cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antikvariniai Kašpirovskio dantys
2006 metais Vilniuje susikūrusią grupę šiuo metu sudaro šeši muzikantai:
2015 m. grupė išleido debiutinį albumą „Antikvariniai Kašpirovskio dantys“ ir pristatė dainos „Į Venesuelą“ vaizdo klipą. Grupė surengė koncertus Lietuvoje, Kinijoje, Indijoje, JAV, Belgijoje, Lenkijoje, Latvijoje, Estijoje, Ukrainoje, Baltarusijoje, Rusijoje, Makedonijoje
Uncharted
Uncharted – kompiuterinių žaidimų serija, kurią sukūrė JAV kompanija „Naughty Dog“ išskirtinai „PlayStation“ konsolėms. Tai nuotykių ir veiksmo žaidimų serija, kurioje žaidėjas iš trečiojo asmens perspektyvos valdo nuotykių ieškotoją Neiteną Dreiką, kuris žaidimų istorijoje yra spėjamas istorinio anglų keliautojo Frensio Dreiko palikuonis. Neitenui Dreikui žaidimų eigoje ieškoti praeities lobių padeda žurnalistė Elena Fišer ir draugas, bei mentorius Viktoras Salivanas (trumpiau − Salis). „Uncharted“ žaidimai prilyginami Indianos Džounso nuotykiams kompiuterinėje erdvėje.
Antikvariniai Kašpirovskio dantys
Iki šiol „Antikvariniai Kašpirovskio dantys“ yra pelnę penkis M.A.M.A. apdovanojimus – metų proveržio (2016 m.), metų vaizdo klipo (2016 m. – „Į Venesuelą“, 2018 m. – „Indai“, 2019 m. – „Daug dienų“) ir metų grupės (2020 m.). Taip pat „Klipvid“ konkurso geriausio metų vaizdo klipo apdovanojimus (2018 m. – „Indai“, 2020 m. – „Mažulė“; šių vaizdo klipų režisieriai – atitinkamai Saulius Baradinskas ir Darius Miniotas – buvo pripažinti geriausiais metų režisieriais).
Uncharted
Pirmoji serijos dalis „Uncharted: Drake's Fortune“ buvo išleista 2007 m. Žaidimai susilaukė komercinės sėkmės ir palankaus kritikų įvertinimo. Antroji žaidimų dalis „Uncharted 2: Among Thieves“ minima aukštose vietose geriausių visų laikų žaidimų sąrašuose: pagal „Empire“ žurnalą – 22-oje vietoje (2015 m.), pagal gamesradar.com tinklalapį – 7-oje (2015 m.).
Žaidimai
thumb|right|240px| Neitenas (dešinėje) ir Salis „[[Uncharted 4: A Thief's End“ žaidimo metu. Žaidimų veiksmas vyksta miestų aplinkoje, egzotinėse vietovėse (salose, džiunglėse). Jų metu šaudant ir sėlinant kovojama su priešininkais, sprendžiami aplinkos patekimo galvosūkiai, renkami trofėjai.]] Kiti kūriniai:
Aluonos‑Šklėrių lobis
Aluonos‑Šklėrių lobis, Šklėrių lobis – XIV a. – XV a. pradžia datuojamas monetų lobis, 1929 m. aptiktas tarp Aluonos ir Šklėrių kaimų (dab. Trakų rajono savivaldybė, Rūdiškių seniūnija). Moliniame inde rastos tokios monetos: du šimtai Kazimiero Jogailaičio denarų (su vyčiu bei Gedimino stulpais) ir dešimt Vaclovo IV Prahos grašių.
Dalis monetų, sudariusių šį lobį, laikoma Nacionaliniame M. K. Čiurlionio dailės muziejuje. Teigiama, jog likusios monetos yra privačiose kolekcijose.
Kingstonas prie Temzės
Kingstonas prie Temzės arba Kingstonas – miestas, esantis Kingstono prie Temzės karališkoje savivaldybėje, pietvakarių Londone, Anglijoje. Jis yra įsikūręs prie Temzės, 16 km į pietvakarius nuo Čaring Kroso. Tai senovinis turgaus miestelis, kuriame buvo karūnuojami Saksonijos karaliai, o šiandien jis yra Karališkosios savivaldybės administracinis centras.
Istoriškai Sario grafystėje buvusi senovinė Kingstono parapija 1835 m. buvo įtraukta į reformuotą Kingstono prie Temzės municipalinę savivaldybę. Nuo 1893 m. iki 2021 m. čia veikė Sario grafystės taryba, o nuo 1965 m., kuomet Kingstonas tapo Didžiojo Londono dalimi, – eksteritorinė vietos valdžios administracija.
Šiandien didžioji miestelio centro dalis priklauso KT1 pašto kodų zonai, tačiau kai kurie rajonai į šiaurę nuo Kingstono geležinkelio stoties priklauso KT2 pašto kodų zonai. 2011 m. Jungtinės Karalystės gyventojų surašymo duomenimis, mieste (apimančiame keturis Kenterberio, Grovės, Norbitono ir Tudoro apygardas) gyveno 43 013 gyventojų, o visoje savivaldybėje 2021 m. duomenimis – 168 063 gyventojai. Londono plane Kingstonas įvardijamas kaip metropolinis centras ir yra vienas didžiausių mažmeninės prekybos centrų Jungtinėje Karalystėje, kuriame per metus apsilanko 18 mln. lankytojų. Čia taip pat yra įsikūręs Kingstono universitetas.
Ankstyvoji istorija
thumb|left|Karūnavimo akmuo Gildholo teritorijoje 838 m. Kingstonas buvo paminėtas kaip Cyninges tun, 1086 m. – Chingestune, 1164 m. – Kingeston, 1321 m. – Kyngeston super Tamisiam, o 1589 m. – Kingestowne upon Thames. Pavadinimas, reiškiantis „karaliaus dvaras arba valda“, yra kilęs iš senosios anglų kalbos žodžių cyning ir tun. Saksonijos laikais jis priklausė karaliui ir buvo ankstyviausia karališkoji savivaldybė.
Pirmasis išlikęs įrašas apie Kingstoną yra iš 838 m. kaip apie Vesekso karaliaus Egberto ir Kenterberio arkivyskupo Keolnoto susitikimo vietą. Kingstonas buvo pasienyje tarp senųjų Vesekso ir Mersijos karalysčių, iki kol X a. pradžioje karalius Atelstanas jas abi sujungė į Anglijos karalystę. Pasak anglosaksų kronikų, Kingstone buvo pašventinti du X a. karaliai: Atelstanas (925 m.) ir Etelredas II Nepaklusnusis (978 m.). Buvo ir kitų karalių, apie kuriuos teigiama, kad jie buvo karūnuoti šioje vietoje, tačiau įrodymų (įskaitant Florenco Vusteriečio ir Radulfo de Diceto raštus) yra mažiau: Eduardas I Vyresnysis (902 m.), Edmundas I (939 m.), Edredas (946 m.), Edvigas (956 m.), Edgaras Taikusis (apie 960 m.) ir Eduardas Kankinys (975 m.). Vėliau buvo manoma, kad karūnavimo ceremonijos vykdavo 1730 m. sugriuvusioje Šv. Marijos koplyčioje. XVIII amžiuje susiformavo tradicija, kad didelis akmuo, rastas griuvėsiuose, buvo karūnacijų dalis. Iš pradžių jis buvo naudojamas kaip tvirtinimo blokas, bet 1850 m. jis buvo perkeltas į garbingesnę vietą turguje, kol galiausiai buvo perkeltas į dabartinę vietą Gildholo teritorijoje.
Nuo viduramžių Kingstone prie Temzės ir aplinkiniuose miestuose, įskaitant Ričmondą ir Tviknemą, kasmet buvo žaidžiamas futbolas. Tomis dienomis namų ir parduotuvių langai buvo užkalami lentomis, o nuo 12 val. vidurdienio gyventojai, prieš eidami į užeigas, spardė kamuolius aplink miestą. Paskutinį kartą žaidimas buvo sužaistas 1866 m., kuomet miestui buvo padaryta per daug žalos ir šis paprotys buvo uždraustas.
Vietos valdžia
thumb|left|Žemėlapis, kuriame pavaizduoti 1868 m. Kingstono prie Temzės savivaldybės rajonai. Kingstonas prie Temzės buvo senovinė parapija, priklausiusi Sario Kingstono administraciniam vienetui. Kingstono prie Temzės parapija apėmė didelę teritoriją, įskaitant dabartinius Huką, Kju, Niu Moldeną, Piteršamą, Ričmondą, Serbitoną, Temz Ditoną ir Ist Molesį.
1200 m. Anglijos karalius Jonas Bežemis Kingstono miestui suteikė chartiją, tačiau seniausia išlikusi chartija yra iš 1208 m. ir šis dokumentas dabar saugomas miesto archyve. Kitas chartijas išdavė vėlesni karaliai, įskaitant Eduardo IV chartiją, kuria 1481 m. miestui buvo suteiktas savivaldybės statusas.
Savivaldybė apėmė daug mažesnę teritoriją nei senoji parapija, nors 1894 m. atskyrus naujas parapijas, savivaldybės ir parapijos sritys galiausiai sutapo. 1835 m. municipalinių korporacijų įstatymu savivaldybė buvo reformuota ir tapo Kingstono prie Temzės municipaline savivaldybe. Karališkąja savivaldybe jis buvo vadinamas pagal papročius, o teisę į šį titulą 1927 m. patvirtino Jurgis V. Kingstone prie Temzės buvo įsikūrusi Sario grafystės tarybos būstinė, kai ji 1893 m. persikėlė iš Niuingtono, ir veikė iki pat 2021 m., nors ir nebuvo Sario dalis.
thumb|Futbolo šventė Kingstone 1846 m. 1965 m. Didžiojo Londono vietos valdžia buvo pertvarkyta ir panaikinta Kingstono municipalinė savivaldybė. Buvusi jos teritorija buvo sujungta su Serbitono, Moldeno bei Kumbės municipalinėmis savivaldybėmis į Londono Kingstono prie Temzės savivaldybę. Kingstono prie Temzės Londono savivaldybės tarybos prašymu karalienė Elžbieta II suteikė savivaldybei dar vieną karališkąją chartiją, suteikiančią teisę ir toliau naudoti pavadinimą „Kingstono prie Temzės karališkoji savivaldybė“.
Miesto plėtra
thumb|Hogsmilis, tekantis po Klaterno tiltu Kingstone. 1293 m. tiltas buvo paminėtas kaip „Clateryngbrugge“. Kingstonas buvo pastatytas šalia pirmojo tilto per Temzę prieš srovę nuo Londono tilto, o toje pačioje vietoje tiltas tebestovi. Būtent dėl šio „didžiojo tilto“ XIII a. Kingstonas tapo labai svarbus. Jį buvo užėmę romėnai, o vėliau čia buvo karališkoji rezidencija arba karališkasis domenas. Yra įrašas apie 838 m. čia vykusią tarybą, kurioje dalyvavo Vesekso karalius Egbertas ir jo sūnus Etelvulfas. Paskutiniojo teismo knygos duomenimis, jis priklausė Vilhelmui Užkariautojui. Jo turtą sudarė: bažnyčia, penki malūnai, keturios žvejybos vietos, vertos 10 šilingų, 27 plūgai, 16 ha pievos, miškas. Kingstonas kasmet gaudavo 31,5 svaro sterlingų pajamų.
1830 m. nutiesus geležinkelį, į pietus nuo miesto buvo daug statoma. Didžioji šios teritorijos dalis tapo naujuoju Serbitono miestu, tačiau Kingstono prie Temzės municipalinės savivaldybės laikotarpiu Serbiton Parko rajono valdos išliko Kingstono dalimi.
1875 m. baigus statyti kareivines, savivaldybėje įsikūrė nuolatinė kariuomenė.
Ekonominis vystymasis
Kingstonas kaip turgaus miestas, kurio prekės buvo gabenamos tiek Temze, tiek sausuma, išsivystė Saksonijos laikais. Teisė rengti turgavietes buvo viena iš 1208 m. karališkąja chartija suteiktų laisvių, o turgus oficialiai buvo įsteigtas 1242 m. Į šiaurę nuo tilto, upės žemupyje, buvo rengiamas arklių turgus, o XVII a. turgus išsiplėtė nuo šios vietos iki bažnyčios ir toliau į pietus link Hogsmilio upės. Jame buvo prekiauta avižomis, kviečiais, rugiais, salyklu, obuoliais ir kitais vaisiais, gėlėmis, vilna, oda ir sūriu. Taip pat buvo prekiaujama galvijais, mėsa ir žuvimi. 1662 m. nuolatinį šeštadienio turgų papildė trečiadienio turgus. Be turgų, reguliariai vyko mugės. Vietos pramonės šakos buvo puodininkystė, plytų gamyba, rauginimas, odos apdirbimas, žvejyba, malūnininkystė, alaus gamyba ir laivų statyba.
Tai, kad Kingstone buvo išvystyta audinių ir medžio apdirbimo amatų, susijusių su laivų statyba, pramonė, buvo vienas iš veiksnių, lėmusių, kad Tomas Sopvičius pasirinko Kingstoną kaip vietą, kurioje išplėtė ankstyvųjų „Sopwith Aviation Company“ lėktuvų gamybą, pradėtą Bruklandse. Garsūs aviacijos veikėjai Sidnėjus Kemas, Haris Hokeris ir Tomas Sopvičius buvo atsakingi už daugelį Kingstono pasiekimų aviacijos srityje. Didžiąją XX a. dalį Kingstonas buvo pagrindinis karinių orlaivių gamybos centras, specializavęsis naikintuvų gamyboje – iš pradžių čia veikė įmonės „Sopwith Aviation“, „H. G. Hawker Engineering“, vėliau „Hawker Aircraft“, „Hawker Siddeley“ ir galiausiai „British Aerospace“. Mieste buvo suprojektuoti ir pagaminti garsieji „Sopwith Camel“, „Hawker Fury“, „Hurricane“, „Hunter“ ir „Harrier“ reaktyviniai lėktuvai. Šių orlaivių pavyzdžių šiandien galima pamatyti Veibridže esančiame Bruklandso muziejuje. 1992 m. „British Aerospace“ galutinai uždarė savo gamyklą Lower Ham gatvėje; vėliau dalis teritorijos buvo pertvarkyta gyvenamiesiems namams statyti, o upės pakrantėje įrengtas bendruomenės centras ir sporto kompleksas.
Naujausi pokyčiai
1989 m. nutiesus Kingstono aplinkkelį, vadinamą „Kingstono vienpusio eismo sistema“, pagrindinės miesto centro prekybos gatvės ir istorinė turgaus aikštė buvo paverstos pėsčiųjų gatvėmis. Kingstono miesto centre taip pat buvo pastatyti du dideli komercinės paskirties pastatai: 1990 m. atidaryta universalinė parduotuvė „John Lewis Kingston“, o 1992 m. – prekybos centras „Bentall Centre“. 2000-ųjų pradžioje į pietus nuo Kingstono tilto esančioje Čarterio krantinėje buvo užbaigtas takas prie upės, įrengti barai, restoranai, o 2008 m. buvo atidarytas Rožės teatras, kurio direktoriumi tapo seras Piteris Holas. Be to, 2001 m. buvo nugriautas senasis Kingstono autobusų garažas ir autobusų stotis, kuri buvo uždaryta ankstesniais metais, o teritorija pertvarkyta į kompleksą „Rotunda“ su kino teatru „Odeon“, restoranais ir boulingo sale.
Valdyba
Kingstonas patenka į dvi parlamento rinkimų apygardas: teritorija, esanti į šiaurę nuo geležinkelio linijos, priklauso Ričmondo parko apygardai, kuriai atstovauja liberaldemokratė Sara Olni, o teritorija, esanti į pietus nuo geležinkelio linijos (įskaitant senąjį miesto centrą), priklauso Kingstono ir Serbitono apygardai, kuriai atstovauja liberaldemokratas Edas Deivis.
Įžymios vietos
thumb|left|Prekybos centras „Bentall Centre“ thumb|Saulėlydis nuo „Eagle Brewery“ prieplaukos thumb|upright|Visų Šventųjų bažnyčia, Jungtinės Karalystės I laipsnio kultūros paveldo pastatas thumb|1935 m. baigta statyti Kingstono prie Temzės gildija Kingstono centras yra judrus, daugiausia sudarytas iš pėsčiųjų gatvių. Jose yra įsikūręs mažmeninės prekybos centras su nedideliu skaičiumi komercinių biurų ir visuomeninių pastatų.
Prekybos centre „The Bentall Centre“ yra įsikūrusi „Bentalls“ universalinė parduotuvė ir daugelio Didžiosios Britanijos parduotuvių tinklų filialai. Čia yra didelis universalinių parduotuvių grupės „John Lewis“ filialas, o rūsyje – „Waitrose“ prekybos centras. Netoliese yra mažesnis 1960 m. prekybos centras „Eden Walk“. Buvusiame „Bentalls“ baldų saugyklos pastate įsikūrusioje „Rotundoje“ yra boulingas, treniruoklių salė, 15 salių „Odeon“ multipleksinis kino teatras ir keli restoranai.
Turgaus aikštėje kasdien tebevyksta turgus, kuriame prekiaujama žuvimi, juvelyriniais dirbiniais, egzotiškais maisto produktais, vietiniais maisto produktais ir gėlėmis.
Kingstono visuomeniniai pastatai: Kingstono muziejus, viešoji biblioteka, modernus Karališkasis teismas, mažesnis apygardos teismas ir gildija. Gildijos rūmai stovi prie Hogsmilio upės žiočių ir juose yra įsikūrusi Kingstono taryba bei magistratų teismas. Netoliese yra grafystės rūmų pastatas, kuriame buvo įsikūrę pagrindiniai Sario grafystės tarybos biurai. Nuo 1893 m. iki 1965 m., kuomet 1965 m. Kingstonas tapo vienu iš 32 Didžiojo Londono rajonų, jis buvo Sario grafystės centras (1791–1893 m. šis titulas priklausė Niuingtonui). Gildfordas oficialiai susigrąžino šį senovinį, dabar paradinį titulą, nes Kingstonas nebėra administruojamas Sario grafystės.
Pagrindinė Kingstono atvira erdvė yra Temzė, prie kurios gausu barų ir restoranų. Pasroviui pro Kanberio sodus galima eiti link Tedingtono šliuzo. Prieš srovę yra promenada, kertanti Hogsmilio upę ir siekianti beveik Serbitoną. „Eagle Brewery“ prieplauka yra savivaldybei priklausanti viešoji erdvė upės pakrantėje. Už Kingstono tilto yra medžiais apsodinta upės pakrantė, priešais kurią plyti Hemptono rūmų parkas.
Ekonomika
thumb|Bentalso tiltas thumb|Prekybos centras „Eden Walk“ Kingstone yra daug užeigų ir restoranų, o kelios centre esančios aludės tapo restoranais ar barais. Tradicinės užeigos dažniausiai yra įsikūrusios šiaurinėje miesto dalyje (Kenterberyje): „The Canbury Arms“, „Park Tavern“, „The Wych Elm“ ir „Willoughby Arms“. Toliau į pietus yra „Druid's Head“, „Spring Grove“, „The Cricketers“, „The Albion Tavern“, „The Duke of Buckingham“ ir keletas mažų vietinių užeigų aplink Ferfildą. „Druid's Head“ išsiskiria tuo, kad XVIII a. tai buvo viena pirmųjų smuklių, kurioje buvo gaminamas garsusis desertas silebebas. Kingstone yra keletas kinų, indų, tailandiečių ir italų restoranų.
Vietos laikraščiai yra savaitraštis „Surrey Comet“, kuriam 2004 m. sukako 150 metų, ir „Kingston Guardian“.
2010 m. atlikto mažmeninės prekybos tyrimo duomenimis, Kingstonas pagal mažmeninės prekybos išlaidas Jungtinėje Karalystėje užėmė 25 vietą (810 mln. svarų sterlingų), t. y. tiek pat, kiek ir Kovent Gardenas, ir šiek tiek daugiau nei Sautamptonas. Tai reiškia, kad šis miestas yra penktas pagal mažmeninės prekybos apimtis Didžiajame Londone. 2005 m. Kingstonas su 864 mln. svarų sterlingų buvo 24-as, o Londone – trečias. 2015 m. CACI atliktame tyrime Kingstonas užėmė 28-ąją vietą Jungtinėje Karalystėje pagal „100 karščiausių mažmeninės prekybos vietų“ reitingą ir antrąją vietą Didžiajame Londone po Kroidono. 2018 m. nekilnojamojo turto agentūros „Knight Frank“ investicijų reitinge „High Street“ Kingstonas užėmė penktą vietą Jungtinėje Karalystėje, nusileisdamas tik Kembridžui, Batui, Čičesteriui ir Redingui.
2011 m. duomenimis, Kingstono prie Temzės mažmeninės prekybos prabangos prekėmis apyvarta buvo ketvirta pagal dydį Didžiajame Londone – 432 mln. svarų sterlingų per metus; ją lenkė tik Vest Endas, Šeperd Bušas ir Stratfordas.
Kultūra
Žymi Kingstono dramos vieta yra Rožės teatras. Šis teatras atidarytas 2008 m. sausio 16 d., jame telpa apie 900 žmonių. Teatre žiūrovai sėdi išsidėstę aplink pusapskritę sceną. Visų Šventųjų bažnyčioje šeštadieniais dažniausiai vyksta klasikinės chorinės ir muzikinės muzikos koncertai, joje yra Frobenijaus vargonai. Bažnyčiai priklauso kelios chorinės draugijos: Kingstono choras „Orfėjas“ ir Kingstono chorinė draugija, mėgėjiškas simfoninis orkestras „Kingstono filharmonija“ bei Kingstono ir rajono kamerinės muzikos draugija. Kingstono universitete veikia Stenlio Pikerio galerija, o Kingstono muziejaus pirmajame aukšte yra kintanti galerija. Rožės teatre nuolat veikia dainavimo grupė, skirta mokykloms ir šeimoms.
thumb|left|upright|1830 m. mieste gimė fotografas [[Eadweard Muybridge|Edvardas Meibridžas.]] Rašytojas Džonas Golsvorsis gimė ant Kingstono kalvos, o rašytoja Žaklin Vilson užaugo ir mokėsi Kingstone, kur gyvena iki šiol. Abu jie yra įamžinti Kingstono universitete – Dž. Golsvorsis naujausiame pastate, o Ž. Vilson – pagrindinėje salėje. Universitete taip pat įamžintas fotografas Edvardas Meibridžas, kuris gimė Kingstone ir pakeitė savo vardo rašybą (į Eadweard), įkvėptas Saksonijos karaliaus vardo ant karūnavimo akmens. Jis buvo judančių vaizdų fotografijos pradininkas. Su Kingstonu taip pat susijęs ir dramaturgas R. C. Šerifas, parašęs savo pirmąją pjesę Kingstono irklavimo klubui paremti. Kingstone taip pat gimė rašytojas Džonas Klelandas.
Apie Kingstoną rašoma literatūroje, filmuose ir televizijoje. Čia prasideda Džeromo K. Džeromo komiškas Viktorijos laikų romanas „Trise valtyje“; H. G. Velso „Pasaulių kare“ patrankos, nukreiptos prieš marsiečius, stovi ant Kingstono kalvos; D. H. Lorenso „Vaivorykštėje“ jauniausioji Brangven svajoja apie darbą Kingstone prie Temzės; Džeinės Ostin romane „Ema“ ponas Naitlis nuolat lankosi Kingstone, nors pasakojimas niekada jo čia neseka.
2001 m. prie nuverstos telefono būdelių skulptūros Old London gatvėje buvo filmuojama Bolivudo filmo „Mujhse Dosti Karoge“, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Ritikas Rošanas, scena.
1974 m. „Daktaras Kas“ istorija „Dinozaurų invazija“ buvo filmuojama kelios miestelio vietose. 2008 m. serialo „Pirmykštis“ serijoje, kurią sausio mėn. rodė ITV1, beveik visas epizodas buvo nufilmuotas „Bentall Centre“ ir „John Lewis“ universalinėse parduotuvėse. 2009 m. gegužę „Pirmykštis“ vėl buvo filmuotas Kingstone, kai kelios scenos buvo nufilmuotos turgaus aikštėje ir jos apylinkėse. Mieste, po Lloyds banku, yra palaidotas garsusis muzikos ir pramogų mažmenininko „HMV“ logotipo šuo Niperis.
Nuo 1987 m. iki 2008 m. Kingstono žalioji mugė kasmet buvo rengiama Kenterberio soduose, šalia upės, pavasario bankų atostogų metu. Pavadinime esantis žodis „žalioji“ reiškia, kad mugė skatina tvarų vystymąsi. Pavyzdžiui, mugėje nebuvo leidžiama prekiauti mėsa ar kitais produktais, pagamintais iš nugaišusių gyvūnų, o teritorijoje nebuvo leidžiama naudoti elektros energijos, nebent ji būtų gaminama vėjo, saulės ar dviračių pagalba.
Viešasis menas
thumb|Skulptūra „Out of Order“ Vienas iš neįprastesnių Kingstono lankytinų objektų – Deivido Macho skulptūra „Out of Order“, sudaryta iš dvylikos nebenaudojamų raudonų telefono būdelių, kurios buvo atremtos viena į kitą, kad primintų domino kaladėles. Darbas buvo užsakytas 1988 m. kaip naujojo kelio kraštovaizdžio dalis, o jo autorius jį apibūdino kaip „anti-minimalistinį“.
Transportas
left|thumb|251x251px|Kingstono geležinkelio stotis
Geležinkelis
Kingstoną aptarnauja 1863 m. atidaryta Kingstono geležinkelio stotis.
Stotis yra Londono 6 tarifų zonoje, į ją kursuoja „South Western Railway“ traukiniai iš Londono Vaterlo stoties. Iš Kingstono traukiniais į Vaterlo traukinių stotį galima nuvykti į Vimbldoną, Batersį ir Voksholą. Į rytus vykstantys traukiniai į Šepertoną važiuoja per Tedingtoną, Hamptoną ir Sanberį. Į rytus vykstantys traukiniai taip pat važiuoja vadinamąja „Kingstono kilpos linija“ pro Tedingtoną, Stroberi Hilį, Tviknemą ir Ričmondą, po to traukiniai grįžta į Vaterlo.
Netoliese esančioje Norbitono traukinių stotyje (5 tarifų zonoje) važiuojama tomis pačiomis kryptimis.
Netoliese esanti Serbitono stotis (1838 m. atidaryta stotis iš pradžių vadinosi Kingstono vardu) stovi ant „South West Main Line“ geležinkelio linijos ir yra 6 Londono tarifų zonoje. Į Serbitoną taip pat kursuoja „South Western Railway“ traukiniai iš Vaterlo. Į pietus iš Serbitono galima nuvykti į Sario ir Hampšyro miestus, pavyzdžiui, Ist Molesį, Gildfordą, Vokingą ir Beizingstoką. Serbitono stoties pastatas buvo pastatytas 1937 m., jį Art Deco stiliumi suprojektavo škotų architektas Džeimsas Robas Skotas. Jis yra įtrauktas į Jungtinės Karalystės II laipsnio kultūros paveldo sąrašą.
Autobusai
Kingstone yra dvi autobusų stotys („Kromvelio kelio“ ir „Ferfildo“) ir daug autobusų stotelių, iš kurių vykstama į visą Didįjį Londoną ir Sarį, taip pat tiesiogiai į Hitrou oro uostą.
Keliai
Kingstono aplinkkelis eina į pietus ir rytus nuo Kingstono. Per aplinkkelį eina kelias A3, kuris jungia rajoną su Vondsvertu, Klapamu ir šiaurėje esančiu Londono Sičiu. Į pietus, per Gildfordą ir Pitersfildą, A3 kelias veda į Portsmutą.
Dalis aplinkkelio eina A309 keliu į Temz Ditoną, Hemptono rūmus ir A308 kelią.
Yra keletas iš aplinkkelio išeinančių kelių, įskaitant:
Kingstono aplinkkelis
XX a. septintajame dešimtmetyje miesto planuotojai pasiūlė aplinkkelį aplink miesto centrą, kad sumažintų spūstis pagrindinėse prekybos gatvėse ir eismą link Kingstono tilto. Vietos gyventojams paprieštaravus, 1963 m. liepą buvo įvesta laikina vienpusio eismo sistema. Po to aštuntojo dešimtmečio pabaigoje Kingstono miesto centre buvo nutiestas Kingstono aplinkkelis. Kelias, paprastai vadinamas „Kingstono vienpusio eismo sistema“, apjuosia miesto centrą, todėl pagrindinėse prekybos gatvėse, pavyzdžiui, Clarence gatvėje, buvo galima įrengti pėsčiųjų zonas. Vakarinėje miesto centro pusėje, prieš kirsdamas Temzę per Kingstono tiltą, kelias eina pro „John Lewis“ universalinę parduotuvę. Įgyvendinant projektą buvo pastatytos dvi autobusų stotys, įrengti dviračių takai ir užsakyti keli meno kūriniai, įskaitant Deivido Macho „Out of Order“ ir Kerol Hodgson „River Celebration“.
Upė
Kingstone yra Kingstono Taun Endo ir Kingstono Turkso prieplaukos. Laivų nuomos paslaugų tiekėjas „Turk Launches“ vasarą organizuoja kelionę upe tarp Hemptono rūmų ir Ričmondo Šv. Elenos prieplaukos.
Dviračių takai
Visame Kingstone yra dviračių takų tinklas, jungiantis rajoną su pietvakarių Londono ir Anglijos vietomis.
Pagrindiniai maršrutai:
Švietimas
thumb|[[Kingstono universitetas|Kingstono universiteto pagrindinis pastatas, Penrhyn Road studentų miestelis]] thumb|Tiffin mokykla Kingstone yra Kingstono universitetas ir Kingstono koledžas. Miestelio pradinės mokyklos yra Latchmere mokykla, Fernhill mokykla, King Athelstan mokykla ir St Agatha's katalikiška pradinė mokykla. Mieste veikia šios vidurinės mokyklos: Kingstono akademija, Tiffin mokykla, Tiffin mergaičių mokykla ir Kingstono gimnazija, kurias lanko daug mokinių iš Didžiojo Londono ir Sario.
Kingstono politechnikos mokyklos augimas ir plėtra bei jos pertvarkymas į Kingstono universitetą 1992 m. Kingstoną pavertė universitetiniu miestu.
Religiniai objektai
Nuo XII a. Visų Šventųjų bažnyčia priklauso Anglikonų bažnyčios Kingstono parapijai, kuri bažnytiniu požiūriu priklauso Sadarko vyskupijai, nors bažnyčia Kingstone stovėjo mažiausiai nuo 838 m. Kingstono vyskupas yra kunigas daktaras Ričardas Čitamas. Kitos naujesnės Kingstone esančios anglikonų bažnyčios yra Šv. Jono evangelisto ir Šv. Luko.
Kadangi Kingstonas priklauso Sadarko Romos katalikų arkivyskupijai, čia yra Romos katalikų bažnyčia, skirta Šv. Agotai.
Kingstone taip pat yra Kingstono Serbitono ir rajono sinagoga. Čia taip pat yra kvakerių susirinkimų namai, mečetė ir sikhų gurdvara.
Lady Booth gatvė, buvusi Fairfield gatve, pavadinta siekiant įamžinti buvusią Išganymo armijos citadelės vietą.
Sportas
Kingstone yra keturi futbolo klubai: „Chelsea F.C. Women“, žaidžiantis Kingsmeadow stadione, „Corinthian-Casuals“ ir „Kingstonian“, žaidžiantys Tolverte, bei „Chessington & Hook United“, žaidžiantis Česingtone. „Chelsea F.C. Women“ žaidžia FA moterų superlygoje, o „Kingstonian“, „Corinthian-Casuals“ ir „Chessington & Hook United“ yra ne lygos klubai.
Kingstono lengvosios atletikos klubas „Polytechnic Harriers“ yra įsikūręs gretimame Kingsmeadow lengvosios atletikos stadione. Šiame stadione yra 400 m ilgio trasa, treniruoklių salė ir futbolo aikštė. Kingstono regbio klubas yra įsikūręs miesto pakraštyje, o Kingstono irklavimo klubas (įkurtas 1858 m.) – Kenterberio soduose prie Temzės upės. Pavasarį ir rudenį klubas rengia dvi dideles lenktynes. Kingstono regata vyksta liepos pradžioje savaitgalį.
Sportą Kingstone propaguoja ir skatina Karališkosios Kingstono savivaldybės finansuojama organizacija „Sport Kingston“.
„Kingston Wildcats School of Basketball“ yra bendruomenės krepšinio klubas, kuris treniruojasi ir žaidžia savo namų rungtynes Česingtono mokykloje bei rungtyniauja Sario lygoje ir Anglijos krepšinio nacionalinėje lygoje.
2012 m. Londono vasaros olimpinės žaidynės
thumb|alt=Racing cyclist.|2012 m. rugpjūčio 1 d. Bredlis Viginsas važiuoja link Kingstono centro. Prieš olimpinių žaidynių Londone atidarymą, Kingstone du kartus vyko 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių deglo estafetė: 2012 m. liepos 24 d. ugnis keliavo per savivaldybę, o 2012 m. liepos 27 d. – į olimpinį stadioną, kur vyko atidarymo ceremonija. Per olimpines žaidynes savivaldybėje vyko ketverios dviračių sporto varžybos: vyrų dviračių plento lenktynės, moterų dviračių plento lenktynės, vyrų dviračių plento lenktynės laikui bei moterų dviračių plento lenktynės laikui.
Po žaidynių nuo 2013 m. iki 2018 m. mieste vyko profesionalios dviračių plento lenktynės „RideLondon–Surrey Classic“, kurių trasa buvo panaši į olimpinių plento lenktynių trasą. Po COVID-19 pandemijos lenktynės nebegrįžo į Kingstoną, o šiuo metu „RideLondon“ festivalis vyksta Esekso plentais.
Geografija
Kingstonas yra už 4,2 km į pietryčius nuo Tviknemo, už 8,2 km į šiaurės rytus nuo Voltono prie Temzės ir už 9,3 km į šiaurės vakarus nuo Satono.
Miestai partneriai
Nuo 2010 m. Kingstono prie Temzės miestas partneris yra Oldenburgas Vokietijoje. Jis taip pat istoriškai yra Delfto Nyderlanduose miestas partneris. 2016 m. Kingstonas prie Temzės tapo Džafnos Šri Lankoje miestu partneriu.
Lietuvos futbolo varžybos 2021 m.
Lietuvos futbolo varžybos 2021 m.
Formatas
2020 m. gruožio mėn. LFF pristatė A, I ir II lygų 2021 m. sezono formato projektus. Pagal juos, A lygoje yra numatomas 10 komandų skaičius, Pirmoje lygoje – 16 komandų, II lygoje – 16 komandų skaičius.
2021 m. LFF Supertaurės rungtynės
Dėl Supertaurės varžėsi čempionai Vilniaus „Žalgiris“ su LFF taurės laimėtoju „Panevėžiu“. Buvo planuota kad rungtynės įvyks 2021 m. vasario mėn. 27 Vilniaus Sportima arenoje,  tačiau dieną prieš rungtynes buvo pranešta kad abejose komandose aptikta teigiamų COVID-19 mėginių, ir rungtynės buvo atidėtos. Rungtynės įvyko April 3, 2021 LFF stadione. ---
---
LFF III lyga
Šiame sezone LFF numatė įgyvendinti sportiniu principu pasiektus kilimo/kritimo principus. Pakitus LFF II lygos struktūrai, numatoma, kad 2 paskutines vietas užėmusios komandos privalės kristi į III lygą. LFF III lygos apskričių pirmenybių komandos nugalėtojos dalyvaus atrankos turnyre dėl teisės žaisti kito sezono LFF II lygos pirmenybėse.
Vilniaus zona
Dalyvių skaičius buvo padidintas nuo 12 iki 14, turnyras vyko 1,5 rato sistema. Pirmenybių pradžia - 2021 m. gegužės 29 d., pabaiga – 2021 m. spalio 24 d.
Klaipėdos zona
Pirmenybės šiais metais vyksta įprastais dvejais ratais, pirmenybių pradžia – liepos 16 d., pabaiga – spalio 29 d.
Šiaulių zona
Pirmenybės šiais metais vyksta 1,5 rato sistema, pirmenybių pradžia – 2021 m. liepos 11 d. ; pabaiga - spalio 25 d.
Panevėžio zona
Po 3 metų pertraukos, pirmenybės vėl vyko Panevėžio zonoje. Pirmenybių pradžia – 2021 m. gegužės 27 d.; pabaiga –
Alytaus zona
Pirmenybių pradžia buvo numatyta 2021 m. birželio 12 d., bet nukelta į rugsėjo 5 d. Turnyras baigėsi lapkričio 14 d.
Baltijos taurės turnyras
- -
---
Draugiškos rungtynės
---
Lietuva 0 : 4 Šveicarija
--
U-21 rinktinės draugiškos rungtynės
--- --
Lietuvos U-21 rinktinė prieš Ispanijos U-21 rinktinę
Atsargoje: Gustas Baliutavičius, Valdas Paulauskas, Nojus Stankevičius, Vilius Piliukaitis. ---
Lietuvos U-21 rinktinė prieš Slovakijos U-21 rinktinę
--
Estijos U-19 2:3 Lietuvos U-19
-
Armėnijos U-19 0:4 Lietuvos U-19
-- ---
Armėnijos U-19 0:2 Lietuvos U-19
2021 m. rugsėjo 5 d. 18 val. Armėnijos futbolo federacijos techniniame centre įvyko antrosios rungtynės.
--
Lietuva 1 : 1 Suomija
--
Žalgirio FK pasirodymas čempionų lygoje
2021/22 m. čempionų lygos atrankoje susitiko Vilniaus „Žalgiris“ ir Linfield FC iš Šiaurės Airijos.
-
Starigrado lyguma
Starigrado lyguma, esanti Adrijos Hvaro saloje, 2008 metais tapo jau septintuoju Kroatijos objektu, įtrauktu į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Lyguma išliko nepakitusi nuo IV amžiaus prieš mūsų erą, kai Adrijos pakrantėse buvo įkurtos graikų kolonijos. Manoma, kad kraštovaizdį padėjo išsaugoti čia dirbę ūkininkai, kurie atskirdavo savo sklypus įvairių dydžių akmeninėmis sienomis. Vienos sienos lyg tvora ribodavo žemės plotus, kitos, daug platesnės, atliko kelių funkciją. Kai kur dar galima išvysti nedidelius avilio formos akmeninius statinius, kuriuose buvo laikomi darbo įrankiai. Archeologiniai tyrimai rodo, kad lyguma nebuvo vien dirbamas žemės plotas, čia taip pat kūrėsi gyvenvietės, be to, rasta kapaviečių. Nors Hvaro salos žemė yra itin derlinga, dėl Viduržemio jūros klimatui būdingo nedidelio kritulių kiekio nuolat trūksta drėgmės. Todėl visose dirvose gausu mažų ir didelių cisternų lietaus vandeniui kaupti. Hvare, kaip ir daugumoje Adrijos jūros salų, klestėjo prekyba, žvejyba, buvo auginami iki šiol išlikę vynuogynai ir alyvmedžiai.
Žiegelis
Žiegelis – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 4,5 km į vakarus nuo Dusetų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 1,35 km, plotis – iki 0,61 km. Altitudė 109,4 m. Kranto linija labai vingiuota, į vakarus yra nutįsusi ~ 0,5 km ilgio įlanka. Vakarinis krantas aukštas, kiti žemesni, apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinė pakrantė apaugusi mišku, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos, dirbami laukai. Iš pietų (iš Žiego ežero) į vakarus ežerą prateka Šventosios intakas Žiegelė. Netoliese nuo ežero įsikūrę Pažiegės, Bileišių, Antažiegės kaimai.
FC Kupiškis
Kupiškio FC „Kupiškis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kupiškio.
Istorija
2018 m. sensacija tapo, kad klubas iš niekur siekė dalyvauti Pirmos lygos pirmenybėse. Klubas nesugebėjo gauti Pirmos lygos licencijos, bet žaidė Pirmoje lygoje išimties tvarka.
Pirmoje lygoje klubui sunkiai sekėsi rinkti taškus. Vienintelė įsimintina pergalė buvo pasiekta Klaipėdoje, kur FK Koralas buvo sutriukšinti nepadoriu rezultatu 12-0. Šios rungtynės buvo pavadintos klounada. vėliau sekė net penkių komandos žaidėjų diskvalifikacija. Kaip įtaraiama, rungtynėse su Panėvėžiu buvo įtakojamas rezultatas. Su šiais futbolininkais klubas atsisveikino. Sezono pabaigoje buvo patirta eilę pralaimėjimų ir komanda užėmė 13 vietą tarp keturiolikos komandų. (Aplenkė tik iš kovos pasitraukusią FK Koralas ekipą.)
2019 m. nesugebėjo licencijuotis Pirmos lygos pirmenybėms, bet dalyvavo išimties tvarka. Tarp 15 dalyvių liko dešimtoje vietoje, o vienu metu buvo pakilę į šeštą vietą, tačiau jos išlaikyti nepavyko.
2020 m. vasario 11 d. Lietuvos futbolo Drausmės komitetas dėl manipuliavimo rezultatais priėmė sprendimą pašalinti „Kupiškis“ iš I LFF lygos, pritaikyti jam sankcijas bei perkelti jį į žemesnę lygą (Antrą lygą). Nubausti penki ekipos žaidėjai, kuriems buvo skirtas draudimas dalyvauti bet kokioje su futbolu susijusioje veikloje iki 6 (šešių) mėnesių bei piniginės baudos nuo 1000 (vienas tūkstantis) iki 2000 (du tūkstančiai) eurų. Baudas už žaidėjų padarytus pažeidimus gaus ir klubas, kurios sieks nuo 1000 (vienas tūkstantis) iki 2000 (du tūkstančiai) eurų už pažeidimą.
Pasiekimai
2017 m. gruodžio 9 d. Juodpėnų sporto salėje vykusiame salės futbolo turnyre 5×5 „Kupiškio kalėdos“ tapo nugalėtojais.
Sudėtis
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Pavakalnis
Istorija
TSRS okupacijos metais viensėdis priklausė Bubių apylinkės Gilvyčių tarybiniam ūkiui.
Kirsanovas
Kirsanovas  – srities pavaldumo miestas Rusijoje, Tambovo srityje, 95 km į rytus nuo Tambovo, Voronos slėnio pašlaitėje; rajono centras (į jo sudėtį neįeina). Geležinkelio stotis prie Tambovo–Saratovo ruožo, keliai į Tambovą, Saratovą, Penzą. Tekstilės mašinų gamyba, maisto (ypač, cukraus), lengvoji pramonė. Veikia krašto muziejus, yra XIX a. Šv. Kozmo ir Šv. Demiano cerkvė, Tichvino Dievo Motinos vienuolynas (griuvėsiai), XIX–XX a. pr. statiniai.
Istorija
Kirsanovas minimas nuo 1702 m., kuomet čia veikė geležinių detalių gamykla. Nuo 1779 m. – miestas, Tambovo gubernijos apskrities centras. XIX a. buvo svarbus prekybinis centras. 1870 m. Kirsanovą pasiekė geležinkelis. 1920–1921 m. buvo svarbus Tambovo sukilimo prieš tarybų valdžią centras.
thumb|left|245px|Kirsanovas XX a. pr.
Biarozkos (Chocimskas)
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Klimavičų apskrities Biarozkų valsčiaus centras.
Sigitas Virketis
Biografija
1990 m. baigė studijas Vilniaus universiteto Istorijos fakultete.
1997 m. gruodžio 2 d. pradėjo tarnybą Pasienio policijos departamento (PPD) Šiaulių pasienio policijos rinktinės Operatyvinio skyriaus viršininku. Nuo 1998 m. rugpjūčio 25 d. PPD Šiaulių pasienio policijos rinktinės vado pavaduotojas operatyviniam darbui. Nuo 2001 m. gegužės 1 d. VSAT Šiaulių rinktinės vado pavaduotojas - Operatyvinės veiklos skyriaus viršininkas. Nuo 2002 m. liepos 1 d. VSAT Šiaulių rinktinės vado pavaduotojas. Nuo 2005 m. gegužės 2 d. VSAT vado pavaduotojas.
2005 m. birželio 29 d. suteiktas vidaus tarnybos pulkininko laipsnis.
Vedęs. Žmona Rima, mokytoja. Dukra Rūta - studentė. Sūnus Linas - vaikų futbolo treneris.
Biskeino nacionalinis parkas
Biskeino nacionalinis parkas  – JAV, Floridos valstijoje, į pietus nuo Majamio esantis nacionalinis parkas. Parko teritorija apima Biskeino įlanką ir šalia esančius barjerinius rifus.
95 proc. parko teritorijos sudaro vanduo, čia yra dideli mangrovių miškai.
Pirmieji gyventojai Biskeino įlankoje apsigyveno apie 10 000 m. prieš vandeniui sudarius pačią įlanką, indėnų genties tekesta gyventojai čia apsigyveno prieš 4 000 m. Pirmieji nuolatiniai dabartiniai gyventojai čia apsigyveno ankstyvajame XIX a.
Nacionaliniu parku teritorija paskelbta 1980 m. birželio 28 d.
Gvadalupės sala
thumb|right|200px|Gvadalupės salos pietryčių pakrantė thumb|right|200px|Gvadalupės sala ir joje esantys gamtos objektai bei gyvenvietės thumb|right|200px|Gvadalupės salos nuotrauka iš [[NASA palydovo]] thumb|right|200px|[[Coreopsis gigantea]] thumb|right|200px|[[Gvadelupinis jūrų lokys (Arctocephalus townsendi)]] thumb|right|200px|[[Šiaurinis jūrų dramblys (Mirounga angustirostris)]] thumb|right|200px|[[Salpinctes obsoletus guadalupensis]]
Gvadalupės sala  – vulkaninės kilmės sala, esanti šiaurės rytų Ramiajame vandenyne, 241 km į vakarus nuo Meksikos Kalifornijos pusiasalio.
Gvadalupės salos bendri duomenys
Priklauso Meksikos Žemutinės Kalifornijos valstijos Ensenados savivaldybei. Pagal 2008 metų duomenis, 150 gyventojų, kurie daugiausia dirba žvejybos sektoriuje. Oficiali kalba – ispanų.
Gvadalupės salos geografija
Salos plotas 243,988 km². Jos forma pailga, iš šiaurės į pietus besitęsianti 35 km, didžiausias plotis 9,5 km. Aukščiausias vulkaninės kilmės kalnas salos šiaurės rytuose – Augustos kalnas (1298 m), kuris yra jaunesnis už antrą pagal aukštį, taip pat vulkaninės kilmės kalną esantį salos pietuose – El Pikačo (975 m). Palei salos pietvakarius, šiaurę ir vakarus yra grupė mažesnių salelių.
Gvadalupės salos geologija
Sala formavosi iš dviejų ugnikalnių, besiveržiant skystai lavai, ant vandenyno vidurio kalnagūbrio, kuris jau išnykęs. Salos uolienos daugiausia olivinas ir trachitas.
Gvadalupės salos klimatas
Nuo jūros lygio iki 800 m aukštyje vyrauja labai sausas, pusiau karštas klimatas su +18–22 °C temperatūros metiniu vidurkiu. Virš 800 m aukštyje klimatas labai sausas, šilčiausiame metų mėnesyje temperatūra daugiau kaip +22 °C.
Daugiausia kritulių iškrenta žiemos mėnesiais, vyraujant šiaurės vakarų vėjams ir ciklonams.
Salos pietuose, beveik jūros lygyje, lietaus pavidalu vidutiniškai iškrinta apie 133 mm kritulių, bet dar daugiau kritulių salos šiaurinėse aukštumose.
Gvadalupės salos augalija
Saloje nemažai endeminių augalų rūšių. Jos šiaurės viduryje, 800–1000 m aukštyje auga endeminių gvadalupinių kiparisų (Cupressus guadalupensis) miškas, kuriame išlikę apie 4000 senų medžių. Šiaurės vakaruose, 400–900 m aukštyje auga endeminių gvadalupinių palmių (Brahea edulis) giraitė. Salos šiaurinėje, šiaurės rytų dalyje, iki 1000 m aukščio auga endeminių, retų gvadalupinių spindulinių pušų (Pinus radiata var. binata) debesų miškas, kartu tarp jų augančiais Quercus tomentella ąžuolais. Saloje auga Coreopsis gigantea, Perityle emoryi, Cylindropuntia prolifera kaktusai ir kiti augalai. Žemiau, salos endeminių augalų sąrašas:
Gvadalupės salos gyvūnija
Saloje yra didžiausia besiveisiančių gvadalupinių jūrų lokių (Arctocephalus townsendi) ir šiaurinių jūrų dramblių (Mirounga angustirostris) kolonijos, palei salos krantus nuolat stebimi didieji baltieji rykliai (Carcharodon carcharias). Žemiau endeminės gyvūnų rūšys:
Miki Hamanaka
Miki Hamanaka-Paulauskas (g. 1978 m. gegužės 29 d. Hirosimoje, Japonijoje) – Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro (LNOBT) primabalerina.
Biografija
Augo Osakoje ir Tokijuje. Viename konkurse Nagoje pamačiusi Eglę Špokaitę, susižavėjo ja. 1996 metais baigė Rusų baleto institutą Tokijuje, 1998 metais atvyko į Vilnių mokytis baleto pas Joną Katakiną. LNOBT susipažino su būsimuoju vyru šokėju A. Paulausku. Nuo 1998 metų LNOBT baleto solistė. Nuo 2004 metų LNOBT primabalerina. Šis titulas jai skirtas už Odetos-Odilijos vaidmenį balete „Gulbių ežeras“.
Miki Hamanaka pasižymi ryškia, virtuoziška šokio technika – itin stabiliomis pozomis, aukštu žingsniu, lengvais ir aukštais šuoliais, greitais ir tvirtais sukiniais, stabiliais fouetee. Tai viena techniškiausių balerinų Lietuvos baleto istorijoje.
Gastroliavo Didžiojoje Britanijoje, Rusijoje, Kanadoje, Prancūzijoje, Italijoje, Ispanijoje, Graikijoje, Egipte, Danijoje, Olandijoje, Vokietijoje, Lenkijoje, Latvijoje, Taivane ir kt. Visur sulaukė žiūrovų pripažinimo ir itin palankaus kritikų vertinimo. Anksčiau per teatro sezoną sušokdavo maždaug 25 spektakliuose. Pradėjusi auginti vaikus – 9 spektakliuose.
Atsiliepimai
Baleto kritikas Michel Odin prestižiniame žurnale „Dance“ (2007 m. vasario mėn.) apie Miki Hamanakos šokį rašė: „Akinanti technika, kiekvieno žingsnio preciziškumas, viskas tobulai tikslu, taip lengva ir elegantiška – tarytum be jokių pastangų, kad publika net nesuvokia, kodėl lieka taip pakerėta“.
Baleto kritikė Aliodija Ruzgaitė („Septynios meno dienos“, 2005 m. sausio mėn., nr. 643): „Miki Hamanaka stebina išvaizdos ir šokio trapumu, lengvų arabeskų ir attitude pozų grožiu, o kartu – šokio stabilumu“.
Baleto kritikas Helmutas Šabasevičius („Balsas.lt“, 2008 m. sausio mėn. 21 d.): „Miki Hamanaka stulbino šokio kantilena, įprasmintais judesiais – tiek lėtais, ypač plastiškais pasistiebimais ant pirštų bei nusileidimais, tiek pavydėtinai stabiliais arabeskais ir atitiudais, tiek greitais, beveik antgamtiškais sukiniais, balansuojančiais ant fizikos ir metafizikos ribos“.
Šeima
Tėvas Akira, didelės bendrovės vadybininkas. Tėvai gyvena Tokijuje. Miki vyresnioji sesuo Mai.
Wilbur Scoville
thumb|Wilbur Lincoln Scoville (1910 m.) Wilbur Lincoln Scoville (1865 m. sausio 12 d. Bridžporte, Konektikute – 1942 m. kovo 10 d. Geinsvilyje, Floridoje)  – JAV chemikas, farmacininkas, žinomas kaip Skovilio organoleptikos testo, šiuo metu standartizuoto į Skovilio skalę, kūrėjas.
Biografija
Wilbur Scoville gimė Bridžporte, Konektikute. 1891 m. rugsėjo 1 d. Kvinsyje (Masačusetsas) vedė Cora B. Upham. Susilaukė dviejų dukterų: Amy Augusta (g. 1892 m. rugpjūčio 21 d.) ir Rūta Upham (g. 1897 m. spalio 21 d.).
W. Scoville parašė traktatą „The Art of Compounding“, kuris pirmą kartą išleistas 1895 m. Vėliau buvo išleisti mažiausiai 8 leidimai. Šia knyga, kaip šaltiniu, farmakologijoje remtasi iki XX a. 7-ojo dešimtmečio. Joje pateiktas vienas ankstyviausių pieno, kaip priešnuodžio pipirų aitrumui, paminėjimas.
Kurį laiką W. Scoville buvo Masačusetso farmacijos ir sveikatos mokslų kolegijos profesorius. Testuodamas žmones jis matavo įvairių čili pipirų aštrumą, aitrumą. Dabar šie testai standartizuoti Skovilio skalės pavadinimu.
1922 m. W. Scoville suteikta Amerikos vaistų asociacijos Eberto premija, o 1929 m. – Remingtono garbės medalis. Tais pačiais metais Kolumbijos universitetas jam suteikė garbės mokslo daktaro laipsnį.
Apdovanojimai
W. Scoville įteikti šie Amerikos vaistų asociacijos (APhA) apdovanojimai:
2019 m. gegužės 12 d. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 12 straipsnio pakeitimo
thumb|Referendumo biuletenio pavyzdys. '''2019 m. gegužės 12 d. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 12 straipsnio pakeitimo (dėl pilietybės išsaugojimo''') – 2019 m. gegužės 12 d. kartu su pirmuoju Prezidento rinkimų turu bei referendumu dėl Seimo narių skaičiaus sumažinimo vykęs referendumas, kurio metu buvo sprendžiamas Konstitucijos 12 straipsnio pakeitimas, įteisinantis galimybę išsaugoti Lietuvos pilietybę, tapus kitos šalies piliečiu.
Referendumas įvyko (dalyvavo 53,16 % rinkėjų), tačiau pakeitimas nebuvo priimtas, kadangi pritrūko pritarimo: „už“ pasisakė 73,92 % dalyvavusiųjų, t. y. mažiau nei pusė visų piliečių.
Formuluotė
Referendume buvo galima išreikšti pritarimą arba prieštaravimą tokiam teiginiui: "„Lietuvos Respublikos pilietybė įgyjama gimstant ir kitais konstitucinio įstatymo nustatytais pagrindais. Lietuvos Respublikos pilietis pagal kilmę, įgijęs konstitucinio įstatymo nustatytus Lietuvos Respublikos pasirinktos europinės ir transatlantinės integracijos kriterijus atitinkančios valstybės pilietybę, Lietuvos Respublikos pilietybės nepraranda. Kitais atvejais Lietuvos Respublikos pilietis negali būti kartu ir kitos valstybės pilietis, išskyrus konstitucinio įstatymo nustatytas išimtis. Pilietybės įgijimo ir netekimo tvarką nustato konstitucinis įstatymas.“"
Kriterijus atitinkančios valstybės
Šalys, kurių atveju pilietybės išsaugojimas būtų galimas, turėjo atitikti „europinės ir transatlantinės integracijos“ kriterijus, nustatytus Lietuvos Respublikos pilietybės konstituciniame įstatyme. Pagal įstatymo projektą šiais kriterijais numatyta užsienio valstybės narystė Europos Sąjungoje, Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarime, NATO arba EBPO, su sąlyga, kad ji kartu nėra buvusios TSRS pagrindu sukurtų organizacijų (pvz. Nepriklausomų Valstybių Sandraugos, Eurazijos Ekonominės Sąjungos ar Kolektyvinio saugumo sutarties organizacijos) narė. Referendumo metu buvo 43 šalys, atitinkančios minėtus kriterijus, tačiau ne visos iš jų buvo įteisinusios dvigubą pilietybę.
[[Vaizdas:Lithuania dual citizenship constitutional referendum - potential countries 2019.png|thumb|Žalia – Lietuva
Mėlyna – valstybės, kurios pagal įstatymo projektą atitiktų europinės ir euroatlantinės integracijos kriterijus
Oranžinė – valstybės, kurios kriterijus atitiktų, tačiau pagal savo nacionalinius teisės aktus dvigubos pilietybės Lietuvos piliečiams nesuteiktų
Pilka – valstybės, kurios kriterijų neatitiktų]]
I kalba
I kalba, kitaip idzų kalba, nosų kalba (ꆈꌠꉙ = Nuosuhxop) – kinų-tibetiečių kalbų šeimos kalba, vartojama i (nosų, idzų) tautybės žmonių, gyvenančių vidurio Kinijoje (Sičuane, Juanane). Kalbančiųjų skaičius – apie 2 mln. žmonių (visomis tarmėmis ~5 mln.). XX a. pab. ~60 % i buvo vienkalbiai, kiti gimtąją kalbą vartoja podraug su kinų.
2019 m. gegužės 12 d. privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos Konstitucijos 12 straipsnio pakeitimo
Rezultatai
thumb|Balsų pasiskirstymas savivaldybėse, tamsesnė žalia reiškia didesnį procentą balsų už. Balsų už procentas svyruoja nuo 66,5 % [[Visagino savivaldybė|Visagino sav. iki 76,89 % Pagėgių sav.]]