInt(substring(datum.x,4,6))" }, { "type": "formula", "field": "date", "expr": "datetime(datum.year,datum.month-1)" } ]   }  ],  "scales": [ {     "type": "time", "name": "x", "domain": {"data": "chart","field": "date"}, "zero": false, "range": "width", "nice": true },   {      "type": "linear", "name": "y", "domain": {"data": "chart","field": "y"}, "zero": false, "range": "height", "nice": true },   {      "domain": {"data": "chart","field": "series"}, "type": "ordinal", "name": "color", "range": "category10" } ],  "axes": [ {"scale": "x","type": "x","title": "Metai"}, {     "scale": "y", "type": "y", "title": "Straipsnių skaičius", "grid": true, "format": "d" } ],  "marks": [ {     "type": "line", "properties": { "hover": {"stroke": {"value": "red"}}, "update": {"stroke": {"scale": "color","field": "series"}}, "enter": { "y": {"scale": "y","field": "y"}, "x": {"scale": "x","field": "date"}, "stroke": {"scale": "color","field": "series"}, "fill": {"value": "white"}, "strokeWidth": {"value": 2} }     },      "from": {"data": "chart"} },   {      "type": "symbol", "from": {"data": "chart"}, "properties": { "enter": { "x": {"scale": "x","field": "Gads"}, "y": {"scale": "y","field": "Punktu summa"}, "stroke": {"value": "steelblue"}, "fill": {"value": "white"}, "size": {"value": 100} }     }    },    {      "type": "text", "from": { "data": "chart", "transform": [ {           "type": "aggregate", "summarize": {"x": ["min","max"]} }       ]      },      "properties": { "enter": { "x": {"signal": "width","mult": 0.5}, "y": {"value": -10}, "text": { "template": "Straipsnių skaičiaus augimas"// no \u007b{datum.year.min_x}\u007d. līdz \u007b{datum.year.max_x}\u007d. gadam },         "fill": {"value": "black"}, "fontSize": {"value": 15}, "align": {"value": "center"}, "fontWeight": {"value": "bold"} }     }    }  ] }
Buenzos regionas
Buenzos regionas – Kongo regionas regionas pietinėje šalies dalyje. Ribojasi su Lekumu, Baseino regionu ir Niario regionu. Išorinė siena su Angola (Kabindos eksklavu) ir Kongo Demokratinė Respublika. Administracinis centras – Madingu.
Regionas dalinamas į 6 rajonus:
thumb|left|250px|Buenzos regiono rajonai
Atėnų Panathinaikos (krepšinio klubas)
Atėnų „Panathīnaïkós“ (, dažnai vadinamas tiesiog PAO – ) – Graikijos krepšinio klubas iš Atėnų, „Panathinaïkós“ sporto klubo dalis. Tai tituluočiausias Graikijos klubas ir vienas pajėgiausių Europoje, 6 kartus laimėjęs „Eurolygą“.
Istorija
„Panathīnaïkós“ (t. y., „visaatėninis, visų Atėnų“) sporto klubas įkurtas 1908 m. kaip futbolo klubas, o krepšinio komanda suburta 1922 metais. Pirmąją pergalę komanda pasiekė jau 1946 metais, kai laimėjo Graikijos pirmenybes.
Komanda sėkmingai rungtyniavo Graikijoje, o 1961 m. debiutavo Europos čempionų taurėje (dab. „Eurolygoje“). 1968–1969 m., vedami Giorgo Kolokito, atėniečiai pasiekė Europos čempionų taurės pusfinalį, kuriame nusileido Tbilisio „Dinamo“.
1970–1984 m. Atėnų „Panathinaïkós“ iš 14 Graikijos pirmenybių laimėjo 10, o komandos lyderiu buvo Apostolas Kontas. 1971–1972 m. vėl pasiekė Europos čempionų taurės pusfinalį, bet jame pralaimėjo Varezės „Ignis“ iš Italijos. 1979 m. iškovota pirmoji Graikijos taurė.
1985–1992 m. klubas išgyveno nuosmukį – kasmet krito pozicijos Graikijos pirmenybėse (1992 m. – tik 8 vieta), nebedalyvavo europinėse varžybose. 1992 m. „Panathinaïkós“ atiteko Janakopulų dinastijai, prasidėjo klubo pertvarkos. Niko Galio vedami atėniečiai vėl laimėjo Graikijos taurę, o 1994 m. FIBA Europos lygoje pasiekė 3 vietą, o 1995 m. šį pasiekimą pakartojo.
1996 m. Panajotis Janakis, Dominikas Vilkinsas ir Fragiskas Alvertis suvienijo jėgas ir užsitikrino pirmąjį Graikijos komandos „Eurolygos“ titulą (finale įveikę „Barseloną“). Taip pat PAO laimėjo ir Tarpžemyninę taurę. Po kelerių metų klubas pradėjo naują lygos čempionų titulų seriją. 2000 m. vyriausiojo trenerio Želko Obradovičiaus vadovaujamas „Panathinaikos“ Salonikuose, nugalėjęs Tel Avivo „Maccabi“, į viršų kėlė savo antrąjį Eurolygos trofėjų. 2002 m. Dejano Bodirogos ir Ibrahimo Kutluajaus vedama komanda Bolonijoje vykusiame „Eurolygos“ finale nugalėjo vietos „Virtus“ ir trečią kartą tapo žemyno čempionais. thumb|left|400px|„Panathinaïkós“ 2007-2008 m. Eurolygoje
Komanda atsinaujino (atėjo Šarūnas Jasikevičius, Dimitris Diamantidis, Jaka Lakovičius, Maikas Batistas) ir vėl siekė trofėjų tiek Graikijoje, tiek „Eurolygoje“. 2007 m. čempionato rungtynėse klubas 2 taškų skirtumu išplėšė pergalę iš čempionų titulą ginančio Maskvos CSKA – šios „Eurolygos“ finalo varžybos vyko Atėnuose. Po dvejų metų Berlyne PAO dar kartą nugalėjo CSKA 2 taškų skirtumu. 2010–2011 m. „Eurolygos“ naudingiausias žaidėjas ir finalinio ketverto etapo naudingiausias žaidėjas Dimitris Diamantidis buvo nesulaikomas, kai Žaliųjų komanda atkrintamosiose varžybose palaužė titulą ginantį čempioną „Barseloną“, o tada Barselonoje nugalėjo Tel Avivo „Maccabi“ ir iškovojo savo šeštą „Eurolygos“ čempionų titulą.
2020 m. klubo savininkas Dimitris Janakopulas pardavė savo akcijas. Klubo biudžetas sumenko, daugelis žaidėjų išvyko. 2020–21 m. „Eurolygos“ sezone „Panathinaïkós“ laikėsi antroje turnyrinės lentelės pusėje ir nesukėlė rimtos konkurencijos varžovams dėl žemyno titulo.
Treneriai
Žymesni „Panathīnaïkós“ treneriai:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Laskovicė (Mazovijos vaivadija)
Laskovicė  – kaimas Lenkijos rytuose, Korčevo valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į rytus nuo Korčevo, apie 33 km į šiaurės rytus nuo Sedlcų ir apie 113 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Nužec Kiselevas
Nužec Kiselevas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Nykštukinis kaspinuotis
Nykštukinis kaspinuotis (Hymenolepis nana) – kaspinuočių (Cestoda) klasei priklausantis plokščioji kirmėlė.
Sandara
Nykštukinio kaspinuočio ilgis gali siekti 1-4,5 cm. Jo galvutė yra rutulio formos, turi keturis siurbtukus ir gerai susiformavusį straubliuką, kurio gale yra nuo 20 iki 24 kabliukų. Visą kūną sudaro 100-200 narelių (proglotidų). Subrendusiame narelyje yra gimda, pilna kiaušinėlių.
Raida
Nykštukinio kaspinuočio visos raidos stadijos vyksta plonojoje žarnoje. Žmogus užsikrečia, patekus į organizmą per burną helminto kiaušinėliams. Žarnyne iš kiaušinėlio išsilaisvina onkosfera, turinti 6 kabliukus. Ji įsiskverbia į žarnų gaurelius ir per 2-3 dienas virsta cisticerkoidu, kuris turi uodegos pavidalo priedą. 6-8 raidos dieną, sunykus pažeistiems gaureliams, cisticerkoidas patenka į žarnos spindį, prisitvirtina prie žarnos gleivinės, subręsta lytiškai, apsivaisina ir brandina kiaušinėlius. Subrendę kiaušinėliai su viduje esančiu gemalu – onkosfera – pabyra žarnų spindyje ir su išmatomis pasišalina į išorę.
Nykštukinis kaspinuotis sukelia himenolepidozę.
Diku
Diku (tradiciniai rašmenys: 帝嚳; supaprastinti rašmenys: 帝喾, Dì Kù), kitaip Gaošinas (高辛 Gaosin) m. apie 2366 m. pr. m. e.) – vienas iš legendinių Kinijos valdovų (wu di), Huangdi provaikaitis.
UTC+3:30
thumb|400px|UTC+3:30 laiko juosta: mėlyna – visus metus
UTC+3:30 – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti trimis su puse valandos anksčiau už pasaulinį laiką.
UTC+3:30 laikas galioja:
Diku
Diku, kaip ir Zhuanxu, priskiriamas įvairių muzikinių melodijų išradimas. Diku liepė padaryti būgną gu, varpą džong, akmens gongą, kitus instrumentus.
UTC+3:30
Kaip standartinis laikas, visus metus
Huso horario
Švedijos ginkluotosios pajėgos
Švedijos ginkluotosios pajėgos turi 3 šakas, kurios nuo 1994 m. yra vieningų ginkluotųjų pajėgų dalys:
Švedijos ginkluotosios pajėgos daugiau kaip šimtą metų buvo paremtos karo prievole, teritorine gynyba ir neprisijungimo politika. Iki Šaltojo karo pabaigos beveik visi vyrai, pasiekę šaukimo amžių, atlikdavo karo prievolę. 2010 m. vasarą nustota taikos metais imti šauktinius į kariuomenę. Kariuomenę imta komplektuoti vien pagal kontraktą tarnaujančiais kariškiais. Numatyta, kad perėjimas prie naujosios sistemos buvs visiškai baigtas 2018 m.
Švedijos ginkluotųjų pajėgų daliniai dabar veikia Afganistane ir Kosove. Švedijos kariniai stebėtojai veikia įvairiose pasaulio šalyse. Kas trejus metus Švedija dalyvauja ES Kovinėje grupėje.
Doktrina
Švedijos ginkluotosios pajėgos turi keturias užduotis :
Švedija siekia likti neutrali valstybė, jei artintųsi karas. Tačiau Švedija bendradarbiauja su užsienio valstybėmis:
Nesenai priimti politiniai sprendimai pabrėžė valią dalyvauti tarptautinėse operacijose, su tuo siejant kariškių apmokymo ir karinės įrangos bei ginkluotės įsigijimo poreikį.
Vladimiro sritis
Vladimiro sritis  – sritis Rusijos Federacijoje, Centrinėje federalinėje apygardoje. Ribojasi su Jaroslavlio ir Ivanovo sritimis šiaurėje, su Žemutinio Naugardo sritimi rytuose, su Riazanės sritimi pietuose, su Maskvos sritimi vakaruose. Administracinis centras – Vladimiras.
Geografija
Sritis yra Rytų Europos lygumos centrinėje dalyje. Vakaruose Maskvos aukštuma pereina į Vladimiro Opolės aukštumą. Aukštis iki 236 m. Pietuose paviršius leidžiasi į Meščioros žemumą. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -11 °C, liepos mėnesio +17 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis ~500 mm. Upės priklauso Volgos baseinui: Oka, Kliazma, Nerlė, Gusia, Kiržačas. Vyrauja mišrieji miškai, pušynai.
Miestai
Didžiausi Vladimiro srities miestai (2007 m., tūkst. gyventojų):
Mihret Topčagić
Mihretas Topčagičius (Mihret Topčagić; g. 1988 m. birželio 21 d.) – Bosnijos puolėjas. FK Sūduva Marijampolė narys.
Karjera
Bosnių kilmės žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Austrijoje. Atstovavo įvairius klubus. Buvo išvykęs į Kazachstaną.
2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Tapo Marijampolės „Sūduvos“ žaidėju.
Debiutavo 2018 m. birželio 27 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.
2019 m. vasario 24 d. vykusiose Supertaurės rungtynėse pelnė pirmą komandos įvartį ir padėjo iškovoti trofėjų. Su ekipa 2019 m. taip pat iškovojo LFF taurę bei tapo Lietuvos čempionu.
2020 m. sausio 3 d. oficialiai pranešta, kad žaidėjas dar metams lieka klube. 2020 m. su ekipa tapo Lietuvos vicečempionais. Po sezono persikėlė į Kroatiją ir žaidė NK Osijek klube.
Pasiekimai
FK Sūduva Marijampolė
Pageležių raistas
Pageležių raistas – pelkė Vidurio Lietuvoje, Ukmergės bei Jonavos rajonuose, piečiau Pageležių ties Ruginiais (Veprių seniūnija). Plotas – 175 ha. Prateka Geležė.
Iki durpyno įkūrimo 70 % raisto buvo žemapelkė, 30 % – tarpinio pobūdžio. Durpių sluoksnis buvo ~3,1 m, vietomis iki 4,4 m. Durpių vidutinis susiskaidymas 35 %, peleningumas 14,1 %, drėgnumas 85 %.
Nuo 1962 m. Jonavos durpių įmonė Pageležių raiste pradėjo kasti durpes. 1985 m. įmonė durpyne pagamino 9700 t durpių kraiko ir 2700 t durpių želdiniams.
Pageležių raisto durpynėlis stipriai nusausintas, mineralizuojasi, apauga beržais, gluosniais, pakraščiais užsodintas pušaitėmis. Durpynėlyje rasta retųjų drugių (juodataškis melsvys, smiltyninis melsvys, smiltyninė hesperija, auksuotoji šaškytė. Čia taip pat gyvena nendrinės rupūžės, griežlės, putpelės.
254 m.
254 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Gegužė
Mirtys
Nedatuota
Bašlykas
Bašlykas – vilnonis (gelumbinis ar pan.) gobtuvas ilgais raiščiais. Bašlykai yra atskiri gobtuvai, jie nėra palto, milinės ar kitokio drabužio dalis.
Bašlykai būdingi Kaukazo tautų (pvz., osetinų) kostiumams.
Iš kaukaziečių juos perėmė kazokai, todėl bašlykai buvo Rusijos imperijos kazokų dalinių uniformos dalis. Vėliau jie tapo ir kariškių nekazokų uniformos elementu. Carinėje Rusijoje juos nešiojo tiek paprasti kareviai, tiek puskarininkiai, kadetai ir karininkai.
Vėliau tapo TSRS kazokų dalinių uniformos dalimi. Oficialiai juos nustojo naudoti uniformoje 1941 m. vasario mėn.
Nešiojami nuleisti ant pečių (tuomet laikomi surištų raiščių arba specialių sagų). Prireikus jie uždedami ant galvos (vienplaukės, su papacha ar kitokia uniformine kepure), o ilgais raiščiais lyg šalikais apsukdavo kaklą. Nešiodavo ant milinės arba po miline.
Plaukuotosios plernės
Plaukuotosios plernės (Hemitripteridae) – skorpenžuvių (Scorpaeniformes) būrio žuvų šeima. Paplitusios Atlanto ir Ramiojo vandenynų gelmėse. Minta smulkiais bestuburiais. Kūnas apaugės smulkiais dygliais, kurie yra pakitę žvynai.
Šeimoje 3 gentys, 8 rūšys.
Gentys
thumb|left|210px|Plaukuotoji plernė (Hemitripterus sp.)
Cesare Rubini
Cesare Rubini (g. 1923 m. lapkričio 2 d. Trieste – 2011 m. vasario 8 d.) – buvo italų krepšinio treneris bei vandensvydžio žaidėjas.
Dželfa
Dželfa  – miestas šiauriniame Alžyre, tarp Bu Saados ir Laguato; vilajos centras. 213,2 tūkst. gyventojų (2007; daugiausia arabai beduinai). Išsidėstęs aukštumų lygumose, smarkiai kintančio klimato zonoje (šaltos žiemos ir sausos karštos vasaros). Gyvulių prekybos centras.
Cesare Rubini
Krepšinį pradėjo žaisti universitete, kurį baigė 1941 metais, vėliau žaidė Milano „Olimpia“ klube, taip pat buvo ir profesionalus vandensvydžio žaidėjas. 1946 metais su laimėjo Europos čempionato sidabro medalį. 1947 m. taip pat laimėjo Europos čempionato sidabro medalį, bet šį kartą su vandensvydžio rinktine. Tais pačiais metais tapo žaidžiančiuoju Milano „Olimpia“ krepšinio klubo treneriu. 1948 metais buvo kviečiamas į vandensvydžio ir krepšinio rinktines, bet pasirinko vandensvydį ir su rinktine laimėjo olimpinius aukso medalius, su šia rinktine taip pat laimėjo 1952 metų olimpinę bronzą bei trečiąją vietą 1954 metų Europos čempionate.
Dželfa
Istorija
Miestą 1852 m. įkūrė prancūzai kaip karinį punktą.
Cesare Rubini
Kaip vandensvydžio žaidžiantysis treneris laimėjo 6 Italijos čempionatus su Milano, Neapolio ir Kamoglio komandomis.
Kaip krepšinio žaidžiantysis treneris, 1947–1956 metais su Milano „Olimpia“ klubu laimėjo 6 šalies čempionatus, dar 10 čempionatų laimėjo tik kaip treneris (1957-60, 1962-63, 1965-67, 1972). Milano komandą treniravo iki 1978 metų, vieną kartą su komanda iškovojo Europos Čempionų taurę (1966 m.) bei du kartus Europos taurių laimėtojų taurę (1971, 1972 m.).
C. Rubini treniruojama Italijos krepšinio rinktinė 1980 metais iškovojo olimpinį auksą, po vieną kartą užėmė 1-3 vietas Europos čempionatuose.
1994 m. gegužės 9 d. Cesare Rubini įtrauktas į J. Naismith Krepšinio šlovės muziejų.
Alfredas Smailys
Alfredas Smailys (1928 m. gegužės 7 d. Girininkuose – 1995 m. balandžio 28 d. Kaune, palaidotas Pažėrų kapinėse) – Lietuvos gydytojas-kardiologas, profesorius.
Biografija
1949 m. baigė KMU Medicinos fakultetą, vėliau aspirantūrą Maskvoje. Iki 1953 m. dirbo Kauno respublikinės klinikinės ligoninės chirurginio skyriaus ordinatoriumi. 1957 m. dėstė KMU Hospitalinės chirurgijos katedroje. 1957 m. tapo docentu, o 1969 m. – profesoriumi. 1957 m. jam suteiktas medicinos mokslų kandidato laipsnis. 1966 m. apgynė medicinos mokslų daktaro disertaciją. 1968–1994 m. prof. A. Smailys buvo Kardilogijos instituto Širdies ritmo tyrimo labotarorijos vedėjas.
1989 m. išrinktas į TSRS Aukščiausiąją Tarybą. 1990 m. išrinktas Lietuvos MA nariu korespondentu. Inicijavo Paminklinės Prisikėlimo bažnyčios ir VDU atkūrimą, buvo Senato narys. 1994 m. jo iniciatyva Rygoje įkurta visuomeninė organizacija „Baltijos vienybė“.
Atminimas
2000 m. gegužės 11 d. Žaliakalnyje (Savanorių g. 58) atidengta memorialinė lenta.
Anstas
thumb|200px|Salos padėtis Unste
Anstas  – toliausiai į šiaurę nutolusi Šetlando salyno sala (Škotija). Tai toliausiai šiaurėje esanti gyvenama Britų salyno sala ir 3 pagal dydį Šetlando sala (po Meinlando ir Jelo). Plotas – 120 km².
Salos paviršius kalvotas, siekia 284 m (Saksa Vordo k.). Kranto linija raižyta, gausu įlankų, krantai skardingi. Būdingos pievos.
Sala vikingų laikais vadinta Ömstr, nors jos pavadinimas galimai piktų kilmės.
Kloviškiai
Kloviškiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Daneikių, prie kelio. Saugomas Kloviškių ąžuolas.
Gyventojai
thumb|left|240px|Kaimo kryžius
Mogelnica (Sedlcų apskritis)
Mogelnica  – kaimas Lenkijos rytuose, Korčevo valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Korčevo, apie 33 km į šiaurės rytus nuo Sedlcų ir apie 109 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs šalia Vakarinio Bugo upės.
Nužec Kolonija
Nužec Kolonija  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Finansų analitikas
Finansų analitikas – finansų sektoriaus specialistas, tiriantis, vertinantis finansų rinkos elementus, veiksnius bei įvairius finansinius instrumentus bei su ja susijusią informaciją, svarbią organizacijos veikloje.
Finansų analitikas tiria vertybinių popierių, valiutų (finansų) rinkas bei teikia kompetentingus patarimus, rekomenduoja, priimant verslo, organizacijos veiklos ar net politinius sprendimus. Analitikai dirba įvairiose finansų organizacijose – kredito, lizingo, biržos įstaigos, maklerių įmonėse, investicijų bendrovėse.
Finansų analitikai nuolat stebi, renka medžiagą (informaciją) apie situaciją rinkoje bei ir vertina įvykius, statistiką, prognozuoja ateitį, įžvelgia tendencijas, svarbias verslo pasaulyje, taip pat valdant įmonę, jai plečiantis ar imantis naujos veiklos.
Analitikai nagrinėja jų finansines (įmonių, vyriausybių ir kitų organizacijų) veiklos ataskaitas, finansines naujienas bei pranešimus, vertina riziką, sandorių, organizacijos veiklos finansinius rodiklius (pelno ir nuostolių prielaidas).
Didelėse organizacijose jie prisideda prie savo organizacijos finansų (bei kt veiklos) politikos (formavimo), nustatant organizacijos ekonominių rezultatų priežastis, tendencijas; taip pat teikia įvairias rekomendacijas.
Reikalavimai
Analitinei veiklai reikalingas specialusis finansų, matematikos srities išsilavinimas. Yra taip pat fizikos bei ekonofizikos specialistų, dirbančių finansų analitikais.
CFA, CEFA, CIAA, FRM ir DVFA vardai
Tarptautiniu mastu yra pastangų unifikuoti analitikų profesinės kvalifikacijos pripažinimo ir tobulinimo klausimus. Podiplominių studijų metu yra stažuojamasi bei keliama kvalifikacija, laikomi baigiamieji egzaminai ir išlaikiusiems suteikiamas vardas:
2002 m. Lietuvoje dirbo 5 CFA analitikai; 2006 – mažiausiai 20 asmenų, turinčių CFA vardą; dar kelis kartus daugiau asmenų – išsilaikiusių bent vieną iš pakopinių CFA egzaminų (iš daugiau kaip 200 finansininkų, siekiančių CFA vardo).
2006 m. Lietuvoje buvo tik vienas finansų analitikas, turintis FRM kvalifikaciją.
Lietuvoje
Plėtojantis rinkos santykiams, įmonei plečiantis į tarptautines rinkas, didėja finansų analitikų poreikis. Finansų analitikai dirba šalies bankuose, draudimo, lizingo bendrovėse. Vis dažniau jų veikla tampa matoma ir valstybės gyvenime.
Žiniasklaidoje gausėja pranešimų, analitinių komentarų bei analitikų reiškiamų nuomonių svarbiais valstybės gyvenimo (ne tik finansų, bet ir apskritai ekonominiais) klausimais (dėl mokesčių politikos, konkurencijos, AB Mažeikių nafta pardavimo, investavimo, teisėkūros proceso ir jo tobulinimo). Vis daugiau analitikų ryžtasi viešai komentuoti ir prognozuoti pačius įvairiausius ekonomikos reiškinius.
Finansų analitikų asociacija (FAA) į bendrą profesinę organizaciją bei veikla jungia savanorystės pagrindu Lietuvos finansų analitikus.
Nuorodos
FAA tinklalapis
VDR futbolo varžybos 1979–1980 m.
VDR futbolo varžybos 1979–1980 m.
Anatolijus Herlitas
Anatolijus Herlitas (1891 m. Kremenece, Ukraina – 1945 m. Berlyne, Vokietija) – pedagogas, kalbininkas.
Biografija
1914 m. baigė Peterburgo universitetą. Gyveno ir dirbo pedagoginį darbą Liuksemburge, Anglijoje, Belgijoje. 1926–1937 m. Šiaulių gimnazijos mokytojas, dėstė anglų, lotynų, rusų kalbas. 1937–1941 m. mokytojavo Pagėgių, Kauno gimnazijose. Dirbo lektoriumi anglų kalbos kursuose.
Parašė anglų kalbos vadovėlius (1928, 1936 m.), „Angliškas – lietuviškas žodynas“ (1931 m.), „Trumpa anglų kalbos gramatika“ (1936 m.), „Lotynų kalbos dėstymas“ (1938 m.).
255 m.
255 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Šilo miškas
Šilo miškas – miškas Vidurio Lietuvoje (Jonavos rajonas). Labai reti plačialapių miškai; auga ąžuolas, uosis, klevas, kiti lapuočiai medžiai. Kvartale Nr. 74, lapuočių miške, auga ąžuolas, kalninė guoba, beržas, vyrauja uosiai. Prie keliuko – miškinis dirsuolis. Kartu auga saldžiažirnis pelėžirnis. Aptiktas apyretis grybas – ąžuolinė kerpena.
Rigino Cicilia
Ridžino Sisilija (Rigino Cicilia; g. 1994 m. rugsėjo 23 d.) – puolėjas iš Kiurasao. FK Sūduva Marijampolė narys.
Karjera
2017 m. sezono pabaigoje atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė. 2017 m. pasirodė tris kartus A lygoje.
2018 m. tapo pagrindiniu puolėju.
Benino departamentai
Beninas administraciškai suskirstytas į 12 departamentų, šie savo ruožtu dalinami į komunas, kurių šalyje iš viso yra 77.
Iki 1999 m. Beninas buvo padalintas į 6 departamentus, bet tada įvykdyta reforma ir visi buvę departamentai išskirstyti į du naujus.
Departamentai
thumb|200px|Benino departamentai
Ceratozaurai
Ceratozaurai (Ceratosauria) – mėsėdžių dinozaurų grupė, apimanti apie 20 rūšių. Ceratozaurai vaikščiojo ant užpakalinių kojų, o priekyje turėjo trumpas galūnes. Kai kurie iš jų turėjo keistas skiauteres arba ragus, kurie tikriausiai buvo naudojami ne kovai, o pasipuikavimui poravimosi laikotarpiu.
Infrabūriui priklauso 4 šeimos:
Lvovo sritis
Lvovo sritis ( arba Львівщина) – vakaruose esanti Ukrainos sritis. Šiaurėje ribojasi su Voluinės, šiaurės rytuose – su Rivnės, rytuose – su Ternopilio, pietuose – su Ivano Frankivsko, pietvakariuose – su Užkarpatės sritimis, vakaruose – su Lenkija. Administracinis centras – Lvovas.
Geografija
thumb|left|145px|Srities upės thumb|left|145px|Opirės upė
Plotas
Srities plotas 21865 km², kas sudaro 3,61 % Ukrainos teritorijos.
Klimatas
Klimatas vidutinių platumų; kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra lygumuose −4,1 °C, kalnuose – −6,1 °C, birželio – 18,3 °C bei 12,8. Per metus iškrenta 750–100 mm kritulių.
Istorija
Lvovo srities administracinis centras Lvovas yra istorinės Ukrainos valstybės Galicijos sostinė. Lvivo sritį XIV amžiuje užkariavo Ldk Algirdas. Tačiau 1569 metais LDK ir Lenkijai pasirašius Liublino uniją Lvovo sritis su Voluine ir kitomis derlingomis dabartinės Ukrainos žemėmis atiteko Lenkijai. Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo jis atiteko Austro-Vengrų imperijai. Priešingai negu Voluinėje, Lvovo srityje buvo gerbiama ir tausojama ukrainiečių kalba. Pasibaigus pirmajam pasauliniam karui dabartinėse Lvovo ir aplinkinių sričių teritorijose buvo suformuota Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika su sostine Lvove. Po Molotovo-Ribentropo pakto Lvovo sritį užgrobė Tarybų Sąjunga.
Gyventojai
thumb|right|250px|Gatvė Bugo Kamenkoje
2008-aisias m. srityje gyveno 2 559 800 gyventojų ir tai sudarė beveik 2,49 % visų Ukrainos gyventojų. Tarp jų:
Pagal tautybę gyventojai pasiskirsto:
Srities vidutinis gyventojų tankumas – 119.54 žm./km².
Ekonomika
thumb|right|250px|[[LAZ troleibusas]]
Lvovo srities ekonominėje zonoje išskiriami trys rajonai:
Lvovo mieste yra stambi viešojo transporto gamykla – LAZ. Srityje auginami javai (miežiai, kviečiai), cukriniai runkeliai, linai, bulvės, galvijai, kiaulės, avys, arkliai. 2008 m. Lvovo srityje buvo pagaminta 5 % Ukrainos žemės ūkio produkcijos/.
Lvovo srityje 2003 metais pagaminta: 97,7 % elektros lempučių, 88,3 % – autokrovėjų, 55,5 % – sieros, 34,4 % – popieriaus, 16,6 % – autobusų, 22,6 % – kartono, 13,2 % – margarino, 12,7 % – dažų, 9,5 % – avalynės, 9,3 % – baldų, 9,3 % cemento nuo visų šalyje gaminamų produktų. .
Ekonomikos rodikliai
Pagal Ukrainos statistikos komiteto duomenis.
Susisiekimas
Lvove ir Stryjuje yra svarbūs geležinkelių mazgai. Lvove taip pat yra stambus tarptautinis oro uostas
Švietimas ir kultūra
thumb|230px|[[Lvovo universitetas|Lvovo nacionalinis Ivano Franko universitetas]] Lvovo srities Pagrindinio statistikos valdymo duomenimis 2008 m. pagal teatrų skaičių sritis užėmė trečią vietą tarp Ukrainos regionų (po Kijevo miesto ir Dniepropetrovsko srities); ketvirtą vietą pagal aukštųjų mokyklų skaičių (po Kijevo miesto, Donecko ir Charkovo sričių) bei ketvirtąją vieta pagal studentų skaičių 10-čiai tūkstančių gyventojų (po Kijevo miesto, Charkovo srities bei Sevastopolio miesto).
Iš kultūros įstaigų 2008-ųjų duomenimis srityje buvo:
Turizmas
thumb|left|230px|right|Lvovas thumb|230px|right|Olesko pilis thumb|230px|right|Pidhircių pilis Srityje yra 3934 istorijos, archeologijos, architektūros paminklai.
Ištrūkęs Džango
Ištrūkęs Džango  – 2012 m. sukurtas vesterno filmas, kurį režisavo JAV režisierius Quentin Tarantino. Filme vaidina tokie aktoriai kaip Jamie Foxx, Christoph Waltz, Leonardo DiCaprio, Kerry Washington ir Samuel L. Jackson. Filmo debiutas kino teatruose įvyko 2012 m. gruodžio 25 d.
Filmo veiksmas vyksta 1858 m. JAV. Foxx vaidinamas vergas Django yra išlaisvinamas ir prisideda prie premijų medžiotojo (Waltz). Vėliau Django bando išlaisvinti savo žmoną (Washington) iš vergų plantacijos valdytojo (DiCaprio).
Filmas buvo nominuotas Oskarams ir laimėjo dvejose kategorijose: Christoph Waltz buvo išrinktas geriausiu antro plano aktoriumi, o Q. Tarantino – geriausio originalaus scenarijaus kūrėju.
256 m.
256 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kominformas
Kominformas buvo Sovietų Sąjungos valdoma komunistinių partijų organizacija 1947 m. rugsėjį įkurta konferencijoje, vykusioje Lenkijoje, Škliarska Porembos mieste. TSRS vadovas Josifas Stalinas sušaukė šią konferenciją dėl nesutarimų tarp Rytų Europos valstybių – buvo diskutuojama dėl vykimo į Paryžiaus taikos konferenciją.
Pirmoji Kominformo būstinė buvo Belgrade (tuometinėje Jugoslavijos Liaudies Respublikos sostinėje). Po Jugoslavijos pašalinimo iš Kominformo 1948 m. birželį, būstinė buvo perkelta į Rumunijos sostinę Bukareštą.
Pagrindinis Kominformo tikslas buvo galimybė suderinti veiksmus tarp komunistinių partijų visame pasaulyje. Kominformas turėjo suvienyti visas komunistų partijas.
Kominformas buvo panaikintas 1956 m. SSKP nutarimu po SSKP XX suvažiavimo, kuriame tuometinis SSRS vadovas Nikita Chruščiovas pasakė kalbą, smerkiančią stalinizmą.
Citrina
Citrinà – citrinvaisis, kuriuos mezga kai kurie citrinmedžiai (Citrus):
! Citrinmedis (liet.) ! Citrinmedis (lot.) ! Vaisius liet. ! Vaisius angl. ! Vaisius vok.
Triskiautis migdolas
Triskiautis migdolas (Prunus triloba) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, slyvų (Prunus) genties augalas. Kilęs iš Kinijos ir Korėjos, bet dabar auginamas daug kur vakaruose.
Tai didokas, vešlus krūmas. Lapai triskiaučiai, padengti plaukeliais. Žiedai labai gausūs, rausvi, iki 3,5 cm skersmens. Žydi balandžio – gegužės mėnesiais. Vaisiai yra raudoni, padengti plaukeliais. Labai dekoratyvus, todėl auginamas soduose, želdynuose. Lietuvoje auginamas retai.
Kinetoskopas
thumb|right|250px|Kinetoskopas Kinetoskopas (iš graikų kalbos kinētos (judantis) + skopio (žiūrėti) − aparatas greitai kintantiems fotografiniams atvaizdams stebėti, kad susidarytų fotografuotų daiktų judėjimo įspūdis; vienas kinematografijos aparatų pirmtakų.
Kinetoskopas buvo panašus į didelę dėžę su okuliaru. Jo mechanizmą varė akumuliatorius. Čia veikė ištisa skridinių sistema. Pro skridinius slinkdavo perforuota maždaug 15 m. ilgio celiulioidinė kino juosta, kurios abu galai sujungti. Įmetus monetą į dėžės angą, variklis imdavo veikti, užsidegdavo lemputė ir pro padidinamąjį stiklą žiūrovas galėdavo matyti du besifechtuojančius vyrus, vaikų žaidimą arba sceneles iš gyvulių ar žvėrių gyvenimo.
Poliksena
thumb|Polikseną aukoja [[Neoptolemas]] Graikų mitologijoje Poliksena – Trojos princesė, jauniausia Priamo ir Hekubos duktė.
Homeras nemini Poliksenos, tačiau ji minima kitų poetų kūriniuose. Orakulas išpranašavo, kad Troja nebus įveikta, jei Troilijus sulauks 20 metų. Tai sužinojęs Achilas surengė pasalą ir užmušė Troilijų, buvusį kartu su seserimi Poliksena, kurią Achilas įsimylėjo. Po Achilo mirties Poliksena nusižudė ar buvo paaukota. Pasakojama, kad virš Achilo kapo pasirodė jo dvasia ir pareikalavo, kad būtų paaukota Poliksena. Polikseną paaukojo Achilo sūnus Neoptolemas.
Glasnost
„Glasnost“ taip pat gali reikšti Tarybų Sąjungos istorijos periodą devintajame dešimtmetyje, kai buvo sušvelninta cenzūra bei padidėjusi žodžio laisvė.
UEFA mugių taurė 1969–1970 m.
UEFA mugių taurė 1969-1970 m. – 12-asis UEFA mugių taurės turnyras. Prasidėjo 1969 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas (trečiąkart iš eilės anglų klubas), finale nugalėjęs  klubą.
Pelėsis
frame|right|Persikas pelėsiu pasidengia per 12 dienų
Pelėsio vystymuisi reikalingos tam tikros būtinos sąlygos: drėgmė, maisto medžiagos (mitybinė terpė), šiluma, rūgštinis pH, deguonis. Dažniausiai jie auga ant vidinių paviršių, bet kai kada gali vystytis ir išoriniuose paviršiuose. Pelėsiai dauginasi sporomis.
Pelėsio ar jo sporų galima aptikti ant įvairių medžiagų: maisto produktų, medžio, kartono, tinko, plastiko, silikono, dažų, odos, net ant cementinių ar betoninių konstrukcijų. Paliktus maisto produktus per keletą dienų padengia voratinkliškas grybienos sluoksnis, pašerpetojusiu baltais, pilkais, žaliais ar juodais plaukeliais. Pelėsis ne tik sugadina maisto produktus ar medžiagų estetinį vaizdą − į aplinką išskiria ir nuodingų ar sveikatai pavojingų medžiagų, sukelia įvairių mikozių. Blizgančiose plaukelių viršūnėse gausu subrendusių sporų. Jos lengvai sklando nešamos oro srovių. Patekusios į tinkamas sąlygas per kelias valandas sudygsta ir pradeda auginti naują pelėsio koloniją.
Medininkai (Kėdainiai)
Istorija
XX a. pr. minimas Medininkų kaimas ir dvaras Krakių valsčiuje. Seniau veikė mokykla.
Gyventojai
Tarpukariu šalia buvo Medininkų viensėdis (1923 m. – 12 gyv.).
Klubokai
Klubokai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Varnių.
Mokrani Gajuvka
Mokrani Gajuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Korčevo valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Olelkaičiai
Valdos ir įtaka
Pagrindinės Olelkaičių valdos buvo Slucko-Kopyliaus kunigaikštystė, paveldėta iš Aleksandro Olelkos tėvo Vladimiro Algirdaičio, vienintelė Abiejų Tautų Respublikoje išlikusi dalinė kunigaikštystė. Ji išlaikyta iki 1621 m., kol mirė paskutinioji giminės atstovė – Sofija Olelkaitė. Dėl šitos nuolatinės valdos jie dar buvo vadinami Sluckiais.
Olelkaičiai taip pat laikinai valdė vėliau gautas Kijevo, Pinsko kunigaikštystes. 1528 m. jų valdose buvo apie 7000 dūmų; pagal valdomą turtą tada jie užėmė 4 vietą tarp visų LDK giminių.
XV–XVI a. Olelkaičiai buvo LDK Ponų tarybos nariai; pretenduodami į Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą, XV a. jie ne kartą bandė įvykdyti valstybės perversmą ir už tai buvo baudžiami. Pasižymėjo kovose su totoriais.
Po Liublino unijos Olelkaičių įtaka valstybėje sumažėjo. XVII a. mirus paskutiniam šios giminės palikuoniui Jurgiui III, o jo dukrai Sofijai ištekėjus už Jonušo Radvilos, Slucko ir Kapyliaus kunigaikštystės atiteko Radviloms.
KK194
KK194 – krašto kelias, jungiantis Užventį ir Viekšnius. Kelio ilgis – 55,8 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Maršrutas
Kelias prasideda Užventyje, šiauriau Ventos upės, sąlyginai turi jungtis su krašto keliais:, ir. Eina Kelmės, Telšių, Akmenės ir Mažeikių rajonuose. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Minupiai, Gaulėnai, Kaunatava, Vainočiai, Pabalvė, Tryškiai, Kairiškiai, Svirkančiai, Užventė. Baigiasi Viekšniuose, piečiau Ventos. Kelias kerta šias upes ir upelius: Žeberę, Žeberalę, Ušną, Šatriją, Rąžuolę, Upyną, Virvytę. Vainočių kaime kelią kerta geležinkelis Šiauliai – Kretinga, šiauriau sankirtos kelias kertasi su magistraliniu keliu.
2012 m. pasaulio krepšinio olimpinis atrankos turnyras
'''2012 m. pasaulio krepšinio olimpinis atrankos turnyras''' vykstantis 2012 m. liepos 2–8 dienomis Venesuelos sostinėje Karakase. Turnyro šeimininkė buvo išrinkta 2011 m. gruodžio 10–11 dienomis Madride (Ispanija) vykusiame FIBA centrinės valdybos posėdyje. Šį turnyrą pretendavo rengti ir Lietuva.
Turnyre dalyvaus 12 komandų, kurios kovos dėl trijų likusių kelialapių į 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių krepšinio turnyrą Londone. Šiame turnyre nebus finalo rungtynių – abi pusfinalių nugalėtojos pateks į olimpines žaidynes, o abi pusfinaliuose pralaimėjusios ekipos kovos dėl likusios vienos vietos olimpiadoje. Komandos 2012 m. sausio 31 d. burtų keliu buvo suskirstytos į keturias (A, B, C ir D) grupes, kuriose tarpusavyje dviejų ratų sistema sužais po dvejas rungtynes. Po dvi pajėgiausias grupių komandas pateks į ketvirtfinalius.
Dalyvės
Visos dalyvaujančios komandos buvo paskirstytos į 3 krepšelius pagal zonas:
Grupės varžybos
Ekipos paskirstytos į 4 grupes, iš kurių į ketvirtfinalį pateks po 2, o trečiąsias vietas užėmusios pasitrauks iš turnyro.
Ketvirtfinaliai
A1 Graikija (79:80) B2 Nigerija
B1 Lietuva (76:72) A2 Puerto Rikas
C1 Rusija (80:65) D2 Angola
D1 Makedonija (76:86) C2 Dominika
Pusfinaliai
(Laimėtojas [B1 v A2]) Lietuva (109:83) Dominikos Respublika (Laimėtojas [D1 v C2])
Dėl trečiosios vietos
Nigerija (88-73) Dominikos Respublika
Aleksandras Izgojevas
Aleksandras Izgojevas (, tikroji pavardė Арон Соломонович Ланде, 1872 m. balandžio 23 d. Vilnius – 1935 m. liepos 11 d. Haapsalu, Estija) – Rusijos politikas, publicistas, teisininkas, teisėtyrininkas agraristas, Odesos universiteto profesorius.
Biografija
Nuo 1889 m. marksistas, vėliau socialdemokratas, nuo 1905 m. Kadetų partijos veikėjas: 1906–1918 m. jos CK narys. Nuo 1906 m. bendradarbiavo įvairiuose laikraščiuose ir žurnaluose Sankt Peterburge. 1912 m. parašė P. Stolypino biografiją. Po 1917 m. Vasario revoliucijos palaikė užsienio reikalų ministro P. Miliukovo užsienio politikos kursą, nepritarė koalicinės Laikinosios vyriausybės sudarymui. Po 1917 m. Spalio perversmo ragino organizuoti ginkluotą kovą su bolševikais. 1918 m. lapkričio – 1919 m. sausio mėn., 1919 m. rugpjūčio – 1921 m. kovo mėn., 1922 m. rugpjūčio – lapkričio mėn. tarybų valdžios kalintas. 1919–1922 m. Petrogrado viešosios bibliotekos darbuotojas. 1922 m. pabaigoje su kitais Rusijos kultūros veikėjais išsiųstas į Vokietiją. Vėliau gyveno Prahoje, Haapsalu. 1932–1933 m. laikraščio „Tallinskij russkij golos“ faktinis redaktorius. Parašė atsiminimų.
Karaliaučiaus universitetas
thumb|260px|Karaliaučiaus universitetas thumb|Senojo Karaliaučiaus universiteto vietą žymi akmuo thumb|Karaliaučiaus universitetas 1930 m. thumb|Įėjimas į Universitetą thumb|Senato posėdžių salė thumb|Aula thumb|Aula thumb|Albertina thumb|Universiteto biblioteka
Karaliaučiaus universitetas arba Albertina – pirmoji Prūsijos aukštoji mokykla, veikusi 1544–1945 m.
Istorija
Karaliaučiaus universiteto vietoje kraštą okupavus Rusijai 1948–1967 m. veikė Valstybinis Kaliningrado pedagoginis institutas, nuo 1967 m. – Valstybinis Kaliningrado universitetas, nuo 2005 m. Rusijos valstybinis Imanuelio Kanto universitetas.
Universitete iš pradžių buvo įsteigtos 4 katedros: Teologijos, Teisės, Medicinos ir Laisvųjų menų.
Universitetas ir Lietuva
Teologijos fakultetas tapo Mažosios Lietuvos liuteronybės židiniu. Vienas iš pirmųjų jo studentų Martynas Mažvydas parašė liuteroniškojo tikėjimo santrauką – Katekizmą, taip pat pirmąją liuteronišką liturgiją lietuvių kalba, išvertė pirmąsias giesmes. Reformacijos tikslas buvo šviesti liaudį, kad toji pati galėtų skaityti Šventąjį Raštą, todėl kunigas Jonas Bretkūnas išvertė Bibliją į lietuvių kalbą.
1718 m. atidaryta Lietuvių kalbos katedra, 1718–1944 m. veikė Karaliaučiaus universiteto Lietuvių kalbos seminaras. Prie universiteto veikusios Karaliaučiaus spaustuvės spausdino knygas ir lietuvių kalba.
Akastas
Graikų mitologijoje Akastas – vienas iš argonautų, Jolko karaliaus Pelijo sūnus, dalyvavęs Kalidono šerno medžioklėje.
Dėl Medėjos gudrybės žuvo Pelijas, tačiau dėl jo Jasonas ir Medėja buvo ištremti. Akastas ėmė valdyti Jolką. Akastas su Astidamėja susilaukė dviejų dukterų: Steropės ir Laodamijos. Apolodoras mini, kad Akastas turėjo ir trečią dukrą Stenelę, kuri tapo Menoetijo ir Patroklo motina.
Akastas apvalė Pelėją Jolke nuo Euritiono žmogžudystės. Vėliau Pelijui atminti skirtose imtynių varžybose Pelėjas pralaimėjo Atalantai. Akasto žmona Astidamėja įsimylėjo Pelėją, tačiau jis ją atstūmė.
Įžeista nusiuntė pasiuntinį Pelėjo žmonai Antigonei ir Euritiono dukrai, siekdama pranešti melą, kad Pelėjas ketina vesti Akasto dukrą Steropę. Tai sužinojusi Antigonė pasikorė.
Vėliau Astidamėja pasakė Akastui, kad Pelėjas mėgino ją išprievartauti. Tada Akstas nusprendė Pelėjui atkeršyti, pasiėmė jį į medžioklę. Akastas paslėpė jo kardą ir paliko jį prieš puolančią kentaurų grupę. Tačiau dievai pasiuntė į pagalbą Hefaistą, kuris davė jam jo kardą (pagal kitą versiją kentauras Chironas arba Hermis grąžino Pelėjui kardą) ir Pelėjas išsigelbėjo. Grįžo į Tesaliją kartu su Jasonu ir dioskūrais bei nusiaubė Jolką. Pelėjas nužudė Akastą ir Astidamėją, o karalystė atiteko Jasono sūnui Tesalui. Pagal kitą variantą teigiama, kad buvo nužudyta tik Akasto žmona, o jam pačiam Pelėjas atkeršijo Trojos kare.
Medingėnų–Milašaičių miškai
Medingėnų-Milašaičių miškai – miškai Plungės rajono savivaldybės teritorijoje, 6 km į pietryčius nuo Plungės.
Geografija
Plotas 3600 ha, mišku apaugę 3050 ha. Susideda iš Jerubaičių, Lekemės, Medingėnų, Milašaičių, Šarkių miškų. 70 % miškų valstybinės reikšmės, priklauso Telšių miškų urėdijai. Netoli Medingėnų-Milašaičių miškų pietrytinio pakraščio, vietomis juos siekdama, teka Minija. Per masyvą teka jos intakai: Briedupis, Viešdauba ir Sausdravas su intakais Šilupiu ir Kapupiu. Paviršius banguotas. Pietiniame pakraštyje yra apie 85 ha Vainaičių aukštapelkė. Minijos ir jos intakų pakraščių miškai priklauso Minijos ichtiologiniam draustiniui. Masyve yra 8 miško buveinės, užimančios 51 ha.
Medynai
Miško augavietės vidutinio derlingumo laikinai įmirkusios ir nederlingos normalaus drėgnumo. 5 % miškų yra ekosistemų apsaugos, 3 rekreaciniai, 9 % vandens apsauginiai ir 83 % ūkiniai. Kultūrinės kilmės medynų 15 %, eglynų – 40 %, pušynų 38 %, beržynų 17 %, baltalksnynų 4 %, juodalksnynų 1 %. Jaunuolynai sudaro 29 %, pusamžiai medynai 41 %, bręstantys 21 %, brandūs 9 %. Medynų vidutinis amžius 52 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,70, tūris 199 m³/ha.
Istorija
1944–1954 m. Medingėnų-Milašaičių miškuose veikė Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės Lietuvos partizanai. Nedidelis partizanų būrys šiuose miškuose kovojo iki 1954 m.
Klumpė (reikšmės)
Klumpė gali reikšti:
Džura
thumb|200px|Salos padėtis
Džura  – sala Škotijoje, Vidinių Hebridų salyne, tarp Didžiosios Britanijos rytuose (atskirta Džuros sąsiauriu) ir Ailos pietvakariuose, prie šiaurinio galo yra Skarbos sala. Plotas – 368 km².
Sala kalnuota, iškilę keletas kvarcitinių kūgių. Aukštis iki 785 m (Beinn an Òir). Vyrauja pievos ir durpynai. Džura yra 8 pagal dydį Škotijos sala, bet pagal gyventojų skaičių – 31.
Džuroje 2011 m. gyveno 196 žmonės. Dėl skurdžių kraštovaizdžių sala gyvenama itin retai. Svarbiausia gyvenvietė – Kreighausas. Jame yra vienintelis salos viešbutis, bažnyčia, viskio darykla. Sala sunkiai pasiekiama, su ja nėra reguliaraus susisiekimo iš Britanijos. Veikia keltas iš Ailos salos, kuri savo ruožtu pasiekiama keltu iš Kintairo pusiasalio.
Džura gyvenama nuo mezolito. Jos pavadinimas kilo iš normanų žodžio Dyrøy, reiškiančio 'elnių sala'. Jie kraštus valdė nuo IX iki XIII a. Vėliau sala priklausė MakDonaldų klanui. Džuroje paskutinius savo gyvenimo metus praleido žymus rašytojas Džordžas Orvelas.
Metodas
Metodas gali reikšti:
Karolis Račkauskas-Vairas
Karolis Račkauskas-Vairas (tikroji pavardė Račkauskas, tačiau pasirašydavo slapyvardžiu, dažniausiai Vairas, 1882 m. lapkričio 4 d. Šiaudinėje – 1970 m. balandžio 3 d. Kaune) – rašytojas, vertėjas, kultūros ir spaudos darbuotojas. Nuo 1905 m. bendradarbiavo įvairiuose leidiniuose.
Biografija
Gimė vargonininko Juozapo Račkausko šeimoje. Brolis Merkelis Račkauskas. Augo Janapolėje. Mokėsi Šiaulių ir Tartu gimnazijose. 1900 m. buvo įstojęs į Kauno kunigų seminariją, iš kurios 1905 m. išstojo ir išvyko į Peterburgą. Čia dirbo „Lietuvių laikraščio“ redakcijoje tuo pačiu metu būdamas ir „Vilniaus žinių“ korespondentu, informuojančiu apie Valstybės dūmos darbą.
1907 m. išvyko į JAV, kur įsitraukė į lietuvių veiklą. Suartėjęs su Jonu Šliūpu ir Vladislovu Dembskiu 1910–1911 m. redagavo mokslo ir literatūros žurnalą „Laisvoji mintis“, o 1911–1918 m. Susivienijimo lietuvių Amerikoje savaitraščio „Tėvynė“ redaktorius.
Grįžęs į Lietuvą atsidėjo žurnalisto ir vertėjo darbui. 1940–1947 m. buvo Respublikinės bibliotekos (Kaune) direktoriaus pavaduotojas, mokslinis sekretorius, nuo 1949 iki 1969 m. – Petro Cvirkos memorialinio muziejaus direktorius.
Mirus Salomėjai Nėriai kartu su Antanu Venclova pirmieji pradėjo rūpintis poetės palikimu. 1946 m. Kaune surengė pirmąją parodą – „Salomėja Nėris gyvenime ir kūryboje“, o 1955 m. sudarė fotoalbumą „Salomėja Nėris: 1904–1945”.
Burmistras
thumb|200px|Vieno iš pirmųjų Vilniaus burmistrų Athanasijaus Bragos epitafija [[Vilniaus Švč. Trejybės Graikų apeigų katalikų bažnyčia|Švč. Trejybės Graikų apeigų katalikų bažnyčioje]] Burmistras (lenk. burmistrz < vok. Bürgermeister) – kai kurių valstybių miesto ar kitos bendruomenės savivaldos ar valdymo organo vadovas, dažniausiai renkamas bendruomenės tarybos, arba gyventojų, miesto deputatų susirinkimo, arba skiriamas vyriausybės.
Burmistras sprendė visus miesto reikalus ir tik kai kuriems klausimams spręsti savo nuožiūra šaukė miesto tarybos posėdžius.
Bürgermeister Burgamoasta Buergermeeschter Börgemeister Börgermeester Градоначелник
Spalvų sodrumas
Spalvų sodrumas – vienas spalvos parametrų kai kuriose spalvų kodavimo sistemose (ACC, HSV), apibūdinantis atspalvio intensyvumą ir kontrastą lyginant jį su kitais atspalviais. Sodrumas didesnis, kai atspalvis intensyvesnis ir sodrumas mažesnis, kai atspalvis blankesnis.