cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Guangdžou
Guangdžou (kinų k. 广州, pinyin Guǎngzhōu; Kantonas ) – Guangdongo provincijos administracinis centras, išsidėstęs prie Perlų upės deltos. Pagal gyventojų skaičių trečias Kinijos miestas ir vienas iš penkių Kinijos valstybinės reikšmės miestų. Pagal gyventojų gausumą didžiausias miestas pietinėje Kinijoje, vienas didžiausių šio regiono ekonomikos centrų ir uostas, turintis 13,50 mln. gyventojų (2016 m.). Guangdžou priklauso Perlų upės deltos ekonominei zonai, sudarydamas didžiausią pasaulyje miestų aglomeraciją, kur 54,743 km² plote gyvena 58,74 mln. gyventojų. Guangdžou ir kitų miestų megalopolio gyventojų populiacija yra didesnė už Australijos, Kanados ar Argentinos gyventojų skaičių. Honkongas ir Makau nors ribojasi, bet šiai ekonominei zonai nepriklauso. Su Honkongu ir Makau Perlų upės deltos megalopolio plotas sudaro 57,798 km² ir čia gyvena apie 66,6 milijonus žmonių.
Didysis plėšikas
Išvaizda
Didysis plėšikas yra didesnis už didįjį kirą. Nuo kitų plėšikinių ir kirų skiriasi trumpa uodega.
Guangdžou
thumb|left|150px|Šv. širdies katedra
Didysis plėšikas
Išvaizda
Patinas ir patelė tamsiai rudos spalvos, kaklo šonuose rausvos dėmelės. Pečiai ir antuodegis išmarginti ryškiai rudomis dėmelėmis. Didžiųjų plasnojamųjų plunksnų pamatinė dalis balta. Pilvinė pusė šviesesnė. Snapas stiprus, juodas, kojos juosvos. Rainelė tamsiai ruda. Jauniklių sparnuose daugiau baltos spalvos negu suaugusiųjų, šviesesnė snapo pamatinė dalis.
Paplitimas
Gyvena Šiaurės Atlanto ir pietinėse antarktinėse salose, Antarkties pakrantėse. Klajonių periodu aptinkamas Atlanto vandenyno pakrantėse, Indijos ir Ramiojo vandenyno pietinėse dalyse.
Guangdžou
Mokslas ir amatai
Mieste vyrauja dailės amatai, yra Sun Jatseno universitetas.
Didysis plėšikas
Paplitimas
Lietuvoje pastebimas labai retai.
Guangdžou
Architektura
Gausu įvairių religijų šventyklų: budistų Šešių banjanų šventykla (537 m.), krikščionių Šv. širdies katedra (1888 m.), Huaisheng mečetė ir kt.
Didysis plėšikas
Biologija
Peri kolonijomis, žolėtose bei smėlėtose lygumose, pakrantėse, žemupiuose plytinčiose salose, pelkėtame pajūryje. Monogamas. Kiaušiniai ovalūs, stambiai grūdėti, matiniai. Dėtyje paprastai būna 1–2 kiaušiniai, sveriantys maždaug 93 gramus. Perėjimo trukmė – apie 30 dienų. 6–7 savaičių jaunikliai jau gali skraidyti.
Minta kai kurių jūrinių paukščių jaunikliais, kiaušiniais, kartais užpuola suaugusius narūnėlius, tilvikus bei kitus jūrų paukščius. Persekioja kirus, atima iš jų maistą.
Guangdžou
Istorija
Miestas įsikūrė maždaug III a. pr. m. e. ; 214 metais pr. m. e. Guangdžou vadinosi Chu Ting. Nuo 2006 m. Vilnių ir Guangdžou sieja susigiminiavusių miestų partnerystės ryšiai.
NeXTSTEP
NeXTSTEP (taip pat stilizuojama kaip NeXTstep, NeXTStep ir NEXTSTEP ) – buvo daugiaprogramiu režimu veikianti operacinė sistema, skirta objektiniam programavimui. Ją sukūrė bendrovė „NeXT“ savo pačių darbo stotims, kaip kad NeXTcube. Vėliau buvo pritaikyta ir kelioms kitoms kompiuterio architektūroms.
Pirmą kartą publikai dar kūrimo stadijoje (0.8 versija) buvo pristatyta 1988 m. spalio 12 d. Pilna versija (1.0) pasirodė 1989 m. , o paskutinė (3.3) – 1995 m. Tuomet ji jau buvo palaikoma ne tik Motorola 68000 šeimos procesorių, naudojamų „NeXT“ kompiuteriuose, bet taip pat ir Intel x86, Sun SPARC bei HP PA-RISC.
Dauguma šiuolaikinėse programose aptinkamų funkcijų buvo sukurtos šiai operacinei sistemai, pvz., naršyklėse ir ne tik naudojamos greitųjų klavišų komandos, HTML 1.0 ir 2.0 pagrindas ir daugelis kitų.
Pirėnų nacionalinis parkas
Pirėnų nacionalinis parkas – saugoma gamtos teritorija Prancūzijoje, Pirėnuose. Parkas yra 457,07 km² ploto ir užima du Prancūzijos departamentus – Aukštutinius Pirėnus ir Atlanto Pirėnus.
Parkas yra šalia sienos su Ispanija, kalnuotose vietovėse, tad suteikia daug galimybių įvairioms veikloms – žygiams, slidinėjimui, alpinizmui ir laukinės gamtos stebėjimui.
Parkas įkurtas 1967 m. kaip visiškai laisva teritorija laukiniams gyvūnams. Parke yra apie 70 rūšių gyvūnų.
Ekvadoro kosta
thumb|250px|Kosta Ekvadoro žemėlapyje
Ekvadoro kosta arba Ekvadoro pakrantės regionas  – viena iš keturių gamtinių Ekvadoro sričių. Apima Ramiojo vandenyno pakrantės ruožą, o rytuose kyla į kalnų (Sieros) sritį. 7 šalies provincijos ar jų dalys patenka į Kostą: Gvajaso, Santa Elenos, Manabi, Santo Domingo de los Cačilaso, El Oro, Los Rioso ir Esmeraldaso. Didžiausias ir svarbiausias miestas – Gvajakilis.
Ekvadoro kosta apima 640 km ilgio šalies pakrantę, salas (didžiausia – Puna) bei pajūrio lygumą. Kostoje driekiasi paplūdimių juostos bei veši mangrovės, o kalvotą pakrantės žemumą raižo daug upių (svarbiausia – Gvajasas). Klimatas karštas, pietuose sausas, einant į šiaurę drėgnėja. Įsteigtas Mačaliljos nacionalinis parkas, Čurutės mangrovių draustinis.
Kostoje gyvena apie pusė Ekvadoro gyventojų (8,5 mln.). Priešingai nei kalnuose ir Amazonijoje, kur gyvena daugiausia indėniškos kilmės žmonės, čia vyrauja juodaodžiai. Jie sudaro 44 % Esmeraldaso provincijos, 10 % Gvajaso, 6 % Manabi gyventojų. Kiti gyventojai daugiausia maišytos rasės (metisai, mulatai), indėnų išlikę nedaug (kajapai, cačilai, emberai).
Kostoje daugiausia verčiamasi vaisių, daržovių auginimu (veši garsiosios Ekvadoro bananų plantacijos), žvejyba, turizmu.
San Ignasio de Akosta
San Ignasio de Akosta arba San Ignasijus – miestas Kosta Rikoje, San Chosė provincijoje, į pietvakarius nuo San Chosė. Verčiamasi žemės ūkiu (kava, cukranendrės), gyvulininkyste.
Brazosas
Brazosas, Brasos de Diosas (, „Dievo rankų upė“) – upė pietų JAV, Teksase. Tai 11 pagal ilgį JAV upė. Prasideda Llano-Estacado plynaukštėje, susiliejus Salt Forko ir Doubl Mountin Forko upėms. Teka į pietryčius Didžiosiomis ir Centrinėmis lygumomis. Įteka į Meksikos įlanką piečiau Friporto.
San Ignasio de Akosta
Istorija
Kantono centras nuo 1910 m., miesto statusą gavo 1970 m.
Brazosas
Didžiausi intakai: Klir Forkas, Litl Riveris, Navasota.
Brazosas reguliariai laivuojamas 64 km nuo žiočių, potvynių metu – 400–500 km. Upė naudojama drėkinimui. Ant upės įrengtos 3 hidroelektrinės. Prie Brazoso įsikūręs Veiko miestas.
Aigialėjas
Graikų mitologijoje Aigialėjo vardu vadinami trys personažai.
Imperija (miestas)
Imperija – miestas Italijoje, Ligūrijoje. Imperijos provincijos sostinė, istorinio Intemelia rajono centras.
Imperija žinoma dėl gėlių ir alyvuogių auginimo. Vasarą atvyksta daug turistų, Piscina Felice Cascione baseine po stogu būna Italijos ir tarptautinių renginių.
Geografija
Miestas turi du senamiesčius Porto Mauricijo ir Oneliją, kurie yra skirtinguose Impero upės krantuose.
Porto Mauricijo yra vakariniame krante ir tęsiasi iki Ligūrijos jūros pakrantės. Tai spalvingas ir turtingas rajonas, kurį Genuja valdė nuo XIII a. Onelija rytiniame krante turi modernesnį pramoninį uostą. Miesto centre yra Dantės aikštė iš kurios eina svarbiausios miesto gatvės.
Istorija
Onelijos pavadinimas galėjo kilti nuo ligūrų gyvenvietės Pagus Unelia ant Kastelvechijo kalvos. Dabartinėje vietoje Onelija atsirado 935 m., tikriausiai po to, kai saracėnai sugriovė senąjį miestą. 1100 m. Onelija tapo Albengos vyskupo feodu. 1298 m. ji atsidūrė Dorijų iš Genujos rankose, čia gimė admirolas Andrėjus Dorija (1466–1560 m.). Savojos kunigaikštis Emanuelis Filibertas nupirko miestą 1576 m. ir Onelija liko Savojos enklavu Genujos respublikoje iki Italijos suvienijimo. Čia dažnai kaudavosi savojiečiai: 1614 ir 1649 m. miestą užėmė ispanai, o 1623 ir 1672 m. – Genuja. 1692 m. buvo atmušta prancūzų ataka, o 1744–1745 m. užimtas ispanų ir subombarduotas prancūzų 1792 m.
Romėniška gyvenvietė Portus Maurici pavadinta Šv. Moriso, laikomo Tėbų legiono vadu ir nukankinto 286 m., vardu. VI a. Porto Mauricijo atiteko Bizantijai, o vėliau – Benediktinams. XI a. miestas priklausė Turino grafams, o po to Klasevanai. Bonifacas Klasevanietis pardavė Porto Mauricijo 1288 m. Genujai už metinį mokestį. 1354 m. čia apsistojo Genujos vikaras Vakarų Rivjerai. Miestas klestėjo, nors jį pamainom valdė Milano hercogystė, prancūzai ir ispanai. Vienos kongresas 1815 m. atidavė miestą Sardinijos karalystei.
1923 m. spalio 21 d. Musolinis įkūrė Imperijos miestą sujungdamas Porto Mauricijo ir Oneliją ir prijungdamas aplinkinius kaimus.
Aigalėja
Aigalėja graikų mitologijoje – Diomedo žmona. Jos vyras ilgai karaivo su Tėbais ir Troja, todėl Aigalėja pradžioje buvusi ištikima vyrui, galiausiai sulaužė ištikimybę su jaunu Stenelo sūnumi Kometu. Pagal kitą versiją, čia įsikišo deivė Afroditė, keršijusi Diomedui už jai padarytą žaizdą Trojoje, arba Naupilijas, keršydamas už Palamedo mirtį, skatino su Troja kariaujančių vyrų žmonas būti neištikimomis, sakydamas, jog jie iš Trojos parsiveš naujas mylimąsias.
Varnių herbas
Varnių herbas – vienas iš Varnių miesto ir seniūnijos (Telšių rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo raudoname lauke vaizduojamas sidabrinis šv. Jurgis ant tokios pat spalvos žirgo, smeigiantis auksine ietimi po žirgo kojomis šliaužiantį drakoną. Raitelio raudoname skyde - sidabrinis šventojo kryžius. Šv. Jurgio diržas, segė ir pentinas, žirgo pasagos, kamanų ir kitų odinių diržų metaliniai sutvirtinimai bei balno kilpa - auksiniai. Drakonas - žalias.
Istorija
1635 m. Varniams suteikta Magdeburgo teisė, gautas miesto herbas, nustatyta pareigūnų rinkimo tvarka. Tada Žemaitijos vyskupas Jurgis Tiškevičius Varniams išrūpino herbą su šv. Jurgiu.
1997 m. kovo 3 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1221. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Viktoras Palys
Viktoras Palys (1907 m. rugsėjo 25 d. Alytuje – 1987 m. balandžio 19 d. Kaune) – Lietuvos skulptorius, dailininkas, profesorius.
Biografija
1929–1987 m. gyveno Kaune, išskyrus 1936–1938 m., kai mokėsi Estijoje.
Nuo 1930 m. studijavo VDU Teisės fakultete. 1931 m. įstojo į Kauno meno mokyklos J. Zikaro vadovaujamą skulptūros studiją, kurią baigė 1936 m. Susidomėjo grafika. Skulptūros studijas tęsė Tartu „Pallas“ aukštojoje mokykloje pas Anton Starkopf. 1938 m. grįžęs į Kauną, mokytojavo 1-ojoje amatų mokykloje, daug kūrė, dalyvavo parodose. 1939 m. už skulptūrinę kompoziciją „Auka“ laimėjo Taupomųjų kasų premiją. Tais pačiais metais grįžo į VDU ir 1940 m. baigė Teisės fakultetą, apgynė diplominį darbą „Nusikaltimai turtui SSRS baudžiamojoje teisėje", tačiau teisininku niekada nedirbo.
miniatiūra
Sukūrė kamerinių skulptūrų („Bedarbis“ 1936, „Sėdinti mergaitė“ 1937, „Prie tvenkinio“ 1939), portretų (žmonos, 1937, „Abiturientė“ 1959, M. Romerio 1970), paminklų (Petro Cvirkos Kaune, 1958, Liudo Giros Vilniuje, 1974), reljefų, medalių „Petras Cvirka“ 1960, Maironio, M. Riomerio bareljefai, prof. P. Mažylio, chirurgo A. Stropaus ir kitų portretiniai biustai, kunigų K. Paltaroko, L. Mažonavičiaus, J. Lapio atvaizdai. , iliustravo knygų (Bernardo Brazdžionio „Per pasulį keliauja žmogus“ 1943).
Skulptūroms būdinga neoklasicistinės, apibendrintos formos, monumentalumas.
Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Šaltiniai
https://kultura.lrytas.lt/istorija/2017/11/14/news/paslaptis-isaiskejo-kerpemis-apaugusia-skulptura-sukure-garsus-lietuviu-skulptorius-3475744/
Konsorcinis bankas
Konsorcinis bankas – kredito įstaiga, bendradarbiaujanti kartu su kitomis finansų organizacijomis, įgyvendinant didelį projektą, sandorį; paprastai terminuotą.
Sudaromas konsorciumas, pareigos ir teisės įtvirtinamos sutartyje.
Konsorcinis sandoris, dėl kurio tariamasi, gali būti stambaus projekto finansavimas, emisija, IPO, konsorcinis kreditas.
Konsorcinis vadovas koordinuoja bendrą veiklą, konsorciniai partneriai susitinka periodiškai ir aptaria veiklos eigą.
Gérard de Rooy
thumb|right|250px|De Rooy [[Iveco sunkvežimis.]] Gérard de Rooy (g. 1980 m. birželio 21 d.) – autosporto lenktynininkas iš Olandijos. Nuo 2002 m. sportininkas dalyvauja Dakaro ralyje sunkvežimių klasėje. 2007 m. de Rooy pelnė vieną pergalę, 2009 m. – tris, o 2012 m. tapo savo klasės nugalėtoju su Iveco sunkvežimiu. 2016 m. olandas antrą kartą tapo Dakaro ralio nugalėtoju.
Sportininko tėvas Jan de Rooy yra nugalėjęs 1987 m. Dakaro ralyje.
Phuketas
Phuketas – miestas pietų Tailande, Andamanų jūroje esančios Phuketo salos pietuose, prie Phuketo įlankos. Provincijos centras. ~60 tūkst. gyventojų.
Miesto statusas (Thesaban nakhon) Phuketui suteiktas 2004 m. vasario 13 d. Svarbus turistinis šalies centras. Mieste išlikę portugalų kolonijinės architektūros pastatų.
Pagrindinė religija - budizmas. Budistų šventyklos Phuketo mieste pritraukia vietinius ir užsienio turistus. Palei gatves galima išvysti hinduistų šventyklas su dievybės Ganešo ir dievybės Brahmos paminklais.
Trestas
Trestas (tresto bendrovė, ) – sutarties pagrindu atsiradusi įmonių grupė.
Tikslai – palengvinti, sumažinti arba eliminuoti konkurenciją, sudaryti dominuojančią grupę, užimti padėtį rinkoje, siekti monopolio, susitarti ir išlaikyti tam tikrą kainų lygį.
Dažnai yra prarandamas teisinis ir ekonominis savarankiškumas. Koordinavimą perima trečiasis asmuo, kuriam patikimas veiklos valdymas, koordinavimas; holdingo bendrovė, jei tokia sudaroma, gali vadovauti tokiai veiklai, tačiau jos veiklos rezultatai nepriklauso jai (pvz., pelnas yra gaunamas tiesiogiai atitinkamų tresto šalių bendrovių).
Hondūro futbolo čempionatas
Lyga įkurta 1964 m. gegužės 10 d. Pirmos lygos komandos buvo: Olimpia, Troya, España, Honduras de El Progreso, Vida, Marathón, Motagua, La Salle ir Atlético Español Glidden. Platense klubas laimėjo pirmąjį profesionalų čempionatą.
Trestas
Atsiradimas
Trestas priešingai nei susiliejimų atveju atsiranda ne apjungus bendrus išteklius ir kapitalą, bet sutarties pagrindu, neįvardijant investicijų, kapitalo, skirstymo bendrai veiklai.
Hondūro futbolo čempionatas
Komandos
2022–2023 m. sezono komandos:
Nugalėtojai
Hondūro čempionatą yra laimėjusios šios komandos:
Hanthawaddy United FC
„Hanthawaddy United Football Club“ (MY ဟံသာဝတီ ယူနိုက်တက် ဘောလုံး အသင်း) – Mianmaro futbolo klubas iš Taungu miesto.
Ankstesniais metais vadintas Okktha United.
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. Nuo 2009 m. sezono rungtyniavo Nacionalinėje lygoje.
2021 m. dėl pandemijos čempionatas nevyko. 2022 m. čempionate iškovojo trečią vietą.
Miškiniai (Kavarskas)
Miškiniai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Pienionių.
Reda Aleliūnaitė
Reda Aleliūnaitė–Jankovska (g. 1973 m. sausio 24 d. Kaune) – buvusi Lietuvos krepšininkė, Lietuvos moterų krepšinio rinktinės narė, 1997 m. Europos čempionė, 2000 m. Italijos čempionė. 1997 m. apdovanota Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didžiuoju kryžiumi.
Guer Aikės departamentas
Šiaurėje ribojasi su Korpen Aikės ir Lago Archentino departamentais, pietuose ir vakaruose – su Čile, rytuose – su Argentinos jūra.
Gyvenvietės
Kitos vietovės:
Bohemas
thumb|200px|right|"Kunigaikštis Čekas" Bohemas, Protėvis Čekas (čekų kalba: Praotec Čech) yra legendinė asmenybė, tautos, kuri vėliau tapo žinoma kaip čekai vadovas. Ši tauta, vadovaujama Bohemo atvyko į Bohemiją (Čechy), kuri kaip pažadėjo Protėvis Čekas buvo „pažadėtoji žemė“. Jis, su savo tauta, įkopęs į kalną, kuris vadinamas Říp, belipant jie matė puikų Bohemijos kraštovaizdį ir Čekas pasakęs „Štai ta šalis, kurią jums pažadėjau, žemė pilna elnių ir paukščių, pertekusi pienu ir medumi“. Ši žemė buvo pavadinta jo vardu – „Čekija“.
Jo broliai, Lechas ir Rusas, buvo Lenkijos ir Kijevo Rusios pradininkai.
Harvey Milk
Harvis Milkas (1930 m. gegužės 22 d. – 1978 m. lapkričio 27 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų politikas, 1978 m. išrinktas į San Francisko stebėtojų tarybą ir tapęs pirmuoju savo homoseksualumo neslėpusiu politiku, išrinktu į aukštas pareigas Kalifornijos valstijoje. Harvis Milkas iki 40 metų amžiaus nebuvo aktyvus nei politikoje, nei LGBT teisių veikloje. Po įsitraukimo į 1960-ųjų kontrkultūrinę veiklą jis tapo atviras dėl savo homoseksualumo bei pradėjo aktyviai dalyvauti pilietinėje veikloje.
1972 m. persikėlė į San Franciską ir ėmė nuosekliai siekti išrinkimo į San Francisko stebėtojų tarybą kaip 5-osios apygardos (į kurią įėjo Kastro (Castro) rajonas, tuomet garsėjęs LGBT subkultūra) atstovas, kuriuo tapo kandidatuodamas 1977 m. po trijų nesėkmingų pirmųjų bandymų.
Per savo trumpą 11 mėnesių darbo karjerą Harvey pasižymėjo priimdamas griežtus nutarimus LGBT teisių atžvilgiu, tačiau 1978 m. lapkričio 27 d. kartu su tuomečiu meru George Moscone buvo nužudytas Dan White, buvusio stebėtojo, atsistatydinusio, bet norinčio atgauti savo pareigas.
Naktį po nužudymo, keli tūkstančiai žmonių išėjo į gatves visiškoje tyloje, rankose degindami žvakutes, taip išreikšdami savo gedulą. Dėl savo gyvenimo, mirties aplinkybių ir paskui sekusio žudiko teismo proceso H. Milk’as tapo simboliu panašiu į Martin Luther King, tik šiuo atveju homoseksualų, o vėliau LGBT judėjimui. Verta paminėti, jog būtent Harvey Milk’as inicijavo vaivorykštės vėliavos pasirinkimą, kaip naują judėjimo simbolį, atsisakant rožinio trikampio, kuris simbolizavo homoseksualų kankinimus nacių laikotarpiu. Pats būdamas ir homoseksualus, ir žydas, jis siekė daugiau žvelgti į ateitį. Viena žymiausių jo frazių, buriant LGBT bendruomenę, buvo „Jūs turite suteikti jiems vilties“.
Milk’as tapo sanfranciskiečių ikona ir kankiniu tarp LGBT bendruomenės narių. Anne Kronenberg, paskutinė Milk’o kampanijos vadovė apie jį rašė: „Kas skiria Harvey nuo manęs ar jūsų, yra tai, kad jis buvo aiškiaregys. Jis įsivaizdavo teisingą pasaulį savo galvoje ir stengėsi jį statyti tikrovėje, mums visiems.“ Harvey Milk’o vardu pavadintos kelios vietos San Franciske. 2009 m. Stuart Milk, Harvey Milk’o sūnėnas, priėmė iš Prezidento B. Obama’os Laisvės medalį, kuris Harvey’ui Milk’ui paskirtas po mirties. Sūnėno įkurta Harvey Milk vardo organizacija, gegužės 22 d. paskelbta Harvey’o Milk’o diena. 2008 m. sukurtas politiko biografiniais faktais paremtas draminis filmas „Milkas“, kuriame H. Milk'ą įkūnijo aktorius Sean Penn.
Ryšys su Lietuva
thumb|upright|alt=A black and white photograph of two young children aged approximately six and three dressed as cowboys|1943 m. Harvey Milk (dešinėje) su savo broliu Robert (Stuart'o tėvu) 1934 m.
Harvey Milk gimė Vudmere (Woodmere), Longailande, Niurjorko valstijoje 1930 m. gegužės 22 d. Jis buvo jauniausias sūnus Lietuvos žydų imigrantų, William'o Milk'o ir Minerva'os Karns, šeimoje. Jo vyresnysis brolis, Robert Milk, turėjo sūnų Stuart Milk, kuris taip pat yra homoseksualus ir remia LGBT bendruomenes visame pasaulyje per įsteigtą Harvey Milk fondą. Būtent jis atstovavo Milk'ų šeimą atsiimant jo dėdei skirtą Laisvės medalį, kuriuo 2009-aisiais metais Prezidentas Barack Obama apdovanojo Harvey Milk po mirties.
Harvey Milk buvo pasaulietis žydas. Jis turėjo aiškų nusistatymą prieš organizuotų religinių bendruomenių priespaudą homoseksualų atžvilgiu, bet didžiavosi savo žydiškomis šaknimis. Harvey'o draugė Sharyn Saslafsky jį apibūdina taip: “Jis nebuvo religingas žydas, bet jis visuomet didžiavosi savo žydiška kilme”, “Jis visada turėjo pasididžiavimo jausmą, kad yra kilęs iš Niujorko”. Remiantis 1910 gyventojų surašymu ‘Milch’ šeima pakeitė savo pavardę iš jidiš kalbos varianto į angliškąjį ‘Milk’. Morris Milk buvo įrašytas kaip sausų prekių krautuvininkas, gimęs Niujorke 1904 m. Morris Milk matomai verslas sekėsi tikrai neblogai, nes prieš jo mirtį 1947 m. jis yra minimas kaip parduotuvės savininkas ir vienas iš “Israelio sūnų” (Bnai Yisrael) sinagogos įkurėjų Vudmere, Longailende.
Milk'ų šeimos emigracija į JAV buvo tipinis masinės emigracijos iš Rytų Europos į Šiaurės Ameriką pavyzdys. „NY Times“ nekrologe (1947 m. gegužės 3 d.) Morris Milk (Harvey'o tėvo William'o tėvas) buvo apibūdintas kaip gimęs Lietuvoje. 1910 m. JAV gyventojų surašymo metu užfiksuota, jog jis atvyko į Niujorką 1897 metais. Kai jis įsikūrė, jo žmona (Hilda) ir penki vaikai (Edith, Gertie, Alexander, Harry ir William (Harvey'o tėvas)) atvyko į Niujorką 1899 m., 1910 m. JAV gyventojų surašyme visų jų gimimo vieta nurodyta Rusija. Neatitikimas tarp dviejų šaltinių yra paaiškinamas tuo, kad „Milch“ šeima atvyko iš Kovno (taip buvo vadinamas Kaunas lenkų ir jidiš kalbose), kuris prieš Pirmąjį pasaulinį karą priklausė carinei Rusijos imperijai.
Jaunystė
Vaikystėje Harvey bendraamžių buvo pajuokiamas dėl atsikišusių ausų, didelės nosies ir didelių pėdų. Mokykloje jis žaidė futbolą, mėgo operą, paauglystėje suprato savo homoseksualumą, bet laikė tai paslaptyje. Harvey Milk’as baigė Bay Shore, Niujorke, 1947 metais mokėsi Niujorko Mokytojų koledže matematikos. Jis rašė koledžo laikraštyje ir pelnė visuomeniško ir draugiško studento vardą. Niekas iš jo draugų mokykloje ir koledže nenutuokė apie jo orientaciją. Pasak vieno bendramokslio, „niekas apie jį negalvojo kaip apie būsimą gėjų – jis buvo labai normalus vyras“. 1951-55 m., per Korėjos karą, Milk’as įstojo į JAV laivyną. 1955 m. jis buvo paleistas iš laivyno turėdamas jaunesniojo leitenanto laipsnį.
Privatus gyvenimas
1956 m. Jacob Riis Park paplūdimyje, populiarioje gėjų susitikimo vietoje Kvinse, jis sutiko Joe Campbell. Campbell buvo septyneriais metais jaunesnis už Milk, ir Milk jo aistringai siekė. Net kai jie apsigyveno kartu, Milk rašė jam romantiškas eiles. Politika ir gėjų teisių aktyvizmas nebuvo jo ankstyvieji interesai. Milk stengėsi slėpti savo romantinį gyvenimą nuo šeimos ir bendradarbių.
1972 m.: persikėlimas į San Franciską
Po Antrojo pasaulinio karo, uostamiestis San Franciskas tapo namais dideliam skaičiui iš armijos išmestų ar grįžusių gėjų, kurie mieliau pasirinko likti ten, nei grįžti namo, kur bus atstumti. 1969 San Franciske gyveno procentaliai daugiau gėjų nei bet kuriame kitame Amerikos mieste. Milk‘as nedalyvavo politikoje iki sulaukdamas 40-ties, kai išvydo kontrkultūros judėjimą ir seksualinę revoliuciją septintajame dešimtmetyje. Harvey gyveno įvairiose vietose Kalifornijoje, Tekse ir Niujorke, prieš sutikdamas 18 metų jaunesnį Scott Smith, ir su juo išsikeldamas į San Franciską.
Kaip jo senelis ir tėvas anksčiau, jis pradėjo verslą – įkūrė “Castro Camera” Castro rajone, kuriame buvo gausu seksualinių mažumų atstovų. 1973 metų kovą jiedu su Smith atidarė fotoparduotuvę už savo paskutinius 1000 dolerių. “Castro Camera” patalpos taip pat tapo bendruomenės centru ir rinkimų štabu. Milk pasinaudojo augančia kvartalo ekonomine galia gindamas savo ir LGBT bendruomenės interesus ir tris kartus nesėkmingai dalyvavo rinkimuose.
1972–76 m.: politinės kampanijos
Šių politinių kampanijų metu Milk įvardijo save “Castro meru” ir jo ekstravagantiškas elgesys pelnė jam žiniasklaidos dėmesio ir balsų, tačiau nepakankamai, kad būtų išrinktas. Jo teatrališkos kampanijos pelnė jam kylantį populiarumą, kuriuo jis pasinaudojo, kad ugdytų ir vestų gėjų politinį judėjimą, nepaisant sunkumų dėl priešiškumo šiam judėjimui. 1976 m. lapkritį, rinkimų sistema San Franciske buvo pertvarkyta, taip, kad atstovai butų renkami atskirai kiekviename rajone, o ne miesto mastu. Harvey Milk greitai tapo lyderiaujančiu Castro rajono kandidatu.
1977 m. lapkritis: pirmas atvirai homoseksualus vyras išrinktas atstovu JAV
1977 metų lapkričio 8 d. Harvey Milk buvo išrinktas į San Francisko miesto tarybą ir įėjo į istoriją, kaip pirmas atviras vyras homoseksualas išrinktas atstovu JAV didmiestyje (dvi homoseksualios politikės jau ėjo pareigas: Masačusetso valstijos atstovė Elaine Noble ir Minesotos valstijos senatorė Allan Spear). Milko išrinkimas buvo svarbus San Francisko politinių pokyčių kontekste. Tuo metu mieste taip pat vyko dideli socialiniai pokyčiai.
1978 m. sausis: inauguracijos eisena į miesto rotušę
Pagrindinė jo politikos dalis buvo vesti LGBT ir juos palaikančius žmones į gatves. 1978 m. sausio 9 d., Harvey buvo palydėtas savo rėmėjų iš Castro rajono inauguracinėje “eisenoje” į miesto rotušę, kur jis buvo prisaikdintas. Milk’as pradėjo savo kadenciją remdamas civilinių teisių bilį, kuris uždraudė diskriminaciją dėl seksualinės orientacijos. Jis taip pat kovojo dėl 9-tojo pasiūlymo, žinomo Briggs Iniciatyvos vardu, uždraudimo. Pagal šį pasiūlytą įstatymą, turėjo būti atleisti iš darbo homoseksualūs bei juos palaikantys mokytojai ir kiti valstybės tarnautojai.
1978 m. birželio 25 d.: San Francisko gėjų laisvės dienos paradas
Harvey dalyvavo San Francisko gėjų laisvės dienos parade 1978 m. birželio 25 d. Šis paradas buvo surengtas praėjus 9 metams nuo įvykių Stonewall Inn, Christopher gatvėje, Niujorke 1969 m. birželio 27–28 d. naktį, kada LGBT bendruomenė pasipriešino Niujorko policijos veiksmams prieš juos ir prasidėjo riaušės. Po metų šventinės eitynės/maršai/paradai pažymėti šiems įvykiams, spontaniškai buvo surengti įvairiuose JAV miestuose.
Parade Milk važaiavo atviru automobiliu laikydamas užrašą: "Aš iš Woodmere’o, Niujorke. " Nepaisydamas daugybės grasinimų mirtimi, Harvey pasakė kalbą apeliuodamas į JAV Nepriklausomybės deklaraciją, kurioje pažymima, kad visi žmonės gimsta lygūs. Kalboje Harvey paskatino LGBT žmones “atsiskleisti”, tam kad būtų sugriauti mitai apie šiuos žmones.
Vaivorykštės vėliavos koncepcija
Prieš paradą Harvey išreiškė būtinybę homoseksualių žmonių simboliui, nes manė, kad iki tol naudotas rožinis trikampis per stipriai simbolizavo gėjus kaip aukas. Rožinis trikampis buvo naudojamas atskirti homoseksualius kalinius nacių koncentracijos stovyklose Holokausto metu. Jis aptarė šią idėją su Gilbert Baker, kuris sugalvojo aštuonjuostę vaivorykštinę vėliavą, simbolizuojančią LGBT bendruomenės įvairovę. Iš pirma sukurtų aštuonių spalvų, norint supaprastinti, buvo išimtos rožinė ir žydra, ir, nuo 1979 m. vėliava susideda iš šešių spalvotų juostų. Dažniausiai viršuje vaizduojama raudona, o kitos spalvos taip pat seka kaip natūralioje vaivorykštėje. Šalia LGBT bendruomenės įvairovės, vėliavos spalvos simbolizuoja: raudona (gyvenimas), oranžinė (sveikata), geltona (saulė), žalia (gamta), mėlyna (harmonija), violetinė (dvasia). Pašalintos spalvos simbolizavo seksualumą (rožinė) ir meną (žydra).
Trisdešimt savanorių ranka nuspalvino ir susiuvo pirmąsias dvi vėliavas 1978 metų paradui. Buvo spėjama, kad Baker buvo įkvėptas Judy Garland dainos „Over the Rainbow“, tačiau taip pat manyta, jog Baker pasisėmė idėjų iš hipių judėjimo, kuriame aktyviai veikė homoseksualų teisių gynėjas Allen Ginsberg.
1978 m. lapkričio 27 d.: Harvey Milk ir George Moscone žmogžudystė
1978 m. lapkričio 27 d. Dan White, buvęs miesto tarybos narys, neseniai atsistatydinęs ir norėjęs susigrąžinti savo darbą, nužudė Harvey Milk ir merą George Moscone San Francisko rotušėje. Tiek Milk’o rinkimai, tiek įvykiai po nužudymo, atskleidė miesto gyventojų liberalėjimą ir aštrėjantį konfliktą tarp miesto valdžios ir konservatyvios policijos. Tąnąkt, tūkstančiai LGBT judėjimo ir Milk’o rėmėjų išėjo į gatves su žvakėmis tyloje išreikšti savo gedulą. Milk’o laidotuvės buvo surengtos Sha’ar Zahav parapijoje ir vadovaujamos atviro gėjaus rabino Allen Bennett. Po Harvey Milk’o nužudymo vaivorykštės vėliavos naudojimas seksualinių mažumų judėjime ryškiai išaugo.
Dan White teismas
Dan White buvo pripažintas kaltu, tačiau jam skirta 5 metų laisvės atėmimo bausmė visuomenei pasirodė per maža. LGBT bendruomenėje kilo viešos diskusijos ir protestai, ar homoseksualaus ir heteroseksualaus žmogaus mirtis yra vertinama vienodai.
Atminimas
thumb|alt=Stuart Milk speaks with Barack Obama, holding the case for the Presidential Medal of Freedom in the White House|Stuart Milk priima savo dėdei skirtą Prezidento Laisvės Medalį iš [[Barack Obama|Barack’o Obama’os 2009 m. rugpjūtį]]
Milk’as buvo įrašytas į žurnalo „Time“ 100-o XX a. didvyrių ir ikonų sąrašą, o „The Advocate“ jam skyrė trečią vietą tarp 40-ies XX a. herojų. Jo gyvenimas ir politinė karjera įkvėpė sukurti kelis filmus. 2008 m. sukurtas filmas „Milk“, režisuotas Gus Van Sant, jame vaidino aktoriai Sean Penn ir Josh Brolin. Filmas rėmėsi 1984 m. juosta “The Life and Times of Harvey Milk”.
Nepaisant jo trumpos politinės karjeros, Milk tapo San Francisko ikona bei homoseksualų bendruomenės kankiniu. 2002 m. Milk pavadintas „žymiausiu ir atviriausiu kada nors išrinktu LGBT bendruomenei priklausančiu pareigūnu Jungtinėse Valstijose“. 2009 m. rugpjūtį, Harvey Milk po mirties buvo apdovanotas Barack’o Obama’os Presidento Laisvės Medaliu už savo indėlį į homoseksualų pilietinį judėjimą. Apdovanojimą šeimos vardu atsiėmė Harvey’o sūnėnas Stuart Milk.
Didžioji kuolinga
Didžiosios kuolingos giesmė|center
Didžioji kuolinga (Numenius arquata) – tilvikinių (Scolopacidae) šeimos paukštis. Tai didžiausias Lietuvoje šios šeimos paukštis. Skiriamasis požymis – vienodai išilgai dryžuotas viršugalvis. Kūno viršutinė pusė išmarginta juosvomis ir rusvomis dėmėmis, plunksnų pakraščiai šviesesni. Antuodegis baltas, uodega skersai dryžuota. Apatinė kūno pusė balsva, rusvo atspalvio ir su išilginėmis tamsesnėmis dėmėmis. Dėmės tankesnės ant kaklo ir krūtinės, o retesnės ant pilvo. Snapas ilgas, nulinkęs, juosvai rusvas. Kojos ilgos, melsvai pilkos.
Lietuvoje aptinkama kovo – rugpjūčio mėn. Gyvena pelkėse, samanotose, šlapiose pievose, apaugusiose krūmais ir retais medžiais. Lizdą įsiruošia ant kupsto, duobutėje, kurią iškloja sausa žole. Deda 4 kiaušinius, kurie žalsvi, išmarginti rusvai pilkomis dėmėmis.
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą nuo 1976 m.
Glenvego nacionalinis parkas
Glenvego nacionalinis parkas  – tai parkas Donegalo grafystėje, Airijoje. Užima maždaug 16 540 hektarų plotą. Parkas įkurtas 1975 m. Parke yra kalnų, ežerų, miškų, juose ganos bene didžiausios visoje Europoje elnių bandos. Parke 1873 pastatyta škotiška Glenvego pilis. Parko širdyje Glenvegas (air. Gleann Bheatha), 11 tūkst. hektarų plotas, pasižymintis savo gamta – nuo jo ir pavadinimas.
Jan de Rooy
thumb|right|220px|Jan de Rooy Jan de Rooy (g. 1943 m. vasario 19 d.) – autosporto lenktynininkas iš Olandijos. Jis žymus savo dalyvavimu Dakaro ralio sunkvežimių klasėje. 1982 ir 1983 m. jis užėmė trečią vietą, 1985 m. – antrą, o 1987 m. tapo savo klasės nugalėtoju. Paskutinį kartą Dakaro ralyje olandas dalyvavo 2008 m. su Iveco sunkvežimiu.
2009 m. olandas laimėjo Africa Eco Rally ralį.
Jo sūnus Gérard de Rooy taip pat dalyvauja Dakaro ralyje, 2012 m. ir 2016 m. tapo nugalėtoju.
Domanovo valsčius
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo, apie 1921–1924 m. buvo laikinai panaikintas. Tarpukariu priklausė Balstogės vaivadijos, Bielsko apskričiai. 1934 m. spalio 1 d. valsčius buvo panaikintas ir visi valsčiaus kaimai prijungti prie Bransko valsčiaus.
1952 m. liepos 1 d. buvo atkurtas prijungiant dalį kaimų iš Bransko ir Vyškų valsčiaus, tuomet įkurta 10 gromadų. Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
Panauda
Panauda – sutartis, kai yra perduodama panaudos davėjo teisė panaudos gavėjui sutartą laiką naudotis tam tikromis vertybėmis.
Panauda yra neatlygintinas sandoris, kadangi negaunama jokio atlygio (užmokesčio). Savo prigimtimi artimas sandoris yra paskola, kai už naudojimąsi (pvz., daiktu) yra atlyginama.
Luejo
Širminiai
Širminiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 31 km į vakarus nuo Šiaulių, 12 km į pietus nuo Kuršėnų, į vakarus nuo kelio Ramučiai–Kuršėnai.
Mpikos apskritis
Mpikos apskritis – viena iš Zambijos Šiaurės provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mpika. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 146 196 žmones.
Širminiai
Istorija
Kaimo pietvakarių dalyje, 1,05 km į šiaurės vakarus nuo tilto per Kesaučio upę, 70 m į vakarus nuo kelio iš Širminių į kelią Dirvonėnai–Varputėnai yra Širminių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4637). Į pietus – pietvakarius nuo kaimo yra aukščiausia apylinkių vieta, jos altitudė 148,9 m.
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Micaičių apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Varputėnų tarybiniam ūkiui.
Didysis paukštėda
Tai didžiausias pasaulio voras, užaugantis iki 30 cm ilgio ir sveriantis iki 120 g. Patelės išgyvena 15-25 metus, patinai – 3-6 m. Spalva nuo tamsiai iki šviesiai rudos, kojos dryžuotos. Patelė padeda 100–400 kiaušinėlių. Gyvena pelkėtose vietose. Minta svirpliais, kirmėlėmis, kandimis, varlėmis, driežais, pelėmis. Įprastai paukščių negaudo, tačiau yra atvejų, kai paukštėdos pagaudavo kolibrius.
Žmogui didžiojo paukštėdos nuodai nėra pavojingi, tik sukelia skausmą įgėlimo vietoje.
Roderamas
Roderamas – miestas šiaurės Anglijoje, prie Dono upės (ties Roderio žiotimis), 10 km nuo Šefildo. Stovi Bostono pilis, viduramžių bažnyčia.
Miškiniai (Svėdasai)
Miškiniai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Svėdasų.
Paukštėdos
Paukštėdos (Theraphosa) – tarantulų (Theraphosidae) šeimos vorų gentis, paplitusi Pietų Amerikoje, Amazonijoje.
Čumphonas
Čumphonas – miestas pietiniame Tailande, Kra sąsmaukoje, prie Siamo įlankos, 463 km į pietus nuo Bankoko. Čumphono provincijos sostinė. 33,5 tūkst. gyventojų (2005 m.). Miestą kerta kelias ir geležinkelis, jungiantis Bankoką su Malaizijos miestais. Čumphone verčiamasi žemdirbyste ir žaliavų apdirbimu.
Mini
Mini – automobilių gamintojas, įkurtas 1959 m. Jungtinėje Karalystėje, nuo 2000 m. priklausanti BMW koncernui. Mini specializuojasi į mažų, ekonomiškų, keleivinių automobilių gamybą. Mini pavadinimas buvo naudojamas nuo 1959 m. automobilių modelių pavadinimuose, o 1969 m. tapo atskiru ženklu – marke su savo modelių pavadinimais „Austin Mini“, „Morris Mini “. Unikalaus klasikinio britiško stiliaus, nedidelio dizaino automobilis tapo nepriklausomybės simboliu 1960-tųjų jaunimo kultūroje.
1999 m. tarptautinė 130 automobilizmo žurnalistų grupė išrinko ,,Classic Mini” kaip „Europos amžiaus automobilį“ iš XX a. automobilių kaip „Citroën DS”, „Ford Model T” bei „Volkswagen Beetle”. Mini skersinis variklio išdėstymas, priekiniai varomi ratai buvo nukopijuoti kitų markių modeliams „Fiat 127” (1971 m.), „Honda N360“ (1967 m.), „Nissan Cherry“ (1970 m.).
Pavajuonis (Utena)
Pavajuonis – kaimas Utenos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Saldutiškio. Miškuose aplink Pavajuonį auga daug mėlynių, bruknių, nuolat gyvena stirnos, elniai, usūriniai šunys, šernai, briedžiai, lapės, kiškiai, ežerų pakrantėse veisiasi bebrai.
Mini
Šį išskirtinį dvidurį automobilį, sukūrė „British Motor Corporation“ (BMC) „Morris“ inžinierius Alec Issigonis. Jis buvo pagamintas Longbridge gamykloje Anglijoje, esančioje šalia BMC būstinės ir buvusioje „Morris Motors“ gamykloje (1959–2000), „Cowley“ gamykloje Oksforde (1959–1969), BMC gamykloje Sidnėjuje, o vėliau Italijoje (Innocenti), Ispanijoje (Authi), Čilėje, Belgijoje, Maltoje, Portugalijoje, Pietų Afrikoje, Urugvajuje, Venesueloje ir Jugoslavijoje.
Pavajuonis (Utena)
Istorija
1984 m. spalio 31 d. kaimas iš Molėtų rajono Suginčių apylinkės perduotas Utenos rajono Saldutiškio apylinkei.
Mini
Itališka Mini versija buvo parduota pagal Innoceti markę, kuri buvo pagaminta Lambrate, Milano rajone.
„Mini Mark I“ turėjo tris atnaujinimus – „Mark II“, „Clubman“, „Mark III“. 1969 m. Buvo pristatytos tvirtos pikapo ir universalo versijos.
Paukštėdos
Rūšys
Gentyje 2 rūšys:
Stare Modzelė
Stare Modzelė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į pietus nuo Lomžos ir apie 69 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Mini
Pasirodę nauji modeliai „Mini Cooper“ ir „Cooper S“ buvo sėkmingi lenktynėse ir ralyje. 1961 m. mažas lenktyninis automobilis su galingesniu varikliu, stipresniais stabdžiais ir keliais patobulinimais „Classic Mini Cooper 997“ pateko į britų lenktynes ir John Cooper rankas. Mini dažnai laimėdavo lenktynes, trejas iš jų Monte Karlo ralyje 1964, 1965 ir 1967 m. 1966 m. pirmoje vietoje esantis Mini po finišo buvo diskvalifikuotas dėl tariamų pažeidimų susijusių su artimais automobilio žibintais.
1959 m. rugpjūti Mini buvo parduodamas „Austin Seven“ Mini ir „Morris Mini-Minor“. 1962 m. „Austin Seven” buvo pervadintas į „Austin Mini“ ir 1988 m. tapo tik „Mini“.
1994 m. BMW įsigijo „Rover Group“ (buvęs „British Leyland“) ir buvo padalinta 2000 m. su BMW, tačiau pasiliko teisę gaminti automobilius naudojant „Mini“ pavadinimą. Šiuolaikiško „Mini“ kūrimas prasidėjo 1995 m., o visiškai naują „Mini“ modelį pristatė BMW 2001 m. Dabartinį modelių asortimentą apima „Hardtop“, „Hatch“, „Convertible“ – trijų durų hečbekai, „Clubman“ – universalas, „Countryman“ – penkerių durų crossover, „Coupe“, „Roadster“ ir „Paceman“.
2013 m. balandžio mėn. „Mini“ generalinį direktorių Jochen Goller pakeitė Peter Schwarzenbauer.
2019 m. balandžio 1 d. P. Schwarzenbauer pakeitė BMW paskirtas naujas „Mini“ prekės ženklo direktorius Bernd Körber.
Nuo 1959 iki 1990 m.
thumb|right|1959 m. Mini-Minor automobilis Originalus dviejų durų „Mini“ buvo nedidelis automobilis, kurį 1959–2000 m. gamino Britų automobilių korporacija (BMC) ir jo peremėjai. Ši transporto priemonė tam tikru požiūriu yra laikoma britų atitikmeniu tuometiniam vokiečių „Volkswagen Beetle“, kuris Šiaurės Amerikoje sulaukė panašaus populiarumo. 1999 m. „Mini“ buvo išrinktas antru įtakingiausiu XX amžiaus automobiliu po „Ford Model T“.
Šį išskirtinį dviejų durų automobilį BMC sukūrė seras Alec Issigonis. Jis buvo gaminamas Longbridge ir Cowley gamyklose Anglijoje, „Victoria Park“ / „Zetland British Motor Corporation“ (Australija) gamykloje Sidnėjuje, Australijoje, vėliau taip pat Ispanijoje („Authi“), Belgijoje, Čilėje, Italijoje („Innocenti“), Portugalijoje, Pietų Afrikoje, Urugvajuje, Venesueloje ir Jugoslavijoje. „Mini Mark I“ turėjo tris pagrindinius JK atnaujinimus: „Mark II“, „Clubman“ ir „Mark III“. Tai buvo keletas variantų, tarp jų universalas, pikapas, furgonas ir „Mini Moke“ – į džipą panašus bagis. „Mini Cooper“ ir „Cooper“ S “buvo sportiškesnės versijos, kurios buvo sėkmingos kaip ralio automobiliai, 1964–1967 m. keturis kartus laimėjusios Monte Karlo ralį, tačiau 1966 m. Mini buvo diskvalifikuota po finišo su kitais šešiais britų dalyviais. Tai įtraukė pirmuosius keturis finišavusius automobilius, pagal abejotiną sprendimą, nes automobiliai naudojo neleistinus žibintus. Iš pradžių „Mini“ automobiliai buvo parduodami „Austin“ ir „Morris“ vardu, kaip „Austin Seven“ ir „Morris Mini-Minor“, kol galiausiai 1969 m. buvo sukurta „Mini“ markė. Devintajame dešimtmetyje „Mini“ vėl buvo parduodamas Austino vardu.
Nuo 1990 iki 2000 m.
Maždaug tuo metu „Rover“ taip pat kūrė originalaus „Mini“ įpėdinį. Pirmoji jos koncepcija buvo ACV30, kuri buvo pristatyta 1997 m. Monte Karlo ralyje. Šis pavadinimas iš dalies buvo „Anniversary Concept Vehicle“ akronimas, o „30“ – tai 30 metų, praėjusių nuo tada, kai „Mini“ pirmą kartą laimėjo Monte Karlo ralį. Pati transporto priemonė buvo dviejų durų kupė, varoma gale sumontuotu „MG F“ varikliu. 1998 m. BMW ėmėsi kurti serijinę „Mini“. Pirmasis aspektas, į kurį buvo atsižvelgta: dizainas, kuris buvo pasirinktas iš 15 pilno dydžio dizaino tyrimų. Penki iš šių dizainų buvo pagaminti Vokietijos „BMW“ gamykloje, dar penki iš „BMW Designworks“ Kalifornijoje, keturi iš „Rover“ ir vienas iš išorinės gamyklos Italijoje. Pasirinktas dizainas buvo pagamintas iš „BMW Designworks“ kurį sukūrė amerikiečių dizaineris Frank Stephenson. Šis dizainas buvo kaip miesto automobilis.
Nuo 2000 iki dabar
miniatiūra|2014 m. Mini Cooper Hatchback 7 kartos „Mini“, 5 387 862-asis, paskutinis originalus raudonas dviejų durų „Mini Cooper Sport“ buvo pagamintas Longbridge 2000 m. spalio mėn. Automobilis buvo parduotas pop muzikos atlikėjai Lulu. Vėliau pristatytas į „Heritage Motor Centre“ Geidone prie pirmojo „Mini Mark I“. Naujos kartos „Mini Hatch / Hardtop“ buvo parduotas 2001 m. liepos mėn. Automobilio pardavimai nuo pat pradžių buvo sėkmingi.
2002 m. atsirado ALL4 visų varomų ratų sistema, trys modeliai su daugiau sėdimų vietų, energingi dviviečiai, kabrioletas – tai buvo aukštos klasės interjero ir naujos modernios technologijos era.
2003 m. MINI laimėjo Šiaurės Amerikos metų automobilio apdovanojimą.
2005 m. vasario mėn. BMW paskelbė investavusi 100 mln. svarų sterlingų į „Mini“ gamyklą Oksforde, Didžiojoje Britanijoje, sukurdama 200 naujų darbo vietų ir leisdama padidinti gamybos apimtį 20 proc.
2011 m. sausio mėn. vykusioje Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje BMW paskelbė, kad išplės „Mini“ asortimentą, išleisdamas dvi naujas dviejų durų sportines krosines transporto priemones, remiantis „Mini Paceman“ koncepciniu automobiliu. 2011 m. birželio mėn. BMW paskelbė apie 500 mln. svarų investiciją į JK per ateinančius trejus metus kaip dalį „Mini“ serijos išplėtimo iki septynių modelių.
Nuo 2011 m. „Mini“ dalyvavo Pasaulio ralio čempionate su Prodrive WRC Team, o 2012 m. Mini All 4 Racing komanda startavo 2012 m. Dakaro ralyje, kuriame su šiuo automobiliu laimėjo Stéphane Peterhansel. Vėliau Dakaro ralyje Mini komanda nugalėjo 2013, 2015 ir 2020 metais.
2012 m. Visame pasaulyje buvo parduota 301 526 „Mini“ transporto priemonės.
2017 m. liepos mėn. BMW paskelbė, kad 2019 m. Cowley gamykloje Oksforde bus pradėtas gaminti elektrinis „Mini“ modelis.
Jonas Apuokas-Maksimavičius
Jonas Apuokas-Maksimavičius (1911 m. balandžio 30 d. Rygoje – 1975 m. gegužės 15 d. Kaune) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.
Biografija
1928–1930 m. LKJS Kauno miesto ir rajono komitetų narys. 1930–1931 m. kalintas. 1931–1933 m. LKP atstovybės prie Komunistų Internacionalo Vykdomojo komiteto techninis sekretorius, vėliau mokėsi partinėje mokykloje. 1934–1938 m. vykdė komunistinę veiklą. 1935–1936 m. LKP Kauno miesto Šančių parajonio komiteto sekretorius. 1938 m. apsigyveno TSRS. 1946–1964 m. Kauno istorijos muziejaus direktorius.
Importas
Importas – užsienio valstybės prekių, paslaugų ar kitų objektų, dažniausiai skirtų prekybai, įstatymiškas įvežimas į valstybę. Priklausomai nuo konteksto, sąvoka gali būti naudojama apibūdinti procesui, taip pat jo apimtims.
Importinių prekių galutinis vartotojas yra valstybės, į kurią importuojama, gyventojai ir organizacijos, o pardavėjas/tiekėjas – užsienio valstybių gamintojai, tiekėjai. Prekybinis importas paprastai reglamentuojamas įvairiais muito įstatymais.
Sonacome
miniatiūra|dešinėje| SONACOME (pranc. Société Nationale de Construction Mecanique) – buvusi sunkiojo transporto, autobusų ir visureigių gamintoja iš Alžyro. Įmonė buvo įkurta 1967 m.
Importas
Importo procedūrą ir formalumus muitinėje Europos Sąjungoje reglamentuoja Bendrijos muitinės kodeksas.
Sonacome
1980 m. Sonacome pagamintu sunkvežimiu tų metų Dakaro ralyje nugalėjo alžyrietis Ataquat.
Sindikuota paskola
Sindikuota paskola – paskola, kurią suteikia kelios finansų įstaigos. Tokį sandorį sudaro, surengia ir administruoja vienas arba keli komerciniai ar investiciniai bankai. Sindikuotos paskolos dažnai viršija kelias dešimtis milijonų litų, todėl rizikos diversifikavimas įmanomas dalyvaujant keliems bankams, kartu pasidalijant ir išskirstant riziką.
Nuo 8-to dešimtmečio vidurio sindikuotos paskolos iš pradžių buvo naudojamos svertinio išpirkimo sandoriams finansuoti. Šiuo metu sindikuotų paskolų rinka vertybinių popierių leidėjams tapo pagrindiniu finansavimo šaltiniu, leidžiančiu išgauti pinigų iš bankų ir kitų finansinių institucijų.
Pavyzdžiui, 2005 m. „Vilniaus Akropolis“ (dabar – Akropolio grupė, UAB) jos pagalba finansavo naujų prekybos centrų „Akropolis“ Kaune bei Klaipėdoje statybą. Tai buvo didžiausia sindikuota paskola suteikta Lietuvoje (185,350 mln. eurų arba 640 mln. Lt). Ją suteikė „Hansabankas“ (dabar – „Swedbank“, AB), „Nordea Bank Lietuva“ ir „Sampo“. Didžiausią paskolos sumą suteikė „Hansabank“ grupė – apie 340 mln.Lt, „Nordea Bank Lietuva“ paskolins apie 218,9 mln. Lt, o „Sampo“ grupė – apie 81,3 mln. Lt.
Ustukių pagrindinė mokykla
Pasvalio rajono Ustukių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ustukiuose (Pasvalio raj.), Parko g. 2, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190618442. Steigėjas Pasvalio rajono savivaldybės taryba.
Nuo 2012 m. Pasvalio Lėvens pagrindinės mokyklos Ustukių pagrindinio ugdymo skyrius.
Istorija
1967 m. vasario mėn. prie „Pavasario“ kultūros namų pradėtas statyti naujas mokyklos pastatas. 1967 m. lapkričio 21 d. atiduota naudojimui naujoji Ustukių aštuonmetė mokykla. 1986–1987 m. m. mokykla tapo devynmete, nuo 1999 m. – dešimtmete. 2006 m. gruodžio 18 d. atidaryta sporto salė. Mokyklą baigė 44 laidos. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla turėjo Žilpamūšio pradinio ugdymo skyrių. 2012 m. rugsėjo 1 d. Ustukių pagrindinė mokykla prijungta prie Pasvalio Lėvens pagrindinės mokyklos.
Kioga
Kioga  – seklus ežeras centrinėje Ugandoje, Nilo slėnyje, 914 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis ~200 km. Kranto linija labai vingiuota, gausų ilgų įlankų; krantai pelkėti. Ežero vidutinis gylis 5,7 m, krantai vešliai apaugę vandens lelijomis, papirusais, vandens hiacintais. Pro ežerą prateka Viktorijos Nilas (tik ištekėjęs sudaro Merčisono krioklį), įteka Okotas. Ežere aptiktos 46 žuvų rūšys, be to, gausu krokodilų. Žvejyba.
Stare Sežputai
Stare Sežputai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Lomžos ir apie 81 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Marija Biržiškaitė
Marija Biržiškaitė-Žakevičienė-Žymantienė (1908 m. vasario 25 d. Vilnius – 1997 m. rugsėjo 20 d. Los Andželas) – lietuvių keramikė, grafikė, visuomenės veikėja.
Biografija
Tėvas Mykolas Biržiška, motina Bronislava Biržiškienė. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetas Teisių fakultetą. Lankė A. Žmuidzinavičiaus (Vilniuje) ir M. Dobužinskio (Kaune) dailės studijas. Nuo 1940 m. Vilniaus universitete studijavo meno istoriją, dirbo Vilniaus universiteto bibliotekoje.
1944 m. pasitraukusi iš Lietuvos gyveno Vokietijoje, Didžiojoje Britanijoje, nuo 1960 m. JAV. 1946–1948 m. Freiburge dirbo V. K. Jonyno įkurtoje Dailės ir amatų mokykloje, joje lankė E. Marčiulionienės keramikos studiją. Rašė į Lietuviškąją Enciklopediją, redagavo jos 9-10 t. meno skyrių.
Sukūrė linoraižinių kaimo ir Vilniaus tematika, keramikos kompozicijų (Aušros Vartų koplyčios Švč. Mergelės Marijos bareljefas). Iliustravo G. Krivickienės, P. Orintaitės ir kt. knygų. Rūpinosi Mykolo ir Vaclovo Biržiškų raštų palikimu.
Miškiniai I
Miškiniai I (anksčiau tiesiog Miškiniai) – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Giedraičių.
Čibombas
Čibombas – miestas Centrinėje provincijoje, Zambijoje. 2010 m. gyventojų – 5 440. Miestas yra šalia Lukangos pelkės, į šiaurę nuo Lusakos – 95 km ir į pietvakarius nuo Kabvės – 45 km, didžiuoju šiaurės keliu.
Vidutinė kuolinga
Vidutinė kuolinga, sin. mažoji kuolinga (Numenius phaeopus) – tilvikinių (Scolopacidae) šeimos paukštis, kuris nuo kitų kuolingų skiriasi šviesiai plačia išilgine juosta, einančia per viršugalvio vidurį.
Lietuvoje aptinkama traukimo metu pajūryje. Peri tundroje bei šiaurinėje miškų zonos dalyje. Lizdą krauna atviroje vietoje ir iškloja samanomis, kerpėmis ir žolėmis. Deda 4 kriaušės pavidalo margus kiaušinius. Peri abu porelės nariai 24 dienas. Jaunikliai greitai palieka lizdą, juos globoja abu porelės nariai. Ši kuolinga skrisdama tankiau plasnoja sparnais negu didžioji kuolinga ir yra netokia baikšti.