cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2019 m. pasaulio batuto gimnastikos čempionatas
2019 m. pasaulio batuto gimnastikos čempionatas – 34-asis geriausių pasaulio batuto gimnastikos sportininkų čempionatas, kuris vyko lapkričio 28 d. – gruodžio 1 d. Japonijos sostinėje Tokijuje.
Jonušas Potockis
Biografija
1651 m. Jonušas Potockis dalyvavo Berestečko mūšyje, Voluinėje. Nuo 1652 m. sausio iki gyvenimo galo vadovavo Karūnos vėliavai, kur su ja 1653 m. rudenį dalyvavo Žvaneco mūšyje, būdamas pulke, vadovaujamame Stanislova Raveros Potockio. 1654 m. lapkričio 24 d. stovykloje netoli Žvaneco nuo Lenkijos karaliaus Jono Kazimiero Vazos gavo valdyti karaliaus dvaro žemes Bratkovcuose, Grinovcuose, Karališkame lauke ir Tlumašo seniūnijoje. Jam taip pat priklausė dvaro žemės Gadinkovcuose ir Oriškovcuose Terebovlio seniūnijoje. 1654 m. Jonušas Potockis kartu su vyresniuoju broliu Povilu įsakė ketvirčiuoti Bučače Lenkijos bajorą Samuilą Vesolovskį, jo kūno palaikai buvo išmesti šunims.
Kitchen (albumas)
„Kitchen“ – penktasis grupės „Pieno lazeriai“ albumas, antrasis studijinis albumas. Albumą sudaro 14 (lietuviškame perleidime – 15) naujų kūrinių.
2019 m. pasaulio batuto gimnastikos čempionatas
Čempionatas taip pat buvo atranka į gimnastikos varžybas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Jonušas Potockis
Biografija
1655 m. rugsėjį Jonušas Potockis dalyvavo mūšiuose su rusų-kazokų armija, Gorodoko mūšyje buvo paimtas į nelaisvę, iš kurios jį išlaisvino pusbrolis, Braclavo vaivada Petras Potockis (m. 1657).
1656 m. dalyvavo trijų dienų mūšyje su švedais netoli Varšuvos. 1658 m. Jonušas Potockis pateko į moldavų nelaisvę, persekiojant priešą svetimoje teritorijoje. Tų pačių metų rugsėjį dalyvavo Galicijos seimuko darbe.
1663 m. nuo Lenkijos karaliaus Jono Kazimiero Vazos gavo Braclavo vaivados ir Sdecko kašteliono pareigybes. Kadangi ilgą laiką Braclavo vaivadija buvo kontroliuojama Ukrainos kazokų ir turkų-osmanų, tai J. Potockio pareigybė buvo daugiausiai nominali.
1669 m. Jonušas Potockis suvažiavime Lvove palaikė Pfalco kurfiursto Pylipo Vilhelmo Noiburgo kandidatūrą. 1670 m. tapo Lenkijos karaliaus Mykolo Kaributo Višnioveckio rezidentu. Karaliaus įsakymu įsipareigojo aprūpinti maistu Podolės Kameneco tvirtovę.
ATR-Turkijos (1672–1676) karo pradžioje Jonušas Potockis organizavo jo kontrolujamų valdų gynybą, perkeldamas savo žmoną ir vaikus iš Zolotopotoko pilies į Bučačo pilį. 1672 metų rugsėjo 15 d. Jonušas Potockis prašė Karūnos didijį etmoną Joną Sobieskį išlaisvinti savo šeima iš Bučačo, apgultos turkų ir totorių. Jonas Sobieskis pasiūlė perduoti Krymo chanui it turkų viziriui laišką, suteikti konvojaus apsaugą, tačiau pastarasis atsisakė. Šturmo metu ir Bučačo paėmimo turkų armijos J. Potockio nebuvo. Tų pačių 1672 metų spalį Braclavo vaivada Jonušas Potockis vadovavo žvalgybiniam būriui Lenkijos armijos sudėtyje. Įėjo į karinės tarybos sudėtį, kuri 1673 metų balandžio 8 d. patvirtino Lenkijos gynybos programą. Psiekė iš Lenkijos karaliaus pasienio pilių stiprinimo, tame tarpe Bučačo. 1673 metų spalio 23 d. dalyvavo Jono Sobieskio audiencijoje Nezvisko kaime.
1674 metais Braclavo vaivada Jonušas Potockis dalyvavo Jono Sobieskio turkų rmijos sutriuškinime Chotyno mūšyje. Lapkričio 25 d. gavo įsakymą blokuoti Kamenecio tvirtovę, kuri tęsėsi iki 1674 metų sausio, darė nesėkmingus bandymus atkovoti iš turkų tvirtovę. 1674 metų sausio 16 d. prie tvirtovės sienų vadovavo būriui kovoje su turkais. 1674 metų gegužės 19 - 21 d. dalyvavo Jono Sobieskio išrinkime į Lenkijos karaliaus sostą. Po turkų armijos vadovaujamos Ibrahimo Šaitano sunaikinimo 1676 metais dalinai atstatė pilį Bučače.
Buvo pamaldus katalikas, buvo nepakantus kitų krikščioniškų konfesijų atstovamas, dalinai, stačiatikiams. 1652 metais atidavė stačiatikių bazilijonų Šventos Trejybės vienuolyną Bučače katalikų vienuolių dominikonių ordinui.
Mirė 1675 arba 1676 metų balandį-gegužį.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Terezė Cetner, Haličo kašteliono, Podkamnio valdytojo Aleksandro Cetnerio dukterį. Vaikai:
1667 metais antrą kartą vedė Uršulę Danilovič, Karūnos didžiojo raikytojo Petro Danilovičiaus (1598–1645) dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.
Skodinėliai
Skodinėliai – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Skodinių ir 1 km į rytus nuo Šepetos.
Semerenio dėsnis
Semerenio dėsnis – O. Semerenio atrastas fonetinis dėsnis, galiojęs ankstyvuoju indoeuropiečių prokalbės laikotarpiu. Dėl šio dėsnio žodžio galo skiemenyse, besibaigiančiuose junginiu balsis+sonantas+s arba h₂, garsai s ir h₂ nukrito ir, kompensuodami išnykimą, pailgino prieš juos esantį balsį.
Pagrindiniai atvejai
Žodžio gale išnyksta pučiamasis priebalsis *s arba laringalai (gerkliniai priebalsiai) *h₁, *h₂ ,*h₃ (bendrasis jų simbolis – *H), todėl žodžio paskutiniame skiemenyje pailgėja balsis:
Morfologinis poveikis
Šis dėsnis padarė įtaką daugumos vyriškosios ir moteriškosios giminių daiktavardžių vienaskaitos vardininkui, jeigu šie daiktavardžiai baigėsi sonantais:
Dėsnis turėjo įtakos ir bevardės giminės kuopinių (daugiskaitos) daiktavardžių vardininkui-galininkui, kuris baigėsi laringalu *-h₂: Taip pat buvo paveikta ide. perfekto daugiskaitos III asmens galūnė:
Palyginimas:
Kiti poveikio atvejai
Pasak kitos ide. fonetinės taisyklės, sonantas *n po ilgojo balsio *ō žodžio gale nukrenta, paprastai veikiant Semerenio dėsniui:
Rekonstruojant ide. žodį širdžiai pavadinti, čia yra tas atvejis, kai *d nukrenta po *r ir pailgina prieš jį einantį balsį. Neaišku, ar tai yra pavienis reiškinys, ar priskirtina Semerenio dėsnio poveikiui.
Išimtys
Kai kuriais atvejais Semerenio dėsnis negalioja:
Morfologizavimas
Formos be laringalų laikomos senesnėmis, turbūt jos buvo leksikalizuotos vėlesniuoju ide. laikotarpiu.
Talkonių tvenkinys
Talkonių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pasvalio rajone, 3,5 km į šiaurę nuo Pumpėnų. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Įstro intakas) 0,33 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 35,3 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Rytinė pakrantė užpelkėjusi, užžėlusi krūmynais (buvęs smėlio karjeras). Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietinėje pakrantėje telkšo ilgas ir siauras bevardis 1,87 ha tvenkinys. Šalia įsikūręs Talkonių kaimas.
Sesaras (upė)
Sesaras  – upė šiaurės Kolumbijoje; Magdalenos dešinysis intakas. Prasideda Siera Nevada de Santa Martos kalnų masyve, teka į pietvakarius slėniu, skiriančiu Santa Martos ir Andų (Vakarų Kordiljeros) masyvus. Prateka pro La Gvachiros ir Sesaro departamentus. Įteka į didelę Sapatosos senvagę (šlapynę), kuri susilieja su Magdalena.
Didžiausi intakai: Garupalis, Arigvani (dešinieji), Sikartė, Kalenturitasas (kairieji).
Pagrindiniai miestai prie Sesaro: San Chuan de Sesaras, Valjeduparas.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
1985–1986 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
-
Skersabaliai I (Marijampolė)
Skersabaliai I – kaimas Marijampolės savivaldybėje, netoli Liudvinavo.
Davis Cup
Davis Cup – kasmetinis tarptautinis vyrų teniso turnyras, kuriame dalyvauja komandos iš 137 šalių. Čempionatą rengia tarptautinė teniso federacija. Pirmasis turnyras įvyko 1900 m. tarp JAV ir Jungtinės Karalystės. Lietuva turnyre dalyvauja nuo 1994 m.
Lietuvos pasirodymai
Lietuvos Davis Cup rinktinė dalyvauja kasmet nuo 1994 m. ir žaidžia Afrikos/Europos zonoje.
Khunthanas
Khunthanas arba Kuntanas – kalnagūbris šiaurės Tailande, į rytus nuo Čiangmajaus, tarp Pingo ir Vango slėnių. Ilgis iš šiaurės į pietus ~450 km, didžiausias aukštis – 2030 m. Kalnai sudaryti iš klinties ir smiltainio. Khunthanas smarkiai paveiktas erozijos. Šlaituose auga tropiniai visžaliai, plačialapių ir pušų miškai, slėniuose auginami kukurūzai, ryžiai, aguonos.
Khunthane įsteigtas Doikhuntano nacionalinis parkas.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Adomas Dominykas Bartuševičius (1838 m. – 1886 m. vasario 11 d.) – žymus to metų knygų leidėjas Galicijoje, redaktorius, 1863 m. sukilimo organizatorius Nemuno ir Verknės krašte, būrio vadas.
Ankstyvieji gyvenimo metai ir studijos
Ūgtelėjęs Adomas Dominykas mokėsi parapijos mokykloje, vėliau Punios miestelio mokykloje. Vaikystėje Adomas Dominykas parodė didelį susidomėjimą gamtos mokslais, matematika, vėliau ir istorija, tuo labiau, kad jam dėstė talentingas mokytojas Malinovskis. Vėliau įstojo į Vilniaus gimnaziją. Ją pabaigęs 1858 m. Adomas Dominykas įstojo į Maskvos Michailo Lomonosovo universitetą studijuoti teisės. Maskvoje priklausė revoliucinei lietuvių, lenkų ir gudų studentų organizacijai „Ogol". Kilus Maskvoje studentų demonstracijoms, universiteto valdžia pašalino nepalankius studentus ir Adomui Dominykui teko grįžti namo į Panemunį. Adomas Dominykas Nemajūnuose tam tikrą laikotarpį mokino valstiečių vaikus, kūrė planus jiems įkurti mokyklėlę ir dėl jos įsteigimo kreipėsi į valdžios institucijas.
1862 m. Adomas Dominykas išvyko tęsti teisės studijų į Krokuvos universitetą.
Dalyvavimas 1863 m. sukilime
thumb|150 px|left|Adomo Dominyko Bartuševičiaus antkapio fragmentas Dalyvavo Miechovo mūšyje, Mažosios Lenkijos vaivadijoje.
Enrico De Nicola
Enrico De Nicola (1877 m. lapkričio 9 d. – 1959 m. spalio 1 d.) buvo juristas, žurnalistas ir politikas iš Italijos. 1946 m. jis tapo pirmuoju Italijos Respublikos prezidentu. Šias pareigas jis ėjo iki 1948 m.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Dalyvavimas 1863 m. sukilime
Grįžę atostogų namo prieš 1863 m. šv. Velykas, broliai Adomas Dominykas ir Vaclovas įsitraukė į 1863 m. sukilimą Lietuvoje. Iš karto po šv. Velykų Adomas Dominykas suformavo sukilėlių būrį, į kurį pritraukė ir buvusius bendramokslius iš Vilniaus gimnazijos laikų. Adomas Dominykas Bartuševičius palaikė ryšius su Kletu Juliumi Koreva, užėmė pareigas šalia jo, vėliau buvo prisijungęs prie Felikso Koliškos, kuris buvo Boleslovo Koliškos brolis, ir Aleksandro Stabrovskio (Liubičiaus) būrių. Buvo F.Koliškos padėjėju. Dalyvavo mūšyje prie Palimšių dvaro. Mūšyje sukilėliams pralaimėjus, pasitraukė į vakarus, į Paryžių. Buvo aktyviai ieškomas visoje Rusijos imperijos teritorijoje. Vėliau slapyvardžiu „Zadora" išleido savo prisiminimus apie minėtą mūšį. Slapyvardį iššifravo Boleslavas Limanovskis.
Karališkės (Kupiškis)
Karališkės (Karoliškis) – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, tuojau į pietus nuo Palėvenės.
Enrico De Nicola
Biografija
Enrico De Nicola gimė Neapolyje ir greitai tapo žinomas dėl savo darbo baudžiamojoje teisėje. Pirmą kartą deputatu jis buvo išrinktas 1909 m., tačiau dėl fašizmo paplitimo jis pasitraukė iš politikos.
Po 1943 m., kai fašizmas ėmė trauktis, De Nicola grįžo į politiką, o 1946 m. Konstitucinė asamblėja 80 % balsų persvara paskyrė De Nicola pirmuoju atkurtos valstybės vadovu. 1947 m. birželio 29 d. De Nicola pasitraukė iš posto dėl pablogėjusios sveikatos, tačiau jau kitą dieną asamblėja jį vėl paskyrė prezidentu.
1948 m. gegužės 12 d. De Nicola prezidento poste pakeitė Luigi Einaudi.
Enrico De Nicola mirė Neapolio provincijoje, Tore del Greko miestelyje 1959 m.
Mekelė
Mekelė (, Mäq'älä) – miestas šiaurės Etiopijoje, 780 km į šiaurę nuo Adis Abebos, Tigrajų regiono sostinė. Svarbus prekybinis ir kultūrinis centras. Metalurgijos, cemento pramonė. Veikia oro uostas. Mekelėje yra keletas cerkvių, mečečių, Johaneso IV rūmai, paminklas tigrajų išsivadavimui.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Veikla Paryžiuje
Paryžiuje Adomas Dominykas Bartuševičius palaikė ryšius su buvusiais organizacijos „Ogol" nariais - Juzefu Tokarzevičiumi, Juzefu Brzezinskiu (slapyvardis - „Zigmantas Bužaniecas"). Kartu su Juzefu Tokarzevičiumi ir Liudviku Maslovskiu įkūrė tarptautinę studentų organizaciją ir 1867 m. kartu su profesoriumi Giedraičiu leido mėnesinį žurnalą „Niepodległośc“ (liet. „Ateitis“). Buvo šio žurnalo redaktorius. Žurnalas buvo spausdinamas Ciuriche. Dėl išsiskyrusių pažiūrų J.Tokarzevičių ir J.Brzezinskį buvo viešai per spaudą sukritikavęs. .
Mekelė
Dauguma Mekelės gyventojų – tigrajai (96,2 %), yra amherų (2,26 %). Didžiuma priklauso Etiopijos stačiatikių bažnyčiai.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Veikla Paryžiuje
Dėl lėšų trūkumo Bartuševičius kelis metus dirbo fizinį darbą, taip pat dvejus metus dirbo spaustuvėje, kas pablogino jo ir taip trapią sveikatą. Dvejus metus Paryžiuje skaitė istorijos paskaitas savo tautiečiams, daugiausiai kilusiems iš darbininkų klasės.
Mekelė
Istorija
Mekelė iškilo XIX a., kai etiopų karalius Johanesas IV čia įkūrė šalies sostinę.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Veikla Paryžiuje
1865 m. rugsėjo 22 d. Lietuvos delegacijos susirinkime Adomas Dominykas Bartuševičius buvo išrinktas į tarybą, kuri sprendė klausimus dėl sukilimo lėšų rinkimo, saugojimo. Griežtai pasisakė prieš lėšų eikvojimą.
Paryžiuje 1866 m. įstojo į generolo Liudviko Miroslavskio organizaciją ir joje veikė. Didelę įtaką, gyvenant Paryžiuje, Adomui Dominykui Bartuševičiui padarė Vladislavas Mickevičius, su kuriuo jau gyvendamas Lvove susirašinėjo 10 metų ir palaikė bičiuliškus ryšius. Prieš išvykdamas į Lvovą Bartuševičius kažkiek laiko tobulinosi ir dirbo Vladislovo Mickevičiaus Liuksemburgo leidykloje - knygyne.
Lina Stančiūtė
Lina Stančiūtė (g. 1986 m. vasario 17 d.) – Lietuvos tenisininkė, Fed Cup rinktinės narė ir lyderė. 2009 m. rugsėjo 28 d. sportininkė pasiekė savo didžiausią reitingą – 197 vietą pasaulyje.
Adomas Dominykas Bartuševičius
Veikla Paryžiuje
1868 m. Paryžiuje Adomas Dominykas vedė 1831 m. sukilimo dalyvio lenkų emigranto ir prancūzės dukterį Klotildą Lee Mariją. Tais pačiais metais Adomas Dominykas Bartuševičius su žmona nusprendė persikelti gyventi į Lvovą.
Gyvenimas ir veikla Lvove
thumb|150 px|right|Adomo Dominyko Bartuševičiaus antkapis Lvovo Lyčiakovo kapinių 1863 m. sukilėlių kalnelyje
Lvove Adomo Dominyko ir Klotildos Bartuševičių namai buvo atviri ištikimiems draugams, panašių įsitikinimų žmonėms, ypač lietuviams. Pas Bartuševičius lankėsi lenkų poetas Vladislovas Belza, kuris buvo literatūrinio sambūrio, skirto Adomui Mickevičiui, vienas įkūrėjų, sukilėliai, rašytojai Bronisłavas Komorovskis, Vładysłavas Kozłovskis, Lucjanas Toločko, Juozapas Tretiakas, Benediktas Dybovskis ir kt. Visą tolesnį gyvenimą Adomas Dominykas Bartuševičius susirašinėjo su Juozapu Ignotu Kraševskiu, klausdavo jo patarimų dėl leidybinės veiklos, bendradarbiavo. Ignotas Kraševskis 1830-1831 m. vadovavo Vilniaus universiteto studentų slaptąjai „Mąstytojai" draugijai, kuriai priklausė Bartuševičiaus dėdė Leonas Jurgis Jodkovskis.
1872 m. Adomas Dominykas Bartuševičius Lvove įsteigė savo knygyną „Mrowka" ir 1869 ir 1870 m. leido to paties pavadinimo iliustruotą savaitinį literatūros žurnalą „Mrówka". Tais pačiais 1870 metais jis perėmė iš p. Vildzie literatūrinį dienoraštį ir išleido vaikų žurnalą „Draugas“. Taip pat įsteigė leidyklą „Księgarnia Polska", kurią valdė kartu su Mikalojumi Bernackiu. Leido įvairias knygas, viso buvo išleista apie 700 knygų: iš literatūros, meno, istorijos sričių, taip pat enciklopedijos, daugiatomiai istorijos veikalai. Nemažai išleido Adomo Mickevičiaus, Vladislavo Sirokomlės, Julijaus Slovackio, Petro Skargos knygų, Bairono, Viljamo Šekspyro poezijos. To meto Lvove (1869 m.) jis buvo vienas didžiausių leidėjų.
Slapyvardžiu „Zadora“ išleido savo atsiminimus apie 1863 m. sukilimą.
1876 m. Adomas Dominykas išleido periodinį leidinį vaikams „Towarzystwo pilnych dzieci“ („Darbščių, stropių vaikų draugija“). 1877 m. Adomas Dominykas išleido žurnalą „Tydzien literacki, artystyczny, naukowy i spoleczny“ („Literatūros, meno, mokslo visuomeninis savaitraštis“). Leidinyje spausdino savo kūrybą Elzė Ožeškienė, Henrikas Senkevičius, Boleslovas Prusas.
1885 m. buvo paskelbta apie Adomo Dominyko Bartuševičiaus knygyno pardavimą, kadangi po caro amnestijos jis planavo grįžti į Lietuvą. Grįžti į Tėvynę nespėjo, 1886 m. vasario 11 d., prieš vidurdienį netikėtai Lvove mirė nuo infarkto. Adomo Dominyko Bartuševičiaus laidotuvėse dalyvavo gausus būrys žurnalistų, literatūros ir meno atstovų, leidėjų. Palaidotas sekmadienį ten pat, Lyčiakovo kapinėse, kur per kelerius metus buvo palaidoti Milikovskis, Vaildas, Rychteris, Altembergas, Łukaševičius, beveik visų Lvovo leidybos bendrovių ir knygynų vadovai.
Lvove Adomas Dominykas Bartuševičius buvo žinomas kaip turintis atkaklų lietuvišką charakterį.
Yra išlikęs Adomo Dominyko Bartuševičiaus laiškas, rašytas istorikui Julijanui Bartuševičiui.
Cossacks (serija)
miniatiūra|255x255px|Nuotrauka iš „[[Cossacks: European Wars“]] Cossacks – realaus laiko strategijos žaidimų serija, kurią sukūrė Ukrainos vaizdo žaidimų kūrimo bendrovė „GSC Game World“. Seriją sudaro 3 žaidimai ir 3 papildymų paketai.
„Cossacks“ serijos žaidimuose atkuriami istoriniai mūšiai, vykstantys stačiakampiuose žemėlapiuose su izometrine perspektyva. Galima rinktis iš kelių tautų, kurių kiekviena turi savo ekonominio ir technologinio išsivystymo ypatumus, unikalius kovinius dalinius ir specializacijas.
Barbora
Barbora – moteriškas vardas, kilęs iš 🇬🇷 („barbarė“). Šis vardas krikščioniškoje tradicijoje paplito nuo ankstyvųjų krikščionių kankinės Šventosios Barboros, kuri, kaip tikima saugo nuo perkūnijos ir gaisrų.
Vardas Barbora paplito per krikščioniškąją vardų davimo tradiciją po daugelį tautų: Barbara (anglų, vokiečių, italų, slovėnų, kroatų, lenkų, vengrų, prancūzų), Bárbara (portugalų, ispanų), Варвара (rusų, ukrainiečių, bulgarų), Bairbre (airių), Βαρβάρα (graikų) ir kt. Be to, atsirado daug išvestinių šio vardo lyčių: Barby, Barbie, Babbie, Barb (anglų), Варя (rusų), 'Basieńka, Basia, Baśka (lenkų), Babette (prancūzų), Bärbel'' (vokiečių) ir kt.
Savo laiku (~1930 m.) vardas Barbara buvo vienas plačiausiai duodamų moteriškų vardų JAV, bet vėliau jis imtas teikti vis rečiau. XX a. 8-ame dešimtmetyje jis buvo populiarus Italijoje. Pastaraisiais metais vardas Barbora dažniausiai teikiamas Gruzijoje, Slovakijoje, Rusijoje.
Vardo diena – gruodžio 4 d. (Šv. Barboros diena).
Žymiausios šio vardo turėtojos:
Varnakiemis
Varnakiemis arba Varnakėliai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 4 km į šiaurės rytus nuo Benekainių, 3 km į pietus nuo Šalčininkų, prie pat sienos su Lietuva (priešais Milvydus), Šalčios dešiniajame krante. Vieškelis į Benekainis.
Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.
Sarpos ežerai
Sarpos ežerai  – nedidelių druskingų ežerų grupė Rusijoje, Volgogrado srityje ir Kalmukijoje. Ežerai išsibarstę Jergenių įduboje, į vakarus nuo Volgos deltos.
Didžiausi ežerai: Sarpa (Šiaurinis ežeras) – 42,6 km², Barmancakas – 25,8 km², Cagan Nuras – 23,5 km², Batyr Mala – 21,9 km².
Ežerų plotas priklausomai nuo metų laiko smarkiai kinta: pavasarį ežerai vandeningi, tarpusavyje susijungia protakomis, tačiau vasarą beveik visi išdžiūsta, kiti virsta druskingomis maršomis.
Skęstiškė
Skęstiškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Karklėnų.
Sumatrinis tigras
Sumatrinis tigras (Panthera tigris sondaica) – katinių (Felidae) šeimos plėšrus žinduolis; vienas iš 6 tigrų porūšių. Gyvena Sumatros saloje. Laikomas kritiškai nykstančiu, įtrauktas į Tarptautinę raudonąją knygą nuo 2008 m., šiuo metu yra maždaug nuo 500 iki 600 individų, jų sparčiai mažėja. Pagrindine nykimo priežastimi laikomas gyvenamųjų buveinių nykimas dėl palmių aliejaus plantacijų.
Sumatrinis tigras šiuo metu yra vienintelis tigro porūšis, gyvenantis Sundos salose, tuo tarpu balinis ir javinis tigras yra išnykę.
Aprašymas
Sumatrinis tigras yra vienas mažiausių tigrų, maždaug leopardo arba jaguaro dydžio. Patinai sveria nuo 100 iki 140 kg, yra nuo 2,2 iki 2,55 m ilgio. Patelės sveria nuo 75 iki 110 kg, yra nuo 2,15 iki 2,3 m ilgio.
Sicų valsčius
Sicų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Sicai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje Vilniaus gubernijoje. Panaikintas 1880 m.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Nikolajus Radinas
Nikolajus Radinas (1866 m. Kaune – 1929 m. sausio 28 d. Kaune) – Lietuvos žydų kilmės žurnalistas, advokatas.
Biografija
Gimė 1866 m. Kaune, baigė Sankt Peterburgo universitetą. Baigęs mokslus dirbo žurnalistu Vilniaus laikraščiuose Северо-западное слово, Виленский курьер – Наша копейка ir Северо-Западный голос, pasirašinėdavo Homunculus slapyvardžiu. I pasaulinio karo metu gyveno Sankt Peterburge, redagavo laikraštį Биржевых ведомостей. 1918 m. lapkritį-gruodį dirbo laikraščio Литовский курьер redaktoriumi. 1920 m. buvo vienas iš Berlyno rusų laikraščio Руль įkūrėjų. Nuo 1927 m. redagavo Kauno laikraštį Эхo. Mirė 1929 m. sausio 28 d. Kaune.
ʻOumuamua
ʻOumuamua – pirmasis žinomas tarpžvaigždinis objektas, praskriejęs Saulės sistemą. Pradžioje vadintas 1I/2017 U1; šis asteroidas atrastas 2017 m. spalio 19 d. amerikiečio Robert Weryk. Jis tai padarė Pan-STARRS teleskopu Haleakala observatorijoje Havajuose.
Asteroidas pastebėtas, kai jau buvo 33 000 000 km nuo Žemės ir skriejo tolyn nuo Saulės. Iš pradžių manyta, kad objektas yra kometa, tačiau po savaitės patikslinta, jog tai asteroidas ir pirmasis žinomas tarpžvaigždinis objektas, pasiekęs Saulės sistemą.
thumb|left|ʻOumuamua dailininko įsivaizdavimu ʻOumuamua yra nedidelis, apie 230 m ilgio ir 35 m pločio. Jis yra tamsiai raudonos spalvos, kaip ir dauguma kitų ne Saulės sistemos kūnų. Objektas neturėjo kitiems kūnams būdingos uodegos, nors buvo netoli Saulės. Jam buvo būdinga didelė elongacija ir rotacija, tad manoma, kad tai daug metalo turintis kūnas su dideliu tankiu.
Džidžiga
Džidžiga  – miestas rytų Etiopijoje, 90 km į rytus nuo Harero, 60 km nuo Somalio sienos; Somalių regiono administracinis centras. Yra oro uostas, praeina Harero–Hargeisos plentas.
Beveik visi miesto gyventojai (99 %) – somaliai.
Istorija
Džidžiga iš karinio posto į miestą išaugo 1916 m. Mieste 1948 m. kilo neramumai, kai traukiantis britams savivaldą pasiskelbė somaliai. 1977–1978 m. Džidžiga atsidūrė Ogadeno karo įkarštyje.
Čertosa di Padula
Čertosa di Padula  – kartuziečių ordino vienuolynas Italijos Čilento, Diano slėnio ir Alburnio nacionaliniame parke Padulos mieste, Salerno provincijoje. Tai didžiausias vienuolynas šalyje skaičiuojantis 450 metų istoriją, o pagrindiniai vienuolyno elementai yra Barokinio stiliaus. Vienuolyno teritorija užima 51 500 m² plotą, čia yra 320 kambarių ir salių.
Šis vienuolynas turi didžiausią kiemą pasaulyje, užimantį 12 000 m² plotą, kiemą supa 87 kolonos. Dideli spiraliniai marmuriniai laiptai viduje veda į didžiąją biblioteką.
Dėl griežto kartuziečių kontempliacijos ir darbo atskyrimo vienuolyne yra atskirtos dvi skirtingos zonos šioms veikloms: vienoje pusėje yra ramūs kiemai, biblioteka, įvairios koplytėlės. Darbui yra skirtos virtuvės, rūsiai, kuriuose laikomos vyno statinės, skalbyklos, didieji kiemai. Pastarieji buvo skirti aktyvioms pramogoms ir prekybai su išoriniu pasauliu.
Vienuolyne yra įrengtas Vakarų Lučanijos muziejus, kuriame saugomi įvairūs daiktai atrasti archeologinių kasinėjimų Sala Konsilija ir Padulos miestuose metu. Čia galima rasti objektų nuo protoistorijos iki helenizmo laikotarpio.
1998 m. šis vienuolynas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Karu (Italija)
Karu  – miestelis Italijoje Pjemonto regione. Jis yra apie 70 km į pietus nuo Turino. 2004 m. duomenimis miestelyje gyveno 4 161 gyventojas.
1874 m. Karu mieste gimė antrasis Italijos prezidentas Luigi Einaudi.
Danaja (Rembrantas)
Danaja  – žymaus olandų dailininko Rembranto paveikslas, vienas puikiausių jo šedevrų antikinės mitologijos tema. Kūrinys pagarsėjęs 1985 m. vandalo išpuoliu Peterburgo (Rusija) Ermitažo muziejuje.
Istorija
Po Rembranto turto išpardavimo paveikslo likimas buvo neaiškus. Tik XVIII a. jis atsidūrė pas žymų prancūzų kolekcionierių Pierre Crozat. 1740 m. jam mirus, daugelį paveikslų paveldėjo jo trys sūnėnai. Rekomendavus Denis Diderot, paveikslą 1772 m. nupirko Rusijos carienė Jekaterina II.
Luigi Einaudi
Luigi Einaudi (g. 1874 m. kovo 24 d. – 1961 m. spalio 30 d.) buvo Italijos ekonomistas ir politikas. Nuo 1948 iki 1955 m. jis buvo antruoju Italijos Respublikos prezidentu.
Danaja (Rembrantas)
Istorija
miniatiūra|180px|left|Rembranto tapytas [[Saskija van Eilenburg|Saskijos portretas]] Drobė paženklinta 1636 m. data, tačiau tyrinėtojams tris amžius nedavė ramybės klausimas dėl pozuotojos asmenybės, nes atrodė, kad jis turėjo būti tapytas su šviesiaplauke Saskija, dailininko žmona. Tačiau paveiksle stebina tamsiaplaukė herojės galva. Šiuolaikinė rentgenorama atskleidė nesudėtingą tiesą: pasirodo, tas pats paveikslas buvo tapytas du kartus. Nors dailininkui pozavo jo žmona Saskija, kuri mirė 1642 m., tesulaukusi 29-erių, Rembrantas išsaugojo paveikslą, tačiau jau gyvendamas su kita pertapė Danajos veidą, suteikdamas kitos moters bruožų. Dešimties metų laikotarpiu dailininkui pozavo dvi skirtingos moterys – Saskija ir Hendrikė.
Apie paveikslą
Danajos tėvas, išgirdęs pranašystę, jog mirs nuo anūko rankos, uždaro dukterį į požemius. Tačiau čia ją aplanko pats Dzeusas, įgavęs auksinio lietaus pavidalą, Danaja pastoja, jai gimsta sūnus Persėjas, ir pranašystė išsipildo. Paveiksle mirgančioje auksinėje šviesoje vaizduojama ką tik nubudusi jauna moteris. Ji patikli ir bejėgė, ranka tarsi mėgina paliesti šalia jos lovos sklindančią nuostabią auksinę šviesą.
Šiame paveiksle vyrauja nuostabus šviesos ir tamsos žaismas, jautrūs kūno kontūrai ir puikiai perteikta emocija. Paveiksle atsispindi tragiška žymaus tapytojo ir jo mylimosios gyvenimo ir meilės istorija.
Luigi Einaudi
Biografija
1919 m. jis tapo Italijos senato nariu. Tuo pačiu metu jis sėkmingai dirbo žurnalistu keliuose Italijos dienraščiuose ir finansiniu ekspertu The Economist žurnale. 1926 m. jis sustabdė savo žurnalistinę veiklą, tačiau pasitraukus fašizmui 1943 m. jis vėl grįžo į vieną laikraštį.
Danaja (Rembrantas)
Vandalizmas
1985 m. birželio 15 d. peiliu supjaustė ir sieros rūgštimi „Danają“ Ermitažo ekspozicijų salėje apipylė lietuvis Bronius Maigys. Niekieno nepastebėtas vyras peržengė virvių užtvaras, dešine ranka jis du kartus peiliu dūrė į paveikslą, o kaire iš stiklinio indo pylė ant jo sieros rūgštį. Kai apsaugos darbuotojai vyrą nutempė nuo sudarkytos drobės, paaiškėjo, kad jis prie kojų dar buvo prisitvirtinęs sprogmenų, kišenėje turėjo elektros bateriją.
Rinkimai Estijoje
Rinkimai Estijoje – Estijoje nacionaliniu lygmeniu organizuojami rinkimai, kai išrenkami įstatymų leidžiamosios valdžios atstovai. Priežiūrą vykdo Estijos nacionalinė rinkimų komisija. Į šalies parlamentą Riigikogu ketverių metų kadencijai pagal proporcinio atstovavimo sistemą renkamas 101 narys. Valstybės vadovas - prezidentas - renkamas penkerių metų kadencijai parlamente (per pirmą-trečią sesijas) arba rinkimų kolegijoje (per ketvirtą ir vėlesnes sesijas). Savivaldybėse Estija renka savivaldybių tarybas, kurios skiriasi narių skaičiumi. Rinkimų įstatymas nustato minimalų tarybos dydį, priklausomai nuo savivaldybės dydžio. Vietos valdžios tarybos taip pat renkamos proporcingai atstovaujant rinkėjų skaičių:
Luigi Einaudi
Biografija
Einaudi nuo 1945 iki 1948 m. buvo Italijos banko valdytojas. Taip pat dirbdamas politikoje jis ėjo Finansų ministro, Iždo ir balanso prižiūrėtojo bei šalies viceprezidento pareigas.
1948 m. kovo 11 d. jis buvo paskirtas Italijos Respublikos prezidentu – taip jis tapo antruoju šalies prezidentu. Po septynerių metų kadencijos jis buvo paskirtas senato nariu visam gyvenimui.
Rinkimai Estijoje
Estijoje veikia daugiapartinė politinė sistema, todėl į parlamentą patenka įvairios politinės jėgos, dažniausiai yra kuriama koalicinė vyriausybė. Minimali riba, nustatyta politinei partijai patekti į parlamentą, yra 5% rinkėjų balsų.
Danaja (Rembrantas)
Vandalizmas
Tuomet 47-erių metų, vos keturias klases baigęs B. Maigys buvo pripažintas psichikos ligoniu. Šešerius metus jis praleido Černiachovsko (Kaliningrado sritis) psichiatrijos ligoninėje. Po Nepriklausomybės atkūrimo buvo perkeltas į Lietuvą, Vilniaus respublikinę psichiatrijos ligoninę, vėliau jis atsidūrė Utenos pensionate. B. Maigys rusų kalba parašė 300 puslapių knygą, kurioje išdėstė savą įvykių versiją. Jis nė kiek nesigaili savo poelgio ir be sąžinės graužaties lygiai taip pat vėl pasielgtų.
Luigi Einaudi
Biografija
Einaudi mirė Romoje 1961 m.
Rinkimai Estijoje
Europos parlamento rinkimai
Estija rinko savo atstovus į Europos parlamentą 2004, 2009, 2014, 2019 m.
Danaja (Rembrantas)
Vandalizmas
Pirmomis valandomis po išpuolio muziejaus darbuotojai ant paveikslo burnomis purškė vandenį. Paaiškėjo, kad rūgštis sugraužė apie 30 procentų dažų. Restauravimo darbai prasidėjo tą pačią dieną. Iš pradžių specialistai tikėjosi „Danają“ restauruoti per ketverius metus. Tačiau prireikė net 12 metų. Kiek tai kainavo, neskelbiama. Po vandalo išpuolio garsiąją „Danają“ saugo neperšaunamas stiklas.
Rinkimai Estijoje
Referendumai
Yra keletas klausimų, kurie negali būti pateikti referendumui: susiję su biudžetu, mokesčiais, valstybės finansiniais įsipareigojimais, tarptautinių sutarčių ratifikavimu ir denonsavimu, nepaprastosios padėties deklaravimu ar nutraukimu arba nacionaline gynyba (105 str. ). Kai kurios Konstitucijos nuostatos (skyriai „Bendrosios nuostatos“ ir „Konstitucijos pakeitimas“) gali būti keičiamos tik referendumu (162 str. ). Likusi Konstitucija gali būti taisoma taip pat: Referendumui dėl Konstitucijos pataisų surengti būtina trijų penktadalių parlamento narių balsų dauguma (164 str. ).
Iki 2019 m. Estijos parlamentas surengė referendumus 2 kartus po to, kai Estija atgavo nepriklausomybę nuo TSRS: dėl naujos konstitucijos ir pilietybės 1992 m. ir dėl Europos Sąjungos narystės 2003 m. Taip pat 1991 m. vyko referendumas dėl Estijos nepriklausomybės atkūrimo, siekiant išsivaduoti iš TSRS.
Jelizavieta Tichejeva
Jelizavieta Tichejeva (1867 m. balandžio 24 d. Kaune – 1943 m. sausio 1 d. Viricoje, Leningrado sritis, TSRS) – Lietuvos rusų kilmės Rusijos imperijos ir TSRS pedagogė.
2016 m. rugpjūčio žemės drebėjimas centrinėje Italijoje
'''2016 m. rugpjūčio žemės drebėjimas centrinėje Italijoje''' įvyko 2016 m. rugpjūčio 24 d. 03:36 val. vietos laiku centrinėje Italijoje, netoli Norčijos ir Amatričės miestų. Žemės drebėjimas buvo 6,2 Mw stiprumo. Mažiausiai 298 žmonės žuvo.
GSC Game World
GSC Game World – Ukrainos kompiuterinių žaidimų kūrimo bendrovė, įsikūrusi Kijeve. 1995 m. ją įkūrė Sergejus Grygorovičius ir ji geriausiai žinoma dėl „Cossacks“ ir „S.T.A.L.K.E.R.“ serijų. „GSC Game World“ buvo pirmoji bendrovė Ukrainoje, lokalizavusi kompiuterinius žaidimus į rusų kalbą. 2002 m. ji tapo leidykla „GSC World Publishing“.
Po 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą GSC sustabdė „S.T.A.L.K.E.R. 2“ kūrimą. Įmonė socialiniuose tinkluose ragino gerbėjus ir žaidimų žurnalistus aukoti Ukrainos ginkluotosioms pajėgoms ir suteikė specialias sąskaitas aukoms pervesti. 2022 m. gegužę „S.T.A.L.K.E.R. 2“ kūrimas buvo atnaujintas, komandai persikėlus į Prahą.
2016 m. rugpjūčio žemės drebėjimas centrinėje Italijoje
Gelbėjimo darbuose dirbo apie 4 400 žmonių, taip pat veikė 70 komandų su šunimis, 12 sraigtasparnių, dar 9 buvo budėjimo režime.
GSC Game World
Įkūrimas
Bendrovę 1995 m. įkūrė Sergejus Grygorovičius, kuris tapo generaliniu direktoriumi (CEO). Įmonės pavadinimą ir emblemą jis sugalvojo dar mokykloje, 1990 m., būdamas 12 metų.
2016 m. rugpjūčio žemės drebėjimas centrinėje Italijoje
Patirta žala
thumb|right|250px|Amatričė po žemės drebėjimo Skaičiuojama, kad drebėjimų patirta ekonominė žala regionui yra nuo 1 milijardo iki 11 milijardų JAV dolerių.
GSC Game World
Žaidimų kūrimas
1997 m. įmonė pradėjo kurti savo pirmąjį vaizdo žaidimą, tačiau iškilę sunkumai privertė jį greitai nutraukti.
2016 m. rugpjūčio žemės drebėjimas centrinėje Italijoje
Patirta žala
Be ekonominės žalos ir žmonių gyvybių praradimo žemės drebėjimas sugriovė nemažai kultūros paveldo pastatų. Amatričėje sugriuvo Šv. Augustino bažnyčios fasadas, taip pat visas Nicola Filotesio muziejus. Žemės drebėjimas paliko įskilimus Romos Karakalo pirtyse. Drebėjimas buvo toks stiprus, kad specialistai atliko Koliziejaus struktūrinius testus, kurie parodė, kad pastatas nėra pažeistas. Patikrinta buvo ir Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilika Asyžiuje, kuri buvo pažeista 1997 m. žemės drebėjimų metu. Šį kartą bazilikos drebėjimai nepaveikė.
Skėteriai
Skėteriai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Variekos.
GSC Game World
Žaidimų kūrimas
1998 m., Rusijoje prasidėjus ekonominei krizei, GSC kompanija persiorientavo į vakarų rinką, kurdama realaus laiko strateginius žaidimus. GSC nesėkmingai bandė sudaryti sutartį su „Blizzard Entertainment“ dėl „Warcraft 3“ kūrimo. 1998 m. pabaigoje bendrovė baigė savo debiutinį komercinį žaidimą „WarCraft 2000: Nuclear Epidemic“. Jį varė nuosavas variklis, kurį vėliau vėl naudojo „Cossacks: European Wars“. Jie pradėjo kurti kitą projektą, pavadintą „DoomCraft“, kuris po šešių mėnesių buvo nutrauktas dėl „Cossacks“ kūrimo.
Kompanijos debiutas
2001 m. „GSC Game World“ išleido realaus laiko strateginį žaidimą „Cossacks: European Wars“, skirtą Windows. Tai buvo pirmasis žaidimas, atnešęs bendrovei finansinę sėkmę ir pasaulinį pripažinimą.
Mieliūnų tvenkinys (Krylių upelis)
Mieliūnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Rokiškio rajone, 2,5 km į vakarus nuo Kamajų miestelio. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Krylių upelio intakas, Dviragio ežero baseinas) 0,6 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,2 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 110,2 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai. Kiek atokiau į šiaurės vakarus stūkso Petrošiškio miškas.
Titkonių tvenkinys
Titkonių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pasvalio rajone, 3 km į pietryčius nuo Vaškų, Titkonių gyvenvietės šiaurinėje dalyje. Suformuotas Yslykio upės slėnyje, 10 m į pietryčius nuo upės vagos. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,14 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 42,8 m. Krantai žemi, aplinkui plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įrengta maudykla, šalia auga parkelis.
Tvenkinys nenutekantis, priklauso Lielupės upės intako Yslykio baseinui.
Didžioji Santa Martos šlapynė
Didžioji Santa Martos šlapynė  – didelis druskingo vandens telkinys Kolumbijos šiaurėje, Magdalenos departamente, į rytus nuo Magdalenos upės deltos, Salamankos salos (nerijos) atskirtas nuo Karibų jūros. Tai didžiausias vandens telkinys Kolumbijoje. Ilgis iki 32 km, plotis iki 29 km. Į šlapynę suteka įvairūs upeliai, Magdalenos deltos šakos, pakrantės pelkėtos, apaugusios mangrovėmis.
thumb|left|250px|Mangrovės aplink šlapynę
Didžioji Santa Martos šlapynė pasižymi didele bioįvairove – gausu vandens paukščių, žuvų, pakrantėse sutinkami jaguarai, pumos, tapyrai, pekariai. Dalis šlapynės saugoma Salamankos salos nacionaliniame parke.
Travnikas
Travnikas – miestas vidurio Bosnijoje ir Hercegovinoje, 90 km į vakarus nuo Sarajevo. Vyrauja musulmonai.
Šašamanė
Šašamanė  – miestas Etiopijoje, Oromų regione, 240 km į pietus nuo Adis Abebos, prie Transafrikos plento linijos Kairas–Keiptaunas. Veikia kolegija.
Dauguma gyventojų – oromai. Didesnioji dalis (43,44 %) Šašamanės gyventojų priklauso Etiopijos stačiatikių bažnyčiai, kiti – musulmonai (31,15 %), krikščionys protestantai (23,53 %) ir katalikai (1,3 %). Šašamanėje yra svarbi rastafarių bendruomenė, kurią 1948 m. įkūrė Etiopijos imperatorius Hailė Selasis I. Į šią bendruomenę ėmė keltis rastafarių judėjimo dalyviai iš Jamaikos, kitų Karibų šalių, Anglijos, JAV. Po 1974 m. perversmo komuna sumažėjo.
Kniahinino valsčius
Kniahinino valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kniahininas, kurį laiką – jo priemiestis Vasiulkai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, 1867 m. valsčiuje buvo 1213 dirbančių gyventojų. Gyvavo iki I pasaulinio karo.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Semera
Semera  – miestelis šiaurės rytų Etiopijoje, prie Avašo–Asebo plento, dykumose į šiaurę nuo Avašo upės; Afarų regiono centras. Veikia keletas administracinių statinių, medicinos kolegija.
Istorija
Semera pradėta statyti XX a. pab., kaip būsima Afarų regiono sostinė. Regiono administracija iš Asajitos į Semerą persikėlė ~2007 m.
Baltijos technologijų institutas
Istorija
2015 m. buvo įkurta IT akademija „Baltic Talents”. 2019 m. – „Baltic Talents” pakeitė pavadinimą į BIT – Baltic Institute of Technology (Baltijos technologijų institutas).
Veikla
„Baltijos technologijos institutas“ organizuoja intensyvius programavimo, dizaino ir kitų skaitmeninių technologijų kursus suaugusiems. 2–6 mėnesių kursai yra orientuoti į rinkoje paklausių programavimo kalbų („Front-End“, PHP, „JAVA“, „JavaScript“, „Python“, „Ruby on Rails“, „Erlang“, „Swift“ ir t. t.), dizaino (tinklalapių, grafikos, UX/UI dizaino, 2D ir 3D animacijos) ir skaitmeninių technologijų („Growth Hacking“, skaitmeninės rinkodaros) specialistų skaičiaus didinimą, kurių gretos Lietuvoje mažos tačiau poreikis tarptautinėje rinkoje didelis.
Įvedus karantino apribojimus mokymai vyksta nuotoliniu būdu.
Sertifikatai
„Batijos technologijų institutas“ yra įregistruotas Švietimo ir mokslo institucijų registre. Instituto parengtos programos atitinka nustatytus reikalavimus ir yra įregistruotos Kvalifikacijos tobulinimo programų ir renginių registre, gaunant individualų programos kodą. Mokymo įstaiga siūlo tiek neformalias programas, skirtas kompetencijų įgijimui arba tobulinimui, tiek ilgąsias formalias programas, skirtas profesinės kvalifikacijos įgijimui, kurias baigus išduodamas oficialus diplomas. Profesinio mokymo programos yra suderintos ir patvirtintos Lietuvos Respublikos Švietimo ir mokslo ministerijos akredituotos kompetencijų vertinimo institucijos.
Kniahininas
Kniahìninas – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 25 km į šiaurės rytus nuo Vileikos.
Istorija
XIX a. buvo dvaras, Kniahinino valsčiaus centras Vileikos apskrityje. 1966 m. prie Kniahinino kaimo prijungtos kelios aplinkinės gyvenvietės – Kniahinino geležinkelio stotis, Senasis Kniahininas, Mickavičai, Vasiulkai.
Visgirdai (Baltarusija)
Visgirdai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į vakarus nuo Benekainių, 1,5 km nuo sienos su Lietuva, tuoj šiauriau Balčininkų, Balaciankos (Pabrasčio) kairiajame krante. Eina kelias Balčininkai–Pašalčis.
Istorija
XIX a. pab. kaimas buvo Lydos apskrities Benekainių valsčiuje, Balčininkų apylinkėje, Balčininkų dvarininkų Putkamerų valda.
Denis Spicov
Denis Spicov (, g. 1996 m. rugpjūčio 16 d. Vožegoje) – Rusijos slidinėjimo kroso sportininkas, olimpinis prizininkas.
Skibiškės
Skibiškės – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Parudaminio, Petešos miškų apsuptyje.
Denis Spicov
Biografija
2018 m. Spicov pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos pasaulio taurės varžybose, kuomet sportininkas užėmė trečią vietą pasaulio taurės etape Italijos. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse rusas iškovojo du sidabro ir vieną bronzos medalius.
2019 m. Spicov debiutavo pasaulio čempionate, bet medalių nepelnė.
2022 m. žiemos olimpiadoje Spicov 30 km skiatlono varžybose finišo liniją kirto antras ir iškovojo sidabro medalį.
Afrodizijas
Afrodizijas  – helenistinis Senovės Graikijos miestas, kuris buvo įsikūręs Karijoje, dabartinėje Turkijos teritorijoje. 2017 m. įrašytas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Miesto pavadinimas kilęs nuo meilės deivės Afroditės, kuriai čia romėnai pastatė šventyklą III a. pr. m. e. Buvo antikinės religijos židinys iki V a. Miestui tapus Bizantijos imperijos dalimi įsigalėjo krikščionybė. Garsėjo skulptūromis ir filosofijos mokyklomis. VII a. sugriautas žemės drebėjimo. Taip pat išlikęs II a. statytas odeonas, stadionas, talpinantis 30 tūkst. žmonių. Jame kadaise vyko gladiatorių kautynės ir vežimų lenktynės. Tai vienas iš geriausiai išlikusių Antikos epochos stadionų. Senovinį miesto gyvenimą atskleidžia III–V a. palikti uolų raižiniai.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
1984–1985 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
Finalo rungtynių baigtis buvo 1-1, o tokiu atveju vykdavo rungtynių peržaidimai. ---
Peržaidimas
-
Galintėnai
Galintėnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, į rytus nuo kaimo telkšo Gailinto ir Gailintėnų ežerai, vakarų pusėje auga Noškūnų miškai. Stūkso Galintėnų kalnas (168 m).
Istorija
XX a. viduryje veikė Galintėnų pradinė mokykla.
Transpozazė
Transpozazė yra fermentas, kuris jungiasi prie transpozono pabaigos ir katalizuoja jo judėjimą į kitą genomo vietą iškirpdamas ir įklijuodamas arba replikacijos transpozicijos būdu.
Žodis „transpozazė“ buvo paminėtas žmonių, kurie nuklonavo fermentą reikalingą Tn3 transpozono transpozicijai. Transpozonų egzistavimą 1940 m. paskelbė Barbara McClintock, kuri tyrinėjo kukurūzų paveldimumą, bet tikrasis molekulinis pagrindas buvo apibūdintas vėlesnių tyrimų metu. McClintock atrado, kad chromosomų dalys pakeičia savo padėtį, šokinėdamos nuo vienos chromosomos iki kitos. Šių transpozonų perskirstymas (kurie koduoja spalvas) leido kitoms pigmentiniams genams pasireikšti. Transpozicija kukurūzuose pakeitė jų spalvas, nors kituose organizmuose, kaip bakterijos, tai gali lemti atsparumą nuo antibiotikų. Transpozicija taip pat svarbi kuriant genetinę įvairovę ir taip įvairios rūšys prisitaiko prie kintančių aplinkos sąlygų. Žmogaus evoliucijos eigoje apie 40 % žmogaus genomo keitė savo vietas transpozicijos metodu.
Transpozazės yra grupuojamos pagal EC numerius EC 2.7.7.
Genų kodavimas transpozaze yra labiausiai paplitęs daugelio organizmų genomuose.
Šlėgelio kuoduotasis pingvinas
Šlėgelio kuoduotasis pingvinas (Eudyptes schlegeli) – pingvinų (Sphenisciformes) būrio paukštis. Rūšis pavadinta vokiečių zoologo Hermano Šlėgelio vardu.
Papilitimas
Gausiausios kolonijos yra Makvorio saloje (Australija, Tasmanijos valstija).
Išvaizda
Vidutinio dydžio: patinų kūno ilgis yra 73 cm, o patelių – 69 cm. Prieš veisimosi periodą sveria 4.2–6.3 kg, o veisimosi metu yra 3–5 kg svorio.
Skruostai, gerklė ir pilvas yra balti. Viršugalvis, nugara, sparnų išorinė pusė ir uodega yra juodos spalvos. Virš uodegos yra balta dėmė. Ne veisimosi periodu nugaros plunksnos įgauna bronzinį atspalvį. Virš antsnapio ir akių yra ilgų geltonų, oranžinių ir juodų plunksnų kuokštai. Jauniklių kuokštai nėra vešlūs.
Snapas oranžinis arba rudai raudonas. Jauniklių snapai yra trumpesni, rudi. Sparnai plokšti, 176–203 mm ilgio. Letenos yra ryškiai rožinės, kulnai ir padai gali būti juodi. Letenų pirštai sujungti plaukiojamąja plėve. Nagai tamsiai rudi.
Biologija
Minta kriliumi, žibintūninėmis žuvimis ir smulkiais kalmarais. Medžioja 6-32 m gylyje, reikalui esant gali panerti iki 226 m.
Monogamai. Veisimosi periodas nuo rugsėjo iki kovo. Pirmieji į Makvorio salą grįžta patinai. Patelės grįžta dviem savaitėmis vėliau. Lizdą krauna patinas – iki 1,6 km nuo kranto ir apie 200 m virš jūros lygio vietoje. . Lizdas tarp uolų, seklioje duobutėje. Išklotas žole ir akmenukais. Dėtyje du kiaušinai. Pirmasis sveria 100 g, dažniausiai būna neapvaisintas. Kartais patys tėvai jį išmeta iš lizdo. Antras kiaušinis yra padedamas 4-6 dienų bėgyje, sveria 159 g. Perėjimas trunka 36 dienas. Peri abu tėvai, kas 12 dienų vienas kitą pakeisdami. Pirmąsias tris savaites patinas saugo ir šildo jauniklius, o patelė ieško maisto. Jaunikliai maitinami 2-3 kartus per dieną. Po 3 savaičių jaunikliai būriasi į grupeles, vadinamas „lopšeliais“. Maisto ieško abu tėvai. 70 dienų jaunikliai pradeda savarankišką gyvenimą. Natūralus gamtinis jauniklių priešas – antarktinis plėšikas. Jis medžioja ne tik jauniklius, bet ir naikina kiaušinius. Suaugusių pingvinų priešai yra ausytieji ruoniai ir pietiniai jūrų drambliai.
Apsauga
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis didysis Šlėgelio pingvinas yra beveik nykstanti rūšis. Populiacijos stabilumui kelia grėsmę: 19 amžiuje pingvinai buvo medžiojami dėl taukų. Iš vieno pingvino buvo gaunama 0,5 l taukų. 1870–1919 Tasmanijos vyriausybė išdavė licenziją 150 000 pingvinų (Šlėgelio kuoduotojo ir karališkojo pingvino) medžioklei per metus. 1905 metais Makvorio saloje buvo telikę 2000 individų. Uždraudus medžioklę ir kiaušinių rinkimą populiacija išaugo iki 850 000 perinčių porų.
Daiva Jodeikaitė
Daiva Jodeikaitė (g. 1966 m. balandžio 1 d. Rokiškyje) – Lietuvos krepšininkė, trenerė, ilgametė nacionalinės moterų krepšinio rinktinės narė.
Nonkonformizmas (krikščionybė)
Nonkonformizmas ( 'ne' + conformis 'panašus, atitinkantis') – Jungtinės Karalystės protestantų srovė, nepriklausiusi anglikonų bažnyčiai. Šis simbolinis pavadinimas vartotas XVII–XX a.
Nonkonformistai – nariai religinių Jungtinės Karalystės organizacijų, kurios daugeliu teologinių klausimų nesutinka su anglikonų bažnyčia, nonkonformistais vadinti, pavyzdžiui, baptistai, metodistai, kongregacionalistai, kvakeriai ir kiti. Istoriškai terminas susijęs su puritonų atsisakymu paklusti 1559 m. Suprematiniam (Act of Supremacy) ir Uniformistiniam (Act of Uniformity) aktams.
Anglijoje vykstant Reformacijai, prasidėjusiai XVI a. valdant karaliui Henrikui VIII, dėl karaliaus konflikto su popiežiumi dalis Romos katalikų bažnyčios karaliaus buvo atskirta nuo Romos ir karalius tapo tos bažnyčios dalies, tapusios savarankiška anglikonų bažnyčia, vadovu.
Naujoji bažnyčia daugeliu atvejų išsaugojo ankstesnę prabangą bei sudėtingas apeigas, ir prieš tai ėmė protestuoti atsiradę naujieji jos tolesnio reformavimo šalininkai, buvusieji radikalesni protestantai. Dalis jų oficialiosios bažnyčios sudėtyje suformavo asketiškesnę Žemąją bažnyčią, priešinamą su Aukštąja bažnyčia, o kiti iš viso nematė galimybės bendradarbiauti su valstybine Anglijos bažnyčia ir tapo jos priešininkais, „disenteriais“ ( < 'nesutinku'). Jie buvo susiskirstę į daugybę srovių.