cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilija Nausėdaitė
Stažuotės
2002 m. OECD seminaras dėl draudimo ir privačių pensijų Baltijos valstybėse (Talinas, Estija); Šiaurės Ministrų Tarybos seminaras dėl kliringo ir atsiskaitymų ES (Kopenhaga, Danija; Seminaras emitentų informacijos atskleidimo ir korporatyvinio valdymo klausimais (mokymo programa, organizuota Vertybinių popierių komisijos, Rytų-Vakarų valdymo instituto ir JAV Vertybinių popierių ir biržų komisijos; Vilnius, Lietuva); Pasaulio banko kursas: Pensijų reforma, antros kartos ir įgyvendinimo klausimai (Varšuva, Lenkija).
2003 m. IOSCO seminaras – mokymo programa dėl vertybinių popierių rinkos reguliavimo tikslų ir principų įgyvendinimo ir investuotojų švietimo (Madridas, Ispanija); INPRS (Tarptautinio pensijų fondų reguliatorių ir prižiūrėtojų tinklo) seminaras dėl privačių pensijų (Zagrebas, Kroatija).
2005 m. IOSCO tarptautinis seminaras „Korporatyvinis valdymas ir investuotojų apsauga" (Taipėjus, Taivanas).
2006 m. Toronto tarptautinio vadovybės centro finansinio sektoriaus priežiūrai lyderystės programa, Schulisch verslo mokykla, Jorko universitetas (Torontas).
Karjera
Nuo 2000 m. rugpjūčio mėn. iki 2000 m. gruodžio mėn. advokatų kontoros „Zabiela, Zabielaitė ir partneriai" teisininkė-padėjėja, nuo 2001 m. iki 2003 m. VPK Teisės ir priežiūros skyriaus vyriausioji specialistė, nuo 2003 m. iki 2005 m. VPK Investicijų valdymo skyriaus vedėja, nuo 2005 m. sausio mėn. iki 2005 m. liepos mėn. VPK Teisės ir priežiūros skyriaus vedėja, nuo 2005 m. liepos mėn. iki 2006 m. spalio mėn. VPK pirmininko pavaduotoja, nuo 2006 m. spalio 10 d. iki 2009 m. lapkričio 6 d. VPK pirmininkė (iš aukštų pareigų finansinės priežiūros institucijoje atsistatydino; savo sprendimą aiškino noru „keisti veiklos kryptį“, teigė, kad „po 9 metų darbo įvairiose pozicijose VPK atėjo laikas keisti veiklos pobūdį ir išbandyti jėgas kitur" ). Nuo 2009 m. lapkričio mėn. iki 2010 m. advokatų kontoros „Sutkienė, Pilkauskas ir partneriai“ asocijuota partnerė. Nuo 2010 m. lapkričio 2 d. iki 2012 m. rugsėjo SEB banko Teisės departamento direktorė.
Nuo 2007 m. kovo mėn. Europos vertybinių popierių reguliavimo institucijų komiteto (CESR) strateginės grupės „CESR po 2007" narė, 2007 m. sausio 19 d. paskirta valstybės įmonės „Indėlių ir investicijų draudimas" tarybos narė, nuo 2008 m. – MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Bankininkystės ir investicijų katedros lektorė.
Moka anglų, rusų, prancūzų kalbas.
Lježas
Lježas arba Lukas – miestas Belgijos rytuose, prie Maso upės; provincijos centras. Svarbus susisiekimo mazgas, uostas (su Antverpenu jungia Alberto kanalas), oro uostas. Išvystyta metalurgijos, metalo apdirbimo, mašinų, chemijos, gumos, stiklo, cemento, tekstilės pramonė.
Mieste yra universitetas, dailės menų muziejus, Valonijos meno muziejus, archeologijos ir puošybos meno muziejus, stiklo muziejus, karališkoji opera. Išlikę vyskupų ir kunigaikščių rūmai (X–XVI a.), Šv. Pauliaus katedra (X–XV a.).
Istorija
Nuo VIII amžiaus Lježe buvo vyskupo rezidencija. Iki XVIII a. pabaigos miestas buvo bažnytinės kunigaikštystės centras.
1905 m. čia vyko Pasaulinė paroda.
Algirdas Nagelė
Algirdas Nagelė (1933 m. balandžio 21 d. Šilelis, Rokiškio valsčius – 2005 m. kovo 6 d. Vilnius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1957 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968 m. fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
Nuo 1957 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1975 m. docentas. 1970–1976 m. Vilniaus universiteto Skaičiavimo centro mokslinis vadovas, 1976–1981 m. Matematinės analizės katedros vedėjas, 1981–1986 m. Matematikos fakulteto prodekanas.
Pagrindinė mokslinio darbo sritis – kompleksinio kintamojo funkcijų teorija.
Palaidotas Kairėnų kapinėse.
179 m. pr. m. e.
'''179 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Grambuoliai
}
Grambuoliai (Melolonthidae) – vabalų (Coleoptera) šeima. Jai priklauso stambūs, rudi, ritinio formos vabalai. Kartais liaudiškai vadinami „karkvabaliais“.
Laisvakritė bomba
thumb|right|250px|Tarybinė aviacinė bomba FAB-500 M54. thumb|right|250px|JAV 2000 svarų aviacinė bomba AN-M34.
Grambuoliai
Apgraužia įvairių lapuočių medžių ir krūmų lapus. Pavojingi miško ir žemės ūkio augalų kenkėjai.
Daučiūniškės
Daučiūniškės – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Magūnų.
Grambuoliai
Lervos stambios, "C" raidės formos. Galva stambi, ruda. Kojos ilgos, rudos. Kūnas baltai gelsvas. Vystosi 3-4 metus lengvoje smėlio ir priesmėlio dirvoje.
1001 m.
1001 m. buvo pirmieji 2 tūkstantmečio metai, nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Grambuoliai
Lietuvoje rastos 7 rūšys:
1001 m.
Pasaulyje
Sausis
Mirtys
Nedatuota
Grambuoliai
Anksčiau Grambuolių šeima buvo priskiriama plokštėtaūsių šeimai.
Laisvakritė bomba
Laisvakritė bomba  – aviacinė bomba, kuri neturi jokio variklio ar valdymo sistemos, todėl numesta krenta paprasta balistine trajektorija.
Tokios buvo visos aviacinės bombos, ir tik Antrojo pasaulinio karo antroje pusėje pradėtos naudoti pirmos valdomosios bombos. Iki XX a. 10-ojo dešimtmečio dauguma aviacinių bombų buvo laisvakritės.
Paskutinį XX a. dešimtmetį imta vis plačiau naudoti ypač taiklius šaudmenis. Prireikė naujo termino, kuriuo būtų vadinamos senosios netaikomos aviacinės bombos. Angliškai jos pradžioje buvo vadinamos dumb bombs 'bukosios bombos' ar iron bombs 'geležinės bombos', o vėliau imta vadinti gravity bombs 'sunkio jėgos bombos'.
Lėtakritės bombos
Ypatingas laisvakričių bombų variantas yra lėtakritės bombos, kurių kritimo greitis sumažinamas didinant pasipriešinimą naudojant lėtintuvus – parašiutą, baliutą ar stabdančius „vainiklapius“. Lėtintuvai ima veikti po to, kai bomba jau išmesta. Lėtintuvai sulėtina kritimą, sutrumpina bombos trajektoriją pirmyn lėktuvo skrydžio kryptimi. Lėtintuvai pailgina bombos kritimo trukmę, neleidžia lėktuvui nukentėti nuo nuosavos bombos sprogimo bombarduojant iš nedidelio aukščio. Lėtintuvai svarbūs ir bombarduojant branduolinėmis bombomis.
Lėtakričių bombų trūkumas – jos mažiau taiklios už paprastas laisvakrites bombas, be to, padidėja šansai, kad jas gali sušaudyti greitašaudėmis automatinėmis priešlėktuvinėmis patrankomis.
Berelis Cindelis
Biografija
Gimė Rokiškyje, iki Vokietijos-Rusijos karo dirbo dantų techniku Panevėžyje ir Biržuose. Nuo 1942 m. tarnavo 16-oje lietuviškoje divizijoje artileristu. Dalyvavo mūšiuose Kursko-Oriolo lanke, Baltarusijoje.
Vyr. leitenanto B. Cindelio vadovaujamas dalinys dalyvavo kautynėse prie Pagėgių, kur jis ir žuvo. Po mirties (1945 m. kovo 24 d.) jam suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrio vardas.
Marchamas
Marchamas  – upė šiaurės rytų Papua Naujojoje Gvinėjoje. Prasideda Finistero kalnuose, teka į pietryčius. Įteka į Saliamono jūros Huono įlanką ties Laė miestu.
1873 m. anglų kapitonas John Moresby upę pavadino Karališkosios Geografų Draugijos prezidento Clements Markham garbei.
Širetoko nacionalinis parkas
Širetoko nacionalinis parkas – Japonijos Hokaido salos šiaurėje (Širetoko pusiausalyje) esanti saugoma teritorija, užimanti 38 636 ha plotą. Įkurta 1964 metų birželio 1 dieną. 2005 metais Širetoko nacionalinis parkas ir aplinkinės teritorijos (iš viso 71 000 ha) buvo įtrauktos į Pasaulio paveldo sąrašą.
Širetokas vertinamas kaip geras tampraus ryšio tarp sausumos ir jūros ekosistemų pavyzdys. Vietovė yra svarbi jūros ir migruojantiems paukščiams, čia aptinkama didžiausia Japonijoje rudųjų lokių populiacija, šiauriniai jūrų liūtai, baltapečiai jūriniai ereliai, japoninės gervės ir kitų rūšių gyvūnai. Dalis jų yra reti arba endeminiai.
Širetoką dengia vidutinių platumų miškai, daugiausiai su mongolinio ąžuolo, Ermano beržų ir Sachalino kėnių medžiais. Už medžių ribos paplitusios žemosios pušys.
Viduramžių Čera
Čera buvo malajalių (tamilų) valstybė Pietų Indijoje (Tamilakame ir Keraloje). Ji egzistavo IX a. – XI amžiais.
Kad atskirti nuo to paties pavadinimo tamilų valstybės, egzistavusios Kaveri upės aukštupyje III a. pr. m. e.-II a. (Čeros), ji dar vadinama Antrąja Čera. Kadangi ją valdė Kulasecharų dinastija, ji dar vadinama Kulasecharų imperija.
Ji egzistavo su kitomis Tamilnado viduramžių valstybėmis: Palavais, Pandijais Čola imperija. Užgožta šių imperijų hegemonijos, Čera neretai likdavo istorijos šešėlyje.
Čeros sostinė buvo Mahodjapuramas (Kodungaluras).
Istorija
Per ilgą kalabharų valdymą, Čera atrodo išsaugojo valdovų seką, nors apie tai mažai žinoma. Pirmasis žymus valdovas buvo Kulasechara Varmanas, kuris suvienijo susiskaldžiusias žemes Tamilakamo vakarinėse dalyse, atkurdamas stiprią valstybę. Šios valstybės valdovai tituluoti perumaliais. Skirtingai nei senoji Čera, kurios politinis centras buvo Kaveri upės aukštupis, viduramžių Čera glaudėsi prie jūros, o jos visos sostinės buvo uostai.
Ši valstybė buvo pirmoji svarbi valstybė malajalių tautai, mat joje prasidėjo šios tautos etnogenezė, formavosi skirtingas identitetas nuo kitų tamilų. Čera, vėliau pradėta tarti kaip Kera, tapo Keralos toponimo pradžia. Radžasechara Varmano laikais pradėtas malajalių kalendorius, kurio eros išeities metai skaičiuojami 825 m.
Žlugimas
Pagrindinis straipsnis: Svarupamai
994 m. Čera pralaimėjo augančiai Čola imperijai, kas sukėlė valstybės nusilpimą. Nors 1070 m. Čera vėl tapo nepriklausoma, ji pamažėle menko. Paskutinis jos valdovas buvo Čeramanas Perumalis, kuris, anot padavimų, priėmė islamą ir išvyko iš šalies. Po jo visoje Keraloje prasidėjo susiskaldymo laikotarpis, kurio metu susiformavo daug smulkių valstybėlių, vadinamų svarupamais (swaroopam). Stiprėjo karių (nairų) sluoksnis.
Be daugybės kitų svarupamų, svarbiausi, paveldėję Čeros karalystę buvo 4:
Chera dynasty ചേര സാമ്രാജ്യം
Harlemo upė
250px|right|thumb|Trys arkiniai tiltai virš Harlemo upės Harlemo upė (angl. Harlem River) – laivybai tinkantis sąsiauris Niujorke, JAV. Upės ilgis 13 kilometrų, ji jungia Rytų ir Hadsono upes, atskirdama Manheteno ir Bronkso rajonus. Harlemo upę kerta šeši siūbuojantys tiltai, vienas pakeliamas tiltas, bei trys arkiniai tiltai.
Bu-Regregas
Bu-Regregas  – Maroko upė, teka šalies vakaruose. Prasideda Vidurio Atlase 1627 m aukštyje virš jūros lygio ir teka į vakarus. Įteka į Atlanto vandenyną skirdama Rabatą pietuose ir Sale šiaurėje. Upės vanduo labai intensyviai naudojamas drėkinimui. Upės slėnyje klesti žemės ūkis, įsikūrę nemažai pramonės įmonių, todėl vanduo labai užterštas pesticidais ir nitratais. Pagrindiniai upės intakai – Gru, Karifla ir Ksiku upės.
Prie Bu-Regrego upės, 2 km nuo žiočių, stovėjo senovės romėnų miestas uostas Sala Colonia, vėliau vadintas Šela (Chellah). Šio archeologinio miesto griuvėsiai dabar yra Rabato miesto pakraštyje.
Karakulė
Karakulė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Supraslio valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Supraslio ir apie 8 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Supraslio upės intakas Balbitka. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kaltis
Kaltis – upė šiaurės vakarų Lietuvoje, Skuodo rajone; Apšės (Bartuvos baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Latvijos pasienyje, aukštupyje prateka Kalčių ežerą. Toliau teka į pietus, nuo Vižančių – į pietvakarius. Įteka į Apšę 26 km nuo jos žiočių, į vakarus nuo Gėsalų.
Intakas – Cedvė (kairysis). Vidutinis nuolydis 385 cm/km. Prie Kalties esančios gyvenvietės: Kaltys, Vižančiai, Gėsalai.
Upėvardis (dar žinomas kaip Kalčia) kildinamas iš („sekli, smėlėta vieta ežere, kur tiesiami tinklai, džiovykla“). Šis žodis nuo („džiovinti, sausinti“).
Brolių kapai
thumb|Brolių kapai. Brolių kapai  – kapinės Rygoje. Kapinės yra integruotas skulptūros ir kraštovaizdžio meno kūrinys, paminklas žuvusiems Pirmajame pasauliniame ir Latvijos nepriklausomybės karuose. Kapinėse taip pat palaidoti žuvę per Antrąjį pasalinį karą (perlaidojimai) ir Lačplėšio karo ordino savininkai.
Kapinės įrengtos pagal skulptoriaus Karlio Zalės planą.
Gastorniai
Gastorniai (Gastornis) – stambių, neskraidančių paukščių gentis, gyvenusi kainozojaus eroje (vėlyvajame paleocene ir eocene). Šio gyvūno fosilijų rasta Šiaurės Amerikoje ir vakarinėje Europoje.
Gastorniai buvo apie 1,75 m aukščio (kartais ir virš 2 m), turėjo didelį, tvirtą, lenktą snapą. Taip pat turėjo ilgas, tvirtas kojas su tvirtais nagais. Apie plunksnų dangą nežinoma.
Manoma, kad gastorniai, kaip ir kiti stambūs to meto paukščiai galėję būti mėsėdžiais, tačiau neatmetama, kad šios rūšies paukščiai galėjo būti maitėdžiai ar žolėdžiai (snapu traiškę riešutus, vaisius).
Sangėliškių piliakalnis
Sangėliškių piliakalnis, Sangolovščyzna – piliakalnis Šalčininkų rajono savivaldybės teritorijoje, Sangėliškėse, Šalčininkų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Zavišonys – Mištautonys, Sangėliškių kaime pasukus į kairę šiaurėn 150 m iki Sangėliškių koplyčios, nuo jos palauke į dešinę rytų kryptimi 200 m – yra ant gretimos kalvelės, miško pakraštyje, matyti piliakalnio kraštas.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Kamenos kairiojo kranto kyšulyje. Aikštelė ovali, kiek pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 45x50 m dydžio. Jos vakarų ir pietų kraštai per 0,3-0,5 m pakilę platesniu ruožu - greičiausiai čia yra išskleisto pylimo liekanos. Pietrytiniame šlaite, 1,5 m žemiau jo yra 3-4 m pločio terasa, už kurios yra 0,5-1 m aukščio šlaitas.
Piliakalnis apardytas arimų, jame kastų duobių. Dabar jis apaugęs tankiu mišriu mišku.
Tyrimai
1968 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Viešintų kalvagūbris
Viešintų kalvagūbris – pakraštinių morenų suformuotas kalvagūbris vidurio Lietuvos regiono šiaurės rytuose. Nusidriekęs ~80 km nuo Ukmergės iki Šimonių. Pietinis pakraštys pasiekia Šventosios dešiniąją pakrantę. Gūbrio plotis 2-3 km, santykinis aukštis 20-30 m. Aukščiausia vieta (pagal absoliutinį aukštį) – 137 m (prie Kinderių kaimo). Viešintų kalvagūbriu eina Šventosios–Nevėžio, toliau – Šventosios–Mūšos baseinų vandenskyra.
Kalvagūbris susidarė paskutiniojo ledynmečio metu, jis yra didelės ledyno plaštakos, dengusios Žiemgalos ir Nevėžio lygumas, pakraštinis moreninis darinys. Būdingi sukultūrinti velėniniai dirvožemiai, yra kvarcinio smėlio telkinių. Reljefas banguotas, su pelkėtais kloniais. Kraštovaizdžiai daugiausia sukultūrinti.
2012 m. Brazilijos Grand Prix
'''2012 m. Brazilijos Grand Prix''' – paskutinis (20-tas) 2012 m. F|Formulės-1 sezono etapas. Jis vyko lapkričio 23-25 dienomis Interlagos trasoje. Tai pat tai buvo 41-as Brazilijos GP.
Šiose lenktynėse išaiškėjo 2012 m. Formulės 1 čempionas. Prieš šias lenktynes 13 taškų persvarą prieš Fernando Alonso turėjo vokietis Sebastian Vettel. Tuo tarpu Formulės 1 konstruktorių čempione trečią kartą iš eilės JAV GP tapo Red Bull ekipa.
S. Vettelis sugebėjo finišuoti 6-oje vietoje ir to užteko trečią kartą tapti F-1 čempionu. Pagrindinis vokiečio varžovas F. Alonso finišavo antras.
Šios lenktynės buvo paskutinės 7 kartus pasaulio čempionui Michael Schumacher. Po jų jis antrą kartą pasitraukė iš Formulės 1.
Kikoris
Kikoris  – upė Papua Naujosios Gvinėjos pietuose. Prasideda centrinėse aukštumose, teka į pietryčius per tropines džiungles. Įteka į Papua įlanką, sudaro plačią deltą. Prie upės žiočių įsikūręs Kikorio miestas.
Ravana
thumb|200px|Ravana
Ravana  – indų epo „Ramajanos“ vienas pagrindinių veikėjų. Tai demonas (rakšasa), tapęs Lankos valdovu.
Pasak „Ramajanos“, Ravana buvęs nuolankiu viešpaties Šivos garbintoju, išminčiumi, kariu, mokėjo groti vyna. Jis vaizduotas dešimčia galvų (Daśagrīva) nes žinojo visas 4 Vedas ir 6 Upanišadas. Ravana buvo žynio Višravos ir princesės Kaikesės vaikas. Ravana turėjo 3 brolius: Vibhišaną, Kumbhakarną ir Ahiravaną.
Ravana buvo labai atsidavęs dievams, atliko tapasą (alinančią askezę) dievui Brahmai. Už tai jis įgavo nemirtingumą – jo negalėjo nužudyti joks dievas, dvasia, kitas rakšasa, naga ar gyvūnas. Tuomet Ravana užkariavo Lanką ir tapo jos valdovu. Tada Ravana nukeliavo į Kailašą, kur sugebėjo susitikti su Šiva ir už jo garbinimą gavo stebuklingą kalaviją. Ravana tapo toks galingas, kad užkariavo žmonių, demonų ir dievų pasaulį.
Planetos žiedai
thumb|220px|[[Saturnas ir jo žiedai.]] Planetos žiedai – dulkių, uolienų, ledo ir kitų smulkių objektų plono žiedo formos telkiniai, supantys planetą. Dažniausiai žiedai būna planetos Rošo ertmėje. Gali būti nesusidariusių palydovų medžiaga arba nuo kai kurių palydovų paviršiaus atsiskiriančios dulkės.
Kartais žiedai gali turėti palydovus ganytojus: nedidelius planetos palydovus, kurie skrieja šalia žiedo išorinio krašto ar tarpe tarp žiedų. Palydovų ganytojų gravitacija padeda išlaikyti griežtus žiedų kraštus.
Įspūdingiausiais žiedais Saulės sistemoje pasižymi Saturnas, tačiau juos taip pat turi Jupiteris, Uranas ir Neptūnas.
Gran Turismo
Gran Turismo (santrumpa GT) – terminas, kilęs iš italų ar ispanų kalbos, dar vartojamas kaip Grand touring arba Grand tourisme. Gran Turismo klasei priskiriami greiti, prabangūs ir komfortiški automobiliai sukurti ilgoms kelionėms. Dažniausiai būna gaminami dviejų durų kupė su dviem arba keturiom sedynėmis. GT santrumpos naudojimas labai paplitęs automobilių pramonėje. Štai keletas pavyzdžių – Ford GT, Bentley Continental GT, Nissan GT-R, Ferrari 599 GTB Fiorano, Maserati GranTurismo.
Gran Turismo naudojimas lenktynėse
Pagal FIA taisykles GT yra skirstomi į dvi klases – GT1 ir GT2. Pirmoji klasė yra galingesnė. Taip pat šios klasės automobiliai gali turėti papildomas egzotiškas gamybos detales, geresnę aerodinamiką, didesnius stabdžius, platesnes padangas ir galingesnį variklį.
1578 m.
1578 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Genovaitė Vanagaitė
Biografija
1952 m. baigė Šiaulių 2-ąją vidurinę mokyklą. 1957 m. baigė Vilniaus J.Tallat-Kelpšos muzikos mokyklą, mokytojas Jurgis Gaižauskas. 1963 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją. Dirbo Muzikos fonde, M.K.Čiurlionio meno mokykloje.
Lietuvos kompozitorių sąjungos narė nuo 1973 m.
Kūryba
Sukūrė įvairių žanrų kūrinių, bet kūryboje vyrauja vokalinė muzika. Daug dėmesio skyrė vaikams, jiems sukūrė operų, dainų, instrumentinių pjesių, rašė muziką teatrui. Už dainų ciklą vaikų chorui „Akvarelės“ pelnė pirmąją premiją. 1985 m. išleista chorinės muzikos plokštelė, o 1999 m. operos „Ožka Cignė“ audiokasetė. Kūrinių yra įrašyta Lietuvos radijo fondams, publikuota įvairiuose rinkiniuose.
Subaru
Subaru – japoniškų automobilių gamintojas, Fuji Heavy Industries Co., Ltd. (FHI) kompanijos padalinys.
Geriausiai žinomi Subaru automobiliai yra galingos turbokompresorinės versijos – Impreza ir Legacy (vadinama Liberty Australioje), garsėjantys nepriekaištingu funkcionavimu ir palyginti prieinamomis kainomis.
Impreza WRX ir Impreza WRX STi versijos sėkmingai dalyvauja Pasaulio ralio varžybose (World Rally Championship) jau ne vienerius metus.
Subaru automobilių savininkai neretai vadina juos mažybiniais vardais: Jungtinėje Karalystėje – „Scooby“ arba „Scooby-Doo“, JAV – „Subie“ arba „Subie-Doo“. Impreza WRX dažnai vadinama tiesiog „Rex“.
Istorija
JAV Subaru automobiliai greitai tapo populiarūs jaunų ir išsilavinusių žmonių tarpe, net Ford Bronco, Jeep Wagoneer ar prabangiųjų Volvo gerbėjai susižavėjo šia lengavsvore SUV alternatyva.
Dabartiniai modeliai
Visi dabartiniai Subaru modeliai (išskyrus Kei car modelius) yra varomi keturiais ratais. Kei car modeliai, tik Japonijoje:
Puikioji šalis
Puikioji šalis – 1977 m. Italijoje sukurta komedija. Filmą režisavo Luciano Salce, pagrindinius vaidmenis atliko Paolo Villaggio ir Silvia Dionisio.
Siužetas
8 metus praleidęs naftos platformoje, Gvido grįžta į gimtąjį Milaną, tikėdamasis už sutaupytus pinigus pradėti verslą – prekiauti laikrodžiais. Tačiau miestas neįtikėtinai pasikeitęs: čia karaliauja plėšikų gaujos, kasdien vyksta demonstracijos ir riaušės, o policija nekreipia dėmesio į eilinių gyventojų pareiškimus. Gvido įsigyja parduotuvę, kurios savininkai pavargo nuo apiplėšimų, tačiau verslo pradžia jam taip pat nesiseka: demonstrantai jį apiplėšia, o reketininkai, kuriems atsisako mokėti, sudegina patalpas. Galiausiai Gvido išrenkamas prisiekusiuoju į teismą, kuriame numatyta teisti pavojingą nusikaltėlį, nužudžiusį kelis žmones ir pažadėjusį tą patį padaryti su kiekvienu, sutikusiu tapti prisiekusiuoju. Kuomet šis susprogdiną parduotuvę, pinigų nebeturintis Gvido nusprendžia pats apiplėšti banką...
Linkolno universitetas
thumb|Linkolno universitetas
Linkolno universitetas  – universitetas Linkolne, Anglijoje.
2006 m. duomenimis, universitete studijavo 9647 studentai (iš jų – 8292 bakalaurai ir 692 – magistrantai). Nuo 1996 m. universitetas sparčiai plečiasi, statoma daug naujų pastatų, laboratorijų.
Namiūras
Namiūras – miestas pietinėje Belgijoje, prie Sambro ir Maso upių santakos; provincijos centras. Išvystyta chemijos, tekstilės, odos, maisto pramonė. Yra universitetas, archeologijos ir parapijos muziejai. Mieste vyrauja prancūzų kalba. Stovi XVIII a. Šv. Obeno katedra, varpinė (įtraukta į Pasaulio kultūros paveldą).
Travertinas
thumb|Travertinas
Travertinas – nuosėdinė uoliena.
Vardą gavo nuo Tivolio miesto Italijoje, šalia kurio yra dideli šios uolienos klodai. Tivolis senovės Romos laikais buvo vadinamas Tibur, o akmuo – lapis tiburtinus (Tiburo akmuo). Laikui bėgant žodis buvo iškraipytas ir tapo travertinu.
Kartais travertinas vandens telkiniuose suformuoja užtvankas, sukurdamas nuostabaus grožio ežerus ir krioklių kaskadas. Šio reiškinio suformuotą kraštovaizdį galima pamatyti Plitvicų ežerų nacionaliniam parke, Pamukalėje, Huanglonge.
Melolontha
Melolontha – grambuolių (Melolonthidae) vabalų gentis. Lietuvoje žinomos dvi rūšys:
180 m. pr. m. e.
'''180 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Makroskopinė skalė
Makroskopinė skalė yra ilgio skalė, kurioje objektai yra matomi plika akimi.
Klasikinėje mechanikoje, aprašant judėjimą, galima remtis makroskopine teorija. Daug smulkesnėje, atominėje skalėje, klasikinė mechanika nebetinka aprašant dalelių judėjimą, todėl naudojama kvantinė mechanika. Pvz., esant temperatūrai artimai absoliučiam nuliu, Bozė-Einšteino kondensatas rodo elementarius kvantinius reiškinius makroskopinėje skalėje.
Komosa
Komosa  – nausėdija Lenkijos šiaurės rytuose, Supraslio valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Stimpankas
Stimpankas – vienas iš fantastikos žanrų, kurio veiksmas vyksta anachronistinėje Viktorijos epochoje arba alternatyvioje jos versijoje. Stimpanke visi dabartiniai mokslo atradimai buvo padaryti ankstyvesnėje istorijoje su turimomis priemonėmis. Tipiškiausias pavyzdys yra garo varikliais varomi lėktuvai.
Kilmė
Terminas stimpankas (angl. steampunk) buvo adaptuotas nuo kito fantastikos žanro – kiberpanko (angl. cyberpunk). Iš pradžių jis, kaip ir kiberpankas, buvo tipiška distopija, piešianti niūrų pasaulį. Besivystant atsirado ir šviesesnių, ar net utopinių kūrinių, patrauklių Viktorijos laikų mokslinių romanų stiliumi.
Stimpankas dažniausiai koncentruojasi apie tikrą, teorinę ar išgalvotą Viktorijos epochos technologiją, įskaitant garo variklius, prisukamus prietaisus ir skirtumų skaičiavimo mašinas. Vėliau žanras nuo Viktorijos epochos išsiplėtė ir į viduramžius, pradėjo maišytis su magine fantastika ir siaubo fantastika. Stimpanko kūriniuose dažnai randamos įvairios slaptos draugijos ir sąmokslo teorijos, pavyzdžiui, Masonų ložė ar Bavarijos Iliuminati. Taip pat pasitaiko ir Loverkrafto, okultizmo ir gotikinio siaubo įtakos.
Ankstyvasis stimpankas
Stimpankas atsirado apie 1980 m. kaip kiberpanko požanris. K.V.Džeterio romanas „Morliko Naktis“ (Morlick Night, 1979) dažnai laikomas vienu iš tipiškų žanro pradininkų. Jis naudoja daug H.Velso „Laiko mašinos“ idėjų, kurias Džeteris praplečia ir savo kūryba. Kitas ankstyvas pavyzdys gali būti Roberto A. Heinleino knyga „Žvėries skaičius“ (1980), kurioje randamos alternatyvios visatos yra įvairių klasikinių fantastikos kūrinių realizacijos. Taip pat, Filipo Chose Farmerio „Ozo Oratorius“ (1983).
Viljamo Gibsono ir Briuso Sterlingo romanas „Skirtumų variklis“ (1992) dažnai laikomas termino steampunk pradininku. Jame aprašoma alternatyvi Viktorijos epocha, ankstyvasis kiberpanko atitikmuo, kuriame kompiuteriai atsirado kartu su garo varikliais. Visgi, anksčiau šį terminą pavartojo būtent Džeteris.
Kai kas stimpanko idėjų atsiradimą nukelia dar anksčiau, iki Volto Disnėjaus filmo „20000 mylių po vandeniu“ (1954), adaptuoto pagal Žiulį Verną. Filme puikiai išlaikyta Viktorijos laikų atmosfera.
Prie žanro išpopuliarinimo labai prisidėjo Alano Moro ir Kevino O‘Neilo dviejų „Neįprastų džentelmenų lygos“ knygų serija. Šių knygų apžvalgose pirmą kartą dažnai naudotas žanro pavadinimas „stimpankas“.
Nors būtų netikslu stimpanku vadinti ir tikrosios Viktorijos epochos kūrinius, kaip kad Žiulio Verno, Herberto Velso, Marko Tveno, Edgaro Alano Po ar Meri Šeli, nėra jokių abejonių, kad šių rašytojų darbai buvo tiesioginis įkvėpimas dabartinių laikų stimpanko autoriams. Kartais Viktorijos epochos „stimpankui“ apibūdinti naudojamas terminas „klasikinis stimpankas“.
Stimpanko rūšys
Yra du pagrindiniai stimpanko požanriai: istorinis stimpankas ir maginės fantastikos stimpankas.
Istorinis stimpankas labiau pretenduoja į mokslinę fantastiką, naudodamas alternatyvią istoriją, realias vietoves ir istorines asmenybes, tačiau skirtingą, „stimpankišką“ technologiją. Maginės fantastikos stimpanke šios technologijos egzistuoja visiškai išgalvotuose pasauliuose, dažnai kartu su įvairiais legendiniais padarais ar anachronistinėmis technologijomis.
Istorinis stimpankas
frame|right|XIX a. Garo automobilis 2004 m. [[anime filme „Steam Boy“]] Ši kategorija apima bet kokią mokslinę fantastiką, aprašančią pasaulį iki elektros atsiradimo, kuriame egzistuoja garo varikliais ir laikrodine mechanika paremtos dabartinių prietaisų versijos. Taip pat čia patenka daug alternatyvios istorijos kūrinių. Dažniausiai naudojamos Viktorijos ir Edvardo epochos, kartais – Industrinės revoliucijos pradžia. Pavyzdžiai:
Kitas dažnai naudojamas pasaulis yra Vakarietiškasis stimpankas, alternatyvūs laukiniai Amerikos vakarai. Geriausi pavyzdžiai – TV serialas ir tokiu pačiu pavadinimu filmas „Laukiniai laukiniai vakarai“, filmas „Atgal į ateitį III“. Rečiau pasitaiko Viduramžių stimpankas, kuriame garo varikliai ir industrinės technologijos išvystomos viduramžiais.
Maginės fantastikos stimpankas
Nuo 1990 m. žanras išsiplėtė už mokslinės fantastikos ribų, pradėjo veržtis į tradicinę maginę fantastiką ar siaubo fantastiką. Maginės fantastikos stimpankui priklauso kūriniai, kuriuose garu varomos technologijos kombinuojamos su magija ir kitais maginės fantastikos pasaulio atributais. Vienas iš žinomesnių maginės fantastikos stimpanko autorių yra China Mieville. Kiti pavyzdžiai – „Falkenšteino pilis“ (vaidmenų žaidimas), anime serialas „The Vision of Escaflowne“, daug „Final Fantasy“ žaidimų ir kompiuterinis vaidmenų žaidimas „Arcanum: Of steamworks and Magick Obscura“.
Kitos formos
Egzistuoja ir daugiau požanrių, kurie remiasi stimpanko principais.
GURPS Steampunk taip pat aprašo kelias kitas stimpanko variacijas – bronzepanką (bronzos amžiaus stimpankas) ir net staunpanką – akmens amžiaus stimpankas.
Galiausiai, egzistuoja stimpanko tipas, kuriame garo ar laikrodinės technologijos dominuoja ateityje ar fantastinėje ateities versijoje.
Ivirono vienuolynas
thumb|250px|Šventasis Ivirono vienuolynas
Šventasis Ivirono vienuolynas  – krikščionių ortodoksų vienuolynas Graikijoje, Atono kalne. Pastatytas 980–983 m. prižiūrint gruzinų vienuoliams Šv. Jonui Iberiečiui ir Tornikijui. Šis vienuolynas Atono hierarchijoje užima 3-ąją vietą.
Ivirono vienuolyno bibliotekoje yra apie 2000 rankraščių, 15 liturginių ritinių, 20 tūkst. knygų, daugiausia gruzinų, graikų, lotynų ir hebrajų kalbomis. Vienuolyne yra daugiausia šventųjų relikvijų, palyginus su kitais Atono vienuolynais. Yra IX a. ikona Portatisa.
Šiuo metu vienuolyne gyvena ~30 vienuolių.
Žymūs gyventojai:
Driežinės plerniažuvės
Driežinės plerniažuvės (Halosauridae) – dyglianugarių (Notacanthiformes) būrio kaulinių žuvų šeima. Kūnas unguriškas. Paplitusios vandenynų gelmėse. Stambiausios gali siekti 90 cm ilgį.
Šeimoje yra 3 gentys, 17 rūšių.
Virintos hidrografinis draustinis
Virintos hidrografinis draustinis – hidrografinis draustinis Lietuvoje, daugiausia Anykščių rajone (maža dalis – Molėtų). Apima Virintos slėnį nuo Klabinių iki žiočių. Plotas 550 ha.
Draustinyje saugoma gilaus salpinio slėnio smarkiai vingiuota Virintos vidurupio atkarpa.
Michalis Sifakis
Michalis Sifakis (g. 1984 m. rugsėjo 9 d.) – buvęs Graikijos futbolininkas, vartininkas.
Karjera
Karjerą pradėjo gimtosios Kretos klube „PAE OFĪ“ ir praleido ten keletą sezonų.
Vėliau buvo paskolintas vienam sezonui „Olympiacos“ klubui, bet ten buvo tik atsarginiu vartininku.
2008 m. persikėlė į „Aris“ klubą.
Karjera rinktinėje
Michalis Sifakis buvo Graikijos U-21 rinktinės pagrindiniu vartininku.
Nacionalinėje komandoje debiutavo 2005 m., tačiau žaidė nedaug.
Į 2012 m. Europos čempionatą atvyko kaip atsarginis vartininkas, bet vėliau pakeitė Kostą Chalkiją.
181 m. pr. m. e.
'''181 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Puraris
Didžiausi intakai: Kaugelis, Eravė, Tua ir Pio.
Daučkėnai
Daučkėnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Krinčino.
KTV plius
thumb|Logotipas KTV Plius - regioninis televizijos kanalas, transliuojantis programą Panevėžio rajone. Programą taip pat gali matyti Kupiškio, Anykščių, Pasvalio ir Pakruojo gyventojai. Kanalas šiuo metu netransliuojamas.
KTV Plius neretransliuoja kitų kanalų laidų, kuria originalią regioninės televizijos programą - žinių, pokalbių ir aktualijų laidas. Bendradarbiauja su TV3 žinių tarnyba.
1579 m.
1579 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Žiaurūs policininkai
Žiaurūs policininkai – 1976 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas.
Turinys
Majoras Alteris, kol vykdomas tyrimas dėl jo pulke įvykusio nelaimingo atsitikimo, kurio metu žuvo parašiutininkai, laikinai perkeliamas į Romą. Čia jis tampa berniuko pagrobimo liudininku ir sutrukdo nusikaltėliams įvykdyti nusikaltimą. Po kelių dienų jį užpuola ir žiauriai sumuša kaukėti vyrai, tačiau Alteris spėja pastebėti, jog šie ginkluoti naujo modelio automatais, kurie buvo skirti kariuomenei. Pasveikęs jis susipažįsta su komisaru Tosiu, tiriančiu nusikaltimą, ir abu ima aiškintis, kokiu būdu kariuomenės ginklai pateko nusikaltėliams ir atskleidžia planuojamą valstybinį perversmą...
Striklandas
Striklandas  – upė Papua Naujosios Gvinėjos vakaruose, Vakarų provincijoje; Flajaus kairysis, didžiausias intakas. Prasideda centrinėse salos aukštumose, teka į pietvakarius per miškingas, pelkėtas žemumas. Vaga labai vingiuota.
Striklando baseine yra Porgeros aukso kasykla. 1992 m. į upę išsiliejo sunkiųjų metalų nuotekos, sukėlusios ekologinę katastrofą.
Latvijos futbolo varžybos 1992 m.
Latvijos futbolo varžybos 1992 m.
Garsas (Tilžė)
Garsas – mėnesinis laikraštis lietuviams, ėjęs 1886–1887 m. Tilžėje lotyniškomis raidėmis.
Istorija
Leido ir redagavo Martynas Jankus. Planuota platinti Didžiojoje Lietuvoje, siųsti Rusijoje gyvenantiems lietuviams bei į Ameriką išvykusiems tautiečiams. Daug vietos skirta lietuvybės išsaugojimo klausimams. Nuo Nr. 2 prie kiekvieno „Garso“ numerio spausdintas priedas. Spausdino F. Vėjerio ir Arnoldto spaustuvė Tilžėje. Išėjo 11 numerių.
Bendradarbiavo Jonas Basanavičius, J. Čerkus, Silvestras Gimžauskas, J. Grinius, K. Verbūnaitis.
182 m. pr. m. e.
'''182 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Konė
Konė  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Supraslio valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į rytus nuo Supraslio ir apie 21 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Bozė-Einšteino kondensatas
right|thumb|250px|Rubidžio dujų atomų greičio pasiskirstymas, patvirtinantis naujos medžiagos būsenos atradimą, Bozė-Einšteino kondensatą. Kairėje: akimirkos prieš pasirodant Bozė-Einšteino kondensatui. Centre: akimirkos po Bozė-Einšteino kondensato pasirodymo. Dešinėje: po tolimesnio garavimo, kas paliko beveik gryną kondensatą. Bozė-Einšteino kondensatas (BEK) – tokia atskiestų dujų agregatinė būsena, kai jos bozonai yra atšaldomi iki temperatūros artimos absoliučiam nuliui. Esant tokioms sąlygoms, didelė dalis bozonų užima žemiausią kvantinę būseną ir kvantiniai reiškiniai tampa matomi makroskopinėje skalėje. Šie reiškiniai vadinami makroskopiniais kvantiniais reiškiniais.
Šią medžiagos būseną pirmieji numatė Satyendra Nath Bose ir Albertas Einšteinas 1924–25 m.
Jonas Hurtelijus
Jonas Hurtelijus (, apie 1610 m. Ragainė – 1666 m. ten pat) – Mažosios Lietuvos raštijos darbuotojas, giesmių kūrėjas ir vertėjas, žodynininkas, kunigas.
Biografija
Studijavo Karaliaučiaus universitete. Nuo 1635 m. iki mirties Ragainės klebonas. Rašė lietuvių kalbos žodyną, katekizmą. Teigė, kad lietuvių kalba kilusi iš hebrajų kalbos. Vertė ir kūrė lietuviškas giesmes; apie 30 jų paskelbta D. Kleino 1666 m. giesmyne.
ATV
thumb|Logotipas ATV („Aukštaitijos televizija“) – regioninis televizijos kanalas, transliavęs programą Aukštaitijos regione. Programą matė Panevėžio miestas ir rajonas, Biržų, Pasvalio, Kupiškio rajonai, dalis Rokiškio ir Kėdainių rajono bei kitų vietovių (iki 70 km nuo Panevėžio) gyventojų. ATV taip pat buvo transliuojama AB TEO LT skaitmeninės televizijos pakete GALA ir Balticum TV. Kanalas nuo 2013 metų netransliuojamas.
ATV rengė regionines žinių laidas bei sveikatos ir kultūrinio pobūdžio programas.
2007 m. birželio mėn. vykusiame konkurse ATV laimėjo 4 pirmąsias vietas iš 6 nominacijų. Geriausiai ATV buvo įvertinta „Įdomiausias televizijos įvaizdis“, „Geriausia reklama“ bei „Geriausia pokalbių laida“ nominacijose („Kaktusas"). Taip pat aukščiausią įvertinimą gavo šios laidos vedėjas „Geriausias laidų vedėjas“ nominacijoje.
ATV nuo 2006 m. rugpjūčio mėn. atstovavo „Baltijos TV“ ir „Pirmajam Baltijos kanalui“ ir šiems kanalams ruošė reportažus žinioms iš Aukštaitijos regiono.
Ombudsmenas
Ombudsmenas – pareigūnas, tiriantis skundus dėl netinkamo viešojo administravimo (pvz., institucijose ir įstaigose), žmogaus teisių pažeidimų. Ombudsmenas eidamas pareigas yra nepriklausomas ir nešališkas (panašiai kaip arbitras). Gali būti Ombudsmenų taryba (kolegiali institucija, įstaiga).
Lietuvoje veikia Seimo kontrolieriai (Seimo kontrolierių įstaiga), gina žmonių teises į gerą viešąjį administravimą.
1966 m.
1966 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Daugalaičiai
Daugalaičiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Stupurų.
Garsas (Šenandoa)
Garsas – JAV lietuvių savaitraštis, ėjęs 1892–1894 m. Šenandoa (Pensilvanija).
Istorija
Leido ir redagavo Tomas Astramskas. Paskelbė grožinės literatūros kūrinių. Turėjo apie 200 skaitytojų. Išleidus apie 100 numerių ir leidėjui pritrūkus lėšų, laikraštį nupirko kun. Antanas Milukas su J. Ramanausku ir pavadino „Garsas Amerikos lietuvių“.
Van Aleno radiacinis žiedas
thumb|350px|Šis filmukas rodo Van Aleno žiedų formos ir intensyvumo pokyčius. thumb|350px|Van Aleno radiacijos žiedai
Van Aleno radiacijos žiedas (dar vadinama Van Aleno radiacijos juosta) – elektriškai įkrautų dalelių (plazmos) sluoksnis aplink Žemę, sudarytas iš dviejų (pagal 2013 m. kovo pradžios NASA duomenis - iš trijų) toro formos sluoksnių. Žiedus vietoje laiko Žemės magnetinis laukas. Jie tęsiasi nuo 1000 iki 60000 km aukščio virš jūros lygio. Manoma, jog daugumą dalelių, kurios formuoja žiedą, ateina iš saulės vėjo.
Atradimas
Dar prieš kosmines lenktynes buvo teoriškai nuspėjama, jog egzistuoja darinys, kuris sulaiko įkrautas daleles. Van Aleno radiacijos žiedo egzistavimas buvo patvirtintas Explorer 1 ir Explorer 3 misijų 1958 m., kuriam vadovavo pats Džeimsas Van Alenas iš Ajovos universiteto.
1580 m.
1580 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Hiršas Ušpolis
Hiršas (Grigorijus) Ušpolis-Ušpalis (1923 m. gruodžio 26 d. Naujajame Daugėliškyje, Daugėliškio valsčius – 1997 m. Ašdode, Izraelis) – sovietinis partinis veikėjas, Sovietų Sąjungos didvyris.
Biografija
Iki Vokietijos-TSRS karo buvo darbininkas. Prasidėjus karui pasitraukė į Rusijos gilumą, dirbo kombainininku. Nuo 1942 m. tarnavo 16-oje lietuviškojoje divizijoje prieštankinio pabūklo taikytoju. Dalyvavo mūšiuose prie Oriolo ir Kursko, Baltarusijoje ir Lietuvoje. Ypač pasižymėjo 1944 m. spalio mėn. kautynėse tarp Usėnų ir Stoniškių (Pagėgių rajonas). 1945 m. kovo 24 d. jam suteiktas Sovietų Sąjungos didvyrio vardas. Apdovanotas daugeliu ordinų ir medalių. Karo metu vokiečiai sunaikino visą didelę H. Ušpolio šeimą.
H. Ušpolis dalyvavo lietuvių šeimų trėmimuose. 1949 m. baigė partinę mokyklą, 1954 m. Vilniaus universitetą. 1949–1987 m. LKP CK atsakingas darbuotojas. 1986 m. išėjo į pensiją. 1987–1990 m. LSSR karo ir darbo veteranų tarybos pirmininko pavaduotojas. 1992 m. repatrijavo į Izraelį, gyveno Ašdodo mieste. Izraelio spaudoje skelbė antilietuviškus straipsnius.
Valentinas Mazuronis
Valentinas Mazuronis (g. 1953 m. lapkričio 18 d. Molėtuose) – architektas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1960–1971 m. mokėsi Utenos 1-ojoje vidurinėje mokykloje, 1971–1976 m. studijavo LSSR dailės institute, architektas. 1976–1977 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1978–1979 m. Šiaulių televizorių gamyklos estetikos grupės vadovas. Nuo 1979 m. „Komprojekto“ Šiaulių skyriaus architektas, grupės vadovas, projektų vadovas, skyriaus vyriausiasis architektas. Vienas iš Šiaulių Vilniaus pėsčiųjų gatvės projekto autorių. 1991 m. įkūrė individualią įmonę „Valentino Mazuronio projektavimo biuras“. Nuo 1994 m. UAB „Dailės studija“ direktorius.
Lietuvos architektų sąjungos narys. Rotary klubo narys, 1995–1996 m. Šiaulių skyriaus prezidentas. Moka rusų ir anglų kalbas.
Žmona Danutė, psichologė. Sūnūs: Andrius (g. 1979), inžinierius statybininkas, Rokas (g. 1983), architektas.
Politinė veikla
1993 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys, LLS Šiaulių miesto skyriaus pirmininkas. 2001 m. skilus Lietuvos liberalų sąjungai, Liberalų demokratų partijos narys, partijos pirmininko pavaduotojas, 2002–2003 m. Liberalų demokratų partijos pirmininkas, nuo 2003 m. pirmininko pavaduotojas, nuo 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas pirmininko pavaduotojas.
1990–1995 m. Šiaulių savivaldybės tarybos deputatas, 1995–1997 m. ir 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. 2004–2008 m., 2008–2012 m. ir 2012–2014 m. LR Seimo narys. 2009 m. kandidatavo LR Prezidento rinkimuose. 2012–2014 m. Algirdo Butkevičiaus Vyriausybėje – LR aplinkos ministras. 2014 m. išrinktas į Europos Parlamentą.
V. Mazuronis teistas už tai, kad 2003 m. gruodžio 22 d. pasirašytame ir išplatintame partijos pareiškime apkaltino tuometinį Seimo pirmininką Artūrą Paulauską atsiuntus į Rolando Pakso rėmėjų mitingą ant sostinės Tauro kalno buvusios antivalstybinės organizacijos „Jedinstvo“ lyderį Valerijų Ivanovą.
2015 m. vasario 17 d. V. Mazuronis paliko Rolando Pakso vadovaujamą Tvarkos ir teisingumo partiją, kurią sausio viduryje buvo palikęs ir jo sūnus Andrius Mazuronis.
2016 m. spalio 10 d. po Seimo rinkimų, Darbo partijai neįveikus 5% rinkėjų balsų barjero, V. Mazuronis atsistatydino iš Darbo partijos pirmininko pareigų.
Sritis
TSRS, Rusijos ir susijusių valstybių sritys
Rusiškai sritis vadinasi область.
Carinėje Rusijoje sritys buvo lygios gubernijoms, tačiau jos buvo tik nacionaliniuose pakraščiuose, nutolusiose žemėse ar kazokų kariuomenių žemėse. Sričių valdymo sistema skyrėsi nuo gubernijų valdymo sistemų, nes srityse visada buvo kariuomenės daliniai, todėl srities viršininkas buvo ne tik civilinės, bet ir karinės valdžios vadovas.
Sritys egzistavo TSRS sudarančiose sąjunginėse respublikose, o TSRS suirus – potarybinėse valstybėse – Rusijoje, Baltarusijoje, Kazachstane, Kirgizijoje, Tadžikistane, Uzbekistane, Ukrainoje.
George R. R. Martin
George Raymond Richard Martin (g. 1948 m. rugsėjo 20 d.) – amerikiečių rašytojas ir scenaristas, daugiausiai rašantis maginės, mokslinės fantastikos bei siaubo tematika. Labiausiai žinomas kaip epinės septynių tomų maginės fantastikos romanų sagos „Ledo ir ugnies giesmė“, kurią 2011 m. kanalas HBO adaptavo į TV serialą „Sostų žaidimas“, autorius.
Biografija
Džordžas R. R. Martinas gimė 1948 m. rugsėjo 20 d. Bajone, Naujajame Džersyje, uosto kroviko šeimoje, kuri gyveno neturtingiesiems skirtuose gyvenamuosiuose namuose, šalia Bajono dokų. Mokydamasis Maristo vidurinėje mokykloje, susidomėjo superherojaus žanru, itin „Marvel Comics“ leidžiamais komiksais. Pamažu tapo apsėstas 1960-ųjų komiksų (Sidabrinis komiksų amžius) ir ėmė jos kolekcionuoti. 20-ame „Fantastiškojo ketverto“ leidime yra išspausdintas Martino laiškas, skirtas komikso redaktoriui, kurį jis parašė dar tebesimokydamasis Maristo vidurinėje. 1965 m., būdamas paaugliu, gavo Alley apdovanojimą už savo pirmąjį mėgėjišką superherojaus žanro kūrinį „Powerman vs. The Blue Barrier“.
1970 m. Martinui buvo įteiktas žurnalistikos bakalauro diplomas su pagyrimu (summa cum laude) Šiaurės Vakarų universitete, Evanstone, Ilinojus. Vėliau, 1971 m., jis nusprendė siekti magistro laipsnio tame pačiame universitete. Maždaug tuo metu jis ėmė rašyti mokslinės fantastikos žanro apsakymus. Kūrinys „With Morning Comes Mistfall“, išleistas 1973 m. žurnalo „Analog“, buvo nominuotas Hugo bei Nebula premijoms.
Jis taip pat yra sukūręs bent vieną politinės-karinės literatūros kūrinį, kaip kad „Night of the Vampyres“, kuris įtrauktas į Harry Turtledove „Geriausių XX a. karinės mokslinės literatūros kūrinių“ antologiją.
XX a. 9-ajame dešimtmetyje ėmė rašyti scenarijus TV serialams bei dirbo įvairių knygų serijų redaktoriumi.
1987 m. Martino romanas „Nightflyers“ buvo adaptuotas į to paties pavadinimo filmą.
Martinas taip pat dėstė žurnalistiką koledže ir direktoriavo šachmatų turnyre. Laisvalaikiu jis kolekcionuoja viduramžių tematikos miniatiūras, skaito ir pildo mėgiamų žanrų knygų kolekciją, kurioje yra pirmieji „Žmogaus-voro“ ir „Fantastiškojo ketverto“ numeriai.
Ledo ir ugnies giesmė
1991 m. Martinas trumpam grįžo prie romanų rašymo ir pradėjo savo epinės maginės fantastikos sagą „Ledo ir ugnies giesmė“. Įtaką šiai knygų serijai padarė taip vadinami Rožių karai, vykę 1455–1487 m. Anglijoje, bei Volterio Skoto istorinis romanas „Aivenhas“ (1819). Pirmasis tomas „Sostų žaidimas“ buvo išleistas 1996 m.
Bibliografija
{|
Optinė elektronika
Optinė elektronika – elektroninių prietaisų, kurie aptinka ir kontroliuoja šviesą, tyrimas ir taikymas. Šviesa šiame kontekste dažnai apima ir kitas nematomo spinduliavimo formas, pvz., be matomos šviesos gali būti gama spinduliai, Rentgeno spinduliai, ultravioletiniai ir infraraudonieji spinduliai.
Elektooptika dažnai yra klaidingai naudojama kaip sinonimas, nors tai yra atskira fizikos šaka, kuri sprendžia visas sąveikas tarp šviesos ir elektrinio lauko.
Optinė elektronika yra paremta šviesos kvantinės mechanikos reiškiniais ant elektroninių prietaisų, labiausiai puslaidininkių, taip pat dažnai esant elektriniams laukams.
Komunista (Voronežas)
Komunista  – Lietuvos ir Baltarusijos KP CK neperiodinis žurnalas, ėjęs 1918–1920 m. Voroneže, Smolenske lenkų kalba.
Istorija
Išėjo penki numeriai. Bendradarbiavo Vincas Kapsukas, Kazimieras Cichovskis ir kt.
Rūta Nadišauskienė
Rūta Jolanta Nadišauskienė (1959 m. birželio 24 d. Jurbarkas – 2021 m. rugpjūčio 20 d.) – Lietuvos gydytoja akušerė ginekologė, biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1983 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1995 m. biomedicinos mokslų daktarė.
1984–1988 m. dirbo Kauno medicinos instituto (nuo 1989 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Perinatologijos laboratorijoje, nuo 1989 m. jame dėsto. Kauno medicinos universiteto Sepsinės ginekologijos sektoriaus vadovė, nuo 2001 m. Kauno medicinos universiteto Perinatologijos centro vadovė, nuo 2002 m. Akušerijos ir ginekologijos klinikos vadovė, nuo 2002 m. profesorė. Stažavo Kanados, JAV, Švedijos universitetuose.
Žurnalo „Lietuvos akušerija ir ginekologija“ vyr. redaktorė nuo 1998 m. 1997–2003 m. Tarptautinės akušerių ir ginekologų federacijos tarybos Lietuvos atstovė, nuo 1998 m. Pasaulinės sveikatos organizacijos laikinoji patarėja. 1994–2001 m. Lietuvos akušerių ir ginekologų draugijos prezidentė, nuo 2001 m. viceprezidentė. Nuo 2008 m. Didžiosios Britanijos Karališkosios Akušerių ginekologų kolegijos garbės narė.
Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių.
Olimpinis Turino stadionas
Stadio Olimpico Grande Torino – futbolo stadionas Turino mieste, šiaurės Italijoje. Šiame stadione vyko 2006 m. žiemos olimpinių žaidynių atidarymo bei uždarymo ceremonijos.
Stadionas buvo pradėtas statyti Benito Mussolini nurodymu 1932 m. Jau kitų metų viduryje stadionas buvo atidarytas ir pavadintas Benito Mussolini vardu. Vėliau stadionas buvo pervadintas į Comunale Stadium
1990 m. buvo pastatytas kitas miesto stadionas – Stadio delle Alpi. Nuo to laiko visos pagrindinės sporto varžybos vyko šiame naujame stadione.
2006 m. žiemos olimpinėms žaidynėms reikėjo naudoti abu stadionus, tad tais metais pirmasis stadionas buvo renovuotas ir pavadintas olimpiniu stadionu. Stadiono renovacijos darbai kainavo apie 30 milijonų €.
Iki 2011 m. šiame stadione žaidė abi Serie A miesto komandos – Juventus FC ir Torino FC. Tačiau Juventus 2011–2012 m. sezonui pasistatė naują stadioną Juventus Stadium.
Garsas (Vilnius)
Garsas  – savaitinis laikraštis, ėjęs 1909–1914 m. Vilniuje.