cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rekčių piliakalnis
Piliakalnis
Šiaurinio pylimo viršuje įrengiant šokių aikštelę jis nuskleistas, žemėmis užverstas šiaurinis griovio galas. 1995 m. sutvirtintas erodavęs šiaurės rytų šlaitas. Piliakalnis dirvonuoja, pylimo papėdėje auga liepa ir keli ąžuolai.
Į šiaurės rytus nuo piliakalnio, 0,7 ha plote yra papėdės gyvenvietė.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu - XIV a.
Blaublitz Akita
„Blaublitz Akita“ – Japonijos futbolo klubas iš Akitos. Dar žinomi TDK Akita arba TDK SC pavadinimais.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1965 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais.
Nuo 2010 m. žinomas kaip Blaublitz Akita futbolo klubas. Nuo 2014 m. žaidžia J3 lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
GJ 649 b
GJ 649 b arba Gliese 649 b – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Gliese 649, kurios masė ir spindulys maždaug dvigubai mažesni nei Saulės. Gliese 649 yra Heraklio žvaigždyne, nuo Saulės sistemos nutolusi apie 33,8 šviesmečio (10,4 parseko).
Kalnų slidinėjimas olimpinėse žaidynėse
thumb|Olimpinė piktograma thumb|Kanados atstovas [[Manuel Osborne-Paradis 2010 m. olimpiadoje]] Kalnų slidinėjimas pirmą kartą pasirodė 1936 m. žiemos olimpinėse žaidynėse. Varžybas rengia Tarptautinė slidinėjimo federacija.
Nuo 1948 m. iki 1980 m. olimpinės kalnų slidinėjimo varžybos taip pat buvo ir pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas.
Galičica
Galičica  – kalnų masyvas pietvakarių Makedonijoje, šalia sienos su Albanija, tarp Ohrido ir Prespos ežerų. Aukščiausia viršukalnė – Magaras, 2254 m.
Kalnai įeina į Galičicos nacionalinį parką, kurio plotas 227 km². Jame auga virš 1000 augalų rūšių, iš kurių nemažai retų ir endeminių. 11 augalų rūšių auga tik Galičicos šlaituose. Nuo kalnų atsiveria puikūs kraštovaizdžiai į aplinkinius kalnus ir ežerus.
Altyulos orda
Altyulos orda (Alty-Ulos ulusas, Alty Uly) – nogajų sukurtas valstybinis darinys, kuris gyvavo nuo 1555 metų, kai dalis nogajų murzų atskilo ir pradėjo šešis ulusus valdyti atskirai nuo Nogajų Ordos. Alty-Ulos klajokliai valdė teritorijas tarp Jajiko, Embos ir Sydarjos upių, o XVII amžiaus pirmojoje pusėje juos nukariavo kalmukų chanai.
Istorija
1555 metais Embės upės regione, teritorijoje tarp Uralo kalnų, Jajiko upės ir Sydarjos upės susiformavo atskira Altyulos orda (Alty-Ulos ulusas).
Priešistorė būtų tokia, kad 1549 metais mirus Nogajų Ordos valdovui Šeich-Mamaj-Bijui, kilo rietenos dėl sosto tarp mirusiojo brolių Izmail-bijaus ir Jusuf-bijaus. Tada šeši velionio bėjaus sūnus- Kasimas. Chanas, Bajus, Bijus, Bekas, Akas – su savo valdytais ulusais atsiskyrė nuo ordos ir ėmė klajoti rytinėse nogajų žemėse. Tos teritorijos buvo tarp Embos, Jajiko, Syrdarjos upių. Atskalūnai sukūrė gan silpną, tačiau pakankamai savarankišką valstybinį darinį. Alty-Ula, išvertus iš nogajų kalbos reiškė „šešių sūnų ulusas“.
Patrulinis kateris
thumb|Patrulinis kateris Iliria – šiuolaikinis Albanijos patrulinis kateris thumb|Saudo Arabijos laivyno patrulinis kateris „Faisal“ (PGG-517) Patrulinis kateris  – mažas karo laivas, daugiausia naudojamas kranto gynybai. Jie paprastai priklauso valstybės kariniam jūrų laivynui, pakrantės apsaugos tarnybai, pasienio ar kitokiai policijai. Be karinės paskirties patruliniai kateriai naudojami kovai su kontrabanda, piratavimu, brakonieriavimu, neteisėta imigracija. Dažnai naudojami gelbėjimo operacijose. Pagal veikimo rajoną gali būti skirti patruliavimui jūroje, upių deltose, upėse ar ežeruose.
Altyulos orda
Istorija
Alty-Ulos muzrų vadovaujami klajokliai gyveno teritorijose nuo Jajiko upės vakarinėse žemėse, iki Sydarjos upės rytiniuose pakraščiuose, kur jų žemės ribojosi su kazachų valdomomis teritorijomis. 1570–1580 metais Alty Ulos ulusus ėmė puldinėti kazokai, todėl nogajai persikėlė labiau į rytus nuo Jajiko. Tuo metu Alty ulos murzų valdoma teritorija vakaruose buvo ties Embos upe, o prie Jajiko įsikūrė prorusiški Jajiko kazokai. XVII amžiaus pirmojoje pusėje Alty Ulos nogajai pripažino kalmukų taišų viršenybę. Kalmukai ir altyuliečiai klajodavo kartu. Kai kurie altyulos murzos su savo ulusais persikėlė į kazachų ir Chyvos chanų valdas. O kita dalis pasekė paskui didžiuosius nogajus, bei mažuosius nogajus, persikėlė į vakarus, ir ėmė klajoti po Juodosios jūros regiono stepes, pripažindami priklausomybę nuo Krymo chanato.
Patrulinis kateris
Patruliniai kateriai paprastai mažesni už korvetes, jais gali būti torpediniai, raketiniai ir mišrūs kateriai. Kai kurie patruliniai laivai gali būti net fregatos dydžio. Jūriniai patruliniai kateriai paprastai yra mažiausi kariniai laivai, galintys veikti atviroje jūroje.
Vileikių tvenkinys
Vileikių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, 11 km į pietryčius nuo Šeduvos. Sudarytas užtvenkus Kiršino upę (Nevėžio intakas) 24 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,88 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 78 m. Beveik per tvenkinio vidurį esanti sąsmauka tvenkinį dalija į šiaurinę ir pietinę dalis. Pietinė dalis yra užpelkėjusi. Šiaurinėje yra 3 a sala. Krantai žemi, vietomis apaugę krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į pietryčius įsikūręs Sidabravo miestelis, į vakarus – Vileikių kaimas.
Altyulos orda
Istorija
XVII amžiaus pirmojoje pusėje Alty Ulos Orda nustojo gyvavusi. Alty-ulai nesugebėjo apginti savo nepriklausomybės ir galutinai pateko į kalmukų taišų priklausomybę. O kai kalmukai XVII amžiaus viduryje persikėlė į Žemutinį Pavolgį, viena dalis alty-uliečių įėjo į kazachų valdomą Jaunesnįjį Žuzą, bei ilgainiui susimaišė su kazachais, o kita dalis pasitraukė prie Juodosios jūros. Tokiu būdu alty-uliečių valstybės nebeliko.
Patrulinis kateris
Didelėse ginkluotosiose pajėgose (pvz., JAV) jūriniai patruliniai kateriai paprastai naudojami ne kariniame laivyne, o kranto apsaugoje, tuo tarpu mažesnėse ginkluotosiose pajėgose jie yra karinio laivyno dalis.
Per pasaulinius karus kariaujančios valstybės kūrė pagalbinius patrulinius katerius kulkosvaidžiais ir pasenusiomis patrankomis apginkluodamos civilinius katerius ir žvejybinius tralerius. Kai kurie šiuolaikiniai patruliniai kateriai yra sukonstruoti perdirbant žvejybinius ar pramoginius katerius.
Jūriniai patruliniai kateriai paprastai būna apie 30 m ilgio, paprastai pagrindinis jų ginklas būna viena vidutinio kalibro patranka, o papildomi ginklai – kulkosvaidžiai ir/ar automatinės zenitinės patrankos. Ginkluotė priklauso nuo paskirties, kai kurie šiuolaikiniai patruliniai kateriai gali turėti tobulas sekimo ir ugnies valdymo sistemas, būti ginkluoti torpedomis, priešlaivinėmis ir zenitinėmis raketomis.
Daug šiuolaikinių patrulinių katerių naudoja jungtinius dyzelio ir dujų turbinos kompleksus – dyzelis naudojamas plaukiant kreiseriniu greičiu, o dujų turbina – maksimaliu greičiu. Tokių laivų greitis paprastai siekia 25–30 mazgų.
Dėl mažo dydžio ir pigumo patruliniai kateriai yra vienas labiausiai pasaulyje paplitusių karo laivų tipų. Beveik visi pasaulio kariniai laivynai turi bent kelis jūrinius patrulinius katerius, tinkamus veikti bent jūrų pakrantėse. Tokie laivai tinka veikti ir tokiose jūrose kaip Šiaurės jūra.
Lloyd C.V
__BETURIN__
Voitachai
Voitachai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 20 km į pietryčius nuo Korycino, apie 27 km į vakarus nuo Sokulkos ir 27 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Juozas Sokas
Juozas Sokas (1904 m. rugpjūčio 9 d. Kupiškyje – 1987 m. gruodžio 1 d. Vilniuje) – Lietuvos gamtos apsaugos darbuotojas, rašytojas.
Biografija
1927 m. baigė Dotnuvos žemės ūkio technikumą. 1930–1932 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo ekonomiką. Iki 1944 m. dirbo girininku, vyresniuoju miškininku, miškų ūkio direktoriumi Lazdijų, Šakių, Kauno, Raseinių apskrityse. 1947–1974 m. Lietuvos SSR gamtos apsaugos komiteto darbuotojas.
Parašė apsakymų ir apysakų knygų.
Kroatijos krepšinio lyga
Kroatijos krepšinio lyga, taip pat žinoma kaip A-1 Liga – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Kroatijos krepšinio klubai. Kroatijos krepšinio lyga įkurta 1991 metais.
Borjomi
miniatiūra|200px|right|„Borjomi“ buteliukas
„Borjomi“ (, tariama „bordžiomi“) – vulkaninės kilmės karbonizuotas mineralinis vanduo, pilstomas Boržomio–Charagaulio nacionaliniame parke.
Iki išpilstymo yra „išstumiamas“ natūralios angliarūgštės – vanduo kyla pats, be siurbimo ir vamzdžiais pasiekia išpilstymo gamyklą Bordžiomio miestelyje. Paviršių vanduo pasiekia iš pusantro kilometro gylio. Nepasiekusio paviršiaus vandens temperatūra siekia 38-41 °C. „Borjomi“ šaltiniai trykšta Didžiojo Kaukazo kalnų ruože, centrinėje Adžarija-Imereti dalyje, kuri driekiasi 760–920 m virš jūros lygio esančiame aukštyje. Vandeniu prekiaujama virš 40 pasaulio šalių.
Istorija
thumb|right|Istorinė Borjomi šaltinių nuotrauka. Sergey Prokudin-Gorsky, 1912
Bordžiomi mineraliniai šaltiniai buvo atrasti seniai. Tai patvirtina 7 XX amžiaus pradžioje rasti akmeniniai vonios kubilai, datuojami 1-ojo mūsų eros tūkstantmečio pradžia. Tada vanduo buvo naudojamas gėrimui ir maudynėms. Po to šaltiniai ilgam buvo užmiršti ir jų vietovės apleistos.
1829 m., Bordžiomio miestelyje dislokuotos Rusijos imperijos armijos Chersono pulko grenadierių pajėgos, nukreiptos prieš Osmanų imperiją. Bordžiomi upės dešiniajame krante aptiktas mineralinio vandens šaltinis. Suintriguotas radinio, pulko vadas Pavelas Popovas nurodė šaltinį išvalyti, o į butelius išpilstytą jo vandenį pristatyti į karinę bazę. Popovas, kuris skundėsi skrandžio problemomis, pirmasis išbandė šaltinio vandenį. Pajutęs teigiamą vandens poveikį, jis įsakė sukonstruoti akmeninę sieną ir aptverti ja šaltinį. Vėliau jis ten sau pasistatė maudyklę ir nedidelį namelį.
1837 m., kai Chersono grenadierių pulkas buvo pakeistas Gruzijos grenadierių, jų gydytojas Amirovas tyrė vandenį bei jo poveikį ir nusiuntė pirmuosius analizės rezultatus į Sankt Peterburgą ir Maskvą. Jau iki 1841 m. garsas apie Bordžiomi vandens gydomąjį poveikį pasklido tiek, kad Rusijos caro vicekaralius Kaukaze Eugenijus Golovinas prie šių šaltinių atsivežė savo sergančią dukterį. Gydymas pasirodė greitas ir veiksmingas, todėl pirmąjį šaltinį savo dukters Jekaterinos garbei jis pavadino Jekaterinsku (rusų kalba: Екатерининский), o antrajam davė savo vardą – Eugeniškas (Евгеньевский). 1842 m. gydytojas Amirovas paprašė generolo Golovino Bordžiomyje įkurdinti kurortą. Nuo tada šioje vietovėje imta plėtoti infrastruktūra.
Be to, Golovinas taip pat paspartino šaltinių perdavimą iš karinės valdžios žinios civilinės valdžios pareigūnams. 1850 m. Bordžiomyje buvo atidarytas mineralinio vandens parkas, o 1854 m. valdžios institucijos užsakė pastatyti pirmąją vandens išpilstymo fabriką. Pirmasis vandens išpilstymo fabrikas ėmė veikti 1890 m. Bordžiomi vanduo dėl savo gydomųjų savybių išpopuliarėjo visoje Rusijos imperijoje ir valdžia čia ėmė statyti rūmus, parkus, sodus ir viešbučius, tam kad turėtų kur apsistoti pacientai ir turistai. Kelionė iš Tbilisio į Bordžiomį trukdavo 8-9 valandas, 1894 metais pastatytas Mikhaylovo-Bordžiomi geležinkelis kelionės trukmę sumažino. Tarp žymių žmonių, pamėgusių šį kurortą buvo, pavyzdžiui, Antonas Čechovas, Piotras Čaikovskis, taip pat karališkosios Rusijos šeimos nariai. Tuo metu Bordžiomis varžėsi su tokiais Europos kurortais kaip, pavyzdžiui, rusų turistų pamėgtas Vichy. Būtent tai ir pelnė Bordžiomio kurortui Rusijos „Vichy“ ir „Kaukazo perlo“ vardus.
1890 m. mineralinio vandens parke pradėjo veikti pirmoji vandens išpilstymo gamykla. 1894 m. didysis kunigaikštis Michailas Romanovas pastatė išpilstymo fabriką Bordžiomio parke, veikusį iki 1950 m. Tada buvo didelė stiklo butelių paklausa, rad 1896 m. buvo pastatytas stiklo fabrikas. 1854 m. buvo išpilstyta 1350 butelių vandens, 1905 m. pasiekta 320000, o 1913 m. jau buvo parduoti daugiau nei 9 mln. butelių.
thumb|dešinėje|Istorinis Borjomi reklaminis plakatas, 1927 m.
Sovietams okupavus Gruziją, vanduo pardavinėtas Sovietų Sąjungoje, pamėgtas sovietinės valdžios. Nuo 1927 m. iki 1982 m. buvo išgręžtą 57 eksploatacinių gręžinių (kurių gylis svyruoja nuo 18,4 m (60 pėdų) iki 1502 m (4928 pėdų)). 1961 m. 423000 „Borjomi“ butelių buvo eksportuojama į 15 šalių, įskaitant JAV, Prancūziją ir Austriją. Sovietmečiu „Borjomi“ buvo pripažintas kaip trečias geriausiai žinomas prekės ženklas visoje SSRS po „Volga“ automobilių ir aviakompanijos „Aeroflot“. 1980 m. metinė vandens išeiga pasiekė 400 milijonus butelių.
2006 m. gegužę Rusija uždraudė importuoti Gruzijos mineralinius vandenis, išvadindama juos nesaugiais. Gamintojai tai traktavo Rusijos rinkos ribojimą ir vandens tiekimo politizavimą. Dėl draudimo 2006 m. gamintojai prarado 25 mln. Gruzijos larių. Bet jau 2008 m. pasitaisė, kai pardavimai atsistatė į 2006 m. buvusį lygį. 2011 m. bendrovė pardavė 15% daugiau vandens nei prieš draudimą.
Filme „Soliaris“ konferencijos scenoje ant stalų stovi „Borjomi“ buteliukai. Veiksmas vyksta tolimoje ateityje, tad filmuojant rekvizitoriai juos pasiūlė pasukti neutraliai, kad nesimatytų etiketės. Bet režisierius A. Tarkovskis nesutiko, mat jo nuomone, šis vanduo liks ir tolimiausioje ateityje. „Borjomi“ vanduo pasirodo ir Holivudo filmuose – „Terminalas“, „Rytietiški pažadai“, Bornas: Absoliutus pranašumas, „Anapus sienų“, Būk kietas.
Bikarbonatinis vanduo
Bikarbonatų kiekis vandenyje – iki 4,209 g/l, vandens mineralizacija yra iki iki 6,7 g/l. Todėl yra klasifikuojamas kaip natrio bikarbonatinis mineralinis vanduo 1990 m. nustatyta, kad savo vandenilio izotopų santykiu vanduo skiriasi nuo kitų mineralinio vandens rūšių.
The Fool
The Fool – debiutinis studijinis amerikiečių indie roko grupės „Warpaint“ albumas, išleistas 2010 m. spalio 25 d. Buvo išleisti du singlai – „Undertow“ ir „Shadows“. 2011 m. rugsėjį buvo išleistas deluxe albumo leidimas, kuriame kartu buvo pridėtos dvi naujos dainos bei grupės EP „Exquisite Corpse“.
LVG C.III
__BETURIN__
Zagužė
Zagužė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į rytus nuo Korycino, apie 29 km į vakarus nuo Sokulkos ir 41 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
CD Costa do Sol
Clube de Desportos da Costa do Sol arba trumpai CD Costa do Sol bei Costa do Sol – profesionalus Mozambiko futbolo klubas, įsikūręs Maputu. Klubo spalvinė gama – mėlyna ir geltona. Šio klubo pravardė yra „kanarėlės“.
Namų rungtynes žaidžia Costa do Sol stadione, kurio talpa yra 10 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1955 m. spalio 15 d. Tuo metu vadinosi Sport Lourenço Marques e Benfica.
1976 m. pakito pavadinimas ir jie tapo Sport Maputo e Benfica.
1978 m. dar kartą pakito pavadinimas ir nuo tų metų žinomi dabartiniu pavadinimu.
Per klubo gyvavimo istoriją jie dešimt kartų tapo šalies čempionais.
2020 m. Mozambike futbolo čempionatas nevyko dėl pandemijos.
Rekstino miškas
thumb|Lokomotyvų „Tu2“ dvitrauka Rekstino miške
Rekstino miškas plyti Panevėžio rajono rytuose, Gitėnų miškų masyve. Priklauso Panevėžio miškų urėdijos Raguvėlės girininkijai. Mišką kerta Aukštaitijos siaurasis geležinkelis, teka Juostos upelio dešinysis intakas Rekstinas.
Zakalė
Zakalė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Warpaint (albumas)
Warpaint – antrasis studijinis to paties pavadinimo amerikiečių indie roko grupės albumas, išleistas 2014 m. sausio 17 d. Albume skambanti muzika skiriasi nuo ankstesniojo albumo „The Fool“, kadangi skamba mažiau gitarų, tačiau daugiau sintezatorių, ilgesnių, lėtesnių, labiau išplaukusių melodijų. „Warpaint“ susilaukė nemažo susidomėjimo ir pasiekė devintąją vietą Jungtinėje Karalystėje.
Stefanas Filipovičius
Stefanas Filipovičius:
Mažoji Nogajų orda
Mažoji nogajų orda (arba Mažieji Nogajai, Kazy ulusas arba Kubanės Orda) – mažųjų nogajų valstybinis darinys, kuris susikūrė 1557 metais ir jo žemės buvo Šiaurės Kaukazo regione, tarp Azovo ir Kaspijos jūrų. Šios ordos įkūrėjas – Kazymirza, nuo kurio ir kilęs pavadinimas Kazy ulusas.
Ordos istorija
Eilę metų gyvavo vieninga Nogajų orda, kurią sudarė karvedžiui Nogajui tarnavę kariai ir jų palikuoniai. Tačiau nogajų tautą ištiko didelės negandos: iš eilės treji metai bado, maro epidemijos ir tarpusavio vaidai suskaldė šią tautą. Kai 1557 m. Nogajų ordos valdovas save pripažino Rusijos caro Ivano Rūsčiojo vasalu, tada Nogajų orda skilo į kelias dalis. 1555 m. Altyulos orda įsikūrė rytinėse nogajų žemėse, o 1557 m. įvyko dar vienas Nogajų Ordos skilimas. Didžioji dalis nogajų pasiliko Pavolgio stepėse, pripažindami Rusijos valdžią, o nepanorę paklusti maskvėnams ir pripažinti jų viršenybės, pasitraukė į vakarines žemes ir apsistojo tarp Azovo ir Kaspijos jūrų. Taip atsirado Didžioji nogajų orda ir Mažoji nogajų orda, kuri dar buvo vadinama Mažaisiais nogajais, Kazy ulusu (Казыев улус) arba Kubanės orda (Кубанская Орда), kadangi įsikūrė prie Kubanės upės. Šiems nogajams vadovavo Kazymirza, todėl ulusas dažnai vadinamas ir Kazy ulusu, nuo mažųjų nogajų valdovo vardo.
1569 m. – Mažieji Nogajai aktyviai talkininkavo, kai turkai rengė žygį į Astrachanę.
Dešiname Kubanės upės krante klajojo trys ordos, kurios vadinosi bendru Mažųjų Nogajų pavadinimu. Žinomi jų pavadinimai ir skaitlingumas XVIII amžiuje: Navruzo orda iki 8000 šeimų, Bestinejaus orda iki 6000 šeimų ir Kasajaus orda iki 4000 šeimų.
Ordos simbolika
Žydra nogajų vėliava su žaliu drakonu.
Horodenka
Horodenka  – miestas Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, 63 km į pietryčius nuo Ivano Frankivsko; rajono centras. Yra geležinkelio stotis, plentų sankirta (į Ivano Frankivską, Kolomyją, Sniatyną, Zaleščikus, Čortkovą). Maisto (cukraus, paukštininkystės, sūrių) pramonė. Yra XVIII a. vid. Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, Šv. Dievo Motinos Dangun Ėmimo cerkvė bei armėnų cerkvė.
Istorija
Horodenka rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1195 m. Vėliau, kartu su likusia Galicija miestas buvo pavaldus Lenkijai. XV a. pastatyta pilis. XV–XVI a. miestą siaubė Lenkijos–Moldavijos karai, o XVI–XVII a. – tiurkų antpuoliai. 1668 m. Horodenkai suteikta Magdeburgo teisė. Iki II pasaulinio karo – svarbus žydų kultūros centras.
Leopardinis gekonas
Leopardinis gekonas (Eublepharis macularius) – gyvūnas, priklausantis gekonų šeimai. Šie roplių klasės atstovai yra paplitę Rytų ir Pietvakarių Azijoje. Aptinkamas Afganistane, Pakistane, net Vakarų Indijoje. Šie gyvūnai gerai žinomi dėl jų kaip gekonų ramaus būdo. Šie ropliai užauga iki 22 cm ir gyvena iki 20-25 metų, bet tai priklauso nuo sąlygų, kurias suteiksite savo augintiniui. Lytiškai subręsta 8-12 mėnesių.
Dažnai laikomi nelaisvėje, vienam driežui rekomenduojamas bent 50x30x40 cm terariumas, 2-3 – mažiausia 60x40x40 cm. Temperatūra 20 °C naktį ir 25-30 °C dieną. Gruntas turėtų būti nugludinti akmenys arba servetėlės, bet tik ne smėlis, nes kalcio trūkumo metu gali smėlio prisivalgyti ir mirti. Į terariumą negalima dėti jokių UVA ar UVB lempų, nes jos kenkia driežams, įdėti galima nebent raudoną lemputę, nes raudonos šviesos šie driežai nemato. Kaip šildymo priemonę patartina naudoti šildymo kabelį arba šildymo kilimėlį. Dėmėtieji eublefarai nepasižymi agresyvumu, nebent ginant teritoriją ir kovojant dėl patelės. Negalima į suaugusių eublefarų terariumą įleisti jauniklio, nes jį paprasčiausiai suės. Negalima kartu auginti dviejų patinų, nes jie tol kovos, kol vienas iš jų mirs. Viename terariume patartina auginti arba tik pateles, arba 3-5 pateles ir vieną patinėlį, nes jei auginsite tik vieną patelę ir patinėlį, tai patinėlis patelę užvaikys.
Maitinti galima svirpliais, tarakonais (kaip pagrindiniu maistu), bei zoofobais. 1-2 kartus per metus galima duoti naujagimį peliuką. Kiaušiniai inkubuoti medinėje dėžėje, skirtoje vabzdžiams, bei 20-30 °C temperatūros termostate, iki 90 proc. drėgmėje, gruntas – smėlis, porolonas, samanos. Kiaušiniai aplaistomi silpnu KMnO4. Inkubacijos laikas nuo 40 iki 70 dienų. Embrionui vystantis kiaušiniai tamsėja, išsipučia. Jauniklių raštai skirtingi, nugaros su baltomis, geltonomis juostomis, dėmėmis, po 3-5 mėnesių spalvos ir raštai pasikeičia.
Metridiochoerus
dešinėje|miniatiūra|Atkurtas Metridiochoerus Metridiochoerus – išnykusi kiaulių šeimos gentis, kurios atstovai gyveno Pliocene ir Pleistocene Afrikoje.
Aprašymas
Metridiochoerus buvo didelis gyvūnas, jo ilgis siekė 1,5 m. Metridiochoerus turėjo dvi poras didelių ilčių, išlenktų į viršų. Remiantis gyvūno sudėtingais, gumbuotais krūminiais dantimis, manoma, jog Metridiochoerus buvo visaėdis.
Hyotherium
dešinėje|miniatiūra|Hyotherium soemmeringi žandikaulis Hyotherium – išnykusi kiaulių šeimos gentis. Hyotherium rūšies atstovai gyveno Mioceno epochoje, dabartinėse Europos ir Azijos teritorijose.
Keinys
Kiti:
Koksoakas
Koksoakas arba Ungava – upė Kanadoje, Labradoro pusiasalyje, šiaurės Kvebeke. Tai ilgiausia Nunaviko krašto (šiaurės Labradoras) upė. Prasideda susiliejus Rivjer o Melezo (Maumedžių) ir Kaniapisko upėms. Ilgis nuo Kaniapisko versmių – 877 km. Po santakos teka šiaurėn retai gyvenamomis vietomis. Įteka į Ungavos įlanką.
Laivuojama nuo santakos. Prie Koksoako yra inuitų gyvenvietė – Kūdžuakas.
thumb|left|240px|Upės baseinas
Warpaint
Warpaint – amerikiečių indie roko grupė iš Los Andželo, susikūrusi 2004 m. Nuo pat grupės pradžios, joje grojo Emily Kokal (vokalas, gitara), Theresa Wayman (gitara vokalas) ir Jenny Lee Lindberg (bosinė gitara, papildomi vokalai). 2009 m. prie grupės prisijungė Stella Mozgawa (būgnai).
2008 m. buvo išleistas debiutinis grupės EP „Exquisite Corpse“, kurio suvedimo ir garso dizaino darbus atliko tuometinis grupės „Red Hot Chili Peppers“ gitaristas John Frusciante. Būgnais grojo dabartinis gitaristas Josh Klinghoffer. 2010 m. spalį buvo išleistas debiutinis grupės albumas „The Fool“. Šiuo metu grupė yra išleidusi keturis studijinius albumus.
Susikūrimas (2004–2007)
„Warpaint“ susikūrė 2004 m. Los Andžele, per Valentino dieną. Pradinę grupės sudėtį sudarė vaikystės draugės Theresa Wayman bei Emily Kokal, kartu su seserimis Shannyn Sossamon ir Jenny Lee Lindberg. Trejus metus grupė grojo tik Los Andžele bei jo apylinkėse. Tuo metu buvo parašytos trys dainos („Stars“, „Beetles“ ir „Elephants“), kurios vėliau pateko į debiutinį grupės EP.
Exquisite Corpse (2007–2009)
2007 m. gruodį, kartu su prodiuseriu Jacob Bercovici, grupė pradėjo įrašinėti savo debiutinį EP „Exquisite Corpse“. Įrašymo darbai truko virš dviejų mėnesių. Albumo suvedimo ir garso dizaino darbus atliko tuometinis „Red Hot Chili Peppers“ gitaristas bei Emily Kokal vaikinas John Frusciante. 2008 m. grupė pati išleido savo debiutinį EP, kuris iškart pasiekė pirmąją vietą Los Andželo „Amoeba Music“ vietinių atlikėjų tope. 2009 m. „Manimal Vinyl“ leidykla išleido „Exquisite Corpse“ visame pasaulyje.
2009 m. žiemą prie grupės prisijungė būgnininkė Stella Mozgawa. Neilgai trukus, „Warpaint“ pasirašė sutartį su „Rough Trade Records“ leidykla ir pradėjo turą po Šiaurės Ameriką bei Europą.
The Fool (2009–2012)
2010 m. spalio 25 d. buvo išleistas debiutinis grupės albumas „The Fool“, susilaukęs nemažo kritikų susidomėjimo ir įvertinimo. Pirmasis albumo singlas "Shadows buvo išleistas 2011 m. sausio 10 d. Dainos remixas „Shadows (Neon Lights Remix)“ susilaukė didelio populiarumo ir buvo grojamas „BBC Radio 1“ radijuje.
„Warpaint“ koncertavo JAV ir Europoje 2011 m. pavasarį ir vasarą. Grupė grojo įvairiuose festivaliuose, sulaukdama vis daugiau dėmesio. 2011 m. buvo perleistas singlas „Undertow“, kuris Jungtinėje Karalystėje pasiekė 92-ąją vietą, o Australijoje – 75-ąją.
Juozapas Kantas Osolinskis
thumb|Juozapo Kanto Osolinskio žmona Terezė Stadnicka Juozapas Jonas Kantas Osolinskis (1707 m. – 1780 m. lapkričio 18 d., Rimanuvas) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, Karūnos dvaro vėliavininkas (nuo 1738 metų), Voluinės vaivada (1757–1775), Sandomiro ir Chmelniko seniūnas.
Biografija
Lenkijos magnatų Osolinskių giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Karūnos didžiojo iždininko, grafo Pranciškaus Maksimilijono Osolinskio (1676–1756) ir Katerinos Miončinskos (m. 1731) vyresnysis sūnus.
1721 metais Juozapas Kantas Osolinskis mokėsi Krokuvos akademijoje, 1727 metų rugpjūtį buvo Paryžiuje, kur kardinolo Andre de Fliorio priežiūroje. Jo atvykimas į Prancūziją buvo susijęs su Stanislovo Leščinskio pasiruošimu patvirtinimui į Lenkijos karaliaus sostą. Kartu su prancūzų pulkininku Bledovskiu 1729 metais atvyko į Vroclavą. Tais pačiais metais palaikant savo tėvo Pranciškaus buvo išrinktas pasiuntiniu į Gardino seimą nuo infliantų.
1730 metais kapitono arba majoro laipsnyje tarnavo vėliavos komendantu Karūnos artilerijos pulke, kuriam vadovavo Janas Klemensas Branickis. 1756 metais – šarvuotos vėliavos Branickio pulke rotmistras.
1729 m. birželio 26 d. gavo valdyti Sandomiro ir Chelmo seniūnijas. 1732 ir 1733 metais buvo du kartus išrinktas pasiuntiniu nuo Černigovo vaivadijos į Varšuvos seimą. Po Augusto II Stiprtiojo mirties Juozapas Kantas Osolinskis kartu su tėvu palaikė Stanislovo Leščinskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.
1734 m. birželio 7 d. vadovavo Sanoko žemės seimukui, kuris priėmė sprendimą dėl vaivadijos milicijos organizavimo. 1735 m. kovo 14 d. pripažino Augustą III Vetiną naujuoju Lenkijos karaliumi.
1738 metais Juozapas Kantas Osolinskis aplankė savo tėvą Liunevile (Lotaringija), gaudamas turto Varšuvoje ir dvarus Garbatkoje, Tachomine, baldus ir rūmus, kuriuos pasidalino kartu su savo broliu Tomu.
Nuo 1738 metų Juozapas Kantas Osolinskis, būdamas pasiuntiniu, dalyvavo parlamento darbe kariniais klausimais, tame tarpe reikalavo rusų karinio kontingento, buvusio ATR teritorijoje nuo 1733 metų išvedimo. 1738 m. gruodžio 17 d. buvo paskirtas Karūnos dvaro vėliavininku.
1744 metų spalį dalyvavo Gardino seimo darbe, kur buvo įžeistas pasiuntinio Juozapo Vilčavskio, kad jis kartu su kitais pasiuntiniais paėmė pinigus nuo Prūsijos vadovybės ir pasiekė seimo uždarymo. Po to incidento pareikalavo atsiprašymo, grasindamas sutrikdyti seimo darbą. 1746 ir 1750 metais buvo du kartus renkamas pasiuntiniu į seimus. 1757 metais palaikant Karūnos didžiojo etmono Jano Klemenso Branickio Juozapas Kantas Osolinskis buvo paskirtas Voluinės vaivada.
1757 metais tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi. 1764 m. gegužės 7 d. pasirašė manifestą, kuriame pareiškė apie konvokacinio seimo, sušaukto dalyvaujant rusų kariams, neteisėtumą. 1767 metais prisijungė prie Radomo konfederacijos.
Po Augusto III mirties Voluinės vaivada Juozapas Kantas Osolinskis palaikė prosaksišką partiją ir pasisakė prieš Stanislovo Augusto Poniatovskio, naudojusio Rusijos palaikymą, išrinkimo į Lenkijos karaliaus sostą.
Izraelio krepšinio lyga
Izraelio krepšinio lyga, taip pat žinoma kaip Ligat HaAl – krepšinio čempionatas, kuriame dalyvauja stipriausi Izraelio krepšinio klubai. Izraelio krepšinio lyga įkurta 1953 metais.
Tel Avivo „Maccabi“ yra laimėję 56 titulus.
Kriogžlys (Švenčionių r.)
left|120px
Kriogžlys – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 1 km į rytus nuo Kaltanėnų, Pakretuonės miške. Ežeras kriaušės formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,4 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 146,4 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras telkšo Kriogžlio pelkės viduryje. Pietvakariuose išteka upeliukas link Žeimenio ežero (Žeimenos upės baseinas).
Ežeras yra Kriogžlio telmologiniame draustinyje.
Vėliučionių Mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus, Gerojo Ganytojo, koplyčia
Vėliučionių Mūsų Viešpaties Jėzaus Kristaus, Gerojo Ganytojo, koplyčia – veikianti katalikų koplyčia Vėliučionyse, Šatrininkų seniūnijoje, Vilniaus rajone. Pasiekiama iš kelio, pavažiavus į šiaurę 1 km keliu.
Mūrinė koplyčia priklauso Naujosios Vilnios Švč. M. Marijos, Taikos Karalienės, parapijai. Šv. Mišios vyksta sekmadieniais, lietuvių ir lenkų kalbomis. miniatiūra|220px|left|Galinis fasadas
Istorija
Rusijos imperijos laikais maldos namai tarnavo kaip cerkvė. Sovietmečiu čia buvo įsikūrusi parduotuvė.
Simas Stanaitis
__BETURIN__
Naikinimo stovykla
thumb|220px|Aušvico (Birkenau) naikinimo stovykla – pagrindinis administracinis pastatas Naikinimo stovykla arba mirties stovykla  – nacių koncentracijos stovyklų rūšis. Tokios stovyklos Trečiojo Reicho metu buvo sukurtos vokiečių okupuotoje Lenkijoje ir Baltarusijoje, skirta specialiai Europos žydų ir kitų etninių bei dėl kitų priežasčių persekiotų mažumų žudymui. Nuo jų įkūrimo iki panaikinimo besiveržiant Raudonajai Armijai 1944–1945 m. didžiuosiuose naikinimo lageriuose dujų kamerose dujomis išnuodyti ar per masines egzekucijas nužudyti daugiau nei 3 mln. žmonių. Didžioji dalis vokiečių okupuotose teritorijose vykdytų masinių žudynių (holokaustas) vyko naikinimo lageriuose.
Didžiausia nacistų įkurta naikinimo stovykla buvo Aušvicas (Birkenau), kitos naikinimo stovyklos buvo Treblinka, Sobiboras, Belzecas, Kulmhofas ir iš dalies Majdanekas. Aušvico-Birkenau stovykla buvo kartu ir koncentracijos, ir naikinimo stovykla.
Jau nuo 1933 m. nacistų režimas ėmė steigti koncentracijos stovyklas, kurių žinomiausia yra tais pačiais metais įkurta Dachau koncentracijos stovykla, kurią naciai rodė ir žiniasklaidai. Pramoninio masto žmonių naikinimo dujų kamerose stovyklos atsirado 1942 m. Kulmhofe kalinti žydai dujų kamerose žudyti pradėti jau nuo 1941 m. gruodžio.
Lietuvoje veikė Kauno IX fortas ir Panerių naikinimo stovykla.
Skirtingai nuo koncentracijos stovyklų, kuriose kaliniai mirė nuo ligų, badavimo ir per sunkaus darbo, į naikinimo stovyklas patekę deportuoti asmenys, specialiais traukiniais atgabenti į stovyklas, buvo netrukus nužudomi. Po sąstato atvykimo į stovyklą kaliniai, paprastai neatsižvelgiant į amžių, lytį ar darbingumą, buvo nuodijami dujų kamerose.
Fukushima United FC
„Fukushima United“ – Japonijos futbolo klubas iš Fukušimos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2002 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais.
Nuo 2014 m. žaidė J3 lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Un Verano Sin Ti
Un Verano Sin Ti – ketvirtasis studijinis Puerto Riko atlikėjo Bad Bunny albumas, išleistas 2022 m. gegužės 6 d. Albumas susilaukė didžiulio kritikų pripažinimo ir, per pirmąją pardavimų savaitę JAV pardavus 274 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Tai buvo antrasis Bad Bunny albumas, pasiekęs šią viršūnę. Pirmojoje reitingo vietoje albumas išvis išbuvo trylika savaičių. „Un Verano Sin Ti“ buvo geriausiai parduodamas 2022 m. visame pasaulyje.
2023 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas laimėjo apdovanojimą už geriausią „música urbana“ stiliaus albumą, taip pat nominuotas metų albumo kategorijoje. Daina „Moscow Mule“ taip pat nominuota geriausio solinio pop atlikimo kategorijoje.
Fukushima United FC
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 10 d. ''
Sherida Spitse
Šerida Spicė (Sherida Spitse. g. 1990 m. gegužės 29 d.) – futbolininkė, saugė, atstovavusi Nyderlandų nacionalinei rinktinei.
Biografija
Gimė Sneke, Fryzijoje, Nyderlanduose.
Vaikystėje ir jaunystėje sportavo gimtojo miesto VV Sneek Wit Zwart jaunimo komandose.
Nuo 2007 m. rungtyniavo SC Heerenveen.
Nuo 2012 m. – FC Twente. Tapo moterų Eredivisie čempione.
Nuo 2014 m. atstovavo Norvegijos LSK Kvinner. Tapo Norvegijos čempione.
2017–2018 m. rungtyniavo FC Twente.
2018 m. išvyko į Norvegiją ir rungtuyniavo Vålerenga IF.
2020 m. lapkričio mėn. paskelbta, kad žaidėja grįžta į Nyderlandus ir rungtynius Ajax klube.
Nyderlandų nacionalinė rinktinė
Kitados rungtyniavo Nyderlandų jaunimo rinktinėse.
Nuo 2006 m. kviečiama į Nyderlandų nacionalinės futbolo rinktinę.
Korycinas
Korýcinas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 39 km į vakarus nuo Sokulkos ir 44 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Nuo 2008 m. kiekvieną birželio mėnesį kaime vyksta braškių auginimo paroda ir kiti renginiai. Rugsėjo mėnesį vyksta kaimo šventė, kurios metu vyksta įvairūs šokių ir muzikos pasirodymai. Birželio mėnesiais organizuojamas maratonas iš kaimo iki Januvo. Kaime gaminamas Korycino sūris. Kaime įsikūrusi Korycino Šv. Kryžiaus parapija. Per kaimą eina Via Baltica kelias ir vaivadijos kelias Nr. DW671.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK. Gyvenvietė įkurta XVI a. kaip gynybinė Kuznicos girios tvirtovė. 1571 m. gyvenvietėje Ldk Žygimantas Augustas pastatė pirmąją bažnyčią, o 1601 m. Zigmantas Vaza įsteigė parapiją. 1671 m. gyvenvietei Mykolas Kaributas Višnioveckis suteikė Kulmo teises. Švedų tvano metu šalia gyvenvietės, prie Kumialkos upės, vyko mūšis tarp lietuvių-lenkų ir švedų kariuomenių.
XIX a. buvo Sokulkos apskrities miestelis. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Chivos chanatas
Chivos chanatas  – valstybė Vidurinėje Azijoje, gyvavusi nuo 1512 m. iki 1920 m. Dažnai ši teritorija vadinama istoriniu Chorezmo pavadinimu.
Chivos chanato istorija (1512–1920)
1512 m. iškilo nauja uzbekų dinastija, kuri atskilo nuo valdančios Šibanidų dinastijos ir sukūrė nepriklausomą chanatą. Iš pradžių valstybės sostine tapo Urgenčas (anksčiau vadintas Gurgandžu). 1598 m. Amudarjos upė pakeitė vagą ir sostinė buvo perkelta į Chivą. Per amžius Amudarja kelis kartus yra pakeitusi savo tėkmes, o pakitus vagai, Urgenčas liko be vandens išteklių ir Chivos miestui atiteko sostinės vaidmuo.
1598 m. Chorezmo valstybės sostine tapus Chivai, tai buvo mažas įtvirtintas miestelis. Nuo to laiko galima įvairiuose šaltiniuse rasti minint tiek Chorezmą, tiek Chivą. Ilgainiui Chivos chanatas sustiprėjo, jo teritorija ir įtaka išaugo. Sostinė Chiva tapo vienu iš islamiško pasaulio centrų tiek religiniame, tiek prekybiniame lygmenyje.
1873 m. Chivos chanatas tapo Rusijos imperijos vasaline valstybe. Chanas paskelbė save „nuolankiu Rusijos imperatoriaus tarnu“, o visos žemės dešiniajame Amudarjos krante atiteko Rusijai.
1873 m. Rusijos imperija užgrobė dideles Chivos chanato teritorijas. Dažnai viena iš priežasčių įvardijama tai, kad turkmėnų plėšikautojai puldinėjo Rusijos teritorijas ir ten grobdavo žmones, o vėliau juos parduodavo vergų turguose Chivoje ir Bucharoje.
Kuceika
left|120px
Chivos chanatas
Chivos chanato istorija (1512–1920)
1919 m. prieš Džunaid-chano valdymą pradėjo bruzdėti revoliucionieriai. Lapkričio mėnesį prasidėjo sukilimas, o į pagalbą sukilėliams atvyko Raudonoji Armija. 1920 m. vasario pradžioje Džunaid-chano armija patyrė pralaimėjimą ir buvo sunaikinta. Vasario 2 d. Said Abdullah-chanas atsisakė teisių į sostą.
Biržūnėlis
left|120px
Biržūnėlis – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Salako, Biržūnų kaimo šiaurrytinėje dalyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,38 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 150 m. Krantai neaukšti, ištisai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti pievos. Vakaruose įteka upelis iš Nečesko ežero, šiaurės rytuose išteka upelis link Šventosios upės.
Chivos chanatas
Chivos chanato istorija (1512–1920)
1920 m. balandžio 20 d. buvo paskelbta Chorezmo Liaudies Sovietų Respublika, kuri įėjo į Rusijos Federacijos sudėtį. Chanatas nustojo egzistavęs.
Vietininkas
Vietininkas  – linksnis, nurodantis vietą (locus). Atsako į klausimus kur? kame?
Vietininko linksnis buvo indoeuropiečių prokalbėje, todėl yra išlikęs dalyje indoeuropiečių kalbų (baltų-slavų, sanskrite, lotynų). Dalyje kitų linksniuojamų kalbų (senovės graikų, senovės germanų) vietininko forma buvo sumišusi su kitais linksniais.
Dabartinis lietuvių bendrinės kalbos vietininkas yra inesyvas (miške, miškuose).
Senasis, iš indoeuropiečių prokalbės paveldėtas vietininkas vienaskaitoje buvo sudaromas prie kamieno arba kamiengalio balsio, jeigu jis turimas, jungiant galūnę *-i (*žans + *-i > *žansi 'žąsyje'; *šakā- + *-i > *šakāi 'šakoje'; *lauke- + *-i > *laukei 'lauke'), daugiskaitoje − prie kamieno arba kamiengalio balsio pridedant galūnę *-su (*žans + *-su > *žan(s)su 'žąsyse'; *šakā- + *-su > *šakāsu 'šakose').
Paliudytas senoviškas indoeuropietiškas vienaskaitos vietininkas be galūnės su tam tikra balsių kaita. Senųjų, pirminių vietininkų darybą žr. straipsniuose „Indoeuropiečių prokalbė“ ir „Baltų prokalbė“.
Lietuvių kalboje seniau buvo (dabar kaip archaizmai kartais vartojami) ir kitų vietą reiškiančių linksnių – tai iliatyvas (miškan, miškuosna), aliatyvas (miškop, miškump) ir adesyvas (miškiep, miškuosemp). Šios vietininko atmainos yra archaizmai tik dabartinės kalbos atžvilgiu, nes iš visų lietuvių kalbos linksnių jie yra naujausi, buvo sudaryti vėliau už visus kitus linksnius ir gyvavo trumpiausiai.
Iš neindoeuropiečių kalbų, vietininkas vartojamas tiurkų, finougrų, įvairiose indėnų kalbose. Turkų kalboje vietininko priesaga yra -da, tačiau jos išraiška gali kisti dėl balsių harmonijos ir suduslėjimo (oda – odada, ev – evde, kitap – kitapta). Finougrų kalbose yra daugiau kaip šeši vietininko raiškos būdai (iliatyvas, inesyvas, eliatyvas, aliatyvas, adesyvas, abliatyvas, superesyvas ir kt.).
Pvz., estų kalboje: Be šių linksnių, vengrų ir suomių kalbose dar vartojama: Finiškoje vepsų kalboje dar vartojami ir tokie padėtį erdvėje bei laike rodantys linksniai: Prie vietą nurodančių linksnių dar priskiriami liatyvas, eksesyvas ir daug kitų.
Andoros futbolo varžybos 2021–2022 m.
Andoros futbolo varžybos 2021–2022 m.
Pereinamosios rungtynės
-
Stichinės nelaimės ir ligų epidemijos Rytprūsiuose
thumb|250px|Ledonešio ir pakilusio vandens apsupta [[Mažoji Lietuva|Mažosios Lietuvos valstiečio sodyba (apie 1910 m.)]] Stichinės nelaimės ir ligų epidemijos Rytprūsiuose – gamtinės stichijos ir ligų epidemijų sukelti įvykiai, kurie stipriai pakenkė Rytprūsių gyventojų veiklai iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos (t. y. iki tol, kol buvo juridiškai panaikinta ši Vokietijos imperijos provincija, prieš tai buvusi Kryžiuočių ordino valda).
Veisiejų žydų kapinės
Veisiejų žydų senosios kapinės (regioninio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – ) – neveikiančios žydų bendruomenės kapinės Lazdijų rajono savivaldybėje, Veisiejuose, V. Montvilos gatvėje, rytiniame Ančios ežero krante. thumb|left|300px| Kapinių vaizdas iš vakarų pusės, nuo sinagogos
Priešlaivinė raketa
Priešlaivinė raketa  – valdoma raketa, skirta atakuoti antvandeninius laivus jūroje. Dauguma priešlaivinių raketų skrenda palei vandenį (5-50 m aukštyje). Kai kurių priešlaivinių raketų greitis viršija garso greitį, greičiausia tarp jų yra jau keletą kartų sėkmingai išbandyta Rusijos raketa Cirkon su maksimaliu greičiu 8M.
Daugelis priešlaivinių raketų naudoja inercinio ir radiolokacinio valdymo kombinaciją. Dalis tokių raketų naudoja ir infraraudonąsias taikymosi sistemas, naudojančias šilumines laivų žymes. Kai kurios šiuolaikinės raketos dar gali naudoti ir valdymą radijo komandomis. Tokį valdymą naudojo pirmosios priešlaivinės raketos, sukurtos hitlerinėje Vokietijoje ir panaudotos 1943–1944 m. Viduržemio jūros karo teatre. Tokiomis raketomis vokiečiai paskandino ar sunkiai apgadino kelis laivus, pvz., kreiserį USS „Savannah“.
Dalis priešlaivinių raketų naudoja televizines taikymosi sistemas. Tokios raketos valdymo sistema turi laivo taikinio vaizdą ir, priartėjus iki tiesioginio matomumo nuotolio, lygindama jį su TV kameros gaunamu vaizdu, nuveda raketą į taikinį.
Priešlaivinės raketos yra priešlaivinių raketinių kompleksų šaudmuo. Kompleksus be raketų sudaro leidimo įrenginys ir valdymo sistema, įrengti laive, orlaivyje, antžeminėje mašinoje ar įtvirtintoje pozicijoje. Priešlaivinės raketos leidžiamos iš antvandeninių ir povandeninių laivų, bombonešių ir naikintuvų, sraigtasparnių, stacionariųjų ir judriųjų kranto baterijų.
Pagal tai, kur įrengtas leidžiamasis įrenginys, priešlaivinės raketos priskiriamos tipams laivas-laivas, oras-laivas ir kt.
Pagrindinės raketos
Sutartiniai žymėjimai:
Stefan Filipović (1994)
Stefanas Filipovičius (Стефан Филиповић; g. 1994 m. birželio 21 d.) – futbolininkas iš Serbijos, gynėjas. Žaidė Lietuvoje. Atstovavo Vilniaus „Riterių“ futbolo klubui.
Karjera
Karjerą pradėjo Serbijoje. Rungtyniavo gimtosios šalies klubuose.
2019 m. pusmetį atstovavo Podgoricos „Budučnost“ (Juodkalnija).
FK Riteriai
2023 m. sausio 26 d. buvo paskelbta, kad tapo Vilniaus „Riterių“ nariu.
A lygoje debiutavo 2023 m. kovo 3 d. rungtynėse prieš FA Šiauliai.
2023 m. balandžio 9 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FC Hegelmann. 64 minutę pelnytas įvartis tapo lemiamu ir FK Riteriai minimalia persvara (1:0) nugalėjo varžovus. Tai buvo pirmoji Riterių klubo pergalė 2023 m. sezone.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Karčiupio Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos koplyčia
'''Karčiupio Švč. Mergelės Marijos Krikščionių pagalbos koplyčia''' – naujai pastatyta koplyčia, veikianti Karčiupyje, Kaišiadorių rajone. Aptarnauja Rumšiškių bažnyčios klebonas, pamaldos vyksta kiekvieną sekmadienį.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Šoninis fasadas iš rytų
Sovietmečiu, statant Kauno hidroelektrinę, daugelis gyventojų iš būsimų marių dugno buvo keliami į naujas gyvenamąsias vietas. Viena tokių vietų naujakuriams pasitarnavo Karčiupio kaimas šalia magistralės. Jame gyvena apie 100 nuolatinių gyventojų, antra tiek jų apsigyvena vasarą soduose. Ši vietovė priklauso Rumšiškių šv. arkangelo Mykolo parapijai.
Vietos religinės bendruomenės ilgai puoselėta mintis pastatyti Karčiupio gyvenvietėje koplyčią galiausiai įgyvendinta 2007 m. Naują statinį rugsėjo 30 d. pašventino Kauno arkivyskupas Sigitas Tamkevičius. Koplyčią papuošė Švč. Mergelės Marijos Krikščionių pagalbos paveikslas. Koplyčios statybos iniciatorius - buvęs Rumšiškių bažnyčios klebonas kun. Stasys Šileika (1919–2014).
Gainare Tottori
„Gainare Tottori“ – Japonijos futbolo klubas iš Jonago.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1983 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais.
2011, 2012, 2013 m. sezonuose žaidė J2 lygoje, bet joje įsitvirtinti nepavyko.
Nuo 2014 m. žaidė J3 lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. rugsėjo 10 d.
UD Songo
União Desportiva de Songo arba trumpai UD Songo bei Songo – profesionalus Mozambiko futbolo klubas, įsikūręs Songe. Klubo spalvinė gama – mėlyna ir juoda. Iki 2016 m. žinomas kaip Desportivo HCB, bei HCB Songo.
Namų rungtynes žaidžia HCB stadione, kurio talpa yra 2 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1982 m. Jo rėmėjais tapo vietinė hidroelektrinė, o klubas vadinosi Grupo Desportivo da Hidroeléctrica de Cahora Bassa de Songo, arba trumpai Desportivo HCB bei HCB Songo.
Per klubo gyvavimo istoriją jie tris kartus tapo šalies čempionais.
2020 m. Mozambike futbolo čempionatas nevyko dėl pandemijos.
Anastazija Vasiliauskienė
Anastazija Vasiliauskienė (1905 m. Gudeliai, Ramygalos valsčius-1976 m.) – viena lietuvių, nacių okupacijos metais aktyviai gelbėjusi žydus.
Baigė Panevėžio gimnaziją, VDU studijavo fizikinę chemiją, tačiau nebaigusi studijų įsidarbino valstybinėse įstaigose.
Gyvendama Kaune (Kęstučio g. 7, netoli vokiečių karinės įstaigos) palaikė ryšius su geto pasipriešinimo organizacijos nariais, ieškojo prieglobsčio persekiojamiems žydams, pati slėpė Kauno geto pasipriešinimo organizacijos nario Jakovo Levy trejų metų sūnų Ilją, kitus žydų vaikus. 1942 m. Vasiliauskų šeimai teko persikraustyti į Napoleono g. 36 esantį namą, priešais kurį esančioje teritorijoje dirbdavo karo belaisviai ir iš Vilijampolės geto atvaryti žydai. Dirbdama privačioje valgykloje A. Vasiliauskienė organizuodavo maisto atliekų tiekimą atvarytiems į sunkius darbus žmonėms.
Palaikė ryšius su kita žydų gelbėtoja gydytoja Elena Kutorgiene, A. Vasiliauskienės namuose persekiojamieji dažnai gaudavo nakvynę.
1944 m. pavasarį Vasiliauskams persikrausčius į Kulautuvą, jų namuose taip pat buvo slepiami ne vienas žydų tautybės asmmuo. Apie A. Vasiliauskienę savo knygoje "Ir be ginklo kariai" rašė ir žinoma žydų gelbėtoja Sofija Binkienė.
Už šias veiklas ji po mirties 1995 m. apdovanota Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi, o 2013 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolio vardas.
Maisto davinio šildytuvas
miniatiūra|180px|right|Maisto davinio pašildymo maišelis
Maisto davinio šildytuvas – vandeniu aktyvuojamas egzoterminis cheminis šildytuvas, skirtas paruošto maisto pašildymui be ugnies. Pridedamas sauso maisto davinyje.
Veikimo principas
Šildytuvas primena nedidelį pailgą plastikinį maišelį. Į jį įpilama vandens iki pažymėtos ribos (apie 30 g) cheminei reakcijai aktyvuoti. Šildytuve vanduo greitai reaguoja su smulkių magnio ir geležies miltelių bei valgomosios druskos mišiniu ir per kelias sekundes pasiekia virimo temperatūrą. Įkaitusiu šildytuvo maišeliu apjuosiamas šildomo maisto pakelis, kuris vėl uždaromas savo pakuotėje. Maistas pakankamai įkaista per 10 min.
Šildytuvas generuoja šilumą metalų oksidacijos-redukcijos reakcijos dėka:
Ši reakcija yra panaši į tą, kai oksiduojantis geležiai susidaro rūdys. Tačiau tai labai lėtas procesas, todėl labai svarbus korozijos greitis. Oksidacijos metu išskiriama šiluma. Drėgmėje geležis koroduoja greičiau, o sūriame vandenyje šis pocesas dar spartesnis. Magnio reakcija su deguonimi greitesnė, bet yra per lėta, kad sugeneruotų žymesnį šilumos kiekį. Cheminiam procesui paspartinti geležies milteliai maišomi su druska (NaCl) ir magnio milteliais.