cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Meškučiai (Ukmergė)
Meškučiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Tulpiakiemio, prie Nekulės ir Degsnio santakos. Praeina kelias Tulpiakiemis–Bukonys. Yra kaimo kryžius.
Ambuazo pilis
Ambuazo pilis – pilis Prancūzijoje, Ambuazo komunoje, Endro ir Luaros departamente, ant Luaros ir Amasos upių kranto, viena iš Luaros slėnio pilių.
Istorija
Ambuazo fortas pastatytas XIII a. toje vietoje, kur dar 503 m. susitiko frankų karalius Chlodvigas ir vestgotų karalius Alarikas. Ambuazas buvo turonų, keltų tautos genties pagrindinis miestas. 1214 m. Prancūzijos karalius Filipas Augustas privertė turonus tapti jo vasalais. 1431 m. pilies savininkas Liudvikas Ambuazas už pasikėsinimą į karaliaus Karolio VII favoritą La Tremujį buvo nuteistas mirties bausme. Vėliau karalius jam gyvybę dovanojo, tačiau Ambuazo pilis atiteko karūnai. Joje buvo įkurdinti laisvieji šauliai.
Meškučiai (Ukmergė)
Gyventojai
thumb|left|180px|Meškučių kryžius
Ambuazo pilis
Istorija
1470 m. pilyje gimė būsimasis karalius Karolis VIII, kuris ir pradėjo pilies, tapusios jo asmenine rezidencija, atnaujinimą. Jis pastatė Šv. Huberto koplyčią, stebinančią savo liepsnojančia gotika, perstatė pagrindinius rūmus. Deja, Karolis VIII, susitrenkęs galvą į žemą durų staktą, mirė būdamas vos 28 metų ir nepalikęs sosto įpėdinio. Jo darbus pratęsė Liudvikas XII ir Pranciškus I, pilyje atsirado vieni pirmųjų Prancūzijoje itališkojo renesanso pavyzdžiai. Pranciškaus I pakviestas Ambuaze dirbo žymusis italų mokslininkas ir dailininkas Leonardas da Vinčis. Jo išlaikymui Klu sodyboje buvo skirta net 600 aukso ekiu per metus. Jis ir mirė ten 1519 m. gegužės 2 d., palaidotas Šv. Huberto koplyčioje.
Henrikas III pilyje lankėsi retai, o Henrikas IV galutinai sostą perkėlė iš Turenės į Il de Fransą. Imperijos metais pilis buvo metodiškai griaunama, iki šiol išlikę tik penktadalis jos pastatų. Vietoje buvusių pastatų vis didėjo rūmų terasa, kurioje buvo įveistas netgi sodas. Geriausia išlikė tik du gyvenamieji pastatai - renesansinis ir gotikinis.
1815 m. pilį susigrąžino Luiza Marija Adelaida de Burbon. Pilyje gyveno ir priešpaskutinis Prancūzijos karalius Lui Filipas I, kurio laikus primena vadinamojo Lui Filipo stiliaus baldai jo apartamentuose. 1848-1852 m. pilyje kartu su 80 žmonių svita kalėjo Alžyro religinis lyderis emiras Abd El-Kaderas.
Jeremy Soule
Džeremis Soulas (g. 1975 m. gruodžio 19 d.) – JAV kompozitorius, daugiausiai kuriantis muziką kompiuteriniams žaidimams. Tarp žymiausių jo kūrinių yra garso takeliai žaidimų serijoms „The Elder Scrolls“ ir „Guild Wars“, taip pat tokiems žaidimams kaip „Total Annihilation“, „Neverwinter Nights“, „Dungeon Siege“ ir „Harry Potter“.
Kompiuteriniai žaidimai
Žymesni:
Tarutės
Istorija
Nuo 1920 m. Kuršėnų valsčiaus Pamockės seniūnijos, 1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Paežerių tarybiniam ūkiui.
Nikolajus I
thumb|left|80px|Nikolajaus I monograma
Nikolajus I (kitaip dar – Mikalojus I, ; lietuviškai dar vadinamas – Mikalojus I; 1796 m. liepos 6 d.  – 1855 m. kovo 2 d. ) – nuo 1825 iki 1855 metų buvo Rusijos imperatorius. Jis žinomas kaip vienas iš reakcingiausių Rusijos monarchų. Nikolajus I taip pat buvo ir Lenkijos karaliumi iki pašalinimo iš sosto 1831 m.
Biografija
Nikolajus I gimė Gatčinoje, imperatoriaus Pavelo I ir imperatorienės Marijos Fiodorovnos šeimoje. Nikolajus nebuvo auklėjamas būsimuoju Rusijos imperatoriumi, nes turėjo du vyresniuosius brolius: Aleksandrą I ir Konstantiną Pavlovičių. Napoleono karų metais ketino dalyvauti kare, bet brolis Aleksandras I uždraudė. Jo valdymo metais Rusijoje prasidėjo geležinkelių statyba. 1845 m. vienintelis iš Rusijos imperatorių susitiko su popiežiumi.
Šeima ir vaikai
1817 m. vedė Prūsijos princesę Šarlotę, Vilhelmo III dukterį. Nikolajus ir Aleksandra Fiodorovna turėjo 7 vaikus:
Amūrinis kamštenis
Amūrinis kamštenis (Phellodendron amurense) – rūtinių (Rutaceae) šeimos, kamštenių (Phellodendron) genties, lapus metantis medis.
Morfologija
Laja reta, rutuliška arba skėtiška. Žievė rusvai pilka, iš pradžių lygi, vėliau sueižėjusi, su kamštiniu sluoksniu, iki 7 cm storio. Ūgliai ploni, pilki, oranžiškai gelsvi arba gelsvai rudi, išmarginti balsvomis dėmelėmis. Pumpurai smulkūs, be žvynų, beveik pasislėpę, priešiniai. Lapai neporiškai plunksniški, susideda iš 5–13 pailgai lancetiškų, beveik lygiakraščių, nusmailėjusiomis viršūnėmis lapelių. Lapelių kraštuose yra liaukelės su eteriniais aliejais, todėl patrinti kvepia. Rudenį lapai oranžiškai gelsvi. Dvinamis. Žiedai vienalyčiai, gelsvai žali, šluoteliniuose žiedynuose. Žydi birželio- liepos mėnesį. Žydi 10 dienų. Vaisiai – rutuliški, apie 1 cm skersmens, juodi, kvapūs kaulavaisiai su 2–5 (kartais ir 10) sėklomis (kauleliais). Vaisiai prinoksta rugsėjo mėnesį ir ant šakelių išsilaiko iki pat žiemos. Dauginasi sėklomis, ataugomis, kartais atžalomis. Derėti pradeda po 10 metų.
Mediena su siaura, gelsva balana ir rusvu branduoliu, patvari, kietoka, gražios tekstūros. thumb|left|250px|Amūrinio kamštenio vaisiai
Matmenys
Auga sparčiai. Įprastai užauga 26 aukščio. Kamieno skersmuo iki 0,5–0,7 metrų apimties.
Amžius
Išgyvena nuo 250 iki 300 metų.
Augavietės
Lietuvoje auginamas dekoratyviniuose želdynuose, medelynuose, kartais ir miške. Jauni medeliai per šaltąsias žiemas truputį apšąla, suaugę atsparūs šalčiams. Galima auginti pavieniui arba grupėmis.
Panaudojimas
Mediena naudojama baldų gamyboje, apdailai, povandeniniams statiniams.
Gydymui naudojami žievė, lapai, vaisiai, kuriuose yra izochinolino alkaloidų (berberinas), rauginių medžiagų, kumarinų, saponinų. . Iš šio augalai gaminami prepratai naudojami kaip tonizuojantys, antiseptiniai, karščiavimą mažinantys, kraujavimą stabdantys. Korėjiečių liaudies medicina rekomenduoja kasdien suvalgyti 2–3 šviežius kamštenio kaulavaisius, kurie, atseit, padeda sergant cukralige. Tradicinėje Tibeto medicinoje žievės nuoviras naudojamas nuo alergijos, sergant dermatitais, poliartritais, limfmazgių, inkstų ir akių ligomis.
Iš amūrinio kamštenio žievės gaunamas berberinas, geltoni dažai, kuriais dažo šilką, medvilnę ir liną.
Geras medingasis augalas, medus iš jo nektaro kartais laikomas saugančiu nuo tuberkuliozės.
Kamštenio mediena gražios spalvos, išraiškingos tekstūros bet kaip išpjautose lentose. Tvirta, gerai apdirbama, atspari puvimui. Iš jos gamina baldus, slides, šautuvų apsodus, rėmus, fanerą. Išvaizda primena uosio medieną, bet kiek tamsesnė. Atidžiai poliruota kamštenio mediena gražiai blizga.
Iš žievės gaminamas techninis kamštis, naudojamas kaip šiluminė izoliacinė medžiaga.
Medis labai dekoratyvus, lengvai auginamas, jam reikia mažai priežiūros. Trūkumas – vėlai skleidžia lapus ir anksti juos meta.
Susamyrtau
Susamyrtau  – kalnagūbris Kirgizijoje, vidiniuose Tianšanio kalnuose, į pietryčius nuo Talaso Alatau. Ilgis – apie 125 km. Didžiausias aukštis siekia 4048 m. Vakarinėje dalyje kalnus perkerta Čičikano (Naryno intakas) tarpeklis. Sudaryti iš granito ir metamorfinių skalūnų. Šlaituose plyti kalnų pievos, aukštikalnėse yra ledynų.
Azė le Rido pilis
thumb|250px|right|Azė le Rido pilis
Azė le Rido pilis ( – pilis Prancūzijos Centre, Azė le Rido komunoje, Endro ir Luaros departamente, 20 km į vakarus nuo Turo, Endro upės saloje, viena iš Luaros slėnio pilių.
Istorija
Pilį 1510–1528 m. pastatė Prancūzijos karaliaus Pranciškaus I iždininkas Žilis Bertelo (Gilles Berthelot). Tai buvo pirmoji prancūziškojo Renesanso pilis. Vėliau ji buvo šiek tiek perstatyta, tačiau tai nesutrukdė Balzakui pilį pavadinti Endro deimantu.
Tai viena gražiausių, nors ir viena mažiausių Luaros slėnio pilių. Joje, kaip ir Italijos renesanso pilyse, gausu skulptūros ir lipdybos elementų. Sienos padengtos flamandų tapetais. Prie pilies įrengtas angliškas sodas.
Remigijus Čiegis
Remigijus Čiegis (g. 1958 m. spalio 18 d.) – Lietuvos inžinierius chemikas, aplinkos vadybos teoretikas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Brolis Raimondas Čiegis. 1977 m. baigė Kauno 7–ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. Kauno politechnikos instituto Cheminės technologijos fakultetą, 1989 m. Vilniaus universiteto Kauno vakarinį fakultetą, 1998 m. stažavosi Upsalos, 1999 m. Roskildės universitetuose. 1995 m. socialinių mokslų daktaras, 2002 m. habilituotas daktaras.
1982 m. Kauno hidrometeorologijos observatorijos dirvožemio tyrimo laboratorijos viršininkas, 1989 m. Kauno savivaldybės Aplinkos apsaugos skyriaus ekonomistas, 1991–2000 m. Aplinkos ministerijos Dirvožemio tyrimo laboratorijos viršininkas. Nuo 1991 m. Vilniaus universiteto Kauno humanitarinio fakulteto docentas, 2003 m. Verslo ekonomikos ir vadybos katedros profesorius, Sociokultūrinių tyrimų instituto direktorius, nuo 2001 m. ir Vytauto Didžiojo universiteto Ekonomikos ir vadybos fakulteto docentas.
Fenciklidinas
thumb|Fenciklidinas Fenciklidinas arba PCP (dar žinomas kaip „Angelų dulkės“) – blokuojantysis haliucinogenas naudotas kaip anestetikas, vėliau uždraustas dėl pašalinio narkotinio poveikio. Populiarus narkotikas JAV.
Remigijus Čiegis
Biografija
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.
Fenciklidinas
Medicinis naudojimas
Su fenciklidinu buvo eksperimentuojama po Pirmojo pasaulinio karo, bandant jį panaudoti kaip anestetiką operacijų metu. Tačiau dėl pašalinių efektų, kaip haliucinacijos, euforija, dezorientacija, kliedesiai, bandymai buvo nutraukti. Šeštąjį dešimtmetį susidomėjimas šia medžiaga vėl išaugo ir 1963 metais ji buvo užpatentuota vienos farmacinės kompanijos kaip anestezinis medikamentas. Po poros metų PCP buvo uždrausta dėl aukščiau minėto šalutinio poveikio. 1967-aisiais fenciklidinas vėl pasirodė lentynose, tik šįkart kitu pavadinimu ir kaip veterinarinis anestetikas, tačiau netrukus vėl buvo pašalintas iš prekybos. Dėl kaupimosi riebaliniuose ir smegenų audiniuose bei šalutinio poveikio, PCP buvo visiškai uždraustas naudoti medicinoje.
Išvaizda, vartojimas, dozavimas
PCP dažniausiai būna baltų kristalinių miltelių pavidalu, lengvai tirpsta alkoholyje bei vandenyje. Gatvėje parduodamas ištirpintas, spalvotomis tabletėmis arba milteliais. Dažnai maišomas su pigmentais, kad įgautų norimą spalvą. Medžiaga gali būti rūkoma, vartojama intraveniškai ar oraliniu būdu, taip pat traukiant per nosį.
Remigijus Čiegis
Nuorodos
Strateginės savivaldos žurnalo informacija
Fenciklidinas
Išvaizda, vartojimas, dozavimas
PCP yra dozuojamas pagal tai, kokio efekto norima. Dozės vartojant per burną:
Veikimas
Veikimas labai dažnai būna nenuspėjamas, kiekvieno organizmo reakcija į medžiagą ir tam tikrą jos kiekį gali būti labai skirtinga. PCP veikia centrinę nervų sistemą, taip įtakodama suvokimo funkcijų (haliucinacijos, kliedesiai, sutrikęs mąstymas), motorinių funkcijų (sutrikusi koordinacija, nevalingas akies obuolio trūkčiojimas) veikimą. Taip pat daro įtaką autonominei nervų sistemai, dėl ko pakyla pulsas, kūno temperatūra.
Maža dozė sukelia euforijos, atsipalaidavimo būseną, žmogus pasijunta tarsi būtų atsiribojęs nuo savo kūno ir jį supančios aplinkos, iškraipo jutimų signalus, taip pat žmogus gali pajausti stiprų nerimą, prarasti atmintį, pablogėti regėjimas, tapti sumišęs. Vidutinė dozė gali sukelti stiprų susijaudinimą, skausmo nejautrą, karščiavimą, seilių tekėjimą, elgesį, būdingą šizofrenija sergantiems asmenims. Suvartojus didelę dozę medžiagos, iškyla širdies smūgio, kvėpavimo sutrikimų, komos pavojus, gali ištikti mirtis.
Medžiagos poveikis, priklausomai nuo daugelio veiksnių, gali trukti labai įvairiai, tačiau dažniausiai tęsiasi nuo 4 iki 8 valandų.
Priklausomybė
Dažnai vartojant vystosi psichologinė priklausomybė, tačiau apie fizinę priklausomybę tokių duomenų nėra.
Naudžiai (Kazlų Rūda)
Naudžiai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Višakio Rūdos.
Kerio grafystė
Kerio grafystė  – pietvakarinė Airijos grafsytė, Mansteryje. Sostinė – Tralis. Kerio grafystė yra viena iš labiausiai lankomų Airijos vietų. Čia yra garsus savo gamta Kilarnio nacionalinis parkas. Vakariausią Airijos salos ir grafystės tašką – Dinglo pusiasalį (kaip ir visą Kerio pakrantę) skalauja Atlanto vandenynas. Iš kito pusiasalio – Iveraho prasideda turistų mėgiamas Kerio žiedas, pilnas gamtinių ir kultūrinių įdomybių. Pro Kerį prateka Blekvoteris, šiaurinėje dalyje – Šanonas, tyvuliuoja turistų pamėgtas Kilarnio ežeras. Kerio grafystė – kalnuota, joje du kalnai yra aukščiausių Airijos kalnų trejete, tai Macgillycuddy's Reeks kalnyne esantis, Karauntuhilas ir Brendono kalnas. Netoli Iveraho pusiasalio yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktos Skeligo salos.
Kerio grafystė yra mažiausiai paliesta anglizacijos, todėl čia galima rasti ir kalbančių ar net dainuojančių airių kalba.
Reaktyvinio judėjimo laboratorija
Reaktyvinio judėjimo laboratorija (, sutrumpintai JPL) – tai NASA tyrimų centras, įkurtas Pasadenos ir La Kanada Flintridže miestuose, netoli Los Andželo Kalifornijos valstijoje JAV. Vadovaujamas Kalifornijos technologijos instituto, centras rengia ir valdo nepilotuojamas kosmines misijas. Tarp dabartinių RJL projektų yra Cassini-Huygens misija į Saturną, Mars Reconnaissance Orbiter ir Spitzer kosminis teleskopas.
Kerio grafystė
thumb|left|240px|Grafystės kraštovaizdis thumb|left|240px|Minardo pilies griuvėsiai thumb|750px|left|Dinglo pusiasalis
Reaktyvinio judėjimo laboratorija
Istorija
Antro pasaulinio karo metu JAV karinių oro pajėgų užsakymu RJL tyrė vokiečių V2 raketas ir dalyvavo kituose kariniuose projektuose. Pagal šiuos tyrimus buvo sukurta Corporal missile. Vėliau šis projektas išsivystė į Sergeant Rocket projektą ir 1958 m. buvo nutrauktas.
1958 m. RJL valdžia buvo perduota NASA ir prasidėjo nepilotuojamų kosminių misijų era. RJL inžinieriai suprojektavo ir pagamino Explorer'ius – pirmuosius JAV dirbtinius palydovus, taip pat parengė nepilotuojamas Ranger ir Surveyor misijas į Mėnulį, kurios paruošė kelią Apollo. Be to, RJL vadovavo tarplanetinių tyrimų Mariner misijoms į Venerą, Marsą ir Merkurijų. Aštuntame dešimtmetyje buvo paleistos tobulesnės už pirmtakes Viking misijos į Marsą bei Voyager – į Jupiterį, Saturną ir toliau. Dešimtame dešimtmetyje buvo realizuota Magellan misija į Venerą, Galileo misija Jupiteriui tyrinėti ir nauja misijų į Marsą serija, tarp kurių ir Mars Pathfinder bei Mars Global Surveyor. Šiuo metu RJL vadovauja Cassini-Huygens misijai, atliekančiai Saturno tyrimus, Stardust misijai, kurios tikslas – surinkti kometų dulkių pavyzdžių. Be šių, RJL misijų sąraše dar yra Spitzer Space Telescope bei trys misijos Marse (Mars Odyssey, Mars Exploration Rover, Mars Reconnaissance Orbiter).
Geografinė padėtis
Nors beveik visi JAV vyriausybei/NASA priklausantys 72 hektarai, kuriuose įsikūrusi RJL, yra La Kanada Flintridže mieste Kalifornijoje, bet hierarchiškai svarbiausi pastatai stovi Pasadenoje, todėl RJL adresas yra: 4800 Oak Grove Drive, Pasadena, CA 91109.
Atvirų durų dienos
right|thumb|Ekspozicija Atvirų durų dienose 2007 m. gegužės 19 d. Laboratorija rengia Atvirų durų dienas kartą per metus vieną gegužės savaitgalį. Visuomenė kviečiama apžiūrėti įrengimų ir susipažinti su RJL kuriamomis technologijomis ir įgyvendinamomis mokslinėmis idėjomis.
2007 m. Atvirų durų dienos vyko gegužės 19-20 d., jų metu buvo pristatytos tokios naujos misijos kaip Dawn Mission ir Juno.
Misijos
Žemiau pateikiamas svarbesnių misijų, prie kurių prisidėjo RJL, chronologinis sąrašas. Visų misijų sąrašas anglų kalba pateiktas šiame puslapyje.
Korko grafystė
Korko grafystė  – pietvakarinė Airijos grafystė, Mansteryje. Grafystės sostinė yra Korkas (į sudėtį nepatenka), kitas žinomas miestas – Kobas, paskutinė stotelė Titanikui prieš plaukiant į Atlanto vandenyną. Grafystėje teka Blekvoteris. Šioje grafystėje dar yra vietų kur kalbama airių kalba.
thumb|left|300px|Kobas thumb|left|240px|Klyro kyšulio kraštovaizdis thumb|left|140px|Blarno pilis
Lygtis
Lygtis – matematinio uždavinio, reikalaujančio rasti argumentų (vadinamų nežinomaisiais) reikšmes, su kuriomis du duoti reiškiniai būtų lygūs, simbolinis užrašas. Lygties bendroji forma yra tokia:
Argumentai, kurie tenkina šią lygybę, vadinami lygties sprendiniais arba šaknimis. Lygties sprendinių radimas yra vadinamas lygties sprendimu. Paprastos lygties pavyzdys galėtų būti: Šią lygtį galima persirašyti į Iš pastarojo užrašo matome, kad lygybė galioja (kairė pusė lygi dešinei pusei) tada, kai x = 0 arba x = 1, nes vietoje x įsistatę 1 arba 0 gauname teisingas lygybes (atitinkamai, 0(0-1) = 0 ir 1(1-1) = 0. Taigi, lygties sprendiniai yra 0 ir 1.
Užrašant apibendrintas lygtis, abėcėles pradžioje esančios raidės (a, b, c, d...) dažnai žymi konstantas, o abėcėles pabaigoje esančios raidės (x, y, z, w...) dažniausiai žymi nežinomuosius.
Lygčių savybės
1. Bet koks dydis gali būti pridėtas arba atimtas prie abiejų pusių. Pvz.: lygtyje iš abiejų pusių atėmę 5 gausime
3. Apibendrinus, abiem pusėms galima pritaikyti beveik bet kokią funkciją Pvz.:
Tiesa, pritaikant kai kurias funkcijas (pvz., f(x) = x2 + 1) taip pat galima prarasti sprendinius arba gauti netinkamų sprendinių.
Prarasti sprendiniai dalinant
Dalinant iš x, reikia patikrinti, ar lygčiai netinka sprendinys x = 0, o dalijant iš (x - 7), reikia patikrinti ar netinka lygties x - 7 = 0 sprendinys 7 ir t. t. Pavyzdžiui, aukščiau nagrinėtą lygtį padalinę iš x gautume Šios lygties atsakymas yra x=1, bet kadangi dalinome iš x, reikia patikrinti, ar lygčiai x2 - x = 0 netinka sprendinys x = 0. Vietoje x įsistatę 0 gauname 0^2 - 0 = 0. Matome, kad lygybė galioja, taigi lygties x2 - x = 0 sprendinys yra ne tik x = 1, bet ir x = 0. Panašiai lygtį padalinę iš (x - 2) gautume teisingą sprendinį x = 1, bet prarastume kitą teisingą sprendinį x = 2.
Papildomi sprendiniai dauginant
Padauginę abi lygties puses iš reiškinių su kintamaisiais galime gauti papildomų sprendinių, netinkančių iš pradžių spręstai lygčiai. Pavyzdžiui, lygtį padauginę iš x gausime Tokia lygtis turės du sprendinius: -2 ir 0. Bet pradinėje lygtyje x + 2 = 0 vietoje x įsistatę 0 gauname 2 = 0. Matome, kad ši lygybė negalioja, todėl sprendinį x = 0 reikia atmesti. Panašiai abi tos pačios lygties puses padauginę iš (x + 6), gautume netinkamą sprendinį x = - 6 ir t. t. Bet padauginę abi lygties x + 2 = 0 puses iš (x + 2) papildomų sprendinio negautume.
Kai kintamųjų yra vardiklyje, papildomų sprendinių galima gauti ir dėl kitokių priežasčių. Pvz.: lygtį padauginę iš (x - 2)(x + 2) gautume Ši lygtis turi vienintelį sprendinį x = − 2. Bet vietoje x įsistatę -2 gautumėme Atlikus aritmetinius veiksmus išeitų Kadangi dalyba iš 0 negalima, sprendinys x= - 2 netinka ir lygtis sprendinių neturi. Todėl dauginant iš reiškinių su kintamaisiais yra patartina patikrinti gautus sprendinius.
Grafinis lygčių sprendimas
Apytiksliai lygtis galima spręsti nubrėžiant abiejose lygties pusėse esančių funkcijų grafikus. Grafikų susikirtimo taškai nusakys lygties sprendinius. Jei lygtyje yra vienas kintamasis, tai brėžinys bus plokštumoje ir lygties sprendiniai bus susikirtimo taškų x koordinatės. Tarkime turime lygtį 0,5x + 2 = -x + 5. Norint išspręsti šią lygtį grafiškai, reikia nubrėžti brėžinius y = 0,5x + 2 ir y = -x + 5: center|450px Matome, kad tiesės kertasi vieninteliame taške (2;3). Kadangi mes ieškome x, pirmoji taško koordinatė ir bus lygties sprendinys. Vietoje x įsistatę 2 galime įsitikinti, kad tai yra duotosios lygties sprendinys: 0,5 \cdot 2 + 2 = -2 + 5. Kadangi abiejose pusėse atlikus veiksmus gaunasi 3, lygybė galioja ir sprendinys x=2 yra teisingas. Reikia pastebėti, kad abiejose lygybės pusėse įstačius rastą x gaunamas skaičius, kuris yra lygus susikirtimo taško ordinatei. Brėžiant grafikus ranka ir nurodant susikirtimo taškus „iš akies“, paprastai susikirtimo taškai randami tik apytiksliai. Įsistačius apytikslius sprendinius kintamuosius į lygtį, gautos lygybės pusės būna tik apylygės (pvz.: 3,1 = 2,95). Jei funkcijų grafikai kertasi keliuose taškuose, tai visi tie taškai nusakys lygties sprendinius. Praktikoje grafinis lygčių sprendimo metodas yra naudojamas retai, nes dažniausiai algebrinis lygčių sprendimo metodas yra greitesnis ir tikslesnis.
Teksto rastravimas
thumb|right|400px|Detalės subpikselinio piešimo, rodančios pozicijas individualios spalvos pikselio Teksto rastravimas − tai procesas, kurio metu iš vektorinių aprašų (taip yra aprašyti dauguma šriftų; ne išimtis ir populiarūs TrueType šriftai) tekstas yra konvertuojamas į taškinę informaciją arba bitų žemėlapio (bitmap) aprašą. Šiam procesui gana dažnai yra naudojami tam tikri kraštų išlyginimo algoritmai, kad gautas tekstas būtų daug lengviau skaitomas.
Rastravimo tipai
Paprasčiausia pasterizacijos forma yra paprastas linijos brėžimas be jokių kraštų išlyginimų. Tai yra taip pat ir greičiausias metodas, nes sugaištama mažiausiai laiko atliekant įvairius matematinius skaičiavimus, norint išvesti simbolį į ekraną. Šio būdo trūkumai yra tai, kad piešiant tekstą mažais dydžiais, kai kurios simbolių vietos prarasti gali savo prasmę. Todėl, dauguma šriftų turi ir „užuominų sąrašėlį“, kuris leidžia sistemai geriau nuspręsti, kada taškas turi būti matomas, o kada ne.
Daug labiau komplikuotas būdas yra naudoti standartines kraštų išlyginimo technikas iš kompiuterio grafikos. Tai leidžia nuspręsti, kiek kiekvienas taškas yra svarbus konkrečiai raidei, ir pagal tai pikselį dėti tam tikro ryškumo. Kadangi vaizdas nebus „apkarpytas“, jis bus daug labiau malonesnis akiai nei piešiant pirmuoju būdu. Deja, šis būdas turi ir trūkumų. Vienas iš pagrindinių trūkumų yra tas, kad kai kada vaizdas gali pasirodyti kaip išplaukęs (labai sulietas). Tokiu atveju teksto matomumas labai pablogės. Kai, kurios sistemos naudoja „užuominų sąrašėlius“, kad būtų pagerinta teksto kokybė.
Dauguma kompiuterių monitorių naudoja pikselius padarytus iš daugelio subpikselių (dažniausiai vienas raudonai spalva, antras – žaliai, trečias – mėlynai; visos šios spalvos yra kombinuojamos, kad būtų galima gauti pilną spalvų gamą (RGB)). Kai kuriais atvejais, dalyvaujant plokščių panelių ekranams, yra įmanoma atvaizduoti tai pagal interpretavimą subpikselių rezoliucijose kaip ir su pilnais pikseliais, tačiau pastarieji gali sumažinti ekrano rezoliucijos efektyvumą. Tai yra žinoma kaip subpikselinis pateikimas. Kompanijos „Microsoft“ naudojamas variantas yra vadinamas ClearType.
Tramar Gráfico rasterizado Bitmapna grafika Raster Đồ thị raster
Panarvė
Panarvė – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, prie kelio.
Dinglio pusiasalis
Dinglo pusiasalis – pusiasalis pietvakarių Airijoje, Kerio grafystėje, išsikišęs į Atlanto vandenyną. Pietuose ribojamas Dinglo įlankos, šiaurėje Tralio ir Brendono įlankų. Pusiasalyje yra vakariausias Airijos taškas. Pusiasalis pavadintas jame esančio senovinio Dinglo miesto vardu. Dinglo pusiasalyje išlikę daug senovinių pastatų: VI-VIII a. Gallarus oratorija, keltiški akmenys ir šventyklos. Pusiasaliu driekiasi Macgillycuddy's Reeks kalnų grandinė, iškylanti į 952 m aukščio Brendono kalną. Pusiasalis užsibaigia Blasketo salų grandine.
Kujavijos kunigaikštystė
Kujavijos kunigaikštystė – nedidelė kunigaikštystė, XIII–XIV a. egzistavusi istoriniame Kujavijos regione, dab. vidurio Lenkijoje. Nuo 1264 m. - dinastiniais ryšiais susijusių kunigaikštysčių grupė.
Istorija
Po kunigaikščio Boleslovo III Kreivaburnio mirties 1138 m. Kujavijos regionas atiteko Mazovijos kunigaikštystei. Pirmą kartą Kujavija kaip atskiras politinis vienetas suformuota 1233 m., kuomet Mazovijos kunigaikštis Konradas I Mazovietis Kujaviją paskyrė valdyti savo sūnui Kazimierui su rezidencija Inovroclave.
Kazimieras aktyviai įsitraukė į dinamiškus santykius tuometinėje Lenkijoje, kovodamas su savo broliais Mazovijoje bei Kryžiuočiais Kulmo žemėje. Kovų dėka jam pavyko taip pat užvaldyti Dobrynės žemę, Lenčicą ir Seradzą. thumb|left|Kujavijos kunigaikštystės XIV a. Dar gyvas būdamas Kazimieras padalino kunigaikštystę. Po jo mirties 1267 m. ją paveldėjo Zemomislas (Inovroclave) ir Vladislovas Lokietka (Kujavijos Breste). Dobrynės žemę jis paliko valdyti broliui Zemovitui ir dviem sūnums (nuo 1287 m. vienvaldžiu liko Zemovitas). Vėliau Inovroclavo kunigaikštystė dar kartą padalinta tarp Zemomislo sūnų, todėl susiformavo Gneukovo ir Bydgoščiaus kunigaikštystės. Tokiu būdu Kujavijos žemes dalijosi penki kunigaikščiai.
Iš visų palikuonių stipriausias buvo Vladislovas Lokietka, kuris iš Kujavijos pradėjo vienyti Lenkijos žemes. XIV a. pradžioje jo sūnėnai kitose kunigaikštystėse prisiekė jam ištikimybę, o 1327 m. Vladislovas perėmė valdžią Inovroclave, Bydgoščiuje bei Dobrynėje. Netrukus po to kilo nuožmūs karai su Vokiečių ordinu, kurie stipriai nualino Kujaviją, o po Vladislovo Lokietkos mirties net pasmerkė ją laikinai okupacijai.
Tik 1343 m. Kališo taika Kujavijos žemės sugrįžo Lenkijai (vietoj to, ji buvo priversta atsisakyti Pomerelijos ir Kulmo žemės). Į atkurtą Kujavijos kunigaikštystę Inovroclave į sostą sėdo Vladislovo sūnus Kazimieras III Didysis. 1352 m. jis perėmė Dobrynę, o 1364 m. - Gnevkovą, taip galutinai sujungdamas Kujavijos žemes. Kadangi Kazimieras tuo pačiu titulavosi ir Lenkijos karaliumi, Kujavijos kunigaikščio titulas jau buvo tik nominalus. Kunigaikštystė nunyko ir tapo Lenkijos karalystės dalimi. Jos teritorijoje suformuotos dvi vaivadijos - Inovroclavo vaivadija ir Kujavijos Bresto vaivadija.
Kunigaikščiai
Kujavijos kunigaikštystes valdė viena Piastų dinastijos atšakų, vadinamieji Kujavijos Piastai. Iš Kujavijos Piastų kilo pirmieji suvienytos Lenkijos karaliai - Vladislovas Lokietka ir Kazimieras III. Ši dinastija išmirė kuomet 1388 m. mirė jos paskutinis atstovas Gnevkovo kunigaikštis Vladislovas Baltasis.
Čatkalas
Čatkalas arba Karakuldža – upė Kirgizijoje ir Uzbekistane; viena iš Čirčiką sudarančių upių (Syrdarjos baseinas). Prasideda Talaso Alatau pietvakariniuose šlaituose, teka į pietvakarius Kirgizijos Džalal Abado sritimi. Aukštupyje teka plačiu, stačiašlaičiu slėniu, nuo santakos su Tersu teka giliu tarpekliu. Žemupyje pasuka į šiaurės vakarus, teka Uzbekistano teritorija (Taškento vilajetas). Įteka į Čarvako tvenkinį (seniau susiliejo su Pskemu).
Didžiausias intakas – Čandalašas (dešinysis).
Upė maitinasi daugiausia sniego tirpsmo vandenimis. Didžiausias debitas – 920 m³/s.
Dinglis
Dinglis – nedidelis miestas pietvakarių Airijoje, 80 km į šiaurės vakarus nuo Kilarnio, Dinglo pusiasalyje. Verčiamasi turizmu, žvejyba, žemės ūkiu.
Naudžiai (Vilnius)
Naudžiai – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, greta Marijampolio.
Istorija
1988 m. gegužės 30 d. Naudžiai prijungti prie Marijampolio.
Kilkenio grafystė
Kilkenio grafystė – grafystė pietinėje Airijoje, Lensteryje. Pavadintas nuo grafystės sostinės Kilkenio. Grafystė įkurta XIII amžiuje. Prateka vadinamosios „Trys seserys“ – Barou, Noras, Suiras. Yra garsi visoje Airijoje žolės riedulio komanda.
Rimantas Plungė
Rimantas Plungė (g. 1944 m. vasario 23 d. Panevėžyje) – buvęs Lietuvos lengvaatletis (rutulio stūmimas), daugkartinis Lietuvos čempionas, treneris, olimpietis.
Biografija
1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966-1970 m. dirbo Kauno dirbtinio pluošto gamyklos konstruktoriumi, buvo Kauno „Žalgirio“, „Dinamo“ sporto draugijų instruktorius, vėliau treniravo SSRS kariškių sportininkus. 1989-1991 m. buvo Lietuvos lengvosios atletikos trenerių tarybos pirmininku, 1990-1991 m. dirbo treneriu Kauno sporto mokykloje. Nuo 1991 m. dirbo versle.
Sporto pasiekimai
R. Plungės treneriai: K. Tvarkūnas (pirmasis), Algimantas Antanas Kukšta, E. Paulauskas, Algimantas Baltušnikas, Adolfas Varanauskas.
Pelnė SSRS tarptautinės klasės sporto meistro (1971), LSSR nusipelniusio trenerio vardus (1990). Su SSRS rinktine buvo 1972 m. Miuncheno vasaros olimpinių žaidynių dalyvis, kur užėmė 14 vietą.
Buvo Lietuvos čempionu rutulio stūmimo rungtyje: 1964, 1967, 1968, 1970, 1973, 1974, 1976, 1977 m. Taip pat 8 kartus gerino Lietuvos rutulio stūmimo rekordus: nuo 19,07 m - 1970 m. iki 20,24 m 1972 m.
SSRS uždarų patalpų (1968), SSRS čempionatų sidabro (1971-73) ir bronzos (1968, 1977) medalių laimėtojas.
R. Plungė treniravo žymiais tapusius sportininkus: olimpiečius Austrą Skujytę, Vaclavą Kidyką, Saulių Kleizą, parolimpietį Mindaugą Bilių. Jo veikla įvertinta Kūno kultūros ir sporto departamento Sporto garbės komandoro ženklu (2009), LTOK Olimpine žvaigžde (2004).
Rūtenis
Rūtenis (Corydalis) – vėdrynažiedžių (Ranunculidae) poklasio žvirbliarūtinių (Fumariaceae) šeimos augalų gentis.
Priklauso žoliniai augalai, turintys stiebagumbius.
Gentyje yra apie 300 rūšių. Lietuvoje auga šios rūšys:
thumb|left|210px|[[Geltonžiedis rūtenis (Corydalis lutea)]]
Šinono pilis
thumb|250px|right|Šinono pilis
Kerdla
Kerdla (Kärdla, Kärrdal) – miestas vakarų Estijoje, Hyjumos salos šiaurėje (vienintelis salos miestas), Baltijos jūros (Tarestės įlankos) pakrantėje. Hiju apskrities administracinis centras. Šiuo metu vystoma žvejyba ir smulki pramonė.
Šinono pilis
Šinono pilis – pilis Prancūzijos Centre, Endro ir Luaros departamente, ant Vieno upės kranto, viena iš Luaros slėnio pilių.
Kerdla
Į pietryčius nuo miesto yra 455 mln. metų senumo Kerdlos meteorinis krateris (skersmuo 7 km).
Istorija
Kerdla pirmą kartą minima 1564 m. kaip švedų gyvenvietė. Pradėjo augti 1830 m. įkūrus tekstilės fabriką. 1849 m. pastatytas uostas. 1938 m. gavo miesto teises. Miesto infrastruktūra sugriauta II pasaulinio karo metu.
Šinono pilis
Istorija
Pilis buvo statoma ilgus amžius. Jai pradžią padėjo Senovės Romos kariuomenės įtvirtinimai. Ji tarsi sudaryta iš trijų dalių, kurių kieviena atspindi atskirą istorinę epochą.
Istorinės asmenybės
Pilyje gyveno Henrikas II Plantagenetas, Ričardas I Liūtaširdis, Jonas Bežemis, Kardinolas Rišeljė, Karolis VII Prancūzas. Šinono pilyje savo kovų kelią pradėjo Žana d'Ark.
Al-Jaish SC (Sirija)
„Al-Jaish SC“ – Sirijos futbolo klubas iš Damasko.
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyks Roza Chutor ekstremalių sporto šakų parke šalia Krasnaja Polonios Rusijoje. Dešimtyje rungčių planuojama varžytis 2014 m. vasario 6-21 dienomis.
Al-Jaish SC (Sirija)
Namų rungtynes žaidžia „Abbasiyyin“ stadione, talpinančiame 30 tūkst. žiūrovų.
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
2011 m. balandžio mėn. Tarptautinis olimpinis komitetas patvirtino pusvamzdžio rungtį abiem lytims. 2011 m. liepos mėn. taip pat buvo pridėta sloupstailo rungtis, taigi 2014 m. žaidynėse bus 4 naujos akrobatinio slidinėjimo rungtys.
Radžiūnai (reikšmės)
Radžiūnais yra vadinami šie kaimai:
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Programa
Į programą pirmą kartą įtrauktos nuolydžio ir pusvamzdžio rungtys.
Al-Jaish SC (Sirija)
Istorija
Futbolo komanda net 17 k. tapo šalies čempionais. (1973, 1976, 1979, 1985, 1986, 1998, 1999, 2001, 2002, 2003, 2009–10, 2012–13, 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18 ir 2018–19 m.)
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Grafikas
300px|thumb|Roza Chutor alpių kurortas, akrobatinio slidinėjimo arena Žemiau pateikiamas grafikas visoms 10 rungčių.
Radžiūnai (reikšmės)
Taip pat Baltarusijoje:
Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
'''Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Gerdašių kaime, 9 km į pietvakarius nuo Druskininkų. Tradicinio gyvenamojo namo formos.
Akrobatinis slidinėjimas 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Grafikas
Laikas surašytas (UTC+4) laiko juostoje.
Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
Parapijos kunigai
thumb|Parapijos plakatas, skirtas Gerdašių bažnyčios 50-ties metų jubiliejaus minėjimo proga [[1986 metais, su visų buvusių Gerdašių parapijos kunigų nuotraukomis]]
Bažnyčios istorija
Gerdašiai ir kaimyniniai kaimai – Lipliūnai, Krivonys, Norkūnai, Butelionys (seniau Butelizna) – ilgus šimtmečius priklausė Pervalko parapijai, kuri buvo įsikūrusi kitoje Nemuno pusėje. Po trečiojo Lietuvos – Lenkijos valstybės padalijimo visi šie kaimai atsidūrė Prūsijos valdžioje. Parapijos centras, Pervalkas, atsidūrė kitoje valstybėje Rusijos imperijoje.
Nuo to laiko, apie 100 metų, šie dzūkų kaimai priklausė Leipalingio parapijai. Žmonėms į bažnyčią tekdavo eiti 16 ir daugiau kilometrų. Jie puoselėjo viltį turėti savo parapiją ir bažnyčią. Kunigas Bronislovas Vaikšnoras rašo, jog 1919 m. jie siuntę Seinų vyskupui prašymą, kad čia įkurtų parapiją. Tam jie buvo paskyrę ir žemės sklypą. Dėl neramumų, lenkų siautėjimo šis sumanymas nebuvo įvykdytas. 1922 m. kun. J. Galeckas, Kučiūnų ir Šlavantų parapijų organizatorius, vėl ėmėsi iniciatyvos, kad Gerdašiuose parapija būtų įkurta. Deja, veiklus kunigas staiga mirė, ir vėl kuriam laikui ši idėja pritilo. Tik 1935 m. gruodžio 5 d. Vilkaviškio vyskupas Antanas Karosas įpareigojo Leipalingio parapijos vikarą jauną kunigą, Pranciškų Šukį (g. 1903 m.), organizuoti Gerdašių parapiją. Netrukus, susitvarkius steigimo dokumentus, kunigas Pr. Šukys atsikėlė gyventi į Gerdašius, kur jį iškilmingai pasitiko Dzūkai.
Kaimas skyrė bažnyčiai žemės prie miško, ant kalniuko, o netoliese, miškelyje, buvo numatyta vieta kapinėms. Gerdašių parapijai buvo priskirti šie Kapčiamiesčio ir Leipalingio parapijų kaimai: Gerdašiai, Bugieda, Butelionys, Diržai, Guronys, Krivonys, Lipliūnai, Norkūnai, Sirguškė, Sventijanskas ir Varviškė. Minėtų parapijų klebonai buvo nepatenkinti, nes nuo jų parapijų atsiskyrė apie tūkstantis žmonių.
Pirmąsias mišias laikinoje Gerdašių bažnytėlėje, įrengtoje ūkininko Vaclovo Dūdžio troboje, 1935 m. gruodžio 8 d. aukojo klebonas kun. Pranciškus Šukys. Dalyvavo Veisiejų ir Kapčiamiesčio klebonai. Bažnytėlei suteiktas Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo prasidėjimo vardas.
1937 m. pradėta statyti laikina bažnyčia, kiti pastatai. Jau 1938 m. bažnytėlėje įrengtas didysis altorius, įtaisyti vargonėliai, parūpinta bažnytinių rūbų, liturginių indų. Kai lėšų trūkdavo, energingas jaunas klebonas, gavęs gretimų parapijų klebonų sutikimą, lankė jų žmones ir rinko aukas savo bažnyčiai. Ruoštasi mūrinės bažnyčios statybai: parengta aikštelė, parūpinta tūkstančiai plytų, iš gretimų kaimų laukų ir panemunės, net nuo Liškiavos, privežta gausybė akmenų. Pamaldūs, darbštūs kaimo žmonės ir kun. Pranciškus Šukys tarėsi laukuose įrengti Jėzaus Kristaus kelią – kančios stoteles. Tuo laiku Gerdašių parapijoje buvo 1315 katalikų. Deja, 1939 m. kilo Antrasis pasaulinis karas. Visi minėti darbai sustojo.
1940 m. parapijos žemė ir pastatai buvo nacionalizuoti: sukauptos statybinės medžiagos karo metu buvo subombarduotos, likusios – išgrobstytos. Praūžus karui, prasidėjo neramūs pokario metai – represijos, suėmimai, tremtys, ginkluotas pasipriešinimas sovietinei okupacijai. 1946 m. klebonas Pr. Šukys, saugumo įtartas kaip partizanų rėmėjas, buvo suimtas, nuteistas 10 metų. Parapija liko be kunigo. Iki 1955 m., kol Gerdašiams buvo paskirtas iš lagerio grįžęs kun. Petras Bagdonas, kartą per mėnesį šioje bažnyčioje pamaldas laikė Leipalingio parapijos kunigai.
Po dvejų metų į Gerdašius buvo paskirtas kun. Viktoras Naujokaitis (1920–1982), kuris čia klebonavo iki 1965 m. Jo rūpesčiu buvo pradėtas didelis bažnyčios remontas, kurį tęsė 1965 m. paskirtas klebonas Pranciškus Račiūnas (1919–1997), paleistas iš sovietinio kalėjimo. Medinė bažnyčia pradžioje buvo paprastas stačiakampis namas dvišlaičiu stogu ir maža kvadratine stoginėle (stogmenėliu) varpeliui pakabinti. Remontuojant ant priekinės stogo dalies buvo uždėtas stačiakampis bokštas – kaip varpinė. Virš durų – didelis kvadratinis langas su devyniomis padalomis. Sienos apkaltos stačiomis lentelėmis. Šoninėse sienose įdėti stačiakampiai langai, o greta zakristijos pristatyta stiklinė veranda. Pagražintas ir didysis altorius.
1969 m. rugsėjo pirmą dieną į Gerdašius klebonu buvo paskirtas kun. Juozas Radzevičius (1921–2001), kilęs iš Petroškų kaimo. Po trijų mėnesių jis perkeltas į Didvyžių parapiją. 1969 m. gale į Gerdašius atvyko kun. Lionginas Kunevičius (1932–1994), žinomas pogrindinės katalikų spaudos redaktorius. Jo rūpesčiu šventorius aptvertas cementine tvora, sutvarkyta bažnyčios aplinka. Kunigas 1976 m. buvo iškeltas į Būdvietį.
Nuo 2005 m. parapiją aptarnavo Liškiavos Švč. Trejybės bažnyčios kleb. kanauninkas Valius Zubavičius. Po daugelio kunigiškos tarnystės metų, 2013 m. buvo pakeistas ilgametis parapijos klebonas, jis Vilkaviškio vyskupo Rimanto Norvilos dekretu atleistas iš Gerdašių parapijos klebono pareigų ir paskirtas į Kauną, Šv. Kazimiero parapiją Aleksote. Į Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekalto prasidėjimo parapiją buvo paskirtas buvęs Šventežerio parapijos klebonas kun. Jonas Cikana.
Architektūra
Bažnyčia tradicinio gyvenamojo namo formos, vienabokštė, su veranda. Šventoriaus tvora medinių statinių.
Plungė (reikšmės)
miniatiūra|180px|right|Plungės varpinė Plungė reiškia:
Aldous Huxley
Oldosas Leonardas Hakslis (, 1894 m. liepos 26 d. – 1963 m. lapkričio 22 d.) – anglų rašytojas fantastas.
Valentinas Brandišauskas
Valentinas Brandišauskas (g. 1961 m. birželio 27 d. Kalniškiuose, Molėtų rajonas) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1986 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993–1995 m. dirbo Lietuvos archyvų sistemoje. 1995 m. humanitarinių mokslų daktaras. Nuo 1995 m. dirba Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centre; nuo 1997 m. koordinuoja programą „Pirmoji sovietinė ir nacių okupacija“. Tiria 1941 m. Birželio sukilimą prieš sovietinius okupantus, 1940–1941 m. sovietinės okupacijos, holokausto Lietuvoje problemas.
Aldous Huxley
Aldous Huxley buvo šeštojo dešimtmečio pionierius, pradėjęs vartoti haliucinogenus savęs pažinimo tikslais. Jis pradėjo eksperimentuoti su meskalinu ir LSD, potyrius aprašė knygoje „Suvokimo durys“ (The Doors of Perception).
Bibliografija
Paryškinti lietuvių kalba išleisti darbai.
Tirono grafystė
Tirono grafystė – vakarinė Šiaurės Airijos grafystė, Alsteryje. Grafystė turtinga savo naudingaisiais ištekliais.
Sūre Janis
Sure Janis – miestas centrinėje Estijoje, 25 km į šiaurę nuo Viljandžio. Svarbiausias – miesto objektas bažnyčia. Sure Janis įsikūręs ant kalvos, miškingoje ir ežeringoje vietovėje. Vystomas turizmas.
Jadvyga Manuzzi
miniatiūra|200px|right|Sas – Berlič-Strutinskių herbas Jadvyga Strutinska-Ciechanoviecka-Manuzzi (g. apie 1736 m. – m. 1778 m. rugsėjo 22 d. Gardine) – LDK bajorė, mecenatė.
Biografija
Jadvyga pasižymėjo išskirtiniu grožiu, jai pasipiršo Apso seniūnas Jonas Ciechanovieckis. Nors pastarasis buvo karštas Radvilų atstovų į ATR sostą šalininkas, o Strutinskiai priklausė priešingai stovyklai, 1754 m. jaunieji apsivedė. Santuoka nebuvo laiminga ir artėjo prie skyrybų. Netrukus tarp giminių įsiplieskė konfliktai, per kuriuos 1756 m. Breslaujoje žuvo Jadvygos svainis Ksaveras Ciechanovieckis, o 1761 m. Vilniuje – ir josios tėvas. Už pastarąją žmogžudystę sutuoktinis Jonas Ciechanovieckis su kitais dviem broliais 1764 m. buvo pripažinti netekę bajoriškos garbės ir nuteisti kalėti. Dar tais pačiais metais J. Ciechanovieckis mirė, sužeistas per susidūrimą su savo priešininkais Apse.
Jaunoji moteris buvo žinoma mecenatė: Apso miestelyje jos lėšomis pastatyta medinė Šv.Jono Krikštytojo bažnyčia (sudegė 1886 m.). Kartu su motina ir seserimi paaukojo didžiules lėšas Seinų Šv.Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčios dar 1764 m. pradėtai pertvarkai: vietoje buvusios presbiterijos iškilo du aukšti bokštai su įspūdingu fasadu, padidintas vidinis tūris.
Jadvyga Manuzzi mirė nuo tuberkuliozės, būdama vos keturiasdešimt dvejų metų. Jos sūnų Stanislovą išaugino sutuoktinis grafas Mikalojus Manuzzi.
Sary Čelekas
Sary Čelekas  – gėlavandenis kalnų ežeras vakarų Kirgizijoje, Džalal Abado srityje, Tianšanio kalnuose (1878 m aukštyje). Ilgis – 7,5 km, plotis iki 2,3 km. Susidarė maždaug prieš 10 tūkst. metų, dėl kalnų griūties. Krantai statūs, kranto linija raižyta, pakrantėse auga riešutmedžių miškai. Vandens lygis metų bėgyje kinta – aukščiausias gegužę, o žemiausias gruodį. Užšąla gruodžio pabaigoje, atitirpsta balandį. Vandens temperatūra vasarą būna +19,8 °C, žiemą svyruoja tarp +4 °C ir 0 °C.
Ežero pavadinimas kirgizų kalba reiškia „geltona taurė“. Sary Čelekas ir jo apylinkės paskelbtos draustiniu. thumb|left|250px|Sary Čelekas 1992 m. Kirgizijos pašto ženkle
Vakarų tiurkų kaganatas
Vakarų tiurkų kaganatas – klajoklių gentinė konfederacija Eurazijos stepėje, egzistavusi VI–VII a., kurioje pagrindinį politinį vaidmenį vaidino gok-tiurkų gentys (turkų kalba: Gök Türkler, kinų kalba: 突厥 Tūjué, tuometinis kiniškas tarimas – T’u küe).
Didžiausio išsiplėtimo laiku kontroliavo didžiąją dalį Kazachų ir Ponto stepių, Sogdą, Chorezmą ir Ferganą (teritorijos dab. Kazachijoje, Kirgizijoje, Uzbekijoje, Rusijoje ir Ukrainoje).
Istorija
thumb|left|250|Vakarų tiurkų kaganato gentys Kaganatas susiformavo dėl Tiurkų kaganate kilusio įpėdinystės karo, kurio metu atskilo vakarinės teritorijos. Šių teritorijų sostine tapo Sujabas (dab. Kirgizijoje, 60 km nuo Biškeko), ir jis valdė didžiules teritorijas Kazachų stepėje ir Ponto stepėje. Vietiniai kaganai sudarė sąjungą su Bizantija, kovodami su Sasanidais, atkūrė seniau pasislinkusias sienas Vidurinėje Azijoje. Vėliau tiurkai, susivieniję su chazarais, įsiveržė į Pietų Kaukazą, paimdami Tbilisį. Tik 630 m., po Tung Yabğu mirties, tiurkai atsitraukė iš Užkaukazės.
Kaganatas buvo daugybės skirtingų genčių konfederacija. Jame buvo išskiriamos 10 pagrindinių valdančių genčių, kurios dalijosi į rytines (kinų šaltiniuose jos vadinamos Duoliu) ir vakarines (jos vadinamos Nušibi). Po Išbara-kagano (634–639) reformų, Vakarų kaganatas tapo žinomas kaip Onoq, t. y. „Dešimt strėlių“, kurios buvo išdalintos pagrindiniams genčių vadams. Tai sukėlė valstybės skilinėjimą.
VII a. kaganatas silpo, ir jo vienybė menko. Rytines sritis ir sostinę 657 m. nusiaubė Tangų Kinija. Vakarinėse srityse atskirą konfederaciją konsolidavo bolgarai, Ponto stepėje įsitvirtino chazarai. VII a. II pusėje kaganatas nustojo egzistuoti, mat jį padalino daugybė smulkių genčių, tokių, kaip tiurgešai, ogūzai, kimakai, karlukai ir kt.
Kaganai
Turkuci
Forfaras
Forfaras  – miestas Anguso srityje, Škotijoje. Srities centras, kuriame gyvena 13500 gyventojų (2006 m. duomenimis).
Žymūs žmonės
Forfare gimė rokenrolo grupės AC/DC vokalistas Bon Scott.
Valjenaras
Valjenaras – miestas Atakamos regione (Čilė), Uasko provincijos ir Valjenaro komunos centras.
Valjenaro komuna
thumb|left|150px|Valjenaro komunos padėtis Atakamos regione 2006 m. komunoje (plotas 7084 km²) gyveno 48 129 gyv.
Valjenaro komuna ribojasi:
Transportas
Atstumai automobilių keliais iki:
Komunos administracinis suskirstymas
thumb|left|500px|Valjenaro apylinkių žemėlapis
Seimo rūmai
Seimo rūmai – Lietuvos parlamento (Seimo) pastatų kompleksas Vilniuje.
Istorija
1976–1980 m. vyko pirmojo pastato statyba (jai vadovavo architektai Algimantas Nasvytis ir Vytautas Nasvytis). Į pastatą iš LSSR Valstybinio akademinio operos ir baleto teatro pastato persikėlė Lietuvos SSR Aukščiausioji Taryba.
1993–1997 m. I-ųjų rūmų vakarinėje dalyje dirbo Prezidento kanceliarija.
2017 m. buvęs leidyklos „Valstybės žinių“ pastatas tapo Seimo IV-aisiais rūmais. Jų 3–4 a. įsikūrė Vyriausioji rinkimų komisija.
Beš Aralo draustinis
Beš Aralo valstybinis draustinis – saugoma gamtos teritorija vakarų Kirgizijoje, Džalal Abado srityje, Tianšanio kalnuose, Čatkalo slėnio vakaruose. Įsteigtas 1979 m. siekiant apsaugoti unikalius gamtinius kompleksus bei atskiras augalų ir gyvūnų rūšis.
Draustinyje sutinkami sibiriniai ožiai, stirnos, lūšys, rudieji lokiai, iš retų rūšių – snieginiai leopardai, raudonieji vilkai, Menzbiro švilpikai, ūdros, kilnieji ereliai, sakalai keleiviai, taurieji sakalai.
Radžiūnai (Kupiškis)
Radžiūnai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietvakarius nuo Noriūnų, prie Suosos ir Stirniškių tvenkinio. Šiaurine dalimi praeina kelias. Netoliese yra Radžiūnų geležinkelio stotelė.
Tiberiados bendruomenė
miniatiūra|250px|right|Tiberiados bendruomenė [[Baltriškėse ]] Tiberiados bendruomenė – vyrų ir moterų vienuolija, kurią 1979 metais Lavaux-Sainte-Anne kaimelyje, Belgijos pietuose įkūrė brolis Morkus. Tiberiados bendruomenės įsikūrusios ir Lietuvoje (Baltriškių kaime, Zarasų raj.) bei Konge.
Tiberiados bendruomenės pavadinimas kilęs iš Palestinoje, Genezarete esančio ežero pavadinimo Tiberiada. Šį pavadinimą įkūrėjas pasirinko įkvėptas ištraukos iš Naujojo Testamento, Evangelijos pagal Matą apie Petro ėjimą vandeniu (Mt 14,28).
Jacvezis (Gardinas)
Jacvezis ( arba ) – kaimas vakarų Baltarusijoje. Administraciškai priklauso Gardino srities Gardino rajono Sapackinės valsčiui. Išsidėstęs į šiaurę nuo Gardino. 35 gyventojai (2009 m. duomenys).
Istorija
1901 m. žinomas lenkų kraštotyrininkas Vaclovas Siroševskis savo knygoje „Kurhany, stare smetniska, cmentarze na widlach Niemna i Hańczy“ pažymėjo, kad kaimo pavadinimas (=) leidžia teigti čia gyvenus jotvingiams.
XIX a. pab. – XX a. pr. Jatvez gatvinį kaimą valdė Gosievskiai, šalia stovėjo ir šių dvarininkų palivarko sodyba. Tikintieji priklausė Silvanonių Kristaus Atsimainymo bažnyčios parapijai.
Šilėnai (Zujūnai)
Šilėnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į pietvakarius nuo Čekoniškių, dešiniajame Neries krante. Stovi medinė Šilėnų Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (nuo 1725 m.). Šiaurėje plyti Šilėnų miškas (Dūkštų-Šilėnų miškai), kaimas priklauso Neries RP.
Istorija
Šilėnai pirmąkart paminėti istoriniuose šaltiniuose 1500 m. kaip Ldk Aleksandro Jogailaičio dovana Vilniaus kapitulai (dabartinei Vilniaus arkivyskupijai). XIX a. Šilėnai buvo du kaimai (Šilėnai I ir Šilėnai II) ir dvaras Vilniaus apskrities Riešės valsčiaus Čekoniškių seniūnijoje.
2015 m. patvirtintas Šilėnų herbas.
Katmandu
Katmandu (काठमांडौ) – Nepalo sostinė ir didžiausias miestas, esantis Bagmati Pradeše Katmandu rajone. Jis išsidėstęs Himalajų tarpukalnės slėnyje, prie Bagmatės (Gangos baseinas), 1360 metrų virš jūros lygio. 1,4 mln. gyventojų (2020). Yra Tribchuvano tarptautinis oro uostas. Išvystyta lengvoji ir maisto pramonė, amatai. Yra universitetas. Netoliese yra Bodhnath stūpa, architektūros ir skulptūros kompleksas Svayambhunath (III a. pr. m. e. – IX a.), šventyklų kompleksas Pashupatinath (įkurtas XIII a.).