cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nico Rosberg
2015
2015 m. sezono pradžioje Australijoje Rosbergas užėmė 2 vietą, už komandos draugo Lewiso Hamiltono ir trečią vietą Malaizijoje, už Sebastiano Vettelio ir Hamiltono. Kinijoje Rosbergas buvo antras ir Bahreine, kur turėjo problemų dėl stabdžių gedimo, finišavo trečias. Ispanijoje jis pelnė pirmą sezono pole poziciją ir lenktynėse iškovojo pirmą sezono pergalę, pirmą karjeros Ispanijos Grand Prix pergalę ir 9 pergalę karjeroje. Rosbergas Monake pasiekė 10 karjeros pergalę ir tapo ketvirtu lenktynininku tris kartus iš eilės laimėjusiu Monako Grand Prix, po Graham Hill, Ayrton Senna ir Alain Prost. Tai taip pat buvo pirmas kartas, kai jis laimėjo vienas po kitos vykusias lenktynes. Vėliau sekė antra vieta Kanadoje ir trečia sezono, 11 karjeros, pergalė Austrijoje. Didžiosios Britanijos Grand Prix jis vėl kvalifikavosi ir finišavo antras už komandos draugo Lewiso Hamiltono. Vengrijoje jis važiavo antras, bet susidūrė su Daniel Ricciardo ir galiausiai finišavo 8 vietoje. Rosbergo čempionato viltys pradėjo blėsti Moncoje, kai jis pasitraukė dėl variklio gedimo, ir vėliau Rusijoje, kur lenktynes pradėjo iš pole pozicijos, bet pasitraukė dėl užstrigusio greičio pedalo. Rosbergas pelnė ketvirtą ir trečią iš eilės sezono pole poziciją Amerikoje. Nors pralaimėjo lenktynių starte, jis iš penktos vietos pakilo į pirmą, aplenkęs Kvyatą, Ricciardo ir Hamiltoną ir kontroliavo lenktynes po saugos automobilio, kol likus 10 ratų padarė klaidą ir pralaimėjo lenktynes ir pasaulio lenktynininkų čempiono titulą Hamiltonui. Į pralaimėjimą jis atsakė pergalėmis Meksikoje, Brazilijoje ir Abu Dabyje ir karjeros pergalių skaičiumi susilygino su Graham Hill. Sezoną Rosbergas baigė būdamas antroje lenktynininkų čempionato vietoje.
2016
Pergalingas Rosbergo sezonas prasidėjo pirmos eilės starto pozicijoje ir vėliau pergale Australijos Grand Prix, kur jis pirmą kartą nuo 2014 m. tapo čempionato lyderiu. Po to sekė dar viena pergalė iš pirmos eilės starto pozicijos Bahreine. Kinijos Grand Prix lenktynėse jis pelnė pole poziciją ir pergalę, taip savo pranašumą prieš lenktynininkų čempionato titulą gynusį Lewis Hamilton padidindamas iki 36 taškų. Rusijoje Rosbergas pelnė pole poziciją ir lenktynėse pirmavo nuo starto iki finišo, taip pelnydamas savo pirmąjį Grand Slam, septynias pergales iš eilės ir tapo pirmuoju po Michael Schumacher 2004 m. laimėjusiu visas pirmas keturias sezono lenktynes. Rosbergas pelnė dar vieną pirmos eilės starto poziciją Ispanijos Grand Prix, tačiau po susidūrimo pirmame rate su komandos draugu Lewis Hamilton, pasitraukė iš lenktynių.
Monako Grand Prix Rosbergas vėl pelnė pirmos eilės starto poziciją, tačiau lenktynių pradžioje jam nepavykus palaikyti tempo, komanda paprašė praleisti Hamiltoną. Vėliau sustojus pasikeisti padangų į sausas, jis atidūrė už Fernando Alonso ir negalėjo jo aplenkti, lenktynių pabaigoje prasidėjus silpnam lietui jį aplenkė Nico Hülkenberg ir Rosbergas finišavo septintas. Tai buvo prasčiausias Rosbergo rezultatas Monake nuo 2011 m. ir tai sumažino jo persvarą prieš Lewis Hamilton, kuris laimėjo lenktynes, iki 24 taškų. Kanadoje Rosbergas pelnė septintą sezono pirmos eilės starto poziciją po to kai kvalifikacijoje tik 0,062 sekundės dalimi atsiliko nuo Lewiso Hamiltono. Lenktynių starte Rosbergą plačiai išstūmė Hamiltonas, todėl Rosbergas nukrito į 10 poziciją. Jis prasiskynė kelią iki 4 pozicijos, tačiau buvo priverstas sustoti boksuose dėl pažeisto automobilio ir po sustojimo nukrito į 7 vietą. Tada jis aplenkė Daniel Ricciardo ir Kimi Räikkönen dėl 5 vietos ir vijosi Max Verstappen, tačiau Rosbergui nepavyko jo aplenkti. Priešpaskutiniame rate Rosbergas pusiau apsisuko bandydamas aplenkti Verstappeną, tačiau tarpas iki Räikköneno buvo pakankamai didelis ir nepraradęs pozicijos lenktynes jis baigė 5 pozicijoje. Jo persvara prieš Hamiltoną lenktynininkų čempionate sumažėjo iki 9 taškų. Rosbergas persvarą padidino iki 24 taškų naujoje Baku trasoje, kur jis iškovojo pole poziciją ir pergalę, o jo komandos draugas Lewis Hamilton atsitrenkė į sieną trečioje kvalifikacijos dalyje, todėl lenktynes pradėjo dešimtas ir finišavo penktas. Rosbergas ir Hamiltonas susidūrė paskutiniame Austrijos Grand Prix rate, Hamiltonas lenktynes laimėjo, o Rosbergas nukrito į 4 vietą. Nepaisant to, kad Hamiltonas buvo nušvilptas ant podiumo, teisėjai nusprendė, kad dėl susidūrimo buvo kaltas Rosbergas ir skyrė jam 10 sekundžių baudą, tačiau ši bauda neįtakojo galutinių lenktynių rezultatų.
Rosbergas prarado čempionato lyderio poziciją Vengrijoje, kur finišavo antras po Hamiltono. Savo namų Grand Prix Vokietijoje Rosbergas panaudojo agresyvų lenkimo manevrą prieš Verstappeną. Rosbergas tvirtino: „Aš buvau iki galo susukęs vairą ir labiau pasukti negalėjau“, tačiau teisėjai su tuo nesutiko, nusprendė, kad lenkdamas jis pažeidė taisykles ir skyrė jam 5 sekundžių baudą ir 2 licencijos baudos taškus.
Rosbergas susigrąžino čempionato lyderio poziciją po pergalių Belgijoje, Italijoje ir Singapūre. Susidūrimas pirmame posūkyje su Sebastianu Vetteliu Malaizijoje Rosbergą nusiuntė į patį galą, tačiau jis prasiskynė kelią iki 4 pozicijos, o dėka Hamiltono variklio problemos, dėl kurios jis turėjo pasitraukti iš lenktynių, Rosbergas finišavo trečias. Pergalė Japonijoje Rosbergo taškų persvarą padidino iki 33 taškų, o tai reiškė, kad čempionatas dabar buvo jo rankose.
Antros vietos finišo sezono finale Abu Dabyje pakako užsitikrinti čempiono titulą, nepaisant komandos draugo (ir lenktynių laimėtojo) Lewiso Hamiltono bandymų lenktynių pabaigoje sulėtinti Rosbergą, kad šį aplenktų jį vijęsis būrys.
Rosbergas yra vienintelis lenktynininkas nuo 2010 m. be Lewiso Hamitono ir Sebastiano Vettelio laimėjęs lenktynininkų čempionatą. Jis yra tik antras buvusio „Formulės 1“ čempiono sūnus, po Damon Hill, tapęs čempionu ir pirmas tai padaręs tėvui dar esant gyvam ir automobilyje su tokiu pačiu numeriu, kaip ir tėvo (6). Rosbergas taip pat yra pirmas vokiečių lenktynininkas iškovojęs „Formulės 1“ čempiono titulą vokiškame automobilyje su vokišku varikliu.
Rosbergas laimėjo 2016 m. tarptautinio lenktynininko apdovanojimą 2016 m. Autosporto apdovanojimuose. Šį apdovanojimą per pačius pirmus apdovanojimus 1982 m. laimėjo jo tėvas Keke Rosberg.
Gruodžio 2 d. per FIA apdovanojimų įteikimo ceremoniją Vienoje Rosbergas paskelbė, kad pasitraukia iš „Formulės 1“. Jis buvo pirmas tai padaręs titulą ginantis čempionas po Alain Prost, kuris tai padarė 1993 m.
Šalmo dizainas ir numeris
2014 m. sezone nauja taisyklė leido lenktynininkams pasirinkti unikalų numerį, kurį naudos per visą savo „Formulės 1“ karjerą. Rosbergas pasirinko 6 numerį, kokį turėjo ir jo tėvas. Jis taip pat pakeitė ir šalmo dizainą kurį turėjo 8 metus, iš geltono į tamsiai pilką. Šalmo dizainas, kurtas Jens Munser, įtraukė chromą, švarias linijas ir asmeninius simbolius.
Formulės 3 Euro serijos rezultatai
(legenda) (bold – pole pozicija; italics – greičiausias ratas)
GP2 Serijos rezultatai
(legenda) (bold – pole pozicija; italics – greičiausias ratas)
Formulės 1 rezultatai
‡ Skirta pusė taškų, nes buvo įveikta mažiau nei 75 % lenktynių distancijos.
Indianapolis
Indianapolis  – miestas Jungtinėse Valstijose, Indianos valstijos sostinė. Tai didžiausias miestas Indianos valstijoje, bei tryliktas pagal dydį JAV miestas. Miestas buvo įkurtas ir tapo valstijos sostine 1821 m. Didelis finansų, pramonės, prekybos ir transporto centras. Yra tarptautinis oro uostas. Mieste veikia keli universitetai. 1908 m. pastatyta seniausia pasaulyje Indianapolio trasa, kurioje lenktynės vyksta nuo 1909 m., o 1950–1960 m. ir nuo 2000 m. – Formulė 1 automobilių sporto lenktynės. Taip pat yra lenktyninių automobilių muziejus, meno, indėnų ir Vakarų meno, vaikų muziejai, prekybos ir parodų centras, observatorija, planetariumas, dengtas beisbolo stadionas, teatrai (tarp jų – operos), simfoninis orkestras.
Miesto gatvių tinklas spindulinis (statytas pagal Vašingtono planą). Žymiausi Indianapolio pastatai: Barnes & Thornburg Building (1909 m., architektas D. H. Burnham), biurų pastatų kompleksas „Piramidės Indianapolyje“ (1972 m.), dangoraižiai – One America Tower (1982 m.), Bank One Tower (1990 m.; aukščiausias pastatas Indianos valstijoje, aukštis 247 m). Taip pat yra neoklasicistiniai Indianos valstijos kapitolijaus rūmai, neoromaninė Kristaus Bažnyčios katedra (1857 m.), neogotikinės Šv. Jono Evangelisto (1871 m.), Švč. Mergelės Marijos (1912 m.) bažnyčios.
Henry Ford II
Jis buvo Edsel Ford sūnus ir Henry Ford anūkas.
Asmeninis gyvenimas
Henry Ford II gimė 1917 m. rugsėjo 4 d. Detroite, Eleanor Clay Ford ir Edsel Ford šeimoje. Jis ir jo broliai Benson ir William augo pertekliuje, tačiau jų tėvas stengėsi, kad jie suprastų darbo ir pinigų prasmę.
Henry Ford II buvo vedęs tris kartus, pirmoji žmona – Anne McDonnell, antroji žmona – Cristina ir trečioji žmona – Kathleen DuRoss. Turėjo tris vaikus: Charlotte, Anne ir Edsel Ford II. Mirė 1987 m. rugsėjo 29 d. Detroite, Henry Ford ligoninėje.
1943 m. gegužę nuo vėžio mirus Ford Motor prezidentui Edsel Ford, Henry Ford II tarnavo laivyne ir negalėjo perimti vadovavimo šeimos verslui.
Dirvonakiai
Dirvonakiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Biržų. Per kaimą teką Agluonos upė. Netoli kaimo yra sąvartynas, prie kurio teka kita upė Gavenupis, kuri netoli Dirvonakių kapinių įteka į Agluoną.
Traukos objektu galima laikyti Dirvokanių malūną. Tarpukario metais ūkininkai veždavo į jį malti grūdus, o sovietmečiu – kolūkiečiai. Jis skyrėsi nuo kitų malūnų, kad nebuvo „olandiško“ tipo. Dirvonakiuose stovėjo medinis, kampuotas malūnas.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Pati gražiausia žmona
Pati gražiausia žmona  – 1970 m. italų režisieriaus Damiano Damiani sukurta kriminalinė drama, pradėjusi aktorės Ornelos Muti karjerą kine.
Juosta paremta tikrais 1965 m. įvykiais apie merginą iš pietų Italijos Franca Viola, kuri buvo pagrobta ir išprievartauta, tačiau atsisakė tekėti už savo skriaudiko. Vėliau ši moteris tapo pokarinės Italijos moterų emancipacijos simboliu.
Pagrindiniai aktoriai
left|thumb|150px|Frančeska
Turinys
left|thumb|150px|Pagrobimas left|thumb|150px|Frančeskos tėvas Viename Sicilijos miestelyje mafijos vadeiva prieš sėsdamas į kalėjimą, pasikviečia būsimą savo įpėdinį Vitą Juvarą. Be kitų pamokymų jis liepia šiam vesti gerą merginą, kad santuoka sustiprintų jo padėtį visuomenėje ir suteiktų užuovėją.
Vitui į akį krenta vos 15 sulaukusi gražuolė Frančeska, tačiau mergina nenori turėti jokių reikalų su žmogumi, siejamu su nusikaltėliais. Kuo atkaklesnis darosi Vitas, tuo labiau jam priešinasi Frančeska, nepadeda nei tėvų, kurie tiesiog bijo būsimo žento.
Galiausiai, neapsikentęs draugų pašaipų, Vito pagrobia merginą ir nusiveža į atokius namus. Matydamas, kad jo merginimasis bergždžias, Vitas ją išprievartauja, tikėdamasis, kad dabar reikalai klostysis savaime, mat Sicilijoje priimta, kad nekaltybę praradusi mergina privalo ištekėti.
Tačiau netrukus Frančeska parašo pareiškimą policijai, tuo sukrėsdama visą miestelį, kuriame nepriimta priešintis mafijos atstovams. Vis dėlto policija negali pradėti tyrimo, nes apie nusikaltimą gali paliudyti tik Frančeskos jaunesnysis brolis, taigi abu nepilnamečiai, o Vitas gali surinkti visą būrį liudininkų, patvirtinsiančių, jog šis jokio nusikaltimo nepadarė. Tam, kad Frančeskos žodžiais būtų patikėta, ji turi įtikinti liudyti savo tėvus. Pastarieji įbauginti ir netgi dėl visko kaltina pačią dukrą, o Vitas tuo metu jau planuoja sužadėtuves ir vestuves. Frančeskai dar kartą jį atstūmus, Vito žmonės užmuša jos tėvų ožką, tuo perspėdami, kad jiems beviltiška priešintis. Dar daugiau, miestelio moterys sumuša merginą, išdrįsusią paremti Frančeską, o ją įtikinėti atsiimti pareiškimą imasi net miestelio šventikas.
Spaudimas prieš ją vis labiau didėja, merginą palaiko tik mama ir brolis, tačiau visas miestelis ją smerkia. Galiausiai Frančeska pati sudegina tėvų ūkį, sunaikindama jų baimės priežastį ir tuo parodydama, kad jos niekas negali palaužti. Sukrėstas tėvas galiausiai parašo pareiškimą policijai ir Vitas supranta, kad bausmės jam nepavyks išvengti.
Įdomūs faktai
Filmo kūrimo metu Ornelai Muti buvo tik 14 ir tai buvo jos debiutas kine.
1975 m. ji ištekėjo už Alessio Orano, kuris šiame filme vaidino jos skriaudiką. Jų santuoka truko iki 1981 m.
Mecosopranas
thumb|250px|Mecosoprano diapazonas Mecosopranas (, iš mezzo 'vidurinis, tarpinis' + sopranas, ) – moterų solisčių balsas, žemesnis už sopraną ir aukštesnis už kontraltą. Nepainioti su savoka "altas".
Daktilis
thumb|250px|Daktilis Daktilis arba (243) Ida I Dactyl, tai mažas (1.4 km diametro) asteroidas, didesnio – 243 Ida palydovas. Pirmą kartą buvo nufotografuotas Galileo kosminės misijos aparato pagalba 1993 m. rugpjūčio 28 d. Daktilį identifikavo Galileo misijos dalyvė Ann Harch 1994 m. vasario 17 d. Palydovas buvo laikinai pavadintas S/1993 (243) 1. Daktilis pavadintas senovės graikų mitologinio padaro garbei.
Mecosopranas
Diapazonas
Mecosopranai atsirado XIX a. išsiplėtus soprano diapazonui. Mecosoprano diapazonas nuo la mažosios oktavos iki la antrosios oktavos. Trys registrai: kompaktiškasis, arba sodraus skambesio vidurinis (mediumas), artimas kontraltui žemas (krūtinės) ir intensyvus viršutinis (galvos). Gali būti aukšti lyriniai – artimi sopranui, žemi dramatiniai – artimi kontraltui ir reti koloratūriniai mecosopranai, pasižymintys virtuozine technika.
Daktilis
Daktilis skrieja aplink Idą 1,54 dienų periodu, vidutiniu nuotoliu 108 km. Jo orbitos polinkis į Idos pusiaują lygus 9°. Orbita nėra tiksliai žinoma nes Galileo aparatas praskriejo labai arti orbitinės plokštumos.
Mecosopranas
Operinės partijos
Mecosopranui parašytos operų partijos:
Daktilis
Daktilio kilmė yra nežinoma. Yra dvi jo atsiradimo hipotezės. Pirma teigia, jog Daktilis ir Ida susiformavo vienu metu, kita, kad Daktilis buvo išmuštas susidūrimo su kažkokiu objektu metu. Daktilis - pirmasis atrastas asteroido palydovas. Jo atradimas išsprendė klausimą apie asteroidų palydovų egzistavimą.
243 Ida
Mecosopranas
Žymiausi mecosopranai
Rita Preikšaitė, Marija Aleškevičiūtė, Birutė Almonaitytė, Nijolė Ambrazaitytė, Birutė Marytė Sodaitytė, Alodija Dičiūtė-Trečiokienė, Laima Domikaitė, Laima Jonutytė, Vladislava Grigaitienė, Irena Jasiūnaitė, Vincė Jonuškaitė, Alė Kalvaitytė, Jadvyga Kutkuvienė, Judita Leitaitė, Inesa Linaburgytė, Marija Lipčienė, Vlada Mikštaitė, Vilija Mozūraitytė, Ieva Prudnikovaitė, Aušra Stasiūnaitė, Violeta Urmanavičiūtė-Urmana.
Pasvalio sutartis
Trečioji sutartis, pasirašyta tarp Lietuvos-Lenkijos valdovo Žygimanto Augusto ir Livonijos ordino magistro Vilhelmo Fiurstenbergo 1557 m. rugsėjo 14 d., skelbė Livonijos ordino, Lenkijos Karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės karinę sąjungą prieš Maskvos Didžiąją Kunigaikštystę. Tą pačią dieną sutartis patvirtino karaliaus stovykloje buvę ordino magistras ir Livonijos pasiuntiniai. Šalys įsipareigojo bendrai kovoti su Rusijos agresija.
Prielaidos
1554 m. Livonijos ordinas buvo sudaręs su Maskva 15 metų paliaubų sutartį, praktiškai verčiančia Livoniją Maskvos protektoratu. Tokiai sutarčiai nepritarė dalis Livonijos, vadovaujama Rygos arkivyskupo Vilhelmo Hohencolerno (Prūsijos kunigaikščio Albrechto brolio), siekusi suartėjimo su LDK. Pastarosios politikai sumaniai pasinaudojo tokia situacija. 1557 m. rugpjūčio mėn. prie Livonijos sienos Pasvalyje buvo suorganizuota karinė manifestacija, kurioje dalyvavo virš 20 000 karinės lietuvių ir jiems talkinusių lenkų pajėgos. Tokioje padėtyje atsidūręs naujasis ordino didysis magistras Vilhelmas Fiurstenbergas buvo priverstas pasirašyti Pasvalio sutartį.
Pasekmės
Livonijos problemos sprendimas buvo viena iš svarbiausių XVI a. vidurio LDK politikos krypčių. Pasvalio sutartis reiškė pirmo etapo įsitvirtinant Livonijoje pabaigą, ir kartu padėjo pamatą tolesnei įvykių raidai. Tuo būdu Livonija tapo LDK sąjungininke prieš gresiantį Ivano Rūsčiojo žygį. Tai vienas ryškiausių Žygimanto Augusto laimėjimų, nes Livonija pateko į Lietuvos įtaką. Gautos palankios sąlygos Lietuvos prekėms eksportuoti.
Ši sutartis prieštaravo Livonijos ir Rusijos 1551 m. sutarčiai, pagal kurią šalys įsipareigojo nesudaryti karinės sąjungos su Lenkija, Lietuva ir Švedija. Pasvalio sutartis tapo vienu iš pretekstų prasidėti Livonijos karui (1558–1583 m.).
Pasvalio krašto muziejuje Pasvalio sutarties įvykį liudija nežinomo dailininko paveikslas „''Kalavijuočių ordino magistras Vilhelmas Fiurstenbergas Pasvalyje atsiprašo Žygimantą Augustą 1557 m. rugsėjo 14 d.''“ Vilniuje gyvenančių Pasvalio kraštiečių mokslo ir meno žmonių iniciatyva paveikslą atkūrė dailininkas Jonas Vaitekūnas.
Vandensvydis 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Vandensvydis 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 26-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Gyeongnam FC
Gyeongnam FC – Pietų Korėjos futbolo klubas iš Pietų Kiongsango provincijos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2006 m.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Juoda ir raudona spalvos.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 12 d.
The Pass
The Pass (ang. perdavimas, padavimas) – metodas įvairiuose kortų triukuose, naudojamas kontroliuoti žiūrovo pasirinktos ir atgal į malką gražintos kortos vietą. Tipišku atveju malka atsitiktinėje vietoje padalijama į dvi dalis, ant vienos žiūrovas uždeda savo kortą, ji uždengiama kita dalimi ir sumaišoma. Nepaisant išoriškai sąžiningų sąlygų, iliuzionistas šiuo metodu gali nepastebimai perkelti kortą ant malkos viršaus, žiūrovams manant, kad šiuo metu ji yra nežinia kur įmaišyta malkoje.
Egzistuoja keli „The Pass“ variantai, visų jų atlikimas užima ypač mažai laiko ir nežinančiam kada ir kur žiūrėti stebėtojui yra praktiškai nepastebimi.
Bank of America Plaza (Atlanta)
Bank of America Plaza – dangoraižis Atlantoje, Džordžijoje, JAV. Priklauso Bank of America. Pastato aukštis 312 m, aukštų 55. Tai vienas aukščiausių pastatų Jungtinėse Valstijose. Atidarytas 1992 m.
Bržeclavas
Bržeclavas  – miestas Pietų Moravijos krašte, Čekijoje. Bržeclavo rajono administracinis centras. 24 941 gyventojas (2016 m. duomenys). Nutolęs 50 km į pietryčius nuo Brno bei 10 km į šiaurės vakarus nuo pasienio su Slovakija. Įsikūręs prie pasienio su Žemutinės Austrijos žeme, prie Dijės upės.
Istorija
Miesto teritorijoje buvo aptikta keletas priešistorinių gyvenviečių. Žinomiausia ir svarbiausia iš jų – Pohansko, esanti į pietryčius nuo miesto. X a. buvo apleista. Dabar tai archeologinė kapavietė.
XI a. pastatyta Bržeclavo pilis. Vėliau buvo perstatyta renesanso stiliumi. XIX a. tapo apleista. Gyvenvietė šalia pilies buvo sunaikinta XV a. Perstatyta arčiau pilies, kuri dabar yra miestelio centras.
Gyventojų skaičius žymiai išaugo po 1839 m., geležinkeliu sujungus Vieną su Brno. 1872 m. Bržeclavui suteiktas miesto statusas.
Dainiūnai
Dainiūnai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, šalia Likėnų. Kaimas gatvinio tipo ir tęsiasi apie 2 km, todėl senieji vietiniai šį kaimą dar praminė „Londono gatve“.
Gudeliškiai (Rokiškis)
Gudeliškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Pandėlio.
Stari Bruso valsčius
Stari Bruso valsčius  – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Vlodavos apskrityje. Centras – Stari Brusas. Ribojasi su Dembova Klodos, Uršulino, Hansko, Sosnovicos ir Virikų valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 133,4 km², iš kurių: Valsčius sudaro 10,62 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Dembina, Dominičinas, Heleninas, Hola, Kamienas, Kolačė, Kulakuvas, Laski Bruskiai, Luboviežas, Marianka, Mietulka, Novinai, Novi Brusas, Pienkai, Skorodnica, Stari Brusas, Šmokotuvka, Vielki Lanas, Voloskovola, Zamolodičė.
Lurdas (religija)
miniatiūra|250px|right|Lurdo grota Vokietijoje
Lurdas, arba Lurdo grota – sakralinis statinys, paprastai pastatomas Švč. Mergelės Marijos apsireiškimo vietose Prancūzijos Lurdo vietovėje pagrindu. Daugelyje pasaulio tautų puoselėjama religinė-etnokultūrinė idėja, kuri išreiškiama statant Lurdo grotas. Lur­de įvy­ku­sį ste­buk­lą žy­mi gro­to­je pa­sta­ty­tos Die­vo Mo­ti­nos ir jai be­si­mel­džian­čios Ber­na­det­te sta­tu­los. Susiformavo tradicija sakralinius statinius – Lurdo grotas vadinti tiesiog lurdais. Juose gali būti atliekamos religinės apeigos, maldininkai čia lankosi įvairių švenčių metu.
Be Prancūzijos, pa­na­šių gro­tų at­si­ra­do ir ki­to­se ka­ta­li­kiš­ko­se ša­ly­se, kuriose lurdai buvo pastatomi laikantis konkrečios vietovės tautinių elementų, architektūros tradicijų, meninės kultūros.
Lietuvoje
thumb|250px|Kretingos lurdas miniatiūra|250px|right|Prie [[Seda|Sedos lurdo]] miniatiūra|250px|right|Lurdas [[Užvėnai|Užvėnuose]]
Lietuvoje Lurdo grotų statymo, papročių puoselėjimo bei specifinių apeigų atlikimo prie jų idėja pradėta realizuoti 1898 m. Palangoje. Per visą XX a. lurdai išplito. Marijos garbei Lietuvoje daugelyje vietų pastatytos Prancūzijos miestelio Lurdo grotos imitacijos su Marijos statulomis. Ypač jų gausu vėliausiai apsikrikštijusioje Žemaitijoje, jos yra sakralinės kultūros dalis. Gar­siau­si Že­mai­ti­jo­je – Pa­lan­gos, Kre­tin­gos, Plungės lur­dai. Tarp nau­jau­sių mi­ni­mi Kal­ti­nė­nų, Ne­makš­čių, Se­dos lurdai. Že­mai­ti­jo­je XX a. pra­džio­je lur­dus sta­tė vie­nuo­liai, di­di­kai, pa­pras­ti žmo­nės. Žemaitijos lurduose aptinkama nemažai jiems būdingos apeiginės kultūros: prie daugumos lurdų vykstanti proginė šventė yra gegužinės, visuose lurduose plačiausiai paplitusi apeiga yra pavienės maldos, bendruomeninės maldos ir giesmės, populiarus paprotys yra fotografavimasis.
Kiti žymesni lurdai:
Šilininkai (Stalupėnų apskritis)
Šilininkai arba Vysokojė (, nuo 1938 m. birželio 2 d. Hainau, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas. Nuo 1874 m. priklausė Katinavos parapijai ir valsčiui. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės kaimas.
Milvydai (Pernarava)
Milvydai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pernaravos, tarp kelio ir Gynėvės intako Bernaupio. Iš šiaurės siekia Juodžių miškas.
Ilgaplaukis kolis
right|thumb|200px|Sabalo ir baltos spalvos ilgaplaukis kolis thumb|200px||Visų trijų būdingų spalvų koliai: Marmurinis, Sabalo ir Trispalvis thumb|200px|Kolis, dalyvaujantis judrumo varžybose Ilgaplaukiai koliai, dar vadinami Škotijos aviganiais - tai vidutinio dydžio šunų veislė, išvesta ganymui. Ji gerai žinoma dėl autoriaus Albert Payson Terhue novelės "Lesė", pagal kurią vėliau buvo kuriami ir filmai.
Išvaizda
Koliai būna trijų pagrindinių kailio spalvų:
Temperamentas
Tai protingas ir draugiškas šuo, kuriam patinka dirbti. Lengvai pasiduoda dresūrai. Kailį reikia šukuoti dažnai, kad jis gerai atrodytų, bet jis nereikalauja didelės priežiūros. Ilgaplaukiai koliai yra ramūs šunys, bet lauke tampa aktyvesni, laksto aplink šeimininką ir dūksta. Jie vidutinio dydžio šunys, todėl tinkami laikyti ir bute. Ganymo instinktas kai kuriems šunims vis dar labai stipriai išreikštas, o kai kuriems ne taip stipriai. Ilgaplaukiai koliai yra labai ištikimi, saugo savo šeiminiką ir yra geri vaikams, todėl jie geri šeimos šunys.
Antakalnis III
Antakalnis III – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Ukmergės. Seniūnaitijos centras. Veikia „Šilo“ vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka.
Istorija
Kaimas iki 1940 m. priklausė grafo Krasausko dvarui. 1951 m. įsteigta biblioteka, pradžios mokykla, 1959 m. – kultūros namai. 1968–2021 m. kaime veikė Pivonijos bendruomenės medicinos punktas.
1950–1993 m. Pivonijos tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Akredityvas
Akredityvas  – tai banko ir kliento tarpusavio sutartis, kuria bankas įsipareigoja pardavėjui perduoti nustatytą pinigų sumą pastarajam pateikus dokumentus, reikalaujamus akredityvo sąlygomis ir visiškai jas atitinkančius. . Tarptautiniuose atsiskaitymuose taikoma įsipareigojimų įvykdymo užtikrinimo forma. Pirkėjui bankas dokumentu užtikrina prekių pardavėjui, kad pirkėjas laiku atsiskaitys už pateiktas prekes. Paprastai bankas iš pirkėjo reikalauja sąskaitoje turėti tam tikrą kiekį lėšų, kuris būtinas, kad atsiskaitymas būtų įvykdytas.
Taikymas
Akredityvas taikomas, kai šalys nepažįsta viena kitos arba kai abejojama kliento mokumu. Prekių ar paslaugų pirkėjo (pareiškėjo) prašymu bankas išleidžia dokumentą, kuriuo įsipareigoja sumokėti už išsiųstas prekes, atliktus darbus arba suteiktas paslaugas pardavėjui (akredityvo gavėjui), kai pastarasis pateikia bankui sąlygas ir terminus atitinkančius dokumentus.
Rūšys
Akredityvas dažnai naudojamas eksportuojant bei importuojant prekes (logistikoje). Todėl pagal pobūdį gali būti eksporto arba importo. Akredityvas negali būti pakeistas ar panaikintas be banko emitento, tvirtinančio banko (jei toks yra) ir lėšų gavėjo sutikimo.
Literatūroje akredityvas dar vadinamas dokumentiniu akredityvu.
Aleksas Povilaitis
thumb|Aleksas (Aleksandras) Povilaitis Aleksas Aleksandras Povilaitis (slap. Uosis, 1913 m. vasario 26 d. Diržiuose, Pakruojo raj. – 2001 m. lapkričio 9 d. Pakruojyje) – Lietuvos kariuomenės karininkas, tremtinys.
Biografija
Baigė Žeimelio progimnaziją, 1932–1936 m. mokėsi ir baigė Šiaulių mokytojų seminariją.
1936 m. rugsėjo 15 d. Šiaulių apskrities komendantūros pašauktas į Lietuvos kariuomenę, 1939 m. rugsėjo 16 d. baigė Kauno karo mokyklos XX laidą, buvo suteiktas pėstininkų jaunesniojo leitenanto laipsnis ir paskirtas į Priešlėktuvinės apsaugos rinktinę Aukštojoje Panemunėje (Kaune) ryšių būrio vadu. Vėliau tarnavo Linkaičių ginklų dirbtuvių apsaugoje.
Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą ir likviduojant Lietuvos kariuomenę, 1940 m. spalio 3 d. paskirtas į Raudonosios armijos 29-ąjį šaulių teritorinį korpusą atskirojo zenitinės artilerijos diviziono būrio vadu. 1940 m. gruodžio 20 d. perkeltas į 179 šaulių divizijos 215 šaulių pulką būrio vadu. Kilus TSRS–Vokietijos karui ir iš Pabradės poligono būriui traukiantis į Rusiją, iš Raudonosios armijos pasitraukė.
1941–1944 m. dirbo Kaišiadorių klijų fabriko vedėju, mokytojavo Kaišiadorių amatų mokykloje. Nuo 1944 m. liepos mėn. gyveno Palangoje. Lietuvos laisvės armijos narys, paskirtas Darbėnų grupės vadu (slapyvardis Uosis).
1945 m. vasario 16 d. suimtas Klaipėdoje, kalintas Kretingoje, Telšiuose, Kaune. 1945 m. rugsėjo 19 d. TSRS NKVD Karo tribunolo nuteistas 20 metų lagerio ir 5 metams tremties. Lapkričio 11 d. išvežtas į lagerį Vorkutoje, Komijoje. Dirbo anglies kasyklose, studijavo kalnakasybos institute.
1955 m. lapkričio 18 d. paleistas, aplankė savo brolį Kazimierą su žmona, ištremtą į Norilską ir grįžo į Lietuvą. Gyveno Ūdekų kaime (Pakruojo raj.), dirbo kolūkyje, Panevėžio cukraus fabrike.
Išėjęs į pensiją gyveno Pakruojyje. Politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Pakruojo skyriaus komiteto narys. Mirė 2001 m. lapkričio 9 d., palaidotas Pakruojo kapinėse.
Šeima
300px|thumb|Aleksas Povilaitis su savo broliais ir seserimis 1929 m. liepos 6 d. Pirmoje eilėje iš eilės Kazimieras ir Ona, antroje Bronius ir Teodora, už jų Aleksas
Kūryba
Parašė savo atsiminimus, kurie yra išspausdinti Politinių kalinių ir tremtinių sąjungos Pakruojo skyriaus išleistoje knygoje.
Spigučiai
Spigučiai – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Surviliškio miestelio, į rytus nuo kelio.
Gajanos karinės pajėgos
thumb|right|200px|Gajanos sausumos karinių pajėgų kareiviai Gajanos karinės pajėgos buvo sukurtos 1966 m. lapkričio 1 d. Visas karinių pajėgų karininkų treniruotes ir apmokymus pradžioje vykdė Didžiosios Britanijos karininkai.
Tikslai
Gajanos karinių pajėgoms yra nustatyti trys pagrindiniai tikslai:
Nema
Nema  – miestas rytų Mauritanijoje, netoli Malio sienos. Hod eš Šargio regiono centras. 15,3 tūkst. gyventojų (2005 m.). Yra plentas („Vilties kelias“) į Nuakšotą, oro uostas. Veikia turgus, ligoninė, viešbutis, keletas medresių.
Musteloidai
Musteloidai (Musteloidea) – plėšriųjų žinduolių būrio antšeimis, kurį sudarančias rūšis vienija kaukolės ir dantų sandara. Musteloidai turi bendrą protėvį su ruoniniais.
Musteloidea antšeimį sudari šios šeimos:
Karl Christian von Langsdorf
Karolis Kristijanas Langsdorfas (, 1757 m. gegužės 18 d. – 1834 m. birželio 10 d.) – vokiečių matematikas, 1804–1806 m. Vilniaus universiteto taikomosios matematikos profesorius, Heidelbergo universiteto prorektorius.
Biografija
Karolis Kristijanas Langsdorfas gimė 1757 m. gegužės 18 d. Bad Nauheimo mieste, Vokietijoje, archyvaro Georgo Melchioro Langsdorfo ir jo žmonos Marijos Margaritos šeimoje. 1773 m. jaunasis Langsdorfas baigė gimnaziją ir įstojo į Getingeno universitetą studijuoti filosofijos, jurisprudencijos ir matematikos. 1776–1777 m. mokėsi Gyseno universitete.
1781 m. Langsdorfui suteiktas filosofijos mokslų daktaro vardas Erfurto universitete. Vasaros metu skaitė matematikos paskaitas Gyseno universitete docento pareigose.
1781–1784 m. buvo paskirtas žemės teismo teisėju Miulcheime prie Meino, 1784 m. dirbo inspektoriumi Gerabrone, dab. Badene – Viutemberge.
1796–1804 m. Langsdorfui Erlangeno universitete suteiktas matematikos profesoriaus vardas. Šiame universitete dirbdamas jis pagerino technologijų kabinetą.
Dėstymas Vilniaus universitete
Karolis Kristijanas Langsdorfas 1804 m. buvo pakviestas dėstyti į Vilniaus universitetą. Buvo išrinktas taikomosios matematikos profesoriumi. Dėstė teorinę mechaniką, mašinų mokslą ir technologiją. Vilniaus universitete Langsdorfas tedėstė dvejus metus. 1806 metais negalėdamas pragyventi su gausia šeimyna už 2000 rb. atlyginimo per metus, išvyko.
Tolesni gyvenimo metai
Išvykęs iš Vilniaus Langsdorfas dirbo Heidelbergo universiteto Filosofijos fakulteto matematikos profesoriumi. Palaikė ryšius su Vilniaus universitetu. 1808 m. jis tapo Heidelbergo universiteto Filosofijos fakulteto dekanu, 1809 m. – prorektoriumi.
Langsdorfas mirė 1834 m. birželio 10 d. Heidelberge.
Chatynė
Chatynė – kaimas Baltarusijoje, Lahoisko rajonas, Minsko sritis, kuriame per Antrąjį pasaulinį karą naciai ir ukrainiečių bei baltarusių kolaborantai 1943 m. kovo 22 d. nužudė 149 gyventojus, iš jų 75 vaikus. TSRS Chatynė buvo tapusi nuožmaus fašistų susidorojimo su civiliais gyventojais simboliu, nors Baltarusijoje yra daug kaimų ir gyvenviečių, kuriose įvyko panašios nelaimės II pasaulinio karo metu. 1964 m. nacizmo aukoms atminti pastatytas memorialinis ansamblis. Jo centre – skulptūra „Nenugalėtas žmogus“, sudeginto kaimo vietoje – 26 betono rentiniai, žymintys buvusias sodybas, ir obeliskai su žuvusiųjų vardais. Autoriai: architektai J. Gradovas, L. Levinas, V. Zankovičius, skulptorius S. Selichanovas.
Glória marina
Glória marina – sportinė ir turistinė marina Rio de Žaneire, Brazilijoje. 2016 m. čia vyks buriavimo olimpinė regata. Marinoje vyko XX pasaulio futbolo čempionato grupių burtų traukimo ceremonija.
Lietuvos didikai
Luomo evoliucija
Lietuvoje kilmingųjų luomas susiformavo XV a. Ilgą laiką bajorų luomas išliko atviras, t. y. į jį buvo galima patekti ne tik pagal kilmę, bet ir už nuopelnus didžiajam kunigaikščiui. Plečiantis stambiajai žemėvaldai, bajorijos viršūnė pasivadino ponais. XV a. atsiradusi Ponų taryba dalyvavo valstybės valdyme, patarinėjo karaliui. XVI a. pabaigoje visi bajorai ėmė dalyvauti valstybės valdyme ir vadintis ponais, o buvę ponai tapo didikais. Bajorų luomas susiskaidė – jį sudarė aukščiausios kilmės didikai (kunigaikščiai), tarnybiniai bajorai, stambūs bajorai, taip pat priklausomų žmonių neturintys bajorai, plikbajoriai, labai priklausę nuo didikų.
LDK didikai
Žymios Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikų giminės:
FIDE
FIDE  – tarptautinė šachmatų federacija. Ji buvo įkurta 1924 m. liepos 20 d. Paryžiuje. Turi savo logotipą, himną ir devizą („Mes – viena šeima“ – ).
Istorija
Iniciatyvos įkurti pasaulio šachmatų federaciją ėmėsi P. Veisanas (Prancūzija), L. Risas (Didžioji Britanija) ir A. Ruebas (Nyderlandai).
FIDE buvo įkurta 1924 m. liepos 24 d. Paryžiuje (VIII olimpinių žaidynių metu). Įkūrimo aktą pasirašė 14 šalių: Argentina, Belgija, Didžioji Britanija, Vengrija, Ispanija, Italija, Kanada, Nyderlandai, Lenkija, Rumunija, Prancūzija, Čekoslovakija, Šveicarija, Jugoslavija.
Iki 2-ojo pasaulinio karo, 1939 m., FIDE buvo nedidelė organizacija, kuri reguliariai pravesdavo Nacijų turnyrą (vyrų šachmatų olimpiadas). Nuo 1927 m. pradėjo organizuoti moterų pasaulio šachmatų čempionatą, o nuo 1947 m. – perėmė individualaus pasaulio šachmatų čempionato organizavimą.
Augant šachmatų populiarumui visame pasaulyje į FIDE pradėjo stoti Azijos, Afrikos ir Lotynų Amerikos šachmatų federacijos, todėl jos narių skaičius nuo 7-ojo dešimtmečio vidurio išaugo. 1987 m. FIDE narėmis jau buvo 125 nacionalinės šachmatų federacijos.
1980 m. FIDE tapo UNESCO nare. 1999 m. FIDE pripažino Tarptautinis olimpinis komitetas.
Oficialūs pareigūnai
Oficialūs FIDE pareigūnai yra: Prezidentas, Garbės prezidentas, Prezidento pavaduotojas, Generalinis sekretorius, Iždininkas, Viceprezidentai, Garbės viceprezidentai, Žemynų prezidentai, Zonų prezidentai, Vykdantysis direktorius, Auditorius, Komisijų prezidentai.
Dalį šių pareigūnų išrenka Generalinė asamblėja, likusius ketveriems metams paskiria prezidentas, bet, tokiu atveju, paskyrimą dar turi patvirtinti Generalinė asamblėja. Tik ji gali įsteigti papildomų FIDE pareigybių.
Prezidentas oficialiai atstovauja FIDE, pirmininkauja Generalinės asamblėjos, Prezidento tarybos, ir Vykdomojo komiteto posėdžiuose. Jis taip pat turi teisę, ypatingais atvejais (tarp Generalinės asamblėjos suvažiavimų), vadovaudamasis FIDE principais, veikti Generalinės asamblėjos vardu.
Valdymo organai
Vadovaujantys FIDE organai yra :
Varžybų organizavimas
FIDE organizuoja šachmatų olimpiadas, pasaulio šachmatų čempionatus ir kt.
FIDE organizuojamos varžybos:
Kita veikla
FIDE priima šachmatų taisykles, skaičiuoja Elo reitingus ir panaudoja juos, suteikiant FIDE meistro, tarptautinio meistro ir tarptautinio didmeistrio, bei atitinkamus moterų šachmatų titulus. Taip pat, iki Pasaulio šachmatų kompozicijos federacijos įkūrimo 2010 m. suteikdavo titulus už pasiekimus šachmatų kompozicijoje.
FIDE narės
FIDE narės daugumoje yra Jungtinių Tautų šalių šachmatų federacijos. Tačiau iš kai kurių šalių narėmis yra ir jų atskirų regionų šachmatų federacijos.
Jungtinių Tautų narių šachmatų federacijos
Jungtinė Karalystė nėra FIDE narė, bet Anglija, Škotija ir Velsas yra FIDE narės.
Íngrid Betancourt
Ingrid Betankūr Pulesijo (g. 1961 m. gruodžio 25 d. Bogotoje) – prancūzų kilmės Kolumbijos politikė, buvusi senatorė, antikorupcinio judėjimo aktyvistė, „Žaliojo Deguonies“ partijos (Partido Verde Oxígeno) narė.
FIDE
Regionų šachmatų federacijos
Aruba, Bermudai, Britų Mergelių salos, Taivanas, Anglija, Farerų salos, Gernsis, Honkongas, Makau, Nyderlandų Antilai, Palestina, Puerto Rikas, Škotija, JAV Mergelių salos ir Velsas.
Íngrid Betancourt
2002 m. buvo pagrobta komunistinės partizaninės Kolumbijos grupuotės FARC. Nelaisvėje išgyveno 6 metus, išvaduota operacijos Jaque („šachas“) metu 2008 m. liepos 2 d., drauge su dar 11 belaisvių.
Ingrid motina yra buvusi mis Kolumbija Yolanda Pulecio, tėvas Gabriel Betancourt – UNESCO ambasadorius, buvo diktatoriaus Gustavo Rojas Pinilla vyriausybės ministras. Betancourt šeima gyveno aukštuomenėje, draugavo su Fernando Botero, Gabriel García Márquez. Ingrid studijavo Paryžiaus politikos institute, gyveno Prancūzijoje, Anglijoje, Ekvadore. 1989 m. įsitraukė į Kolumbijos politiką. 1990 m. pradėjo dirbti finansų ministerijoje. 1994 m. išrinkta į atstovų rūmus, o 1998 m. į senatą. Íngrid Betancourt 2002 m. dalyvavo rinkimuose į Kolumbijos prezidentus, tačiau surinko tik 0,5 % balsų ir užėmė 5 vietą. Prezidentinės kampanijos metu vedė derybas su FARC grupuote San Visente de Kaguajano mieste, vasario 23 d. buvo pagrobta. FARC už įkaitų išlaisvinimą pareikalvo paleisti suimtus grupuotės narius, tačiau prezidentas Uribė į derybas nesileido. Vėliau sekė keletas nesėkmingų operacijų, kol tik 2008 m. jungtinės Kolumbijos-Prancūzijos pajėgos išvadavo belaisvius.
FIDE
Narių skaičius
Federacijų – narių skaičius 2014 m. birželio 9 d. buvo 181. Jis svyruoja, nes kai federacija suyra, ar nesumoka nario mokesčio, jos narystė yra sustabdoma. 2023 kovo mėn. sąraše pagal vidutinį 10 geriausių žaidėjų reitingą pateiktos 200 federacijų. Paprastai, sumokėjus skolas – narystė vėl atstatoma.
Prisijungusios tarptautinės organizacijos
FIDE savo tikslus šachmatų srityje realizuoja taip pat ir per prisijungusias tarptautines šachmatų organizacijas. Prie FIDE prisijungusios tarptautinės organizacijos yra:
a) organizacijos, kurios atstovauja regiono, ar grupės FIDE šalių, federacijų šachmatų interesus,
Tarptautinių šachmatų organizacijų priėmimo į FIDE klausimą sprendžia Generalinė Asamblėja. Prisijungusios organizacijos turi teisę dalyvauti, kaip stebėtojos, metiniame Kongrese, bet be balsavimo teisės.
Čeniškiai
Čeniškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pabiržės. Netoli kaimo teka Tatulos upė.
Ingė Lukšaitė
Biografija
1988–1990 m. Lietuvos dailės akademijos, 1995–2002 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 2001–2007 m. Klaipėdos universiteto dėstytoja, Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto vyriausioji mokslo darbuotoja. 2003–2008 m. Lietuvos mokslo tarybos pirmininko pavaduotoja.
Nuo 1992 m. leidinių „Knygotyra“, „Liaudies kūryba“ bei serijos „Senoji lietuvių literatūra“ redakcijos kolegijos narė. Dalyvavo respublikinėse, tarptautinėse bei užsienio istorikų, knygotyrininkų ir bibliotekininkų konferencijose.
Mokslinė veikla
Nagrinėja Lietuvos XVI–XVII a. kultūrą, knygos ir bibliotekų istoriją. Tyrimų kryptys: Lietuvos kultūros istorija XV–XVII a., reformacijos Lietuvos istorija (XVI–XVII a.). . Skelbia Lietuvos kultūros istorijos šaltinius: Lietuvos mokykla ir pedagoginė mintis XIII a. – XVII a. Istorijos šaltinių antologija, viena sudarytojų ir rengėjų (1994 m.). Parengė Andriaus Volano „Rinktinius raštus“ (1996 m.), Mato Pretorijaus „Prūsijos įdomybės, arba Prūsijos regykla” (t. 1 1999 m., t. 2 2004, t. 3 2006 m., t. 4 2011 m.). Paskelbė apie 70 mokslinių straipsnių.
Zimbiškiai
Zimbiškiai – kaimas [Pakruojo rajono savivaldybė]]je.
Istorija
1934 m. gegužės 20 d. kaime pastatytas ir pašventintas Pavasarininkų kryžius.
Bronislovas Jagminas
Bronislovas Jagminas (1935 m. rugsėjo 22 d. Tauragėje – 2016 m. liepos 19 d. Tauragėje) – žurnalistas, kraštotyrininkas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1954 m. baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą. 1959 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete įgijo žurnalisto specialybę.
1959 m. su paskyrimu grįžo į Tauragę, rajono laikraščio redakcijos korespondentas, 1962–1992 m. redaktoriaus pavaduotojas. 1992–1996 m. LR Seimo narys. Nuo 1996 m. UAB „Tauragiškių balsas“ darbuotojas ir bendrasavininkas.
Keliolika metų buvo populiarus Tauragėje lektorius tarptautininkas. Nuolat domėjosi ir rašė kraštotyros klausimais. 1983 m. Tauragės rajono muziejaus steigimo iniciatorius. 1986 m. leidykla „Mintis“ išleido jo knygutę „Tauragės rajonas“. 1992 m. pasitelkęs kitus rajono kraštotyrininkus, parengė ir išleido „Tauragės enciklopediją“.
1964–1992 m. SSKP (LKP) narys, nuo 1992 m. LDDP Tauragės rajono ir respublikinės tarybos narys. 1989 m. vienas Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio organizatorių Tauragėje, Sąjūdžio rajono tarybos narys, pirmojo ir antrojo Sąjūdžio suvažiavimų delegatas. 1990–1995 m. Tauragės miesto tarybos deputatas.
Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika
'''Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika''' – Romos katalikų bazilika šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Bielsko apskrityje, Bielsko valsčiuje, Bielsko mieste. Bazilika priklauso Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo parapijai.
Bronislovas Jagminas
Biografija
Žmona Regina, sūnūs Saulius, Giedrius.
Bielsko Mergelės Marijos ir Šv. Mykolo bazilika
Istorija
Medinė bažnyčia šioje vietovėje stovėjo jau nuo XV a. amžiaus. Naujos mūrinės bažnyčios statybos prasidėjo 1783 m. ir užbaigtos 1784 metais. Architektas Simon Gottlieb Zug. Bažnyčia pašventinta 1796 m. spalio 9 dieną. 1902 m. bazilikoje buvo įrengti vargonai. 1996 m. lapkričio 6 d. katedra buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Konstantinas Žukas
Konstantinas Žukas (1884 m. gruodžio 17 d. Kaune – 1962 m. sausio 22 d. Klyvlende, JAV) – Lietuvos valstybės ir karinis veikėjas, generolas leitenantas, karo pedagogikos pradininkas.
Biografija
Baigė Kauno pradžios mokyklą, tėvams persikėlus į Obelius, geležinkelio stotyje mokėsi dirbti telegrafu. 1899 m. su šeima išvyko į Sibirą, gyveno ir dirbo telegrafistu Ačinske ir Krasnojarske.
1906 m. grįžo į Lietuvą ir eksternu išlaikė Kauno gimnazijos baigimo egzaminus. Vėliau savanoriu įstojo į Rusijos imperijos kariuomenę. 1907–1910 m. mokėsi Vilniaus karo mokykloje. Gavęs paskyrimą į Charkovą, 121-ajame pėstininkų pulke tarnavo ryšių komandos viršininku. Pirmojo pasaulinio karo metais divizijos ryšių viršininkas Galicijos fronte, kapitonas.
1918 m. grįžo į Lietuvą, organizavo Raseinių miliciją, tapo jos vadu. Nuo 1919 m. vasario 8 d. Lietuvos kariuomenės savanoris, paskirtas į 1-ąjį pėstininkų pulką. Marijampolės ryšių komandos viršininkas, atsargos bataliono vadas, majoras. Nuo 1919 m. gegužės mėn. Užnemunės fronto vadas.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. emigravo į JAV, apsigyveno Klyvlende, dalyvavo Lietuvių karių veteranų sąjungos Ramovės veikloje.
Juozapas Kimbaras
Juozapas Kimbaras (, gimė apie 1750 m. – mirė apie 1800 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas kilęs iš Kimbarų giminės, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas, papulkininkis, generolas-adjutantas, nuo 1776 m. Upytės pavieto teismo teisėjas ir miesto raštininkas, nuo 1783 m. Upytės pavieto pastalininkis, nuo 1787 m. Upytės pavieto stalininkas, Upytės pavieto pasiuntinys 1793 m. Gardino (Nebyliajame) Seime.
Karinė veikla
Juozapas Kimbaras išliko ištikimas savo pažiūroms - 1794 m. prasidėjus sukilimui, jis tapo Upytės kriminalinio teismo nariu, buvo pašauktas į Lietuvos kariuomenę generolu-adjutantu, o 1794 m. liepos 15 d. Tado Kosciuškos įsakymu paskirtas papulkininkiu.
Šeima
Juozapas Kimbaras buvo vedęs Oną Kosciuškaitę, sūnus Anupras Kimbaras – Varšuvos kunigaikštystės kariuomenės karininkas.
Žiūriai (Vilkaviškis)
Žiūriai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km. į rytus nuo Pilviškių. Išlikęs namas, kuriame 1901 m. buvo surengtas pirmasis Suvalkijoje lietuviškas vakaras.
Istorija
Anksčiau buvo žinomi kaip Gudẽliai arba Žiūriai̇̃-Gudẽliai. Iki 1950 m. priklausė Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiui.
Gyventojai
Pagal pirmajį Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 metų surašymą Žiūrių kaime buvo 35 ūkiai ir 236 gyventojai.
100 šautuvų
100 šautuvų  – 1969 m. JAV sukurtas ir Ispanijoje nufilmuotas vesternas apie Meksikos revoliuciją pagal rašytojo Roberto MacLeondo romaną „The Californio“.
Turinys
Juodaodis įstatymo sergėtojas Ledekeris keliauja po Meksiką, ieškodamas Džo Hereros: pusiau indėno, pusiau baltojo, iš banko Fynikse pagrobusio 6 tūkstančius dolerių. Džo įkliūna generolo Verdungo žmonėms ir šie ketina jį sušaudyti. Pasirodęs Ledekeris mėgina įkalbėti jį paleisti, tačiau Meksikoje jo įgaliojimai nieko verti ir šis kartu su Džo yra pastatomi prie sienos egzekucijai. Šiai nespėjus įvykti, miestelis užpuolamas indėnų bei revoliucionierių ir Džo su Ledekeriu pavyksta pabėgti. Kalnuose prie judviejų prisijungia Sarita – indėnė, kurios tėvą nužudė kareiviai, – o Ledekeris, sužinojęs, kad už pagrobtus pinigus Džo ketina nupirkti engiamiems indėnams 100 šautuvų, ima abejoti savo teisingumu ir galiausiai nutaria jiems padėti.
Trijulė atgabena šautuvus vietiniam generolui, tačiau šis prieš dieną žuvo mūšyje ir Ledekeris prieš savo norą paskelbiamas naujuoju vadu. Šiam sukūrus planą, indėnai užgrobia šarvuotą traukinį ir šio pagalba įsiveržia į miestą, kad susidorotų su generolo Verdungo kariuomene.
Gudeliškiai (Širvintos)
Gudeliškiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Musninkų.
Predeltos nacionalinis parkas
Predeltos nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, Tarpupyje, Entre Rioso provincijos pietvakariuose, Paranos kairiajame krante, ties Paranos deltos pradžia, 6 km į pietus nuo Diamantės. Įsteigtas 1992 m.
Ties Predeltos nacionaliniu parku prasideda Paranos delta – iš upės nešamų nešmenų klostosi salelės, vanduo skaidosi į protakas. Didžiumą ploto užima galeriniai miškai, tarp kurių vinguriuoja protakos, gausu senvagių ir ežerėlių. Parko plote nuo Paranos atsišakojančios protakos sudaro 3 dideles salas – Obuolių (Isla de las Manzanas), Seibos ir Baro. Čia gausiai veši argentininės raudūnės, sapiai sapium haematospermum, albicijos albizia inundata. Parkas yra kapibarų, nutrijų, ūdrų, driežų tejų, rupūžgalvių vėžlių buveinė. Gausu vandens paukščių (antys, aramos, palamedėjos, gandrai, garniai, tulžiai ir kt.
Predeltos nacionalinį parką galima aplankyti nedideliais laiveliais.
thumb|left|200px|Parko žemėlapis
Gojus
Gojus gali reikšti:
Adidžė
Adidžė  – upė šiaurės Italijoje. Prasideda Alpėse, Trentino-Pietų Tirolio regione, netoli Austrijos ir Šveicarijos sienų. Pradžioje teka į pietvakarius pro Resijos ežerą, kalnų slėniu. Ties Verona pasuka į rytus ir teka Po lyguma. Su Po upe suformuoja bendrą deltą ir įteka į Adrijos jūrą. Kalnuose patvenkta.
Prie Adidžės įsikūrę miestai: Trentas, Verona, Roveretas.
Maišiagalos dvaras
Maišiagalos dvaro sodyba įsikūrusi Vilniaus rajone, Maišiagaloje, Algirdo g. 4. Klasicizmo stiliaus dvaro rūmai, dar vadinami Houvalto rūmais, baigti restauruoti 2016 m. kovo mėn. Šiuo metu rūmų pastatas priklauso Vilniaus rajono savivaldybei, ūkio pastatai privatizuoti. Čia įsikūręs Vilniaus krašto etnografijos muziejaus filialas – Maišiagalos tradicinių amatų centras, rengiami įvairūs kultūriniai renginiai.
Maišiagalos dvaro sodyba – vietinės reikšmės kultūros paminklas (unik. kodas ).