cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tyro apsuptis
Antrasis apsupties etapas
Kai Aleksandras užėmė Sidono ir Marato miestus, jų karaliai kariavo Egėjo jūroje. Išgirdę, kad jų miestus užėmė Aleksandras, paliko Darijo III laivyną ir išplaukė namo prisidėti prie makedonų pajėgų. Taip Aleksandras įgijo aštuoniasdešimt triremų su įgulomis. Per keletą kitų dienų dar atvyko laivų iš graikų Rodo salos, Kilikijos, Likijos pakrantės miestų ir net penkiasdešimtirklis laivas iš Makedonijos. Į Sidono uostą atplaukė ir Kipro laivai. Kipro karaliai nusprendė, kad persai pralaimės karą, ir maldavo Aleksandrą priimti jų paslaugas. thumb|250px|Tyro apsuptis. Dailininkas André Castaigne, [[1888–1889 m.]] Tyriečiai nesitikėjo, kad miestą puls 225 karo laivai. Aleksandras troško išbandyti jėgas jūros mūšyje, bet tyriečių pajėgoms vadovaujantis laivyno vadas davė ženklą savo laivams skubiai atsitraukti į saugų uostą šiaurinėje miesto pusėje. Makedonai blokavo siauras šiaurinio uosto žiotis triremomis. Ilgas savaites triūsę makedonai pagaliau nutiesė pylimą tiek, kad Aleksandro artilerija galėtų pasiekti miesto sienas. Jis įsakė atridenti galingas akmenų svaidykles – katapultas į tinkamą molo vietą ir pradėjo nepaliaujamai apšaudyti miestą. Tuo pat metu jis nurodė prie savo flotilės laivų pritaisyti savotiškus taranus, o iš viršaus uždengti laivus tvirtais skydais. Taranais apginkluoti laivai daužė į jūrą atgręžtas miesto sienas.
Liepos pabaigoje, makedonų pylimas pasiekė salą ir Aleksandras pradėjo miesto puolimą iš visų pusių. Vienas iš jo šarvuotų laivų su taranu pralaužė sienoje skylę ir kariai įsiveržė į miestą. Tyriečiai priešinosi užpuolikams visomis turimomis priemonėmis, bet kiti laivai, naudodamiesi tuo, kad gynėjų dėmesį atitraukė užvirusi kova ties sugriauta siena, įsiveržė į miesto uostą. Likusieji kariai molu atbėgo prie bokštų, užlipo jais ant sienų ir įsigavo į miestą. Prasidėjo miesto gynėjų skerdynės, į nelaisvę buvo paimta apie trisdešimt tūkstančių tyriečių. Du tūkstančiai per puolimą paimtų į nelaisvę kovoti tinkamo amžiaus vyrų buvo nuvesti į pakrantėje įsikūrusią miesto dalį ir nukryžiuoti.
Tyro apsupties pasekmės
Apsupties metu žuvo apie 400 makedoniečių. Tik nedaugelis tyriečių liko gyvi – tie, kurie spėjo pasislėpė Heraklio šventykloje.
Aleksandras Tyrą apgyvendino iš aplinkinių gyvenviečių, paskyrė naują valdovą, o pats per Palestiną patraukė link Egipto. O tokiomis didelėmis pastangomis pastatytas pylimas netrukus apsinešė dumblu ir smėliu, laikui bėgant apaugo augalija ir tapo žemės dryžiu, kuris visiems laikams sujungė Tyro salą su krantu.
Atėnų Panellinios
Lamijos Panellinios (Panellinios Gymnastikos Syllogos) – Graikijos sporto klubas, įkurtas 1891 m.
Klubo krepšinio komanda dalyvauja Graikijos antrojoje lygoje, į kurią pateko 2011 m., dėl finansinių problemų.
Felipe Massa
Felipė Masa (g. 1981 m. balandžio 25 d. San Paule, Brazilijoje) – brazilų Formulės 1 lenktynininkas. Massa karjerą pradėjo nuo aštuonerių metų važinėdamas kartingais. Septynerius metus varžėsi nacionalinėse ir regioninėse varžybose. Po to Massa laimėjo „Formula Chevrolet“ čempionatą ir 2000 m. iškovojo Italjos ir Europos „Formula Renault“ čempiono titulus. 2001 m. jis tapo „Euro Formula 3000“ čempionu.
Massa Formulės 1 karjerą pradėjo Sauber komandoje ir 2003 m. tapo Scuderia Ferrari komandos testuotoju. 2004 m. jis grįžo į Sauber ir vėliau prisijungė prie Ferrari, su kuria 2006 m. laimėjo dvejas lenktynes, tarp jų ir savo namų Grand Prix. Massa tapo pirmuoju brazilu po Ayrton Senna laimėjusiu Brazilijos Grand Prix. 2007 m. Massa laimėjo trejas lenktynes ir čempionatą baigė ketvirtoje vietoje. Jis liko antras 2008 m. čempionate po ilgos kovos dėl titulo su Lewis Hamilton. 2009 m. Vengrijos Grand Prix Massa buvo sužeistas su atsiskyrusia Brawn GP komandos lenktynininko Rubens Barrichello automobilio pakabos spyruokle. Dėl traumos Massa buvo priverstas praleisti likusią sezono dalį, bet 2010 m. grįžo. 2011 m. Massa kentėjo nuo kritusios sportinės formos ir nepelnė nė vieno podiumo, nors ir reguliariai pelnydavo taškus. Massa prisidėjo prie 2007 ir 2008 m. Ferrari iškovotų konstruktorių čempionės titulų ir su komanda turėjo kontraktą iki 2013 m. pabaigos. 2013 m. rugsėjo 10 d. jis patvirtino, kad 2013 m. pabagoje paliks Farrari komandą. Nuo 2014 m. Massa Williams komandoje šalia Valtteri Bottas pakeitė Pastor Maldonado.
2016 m. rugsėjo 1 d. Massa paskelbė, kad sezono pabaigoje pasitrauks iš „Formulės 1“, tačiau jis grįžo į komandą Valtteriui Bottui prisijungus prie „Mercedes“.
Ankstyvoji karjera
Felipe Massa savo kartingų karjerą pradėjo būdamas 8 metų amžiaus, pirmame savo čempionate jis liko 4 vietoje. Dar 7 metus jis lenktyniavo tarptautiniuose ir savo šalies čempionatuose. 1998 m. brazilas persikėlė į Formula Chevrolet čempionatą, o Brazilijos čempionate užėmė 5 vietą. Kitais metais, laimėjęs 3 iš 10 lenktynių, jis tapo čempionu. 2000 m. jis išvyko į Europą, kur pradėjo dalyvauti Italijos Formula Renault pirmenybėse. Tais pačiais metais jis laimėjo ir Italijos, ir Europos Formula čempionatus. Turėdamas galimybę persikelti į Formula 3 čempionatą brazilas nusprendė startuoti Formula 3000, kuriame dominavo – laimėjęs 6 iš 8 lenktynių jis laimėjo čempionatą. Po tų metų jam buvo pasiūlyta išbandyti Sauber ekipos bolidą.
2002–2005 m. Sauber
thumb|left| Nuo 2002 iki 2005 (išskyrus 2003) lenktyniavo Sauber ekipoje. Debiutiniame sezone Massa lenktyniavo kartu su 1999 m. Formulės 3000 čempionu Nick Heidfeld. Massa įrodė, kad yra konkurencingas pilotas, tačiau padarė kelias svarbias klaidas sezono metu. Jis surinko 4 taškus, parodęs geriausią sezono rezultatą Ispanijos GP pelnydamas 5 vietą. 2003 m. sezoną Felipe praleido Ferrari ekipos gretose kaip pilotas bandytojas. 2004-ųjų sezone Massa pelnė 12 iš 34 Sauber ekipos taškų, geriausiu sezono rezultatu pasiekdamas 4 vietą Belgijos GP. 2005 m. Massa liko su Sauber, tačiau sezone pelnė tik 11 taškų.
2007 m. Ferrari
Šiame sezone Massa laimėjo Bahreino, Ispanijos ir Turkijos GP. Kanados GP metu jis buvo diskvalifikuotas už išvažiavimą iš boksų degant raudonai šviesai. Po šio įvykio jis laimėjo dar vienas lenktynes Turkijoje ir finišavo podiume šešis kartus, įskiaitant antrąją vietą jo namų GP Brazilijoje. Šiame GP jis pirmavo didžiąją dalį lenktynių, tačiau užleido poziciją komandos draugui Kimi Raikkonenui, kuriam pergalė lėmė čempiono nugalėtojo titulą. Felipe Massa baigė sezoną su 94 taškais ketvirtoje pilotų įskaitos vietoje.
2007 m. spalį jis pratęsė sutartį su Ferrari iki 2010 m.
2008 m. Ferrari
thumb|right|200px|Felipe Massa [[2008 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix|Didžiosios Britanijos GP metu]] Pirmas sezono etapas Australijoje brazilui susiklostė sudėtingai. Kvalifikacijoje jis užėmė 4 vietą, tačiau lenktynių pradžioje pirmame posūkyje išlėkė iš trasos ir apgadino savo bolidą. Dar vėliau Massa susidūrė su D. Coulthard’u ir vėl lankėsi techninio aptarnavimo zonoje. Po kelių ratų jis pasitraukė iš lenktynių dėl techninio gedimo.
Plyniai
Plyniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Lukšių, šalia kelio. Seniūnaitijos centras.
Felipe Massa
2008 m. Ferrari
Malaizijos GP metu Massa pelnė Pole poziciją, aplenkdamas komandos draugą Raikkonen'ą. Tačiau 31-ame rate Felipe padarė klaidą, po kurios jo bolidas atsidūrė žvyre ir jis privalėjo palikti lenktynes. Pats pilotas tegia, kad tai nebuvo jo klaida.
Trečiųjų lenktynių Bahreine kvalifikacijoje jis per plauką nusileido BMW-Sauber pilotui Robert Kubicai ir užėmė antrąją vietą. Tačiau jau lenktynių starte sugebėjo pralenkti lenką ir iki pat lenktynių pabaigos išlaikyti pirmąją vietą. Tai buvo šeštoji pergalė jo karjeroje. „Be abejo, kelios pastarosios savaitės man buvo nelengvos, tačiau toks jau tas gyvenimas, tai ne pirmas kartas ir nepaskutinis. Gyvenime pasitaiko juodų dienų, man pasitaikė dvi tokios per pirmąsias dvejas lenktynes“, – po lenktynių kalbėjo brazilas.
Penktose sezono lenktynėse Turkijoje brazilas trečią kartą iš eilės pelnė pole poziciją ir pergalę šioje trasoje. „Fantastiška, bet sunki pergalė", – po lenktynių sakė F. Massa.
Monako GP kvalifikacijoje brazilas iškovojo pole poziciją, tačiau labai permainingomis oro sąlygomis vykusiose lenktynėse finišavo trečioje vietoje. Septintosios sezono lenktynės įvyko Kandaoje, čia, ypatingai blogose sąlygose (traso danga byrėjo į gabalėlius), Felipė sugebėjo kvalifikuotis tik šeštoje pozicijoje, ir startavo ne pačioje geriausioje vietoje. Lenktynės buvo ypač nesėkmingos… Po pirmojo apsilankymo boksuose Masa išvažiavo taip ir neįsipylęs nei lašo degalų, ir turėjo dar sykį sugryžti jau po sekančio rato, tačiau itin trumpam sustojimui. Tai jį nustūmė į, praktiškai rikiuotės galą. Tačiau vėliau, dėka savo sugebėjimų ir užsispyrimo, jis įstengė prasimuš ti net iki 4 pozicijos, bet….vėl sustojimas boksuose, kas ir vėl nepagelbėjo… Tačiau Masa nepasiduoda ir puikiai startuoja paskutiniams ratams. Gražus lenkimas ir jis jau penktas. Šioje pozicijoje Felipė ir baigė tikrai sezono įdomiausias varžybas.
Singapūro GP kvalifikacijoje iškovojo penktąją sezone pole poziciją ir užtikrintai pirmavo lenktynėse. Po Nelson Piquet Jr. avarijos trasoje pasirodžius saugos automobiliui, kaip ir daugelis pilotų, atsidarius „boksams“ sustojo pasipildyti kuro ir pasikeisti padangas. Tačiau neteisingai suveikus Ferrari komandos naudojamam šviesoforui, pajudėjo iš sustojimo su dar neatjungta kuro pildymo žarna ir ją nusitempęs praleido daugybę laiko laukdamas, kol mechanikai ją atjungs. Lenktynėse, kuriose netikėtai nugalėjo Fernando Alonso brazilas finišavo tryliktas, nepelnė nė taško ir smarkiai susikomplikavo padėtį kovoje, dėl čempiono titulo.
Japonijos GP lenktynėse startavo iš penktos vietos. Po chaotiško starto, dėl kurio kaltas buvo Lewisas Hamiltonas nusirito į rikiuotės vidurį. Netrukus gindamasis nuo brito, jį apsuko ir buvo nubaustas Drive Through (pravažiavimo pro „boksus“) bauda. Lenktynėse brazilas važiavo greitai, įveikė greičiausią ratą. Tačiau sudalyvavo kontroversiškame incidente su Sebastienu Bourdais, kuris grįždamas iš „boksų“ nepraleido brazilo ir Ferrari pilotą apsuko. Sebastienui Bourdais po lenktynių gavus baudą, Massa pakilo į septintąją vietą, pelnė 2 taškus ir atsilikimą iki čempionato lyderio Lewiso Hamiltono sumažino iki 5 taškų.
Paskutinėse Brazilijos lenktynėse brazilas užėmė pole poziciją. Iki čempionato lyderio Hamiltono jam trūko 7 taškų, tad reikėjo nugalėti, o britas turėjo finišuoti žemiau 5 vietos, kad Massa taptų čempionu. Lenktynėse nugalėti brazilui pavyko, tačiau britas sugebėjo finišuoti 5 vietoje, tad vienu tašku aplenkti brazilą čempionato įskaitoje.
2009–2013 Ferrari
Pirmose 2009 m. sezono lenktynėse Australijoje Ferrari ekipa turėjo sunkumų – Felipe Massa ir Kimi Raikkonenas nebaigė lenktynių dėl techninių priežasčių.
Antrose Formulės-1 lenktynėse, Malaizijoje, Felipe Massa vėl liko be taškų. Permainingomis sąlygomis vykusios lenktynės buvo sustabdytos dėl prasto trasos matomumo, kurį sukėlė kilęs lietus lenktynių pradžioje. Massai teko tenkintis devinta vieta, už kurią neskiriami taškai. Lenktynes laimėjo Brawn GP lenktynininkas Jensonas Buttonas. Pilotai, kurie finišavo taškų zonoje, gavo tik pusę jų, nes nebuvo įveikta 75 % distancijos. Taigi už pirmą vietą 5 taškai, 2-4; 3-3; 4-2,5; 5-2; 6-1,5; 7-1; 8-0,5. Paskutini kartą pilotai gavo tik pusę taškų 1991 metais Australijos GP. Tuomet lenktynės dėl prastų oro sąlygų buvo sustabdytos jau 14 rate.
Kiek geresnius rezultatus Felipe pradėjo rodyti antroje sezono pusėje. Monake ir Didžiojoje Britanijoje brazilas pelnė ketvirtas vietas. Vokietijoje Massa pasiekė pirmąjį finišą podiume – pelnė trečiąją vietą.
Pranciškus Balaišis
Pranciškus Balaišis (g. 1942 m. gegužės 30 d. Jurkupiai, Panemunėlio valsčius) – Lietuvos inžinierius radiotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Felipe Massa
2009–2013 Ferrari
Vėliau Ferrari ekipoje iki 2013 m. sezono pabaigos geresnių rezultatų nepasiekė – 2010 ir 2011 m. jis liko šeštas, po to septintas, o 2013 m. – aštuntas bendroje įskaitoje.
Pranciškus Balaišis
Biografija
1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1987 m. technikos mokslų daktaras.
Felipe Massa
2009–2013 Ferrari
2013 m. rugsėjo d. brazilas paskelbė, kad sezono pabaigoje pasitrauks iš Ferrari ekipos.
Trauma Vengrijos GP
Vengrijos GP antrojoje kvalifikacijos dalyje brazilas patyrė sunkią avariją. Važiuojant viena trasos tiesiųjų į jo šalmą atsitrenkė nuo Rubenso Barrichello bolido atitrūkusi trečioji amortizatoriaus spyruoklė. Massa po smūgio prarado sąmonę ir dideliu greičiu trenkėsi į trasą juosiančius padangų barjerus. Po avarijos jis buvo skubiai išvežtas į trasos, o vėliau ir į Budapešto gynybos ministerijos ligoninę. Lenktynėse jis nestartavo. Tą pačią dieną jam buvo skubiai atlikta operacija, nes Massa patyrė smegenų sukrėtimą ir kaukolės skilimą. Vėliau kurį laiką jis praleido vaistų sukeltoje komoje.
Williams (nuo 2014 m.)
2013 m. lapkričio 11 d. Williams paskelbė, kad F. Massa jungiasi prie jų komandos ir bus Valtteri Bottas komandos draugu.
2015 m. rezultatai buvo panašūs – dvi trečiosios vietos ir šeštoji vieta bendroje įskaitoje.
2016 m. rugsėjo 1 d. Massa paskelbė, kad sezono pabaigoje pasitrauks iš Formulės 1.
2017 m. sausio 16 d. Massa grįžo į „Williams“ komandą po to, kai Valtteri Bottas prisijungė prie „Mercedes“.
Euro Formula 3000 rezultatai
(legenda) (bold – pole pozicija; italics – greičiausias ratas)
Europos Supertouring čempionato rezultatai
(legenda)
Formulės 1 rezultatai
(legenda) (bold – pole pozicija; italics – greičiausias ratas) † Lenktynininkas nebaigė lenktynių, bet buvo klasifikuotas, nes įveikė daugiau nei 90 % lenktynių distancijos.
Krimulda
Krimulda – Siguldos miesto dalis Latvijoje, dešiniajame Gaujos upės krante, Gaujos nacionaliniame parke. Krimuldą su centrine Siguldos dalimi kitame upės krante jungia lyno kelias.
Istorija
1207 m. kraštą užėmus Kalavijuočių ordinui, Livonijos ordinas ir Rygos vyskupas Albertas pasidalijo žemes. Ant abiejų Gaujos krantų konfrontuojančios jėgos apsaugai viena nuo kitos, taip pat nuo lyvių ir lietuvių užpuolimų pasistatė mūrines pilis, aplink kurias vėliau išaugo gyvenvietės Sigulda, Turaida ir Krimulda. Krimuldos pilis buvo baigta 1255 m. valdant arkivyskupui Albertui II ir iki 1566 m. priklausė Rygos kapitulai. Livonijos ordino magistras Gothardas Ketleris, pabūgęs Rusijos caro Ivano IV, 1561 m. pasidavė Lietuvos ir Lenkijos kariuomenei, kraštas atiteko Abiejų Tautų Respublikai. 1566 m. pilyje įsikūrė lenkų kariuomenės dalinys.
1854 m. Krimuldos pilyje viešėjo Vidžemės generalgubernatorius Aleksandras Suvorovas. Apie fon Liveno parką sužinojęs pats caras Aleksandras II, kuris 1862 m. liepos 11-12 d. su didžiule svita taip pat apsilankė Krimuldoje. Šiam vizitui buvo pastatytas tiltas per Gaują ir nutiestas serpantino kelias.
Latvijoje 1921 m. įvykdžius žemės reformą dvaras buvo nusavintas ir jame 1922 m. Latvijos Raudonasis Kryžius, profesoriaus Jankausko iniciatyva įsteigė kaulų tuberkuliozės sanatoriją, kurioje, 1928 m. pristačius antrąjį aukštą, buvo 200 lovų. Ji veikė iki 1991 m., kai joje liko tik vaikų ortopedijos ir traumų skyriai. 1992–1995 ji vadinosi Reabilitacijos ligoninė „Krimulda“. 1994 m. pastačius Nacionalinį reabilitacijos centrą „Vaivari“ sanatorijos reikšmė sumažėjo. Tačiau 2002 m. ji buvo privatizuota ir įkurtas reabilitacijos centras „Krimulda“.
Krimuldos bažnyčia žinoma nuo 1205 m. Tai seniausia bažnyčia Gaujos nacionalinio parko teritorijoje.
Nuorodos
Krimuldos reabilitacijos centras
Jonas Daugėla
Biografija
1937 m. Dotnuvoje baigė žemės ūkio akademiją. Nuo 1937 m. dirbo bendrovėje „Pienocentras“, suorganizavo jos darbuotojų kooperatyvą ir jam vadovavo. 1939 m. su kitais įkūrė bendrovę „Sodyba“. 1939–1941 m. vaisių perdirbimo fabriko „Gaiva“, 1941–1944 m. Pienocentro Vilniaus skyriaus direktorius. Bendradarbiavo žemės ūkio periodinėje spaudoje.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Gyveno Augsburgo karo pabėgėlių stovykloje, Baltų tarybos vicepirmininkas, lietuvių komiteto pirmininkas, lietuvių bendruomenės Augsburgo apylinkės organizatorius ir pirmininkas, Vokietijos lietuvių bendruomenės Bavarijos apygardos vicepirmininkas, Lietuvos Raudonojo Kryžiaus vyr. valdybos generalinis sekretorius. 1946–1949 m. Valstiečių liaudininkų sąjungos centro komiteto narys, generalinis sekretorius. 1949 m. persikėlė į JAV, iki 1983 m. gyveno Klyvlende, vėliau – Daitona Biče (Floridos valstija). 1950–1960 m. Amerikos lietuvių tarybos Klyvlendo skyriaus pirmininkas, 1958–1969 m. Valstiečių liaudininkų sąjungos centro komiteto pirmininkas, jai atstovavo Vyriausiajame Lietuvos išlaisvinimo komitete. 1974–1983 m. VLIK valdybos narys. Bendradarbiavo išeivijos periodinėje spaudoje („Draugas“, „Sandara“, „Varpas“, „Tėviškės žiburiai“).
Padegaliai
Padegaliai – buvęs kaimas pietinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 5 km į pietryčius nuo Kretingos, Petreikiuose (Žalgirio seniūnija), Degalo aukštupyje.
Etimologija
Rašytiniuose šaltiniuose kaimo vardas rašomas:,.
Geografija
Kaimas plytėjo pajūrio žemumoje, dabartinio Petreikių kaimo žemių šiaurinėje – šiaurės rytinėje dalyje, Degalo aukštupyje. Iš šiaurės ir rytų pusių jį supo Žalgirio miškas. Vakaruose kaimas ribojosi su Bliūdsukių, šiaurės vakaruose – su Žygų ganyklomis, pietvakariuose – su Petreikiais, pro kuriuos ėjo vienintelis kelias, jungęs Padegalius su keliu. Kaimo pietrytiniame pakraštyje prasidėjo Degalo upelio ištakos.
Istorija
Padegalių užusienis pirmąkart paminėtas 1771 m. Kretingos grafystės inventoriuje. Tai buvo vienkieminė naujakurių gyvenvietė, įsikūrusi plėšininėse Kretingos dvaro Bliūdsukių laukininkijos žemėse, pasienyje su Kartenos grafystės valdomis.
1771 m. kaimui priklausė 87 margai (61,77 ha) žemės, iš kurios 65 margai (46,15 ha) buvo dirbami, o 22 margus (15,62 ha) užėmė šienaujamos pievos, naudotos ir kaimo galvijams ganyti. Žemę iš Kretingos dvaro nuomojo 5 prievolininkai: Jonas Žvirblis, Mykolas Kubilius, Jonas Kubilius, Mykolas Kumštytis ir Motiejus Drungilas. Kaimo gyventojai buvo katalikai ir priklausė Kretingos parapijai.
1846 m. buvo 4 dūmai, o 1849 m. Padegaliai (Padagahlen) pažymėti vokiečių išleistame Prūsijos Lietuvos žemėlapyje.
Panaikinus baudžiavą ir vykdant valstiečių žemės reformą, Padegaliai XIX a. 7 deš. buvo prijungti prie Petreikių kaimo ir oficialiuose Kretingos valsčiaus gyvenamųjų vietovių sąrašuose daugiau nebeminimi.
Radžiūnų piliakalnis
Radžiūnų piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22602) Alytaus miesto teritorijoje. Pasiekiamas iš link Simno vedančios Santaikos gatvės ties garažais dešinėje pasukus bevarde gatvele į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 900 m iki pažintinio dendrologinio tako, šiuo taku mišku paėjus 500 m – yra tako pabaigoje.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiajame krante, prie Kirmijos upelio žiočių esančioje kalvoje. Aikštelė trikampė, smaigaliu į pietus, 40x40 m dydžio, aukštesne šiaurine dalimi, su kultūriniu sluoksniu. Šiauriniame jos krašte supiltas 40 m ilgio, 4 m aukščio, 17 m pločio pylimas, kurio 7 m išorinis šlaitas leidžiasi į 12 m pločio, 2,2 m gylio griovį. Pylimas juosia ir aikštelės pietvakarinį šoną, kur jis yra iki 1,5 m aukščio. Šlaitai statūs, 30–35 m aukščio. Piliakalnis apaugęs lapuočių mišku. Jis pradėtas tvarkyti: iškirsta dalis smulkių želdinių, įrengti laiptai.
Gyvenvietė
Šiaurės vakarų papėdėje 1 ha plote yra II a. – V a. papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2002 m. Iki 53 cm storio jos kultūriniame sluoksnyje rasta grublėtos keramikos, gyvulių kaulų, geležinis įtveriamasis tribriaunis strėlės antgalis.
Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 161 000 m².
Dūminiai pesliai
Paplitimas
Paplitę visų žemynų (išskyrus Antarktidą) subtropikų ir atogrąžų dalyse.
Radžiūnų piliakalnis
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Dūminiai pesliai
Mityba
Priklausomai nuo rūšies, minta smulkiais graužikais (dažniausiai), smulkesniais driežais, smulkesnėmis gyvatėmis, varlėmis, smulkesniais paukščiais, didesniais vabzdžiais, triušiais, šikšnosparniais.
Gentys ir rūšys
Dūminių peslių (Elaninae) pošeimyje 3 gentys ir 6 rūšys :
Madam Tiuso muziejus
thumb|300px|Madam Tiuso muziejus Londono planetariume
Madam Tiuso muziejus – vaškinių figūrų muziejus Londone, kurį įkūrė vaško skulptorė Marie Tussaud. Muziejaus filialai taip pat yra Amsterdame, Honkonge, Las Vege ir Niujorke.
2014 m. Lietuvos automobilių ralio čempionatas
thumb|240px|right|[[Ramūnas Čapkauskas 2014 m. ralyje „Kauno ruduo“]] '''2014 m. Lietuvos automobilių ralio čempionatas (LARČ)''' – ralio čempionatas, kurį organizavo Lietuvos automobilių sporto federacija (LASF). Čempionatą sudarė 7 etapai, kurių vienas neįvyko. 2014 m. birželio 7-8 dienomis turėjęs vykti „Vilniaus“ ralis buvo atšauktas dėl nepasibaigusio ikiteisminio tyrimo dėl 2013 m. šiame ralyje žuvusios žiūrovės bei Ukmergės rajono savivaldybės reikalavimų atlyginti nuostolius dėl sugadintos kelio dangos praėjusio ralio metu. Vienas etapas vyko Latvijoje.
Apžvalga
thumb|240px|left|[[Karolis Raišys 2014 m. ralyje „Rally Classic Druskininkai“]] 2014 m. sezonas prasidėjo tradiciniu raliu „Halls Winter Rally“, kuriame savo pirmąją pergalę pasiekė Rokas Kvaraciejus pilotuodamas „Mitsubishi Lancer Evo X“. Latvijoje vykusiame ralyje „Talsi 2014“ LARČ įskaitoje nugalėjo Vytautas Švedas. 2013 m. vykusį „Saulės“ ralį pakeitė ralis „Žemaitija“, kuriame greičiausias buvo Vytautas Švedas. Ralyje „300 Lakes Rally“ LARČ įskaitoje pirmas buvo Ramūnas Čapkauskas, kuris taip pat nugalėjo ralyje „Kauno ruduo“ , o tradiciškai paskutinį čempionato etapą „Rally Classic Druskininkai“ pergalingai baigė Vaidotas Žala, vairuodamas „Subaru Impreza WRX STi“ automobilį. Ramūnas Čapkauskas paskutiniajame etape startavo su Sauliaus Girdausko paskolinta „Škoda Fabia WRC“, tačiau dėl gedimo varžybų nebaigė.
Kaip ir praeitame sezone, dalyviai varžėsi 8 įskaitose iš kurių 1, 2, 4 ir 5 neįvyko dėl per mažo dalyvių skaičiaus. Čempionato įskaitoje taip pat varžėsi svečiai iš Lenkijos.
Laimėjęs du etapus Lietuvos čempionu tapo Ramūnas Čapkauskas, antroje vietoje palikęs Vytautą Švedą. Trečias, vos trimis taškais atsilikęs, liko Giedrius Notkus.
Viena ašimi varomų (2WD) automobilių įskaitoje, nugalėjo Karolis Raišys vairuodamas „BMW M3“. Antroje įskaitos vietoje liko Justas Tamašauskas su „Opel Astra“, trečioje Paulius Nanartavičius su „BMW M3“.
Komandinėje įskaitoje įtikinama taškų persvara nugalėjo Kauno „Autoralio“ komanda.
Čempionate nedalyvavo 2013 m. Lietuvos ralio čempionas Dominykas Butvilas, kuris visą sezoną lenktyniavo Lenkijos ralio čempionate, atstovaudamas profesionalią „Subaru Poland“ komandą.
Augustavo Šv. Jėzaus širdies parapija
'''Augustavo Šv. Jėzaus širdies parapija'''  – parapija įkurta 1549 m. liepos 23 d. karaliaus Žygimanto Augusto nurodymu. Parapija priklauso Luko vyskupijai, Augustavo Šv. Apaštalo Bartalomiejaus dekanatui. Dabartinė parapijos Augustavo Šv. Jėzaus širdies bazilika buvo pastatyta 1906–1911 m. ir kurią 1932 m. birželio 18 d. pašventino vyskupas Stanisław Kostka Łukomski. Per II pasaulinį karą bažnyčia buvo stipriai apgriauta. Po karo bažnyčia buvo atstatyta ir 1980–1986 m. renovuoti bažnyčios bokštai. 1995 m. rugsėjo 7 d. bažnyčią pašventino vyskupas Wojciech Ziemba, o 2001 m. birželio 22 d. popiežius Jonas Paulius II suteikė bažnyčiai mažosios bazilikos statusą.
Leonovičė
Leonovičė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Neotamas
Neotamas – sintetinis vandenyje tirpus saldiklis ir gardžio stipriklis. Už cukrų saldesnis apie 8000 kartų. Skoniu primena cukrų, neturi kalorijų. Europoje žymimas maisto priedo numeriu E961.
Neotamas naudojamas buityje kaip cukraus pakaitalas bei gėrimų ir maisto pramonėje kaip saldiklis. Atsparus karščiui, todėl juo galima saldinti kepinius.
Neotamas buvo išrastas kompanijos NutraSweet. 2002 m. patvirtintas JAV kaip maisto priedas. Europos Sąjungoje leidžiamas naudoti nuo 2010 m., po to, kai Europos maisto saugos tarnyba išreiškė savo poziciją dėl neotamo saugumo žmonių sveikatai.
Monte Karlo metodas
Monte Karlo metodas – skaičiavimo algoritmas, pagrįstas statistiniu modeliavimu ir gautų rezultatų apdorojimu statistiniais metodais. Šis metodas leidžia brangiai kainuojančius bandymus pakeisti modeliavimu kompiuteriais ir labai sumažina tyrimų trukmę. Monte Karlo metodai dažniausiai naudojami fizikinių ir matematinių sistemų modeliavimui, kai neįmanoma gauti tikslių rezultatų naudojant deterministinį algoritmą.
Naudojimas
Norint atlikti išėjimo parametro reikšmių išsibarstymo tyrimą, reikia turėti ryšio funkciją y = f(x1, x2, …, xn).
Tikslumo tyrimas susideda iš tokių etapų:
Šio apdorojimo tikslas yra įvertinti skaitines išėjimo parametro charakteristikas (vidutinę reikšmę ir dispersiją D(y), nustatyti išėjimo parametro skirstinį w(y) arba surasti tikimybę, kad išėjimo parametro reikšmės bus duotosiose ribose, kintant elementų parametrų reikšmėms pagal skirstinius.
Tokiu būdu gaunami pseudoatsitiktiniai skaičiai xi, pasiskirstę pagal skirstinį w(xi). Naudojami ir kitokie atsitiktinių skaičių gavimo būdai. Visos šiuolaikinės elektroninės skaičiavimo mašinos turi programas, leidžiančias generuoti pseudoatsitiktinius skaičius, pasiskirsčiusius pagal norimą skirstinį. Nepriklausomai nuo atsitiktinių skaičių gavimo būdo apie jų kokybę galima spręsti iš gauto statistinio skirstinio sutapimo su norimu teoriniu skirstiniu. Apie skirstinių sutapimo laipsnį sprendžiama iš sutapimo kriterijų. Praktikoje plačiausiai naudojami Pirsono ir Kolmagorovo sutapimo kriterijai.
Statistinių bandymų metodo pagrindiniai privalumai yra šie:
Statistinių bandymų metodo trūkumas – sunku generuoti tarpusavyje priklausomų atsitiktinių dydžių reikšmes, t. y. sunku tyrinėti tikslumą, kai elementų parametrai yra priklausomi atsitiktiniai dydžiai.
Bunikėliai (Kiduliai)
Bunikėliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šiaudinės, palei teka Jotijos upė, 1 km į rytus nuo kelio.
Ilgakiemio apylinkė
Ilgakiemio apylinkė sovietmečiu buvo:
Ferdinandas IV (Kastilija)
Ferdinandas IV (1285 m. gruodžio 6 d. Sevilijoje, Ispanijoje – 1312 m. rugsėjo 7 d. Ispanijoje) – Kastilijos karalius, valdė nuo 1295 m. balandžio 25 d. iki mirties. Leono karalius, valdė nuo 1295 m. balandžio 25 d. iki mirties. Galisijos karalius, valdė nuo 1295 m. balandžio 25 d. iki mirties.
Santuoka ir vaikai
1307 metais Ferdinandas vedė Knstancą, Portugalijos karaliaus Dinišo I dukterį. Nuo tos santuokos gimė trys vaikai:
Galerija
}}
Demarchas
Demarchas  – Graikijos administracinio vieneto demo vadovas.
Dabartiniai demarchai
Dabartinėje Graikijoje demarchai renkami visuotiniais rinkimais kas ketveri metai. Demarchai vadovauja Graikijos miesto tipo savivaldybėms demams. Demarcho pareigybė atitinka kitų valstybių merus ar burmistrus.
Demarchai senovės Graikijoje
Senovės Atikoje demarchai buvo pagrindiniai demų magistratai. Pirmuosius demarchus 508 m. pr. m. e. paskyrė reformą vykdęs Kleistenas.
Demarchų pareigos buvo:
Vosgėliai (Zarasai)
Vosgėliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Dusetų. prie kelių ir. Gali būti, kad čia dar Mindaugo laikais stovėjusi Vosgėlių pilis.
thumb|left|250px|Pilys Mindaugo žemėse
Gyventojai
Kaime gimė ir augo Lietuvos kariuomenės savanoriai, Vyties kryžiaus ordininkai Povilas Gruodis (1898–1982 m.) ir Juozas Lukošiūnas (1894–1944 m.).
thumb|left|200px|Vosgėlių sodyba
Kirkučių apylinkė
Kirkučių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ceikinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Švenčionių rajonui. 1954 m. prijungta Stoniūnų apylinkė, dalis Gražulių apylinkės ir dalis Stuglių apylinkės, o dalis Kirkučių apylinkės prijungta prie Jurgeliškės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kirkučių apylinkė prijungta prie Švenčionių apylinkės.
Dabarties žiedai
Dabarties žiedai – iliustruotas mėnesinis laikraščio „Dabartis“ priedas, leistas 1917–1918 m. Kaune.
Istorija
Pirmasis numeris išėjo 1917 m. gruodžio 1 d. keturių puslapių, rašė apie Lietuvos kaimus. Nr. 2 (1918 m.) buvo skirtas Pažaislio kamaldulių vienuolynui. Supažindino su vienuolyno istorija, arekitektūra, įdėtos 9 Pažaislio architektūros ansamblio nuotraukos. Nr. 8 (1918 m.) pasakojama apie Tilžės miesto istoriją. Jame išspausdinta net 12 Tilžės miesto nuotraukų. Kiekvienas numeris nagrinėjo atskirą temą. Kituose numeriuose rašyta apie Neriją, Vilniaus miestą, Lietuvos rūmus ir dvarus, Vytį bei tautines spalvas. Išleista 15 numerių.
Voniškiai
Voniškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Plokščių, greta kelio ir Virangaitės upelio. Šiauriniai pakraščiai siekia Virangę ir Nemuną. Iš pietų juosia Pankliškės miškas. Seniūnaitijos centras. Veikia žemės ūkio bendrovė.
Istorija
Iki 1954 m. – Voniškių apylinkės centras. LTSR laikais buvo Plokščių kolūkio pagalbinė gyvenvietė, veikė biblioteka.
Spanguolė
Spanguolė (Oxycoccus) – erikinių šeimos (Ericaceae) visžaliai augalai. Stiebas gulsčias, šakotas. Lapai smulkūs ovališki, trumpakočiai.
Anksčiau buvo laikoma atskira gentimi Oxycoccus, dabar kaip pogentė oxycoccus įtraukta į šilauogių (Vaccinium) gentį.
Yra šios rūšys:
Didžiausią ekonominę reikšmę turi stambiauogė spanguolė, auginama plantacijose Amerikoje, Europoje ir Azijoje. 2019 m. pagrindiniai spanguolių tiekėjai buvo JAV (359 110 t.), Kanada (172 440 t.), Čilė (141 338 t.).
Maži rausvi žiedai išauga ant kotelių. Spanguolės pražysta nuo gegužės pabaigos. Vaisiai – rutuliškos, iš pradžių gelsvos, paskui tamsiai raudonos uogos. Jos prinoksta rugpjūčio pabaigoje ir laikosi iki pavasario.
Auga aukštapelkėse ant kiminų ir kupstų. Vartojamos šviežios, virtos ir džiovintos maistui, vaistams.
Lietuvoje didžiausi spanguolynai yra Čepkelių, Kamanų, Žuvinto pelkynėse. Daug spanguolynų sunyko tarybiniais metais vykdant pelkių melioraciją, durpių gavybą. Dabar dauguma spanguolynų yra draustinių teritorijose.
Vytautas (reikšmės)
Žodis Vytautas gali reikšti:
Išvestiniai variantai:
Bluma Zeigarnik
Bluma Zeigarnik (, 1900 m. lapkričio 9 d. Prienuose – 1988 m. vasario 24 d. Maskvoje) – rusų psichologė ir psichiatrė, atradusi Zeigarnik efektą, eksperimentinės psichopatologijos pradininkė.
Biografija
Gimė žydų šeimoje Prienuose, ten baigė gimnaziją. Po vedybų apsigyveno Berlyne, kur 1927 m. baigė Berlyno universitetą. Zeigarnik efektą, kitaip vadinamą nebaigto veiksmo efektu, aprašė savo daktaro disertacijoje. Jos darbo vadovu buvo žinomas psichologas Kurtas Levinas.
Nuo 1931 m. pradėjo dirbti Maskvos universitete kartu su Levu Vygotskiu. 1978 m. gavo I laipsnio Lomonosovo apdovanojimą Rusijoje, 1983 m. – Amerikos psichologų asociacijos Kurto Levino apdovanojimą.
Levšė
Levšė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Antrasis Egipto tarpuvaldis
Antrasis suirutės laikotarpis (antrasis tarpuvaldis) – Senovės Egipto istorijos laikotarpis tarp Vidurinios ios ir Naujosios karalysčių. Jo apytikrės ribos yra 1674–1535 m. pr. m. e. Tradicinėje chronologijoje jis apima XV–XVI ir dalį XVII dinastijų. Kai kurie mokslininkai į šio laikotarpio sąvoką linkę įtraukti ir silpnas XIII–XIV-ają dinastijas, laikotarpio pradžią siedami su 1805 m.
Politinė raida
Procesai, vedę į antrąjį suirutės laikotarpį, prasidėjo jau XIII dinastijos laikais, kuomet po klestėjusios XII dinastijos sostinėje Ititavyje į valdžią atėjo sąlyginai silpni faraonai. Jie nebesugebėjo išlaikyti buvusios vienybės šalyje, ir apie 1705 m. pr. m. e. šiaurėje, Choiso mieste į valdžią atėjo nepriklausoma dinastija. Greičiausiai ji buvo svetimšalės, semitiškos kilmės. Ji vadinama XIV, ir viešpatavo Žemutiniame Egipte tuo pačiu metu, kaip XIII Aukštutiniame.
Laikotarpis baigėsi apie 1649 m. pr. m. e., kuomet Tėbuose XVII dinastiją pakeitė XVIII. Jos įkūrėjas Ahmosis pradėjo sparčius užkariavimus, per keliolika metų nukariaudamas XVI ir XV dinastijas, ir taip suvienydamas Egiptą. Jis įkūrė Naująją Egipto karalystę.
Silpnumo laikotarpiu valdžiusios dinastijos
Visos datos yra spėjamos:
Kultūra
thumb|Semitai ir egiptiečiai Vidurinės karalystės piešinyje Suirutės laikotarpiu Egipte buvo kuriama ir rašoma ypač mažai. Todėl beveik nėra išlikusių to laikotarpio paminklų. Antruoju tarpiniu laikotarpiu Egipte susidūrė dvi skirtingos kultūros – vietinė egiptietiška, ir išorinė semitiška. Semitiškos hiksų dinastijos gana greitai perėmė vietinius papročius ir egiptizavosi. Jie ėmė išpažinti vietos dievus, tame tarpe Setą, senąjį Žemutinio Egipto globėją, kurį ypatingai garbino (suvienijus Egiptą ir Hiksus išvarius, Setas pradėtas demonizuoti).
Nepaisant to, semitai palaipsniui ėmė sudaryti ryškią to meto Egipto populiacijos dalį, ypač šiaurėje, ir su savimi atsinešė naujus papročius. Būtent nuo hiksų laikų Egipte ėmė plisti Kadeš, kitų semitinių dievybių kultas. Be to, semitai į Egiptą atnešė naujas karo technikas: žirgų traukiamus karo vežimus, žvynelinius šarvus, naujoviškus ginklus. Nuo tada mene ėmė įsigalėti militaristinis žanras, kuris irgi liudija apie Azijos meno įtakas. Hiksų dėka labai stipriai išsiplėtė Egipto prekybiniai ryšiai su Kanaanu ir Sirija. Nuo to laikotarpio Egipte paplito ir Azijinės kilmės muzikos instrumentai: lyra, liutnia, obojus, tamburinas, žemės ūkio įrankiai, netgi introdukuotos naujos žemės ūkio kultūros, tokios kaip alyvmedis ir granatmedis.
Edinburgas
Edinburgas – Škotijos sostinė nuo 1437 m. Nuo 1999 m. čia vėl posėdžiauja Škotijos parlamentas. Tai antrasis pagal dydį Škotijos miestas po Glazgo. Išsidėstęs Škotijos rytinėje pakrantėje, Forto užutėkio pietinėje dalyje. 1995 m. Edinburgas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Naujosios Zelandijos miestas Danidinas yra pastatytas pagal Edinburgo pavyzdį, o jo pavadinimas kilo iš gėliškojo Edinburgo miesto pavadinimo.
Istorija
I m. e. a. pabaigoje Lodiane išsilaipino romėnai, kurie čia rado keltų-britų gentį votadinius. Kažkuriuo metu prieš VII a. Gododinas pastatė Din Eldyn arba Etin kalvos tvirtovę. IX a. pirmoje pusėje Nortumbriją ir Edinburgą nukariavo vikingai ir įtraukė į Danelagą. 910 m. danus nugalėjus Edvardui Vyresniajam miestą užėmė škotai. 1020 m. karalius Malkolmas II įtraukė Edinburgą į Škotijos karalystės sudėtį. 1093 m. Edinburge paminima tvirtovė, kuri išsivystė į šiuolaikinėje miesto panoramoje dominuojančią Edinburgo pilį. XII a. šalia Edinburgo pilies buvo nedidelis miestelis, o netoliese šalia Holyrood abatijos - gyvenvietė. XIII a. abi gyvenvietės tapo karališkąja valda. Tuo pačiu metu Edinburgas ir pasienio regionas tapo Anglijos ir Škotijos karalysčių ginčų objektu. Anglai nekartą apgulė ir užėmė miestą, tačiau per tolimesnius porą amžių škotai miestą išlaikė savo rankose.
Škotijos karalystės sudėtyje miestas vystėsi ekonomiškai ir kultūriškai. 1583 m. Edinburge įkurtas universitetas, kuris pagal įkūrimo senumą tėra ketvirtas Škotijoje, St Andrews universitetas buvo įkurtas dar 1450 m. Iš pradžių Albos karalystės (žr. Škotijos karalystė) sostinė buvo Scone (dab. Old Scone). Vėlyvaisiais viduramžiais ji prarado savo reikšmę ir jos vaidmenį perėmė 1,5 km aukščiau upe buvęs Pertas. Ir kiti laisvieji miestai (burghs) Škotijos istorijoje turėjo svarbų vaidmenį, pvz., Stirlingas. Viduramžiais sostinėje dažnai ir ilgą laiką lankydavosi karališkasis dvaras, kuris paprastai keliaudavo ir po kitas vietoves. 1603 m. Škotijos karalius Jokūbas I tapo pirmuoju Stiuartų dinastijos monarchu karūnuotu Anglijos karaliumi. Taip susidarė personalinė Škotijos ir Anglijos unija. Tais pačiais metais jis įkūrė Škotijos parlamentą, kurio pagrindinė būstinė buvo pagrindinėje Edinburgo gatvėje. Jokūbas I nusprendė perkelti sostinę iš Stirlingo į Holyrood dvarą taip faktiškai Edinburgas tapo Škotijos sostine.
Įžymios vietos
Didžiausios įžymybės yra Edinburgo pilis ir Holyrood rūmai. Šiek tiek į šiaurę nuo miesto centro yra Edinburgo Karališkasis botanikos sodas. Leito (Leith) uoste yra karališkoji jachta Britannia, kurią galima lankyti.
Muziejai ir galerijos
Kai kurie iš garsių Edinburgo muziejų ir galerijų:
Ekonomika
Tradiciškai Edinburgas yra svarbus prekybos centras, jungiantis Škotiją su Skandinavija ir žemynine Europa. Per paskutinius dešimtmečius Leito uosto reikšmė yra gerokai sumažėjusi. Į vakarus nuo miesto centro veikia tarptautinis Edinburgo oro uostas.
Švietimas
Edinburgas žinomas savo universitetais. Čia įsikūrę trys pasaulyje žinomi universitetai: Neipiro (Napier) universitetas, Heriot-Watt universitetas ir Edinburgo universitetas. Pastarasis šalia Oksfordo ir Kembridžo laikomas geriausiu Jungtinės Karalystės universitetu.
Tadas Balanda
Tadas Balanda (1887 m. vasario 19 d. Damūnai, Pabiržės valsčius – 1970 m. spalio 9 d. Kaunas) – Lietuvos diplomatas, teatro ir kultūros veikėjas.
Biografija
1903–1915 m. gyveno Rygoje, ten mokėsi, telkė meninei veiklai „Žvaigždės“, Rygos lietuvių katalikų blaivybės, Rygos lietuvių pašalpos draugijų narius. Parašė straipsnių (pasirašinėjo slapyvardžiais) apie lietuvių teatrinę veiklą laikraščiuose „Viltis“, „Rygos garsas“, „Rygos naujienos“, „Lietuvių balsas“. 1915 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui pasitraukė į Petrapilį, čia dirbo lietuvių komitete nukentėjusiems nuo karo šelpti.
1919–1921 m. dirbo Lietuvos pasiuntinybėje Berlyne, nuo 1921 m. Užsienio reikalų ministerijoje Kaune. 1921–1922 m. dalyvavo draugijos „Daina“ veikloje. Nuo 1924 m. padėjo rengti dainų šventes. 1940–1963 m. dirbo Respublikinėje bibliotekoje Kaune.
Bunikėliai (Plokščiai)
Bunikėliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Plokščių.
Urban Trad
Urban Trad – Belgijos folko muzikos grupė. Grupę sudaro olandiškai ir prancūziškai kalbantys nariai.
Eurovizija
Urban Trad dalyvavo 2003 Eurovizijoje su dirbtine kalba atliekama daina „Sanomi“.
Žavusis kvarkas
Žavusis kvarkas – antrosios kartos kvarkas, turintis +2/3 e krūvį ir 1,3 GeV/c² masę (šiek tiek masyvesnis už protoną). Šis kvarkas buvo numatytas Sheldon Glashow, John Iliopoulos ir Luciano Maiani. Atrastas 1974 m. lapkritį Stanfordo tiesinio greitintuvo centre ir kartu Brookhaven nacionalinėje laboratorijoje, kai buvo aptiktas J/ψ mezonas.
Hadronai, turintys žavųjį kvarką
Kai kurie hadronai, turintys žavųjį kvarką:
Žaliasis serbentinis siaurablizgis
Žaliasis serbentinis siaurablizgis (Agrilus viridis) – blizgiavabalių (Buprestidae) šeimos vabalas. Plačiai paplitęs Europoje, taip pat jų yra Sibire, Kaukaze, Tolimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje.
Vabalo lervos minta mediena. Labiausiai mėgstami gluosniai blindės (Salix caprea), bukai (Fagus), beržai (Betula), tačiau apsigyvena ir daugelyje kitų lapuočių medžių rūšių. Žinomi kaip kenkėjai augalininkystės ir miškų ūkiuose.
Biologija
Vabalas 6–9 mm dydžio, metalinės baltos spalvos, kuri gali kisti nuo bronzinės–žalios iki auksinės–juodos. Antsparniai viršuje susiaurėjantys. Lerva daug stambesnė, iki 24 mm ilgio, gelsvai balta, plokščia, bekojė. Jos galvos priekinis kraštas tamsiai rudas, užpakalinėje kūno dalyje styro dvi ataugos su dantukais, kūnas padengtas smulkiomis skersinėmis raukšlėmis. Žiemoja lervos išsigraužtose ertmėse. Virsta į lėliukes pirmoje gegužės pusėje. Gegužės pabaigoje ima skristi vabalai. Jų aktyvumas trunka iki rugpjūčio. Skraido dieną, papildomai minta lapais, išgrauždami juos nuo krašto. Patelė deda kiaušinėlius krūvelėmis nuo 4-5 iki 10 vnt. ant medžio kamieno žemutinės dalies žievės ir padengia pridėtinių lytinių liaukų išskyromis. Tokia apsauginė plėvelė būna balta, 2-3,5 mm storio. Po 10-15 parų išsirita lervos ir jos įsigraužia į žievę, palikdamos jos paviršiuje smulkias skylutes, padarydamos ilgas, iki 50 cm ilgio vingiuotas landas, užkimštas rudomis graužimo pjuvenomis. Rugsėjo mėn. lervos įsigilina į kraštinius medienos sluoksnius, kur išgraužia lizdavietes lėliukių žiemojimui. Per metus išsivysto viena generacija.
Siaurablizgis apsigyvena nusilpusiuose, bet dažnai dar gyvybinguose medžiuose. Įsikūrusi gyvybingame medyje lerva gali žūti dėl jos landų užpylimo kamienu pernešamo tirpalo. Vabzdžio apgyvendinta vieta ant medžio atskiriama pagal paraudimą, apmirusios žievės ir puvinio lopus. Šių kenkėjų populiaciją mažina jais mintantys paukščiai, ypač geniai, taip pat plėšrieji nariuotakojai, ligos. Veiksmingi insekticidai, naudojami vabzdžių skraidymo mėnesiais.
Žemės ūkio kultūrų kenkėjas
Pažeidžia serbentų ir agrastų uogakrūmius. Daugiausiai žalos padaro lervos. Ant krūmų su pažeistomis šakomis uogų derlius sumažėja du kartus. Kenkėjų daugiau sutinkama senuose ar apleistuose soduose. Kovojant su jais yra genimos pažeistos šakos, praėjus 4-5 dienoms po jų žydėjimo. Su nupjautomis šakomis sunaikinama iki 70 proc. lervų. Kenkėjams atsparus auksuotasis serbentas (Ribes aureum).
Juzinos apylinkė
Juzinos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Vladas Daugėla
Vladas Daugėla (g. 1942 m. birželio 27 d. Bugeniuose, Mažeikių apskritis) – Lietuvos ekonomistas, inžinierius, habilituotas socialinių mokslų daktaras.
Biografija
1962–1969 m. LTV Kauno redakcijos korespondentas. 1967 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). Nuo 1973 m. KPI dėstytojas. 1977–1978 m. stažavo JAV Duko universitete. 1981 m. ekonomikos mokslų daktaras.
KGB bendradarbis
2006 m. rugsėjo mėn. Liustracijos komisija oficialiai paskelbė, kad buvęs KTU profesorius Vladas Daugėla 1962–1989 m. bendradarbiavo su KGB. Profesorius raštu teikė informaciją apie JAV gyvenančius, į gimtinę atvykusius lietuvius. Jis taip pat rinko duomenis apie bendradarbius. V. Daugėla dažniausiai pasirašydavo slapyvardžiu Žemaitis.
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: naujų technologijų valdymas, ūk. sistemų strateginis planavimas, pramonės plėtros prognozių ir programų sistemos kūrimas.
Ryškiaakės kvaksės
Ryškiaakės kvaksės (Agalychnis) – medvarlinių (Hylidae) šeimos varliagyvių gentis.
Paplitusios Centrinėje ir Pietų Amerikoje.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Banguotoji kvaksė (Agalychnis saltator)]]
Dirvinės ir miškinės pelės
Dirvinės ir miškinės pelės (Apodemus) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis, paplitusi Palearktikos miškų ir stepių juostoje. Kūnas 6-15 cm ilgio. Uodega truputį ilgesnė už kūno ilgį arba tokio pat ilgio. Gentyje apie 20 rūšių (Lietuvoje 4 rūšys):
Mančiai (reikšmės)
Mančiais vadinami kaimai:
Jonas Mikutavičius
Biografija
Vargonuoti mokėsi pas Šeduvos vargonininką Stanislovą Tautkevičių ir J. Naujalio vargonininkų kursuose Kaune. 1905 m. atvykęs į JAV, apie trejus metus vargonininkavo Providence, RI, o vėliau iki mirties vargonininkavo ir vadovavo chorui Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Minersville. Chorą išmokė daug giesmių, mišių, mišparų ir dainų, statė įvairius veikalus, nemažai koncertavo ir dalyvavo tautiniuose renginiuose. Su choru dalyvavo JAV 150-mečio jubiliejinėse iškilmėse Filadelfijoje ir 1939 m. Pasaulinės parodos Lietuvių dienoje Niujorke, buvo vienas iš Pensilvanijos Lietuvių dienų organizatorių.
Aurelija Simutis
Aurelija Katrina Simutis (g. 1979 m. vasario 7 d. Vilniuje) – Lietuvos radijo, televizijos ir spaudos žurnalistė, laidų vedėja, redaktorė.
Kompjenas
Kompjenas  – miestas (Prancūzijos šiaurėje, Pikardijoje, 65 km į šiaurę nuo Paryžiaus, Uazos kairiajame krante, maždaug 1 km žemiau Enos žiočių. Yra oro uostas. Chemijos (padangų), farmacijos, biotechnologijos, stiklo, maisto pramonė, mašinų gamyba, metalo apdirbimas. Turizmas. Veikia architektūros, politechnikos, prekybos mokyklos, Vivenelio, istorinių figūrų, Antrosios Imperijos, automobilių ir turizmo muziejai.
Aurelija Simutis
Biografija
Nuo pradinių klasių buvo aktyvi vaikų spaudos bendradarbė, ne kartą tapo bendrų Lietuvos, Latvijos, Estijos vaikų ir jaunimo spaudos geriausio rašinio konkursų nugalėtoja, laureatė. 1994–1995 m. dienraščio „Lietuva“ korespondentė. 1996–2002 m. tuomet - radijo stoties M-1 žinių tarnybos redaktorė, verslo laidų autorė ir vedėja. 1998 m. su pagyrimu baigė tuomet - Vilniaus „Varpo“ vakarinę darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1998–2012 m. UAB „Videometra“ kūrybinė darbuotoja, autorinių publicistinių projektų kūrėja. 1999 m. baigė Atvirtos Lietuvos fondo Žurnalistikos centro žurnalistikos profesines studijas. 1999 m. ištekėjo. 2001–2005 m. žurnalų „Lithuanian Business Review“, „Apskaitos menas“ korespondentė.
Kompjenas
Yra XVI a. rotušė, klasicistiniai rūmai su parku, senųjų rūmų (XII a.) donžonas, Šv. Jokūbo bažnyčia.
Aurelija Simutis
Biografija
2002–2007 m. Lietuvos televizijos Verslo naujienų tarnybos redaktorė, žinių laidų autorė ir vedėja. 2005 m. baigė Vilniaus universiteto Žurnalistikos institutą, įgydama komunikacijos ir informacijos bakalauro diplomą, - žurnalisto profesiją. 2006–2007 m. Lietuvos elito žurnalo „Fortuna privata“ vyriausioji redaktorė. 2008 m. transporto žurnalo „Kelias“ vyriausioji redaktorė. Nuo 2008 m. radijo stotyje „Laisvoji banga“ rengė verslo naujienas, 2010 m. diskusijų laidą „Sprendimų metas“. 2009–2011 m. TV3 analitinės publicistikos laidos „Balsas.lt televizija“ žurnalistė. Televizijoje, radijuje ir spaudoje rengė tiriamąsias laidas korupcijos, ekonomikos bei verslo temomis. Stažavosi Didžiojoje Britanijoje, JAV, Kipre, Lenkijoje. 2011 metais sėkmingai emigravo.
Kompjenas
Istorija
Kompjenas romėnų laikais buvo pasienio postas. VII–VIII a. Merovingų dinastijos karalių, XVII–XIX a. Prancūzijos karalių vasaros rezidencija; šalia esančiame Kompjeno miške buvo karalių medžioklės plotai. Kompjene 1530 m. Žana d'Ark pateko į burgundų nelaisvę.
Jonas Mikutavičius
Biografija
Padėjo organizuoti ALRK Vargonininkų sąjungą – nuo 1916 m. jos narys, aktyvus Baltimores provincijos Vargonininkų sąjungos narys ir provincijos kuopos valdybos pirmininkas. Sūnus Vincentas Mikutavičius, taip pat vargonininkas, vargonininkavo ir vadovavo chorams Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje St. Clair, PA, ir Šv. Pranciškaus lietuvių parapijoje Minersville.
Nuo 1935 m. ALRK Vargonininkų sąjungos narys.
Vosgėliai (Utena)
Vosgėliai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, šalia kelio, prie Utenaitės upelio ir Utenaičio ežero (į šiaurę), 7 km į pietvakarius nuo Utenos. Kaimo apylinkėse rasti keli lobiai, stūkso Vosgėlių akmuo, Vosgėlių piliakalnis.
Dovainonių apylinkė
Dovainonių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietinėje Lietuvoje.