cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rammstein
Grupės susikūrimas
Po permainų Vokietijoje, kai buvo vėl leista žmonėms laisvai kirsti Rytų ir Vakarų Berlyną skyrusią sieną, jis sugrįžo atgal į savo namus Šverine. Ten, kur Till Lindemann dirbo krepšių audėju ir grojo būgnais grupėje First Arsch. Tuo metu Richardas gyveno su Oliveriu Riedeliu (grojo grupėje The Inchtabokatables) ir Christoph „Doom“ Schneider (grupė – Die Firma). Richardas teigė, kad muzika, kurią jisai kūrė iki šiol, nebuvo skirta jam. Jis norėjo kažko panašaus į mašinų-gitarų sunkių skambesių. Taigi trejetukas pradėjo dirbti kartu prie savo naujojo projekto.
Greitai Richardas suprato, kad tuo pačiu metu kurti muziką ir dainų tekstus per sunku. Tad jis pasiūlė Till prisijungti prie jų, nes dažnai darbo metu girdėdavo kaip Till dainuodavo. Kartą buvo anonsuotas konkursas skirtas besikuriančioms grupėms, laimėjusi grupė turės galimybę dirbti įrašų studijoje. Tad Rammstein sugroję savo pirmąjį demo laimėjo šį konkursą. Paul Landers pažinojo visus esamus grupės narius ir norėjo sužinoti, ką gi jie bando parodyt pasauliui. Po perklausos jis sutiko prisijungti prie grupės. Tam kartui išgauti norimą „machine-sound“ tereikėjo tik klavišų. Jie bandė prikalbinti prie grupės prisijungti Christian „Flake“ Lorenz, kuris prieš tai grojo kartu su Paul grupėje Feeling B. Iš pradžių Flake nebuvo itin susidomėjęs šia idėja ir ilgą laiką nenorėjo prisijungt prie grupės. Bet, kaip jau parodė ateitis, vis dėlto jis sutiko.
Taigi po kiek laiko grupė galutinai susiformavo ir jau 1995 m. pasirodė debiutinis Rammstein albumas „Herzeleid“. Nuo to laiko, jie pasiekė auksinį ir platininį pardavimus ir tapo lyderiaujančia Vokietijos grupe pagal pardavimus už Vokietijos ribų.
Diskografija
Rammstein yra išleidę 7 studijinius albumus, 4 koncertinius albumus, 1 rinktinį albumą, 27 singlus ir 6 video (DVD/BD) albumus.
Rammstein rinktiniai albumai (kompiliacijos)
1. Made in Germany 1995–2011 (2011 m.)
Geležinė uždanga
[[Vaizdas:Iron Curtain map.svg|thumb|Europa „geležinės uždangos“ laikais.
Juoda spalva – „geležinė uždanga“.
Raudona spalva – Varšuvos pakto narės.
Mėlyna spalva – NATO narės.
Šviesiai raudona – kariniu požiūriu neutralios komunistinės šalys.
Šviesiai mėlyna – kariniu požiūriu neutralios demokratinės šalys.]]
Geležinė uždanga – politinė, karinė, informacinė ir ideologinė Sovietų Sąjungos ir jos sąjungininkių saviizoliacija nuo Vakarų ir kitų nekomunistinių valstybių po Antrojo pasaulinio karo.
Šią sąvoką pokarinės Europos padalijimo prasme pirmasis 1945 m. vasario 25 d. pavartojo hitlerinės Vokietijos propagandos ministras J. Gebelsas savo straipsnyje „2000-ieji metai” laikraštyje Das Reich:
"„Trečiasis – Stalinas – šiais planais siekia gerokai tolimesnių tikslų nei abu jo kompanjonai V. Čerčilis ir F. Ruzveltas. Jis, aišku, nenori paskelbti jų viešai, bet jo 200 milijonų vergų pagiežingai ir atkakliai dirba šia linkme. Jis mato pasaulį kitokį nei jis piešiamas plutokratų galvose. Jam vaidenasi tokia ateitis, kurioje visas Žemės rutulys paklūsta Maskvos Internacionalui, taigi, ir Kremliui. Jo svajos apie valdžią yra fantastinės ir absurdiškos, bet jei mes, vokiečiai, neįkišime pagalio jam į ratus, jis neabejotinai juos įgyvendins. Ir tai įvyks štai kokiu būdu: jeigu vokiečių tauta sudės ginklus, tai sovietai pagal susitarimus tarp Ruzvelto, Čerčilio ir Stalino užims visą Rytų ir Pietryčių Europą kartu su didžiąja Reicho dalimi. Priešais šią didžiulę teritoriją, apimančią ir Sovietų Sąjungą, tuoj pat nukris geležinė uždanga, už kurios prasidės masinės tautų žudynės, tikriausiai vis dar plojant Londono ir Niujorko žydų spaudai.”"
"„Vadinamasis Trečiasis pasaulinis karas, matyt, bus trumpas, ir po jo mūsų žemynas gulės po kojomis mechanizuotiems robotams iš stepių. Tai būtų bolševikams dar ne parankiausia įvykių eiga. Kaip uždeganti kibirkštis ji peršoktų į Angliją ir padegtų šią klasikinės demokratijos šalį. Ir vėl nukristų geležinė uždanga ant šios gigantiškai išplitusios tautų tragedijos.”"
Terminas paplito, kai jį 1946 m. kovo 5 d. ištarė Jungtinė Karalystės ministras pirmininkas V. Čerčilis kalboje Misūrio valstijos Fultono koledže. Jis nurodė komunizmo plėtros pavojų, pastebėdamas, jog už geležinės uždangos esančias valstybes ima vis griežčiau kontroliuoti SSRS:
"„Nuo Štetino prie Baltijos iki Triesto prie Adrijos skersai visą žemyną nusileido geležinė uždanga. Už šios linijos – visos senųjų Centrinės ir Rytų Europos valstybių sostinės. Varšuva, Berlynas, Praha, Viena, Budapeštas, Belgradas, Bukareštas ir Sofija – visi šie įžymūs miestai ir aplink juos gyvenantys žmonės yra, turiu pasakyti, sovietinėje sferoje, ir visi jie yra veikiami, viena ar kita forma, ne tik sovietų įtakos, bet ir labai didelės, o kartais vis didėjančios, kontrolės iš Maskvos pusės.”"
V. Čerčilio kvietimas stoti į kovą prieš komunizmą tradiciškai laikomas šaltojo karo pradžia. Geležinė uždanga atskyrė Vakarų Europą nuo Rytų Europos valstybių. Ji tęsėsi nuo Adrijos jūros pietuose iki Baltijos jūros šiaurėje.
Balys Dvarionas
Balys Dvarionas (1904 m. birželio 19 d. Liepojoje, Latvija – 1972 m. rugpjūčio 23 d. Vilniuje, palaidotas Palangoje) – lietuvių kompozitorius, pianistas, dirigentas, pedagogas, profesorius.
Šeima
Gimė gausioje lietuvių vargonininko, instrumentų meistro Dominyko Dvariono šeimoje, kurioje išaugo 11 vaikų, iš jų 7 tapo muzikais. Brolis pianistas Kazimieras Dvarionas, sesuo dainininkė Julija Dvarionaitė-Montvydienė. Žmona pianistė Aldona Smilgaitė-Dvarionienė, sūnus smuikininkas Jurgis Dvarionas, duktė pianistė Aldona Dvarionaitė. Dukterėčios Margarita Dvarionaitė, Eleonora Dvarionaitė.
Studijos
Pirmasis muzikos mokytojas buvo tėvas, vėliau mokėsi privačiai pas latvių kompozitorių Alfredą Kalninį. 1916–1918 m. Liepojoje vargonininkavo bei dirigavo Lietuvių draugijos jaunimo chorui. 1920–1924 m. studijavo Leipcigo konservatorijoje, Roberto Teichmiulerio fortepijono klasėje. Studijavo kompoziciją pas Štefaną Krelį ir Zygfridą Karg-Elertą.
Baigęs konservatoriją, grįžo į Kauną ir surengė savo pirmąjį rečitalį. 1925–1926 m. tobulinosi Berlyne pas žymų pianistą virtuozą Egoną Petri. 1934 m. vasarą tobulinosi Tarptautinėje dirigentų akademijoje Zalcburge. 1939 m. vasaros semestrą lankė Leipcigo konservatorijos Hermano Abendroto dirigavimo klasę ir eksternu išlaikė diplominius dirigavimo egzaminus.
Veikla
Nuo 1924 m. kaip pianistas koncertavo Lietuvoje ir užsienyje. Nuo 1931 m. dirigavo simfoniniams orkestrams. 1935–1938 m. Kauno radiofono simfoninio orkestro vadovas. Lietuvai atgavus Vilnių, su architektu Vytautu Landsbergiu-Žemkalniu įkūrė Vilniaus miesto savivaldybės simfoninį orkestrą ir 1939–1940 m. jam vadovavo. 1940–1941 ir 1958–1961 m. Lietuvos SSR filharmonijos simfoninio orkestro vyr. dirigentas. 1946–1965 m. Lietuvos dainų švenčių vyr. dirigentas. Kaip simfoninių orkestrų dirigentas koncertavo užsienyje. SSRS liaudies artistas (1954).
1926–1933 m. dėstė Kauno muzikos mokykloje, ją perorganizavus, 1933–1949 m. dėstė Kauno konservatorijoje, nuo 1949 m. Lietuvos konservatorijoje Vilniuje. 1947 m. profesorius.
Tikrosios dusios
Tikrosios dusios (Dytiscus) – dusių (Dytiscidae) šeimos vabalų gentis. Stambūs (27 – 35 mm), priešnugarėlės ir antsparnių šonai su plačiu geltonu apvadu. Gyvena įvairiuose stovinčio vandens telkiniuose, minta uodų ir kitų vabzdžių lervomis.
Balys Dvarionas
Veikla
1973 m. Vilniaus septynmetei muzikos mokyklai suteiktas Balio Dvariono vardas.
Tikrosios dusios
Rūšys
Gentyje 26 rūšys.
Balys Dvarionas
Veikla
Palaidotas Palangos kapinėse.
Kūryba
Kaip kompozitorius daugiausiai reiškėsi po Antrojo pasaulinio karo. Kartu su Stasiu Vainiūnu, Antanu Račiūnu ir kitais Balys Dvarionas pokario metais kūrė romantinio stiliaus, liaudies dainų citatomis pagrįstą socrealizmo stiliaus muziką. Balys Dvarionas ir Jonas Švedas parašė Lietuvos TSR himno muziką.
Kūryba romantinės krypties – improvizaciška, emocinga, melodinga, natūraliai perteikianti lietuvių Liaudies dainų intonacijas, lanksčios ritmikos, skaidriai spalvingos harmonijos ir orkestruotės. Jo muzikai labiau būdingas muzikinių minčių eksponavimas, jų gretinimas, nei ištisinis plėtojimas. Tai ryšku stambios formos kūriniuose (balete, operoje ir kt.). Labai populiarios Balio Dvariono miniatiūros fortepijonui (ciklai „Mažoji siuita“, „Žiemos eskizai“), chorui („Patarlės“). Daugelis kompozitoriaus kūrinių yra romantinio stiliaus. Tik paskutinieji opusai – „Humoreska“, „Mikropreliudai“ – turi konstruktyvizmo bruožų.
Mokiniai
Pianistai
Regeneracija
Regeneracijos problema yra labai svarbi medicinai, ypač chirurgijai.
Bostono Celtics pasiekimai ir rekordai
thumb|right|[[TD Garden arena|„TD Garden“ arenos palubėse kabantys „Celtics“ klubo NBA čempionų titulų plakatai.]] Šiame puslapyje pateikiamas išsamus Bostono „Celtics“ pasiekimų ir rekordų sąrašas. Bostono „Celtics“ yra profesionali Amerikos krepšinio komanda, šiuo metu žaidžianti Nacionalinėje krepšinio asociacijoje.
Žaidėjai
Devyni Šlovės muziejaus nariai, labiau žinomi už žaidimą kitose komandose, dalį savo karjeros praleido vilkėdami žaliuosius „Celtics“ marškinėlius:
Treneriai, vadovai ir kiti prisidėję asmenys
Keturi žmonės buvo įtraukti į Šlovės muziejų pirmiausiai už tai, kad treniravo „Celtics“ komandą arba buvo jos vadovu:
Dar penki Šlovės muziejaus nariai (įtraukti kaip treneriai arba prisidėję asmenys) yra susiję su „Celtics“ komanda:
Taip pat Džonis Moustas, ilgametis „Celtics“ radijo pranešėjas, 1993 m. buvo pagerbtas Kerto Gaudžio (angl. k. Curt Gowdy) vardo žiniasklaidos apdovanojimu.
Įamžinti marškinėliai
„Celtics“ komanda yra įamžinusi 21-erius marškinėlius – daugiausiai tarp visų profesionalių Šiaurės Amerikos sporto komandų. '' * Dž. Losketofas, vilkėjęs marškinėlius, pažymėtus „18“, paprašė, kad jam atminti kitam žaidėjui ateityje būtų leista vilkėti jo numeriu pažymėtus marškinėlius. Ant vieno iš „TD Garden“ arenoje kabančių plakatų su įamžintais marškinėlių numeriais Dž. Losketofą simbolizuoja kvadratas su raidėmis „LOSCY“ (adapt. „LOSKIS“). 18–u numeriu pažymėtus marškinėlius vėliau vilkėjo Deivas Kauensas, ir jie buvo įamžinti.''
Apdovanojimų laimėtojai
Naudingiausias NBA metų žaidėjas
Naudingiausias NBA finalo žaidėjas
NBA metų naujokas
NBA metų atsarginis žaidėjas
'''NBA metų treneris
'''NBA metų vadovas
Geriausiųjų NBA žaidėjų penketukas (pirmasis)
Geriausiųjų NBA žaidėjų penketukas (antrasis)
Geriausiųjų NBA žaidėjų penketukas (trečiasis)
Geriausiųjų NBA naujokų penketukas (pirmasis)
Geriausiųjų NBA naujokų penketukas (antrasis)
Geriausiai besiginančių NBA žaidėjų penketukas (pirmasis)
Geriausiai besiginančių NBA žaidėjų penketukas (antrasis)
Materialiai atsakingas asmuo
Materialiai atsakingas asmuo – asmuo, kuris atsakingas už tam tikrą įmonės ar įstaigos turto dalį.
Visas įmonės ar įstaigos turtas turi būti priskirtas asmenims, kurie neturi teisės jo parduoti ar atiduoti naudoti ne įmonės ar įstaigos reikmėms, bet jo praradimo atveju už jį turi atsakyti. Materialiai atsakingi asmenys jiems patikėtą turtą naudoja atlikdami savo pareigas arba jį atiduoda naudoti kitiems, materialiai neatsakingiems asmenims vykdyti savo pareigas. Kartais tą patį daiktą naudoja keli materialiai neatsakingi asmenys savo pareigų atlikimui.
Gajas (reikšmės)
Gaju vadinama:
Tmolas
Graikų mitologijoje Tmolas – vienas iš urėjų, Lidijos kalnas (Anatolijoje) ir dievas. Jis teisėjavo muzikinėse varžybose tarp Apolono ir Pano. Nimfos Pluto vyras, Tantalo patėvis.
Tmolo buvimo vietą ir varžybas tarp dievų mini Ovidijus „Metamorfozėse“ XI.168.
Gali būti du skirtingi personažai, kadangi graikų mituose minimas kitas Tmolas mitinis Lidijos karalius, Omfalės vyras.
Didžiažiotinės
Šeimoje 4 gentys, 19 rūšių.
Gentys
thumb|left|210px|[[Sagamano didžiažiotis (Pseudoscopelus scriptus)]]
Sarapiniškis
Sarapiniškis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Laumėnų.
Etimologija
Pasakojama, kad seniau kaimuose vykdavo sueigos. Kuris žmogus būdavo gudresnis, to vardu ir pavadindavę kaimą. Vėliau kunigas šį kaimą pašventindavo, patvirtindavo jo pavadinimą ir įrašydavo į bažnyčios dokumentus. Taip galėjęs atsirasti ir Sarapiniškio kaimo vardas (nuo asmenvardžio Sarapinas).
Bogdoniškė
Bogdoniškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, tuojau į rytus nuo Turmanto, prie Latvijos sienos. Seniūnaitijos centras.
Istorija
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).
Senica
Istorija
Minima nuo 1256 m., miesto teisės nuo 1396 m.
Kasinės išlaidos
Kasinė išlaida – sumokėti pinigai už prekes ar paslaugas.
Į kasines išlaidas priskiriamos per skaičiuojamą laikotarpį išmokėtos algos, išlaidos paslaugoms, prekėms, daiktams ir kitos išlaidos. Pinigai gali būti sumokami pavedimu ar per kasą grynais. Į kasą išduodant pinigus nurodoma kokiom išlaidoms juos galima išleisti, todėl pagal tokius išlaidų pavadinimus kasoje jos ir apskaitomos. Jei kasoje yra pinigai tik išmokėti algoms, jų kasininkė negali atiduoti mokant už nupirktas prekes ar kt. Taip par ir atvirkščiai, jei pinigai į kasą išduoti sumokėti už nupirktas prekes, jais negalima išmokėti algų ir t. t.
Pvz., Per ataskaitinį mėnesį įšmokėtos algos už praeitą mėnesį, į ataskaitinį laikotarpį į kasines išlaidas įtraukiama visa išmokėta suma. Sumokėta dalis pinigų už nupirktą automobilį, į kasines išlaidas įtraukiama visa dalis sumokėtų pinigų. Į kasą įnešta 10000 Lt. algoms mokėti ir 1000 Lt. atsiskaityti su materialiai atsakingais asmenimis už nupirktas prekes. Į kasines išlaidas bus įtraukta 10000 Lt. kaip išlaidos darbo užmokesčiui ir 1000 Lt. kaip išlaidos už prekes.
Giraitės apylinkė (Vilnius)
Giraitės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Mickūnų valsčiuje. Panaikinta 1947 m. lapkričio 13 d. prijungiant prie Naujosios Vilnios rajono Vilniuje.
Titas Bikinas
Titas Bikinas (1948 m. balandžio 11 d. Vainiškyje, Panevėžio rajonas – 2013 m. gruodžio 2 d.) – Lietuvos kalvis, juvelyras, tautodailininkas.
Biografija
Iki 1974 m. dirbo Panevėžio suvenyrų gamybos įmonėje „Tulpė“. Pradžioje buvo metalistas išpildytojas, vėliau pradėjo dirbti šios įmonės kūrybinėje grupėje. Už papuošalų gamybą ne kartą buvo apdovanotas premijomis, o 1972 m. suteikta I-a dailininko-etalonų kūrėjo kategorija.
1974–1989 m. Plungės liaudies kūrybos gaminių įmonės „Minija“ etalonų kūrėjas.
Nuo 1970 m. Lietuvos tautodailininkų sąjungos, nuo 2005 m. Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos, nuo 2007 m. Lietuvos kalvių sąjungos narys. Respublikinių ir tarptautinių tautodailės parodų dalyvis. Kūrė įvairius medžio, kalvystės ir juvelyrikos darbus. Už savo kūrybą yra pelnęs įvairių apdovanojimų. 2005 m. suteiktas meno kūrėjo statusas.
Abubaker Kaki Khamis
Jaunių varžybos
Kaki tarptautinėse aukšto rango varžybose debiutavo 2005 m. sudalyvaudamas pasaulio jaunių čempionate. Maroke vykuiose varžybose 1500 m bėgimo distancijoje sportininkas iškovojo bronzos medalį.
Jaunimo varžybos
2005 m. Afrikos jaunimo čempionate Kaki varžėsi 800 m bėgimo distancijoje, kur finale užėmė septintąją vietą. 2006 m. pasaulio jaunimo čempionate sudanietis užėmė aukštąją šeštąją vietą. 2008 m. sportininkas vėl sudalyvavo pasaulio jaunimo čempionate. Lenkijoje vykusiose varžybose bėgikui pavyko iškovoti aukso medalį.
Suaugusiųjų varžybos
2007 m. pasaulio čempionate Kaki kvalifikaciniuose bėgimuose užfiksavo 1:46.38 laiką ir į pusfinalių bėgimus nepateko. 2008 m. ir 2010 m. pasaulio uždarų patalpų čempionatuose 800 m bėgimų distancijoje Kaki tapo pasaulio čempionu. 2008 m. vasaros olimpiadoje lengvaatlečiui pavyko patekti į pusfinalį, bet savo bėgime likęs aštuntas į finalą Kaki nepateko. 2011 m. pasaulio čempionate Kaki iškovojo sidabro medalį.
Asignavimas
Asignavimas – pinigai, skiriami kokiai nors veiklai vykdyti. Pavyzdžiui, asignavimais vadinamos valstybinėms įstaigoms bei kariuomenei išlaikyti valstybės skiriamos lėšos.
Lietuvos Respublikos Seimas tvirtindamas biudžetą nurodo kiek asignavimų skirs kokiam asignavimų valdytojui. Lietuvoje yra apie 200 asignavimų valdytojų.
Simbiozė
Simbiozė – įvairios skirtingų rūšių organizmų sugyvenimo formos. Žodis kildinamas iš graikų kalbos žodžio symbiosis – sugyvenimas.
Du tarpusavyje artimai susiję organizmai, gyvendami simbiozėje, teikia vienas kitam naudą.
Skiriamos šios simbiozės formos:
Spirulės
Spirulės (Spirulida) – galvakojų (Cephalopoda) moliuskų būrys, kuriame vienintelė šeima su viena rūšimi.
thumb|left|250px|Spirulių kriauklės
Prienų Labas GAS
Prienų „Labas GAS“ (anks. Prienai) – krepšinio klubas iš Prienų, besivaržęs Lietuvos krepšinio lygoje ir Karaliaus Mindaugo taurės varžybose.
Istorija
1994 m. įkurtas Krepšinio sporto klubas „Prienai“, kurio ekipa nuo 1994 iki 2008 m. dalyvavo 16-oje LKAL (Lietuvos krepšinio A lygos) ir NKL (Nacionalinės krepšinio lygos) čempionatų. Tai – vienintelis klubas, nepraleidęs nė vieno antros pagal pajėgumą šalies lygos čempionato.
1999 ir 2009 m. Prienų ekipa tapo LKAL lygos čempionais, 2 – kartus vicečempionais, 2 kartus iškovojo bronzos medalius. Sporto centro salė, kur namų rungtynes žaidė komanda, buvo viena iš lankomiausių lygoje. 2011 m. lapkritį Prienų mieste atidaryta 1500 vietų sporto arena, kurioje tuo metu žaidė Prienų-Birštono „Vytauto“ komanda.
2009 m. tapo NKL čempionais ir pirmą kartą klubo istorijoje pateko į aukščiausią Lietuvos krepšinio lygą (LKL) bei iškovojo teisę žaisti Baltijos krepšinio lygoje BBL iššūkio taurėje. Debiutinis sezonas buvo sėkmingas – užimta 7 vieta LKL ir iškovotas BBL iššūkio taurės sidabras bei kelialapis į BBL Elito čempionatą.
2011 m. iškovojo LKL ir LKF (Lietuvos krepšinio federacijos) taurės bronzos medalius bei teisę atstovauti Lietuvai Europos taurės varžybose (Eurocup).
2011–2012 m. sezone tapo trečiąja Lietuvos komanda, debiutavusia Europos taurės varžybose. Paskutinėje lemiamoje kovoje po pratęsimo 89-86 nusileido Salonikų „Aris“ komandai bei nepateko į Top 16 etapą. Komanda namų rungtynes žaidė Kauno halėje.
2012–2013 m. sezone komanda vėl rungtyniavo Europos taurės varžybose, tačiau į Top 16 etapą nepateko. BBL finale prieniškiai nusileido Ventspilio „Ventspils“ klubui, o LKL mažajame finale – Klaipėdos „Neptūnui“. Po sezono pavadinimas pakeistas į Prienų „TonyBet“.
2014 m. laimėta Lietuvos krepšinio federacijos taurė. Pavadinimas pakeistas į „Prienus“. 2015 m. liepą pavadinimas pakeistas į Prienų–Birštono „Vytautas“.
2008–2009 m. sezone „Rūdupis“ tapo NKL čempionu, bei laimėjo pereinamąją seriją dėl teisės žaisti LKL. Debiutiniame LKL sezone užimta 7-toji vieta.
2010–2011 m. sezonas tapo vienu sėkmingiausiu klubo istorijoje, iškovoti LKL ir LKF taurės bronzos medaliai.
2011–2012 m. sezone tapo trečiąja Lietuvos komanda, debiutavusia Europos taurės varžybose. Puikiai debiutavę prieniškiai, paskutinėje lemiamoje kovoje po pratęsimo 89-86 nusileido Salonikų „Aris“ komandai bei nepateko į Top 16 etapą. Dėl per mažai žiūrovų talpinančios Prienų arenos, komanda namų rungtynes žaidė Kauno halėje.
2012–2013 m. sezone komanda vėl rungtyniavo Europos taurės varžybose, tačiau į Top 16 etapą nepateko. BBL finale prieniškiai nusileido Ventspilio „Ventspils“ klubui, o LKL mažajame finale – Klaipėdos „Neptūnui“. Jau sezonui pasibaigus, klubas pakeitė pavadinimą į Prienų „TonyBet“.
2014 m. laimėta Lietuvos krepšinio federacijos taurė. Dar kartą pakeitė pavadinimą į „Prienus“.
2018 m. rugpjūtį klubas pasiekė susitarimą su nauju generaliniu partneriu – skrydžių kompensavimo bendrove „Skycop". Komandos pavadinimas pakeistas į Prienų „Skycop".
2019 m. rugpjūtį klubo nauju generaliniu rėmėju tapo statymų ir sporto lažybų bendrovė „CBet“. Komandos pavadinimas pakeistas į Prienų „CBet“.
2022 m. rugpjūčio 1 d. pranešta, kad Marius Milaševičius tapo naujuoju klubo direktoriumi.
2023 m. liepos 5 d. klubo vadovybė pranešė, jog dėl sudėtingos finansinės situacijos ir skolų, nuo 1994 m. gyvavęs Prienų krepšinio klubas skelbia bankrotą.
Arena
Prienų arena krepšinio rungtynių metu talpina 1500 žmonių. Pirmosios oficialios krepšinio rungtynės buvo sužaistos 2011 m. lapkričio 4 d. Jose prieniškiai 81:56 įveikė Panevėžio „Techaso” krepšininkus.
Janis Buivydas
Janis Buivydas (. ; 1864 m. rugsėjo 8 d. Alkiškiuose, Akmenės valsčius – 1937 m. balandžio 2 d.) – Rusijos ir Latvijos generolas, pedagogas, karo istorikas.
Istorija
1917 m. Spalio perversmo nepripažíno, bolševikų buvo kalintas Petro ir Povilo tvirtovėje Petrograde. Kilusio pilietinio karo metu kovojo baltųjų pusėje Ukrainoje ir Pietų Rusijoje. Buvo vienas paskutiniųjų Krymo gynėjų, 1920 m. lapkričio mėn. emigravo į Turkiją.
1922 m. grįžo į Nepriklausomybę paskelbusią Latviją. Nuo 1923 metų Aukštesniųjų karininkų kursų skyriaus vedėjas. 1924–1925 m. Latvijos kariuomenės štabo viršininkas. 1925–1928 m. Akademinių karininkų kursų vadovas. Išėjęs į dimisiją nemažai rašė karo istorijos temomis.
Palaidotas Rygos Įgulos kapinėse.
Įvertinimas
Generolas buvo apdovanotas Rusijos Šv. Jurgio IV laipsnio ordinu, Šv. Vladimiro ordinu, Šv. Stanislovo III ir IV laipsnio ordinais, Šv. Anos ordinu. Už narsą jam įteiktas Šv. Jurgio ginklas.
Lenktadantiniai
Lenktadantiniai (Champsodontidae) – ešeržuvių (Perciformes) būrio žuvų šeima, kurioje 1 gentis – lenktadančiai (Champsodon) ir 13 rūšių. Paplitę Indijos ir Ramiajame vandenynuose.
Rio Negro provincija
Rio Negro provincija  – provincija Argentinos pietinėje dalyje, Patagonijoje. Rytuose prieina Atlanto vandenyną. Šiaurėje ribojasi su La Pampos, šiaurės vakaruose – su Neukeno ir Mendosos, pietuose – su Čiubuto, šiaurės rytuose – su Buenos Airių provincijomis. Vakaruose turi sieną su Čilės Respubliką (eina Andų kalnais). Administracinis centras – Viedma.
Geografija
Provincijos vakariniu pakraščiu driekiasi Andų kalnai (aukšč. vieta – Tronadoras, 3478 m). Centrinėje dalyje vyrauja plokščiakalniai ir lygumos. Šiaurės rytuose būdingos drėgnosios pampų lygumos.
Dauguma upių priklauso Atlanto vandenyno baseinui (svarbiausios: Negras, Koloradas, Limajas), tačiau nedidelė dalis upių priklauso Ramiojo vandenyno baseinui (pvz., Manso). Upes maitina kalnų ledynai ir lietūs. Andų kalnuose yra nemažai ledyninių ežerų (Nahuel Huapi, Maskardžio, Stefeno). Centrinėje dalyje dauguma upių laikinos, gausu druskos ežerų ir maršų. Didžiosios upės patvenktos.
Andų priekalnėse auga mišrieji ir spygliuočių miškai. Centriniuose regionuose vyrauja sausosios stepės, krūmynai. Rio Negro provincijoje yra Nahuel Huapi nacionalinis parkas. Be to, yra Meseta Somunkuros provincijos rezervatas.
Ekonomika
Svarbiausia ūkio šaka – žemės ūkis, vystomas upių (ypač Negro) slėniuose. Auginami obuoliai, kriaušės, pomidorai, svogūnai, įvairios kitos uogos ir daržovės (net 70 % šalies produkcijos). Taip pat išvystyta gyvulininkystė (provincijos šiaurėje). Auginamos avys, ožkos, galvijai. Geležies, diatomito, gipso, druskos, naftos, dujų gavyba. Žvejyba. Vaisių ir daržovių apdirbimo, žuvies perdirbimo pramonė. Išvystytas turizmas.
Gyventojai
thumb|240px|[[Catedral|Katedralio kalnas]] thumb|240px|Vandenyno pakrantė ties San Antonio Oeste thumb|240px|Nahuel Huapi ežeras
Karklėnų apylinkė (Vilnius)
Karklėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Rio Negro provincija
Gyventojai
Rio Negro provincijoje gyvena daugiau nei 700 tūkst. gyventojų. Dauguma susitelkę Negro upės slėnyje. Taip pat didesnė gyventojų koncentracija yra Andų priekalnėse. Rečiausiai gyvenami centriniai rajonai ir šiaurės rytinė dalis. Svarbiausi miestai:
Karklėnų apylinkė (Vilnius)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1947 m. dalis teritorijos (Karklėnų gyvenamoji vietovė) prijungta prie Naujosios Vilnios rajono Vilniuje. Apylinkė panaikinta iki 1948 m.
Akšijrakas
Akšijrakas  – kalnų masyvas Tianšanyje, Kirgizijos teritorijoje. Sudaro Naryno ir Sarydžazo baseino upių vandenskyrą. Ilgis apie 50 km. Aukštis iki 5126 m.
Sudarytas iš metamorfinių skalūnų, smiltainio ir granito. Būdingas aukštikalnių reljefas. Ledynai dengia apie 400 km² (didžiausias – Petrovo ledynas, iš jo išteka Narynas).
Ipiutako kultūra
thumb|300px|Eskimų kultūros. Ipiutako kultūra – kairėje viršuje tamsiai mėlyna spalva Ipiutako kultūra – eskimų archeologinė kultūra, pavadinta pagal Hapo kyšulyje, į pietus nuo Ipiutako lagūnos (Beringo jūra), F. Rainio (JAV) ir H. Larseno (Danija) atrastą ir 1939–1941 m. tirtą gyvenvietę.
Arealas
Ipiutako kultūra 500–900 m. buvo paplitusi Aliaskos šiaurės vakarinėje dalyje. Ipiutako kultūra turi sąsajų su Kachemako kultūra.
Kultūra
Ipiutako kultūros žmonės šiltuoju metų laiku gyvenvietes kūrė prie vandens, šaltuoju – kėlėsi į kyšulio gilumą. Gyveno 4 x 4 m dydžio medinėse pusiau žeminėse su židiniais. 1939–1941 m. rasta apie 580 tokių pastatų. Vertėsi žvejyba, medžiokle – medžiojo vėplius ir ruonius, taip pat šiaurinius elnius, paukščius. Naudojo akmeninius (iš titnago ir skalūno darė rėžtukus, grandukus, gremžtukus) ir kaulinius (iš kaulo, ilčių ir ragų darė strėlių antgalius, žeberklus, harpūnus) įrankius. Kauliniai dirbiniai puošti realistiškais piešiniais ir geometriniais ornamentais. Keramikos nenaudojo.
Mirusiuosius laidojo su įkapėmis ir kaukėmis, kartais mediniuose karstuose. Kapuose taip pat rasta iš ilčių padarytų gyvūnų skulptūrėlių ir fantastinių figūrėlių, įvairių ažūrinių dirbinių; manoma, jie susiję su šamanizmu. Ipiutako kultūrą pakeitė Tulės kultūra.
Bobriškis
Bobriškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, netoli Kriaunų, greta Sartų ežero įlankos. Yra medinė Bobriškio sentikių cerkvė.
Istorija
Kaime 1710 m. įkurta sentikių bendruomenė, pirmoji dabartinės Lietuvos teritorijoje. Ji iki 1819 m. vadinosi Pūsčios bendruomene (dabar Pūsčios kaimas išnykęs), bet tais metais perkėlus šventyklą į Bobriškį ji tapo Bobriškio bendruomene. Sentikių kapai yra Stravuose ir Stirniškyje.
Gyventojai
thumb|left|250px|Sartų ežero įlanka ties kaimu
Pranciškus Ferdinandas
Pranciškus Ferdinandas Habsburgas (Franz Ferdinand Karl Ludwig Joseph; 1863 m. gruodžio 18 d. – 1914 m. birželio 28 d.) – Austrijos-Vengrijos erchercogas. 1914 m. Pranciškui Ferdinandui su žmona Sofi keliaujant po Austrijos-Vengrijos provinciją Bosniją, porą nužudė serbų nacionalistas Gavrilas Principas. Dėl šios žmogžudystės Austrija pradėjo karą su Serbija ir šis karas išsirutuliojo į Pirmąjį pasaulinį karą.
Pranciškus Ferdinandas domėjosi menu, kultūra. Jis labai žavėjosi nacionalizmo idėjomis, bet nepritarė minčiai, kad reikia išlaisvinti Balkanų tautas iš Austrijos-Vengrijos jungo. Nacionalizmą jis vadino kaip „austrų, vengrų ir vokiečių – didžiųjų pasaulio viešpataujančių tautų pabudimą“.
Pranciškus Ferdinandas dvare nebuvo labai mėgiamas. Po jo mirties netgi nebuvo surengtos prašmatnios ir iškilmingos laidotuvės.
Bronius Irenijus Rožinskas
Bronius Irenijus Rožinskas (1937 m. balandžio 26 d., Šeduvoje – 2016 m. kovo 2 d., Vilniuje) – Lietuvos gydytojas radiologas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1953 m. įstojo į Kauno medicinos mokyklą ir 1956 m. baigė su pagyrimu. Tais pačiais metais(be stojamųjų egzaminų) buvo priimtas į Kauno medicinos institutą, kurį baigė 1962 m. 1963–1967 m. Tyrulių (Radviliškio raj.) apylinkės ligoninės vyr. gydytojas. 1968–1969 m. Respublikinės sanitarinės-epidemiologinės stoties radiologas higienistas. 1969–1972 m. studijavo Lietuvos mokslų akademijos aspirantūroje. Disertacija: Radioizotopinis rezorbcijos žarnyne tyrimas helmintozių atveju (1974 m.).
1972–1976 m. Zoologijos ir parazitologijos instituto, enzimologijos vyr. mokslinis bendradarbis. 1977–1982 m. Vilniaus 2-osios ligoninės Terapijos skyriaus vedėjas. Nuo 1982 m. VšĮ Vilniaus miesto universitetinės ligoninės Radiologijos skyriaus vedėjas. Nuo 2008 m. Lietuvos veiklios ilgaamžystės akademijos sekretorius. Daugiau kaip 50 straipsnių, kelių mokymo priemonių, brošiūrų, rac. pasiūlymų autorius.
Šeima
Žmona Genovaitė – gydytoja epidemiologė (g. 1938 m.), dukra Jūratė (g. 1969 m.), anūkė tapytoja Aurelija Bulaukaitė (g. 1991 m.), anūkas Justas Bulauka (1998 m.)
Šalia
Šalia – miestas pietvakarių Slovakijoje, 65 km nuo Bratislavos, prie Vaho upės. Išvystyta chemijos („Duslo“ gamykla), tekstilės, statybų pramonė.
Ažubalis (Biržai)
Ažubalis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Papilio.
Stalinizmas
Stalinizmu vadinamas politinis režimas, besiremiantis Stalino mokymu. Tokiam režimui būdinga didelė propagandos gausa absoliutaus diktatoriaus asmenybės kulto sukūrimui ir aktyvi slaptos policijos veikla visuomenės paklusnumui įtvirtinti.
Stalinizmo politika
Stalinizmas remiasi savitu komunistiniu režimu, kuris dominavo Sovietų Sąjungoje ir jos įtakos šalyse, valdant Stalinui. Terminas dažniau naudojamas politiniui režimui, o ne konkrečiai ideologijai apibūdinti.
Stalinizmas apibūdinamas kaip totalitaristinis, tironiškas režimas, kadangi jo metu prieš kitaip manančius buvo kovojama jėga, juos ištremiant ar nužudant.
Šiais laikais panašus į stalinizmą režimas išlikęs Šiaurės Korėjoje.
Lietuvos aviacijos muziejus
Lietuvos aviacijos muziejus – Kauno pietinėje dalyje, Aleksote, (Veiverių gt. 132) įsikūręs muziejus. Muziejaus steigėjas – Lietuvos Respublikos kultūros ministerija.
Bubėnai
Bubėnai – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Rietavo, kairiajame Bubos (Jūros upės intakas) krante, prie kelio. Seniūnaitijos centras.
Lietuvos aviacijos muziejus
Istorija
Lietuvos aviatoriai 1971 m. pradėjo kurti visuomeninį Sportinės aviacijos muziejų, atidarytą 1983 m. Jo pagrindu Lietuvos kultūros ministerija 1990 m. vasario 19 d. įsteigė Lietuvos technikos muziejų. 1995 m. vasario 1 d. muziejus pavadintas Lietuvos aviacijos muziejumi.
Nuo 1991 m. Stepono Dariaus ir Stasio Girėno gimtosios sodybos Žemaitijoje tapo Lietuvos aviacijos muziejaus padaliniais, papildytais Žemaitijos etnografiniais eksponatais.
Muziejus
left|thumb|Lietuvos aviacijos muziejuje eksponuojama Lituanicos kopija. Lietuvos aviacijos muziejuje kaupiami su aviacijos tematika susiję eksponatai, kurių surinkta beveik 20 tūkstančių. Iš jų daugiau nei 40 skraidymo aparatų. Didelių gabaritų orlaiviai bei priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos technika eksponuojama 2 ha ploto atviroje lauko aikštelėje. Muziejuje eksponuojama Lituanicos kopija, lietuviški ir Lietuvoje naudoti sklandytuvai, B.Oškinio sklandytuvų kolekcija. Lankytojai gali apžiūrėti Lietuvoje naudotus sportinius lėktuvus, Lietuvos ir Lenkijos karinių oro pajėgų lėktuvus, sraigtasparnius, aviacinių variklių kolekciją, lėktuvų modelius, akrobatinį lėktuvą JAK-50, pasėdėti lėktuvo An-2 ir sraigtasparnio Mi-8 treniruoklių kabinose. Muziejuje įrengta simbolinė S.Dariaus ir S.Girėno kripta, Lietuvos karo aviacijos vado A.Gustaičio atminimo kambarys.
Tasmanija
Tasmanija  – sala, 240 km į pietryčius nuo Australijos žemyno. Sudaro Australijos Sandraugos Tasmanijos valstiją (Tasmanijos valstijai dar priklauso artimiausios salos ir toliau esanti Makvorio sala).
Lietuvos aviacijos muziejus
Muziejus
Muziejaus konferencijų salėje vyksta paskaitos, susitikimai, demonstruojami videofilmai aviacine tematika. 2010 m. rugsėjo 29 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimu Lietuvos aviacijos muziejui perduoti Lietuvos karinėms oro pajėgoms priklausę transporto lėktuvas AN-26B ir mokomasis lėktuvas L-39C.
Šalia muziejaus pastatytame Aviatorių memoriale minimi istoriniai įvykiai, pagerbiamas Lietuvos aviatorių atminimas. Lietuvos aviacijos muziejus leidžia aviacijos metraštį „Plieno sparnai“. Muziejus yra aviacijos istorijos tyrimų koordinacinis centras Lietuvoje.
Tasmanija
Salos plotas 68 332 km².
Hobartas yra valstijos sostinė ir didžiausias miestas. Kiti svarbesni miestai – Lonsestonas (Launceston), Devonportas (Devonport) ir Bernis (Burnie).
Geografija
thumb|left|220px|Kalnai ir ežerai būdingi centrinei Tasmanijai Apie 1/4 salos priklauso nacionaliniams parkams.
Tasmanijos klimatas yra stipriai veikiamas supančio vandenyno. Gana stabili vandenyno temperatūra palaiko palyginti nuosaikų klimatą su reguliariais krituliais, ypatingai žiemą.
Istorija
Seniausi Tasmanijos gyventojai buvo Tasmanijos aborigenai, kurie šiuo metu yra visiškai išnykę (išnaikinti). Kolonijinę praeitį mena UNESCO saugomos Australijos nuteistųjų kolonijos.
Šarvuotoji remonto ir evakavimo mašina
thumb|250px|Serbų ŠREM VIU-55 Munja (tanko [[Т-55 bazė)]] thumb|250px|ŠREM M88 kelia dujų turbininį variklį Honeywell AGT1500 atgal į tanką [[M1A1 Abrams.]] Šarvuotoji remonto ir evakavimo mašina, ŠREM  – šarvuotoji mašina sugadintai technikai (tankams, savaeigėms, šarvuotiesiems transporteriams, pėstininkų kovos mašinoms ir pan.) iš mūšio lauko evakuoti (net ir apšaudymo metu), ją remontuoti ir techniškai prižiūrėti lauko sąlygomis. Taip pat gali būti naudojama krovinių kėlimo darbams atlikti.
ŠREM svarbios tankų, mechanizuotųjų pėstininkų ir panašiuose mechanizuotuose daliniuose.
Specialioji šarvuotoji remonto ir evakavimo mašinos įranga:
Savigynai ŠREM paprastai ginkluoti 1–2 kulkosvaidžiais, maskuotei turi dūminį granatasvaidį.
Kovos veiksmų metu neretai tankai ar šarvuočiai būna tik nežymiai apgadinami ir gali būti greitai grąžinti į rikiuotę, tačiau neretai jie būna likę mūšio lauke ar apšaudomose teritorijose. Tokiais atvejais labai naudingos šarvuotosios remonto ir evakavimo mašinos, kurios geba saugiai iš po apšaudymo ištraukti sugadintą techniką ir padeda čia pat, lauko sąlygomis, ją suremontuoti.
ŠREM dažniausiai gaminamos ant pagrindinių kovos tankų važiuoklių, tačiau gali būti naudojamos ir kitokių vikšrinių šarvuočių važiuoklės. Paprastai ŠREM gaminama naudojant važiuoklę tokios pačios klasės tanko ar šarvuočio, kokią turės aptarnauti. Todėl ant tankų bazės pagamintos ŠREM aptarnauja tankus, ant šarvuotųjų transporterių bazės – šarvuočius. Ant vikšrinio šarvuočio važiuoklės pagaminta ŠREM nepatemptų gerokai sunkesnio tanko.
Izraelis
right|thumb|Trail Blazer.
Serbija ir Jugoslavija
thumb|right|Grant ARV thumb|right|Centurion MkII ARV
JAV
BREM (vehículo de ingenieros)
Neuronas
thumb|300px|Judinamojo neurono sandara. 1. [[Dendritas 2. Aksonas 3. Ranvje sąsmauka 4. Aksono „šluotelė“ 5. Mielininis dangalas (Švano ląstelės) 6. Ląstelės kūnas 7. Ląstelės branduolys]] Neuronai (arba nervinės ląstelės) – pagrindinės nervų sistemos ląstelės. Būdinga tiek stuburiniams, tiek ir bestuburiams gyvūnams (pvz., medūzoms ar koralams).
Be neuronų nerviniame audinyje yra daug kelių tipų glijos ląstelių.
Jungiamuoju audiniu sujungti aksonų pluoštai ir sudaro nervą.
Morfologija
thumb|600px|Neuronas
Soma – tai pagrindinė neurono kaip ląstelės dalis, kurioje išsidėsto branduolys ir kitos organelės. Nuo somos atsišakoja ilgos plonos ataugos – dendritai ir aksonai. Dendritų gali būti įvairus skaičius (dešimtys), dažnai jie būna labai šakoti, tačiau nenutolsta labai toli nuo neurono somos. Ant dendritų paprastai būna daug sinapsių, per kurias ateina informacija iš kitų neuronų (dendritai – “priimančioji” neurono dalis). Aksonas būna tik vienas, tačiau netoli savo pabaigos dauguma aksonų šakojasi. Juo informacija yra perduodama iš neurono kitai ląstelei (pvz., kitam neuronui, raumeninei ląstelei ir kt.). Aksono ilgis gali viršyti vieną metrą, pavyzdžiui, tokie gali būti nugaros smegenų somatinių motorinių neuronų aksonai.
Neuronai pasižymi gana didele morfologine įvairove – skiriasi jų somos dydis ir forma, ataugų skaičius, ilgis, šakotumas ir t. t. Dažnai yra taikoma neuronų anatominė klasifikacija pagal poliškumą:
thumb|600px|Neurono ląstelė su visais sandaros elementais
Neuronų tipai pagal ataugų skaičių
Neuronai taip pat klasifikuojami pagal jų ataugų skaičių:
Sinapsė
Sinapsė – specializuota struktūra, kur iš informaciją perduodančio neurono sekretuojama specifinė cheminė medžiaga – neurotransmiteris (neuromediatorius), paveikianti kitą ląstelę. Sinapsės būna (atsižvelgiant į tai, tarp kokių skirtingų neuronų vietų susidaro): Vienas neuronas vienu metu jungiasi su daug kitų neuronų, dėl to jis gali sudaryti iki 100 000 sinapsių vienu metu. Sinapsės skiriamos į elektrines ir chemines. Dauguma žmogaus sinapsių yra cheminės, jos gali būti jaudinančios ir slopinančios. Perduodant nervinį impulsą dalyvauja medžiagos, vadinamos neuromediatoriais. Tai noradrenalinas, acetilcholinas ir kitos medžiagos.
Ordinas (reikšmės)
Žodis ordinas reiškia:
Metastazė
thumb|300px|Padidėjus (šuns) blužnies vaskuliarizacija (išplitimas pažymėtas centre) Metastazė (gr. μετάσταση, kur μετα~ „kisti“ ir στάση, stáse – vieta, padėtis, būsena) – kūno vieta, kurios audiniuose yra išplitusios vėžio ląstelės (iš pradinės paplitimo vietos). Vėžio ląstelių buvimas vietiniuose limfmazgiuose nelaikomas metastaze.
Lietuvos didysis maršalka
thumb|Lietuvos didžiojo maršalkos herbas su Vyčiu ir kiti atributai thumb|Didžiojo maršalkos lazdos Lietuvos didysis maršalka – vienas aukščiausių Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos centrinės valdžios pareigūnų.
Metastazė
Vėžio ląstelės gali atsiskirti nuo pirminio auglio ir per limfinę ir kraujo sistemas persikelti į sveikus audinius bet kurioje kūno vietoje. Nepiktybiniai augliai vystosi lokalizuotai, tuo tarpu piktybiniai augliai gali išplisti. Metastazės yra pagrindinė grėsmė gyvybei sergant vėžiu.
Lietuvos didysis maršalka
Pareigybę įsteigė Vladislovas Jogaila apie 1398 m., o 1409 m. jam buvo suteikti tokie pat įgaliojimai, kokius turėjo Karūnos didysis maršalka.
Metastazė
Metastazės dažniau pasitaiko vėlyvosiose vėžio stadijose. Karcinomos dažniau plinta kraujotaka, o sarkomos – limfine sistema. Dažniausios metastazių atsiradimo vietos – antinksčiai, kepenys, smegenys ir kaulai.
Vėžiui išplitus ir susidarius naujam augliui, šis vadinamas antriniu arba metastaziniu augliu. Šio auglio ląstelės yra to paties tipo kaip pirminio auglio, taigi jei krūties vėžys išplinta į plaučius, antrinis auglys plaučiuose yra sudarytas iš pakitusių krūtų ląstelių, o ne plaučių ląstelių.
Lietuvos didysis maršalka
Įgaliojimai
Šiandien pareigas galima lyginti su dabartiniais Vidaus reikalų ministro įgaliojimais.
Didysis maršalka iki 1564 m. teismų reformos sprendė Didžiojo kunigaikščio pavestas teismo bylas (vadinamasis Maršalkos teismas), susijusias su kunigaikščio ir jo šeimos saugumu. Maršalkos teismo sprendimas būdavo galutinis, net jeigu tai buvo ir mirties bausmė. Mirus Didžiajam kunigaikščiui Maršalkos teismo įgaliojimai apimdavo visą Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę.
Nors formaliai ir Lietuvos didysis kancleris, ir Karūnos didysis kancleris pagal teises buvo lygūs, bet bendroje hierarchijoje buvo už jo.
Mirtis
thumb|200x|„Mirties šokis“ thumb|200px|Kuoleman puutarha (Mirties sodas), [[Hugas Simbergas piešinys (1906)]] Mirtis – kiekvieno organizmo fizinės būties galutinė fazė. Organizme vykstant gyvybinės veiklos procesams, ląstelės nuolat žūva, tačiau jų vietą pakeičia naujos (plačiau žr. mitozė). Mirtis ištinka, kai sutrinka darni organizmo arba organizmo ir aplinkos apykaita. Mirties priežastys gali būti: progresuojantys senėjimo pakitimai, patologiniai procesai (įvairios ligos), gyvybę nutraukiantys įvairūs aplinkos veiksniai (pvz., savižudybė, avarija, nelaimingas atsitikimas, nužudymas).
Asignavimų valdytojas
Asignavimų valdytojas – įstaiga, kuriai Lietuvos Respublikos Seimas tiesiogiai skiria asignavimus savo veiklai vykdyti.
Mirtis
Biologija
Vienaląsčių organizmų baigtis gali būti dvejopa: vienu atveju individas gali žūti dėl aplinkos veiksnių, kitu – besidalindamos jo ląstelės duoda pradžią naujam individui, o senasis žūsta, t. y. individo gyvenimo pabaiga sutampa su sekančios kartos individų egzistavimo pradžia.
Asignavimų valdytojas
Lietuvos Respublikos Seimas patvirtina biudžetą, kuriame nurodo, kiek asignavimų valdytojams skirs asignavimų. Jame taip pat nurodo, kokiai išlaidų rūšiai kiek skirta pinigų. Išlaidos skirstomos: darbo užmokesčiui, mokėjimams SODRA, einamosioms išlaidoms (paslaugos, medžiagoms, trumpalaikiam turtui, nedidelis remontas) ir ilgalaikiam turtui, didesniam remontui, statyboms įsigyti ir vykdyti. Asignavimų valdytojas negali be Lietuvos Respublikos Seimo leidimo vienai išlaidų grupei skirtus pinigus išleisti kitai išlaidų grupei.
Mirtis
Biologija
Aukštesniųjų daugialąsčių individų mirtis nestaigi. Skiriami du jos etapai:
Mirtis organus ištinka taip pat nevienodai. Greičiausiai žūsta ypač specializuotų organų, kuriuose intensyvus metabolizmas, ląstelės. Pavyzdžiui, greičiausiai apmiršta galvos smegenų žievė. Sustojus kraujotakai, maždaug po 5-8 minučių smegenų žievėje prasideda negrįžtami procesai, ir jos atgaivinti nebeįmanoma. Po to žūsta žarnyno epitelio, plaučių, kepenų, širdies raumenų ląstelės. Šis procesas tęsiasi daug valandų ir dienų. Dėl nevienodo organų mirimo intensyvumo, žmogui praėjus kelioms dienoms po mirties susitraukinėja žarnynas ir kita. Plačiai paplitusi nuomonė, kad po biologinės mirties lavono plaukai ir nagai gali augti yra neteisinga. Nutrūkus kraujo tekėjimui į plauko folikulas plaukas augti nustoja. Vaizdas, kad mirusiojo plaukai ir nagai pailgėja, susidaro dėl to, kad išdžiūva ir susitraukia aplinkiniai audiniai. Biologinė mirtis yra ilgalaikė ir negrįžtanti.
Žmogaus mirtimi medicinoje ir teisėje laikoma smegenų mirtis, kurią galima nustatyti pagal elektroencefalogramą. Toks mirties apibrėžimas svarbus organų donorystei, kadangi po smegenų mirties dar galima transplantacijai panaudoti gyvas organizmo dalis ir audinius.
Mirties priežastys
Skurdžiose šalyse dažniausia mirties priežastis yra infekcinės ligos (maliarija, AIDS, tuberkuliozė ir kt.) bei badas. Išsivysčiusiose šalyse žmonės įprastai miršta dėl kraujotakos ligų, rečiau dėl vėžio, virškinimo ir kvėpavimo sistemos sutrikimų. Išorinės mirties priežastys (autoavarijos, žmogžudystės, savižudybės, nelaimingi atsitikimai ir kt.) sudaro palyginti nedidelę dalį mirčių.
Lietuvoje
Lietuvos Statistikos Departamento duomenimis, 2007 m. Lietuvoje mirė 45,6 tūkstančio žmonių. Dažniausios mirties priežastys buvo šios:
Mirtis kultūroje
Daugelyje kultūrų egzistuoja dievybės, mitinės figūros, simbolizuojančios, atnešančios mirtį. Vakarų kultūroje tokie simboliai yra giltinė, mirties angelas. Mitologijose sutinkami įvairūs dievai – Hadas, Veliona, Achpučas, Kali ir kt.
Dailė
thumb|250px|[[urvų piešiniai|Urvų piešinių autorius galime laikyti pirmaisiais žinomais dailininkais. Šovė urvas Prancūzijoje.]]
Dailė – meno rūšis, skirstoma į vaizduojamąją (tapyba, grafika ir skulptūra) ir taikomąją – dekoratyvinę (keramika, tekstilė, oda, amatai, liaudies meistrų dirbiniai ir kt.). Skirtingai nuo kitų meno rūšių (muzikos, teatro, literatūros, kino) dailės kūriniai paprastai turi materialią – tūrinę formą. Tačiau XX a. atsiranda ir naujosios dailės formos, kurias galima apibrėžti kaip balansavimą ant meno ir nemeno ribos ir kurioms būdinga idėjų išraiška (akcijos, performansai). Terminas „dailė“ darosi per siauras apibrėžti gausius šiuolaikinio meno reiškinius ir dėl to daug kur jis pakeičiamas platesne „vaizduojamojo meno“ sąvoka. Dailę simbolizuoti gali ir vienetas (1).
Dailė atsirado seniai, dar priešistoriniais laikais. Seniausieji dailės dirbiniai yra datuojami maždaug 40 000 m. pr. m. e. Nuo seniausiųjų laikų iki pat XIX a. pagrindine dailės šaka buvo laikoma architektūra, visos kitos dailės šakos (tapyba, skulptūra, taikomoji – dekoratyvinė) ją tik papildė. Architektūriniai stiliai, savo ruožtu, darė įtaką kitoms dailės šakoms. Padėtis pasikeitė XIX a., kai architektūroje nebuvo sukuriama nieko nauja (iki dangoraižių atsiradimo), o tik kartojami ir varijuojami senieji stiliai (neobarokas, neogotika ir kt.), šiuo laikotarpiu pirmaujančia dailės šaka tampa tapyba.
Priešistorinė dailė
Pirmieji rasti urvų piešiniai datuojami maždaug 40 000 prieš mūsų erą. Šių kūrinių pavyzdžiai galėtų būti Šovė, Lasko, Pėš Merl ir Altamiros urvuose aptinkami įspūdingiausi piešiniai. Šių piešinių autorius galime laikyti pirmaisiais žinomais dailininkais. Priešistoriniais laikais daugiausia buvo piešiama ant urvų sienų. Radimvietėse aptinkami piešiniai stebėtinai panašūs visame pasaulyje, daugiausiai vaizduojami gyvūnai. Be kita ko, randama ir žymiai senesnių žmonių bei gyvūnų statulėlių, nors pastarosios gali būti ir gamtos suformuotos, tačiau primenančios žmogaus rankų darbo kūrinius.
Antikos menas
Senovės Egipte menas užėmė svarbią vietą valstybės kultūroje, rūmų dailininkai gyventojų socialinėje piramidėje stovėjo aukštoje vietoje ir savo ruožtu buvo turtingi žmonės. Senovės Graikijoje labiau klestėjo skulptūra, tačiau dailininkų darbo galime rasti molinėse vazose bei kituose keramikos dirbiniuose.
Senovės Egipto dailė,
Senovės Graikijos dailė,
Senovės Mesopotamijos menas.
Viduramžiai
Dailė vėl suklestėjo Bizantijos laikotarpiu, dėl prasidėjusios ikonų tapymo eros, kuri vėliau suklestėjo viduramžių Rusijos kultūroje. Viduramžiais Europoje daugiausiai buvo kuriama religine tema (ikonos, freskos ant sienų, religiniai paveikslai).
Romanika,
Gotika,
Protorenesansas (Italijoje).
Naujųjų laikų menas
Renesansas (Italijoje 1400−1530 m., kitur nuo XV a. pabaigos)
Manierizmas apie 1530–1590 m.,
Barokas 1600–1770 m.,
Rokokas 1720–1770 m.,
Klasicizmas 1760–1830 m.,
Istorizmas 1850–1895 m.,
Realizmas 1850–1895 m.,
Modernizmas 1842–1945 m.,
Postmodernizmas po 1950-ųjų m.
Dailės klasifikavimas
Dailės rūšys gali būti skirstomos pagal kelias klasifikacijos sistemas.