cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Papildinys
6. Dėstytojas užsiminė apie bausmę. Apie ką dėstytojas užsiminė?- bausmę
Papildinys reiškiamas tomis pačiomis kalbos dalimis kaip ir veiksnys – dažniausiai daiktavardžiu ir įvardžiu, taip pat daiktavardiškai vartojamu būdvardžiu ir dalyviu, veiksmažodžio bendratimi ir padalyviu.
Papildinio reiškimas
1. Daiktavardžio, įvardžio ir kitų kalbos dalių: a) kilmininku. ''Krūtinė prisipildė gervių klyksmo. Šiluma kaulų nelaužo. Čia kiškio tupėta. Tu negąsdink manęs. Žmonės gedėjo žuvusiųjų. Baltas balto nesuteps. Septyni vieno nelaukia.‘‘ b) naudininku. ''Dideliam laivui plačių vandenų reikia. Drąsumas drąsumui nelygus. Aš tau parodysiu kelią. Saulė visiems šviečia. Turtingam ir aitvaras neša. Penktajam liepė palaukti.‘‘ c) galininku. ''Petras suprato pavojų. Dekite laužą! Aukštą visi pamato. Leisk mane arčiau prie ugnies.‘‘ d) įnagininku. ''Pažadais sotus nebūsi. Pirštu duonos neatrieksi. Juo galima pasitikėti.'' e) linksniais su prielinksniais. Norėčiau pasikalbėti su tavimi. Papasakok apie Suomiją. Teisybė už saulę šviesesnė. Su pilvu nepasiginčysi.  2. Veiksmažodžio bendratimi. Mergaitei atnešė valgyti.
3. Padalyviu. Niekas negirdėjo šaudant.
Papildinys gali būti reiškiamas ir ne vienu žodžiu: ''Mus visus įkurdino mokyklos bendrabutyje. Ar tu matei kada žydint kaštoną? ''
Kai kalbama apie objekto dalį, vartojamas ne galininkas, o kilmininkas: ''Martynai, duok cukraus (ne cukrų). Jonas daro klaidų (ne klaidas). Įpilk pieno (ne pieną).''
Įsidėmėtina, kad teigiamojo sakinio vardininkas neigiamajame sakinyje virsta papildinio kilmininku. Plg.: ‘‘Yra vežimas šienui vežti. Nėra vežimo šienui vežti. Buvo čia ir auklėtoja. Nebuvo čia ir auklėtojos. Buvo matyti dūmai. Nebuvo matyti dūmų.‘‘
Galininkiniai veiksmažodžiai, gavę neiginį, valdo kilmininką. Plg.: ‘‘Mindaugas skaito žurnalą. Mindaugas neskaito žurnalo. Mes piešiame saulę. Mes nepiešiame saulės.‘‘
Po žodžių ‘‘kreiptis, skolintis, prašyti, klausti‘‘ nevartojami papildiniai su prielinksniu pas. Todėl reikia sakyti ir rašyti: ‘‘Aš kreipiausi į mokytoją (o ne Aš kreipiausi pas mokytoją); Rašalo pasiskolink iš draugo (o ne pas draugą); Vaikai prašė trenerio surengti varžybas arba …prašė trenerį… (o ne pas trenerį); Jei nesupranti, klausk mokytojo arba …klausk mokytoją (o ne pas mokytoją).‘‘
Pastaba. Jei bendratis reiškia kito veikėjo veiksmą, ji eis papildiniu: ‘‘Pirmininkas įsakė pasilikti,‘‘ o jei bendratis reiškia to paties veikėjo kitą veiksmą, tai bendratis eis tikslo aplinkybe: ‘‘Išėjo sutikti svečių,‘‘ tačiau jei du veiksmažodžiai reiškia vieną to paties veikėjo veiksmą, jie abu sudaro suvestinį tarinį: ‘‘Jis nieko nemokėjo atsakyti savo draugui.‘‘
Papildinio žymėjimas
Nagrinėjant žodžius sintaksiškai papildinys braukiamas punktyrine linija. (---)
Matilda
Matilda - moteriškas vardas. Kilęs iš germanų kalbų, dvinaris, kurio dalys reiškia 'galia, jėga' ir 'mūšis, kautynės'. Vardo variantas yra Maud.
Matilda (asteroidas)
thumb|250px|Matilda Matilda – asteroidas, skriejantis asteroidų žiede, apytikriai 50 km skersmens, kurį atrado austrų astronomas Johanas Palisa Vienos observatorijoje 1885 m. lapkričio 12 d.
Matilda yra netaisyklingos formos 66×48×46 km dydžio. Asteroidas nuo Saulės yra nutolęs 2,65 av. Penki krateriai yra daugiau kaip 20 km skersmens. Asteroidą Matildą yra labai sunku pro teleskopą pamatyti, nes Matilda atspindi vos 4 % Saulės šviesos. Apie ašį apsisuka per 17,4 paros.
Savybės
Matilda yra labai tamsus, albedas panašus į šviežią asfaltą. Paviršiuje vyrauja filosilikatų mineralai. Paviršiuje yra daug kraterių, kurie pavadinti įvairiais pasaulio anglies laukų pavadinimais. Du didžiausi krateriai, Išikari (29,3 km) ir Karu (33,4 km) yra nemažesni negu pačio asteroido vidutinis spindulys.
Hesperijos
Hesperijos (Hesperiidae) – drugių (Lepidoptera) šeima, kuriai priklauso smulkūs, su labai plačia galva ir siaurais bei standžaisi sparnais drugiai. Jų antenos prisitvirtinusios atokiau viena nuo kitos. Akys didelės, pusrutulio formos. Hesperijų vikšrai gyvena tarp voratinkliais sutrauktų lapų. Žiemoja suaugę vikšrai.
Lietuvoje žinoma apie 15 rūšių:
Palau himnas
Belau rekid (Mūsų Palau) – Palau valstybinis himnas. Oficialiai naudojamas nuo 1980 m. Muzikos autorius Ymesei O. Ezekiel, žodžiai parašyti kolektyviškai. Dažniausiai grojamas tik pirmas posmas.
Žodžiai
Belau kalba:
Belau loba klisiich er a kelulul,
Meng mengel uoluu er a chimol beluu,
U2 diskografija
Airių roko grupės U2 diskografija susideda iš dvylikos studijinių, septynių gyvo garso, penkių kompiliacinių ir septynių EP albumų, bei penkiasdešimt aštuonių singlų. Grupę sudaro keturi nariai: Bono (vokalas ir gitara), The Edge (gitara, klavišiniai, palaikantis vokalas), Adam Clayton (bosinė gitara) bei Larry Mullen Jr. (būgnai ir mušamieji). Grupė susiformavo 1976 m., tuo metu jos nariai buvo paaugliai su ribotais muzikiniais sugebėjimais.
Palau himnas
Žodžiai
Bo dole ketek a kerruul er a belluad,
U2 diskografija
1991 m. grupė ėmė eksperimentuoti ir pradėjo groti elektroninės ir šokių muzikos paveiktą alternatyvųjį roką bei išleido labai sėkmingą studijinį albumą „Achtung Baby“. Panaši eksperimentacija tęsėsi visą devintąjį dešimtmetį. 2000 m. U2 nutarė sugrįžti prie labiau roko muzikos skambesio.
Palau himnas
Žodžiai
Lolab a blakelreng ma duchelreng.
Belau a chotil a klengar re kid,
Leda (palydovas)
Leda priklauso Himalijos palydovų grupei.
U2 diskografija
U2 pardavė daugiau kaip 145 mln. albumų visame pasaulyje, laimėjo net 22 Grammy apdovanojimus, t. y. daugiau negu kuri nors kita grupė pasaulyje. 2005 m. pradžioje jie įtraukti į Rokenrolo šlovės muziejų.
Palau himnas
Žodžiai
Mebo dorurtabedul msa klisichel.
Bod kai ue reke dchim lokiu a reng,
E dongedmokel ra dimla koted.
Lomcheliu a rengrdel ma klebkellel,
Lokiu a budch ma beltikelreng.
Dios mo mek ngel tengat ra Be lumam,
Fannina Borisovna Halle
Fanina Borisovna Rubinštein-Hale (1881 m. spalio 26 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1963 m. gruodžio 14 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos žydų kilmės istorikė, menotyrininkė.
Naktinės personos
„Naktinės personos“ – Lietuvos popmuzikos grupė, gyvavusi 1992–2002 m. ir 2014–2018 m.
Fannina Borisovna Halle
Biografija
Gimė 1881 m. spalio 26 d. Panevėžyje. Berlyne studijavo filosofiją ir germanistiką. 1907 m. ištekėjo ir tapo Austrijos-Vengrijos piliete. Nuo 1914 m. Vienos universitete rašė disertaciją apie senovines Rusijos ikonas. 1922 m. išleido pirmąjį leidinį vokiečių kalba apie rusiškas ikonas. 1930 m. išleido knygą apie moterų vaidmenį TSRS. 1940 m. emigravo į JAV, įsidarbino Jeilio universitete. 1946 m. parašė knygą apie Kaukazo žydų gyvenimą, bendradarbiavo rengiant visuotinę žydų enciklopediją. Mirė 1963 m. gruodžio 14 d. Niujorke.
Naktinės personos
Muzikos stilius
Per pirmus kelerius metus grupės atliekama muzika pasižymėjo gan depresyviu, tamsiu elektroniniu (synthpop) skambesiu. Jaučiama naujosios bangos (new wave) bei grupės „Depeche Mode“ įtaka. Vėliau grynai sintezatoriais grojamą sintetinį skambesį praturtino gitaros skambesys, o šalta ir melancholiška dainų nuotaika ėmė šviesėti, dainos tapo romantiškesnės. Būtent tada su tokiais hitais kaip „Labai norėčiau“, „Paskendęs miestas“, „Sukasi ratu“, „Kelyje“, „Kaltas ruduo“, „Ša la la“ ir „Tau“ „Naktinės Personos“ tapo viena populiariausių tų metų popgrupių Lietuvoje.
Istorija
Grupė susikūrė 1992 m. gegužės mėn. Pirmasis radijo singlas vadinosi „Mes paukščiai“. 1993 m. rudenį buvo išleistas grupės debiutinis albumas „Muzika ir daugiau…“ (prodiuseris Andrius Mamontovas). Dainų „Ir taip visada“ bei „Tavo paveikslas“ videoklipai tapo „Studijos MT“ laureatais.
1996–1997 m. „Naktinės Personos“ išleido dar tris albumus: „Pažvelk kitaip“, „Tikras garsas“ ir „Sexta“.
1997 m. pavasarį įvyko grupės koncertinis turas per Lietuvą, tačiau vienos kelionės metu 1997 m. rugpjūčio mėn. grupės nariai nesuvaldė dideliu greičiu skriejančio automobilio ir pateko į avariją. Aras ligoninę paliko po mėnesio, o Alanas joje buvo priverstas išbūti pusę metų ir tęsti reabilitaciją, po kurios „Naktinės Personos“ sėkmingai sugrįžo į didžiąją sceną.
1997 m. dainos „Aš jaučiuosi taip keistai“ videoklipas buvo pripažintas geriausiu metų videoklipu (LTV).
1998 m. pabaigoje „Naktinės Personos“ naująjį albumą „9 dainos“ sukūrė ne Vilniuje, o Klaipėdoje, Ž. Liulio studijoje „Cactus pro“.
1998-ais į jų koncertą Vingio parke Vilniuje susirinko 30 000 gerbėjų.
1999 m. kovo–gegužės mėnesiais įvyko grupės turas „Devyni“. „Naktinės Personos“ koncertavo antrą kartą Vingio parke Vilniuje, vėliau išvyko į turą Niujorke ir Čikagoje (JAV).
2000 m. grupė išleidžia albumą „Diena. Naktis“.
2002 m. „Naktinės Personos“ išsiskiria. Atsisveikindama su gerbėjais grupė nusprendžia išleisti geriausių dainų albumą „Šilko kelias“, kuriame be laiko patikrintų hitų įrašytos ir dvi naujos dainos: „I’m So In Love“ ir „Debesų laivai“.
2014 m. vasario mėnesį „Naktinės personos“ sugrįžo į sceną koncertiniam turui „Po 20 metų“. Po sėkmingo koncertinio turo per didžiausias Lietuvos arenas grupė įrašinėja naujas dainas ir tęsia koncertinę veiklą.
2018 m. lapkričio mėn. grupė vėl sustabdė savo veiklą. Pasak A. Vėberio, tai įvyko dėl A. Chošnau ir jo teisininkų įvykdyto autorių teisių pasisavinimo, kurį A. Vėberis įvardija kaip išdavystę.
Palau himnas
Žodžiai
Beskemam a klisicham ma llemeltam,
Serhat
Ahmet Serhat Hacıpaşalıoğlu (g. 1964 m. spalio 24 d. Stambule) – turkų dainininkas, prodiuseris ir televizijos laidų vedėjas.
Biografija
Muzikinę karjerą Serhat pradėjo 1997 metais, išleidęs debiutinį singlą „Rüya-Ben Bir Daha“. 2004 metais pasirodė antroji jo daina – „Total Disguise“, atliekama su prancūzų dainininke Viktor Lazlo. Dainos teksto ir muzikos autorius – Olcayto Ahmet Tuğsuz, kūrinys buvo įrašytas anglų ir prancūzų kalbomis.
2008 metais drauge su Gruzijos-Rusijos dainininke Tamara Gverdciteli įrašė dainas „I Was So Lonely“, „No No Never (Moscow-Istanbul)“ ir „Ja + Ti“ (rusiška dainos „Total Disguise“ versija). Duetas buvo koncertavęs Maskvoje bei muzikos festivaliuose Moldovoje ir Baltarusijoje.
2014 m. Serhat muzikinę veiklą pradėjo Prancūzijoje ir Vokietijoje. Rugsėjo mėn. išleido EP „Je M’adore“. Singlas „Je M’adore“ Vokietijoje pasiekė DJ ir šokių muzikos topo viršūnę ir ten išbuvo 5 savaites.
2016 m. su daina „I Didn’t Know“ atstovavo San Marinui 2016 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Stokholme.
Konsoliduota atskaitomybė
Konsoliduota atskaitomybė - pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų (antrinių) įmonių finansinė atskaitomybė, kai sujungiamos visų grupės įmonių ataskaitos, kuriose atsisakyta grupės tarpusavio atsiskaitymų pelno ir išvengta dvigubo to paties turto apskaitymo.
Adūras
Adūras  – upė pietvakarių Prancūzijoje, Vidurio Pirėnuose ir Akvitanijoje. Prasideda Pirėnų kalnuose, Bigorės regione. Teka pradžioje į šiaurės vakarus, vėliau į vakarus ir pietvakarius per Gaskonės lygumas. Įteka į Biskajos įlanką ties Bajona. Adūro vanduo naudojamas drėkinimui. Yra hidroelektrinės. Žemupys laivuojamas. Prie Adūro įsikūrę Tarbo ir Bajonos miestai.
Konsoliduota atskaitomybė
Rengiant konsoliduotą finansinę atskaitomybę, pagrindinės įmonės ir jos kontroliuojamų įmonių finansinė atskaitomybė sujungiama „eilutė prie eilutės“ principu, sudedant kartu tokius straipsnius, kaip turtas, įsipareigojimai, nuosavybė, pajamos ir sąnaudos.
Adūras
thumb|left|230px|Adūras Bajonoje
Konsoliduota atskaitomybė
Tačiau siekiant, kad ataskaita atskleistų tikrąją grupės finansinę padėtį, reikia eliminuoti pagrindinės įmonės investicijų į kontroliuojamos įmonės vertę bei grupės vidaus likučių ir tarpusavio sandorių nerealizuotą pelną (nuostolį).
Konsoliduotą finansinę atskaitomybę sudaro konsoliduotas balansas, konsoliduota pelno (nuostolių) ataskaita, konsoliduota pinigų srautų ataskaita, konsoliduota nuosavo kapitalo pokyčių ataskaita ir aiškinamasis raštas.
Konsoliduota atskaitomybė dar vadinama jungtine atskaitomybe.
Švenčiuliškių pušis
left|130px| right|250px|Švenčiuliškių pušis
Švenčiuliškių pušis  – valstybės saugomas medis, gamtos paveldo objektas. Pušis auga Panevėžio rajone, Krekenavoje, kairiajame Nevėžio upės slėnio pakraštyje ties Švenčiuliškių kaime buvusiomis Krekenavos žydų bendruomenės kapinaitėmis. Medis įtrauktas į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą 2012 m. birželio 22 d.
Aprašymas
Krekenavos regioniniame parke kerojančios pušies amžius yra gerokai daugiau nei 100 metų. Jos aukštis siekia virš 20 m, o kamieno apimtis – per 3,5 m. Atviroje vietoje augantis medis formuoja plačią, netaisyklingos formos lają, turi itin storas, įvairiai išsiraičiusias šakas.
Viktorija Žemaitytė
250px|miniatiūra|dešinėje
Viktorija Žemaitytė (g. 1985 m. kovo 11 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletė, septynkovininkė. Treneris – A. Gavėnas.
Pekino olimpinės žaidynės 2008
100 m. barjeriniame bėgime V. Žemaitytė atstumą įveikė per 14,44 s. Šis laikas sportininkei suteikė 917 taškų. Rezultas buvo vienas iš prasčiausių, užimta 38-oji vieta.
Antrojoje – šuolių į aukštį – rungtyje V. Žemaitytei pavyko surinkti 903 taškus. Geriausiu iš 12-os bandymų ji įveikė 174 cm aukštį. Tokiu rezultatu grupėje užėmė 11-ąją vietą, o bendrojoje įskaitoje pakilo į 33-ąją.
Sėkmingai susiklostė trečioji rungtis – rutulio stūmimas. Šioje rungtyje V. Žemaitytė pagerino asmeninį rekordą, įrankį nusviedusi 14,01 m. Savo grupėje užėmė 1-ąją vietą, pelniusi 795 taškus. Po šio pasiekimo lengvaatletė įsitaisė 26-oje vietoje tarp visų septynkovininkių.
200 m. bėgime V. Žemaitytė dalyvavo 3-ame starte. Jame ji užėme 3-ąją vietą, atstumą įveikusi per 25,06 s. Rezultatas leido sąskaitą papildyti 881 taškais. Po šio bėgimo, V. Žemaitytė bendrojoje įskaitoje nusileido viena pozicija iki 27-osios, viso turėdama 3496 taškus.
Kondorito Kebrados nacionalinis parkas
Kondorito Kebrados nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, Kordobos provincijoje, į pietvakarius nuo Kordobos, į vakarus nuo Alta Grasijos. Įsteigtas 1996 m.
Nors Kondorito Kebrados nacionalinis parkas yra palyginti netoli Kordobos bei turistinių provincijos centrų, tai gana atoki vieta, išlaikiusi žmogaus nepaliestą gamtą. Parkas apima Sierra Grande kalnagūbrio ruožą – Ačalos aukštumų pašlaitę bei Ačalos pampą. Būdingi sudūlėję kalnai, aukštumos, uolynai, skurdžios pievos ir krūmynai. Vietomis yra nedidelių ežerėlių ir kitų gėlo vandens telkinių. Žiemą šiose vietovėse dažnas sniegas, o vasarą – perkūnijos. Vienas svarbiausių parko objektų – didelė raguva (quebrada), išgraužta Kondorito upelio. Jos gylis vietomis siekia 800 m. Parke sutinkamos pumos, andinės lapės, bei Andų aukštikalnėms būdingi paukščiai – kondorai. Iki XVI a. čia buvo indėnų komečingonų gyvenamos vietos.
Parke turistinės infrastruktūros nėra. Galima keliauti pėsčiomis, visureigiais.
Milžavėnai
Milžavėnai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių. 1 km į pietvakarius nuo Milžavėnų stūkso Pabalčio piliakalnis.
Etimologija
Kaimo vardas kilęs nuo istorinės Milžavos žemės.
Istorija
1595 m. minimas nedidelis Milžavėnų dvaras.
Altamira
Altamira ( – „aukštas žvilgsnis“) gali reikšti:
Karklavijas
Karklavijas (Solanum dulcamara) – bulvinių (Solanaceae) šeimos kiauliauogių (Solanum) genties augalas.
Daugiametis nuodingas augalas. Aukštis 50-150 cm. Stiebas kylantis, apatinė dalis sumedėjusi. Lapai kiaušiniški, lygiakraščiai, su smailia viršūne. Žiedai po 6-20 susitelkę į skėtiškas šluoteles. Vainikėlis violetinis. Vaisius – sultinga uoga pailgai kiaušiniška, 0,8-1,2 cm ilgio. Sėklos iš šonų susiplojusios, inkstiškos, raudonos spalvos. Žydi birželio – rugsėjo mėn.
thumb|left|180px|Karklavijo vaisius thumb|left|230px|Karklavijo žiedai thumb|left|Karklavijas, visas augalas, Kauno apylinkės
Berželė
Berželė – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Surviliškio miestelio. Šalia kaimo eina kelias bei jo atšaka į Šlapaberžę (RK 2007). Pro kaimą teka Kruosto upelis (Nevėžio intakas), o vakarų pusėje dunkso Kalnaberžės miškas.
Dauguma kaimo sodybų išsidėsčiusios abipus kelio į Šlapaberžę. Dar trys sodybos yra toliau į šiaurės rytus – dvi iš jų į vakarus nuo Kruosto, o viena į rytus.
Istorija
Berželė rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1572 m. Kaimo pavadinimas siejamas su aplink augusiais dideliais beržynais. Šiame regione išlikę nemažai vietovardžių, su šaknimi berž- (Kalnaberžė, Šlapaberžė, Beržai, Paberžė).
XX a. pr. minimas Berželės (Berżałka) kaimas ir dvaras Surviliškio valsčiuje.
2011 m. liepos 27 d. kaimą nuniokojo stiprus viesulas.
Smailiasnukė rimbagyvatė
Smailiasnukė rimbagyvatė (Ahaetulla nasuta) – medžiuose gyvenančių gyvačių, priklausančių žaltinių (Colubridae) šeimai, rūšis. Paplitusi Indijoje, Šri Lankoje, Pietryčių Azijoje (Tailandas, Mianmaras, Kambodža, Vietnamas).
Debeikiai (reikšmės)
Debeikiai yra:
Andrioniškis (Zarasai)
Andrioniškis – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Suvieko, prie Suvieko miško. Šalia – Čičirio įlanka.
Kristina Česnavičiūtė
Kristina Česnavičiūtė (g. 1983 m. rugsėjo 18 d. Kaune) – buvusi Lietuvos krepšininkė.
Nadežda Dukstulskaitė
Nadežda Dukstulskaitė-Abovičienė (1912 m. kovo 5 d. Daugpilyje, Latvija – 1978 m. spalio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos pianistė, koncertmeisterė, pedagogė.
Biografija
Gimė muziko šeimoje. 1918 m. jos šeima persikėlė į Kauną, kur nuo 7 metų lankė privačią E. Herbeck-Hansen fortepijono studiją. 1926 m. baigė Berlyno J. Šterno konservatoriją (fortepijono klasę), 1926–1929 m. studijavo Berlyno aukštojoje muzikos mokykloje.
1929–1953 m. Kauno ir Vilniaus radijo koncertmeisterė ir solistė. 1934 m., 1937 m. ir 1938 m. gastroliavo Latvijoje, Estijoje, Suomijoje, Švedijoje, skambino M. K. Čiurlionio, Juozo Naujalio, Stasio Šimkaus, Juozo Tallat-Kelpšos, Juozo Gruodžio, Juozo Karoso kūrinius. Karo pabaigoje jai, vienai iš nedaugelio, pavyko pabėgti iš Kauno geto. Keletą dienų slapstėsi Kauno apylinkėse, vėliau pėsčia atėjo į Vilnių. 1953–1959 m. LSSR filharmonijos koncertmeisterė, 1959–1978 m. choro „Ąžuoliukas“ koncertmeisterė ir fortepijono dėstytoja.
Tarp buvusių jos mokinių – operos dainininkas Vladimiras Prudnikovas, violončelininkas Valentinas Kaplūnas, pianistas Robertas Bekionis, pianistas Leonidas Melnikas, smuikininkė Kornelija Kalinauskaitė.
Jonas Janulevičius
Jonas Janulevičius (1874 m. rugsėjo 20 d. Vilniuje – 1941 m. vasario 21 d. Kremenčiuke) – vienas aktyviausių Lietuvos darbininkų judėjimo vadovų.
Biografija
1892–1895 m. priklausė nelegaliam Vilniaus darbininkų būreliui, nuo 1895 m. Lietuvos socialdemokratijai. 1897 m. partijos narių švietimo organizatorius.
1897 ir 1899 m. kalintas Vilniuje už dalyvavimą darbininkų judėjime. 1900 m. ištremtas į Vologdos guberniją. Ten 1902 m. dalyvavo Rusijos socialdemokratų darbininkų partijos veikloje. 1902 m. persikėlė į Astrachanę, vėliau grįžo į Lietuvą.
1905–1907 m. vienas Lietuvos socialdemokratų partijos vadovų. 1906 ir 1909 m. vėl suimtas ir kalintas. Vienas nuo 1908 m. gruodžio mėn. iki 1909 m. balandžio mėn. užsitęsusio Vilniaus odininkų streiko organizatorių. 1910 m. ištremtas dvejiems metams į Minską.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1915 m. pasitraukė į Rusiją, dalyvavo 1917 m. revoliucijoje, 1918–1934 m. dirbo Kremenčiuke.
Ulsan Hyundai FC
„Ulsan Hyundai FC“ – Pietų Korėjos futbolo klubas.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1983 m. Klubas priklauso žinomai korėjiečių bendrovei „Hyundai“.
Spalvinė gama
Mėlyna ir geltona spalvos.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 12 d.
(kapitonas)
2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas/100 m barjerinis moterys
Moterų 100 m barjerinio bėgimo rungtis 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate vyko liepos 30 - 31 dienomis Barselonoje, Ispanijoje.
1 raundas
Į kitą etapą patenka po tris geriausias iš kiekvienos grupės (Q) ir keturios greičiausios pralaimėtojos (q).
Pusfinalis
Į kitą etapą patenka po tris geriausias iš kiekvienos grupės (Q) ir dvi greičiausios pralaimėtojos (q).
Papelkys
Papelkys – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, apie 10 km į pietryčius nuo Vėžaičių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,47 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 76,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Kranto linija labai vingiuota, iš vakarų įsiterpia didelis pelkėtas pusiasalis. Pietinėje dalyje yra 2 salos (0,16 ha ir 0,04 ha). Ežerą supa miškas, tik vakarinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbami laukai, įsikūręs Brožių kaimas. Pietuose išteka upelis link Veiviržo upės intako Graužupio.
Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis.
Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia
Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia  – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatyčių apskrityje, Semiatyčių valsčiuje, Semiatičės mieste. Bažnyčia priklauso Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo parapijai. Bažnyčioje yra trys navos.
Gožiai
Gožiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės pietvakariuose, apie 4 km į vakarus nuo Pernaravos, prie Josvainių-Ariogalos kelio, Raseinių rajono paribyje. Kaimo pakraščiu teka Gynėvė ir jos intakas Bernaupis.
Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia
Istorija
Mūrinės baroko architektūros stiliaus bažnyčios statybos prasidėjo 1626 m. ir užbaigtos 1637 metais. Bažnyčios statybas finansavo Sapiegų šeima. Statyboms vadovavo Lietuvos didysis etmonas Leonas Sapiega ir vėliau jo sūnus Kazimieras Leonas Sapiega. Bažnyčia pašventinta 1638 m. rugpjūčio 15 dieną. 1725–1727 m. pastatyta bažnyčios varpinė. 1956 m. kovo 30 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Gožiai
Istorija
Iki XX a. vid. buvo palivarkas.
thumb|left|255px|Įvažiavimas į Gožius iš rytų
San Giljermo nacionalinis parkas
San Giljermo nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, San Chuano provincijos šiaurėje, 455 km į šiaurę nuo San Chuano, Iglesijos departamente. 1998 m. įsteigtas kaip provincinis draustinis, o 1999 m. jo dalis tapo nacionaliniu parku. Dabar San Giljermo nacionalinis parkas drauge su biosferos rezervatu užima 9714,6 km² plotą.
Nacionalinis parkas apima pietinę Andų aukštikalnių plokščiakalnio – Altiplano (Punos) – dalį. Apima San Giljermo Kordiljeros pašlaites bei Blanko upės ištakų (Rio de la Palkos, Agva Negros, Valje del Kuros) baseinus. Parke saugomi būdingi Andų gyvūnai – guanakai, vikunijos, mažieji nandai, pumos, andinės lapės, kondorai, viskašos, andinės katės, šinšilos, įvairūs driežai. Augmenija labai skurdi. Žiemą čia dažnai sninga, būdingi stiprūs vėjai, siekiantys iki 100 km/h greitį.
San Giljermo nacionalinis parkas yra negyvenamoje vietoje, pasiekiamas tik visureigiais.
Altamira (Brazilija)
Altamira  – miestas šiaurės Brazilijoje, Paros valstijoje, ~1000 km į pietvakarius nuo Beleno, Šingu kairiajame krante. Pro miestą eina Transamazonijos plentas, yra upių ir oro uostai. Prekyba regione užaugintais bananais, ryžiais, kukurūzais, pupelėmis, pipirais, bertoletijomis. Kertami miškai, išgaunamas kaučiukas.
Savivaldybė
Altamiros savivaldybė yra didžiausia Brazilijos savivaldybė, užimanti 159 533 km² plotą. Ji savo dydžiu lenkia tokias šalis kaip Portugalija, Graikija, Nepalas ar Šveicarija. Tai antra pagal dydį savivaldybė pasaulyje, plotu nusileidžianti tik Kasuitsupo savivaldybei Grenlandijoje. Altamiros savivaldybė nusidriekusi pagal Šingu upę. Jos teritorijoje yra nemažai indėnų bendruomenių. Gyventojų skaičius – 117 320 (2021 m.).
Istorija
Jėzuitai jau nuo XVIII a. vid. Šingu baseine steigė savo misijas. Altamiros gyvenvietė minima nuo 1874 m., o savivaldybė sudaryta 1911 m. Nutiesus Transamazonijos plentą 1972 m., prasidėjo intensyvi regiono kolonizacija, dėl to kilo konfliktai tarp kolonizatorių bei indėnų ir gamtosaugininkų.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/4 grupė
XIX Pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos 4 grupės rezultatai.
Lama (Šoša)
Lama  – upė Rusijoje, Tverės ir Maskvos srityse, dešinysis Šošos intakas. Prasideda Maskvos srities Volokolamsko rajone, teka į šiaurę, įsilieja į Šošą netoli šios žiočių.
Plotis aukštupyje – 2–6 m, žemupyje – iki 45 m. Gylis iki 6 m.
Kampos del Tuju nacionalinis parkas
Kampos del Tuju nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, Buenos Airių provincijos pietryčiuose, Cheneral Lavaljės partide, prie San Klemente del Tuju kurortinio miestelio. Įsteigtas 2009 m. vietoje privataus Pasaulio gamtos fondo draustinio.
Tai pirmasis šalies nacionalinis parkas, skirtas saugoti būdingam pampų kraštovaizdžiui ir gamtinei įvairovei. Tai viena paskutiniųjų šalyje pampinių elnių buveinių. Taip pat čia gyvena nandai, kapibaros, Žofrua katės.
Fuego ugnikalnis
Fuego ugnikalnis  – ugnikalnis, esantis Gvatemaloje, Čimaltenango, Eskuintlos ir Sakatepekeso departamentų sandūroje. Tuoj į šiaurę nuo jo stūkso Akatenangas, o toliau rytuose Agva. Vulkano aukštis siekia 3763 m.
Tai aktyviausias vulkanas Centrinėje Amerikoje nuo 1524 m. Fuego vulkanas buvo išsiveržęs 60 kartų. Stipriausias jo išsiveržimas įvyko 1974 m. spalio mėnesį. Tada virš vulkano buvo pakilęs 7 km aukščio pelenų debesis. Stiprus išsiveržimas, panašus į 1974 m., įvyko 2018 m. birželį. Laharai užliejo keletą Eskuintlos departamento gyvenviečių.
Konstantinas Tiškevičius
Konstantinas Tiškevičius:
Debeikiai (Molėtai)
Debeikiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į rytus nuo Alantos.
Socialistinis kelias (Linkuva)
Socialistinis kelias – Linkuvos rajono laikraštis, leistas nuo 1951 m. kovo 2 d. iki 1959 m. gruodžio 12 d. Linkuvoje.
Istorija
Laikraštis uždarytas, kai 1959 m. gruodžio 7 d. Linkuvos rajonas buvo panaikintas, didžioji jo teritorijos dalis perduota Pakruojo rajonui.
Rasa Žemantauskaitė
Rasa Žemantauskaitė–Matlašaitienė (g. 1981 m. sausio 11 d. Kaune) – Lietuvos krepšininkė žaidžianti Kauno „KM Žalgirio“ komandoje.
Prieš 2011–2012 m. LMKL sezono startą sugrįžo iš Prancūzijos ir papildė Kauno rajono „Hoptrans-Sirenų“ ekipą.
Kūjėnai
Kūjėnai – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Surviliškio ir 2 km į šiaurės rytus nuo Šventybrasčio, Šventybrasčio miško pakraštyje.
Istorija
XIX a. buvo Kūjėnų palivarkas – pradžioje Zabielų, vėliau Černevskių valda. XX a. pradžioje prie Kūjėnų Černevskių dvaro žemių atsirado okolica, kur žemes valdė Dijokevičiai, Paškevičiai, Paulavičiai, Rimkevičiai, Skačkauskai, Leparskiai, Polikevičiai.
2020 m. prijungtas Grąžčių kaimas.
Bernard Katz
Biografija
Gimė Vokietijos žydų šeimoje. Baigė Leipcigo karaliaus Alberto gimnaziją. 1934 m. baigęs mediciną Leipcigo universitete, dėl Hitleriui atėjus į valdžią prasidėjusių žydų persekiojimų emigravo į Angliją. 1935–1939 m. dirbo Londono universiteto koledže, 1938 m. medicinos daktaras. 1939–1942 m. dirbo Sidnėjaus ligoninėje Australijoje.
Per Antrąjį pasaulinį karą 1942–1946 m. tarnavo Australijos karinėse oro pajėgose. Grįžęs į Londoną dirbo ir dėstė Londono universiteto koledže. Nuo 1952 m. profesorius. 1952–1978 m. vadovavo šio koledžo Biofizikos katedrai.
Įvairių mokslinių draugijų narys ir garbės daktaras. 1969 m. seras.
Veikla
Mokslinio darbo kryptis – nervų ir raumenų fiziologija, impulso sklidimas iš nervo į raumenį ir proceso cheminiai mechanizmai. Nustatė kalcio jonų įtaką nervinio impulso perdavimui, jį perduodančių medžiagų atsipalaidavimui sinapsėse ir jo periodiškumui.
Įvertinimas
1970 m. jo veikla kartu su Juliumi Akselrodu ir Ulfu fon Euleriu įvertinta Nobelio fiziologijos ir medicinos premija.
Milviečiai
Milviečiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių, dešiniajame Balčios krante. Į šiaurės rytus nuo kaimo stūkso Pabalčio piliakalnis.
Nikolajus Kacenelenbogenas
Nikolajus Kacenelenbogenas (1879 m. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1943 m. Leningrade, TSRS) – Lietuvos žydų kilmės architektas, inžinierius.
Biografija
thumb|right|Samaros operos ir baleto teatras Gimė 1879 m. Panevėžyje. 1904 m. baigė Sankt Peterburgo valstybinį architektūros universitetą. 1922 m. buvo vienas iš Sankt Peterburgo architektų sąjungos steigėjų. Projektavo gyvenamuosius namus, kultūros namus, teatrus Leningrade, Leningrado srityje, Novgorodo srityje, Samaroje.
Lenkišiai
Lenkišiai arba Zelionojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. Nuo 1725 m. priklausė Žirgupėnų parapijai ir Pusperių valsčiui. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės kaimas.
Preah Vihėjos šventykla
Preah Vihėjos šventykla  – senovinė hinduistų šventykla šiaurės Kambodžoje, Preah Vihėjos provincijoje, Dangreko kalnuose. Pastatyta XI–XII a., Khmerų imperijos klestėjimo laikotarpiu, pasižymi architektūrinių stilių įvairove, neįprastu išplanavimu. Šventyklos pavadinimas kilo vietinėmis kalbomis pakeitus sanskrito žodžius prāsād vihāra, reiškiančius „šventa šventykla“.
Šventykla, skirta dievui Šivai, pradėta statyti IX a. pr., tačiau iki šių dienų išliko tik dalys iš X a. pr., kuomet netoliese klestėjo Koh Kero miestas. Didžiausios statybos vyko valdant Surjavarmanui I (1002–1050 m.) bei Surjavarmanui II (1113–1150 m.). Vėliau nuslopus hinduizmui, Preah Vihėja buvo perimta budistų.
Dėl Preah Vihėjos šventyklos vyksta nuožmūs ginčai tarp Kambodžos ir Tailando, kadangi šventykla stovi tiesiai ant tarpvalstybinės sienos. Ši šventykla buvo vėliausiai užimta Raudonųjų khmerų vieta. Vėliau čia vis kildavo ginkluoti susirėmimai, kurie kartais vyksta ir iki šių dienų. Tą dar paaštrino tai, kad 2008 m. Preah Vihėjos šventykla įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
thumb|left|280px|Gopuros
Niekšo mirtis
Niekšo mirtis  – 1977 m. Prancūzijoje sukurtas politinis detektyvas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Alenas Delonas.
Turinys
left |thumb|160px|Kardas iš filmo
Ksavje Marišalis dirba deputato ir savo draugo Diubua padėjėju. Vieną ankstyvą rytą Diubua atvyksta pas jį ir prisipažįsta nužudęs kitą deputatą Sirano. Pastarasis jau kurį laiką šantažavo Diubua bei kitus valstybės veikėjus ir grasino paviešinti šių korupcinius ryšius. Ksavje prižada patvirtinti draugo alibi, tačiau netrukus situacija ima komplikuotis: policija netiki Diubua, o įvairūs politiniai veikėjai ima spausti Ksavjė dėl paslaptingo Serano dienoraščio, kuriame surašyti įvairių politikų bei visuomenės veikėjų korupciniai įrodymai.
Ksvaje kvočiamas, Diubua prisipažįsta paėmęs dienoraštį ir atidavęs jį saugoti savo meilužei Valeri. Prasideda medžioklė: į Ksavje pasikėsinama, bet jam pavyksta padėti pabėgti Valeri, tuo tarpu Diubua nužudomas savo ofise. Vis daugiau įtakingų žmonių, tarp jų ir paslaptingas užsienietis Nikolas Tomskis, kalbina Ksavje atiduoti arba parduoti dienoraštį, kol dar nevėlu. Ksavje sutinka su viena sąlyga: jam turi būti įvardintas Diubua žudikas...
Zolitūdės tragedija
Zolitūdės tragedija – „Maxima“ prekybos centro stogo įgriuvimas Rygoje įvyko 2013 m. lapkričio 21 d. 18:00 val. Zolitūdės mikrorajone Rygoje. Patvirtinta 54 žmonių, įskaitant 3 ugniagesius, mirtis, dar 35 buvo gydomi ligoninėje dėl sužeidimų. Iš 54 aukų – 51 Latvijos, vienas – Armėnijos, du – Rusijos piliečiai. Tai pati pražūtingiausia katastrofa Latvijoje nuo 1950 m., kai nuskendus garlaiviui „Majakovskis“ žuvo 147 žmonės.
Pastatas buvo užbaigtas tik 2 metus prieš sugriuvimą, 2011 m. lapkričio 3 d.; pastatytas kompanijos „Re&Re“. Užėmė 4750 m² plotą ir kainavo 1,4 mln. eurų. Beveik visą Rygoje sugriuvusio prekybos centro „Maxima“ pastatą valdė UAB „Tineo“, kurios savininku buvo vienas „Vilniaus prekybos“ akcininkų Nerijus Numavičius.
Po tragedijos iškeltoje byloje nukentėjusiaisiais pripažinti 263 asmenys, reikalaujama kompensacijų suma − 155 mln. eurų, kaltinimai pateikti devyneriems asmenims. Tarp griūties priežasčių nurodomos pastato projektavimo klaidos.
Mirtys
2013 m. lapkričio 24 d. buvo paskelbtas žuvusiųjų sąrašas. Iš žuvusiųjų trys ugniagesiai gelbėtojai žuvo bandydami gelbėti žmones po pirmosios griūties.
Džemperis
thumb|right|150px|Vyriškas džemperis thumb|right|150px|Vyriškis su džemperiu (1929 m.)
Zolitūdės tragedija
Reakcijos
Apie centro griūtį pranešė didžiausi pasaulio žiniasklaidos kanalai BBC, CNN. Iškart po katastrofos didžiausias šalies socialinis portalas Draugiem.lv bei Delfi savo pagrindiniuose puslapiuose užsidėjo juodą kaspiną. Kitą dieną ir Lietuvos spaudoje pasirodė straipsnių, kuriuose išreiškiama užuojauta Latvijai.
Džemperis
Džemperis (, nuo jump 'šokti, įšokti') – rankų mezgimo megztinis ar trikotažinis viršutinis drabužis be apykaklės, užsivelkamas per galvą, be užsagstymo. Paprastai – su trikampe iškirpte (analogiškas megztinis be iškirptės – puloveris).
Zolitūdės tragedija
Reakcijos
Latvijoje paskelbtas trijų dienų gedulas (nuo 23 iki 25 d.). Užuojautą išreiškė kaimyninių valstybių – Lietuvos, Estijos ir Rusijos  – lyderiai ir vyriausybės, Estijoje ir Lietuvoje gedulo diena paskelbta lapkričio 24 d. (sekmadienis). Užuojautos žinutę Latvijai ir jos žmonėms nusiuntė ir Europos Komisijos prezidentas José Manuel Barroso, Vatikanas pareiškė esąs nuliūdintas katastrofos ir melsis už aukas ir jų artimuosius.
Džemperis
Pradžioje tai buvo sportinis lengvaatlečių drabužis. Nuo XX a. 6-to dešimtmečio ėmė plisti kaip kasdieninis ir net dalykinis drabužis.
Zolitūdės tragedija
Reakcijos
2013 m. lapkričio 27 d. Latvijos vyriausybė prisiėmė politinę atsakomybę dėl centro griūties, ministras pirmininkas Valdis Dombrovskis atsistatydino iš pareigų. „Maxima Latvija“ vadovas Gintaras Jasinskas viešai pareiškė, kad jis nejaučia kaltės dėl nelaimės. Tai sukėlė Latvijos visuomenės nepasitenkinimą, Lietuvos ambasadorius Latvijoje buvo iškviestas pasiaiškinti dėl Lietuvos bendrovės vadovo veiksmų, vėliau G. Jasinskas buvo atleistas iš pareigų. Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius Lietuvos žmonių ir valdžios vardu išreiškė apgailestavimą dėl G. Jasinsko žodžių. „Maxima Group“ valdybos narys Ignas Staškevičius gruodžio 3 d. viešai atsiprašė už tragediją.
Globsteris
thumb|right|200px|Sent Ogastino monstras, kurį jūra išmetė į krantą 1896 m. ties [[Sent Ogastinas (Florida)|Sent Ogastinu (Florida)]] Globsteris - neatpažinta organinės medžiagos masė, kokias kartais į jūros (retkarčiais - ežero) krantą išmeta bangos. Globsteriai nuo kitų į krantą išmetamų kūnų skiriasi tuo, kad nepavyksta nustatyti jų rūšinės priklausomybės, ypač nespecialistams.
Džemperis
Kartais džemperis laikomas vyrišku drabužiu, o sviteris – moterišku.
Zolitūdės tragedija
Atminimas
Minint antrąsias tragedijos metines, 2015 m. lapkričio 21 d. Rygoje prie „Maximos“ atidengtas laikinasis paminklas aukoms atminti. Išleista atminimo knyga.
Globsteris
Žodį 1962 m. sukūrė Ivanas Sandersonas (Ivan T. Sanderson) aprašydamas 1960 m. Tasmanijos globsterį, kuris, pagal aprašymą, „neturėjo matomų akių, įžiūrimos galvos, kaulinio skeleto“.
Globsteriai gali atrodyti tiek mįslingai, kad dėl jų prigimties abejoja net tada, kai mokslininkai oficialiai nustato jų rūšinę priklausomybę. Dalis globsterių neturi kaulinio skeleto ar kitų atpažįstamų darinių, nors dalis globsterių turi tokių atpažįstamų organų (kaulus, čiuptuvus, plaukmenis ar pelekus, akis ir pan.), pagal kuriuos galima nuspėti sistematinę grupę. Seniau globsteriai dažnai būdavo aprašomi kaip jūrų pabaisos, aptikus globsterių neretai atsirasdavo legendų apie juos. Globsteriai dažnai priskiriami kriptozoologijai.
Daug globsterių anksčiau būdavo aprašomi kaip gigantiškieji aštuonkojai, nors dažnai vėliau paaiškėdavo, kad tai yrantys banginių ar didžiųjų ryklių kūnai. Neretai globsteriai yra banginių varvelio masė, atsiskyrusi nuo banginio lavono (pvz., 2003 m. Čilės globsteris). Kiti kūnai, pradžioje palaikyti pleziozaurų kūnais, vėliau pasirodė esą yrantys milžinryklių kūnai. Dalis globsterių yra didžiųjų kalmarų likučiai. O dalis globsterių iki šiol neapibūdinti.
Dalis globsterių buvo tyrinėti jau po to, kai jie labai smarkiai apiro ir buvo neįmanoma nustatyti rūšį. Dalis kūnų buvo sunaikinti, taip nutiko su, pvz., garsiuoju Cadborosaurus willsi lavonu, aptiktu 1937 m. Kanados mokslininkai, atlikę Niufaundlando globsterio DNR analizę, nustatė, kad jis yra kašaloto likučiai. Straipsnyje tyrėjai rašė, kad Niufaundlando globsteris turi daug panašumų į kitus globsterius, todėl šie galbūt irgi buvo kašalotų likučiai. Kitų globsterių tyrimai davė panašius rezultatus.
Plocis
left|80px
Plocis arba Plazė  – ežeras vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, apie 8 km į vakarus nuo Kretingalės, 0,4 km į rytus nuo Baltijos jūros. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,44 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 7,3 m. Ežeras nenutekantis, liekaninės kilmės. Krantai žemi, vakarinis ir pietinis užpelkėję. Šiaurinė ir pietinė pakrantės apaugę pelkėtu mišku.
Ežeras patenka į Plazės gamtinį rezervatą. Prie ežero draudžiama lankytis, tik pakrantėje įrengtas paukščių stebėjimo namelis. Seniau iki ežero buvo galima patekti tik pėsčiomis arba dviračiu asfaltuotu taku, jungiančiu Karklę ir Nemirsetą. Vėliau prie pat rytinio ežero kranto iškilo abejotino teisėtumo sodyba, jos savininkams leistas automobilių eismas taku.
Nesterovo miesto gyvenvietė
Nesterovo miesto gyvenvietė  – miesto gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Nesterovo municipaliniame rajone. Centras – Nesterovas. 2011 m. buvo 40 464 gyventojai.
Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2005 m. gruodžio 15 d. Ribojasi šiaurėje, rytuose ir pietuose su Prigorodnojės, vakaruose su Iljušino kaimo gyvenviete.
Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 19 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.
Kaliningrado srities įstatymu Nesterovo miesto gyvenvietę sudaro:
Europos bokštas
„Europa“ verslo centras arba Europos bokštas – aukščiausias dangoraižis Baltijos šalyse. Jo aukštis 148,30 metrai. Bendras pastato plotas – 17 100 m², o jo nuomojamos patalpos siekia 15 700 m² ploto.
Suprojektuotas bendrovės „Audriaus Ambrasas Architects“, dangoraižis pastatytas Vilniuje, Šnipiškėse, Konstitucijos prospekte. Pastate įrengta apžvalgos aikštelė (114 m nuo žemės). Bokštas yra dalis Europos aikštės komplekso, esančio naujoje centrinėje miesto dalyje.
Istorija
Pirmi pranešimai apie pastatą pasirodė internete 2002 m. Pradinis projektas turėjo trisdešimt aukštų, vėliau buvo atnaujintas, pridėti papildomi trys aukštai. Šis architekto ir supirkėjo originalaus plano pakeitimas sukėlė konfrontaciją ir daug nesutarimų su įvairiomis paveldo apsaugos agentūromis dėl istorinio Vilniaus senamiesčio vaizdo sudarkymo. Tačiau, projektui pritarė Vilniaus miesto savivaldybė ir pastato statybos buvo įgyvendintos pagal naują planą. Statybos prasidėjo 2002 m. pabaigoje ir visiškai užsibaigė 2004 m. balandžio mėn. Oficialiai atidarytas 2004 m. gegužės 1 d., kaip dalis Lietuvos įstojimo į Europos Sąjungą šventimo.
Struktūra
2,4 ha žemės plote išaugo: Viso komplekso pastatų plotas viršija 100 000 kvadratinių metrų.
Gaurės herbas
Gaurės herbas – Gaurės miestelio ir seniūnijos (Tauragės rajono savivaldybė) heraldinis simbolis.
Aprašas
Sidabriniame lauke iš žalios papėdės augantis žalias ąžuolas, kurio šoninės šakos sudaro U pavidalo lają, virš ąžuolo - raudonas saulės diskas.
Istorija
Gaurės miestelis (Tauragės rajonas) istorinio herbo niekada neturėjo. Komisijoje svarstant naujo herbo idėjas kartu su seniūnijos atstovais buvo pritarta siūlymui herbe pavaizduoti ąžuolą ir saulę, siekiant įprasminti Gaurės gyventojų tvirtumą bei ryžtą parodytą kovose už Lietuvos laisvę ir nepriklausomybę, saugomą Gaurės ąžuolą.
Adyčia
Adyčia  – upė Rusijoje, Jakutijoje; Janos dešinysis intakas. Prasideda Čerskio kalnagūbryje, teka plačiu slėniu Janos plokščiakalniu į šiaurės vakarus. Aukštupyje vadinama Borongu (Боронг). Įteka į Janą 648 km nuo jos žiočių.
Didžiausi intakai: Borulachas, Nelgesė, Derbekė (kairysis), Tuostachas, Čarkis, Delakagas (dešinieji).
Užšalusi nuo spalio iki gegužės. Gausu milžiniškų ampalų. Laivuojama 223 km nuo žiočių.
Elektros skaitiklis
thumb|150px|right|[[Trifazė srovė|Trifazis indukcinis elektros skaitiklis.]] thumb|150px|right|[[Trifazė srovė|Trifazis elektroninis elektros skaitiklis.]]
Elektros skaitiklis – elektros energijos apskaitos prietaisas. Lietuvoje pradėtas gaminti 1950 m. Vilniaus elektros skaitiklių gamykloje (nuo 1974 m. Vilniaus elektros matavimo technikos gamykla). 1983 m. ši gamykla pagamino 3 285 000 elektros skaitiklių.
Naudojami dviejų rūšių elektros skaitikliai: elektromechaniniai (indukciniai) ir elektroniniai.
Elektroniniai skaitikliai su ryšio sąsajomis leido sukurti automatizuotas apskaitos sistemas, kuriomis apskaitos duomenis iš skaitiklių surenkami automatizuotai pasitelkiant šiuolaikines ryšio ir informacinių technologijų priemones taip sukuriant intelektualiuosius tinklus.
Pasaulyje yra įgyvendinamos specialios indukcinių skaitiklių keitimo į elektroninius programos. Persiorientavimą į elektroninių skaitiklių naudojimą sąlygoja:
Elektroniniai skaitikliai elektrą apskaito 4 ir daugiau tarifų, tuo tarpu kai elektromechaniniai – ne daugiau dviem. Elektroninių skaitiklių ryšio sąsajos užtikrina dvipusį ryšį, todėl galima pritaikyti įvairias informacinių technologijų siūlomas priemones duomenų patikimumui padidinti. Tipinių elektromechaninių skaitiklių matavimo duomenys gali būti nuskaitomi tik rankiniu būdu (nurašant parodymus).
Socialistinis kelias (Dusetos)
Socialistinis kelias – Dusetų rajono laikraštis, ėjęs nuo 1951 m. balandžio 28 d. iki 1959 m. gruodžio 9 d. Dusetose.
Istorija
LKP Dusetų rajono komiteto ir Darbo žmonių deputatų tarybos leidinys, leistas du kartus, 1951 m. – vienąkart-dukart per savaitę. Tiražas 1951 m. – 1050 egz., 1959 m. – 2300 egz.
Laikraščio leidimas nutrauktas, 1959 m. gruodžio 7 d. panaikinus Dusetų rajoną, jo teritorija padalyta Zarasų, Rokiškio ir Utenos rajonui. Teritorijoje platinti tų rajonų laikraščiai.
Bachmutas
Bachmutas (Бахмут) – srities pavaldumo miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, 89 km į šiaurę nuo Donecko, prie Bachmutkos upės. Rajono centras. Yra dvi geležinkelio stotys, plentų mazgas (į Horlivką, Siverską, Kostiantynivką, Pervomaiską). Mašinų, metalo apdirbimo, statybinių medžiagų gamybos, lengvoji, maisto (mėsos, likerio, šampano) pramonė. Kasama akmens druska. Veikia krašto, geologijos muziejai, keletas technikumų, kultūros namai.
Gailių pagrindinė mokykla
Kelmės rajono Gailių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gailiuose (Kelmės raj.), Nepriklausomybės g. 24, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190095839. Steigėjas Kelmės rajono savivaldybės taryba.
Bachmutas
2022 m. Rusijos invazija
2022-ųjų gegužę fronto linija priartėjo prie miesto, prasidėjo miesto apšaudymas artilerija ir bombardavimas.
Gailių pagrindinė mokykla
Istorija
miniatiūra|250px|left|2015 m. Gailių apylinkėse pradžios mokykla įkurta 1924 m. Manoma, kad tai dvarininkų Stanislovo ir Stefanijos Mikševičių dvaro palivarke veikusi 3 skyrių Drupiškės pradžios mokykla. Mokytojavo dvaro savininko dukra E. Mikševičiūtė, mokėsi 40 mokinių. Aplinkiniuose kaimuose veikė ir Janapolio, Virtukų, Būdų, Baldegių, Kupriškių pradžios mokyklos. Pastaroji reorganizuota į septynmetę, vėliau į aštuonmetę mokyklą. Vadovavo Kadaravičius, J. Pocius, V. Ramonas, O. Sakavičienė, S. Sutkaitienė.
1975 m. mokyklai sudegus, moksleiviai lankė Liolių ir Lyduvėnų (Raseinių raj.) mokyklas. I–IV klasių mokiniai įsikūrė tuometinio Gailių tarybinio ūkio administraciniame pastate. Mokytojavo O. Dirmeikienė, Z. Jasulaitytė, D. Levickienė. 1982 m. pastatyta nauja pradinė mokykla. Augant mokinių skaičiui, Gailių tarybinio ūkio direktoriaus Z. Dirmeikio, rajono švietimo skyriaus bei būsimų mokinių tėvų pastangomis, 1988 m. rugsėjo 1 d. Gailiuose duris atvėrė nauja 216 vietų devynmetė mokykla, mokytojų kolektyvą sudarė 11 mokytojų, mokėsi 74 moksleiviai. Nuo 2000 m. buvo leidžiamas mokyklos laikraštukas „Žiburėlis“. Mokykloje veikė muziejus, priešmokyklinio ugdymo grupė. 2013 m. rugpjūčio 30 d. mokykla uždaryta. Pastate yra įsikūrusi biblioteka.
Bachmutas
2022 m. Rusijos invazija
Iš 73 000 Bachmuto gyventojų nuo viso masto karo pradžios iki gegužės vidurio mieste liko šiek tiek daugiau nei 20 000.
2022 metų gegužės 17 dieną rusiška raketa pataikė į daugiabutį. Žuvo penki žmonės, tarp jų ir dvejų metų vaikas. thumb|left|Miestas po rusų bombardavimo
Santa Fė salų nacionalinis parkas
Santa Fė salų nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, Santa Fė provincijoje, ~60 km į pietus nuo Santa Fė, 50 km į šiaurę nuo Rosarijo, San Cheronimo departamente, ties Puerto Gaboto gyvenviete. Įsteigtas 2010 m.
Nacionaliniame parke saugomos Paranos slėnio ir jos intako Karkaranjos pelkynės, Paranos deltos pradžia. Teritorija apima daug upės nešmenų suneštų salų, iš kurių didžiausia – Kampo el Riko sala. Kraštovaizdį raižo daugybė protakų, senvagių, balų. Sausrų metu sausumos plotai padidėja, o potvynių metu didelė dalis yra užliejama. Būdingi galeriniai miškai, veši pelkių, vandens augmenija. Gausiai auga čiliniai gluosniai, argentininės raudūnės, albicijos, sapiai. Gausu žuvų, vandens paukščių, gyvena rūpužgalviai vėžliai, žakarės, plačiasnukiai kaimanai, geltonspalvės anakondos, įvairios gyvatės, driežai, ūdros, nutrijos, kapibaros, Žofrua katės, storauodegiai oposumai, buldoginiai raukšlėtalūpiai ir kt.
Bujo tvenkinys
Bujo tvenkinys (pr. Lac de Buyo) – tvenkinys vakarų Dramblio Kaulo Krante. Į tvenkinį įteka Sasandros upė. Bujo tvenkinys susidarė, kai 1980 m. buvo pastatyta Bujo hidroelektrinė. Tvenkinio vandens kokybė nuolat kenčia nuo neapdorotų nuotekų šalinimo ir aplinkinių vietovių trešimo.
Butigeidis
thumb|150px|Gediminaičių herbas Butigeidis (arba Butegeidis,, rusėn. Будикид, m. 1290 arba 1291 m.) – Lietuvos didysis kunigaikštis (nuo 1285 ar 1286 m. iki mirties), Butvydo vyresnysis brolis ir Vytenio dėdė. Kas buvo Butigeidžio tėvas, tiksliai nežinoma.