cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korėjiečių kalbos fonetika
Priebalsiai
Korėjiečių kalbos priebalsiai neskiriami į dusliuosius ir skardžiuosius. Priebalsių fonemos skirstomos pagal kitokius požymius. Visų pirma korėjiečių kalba turi devyniolika priebalsių fonemų, kurias galima sugrupuoti pagal artikuliacijos būdą. Daugiausia yra sprogstamųjų priebalsių. Sprogstamasis priebalsis yra toks priebalsis, kurio tarime dalyvaujantys kalbos padargai iš suglaustos padėties su iškvepiamo oro srove staigiai atveriami ir susidaro sprogimas. Korėjiečių kalba turi tris sprogstamųjų priebalsių rinkinius. Jie yra lūpiniai, dantiniai, gomuriniai, ir visų šitų priebalsių yra po tris. Korėjiečių kalboje priebalsio skardumas ar duslumas neturi įtakos žodžio reikšmei. Korėjiečių kalbos sprogstamieji priebalsiai yra skirstomi į paprastuosius, aspiruotuosius ir įtemptuosius. Jie visuomet yra duslūs išskyrus paprastuosius garsus, kurie suskardėja atsidūrę tarp sonantų. Paprastieji sprogstamieji priebalsiai yra ㅂ, ㄷ, ㄱ (p, t, k). Jie iš esmės yra duslūs, vos vos aspiruoti ir visai neįtempti. Šie priebalsiai suskardėja atsidūrę tarp sonantų, pavyzdžiui, – 바보 (pabo - kvailys), 갈비 (kalbi - mėsos šonkauliai), 도둑 (toduk - vagis), 고기 (kogi - mėsa).
Likę trys sprogstamieji priebalsiai yra įtemptieji ㅃ, ㄸ, ㄲ, (p‘, t‘, k‘) – jie visuomet duslūs ir visiškai neaspiruoti. Jie yra tariami įtempus gerklas. Jas įtempus, už jos susikaupia oras, kuris paskui labai staigiai išleidžiamas lauk. Dėl to, kad korėjiečių priebalsiai dažniausiai yra dūslūs, susidaro panašiai skambančių žodžių grupės:
불 pul (ugnis), 풀 phul	(žolė), 뿔 p’ul (ragas)
달 tal (mėnulis), 탈  thal (kaukė), 딸  t’al (duktė)
Korėjiečių kalboje taip pat yra trys afrikatos ㅈ, ㅊ, ir ㅉ (t͡ɕ, t͡ɕh ir t͡ɕ'). Kaip ir sprogstamieji priebalsiai, šios irgi yra trys – paprastoji, apsiruotoji ir įtemptoji. Jos visuomet duslios, išskyrus tuos atvejus, kai paprastoji afrikata atsiduria tarp sonantų, tarkim kaip žodyje 반지 (pand͡ʑi - žiedas). Kita vertus, jų artikuliacijos būdas yra kiek kitos negu įprastų afrikatų. Paprastai jos yra tariamos suglaudus lūpas, nebent po to yra tariama apvalioji balsė. Korėjiečių kalbos afrikatos yra gana monotoniškos ir beveik be jokių pučiamųjų savybių. Panašių žodžių grupių pasitaiko ir čia: 자다 (t͡ɕada - miegoti), 차다 (t͡ɕhada - spirti), 짜다 (t͡ɕ'ada - būti sūriam). thumb|300px|Korėjiečių priebalsiai
Gerklinis ㅎ (h) dažnai pasiduoda paskui jį tariamų balsių įtakai, pavyzdžiui, greitai tariant 말 했다 (mal haet'a - pasakė) pavirsta [말앴다] (maraet'a). Šis priebalsis dažnai artikuliuojamas ten, kur ir greta jo einanti balsė.
Nosinių priebalsių ㅁ, ㄴ ir ㅇ (m, n ir ŋ) kokybė yra stabili ir juos galima nusakyti bendrais nosinių priebalsių bruožais. ㅇ yra tas pats garsas kaip ir lietuvių kalbos žodyje „langas“, tačiau šiuo atveju, jau nebegalima tarti 'g' ar 'k', kaip kartais yra įpratę kai kurie užsieniečiai, nes vėl skirtųsi žodžių reikšmės. Ypač sunku gali būti žmonių vardais. Korėjiečiams patiems kartais būna painu. Pavyzdžiui, greitame pokalbyje gali būti sunku nusakyti apie kurį žmogų kalbama - 김현중 (Kim Hʲənd͡ʑuŋ̩) ar 김형준 (Kim Hʲəŋ̩d͡ʑun).
Nors ㅁ ir ㅇ yra stabilūs priebalsiai, nosinis ㄴ (n) gali būti minkštinamas priešais i arba y. Tai akivaizdu tokiuose žodžiuose kaip 언니 (ənni - vyresnioji sesuo), 어머니 (əməni - motina). Tačiau šis priebalsis nėra minkštinamas naujuose skoliniuose arba naujai išsivysčiusiuose žodžiuose, pavyzdžiui, 니 (ni - tu nuo 네 ne) arba 니코틴 (nikhothin - nikotinas).
Sklandusis korėjiečių priebalsis ㄹ (l) turi du skirtingus alofonus arba fonemos variantus. Vienas jų yra šoninis priebalsis l. Kitas alofonas yra vibruojantis r. L yra aptinkama prie kitos l arba skiemens pabaigoje (t. y. priešais pauzę arba kitą skiemenį, tačiau ne prieš h, nes paprastai tokiu atveju h tiesiog išnyksta ir l pavirsta r). Tačiau atsidūrusi po pauzės, tarp dviejų balsių arba tarp balsio ir pusbalsio, ši fonema tampa r. Pavyzdžiui:
굴  kul		‘tunelis’ 발목 palmok		‘kulkšnis’
진리 t͡ɕilli	       ‘tiesa’
Graikinių riešutų aliejus
thumb|right|125px|Graikinių riešutų aliejus Graikinių riešutų aliejus spaudžiamas iš graikinio riešutmedžio vaisių. 100 gramų šio aliejaus turi 63,3 g polinesočiųjų, 22,8 g mononesočiųjų ir 9,1 g prisotintų riebalų. Graikinių riešutų aliejus neturi cholesterolio.
Korėjiečių kalbos fonetika
Priebalsiai
라디오 radio		‘radijas’
Graikinių riešutų aliejus
Šis aliejus maisto gamyboje naudojamas retai, dažniausiai dėl aukštos savo kainos. Aliejaus kaitinimas sunaikina daugelį jo gerųjų savybių, dėl to geriausios būklės aliejus būna šaltuose patiekaluose (salotose ir pan.).
Korėjiečių kalbos fonetika
Priebalsiai
일원 irwən		‘vienas vonas’
Graikinių riešutų aliejus
Graikinių riešutų aliejus buvo vienas populiariausių aliejų renesanso laikotarpiu. Greitas aliejaus džiuvimo laikas ir silpnas geltonos spalvos atspalvis puikiai tiko aliejinių dažų skiedimui ir teptukų skalavimui.
Korėjiečių kalbos fonetika
Priebalsiai
Korėjiečių kalbos pusbalsių arba slankų w ir j garsinė kokybė yra panaši į balsių ㅜ (u) bei ㅣ (i). Pusbalsiai funkcionuoja ir kaip balsiai, ir kaip priebalsiai. Jie panašūs į balsius, nes tarimo metu kalbos padargai nesudaro jokios kliūties orui, tačiau kita vertus jie primena priebalsius, nes paprastai žodyje stovi priešais balses, pavyzdžiui, 과일 (kwa'il - vaisius), 여름 (jərɨm - vasara).
Amofosas
Amofosas (NH4H2PO4) – sudėtinė trąša. Chemiškai grynas amofosas turi 12 % azoto ir 61,7 % (P2O5). Ši trąša nesukrenta, tinka trąšų mišiniams gaminti. Azoto ir fosforo santykis 1:5, todėl ši trąša labiau tinka žiemkenčiams iš rudens, ypač kai yra suvėlinama jų sėja. Amonio pavidalo azotas greitai neišsiplauna, žiemkenčiai turi pakankamai azoto vegetacijos pradžioje.
Aukštoji gegūnė
Aukštoji gegūnė (Dactylorhiza fuchsii) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos augalas.
Maltos futbolo varžybos 1936–1937 m.
Maltos futbolo varžybos 1936–1937 m.
Subačiaus apylinkė
Subačiaus apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Subačiaus valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kupiškio rajonui. 1954 m. prijungta Paviešinčių apylinkė, dalis Dvariškių apylinkės ir dalis Navikų apylinkės, 1963 m. – dalis Palėvenės apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Subačiaus apylinkė prijungta prie Noriūnų apylinkės. Atkurta 1989 m. rugpjūčio 25 d.
Gian Galeazzo Sforza
Džanas Galeacas Sforca (, 1469 m. birželio 20 d. – 1494 m. spalio 21 d. Pavija) – Milano hercogas nuo 1476 iki 1494 m. kairėje|miniatiūra|150x150px|Gian Galeazzo Sforza žmona Izabelė Aragonietė
Biografija
Džanas Galeacas Sforca mirė būdamas 25 metų.
Fizikų žinios
thumb|200px|„Fizikų žinios“. „Fizikų žinios“ – fizikos populiarinimo žurnalas Lietuvoje, leidžia Lietuvos fizikų draugija nuo 1991 m. Išeina 2 kartus per metus kaip „Lithuanian Journal of Physics“ priedas. Vyriausioji redaktorė – Eglė Dalia Makariūnienė. .
Leidinyje aptariama Lietuvos fizikų draugijos veikla, fizikos mokslo ir mokymo įstaigų darbas bei rezultatai, dėstymo metodikos klausimai, mokytojų problemos, moksleivių fizikos olimpiados, fizikos terminologija, raida Lietuvoje, naujienos, naujų knygų apžvalgos ir kt.
Palmių sirupas
thumb|170px|Palmių sirupas iš La Gomeros
Palmių sirupas arba palmių medus  – saldus sirupas, gaunamas iš keleto rūšių palmių sulos. Gaminamas Kanarų salose bei kai kuriuose Pietų Amerikos pakrančių regionuose. thumb|left|250px|Skardinė su palmių sirupu Kanaruose šis sirupas gaminamas iš kanarinio finiko (Phoenix canariensis) sulos, o Čilėje – iš didžiosios jubėjos (Jubaea chilensis). Taip pat kartais naudojama riešutinės kokospalmės ir kitų rūšių palmių sula.
Kanaruose palmių sirupas tradiciškai gaminamas La Gomeroje, Valjehermoso miestelyje. Sula, vadinama guarapo, surenkama į dubens formos išpjovą, padaromą medžio lajoje. Kadangi sula gretai sugenda saulės šviesoje, todėl ji renkama naktį. Rinkimo sezono metu guarapero vakare kopėčiomis užlipa į medį, aštriu peiliu įrėžia medžio žievę ir pritvitina greta kibirą. Iš ryto kibirai su sula surenkami. Per naktį sulaša virš 10 litrų sulos. Gauta sula verdama, kol virsta ruda, klampia, saldžia mase. Sirupas supilamas į ąsočius ir stovėdamas dar labiau susikristalizuoja.
Harjana
Harjana  – valstija šiaurinėje Indijoje. Iki 1966 ji buvo Pandžabo valstijos dalis. Ribojasi su Radžastanu vakaruose ir pietuose, Himačal Pradešu ir Pandžabu šiaurėje bei Utarančalu ir Utar Pradešu rytuose, taip pat ir Delio teritorija pietuose. Sostinė Čandigarchas valstijai nepavaldi.
Didžiausi miestai
thumb|left|250px|Medicinos institutas Hisare
Rupija (augalas)
Rupija (Ruppia) – dumblialaiškiažiedžių (Alismatidae) poklasio (Ruppiaceae) šeimos augalų gentis.
Fikusas
Fikusas, figmedis (Ficus) – šilkmedinių (Moraceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso visžaliai medžiai, krūmai ir lianos. Gentyje yra apie 800 rūšių.
Rūšys
ir kt.
Nanumangos urvai
Nanumangos urvai buvo atrasti dėl susidomėjimo vietine legenda. Pasak jos, egzistuoja „didelis namas po jūra“.
Paskutinį kartą žmonės urve gyveno prieš 8000 metų, o tai kertasi su hipoteze, kad Polinezija apgyvendinta prieš 6000 m. Ramiojo vandenyno archeologai mano, kad svarbūs klimato duomenys dingę, nes jūros lygis augo prieš 18-4 tūkst. metų ir dauguma žmonių migracijos įrodymų nuskendo.
Mackūnai
Mackūnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 18 km nuo Palomenės.
Dispensionalizmas
Dispensionalizmas – vienas iš Bib­li­jos aiškinimo būdų, žmonijos istoriją suskirstantis į 7 periodus (dispensacijas): nekaltumo (iki Adomo ir Ievos nuopuolio), sąžinės (nuo nuopuolio iki tvano), žmogiškos valdžios arba Pažado (nuo Abraomo iki Mozės), įstatymo (nuo Mozės iki Kristaus), malonės (nuo apaštalo Pauliaus išgelbėjimo iki Bažnyčios paėmimo) ir Tūkstantmetės karalystės (po Bažnyčios paėmimo). Anot dispensionalizmo šalininkų, Dievas, nors ir išlieka toks pat, tačiau kiekvieno periodo metu veikia skirtingai. Dispensionalizmas ypatingą vietą teikia skirtumui tarp Iz­ra­e­lio, kuris kaip Dievo tauta vėl bus atstatytas Tūkstantmetės karalystės metu, ir tarp šiuo metu funkcionuojančios Kristaus kūno baž­ny­čios.
Dispensionalizmo šaknys siekia I a. Antiochą, kai tikintieji buvo pradėti vadinti krikščionimis. Švietimo amžiuje šis Biblijos aiškinimo būdas buvo užgožtas įvairių tuo metu atsiradusių filosofinių krypčių. Dispensionalizmą kaip krikščionybės kryptį apibrėžė C. I. Scofieldas (1843–1921), parašęs knygą „Rightly dividing the word of truth“ – „Kaip teisingai padalyti tiesos žodį”, C. R. Stamas (1876-1958), savo knygoje „Things That Differ” - „Skirtingi dalykai”, detaliau išplėtodamas dispensionalizmo teoriją, J. C. Oheras ir kiti.
Starteris
thumb|240px|XX a. trečiojo dešimtmečio lėktuvo starteris [[Vaizdas:Automobile_starter_2.JPG|thumb|240px|1. Korpusas
2. Laisvos eigos mova ir pavaros
3. Rotorius
4. Magnetinio lauko ritės
Vilniaus Radvilų gimnazija
Vilniaus Radvilų gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Gelvonų g. 55, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190003285. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.
Starteris
6. Cilindrinė ritė]] Starteris – elektros variklis, skirtas užvesti vidaus degimo variklį.
Vilniaus Radvilų gimnazija
Istorija
1982 m. įkurta Vilniaus 53-oji vidurinė mokykla, kurioje mokėsi lietuviškos ir rusiškos klasės. 1985 m. įkurta Vilniaus 56-oji vidurinė mokykla. Į ją iš 53-osios vidurinės mokyklos persikėlė lietuviškos klasės. 1994 m. 56-ajai vidurinei mokyklai suteiktas Radvilų vardas. 2002 m. Radvilų vidurinė mokykla persikėlė į Žygimanto Augusto pagrindinės mokyklos patalpas. 2004 m. birželio 25 d. Radvilų vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 2011 m. mokyklos pastatas buvo renovuotas.
Starteris
Istorija
Prieš starterių išradimą buvo įvairių būdų užvesti variklį: parako cilindrais, rankena, prijungta prie alkūninio veleno, virvėmis, vyniojamomis apie skriemulį prijungtą prie alkūninio veleno galo, bei paleidimo varikliais.
Pirmasis elektrinis starteris buvo sukurtas elektros inžinierius H. J. Dowsing. Jis starterį įmontavo į automobilį „Arnold“, perdirbtą „Benz Velo“ modelį, sukonstruotą 1896 m. Rytų Pekhame, Anglijoje.
Vilniaus Radvilų gimnazija
Himnas
Jaunystėj mūsų Radvilų viltis gyva.
Iš pergamentų paslapties išauga
Ir išmintis, ir meilė, ir tiesa.
Mes pakartosim Radvilų likimą,
Ir būsime verti svajonių didelių.
Zalesianai
Zalesianai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Turosnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Turošn Košcelnos ir apie 9 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Nevodnicos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vilniaus Radvilų gimnazija
Himnas
Kaip Radvilos Europoje ieškosim,
Ne nuotykių, tiktai tikrų kelių.
Gimnazija, mes tariam tavo vardą,
Su pagarba ir meile širdyse.
Iš „Radvilų“ išskrisime užaugę,
Bet mūsų neapleis didi dvasia.
Žodžiai Radvilės Rimgailaitės, muzika Aivaro Linkevičiaus.
Realinės ir socialinės universitetinės klasės (VGTU)
2011 m. rugsėjo 21 d. Vilniaus Radvilų gimnazija ir Vilniaus Gedimino technikos universitetas pasirašė bendradarbiavimo sutartį, kurios pagrindu Radvilų gimnazijoje buvo atidarytos universitetinės klasės.
Sudarant šią sutartį buvo siekiama tokių tikslų: Bendradarbiavimas vyksta 6 mokomųjų dalykų srityse: informacinių technologijų, matematikos, fizikos, chemijos, braižybos, ekonomikos, verslo ir vadybos.
Nicole Seibert
Nicole (tikrasis vardas Nicole Seibert; g. 1964 m. spalio 25 d. Sarbriukene) – vokiečių dainininkė. Ji atstovavo Vakarų Vokietijai 1982 m. Eurovizijos dainų konkurse, kur ji laimėjo su daina „Ein bißchen Frieden“. Muziką dainai sukūrė Ralph Siegel, o žodžius parašė Bernd Meinunger.
Akvieriškės piliakalnis
Akvieriškės piliakalnis su gyvenviete (unikalus objekto MC kodas 3426; registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A1059KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1149) – piliakalnis (A1059K1P) ir senovinė gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24125) Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, 0,4 km į pietus nuo kelio Naujas Strūnaitis-Toleikos tilto per Strūną, 0,1 km į šiaurę nuo Akvieriškės kaimo, Strūnos kairiajame krante.
Piliakalnis
Piliakalnį juosia pelkėtas upelio slėnis. Šlaitai apie 7 m aukščio, aikštelė ovali, pailga šiaurės-pietų kryptimi, apie 54 x 27 m dydžio su tamsiu kultūros sluoksniu. Viršuje šlaitai buvę aplyginti, statesni.
Piliakalnio šiaurinėje, vakarinėje ir pietvakarinėje papėdėse rasta senovės gyvenvietė.
Tyrimai
1894 m. žvalgė Fiodoras Pokrovskis. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1958 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Rastas geležinis įmovinis ietigalis, akmeninis galąstuvas, molinis plokščias apskritas svarelis, geležies šlako, lipdytinės lygiu ir brūkšniuotu paviršiumi keramikos. Piliakalnis naudotas l tūkstantmetyje pr. m. e. ir I a.-IV a. Radinius saugo Maskvos istorijos muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus.
Kipro jūrų pajėgos
Kipro jūrų pajėgos − Kipro nacionalinės gvardijos jūrų pajėgų komponentas. Ji neturi didžiųjų karo laivų, ginkluota tik patruliniais kateriais. , priešlaivinių raketų sistemomis ir integruotomis radarų sistemomis, taip pat SEAL tipo povandeninio sprogdinimo daliniais. Kipro laivyno pagrindinė užduotis yra ginti Kipro pakrantes, bet jis šiuo metu negali veikti Kipro pakrančių vandenyse, kuriuos nuo 1974 m. kontroliuoja Turkijos jūrų laivynas.
Akmena (Anykščiai)
Akmena – kaimas šiaurinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Viešintų. Kaime nuo XIX a. įsikūręs Akmenos dvaras.
Etimologija
Akmena tikriausiai yra vandenvardinis vietovardis, pavadintas pagal Akmenėlės upelį (Šventosios intakas).
Maltos futbolo varžybos 1937–1938 m.
Maltos futbolo varžybos 1937–1938 m.
Spalio Revoliucijos sala
thumb|250px|Spalio Revoliucijos sala
Sala ištyrinėta 1930–1932 m. Georgijaus Ušakovo ir Nikolajaus Urvancevo ekspedicijos. 1974–1988 m. veikė meteorologinė stotis.
Palaikymo brigada
Palaikymo brigada  – pagalbinė JAV kariuomenės brigada, tvarkanti užnugario paramos dalinius ir taip palaikanti nuo 1 iki 6 brigadų kovinių grupių.
XXI a. pradžioje pradėjus pertvarkyti JAV kariuomenę iš divizinės organizacijos į brigadinę organizaciją iki tol egzistavusios divizijų paramos komandos, korpusų paramos grupės ir rajonų paramos grupės ) buvo panaikintos arba performuotos į palaikymo brigadas (anksčiau vadintas Sustainment Units of Action arba SUS ar SUA).
Palaikymo brigados taip sudarytos, kad galėtų nepriklausomai veikti operacijų teatre arba veikti kartu su kitomis palaikymo brigadomis vadovaujant ekspedicinei palaikymo vadovybei.
Pagal paskutinius duomenis numatoma 30 palaikymo brigadų – 13 aktyvių, 9 nacionalinės gvardijos ir 9 kariuomenės rezervo.
Svajonė
thumb|160px|„Svajojimas“. [[Eugen von Blaas piešinys]]
Svajonė arba svaja – minčių sukurtas vaizdinys apie malonius, trokštamus dalykus, apie vilčių išsipildymą. Svajojimas dažnai ypač seniau buvo siejamas su tinginiavimu, laiko švaistymu, tačiau nustatyta, kad svajonės gali būti ir naudingos, ypač į kūrybą, meną linkusiems žmonėms, jos gali įkvėpti naujas idėjas.
Eric Klinger tyrimais nustatė, kad dauguma žmonių svajoja apie kasdieniškus dalykus ir svajonėmis tik siekia prablaškyti nuobodulį. Izraelio mokslininkų tyrimas nustatė, kad labiau į svajones linkę žmonės turi daugiau empatijos. Ypač į svajones, fantazijas linkę žmonės, neretai nebeskiriantys realybės nuo savo sukurtų vaizdinių, gali turėti psichologinių sutrikimų.
Svajonės yra dažna tema poezijoje, kitose meno srityse. Svajonėmis įvardinamos ne tik asmeninės svajonės, bet ir kolektyviniai troškimai, pavyzdžiui, „svajonė apie šviesesnį rytojų“, „svajonė apie laisvę“. „Rožinėmis svajonėmis“ ironiškai įvardinamos tokios svajonės, kurių išsipildymas nerealus.
Stoniškių valsčius
Stoniškių valsčius (iki 1947 m. Rukų valsčius; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Stoniškiai.
Istorija
Rukų valsčius minimas XX a. pradžioje. 1920 m. valsčius perduotas iš Tilžės apskrities Pagėgių apskričiai. 1945 m. sausio 28 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. lapkričio 6 d. prijungti Galsdonų valsčius, Plaškių valsčius ir Usėnų valsčius, o Rukų valsčius pervadintas Stoniškių vardu. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Pagėgių rajonui (5 apylinkės).
Raudonoji gegūnė
Raudonoji gegūnė (Dactylorhiza incarnata) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos augalas.
Halmstads BK
Halmstado BK – Švedijos futbolo klubas iš Halmstado.
Šimonių apylinkė (Kupiškis)
Šimonių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Halmstads BK
Istorija
1914 m. įkurtas klubas. Yra tapę šalies čempionais 1976, 1979, 1997, 2000 m.
Šimonių apylinkė (Kupiškis)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šimonių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kupiškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Butėnų apylinkės, o dalis Šimonių apylinkės prijungta prie Adomynės apylinkės. 1963 m. prijungta Adomynės apylinkė ir dalis Nociūnų apylinkės, 1977 m. – dalis Puožo apylinkės.
Halmstads BK
Istorija
1995 m. iškovojo Švedijos futbolo taurę.
Spalvinė gama
Mėlyna ir juoda spalvos.
Sezonai
GE; grupių etapas.
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 2 d.
Volfas Vilenskis
Volfas (Vulfas) Vilenskis (1919 m. rugpjūčio 21 d. – 1992 m. sausio 1 d.) – TSRS karininkas (pulkininkas), buvęs 16-osios Lietuviškosios divizijos bataliono vadas, Tarybų Sąjungos didvyris.
Biografija
Gimė 1919 m. rugpjūčio 21 d. Kaune, žydo darbininko šeimoje. 1936 m. baigė metalo apdirbimo technikumą Kaune. Tarnavo Lietuvos kariuomenėje puskarininkiu.
Raudonojoje armijoje nuo 1940 m. 1941 m. baigė Vilniaus pėstininkų karo mokyklą. Kariavo Antrojo pasaulinio kare nuo 1941 m. birželio.
Vėliau tarnavo 16-oje Lietuviškoje divizijoje.
1944 m. spalio 11-13 d. ties Pagėgiais Lietuviškosios divizijos 249-ojo šaulių pulko bataliono vado majoro V. Vilenskio vedama kuopa smūgiu iš užnugario sutrukdė vokiečių kariuomenės kontraataką. Bataliono vadas, šaudydamas kulkosvaidžiu, asmeniškai sunaikino nemažai vokiečių kareivių. Būdamas sužeistas vadovavo mūšiui iki jo pabaigos.
1945 m. kovo 24 d. nutarimu majorui V. Vilenskiui už sumanų vadovavimą batalionui, pavyzdingą užduočių vykdymą, pademonstruotą narsą suteikė Tarybų Sąjungos didvyrio vardą ir apdovanojo Lenino ordinu bei Aukso Žvaigždės medaliu (Nr. 7109).
Po karo V. Vilenskis baigė M. Frunzės karo akademiją. Buvo Vilniaus Universiteto Karinės katedros viršininkas.
1972 m. pulkininkas V. Vilenskis paleistas į atsargą. Dirbo Lietuvos Tarpmiestinio techninės inventorizacijos biuro viršininku.
1976 m. V. Vilenskis padavė pareiškimą, kad nori išvykti gyventi į Izraelį, kur tuo metu jau gyveno jo sūnus ir dukra. Leidimą išvykti gavo tik 1983 m. rugpjūčio mėnesį.
Izraelyje V. Vilenskiui buvo suteiktas Izraelio gynybos armijos garbės pulkininko vardas, jis buvo išrinktas Izraelio Karo invalidų sąjungos CK nariu.
Mirė 1992 m. sausį.
Apdovanojimai
V. Vilenskio vardas iškaltas Poklonaja kalno Maskvoje 1941–1945 m. Didžiojo Tėvynės karo istorijos muziejaus Šlovės salės pilone.
Nykstanti rūšis
Tarptautinės Raudonosios knygos pateiktos nykstančios rūšys
thumb|250px|[[Tarptautinė raudonoji knyga|Tarptautinėje Raudonojoje knygoje rūšys sukategorizuotos pagal tai, kokia didelė (ar jos nėra) yra grėsmė išnykti.]] Tarptautinėje raudonojoje knygoje terminas nykstanti rūšis panaudotas daugiau kaip kategorija, kokia reali grėsmė rūšiai išnykti, negu kaip bendras terminas. Pagal IUCN kategorijas ir kriterijus nykstančios rūšys yra grandis tarp rūšių, kurioms kyla rimta grėsmė išnykti ir pažeidžiamų rūšių. Taip pat rūšis, kuriai rimta grėsmė išnykti gali būti priskaičiuojamos kaip nykstančios ir atitikti visus kriterijus.
IUCN kategorijos:
Mackūniškės
Mackūniškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 12 km nuo Laičių.
Evaristas
Apie Evaristą yra labai mažai žinoma. Pagal Liber Pontificalis (popiežių gyvenimo aprašymų rinkinys, pirmą kartą parašytas VI a.), jis buvo kilęs iš graikų kilmės šeimos, tačiau jo tėvas buvo žydas iš Betliejaus. Popiežiumi jis buvo išrinktas Romos imperatoriaus Domiciano valdymo metu – antrojo didžiojo krikščionių persekiojimo metu. Jis paklojo pamatus Kardinolų kolegijai, kuri vėliau pradėjo rinkti popiežius.
Bažnyčios istorikas Eusebijus iš Cezarėjos konstatuoja, kad Evaristas mirė dvyliktaisiais Romos imperatoriaus Trajano valdymo metais aštuonerius metus prabuvęs Romos vyskupu. Evaristas laikomas kankiniu, nors nėra nei tai patvirtinančių, nei paneigiančių istorinių įrodymų. Jo diena švenčiama spalio 26 dieną.
Andrejus Zadneprovskis
left|miniatiūra|Ant [[2008 m. vasaros olimpinės žaidynės|2008 m. vasaros olimpinių žaidynių pakylos]]
Andrejus Zadneprovskis (g. 1974 m. rugpjūčio 31 d. Kaliningrade, Rusija) – Lietuvos penkiakovininkas, dukart pasaulio ir vienąkart Europos šiuolaikinės penkiakovės čempionas.
Ošogbas
Istorija
Ošogbas buvo įkurtas XVIII a. pradžioje medžiotojų iš gretimo kaimelio, kuris kentėjo nuo bado. Medžiotojai nusprendė apgyvendinti keletą savo šeimos narių netoli Osuno upės. Vienas iš medžiotojų, Larooya, tapo pirmuoju Ošogbo karaliumi. Dėl to, kad jis buvo vienas iš pirmųjų mažos kolonijos statytoju. Dauguma gyventojų apsigyveno aplink Ataoja rūmus. Vėliau į Ošogbą pradėjo keliauti ir kurtis fulbių žmonės, nuo tada Ošogbo populiacija labai ryškiai padidėjo dėl imigracijos iš kitų jorubų miestų.
Etna
Etna ( arba Mongibello, ) – veikiantis ugnikalnis (stratovulkanas) Sicilijos saloje, Italijoje. Tai didžiausias veikiantis Europos ugnikalnis; apytikriai 160 km perimetro ugnikalnio papėdė yra Londono dydžio.
Andrejus Zadneprovskis
Biografija
Tatjana ir Viačeslavas susipažino Kaliningrade, ten jiems gimė pirmasis sūnus Andrejus. Kitas sūnus - Vladimiras (neakivaizdžiai studijavo kūno kultūrą VPU). Tėvas Viačeslavas - buvęs sportininkas, penkiakovininkas, 5 kartus Lietuvos čempionas, laimėjęs dvi spartakiadas, Sovietų Sąjungos rinktinės narys. 1974 m. tuometinis Klaipėdos vadovas Alfonsas Žalys V.Zadneprovskį pakvietė gyventi ir sportuoti Lietuvos uostamiestyje. Viačeslavą treniravo Edmundas Margevičius, tapęs A.Zadneprovskio pirmuoju treneriu ir jį pakvietęs gyventi į Kauną (vėlesnis Andrejaus treneris Jurijus Moskvičiovas).
Etna
Istorija
Žinios apie Etnos veiklą siekia mitinius laikus, tačiau kaip vulkanas jis gana jaunas: iš jūros iškilo maždaug prieš 2,5 mln. metų, o pirmą kartą išsiveržė apie pusę milijono metų vėliau.
Kaip ir daugelio ugnikalnių, Etnos aukštis keičiasi; dabar jo viršūnė iškilusi apie 3320 m, tačiau prieš šimtmetį buvo 30 m aukštesnė. Viršūnė irgi keičia pavidalą: nuo daugkartinių išsiveržimų vulkanų viršūnės įgriūva ir lieka lėkštės pavidalo įdubos, arba kalderos, o šalia susidaro naujos viršūnės. Prieš dabartinę Etnos viršūnę buvo mažiausiai dvi kitos, o vienoje vulkano pusėje yra milžiniškų proporcijų kaldera – 20 km perimetro skylė stačiais 900 m aukščio šonais.
thumb|200px|Etnos šlaitai. thumb|200px|Dirvožemis.
Didžiuliai Etnos išsiveržimai užregistruoti 475 ir 396 m. pr. m. e., 812 ir 1169 m. e. m. ir XIV amžiuje. 1669 m. Etna įtrūko nuo viršūnės iki papėdės ir, išliejusi milijonus tonų lavos, nuniokojo gretimą Katanijos (Catania) miestą ir jo apylinkes. Prieš šį proveržį ir po jo vykę mažesnieji reguliariai naikina dirbamąją žemę ir užpila kaimus. Kiti didesni XX a. ugnikalnio išsiveržimai įvyko 1949, 1971, 1983, 1992, 2000 ir 2011 m.
Ugnikalnis nenurimo ir 2012 m. – pats pirmasis tų metų išsiveržimas įvyko sausio 5 dieną.
2013 m. Etnos ugnikalnis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
2017 m. kovo 16 d. iš ugnikalnio išsiveržusi magma, jai susilietus su sniegu, sužeidė 10 žmonių, tarp jų ir BBC naujienų kanalo žurnalistų komandą.
Etnos šlaitai
Atrodytų, kad čia – ne geriausia vieta žmonėms gyventi. Tačiau, Etnos šlaitai – vieni iš tankiausiai gyvenamų Sicilijos vietovių. Nors vulkano lavos upės nepaprastai niokoja visokį turtą, kelius bei geležinkelius, jos teka tik retkarčiais ir lėtai, todėl žmonių aukų pasitaiko retai. Šlaitai vilioja tuo, kad juos gerai drėkina šaltiniai, o vulkaniniai pelenai sukuria beveik derlingiausias pasaulio dirvas. Per metus galima užauginti net penkis daržovių derlius, puikiai dera vaismedžiai ir vynuogės. Todėl nuo neatmenamų laikų gyventojai atkakliai tose pačiose vietoje atstatinėja kaimus ir pradeda gyvenimą iš naujo.
Žemesniuose šlaituose veša vynmedžiai ir pistacijos pamažu užleisdamos vietą obelims ir vyšnioms. Aukščiau žaliuoja ąžuolų, valgomųjų kaštonų, lazdynų ir bukų giraitės, o dar aukščiau plyti sutrūkinėjusių, sudūlėjusių lavos luitų laukai, čia mažai kas auga, pasitaiko tik alpinių augalų ir Sicilijos astragalų.
Be to, čia yra amžinų sniegynų. Senais laikais vasarą sniegas buvo semiamas su šaltų pelenų sluoksniu ir gabenamas į Neapolį bei Romą valgomiesiems ledams gaminti.
Aplink ugnikalnį veikia siaurojo geležinkelio 114 km ilgio linija Ferrovia Circumetnea. Ji pastatyta tarp 1889 ir 1895 m. Traukinių maršrutas prasideda Katanijoje ir tęsiasi iki Riposto miesto.
Andrejus Zadneprovskis
Biografija
A.Zadneprovskis gyveno ir mokėsi, sportavo Kaune iki studijų Lietuvos policijos akademijoje Vilniuje, kur buvo Vilniaus vyriausiojo policijos komisariato Viešosios policijos patrulių rinktinės Raitosios policijos kuopos vyresnysis patrulis. Turėjo inspektoriaus laipsnį. VRM Centrinei medicinos ekspertizės komisijai (CMEK) nusprendžius, kad Andrejus netinkamas tarnybai policijoje, jam buvo pasiūlytos kitos pareigos, kur reikalavimai sveikatai mažesni, bet A.Zadneprovskis jų atsisakė. Jo stažas – 16 metų ir 11 mėnesių. Policijos pensininkas, tarnybą baigęs dėl sveikatos būklės (nuo 2005 m. kairioji koja buvo keletą kartų operuota, reikalinga kairiojo kelio sąnario kremzlės operaciją), pretendentas į nusipelniusiems sportininkams skiriamą rentą.
2010 m. pabaigoje pranešė pasitraukiantis iš didžiojo sporto.
Ošogbas
Požymiai ir demografiniai duomenys
Per Ošogbą driekiasi geležinkelis, einantis nuo Lagoso iki Kano. Taip pat yra žinoma Ošogbo Meno mokykla ir Oja Oba turgus.
Ošogbas yra mainų centras visame žemdirbystės regione. Auginami dioskorėja, valgomasis manijokas, javai ir tabakas. Medvilnė auginama ir naudojama audeklų audimui. Ošogbe yra keletas viešbučių, futbolo stadionas su 10 tūkst. vietų žiūrovams ir antrojo diviziono profesionaliosios lygos komanda.
1988 m. apie 27 % žmonių buvo žemdirbiai, kurie užsiiminėjo žemės ūkiu, 8 % prekybininkai ir apie 30 % valdininkų ir mokytojų.
Šiaurės Žemė
thumb|240px|Šiaurinė Žemė
Klimatas šaltas ir sausas. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra –29 °C, liepos mėnesio –0,5 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 420 mm. Daugumą salų dengia neištirpstantys ledynai, pakrantėse yra skurdžių arktinių dykumų.
Rygos arkivyskupija
Adresas: Maza Pils iela 2/a, LV-1050, Ryga, Latvija.
Holokausto neigimas
Holokausto neigimas – konspiracinis tikėjimas, kad II pasaulinio karo metais masinės žydų žudynės (holokaustas) iš tiesų nevyko. Teorijos palaikytojai neigia kad:
Papildomai, holokausto, kaip istorinio fakto pripažinimas yra aiškinamas pasauliniu žydų sąmokslu. Todėl holokausto neigimas yra laikomas antisemitine sąmokslo teorija, o kai kuriose valstybėse net draudžiamas kaip tautinės nesantaikos kurstymas.
Sorbitolis
Sorbitolis, sorbitas, gliucitolis, E420 – organinis junginys, gliukozės redukcijos produktas: H(CHOH)6H. Tai natūralios kilmės maisto priedas, natūralus angliavandenis alkoholis, esantis daugelio vaisių bei uogų sudėtyje, taip pat ir žmogaus organizme. Pramoniniu būdu gaminamas iš gliukozės (dekstrozės).
Dalinai karbohidruotas alkoholis yra cheminis apibrėžimas, sorbitolio sudėtyje alkoholio (etanolio) nėra.
Maisto priedas
Europos Sąjungos E numerių sąraše esantis E420. Naudojamas kaip drėkiklis, emulsiklis, saldiklis, stabilizatorius.
Vartojimas
Sorbitolis įeina į daugelio maisto produktų, skirtų diabetikams, sudėtį vietoje cukraus, taip pat ir į kitus plačiam vartotojų ratui gaminamus produktus: krabų skonio lazdeles iš surimio, becukrius saldainius (pvz., mėtinius), dietinius gaiviuosius gėrimus, ledus.
Siekiant apsaugoti vartotojus nuo dantų ėduonies, įeina į kai kurių dantų pastų ir becukrių kramtomųjų gumų sudėtį,
Sorbitolis naudojamas kaip saldainius minkštinanti medžiaga, kuri sulaiko drėgmę. Jis dedamas į sirupus nuo kosulio ir panašius vaistinius preparatus, priskiriamas prie neveikliųjų medžiagų.
Poveikis
Sorbitolis lėtai prasiskverbia į audinius, todėl neturi įtakos cukraus kiekiui kraujyje, organizmas insulino daugiau negamina, todėl šį saldiklį gali vartoti sergantieji cukriniu diabetu.
Sorbitolis padeda organizmui mažiau sunaudoti vitaminų B1 ir B6, biotino, pagerina žarnyno mikroflorą. Vartojant šį pakaitalą skrandis išskiria daugiau sulčių, suaktyvėja tulžies pūslės veikla. Kadangi jis veikia šiek tiek laisvinamai, galima vartoti užkietėjus viduriams. Tačiau šio saldiklio iškart suvalgius daugiau nei 30 g, gali pradėti mausti skrandį, pykinti, pūsti vidurius. Manoma, kad jis skatina tulžies pūslės akmenligę. Viršutinė saugi dozė sveikam žmogui – iki 50 g per parą, sergantiems diabetu − iki 30 g per parą.
Sorbitolis naikina burnos mikrobus, taigi sumažėja tikimybė susirgti ėduonimi.
Užfiksuotas atvejis, kuomet per parą suvartojus 20 g sorbitolio (becukrėje kramtomoje gumoje) kilo sunkus viduriavimas. Nuolat per parą 30 g sorbitolio vartojusį žmogų teko hospitalizuoti. Sorbitolis gali pasunkinti dirgliųjų žarnų sindromą, fruktozės įsiurbimo sutrikimus.
Organizmas sorbitolį gauna ne tik su maistu, žmogaus ląstelės jį gamina ir pačios. Kai ląstelėje prisikaupia pernelyg daug sorbitolio, jis gali pakenkti. Diabetinė retinopatija ir neuropatija gali turėti ryšį su sorbitolio pertekliumi akių ar nervų ląstelėse. Sergant diabetu sorbitolis organizme susidaro metabolinio proceso metu iš perteklinės gliukozės perdirbamos sorbitol-aldozės reduktazės.
Sorbitolis šalina iš organizmo vandenį ir druskas, o tai labai rizikinga. Dideli sorbitolio kiekiai gali sukelti skausmus pilvo srityje, vidurių pūtimą ir viduriavimą (nuo silpno iki sunkaus). Per didelė dozė gali pabloginti fruktozės absorbciją. Draudžiama naudoti maiste kūdikiams iki 1 metų.
Azofoska
Azofoska – sudėtinė trąša. Joje yra azoto, fosforo ir kalio po 16 %. Pagal elementų santykį ypač tinka javams tręšti.
Maltos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Maltos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Simbolinė logika
Simbolinė logika (arba matematinė logika) – mokslas, nagrinėjantis įrodymus bei samprotavimus, naudojant dirbtinę kalbą natūralių kalbų dviprasmybėms ir loginiams prieštaravimams išvengti. Šis mokslas turi artimas sąsajas su matematika, taip pat informatika ir filosofine logika. Simbolinė logika yra naudojama dviem skirtingais atvejais:
Simboliai logikoje turi panašius privalumus kaip ir matematikoje. Jais galima lengviau manipuliuoti, taip pat perprasti teiginių struktūras. Simboliai pasitarnauja dirbant su sudėtingais samprotavimais ir tai leidžia daugiau pasiekti pačiai logikai.
Istorija
Simbolinės logikos formavimosi istorijos pradžia siekia XIX a. vidurį. 1847 m. buvo išleistas anglų matematiko Džordžo Būlio (George Boole) kūrinys „Mathematical Analysis of Logic“. Jame D. Būlis teigė, jog logika turėtų būti siejama labiau su matematika nei filosofija. Taip pat matematikas sukūrė naują algebrinę kalbą su trimis pagrindinėmis operacijomis: IR, ARBA, NE. Ši kalba vadinama Būlio algebra. Ji buvo papildyta 1854 m. išleistu darbu „The Laws of Thought“.
Simbolinės logikos formavimuisi didžiulės įtakos turėjo ir kito anglų matematiko Augusto De Morgano (Augustus De Morgan) darbai. Pastarasis suformulavo neigimo taisykles, pavadintas De Morgano taisyklėmis.
Žymus vokiečių matematikas, logikas ir filosofas Gotlobas Frėgė (Gottlob Frege) 1879 m. darbe „Beggriffsschrift“ išskyrė „logiką kaip kalbą“ ir suformavo aksiomatinę predikatų logiką, grindžiamą funkcijų, kintamųjų ir kvantorių naudojimu. Nors G. Frėgės darbai nesulaukė dėmesio tarp tuometinių intelektualų, vėliau jie buvo atgaivinti Džiuzepės Peano (Giuseppe Peano) ir Bertrano Raselo (Bertrand Russell), kurie pateikė juos naujoms matematikų ir filosofų kartoms. Pastarasis supaprastino gana sudėtingą G. Fregės simboliką. Iš daugelio B. Raselo nuopelnų simbolinei logikai galime išskirti žymiojo Raselo paradokso ir jo plėtros tipų teoriją. Ji akcentuojama veikale „Principia Mathematica“, kurią B. Raselas parašė kartu su Alfredu Nortu Vaithedu (Alfred North Whitehead). Šį darbą sudarė aksiomų rinkiniai ir samprotavimo taisyklės simbolinėje logikoje, kuriomis galėtų būti įrodomos visos matematikos tiesos. Kitaip tariant, buvo bandoma pastatyti matematiką ant tvirto logikos pagrindo. „Principia Mathematica“ yra laikomas vienu iš įtakingiausių XX amžiaus darbų, su ja yra siejamas naujas matematinės logikos vystymosi etapas.
Nuo 1890 m. iki 1905 m. buvo išleisti trys tomai Ernsto Šrioderio (Ernst Schröder) darbo, pavadinimu „Vorlesungen uber die Algebra der Logik“. Šis kūrinys apibendrino ir pratęsė D. Būlio, A. De Morgano ir Čarlzo Pirso (Charles Pierce) (loginės semiotikos pradininkas, sukūręs teisingumo matricų metodą) darbą ir aiškiai nusako kaip simbolinė logika buvo suvokta XIX amžiuje.
Ankstyvaisiais XX amžiaus dešimtmečiais pagrindiniai studijuojami objektai buvo aibių teorija ir formalioji logika. Didelę įtaką padarė ir atrasti aibių teorijos paradoksai.
1900 m. Deividas Hilbertas (David Hilbert) išleido naujojo amžiaus 23 problemų sąrašą. Bandymas išspręsti šias problemas nurodė kryptį simbolinei logikai XX amžiuje. Kitas D. Hilberto kūrinys „Entscheidungsproblem“, kuriame buvo išdėstytas siekis sukurti algoritmą, norint išsiaiškinti, ar formalizuotas matematinis sakinys yra teisingas ar klaidingas, buvo išleistas 1928 m.
Įtakingi simbolinei logikai buvo XX amžiaus pirmojoje pusėje išleisti austrų-amerikiečių matematiko Kurto Giodelio (Kurt Gödel) darbai. 1931 m., būdamas 25-erių, jis paskelbė dvi nepilnumo teoremas. Pirmoji teigė, jog neprieštaringose formaliose sistemose yra formulių, kurių negalima nei įrodyti, nei paneigti. Antrojoje buvo teigiama, jog neprieštaringumas, pačios formalios sistemos priemonėmis nėra įrodomas.
Matematinė logika
Teorinė matematika yra klasė visų formuluotės p implikuoja q teiginių, kur p ir q teiginiai turintys vieną ar daugiau kintamųjų, tokių pačių kaip dviejuose teiginiuose ir nei p nei q neturi jokių konstantų išskyrus logines konstantas. O loginės konstantos yra visos sąvokos apibrėžiamos šiais terminais: implikacija, termino santykis su klase, kurios narys jis yra, sąvoka kaip tokia, santykio sąvoka ir kitos sąvokos, kurios gali būti įtrauktos į bendras anksčiau išvardytų teiginių formas. Be to, matematika vartoja sąvoką, kuri nėra sudėtinė dalis teiginių, kuriuos ji aptaria, būtent – tiesos sąvoka.
Iki visai neseniai matematiniuose principuose buvo susidurta su ypatingu keblumu. Atrodė, kad matematika susideda iš dedukcijos, vis tik visų priimtos dedukcijos tarpusavio pretenzijos buvo didžiąja dalimi visiškai implikuotos egzistuojančiai matematikai. Ne tik aristotelinė silogistikos teorija, bet taip pat moderniosios simbolinės logikos doktrinos buvo arba teoriškai neadekvačios matematiniams samprotavimams, arba bet kuriame taške reikalavo tokių dirbtinių konstatavimo formų, kurios negalėjo būti praktiškai pritaikomos. Šioje vietoje pateikiamas kantiškasis požiūris, kuris pareiškia, kad matematinis samprotavimas nėra griežtai formalus, bet visada naudojasi intuicijomis, i.e. à priori erdvės ir laiko žinojimas. Dėka simbolinės logikos progreso, šią kantiškąją filosofiją dabar galima galutinai ir negrąžinamai atmesti. Dešimties dedukcinių principų pagalba ir dešimties kitų visuotinės logikos prigimties premisų (pvz., implikacija yra santykis), visos matematikos gali būti griežtai ir formaliai išvestos. Visos esybės, kurios pasitaiko matematikoje gali būti apibūdintos tomis sąlygomis, kurios pasitaiko tuose dvidešimtyje premisų. Taigi, matematiką sudaro ne tik aritmetika ir analizė, bet taip pat ir geometrija (euklidiškoji ir ne-euklidiškoji), racionalioji dinamika ir begalinis skaičius dar negimusių ar esančių ankstyvoje stadijoje studijų. Faktas, kad visos matematikos yra simbolinė logika, yra vienas iš didžiausių mūsų amžiaus atradimų.
Pagrindinė doktrina, pagal kurią visos matematikos yra loginiais principais dedukuojamos iš loginių principų, buvo stipriai ginama G. Leibnico (jis primygtinai siūlė, kad aksiomos privalo būti įrodytos ir visa tai išskyrus kelias fundamentaliąsias sąvokas privalo būti apibrėžta). Bet galimai dėl klaidingos logikos (dėl tikėjimo logine Euklido geometrijos būtinybe), jis buvo nuvestas į beviltiškas klaidas pastangose įtikinti detaliu vaizdu, kuris, dabar yra žinoma, buvo teisingas. Tikroji Euklido teorema, neseka iš loginių principų viena; šio fakto suvokimas nuvedė I. Kantą prie jo inovacijų jo pažinimo teorijoje. Bet nuo ne-euklidinės geometrijos augimo, paaiškėjo, kad teorinė matematika neturi problemų su klausimu ar Euklido aksiomos ir teiginiai laikosi už konkrečios erdvės ar ne: tai yra klausimas taikomajai matematikai apspręsti, kol kas bet kokie sprendimai yra galimi pagrindžiant eksperimentais ir stebėjimais. Tai, ką teorinė matematika tvirtina, yra paprasčiausiai tai, kad eukleidiškieji teiginiai seka iš eukleidiškųjų aksiomų–i.e. tai teigia implikacija: bet kuri erdvė turi tokias ir tokias ypatybes bei taip pat turi tokias ir kitokias ypatybes. Vadinasi, kaip buvo susitvarkyta su teorine matematika, eukleidiškoji ir ne-eukleidiškoji geometrijos yra vienodai teisingos: kiekvienoje viskas yra nepatvirtintina išskyrus implikacijas. Visi teiginiai iš tikrųjų egzistuoja taip kaip erdvė, kurioje mes gyvename. Jie priklauso eksperimentiniams ar empiriniams mokslams, o ne matematikai.
Skirtumas tarp kintamųjų ir konstantų yra užtemdytas matematinės vartosenos. Konstanta yra kažkas absoliučiai apibrėžto, be jokių dviprasmybių. Vadinasi, 1, 2, 3, e, π, Sokratas, žmonės, žmonių rasė, praeitis, dabartis, ateitis yra konstantos. Teiginys, implikacijos, klasė ir t. t. taip pat yra konstantos, bet bet koks teiginys, kai kurie teiginiai yra ne konstantos. Šioms frazėms nėra vieno tiksliai apibrėžto objekto. Taigi tai, kas yra vadinama kriterijais yra paprasčiausi kintamieji. Pavyzdžiui, paimkime lygtį ax + by + c = 0, apmąstyta kaip lygybė tiesiai linijai plokštumoje. Čia tariame, kad x ir y yra kintamieji, kol a, b, c yra konstantos. Bet nebent mes turime reikalą su tam tikra linija, tarkime linija iš tam tikro taško Londone į tam tikrą tašką Kembridže, arba a, b, c yra ne apibrėžti numeriai, bet atstovauja bet kokius numerius ir taip pat yra kintamieji. Bet geometrijoje niekas neturi reikalo su tam tikromis specifinėmis linijomis, aptariamos bet kurios linijos. Esmė tame, kad mes renkame kintamųjų poras x, y į klases, kiekvieną klasę apibūdindami kaip tas poras, kurios turi tam tikrą pastovų santykį vienai triadai (a, b, c). Bet iš klasių į klases a, b, c taip pat kinta ir dėl to yra tinkami kintamieji.
Matematikoje įprasta žiūrėti į kintamuosius kaip apribotas tam tikras klases. Pavyzdžiui, teiginys x yra y implikuoja (x+y)2 = x2 + 2xy + y2 vis tiek išliks vienodas, jei x ir y mes pakeisime į Sokratą ir Platoną: abi hipotezės ir konsekventai šiuo atveju bus klaidingi, bet implikacija toliau bus teisinga. Taigi kiekviename teorinės matematikos teiginyje, kai jis yra visiškai suformuluotas, kintamieji turi absoliučiai neribotą sferą: bet kokia suvokiama esybė gali būti pakeista bet kuriuo iš kintamųjų nesusilpninant teiginių teisingumo.
Matematikos ir logikos ryšys yra nepaprastai glaudus. Faktas, kad matematinės konstantos yra loginės konstantos ir kad visi matematikos premisai yra susiję su šiais, duoda aiškų tvirtinimą, iš kurio filosofai leido sau teigti, kad matematika yra à priori. Nuo tada, kai logika buvo priimta, visa matematika neišvengiamai ja seka. Loginės konstantos pačios iš savęs yra apibūdinamos tik išskaičiavimo, nes jos tokios fundamentalios, kad visos ypatybės, kuriomis jų klasė gali būti apibūdinta, suponuoja kai kuriuos klasės terminus. Bet praktiškai loginių konstantų atradimo metodas yra simbolinės logikos analizė. Matematikos ir logikos skiriamoji savybė yra labai nepagrįsta. Logika susideda iš matematinių premisų, kartu su visais kitais teiginiais, kurie yra išskirtinai susiję su loginėmis konstantomis ir su kintamaisiais. Matematika susideda iš visų koncekventų, kurie tvirtina formalias implikacijas talpinančius kintamuosius, kartu su tokiais premisais turinčiais šias žymes. Taigi kai kurie iš matematinių premisų (e.g. silogizmo principas, jei p implikuoja q ir implikuoja r, tada p implikuoja r) priklausys matematikai, kol kiti, taip kaip implikacija yra santykis, priklausys logikai, bet ne matematikai. Norint tvirtai laikytis vartosenos nuomonės, mes galime identifikuoti matematiką ir logiką ir apibūdinti jas abi kaip teiginių klasę sudarančią tik kintamuosius ir logines konstantas.
Kompiuterių mokslas
Visa simbolinė logika dirbant su skaičiais yra sudarytas iš vienetų ir nulių. Ko rezultate Dž. Būlio sugalvotos naujovės matematikoje įnešė naujovių kompiuterių moksle. Šiandien visi kompiuteriai naudoja būliškąją (Boolean) logikos sistemą (Boolean data type), kurioje mikroschemos sudarytos iš tūkstančių mažyčių elektroninių jungiklių išdėstytų į loginius "vartus" – tris pagrindines AND, OR, NOT sistemas. Jos duoda galimas ir patikimas išvadas bei leidžia kompiuteriams įvykdyti operacijas naudojant dvejetainę skaičiavimo sistemą.
Teiginių logika
Teiginių logika analizuoja teiginio teisingumą, priklausomai nuo jo sudedamųjų dalių teisingumo. Ji yra skirstoma į paprastuosius teiginius (sudarytus iš vieno kintamojo) ir sudėtinius teiginius (mažiausiai iš kelių kintamųjų).
Teisingumo lentelė
Jeigu svarbu ne sakinio teisingumas, o pati jo prasmė, reikia sudaryti to sakinio teisingumo lentelę – nustatyti, kokios bus jo teisingumo reikšmės esant visoms galimoms elementarių teiginių teisingumo reikšmių kombinacijoms.
Sudėtiniai teiginiai
Sudėtiniai teiginiai yra sudaryti mažiausiai iš dviejų narių ir yra skirstomi į neįvykdomus, įvykdomus (atsitiktinius) ir tautologiškus.
Išraiškos, į kurių teisingumo lentelės galutinį rezultatą įeina vien tik k, k, k, k seką turinčios išraiškos yra vadinamos tapačiai klaidingomis, logiškai klaidingomis, prieštaravimais arba neįvykdomomis.
Išraiškos į kurių teisingumo lentelės galutinį rezultatą įeina ir k ir t teisingumo reikšmės yra įvykdomos. Ši sąvoka yra svarbi žinių išvedimui.
Tautologijos prasmė nepriklauso nuo teiginių p ir q prasmių, nuo jų teisingumo ar klaidingumo. Tai, kad ji visais atvejais teisinga išplaukia iš pačios išraiškos struktūros. Tautologijos dar vadinamos tapačiai teisingomis arba bendrareikšmės. Tautologijos simbolį „|=“ įvedė Stivenas Klini. Tautologijos logikoje turi ypatingą reikšmę, nes: Tautologijos yra dviejų grupių: ekvivalentiškumo ir implikacijos
Ekvivalentiškumas
Jeigu žmogus suvokia kažkokios minties prasmę ir tuo metu jam kyla nauja mintis, turinti tą pačią prasmę, kaip ir pirmoji, tai antroji mintis kyla dėsningai, ir su pirmąja jis bus susieta ekvivalentiškumu. Jis yra sudarytas iš dviejų dalių, sujungtų ekvivalentiškumo jungtimi „↔“ ir abi jo dalys turi tas pačias teisingumo lentelių reikšmes. Ekvivalentiškumo tautologijų ir tapatumo santykio ryšį nusako teorema: Tegu duotos dvi išraiškos p ir p. Išraiška p ↔ p bus tautologija (|= p ↔ p) tada ir tik tada, kai p ≡ p.
Fangaua
Fangaua – kaimas Nukulaelae atole, Tuvalu valstybėje. Apytikslis gyventojų skaičius – 393 žmonės.
Simbolinė logika
Ekvivalentiškumas
1. Dvigubo neigimo dėsnis – teiginio neigimo neigimas yra ekvivalentus teigimui.
2. Prieštaravimo dėsnis – netiesa, kad teiginys ir jo neigimas drauge gali būti teisingi.
3. Negalimo trečio dėsnis – teisingas yra arba teiginys, arba jo neigimas, trečiojo galimybės būti negali.
1. Komutatyvumo dėsniai – (kaip ir algebroje) leidžia konjunkcijos narius sukeisti vietomis.
2. Asociatyvumo dėsniai – (kaip ir algebroje) leidžia tarpusavy grupuoti vienvardžius konjunkcijos ir disjunkcijos narius.