cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Felipe Colombo
Serialai, filmai ir teatras
2009 m. nuo gegužės 11 d. per "Canal 13" kompanija "Pol - ka"pradėjo transliuoti naują serialą "Ensename a vivir", kuriame vaidina Felipe Colombo. Jo personažas – Cristobal – jaunesnysis Luc’o brolis, kuris dar tik pradeda gyventi savarankiškai. Nors jis gana brandus ir turi pinigų, negali išsižadėti savo instinktų: jis tikras mergišius, vengiantis įsipareigojimų. Viskas pasikeičia kai jis sutinka Ro ir ją įsimyli, deja, ji pasirodo ne taip lengvai prieinama. Clodine pažada juos suvesti, mainas, kad Cristobal padėtų jai pasiekti Luc’ą.
2010 m. sausio 7 d. Buenos Airėse įvyko filmo „Matar a Videla“ ("Nužudyti Videlą") premjera. Filmas pasakoja apie jaunuolį – Julian Alvarengą (Diego Mesaglio), kuris priima sprendimą – nusižudyti. Jis pasilieka savaitės laikotarpį, kad pabaigtų pradėtus darbus ir atsisveikintų su gyvenimu. Filme vaidina: Diego Mesaglio, Emilia Attias, María Fiorentino, Felipe Colombo, Juan Leyrado, Nicolás Condito bei Estela de Carlotto.
Nuorodos
Camilos ir Felipes forumas
Felipes forumas Lietuvoje
Darvaza
Pragaro vartai
thumb|left|240px
Ties Darvaza plyti labai dideli gamtinių dujų telkiniai. 1971 m. geologai, gręždami paviršių, atrado didelę požeminę ertmę, pripildytą dujų. Ertmė įgriuvo ir susidarė ~70 m skersmens duobė. Kad būtų išvengta nuodingų dujų nuotėkio, ertmė uždegta, tikintis, kad dujos sudegs per kelias dienas. Tačiau Darvazos dujų duobė tebedega iki šiol. Vietiniai ją praminė „pragaro vartais“. Degdamos dujos išskiria daug anglies dvideginio ir prisideda prie klimato atšilimo. 2010 m. prezidentas Gurbangulis Berdimuhamedovas nurodė ertmę užpilti. Ateityje planuojama pradėti gretimų dujų telkinių eksploataciją.
Nuorodos
Derweze
Ispaniškoji partija
Ispaniškoji partija (arba Ruy Lopez anglakalbėse šalyse) – šachmatų debiutas. Pirmieji ėjimai:
'''1. e4 e5 2. Žf3 Žc6 3. Rb5'''
Vienas populiariausių debiutų. Galima tokia daugybė variantų, kad šachmatų debiutų enciklopedijoje visi kodai nuo C60 iki C99 skirti vien tik jiems.
Istorija
Ispaniškoji partija anglakalbėse šalyse vadinama ispanų XVI a. kunigo Ruji Lopeso vardu. Jis šio ir kitų debiutų studijas aprašė 150 psl. knygoje „Libro del Ajedrez“ (1561 m.). (ši knyga turėjo ir kai kurių ezoterinių arba netgi nesąžiningų patarimų, pvz., rekomenduojama padėti lentą taip, kad saulė šviestų į varžovo akis). Nors ir vadinamas Riuji Lopeso vardu, tačiau šis debiutas buvo žinomas dar anksčiau – aptinkamas 1490 m. rašytame Getingeno rankraštyje.
Debiutas vis dar plačiai naudojamas, beveik visi žaidėjai jį yra naudoję tam tikru momentu (dviguba karaliaus pėstininkų pradžia labai paplitusi meistrų žaidime) ir daugelis šį debiutą žaidžia tiek baltais, tiek juodais.
Pagrindai
Įprasta, kad baltieji trečiu ėjimu atakuoja žirgą, kuris gina e5 pėstininką nuo f3 esančio juodųjų žirgo. Reikėtų pažymėti, kad baltųjų grėsmė laimėti juodųjų e eilės pėstininką su '''4. Rxc6 dc 5. Žxe5 yra iliuzinė – juodieji gali atsakyti 5…Vd4''', grasinant iškart 2 figūroms (šakutė): žirgui ir e4 pėstininkui ir laimint figūrą su gera pozicija. 3.Rb5 tebėra geras ėjimas: išvystoma figūra, pasirengiama rokiruotei, ir sukeliama potenciali grėsmė (surišimas) juodųjų karaliui. Tačiau kadangi trečias baltųjų ėjimas nereiškia neišvengiamos grėsmės, juodieji gali atsakyti daugybe būdų, iš kurių populiariausias 3…a6.
Tęsiniai
Populiariausia gynyba nuo ispaniškosios partijos - 3…a6 (Morfio gynyba). Tai - labiausiai ištyrinėtas ispaniškosios partijos variantas. Yra ir kiti variantai, iš jų rimtai ištyrinėti šie:
Joiči Doi
(g. 1973 m. liepos 25 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2004–2005 m., su ja dalyvavo 2006 m. pasaulio futbolo čempionate.
Mūsų rytojus
„Mūsų rytojus“ – Lietuvos ūkininkų laikraštis, ėjęs 1927–1936 m. Kaune.
Laikraštis
„Mūsų rytojų“ leido bendrovės „Kaimo žodis“, „Pažanga“, nuo 1933 m. – „Rytojus“. Iki 1932 m. leistas kas savaitę, nuo 1933 m. – kas dvi savaites. Vienas populiariausių to meto leidinių Lietuvoje. Spausdino Bronius Gurvičių spaustuvė, Spindulio spaustuvė, Valstybės spaustuvė Kaune. Tiražas 1927 m. – 25 000, 1932 m. – 100 000 egzempliorių.
Spausdino Lietuvos ir užsienio naujienas, rašė apie žemės ūkio, gyvulininkystės, namų ūkio, kultūros, švietimo ir kitais klausimais. Leido priedus „Jubiliejinė spaudos talka“ (1929 m.), „Ūkis ir namai“ (1933–1936 m.).
Bendradarbiavo: Stasys Bagdonas, Tadas Ivanauskas, Fabijonas Kemėšis, Faustas Kirša, Jokūbas Stanišauskas, Matas Šalčius, Petras Vaičiūnas ir kiti.
Daniel Day-Lewis
Danielis Maiklas Bleikas Dei-Luisas (g. 1957 m. balandžio 29 d.) – Anglijos aktorius. Turi Britanijos ir Airijos pilietybes.
Jaunystė
1957 m. Danielis Dei-Luisas gimė Londone poeto Sesilio Dei-Luiso (Cecil Day-Lewis) ir aktorės Džilės Balkon (Jill Balcon) šeimoje. Danielio tėvas Sesilis buvo anglų ir airių kilmės, gimė Airijoje, Lyšo grafystėje. Anglijoje Danielio tėvas ėmė gyventi nuo dvejų metų, vėliau tapo Jungtinės Karalystės karalienės rūmų poetu. Danielio motina buvo žydė, o jo senelių iš motinos pusės šeimos atsikėlė į Angliją iš Latvijos ir Lenkijos. Jo senelis iš motinos pusės, seras Maiklas Balkonas (Sir Michael Balcon), buvo žymi britų kino istorijos figūra, vadovavo kino studijai „Ealing Studios“. Kai Danieliui buvo dveji, šeima persikėlė į Krūms Hilą Grinviče, į pietus nuo Londono, kur Danielis Dei-Luisas užaugo su savo vyresniąja seserimi Tamasina Dei-Luis. Ji tapo dokumentinių filmų kūrėja.
Kol Dei-Luisas gyveno Grinviče, jį dažnai užgauliodavo vietiniai vaikai, nes jis iš dalies buvo žydų kilmės ir kilęs iš aukštuomenės. Danielis gerai išmoko kalbėti vietine tartimi, perėmė vietines manieras ir pats tai laiko savo pirmąja įtikinančia vaidyba. Paauglystėje jis mėgo pažeidinėti įstatymus vagiliaudamas ar darydamas kitokius smulkius nusikaltimus.
1968 m. jo tėvai suvokdami, kad sūnaus elgesys pasidarė nebevaldomas, išsiuntė jį į savarankišką Sevenoukso mokyklą Bedeilse, Kente, kur jam teko apsigyventi bendrabutyje. Mokyklos jis nekentė, tačiau susidomėjo dailidės amatu, vaidyba ir žvejyba. Neapykanta mokyklai vis augo, tad po dvejų metų jis buvo perkeltas į kitą savarankišką mokyklą Petersfilde (Hempšyras), kurią taip pat lankė ir jo sesuo. Mokykla atrodė laisvesnė ir kūrybiškesnė. Netrukus, jau būdamas keturiolikos, Danielis suvaidino chuligano vaidmenį filme „Sekmadienis, prakeiktas sekmadienis“ (Sunday Bloody Sunday). Jis šį nutikimą įvardija kaip „rojų“, nes jam buvo sumokėta £2 už tai, kad jis apgadintų prabangias mašinas, pastatytas šalia vietinės bažnyčios.
1975 m. palikus Bedeilsą (Bedales) jo maištingumas pamažu atlėgo. Be to, jis turėjo nuspręsti, kokios karjeros nori siekti. Nors Dei-Luisas jau buvo pasižymėjęs kaip artistas Londono Nacionaliniame jaunimo teatre, jis pateikė prašymą dirbti baldžiaus mokiniu, tačiau jo nepriėmė, nes neturėjo patirties. Vėliau jis buvo priimtas į Bristolio „Old Vic“ teatro mokyklą, kurią lankė trejus metus, po to pagaliau žengė ir į paties „Old Vic“ teatro sceną.
XX a. IX dešimtmetis
Devintajame XX a. dešimtmetyje Dei-Luisas dirbo teatre ir televizijoje, taip pat ir BBC serialuose „Frost in May“ ir „How Many Miles to Babylon?“. Praėjus vienuolikai metų po jo kino debiuto, Dei-Luisas tęsė karjerą kine ir suvaidino nežymų Kolino vaidmenį filme „Gandis“, kur jis užgauliojo pagrindinį filmo veikėją ir užtai buvo išbartas motinos. 1982 m. atliko itin pasisekusį vaidmenį pjesėje „Another Country“. Kitais metais jam atiteko pirmojo kapitono padėjėjo vaidmuo filme „The Bounty“, po kurio jis prisijungė prie „Royal Shakespeare Company“ ir atliko Romeo bei Fluto vaidmenis pjesėse „Romeo ir Džuljeta“ ir „Vasarvidžio nakties sapnas“.
1985 m. Dei-Luisas vaidino homoseksualą filme „My Beautiful Laundrette“. Veiksmas vyksta 9-ajame dešimtmetyje, kai Jungtinės Karalystės ministrė pirmininkė buvo Margareta Tečer. Daugiau publikos dėmesio sulaukė suvaidinęs filme „A Room with a View“ (1986 m.). 1987 m. Dei-Luisas atliko pagrindinį vaidmenį Milano Kunderos filme „Nepakeliamas būties lengvumas“, kuriame taip pat vaidino Lena Olin ir Džiuljeta Binoš. Jis vaidino Čekijos chirurgą, kurio hiperaktyvus, tik seksualiniais santykiais paremtas gyvenimas apsiverčia aukštyn kojomis, kai jis pamilsta moterį. Filmuojant aštuonis mėnesius jis pramoko kalbėti čekiškai ir pirmąkart atliko vaidmenį iki filmavimo pabaigos.
Kenotafas
thumb|200px|Kenotafas [[Londonas|Londone britų kariams, žuvusiems Pirmajame pasauliniame kare]] Kenotafas  – simbolinis antkapinis paminklas, statomas pagerbti mirusįjį, kurio kapas arba palaidojimo vieta nėra žinoma. Dažnai statomas tuo atveju, jei mirusiojo palaikai yra sunkiai pasiekiamoje vietoje, jei jie negali būti palaidoti tėvynėje, jei mirusysis buvo kremuotas.
Daniel Day-Lewis
XX a. IX dešimtmetis
Nepriekaištinga veikėjo Krisčio Brauno vaidyba 1989 m. Džimo Šeridano filme „Mano kairė koja“ jam pelnė daug apdovanojimų, taip pat ir pirmąjį „Oskarą“. Vaidmeniui jis ruošėsi dažnai lankydamasis Sandymount School Clinic klinikoje Dubline, kur jis susibendravo su vienu kitu neįgaliuoju, iš kurių keletas buvo nebyliai. Visą filmavimą jis buvo atsidavęs savo vaidmeniui Paralyžiuotu žmogumi likdavo ne tik filmuojamas, bet ir už kadro; kadangi jis likdavo sėdėti vežymėlyje, filmavimo grupė turėdavo jam padėti judėti, jiems tekdavo kartu su vėžimėliu jį perkelti per apšvietimo laidus, o tai juos itin nervindavo. Visi šie suvaržymai turėjo Dei-Luisui padėti įsijausti į Brauno vaidmenį.
Kenotafas
Istorija
Kenotafai pradėti statyti Senovės Egipte ir Senovės Graikijoje. Šiuo metu kenotafai statomi ne tik kapinėse, bet ir visuomeninėse vietose – aikštėse, parkuose, skveruose, žūties vietose, keliuose. Kenotafai skirstomi pagal žuvusiųjų skaičių į vienetinius, grupinius arba masinius, pagal statinio tipą į laikinus ir nuolatinius, pagal žuvusiųjų užsiėmimą – lakūnams, alpinistams, jūreiviams, astronautams pagerbti.
Daniel Day-Lewis
XX a. IX dešimtmetis
1989 m. Dei-Luisas sugrįžo į teatro sceną dirbti su Ričardu Eiru (Richard Eyre) Londono nacionalinio teatro pjesėje „Hamletas“, bet nualpo viduryje scenos, kurioje Hamletas pirmąkart išvysta savo tėvo šmėklą. Jis ėmė nevaržomai kūkčioti, tad jį pakeitė Džeremis Nortamas (Jeremy Northam), kuris dar ir sulaukė atsistojusių žiūrovų ovacijų. Sklido gandai, kad jis pamatė savo paties tėvo šmėklą, o tai patvirtino britų įžymybių pokalbių laidoje „Parkinson“. Po šio nutikimo Dei-Luisas daugiau nebegrįžo į teatro sceną.
XX a. X dešimtmetis
Jam vėl teko dirbti su Džimu Šeridanu filme „Vardan tėvo“, kur jis suvaidino Džerį Konloną, vieną iš Gildfordo ketverto narių, kuriuos Laikinoji Airijos respublikonų armija (IRA) neteisingai apkaltino Gildfordo barų sprogdinimais ir nuteisė. Jis numetė daug svorio, kartkartėmis imdavo kalbėti Šiaurės Airijos akcentu ir tam tikrą laiką praleido kalėjimo kameroje. Be to, jis pareikalavo kūrybinės grupės, kad šie aplietų jį šaltu vandeniu ir iškeiktų.
1993 m. vaidino Martino Skorsezės filme „Nekaltybės amžius“. Jis du mėnesius vaikščiojo Niujorko gatvėmis šaltu oru, dėvėdamas XIX a. 8-ojo dešimtmečio aristokratiškus drabužius ir cilindrą.
1996 m. Dei-Luisas vaidino filme „Salemo raganos“ (The Crucible – 'išmėginimas', 'tiglis (didelis katilas)'). Filmuodamasis susipažino su būsimąja žmona, scenarijaus autoriaus dukterimi Rebeka Miler. Vėliau jis Džimo Šeridano filme „Boksininkas“ vaidino buvusį boksininką, neseniai išėjusį iš kalėjimo.
thumb|left|200px|Dei-Luisas 2005 m. Po šio filmo Dei-Luisas trumpai pasitraukė iš vaidybos ir grįžo prie savo senos aistros – dailidės amato. Jis išsikėlė į Florenciją Italijoje, kur susidomėjo batsiuvyste ir netgi tapo batsiuvio mokiniu.
XXI a. I dešimtmetis
Į kino ekranus grįžo su filmu „Niujorko gaujos“ (2002 m.), vaidindamas nusikaltėlių gaujos lyderį Viljamą „Skerdiką“ Katingą. Dei-Luisas mokėsi pas mėsininką, o per filmavimo pertraukas visada tebevaidindavo „Skerdiką“ ir netgi kalbėdavo Niujorko akcentu. Šis vaidmuo jam atnešė trečiąją „Oskaro“ nominaciją.
Po filmo „Niujorko gaujos“, Dei-Luiso žmona režisierė Rebeka Miler pasiūlė jam pagrindinį vaidmenį filme „Baladė apie Džeką ir Rožę“, kur jis vaidino mirštantį vyrą, besigailintį, kaip susiklostė jo gyvenimas. Filmuodamasis jis nusprendė gyventi atskirai nuo savo žmonos, kad geriau įsijaustų į vaidmenį.
thumb|right|185px|Daniel Day-Lewis BAFTA apdovanojimuose, 2008 m. 2007 m. jis vaidino Polo Tomo Andersono filme „Bus kraujo“. Už vaidmenį šiame filme pelnė antrąjį geriausio pagrindinio vaidmens aktoriaus „Oskaro“ apdovanojimą. Vėliau Danielis Dei-Luisas vaidino Robo Maršalo miuziklo adaptacijoje „Devyni“ (2009 m.), kurią režisavo Gvidas Kontinis.
Asmeninis gyvenimas
Dei-Luisas susitikinėjo su prancūzų aktore Isabele Adženi. Santykiai truko šešerius metus, bet juodu galiausiai išsiskyrė. Jųdviejų sūnus Gabrielius Keinas Dei-Luisas gimė 1995 m. Niujorke, praėjus keliems mėnesiams po jųdviejų išsiskyrimo.
1996 m. filmuojant „Salemo raganas“ (The Crucible), jis susipažino su scenarijaus autoriaus dukterimi Rebeka Miler ir tais pačiais metais jie susituokė. Pora susilaukė dviejų sūnų – Ronano Kelo Dei-Luiso (g. 1998) ir Kešelio Bleiko Dei-Luiso (g. 2002). 1993 m. Dei-Luisui buvo suteikta Airijos pilietybė. Jis taip pat turi ir Britanijos pilietybę.
Kinas
thumb|185px|right|Daniel Day-Lewis 2008 m.
Nicki Minaj
Onika Tania Maradž žinoma kaip Niki Minaž (Nicki Minaj, g. 1982 m. gruodžio 8 d.) – iš Trinidado ir Tobago kilusi reperė ir dainų autorė.
Biografija
Niki Minadž gimė Port of Speino priemiestyje trinidadiečių ir indų šeimoje. Būdama penkerių emigravo į Niujorką, Jungtines Amerikos Valstijas. Minadž baigė LaGuardia vidurinė mokyklą, kuri specializuojasi muzikos ir vizualinio meno srityje ir yra žymi savo garsiais mokiniais.
Atlikėja savo muzikinė karjerą pradėjo 2004 m. bet didelės sėkmės nesulaukė. Reperė sukūrė kelis įrašus ir pasirodė hiphopo žurnale XXL. 2008 m. Minadž pelnė metų atlikėjos titulą „Underground Music Awards“ apdovanojimuose. 2009 m. atlikėjos įrašus pastebėjo įrašų kompanijos ir pasiūlė jai kontraktą. 2010 m. atlikėja išleido pirmąjį oficialų singlą „Massive Attack“. Minadž antrasis singlas „Your Love“ užėmė pirmąją poziciją JAV repo topuose. 2010 m. lapkričio 19 d. atlikėją išleido savo debiutinį albumą „Pink Friday“. Tais pačiais metais Minaž tapo pirmąja moterimi, kuri pateko į MTV rengiamą karščiausių metų hiphopo atlikėjų dešimtuką ir pasiekė „Billboard Hot 100“ rekordą, kuomet atlikėjos septynios dainos vienu metu pateko į geriausiųjų šimtuką.
Paupinė
Paupinė (arba Paupynė) – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Suvieko, Latvijos pasienyje, prie Lukštos upelio. Veda keliukas iš Raudinės.
Dringelis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Dringelienė (ištekėjusi moteris) ir Dringelytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Plekšniažuvės
Plekšniažuvės (Pleuronectiformes) – stipinpelekių žuvų būrys. Plokščiais šonais, nesimetriškos jūrų žuvys. Dugne guli ant šono. Abi akys yra tik toje kūno pusėje, kuri atgręžta į viršų, kai žuvis guli ant dugno. Nugarinis ir analinis pelekai labai ilgi. Ikrai pelaginiai. Jaunikliai iš pradžių būna simteriški. Daugelio plekšniažuvių spalva atitinka jūros dugno spalvą, dėl to jas sunku pastebėti.
Mityba: Mailius minta zooplanktonu, suaugusios plekšnės - moliuskais, vėžiagyviais, kirmėlėmis ir kitais gyvūnais, kai kurios plekšninių rūšys plėšrios. Dantys stiprūs, todėl jos gali misti ir gyvūnais su tvirtu kiautu.
Verslinės žuvys.
Paupynė
Paupyne vadinamos gyvenvietės:
Kairiškė (Raseiniai)
Kairiškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Nemakščių, dešiniajame Žalpės krante.
Bukitingis
Bukitingis  – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Vakarų Sumatros provincijoje, 90 km nuo Padango. Įsikūręs Minangkabau aukštumose, apsuptas Marapio, Singalango ugnikalnių. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Turizmas (apylinkėse yra vaizdingų ežerų, kanjonų).
Istorija
1825 m. gyvenvietę Fort de Koko pavadinimu įkūrė olandai. Tai buvo viena pirmųjų olandų gyvenviečių saloje. 1856 m. pastatytas koledžas, 1891–1894 m. nutiestas geležinkelis. 1949 m., Indonezijos revoliucijos metu, Bukitingyje veikė laikinoji vyriausybė.
Dyglialapė mahonija
Dyglialapė mahonija (Mahonia aquifolium) – raugerškinių (Berberidaceae) šeimos, mahonijų (Mahonia) genties augalas.
Tai nedidelis, visažalis krūmas, paplitęs Šiaurės Amerikoje, tačiau auginamas ir Europoje. Lietuvoje auginamas kaip dekoratyvinis augalas. Augalo aukštis 50-150 cm. Lapai standūs, tamsiai žali, dygliuotais kraštais. Žydi balandį-gegužę geltonais žiedais, sutelktuose trumpose daugiažiedėse kekėse. Jiems nužydėjus susidaro mėlynos uogos. Jos naudojamos liaudies medicinoje, kulinarijoje.
Dyglialapė mahonija – JAV Oregono valstijos simbolis.
thumb|left|240px|Dyglialapės mahonijos žiedas thumb|left|180px|Dyglialapės mahonijos uogos
Eduardo Galeano
Gimė Montevidėjuje, viduriniosios klasės, italų, ispanų, vokiečių ir velsiečių kilmės šeimoje. Jaunystėje domėjosi futbolu, dirbo paprastus darbus (gamyklos darbininku, paštininku, tekstų surinkėju ir kt.), piešė politines karikatūras. Apie 1960 m. pradėjo žurnalisto karjerą žurnale „Marcha“, taip pat redagavo „Época“, rašė knygas, politinius straipsnius.
Po 1973 m. įvykusio karinio perversmo, Galeanas suimtas, o vėliau išsiųstas iš šalies, jo knyga „Lotynų Amerikos atvertos venos“ uždrausta (ne tik Urugvajuje, bet vėliau ir Čilėje, bei Argentinoje, tuomet valdytose dešiniųjų diktatūrų). Eduardas Galeanas apsigyveno Argentinoje, rašė žurnalą Crisis, bet ten taip pat netrukus įvyko perversmas, žurnalistas buvo įtrauktas į mirties sąrašus. Jis emigravo į Ispaniją.
1985 m. rašytojas grįžo į Urugvajų ir ten gyveno iki mirties. Galeanas itin rėmė ir sveikino Tabarė Vaskeso, kairiųjų kandidato pergalę šalies prezidento rinkimuose. Karakase įkūrus visoje Lotynų Amerikoje transliuojamą kanalą „TeleSUR“, Galeanas tapo jo komiteto nariu, apžvalgininku.
2006 m. Eduardas Galeanas prisidėjo prie peticijos dėl Puerto Riko nepriklausomybės. 2009 m. per Amerikos valstybių vadovų suvažiavimą, Venesuelos prezidentas Hugo Čiavesas įteikė JAV prezidentui Barakui Obamai Galeano knygą „Lotynų Amerikos atvertos venos“. Šis gestas išpopuliarino knygą už Lotynų Amerikos ribų.
Eduardas Galeanas savo veikaluose, pasisakymuose daug dėmesio skyrė Lotynų Amerikos istorijai, socialinei nelygybei, kritikavo JAV ir kitų Europos šalių kišimąsi į Lotynų Amerikos valstybių reikalus, kapitalistinę valdžią, rėmė socialistines vyriausybes, indėnų teisių, gamtosaugos judėjimus.
Bulidenas
Bulidenas (SV Boliden) – miestelis šiaurės Švedijoje, Vesterbotene, 28,5 km į vakarus nuo Šelefteo.
Istorija
Nuo XVII a. iki 1967 m. veikė kasyklos, kuriose kastos polimetalų, švino, cinko rūdos. Kasta požeminiu būdu.
thumb|left|240px|Bažnyčia
Penas ir Teleris
thumb|right|Penn Jillette (kairėje) ir Teller Penas ir Teleris (Penn & Teller) – iliuzionistų ir komikų Penn Jillette ir Teller duetas iš JAV. Jie yra žinomi dėl savo išoriškai žiaurių triukų, taip pat – įvairių paranormalių galių „turinčių“ žmonių ir kitokių mitų atskleidinėjimo, ateizmo ir skepticizmo propagavimo. Kiti iliuzionistai duetą vertina kontroversiškai dėl magijos triukų ir metodų – kartais, paslaptyje laikytų net šimtą ir daugiau metų – atskleidinėjimo žiūrovams.
Pasirodymuose paprastai kalba tik Penas, Teleris tyli.
Nuo 2001 m. duetas atlieka pasirodymus Rio All Suite Hotel and Casino viešbutyje-kazino Las Vegase, taip pat vedė televizijos laidą „Bullshit!“.
Kumamoto prefektūra
Kumamoto prefektūra  – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū saloje. Sostinė – Kumamotas.
Istorija
Seniau ši prefektūra buvo žinoma kaip Higo žemė.
Geografija
thumb|250px|Kumamoto prefektūros žemėlapis Kumamoto prefektūra įsikūrusi Kiūšiū salos centre. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Fukuokos ir Oitos prefektūromis, rytuose – su Mijadzakio prefektūra ir pietuose – su Kagošimos prefektūra.
Prefektūros rytuose stovi aukščiausias Japonijoje veikiantis ugnikalnis – Aso ugnikalnis (1592 m).
Miestai
Kumamoto prefektūroje yra 14 miestų:
Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:
Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai
Nuo 2003 m. balandžio įvykdyta 16 sujungimų. Paskutinis įvykdytas 2006 m. kovo 27 d., kuomet Hondo ir Ušibukos miestai bei Amakusos apskrityje buvę Amakusos, Arijakės, Gošiouros, Icuvos, Kavauros, Kuratakės, Šinvos ir Sumoto miesteliai sujungti į vieną naują Amakusos miestą.
Ekonomika
Kumamote įsikūrusi „Honda“ įmonė.
Sportas
Kumamoto prefektūroje esti viena futbolo komanda, pavadinimu „Rosso Kumamoto“, įsikūrusi (Kumamoto mieste).
Liutauras Varanavičius
Liutauras Varanavičius (g. 1970 m. kovo 17 d. Kaune) – vadybininkas, bankininkas, sporto veikėjas.
Biografija
Nuo 1977 m. iki 1985 m. mokėsi Kauno 35-ojoje vidurinėje mokykloje, nuo 1985 m. iki 1989 m. Kauno aukštesniojoje technikos mokykloje. Nuo 1989 m. iki 1995 m. studijavo VDU Biznio ir vadybos fakultete, magistras.
Vedęs; žmona Sandra (g. 1973 m.), sūnūs Kipras ir Kasparas, dukra Elzė Mija.
Karjera
Nuo 1991 m. iki 1993 m. dirbo bendrame Lietuvos, Europos Banko ir Šiaurės šalių Investicijų banko padalinyje Lietuvoje – Lietuvos investicijų banke, nuo 1993 m. UAB „MAS Consult“ partneris (kartu su keliais partneriais įkūrė vieną pirmųjų Lietuvoje konsultacinių kompanijų ir maklerių kontorą).
1997 m. pradėjo vadovauti AB Ūkio bankas, tapdamas jauniausiu banko valdybos pirmininku Lietuvos bankininkystės istorijoje. Jam vadovaujant buvo atlikta pilna AB Ūkio bankas reorganizacija. Ją atlikus, regioninę reikšmę iki tol turėjęs bankas tapo sparčiausiai augančiu šalyje.
Nuo 2000 m. iki 2006 m. dirbo ŪBIG kontroliuojamame banke „Balkan Investment Bank AD“, nuo 2005 m. iki 2006 m. ŪBIG valdomo Škotijos Heart of Midlothian FC valdybos narys.
Sportinė veikla
Nuo 2000 m. iki 2012 m. Lietuvos futbolo federacijos prezidentas (perrinktas pakartotinai kadencijai 2002 ir 2006 m.), nuo 2003 m. iki 2007 m. UEFA Pagalbos programų komiteto narys, nuo 2007 m. UEFA HatTrick komiteto vicepirmininkas, nuo 2005 m. FIFA Goal komiteto narys. 2009 m. kovą Europos futbolo asociacijų sąjungos (UEFA) kongrese dvejų metų kadencijai išrinktas šios organizacijos vykdomojo komiteto nariu.
Partinė veikla
Nuo 1988 m. Lietuvos Sąjūdžio aktyvistas, 1-osios Sąjūdžio lektorių mokyklos absolventas; nuo 1989–1990 m. – Lietuvos Demokratų Partijos steigėjas ir valdybos narys; nuo 1990 m. – Lietuvos liberalų sąjungos (dabar Lietuvos Liberalų ir centro sąjunga) narys. 1996 m. balotiravosi į Lietuvos Respublikos Seimą Kauno Aleksoto-Žaliakalnio apygardoje nuo Lietuvos liberalų sąjungos.
Hofintendantas
Hofintendantas  – Rusijos imperatoriaus rūmų statybininko pareigybė ir jas einantis asmuo.
Pareigybė egzistavo 1743–1851 m. Įvesta 1743 m. balandžio 20 d. įsaku, kuris hofintendanto kontorą ir hofintendantus padarė pavaldžiais oberhofmaršalui. 1745 m. V. Tatiščevo parašytoje knygoje „Лексикон Российский исторический, географический, политический и гражданский“ ('Rusijos leksikonas istorinis, geografinis, politinis ir civilinis') rašoma „hofintendantas rūmų statytojas, kuris turi prižiūrėti visus dvarui priklausančius statinius, tokius kaip namai, daržai, sodai ir kt., juos remontuoti ir suremontuotus perduoti naudoti, paklūsta oberhofmaršalo valdžiai“.
1722 m. Rangų lentelėje hofintendantai buvo V klasės. Pagal 1796 m. gruodžio 30 d. rūmų etatus hofintendantas buvo pavaldus oberhofmaršalui (II klasė) ir rangų lentelėje buvo III klasės.
Hofintendanto vardas panaikintas 1851 m. kartu su hofintendanto kontora.
Cukertorto debiutas
Cukertoto debiutas (dar vadinamas Ateities debiutu) – debiutas, kurio charakteringa pradžia – 1.Žf3. Debiutas pavadintas vokiečių šachmatininko Johannes Zukertorto garbei. Cukertorto debiutas dažnai vadinamas Rečio debiutu, bet šis terminas labiau taikomas Cukertorto debiuto variantui '''1. Žf3 d5 2. c4'''. Retis naudojo šį būdą nugalėdamas Chosė Raulį Kapablanką 1924 m. Šachmatų debiutų enciklopedijoje (Encyclopaedia of Chess Openings-ECO) Cukertorto debiutas žymimas nuo A04 iki A09.
Pasak ChessBase, iš 20 galimų pirmųjų ėjimų, 1.Žf3 yra trečias pagal populiarumą. Jis perkelia žirgą į gerą laukelį ir paruošia greitai rokiruotei. Baltieji išlaiko lankstumą, nesiverždami pėstininkais į centrą ir gali laukti, ką darys juodieji. Nedidelis ėjimo trūkumas tas, kad užblokuojamas f linijos pėstininkas. Tai nėra problema, jei baltieji nesiruošia jo artimiausiu metu judinti, bet netenkama galimybės žaisti f3 ir Žge2.
Įprastai 1.Žf3 pereina į 1.d4, senąją indiškąją pradžią arba valdovės gambitą. Jei baltieji po to eina c4, pozicija gali virsti angliškuoju debiutu. Pozicija gali virsti netgi siciliškąja gynyba, jei žaidimas pradedamas 1.Žf3 c5 2.e4
Jei žaidimas nevirsta kokiu nors kitu debiutu, pagrindiniai Cukertorto debiuto ėjimai yra šie:
Didieji Kanapynai
Didieji Kanapynai arba Očakovas (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Steinsruh, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kubanovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas, 1928 m. rugsėjo 20 d. prijungtas prie Gudaičių. 1947–2008 m. Krasnogorskojės apylinkės kaimas.
Baltarusijos universitetas
Baltarusijos valstybinis universitetas – universitetas Minske, didžiausias ir seniausias Baltarusijos universitetas, įkurtas 1921 m.
CA Chacarita Juniors
Chacarita Juniors – Argentinos futbolo klubas iš Buenos Airių priemiesčio San Martino.
Istorija
Įkurtas 1906 m. Buenos Airių kvartale Čakaritoje. 1940 m. persikėlė į San Martiną.
Iki 1979 m. varžėsi daugiausia pirmajame divizione. Vėliau – antrajame arba trečiajame, o aukščiausiąją lygą pakildavo tik kartais ir trumpam (1999–2004, 2009, 2017 m.).
Krustpilis
thumb|Krustpilis Krustpilis  – Jekabpilio miesto dalis, 1920–1964 m. buvo savarankiškas miestas.
Istorija
Krustpilio regionas buvo apgyvendintas jau I tūkstantmetyje prieš Kristų. Tai rodo arheologiniai kasinėjimai latgalių Ašuotės piliakalnyje (atlikti 1949–1954 m.) ir kitur regione.
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Krustpilis paminėtas 1237 m., kai Rygos vyskupas netoli Asuotės pastatė pilį (Kreutzburg). Pavadinimą ji gavo dėl kryžiškai suformuotų patalpų.
Dromantas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Dromantienė (ištekėjusi moteris) ir Dromantaitė (mergautinė pavardė).
Krustpilis
Istorija
Po ATR padalijimo 1772 m. Krustpilis atiteko Rusijai. Rusų–turkų karo metu (1877–1878 m.). Krustpilyje buvo apgyvendinti turkų belaisviai, iš kurių daugelis liko gyventi pastoviai. Netoli Asuotės piliakalnio yra turkų kapai. 1784 m. Krustpilis gavo miestelio statusą. Krustpilio vystymąsi skatino Rygos – Orlos geležinkelio linijos statyba 1861 m. Po 1904 m., kai atidarė Ventspilio – Ribinsko geležinkelio liniją, miestelio reikšmė padidėjo.
Miesto teisės paskirtos 1920 m. 1924 m. prie miesto prijungta Zylanų stotis ir Zylanų kaimas. 1932 m. pastatytas cukraus fabrikas. 1935 m. Krustpilyje gyveno 3658 žmonės, iš jų 53 % buvo latviai. 1950–1962 m. rajono centras. 1962 m. prijungtas prie Jekabpilio.
Kursyšiai
Kursyšiai  – kaimas Latvijoje, Saldaus savivaldybėje, 18 km į pietvakarius nuo Saldaus, 11 km nuo Lietuvos sienos. Valsčiaus centras. Praeina kelias P105 (Butnariai–Saldus–Ežerė). Į rytus nuo kaimo dunkso dideli miškai ir pelkynai.
Visatos evoliucija
Visatos evoliucija: prieš Didįjį Sprogimą Visata buvo ypatingosios būsenos ir be galo didelio tankio. Po pirmųjų sekundžių, praėjusių po Didžiojo sprogimo pradžios, susiformavo visi dabar gerai žinomi jėgų laukai: gravitacinis, elektromagnetinis, stiprusis ir silpnasis, taip pat ir elementariosios medžiagos dalelės ir elektromagnetinio spinduliavimo kvantai – fotonai.
Pusę milijonų metų Visata buvo labai tanki ir karšta. Kai tankis dėl plėtimosi sumažėjo, temperatūra nukrito iki 3000 K. Tuomet susiformavo vandenilio ir helio atomų branduoliai. Nuo to laiko išliko vadinamasis reliktinis spinduliavimas 1 mm ilgio radijo bangų ruože. Šis spinduliavimas ir galaktikų raudonasis poslinkis parodo Visatos plėtimosi pradžią.
250 mln. metų po sprogimo dujų temperatūra nukrito iki 200 K. Dujos pradėjo telktis į 1011–1013 MS masės progalaktinius gniužulus, sudarytus tik iš vandenilio ir helio atomų. Iš gniužulų susidarė pirmosios galaktikos. Kiek vėliau progalaktikos suskilo į dar mažesnius gniužulus, iš kurių susidarė pirmosios žvaigždės ir jų spiečiai.
Progalaktiniai dujų gniužulai buvo maždaug sferinės formos. Iš jų susidarė elipsinės galaktikos bei spiralinių galaktikų sferoidai. Šių progalaktikų, kurios pradėjo tvarkingai suktis apie savo ašį, dujinė medžiaga susiplojo ir sudarė sukimosi plokštumas – spiralinių galaktikų diskus. Progalaktikos, kurios labai lėtai sukosi apie savo ašį, liko elipsinėmis.
Kosmologi
Krūminiai
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių.
Serbijos ir Juodkalnijos futbolo čempionatas
Serbijos ir Juodkalnijos futbolo čempionatas (iki 2003 m. vasario Jugoslavijos futbolo čempionatas) vyko suskilusioje Jugoslavijoje, kuri 2003 m. persivadino Serbija ir Juodkalnija. Pirmenybės vyko nuo 1992 metų, kai iš Jugoslavijos čempionato pasitraukė bosnių ir makedonų komandos, iki 2006 metų, kai atsiskyrė Juodkalnija.
Eschinantas
Eschinantas, ešinantas (Aeschynanthus) – gesnerijinių (Gesneriaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso svyrantys augalai su ryškių spalvų žiedais. Juos apdulkina paukščiai.
Auga Pietų ir Pietryčių Azijoje, Indonezijos salose, Naujojoje Gvinėjoje ir Filipinuose.
Kapučinas
thumb|250ps|Kapučinas su piešiniu iš pieno putos Kapučinas ( 'gobtuvas') – kavos gėrimas gaminamas iš šilto pieno, espreso ir pieno putos, ruošiamas 1:1:1 (pienas:espresas:puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 150–180 ml ribose.
Kapučino tradiciškai patiekiamas porcelianiniuose puodeliuose, nes šie geriausiai išlaiko šilumą. Pieno puta veikia tarsi termoizoliatorius – kava ilgiau išlieka šilta.
Kapučino gėrimas buvo vartojamas Italijoje jau ankstyvaisiais 1900 m. Jo populiarumas augo kaip kartu su espreso virimo aparatais kavinėse ir restoranuose. Aparatai buvo ištobulinti per ir po II Pasaulinio karo. 1950 m. Itališkas kapučinas įgavo dabartinį pavidalą.
Sudėtis
Be espresso, svarbiausia dalis ruošiant kapučino yra pieno riebumas ir jo temperatūra. Kai kapučino šildomas pienas pradeda garuoti, susikuria mikro putos. Jos atsiranda, kai piene pasirodo maži oro burbuliukai suteikiantys pienui švelnumą ir saldumą. Tradicinė kapučino susideda iš espresso į kurį įpilamas karštas putojantis pienas ir taip susidaro apie 1 cm storumo pieno puta viršuje. Mišinių variavimas paprastai vadinamas cappuccino chiagro (šviesus kapučino, taip pat vadinamas dar ir šlapiuoju kapučino) su daugiau pieno nei įprastai.
Norint išgauti reikiamą porciją putų, tam reikalingas atskiras dėmesys, nes šildant pieną, jis garuoja ir tai tampa sudėtingiausiu kapučino ruošimo etapu, nes gėrimą reikia paruošti tinkamai. Be to, patyrę virėjai gali pasiekti meninius gabumus, nes vėliau tą pieną reikia kruopščiai užlieti ant espresso kavos viršaus.
Populiarumas
Kapučino gėrimas buvo išragautas didžiojoje Europos dalyje, Australijoje, Pietų Amerikoje ir kituose kosmopolitiniuose regionuose Šiaurės Amerikoje. Iki 1990 metų vidurio kapučino buvo daromas daug plačiau ir prieinamas šiaurės amerikiečiams, kai aukštesni nei vidutinio lygio bufetai šoktelėjo aukščiau.
Italijoje kapučino vartodavo rytais pusryčių metu su bandelėmis (croissant), geriau pažįstamomis Italijoje kaip cornetto pyragaičiais. Paprastai italai negeria kapučino valgydami arba pusryčiaudami. Kitose šalyse vartodavo dienos metu arba po vakarienės.
Jungtinėse Valstijose „apledėjęs kapučino“ (arba kapučino „Freddo“) yra neteisingu pavadinimu. Tai neteisingo ingrediento vartojimas, kai putojantis pienas paprastai neįtraukiamas ir pakeičiamas ledu. Be putojančio pieno, gėrimas vadinamas ledine latte. Tačiau jis vis tiek yra paplitęs kai kuriose nutolusiose nuo pajūrio šalyse kur puta yra pridedama į ledinę latte prieš patiekimą. Tarptautinės kavinių normos draudžia ruošti karšto pieno bangą virš šalto ledo, nes taip greičiau kaupiasi bakterijos. Tačiau yra įmanomi šalto pieno putos variavimo metodai, ir taip išvengiama nesutarimų ir ginčų kylančių dėl karšto pieno ir ledo.
XXI a. amžiaus pradžioje kapučino pateikimas buvo keičiamas greito maisto užkandinėse. Paskutiniais amžiaus metais kavinės vadovaujasi savarankiškai. Jos pradėjo siūlyti tradicinę kapučino kavą tinkamame kiekyje (penkių - šešių uncijų, 148-177 ml) tik kitos kavinės taiko skirtingą bruožą, dar padidinti kavos dydį iki 20 uncijų. Tokia kava nėra tikroji kapučino, bet paprasta caffe latte su papildoma puta.
Naujamiestis (Kaunas)
Kauno naujamiestis – centrinė Kauno miesto dalis, esanti į rytus nuo Senamiesčio, beveik pačiame miesto centre. Pagrindinė gatvė – Laisvės alėja (1,5 km, prasidedanti ties Vytauto prospektu ir pasibaigianti Senamiesčio pradžioje), yra Vienybės, J. Mačiūno, Savivaldybės aikštės.
Naujamiestyje stovi Kauno miesto savivaldybės pastatas (pastatytas 1939 m., architektai A. Funkas, A. Lukošaitis, B. Elsbergas), Vytauto paminklas, Kauno soboras, Kauno Šv. Kryžiaus (Karmelitų) bažnyčia, Kauno evangelikų reformatų bažnyčia, Laisvės paminklas (atstatytas 1989 m., skulptorius Juozas Zikaras), Kauno karo muziejus, kariljonas (už bokšto yra S. Nėries memorialas, skulptorius B. Bučas), Kauno paveikslų galerija (architektai S. Juškys, K. Kisielius, E. Miliūnas), „Pieno centro“ rūmai (pastatyti 1931 m., architektas Vytautas Landsbergis-Žemkalnis), centrinio pašto rūmai (pastatyti 1932 m., architektas F. Vizbaras), Kauno zoologijos muziejus (architektai A. Keturta, K. Zykus), kino teatras „Romuva“ {1940 m., architektas Nikolajus Mačiulskis). Šalia Muzikinio teatro įrengtas miesto sodas, kurį nuo senamiesčio riboja išlikęs Kauno miesto gynybinės sienos fragmentas su Malūnininko bokštu.
Istorija
thumb|left|Dvi stačiatikių cerkvės [[Ramybės parkas|Ramybės parke]]
XX a. tarpukariu vadintas Naujuoju miestu. Maždaug iki amžiaus vidurio pietrytinė dalis buvo vadinama Karmelitais pagal ten stovinčią Karmelitų bažnyčią.
1923 m. buvo 16898 gyventojai.
Bikūnų II piliakalnis
Bikūnų II piliakalnis, Kapų Kalnas – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 7079; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1682; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Bikūnų, Sudeikių seniūnija. Pasiekiamas iš Bikūnų centro pasukus į kairę vakarų kryptimi link Armališkių, pavažiavus 400 m yra kairėje į pietus nuo kelio.
Piliakalnis
Bikūnų antrasis piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, 2,4 km į šiaurę nuo Bikūnų pirmojo piliakalnio. Ne didesnę nei 30 m skersmens aikštelę XX a. pradžioje sunaikino karjeras, kastas iš vakarų pusės. Išliko tik šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės esanti 15x12 m dydžio terasa ir iki 12 m aukščio statūs šlaitai.
Tyrimai
2001 m. Dalius Ribokas išlikusioje piliakalnio šiaurinėje dalyje ištyrė bendrą 73,25 m² plotą, rado akmeninio kirvuko išgrąžą, lygios keramikos šukę bei 16 XV a. – XVI a. kapų. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-27; Nr.: KPD-RM-252. Paminklo teritorijos plotas 9700 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Folkrokas
Folkrokas – pramoginės muzikos stilius, jungiantis folkloro ir roko muzikos elementus; grindžiamas liaudies muzikos (dažniausiai vokalinės) intonacijų, melodijų, harmonijos, roko muzikos ritmikos, harmonijos, orkestruotės sinteze. Atsirado 1965 m. JAV.
Savo pirminiu pavidalu folkroko muzika pasižymėjo tvirtu vokalu ir „švariu“ (be efektų) elektrinių instrumentų naudojimu (dažniausiai jie leisdavo džeržgiančius garsus). Repertuaras buvo daugiausia formuojamas iš folk šaltinių, labiausiai iš folk įkvėptų dainininkų - dainų tekstų kūrėjų, tokių kaip Bobas Dylanas. Svetainė „All Music Guide“ už folko ir roko muzikos stilių sujungimą laurus teikia ir grupei The Beatles 1964 m.
Pats folkrokas nuvedė į eklektinį stilių - electric folk (britų folkrokas), buvusį 6-ajame deš. ir išgarsintą grupių Pentangle ir Fairport Convention. Grupės į amerikietiškąjį folkroką įjungė tradicinių britų folkroko elementų. Tuo pačiu metu buvo pradėta maišyti Bretanės šaknis su airiškomis ir škotiškomis šaknimis ir roko muzika. Vėliau buvo suformuota grupė, jungianti tradicionalistus folk muzikantus. Jie norėjo įdėti elektrinį stiprinimą ir vėliau aiškius roko elementus į savo muziką.
Tai turėjo kelias pasekmes:
Keltiškasis rokas jungė Airijos, Škotijos, Kornvalio ir Bretanės tradicinę ir ritmingą roko muziką. Iš pradžių jis laikėsi arti folkroko su savo repertuaru priklausančiu nuo tradicinių keltų smuikų, arfų melodijų ir tradicinių vokalo stilių, bet vėliau jis įdėjo į savo muziką stiprinimo ir perkusijos lygius, skirtus grupėms.
Folkroko kilmė
Folkrokas atsirado XX a. 7-ajame dešimtmetyje, susijungus trims elementams: miestų ir koledžų vokalinių folk grupių muzikinei kūrybai, dainininkų - dainų tekstų kūrėjų eilėms ir po britų muzikinės invazijos (laikotarpio, kai britų dainos buvo itin populiarios JAV) atgimusiam Šiaurės Amerikos rokenrolui. Miesto folk vokalinių grupių žanrą išpopuliarino Fredas Hellermanas, įkūręs grupę Weavers. Jų muzika, didelis repertuaras su tradicine folk medžiaga ir dainos aktualiomis temomis įkvėpė kitas grupes, tokias kaip The Kingston trio, The Chad Mitchell Trio, New Christy Minstrels, ir „koledžų folk“ grupes kaip The Brothers Four, The Four Freshmen, The Four Prepps, The Highwaymen. Visos grupės turėjo stiprius vokalus ir repertuarus, besisiejančius su folk muzika ir dainomis aktualia tema.
Kai buvo sudaryta sąvoka dainų tekstų kūrėjas, ji buvo iškart priklijuota Bobui Dylanui, Fredui Neilui ir kitiems folk dainų kūrėjams. Dylano medžiaga davė daug originalių grūdų folkroko malūnui, ne tik JAV, bet ir Jungtinėje Karalystėje.
Niekas nebūtų maišęsi su roko muzika, jei ne britų muzikinė invazija. Beatles, The Rolling Stones ir daug kitų britų grupių vėl supažindino Ameriką su dideliais rokenrolo kūrybiniais potencialais. Viena iš pirmųjų juos pamačiusi buvo grupė The Beach Boys. Nors jie buvo ne folkroko grupė, bet jie įkvėpė tą žanrą.
Žinoma, folkroko atlikėjų buvo ir iki britų muzikinės invazijos. Tai Link Wray, Buddy Holly, The Everly Brothers. Jie būtų likę nepastebėti, jei ne išpopuliarėjęs žanras.
Folkroko suklestėjimas
JAV folkrokas suklestėjo XX a. tarp 6-o ir 7-o deš. Jis tapo vienu iš to meto hipių sąjūdžio saviraiškos būdų. Tokie JAV miestai kaip San Franciskas, Denveris, Niujorkas tapo folkroko kultūros centrais. Folk artistai šnekėjo su masėmis savomis dainomis, kurių tekstai buvo persunkti gyvenimiškomis aktualijomis, apie taiką, visuotinį supratimą ir t. t.
Country folk
Kilęs iš folk įkvėptas Bob Dylan'o ir ankstyvesnių muzikantų muzikos ir roko muzikos iš britų muzikinės invazijos, folkrokas vėliau įjungė country folk elementus, taip įtraukiantis Hank Williams ir kitus.
Electric folk
Britų folk rock stilius (dažnai vadinamas electric folk) buvo sukurtas grupių Fairport Convention, Pentangle ir Steeleye Span. Pentangle buvo įkvėpta klasikos ir džiazo, tad vengė elektrinių instrumentų. Steeleye Span įvedė į muziką elektrinius instrumentus ir eksperimentavo su dainų struktūromis. Nick Drake muzika turėjo didelį poveikį moderniam folkrokui. Herbert Jansch ir John Renbourn išvystė sudėtingą akustinių gitarų duetą, dažnai vadinamą folkbaroku.
Geidučiai
Geidučiai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Šačių.
Folkrokas
Electric folk
Britų folkroką taip pat įkvėpė eksperimentinė muzika, kuri vėliau peraugo į progresinį roką.
Geidučiai
Etimologija
Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Geidutis. Rašytiniuose šaltiniuose rašoma Giejduciej.
Geografija
Kaimo žemės plyti abipus kelio Šatės–Rukai. Pietvakariniu pakraščiu teka Paniatkupis (Bartuvos dešinysis intakas), išteka Ersla (Šatos kairysis intakas). miniatiūra|240px|left|Kaimo kraštovaizdis
Folkrokas
Europoje ir aplink Viduržemio jūrą
Vengrijoje roko ir folk jungimas prasidėjo 1965 m., kai grupė Illes supažindino su vengrų muzikiniu folkloru ir pradėjo jungti ją su savo ritmine muzika. Vėliau įvairios grupės kūrė savitą muziką, naudodamos keistus ritmus, progresinio roko, vengrų ir graikų, bulgarų ir kitų tautų tradicinės muzikos elementus.
Geidučiai
Istorija
Apie XV–XVI a. įkurtas bajorkaimis, kurio dvasiniu gyvenimu rūpinosi Mosėdžio parapijos kunigai.
Folkrokas
Europoje ir aplink Viduržemio jūrą
Rumunijoje Transsylvania Phoenix į savo roko muziką įjungė folk muzikos elementų, norėdami sudaryti kompromisą su vyriausybe dėl roko slopinimo. Jiems nepavyko.
Geidučiai
Istorija
1846 m. buvo 11 dūmų, 1923 m. – 40 ūkių.
Folkrokas
Europoje ir aplink Viduržemio jūrą
Kiti roko ir folk junginiai: Naujasis Flamenco (Ispanijoje); orientuota į pop muziką Šiaurės Afrikos rai muzika; The Pogues (anglų - airių); Horslips (airiai); Susana Seivane ir Hevia - maišė tradicijas su moderniomis šokių melodijomis. Dropkick Murphys maišė tradicinę airių muziką ir pankroką.
Druktenis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Druktenienė (ištekėjusi moteris) ir Druktenytė (mergautinė pavardė).
Geidučiai
Žymūs žmonės
Gimė:
Folkrokas
Europoje ir aplink Viduržemio jūrą
Turkija irgi palaikė folkroką, imdami muzikinius elementus iš Balkanų, Eurazijos ir Juodosios jūros regiono.
Druktenis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Folkrokas
Europoje ir aplink Viduržemio jūrą
Italijoje yra sunku rasti ribą tarp folk ir jų etninės muzikos, dėl jos geografinės padėties ir istorijos. Folk muzikos pamatai buvo padėti ieškant populiarios muzikos. Italijoje dainų kūrėjai ėmė amerikietiškus modelius. šaknys galėtų būti Fabrizo De Andre ir Angelo Branduardi. Jie tradicinėje muzikoje ėmė naudoti bosinę gitarą ir būgnus. Grupė Lou Dalfin į folk įliejo bosinę gitarą, būgnus, elektrinę gitarą, klavišinius, saksofoną. The Gang (iš pradžių buvusi punk muzikos stiliaus grupė, vėliau tapusi folkroko grupe) elektrinę gitarą pakeitė dvylikastyge akustine gitara, įdėjo smuiką, akordeoną, armonikėlę ir fleitas. Jie ėmė dainuoti aktualiomis temomis. Grupė Modena City Ramblers sukūrė Combat folk - sumaišė Clash albumo „Combat Rock“ muziką su folk. Ši muzika buvo folkrokas, skleidžiantis stiprią ir visuomeninę žinią.
Kanados folkrokas
Kanados folkrokas yra iš dalies susietas su keltiškojo roko tradicijomis. Stiliaus pradininkės - grupės Figgy Duff, Wonderful Grand Band, Spirits of the West. Kitos grupės: The Band, Lava Hay, Captain Tractor, Celtae, Mudmen, Great Big Sea, Great Lake Swimmer. Dainininkai - dainų tekstų kūrėjai: Neil Young, Joni Mitchell, David Wiffen, Stan Rogers.
Lietuvių folkroko grupės
Folkroko stiliaus autorines dainas kuria ir atlieka grupės Skylė, Pievos. Tradicinį lietuvių folklorą su roko išraiškos priemonėmis jungia grupės Atalyja ir Žalvarinis, Libertė, Kitava, Spanxti, Marga muzika ir kt.
Žymiausia lietuvių folkroko grupė Atalyja susibūrė 1998 m. Jungia tradicinį lietuvių folklorą su roko, džiazo, indų muzikos elementais. Greta vokalo, būgnų ir gitarų gausiai naudoja ir tradicinius lietuvių instrumentus: kankles, dūdmaišį, skudučius, dambrelį, smuiką.
Grupė Žalvarinis susibūrė 2001 m., jungia lietuvių folklorą su sunkiojo roko ir metalo išraiškos priemonėmis.
Bungo sąsiauris
thumb|250px|Bungo sąsiauris – į pietus nuo Šikoku
Bungo sąsiauris  – sąsiauris Japonijoje, tarp Kiūšiū ir Šikoku salų. Jungia Vidinę Japonijos jūrą su Ramiuoju vandenynu. Ilgis – 65 km. Plotis nuo 30 iki 75 km. Mažiausias gylis farvateryje ~75 m. Pakrantėse daug užutėkių. Svarbiausi uostai – Usukis, Saekis (Hirošima).
Jankiškė (Raseiniai)
Jankiškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Balčių.
Pincetas
thumb|250px|Chirurginis pincetas
Pincetas ( – žnyplelės) – nedidelės spyruokliuojančios žnyplelės, vartojamos surenkant ir ardant tikslius mechanizmus. Medicinoje dažniausiai naudojamas chirurginis pincetas (aštriais dantytais galais) ir anatominis (bukais galais). Operacijos metu pincetu paimami ir prilaikomi audiniai, tvarstomoji medžiaga, smulkūs instrumentai.
Masaši Oguro
(g. 1980 m. gegužės 4 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2005–2008 m., su ja dalyvavo 2006 m. pasaulio futbolo čempionate.
Latė
thumb|Latė thumb|Latės gamyba
Latė ( 'pienas') – šilto pieno gėrimas su espreso kava. Gėrimas gaminamas iš espreso, smulkiapučio pieno ir pieno putos, ruošiamas 1:5:0,1 (espresas: pienas: puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 240–360 ml ribose.
Kilmė
Italijoje terminas latte reiškia „pienas“. Kas dabar angliakalbėse šalyse vadinama latte, Italijoje yra caffe e latte („kava su pienu“) panaši į prancūzų café au lait ar ispanų café con leche. Caffe Latte šiandien yra gerai žinoma tarptautiniame kavos meniu, kuris apima ir kapučino (cappuccino) ir espresą.
Latte Italijoje kilo iš įkvėpimo, bet tarptautiniai serviravimo metodai gali skirtis nuo originalių (pavyzdžiui, pupelių skrudinimu, naudojamo espresso ir pieno kiekiais).
Europoje dažnai naudojamas prancūziškas terminas café au lait, nors Jungtinėse Amerikos Valstijose taip apibūdinamas kavos su šiltu pienu gėrimas kuris dažniau patiekiamas dubenėlyje.
Paderevekas
Paderevekas  – kaimas Lenkijos rytuose, Sterdino valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Placidas Šarkauskas
Placidas Šarkauskas (Pliacidas, 1871 m. gegužės 15 d. Raseiniuose – 1919 m. balandžio 19 d. Alovėje) – kunigas, knygnešys.
Biografija
Organizavo lietuviškos spaudos gabenimą iš Mažosios Lietuvos ir jos platinimą savoje ir aplinkinėse parapijose. Placidui Šarkauskui talkino Adomas Padleckas iš Želabų k., taip pat Mykolas ir Stanislovas Vaiškūnai iš Kurpių k. Spaudos atgabendavo ir knygnešys elgeta Antanas Šakalys.
Pargabentą spaudą (maldaknyges, elementorius ir kt. įvairias brošiūras) perduodavo knygnešiams Antanui Juršėnui, Augustinui Janutėnui ir kitiems, kurie ją platindavo savo parapijų kaimuose. Buvo sumanus ir atsargus: nei klebonijoje, nei pas artimus platintojus knygų nelaikydavo ir drausdavo tai daryti savo padėjėjams bei platintojams. Tarnaitė Konstancija lietuvišką spaudą slėpdavo viename iš parapijos vienkiemių.