cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos ir Uzbekistano santykiai
Santykiai iki 1918 m.
1900–1917 m. Taškente įsikūrusiu Turkestano katalikų kuratoriumi buvo Bonaventūra Justinas Pranaitis. Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo į Uzbekistaną pasitraukusių lietuvių.
Santykiai 1918–1940 m.
Įvykus vasario ir spalio revoliucijoms Rusijoje, carinė valdžia buvo nuversta ir Taškente, bandyta organizuoti laikinoji vyriausybė, tačiau Uzbekistanas buvo greitai užimtas Raudonosios armijos ir valdymą perėmė bolševikai.
Santykiai Lietuvos okupacijos metais
Per Antrąjį pasaulinį karą Taškente veikė lietuvių vaikų namai. Sovietų okupacijos metais lietuviai vyko dirbti į Uzbekijos TSR. Tarp 1949 ir 1958 m. Andižane esančiame kraštotyros muziejuje dirbo Antanas Poška. 1966 m. Uzbekistane buvo lietuvių, dalyvaujančių atstatymo darbuose Taškente po žemės drebėjimo. Po to dalis lietuvių pasiliko gyventi, daugiausia sukurdami mišrias šeimas. Nuo to laiko Uzbekistane gyvenančių lietuvių skaičius keitėsi nežymiai – 1970 m. Uzbekijos TSR gyveno 1369, 1979 m. – 1040, 1989 m. – 1628 lietuviai.
1990 m. Lietuvoje lankėsi delegacija iš Uzbekijos TSR, vadovaujama Uzbekijos TSR Aukščiausiosios Tarybos pirmininko Islamo Karimovo, su tikslu įtikinti ką tik nepriklausomybę paskelbusią Lietuvos valdžią neatsiskirti nuo SSRS.
Santykiai po 1991 m.
Tarp šalių sudaryta 16 dvišalių sutarčių, beveik pusė jų – 1995 m.: susitarimas dėl bendradarbiavimo kultūros ir meno srityje (1995 m.), deklaracija dėl bendradarbiavimo plėtojimo (1995 m.), susitarimas dėl oro susisiekimo ir bendradarbiavimo oro transporto srityje (1995 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo švietimo, mokslo ir technologijos srityje (1995 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo turizmo srityje (1995 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo kovojant su muitinės įstatymų pažeidimais (1995 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo standartizacijos, metrologijos ir sertifikacijos srityje (1995 m.), sutartis dėl teisinės pagalbos ir teisinių santykių civilinėse, šeimos ir baudžiamosiose bylose (1997 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo geležinkelių transporto srityje (1997 m.), susitarimas dėl keleivių ir krovinių tarptautinių vežiojimų automobiliais (pasirašytas 1997 m., ratifikuotas 2000 m.), susitarimas dėl transporto ir kitų paslaugų teikimo, vežant Uzbekistano Respublikos krovinius per Klaipėdos valstybinį jūrų uostą (pasirašytas 1997 m., ratifikuotas 2000 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo kovojant su nusikalstamumu (2002 m.), sutartis dėl pajamų bei kapitalo dvigubo apmokestinimo išvengimo ir mokesčių slėpimo prevencijos (pasirašyta ir ratifikuota 2002 m.), sutartis dėl investicijų skatinimo ir apsaugos (pasirašyta ir ratifikuota 2002 m.), sutartis dėl tarpvalstybinių santykių pagrindų, draugystės ir bendradarbiavimo (pasirašyta 2002 m., ratifikuota 2003 m.) ir susitarimas dėl ekonominio bendradarbiavimo (2008 m.)
1992 m. įkurta Taškento lietuvių kultūros bendrija, vėliau pervadinta į Uzbekijos lietuvių bendruomenę, nuo 1994 m. veikia lituanistinė mokykla. Įkurta Uzbekijos lietuvių jaunimo sąjunga.
2002 m. rugsėjo pabaigoje su oficialiu vizitu Lietuvoje viešėjo Uzbekistano prezidentas Islamas Karimovas, kur susitiko su Lietuvos prezidentu Valdu Adamkumi, ministru pirmininku Algirdu Brazausku, Lietuvos Seimo pirmininku Artūru Paulausku, dalyvavo uzbekų knygų parodos atidaryme Vilniaus universitete, lankėsi Trakuose.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Į lietuvių kalbą išversta pasakų (rinkinys „Lakštingala devynbalsė“ 1983 m.), Oibeko, Gafuro Gulomo, Odilo Jokubovo, Kahhoro, Abdula Kadyrio, Madžido Kadyrovo, Askado Muchtaro, Timūro Pulatovo, Saido Achmado, Šarufo Rašidovo, Chudaiberdy Tuchtabajevo, Ulmaso Umarbekovo kūrinių. Į uzbekų kalbą išversta lietuvių rašytojų kūrinių rinkiniai „Draugų balsai“ (1951 m.), „Lietuvių novelės“ (1952 m.), Jono Avyžiaus, Petro Cvirkos, Justino Marcinkevičiaus, Eduardo Mieželaičio, Mykolo Sluckio kūrinių.
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Uzbekistano siekė 153,5 mln. eurų, o Uzbekistanas buvo 33-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Uzbekistaną.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Uzbekistanas yra 55-as (investicijos siekia 0,89 mln. eurų). Savo ruožtu Lietuvos tiesioginių investicijų dydis Uzbekistane 2020 m. buvo 1,21 mln. eurų (36-a vieta pagal apimtį).
Pasiuntiniai Lietuvai
Sąrašas nėra baigtinis
Uzbekistano ordinų kavalieriai lietuviai ir Lietuvos ordinų kavalieriai uzbekai
Uzbekistano prezidentas Islamas Karimovas 2002 m. rugsėjo 23 d. buvo apdovanotas Vytauto Didžiojo ordino Didžiuoju kryžiumi.
Šaukščiukas
left|120px
Šaukščiukas – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 8 km į pietvakarius nuo Labanoro, Rašios miške, 0,4 km į pietus nuo Rašios ežero. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 145,4 m. Krantai ištisai apaugę medžiais, rytinis ir pietinis krantai aukšti. Vakarinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbamos žemės sklypai, įsikūręs Paduobulės kaimas. Šiaurėje iš ežero išteka upelis link Rašios ežero (Žeimenos upės intako Lakajos baseinas).
Už 0,1 km į pietvakarius telkšo didesnis ežeras Mekšrinis.
Šiaurės Sporados
Šiaurės Sporados  – Egėjo jūros salynas, esantis Graikijos pietuose, šiauriau Eubojos krantų. Salyną sudaro 24 salos, iš kurių tik 5 apgyvendintos: Alonisas, Skiatas, Skopelas, Peristera ir Skiras. Salyno plotas, įvairiais duomenimis, svyruoja nuo 500 km² iki 540 km². Salyne 2011 m. gyveno 13,8 tūkstančio gyventojų. Salos daugiausia susidarę iš klinčių, jų paviršius kalnuotas. Vietiniai gyventojai verčiasi vynmedžių ir alyvmedžių auginimu, avininkyste, žvejyba, plėtojamas turizmas. Salose yra geležies rūdos telkinių.
Kitos salos:
Bernardas Augustinas Kublinskis
Bernardas Augustinas Kublinskis, (1890 m. rugsėjo 18 d. Šenberge, Latvija – 1927 m. vasario 19 d. Marijampolėje, Lietuva) – Romos katalikų bažnyčios kunigas ir politikas Latvijoje, marijonų vienuolis.
Biografija
Gimė nedideliame miestelyje prie Lietuvos sienos. Mokėsi Radviliškyje, po to Šv.Kotrynos gimnazijoje Sankt Peterburge ir Kauno kunigų seminarijoje. Studijavo Sankt Peterburgo dvasinėje aklademijoje, ją baigė teologijos magistro laipsniu. 1918-1919 m. klebonavo Alūkštoje, vėliau paskirtas Rygos arkivyskupijos kurijos kancleriu.
1918 m. išrinktas į Tautos tarybą, kuri paskelbė Nepriklausomą Latvijos Respubliką. Steigiamojo suvažiavimo deputatas. 1922-1927 m. buvo renkamas Pirmosios ir Antrosios Saeimos nariu nuo Latgalos krikščionių valstiečių ir katalikų sąjungos.
1927 m. parlamentaro mandato atsisakė ir persikėlė gyventi į Lietuvą. Marijampolėje įstojo į Marijonų vienuolyną, buvo ruošiamas studijoms Romoje. Dalyvaudamas Marijonų ordino įkūrėjo Jurgio Matulaičio laidotuvėse peršalo ir po kelių savaičių mirė. Palaidotas Šv.Mikelio kapinėse Rygoje.
Tirkšlių valsčius
Tirkšlių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Tirkšliai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Mažeikių rajonui (10 apylinkių).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 8404 žmonės:
João Paulo
(g. 1964 m. rugsėjo 7 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1991 m.
Ženklas Chasano mūšių dalyviui
Ženklas „Chasano mūšių dalyviui“  – TSRS apdovanojimas, antkrūtininis atminimo ženklas, kuriuo buvo apdovanoti visi asmenys, dalyvavę Chasano mūšiuose.
Ženklas buvo įsteigtas 1939 m. birželio 5 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo nutarimu „Об увековечении памяти героев Хасана“ ('Apie Chasano didvyrių atminties įamžinimą').
Apdovanojimo kriterijai
Pagal ženklo „Chasano mūšių dalyviui“ nuostatus ženklu buvo apdovanoti:
Aprašas
Ženklas yra ovalios formos, reljefiškas. Ženklo centre yra kario su šautuvu, stovinčio Zaoziornojės sopkos viršūnėje prie raudonos vėliavos ir sviedžiančio granatą, figūra. Vėliavos atvaizdas padengtas raudonu emaliu, joje – auksinė penkiakampė žvaigždė. Ženklo apačioje reljefinis užrašas Хасан ('Chasanas'), dar žemiau – raudono emalio juosta auksiniu apvadu, su data „6 VIII-1938“. Ženklo šonai įrėminti ornamentais: kairysis – ąžuolo lapais, dešinysis – lauramedžio lapais.
Ženklo aukštis 38 mm, skersmuo – 27 mm. Antroje pusėje įsriegtas strypelis su veržle, kuriais prisegamas prie drabužių. Ženklas gamintas iš spalvotojo metalo, paauksuotas.
Apdovanotieji šiuo ženklu neturėjo jokių lengvatų ar privilegijų.
Teisingas krosas
Teisingas krosas  – 1950 m. JAV filmas, sportinė drama. Režisierius – John Sturges, scenarijaus autorius – Charles Schnee, prodiuseris – Armand Deutsch. Pagrindinius vaidmenis atliko June Allyson, Ricardo Montalban, Dick Powell ir Lionel Barrymore. Nedidelį vaidmenį atliko Marilyn Monroe.
Siužetas
Prizininkas boksininkas Džonis Monteresas (Johnny Monterez) pyksta ant pasaulio, nes jaučiasi persekiojamas dėl savo meksikietiškos kilmės. Dar blogiau tai, kad dėl ilgų kovos metų jo dešinė ranka yra nesveika. Džonis įsimyli Petę O’Meli (Pat O’Malley), gražią savo vadybininko dukterį, nors jo draugas Rikas Garvis (Rick Garvey) jau yra ja susižavėjęs. Reikalai visiškai komplikuojasi, kai Džonis, nepaisydamas Riko norų, sutinka rungtis su grėsmingu varžovu.
Kritikų ir žiūrovų atsiliepimai
Pasak MGM ataskaitų, filmas kainavo 873 000 dolerių, o uždirbo 955 000 dolerių JAV bei Kanadoje, taip pat 347 000 dolerių kitose šalyse, taigi kino kompanija patyrė 64 000 dolerių vertės nuostolį.
Savo recenzijoje, pasirodžiusioje tinklalapyje „Dennis Schwartz Movie Reviews“, Denis Švarcas (Dennis Schwartz) filmą įvertino kaip B- (žemo biudžeto filmai) kategorijos ir jį pavadino „nuobodžia bokso melodrama“. Remdamasi mažiau nei 50-čia žiūrovų balsų, vertinimų apibendrinimo svetainė „Rotten Tomatoes“ filmui suteikė 11% reitingą.
Latvijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Latvijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
FB „Gulbene" 2:4 Rygos „Metta/LU"
FS METTA/LU laimėjo bendru rezultatu 5-2 ir išliko elito lygoje.
Kupčinas
Kupčinas  – miestas Jedineco rajone, Moldovije. Nuo 1958 m. iki 1990 m. buvo žinomas kaip Kalininskas. Administruojami kaimai: Chetroşica Veche ir Chiurt. 9 300 gyventojų (2012 m. duomenys).
Jasmine Trinca
Jasmine Trinca (g. 1981 m. balandžio 24 d. Romoje) – italų aktorė.
Adnan Januzaj
Adnanas Januzajis (g. 1995 m. vasario 5 d. Briuselyje, Belgijoje) – albanų kilmės Belgijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Žaidžia Real Sociedad klube La Liga lygoje.
2017 m. persikėlė į Ispanijos Real Sociedad klubą ir pasirašė penkerių metų kontraktą.
Kings Linas
Kings Linas – uostamiestis rytų Anglijoje, prie Šiaurės jūros. Metams bėgant miestas vadinosi Vyskupo Linu ar Lynn Regis, o vietiniai jį vadina Linu (Lynn), o tai keltų kalba reiškia „ežeras“. Kings Linas yra trečias pagal dydį Norfolko miestas po Noridžo ir Greit Jarmuto. Sandringamo rūmai, Britų karališkosios šeimos Norfolko rezidencija yra 10 km į šiaurės rytus nuo Kings Lino. Miestas geriausiai žinomas kaip kapitono Džordžo Vankuverio (1757 m. birželio 22 d. – 1798 m. gegužės 12 d.), Karališkojo laivyno pareigūno, tyrinėjusio Ramiojo vandenyno Britų kolumbijos, Aliaskos, Oregono ir Vašingtono pakrantes bei pietvakarių Australijos krantą, gimtinė. Taip pat Kings Line Velso princesė Diana ėjo į pradinę mokyklą.
Peldžiūnai (reikšmės)
Peldžiūnais vadinami kaimai:
Vilkalotas
Vil̃kalotas  – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 25 km į šiaurės vakarus nuo Dokšicos. Stovi Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, senoji karčema.
Istorija
Minimas nuo 1524 m., kai buvo Mikalojaus Radvilos II našlės Elžbietos valda. XIX a. buvo miestelis, Vileikos apskrities Vilkaloto valsčiaus centras.
Budos gimtadienis
thumb|275px|right|Lotoso formos žibintais papuošta budistinė šventykla [[Kjongdžu mieste Pietų Korėjoje.]] Budos gimtadienis – viena pagrindinių budistinių švenčių, kurios metu prisimenamas maždaug 563 m. pr. m. e. Lumbinyje (dabartinio Nepalo teritorija) įvykęs Budos gimimas. Šventė minima budizmo išpažinėjų įvairiose šalyse, daugiausiai Azijoje: Tailande, Vietname, Korėjoje, Kinijoje, Japonijoje ir kitur. Kai kuriose valstybėse ši diena yra valstybinė šventė.
Budos gimtadienis švenčiamas pavasarį, tačiau tiksli data priklauso nuo vietos tradicijų, o dėl kai kur naudojamo mėnulio kalendoriaus gali kiekvienais metais būti skirtinga. Pavyzdžiui, Japonijoje šventė minima balandžio 8 d., Kinijoje, Korėjoje, Pietryčių Azijoje – balandžio–gegužės mėn., o Tibete kai kuriais metais ir birželio pradžioje.
Šventės metu tvarkomi ir papuošiami namai, nuplaunamos Budos skulptūros, prie jų aukojamas maistas. Taip pat gėlėmis ir žibintais dekoruojamos šventyklos, deginami smilkalai, vyksta specialios pamaldos. Teigiama, kad tądien naudojama žibintų gausa simbolizuoja išmintį ir nušvitimą.
Šventė Kinijoje vadinama fó dàn, Japonijoje – kanbutsue arba hana-matsuri , Korėjoje – chopa-il , Vietname – Phật Đản.
Gluboko valsčius
Gluboko valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Glubokas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. Gluboko valsčiui perduota dalis Norycos valsčiaus. 1929 m. balandžio 11 d. prie Gluboko valsčiaus prijungta dalis Dokšicos valsčiaus, Porpliščos valsčiaus ir Verchniajės valsčiaus, o dalis Gluboko valsčiaus priskirta Plisos valsčiui, Porpliščos valsčiui, Ažugirės valsčiui ir naujam Halubičų valsčiui. 1933 m. lapkričio 10 d. kelios Gluboko valsčiaus gyvenvietės, buvusios šalia miesto, prijungtos prie Gluboko.
Iš Neapolio su meile
Turinys
Čiro – nesantuokinis buvusio populiaraus dainininko sūnus, gyvenantis su žavia motina Debora. Berniukas nepritampa mokykloje, todėl motina nuveda jį pas drovų psichologą Tomazo. Jam Čiro papasakoja, kad yra įsimylėjęs naują klasės draugę Liudoviką, tačiau pats jaučiasi jos nevertas, dėl ko ir kyla visos problemos. Negana to, Čiro nusprendžia, kad Tomazo yra puikus kandidatas susitikinėti su jo mama, todėl įvairiais būdais bando juos suvesti kartu. Berniukui pavyksta susidraugauti ir su Liudovika, tačiau netrukus kyla problemų, mat šios tėtis, pagarsėjęs lovelasas, pradeda rodyti dėmesį Deborai...
Guillaume de Machaut
Biografija
Gijomas de Mašo, spėjama, gimė apie 1300–1302 m. tikriausiai Mašo miestelyje Šampanės regione. Nieko nežinoma apie jo jaunystę. Iš literatūroje anksti minimo magistro titulo (magister artium) galima spėti, kad jis išėjo mokslus. Tikriausiai Paryžiaus universitete. Žinoma, kad apie 1323 m. Gijomas de Mašo dirbo Bohemijos karaliui Jonui Liuksemburgiečiui. Tais pačiais metais jis priėmė dvasininko įžadus. Iš pradžių jis dirbo klerku-pašalpos dalintoju (1330), po to notaru (1332) ir, galų gale – asmeniniu karaliaus sekretoriumi (1333). Jis lydėjo karalių jo kelionėse po Europą. Jonas Liuksemburgietis turėjo rezidencijas Liuksemburge ir Prahoje. Mašo savo poezijoje apdainavo to meto karaliaus dvaro gyvenimą: linksmybes, puotas, turnyrus. Nuo 1330 m. Mašo vardas įrašytas kanauninko pareigose kelete Prancūzijos parapijų. Spėjama, kad tai buvo karaliaus beneficijos, suteikdavusios Mašo teises į parapijų pajamas, nors Mašo jose nesilankydavo – įprasta praktika tuometinėje bažnyčios struktūroje. 1335 m. popiežius Benediktas XII panaikino šias dvasininkų privilegijas. Mašo prarado visus postus, išskyrus kanauninko Reimso katedroje.
Vėlesniais metais Gijomas de Mašo buvo labai žymiu Europos menininku. Ji rėmė daug įtakingų kilmingųjų. 1362 m. Mašo parašė pirmąsias nuoseklias religinių apeigų mišias „Messe de Nostre-Dame“ Reimso katedrai. Gijomas de Mašo paliko dalį palikimo katedrai, kad šios mišios būtų laikomos po jo ir brolio mirties. 1364 m. Mašo tikriausiai parašė kompoziciją „Hoquetus David“ Prancūzijos karaliaus Karolio V karūnavimo Reimso katedroje proga. 1363–1365 m. laikotarpiu Gijomas de Mašo parašė didžiausią apimtimi savo literatūrinį kūrinį „Voir Dit“ (arba „Veoir Dict“). Poemoje aprašoma dvaro poeto meilė ir yra versijų, kad ši poema galbūt yra autobiografinė. Poema turi virš 9000 eilučių ir 8 muzikinius intarpus. Paskutinius gyvenimo metus Gijomas de Mašo praleido peržiūrėdamas savo kūrinių rinkinį. Kompozitorius ir poetas mirė 1377 m. balandžio mėnesį. Palaidotas Reimso katedroje šalia 1372 m. mirusio brolio. Jo muzikinės kūrybos palikimą sudaro bent 142 išlikę kūriniai. Kai kurie jų buvo skirti įterpimui į poemas. Viso Mašo paliko daugiau muzikinių kūrinių nei bet kuris kitas to meto prancūzų kompozitorius. Jis paliko 15 pasakojamojo pobūdžio poemų – ditų, lyrinės poezijos rinkinį „La Loange des Dames“. Mašo kronikų tekstai sudaro apie 40 000 eilučių.
Islandijos futbolo varžybos 2017 m.
Islandijos futbolo varžybos 2017 m.
Mąstytojų draugija (1830)
Mąstytojų draugija – slapta anticarinė Vilniaus universiteto studentų draugija, veikusi 1830  m., draugijos vadovas Juozapas Ignotas Kraševskis.
Draugijos įkūrimas ir tikslai
Mąstytojų (Mnezerių) draugija buvo įkurta 1830 m. lapkričio 28 d. Ją įkūrė universiteto studentų grupė. Pradinis draugijos tikslas buvo studentų savišvieta. Pagal kai kuriuos šaltinius įkurta Filomatai draugijos pavyzdžiu. Apie Juozapą Ignotą Kraševskį ir „Mąstytojų draugiją". Po savaitės draugija, gavusi informacijos apie kilusį sukilimą Lenkijos Karalystėje, įgavo politinį atspalvį.
Draugijos veikla, jos išaiškinimas ir represijos
Kilus 1830 m. lapkričio mėn. sukilimui Varšuvoje, „Mnezeriai“ ėmė rūpintis ginklais. Universiteto studentų tarpe buvo platinamas Vincento Veržbickio parašytas eilėraštis, nukreiptas prieš caro valdžią. Taip pat universitete sklido kalbos apie sudarytą Vilniaus švietimo apygardos kuratoriaus, slaptojo Rusijos caro patarėjo Nikolajaus Novosilcevo nužudymo planą.
Kitą dieną buvo suimti Teodoras Abichtas ir Juozapas Ignotas Kraševskis bei pradėtas tyrimas. Kraševskis buvo įkalintas vienuolyne prie Šv. Petro ir Povilo bažnyčios. Šaltiniuose teigiama, jog J.I.Kraševskis tardomas tylėjo. Teodoras Abichtas tyrimo eigoje šiek tiek papasakojo, jog prieš keletą mėnesių iki jo suėmimo keli studentai paminėjo ir jų pavardes, susibūrė į draugiją pas Juozapą Ignotą Kraševskį.
1830 m. gruodžio 12 d. įvyko Vilniaus universiteto tarybos posėdis, kuriame be rektoriaus Vaclovo Pelikano, paties Nikolajaus Novosilcevo, dalyvavo profesoriai Simonas Malevskis, Mikalojus Mianovskis, Aloyzas Kapelis. Buvo nuspręsta pasitelkti universiteto policiją ir vykdyti studentų ginklų paieškos planą. Apie padėtį informuotas generalgubernatorius Aleksandras Rimskis – Korsakovas.
Taip pat sekė universiteto studentų areštai. Buvo suimti studentai Juozapas Kržečkovskis, Dominykas Zabiela, Izidorius Machvikas, Aleksandras Obrapalskis, Romualdas Zienkovičius, Vincentas (Viktoras) Veržbickis, Leonas Jurgis Jodkovskis, Mykolas Brzostovskis, Juozapas Kostovičius, Antygonas Čaplinskis ir Leonas (leonardas) Šumskis. Taip pat buvo sulaikytas studentas Sakovičius, kuris, remiantis Teodoro Abichto liudijimais, jam papasakojo apie studentų delegacijas iš Balstogės pas žinomą patriotą Mykolą Juozapą Romerį (1778-1853 m.). Darant kratą Ignoto Kraševskio bute, buvo surasta jo laiškų, susirašinėjus su profesoriumi Joachimu Leleveliu, iš kurių sužinota, jog Kraševskis aktyviai sekė Varšuvos įvykius.
Speciali tyrimo komisija, kurioje dalyvavo universiteto rektorius Vaclovas Pelikanas, Vilniaus prokuroras Botvinas ir generolas Manderšternas (Karl von Manderštern), apkaltino „Mąstytojų draugiją” anticarine veikla. Rusijos carui buvo nusiųsti slapti ir skubūs pranešimai, kuriuose visas įvykis buvo aprašytas kaip maištas.
Rusijos caras patvirtino paskirtą griežtą bausmę Juozapui Ignotui Kraševskiui, kuris turėjo būti įtrauktas į vieną iš Kaukazo pulkų. Studentus Antygoną Čaplinskį, Leoną Šumskį ir Leoną Jodkovskį buvo įsakyta pašalinti iš Vilniaus universiteto ir išsiųsti pas tėvus, prižiūrint vietos policijai. Teodorą Abichtą, Juozapą Kostovičių, Krzečkovskį, Machviką, Obrąpalskį, Sakovičių, Zabielą ir Zienkovičių įsakyta atiduoti universiteto vadovybei. Taip pat nuteisti studentai Mykolas Brzostovskis bei Vincentas Veržbickis. Už Leoną Šumskį laidavo Andrius Tovianskis. Pagal kitus šaltinius už ne vieną studentą laidavo Andrius Tovianskis ir Leonas Borovskis.
Vilniaus visuomenė kaltino Nikolajų Novosilcevą, jog šis sąmoningai išpūtė visą reikalą norėdamas įtikti carui. Būtent, po minėtų studentų areštų, pasipylė ginklų rinkimas iš vilniečių. Vilniaus universiteto „Mąstytojų draugija” tuo laikotarpiu tapo pirmąja caro imperijos valdžios susidorojimo auka.
Ana Kurnikova
Ana Kurnikova (g. 1981 m. birželio 7 d. Maskvoje) – buvusi Rusijos tenisininkė ir fotomodelis. Pirmoji pasaulio raketė dvejetų varžybose, dukart Atvirojo Australijos čempionato dvejetų nugalėtoja (abu kartu su Martina Hingis). Nuo 2000 m. turi JAV pilietybę. miniatiūra|240px|left|A. Kurnikova su rakete, 2002 m.
Biografija
Ana augo paprastoje, vidutines pajamas gaunančioje rusų šeimoje. Tenisą pradėjo žaisti nuo penkerių metų Maskvos „Spartako“ teniso klube. Būdama 10 metų išvyko į JAV, Floridą, kur tęsė treniruotes Nick Bollettieri teniso akademijoje.
Peldžiai (Kelmė)
Peldžiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kiaunorių. Atvykimas nuo Šiaulių. Pravažiavus Kiaunorius, matyti rodyklė į kairę: „Pažintinis takas 2“, važiuojama lygiai vieną kilometrą iki staigaus posūkio į kairę. Maždaug nuo čia ir prasidėdavo Peldžiai. Nuo Tytuvėnų; neprivažiavus Kiaunorių, matyti ta pati rodyklė į dešinę pusę.
Ana Kurnikova
Biografija
1994 m. ji tapo neoficialaus pasaulio čempionato iki 14 metų amžiaus grupėje nugalėtoja. 1995 m. ITF jaunių reitinge ji tapo pirma. Ji žaidė už Rusiją ir nugalėjo „Fed Cup“ turnyre, 15–metė atstovavo Rusijos rinktinę 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Peldžiai (Kelmė)
left|thumb|Pažintinis takas
Ana Kurnikova
Biografija
1995-2003 m. žaidė profesionalų tenisą. Profesionalios tenisininkės karjerą ji baigė 21 metų dėl patirtos nugaros traumos. Ji nerizikavo atlikti sudėtingą operaciją, nes tuo metu nebuvo išvystytos lazerinės gydymo metodikos.
Peldžiai (Kelmė)
Kaimas buvo įsikūręs į rytus nuo kelio, 13,5 km. nuo Tytuvėnų. Šiaurėje susisiekia su Agailiais. Rytuose remiasi į Tytuvėnų regioninio parko mišką. Artimiausia upė – Šimša, artimiausias ežeras – Gauštvinis.
Istorija
Minimas 1800 m. Tytuvėnų RKB gimimo metrikų knygoje (1798–1809 m.). Taip pat paminėtas 1847 m. gyventojų surašyme. Pokario metais praktiškai visas kaimas buvo ištremtas.
miniatiūra|Tytuvėnų RKB gimimo metrikų knyga 1798–1809
Ana Kurnikova
Biografija
Žiniasklaida stebėjo jos santykius su pramogų pasaulio ir sporto žvaigždėmis. 2000 m. buvo pranešta, kad ji ketino susituokti su rusų NHL žaidėju Pavelu Bure. Kitas Rusijos ledo ritulio žaidėjas Sergejus Fiodorovas, kuris žaidė Detroito „Red Wings“, teigė, kad jis 2001 m. buvo trumpai vedęs Kournikovą, tačiau jie vėliau išsiskyrė tais pačiais metais. 2001 m. Ana susipažino su ispanų atlikėju Enrique Iglesias, kai ji filmavosi jo vaizdo klipe „Escape“. 2017 m. gruodį pramogų pasaulis gavo netikėtą žinią, kad pora susilaukė dvynių. Teigiama, kad jie gyveno kartu, visą tą laiką slėpdami savo santykius. Nebuvo net paskelbta, ar jie susituokę.
Sidabrinė gervė 2011
Sidabrinė gervė 2011 – ketvirtoji lietuviško kino apdovanojimų „Sidabrinė gervė“ ceremonija, kuri vyko 2011 m. gegužės 27 d., Vilniaus Kongresų rūmuose. Renginį vedė Marijonas Mikutavičius ir Žygis Stakėnas, transliavo LRT televizija.
Specialus apdovanojimas
Auksinė gervė už indėlį į kiną:
Mirandinha
Fransiskas Ernandis Lima da Silva (g. 1959 m. liepos 2 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1987 m.
Peldžiūnai I
Peldžiūnai I – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Girkalnio.
Habbo
Habbo – tai online jaunimo bendravimo portalas su vaizdu. Pati svetainė sukurta ir valdoma Sulake Korporacijos, kurios pagrindinis ofisas Suomijoje.
Projektas veikti pradėjo 2000 m. ir susidėjo iš 32 online bendruomenių (arba „viešbučių“ (en. „hotels“)). 2008 m. birželį jau buvo užsiregistravę daugiau nei 118 milijonų vartotojų. Per mėnesį užsiregistruoja maždaug 8 milijonai unikalių lankytojų ir 75 000 anketos užregistruojamos per dieną. Anketų skaičius auga ir toliau, o 100 milijonų buvo sukurta vien Habbo UK 2008 m. birželį.
Viešbutis (The Hotel)
Virtualus viešbutis yra pokalbių kambarys, kuriam reikalinga programa Adobe Shockwave. Prie šio viešbučio galima prisijungti užsiregistravus į pačią svetainę, o ten bendrauti su kitais žmonėmis, žaisti įvairius žaidimus, kurti savo kambarius, juos apstatyti daiktais, dekoruoti sienas, pirkti gyvūnėlius ir kitaip smagiai praleisti laiką, tačiau daugelis šios svetainės malonumų yra mokami ir juos reikia pirkti už šio žaidimo pinigus „kreditus“, kuriuos galima gauti sumokėjus realius pinigus. Iš Lietuvos galima jų įsigyti per PayPal.
Pelėdinė
Pelėdinė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Girkalnio.
Saskia van Uylenburgh
Saskija van Eilenburg (1612 m. rugpjūčio 2 d. Leuvardene, Nyderlanduose – 1642 m. birželio 14 d. Amsterdame, Nyderlanduose) – olandų tapytojo Rembranto žmona, daugelio jo paveikslų, piešinių ir ofortų pozuotoja, modelis.
Biografija
Saskija gimė Leuvardene, Fryzijoje, buvo jauniausia šeimoje tarp aštuonių vaikų. Tėvas Rombertus van Uylenburgh buvo garsus advokatas, miesto burmistras, Franekerio universiteto vienas iš įkūrėjų. Saskija 12-kos metų tapo našlaite, jos motinai mirus 1619 m., o po penkerių metų – ir tėvui. Manoma, kad ji susitiko su Rembrantu savo pusbrolio tapytojo Hendrick van Uylenburgh namuose. Jis su tėvais buvo emigravęs iš Fryzijos į Krokuvą, tačiau 1625 m. nusprendė grįžti į Nyderlandus po Morico Oraniečio mirties. miniatiūra|220px|left|Saskijos ir Rembranto skulptūros netoli Amsterdamo
Saskiją auklėjo sesuo Hiskje ir jos vyras teisininkas Gerard van Loo. Susirgus seseriai Antje, ji kurį laiką gyveno Franekeryje. Po Antje mirties Saskija padėjo svainiui, Lenkijos teologijos profesoriui Johannes Maccovius, kol ji susituokė su Rembrantu 1634 m.
1631 m. su menonitų dailininkų Govert Flinck ir Jacob Adriaensz Backer kompanija Saskija keliavo į Amsterdamą. Ten ji susitiko su Rembrantu, kūrusiu paveikslus ir portretus Eilenburgo klientams Amsterdame. Savo ruožtu Rembrantas nuvyko į Leuvardeną pas dailininką Wybrand de Geest, kuris buvo vedęs Saskijos dukterėčią.
Rembrantą lydėjo finansinė sėkmė kūryboje, todėl 1639 m. nusprendė pirkti namą Amsterdamo centre, Jodenbreestraat, šalia vietos, kur jis dirbo. Prieš metus, iki 1638 m. liepos 16 d., Saskijos fryzų giminaičiai skundėsi, kad Saskija susigadino savo paveldėjimo reikalus. Rembrantas paprašė žmonos brolio advokato Ulricus van Uylenburgh pagalbos, patvirtindamas, kad jis buvo finansiškai nepriklausomas ir susimokėjęs už namą.
Trys jų vaikai mirė netrukus po gimimo ir buvo palaidoti netoliese stovinčios Zuiderkerk bažnyčios. Vienintelis toliau gyvenęs buvo Titus. Saskija mirė praėjus metams po Titus gimimo, Amsterdame, 29 metų amžiaus, tikriausiai nuo tuberkuliozės. Ji buvo palaidota Oude Kerk bažnyčios kriptoje. Per beveik dešimt metų bendro gyvenimo su Saskija Rembrantas sutelkė dėmesį į piešinius ir ofortus.
Saskija prieš mirtį surašytame testamente leido Rembrantui naudoti savo sūnaus paveldėjimą, kol jis vėl nesusituoks. Rembrantas pasamdė Geertje Dircx sūnaus žindyve ir aukle. 1649 m. ji tikėjosi, kad susituoks su Rembrantu, tačiau sekančiais metais jo buvo uždaryta į pataisos namus, o Hendrickje Stoffels tapo nauja dailininko namų šeimininke ir meiluže. 1662 m. Rembrantas, kelerius metus patyręs finansinių sunkumų, pardavė Saskijos kapą. Hendrickje mirė kitais metais.
Asteroidas 461 Saskia, surastas 1900 m., yra pavadintas Saskijos garbei.
Daningo-Kriugerio efektas
Mokslininkai David Dunning ir Justin Kruger (Kornelio universitetas, JAV) padarė išvadą, kad „nekvalifikuoti žmonės yra klaidingos nuomonės apie save, o kvalifikuoti – apie kitus.“
Chalonas
Chalonas  – upė šiaurės rytų Ispanijoje; Ebro dešinysis intakas. Prasideda Iberijos kalnuose, Ministros kalnagūbryje, ties Benarinos kaimu. Teka į šiaurės rytus Kastilijos ir Leono bei Aragono regionais. Žemupyje teka tektonine įduba, kairiajame krante sudaro vaizdingą skardį. Įteka į Ebrą netoli Alagono miestelio.
Didžiausi intakai: Nachima, Henaras, Piedra, Manublesas, Chiloka, Aranda. Pagrindinis miestas prie Chalono – Kalatajudas.
Sedos valsčius
Sedos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Seda.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Barstyčių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Sedos rajonui (8 apylinkės).
HD 181433 b
HD 181433 b – egzoplaneta, skriejanti apie K3IV spektrinės klasės žvaigždę HD 181433, esančią Povo žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 87,3 šviesmečio (26,8 parseko).
Sedos valsčius
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 9986 žmonės:
HD 181433 b
HD 181433 b struktūra nėra iki galo aiški, ši planeta gali būti tiek superžemė, tiek į Neptūną panaši dujinė milžinė. Planeta yra 6,3566 karto masyvesnė už Žemę, jos spindulys siekia apie 0,214 Jupiterio spindulio. Tai mažiausia HD 181433 sistemoje atrasta planeta. HD 181433 b, kaip ir kitų šios sistemos planetų, masė nustatyta radialinių greičių metodu. Apie savo žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per 9,3745 (± 0,0002) paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,0801 (± 0,0001) av, o ekscentricitetas – 0,336 (± 0,014). HD 181433 b pusiausvyros temperatūra – 660 K.
Apie HD 181433 b atradimą pranešta 2008 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 181433 b, šioje sistemoje dar atrastos HD 181433 c ir HD 181433 d planetos.
Kontreskarpas
thumb|right|[[VII Kauno fortas. Kontreskarpinė mūrinė siena palei Sukilėlių prospektą]] thumb|left|[[IX Kauno fortas|IX Kauno forto betoninis kontreskarpas.]]
Kontreskarpas  – siena ar suformuotas status šlaitas prie gynybinio griovio nuo priešo pusės. Kontreskarpas labai apsunkina priešo priėjimą prie fosos arba atsitraukimą iš jos, iš kitos pusės, trukdo ginamos tvirtovės įgulos išpuoliams. Jis dažniausiai apmūrytas arba išbetonuotas.
Šauksmininkas
Šauksmininkas buvo jau indoeuropiečių prokalbėje, tačiau dabar daugelyje indoeuropiečių kalbų jis sutampa su vardininku ir vokaliai išskiriamas intonacija, o raštiškai – skyryba. Pvz., anglų k. I don’t know, John („aš nežinau, Džonai“) ir I don’t know John („aš nežinau Džono“). Keltų, dalyje germanų kalbų šauksmininkui atskirti pridedamas jaustukas o. Iš šiuolaikinių indoeuropiečių kalbų šauksmininką turi dalis baltų ir slavų kalbų.
Pagal indoeuropiečių prokalbės paradigmą vyriškos giminės o kamieno daiktavardžiai šauksmininke turi galūnę (tiksliau – kamiengalio balsį) -e:
Daugelyje šiuolaikinių slavų kalbų šauksmininkas kaip įprastas linksnis yra išnykęs ir sutinkamas daugiausia sustabarėjusiose formose, pvz., rusų Бог-Боже!, Господь-Господи!, slovakų pán-pane, brat-bratu, človek-človeče. Lenkų, čekų, ukrainiečių, sorbų kalbose šauksmininkas tebefukcionuoja.
Pavyzdžiui, ukrainiečių kalbai būdinga paradigma:
Midjourney
„Midjourney“ – nepriklausoma tyrimų laboratorija, kuri gamina dirbtinio intelekto programą tuo pačiu pavadinimu. Programa kuria vaizdus iš tekstinių aprašymų ir veikia panašiai kaip OpenAI sukurtas DALL-E. 2022 m. vasarą įmonė jau dirbo pelningai.
Ankstyvo naudojimo pavyzdžiai ir paminėjimai medijose
„Midjourney“ buvo viešai išleista 2022 m. liepos 12 dieną. Netrukus „Midjourney“ buvo plačiai naudojama kuriant komercines nuotraukas ir iliustracijas.
Dirbtinio intelekto naudojimas spaudoje buvo kritikuotas argumentuojant, kad tai atima darbą iš menininkų. 2022 metų rugpjūčio mėnesį transliuotame epizode „Last Week Tonight with John Oliver“ buvo įtrauktas 10 minučių reportažas apie „Midjourney“.
Teismai
2023 m. sausio mėnesį trys menininkai: Sarah Andersen, Kelly McKernan ir Karla Ortiz teismui pateikė ieškinį prieš „Stability AI“, „Midjourney“ ir „DeviantArt“ dėl autorių teisių pažeidimo. Ieškinyje teigiama, kad šios bendrovės pažeidė menininkų teises, kai kurdamos dirbtinio intelekto įrankius naudojo 5 milijardus vaizdų, surinktų iš interneto be tų kūrinių autorių sutikimo.
Boleslovas Brežgo
Boleslovas Brežgo,, (1887 m. kovo 31 d. Aizupišiuose (Latgaloje, Dricanų pagaste) – 1957 m. rugsėjo 30 d. Rygoje) – Latgalos ir Baltarusijos istorikas, archeologas bei archyvininkas.
Biografija
Antrojo pasaulinio karo metais nacių areštuotas ir uždarytas Rygos kalėjime. Po paleidimo įsidarbino Rygos valstybiniame archyve, pokaryje jam trumpam vadovavo. Latvijos universiteto Slavų filologijos katedros vedėjas, nuo 1946 m. dirbo Latvijos TSR Mokslų akademijos Istorijos ir materialinės kultūros institute. 1948 m. istorijos mokslo daktaro ir profesoriaus vardai buvo atšaukti.
Kama Sutra: meilės sakmė
Kama Sutra: meilės sakmė – 1996 m. sukurta istorinė erotinė drama. Filmas demonstruotas San Sebastiano filmų festivalyje.
Turinys
XVI a. Indija. Šokėjos duktė Maja auga maharadžos rūmuose, nešioja išaugtus princesės Taros drabužius ir kartu su ja lanko šokių pamokas. Nors mergaitės tarsi draugės, princesė neleidžia Majai užmiršti, kad ši nėra kilminga ir jos nėra vieno luomo.
Susipažinusi su jaunu skulptoriumi Kumaru, Maja apsistoja Kama Sutros mokytojos Rasos Devi namuose ir pradeda pas ją mokytis meilės meno. Tuo tarpu Radžas, negalintis pamiršti Majos, atpažįsta ją vienoje iš Kumaro skulptūrų ir nusprendžia ją surasti...
Johanna ter Steege
Johanna ter Steege (g. 1961 m. gegužės 10 d. Virdene) – Nyderlandų aktorė, už debiutinį vaidmenį filme „Dingimas“ apdovanota Europos kino apdovanojimu kaip geriausia antrojo plano aktorė.
1993 m. Berlyno kino festivalio žiuri narė.
Kryvičų valsčius (Vileika)
Kryvičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kryvičai.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1926 m. sausio 1 d. prijungta dalis naikinamo Rečkų valsčiaus. 1929 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Žosnos valsčiaus.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Adiabatinis invariantas
Adiabatinis invariantas – fizikinis dydis, nekintantis vykstant lėtiems sistemos pokyčiams.
Adiabatinio invarianto sąvoka naudojama:
Termodinamika
Termodinamikoje adiabatiniu vadinamas procesas, vykstantis be šilumos mainų su aplinka. Tai lėtas procesas, užtrunkantis daug ilgiau nei relaksacijos trukmė. Adiabatiniame procese termodinaminę sistemą galima laikyti pusiausvyroje visose tarpinėse būsenose. Esant šioms sąlygoms termodinaminės sistemos entropija yra pastovi.
Adiabatinis idealiųjų dujų išsiplėtimas
Jei idealiųjų dujų tūris staiga padidėja, dujų temperatūra visiškai nepasikeičia, nes nepasikeičia molekulių vidutinis kvadratinis greitis ir su juo susieta molekulių vidutinė kinetinė energija, t. y. jos makroskopinis matas – temperatūra.
Tačiau jei idealiųjų dujų tūris didėja lėtai, kai idealių dujų būsenos lygtis galioja bet kuriuo laiko metu, dujų molekulių vidutinės kinetinė energijos nuostolis dE lygus darbui dW atliekant tūrio padidėjimą: dE=dW. Bet kokio proceso metu, elementarusis darbas dW=PW. Pasinaudojus idealiųjų dujų būsenos lygtimi, gauname:
Čia P – idealiųjų dujų slėgis R – universalioji dujų konstanta v – dujų kiekis moliais T – absoliuti dujų temperatūra V – tūris
Jei dujos nėra šildomos, dujų molekulių energija sumažėja tokiu pačiu kiekiu.
Idealiom dujom:
Čia C_v - šiluma esant nekintamai talpai
dE=-dW,
gauname:
Šią lygybę galima užrašyti taip:
jei įvesti dydį
arba supaprastinus tai salyga dE = -dW galima užrašyti taip:
dS = 0
Klasikinė mechanika
Klasikinėje mechanikoje, adiabatiniu vadinamas procesas kurio Hamiltonianas keičiasi daug lėčiau, nei mechaninės sistemos būdingas laikas. Tuomet adiabatiniu invariantu yra fazinio srauto tūris.
Tarkime, kad hamiltonianas lėtai kinta laike, pavyzdžiui, vien dimensinis harmoninis osciliatorius su kintančiu dažniu:
Čia
m – osciliatoriaus masė, x – koordinatė, p – impulsas, \omega(t) – lėtai krentantis laike dažnis.
Klasikinis veikimas J yra fazinės trajektorijos apibrėžta sritis fazinėje erdvėje.
Čia T – harmoninio osciliatoriaus svyravimo periodas.
Kadangi J yra judėjimo integralas. Kanoniškai sujungtinis kintamasis \theta keičiasi laike taip, kaip ir hamiltonianas:
Taigi konstanta H' gali buti naudojama keičiant laiko išvestines \theta at constant J nesikeičia. Deferencijuojant integralą J, atsižvelgiant į J, gaunamas dydis, kuris užfiksuoja H':
Paskutinis integralas yra x ir y Puasono skliaustai. Dviejų kanoniškai sujungtų kintamųjų, tokių kaip x ir p Puasono sklaistais yra lygūs 1 bet kurioje kanoninėje koordinačių sistemoje, t. y.,
Kampinis kintamasis \theta keičiasi taip pat, kaip ir J.
Harmoninio osciliatoriaus atveju, fazinės erdvės sritis esant pastoviai energijai E yra elipsė:
Kvantinė mechanika
Kvantinėje mechanikoje, adiabatiniu vadinamas procesas, kuris vyksta daug lėčiau nei charakteringas laikas, susietas su dažnių skirtumu tarp tikrinių energijos būsenų. Šiuo atveju, sistemos energijos būsena nekinta, taigi adiabatiniu invariantu yra kvantinis skaičius.
Senoji Kvantinė teorija
Po to, kai Plantas nustatė, kad Weino dėsnis gali būti taikomas visame net ir laibai žemų dažnių intervale ir gali būti susietas su klasikine tapatingų dalelių spinduliavimo teorija, fizikai panoro suprasti kvantinę ir kitų sistemų elgseną.
Planko spinduliuotės dėsnis teigia, kad bangų spinduliavimas, kaip ir harmoninio osciliatoriaus energijos pokytis, vyksta porcijomis, arba kvantais, kurių energija yra proporcinga dažniui:
Čia
h - paprasta Planko konstanta, \hbar - redukuotoji Planko konstanta, \nu - dažnis, \omega - ciklinis dažnis.
Iš šios formulės seka, kad energijos ir dažnio santykis E/\nu arba E/\omega yra nekintantis dydis, kuris gali būti interpretuojamas kaip adiabatinis invariantas.
A. Enšteinas, tęsdamas P. Debajaus (P. Debye) mintis, praplėtė kvantinės mechanikos sritį siūlydamas garso sklidimą ir sklaidą kietame kūne interpretuoti kaip kvantų sąveiką su harmoniniais osciliatoriais. Šis modelis paaiškino, kodėl specifinė kietojo kūno šiluma esant žemai temperatūrai priartėja prie nulio vietoj to, kad liktų nepakitusi ir lygi 3k_B kaip seka iš kvantinės termodinamikos.
Solvay konferencijoje buvo iškeltas kitokios prigimties judėjimo kvantavimo klausimas. Hendrik Lorentz nusprendė panagrinėti kvantinę švytuoklę, kurios ilgis yra lėtai mažinamas, švytuoklės kvantinė būsena nepasikeistų, tačiau jos dažnis ir energija keičiasi.
Einšteinas papildė, kad lėtai mažinant švytuoklės ilgį dažnis ir energija kinta, tačiau jų santykis išlieka nekintamas. Tai analogiška Wein pastebėjimams, kad esant lėtam sienos judėjimui atsispindinčių bangų energijos ir dažnio santykis išlieka nekintamas.
Padaryta išvada, kad kvantiniai dydžiai turėtų būti invariantais.
Ši teiginių grandis A. Zomerfildo (Sommerfield) buvo išplėtota iki bendros teorijos: mechaninės sistemos kvantinis skaičius yra adiabatinis sistemos invariantas. Kadangi adiabatinis invariantas harmoniniame osciliatoriuje yra sveikas skaičius, bendra sąlyga yra:
Halina Reijn
Halina Reijn (g. 1975 m. lapkričio 10 d. Amsterdamas) – Nyderlandų aktorė.
Adiabatinis invariantas
Senoji Kvantinė teorija
p – apibendrintas mechaninės sistemos impulsas, Ši sąlyga buvo senosios kvantinės teorijos pagrindas, kuri galėjo nuspėti atominių sistemų kokybinę elgseną. Tačiau ši A. Zomerfeldo teorija yra netiksli: esant mažiems kvantiniams skaičiams, ji duoda nuokrypį nuo eksperimento, nes painioja klasikinius ir kvantinius aspektus. Tačiau tai buvo naudingas žingsnis (Pvz., klasikinės trajektorijos ir kvantinių šuolių sąvokos), pusiaukelėje į naująją kvantinę teoriją.
Halina Reijn
Biografija
Yra baigusi Mastrichto dramos akademiją. Dar mokydamasi yra atlikusi keletą vaidmenų teatre, vienas kurių, pjesėje „Shopping and Fucking“, padėjo tapti žinomai ir pelnė pirmuosius apdovanojimus. 2003 m. ji prisijungė prie aktorių trupės „Toneelgroep Amsterdam“.
Adiabatinis invariantas
Senoji Kvantinė teorija
= Plazmos fizika =
Halina Reijn
Biografija
Halina yra vaidinusi Oskarui nominuotoje juostose „Zus & Zo“, „Juodoji knyga“, taip pat vaidinusi su Tom Cruise juostoje „Valkirija“.
Adiabatinis invariantas
Senoji Kvantinė teorija
Plazmos fizikoje išskiriami trys judančių įkrautų dalelių adiabatiniai inavariantai
Halina Reijn
Biografija
Yra artima Carice van Houten draugė – kartu ne tik vaidino keliuose filmuose, bet 2013 m. išleido knygą „Anti Glamour“.
Adiabatinis invariantas
Pirmasis adiabatinis invariantas, μ
Magnetinis besisukančios dalelės momentas, kaip santykis „skersinės“ kinetinės energijos ir magnetinio lauko indukcijos B
Halina Reijn
Apdovanojimai
right |thumb|140px|2018 m.
Adiabatinis invariantas
Pirmasis adiabatinis invariantas, μ
yra judėjimo konstanta(kol nesikeičia santykinis dalelės krūvis q / m). Faktiškai, jis yra nekintamas visose skleidinio eilėse. Taigi, magnetinis momentas beveik nekinta, net artėjant prie ciklotroninio dažnio (\omega_c).
Yra keletas svabių situacijų, kuriose magnetinis momentas nėra pastovus:
Antras adiabatinis invariantas, J
Dalelės, esančios magnetiniame veidrodyje ilgumos invariantas,
Čia
v - išilginė magnetinio lauko vektoriaus greičio projekcija.
Trečiasis adiabatinis invariantas, Φ
Bendras magnetinis srautas Φ, apimantis lėtai judantį paviršių, yra trečiasis adiabatinis invariantas, susijęs su periodišku veidrodyje esančių dalelių judėjimu, vykstančiu aplink sistemos ašį. Kadangi, šis lėtas judėjimas santykinai yra lėtas, Φ dažnai nėra pastovus dydis naudojamas taikymuose.
Eskarpas
thumb|[[IX Kauno fortas. Eskarpo pylimas priešais kontreskarpinę sieną]] Eskarpas  – fortifikacinio statinio išorinio gynybinio griovio vidinis šlaitas. Eskarpas gali būti įrengtas prie įtvirtinto statinio (pilies, forto ir pan.) sienos arba pylimo, taip pat jis gali tarnauti kaip prieštankinė kliūtis. Eskarpas dažnai sustiprinamas pastatant įtvirtinimą juosiančią mūro ar betono sieną, įrengiant minų lauką, vielų užtvaras ir pan.
Rita Urniežienė
Biografija
1987–1992 m. muzikos mokytojos ir choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dabar LMTA Klaipėdos fakultetas). Studijuodama ir baigusi studijas 1989–1993 m. ji dainavo Klaipėdos miesto mišriame chore „Gilija“ (vadovas Remigijus Songaila).
1992–2008 m. Plungės meno mokyklos (nuo 2001 m. – Plungės Mykolo Oginskio meno mokyklos) solinio dainavimo vyresnioji mokytoja, koncertmeisterė ir jaunučių choro vadovė.
1995–2014 m. dainavo Plungės kameriniame chore (vadovas Alfonsas Vildžiūnas), buvo šio choro solistė. Su choru daug koncertavo, dalyvavo chorinės muzikos festivaliuose Lietuvoje ir užsienyje.
2002–2004 m. studijas tęsė Klaipėdos universiteto Menų fakultete (dabar LMTA Klaipėdos fakultetas) prof. Gedimino Purlio dirigavimo klasėje, įgijo muzikos magistro išsilavinimą.
1998–2008 m. vadovavo Plungės Senamiesčio vidurinės mokyklos jaunučių chorui, buvo Plungės rajono kultūros namų vaikų liaudies choreografinio ansamblio „Žirginėliai“ vokalinės grupės vadovė.
1993–2014 m. dirbo Klaipėdos miesto savivaldybės muzikos centro (dabar Klaipėdos miesto savivaldybės koncertinė įstaiga. Klaipėdos koncertų salė) mišraus choro „Aukuras“ (vadovas Alfonsas Vildžūnas) choro artiste bei soliste (sopranas). Su choru „Aukuras“, Liaudies kultūros centro (dabar Lietuvos nacionalinis kultūros centras) „Aukso paukštės“ nominantu, ji tapo tarptautinių konkursų laureate: 1994 m. – Riva del Gardoje (Italija), 1995 m. – X tarptautiniame Stasio Šimkaus chorų konkurse Klaipėdoje, 1996 m. – Ture (Tour, Prancūzija) ir Vienoje (Austrija), 1998 m. – Švedijoje ir Lenkijoje, 1999 m. – Goricijoje (Italija) ir Trenčianske Teplicoje (Slovakija), 2001 m. – Austrijoje, 2002 m. – Airijoje, Didžiojoje Britanijoje ir Vokietijoje, 2003 m. – Mogiliove (Baltarusija), 2004 m. – Ispanijoje. 2000 m. su šiuo choru ji dalyvavo Šiaurės-Baltijos šalių chorų festivalyje Norvegijoje, 2001 m. koncertavo JAV ir Kanadoje, 2006 m.dalyvavo VIII Pasaulio lietuvių dainų šventėje JAV.