cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antalksnė
Antalksnė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės vakaruose, Aukštaitijos nac. parke. Seniūnaitijos centras.
Šventasis Vincentas (filmas)
Interneto svetainėje Rotten Tomatoes jis vertinamas 77% teigiamų atsiliepimų.
Turinys
Vieniša motina Megė su sūnumi Oliveriu atsikrausto į naujus namus. Kadangi naujame darbe jai tenka praleisti visą dieną, iš mokyklos grįžtantį sūnų ji paprašo pagalbos kaimyną Vincentą. Pastarasis, buvęs Vietnamo karo veteranas, neatrodo esantis tinkamas kandidatas prižiūrėti vaikus (geria, keikiasi, lošia žirgų lenktynėse ir susitikinėja su nėščia prostitute Daka), tačiau ilgainiui tarp jo ir Oliverio užsimezga savotiška draugystė, padedanti kiekvienam naujai pažvelgti į juos supantį pasaulį ir į santykius su aplinkiniais...
Antalksnė
Geografija
Kaimas apsuptas ežerų: šiaurės vakaruose telkšo Alksnas, šiaurės rytuose – Asalnykštis, Asalnai o pietryčiuose – Lūšykštis. Antalksnės kaimo reljefas yra nevienodas, vyrauja kalnai, šlaitai ir daubos. Vyrauja spygliuočiai ir lapuočiai, priėjimas prie ežero yra neblogas. Vakarinėje kaimo pusėje yra nedidelis Antalksnės piliakalnis, archeologai nustatė kad jis yra akmens amžiaus. Kaimo plotas – 5,22 km².
Istorija
1920 m., kai dalis Lietuvos buvo okupuota Lenkijos, Antalksnė buvo abiejų valstybių pasienyje. Pabiržės pusiasalis buvo Lenkija, o Antalksnė – Lietuva. Lenkų pasieniečiai buvo labai žiaurūs su Lietuvos pasieniečiais ir gyventojais, vieną lietuvį pasienietį mirtinai užbadė durklais.
Sovietmečiu kaime buvo įsteigtas „Atžalyno“ kolūkis.
Kaimo pavadinimas kilęs iš ežero pavadinimo – Alksnas, pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1554 metais.
Bendruomenė
Antalksnės kaimo bendruomenė, yra viena iš aktyviausių bendruomenių rajone. Bendruomenės dėka, sukurtas vadinamasis „Antalksnės kalnelis“ su skulptūromis ir atidaryta kaimo estrada. Kaimo bendruomenės pirmininkas – Raimondas Žievys.
Gyventojai
thumb|255px|Tarybinės technikos paveldas vienoje iš Antalksnės sodybų
Juodaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
Yra Gricių koplyčia.
Istorija
Juodaičiai 1614 m. dovanoti Ariogalos klebonijai (1842 m. suvalstybinti). 1780 m. pastatyta medinė koplyčia.
1862 m. pastatyta bažnyčia (Ariogalos parapijos filija). Juodaičių filialistas kunigas Antanas Viršila 1863 m. ištremtas į Sibirą. Iki 1898 m. suburtas bažnytinis choras, 1899 m. apmūrytos kapinės. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Maldos namai įrengti klebonijoje.
1917 m. pastatyta laikina lentų bažnyčia. Apie 1930 m. įsteigta parapija. Kunigo Jono Juodviršio rūpesčiu 1931 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. Ją 1934 m. konsekravo vyskupas Teofilius Matulionis. 1944 m. bažnyčia restauruota. Parapija garsėja Škaplierinės atlaidais. miniatiūra|Juodaičių bažnyčia prieš karą
Architektūra
Bažnyčia neoklasicistinė, kryžminio plano, su masyviu fasado bokštu ir bokšteliu ant kryžmos. Šventoriaus tvora žema, mūrinė. Jame stovi medinė varpinė, čia palaidotas klebonas Pijus Žiugžda (1909–1989 m.), Juodaičiuose klebonavęs 15 metų.
Bažnyčioje stovi nežinomo meistro sumontuoti vargonai.
Ugniažolė
Ugniažolė (Chelidonium) – aguoninių (Papaveraceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – didžioji ugniažolė (Chelidonium majus).
Juozapavos šv. Simono ir Judo Tado bažnyčia
'''Juozapavos šv. apaštalų Simono ir Judo Tado bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Juozapavos kaime, kelių Kuršėnai – Dirvonėnai – Upyna ir Juozapava – Varputėnai kryžkelėje, Žižmos dešiniojo intako Upynos dešiniajame krante.
Istorija
Vyskupas Juozapas Arnulfas Giedraitis 1825 m. Beržėnų apskrities vėliavininkui Juozapui Nagurskiui leido Dirvėnų dvare pastatyti mūrinę bažnyčią. Ji 1829 m. užbaigta ir fundatoriaus garbei pavadinta Juozapavu; buvo Raudėnų parapijos filija.
Architektūra
Bažnyčia mūryta iš lauko akmenų, kampai ir angokraščiai – iš degtų molio plytų; pastatas forma primena gyvenamąjį namą, stačiakampio plano, su bokšteliu. Yra 4 altoriai. Bažnyčios šventoriuje įrengtos kapinės.
Yamaha Motor Corporation
Yamaha Motor Company Limited − motorizuotų transporto priemonių ir variklių gamintoja, pradėjusi savo veiklą Japonijoje 1955 m. birželio 1 d. „Yamaha Motors“ yra pasaulyje antras pagal dydį motociklų gamintojas (po „Honda“).
Al-Ahli Saudi FC
„Al-Ahli Saudi FC“– Saudo Arabijos futbolo klubas iš Džidos.
Istorija
Klubas įkurtas 1937 m.
Futbolo komanda 4 kartus tapo šalies čempionais. (1969, 1978, 1984, 2016 m.)
Beržiniai (Gražiškiai)
Beržiniai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gražiškių, prie kelio.
Istorija
XIX a. pab. buvo Beržinių kaimas ir palivarkas Kaupiškių valsčiuje.
Gerasis kaimynas Semas
Gerasis kaimynas Semas – 1964 m. JAV sukurta komedija pagal Jack Finney novelę.
Turinys
Semas laimingas šeimoje, su žmona Mina augindamas dvi dukteris, tačiau darbe jis jaučiasi visiškai neįvertintas ir nepastebimas. Netikėtai susiklosčius aplinkybėms, Semui pavyksta išgelbėti užsakymą, ir jo karjera pradeda kilti.
Netrukus į jų kaimynystę atsikrausto žmonos draugė Žaneta. Pastaroji turi paveldėti didžiulį senelio palikimą, tačiau tam būtina sąlyga – sėkminga santuoka, o ji kaip tik neseniai išsiskyrė su vyru...
European Tour
European Tour – sporto organizacija, kuri organizuoja pagrindinius golfo turnyrus Europoje – elitinis Europos, senjorų ir iššūkio turnyrai. Europos turnyrų organizacija buvo įkurta 1972 m. Pagrindiniai turnyrai vyksta Europoje, tačiau pastaruoju metu jų daugėja ir kituose žemynuose. Dauguma turnyrų vyksta Jungtinėje Karalystėje, Airijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje ir Ispanijoje.
2017 m. daugiausiai Europos turnyruose uždirbusių žaidėjų sąrašas:
FH Hafnarfjörður
Habnarfjorduro FH – Islandijos futbolo klubas iš Habnarfjordure.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1929 m., kaip buvo įkurtas FH.
1935 m. tapo ÍBH ''(prijungus KF Haukar klubą).
Beviršiai (Lazdijai)
Beviršiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Lazdijų.
FH Hafnarfjörður
Istorija
1961 m. vėl tapo FH (atšaukus sujungimą).
Per klubo gyvavimo istoriją aštuonis kartus tapo šalies čempionais.
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
'''Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Joniškio miesto centre, Klampės (Audruvės kairiojo intako) kairiajame krante. Architetūros ir dailės paminklas (unik. kodas ).
Oeno sala
thumb|250px|Oeno sala
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
Bažnyčia nuo XVII a. vidurio yra regione gerai žinomas šv. Martinjono kulto centras, tad čia saugomi ne tik meninę bei istorinę vertę turintys šventojo relikvijoriai, bet ir XVII a. datuojamas jo atvaizdas su aptaisais bei votais.
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai priklauso kelios koplyčios: Balkaičių, Ivoškių Šv. Jono Nepomuko, Jakiškių Šv. Ignaco, Kalnelio Šv. Jono Krikštytojo, Mergiūnų Šv. Izidoriaus, Milvydžių Šv. Martinijono, Pošupių Šv. Jono Kentiečio.
Oeno sala
Salą 1824 m. atrado JAV banginių medžiotojai, vadovaujami kapitono George Worth. Dabar Oeno atolas – privati valda.
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
Istorija
1526 m. Joniškyje, dabartinio Kalnelio kaimo vietoje Vilniaus vyskupo Jono rūpesčiu pastatyta bažnyčia, įkurta parapija. Pirmasis klebonas buvo Morkus Lančkis.
1626 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia, jau dabartinio Joniškio teritorijoje. Parapijai priklausė Gurkos palivarkas, Gulbinų, Kužių, Mykolaičiūnų, Nociūnų, Raudoniškių kaimai. Iš bažnyčios 1679 m. buvo likę tik griuvėsiai, ją reikėjo restauruoti. 1888 m. inžinierius Ustinas Golinevičius parengė mūrinės bažnyčios perstatymo projektą. Leidimo statyti negauta.
1897 m. parengtas ir patvirtintas inžinieriaus Piotro Serbinovičiaus projektas. Klebono Liudviko Šiaučiūno rūpesčiu 1895–1901 m. bažnyčia pastatyta. Statybą prižiūrėjo inžinierius Nikolajus Andrejevas. 1908 m. įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1918 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa. 1931 m. Joniškiečiai prie bažnyčios durų pastatė klebono L. Šiaučiūno skulptūrinį biustą (skulpt. Albertas Antinis).
Po Antrojo pasaulinio karo klebonas Petras Lažinskas parapijiečių padedamas bažnyčią suremontavo.
Architektūra
miniatiūra|200px|left|Priekinis fasadas miniatūra|thumb|200px|left|Bažnyčios interjeras Bažnyčia istoristinė, vienabokštė, halinė, 3 navų. Statinio tūrinė erdvinė kompozicija lotyniško kryžiaus plano. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Radviliai
Radviliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kužių, šalia kelio.
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
Architektūra
Bažnyčia su aukštu bokštu priekyje, transeptu, penkiasiene apside ir aklinu kupolu centre. Bokšto siluetas barokinis, su sudėtingų formų šalmu ir žibintu. Priekinis portalas klasicistinis su pusapskrite arka, dviem kolonomis, antablementu ir trikampiu frontonu. Bažnyčios sienos sutvirtintos laiptuotais kontraforsais su voliutomis. Įvairių formų neobarokiniai poriniai langai dekoruoti skirtingais sandrikais, o platus antablementas – dantikulais ir jonikais. Bažnyčios fasadus puošiančias skulptūras sukūrė skulptorius Vincentas Jakševičius (1873-1936).
Radviliai
Etimologija
Kaimo vardas kilęs nuo asmenvardžio Radvila arba Radvilas.
Joniškio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
Architektūra
Bažnyčios interjeras puošnus ir didingas. Dominuoja tradicinių siužetų eskizinė tapyba, labai ryškių ir sentimentaliai kontrastingų spalvų. Bažnyčios kūriniai, išskyrus altorių paveikslus, yra vientiso eklektinio stiliaus, būdingo to meto Lietuvos dailei. Daugumos jų autoriai yra dekoratoriai, gyvenę Lietuvoje. Daugiafigūres tradicines kompozicijas ant lubų, sienų iki 1909 m. nutapė Kazimieras Valčiukevičius iš Šiaulių.
Nišose patalpintos neobarokinės šventųjų skulptūros. Viduje pastatyti 7 mūriniai neobarokiniai altoriai (įrengti apie 1905 m.). Presbiterijos gilumoje stūkso didysis altorius, kurio lenkti šonai pridengia zakristijos sienas. Tokia forma perimta iš barokinių altorių. Altorių puošiančios skulptūros atvežtos iš Austrijos ir Paryžiaus. Mensa skrynios formos, jos kampus puošia toskaninės kolonėlės. Mensos viduryje pastatytas šventyklėlės pavidalo tabernakulis. Jo viršuje įkomponuota avinėlio skulptūrėlė – Kristaus ir jo Atpirkimo aukos simbolis. Retabulo tarpsiuose komponuojamos profesionaliai pagamintosos figūros: detalios, natūralistinės, ikonografiniu požiūriu tradiciškai sukomponuotos. Šonuose įkomponuotos šventųjų moterų skulptūros, virš antablemento – šv. Grigaliaus, šv. Jeronimo, šv. Ambraziejaus, šv. Augustino statulos. Skulptūros turi daug panašių meninių formų, todėl gali būti nulietos vieno meistro. Strandmano daryta sakykla mūrinė, šešiakampė, sudėtingų formų. Ji eklektinio stiliaus, gausiai papildyta dekoratyvinėmis detalėmis.
Centrinėje bažnyčios ašyje įrengti prie interjero derantys vargonai. Jie perkelti iš senosios Joniškio bažnyčios ir 1796 m. įrengti meistro Hermano. Apie 1905 m. instrumentą patobulino meistras Krestingas. Tikėtina, kad vargonų prospektą darė Brachmanas. Vargonuose dominuoja neoklasicizmui būdingos tiesios vertikalios ir horizontalios linijos. Instrumentas įrengtas ant aukšto cokolio. Pagrindinę vargonų dalį sudaro du bokštai ir trys laukeliai.
Fredrik Larsson
Fredrik Larsson (g. 1974 m. rugpjūčio 14 d.) – švedų muzikantas, dabartinis HammerFall ir Death Destruction bosistas.
Vyras lediniu žvilgsniu
Vyras lediniu žvilgsniu – 1971 m. Italijoje sukurtas giallo stiliaus kriminalinis filmas.
Turinys
Netoli savo namų nužudomas valstijos senatorius ir netrukus policija sulaiko įtariamąjį, kurį apibūdina kaip „vyrą lediniu žvilgsniu“. Šiuo nusikaltimu besidomintis reporteris netrunka rasti striptizo šokėją, kurios parodymais paremtas kaltinimas. Teismo metu ji patvirtina savo parodymus ir vyras nuteisiamas mirties bausme. Nepaisant to, žurnalistas toliau renka duomenis ir greitai pastebi spragas liudytojos pasakojime, o tai gali reikšti, kad buvo nuteistas nekaltas žmogus...
Burbai (Lazdijai)
Burbai – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio. Įsikūręs Kapčiamiesčio girioje, dideliame Veisiejo ežero pusiasalyje, prie sąlajos su Uosio ežeru.
Protonų sinchrotronas
Istorija
Dar 1952 m. gegužę laikinosios CERN tarybos posėdyje buvo paskirta atlikti tyrimus dėl dalelių greitintuvo energijoms, didesnėms už 1 GeV. 1957 m. buvo įkurtos PS grupės ir nuspręsta, kad didžiausia įrenginio energija turėtų būti 25 GeV. 1959 m. liepą buvo baigtos greitintuvo statybos, o pradėjo veikti 1959 m. rugsėjo 24 d. ir kurį laiką buvo didžiausios energijos dalelių greitintuvas: paleidimo dieną dalelės buvo įgreitintos iki 24 GeV, o jau gruodžio 8 d. aukščiausia energija pasiekė 28,3 GeV. Eksperimentai greitintuve prasidėjo 1960 m.
Nuo 1971 m. PS pradėjo tiekti daleles ITR, nuo 1976 m. – SPS greitintuvams. 1989 m. greitintuvas tapo LEP sistemos dalimi.
Be protonų ir švino jonų, juo buvo greitinamos alfa dalelės, deguonies ir sieros branduoliai, elektronai, pozitronai ir antiprotonai. Nuo 1959 m. greitintuvas kelis kartus tobulintas ir atnaujintas. Iš originalių jo sudedamųjų dalių liko tik kreipiantieji magnetai ir pastatai.
Sandara ir veikimas
Greitintuvas turi 277 įprastus magnetus, iš kurių 100 – dipoliniai, išlaikantys dalelių pluoštus apskrita trajektorija. PS protonus gauna iš Protonų sinchrotrono stiprintuvo, kuris juos įgreitina iki 1,4 GeV, o švino jonus – iš Žemos energijos jonų žiedo, kuris juos įgreitina iki 72 MeV.
Eksperimentai
Šiuo metu greitintuvas tiekia protonus ir švino jonus SPS greitintuvui, iš kurio dalelės patenka į Didįjį hadronų priešpriešinių srautų greitintuvą, pradėjusį veikti 2008 m. rugsėjo 10 d.
Taip pat Protonų sinchrotronas dalyvauja eksperimente DIRAC (DImeson Relativistic Atomic Complex), kuriuo siekiama:
Pasimatymų namai
Pasimatymų namai – 1972 m. sukurtas giallo stiliaus kriminalinis filmas.
Turinys
Po to, kai viešuosiuose namuose nužudoma ten dirbanti prostitutė Fransina, pagrindiniu įtariamuoju tampa ją sumušęs nuolatinis klientas. Policija jį sulaiko, tačiau šis, tvirtindamas esąs nekaltas, bando pasprukti motociklu ir žūsta avarijoje. Nors inspektorius Fonteinas mano, kad nusikaltimas ištirtas, kitos prostitutės nužudymas priverčia jį tęsti darbą...
Radviliškiai
Radviliškiais vadinami du kaimai:
Zootechnika
Zootechnika - žemės ūkio gyvulių ir paukščių veisimo, šėrimo, laikymo ir naudojimo mokslas. Remiasi žemės ūkio gyvulių ir paukščių biologiją tiriančiais mokslais (bendrąja biologija, anatomija, histologija, embriologija, fiziologija, biochemija, genetika), taip pat veterinarija, agronomija, žemės ūkio gamybos organizacija.
Al-Nassr FC
Rijado „Al-Nassr FC“ – Saudo Arabijos futbolo klubas iš Rijado.
Zootechnika
Skiriama:
Al-Nassr FC
Istorija
Klubas įkurtas 1955 m.
Zootechnika
Ji nagrinėja galvijininkystės, kiaulininkystės, paukštininkystės ir kitų gyvulininkystės šakų vystymo praktinius ir teorinius metodus.
Al-Nassr FC
Istorija
Futbolo komanda 9 kartus tapo šalies čempionais. (1976, 1980, 1981, 1989, 1994, 1995, 2014, 2015, 2019 m.)
Zootechnika
Specialistai
Zootechnikai rūpinasi gyvulininkystės produktų gamyba, rengia ir diegia racionalias gyvulių auginimo sistemas. Daro zootechninę apskaitą. Sudaro gyvulininkystės vystymo metinius ir perspektyvinius planus, planuoja bandos apimtį ir reprodukciją, organizuoja pašarų bazę, prieauglio auginimą, atlieka veislininkystės darbą, kontroliuoja gyvulininkystės produkcijos išeigą ir kokybę.
Al-Nassr FC
Istorija
2022 m. gruodžio 30 d. klubas pasirašė 200 milijonų eurų per metus vertės sutartį su Cristiano Ronaldo.
Zootechnika
Istorija
Paprasčiausių zootechninių rekomendacijų atsirado primityviosios gyvulininkystės epochoje. Antikos laikais buvo rašoma apie gyvulių auginimą ir vystymąsi, konstituciją, įvertinimą ir atrinkimą veislei pagal išorines formas, atranką pagal kilmę ir palikuonis.
XVII a. prasidėjo gyvulininkystės specializacija, imta sudarinėti gyvulių šėrimo normas (A. Tėras, J. Lybigas, Vokietija), tobulinti veislininkystės metodus. XVIII a. pab. - XIX a. pr. D. Britanijoje ir kitose V. Europos šalyse išvesta avių, mėsinių galvijų, kiaulių veislių. Prie to prisidėjo Prancūzijos mokslininkų  Ž. Biufono, K. Buržela sukurtos kryžminimo, eksterjero, veislių pastovumo teorijos.
Terminą zootechnika 1848 m. sukūrė Ž. Bodemanas (Prancūzija). Č. Darvino mokslas apie rūšių kintamumą, paveldimumą ir atranką tapo teoriniu gyvulių kultūrinių veislių kūrimo pagrindu. XIX a. pab. - XX a. pr. gyvulininkystės teorija ir praktika pradėjo remtis Mendelio klasikine genetika. Paskelbta darbų ir bendrosios gyvulininkystės, apie galvijų auginimą, veisimą ir šėrimą.
XX a. II pusėje svarbiausi zootechnikos tyrimai daromi Rusijoje (buvusioje TSRS), JAV, Švedijoje, D. Britanijoje, Japonijoje. Čia plačiai pradėta tirti gyvulių kraujo grupių imunogenetinius ypatumus, pagal kuriuos galima nustatyti gyvulių genetinę kilmę, populiacinės genetikos principų pagrindu apibrėžtos selekcinio diferencialo, selekcinio indekso sąvokos, tiriama aminorūgščių, vitaminų, antibiotikų, mikroelementų reikšmė gyvulių produktyvumui. Tiriamas gyvulių laikymas ir šėrimas.
Lietuvoje
Lietuvoje pirmosios lietuviškos knygelės zootechnikos klausimais (I. Ambraziejaus, M. Veito, P. Vitkausko) pasirodė XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje V. Zubovas rašė gyvulininkystės, pienininkystės klausimais, kiti autoriai - apie vietinių arklių ir gyvulių biologines ūkines savybes, veršiukų auginimą. J. Aleksa parengė instrukciją, kaip nustatyti karvių produktyvumą kontroliniais melžimais.
Zootechnikos žinias populiarino žemės ūkio draugijos (Gyvulių globos, Žemaitukų arkliams veisti, Žemės ūkio ir gyvulininkystės, Kiaulių augintojų).
1919 - 1940 zootechnikos tiriamąjį darbą dirbo J. Petraitis, Zubovas, J. Grumšlys.
Tarybiniais metais Lietuvoje zootechnikos problemas tyrė Gyvulininkystės institutas, Žemės ūkio akademija, Pabaltijo zoninė paukštininkystės stotis, Veterinarijos akademija, Veterinarijos institutas. L. Žebenka, L. Tymukas parengė didelių bandų laikymo, veisimo ir šėrimo pagrindus. Z. Vagonis, P. Pakėnas sukūrė imunogenetinį kilmės patikrinimo metodą, spermos užšaldymo technologiją. R. Makoveckas, Petraitis, J. Kuosa ir kiti išvedė baltųjų kiaulių, juodgalvių avių veisles, Pagerino Lietuvos juodmargių ir žalųjų galvijų veisles. V. Valušis, V. Petruševičius, A. Kairys sukūrė pašarų konservavimo ir paruošimo technologijų.
Arctic Monkeys
„Arctic Monkeys“ yra britų alternatyvaus roko grupė iš Šefildo, Anglijos, Jungtinės Karalystės. 2002 metais susikūrusią grupę sudaro: Alex Turner (vokalas, el. gitara), Jamie Cook (el. gitara), Matt Helders (būgnai, pritariamasis vokalas) ir Nick O’Malley (bosinė gitara, pritariamasis vokalas), kuris pakeitė Andy Nicholson 2006 m.
Grupės pirmieji singlai „I Bet You Look Good on the Dancefloor“ ir „When the Sun Goes Down“ iškart pateko į Jungtinės Karalystės perkamiausių singlų sąrašus, o debiutinis albumas „Whatever People Say I Am, That's What I'm Not“ pasiekė pardavimų rekordą tarp debiutuojančių grupių pirmųjų albumų, o 2013 m. žurnalas „Rolling Stone“ įvertino jį kaip 30-ą geriausią visų laikų debiutinį albumą. „Arctic Monkeys“ laimėjo „Geriausio debiuto“ nominaciją 2006 m. „Brit Awards“ apdovanojimuose ir į istoriją pateko kaip pirmoji grupė, „NME Awards“ laimėjusi „Geriausio debiuto“ ir „Geriausios metų grupės“ nominacijose tais pačiais metais. Kritikai jau dabar grupę vadina geriausiais britų atlikėjais po legendinių „Bitlų“.
Grupė yra išleidusi 7 studijinius albumus: „Whatever People Say I Am, That's What I'm Not“ (2006 m.), „Favourite Worst Nightmare“ (2007 m.), „Humbug“ (2009 m.), „Suck It and See“ (2011 m.), „AM“ (2013 m.), „Tranquility Base Hotel and Casino“ (2018 m.), „The Car" (2022 m.).
Ešolcija
Ešolcija (Eschscholzia) – aguoninių (Papaveraceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra 12 rūšių. Lietuvoje gėlynuose auginama viena rūšis – geltonžiedė ešolcija (Eschscholzia californica). Augalas 30-50 cm aukščio. Lapai plunksniškai suskaldyti į linijiškas skilteles. Vainiklapiai geltoni su oranžiniu pamatu. Žiedai atsidaro tik saulėtą dieną, o apsiniaukusią ir vakare jie užsidaro. Žydi birželio – rugsėjo mėn.
Arctic Monkeys
„Arctic Monkeys“ yra laimėję 7 „Brit Awards“ – tarp jų 3 už Geriausią britų grupę ir 3 už Geriausią britų albumą. Grupė taip pat buvo 3 kartus nominuota „Grammy“ apdovanojimams.
Ešolcija
Auginama soduose, gėlynuose. Išvesta įvairių veislių. Auginamas kaip dekoratyvinis augalas. thumb|left|210px|Geltonžiedė ešolcija
Arctic Monkeys
„Arctic Monkeys“ dainavo 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių atidaryme. Grupė atliko „I Bet You Look Good On The Dancefloor“ ir „Bitlų“ „Come Together“
Hendersono sala
thumb|250px|Šiaurinė salos pakrantė
Hendersono saloje gyvena endeminės paukščių rūšys: Hendersono švygžda (Porzana atra), Hendersono vaisinis purplelis (Ptilinopus insularis), Hendersono loriketa (Vini stepheni). Yra endeminių augalų, sraigių, drugių rūšių.
Archeologiniai radiniai rodo, kad Hendersono sala buvo gyvenama polineziečių. 1606 m. salą atrado portugalų ekspedicija, vadovaujama Pedro Fernandes de Queiros ir pavadino San João Baptista. 1819 m. ją pasiekė britai ir pavadino Hendersono vardu. 1820–1821 m. saloje buvo palikti trys Essex laivo įgulos nariai. 1957 m. saloje rastas vyras, čia nublokštas ir išgyvenęs 2 mėnesius.
1988 m. Hendersono sala dėl savo endeminės ir nepaliestos gamtos įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Būdvietis I (Kazlų Rūda)
Būdvietis I – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km nuo Gudelių.
Kačergiškės šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
'''Kačergiškės šv. Jono Krikštytojo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Kačergiškės kaime, 7 km į rytus nuo Naujojo Daugėliškio. Priklauso Naujojo Daugėliškio šv. Joakimo ir Onos parapijai.
Fram Reykjavík
Reikjaviko „Fram“ – Islandijos futbolo klubas iš Reikjaviko.
Kačergiškės šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
Istorija
1748 m. pastatyta koplyčia. Ji 1783 m. perstatyta. Medinė koplyčia po Antrojo pasaulinio karo buvo nenaudojama, apie 1987 m. sudegė. Jos vietoje 1993 m. pastatyta dabartinė bažnyčia, Daugėliškio parapijos filija.
Fram Reykjavík
Istorija
Įkurtas 1908 m. kaip „Kári“, tačiau tais pačiais metais pervadintas „Fram“.
Daugkartiniai šalies čempionais ir taurės savininkai, tačiau šie laimėjimai buvo iškovoti ankstesniais metais.
FC Skonto
Rygos „Skonto“ – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Rygos. Sėkmingiausia šalies komanda po nepriklausomybės atkūrimo. Nuo 1992 metų žaidė elito lygoje, bet 2016 metais LFF neleido dalyvauti klubui dėl skolų.
Fram Reykjavík
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta.
FC Skonto
Istorija
„Forums-Skonto“ buvo įkurtas 1991 m. ir jau pirmajame sezone nugalėjo Latvijos čempionate. 1992 m. klubas buvo pervadintas į „Skonto“ ir iki 2004 m., komanda laimėjo 14 Latvijos čempionų titulų, 2005 m. čempionais tapo FHK Liepajas Metalurgs ir „Skonto“ liko antri.
Komandos visų laikų geriausi žaidėjai yra Michailas Zemlinskis, Vitalijus Astafjevas ir Michailas Micholapas. Nuo 1993 iki 2004 m. komandos vyriausiasis treneris buvo Aleksandras Starkovas, kuris kelerius metus buvo ir Latvijos futbolo rinktinės vyriausiasis treneris. Nuo 2005 m. „Skonto“ vyriausiasis treneris yra anglas Polas Ešvortas. „Skonto“ klubo prezidentas yra Guntis Indriksonas, kuris tokias pačias pareigas atlieka ir Latvijos futbolo federacijoje.
„Skonto“ yra sėkmingai žaidę Europos taurėse. Komanda UEFA čempionų lygoje yra susitikusi su tokiais garsiais klubais kaip FC Barcelona, Internazionale Milano ir Chelsea London.
Tačiau dėl skolų šleifo šis legendinis klubas prarado teisę žaisti Virslygoje ir 2016 metų sezone turėjo žaisti Pirmojoje lygoje. 2016 m. gruodį buvo paskelbta apie klubo bankrotą.
Būdvietis II (Kazlų Rūda)
Būdvietis II – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km nuo Bagotosios.
Beržėnų seniūnija
Beržėnų seniūnija – administracinis teritorinis vienetas Gruzdžių valsčiuje, 1897–1915 m. ir 1918–1945 m. turėjęs ribotos savivaldos teises.
Istorija
Beržėnų seniūnija įsteigta 1897 m.
Akmenynės viensėdis (prie Lepšių), Aleksandrovkos palivarkas, Bartkūnų palivarkas, Beržėnų palivarkas, Bemeliai, Buvainiai, Dargiai, Draskai (prie Lepšių), Dubovkos palivarkas, Džiugiai, Gulbinai, Gurbų palivarkas, Jauniūnai, Juodžių palivarkas, Kančiūnai, Lepšiai, Linkaičiai, Margas (viensėdis prie Trumpaičių), Marvynos palivarkas, Mastiškiai, Mažieji Sliekiai (palivarkas), Pajuodžiai (Baddvario palivarkas), Povilaičiai, Rakiškiai, Rimšelių palivarkas, Rubežninkai, Rudiškiai, Siverso palivarkas, Sliekių palivarkas, Staneliai, Šilmikiai, Šimkūnai, Trumpaičiai, Trumpaitėliai, Vaišnoriai, Vidginiai, Vyganis (prie Šimkūnų), Virsnis, Žmirkliai. Bartkūnai, Beržėnai, Buvainiai, Gulbinai, Laumakiai, Lepšiai, Pamūšis, Trumpaitėliai, Vaišnoriai Bargavonės, Bartkūnai, Beržėnai, Buvainiai, Gulbinai, Gurbai, Lepšiai, Pamūšis, Staneliai, Šilmikiai, Trumpaitėliai, Vaišnoriai
1947 m. beveik visa Beržėnų seniūnija prijungta prie Joniškio valsčiaus, Gruzdžių valsčiui liko dalis Bartkūnų ir Gurbai.
Būdvietis I (Prienai)
Būdvietis I – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Skriaudžių.
Yla
thumb|200px|right|upright=1.5|alt=|<Center > [[Paleolitas|Paleolito laikų yla ]] Yla – paprastas įrankis, adata, skirta pradurti skylėms tankiose, kietose medžiagose (pvz., batų odoje) ar skylėms praplatinti. Adata būna storesnė ties rankena ir smailėjanti link galo, tiesi ar šiek tiek lenkta.
Siuvimo ylų adatos smaigalinėje dalyje gali turėti skylutę siūlui perverti. Tokiomis ylomis ne tik praduriamos skylės, bet ir siuvama (sudaromi dygsniai).
Ylas naudoja:
Ylos naudojamos ir kituose darbuose, kur reikia plono smailaus įrankio.
Ylos kartais būdavo naudojamos ir kaip šaltas ginklas, dažniausiai proginis, žudymui. Yla su ilga adata gali pasiekti gyvybiškai svarbius organus (pvz., širdį).
Aguona
Aguona (Papaver) – aguoninių (Papaveraceae) šeimos augalų gentis.
Priklauso žoliniai augalai su pientakiais, išskiriančiais baltas, greitai tirštėjančias sultis. Žiedai išauga pavieniai ant ilgų žiedkočių. Vainiklapiai dideli, balti, rausvi, raudoni, violetiniai. Vaisius – dėžutė, atsidaranti skylutėmis, pro kurias išbyra smulkios sėklos.
Gentyje yra apie 90-120 rūšių. Lietuvoje auga šios rūšys:
Long. Live. ASAP
'''Long. Live. A$AP''' – debiutinis studijinis amerikiečių reperio ASAP Rocky albumas, išleistas 2013 m. sausio 15 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. 2019 m. spalį JAV albumas tapo dukart platininiu, pardavus virš dviejų milijonų kopijų.
Juan Perón
Chuanas Domingas Peronas (1895 m. spalio 8 d. Lobose, Buenos Airių prov. – 1974 m. liepos 1 d. Buenos Airėse) – ilgametis Argentinos karininkas ir prezidentas (1946–1955 m. ir 1973–1974 m.).
Karjeros pradžia
thumb|left|120px|Juan Perón vaikystėje Gimė Buenos Airių priemiestyje Lobose, ūkininko Mario Tomás Perón ir Juana Sosa šeimoje. 16 metų įstojo į karinę mokyklą. Vėliau persikėlė į Italiją ir tarnavo fašistinėje kariuomenėje. 1943 m. gegužę pulkininku tapęs Peronas dalyvavo kariniame perversme prieš Argentinos prezidentą Ramón Castillo. Po perversmo tapo socialinės apsaugos ir darbo ministru ir taikė dideles nuolaidas profesinėms sąjungoms, todėl netrukus tapo populiarus tarp darbininkų klasės atstovų. Vėliau paskirtas viceprezidentu (valdant generolui Edelmiro Farrell). 1945 m. Peronas laikinai areštuotas opozicijos atstovų, bet kariškiams suorganizavus propagandinę kampaniją paleistas.
Pirmoji ir antroji kadencijos
Chuanas Peronas laimėjo 1946 m. rinkimus nedidele 56 % persvara, tačiau su savo žmona Eva Perón (dar vadinta Evita) dominavo Argentinos politiniame gyvenime iki 1955 m. Dalis peronistinės politikos buvo svarbių pramonės šakų nacionalizavimas ir importo pakeitimo vietine gamyba modelio vystymas. 1949 m. Peronas įgyvendino konstitucijos pakeitimą, kuris jam leido antrą prezidento kadenciją.
Perono valdymo laikotarpį galima apibūdinti kaip demokratijos ir diktatūros hibridą: kitos partijos buvo leidžiamos ir vyko laisvi rinkimai, tačiau žiniasklaida ir profesinės sąjungos buvo kontroliuojamos Perono ir jo partijos aparato. Jis taip pat laviravo tarp komunizmo ir kapitalizmo, todėl Perono politika dažnai vadinta „trečiąja pozicija“. Asmenybės kultas ir nacionalistinė propaganda buvo Perono valdymo pagrindiniai ramsčiai. Perono valdymo metu, ypač per pirmąją kadenciją Argentinos ekonomika suklestėjo ir buvo pasiektas gerovės lygis, kurio niekada vėliau pasiekti nepavyko. Iš to laikotarpio kilęs Perono posakis, kad iš to, ką viena argentiniečių šeima išmeta į šiukšlyną, galėtų pragyventi penkios europiečių šeimos.
1940 m. Peronas paskelbė Huemulo projektą, kuriuo, padedant austrų mokslininkui Ronald Richter siekta sukurti atominį ginklą. Europoje žlugus nacių režimui, daugelis fašistų pabėgo į Argentiną, kurioje jie buvo remiami Perono. Jo valdymo laikotarpiu skatintas tango sugrįžimas, legalizuota prostitucija.
Perversmas ir gyvenimas užsienyje
1951 m. Chuanas Peronas perrinktas antrai kadencijai. Konservatoriai stebėjo Perono veiklą su nepasitikėjimu ir antrosios jo kadencijos metu nusprendė surengti perversmą. Susiformavo platus konservatorių – liberalų opozicinis judėjimas, kuris rėmėsi, visų pirma, senąja dvarininkų oligarchija, bet palaikomas dalies profesinių sajungų ir vėliau net katalikų bažnyčios. Ekonominės problemos lėmė, kad šis judėjimas buvo palaikomas ir dalies vidurinio sluoksnio, bet darbininkų klasė liko ištikima Peronui. Po 1955 m. perversmo prezidentas pasitraukė į Paragvajų, vėliau į Panamą. Ten susipažino su María Estela Martínez (Eva Peron mirė 1952 m.) su kuria 1961 m. Ispanijoje susituokė.
Ettifaq FC
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m.
Futbolo komanda du kartus tapo šalies čempionais. (1983, 1987 m.)
Dzūkai (reikšmės)
Dzūkais vadinama:
Keflavík ÍF
Keblaviko ÍF – Islandijos futbolo klubas iš Keblaviko.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1929 m. kai buvo įkurtas UMFK Keflavík.
Keflavík nuo 1956 m. dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.
Žaidžia arba antros, arba pirmos pakopos pirmenybėse. Patenka į elitą, bet jame neįsitvirtina ir vėl krenta į antrą pakopą.
Spalvinė gama
Juoda ir balta.
Derviniai (Zarasai)
Derviniai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Antazavės, prie Dervinio ežero.
thumb|left|Ežeras [[Dervinis]]
Juodupės Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia
'''Juodupės Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia''' – katalikų bažnyčia, stovinti Rokiškio rajone, Juodupėje.
Dabartinė bažnyčia įrengta 1946 m. Ji stovi rytiniame Juodupės tvenkinio krante. Senoji 1938–1944 m. stovėjo netoliese, dabartinių kapinių kalnelyje.
Istorija
miniatiūra|220px|left|2014 m. miniatiūra|220px|left|2012 m. Juodupės parapija kūrėsi po Pirmojo pasaulinio karo. Tuomet Juodupėje veikė vilnų verpykla su karšykla, buvo įtaisytos ir audimo staklės. Atsirado poreikis įsteigti atskirą parapiją. Ji buvo formuojama iš Onuškio ir Rokiškio parapijų dalių. Nors 1923 m. tai padaryti pavesta kun. Pranciškui Vainauskui, tačiau dėl žemės įsigijimo problemų jam nepavyko tai padaryti.
Su ta pačia žemės nuosavybės problema 1926 m. susidūrė ir vyskupas Kazimieras Paltarokas, ėmęsis žygių parapijai įsteigti. 1934 m. Rokiškio vikaras kun. Jonas Bubas (1901–1969) su parapijiečių pagalba iš Žemės reformos departamento išsireikalavo žemės ir pastatė 18 m x 6 m ploto medinę koplyčią. Ją 1936 m. rugsėjo 20 d. pašventino Aušros vartų Dievo Motinos garbei. Jos rektoriumi paskirtas kunigas J. Bubas.
1937 m. rugpjūčio 10 d. Juodupės parapiją oficialiai įsteigė Panevėžio vyskupas K. Paltarokas. Parapijai priklausė 382 šeimos.
Kun. J. Baubo rūpesčiu 1938 m. pagal Rokiškio apskrities inžinieriaus Petro Lėlio projektą pastatyta medinė vienabokštė bažnyčia. Buvo pasirinktas pigesnis, medinės bažnyčios variantas, nes reikėjo pastatyti ne tik bažnyčią, bet ir klebonijos trobesius. Naujoji bažnyčia suręsta ant aukšto kalnelio, dabartinių kapinių teritorijoje. Ši bažnyčia buvo trijų navų ir turėjo išmatavimus 24 m x 13 m x 7,5 m bei 30 m aukščio bokštą. 1938 m. spalio 16 d. Rokiškio dekanas kan. Jurgis Žitkevičius (1892–1978) bažnyčią pašventino.
Pastačius bažnyčią aplinkui buvo pradėta statyti ir kitus pastatus. 1939 m. iškilo Šaulių namai. 1940 m. pastatyta dviejų aukštų mūrinė pradžios mokykla.
1944 m. prie Juodupės per karo mūšius sudegė Šaulių namai, paštas, fabrikas, nemažai privačių namų, liko stoveti tik bažnyčia. Liepos 30 d. nutilus patrankoms, naktį vokiečiams traukiantis, užsiliepsnojo ir iki pamatų, su visais liturginiais reikmenimis, sudegė vos šešerius metus stovėjusi Juodupės bažnyčia.
Sovietų valdžia neleido atstatyti bažnyčios ant likusių pirmosios bažnyčios pamatų, todėl 1946 m. buvo įrengta laikina bažnyčia klebonijos daržinėje. Joje ir šiandien meldžiasi juodupiečiai.
Bažnyčia 1987 m. apdegė. Klebono Prano Sabaliausko rūpesčiu suremontuota.
Architektūra
Pirmoji Juodupės bažnyčia buvo medinė, kryžminio plano, 3 navų, renesansinio stiliaus. Turėjo 30 m aukščio bokštą.
Altorius statė A. Leviška iš Šiaulių. Didysis altorius buvo dviejų kondignacijų. Jį puošė paveikslas „Prie Aušros Vartų Dievo Motinos altoriaus besimeldžiantis šv. Kazimieras“, viršuje – šv. kankinės Julijos paveikslas. Paveikslų autorius dailininkas Vytautas Palaima (1911–1976). Viename šoninų altorių buvo baroko stiliaus Nukryžiuotasis, atvežtas kartu su tabernakuliu iš Kavarsko klebono Petro Legecko namų koplyčios Pienionių dvare (dab. Anykščių raj.). Antrame šoniniame altoriuje buvo to paties V. Palaimos tapytas šv. Antano paveikslas.
Dabartinės bažnyčios pastatas medinis, įrengtas pokaryje pritaikius senosios klebonijos ūkinį pastatą (daržinę). Dabar pastate yra paklotos parketinės grindys, išpuoštos lubos, sienos apkaltos dailylentėmis, jas puošia vitražiniai langai. Šventoriaus kampe pastatyta lengvų konstrukcijų stulpinė varpinė.
Grupė (RPG)
thumb|250px|right|Vaidmenų žaidime „Tales of Trolls & Treasures“ žaidėjas valdo grupelę nuotykių ieškotojų, kurie tyrinėja fiktyvų fantastikos pasaulį ir grumiasi kovose. Grupė vaidmenų žaidimuose – žaidimo pasaulyje kartu keliaujančių ir veikiančių veikėjų grupė. Stalo vaidmenų žaidimuose grupė susideda iš žaidėjų valdomų veikėjų ir kartais ne žaidėjų valdomų veikėjų, kuriuos valdo žaidimo meistras. Kompiuteriniuose žaidimuose grupės sudėtis gali skirtis priklausomai nuo režimo. Internetiniuose vaidmenų žaidimuose arba kitaip – MMORPG žaidimuose – grupės sudėtis yra panaši į stalo vaidmenų žaidimams būdingą grupės sudėtį, išskyrus tai, kad ne žaidėjų veikėjus visada daugiau ar mažiau valdo kompiuterio dirbtinis intelektas. Tuo tarpu vieno žaidėjo žaidimuose paprastai žaidėjas pats vienas valdo visus grupės narius.
Grupės ypatumai
Grupė skiriasi nuo kitokių grupuočių, būdingų MMORPG žaidimas, kaip kad gildijos ir klanai.
Vaidmenų žaidimuose grupėms paprastai būdingi šie žaidimo elementai:
Veikėjų valdomumas
Stalo vaidmenų žaidimuose grupės pagrindas visada yra žaidėjų veikėjai, retkarčiais prie jų gali prisijungti žaidimo meistro valdomi NPC.
Kompiuteriniuose stalo žaidimuose grupės sudėtis gali būti įvairi:
Kai kuriuose kompiuteriniuose VŽ žaidėjas grupės narių NPC elgesį gali paveikti tam tikrais poelgiais. Pvz., žaidimuose „Baldur's Gate“ ir „Neverwinter Nights“ žaidėjas atlikdamas tam tikras užduotis, tam tikrais veiksmais ar pašnekesiais su grupės nariais ir aplinkiniais NPC gali keisti savo grupės narių požiūrį į jį. Netinkamais veiksmais vidugrupinius santykius galima tiek sugadinti, kad vienas ar keli grupės nariai gali išeiti iš grupės dėl nesuderinamumo.
Šiuose žaidimuose veikėjai turi ir tam tikras pasaulėžiūrines savybes, dėl kurių kai kurie veikėjai iš principo negali sutarti vienoje grupėje, net jei tarp jų asmeniškai nėra buvę jokių konfliktų.
Veikėjų profesinė padėtis
Grupę paprastai sudaro skirtingų klasių (profesijų) veikėjai, kurių gebėjimai papildo vienas kitą ir didina grupės kovines ir išgyvenimo galimybes, kompensuoja klasių ar individualius veikėjų trūkumus, padeda atversti naują istorijos pasakojimo skyrių. Tradiciškai „Dungeons & Dragons“ tipo sistemose grupes sudaro vienas ar keli kariai, magas, gydantis narys (klierikas ar vitalistas), vagis ar pėdsekys.
Kompiuteriniuose VŽ, kur grupę sudaro pagrindinis veikėjas, valdomas žaidėjo, ir kompiuterio valdomi papildomi nariai, žaidėjas dažnai gali keisti grupės sudėtį parinkdamas naujus tam tikrų profesijų (ar papildomų gebėjimų) veikėjus, kurie labiau tinka numatomai grupės veiklai. Pvz., numatant kautynes su nemirėliais į grupę gali įtraukti daugiau klierikų, kurie geriau saugo nuo nemirėlių ir geba juos nuvaryti.
Ežerėliai (Biržai)
Ežerėliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Sodeliškių.
Gegutė (reikšmės)
Žodis gegutė gali reikšti:
Palenkės vaivadija
Palenkės vaivadija  – tai viena iš 16 Lenkijos vaivadijų, esanti šalies šiaurės rytuose. Administracinis centras – Balstogė.
Istorija
Palenkės vaivadija tik iš dalies yra istoriniame Palenkės regione. Dabartinė vaivadija susideda iš šių istorinių regionų:
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIII a. didžiojoje dalyje šių žemių gyveno jotvingiai, kurių žemės buvo vadinamos Jotva. Šalia jotvingių taip pat gyveno ir vakarų slavų bei rytų slavų gentys. 1199–1392 m. pietinė vaivadijos dalis priklausė Kijevo Rusios, Haličo-Volynės kunigaikštystei. Vakarinė dalis 1138–1526 m. priklausė Mazovijos kunigaikštystei. Šiaurinė ir rytinė dalis nuo XIII a. priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1226 m. Mozūrijos kunigaikštis Konradas pakvietė į Mozūriją kryžiuočius kovoti prieš prūsus ir jotvingius. Per XIII–XIV a. kryžiuočiai nuolat puldinėdavo jotvingius, kuriuos galiausiai beveik visiškai išnaikino.
Nuo XIV–XV a. šias, po jotvingių išnaikinimo ištuštėjusias vietoves, pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Byrant Haličo-Volynės kunigaikštystei dalį jos žemių (Bresto kunigaikštystę) užėmė Gediminas. Dėl to kurį laiką tęsėsi konfliktai tarp Lietuvos ir Mazovijos. Siena su Mazovija galiausiai nusistovėjo XV a. LDK priklausiusi dabartinės vaivadijos dalis 1413 m. buvo įtraukta į Trakų vaivadijos sudėtį, o po šimto metų padalinus šią vaivadiją (1513 m.) – į Palenkės vaivadijos sudėtį.
1529 m. vakarinė dalis tapo Lenkijos karalystės, Didžiosios Lenkijos provincijos, Mazovijos vaivadijos dalimi. 1569 m. Liublino unijos metu prie Lenkijos buvo prijungta didžioji dalis LDK priklausiusių Palenkės žemių. 1569–1795 m. vakarinė vaivadijos dalis priklausė Lenkijos karalystės Mažosios Lenkijos provincijai, o rytinė LDK Trakų, Bresto ir Naugarduko vaivadijoms. Po 1795 m. Abiejų Tautų Respublikos padalijimo vakarinė ir šiaurinė dalis iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui, o rytinė 1795–1796 m. priklausė Rusijos imperijos Slanimo gubernijai, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai ir nuo 1801 m. iki 1914 m. priklausė Gardino gubernijai. Po 1807 m. Tilžės taikos dalis vakarinių ir šiaurinių žemių atiteko Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, kuriai priklausė iki 1842 m., kai buvo prijungtos prie Gardino gubernijos. Kita vakarinių ir šiaurinių žemių dalis 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui, 1816–1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, 1837–1866 m. Augustavo gubernijai, 1867–1914 m. Lomžos gubernijai ir Suvalkų gubernijai.
1914 m. visą regioną užėmė Vokietijos imperija ir rytines žemes įtraukė į Oberosto sudėtį, o vakarines į Varšuvos generalgubernijos sudėtį. 1919 m. susikūrus Antrajai Lenkijos Respublikai visa dabartinės vaivadijos teritorija pateko į Balstogės vaivadijos sudėtį. Po karo į šiaurės rytines vaivadijos ribas remdamasi 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartimi pretendavo ir Lietuva. Taip pat į šias žemes pretendavo ir Tarybų Rusija, kuri buvo jas užėmusi 1920 m. Lenkijos-sovietų karo metu. 1939 m. rugsėjo pradžioje visą vaivadiją užėmė Trečiasis Reichas, bet jau rugsėjo pabaigoje pagal Molotovo-Ribentropo paktą perdavė šias žemes, išskyrus Suvalkų trikampį Tarybų Sąjungai, kuri prijungė šias žemes prie Baltarusijos TSR ir įkūrė Balstogės sritį. 1941 m. birželio mėnesį visą vaivadiją užėmė Trečiasis Reichas ir sudarė naują Balstogės srities administracinį vienetą, kuris gyvavo iki 1945 metų. 1944 m. šios žemės buvo vėl trumpam prijungtos prie Baltarusijos TSR, bet vėliau atiduotos Lenkijos Liaudies Respublikai.
Nuo 1945 m. iki 1975 m. šios žemės priklausė Balstogės vaivadijai, o nuo 1975 m. iki 1999 m. mažesnėms Balstogės, Suvalkų ir Lomžos vaivadijoms. 1999 m. sausio 1 d. iš Balstogės, Lomžos ir trijų Suvalkų vaivadijos apskričių (Augustavo, Seinų ir Suvalkų su Suvalkų miestu) sudaryta nauja Palenkės vaivadija. 2001 m. vasario 19 d. pradėtas naudoti Palenkės vaivadijos herbas ir 2002 m. rugpjūčio 30 d. pradėta naudoti Palenkės vaivadijos vėliava.
Administracinis suskirstymas
right|thumb|Administracinis suskirstymas apskritimis ir miestais
Iš viso vaivadijoje yra 3 miestai-apskritys, 14 apskričių, 13 miesto valsčių, 25 kaimo-miesto valsčiai ir 80 kaimo valsčių. Vaivadijoje yra 3307 gyvenvietės.
Geografija
thumb|right|250px|Palenkės vaivadija
Pagal 2011 m. sausio 1 d. duomenis vaivadijos plotas buvo 20 187 km², tai yra 6,5 % šalies teritorijos. Šiaurės rytuose ribojasi su Lietuva (Alytaus ir Marijampolės apskritimis; 100,3 km), rytuose – su Baltarusija (236,3 km), šiaurės vakaruose – su Varmijos Mozūrų vaivadija, pietvakariuose – su Mazovijos vaivadija, pietuose su Liublino vaivadija (3,6 km).
Vaivadija išsidėsčiusi Šiaurinės Palenkės žemumoje, Šiaurinės Mazovijos žemumoje ir Sūduvos aukštumoje. Šiaurinė dalis kalvota, jai būdingi tarp kalvų išsidėstę ežerai – Rytų Sūduvos, Vakarų Sūduvos ežerynai, Elko ežerynas, Augustavo lygumos zandrų ežerai. Centrinėje ir pietinėje dalyje yra būdingi periglacialinių procesų suformuoti landšaftai: Balstogės aukštumos, Kolno aukštuma, Aukštutinės Mazovijos aukštuma, Drohičino aukštuma, Sokulkos aukštuma, Lomžos tarpupis, Bielsko lyguma.
Miestai
thumb|right|Balstogė thumb|right|Suvalkai
Vaivadijoje yra vienintelis didelis šiaurės rytų Lenkijos miestas – Balstogė. Kiti septyni pagal dydį vaivadijos miestai kartu sudėjus neturi tiek gyventojų kiek Balstogė. Iš viso Palenkės vaivadijoje yra 40 miestų. Didžiausi miestai 2009 m. birželio 30 d. duomenimis:
Gyventojai
thumb|right|260px|Vaivadijos gyventojų piramidė pagal [[2007 m. birželio 30 d. duomenis]]
Pagal 2015 m. birželio 30 d. duomenimis vaivadijoje gyveno 1 190 253 žmonės, kas sudaro 3,1 % šalies gyventojų skaičiaus.
Tautinė sudėtis
Pagal 2002 m. gyventojų surašymo duomenis iš viso vaivadijoje gyveno 1,208,606 gyventojai, iš kurių:
Religija
thumb|right|260px|[[Tikocino Šv. Trejybės bažnyčia]]
Ūkis
Bendrasis vidaus produktas 2009 m. siekė 30,9 mlrd. zlotų, kas sudarė 2,3 % bendrojo visos šalies vidaus produkto. Metinis BVP vienam žmogui sudarė 26 000 zlotų ir pagal šį rodiklį vaivadiją užėmė 14 vietą iš 16 vaivadijų. BVP 2010 m. siekė 16,7 mlrd. zlotų, kas sudarė 1,7 % bendrojo visos šalies vidaus produkto. Metinis BVP vienam žmogui sudarė 26 000 zlotų ir pagal šį rodiklį vaivadiją užėmė 14 vietą iš 16 vaivadijų.
2011 m. 3 ketvirtyje vidutinis mėnesinis darbo užmokestis vienam gyventojui sudarė 3220,88 zlotų ir pagal šį rodiklį vaivadiją užėmė 11 vietą iš 16 vaivadijų. 2012 m. kovo mėnesio pabaigoje vaivadijoje buvo 69 100 bedarbių, kurie sudarė 14,7 % visų darbingo amžiaus žmonių. Panašus bedarbių procentas (14,1 %) buvo ir 2003 m. 2011 m. apie 11 % gyventojų gyveno žemiau skurdo ribos, tai yra blogiausias rezultatas tarp visų vaivadijų.
Vaivadijos ekonomikos pagrindas – žemės ūkis. Čia yra apie 120 000 ūkių. Ūkiai daugiausia smulkūs ir vidutiniai, vidutinis ūkio dydis – 11,3 ha. Mažieji ūkiai specializuojasi, pvz., vaisių auginime, didieji ūkiai užsiima galvijininkyste, ypač pienininkyste, taip pat javų auginimu.
Su žemės ūkiu susijusi ir didžioji pramonės dalis – tai daugiausia žemės ūkio produktų perdirbimas. Be maisto gamybos vaivadijoje yra lengvoji, medienos apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, mašinų gamybos pramonė.
Pramonės gamyba pagal sektorius:
2002 m. vaivadijoje veikė 95 000 įmonių, iš kurių 97 % privačiame sektoriuje, užsiemė:
Gamta
thumb|right|260px|Vygrių ežeras thumb|right|260px|Belovežo giria Urbanizacijos lygis siekia 57,8 %, tai viena iš mažiausiai urbanizuotų vaivadijų Lenkijoje. Vaivadijoje yra dideli žmogaus nepaliestų miškų masyvai, tai Belovežo giria, Augustavo giria, Knišino giria ir Kurpių giria, kuriose auga daugybė augalų rūšių ir gyvena daugybė gyvūnų rūšių. Belovežo ir Knišino giriose sutinkami briedžiai, vilkai, lūšys ir stumbrai.
Vaivadijoje yra daugybė ežerų iš kurių žymiausi yra, vienas iš didžiausių šalies ežerų – Vygriai ir giliausias šalies ežeras – Ančia. Taip pat gausu upių, iš kurių didžiausios yra Narevas, Vakarinis Bugas ir Bebras, kuris Augustavo kanalu sujungtas su Nemunu. Aukščiausias vaivadijos taškas yra Ravelių kalnas – 298 m aukštyje virš jūros lygio. Trečdalis vaivadijos yra saugomos teritorijos, tarp jų 4 nacionaliniai parkai, 3 kraštovaizdžio parkai, 85 draustiniai ir 2051 saugomi gamtos paminklai. Belovežo nacionalinis parkas 1977 m. buvo paskelbtas UNESCO biosferos rezervatu. 1979 m. parkas įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą. Bebro nacionalinis parkas yra didžiausias Lenkijoje.
Klimatas kontinentinis, pasižymintis karštomis vasaromis ir šaltomis žiemomis.
Automobilių transportas
25px|DW679, 25px|DW681, 25px|DW682, 25px|DW685, 25px|DW686, 25px|DW687, 25px|DW689, 25px|DW690, 25px|DW693, 25px|DW694.
Geležinkeliai
thumb|right|260px|Geležinkelių linijos Palenkės vaivadijoje