cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žvirbliai (Biržai)
Žvirbliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Kučgalio, Apaščios dešiniajame krante, prie kelio. Šalia auga Kyliškių miškas.
Istorija
Žvirbliai istorijos šaltiniuose paminėti 1606 m. 1923 m. buvo 12 ūkių. 1949-1950 m. veikė Žvirblių kolūkis, 1950-1992 m. Einorių kolūkio gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Laktacinė amenorėja
Laktacinė amenorėja – fiziologiniai pokyčiai moters organizme po gimdymo, kuomet moteris nepatiria mėnesinių. Šis laikotarpis trunka įvairiai – nuo 4 iki 24 mėnesių ir kartais dar ilgiau.
Jeigu bent viena iš šių trijų sąlygų neišpildyta – moteris turi imtis kito kontracepcijos metodo. Maitinančiai motinai geriausiai tinka prezervatyvas, diafragma, gimdos kaklelio gaubtuvėlis, gimdos spiralė arba spermicidinės priemonės. Mišrios hormoninės piliulės nerekomenduotinos dėl juose esančio hormono estrogenų, kuris slopina pieno gamybą.
Bristolio tarptautinis oro uostas
Bristolio tarptautinis oro uostas (IATA kodas: BRS, ICAO kodas: EGGD) – devintas pagal keleivių skaičių Jungtinėje Karalystėje tarptautinis oro uostas.
Juozas Bakšas
Juozas Bakšas (1933 m. spalio 20 d. Gerviečiuose, Tauragės apskritis – 1991 m. spalio 4 d. Šakiuose) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1957 m. baigė Šilutės darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1953 m. dirbo Tauragės MTS politinio skyriaus laikraščio „Už stalininį derlių“ redakcijoje, 1956–1965 m. – Šilutės rajono laikraščio „Leninietis“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, 1965–1989 m. Šakių rajono laikraščio „Draugas“ redakcijos atsakingasis sekretorius. 1990–1991 m. šio laikraščio redaktoriaus pavaduotojas. 1989–1991 m. redagavo jo iniciatyva 1989 m. pradėtą leisti rajono kraštotyros mėnraštį „Zanavykas“.
Natrio sorbatas
250px|miniatiūra|dešinėje|Natrio sorbatas Natrio sorbatas, E202 – sorbo rūgšties natrio druska, kurios formulė yra CH3CH=CH-CH=CH-CO2Na. Plačiai naudojama kaip maisto priedas konservantas.
Gavimas
Pramoninėje gamyboje natrio sorbatas gaunamas natrio hidroksidu neutralizuojant sorbo rūgštį:
Burdž al Arabas
thumb|250px|Burdž al Arabo viešbutis
Natrio sorbatas
Naudojimas
Natrio sorbatas naudojamas konservuojant vaisius ir daržoves, kiaušinių ir konditerijos gaminius, mėsos ir žuvų produktus, sultis ir bealkoholius gėrimus.
Burdž al Arabas
Viešbučio bruožai
Šis jūrinės tematikos statinys primena burlaivį su 321 m aukščio stiebu, prie kurio yra armuoto stiklo ir teflono burė. Dieną ji akina baltumu, o naktį yra apšviečiama visomis spalvomis.
Natrio sorbatas
Naudojimas
Naudojamas gaminant šiuos produktus:
Burdž al Arabas
Viešbučio bruožai
Įžengus pro duris matomas milžiniškas, beveik 183 m aukščio holas, kur kas pusvalandį ištrykšta 30,5 m aukščio fontanas. Viduje vyrauja nepaprasta prabanga. Viešbutis neturi kambarių – tik 202 apartamentus, kurių plotas – nuo 170 m² iki 780 m².
Natrio sorbatas
Poveikis organizmui
Saugi dozė iki 25 mg/kg kūno masės. Gali sukelti odos paraudimą ar niežulį. Maži kiekiui organizmui nekenkia.
Burdž al Arabas
Viešbučio bruožai
Interjeras įrengtas sušiuolaikintu ampyro ir arabiškojo eklektizmo stiliumi. Viskas išpuošta brazilišku marmuru, šilku, o sienas dengia 22 karatų aukso lakštai. Kiekvienas architektūrinis statinio elementas skirtas stebinti ir prabanga ir puošnumu.
KS Iliria
Fušė Krujės „Iliria“ – Albanijos futbolo klubas iš Fušė Krujės.
Istorija
Klubas įkurtas 1991 m. Kitados pateko į aukščiausią lygą. Joje žaidė vos vieną sezoną 1994–1995 m., o po to iškrito į žemesnį divizioną.
Nuo 2003–2004 m. sezono rungtyniavo trečioje pakopoje.
Grondų Michalai
Grondų Michalai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 24 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 75 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Paprastasis spragtukas
Paprastasis spragtukas (Metrioptera roeseli) – žiogų (Tettigoniidae) šeimos vabzdys. Kūnas 14-19 mm, rusvas; viršugalvis su tamsia juosta ar dėme, perskirta šviesia išilgine linija. Patinėlio cerkai su danteliu tarp vidurio ir viršūnės. Antsparniai be žalsvo atspalvio.
Minta daugiausia augalais bei smulkiais vabzdžiais.
Nuorodos
[http://www.entomologai.lt/index.php?option=com_content&task=view&id=49&Itemid=59 Budrys E., Pakalniskis S. 2007. The Orthoptera (Insecta) of Lithuania.] - Lietuvos tiesiasparnių rūšių sąrašas
Toriai
thumb|Torių partijos logotipas
Begnaso ežeras
Begnaso ežeras (बेगनास ताल) – ežeras vidurio Nepale, Pokaros slėnyje, 650 m aukštyje, vienas didžiausių šalyje. Ežero vandens lygis kinta priklausomai nuo kritulių kiekio ir vandens panaudojimo irigacijai. Vandens lygis reguliuojamas įrengus užtvanką iš ežero ištekančioje upėje. Pakrantės daug kur pelkėtos. Vystoma žvejyba, turizmas. center|thumb|500px|Begnaso ežero reginys
Toriai
Toriai  – konservatyvi Anglijos partija. Pavadinimas kilęs iš airiško žodžio tóraighe, kuriuo vadinti Anglijos pilietinio karo XVII a. dalyviai airiai (partizanai). Toriai yra dabartinės Jungtinės Karalystės konservatorių partijos pirmtakai, kartais toriais sutrumpintai vadinami ir dabartiniai konservatoriai.
Ostruvekas (Bielsko apskritis)
Ostruvekas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Žemutinės Upės padalinys
Žemutinės Upės padalinys arba Mansa Konko padalinys – vienas iš Gambijos padalinių. Yra šalies vakarinėje dalyje, tarp pietinio Gambijos upės kranto ir Senegalo sienos. Administracinis centras – Mansa Konko.
Tautinė sudėtis: 70,3 % mandinkai, 20,9 % fulai, 2,5 % volofai, 1,3 % džolai, 3 % soninkai, 0,4 % sererai ir kt.
Toriai
Toriais taip pat vadinami Kanados konservatoriai. Be to, toriais vadinta ir Škotijos unionistų partija (Scottish Unionist Party), veikusi iki 1965 m., kuri buvo nepriklausoma nuo Anglijos ir Velso konservatorių partijos (nors ir derino veiksmus). JAV nepriklausomybės karo metu amerikiečius, kurie palaikė Angliją (lojalistai), taip pat vadino toriais. JAV pilietinio karo metu Konfederacijos šalininkai toriais vadino unionistus (t. y. Sąjungos (United States) šalininkus) pietinėse valstijose.
Anglijos toriai
Toriai ir jų konkurentai vigai politinėje leksikoje atsirado Anglijos pilietinio karo metu. Vigai palaikė Jokūbo II pašalinimą iš Škotijos, Anglijos ir Airijos sosto, o toriai buvo prieš tokį sprendimą.
Žemutinės Upės padalinys
Suskirstymas
Padalinys suskirstytas į 6 rajonus:
Elektrostalė
Elektrostalė  – miestas Maskvos srityje (Rusija), 60 km į rytus nuo Maskvos. 144,4 tūkst. gyventojų (2007). Išvystyta metalurgijos, mašinų, chemijos, statybų pramonė. Veikia Maskvos plieno ir lydymo instituto filialas.
Toriai
Anglijos toriai
Torių partija siekė sugrąžinti karaliui kuo didesnius įgaliojimus. 1783–1830 m. toriai buvo valdančioji partija. Apibrėžtos struktūros toriai, kaip ir jų pagrindiniai konkurentai vigai, neturėjo, ji susiformavo tik demokratizavus rinkimų sistemą. 1831 m. toriai suorganizavo savo politinių šalininkų centrą – Čarltono klubą. Čia toriai subūrė turtingiausią visuomenės dalį.
1867 m. toriai pasiūlė įstatymą dėl rinkimų teisės praplėtimo. Rinkimų teisės praplėtimo tuo metu reikalavo ir čartistų judėjimas. Tuo metu toriai net labiau už vigus pasisakė už socialines reformas. Jie buvo labai nutolę nuo pramonės interesų. Toriai nemažą paramą gavo iš miestiečių, o pagrindinę socialinę bazę sudarė vidutiniai žemvaldžiai ir anglikonai.
Elektrostalė
Istorija
Įkurtas 1916 m., kai Электросталь akcinė bendrovė pradėjo čia statyti kokybiško plieno metalurgijos gamyklą prie gyvenvietės Затишье. 1928 m. gyvenvietė pervadinta dabartiniu vardu, 1938 m. suteiktas miesto statusas.
Jeronimas Cicėnas
Jeronimas Cicėnas (1909 m. liepos 24 d. Garšvinė, Dūkšto valsčius, Švenčionių apskritis – 1987 m. spalio 21 d. Siu Sity, Ajovos valstija) – Lietuvos žurnalistas, Vilniaus krašto ir JAV lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Studijavo visuotinę istoriją, literatūrą, etnologiją Vilniaus universitete.
1928 m. dirbo laikraščio „Vilniaus šviesa“ redakcijoje, 1934–1936 m. – laikraščio „Vilniaus žodis“ redakcijos literatūros skyriaus redaktorius, 1938–1939 m. jo priedo „Kūryba ir kritika“ redaktorius. 1934–1939 m. dėstė lietuvių kalbą Trakų ir Vilniaus mokytojų seminarijose, Aukštojoje politinių mokslų mokykloje Vilniuje. 1939–1940 m. dirbo laikraščio „Vilniaus balsas“, 1940 m. – „Nowe Slowo“ redakcijose. 1941–1944 m. Vilniaus radiofono literatūros laidų ir valandėlių vaikams redaktorius. Bendradarbiavo Vilniaus krašto lietuvių, lenkų, baltarusių, ukrainiečių spaudoje, buvo aktyvus lietuvių organizacijų narys.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1945–1947 m. Hafkrugo ir Itzehoe karo pabėgėlių stovyklose redagavo savaitraščius „Kelyje tėvynėn“, „Akiratyje“. Vėliau persikėlė į JAV. 1950 m. dirbo žurnale „Nemunas“, rašė į kitą lietuvių spaudą, turėjo skiltį dienraštyje „Naujienos“.
Eugenijus Butkus
Eugenijus Butkus:
Hemoglobinas
Hemoglobinas, gausiausias eritrocitų baltymas, stuburinių organizmuose neša deguonį iš plaučių į kūno audinius ir parneša dalį CO2 iš audinių į plaučius.
Hemoglobinų tipai
Kaip jau minėta aukščiau, hemoglobino baltyminė dalis, vadinama globinu, yra sudaryta iš keturių skirtingų polipeptidinių grandinių. Pagal hemoglobiną sudarančias grandines (α, β ir kt.), hemoglobinai skirstomi į keletą tipų. Tiek hemoglobino tipas, tiek hemoglobino sintezės vieta yra lemiami žmogaus amžiaus. Visi hemoglobinai skiriasi tik globinu, bet ne prostetine grupe – hemu.
Ligandų prisijungimas
framed|Hemoglobino A1 steriniai pokyčiai prisijungiant deguoniui (oksi) ir jam atskylant (deoksi). Normalus suaugusių tetramerinis hemoglobinas pasižymi kooperatyviu deguonies prijungimu, t. y. deguonies prijungimo afiniškumas didėja jungiantis deguoniui. Šį reiškinį galima pavaizduoti raidės S formos sigmoidine kreive. Teigiamas kooperatyvinis efektas pasiekiamas dėl hemoglobino konformacinių pokyčių: vienam hemoglobino molekulės subvienetui prisijungus O2 molekulę, pasikeičia tetramero molekulės fragmentų išsidėstymas erdvėje taip, kad palengvėja likusių 3 O2 molekulių prijungimas.
Hemoglobino afiniškumą deguoniui mažina su O2 dėl prisijungimo vietos konkuruojantis CO. CO lengviau prisijungia nei deguonis. Hemoglobino afiniškumas CO (pvz.: iš automobilių išmetimų dujų) yra 200 kartų didesnis nei deguoniui. Tai reiškia, kad hemoglobinui prisijungus CO, smarkiai sumažėja jo galimybė prisijungti deguonį. Aktyvių rūkalių net 20 % hemoglobino aktyvių centrų gali būti įsotinta CO. Anglies dioksidas CO2 jungiasi kitoje hemoglobino vietoje nei deguonis. CO2 gali jungtis prie hemoglobino per aminorūgščių α – amino grupes. Susidaręs junginys nėra patvarus, tad tokia forma iki 10 % viso šalintino anglies dioksido gali būti pašalinta iš organizmo. Apie 80 % anglies dioksido į plaučius patenka HCO3- forma. CO2 eritrocituose, katalizuojant fermentui karboanhidrazei, reaguoja su H2O susidarant:
CO2 + H2O <-> HCO3- + H+.
HCO3- difunduoja iš eritrocitų ir kartu su krauju pasiekia plaučių kapiliarus, kur vėl, veikiant tam pačiam fermentui, virsta anglies dioksidu ir vandeniu. Reikia paminėti, kad hemoglobinas – buferinė sistema. Anglies dioksidui sureagavus su vandeniu, jis suriša atsipalaidavusius protonus ir neleidžia pasikeisti kraujo pH reikšmei.
Boro efektas – reiškinys, kai CO2 ir protonų H+ koncentracijos didėjimas kraujyje lemia padidėjusį hemoglobino afiniškumą deguoniui, o didėjant O2 kiekiui, padidėja CO2 ir protonų H+ išskyrimas. Taigi, O2 prisijungimas yra susijęs su CO2 atpalaidavimu plaučių kapiliaruose.
Su O2 dėl prisijungimo vietos hemoglobine gali konkuruoti SO, NO2 ir H2S.
Esant mažesniam deguonies kiekiui aplinkoje (lipant į kalnus), eritrocituose padidėja glikolizės tarpinio produkto 2,3-difosfoglicerato (2,3-DPG) koncentracija. Šis junginys – alosterinis hemoglobino reguliatorius – palengvina deguonies įsisavinimą į organizmo audinius.
Hb F, α2γ2), randamas besivystančiuose embrionuose turi didesnį afiniškumą deguoniui nei suaugusiuose žmonėse randamas hemoglobinas. Tai atspindi į kairę pasislinkusi deguonies prisijungimo kreivė, parodanti, kad esant mažesniam deguonies slėgiui, daugiau HbF hemoglobino yra prisijungę O2.
Hemoglobino degradacija
Eritrocitų degradacijos metu hemoglobinas verčiamas į hemą ir globiną. Hemas metabolizuojamas į geležį (ji vėliau inkorporuojama į kitą hemą arba saugoma kepenyse) ir bilirubiną, kuris pašalinamas iš organizmo kaip tulžies pigmentas. Globino grandinės skaidomos iki aminorūgščių, vėliau panaudojamų kitų baltymų sintezei.
Ženvalis
Tai dirbtinis ežeras, suformuotas 1903–1904 m., įrengus dirbtinius krantus aplink pelkyną. Jį maitina Sidabrinė (Argentine) upė. Ežeras yra Briuselio gyventojų mėgstama poilsio vieta. Ežero pakrantėje yra daug dar Puikiosios epochos (Belle Époque) laikais pastatytų namų. Viename iš tokių namų yra penkių žvaigždučių viešbutis Chateau Du Lac (ežero pilis).
Jūros sritis
Jūros sritis (dar vadinta Vakarų Lietuvos sritimi) – Lietuvos partizanų sritis.
Istorija
Sritis įkurta 1948 m. gegužės 5 d., Skaudvilės valsčiaus Legotės miške vykusio dviejų Žemaitijos partizanų apygardų – Kęstučio ir Žemaičių – vadovybių susitikimo metu. Pirmuoju srities vadu tapo Jonas Žemaitis-Vytautas. 1949 m. birželio mėn. 11 d. (13 d.), (14 d.) agentas Radzevičius išdavė štabo bunkerio vietą ir per operaciją žuvo štabo viršininkas V. Gužas (Kardas). Po paskutinio vado Antano Bakšio-Klajūno žūties 1953 m. sausio 17 d. srities vadovybės veikla nebebuvo atkurta, sritis nustojo egzistuoti.
Šaltiniai
2. ↑ L-228, 485; (GM-242); (LK-601) VL
Kvantas
Kvantas – fizikos sąvoka, reiškianti nedalomą energijos vienetą (elementą). Pavyzdžiui, fotonas yra šviesos kvantas. Pavadinimas kilo nuo  – „kiek“. Remiantis šia sąvoka, fiziniai požymiai gali būti „kvantuoti“, t. y. atliekant „kvantavimą“. Tai reiškia, kad apibūdinamieji dydžiai gali turėti tik tam tikras diskrečias skaitines vertes, lygias kartotinei kvanto vertei.
Kvanto koncepcija buvo išvystyta pirmoje XX a. pusėje iki kvantinės mechanikos teorijos, kuri šiuolaikinių fizikų vertinama kaip esminė sistema gamtos supratimui ir aprašymui, nes remiasi dėsniais, kurie vyksta iš tiesų, o nėra susisteminti remiantis sutartinėmis, žmogaus suvokimo apsprendžiamomis sąvokomis bei požiūriais.
Antriniai lytiniai požymiai
Antriniai lytiniai požymiai – lytį rodančių ir lytinės brandos metu atsirandančių požymių ir funkcijų visuma, susiformuojanti maždaug 10–18 gyvenimo metais. Skiriama nuo pirminių lytinių požymių, apibūdinančių lytinius organus. Šie požymiai priklauso nuo pirminių, jų raidą lemia lytiniai hormonai, jie pradeda ryškėti lytinės brandos metu.
Antriniams lytiniams požymiams priskiriama kaulų ir raumenų sandara, kūno sudėjimas (proporcijos), poodinis riebalų sluoksnis, plaukuotumas, krūtinės forma, pieno liaukų raida, balso tembras, specifinė elgsena. Tiek berniukams, tiek ir mergaitėms ima augti plaukai ant gaktos ir pažastyse, sparčiai vystosi lytiniai organai.
Labiausiai išoriškai pastebimi antriniai lytiniai požymiai yra krūtys, gaktos plaukų augimo forma (vyro auga link bambos, moters link vulvos), juosmuo (moters platesnis) ir pečių lankas (vyrų platesnis).
Mergaitės
Veikiant moteriškiems hormonams, mergaitės pradeda sparčiau augti (padidėja ūgis ir svoris, sparčiai auga galūnės), keičiasi kaulų forma, praplatėja klubai, apvalėja kūno formos (ypač apie sėdmenis, šlaunis ir pilvą), oda tampa plonesnė ir švelnesnė. Pradeda formuotis krūtys, kuriose kaupiasi riebalinis audinys, išryškėja segmentinis apskritimas aplink spenelius, auga plaukai ant vulvos – pas mergaites gaktos plaukai ima augti anksčiau nei pas berniukus ir pasižymi moterims būdinga žemyn nukreipto trikampio forma, su aiškia viršutine linija virš gaktos. Prakaito liaukos, ypač esančios pažastyse, ima gaminti prakaitą, kuris turi moterims būdingą kvapą. Padidėjusi riebalų liaukų sekrecija skatina spuogų atsiradimą. Praėjus 2–3 metams nuo antrinių lytinių požymių pasirodymo (maždaug sukakus 12–13 metų), daugeliui mergaičių prasideda mėnesinės – pagrindinis lytinio subrendimo požymis, rodantis, kad organizmas jau yra pasiruošęs nėštumui. Tačiau organizmo visiškai subręsta tik po keleto metų, per kuriuos antriniai požymiai toliau vystosi ir dauginimosi sistema pasiruošia galimai motinystei.
Berniukai
Berniukams antrinių požymių atsiradimas visų pirma susijęs su spartesniu augimu, raumenų masės didėjimu. Formuojasi vyriška figūra (praplatėja pečiai), sparčiau ima augti varpa ir sėklidės (dėl ko jas gali šiek tiek skaudėti), pasikeičia gerklų sandara, ima žemėti balsas („balso mutacija“), atsiranda sėklidžių kapšelio odos pigmentacija, auga plaukai ant gaktos (viršun kylanti gaktos plaukų linija – vyro trikampis) ir pažastyse, taip pat ant įvairių kūno vietų – krūtinės, pečių, kojų, rankų. Kalasi ūsai ir barzda, išryškėja Adomo obuolys. Šiuo laikotarpiu berniukams šiek tiek pabrinksta krūtinės liaukos, pajautrėja speneliai. Sulaukus 12–15 metų jau ima rastis lytinis susijaudinimas, o naktimis – savaiminiai sėklos išsiliejimai, vadinami poliucijomis.
Laivyno okeaninis vilkikas
Laivyno okeaninis vilkikas – didelius nuotolius vandenyne galintys įveikti vilkikai, užtikrinantys Kariniame jūrų laivyne buksyravimo tarnybą. Paprastai gali buksyruoti net tokius laivus kaip linijiniai laivai. Į jų įgulas įtraukus narų komandas okeaniniai vilkikai padeda iškelti nuskendusius laivus ar orlaivius. Aprūpinti specialia įranga gali užsiimti ir povandeninių laivų gelbėjimo darbais.
Pajevonio herbas
Pajevonio herbas - vienas iš Pajevonio kaimo ir seniūnijos (Vilkaviškio rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo skydo mėlyname lauke, virš žalio trikalnio papėdėje, du greta esantys auksiniai varpai. Herbo skyde vaizduojami Pajevonio piliakalniai ir susprogdintų Pajevonio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčios bokštų varpai.
Istorija
1999 m. gruodžio 13 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 710. Herbo etalono autorius - dailininkas Juozas Galkus.
Buknaičiai
Buknaičiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Mažeikių, Latvijos pasienyje. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, kapinaitės, H. Nagio pagrindinė mokykla, anksčiau buvo muitinės postas.
Istorija
thumb|left|Buknaičių kaimo kapinaitės
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Tamsoje (filmas)
Tamsoje – 2011 m. režisierės Agnieszka Holland sukurta karinė drama, kurioje pasakojama realiais įvykiais paremta istorija apie Lvove karo metais kanalizacijos sistemų prižiūrėtojo Leopoldo Sochos 14 mėnesių vykdytą žydų gelbėjimo akciją, kurios metu šis padėjo slapstytis iš geto pabėgusiam būriui žydų.
Filmo pagrindas yra rašytojo Roberto Marshallo omanas „Sewers of Lvov“.
Juosta buvo nominuota Oskarui geriausio užsienio filmo kategorijoje.
Švyturio arena
miniatiūra|Kubas
Švyturio Arena – sporto ir pramogų kompleksas Klaipėdoje, Lietuvoje. Klaipėdos „Neptūno“ (LKL) namų arena.
2011 m. bendrovės „Klaipėdos arena“ ir „Švyturys-Utenos alus“ pasirašė sutartį, kuria arenai buvo suteiktas „Švyturio arenos“ vardas.
Istorija
2005 m. kovo mėn. nuspręsta, kad Klaipėdos arena bus kadaise pradėto ir nebaigto statyti sporto komplekso statinių teritorijoje. 2008 m. kovo mėn. Klaipėdos sporto arenos statyboms duotas startas.
2009 m. rugpjūčio 24 d. Klaipėdos miesto savivaldybė su konkursą laimėjusia UAB „Vėtrūna“ pasirašė Arenos statybų sutartį, pagal kurią „Vėtrūna“ įsipareigojo Klaipėdos areną pastatyti iki 2010 m. gruodžio 31 d. 2009 m. rugsėjo mėn. pradėta statyti sporto areną. Darbų kaina – 71,5 mln. litų (20 mln. litų projektui skirta iš valstybės investicijų programos, 40 mln. litų – iš Europos Sąjungos fondų, likusi dalis – iš savivaldybės lėšų). Statybų bendrovė UAB „Vėtrūna“. Vėluojant atlikti sutartus darbus, bendrovei buvo nustatytas naujas statybų pabaigos terminas – 2011 m. balandžio 1 d., po to – 2011 m. gegužės pradžia, dar vėliau – 2011 m. birželio 28 d.
Statybų brokas
Artėjo 2011 m. Europos krepšinio čempionatas, darbai arenoje vykdyti paskubomis, buvo palikta nemažai defektų, statybinio broko. Du kartus nukentėjo arenos fasadas, kadangi apdailos plokštės bei stogo danga neatlaikė sustiprėjusio vėjo gūsių. Nuolat brangiai mokant už šildymą, Klaipėdos savivaldybės užsakyti termoviziniai tyrimai parodė, kad arena kiaura – yra daug plyšių, pro kuriuos išeina šiluma, kad vietoje projekte numatyto vienokio stiklo fasadui panaudotas kitoks, mažesnės varžos. Savivaldybė, siekdama priversti arenos statytojus pašalinti vis gausėjančius defektus, kreipėsi į teismus, Valstybinę statybų priežiūros ir teritorijų planavimo komisiją, o ši – į Valstybinį sertifikavimo centrą.
2011 m. rudenį dėl arenos valdytojo neatsiskaitymo UAB RGG iš arenos išsivežė informacinį kubą dengiančias 4 švieslentes, naudojamas renginiams ir reklamoms transliuoti, dalį kitos įrangos.
Nuo 2012 m. gegužės iki 2013 m. pradžios neveikė sugedusi arenos ŠVOK valdymo sistema BMS. Subrangovai jos netaisė dėl esą arenos statytojos UAB „Vėtrūna” neatsiskaitymo už darbus su jais, nors Klaipėdos savivaldybė rangovui „Vėtrūnai“ nebuvo skolinga. 2012 m. birželį arenoje tokiomis sąlygomis – nesant normalaus vėdinimo, garso ir informacinio kubo – vyko draugiškos varžybos tarp Lietuvos ir Makedonijos vyrų krepšinio rinktinių. Klaipėdos savivaldybei užsakius garso sistemos ekspertizę paaiškėjo, kad įranga sumontuota ne tokia, kokia buvo numatyta techniniame projekte. Dėl prastos garso kokybės 2012 m. Klaipėdoje nevyko Pasaulio jaunių krepšinio čempionato varžybos.
Goma
Goma  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos rytuose, Kivu ežero pakrantėje, į vakarus nuo Ruandos miesto Gisenjo, 13 km į pietus nuo Niragongo ugnikalnio. Šiaurės Kivu provincijos administracinis centras. Yra laivybinis uostas, oro uostas, keliai į Kigalį, Bukavu, Buniją. Netoli Gomos yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Virungos nacionalinis parkas.
Švyturio arena
Statybų brokas
2013 m. vasarį Vilniaus apygardos teismas iškėlė restruktūrizavimo bylą statybos gen. rangovui (UAB „Vėtrūna“), kas arenai reiškė artėjančią posutartinių statybos garantijos santykių pabaigą. 2016 m. baigėsi arenos statybos garantinis terminas. 2021 m. baigėsi paslėptų defektų šalinimo garantija.
Goma
Istorija
Ruandos genocido metu į Gomą suplūdo daug hutų pabėgėlių. Vėliau miestas tapo vienu svarbiausių pirmojo Kongo karo ir antrojo Kongo karo centrų. Pasibaigus karams ginkluoti konfliktai mieste ir jo apylinkėse nesiliovė.
2002 m. Niragongo ugnikalnio išsivežimas nuniokojo didelę dalį miesto, žuvo per 100 žmonių, o beveik visa rytinė Gomos dalis, įskaitant pusę oro uosto nusileidimo tako, buvo užlieta lavos.
2021 m. gegužę, išsiveržus ugnikalniui, pradėta miesto evakuacija.
Vaupeso departamentas
Vaupesas  – departamentas pietryčių Kolumbijoje, Brazilijos pasienyje. Administracinis centras – Mitu.
Ekonomika
Auginama juka, kukurūzai, ryžiai, bananai. Aukso gavyba.
Nevarėnų herbas
Nevarėnų herbas – vienas iš Nevarėnų miestelio ir seniūnijos (Telšių rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo skydo mėlyname lauke auksiniame vežime dvi auksinės moterys. Skydo galvoje auksinis lotyniškas kryžius, iš priekio ir užpakalio lydimas dviejų sidabrinių aštuoniakampių žvaigždučių.
Istorija
2002 m. vasario 28 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1682. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Turnė katedra
Turnė katedra yra Belgijoje, Turnė mieste. Tai vienas gražiausių religinių pastatų Europoje.
Ši katedra buvo pastatyta XII amžiaus pirmojoje pusėje, kai gaisro metu buvo sunaikinti šioje vietoje stovėję vyskupo rūmai ir bažnyčios kompleksas. Katedra turi 5 bokštus, pastatytus gotikos stiliumi, kurie jai suteikia didingumo. Bokštų aukštis yra 83 metrai, pastatų aukštis − 58 metrai, ilgis − 134 metrai, plotis − 36 metrai.
Katedra garsėja paveikslų, skulptūrų galerijomis ir baroko stiliumi.
2000 m. Turnė katedra įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Marianų salos
thumb|right|200px|Marianų salos thumb|Rota salos kraštovaizdis
Marianų salos – salynas Okeanijoje, Ramiojo vandenyno vakaruose, ilga linija išsitiesęs tarp Japonijos ir Karolinų salų, Mikronezijos regione. Šiuo metu politiškai šį salyną dalinasi Guamas ir Šiaurės Marianų Sandrauga (abi – JAV salų teritorijos).
Kartu tai administracinis vienetas Ispanijos Rytų Indijose, egzistavęs XVI–XIX a.
Geografija
Marianų salynas išsitiesęs ilga juosta iš šiaurės į pietus tarp 13° ir 21° šiaurės platumos ir 144° ir 146° rytų ilgumos.
Salyną sudaro penkiolika didelių salų, kurios grupuojamos taip:
Istorija
Iki Europiečių pasirodymo vietos gyventojai čamorai sukūrė savitą aukštą kultūrą.
Pirmieji europiečiai atradę Karolinų salas buvo ispanai (XVI a.). Jie šias salas pavadino Vagių salomis (Islas de los Ladrones), ir XVI a. prijungė prie savo kolonijinės imperijos kaip dalį Ispanijos Rytų Indijų. Čia buvo sudarytas to paties pavadinimo administracinis vienetas.
Guamas beveik be pertraukų buvo valdomas JAV, tuo tarpu šiaurinės salos per XX a. keletą kartų ėjo iš rankų į rankas: 1918 m. perduotos Japonijai (kaip Pietų Ramiojo Vandenyno Mandatas, Saipano rajonas), vėliau buvo administruojamos JAV (kaip Ramiojo vandenyno salų globojamoji teritorija, Marianų salų rajonas). 1978 m. šios salos pasirinko prisijungimą prie JAV kaip Marianų Šiaurinės Salos.
Čekai (Mažeikiai)
Čekai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, kairiajame Ventos krante, 1 km į pietus nuo Viekšnių. 1959 m. kaime buvo pradėtas statyti čerpių fabrikas, kuris vėliau vadintas Akmenės statybinių medžiagų kombinato Viekšnių koklių cechu. Yra molio telkinys.
Etimologija
Kaimo vardas veikiausiai yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Čekas, Čekis ar Čekys.
Skardupiai (Marijampolė)
Skardupiai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Marijampolės. Yra Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia.
miniatiūra|220px|left|Klebonija. Priekyje – pal. [[Jurgis Matulaitis|J. Matulaičio biustas]]
Istorija
XX a. tarpukariu kaimas buvo Marijampolės apskrityje. Pokario metais apylinkėse veikė Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės partizanai. 1945 m. rugsėjo 16 d. Skardupių klebonijoje įvyko Lietuvos išlaisvinimo komiteto steigiamasis posėdis, kuriam vadovavo kunigas Antanas Ylius.
Skiltuvai
Skiltuvai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 25 km į pietryčius nuo Biržų, į pietus nuo kelio.
Istorija
1950–1992 m. Einorių kolūkio gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Gergždeliai
Gergždeliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Kuršėnų, tarp plento ir geležinkelio Šiauliai–Mažeikiai. Per kaimą teka Ringuvos intakas Gergždas. Seniūnaitijos centras. Veikia Gergždelių kaimo moterų draugija „Darna“, Gergždelių kaimo bendruomenė. Kaimo pietvakarių dalyje yra kultūros paminklas Gergždelių senosios kapinės (kultūros paminklo unikalus Nr. 4603).
Istorija
1847 m. Gergždelių dvare prancūzų archeologas Frederikas Diubua de Monperė aptiko iš akmenų sukrautą rūselį, kuriame buvo rasti sulenkti žmogaus griaučiai. Toks laidojimas priskiriamas prie ankstyvesnės bronzos gadynės laidojimų.
1950–1993 m. kolūkio pagalbinė gyvenvietė. Iki 1999 m. veikė medicinos punktas, biblioteka. 1972 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 2001 m. Kuršėnų Stasio Anglickio pagrindinės mokyklos Gergždelių pradinio ugdymo skyrius, 2006 m. panaikinta.
Angliškasis debiutas
Angliškasis debiutas pradedamas 1.c4. Tai - ketvirtas populiariausias pradinis ėjimas tarp šachmatų žaidėjų. Baltieji pradeda kovą dėl centro, kontroliuodami d5 laukelį. Įprastas juodųjų atsakas yra 1…e5 (po kurio gali sekti pozicijos panašios į siciliškąją gynybą, tik priešingomis spalvomis), 1…c5 (Simetrinis variantas) ir 1…Žf6. Taip pat geri ėjimai yra 1…e6 (Dažnai virstantis atmestuoju valdovės gambitu po 2.d4 d5) ir 1…c6 (dažnai virstantis slaviškąja gynyba po 2. d4 d5.
Angliškasis debiutas – labai lankstus. Nors daugelis ėjimų Angliškajame debiute yra aiškiai apibrėžti, šis debiutas gana dažnai virsta kitais. Jei baltieji žaidžia d4, tai žaidimas paprastai virsta arba valdovės gambitu arba kokia nors indiškąja sistema. Pavyzdžiui, po
žaidimas virto Griunfeldo gynyba, įprastai pasiekiamoje šiais ėjimais: 1.d4 Žf6 2.c4 g6 3.Žc3 d5
Verta pabrėžti, kad baltieji gali žaisti:
taip priversdami juoduosius nesukurti Griunfeldo gynybos ir daugiau ar mažiau versdami juos gintis senąja indiškąja gynyba einant 3…d6. Juodieji gali sukurti Griunfeldo gynybą eidami 1.c4 Žf6 2.Žc3 d5, kadangi baltieji gali 3.cd Žxd5 4.g3.
Vietoj d4 ėjimo baltieji gali rinktis Žf3 ir karaliaus pusės flanketo (g3 ir Rg2), paversdami jį Cukertorto debiutu.
Taip pat po 1.c4 c6, baltieji gali paversti jį Sokolskio debiuto flanginiu variantu, eidami 2.b4!?, kuris gali tapti netikėtu ginklu, jei žaidėjas juodaisiais mažai žino apie Sokolskio debiutą.
Daug įvairių transformacijos galimybių baltiesiems verčia Angliškąjį debiutą gana pavojingu juodiesiems ir verčia labai gerai apgalvoti ėjimus. Jei, pavyzdžiui, juodieji noretų žaisti Atmestąjį valdovės gambitą, geriausias ėjimas būtų 1…e6 2.d4 d5 (Nors baltieji gali sužaisti Reti debiutą vietoj 2.Žf3 d5 3.b3) Jei juodieji vietoj to žaidžia 1…Žf6 2.Žc3 e6, baltieji gali išvengti atmestojo valdovės gambito žaisdami 3.e4.
Juodieji gali rinktis ir agresyvų, tačiau nedažnai naudojamą ėjimą 1…d5, po kurio gali sekti vadinamieji angliškieji gambitai – Vektorinis
ir Löhn gambitas
1.c4 d5 2.cd e6 3.de Rxe6
Taip pat po 1...d5 baltieji gali saugiai pereiti į Rečio debiutą po 2.Žf3.
Angliškasis debiutas buvo pavadintas neoficialaus pasaulio čempiono Hovardo Stauntono garbei, kuris sužaidė jį 1843 partijoje prieš Sen Amantą. Į angliškąjį debiutą nebuvo palankiai žiūrima (ypač jį kritikavo Polas Morfis), bet dabar jis pripažįstamąas solidžiu debiutu ir gali būti naudojamas klasikiniame ir hipermoderniame žaidime. Michailas Botvinikas, Anatolijus Karpovas ir Garis Kasparovas naudojo jį pasaulio čempionato partijose. Bobis Fišeris sukėlė susižavėjimą, kai jį panaudojo vietoj Karaliaus pėstininko debiuto partijoje prieš Borisą Spaskį 1972-aisiais.
Šachmatų debiutų enciklopedija
Šachmatų debiutų enciklopedija Angliškajam debiutui skiria numerius nuo A10 iki A39
Tiličas
2000 m. Tiličo ežere nardė rusų aukštikalnių nardytojai Andrejus Andriušinas, Denisas Bakinas ir Maksimas Gresko.
Dargiai
Dargiais vadinami kaimai:
Liūliškiai
Liūliškiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje. Kaimas yra iš dviejų pusių. Viena jo pusė yra rytinėje Židikų pusėje, kita – vakarinėje. Kaime yra vietinės reikšmės žvyrduobės. Kaimo teritorijoje minimas ir Židikų malūnas.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilo iš to, kad čia buvo didžiulės pelkės. Vėliau jos ėmė užaugti žole. Per jas einant linguodavo žemė. Todėl senieji žmonės tą vietą vadino liūlynais.
Gyventojai
thumb|left|230px|Vieškelis per Liūliškių kaimą
USB atmintukas
Sandara
Tipišką USB atmintinę sudaro USB jungtis, kuri yra gerai apsaugota ir elektriškai izoliuota plastikiniame ar guminiame korpuse. Įrenginio korpuso viduje yra sumontuota nedidelė spausdinta schema su integriniu grandynu, kurioje saugomi duomenys. Korpusai dažniausiai būna plastikiniai arba aliumininiai.
Paskirtis
Naudojamas duomenims tarp kompiuterių perkelti, dabartiniu metu visiškai pakeitė seniau naudotus lanksčiuosius magnetinius diskelius, taip pat vis dažniau naudojamas vietoje daugkartinio įrašymo optinių laikmenų (CD/DVD). Lyginant su optinių diskų laikmenomis, USB atmintinės gali saugoti daugiau duomenų ir juos greičiau perduoti. Fiziškai jie yra maži, patvarūs ir patikimi, juose nėra judančių dalių.
The Cranberries
The Cranberries – airių roko grupė, išpopuliarėjusi 1993 m. Savo kūryboje grupė plačiai maišė įvairias roko pakraipas, tačiau daugiausia sėkmės sulaukė pop roko dainos, kurioms folk atspalvį suteikdavo vokalistės Dolores O’Riordan balsas. 1993–1994 m. The Cranberries pasiekė ispūdingo populiarumo su dviem pirmaisiais multiplatininiais albumais ir superhitu „Zombie“ (1994). Tačiau vėliau susidomėjimas grupe krito ir The Cranberries nutraukė veiklą 2001 m.
USB atmintukas
Paskirtis
Prie kompiuterio jungiamas per universaliąją magistralę (USB), įstatant atmintuką į jos jungties lizdą. Veikimui reikiamą elektros energiją gauna iš įrenginio, prie kurio jungiasi.
The Cranberries
2009 m. grupė atsikūrė, surengė koncertinį turą ir įrašė naujų dainų albumą, pasirodžiusį 2012 m.
2012 m. grupė surengė dar vieną turą naujam albumui reklamuoti. Pabaigus šį koncertinį turą grupė ir vėl nutraukė veiklą.
2017 m. grupė išleido naują albumą ir pradėjo dar vieną turą, kurį teko nutraukti dėl vokalistės Dolores O’Riordan sveikatos problemų. 2018 m. buvo planuojamas dar vienas albumas.
2018 m. sausio 15 d. mirė grupės vokalistė Dolores O’Riordan. Tolesnė grupės veikla nežinoma.
Pakuonio herbas
Pakuonio herbas – vienas iš Pakuonio miestelio ir seniūnijos (Prienų rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Istorija
2004 m. balandžio 23 d. herbą dekretu Nr. 27 patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Tartakas (reikšmės)
Tartaku vadinama:
Gervėnupis
Gervėnupis – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Samylų, Dubravos miškuose, šalia Kauno marių kranto. Kolektyvinių sodų masyvas.
Istorija
Statant Kauno HE, Gervėnupiui buvo priskirtas vienas neužsemtas Senųjų Dvareliškių kiemas.
Romis Bemas
Romis Bemas (, 1927 m. birželio 14 d. Ryga – 1993 m. kovo 31 d. ten pat) – latvių akvarelininkas, dailėtyrininkas.
Biografija
1958 m. baigė I. Repino tapybos, skulptūros ir architektūros institutą Leningrade. Nuo 1961 m. dėstė Latvijos dailės akademijoje; nuo 1989 m. profesorius. Nuo 1956 m. dalyvavo parodose.
Kūryba
Parašė monografijas apie dailininkus A. Kronenbergą 1961 m., V. Kalnrozę 1963 m. ir J. Liepinį 1964 m., knygą „Latvijos dailės šimto metų apžvalga. XVII a. pab. – XIX a. pab.“ (Apceres par Latvijas mākslu simt gados : 18. gs. beigas-19. gs. beigas) 1984 m. Sudarė akvarelių albumų, paskelbė per 200 straipsnių apie dailę.
Elektroninio balso fenomenas
Skeptikai EVP aiškina pareidolija, skirtingų radijo signalų susimaišymu, įvairiais mėgėjiškais radijo komunikacijų tinklais (pvz., JAV – Citizens' band radio).
Millwall FC
Londono „Millwall“ – Anglijos futbolo klubas iš Londono priemiesčio Milvolo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1885 m.
Sochas
Sochas − upė Pietų Kirgizijoje (Batkeno sritis) ir Uzbekijoje (Ferganos vilajetas).
Socho upės ilgis − 124 km, baseino plotas − 3 510 km². Maitinimas mišrus − dalis iš ledynų, dalis − iš požeminių vandenų. Potvyniai būna intensyviai tirpstant sniegui birželio−rugsėjo mėnesiais. Vidurupyje iš upės vanduo imamas Socho eksklavo reikmėms. Ferganos slėnyje visas vanduo sunaudojamas drėkinimui. Syrdarjos nepasiekia nuo XX a. 5-ojo dešimtmečio galo. Ties Sarykondos kišlaku kas sekundę sunaudojama 42,1 m³ vandens.
Sochas ištakos yra Alajaus kalnagūbrio šiauriniame šlaite, daugiau nei 3 000 m aukštyje.
Vidurinės Upės padalinys
Viduriniosios Upės padalinys  – vienas iš Gambijos padalinių. Yra šalies centrinėje dalyje, abipus Gambijos upės, šiaurėje ir pietuose ribojasi su Senegalu. Administracinis centras – Džandžanburė.
Sochas
Problemos
Pagal įvertinimus Burgandino priekalnių ryžių laukuose Kirgizija sunaudoja 23−30 % Socho upės vandens. Priekalnių aukščiau pagrindinės Ferganos vilajeto teritorijos įsisavinimas pakėlė gruntinių vandenų lygį Uzbekijos Rištano ir Altyaryko tumanuose (rajonuose). Dėl to Rištano tumane prarasta 6 313 ha žemės ūkio paskirties žemių, kuriose žuvo sodai ir sumažėjo kitų kultūrų derlingumas.
Vidurinės Upės padalinys
Tautinė sudėtis: 29,5 % mandinkai, 37,2 % fulai, 26 % volofai, 0,6 % džolai, 4,1 % soninkai, 0,4 % sererai, 0,6 % bambarai, ir kt.
Svarbesni miestai: Bansangas, Brikama Ba, Džandžanburė, Kuntauras.
Suskirstymas
Padalinys suskirstytas į 10 rajonų:
Augustas III
Augustas III Saksas (Frydrichas Augustas II,, , 1696 m. spalio 17 d. Drezdene – 1763 m. spalio 5 d.) – Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis (nuo 1733 m.), Saksonijos kurfiurstas (Frydrichas Augustas II; nuo 1733 m.).
Biografija
thumb|left|150px|Augustas III jaunystėje Augusto II ir Christiane Eberhardine von Brandenburg-Bayreuth sūnus. Krikštytas ir išaugo kaip evangelikas, tačiau ruošdamasis tapti Lenkijos karaliumi 1712 m., kelionės po Vokietiją, Prancūziją ir Italiją metu, Bolonijoje slapta perėjo į katalikybę. Tikėdamasis austrų paramos per karaliaus rinkimus vedė žmoną iš Habsburgų giminės. Atvirai kataliku pasiskelbė tik 1717 m. Saksonijoje.
Rinkimai
Mirus Augustui II atsirado daugybė kandidatų į Lietuvos-Lenkijos sostą, tiek iš užsienio, tiek iš vietinių didikų tarpo. Austrija ir Rusija buvo susitarusios rinkimuose veikti išvien – Austrija turėjo sudaryti bajorų konfederaciją Lenkijoje, o Rusija – Lietuvoje, tačiau austrai neskyrė pinigų ir konfederacija iširo, o Rusija konfederacijos kurti taip ir nepradėjo. Prancūzija turėjo savo kandidatą, Prancūzijos karaliaus uošvį, karaliumi jau buvusį Stanislovą Leščinskį, į Abiejų Tautų Respubliką jie atsiuntė savo agentus su pinigais.
Konvokacinis seimas prasidėjo 1733 m. balandžio 27 d., dirbo visą mėnesį. Seimas pasisakė prieš kandidatą svetimšalį, kad rinkimai praeitų ramiau nutarė prisaikdinti rinkimų dalyvius, kad neims pinigų iš kitų valstybių, tačiau to išvengti nepavyko. Seimas taip pat pareikalavo, kad Austrijos ir Rusijos atstovai išvyktų iš Varšuvos, tačiau šie pasiliko prisidengę nerimtomis priežastimis. Tame pačiame Seime taip pat priimta ir su rinkimais nesusijusių nutarimų, pvz., primui pavesta prašyti popiežiaus paskelbti 12 naujų šventųjų. Karaliaus rinkimai paskirti 1733 m. rugpjūčio 25 d. thumb|left|150px|Augusto III monograma thumb|left|Augusto III įvažiavimas į [[Varšuva|Varšuvą]] Rusija žinojo, kad Lietuvos atstovus galima paveikti represijomis, tačiau dėl atstumo tikėtasi, kad Lietuvos atstovų į karaliaus rinkimus atvyks mažai, o jei atvyks daug lenkų, kuriems Varšuva buvo arčiau, bus galima įvesti kariuomenę. Dar tebesant gyvam Augustui II Rusija ir Prūsija buvo susitarusios neleisti karaliumi išrinkti jo sūnaus Augusto.
Augusto elekcija užsiėmė Saksonijos ministras Brühl. Jam pavyko susitarti su Austrija bei atskirai su Rusija (1733 m. rugpjūčio 14 d.), kuriai pažadėtas Kuršas. Su Prūsija susitarti nepavyko, nes ji labai daug reikalavo. Gavus kaimynų sutikimą Augustas išsiuntė saksų kariuomenę ir atvyko pats, prieš tai išdalinęs įtakingiems didikams daug pinigų. Tai sukėlė Lenkijos paveldėjimo karą. thumb|left|Augustas II ir Augustas III (antrame plane) – Saksonijos kurfiurstų galerijos fragmentas thumb|250px|Rusijos armijos operacijos per 7-ių metų karą 1756-1763 metais Į Lenkiją atvyko ir Stanislovas Leščinskis. Kadangi buvo sutarta jo nepraleisti, jis vyko persirengęs pirkliu sausumos keliais, o laivu į Dancigą pasiuntė vieną į save panašų bajorą, kuris buvo gražiai apsirengęs ir plačiai švaistė pinigus. Jis buvo sulaikytas, tačiau kol paaiškėjo klaida, Leščinskis jau buvo vietoje. Popiežiaus nuncijus palaikė Augustą, už jį buvo ir dauguma lietuvių.
1733 m. rugsėjo 12 d. lenkai karaliumi išrinko Leščinskį. Lietuviai supykę dėl tokio sprendimo, atsiskyrė nuo lenkų, susirinko dešiniajame Vyslos krante, Leščinskio rinkimų nepripažino, sudarė lietuvių konfederaciją ir ėjo pasitikti besiartinančios rusų kariuomenės, o 1733 m. spalio 5 d. Grochove karaliumi išrinko Augustą. Rusų kariuomenė iš 30 000 karių į Varšuvą buvo įžengusi jau rugpjūčio 4 d., vėliau dar turėjo atvykti kazokai. Prancūzija kariuomenės nesiuntė, nes Leščinskio pergalės nenorėjo galingas Prancūzijos kardinolas Fleury, o nuo prancūzų priklausomi švedai ir turkai žadėjo palaikyti Leščinskį, tačiau nieko konkretaus nenuveikė. Rusų ir saksų kariuomenė Stanislovo Leščinskio šalininkus išvijo į Prūsiją, svarbiausi jų vadai buvo suimti, užimtas ir Dancigas. Augustas III buvo karūnuotas 1734 m. sausio 20 d.
Karaliaučiuje atsidūręs Stanislovas šaukė bajorus kovoti už jo išrinkimą, tačiau lenkų sudarytoji konfederacija mažai ką galėjo nuveikti kare, o Lietuvoje Leščinskis turėjo mažai šalininkų. Kadangi Prancūzija mažai kišosi į šią kovą, o galiausiai susitarė su Austrija palaikyti Augustą, Stanislovui Leščinskiui neliko nieko kita kaip susitaikyti su pralaimėjimu ir antrą kartą atsisakyti sosto (1736 m. sausio 26 d.). Kariavusioms šalims sutaikyti sušauktas specialus pacifikacijos seimas (1735 m. rugsėjo 27 d.– lapkričio mėn.), tačiau jis iširo. Susitaikyta tik kitame seime 1736 m. birželio 25 d.– liepos 9 d. Buvo suteikta amnestija Leščinskio šalininkams, dėl Kuršo susitarta, kad jį valdys naujas vasalas Bironas (Bühren), kaip Augustas III ir buvo pažadėjęs rusams. Augustas III savo šalininkams išdalino laisvas valstybės tarnybas, iš visur stengtasis šalinti galingos Čartoriskių giminės atstovus. Galutinai savo valdžią Augustas III įtvirtino 1738 m. Vienos taika.
Veikla
Didžiąją dalį savo galių ir atsakomybės Augustas III delegavo Saksonijos ministrui Heinrichui fon Briūliui, kuris nuo 1738 m. faktiškai valdė Lenkiją ir LDK. Brühl imdavo dovanas ir subsidijas iš svetimų valstybių: Anglijos, Rusijos, rūpinosi surasti sau pajamų Saksonijoje ir Lietuvoje-Lenkijoje. Apie jį tuomet buvo kalbama, kad jis visiems tarnavęs, visiems parsidavęs, iš visų ėmęs kyšius.
Partijos
Į partijas įeidavo tik stambiausi didikai, kurie nustatydavo politines gaires, po savo sparnu patraukdavo vidutinius ir smulkius bajorus, kurie savo nuomonės neturėjo, o tik klausė, ką nutars ir nurodys jų apylinkės ponai. Familija seimeliuose savo žmones išrinkdavo pasinaudodami agitacija, ekonominiu spaudimu, dovanomis; jei tai nepadėdavo, pasiųsdavo savo „vilkus“, kurie smurtu priversdavo nusileisti kiekvieną opoziciją. Norint ką nors išrinkti kiekviename paviete reikėjo turėti savo ištikimų ir įtakingų žmonių. Partijos stengėsi paimti savo įtakon ne tik Seimą ir seimelius, bet ir vyriausiuosius Lenkijos ir Lietuvos tribunolus, nes seimai ir seimeliai irdavo, o tribunolai dirbo, tribunolų seimeliai vykdavo kasmet.
Lietuvoje papirkimų buvo mažiau, čia mažesnę įtaką turėjo prancūzai, kuriems rūpėjo palaikyti anarchiją, rimčiau dirbo seimai, seimeliai ir teismai. Kartais Radvilos, Familijai nustojus įtakos dvare, imdavo į savo rankas Lietuvos tribunolą, varžėsi ir kitose srityse. Abi partijos norėjo reformų, tačiau tik tokių, kurios sustiprintų tik jų galią ir įtaką, skirtumai buvo tiktai priemonėse. Potockiai tikėjosi reformas įgyvendinti per bajorų konfederacijas, o Čartoriskiai jomis nepasitikėjo ir tikėjosi laimėti remdamiesi tik rusų durtuvais. Abi pusės norėjo paveldimosios monarchijos, be liberum veto. Potockiai karaliumi matė prancūzų arba anglų princą, o Familija tikėjosi, kad karaliumi taps jos šeimos narys, nors to viešai nedeklaravo.
Mėginta sukurti ir trečiąją partiją, kurią pradėjo Mnišechas Lenkijoje. Tai buvo ponų partija, siekusi prieiti prie valstybinio turto šaltinių, tačiau jos veikla buvo nesėkminga ir ji sunyko. Brühlis taip pat sukūrė dvaro partiją, kuri buvo laisva nuo užsienio ir Familijos įtakos, tačiau ir jam nepavyko iš tos partijos sukurti bent kiek pastovesnį darinį.
Septynerių metų karas
Valstybę, ypač LDK, nualino Septynerių metų karas (1756 m.– 1763 m.). Ilgai trukęs Anglijos ir Prancūzijos varžymasis peraugo į karą dėl Amerikos (1756 m. gegužė), tačiau šių valstybių santykiai atsiliepė ir Europoje. Austrija laukė progos atsiimti iš Prūsijos neseniai jų užgrobtą Šlezvigą. Su austrais susitarė prancūzai (1756 m. gegužės 1 d.), pasiūlydami už 1,5 mln. frankų kasmetinę subsidiją į karą įtraukti Lietuvą-Lenkiją (1755 m. liepa). Anglai buvo pasisamdę rusus (1755 m.), bet šiems persimetus į austrų pusę už didesnį atlyginimą, anglai pasisamdė prūsus (1756 m. sausio 18 d.). Europa pasidalino į dvi dideles stovyklas: austrai – rusai – prancūzai – saksai prieš anglų palaikomus prūsus. Prūsijos valdovas Frydrichas puolė ir užėmė turtingą Saksoniją. Tuomet Augustas III ėmė stengtis į karą įtraukti Lenkiją ir Lietuvą, tačiau pagalbos iš didikų negavo, nes jie norėjo išlaikyti neutralumą ir gauti naudos iš vykstančio karo. Nepaisant ro rusų kariuomenė į Prūsiją žygiavo per Lietuvą. Dalis didikų padėjo Rusijai, kiti uždarbiavo parduodami žirgus Prūsijai. Iš pradžių rusai praeidami viską pirkosi, tačiau vėliau ėmė plėšikauti ir viską pakeliui naikinti, nebeišdavinėjo kvitų ir elgėsi lyg priešo teritorijoje. Prieš Prūsiją kovojantys sąjungininkai nebuvo vieningi. Prancūzų atstovas Broglie, nepaisydamas Prancūzijos karaliaus nusistatymo nuteikinėjo visuomenę prieš rusus. Už austrų pinigus kariaujantys rusai Prūsijos savo dideliu priešu nelaikė, jos nenaikino, daugiau plėšikavo neutralioje Lietuvoje, žiemą traukdavo žiemoti į Lietuvą ir Kuršą, atlyginimo už rekvizicijas neduodavo. Bandant skųstis vietoje ar kreiptis į Sankt Peterburgą represijos tik didėjo. Abi kariaujančios šalys Lietuvoje ir Lenkijoje rinko kareivius, kartais samdydavo, kartais jėga imdavo rekrutus. Didikai susitaikė su okupacija, svarstė tik jos formą. Jei kas bandė Seime protestuoti, tokį seimą jie arba rusų pasamdyti atstovai išvaikydavo. Brühl norėjo užkariautą Prūsiją atiduoti Saksonijos princui, o rusai – sujungti Saksoniją su Lenkija, o sau pasiimti Prūsiją su Klaipėda. Vėliau rusai planavo sujungti Prūsijos Lietuvą su Didžiąja Lietuva, o sau pasiimti iš Lenkijos Ukrainą. Vienu metu buvo sugalvoję pasiimti sau visus Rytprūsius ir net buvo prisaikdinę jų gyventojus, todėl su jais ėmė elgtis švelniau.
Per visą karo laikotarpį Lietuvos ir Lenkijos didikai savo kariuomenės savigynai nerinko ir nedidino, nes ją reikėjo ginkluoti ir maitinti, leisti pinigus jos išlaikymui, o žymiai naudingiau buvo kariuomenę nuomoti, leisti svetimšaliams krašte rinkti karius. Mirus Rusijos carienei Jelizavetai, naujasis caras Petras III nedelsiant nutraukė karą, nes buvo didelis Prūsijos karaliaus Frydricho gerbėjas. Prūsija buvo išgelbėta nuo visiško pralaimėjimo; grįžtanti į Rusiją kariuomenė vėl nusiaubė Lietuvą.
Per karą kraštas labai nukentėjo nuo plėšimų, be to apyvartoje atsirado daugybė blogų pinigų. Neatitinkančius vertės pinigus kalė Prūsijos Frydrichas, vietinės kalvės, pinigus klastojo ir Brühl, įveždavo rusai. Dėl to po karo buvo padaryta pinigų redukcija, priartinant juos prie realios vertės.
Nuo suirutės ir karo daugiausia kentėjo valstiečiai: kariuomenė plėšė ir naikino jų turtą, juos pačius prievarta vertė kareiviais. Valstiečių nuskurdimas vyko paraleliai didėjančiam didikų lėbavimui. Nepaisant to į Lietuvą masiškai bėgo rusų valstiečiai, tarp jų daugiausia sentikiai, kurie taip gelbėjosi nuo religinio persekiojimo. Rusijos vyriausybė mėgino bėglius susigrąžinti, žadėjo jų kaltės dovanojimą (pvz., 1757 m. manifestu), kartais bėglius grąžindavo jėga.