cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spąstai merginai
Turinys
Jaunosios Mirabelės tėvas padeda dukrai įsidarbinti sekretore pas savo viršininką inžinierių Ignacijų. Pagyvenęs vyras iš karto susidomi mergina, moka jai didelę algą, o jos tėvams padeda gauti paskolą įsigyti naujam butui. Jis taip pat ima merginą į komandiruotes ir Mirabelė tampa jo meiluže. Nors santykius tenka slėpti, tokia situacija merginą tenkina, kol ji nesusipažįsta su bendraamžiu žurnalistu. Ji nusprendžia nutraukti santykius su Ignacijumi, tačiau susiduria su šio šantažu: merginai šį palikus, jos tėvai neteks namų...
Baltinava
Rašytiniuose šaltiniuose Baltinava minima nuo 1760 m., kūrėsi aplink Baltinavos dvarą. 2009–2021 m. buvo Baltinavos savivaldybės centras.
Jungtinės Karalystės lietuvių jaunimo sąjunga
miniatiūra|Jungtinės Karalystės lietuvių jaunimo sąjungos logotipas (nuo 2022 m.)
Jungtinės Karalystės lietuvių jaunimo sąjunga (JKLJS) – 1958 m. įkurta, Jungtinėje Karalystėje gyvenantį lietuvių ir lietuvių kilmės jaunimą vienijanti jaunimo organizacija. JKLJS yra Pasaulio lietuvių jaunimo sąjungos (PLJS) dalis, bendradarbiauja su Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomene ir kitomis lietuvių organizacijomis Jungtinėje Karalystėje.
Savo veiklą JKLJS koncentruoja į JK gyvenančių jaunų LR piliečių teisių užtikrinimą po Brexit, taip pat į tautiečių dalyvavimo Lietuvos gyvenime skatinimą. Kiekvienais metais JKLJS inicijuoja renginius ir projektus, skatinančius lietuvių jaunimo veiklą, padedančius jaunimui ne tik išlaikyti lietuviškumą, neatitolti nuo Lietuvos politinio, kultūrinio, ekonominio gyvenimo, bet ir integruotis į JK visuomenę.
Palipšė
Palipšė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Debeikių.
Žaliakalnio viadukas
Istorija
Žemaičių gavės viaduką statyti rengtasi tarpukaryje. Žaliakalnio dalyje 4-ajame dešimtmetyje buvo vystomas naujų gatvių tinklas – nutiestos Seinų, Raginės (vėliau P. Kalpoko), Šakių gatvės. Pylimą, kuriuo virš buvusio Raginės upelio slėnio ėjo Žemaičių gatvė, buvo numatyta pakeisti viaduku. Iki Antrojo pasaulinio karo nesuspėta įgyvendinti planuotų darbų, nors dar iki jo apie būsimas statybas tuomet rašė „Lietuvos žinios“ („Statys viaduką“, 1936-12-15, p. 9), „Darbininkas“ („Žemaičių g-vėj statys viaduką“, 1939-01-06, p. 3.) ir kt. Šis darbas buvo atidėtas iki 1940 m. vasaros. Pasikeitus politinei situacijai, viadukas galiausiai buvo pastatytas tik pokario metais.
Viadukas virš P. Kalpoko gatvės buvo statomas 1956-1958 m. Tai vienos arkos monolitinio gelžbetonio transporto statinys. Arkos aukštis apie 8 m.
Rekonstrukcija
Dėl prastos statinio būklės dar 2013 m. savivaldybės Eismo saugumo komisija planavo čia pastatyti kelio ženklą, ribojantį krovininių automobilių eismą. Vėlesniais metais jau buvo svarstomas paties viaduko būties klausimas: tiltą reikėtų nugriauti ar rekonstruoti. Vienoje viaduko pusėje kone per visą aukštį ėjęs didelis įtrūkis kėlė pagrįstą nerimą. Išorėje buvo aiškiai pastebimi kiti įtrūkiai, ištrupėjęs betonas, rūdijanti armatūra. Pasak specialistų, pastačius viaduką nebuvo pasirūpinta tinkamu kritulių ir gruntinio vandens nuvedimu nuo statinio, todėl konstrukcijos nebuvo apsaugotos nuo irimo. Projektuotojų teigimu, dėl konstrukcijose esančių pažeidimų statinys nebegalėjo būti toliau eksploatuojamas.
2020 m. buvo vykdoma viaduko rekonstrukcija. Po rekonstrukcijos važiuojamoji viaduko dalis tapo platesnė – įrengtos dvi 3 m pločio eismo juostos. Viaduko šonuose pėstiesiems įrengti po beveik 2 m pločio siekiantys šalitilčiai.
Viaduko įamžinimas
1960 m. nutapyta drobė „Žaliakalnio viadukas žiemą“. Jį įamžino dailininkas Rimtas Kalpokas, kuris yra tapytojo Petro Kalpoko sūnus. Vyresniojo Kalpoko vardu kaip tik pavadinta po viaduku praeinanti gatvė. Paveiksle matyti sovietinių laikų transporto statinys, stūksantis Prisikėlimo bažnyčios bokšto ir Radijo gamyklos pastatų fone, žvelgiant nuo P. Kalpoko namo šalia tilto Žemaičių g. 74.
Aksel Lund Svindal
Akselis Lundas Svindalis (g. 1982 m. gruodžio 26 d.) – Norvegijos kalnų slidininkas, olimpinis ir pasaulio čempionas, Pasaulio taurės laimėtojas.
Biografija
Akselis Lundas Svindalis gimė 1982 m. gruodžio 26 d. Liorenskoge (Norvegija). Jo tėvai buvo slidininkai. Pradėjo slidinėti nuo trejų metų amžiaus. Pradėjo dalyvauti varžybose nuo devynerių. Jis mokėsi Opdajaus aukštojoje mokykloje ir, kadangi Opdajus kartu buvo kalnų kurortas, kuriame vyko FIS Pasaulio taurės slalomo etapai, tai jam leido derinti mokslus kartu su kalnų slidininko technikos tobulinimu. A. L. Svindalis laimėjo Norvegijos iki 16 metų čempionatą ir 2002 m. pasaulio jaunių čempionate iškovojo keturis medalius, tarp jų auksą dvikovėje. 2005 m. Bormijuje jis iškovojo pirmąjį savo suaugusiųjų pasaulio čempionato medalį − sidabrą dvikovėje. Jis dalyvavo pirmosiose savo 2006 m. Turino olimpinėse žaidynėse, tačiau medalių neiškovojo. 2006 m. baigė būdamas antru bendrojoje Pasaulio taurės įskaitoje.
2006−2007 m. sezone A. L. Svindalis iškovojo pirmuosius pasaulio čempiono titulus didžiojo slalomo ir greitojo nusileidimo disciplinose bei tapo bendrosios įskaitos Pasaulio taurės laimėtoju. 2007 m. lapkritį A. L. Svindalis griuvo treniruotėje, patyrė pilvo traumą ir negalėjo dalyvauti varžybose 11 mėnesių. 2009 m. jis laimėjo antrąjį bendrosios įskaitos Pasaulio taurės nugalėtojo titulą mažiausiu taškų skirtumu istorijoje − vos 2 taškais aplenkęs Bendžaminą Raichą. 2010 m. Vankuverio olimpinėse žaidynėse A. L. Svindalis iškovojo visų trijų spalvų medalius, tačiau 2014 m. Sočio olimpiadoje liko be medalių, aukščiausiai pasiekęs 4 vietą greitajame nusileidime ir turėjęs pasitraukti iš varžybų dėl alergijų. 2015 m. sezoną jis praleido dėl Achilo sausgyslės traumos ir 2016 m. sausį po griuvimo greitojo nusileidimo metu jam teko nutraukti dar vieną sezoną. 2018 m. Pjongčange A. L. Svindalis laimėjo auksą greitojo nusileidimo rungtyje ir tapo seniausiu (35 metų) olimpinį aukso medalį laimėjusiu kalnų slidininku istorijoje. 2019 m. vasarį slidininkas paskelbė po pasaulio čempionato Orėje pasitraukiantis iš sporto. Jame jis iškovojo sidabro medalį greitojo nusileidimo rungtyje.
Pasiekimai
Pasiekimai:
Lenina
Lenina (arba Leninas) – taip vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:
Sakala
thumb|240px|Senosios Estijos žemės
Sakala  – istorinė senovės estų žemė, rašytiniuose šaltiniuose minima nuo XIII a. pr. (Henriko Latvio kronika). Žemė užėmė dabartinės Estijos pietvakarinę dalį (Viljandžio apskritį, dalį Pernu, Valgos apskričių). Pietuose ribojosi su latgalių žeme Talava, rytuose – su Ugandžiu, šiaurėje – su Nurmekundu, Alempoisu, Vakarų žemė (Lenema), vakaruose – su Pernu įlanka.
Pasak slavų kronikų, iki 1061 m. Sakala buvo pavaldi Kijevo Rusiai, bet po Tartu antpuolio, surengto sakaliečių, atgavo savivaldą. Po Livonijos kryžiaus žygio Sakala ~1224 m. įjungta į Livonijos konfederaciją.
Žymiausias Sakalos vadas – Lembitu (XIII a. pr.).
Kivylių piliakalnis
Kivylių piliakalnis, Pilalė (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A471P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR957) – piliakalnis Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kivylių kaimo, Aleksandrijos seniūnija. Pasiekiamas keliu Truikiniai – Kivyliai Kivyliuose, prieš leidžiantis į slėnį, pasukus į kairę vakarų kryptimi, už 150 m prieš fermas pasukus per laukus į dešinę šiaurės kryptimi, yra už 400 m šlaito į slėnį viduryje.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvelėje Apšės kairiojo kranto slėnio pakraštyje. Jį iš vakarų, šiaurės ir rytų juosia slėnio pelkės, nuo kurių šlaitai gana nuolaidūs, kiti vidutinio statumo, 4 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 22x18 m dydžio. Pietinėje pusėje ją nuo aukštumos skiria nedidelis įlinkis, tarsi 1­1,5 m gylio griovys.
Pietinis šlaitas apardytas 1944 m. iškastos duobės, aikštelė - XVIII a. – XIX a. kapinaičių. Piliakalnis apaugęs lapuočiais.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Palesė (Čačerskas)
Palesė – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 35 km į šiaurės rytus nuo Čačersko, pasienyje su Rusija.
Popovka (reikšmės)
Popovka gali reikšti:
Palyšupis
Palyšupis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kletiškės.
Hafizas
Hafizas (arba Hafezas, tikrasis vardas Mohamadas Šamsas od Dinas Hafezas, g. apie 1325 m. Širaze, m. apie 1390 m. Širaze) − persų lyrikas ir mistikas , ištobulinęs gazelės žanrą ir iš visų persų poetų padaręs didžiausią poveikį vėlesnei persų literatūrai. Buvo musulmonas sufijas. Dirbo kepykloje, mokėsi medresėje Širaze. Buvo Širazo valdovų rūmų poetu, užsidirbdavo pragyvenimui dėstydamas medresėje, deklamuodamas Koraną, perrašinėdamas knygas. Per gyvenimą parašė apie 400–600 gazelių ir keliasdešimt kitų žanrų eilėraščių. Pagrindinės kūrybos temos – gamtos grožis, Alacho garbinimas, žmogaus būties apmąstymai, meilė, vynas, veidmainystės atskleidimas. Poezijai būdinga satyra. Hafezas su Bengalo sultonu Ghijasudinu Azam Šahu keitėsi laiškais ir eilėraščiais; sultonas buvo pakvietęs Hafezą atvykti į Sonargaoną, tačiau to padaryti nepavyko.
Hafizo lyriką Vakaruose išpopuliarino Johanas Volfgangas Gėtė, Ralfas Voldas Emersonas ir kiti.
Pašerkšnės tvenkinys
Pašerkšnės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 7 km į šiaurės rytus nuo Sedos. Sudarytas užtvenkus Šerkšnės upę (Ventos intakas) 32,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,38 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 86,4 m. Pietinė tvenkinio dalis užpelkėjusi, gausiai užžėlusi vandens augalija. Krantai neaukšti, apaugę pavieniais medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Pašerkšnės kaimas, rytinėje – Skuodiškių kaimas. Pietinę tvenkinio dalį skersai kerta kelias, ties rytine pakrante į jį įsijungia.
Thomas Meunier
Tomas Mionjė (, g. 1991 m. rugsėjo 12 d.) – futbolininkas, Belgijos rinktinės gynėjas; atstovauja Borussia Dortmund.
Karjera
Gimė Sent Odės savivaldybėje. 1996–2002 m. futbolo paslapčių mokėsi RUS Saint-Ode jaunimo ekipose. Vėliau persikėlė į RUS Givry, Standard Liège ir RE Virton.
Profesionalo karjerą pradėjo RE Virton ir jame žaidė 2009–2011 m.
2011–2016 m. žaidė Belgijoje ir atstovavo Club Brugge.
2016–2020 m. atstovavo prancūzų PSG. Sudaryta ketverių metų sutartis.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2013 m.
Šventa karvė
Šventa karvė – Italijoje sukurta komiška karinė drama.
Turinys
Vyksta pirmasis pasaulinis karas. Vidutinių gabumų aktorius Barbazetis, dar žinomas kaip „Primas Bafas“ nesėkmingai bando išvengti karinės prievolės ir atsiduria fronte Alpėse, kur vyksta kovos su austrais. Čia jis susiduria su dviem ūkininkais sukčiais Tomo Antruoju ir Mariana, kurie įvairiose situacijose ne kartą apgauna Barbazetį, tačiau galiausiai jie tampa vienas kitą gelbėjančiais draugais.
Kunų kalba
Kunų kalba – čibčų kalbų šeimai priklausanti indėnų kalba, vartojama kunų, gyvenančių Panamoje ir šiaurės Kolumbijoje. Kalbančiųjų skaičius – 50-60 tūkst. žmonių.
Išskiriamos dvi pagrindinės tarmės:
Kalba turi 4 balsius ir 17 priebalsių, balsiai gali būti ilgieji ir trumpieji. Kalba agliutinacinė, žodis gali turėti iki 9 morfemų (nors dažniausiai būna 2-3). Morfologiškai sudėtingiausi prieveiksmiai. Veiksmažodžiai asmenimis nekaitomi.
Kunų kalba plačiai vartojama kunų komarkose, ją moka ir vaikai. Ispanų kalba naudojama mokymesi, tvarkant dokumentus. Nors kalba gan gyvybinga, tačiau jai gresia išnykimo pavojus.
Petras Eremitas
Petras Eremitas, arba Petras Amjenietis (, ; 1053 m. Amjene – 1115 m. Hiuji) – prancūzų vienuolis, eremitas, klajojantis pamokslininkas, kurio veiklą mini metraščiai ir legendos. Žinomas kaip Pirmojo kryžiaus žygio (1096–1099) rengėjas, vadovavęs į žygį patraukusiai religinio entuziazmo įkvėptai kariuomenei, kurią sudarė Šiaurės Prancūzijos ir Vidurio Vokietijos valstiečiai bei miestų varguomenė. Petras laikomas svarbiausiu Pirmojo kryžiaus žygio pamokslininku. Jis, kaip ir riteris Valteris Beturtis, buvo vienas iš vadinamojo „Liaudies kryžiaus žygio“ lyderių, pasukusių į Rytus iki ten atvykstant pagrindinėms Pirmojo kryžiaus žygio armijoms. miniatiūra|250px|left|Petras sako pamokslą „liaudies žygeiviams“ (aut. [[James Archer|Džeimsas Arčeris, 1822–1904)]]
Popiežiui Urbonui II paskelbus apie kryžiaus žygį Klermono bažnyčios susirinkime 1095 m. lapkričio mėn., Petras pradėjo skelbti visoje Europoje apie žygį į Šventąją Žemę. Jis rinko entuziastingus pasekėjus keliaudamas nuo Beri centrinėje Prancūzijoje, per Šampanę, žemyn Maso slėniu link Kiolno, o iš ten į Konstantinopolį. Dalis šios kariuomenės žuvo pakeliui per kovas su vengrais ir bulgarais, kurie neleido plėšikaujantiems kryžiuočiams žygiuoti per savo žemes. Kai išretėjusią kariuomenę Bizantijos imperatorius Aleksijus I Komninas Konstantinopolyje perkėlė į Anatoliją, čia juos puolė ir naikino turkai seldžiukai. Konstantinopolyje Petras sulaukė, kol ten 1097 m. gegužės mėn. galutinai atvyko ir prisijungė Vakarų Europos feodalų riterių pajėgos. Lydėjo juos į pietryčius per Anatoliją. Antiochijoje jis neatlaikė žygio sunkumų, spalio mėn. patekęs į priešų apsuptį, kol 1098 m. sausio mėn. pasišalino. Tačiau jis buvo sugautas ir sugrąžintas į kryžiaus žygį, kur prašė atleisti už tikėjimo praradimą. Galiausiai 1099 m. pavasarį pasiekus Jeruzalę, Petras buvo paskirtas krikščionių kariuomenės išmaldos dalytoju. Jis paskelbė pamokslą ant Alyvų kalno prieš pat Jeruzalės šturmą liepos mėn. Į Europą sugrįžo 1100 m., tapdamas Flandrijoje, prie Hiuji įkurto augustinų vienuolyno prioru. Ten palaidotas.
Kalinin K-9
Kalinin K-9 – 1931–1932 m. Sovietų Sąjungoje K. Kalinino konstruktorių biure sukurtas pigus ir paprastas bendrosios paskirties lėktuvas, pasižymėjęs trumpo pakilimo ir nusileidimo (angl. STOL) charakteristikomis.
Konstrukcija
Konstrukciškai K-9 buvo aukštasparnis monoplanas su sulankstomais parasolio tipo eliptiniais sparnais, fiksuota važiuokle. Savo forma orrlaivis buvo labai panašus į ankstesnį dvivietį Kalinino modelį K-6, kuris taip pat buvo sukurtas panašiu tikslu. Į lėktuvą buvo montuojamas ekonomiškas mažos galios variklis „Walter NZ-60“. K-9 konstrukcija – mišri – rėmas iš plieno vamzdelių, fanera dengtas fiuzeliažas, drobe dengti pilnai medinės konstrukcijos sparnai, prie fiuzeliažo tvirtinti statramsčių sistema. Sandėliavimui ir transporavimui lėktuvo sparnus du žmonės galėjo sudėti per dvi-tris minutes. Uodegos paviršiai taip pat buvo sudedami. Pagrindinė šio sprendimo priežastis buvo siekis, kad mašinai nereikėtų didelių angarų, ją būtų sandėliuoti kolūkio tvarte.
Gamyba
Lėktuvas buvo kuriamas Charkivo miesto Dzeržinskio rajono OSAviaChim’o (rus. Общество содействия обороне, авиационному и химическому строительству – ОСОАВИАХИМ, (liet. „Visuomeninė gynybos paramos aviacinei ir chemijos statybai draugija“) skyriaus iniciatyva, kaip masinės aviacijos, paprastas, nesunkiai valdomas orlaivis. Pirminė jo paskirtis buvo matoma kaip sovietinių sričių administracijoms ir tuo metu sovietų valdžios masiškai steigtiems kolūkiams skirtas ryšių lėktuvas, kurio pagalba būtų galima išspręsti prastų kelių ir neišvystyto telefono bei telegrafo tinklo sąlygojamas susisiekimo ir susižinojimo problemas, taip pat jis būtų tinkamas žemės ūkio darbams. Kūrėjų kolektyvas orlaivį taip ir vadino – „oblispolkominiu“ (rus. облисполкомоский) ir siekė, kad lėktuvo kaina atitiktų potencialių klientų – sričių administracijų (vykdomųjų komitetų – ispolkomų) ir kolūkių finansines galimybes. Priimtina kaina buvo laikomi 7000 SSRS rublių (suma, oficialiu tuometiniu kursu lygi 3601,93 JAV dolerio (1932 m. vasario 1 d. kursu), 36019,34 lito) arba maždaug mažalitražio automobilio kaina.
Lėktuvo projektavimui iš pradžių vadovavo I. G. Nemanas (И. Г. Неман), vėliau – A. J. Ščerbakovas (А. Я. Шчербаков).
Lėktuvo kūrimas ir gamyba Ckarkivo aviacijos gamykloje (rus. Харьковский авиационный завод) buvo finansuojama Charkivo miesto Dzeržinskio rajono OSAviaChim’o (rus. ОСОАВИАХИМ, (liet. „Visuomeninė gynybos paramos aviacinei ir chemijos statybai draugija“) skyriaus surinktomis lėšomis. Buvo pagamintas vienintelis egzempliorius, tačiau pati tokio lėktuvo statybos idėja nesulaukė SSRS valdžios paramos ir projektas buvo nutrauktas. miniatiūra|K-9 sparnų suskleidimo etapas Nors K-9 turėjo nemažai privalumų, jo kūrimas neperžengė prototipo stadijos ne dėl techninių problemų, nes buvo naudojamos patikrintos technologijos ir sprendimai. Projekto nesėkmės priežastimi laikytina psichologinė nuostata, dėl kurios bandymai surengti vadinamąjį „liaudies lėktuvą“ taip pat žlugo ir kitose šalyse. Tokie „liaudies lėktuvai“ tiesiog neturėjo savo vartotojo.
Naudojimas
Naujoji mašina visuomenei pristatyta 1930 m. lapkričio 7 d. Mažas, 50-60 km/h, tūpimo greitis leido K-9 nusileisti net labai trumpuose takuose. 1931 m. gegužės 13 d. lektuvas sovietų aviacijos registre buvo registruotas numeriu CCCP-Л99. Bandymai parodė, kad 60 AG galios „Walter NZ-60“ variklis šiam lėktuvui buvo kiek per silpnas. Po bandymų lėktuvas liko Charkovo aviaicjos gamykloje, kur dėl kitų projektų jis buvo užmirštas. 1931 m. jame buvo sumontuotas NACA variklio gaubtas ir važiuoklės aerodinaminiai gaubtai. Po modernizacijos, 1934 m, kaip sportinis lėktuvas jis buvo perduotas Charkovo aeroklubui (rus. Харьковский аероклуб), iš kur daugiau informacijos apie jo panaudojimą nėra.
Lėktuvo nesėkmė nebuvo susijusi su tragišku konstruktorių biuro vadovo likimu. 1938 m. Konstantinas Kalininas buvo suimtas, apkaltintas šnipinėjimu ir sabotažu bei spalio 22 d. sušaudytas.
Pikelių tvenkinys
Pikelių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 19 km į šiaurės vakarus nuo Mažeikių, Pikelių miestelio šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus L-4 upelį (Lūšies intakas) 1,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,53 km, plotis – iki 0,23 km. Yra 0,11 ha sala. Altitudė 71 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę krūmais. Pietinis tvenkinio krantas užpelkėjęs, vakarinėje pakrantėje stūkso miškas, šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai.
Tvenkinys įrengtas 1980 m.
Velnio aritmetika
Velnio artimetika – 1999 m. JAV režisierės Donnos Deitch sukurtas televizijos filmas apie holokaustą. Juosta buvo filmuojama Vilniuje, epizodinius vaidmenis joje atlieka ir lietuvių aktoriai. Specialiai filmui buvo sukurta į Aušvicą panaši koncentracijos stovykla.
32-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
32-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos. Jos vykdomos pagal ICCF taisykles. Čempionato pradžia - 2014.12.20, pabaiga – 2017.03.23. Čempionatas vyko naudojant serverį.
Velnio aritmetika
Siužetas
Žydaitė Hana pernelyg nesidomi savo šeimos ir tautos istorija ir gyvena nerūpestingą gyvenimą nedideliame JAV miestelyje kartu su savo šeima. Kasmetis giminės susitikimas švęsti Paschą jai nuobodus įvykis, kurio ji nori išvengti. Tai, kad ten susirenka jos giminaičiai, kurie išgyveno hlokaustą Lenkijoje ir pasakoja savo istorijas, jai visiškai nerūpi, nors ji pati pavadinta jos tetos Evos žuvusios giminaitės vardu.
32-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
Laikas galvojimui
Naudojant serverį  kiekvienam žaidėjui 10-čiai ėjimų buvo skirta - 40 dienų, o po 20-os dienos, ėjimui sunaudotas laikas dvigubinamas. Fiksuojama turnyro pradžia, bet pabaigos data nenustatoma. Kai žaidėjas viršija galvojimui skirtą laiką, partija yra stabdoma, jei to reikalauja varžovas. Kiekvienas dalyvis per metus gali pasiimti 45 d. atostogų. Specialių atostogų nėra.
Velnio aritmetika
Siužetas
Paschos metu vienas iš dalyvių turi atlikti simbolinį gestą – atidaryti duris pranašui Elijui. Šį kartą tai turi atlikti Hana. Mergina atidaro duris ir atsiduria 1941 m. spalį Lenkijoje. Pradžioje manydama, kad tai sapnas, Eva supranta esanti savo tetos Evos, tuo metu dar besivadinančios Rivka, giminaitė. Jos tėvai mirę nuo karštinės, o ji pati sirgo keletą savaičių, todėl aplinkiniai jos nesiorientavimą ir situacijos neigimą priima kaip ligos padarinius.
Merginos eina į vestuves, tačiau visus jų dalyvius suima vokiečiai ir išveža į koncentracijos stovyklą. Čia Hanai pačiai tenka patirti visą holokausto siaubą, apie kurį ji taip niekada nesidomėjo. Galiausiai ji išgelbsti Rivką, vietoje jos atsidurdama dujų kameroje, kur miršta ir atsibunda savo laike, tačiau jau su kitu požiūriu į gyvenimą ir giminės vertybes.
32-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
Vietų paskirstymas
Vietos nustatomos pagal surinktus taškus: turintis jų daugiau, užima aukštesnę vietą. Surinkus vienodai taškų vietos buvo nustatomos pagal du rodiklius: pirmoj eilėj, naudojant - Baumbacho  metodą (pergalių skaičių), o jei lygu – Sonen-Bergerio koeficientą.
Aukštieji kamuoliniai debesys
thumb|250px|Aukštieji kamuoliniai debesys
32-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
Varžybų lentelė
Pastaba. Įrašas lentelėje 0E reiškia kad dalyviui įskaitytas pralaimėjimas pasibaigus jo galvojimo laikui. Įrašas 1E - rezultatas varžovui pratęsus galvojimui skirtą laiką. 2200P - laikina reikšmė.
Prizininkai
32-ojo Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionato nugalėtoju tapo širvintiškis Gediminas Voveris, pelnęs 11 taškų. Antras, su 10,5 taško, liko nugalėtojo sūnus, taip pat širvintiškis, Saulius Voveris. Du varžybų dalyviai: rokiškėnas Raimundas Ivanauskas ir Juras Mickevičius  surinko po 10 taškų. Bronzos medalio likimą lėmė pasiektų čempionate pergalių skaičius. Pagal šį rodiklį bronzos medalis atiteko rokiškėnui Raimundui Ivanauskui (8 pergalės, o varžovo - 6).
Aukštieji kamuoliniai debesys
Aukštieji kamuoliniai debesys  – vidutinio aukšto balti bei pilkšvi, panašūs į bangas, dribsnius, „avinukus“, vatos kamuoliukus debesys. Saulę ir Mėnulį gali juosti vainikas. Driekiasi 2-7 km aukštyje. Nors iš debesų krituliai nekrenta, bet esant šiltam orui jie gali pranašauti apie artėjantį frontą ir perkūniją.
Karaliūnų kaimo senosios kapinės
miniatiūra|274x274px|Karaliūnų kaimo senosios kapinės Karaliūnų kaimo senosios kapinės – neveikiančios Karaliūnų kaimo senosios kapinės (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 4731, L369) Kupiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Noriūnų seniūnijoje, 300 m į pietvakarius nuo Karaliūnų kaimo, 100 m į šiaurės vakarus nuo Akmenos upės.
Kapinės
Kapinės ant kalvelės, su šlaitu į pietryčių pusę, apaugusi medžiais, krūmais, iškasinėtos. Išlikę lauko akmenų mūro tvoros fragmentai. Teritorijos plotas 1457 m².
Kapinių apsauga
1993 m. kapinės registruotos Kultūros vertybių registre, 2005 m. pripažintos valstybės saugomomis.
Lenina (Dobrušas)
Lenina – agromiestelis pietryčių Baltarusijoje, 35 km į šiaurės rytus nuo Čačersko, prie pat sienos su Rusija.
Dubrouna
Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1514 m. 1773 m. gavo miesto teises, 1773–1777 m. buvo Dubrounos apskritis Mogiliavo gubernijoje. XIX a. buvo svarbus audimo centras. Gyveno daug žydų, kurie 1898 m. sudarė pusę miestelio gyventojų, buvo Horkų apskrities Dubrounos valsčiaus centras.
Lenina (Dobrušas)
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo bažnytkaimis, Papaukos valsčiaus centras Gomelio apskrityje. Iki XX a. vadinosi Papauka.
Dubrouna
Istorija
Smarkiai nukentėjo II pasaulinio karo metu. 1941 m. liepos 17–20 d. okupuotas Trečiojo Reicho. Prieš okupantus kovojo partizanai. 1944 m. birželio 26 d. okupuotas Tarybų Sąjungos.
Rudzianecas
Rudzianecas – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 24 km į pietryčius nuo Buda Kašaliovos.
Gornapštikneriai
Gornapštikneriai arba gornadapneriai, hortilakneriai – mirusių kitatikių, savižudžių, piktadarių dvasios armėnų mitologijoje.
Rudzianecas
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo kaimas, Gomelio apskrities Rudzianeco valsčiaus centras.
Gornapštikneriai
Manyta, jog dieną gornapštikneriai praleidžia savo kapuose (į juos sugrįžta auštant), o naktį slankioja apie namus.
Tikėta, kad šios dvasios galinčios įgyti žmogiškąjį arba įvairių gyvūnų (pvz., šuns, katės, vilko, meškos, asilo ir kt.) pavidalus. Įsivaizduota, jog tykodamos stovinčios pakelėse, ypač netoliese kapinių; jos gąsdina pro šalį keliaujančius žmones, užšoka ant jų nugarų, taip pat gali užšokti ant jų arklių arba į vežimą.
Kunai (tauta)
Kunai – indėnų tauta, gyvenanti Sąsmaukos-Kolumbijos kultūrinėje zonoje, dabartinės Panamos ir Kolumbijos teritorijose. Populiacija – apie 50 tūkst. žmonių. Kalba kunų kalba, priklausančia čibčų kalbų šeimai.
Panamoje kunų gyvenamose zonose sudarytos indėnų komarkos: Kuna Jala, Kuna de Madugandi ir Kuna de Vargandi. Taip pat šiek tiek kunų gyvena miestuose (Panamoje, Kolone ir kt.). Kolumbijoje kunai gyvena keliuose mažuose kaimuose.
Senovėje kunai, drauge su kitais čibčais apgyvendino Centrinę Ameriką. Atvykus ispanams, kunai gyveno daugiausia dabartinėje Kolumbijoje, prie Urabos įlankos. 1500–1501 m. jie susidūrė su Alonso de Ochedos ekspedicija, vėliau jų žemėse bandyta įkurti kolonijas. Kaip manoma dėl karų su kitomis gentimis kunai vėliau patraukė į šiaurę, o kadangi ten žemės buvo labai pelkėtos, daug jų persikėlė į San Blaso salas. XX a. pr. Panamos valdžia bandė apriboti kunų savivaldą ir tradicijas, tai lėmė 1925 m. Tulės revoliuciją. Po jos kunai išsikovojo dalinę kultūrinę autonomiją.
Kunų bendruomenei tradiciškai vadovauja saila – dvasinis lyderis, perduodantis žodinę tautos istoriją, atmenantis religines dainas. Kunai turi susirinkimų pastatą Onmaked Nega, kuriame atlieka religinius ritualus, pasakoja legendas, aptaria reikalus. Kuna Jalos komarka valdoma kunų generalinio kongreso, kurį sudaro trys didieji sailos.
Kunų tarpe itin dažnas albinizmas. Albinosams priskiriamos išskirtinės maginės galios – jų pareiga yra ginti mėnulį nuo drakono mėnulio užtemimo metu. Tokiomis naktimis jie, ginkluoti lankais ir strėlėmis, baido drakoną.
Kunai verčiasi žvejyba, žemės ūkiu, prekyba. Maistui naudoja daugiausia bananus, žuvį ir kokoso riešutus, taip pat prisiduria maisto iš medžioklės, perka atvežtinę mėsą. Taip pat užsiima turizmu, amatais. Kunai žymūs savo ypatinga spalvinga tekstile, vadinama mola. Kunų drabužiai, audiniai itin spalvingi, gausiai dekoruoti ir ornamentuoti.
Discoholics
300px|miniatiūra|"Disc-o-holics" komanda turnyre "Minsk*17" Discoholics – Lietuvos ultimeito komanda, suburta iš Vilniaus sportininkų atstovauti Lietuvai įvairiuose užsienio ultimeito turnyruose. Komanda susikūrė 2005 metais.
Tossaint Ricketts
Taucendas Riketsas (Tossaint Ricketts; g. 1987 m. rugpjūčio 6 d.) – Kanados futbolininkas, puolėjas. Buvęs „Sūduvos“ klubo narys. Kitados atstovavo Kanados nacionalinę futbolo rinktinei.
Drabešiai
Kaimas yra įkurtas aplink buvusį Drabešių dvarą. Netoli Drabešių yra malūnas ir malūnininko namas, kurie yra Latvijos architektūros paminklai.
Tossaint Ricketts
Karjera
Kanadietis žaidė Suomijoje, Norvegijoje, Turkijoje, Izraelyje. Buvo grįžęs į gimtinę.
2019 m. sausį atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė. 2018 m. gruodžio mėn. žaidė paplūdimio tinklinį su Sūduvos klubo atstovu ir po to užsimezgė darbo santykiai.
2019 m. vasario 24 d. vykusiose Supertaurės rungtynėse pelnė antrą komandos įvartį ir padėjo iškovoti marijampoliečiams trofėjų.
2019 m. rugpjūčio 9 d. pranešta, kad futbolininkas palieka FK Sūduva Marijampolė ir grįžta į Kanadą. Karjerą tęs MLS pirmenybėse. Per pusmetį praleistą Lietuvoje atstovaudamas „Sūduvos“ ekipą įvairiuose turnyruose pelnė dešimt įvarčių (aštuonis iš jų A lygoje).
Nuo 2019 m. žaidė Kanadoje ir atstovavo Vancouver Whitecaps FC.
Lihuel Kalelio departamentas
Lihuel Kalelio departamentas  – Argentinos departamentas, esantis pietinėje La Pampos provincijos dalyje. Administracinis centras – Kučiljo Ko.
Geografija
Departamentas patenka į Komahuės gamtinį-kultūrinį regioną. Pietiniu pakraščiu prateka Kolorado upė. Vietomis iškilę labai sudūlėję kalnai ir aukštumos: Lihuel Kalelio, Čikos, Piči Mahuidos. Pietvakariuose prateka išsžiūstanti Salado arba Kurako upė. Didelė dalis teritorijos patenka į Lihue Kalelio nacionalinį parką bei Piči Mahuidos gamtos rezervatą.
Lihuel Kalelio departamentas – rečiausiai gyvenamas Argentinos departamentas (neskaičiuojant pretenzijų Antarktidoje), taip pat mažiausias pagal gyventojų skaičių šalyje.
thumb|left|240px|Departamento riboženklis
Žangžungas
Žangžungas arba Šangšungas  – valstybė, gyvavusi vakarų ir šiaurės vakarų Tibete ikibudistiniu laikotarpiu. Tuo metu karalystėje vyravo bon tikyba. Apie Žangžungą daugiausia rašoma senuosiuose tibetiečių tekstuose.
Pasak bon tekstų (kurie užrašyti jau budistiniu laikotarpiu), Žangžungas buvo sudarytas iš 18 karalysčių. Tačiau nėra jokių, netgi mitologinių, ankstyvųjų Žangžungo valdovų sąrašų. Rasta maždaug VII–X a. įrašų, užrašytų, kaip teigiama žangžungo kalba, tačiau jų interpretavimas kėblus. Bon adeptų teigimu, Žangžunge, tūkstantmetį prieš Sidhartą Gautamą, gyveno išminčius Tonpa Šenrabas, mokęs astrologijos, medicinos, sukūręs Žangžungo raštą. Kiti tibetiečių mokslininkai, pvz., Zurkharas Lodro Gjalpo datuoja Tonpa Šenrabą panašiu laikotarpiu kaip ir Sidhartą Gautamą.
Spėjama Žangžungo vieta – aplink Kailašo kalną vakarų Tibete. Nors šios valstybės (ar kultūros?) įtakos sfera galėjusi apimti visą Tibeto plokščiakalnį. Valstybės sostine laikomas Kjunglungas – gyvenvietė Satledžo upės slėnyje. Ši vietovė bon tekstuose dažnai siejama su Šambala (Olmolungringu).
Archeologinių Žangžungo įrodymų trūksta. Pastaruoju metu bandoma sieti Čangtango geležies amžiaus radinius (ant bokštų įkurtas tvirtoves, pilkapius, žirgų petroglifus ir kt.) su Žangžungu. Iškelta teorijų apie galimai indoarijišką Žangžungo kultūros kilmę (aukojimo apeigų svarba bon tikyboje kaip ir zoroastrizme ar vedizme, pavadinimo tagzig sąsajos su Tadžikijos pavadinimu ir kt.).
thumb|left|250px|Žangžungas, užkariautas Tibeto imperijos
Žangžungas žlugo VII–VIII a., kai jį užkariavo iš Jarlungo slėnio kilusi Jarlungų dinastija. Pasak „Tangų knygos“, Žangžungą 634 m. užkariavo Jarlungų valdovas Songcenas Gampo, susivienijęs su čiangų gentimis. Valdant Mangsong Mangcenui, Žangžungas 677 m. dar surengė sukilimą, bet jis buvo numalšintas.
Nueva Chermanija
Nueva Chermanija ( – 'Naujoji Vokietija') – miestelis Paragvajuje, San Pedro departamente, į šiaurės rytus nuo San Pedro, prie Didžiojo Agvarajaus ir Verdės upių; apygardos centras. Praeina San Pedro–Santa Rosos kelias. Verčiamasi žemdirbyste (matė, medvilnė, sezamas, tabakas, manijokai, vaisiai). Veikia krašto muziejus, amatų centras.
thumb|250px|left|Vokiečių ūkis Nueva Chermanijoje (1901 m.)
Istorija
Gyvenvietę 1886 m. įkūrė grupė kolonistų iš Vokietijos, vadovaujama Bernardo Feršterio (Bernhard Förster) ir jo žmonos Elizabetos Feršter-Nyčės (Elisabeth Förster-Nietzsche, Frydricho Nyčės sesuo). 14 vokiečių šeimų čia siekė įkurti utopinę gyvenvietę – nuo žydų įtakos nepriklausomą arijų bendruomenę, puoselėjančią vegetarizmo, feminizmo idėjas. Skurdžiose žemėse vokiečiams įsitvirtinti sekėsi sunkiai, daug naujakurių mirė nuo ligų arba išsikraustė kitur, 1889 m. Feršteris nusižudė, o jo našlė grįžo atgal į Vokietiją. Likę vokiečiai ėmė palaipsniui maišytis su paragvajiečiais, ir XX a. pr. vokiškai tebekalbėjo tik keletas žmonių.
Tarp šiuolaikinių gyventojų yra amerikiečių dirigentas Davidas Woodardas.
Moikovacas
Moikovacas – miestas šiaurės Juodkalnijoje, Moikovaco opštinos (10 066 gyv.) centras.
Moikovacas yra vakariniame Taros upės krante tarp Bjelasicos ir Sinjajevinos kalnų, netoli senos kalnakasybos gyvenvietės Brskovo. Valdant karaliui Stefanui Urošui Nemaničiui Brskove buvo monetų kalykla, nuo kurios Moikovacas gavo pavadinimą.
Moikovacas žinomas ir kaip Moikovaco mūšio (1916 m.) vieta, kur Juodkalnijos armija sumušė daug galingesnę Austrijos-Vengrijos kariuomenę.
Transportas
Moikovace yra geležinkelio linijos Belgradas-Baras stotis. Mieste kertasi automobilių kelias, jungiantis Juodkalnijos pakrantę ir Podgoricą su šiaurės Juodkalnija ir Serbija (keliai E65, E80) ir kelias vedantis į Žabljaką ir Pljevlja.
Podgoricos oro uostas yra už 105 km.
Gyventojai
Moikovaco gyventojų skaičiaus kitimas:
Etninė sudėtis 1991 m.:
Etninė sudėtis 2003 m.:
Vailio transliteracija
miniatiūra|200px|right|Vailio priebalsiai miniatiūra|200px|right|Vailio balsiai
Vailio transliteracija, arba Vailis – transliteracijos sistema tibetiečių rašmenims užrašyti lotynų abėcėlės ženklų pagalba. Kaip ir kinų standartinė pinjino sistema, šiuo metu Vailis naudojamas tibetiečių tekstams įvesti spausdinant kompiuteriu. Sistema pavadinta amerikiečių tibetologo Turrell V. Wylie (1927–1984) vardu. Jis standartizavo šią sistemą 1959 m., panaudodamas tik įprastos rašomosios mašinėlės angliškoje klaviatūroje esančius ženklus. Sistema tapo populiari tarp studijuojančių tibetiečių kalbas, ypač JAV.
Įvairios tibetiečių rašto romanizacijos sistemos susiduria su dilema: tiksliai atkartoti tibetietišką šnektą ar tibetietišką rašybą? Jos smarkiai skiriasi, nes tibetiečių ortografija nusistovėjo XI a., tuo tarpu tartis toliau kito, panašiai kaip anglų ar prancūzų kalbų ortografija, atspindinti vėlyvųjų viduramžių tartį.
Ankstesnės transkripcijų sistemos siekė parodyti šiuos skirtumus, tačiau tai nebuvo tobula. Vailis buvo sukurtas tiksliai atkartoti tibetiečių rašybą, todėl jis buvo pripažintas akademiniuose ir istoriniuose tyrimuose. Jis nėra skirtas užrašyti tibetietiškų žodžių tarčiai.
Priebalsiai
Tibetietiškų priebalsių ženklų Vailio transliteracija:
Priebalsių grupės skiemenyje yra rašomos tam tikru būdu sujungiant raides. Vailio sistema praktiškai jų neatskiria, nes šiuo atveju dviprasmybių pagal tibetiečių rašybos taisykles negali būti. Vailio sistema yra vienareikšmė, tik su viena išimtimi kombinacijai Gya (tariama kaip gja) ir  G.ya (tariama kaip ja), kas išsprendžiama antrajame variante įterpiant tašką. Pvz. གྱང 'siena' yra gyang, o གཡང་ 'bedugnė' yra g.yang.
Balsiai
Keturių balsių ženklų (čia taikomų pagrindinei raidei ཨ ) transliteracija:
Kai skiemuo neturi aiškaus balsio ženklo, raidė a atitinka numatytąjį balsį a (pvz. ཨ་ = a).
Didžioji raidė
Daugelyje ankstesnių tibetiečių rašto transliteracijos sistemų buvo taikoma tokia didžiųjų raidžių rašybos tvarka, kai didžioji raidė buvo įterpiama į žodžio vidurį. Taip žymėta šaknyje esanti raidė, užuot ja užrašius žodžio pradžią. Tibetiečių žodynai sudaryti būtent „šakniniu“ principu, nes prefiksai dažniausiai nėra tariami. Tokiu būdu žinant šaknies raidę, galima lengviau numatyti žodžio tarimą. Tačiau tokios sistemos dažnai buvo taikomos nenuosekliai ir dažnai tik tada, kai žodis paprastai būtų rašomas su didžiąja raide pagal lotyniško teksto taisykles (pvz.sakinio pradžioje). Kadangi didžiosios raidės žodžių viduryje darė tekstus pakankamai gremėzdiškais ir mažai naudingais, nustatant žodžų tartį, ir galbūt net nereikalingais skaitytojui, gebančiam naudotis tibetiečių žodynu, Vailio sistemoje buvo priimta didžiosios raidės žodžio pradžioje rašyba pagal lotyniškąją tradiciją. Taip budistų sekta Kagyu užrašoma su didžiąja raide Bka' brgyud, o ne bKa' brgyud.
Vailio trūkumai
Pradinė Vailio sistema nėra tinkama transliteruoti visus tibetiečių rašto tekstus. Ypač ji neturi atitikmenų daugeliui tibetiečių skyrybos ženklų, nesugeba užrašyti netibetietiškos kilmės žodžių, užrašytų tibetiečių raštu (dažniausiai atėjusių iš sanskrito ir fonetinės kinų kalbos). Todėl įvairūs mokslininkai konkretiems transliteracijos atvejams yra priėmę kai kuriuos susitarimus.
Virdžinijos universitete sukurta standartinė išplėstinė Vailio sistema (EWTS), pritaikyta išvengti minėtų trūkumų. Trūkstamiems ženklams užrašyti ji naudoja didžiąsias raides ir lotyniškąją skyrybą. Keletas programų, įskaitant tibetietiškų ženklų įvedimo Tise, šiuo metu naudoja šį Vailio standartą, leidžiantį spausdinti lotyniškąja klaviatūra tibetiečių rašmenis be apribojimų, tarp jų ir visą Unicode tibetiečių ženklų rinkinį.
Kadangi Vailio sistema nėra intuityvi naudoti kalbininkams, nežinantiems tibetiečių kalbos, Tibeto istorinės fonologijos straipsniuose yra siūlymų sukurti naują transliteracijos sistemą, paremtą tarptautine fonetine abėcėle.
Noras stebėti
Siužetas
Kristina – gyvena turtingą ir nerūpestingą gyvenimą, ji viskuo aprūpinta savo vyro, gydytojo Diego. Šio draugas Andrėja rodo moteriai savo prielankumą ir galiausiai Kristina sulaužo ištikimybę. Kurį laiką ją kankina kaltė, tačiau ryšys su meilužiu tampa vis stipresnis. Andrėja nusiveda ją į bordelį, kuriam vadovauja jam artima Frančeska. Čia jis priverčia Kristiną atsiduoti kitam vyrui. Pradžioje moteris priešinasi, tačiau vėliau vis daugiau praleidžia laiko bordelyje. Frančeska, pavydėdama pernelyg artimo jos ryšio su Andrėja, atskleidžia šiai paslaptį: visa ši situacija sugalvota jos vyro Diego, kuris ateina slapta stebėti, kaip jo žmona santykiauja su kitais vyrais.
Celiašai
Celiašai – taip vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:
Mykolas Pečeliūnas
Mykolas Pečeliūnas, (1908 m. gruodžio 29 d. Naujasodžio kaime, Kauno apskritis, Kauno gubernija – 2008 m. lapkričio 27 d. Panemunėje; palaidotas Kulvoje) – Lietuvos ir Lenkijos tarnautojas, Štuthofo koncentracijos stovyklos kalinys.
Biografija
1930 m. baigė Kauno mokytojų seminariją, vėliau studijavo geografiją Kauno Vytauto Didžiojo universitete. Išklausęs privalomą kursą, diplomo nesigynė, o stojo mokytis ekonomikos toje pačioje aukštojoje mokykloje ir studijavo tris semestrus. Nuo 1934 m. dirbo Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmuose.
Antrojo pasaulinio karo pradžioje Kaune dalyvavo 1941 m. sukilime. 1943 m. kovo 16 d. kartu su kitais lietuvių inteligentais buvo nacistinės Vokietijos gestapo areštuotas ir išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. Ištvėrė sunkias kalinimo sąlygas, daug padėjo kartu kentėjusiam kunigui Alfonsui Lipniūnui. 1945 m. kovo 12 d. stovyklą išvadavo Raudonoji armija. Kartu su kitais jis buvo priskirtas padėti gydytojams teikiant medicininę pagalbą buvusiems kaliniams. Siautėjo vidurių ir dėmėtosios šiltinių epidemijos, šiomis ligomis persirgo ir M.Pečeliūnas.
Po to, kaip pensininkas, apsigyveno Senelių namuose Gdanske, 2008 m. buvo perkeltas į Kauno Panemunės senelių namus, kur ir mirė.
Kasper Dolberg
Kasperas Dolbergas Rasmusenas (, g. 1997 m. gegužės 20 d.) – futbolininkas, Danijos rinktinės gynėjas.
Karjera
Gimė ir augo Silkeborge. Futbolo paslapčių mokėsi GFG Voel, o vėliau Silkeborg IF ir AFC Ajax jaunimo ekipose.
Meta Platforms
„Meta Platforms, Inc.“ arba „Meta“ (anksčiau – „Facebook, Inc.“ ) – JAV tarptautinis technologijų konglomeratas, įkurtas Menlo Parke, Kalifornijoje. Meta siūlo įvairius produktus ir paslaugas, įskaitant „Facebook Messenger“, „Facebook“, „Instagram“, „WhatsApp“ – vienas populiariausių socialinių žiniasklaidos ir internetinės telefonijos paslaugas pasaulyje.
Staubunas
Staubùnas – agromiestelis pietryčių Baltarusijoje, 33 km į šiaurės rytus nuo Vetkos, pasienyje su Rusija.
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo kaimas ir palivarkas, Staubuno valsčiaus centras Rahačovo apskrityje.
Kasper Dolberg
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Silkeborg IF ir jame žaidė 2014–2015 m.
Perėjo į AFC Ajax ir 2016–2019 m. atstovavo šiam klubui.
Meta Platforms
2012 m. kompanija paskelbė pirminį viešąjį siūlymą ir žengė į NASDAQ akcijų biržą pritraukdama 16,4 mlrd. kapitalo. Ji tuo metu buvo įvertinta kiek daugiau nei 100 mlrd. JAV dolerių. Tais pačiais metais kompanija įsigijo „Instagram“ programėlę už 1 mlrd. JAV dolerių, o 2014 m. – „WhatsApp“ programėlę už 19 mlrd. JAV dolerių. Tai viena vertingiausių kompanijų pasaulyje, kurios rinkos kapitalizacija 2022 m. sausio mėn. siekė 1 trln. JAV dolerių.
Kasper Dolberg
Karjera
2019 m. rugpjūčio 29 d. pasirašė sutartį su prancūzų OGC Nice.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2016 m.
Euro 2020 čempionate pelnė du įvarčius aštuntfinalio rungtynėse prieš Velsą, kurios baigėsi 4:0 danų naudai.
Meta Platforms
Istorija
2012 m. sausio 1 d. „Facebook“ paskelbė pirminį viešą siūlymą (IPO), kurio metu ji tikėjosi surinkti 5 mlrd. JAV dolerių. Tuo metu bendrovė turėjo 845 mln. aktyvių vartotojų ir socialinio tinklo „Facebook“ svetainėje vartotojai kasdien paspausdavo „patinka“ (angl. like) ir pakomentuodavo apie 2,7 mlrd. kartų.
Draudėjai vieną „Facebook“ akciją įvertino 38 JAV doleriais už vienetą, o visa bendrovė įvertinta 104 mlrd. JAV doleriais. Tai yra didžiausias naujai susikūrusios įmonės vertės vertinimas. Likus vienai dienai iki IPO „Facebook“ paskelbė, kad dėl didelės paklausos bus parduodama 25% daugiau akcijų nei buvo planuota. Šis IPO tapo trečiu didžiausiu JAV istorijoje, surinkusiu 16 mlrd. JAV dolerių kapitalo (šiek tiek aplenkdamas „AT&T Wireless“ ir nedaug atsilikdamas nuo „General Motors“ ir „Visa“). Po IPO bendrovės vertė buvo didesnė nei daugumos didžiųjų JAV korporacijų – „Facebook“ aplenkė „Amazon“, „McDonald's“, „Disney“ ir „Kraft Foods“ ir Markui Zakerbergui priklausančių akcijų vertė pakilo iki 19 mlrd. JAV dolerių. „The New York Times“ teigė, kad šis įvertinimas įrodo, jog „Facebook“ neturės problemų su reklamuotojų pritraukimu, o investuotojai įmonės akcijas pradėjo matyti kaip „privalomas turėti“ (angl. must-own stock). Po IPO, Markui Zakerbergui liko 22 % įmonės ir 57 % balsavimo akcijų.
Prekyba akcijomis prasidėjo 2012 m. gegužės 18 d., tačiau buvo atidėta dėl „Nasdaq“ kilusių techninių trikdžių. Tą dieną akcijų kaina sunkiai laikėsi virš IPO kainos. Dienos pabaigoje vienos akcijos vertė siekė 38,23 JAV dolerius. Šios akcijos kainos palaikymui draudėjai buvo priversti supirkti „Facebook“ akcijas. Finansinė spauda akcijų prekybos pradžią pavadino nusivylimu. Nepaisant to, įmonės akcijos pasiekė naują IPO akcijų pardavimų rekordą. 2012 m. gegužės 25 d. baigėsi pirmoji akcijų prekybos savaitė. Akcijos kaina savaitės pabaigoje siekė vos 31,91 JAV dolerį – 16,5 % vertės nuosmukis lyginant su pradine kaina.
2012 m. gegužės 22 d. „Wall Street's Financial Industry Regulatory Authority“ reguliatoriai pranešė, kad buvo pradėtas tyrimas dėl bankų, draudusių „Facebook“, nesąžiningo informacijos dalijimosi su visuomene. Masačusetso užsienio reikalų ministras Viljamas Galvinas (William Galvin) pašaukė „Morgan Stanley“ į teismą dėl tos pačios priežasties. Kaltinimai tarp kai kurių investuotojų sukėlė „įniršį“, o šie nedelsiant pateikė ieškinius. Vienas šių ieškinių – grupinis ieškinys, pareiškęs daugiau nei 2,5 mlrd. JAV dolerių vertės nuostolių dėl IPO. „Bloomberg“ teigė, kad mažmeniniai investuotojai prarado apie 630 mln. JAV dolerių dėl „Facebook“ akcijų vertės nuosmukio.
2018–2020 m.: „Metavisata“
2018 m. bendrovės „Oculus“ vedėjas Džeisonas Rubinas (Jason Rubin) „Facebook“ vadovams nusiuntė savo viziją 50 puslapių ilgio dokumente, pavadinimu „Metavisata“ (angl. „The Metaverse“). Rubinas pripažino, kad „Facebook“ virtualiosios realybės verslas neįgijo laukiamų rezultatų, nepaisant šimtų milijonų JAV dolerių, investuotų į turinį, skirtą ankstyviesiems naudotojams. Jis taip pat ragino įmonę greitai įgyvendinti ir investuoti į viziją, kad „HTC“, „Apple“, „Google“ ir kiti VR srities konkurentai būtų išstumti iš rinkos. Jis ragino bendrovę kuo skubiau sukurti „metavisatą“, kad išvengtų varžovų „reikšmingų pasiekimų VR versle“.
2019 m. gegužės mėn. „Facebook“ įkūrė naują bendrovę pavadinimu „Libra Networks“, kad galėtų išvystyti savo stabilią kriptovaliutą. Vėliau buvo pranešta, kad „Libra“ buvo palaikoma didžiųjų finansų įmonių – „Visa“, „Mastercard“, „PayPal“ ir „Uber“. Iš šių įmonių buvo tikimasi 10 mln. JAV dolerių investicijų naujos kriptovaliutos, pavadinimu „Libra“, išleidimui. Priklausomai nuo to, kada „Libra“ gaus Šveicarijos finansų rinkos priežiūros institucijų leidimą veikti kaip mokėjimo paslaugų teikėja, „Libra Association“ planavo išleisti kriptovaliutą 2021 m. Bendrovė buvo pervadinta į „Diem“, tačiau 2022 m. sausio mėn. ji buvo uždaryta ir parduota po pasipriešinimo iš valdžios reguliatorių ir visuomenės.
COVID-19 pandemijos metu internetinių paslaugų vartojimas, įskaitant ir „Facebook“, išaugo pasauliniu lygiu. Markas Zakerbergas tikėjo, kad tai bus „ilgalaikis išaugimas“, kuris tęsis ir po pandemijos. „Facebook“ pradėjo samdyti darbuotojus ir nuo 48 268 darbuotojų 2020 m. kovo mėn. išaugo iki daugiau nei 87 tūkst. darbuotojų 2022 m. rugsėjį.
2021 m.: „Facebook“ tampa „Meta“
2021 m. spalio 21 d. pasirodė naujienos apie „Facebook“ planą pakeisti įmonės ženklą ir pavadinimą. 2021 m. spalio 25 d. „Earnings Call“ interviu metu Markas Zakerbergas diskutavo bendrovės viešųjų paslaugų ir jų veikimo principų kritikavimą, parodė savo itin dideles pastangas „Metavisatos“ kūrime, tačiau nepaminėjo prekės ženklo ir pavadinimo keitimo. „Metavisatos“ vizija ir persivadinimas iš „Facebook, Inc.“ į „Meta Platforms“ buvo pristatytas „Facebook Connect“ 2021 m. spalio 28 d. Pavadinimo pakeitimas atvaizduoja įmonės ilgalaikį dėmesio sutelkimą į „Metavisatos“ – virtualų tikrojo pasaulio plėtinį naudojantis socialinėmis medijomis, virtualia realybe ir papildytos realybės funkcijomis – kūrimą.
„Meta“ prekės ženklas buvo užregistruotas „didžiųjų duomenų“ mokslinės literatūros analizę suteikusios kanadietiškos bendrovės (po pirminio užpildymo 2015 m.) marketingo, reklamavimo ir kompiuterinių paslaugų tikslams JAV 2018 m. Šią bendrovę įsigijo Zakerbergo ir jo žmonos Priscilos Čen (Priscilla Chan) fondas, pavadinimu „Chan Zuckerberg Initiative“ (CZI). Po prekės ženklo pakeitimo, CZI pranešė, kad buvo nuspręsta atšaukti ankstesnį „Meta“ projektą ir perleisti visas „Meta“ teises, įskaitant ir pavadinimą, „Meta Platforms“ 2022 m. eigoje.
2022 m.–dabartis: Mažėjantis pelnas ir atleidimai
2022 m. vasario mėn. pradžioje po prekės ženklo pakeitimo, „Meta“ paskelbė didesnį, nei tikėtasi pelno smukimą 2021 m. ketvirtajame ketvirtyje. Bendrovė pranešė, kad kas mėnesį prisijungiančių vartotojų skaičius nekito ir nurodė, jog tikisi pajamų augimo sustojimo. Bendrovė taip pat tikėjo, kad priemonės, kurių „Apple, Inc.“ ėmėsi dėl vartotojų privatumo užtikrinimo kainuos apie 10 mlrd. JAV dolerių pajamų – suma lygi apie 8 % visoms „Meta Platforms“ 2021 m. pajamoms. Susitikęs su „Meta“ darbuotojais kitą dieną po to, kai buvo pranešta apie uždarbį, Zakerbergas apkaltino konkurenciją dėl vartotojų dėmesio atitraukimo, ypač dėl trumpų vaizdo įrašų platinimo platformų, tokių kaip „TikTok“.
27 % „Meta“ akcijų vertės nuosmukis pašalino apie 230 mlrd. JAV dolerių iš „Meta“ biržos vertės. „Bloomberg“ apie šį nuosmukį pasakė „[...] didingas atsitraukimas, kuris savo mastu nėra panašus į nieką, ką Vol Stritas arba Silicio slėnis yra matę“. Zakerbergas grynojo turto vertė nukrito net 31 mlrd. JAV dolerių. Zakerbergas valdo 13 % įmonės „Meta“ ir holdingas sudaro didelę dalį jo turto.
Pasak „Bloomberg News“ 2022 m. kovo 30 d. pranešimus, „Meta“ pasidalino telefono numeriais, gyvenamaisiais adresais ir IP adresais „programišiams“, apsimetusiais teisėsaugininkais, naudojantiems padirbtus dokumentus. Teisėsaugos prašymuose kartais būdavo suklastoti tikrų ar išgalvotų pareigūnų parašai. Paklaustas apie kaltinimus, „Meta“ atstovas sakė: „Mes peržiūrime kiekvieną duomenų užklausą dėl teisinio pakankamumo ir naudojame pažangias sistemas bei procesus teisėsaugos prašymams patvirtinti ir piktnaudžiavimui nustatyti.“