cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Igoris Kurčiatovas
Pasiekimai
I. Kurčiatovui vadovaujant pastatytas pirmasis Maskvoje ciklotronas (1944), pirmasis Europoje branduolinis reaktorius (1946), sukurta pirmoji tarybinė atominė bomba (1949), pirmoji pasaulyje vandenilinė bomba (1953), pirmoji pasaulyje pramoninė atominė elektrinė (1954), pirmieji pasaulyje branduoliniai reaktoriai povandeniniam laivui (1958) ir atominiam ledlaužiui "Leninas" (1959), stambiausias įrenginys reguliuojamoms termobranduolinėms reakcijoms tyrinėti (1958).
Pankreatitas
Gydymas
Pankreatitas aptinkamas atlikus kraujo ir šlapimo tyrimus. Jam būdingas kasos fermentų amilazės ir lipazės padidėjimas, taip pat, padidėjęs leukocitų skaičius, kuris išduoda uždegiminius procesus. Dažnai randamas ir padidėjęs gliukozės kiekis. Kasos pakitimai nustatomi echoskopija arba kompiuterine tomografija. Aptikus cistą atliekama jos punkcija nustatant vėžines ląsteles ir bakterijas. Pankreatitas gydomas ligoninėje, abiejų rūšių gydymas yra panašus. Pirmosiomis dienomis skiriama bado dieta, skiriamos lašinės, skausmą slopinantys ir pykinimą mažinantys vaistai. Jeigu yra infekcinių komplikacijų, gydoma antibiotikais. Jei medikamentai nepadeda arba išsivysto pseudocistos, daroma kasos operacija. Prasidėjus diabetui, skiriamos insulino dozės. Sudėtingiausias yra lėtinio pankreatito skausmo malšinimas. Kartais prireikia narkotinių medžiagų (morfijaus) arba netgi kasos nervų blokavimo.
Igoris Kurčiatovas
Pasiekimai
Keturiskart Stalino premijos laureatas (1942, 1949, 1951 ir 1954 m.), apdovanotas Lenino premija (1957 m.), triskart Socialistinio darbo didvyris (1949, 1951 ir 1954 m.).
Pankreatitas
Gydymas
Patartina vengti didelio fizinio krūvio.
Jordy van de Corput
Jordy van de Corput (g. 1989 m. balandžio 25 d. Roterdame) – Nyderlandų futbolininkas, žaidžiantis vartininko pozicijoje.
Klubinė karjera
Jordy van de Corput futbolo pagrindų sėmėsi Roterdamo „Spartos“, „Feyenoord“ bei FC „Utrecht“ jaunimo akademijose. Profesionalo karjerą vartininkas pradėjo FC „Den Bosch“ ekipoje Olandijoje, po to rungtyniavo FC „Dordrecht“ bei „ASHW“ ekipose, o legionieriaus karjerą pradėjo „Launceston City FC“ klube Australijoje.
Karjera Lietuvoje
2016 m. žaidė Telšių „Džiugo“ komandoje, kuri dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse. Atstovavo žemaičių ekipą 23 rungtynėse.
Vokietijos futbolo lygos taurė
Vokietijos futbolo lygos taurė – turnyras, vykstantis nuo 1973 m. Vokietijoje pasibaigus šalies pirmenybių sezonui. Jame dalyvaudavo 4 stipriausi Bundeslygos klubai, taurės laimėtojas ir 2-osios bundeslygos nugalėtojas. Turnyras įkurtas vietoje s, bet po 2007 m. nebevyksta.
Levkai (Sokulkos apskritis)
Levkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Dambravos, apie 35 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 60 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kandalas
Graikų mitologijoje Kandalas – vienas iš heliadų, Helijo ir Rodės sūnus. Kandalas kartu su Triopu, Makaru ir Akčiu nužudė savo brolį Tenagą, nes pavydėjo jam astronomijos talento. Vėliau Kandalas pabėgo į Kariją.
Gediminas Krasauskas
Gediminas Krasauskas (g. 1953 m. spalio 26 d. Čiurlionyse, Alytaus rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1977 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
1997–2001 m. Alytaus apskrities viršininko administracijos Kaimo reikalų departamento direktorius. 2001–2005 m. Alytaus rajono savivaldybės Priešgaisrinės apsaugos tarnybos direktorius. 2005–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės kontrolierius, Lietuvos savivaldybių kontrolierių asociacijos narys. 2007–2015 m. Alytaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2015–2018 m. Alytaus rajono pirminės sveikatos priežiūros centro direktorius. Nuo 2018 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1997–2015 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.
1993 m. Tėvynės sąjungos, Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų narys.
Sutuoktinė Nijolė, vaikai Andrius, Martynas, Ieva. .
Petras Kasperavičius
Biografija
1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1966 m. – Rygos visuomeninį patentologijos institutą. 1959–1993 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1970 m. docentas.
1975–1990 m. Lietuvos visuomeninio patentologijos instituto prorektorius, šio instituto Kauno filialo direktorius. Tyrimų sritis – technologinių procesų kontrolė ir elektros apšvietimas, patentotyra. 12 išradimų autorius.
Metju ir Hanterio salos
Metju ir Hanterio salos  – dvi negyvenamos salos Ramiajame vandenyne, apie 300 km į rytus nuo Naujosios Kaledonijos bei panašiu atstumu į pietryčius nuo Vanuatu.
Metju sala užima 0,7 km² plotą ir yra 177 m aukščio, o Hanterio sala 0,6 km² ploto iki 242 m aukščio. Abi salas užima ugnikalniai. Metju saloje veikia fumarolės, iki XIX a. stebėtas vulkaninis aktyvumas. Salos sausringos, be gėlo vandens, sunkiai pasiekiamos.
Istorija
Salas XVIII a. pab. atrado britų laivynas ir banginių medžiotojai. Kolonizacijos laikais salos didesnio dėmesio nesulaukė. 1929 m. jas oficialiai aneksavo Prancūzija, tačiau 1965 m. Jungtinė Karalystė jas paskelbė Naujųjų Hebridų kolonijos dalimi. Vanuatu paskelbus nepriklausomybę, salos paskelbtos Ambrimo salų gyventojų nuosavybe, tačiau jokių aktyvesnių veiksmų nesiėmė. Prancūzija Metju ir Hanterio salas laiko Naujosios Kaledonijos valdos dalimi. 1979 m. salose pastatyta automatinė meteorologinė stotis.
Lauramediečiai
Lauramediečiai (Laurales) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės magnolijažiedžių (Magnoliidae) poklasio augalų eilė.
Šviesmetis
300px|miniatiūra|[[Žvaigždėlapis, kuriame pavaizduotos žvaigždės, esančios ne toliau nuo Saulės negu 12,5 šviesmečiai.]] Šviesmetis (šm, l.y. ) – ne SI sistemos ilgio matas, vartojamas ypač dideliems atstumams nusakyti. Šviesmetis apibūdina tokį atstumą, kurį nukeliauja šviesa per vienerius metus, t. y. 9 460 730 472 580, 8 km (apie 9,5 trln. km).
1 šm = 0,3066 pc = 63241 av.
Pvz.: Užrašas 5 šm reiškia, kad tai atstumas, kurį šviesa nuskrieja per 5 metus.
Kišlakai (Balstogės apskritis)
Kišlakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Tykocino ir apie 33 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vartai (Lazdijai)
Vartai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Krosnos, prie kelio. Yra Krosnos pagrindinės mokyklos skyrius. Šiauriau kaimo auga Buktos miškas.
miniatiūra|220px|left|Vietovardis kalnelyje
Miežiškių seniūnija
Miežiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Panevėžio rajono savivaldybės rytuose.
Tenagas
Graikų mitologijoje Tenagas – vienas iš heliadų, Helijo ir Rodės sūnus. Jį nužudė jo broliai: Aktis, Triopas, Makaras ir Kandalas, pavydėdami jam astronomijos talento.
Miežiškių seniūnija
Geografija
Plotas – 209,02 km², kurių 63,9 km² užima miškai. Per teritoriją teka Nevėžio ir Juostos upės, 21 mažas upelis, čia yra hidrografinis Juostos draustinis. Miežiškių seniūnijoje yra 86 kaimai (didesni iš jų – Trakiškis, Nevėžis, Limeikiai, Margučiai). Veikia 1 pašto įstaiga, 3 medicinos punktai, 3 bibliotekos, 1 pagrindinė mokykla, bažnyčia, kultūros centras ir 2 jo padaliniai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Ūta (reikšmės)
Ūta vadinami kaimai:
Krosnas (Palenkės vaivadija)
Krosnas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Dvejokai
Dvejokai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Gelvonų.
Avokadų aliejus
thumb|right|185px|Avokadų aliejus Avokadų aliejus – maistinis aliejus, spaudžiamas iš amerikinės persėjos (Persea americana) vaisiaus (avokado).
Tai vienas iš nedaugelio valgomųjų aliejų, kurie nėra išgaunami iš sėklų. Avokadų aliejus spaudžiamas iš minkštimo, supančio vaisiaus duobutę. Po išgavimo odos priežiūros produktams skirtas aliejus paprastai išvalomas, išbalinamas ir dezodoruojamas, todėl tampa bekvapis, jo spalva būna gelsva. Tuo tarpu šaltai spaudžiamas aliejus lieka nevalytas, todėl išlaiko vaisiaus minkštimo skonį ir spalvą.
Nerafinuotas (249 °C) ir ypač rafinuotas (271 °C) aliejus pasižymi nepaprastai aukšta smilkimo temperatūra. Jame gausu mononesočiųjų riebalų rūgščių ir vitamino E. Avokadų aliejus padeda geriau įsisavinti karotinoidus ir kitas maistines medžiagas.
Avokadų aliejus naudojamas tiek kaip ingredientas įvairiuose valgiuose, tiek kaip ir kepimo aliejus. Dėl greitai įsigeriančių drėkinamųjų ir odą stiprinančių savybių jis taip pat naudojamas kosmetikoje, kaip kad įvairiuose odos priežiūros produktuose.
Sėmenų aliejus
miniatiūra|Sėmenų aliejus Sėmenų aliejus (arba linų aliejus) – augalinis aliejus, gaunamas iš linų sėklų. Būna nuo šviesiai gelsvos iki gintarinės spalvos, pasižymi unikaliu skoniu. Naudojamas maistui (salotoms, pagamintiems valgiams pagardinti), kaip maisto papildas, chemijos pramonėje. Pasižymi didele nepakeičiamų riebalų rūgščių, ypač omega-3, gausa.
Gamyba
Aliejus spaudžiamas tiek šaltu, tiek karštu būdu. Gaminant maistinį aliejų paprastai naudojamas pirmasis būdas.
Didžiausios linų augintojos yra Kanada, Kinija, JAV, Rusija, Indija, Kazachstanas, Etiopija. Per metus pasaulyje pagaminama apie 2,5 mln. tonų sėmenų aliejaus.
Sudėtis
Sėmenų aliejus turi 52-60 % alfa-linoleno, 15-17 % linolo, 13-22 % oleino, 5-6 % palmitino, 2-4 % stearino riebalų rūgščių.
Naudojimas
Sėmenų aliejus naudojamas maistui, taip pat ir chemijos pramonėje gaminant dažus, medienos apdailos ir apsaugos priemones. Siekiant išvengti oksidacijos ir apkartimo, maistui naudojamas sėmenų aliejus turėtų būti laikomas šaltoje, tamsioje vietoje, sandariai uždarytame inde.
Po aliejaus spaudimo likusios išspaudos naudojamos kaip maistingas galvijų arba paukščių pašaras.
Naujamiesčio seniūnija
Naujamiesčio seniūnija yra dviejose Lietuvos savivaldybėse:
Junkeris
Junkerių giminės dažnai buvo labai senos vokiečių aristokratų giminės (priklausančios Uradel ratui), XI–XII a. dalyvavusios vakarų slavų ir prūsų žemių užkariavime, kolonizavime ir suvokietinime.
Vokiškas žodis Junker yra kilęs iš Junger Herr ('jaunas ponas') ir reiškia 'dvarininkas'. Daugelio junkerių giminių pavardės prasideda dalelėmis von ar zu.
Viduramžiais junkeriai buvo smulkūs bajorai, paprastai neturtingi ir politiškai neįtakingi. Daug skurdžių junkerių tarnaudavo samdomais kareiviais. Einant laikui pavadinimas junkeris ėmė reikšti nebe samdinių karininką, o įtakingą vadą ar žemę valdantį dvarininką.
Girdžiūnai
Girdžiūnai – gatvinis kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietryčiuose, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke, prie Gaujos upelio. Kaimelio ilgis apie 600 metrų.
Didelė svajonė
Didelė svajonė – 2009 m. Italijoje sukurtas filmas, už kurį režisierius Michele Placido Venecijos kino festivalyje buvo nominuotas Auksinio liūto apdovanojimui.
Carl Cappeller
Karlas Kapeleris (, 1840 m. kovo 22 d. Alekskiemis, Stalupėnų apskritis, nuo 1946 m., Kaliningrado sritis – 1925 m. liepos 10 d. Jena) – Vokietijos sanskritologas, etnografas.
Didelė svajonė
Turinys
1968 m. Italija. Šalyje vis aktyviau reiškiasi maištaujantys studentai, protestuojantys prieš dabartinę santvarką, karą Vietname, Če Gevaros, M. L. Kingo nužudymą ir kitus to laikotarpio įvykius. Policininkas Nikola svajoja tapti aktoriumi, tačiau priverstas dalyvauti malšinant riaušes. Jo viršininkas nusprendžia jaunuolį pasiųsti į studentų užimtą universitetą, kad ten jis įsilietų tarp jaunimo ir taptų informatoriumi. Nikola susipažįsta su studente Laura, aktyviai dalyvaujančia protestuose, ir ją įsimyli, tačiau mergina savo ruožtu neabejinga viso judėjimo lyderiui ir įdėjiniam vadui Libero. Kuomet paaiškėja, kad Nikola policininkas, mergina jį negailestingai atstumia. Šis meta darbą, pradeda studijuoti aktorystę ir visomis priemonėmis mėgina susigrąžinti Laurą.
Carl Cappeller
Biografija
1859-1868 m. studijavo Berlyno, Leipcigo, Paryžiaus, Londono universitetuose. Nuo 1875 m. Jenos universiteto profesorius.
Didelė svajonė
Turinys
Jos broils taip pat dalyvauja studentų protestuose, kol, paskatintas Libero, kartą apmėto policininkus Molotovo kokteiliais. Šie nustato jo tapatybę ir pradeda aktyvias paieškas. Norėdama paslėpti brolį, Laura kreipiasi pagalbos į Nikolą…
Carl Cappeller
Mokslinė veikla
Svarbiausias veikalas – „Sanskrito žodynas“. Nuo jaunystės domėjosi lietuvių kalba, rinko etnografinę medžiagą. 1904 m. išleido pasakojimą apie XIX a. pirmosios pusės Stalupėnų apskrities lietuvių gyvenimą ir papročius – „Kaip senieji lietuvininkai gyveno“ su lietuvių – vokiečių kalbų žodynėliu (tekstas kirčiuotas) ir paaiškinimais, kelių lietuviškų dainų natomis; ištraukos išspausdintos 1905 m. vokiečių ir 1906 m. švedų kalbomis. Pasakojimas išverstas į vokiečių k. ir išleistas pavadinimu „Senovės Prūsijos lietuvių gyvenimas ir buitis“.
Aorta
thumb|right|260px|Aorta Aorta – pati stambiausia organizmo elastinė arterija. Ji prasideda kairiajame širdies skilvelyje ir tik iš jo išėjusi sudaro aortos sinusą, nuo kurio atsišakoja dešinioji ir kairioji vainikinės širdies arterijos (koronarai).
Aortos dalys
Aorta skirstoma į tris dalis:
Vidinės klubo arterijos (dešinioji ir kairioji) nusileidžia į mažąjį dubenį, kur skyla į sienines bei vidurių šakas.
Grindinis šildymas
thumb|Grindinio šildymo vamzdžiai Grindinis šildymas – namų šildymo būdas, kuomet radiatoriai įrengiami po grindimis.
Istorija
thumb|Romėnų [[hipokaustas.]] Grindinio šildymo ištakos kildinamos iš Korėjos regiono. Vėlesniais laikais grindinio šildymo metodika naudota ir Aliaskoje. Europoje grindinį šildymą naudojo romėnai.
Aorta
Aortos dalys
Iš aortos lanko išsigaubusios dalies išeina trys svarbios kraujagyslės:
Petriškės piliakalnis
Piliakalnis
Petriškės piliakalnis yra Drūkšių ežero pietinėje pakrantėje, ties kranto linijos ženkliu posūkiu, apie 1,18 km į pietvakarius nuo Ignalinos AE aušinamojo (įsiurbimo) kanalo žiočių ir apie 1,75 km į šiaurės vakarus nuo pagrindinių kelių kryžkelės ties IAE centriniu korpusu. Piliakalniui įkurti pasirinkta masyvi ir aukšta ežero pakrantės kalva, iš pietų, pietryčių ir rytų pusės atskirta pelkėtos daubos.
Didžioji dalis kalvos jau nuplauta ežero, išliko tik jos pietrytinis šlaitas, kuris savo ruožtu apardytas tiesiant keliuką – nustumdytas paviršius. Piliakalnis užima apie 0,89 ha plotą. Gyvenvietės teritoriją sudaro miškas ir nedideli atviri plotai bei ją kertantis keliukas.
Tyrimai
Piliakalnį 2006 m. vasarą aptiko Egidijus Šatavičius. Tyrimų metu centrinėje piliakalnio dalyje (kalvos šlaite) aptiktas intensyvus iki 30 cm storio kultūrinis sluoksnis su pavieniais degintais kauliukais ir gausiais keramikiniais radiniais, kurie preliminariai datuojami bronzos amžiaus pabaiga – senuoju geležies amžiumi (VII a. pr. m. e. – IV a.). Radiniai skirtini brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Šį objektą nuolatos intensyviai žaloja eroduojanti ežero pakrantė. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-01-24; Nr. KPD-RM-200.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Magnolijiečiai
Magnolijiečiai (Magnoliales) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės magnolijažiedžių (Magnoliidae) poklasio augalų eilė.
Maltos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Maltos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Pitsbergo Penguins
Pitsbergo „Penguins“ – NHL Rytų konferencijos Atlanto pogrupio ledo ritulio komanda iš Pitsbergo (Pensilvanija, JAV).
Istorija
Komanda įsikūrė 1967 m. Pitsberge, kai jis buvo apdovanotas vieta NHL lygoje.
Petras Vaškys
Petras Vaškys:
Akys už sienos
Turinys
Pagyvenęs, prie vežimėlio prikaustytas rašytojas Ivanas, sau įkvėpimo ieško šnipinėdamas jauną nuomininką Arturą, gyvenantį jo paties namuose. Manydamas, kad šis gali turėti paslapčių, Ivanas priverčia savo dukterį Olgą suartėti su Arturu, kad išsiaiškintų kuo daugiau apie jį. Deja, tai, kas Ivanui tėra žaidimas, tik dar labiau sujaukia ir taip nestabilią jaunuolio psichiką…
Gyventojų pajamų diferenciacija
thumb|300px|Gyventojų pajamų diferenciacija tarp šalių thumb|300px|Gyventojų pajamų diferenciacija pagal Džinio koeficientą Gyventojų pajamų diferenciacija – pajamų nelygybė, jų dydžio skirtumas tarp visuomenės įvairų socialinių sluoksnių ir grupių, lemianti socialinę nelygybę.
Teorija
Gyventojų pajamų diferenciacija labiau imta domėtis XX a., ypač antroji pusėje, nagrinėjant gyvenimo lygio įtaką gyvenimo kokybei, santykinio skurdo, santykinės skurdo ribos problemą, kai skurstančiaisiais pradėta laikyti tuos, kurių pajamos tam tikru mastu mažesnės už kitos visuomenės dalies arba vidutines pajamas. Kuo nelygiau pasiskirsčiusios pajamos, tuo didesnė žmonių dalis gyvena skurde, kai skurdas išreiškiamas nepakankamomis pajamomis. XX a. pabaigoje gyventojų pajamų diferenciacija susirūpinta dar ir dėl kitų priežasčių.
Empiriniai tyrimai rodo, kad kuo šalyje pajamų ir turto pasiskirstymas vienodesnis, tuo ūkis sparčiau plėtojasi, o pajamų nelygybė turi įtakos sveikatos, mirtingumo rodikliams, smurto paplitimui. Požiūris į pajamų nelygybę priklauso nuo bendresnio požiūrio į visuomenę. Libertarinės, liberaliosios, socialistinės ir kitos visuomenės teorijos skirtingai aiškina pajamų nelygybės įtaką visuomenės gerovei, nelygybės mažinimo tikslus ir priemones.
Rodikliai
Yra daug gyventojų pajamų diferenciacijos rodiklių, bet labiausiai paplitę keletas indeksų, naudojamų išreiškiant pajamų pasiskirstymą ir jo kitimą: pajamų dalių santykis, Džinio koeficientas, kvadratinis variacijos koeficientas, vidutinio logaritminio nuokrypio indeksas, Atkinsono indeksas ir kiti.
Vienas paprasčiausių pajamų nelygybės raiškos būdų – decilinis pajamų pasiskirstymas. Deciliai gaunami į 10 lygių dalių padalijus eilutę, kurią sudaro tiriamieji asmenys, išdėstyti jų pajamų didėjimo tvarka. Taip skirstant gyventojus pagal pajamas gaunama 10 grupių, iš kurių pirmoji (t. y. pirmasis decilis) atitinka 10 % žmonių, gaunančių mažiausias vienam namų ūkio nariui pajamas per mėnesį, o dešimtasis decilis rodo 10 % turtingiausių gyventojų vidutines pajamas, tenkančias vienam namų ūkio nariui per mėnesį. Decilinis pajamų pasiskirstymas leidžia įvertinti gyventojų pajamų pasiskirstymo netolygumą, t. y. vargingiausių ir turtingiausių gyventojų grupių pajamų diferenciaciją. Pvz., 1997 m. santykis tarp didžiausias ir mažiausias pajamas gaunančių pasaulio gyventojų decilių buvo 10,5, o 2001 m. jis padidėjo iki 13,3, t. y. 10 % turtingiausių ir 10 % vargingiausių gyventojų vidutinės pajamos skyrėsi daugiau kaip 13 kartų. Daugelyje Vakarų Europos šalių šių grupių gyventojų pajamos skiriasi 6-7 kartus.
Diferenciacijos raida
Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijai priklausančiose šalyse XX a. aštuntojo dešimtmečio vidurio – devintojo dešimtmečio vidurio pajamų pasiskirstymo kitimo ilgalaikių tendencijų nebuvo nustatyta. Vėliau, devintojo dešimtmečio viduryje – dešimtojo dešimtmečio viduryje pajamų nelygybė padidėjo beveik pusėje ekonomiškai stiprių šalių, tai įvyko daugiausia dėl pajamų nelygybės pokyčių darbingo amžiaus gyventojų grupėje.
Pensinio amžiaus gyventojų grupėje pajamų pasiskirstymo pokyčiai mažesni, pagyvenusių gyventojų pajamų lygybė buvo didesnė nei darbingo amžiaus gyventojų. Visose ekonomiškai stipriose šalyse XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje iš rinkos gaunamų pajamų nelygybė padidėjo. Pagrindinė priežastis – padidėję darbo užmokesčio skirtumai. Kapitalo ir savarankiško darbo pajamos pasiskirsčiusios netolygiau nei darbo užmokestis, bet jų dalis bendrose disponuojamose pajamose mažesnė, todėl ir poveikis pajamų lygiui bei daugeliu atvejų bendrajai nelygybei ne toks žymus.
Pripažįstama, kad dėl globalizacijos gyventojų pajamų diferenciacija vyksta pasauliniu mastu. Globalizacijos pranašumais sėkmingiau pasinaudoja turtingesnės šalys, o šalių viduje – turtingesni gyventojai, todėl didėja tarptautinių organizacijų (Jungtinės Tautos, Pasaulio bankas, Europos Sąjunga ir kt.) susirūpinimas pajamų nelygybe.
Lietuvoje
Norvegijos taikomųjų socialinių tyrimų instituto 1999 m. atlikti tyrimai parodė, jog apie 70 % Lietuvos gyventojų mano, kad gyventojų pajamų diferenciacija turėtų būti gerokai mažesnė. 1990 m. taip manė tik 45 % gyventojų.
Nuorodos
Economic inequality Inégalités de revenu
Lozovas
Lozovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 7 km į pietryčius nuo Dambravos, apie 24 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 56 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
thumb|left|Pakelės koplyčia
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK.
XIX a. buvo kaimas, Sokulkos apskrities Romanuvkos valsčiaus centras. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kerkafas
Graikų mitologijoje Kerkafas – vienas iš heliadų, Helijo ir Rodės sūnus. Keturi jo broliai nužudė brolį Tenagą ir pabėgo iš salos, o Kerkafas kartu su Ochimu pasiliko Rodo saloje.
Dvelaičiai
Dvelaičiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Skaistgirio.
Vilhelmina Augustinavičiūtė-Bardauskienė
Vilhelmina Augustinavičiūtė-Bardauskienė (g. 1953 m. birželio 15 d. Litkūnuose, Pakruojo raj.) – Lietuvos lengvaatletė, šuolininkė į tolį. Pirmoji moteris pasaulyje nušokus daugiau nei 7 metrus.
Biografija
1983 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1984–1990 m. Sporto draugijos „Dinamo“ Respublikinės tarybos Olimpinio rezervo vaikų ir jaunių sporto mokyklos mokymo dalies vedėja.
1977 m. ir 1978 m. laikraščio „Sportas“ skaitytojų išrinkta geriausia Lietuvos sportininke.
Sportiniai pasiekimai
Treneriai: Algimantas Kukšta (pirmasis), Janas Gadovičius (nuo 1972 m.).
Aliejus (chemija)
thumb|[[Krokodilo aliejus.]]
Aliejus – neutrali, nepolinė cheminė medžiaga, kuri yra klampaus skysčio būsenoje aplinkos temperatūros sąlygomis ir nesimaišo su vandeniu, tirpsta alkoholyje ir eteriuose. Aliejus turi didelį kiekį anglies ir vandenilio. Dažniausiai degus ir slidus. Aliejai gali būti gyvulinės, augalinės arba mineralinės kilmės. Skirstomi į dvi grupes: organiniai ir mineraliniai.
Panaudojimo būdai: maisto gamyboje, kosmetikoje, religinėse apeigose, tapyboje, šilumos pernešime, lubrikantų kūrime, degalų kūrime, chemijos pramonės žaliava.
Laziukai
Laziukai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Tykocino ir apie 32 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Ūta (Alytus)
Ūta – kaimas Alytaus rajono savivaldybės rytuose, 2 km į pietvakarius nuo Pivašiūnų, prie kelio. Šiauriau kaimo auga Lačionių miškas.
Istorija
XX a. tarpukariu kaimas buvo Alytaus apskrityje.
Verbų sekmadienis
Verbų sekmadienis – pavasario šventė, švenčiama paskutinį sekmadienį prieš Velykas. Katalikai Verbų sekmadienį švenčia Biblijoje aprašytą Kristaus įžengimą į Jeruzalę. Daugelyje Europos šalių ši šventė vadinama Palmių sekmadieniu. Katalikų bažnyčios liturgijoje palmių šventinimas įvestas V amžiuje.
Tradicija yra virtę verbų turgūs šventoriuose, bažnyčių prieigose. Visoje Lietuvoje manyta, kad Verbų sekmadienį bažnyčioje visi būtinai turi laikyti po kadagio šakelę ar kitokią „verbelę“. Tikėta, kad į namus parsinešta pašventinta verba saugojo tikinčiuosius nuo visokio blogio. Būta tradicijos Verbų dieną pašventintais kadagiais, žilvičiais gintis nuo galimų nelaimių. Ja būdavo pasmilkomi kambariai, apeinama apie laukus. Verbas žmonės laikydavo visus metus ir tik artėjant kitam Verbų sekmadieniui, pasak senolių, buvo galima jas sudeginti, jokiu būdu būdavo negalima verbos išmesti.
Ryškiausias Verbų sekmadienio paprotys – plakimas verba. Suvalkijoje, kur valstiečiai iš anksto nusipirkdavo kadagių iš po kaimus juos vežiojusių miško gyventojų ir laikydavo iki Verbinių po sniegu, vaikai jau išvakarėse išsitraukę kadagio šaką, stengėsi kuo anksčiausiai dar miegančius suaugusiuosius nuplakti – „nuverbyti“. Plakdami sakydavo: „ne aš plaku, verba plaka! Ar žadi margutį?“
Viktoras I
Viktoras buvo pirmasis Romos vyskupas, gimęs Afrikos provincijoje. Jis vėliau buvo kanonizuotas.
Iki Viktoro laikų mišios buvo laikomos graikų kalba, bet jis nusprendė pakeisti į lotynų kalbą, kuri buvo vartojama gimtojoje Afrikoje. Pasak Jeronimo, jis buvo pirmasis autorius apie religiją rašęs lotyniškai. Tačiau tik IV a. antroje pusėjė lotyniškos mišios tapo visuotinai priimtos.
Donbaso arena
Donbaso arena – sportinis kompleksas Ukrainoje, Donecko mieste.
Komplekso statybos prasidėjo 2006 m. ir truko ketverius metus. Statybų darbus vykdė turkų įmonė „Enka“. Arenos atidarymas įvyko 2009 m. rugpjūčio 29 d. Stadionas priklauso futbolo klubui „Šachtar“.
Stadionas dėl karo Donbase 2014 m. buvo uždarytas.
Tarptautinis pedagogo pažymėjimas
Tarptautinis pedagogo pažymėjimas (, ITIC) – tarptautinis pedagogo (dėstytojo) pažymėjimas. Išduodamas bet kuriam asmeniui, dirbančiam pedagoginį darbą, nepriklausomai nuo jo amžiaus. Veikia kaip nuolaidų kortelė bei suteikia kitų privilegijų jos turėtojams. Kortelė suteikia nuolaidas daugiau kaip 100 pasaulio valstybių.
Istorija
1968 m. įkurta ISIC asociacija, tarptautinė ne pelno siekianti asociacija, koordinuoja studentams ir mokiniams skirtus ISIC ir pedagogų ITIC pažymėjimus, jų platinimą ir plėtrą pasaulyje. Ją įkūrė tarptautinė studentų kelionių konfederacija ISTC, skatinanti tarpkultūrinį supratimą ir didinanti jaunų žmonių bei akademinės bendruomenės galimybes keliauti.
Sintetinė alyva
thumb|Sintetinė alyva varikliams. Sintetinė alyva – tepalas, kuris sudarytas iš susintetintų cheminių junginių. Dažnai naudojama kaip lubrikantas varikliams. Vertinama dėl didelio atsparumo temperatūrai ir oksidacijai, kokybiškesnės ir ilgesnės variklių eksploatacijos. Didžiausi trūkumai: galimas savybių praradimas tam tikroje cheminėje aplinkoje (daugiausia pramoniniam naudojimui) ir netinka Vankelio variklio prototipams.
Akulakolis
Akulakolis – ežeras Kazachstane, pietvakarinėje Kostanajaus srities dalyje. Ežeras yra 137 metrų aukštyje.
Išvertus iš kazachų kalbos, ežero pavadinimas reikštų Baltasis ežeras baltas ežeras. Tiesa, žodelis kul nėra kazachiškas žodis. Jis labiau primena uzbekų ar kirgizų kalbos žodį ežeras. Greičiausiai ežerui pavadinimas duotas TSRS laikais.
Markizas
Markizas  – bajoro titulas kai kuriose Europos šalyse, žemesnis už hercogo, aukštesnis už grafo. Šį titulą naudoja ir tais atvejais, kai norima ne Europos šalių (pvz., Japonijos ir Kinijos) didikų titulus sulyginti su Europos titulais. Markizo titulas yra atsiradęs iš markgrafo titulo ir jam lygus.
Markizė (moteris, turinti markizo titulą) arba markizienė (markizo žmona) angliškai vadinama marchioness arba marquise.
Markizai Didžiojoje Britanijoje
Didžiojoje Britanijoje tik jos monarchas gali suteikti paveldimus bajorų titulus. Šiuo metu D. Britanijoje yra 35 markizatai.
Pirmasis Anglijos markizas buvo Robert de Vere, 9-asis Oksfordo erlas (9th Earl of Oxford), kuriam markizo titulą 1385 m. gruodžio 1 d. suteikė karalius Ričardas II. Po nepilnų metų (1386 m. spalio 13 d.) markizo titulas buvo atšauktas, nes jis gavo Airijos hercogo titulą.
Antruoju Anglijos markizu tapo John Beaufort, 1-asis Somerseto erlas (1st Earl of Somerset). Jis 1397 m. tapo Dorseto markizu. 1399 m. šis jo titulas buvo atšauktas. Buvo prašyta jam titulą grąžinti, bet karalius pareiškė, kad „markizo titulas šioje karalystėje keistai atrodo“.
Vienintelė moteris, kuri tapo markize (ne markiziene), buvo ledi Ana Bolein, kuriai buvo suteiktas Pembroke markizės titulas. Titulas buvo dovana prieš tuokiantis su karaliumi Henriku VIII.
D. Britanijoje hercogų įpėdiniai paprastai gauna markizo titulą. Yra tokia taisyklė, kad įpėdinis gali turėti vienu lygiu žemesnį titulą, negu didikas, kurio įpėdinis jis yra. Markizo įpėdinis paprastai būna grafas ar vikontas.
Markizai Prancūzijoje
Prancūzijoje markizais galėjo vadintis aukštos kilmės didikai, valdę keletą grafysčių, net jeigu ir neturėjo formalaus markizo titulo.
Ekvivalentiniai markizai
Markizo titulą kartais naudoja didiko iš neeuropinės šalies tokio pat ar panašaus lygio titului atspindėti, net jei tos šalies titulai negali būti tiesiogiai lyginami.
Bizonas
Bizonas, amerikinis bizonas (Bison bison) – jaučių (Bovinae) pošeimio dykaraginis žinduolis. Gyvena Šiaurės Amerikoje, kur buvo smarkiai išnaikinti.
Sveria iki 1000 kg. Patinų kūno ilgis iki 3 m, nugaros aukštis iki 2, masė iki 1 t. Galva didelė, ragai trumpi, lenkti į viršų; kūno priekis apaugęs ilgais tamsiais plaukais, smakras barzdotas. Patelės lieknesnės. Gali kryžmintis su stumbru.
XIX a. pradžioje Šiaurės Amerikos prerijose buvo apie 60 mln. Nutiesus geležinkelį, bizonus dėl kailių ir mėsos imta masiškai naikinti. XIX a. pabaigoje bizonų beliko apie 800, daugiausia rezervatuose. Tik paskelbus griežtą apsaugą, buvo išgelbėti nuo visiško išnykimo.
Lipikas
Lipikas gali reikšti:
Lazi Dužė
Lazi Dužė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į vakarus nuo Tykocino ir apie 36 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Silikonas
thumb Silikonas – inertiški, sintetiniai junginiai. Paprastai atsparūs karščiui ir panašūs į gumą. Naudojama kaip tepalai, klijai, izoliacija, hermetikoje, medicinoje, reikmenų gamyboje.
Vokietijos futbolo supertaurė
Vokietijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio varžosi Vokietijos futbolo čempionai ir taurės laimėtojai.
Ochimas
Ochimas užėmė valdžia saloje. Vedė Hegetoriją ir susilaukė dukters Kidipės. Vėliau Kerkafas vedė Ochimo dukterį Kidipę ir paveldėjo salos valdymą. Pagal kitą versiją, Ochimas sužiedavo Kidipę su Okridionu, bet Kerkafas ją mylėdamas pagrobė. Kerkafas grąžino dukterį, kai Ochimas buvo pasenęs.
Gyvavedė lydekaitė
Gyvavedė lydekaitė, belonesoksas, - gyvavedžių dančiakarpių (Poeciliidae) šeimos žuvis.
Patinai iki 12, patelės 20 cm. Kūnas aptakus, snukis primena snapą, dantys kardiški. Tai viena iš daug priežiūros reikalaujančių gyvavedžių žuvų. Akvariumas turi būti erdvus, uždengtas, gausiai apsodintas, su keliomis slėptuvėmis ir gerai filtruojamu vandeniu. Tinka neutralus arba šarmingas vanduo, į kurį reikia pridėti vieną arbatinį šaukštelį druskos 9-10 litrų vandens. Temperatūros ribos: 26-30 °C arba kiek aukštesnė.
Žuvis plėšri, turi būti laikoma tik su panašaus dydžio žuvimis; didelės patelės gali ryti net smulkius savo rūšies patinus.
Paplitusi Meksikoje, Gvatemaloje, Hondūre, Nikaragvoje.
Dvikapiai
Dvikapiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kairių.
Liuksemburgo šventės
Liuksemburgo šventės:
Aurimas Truncė
Aurimas Truncė (g. 1971 m. spalio 8 d. Ilguose, Alytaus rajonas) – Lietuvos ir Alytaus rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1994 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas.
1996–2003 m. J. Truncės šiltnamio „Pomidoras“ direktorius komercijai. 2003–2007 m. ir nuo 2023 m. Alytaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2007–2012 m. ir 2012–2015 m. Alytaus rajono savivaldybės administracijos direktorius.
2003–2007 m. ir 2015–2023 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.
2016 m. Seimo narys. 2017–2023 m. UAB „Ėvola“ direktorius.
Žmona Solveiga, vaikai Simona, Justas. Lietuvos veterinarijos gydytojų asociacijos narys, VO „Susiedai“ narys, MK „Varčia“ narys.
Örgryte IS
Geteborgo „Örgryte“ – Švedijos futbolo klubas iš Geteborgo.
Salantai
Salantai – miestas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, abipus Salanto upės (Minijos intako), 31 km į šiaurės rytus nuo Kretingos. Salantų seniūnija, yra Imbarės seniūnijos administracinis centras. Stovi Salantų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (pastatyta 1911 m.), veikia pašto skyrius (LT-97035), policijos nuovada, pirminės sveiktos priežiūros centras, palaikomojo gydymo ir slaugos ligoninė, gimnazija, vaikų darželis, kultūros centras, Salantų regioninio parko direkcija, 2 vaistinės, 2 degalinės, daugiau kaip 10 parduotuvių, duonos kepykla, šeimyninis restoranas, keletas smulkių individualių įmonių. Įkurtas Salantų miesto parkas.
Örgryte IS
Istorija
1887 m. įkurtas klubas gali pasigirti ilga ir garbinga istorija.
Daugkartiniai šalies čempionai. Tiesa, daugelis iš pasiekimų iškovoti daugiau nei prieš šimtą metų.
Salantai
Istorija
thumb|left|Tarybų tankas IS-2 Salantuose [[1959 m., pastatytas kaip paminklas SSRS didvyriui gvardijos jaun. leitenantui Georgijui Tyrinui, žuvusiam prie Salantų 1944 m. spalio 18 d. Po 1991 m. tankas perkeltas į Orvydų sodybą, kur stovi iki šiol.]]
Salantų apylinkėje žmonių gyvenama nuo žalvario amžiaus, t. y., I tūkstantmečio pr. m. e. Nuo 1556 m. minimi Skilandžių dvaras ir miestelis, tuomet Salantai priklausė Platelių seniūnijos Imbarės vaitystei. 1567 m. miestelyje buvo turgavietė, 4 gatvės ir 27 namai, 1630 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, o nuo 1638 m. Skilandžiai pradėti vadinti Salantais. Apie 1667 m. įsteigta parapinė mokykla. 1668 m. Salantai vadinami miestu, kuriame gyveno 66 šeimos. 1746 m. miestelis gavo 4 metinių prekymečių privilegiją. 1750 m. buvo 40 katalikų kiemų.
1846 m. miestelyje buvo 186 kiemai. Dauguma jų priklausė prekybininkams žydams ir amatininkams protestantams. Tuo tarpu katalikiški 1821 ir 1843 m. buvo 27, o 1866 m. – 74 kiemai.
1825–1831 m. veikė kanauninko Stanislovas Čerskio įsteigta raižykla, kurioje buvo gaminami vario raižiniai lietuviškų elementorių ir maldaknygių iliustracijoms. Mokytojo Simono Borisevičiaus vadovaujami salantiškiai pirmieji Lietuvoje 1831 m. vasario mėn. sukilo prieš rusų carų priespaudą. 1833 m. miestelyje veikė 28 krautuvės ir 12 karčemų, 1871 m. atidaryta vaistinė, 1880 m. – paštas, 1904 m. – taupomoji kasa. XIX a. Salantai – miestelis Telšių apskrityje.
Nuo 1905 m. Salantuose Aleksandras Bendikas leido kalendorių ūkininkams „Keleivis, išeinąs į Žemaičius ir Lietuvą“. Klebonas, kanauninkas Pranas Urbonavičius 1905 m. įkūrė vartotojų bendrovę „Kaukas“, 1906 m. atidarė lietuvišką „Saulės“ draugijos pradinę mokyklą mergaitėms, 1906–1911 m. pastatė mūrinę bažnyčią (archit. Karlas Eduardas Strandmanas).
Nuo XIX a. pabaigos Salantai buvo valsčiaus ir seniūnijos administracinis centras. 1919–1940 m. jame veikė valsčiaus savivaldybė, lietuvių ir žydų pradinės mokyklos, paštas, katalikų bažnyčia, žydų sinagoga, keletas batų dirbtuvių, vartotojų bendrovės parduotuvė, keletas privačių krautuvių. 1928 m. pastatytas Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas.
1923 m. Salantuose buvo 221 sodyba. Lietuvos žemės reformos metu prie miestelio prijungta išparceliuoto Salantų dvaro sodyba. 1941 m. nacistai sunaikino Salantų žydų bendruomenę (apie 700 žmonių).
1950 m. suteiktos miesto teisės. Sovietmečiu Salantai gyventojų skaičiumi nedaug atsiliko nuo aplinkinių rajono centrų – Skuodo ir Plungės. Tačiau mieste nebuvo vystoma pramonė, jis nesiplėtė, liko Salantų tarybinio ūkio centrine gyvenviete. 1993 m. ties buvusiu vandens malūnu atstatyta užtvanka, įrengtas apie 5 ha dydžio tvenkinys. 1995 m. Salantai neteko miesto teisių, liko Salantų ir Imbarės seniūnijų centras. 1996 m. miestas atšventė 440-ąsias įkūrimo metines. Šventės proga liepos 2 d. patvirtinti miesto vėliava ir Salantų herbas, o prie seniūnijos atidengta skulptūra (autorius Liudas Ruginis).
2021 m. pradėta griauti Salantų užtvanka.
Tautinė sudėtis
Salantai – etniškai homogeniškiausias Lietuvos miestas – 2011 metų surašymo duomenimis čia gyveno 1615 gyventojų, iš kurių lietuvių tautybę nurodė 1602 gyventojai – 99,2%.
Žymūs žmonės
Gimė:
Gyveno: Gyvena ir reikšmingus darbus kuria:
Örgryte IS
Istorija
Pastaraisiais metais buvo iškritę į trečios pakopos pirmenybes, bet pakilo į Superettan (antra pakopa).
Sezonai
GE; grupių etapas.
Maltos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Maltos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Galutinė lentelė
Silpnųjų grupė:
Darbininkų vienybė (Klaipėda)
Darbininkų vienybė – Klaipėdos krašto darbininkų partijos CK leidinys, ėjęs 1927 m. Klaipėdoje.
Istorija
Išėjo du numeriai. Bendradarbiavo Vincas Kapsukas. Redaktorius Martynas Jonelaitis.
Tomas Rapalavičius
FC Šiauliai
Profesionalo karjerą pradėjo „Šiaulių“ klube. Nuo 2012 m. žaidė „Šiaulių“ dublerių ekipoje.
2013 m. debiutavo A lygoje.
„Džiugo“ klubas
2016 m. vasario 1 d. FC Šiauliai nutraukė veiklą ir žaidėjas perėjo į FC Džiugas Telšiai. Nuo 2016 m. atstovavo „Džiugo“ klubą. Tuo metu komanda žaidė Pirmoje lygoje.
2019 m. Pirmoje lygoje sužaidė 27 rungtynes ir pasižymėjo vienu įvarčiu. 2019 m. komanda tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti A lygoje.
2020 m. sausį pranešta, kad Rapalavičius ir toliau atstovaus „Džiugo“ klubui.
2021 m. žaidėjas nusitraukė raiščius ir praleido likusią sezono dalį. Spėjo sužaisti vos trejas rungtynes A lygoje 2021 m. sezone.
2023 m. sausio 6 d. tapo žinoma, kad žaidėjas ir toliau atstovaus „Džiugo“ klubui.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Trenerio karjera
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.
2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.
Zambezijos provincija
Zambezijos provincija yra centrinėje Mozambiko dalyje, palei Indijos vandenyną, vakaruose ribojasi su Malaviu. Administracinis centras – Kelimanė.
thumb|left|300px|Arbatos plantacijos prie Gurujė, Muresės kalno papėdėje.
Vilniaus dailės akademija
miniatiūra|Vilniaus fakultetai thumb|Senieji rūmai prie [[Vilniaus Šv. Onos bažnyčia|Šv. Onos bažnyčios]] thumb|Naujieji rūmai [[Užupis|Užupyje|alt=Arch. Vytautas Brėdikis ir kiti, 1981 m.]] thumb|Vilniaus Keramikos katedros pastatas thumb|VDA „Titanikas“ alt=|miniatiūra|Kauno fakultetas
Vilniaus dailės akademija – 1793 m. įkurta seniausia ir didžiausia aukštoji universitetinė menų mokykla Baltijos šalyse.
Vykdo bakalauro, magistro ir doktorantūros studijas dailės, dizaino, architektūros ir dailėtyros srityse. Veikia Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje ir Telšiuose. Studijuoja >1500 studentų kasmet.
Struktūra
Vilniaus fakultetas (dekanas prof. Marius Pranas Šaliamoras):
Kauno fakultetas (dekanas prof. Jonas Audėjaitis):
Telšių fakultetas (dekanas doc. Ramūnas Banys):
Klaipėdos fakultetas (dekanas prof. Alvydas Klimas):
Kiti VDA padaliniai:
VDA galerijos:
VDA galerijose kasmet surengiama virš 180 parodų, kurių virš 70 surengia VDA studentai. Kasmetinė didžiausia studentų baigiamųjų darbų paroda – „Meno celės“.
Akademijai priklauso studija „Cite Internationale des Arts“ Paryžiuje (Prancūzija), Panemunės pilis, Mizarų poilsio bazė, naudojama VDA studentų ir dėstytojų plenerams.
Akademijos garbės nariai
VDA garbės daktarai:
VDA garbės profesoriai: VDA Profesoriai emeritai:
Tarptautiniai ryšiai
Dalyvauja Europos Sąjungos studentų ir personalo mobilumo programoje Erasmus+. Programą kuruoja VDA Tarptautinių ryšių skyrius.
VDA Venecijos bienalėje
2015 m. Lietuvą 56-oje Venecijos bienalėje atstovavo VDA Nidos meno kolonijos pristatytas VDA alumnas ir lektorius, menininkas Dainius Liškevičius su projektu „Muziejus“ (kuratorius dr. Vytautas Michelkevičius).
2019 m. Lietuvą 58-ojoje Venecijos bienalėje atstovavo VDA Nidos meno kolonijos organizuojamas projektas opera-performansas „Saulė ir jūra (Marina)“ (komisarė VDA alumnė Rasa Antanavičiūtė, menininkės Lina Lapelytė, Vaiva Grainytė, Rugilė Barzdžiukaitė), apdovanotas pagrindiniu prizu „Auksinis liūtas“.
VDA adresai
Vilniaus dailės akademija / Vilniaus fakultetas Maironio g. 6, 01124 Vilnius
VDA Kauno fakultetas Muitinės g. 4, 44280 Kaunas
VDA Klaipėdos fakultetas Daržų g. 18, 91245 Klaipėda
G-taškas
G-taškas (arba Grefenbergo taškas) – tariama moters makštyje esanti labai jautri erogeninė zona. Kol kas nėra mokslinių įrodymų ar ji apskritai egzistuoja.
Tai priekinės sienelės apatiniame trečdalyje esantis audinių plotelis, kurį dirginant sukeliamas lytinis pasitenkinimas (kartais net moters ejakuliacija). Jis yra maždaug žirnio dydžio, apie 5 cm nuo makšties pradžios. Lytiškai susijaudinus, šie audiniai dėl pritekėjusio kraujo gali padidėti iki riešuto dydžio. Spaudžiant šį tašką dažnai sukeliamas orgazmas. Ši erogeninė zona stimuliuojama bet kokioje sueities pozoje, kurio metu vyro varpa ritmingai spaudžia ar atsiremia į priekinę makšties sienelę.
Makšties gleivinėje beveik nėra jautrių nervinių galūnių (tai patvirtina faktas, kad gimdymo metu orgazmo nebūna). Tačiau priekinės sienelės apatiniame trečdalyje yra Meisnerio kūnelių – receptorių, reaguojančių į prisilietimą. Pirmą kartą šį tašką aprašė XVII a. olandų anatomas De Grafas, tačiau tik 1950 m. vokiečių gydytojas Ernstas Grefenbergas (Ernst Gräfenberg, 1881–1957) įvertino jį kaip erogeninę zoną (jo garbei šis taškas ir pavadintas). Manoma, kad už G-tašką jautresnė yra tik varputė.
Šeškučių ežeras
Šeškučių ežeras – ežerėlis Lietuvoje, Vilniaus rajone, 5,5 km į pietvakarius nuo Bezdonių miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,11 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 138 m. Krantai žemi, pelkėti – ežeras telkšo ~ 27 ha dydžio Šeškučių pelkės pietrytinėje dalyje. Ežerą supa Kairėnų miškas. Šiaurės vakaruose išteka per pelkę upelis link Lydekinio ežero (Neries upės baseinas). Į rytus įsikūręs Šeškučių kaimas.
Ežere ir pelkėje peri retų rūšių paukščiai (didysis baublys, gulbė giesmininkė, nendrinė lingė, juodoji žuvėdra).
Istorija
Senasis ežero pavadinimas – Lydekinis,. Vėliau šis pavadinimas perduotas gretimai esančiam ežerui (dab. Lydekinis).
Europos žaidynės
Europos žaidynės yra paskutinės pradėtos žemyninės žaidynės (po Azijos, Pan Amerikos, Visos Afrikos ir Ramiojo vandenyno žaidynių).
Sporto šakos
2019 m. Europos žaidynėse nevyks šių sporto šakų varžybos:
Gintaras Valiulis
Gintaras Valiulis (g. 1963 m. spalio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1981–1986 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete (baigė su pagyrimu), 1986–1989 m. – aspirantūroje. 1992 m. Vilniaus universitete apgynė fizinių mokslų daktaro disertaciją „Nenuostovumai ir femtosekundinių impulsų generacija tribangės parametrinės sąveikos metu“ (vadovas Algirdas Petras Stabinis), o 2005 m. – habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją „Parametrinis šviesos lokalizavimas“. Stažavosi Insubrijos universitete Italijoje.
Nuo 1989 m. – VU FF Kvantinės elektronikos katedros mokslo darbuotojas. Nuo 1997 m. – docentas.
Europos fizikų draugijos narys.
Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinės veiklos sritys: netiesinė optika, impulsų spūda tribangėje parametrinėje sąveikoje, erdvinių ir laikinių šviesos solitonų generacija, lokalizuotų erdvėlaikyje šviesos darinių susidarymas, X bangų formavimas. Per 100 mokslinių publikacijų autorius ir bendraautoris.
Artesonrachu
Artesonrachu  – viršukalnė Anduose, Baltojoje Kordiljeroje. Iškilusi Peru Ankašo regione, tarp Santa Kruso masyvo ir Parono lagūnos. Aukštis 5999 m (kitais duomenimis 6025 m). Viršukalnė taisyklingos piramidės formos. Artesonrachu viršukalnė vaizduojama kino kompanijos Paramount Pictures logotipe.
Kalnas populiarus alpinistų tikslas.
Trumpasis jungimas
thumb|right|300px|Medžio šakų sukeltas trumpasis jungimas Trumpasis jungimas – šaltinio polių sujungimas laidininku, kurio varža maža, palyginti su kitų grandinės dalių varža.
Trumpo jungimo atvejai
Elektrinė grandinė apskaičiuota tam tikram didžiausiam srovės stipriui. Jeigu ja pradeda tekėti elektros srovė stipresnė už leistinąją srovę, jungiamieji laidai gali labai įkaisti ir užsidegti. Elektros srovės stipris grandinėje gali padidėti, kai susiliečia neizoliuoti jos laidai, kai grandinė taisoma neišjungta iš tinklo arba kai į ją įjungiami mažos varžos imtuvai. Srovė taip pat gali sustiprėti įjungus į grandinę imtuvus, kuriems maitinti reikia stipresnės srovės, t. y. perkrovus grandinę.
Apsisaugojimo būdai
Norint išvengti neigiamų srovės sustiprėjimo pasekmių, į tinklą įjungiami saugikliai. Jie automatiškai išjungia elektrinę grandinę, kai srovės stipris joje pasidaro didesnis už leistinąjį.
Dvilonys
Dvilonys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Naujo Strūnaičio.
Lozovo Kolonija
Lozovo Kolonija – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Lietuviai (laikraštis)
Lietuviai – Vokietijoje dirbusių lietuvių savaitraštis, ėjęs 1943–1944 m. ir Reiche gyvenusių lietuvių laikraštis, ėjęs 1944–1945 m. Berlyne.
Istorija
Nuo 1944 m. lapkričio 3 d. buvo leidžiamas 2 kartus per savaitę ir iki 1945 m. balandžio 11 d. išėjo 39 numeriai.
Leidėjas ir vyriausias redaktorius Bronius Daunoras.
Girardinai
Girardinai (Girardinus) - gyvavedžių dančiakarpių (Poeciliidae) šeimos žuvų gentis.
Petras Repšys
Petras Repšys (g. 1940 m. rugsėjo 26 d. Šiauliuose) – lietuvių grafikas, medalių kūrėjas, monumentalistas.