cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lytinis brendimas
Lytinis brendimas – žmogaus fiziologinė raidos stadija nulemta adrenarchės ir gonadarchės, psichologijoje – paauglystės tarpsnis, esantis tarp vaikystės ir suaugusiojo amžiaus. Lytinio brendimo metu ima ryškėti antriniai lytiniai požymiai, atsiranda lytinis potraukis. Taip pat stebimas augimo spurtas. Augimui ir brendimui įtakos turi genetiniai, hormoniniai ir aplinkos veiksniai.
Pastaraisiais dešimtmečiais pasaulyje stebimas lytinės brandos spartėjimas ir ankstyvėjimas, vad. akceleracija. Lietuvoje ir kt. Europos šalyse vaikai bręsta vidutiniškai 2–3 metais anksčiau nei prieš 100 metų, 1–2 metais anksčiau negu XX a. viduryje.
Ypatumai
Visas lytinio brendimo laikotarpis skirstomas į 3 svarbiausius tarpsnius:
Mergaičių pubertinis augimo šuolis būna 12–14 gyvenimo metais (metinis ūgio prieaugis – apie 9 cm, kūno svorio – 5–8 kg), berniukų – 14–16 gyvenimo metais (metinis ūgio prieaugis –- apie 10 cm, kūno svorio – 7–8 kg). Skeleto augimas stebimas nuo 10 m. iki 18–19 m. tarp merginų ir nuo 12 m. iki 20–22 m. tarp vaikinų.
Skirstomas į ankstyvąjį ir vėlyvąjį brendimą, jei 2 metais vėluoja arba pasirodo per anksti antriniai lytiniai požymiai, kurie pagal JAV statistiką pradeda ryškėti 10,5 m. mergaitėms ir 11–11,5 m. berniukams. Valstijose mergaitėms apie 12,5 m. prasideda pirmosios mėnesinės (menarchė), berniukams apie 12–14 m. – poliucijos (spermarchė). Lietuvos paaugliai anksčiau brendo santykinai vėliau, panašiai kaip daugelio kitų šiaurinių populiacijų. Tačiau pastaruoju metu dėl akceleracijos vidutinis menstruacijų pradžios amžius – 12,8 m. Pasaulinis vidurkis – 12,7 m. Apie berniukų brendimą duomenų beveik nėra. Kūno riebalų kiekis ir didėjantis antsvoris tarp mergaičių susijęs su ankstyvesniu brendimu. Mergaitės, kurių kūno masės indeksas (KMI) didesnis, pradeda anksčiau bręsti nei mergaitės, kurių KMI normalus. Be to, mergaitės bręsta anksčiau išsiskyrusiose šeimose, ypač augančios su patėviu.
2008 m. vasaros olimpinių žaidynių medalių lentelė
Straipsnyje pateikiamos 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavusios šalys pagal medalių skaičių. Dalyvavo 11 028 atletų iš 204 NOK 302 rungtyse ir 28 sporto šakose.
Afganistanas, Mauricijus, Sudanas, Tadžikija ir Togas medalius olimpinėse žaidynėse iškovojo pirmąkart. Serbija ir Singapūras iškovojo pirmuosius medalius kaip nepriklausomos valstybės (iki tol Serbija buvo iškovojusi medalių kaip Jugoslavijos ir Serbijos ir Juodkalnijos dalis, tuo tarpu Singapūras 1960 m. iškovojo medalį kaip savavaldė britų kolonija).
Medalių skaičius
Pateikiama pilna dalyvavusių šalių lentelė pagal pelnytų medalių skaičių.
Employment
Employment – debiutinis anglų roko grupės iš Lydso (Leeds) Kaiser Chiefs albumas. Išleistas 2005-ųjų kovo 7ąją įrašų kompanijoje B-Unique. Vos pasirodęs iškart atsidūrė trečiojoje Jungtinės Karalystės albumų topo vietoje, o beveik po metų pakilo į antrąją.
Originali kompaktinė plokštelė
Visos kompozicijos yra Ricky Wilsono, Andrew White'o, Simon Rixo, Nick Baineso ir Nick Hodgsono kūriniai. Kai kuriose šalyse dvylikta daina neįtraukta į albumą.
Riboto tiražo papildoma kompaktinė plokštelė
Gyvo garso albumas, įrašytas tarp 2004-ųjų kovo ir 2005-ųjų sausio.
Įdomybės
Motociklas, kurio variklio garsas panaudotas dainos „Saturday Night“ pradžioje, priklauso Graham Coxon. Ant kompaktinės plokštelės idėklo yra padėka jam: „Graham Coxon's motorbike, (1935 Kaiser 'Chief' 750cc Manx TT Works Racer) appears courtesy of Transcopic Records“.
Beračkos
Beračkos – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Karklėnų.
Senėjimas
Senėjimas – negrįžtamas procesas, kurio metu gyvasis kūnas (organoidas, ląstelė, audinys, organas, organų sistema – visas organizmas) dėl susidėvėjimo keičia struktūrą, funkcines galimybes ir savybes. Senėjimo paskutinė stadija – mirtis. Už senėjimą atsako įvairūs iki šiol galutinai neištirti biologiniai mechanizmai.
Naukšėnų savivaldybė
Naukšėnų savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Naukšėnai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Valmieros rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Kiuonių ir Naukšėnų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Valmieros savivaldybės.
Viza
Viza (iš 'popierius, kuris buvo žiūrėtas') – požymis, kad šalis asmeniui leido atvykti į jos teritoriją. Šis leidimas gali būti dokumentas, tačiau dažniausiai tai yra spaudas arba įklija prašytojo pase.
Šalis, išduodanti vizą, dažniausia vizai priskiria įvairius atributus, pvz: kiek laiko viza galioja, kiek laiko leidžiama būti šalyje, ar viza galioja vienai kelionei ar daugiau ir pan. Paprastai vien vizos turėjimas negarantuoja, kad užsienietis bus įleistas į šalį, kuri išdavė vizą. Paprastai viza gali būti atšaukta/anuliuota bet kuriuo metu.
Kai kurios šalys reikalauja, kad jų piliečiai, o kai kada ir užsieniečiai, gautų išvykimo vizą tam, kad galėtų išvykti iš šalies.
Modika
Modika – Italijos miestas Sicilijoje, Ragūzos provincijoje.
Istorija
Pasak Tukidido, miestas buvo įkurtas 1360 ar 1031 m. pr. m. e. ir jame gyveno sikelai VII a. pr. m. e. Jis tikriausiai buvo Sirakūzų pavaldinys. Modiką romėnai užėmė po Egadijos salų mūšio su Kartagina per Pūnų karus 241 m. pr. m. e. kartu su visa Sicilija. Modika tapo vienu iš 35 decuman („savaime pasidavusių“) ir buvo išnaudojama pretoriaus Vereso. Miestas tapo municipija. Jį kaip toli nuo kranto esantį Sicilijos miestą mini Plinijus Vyresnysis ir Klaudijus Ptolemėjus. Po to jį mini Ravenos geografas Silijus Italikas greta Netum (Dabar Noto Antikas), tad manoma, kad jie buvo kaiminystėje.
1296 m. valdant Kiaramončių šeimai Modika tapo grafystės, kuri valdė trečdalį Sicilijos, kalė savo monetas ir turėjo kitų privilegijų, sostine. 1693 m. didelis žemės drebėjimas apgriovė miestą.
1860 m. Modika tapo Italijos karalystės dalimi ir išliko rajono centru iki 1926 m., kai buvo prijungta prie Ragūzos provincijos.
Bantė
Bantė  – miestelis vidurio Benine, Kalvų departamente. Komunos centras. Komunoje 95,8 tūkst. gyventojų (2006 m.). Dauguma jų priklauso išų tautybei, kuri priskiriama nagams (jorubams).
Bantė buvo įkurta XIX a. pradžioje kaip Išos karalystės sostinė. Ją įkūrė išai, atsikėlę iš Savalu apylinkių, kur sunaikintas senasis jų miestas Ilodžis. XIX a. pabaigoje Bantė prijungta prie Prancūzijos Dahomėjos. Tradicinė monarchija nutrūko XX a. I pusėje.
Mindaugas Kazakevičius
Mindaugas Kazakevičius (taip pat žinomas kaip Kryžius; gimė 1973 vasario 8, Panevėžyje) – elektroninės muzikos prodiuseris grupės Exem narys.
Torieliškiai
Torieliškiai – kaimas pietvakarinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo kelio.
Mindaugas Kazakevičius
Biografija
Mindaugas Kazakevičius gimė 1973 vasario 8 d. Panevėžyje. 1976 metais jo tėvai atsikraustė į Klaipėdą. Vėliau Mindaugas persikėlė į Vlnių kur ligšiol gyvena.
Moki-veži
thumb|left Moki-Veži – statybinių, apdailos, šildymo, sodo-daržo prekių, namų apyvokos gaminių prekybos tinklas Lietuvoje. Parduotuvių tinklą „Moki-veži“ valdo statybinių medžiagų mažmeninės ir didmeninės prekybos bendrovė „Makveža“. Ji 2013 metais gavo 183,2 mln. litų audituotų pajamų – 5,5 proc. daugiau nei 2012 metais, kai įmonės apyvarta siekė 173,6 mln. litų. 635 darbuotojai (2014 m.).
Mindaugas Kazakevičius
Biografija
Mindaugas Kazakevičius nuo pat vaikystes domėjosi menine veikla, iš pradžių tai buvo P. Gužo piešimo grupė kur jis prasimokė 5 metus. Toliau – Klaipėdos Dailės mokykla, po to Klaipėdos S. Šimkaus aukštesnioji muzikos mokykla. Mindaugo mama, muzikologė, skatino jo domėjimąsi muzikos mokslais. S. Šimkaus mokykloje Mindaugo specialybė buvo mušamieji instrumentai, taigi dabar galime spėti, dėl ko Exem muzika pasižymi preciziškomis perkusijos partijomis.
1989 metais jis su savo draugais įkūrė vieną iš pirmųjų Depeche Mode fanklubų Rytu Europoje. Įtakotas Depeche Mode Kryžius pradėjo domėtis ir kurti elektroninę muziką. Taip pat ten jis gavo savo pravardę. Pagal legendą, dėl to, kad ant kaklo nešiojo didelį metalinį kryžių.
Pirmasis bandymas kurti muzikos grupę, tai dar vidurinių klasių laikų ansamblis su pianinu, taburetėmis vietoj mušamųjų, ir panašiais bandymas patenkinti kūrybos alkį. Taip pat buvo bandoma įrašinėti ir namuose, pasitelkus juostinius magnetofonus ir paprasčiausius instrumentus.
Kryžius yra pagrindinis Exem kompozitorius ir prodiuseris, 2 kartus Exem istorijoje jis ruošė savo solinius projektus. Pirmąjį – 1992 metais. Įtakotas Alan Wilder, Martin L. Gore, J. M. Jarre, jis bandė sukurti šiuolaikiškesnį new-age variantą, o 1996-97 įrašinėjo drum&bass stiliaus albumą. Klausytojų ausų šie projektai taip ir nepasiekė. Albume „Studio“ esanti kompozicija „Feel Good“ buvo paimta pastarojo projekto.
Baltadvaris (Molėtai)
Baltadvaris – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Videniškių, prie Siesarties upės. Išlikę XVI a. įtvirtinto dvaro likučiai, Baltadvario pilis; 0,8 km į šiaurę nuo Siesarties yra Baltadvario pilkapynai, vadinami Švedkapiais.
Diatlovo perėjos incidentas
thumb|250px|Suniokota slidininkų palapinė
Baltadvaris (Molėtai)
Etimologija
XVI–XVII a. šiose vietose dvarą valdė didikai Giedraičiai, kurie savo rezidenciją pavadino Baltadvariu – sakoma, kad buvę balti dvaro vartai.
Diatlovo perėjos incidentas
Diatlovo perėjos incidentas – mįslingas įvykis, kurio metu žuvo 9 Sovietų Sąjungos slidininkai. Įvyko 1959 m. vasario 2 d. šiauriniuose Uralo kalnuose, Cholatčachlio kalno papėdėje, Diatlovo perėjoje (jai vardas suteiktas pagal ekspedicijos vadovo pavardę). Dėl liudininkų trūkumo ir keistų mirties aplinkybių apie Diatlovo perėjos incidentą sukurtos įvairios legendos.
Diena Media
„Diena Media“ – žiniasklaidos, spausdinimo paslaugų ir interneto projektų plėtros įmones jungianti grupė, įkurta 2007 m. birželio mėn. Vienija „Diena Media News“, „Diena Media Web“ ir „Diena Media Print“ bendroves. 100 proc. „Diena Media“ akcijų valdo investicijų bendrovė „Hermis Capital“.
Baltadvaris (Molėtai)
Įtvirtintas dvaras
XVI a. pradžioje šioje vietovėje pastatytas įtvirtintas dvaras, kuris dažnai ir klaidingai net mokslinėje literatūroje įvardijamas kaip bastioninė pilis. Šis paveldo objektas, kaip bastioninė pilis Lietuvos TSR kultūros ministerijos kolegijos 1987 m. gruodžio 22 d. nutarimu Nr. 222 įrašytas į vietinės reikšmės architektūros paminklų sąrašus.
Diatlovo perėjos incidentas
Ekspedicija
1959 m. žiemą dešimties patyrusių slidininkų (8 vyrų ir 2 moterų) grupė išsiruošė į ekspediciją į šiaurės Uralą. Grupę sudarė daugiausia Uralo politechnikos instituto (Sverdlovske) studentai, vadovaujami 1936 m. gimusio Igorio Diatlovo. Ekspedicijos tikslas buvo pasiekti Otorteno kalną, stūksantį 10 km į šiaurę nuo incidento vietos.
Diena Media
Struktūra
„Diena Media News“ leidžia dienraščius „Vilniaus diena“, „Kauno diena“, Klaipėda, turi išskirtines teises leisti metinį žurnalą „The Economist. Pasaulis 2009 metais“.
Diatlovo perėjos incidentas
Ekspedicija
Sausio 25 d. slidininkai traukiniu pasiekė Ivdelio miestą, iš jo išvyko į Vižajų – toliausiai šiaurėje apgyvendintą vietovę. Sausio 27 d. jie išvyko iš Vižajaus, bet kitą dieną vienas ekspedicijos narių (Jurijus Judinas) dėl ligos buvo priverstas grįžti. Iš rastų dienoraščių ir nuotraukų sprendžiama, kad sausio 31 d. slidininkai pasiekė kalnų šlaitą ir pradėjo kopti. Vasario 1 d. jie pasiekė perėją – panašu, kad jie norėjo įkurti stovyklavietę priešingoje perėjos pusėje, bet dėl pablogėjusių oro sąlygų, pūgos, pasiklydo, nutolo į vakarus ir buvo priversti kurti stovyklavietę Cholatčachlio pašlaitėje.
Vyturiai (Utena)
Vyturiai – šiaurės rytinė Utenos miesto dalis, esanti į šiaurę nuo kelio, rytiniame Dauniškio ežero krante. Veikia Utenos Vyturių pagrindinė mokykla.
Diena Media
Struktūra
„Diena Media News“ generaliniu direktoriumi – Nerius Gasparavičius buvo iki 2009 metų sausio 17 d. „Hermis Capital“ valdomos UAB „Diena Media News“ generalinio direktoriaus poste Nerių Gasparavičių keičia „Hermis Capital“ projektų vadovas Robertas Beržinskas. Kartu su N. Gasparavičiumi iš „Diena Media News“ taip išeina dienraščio „Vilniaus diena“ vyriausiasis redaktorius Ovidijus Lukošius ir redaktorius Kęstutis Jauniškis. Oficialiai skelbiama priežastis buvo pasibaigusi sutartis dėl dienraščių valdymo.
Diatlovo perėjos incidentas
Paieška
Diatlovas buvo sutaręs su sporto klubu, kad tik grįžęs į Vižajų (planavo tą padaryti ne vėliau kaip vasario 12 d.), duos pranešimą telegrafu, bet Diatlovas pasakė Judinui, kad jis tikisi kalnuose būti ilgiau, todėl praėjus minėtai dienai niekas nesiėmė paieškos. Vasario 20 d. artimųjų prašymu sudaryta paieškos ekspedicija. Vasario 26 d. buvo rasta sugriauta slidininkų palapinė. Iš jos pėdsakai vedė į artimiausią mišką (už 1,5 km), bet už 500 m pėdsakus užpustė sniegas. Miško pakraštyje, po kedru, rastos laužo liekanos, greta – dviejų žmonių kūnai tik su apatiniais drabužiais. Atkarpoje tarp kedro ir palapinės rasti dar 3 kūnai. Likę 4 slidininkai rasti tik gegužės 4 d., giliau miške, įlomėje prie upelio, po 4 m sniego sluoksniu.
Diena Media
Istorija
2007 m. vasario mėn. „Hermis Capital“ iš Norvegijos bendrovės „Mecom Press“ už neskelbiamą sumą įsigijo 100 proc. dienraščio „Kauno diena“ akcijų. Gegužės mėnesį buvo nupirkta 100 proc. „Klaipėdos“ dienraščio akcijų, o spalio mėnesį Vilniuje pradėtas leisti dienraštis „Vilniaus diena“.
Visi trys laikraščiai yra panašaus dizaino ir pateikia panašius priedus, skiriasi tik nežymi informacija, aktuali konkretaus miesto skaitytojams.
Diatlovo perėjos incidentas
Aplinkybės
Pradžioje iškelta versija, kad keliautojus galėję užpulti vietiniai gyventojai mansiai, tačiau nerasta jokių kovos ženklų, be to, aplink nebuvo jokių pašalinių žmonių pėdsakų. Nors tuo metu temperatūra buvo žema (-25–30 °C) ir siautė pūga, kūnai rasti tik pusiau apsirengę, dalis buvo be batų, su vienu batu ar tik su kojinėmis. Sunkios hipotermijos atvejais žmonės dažnai tampa sumišę, praradę orientaciją, agresyvūs, ketvirtadaliu atvejų pasitaiko, kad žmonės nepaisant šalčio pradeda nusirenginėti. Tačiau palapinėje buvo likę dauguma drabužių ir batų. Be to, keliautojai palapinę paliko vienu metu. Kitas keistas faktas, kad dalies mirusiųjų drabužiai buvo radioaktyvūs.
Diena Media
Istorija
„Diena Media Web“ – bendrovė, sukūrusi dienraščių „Vilniaus diena“, „Kauno diena“ ir „Klaipėda“ internetinius portalus. „Diena Media Web“ įkurta 2007 m., lapkričio mėn. ir likviduota 2010 m. spalio mėn.
Diatlovo perėjos incidentas
Aplinkybės
1959 m. gegužę tyrimas užbaigtas „neradus kaltųjų“, o mirties priežastis įvardinta kaip „nežinomų jėgų veikla“. Byla buvo įslaptinta ir apie ją daugiau sužinota tik po 1990 m.
Diena Media
Istorija
Pirmasis direktorius - Vladas Sapranavičius įmonei vadovavo nuo jos įkūrimo 2007 m. lapkritį iki 2009 m. birželio mėn. Nuo 2009 m. birželio 8 d. iki 2010 m. spalio mėn. įmonei vadovavo Nerijus Butvilas.
Diatlovo perėjos incidentas
Aplinkybės
Dalis tyrėjų pateikia daugiau faktų, kurie buvo ignoruoti ar nuslėpti pareigūnų. Mirusiųjų laidotuvėse dalyvavęs liudininkas atkreipė dėmesį į keistai parudavusią mirusiųjų odą. Kita keliautojų grupė, kopusi 50 km į pietus nuo įvykio vietos, teigė šiaurės pusėje nakties danguje mačiusi keistas oranžines sferas. Tokias „sferas“ 1959 m. vasarį–kovą taip pat pastebėję daug nepriklausomų liudininkų Ivdelio apylinkėse (tarp jų ir meteorologijos stotis bei kariuomenė).
Theodore Roosevelt
Teodoras Ruzveltas (, viešumoje dar vadintas Tedžiu, 1858 m. spalio 27 d. – 1919 m. sausio 6 d.) – 26-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas. Jungtinių Valstijų Respublikonų, o vėliau ir Progresinės partijos lyderis, buvo Niujorko valstijos gubernatorius. Teodoras Ruzveltas buvo profesionalus istorikas, gamtininkas, keliautojas, medžiotojas, rašytojas ir kareivis. Jis yra gerai žinomas dėl savo asmenybės: jo energingumo, plataus interesų ir pasiekimų spektro. T. Ruzveltas buvo laikomas vyriškumo pavyzdžiu, todėl jam dažnai buvo lipdoma „kaubojaus” etiketė. Remiantis iš Teodoro Ruzvelto medžioklės istorijų, jo vardu buvo pavadinti pliušiniai meškiukai.
Biografija
Dirbdamas JAV karinio jūrų laivyno sekretoriaus asistentu, 1898 m. T. Ruzveltas dalyvavo pasiruošime karui su Ispanija. Jis organizavo ir padėjo vadovauti 1-ajam savanorių kavalerijos pulkui JAV karo su Ispanija metu. T. Ruzveltas grįžo į Niujorką kaip karo didvyris ir buvo išrinktas Niujorko valstijos gubernatoriumi. Teodoras parašė 35 knygas, kurias sudaro veikalai apie gyvenimą gamtoje, gamtos istoriją, Amerikos frontą, politikos istoriją, karinio jūrų laivyno istoriją. T. Ruzveltas yra parašęs ir savo autobiografinę knygą.
1901 m. 42-ejų metų amžiaus JAV viceprezidentas Teodoras Ruzveltas tapo prezidentu po to, kai anarchistas Leon Czolgosz per pasikėsinimą nužudė JAV prezidentą Viljamą Makinlį. Iki šiol Teodoras Ruzveltas tebėra jauniausias žmogus tapęs JAV prezidentu. (Džonas Kenedis yra jauniausias žmogus, išrinktas prezidentu, o T. Ruzveltas buvo išrinktas tik 1904 m., būdamas 46-erių.) Teodoras Ruzveltas buvo Progresinės partijos reformatorius, siekęs perkelti dominuojančią Respublikonų partiją į Progresinės partijos stovyklą. Prezidentas nepasitikėjo turtingais verslininkais, todėl ėmėsi priemonių išskaidyti 40 monopolistinių korporacijų. Dėl šių veiksmų prezidentas buvo net pramintas „koncernų griovėju”. Tačiau T. Ruzveltas davė aiškiai suprasti, jog jis iš principo neprieštarauja koncernams ir kapitalizmo idėjoms, o tiesiog netoleruoja korumpuotos ir nelegalios nusistovėjusios tvarkos. T. Ruzvelto „Doro sandėrio” vidaus politika suteikė galimybę išlošti tiek paprastiems piliečiams, tiek ir verslininkams. Teodoras buvo pirmasis JAV prezidentas, pradėjęs vykdyti universalios sveiktos apsaugos ir nacionalinio sveikatos draudimo programas. Teodoras Ruzveltas populiarino gamtos apsaugos judėjimą, pabrėždamas efektyvaus gamtinių išteklių naudojimo svarbą. Po 1906 m. Ruzveltas užsipuolė dideles kompanijas, ir teigė, kad teismai yra nusistatę prieš profsąjungas. 1910 m. jis susipyko su savo draugu ir įpėdiniu Hovardu Taftu dėl respublikonų partijos kandidato į prezidentus iškėlimo (respublikonai iškėlė Tafto kandidatūrą). 1912 m. prezidento rinkimuose Teodoras Ruzveltas Progresinės partijos buvo iškeltas kandidatu į prezidentus. Tai sujaukė visus planus respublikonams, kurių dalis rinkėjų balsavo už Ruzveltą. Galiausiai respublikonai nesurinko pakankamai balsų, kad laimėtų prieš JAV demokratų partijos kandidatą Vudrou Vilsoną. Nuo tol laiko ateinančius du dešimtmečius respublikonų partija buvo valdoma konservatyvių pažiūrų frakcijos. thumb|300px|left|Rašmoro kalno memorialas. Teodoro Ruzvelto (antras iš dešinės) atvaizdas įamžintas tarp didingiausių JAV prezidentų
Baigęs politiko karjerą 1913–1914 m. dalyvavo ekspedicijoje Brazilijoje Ruzvelto upe.
Istorikas Thomas Bailey, kuris nesutiko su T. Ruzvelto politika, vis dėlto padarė išvadą, kad „T. Ruzveltas buvo didi asmenybė, puikus aktyvistas ir didis moralinių vertybių skleidėjas. Savo eroje jis dominavo, nes jis dominavo visuose pokalbiuose. Masės jį mylėjo. Jis įrodė esąs populiari ikona ir puikus balsų gavėjas”. T. Ruzvelto atvaizdas Rašmoro kalne iškaltas šalia Džordžo Vašingtono, Tomo Džefersono ir Abraomo Linkolno. Teodoras Ruzveltas mokslininkų ir profesionalių istorikų yra vadinamas vienu iš geriausių JAV prezidentų. Teodoras ir kitas JAV prezidentas – Franklinas Ruzveltas buvo gan artimi penktos eilės pusbroliai. Teodoras ištekino savo globojamą dukterėčią Eleonorą Ruzvelt už Franklino 1905 m.
Diatlovo perėjos incidentas
Versijos
Keliamos įvairios incidento versijos:
Apie Diatlovo perėjos incidentą išleista keletas knygų, sukurta dokumentinių filmų.
Diena Media
Istorija
2008 m. gegužės mėn. atnaujintas portalas „kaunodiena.lt“, rugsėjo mėn. - „kl.lt“, tą patį mėnesį pradėjo veikti portalas „vilniausdiena.lt“, kuri 2009 m. rugsėjo mėn. buvo pervadinta į "diena.lt".
„Diena Media Print“ – poligrafijos įmonė, užsiėmusi laikraštinių, žurnalinių ir reklaminių leidinių spauda. Likviduota 2009 m.
Mstislavlio vaivadija
Mstislavlio vaivadija  – nuo 1566 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, o 1569–1795 m. ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Nuo 1772 m. egzistavo tik nominaliai. Sostinė Mstislavlis, plotas 22 600 km². Ribojosi su Smolensko vaivadija šiaurėje, Vitebsko vaivadija, Minsko vaivadija.
Vaivadijos herbas – baltas Vytis raudoname lauke, jis taip pat buvo ir šviesiai geltonoje vaivadijos vėliavoje. 1776 m. įvedus vaivadijų pareigūnų uniformas, Mstislavlio pareigūnai vilkėjo granato spalvos kantušus su sidabriniais apvadais ir šviesiai geltonos spalvos žiponus.
Istorija
Mstislavlis, įkurtas 1136 m. priklausė Kijevo Rusiai, XIII a. susikūrė savarankiška Mstislavlio kunigaikštystė, užkariauta Algirdo, kurios daliniu kunigaikščiu 1377 m. tapo Gediminaitis Karigaila. 1390 m. žemes paveldėjo Lengvenis, kurio vadovaujami Smolenske, Oršoje ir Mstislavlyje dislokuoti lietuvių kariuomenės pulkai nulėmė Žalgirio mūšio baigtį. Vėliau valdė Lengvenio palikuonys Lengvenaičiai ir su jais susiję Mstislavskiai. Mstislavlio kunigaikštystė buvo likviduota 1514 m., Lietuvos karo su Maskva įkarštyje. Iš pradžių buvo sudaryta Mstislavlio seniūnija, o 1566 m. Ldk Žygimantas Augustas įsteigė Mstislavlio vaivadiją.
1654 m. Rusijos vaivada Trubeckojus nusiaubė Mstislavlio vaivadiją, vien mieste iš 15 000 gyventojų liko 700. Nuo tada Mstislavlio gyventojai pradėti vadinti nepaskerstaisiais.
Administracinis suskirstymas
Mstislavlio vaivadija į pavietus (apskritis) padalyta nebuvo. Pagrindiniai miestai – Mstislavlis ir Mogiliavas.
Valdymas
Mstislavlio vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Mstislavlio vaivada ir Mstislavlio kaštelionas. Krašto seimelis rinkdavo du atstovus į Abiejų Tautų Respublikos Seimą ir du deputatus į Lietuvos Tribunolą.
Visuotinis bajorų šaukimas į karo tarnybą buvo vykdomas Mstislavlyje.
Vaivada
Mstislavlio vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas paprastai eidavo iki gyvos galvos. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje, vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.
Vaivada buvo LDK Ponų tarybos narys, o nuo 1569 m. Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Mstislavlio vaivada turėjo trisdešimt pirmą pagal rangą pasauliečių poziciją.
Trakai (Jonava)
Trakai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kulvos.
Dobrovolskas
Dobrovolskas taip pat gali būti:
2004 m. A lyga
2004 m. A lyga – 16–asis Lietuvos futbolo čempionatas, skaičiuojant nuo 1990 m., kai vyksta Nepriklausomos Lietuvos pirmenybės.
Faktai
Į A lygą iš Pirmos lygos buvo perkelta FK Šilutė.
Šalies čempionai gavo teisę varžytis Čempionų lygos atrankos ciklo varžybose.
Ketvirtą ir penktą vietą užėmusios komandos dalyvavo Intertoto taurės varžybose nuo pirmojo etapo.
Aroniečiai
Aroniečiai (Arales) – lelijainių (Liliopsida) klasės arekažiedžių (Arecidae) poklasio augalų eilė.
Halal
thumb|200px|right|Halal mėsos parduotuvė [[Izraelis|Izraelyje]]
Halal (, alāl, halaal | „leistinas“) – žodis arabų kalboje reiškiantis daugmaž "galima" ar "leistina".Paprastai naudojamas apibūdinti dalykams, kurie atitinka islamo teisę.
Taip pat šis terminas naudojamas apibūdinti musulmonams leistinai mitybai. Pasaulinė Halal maisto produktų apyvarta siekia apie 580 milijardų JAV dolerių.
Korane yra pasakyta: “Valgykite leistiną (halal) ir gerą maistą, kuriuo Alachas jus aprūpino ir dėkokite Jam už gėrybes, jeigu jūs Jį garbinate." (Koranas 16:114)
Halal t. y. leistinus dalykus islame yra sunku išvardinti dėl jų esamos gausos, todėl dažniau analizuojami ir minimi yra haram (draudžiami) dalykai, kurių yra žymiai mažiau, juos galima greičiau įsiminti ir tokiu būdu jų vengti. Haram yra žodžio halal antonimas.
Halal terminas labai panašus į judaizme vartojamą terminą כָּשֵׁר kašer.
Stanislovas Kuzma
thumb|Pieta. Antakalnio kapinės
Stanislovas Kuzma (1947 m. gegužės 7 d. Panevėžyje – 2012 m. rugpjūčio 14 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.
Biografija
1973 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1973–1976 m. dėstė piešimą Lietuvos dailės institute, 2000–2001 m. – skulptūrą Vilniaus dailės akademijoje.
Kūryba
Kūrė iš akmens, medžio, metalo, dažnai derino kelias medžiagas, naudojo polichromiją. Sukūrė dekoratyvinių skulptūrų, mažųjų formų skulptūrų (Šeima 1976 m., „Pasilenkusi moteris“ 1979 m., „Žemė“ 1983 m., „Debesis“ 1987 m.), skulptūrinių portretų (prof. Vytautas Sirvydis, 1980 m.), antkapinių paminklų, memorialų, medalių. Kūriniams būdinga stilizuotos subtilios formos, ekspresyvūs, ištęstų proporcijų siluetai, glotnūs, preciziškai apdoroti paviršiai.
Nuo 1974 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje (Maskva, Rostokas, Zalcburgas, Bona), individuali paroda surengta Vilniuje 1996 m. Jo kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, A. Tretjakovo galerija Maskvoje, Olimpinis sporto muziejus Lozanoje, kiti užsienio šalių muziejai.
Darbai
thumb|left|Šv. Stanislovas virš Vilniaus arkikatedros
1221 m.
1221 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kriaušinė blakutė
Kriaušinė blakutė (Psylla pyri) – lygiasparnių (Sternorrhyncha) pobūrio blakučių (Psyllidae) šeimos vabzdys.
Turi dvi poras plėviškų sparnų, kurie yra ilgesni už kūną. Pilvelis segmentuotas. Užpakalinės kojos šokamosios. Kūnas 2,5–3 mm ilgio, tamsiai rudos spalvos. Lervos ir suaugėliai minta kriaušių bei kitų vaismedžių pumpurų ir lapų sultimis. Dėl to pažeisti pumpurai neišsivysto, o lapai pagelsta. Kriaušinė blakutė per metus išveda 2-3 jauniklių kartas.
Petras Kurmelis
Petras Kurmelis – 1986 m. Lietuvos televizijoje sukurtas filmas pagal to paties pavadinimo Žemaitės apysaką. Drama.
Gebėjimas
Sugebėjimai – individualiosios psichofiziologinės ir psichologinės ypatybės (dėmesio, pojūčių, suvokimo, atminties, mąstymo, vaizduotės), padedančios sėkmingai atlikti tam tikrą veiklą, sužinoti, išmokti bei įgyti įgūdžių. Individualios asmenybės savybės, kurios lemia tam tikros veiklos sėkmę ir pasireiškia savita šiai veiklai būtinų žinių, mokėjimų ir įgūdžių dinamika. Gebėjimai – išugdyti, išlavinti gabumai, pavyzdžiui, grojimas, skaitymas, rašymas, skaičiavimas, kalbėjimas.
Sugebėjimų terminą psichologai dažnai vartoja kaip gabumų sinonimą, bet sugebėjimų reikšmė yra kiek platesnė (iš dalies apima ir mokėjimus, ir įgūdžius).
Veiksniai
Gebėjimai priklauso nebūtinai nuo talento, bet jiems susiformuoti svarbūs ir ugdymas bei jau įgytų, išmoktų dalykų lavinimas. Tam įtakos turi žinios, patirtis, branda, kompetencija.
Asmeniniai veiksniai: Motyvacija, valia, interesai, kryptingas domėjimasis, smalsumas.
Ugdymo prielaidos
Nauji gebėjimai gali būti įgyti tik tada, jei yra jų prielaidos, tai yra tam tikri gabumai ar jų užuomazgos. Ypatingų gabumų pagrindu gali būti atskleidžiamas ir ugdomas talentas (pvz., motorinis talentas sporte gali atsiskleisti kaip ypatingas vikrumas žaidžiant, judant sporto aikštelėje ir kitur).
Dobrovolsko kaimo gyvenvietė
Dobrovolsko kaimo gyvenvietė  – administracinis vienetas kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Krasnoznamensko rajono pietrytinėje dalyje. Centras – Dobrovolskas.
Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi vakaruose su Vesnovo kaimo, šiaurės vakaruose su Krasnoznamensko miesto, šiaurėje su Aleksejevkos kaimo gyvenvietėmis, Šakių rajono savivaldybės Sudargo seniūnija, rytuose 2 su Slavikų seniūnija, rytuose – su Kudirkos Naumiesčio seniūnija, pietryčiuose – su Kybartų seniūnija, pietuose – su Nesterovo rajono Prigorodnojės kaimo ir Iljušino kaimo gyvenvietėmis. Pagrindinė ekonomikos šaka – žemės ūkis.
Gyvenvietės
Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256. Dobrovolsko kaimo gyvenvietę sudaro gyvenvietės:
Kitos gyvenamosios vietovės:
Prūsaliai
Prūsaliai – kaimas Plungės rajono savivaldybės centre, į vakarus nuo Plungės, dešiniajame Babrungo upės krante, prie Liepupės žiočių. Seniūnaitijos centras. Veikia mokykla-darželis, medicinos punktas. Kaime yra Prūsalių I (Kaušėnų) tvenkinys, Prūsalių kapinynas, šalia – Gandingos draustinis.
Istorija
Per 1709–1710 m. marą visi Prūsalių gyventojai išmirė (1721 m. inventorių duomenimis, nebebuvo nei žmonių, nei trobesių).
Sausio 20
Sausio 20 yra 20-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 345 dienos (keliamaisiais metais – 346).
Vardadieniai
Daugvyda – Daugvydas – Fabija – Fabijonas (Fabijus) – Giedrius – Gintvainas – Gintvainė – Gintvilas – Gintvilė – Henrikas – Liaubaras – Nomeda – Nomedas – Sebastijona – Sebastijonas – Skaistė – Skaistis
1222 m.
1222 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
1942 m.
Mirtys
Nedatuota
Mažoji Kiurasao
thumb|250px thumb|left|Švyturys Mažojoje Kiurasao
Mažoji Kiurasao yra sala į pietryčius nuo Kiurasao salos, Karibų jūroje, taip pat ir dalis Nyderlandų Antilų. Vienintelis dalykas saloje yra senas švyturys ir keletas trobelių. Mažoji Kiurasao gerai žinoma, savo gražiomis nardymo vietomis, savo koralų įvairove ir povandeniniais urvais.
Mažoji Kiurasao neturi pastovių gyventojų, tik keletas palmių lapais dengtų pastogių, praverčiančių dieną užklydusiems turistams iš Kiurasao. Čia yra ir keletas žvejų trobelių, kuriose žvejai paprastai pasilieka keletui dienų. Vandens jie gauna iš Pakrantės Tarnybos, Nyderlandų Antiluose. Priešvėjinėje pusėje yra valčių kapinynas. Tai taip pat yra salos vieta, kurioje yra tonos į krantą išmestų medžių, šimtai sandalų (paplūdimio šlepečių) ir tūkstančiai plastikinių butelių.
Ančlaukys
Ančlaukys – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Pajevonio, prie kelio. Seniūnaitijos centras.
Litvinai (Raseiniai)
Litvinai – kaimas Raseinių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 3 km į rytus nuo Žaiginio.
Mirmekochorija
thumb|right|250px|Afrikinės afzelijos sėklagūbriai. Mirmekochorija ( – „skruzdėlė“,  – „einu, plintu“)  – tai skruzdėlių išnešiojamų augalų sėklų ir vaisių plitimas.
Pasaulyje žinoma apie 3000 mirmekochorinių augalų rūšių, arba apie 1 % floros. Tarp jų Europoje – virš 275 rūšių. Šia savybe pasižymi, pvz., našlaitės, kiškiagrikiai, kūpoliai, pipirlapės, rūteniai, ugniažolės, kriaušlapės ir daugybė kitų. thumb|left|200px|Prinokę sėklagūbriai. Kai kurie augalai, pvz., kvapiosios našlaitės, dauginasi išimtinai skruzdėlių dėka. Jų sėkloms būdingas tam tikras nedidelis aliejingas priedas sėklagūbris, turintis daug riebalų ir baltymų. Šis sėklagūbris yra palyginti nemažas, galintis siekti iki pusės pačios sėklos ilgio. Moksliniai tyrimai rodo, kad sėklos sudygsta kur kas labiau, jeigu jos būna apgraužtos skruzdėlių. Tuo tarpu sėklos su dirbtinai pašalintais sėklagūbriais beveik neatkreipia vabzdžių dėmesio. Kai kurie iš jų (Messor) tiesiog specializuojasi sėklų rinkime (per sezoną surenka iki 1 kg). Štai miško skruzdėlių Formica mityboje augalų sėklos sudaro vos 0, 2 % viso maisto kiekio. Tačiau viena didesnė rudųjų miško skruzdėlių kolonija per sezoną surenka apie 10 tūkst. sėklų. Skruzdėlės – vieninteliai vabzdžiai, dideliais kiekiais pasėjantys augalų sėklas praktiškai visuose žemynuoe ir ekosistemose. Taip kai kuriose miško ekosistemose mirmekochorijos pagalba išplatinama iki 30 % sėklų.
Berankiškės
Berankiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Magučių, prie Apidemio ežero.
Jurgis Algirdas Juozulynas
Jurgis Algirdas Juozulynas (g. 1941 m. balandžio 15 d. Kapčiamiestyje, Lazdijų raj.) – Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1973 m. baigė mediciną Vilniaus universitete. 1992 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
1973–1981 m. dirbo Epidemiologijos, mikrobiologijos ir higienos institute. 1981–1988 m. Medicinos mokslų koordinavimo tarybos mokslinis sekretorius. 1988–1993 m. Sveikatos apsaugos ministerijos Mokslo ir mokymo skyriaus viršininkas. 1993–1996 m. Sveikatos programų koordinavimo centro, 1997–1998 m. Sveikatos teisės ir ekonomikos centro direktorius, nuo 1998 – direktoriaus pavaduotojas. Nuo 1985 m. dėsto Vilniaus universitete, nuo 1994 m. profesorius. Nuo 1998 m. Darbo ir gaisrinės saugos katedros profesorius.
Tarptautinio žurnalo „Acta medica Lituanica“, žurnalų „Medicinos teorija ir praktika“ ir „Visuomenės sveikata“ redakcinės kolegijos narys, žurnalo „Sveikatos mokslai“ redakcinės kolegijos pirmininkas. Lietuvos katalikų mokslų akademijos narys, Tarptautinės ekologijos ir žmonių saugos mokslų akademijos tikrasis narys, Valstybinio eksperimentinės ir klinikinės medicinos instituto senato narys, Ftiziatrijos ir pulmonologijos centro mokslinės tarybos narys.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritys – žmogaus organizmo psichofiziologiniai ypatumai, profesinė adaptacija, reabilitacija, gyvenimo kokybės tyrimai ir sveika gyvensena. 6 išradimų autorius. Spaudoje paskelbė 230 mokslinių darbų aktualiais medicinos ir profesinės saugos, sveikos gyvensenos ir ligų profilaktikos klausimais.
Ivoniškio dvaras
Ivoniškio dvaras (arba Gudelių dvaras) – dvaras Gudeliuose, Marijampolės rajone, prie Ivoniškio ežero.
Istorija
XIX a. viduryje dvaras priklausė Tiškevičiams, vėliau - Sefteliams, kurie dvarą pardavė 1938 m. Apie 1908 m. dvarą valdė žydas Blankšteinas.
Tarpukario metais dvaro rūmai dar buvo gerai išsilaikę. 1944 m. juose įsikūrė Gudelių progimnazija, 1950 m. – septynmetė, kuri 1953 m. buvo pertvarkyta į vidurinę mokyklą ir veikė iki 1965 m., kai mokyklai pastatytas naujas pastatas.
1968 m. dvaro rūmai nugriauti (jo vietoje įkurtas stadionas), o ūkiniuose pastatuose įsikūrė kolūkio "Raudonoji aušra" (vėliau - "Tiesa") kontora, išliko kai kurie autentiški langų rėmai ir langinės. Taip pat išlikę liepų alėjos fragmentai. Kūdra iškasta jau tarybiniu laikotarpiu.
Erinijos
Erinijos ( 'keršytojos') arba eumenidės (romėnų atitikmuo furijos) – keršto personifikacijos graikų mitologijoje. Dažniausiai manoma, kad jos gimė iš Urano kraujo, kai Kronas jį kastravo. Pagal kitus šaltinius manoma, kad erinijos gimė iš Niktės. Jų skaičius dažniausiai neminimas, nors Vergilijus mini tris erinijas: Alekto ('nepaliaujama'), Megaera ('šlykšti') ir Tisifonė ('keršijanti žudikui').
Erinijų galvas supo gyvatės, jų akys pasruvusios krauju, iš vis visa išvaizda buvo siaubinga. Kartais vaizduojamos su šikšnosparnio ar paukščio sparnais, ar šuns kūnu. thumb|left|220px|Furijos Daugiausia žinomos dėl Oresto persekiojimo už motinos Klitemnestros žmogžudystę. Apolonas liepė Orestui užmušti tėvo Agamemnono žudiką, o jo žudikas buvo jo motina. Atėnė įsikišo ir erinijas pavertė į eumenides („gerosios“), kurios visada elgėsi teigiamai.
EE-9 Cascavel
Pavadintas pagal 'barškuolė'.
Konstrukcija
Sukurtas XX a. 8-tą dešimtmetį. Konstruojant jo sudėtyje panaudota kuo daugiau dalių iš komercinių automobilių. Daug dalių yra naudojamo ir šarvuotajame transporteryje EE-11 Urutu. Dažniausias šarvuočio variantas Cascavel III turi Engesos bokštelį su 90 mm belgiška patranka Cockerill Mk 3, gaminta pagal licenciją.
Šarvuotyje pagal užsakovo pageidavimus galima įrengti lazerinį tolimatį, elektroninę ugnies valdymo sistemą,
Šarvuočio valdymo skyrius priekyje, kovinis – viduryje, variklio ir transmisijos – gale. Šarvuočio įguloje trys nariai: mašinos vadas, vairuotojas ir taikytojas.
Korpusas ir bokštelis
Uždaras šarvinis korpusas ir bokštelis surinkti iš suvirintų šarvinių lakštų. Šarvai sudaryti iš dviejų plieno sluoksnių: išorinis sluoksnis kietesnis, o vidinis – minkštesnis. Brazilų tyrimai parodė, kad tokia šarvo sandara didina šarvuotumą ir apsaugo mašinos vidų nuo šarvo skeveldrų, kurio rečiau susidaro nuo sviedinio ar panašaus ginklo pataikymo į šarvą. Priekinis ЕЕ-9 šarvas yra 16 mm storio ir atlaiko stambaus kalibro kulkas. Likusios korpuso ir bokšto dalys apsaugo nuo šaulių ginklų kulkų bei sviedinių skeveldrų.
Istorija
EE-9 eksportas buvo labai sėkmingas. Šiuos šarvuočius pirko Bolivija, Burkina Fasas, Čadas, Čilė, Kolumbija, Kipras, Ekvadoras, Gabonas, Gana, Iranas, Irakas, Libija, Nigerija, Paragvajus, Surinamas, Togas, Tunisas, Urugvajus ir Zimbabvė, taip pat ir kitos valstybės.
Irklas
thumb|200px|Irklas valtyje
Irklas – įrankis, kuriuo rankų jėga varoma valtis, laivas ar kita vandens transporto priemonė. Irklą sudaro kotas (jo ilgis priklauso nuo laivo dydžio, irklavimo būdo) ir praplatėjimas (mentė), kuris iria vandenį. Paprastai gaminami iš medienos, nors dabar būna metaliniai, plastmasiniai, sintetinio pluošto.
Irklo pobūdis skiriasi priklausomai nuo laivo: valtis paprastai varoma dviem irklais (valdomais abejomis rankomis), pritvirtinamais prie valties šonų. Siauros valtys (kajakai, baidarės) varomos vienu dvigaliu irklu. Tokiu irklu irkluojama paneriant į vandenį nuosekliai tai vieną, tai kitą galą. Dideliuose laivuose senovėje irkluojama buvo dideliais irklais, kiekvienam irkluotojui tekdavo po irklą. Irklai būdavo išdėstyti abiejuose laivo šonuose, o juos irkluodavo jūreivių būrys.
Tačiau ir dabar nedidelės valtys dažniausiai irkluojamos. Irkluojami laivai naudojami ir vandens sporte.
Vanagiškiai (Jonava)
Vanagiškiai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kulvos, 5 km į pietvakarius nuo Žeimių, prie plento ir Barupės aukštupio. Pakelėje stovi koplytstulpis, skirtas apylinkių partizanams – Jonui Bartosevičiui-Vėtrungei ir Vytui Žukauskui-Mėnuliui.
thumb|left|160px|Koplytstulpis (aut. [[Artūras Narkevičius|A. Narkevičius, Janina Listvina)]]
Istorija
Tarybiniais metais prie Vanagiškių prijungta keletas kaimų: Pabarupė, Biržupis, dalis Salaminų ir Skriptelių kaimų.
Dembovas (Augustavas)
Dembovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į pietvakarius nuo Štabino, 27 km į pietus nuo Augustavo ir 58 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Augustavo kanalo ir Bebro upės, taip pat yra Dembovo šliuzas, kuris jungiasi su Mėtos upe.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1919-1954 m. kaimas priklausė Debovo valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kašuba (pavardė)
Kašuba – lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kašubienė (ištekėjusi moteris) ir Kašubaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Nuodingoji fitolaka
Nuodingoji fitolaka arba ombu (Phytolacca dioica) – fitolakos genties žolinis medis.
Auga Argentinos ir Urugvajaus pampose. Nors ir labai įspūdingos išvaizdos (kamieno apimtis iki 10-15 m), aukštis iki 15-20 m, iš tikrųjų tai yra žolinis augalas (kaip ir bambukas). Minkšta mediena sukaupia daug vandens, ir tai padeda ombu ištverti ilgus sausros periodus, būdingus pampoms.
Pavadinimas, kilęs iš gvaranių kalbos, reiškia „šešėlį“, „pavėsį“, kadangi iki europiečių invazijos ir naujų augalų introdukavimo tai buvo vienas iš nedaugelio pampų augalų, po kuriuo buvo galima pasislėpti nuo kaitrios saulės.
Paprastai auga pavieniui arba nedidelėmis grupelėmis. Mėgstamas parkų augalas.
Galdava
Galdava arba Podubnojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Поддубное) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Nuodingoji fitolaka
Ombu pasižymi įdomiomis regeneracinėmis savybėmis: įlaužtos šakos atvira mediena vėl užauga žieve. Ombu mediena ne tik minkšta, bet ir praktiškai nedegi, todėl netinka kurui. Neatsitiktinai kai kuriose enciklopedijose ir aiškinamuosiuose žodynuose ombu aprašymas pradedamas fraze “… kurio mediena niekam netinka”. Kadangi ombu sula nuodinga, augalas labai atsparus įvairiems kenkėjams.
Galdava
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Galdavs prūsiškos kilmės. 1419 m. minimas Goldow. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės apylinkės kaimas.
Žuruena
Žuruena  – upė Brazilijoje, Mato Groso valstijoje; viena iš Tapažosą sudarančių upių (Amazonės baseinas). Prasideda Paresiso kalnuose, visai netoli Gvaporės ištakų. Aukštupyje vadinama Ananina (rio Ananiná). Teka Brazilijos plokščiakalniu šiaurės, šiaurės rytų kryptimi. Aukštupyje ir vidurupyje gausu slenksčių, krioklių. Žemupyje teka riba tarp Mato Groso ir Amazonės valstijų. Susilieja su Teles Piresu ir sudaro Tapažosą.
thumb|left|Augusto krioklys Žuruenoje Didžiausi intakai:
Viksvuoliečiai
Viksvuoliečiai (Cyperales) – lelijainių (Liliopsida) klasės (Commelinidae) poklasio augalų eilė.
Žuruena
thumb|left|Žuruena Amazonės baseino žemėlapyje
Dėl slenksčių upė laivybai netinkama. Poplūdis būna gruodžio-balandžio laikotarpiu. Prie Žuruenos yra keletas indėnų rezervacijų bei Žuruenos nacionalinis parkas. Didžiausia gyvenvietė prie upės – Žuruena.
Čarni Lasas
Čarni Lasas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietvakarius nuo Štabino, 22 km į pietus nuo Augustavo ir 62 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Violeta Šoblinskaitė
Violeta Šoblinskaitė (g. 1954 m. rugsėjo 2 d. Mažeikiuose) – Lietuvos poetė, prozininkė, žurnalistė.
Biografija
Gimė Mažeikiuose, Aukštaičių gatvėje, Adomo ir Jadvygos Šoblinskų šeimoje. 1961–1964 m. mokėsi Tirkšlių vidurinėje mokykloje. 1965 m. tėvai persikėlė į Vilnių. 1972 m. baigė Vilniaus 24-ąją vidurinę mokyklą. 1972–1977 m. Vilniaus universitete studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą.
1994 m. priimta į Lietuvos rašytojų sąjungą, turi meno kūrėjo statusą. 1999 m. apsigyveno Veliuonoje.
Nuo 2002 m. bendradarbė, vėliau redaktorė VšĮ "Nugalėk save" leistame žurnale neįgaliesiems "Bičiulis". Nuo 2016 metų dirba Jurbarko rajono savivaldybės Viešosios bibliotekos Veliuonos filialo bibliotekininke.
Kūryba
Išleistos knygos: Vaikams:
Vertimai:
2001 m. sudarė Gintaro Gutausko poezijos rinktinę „Metas keliaut, mylimoji“ (Kaunas: Nemunas, 2001).
2009 m. almanacho „Poezijos pavasaris 2009“ sudarytoja (kartu su Gasparu Aleksa).
2009 m. dalyvavo tarptautiniame poezijos festivalyje XXXVI Warszwska Jeseń Poezji, o 2010 m. Černiachovsko lietuvių kultūros dienose (Karaliaučiaus sr.). 2002 m. Švedijos kultūros ministerijos stipendija, kūrybos mėnuo Visbyje.
Poezija ir proza versta į rusų, vokiečių, latvių, lenkų, anglų, kartvelų, baltarusių, ukrainiečių ir prancūzų kalbas, skelbta žurnale Taлин (1998. Nr. 12), Huset I Asnaes (1999), almanachuose Brüken 2 Tiltai (2005), Lietuviešu un latviešu dzejas diena (2006), After the northern sky (2008), Swiadectvo (2009), Diemedžio vakarai (2009), dvikalbiame almanache Coeurs ébouillantés – Nuplikytom širdim (leidykla l'Harmattan", Paryžius, 2012).
Steponas Dargis
Steponas Dargis (1888 m. rugsėjo 4 d. Alsėdžiuose, Telšių apskr. – 1965 m. balandžio 18 d. Rokiškyje) – vargonininkas ir chorvedys.
Biografija
1895–1905 m. mokėsi Rietavo Mykolo Oginskio muzikos (orkestro) mokykloje. 1905–1920 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Tveruose, nuo 1920 m. – Alsėdžiuose. Čia išugdė skambų ir pajėgų chorą, kuris atlikdavo sudėtingas šv. Mišias, giesmes ir dainas, giedojo ne tik savo parapijos bažnyčioje, bet išvykdavo į Žemaičių Kalvariją ir kitas artimesnes parapijas, dalyvavo Telšių dainų šventėse ir kituose tautiniuose renginiuose.
Tvarkė bažnyčios archyvą, išrašinėjo gimimo ir mirties liudijimus, kvalifikaciją kėlė įvairiuose vargonininkų kursuose ir pats mokė jaunuosius vargonininkus. 1950 m. persikėlė į Rokiškį, kur vargonininkavo ir vadovavo chorui iki pat mirties.
Išaugino devynis vaikus – penkis sūnus ir keturias dukteris, kurių dalį gyvenimas nubloškė į užsienį (JAV ir Kanadą), o kiti pasklido po Lietuvos miestus ir miestelius; sūnus Steponas tragiškai žuvo.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
1223 m.
1223 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Falafeliai
thumb|250px|Falafeliai thumb|250px|Food in Israel.jpg|Greito maisto užkandis
Daugumoje Artimųjų Rytų kraštų (taip pat ir Vakaruose) falafeliai gaminami iš avinžirnių. Šie nėra verdami, o paliekami brinkti nakčiai, tada sugrūdami drauge su prieskoniais (paprastai dedama česnako, porų, kmynų ir kt.). Iš mišinio sudaromas pailgos arba rutulio formos darinys ir kepamas aliejuje. Iš pupų gaminami falafeliai labiau paplitę Egipte.
Koptai pasninko metu jais pakeičia mėsą, tačiau legenda nėra pagrįsta įrodymais, kad jie jų gaminti nuo seno. Ramadano metu falafeliai kartais patiekiami iftar – saulėlydžio vakarienės – metu.
Kukių kapinynas
Kukių kapinynas, Petrelių kapinynas – kapinynas, senovinė gyvenvietė ir du lobiai Mažeikių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kukių kaimo, 0,4 km į pietryčius nuo Kvistės dešiniojo kranto, Varduvos tvenkinio pietvakariniame krante, Židikų seniūnija.
Tyrimai
1973 ir 1976 m. Mažeikių kraštotyros muziejus (tyrimų vadovas Vitas Valatka) ištyrė apie 174 m² plotą. Nustatyta, kad kapinynas buvo įrengtas 1 tūkstantmečio pr. m. e. – 1 tūkstantmečio m. e. pradžios gyvenvietės vietoje. Jos liekanų išliko šiaurės rytinėje lauko dalyje; rastas nuo 0,10-0,15 m iki 0,4 m storio kultūrinis sluoksnis. Jame aptikta degėsių, molio tinko, lipdytos brūkšniuotu ir lygiu paviršiumi keramikos, antžeminių pastatų bei 6 ovalių židinių liekanų, įrankių. Gyvenvietė priskiriama brūkšniuotosios keramikos kultūrai.
Kapinyne mirusieji laidoti sudeginti ir nedeginti; dalis kapų apardyta ariant arba įrengiant vėlesnius kapus. Ištirti nesuardyti XI a. – XIII a. sudegintų mirusiųjų 5 kapai; laidota 0,3-0,5 m gylio apskritose duobutėse. Rasta kaulo liekanų, pelenų, įkapėse: geležinių plačiaašmenių kirvių, ietigalių, pasaginių segių, yla, diržo sagčių, kryžinių smeigtukų, įvijinių ir juostinių apyrankių, žiedų, žalvarinė žirgo figūrėlė. Prie kapų buvo duobių su degėsiais ir įkapėmis, daugiausia papuošalais. Manoma, kad duobės apeiginės.