cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kininis kordicepsas
Kininis kordicepsas nuo seno žinomas kinų, tibetiečių, nepaliečių liaudies medicinoje. Tibetietiškai vadinamas jarca gunbu (དབྱར་རྩྭ་དགུན་འབུ་), kiniškai dong chong xia cao (冬虫夏草), nepalietiškai jarčagumba (यार्शागुम्बा), hindi kalba Keeda Jadi. Visi šie pavadinimai kilę iš tibetiečių kalbos ir reiškia – „žiemą kirminas, vasarą augalas“. Kordicepso rinkimas yra svarbus daugelio Azijos aukštikalnių gyventojų verslas (Nepale už 1 kg mokama 30-60 tūkst. Nepalo rupijų, Kinijoje – 10-60 tūkst. juanių). Grybo preparatai naudojami letargijos, vėžio ir kt. ligų gydimui, kaip afrodiziakas.
thumb|left|250px|Mumifikuota lerva ir iš jos augantis kininio kordicepso vaisiakūnis
Kauno apygardos teismas
thumb|right|230px|Kauno apygardos teismas Kauno apygardos teismas – vienas iš Lietuvos bendrosios kompetencijos apygardos teismų, nagrinėjančių jo kompetencijai priskirtas baudžiamąsias ir civilines bylas pirmąja arba antrąja instancija. Būstinė – Kaunas.
Istorija
1883 m. lapkričio 26 d. Kauno apygardos teismas minimas kaip Rusijos imperijos teismas, pradėjęs veikti Kauno gubernijos teritorijoje.
Įsteigtas 1918 m. gruodžio 15 d. Pirmasis teismas Lietuvoje, kuris 1918 m. gruodį jau dirbo. Savo veiklą teismas vykdė iki 1940 m. (teismą panaikino Lietuvos TSR vyriausybė).
Geriausias Lietuvos futbolininkas
Geriausias Lietuvos futbolininkas yra renkamas kasmet nuo 1965 metų. Iki 1990 m. juo tapdavo stipriausio šalies klubo – Vilniaus „Žalgirio“ žaidėjai.
Neptūnis
Neptūnis – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Np, eilės numeris 93.
Pavadinimo kilmė
Kadangi cheminis elementas Uranas buvo pavadintas pagal Urano planetą, todėl kitas transuraninis elementas, išgautas iš urano, buvo pavadintas tolimesnės planetos – Neptūno garbei.
Argolidės nomas
Geografija
Argolidės nomas yra rytinėje Peloponeso pusiasalio dalyje. Dauguma dirbamų žemių yra centrinėje dalyje. Pagrindinės žemės ūkio kultūros yra apelsinmedžiai ir alyvmedžiai. Pietuose ir rytuose yra paplūdimiai. Vakarinėje, šiaurrytinėje ir rytinėje dalyse daug kalnų ir kalvų.
Neptūnis
Neptūnis gamtoje
Nors neptūnis laikomas sintetiniu elementu, jo pėdsakai yra randami urano rūdoje. Susidaro uranui-238 pasigavus neutroną.
Argolidės nomas
Geografija
Su nomu ribojasi:
Neptūnis
Panaudojimas
Neptūnis gali būti naudojamas branduoliniuose ginkluose vietoj plutonio. Jo kritinė masė - apie 60 kilogramų. 2001 metais Los Alamos nacionalinėje laboratorijoje buvo pagaminta 6 kilogramų neptūnio sfera. Tačiau elemento panaudojimas branduoliniuose ginkluose yra labai nepraktiškas, todėl tokių ginklų nesukurta. Neptūnis yra naudojamas įrenginiuose, skirtuose aptikti didelės energijos neutronus.
Argolidės nomas
Geografija
Nome yra Lirkėjos ir Trachio kalnų grandinės.
Nomo istorija
1833–1899 m. dabartinio nomo teritorija buvo Argolidokorintijos nomo, į kurį įėjo ir Idros, Specės, Kytiros salos, dalis. 1899 m. Argolidės nomas buvo atskirtas, o 1909 m. vėl sujungtas į Argolidokorintijos nomą. Šis nomas galutinai padalintas 1949 m.
Savivaldybės
thumb|left|300px|Argolidės nomo savivaldybės
Buvusios provincijos
Argolidės nome anksčiau buvo 3 provincijos:
Ažuskardžiai
Ažuskardžiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakalnių.
Žigansko ulusas
Žigansko ulusas arba Žigansko nacionalinis evenkų rajonas – ulusas vidurio Jakutijoje. Administracinis centras – Žiganskas.
Geografija
Uluso paviršius daugiausia lygus, plyti pelkėta Vidurio Jakutijos lyguma, rytuose siekia Verchojansko kalnagūbrį. Centrine dalimi ulusą kerta Lenos upė, link jos teka daug intakų (Lindė, Muna, Siungiudė, Džardžanas, Soboloch Majanas, Undiuliungas, Motorčuna, Menkerė ir kt.). Telkšo gausybė ežerų (didžiausias – Ulachan Kiujolis).
Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra -36–40 °C, liepos mėnesio +14–16 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – nuo 250 iki 300 mm, kalnuose – iki 400 mm.
Gyventojai
Tautinė sudėtis (2002 m.):
Kodavimas (atmintis)
Kodavimas leidžia suvoktą daiktą ar interesą paversti į tokią struktūrą, kuri gali būti laikoma atmintyje ir vėliau atkurta priklausant nuo trumpalaikės ar ilgalaikės atminties.
Kodavimo tipai
Vaizdinis, nuodugnus, organizacinis, akustinis ir semantinis kodavimai yra labiausiai naudojami, tačiau naudojami ir kiti.
Vaizdinis kodavimas
Vaizdinis kodavimas yra vaizdinių ir vaizdinės sensorinės informacijos kodavimas. Tai reiškia, kad žmonės gali paversti naują informaciją, kurie ją laikė į protinius vaizdinius.
Akustinis kodavimas
Akustinis kodavimas yra garsų, žodžių ir kitos girdimos informacijos kodavimas
Semantinis kodavimas
Semantinis kodavimas yra sensorinių jutimų, kurie turi tam tikrą reikšmę arba gali būti panaudoti kontekste, kodavimas.
Sebė
Sebė  – upė pietryčių Gabone; Ogovės dešinysis intakas. Prasideda aukštumose Kongo pasienyje, teka į vakarus Aukštutinės Ogovės provincijos teritorija.
Pagrindiniai intakai: Lula ir Lebiris. Prie Sebės įsikūręs Okondžos miestas.
Haličas (miestas)
Haličas (arba Haličius, Galičius; ; ) – miestas vakarų Ukrainoje, Ivano Frankovsko srityje, prie Dniestro upės. Rajono centras; 6495 gyventojai (2001). Išvystyta maisto, metalo apdirbimo pramonė.
5 km nuo miesto centro yra senovės Haličas, X-XIII a. miestas, nuo 1144 Galicijos kunigaikštystės sostinė, nuo 1199 m. – Haličo-Voluinės sostinė. 1241 m. miestą nusiaubė mongolai-totoriai. Yra likę XII-XIII a. 10 balto akmens šventyklų, Panteleimono cerkvė (pastatyta XII a., papildyta XVII a.).
Artūras Jomantas
Artūras Jomantas (g. 1985 m. gegužės 4 d. Mažeikiuose) – Lietuvos krepšininkas.
2013 m.rugpjūčio viduryje pasirašė vienerių metų sutartį su Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ klubu. 2015 m. liepos pabaigoje sugrįžo į Šiaulius ir pasirašė vienerių metų sutartį su miesto klubu.
2022 m. vasaros viduryje sugrįžo į Mažeikių „Mažeikių“ klubą NKL lygoje.
Šventasis Sikstas II
Sikstas II (? Graikijoje – 258 m. rugpjūčio 6 d. Romoje) – 24–asis Romos popiežius, tarnavęs nuo 257 m. rugpjūčio 30 d. iki savo mirties 258 m. rugpjūčio 6 d. Buvo nukankintas kartu su septyniais diakonais, įskaitant Šv. Lauryną, kuomet Romos Katalikų Bažnyčią persekiojo imperatorius Valerianas.
Šventasis Sikstas II garbinamas tiek katalikų, tiek stačiatikių bažnyčiose. Minimas rugpjūčio 6 arba 7 d. miniatiūra|220px|left|Popiežius Sikstas II paveiksle „[[Siksto Madona“ (fragmentas)]]
Biografija
Pagal popiežių biografijų knygą „Liber Pontificalis“, Sikstas gimė Graikijoje ir buvo filosofas. Tačiau šiuolaikiniai tyrinėtojai ginčija šią teoriją, teigdami, kad knygos autoriai jį painioja su kitu Sikstu, graikų filosofu–pitagorininku. Iki išrinkimo popiežiumi Sikstas gyveno Ispanijoje. Tapęs popiežiumi, jis atkūrė santykius su Kartaginos bažnyčia, su kuria saitus nutraukė jo pirmtakas dėl Novaciano erezijų.
Imperatoriui Valerianui persekiojant krikščionis, 258 m. buvo nubausti myriop daug vyskupų, dvasininkų ir diakonų. Popiežius Sikstas II tapo viena pirmųjų šių persekiojimų aukų: rugpjūčio 6 d. jam buvo atimta gyvybė nukertant galvą. Jis mirė kankinio mirtimi kartu su šešiais diakonais – Januarius, Vincentius, Magnus, Stephanus, Felicissimus ir Agapitus. Jo geriausiai žinomas diakonas Laurynas iš Romos nubaustas mirties bausme keliomis dienomis vėliau – rugpjūčio 10 d.
Atminimas
Būtent šio Siksto vardas bažnyčioje minimas per šv. Mišias. Tridento kalendoriuje paminėti Sikstas, Felicissimus ir Agapitus per Viešpaties prisikėlimo šventę, rugpjūčio 6 d. Ši atmintina data liturginiame kalendoriuje išliko iki 1969 m., kuomet ji buvo perkelta į rugpjūčio 7 d. - sekančią dieną po kankinių mirties.
Naftos ekvivalentas
Naftos ekvivalentas – sutartinis energijos vienetas, kuriuo įvairių kuro rūšių suvartojimas prilyginamas žalios naftos kiekiui, kurį sudeginus gaunama tiek pat energijos. Šis dydis išreiškiamas tonomis.
Apibrėžimai
Kadangi skirtingos naftos rūšys turi nevienodą kaloringumą, naftos ekvivalento dydis yra maždaug 42 GJ. Pagal Tarptautinės ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos apibrėžimą, viena tona naftos ekvivalento yra lygi 41,868 GJ. Kai kuriose valstybėse (Japonijoje, JAV, Kanadoje) naftos ekvivalentas išreiškiamas bareliais. Skirtingos kuro rūšys turi nevienodą naftos ekvivalentą. 1 toną benzino atitinka 1,05 tonos, 1 m³ dyzelino – 0,98 tonos naftos ekvivalento. Vienos tonos naftos ekvivalentas lietuvių kalba žymimas tne (angliškai toe).
Lietuvoje
Lietuvoje naftos ekvivalentas naudojamas nuo 2002 m. Jis pakeitė iki tol naudotą anglies ekvivalentą.
Jonas Lamauskas
Jonas Lamauskas (g. 1941 m. vasario 25 d. Kaune) – muzikas, dirigentas, pedagogas, visuomenės veikėjas, Šiaulių miesto Garbės pilietis.
Biografija
Mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje, 1964 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, įgijo dėstytojo, orkestro artisto kvalifikaciją.
1964 m. paskirtas bendrojo fortepijono specialybės dėstytoju Šiaulių Kazio Preikšo pedagoginiame institute. Kartu ėmėsi vadovauti instituto instrumentiniam ansambliui ir tais pačiais metais pradėjo dirbti Šiaulių muzikos technikume fagoto specialybės dėstytoju. 1966-2005 m. Šiaulių muzikos technikumo, vėliau Šiaulių aukštesniosios muzikos mokyklos, (dab. Šiaulių konservatorija) direktorius. 1966-1989 m. Šiaulių miesto liaudies simfoninio orkestro meno vadovas ir dirigentas, 1989-1993 m. Šiaulių kamerinio orkestro meno vadovas ir dirigentas. 2000 m. drauge su grojančiais dėstytojais sukūrė Šiaulių konservatorijos kamerinį orkestrą, jo meno vadovas ir dirigentas.
1990 m. inicijavo Vaikų muzikos mokyklos prie Šiaulių aukštesniosios muzikos mokyklos įkūrimą. Abiejų pakopų mokyklose dirbo tie patys dėstytojai, o Vaikų muzikos mokyklą baigę moksleiviai dažniausiai tęsė mokslą Šiaulių konservatorijoje. 1999 m. kartu su kolegomis išleido knygą „Šiaulių konservatorija 1939-1999“. Parengė 15 fagotistų, 5 iš jų tapo įvairaus lygio konkursų laureatais. Dirbdamas kameriniame ir simfoniniame orkestruose bei konservatorijoje parengė apie 400 instrumentalistų, kurie yra garsių Lietuvos muzikos kolektyvų atlikėjai, pedagogai, mokslininkai. Nuo 1964 m. aktyviai dalyvauja rengiant miesto ir Respublikos kultūros renginius: sąskrydžius, festivalius, muzikos ir šokių šventes.
Įvertinimas
1989 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio meno veikėjo garbės vardas, apdovanotas daugeliu Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo bei Kultūros ministerijų, Šiaulių apskrities, Šiaulių miesto garbės, padėkos raštais. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos 2005 m. rugsėjo 8 d. sprendimu Nr. T-293 suteiktas Šiaulių Garbės piliečio vardas.
Pajūrinė gvaizdė
Pajūrinė gvaizdė (Armeria maritima) – pliumbaginių (Plumbaginaceae) šeimos, gvaizdžių (Armeria) genties daugiametis augalas. Auginamas visame pasaulyje darželiuose, gėlynuose. Gali augti ant uolų, pakraščių, smėlynuose. Lapai kardiški, sudaro tankų kupstą. Žydi birželio-liepos mėnesiais, ant ilgų stiebų susiformavusiais rausvais žiedynais. Augalui nužydėjus stiebai sunyksta.
FK Metalac Gornji Milanovac
Gorni Milanovaco „Metalac“ – Serbijos futbolo klubas iš Gorni Milanovaco.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1961 m. 2006–2007 m. rungtyniavo trečioje pakopoje ir savo grupėje tapo nugalėtojais.
Nuo 2007–2008 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje (II). Netrukus pateko į Superlygą, tačiau joje ilgam įsitvirtinti nepavykdavo.
Nuo 2022–2023 m. sezono žaidė pirmoje lygoje (II).
Alma littera
right|thumb|250px|Leidyklos logotipas right|thumb|„Alma littera“ 2018 m. [[Vilniaus knygų mugėje]] „Alma littera“ – 1990 m. lapkričio 16 d. darbą pradėjusi leidykla. Daugiausiai leidžia mokomąsias ir pagalbines mokymuisi knygas, bet kartu ir grožinę literatūrą. Leidžiamos knygos apima įvairaus amžiaus skaitytojus. 2002 metais leidykla „Alma littera“ susijungė su leidykla „Šviesa“ ir tapo didžiausia leidybos įmonių grupe Baltijos šalyse. Įmonės įkurėjas ir ilgametis direktorius – Arvydas Andrijauskas.
Iki 1994 m. leidykla vadinta Alna Litera.
Knygų leidybos ir prekybos įmonių grupė „AL Holdingas“ pasirašė sutartį dėl leidyklos „Alma littera“, knygynų tinklo „Pegasas“ ir logistikos bendrovės „ALG logistika“ pardavimo. Bendrovių pirkėjas yra fondas „BaltCap Private Equity Fund III“, priklausantis tarptautinio privataus kapitalo fondų valdytojui „BaltCap“.
Knygų klubas
„Alma littera" knygų klubas – 2003 metų rugsėjį pradėjęs veikti klubas, kurio paskirtis – pateikti skaitytojams detalesnę informaciją apie „Alma littera“ leidžiamas knygas bei plėsti knygų skaitymą.
Knygų klubo nariams perkant knygas suteikiamos nuolaidos bei rengiamos įvairios akcijos.
Žiganskas
Žiganskas  – gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje, Lenos kairiajame krante, prie Strekalovkos žiočių, 610 km į šiaurės vakarus nuo Jakutsko. Uluso centras. Yra upinė prieplauka, oro uostas. Verčiamasi daugiausia žvejyba (taimeniai, nelmos, eršketai), elnininkyste, kailinių žvėrelių auginimu, medžiokle. Veikia dvi mokyklos, biblioteka, kultūros namai, ligoninė.
Istorija
Žiganską 1632 m. įkūrė kazokų pirkliai, vadovaujami Piotro Beketovo. 1783 m. tapo apskrities centru Jakutsko srityje. Nuo 1917 m. – kaimo tipo gyvenvietė.
Vienaragis (mitologija)
thumb|250px|„Mergina su vienaragiu“ ([[Domenichino)]]
thumb|250px|[[achemenidai|Achemenidų menas Sūzuose]]
Vienaragis – įvairių tautų mitologinė būtybė, vaizduojama panaši į baltą žirgą su kaktoje kyšančiu ilgu, smailiu ragu. Kartais perteikiama su barzda. Vaizduota senovės Mesopotamijos mene, sutinkamas senovės Indijos bei Kinijos mituose, aprašytas senovės graikų ir romėnų literatūroje, taip pat minimas judaizmo, ankstyvosios krikščionybės, islamo šaltiniuose.
Vienaragis tapo vienu svarbiausių įsivaizduojamų būtybių viduramžių ir renesanso mene, kurį apibūdindavo kaip nuožmų miško gyvūną, simbolizuojantį taurumą. Šią būtybę galėjo sugauti tik skaisti, romi mergelė. Ankstyvosios krikščionybės eroje perteikiama kaip mistinė angelo Gabrieliaus vienaragio medžioklė, jo prisišliejimas prie Marijos vaizduojamas kaip Apreiškimo Švenčiausiajai Mergelei alegorija. Viduramžių rašytojai prilygino vienaragį Kristui. Vėliau iš to išsivystė riteriškos meilės vaizdinys. Įsimylėjelis vaizduojamas tarsi medžiojamas savo panelės meilės. Kaip ir vienaragis užkariauja jos širdį ir prijaukintas tampa vyru.
Mitas išsirutuliojo ankstyvosios krikščionybės eroje, taip pat minimas islamo šaltiniuose. Būtybė pirmąkart minima Senajame Testamente. Vieni tai laiko klaidingo tauro žodžio vertimą iš hebrajų kalbos, kiti – baltojo orikso.
Viduramžiais Europoje, islamo pasaulyje, Kinijoje tarp kilmingųjų buvo manoma, jog puodelis iš vienaragio kaulo apsaugodavo nuo užnuodytų gėrimų. Iš tikrųjų būdavo naudojami raganosio ragas arba dramblio, narvalo iltis. Jų tariami milteliai naudoti ne tik kaip priešnuodis, bet ir kaip afrodiziakas.
Populiarioje kultūroje sutinkamas kaip animacinių filmų ir serialų personažas, pirmąkart – Čarlio Dodžsono 1865 m. Alisa stebuklų šalyje romane.
171 m.
171 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Subatės valsčius
Subatės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Latvijos teritorijoje. Centras – Subatė.
Istorija
Valsčius minimas 1919 m. Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme. 1921 m. pagal Lietuvos-Latvijos sienų sutartį Subatės valsčius perduotas Latvijai.
Antanas Medekša
Antanas Medekša (slapyvardis Žegota, 1845 m. Pakėvis, Kelmės valsčius – 1912 m. spalio 1 d.) – Lietuvos 1863 m. sukilimo dalyvis, visuomenės veikėjas.
Biografija
Bajoras. Iki sukilimo Maskvos universitete studijavo filologiją. 1863 m. sausio mėn. įstojo į Z. Citavičiaus būrį. 1863 m. balandžio mėn. pateko į nelaisvę, pabėgo. Vėliau kovėsi T. Kušleikos būryje, būrį padalijus į du būrius, pats vadovavo vienam jų. 1863 m. gegužės 3 d. dalyvavo kautynėse prie Žaiginio, vėliau veikė Augustavo gubernijoje.
1863 m. lapkričio mėn. emigravo į Prancūziją, iki 1866 m. gyveno JAV, po 1866 m. grįžo į Prancūziją. 1870 m. redagavo Paryžiuje leidžiamą laikraštį „Zmowa“. 1871 m. grįžo į Lietuvą, kurį laiką gyveno Surmantuose netoli Verėduvos, vėliau buvo suimtas.
Parašė atsiminimus lenkų kalba ir monografiją apie 1863 m. sukilimą. 1864 m. leidinyje „Ojczyzna“ aprašė A. Bitės, Z. Citavičiaus, A. Mackevičiaus, L. Narbuto, P. Šimkevičiaus sukilėlių dalinių, Z. Sierakausko junginio veiksmus.
Mieleišiai
Mieleišiai (anksčiau Melaišiai, Malaišiai) – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į pietryčius nuo Biržų, 1 km nuo kelio Biržai–Rokiškis. Yra Mieleišių koplyčia.
Palomenės herbas
Palomenės herbas – Palomenės kaimo ir seniūnijos heraldinis atributas.
Lemantiškiai
Lemantiškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko, dešiniajame Mituvos krante.
Palomenės herbas
Aprašas
Mėlyname lauke sidabrinis arkangelas Mykolas, dešine ranka sidabrine ietimi smeigia po kojomis pamintą juodą drakoną. Arkangelo kūno spalva, sparnai, plaukai, šarvai ir kairėje rankoje laikomos svarstyklės – sidabriniai.
Istorija
Herbas patvirtintas 2009 m. rugpjūčio 31 d. Lietuvos Respublikos Prezidentės dekretu Nr. 1K-89.
Mieleišiai
Žymūs žmonės
thumb|left|Poeto Adolfo Sabaliausko kapas
Mieleišių kapinių koplyčios kriptoje palaidotas kunigas, vertėjas, rašytojas Adolfas Sabaliauskas-Žalia Rūta (1873–1950).
Mieleišiuose 1918 m. vasario 10 d. gimė Lietuvos kankinių šventovės, Šv. Jono lietuvių kapinių, Anapilio sodybos Misisogoje (Kanada) steigėjas ir statytojas kunigas Petras Ažubalis. Mirė 1980 m. liepos 12 d. Palaidotas Šv. Jono lietuvių kapinėse Misisogoje.
Beržinių kaime (1 km už Mieleišių kaimo) gimė poetas Julius Janonis (1896–1917), kurį laiką gyvenęs Mieleišiuose.
Šiurkščiakotė plempė
Šiurkščiakotė plempė (, sin. Gymnopus confluens) – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, plempių (Collybia) genties grybų rūšis.
Spygliuočių, lapuočių ir mišrieji miškai. Vasara, ruduo. Kotas taškuotas, karpotas, vaisiakūniai tamprūs, auga kupstais.
Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 1–3 (5) cm skersmens, plona, tampri, gelsvai rusvos spalvos. Lakšteliai labai siauri, tankūs, gelsvi, balsvi, priaugtiniai. Kotas 5–10×0,3–0,6 cm, kremzliškas, apvalus, pasišerpetojęs, aplipęs smulkutėmis karpelėmis, pilkšvas. Trama plona, tampri, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 7–10×2,5–4 μm.
Būdingi požymiai: lakšteliai labai siauri, tankūs. Auga žolėtose vietose, brūzgynuose.
Dygsta grupėmis, dažnai vaisiakūniai sulipę kupstais po keliolika ar net keliasdešimt. Nevalgoma, labai dažna.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 131 psl.
Pranciškus Kucevičius
Pranciškus Kucevičius (, 1631 m. spalio 4 d. Mazovija – 1699 m. gegužės 21 d. Vilnius) – SJ, Lietuvos kunigas.
Biografija
Nuo 1652 m. jėzuitas, nuo 1656 m. studijavo filosofiją Grace, 1659-1663 m. teologiją Trnavoje.
1670-1672 m. filosofijos, 1672-1674 m. – moralinės teologijos ir matematikos profesorius, mokyklų prefektas Varšuvoje. 1674 m. atvyko į Vilnių. 1674-1680 m. Vilniaus universiteto teologijos ir kanonų teisės profesorius, 1683-1688 m. ir 1692-1694 m. Lietuvos jėzuitų provincijolo sekretorius, 1688-1691 m. Vilniaus universiteto rektorius. 1691–1692 m. ir 1698-1699 m. Vilniaus profesų namų prepozitas, 1694-1698 m. Lietuvos jėzuitų provincijolas. 1695 m. dalyvavo jėzuitų XIV Generalinėje kongregacijoje Romoje. Būdamas provincijolu kritikavo Lenkijos ir Lietuvos jėzuitų mokyklas, ragino jas reformuoti. 1698 m. įsteigė misiją Šeduvoje.
Ažušiekštis
Ažušiekštis – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 17 km nuo Pandėlio.
Prekyba dramblio kaulu
thumb|right|300px|Prekyba dramblio kaulu [[Rytų Afrika|Rytų Afrikoje XIX a. pabaigoje.]] Prekyba dramblio kaulu – prekyba dramblių durklais (dramblio kaulu). Ji turi ilgą istoriją, tačiau XX a., susirūpinus dramblių skaičiaus mažėjimu, buvo pradėta reguliuoti ir galiausiai uždrausta 1989 m. CITES konvencijos pagalba.
Istorija
Manoma, kad pirmieji pradėję organizuotą prekybą dramblio kaulu buvo finikiečiai. Viduramžiais prekyba dramblių durklais vyko tarp Europos ir Centrinės Afrikos. XX a. pradžioje dramblio kaulo paklausa stipriai išaugo, atsirado pirmieji ją reguliuojantys susitarimai. 1900 m. Afrikoje kolonijų turinčios Europos šalys pasirašė susitarimą, draudžiantį prekiauti lengvesniais nei 5 kg durklais, taip siekdamos sustabdyti jaunų dramblių žudymą, tačiau jis neįsigaliojo. Dar kartą tas pats reikalavimas buvo priimtas 1933 m., tačiau praktikoje nebuvo veiksmingas ir prekyba po Antrojo pasaulinio karo toliau augo. Aštuntajame ir devintajame dešimtmetyje dramblio kaulo paklausa pasiekė didžiausią lygį: kasmet Afrikos šalys eksportuodavo apie 1000 tonų durklų, daugiausiai į Japoniją, Europą ir Šiaurės Ameriką. Šiuo laikotarpiu Kenijoje, Tanzanijoje, Ugandoje ir kitose Afrikos šalyse dramblių skaičius stipriai sumažėjo.
Siekiant išsaugoti nykstančius dramblius, 1989 m. vykusiame CITES konvencijos susirinkime šie gyvūnai buvo perkelti į griežčiausią pirmąją kategoriją, taip uždraudžiant tarptautinę prekybą jų dalimis, įskaitant ir dramblio kaulą. Tam pritarė didžioji dauguma valstybių, išskyrus kelias Afrikos šalis. Pastarosios vėliau siekė sušvelninti draudimą, argumentuodamos, kad dramblių populiacijos auga, o prekyba dramblio kaulu padėtų šalims gauti papildomų pajamų. 1997 m. CITES pirmą kartą leido Zimbabvei, Botsvanai ir Namibijai parduoti sukauptas dramblio kaulo atsargas Japonijai. Panašus leidimas buvo priimtas ir 2002 m.
Nepaisant draudimo, dramblio kaulas išlieka svarbia preke tarptautinėje juodojoje rinkoje.
Diskusija
Prekyba dramblio kaulu yra sukėlusi daug diskusijų, ypač dėl to, ar draudimas yra geriausias būdas apsaugoti dramblius. Draudimą palaikantys teigia, kad:
Prekybos šalininkai argumentuoja, kad:
Nabulas
Nabulas – miestas šiaurės rytų Tunise, prie Bono kyšulio. Tai Nabulo vilajeto sostinė. 2004 m. mieste gyveno 56 387 žmonės.
Šventasis Dionyzas
Dionyzas (? Didžiojoje Graikijoje – 268 m. gruodžio 26 d. Romoje) – 25–asis Romos popiežius, tarnavęs nuo 259 m. liepos 22 d. iki savo mirties 268 m. gruodžio 26 d. Jam teko reorganizuoti Romos bažnyčią po imperatoriaus Valeriano vykdyto krikščionių persekiojimo metų ir jo įpėdinio Galieno įvesto pakantumo tikėjimui įstatymo. Jis taip pat padėjo atstatyti Kapadokijos bažnyčias, nusiaubtas gotų. miniatiūra|140px|left|Popiežius Dionyzas freskoje
Biografija
Naujajam popiežiui buvo pavesta reorganizuoti Romos bažnyčią, kurioje buvo daug betvarkės. Dėl Aleksandrijos tikinčiųjų protestų jis pareikalavo iš vyskupo Dionyzo Aleksandriečio paaiškinimų dėl savo mokymo apie Dievą ir logosą, kurie galiausiai buvo pateikti.
Dionyzas teikė materialinę ir piniginę pagalbą Kapadokijos bažnyčioms, kentėjusioms nuo gotų antpuolių ir plėšimų. Jis išaiškino teologo Sabelijaus (Sabellius) mokymo sekėjus. Turėjo autoritetą ir po mirties: buvo minimas Didžiojo Vasilijaus (Basil of Caesarea) raštuose, ypač gerbiamas karmelitų ordino.
Dionyzas įvedė tvarką bažnyčioje ir pasiekė taikos tarp stabmeldžių ir krikščionių, užtrukusios iki 303 m. Mirė 268 m. gruodžio 26 d.
Atminimas
Šv. Dionyzo atminimo diena švenčiama gruodžio 26 d. Meno kūriniuose vaizduojamas su popiežiaus regalijomis ir knyga rankoje.
Hirkanija
Hirkanija (senovės persų: 𐎺𐎼𐎣𐎠𐎴, Verkâna – "vilkų šalis") – senovinis regionas dabartiniame šiaurės Irane, pietiniame Kaspijos pajūryje. Iš pietų jis susisiekia su Medija, rytuose – su Parta.
Islamiškaisiais laikais regionas buvo žinomas kaip Tabaristanas. Šiuo metu čia yra Gilano, Mazandarano provincijos (Irane) ir Turkmėnijos Balkano velajato pietinė dalis.
Geografija
Hirkanijos regionas yra vienas derlingiausių Irane. Tai – derlingų lygumų ruožas pietiniame Kaspijos pajūryje, iš pietų apsuptas kalnų.
Persų valdymas
Hirkaniečiai neretai susidėdavo su savo rytiniais kaimynais partais, su kuriais dažnai paskelbdavo nepriklausomybę.
Graikų valdymas
Aleksandro Makedoniečio užkariavimų IV a. pr. m. e. metu Hirkanija vėl laikinai atsiskyrė nuo imperijos. Vėliau ji buvo prijungta prie Seleukidų imperijos.
Nepriklausomybė
Žlugus Sasanidų imperijai, VII a. Hirkanija nepasidavė arabų užkariavimams ir iškovojo nepriklausomybę. Ji liko zoroastristine karalyste, valdoma aristokratiškų šeimų. Prie Irano buvo prijungta tik XV a.
Karolis Stanislovas Radvila II
Biografija
thumb|left|150px|Karolio Stanislovo Radvilos II pirmoji žmona Marija Karolina Lubomirska thumb|left|150px|Karolio Stanislovo Radvilos II antroji žmona Teresė Karolina Rževuska Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Mykolas Kazimieras Radvila Žuvelė, motina Uršulė Pranciška Višniovecka. Broliai Jonušas Tadas Radvila, Jeronimas Vincentas Radvila.
Šeima
Žmonos: Marija Karolina Lubomirska (Maria Karolina Lubomirska), išsiskyrė, Teresė Karolina Rževuska (Teresa Karolina Rzewuska). Vaikų neturėjo.
Dvarai
Buvo turtingiausio Lietuvos ir Lenkijos valstybės tėvo turtingiausias vaikas, vienas turtingiausių bei didžiausias pajamas gaunančių aristokratų visoje Europoje. Jo valdose buvo 16 miestų, 683 kaimai ir 25 vaitystės. X Nesvyžiaus valdytojas, VIII Olykos valdytojas, VII Bialos ponas.
1780 m. Nesvyžiuje atidarė Jūrininkų mokyklą, kuri laikytina pirmąja Lietuvoje ir Lenkijoje. Prie mokyklos buvo ligoninė, bendrabutis ir vandens maudyklės. Mokykla veikė pagal jūrų statutą, o joje buvo dėstoma matematika, geometrija, tautų istorija, piešimas, inžinerija, navigacija, muzika, mokoma šešių kalbų. Jūrų tarnybą dėstė keturi švedų ir du danų jūrų karininkai.
Asmenybė
Jo gyvenimas buvo apipintas legendų dar jam esant gyvam. Jau nuo 13 metų dalyvavo seimuose ir teismuose. Dėl linksmo būdo buvo mėgstamas bajorijos, dėl dažnų didžiulių puotų jį vadino Nesvyžiaus Bakchu, o dėl mėgstamų įterpti žodžių „pone mielasis“ (panie kochanku) buvo pramintas „Radvila Pone mielasis“. Tas vardas prigijo ir istoriografijoje, taip atskiriant jį nuo Karolio Stanislovo Radvilos. Iš kitos pusės jis garsėjo labdaringumu ir patriotiškumu.
Politinė veikla sutapo su Abiejų Tautų Respublikos nuosmukiu ir valstybės padalijimu. Jis priešinosi, kad karaliumi būtų išrinktas Stanislovas Augustas Poniatovskis, dėl to buvo apšauktas išdaviku, jo dvarai konfiskuoti, ir tik įsikišusi Jekaterina II juos grąžino.
1757 m. rugpjūčio 3 d. apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Valstybės tarnyba
1752 m. LDK ginklininkas, 1762–1764 ir 1768–1790 m. Vilniaus vaivada ir Lvovo seniūnas.
1764 m. konvokacinio seimo metu rėmė Saksonijo-Anhalto Vetinų dinastijos kandidatą į Respublikos karaliaus sostą. Protestavo prieš Čartoriskių suartėjimą su Rusija. Su savo daliniais pasipriešino Rusijos kariuomenei, bet, pralaimėjęs mūšį prie Slonimo, nusprendė pasitraukti į Valahiją Rumunijoje. Jau Drezdene jį pasiekė žinia, kad iš jo atimtos Vilniaus vaivados pareigos ir konfiskuotas visas turtas. Tik kai į Lietuvos didikų konfliktą įsikišo Rusijos pasiuntinys Nikolajus Repninas, jis grįžo namo.
1767–1768 m. Radomo konfederacijos pirmininkas. Prisiekęs ištikimybę karaliui Stanislovui Augustui susigrąžino dvarus. 1768 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimo pirmininkas, pasipriešino garantiniam traktatui, pagal kurį Respublika būtų tapusi Rusijos protektoratu, o po seimo tapo Baro konfederacijos generaliniu maršalka.
Jakovlev Jak-141
Jakovlev Jak-141 - Sovietų Sąjungoje sukurtas viršgarsinis vertikalaus kilimo ir tūpimo naikintuvas.
Naikintuvas galėjo kilti į mūšį iš neparuoštų ar trumpų pakilimo takų, būti naudojamas kaip daugiafunkcinis laivyno kovinis lėktuvas. Galėjo kilti be papildomų manevrų ar įsibėgėjimo tiesiai nuo lėktuvnešio (ir ne tik) denio.
Jak-141 programa buvo pradėta 1975 m. kaip Jak-38 tobulinimas. Pirmas skrydis įvyko 1987 m. kovo 9 d. 1991 m. dėl sumažinto karinio biudžeto programa buvo nutraukta.
Charakteristikos
right|350px|Jak-141
Matthew Nielsen
Metju Nilsenas (g. 1978 m. vasario 3 d. Sidnėjuje) – Australijos krepšininkas.
2011 m. rugpjūčio 1 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Maskvos "Chimki" klubu.
Olimpinė ledo arena
Olimpinė ledo arena (it. Stadio Olimpico Del Ghiaccio) – 1952-1954 m. pastatyta ledo sporto šakų arena Kortina d'Ampeco mieste Italijoje. Ši arena buvo pastatyta specialiai 1956 m. žiemos olimpinėms žaidynėms. Žaidynių metu arenoje vyko atidarymo ir uždarymo ceremonijos, dailiojo čiuožimo ir ledo ritulio varžybos.
1981 m. arenai buvo uždėtas stogas.
Ši arena buvo parodyta 1981 m. filme „Tik Tavo akims“ su Rodžeriu Mūru.
Ditrichas fon Altenburgas
Ditrichas fon Altenburgas (, g. Tiuringijoje – m. 1341 m. spalio 6 d. Torunėje) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, devynioliktasis Vokiečių ordino magistras.
Biografija
Kilęs iš Tiuringijos Altenburgo burggrafų. Tarp 1301 ir 1307 m. įstojo į Vokiečių ordiną. Nuo 1307 m. dalyvavo kryžiuočių karo žygiuose į Lietuvą. Nuo 1320 m. Ragainės komtūras, 1324 m. puolė Gedimino pilį Žemaitijoje. 1326-1331 m. minimas kaip Balgos komtūras, kartu ir Notangos vaitas. Prie Lynos upės pradėjo statyti Barštyno miestą. Pastatė Satočno pilį. Nuo 1331 m. ordino didysis maršalas. Jo vadovaujama Ordino kariuomenė kare su Lenkija užėmė Kujaviją. Plovcų mūšyje, kuriame ir Ordinas, ir Lenkijos kariuomenė neteko po 4000 karių, buvo sužeistas. Šiame mūšyje buvo sužeistas ir Lenkijos karalius Vladislovas Lokietka. Vėliau minimas ir kaip Karaliaučiaus komtūras.
1335-1341 m. Vokiečių ordino didysis magistras. Jo valdymo laikotarpis pasižymėjo didelėmis statybomis. Jis pradėjo statyti kelis Ordino miestus prie Baltijos, pastatė pirmąjį tiltą per Vyslos deltos upę Nogatę su tilto bokštu. 1335 m. pastatė Angerburgo tvirtovę, 1336 m. - Įsruties pilį, 1340 m. pradėjo statyti naują Dancigo pilį. Pastatė Marienburgo Šv. Mergelės Marijos bažnyčią su Madonos mozaika, Šv. Onos koplyčią.
Jo vadovaujami kryžiuočiai 1336 m. puolė ir užėmė Pilėnų pilį. Lietuvai užkariauti Nemuno dešiniajame krante 1336 m. pabaigoje ar 1337 m. pradžioje pastatydino Marienburgo, 1337 m. – Bajerburgo pilį.
Susirgęs po trumpos ligos mirė Torne (dab. Torunė) 1341 m. spalio 6 d., vykstant taikos deryboms su Lenkija. Pirmasis iš Vokiečių ordino didžiųjų magistrų, palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje. Jo kapas prieinamas turistų apžiūrai.
Ligazės
miniatiūra|DNR ligazė taiso pažeistą [[DNR molekulę]] Ligazės arba sintetazės (EC 6.x) – fermentai, kurie katalizuoja dviejų didelių molekulių susijungimą formuojant cheminį ryšį tarp jų. Šios reakcijos metu paprastai vyksta hidrolizė.
Klasifikacija
Ligazės yra fermentų EC 6 klasė, jos pačios skirstomos į 6 grupes:
Palomenės dvaras
Palomenės dvaras – dvaras, buvęs Palomenėje.
Istorija
1863 m. vasario 28 d. vykdydamas sukilimo vadovybės manifestą, Trakų apskrities karinio viršininko padėjėjas Tomas Gregotovičius Palomenės dvaro savininkui Adomui Žilinskiui įsakė nedelsiant perduoti dvare gyvenantiems valstiečiams žemės sklypus jų asmeninėn nuosavybėn be jokio atlyginimo ar kitokių buvusių baudžiauninkų įsipareigojimų. Baudėjai Palomenės dvare rado šį sukilėlių aktą. Už tai A. Žilinskis buvo nubaustas 3 mėnesius kalėti.
1923 m. dvare buvo 1 ūkis ir 26 gyventojai.
Tekodontozauras
Tekodontozauras (Thecodontosaurus antiquus) – prozauropodas, gyvenęs vėlyvojo triaso ir ankstyvosios kreidos laikotarpiais Europoje ir Afrikos pietinėje dalyje. Ilgis – 2,1 m. Taip pavadintas 1842 m., kai Anglijos pietvakariuose rasti jo kaulai.
Kaip ir anchizauras, šis dinozauras buvo lengvai sudėtas, tik turėjo trumpesnį kaklą ir daugiau dantų.
Ivindas
Ivindas  – upė Gabono šiaurėje; dešinysis, didžiausias Ogovės intakas. Prasideda aukštumose, netoli Gabono, Kamerūno ir Kongo valstybių sienų sandūros. Teka plynaukšte į pietus, pietvakarius, daugiausia Ogovės-Ivindo provincijos teritorija. Už Makoku miesto suformuoja eilę slenksčių ir krioklių.
Didžiausi intakai: Džua, Džadi, Libumba (kairieji), Mvungas (dešinysis). Didžioji baseino dalis padengta pusiaujo džiunglėmis, kuriose įsteigta keletas nacionalinių parkų. Prie Ivindo įsikūręs vienas miestas – Makoku.
Šešuolėliai
Šešuolėliais vadinami du Širvintų rajono kaimai, nutolę per 2 km:
Simona
Simona – moteriškas vardas, vyriška šio vardo forma Simonas.
Vardadienis: sausio 5 d.
Simonas
Simonas – vyriškas vardas, moteriška šio vardo forma Simona arba Simonė.
Šis vardas yra kilęs iš hebrajų kalbos žodžio: „šimon“, kuris reiškia „išklausymas“. Pagal legendą: dievas išklausė duodamas Lėjai sūnų, kurį jį pavadino Simonu.
Kitos šio vardo formos: Simanas, Simeonas, Saimonas, Saimontas. Sutrumpinta šio vardo forma - Simas (Sima).
Vardadieniai: sausio 5 d., balandžio 19 d. ir spalio 28 d.
Henrikas Medekšas
Henrikas Medekšas (g. 1936 m. vasario 15 d. Medekšiuose, Kėdainių valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1960 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 1995 m. Mechanikos fakulteto Mašinų projektavimo katedros profesorius. 1972–1973 m. stažavo Pensilvanijos universitete JAV. 1998–2001 m. TEMPUS-PHARE projekto Integruotojo projektavimo ir gamybos studijos rangovas.
Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – mechanikos inžinerija, mechanikos objektų projektavimas ir naujų gaminių kūrimas, gamybos ir pakavimo procesų automatizavimas, medžiagų mechanika. Trijų išradimų autorius. Paskelbė per 180 mokslinių straipsnių.
Watch the Throne
Watch the Throne – bendras amerikiečių reperių Jay-Z ir Kanye West studijinis albumas, išleistas 2011 m. rugpjūčio 8 d. Albumo singlas „Niggas in Paris“ susilaukė didelio pasisekimo visame pasaulyje, patekęs į daugumą singlų reitingų, įskaitant penktąją vietą JAV „Billboard Hot 100“. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, per pirmąją savaitę JAV pardavus 436 tūkstančius kopijų. Reitingo viršūnėje išbuvo dvi savaites. Tai buvo 12-tasis Jay-Z ir penktasis Kanye West albumas, pasiekęs pirmąją vietą.
2020 m. lapkričio mėnesio duomenimis, JAV parduota virš penkių milijonų albumo kopijų ir jis tapęs penkiskart platininiu.
2012 m. „Grammy“ apdovanojimuose „Watch the Throne“ nominuotas geriausio repo albumo ir geriausio albumo įpakavimo nominacijose. Singlas „Otis“ laimėjo apdovanojimą geriausio repo atlikimo nominacijoje ir buvo nominuotas geriausios repo dainos nominacijose. 2013 m. vykusiuose apdovanojimuose singlas „Niggas in Paris“ laimėjo apdovanojimus geriausio repo atlikimo ir geriausios repo dainos nominacijose, o singlas „No Church in the Wild“ laimėjo geriausio grupinio repo nominacijoje.
173 m.
173 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
2001 m.
2001 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių. Tai taip pat:
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Balandis Gegužė Lapkritis Gruodis
Sausis Vasaris Kovas Gegužė Birželis Liepa Rugpjūtis Rugsėjis Spalis Lapkritis Gruodis
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Ažušiliai (Luokesa)
Ažušiliai – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Luokesos.
Americis
Americis (Americium) – radioaktyvus cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Am, eilės numeris 95, aktinoidas. Dirbtinis sidabriškai baltas metalas, tamsoje švyti. Visi 13 susintetintų izotopų nestabilūs. Izotopas 241Am naudojamas transuraninių elementų gavybai branduoliniuose reaktoriuose.
Pavadinimo kilmė
Pirmą kartą elementą susintetino JAV fizikai Glenn Seaborg, Leon Morgan, Ralph James ir Albert Ghiorso 1944 m. pabaigoje. Amerikos garbei elementas ir pavadintas (pagal analogiją su europiu).
Antagavė
Antagavė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Ignalinos, abipus geležinkelio ruožo Vilnius–Turmantas.
Etimologija
Kaimas išsidėstęs pietiniame Gavio ežero krante, pagal tai ir pavadintas (šiaurės rytų lietuvių tarmėms būdingas priešdėlis anta- ir ežero šaknis gav-). Tai vandenvardinis vietovardis.
Geografija
Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Šalia dar telkšo ežerėliai Skudutis, Diemenas, teka Rudinės upelis, iš rytų prieina Garbūnų miškas. Keliai į Ignaliną, Bėčiūnus, Dindas, Pagavaitį.
Istorija
Antagavė tarybiniais metais priklausė Zuikų, vėliau Palūšės apylinkei. Veikė pradinė mokykla.
Švedijos kariuomenės muziejus
thumb|200px|Muziejaus pastatas thumb|200px|ATR valdovo Jono Kazimiero Vazos vėliavos fragmentas
Švedijos kariuomenės muziejus (SV Armémuseum) – Švedijos karybos istorijos muziejus Stokholmo rajone Östermalm. Rinkiniuose sukaupta virš 100 000 objektų. Kasmet jį aplanko maždaug 85 000 lankytojų, prie muziejaus veikia biblioteka ir archyvas, parduotuvė karo istorijos mėgėjams bei restoranas. Direktorė Eva-Sofi Ernstell. Nuo XVII a. pastatas buvo naudojamas kaip artilerijos sandelis, 1867 m. jame buvo atidarytas muziejus, demonstruojantis turtingą šalies karinę istoriją, o po Antrojo pasaulinio karo parodantis ir Švedijos neutraliteto politiką. XX a. pabaigoje prasidėjo rekonstrukcija, naujai jis buvo vėl atidarytas 2002 m., o po trejų metų pripažintas geriausiu Stokholmo muziejumi. Ekspoziciją sudaro tiek senieji ginklai, natūralaus dydžio kariškių figūros mūšių metu, tiek ir moderniai pateikta informacija šiuolaikiniuose displėjuose bei mygtukais valdomose mūšių schemose.
Livonijos karo metu Švedija kartu su LDK kovojo prieš Rusiją; pagal Altmarko paliaubas ji 1629–1635 m. valdė Klaipėdą. Ypatingą susidomėjimą sukelia apie 5 000 švedų karinių trofėjų, tarp jų ir iš Lietuvos (Švedija kariavo su ATR 1600–1629 m., taip pat ir 1655–1660 m.). Tarp eksponatų:
Lolas
Lolas  – upė rytiniame Gabone; Ogovės kairysis intakas. Prasideda Čailu kalnuose, teka šiaurės vakarų kryptimis Ogovės-Lolo provincijos teritorija.
Pagrindinis intakas – Buengidis. Prie Lolo upės įsikūręs Kulamutu miestas.
Magistralinis kelias A19 (Lietuva)
– keturių juostų Lietuvos magistralinis kelias, Vilniaus miesto pietinis apvažiavimas. Trasos ilgis – 7,17 km.
Ateityje trasa bus tęsiama. Bus tiesiamas naujas II kategorijos kelias (po vieną juostą kiekvienai krypčiai), jungianti dabartinę trasą, ir. Trasa iš pietų aplenks Juodšilių, Rudaminos ir Skaidiškių miestelius.
Anksčiau šia trasa ėjo krašto kelias. Tuomet kelias buvo gana siauras dviejų juostų kelias. Išplatinus kelią iki keturių juostų, nuspręsta keliui suteikti magistralinio kelio statusą.
Apribotos rizikos fondas
Apribotos rizikos fondas (rizikos draudimo fondas, alternatyvaus investavimo fondas) – investicinių fondų rūšis, alternatyvaus investavimo subjektas.
Kadangi apribotos rizikos fondų vienetai nėra platinami viešai, jų veiklos rinkos priežiūros institucijos nereguliuoja.
Anksčiau ribotos rizikos fondai buvo prieinami tik labai turtingiems investuotojams. Tačiau padėtis pradėjo keistis atsiradus ribotos rizikos fondų fondams. Kiti fondai nusprendžia turėti reikalų tik su instituciniais klientais. Pavyzdžiui, didžiausias pasaulyje „Bridgewater Associates“ fondas aptarnauja tik pensijų ir valstybinius investicinius fondus bei kitus institucinius investuotojus.
Investavimo strategijos
Apribotos rizikos fondai gali naudoti vadinamąjį finansinį svertą ir investuoti į išvestinius finansinius instrumentus. O jų investavimo strategijos gali būti įvairios – nuo investavimo priešinga rinkos judėjimui kryptimi iki aktyvaus vertybinių popierių kainų svyravimų panaudojimo.
Rizikos draudimo fondai naudoja įvairias investavimo strategijas ir priemones. Investavimo strategijų ir stilių įvairovė:
Siekiama gauti pelno iš investicijų į „ilgas“ ir „trumpas“ akcijų pozicijas, kurios, atitinkamai, neįvertintos ar pervertintos;
Perka ir parduoda skolon vertybinius popierius tų bendrovių, kuriose vyksta esminiai plėtros ir/ar reorganizacijų pokyčiai;
Prekyba išvestinėmis finansinėmis priemonėmis kapitalo ir žaliavų rinkose;
Arbitražo strategijomis siekiama pasinaudoti to paties ar labai panašaus turto kainų skirtumais įvairiose rinkose;
Įvairių investavimo stilių ir strategijų deriniai su tikslu išsaugoti kapitalą ir gauti patrauklios grąžos nepriklausomai nuo situacijos rinkose.
Sėkmingiausi fondai
Ray Dalio tapo sėkmingiausiu apribotos rizikos fondo valdytoju nustumęs George Soros į antrą vietą, kuris 2011 m. išėjo į pensiją ir atsidarė šeimos kontorą. Ray Dalio Pure Alpha fondas davė $13,8 mlrd. investicinės grąžos 2011 m. o Paulson & Co. prarado daugiausiai pinigų per visą apribotos rizikos fondų istoriją. Paulson fondas sugebėjo sudeginti daugiau investuotojų pinigų nei Long-Term Capital Management 1998 m. pernai netekęs $9,6 mlrd.
„LCH Investments“ suskaičiuoja kiek fondai išvis yra uždirbę investuotojams nuo pat įkūrimo iki veiklos nutraukimo.
Didžiausi fondai
Didžiausi apribotos rizikos fondai pasaulyje valdomo turto atžvilgiu, pagal Bloomberg Markets Magazine duomenis:
Purvinasis realizmas
Purvinasis realizmas yra literatūrinis judėjimas prasidėjęs Šiaurės Amerikoje XX a. antrojoje pusėje. Terminą pirmą kartą suformavo Bilas Bufordas 1983-ųjų metų žurnalo Granta leidime.
Purvinasis realizmas priklauso realizmo literatūriniui pogrūpiui. Šiame pogrūpyje esančiuose kūriniuose dažniausiai vaizduojami kasdieniški nutikimai, nevengiant kontroversiškumo bei nepadoraus žodyno.
Kartais laikomas literatūrinio minimalizmo atmaina, purvinasis realizmas pasižymi vartojamų žodžių ekonomiškumu. Šio žanro rašytojai vengia prieveiksmių, išplėstinių metaforų bei vidinių monologų, tuo tarpu leisdami objektams ir kontekstui diktuoti kūrinio prasmę. Veikėjai dažniausiai vaizduojami užimatys eilines pareigas, dažnai jaučia pinigų trūkumą bei vidinę neviltį.
Šiam žanrui dažniausiai priskiriami rašytojai yra: Charles Bukowski (1920–1994), Raymond Carver (1938–1988),  Tobias Wolff (g. 1945), Richard Ford (g. 1944), Larry Brown (1951–2004), Frederick Barthelme (g. 1943),  Cormac McCarthy (g. 1933),  Pedro Juan Gutiérrez (g. 1950),  Fernando Velázquez Medina (g. 1951),  Carson McCullers (1917–1967),  Jayne Anne Phillips (g. 1952).
Alan Alda
Alan Alda (tikras vardas – Alphonso Joseph D’Abruzzo, g. 1936 m. sausio 28 d. Niujorke, Jungtinėse Valstijose) − amerikiečių aktorius, režisierius, scenaristas ir rašytojas. Yra laimėjęs šešis „Auksinio gaublio“ ir šešis „Emmy“ apdovanojimus.
Aleksandravėlės valsčius
Aleksandravėlės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Aleksandravėlė.
Alan Alda
Geriausiai žinomas iš CBS televizijos komedijos „M*A*S*H“ (1972–1983), kuriame atliko pagrindinį Hawkeye Pierce vaidmenį. Seriale ne tik vaidino, bet ir režisavo keliolika serijų, rašė scenarijus. Alda vaidino NBC televizijos dramoje „The West Wing“ (1999–2006), kurioje vaidino Arnold Vinick. Vaidino keliose serialų „ER“ ir „30 Rock“ serijose, už vaidybą juose nominuotas dviem „Emmy“ (kaip geriausias kviestinis aktorius).
Aleksandravėlės valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Obelių valsčiaus, panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Obelių rajonui (6 apylinkės).
Alan Alda
2004 m. aktorius atliko antraeilį vaidmenį filme „The Aviator“, už vaidybą filme Alda buvo nominuotas „Oskarui“. Vaidinęs dešimtyse įvairių kitų kino filmų, įskaitant „Manhattan Murder Mystery“ (1993), „The Seduction of Joe Tynan“ (1979), „The Four Seasons“ (1981), „Crimes and Misdemeanors“ (1989).
Yra vaidinęs teatre, už vaidybą buvo nominuotas prestižiniam „Tony“ apdovanojimui tris kartus (1967, 1992 ir 2005).
Skeltadantiniai
Skeltadantiniai (Fissidentaceae) – lapsamanių (Bryopsida) šeima. Samanos dvieiliškai lapuotos.
Lietuvoje auga viena samanų gentis:
Kerkuanas
Kerkuanas buvo punų miestas dabartiniame šiaurės rytų Tunise prie Bono kyšulio. Finikiečių miestas tikriausiai buvo apleistas per Pirmąjį Pūnų karą (apie 250 m. pr. m. e.) ir romėnai jo neatstatė. Miestas egzistavo apie 400 metų.
Šventykloje išliko kelios kolonos, o mažame atriume – mozaikos. Namuose randamos primityvios mozaikos bei daugybė akmeninių slenksčių. Archeologai iki šiol dirba Kerkuane, bet manoma, kad geriausios vietos jau atkastos.
Kerkuanas buvo vienas svarbiausių pūnų miestas kaip Kartagina, Utika ar Hadrumetas (dabar Susas).
UNESCO paskelbė Kerkuaną Pasaulio paveldo sąrašo dalimi 1985 m.
Pranciškus Baltrus Šivickis
Pranciškus Baltrus Šivickis (g. 1882 m. rugsėjo 30 d. Žalakiškiuose, Raseinių apskritis – 1968 m. spalio 12 d.) – Lietuvos ir JAV zoologas, Kauno universiteto, Filipinų valstybinio universiteto (Manila) profesorius, KU Geografijos katedros vedėjas.
Biografija
1900 m. baigė Šiluvos trimetę rusišką liaudies mokyklą.
Iki 1905 m. dirbo žemės ūkio darbus, daraktoriavo gimtajame kaime.
1906 m. atvyko į JAV. 1907 m. baigė Pulmano vakarinę mokyklą.
1922 m. baigė Čikagos universiteto Gamtos fakultetą, apgynė disertaciją „Planarijos Planaria lata regeneravimo fiziologijos tyrimai su rūšies aprašymu", daktaras.
Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Antilgė
Antilgė – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytuose, 3 km į pietryčius nuo Juknėnų.
Etimologija
Kaimas įsikūręs prie Ilgio ežero, pagal kurį ir pavadintas (šiaurės rytų lietuviams būdingas priešdėlis anta- ir ežero šaknis ilg-). Sutinkamas ir tarmiškas pavadinimas Untilgė.
Linkmenų seniūnija
Linkmenų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Ignalinos rajono savivaldybės vakaruose, Utenos ir Švenčionių rajonų paribyje.
Geografija
Linkmenų seniūnija įsikūrusi Aukštaičių aukštumoje ir pasižymi itin gražia ir įvairia gamta. Seniūnijos teritorijoje telkšo daug ežerų: Ūkojas, Alksnas, Alksnaitis, Pakasas, Almajas, Baluošas, Linkmenas, Asėkas, Asalnai, Žiezdras, Ūsiai, Kiaunas, Žeimenio, Lūšių, Šakarvų ežerų dalys, bei dar daug kitų. Daug trumpų, vandeningų upelių, jungiančių ežerus. Paviršių dengia miškai (Ažvinčių-Minčios, Labanoro-Pabradės girių dalys).
Didžioji dalis Linkmenų seniūnijos įtraukta į Aukštaitijos nacionalinį parką. Čia gausu tiek gamtinių, tiek istorinių-kultūrinių objektų.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):