cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džnejnos įlanka
Įtvirtinimai
Lipijos bokšte ir netoliese stovėjusiame Għajn Tuffieħa bokšte įsikūrę sargybiniai dieną vėliavomis, o naktį laužais perduodavo žinias giliau saloje stovėjusiam Binġemma bokštui. Šis prireikus (kai jūroje pastebėdavo berberų piratus, sukeldavo aliarmą Mdinos mieste.
Džnejnos pakrantėje yra Antrojo pasaulinio karo laikų dotas, užmaskuotas, kad atrodytų kaip fermerio namas.
Horno sala
thumb|250px|Meteorologinė stotis Horno saloje
Horno sala  – nedidelė sala Dreiko sąsiauryje, Ugnies Žemės salyne, Eremitų salų grupėje. Priklauso Čilei, Čilės Antarktidos provincijai. Ilgis 6 km, plotis 2 km. Horno sala – viena labiausiai į pietus nutolusių Pietų Amerikos vietų. Saloje esantis Horno kyšulys dažnai laikomas piečiausia žemyno vieta, tačiau už Horno salą dar labiau į pietus nutolusios Diego Ramireso salos. Sala granitinė, apaugusi skurdžia samanų augalija. Įeina į Cabo de Hornos nacionalinį parką. Yra švyturys, meteorologinė stotis.
Kosuv Lackų valsčius
Kosuv Lackų valsčius  – kaimo-miesto valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Palenkės Sokoluvo apskrityje. Centras – Kosuv Lackai. Ribojasi su Ceranuvo, Malkinia Gurnos, Medznos, Sabnių, Sadovnės, Palenkės Sokoluvo, Sterdino ir Stočeko valsčiais.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 200,17 km², iš kurių: Valsčius sudaro 17,69 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Albinuvas, Bojarai, Bučin Dvorskai, Bučin Šlacheckai, Chruščevka Šlachecka, Chruščevka Vlošcianska, Dembė, Dibuvas, Gžimalai, Gutai, Henrisinas, Jakubikai, Kosuv Huliduvas, Kosuv Ruskai, Krupai, Kutiskai, Lomna, Nova Mališeva, Nova Viešas, Novi Bučinas, Ritele Švienckiai, Songolė, Stara Mališeva, Telakai, Tosiai, Tžcinec Dužai, Tžcinec Malai, Vulka Dolna, Vulka Okronglikas, Višomiežas, Žochai.
Elmenteitos kultūra
Arealas
Elmenteitos kultūra 1 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi dab. Kenijoje ir Tanzanijos šiaurinėje dalyje. Elmenteitos kultūros dirbiniai panašūs į ankstyvesnės Kenijos-Kafros kultūros, keramika turi bruožų, būdingų Afrikos šiaurinėje dalyje plitusių kultūrų keramikai, ūkis primena dabartinį masajų ūkį. Manoma, Elmenteitos kultūros elementų buvo išlikę ir pirmame m. e. tūkstantmetyje.
Kultūra
Elmenteitos kultūros žmonės gyveno uolinėse, urvinėse ir atvirose gyvenvietės. Žemumose kūrė mažas atviras, aukštumose – dideles, dažniausiai uolines gyvenvietes. Vertėsi pusiau klajokline gyvulininkyste – augino galvijus, ožkas ir avis, iš dalies medžiokle, žvejyba ir maisto rinkimu. Gyvenvietėse rasta daug dirbinių iš obsidiano: ilgų skelčių, retušuotų buka nugarėle peilių, galinių gremžtukų, mikrolitų (trikampių, segmentų); dauguma dirbinių gaminti skeltine technika, dar rasta ir akmeninių indų, rankinių girnų bei į kirvį panašių dirbinių. Keramika mažai ornamentuota, dažniausiai tiesiomis ar šiek tiek profiliuotomis sienelėmis taurės ir rutulio formos puodynės.
Mirusiuosius laidojo su opalo, agato, amazonito karoliais, šalia gyvenvietės.
Žudžgalys
Žudžgalys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Surdegio.
Sauer 38H
Sauer 38H – mažas 7,65 mm kalibro vokiškas savitaisis pistoletas, gamintas Vokietijoje nuo 1938 m. iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos. Gamintojas buvo kompanija J. P. Sauer & Sohn, tada įsikūrusi Zūlyje (Vokietija). Raidė H prie skaičiaus reiškia, pagal vienus, 'gaidukas', pagal kitus –  'armija'.
Sauer kompanija sukūrė modelį 38H iš savo ankstesniųjų savitaisių pistoletų. Kurdama naują pistoleto modelį Sauer kompanija konkuravo komercinėje rinkoje su tokiomis kompanijomis kaip Mauser ir ''Walther. Prasidėjus karui daugelį šių pistoletų nupirko įvairios Vokietijos policijos organizacijos. Tokie pistoletai būdavo žymimi tų organizacijų įspaudais.
Sauer 38H pistoletai, skirti nacistų valdininkams, dažnai būdavo puošiami graviruotėmis, dramblio kaulo rankenų šoneliais, o dažnai ir aukso inkrustacijomis. Pvz., 2004 m. rugsėjį Rock Island Auction Company pardavė Sauer 38H (numeris 363573, priklausė Zepui Ditrichui), už 43 125 JAV dolerius.
Pistoleto Sauer 38H dvasią perėmė SIG Sauer kompanijos pistoletai SIG P232 ir SIG P230, irgi turintys panašią vidinę konstrukciją, nejudamą vamzdį ir nutaisymo svirtelę. Gerą pistoletų Sauer 38H kokybę rodo tai, kad jų savininkai juos naudoja iki šiol. Dažniausias remontas – jų rankenų šonelių pakeitimas.
Konstrukcija
H raidė pistoleto pavadinime reiškia tai, kad pistolete naudojamas vidinis gaidukas, o ne šaunamasis mechanizmas su skiltuvu, koks buvo ankstesniuose Sauer modeliuose.
Kiti pistoleto požymiai yra:
Revoliucinis šio pistoleto bruožas buvo pirmą kartą panaudota gaiduko atleidimo svirtelė, kuri leido atlaužtą (užvestą) gaiduką saugiai grąžinti į neveiksmingą padėtį. Pistolete Sauer 38H gaiduką buvo galima atleisti bet kuriuo metu, kad pistoletas būtų saugiai nešiojamas. Šios gaiduko atleidimo svirtelės prireikė todėl, kad šio pistoleto gaidukas buvo vidinis.
Kitas tam laikotarpiui pažangus ypatumas buvo dėtuvės saugiklis – įtaisas, kuris blokuoja nuleistuką, kai iš pistoleto išimama dėtuvė.
Pistoleto Sauer 38H rankenos šoneliai bakelitiniai. Dėl senėjimo šie šoneliai dažnai skeldi ir trupa. Visi originalūs šoneliai turėjo įrašus SUS, kurie reiškė Sauer und Sohn ir buvo kairėje pusėje kaip ir dėtuvės išėmimo mygtukas. Iki šiol išlikę Sauer 38H retai turi originalius sveikus šonelius.
Pistoletai Sauer 38H paprastai naudoja 7,65×17 mm SR (.32 ACP) šovinius, nors kai kurie egzemplioriai pritaikyti šoviniams 9×17 mm (.380 ACP) ar 5,6×15 mm R (.22 LR).
Gediminas Astrauskas
Gediminas Astrauskas (1932 m. birželio 12 d. Pušalote, Panevėžio apskritis – 2008 m. lapkričio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos poetas satyrikas, vertėjas, žurnalistas.
Biografija
1950–1955 m. studijavo rusų kalbą ir literatūrą Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete.
1955–1957 m. Kauno politechnikos institute ir Vilniaus pedagoginiame institute dėstė rusų kalbą. 1957–1962 m. laikraščio „Sovetskij sport“ Lietuvos korespondentas. 1962–1982 m. dirbo laikraščio „Sportas“, žurnalų „Nemunas“, „Šluota“ redakcijose, Lietuvos televizijos ir radijo komiteto „Telefilmo“ vyresnysis redaktorius, nuo 1983 m. žurnalo „Šluota“ literatūrinio skyriaus redaktorius.
Palaidotas Karveliškių kapinėse.
Kūryba
Savo kūrybinę veiklą pradėjo 1943 m., pirmuosius eilėraščius spausdino „Žiburėlyje“, „Panevėžio tiesoje“. Rašė eilėraščius vaikams. Parašė libretus Benjamino Gorbulskio operetei „Akademikas“ (past. 1967 m. su kitomis dviem operetėmis pavadinimu „Trys vakarai“ bei Vytauto Paltanavičiaus operai „Kryžkelėje“ (su Kostu Šilgaliu, past. 1967 m.). Išvertė Vladimiro Majakovskio kūrinių, rusų, latvių, vokiečių, bulgarų, ukrainiečių poezijos.
Nuo 1969 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Vilkikas
Vilkikas – specializuota savaeigė ratinė ar vikšrinė mašina, skirta vilkti įvairioms priekaboms, nesavaeigei technikai su važiuokle (statybinės, žemės ūkio mašinos, artilerijos pabūklai), evakuoti sugadintoms transporto priemonėms (automobiliams, šarvuočiams, tankams). Aerodromuose vilkikai tampo nutūpusius lėktuvus.
Vilkikais vadinami ir specializuoti laivai buksyrai.
Sausumos vilkikų rūšys:
Darius Magdišauskas
Darius Magdišauskas (g. 1969 m. liepos 14 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris.
Biografija
Trenerio darbą pradėjo švedų mėgėjų klube „Hillringsbergs“, po to 2007 m. sausį tapo FK Šiauliai vyr. treneriu, tačiau komandos rezultatams netenkinant vadovų, paliko komandą.
Veižas
Veižas (Veržas) – upė Šilutės rajono teritorijoje, Nemuno deltoje, Nemuno šakos Rusnės deš. intakas.
Prasideda Mediškiemiuose (Katyčių seniūnija), 3 km į pietryčius nuo Katyčių miestelio, ir reguliuota vaga teka į pietus. Ties Ulozais iš kairės įtekėjus dviem bevardžiams reguliuotiems upeliams (V-5 ir V-7), pasuka į pietvakarius ir pasiekusi Stubrių gyvenvietę nukrypsta į šiaurės vakarus, o nuo Šliaunių teka į pietvakarius pro Usėnus, Žemaitkiemį ir ties Šilininkais įteka į Nemuno atšaką Rusnę (iki Nemuno žiočių 32,8 km). Žemupys dar vadinamas Senute. Upės pradžia iki Stubrių ir nuo Žemaitkiemio iki žiočių yra reguliuota. Į Veižą įteka apie 14 bevardžių upelių, iš kurių 6 įrašyti į Lietuvos Respublikos upių klasifikatorių.
Bendras Veižo upės plotas 17,6 ha, vid. nuolydis 188 cm/km. Daugiau kaip 10 gelžbetoninių tiltų. Sovietiniais laikais prie Veižo žiočių įrengta vandens siurblinė, pumpuojanti vandenį iš Veižo polderio.
Intakai:
Pavadinimo kilmė
Manoma, kad pirminė upėvardžio lytis Veržas (tą rodytų ir vietovardis Veržininkai). Tokiu atveju pavadinimą galima kildinti nuo žodžio veržtis („su jėga eiti, trykšti“), veržti („stipriai spaudžiant rišti, spausti“).
Muraškinė
Muraškinė – upelis Lietuvoje, Kauno miesto pietrytiniame pakraštyje; Sėmenos dešinysis intakas (Nemuno baseinas). Prasideda ties Dubravos miškais. Teka į šiaurės vakarus palei Kauno pakraštį. Įteka į Sėmeną 6,6 km nuo jos žiočių. Visa vaga nusitiesusi per Dubravos mišką.
Intakai (dešinieji) – Sūrės upelis, Muraškinės upelis. Prieš žiotis į Muraškinę įsilieja Sūrė.
Etimologija
Kęstučio Subačiaus knygoje „Sūduvių protėvių dvasinis testamentas“ teigiama, kad su įvairiais priebalsiais įamžinama hidronimo šaknis turėtų būti „mar“-, reiškianti šlapią vietą, pelkę. Tokiu būdu Muraškinė greičiausiai vadinta Maraškine.
Simonas Kairys
Simonas Kairys (g. 1984 m. balandžio 19 d. Telšiuose) – Lietuvos ir Kauno miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Tibori Tžcianka
Tibori Tžcianka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mazovijos Vysokio valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 56 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Simonas Kairys
Biografija
2003 m. baigė Telšių Kranto vidurinę mokyklą, 2007 m. – politikos mokslus Vytauto Didžiojo universitete, 2011 m. Mykolo Romerio universiteto magistrantas.
Tibori Tžcianka
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 72 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 20 namų ir 144 gyventojai, iš kurių 73 vyrai ir 71 moteris.
Simonas Kairys
Biografija
Iki 2015 m. Kauno miesto savivaldybės mero pavaduotojo padėjėjas; Liberaliosios minties instituto projektų vadovas. VŠĮ Lietuvių išeivijos instituto valdybos narys. Nuo 2015 m. Kauno miesto savivaldybės mero pavaduotojas.
2011–2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.
Liberalų ir centro sąjungos, nuo 2008 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
Ambasadorius
Aukščiausi Šventojo Sosto diplomatiniai atstovai vadinami Apaštališkaisiais nuncijais.
Los Andželo Lakers
Los Andželo „Lakers“  – NBA Vakarų konferencijos Ramiojo vandenyno pogrupio profesionalus krepšinio klubas iš Los Andželo.
Sezonai
NBA čempionais yra tapę 16 kartų: 1949, 1950, 1952, 1953, 1954, 1972, 1980, 1982, 1985, 1987, 1988, 2000, 2001, 2002, 2009, 2010 m.
Įamžinti marškinėliai
Los Andželo „Lakers“ klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina: Pagerbti-.Vern Mikkelsen, George Mikan, Jim Pollard, Slater Martin, John Kundla, Clyde Lovellette. (Visi Mineapolio Lakers)
Vokiečiai
Vokiečiai  – etnine prasme germanų tauta, teisine prasme – Vokietijos Federacinės Respublikos piliečiai. Kalba vokiečių kalba. Būti pripažintais de jure vokiečiais turi teisę šie asmenys:
thumb|250px|left|Vokiečių tautos paplitimas pagal [[1910 metų surašymo duomenis, su to meto valstybių sienomis. Beveik nepasikeitęs vokiečių plotas buvo išlikęs iki 1945 metų masinio vokiečių žemių etninio valymo Lenkijoje (dalis išžudyta ir išvaryta apie 8,5-9 milijonai vokiečių, o jų žemės apgyvendintos lenkų), Čekijoje (išžudyta ir į likusią Vokietiją iš savo žemių išvaryta apie 3 milijonus Sudetų vokiečių) ir Rusijai priklausančioje Kaliningrado srityje (išnaikinta ir išvaryta į likusią Vokietiją apie 1 milijoną vokiečių, neįskaitant lietuvininkų). Šį etninį valymą palaikė Antrąjį pasaulinį karą prieš Vokietiją laimėjusios šalys, siekdamos fiziškai ir morališkai ją sužlugdyti.]]
thumb|250px|left|Palyginimui (paveiksliukas pagal [[XX amžius|XX amžiaus vidurio duomenis, su orientacinėmis dabartinių valstybių sienomis): vokiečiai ir jų kalbos paplitimas po vokiečių žemių etninio valymo, kuris prasidėjo Antrojo pasaulinio karo pabaigoje, į Vokietiją ir vokiečių žemes įžengus sąjungininkų kariuomenėms (šviesiai žalia spalva reiškia išlikusias labai nežymias, negausias vokiškai kalbančias, bet ir toliau nykstančias bendruomenes).]]
Iki 1945 metų vokiečiais buvo laikomi ir Austrijos piliečiai, dabar – tai austrų tautybę turintys gyventojai.
Šiuo metu vokiečiai paplitę visame pasaulyje (žr. lentelę), vientisai gyvena Danijos pietuose, Lenkijos vakaruose, Italijos šiaurėje (Pietų Tirolio gyventojai) ir kt.
Achilo sausgyslė
thumb|right|Achilo sausgyslė su nukeltu dvilypiu raumenimi
Vokiečiai
Su Lietuva sietinos keleta vokiečių grupių: Klaipėdos krašto vokiečiai (Vokietijoje vadinami memelenderiais ; Lietuvos vokiečiai – kitoje šalies teritorijoje gyvenę vokiečiai iki 1941 metų; Baltijos vokiečiai – Šiaurės Lietuvoje ūkininkavę stambūs žemvaldžiai, kilę iš Kuršo ir Livonijos; rytprūsiai, gyvenę Mažojoje Lietuvoje; Rusijos vokiečiai, persikėlę į Lietuvos TSR po Antrojo pasaulinio karo; naujieji rytprūsiai – po Antrojo ATR padalijomo į Suvalkiją atsikraustę kolonistai ir kt.
Achilo sausgyslė
Achilo sausgyslė  – blauzdos trigalvio raumens ir padinio raumens  bendroji sausgyslė, esanti užpakalinėje blauzdos dalyje. Achilo sausgyslė tvirtina minėtųjų raumenų skaidulas prie kulnakaulio gumburo, todėl dar vadinama kulnakaulio sausgysle.
Vokiečiai
Istorija
Pirmaisiais mūsų eros amžiais senosios vokiečių gentys susimaišė su keltais ir retais. Etninį vokiečių pagrindą sudarė susikūrusios frankų, saksų, tiuringų, bavarų, alemanų, langobardų, gotų, nemetų, švabų ir kitų genčių sąjungos. Į pradedančios susidaryti vokiečių tautybės sudėtį X–XIII a. įėjo vokiečių feodalų užkariautų didžioji dalis Polabės slavų, pamarėnų, sileziečių bei prūsų genčių. Taip pat dalis jotvingių, kuršių, mažesne dalimi žemaičių, lyvių, estų genčių. Taip pat dalis kitų tautų, kaip kad fryzų, danų ir net švedų. Vokiečių tautybės konsolidaciją stabdė ilgai trukęs feodalinis susiskaldymas ir šalies dalių ekonominis atskirumas. Galutinai vokiečių tautybė susidarė tik po 1871 m., kai buvo suvienyta Vokietija.
Achilo sausgyslė
thumb|right|Achilo sausgyslės padėtis artimųjų struktūrų atžvilgiu
Vokiečiai
Pavadinimas
Vokiečiai ir Vokietija pasaulyje vadinami labai skirtingai. Iš dalies tai aiškinama tuo, kad Vokietija susivienijo tik XIX a., o dabartinėse Vokietijos žemėse buvo įvairiai vadinamų genčių, karalysčių, kunigaikštysčių ir kitokių politinių teritorinių darinių. Sakykime, kai kuriose germanų kalbose vokiečiai vadinami deutsche – duitsers – tyskar, slavų kalbose įprasti pavadinimai nijemci – němci – nijemci – niemcy – немцы – nemci – німці (slaviški pavadinimai reiškia 'nebyliai (nemokantys kalbos)'), romanų kalbose – allemands – alemães. Vokiškoji žodžio lytis deutch kildinama iš indoeuropiečių prokalbės žodžio *teutā, reiškiančio 'tauta'.
Achilo sausgyslė
Anatomija
Achilo sausgyslė ištiesina 3 raumenis užpakalinėje blauzdos dalyje: dvilypį raumenį, plekšninį raumenį (kurie kartu sudaro minėtąjį trigalvį) ir padinį raumenį. Žmogaus kūne ši sausgyslė eina per kulkšnies priekį. Tai storiausia ir tvirčiausia sausgyslė kūne. Ji yra apie 15 cm ilgio ir prasideda prie blauzdos vidurinės dalies ir turi mėsingų pluoštų ant savo priekinio paviršiaus beveik iki pat apačios galo. Palaipsniui tampanti sutraukta apatinėje dalyje, ji yra prisitvirtinusi prie kulnakaulio užpakalinės dalies viduryje esančio gumburo paviršiaus. Sausgyslė praplatėjusi prie apatinės dalies, todėl jos siauriausia dalis yra apie 4 cm aukščiau prisitvirtinimo dalies. Ji padengta odele ir fascijos juostele. Ten, kur ji matoma už kaulo, plyšys tarp sausgyslės ir kaulo yra užpildytas jungiamuoju ir riebaliniu audiniu. Palei jos visą šoninę (lateralinę) pusę, bet ne paviršiuje, yra mažoji poodinė kojos vena. Achilo raumens susitraukimai priklauso nuo S1 stuburo nervo šaknies. Achilo sausgyslė atlaiko 3,9 kartus didesnį tempimą už kūno svorį vaikštant ir 7,7 kartus didesnį tempimą bėgant.
Vokiečiai
Pavadinimas
Rytų baltų pavadinimo vokietis kilmė nėra visiškai aiški: šį žodį bandoma sieti su Žemutinės Saksonijos vietovardžiu Waake (žinomas nuo XI a.) arba su pietryčių Švedijos genties pavadinimu vagoth (žinomas nuo VI a.), kuris galbūt sudarytas iš *vāki(ā) + -goth. Tokiu atveju šis skandinavų genties pavadinimas buvo perkeltas vokiečių tautai. Indoeuropiečių prokalbėje žodžio šaknis *wekʷ- reiškė 'kalbėti' (plg. [vakis] '(karo) šūkis').
Achilo sausgyslė
Nomenklatūra
Seniausiai žinomas šios sausgyslės paminėjimas kaip Achilo sausgyslė, buvo 1699 m., kai olandų anatomas Filipas Verhejenas ją aprašė savo veikale „Corporis Humani Anatomia“ („Žmogaus kūno anatomija“), XV skyriuje, 328 puslapyje. Jis aprašė šios sausgyslės vietą ir pavadino ją „Achilo laidu“.
Achilo kulno vardas kilęs iš graikų mitologijos. Achilo motina nimfa Tetidė gavo savo sūnaus mirties pranašystę. Tai išgirdus, ji panardino savo sūnų į Stikso upę, kad jį apsaugotų. Tačiau, ji laikė jį už kulno, todėl ši kūno vieta nebuvo panardinta ir liko pažeidžiama. Per Trojos karą, Achilas buvo sužeistas, toje vietoje, kuri liko pažeidžiama, Pario šauta strėle, kuri jį nužudė. Sakoma, kad tame pačiame kare Achilas perpjovė Hektorui sausgysles prie kulno, todėl Hektoras mirė.
Sausgyslės vaidmuo traumatologijoje
Dažniausiai pasitaikančios traumos, susijusios su Achilo s., yra sausgyslės patempimai, plyšimai, tendinozės. Tendinozės – tai sausgyslės skausmas arba sustandėjimas dėl persidirbimo. Buvo manoma, kad patempimai sukeldavo sausgyslės skausmus, tačiau devintame praeito amžiaus dešimtmetyje mokslininkai ne visada rasdavo patempimo pėdsakų, kai pacientai skųsdavosi Achilo s. skausmais. Achilo s. plyšimai dažniausiai pasitaiko sportuojant, kai staigiai įsitempia Achilo s., pavyzdžiui, sprinte. Achilo s. plyšimai būna daliniai arba visiški (po pastarojo būtina operacija). Kai kada pasitaiko įgimta sausgyslės yda (vad. arklio pėda), kai dėl per trumpos sausgyslės pėda būna sulenkta, pasistiebusi. Dažniausiai dėl smūgio ar pervarginimo baleto artistams ar sportininkams ji gali įtrūkti, nutrūkti arba atitrūkti nuo kulnakaulio.
Gydant pažeistą sausgyslę, ligonis turi ramiai gulėti, nejudinti pažeistos vietos. Dėl reumato, virusinės ligos arba nuo nepatogios avalynės gali prasidėti kulninės sausgyslės tepalinio maišelio uždegimas, kuris sukelia sausgyslės skausmą (achilalgiją).
Pažeidimų priežiūra
Pradinė pažeidimų priežiūra daugiausia neoperacinė. Ortopedai gali suteikti ankstyvą palengvėjimą, koreguodami sausgyslės gijimą. Nesteroidinių ir priešpatempiminių vaistų (NSAID) paprastai vengia, nes paprastus pažeidimus jie tik pakomplikuoja, tačiau retais atvejais jie tinka gydyti Achilo s. patempimus. Labai rekomenduojama fizioterapija, kai daromi tempimo pratimai prieš blauzdos pasipriešinimą. Naudojami ir pediatriniai įtvarai arba pagalvėlės kulnui. Pagal medicinos daktaro Hakano Alfredsono straipsnius ir Švedų klinikų asociaciją, skausmas Achilo s. patologijoje atsiranda iš nervų, susijusių su neo-kraujotaka ir gali būti efektyviai išgydomi su 1-4 mažomis sklerozantinių vaistų injekcijomis. Savo mokslinio darbo apsigynime, dr. Hakanas Alfredsonas parodė, kad 19 iš 20 jo pacientų buvo sėkmingai išgydyti skleroterapijos. Achilo s. plyšimo atveju, yra 3 pagrindiniai gydymo būdai: atviras ir perkutatinė operacijos arba neoperaciniai metodai. Priklausomai nuo traumos sunkumo, Achilo s. gijimas gali užtrukti nuo 12 iki 16 mėnesių.
Vaizdinės išvados
Achilo s. degeneracija (tendinozė) paprastai nustatoma su MRT (magnetinio rezonanso tomografija) arba ultragarso metodu. Abiejais atvejais, sustorėjusi sausgyslė gali parodyti patempimo arba uždegimo atvejį. Sausgyslėje, padidėjusi kraujo tėkmė, sausgyslės pluoštų dezorganizacija ir dalinio sustorėjimo įtrūkimai gali būti aiškiai atpažinti. Achilo s. uždegimai paprastai dažnai būna vidurinėje sausgyslės dalyje, tačiau gali būti ir jungtyje su kulnakauliu, kur tai žinoma kaip entezopatija. Nors entezopatija gali būti laikoma priklausoma nuo amžiaus, tačiau tai labiau susiję su kai kai kuriais artrito atvejais. Achilo s. tendinozė laikoma rizikos faktoriu blauzdos raumenų trūkimams.
Kalniškiai (Telšiai)
Kalniškiai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Varnių, Biržulio ežero šiaurinėje pakrantėje. Aptiktas Duonkalnis – senovės gyvenvietė, alkas ir kapinynas.
Istorija
Panaikintas 1984 m.
Marians Pahars
Marianas Pacharas (, g. 1976 m. rugpjūčio 5 d. Ukrainoje) – futbolininkas, treneris.
Pacharas ilgai buvo Latvijos rinktinės ir Anglijos klubo Southampton FC puolimo lyderis. Latvijos rinktinėje Pacharas sužaidė 70 rungtynių ir įmušė 15 įvarčių. Kartu su rinktine dalyvavo 2004 m. Europos čempionate. Pacharas tris kartus (1999–2001 m.) pripažintas Geriausiu Latvijos futbolininku.
Karjera
Marianas Pacharas gimė Ukrainoje, tačiau jau nuo vaikystės gyvena Latvijoje. Būdamas 17 metų amžiaus debiutavo Latvijos čempionato komandoje FK Pārdaugava. Kitais metais žaidė klube Skonto-Metāls, ir tą patį sezoną perėjo į Skonto FC. Pacharas žaidė Latvijos jaunimo (iki 18 ir iki 21 metų) rinktinėse, o 1996 m. kovo 12 d. būdamas 19 metų amžiaus jis debiutavo Latvijos vyrų futbolo rinktinėje rungtynėse prieš Kiprą. 1997–1998 m. Pacharas tapo stabiliu Latvijos rinktinės pagrindinės sudėties žaidėju ir vienu iš Skonto FC lyderių. Žaisdamas Skonto FC Pacharas 4 kartus tapo Latvijos čempionu, bei 3 kartus laimėjo Latvijos taurę.
1998 m. pabaigoje Pacharas perėjo į Anglijos Premier lygos klubą Southampton F.C., kuriame debiutavo 1999 m. pavasarį. Per 4 varžybas Pacharas įmušė 3 įvarčius, o sezono lemiamose varžybose – 2. Pacharas tapo Southampton F.C. puolimo lyderiu. Per savo pirmąjį pilną sezoną Pacharas įmušė 13 įvarčių, per kitus 2 sezonus taip pat buvo tarp Premier lygos rezultatyviausių futbolininkų. Po 2001–2002 m. sezono Pacharas patyrė rimtą traumą ir prarado vietą Southampton FC bei Latvijos rinktinės pagrindinėje sudėtyje. Vėliau taip pat kentė nuo sužalojimų ir per kitus 3 sezonus Southampton F.C. klube jis sužaidė tik 15 rungtynių. 2006 m. pavasarį klubas su juo nebepratęsė sutarties. 2006 m. liepą Pacharas pasirašė sutartį su Kipro futbolo klubu Anorthosis FC. 2006 m. rugsėjo 3 d. jis po daugiau kaip 2 metų pertraukos grįžo į Latvijos rinktinę.
Šiuo metu yra Skonto klubo vyr. trenerio asistentas.
Ohajo valstijos universitetas
thumb|right|Universiteto visuomeninis pastatas
Ohajo valstijos universitetas  – universitetas Kolumbo mieste, Ohajo valstijoje, JAV. Įkurtas 1870 m.
Opava
Opava – miestas rytinėje Čekijoje, į šiaurės vakarus nuo Ostravos, prie Opavos upės, greta sienos su Lenkija. Išvystyta mašinų, maisto, tekstilės pramonė. Yra teatras.
Istorija
Įkurta 1224 m. Viduramžiais buvo kunigaikštystės centras.
Saltas
Saltas  – miestas šiaurės vakarų Urugvajuje šalia sienos su Argentina, Salto departamento administracinis centras.
Didier Marouani
Didier Marouani (g. 1953 m. liepos 14 d.) – „Space“ grupės įkūrėjas, kompozitorius.
Saltas
Įkurtas 1756 m.
Didier Marouani
Biografija
Didier būdamas penkiolikos metų įstojo į Paryžiaus konservatoriją. Įkurdamas „Space“, Marouani turėjo dvejų metų profesionalaus muzikanto patirtį – jis akomponavo žymiems Prancūzijos atlikėjams – Johny Hallyday bei Joe Dassin.
1977 metais prancūzų muzikinėje scenoje pasirodė grupė „Space“, kurią įkūrė klavišininkas, kompozitorius bei aranžuotojas Didier Marouani. Jau pirmasis grupės albumas „Magic Fly“ sulaukė pasisekimo – užkariavo pirmąsias vietas įvairių pasaulio šalių hit-paraduose. Ritmiškai artima disko, ši muzika turėjo stiprų nuokrypį į „grynąją elektroniką“, kuriai tuo metu jau buvo atsidavęs Jean Michel Jarre.
Saltas
Šalia teka Urugvajaus upė, kurios kitoje pusėje Argentinos pasienio miestas Konkordija. Miestus jungia Didysis Salto tiltas. Tiltas pastatytas ant Dodžiosios Salto užtvankos.
Didier Marouani
Biografija
Išleidus trečiąjį „Space“ albumą „Just Blue“ bendras grupės įrašų tiražas perkopė 10 milijonų egzempliorių. Prancūzijos prekybos su užsieniu ministras Marouani muziką paskelbė vienu iš svarbiausių muzikos pasiekimų per visą Prancūzijos istoriją.
1980 metais, nepatenkintas, kad grupės muzika per daug nukrypo link disko ir kartu nutolo nuo grynojo elektroninio skambesio, Didier Marouani paliko „Space“. 1983 m. pradėjo naują projektą – „Paris France Transit“. Jau pirmasis albumas pademonstravo tam tikrą Marouani muzikinių orientyrų evoliuciją – disko ritmus pakeitė elektroninio roko bei taip vadinamos „naujos bangos“ („new wave“) deriniai. Be to, naujos grupės muzikoje vietos atsirado ir gitaros solo partijoms, artimoms Pink Floyd dvasiai. Tais pačiais 1983 metais buvo išleistas grupės koncertinis albumas, po kurio Marouani muzikinėje veikloje prasidėjo ilga pertrauka. Tik 1987 metų vasarą kompozitorius pristatė savo naują solinį projektą „Space Opera“. Be paties maestro, grojusio visais instrumentais, įrašymuose kartu dalyvavo Harvardo universiteto choras bei Tarybų Armijos dainų ir šokių ansamblis. Albumas pasiekė ne tik aukščiausias Europos hit-paradų pozicijas, bet išskrido ir į patį kosmosą, papildęs negausią fonoteką orbitinėje stotyje „Mir“.
Saltas
Šiame mieste 1879 m. gruodžio 31 d. gimė žinomas Urugvajaus rašytojas Horacijus Kiroga.
Didier Marouani
Biografija
Europos Kosminės Agentūros pakvietimu, 1990 metų sausį Marouani koncertavo Prancūzijos Gvianoje, pritraukdamas apie 40 tūkstančių žiūrovų. Akomponavę muzikantai tarsi tarp kitko buvo pavadinti „Space“. Pasvarstęs, kad teisės į šį pavadinimą priklauso tik jam, o jokių kitų pavadinimų publika įsiminti kažkodėl nenori, Didier pradėjo naudoti šį „prekinį ženklą“, dažniausiai koncertų metu.
Nuo 90-ųjų pradžios Marouani koncertavo daugiausia Rusijoje bei Prancūzijoje. Naujai elektroninės šokių muzikos bangai, vadinamajai „techno“, Didier liko abejingas.
Karolis Lederis
Karolis Lederis (1920 m. rugpjūčio 1 d. Noreikoniai, Pakruojo valsčius – 2007 m. kovo 17 d. Comox miestelyje, Kanada) – Lietuvos farmakologas ir endokrinologas, filosofijos (1961 m.) ir medicinos (1968 m.) daktaras.
Biografija
1939 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1958 m. baigė Bristolio universitetą. 1958–1968 m. Bristolio universiteto, 1969–1989 m. Kalgario universiteto profesorius. 1976 m. skaitė paskaitas Vilniaus universitete ir Kauno medicinos institute. 1982–1984 m. vadovavo Kanados medicinos tyrimų tarnybai.
Mokslinio darbo svarbiausia sritis – hipotalamo funkcijų tyrimai.
Bibliografija
Prof. Karolis Lederis mirė 2007 kovo 17 d. Comox miestelyje (Kanada).
Belenas (Argentina)
Belenas  – miestas šiaurės vakarų Argentinoje, Katamarkos provincijoje. 2001 m. mieste gyveno apie 12 000 gyventojų. Šiame mieste gimė XX a. argentiniečių rašytojas Luis Franco.
Karija
Karija:
Leitė
Leitė  – upė Šilutės rajono teritorijoje, Nemuno deltoje, Nemuno šakos Rusnės dešinysis intakas.
Prasideda Stremenių kaime (Usėnų seniūnija), 4 km į šiaurę nuo Usėnų, teka į pietus, ties Reizgiais pasuka į vakarus, teka per Kavolių mišką, pro Žemaitkiemio apylinkes, Leitgirius, Kūlynus, Sausgalvius ir įteka į Rusnę ties Ragininkų sala (iki Nemuno žiočių 17 km). Upės didesnė dalis yra reguliuota. Į Leitę įteka daug bevardžių upelių, iš kurių tik 7 įrašyti į Lietuvos Respublikos upių klasifikatorių.
Visžalė sekvoja
Visžalė sekvoja  – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, kiparisinių (Cupressaceae) šeimos Medis. Tai vienintelė išlikusi sekvojų (Sequoia) genties rūšis.
Leitė
Visas Leitės plotas 15,7 ha, plotis 7–12 m, gylis 0,3-1,5 m, vid. nuolydis 63 cm/km, srovės greitis 0,1 m/s.
Leitės žemupys mėgstamas žvejų mėgėjų, kurie čia pagauna didelių lydekų, ešerių, raudžių ir kt. Be to iki 1945 Leitės žemupys iki Sausgalvių buvo naudojamas laivybai. 4 gelžbetoniniai tiltai. Leitės baseine įrengta polderių, iš kurių Leitgirių ir Sausgalvių siurblinės pašalina vandenį.
Visžalė sekvoja
Paplitimas
Savaime auga Šiaurės Amerikos žemyno vakaruose (JAV vakarai). Savaiminio paplitimo arealas nedidelis – šiaurinė arealo dalis yra p.v. Oregono valstijos Kario apygardoje ir palei Didžiojo vandenyno pakrantę siauru ruožu per vakarinę Kalifornijos valstijos dalį tęsiasi iki p.v. Kalifornijoje esančios San Luis Obispo apygardos.
Leitė
Intakai:
Visžalė sekvoja
Auginimas Lietuvoje
Visžalės sekvojos dėl joms nepalankių klimatinių sąlygų, kaip dekoratyvinis augalas Lietuvoje neauginamos.
Leitė
Upėvardis kildinamas nuo žodžio lieti („pilti“).
Visžalė sekvoja
Augavietės
Visžalės sekvojos išplitusios virš jūros lygio (1-)30–750(-920) m aukščiuose.
Požymiai
Visžalė sekvoja nemaišytina su gimininga ir kitur Kalifornijoje augančia mamutmedžių (Sequoiadendron) gentimi. Jos žievė stora (30 cm), bet gan minkšta. Spygliai plokšti, 15–25 mm ilgio. Kankorėžiai 15–32 mm ilgio, turi 15–25 sėklalizdes, kurių kiekvienoje yra 3–7 sėklos. Visžalės sekvojos – ilgaamžiai medžiai, jų amžius gali siekti 2200 metų.
Dauginimasis
Visžalės sekvojos yra vienanamiai augalai. Natūraliai dauginasi keliais būdais:
Amžius
Visžalės sekvojos – ilgaamžiai medžiai. Jos augdamos savo arealo natūralioje aplinkoje gyvena 1200–1800 metų. Žinomiems seniausiems šios rūšies individams buvo nustatyta atitinkamai 2200 ir 2267 metai.
Matmenys
Visžalės sekvojos – itin aukšti, masyvūs medžiai. Vidutiniškai visžalės sekvojos perauga 60 metrų ribą, ir dažnai pasitaiko 90 m aukščio medžių. Kaip teigia istoriniai šaltiniai, 1886 metų lapkričio mėnesį, Humboldto apygardoje (š. Kalifornija), buvo nukirsta 129,26 m aukščio visžalė sekvoja. Teoriškai manoma, kad jos gali užaugti iki 122–130 m aukščio.
Aukščiausios visžalės sekvojos
Aukštesnių nei 110 m visžalių sekvojų yra 41:
Masyviausios visžalės sekvojos
Išskyrus didžiuosius mamutmedžius (Sequoiadendron giganteum), tai dabar augančių masyviausių medžių rūšis Žemėje. Bet, anot senų istorinių šaltinių, 1926 metais buvo nupjautas 1794 m³ tūrio visžalės sekvojos medis. Kitas visžalės sekvojos medis, žinomas kaip „Crannell Creek Giant“, buvo apie 1700-1980 m³ tūrio (archyve yra ir nuotrauka). Pati masyviausia visžalė sekvoja, tik be archyvinių nuotraukų, žinoma kaip „Lindsey Creek tree“, buvo 2548 m³ tūrio, ir tai gerokai masyvesnis medis už dabar masyviausiu pasaulyje medžiu laikomą didįjį mamutmedį „General Sherman“, kurio tūris yra 1,487 m³.
Dabar masyviausi visžalės sekvojos individai auga Redvudo nacionaliniame parke, kai kurių medžių duomenys, įskaitant tūrį:
Pavojai
Nors visžalių sekvojų populiacija yra gana didelė, bet dėl neteisingai tvarkomos miškininkystės, pastebimas brandžių medžių mažėjimas. Populiacijos fragmentiškos.
Pavadinimas ir sinonimai
Sekvojų (Sequoia) genčiai lotynų kalba pavadinimas buvo suteiktas pagerbiant čerokių rašto kūrėjo indėnų kilmės Sekvojos atminimą. Visžalės sekvojos antras lotyniškas žodis sempervirens yra sudurtinis žodis – semper reiškia visada, o virens reiškia žalias.
Žemiau naudotų lotyniškų sinonimų sąrašas :
Anglų kalboje be įprasto pavadinimo Coast redwood, dažnai vadinama Coastal redwood, California redwood.
Erica Quinn Jennings
miniatiūra|2021 m. [[Sostinės dienos|Sostinės dienų koncerte]]
Biografija
1985–1992 m. mokėsi Sent Luiso pradinėje mokykloje Dubline, 1992–1994 m. – tarptautinėje Tanzanijos mokykloje Dar es Salame, 1994–1995 m. – Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinėje mokykloje, 1995–1997 m. – Airijos neakivaizdinėje mokykloje, 1997 m. baigė gimnaziją Dubline.
1998 m. kartu su Viktoru Diavara ir Viliumi Alesiu sukūrė grupę „Skamp“. 2001 m. su grupe Skamp buvo išrinkta atstovauti Lietuvai Eurovizijos dainų konkurse Danijoje su daina „You Got Style“, kur užėmė 13 vietą iš 23.
2011–2013 m. koncertavo su vyru Jurgiu Didžiuliu kaip duetas „The Ball & Chain“.
Su vyru Jurgiu Didžiuliu susituokė 2007 m., Kolumbijoje. 2007 m. gruodžio 31 d. Vilniaus Antakalnio ligoninėje pagimdė sūnų Praną Emilijų. Susituokus, pase įsirašė dvigubą pavardę Jennings-Didžiulis, buvo svarbu išlaikyti sceninį vardą, bet dviguba pavardė būtų buvusi per ilga, tad pasiliko tik pirmą pavardę.
2013 m. su vyru Jurgiu Didžiuliu dalyvavo LNK muzikos šou Lietuvos balsas 2-ame sezone kaip mokytojai. Taip pat dalyvavo vokalistų konkurse Auksinis balsas 2-ame sezone, transliuojamą per LRT.
2016 m. dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą su daina „Leading me home“, kurioje užėmė 2-ą vietą.
2017 m. birželio 5 d. pagimdė dukrą Gają. Spalio mėnesį ją pakrikštijo Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčioje.
2019 m. kartu su vyru Jurgiu Didžiuliu dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą su daina „Sing!“, kurioje užėmė 4-ą vietą.
2021 m. liepos 15 d. po 16 kartu praleistų metų paskelbė apie skyrybas su Jurgiu Didžiuliu.
2022 m. dalyvavo atrankoje „Pabandom iš naujo!“ su daina „Back to myself“. Su šia daina atlikėja pasiekė pusfinalį, jame liko penktoje vietoje ir netikėtai nepateko į finalą.
Ateitis (leidykla)
Ateitis – knygų leidykla, kuri įsteigta 1955 m. JAV prie Ateitininkų federacijos (AF) valdybos. Iki 1971 m. jai vadovavo kunigas V. Dabušis, paskui administravimą perėmė „Ateities“ literatūros fondas, įsteigtas AF valdybos nario Kęstučio Keblio iniciatyva kaupti lėšas leidyklos darbui suaktyvinti.
Ši leidykla leidžia daugiausia grožinę, taip pat meno, mokslinę, biografinę, memuarinę literatūrą.
Išleido:
Saulius Vilčiauskas
Saulius Vilčiauskas (g. 1971 m.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Žąsinas
Žąsinas – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Traksėdžio, prie kelio. Aukščiausias kaimo taškas – 125,8 m virš jūros lygio.
Istorija
Pirmą kartą kaimas minimas 1561 m. Pajūrio valsčiaus inventoriuje. Nuo 1585 m. minimas Žąsino dvaras. Kaime yra 1976–1979 m. tyrinėtas III–IV ir IX–XII a. kapinynas. Tiesiog ant senkapio yra senos kaimo kapinės, kuriose laidota iki 1953 m. Jose stovi mūrinė koplytėlė, ji pastatyta buvusioje Žąsino bažnyčios vietoje, ji minima viename Raseinių žemės teismo akte. 1993 m. koplytėlė atnaujinta.
Pavadinimo kilmė
Vardą kaimui davė Žąsinalio (Žąsinuko) upelis.
Saulius Vilčiauskas
Biografija
Žaidė Granitas Klaipėda (1991–1993, 1995), ROMAR Mažeikiai (1994–1995; Lietuvos čempionas) komandose.
Suomijos futbolo varžybos 1968 m.
Suomijos futbolo varžybos 1968 m.
Ilmenio slovėnai
thumbIlmenio slovėnai, kitaip dar Ilmenio slavai  – rytų slavų gentis, antroje pirmojo tūkstantmečio pusėje gyvenusi apie Ilmenio ežerą, Volchovo, Lovatės ir Mstos baseinuose ir Mologos aukštupyje, sudariusi didžiąją dalį Novgorodo žemės gyventojų.
Žodis slovėnai reiškia ne tik Ilmenio slavus. Nuo senovės rusų metraščiai mini Ilyrijos slovėnus. Iš šio žodžio kilęs Slovėnijos pavadinimas.
Manoma, kad Ilmenio slovėnai skyrėsi nuo kitų dabartinę Rusiją kolonizavusių slavų genčių. Jie kalba ir tradicijomis buvo glaudžiai susiję su Polabės slavais. Slovėnai į šiaurės Rusiją atkeliavo pagal didžiąsias upes, kol būsimos Jaroslavlio srities žemėse sutiko krivičius,
Žinoma nedaug VI–VIII a. slovėnų archeologinių paminklų, pvz., žemdirbių gyvenvietės ir aukšti kūgiški pilkapiai su degintų žmonių palaikais Ladogos apylinkėse.
Seniausios žinomos gyvenvietės datuojamos VII–VIII a. Gausūs archeologiniai radiniai (pvz., metaliniai medinių plūgų noragai) rodo, kad Ilmenio slavai turėjo gerai išvystytą žemdirbystę. Jie nebuvo labai karingi, bet jų būdingi ginklai aptinkami apie Novgorodo miestą. Slovėnai naudojo ietis, buožes, kalavijus, lankus, akstis ir net čekanus.
Didier Drogba
Didijė Drogba (Didier Yves Drogba Tébily; g. 1978 m. kovo 11 d.) – buvęs Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, ilgametis rinktinės kapitonas.
Didijė Drogba vaikystėje persikėlė iš Dramblio Kaulo Kranto į Prancūziją, gyveno pas savo dėdę, futbolininką Mišelį Gobą. Pradžioje jis treniravosi „Levallois SC“ klube, bet nepalikęs didelio įspūdžio treneriui, į pagrindinę komandą nepakviestas. Vėliau Drogba persikėlė į Le Maną, treniravosi vietinėje komandoje, bet dėl šeimyninių aplinkybių, negalėjo skirti viso laiko futbolui. Tik sulaukęs 21-erių metų žaidėjas debiutavo „Le Mans“ pagrindinėje komandoje, o 1999 m. pasirašė kontraktą. Pirmieji sezonai žaidėjui nebuvo labai rezultatyvūs, jį taip pat kamavo traumos.
2002 m. už 80 tūkst. svarų Drogba parduotas Ligue 1 klubui „Guingamp“. Nors pradžioje žaidėjas niekuom neišsiskyrė, tačiau kitame sezone sužibėjo – per 34 lygos varžybas įmušė 17 įvarčių. Po tokio pasirodymo Drogba susilaukė galingesnių klubų dėmesio ir už 3,3 mln. svarbų parduotas „Olympique Marseille“. Čia jis per lygos sezoną įmušė 19 įvarčių, dar 5 UEFA Čempionų lygoje ir 6 UEFA taurėje (pasiekė pastarojo čempionato finalą).
2004 m. Didijė Drogba sudarė 24 mln. svarų sutartį su „Chelsea“. Čia jis įsitvirtino kaip svarbiausias komandos puolėjas, ženkliai prisidėjęs prie daugelio komandos pergalių. 2012 m. Drogba taip pat įnešė didelį indėlį į „Chelsea“ pergalę Čempionų lygos finale prieš „Bayern“ – jis rungtynių pabaigoje įmušė išlyginamą įvartį bei realizavo lemiamą baudinį 11 m baudinių serijoje.
2012 m. birželio 20 d. pasirašė 2,5 m. kontraktą su Kinijos Šanchajaus „Shenhua“ klubu.
Kalniškis
Kalniškis – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Krinčino.
Didier Drogba
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2002 m. rugsėjo 8 d., su rinktine žaidė dvejas 2006 m. pasaulio čempionato rungtynes, pelnė vieną įvartį. Su rinktine dalyvavo 2006, 2008, 2010, 2012 m. Afrikos Tautų taurės turnyruose, juose mušė po kelis įvarčius.
Škotijos futbolo varžybos 1923–1924 m.
Škotijos futbolo varžybos 1923–1924 m.
Kęstutis Povilaitis (1968)
Kęstutis Povilaitis (g. 1968 m. liepos 7 d. Garliavoje) – Lietuvos ir Kauno rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1993 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.
Kauno rajono savivaldybės administracijos kelių ir transporto skyriaus vedėjas
Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno rajono skyriaus narys. 2011 m. Kauno rajono savivaldybės tarybos narys, išrinktas, bet atsisakė mandato. 2015–2016 m. Kauno rajono savivaldybės vicemeras.
Garliavos seniūnaitijos seniūnaitis, visuomeninės organizacijos prie Kauno rajono policijos komisariato narys.
Albickėliai
Albickėliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, prie kelio.
Mikailiškės (reikšmės)
Mikailiškės (arba Mikališkės) – taip vadinamos gyvenvietės:
Privatdocentas
Privatdoceñtas (, 'privačiai mokantis') – daugelio užsienio šalių, ikirevoliucinės Rusijos ir tarpukario Lietuvos valstybės aukštųjų mokyklų neetatinio dėstytojo mokslinis vardas ir pareigos
Žukai (Švenčionys)
Žukai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šventos. Saugomas Žukų ąžuolas.
Privatdocentas
Vokietija
Privatdocentas (Privatdozent; PD arba Priv.-Doz.) – mokslininkas habilituotas daktaras universitete arba aukštojoje mokykloje, turinčioje daktaro laipsnio suteikimo teisę, nereguliariai dėstantis asmuo. Kaip dėstytojas yra savarankiškas bei atsakingas tiktai sau, turi teisę dėstyti akademinius dalykus.
Tibori Vulka
Tibori Vulka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mazovijos Vysokio valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
FC Cantonal Neuchâtel
Nešatelio „Cantonal“ – buvęs Šveicarijos futbolo klubas iš Nešatelio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1893 m. Vienintelį kartą tapo Šveicarijos čempionais 1916 m.
1970 m. prisijungė prie Xamax Neuchatel komandos.
Giorgio Morandi
Biografija
Džordžas Morandis gimė 1890 m. liepos 20 d. Bolonijoje. Buvo vyriausias iš 8 šeimos vaikų. 1906 m. trumpai dirbo užsienio prekybos agentūroje, kur dirbo jo tėvas. 1907 m. pradėjo mokytis Bolonijos dailės akademijoje. 1909 m. Dž. Morandis susipažino su P. Sezano kūriniais ir 1910 m. Venecijos bienalėje − su O. Renuaro, kurių kūrybos įtaka išliko vėliau visą Dž. Morandžio gyvenimą. Jis pabuvojo Florencijoje, kur buvo paveiktas Džoto, Mazačo ir Učelo kūrinių. Pirmasis išlikęs Dž. Morandžio tapybos darbas datuojamas 1911 m., pirmasis grafikos − 1912 m.
Aleno galagas
Aleno galagas (Galago alleni) – galaginių (Galagidae) šeimos primatas.
Giorgio Morandi
Biografija
1913 m. Dž. Morandis paliko Bolonijos dailės akademiją, 1914 m. pradėjo sieti save su italų futuristais, jo pažįstamais tapo Umbertas Bočonis ir Karlas Kara. Dž. Morandis dalyvavo futuristų parodose Bolonijoje ir Romoje, užėmė piešimo mokytojo vietą su pertraukomis iki 1930 m. Bolonijos pradinėje mokykloje. Pirmojo pasaulinio karo metu 1915 m. Dž. Morandis tarnavo kariuomenėje, bet dėl ligos buvo atleistas po 6 savaičių tarnybos, po to vėl sirgo, sunaikino daug to laikotarpio savo kūrinių. Po karo Dž. Morandis keliavo į Romą, susipažino su Dž. de Kiriku, kurio kūrybos kai kurie bruožai persidavė Dž. Morandžiui. Po truputį dailininkas pradėjo garsėti. Jis, Dž. de Kirikas ir K. Kara 1921 m. eksponavo Berlyne ir 1922 m. − Florencijoje. 1926-27 m. trumpai dirbo Emilijos Redžo ir Kalabrijos provincijų pradinių mokyklų direktoriumi. 1927 m. eksponavo Novecento Italiano judėjimo menininkų, kurie siekė atgaivinti klasikinės italijos dailės motyvus, parodoje Milane. Šį judėjimą rėmė Italijos „dučė“ Benitas Musolinis. 1928 m. Dž. Morandis eksponavo grafikos kūrinius Venecijos bienalėje.
Dž. Morandis niekuomet neturėjo susikirtimų su Italijos fašistiniu režimu ir 1930 m. užėmė grafikos profesoriaus postą Bolonijos akademijoje iki 1956 m. Antrajame pasauliniame kare menininkas nedalyvavo. Jo pirmoji personalinė paroda įvyko 1945 m. Fiore galerijoje Florencijoje. 1948 m. Dž. Morandis tapo Šv. Luko akademijos nariu Romoje, buvo apdovanotas pirmuoju prizu italų menininkams Venecijos bienalėje. 1953 m. Dž. Morandis buvo apdovanotas didžiuoju prizu už grafiką ir 1957 m. − didžiuoju prizu už tapybą San Paulo bienalėje. 1958 m. Dž Morandis pasitraukė į Gricanos kaimo vietovę netoli Bolonijos. Mirė 1964 m. birželio 18 d. Bolonijoje. Geriausiai Dž. Morandis žinomas natiurmortais, kuriuose dažniausiai vaizdavo butelius, vazas, dėžutes. Savo gyvenimo metu jis neprisišliejo nei prie vieno modernistinio meno judėjimo. Jo kūryba labiausiai buvo įtakota P. Sezano. Dž. Morandis buvo vienu geriausiai žinomų XX a. Italijos menininkų, jo garbei Gricanos miestelio pavadinimas buvo praplėstas į Gricana Morandis. Dailininkas niekuomet nebuvo išvykęs iš Italijos. Bolonijoje įsteigtas Morandžio muziejus, kuriame eksponuojami dailininko sesers Marijos Terezos dovanoti kūriniai.
Akpakos oro uostas
Akpakos oro uostas (IATA kodas: nėra, ICAO kodas: DXAK) – vienas iš Togo oro uostų, aptarnaujantis Atakpamės miestą.
Varis (reikšmės)
Žodis varis reiškia:
Diplomatinis atstovas
Diplomatinis atstovas – diplomatas, oficialiai atstovaujantis savo valstybei santykiuose su užsienio valstybėmis ar tarptautinėmis organizacijomis. Jis reziduoja užsienyje arba atitinkamai priimančiojoje valstybėje.
Lietuva
260px|thumb|Lietuvos atstovybės diplomatai [[Paryžius|Paryžiuje 1930 m.]]
Skyrimo tvarka
1. Atstovą skiria Prezidentas Vyriausybės teikimu, prieš tai kandidatūrą apsvarsčius Parlamento Užsienio reikalų komitete, diplomatinį atstovą užsienio valstybėje ir gavus užsienio valstybės sutikimą priimti (agremaną).
3. Žiniomis apie kandidato į diplomatinius atstovus skyrimo procesą keičiamasi vadovaujantis valstybės ir tarnybos paslapčių įstatymu. Prašymo dėl sutikimo priimti (agremano) diplomatinį atstovą užsienio valstybėje pateikimo tvarką nustato užsienio reikalų ministras.
4. Kai diplomatinis atstovas išdirba daugiau kaip 3 metus, Vyriausybė gali siūlyti Respublikos Prezidentui jį atšaukti.
Funkcijų vykdymo pradžia
Diplomatinis atstovas užsienio valstybėje savo funkcijas pradeda vykdyti tada, kai įteikia įgaliojamuosius raštus valstybės, į kurią jis paskirtas, vadovui ar kitam šio įgaliotam pareigūnui arba kai praneša apie atvykimą ar įteikia įgaliojamųjų raštų nuorašą valstybės, į kurią jis paskirtas, užsienio reikalų ministrui ar užsienio reikalų ministerijos funkcijas atliekančios institucijos vadovui ar kitam šio įgaliotam pareigūnui, kaip toje valstybėje įprasta.
Diplomatinio atstovo prie tarptautinės organizacijos funkcijų vykdymo pradžia
Diplomatinis atstovas prie tarptautinės organizacijos savo funkcijas pradeda vykdyti įteikęs įgaliojamuosius raštus tarptautinės organizacijos vadovui arba kita tarptautinėje organizacijoje nustatyta tvarka.
Niujorko universitetas
thumb|right|300px|Vašingtono aikštės arka Niujorko universiteto miestelyje.
Universitetą 1831 m. balandžio 21 d. įsteigė grupė Niujorko įžymybių (vienas jų – buvęs JAV finansų ministras Albert Gallatin).
Martín Palermo
2011 m. birželio 21 d. baigė profesionalo karjerą, dėl kelio traumos.
Nors Argentinos rinktinės sudėtyje žaidė vos 7 kartus, tačiau pasiekė pasaulio rekordą: per vienerias varžybas neįmušė net trijų 11 m baudinių. Tai įvyko 1999 m. Copa América varžybose prieš Kolumbiją.
2009 m. atrankoje į pasaulio futbolo čempionatą, labai svarbiose priešpaskutinio turo varžybose su Peru per pridėtinį laiką įmušė pergalingą įvartį ir padėjo rinktinei patekti į čempionatą.
Talkas
Talkas – silikatų klasės mineralas. Chemiškai tai magnio silikato hidroksidas. Cheminė formulė (Mg3Si4O10(OH)2). Dėl panašumo į muilą vadinamas muilo akmeniu.
Talko atmainos:
Savybės
Kietumas pagal Moso skalę yra 1. Talkas gali būti baltos, pilkos, žalsvos ir beveik sidabrinės spalvos. Dažniau skaidrus, tačiau pasitaiko ir neskaidrus. Skalumas tobulas, lūžis nelygus. Riebus, atsparus kaitrai, rūgštims, šarmams. Pasitaiko natrio, aliuminio, kalcio, titano, mangano priemaišų.