cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Milkovice Mačkai
Milkovice Mačkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Drohičino valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1811 m. pastatyta medinė ''Šv. Roko bažnyčia, 1822 m. pastatyta Smorczewski'' šeimos kapinių koplyčia ir XVIII a. pastatyta kapinių koplyčia. Visi šie objektai yra įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Čekijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Čekijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
1991–1992 m. čempionatas
Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Regbis-7
Istorija
Nepaisant regbio-7 populiarumo Škotų Sienose, iki Pirmo pasaulinio karo ši sporto šaka buvo daugiau vietinio pobūdžio ir tik 1921 m. Anglijoje buvo surengtas pirmasis regbio-7 turnyras. 1926 m. prasidėjo vienas savbiausių ir iki šiol vykstantis Middlesex Sevens turnyas Londone.
1976 m. buvo surengtas pirmasis Honkongo regbio-7 turnyras. Šis turnyras atvėrė sporto šaką pasauliui ir dabar yra vienas prestižiškiausių regbio-7 renginių.
Taisyklės
Regbis-7 žaidžiamas laikantis tokių pat taisyklių kaip ir didžiajame regbyje, tačiau yra ir keli pakeitimai:
Varžybų formatas
Tarptautinai regbio-7 turnyrai, kuriuose dalyvauja nacionalinės rinktinės, trunka dvi dienas. Pirmą dieną žaidžiami pogrupio susitikimai, o antrą dieną yra kovojama dėl vietos galutinėje rikiuotėje ir įskaitinių taškų. Tokių turnyrų yra sužaidžiama po kelis per metus ir čempionu tampa daugiausiai įskaitinių taškų per visą sezoną surinkusi rinktinė.
Populiarumas
Dėl mažesnio reikiamo žaidėjų skaičiaus ši sporto šaka įsitvirtino Fidžyje ir Samoa. Kaip ir bet koks regbis, regbis-7 mėgstamas Naujojoje Zelandijoje, Australijoje ir Pietų Afrikos Respublikoje. Kenija, kurios didžiojo regbio rinktinė nėra daug pasiekusi, turi stiprią regbio-7 komandą. Europoje stipriausios komandos yra Anglijoje ir Velse.
BrO-9 Žiogas
BrO-9 Žiogas – medinės konstrukcijos mokomasis sklandytuvas, skirtas sklandymo mokykloms, sukonstruotas Broniaus Oškinio 1952 m.
Iš viso B. Oškinis sukonstravo ir pastatė tris skirtingus BrO-9 prototipus. Jie buvo kiek skirtingos konstrukcijos: 1952.06.15 pakilo pirmasis BrO-9(A) su atviru liemeniu ir slide. 1952 m. rugsėjį – antrasis (B) – su BrO-9(A) sparnais, tačiau kitos konstrukcijos liemeniu su gondola ir važiuoklės ratuku, o 1953 m. vasarį – trečiasis – BrO-9(C) su siauresniais ir ilgesniais sparnais.
Serijinė gamyba prasidėjo Simferopolio aviacijos dirbtuvėse 1953 m. rugpjūtį.
BrO-9 serijinę gamybą Simferopolio dirbtuvėse sustabdė naujas B. Oškinio pradinio mokymo sklandytuvas BrO-11. DOSAAF vadovybė nusprendė, jog BrO-11 bus gaminamas vietoj BrO-9, nors B.Oškinis bandė įtikinti, jog šie sklandytuvai papildo vienas kitą: BrO-11 skirtas sklandymo būreliuose mokytis skrieti pažemiais, o su BrO-9, panaudojant išvilktuvus, galima skristi aplink skraidymų aikštę, mokytis skrieti šlaito antvėjyje ir netgi termikuose.
Techniniai duomenys
! Charakteristika ! vertė
Lagero ir Gauso pluoštas
thumb|right|250px|Cilindrinio [[optinis rezonatorius|optinio rezonatoriaus TEM skersinės modos - Lagero ir Gauso pluoštų - intensyvumo skirstiniai sąsmaukoje.]] Lagero ir Gauso pluoštas – elektromagnetinės spinduliuotės pluoštas, kurio elektrinio lauko amplitudė ir intensyvumas statmenoje sklidimui plokštumoje yra aprašomi Lagero polinomo ir Gauso funkcijos sandauga. Šie pluoštai yra aukštesnės eilės, lyginant su Gauso pluoštu, apskritiminio optinio rezonatoriaus modos.
Cilindrinėje koordinačių sistemoje Laplaso operatorius yra užrašomas kitaip, dėl šios priežasties kintamųjų atskyrimo metodu, pritaikytu paraksialiniai Helmholco lygčiai, gaunami sprendiniai yra aprašomi Lagero polinomais, o ne Ermito, kaip tai yra Ermito ir Gauso pluošto atveju.
Dvimačio Lagero ir Gauso pluošto amplitudė yra užrašoma:
kur L_p^m(r) yra apibendrinti Lagero polinomai, o p\ge 0 bei m yra radialinis ir azimutinis indeksai, o \delta_{0m} yra Kronekerio delta,, jei m\neq0, bet lygi vienetui priešingu atveju.
Šiaulių miškų urėdija
Šiaulių miškų urėdija − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą.
1919 m. buvo įkurta Šiaulių girininkija. Jos plotui sparčiai didėjant 1920 m. buvo įkurta Šiaulių miškų urėdija. Urėdijos reorganizacijos vyko daug metų, bet jos teritorija mažai keitėsi.
Šiaulių miškų urėdijos plotas − 45 400 ha. Iš jų 27 800 ha valstybinės reikšmės miškų. Urėdijos miškus kerta valstybinės reikšmės plentas Kaliningradas − Ryga. Taip pat respublikinės reikšmės keliai: Šiauliai − Palanga, Šiauliai − Pakruojis, Šiauliai − Užventis, Šiauliai − N. Akmenė, Šiauliai − Kelmė.
Šiaulių miškų urėdas − Stasys Pališkis.
Urėdijos saugomų teritorijų plotas − 1814,81 ha. Urėdijos teritorijoje įsteigti 4 valstybiniai draustiniai: Šiaulių miškų urėdijos teritorijoje yra daug žinomų vietų. Tai Dubysos−Ventos perkasas, Girnikų kalnas, Juodlės pažintinis takas, Svilės šaltiniai, Targių ozai, Vainagių piliakalnis.
Miškų urėdijoje yra įregistruotas Šiaulių miškų urėdijos profesionalios medžioklės ploto vienetas. Medžioklės plotų vieneto paskirtis ir uždavinys − gausinti medžiojamųjų gyvūnų populiacijas ir plėtoti medžioklės turizmą. 2003 m. žvėrių apskaitos metu buvo nustatytas kanopinių žvėrių skaičius: 2 briedžiai, 97 taurieji elniai, 53 stirnos ir 95 šernai.
Šiaulių miškų urėdijos miškai suskirstyti į 7 girininkijas.
Edmundas Jakilaitis
Edmundas Jakilaitis (g. 1977 m. gegužės 24 d. Kaune) – Lietuvos televizijos žurnalistas, laidų vedėjas, prodiuseris.
Biografija
1996 m. dirbo radijo stotyje M-1, atliko praktiką „Kauno dienoje“. 1997 m. LNK televizijoje pradėjo dirbti žinių reporteriu, 1998 m. pradėjo rengti laidą „Savaitės panorama“. 2001 m. liepos mėn. paskirtas LNK informacinių laidų grupės vyr. redaktoriumi, netrukus tapo LNK informacinių laidų grupės direktoriumi. 2004 m. Pradėjo dirbti „Lietuvos ryto“ žiniasklaidos grupėje. Bendrovėje „Spaudos televizija“ dirbo prodiuseriu ir vyriausiuoju redaktoriumi. 2005 m. pradėjo vesti laidas Lietuvos televizijoje. Dar dirbdamas laidos „Žodžio laisvė“ (LNK) vedėju ir žinių tarnybos vadovu, 2002 m. lankėsi Baltuosiuose rūmuose, kuriuose susitiko ir kalbėjosi su JAV prezidentu Džordžu Bušu.
2008–2012 m. dirbo Lietuvos ryto TV, buvo šios televizijos vadovas, laidų „Lietuva tiesiogiai“ ir „24/7“ vedėjas. .
Nuo 2013 m. kartu su prodiuseriu Laurynu Šeškumi valdo prodiuserių kompanijas „MEDIA 3“ ir „Nord Play“, rengiančias TV projektus Lietuvos ir užsienio televizijoms, tarp jų: „Nacionalinė ekspedicija“, „Gyvenimo spalvos“, „Nepažintas meras“, „Ypatingas būrys“ ir kt. Taip pat kuria dokumentinius bei meninius kino ir televizijos filmus ir serialus.
2013–2018 m. LRT televizijos laidos „Dėmesio centre“ vedėjas. Nuo 2018 m. Žinių radijo laidos „Kompleksiniai pietūs“ ir „Laisvės TV“ laidos „Pagonių kiemas“ vedėjas.
Nuo 2000 m. veda visus svarbiausius politinius debatus bei Seimo ir Prezidento rinkimų debatus įvairiose šalies televizijose.
Apdovanojimai
2016 metais pripažintas geriausiu LRT laidų vedėju ir apdovanotas „Auksine bite“, 2017 metais pripažintas taisyklingiausiai kalbančiu LRT vedėju ir apdovanotas „Kalbos grynuolio“ apdovanojimu.
2019 metais kartu su režisieriumi Andrium Lygnugariu ir scenaristu Aurimu Račiukaičiu už projektą „Nacionalinė ekspedicija“ asociacijos AVAKA buvo teikiamas Nacionalinei kultūros ir meno premijai.
2021 metais E. Jakilaičio sumanytas projektas „Nacionalinė ekspedicija“ tarptautiniame televizijos produkcijos festivalyje „Europos širdis“ Varšuvoje buvo pripažintas geriausia pramogine laida ir apdovanotas prizu.
2021 metais apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi.
2022 metais E. Jakilaičio sumanytas dokumentinis serialas „Jonas Karolis Chodkevičius. Triumfo kelias“ tarptautiniame TV festivalyje „Europos širdis“ Lenkijoje apdovanotas specialiuoju komisijos prizu.
E. Jakilaičio sumanyti projektai “Nacionalinė ekspedicija”, “Tikri vyrai”, “Jonas Karolis Chodkevičius. Triumfo kelias” ir kt. yra apdovanoti “Pragiedrulių” bei kitais nacionaliniais apdovanojimais.
Už iniciatyvą „Stiprūs kartu“ E. Jakilaitis yra apdovanotas įvairių Lietuvos bei Ukrainos institucijų bei organizacijų apdovanojimais, tarp jų Šv. Kristoforo statulėle, LRT metų apdovanojimu, Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos “Gerumo žvaigžde” ir kitais.
Asmeninis gyvenimas
Žmona – žurnalistė Rasa Krasauskaitė-Jakilaitienė. Dukros Barbora ir Morta, sūnus Bernardas. Vienas iš pomėgių yra tenisas, taip pat bitininkystė, buriavimas bei vandenlentės.
Moka tris užsienio kalbas: anglų, lenkų ir rusų.
Kūrybinė veikla televizijoje
Verslumo skatinimo ir ekonominio raštingumo didinimo projektai: „Vertas milijono“ (LRT), „Lietuva gali“ (LRT), „Duokit šansą“ (LRT), „Startas“ (LNK), „Sėkmės tandemas“ (LNK), „Kur dingsta pinigai?“ (Lietuvos ryto TV).
Bendri su Lietuvos kariuomene TV projektai: „Ypatingas būrys“ (LRT), „Tikri vyrai“ (LRT).
Televizijos dokumentikos projektai: „Nacionalinė ekspedicija“ (LRT), „Nematoma Lietuvos istorija“ (LRT), „Šiandien prieš 100 metų“ (LRT).
Muzikiniai ir pramoginiai TV projektai: „Lietuvos patriotai“ (LRT), „Lietuvos balsai” (LRT), „Viso gero! Vėlyvo vakaro šou“ (LRT), Įsikūnijimas (TV3).
Sporto laidos: „LMŽ. Lietuvos mokyklų žaidynės“ (LRT).
Dokumentiniai filmai
„Litvakai. Nuo Vilniaus iki Jeruzalės“ (2008 m.)
„Stovintis priešaky. Tarpukario Lietuvos Prezidentai“. 2 dalių dokumentinis filmas (2019 m.)
„1920. Didžioji diena“. Dokumentinis filmas apie pirmąją Steigiamojo Seimo darbo dieną. (2020 m.)
„Skrydis atšauktas“. Dokumentinis filmas apie Lietuvos olimpiečių pasiruošimą atidėtoms olimpinėms žaidynėms. (2021 m.)
„Postas aušroje“. Dokumentinis filmas apie Medininkų žudynes. (2021 m.)
„Triumfo kelias. Jonas Karolis Chodkevičius“. Daugiaserijinis dokumentinis televizijos filmas. (2021 m.)
„Pūga prie Mėmelio. Klaipėdos atvadavimo saga“. Dokumentinis kino filmas. (2022 m.)
„700 Vilniaus metų. Kelionė laiku su prof. Alfredu Bumblausku“. Dokumentinis kino filmas. (2022 m.)
Visuomeninė veikla ir tarnyba Lietuvos kariuomenėje
Visuomeninės iniciatyvos #StiprūsKartu iniciatorius, Jono Karolio Chodkevičiaus labdaros paramos fondo pirmininkas, Lietuvos Žirginio sporto federacijos valdybos narys.
Yra aktyvus Lietuvos Šaulių sąjungos narys, Šaulių sąjungos Pelėdų būrio vadas.
Tarnauja Lietuvos Kariuomenėje Krašto apsaugos savanorių pajėgose, yra KASP karininkas.
Veintiočo de Novjembrė
Veintiočo de Novjembrė (, alternatyvi rašyba: 28 de Noviembre) – miestelis Argentinoje, Santa Kruso provincijos pietvakariuose, 13 km į pietus nuo Rio Turbijo, Güer Aike departamente, netoli Čilės miesto Puerto Nataleso. 4,7 tūkst. gyventojų.
Miestas įkurtas 1958 m. lapkričio 28 d. (provincijos konstitucijos šventė) sujungus kelias angliakasių gyvenvietes ir pavadintas tos dienos garbei. Gyvena daugiausia imigrantai iš Bolivijos, Paragvajaus, Italijos. Akmens anglių kasyba. Kelias ir geležinkelis į Rio Galjegosą.
Sidabravo gimnazija
Istorija
1909 m. gretimame Asteikių kaime įkurta pirmoji viešoji mokykla, praėjus metams, ji persikėlė į Sidabravą. Sidabravo pradžios mokykla įkurta, Lietuvai tapus nepriklausoma. Ji neturėjo savų patalpų, mokyklos pastato statybos prasidėjo 1934 m.
1953–1954 m. išleista pirmoji abiturientų laida (jų būta daugiau nei 30). 1964–1965 metais baigtos naujo mūrinio priestato statybos, mokyklos stadionui skirtas didesnis sklypas.
1998 m. įrengta pailgintos dienos grupė, o 2000 m. intelektualaus ugdymo klasė, kurias remia ir finansuoja Almos Adamkienės fondas. Nuo 2003 m. atidaryta lavinamoji klasė, kurią lanko neįgalūs vaikai. 1999 m. mokykloje įkurtas Prancūzų kultūros centras, mokykla palaiko glaudžius ryšius su Prancūzijos Dižono departamento St. Saint L’Abbaye gyventojais, su prancūzų kultūros centru.
2015 m. mokykla tapo gimnazija.
Vanuatu vėliava
thumb|right|250px|[[Vaizdas:FIAV 111110.svg|20px| Vėliavos santykis: 19:36]] thumb|right|250px|[[Vaizdas:FIAV 000001.svg|23px Jūrinė vėliava]] Vanuatu vėliava buvo patvirtinta 1980 m. vasario 13 d.
Vanua’aku partija atvedė Vanuatu į nepriklausomybė 1980 m., partijos spalvos – raudona, žalia, geltona ir juoda – buvo parinktos valstybės vėliavos pagrindu. Parlamento komitetas parinko galutinį vėliavos dizainą remdamasis vietinių menininkų pasiūlymais.
Žalia spalva reiškia šalies turtingumą, raudona reiškia šernų ir žmonių kraują, o juoda – ni-Vanuatu žmones. Vanuatu premjeras pareikalavo geltonos spalvos fimbros, kad juoda išsiskirtų. Tad geltonos spalvos Y formos fimbra reiškia evangelijos šviesą einančią per Ramiojo vandenyno salas (apie 90 % yra krikščionys).
Geltona emblema juodoje spalvoje yra šerno iltis, turtingumo simbolis Vanuatu dėvimas kaip pakabutis, ir du namele paparčio lapai. O tų lapų 39 lapeliai simbolizuoja 39 Vanuatu parlamento narius.
Danutė Krištopaitė
Danutė Krištopaitė (1929 m. rugpjūčio 20 d. Kaune – 2014 m. vasario 17 d.) – Lietuvos tautosakininkė, vertėja, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Mokėsi Kauno 5-ojoje gimnazijoje. 1948–1953 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1960–1969 m. ir 1974–1990 m. leidyklos „Vaga“ redaktorė ir vyresnioji mokslinė redaktorė. 1964 m. filologijos mokslų kandidatė. 1969–1974 m. dirbo LSSR konservatorijos Liaudies muzikos kabinete.
Tautosaką rinko nuo 1957 m., užrašė apie 10 000 kūrinių. Dalyvavo ekspedicijose, rašė straipsnius ir recenzijas, parengė pasakojimų apie liaudies dainininkus ir menininkus. Išvertė į lietuvių kalbą rusų (Jurijaus Trifonovo, Valentino Rasputino), baltarusių (Vasilio Bykavo, Ivano Čyhrynavo), norvegų (Sigrid Undset) ir kitų tautų autorių knygų, pasakų rinkinių.
Vičiai (Pagėgiai)
Vičiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Rukų, dešiniajame Gėgės krante.
Bershka
thumb|right|200px|„Bershka“ parduotuvė [[Tokijas|Tokijuje, Japonijoje]]
Plėtra
Parduotuvių tinklas „Bershka“ buvo įkurtas 1998 m. balandį kaip naujas kompanijos „Inditex“ prekės ženklas, orientuotas į jaunesnio amžiaus auditoriją. Per pirmus dvejus prekės ženklo veikimo metus buvo atidaryta daugiau nei 100 parduotuvių. Per penkiolika metų tinklas išsiplėtė iki daugiau nei 900 parduotuvių 64-iose šalyse keturiuose žemynuose. Bendrovės pardavimai 2013 m. siekė pusantro milijardo eurų. 2014 m. sausio 31 d. duomenimis, 954 drabužių parduotuvės veikė 66 šalyse keturiuose žemynuose, internetinės „Bershka“ parduotuvės veikė 14-oje šalių.
„Bershkos“ pardavimai sudaro 10 % visų „Inditex“ pajamų. Bendras visų parduotuvių plotas siekia daugiau nei 338 tūkst. kvadratinių metrų. „Bershka“ kompanija užsiima savo prekių dizaino kūrimu, drabužių gaminimu, jų platinimu bei pardavimu. „Bershkos“ dizainerių komandą sudaro daugiau nei 60 profesionalų, kurie parduotuvėms sukuria apie 4000 skirtingų produktų kiekvienais metais.
Beveik visos bendrovei priklausančios parduotuvės yra valdomos ir priklauso pačiai „Inditex“ įmonei; franšizės principu valdomos tik tos parduotuvės, įsikūrusios šalyse, kuriose korporacinė nuosavybė negali priklausyti užsienio valstybėms (pvz., Viduriniųjų Rytų regiono šalyse).
Parduotuvės
2014 m. sausio 31 d. duomenimis, „Bershka“ parduotuvės veikė šiose šalyse: (skliausteliuose – parduotuvių skaičius)
Astikai
Astikaĩ – LDK didikų giminė (XV-XVI a.), svarbiausias valdas turėjusi apie Kernavę. Pradininkas – Kristinas Astikas, kildinamas iš spėjamo Traidenio brolio (ar sūnaus) Sirpučio.
Šikšnelis
Šikšnelis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šikšnelienė (ištekėjusi moteris) ir Šikšnelytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vainiūnai
Vainiūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Baisogalos, šalia Pakiršinio. Vainiūnų biblioteka yra Pakiršinyje. Stūkso Vainiūnų akmuo „su dubeniu“.
miniatiūra|250px|left|Įmonė „Granulita“
Šelifo vilaja
Šelifo vilaja yra Alžyro šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje. Sostinė – Šelifas.
Vilają sudaro 13 apskričių, ji sudaryta 1962 m.
Purmalė
Purmalė – upė Vakarų Lietuvoje, Klaipėdoje; Danės dešinysis intakas. Prasideda miške į rytus nuo Girulių, netoli Klaipėdos–Šiaulių geležinkelio. Teka į pietryčius Klaipėdos šiauriniais pakraščiais. Purmalę kerta kelias Klaipėda–Kretinga. Upelis įteka į Danę 11,4 km nuo jos žiočių.
Turi porą menkų intakų.
Prie Purmalės įsikūrusios šios Klaipėdos dalys – Labrenciškė, Purmaliai. Taip pat stūkso Purmalių piliakalnis.
Upėvardis žinomas tik iš raštų ir gali būti vedinys nuo gyvenvietės Purmaliai (jos etimologija asmenvardinė). Tačiau vardas lyginamas ir su, kurie kilo iš purmala („pelkės pakraštys“).
Vilma Venslovaitienė
Biografija
Vilma Venslovaitienė mokėsi 1981–1992 m. Kauno Aleksandro Stulginskio mokykloje-daugiafunkciniame centre (buvusioje 37-ojoje vidurinėje mokykloje). 1992 m. įstojo į Kauno technologijos universiteto Verslo administravimo fakultetą. 1996 m. įgijo verslo administravimo bakalauro kvalifikacinį laipsnį. Vėliau mokėsi Vadybos fakulteto magistrantūroje.
Karjera
2009 m. buvo pakviesta parengti Vilniaus Žalgirio gaivinimo koncepciją. 2009 m. pradėjo klubo plėtros projektą. Nuo 2010 m. kovo mėnesio dirba Vilniaus Žalgirio vykdančiąja direktore.
Beatles for Sale
„Beatles for Sale“ – ketvirtasis britų roko grupės „The Beatles“ albumas. Jungtinė Karalystėje išleistas 1964 m. gruodžio 4 d.
Albumas pasižymi tuo, kad įrašinėjant jį bitlai buvo išsekę po nuolatinių koncertinių turų, kurie prasidėjo po išgarsėjimo 1964-aisiais. Be to, muzika, lyginant su ankstesniaisiais albumais buvo kiek tamsesnė, čia Džonas Lenonas įtraukė ir savo išgyvenimus, tokiose dainose kaip „I'm a Loser“ bei „No Reply“. Šiam albumui įtakos padarė kantri muzika bei Bob Dylan, o pastarąjį bitlai buvo sutikę Niujorke, tų pačių metų rugpjūčio mėnesį.
Gyvūninės kilmės produktai
Gyvūninės kilmės produktai – produktai, kuriuos pagamina gyvūno organizmas arba kurie gaunami perdirbant gyvūnų kūną ar kūną sudarančias medžiagas.
Produktai gali būti skirstomi ir į augalinės ir gyvūninės sudėties produktus:
Beatles for Sale
Dainų sąrašas
Antra pusė
Gyvūninės kilmės produktai
Šios sąvokos gali būti svarbios aptarinėjant mitybą ir pasaulėžiūrinius aspektus, apibūdinant vegetarinę, veganišką, košerinę, halal ar žalio maisto dietas.
Gyvūninės kilmės maistas ir maistinės medžiagos
thumb|right|200px|Pienas
Medus ir lipčiaus medus yra rinkti ir apdoroti vabzdžių (medus – bičių; lipčiaus medus – amarų ir bičių) bei paprastai yra laikomi gyvūninės kilmės produktais, nors absoliuti dauguma sudedamųjų medaus medžiagų yra augalinės. Medus iš esmės yra bičių surinktas nektaras, kuris patenka į bičių medaus skilvelį susimaišęs su seilėmis, bei regurgitacijos metu perdirbamas į gliukozės ir fruktozės masę, kuri vėliau koriuose pilnai subręsta ir tampa medumi. Nors chemine sudėtimi medus iš esmės nesiskiria nuo augalų nektaro (skiriasi padidėjusia cukrų koncentracija), medus yra galutinis nektaro „suvirškinimo“ (fermentacijos) produktas, ir kadangi šis procesas vyksta bitės organizme, medus yra laikomas gyvūninės kilmės produktu, nors absoliuti dauguma sudedamųjų medaus medžiagų ir yra augalinės.
Sveikatos aspektai
Gyvūninės kilmės maistas yra svarbi žmogaus mitybos dalis, nors ir nebūtina. Gyvūninės kilmės maistas yra vienas iš pagrindinių šaltinių šių šešių maisto komponentų: vitamino A, vitamino B12, riboflavino, kalcio, geležies ir cinko, kurie yra labai svarbus vaikų vystymuisi ir augimui. Esant šių komponentų trūkumui gali prasidėti anemija, rachitas, vištakumas, nervų ir raumenų deficitas, psichikos sutrikimai, pablogėti rega ir sumažėti darbingumas. Visų jų, išskyrus vitaminą B12 bei vitaminą D, yra ir augalinės kilmės maiste, nors tradiciškai geriausiais šių medžiagų šaltiniais yra laikomi gyvūninės sudėties produktai.
Veganiškoje bei vegetariškoje mityboje gyvūninės kilmės maistas dažnai gali būti lengvai pakeistas augalinėmis alternatyvomis.
Nors tradiciškai mėsa ir kiti gyvūninės kilmės produktai laikomi gerais įvairių naudingų mikroelementų šaltiniais, šiuolaikinė medicina turi nemažai įrodymų, kad mažesnis gyvūninių produktų vartojimas vis tik dažnai susijęs su geresne žmonių sveikata. Valgantys mėsą, kiaušinius ir pieno produktus statistiškai dažniau serga daugeliu šiuo metu dažniausiai pasitaikančių ligų (antro tipo diabetu, osteoporoze, astma, žarnyno, krūties, prostatos vėžiu, širdies, kraujagyslių ir kitomis)   ; mėsėdžių kūno masės indeksas paprastai yra didesnis, kas reiškia didesnę susijusių su viršsvoriu ir nutukimu ligų riziką. Su gyvūninės kilmės maistu gaunami žymiai didesni kiekiai pesticidų ir kitų žemės ūkyje naudojamų cheminių medžiagų, nes gyvūnai, kurie šeriami intensyviai užaugintais pašarais, būdami aukštesniame mitybos grandinės lygmenyje, didesnį šių kenksmingų medžiagų kiekį sukaupia savo organizmuose. Šie chemikalai su motinos pienu gali būti perduodami ir kūdikiams. Atlikti tyrimai parodė, kad kuo mažiau motina valgo gyvūninių produktų, tuo jos piene aptinkama mažiau šių medžiagų. Ypatingai didelė rizika atsiranda valgant žuvį, kuri linkus sukaupti didelius kiekius sunkiųjų metalų ir kitų dėl žmogaus veiklos atsiradusių kenksmingų medžiagų.
Nemaistiniai gyvūninės kilmės produktai
thumb|right|200px|Vilna
Farerų futbolo varžybos 1958 m.
Farerų futbolo varžybos 1958 m.
Kiemeliškės (Šalčininkai)
Kiemeliškės – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Gerviškių, prie kelio. Šiauriau kaimo auga Pačiabatų miškas.
SBK Drafn
Drameno „Drafn“ – Norvegijos futbolo klubas iš Drameno.
Astraučizna
Astraučizna – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Antazavės.
Justas Tolvaišis
Justas Tolvaišis (1954 m. rugpjūčio 31 d. Vabalninke, Biržų raj. – 2008 m. liepos 30 d. Kaune) – Lietuvos dailininkas grafikas, knygų iliustratorius, lietuviškų pinigų talonų ir litų autorius.
Biografija
1978 m. baigė Valstybinį dailės institutą (dab. Vilniaus dailės akademija, VDA), įgijo grafiko specialybę.
1981–1985 m. dirbo Kauno Juozo Naujalio meno mokykloje, 1991 m. Valstybinio dailės instituto Kauno pramoninės dailės fakultete, 1992–1993 m. VDA Kauno dailės institute.
Lietuvos karališkosios bajorų sąjungos narys. Žuvo gaisro metu savo studijoje Žaliakalnyje, Vaisių gatvėje. Palaidotas Panemunės kapinėse.
thumb|100 talonų (1991 m.) thumb|20 litų banknotas (1997 m.)
Kūryba
Pirmųjų atgavusios nepriklausomybę Lietuvos Respublikos pinigų – 1991 m. pavyzdžio 50 ir 100 talonų bei 1993 m. ir 1997 m. pavyzdžio 20 litų banknoto autorius. Už 1993 m. banknoto projektą iš valstybės gavo 2000 talonų honoraro (konvertavus – 20 Lt).
Iliustravo knygas: Romualdo Neimanto „Gintaro kelias“ (1985 m.), lietuvių liaudies pasakų rinkinys „Stebuklingas žodis“ (1985 m.), Sigito Gedos „Kurdų sakmės“ (1987 m.), Vytauto Rašicko „Zuika padūkėlis“ (1987 m.), Lietuvių kalbos frazeologinis žodynas (1989 m.), Antano Tylos „Lietuvos didieji kunigaikščiai“ (1995 m.).
Sukūrė batikos technika atliktų dekoratyvinių pano, plakatų, bukletų, lino raižinių, ofortų.
Įvertinimas
1990 m. XXII Baltijos respublikų ir Baltarusijos knygos meno konkurso trečiojo laipsnio diplomas ir Lietuvos knygos meno konkurso pirmojo laipsnio diplomas už etnologės Pranės Dundulienės knygos „Duona lietuvių buityje ir papročiuose“ iliustravimą ir meninį apipavidalinimą.
Šileika
Šileika − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šileikienė (ištekėjusi moteris) ir Šileikaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vilniaus miškų urėdija
Vilniaus miškų urėdija – viena iš 42 Lietuvos Respublikos urėdijų, valdanti valstybinės reikšmės miškus (Vilniaus rajone), supančius Lietuvos sostinę – Vilnių. Urėdijos kontora įsikūrusi Mickūnų miestelyje, Vilniaus g. 22.
Vilniaus miškų urėdijos istorijos pradžia yra laikoma nuo 1559 m.
Urėdija administruoja 59,5 tūkst. ha miškų, iš jų 30,7 tūkst. valstybinės reikšmės. Vilniaus miškų urėdas – Artūras Nanartavičius.
Saugomų teritorijų urėdijoje yra 48 procentai. Jose apribota ūkinė veikla, pirmenybę teikiant gamtosaugai. Vilniaus miškų urėdijai priklauso Neries regioninis parkas ir Verkių regioninis parkas; čia yra Žaliųjų ežerų ir Turniškės kraštovaizdžio, Ežerėlių geomorfologinis, Riešės hidrografinis, Verkių kraštovaizdžio ir architektūros, Kalvarijų memorialinis draustiniai.
Urėdijos teritorijoje yra šie valstybiniai draustiniai:
Urėdijos sudėtyje yra 10 girininkijų.
Reliatyvizmas
Reliatyvizmas – ( – „santykinis“) metodologinis principas, absoliutinantis pažinimo, vertybių, tikrovės kintamumą, sąlygiškumą ir neigiantis daiktų, reiškinių pastovumą, žinių objektyvų tikrumą. Reliatyvistai teigia, kad nėra absoliučios tiesos ir absoliučių etinių vertybių.
Jesėjus
Jesėjus  – ežeras Rusijoje, Vidurinio Sibiro plokščiakalnio šiaurėje, didžiausias Krasnojarsko krašte. Yra už poliarinio rato, Evenkijoje. Telkšo tarpukalnių įduboje, forma ovali. Krantai smarkiai raižyti, gausu įlankų ir užutėkių. Matmenys 50 ir 30 km. Vandens paviršius užšąla nuo spalio iki birželio. Suteka 5 upės, išteka Sikėj Sėnas (Kotujaus intakas, Chatangos baseinas). Gausu žuvies.
Yinghuo-1
Yinghuo-1 – Nacionalinės Kinijos kosmoso administracijos sukurtas dirbtinis Marso palydovas. Jį į Marso orbitą turėjo transportuoti RFSA sukurtas kosminis aparatas Zenit-2M, kartu transportuojantis palydovą Fobos-Grunt, tačiau dėl avarijos starto metu Baikonuro kosmodrome Fobos-Grunt ir Yinghuo-1 liko žemoje Žemės orbitoje ir 2012 m. sausio 15 d. sudegė Žemės atmosferoje.
Jesėjus
Istorija
Ežeras žemėlapiuose pirmą kartą pažymėtas 1745 m. Ezelio pavadinimu. Vėliau dar vadintas Jevsejevo, Žesėjaus ežeru. XVII a. ežero pakrantėse gyveno evenkai, bet vėliau juos išstūmė nuo rinkliavų bėgantys jakutai.
Yinghuo-1
Dirbtinis palydovas buvo nedidelis – 75 cm ilgio, 75 cm pločio, 65 cm aukščio, svėrė 115 kg.
Misijos tikslai
Misijos Yinghuo-1 tikslas – Marso kosminės aplinkos tyrimai, tame tarpe:
Be to, palydovas turėjo fotografuoti Marso planetos paviršių.
thumb|Palydovo kelionės planas
Misijos planas
2007 m. kovo 27 d. Kinijos ir Rusijos kosminės agentūros pasirašė susitarimą dėl bendradarbiavimo, kuris apėmė ir Kinijos Yinghuo-1 ir Rusijos Fobos-Grunt palydovų transportavimą į Marso orbitą. Po bendros apie 11 mėnesių kelionės, palydovai turėjo pasiekti Marso orbitą 2012 m. spalio mėn. ir čia išsiskirti.
Neferkara
right|250px
Neferkara (Neferkeras) – septintasis antrosios Egipto dinastijos faraonas.
Gyvenimo įrodymai:
Delemonas
Delemonas (arba Delzbergas) – miestas šiaurės vakarų Šveicarijoje, Juros kalnų slėnyje, prie Sornės ir Birsės upių santakos. Juros kantono centras. Geležinkeliai ir plentai į Bazelį, Bylį ir Belfortą (Prancūzija). Optinių prietaisų, laikrodžių, cemento, siuvimo pramonė. Veikia biologinės kontrolės institutas (daugiausia tiriami vabzdžiai).
Istorija
Delemonas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 727 m. XI a. tapo Bazelio vyskupų vasaros rezidencija. Miesto teises įgijo 1289 m. Delemoną 1793 m. užėmė Prancūzija, o 1815 m. atiteko Bernui, tapo Berno kantono dalimi. 1979 m. sukūrus Juros kantoną tapo jo centru.
Čekijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Čekijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
1992–1993 m. čempionatas
Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Šilgalis (reikšmės)
Šilgalis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šilgalienė (ištekėjusi moteris) ir Šilgalytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šilgaliu vadinamas kaimas Kelmės rajone.
Gama žybsnis
thumb|350px|Piešinyje pavaizduota, kaip masyvi [[žvaigždė kolapsuoja į juodąją skylę. Autorius: Nicolle Rager Fuller/NSF]] Gama žybsniai – patys šviesiausi įvykiai Visatoje nuo pat Didžiojo Sprogimo laikų. Tai gama spindulių pliūpsniai, kuriuos stebime atsitiktinai vykstančius įvairiose erdvės vietose. Tipiškai gama žybsnis trunka kelias sekundes, tačiau šis periodas gali kisti nuo kelių milisekundžių iki minučių, o pradinį sužibimą paprastai seka ilgesnių už gama bangų (rentgeno spinduliai, ultravioletiniai spinduliai, regimoji šviesa, infraraudonieji spinduliai, radijo bangos) švytėjimas.
Gama žybsnius orbitiniai palydovai užfiksuoja du ar tris kartus per savaitę, tačiau iš tiesų jie atsitinka daug dažniau - mes pastebime tik tiesiai į Žemę nukreiptus žybsnius. Manoma, kad dauguma užfiksuotų gama žybsnių kyla dėl greitai besisukančios masyvios žvaigždės šerdies kolapso - virtimo juodąja skyle. Likusi žybsnių dalis, vadinamieji "trumpi žybsniai", regimai atsiranda dėl skirtingų procesų, manoma, dėl dvinarės neutroninių žvaigždžių sistemos narių susidūrimų.
Netoli nuo Saulės sistemos įvykęs gama žybsnis galėtų sąlygoti masinį rūšių išnykimą. Nors pats žybsnis trunka labai trumpai, jis pakenktų atmosferos ozono sluoksniui ir sąlygotų rūgštingų azoto oksidų susidarymą. Tokie atmosferos pokyčiai galėtų rimtai pakenkti biosferai.
Vela ir gama žybsnių atradimas
Kosminius gama spindulių žybsnius septintajame dešimtmetyje atrado JAV palydovai "Vela", skirti aptikti atominių ginklų bandymų sukeltus gama spinduliuotės žybsnius. Palydovai surado spinduliuotės pliūpsnius iš atsitiktinių tolimų kosminės erdvės sričių, ir 1973 metais prasidėjo mokslinis gama žybsnių tyrimas.
BATSE
Gama žybsnių egzistavimą vėliau patvirtino daug kosmoso tyrimų misijų, pavyzdžiui, Apollo ar Sovietų Veneros tyrimo zondai. Tik 1991, paleidus Komptono gama spindulių observatoriją ir ypatingai tikslų gama spindulių detektorių BATSE, gama žybsnių tyrimai žymiau pasistūmėjo į priekį. BATSE nustatė, kad gama spindulių žybsniai yra izotropiškai pasiskirstę erdvėje - jų visomis kryptimis įvyksta vienodai, taigi, gama spindulių žybsnių šaltiniai tikrai nebuvo mūsų galaktikoje, kaip buvo galvota anksčiau.
Iš BATSE surinktų duomenų paaiškėjo, kad gama žybsniai gali būti suskirstyti į dvi kategorijas: trumpus žybsnius, kurie susideda iš itin aukštų energijų fotonų ir ilgesnės trukmės (daugiau, nei 2 sekundžių) žemesnės energijos fotonų žybsnius. Manoma, kad šių dviejų rūšių žybsnių prigimtis skiriasi.
BeppoSAX
1997 metais bendras Nyderlandų/Italijos palydovas BeppoSAX užfiksavo nykstantį rentgeno spindulių žybsnį ten, kur prieš tai buvo užregistruotas gama žybsnis. Antžeminiai teleskopai aptiko žybsnio pėdsaką optiniame diapazone, netrukus žybsnio šaltinis buvo sutapatintas su neryškia, labai tolima galaktika. Galutinai buvo patvirtinta, kad gama žybsniai - tai užgalaktiniai įvykiai.
SWIFT
thumb|240px|right|[[Swift gama spindulių žybsnių tyrimo misija|Swift observatorija]]
2004 metais buvo sėkmingai paleistas NASA Swift palydovas, kuris, jautriu gama spindulių detektoriumi užfiksavęs žybsnį, galėdavo pradėti stebėjimus rentgeno ir optiniuose diapazonuose jo kryptimi per mažiau nei minutę.
Swift pirmą kartą stebėjo pošvytį – švytėjimą, likusį po trumpųjų žybsnių, taip pat atrado galingus rentgeno spindulių pliūpsnius, pasirodančius praėjus minutėms ar net dienoms po paties gama žybsnio pabaigos.
Nuotolis ir galingumas
Atradus pošvytį (liktinį švytėjimą) ir susiejus žybsnių šaltinius su nutolusiomis galaktikomis, tapo aišku, kad gama žybsniai - tai tikrai užgalaktiniai įvykiai, o žybsnių šaltiniai yra labai toli nuo mūsų. Tipiškas gama žybsnio šaltinio raudonasis poslinkis yra mažiausiai 1,0 (apie 8 milijardų šviesmečių), o paties tolimiausio iš pastebėtų, GRB 050904 raudonasis poslinkis buvo 6,29 (12,3 milijardų šviesmečių).
Kilmė
Dėl milžiniškų gama žybsnių šaltinių atstumų sunku nusakyti jų prigimtį. Kol kas pats patikimiausias yra kolapsaro modelis, aprašantis, kaip itin masyvios nemetalingos žvaigždės šerdis kolapsuoja į juodąją skylę, į kurią krintanti žvaigždės medžiaga sukuria itin energingas čiurkšles, nukreiptas žvaigždės sukimosi ašių kryptimi. Kai tokia čiurkšlė pasiekia žvaigždės paviršių, atsiranda gama spindulių žybsnis.
Egzistuoja kitų rimtai apsvarstomų modelių, pavyzdžiui, žvaigždinis vėjas iš labai stiprų magnetinį lauką turinčių neutroninių žvaigždžių, dvinarių neutroninių žvaigždžių susiliejimai. Gali būti, kad skirtingi modeliai gerai aprašo skirtingos prigimties gama spindulių žybsnius.
Taip pat skaitykite
Supernova
Peleniai (Pagėgiai)
Peleniai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Rukų, tarp Gėgės, Nemuno, Pirdės ir Nemuno senvagės.
Eigirdžių apylinkė
Eigirdžių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ubiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Juodsodės apylinkės, dalis Virmėnų apylinkės ir dalis Kiršių apylinkės, 1963 m. – Ubiškės apylinkė, o dalis Eigirdžių apylinkės prijungta prie Degaičių apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. visa Eigirdžių apylinkė prijungta prie Degaičių apylinkės.
Kairomonas
Kairomonas – cheminis junginys, kurį išskiria vienas organizmas, tuo tarpu naudą gauna kitos rūšies organizmas, darydamas žalą išskyrėjui. Kairomonai yra viena iš semiocheminių medžiagų grupių.
Kairomonai didina gavėjų prisitaikymą, kuo ir skiriasi nuo alomonų.
Pvz., pušis Pinus ponderosa, pažeista vabalo Dendroctonus brevicomis, gamina terpeną mirceną (myrcene). Tačiau mircenas veikia sinergetiškai su šių vabalų telkimosi feromonu, kuris pritraukia prie medžio dar daugiau vabalų.
Geopatologija
Geopatologija – pseudomokslas, tyrinėjantis Žemės paviršiaus ir gelmių poveikį žmogui, „Žemės spindulius“. Pasak jo teiginių, Žemėje egzistuoja vadinamosios geopatologinės zonos, kuriose vyksta paranormalūs reiškiniai: dažnos savižudybės, netikėtos nelaimės, avarijos, NSO pasirodymai, poltergeisto ir kiti reiškiniai. Šiose vietose žmonėms gali pablogėti sveikata, jie gali jausti nejaukumą, įtampą. Teigiama, kad šiose vietose yra daug didesnis smurtinių nusikaltimų ir serijinių žmogžudysčių skaičius. Šalininkų nuomone, geopatologinių zonų susidarymą sąlygoja tektoniniai žemės lūžiai, požeminių vandenų srovės, dvigubo veikimo zonos, įvairūs požeminiai susikirtimai ir „kryžiai“, magnetinės anomalijos. Šios zonos dažniausiai nustatomos virgulininkų pagalba.
Tikėjimas Žemės spinduliais susijęs su kai kuriais „New Age“ judėjimais Europoje, ypač Vokietijoje. Jie siejami su Gajos filosofija ir vitalizmo mokymu. Kai kurie žmonės ten miega su specialiais apsauginiais juodo plastiko skydais, įtaisomais po lova. Žemės spindulių „specialistai“ Vokietijoje praktikuoja tam tikrą Feng Šui atmainą, patarinėdami, kaip išstatyti baldus ir panašiai, kad būtų galima sumažinti žemės spindulių poveikį iki minimumo.
Populiariojoje kultūroje žemės spinduliai paminėti Patriko Suskindo knygoje „Kvepalai“, kur jais maniakiškai tiki nusenęs didikas.
A Hard Day's Night
„A Hard Day's Night“ – trečiasis britų roko grupės „The Beatles“ albumas. Jungtinė Karalystėje išleistas 1964 m. liepos 10 d.
Geopatologija
Lietuvoje geopatologinių anomalijų manoma esant automagistralės A1 ruože ties Vieviu, taip pat kelio ruože tarp Josvainių ir Kampų II. Čia, geopatologų teigimu, lygiuose ir jokiomis ypatingomis eismo sąlygomis neišsiskiriančiuose ruožuose įvyksta daug skaudžių eismo nelaimių.
Rusijoje geopatologai teigia, kad labiausiai geopatologiškos yra Kaliningrado ir Volgogrado sritys.
A Hard Day's Night
Dainų sąrašas
Pirma pusė
Antra pusė
Asmenybės kultas
Asmenybės kultas – reiškinys valstybėje, dažniausiai autoritarinėje ar totalitarinėje, kuomet yra ypač garbinamas tos šalies vadas. Asmenybės kultai gali būti skirtingo lygio, bet dažniausiai tam vadui yra priskiriama daugiau nuopelnų, nei jis padarė išties, jis yra liaupsinamas per žiniasklaidą, daug net ir nereikšmingų dalykų apie jį gali būti įtraukti į švietimo sistemą kaip privalomi mokėti dalykai, vadui statoma daug statulų, jo vardu pavadinama daug gatvių ir kitų visuomeninių objektų, jam dedikuojami muziejai. Jei asmenybės kultas yra dar didesnis, gali būti, kad vadas bus paminėtas valstybiniame himne, gali būti privaloma turėti pasikabinus jo paveikslą ar nuotrauką, jo atvaizdas ir kiti jo simboliai gali būti atvaizduojami ir visiškai nesusijusiose sferose, atskirais atvejais vadas netgi gali būti paskelbtas pranašu. Po mirties tokie vadai dažnai palaidojami mauzoliejuose.
Asmenybės kultas, naudojamas kartu su informacijos iš užsienio ribojimu, gali išties priversti kai kuriuos žmones manyti, kad vadas yra toks galingas ir puikus.
Dabar didelio masto asmenybės kultai klesti Šiaurės Korėjoje, Turkijoje ir Turkmėnijoje, praeityje jų buvo Tarybų Sąjungoje. Tačiau mažesnio masto asmenybės kultai egzistuoja dar daugelyje valstybių.
Viktoras Mardusinas
Viktoras Mardusinas ( g. 1958 m. kovo 18 d. Brianske) – Rusijos laivyno admirolas.
1980 m. baigė aukštąją Juodosios jūros karinę jūrų mokyklą Sevastopolyje. Po to buvo kovinės dalies vado pavaduotoju, mažojo raketų laivo „Grad“ Baltijos laivyne vado padėjėju.
1985 m. baigė Ypatinguosius aukštuosius karininkų kursus ir tarnavo Baltijos laivyne mažojo raketų laivo „Molnija“ vado padėjėju (1985 m.), didžiojo priešpovandeninio raketų laivo vado vyriausiuoju padėjėju, didžiojo priešpovandeninio laivo vadu, eskadrinio minininko „Spešnyj“ (Спешный) vadu (1988–1989 m.).
1991 m. baigė Karinę jūrų akademiją ir toliau tarnavo Baltijos laivyne. Buvo 106-ojo mažųjų raketų laivų diviziono vadu, raketų laivų brigados vado pavaduotoju ir štabo viršininku, 36-osios raketų katerių brigados vadu (1991–1996 m.), Baltijos karinės jūrų bazės vado pirmuoju pavaduotoju.
2000 metais baigė Rusijos Generalinio štabo Karo akademiją ir buvo paskirtas Baltijos laivyno štabo viršininko pavaduotoju.
2001 m. paskirtas Baltijos karinės jūrų bazės vadu.
2003 m. paskirtas Ramiojo vandenyno laivyno vado pavaduotoju. 2005 m. – Ramiojo vandenyno laivyno vado pirmuoju pavaduotoju ir štabo viršininku.
2007 m. gruodžio 6 d. paskirtas Baltijos laivyno vadu, kurio pareigas ėjo iki 2009 m. rugsėjo 8 d.
2009 m. rugsėjo 8 d. paskirtas RF Ginkluotųjų pajėgų Generalinio štabo karinės akademijos viršininko pavaduotoju mokomajam ir moksliniam darbui.
Vaivadiškiai
Vaivadiškiai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Liepių, šalia kelio. Seniūnaitijos centras. Šiauriniame pakraštyje yra kapinės.
Šimkevičius
Šimkevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
The Rasmus
The Rasmus – keturių asmenų melodingojo roko grupė, susikūrusi Suomijoje 1994 metais. Jų debiutinis albumas „Peep“, kuris Suomijoje greitai tapo auksinis, padarė juos šešiolikmečiais roko žvaigždėmis. Po „Peep“ sekė ne ką prastesnis albumas „Playboys“, kuris irgi tapo auksinis, atnešė pirmąjį Emma (Suomišką Grammy apdovanojimą) ir leido dalintis scena su tokiomis žvaigždėmis, kaip Red Hot Chili Peppers, Rancid ir Garbage. Trečiasis albumas „Hell Of A Tester“ buvo įrašytas 1999 metais, kai jų atributika prekiavęs Aki įsiliejo į komandą. Nuo to laiko, kai 2001 buvo pasirašyta sutartis su Stokholmo įrašų kompanija „Playground Music“, The Rasmus vis stiprėjo ir stiprėjo.
Grupė su daina „Jezebel“ atstovaus Suomijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
„Eurovizijos“ dainų konkursas (2022)
2022 m. vasario 26 d. grupė su daina „Jezebel“ laimėjo „Uuden Musiikin Kilpailu 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Grupė pasirodys antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyks 2022 m. gegužės 12 dieną, pirmuoju numeriu.
Šoro tema
Šoro tema – tai šachmatų kompozicijos tema. Ji naudojama, kuriant uždavinius.
Baltieji susiriša savo figūrą, kartu atrišdami juodųjų figūrą, kuri teminiuose variantuose, gindama juodųjų karalių nuo mato, atriša surištąją baltųjų figūrą.
Istorija
Temą 1920 m. pasiūlė vengrų šachmatų kompozitorius Laslo Šoras (Laszlo Schor, 1897–1984) .
Uždavinių pavyzdžiai
Uždaviniams būdinga, kad juose baltieji patys atriša juodųjų figūrą bei susiriša savo, kartu sukurdami mato grėsmę juodųjų karaliui. Juodieji nuo grėsmės gintis gali atrištąja figūra, tačiau ji, gindamasi užstoja baltųjų figūros surišimo linijas ir taip atriša ją. Išlaisvintoji baltųjų figūra matuoja juodųjų karalių.
Vėlesnis vengrų šachmatų kompozitoriaus Laslo Šoro uždavinys iliustruoja nagrinėjamos temos ypatumus.
Pirmu ėjimu '''1. Vxg4 baltieji išlaisvina nuo surišimo juodųjų žirgą laukelyje e4, susiriša savo valdovę ir sukuria mato grėsmę: 2. Žf3#.'''
Be to, antrojoje horizontalėje dar yra surišta baltųjų figūra – tai juodųjų bokšto surištas baltųjų pėstininkas.
Juodieji laukelį f3 gali ginti, atrištuoju žirgu eidami 1…Žg5, bet tada jie atriša baltųjų valdovę, kuri skelbia matą juodųjų karaliui 2.Vd4#.
Laukelį f3 galima ginti ir ėjimu 1…Žd2, bet tada atrišamas baltųjų pėstininkas, kuris ir matuoja: 2.f4#.
Valdovės kirtimas juodųjų negelbsti: 1…B×g4+ 2.Ž×g4#.
Rusų šachmatų kompozitoriaus Semiono Levmano ( Левман, Семён Семёнович, 1896–1942) uždavinyje panaudota Šoro tema. Baltųjų karalius ėjimu 1.Kf5 pats susiriša savo dvi figūras: Be4 ir Že6 bei atriša juodųjų žirgą e5. Baltieji po pirmojo ėjimo grasina matu – '''2. Vc5#'''.
Nuorodos
Šoro tema sukurti šachmatų uždaviniai
Afrikinis marabu
Afrikinis marabu (Leptoptilos crumenifer) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. Kūnas iki 1,2 m aukščio. Masė 5-7,5 kd. Galva ir kaklas beveik pliki, snapas pleišto formos. Gurklys rausvas ar blyškiai raudonas, iki 35 cm ilgio.
thumb|left|210px|Afrikinio marabu lizdai
Avrahamas Icchakas Blochas
Avrahamas Icchakas Blochas (1891 m. Telšiuose, Rusijos imperija – 1941 m. liepos 16 d. Telšiuose, Trečiasis Reichas) – miesto rabinas, Telšių ješivos vadovas – roš ješiva, visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė 1891 m. Telšiuose, tėvas Josifas Leibas Blochas buvo miesto rabinas ir vienas iš Telšių ješivos vadovų, senelis Eliezer Gordon taip pat buvo miesto rabinas. Būdamas 35 buvo paskirtas dirbti į Telšių ješivą. 1928 m. buvo išvykęs į JAV ieškoti finansinių remėjų Telšių ješivai. 1929 m. mirus tėvui ir vyresniam broliui atsisakius tapti miesto rabinu A. Blochas buvo paskirtas miesto rabinu.
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą ir užėmus visus ješivos pastatus, A. Blochas išsiuntė visus mokinius į aplinkinius miestus, kuriuose toliau vyko religinės studijos. 1941 m. liepos 16 d. buvo nužudytas kartu su savo mokiniais ir kitais rabinais. Trys A. Blocho dukterys išgyveno holokaustą ir vėliau sukūrė šeimas JAV ir Izraelyje su iš Lietuvos kilusiais rabinais. Didžioji dalis rabino užrašų ir knygų buvo sunaikintos, bet išliko dalis jo mokinių užrašų ir artimųjų išsaugoti tekstai, kurie buvo išspausdinti knygose – Shiurei HaGrai Bloch ir Shiurei Daas.
Adolis Jonas Krištopaitis
Adolis Jonas Krištopaitis (1925 m. birželio 11 d. Balanėliai, Vaškų valsčius, dab. Pakruojo raj. – 2000 m. gruodžio 7 d. Kaunas) – Lietuvos tapytojas.
Biografija
1951 m. baigė Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą. 1952–1964 m. Kauno politechnikos instituto, kitų įstaigų dailininkas apipavidalintojas, nuo 1965 m. Kauno „Dailės“ kombinato dailininkas, meno vadovas.
Kūryba
Nutapė peizažų („Kelias“ 1965 m., „Giria“ 1969 m., 1983 m., „Senoji Nida“ 1971 m., „Rudens laukai ir avys“ 1974 m., „Jūra“ 1973 m., „Dainava“ 1978 m.), tarp jų – Lenkijos, Suomijos, Italijos vaizdų (1966–1972 m.), portretų (Bernardas Bučas, Vytautas Petkevičius, abu 1963 m., Doloresa Kazragytė, 1978 m., 1982 m., Juozas Miltinis, 1983 m.). Sukūrė sienų tapybos kompozicijų, teminių paveikslų („Ignalinos AE statyba“ 1980 m., „Moderniškoji madona“ 1984 m.), plakatų, akvarelių, knygų iliustracijų.
Ankstyviesiems kūriniams (peizažams) būdingas lyriškumas, vėlyviesiems – racionalumas, metaforiškumas, abstrahuotas paveikslo traktavimas, portretams – psichologizmas. Nuo 1954 m. dalyvavo parodose, individualios padodos surengtos Kaune 1964 m., 1985 m., 2000 m.
Šimkutė
Šimkutė − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kiemėnai (Panevėžys)
Kiemėnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naujamiesčio.
Kisupė
Kisupė – upelis Vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone; Minijos kairysis intakas. Prasideda Stučių apylinkėse. Visą laiką teka į pietvakarius, kerta Šernų mišką. Įteka į Miniją 38,2 km nuo jos žiočių, ties Rokais.
Intakas: Rokupis (kairysis).
Prie Kisupės yra Kisinių ir Žiaukų sodai.
Upėvardžio kilmė neaiški. Spėjama, kad gali būti nedėsninga atmaina (*Kęsė, *Kęsupė) nuo kęsas („kupstas“). Kita vertus, laikomas finougrizmu.
Laguato vilaja
Laguato vilaja yra Alžyro šiaurėje, Atlaso kalnuose. Sostinė – Laguatas.
Vilaja sudaryta 1962 m.
Alomonas
Alomonas – cheminis junginys, kurį išskiria vienos rūšies individai, kad juo paveikti kitos rūšies individus ir taip išgauti naudos. Alomonai dažniausiai yra gynybinės medžiagos, pvz., kuriomis augalai ginasi nuo augalėdžių vabzdžių.
Dažnai vabzdžiai ar kiti organizmai išmoksta apsisaugoti nuo alomonų ar net juos panaudoti savo naudai (taip panaudojami alomonai tampa kairomonais). Tokia evoliucija yra evoliucinės ginklavimosi varžybos.
Prisitaikymo prie alomonų būdai:
Astrava
Astrava – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Mukulių.
Paltusžuvės
Paltusžuvės (Paralichthyidae) – plekšniažuvių (Pleuronectiformes) būrio žuvų šeima.
Šeimoje 14 genčių, 115 rūšių.
Milkovice Stavkai
Milkovice Stavkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Drohičino valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.