cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dambrauka (Lenkija)
Dambrauka arba  (, nuo 1938 m. liepos 15 d. Eibenburg, nuo 1951 m., nuo 2008 m. Dąbrówka Nowa) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. šiaurės rytų Lenkijoje, (Varmijos Mozūrų vaivadija, Geldapės apskritis, Budrių valsčius), 1 km į pietus nuo Kaliningrado srities sienos.
Naislaukis
Istorija
Panaikintas 1986 m. spalio 20 d.
Dambrauka (Lenkija)
Istorija
thumb|left|Dambraukos dvaro liekanos Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Kaimas minimas nuo 1539 m. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas, nuo 1874 m. valsčiaus ir parapijos centras. Nuo 1951 m. Varmijos Mozūrų vaivadijos, Geldapės apskrities, Budrių valsčiaus kaimas.
Gyventojai
1560 m. visi gyventojai buvo lietuviai.
Novi Skaržinas
Novi Skaržinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Brok Mali upė.
Michael Haneke
thumb|Michael Haneke Michaelis Hanekė (g. 1942 m. kovo 23 d.) – austrų kino režisierius ir scenaristas.
Hanekė iš pradžių dirbo televizijoje. Filmas „Pianistė“ (2001 m.) yra Nobelio premijos laureatės Elfriede Jelinek romano „Die Klavierspielerin“ adaptacija. Už filmus „Baltasis kaspinas“ (2009 m.) ir „Meilė“ (2012 m.) Hanekė pelnė Auksinės palmės šakelės apdovanojimą Kanų kino festivalyje.
Osoviecas (Zambruvo apskritis)
Osoviecas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Zambruvo ir apie 64 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Arturas Klinavas
Arturas Klinavas (, 1965 m. rugsėjo 5 d. Minskas), baltarusių menininkas ir rašytojas.
Nakiškėliai
Nakiškėliai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Joniškėlio, prie kelio.
Konsepsjonas (Čilė)
Konsepsjonas  – miestas centrinėje Čilėje, 430 km į pietvakarius nuo Santjago, netoli Bio Bijaus upės žiočių ir Ramiojo vandenyno. Bio Bijaus regiono ir Konsepsjono provincijos centras. Gyventojų aglomeracijoje (Talkahuanas, San Pedro de la Pasas, Lota, Tomė, Penkas ir kt.) – beveik milijonas. Tomė ir Talkahuanas – Konsepsjono avanportai prie Ramiojo vandenyno. Mašinų gamybos, naftos perdirbimo, chemijos, tekstilės, maisto pramonė. Apylinkėse kasamos akmens anglys. Yra keturi universitetai (Konsepsjono, Bio Bijaus, technikos ir katalikų).
Pensi Lipnas (Zambruvo valsčius)
Pensi Lipnas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime įsikūrusi įmonė Simon, kuri gamina sintetinį marmurą. Įmonėje dirba apie 100 žmonių. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW679.
Konsepsjonas (Čilė)
Istorija
Miestas 1550 m. įkurtas Pedro de Valdivijos, prie Bio Bio žiočių, dabartinio Penko miesto vietoje. Vėliau perkeltas į šiaurę. Kolonistiniu laikotarpiu Konsepsjonas buvo svarbus karinis punktas, ir daug kartų pultas Arauko karo metu. 1565–1573 m. – Čilės generalinės kapitonijos politinis, karinis ir administracinis centras. 1818 m. Konsepsjone paskelbta Čilės nepriklausomybė.
Al-Talaba SC
„Al-Talaba SC“ – Irako futbolo klubas iš Bagdado.
Istorija
Klubas įkurtas 1969 m.
Peter van Bohlen
thumb|Peteris Bolenas
Al-Talaba SC
Istorija
Futbolo komanda 5 k. tapo šalies čempionais. (1980–1981, 1981–1982, 1985–1986, 1992–1993, 2001–2002 m.)
Peter van Bohlen
Peteris Bolenas (, 1796 m. kovo 13 d. Vupelsas, Oldenburgas – 1840 m. vasario 6 d. Halė) – vokiečių kalbininkas, lietuvių liaudies dainų rinkėjas.
Biografija
1821-1824 m. Halės ir Bonos universitetuose studijavo sanskritą. 1825-1839 m. Karaliaučiaus universiteto profesorius. Bendravo su L. G. Rėza ir J. Foigtu.
Apibūdino sanskrito ir lietuvių kalbos bendruosius bruožus. 1830 m. P. Bolenas išleido knygą „Apie lietuvių kalbos ir sanskrito giminystę“. 1827-1835 m. Klaipėdos krašte užrašė 130 dainų, iš jų 101 su melodijomis. 59 dainos paskelbtos žurnale „Neue Preussiche Provinzial-Blätter“ (1857-1866 m.), 60 dainų – Kristiano Barčo rinkinyje „Dainų balsai“ (t. 2 1889 m.).
Kalveliai (Jurbarkas)
Kalveliai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Viešvilės, šiauriau bevardės Nemuno senvagės. XX a. pradžioje per kaimą nutiestas Tilžės-Pagėgių-Smalininkų siaurukas.
Istorija
1665 m. Kalveliai buvo pažymėti Ragainės apskrities sudarytame žemėlapyje.
Pabalvė (Šiauliai)
Pabalvė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 18 km į vakarus nuo Kuršėnų, į šiaurę kelio, Balvio ežero rytiniame krante.
Istorija
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.
Kalveliai (Radviliškis)
Kalveliai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, už 7 km nuo Baisogalos.
Bebrinės dvaras
Bebrinės dvaras  – dvaro rūmai ir parkas Aukštutinės Dauguvos savivaldybės Bebrinės valsčiaus Bebrinės kaime. Dabar rūmuose yra Bebrinės vidurinė mokykla.
Stanislovas Bohušas-Sestšencevičius
Stanislovas Bohušas-Sestšencevičius (Bauža-Sestšencevičius,, 1869 m. lapkričio 11 d. Nemenčinė – 1927 m. gegužės 24 Varšuva, palaidotas Vilniuje) – lenkas tapytojas, grafikas.
Bebrinės dvaras
Istorija
Pirmieji dvaro pastatai buvo pastatyti dar Livonijos ordino gyvavimo pradžioje. 1562 m. dvaras atiteko Kasparui Zybergui ir Zybergai dvarą valdė iki XIX a. pradžios. 1803 m. sausio 6 d. grafui Mykolui Pliateriui (1777–1862) vedus baronienę Izabelę Heleną fon Zybergą (1785–1849), dvaras iki 1920 m. priklausė Platerių-Zybergų giminei.
Dabartinių rūmų pastatą, pagal italų kilmės lenkų architekto L. Markonio (1834–1919, ) projektą pradėjo statyti Mykolo ir Izabelės sūnus Stanislovas Kazimieras Pliateris-Zybergas (1823–1895), o darbus 1896 m. baigė jo sūnus Juozapas Marijus Pliateris-Zybergas (1859–1933)
Stanislovas Bohušas-Sestšencevičius
Biografija
Kilęs ir Lietuvos bajorų Bohušų giminės. 1886-1890 m. studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje, vėliau Miunchene ir Paryžiuje. 1895 m. apsigyveno Vilniuje, įkūrė tapybos studiją. Po 1919 m. gyveno Poznanėje, Varšuvoje.
Kūryba
Nutapė buitinių kompozicijų („Turgus“ 1896 m., „Badas Vilniuje“ 1917 m., „Smuklės kiemas“ 1926 m.), portretų („Laikraščių pardavėjas“ 1916 m., „Sėdinti moteris“), peizažų. Realistiniuose, akademistiniuose kūriniuose yra impresionizmo bruožų.
Bebrinės dvaras
Istorija
Pastatyti raudonų plytų rūmai buvo dviejų aukštų su palėpe. Rūmų patalpas puošė krištolo šviestuvai, iš Paryžiaus atvežti antikvariniai baldai. Dvi svetaines ir biblioteką puošė marmuro židiniai, apie ovalų stalą stovėjo Liudviko XV laikų stiliaus kėdės, sienas puošė įvairūs gobelenai.
1921 m. rūmai buvo nacionalizuoti ir perduoti mokyklos reikmėms. 1960 m. vietoj palėpės buvo pastatytas trečias pastato aukštas.
Nakonys
Nakonys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Troškūnų.
Skubioji medicina
Skubioji medicina – medicinos sritis, apimanti visų amžiaus grupių pacientus, su ūmiomis būklėmis ar sužalojimais, kuriems reikalingas neatidėliotinas diagnozės nustatymas ir neuždelsta gydymo pradžia. Skubiosios medicinos gydytojas dažniausiai neteikia ilgalaikės ar tęstinės pacientų priežiūros paslaugų, jis diagnozuoja įvairius susirgimus ir imasi skubių intercencijų, kuriomis gelbėjami, gaivinami ir stabilizuojami pacientai. Skubiosios medicinos gydytojai dirba ligoninių skubios pagalbos ir (ar) priėmimo skyriuose, prehospitalinėje sveikatos priežiūros paslaugų grandinėje, kitose vietose, kur reikalingas pradinis skubus gydymas, rečiau – intensyvios terapijos ir reanimacijos skyriuose. Šio gydytojo darbo tikslas – diagnozuoti gyvybei pavojingas, ūmiai atsiradusias būkles, stabilizuoti pacientus ir tikslingai nukreipti tolesnei priežiūrai. Nustačius ūmią būklę pacientui, jis stabilizuojamas ir guldomas į ligoninę. Pacientams, kuriems po nuodugnaus ištyrimo ar suteikus stebėjimo paslaugą ir nenustačius ūmios, gyvybei grėsmingos patologijos rekomenduojama šeimos gydytojo priežiūra ir kontrolė, jis išleidžiamas iš ligoninės.
Istorija
Skubiosios medicinos rezidentūra Lietuvoje atsirado 2013 m. Vilniaus universitete bei Lietuvos sveikatos mokslų universitete.
Čiukčių rajonas
Čiukčių rajonas  – administracinis rajonas Rusijoje, Čiukčių autonominės apygardos rytinėje dalyje. Administracinis centras – Lavrentija.
Istorija
Rajonas įkurtas 1927 m. Nuo jo 1957 m. atskirtas Providenijos rajonas.
Gyvenvietės
Didžiausios gyvenvietės:
Tautinė sudėtis: 88,5 % – čiukčiai, 11,1 % – eskimai, 0,4 % – jukagyrai, evenai, čiuvanai, itelmenai.
Polki Teklinas
Polki Teklinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Zambruvo ir apie 66 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Adolfas Varanauskas
Adolfas Varanauskas (g. 1934 m. vasario 4 d. Paliepyje, Kaišiadorių vals. – 2007 m. sausio 12 d. Kaune) – buvęs Lietuvos lengvaatletis, olimpietis.
Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia
Eišiškių Kristaus Karaliaus Žengimo į dangų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Eišiškėse. Pamaldos laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis. miniatiūra|200px|left|Bažnyčios interjeras miniatiūra|200px|left|Bažnyčia su varpine
Ingrida Gelminauskienė
Ingrida Gelminauskienė (g. 1969 m. gruodžio 27 d. Šiauliuose) – vadybininkė.
Adolfas Varanauskas
Biografija
Mokėsi Miežonių pradžios mokykloje, 1947–1954 m. mokėsi Kaišiadorių vidurinėje mokykloje, 1954–1958 m. studijavo Kūno kultūros institute. Jį baigęs dirbo dėstytoju Lietuvos žemės ūkio akademijoje, buvo docentas (1987).
Ingrida Gelminauskienė
Biografija
1988–1993 m. Akademinio dramos teatro aktorė, 1993–1998 m. UAB „R. R. W. Medical trade” vedėja, Kosmetikos padalinio vadovė, 1998–1999 m. UAB „Nordija“ importo vadybininkė, 2000–2005 m. UAB „Oriflame kosmetika“ generalinė direktorė, nuo 2005 m. vidurio UAB „BCH Retail“ (didžiausios Baltijos šalyse veikiančios įmonių grupės „Baltic Cosmetic Holding Retail”, kuriai priklauso ir 14 m. Lietuvoje veikiantis plačiausias kosmetikos bei parfumerijos parduotuvių tinklas "Sarma“) generalinė direktorė Baltijos šalims, SIA „Douglas Baltic" valdybos pirmininkė.
Vyras Simonas (g. 1968 m.), nekilnojamojo turto vadybininkas.
Adolfas Varanauskas
Biografija
Palaidotas Petrašiūnų kapinėse Kaune.
Sporto pasiekimai
A. Varanauskas visą savo gyvenimą paskyrė sportui. Dar besimokydamas mokykloje jis domėjosi žaidimais, vėliau lengvąja atletika, plaukimu. Daugiausiai pasiekė rutulio stūmime (4 kartus gerino Lietuvos rutulio stūmimo rekordą). Taip pat vieną kartą gerino kūjo metimo Lietuvos rekordą. Jo rezultatai: rutulys - 18,43 m., diskas - 48,87 m. 4 kartus dalyvavo SSRS tautų spartakiadose (1963 m. spartakiados čempionas). 1964 m. Tokijo olimpinėse žaidynėse užėmė 8 vietą.
Pasižymėjo kaip universalus sportininkas: žaidė Kauno „Akademiko“ krepšinio komandoje, pretendavusioje patekti net į TSRS pirmenybes, dalyvavo varžybose šuoliuose su slidėmis nuo tramplino, tinklinyje (jis buvo priimtas į šią specialybę KKI pirmąjį kursą), badmintone, stalo tenise, lengvosios atletikos mėtymų rungtyse. Buvo Lietuvos krepšinio, vandensvydžio, sunkumų kilnojimo čempionu.
A. Varanauskas pasižymėjo ir kaip treneris. Žymiausieji auklėtiniai: rutulio stūmikas Arūnas Vitkevičius, Europos jaunimo čempionatų prizininkas, Rimantas Plungė, 1972 m. Miuncheno olimpinių žaidynių dalyvis.
1959 ir 1963 m. pripažintas Geriausiu Lietuvos sportininku. 2001 m. išrinktas į geriausių šimtmečio vyrų lengvaatlečių dešimtuką. Už aukštus sportinius laimėjimus, didžiulį indėlį sportinėje, pedagoginėje veikloje pelnė daugybę apdovanojimų.
Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia
Istorija
Pirmoji bažnyčia pastatyta 1389 m. Ji iki 1433 m. perstatyta. Iki 1440 m. pastatyta kita bažnyčia. Kol 1522 m. prie kelio Vilnius-Rūdininkai pastatyta nauja, parapinė bažnyčia buvo senoji.
Eitminiškių šv. Antano Paduviečio bažnyčia
'''Eitminiškių šv. Antano Paduviečio bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Eitminiškių kaime, 9 km į šiaurės vakarus nuo Nemenčinės, Nemenčios (Neries dešiniojo intako) dešiniajame krante. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba.
Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia
Istorija
1524 m. minima parapinė mokykla; parapija paskirta Trakų prepozitui, kuris įpareigotas Eišiškėse išlaikyti 2 lietuviškai mokančius vikarus. Rusijos kariuomenė 1655 m. nusiaubė Eišiškes. Matyt tada sudegė abi bažnyčios.
Eitminiškių šv. Antano Paduviečio bažnyčia
Šalia stovi Eitminiškių koplyčia.
Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia
Istorija
1663 m. atstatyta parapijos bažnyčia. 1706 m. per Švedijos kariuomenės sukeltą miestelio gaisrą ji sudegė, 1707 m. atstatyta. 1711 ir 1765 m. dar minima filinė Eišiškių bažnyčia. 1766 m. restauruota parapinė. 1770 m. pastatyta klebonija. Iki 1782 m. suremontuota varpinė, pastatyta prieglauda.
Pagal inžinieriaus Teodoro Narbuto projektą 1847–1852 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1905 m. konsekravo vyskupas Eduardas Ropas. XIX a. Eišiškių parapija gerokai lenkinta. 1905 m. daugiau kaip 10 jos kaimų dar buvo lietuviški. 1912 m. bažnyčioje lietuvių kalba sakyti tik 6 pamokslai per metus.
Karjeros dienos
Karjeros dienos – populiarus pavadinimas renginiams, dažniausiai susijusiems su jaunimo (studentų) įdarbinimu. Karjeros dienas paprastai organizuoja universitetų studentų atstovybės, įdarbinimo ir karjeros organizacijos ar institucijos, nevyriausybinės dažniausiai jaunimo organizacijos.
Renginiuose dalyvauja potencialūs darbdaviai bei įdarbinimo galimybėmis besidomintys asmenys. Pastariesiems suteikiama galimybė susipažinti su darbo rinka, užmegzti ryšius su potencialiais darbdaviais, kartais vietoje susitarti dėl įdarbinimo. Karjeros dienose dalyvaujančios įmonės savo ruožtu gauna galimybę rasti perspektyvių darbuotojų. Į programą neretai įtraukiamos su darbo paieška susijusios paskaitos ir seminarai, kitos interaktyvios programos dalys.
Eišiškių Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia
Architektūra ir dailė
Bažnyčia neoklasicistinė, kryžminio plano, bebokštė, su portiku, bokšteliu. Vidus bazilikinis, 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais skliautais. Šventoriuje stovi mūrinė varpinė. Aukšta varpinė (40 m) su dvejais vartais iš šonų – reta architektūroje kompozicinė jungtis. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Bažnyčioje – daug dailės paminklų. Vertingiausi XVIII–XIX a. paveikslai – kunigo R. Kalinovskio portretas, „Kristaus žengimas j dangų“ ir „Marija“- respublikinės reikšmės paminklai. Šventoriuje pastatyta skulptūra „Palaiminimas“.
Eitminiškių šv. Antano Paduviečio bažnyčia
Istorija
Eitminiškės 1685 m. paskirtos Vilniaus misionieriams. Manoma, kad tada jie pastatė koplyčią. Ją Rusijos valdžia 1866 m. uždarė.
Magnetinio izoliavimo branduolių sąlaja
Magnetinio izoliavimo branduolių sąlaja – būdas išgauti branduolių sąlajos energiją, kuris paremtas plazmos būsenos kuro izoliavimu magnetiniais laukais. Tai vienas iš dviejų pagrindinių būdų branduolių sąlajos energijai gauti (kitas – vidinio izoliavimo branduolių sąlaja).
Eitminiškių šv. Antano Paduviečio bažnyčia
Istorija
1922 m. įkurta parapija. 1924 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. Į Eitminiškės klebonauti 1934 m. paskirtas kunigas Ambraziejus Jakavonis (1886–1944), lietuvių visuomenės veikėjas. Spaudoje skelbta A. Jakavonio žūties data, 1943 m. balandžio 25 d., kai per Šv. Velykas į kleboniją įsiveržęs Armijos Krajovos būrys jį išsivedė ir nežinomoje vietoje nužudė, pagal išlikusius dokumentus ir liudijimus patikslinta – 1944 m. balandžio 11 arba 12 d. . Kunigo atminimui 1988 m. šventoriuje pastatytas paminklinis akmuo (arch. Napalys Kitkauskas).
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė, stogo priekis pridengtas iškelta siena su trikampiu frontonu. Apsidė penkiasienė, prieangis atviras. Zakristijos žemos, priglaustos. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Magnetinio izoliavimo branduolių sąlaja
Prancūzijoje ruošiamo statyti branduolių sąlajos reaktoriaus ITER veikimas paremtas šiuo būdu. Plazmos izoliavimui bus naudojamas tokamakas.
Branduolių sąlajos metu yra sujungiami lengvi atomų branduoliai (pvz., vandenilio) į sunkesnius, pavyzdžiui, helį. Tam, kad tarp branduolių būtų įveikta elektrostatinė stūma, jie turi turėti itin aukštą temperatūrą, siekiančią kelias dešimtis milijonų laipsnių. Šiose sąlygose atomai nebėra neutralūs, o egzistuoja plazmos būsenoje.
Magnetinio izoliavimo branduolių sąlaja – būdas sukurti šias sąlygas (žr. Losono kriterijus), reikalingas sąlajos energijai išgauti, pagrįstas plazmos elektriniu laidumu, siekiant ją suvaldyti magnetiniu lauku.
Karolis Bohdanovičius
Karolis Bohdanovičius (, 1864 m. lapkričio 29 d. Ludzoje dab. Latvija – 1947 m. birželio 5 d. Varšuva, palaidotas Povonzkų kapinėse) – lietuvių kilmės lenkų geologas, geografas ir keliautojas.
Biografija
Vadovavo aukso paieškų ekspedicijai Ochotsko jūroje, Kamčiatkoje, Čiukčių pusiasalyje, Aliaskoje, Kalifornijoje. Baku apylinkėse ir Prieškaukazės vakaruose tyrė naftos telkinius, Kaspijos jūroje, Irane, Turkmėnijoje – cinko ir alavo, Portugalijoje, Ispanijoje – aukso, volframo ir cinko rūdų telkinius.
Svarbiausias veikalas: Pasaulio mineralinės žaliavos (Surowce mineralne świata 4 t. 1951-1953 m.).
Kalveliai (Ukmergė)
Kalveliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Deltuvos.
Nakotai
Nakotai – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kražių.
Al-Mina'a SC
Istorija
Klubas įkurtas 1931 m. žaidė Premjer lygoje.
Jonavos Raimundo Samulevičiaus progimnazija
Raimundo Samulevičiaus progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Chemikų g. 140, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190303343. Steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.
Istorija
1987 m. pradėta statyti Jonavos 6-oji vidurinė mokykla. 1988 m. rugsėjo 1 d. ji atvėrė duris 727 mokiniams. Mokytojų kolektyvą sudarė 44 pedagogai, jų amžiaus vidurkis – 35 metai. 1990 m. pavasarį mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą. Dvyliktą klasę baigė 12 mokinių. Pirmos laidos auklėtoja buvo biologijos mokytoja Žiedrūna Jurgutienė.
1997 m. rugsėjo 3 d. mokyklai suteiktas kraštiečio dramaturgo Raimundo Samulevičiaus (1937–1981) vardas. Tais pačiais metais įkurtas mokyklos muziejus. 2001 m. mokyklą baigė paskutinė – dvylikta abiturientų laida (47 abiturientai).
Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla tapo pagrindinė. 2001 m. mokykla įtraukta į UNESCO asocijuotų mokyklų tinklą. 2001 m. mokykla įtraukta į sveikatą stiprinančių mokyklų tinklą. Nuo 2001 m. mokykla dalyvauja Mokyklų tobulinimo programoje.
Mokyklos herbo autorė – moksleivė Vida Pranevičiūtė.
Direktoriai
thumb|Naujasis J. Vareikio ir R. Samulevičiaus mokyklų stadionas thumb|
Elementarusis krūvis
Elementarusis krūvis (žymimas e) – elektros krūvis, nešamas vieno protono. Tai viena iš pagrindinių fizikinių konstantų ir yra elektros krūvio matavimo vienetas atominių matavimo vienetų sistemoje. Elementarusis krūvis lygus:
Pirmasis elementariojo krūvio vertę 1909 m. apskaičiavo JAV fizikas Robert Andrews Millikan. Nuo to laiko šis dydis laikomas nedalomu. Pagal praėjusio amžiaus 7-ame dešimtmetyje iškeltą kvarkų modelio teoriją laikoma, jog kvarkai turi trupmeninius elektros krūvius (lygius +⅔ ir –⅓ elementaraus krūvio e), tačiau pastarieji egzistuoja tik dalelėse su sveiku krūviu. Dėl to, jog kvarkai dar nebuvo aptikti kaip pavienės dalelės, bei dėl istorinių priežasčių jie nelaikomi elementariaisiais krūviais.
Carga eléctrica
Irena Parnavienė
Irena Rusilaitė–Parnavienė (1936 m. rugsėjo 5 d. Petriškiuose, Krekenavos vals., Panevėžio aps. – 2010 m. rugpjūčio 3 d. Kėdainiuose) – pedagogė, etnografinio ansamblio vadovė, tautosakininkė, mėgėjų teatro aktorė, renginių vedėja, Trakų ir Kėdainių visuomenininkė.
Biografija
Irena Parnavienė pradėjo mokytis Šeteniuose pradinėje mokykloje, vėliau Kėdainiuose lankė Mergaičių gimnaziją, 1954 m. baigė 2–ąją vidurinę mokyklą. 1958 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Po lietuvių kalbos ir literatūros studijų pradėjo dirbti mokytoja Balninkų vidurinėje (Molėtų raj.), Kavarsko vidurinėje (Anykščių raj.) mokyklose, vėliau – Trakų internatinėje sporto mokykloje direktoriaus pavaduotoja, šio rajono kultūros rūmų, Vilniaus mokytojų tobulinimosi instituto darbuotoja.
Veikla
Irena Parnavienė buvo viena iš Trakų karališkojo rūmų teatro įkūrėjų, aktorė, prisidėjo prie pirmųjų mėgėjų teatrų festivalių „Kanapė“ organizavimo. Buvo daugelio kitų kultūrinių renginių ir švenčių organizatorė, edukacinių programų kūrėja, vedė liaudies ansamblių koncertus (tarp kitų – Jurgio Gaižausko vadovaujamos „Galvės“ programas).
Baigusi aktyvią darbinę veiklą, 1995 m. išvyko į Kėdainius, kur įsijungė į vietos kultūrinį gyvenimą. Vedė Lietuvos aklųjų ir silpnaregių sąjungos vietinio skyriaus kultūrines programas, su jomis dalyvavo šv. Juozapo parapijos, Kėdainių kultūros centro veikloje. 1997–2010 m. vadovavo etnografinio ansamblio „Temela“ kolektyvui, su kuriuo dalyvavo daugelyje liaudies švenčių. Gaivino krašto senuosius papročius, rinko smulkiąją tautosaką, savo bei vadovaujamo ansamblio autentiškų kūrinių įrašė į kompaktines plokšteles.
Palaidota Kėdainių Kauno gatvės kapinėse.
Kalveliai (Zarasai)
Kalveliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Avilių II.
Ježio Giedroico literatūrinė premija
Ježio Giedroico literatūrinė premija – Baltarusijos literatūrinė premija, teikiama už geriausią praėjusių metų prozos knygą baltarusių kalba. Premija pavadinta lenkų politiko, publicisto Jurgio Vladislovo Giedraičio (Jerzy Giedroyc) vardu.
Streptococcus pneumoniae
Streptococcus pneumoniae – streptokokų (Streptococcus) genties bakterijų rūšis. Dar vadinama pneumokokais.
Tai gram-teigiamos bakterijos, svarbus žmogaus patogenas.
Sukeliamos ligos
Kaip pagrindinė plaučių uždegimo priežastis šios bakterijos buvo identifikuotos XIX a. pabaigoje. Neskaitant pavadinimą atitinkančių ligų, jos gali sukelti ir kitas, įskaitant ūmų sinusitą, meningitą, osteomielitą, septinį artritą, endokarditą ir kt.
Bakterijos gali būti sveikų žmonių nosiaryklėje (apie 5-10 % visų suaugusiųjų, 20-40 % vaikų), ypatingai aplinkose, kur žmonės praleidžia daug laiko arti vienas kito (gydymo palatose, kareivinėse). Bakterijos prikimba prie nosiaryklės ląstelių, infekcija atsiranda tik tada, kai bakterijos pernešamos į tam tikrus nosiaryklės regionus (pvz., sinusus). Plaučių uždegimas prasideda, jei bakterijos patenka į plaučius ir nėra sunaikinamos. Dėl savo polisacharidinės kapsulės bakterijos atsparios fagocitozei, ir jeigu organizme nėra atitinkamų antikūnių, alveolių makrofagai negali pilnai jų sunaikinti, dėl ko infekcija gali išplisti per kraują.
S. pneumoniae sukeliamos ligos gydomos antibiotikais, profilaktikai naudojamos vakcinos.
Vadeikiai
Vadeikiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Raudėnų, prie kelio.
Istorija
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.
Nakraušiūnai
Nakraušiūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Karčemų.
Oilerio-Maskeronio konstanta
Oilerio–Maskeronio konstanta (kartais vadinama tiesiog Oilerio konstanta) – matematinė konstanta, dažnai figūruojanti matematinėje analizėje ir skaičių teorijoje. Paprastai ji žymima mažąja graikiška raide (\gamma). Konstantą pirmą kartą įvedė Leonardas Oileris 1734 metais. Tada jis ją pažymėjo C ir O raide. 1790 metais italų matematikas Lorenco Maskeroni apskaičiavo 32 šios konstantos reikšminius skaitmenis. Žymėjimas \gamma atsirado vėlesniais laikais, greičiausiai dėl šios konstantos ryšio su gama funkcija. Jį pirmasis panaudojo vokiečių matematikas Karlas Antonas Bretšneideris 1835 metais.
Oilerio–Maskeronio konstanta apibrėžiama kaip harmoninės eilutės ir natūrinio logaritmo skirtumo riba:
Čia, yra didžiausias sveikas skaičius, gaunamas atmetus trupmeninę jo dalį.
50 pirmų šios konstantos reikšminių skaitmenų yra tokie:
Kol kas neįrodyta ar \gamma tai algebrinis skaičius, ar transcendentinis skaičius. Iš esmės net nėra žinoma ar \gamma yra iracionalusis skaičius. \gamma konstantos pasirodymas daugelyje matematinių sąryšių kaip tik ir kelia abejones apie jos iracionalumą.
Dainora Alšauskaitė
1995 m. D. Alšauskaitė baigė Zarasų 2–ąją vidurinę mokyklą.
Sporto pasiekimai
2004 m. ji sėkmingai dalyvavo Europos orientavimosi sporto čempionate, vykusiame Roskildėje (Danija). Tai buvo vienas iš Pasaulio taurės varžybų etapų. Čia D. Alšauskaitė vidutinio nuotolio trasoje iškovojo sidabro medalį. Ji 5,3 km su 21 kontroliniu punktu trasoje sugaišo 30 min. 24 sek., nuo nugalėtoja tapusios norvegės Hanne Staff atsilikdama vos 26 sek. Tai buvo pirmas vasarą suaugusiųjų asmeninėse varžybose laimėtas medalis Lietuvos orientavimosi sporto istorijoje.
D. Alšauskaitės atstovaujami klubai: Švedijos „OK Ravinen“, Vilniaus „OS Ąžuolynas“.
Darbdavys
Darbdavys – darbo teisinių santykių subjektas, įdarbinantis asmenis (darbuotojus). Darbdaviu gali būti fizinis asmuo, taip pat įmonė, įstaiga, organizacija ar kita organizacinė struktūra (nepaisant nuosavybės formos, teisinės formos, rūšies bei veiklos pobūdžio), turinčios darbinį teisnumą ir veiksnumą (LR DK 16 str.). Darbdavio (fizinio asmens) teisnumą ir veiksnumą reglamentuoja darbo įstatymai, Civilinis kodeksas.
Istoriškai, 1854 m. darbdavys buvo apibrėžiamas kaip kažkas kas „leidžia sau dirbti, darbą užsako ir už jį užmoka“. Šis apibrėžimas dabar būtų pernelyg platus, nes papildomai apribojama jog darbdaviui teikiamos paslaugos negali būti atskiro, nepriklausomo verslo dalis. Kai kada tai nebūna labai aišku, ir, pavyzdžiui, pateikiama dvidešimt kriterijų, kuriais remiantis prireikus sprendžiama ar subjektas yra darbdavys (tokių kaip ar dirbama tik jam vienam, ar fiksuotos darbo valandos, ar jis gali atleisti darbuotoją, ar parūpina visus įrankius bei medžiagas, ar darbas vyksta jo patalpose, ar pakankamai smulkmeniškai vadovauja ir kitų panašių). Darbdavys turi daug valdžios. Palyginus mažiau valdžios turintis subjektas yra klientas, kuriam nepriklausomas verslas teikia paslaugas.
Taip pat skaitykite
Lietuvos verslo darbdavių konfederacija
雇用 僱傭
Al-Bahri SC
Istorija
Klubas įkurtas 1976 m. Žaidė Premjer lygoje.
Nakrošiūnai
Nakrošiūnai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Žeimelio.
Endriejavo šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia
'''Endriejavo šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Endriejavo miestelyje, prie Žemaičių plento.
Parapijos teritorijoje yra Žadeikių šv. Jono Krikštytojo koplyčia, Žvaginių piliakalnio koplyčia, Ablingos Lurdas.
Istorija
Vaitkaičiai, arba Endriejavas, 1778 m. atiteko Jorūdams. Viktoras ir Agnieška Jorūdai koplyčiai (manoma, kad ji 1780 m. perstatyta) dovanojo valaką ir 8 margus žemės, 1000 talerių; įkurta parapija. XIX a. pirmojoje pusėje veikė parapinė mokykla. 1861 m. pastatyta varpinė. 1862 m. įsigytas Maskvoje nulietas varpas buvo didžiausias Žemaičių vyskupijoje. 1862 m. bažnyčia atnaujinta. 1888 m. audra nugriovė bažnyčios bokštą (atstatytas ankstesnės formos). 1909–1911 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.
Pirmąją II Pasaulinio karo dieną Lietuvoje, 1941 m. birželio 22 d., senoji bažnyčia sudegė per bombardavimą. 1943 m. šalia paskubomis iš kareiviškų barakų suręsta kita, kuri šiuo metu išlikusi Gėlių g. 17. Joje vėliau ir vyko visos religinės apeigos. Sovietmečiu sudegusios bažnyčios vietoje (dab. Gėlių g. 19) buvo pastatyti kultūros namai. Po Atgimimo jie buvo perleisti parapijai, tapo naujaisiais vietos tikinčiųjų maldos namais.
Medinė „barakinė“ bažnytėlė šiuo metu tarnauja tik kaip šarvojimo bažnyčia, ten pat vyksta ir laidojimo apeigos, karstas keliauja tiesiai į kapines.
Rekonstrukcija
2012–2013 m. buvę kultūros namai buvo rekonstruoti pagal Irenos Slavinskaitės-Prapuolenienės suprojektuotą Endriejavo bažnyčios atnaujinimo projektą. Dėl lėšų stokos atsisakyta architekto iš Kalifornijos Rimo Muloko sudėtingesnės bažnyčios atnaujinimo vizijos. Pastatyta 15 m aukščio plieninė varpinė, į ją įkeltas kone dvi tonas sveriantis senasis, dar 1862 m. už parapijiečių aukas nulietas varpas. Pačią varpinę kaunietė architektė papuošė trimis skydais su Vyčio kryžiumi, o virš jos iškilo gelsvos spalvos kryžius, pagamintas iš plieno. Senojo šventoriaus sienoje išmūryti Endriejavo herbe pavaizduoti arkiniai vartai. Sakralinį vaizdą bažnyčiai suteikė portikas. Suprojektuotas ir atkurtas 1941 m. sudegusios bažnyčios bokštas, tačiau jam, kaip ir likusiems gerbūvio, fasado darbams užbaigti nebeliko lėšų.
Kalveliai (Marijampolis)
Kalveliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Marijampolio. Kalvelių seniūnaitija.
Bonitetas
Bonitetas ( 'gerumas, gera kokybė') – miško medyno našumo, augimo sąlygų gerumo rodiklis.
Nustatomas pagal tam tikro amžiaus medžių aukštį. Miško augimo sąlygos ir medynų produktyvumas vertinamas pagal bonitetines klases. Jos gali būti santykinės ir absoliutinės:
Bonitavimas dar gali būti atliekamas pagal dirvožemių derlingumą ir jų žolinę dangą, normalių medynų vidutinį metinį tūrio prieaugį, 100 stambiausių 100 m. amžiaus medžių 1 ha aukštį ir kita. Bonitetinės skalės pateikiamos lentelių, grafikų ir formulių pavidalu.
Buivydžiai (reikšmės)
Buivydžiais vadinamos gyvenvietės:
Saulius Katuoka
Saulius Katuoka (g. 1950 m. balandžio 10 d. Anykščiuose) – teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas, tarptautinės jūrų teisės specialistas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius.
Biografija
1956 m. iki 1967 m. Saulius Katuoka mokėsi Anykščių Jono Biliūno vidurinėje mokykloje, baigė vientisąsias vienpakopes teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete (1970–1975 m.), teisės aspirantūrą (1977–1980 m.). Saulius Katuoka apgynė disertaciją ”Valstybių bendradarbiavimo Baltijos jūroje tarptautiniai teisiniai pagrindai” (1981 m.), jam suteiktas teisės mokslų kandidato laipsnis (LMT nostrifikuotas į socialinių mokslų teisės krypties daktaro laipsnį). Nuo 1997 m. gegužės iki 1997 m. birželio mėn. stažavosi Briuselio laisvajame universitete (Belgija), 1998 m. Nicos universitete (Prancūzija).
Po doktorantūros Saulius Katuoka dirbo VU Teisės fakultete bei MRU Teisės fakultete. Buvo asistentas, mokslo darbuotojas, lektorius (1980–1981 m.), docentas (1981–1997 m.), Konstitucinės teisės katedros (1990–1997 m.), Tarptautinės teisės ir žmogaus teisių apsaugos katedros (1997–2002 m.), Tarptautinės ir ES teisės katedrų vedėjas (1997–2002 m.), MRU TF Tarptautinės ir ES teisės instituto direktorius (2002–2006 m.), Tarptautinės teisės katedros vedėjas(nuo 2006 m.), MRU profesorius (nuo 2001 m.). 2020 m., MRU senato nutarimu, už indėlį kuriant moderniąją Lietuvos valstybę, tarptautinės ir Europos Sąjungos studijų ir tyrimų plėtrą universitete bei jaunosios kartos ugdymą, S. Katuokai suteiktas MRU garbės profesoriaus vardas.
Nuo 2002 m. S. Katuoka yra Europos Sąjungos ateities Lietuvos forumo viceprezidentas, Lietuvos žmogaus teisių centro tarybos pirmininkas (1994 m.) , Lietuvos Respublikos ekspertas Europos Taryboje rinkimų klausimais (nuo 2003 m.).
Vedęs, žmona Danutė, valstybės tarnautoja.
Pasaulinis korupcijos barometras
Pasaulinis korupcijos barometras (angl. Global Corruption Barometer) – pasaulinio masto tyrimas apie požiūrį į korupciją ir korupcijos patirtį. Pasaulinis korupcijos barometrą pagal visuomenės nuomonės apklausas sudaro tarptautinė nevyriausybinė organizacija „Transparency International“. 2010 metais tyrime dalyvavo daugiau nei 91 500 žmonių iš 86 šalių.
Rezultatai
2010 metais daugiau nei pusė (56 proc.) respondentų, vertindami pastarųjų trejų metų korupcijos mastą, teigė, kad korupcija išaugo. Daugiausiai taip teigiančiųjų buvo Europos Sąjungoje ir Šiaurės Amerikoje, mažiausiai – Azijos ir Ramiojo vandenyno regionuose. Labiausiai korumpuotomis buvo įvardintos politinės partijos (taip teigė 79 proc. apklaustųjų), valstybės tarnautojai, įstatymų leidžiamoji valdžia, mažiausiai - nevyriausybinės organizacijos ir kariuomenė. Respondentų klausta, ar tam tikrose institucijose jiems yra tekę mokėti kyšį. Paaiškėjo, kad smulkioji korupcija labiausiai paplitusi Afganistane, Kambodžoje, Kamerūne, Indijoje, Irake, Liberijoje, Nigerijoje, Palestinoje, Senegale ir Ugandoje. Daugiau nei 50 proc. respondentų šiose šalyse teigė mokėję kyšį institucijoms per pastaruosius 12 mėn. Mažiausi smulkiosios korupcijos mastai užfiksuoti Austrijoje, Brazilijoje, Kanadoje, Kroatijoje, Vokietijoje, Suomijoje, Danijoje, Honkonge, Islandijoje, Airijoje, Izraelyje, P. Korėjoje, Nyderlanduose, Naujoje Zelandijoje, Norvegijoje, Portugalijoje, Slovėnijoje, Ispanijoje, Šveicarijoje, JAV, Jungtinėje Karalystėje. Šiose šalyse mažiau nei 5 proc. respondentų nurodė mokėję kyšį per pastaruosius 12 mėn. Kyšiai dažniausiai mokėti policijai (29 proc.). Vienas iš keturių respondentų teigė nepasitikintys jokia institucija, o daugiausiai pasitikėjimo teikia žiniasklaida. 7 iš 10 respondentų mano galintys prisidėti prie kovos su korupcija ir išreiškė norą pranešti apie pastebėtą korupcijos atvejį. Tuo metu Lietuvoje, Pasaulinio korupcijos barometro duomenis, korupcijos mastai nemažėja. Remiantis 2009 metų rezultatais, beveik trečdalis Lietuvos gyventojų arba jų šeimos narių buvo davę kyšį, 2010 metais rezultatai liko tokie patys. Tai - didžiausias rodiklis tarp tyrinėtų ES šalių, ir vienas didžiausių pasaulyje. Pagal korupcinį pažeidžiamumą Lietuva 2010 metais atsidūrė antroje vietoje su tokiomis šalimis kaip Azerbaidžanas, Bolivija, Salvadoras, Gana, Kenija, Libanas, Meksika, Moldova, Mongolija, Pakistanas, Ukraina, Vietnamas ir Zambija. Lietuvos gyventojų nuomone, labiausiai korumpuotos yra politinės partijos, Seimas ir teismai, mažiausiai - kariuomenė, religinės institucijos ir nevyriausybinės organizacijos. Dauguma ES gyventojų labiausiai korumpuotomis laikė politinės partijas. 2009 metais Lietuvos gyventojai korumpuočiausiais įvardino valstybės tarnautojus, teismus ir Seimą.
Pasaulinis korupcijos barometras ir korupcijos suvokimo indeksas
Abu jie skirti korupcijai matuoti ir tirti, tačiau turi skirtumų. Visų pirma, skiriasi duomenų surinkimo metodai – pasaulinio korupcijos barometro rezultatai gaunami iš visuomenės nuomonės apklausų, o korupcijos suvokimo indeksas sudaromas pagal ekspertų vertinimus. Antra, pasaulinio korupcijos barometro imtis yra didelė ir ji skaičiuojama nuo visų tyrime dalyvaujančių šalių gyventojų kiekio. Tuo metu korupcijos suvokimo indeksui matuoti naudojami kelių ekspertų vertinimai. Trečia, tiriami bei matuojami skirtingi korupcijos problemos aspektai. Pasaulinis korupcijos barometras rodo visuomenės nuomonę apie korupciją, jos įtaką, patirtį kyšininkaujant. Korupcijos suvokimo indeksas atspindi korupcijos viešajame sektoriuje ir politikoje vertinimą atliekamą ekspertų.
Antakalnis I
Antakalnis I – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, į rytus nuo Ukmergės, prie magistralės. Stovi Poklevskių-Kozelų koplyčia-mauzoliejus.
La Paso departamentas (Bolivija)
La Paso departamentas  – vienas iš devynių Bolivijos administracinių vienetų, esantis šalies šiaurės vakaruose. Departamento sostinė La Pasas kartu yra ir faktiškoji Bolivijos sostinė.
Pavadinimo kilmė
La Pasas anksčiau buvo vadintas Señora de la Paz, siekiant paskatinti konkistadorus baigti tarpusavio vaidus.
Istorija
La Paso departamentas buvo įkurtas 1826 m. sausio 23 d. Antonio José de Sucre įsakymu. Apie 1924 m. nuo departamento buvo atskirta Madre de Dios teritorija.
1899 m. spalio 10 d. į La Paso miestą buvo perkelta Bolivijos vyriausybės rezidencija.
Geografija
Šiaurėje La Paso departamentas ribojasi su Pando departamentu, pietuose su Oruro departamentu, rytuose su Beni ir Kočabambos departamentais, vakaruose su Peru, pietvakariuose su Čile.
Hidrografija
Madre de Dios upė prasideda Peru teritorijoje. Pagrindiniai jos intakai: Heath, Asunta, Manuripi, Manurime and Huipa Esada. Upė Heath skiria Bolivijos ir Peru valstybes.
Klimatas
Departamento klimatas skiriasi priklausomai nuo aukščio: Altiplanui būdingas šaltas aukštikalnių klimatas, regionai, kurių aukštis viršija 5000 m, pasižymi nuolatiniu sniegu ir poliariniu šalčiu. Teritorijose 2000-3400 m aukštyje vyrauja vidutinis klimatas, teritorijose 500–2000 m aukštyje – šiltas, o departamento šiaurėje Amazonės lygumose – tropinis. Kalnuotose vietovėse vidutinė temperatūra svyruoja nuo -5 iki 18 °C, o Los Jungas dalyje nuo 20 iki 25 °C.
Provincijos
thumb|300px|La Paso departamento suskirstymas į provincijas Departamentas padalintas į 20 provincijų, 80 savivaldybių ir 272 kantonus. Departamento provincijos:
Demografija
Potosi departamento gyventojų skaičius sudaro 28,65 % visų Bolivijos gyventojų. Didžioji gyventojų dalis (66,04 %) gyvena miestuose ir apie 33,96 % gyvena kaimuose.
Ekonomika
thumb|220px|La Paso departamente mėsai ir vilnai auginamos lamos Gamtinių resursų įvairovė lėmė skirtingų ekonomikos šakų vystymąsi. Kultivuojamos žemės ūkio kultūros priklauso nuo ekologinės zonos: Altiplano plokščiakalnyje auginamos bulvės, bolivinės balandos, miežiai, avižos, slėniuose – vynuogės, persikai, slyvos, taip pat įvairių rūšių daržovės, Jungas regione – citrinmedžiai, kavamedžiai, žemės riešutai, kukurūzai, koka, cukranendrės.
Departamente taip pat plėtojama gyvulininkystė. Kalnuose ir Altiplane mėsai ir vilnai dideliais kiekiais auginami kupranugarinių šeimos atstovai: lamos, alpakos, vikunijos. Plokščiakalnyje taip pat ganomos ir didelės bandos avių. Švelnesnio klimato regionuose yra natūralios ganyklos, kuriose veisiami ir auginami galvijai, avys ir arkliai.
Taip pat reikšminga žvejyba. Titikakos ežere daugiausia gaudomi upėtakiai. Daug skirtingų rūšių žuvų veisiasi ir La Paso, bei Beni upėse.
Departamente kasami ir įvairūs mineralai: auksas, alavas, volframas, švinas, cinkas, sidabras.
Vystomos skirtingos pramonės šakos. Gaminami verpalai, vilna, dirbtiniai pluoštai, alus, pramoninės dujos, vamzdžiai, plastikas, aliumininiai indai, kartonas, metalinės važiuoklės autobusams ir sunkvežimiams, įvairūs chemikalai, dažai, vaistai, cigaretės, degtukai, batai, odiniai gaminiai, kompaktiniai diskai, baldai, cementas, juvelyriniai dirbiniai ir kt. Amatininkų gaminiai paprastai atspindi vietinę kultūrą.
Turizmas
Pagrindiniai turistiniai miestai: Mieste išlikę kolonijinio stiliaus architektūros paminklų, veikia Tiwanaku kultūros archeloginis muziejus, etnografinis ir folkloro muziejus, aukso muziejus, kuriame eksponuojami ikikolumbinių kultūrų juvelyriniai dirbiniai ir kt. Miesto senamiestyje veikia unikalus raganų turgus, kuriame galima įsigyti tradicinių gydymo priemonių, amatininkų darbų. thumb|left|250px|Bažnyčia Lachoje Vieta, kuriame 1548 m. spalio 20 d. buvo įkurtas La Paso miestas (dabar 37 km nuo miesto). Išlikusi XVI a. bažnyčia, kurioje susipina įvairūs stiliai. Miestas ant Titikakos ežero kranto. Yra įžymi šventykla, kurioje yra inkų palikuonio Francisco Tito Yupanqui išdrožta medinė mergelės statula.
Kultūrinis paveldas: thumb|250px|Saulės vartai (Tiwanaku kultūra) 70 km nuo La Paso miesto yra vietovė, kurioje išlikusių priešinkinės Tiwanaku kultūros liekanų, įspūdingi monolitai, Saulės vartai, Akapana piramidė. Yra archeologinis muziejus. Pusiasalis, kuriame yra išlikusios Čiripa kultūros (435 pr. m. e.) liekanos Jose yra išlikusių ikikolumbinės kultūros statinių liekanų.
Turizmas Titikakos ežero regione. Jame yra 36 salos. Tarp jų: Saloje yra išlikusių ikikolumbinės architektūros statinių: Pikokayna šventykla, Yumani laiptai. Pagal inkų legendą nuo šios salos prasidėjo inkų imperija. Sala yra netoli nuo Saulės salos, joje taip pat yra išlikusių ikikolumbinės kultūros statinių. Dar žinoma Isla Paco pavadinimu. Sala žinoma dėl laivų, gaminamų iš nendrių. Šios salos gyventojai pagamino laivus Ra I ir Ra II žymiam norvegų keliautojui Turui Hejerdalui, plaustais iš nendrių perplaukusiam Atlanto vandenyną.
Bargello
right|thumb|180px| Bardželo muziejus naktį
Nacionalinis Bardželo muziejus (it. Museo nazionale del Bargello), paprastai žinomas kaip tiesiog Bardželo (it. Bargello) – buvę viduramžių Florencijos valstybės administraciniai rūmai, teismas ir kalėjimas. Šiuo metu – meno muziejus.
Istorija
Bardželo rūmai datuojami apie 1255 m. Jame iš pradžių buvo įsikūrusi Florencijos Capitano del Popolo institucija (panašiai kaip nepriklausomas teisėjas, Capitano del Popolo buvo samdomas iš kitų valstybių, kad nebūtų paperkamas ir neįtakojamas vietinių interesų grupių). Po to rūmuose įsikūrė Podestà – aukščiausias Florencijos magistratas (valstybės administracijos aukščiausias pareigūnas). XVI a. rūmuose įsikūrė Bargello – miesto policijos viršininkas, nuo kurio pastatas gavo dabartinį pavadinimą – Bardželo rūmai (Palazzo del Bargello). Kartu dalis pastato buvo paversta kalėjimu, kuriuo išbuvo iki XVIII a.
Pastatui praradus aktualų reikšmingumą ir pritaikomumą, jame buvo pradėti saugoti įvairūs meno dirbiniai. 1865 m. oficialiai atidarytas Nacionalinis Bardželo muziejus. Jame daugiausia eksponuojamos skulptūros, numizmatika, yra islamo meno kūrinių, Vokietijos, Prancūzijos auksakalystės eksponatų. Didelė dalis eksponatu atkeliavo iš Bobolio sodų, Vekjo rūmų, dalį savo skulptūrų čia eksponuoja Uficių galerija.
Serebro
Serebro (, Sidabras) – Rusijos pop muzikos grupė išgarsėjusi po dalyvavimo 2007 m. Eurovizijos dainų konkurse kuriame užėmė 3-iąją vietą. Grupę subūrė ir prodiusuoja garsus Rusijos prodiuseris Max Fadeev.
Bargello
Istorija
Muziejuje reprezentuoti garsiausi italų renesanso skulptoriai: Donatelas, Andrea del Verokjas, Mikelandželas. Tarp eksponatų tikriausiai garsiausia yra Donatelo bronzinė Dovydo skulptūra. Muziejuje laikomi du išlikę Giberčio ir Bruneleskio projektai garsiosioms Florencijos baptisterijos durims.
Serebro
Eurovizijoje ši merginų grupė iškart grojo finale ir surinkusios 207 taškus užėmė trečiąją vietą.
Narės
Grupę sudaro:
Muzika
Nuo grupės susikūrimo momento buvo išleisti du studijiniai albumai: „OpiumRoz“ ir „Mama Lover“.
Ėriškių Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia
'''Ėriškių Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Ėriškių kaime, 4,5 km į vakarus nuo Panevėžio-Ramygalos kelio, Upytės (Nevėžio kairiojo intako) dešiniajame krante. Liaudies architektūros formų.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Galinė dalis Pirmoji medinė koplyčia kapinėse pastatyta apie 1754 m. Per gavėnią čia atvykdavo Ramygalos kunigas. Ėriškių gyventojas Kazimieras Vaitkus 1889 m. prašė leisti kapinėse pastatyti naują koplyčią (vietoj suirusios senosios). Po pakartotinių prašymų leidimas gautas tik 1898 m. Medinė koplyčia pastatyta 1899 m. Iš Ramygalos bažnyčios gauti 2 šoniniai altoriai. Koplyčios statytojas K. Vaitkus 1903 m. jai dovanojo 20 dešimtinių žemės.
Ėriškiuose 1907–1914 m. nuolatinis kunigas buvo kanauninkas Jonas Balvočius (1842–1915), lietuvių veikėjas ir rašytojas. Jis pastatė kleboniją, 1908 m. įkūrė mokyklą. Kunigas Petras Markevičius įrengė naują didįjį altorių (jam 1924 m. Mykolas Klikūnas paaukojo pinigų), 1938 m. skarda perdengė koplyčios stogą. 1939 m. išdažytas koplyčios vidus. Ėriškiai buvo Ramygalos filija.
Architektūra
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano (grindų plotas 24 × 10 m), su bokšteliu ant kraigo. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora metalinė.
Al-Diwaniya FC
Divanijos futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Al-Diwaniya FC“ – Irako futbolo klubas iš Divanijos.
Istorija
Klubas įkurtas 1965 m. Žaidė Premjer lygoje.
Porite Jablonas
Porite Jablonas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime stovi apie 1860 m. pastatyti neorenesansinio architektūros stiliaus Voičinskių šeimos rūmai prie kurių projektavimo prisidėjo ir architektas Henrikas Markonis.
Butkiškiai (Ukmergė)
Butkiškiai – buvęs kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Lyduokių.
Filipas Bonoskis
Biografija
Kilęs iš lietuvių emigrantų šeimos. Mokytojavo, dirbo profsąjungose, 1947-1964 m. „Mainstream“, 1964-1968 m. JAV komunistų partijos savaitraštyje „The Worker“. 1959 m., 1960 m., 1965 m. lankėsi Lietuvoje.
Parašė sociologizuotų romanų, apsakymų (lietuvių k. rinkinys „Iškyla“ 1969 m.), apybraižų apie socialstines šalis, publicistinių straipsnių. Kūrinių išversta į rusų, lenkų, vokiečių, čekų kalbas.
Linkuvos seniūnija
Linkuvos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Pakruojo rajono savivaldybės rytuose.
Michael Giacchino
Maiklas Džakinas (g. 1967 m. spalio 10 d.) – JAV kino, televizijos ir kompiuterinių žaidimų kompozitorius. Tarp žymiausių jo kūrinių yra garso takeliai televizijos serialams „Dingę“, „Alias“ ir „Ties riba“, kompiuteriniams žaidimams „Medal of Honor“ ir „Call of Duty“, filmams „Neįmanoma misija 3“, „Nerealieji“, „Žvaigždžių kelias“, „Projektas: monstras“, „La Troškinys“ ir „Aukštyn“.
Džakinas yra pelnęs daugybę apdovanojimų, įskaitant Emmy, 3 Grammy, Auksinį gaublį ir Oskarą.
Linkuvos seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Michael Giacchino
Jaunystė
Džakinas gimė Riversaide, Naujajame Džersyje. Jo tėvo proseneliai atvyko iš Sicilijos, jo motinos proseneliai imigravo iš Abrucų (Pietų Italija); jis turi JAV ir Italijos pilietybes. Džakinas užaugo Edžvoter Parke (Edgewater Park Township), Naujajame Džersyje, baigė Šventojo kryžiaus vidurinę mokyklą Delrane.
Linkuvos seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 7 seniūnaitijos:
Michael Giacchino
Jaunystė
Maiklas pradėjo derinti paveikslėlius su muzika būdamas 10-ies, kai ėmėsi kurti stop kadro animaciją su savo paties kurtais garso takeliais namų rūsyje. Jam besimokant vidurinėje, menų mokytojas parekomendavo tėvams jį išsiųsti į Vaizduojamųjų menų mokyklą (School of Visual Arts) Niujorke, kur jis studijavo filmų gamybą kaip pagrindinę specializaciją ir istoriją kaip neprofesinę discipliną. Studijuodamas, neapmokamą praktiką atliko „Universal Pictures“, už nuomą gyvenamojoje vietoje susimokėdavo dieną dirbdamas „Macy's“ parduotuvėje. Studijas SVA baigė 1990 m. su vaizduojamųjų menų bakalauro diplomu. Vėliau įstojo į Džiuliardo mokyklą (Juilliard School) Niujorke.
Nakštiškės
Nakštiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Glitiškių.