cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Barauskas
Biografija
Parašė vadovėlį „Kompleksinio kintamojo funkcinis ir operacinis skaičiavimas“ (1986 m.), metodinių mokomųjų priemonių.
Lapų dekanatas
thumb|300px|right|Lomžos vyskupijos dekanatai
Lapų dekanatas - tai vienas iš 24 katalikų, Lomžos vyskupijos dekanatų. Dekanas Krzysztof Jurczak. Dekanate yra 24.151 tikinčiųjų.
Parapijos
Dekanate yra 8 parapijos:
Vytis (ginklas)
Vytis – lietuviškas pistoletas-kulkosvaidis, sukurtas XX a. 10 dešimtmečio pradžioje. Ginklo autorius, konstruktorius – tuometinis Krašto apsaugos departamento „Vytis“ ginklų baro viršininkas Algirdas Petrusevičius. Ginklas buvo specialiai sukurtas partizaniniam karui. Gamintas valstybinėje eksperimentinėje įmonėje „Vytis“ iki 1993 m. (pasikeitus valdžiai, LDDP valdymo laikotarpiu ginklo gamyba buvo nutraukta).
Variantai
Vytis-1 buvo eksperimentinis ginklas, pagamintas 9x18 mm Makarov šoviniui, nes kitokių tais laikais Lietuvoje buvo sunku gauti. Šios modifikacijos pistoletas kulkosvaidis neišliko.
Vytis-2 – patobulintas Vytis-1 variantas, naudojęs tuos pačius 9x18 mm Makarov šovinius. Jais buvo ginkluota garbės sargybos kuopa.
Vytis-3 – Vytis-2 modifikacija, skirta šaudyti 9x19 mm Parabellum šoviniais. Išoriškai nesiskiria nuo Vytis-2.
Techninėse charakteristikose buvo nurodoma, kad dėtuvės talpa yra 32 šoviniai, bet į jas tilpdavo ir 34, o stipriau paspaudus buvo įmanoma sutalpinti 36 šovinius.
Aukštasis krantas
Aukštasis krantas (, SV Höga kusten) yra Švedijos kranto dalis tarp Hernesando ir Ernskeldsviko miestų, Botnijos įlankoje. Krantas įžymus tuo, jog atsitraukus ledynams žemė buvusi suspausta ledynų pradėjo sparčiai kilti ir nuo praeito ledynmečio pakilo maždaug 800 metrus. Aukštasis krantas ir po šiai dienai kyla maždaug 90 cm per šimtmetį greičiu. Aukštajame krante yra daug aukštų uolų bei kitų netipinių paviršiaus darinių.
Aukštajame krante taip pat yra įkurtas Skuleskogeno nacionalinis parkas.
Viktarinas
Viktarinas (kai kuriuose šaltiniuose Viktarina) – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 11 km į pietryčius nuo Veisiejų, pusiaukelėje kelio, 21 km nuo Druskininkų (keliu per Leipalingį, tiesia linija – vos už 7 km). Seniūnaitijos centras. Yra Veisiejų gimnazijos skyrius (šiuo metu mokykla jau nebeveikia), Abarauskų paštas (LT-67031).
Šiaurinė kaimo dalis prisišliejus prie Veisiejų regioninio parko, ją skalauja Vilkinio ežeras. Čia pat, truputį daugiau į pietus, kitam kaimo gale – Stirtų ežeras. Per kaimą vinguriuoja Vilkinės upelis, jungiantis abu ežerus. Be to, už 1 km į rytus telkšo Vidugašlio ežeras. Kaimas yra ganėtinai senas, išsidėstęs gražiame reljefe ir prisiglaudęs prie brandaus Leipalingio girios pušyno.
Istorija
XIX a. pab. Viktarino palivarkas ir dvaras pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių, Veisiejų parapiją.
Maždaug iki 1985 m. kaimas buvo Abarauskų apylinkės centras.
Gyventojai
thumb|left|240px|Kryžius Viktarino apylinkių partizanams
Commando (komiksas)
Commando For Action and Adventure, oficialiai yra žinomas kaip Commando War Stories in Pictures , o šnekamojoje kalboje žinomas kaip Commando Comics , yra britų komiksų knygų serija, kuri iš pradžių buvo piešiama remiantis įvairiais atvejais iš Pirmojo ir Antrojo pasaulinio karų. Komiksas iki šiol yra leidžiamas. Jis yra populiariausias komiksas apie karą Britanijoje.
Gruzijos herbas
Aprašas
Herbinio skydo raudoname lauke sidabrinis raitelis šv. Jurgis su sidabriniais šarvais ir auksine aureole ietimi smeigia sidabrinį prie žemės prigludusį drakoną. Ieties antrasis galas su kryžiumi.
Skydininkai auksiniai šėlstantys liūtai. Skydą vainikuoja karališkoji Gruzijos karūna. Po skydu esančioje juostoje devizas (heraldikoje vad. moto) skelbia: „Jėga vienybėje“.
Commando (komiksas)
Publikacijos istorija
Komiksų serijos, tada vadinosi Commando War Stories in Pictures, buvo išleistos D.C. Thomson iš Dandi, Škotija, 1961 m. liepa.
Tai buvo papildymas kompanijos aukštų reitingų komiksų, tokių kaip The Beano irThe Dandy. Per komikso leidimo metus du numeriai buvo leidiami per mėnesį, bet dėl didėjančio populiarumo buvo pradėta leisti keturis numerius per mėnesį. Nuo 1971 m. jau buvo leidžiami aštuoni numeriai per mėnesį. Nuo 539 numerio kelios istorijos buvo perspausdintos. 1993 m. komikso pavadinimas pasikeitė į Commando For Action and Adventure.
Kaip ir komiksai, metraščiai buvo taip pat išleisti 1989 m. ir 1990 m., kiekviename buvo po septynias naujas istorijas. Metraščiai buvo spalvoti.
Kitose kalbose
Komiksai buvo populiarūs Suomijoje, vadinosi „Korkeajännitys“, tai reiškia „aukštas susijaudinimas“ – tai žodžių žaismas su „korkeajännite“, kas reiškia „aukšta įtampa“.
Šie komiksai taip pat buvo leidžiami ir Indijoje.
Eirikas Rudasis
thumb| Eirikas Rudasis (Eiríkr inn rauði arba Eirik Tordvaldsson, kas reiškia Tordvaldo sūnus, g. apie 950 m. Jareno (sen. isl. Jaðarr, Jæren) regione, Sūloje (sen. isl. Sóli, Sola) – m. apie 1000 m. Grenlandijoje) – vikingas, atradęs Grenlandiją, buvo pirmasis, kuris atrado salą, kurią ir pavadino Grenlandija (sen. isl. Grœnland).
Pravardę rauði jis greičiausiai gavo dėl savo raudonų plaukų ir barzdos.
Gyvenimas
Į Islandiją Eirikas Rudasis atvyko drauge su tėvu Tordvaldu apie 970 m. Pasakojama, kad Norvegiją jie paliko dėl „kelių žmogžudysčių“. Visgi iš pasakojimo nėra aišku, koks buvo Tordvaldo ir Eiriko vaidmuo. Tėvas su sūnumi apsistojo šalies šiaurėje, Drangare (Hornstrandas), nes geresnės vietos jau buvo apgyventos.
Eirikas iš išskaičiavimo vedė Tjodhildą (Thjodhild, kai kur įvardijama Thorhild). Ji buvo kilusi iš turtingos šeimos. Po tėvo mirties Eirikas persikėlė į piečiau esantį Breidafjordą, kur sąlygos buvo palankesnės.
~980 m. Eirikas susikivirčijo su kaimynu. Per konfliktą tarp jų ir jų šalininkų žuvo keli žmonės. Eirikui buvo paskirta bausmė – treji metai tremties. Tad jis nusprendė išplaukti iš Islandijos ir surasti salą, apie kurią pasakojo Gunbjornas Ulvsonas (Gunnbjörn Úlfsson) ir kurią teigė matęs plaukdamas į vakarus nuo Islandijos. Iš ekspedicijos Eirikas Rudasis į Islandiją parplaukė 986 m. Gyventojus jis paskatino keltis į Grenlandiją, teigdamas, jog ten esama daug laisvos žemės. Iš viso į kelionę išplaukė 25 laivai, tačiau tikslą pasiekė tik 14. Jais atplaukė 350 naujakurių, jie įsteigė dvi 2 kolonijas – Eystribygdh (dab. Brattahlið) bei Vesterbygdh (dab. Godthåb).
Eirikas Rudasis susilaukė keturių vaikų – trijų sūnų ir dukters. Žmona Tjodhilda jam pagimdė Torsteiną ir Leifą, galbūt ir Torvaldą. Eirikas taip pat susilaukė nesantuokinės dukters vardu Freidis. Kas buvo jos motina, nežinoma.
Max Leopold Margolis
Biografija
Gimė 1866 m. spalio 15 d. Merkinėje. Tėvas Isakas Margolis buvo rabinas bei rašytojas. Jaunystėje mokėsi Merkinėje, vėliau Berlyno Gottfried Leibniz gimnazijoje. 1891 m. baigė Kolumbijos universitetą. Nuo 1891 m. dirbo Kolumbijos universiteto Semitų kalbų tyrimų skyriuje. 1892-1897 m. buvo Hebrajų kalbos profesorius Sinsinačio koledže. 1897 m. tapo Kalifornijos universiteto Semitų kalbų tyrimų skyriaus profesoriumi asistentu, nuo 1898 m. asocijuotas profesorius, 1902 m. tapo Semitų kalbų skyriaus vadovu. 1909 m. pradėjo dirbti Biblijinės filologijos profesoriumi naujai įkurtame Dropsie koledže Filadelfijoje, kur dirbo iki savo mirties. 1914-1921 m. dirbo Biblijinės literatūros žurnalo redaktoriumi. Buvo vienas iš redaktorių 1917 m. išleisto Biblijos vertimo anglų kalba.
Eirikas Rudasis
Gyvenimas
Eiriko Rudojo sūnus Leifas Eriksonas apie 1000 m., kaip manoma, atrado Ameriką ir pavadino ją Vinlandu.
Do walki (1928)
Do walki  – Baltarusijos komunistų partijos CK laikraštis, nelegaliai ėjęs nuo 1928 m. lapkričio iki 1932 m. rugpjūčio Vilniuje lenkų kalba. Išėjo 23 numeriai.
Margininkai (Lenkimai)
Margininkai – kaimas vakariniame Skuodo rajono savivaldybės pakraštyje, 6 km į pietvakarius nuo Lenkimų, Latvijos pasienyje. Aptiktas Margininkų kapinynas. Yra Margininkų senosios kapinės, vadinamos Maro, Marų kapeliais (XVI–XIX a.).
Istorija
Margininkai (Morgieniki) pirmą kartą paminėti 1568 m. Kartu su Žemyte sudarė vieną, Platelių dvarui priklausantį, teritorinį vienetą, kuris pietuose ribojosi su Juodeikiais, šiaurėje – Lenkimais, rytuose – Veriškių miško apyrube.
XVII–XIX a. Margininkai plėtėsi palei Šventąją į pietvakarius, Juodeikių kaimui priklausančioje bendro naudojimo miško ir ganyklų žemėje.
Kėdainių Viešpaties Atsimainymo parapija
Kėdainių Viešpaties Atsimainymo parapija – viena iš Kauno stačiatikių dekanato parapijų, Kėdainiuose. Parapijai priklauso Kėdainių Viešpaties Atsimainymo cerkvė ir Raseinių Švč. Trejybės cerkvė.
Istorija
1846 m. caro Nikolajaus I įsakymu Kėdainiuose buvo įkurta stačiatikių parapija. Per I pasaulinį karą didelė dalis parapijiečių pasitraukė į Rusiją. Parapija savo veiklą atnaujino 1918 m. lapkričio mėnesį. 1937 m. parapijoje buvo 341 tikintysis. Po II pasaulinio karo liko 230 tikinčiųjų. 1947 m. parapija oficialiai įregistruota sovietų valdžios.
Margioniai
Margioniai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Petriškių.
Lansango nacionalinis parkas
Lansango nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Tako provincijoje. Parkas įkurtas 1979 m. gegužės 14 d.
Vieta
Parkas užima 104,00 km² ir apima kalnuotas Mueango (Mueang) apylinkėse, 20 km į pietvakarius nuo Tako.
Flora ir fauna
Lansango nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: rudoji šorėja, shorea siamensis, bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), didysis tikmedis (Tectona grandis), (Afzelia xylocarpa) , tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus) ir kt.
Donatas Malinauskas
thumb|205px|Atminimo lenta Vilniaus Šv. Mikalojaus bažnyčioje Donatas Malinauskas (1869 m. kovo 7 d. Krėslaukyje, dab. Latvija – 1942 m. lapkričio 30 d. tremtyje, Bijske, Altajaus kraštas) – visuomenės veikėjas, Valstybės Tarybos narys, Lietuvos Nepriklausomybės Akto signataras, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas.
Biografija
Tėvai – dvarininkai, bajorai, tėvas Mykolas – Rusijos imperijos kariuomenės pulkininkas. Lietuvybės dvasios įgavo iš motinos, kuriai įtakos turėjo jos dėdė, Adomo Mickevičiaus mokinys ir Lietuvos patriotas Bernardas Kęstutis Gediminas iš Alovės.
Mokėsi Vilniuje, Minske, vėliau Galicijoje, 1890 m. įstojo į Taboro žemės ūkio akademiją Čekijoje. Dalyvavo Jaunačekių judėjime, pažangių slavų jaunimo suvažiavime Prahoje.
Baigęs agronomijos mokslus grįžo į savo dvarus buvusioje Trakų apskrityje. Gyvendamas Onuškyje susipažino su klebonu Stanislovu Šlamu, jau nuo seminarijos laikų platinusiu lietuvišką spaudą. Donatas Malinauskas tapo jo patikimu padėjėju. Duodavo S. Šlamui pinigų lietuviškoms knygoms pirkti.
Žandarų užverbuotas agentas Pranas Petruševičius savo 1900 m. spalio 19 d. pranešime Vilniaus gubernijos žandarų valdybai rašė, kad Donatas Malinauskas palaikė ryšius su Jiezno klebonu Mykolu Masiuliu, Butrimonių klebonu Kazimieru Daukša, Valkininkų klebonu Povilu Kuolu, Dusmenų – Kazimieru Valentinu, Žaslių – Kazimieru Kybeliu, Žaslių vikaru Benediktu Krištaponiu. Šie asmenys dalyvaudavo susitikimuose, kuriuos agentas pavadino literatiškais pasikalbėjimais. Susitikimai vykdavo pas Donatą Malinauską arba pas vieną iš kunigų. Šio ratelio nariai lietuviškos spaudos gaudavo iš Stakliškių parapijos knygnešio (pavardė nežinoma) ir iš Suvalkijos knygnešių.
Skineikių piliakalnis
Skineikių piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5724; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1514; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1019P) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Skineikių, Dusetų seniūnija. Pasiekiamas iš plento pasukus į dešinę rytuosna keliuku į Skineikius, už 1 km yra į kairę šiaurėn nuo kelio, pravažiavus sodybą dešinėje.
Donatas Malinauskas
Biografija
Gyvendamas Vilniuje, susipažino su Andriumi Domaševičiumi, Povilu Matulioniu. Iš anksčiau buvo pažįstamas su kunigu Juozu Ambraziejumi ir Mečislovu Davainiu-Silvestraičiu. Priklausė draugijai „Dvylika Vilniaus apaštalų“. Tvarkė slaptą šios organizacijos banką, skyrė lėšų lietuviškoms brošiūroms, proklamacijoms, laikraščiams spausdinti ir knygoms platinti.
Skineikių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė trapecinė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 50 m ilgio, 30 m pločio pietiniame gale, 20 m - šiaurėje, 1 m aukštesniu šiauriniu galu. Joje rasta akmeninių kirvių, brūkšniuotos keramikos. Aikštelės šiauriniame krašte buvo supiltas pylimas (sunaikintas, 1949 m. dar buvo pastebima jo žymių). Šlaitai vidutinio statumo, 10 m aukščio.
Donatas Malinauskas
Biografija
Rūpinosi lietuviškų knygų ir laikraščių gabenimu į Vilnių. Atkakliai gynė lietuviškus reikalus. Tuo metu pagrindinė Donato Malinausko veiklos kryptis – iškovoti lietuviams bažnyčią Vilniuje. Padėjo organizuoti Didįjį Vilniaus Seimą 1905 m., jame dalyvavo. Kartu su dr. Jonu Basanavičiumi 1906 m. parengė memorandumą popiežiui Šv. Pijui X dėl lenkų kalbos lietuvių bažnyčiose.
Skineikių piliakalnis
Tyrimai
1949 m. ir 1972 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - II tūkstantmečio pirma puse. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 24000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1751700 m².
50 m į pietvakarius nuo piliakalnio yra V a. Skineikių pilkapynas, kurį 1938 m. tyrinėjo Pranas Kulikauskas.
Donatas Malinauskas
Biografija
1941 m. birželio 14 d. iš Alvito dvaro (Vilkaviškio apskritis) ištremtas į Sibirą. Mirė tremtyje. 1993 m. birželio 14 d. palaikai perlaidoti Onuškio Šv. apaštalų Pilypo ir Jokūbo bažnyčios šventoriuje.
Skineikių piliakalnis
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Lososna Velka
Lososna Velka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kuznicos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Gasos rajonas
Gasos rajonas ( mgar sa) – vienas iš 20 rajonų (dzongkhagų) Butane, didžiausias ir rečiausiai gyvenamas rajonas, išsidėstęs Aukštuosiuose Himalajuose. Pietuose regioną supa Timpu rajonas, Punakos rajonas ir Vangdue Phodrango rajonas. Šiaurėje ribojasi su Kinija (Tibetu).
Ekonomika
Dėl atšiaurių sąlygų labai nederlingas regionas, ūkis remiasi jakų veisimu, bet Butano vyriausybė siekia įdiegti garstyčių auginimo programą. Jame vystomas turizmas, kurio pagrindiniai ištekliai yra alpinizmas po Himalajų viršūnes (sukurtas „Sniego žmogaus takas“), miškai, karštosios versmės ir pusiau klajoklės etninės grupės lajapai bei lunanapai.
Kai kur jau atvesta elektra, ir elektrifikaciją tikėtasi pabaigti iki 2012 m.
Ašara
thumb|right|Verkianti mergaitė Ašaros – skaidrus, bespalvis, sūraus skonio vandeningas skystis, kurį gamina ašarų aparato sekrecinė dalis, susidedanti iš ašarų liaukos ir pagalbinių ašarų liaukučių. Ašaras surenkančią dalį sudaro: ašarinės akutės, ašarų kanaliukai, ašarinis maišelis ir ašarinis latakas. Ašarų liauka yra viršutiniame išoriniame akiduobės kampe. Ją sudaro šakoti vamzdeliai. Jungiamojo audinio pertvarėlės liauką dalija į daugelį skiltelių, kuriose yra liaukučių. Ašarų liauka gamina ašaras, kurios latakėliais nuteka į ašarų maišelį ir kanalėlius. Jiems prisipildžius ašaros pradeda riedėti skruostais. Per dieną pasigamina 1-1,5 ml ašarų. Žmogui miegant, ašaros nesigamina. Ašarose yra 97,8 proc. vandens, 0,85 proc. druskų ir kt. Jos yra šarminės reakcijos, pasižymi baktericidinėmis savybėmis.
Dirvinė aguona
Vienmetis žolinis 30-60 cm aukščio augalas. Stiebas status, nelabai šakotas. Lapai pailgi, plunksniškai suskaldyti, apatiniai ilgais kotais, viršutiniai bekočiai.
Ašara
Ligos
Ašarų ligos sudaro 6-10 proc. visų akių ligų. Dažniausiai ašarų aparato pakitimai pasireiškia ašarojimu arba tokia būsena, kai ašarų mažai ar jų visai nėra. Dėl nepakankamai susiformavusios liaukos būna ašarų liaukos anomalijos. Vaikai ir jauni žmonės dažniau serga ūmiu ir lėtiniu ašarų liaukos uždegimu ir kt.
Pavadinimo sąsajos
Su ašarų pavadinimu susiję:
Dirvinė aguona
Žydi birželio – liepos mėnesiais. Žiedai ryškiai raudoni, 3-7 cm skersmens, gana stambūs ir pavieniai, ilgais žiedkočiais. Pumpuras nulinkęs, žiedas status. Yra du taurėlapiai, apaugę stanžiais plaukeliais, kurie nukrinta vos žiedui pradėjus skleistis. Vainiklapiai 4, kiek įgaubti, rausvi ar raudoni, su tamsia dėme prie pagrindo. Kuokelių daug. Mezginė viena su žvaigždiška purka, kuri vėliau vaisiaus viršūnėje virsta disku, jos 6-9 spinduliai ryškiai atsiskiria vienas nuo kito.
Vaisius – pailga, susiaurėjusiu pagrindu dėžutė, kurios angelės atsiveria po disku. Sėklos smulkios, juodos spalvos, jas išbarsto vėjas. Jos valgomos, tačiau didelės dozės turi narkotinį poveikį.
Batatas
Batatas (Ipomoea batatas), dar vadinamas saldžiąja bulve – kultūrinis vijoklinių (Convolvulaceae) šeimos augalas, priklausantis sukučių (Ipomoea) genčiai, kurio šakniagumbiai naudojami maistui.
Biologiniai ypatumai
thumb|left|250px|Iškastos šaknys Tai daugiametis augalas su ilgais, iki 5 m ilgio šliaužiančiais stiebais, kurie ties bambliais įsišaknyja. Žiedai auga po 1 arba po 3-4, lapų pažastyse, vainikėlis baltas ar rausvas, stambus. Mezginė dvilizdė, su dviem sėklapradžiais kiekviename lizde. Vaisius - ketursėklė dėžutė. Augalas kryžmadulkis.
Šoninės šaknys linkusios sustorėti ir sudaryti šakniagumbius. Minkštimas baltas, rausvas ar raudonas. Šakniagumbiai turi ne tik pieniškų sulčių, bet ir rauginių medžiagų, todėl nepatariama juos pjaustyti geležiniu peiliu, kad nepajuostų. Šakniagumbių akučių nematyti, nes pridėtiniai pumpurai slypi giliau žievėje.
Auginimas
Batatus daugina auginiais ir sėklomis. Gausiai žydi, jei dienos ilgis 10-11 val. Veislių skaičius labai didelis. Derlingumas 7-10 tonų šakniagumbių iš hektaro (nors gerai auginant gali siekti 55-60 tonų/ha). Gumbai auga ne mažiau kaip 5 mėnesius po auginių pasodinimo.
Buvo sukultūrintas Pietų Amerikoje, o vėliau paplito ir kitose Amerikos žemyno vietose, Polinezijoje. Po Amerikos atradimo paplito visame pasaulyje. Europoje auginamas Ispanijoje.
Naudojimas
Plačiai naudojama Tolimųjų rytų, Afrikos, Pietryčių Azijos virtuvėse. Batatus valgo virtus, keptus, iš jo daro įdarus pyragams, saldžius patiekalus. Iš batatų daro miltus, kurių įmaišo į miltus duonai, krakmolą, sirupą, cukrų, varo etanolį.
! rūšis ! vandens ! baltymų ! aliejų ! krakmolo ir cukrų ! celiuliozės ! nedegiųjų medžiagų ! kalorijų/kg
Krakmolo kiekis batatų stiebagumbiuose svyruoja nuo 10 iki 32 %, tai priklauso nuo augimo sąlygų. Cukrų kiekis gali siekti 6 %. Visos augalo dalys turi pieniškų sulčių, kurios lengvai ištirpsta vandenyje, ypač verdant.
Khunfravo nacionalinis parkas
Khunfravo nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Tako provincijoje. Parkas įkurtas 2009 m. gruodžio 23 d.
Vieta
Parkas užima 220,00 km² ir apima Maesoto (Mae Sot) ir Maeramato (Mae Ramat) apylinkėse, 60 km į vakarus nuo Tako.
Flora ir fauna
Khunfravo nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs ir visžaliai miškai.
Rytinė aguona
Rytinė aguona (Papaver orientale) – aguoninių (Papaveraceae) šeimos augalų rūšis.
Daugiametis žolinis iki 90 cm aukščio augalas. Žiedai šviesiai raudoni, iki 15 cm skersmens. Vaisius – dėžutė.
Natūraliai auga Mažojoje Azijoje.
Geltonoji dėmė
thumb|right|300px|[[Akis: Geltonoji dėmė]] Geltonoji dėmė – akies tinklainės vieta, garantuojanti aštrų regėjimą. Tai ovali gelsva sritis tinklainės centre su duobute viduryje, turinti tik kūgelių. Geltonoji dėmė yra apie 2 mm skersmens. Dienos šviesoje geltonoji dėmė yra ryškiausio spalvoto matymo vieta, o naktį ji beveik nejautri. Tada aktyvūs būna likusioje tinklainės dalyje esantys stiebeliai. Geltonoji dėmė – ryškiausia matymo vieta.
Šadžiūnai
Šadžiūnai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Veisiejų, pusiaukelėje į Leipalingį (prie kelio ). Uidės upės ištakos. Aplink telkšo ežerai Teirus, Ilgis, Samanis.
thumb|left|250px|Įvažiavimas nuo Leipalingio pusės
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Veisiejų valsčių ir parapiją.
Raudonoji milžinė
thumb|right|Raudonoji milžinė Mira Raudonoji milžinė – didelio šviesio nuo 0,5 iki 10 Saulės masių, G, K, M, R, N, S spektrinės klasės (3000–5000 K temperatūros), III šviesio klasės (didelio spindulio ~ 10–100 Saulės spindulių) žvaigždė, esanti vėlyvame evoliucijos etape.
Regimosios jų spalvos būna nuo gelsvai oranžinės iki raudonos.
Raudonųjų milžinių žvaigždžių šerdys sudarytos iš helio, virš jo yra apvalkalas, kuriame dega vandenilis. Traukiantis žvaigždės šerdžiai, ji kaista. Dėl to prasideda branduolių sąlajos reakcijos (helis centre virsta į anglį), toliau pučiančios žvaigždę. Tokios raudonosios milžinės jau priklauso asimptotinei (milžinių) sekai. Vėliau apvalkalui plečiantis ji virsta planetiškuoju ūku. Tuo metu žvaigždės šerdis vis labiau traukiasi, tapdama arba baltąja nykštuke arba I tipo supernova.
Raudonosiomis milžinėmis, o vėliau ir supermilžinėmis virsta nuo 0,5 iki 10 Saulės masių žvaigždės (maždaug nuo K iki A spektrinio tipo). Daugiau nei 10 Saulės masių žvaigždės iškart virsta supermilžinėmis.
Šis evoliucijos etapas trunka ~ 103 masyviausioms (~ 10 Saulės masių) žvaigždėms ir ~ 108 metų 0,5 Saulės masių žvaigždėms. Žinomiausios raudonosios milžinės yra Aldebaranas, Arktūras. Dar didesnės žvaigždės Antaris ir Betelgeizė yra raudonosios supermilžinės (I šviesumo klasės žvaigždės).
Magindanao
Magindanao sultonatas (malajų kalba: Kesultanan Maguindanao) – istorinė valstybė, egzistavusi Filipinų pietuose, Mindanao saloje 1205 m. - XIX a. Šioje valstybėje susiformavo magindanao tauta ir to paties pavadinimo kalba. Sultonatas valdė Mindanao salos vakarinę pusę nuo Zamboangos pusiasalio iki Sarangani, nors kartais jis valdė ir visą salą. Jo politinis ir kultūrinis centras buvo Kotobato miestas.
Istorija
Islamas į šalį buvo atneštas iš Džiohoro, žmogaus vadinamo Šarif Muhamed Kabungsuvan pačioje XII a. pabaigoje. Šis žmogus vedė vietos princesę ir įkūrė sultonatą apie 1205 m.
Ši valstybė klestėjo visuotinės Malajų salyno prekybos dėka. Nuo XVI a. pradėjus kolonizuoti ispanams, vietos sultonai kovojo su jais dėl savo nepriklausomybės. Vienas žymiausių sultonų buvo Muhamadas Dipatuanas Kudaratas, kuris laimėjo visus mūšius su ispanais, ir šie negalėjo įsigalėti šiose vietose.
Sultonato musulmonų pasipriešinimas ispanams tęsėsi per šimtmečius, ir yra aktualus iki dabar, virsdamas Filipinų musulmonų separatizmu.
Raudonrankis tamarinas
Raudonrankis tamarinas (Saguinus midas) – kabiauodegių beždžionių (Cebidae) šeimos primatas.
Merkinės Viešpaties Kryžiaus cerkvė
thumb|right|Merkinės Viešpaties Kryžiaus cerkvės pastatas
Merkinės Viešpaties Kryžiaus cerkvė – nebeveikianti stačiatikių cerkvė Merkinėje.
Istorija
1843 m. buvo įsteigta Merkinės stačiatikių parapija, nuspręsta, jog miestelyje bus pastatyta cerkvė, kurį laiką ji veikė dominikonų vienuolyno patalpose. 1887 m. tipinio projekto cerkvė pastatyta vietoje nugriautos Merkinės rotušės, kuri buvo nugriauta, dėl pasak per prastos būklės, pagal tokį tipinį projektą taip buvo pastatyta ir Tytuvėnų cerkvė. Šio tipinio projekto objektas, kartais apibūdinamas, kaip „smurtinė“ architektūra, kuri smarkiai pakeitė Merkinės centro urbanistinį vaizdą. Cerkvės bokšto rūsyje yra autentiškas skliauto fragmentas, priklausęs buvusiai rotušei. Cerkvė veikė iki 1940 metų.
Sovietiniais laikais, 1968 m., neveikiančios cerkvės pastate buvo įkurtas Merkinės kraštotyros muziejus, kuriame eksponuojami Merkinės krašto archeologijos, istorijos, etnografijos, numizmatikos, dzūkų buities eksponatai, nuotraukos.
Oltenica
Oltenica  – Rumunijos miestas ir municipijus Kelerašio apskrityje, kairiajame Ardžešo krante, toje vietoje, kur ši upė pasiekia Dunojų. Kitoje Dunojus pusėje yra Bulgarijos miestas Tutrakanas.
Istorija
Kasinėjimai Gumelnicos kalvoje atskleidė įspūdingą neolito laikų gyvenvietę (Gumelnicos-Karanovo kultūra), datuojamą 4 tūkst. m. pr. m. e.
1515 m., valdant Neagoe Basarabui, pirmą kartą paminėtas miestas Oltenica.
Krymo karo metais šioje vietoje osmanų kariuomenė bandė forsuoti upę, Rusijos kariuomenė patyrė didelių nuostolių. 1877–1878 m. Rusijos-Turkijos karo metu Oltenica buvo svarbus punktus, per kurį Rumunijos kariuomenė įžengė į Bulgariją padėti Rusijos kariuomenei, apgulusiai Plevnos tvirtovę.
Pirmojo pasaulinio karo metais Oltenicos ir Turtucaia įgulos ne sykį imdavo apšaudyti viena kitą. Šią vietą pasirinko ir sąjunginės Vokietijos imperijos ir Bulgarijos kariuomenės, įsiveržimui į Rumunijos teritoriją.
Moshe ben Shimon Margalit
Mozė ben Simonas Margolitas (1710 m. Kėdainiuose, Abiejų Tautų respublika – 1780 m. Broduose, Abiejų Tautų respublika) – rabinas, Talmudo ir Toros aiškintojas.
Jūžintų seniūnija
Jūžintų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Rokiškio rajono savivaldybės pietryčiuose.
Moshe ben Shimon Margalit
Biografija
Gimė 1710 m. Kėdainiuose. Per savo gyvenimą parašė kelis Talmudo ir Toros aiškinimus, žymiausias Pnei Moshe (Mozės veidas), kuriame stengėsi palengvinti Talmudo skaitymą. Antrajame Talmudo aiškinimo darbe Mareh Panim (Veido rodymas) tyrinėja Talmudo teisę. Jo aiškinimą vėliau perėmė rabinai David ben Naphtali Fränkel ir Yaakov Dovid Wilovsky. Mirė 1780 m. Broduose, dab. Ukrainoje.
Veiksmai per minutę
Veiksmai per minutę  – realaus laiko strategijos kompiuterinių žaidimų terminas, nusakantis žaidėjo spartą.
Jūžintų seniūnija
Geografija
Jūžintų seniūnija įsikūrusi Aukštaičių aukštumoje, būdingi lengvai kalvoti kraštovaizdžiai. Seniūnijos rytiniu pakraščiu vinguriuoja Sartų ežero kranto linija, taip pat telkšo rininiai Jūžinto, Gačionių, Rašų ežerai, mažesni Vazajo, Šetekšnio, Gipinio, Audrelio, Rokiškėlių ežerai. Nemažai pelkių, durpynų (Varaščinos, Minkūnų, Čelkių), ties Čivyliais sudarytas žuvininkystės tvenkinių ruožas. Miškai daugiausia nedideli, raistingi (Dusetų, Rokiškėlių, Kurkliečių, Samanių miškai, Jūžintų šilas).
Veiksmai per minutę
APM rodo, kiek žaidėjas vidutiniškai atlieka veiksmų per vieną žaidimo minutę. Kas yra laikoma veiksmu, priklauso nuo konkretaus žaidimo. Dažniausiai tai yra karinių vienetų ar pastatų pažymėjimas, komandų jiems davimas. Dažnai stengiamasi matuoti tik „prasmingus“ veiksmus, pavyzdžiui, ignoruojamas pakartotinis tos pačios komandos davimas, jei kareivis žaidime ir taip jau vykdo tą komandą. Nuo 2012 m. pradžios StarCraft 2 žaidime atskirai matuojami APM (bet kokie veiksmai per minutę) ir prasmingi nesikartojantys veiksmai per minutę, pavadinti CPM („komandos per minutę“, ).
Jūžintų seniūnija
Geografija
Seniūnijos upės priklauso daugiausia Sartų ežero baseinui (Šventosios baseino dalis): Audra, Vasyna, Minkūnė, Biržupys. Pietrytinė seniūnijos dalis patenka į Sartų regioninį parką.
Veiksmai per minutę
Įprastai pradedančiųjų žaidėjų vidutinis APM svyruoja nuo 20 iki 50. Dažnai žaidžiantys mėgėjai pasiekia maždaug iki 100 veiksmų per minutę greitį, o elektroninio sporto profesionalai – tris šimtus ir daugiau. Kadangi valdymo greitis ir net jo poreikis šiek tiek priklauso nuo konkretaus žaidimo specifikos, šie skaičiai yra apytiksliai.
Vieno žaidimo metu APM gali stipriai svyruoti, kadangi žaidimo pradžioje paprastai žaidėjas turi mažiau pastatų, kareivių ir kt., todėl jam nereikia vienu metu duoti tiek daug nurodymų. Viršūnę APM dažniausiai pasiekia didelių mūšių metu, kai žaidėjui reikia tuo pačiu metu valdyti vieną ar kelias dideles armijas, gamintis naujus karinius vienetus ir galbūt atlikti dar kitokius veiksmus, priklausomai nuo žaidimo. Didžiausio oficialiai užfiksuoto APM rekordas yra 818, buvo pasiektas StarCraft: Brood War žaidime ir priklauso Pietų Korėjos profesionaliam žaidėjui Park Sung-Joon. Dėl ypač didelio valdymo greičio taip pat yra žinomi ir korėjiečių Brood War žaidėjai Lee Young-Ho, Lee Jae-Dong bei Lee Yun-Yeol.
Iš pradžių APM buvo skaičiuojami specialia papildoma programine įranga, tačiau StarCraft II žaidimo įrašuose jau rodomi kiekvieno žaidėjo veiksmai per minutę tiek esamu momentu, tiek viso žaidimo vidurkis.
APM dydžiui labiausiai lemia žaidėjo mąstymo greitis, gebėjimas vienu metu apgalvoti ir atlikti kelias užduotis, klaviatūros ir pelės valdymo tikslumas.
Jūžintų seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Klišė
Klišė gali reikšti:
Trumpaplaukis kolis
Trumpaplaukis kolis  – aviganis, kilęs iš Didžiosios Britanijos. Kolis buvo ilgą laiką nežinomas už Škotijos ribų, tačiau šiandien tai vieną populiariausių veislių pasaulyje. Pirmieji koliai buvo smulkesni. Kaukolė buvo platesnė, snukis trumpesnis.
Išvaizda
Akys vidutinio dydžio, migdolo formos, dera su kailio spalva. Snukio galas bukas, nosis juoda. Ausys proporcingos galvos dydžiui. Kūnas lankstus, raumeningas, krūtinė žema. Kailis ant kojų ir galvos trumpas ir prigludęs. Būna keturių spalvų: sabalo su balta, trispalvė, žydra taškuota ir balta.
Priežiūra
Patartina kartą per dieną šukuoti šepečiu ir šukomis. Smarkiai šeriasi.
Cooper
Cooper:
Trumpaplaukis kolis
Charakteris
Linksmas, labai nuovokus, gudrus, sumanus, draugiškas, energingas, budrus, sargus, išdidus ir meilus. Labai prisiriša prie šeimininkų. Kaip ir dauguma kitų šios grupės šunų, nelinkęs pabėgti.
Cooper
Cooper − pavardė.
Trumpaplaukis kolis
Dresūra
Lengvai dresuojamas, mielai tarnauja. Geriausia auklėti gražiuoju.
Elgesys su kitais gyvūnais ir žmonėmis
Sutaria su kitais šunimis, kambariniais gyvūnėliais ir vaikais. Šeimos draugai džiaugsmingai pasitinkami.
Mankšta
Suaugęs šuo turi daug judėti, nors retkarčiais gali išsiversti ir be ilgo pasivaikščiojimo. Mėgsta atnešti daiktus, gaudyti plastikinius diskus, žaisti su kamuoliuku, neblogai pasirodo paklusnumo ir vikrumo pratybose. Nepervarginkite mažo šuniuko: kaulai, sąnariai ir raumenys formuodamiesi suryja visą gyvūnėlio energiją.
Tai įdomu
Vienas kolis keliavo beveik 4000 km tam, kad grįžtų pas savo šeimininkus, po to, kai pasimetė. Šios veislės šunys ne kartą apdovanoti už savo žygdarbius.
Rusijos pilietinis karas
Rusijos pilietinis karas (, 1917/1918 – 1922/1923) keletas karinių konfliktų tarp skirtingų politinių, etninių, socialinių grupių ir valstybinių darinių buvusios Rusijos imperijos teritorijoje, vykę po to, kai po Spalio revoliucijos 1917 m. lapkričio mėnesį valdžią paėmė bolševikai. Pagrindinė kova vyko tarp komunistų bolševikų (pagal L.Trockio įkurtą Raudonąją armiją vadintų „raudonaisiais“) ir įvairių jiems opeonavusių grupių – konservatorių, demokratų, nuosaikiųjų socialistų, nacionalistų ir Baltosios gvardijos. Pilietinis karas baigėsi bolševikų pergale.
Pilietinis karas vyko daugiausia trijuose pagrindiniuose frontuose: rytų, pietų ir šiaurės vakarų. Taip pat karą galima suskirstyti į tris pagrindinius laikotarpius.
Kovojančios pusės
thumb|250px|Rusijos pilietinio karo frontai 1919 m. kovą
Pilietinis karas vyko tarp „raudonųjų“ (komunistų ir revoliucionierių) ir „baltųjų“ (monarchistų, reakcionierių, demokratų ir konservatorių), kurie priešinosi bolševikų režimui. Baltųjų kovą prieš Raudonuosius palaikė ir užsienio šalys. Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės pajėgos po Vokietijos pralaimėjimo kare 1918 m. lapkritį įsiveržė iš šiaurės ir pietų, užimdamos vokiečių paliekamas Rusijos teritorijas ir užėmė aiškiai baltuosius palaikančią poziciją. „Baltuosius“ aktyviai rėmė ir kitos užsienio valstybės (Vokietija, Lenkija). Nuosaikūs socialistai, anarchistai ir nacionalistai kovojo su abiem pagrindinėm jėgom ir buvo vadinami „žaliaisiais sukilėliais“. Anarchistinės grupės Ukrainoje (pvz., vadovaujamos Nestoro Machno), priklausomai nuo situacijos kovojo tiek su vienais, tiek su kitais.
Baltieji
Didelės antibolševikinės pajėgos susitelkė Rusijos pakraščiuose. Šiaurės Kaukaze susiformavo vadinamoji Savanorių armija, vadovaujama generolų L. Kornilovo, A. Denikino, M. Aleksejevo. Bendrai baltieji sudarė tris frontus:
Be šių trijų frontų dar buvo gana savarankiškų baltųjų pajėgų:
Raudonieji
Raudonosios armijos stiprinimui, gynybos organizavimui vadovavo karo reikalų komisaras Levas Trockis. Buvo įvesta privaloma karinė tarnyba 18-40 metų vyrams. Raudonoji armija išaugo nuo 1 milijono karių 1918 m. pabaigoje iki daugiau nei 5 milijonų praėjus dvejiems metams. Buvo panaudotos visos ginklų atsargos, imta gaminti naujus.
Karo eiga
Tai, kad kilo pilietinis karas, nustebino Leniną ir pradžioje jis nepakankamai įvertino savo priešininkų jėgas.
1918 m. vasarą ir rudenį Ukraina, Donas, Kubanė, Pavolgis, Sibiras buvo su bolševikais kovojančių baltagvardiečių rankose.
Po 1919 m. pradžios puolimo Raudonoji armija užėmė didelę dalį per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečių okupuotų teritorijų.
Futbolas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Futbolo varžybos 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyks liepos 25 – rugpjūčio 11 dienomis. Finalinės turo varžybos vyks Wembley stadione. Varžybose varžysis 12 nacionalinių moterų rinktinių ir 16 nacionalinių iki 23 metų vyrų rinktinių. Taisykles leidžia vyrų komandoms turėti tris žaidėjus vyresnius nei 23 metai. Žaidynėse pasirodys iš viso 504 futbolininkai. Futbolo varžybų atkrentamasis etapas tradiciškai prasidės likus dviem dienoms iki 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių atidarymo.
Stadionai
Olimpinės futbolo varžybos vyko šešiuose stadiuonuose:
Jungtinės Karalystės komanda
Pagal žaidynių reglamentą automatišką pakvietimą į futbolo turnyrą gauna šeimininkų komandos, bet šalies nacionalinis olimpinis komitetas yra įsteigtas kaip Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės komitetas, o tokios komandos FIFA struktūroje nėra. 2009 m. gegužės 29 d. Škotija, Velsas ir Šiaurės Airija paskelbė nedalyvausiančios jungtinėje Didžiosios Britanijos komandoje, nes tai pažeistų jų teises kaip nepriklausomų FIFA komitetų. Regionai taip pat sutiko nereikšti pretenzijų Anglijos futbolo rinktinėms, dėl dalyvavimo Jungtinės Karalystės vardu.
G grupė
† varžybos vėlavo valandą dėl Šiaurės Korėjos protesto dėl panaudotos Pietų Korėjos vėliavos vietoje Šiaurės Korėjos.
Kobilino dekanatas
thumb|300px|right|Lomžos vyskupijos dekanatai Kobilino dekanatas  – vienas iš 24 Lomžos vyskupijos dekanatų. Dekanas – Mirosław Orłowski. Dekanate yra 17 120 tikinčiųjų.
Parapijos
Dekanate yra 8 parapijos:
Lovčikai
Lovčikai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kuznicos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Laižuvos apylinkė
Laižuvos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Margiškė
Margiškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Naujo Strūnaičio.
Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Mažeikių rajono savivaldybės taryba – Mažeikių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
2019 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas
2019 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas – 24-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 2019 m. lapkričio 30 - gruodžio 15 dienomis Japonijoje. Čempionatą pirmą kartą laimėjo Nyderlandų rinktinė.
Regos nervas
thumb|300px|Akies sandara thumb|160px|Regos nervas
Regos nervas – tai baltoji smegenų medžiaga, kuri jungia tinklainę su smegenimis. Tinklainės ganglijinių ląstelių skaidulos sudaro regos nervą. Regos nervas perduoda nervinius impulsus į smegenis. Toje vietoje, kur regos nervas išeina iš tinklainės (regos nervo diske), nėra stiebelių ir kūgelių, todėl ši vieta vadinama akląja dėme.
Ligos
Regos nervo ligos skirstomos į įgimtas anomalijas, uždegimus, neuropatijas, regos nervo edemas (pabrinkimus) ir atrofijas.
Marškonė
Marškonė – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Viekšnių.
Istorija
Kaimas atsirado 1923 m. išskirsčius Marškonės dvarą viensėdžiais.
Gyventojai
thumb|left|230px|Žvyrkelis per Marškonės kaimą. Tolumoje matosi vienintelė kaimo sodyba
La Rošas prie Jono
La Rošas prie Jono  – miestas vakarų Prancūzijoje, Luaros krašte, į pietus nuo Nanto, prie Jono upės. Vandėjos departamento centras. Yra oro uostas, pro miestą eina Nanto-La Rošelio geležinkelis ir plentas. Mašinų gamybos ir metalo apdirbimo (automobilių dalių, buitinių prietaisų, vinių, adatų gamybos), odos, gumos, maisto (mėsos, pieno) pramonė. Veikia meno ir archeologijos muziejus, Nanto universiteto Technologijos institutas.
Įdomus mūsų momentas
Įdomus mūsų momentas – bulvarinis savaitraštis, ėjęs 1928–1940 m. Šiauliuose.
La Rošas prie Jono
Istorija
Vietovė gyvenama nuo X a. Nuo XV a. miestas priklausė Burbonams. La Rošas prie Jono smarkiai nukentėjo per XVI a. Prancūzijos religinius karus, o Prancūzijos revoliucijos laikotarpiu visai sudegintas (1793 m. Vandėjos sukilimas). Atkurtas 1804 m., valdant Napoleonui, tapo departamento centru.
Nesyk keitė pavadinimus:
Įdomus mūsų momentas
Istorija
1928–1933 m. vadinosi „Momentas“, 1930–1933 m. – „Mūsų momentas“. Tiražas 1933 m. – 3000 egz. Redaktorius Bronius Buišas.
Strelicijiniai
Strelicijiniai (Strelitziaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) šeima, priklausanti lelijainių klasei.
Antalyaspor
Antalijos SK  – Turkijos futbolo klubas, įkurtas Antalijoje tris vietos komandas.
Valė (reikšmės)
Valė gali reikšti:
Antalyaspor
Istorija
2000 ir 2021 m. pateko į Turkijos futbolo taurės finalus, tačiau abu kartus pralaimėjo.
Klaksvikar ÍF
Klaksviko ÍF – Farerų futbolo klubas iš Klaksviko.
Istorija
Klubas įkurtas 1904 m. Daugkartiniai šalies čempionai ir taurės laimėtojai. Atstovavo šaliai UEFA čempionų lygos ir kituose turnyruose.
2018–2019 m. Europos lygos turnyre kovojo prieš Vilniaus „Žalgirį“. Fareruose pirmas rungtynes laimėjo lietuviai (rezultatu 2-1).
2023–2024 m. UEFA Čempionų lygos atrankoje Farerų Salų čempionai Klaksviko „Klaksvik“ nugalėjo Vengrijos čempionus „Ferenčvaros“, o vėliau ir Švedijos čempionus „Hacken“. 2023 m. rugpjūčio 8 d. rezultatu 2:1 įveikė Norvegijos čempionus „Molde“.
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. rugpjūčio 19 d.
Andrés Bello
Andresas Beljas (, pilnas vardas: Andrés de Jesús María y José Bello López, 1781 m. lapkričio 29 d. Karakasas – 1865 m. spalio 15 d. Santjagas) – Čilės – Venesuelos poetas, humanistas, teisininkas (teisėtyrininkas tarptautininkas), filosofas, švietėjas.
Biografija
Nuo 1810 m. gyveno Anglijoje (Londone), kur įkūrė žurnalus La Biblioteca Americana (1823 m.) ir El Repertorio Americano (1826–27 m.). 1829 m. persikėlė į Santjagą, kur buvo pakviestas Čilės vyriausybės. Organizavo Čilės nacionalinę švietimo sistemą, sudarė Čilės civilinį kodeksą. Nuo 1842 m. buvo Čilės universiteto rektorius.
Žymiausi kūriniai – klasicistinės poemos: „Kreipimasis į poeziją“ (Alocución a la poesia, 1823 m.) ir „Odė atogrąžų žemdirbystei“ (Stiva a la agricultura en la zona torrida, 1826 m.). Jose aukštinami nepriklausomybės idealai, darbas, dorovė, kviečiama grįžti prie paprasto gyvenimo. Parašė veikalus „Tarptautinės teisės pagrindai“ (Principios de Derecho international, 1832 m.), „Suvokimo filosofija“ (Filosofia del entendimiento, 1843 m.), Lotynų Amerikai skirtą ispanų kalbos gramatiką (1847 m.).
Smarliūnai
Leidžiamas kaimo laikraštis „Smarliūnų aidas“. Vasaros laikotarpiu veikia populiari kūrybinė vaikų poilsio stovykla „Atgaja“.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Veisiejų valsčių ir parapiją.
Antanas Čechavičius
Antanas Čechavičius (1883 m. Šėtoje, Kėdainių raj. – 1917 m. Kučiūnuose, Kėdainių raj.) – lietuvių revoliucinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
Vienas aktyviausių 1905–1907 m. revoliucinių įvykių Lietuvoje organizatorių. 1905 m. su Aleksandru Birinčiku Didžiajame Vilniaus seime atstovavo Vilniaus darbininkus.
1913 m. kartu su Mykolu Biržiška organizavo Vilniaus ligonių kasas, buvo jų atsakingasis sekretorius.
1915 m. organizavo miliciją, buvo Vilniaus milicijos komisaro padėjėjas.
1917 m. mirė nuo plaučių uždegimo.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Kretingos rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Kretingos rajono savivaldybės meru 15 balsų išrinktas Juozas Mažeika.
Rita Yahan-Farouz
Rita Yahan-Farouz (,, žinoma kaip Rita; g. 1962 m. kovo 24 d. Teherane) – populiari Izraelio pop dainininkė ir aktorė. Atlikėja taip pat žinoma ir Irane.
Biografija
Rita gimė ir užaugo Teherane. 1970 metais su šeima persikėlė į Izraelį ir apsigyveno Ramat Hašarone, prie Tel Avivo.
Trejus metus tarnavusi armijoje (1982–1985), mokėsi Beit Zvi teatro mokykloje. 1986 metais išleido debiutinį albumą „Rita“, kuris buvo parduotas daugiau nei 120 000 kopijų tiražu ir tapo triskart platininiu. Tais pačiais metais ji dalyvavo Izraelio nacionalinėje atrankoje į Euroviziją (dar žinoma kaip Kdam-Eurovision), kur su daina „Shvil Habricha“ finale užėmė 4 vietą. 1987 metais Rita išleido pirmąjį albumą anglų kalba „Breaking Those Walls“. Albumą daugiausiai sudaro kūrinių iš debiutinio albumo „Rita“ anglų k. versijos. Nors albumas Izraelyje tapo auksiniu (parduota 20 000 kopijų), tačiau tarptautinės sėkmės nesulaukė.
1990 m. Rita buvo išrinkta Izraelio atstove 1990 m. Eurovizijoje. Konkurse atlikusi kūrinį „Shara Barkhovot“, atlikėja su 16 taškų užėmė 18 vietą.
1980–2008 m. Rita buvo ištekėjusi už populiaraus dainininko, kompozitoriaus ir klavišininko Rami Kleinstein, pora turi dvi dukras – Meshi ir Noam.
Mažeikių apylinkė (Mažeikiai)
Mažeikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mažeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Krakių apylinkės. Atkurta 1965 m. sausio 14 d. vietoje buvusios Viekšnių apylinkės. 1986 m. prijungta dalis naikinamos Ruzgų apylinkės.
Lamingtono nacionalinis parkas
Lamingtono nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija rytų Australijoje, Kvinslande, 75 km į pietus nuo Brisbano. Įkurtas 1915 m. Nuo 1986 m. įeina į UNESCO pasaulio paveldo objektą – „Gondvanos drėgnuosius miškus“.
Irena Misevičienė
Irena Misevičienė (g. 1950 m. liepos 23 d. Kaunas) – Lietuvos gydytoja, sveikatos apsaugos organizatorė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1968 m. baigė Kauno J. Aleksonio vidurinę mokyklą. 1974 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1990 m. medicinos mokslų daktarė.
Nuo 1974 m. Kauno medicinos instituto (1989–1998 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytoja, nuo 1993 m. profesorė. 2002-2009 m. Kauno medicinos universiteto prorektorė. 1975–1981 m. dirbo Širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos mokslo tyrimų institute prie Kauno medicinos instituto, 1981–1991 m. Centrinės mokslinio tyrimo laboratorijoje prie Kauno medicinos instituto. 1991–1997 m. Kauno medicinos akademijos Biomedicinos tyrimų instituto direktoriaus pavaduotoja, 1997-2009 m. – direktorė.
1998–2000 m. Europos patariamojo komiteto sveikatos mokslams narė, nuo 1982 m. tarptautinių Pasaulio sveikatos organizacijos koordinuojamų programų ir projektų koordinatorė.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritis – visuomenės sveikata, sveikatos politika, sveikatos sistemos tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 300 mokslinių straipsnių.
FK Utenos vilkai
Utenos „Vilkai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Utenos.
2007 m. Nobelio premijos laureatai
2007 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Druk (laikraštis)
Druk  – dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1933 m. Vilniuje lenkų kalba. Išėjus Nr. 5, uždarytas.
Margiškiai (Šakiai)
Margiškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Grinaičių, prie kelio. Kaimo turizmo sodyba „Margiškių dvaras“.
Kairo citadelė
thumb|260px|Kairo citadelė
Kairo citadelė arba Saladino citadelė  – viduramžių įtvirtinta miesto dalis, esanti Egipto sostinės Kairo senamiestyje, ant vienos iš Mokatamo kalvų.
Citadelė pastatyta 1176–1183 m. Ajubidų dinastijos valdovo Saladino ir buvo skirta gynybai nuo kryžininkų. Sultono įsakymu pastatyta siena, juosianti Kairą ir Fustatą, o ant kalvos pastatyta tvirtovė, tapusi karališkąja rezidencija (tokia išliko iki XIX a.). Aprūpinti citadelę vandeniu iškastas 85 m šulinys, į kurio vidų veda spiraliniai laiptai. Vėliau įrengta sudėtinga vandentiekio sistema, tiekianti vandenį iš Nilo. Mameliukų valdymo metais citadelė gerokai perstatyta, pastatyta Nasiro mečetė. Tvirtovės planas gerokai pakeistas XIX a. valdant Muhamedui Ali, pastatyta osmaniška Muhamedo Ali mečetė.
Kairo citadelėje yra 3 mečetės (XIII–XIV a. Nasiro, XVI a. Suleimano Pašos ir XIX a. Muhamedo Ali), Al Gavharos rūmai (dabar muziejus), karietų muziejus ir kt.
Kairo citadelė kartu su kitais Kairo senamiesčio objektais įeina į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Indijos valstijos ir teritorijos
thumb|270px|Indijos administracinio suskirstymo žemėlapis
Indija yra federacinė respublika, administraciškai suskirstyta į 28 valstijas ir 8 sąjungines teritorijas. Valstijos savo ruožtu padalintos į rajonus.