cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
LATGA
Tarptautinė narystė
GESAC (1990 m.) Europos autorių ir kompozitorių bendrijų susivienijimas – 34 narės (iš ES, Norvegijos, Šveicarijos), LATGA nuo 2005 m.;
CISAC (1926 m.) Tarptautinė autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacija – 239 narės, LATGA – nuo 1992 m.;
IFFRO Tarptautinė reprografinio atgaminimo teisių organizacijų konfederacija – 145 narės, LATGA – nuo 2003 m.;
EVA Europos vizualiųjų menų bendrijų susivienijimas – 26 narės, LATGA – nuo 2000 m.
Deividas Kizala
Deividas Kizala (g. 1998 m. vasario 12 d. Kaune) – Lietuvos šokių ant ledo sportininkas, nuo 2019 m. čiuožiantis kartu su Paulina Ramanauskaite.
2022 m. Kizala ir Ramanauskaitė pelnė teisę atstovauti Lietuva 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuomet Lietuvos prezidentas Gitanas Nausėda dukart atsisakė suteikti Lietuvos pilietybę kartu su Sauliumi Ambrulevičiumi čiuožusiai ir kelialapį pelniusiai amerikietei Allison Reed.
Rusijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Rusijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Finalo rungtynės
Sankt Peterburgo „Zenit“ finale nugalėjo varžovus 3-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę. -
1993 m. Brazilijos Grand Prix
Lenktynių rezultatai
Pilotai rungtynes baigė tokia tvarka:
Karveliškės (Ašmena)
Karveliškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Mūrinės Ašmenos kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 11 km į vakarus nuo Ašmenos, 3,5 km į pietvakarius nuo Mūrinės Ašmenos, durpynų apsuptyje. Praeina Daukšiškių–Vaseucų keliukas.
Alijasantana
Alijasantana (Aliyasantana, Aliya Katt) – matrilinijinė paveldėjimo sistema, kai paveldi vyriškio sesers sūnus, kurios ir dabar laikosi buntai ir kitos Karnatakos (Indija) pakrančių bendruomenės.
Marumakkathayam (malajalių kalba) buvo panaši sistema, kurios laikėsi nairai ir thijai (Thiyyas) regione, kuris dabar vadinasi Kerala.
Kilmė
Kai kurie antropologai, pvz., Marija Gimbutienė, teigė, kad matrilinijinės bendruomenės buvo įprastos ankstyvosiose žmonių kultūrose.
Matrilinijinės bendruomenės
Tulų bendruomenės, kurios laikėsi matrilinijinės paveldėjimo sistemos, buvo:
Raugai
Raugai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Jūžintų.
Emaar
Emaar Properties – didžiausia nekilnojamojo turto vystymo bendrovė Persijos įlankos regione. „Emaar“ veikla apima žemės nuosavybės investicijas ir jos plėtojimą, įvairų nekilnojamojo turto projektų vystymą bei jų valdymo paslaugas. Šios bendrovės pagrindinis konkurentas – Nakheel nekilnojamojo turto vystymo įmonė.
Ambicingi projektai
„Emaar Properties“ išplėtojo Burj Khalifa prekybinį centrą Dubajuje. Emaar Pradėjo aukščiausio pasaulyje dangoraižio statybą 1998 m. Burj Khalifa dangoraižis buvo baigtas statyti 2010 m. Viso šio projekto kaina siekė $20 mlrd. USD. Ši bendrovė taip pat yra išvysčiusi didžiausią pasaulyje prekybos centrą Dubai Mall.
Blinstrubai iš Tautvilo
Blinstrubai iš Tautvilo (lenk. Blinstruby z Towtwila) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemaitiškų-daniškų šaknų kilmingųjų bajorų giminė, pagal Lietuvoje išlikusius istorinius šaltinius žinoma nuo maždaug 1520-ųjų metų. Giminė susiformavo kunigaikščio Tautvilo giminei susiliejus su Blinstrubų gimine.
Istorija
Istorikas Albertas Kojalavičius-Vijūkas 1658 metais išleistame „Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės diduomenės herbyne“ Blinstrubus aprašo taip: „Blinstrubai kildinami iš Tautvilo, klesti Žemaitijos kunigaikštystėje ir Kauno paviete. Žmonės turtingi. Naudoja „Gulbės“ herbą.“ Herbyne nurodoma Žemaitija, o jei tiksliau, Viduklės pavietas, iš tiesų buvo pagrindinė Blinstrubų gyventa vieta. 1558 m., LDK revizoriaus Andriaus Ilgausko sudarytame, Batakių seniūnijos žemių inventoriuje paminėtas žemių savininkas, karališkasis bajoras Blinstrupas. Tai seniausias žinomas Blinstrubų paminėjimo faktas, kuris patvirtina, kad Blinstrubai Žemaitijoje gyveno jau LDK laikais, valdant karaliui Žygimantui Augustui, tai gi dar Gediminaičių dinastijos laikotarpiu.
Žymesni giminės atstovai
Tarp žymesnių giminės atstovų, be jau minėtų karališkųjų sekretorių Jurgio ir Jono, dar galima paminėti šiuos Blinstrubus: Jurgis (Jurijus) Blinstrubas – Lenkijos karalystės generolo Jano Podolskio kariuomenės rotmistras, kazokų būrio vadovas; Adomas Blinstrubas – Žemaičių Tribunolo deputatas 1595, 1602 ir 1621 m.; Juozapas Blinstrubas – Kauno pavieto rotmistras; Antanas Blinstrubas (1753.11.10-1798.07.16) – Kauno arklininkas, ginklininkas, maršalka, medžioklininkas, Kauno prekybos konfederacijos maršalka, Kauno žemės teismo teisėjas, Raudondvario dvaro valdytojas, grafų Zabielų globotinis; Pranas Blinstrubas (1760–1828.03.23) – Žemaitijos rotmistras; Teodoras Blinstrubas – Upytės stovyklininkas, Smolensko vaiskis; Mozė Motiejus Blinstrubas (1687–1766) – Vitebsko vaiskis, Kauno stovyklininkas; Teodoras Blinstrubas – (1906.11.26 – 1999.10.06) – Rietavo, Pilviškių, Šeduvos, Kupiškio, Vilkijos ir Oldenburgo (Vokietija) gimnazijų direktorius, JAV lietuvių bendruomenės ir Amerikos lietuvių tarybos ilgametis vadovas; Vladislovas Algimantas Blinstrubas (1939.10.25 – 2005.08.01) – Poetas, teatro ir kino režisierius, pedagogas.
Blinstrubiškių dvaras
thumb|left|Blinstrubiškių dvaras|400x400px Šalia Viduklės, Raseinių rajone, prie kelio Raseiniai-Viduklė iki 1968 m. stovėjo didelis dvaro kompleksas, nuo seniausių laikų vadintas Viduklės-Alsos, vėliau Viduklės-Paalsės, o nuo maždaug 1750-ųjų – Blinstrubiškių dvaru. Tai buvo viena seniausių herbo „Gulbė“ Blinstrubų iš Tautvilo tėvonijų. Pirmieji šio dvaro savininkai XVI amžiaus II-oje pusėje buvo herbo „Gulbė“ Simono Blinstrubo sūnūs Petras ir Kasparas Blinstrubai Alsiškiai iš Tautvilo. Išlikusiuose rašytiniuose šaltiniuose dvaras pirmą kartą paminimas 1586 sausio 8 dienos vaznio pranešime apie Kasparui, Simono sūnui, Alsiškiui Alsos dvare paliktą šaukimą. Tačiau dvaras greičiausiai egzistavo ir buvo Blinstrubų nuosavybė jau anksčiau. Apie 1580 m. broliai Kasparas ir Petras Blinstrubai Alsiškiai iš Tautvilo, pasiekę garbingą amžių, apsisprendė pasidalinti abu valdomus dvarus t. y. Viduklės-Alsos ir Pašaltuonio-Kulvertiškių. Kasparui Blinstrubui atiteko Viduklės-Alsos, Petrui Blinstrubui – Pašaltuonio Kulvertiškių dvaras. Tiesa, dalis žemių apie dvarų gyvenvietes išliko abiejų brolių nuosavybėje, kol vėliau jų vaikai ir vaikaičiai tas žemes pardavė. Viduklės-Alsos dvarą Kasparas Blinstrubas Alsiškis apie 1590 m. padovanojo sūnums Adomui ir Jurgiui (Jurijui). Broliui Jurgiui mirus 1598 m., visas dvaras de facto atiteko Adomui. Po mirties, Adomas paliko didžiąją Viduklės-Paalsės dvaro dalį savo sūnums Jurgiui ir Jonui, nedidelę dalį dvaro žemių palikdamas kitiems sūnums – Dovydui ir Samueliui Mozei. Paskutinis iš dvarą valdžiusių Blinstrubų – Sasių vaitas Jurgis Merkelis, 1734 m. kovo 14 d. savo priešmirtiniu testamentu, visą Viduklės-Paalsės dvarą paliko savo pusbroliui, tetos Daratos Blinstrubaitės Uvainienės sūnui Boguslavui Uvainiui iš Ivoškų. Be įvairų pastatų, dvaras turėjo nuosavą vandens malūną su tvenkiniu, karčemą prie kelio Raseiniai – Nemakščiai, protėvių kalvinistų koplyčią, sodą ir dvarui priklausiusį, dabar jau išnykusį Blinstrubiškių kaimą (buvusį tarp Paliepių ir Blinstrubiškių dvaro). Dvaro komplekso teritorija driekiesi kairiame Alsos upės krante, šalia dabartinio Žemaičių plento. 2020 m. spalio 5 dieną, po aukų rinkimo kampanijos, aktyviai talkininkaujant entuziastų grupei – bajorams Juozui Kazimierui Blistrabui, Broniui, Adelei, Vaidai ir Mindaugui Blistrubiams, Vincui Blinstrubui bei giminės istorikui-genealogui Šarūnui Blinstrubui, buvusioje Blinstrubiškių dvaro rūmų vietoje buvo pastatytas, o 2021 m. liepos 24 d., dalyvaujant gausiam aukotojų būriui, pašventintas ir iškilmingai atidarytas paminklinis akmuo kilmingųjų bajorų Blinstrubų iš Tautvilo atminimui. thumb|left|Kilmingųjų bajorų Blinstrubų iš Tautvilo atminimo akmuo|400x400px
Markučių tvenkinys
left|120px
Markučių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto pietrytinėje dalyje – Markučiuose. Sudarytas šaltiniuotoje vietoje užtvenkus bevardį upelį (Vilnios intakas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,16 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 133,8 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Į pietus iškart telkšo mažesnis (0,17 ha) tvenkinys. Tvenkinį supa Markučių dvaro parkas.
Lokaušėlė
Lokaušėlė arba Lokauša – upelis Lietuvoje, Panevėžio rajono pietvakariuose, Krekenavos seniūnijoje; Nevėžio dešinysis intakas. Prasideda Skilvionių miškuose, 1 km į rytus nuo Žibartonių. Teka į rytus, žemupyje – į pietryčius. Įteka į Nevėžį 93,3 km nuo jo žiočių, ties Linkavičiais (3 km į pietus nuo Krekenavos).
Intakas – Paltis (dešinysis).
Nemaišytina su kiek šiauriau tekančiu kitu Nevėžio intaku Lokauša.
Vandenvardis kildinamas nuo gyvūno pavadinimo lokys, lokė.
Valdovės žirgo gynyba
Valdovės žirgo gynyba, dar vadinama Nimcovičiaus valdovės pėstininko gynyba arba Bogoliubovo-Mikėno gynyba - šachmatų debiutas, kurio ėjimai:
1.d4 Žc6
Debiutas buvo mėgintas tokių hipermodernistų kaip A. Nimcovičius ar J. Bogoliubovas, bet niekada nebuvo populiarus. Ėjimas 1…Žc6 yra prastas, nes atiduoda centrą baltiesiems, užpuola apgintą pėstininką, gali prarasti tempą, kai po 2.d5 užiminėjant centrą žirgas pradedamas vaikyti po visą lentą arba atitraukiamas į pasyvią padėtį krašte. Be to, šiuo ėjimu blokuojamas c pėstininkas.
Dažniausiai valdovės žirgo gynyba pereina į kitą debiutą. Po 2.e4 žaidimas virsta Nimcovičiaus gynyba, o po 2.c4 d5 - Čigorino gynyba.
Yra ir originalių variantų, pvz., 2.d5, po kurio tenka traukti žirgą, dažniausiai į e5. Debiutas tampa panašus į Aliochino gynybą, tik priešingoje lentos pusėje.
Kuliešiai
Kuliešiai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Mūrinės Ašmenos kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 14 km į vakarus nuo Ašmenos, 4,5 km nuo Mūrinės Ašmenos. Praeina Mūrinės Ašmenos–Tabariškių kelias.
M. Sleževičiaus ministrų kabinetas
miniatiūra|286x286px|[[Mykolas Sleževičius|Mykolas Šleževičius]] Mykolo Sleževičiaus ministrų kabinetas – antrasis Lietuvos Respublikos Vyriausybės kabinetas.
Istorija
Antrasis kabinetas dirbo nuo 1918 m. gruodžio 26 d., kai atsistatydino pirmasis, iki 1919 m. kovo 5 d.
Kiribatis olimpinėse žaidynėse
Kiribatis olimpinėse žaidynėse dalyvauja nuo 2004 m. Valstybė niekada nedalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse.
Ilgą laiką šalis buvo neaktyvi tarptautiniame sporte. 1998 m. Kiribatis pirmą kartą sudalyvavo Sandraugos žaidynėse. Po to gimė idėja dalyvauti ir vasaros olimpinėse žaidynėse. 2003 m. tarptautinis olimpinis komitetas pripažino Kiribačio kandidatūra.
Kiribatis dažniausiai dalyvauja lengvosios atletikos ir sunkiosios atletikos varžybose. Aukščiausias šalies sportininkų pasiektas rezultatas – 13 vieta Meamea Thomas (sunkioji atletika, 2004 m.).
Švobos
Švobos  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Mūrinės Ašmenos kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 9 km į šiaurės vakarus nuo Ašmenos, 1 km į rytus nuo Mūrinės Ašmenos. Kaimas gatvinio išplanavimo. Šalimais teka Zahornikų upelis.
Raugalai
Raugalai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kudirkos Naumiesčio, prie Nopaičio upės.
Andoros geografija
Andora – valstybė Pietų Europoje, Pirėnų kalnų rytinėje dalyje tarp Ispanijos ir Prancūzijos. Neturi tiesioginio išėjimo prie jūros.
Bendras sienų ilgis 118 km. Šiaurėje ir rytuose ribojasi su Prancūzija (55 km), vakaruose ir pietuose su Ispanija (63 km). Šalies ilgis iš vakarų į rytus 65 km, plotis iš šiaurės į pietus (52 km).
Paviršius
Kalnų valstybė, išsidėsčiusi Pirėnų kalnų įduboje Šiaurinės Valyros ir Rytinės Valyros slėniuose. Teritorija žemėja iš šiaurės į pietus. Kalnai sudaryti iš kristalinių uolienų, būdingos karos – ledyninės kilmės duburiai su mažais kalnų ežerais. Šiaurės rytuose su Prancūzija jungia Envalyros perėja (2 408 m virš jūros lygio) ir La Kasos perėja (2091 m virš jūros lygio). Aukščiausios viršūnės pasienyje, žemiausia vieta – Valiros slėnyje, Ispanijos pasienyje (840 m virš jūros lygio).
Klimatas
Vyrauja vidutinių platumų jūrinis slėniuose ir alpinių pievų kalnuose. Daugiausia lyja pavasarį ir vasarą. Vidutiniškai žiemą šiaurėje sninga ~50, pietuose ~10 dienų per metus. Sniego danga kalnuose išsilaiko apie 200 dienų. Vidutinė oro temperatūra Eskalde: sausį +2 °C, liepą +19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 800 mm.
Paulina Ramanauskaitė (2003)
Paulina Ramanauskaitė (g. 2003 m. sausio 27 d. Kaune) – Lietuvos šokių ant ledo sportininkė, nuo 2019 m. čiuožianti kartu su Deividu Kizala.
2022 m. Kizala ir Ramanauskaitė pelnė teisę atstovauti Lietuva 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuomet Lietuvos prezidentas Gitanas Nausėda dukart atsisakė suteikti Lietuvos pilietybę kartu su Sauliumi Ambrulevičiumi čiuožusiai ir kelialapį pelniusiai amerikietei Allison Reed.
Andoros geografija
Vidaus vandenys
Beveik visa teritorija priklauso Valiros upės baseinui; Valyra įteka į Ebro intaką Segrę Ispanijoje. Valyros upės ilgis Andoros teritorijoje – 33 km, ją sudaro susiliejusios Šiaurinė ir Rytinė Valyros upės. Kalnuose daug tvenkinių, didžiausias Žuklaro tvenkinys.
Augalija
Auga lapuočių – ąžuolų, bukų, kaštonų, beržų – ir spygliuočių – eglių, pušų – miškai. Subalpinės ir alpinės pievos kalnuose.
Pievos ir ganyklos užima 53 %, miškai 34 %, dirbamoji žemė 2 % šalies teritorijos.
অ্যান্ডোরা
Julija Lipnickaja
Julija Lipnickaja (, g. 1998 m. birželio 5 d.) – rusų dailiojo čiuožimo sportininkė, moterų vienetų Europos čempionė, Olimpinių žaidynių dailiojo čiuožimo komandinių varžybų čempionė.
Rezultatai
WD = Pasitraukė <br style="clear:left;" />
Adomo Mickevičiaus skveras
miniatiūra|Adomo Mickevičiaus skveras Adomo Mickevičiaus skveras – Lietuvos skveras, esantis Vilniuje, Vilniaus Senamiestyje, prie šv. Onos bažnyčios varpinės bei Bernardinų bažnyčios Maironio gatvėje, netoli Vilnelės upės.
Lenkijos gyventojų surašymai
Lenkijos gyventojų surašymai vykdyti iki XX a. skirtinguose dabartinės Lenkijos regionuose skirtingose valstybėse. Nuo XX a., pasibaigus I pasauliniam karui surašymai vykdomi Lenkijos valstybės iniciatyva. 1921–1931 m. surašymai apėmė ir dalį dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijų.
Adomo Mickevičiaus skveras
Istorija
1984 m. pietinėje skvero dalyje pastatytas Adomo Mickevičiaus paminklas. Link jos veda trys takeliai ir bazaltiniai laipteliai.
1987 m. rugpjūčio 23 d. skvere įvyko pirmasis valdžios nesankcionuotas mitingas sovietmečiu ir pirmoji vieša antisovietinė demonstracija po 1972 m. „Kauno pavasario“.
Samoa olimpinėse žaidynėse
Samoa olimpinėse žaidynėse dalyvauja nuo 1984 m. Šalis niekad nedalyvavo žiemos olimpinėse žaidynėse. Nuo 1984 m. iki 1996 m. olimpiadose dalyvavo kaip Vakarų Samoa.
Samoa dažniausiai dalyvauja lengvosios atletikos, sunkiosios atletikos ir kontaktinio sporto varžybose. Šalis nėra pelniusios nei vieno olimpinio medalio. Aukščiausios sportininkų pasiektos vietos: sidabro medalis – Ele Opeloge (sunkioji atletika, 2008 m.), 9 vieta – Paulo Tuvale (boksas, 1984 m.), 9 vieta – Marcus Stephen (sunkioji atletika, 1992 m.).
Ania Pieroni
Anija Pieroni (g. 1957 m. vasario 28 d. Romoje) – buvusi italų aktorė.
Biografija
Pieroni debiutas kine buvo nedidelis vaidmuo Alberto Lattuada filme „Išlik savimi“ (1978), o labiausiai ją išgarsino Dario Argento juostos „Inferno“ (1980), „Tenebrae“ (1982) bei Lucio Fulci siaubo filmas „Quella villa accanto al cimitero“. Paskutinis jos vaidmuo buvo komedija „Fračija prieš Drakulą“ (1985).
1939 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1939 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1939 m. gegužės 17 d. Surašymo metu priskaičiuota 90,0 mln. gyventojų. Surašymas apėmė dalį dabartinės Lietuvos teritorijos – Rytprūsiuose buvusią Mažąją Lietuvą: Rytų Prūsijos provincijoje buvo priskaičiuota 3336,8 tūkst. gyventojų, tačiau Klaipėdos krašte surašymui pasiruošti nespėta, todėl jam buvo priskirti 1925 m. Vokietijos gyventojų surašymo rezultatai.
1939 m. surašymas buvo vykdomas 15 Vokietijos žemių, 10 Prūsijos provincijų, 53 valstybinėse apygardose, Berlyne ir Hamburge, 670 apskričių, 223 žemių apskrityse, 225 miestų apskrityse. Surašymą atliko slaptosios tarnybos ir iki 1941 m. kovo surašymo duomenys nebuvo skelbiami.
Rezultatai
Iš viso suskaičiuota 79 375 281 gyventojų. Kai kurios teritorijose, kurios buvo ką tik užimtos, dėl logistinių priežasčių surašymai neįvyko, bet buvo priskaičiuoti jų gyventojai pagal paskutinius tų regionų surašymų rezultatus – tai galiojo ir Mažosios Lietuvos apskritims, perimtoms iš Lietuvos:
Navasiolkų kaimiškoji apylinkė
Navasiolkų kaimiškoji apylinkė  – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone. Centras – Navasiolkai.
2009 m. 91,4 % buvo gudai, 5,8 % – lenkai, 1,7 % – rusai.
Michailas Prochorovas
Michailas Prochorovas (, g. 1965 m. gegužės 3 d. Maskvoje, Sovietų sąjungoje) – įtakingas rusų magnatas, milijardierius, politikas, sporto mecenatas.
M. Prochorovas – investicijų fondo „ONEXIM Group“ (Группа ОНЭКСИМ) prezidentas, aukso gavybos bendrovės „Polius Zoloto“ (Полюс Золото) generalinis direktorius, Rusijos biatlono sąjungos prezidentas, NBA krepšinio komandos Brooklyn Nets savininkas, kontrolinių akcijų paketų didžiausiose Rusijos žaliavų ir energetikos įmonėse savininkas, liberalų partijos „Teisingas reikalas“ (Правое дело) lyderis.
2011 m. M. Prochorovas užėmė trečią vietą tarp Rusijos turtuolių (pagal žurnalo „Forbes“ versiją) – jo turtas įkainotas $18 mlrd.
Šumsko dvaras
Šumsko dvaras (seniau Laukininkų dvaras) – dvaras Vilniaus rajone, 1,5 km į pietus nuo Šumsko miestelio, Laukininkų kaime.
Istorija
miniatiūra|220px|left|Dvaro sodyba [[1914 m.]]
Dvaras įsikūręs šalia istorinio Juodojo trakto, anksčiau vadintas Laukininkų ( minimas nuo XVI a.pr. priklausė Sakavičiams (giminės pradininkas Stanislovas Sakas - Vytauto Didžiojo bajoras, pasirašęs Horodlės sutartį 1413 m.).
1618 m. jį įsigijo Kazimieras Šumskas ir pavadino savo vardu. Jo anūkas 1696 m. Mykolas Šumskis ir Halina Šumskienė pastatė medinę bažnyčią, įkurdino vienuolius dominikonus.
Raugališkis
Raugališkis – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Subačiaus.
MFK Kauno Žalgirio FA
„Kauno Žalgirio“ FA – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno, įkurtas prie „Tauro“ sporto mokyklos.
Merginų komanda vadinta MFK Kauno Žalgirio FA žaidė LMFA Pirmojoje lygoje.
SM Tauras
2017 m. dalyvavo Lietuvos moterų futbolo Pirmojoje lygoje. Komanda nepateko tarp geriausių komandų ir galutinėje rikiuotėje pasidalino 9—10 vietas.
2018 m. tęsė kovas Pirmoje moterų lygoje. Centro grupėje liko ketvirtos ir kovojo tik paguodos etape dėl devintosios vietos.
2019 m. taip pat rungtyniavo Lietuvos moterų futbolo Pirmojoje lygoje. Tuo tarpu U-15 SM Tauro merginų komanda laimėjo pirmąją vietą naujai įkurtoje Merginų elitinėje lygoje (MEL).
MFK Kauno Žalgirio FA
2021 m. ir toliau žaidė Lietuvos moterų futbolo Pirmojoje lygoje. Galutinėje komandų rikiuotėje liko trečioje vietoje.
Stadionas
Namų rungtynes komanda žaidžia SM Tauras stadione, esančiame Neries krantinėje, Kaune. Alternatyvus variantas yra NFA stadionas.
Sudėtis
(kapitonė)
Achurjanas
Achurjanas  – upė Armėnijoje ir Turkijoje; Arakso kairysis intakas. Prasideda Armėnijos kalnyne, 1950 m. sudarytame Arpiličo tvenkinyje (seniau ten telkšojo Arpiličo ežeras). Pirmuosius 15 km teka drėgnomis pievomis į rytus, vėliau pasuka į pietus ir teka Širako plynaukšte. Ją kerta giliu (iki 400 m), uolingu tarpekliu. 2/3 savo ilgio sudaro Turkijos ir Armėnijos sieną.
Didžiausi intakai: Karchanas, Karsas, Čarjūnas, Aladžanas, Tekoras (dešnieji), Karangumas (kairysis).
Metinis upės nuotėkis 847 mln. m³. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Achurjano slėnyje įsikūręs Giumri miestas. Prie upės istorijos eigoje buvo įsikūrusios 4 iš 12 Armėnijos sostinių: Erazgavorsas, Ani, Bagaranas ir Jervandašatas.
Hansas Simolaitis
Hansas Simolaitis (1908 m. vasario 29 d. Rytprūsiuose: Įsruties apskr. Norkyčių k.– 1975 m. rugsėjo 16 d. Brėmerhafene, VFR) – iš lietuvininkų kilęs vokiečių tapytojas.
Biografija
Pirmąją parodą surengė Karaliaučiaus Taihterto meno galerijoje–krautuvėje, vėliau ir kitose šio miesto salėse. Pokaryje savo darbus eksponavo Hanoveryje ir Brėmerhafeno laivininkystės muziejuje.
Vizija po pamokslo
Vizija po pamokslo (arba Jokūbo kova su angelu) – vienas žymiausių ankstyvųjų prancūzų dailininko postimpresionisto Polio Gogeno paveikslų.
Apie paveikslą
Paveikslą P. Gogenas sukūrė 1888 m. Pont Avene Bretanėje. Jis laikomas pirmu reikšmingu iš P. Gogeno ankstyvųjų kūrinių. Paveiksle vaizduojama bretonių moterų vizija išklausius pamokslą pagal Biblijos Pradžios knygos (32:24-30) epizodą, kuriame pasakojama, kad Jokūbas, perėjęs su šeima Jaboko upę, po to visą naktį grūmėsi su mistiniu angelu. Laiške Van Gogui P. Gogenas rašė „Man peizažas ir kova egzistuoja tik žmonių, besimeldžiančių po pamokslo, vaizduotėje“. Paveiksle vaizduojamos bretonių moterys su tradicine apranga: juodais drabužiais ir sekmadieniniais baltais kykais. Pačioje dešinėje prie jų besimeldžiančiu pavaizduotas vienuolis, tikriausiai P. Gogeno alter ego. 1925 m. paveikslą įsigijo Škotijos nacionalinė galerija.
Dziaji apskritis
Dziaji apskritis (pe̍h-ōe-jī: Ka-gī-kōan) – viena iš Taivano apskričių. Tai 10-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies pietvakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Junlino ir Nantou apskritimis, vakaruose su Taidongo apskritimi ir pietuose su Tainanu. Apskritis supa Dziaji miestą, bet jis į apskrities teritoriją neįeina. Administracinis centras – Taibao.
Navasiolkai (Ašmena)
Navasiòlkai  – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone; kaimiškosios apylinkės centras. Įsikūręs 9 km į pietryčius nuo Ašmenos, prie Haliankos upelio. Praeina Ašmenos–Barūnų kelias, šalimais – Vilniaus–Minsko plentas. Veikia 2 parduotuvės, buitinių paslaugų punktas, vidurinė mokykla, ambulatorija, kultūros namai, biblioteka, viešoji pirtis.
Dziaji apskritis
Administracinis suskirstymas
Dziaji apskritis yra padalinta į:
2 miestus
2 miesto tipo gyvenvietes
14 kaimo tipo gyvenviečių
JAV teritorijos
thumb|JAV teritorijos
Brunėjaus geografija
Brunėjaus geografija – Brunėjaus gamtinių sąlygų aprašymas.
Geografinė padėtis
Brunėjus priskiriamas Pietryčių Azijai ir yra įsikūręs prie Pietų Kinijos jūros bei Indijos vandenyno. Ribojasi tik su Malaizija (sienos ilgis – 381 km). Kranto linija – 266 km. Dvi šalies dalis skiria Malaizija. Plotas – 5 765 km² (vandenys sudaro 500 km²). Prie Brunėjaus yra Ugnies žiedas.
Klimatas
Klimatas musoninis ekvatorinis. Metinė vidutinė temperatūra siekia 26–28 °C. Per metus iškrinta vidutiniškai 2500–3800 mm kritulių; lyja ištisus metus, daugiausia spalio–gruodžio mėnesiais. Pasitaiko taifūnai.
JAV teritorijos
JAV teritorijos yra politiškai ir ekonomiškai mažiau išsivysčiusios. Dauguma teritorijų yra neinkorporuotos – šiose teritorijose galioja tik pagrindinių teisių apsauga, o kitos JAV Konstitucijoje garantuojamos teisės nėra prieinamos šių teritorijų gyventojams. JAV teritorijų gyventojai negali balsuoti JAV prezidento rinkimuose, JAV Kongrese juos atstovauja atstovai neturintys balso teisės. 2012 metų duomenimis teritorijų telekomunikacijų ir kita infrastruktūra yra prastesnė nei kontinentinėje JAV ir Havajuose. Skurdo lygis teritorijose taip pat yra didesnis nei valstijose.
Jemeno geografija
Jemeno geografija – Jemeno gamtinių sąlygų aprašymas.
Geografinė padėtis
Jemenas yra Vakarų Azijoje, Arabijos pusiasalio pietinėje dalyje. Šalis ribojasi su Omanu (siena tęsiasi 288 km) ir Saudo Arabija (1458 km). Prie Jemeno šiaurės rytų yra Bab el Mandebo sąsiauris, jungiantis Raudonąją jūrą ir Indijos vandenyną. Jemeno plotas – 527 970 km² (50-a valstybė pagal dydį). Į Jemeno teritoriją įeina Perimo sala ir Sokotros salynas.
Reljefas
Jemeno šiaurės vakaruose stūkso Džebel as Sirato, vakaruose – Jemeno kalnai (an Nabi Šuaibo kalnas (3760 m) – aukščiausias visame Jemene), pietuose – Chadramauto kalnai (didžiausias aukštis 2154 m), kalnų šlaitai – statūs. Jemeno viduryje vyrauja plokščiakalniai (t. y. pusdykumės, stepės), žemėjantys iš šalies vakarų į rytus. Nemažai užgesusių ugnikalnių. Šiaurės rytuose – Rub al Chalio („tuščiojo ketvirčio“) dykumos dalis. Žemumos eina tik pajūriu – Jemeno vakaruose, Raudonosios jūros ir Adeno įlankos pakrantėse, yra smėlėta Tihamos žemuma. Daug vadžių, tarp kalnų – kanjonų. alt=|miniatiūra|250x250px|[[Tihama|Tihamos žemuma]]
Klimatas
Klimatas – tropinis žemyninis; šalies kalnuose – tropinis musoninis. Tihamos žemumos sausio mėn. vidutinė temperatūra 20 °C, birželio mėn. – 30 °C. Adeno įlankos pakrantėje atitinkamai 25 °C ir 32 °C. Kalnuose temperatūra žemesnė – šalies sostinėje Sanoje (2400 m aukštis) sausio mėn. vidutinė temperatūra 14 °C, birželio mėnesio – 21 °C, žiemą dažnai būna šalnų. Pakrantėse ir vidurinėje dalyje kritulių iškrinta 40–80 mm, Sokotros saloje – 190 mm, kalnuose – nuo 500 mm iki 1000 mm per metus.
Vidaus vandenys
Upės – epizodinės, teka tik po liūčių. Didžiausia upė – Chadramautas (ilgis apie 500 km) – įteka į Arabijos jūrą. Vandens poreikiams naudojamas gruntinis vanduo.
Gamtiniai resursai
Pagrindiniai Jemeno gamtos resursai – nafta bei žemės ūkis. Tarp kitų gamtinių resursų – žuvis ir jūros gėrybės, akmens druska, marmuras, anglis, auksas, švinas, nikelis ir varis. alt=|miniatiūra|250x250px|Žemės ūkio terasos [[Saravato kalnai|Saravato kalnuose]]
Gamta
Jemene vyrauja pusdykumių ir dykumų augalija – oazėse auga datuliniai finikai, kalnų šlaituose – akacijos, mimozos, oleandrai, fikusai, alavijai. Sokotros salos biosferos rezervate vyrauja atogrąžų augalija. Tarp gyvūnų Jemene paplitę leopardai, antilopės, hienos, lapės, tarp paukščių – stručiai. Raudonojoje jūroje ir Adeno įlankoje gausu tunų, ryklių, sardinių ir kitų žuvų, omarų, kalmarų.
Akira Vatanabe
Akira Watanabe – profesionalus šogio žaidėjas. Yra jauniausias visoje šogio istorijoje žaidėjas, kuris pasiekė 9-dan lygį.
Titulai
Turnyrai, kuriuos laimėjo:
Nelaimėti turnyrai:
Raukai
Raukai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Veiviržėnų.
Kogilis
Kogilis – ežerėlis Lietuvoje, Utenos rajone, 8 km į pietryčius nuo Tauragnų. Ežero ilgis iš vakarų į pietryčius – 0,11 km, plotis – iki 0,055 km. Altitudė 183,8 m. Krantai žemi, šiaurėje pelkėti. Aplinkui plyti pievos, auga miškeliai, šiaurinėje pakrantėje yra tvenkinys. Šalia įsikūręs Petkūniškio viensėdis. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Pakaso ežero intako Namaitiškio baseinui.
Taraso Ševčenkos skveras
miniatiūra| Taraso Ševčenkos skveras – Lietuvos skveras, esantis Vilniuje, Senamiestyje, Bazilijonų, Arklių ir Visų Šventųjų gatvių sankirtoje. Pavadintas ukrainiečių rašytojo Taraso Ševčenkos (1814–1861) vardu. Skvere stovi paminklas T. Ševčenkai. 2011 m. rugsėjo 3 d., atidengiant skulptūrą, dalyvavo Ukrainos Aukščiausios Rados Pirmininkas Volodymyras Lytvynas.
Carl Larsson
thumb|200px| „Brita ir aš“ (1895, K. Larsono autoportretas su dukterimi) Karlas Larsonas (Carl Larsson, 1853 m. gegužės 28 d. – 1919 m. sausio 22 d.) – Švedijos tapytojas, akvarelistas, interjero dizaineris bei Menų ir Amatų judėjimo narys.
Biografija
Karlas Larsonas gimė 1853 m. gegužės 28 d. Stokholme neturtingoje šeimoje. Jam besimokant vargšų mokyklioje mokytojas pastebėj jo talentą piešti ir 13 metų K. Larsonas buvo rekomenduotas mokytis paruošiamojoje mokykloje prie Stokholmo dailės akademijos. Joje jis darė greitą pažangą. K. Larsonas pragyvenimui užsidirbdavo kurdamas karikatūras humoro laikraščiui Kasper ir iliustracijas žurnalui Ny Illustrerad Tidning. Iš gaunamų pajamų galėjo sušelpti savo šeimą. 1877 m. K. Larsonaas persikėlė į Paryžių, kur praleido keletą nesėkmingų metų bandydamas prasimušti meno pasaulyje. Jis atmetė populiarėjančią impresionistinę dailę ir dirbo tradicine technika.
Dvejus metus dirbęs Barbizone, 1882 m. jis prisijungė prie skandinavų dailininkų kolonijos Grė prie Lueno kaimelyje netoli Paryžiaus. Jame sutiko būsimąją žmoną, dailininkę Karin Bergöö (1859–1928). Šis laikotarpis tapo lemiamu K. Larsono kūryboje, jis nuo aliejinės technikos perėjo prie akvarelės ir ja sukūrė labiausiai vykusius savo kūrinius. 1888 m. dailininkas su Karin įsigijo ir 1891 m. persikėlė nuolat gyventi kotedže Lilla Hyttnäs Sundborne netoli Faliuno Švedijoje, kurį jie kartu pertvarkė ir dekoravo. Su savo žmona K. Larsonas susilaukė 8 vaikų. Daugelyje savo akvarelių jis vaizdavo save ir savo šeimos narius sodybos aplinkoje − jomis jis labiausiai išgarsėjo, ypač po 1890-ųjų, kai buvo išrasta spalvota knygų poligrafija ir pasirodė daug leidinių su K. Larsono akvarelėmis. 1909 m. vokiečių leidėjo Karl Robert Langewieshe leidinys „Das Haus in der Sonne“ (Namas saulėje) su K. Larsono iliustracijomis ir tekstu sulaukė didelio populiarumo Vokietijoje − per 3 mėnesius parduotas 40 000 tiražu.
Vėlyvuoju kūrybos laikotarpiu K. Larsonas daug dirbo monumentaliosios tapybos užsakymais mokyklose, muziejuose ir kituose viešuosiuose pastatuose. Jo darbas „Viduržiemio paaukojimas“, 6x14 m. matmenų, baigtas 1915 m. Nacionaliniame Stokholmo muziejuje, yra laikomas reikšmingiausiu K. Larsono kūryboje. Karlas Larsonas mirė 1919 m. sausio 22 d. Faliune Švedijoje, kur palaidotas. Jis yra laikomas vienu iš žymiausių Švedijos dailininkų. Jo ir Karin sukurta sodyba Lilla Hyttnäs prie Faliuno yra atvira lankytojams.
Cumbayá FC
Istorija
Klubas įkurtas 1970 m. gegužės 31 d., kitados vadinosi Club Deportivo Los Loros in Quito. Rungtyniavo provincijos lygoje Segunda Categoría de Pichincha (2013 m).
2017 m. pasikeitė klubo savininkai ir klubas buvo perkeltas į Kumbają, bei pakeistas pavadinimas. Nuo to meto žinomi Cumbayá Fútbol Club pavadinimu.
Nuo 2022 m. rungtyniavo A serijoje.
Dubajaus Pakrantės Ruožas
thumb|Raudonai nuspalvintas – Dubajaus Pakrantės ruožas, o žaliai – [[Džebel Ali palmė]]
Dubajaus Pakrantės Ruožas  – projektas Dubajuje, JAE. Šis dirbtinis salynas atspindės pagrindinius islamo simbolius – žvaigždę ir pusmėnulį. Naują nekilnojamojo turto vystymo projektą sudaro kanalai ir salos, kuriose išsibarstys prašmatnūs pastatai, prabangūs viešbučiai bei vilos. Arabijos 70 km ilgio dirbtinis kanalas drieksis per dykumą, o jo lanko formos dirbtinių salų dariniai apjuos Džebel Ali palmės salyną – vieną iš trijų palmių salų. Uoste numatyta prieiga laivams, o jo apylinkės bus suskirstytos į komercines, gyvenamosios, kurorto ir poilsio zonas. Dubajaus pakrantės ruožas išplės Dubajus pakrantės liniją iki 820 kilometrų (492 mylių) ir bus 12 kartų didesnis už dabartinį Dubajaus pakrantės ilgį bei apims daugiau kaip 81 000 000 m² plotą. Ir net bus didesnis nei Manhatanas.
Bendrovė „Nakheel“ ruošiasi įgyvendinti šį projektą. Ji taip pat išplėtojo ir tebevysto kitus dirbtinių salų sumanymus Dubajuje. Tai viena iš didžiausių pasaulyje nekilnojamojo turto vystymo bendrovių, priklausanti Jungtinių Arabų Emiratų valstybinei įmonei „Dubai World“.
Dirbtiniai pusiasaliai − Dubajaus turizmo plėtojimo programos dalis, skirta naftos išteklių išsekimo ekonominei atsvarai sukurti. Ateities Dubajaus tikslas − tapti vienu didžiausių pasaulyje turizmo plotu, darančiu žymią įtaką šalies ekonomikai.
Beisbolas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Beisbolas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 6-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Tokijo olimpiadoje beisbolo varžybos vyko pirmą kartą nuo 2008 m.
Japonijos vyrų rinktinė pirmą kartą laimėjo olimpinį beisbolo turnyrą.
Aradninkai (Ašmena)
Aradninkai arba Aradnykai, Daržininkai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 7 km į rytus nuo Ašmenos, 2 km į šiaurės vakarus nuo Navasiolkų, Ašmenos upės pakrantėje. Yra karių kapai, prie kelio į Aradninkus riogso Nuotakos akmuo (Нявесцін камень).
thumb|left|240px|Aradninkų Nuotakos akmuo
Bagdaniškės (Ašmena)
Bagdaniškės arba Bagdoniškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į rytus nuo Ašmenos, 6 km į vakarus nuo Navasiolkų, šalia Ašmenos–Barūnų kelio ir jo atšakos į Mastviliškes.
Lazdynų Pelėdos skveras
thumb|[[Vilniaus Šv. Juozapo sužadėtinio bažnyčia]] Lazdynų Pelėdos skveras – Lietuvos skveras, esantis Vilniuje, Senamiestyje, Bazilijonų, Arklių ir Visų Šventųjų gatvių sankirtoje. Pavadintas rašytojos Lazdynų Pelėdos (1867–1926) vardu. Apie 100 metų, iki XIX amžiaus II pusės, stovėjo Vilniaus Šv. Juozapo sužadėtinio bažnyčia.
Žvelgaičių tvenkinys
left|120px
Žvelgaičių tvenkinys – (dar vadinamas Žvelgaičių ežeru) yra šiaurės Lietuvoje, Joniškio rajone, į pietvakarius nuo Žagarės, šalia Žvelgaičių gyvenvietės. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 1,5 km, plotis iki 0,4 km. Pietinė tvenkinio dalis labai užžėlusi vandens augalija. Krantai daugiausia žemi, supelkėję, šiaurės vakarinis krantas aukštas, status, pietrytinis – aukštokas. Per tvenkinį teka upelis į Švėtę. Tvenkinį supa pušynai. Aplink tvenkinį įrengtas Žagarės ozo pažintinis takas. Pietvakarinėje pakrantėje telkšo Žvelgaičių karjeras, šiaurvakarine pakrante eina kelias.
Žvelgaičių tvenkinys susidarė XIX a. įrengus vandens malūno užtvanką.
Neveronių apylinkė
Neveronių apylinkė sovietmečiu buvo:
Tarptautinė fonogramų pramonės federacija
Tarptautinė fonogramų pramonės federacija (, IFPI) – tarptautinė nevyriausybinė organizacija, atstovaujanti muzikos pramonės interesus, prižiūrinti komercinį muzikos naudojimą, ginanti autorines teises. Organizacija taip pat renka su muzikos rinka susijusią informaciją iš įvairių pasaulio šalių, ją analizuoja, leidžia ataskaitas, teikia konsultacijas. IFPI vienija daugiau nei 1300 įrašų kompanijų 56 skirtingose valstybėse. Centrinė būstinė įsikūrusi Ciuriche, Šveicarijoje, padaliniai – Londone, Briuselyje, Honkonge, Majamyje, Pekine.
Istorija
IFPI buvo įkurta Romoje 1933 m., tuometinėje fašistinėje Italijoje, siekiant suvienyti muzikos įrašų gamintojus, ieškant jiems palankaus atsako į augantį radijo ir garsinio kino populiarumą. Iš karto po įsteigimo, IFPI narėmis tapo 70 kompanijų. 1959 m. šis skaičius išaugo iki 260, o 1983 m. iki 622.
IFPI buvo svarbi lobistinė organizacija, formuojant teisinį autorinių teisių reguliavimą po Antrojo pasaulinio karo. Į jos atstovaujamus interesus atsižvelgta kuriant 1961 m. įsigalėjusią Romos konvenciją dėl fonogramų atlikėjų ir kūrėjų bei transliuotojų organizacijų apsaugos. Ši konvencija draudžia neautorizuotą įrašų kopijavimą ar kitokį naudojimą, suteikdama daugiau teisių garso įrašų kompanijoms. Šis teisinis pagrindas bei besivystančios bei vis lengviau plačiajai visuomenei prieinamos garso įrašymo ir atkūrimo technologijos (pvz., audiokasetės) lėmė, kad vis daugiau IFPI veiklos tapo nukreipta į kovą su autorinių teisių pažeidėjais (muzikos piratais). Tai buvo daroma raginant atskiras valstybes sugriežtinti prieš piratavimą nukreiptus įstatymus, skirti daugiau dėmesio jų įgyvendinimui praktikoje. Pastaraisiais dešimtmečiais IFPI taip pat skiria daug dėmesio atstovauti muzikos industriją regioninėse bei tarptautinėse organizacijose, pavyzdžiui, užtikrindama griežtą muzikos kūrinių autorinių teisių apsaugą Europos Sąjungos arba Pasaulio prekybos organizacijos teisės aktuose.
Narystė
IFPI nariu gali tapti bet kuri kompanija ar individas, vykdantys veiklą muzikos įrašų srityje ir atitinkantys organizacijos keliamus reikalavimus. Narystė yra mokama. Tarp narių yra tokios kompanijos kaip Sony Music Entertainment, Universal Music Group, Warner Music Group ir kt.
Organizacinė struktūra
Pagrindiniai IFPI valdomieji organai yra Taryba ir Valdyba. Tarybą sudaro kai kurių narių atstovai ir ji susirenka kas dvejus metus. Kas ketverius metus skelbiamas visuotinis susirinkimas, atviras visiems IFPI nariams. Valdyba yra tris kartus per metus susirenkantis mažesnis sprendimų priėmimo organas, kuriam priklauso aukšto rango muzikos industrijos atstovai. IFPI taip pat turi Sekretoriatą, įsikūrusį Londone, kuris veikia nuolat ir yra atsakingas už organizacijos administravimą, informacijos rinkimą, sisteminimą, narių konsultavimą ir pan.
Horstas Skodlerakas
Horstas Skodlerakas (1920 m. sausio 18 d. Rytprūsiuose: Šilutės apskr. Juknaičių kaime – 2001 m. spalio 13 d. Liubeke, VFR) – iš Klaipėdos krašto kilęs vokiečių tapytojas.
Biografija
Gimė Okslindžių liaudies mokyklos mokytojo ir namų šeimininkės šeimoje. Apie 1924 m. Skodlerakai iš Juknaičių pervažiavo į Šilutę, kur tėvas gavo mokytojo darbą.
Horstas Skodlerakas baigė Šilutės liaudies mokyklą ir toliau mokėsi Herderio gimnazijoje. 1937 m. pradėjo studijas Karaliaučiaus meno akademijoje pas profesorius Alfredą Partikelį ir Eduardą Bišofą. Nuo 1939 m. dirbo mokytojo padėjėju Šilutės ir Kintų liaudies mokyklose. 1940 m. buvo pašauktas į Vermachtą ir Halės mieste mokėsi lakūnų mokykloje. Dalyvavo Antrajame pasauliniame kare, kurio pabaigoje pateko į amerikiečių kariuomenės nelaisvę.
Pokaryje su šeima (1944 m. buvo vedęs klaipėdietę Lizelotę Kvas ) gyveno Bad Švartau miestelyje prie Baltijos jūros. 1947 m. susilaukė dukters Petros. 1950 m. pervažiavo į Berlyną, kur jo kūryba patyrė figūratyvizmo ir abstrakcionizmo įtaką. 1957–1984 m. priklausė dailininkų susivienijimui Darmštato secesija. Gavęs Villa Romana premiją, 1962–1963 m. ją išleido su šeima gyvendamas ir tapydamas Italijoje, Toskanos Florencijoje. Nuo 1964 m. docento pareigose dėstė Hermano Muthesijaus aukštojoje meno mokykloje Kylyje. Paskutinius savo gyvenimo metus praleido Travemiundėje.
Kūryba
Horstas Skodlerakas buvo socialinio realizmo srovės atstovas. Jo kūryba lengvai atpažįstama, daugelyje grafikos, tapybos ir akvarelės darbų jaučiamas buvusios tėvynės – Rytų Prūsijos – ilgesys. Dailininkas buvo surengęs parodas Tilžėje (1939 m.), Liubeke (1950 m.), Diuseldorfe (1964 m.), Travemiundėje (2000 m.), Šilutės muziejuje (2008 m.).
Motiejūnų apylinkė (Smėliai)
Motiejūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gelvonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Bagaslaviškio apylinkės.
Olimpinis irklavimo slalomo stadionas
thumb|right|250px|Olimpinis irklavimo slalomo stadionas Olimpinis irklavimo slalomo stadionas – baidarių ir kanojų irklavimo stadionas Rio de Žaneire, pastatytas 2016 m. vasaros olimpinėms žaidynėms. Stadionas yra didelio sportinio parko „X-Parc“ dalis.
Toto (albumas)
„Toto“ – debiutinis studijinis amerikiečių roko grupės „Toto“ albumas, išleistas 1978 m. spalio 10 d. Albume skamba tokios dainos kaip „Hold the Line“, „I'll Supply the Love“ bei „Georgy Porgy“, kurios susilaukė didelės sėkmės JAV ir išgarsino grupę. „Hold the Line“ išsilaikė šešias savaites top dešimtuke. Albumas sulaukė ne itin gerų vertinimų iš kritikų, tačiau vis tiek sugebėjo išpopuliarėti ir išsilaikyti dėka fanų. Toto buvo vertinama už tai, kad sugebėjo puikiai supinti lengvąjį roką su sunkiojo roko elementais. Tačiau kitame albume grupė pereina į kiek kitokį muzikos stilių, kuriame vyrauja daugiau sunkusis rokas.
Krakežeris (Daglėjus)
left|120px
Krakežeris arba Daglėjus – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 9 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų, Minčios miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 159,3 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Uteno ežero intako Minčios baseinui. Pietine pakrante eina kelias.
Giorgia Sinicorni
Džordžija Sinikorni (g. 1983 m. lapkričio 26 d. Milane) – italų teatro, kino, televizijos aktorė, dirbanti ne tik gimtinėje, bet ir užsienio valstybėse.
Biografija
Džordžija nuo 16 metų mokėsi aktorystės gimtajame Milane, vėliau baigė Colli teatro mokyklą Bolonijoje. Karjerą pradėjusi teatre bei televizijoje Italijoje, vėliau sulaukė sėkmės ir Prancūzijoje bei Vokietijoje. Nuo 2017 m. atlieka vieną pagrindinių vaidmenų mokslinės fantastikos seriale „Missions“. right|thumb|150px
Fritz (Pritte) Laschat
Fricas Lašaitis (Lašat, ; slapyvardis „Pritte“; 1904 m. lapkričio 4 d. Rytprūsiuose: Įsruties apskr. Patimberno k. – 2002 m. Rozenhaime, VFR) – iš lietuvininkų kilęs vokiečių dailininkas.
Biografija
Baigė Elbingo Aukštąją mokytojų seminariją. Valstybinėje vaizduojamojo meno ateljė Karaliaučiuje pas profesorių Alfredą Partikelį mokėsi tapybos. Karaliaučiaus Albertinos universitete pas prof. Vilhelmą Worringerį studijavo meno istoriją, vėliau toje pačioje aukštojoje mokykloje – zoologiją ir psichologiją. Apgynus disertaciją, tapo gamtos mokslų daktaru. Lankėsi Kuršių nerijoje, priklausė Nidos dailininkų kolonijai.
Po Antrojo pasaulinio karo gyveno Vakarų Vokietijoje – Bavarijoje. 1949–1954 m. dirbo chemijos pramonėje. 1954–1972 m. mokytojavo mokykloje-internate Noibojerne ir kt. aukštesnėse mokyklose, o laisvalaikiu tapė ir kūrė skulptūras. Nuo 1973 m. – laisvas menininkas Rozenhaime, dalyvavo parodose.
Neveronių apylinkė (Smėliai)
Neveronių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gelvonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Bagaslaviškio apylinkės ir Gelvonų apylinkės.
Verlibras
Verlibras ( 'laisvosios eilės') – eiliavimas be aiškios sistemos.
Nuo prozos tokį eiliavimą skiria intonacinės ypatybės: simetriškas, periodiškas kalbos bangavimas (stipryn–silpnyn, aukštyn–žemyn), sintaksinių pakartojimų ir paralelizmų poetika, sintaksinių kalbos vienetų simetrija, jų reikšminės opozicijos. Verlibru parašytuose kūriniuose būna savitai suderintų įvairių eilėdaros sistemų bei metrų. Labai svarbi semantinė ir sintaksinė kalbos struktūra, jos grafinė išraiška. Verlibras turi panašumo į silabotoninės eilėdaros laisvąsias eiles, kartais manoma, kad tos eilėdaros sistemos nesiskiria.
Verlibras pradėtas vartoti XVIII a. vid. Pradininku laikomas amerikiečių poetas Voltas Vitmenas, išleidęs knygą „Žolės lapai“ (1855). Verlibras ypač paplito XX a. Juo modernioji poezija stilistiškai atsiriboja nuo klasikinės poezijos.
1931 m. Lenkijos gyventojų surašymas
1931 m. Lenkijos gyventojų surašymas vyko 1931 m. gruodžio 9 d. Surašymo metu buvo suskaičiuota 32,1 mln. gyventojų. Dalis surašymo apėmė pietryčių Lietuvą – tuo metu Lenkijai priklausiusį Vilniaus kraštą. Pačiame Vilniuje tuo metu gyveno 195,1 tūkst. žmonių, visoje Lenkijoje buvo 83,1 tūkst. kalbančių lietuvių kalba, dar 707,1 tūkst. užsirašė tuteišiais.
Kopakabanos stadionas
thumb|right|Kopakabanos stadionas Kopakabanos stadionas – sporto statinys, kuriame 2007 m. vyko Pan Amerikos žaidynių paplūdimio tinklinio, triatlono ir vandens maratono varžybos.
Šiame stadione 2016 m. vyks 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių paplūdimio tinklinio varžybos.
1827 m. Lenkijos gyventojų surašymas
1827 m. Lenkijos gyventojų surašymas vyko 1827 m. Lenkijos karalystėje. Surašymas apėmė dalį dabartinės Lietuvos teritorijos, buvusios Užnemunėje. Surašymo rezultatai buvo pateikti 2 tomuose.
Valkevičiai
Valkevičiai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Navasiolkų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 6 km į pietryčius nuo Ašmenos, 3 km į vakarus nuo Navasiolkų, Ašmenos upės pakrantėje, šalia Ašmenos–Barūnų kelio.
Krakežeris (12131885)
Krakežeris – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 9,5 km į rytus nuo Tauragnų, Daunorių miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,17 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 157,4 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras telkšo ~ 33 ha dydžio Krakežerio pelkės vakarinėje dalyje. Ežeras nenutekantis, priklauso Almajo ežero intako Pliaušės baseinui. Rytinėje pelkės dalyje telkšo mažesnis dar vienas Krakežerio ežerėlis.
Jasvilonys
Jasvilonys – kaimas Panevėžio rajono savivaldybės rytuose, 5 km į pietvakarius nuo Subačiaus miestelio, prie Vašuokos ir Gaidžiupio santakos. Seniūnaitijos centras.
Clube Ferroviário de Quelimane
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1924 m. spalio 3 d. 2013 m. Antrame divizione Centro grupėje užėmė pirmą vietą. Po sezono buvo perkelti į stipriausią šalies lygą.
Nuo 2014 m. sezone rungtyniavo Moçambola. 2014 m. sezone užėmė vienuoliktą vietą. 2015 m. tarp keturiolikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
Nuo 2016 m. sezono rungtyniavo Antrame divizione. Užėmė trečią vietą „Centro“ grupėje. 2017 m. buvo šešti, 2018 m. – ketvirti. 2019 m. sezone tarp antros pakopos komandų „Centro“ grupėje liko trečioje vietoje.
2023 m. sezone rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.
1881 m. Pabaltijo gubernijų gyventojų surašymas
1881 m. Pabaltijo gubernijų gyventojų surašymas vyko 1881 m. gruodžio 29 d. (pagal naująjį kalendorių 1882 m. sausio 10 d.) Rusijos imperijos Pabaltijo gubernijose. Surašymo metu buvo apskaityta nedidelė dalis dabartinės Lietuvos teritorijų, esančių Palangos ir Šventosios ruože bei palei Ilzenbergą.
Raukštoniai
Raukštoniai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ramygalos, Pašilių miškų pakraštyje, prie kelio, netoli Upytės upelio.
Istorija
Kaimas šaltiniuose minimas nuo 1586 m. Priklausė Ramygalos dvarui.
Žuklių apylinkė
Žuklių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pabaisko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Smėlių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Bagaslaviškio apylinkės, Krikštėnų apylinkės ir Kulniškių apylinkės.
Plesavičai
Plesavičai  – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 30 km į pietvakarius nuo Žlobino.
Istorija
XIX a. buvo palivarkas ir kaimas Babruisko apskrityje, 1867 m. buvo Plesavičų valsčiaus centras, vėliau atiteko Sciapų valsčiui.
Raukštonys
Raukštonys – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šimonių.
Kosmonautų jūra
Šiai jūrai pavadinimą 1962 m. suteikė TSRS Antarkties tyrinėtojai (tarybinių kosmonautų garbei). Vakarų šaltiniuose šis pavadinimas naudojamas retai.
Krakežeris (12131886)
left|120px
Krakežeris – ežerėlis Lietuvoje, Utenos rajone, 10,5 km į rytus nuo Tauragnų, Daunorių miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,09 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 157,8 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras telkšo ~ 33 ha dydžio Krakežerio pelkės rytinėje dalyje. Ežeras nenutekantis, priklauso Almajo ežero intako Pliaušės baseinui. Vakarinėje pelkės dalyje telkšo didesnis dar vienas Krakežerio ežeras.
Sandraugos jūra
thumb|250px|Sandraugos jūros padėtis žemėlapyje
Sandraugos jūra  – pakraštinė Indijos vandenyno jūra, esanti ties rytų Antarktidos krantais, tarp Enderbio žemės ir Vakarų šelfinio ledyno. Plotas – ~260 000 km². Gylis tarp 500 m pietuose ir 3000 m šiaurėje. Beveik ištisus metus jūrą dengia plūduriuojantys ledai, gausu ledkalnių. Jūros pakrantėje yra Australijos Mausono ir Deiviso antarktinės stotys.
Šiai jūrai pavadinimą 1962 m. suteikė TSRS Antarkties tyrinėtojai (įvairių tautų Antarkties tyrinėtojų garbei). Vakarų šaltiniuose šis pavadinimas naudojamas retai.