cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jurgis Lapinas
Biografija
Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Baigęs pradžios mokyklą ir pasimokęs pas Kaukėnų parapijos kunigą privačiai, tėvams pageidaujant, dvejus metus mokėsi Berlyno misionierių mokykloje (pasiuntinių seminarijoje), bet iš jos išstojo. 1878–1879 m. tarnavo Vokietijos kariuomenėje Karaliaučiuje. Grįžęs dirbo tėvų ūkyje Aleknaičiuose.
Nuo 1895 m. dirbo J. Šionkės ir Oto fon Mauderodės spaustuvėse, Tilžėje leistų laikraščių korektorius. Susipažino su Tilžės lietuvių visuomenės veikėjais, įsitraukė į tautinį darbą. Nuo 1895 m. pasirašinėjo Tilžėje leidžiamų lietuvių laikraščių ir žurnalų 1895–1902 m. „Varpo“ ir „Ūkininko“, 1899–1903 m. „Tėvynės sargo“, 1900–1902 m. „Žinyčios“, 1902 m. „Varpo“ priedo „Naujienos“ atsakinguoju redaktoriumi. Buvo oficialus „Varpo“ leidėjas. Jo straipsnius spausdino „Lietuviškas laiškas“ (nuo 1897 m. „Aušra“), 1897–1898 m. „Nauja lietuviška ceitunga“ ir kiti lietuvių periodiniai leidiniai. 1896 m. įsteigė knygyną ir iki 1905 m. intensyviai prekiavo Didžiajai Lietuvai skirta literatūra. Jį gerai pažinojo knygnešiai.
1892 m. su kitais įkūrė Tilžės – Lankos apskrities politinę organizaciją „Lietuviška konservatyvų skyrimo draugystė“, buvo jos veikėjas, sekretorius. Nuo 1900 m. blaivybės draugijos „Lietuvos žvaigždė“ bibliotekininkas. 1893–1898 m. Birutės draugijos pirmininkas. 1901 m. su kitais įsteigė kultūros švietimo draugiją „Lietuvininkų susivienijimas Prūsuose“. XX a. pr. jaunimo draugijose skaitė paskaitas apie lietuvių kultūros istoriją.
1902 m. išleido „Kataliogą lietuviškų knygų gaunamų per J. Lapyną Tilžėje“. Jame užregistravo 364 knygas, 2 albumus, 8 natų sąsiuvinius, 4 periodinius leidinius ir paveikslėlių. Jo bendradarbiai buvo Morta Zauniūtė, Ansas Bruožis, Mikas Banaitis.
Kordiljeros (reikšmės)
Kordiljera – terminas apibūdinantis kalnų ar kalnagūbrių grandinę daugiausia Amerikos žemyne ir Ispanijoje. Kilo iš ispanų kalbos.
Pietų Pohjanma
Pietų Pohjanma arba Pietų Ostrobotnija  – vienas iš 20 Suomijos regionų (, SV landskap). Regiono centras ir didžiausias miestas yra Seinejokis.
Regiono savivaldybės
Pietų Pohjanmoje yra 26 savivaldybės:
thumb|left|300px|Pietų Ostrobotnijos savivaldybės
Čeharmehalio ir Bachtiarijos provincija
Čeharmehalio ir Bachtiarijos provincija  – provincija Irano vidurio pietuose. Administracinis centras – Šehrekordas.
Geografija
Paviršius kalnuotas (ypač pietuose), priklauso Zagroso kalnų masyvui. Šiaurėje yra derlingų slėnių. Klimatas vasarą karštas (iki 35 °C), žiemą būna šalnų, sniego. Kritulių nedaug (~240 mm per metus), dauguma jų iškrinta žiemą. Svarbiausios upės – Karūnas, Zajanderudas.
Gyventojai
Vyraujančios tautos – bachtiarai, luriai, kaškajai, persai.
Didžiausi miestai: Šehrekordas, Borudženas, Farohšehras, Farsanas.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 6 šahrestanus:
Chrysler minivenai
Chrysler Minivenai yra panašių minivenų serija, kuria gamina Chrysler Corporation ir DaimlerChrysler.
Chrysler minivans
Sviatoslavas Igorevičius
Sviatoslavas Igorevičius (gimė – 942 m.; mirė – 972 m.) – Naugardo kunigaikštis, Kijevo kunigaikštis (945–972), žinomas savo nuolatinėmis karinėmis kampanijomis rytuose ir pietuose prieš didžiąsias Rytų Europos galybes - Chazariją ir Pirmąją Bulgarijos imperiją.
Formaliai Sviatoslavas valdovu tapo būdamas trejų metų, po tėvo Kijevo kunigaikščio Igorio žūties 945 m., tačiau savarankiškai valdyti pradėjo, kaip galima spręsti iš netiesioginių duomenų, apie 961 m. (pagal metraštį 964 m.) Prie Sviatoslavo Kijevo Rusią daugiausia valdė jo motina kunigaikštienė Olga, iš pradžių už mažametį Sviatoslavą, po to vietoje Sviatoslavo per jo ilgus karinius žygius. Grįždamas iš žygio prieš Bulgariją Sviatoslavas 972 m. ant Dniepro slenksčių buvo užmuštas pečenegų.
Ankstyvieji metai
Pagal senovės rusų metraščius Sviatoslavas buvo vienintelis Kijevo kunigaikščio Igorio ir kunigaikštienės Olgos sūnus. Jo gimimo metai tiksliai nėra žinomi. Pagal Ipatijaus metraštį Sviatoslavas gimė 942 m., tačiau kituose Būtųjų laikų pasakojimo sąrašuose, pvz., Laurentijaus, tokio įrašo nėra. Tai, kad tokia svarbi informacija perrašinėtojų buvo praleista tyrinėtojus neramina, nors tai neprieštarauja kitiems duomenims. Tam tikruose šaltiniuose kaip gimimo diena minimi ir 920 m., tačiau tai prieštarauja kitiems žinomiems faktams apie Sviatoslavo valdymą. Pagal O.M.Rapovą Sviatoslavas gimė Bulgarijos caro Simeono mirties metais, t. y. 927 m.
Vardas
Jis buvo pirmasis Kijevo Rusios kunigaikštis su abejotinu slavišku vardu, jo tėvų vardai buvo skandinaviškos kilmės.
X a. Bizantijos šaltiniuose ( Konstantinas VII Purpurinis 905-959 "De Administrando Imperio"), jo vardas buvo užrašomas kaip Sfendoslabos (Σφενδοσθλάβος).
(Liet: Šventastlabas arba Šventastslabas)
Vaikystė ir valdymas
Remiantis istoriniais šaltiniais, po Igorio mirties Olga atėmė iš sūnaus valdžią ir išsiuntė iš Kijevo. X a. 7 deš. Sviatoslavas Igorevičius prijungė prie Kijevo Rusios viatičių žemes, sutriuškino Volgos Bulgariją ir Chazarų kaganatą, nugalėjo osetinus ir čerkesus ir privertė juos mokėti duoklę. 968 m. žygiavo prieš Dunojaus Bulgariją, užgrobė 80 miestų ir įsikūrė Perejaslave, čia įkūrė naująją savo sostinę. Atmušė pečenegus 969 m., grįžo į Balkanus, kur keletą kartų pralaimėjo Bizantijos kariuomenei puolusiai Bulgariją. 971 m. buvo priverstas sudaryti labai nepalankią sau sutartį su Bizantija ir palikti Bulgariją. 972 m. pavasarį žuvo mūšyje su pečenegais.
Sviestamušė
Sviestamušė (kitaip sviestmušė, muštuvis, muštokė) – medinis indas sviestui mušti.
Lietuvoje paplitę tokie muštuviai: visur naudotas cilindrinis, į viršų siaurėjantis, iš šulelių sukaltas muštuvis, uždengiamas dangteliu. Per dangtelio skylę prakišamas kotas su kryžiokėliu apačioje – šis įtaisas kilnojamas aukštyn žemyn, ir taip mušamas sviestas. Taip pat naudoti dėželiniai muštuviai – tai rėmas su statinaite, į kurią įtaisoma rankena su sparneliais viduje: sukant rankeną statinėje sukasi rankena ir plaka sviestą. Pastarojo pobūdžio muštuviai XIX a.–XX a. pr. paplito iš dvarų ir stambių ūkių.
thumb|left|240px|Dėželinė sviestamušė
Mikas Banaitis
Biografija
Vienas garsiausių Mažosios Lietuvos laikrodininkų. 1918 m. Tilžės akto signataras. 1919–1935 m. Vokietijos lietuvių susivienijimo (buv. Prūsų lietuvių susivienijimas) paskutinis reikalų vedėjas. Už lietuvišką veiklą nacių persekiotas, 1935–1939 m. kalintas. 1944 m. pabaigoje prievarta evakuotas į Vokietiją.
Tėvo brolis žurnalistas, muzikas Valteris Kristupas Banaitis.
Kordiljeros
thumb|right|240px|Kordljeros. [[Uoliniai kalnai]] thumb|right|240px|Kordiljeros. [[Andai pietų Čilėje]] Kordiljeros („kalnų grandinė“) – ilgiausia kalnų sistema pasaulyje, besidriekianti palei vakarinę Amerikų pakrantę nuo pat Aliaskos iki Ugnies Žemės.
Geografija ir klimatas
Ilgis daugiau nei 18 tūkst. km. Plotis iki 1600 km Šiaurės Amerikoje, iki 900 km Pietų Amerikoje. Išsidėsčiusios JAV, Kanados, Meksikos, Centrinės Amerikos šalių, Kolumbijos, Bolivijos, Peru, Ekvadoro, Čilės ir Argentinos teritorijose. Beveik per visą savo ilgį sudaro vandenskyrą tarp Ramiojo ir Atlanto vandenyno baseinų. Taip pat daro labai didelę įtaką Amerikos klimatui. Pagal aukštį nusileidžia tik Himalajams ir kai kuriems Centrinės Azijos kalnams. Aukščiausios viršukalnės – Makinlis (6193 m) ir Akonkagva (6960 m). Kordiljeros dalijamos į Šiaurės Amerikos Kordiljeras (Šiaurės Amerikoje) ir Andus (Pietų Amerikoje).
Kordiljeros išsidriekusios beveik per visas klimatines zonas, išskyrus subantarktinę ir arktinę, dėl to pasižymi labai didele landšaftų įvairove. Sniego riba Aliaskoje yra 600 m aukštyje, Ugnies Žemėje – 500–700 m, ties pusiauju – 6000-6500 m. Aliaskoje ir Čilėje Kordiljerų ledynai leidžiasi tiesiai į Ramųjį vandenyną. Tropinėse juostose ledynai dengia tik aukščiausias viršūnes. Bendras ledynų plotas – 67 tūkst. km².
Geologija
Kordiljeros susidarė Ramiojo vandenyno tektoninei plokštei ir kitoms, mažesnėms plokštėms (Naskos, Kokosų plokštėms), palindus po žemyninėmis Pietų ir Šiaurės Amerikos plokštėmis. Tai jauni kalnai, todėl aktyvūs seisminiai ir vulkaniniai procesai (~80 veikiančių ugnikalnių).
Židoniai (Daujėnai)
Židoniai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Daujėnų.
Virtutė
thumb|Galų moneta vaizduojanti Virtute Virtutė romėnų mitologijoje – karinio šaunumo ir dorybių personifikacija, laikyta karo dievo Marso palydove. Graikų mitologijoje identifikuojama su Arete. Ji garbinta kartu su Honoru (Honos), kuris buvo pelnytos šlovės už dorybes personifikacija. Deivė buvo vaizduojama karinga kaip amazonė. Virtutės ir Honoro šventyklos stovėjo greta.
Margareta (palydovas)
Margareta arba Uranas XXIII – gamtinis Urano palydovas. 2003 m. rugpjūčio 29 d. atrado Scott S. Sheppard ir David C. Jewitt.
Pleometrozė
Pleometrozė (, ; iš 'daugiau' +  'bitė motinėlė' + lot. priesaga -osis) – reiškinys, kai poligininė (turinti kelias pateles motinėles) skruzdėlių ar kitų socialinių vabzdžių šeima (kolonija) susidaro susivienijant kelioms patelėms.
Margareta (palydovas)
Iš karto po atradimo suteiktas laikinas S/2003 U 3 pavadinimas. Vėliau pavadintas Viljamo Šekspyro pjesės „Daug triukšmo dėl nieko“ veikėjo vardu.
Pleometrozė
Skiriamos dvi pleometrozės formos:
Margareta (palydovas)
Dauguma palydovo charakteristikų apskaičiuota tik teoriškai (tarp jų ir jo dydis).
Vaclovas Alksninis
Vaclovas Alksninis (1902 m. gruodžio 15 d. Giraitėje, Šventežerio valsčius, Seinų apskritis – 1970 m. sausio 16 d. Niujorkas) – Lietuvos kariuomenės karininkas, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Sūnus Vytautas Alksninis. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1921 m. baigė Karo mokyklą. 1926–1939 m. Šaulių sąjungos Šakių rinktinės vadas. Vėliau gyveno ir dirbo Vilniuje. 1943 m. vokiečių išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Po pusės metų grįžo į Lietuvą. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Miuncheno apylinkės ir apygardos Lietuvių tremtinių bendruomenės valdybos narys. 1946 m. vienas Antibolševikinio tautų bloko steigėjų ir lietuvių atstovas jame. 1949 m. persikėlė į JAV, Niujorką. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos narys, Bendrojo Amerikos lietuvių fondo direktorius. Amerikos lietuvių karių veteranų legiono Dariaus ir Girėno posto vadas, Lietuvių karių veteranų sąjungos Niujorko skyriaus pirmininkas. Bendradarbiavo leidiniuose „Trimitas“, „Vienybė“, „Karys“, „Dirva“, „Darbininkas“.
Nevarų kalba
Priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimos tibetiečių-mjanmų pošeimiui, kuriame sudaro nutolusią šaką. Geografiškai jungiama į „Himalajų kalbų“ grupę.
Istoriškai nevarų kalba naudojo keletą rašto sistemų, tačiau šiuo metu populiariausia yra devanagari (tai vienintelė kinų-tibetiečių šeimos kalba naudojanti šią rašto sistemą).
Balys Vosylius
Balys Vosylius (1915 m. rugsėjo 4 d. Vilniuje – 1981 m. liepos 13 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
1933 m. baigė Marijampolės mokytojų seminariją, 1933-1939 m. studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą Vytauto Didžiojo universitete.
1936-1938 m. žurnalo „Karys“ specialiųjų skyrių redaktorius, 1938-1940 m. – žurnalo „Trimitas“ redaktoriaus pavaduotojas. 1938 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą. 1940-1944 m. mokytojavo Kaune.
Pasitraukęs į Vokietiją, 1945-1948 m. Ingolštato lietuvių stovykloje redagavo žurnalą „Laiko žodis“ ir biuletenį „Naujos žinios“. Gyvendamas JAV, 1951 m. redagavo žurnalą „Nemunas“ ir „Filadelfijos lietuvių bendruomenės biuletenį“. Spaudoje paskelbė publicistinių straipsnių, novelių.
Faraono kariuomenė (filmas)
Faraono kariuomenė – 1995 m. sukurtas filmas apie JAV pilietinį karą. Juostoje nerodomi karo veiksmai, o pasakojama apie paprastų žmonių bandymus išgyventi. Titruose pažymima, kad filmo pagrindas yra tikra istorija, o pagrindinis herojus – berniukas – neturi vardo.
Pavadinimas „Faraono kariuomenė“ paimtas iš Senojo Testamento citatos, kuomet kunigas pasakoja berniukui apie žydų pabėgimą iš Egipto per Raudonąją jūrą.
Turinys
Po keleto dienų Andersų namuose pasirodo Šiaurės kariuomenės karių būrys, turintis įsakymą konfiskuoti viską, ką ras jos namuose. Darant kratą vienas iš kareivių nukrinta nuo kopėčių ir sunkiai susižaloja. Būriui vadovaujantis kapitonas Abstonas nusprendžia keletą dienų palaukti, kol šis pasijus geriau. Nors moteris ir kareiviai neslepia vienas kitam priešiškumo ir neapykantos, jie priversti leisti laiką kartu. Kapitonas, pats buvęs fermeris, bando pagelbėti Sarai ūkio darbuose, taip tarsi mėgindamas kompensuoti netektį, kurią jie patys ir sukelia. Aiškėja, kad kareiviai nėra dalyvavę mūšiuose, kad į kariuomenę atėjo turėdami pačius įvairiausius tikslus, o kapitonui vis sunkiau suvaldyti vyrus, ypač Rodį, vienintelį turintį kovinės patirties. Bijodama dėl savo ir sūnaus gyvybės, Sara slapčia nusiunčia jį pas vietinį kunigą, kad šiam praneštų apie apylinkėse pasirodžiusius jankius...
Volapiukas
thumb|upright|200px|Volapiuk simbolis Volapiukas (sav. Volapük) – yra dirbtinė kalba, 1879–1880 m. katalikų kunigo Johann Martin Schleyer sukurta Badene, Vokietijoje. Volapiuko konventai vyko 1884 m. (Frydrichshafene), 1887 m. (Miunchene) ir 1889 m. (Paryžiuje). Pirmuosiuose dviejuose konventuose naudota vokiečių kalba, o paskutiniojoje konferencijoje tik volapiukas.
Istorija
1880 m. buvo išleista volapiuko gramatika, po metų pradėtas reguliariai leisti laikraštis „Volapükabled“, aplink kurį būrėsi kalbos propaguotojai.
Populiarumo viršūnę volapiukas pasiekė 1889 m., kai buvo apie 283 volapiuko klubai, 25 periodiniai leidiniai volapiuku arba apie šią kalbą bei išleista 316 šios kalbos vadovėlių 25 kalbomis. Tuo metu volapiuką mokėjo apie 200 tūkst. žmonių, daugiausia Europoje ir Amerikoje. XX a. pradžioje volapiuką išstūmė paprastesnė ir lengviau išmokstama esperanto kalba. Volapiuko šalininkai taip pat sukūrė keletą naujų dirbtinių kalbų – idiom neutral (1901 m.), latina sine flexione (1903 m.).
Kalba šiek tiek atgijo atsiradus internetui – susikūrė kelios diskusijų grupės, rengiama Vikipedija volapiuku, tačiau kalbančiųjų skaičius tėra keletas dešimčių.
Gramatika
Schleyer volapiuko žodyną sudarė daugiausia iš anglų kalbos, taip pat šiek tiek pridėta vokiečių ir prancūzų kalbų žodžių. Žodžiai dažnai stipriai modifikuoti, taip kad originalus žodis sunkiai atpažįstamas. Pvz., „vol“ ir „pük“ yra kilę iš angliškų žodžių „world“ ir „speak“. Keliaskiemenių žodžių paskutinis skiemuo visada kirčiuojamas, nepriklausomai nuo to kur buvo žodžio kirtis toje kalboje iš kurios jis paimtas. Panašu, kad Schleyer stengėsi taip pakeisti gyvų kalbų žodžius, kad juos būtų sunku atpažinti ir kalbos nebūtų galima sieti su kuria nors gyvąja kalba ar tauta. Taip vengta kritikos, kuri kartais išsakoma esperanto ir interlingua atžvilgiu – ją lengviau išmoksta europiečiai. R iš pradžių nebuvo įtraukta, nes taip siekta palengvinti tarimą kinams, tačiau paliktos kitos fonemos, kurias neeuropiečiams ištarti sunku (pvz., ö ir ü''').
Ortografija
thumb|Schleyer siūlė alternatyvias rašymo formas [[Umliautas|umliautams, tačiau jos naudotos retai.]]
Pastaba: ä, ö ir ü kartais rašomos atitinkamai kaip ay, oy ir uy (plg. alternatyvų vokišką užrašymą – ae, oe, ue).
Šveicarijos šventės
miniatiūra|Šokių programa per [[Šveicarijos valstybės diena|Šveicarijos valstybės dieną.]] Šveicarijos valstybinių švenčių šventimas, išskyrus rugpjūčio 1 d., priklauso nuo kantonų.
Vytautas Alksninis
Vytautas Alksninis (g. 1930 m. kovo 23 d. Šakiuose) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, energetikos inžinierius.
Biografija
Tėvas Vaclovas Alksninis. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV. 1951–1953 m. Korėjos karo dalyvis. 1958–1986 m. Niujorko bendrovės „Ebasco Services“ projektuotojų grupės vadovas. 1964 m. baigė Niujorko koledžą.
1969 m. vienas Niujorko lietuvių „Kultūros židinio“ Brukline steigėjų, 1970–1985 m. jo komiteto pirmininkas. JAV lietuvių bendruomenės tarybos narys, 1985–1991 m. JAV lietuvių bendruomenės Niujorko apygardos, nuo 1997 m. Rytų Konektikuto apylinkės pirmininkas. Vienas Alfredo Seno fondo Lietuvai remti steigėjų.
Kultūros barai
thumb|right|250px|Žurnalo viršelis, 2009 m. Kultūros barai – kultūros ir meno mėnesinis žurnalas, leidžiamas nuo 1965 m. Vilniuje.
Istorija
Skirtas profesionaliam įvairių meno reiškinių bei visuomeninių įvykių aptarimui ir kritikai, reziume anglų kalba. 2006 m. žurnalo tiražas siekė 2500 egzempliorių.
Redakcija
Vyriausioji redaktorė – Laima Kanopkienė, skyrių redaktoriai – Almantas Samalavičius, Ramunė Marcinkevičiūtė, Šarūnas Nakas. Redakcinė taryba: Egidijus Aleksandravičius, L. Briedis, Alfredas Bumblauskas, E. Bundzaitė, R. Goštautienė, G. Jankevičiūtė, D. Katkus, Darius Kuolys, Stasys Laurinaitis, R. Raud, T. Remeikis, L. Ruokytė, Tomas Venclova (2009 m. pasitraukė).
Malka (upė)
Malka  – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze, Kabardos Balkarijoje; Tereko kairysis intakas. Prasideda Didžiojo Kaukazo kalnuose, šiaurės rytinėje Elbruso kalno pašlaitėje, ledyne. Teka į šiaurės rytus ir rytus. Aukštupyje sudaro krioklius ir slenksčius. Vidurupyje sudaro ribą tarp Kabardos Balkarijos ir Stavropolio krašto.
Didžiausias intakas, duodantis 85 % Malkos nuotekio – Baksanas (dešinysis). Upės vanduo šaltas ir drumzlinas; naudojamas drėkinimui. Prie Malkos įsikūręs Prochladno miestas.
Agėjo knyga
Agėjo knyga – viena iš Senojo Testamento knygų, priskiriama pranašų knygų grupei.
Agėjas ir kiti du paskutiniai Senojo Testamento pranašai veikė po Babilonijos tremties, kai dalis žydų grįžo į Judėją. Kaip ir Zacharijas, Agėjas ragino tautą pakilti ir atstatyti šventyklą. Ją, Zerubabelio vadovaujami, pradėjo atstatinėti sugrįžę tremtiniai, tačiau buvo atbaidyti ir liovėsi. Vietoje šventyklos jie pasistatė namus sau. Tokiam neteisingam pasirinkimui Agėjas metė iššūkį. Pranašo žodžiai buvę išgirsti, priesakai įvykdyti.
Agėjo knygoje rašoma apie tai, jog paklūstama raginimams atstatyti šventyklą, apie šventyklos grožį, Dievo palaimą paklusniesiems. Knygos pabaigoje užrašytas Dievo žodis Judėjos valdytojui Zerubabeliui.
Parašymo laikas
Agėjo knygoje pateikiamos tikslios datos. Agėjas pranašavo 520 m. pr. m. e. Jis bei Zacharijas minimi Ezros knygoje (Ezr 5,1–2; 6,14), raginantys tautą atstatyti šventyklą. Ji buvo baigta 516 m. pr. m. e.
Grūtas (ežeras)
Grūtas – ežeras pietų Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, apie 7 km į šiaurės rytus nuo Druskininkų, prie Grūto gyvenvietės. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,46 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 106,9 m. Giliausia vieta siekia 4,7 m. Grūto ežero dubuo rininės kilmės. Ežero krantai žemi, daugiausia pelkėti, tik iš šiaurinės pusės – smėlingas. Pietinėje pakrantėje plyti Grūto pelkė. Į šiaurę už kelio telkšo Ilgio ežeras. Grūto ežeras yra lyninio tipo.
Ežerą supa Grūto miškas. Iš ežero išteka Grūta (Nemuno dešinysis intakas). Prie vakarinio ežero kranto yra Grūto parkas.
Ežerėvardžio Grū̃tas spėjama pirminė lytis *Griūtas, kuris būtų iš griūtis („griūvantis, irstantis skardis“), griūti („virsti, gulti“).
Siobhan Donaghy
Siobhán Emma Donaghy (g. 1984 m. birželio 14 d. Londone) yra anglų dainininkė ir dainų autorė. Iki 2001 rugsėjo mėnesio ji buvo anglų pop grupės „Sugababes“ narė, po to ją pakeitė Heidi Range. Nuo to laiko Donaghy išleido du solinius albumus ir penkis singlus.
Vaikystė
Siobhán Donaghy gimė Londone, Anglijoje, 1984 m. birželio 14 d. Ji turi dvi seseris Bevin ir Róisín. Pastaroji dirba kaip Siobhán visažistė. Siobhán yra airių ir marokiečių kilmės. Ji dainuoja nuo 12 metų, ir ją atrado buvęs All Saints vadybininkas Ron Tom, kuris po to dirbo su „Sugababes“.
1998–2001 m.: „One Touch“
Grupė buvo sukurta, kada Keisha Buchanan ir Mutya Buena, kurios buvo draugės nuo aštuonerių metų, susitiko Donaghy 1998 viename vakarėlyje, ir jos tada susitiko su Ron Tom. Iš pradžių grupė turėjo sudaryti tik Mutya ir Siobhán, bet įrašę keletą demo kūrinių, buvo pasiūlyta, kad prie grupės prisijungtų ir trečias narys. Mutya pakvietė į studiją Buchanan, ir paklausė ar ji moka dainuoti, išgirdę jos balsą jinai buvo pakviesta prisijungti prie grupės. Pavadinimas 'Sugababes', atsirado iš Buchanan mokyklinės pravardės, „Sugar Baby“ ('Cukrinis kūdikis'). Įrašydama albumą grupė buvo oficialiai žinoma kaip „Sugababies“. Kai visoms grupės narėms sukako keturiolika, joms London Records pasiūlė pasirašyti kontraktą ir pakeisti pavadinimą į brandesnį „Sugababes“ vardą.
Debiutinis singlas „Overload“ buvo labai sėkmingai išleistas Jungtinėje Karalystėje, ir grupė buvo nominuota „Brit Award“ apdovanojimui už „Geriausią singlą“, taip pat singlas pasiekė #3 Vokietijoje ir #2 Naujojoje Zelandijoje.
„Sugababes“ debiutinis albumas sėkmingai pasirodė Jungtinės Karalystės albumų tope, bei buvo išleisti trys singlai: „New Year“, „Run For Cover“ ir „Soul Sound“.
2001–2002 m.: paliekant „Sugababes“
Per gan sunkų „Sugababes“ turą Donaghy galiausiai tapo vis labiau nelaiminga dėl savo pozicijos grupėje. Per Japonijai skirtą reklaminę kelionę ji paliko grupę. Priežastis kodėl ji paliko grupę, yra, kad Siobhán norėjo pasinerti į mados pasaulį. Tačiau, dėl šio įvykio Mutya ir Keisha ilgai nesigraužė ir netrukus grupė vėl tapo trio, kai prie dviejų tikrųjų narių prisijungė Heidi Range – grupės „Atomic Kitten“ įkūrėja.
Siobhán pati pasakė, jog priežastis kodėl ji paliko grupę buvo Keisha Buchanan, kurią jinai apibūdino kaip „chuliganę“. Ji dėl to tapo labai prislėgta, kol galiausiai jai buvo diagnozuota klinikinė depresija. Ir ji toliau negalėjo būti Sugababes nare.
„Overloaded: The Singles Collection“ yra „Sugababes“ geriausių hitų albumas, kuris buvo išleistas 2006 m. lapkričio 13. Nors buvo žadėta jog visos dainos su Mutya Buena ir Donaghy bus perdainuotos Heidi Range ir Amelle Berrabah, tačiau šiame albume buvo galima girdėti „Sugababes“ palikusių narių balsus.
2003–2004 m.: „Revolution In Me“
Donaghy palikus grupę, ji pradėjo rašyti dainas su savo buvusiu prodiuseriu Cameron McVey (kuris dirbo kartu su „Sugababes“, „All Saints“ ir Neneh Cherry), ir pradėjo dainuoti pasivadinus slapyvardžiu „Shanghai Nobody“. 2003 m. kovo mėnesį Donaghy išleido singlą „Nothing But Song“, kuris nepasiekė komercinės sėkmės, bet buvo gerai įvertintas kritikų, o singlą Siobhan išleido kaip Shanghai Nobody, nes nenorėjo, kad apie ją galvotų „Kaip merginą, kuri paliko Sugababes“. Tačiau po šio singlo Siobhan nebenaudojo savo slapyvardžio.
2003 m. birželio 23 d. ji išleido savo pirmąjį komercinį solo singlą „Overrated“, kurią parašė kartu su Cameron McVey, ir kuri pasiekė #19 vietą Jungtinėje Karalystėje. Pavadinimas singlo „Overrated“ yra Sugababes debiutinio singlo „Overload“ perdirbinys. Po pirmojo singlo „Overrated“, 2003 m. rugsėjo 15 d. buvo išleistas antrasis singlas „Twist Of Fate“ ir pasiekė #52 vietą. Po dviejų savaičių Siobhan išleido savo debiutinį solo albumą „Revolution In Me“.
Donaghy debiutinis albumas 2003 m. rugsėjo 29 d. buvo išleistas įrašų kompanijos „London Records“. „Revolution In Me“ debiutavo tik #117 vietoje. Dainas albumui parašė ir prodiusavo tiek Siobhan, tiek Cameron McVey ir Marlon Roudette iš „Mattafix“. Kiekviena iš 12 dainų, iš albumo yra kartu parašyta Donaghy su McVey, Preetesh Hirji, Matt Kent ir kitais.
„Parlophone“ nusipirko teises į albumą „Revolution In Me“, kai Siobhán pasirašė sutartį su šia įrašų kompanija.
2007–2008 m.: „Ghosts“
Donaghy nutraukė sutartį su „London Records“ 2005. Ji įrašė antrąjį albumą be jokios įrašų kompanijos pagalbos. Tačiau vėliau ji pasirašė kontraktą su „Parlophone“. Savo „MySpace“ tinklalapyje Siobhan patalpino dainą „Ghosts“. Tačiau pirmasis singlas buvo „Don’t Give It Up“. Videoklipas šiam singlui buvo nufilmuotas įvairiuose miestuose: Marakeše, Saviroje, El Jadida, Maroke ir kalnuose. Tačiau singlas pirmąją savaitę pasiekė tik #72, vėliau #45 vietą Jungtinėje Karalystėje. Donaghy vėliau sakė, jog singlo pagrindinis tikslas buvo pasiekti ne aukštą vietą, o tiktai supažindinti klausytojus su jos muzika, ir ji mano, kad pavyko. Antrasis singlas išleistas iš „Ghosts“ buvo daina „So You Say“, kurią išleido 2007 m. birželio 18 d. Šis singlas pasiekė labai žemą poziciją – #76 Jungtinėje Karalystėje.
Albumas „Ghosts“ buvo išleistas 2007 metų birželio 27 dieną, ir pasiekė tik #92 vietą Jungtinės Karalystės albumų tope, o paskiau jis iškrito iš topo. Donaghy pasakė: „Aš norėčiau, kad mano singlai turėtų komercinę sėkmę. Tačiau, tik tam, kad aš galėčiau išleisti kitą albumą.“ Siobhan reklamavo albumą daugelyje žurnalų, o laikraščiui „The London Paper“ pasakė: „Mano muzikas yra kitokia pop muzika, ir tai gana sunkus žanras, kadangi jis ne tikras pop, bet ir ne alternatyvi muzika, ir dėl to sunku išreklamuoti mano albumą.“
Albumas buvo įrašytas mažoje studijoje Prancūzijoje. Prodiuseris, kuris prodiusavo albumą „Ghosts“, James Sanger dirbo su tokiais atlikėjais kaip: U2, Keane ir Dido.
2008–dabartis: trečiasis studijinis albumas
Siobhan viename koncerte pranešė, jog ji dirba prie naujojo albumo, kuris turėtų pasirodyti 2009 metais ir, kad jį prodiusuoja naujas prodiuseris Anthony Asher, ir kad albume bus daugiau šokio motyvų.
Kiti užsiėmimai
Donaghy buvo pritariantysis balsas grupės „Mattafix“ albume „Signs Of A Struggle“ ir „Morcheeba“ albume „The Antidote“. Taip pat Siobhan kartais dirba DJ.
Vakuna
thumb|Romėnų moneta vaizduojanti Vakuna Vakuna romėnų mitologijoje - sabinų kilmės poilsio deivė. Deivė tapatinama su Cerera, Diana, Minerva, Belona ir kitomis romėnų deivėmis. Daugiausiai garbinta jos šventykloje Tibure netoli Horacijaus (Quintus Horatius Flaccus) vilos, Riečio šventame miške(Reate), ir Romoje.
Naujo Pasaulio partija
Istorija
Dabartinė NPP buvo įkurta 1990 m. vasario mėn. Demokratinės Liberalų partijos vardu, susijungus trims politinėms grupėms: Demokratinei Teisingumo partijai, Susivienijimo Demokratinei partijai ir Naujajai Demokratinei Respublikonų partijai. 1995 m. ji buvo pervadinta į Naujos Korėjos partiją, o nuo 1997 m. lapkričio mėnesio, kada prie jos prisijungė keletas nedidelių demokratinės pakraipos partijų, ji tapo žinoma Didžiosios Nacionalinės partijos pavadinimu.
NPP gerai pasirodė per 2000 m. rinkimus, kuriuose laimėjo daugumą balsų, tačiau vėliau jos populiarumas sumažėjo ir 2004-taisiais ji liko antroje vietoje. 2007 m. prezidento rinkimuose nugalėjo DNP kandidatas I Mjongbak, o po metų partija laimėjo ir parlamento rinkimus. Šiuo metu ji sudaro valdančiąją daugumą.
Konskovolia
Konskovolia – kaimas pietryčių Lenkijoje (Liublino vaivadija) netoli Liublino.
Įkurtas prieš 1392 m., vadintas Vitovskavolia.
Nuo 1532 m. birželio 8 d. iki 1870 m. turėjo miesto teises ir statusą. II pasaulinio karo metu vokiečiai pastatė koncentracijos lagerį.
Adomo Mickevičiaus akmuo
Adomo Mickevičiaus akmuo – riedulys, buvęs geologinis gamtos paveldo objektas. Guli Kauno mieste, Žaliakalnyje, Ąžuolyno parke, Girstupio slėnyje, kuris vadinamas Adomo Mickevičiaus slėniu. Riedulio apatinė dalis iš visų pusių apcementuota, akmenyje iškalti metai „1823“ ir inicialai „A.M.“
Adomo Mickevičiaus akmuo 2016 m. vasario 8 d. Lietuvos Respublikos aplinkos ministro įsakymu Nr. D1-88 išbrauktas iš geologinių gamtos paveldo objektų sąrašo kaip neatitinkantis kriterijų geologinis gamtos paveldo objektas.
Akmuo
Riedulio forma artima gerai apzulintai trapecinei plokštei. Riedulio matmenys (virš žemės paviršiaus esančios jo dalies): aukštis – 1,03 m; ilgis – 1,15 m; plotis – 0,41 m; didžiausia horizontali apimtis – 2,97 m. Riedulį sudaro uoliena – biotitinis amfibolitas, apkvarcėjęs, rausvas su pilkais ir juosvais dryžiais, itin smulkiagrūdis ir smulkiagrūdis. Tiriant šlifą, nustatyti šie mineralai: plagioklazas, raginukė, kvarcas, biotitas, epidotas, apatitas, sfenas, sericitas; kristalinių grūdelių dydžiai: biotito – 0,5–1 mm, plagioklazo ir raginukės – 0,5 mm, kvarco – <0,2 mm; struktūra – lepidonematogranoblastinė, metasomatinė (apkvarcėjimo pasekmė), itin smulkiagrūdė ir smulkiagrūdė; tekstūra – masyvi, su kvarco gysla.
Istorija
Šis riedulys nuo senų laikų gulėjo Girstupio upelio slėnyje. Pasakojama, kad poetas Adomas Mickevičius, 1819–1823 metais mokytojaudamas Kaune, mėgo dažnokai lankytis Ąžuolyne ir miškingame Girstupio upelio slėnyje, sėdėti prie minimo akmens. Kai poetas rengėsi išvažiuoti į užsienį, 1823 metų pavasarį draugai Girstupio slėnyje jam surengė išleistuves. Jų metu, Karolinai Kovalskienei pasiūlius, draugai slėnį pavadino Adomo Mickevičiaus slėniu, o jame ant akmens su poeto inicialais „A.M.“ dar iškalė ir išvykimo iš Kauno metus – „1823“. Nuo tada šiam rieduliui prigijo pavadinimas – „Adomo Mickevičiaus akmuo“. XIX amžiaus šeštojo dešimtmečio pabaigoje, ėmus tiesti per Kauną geležinkelį, buvo išleistas įsakymas surinkti visus Kauno apylinkių akmenis. Ir tada kažkas iš žmonių šį akmenį paslėpė – užkasė į žemę. Tik 1918 m. Girstupio vanduo per didelį potvynį išplovė jį. Akmuo buvo pastatytas į dabartinę vietą.
Griškabūdžio herbas
Aprašas
Skydas perskeltas į du laukus. Priekiniame mėlyname – pusė iš skydo papėdės (kalno) iškylančio auksinio kryžiaus su puse sidabrinės šešiakampės žvaigždės apačioje ir auksine šešiakampe žvaigžde šalia kryžiaus. Užpakaliniame žaliame lauke trys įstrižos auksinės javų varpos.
Istorija
2000 m. gegužės 16 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 874. Herbo etalono autorius – dailininkas Saulius Bajorinas.
Héldon Ramos
Heldonas Augustas Almeida Ramosas (Héldon Augusto Almeida Ramos; g. 1988 m. lapkričio 14 d.) – Žaliojo Kyšulio futbolininkas, rungtyniavęs atakuojančio saugo pozicijoje.
Pradėjo karjerą Portugalijoje, žaidė silpnesnėse lygose, o 2011 m. pasirašė kontraktą su aukščiausiojo diviziono klubu „Marítimo“.
Su Žaliojo Kyšulio rinktine dalyvavo 2013 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė svarbų įvartį į Angolos vartus, nulėmusį rinktinės patekimą į ketvirtfinalį.
David Cronenberg
thumb|right|250px|D. Kronenbergas Toronto festivalyje, 2011 m. thumb|right|250px|D. Kronenbergo žvaigždė Šlovės take Kanadoje Deividas Kronenbergas (, g. 1943 m. kovo 15 d. Toronte, Kanadoje) – kanadiečių kino ir televizijos režisierius, scenaristas, vienas iš didžiausių amerikiečių nepriklausomo kino atstovų. Retkarčiais filmuojasi kaip aktorius kitų režisierių kino filmuose. 1999 m. vadovavo Kanų kino festivalio žiuri.
Kūryba
Pripažintas fantastikos bei siaubo žanro meistras. D. Kronenbergo siaubo filmų kūrimo stilius susijęs su kūnų transformacija, kruvinų scenų kultu, ekscentrika. Jo filmuose smurto, siaubo psichologiniai aspektai persipina su fiziniais. Iki 2000 m. režisieriaus kūryboje vyraujantys filmai buvo daugiausiai iš body horror serijos.
Filmografija
Režisierius: Trumpometražiniai filmai: Televizijoje: Prodiuseris: Aktorius:
Nuorodos
[[en:
Toltenas
Toltenas  – upė pietinėje Čilėje, Araukanijos regione, Kautino provincijoje. Išteka iš Viljarikos ežero ties Viljarikos miestu ir teka į šiaurės vakarus bei vakarus. Žemupyje išplatėja, vinguriuoja, ties Pitrufkenu skaidosi į atšakas, sudaro daug salų. Įteka Ramųjį vandenyną ties Punta Niguė vietove.
Didžiausias intakas – Aljipenas (dešinysis).
Didesnės gyvenvietės prie Tolteno: Viljarika, Pitrufkenas, Teodoro Šmitas, Nueva Toltenas.
Tolteno upe nuo seno ėjo riba tarp dviejų mapudungunų kalba šnekančių tautų – mapučių (šiaurėje) ir huiljičių (pietuose). Ši upė taip pat buvo svarbi riba, trukdžiusi kolonistams užkariauti Araukaniją. 1880 m. per Tolteną nutiestas pirmasis geležinkelio tiltas.
Stirbaičiai
Stirbaičiais vadinami kaimai:
Kanadinis bebras
Kanadinis bebras (Castor canadensis) – bebrinių (Castoridae) šeimos graužikas.
Užtvankų rekordai
left|thumb|Kaukolė Kanadoje, sunkiai prieinamoje Miškų bizono nacionalinio parko (Albertos provincija) vietoje, aptikta ilgiausia pasaulyje žinoma bebrų užtvanka, kurios ilgis - 850 m. Iki tol ilgiausia užtvanka laikyta 652 m ilgio užtvanka Montanos valstijoje (JAV).
Kanados ordinas
Kanados ordinas, – garbingiausias civilinis Kanados valstybės apdovanojimas, įsteigtas 1967 m. Tai yra aukščiausias Kanados civilinis ordinas bei pagrindinis Kanados garbės sistemos ordinas. Narystė ordine teikiama remiantis lotynišku šūkiu, paimtu iš hebrajų kalbos - „Jie trokšta geresnės šalies“ (lotyniškai: desiderantes meliorem patriam).
Egzistuoja trys laipsniai: Kanados ordino kompanionas (C.C., aukščiausias), Kanados ordino valdininkas (O.C.) bei Kanados ordino narys (C.M., žemiausias).
LN
LN gali reikšti:
ln gali reikšti:
ln. gali reikšti:
Antonio Carlos Jobim
Antonio Carlos Jobim (g. 1927 m. sausio 25 d., Rio de Žaneire – m. 1994 m. gruodžio 8 d., Niujorke) – žymus brazilų dainų kūrėjas, kompozitorius, aranžuotojas, atlikėjas.
Jis laikomas vienu bossa nova stiliaus autorių, pripažintas vienu iš įtakingiausių XX a. kompozitorių. Antonio Carlos Jobim dainas atliko daugybė tiek Brazilijos, tiek kitų šalių atlikėjų.
Akademinis irklavimas olimpinėse žaidynėse
Akademinis irklavimas olimpinėse žaidynėse kaip vasaros sporto šaka vykdomas nuo 1900 m. vasaros olimpinių žaidynių. Akademinio irklavimo varžybas planuota Olimpiadoje planuota surengti jau 1896 m., tačiau rungtys nutrauktos dėl prasto oro. Iki 1976 m. vasaros olimpinių žaidynių akademinio irklavimo varžybose dalyvauti galėjo tik vyrai. Lengvo svorio irklavimo rungtys (kuriose dalyvių svoris ribojamas) į olimpinę programą įtrauktos 1996 m. Kvalifikacija Olimpinėms žaidynėms vykdo Tarptautinė irklavimo federacija (FISA). FISA susikūrė dar prieš šių laikų Olimpines žaidynes ir buvo pirmoji federacija, prisijungusi prie šiuolaikinio olimpinio judėjimo.
Rungtys
thumb|left|Vyrų aštuonetai 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Šiuo metu Olimpinėse žaidynėse akademinio irklavimo sporto šakoje galima dalyvauti 14 rungčių:
Žemiau esančioje lentelėje pateikiama visų kada nors Olimpinėse žaidynėse vykusių akademinio irklavimo rungčių suvestinė.
Lenktynių distancija
Šiandien visų rungčių distancijų nuotolis yra 2000 m. Šis atstumas įtvirtintas 1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Prieš tai sportininkai lenktyniaudavo skirtingo nuotolio trasomis: 1900 m. Paryžiuje 1750 m, 1904 m. Sent Luise 3218 m, 1908 m. Londone 2412 m, 1948 m. taip pat Londone 1850 m.
Ankstyvosiose žaidynėse vienu metu startuodavo 2-3 valtys (1952 m. – 4-5 valtys). Šiuolaikinė šešių valčių startavimo pozicija pirmą kartą buvo naudojama 1936 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, o kaip standartas įtvirtina 1956 m.
Jefremas Maiminas
Jefremas Maiminas (, 1932 m. birželio 18 d. Kaune – 2000 m. spalio 4 d. Maskvoje) – Lietuvos ir Rusijos ekonomistas, ekonomikos mokslų daktaras. Leonido Kantorovičiaus sekėjas. Vienas matematinių metodų taikymo ekonominiams tyrimams Lietuvoje pradininkų.
Biografija
1941–1944 m. su šeima gyveno Penzoje (Rusija). 1953 m. baigė politinę ekonomiją Vilniaus universitete. 1955–1965 m. jame dėstė, 1960–1965 m. ekonominių tyrimų laboratorijos mokslinis vadovas ir vienas laboratorijos steigimo iniciatorių.
1965–1996 m. dėstė Maskvos M. Lomonosovo universitete. 1967 m. ekonomikos mokslų daktaras. Nuo 1969 m. profesorius. 1970–1985 m. dar ir SSRS mokslų akademijos Centrinio matematikos ir ekonomikos instituto Sprendimų priėmimo sistemų laboratorijos, 1986–1994 m. SSRS mokslų akademijos Liaudies ūkio prognozavimo instituto laboratorijos vedėjas, 1994–1999 m. vyr. mokslinis darbuotojas. Gyvendamas Maskvoje mokslinių ryšių su Lietuva nenutraukė, oponavo daugiau kaip 10 Lietuvoje ginamų disertacijų. 1990 m. laimėjo SSRS Tarpregioninės deputatų grupės paskelbtą Sąjunginės sutarties projekto konkursą. 1994 m. išimties tvarka suteikta Lietuvos pilietybė.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: Lietuvos ekonominės minties istorija, sisteminė ekonominė analizė, planavimo ir valdymo procesų analizė ir sintezė (informacinis aspektas), metavaldymas (valdymo sistemų valdymas) ir socialinis ekonominis genotipas, ekonominių matematinių tyrimų SSRS istorija, ekonominė kibernetika. Pirmasis 1965 m. tarptautiniame seminare Berlyne pavartojo socialinio ekonominio genotipo terminą, sukūrė socialinio ekonominio genotipo teoriją, analizavo Rusijos ekonomikos institucinių pokyčių mechanizmą.
Dauguma jo knygų išversta į anglų, bulgarų, čekų , ispanų , lenkų, slovakų, vengrų, vokiečių, gruzinų kalbas.
Prosperas (palydovas)
Prosperas arba Uranas XVIII – gamtinis Urano palydovas. 1999 m. liepos 18 d. atrado Matthew Holman su komanda.
Iš karto po atradimo suteiktas laikinas S/1999 U 3 pavadinimas. Vėliau pavadintas Viljamo Šekspyro pjesės „Audra“ veikėjo vardu.
Dauguma palydovo charakteristikų apskaičiuota tik teoriškai (tarp jų ir jo dydis).
Jurga (reikšmės)
Jurga:
Alkupio Šventkalnis
Alkupio Šventkalnis – kalnas Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Alkupio kaimo.
Istorija
XX a. pradžioje Šventkalnį tyrinėjo Liudvikas Kšivickis. Alkupio Šventkalnis 60 x 140 m dydžio ir 10 m aukščio. Vakarinėje papėdėje yra Šventkalnio dauba, pietvakarinėje teka Paros intakas Alkupis. Nuo Šventkalnio pietų kryptimi per buvusias pelkes vedė kūlgrinda.
Padavimuose pasakojama, kad ant Šventkalnio buvo meldžiamasi, degintos aukos. Prieš Antrąjį pasaulinį karą Šventkalnio rytiniame pakraštyje rasta įvairių archeologinių radinių, žmonių kaulų.
Vygantas Gudėnas
Vygantas Gudėnas (g. 1958 m. rugsėjo 17 d. Balninkėliuose, Molėtų rajonas) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universitetą, fizikas-dėstytojas. 2004 m. baigė verslo ir vadybos administravimą Kauno technologijos universitete.
Kauno Veršvų vidurinės mokyklos direktorius, 2007–2011 m. Kauno miesto savivaldybės mero patarėjas, 2008-2010 m. Kauno miesto savivaldybės administracijos direktorius.
Žmona Marytė, vaikai Gediminas, Mindaugas.
Fir Park
Fir Park – futbolo stadionas Madervelyje, Šiaurės Lanarkšyre, Škotijoje. Stadione namų rungtynes žaidžia Škotijos Premier lygos klubas „Motherwell FC“. 1895 m. klubas persikėlė iš Dalziel Park į naują stadioną. Po rekonstrukcijų stadione yra 13 742 sėdimos vietos. Rekordinis žiūrovų skaičius pasiektas 1952 m., Škotijos futbolo taurės metu, rungtynėse prieš „Rangers FC“.
Kita paskirtis
Fir Park stadione vyko keli Škotijos Iššūkio taurės finalai ir du Škotijos futbolo lygos taurės pusfinaliai, tarp „Kilmarnock FC“ ir „Falkirk FC“ (2007 m.) bei tarp „Hearts FC“ ir „Saint Mirren FC“ (2010 m.).
AFC Amsterdam
Istorija
1895 m. sausio 18 d. įkurtas Amsterdamsche Football Club.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Tweede Divisie (III pakopa) ir joje užėmė šeštąją vietą.
Liliputas (sūris)
miniatiūra|right|Cilindro formos „Liliputas“
„Liliputas“ – nuo 1958 m. Belvederio (Jurbarko rajone prie Seredžiaus) sūrinėje gaminamas lietuviškas puskietis fermentinis sūris. Rankų darbo, cilindro suapvalintomis briaunomis formos, aukštis 7,5–13,0 cm, skersmuo 7,0–8,5 cm, masė 0,4–0,7 kg. Natūralaus nokinimo, 50 proc. riebumo. Gaminamas iš pasterizuoto karvių pieno. Švelnaus skonio, tolygios konsistencijos sūris su vaško apvalkalu, skirtu saugoti produkto šviežumą. Vartojamas kaip užkandis bei pagardas patiekalams.
Istorija
1928 m. Belvederio dvaro rūmų teritorijoje veikusioje žemės ūkio mokykloje įrengta sūrinė. Pienas buvo pašildomas vonioje su malkine pakura. Separatorius buvo rankinis, sūrių formos medinės. Šalia sūrinės buvo ledainė, kurioje Nemuno ledais vėsinti sūrinės rūsiai.
Belvederio sūrinėje buvo gaminami didesni (2,5–3,0 kg) apvalūs puskiečiai sūriai, nuo 1958 m. pradėti gaminti nedideli 0,4–0,7 kg sūriai, pavadinti „Liliputais“. Meistras Jonas Jarušaitis pirmasis išmoko gaminti šį sūrį. Pirmaisiais gamybos metais sūrio buvo sunokinta 8 t, po 40 m. gamyba išaugo iki 130 t. Išdirbęs 47 metus, meistras išeidamas į pensiją įmonės vadovavimo ir „Liliputo“ gamybą perdavė savo auklėtinei.
Eksponuotas Leipcige, Poznanėje, Zagrebe, Londone, Paryžiuje, Kopenhagoje, Vienoje ir kitur.
Saugomas produktas
Nuo 2015 m. kovo „Liliputas“ yra 7–asis tarp kitų lietuviškų maisto produktų, Europos komisijos įtrauktų į Saugomų geografinių nuorodų registrą, kurį sudaro daugiau nei 1200 saugomų produktų Europoje. Komisijos reglamente nurodyta, jog, nors pavadinimo „Liliputas“ kilmę lėmė mažas sūrio, kurį jis apibūdina, dydis, ir pats pavadinimas neturi geografinio aspekto, Lietuvoje jis asocijuojamas su gamybos vietove – Belvederio kaimu. Specifinį skonį ir kvapą jam suteikia nokinimas mažose galvose, veikiant vidinei mikroflorai ir Penicillium pallidum Smith mikroskopiniam grybui, kuris susidaro geografinės vietovės rūsiuose. Belvederio kaimo rūsiams būdingas grybas suteikia sūriui „Liliputas“ savitą pienarūgštį, gaivų skonį ir kvapą. Reglamente nurodoma, kad šioje vietovėje susidarė specialios šiam grybui išlikti reikalingos sąlygos. Tai, kad sūris rankų darbo (gaminamas nemechaniniu būdu), irgi padeda išsaugoti grybą ir jam atsirasti. miniatiūra|right|Atriektas sūris miniatiūra|right|Sūris pakuotėje
Gamybos technologija
„Liliputas“ gaminamas tradiciniu būdu – klodas pjaustomas, rankomis dedamas į formas, vyniojama į servetėles, vartoma, plaunama, šluostoma ir vaškuojama – per visą gamybos procesą kiekviena sūrio galvutė paimama į rankas daugiau kaip 50 kartų. Lyginant su automatizuotų sūrinių produkcija, „Liliputo“ savikaina yra du kartus didesnė.
„Liliputo“ gamyboje naudojamos žaliavos:
Sūrio gamybos ypatybės:
Duomenys
miniatiūra|right|Lenkiškas „Liliput wielkopolski“ miniatiūra|right|Kauno [[Prekybos miestelis Urmas|„Urme“ parduodamas „Liliput“ iš Mazovijos Vysokio]]
Lenkiškas analogas
2013 m. gruodį „Lukšių pieninės“ pateiktos „Liliputo“ paraiškos registracijai paprieštaravo lenkai, gaminantys panašų sūrį „Liliput“ (liliput wielkopolski). Tačiau buvo siekiama įrodyti, jog lietuviškas „Liliputas“ yra vienintelis ir išskirtinis. Mat jam būdingas savybes suteikia tik Belvederio sūrinės cecho rūsyje augantis unikalus mikroskopinis grybas. Pasakojama, kad būta bandymų šio grybo nuvežti į kitas įmones ar net į užsienį, bet nesėkmingai – grybas išsigimdavo ir sugadindavo sūrį. Bijodami mikroskopiniam grybui pakenkti, įmonės šeimininkai nokinimo patalpose daro tik kosmetinį remontą.
Vaitkūnai (Biržai)
Vaitkūnai – kaimas Biržų rajono savivaldybės pietryčiuose, 5 km į pietus nuo Anglininkų. Kaimo rytine dalimi teka Apaščia, vakarinėje dalyje – IX–XII a. Vaitkūnų senkapiai. Pro kaimą eina rajoninis kelias.
Istorija
Istorijos šaltiniuose pirmąkart paminėti 1645 m. Iki 1922 m. kaimas priklausė Anglininkų dvarui. 1923 m. kaime buvo 20 sodybų ir 111 gyventojų. 1949–1950 m. veikė Vaitkūnų kolūkis, kolūkius sustambinus prijungtas prie J. Janonio kolūkio.
1891 m. sausio 25 d. policija išaiškino slaptą mokyklą Vaitkūnų kaime, kurioje pamokas vedė Adomas Kairys.
Žymūs žmonės
thumb|left|[[Povilas Jakubėnas|Povilo Jakubėno gimtoji sodyba Vaitkūnuose]]
Modern Lifestyle
Modern Lifestyle – 2-asis vokiečių elektroninės muzikos grupės The Twins albumas, išleistas 1982 m., pavadintas pagal titulinę jo dainą.
Singlai
Iš albumo išleisti singlai: „Birds And Dogs“ ir „Face To Face - Heart To Heart“, kuris Italijoje tapo Top-5 hitu.
Papildoma informacija
Savo antrojo albumo kūrinius dueto The Twins grupės nariai jau įrašinėjo nedidelėje nuosavojoje įrašų studijoje bei pradėjo bendradarbiauti su Tim Dowdall - britu, kuris Vokietijoje studijavo psichologiją. Su jo pagalba vokiečių kalboje grupės narių sukurti dainų tekstai buvo verčiami į anglų kalbą ir adaptuojami prie sukurtos muzikos.
1995 m. albumas buvo skaitmeniniu būdu atnaujintas ir The Twins leidybinės firmos „Passion Factory Records“ perleistas CD pavidalu.
88 minutės
88 minutės – 2007 JAV trileris, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Al Pacino. Filmas pasakoja apie Teismo psichologą ir universiteto dėstytoją, kuriam tenka nagrinėti šiurpiausių maniakų žmogžudystes.
BRICS
thumb|BRICS
BRICS arba BRICS valstybės (dažn. sulietuvinama BRIKS valstybės) – šių valstybių grupės sutrumpinimas: Brazilija (B), Rusija (R), Indija (I),Kinijos Liaudies Respublika (C) ir Pietų Afrikos Respublika (S).
2009 m. Rusija, Brazilija, Indija ir Kinija sukūrė organizaciją BRICS. 2010 m. prie šių šalių grupės prisijungė PAR. BRICS valstybėse – per 40% pasaulio gyventojų. BVP sudaro apie 10%, kasmet auga 5–10%. Prognozuojama, kad BRICS valstybės pasauline BVP dalimi 2050 m. aplenks G7 valstybes. Siekdamos didinti įtaką, BRICS valstybės 2014 m. įkūrė BRICS Vystymosi banką. Naujasis bankas įkurtas kaip alternatyva vakarietiškiems Pasaulio bankui ir Tarptautiniam valiutos fondui. Naujasis bankas operuos pinigais infrastruktūros ir vystymo projektams BRICS priklausančioms šalims. Kiekviena šių šalių turės lygią dalį banko valdyme, nesvarbu, koks jos BVP dydis. Kiekviena BRICS narė pažadėjo įnešti vienodą 50 mlrd. dolerių pradinį kapitalą. Bankas įkurtas Šanchajuje, jo pagrindinis tikslas panaikinti JAV dolerio dominavimą tarptautinėje prekyboje.
BRICS narės rengia kasmetinius susitikimus. 2017 m. rugsėjo 3-5 d. susitikimas vyko Siamene.
Ypatumai
BRICS valstybėse išleidžiama vis daugiau lėšų, investuojama, kuriami finansų produktai kaip investiciniai fondai, sertifikatai ir t. t.
Pilkalnis
Pilkalniu vadinama:
Kooperacijos principas
Kooperacija - teisės principas, įpareigojantis teisinių santykių dalyvius bendradarbiauti. Tai yra reikalinga tokiais atvejais, kai šalių teisių bei pareigų įgyvendinimas gali priklausyti nuo kitos pusės aktyvių veiksmų.
Proceso teisė
Teismas, bendradarbiaudamas su dalyvaujančiais byloje asmenimis, imasi priemonių, kad byla būtų tinkamai išnagrinėta (LR CPK 8 straipsnis „Kooperacijos principas“).
Taip pat skaitykite
Kooperacija
Spinta
thumb|right|260px|Žemaičių spinta, XIX a. pr. Spinta – baldas indams ar drabužiams laikyti. Pasiturintys valstiečiai turėjo spintų jau XVIII a. pab. Jos ypač paplito nuo XX a. pradžios. Pačios seniausios lietuviškos spintos buvo vieneriomis durimis, nuo XIX a. pab. paplito dvejomis, o nuo XX a. – trimis durimis. Senosios spintos buvo be stalčių, o nuo XIX a. pab. ėmė plisti su stalčiais. Spintos buvo puošiamos drožtais reljefiniais ir augalinių, gyvūninių motyvų ornamentais, tapytais rudame, žaliame, mėlyname fone. Spintos viršuje būdavo profiliuotas karnizas.
Kaledonijos stadionas
Caledonian Stadium dar žinomas kaip Tulloch Caledonian Stadium (dėl remėjo) – futbolo stadionas Invernese, Škotijoje. Namų rungtines žaidžia Inverneso „Caledonian Thistle“.
Gyvūnų bendruomenė
Įvairovė
Gyvūnų bendruomenės skirstomos taip (P. Šmidt klasifikacija):