cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eazy-E
Ankstyvoji jaunystė
1986 m., kai Eric Wright buvo 23 m., Wright užsidirbo apie $250.000 iš narkotikų pardavinėjimo. Tačiau jis nusprendė, kad jis gali geriau gyventi Los Andžele hip-hop scenoje, kurios populiarumas tuo metu augo dienomis. Jis pradėjo įrašinėti dainas 9-ojo dešimtmečio viduryje jo tėvų garaže.
Originali idėja įkurta „Ruthless Records“ jam kilo, kai Eazy-E paprašė Jerry Heller pradėti biznį kartu su juo. Eazy-E pasiūlė pusė kompanijos nuosavybės, bet po to buvo nuspręsta, kad Eazy-E gaus 80 % nuo kompanijos pajamų, o Heller – tik 20 %. Eazy-E investavo 250 000 JAV dol., bet po to Jerry Heller sakė, jog Eazy-E investavo iki 1 mln. JAV dolerių į kompaniją.
N.W.A ir Eazy-Duz-It (1987–1991 m.)
N.W.A. susikūrė, kai Dr. Dre ir Ice Cube pasirašė sutartį su „Ruthless Records“ ir parašė dainą „Boyz-n-the-Hood“. Grupę sudarę Eazy-E, Dr. Dre ir Ice Cube, po to DJ Yella, MC Ren ir Arabian Prince. Rinktinis N.W.A. albumas „N.W.A. and the Posse“ buvo išleistas 1987 m. lapkričio 6 d., ir JAV buvo pripažintas auksiniu. Albume kartu pasirodė ir grupė Fila Fresh Crew.
Eazy-E debiutinis albumas – „Eazy-Duz-It“ – buvo išleistas 1988 m. lapkričio 16 d. su dvylika dainų. Jis buvo pripažintas vienu iš Vakarų Pakrantės hip-hopo ir gangsta-rap aukso amžiaus įrašų. JAV buvo parduota daugiau nei 2,5 milijono kopijų albumo kopijų, jis pasiekė 41 vietą Billboard 200 tope. Albumo prodiuseriai buvo Dr. Dre ir DJ Yella, daugiausiai dainų tekstų parašė Ice Cube su MC Ren ir The D.O.C. pagalba.
Po „Straight Outta Compton“ išleidimo, Ice Cube paliko grupę dėl finansinių problemų ir grupė toliau egzistavo su keturiais nariais. N.W.A. išleido „100 Miles and Runnin'“ ir „Niggaz4Life“ 1991 m. Konfliktas tarp Ice Cube ir N.W.A. išaugo į karą dainose, kai „100 Miles and Runnin'“ ir „Real Niggaz“ buvo išleisti. Ice Cube atsakė su daina „No Vaseline“ savo albume „Death Certificate“. Eazy-E pasirodė septyniose iš aštuoniolikos dainų „Niggaz4Life“.
N.W.A griūtis ir konfliktas su Dr. Dre (1991–1994 m.)
N.W.A. nariai pradėjo skirstytis, kai Jerry Heller tapo grupės vadybininku. Dr. Dre sakė: „Nariai skirstytis pradėjo, kai įsitraukė Jerry Heller. Jis žaidė padalijimo ir užkariavimo žaidimą. Vietoje rūpinimosi visais, jis nusprendė rūpintis tik vienų „nigeriu“ ir tai buvo Eazy-E. Į tai Eazy-E atkirto: „Manim pasirūpinta, velniop tai“.“ Dr. Dre išsiuntėte Suge Knight pasižiūrėti Eazy-E finansinės situacijos, nes įtarimas dėl Eazy-E ir Jerry Heller didėjo. Dr. Dre paprašė Eazy-E, kad jis jį paleistų iš kontrakto, bet Eazy-E atsisakė. Kai jis atsisakė paleisti Dr. Dre iš kontrakto, Suge Knight pasakė Eazy-E, jog jis pagrobė Jerry Heller ir laiko jį kaip įkaitą autobusiuke. Eazy-E sutiko pasirašyti paleidimą iš kontrakto, Suge Knight grasino Eazy-E šeimai: Suge Knight padavė Eazy-E gabalėlį popieriaus, kuriame buvo Eazy-E motinos adresas, sakydamas jam: „Aš žinau kur tavo gyvena mama“. Eazy galų gale pasirašė Dr. Dre paleidimą, oficialiai griuvo ir grupė N.W.A.
Konfliktas tarp Dr. Dre ir Eazy E tęsėsi, kai Dr. Dre savo albume „The Chronic“ išleido dainą „Dre Day“. Daina buvo skirta Eazy-E, kurioje jis buvo įžeidinėjamas. Eazy E atsakė su EP albumu „It’s On ( Dr. Dre ) 187um Killa“, kuriame buvo „Real Muthaphuckkin G's“ ir „It’s On“. Albumas, kuris buvo išleistas 1993 m. spalio 25 d. Jame buvo pridėtos ir Dr. Dre fotografijos, kuriose jis vaizduojamas kaip „World Class Wreckin' Cru“ narys, dėvintis spindinčius drabužius, išsidažęs veidą ir pan.
Mirtis
1995 m. vasario 24 d. Eazy-E atvyko į Cedars Sinai Medical Center Los Andžele, tikėdamas, jog turi astmą, bet jam buvo diagnozuota AIDS. Jis atvirai pranešė apie ligą viešame pareiškime kovo 16 d. Eazy-E seksualinė patirtis prasidėjo dvylikos, bet pasibaigė ne tik liga, bet ir septyniais vaikais su šešiomis skirtingomis moterimis. Jis mirė nuo AIDS sukeltų komplikacijų po vieno mėnesio nuo diagnozės 1995 m. kovo 26 d., apie 18:35 val. (Ramiojo vandenyno laikas). Jam buvo 31-eri. Kovo 20 d., savaitės bėgyje jis paskelbė taiką su Dr. Dre, Snoop Dogg ir Tweedy Bird Loc, pranešė paskutinę žinutę savo fanams. Po savaitės nuo žinutės pranešimo, Eazy-E pasidavė ligai. Eazy-E buvo palaidotas Rose Hills Memorial Park kapinėse, Kalifornijoje. 1995 m. lapkričio mėnesį, neseniai po Eazy-E mirties, buvo išleistas dar vienas jo albumas, pavadinimu „Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton“. Atlikėjas iš įrašų studijos „B.G. Knocc Out“ pasirodęs „Real Muthaphuckkin G’s“ dainoje vėliau teigė, kad Eazy-E buvo nužudytas Jerry Heller arba Suge Knight.
Jonas Gricius (1884)
Jonas Gricius (1884 m. rugpjūčio 27 d. Rimšiai, Papilės valsčius – 1963 m. lapkričio 12 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas.
Biografija
1913 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto Fizikos ir matematikos fakultetą ir buvo pašauktas į Rusijos kariuomenę. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis. 1915 m. baigė Irkutsko karo mokyklą. 1918 m. grįžo į Lietuvą.
Nuo 1919 m. balandžio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. Nuo 1919 m. rugpjūčio mėn. Trečiojo pėstininkų pulko štabo viršininkas, nuo 1919 m. lapkričio mėn. bataliono vadas, nuo 1920 m. gegužės mėn. pulko vado padėjėjas (pavaduotojas), ėjo pulko vado pareigas. Dalyvavo kovose su Sovietinės Rusijos, Lenkijos kariuomenės daliniais. 1921 m. birželio mėn. paskirtas Trečiosios pėstininkų divizijos štabo viršininku, nuo 1921 m. rugpjūčio mėn. Generalinio štabo viršininko pirmasis padėjėjas. 1925 m. pulkininkas leitenantas. 1925 m. gegužės mėn. – 1926 m. rugpjūčio mėn. 3-osios karo apygardos viršininkas. 1922 m. spalio mėn. – 1923 m. lapkričio mėn., 1924 m. kovo – gegužės mėn. ir 1925 m. rugsėjo – spalio mėn. ėjo Vyriausiojo štabo viršininko pareigas. Prisidėjo prie Lietuvos kariuomenės kūrimo, Klaipėdos krašto išvadavimo. Nuo 1926 m. rugpjūčio mėn. Vyriausiojo štabo Administracinės valdybos viršininkas. Per 1926 m. gruodžio 17 d. valstybės perversmą nuo pareigų nušalintas. Nuo 1927 m. sausio 2 d. ypatingų reikalų karininkas prie Krašto apsaugos ministro. Nuo 1927 m. vasario mėn. atsargos karininkas. 1927–1928 ir 1937–1955 banko tarnautojas Kaune, 1928–1936 m. – Šakiuose.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba – Klaipėdos miesto savivaldybės taryba (atstovaujamoji institucija), išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos ir gautų mandatų skaičius:
Veikla
Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru išrinktas Rimantas Taraškevičius. Už jį balsavo 17, A. Šulco kandidatūrą palaikė 14 iš 31 tarybos nario. Mero pavaduotojais išrinkti liberalcentristė Judita Simonavičiūtė ir liberalų demokratų partijos narys Benas Šimkus. Klaipėdos miesto savivaldybės administracijos direktoriumi paskirtas socialdemokratas Aloyzas Každailevičius.
Nuorodos
Oficiali Klaipėdos miesto savivaldybės svetainė
Šuazelio provincija
Šuazelio provincija – viena iš Saliamono salų provincijų, kuri yra tarp Bugenvilio salos (Papua Naujoji Gvinėja) ir Santa Isabelės salos. Provinciją sudaro Šuazelio sala (plotas 3294 km²) ir trys mažesnės: Taro sala (1,5 km²), Vagena (243 km²) ir Rob Rojus (200 km²). Šuazelio provincijoje gyvena 26 379 žmonės (2009 m.). Sostinė – Taro sala.
Šuazelį atrado ispanas Álvaro de Mendaña de Neira ir 1568 m. ir pavadino San Marcos. Ji buvo užmiršta 200 metų, kol ją antrąkart atrado prancūzų tyrinėtojas Louis Antoine de Bougainville ir pavadino užsienio reikalų ministro Šuazelio pavarde. thumb|left|Šuazelio provincija iš kosmoso|200px Kaip Buka, Bugenvilio sala ir Ontongo salos Šuazelis priklausė Vokietijos Saliamono saloms iki 1899 m., kai, išskyrus pirmas dvi, šios salos atiteko britams. Jos turėjo bendrą politinę istoriją iki nepriklausomybės 1978 m. liepos 7 d. Per Antrąjį pasaulinį karą dalį salų buvo užėmę Japonijos karinės pajėgos.
Kunigiškiai (Šilalė)
Kunigiškiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, abipus Kisės upelį ir dešiniajame Jūros upės krante. Kaime, Kasnauskių sodyboje yra mitologinis Aukuro akmuo, o netoliese prie Kisės yra Velnio akmuo – buvusi šventvietė. Šiauriau Pajūrio tame pat Jūros krante stūkso Lileikėnų piliakalnis, kurį dengia vešli augmenija.
Gyventojai
thumb|left|250px|[[Lileikėnų piliakalnis.]]
Osogovas
Osogovas − kalnų masyvas Bulgarijos pietvakariuose (Kiustendilo sritis) ir Makedonijos šiaurės rytuose (Kočanio ir Kriva Palankos savivaldybės) tarp Skopjės ir Sofijos.
Masyvo ilgis apie 110 km, plotis apie 50 km. Didžiausias aukštis 2251 m (Rueno kalnas).
Osogovo planinos kalnai susidarę iš kristalinių uolienų. Jie apaugę pušynais ir bukynais.
Antanas Sniečkus
thumb|Paminklas A. Sniečkui ([[Grūto parkas)]]
Antanas Sniečkus (1903 m. sausio 7 d. Būbleliuose – 1974 m. sausio 22 d. Druskininkuose) – 1936–1974 m. Lietuvos komunistų vadovas.
1975–1992 m. jo pavarde vadintas Visaginas.
Vienintelis sovietinių respublikų okupacinis vadas, išsilaikęs tarybinėje politikoje Stalino / N. Chruščiovo / L. Brežnevo laikais.
Biografija
Augo pasiturinčių valstiečių šeimoje. Tėvas buvo valsčiaus viršaičiu, seniūnu. Pirmojo pasaulinio karo metu tėvai buvo pasitraukę į Rusiją, A. Sniečkus mokėsi Voronežo gimnazijoje. 1919 m. jo šeima grįžo į Lietuvą.
1920 m. tapo bolševikų partijos nariu. 1921 m. už antivalstybinę, komunistinę veiklą suimtas, tačiau po poros mėnesių paleistas už užstatą. 1921 m. liepą, rekomendavus LKP CK, nelegaliai emigravo į Sovietų Rusiją ir iki 1925 m. gyveno Smolenske. Čia baigė universiteto darbininkų fakultetą, LKP CK spaustuvėje dirbo įvairių leidinių redaktoriumi, dalyvavo ČON (časti osobovo naznačenija – ypatingos paskirties dalinių) – operacijose prieš maištingai nusiteikusius valstiečius ir kitus „antitarybinius“ elementus.
Po keturių LKP vadovų sušaudymo, siekdama sustiprinti Lietuvos komunistų organizacinį branduolį, Maskva nelegaliam darbui į Lietuvą pasiuntė keletą žmonių, tarp jų ir A. Sniečkų. Perėjęs sieną, 1927 m. sausio 6 d. jis buvo kooptuotas į LKP CK narius ir išrinktas LKP CK sekretoriato nariu, atsakingu už agitacinį–propagandinį ir organizacinį darbą. Praktiškai tai buvo pirmojo sekretoriaus funkcijos, nors iki 1936 m. visi partiniai reikalai buvo tvarkomi kolegialiai. 1936 m. išrinktas LKP CK pirmuoju sekretoriumi ir su maža pertrauka juo išbuvo iki 1974 m.
Lietuvos komunistų partija buvo paskelbta nelegalia, todėl A. Sniečkus buvo dukart įkalintas. Pirmąsyk 1930–1933 m., nors buvo nuteistas 15 metų, tačiau iškeistas į Lietuvos politinius kalinius Sovietų sąjungoje. Antrąsyk 1939 m. gruodį – 1940 m. birželį, nors buvo nuteistas 8 metams, ir paleistas prasidėjus okupacijai.
1937 m. gegužės 21 d. A. Sniečkus su savo kolegomis buvo iškviestas į Maskvą. Kominterno vykdomajame komitete buvo priimta rezoliucija „Organizaciniu klausimu“, numatanti visų LKP CK grandžių, LKP rajonų bei Kauno miesto komiteto patikrinimą ir „apvalymą“. Terminas – 6 mėnesiai. Konfidencialiame pokalbyje su vienu iš Kominterno sekretorių M. Triliseriu A. Sniečkui buvo pasiūlyta nutraukti visus ryšius su daugeliu Lietuvos komunistų.
1938 m. tiesioginiu J. Stalino nurodymu buvo paleista Lenkijos komunistų partija, pakeistos Estijos, Latvijos, Jugoslavijos, Rumunijos, Vengrijos ir kitų kraštų komunistų partijos vadovybės. 1938 m. kovo 27 d. suimtas Z. Angarietis. Panašaus likimo susilaukė daugelis Sovietų sąjungoje gyvenusių lietuvių politinių emigrantų.
Po šių akcijų 1938–1940 m. LKP ir Kominterno – VKP(b) CK ryšiai beveik nutrūko. Tada juo susidomėjo NKVD organai. Slapstėsi nuo Lietuvos policijos, ir nuo NKVD. Bet 1940 m. birželį–liepą LKP neoficialiai buvo reabilituota, o jos lyderiai paskirti į vadovaujančius postus.
1940 m. okupacija
miniatiūra|Kapas [[Antakalnio kapinėse]] 1940 m. birželio 19 d. tapo Valstybės saugumo departamento direktoriumi. 1940 m. rugpjūčio 15] d. nukreiptas į partinį darbą ir išrinktas LKP CK I sekretoriumi. Šiose pareigose pradėjo organizuoti pirmuosius masinius Lietuvos gyventojų trėmimus (vien 1941 m. birželio 14 d. buvo areštuota daugiau kaip 30 tūkst. žmonių, tarp jų moterų ir vaikų).
Įtikėjęs Sovietų sąjungos proletariato išvaduojamosios misijos neišvengiamumu, visada palaikė sovietus ir nematė Lietuvos be jų globos. „Taip, mes Tarybų Sąjungos pusėje, – kalbėjo A. Sniečkus teisiamųjų suole 1931 m. – Negailėdami jėgų ir gyvybės mes ginsime ją – viso pasaulio darbininkų Tėvynę“. Manyta, kad išspręsti visus Lietuvai iškilusius klausimus galima tik didesnės valstybės padedami, šiuo atveju – Sovietų sąjungos.
Šeima
Vedė savo bendražygę, Kauno hebrajų mokyklos mokytojo dukrą, revoliucionierę Mirą Bordonaitę ir susilaukė sūnaus bei dukros.
Beata Marija Tiškevič
Beata Marija Elena Tiškevičiūtė (, g. 1938 m. rugpjūčio 14 d. Vilanove, Varšuva, Lenkija) – bajoraitė, Lelijos herbo grafaitė, lenkų kino aktorė.
Kilusi iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Kristupas Marija Tiškevičius. Motina Barbora Rechovič. Brolis Kristupas Jonas Tiškevičius.
Biografija
kairėje|miniatiūra|196x196px|Tiškevičių giminės herbas [[Leliwa|Leliva]] Gimė Varšuvos priemiestyje Vilanove, Branickių rūmuose. Baigus vidurinę mokyklą dėl aristokratiškos kilmės turėjo problemų stojant į gimnaziją. Priimta tik tarpininkaujant Kultūros ir meno ministerijai, nes jau nuo 16 metų vaidino kine. Galvojo net stoti į gailestingųjų seserų licėjų Šimanove.
Kine debiutavo režisieriaus Antono Bohdzievičiaus filme „Zemsta“ Klaros vaidmenyje. Pastatytas 1956 m. jis ekranuose pasirodė tik 1957 m. rugsėjo 30 d. 1957–1958 m. studijavo Lodzės Valstybinėje aukštojoje teatro mokykloje, bet buvo pašalinta. Tik 1973 m. be egzaminų gavo Kultūros ir meno ministerijos aktoriaus diplomą.
Pirmojo aktorinio triumfo susilaukė 1964 m. vokietės Ingridos Rode vaidmeniu Aleksandro Fordo filme „Pirmoji laisvės diena“. Po to ją ne kartą kvietė filmuotis Vengrijos, VDR, TSRS režisieriai.
1967 m. gegužės 13 d. ištekėjo už kino režisieriaus Andžejaus Vaidos ir vaidino trijuose jo filmuose. Bet 1970 m. išsiskyrė. 1970 m. liepos 5 d. ištekėjo už režisieriaus Andžejaus Oržechovskio, bet ir šios vedybos truko neilgai. Nuo 1977 m. trečiasis vyras Jacekas Padlevskis. Dukterys Karolina Vaida (g. 1967 m. kovo 29 d.) ir Viktorija Padlevska (g. 1977 m.) nuėjo motinos keliu ir tapo kino bei teatro aktorėmis.
1978 m. išvyko į Prancūziją, vaidino Klodo Leliušo filme „Edita ir Marselis“.
Pastaruoju metu teisėjauja jau penktoje TV programoje „Šokis su žvaigžde“. thumb|Beatos Tiškevič žvaigždė [[Lodzėje]]
Chanaka
thumb|250px|Chanaka [[Buchara|Bucharoje]]
Chanaka, tekė  – pastatas, kuriame įsikūręs sufijų ordinas (tarika). Chanakoje meldžiamasi, atliekami ritualai, mokymai, priimami keliaujantys sufijai, islamo studentai. Atsirado IX-X amžiuje, paprastai kūrėsi šalia mečečių, medresių, dargų (sufijų kapaviečių). Chanakos buvo išlaikomos amatininkų susivienijimų, valstybės ar privačių asmenų. Labiausiai paplitusios buvusios Persijos žemėse (Irane, Turkijoje, Vidurinėje Azijoje).
Pastatai chanaką sudaro didelė centrinė halė, kurioje laikomos pamaldos (salahas), bei sufistinės zikro formos (meditacija, maldos, muzika ir kt.). Gali būti celės, kur sufijai atlieka asmeninę praktiką, įkurdinami pakeleiviai ir kt.
Adamkevičienė
Adamkevičienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Adamkevičius.
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Radijo galaktika
frame|265px|[[Kentauro A radijo galaktika. Raudona spalva pažymėta radijo, žalia- 24 mikrometrų infraraudonoji, mėlyna- 0.5- 5 keV Rentgeno spinduliuotė]]
Radijo galaktika – itin didelio radijo bangų šviesio aktyvioji galaktika. Radiogalaktika skleidžia labai intensyvią radijo diapazono spinduliuotę, kuri daug kartų pranoksta įprastos galaktikos radijo spinduliavimą. Tipinės radijo galaktikos spinduliavimas radijo bangų ruože yra nuo 100 iki 1 milijono kartų galingesnės už mūsų Paukščių Tako galaktikos. Šis radijo spinduliavimas yra sinchrotroninis. Radijo galaktikos priklauso aktyviųjų galaktikų grupei. Pačios artimiausios galingos radijo galaktikos yra NGC 5128 (Kentauro A), Gulbės A, M 87 (Mergelės A).
Galaktikos požymiai
Pirmą kartą aktyvosios galaktikos atrastos 1940 m. Astronomai pastebėjo, kad kai kurios tolimosios galaktikos skleidžia ne tik optinę šviesą, bet ir radijo bangas. Radijo bangos daugiausia sklinda iš kompaktiškos srities galaktikos centre ir dviejų milžiniško dydžio elementariųjų dalelių čiurkšlių, nukreiptų nuo galaktikos centro į priešingas puses. Vienintelis šiandien žinomas energijos šaltinis, pajėgus išlaisvinti tokį galingą spinduliavimą, yra didžiulė juodoji skylė.
Juozas Grigaitis
Juozas Grigaitis (1881 m. vasario 28 d. Paraišupys, Javaravo valsčius – 1947 m. sausio 19 d. Dorothy, Niu Džersio valstija) – teisininkas, teisėjas; karinis veikėjas, administracijos generolas leitenantas.
Biografija
Juozas Grigaitis, 1904 m. baigęs Maskvos universitetą stojo į Rusijos kariuomenę, tarnavo leibgvardijos Suomijos pulke, nuo 1906 m. – Karo intendantūroje Vilniuje ir Vitebske. 1917 m. dalyvavo Rusijos lietuvių seime Petrograde, Vitebsko įgulos lietuvių karių organizacijos veikloje.
1919 m. gegužės mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, Tiekimo skyriaus viršininko, kariuomenės intendanto padėjėjas. 1920 m. rugsėjo mėn. – 1922 m. dirbo Krašto apsaugos ministerijoje. 1921 m. balandžio mėn. – 1923 m. spalio mėn. dėstė Aukštuosiuose karininkų kursuose. Nuo 1922 m. sausio mėn. Kariuomenės teismo valstybės gynėjo padėjėjas. 1923 m. spalio mėn. – 1926 m. spalio mėn. Kariuomenės teismo nuolatinis narys, ėjo teismo pirmininko pareigas. 1926 m. generolas leitenantas. 1927–1933 m. Kauno apygardos teismo pirmininkas, Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo teisėjas (1933–1940 m.).
Juozas Grigaitis buvo vienas Lietuvos teisininkų draugijos steigėjų, jos valdybos sekretorius. 1941–1944 m. Apeliacinių rūmų teisėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1946 m. išvyko į JAV.
Juozas Grigaitis buvo vedęs; žmona Vladislava Grigaitienė.
Linux platinamasis paketas
250px|Platinamieji paketai|thumb Linux platinamasis paketas – taip vadinamas platinti skirtas programų rinkinys, susidedantis iš Linux operacinės sistemos branduolio, GNU sisteminių programų komplekto, kitų sisteminių ir vartotojo programų.
Pagirių apylinkė (Kėdainiai)
Pagirių apylinkė (arba Pagirio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Ispanijos futbolo varžybos 1913 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1913 m.
Achunas (kalnas)
Achunas arba Didysis Achunas – kalnas Kaukaze. Iškilęs Rusijoje, Krasnodaro krašte, Sočio miesto teritorijoje, tarp Macestos ir Chostos upių. Aukštis – 663 m. Kalno viršūnėje 1936 m. pastatytas 30,5 m aukščio apžvalgos bokštas nuo kurio atsiveria Juodosios jūros pakrantės ir Didžiojo Kaukazo viršukalnių panorama. Kalno viršūnė pasiekiama automobilių keliu. Kalne yra ~20 karstinių urvų, o jo šlaitus dengiančiuose miškuose gausu retų augalų.
Kalno pavadinimas kilo nuo ubychų dievo Achyno vardo.
thumb|left|200px|Apžvalgos bokštas
Valdas Klimavičius
Valdas Klimavičius (1959 m. sausio 1 d. Vilkaviškyje – 2021 m. rugsėjo 3 d. Panevėžyje ) – Lietuvos architektas.
Prancūzijos policijos laipsniai
thumb|right|200px|Commissaire principal (pagrindinio komisaro) antpečiai. Šis laipsnis panaikintas nuo 2006 m. Prancūzijos policijos laipsniai – asmeninių laipsnių sistema, naudojama Prancūzijos nacionalinėje policijoje.
Valdas Klimavičius
Biografija
1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982–1990 m. dirbo Komunalinio ūkio projektavimo instituto Panevėžio skyriuje, 1990–1996 m. kūrybos centro „Perspektyva“, bendrovės „Trio“ architektas. 1990 m. įkūrė bendrovę „V. Klimavičiaus įmonė“. 1994–1998 m. Architektų sąjungos Panevėžio skyriaus pirmininkas.
Prancūzijos policijos laipsniai
Nacionalinės policijos personalas pagal laipsnių lygį skirstomas į tris korpusus.
Valdas Klimavičius
Biografija
Žmona Elvyra Klimavičienė.
Prancūzijos policijos laipsniai
Corps de conception et de direction
Corps de conception et de direction ('sumanymų ir vadovavimo korpusas') – atitinka vyresniuosius ir aukštuosius kariuomenės karininkus.
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! Ankstesnis laipsnio pavadinimas ! NATO kodas (apytiksliai) ! Atitikmuo Lietuvos policijoje aktyviųjų tarnybų direktorius generalinis inspektorius generolas generalinis kontrolierius generolas leitenantas divizijos komisaras generolas majoras pagrindinis komisaras pulkininkas policijos komisaras pulkininkas leitenantas
Corps de commandement et d’encadrement
Corps de commandement et d’encadrement ('įsakinėjimo ir tvarkymo korpusas') – atitinka jaunesniuosius kariuomenės karininkus.
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! Ankstesnis laipsnio pavadinimas ! NATO kodas (apytiksliai) ! Atitikmuo Lietuvos policijoje komandantas Inspecteur divisionnaire (divizijos inspektorius) majoras kapitonas (pagrindinis taikos karininkas) ar Inspecteur principal (pagrindinis inspektorius) kapitonas leitenantas (taikos karininkas) ar Inspecteur (inspektorius) pirmasis leitenantas leitenantas stažuotojas antrasis leitenantas kandidatas į leitenantus
Prancūzijos policijos laipsniai – Prancūzijos policijos tarnybos laipsniai.
Puskarininkiai
Corps de maîtrise et d’application ('reikalavimo ir vykdymo korpusas') atitinka kariuomenės puskarininkius.
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! Ankstesnis laipsnio pavadinimas ! NATO kodas (apytiksliai) ! Atitikmuo Lietuvos policijoje brigadininkas majoras komandinis seržantas majoras vyresnysis brigadininkas seržantas majoras brigadininkas master-seržantas jaunesnysis brigadininkas štab-seržantas taikos palaikytojas
It's On (Dr. Dre) 187um Killa
It's On ( Dr. Dre ) 187um Killa – reperio Eazy-E EP albumas, kuris buvo išleistas 1993 m. Eazy E antrasis EP yra atsakymas į Dr. Dre albumą „The Chronic“. Albumas buvo pripažintas dukart platininiu 1994 m. Šis albumas yra pats sėkmingiausias Eazy E albumas, pasiekęs #5 vietą Billboard 200 ir #1 vietą Top R&B/Hip-Hop Albums, albumas pardavė 110 600 kopijų pirmąją savaitę. Tai buvo paskutinis atlikėjo albumas prieš jo mirtį.
Albumo informacija
Albumą sudaro viena iš Eazy-E sėkmingiausių dainų „Real Compton City G's“, kurios taikinys yra Dr. Dre. Eazy-E išleido du muzikinius klipus dainoms „Any Last Werdz“ ir „Real Compton City G's“. Albumas tapo vienas iš populiariausių Eazy-E įrašų. Eazy-E planavo išleisti dvigubą albumą, kuris turėjo populiarumu aplenkti jo pirmąjį albumą „Eazy-Duz-It“ pavadinimu „Temporary Insanity“, bet po Dr. Dre sukelto konflikto jis nusprendė visų pirma išleisti šį albumą kaip atkirtį jam. Dr. Dre yra paminėtas visose dainose, išskyrus „Gimmie That Nutt“ ir „Boyz N Tha Hood (G-Mix)“.
Adamonienė
Adamonienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Adamonytė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Adamonis.
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Nidos Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia
'''Nidos Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia''' – katalikų bažnyčia, stovinti Nidos centre, Taikos g. 17. Priklauso Telšių vyskupijos Klaipėdos dekanatui.
Istorija
Bažnyčia pastatyta 2003 m. pagal architektų Ričardo Krištapavičiaus ir Algimanto Zavišos projektą.
Šioje Kuršių nerijos gyvenvietėje niekada iki šiol nebuvo katalikų bažnyčios. Nidos katalikai, liuteronams leidžiant, melsdavosi grąžintoje jiems bažnyčioje. Vietos katalikų bendruomenė energingai siekė naujos bažnyčios pastatymo. Dėl dvasinio ir kultūrinio centro statybos į Neringos savivaldybės tarybą kreipėsi Pranciškonų ordino vadovai. Neringos miesto savivaldybei buvo pateiktas ir 713 gyventojų prašymas, kuriam buvo pritarta 1994 m. Užėmė laiko vietos bažnyčiai ir žemės sklypo paieškų ir įsigijimo rūpesčiai. Nidiškiai norėjo savąją bažnyčią matyti toliau nuo dažnai triukšmingo miesto centro esančiame Urbo kalno šlaite (350 m nuo Nidos švyturio), kur ta proga jau buvo pastatytas kryžius. Tačiau dėl statybos vietos pasipriešino Aplinkos apsaugos departamentas ir Kultūros paveldo inspekcija. Buvusio mero Stasio Mikelio dėka buvo įtikinti politikai ir aplinkosaugos specialistai, kad bažnyčios pastatas kitoje vietoje, ties smėlio kalvele prie Kopų ir Taikos gatvių sankryžos, nesudarkys Nidos kraštovaizdžio. 2000 m. gegužės 4 d. Telšių vyskupas Antanas Vaičius pašventino katalikų bažnyčios ir bendruomenės namų pamatus. Į pamatus įmūryta metalinė kapsulė su pergamente surašytu aktu ir išgraviruota Švč. Marijos Krikščionių Pagalbos parapijos bažnyčia. Oficiali bažnyčios atidarymo ceremonija įvyko 2003 m. birželio 14 d.
Architektūra
Šiuolaikinės architektūros mediniai maldos namai gyvenvietės centre pastatyti ant sunykusios kopos, jie priderinti prie unikalaus kraštovaizdžio. Statinys atitinka vietovės dvasią, apjungia pajūrio architektūros tradicijas su šiuolaikiška mąstysena ir naujomis techninėmis galimybėmis. Vienu iš pagrindinių akcentų yra tapęs nendrinis stogas, o bažnyčios balta smailė su kryžiumi matoma iš visų Nidos pusių. Baltas ažūrinis kryžius virš įstiklinto bokšto iškilęs 6 m.
Bažnyčia iš išorės atrodo nedidelė, paprasta, apkalta impregnuotomis tamsiomis ąžuolo lentelėmis, tačiau viduje pasižymi didžiule erdve, natūralios šviesos gausa, nes statinyje panaudota daug stiklo. Pro didžiulius langus, už altoriaus, matosi Nida ir Kuršių marių platybė, ir tai lyg simbolizuoja žmogaus dvasios polėkį į erdvę, prie Dievo. Priešingoje pusėje, virš centrinių įėjimo durų, įrengta originali stiklo ir medžio konstrukcija, sudaranti raidę M.
Nuo bažnyčios stogo sklinda pusantros tonos svorio varpo dūžiai. Varpas nulietas Felčinskių (Felczyński) liejykloje, Tacišove (Taciszów, Lenkija). Bažnyčios atidarymo iškilmėse varpas buvo pastatytas ant grindinio, kad jį galėtų apžiūrėti susirinkusieji. Ant varpo yra Neringos herbas ir žodžiai: „Skambėk, garsusis varpe, tarp jūros kopų, kviesk ir guosk Neringos žmones, tegul Viešpaties, mūsų Dievo, malonė su mumis tebūna: padaryk mūsų rankų darbus sėkmingus, palaimink mūsų triūsą“. Skambinimo įrengtuoju varpu galimybes gražiai papildo bažnyčioje sumontuoti elektroniniai varpai. Taip pat yra įrengti olandų firmos „Johannus“ Rembrandt-4090 modelio, 4 manualų, 69 registrų kompiuteriniai vargonai.
Šiuolaikiški altorius ir jo fragmentai: kryžius, įstatytas į Juodkrantės akmenį, tabernakulis, lampados (amžinoji liepsnelė) erdvinė kompozicija. Šalia altoriaus yra dvi mažos patalpos – klausyklos. Priekyje yra dvi sakyklos: viena dvasininkams, kita pasauliečiams.
Šventoriuje įrengtas amfiteatras, kuris tampa bažnyčios dalimi pakėlus jos langus bei duris. Amfiteatras naudojamas krikščioniškos kultūros renginiams po atviru dangumi.
Po bažnyčia, pusiau įsirausę į smėlio kopą, yra bendruomenės namai – atsisveikinimo koplyčia su balinto ąžuolo katafalku, bendruomenės salė. Pastato vidinės erdvės tinkamos organizuoti sakralinės muzikos koncertams, dailės kūrinių parodoms.
Mélanie Cohl
Mélanie Cohl (tikrasis vardas Mélanie Picron; g. 1982 m. sausio 4 d. Turnė) – belgų dainininkė.
Mélanie dainininkės karjerą pradėjo būdama 15-os, kai pirmą kartą laimėjo Belgijos radijo ir televizijos RTBF organizuotą „Pour la Gloire“ konkursą. 1998 m. atlikėja įrašė debiutinį albumą „Mes Îles“.
Tais pačiais metais Mélanie su Philippe Swan sukurta daina „Dis oui“ 1998 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse užėmė 6 vietą (surinko 122 taškus). Daugiausiai – 12 balų – skyrė Lenkija.
2005 m. nusifilmavo TV seriale „Ils sont fous ces Wallons!“. Tais pačiais metais atlikėja išleido rinktinių dainų albumą „Le Meilleur De Mélanie Cohl“.
Bernicija
Anglų Bernicijos teritorija apytiksliai atitinka šiuolaikines D. Britanijos Nortumberlando, Daremo, Bervikšyro ir Rytų Lodiano grafystes. Ji driekėsi nuo Forto (Forth) upės iki Tyso (Tees) upės. VII a. pradžioje ši karalystė susiliejo su pietine kaimyne Deiros karalyste ir sudarė Nortumbrijos karalystę.
Britų Bryneichas
thumb|left|250px|[[Britų salos|Britų salų karalystės maždaug 500 m. (legendinio karaliaus Artūro laikai). Britų karalysčių pavadinimai užrašyti juodai, piktų – rudai, airių – mėlynai, germanų – raudonai.]] Bernicija minima senojoje Velso poezijoje, Nenijaus (Nennius) raštuose ir kitur kaip Bryneichas (Bryneich) ar Brynaichas (Brynaich). Nėra aišku, ar šie du pavadinimai yra tiesiog vališkas Bernicijos pavadinimas, ar tai ankstesnės britų karalystės pavadinimas. Manoma, kad karalystės pavadinimas gali būti kilęs iš britų žodžio Berniccā 'kalnų perėjų žemė', todėl galbūt antroji hipotezė yra teisinga.
Ši britų karalystė susidarė iš žemių, kažkada buvusių pietinėmis votadinių žemėmis, kurios anksčiau buvo spėjamos 420 m. egzistavusios „didžiosios šiaurinės“ Koilo Heno (Coel Hen) karalystės dalimi. Šią spėjamą karalystę valų mokslininkai vadina Yr Hen Ogledd 'Senoji Šiaurė', jos sostinė, manoma, buvo dabartinis Bamburgas (Bamburgh), valų šaltiniuose vadinamas Din Guardi. Netoli šios valdovų rezidencijos yra Lindisfarnės sala (Lindisfarne) (vališkai vadinta Ynys Metcaut), kuri tapo Bernicijos vyskupų būstine. Nėra žinoma, kada anglai užkariavo visą tą regioną, bet apie 604 m. jis jau buvo užkariautas.
Bryneicho karaliai
Keliose senųjų valų genealogijose minimi kunigaikščiai „Šiaurės Vyrai“ (Men of the North), kurie galbūt buvo Bryneicho karaliai. Istorikas Džonas Morisas (John Morris) kėlė prielaidą, kad minimas Morcant Bulc buvo toks karalius, kadangi jis minimas kaip Regedo (Rheged) karaliaus Urieno, kuris tuo metu buvo apgulęs Lindisfarnę, žudikas.
Anglų Bernicija
Manoma, kad dalis Bernicijoje apsigyvenusių senųjų anglų Romos valdymo pabaigoje buvo samdiniai Adriano sienos zonoje. Kiti, manoma, jūra imigravo iš Deiros (sen. ; Dere).
Pirmas šaltiniuose minimas senųjų anglų karalius yra Ida (Ida), kuris sostą užėmė apie 547 m. Jo sūnūs daug metų kariavo su jungtinėmis gretimų britų karalysčių pajėgomis, kol šių sąjunga virto tarpusavio karu.
Jėga suvienyta Nortumbrija
Idos anūkas Etelfritas (Æthelfrith; Æðelfriþ) apie 604 m. prie savo karalystės prijungė Deirą. Jungtinę karalystę, kurią vadino Nortumbrija, jis valdė iki savo mirties 616 m., kai jį nugalėjo ir nukovė Rytų Anglijos karalius Redvaldas (Rædwald of East Anglia), kurio valdose prieglobstį rado buvusio Deiros karaliaus Elės (Ælle) sūnus Edvinas (Edwin).
naujuoju Nortumbrijos karaliumi tapo buvęs tremtinys Edvinas. Manoma, kad pirmaisiais valdymo metais jis malšino buvusių Bryneicho britų, veikusių iš Gododino (Gododdin) teritorijos, pasipriešinimą. Po to jis užsiėmė piečiau buvusios Elmeto (Elmet) keltų karalystės užkariavimu. Tai sukėlė konfliktą su Velsu.
Bernicijos karaliai
Osvaldas (Oswald), Etelfrito (Æthelfrith) sūnus, suvienijo Berniciją su Deira į Nortumbriją 634 m.
Kunigiškiai I (Širvintos)
Kunigiškiai I – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kernavės.
Labguva
Labguva arba Poleskas (, nuo 1300 m. Labiow, nuo 1420 m. Labiau, Labiaw, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – miestas Rusijoje, Kaliningrado srities centrinėje dalyje, 4 km į pietus nuo Kuršių marių, Deimenos (Deimės) kairiajame krante, istorinių Sembos ir Skalvos paribyje. Polesko rajono ir Polesko miesto gyvenvietės centras.
Istorija
Archeologiniais duomenimis, prie Labguvos buvo romėnų laikotarpio, II a.-IV a. gyvenvietė ir vėlyvojo geležies amžiaus IX a.-XIII a. baltų kapinynas, suardytas XIX a. pabaigoje tiesiant geležinkelį. thumb|left|250px|Labguvos pilis 1915 m. Miesto pavadinimas prūsiškos kilmės. Labguva (Labegowe) pirmąkart paminėta 1249 m., o 1258 m. kryžiuočiai pradėjo statyti savo Labguvos pilį. 1275 m. skalviai pilį sudegino. Tada buvo pastatyta akmeninė pilis. Į šiaurę nuo jos kūrėsi amatininkų ir prekybininkų gyvenvietė, joje 1258 m. ar 1288 m. pastatyta bažnyčia, XIV a. pabaigoje vietoj jos pastatyta kita. 1871 m. bažnyčia restauruota.
XIV a. pabaigoje pastačius šliuzą ir nutiesus tiesioginį vandens kelią iš Deimenos į Prieglių pagyvėjo laivyba, o Labguvos gyvenvietė plėtėsi. XV a. pradžioje pagilinus Deimeną pro Labguvą plukdyta daugiau prekių iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. 1429 m. įrengta Labguvos muitinė. Laivyba iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės į Karaliaučių ir į Vakarų Europą suintensyvėjo XVII a., nuo Labguvos iki Nemunyno iškasus Frydricho kanalą ir kai 1642 m. Labguvai buvo suteiktos suteiktos Kulmo teisės. Nuo 1525 m. Mažosios Lietuvos Labguvos apskrities centras.
1530 m. pradėjo veikti parapinė mokykla, kurioje 1762–1775 m. precentoriumi dirbo Kristijonas Piečys. 1880–1914 m. knygynuose prekiauta lietuviškais leidiniais. 1895 m. iškilo ligoninės pastatas, 1907 m. pastatytas vandens bokštas, nutiestas vandentiekis.
XIX a. pabaigoje Labguvos evangelikų liuteronų bažnyčioje nustota laikyti pamaldas lietuvių kalba. XIX a. pabaigoje pro Labguvą nutiestas geležinkelis Karaliaučius-Tilžė, XX a. pradžioje – siaurasis geležinkelis į Tepliavą. Deimenos pakrantėse įrengti du dideli uostai. Iki 1945 m. mieste veikė vidurinė ir jūrininkų mokyklos, gimnazija, cemento fabrikas, plytinė, keli malūnai, kelios pieninės ir laivininkystės įmonės. Tėviškės muziejuje (Heimatmuseum) buvo vertingų eksponatų iš Mažosios Lietuvos.
Per Antrąjį pasaulinį karą miestas apgriautas, po karo senamiestis sugriautas, jo vietoje įrengta paradų aikštė su V. Lenino paminklu. Apleisti uostai ir vandens keliai. 1960 m. nugriauta bažnyčia, jos vietoje pastatytas gyvenamasis namas.
Gyventojų skaičius
1837 m. parapijoje lietuviais užsirašė 34 %, 1848 m. – 26 %, 1878 m. – 4,5 % gyventojų.
Ekonomika
Labguvoje yra maisto pramonės (žuvų konservų, pieno, mėsos) įmonės, Palvininkų gintaro kombinato filialas. Veikia Sankt Peterburgo valstybinio žemės ūkio universiteto filialas.
Hakoah Maccabi Amidar Ramat Gan FC
Ramat Gano „Hakoah Maccabi Amidar“ – Izraelio futbolo klubas iš Ramat Gano.
Mankynė
Mankynė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Naujinės, 17 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 97 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Ispanijos futbolo varžybos 1914 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1914 m.
Seulo valstybinės kapinės
Seulo valstybinės kapinės (, gukrib soul hjončonguon) – mirusiųjų laidojimo vieta, esanti Pietų Korėjoje, Seule, Dongdžak-gu rajone. Įkurtos 1956 metais prezidento I Singmano įsakymu. Užima 138,8 hektarų plotą.
Kapinėse yra palaidoti Korėjos karo ir Vietnamo karo veteranai, nepriklausomybės nuo Japonijos judėjimo dalyviai, policijos darbuotojai, politikai ir kiti valstybei nusipelnę žmonės. Iš viso apie 165 000 asmenų.
Kapinėse taip pat yra:
800px|thumb|center|Panoraminis Seulo valstybinių kapinių vaizdas.
Jamaikos liaudies nacionalinė partija
Jamaikos liaudies nacionalinė partija (PNP, Peoples national party) – Jamaikos kairioji demokratinio socializmo politinė partija.
Istorija
Įkurta 1938 m. rugpjūčio 18 d. žymaus profsąjungų ir politinio veikėjo advokato Normano Menlio iniciatyva. Jis tapo ir pirmuoju partijos pirmininku. Generaliniu sekretoriumi 1938–1939 m. buvo išrinktas finansininkas Osmondas T. Fairklougas. 1943 m. nuo PNP atskilo kairysis sparnas, įkūręs Jamaikos leiboristų partiją (buvo valdžioje 1962–1971 m. ir 1980–1988 m.).
Normanas Menlis 1955–1962 m. buvo šalies Ministras pirmininkas. Buvo padidinti mokesčiai užsienio kompanijoms, išgaunančioms gamtos resursus, įvykdyta žemės reforma, nustatyta valstybinė kainų ir butų nuomos kontrolė, įvestas visuotinis pradinis mokslas.
1972–1980 m. premjeru tapo partijos įkūrėjo sūnus ir lyderis po jo mirties (1969 m.) Michaelis Menlis. 1977 m. buvo nutraukta sutartis su Tarptautiniu Valiutos Fondu, paremti nacionalinio išsivadavimo judėjimai kitose šalyse. 1978 m. priimta programa „PNP principai ir tikslai“, kurioje pareikšta, kad partija renkasi nekapitalistinį šalies vystymosi kelią pagal demokratinio socializmo koncepciją. Pabrėžta, kad gamybos priemonės ir įmonėse priimami sprendimai turi būti liaudies kontroliuojami, O privati gamyba neturi prieštarauti nacionaliniams interesams.
1989 m. parlamento rinkimuose LNP vėl gavo 57 % balsų ir 44 mandatus iš 60. Buvo sudaryta M. Menlio vyriausybė, dirbusi iki 1992 m., kai M. Menlis užleido Ministro pirmininko ir partijos lyderio postus Persivaliui Patersonui.
P. Patersono vadovaujama partija laimėjo 1993, 1997 ir 2002 m. parlamento rinkimus. Tiesa, 2002 m. ji gavo tik 34 vietas 60 vietų Atstovų rūmuose, netekusi 15 vietų. Nauji rinkimai numatomi 2007 m.
Struktūra
Turi apie 125 000 narių. Aukščiausias organas – kasmetinė konferencija, renkanti Nacionalinę tarybą ir Nacionalinį vykdomąjį komitetą. Juose atstovaujamos jaunimo ir moterų organizacijos bei Nacionalinė darbininkų sąjunga.
Leidžia žurnalą „Rising sun“ (Kylanti saulė). Socialistų Internacionalo narė nuo 1952 m.
Partijos pirmininkas nuo 1992 m. Persivalis Patersonas, generalinis sekretorius P. Robertsonas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Liuksemburgo futbolo varžybos 1936–1937 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1936–1937 m.
Holivelis
Holivelis – miestas šiaurės rytų Velse, prie Di upės. Garsėja stebuklingu šaltiniu, kuris minimas nuo romėnų laikų, nuo VII a. imtas vadinti Šv. Vinfridos šaltiniu ir priskiriamas prie 7 Velso stebuklų, laikomas Velso Lurdu.
Adleris
Adleris − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Adlerienė (ištekėjusi moteris) ir Adlerytė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kiti:
Aukštieji Šančiai
Istorija
Archeologiniai radiniai Šančiuose siekia XV a., XVIII a. pabaigoje minimas Šančių dvaras.
Didžiausia gatvė, jungianti Žemuosius ir Aukštuosius Šančius, yra Prancūzų, nes šiuo keliu prancūzų kariuomenė keliavo į Vilnių. Šios gatvės vienoje ir kitoje pusėse, užlipus ant kalno, buvo dvi karčiamos – „Dangus“ ir „Pragaras“, kuriose mėgdavo lankytis tuo metu Kaune dirbęs ir gyvenęs Adomas Mickevičius.
1861 m. Aukštuosiuose Šančiuose nutiestas Kauno tunelis, tiltas per Nemuną. 1883 m. įkurtos Karių kapinės. 1931–1932 m. Aukštieji Šančiai prijungti prie Kauno miesto. 1944 m. besitraukianti Vokietijos kariuomenė tunelį susprogdino.
XX a. tarpukariu Prancūzų ir Vyšniavos gatvių sankryžoje kunigo Rapolo Pūkio iniciatyva pastatyta medinė Aukštųjų Šančių Aušros Vartų Švč. Dievo Motinos bažnyčia, kurią 1949 m. sovietų valdžia uždarė ir bažnyčioje po mišių suėmė ten dirbusį kunigą kleboną Joną Burneiką, kuris 1956 m. mirė tremtyje Irkutsko srityje. Uždarius bažnyčią, joje buvo apgyvendinti rusakalbiai, vėliau įrengtas druskos sandėlis, o šešto dešimtmečio pabaigoje buvusi bažnyčia paversta kultūros namais, kuriuos vėliau nugriovus, pastatytas gyvenamasis devynių aukštų namas.
Gyventojai
1923 m. buvo 693 gyventojai.
Žymūs žmonės
Aukštųjų Šančių karių kapinėse palaidoti „Lituanicos“ lakūnai Steponas Darius ir Stasys Girėnas, lakūnas-kosmonautas Rimantas Antanas Stankevičius.
FSB sprogdina Rusiją
FSB sprogdina Rusiją  – Aleksandro Litvinenkos ir Jurijaus Felštinskio knyga apie teroro aktų seriją – 1999 m. rugsėjo 4–16 d. Rusijos miestuose Buinakske, Maskvoje ir Volgodonske įvykdytus keturis gyvenamųjų daugiabučių namų sprogdinimus, kurių metu žuvo beveik 300 žmonių. Knygoje taip pat nuodugniai aprašomas nepavykęs bandymas 1999 m. rugsėjo 23 d. susprogdinti daugiabutį namą Riazanėje. Daroma išvada, kad visus šiuos sprogdinimus vykdė Rusijos FSB darbuotojai su FSB vadovybės žinia.
Iki šiol yra pasirodę trys knygos leidimai – 2002 m., 2004 m. (antrasis) ir 2011 m. (trečiasis, internetinis).
Knyga yra uždrausta Rusijoje, nes šios šalies valdžia mano, kad joje yra paviešintos valstybės paslaptys. Todėl ji yra spausdinama užsienyje – JAV, Estijoje, Didž. Britanijoje ir kitose šalyse. Bandymai įvežti knygą į Rusiją baigiasi jos konfiskavimu.
Vienas iš knygos autorių – Aleksandras Litvinenka – 2006 m. lapkritį buvo nužudytas.
Misrata
Misrata (arba Misurata; ) – miestas Libijos šiaurės vakaruose; savivaldybės centras. 386,1 tūkst. gyventojų (2007). Nuo Viduržemio jūros atskirta kopomis ir įsikūrusi pakrantės oazėje žemiau jūros lygio. Išvystyta lengvoji pramonė (ypač tekstilės), amatai (kilimų, krepšių, puodų gamyba). Miestas pakrantės magistrale susisiekia su Tripoliu, Bengaziu ir Kairu.
Misrata – švietimo centras, čia yra kelios seminarijos, technologijos kolegija, pedagogikos institutas, ligoninė. Senamiesčiui būdinga arabų archiktūra su mažomis gatvelėmis. Naujamiestyje yra mišrus europiečių ir turkų pastatų stilius, yra viešų parkų ir medžiais apsodintų alėjų.
Ketvirto rango kapitonas
Ketvirto rango kapitonas  – trumpai egzistavęs Rusijos karinio jūrų laivyno vyresniųjų karininkų laipsnis, įvestas 1713 m. vietoj panaikinto komenderio laipsnio ir panaikintas 1717 m.
Ketvirto rango kapitonas buvo jaunesnis už trečio rango kapitoną, bet vyresnis už kapitoną poručiką (kapitoną leitenantą). Priskirtas 1722 m. rangų lentelės VIII klasės 2-ai pakopai.
Komenderiai paprastai vadovaudavo IV rango karo laivams arba užimdavo aukštesnio rango laivų vyresniųjų karininkų pareigas.
Komenderiai atitiko vėlesnį armijos sekundmajorą ir civilį kolegijos asesorių.
Į komanderius kreipdavosi „Ваше высокоблагородие“.
Aspenas
Aspenas – miestas Kolorado valstijoje, JAV. Gyvenvietė įkurta Kolorado sidabro kasybos bumo metu, pavadinta Aspeno vardu dėl čia gausiai augusių drebulių.
Šiuo metu miestas yra žinomas kaip slidinėjimo kurortas ir kalnų turizmo centras. Aspene nuo 2002 m. rengiamos X žiemos žaidynės.
Salinis (Varėnos r.)
Salinis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 9 km į pietus nuo Daugų, 0,5 km į rytus nuo Nedzingio ežero kranto. Ežeras pailgo pavidalo; ilgis iš šiaurės į pietus 0,65 km, plotis iki 0,45 km. Altitudė 125 m. Didžiausias gylis siekia 6,3 m, vidutinis – 3,5 m. Krantai, išskyrus rytinį ir pietinį, žemi, pelkėti. Prie rytinio kranto yra mišku apaugusi 0,14 ha sala. Ežerą iš vakarų, pietų ir pietryčių supa Laičių miškas, kitur plyti pievos ir dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Nedzingio ežero baseinui.
Netoli Salinio įsikūrę Pakaršio ir Laičių kaimai.
Vaida Arbočiūtė
Vaida Arbočiūtė-Stungienė (1984 m. spalio 19 d. Jonavoje) – Lietuvos irkluotoja, daugkartinė Lietuvos čempionė ir prizininkė, pasaulio ir Europos čempionatų dalyvė. Pasaulio studentų čempionato 2-ros vietos nugalėtoja. Pasaulio jaunių čempionato 4-tos vietos nugalėtoja. Europos irklavimo čempionate užėmė 5 vietą.
Juozas Pranckevičius
Juozas Pranckevičius:
Kunigiškiai II (Širvintos)
Kunigiškiai II – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kernavės, prie kelio.
Adomaitienė
Adomaitienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Adomaitytė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Adomaitis.
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ispanijos futbolo varžybos 1915 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1915 m.
Škotijos futbolo sistema
Škotijos futbolo sistemoje žaidžiantys klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Jonas Klimavičius
Biografija
1961 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras.
Nuo 1961 m. dirba Lietuvių kalbos ir literatūros institute (nuo 1990 m. Lietuvių kalbos institutas), nuo 1971 m. instituto Terminologijos skyriuje. Nuo 2001 m. tęstinio leidinio „Terminologija“ atsakingasis redaktorius.
Centrinė kriminalinės policijos direkcija
Centrinė kriminalinės policijos direkcija, DCPJ  – Prancūzijos nacionalinės policijos šaka, atliekanti kriminalinės policijos funkcijas.
DCPJ tiria kriminalinius nusikaltimus, vadovauja įstatymų vykdymo priežiūros institucijų (Nacionalinės policijos ir Nacionalinės žandarmerijos) veiklą prieš organizuotą nusikalstamumą, ją koordinuoja ir derina su kitomis institucijomis (muitine, mokesčių inspekcija).
DCPJ dažnai klaidingai vadina „36 quai des Orfèvres“, nes šis adresas yra Paryžiaus regioninės kriminalinės policijos direkcijos (Direction Régionale de Police Judiciaire de Paris). Adresas. DCPJ būstinė yra Paryžiuje, adresas „11, rue des Saussaies“.
Nuorodos
Law enforcement in France
Turkai meschetinai
Turkai meschetinai  – turkiškai kalbanti etninė grupė, gyvenusi Meschetijoje (Gruzijos istorinė sritis), o dabar gyvenanti pasklidusi buvusios TSRS teritorijoje ir nedidelė dalis – Turkijoje.
Turkai meschetinai kalba vienu iš turkų kalbos Rytų Anatolijos dialektų. Šie dialektai tarpiniai tarp turkų ir azerbaidžaniečių kalbų. Meschetinų turkų dialektas yra šiek tiek paveiktas gruzinų kalbos ir visai mažai – armėnų kalbos. XX a. antroje pusėje jų kalbą paveikė ir Vidurinės Azijos tiurkų kalbos bei rusų kalba. Dalis mokslininkų teigia, kad šis dialektas turėtų būti laikomas atskira kalba. Iki 80-85 % turkų meschetinų kalba rusiškai. Tikintieji yra musulmonai sunitai ir musulmonai šiitai.
Istorija
Turkų mesachetinų kilmė nėra aiški. Ją aiškina dvi versijos: