cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Advokatas
Organizacijos
Profesinės, pagal narystę – privalomos organizacijos daugelyje valstybių yra Advokatų rūmai. Jie gali būti regioniniai ir nacionaliniai. Regioniniai veikia federalinių valstybių federaciniuose subjektuose, nacionaliniai – visos valstybės mastu (vienija advokatus ir (ar) advokatų organizacijas, pvz., rūmus).
Tarptautinės organizacijos vienija įvairiose valstybėse veikiančius advokatus arba tam tikrose tarptautinėse teisminėse institucijose dirbančius advokatus (pvz., Tarptautinio Teisingumo Teismo advokatų sąjunga – Tarptautinio Teisingumo Teismo).
Namas
thumb|right|200px thumb|right|200px
Namas – pastatas, skirtas žmogui gyventi. Namą sudaro stogas ir sienos, kurių funkcija saugoti gyventojus nuo nemalonių oro sąlygų: lietaus, karščio, vėjo ir šalčio, ir nuo įsibrovėlių. Name be žmonių taip pat gali gyventi naminiai gyvūnai ir įvairūs kiti, nepageidaujami, gyvūnai (pelės, vabzdžiai). Kartais žodis „namas“ turi reikšmę – bet kokio gyvūno gyvenamoji buveinė. Namas yra pastovi šeimos ar socialinio vieneto gyvenamoji vieta. Namas turi bent vieną įėjimą, dažniausiai duris, langus šviesos patekimui iš lauko.
Daugiabutis namas
Daugiabutis namas gali būti tiek blokinio namo tipo ir plytinio namo tipo. Paprastai Lietuvoje daugiabučiai namai yra statomi blokinio namo tipo. Aukštų skaičius yra nevienodas; nedideliuose miestuose sovietmečiu buvo statomi penkiaaukščiai, o didžiuosiuose miestuose – 9, 11 ir 13 aukštų. Daugiabutis namas turi rūsį, gyvenamuosius aukštus ir technologinį aukštą. Tai buvo naujausių namų statyba 1988–1991 m., senesnieji namai technologinio aukšto neturi. Jie buvo pradėti statyti 1972 m. Stasmbiaplokščiai daugiabučiai gyvenamieji namai pradėti statyti Vilniuje 1959 m.
Želča
Želča  – upė Rusijoje, Pskovo srityje. Prasideda Lužos aukštumoje. Teka daugiausia į vakarus, prateka Užinskojės, Dolgojės, Velino ežerus. Įteka į Peipaus-Pskovo ežerą (Pskovo ežerą).
Prie Želčos yra Jamo gyvenvietė.
Haaro vilnelė
Motininė Haaro vilnelė apibrėžiama kaip dalimis pastovioji funkcija:
Su Haaro vilnele susieta mastelio funkcija irgi yra dalimis pastovioji funkcija:
Homofonas
Homofonas – vienodai tariami, bet skirtingai rašomi žodžiai, homonimų variantas. Pavyzdžiui, rūkti – rūgti, плод – плот, tale - tail,  die Seite – die Saite, cher – chaire.
Homofonai dažni kalambūruose ir priverčia gerokai pasukti galvas vertėjus. Pagarsėjęs homofonų naudojimas Liuiso Kerolio (Lewis Carroll) knygoje „Alisa stebuklų šalyje“:
Čia tale reiškia 'istorija, pasaka', o tail - 'uodega'.
Dibatagas
Dibatagai (Ammodorcas clarkei) – tikrųjų antilopių (Antilopinae) pošeimio dykaraginis (Bovidae) žinduolis.
Homofonas
Kazys Grigas šią vietą išvertė taip:
Homofonų naudojimo lietuvių poezijoje pavyzdys – Vlado Šimkaus „Tobulas eilėraštis“:
Dibatagas
Lamą primenanti gazelė. Kūno aukštis 80-90 cm, masė 22-32 kg. Būdingiausi kūno požymiai: ilgas liemuo, plonos ir ilgos kojos, plonas ir ilgas kaklas, maža galva. Viršutinė kūno dalis rausvai pilka, pilvas ir pasturgalis balti, uodega juoda, kojos šviesiai rudos. Bėgdami uodegą laiko iškėlę aukštyn. Raguoti tik patinai. Ragai vidutiniškai 25 cm ilgio, pjautuvo formos su plačiais skersiniais žiedais pamatinėje dalyje, išlinkę atgal, paskui į viršų ir viršūnėmis - į priekį.
Gyvena sausose vietovėse. Laikosi pavieniui, poromis arba nedideliais būriais. Minta medžių ir krūmų lapais, ūgliais, žoliniais augalais. Pasistojusi ant užpakalinių kojų gali gana aukštai pasiekti medžių ir krūmų lapus. Ilgai išbūna be vandens. Poruojasi kovo-gegužės mėnesiais. Nėštumas trunka 6-7 mėnesius. Gimsta 1 jauniklis. Lytiškai subręsta 12-18 mėnesių. Gyvena 10-12 metų.
Paplitusi Somalio šiaurinėje ir Etiopijos rytinėje dalyje.
Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Švienceninas
Švienceninas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Radziluvo, apie 23 km į pietus nuo Grajevo ir apie 60 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Bartnia Gura
Bartnia Gura – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pilypavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Karibų jūros regiono istorija
right|thumb|350px|Centrinės Amerikos ir Karibų jūros regionas Karibų jūros regiono istorija - Karibų jūros regiono istorija nuo seniausių laikų iki dabarties.
Joje XVI – XIX a. atsispindi Europos kolonijiniai karai. XX a. Karibų jūros regionas buvo svarbus vykstant Antrajam pasauliniam karui ir po jo sekusiame dekolonizacijos procese. Vėliau regionui būdinga įtampa tarp komunistinės Kubos su ją palaikančia Sovietų Sąjunga ir Jungtinių Amerikos Valstijų.
Karibų jūros regionas prieš pasirodant europiečiams
Karibų jūros regionas žmonių buvo apgyvendintas gana vėlai. Iki pat V tūkst. pr. m. e. nerandama žmonių gyvenimo pėdsakų, nors šiaurinėje Venesuelos pakrantėje jie jau gyveno.
Seniausi žmonių gyvenimo Karibų jūros regione įrodymai rasti pietiniame Trinidade, kur Banwari Trace rasti 7000 metų senumo (maždaug 5000 m. pr. m. e.) palaikai. Seniausios žinomos Karibų jūros kultūros yra Kazimiroidai ir Ortiroidai, ikikeraminės kultūros. Pirmoji, spėjama, kilo iš Centrinės Amerikos ar Jukatano, ir jos gyventojai migravo jūra po Didžiąsias Antilų salas, iki pat vakarinio Puerto Riko. Seniausi jų gyvenviečių Ispanjoloje pėdsakai siekia 3600 m. pr. m. e., nors šių radinių patikimumas yra ginčytinas. Kuboje žmonių gyvenimo pėdsakai randami nuo 3100 m. pr. m. e. Ortiroidai, tuo tarpu, migravo iš šiaurinės Pietų Amerikos (dab. Venesuelos pakrantės) per Trinidadą, ir apgyvendino Mažąsias Antilų salas iki Puerto Riko šiaurėje.
400-200 m. pr. m. e. iš Pietų Amerikos į Trinidadą pateko pirmoji keramiką naudojanti žemdirbių kultūra - Saladoidai. Tai pradėjo neoindinį, arba keraminį, laikotarpį. Jos atstovai augino kasavą, juką, kukurūzus, ir migravo iš Orinoko žemupio iki Trinidado, o vėliau greitai išplito kitose Karibų jūros salose, iki pat Kubos, asimiliuodami senąsias gentis. Saladoidai siejami su ankstyvaisiais aravakais, kurie apgyvendino Karibus trimis bangomis. Antroji banga buvo Barankoidai, kurie ilgainiui išstūmė Saladoidus Venesuelos pakrantėje ir pasiekė Trinidadą. Barankoidų kultūra palei Orinoką išnyko apie 650 m., ir juos, taip pat Saladoidus Karibų jūros salose išstūmė trečioji grupė aravakų – Ostionoidai (arba araukinoidai). Pastarieji buvo tiesioginiai didžiausios žinomos aravakų grupės - tainų protėviai.
Paskutinioji žymi migracija Karibuose buvo apie 1300 m., kuomet vėl iš Orinoko žemupio į Mažąsias Antilų salas ėmė migruoti nauja etninė grupė - karibai, dar vadinami majoidais, kurie išliko dominuojančia Mažųjų Antilų kultūra iki ispanų pasirodymo.
Ispanų užkariavimai
Per pirmąją savo kelionę Kristupas Kolumbas (turėjęs Ispanijos karūnos suteiktą užkariavimo teisę) susidūrė su lukajanais Bahamuose ir tainais Kuboje bei šiaurinėje Ispanjolos pakrantėje. Keletas vietinių gyventojų buvo parvežti į Ispaniją. Ispanai pavergė vietinius gyventojus ir greitai jie beveik visiškai išnyko. Kompensuojant indėnų darbo jėgos trūkumą ispanai atvežė vergus iš Afrikos.
Žuvėdra (ansamblis)
thumb|„Žuvėdra" pasirodymo metu Mažeikių kultūros centre thumb thumb| „Žuvėdra“ – Klaipėdos universiteto Lotynų Amerikos sportinių šokių kolektyvas. Vadovai Ona Skaistutė Idzelevičienė Pajėdaitė ir Romaldas Idzelevičius.
Karibų jūros regiono istorija
Ispanų užkariavimai
Nors Ispanija pretendavo į visą Karibų jūros regioną, jie apgyvendino tik didesniasias salas – ispanjolą, Puerto Riką, Kubą, Jamaiką ir Trinidadą.
Lapakrita
Lapakrita – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 17 km į šiaurę nuo Biržų, Biržų girios vakariniame pakraštyje.
Karibų jūros regiono istorija
Kitos Europos valstybės
thumb|300px|Centrinės Amerikos ir Karibų jūros regiono raida nuo 1700 m. Silpstant Ispanijos imperijos galiai Karibų jūros regione įsitvirtino ir kitos Europos galybės – Prancūzija, Nyderlandai ir britai.
Žuvėdra (ansamblis)
Įkurtas 1965 m. sportinių šokių veteranų Onos Skaistutės Idzelevičienės Pajėdaitės ir Romaldo Idzelevičiaus. 2014 m. kolektyvas suiro.
Lotynų Amerikos šokių ansamblis „Žuvėdra“
Didžiausių laimėjimų pasiekė klube veikiantis Lotynų Amerikos šokių ansamblis „Žuvėdra“, kuris 1988 metais tapo TSRS čempionu. Nuo 1989 metų pradėjo dalyvauti pasaulio, o nuo 1992 metų Europos čempionatuose ir juose iškovojo 34 medalius.
Karibų jūros regiono istorija
Ekonominiai ir socialiniai pokyčiai
Dėl išnaudojimo ir prastos priežiūros juodaodžiai masiškai bėgdavo iš plantacijų į krašto gilumą, kur neretai susijungdavo su išlikusiais vietos indėnais, siekdami išgyventi. Toks maišymasis suformavo savitą naują tarpinę rasę - sambo, o tokio tipo susiformavę tautos vadintos maronais. Maronų partizaninė kova didele dalimi formavo XVII-XIX a. Karibų istoriją. Maronai neretai būdavo išsaugoję savo afrikines kalbas (jorubų, igbų, ibibijų ir kt.). Persimaišius indėniškoms, Benino civilizacijos ir europinėms tradicijoms susiformavo savita Karibų kultūra.
XIX a.
1791 m. Haitis, buvusi Prancūzijos kolonija Ispanjoloje, tapo pirmąją nepriklausoma valstybe Karibų regione. Nepriklausomybė iškovota po Juodųjų jakobinų vadovaujamo vergų sukilimo, po kurio sekusi Haičio revoliucija 1804 m. įkūrė nepriklausomą juodųjų respubliką. Haitis tapo pirmąja pasaulio juodųjų respublika ir antra respublika Vakarų pusrutulyje po JAV. 1821 m. Haičio pajėgos užėmė likusius du Ispanjolos trečdalius. 1844 m. naujai susikūrusi Dominikos respublika paskelbė savo nepriklausomybę nuo Haičio.
XIX a. uždraudus vergų prekybą, tai labai stipriai paveikė likusiųjų vietos kolonijų ekonomiką. Nebegalint importuoti pigios darbo jėgos iš Afrikos, vietos kolonizatoriai ėmė ją importuoti iš kitų savo kolonijų - Nyderlandų Rytų Indijų (daugiausia kinus) ir Britų Indijos (indus). Šios naujos tautos, masiškai keltos į Karibų šalis, smarkiai paveikė vietos demografiją. Kai kuriose salose indai sudaro gyventojų daugumą.
Nuo XIX a. pabaigos regione smarkiai ėmė reikštis nauja kolonijinė valstybė - JAV, kuri po Ispanijos – JAV karo 1898 m. išplėšė iš Ispanijos paskutines kolonijas regione - Kubą ir Puerto Riką. 1916 m. iš Danijos nusipirkusi Mergelių salas, ji tapo svarbia regiono jėga.
XX a.
XX a. Karibų regiono istoriją formavo dekolonizacija ir JAV interesai.
Dekolonizacijos metu pirmoji XX a. (1901 m.) nepriklausomybę paskelbė Kuba. Tarp 1958 ir 1962 m. didžioji britų valdomos Karibų jūros regiono dalis tapo Vest Indijos federacija, o vėliau suskilo į daug nepriklausomų valstybių. Tuo tarpu, buvusios Nyderlandų Vakarų Indijos ir Prancūzijos Vakarų Indijos yra išlikę kaip vienos paskutiniųjų pasaulio kolonijų.
Remdamosis Monro doktrina Jungtinės Valstijos keletą kartų buvo įsiveržusios į Karibų jūros valstybes (viena paskutiniųjų - invazija į Grenadą 1983 m.).
Kasparaitis
Kasparaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Karibų jūros regiono istorija
XX a.
Šaltojo karo metu Karibų jūros regionas buvo svarbi JAV-TSRS priešpriešos zona, daugiausia dėl Kubos orientacijos į socialistinį bloką. Kubos raketų krizės metu JAV laivynas blokavo Kubą, kad TSRS negalėtų į Kubą pervežti savo branduolinių raketų.
Kasparaitis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kasparaitienė (ištekėjusi moteris) ir Kasparaitytė (mergautinė pavardė).
Karibų jūros regiono istorija
XX a.
Iki šiol JAV regione turi savo karines bazes, tarp kurių ir Guantanamo Bay bazė Kuboje.
Kasparaitis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vilkaviškio rajono taryba 1990–1995 m.
Vilkaviškio rajono taryba – Vilkaviškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Vilkaviškio rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Vilkaviškio rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Vilkaviškio rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Canadian Hot 100
Canadian Hot 100 – Kanados muzikinių singlų topas, publikuojamas kas savaitę „Billboard“ žurnale. Pirmą kartą topas paskelbtas 2007 m. birželio 16 d., o jau birželio 7 d. pradėta publikuoti ir internetinę versiją. Tai pirmasis kartas, kada „Billboard“ sukūrė Hot 100 atmainą už JAV ribų. Pirmoji daina, pasiekusi pirmąją vietą šiame tope, buvo „Umbrella“, kurią atlieka Rihanna kartu su Jay-Z.
Ferdinandas II Katalikas
Ferdinandas II Katalikas (arba Ferdinandas Aragonietis,, 1452 m. kovo 10 d. Sos del Rei, Aragonas – 1516 m. sausio 23 d. Madrigalėja prie Burgoso) – nuo 1479 m. Aragono karalius, nuo 1468 m. Sicilijos karalius (Ferdinandas II), nuo 1474 m. Kastilijos ir Leono karalius (Ferdinandas V), nuo 1504 m. Neapolio karalius (Ferdinandas III). 1503–1516 m. titulinis Bizantijos imperatorius.
Biografija
thumb|left|150px|Ferdinandas ir Izabelė thumb|left|150px|Ferdinando II Kataliko antroji žmona Žermena de Fua Aragono karaliaus Jono II ir Chuanos Enrikes sūnus.
Šeima
1469 m. vedė Kastilijos princesę Isabelę. Vaikai:
Antroji žmona Žermena de Fua. Jų vienintelis sūnus Jonas mirė kūdikystėje 1509 m.
Valdymas
Tobulino karybą malšindamas 1462–1472 m. katalonų sukilimą. 1469–1479 m. padėjo sumušti kitus pretendentus į Kastilijos sostą rėmusį Portugalijos karalių Alfonsą II. Tapęs Aragono karaliumi pajungė miestų savigynos organus – hermandadus, jų remiamas įveikė diduomenę, privertė Kortesus panaikinti daugelį jos privilegijų. 1478 m. įsteigė inkviziciją.
1492 m. nukariavo Granadą – paskutinę maurų valstybę Ispanijoje, 1492 m. užėmė Neapolio karalystę. 1508–1511 m. užkariavo arba pajungė dalį Šiaurės Afrikos. Jo reikšmė rengiant K. Kolumbo ir kitų atradėjų ekspedicijas buvo mažesnė nei karalienės Izabelės, bet jo veikla padėjo Ispanijai susivienyti ir suklestėti.
Kraujiniai sporagyviai
thumb|230px|Plasmodium malariae Kraujiniai sporagyviai – protistų būrys, kuriam priklauso maliariniai plazmodijai, sukeliantys roplių, paukščių ir daugelio žinduolių maliariją. Žmogui patogeniškos yra 4 rūšys: Šios maliarinių plazmodijų rūšys skiriasi morfologinėmis ir biologinėmis savybėmis, vystymosi žmogaus organizme trukme ir ligos požymiais. Jų galutinis šeimininkas yra maliariniai uodai (Anopheles), o tarpinis šeimininkas – žmogus. Žmogus apsikrečia įgėlus apsikrėtusiam uodui. Kartu su uodo seilėmis į žmogaus kraują patenka plazmodijai, kurie išnešiojami po visą kūną ir įsikverbia į kepenų ląsteles. Šiose ląstelėse vyksta jų vystymosi ciklas.
Valensija
Valensija (, senovėje Valentia), seniau žinomas kaip Edetanija, Balansija – miestas rytų Ispanijoje prie Viduržemio jūros, trečiasis pagal dydį šalies miestas. Valensijos autonominio regiono sostinė ir provincijos centras. Miestas įsikūręs derlingoje lygumoje, šalia Turijos (Turia) upės žiočių. Žemės ūkio, prekybos, komunikacijų centras. Išvystyta audinių, chemijos pramonė, metalo apdirbimas, laivų statyba, alaus varymas. Yra arkivyskupija. 1499 m. čia įkurtas Valensijos universitetas, 1968 m. – Politechnikos universitetas. 1988 m. atidarytas metropolitenas.
Istorija
thumb|left|300px|Rotušė Valensija buvo įkurta 137 m. pr. m. e. romėnų ir buvo vienas svarbiausių tuometinės Tarakono Ispanijos miestų. Vėliau mieste ir regione šeimininkavo vizigotai.
714 m. miestą užkariavo maurai, vėliau čia valdė musulmoniškas Kordobos kalifatas. Šiam suirus XI a. pradžioje susikūrė nepriklausomas Valensijos emyratas (taifa). XI a. pabaigoje jis trumpam buvo užkariautas ispanų didvyrio Sido, kuris čia pradėjo plėsti krikščionybę. Tačiau netrukus Almoravidai iš naujo paėmė Valensiją ir ją prijungė prie savo imperijos.
XII a. Valensija vėl iškovojo nepriklausomybę, bet buvo užimta almohadų. Po XIII a. nepriklausomybės laikotarpio buvo prijungta prie Aragono, o vėliau inkorporuota į Ispanijos karalystę. Po XVII a. pr. įvykusio maurų išvarymo, miestas nusmuko. Nuo 1812 m. iki 1813 m. miestą buvo užėmusi Prancūzijos kariuomenė. Ispanijos pilietinis karo metu Valensija tapo laikinąja Ispanijos sostine.
Turizmas
Garsėja vietiniu festivaliu Falles, vykstančiu kasmet kovo mėn. ir firminiu ryžių patiekalu paella, o pastaruoju metu – žymaus architekto Santiago Calatrava kūriniu Meno ir mokslo miesteliu. Veikia meno muziejus ir meno mokykla. Nuo XIV a. išlikę miesto vartai, pastatyti ant romėnų statinio liekanų. Taip pat yra gotikinė katedra (XIII–XV a.).
Sportas
2008 m. rugpjūčio 24 d. Valensijos trasoje vyko Formulės-1 bandomieji važiavimai.
Futbolas
Mieste 1982 m. vyko XII pasaulio futbolo čempionatas. Žymiausi klubai:
Hitman (2007 filmas)
Hitman (lt. „žudikas“) - 2007 JAV veiksmo filmas, paremtas to paties pavadinimo žaidimu Hitman. Filmas pasakoja apie neprilygstamą samdomą žudiką.
Ispaninis ožys
Ispaninis ožys (Capra pyrenaica) – dykaraginių (Bovidae) šeimos žinduolis, priklausantis ožkų (Caprinae) pošeimiui.
Sent Vinsento ir Grenadinų vyrų futbolo rinktinė
1995 m. Sent Vinsentas ir Grenadinai užėmė 2 vietą Karibų taurėje. Rinktinė nė karto nedalyvavo pasaulio čempionate, bet dalyvavo 1 žemyno čempionate.
CONCACAF narė nuo 1986 m., FIFA – nuo 1988 m.
Bohemijos Miškas
thumb|255px|Bohemijos Miškas Čekijoje Bohemijos Miškas, Šumava  – žemi kalnai Centrinėje Europos dalyje, Bohemijos srityje (nuo čia ir pavadinimas). Jie stovi Čekijoje ir Austrijoje, tie patys kalnai, tik pavadinti Bavarijos Mišku, yra Vokietijoje. Vidutinis kalnų aukštis 1000–1200 m. Aukščiausia viršūnė (neįskaitant Bavarijos Miško viršūnės Didžiojo Arberio – 1456 m) – Plechai, siekianti 1378 m. Tai vieni seniausių Europos kalnų, susidarę iš granitų, gneisų, kristalinių skalūnų ir kitokių uolienų.
Zarasų kraštas (laikraštis)
Zarasų kraštas – Zarasų rajono laikraštis, einantis Zarasuose, Vilniaus g. 16.
Bohemijos Miškas
thumb|left Kalnai skiria upių baseinus įtekančius į Juodąją jūrą ir į Šiaurės jūrą. Iš kalnų išteka Vltava, Otava ir Uhlava.
Zarasų kraštas (laikraštis)
Istorija
Laikraštis įsteigtas 1932 m. rugpjūčio 14 d. Steigėjas ir redaktorius Juozas Gaigalas. Nuo 1945 m. kovo 9 d. iki 1950 m. leistas kaip LKP (b) Zarasų apskrities komiteto ir vykdomojo komiteto organas, 1950–1990 m. – LKP Zarasų rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos leidinys, nuo 1990 m. – Zarasų rajono laikraštis. Steigėja ir leidėja UAB „Zarasų kraštas“.
Bohemijos Miškas
Kalnų šlaitai apaugę spygliuočių ir mišriaisiais miškais, įsikūręs Šumavos nacionalinis parkas. Plėtojamas turizmas, žiemos sportas.
Zarasų kraštas (laikraštis)
Istorija
1945–1947 m. ėjo vieną-du kartus, 1948–1951 m. – du kartus, 1952 m. – du-tris kartus, nuo 1962 m. – tris kartus, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. 1945–1962 m. vadinosi „Pergalė“, iki 1989 m. – „Tarybinė žemė“, nuo 1989 m. rugpjūčio 1 d. – „Zarasų kraštas“. Nuo 1993 m. leidžiamas kaip atkurtas nuo 1932 m. rugpjūčio 14 d. Zarasuose leistas savaitraštis „Zarasų kraštas“. Spausdino Zarasų spaustuvė. Tiražas 1950 m. – 2100 egz., 1987 m. – 6000 egz., 1997 m. – 3200 egz.
Redakcijoje dirbo Vytautas Baltakis, Jonas Blaževičius.
Šarvuotasis automobilis
Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų metu šarvuotieji automobiliai nuo šarvuotųjų transporterių skyrėsi ir tuo, kad buvo skirti ne kareiviams pervežti, o žvalgybai, patruliavimui ir kautynėms, kuo buvo artimi lengviesiems tankams (ypač TSRS).
Istorija
thumb|right|250px|1904 m. Rusijos kulkosvaidinis šarvuotasis automobilis Nakašidzė-Šaronas (Nakashidze-Charron) Pirmasis šarvuotojo automobilio projektas buvo sukurtas 1896 m. JAV išradėjo E. Peningtono (Edward Joel Pennington, 1858–1911).
Prasidėjus XX a. imta gaminti karinius šarvuotus automobilius – tam turimi civiliniai automobiliai buvo dengiami šarvais ir apginkluojami.
Vieni pirmųjų šarvuotųjų automobilių buvo 1902 m. modeliai D. Britanijoje pagamintas Motor War Car (pagamintas 1 egzempliorius) ir Prancūzijoje gaminti Charron-Girardot-Voigt 1902 (pagaminti 2 egz.). Tačiau pirmieji šarvuotųjų automobilių projektai nesusilaukė kariuomenių dėmesio ir paramos.
Išimtis buvo Rusijos kariuomenė, kuriai Rusijos-Japonijos karo patirtis parodė, kad svarbu turėti nuo priešo kulkų ir skeveldrų apsaugotą mašiną, kuri gali lydėti pėstininkus ir paremti juos kulkosvaidžių ugnimi. Paesaulis M. Nakašidzė suformulavo techninius reikalavimus tokiai mašinai ir sukūrė projektą, kuriuo sudomino Rusijos karo ministeriją. Ministerija tokių mašinų gamybą palaikė per sudėtinga Rusijos pramonei ir mašinas užsakė gaminti Prancūzijoje (Charron kompanija). 1906 m. nedidelė šarvuotųjų automobilių partija (manoma, 6 mašinos) buvo pristatyta į Rusiją. Tai buvo visiškai šarvuotos mašinos, su šarvuotuoju bokšteliu, kuris kulkosvaidžiu galėjo apšaudyti 360° kampu. Pravažumas pripažintas pakankamu, o mašina gavo aukštą įvertinimą.
Tuo pačiu metu vokiečių kompanija Ehrhardt Vokietijos armijai pateikė panašią šarvuotąją mašiną, tačiau vokiečių kariškių tada ji nesudomino.
Italai šarvuotuosius automobilius naudojo Italijos-Turkijos kare (1911–1912 m.).
Pirmojo pasaulinio karo laikų šarvuotieji automobiliai
Daug įvairių šarvuotųjų automobilių buvo naudojama Pirmajame pasauliniame kare. Kartais šarvuotieji automobiliai būdavo organizuoti į eskadronus. Tokiuose didesniuose daliniuose paprastai būdavo keletas šarvuotųjų automobilių, ginkluotų patrankomis. Ėmus plačiai naudoti karinę aviaciją, atsirado ir šarvuotieji automobiliai, ginkluoti priešlėktuviniais kulkosvaidžiais.
Tik prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1914 m. Belgija į ginkluotę priėmė pirmus šarvuotųjų automobilių modelius. D. Britanijos Karališkoji Karinio laivyno oro tarnyba ėmė naudoti automobilius numuštų žvalgybos lėktuvų pilotams gelbėti, o kadangi tokios kelionės darėsi pavojingus, ėmė daryti savadarbius šarvuotus automobilius. Netrukus ši tarnyba užsakė pagaminti specialius šarvuotus automobilius, bet kai 1914 m. gruodį į frontą atvyko užsakyti Rolls-Royce šarvuotieji automobiliai, mobilusis Pirmojo pasaulinio karo etapas buvo pasibaigęs.
TSRS
Tarybų Sąjungoje prieš Antrąjį pasaulinį karą automobilių M-1, GAZ-AAA, ZIS-6 ir kitų bazėje buvo sukurti įvairių tipų šarvuotieji automobiliai: Lengvųjų šarvuotųjų automobilių šarvai buvo prieškulkiniai, vidutinių ir sunkiųjų – priešskeveldriniai. Lengvieji šarvuotieji automobiliai buvo ginkluoti kulkosvaidžiais, vidutiniai ir sunkieji – patrankomis ir kulkosvaidžiais.
Korpusai nešamieji, paprastai uždari, su sukiojamais šarvuotaisiais bokšteliais, kuriuose būdavo pagrindinis ginklas.
Važiuoklės – 2-ašės ar 3-ašės, ne visų varomų tiltų, ratai su kulkoms atspariomis pneumatinėmis padangomis.
Ekipažas būdavo 2-4 žmonės. BA_10, BA-11 ir BA-20 turėjo radijo stotis.
Karo metu, dėl silpnos apsaugos nuo artilerijos bei aviacijos, ikikarinių modelių šarvuotųjų automobilių gamyba labai sumažinta, juos nustota naudoti. Nuo 1942 m. gamino tik padidinto pravažumo BA-64, o nuo 1943 m. – jo modifikaciją BA-64B. Pastarieji šarvuotieji automobiliai kartu su lengvaisiais tankais plačiai naudoti žvalgybai ir ryšiui palaikyti. .
Šarvuotojo automobilio ir tanko palyginimas
thumb|250px|Šarvuotasis SWAT automobilis Šarvuotojo automobilio privalumai ir trūkumai siejami su dviem veiksniais – ratinės važiuoklės panaudojimu ir konstravimu iš civilinio automobilio.
Šlapimo organų akmenligė
thumb|Rentgeno nuotrauka aptikti akmenys Šlapimo organų akmenligė - tai akmenų susidarymas šlapimo organuose (pvz., šlapimtakiuose), kai juose nusėda šlapimo sudėtinės medžiagos. Akmenys susidaro iš susikristalizavusių šlapimo druskų. Akmenų gali išsiskirti iš kaulinės medžiagos esant pagreitėjusiam kaulų irimui. Akmenų susidarymą taip pat skatina padidėjęs kai kurių medžiagų (oksalatų, uratų ir kt.) išsiskyrimas į šlapimą, kai jų padaugėja kraujyje arba kai ilgiau esti koncentruotas šlapimas ir šlapimo takų infekcija, sutrikus šlapimo nutekėjimui.
Akmenys esti įvairaus dydžio ir lokalizuojasi inkstų geldelėse, šlapimtakiuose ir šlapimo pūslėje. Įstrigę šlapimtakyje akmenis sukelia inkstų dieglius.
Akmenys gali būti uratiniai, oksalatiniai, mišrūs ir kt. Jeigu akmuo nepasišalina (ar nepašalinamas), jis gali užkimšti šlapimtakį, plečiasi inkstų geldelės, taurelės ir vystosi vandenė (hidronefrozė). Geldelėje esantis akmenukas dirgina gleivinę. Iš pradžių vystosi pielonefritas, o jei akmuo nepašalinamas ir toliau dirgina gleivinę, gali išsivystyti vėžys (dažniausias tai būna iš nefrocitų besivystantis vėžys, dar vadinamas carcinoma clarocelulare).
Mirties nuo šlapimo organų akmenligės priežastis dažniausiai yra urosepsis arba hipertenzijos komplikacijos.
Henrikas Bukauskis
Henrikas Bukauskis (, slapyvardis Bukaitis, 1839 m. sausio 6 d. Surviliškis, Kauno apskr. – 1900 m. kovo 1 d. Stokholmas) – antikvaras, bibliofilas, mecenatas.
Biografija
1857 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1857–1861 m. mokėsi Maskvos universiteto Teisės fakultete. Priklausė J. Koncevičiaus suorganizuotam lietuvių studentų būreliui. Per 1863 m. sukilimą įstojo į B. Dluskio būrį, buvo A. Mackevičiaus adjutantas. Sužeistas ties Papile, 1864 m. per Rygą pasitraukė į Stokholmą.
1870 m. Stokholme įsteigė antikvariatą, kolekcionavo viską, kas susiję su Lietuva ir Lenkija, ypač per karus su Švedija išvežtas knygas, rankraščius, meno kūrinius. Išleido daugiau, kaip 100 antikvarinių katalogų, kurie tapo garsūs Skandinavijoje. Vienas „Nordiska Museet“ steigėjų.
Padovanojo knygų Krokuvos nacionaliniam muziejui ir Jogailos universiteto bibliotekai. Daug meno ir lituanistikos vertybių deponavo Rapersvilio (Šveicarija) lenkų emigracijos muziejuje, nuo 1875 m. jo viceprezidentas. 1927 m. lituanikos rinkiniai iš šio muziejaus pervežti į Varšuvą, 1939 m. ten sudegė. 1900 m. parėmė lietuvių skyrių Pasaulinėje parodoje Paryžiuje. Skirdavo lėšų knygoms leisti. Turėjo 3000 t. asmeninę biblioteką, daugiausia antikvarinės literatūros ir istorinių veikalų. Jo knygas puošė dailininko R. L. Haglundo (Švedija) ekslibrisai.
Žavari
Žavari  – upė Amazonijoje, Brazilijoje ir Peru; Amazonės dešinysis intakas. Prasideda Peru, Divisoro kalnuose (tolimas Andų kalnagūbris), La Montanijos vietovėje. Aukštupyje vadinama Žakirina (Yaquirina). Teka į šiaurę Amazonės žemuma, beveik per visą savo ilgį sudaro sieną tarp Peru (Loreto reg.) ir Brazilijos (Amazonės valst.). Įteka į Amazonę ties Benžamin Konstanto miestu.
Didžiausi intakai: Galvesas, Javari Mirinas (kairieji), Bata, Kurusa, Ituji/Itakvaji (dešinieji).
Žavari laivuojama nedideliais laivais 500 km nuo žiočių.
Prie upės įsikūrę miestai: Pelotones de Froteira, Estiran du Ekvadoras, Atalaja do Nortė, Benžamin Konstantas.
Upėvardis kilęs iš njeengatu kalbos žodžio iauarí, reiškiančio vietinę palmių rūšį (brazilinė astrokarija).
Medžiugorjė
Medžiugorjė – miestas vakarų Hercegovinoje prie Čitluko, 25 km į pietvakarius nuo Mostaro, netoli sienos su Kroatija. Miestas išgarsėjo 1981 m. birželio 24 d., kai šešetui Hercegovinos kroatų neva apsireiškė Švč. Mergelė Marija. Miestą gausiai lanko piligrimai iš viso pasaulio. Miestas įsikūręs apie 200 m virš jūros lygio, pasižymi švelniu viduržemio klimatu. Mieste gyvena kroatai, apsijungę į parapiją su penkiais aplinkiniais kaimais (Međugorje, Bijakovići, Vionica, Miletina, Šurmanci).
Kasparas (reikšmės)
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kasparienė (ištekėjusi moteris) ir Kasparaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bavarijos Miškas
Bavarijos Miškas ( arba Bayrischer Wald, taip pat Bayerwald) – žemi kalnai Rytų Bavarijoje, Vokietija. Pietryčiuose jungiasi su Čekijoje kitą pavadinimą įgavusiu Bohemijos Mišku arba Šumava (geografiškai, tai tas pats kalnynas). Aukščiausia viršūnė Didysis Arberis 1456 m. Iš kalnų išteka Regenas, pratekantis Regensburgą. Dalyje kalnų yra 240 km² plotą užimantis nacionalinis Bavarijos Miško parkas.
Bavarijos Miške plėtojamas turizmas, slidinėjama, keliaujama. Garsėja savo stiklo pūtikais Zwiesel srityje bei žemės mokslais, tyrimo stotimis (Fundamentalstation Wettzell ir Bad Kötzting).
Baltarusijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Finalo rungtynės
-
Ramuldavos miškai
Ramuldavos miškai – miškų masyvas Lietuvoje, Anykščių rajone, į šiaurę nuo Anykščių. Priklauso Anykščių miškų urėdijai (Mickūnų ir Pavarių girininkijoms). Apima 73 km² plotą.
Masyvą sudaro Ramuldavos, Smalinos, Saldagirio, Duobulės, Pavarės, Vosgėlių, Niūronių, Vilkaraisčio, Starkonių, Magylų, Sindrių miškai. Paviršius vietomis lygus, nors daugiau banguotas, vietomis pelkėtas. Dirvožemiai – jauriniai ir velėniniai jauriniai smėliai bei priesmėliai, kai kur – priemoliai. Miškų masyvą iš vakarų ir šiaurės juosia Šventoji, o per pačius miškus teka jos intakai – Taurožė, Beržuona, Varius, Elmė. Ties Smalina buvo eksploatuojamas vienas didžiausių Lietuvoje Juodbalių karjeras.
Medynai:
Jaunuolynai sudaro 26 % medynų, pusamžiai medžiai 47 %, pribręstantys 19 %, brandūs 8 %.
Miškuose gyvena stirnos, briedžiai, elniai, šernai, lapės, kiškiai, usūriniai šunys, voverės, kiaunės, bebrai, ondatros, ūdros, įvairūs plėšrieji, vandens paukščiai, pelkių paukščiai. Pietvakarinė dalis patenka į Anykščių regioninį parką, šiaurinė – į Šventosios kraštovaizdžio draustinį. Auga Elmės šešiakamienis ąžuolas, Pavarių liepa, Variaus ąžuolas.
Ramuldavos miškuose įsikūrę kaimai: Niūronys, Šeimyniškėliai, Pavarės I, Pavarės II, Pavarės III, Pavarės IV, Stakės, Paandrioniškis, Duobulė, Gojus, Paelmis, Ramuldava, Rašimėliai, Zigmantava, Smalina, Knebiai, Medinos, Mičionys, Ragaišiai, Ramaškonys, Šienraistis, Inkūnai, Lašiniai, Legai, Vertimai, Gaidžiai, Dauneikiai.
Tajibė
Tajibė – miestas vidurio Izraelyje, 12 km į rytus nuo Kfar Sabos. Dauguma gyventojų arabai.
Istorija
Minima nuo XIII a. Miesto teises gavo 1990 m.
Šviencenino Kolonija
Šviencenino Kolonija – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Bagaudai
Bagaudai – Galijos gyventojai, kurie 283–4 m. vadovaujami Amando ir Aeliano sukilo prieš romėnus. 283–6 m. sukilimą numalšino Maksimianas.
Vėliau tuo pačiu vardu vietos gyventojų vadinti su romėnais apie pusantro šimto metų kovoję būriai Ispanijoje ir Galijoje.
Zarasų spaustuvė
Zarasų spaustuvė – spaustuvės, veikusios Zarasuose.
Istorija
Pirmąją spaustuvę Zarasuose (tada Novoaleksandrovskas) įkūrė 1882 m. Vilniaus miestietis M. Kovneris. Ji veikė iki 1901 m., spausdino kvietimus, vizitines korteles. Nuo 1901 m. iki Pirmojo pasaulinio karo veikė D. Šteimano spaustuvė. Nepriklausomoje Lietuvoje dirbo E. Rozeno spaustuvė, kuri 1932–1940 m. spausdino savaitraštį „Zarasų kraštas“. 1941 m. vasario mėn. nacionalizuota.
1944 m. įsteigta spaustuvė „Raudonoji vėliava“ nuo 1945 m. kovo spausdino apskrities laikraštį „Pergalė“. 1946 m. gauta pilno formato plokščios spaudos mašina. Nuo 1951 m. laikraštis „Pergalė“ leistas ir rusų kalba. 1951–1953 m. buvo spausdinamas ir Zarasų MTS politinio skyriaus laikraštis „Laukų spartuolis“. 1960 m. Zarasų spaustuvė prijungta prie tarprajoninės Utenos spaustuvės kaip skyrius. Jame buvo spausdinamas rajono laikraštis „Tarybinė žemė“ (lietuvių ir rusų k.), 1962 m. pakeitęs laikraštį „Pergalė“; nuo 1989 m. rajono laikraštis leidžiamas pavadinimu „Zarasų kraštas“. Čia buvo spausdinamas ir Vakarų statybos valdybos savaitraštis „Energetikas“ (lietuvių ir rusų k.).
1994 m. valstybinė Zarasų spaustuvė tapo S. Goštautienės įmonės „Fortūna“ Ignalinos filialu, spausdina blankus, smulkius spaudinius.
Reklaminiai Fergie singlai
Šiame straipsnyje aprašomi amerikiečių pop atlikėjos Fergie reklaminiai singlai.
Kasperavičienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kasperavičiūtė (mergautinė pavardė).
Reklaminiai Fergie singlai
Here I Come
„Here I Come“ yra singlas iš amerikiečių pop atlikėjos Fergie debiutinio studijinio albumo „The Dutchess“. Dainos prodiuseris will.i.am, taip pat joje panaudoti jo vokalai. Taip pat šis singlas panaudotas keliose reklamose, kaip naujo televizijos kanalo CW reklamoje ir „Motorola Rockr“ (kurioje buvo ir pati Fergie) reklamoje, skirtoje Lotynų Amerikai ir Portugalijai. Daina buvo išleista kaip šeštasis singlas Australijoje, Naujoje Zelandijoje, ir Brazilijoje.
Kasperavičienė
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kasperavičius.
Reklaminiai Fergie singlai
Istorija
Nors ši daina nebuvo išleista oficialiai kaip singlas JAV, tačiau ši daina panaudota ne tik keliose reklamose bei TV serialuose kaip „Gražuolė Betė“ ir šou „So You Think You Can Dance“. Australijoje tai buvo pati grojamiausi radijo daina tą savaitę kai buvo išleista. Single yra panaudota „The Temptations“ dainos „Get Ready“ elementai. Bei ši daina panaudota 2008 m. komedijos „Parduotuvių maniakės išpažintis“ anonse.
Kasperavičienė
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Reklaminiai Fergie singlai
Pasirodymas topuose
Daina debiutavo 73 pozicijoje ARIA tope sausio 28 d. ir pasiekė galiausiai 22 pozicijoje. 2008 m. kovo 31 d. „Here I Come“ debiutavo 39 vietoje Naujosios Zelandijos RIANZ tope.
Vaizdo klipas
Fergie nufilmavo vaizdo klipą Los Andžele buvusiuose Frank Sinatra name ir jame yra keletas „Wilhelmina Models“ modelių. . Tačiau vaizdo klipas niekada nebuvo išleistas dėl nežinomų priežasčių.
Pasirodymas topuose
„Finally“ pasiekė 1 (101) Billboard Bubbling Under Hot 100 tope ir taip tapo pirmuoju Fergie singlu, nepatekusiu į Billboard Hot 100 topą. „Finally“ nepavyko debiutuoti Hot 100 tope dėl to, kad silpnai buvo perkamas bei dėl nepopuliariumo radijo sotyse. Taip pat singlas baigė Fergie top penkių Hot 100 hitų seką. Gal dėl to, kad „Finally“ neturėjo vaizdo klipą, kuris reklamuotų. Dainai pasisekė patekti į Pop 100 ir Canadian Hot 100 topus, kur pasiekė #67 ir #61 vietas.
Labels or Love
Daina buvo nominuota „People's Choice Awards“ apdovanojimose kategorijoje „Mėgstamiausia daina iš filmo“, tačiau laimėjo „Mamma Mia!“, kurią atliko Meryl Streep.
Hodiševas
Hodiševas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Nove Piekutų, apie 19 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 41 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW659.
Istorija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo gudiško vardo Hodyš, Hodislav. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1529 metais. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XVII a. kaimas priklausė Boguslavui Radvilai. XVII a. pastatyta pirmoji bažnyčia, kuri iki 1875 m. priklausė unitams. 1875-1914 m. stačiatikių cerkvė. Po I pasaulinio karo šventovėje įsikūrė katalikai. XVIII a. priklausė Jonui Klemensui Branickiui. 1775 m. pastatyta Krinicos Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė. 1827 m. kaime buvo 43 namai ir 318 gyventojų. XIX a. viduryje kaime gyveno 322 unitai. 1919 m. įkurta Hodiševo Marijos Dangun Žengimo parapija. 1921 m. kaime buvo 48 namai ir 235 gyventojai, iš kurių 4 stačiatikiai ir 11 žydų. XX a. trečiajame dešimtmetyje pastatyta Mergelės Marijos Dangun Žengimo bažnyčia. 1937 m. įkurta gaisrinė. 2006 m. kaime buvo 33 namai ir 191 gyventojas, 2008 m. 33 namai ir 143 gyventojai.
Gyventojai
Kaimo gyventojų skaičiaus raida nuo 1827 metų:
Stambulo Beşiktaş (krepšinio klubas)
Stambulo Beşiktaş – Turkijos krepšinio klubas, žaidžiantis Turkijos krepšinio lygoje.
Rudasis HT
Naudojimas
Naudojamas kaip maisto dažiklis žymimas kodu E155. Kaip dažiklis naudojamas kakavos milteliams ar karamelei pakeisti. E155 dažniausiai naudojamas šokoladiniuose kepiniuose, pieno, sūrio, džemų, vaisių produktuose, žuvyje ir kt.
Kūkova
Kūkova arba Kuchva  – upė Latvijoje ir Rusijoje; Velikajos kairysis intakas. Prasideda Latgaloje, Ludzos savivaldybėje, prie Salnavos kaimo. Pradžioje teka į rytus, vėliau į šiaurę Balvų savivaldybe. Toliau teka Rusijos teritorija (Pskovo sritis).
Rudasis HT
Naudojimas
Rudasis HT dažiklis Australijoje naudojamas beveik visuose šokoladu gardintuose pieno produktuose.
Kūkova
Didesni intakai: Pazlauga, Supenka, Rika, Lodumka, Pelegis.
Gyvenvietės prie Kūkovos: Nosovas, Stupanai, Linovas, Kachnovas.
Rudasis HT
Maisto sauga
Salicilatams jautriems, astma sergantiems ir kitaip jautriems žmonėms gali sukelti alergines reakcijas, sudirginti odą.
Rudasis HT yra maisto dažiklis, kurį „Hiperaktyvių vaikų paramos grupė“ rekomenduoja pašalinti iš vaikų maisto.
SK Slovan-HAC
SK Slovan-HAC – Austrijos futbolo klubas iš Vienos, kurį įkūrė čekai.
Istorija
1902 m. įkurtas klubas.
Izerlonas
Izerlonas – miestas Vokietijos rytuose, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, į pietryčius nuo Dortmundo. Gyventojų: 95 tūkst. (2009). Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1050 m., miesto teises gavo 1278 m. Izerlonas įsikūręs prie Rūro upės.
Salota
Salota (Lactuca) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Šiai genčiai priklauso apie 100 rūšių, paplitusių visame pasaulyje, ypač vidutinėse platumose. Geriausiai žinomas genties atstovas – kaip daržovė auginama sėjamoji salota (Lactuca sativa).
Lietuvoje auga arba yra auginamos 3 rūšys:
Kitos rūšys:
Ekologija
Salotos yra kai kurių drugių (Lepidoptera) rūšių lervų maisto šaltinis.
Kasperavičius
Kasperavičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kasperavičienė (ištekėjusi moteris) ir Kasperavičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kuširo Šicugeno nacionalinis parkas
Kuširo Šicugeno nacionalinis parkas – nacionalinis parkas Japonijoje, Hokaido salos rytinėje dalyje. Parkas įkurtas 1987 m. liepos 31 d. Garsėja pelkių ekosistema.
Kuširo Šicugenas (Kuširo pelkės) užima 268,61 km² plotą Kuširo lygumoje. Čia yra didžiausi nendrynų plotai Japonijoje. Kuširo upė (154 km), kuri prasideda Kušaro ežere, vingiuoja beveik per visą parką. 1967 m. pelkės buvo paskelbtos nacionaliniu paminklu, dėl to apribotas jų pasiekimas.
Dirk Kuyt
Dirkas Kjuitas (g. 1980 m. liepos 22 d. Nyderlanduose) – Liverpool FC ir Nyderlandų futbolo rinktinės puolėjas.
Tarp 2001 m. kovo ir 2006 m. balandžio Dirk Kuyt sužaidė 179 rungtynes iš eilės.
Euro 2008
Pirmosiose rungtynėse su Italija atliko 2 rezultatyvius perdavimus. Antrosiose 9 minutę įmušė įvartį į Prancūzijos vartus.
Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013
thumb|Lietuvos pirmininkavimo ES Tarybai 2013 skirtas logotipas
Lietuva Europos Sąjungos Tarybai pirmininkavo antrąjį 2013 metų pusmetį (nuo 2013 m. liepos 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.). Tai buvo pirmasis Lietuvos pirmininkavimas po įstojimo į Europos Sąjungą 2004 m. Lietuva buvo pirmoji iš Baltijos šalių (Latvija pirmą kartą pirmininkavo 2015 m. pirmąjį pusmetį, Estija - 2018 m.). Kitą sykį pirmininkauti ES Tarybai Lietuvai teks ne anksčiau kaip trečiojo dešimtmečio pabaigoje (preliminariai – 2027 metais).
Pirmininkavimas ES Tarybai – kiekvienos ES valstybės narės pareiga, atliekama rotacijos principu. Siekiant išlaikyti darbotvarkės tęstinumą, pirmininkaujančios valstybės narės glaudžiai bendradarbiauja grupėmis po tris. Tokia tvarka įtvirtinta 2009 metais, kai įsigaliojo Lisabonos sutartis. Vadinamasis Trejetas užsibrėžia, kokių ilgalaikių tikslų ketina siekti ir parengia bendrą 18 mėnesių Trejeto programą. Pirmininkauti ES Lietuva ruošėsi kartu su Trejeto partnerėmis Airija ir Graikija. Jų bendrą programą ES šalių ministrai patvirtino 2012 m. gruodžio 11 d.
Pagrindinis pirmininkaujančiai šaliai tenkantis uždavinys – vadovauti ES teisės aktų leidybai, kuria Taryba rūpinasi kartu su Europos Parlamentu (EP), užtikrinti Sąjungos darbotvarkės tęstinumą, sklandų teisėkūros procesą, atstovauti visų šalių narių interesams. Pirmininkavimo metu Lietuvai teko vadovauti ES Tarybai ir jos parengiamiesiems organams (darbo grupėms ir komitetams), organizuoti daugelį formalių ir neformalių susitikimų Briuselyje bei pirmininkaujančioje šalyje. Pirmininkaujanti šalis moderuoja ES Taryboje vykstančias diskusijas ir siekia kuo platesnio narių sutarimo svarstant visai ES svarbius klausimus, priimant sprendimus. Pirmininkaujanti šalis taip pat atstovauja ES Tarybai santykiuose su kitomis ES institucijomis, ypač su Europos Komisija ir EP, formuoja jos santykius su kitomis ES institucijomis.
Pirmininkavimo darbotvarkė, prioritetai ir rezultatai
Remiantis būsima pirmininkavimo darbotvarke ir atsižvelgiant į aplinkybes, buvo aišku, kad svarbiausi Lietuvos kaip ES Tarybos pirmininkės tikslai bus užtikrinti, kad ES vykdo patikimą finansinę ir ekonominę politiką, daug dėmesio skiria ekonominiam augimui, naujų darbo vietų kūrimui ir siekia kurti saugią aplinką savo piliečiams bei demonstruoja atvirumą savo partneriams. Iš šio pagrindinio pirmininkavimo naratyvo kristalizavosi šūkis „Telkiamės Europai: patikima, auganti ir atvira Europa“, atsispindėjęs ir pirmininkavimo programoje. .
Utenos Rapolo Šaltenio progimnazija
Utenos Rapolo Šaltenio progimnazija – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Utenoje, J. Basanavičiaus g. 32, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190181786. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.
Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013
Pirmininkavimo darbotvarkė, prioritetai ir rezultatai
Lietuvos pirmininkavimo metu pavyko susiderėti dėl 2014–2020 m. ES finansinės programos bei patvirtinti 2014 m. ES biudžetą. Per pusmetį Lietuva Nuolatinių atstovų komitete pasiekė sutarimą dėl 147 teisės aktų ir 234 įstatymo galios neturinčių teisės aktų. Taip pat patvirtintos 47 ES Tarybos išvados iš įvairių ES politikos sričių. Lietuva užbaigė derybas dėl daugiau kaip 60 teisės aktų, susijusių su ES daugiamečiu biudžetu, kurie užtikrino sklandžią naujo finansinio laikotarpio pradžią.
Utenos Rapolo Šaltenio progimnazija
Filialai:
Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013
Pirmininkavimo darbotvarkė, prioritetai ir rezultatai
ES institucijų ir valstybių politikai, aukščiausi pareigūnai, diplomatai teigiamai įvertino Lietuvos pirmininkavimą.
Utenos Rapolo Šaltenio progimnazija
Istorija
miniatiūra|250px|left
Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013
Pirmininkavimo organizavimas
Iš viso pirmininkavimo komandą sudarė apie 1,5 tūkst. asmenų, atstovavusių apie 80 institucijų. Iš jų apie 240 buvo paskirti darbo grupių pirmininkais, 270 – darbo grupių pirmininkų pavaduotojais, apie 1 tūkst. vykdė kitas su pirmininkavimu susijusias funkcijas (ekspertų, padėjėjų, patarėjų, koordinatorių).
Pirmininkavimo renginiai
Lietuvai pirmininkaujant ES Tarybai, Vilniuje ir kituose Lietuvos miestuose vyko beveik trys šimtai pirmininkavimo renginių, 22 iš jų – aukšto lygio, juose dalyvavo ES institucijų ir valstybių lyderiai.
Utenos Rapolo Šaltenio progimnazija
Istorija
1998 m. išleista paskutinė 52-oji dvyliktokų laida, o 2-oji vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę. 2007 m. prijungta Pakalnių pagrindinė mokykla kaip skyrius. 2008 m. spalio mėn. Utenos pagrindinei mokyklai oficialiai suteiktas mokytojo Rapolo Šaltenio (1908–2007) vardas. 2012 m. gegužės 31 d. Utenos rajono savivaldybės tarybos sprendimu Nr. TS-173 Utenos Rapolo Šaltenio pagrindinė mokykla tapo progimnazija. 2020 m. imtasi iniciatyvos uždaryti mokyklą, tam priešinosi mokyklos bendruomenė, tačiau 2021 m. pavasarį mokykla vis tiek uždaryta.
Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013
Pirmininkavimo renginiai
Lietuvoje viešėjo tuometiniai ES vadovai (tuometinis Europos Komisijos pirmininkas Jose Manuelis Barroso, tuometinis ES Prezidentas Hermanas Van Rompuy, EP pirmininkas Martinas Schulzas, tuometinė ES vyriausioji įgaliotinė užsienio reikalams ir saugumo politikai Catherine Ashton), Europos Komisijos nariai, Europos ir pasaulio lyderiai (Vokietijos kanclerė Angela Merkel, D. Britanijos premjeras Davidas Cameronas, Prancūzijos prezidentas Francois Hollande`as, tuometinis NATO generalinis sekretorius Andersas Foghas Rasmussenas, JAV valstybės sekretorius Johnas Kerry ir kt.)
Svarbiausi renginiai:
Pirmininkavimas tapo puikia proga pristatyti Lietuvos kultūrą užsienio šalyse, kuriose įvyko apie 500 įvairių renginių. Lietuvai atstovavo garsiausi krašto menininkai – Oskaras Koršunovas, Šarūnas Bartas, Žilvinas Kempinas, Gabrielius Alekna, Ray Bartkus, choras „Ažuoliukas“, Antanas Sutkus ir kiti.
Pirmininkavimo logotipas
Kaip ir primąjį pusmetį pirmininkavusi Airija, Lietuva taip pat sukūrė savo pirmininkavimo logotipą. Logotipą sudaro keturi skirtingų mėlynos spalvos atspalvių koncentriniai apskritimai, kurie viršutinėje dešinėje pusėje yra perpinti trijų Lietuvos vėliavos spalvų juostelių. Logotipo spalvos primena Lietuvos ryšius su Baltijos jūros ir Šiaurės Europos regionu, o mėlyna ES vėliavos juosta simbolizuoja bendras vertybes ir darbus.
Kurti Lietuvos pirmininkavimo logotipą padėjo ir visuomenė, ir profesionalai. 2011 metais paskelbtas atviras konkursas, kuriame galėjo dalyvauti visi norintys. Buvo pateikta daugiau kaip 600 logotipo idėjų. Laimėjusią Simonos Mykolaitytės idėją – daugiasluoksnį apskritimą, simbolizuojantį, kad ES saugo ir dirba išvien su Lietuva, – išplėtojo Lietuvos grafikos ir dizaino asociacijos narė, studijos PRIM PRIM kūrybos vadovė Kotryna Zilinskienė, sukūrusi oficialų Lietuvos pirmininkavimo ES Tarybai logotipą. Oficialiai jis pristatytas 2013 m. gegužės 10 d. Vilniuje.
Jablon Dobkai
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 59 gyventojai. XIX a. pabaigoje kaime buvo 15 namų ir 209 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 14 namų ir 93 gyventojai. 1944 m. kovo 8 d. vokiečiai nužudė 91 kaimo gyventoją, kuriuos gyvus sudegino viename iš tvartų. Kaime stovi 11 namų ir gyvena 35 gyventojai.
Tykocino žydų kapinės
thumb|right|250px|Tykocino žydų kapinės