cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Safis (Malta)
Safis  – kaimas pietryčių Maltoje. 2128 gyventojų (2013 m. duomenys). Ribojasi su Zuriko, Kirkopo ir Lukos savivaldybėmis.
Jašiūnų seniūnija
Jašiūnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės šiaurėje.
Istorija
2017 m. gegužės 30 d. Jašiūnų seniūnijos Rūdninkų k., Vakariškių k., Plytinės k., Ravelių vs., Salų vs. gyvenvietės priskirtos Baltosios Vokės seniūnijai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigta 17 seniūnaitijų:
Balteniškės apylinkė
Balteniškės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ignalinos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ignalinos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Palūšės apylinkės ir Vidiškių apylinkės.
Overpeltas
Overpeltas (Overpelt) – miestelis Flandrijos regione, Belgijoje, netoli sienos su Nyderlandais, 25 km piečiau Eindhoveno. Priklauso Limburgo provincijai.
Vandens malūnai
Nuo kaimyninio Nerpelto (Neerpelt) skiria Maso intakas Domelis. Ant Domelio Overpelte pastatyti keturi vandens malūnai, du iš jų – Kleinmolen ir Wedelse Molen minimi jau 710 m.
Cinko fabrikas
Overpelte yra svarbus Umicore cinko fabrikas, kurį 1888 m. įkūrė vokiečių pramonininkas Wilhelm Schulte. Schulte fabrikui vietą čia pasirinko po to, kai negavo leidimo fabriko statybai Rūre, nes jau tuo metu tokių gamyklų veikla Vokietijoje laikyta labai taršia.
Žemės ūkiu besiverčiančiame Overpelte, kurio apylinkių žemės nėra derlingos, Schulte fabrikas buvo sutiktas su džiaugsmu, nes kartu su naujuoju Maso-Šeldės kanalu ir Antverpeno-Mionchengladbacho geležinkeliu į miestelio apylinkes atėjo pramonė. Po Pirmojo pasaulinio karo gamykla buvo nacionalizuota. Nuo 1989 m. priklauso Umicore.
Aplinkos užterštumas
Umicore cinko fabrikas, kartu su panašaus pobūdžio gamyklomis Lomelyje, Balene ir Budelyje stipriai kadmiu užteršė gruntą. Overpelte negalima gerti gruntinio vandens, nepatariama daržuose auginti daržoves. Didesnis vėžio susirgimų skaičius apylinkėse kartais aiškinamas cinko poveikiu, tačiau moksliškai tai nėra įrodyta.
2004 m. Umicore sudarė susitarimą su Flamandijos vyriausybe, pagal kurį perėmė žemės ir gruntinio vandens 4 gamyklose ir aplink jas valymo kaštus. Po grunto tyrimų 2006 m. rudenį pradėti vykdyti uždarytos Overpelto gamyklos dalies teritorijos valymo darbai.
Antanas Alseika
Antanas Alseika (g. 1946 m. vasario 12 d. Domėnuose, Mažeikių rajonas) – Lietuvos choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
Baigęs Sedos vidurinės mokyklos aštuonias klases, 1963–1967 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos Stasio Šimkaus aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. Stefa Rimkevičiūtė). 1967–1972 m. choro dirigavimą studijavo LSSR konservatorijoje (doc. Povilo Bekerio klasė). Stažavosi Kauno valstybiniame chore, Rygos ir Vilniaus valstybinėse konservatorijose.
Po tarnybos sovietinėje armijoje nuo 1974 m. LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetų Chorvedybos katedros dėstytojas, 1984–1995 m. vyr. dėstytojas. Buvo studentų mišriojo choro chormeisteris, parašė keletą probleminių straipsnių, dalyvavo redakcinėse komisijose, su Vytautu Blūšiumi parengė chorinių aranžuočių programą, vadovavo studentų kursiniams darbams, parengė kvalifikuotų chorvedžių. Nuo 1994 m. Gargždų vaikų muzikos mokyklos mokytojas.
Be pedagoginio darbo, vadovavo mėgėjų chorams ir vokaliniams ansambliams. 1975 m. respublikinei dainų šventei parengė Klaipėdos pieno kombinato mišrųjį chorą. 1975–1985 m. vadovavo Ievos Simonaitytės viešosios bibliotekos moterų vokaliniam ansambliui, kuris daug koncertavo, apžiūrose ir konkursuose pelnė prizinių vietų. Visą dešimtmetį vadovavo Klaipėdos 1-osios profesinės technikos mokyklos moksleivių chorams ir vokaliniams ansambliams. Kolektyvai prizinių vietų pelnė apžiūrose ir konkursuose, dalyvavo dainų šventėse. Taip pat vadovavo dainų ir šokių liaudies ansamblių vokalinėms grupėms, buvo Mokytojų namų choro chormeisteris.
1988–1995 m. Rietavo kultūros namų mišriojo choro vadovas. Kolektyvą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1991 m. Pasaulio lietuvių dainų šventei (kartu su Ona Strazdiene). Pedagogas dirigavo rajoninėms ir zoninėms dainų šventėms.
Gerdžiūnai
Gerdžiūnai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Kriūkų. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-71013). Kaimo šiauriniu pakraščiu teka Lukašius (Nemuno baseinas). Prie kaimo yra Panemunių regioninis parkas.
Istorija
Gerdžiūnų apylinkėse gyventa jau I tūkstantmetyje. Į šiaurės rytus nuo Gerdžiūnų yra Misiūnų piliakalnis, greta jo – Dulinčiškių piliakalnis, į šiaurę – Žuklijų piliakalnis, į šiaurės rytus – Joginiškių piliakalnis.
Rašytiniuose šaltiniuose Gerdžiūnai minimi 1621 m. 1909 m. kaimas išsiskirstė į vienkiemius. 1950–1992 m. kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikia žemės ūkio bendrovė.
1960 m. pastatyti kultūros namai, biblioteka. 1963 m. įkurtas paštas. 1965 m. įsteigta aštuonmetė mokykla, vėliau devynmetė, nuo 1992 m. Gerdžiūnų Petro Dumčiaus pagrindinė mokykla. 1974 m. užtvenkus upelį ties Gerdžiūnais susidarė Gerdžiūnų tvenkinys.
Tommy Hilfiger (kompanija)
„Tommy Hilfiger“ – amerikiečių tarptautinė drabužių mažmeninės prekybos kompanija, kurią 1985 m. įkūrė dizaineris Tommy Hilfiger. Kompanijos administraciniai biurai įsikūrę keliuose miestuose – Niujorke, Amsterdame bei Honkonge. Nuo 2010 m. „Tommy Hilfiger“ yra dukterinė įmonė, priklausanti holdingui „Phillips-Van Heusen“.
Kompanija užsiima prabangos prekių pardavimu, įskaitant vyriškus, moteriškus bei vaikams skirtus drabužius, sportinę aprangą, džinsus, taip pat ir aksesuarus, kvepalus bei interjero detales. „Tommy Hilfiger“ produkcija yra platinama daugiau nei 1200 parduotuvių, prekės yra prieinamos 90-yje pasaulio šalių.
1988 m. kompanijos pardavimai buvo tik 25 mln. JAV dol., devinto dešimtečio viduryje pajamos pasiekė 500 mln. dol., o praeito amžiaus pabaigoje pasiekė ir vieną milijardą dolerių. 2013 m. „Tommy Hilfiger“ produktų pardavimai siekė 6,4 mlrd. JAV dol., svarbiausios rinkos buvo Europa bei Šiaurės Amerika, atitinkamai 43 % ir 41 % visų pajamų. Bendrovė planuoja, kad 2017 m. pardavimai pasieks 9 mlrd. dolerių.
2010 m. amerikiečių kompanija „Phillips-Van Heusen“ nusipirko „Tommy Hilfiger“, sandorio vertė siekė 3 mlrd. JAV dol. „Tommy Hilfiger“ nors ir yra amerikiečių bendrovė, tačiau du trečdaliai jos veiklos yra vykdoma Europoje; „PVH“ tokiu sprendimu siekė dar labiau įsitvirtinti pasaulio rinkoje, kartu vykdant ir kitų kompanijai priklausančių prekės ženklų plėtrą.
Boleslovas Ambrazas
Boleslovas Ambrazas (1900 m. rugsėjo 17 d. Pakarklių k., Krakių valsč., Kėdainių apskr. – 1977 m. rugsėjo 18 d. Šiauliuose) – vargonininkas, chorvedys, muzikos mokytojas.
Biografija
Mokėsi Krakių progimnazijoje, o vietos vargonininkas išmokė skambinti pianinu ir griežti vargonais.
1926–1936 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Sidabravo (Radviliškio r.) parapijoje, mokytojavo progimnazijoje.
1936 m. persikėlęs į Šilutę, dirbo pašte. 1939 m. vokiečiams okupavus Klaipėdos kraštą, B. Ambrazas išvyko į Zarasus – dirbo pašte ir vadovavo moterų vokaliniam ansambliui. 1940 m. apsigyveno Vilniuje, kur dirbo pašte ir vargonininkavo Arkikatedroje (buvo vargonininkų K. Kavecko ir A. Gimžausko pavaduotojas). 1945 m. B. Ambrazas sugrįžo į Krakes, dirbo pašto viršininku, mokytojavo ir vadovavo chorui miestelio mokykloje.
1945 m. rudenį sovietų saugumo suimtas ir ištremtas į Archangelską, po metų perkeltas į Irkutską. Čia sutiko savo vyriausiąjį sūnų, kuris padėjo išgyventi tremties kančias. Grįžęs iš tremties, apsigyveno pas savo artimuosius Šeduvoje (Radviliškio r.), kur gavo darbo pašte ir vidurinėje mokykloje – vadovavo moksleivių chorui.
1950 m. perkeltas į Šiaulius, dirbo pašte ir vadovavo miesto mėgėjų chorams bei vokaliniams ansambliams. 1952–1956 m. sėkmingai dirbo su alaus fabriko „Gubernija" mišriuoju choru. Kolektyvą parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei, chorų apžiūrose laimėjo pirmųjų ir kitų prizinių vietų, nemažai koncertavo.
1957–1962 m. vadovavo Šiaulių baldų kombinato mišriajam chorui, kuris buvo parengtas 1960 m. respublikinei dainų šventei, gerai pasirodė ir konkurse.
Nuo 1962 m. B. Ambrazas daug metų kūrybiškai vadovavo Šiaulių kultūros namų darbo veteranų mišriajam chorui (apie 60 dalyvių). Choras dalyvavo koncertuose, dainų šventėse ir kituose renginiuose.
Į Laisvę
„Į Laisvę“ – Lietuvių fronto (LF) pogrindinis periodinis leidinys, leistas Lietuvoje 1943–1944 metais.
Istorija
1942 m. pabaigoje vokiečių okupacinei valdžiai uždarius legaliai ėjusį laikraštį „Į laisvę“, LF vadovybė nutarė pogrindyje tuo pačiu pavadinimu leisti savo periodinį leidinį, skirtą plačiajai visuomenei. Laikraštį redaguoti pakviestas Antanas Strabulis. Redakcija ryšį su LF vadovybe palaikė per Juozą Ambrazevičių-Brazaitį, iš kurio gaudavo ir programinius vedamuosius. Spaustuvė buvo įkurta Kaune, Vilniaus g., Kaziui Grigalavičiui priklaususiame rūsyje. Spausdinimo mašiną parūpino Vladislovas Telksnys, popieriaus – Matas Martinaitis. Tekstą rinko Juozas Gražys. Spausdino Juozas Gražys su Povilu Malinausku.
Pirmasis numeris datuotas 1943 m. sausio 15 d. Laikraštis buvo 4 puslapių, išeidavo maždaug kas dvi savaitės. Vidutinis tiražas – 10 tūkst. egzempliorių. Laikraštis daugelio pagalbininkų buvo išplatinamas visoje Lietuvoje. Atskirose vietose „Į Laisvę“ dar buvo perspausdinamas, kai kur (pvz., Alytuje) spaustuviniu būdu tūkstantiniais tiražais, todėl skaitytojus pasiekdavo gal tris kartus didesnis tiražas.
Laikraščio straipsnių tematika:
1943 m. buvo išleisti 23 „Į Laisvę“ numeriai, 1944 m. – 11 numerių.
Paskutinis numeris datuotas 1944 m. birželio 20 d.
Kaugilo dėsnis
Kaugilo dėsnis – tai du skirtingi fonetiniai pokyčiai, vienas kurių įvyko graikų prokalbėje, o kitas – germanų prokalbėje. Šie pokyčiai buvo pavadinti jų atradėjo indoeuropeisto Voreno Kaugilo (Warren Cowgill) garbei.
Kaugilo dėsnis graikų kalboje
Graikų prokalbėje Kaugilo dėsniu vadinama *o virtimas *u, kai jis atsidurdavo tarp sonantų (/r/, /l/, /m/, /n/) ir lūpinių priebalsių (taip pat ir lūpų gomurinių).
Pavyzdžiai :
Kaugilo dėsnis germanų prokalbėje
Kaugilo dėsnis germanų prokalbėje nesusijęs su taip pat vadinamu dėsniu graikų prokalbėje, šiuodu dėsniai tiesiog buvo pavadinti to paties mokslininko garbei. Germanų prokalbėje laringalas /h₃/ ir galbūt /h₂/ po sonanto ir prieš /w/ virsta /g/ > /k/.
Pavyzdžiai:
Skribakių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Joniškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Duobėdžių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Skribakių apylinkė prijungta prie Bučiūnų apylinkės ir Saugėlaukio apylinkės.
Kūčiai
Kūčiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Švenčionių.
Saeima
thumb|Vidžemės riterių namai
Saeima – Latvijos parlamentas.
Tai vienerių rūmų parlamentas, kurį sudaro 100 deputatų. Saeima renkama pagal proporcinio atstovavimo sistemą, paskirstant vietas partijoms, kurios gauna ne mažiau kaip 5 % balsų. Rinkimai vyksta kas ketverius metus, pirmąjį spalio šeštadienį.
Latvijos prezidentas turi teisę paleisti Saeimą ir pareikalauti išankstinių rinkimų skelbdamas skubos referendumą. Referendumui pavykus, Saeimos kadencija baigiasi ir surengiami rinkimai į naująją Saeimą. Tačiau referendume nubalsavus neigiamai, Prezidentas turi atsistatydinti iš savo pareigų.
Ši galia buvo panaudota 2011 m. gegužės 28 d. Latvijos Prezidento Valdžio Zatlero. Tai antras kartas Latvijos istorijoje, kai paleidžiamas parlamentas – pirmą kartą Saeima paleista 1934 m., tuometiniam premjerui Karliui Ulmaniui įtvirtinus autoritarinį režimą.
Sudėtis
Atstovų rūmų sudėtis po 2014 m. rinkimų:
Nortvičas
Nortvičas – miestas šiaurės vakarų Anglijoje, 29 km į rytus nuo Česterio, Češyro lygumoje. Išvystyta druskos pramonė. Yra Šv. Elenos bažnyčia, du pasisukantys tiltai (leidžia praplaukti ir laivams), druskos muziejus, kolegija.
Pagrybio piliakalnis
Pagrybio piliakalnis (Skuburlės Kalnas) - piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, kairiajame Akmenos krante, šiauriau Pagrybio kaimo, pagal kurį ir pavadintas. Praeina kelias. Aikštelė ovali, orientuota šiaurės-pietų kryptimi, 13 m ilgio ir 20 m pločio. Jos pietiniame krašte supiltas 70 cm aukščio ir 12 m pločio pylimas. Piliakalnio pietiniame šlaite yra 5 m pločio ir 20 cm gylio griovys, už kurio supiltas 0,5 m aukščio ir 12 m pločio pylimas su išoriniu 1,5 m aukščio šlaitu, kuris šiauriniame šlaite, 6 m žemiau aikštelės virsta nežymia terasa. Antra 5 m pločio terasa yra 12 m žemiau aikštelės, šiauriniame šlaite. Ji vakarų ir rytų šlaituose pereina į papilį.
Į pietus nuo piliakalnio yra papilys. Jo aikštelė keturkampė, orientuota šiaurės-pietų kryptimi, 27 m ilgio, 63 m pločio pietvakariniame krašte. Aikštelėje rasta žiestos keramikos. Papilio šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais, papilys dirvonuoja.
Federalinis tyrimų biuras
– JAV vidinė saugumo ir žvalgybos tarnyba, stambiausia šalies teisėsaugos įstaiga. Pagrindinė šalies antiterorizmo, kontržvalgybos ir kriminalinės žvalgybos organizacija.
Balteniškė
Balteniškė – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Vidiškių, prie geležinkelio.
Federalinis tyrimų biuras
Tiria >200 federalinių nusikaltimų.
Pavaldi JAV teisingumo departamentui, yra JAV žvalgybos bendruomenės dalis. Tyrimų rezultatus pateikia JAV gen. prokurorui ir Nacionalinės žvalgybos direktoriui.
2012 m. Ispanijos Grand Prix
2012 m. Ispanijos Grand Prix buvo 5-osios 2012 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko Ispanijoje Katalonijos trasoje.
Šlavantų Viešpaties Apreiškimo Švenčiausiai Mergelei Marijai bažnyčia
Šlavantų Viešpaties Apreiškimo Švenčiausiai Mergelei Marijai bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gegutės kaime, 1,5 km į vakarus nuo Šlavantų kaimo, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų.
Istorija
Šlavantuose 1822 m. pastatyta koplyčia, priklausiusi Veisiejų parapijai. 1880 m. koplyčia išardyta, nuvežta į Šventežerį. Dėl lenkų teroro kunigas Juozas Galeckas iš Kučiūnų pasitraukė ir 1919 m. nupirko Šlavantų dvarą. Jo rūpesčiu 1920 m. įkurta parapija (iš Lazdijų, Šventežerio ir Veisiejų parapijų dalies kaimų). Dvare J. Galeckas įrengė kleboniją, o iš kluono 1921 m. pastatė dabartinę bažnyčią, netoli jos – mokyklą.
1927 m. išparceliuoto Šlavantų dvaro žemėje susikūrė Gegutės ir Spartų kaimai. Bažnyčia liko Gegutės kaime. Dėl įsimetusio medienos grybo klebonas J. Juodviršis iki 1938 m. dalį bažnyčios perstatė. Šlavantuose 1974–1984 m. klebonavo Juozas Zdebskis (1929–1986), Lietuvos tikinčiųjų teisėms ginti komiteto steigėjas ir narys, apie 1970 m. ėmė rengti jaunimo susirinkimus religine ir patriotine tematika. Už šią veiklą valdžios persekiotas. miniatiūra|250px|left|Galinė dalis
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, dvibokštė, su apside. Šventoriaus tvora žema, akmenų mūro.
Jadvyga Sinkevič
Jadvyga Sinkevič (g. 1952 m. sausio 31 d. Sabaliūnuose, Eišiškių rajonas) – Lietuvos ir Šalčininkų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
1983 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, lenkų kalbos mokytoja.
Iki 2016 m. Šalčininkų Jano Sniadeckio gimnazijos pradinių klasių mokytoja. 2016–2019 m. Šalčininkų rajono mero pavaduotoja.
Nuo 2007 m. Šalčininkų rajono savivaldybės tarybos narė.
Lietuvos lenkų sąjungos narė, Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narė.
Lenkų mokytojų sąjungos „Macež Školna“ Šalčininkų skyriaus pirmininkė. Sutuoktinis Genadij, vaikai Vladimir, Eduard. .
Infest
Infest yra antrasis Kalifornijos hard rock grupės Papa Roach albumas ir pirmasis jų albumas išleistas įrašų kompanijos. Infest pasirodė 2000-ųjų balandžio 25-ą, ir tapo 20-tas labiausiai parduodamas albumas JAV 2000-aisiais metais. Dėl šio albumo grupė Papa Roach buvo nominuota Grammy „Geriausio Naujo Atlikėjo“ apdovanojimui.
Jūra (upė)
thumb|right|250px|Jūra Lietuvoje thumb|right|250px|Jūros ir Šunijos santaka thumb|right|250px|Jūros ir Akmenos santaka
Jūra – vakarų Lietuvos upė, dešinysis Nemuno intakas, dešimtoji pagal ilgį upė Lietuvoje. Prasideda Žemaičių aukštumos vakariniame šlaite, 9 km į šiaurės vakarus nuo Rietavo, Jankaičių kaimo teritorijoje. Teka į rytus, pasuka į pietus, pietryčius pro Rietavą, Kvėdarną, Pajūrį, Tauragę. Netoli nuo Šereitlaukio įteka į Nemuną (81 km nuo Nemuno žiočių). Upės nuolydis 0,8 m/km. Debitas ties Pajūriu siekia 11,5 m³/s. Jūros upės vagos plotis siekia 15 – 20 m, gylis – 0,1 – 3 metrai. Atodangų aukštis iki 25 m. Dviejose vietose patvenkta.
Jūrą kerta šie keliai:
Aukštupyje Jūra nėra plati todėl ten įrengtos tik pralaidos, iš viso per upę pastatyti 15 žymesnių tiltų (prieš srovę): Mociškių tiltas, Tauragės geležinkelio tiltas, Tauragės pėsčiųjų tiltas, Taurogeno tiltas, Ringių–Gudlaukio tiltas, Žvingių tiltas, Pajūrio tiltas, Pajūralio tiltas, Žadvainių tiltas, A1 tiltas per Jūrą, KK164 pietinis tiltas per Jūrą, KK197 tiltas per Jūrą, KK164 šiaurinis tiltas per Jūrą, ir du tiltai be pavadinimų. Prie Jūros ir mažesniųjų jos intakų stūkso šie piliakalniai (10): Skroblio, Padievaičio, Lileikėnų, Pakisio, Dapkiškės, Veringa, Kūplė, Matiškių, Reksčių, Dapkiškių.
Upės baseine yra Pagramančio regioninis parkas ir 2 draustiniai (ichtiologinis ir landšaftinis).
Istorija
Upėvardis kildinamas nuo žodžio jūra. Manoma, kad pirminė jo reikšmė buvusi ne „vandenyno dalis“, o „didelis ežeras sausumoje“ (plg. jaura „pelkė, raistas“, „vanduo“, toch. wär „vanduo“,  = ǰur „vanduo“).
Rospuda (reikšmės)
Rospuda vadinama:
Kvantinė gravitacija
Kvantinė gravitacija – tai teorinės fizikos sritis, kurioje bandoma sujungti Einšteino bendrąją reliatyvumo teoriją ir kvantinę mechaniką, arba tiksliau, suformuluoti neprieštaringą teoriją thumb|right|300px|Teorijų kubas
Sunkumai kuriant
Pagrindinis kvantinės gravitacijos sunkumas yra tai, kad dvi fizikinės teorijos, kurias ji bando sujungti kartu – kvantinė mechanika ir bendroji reliatyvumo teorija – yra grįstos skirtingais principais. Ne paslaptis, kad KM aprašo neįprastus fizikos reiškinius, su kuriais susiduriame, vos tik imame tyrinėti atomus bei juos sudarančias elementariąsias daleles. Bendroji reliatyvumo teorija mus verčia užmiršti atomus ir žvilgsnį nukreipia į nesuskaičiuojamą pavidalų kiekį įgyjantį erdvėlaikį ir Visatos platybėse vyraujančią gravitacijos jėgą. Laikas šioje teorijoje nėra išskirta dimensija: erdvė ir laikas nėra išoriniai objektai, tai nėra „scena“ kurioje vyksta didysis Gamtos vaidinimas. Erdvėlaikis bendroje reliatyvumo teorijoje yra dinaminis kintamasis, priklausantis nuo patalpintų jame klasikinių sistemų. Kvantinė mechanika neatsižvelgia į gravitacijos reiškinius dėl jos nykstamai mažos įtakos. Ji formuluojama kaip fizinių sistemų, pvz., atomų arba elementariųjų dalelių, evoliucija laike, kurioje erdvėlaikis yra išorinis fonas. Todėl pagrindinis kvantinės gravitacijos teorijos tikslas – pasitelkus kvantinius dėsnius, apibūdinti erdvėlaikio prigimtį, kai nagrinėjami patys mažiausi elementariųjų dalelių pasaulio atstumai, ir pabandyti ją paaiškinti fundamentalių sudedamųjų dalių savybėmis.
Situaciją blogina dar tai, kad nežiūrint didelių technikos pergalių, šiuolaikinės technologijos nepajėgios betarpiškai stebėti kvantinės gravitacijos reiškinius. Todėl, nepaisant intensyvių mokslinių tyrimų, kvantinės gravitacijos teorija dar nėra visuotinai priimta. Dėl to terminas „Kvantinė gravitacija“ rodo daugiau atvirą problemą, nei konkrečią teoriją. Šiuo metu yra dvi perspektyvios nagrinėjimo kryptys: stygų teorija ir kilpinė kvantinė gravitacija.
Stygų teorija
Stygų teorijos sukūrimas prieš 40 metų buvo itin daug žadanti pradžia siekiant bendrosios jungtinės teorijos, kuri galėtų paaiškinti viską, sukūrimas, tačiau ši vizija vis dar lieka gana tolima.
Stygų teorija buvo sukurta mėginant sujungti makro ir mikro pasaulių fiziką. Ji pakeičia nulinės dimensijos taškinių elementariųjų dalelių idėją jungiančia vienos dimensijos styga. Šiuo požiūriu styga kaip dalelė yra modelis, kuriuo siekiama paaiškinti arba numatyti tam tikras Visatos savybes.
Stygų lauko teorija
thumb|right|210px|Stygų teorijaNaujų dalelių skaičiui toliau augant, iškelta stygos idėja buvo bandoma jas visas sujungti, o tai galiausiai atvedė prie stygų lauko idėjos. Toks laukas visas daleles vaizduoja kaip stygos virpėjimus tam tikrais dažniais, visų virpėjimų suma, paprastu būdu sujungiantis visas daleles į vieną.
Stygų lauko teorija yra esminė, mėginant suprasti, kas nutinka, kai tiek kvantinė mechanika, tiek bendroji reliatyvumo teorija pasireiškia išvien ir sąveikauja tarpusavyje. Tai svarbu ten, kur kvantinė gravitacija atlieka svarbų vaidmenį, pavyzdžiui, juodosiose bedugnėse ar pradedant formuotis mūsų Visatai. Abiem atvejais matmenys gali būti maži, ir tai aprašytų kvantinė mechanika, tačiau milžiniškos energijos ir didžiulė masė tuo pačiu metu sukuria nepaprastai stiprius gravitacinius laukus, o juos kol kas galime nagrinėti tik pasitelkdami bendrąją reliatyvumo teoriją.
Viena iš didžiausių stygų lauko teorijos problemų glūdi eksperimentuose, kuriais būtų galima patikrinti prognozes arba įkvėpti naujiems teoriniams išvedžiojimams. Pagal šią teoriją Visata turi 11 dimensijų, 4 iš jų stebime erdvėlaikyje.
Kilpinė kvantinė gravitacija
Išvystyta paskutiniame XX a. dešimtmetyje, „kilpinė gravitacija“ buvo kurta dviem etapais: pradžioje buvo performuluota bendroji reliatyvumo teorija, kad derėtų su klasikine elektromagnetizmo teorija; jos „kilpos“ yra atitikmuo elektriniams ir magnetiniams laukams. Vėliau, įtrauktos naujos procedūros, kurių kai kurios panašios į mazgų matematiką, kvantinius principus pritaikant kilpoms. Tokia kvantinės gravitacijos teorija panaši į erdvėlaikio atomus turinčią teoriją.
Stygų teorija padeda suprasti elementariųjų dalelių sąveikas (įskaitant ir gravitaciją), kai tos sąveikos yra silpnos. Tačiau gimstant Visatai, kai gravitacija buvo labai stipri, priimtinesnė turėtų būti kilpų teorija. Kilpų gravitacija išplečia tą įžvalgą į kvantinį lygmenį. Ji paima mūsų įprastinį elementariųjų dalelių sampratą ir ją pritaiko erdvėlaikio atomams, pateikdama unifikuotą daugelio pagrindinių koncepcijų pateikimą. Pvz., kvantinė elektromagnetizmo teorija aprašo vakuumą kaip esantį kunkuliuojanti virtualių dalelių „foną“ (nuliniai vakuumo svyravimai). Bet koks energijos padidėjimas vakuume sukelia realios dalelės atsiradimą. Kilpinės gravitacijos teorijoje vakuumas yra erdvėlaikio nebuvimas – tokia visiška tuštuma, kokią tik galime įsivaizduoti. Kilpų gravitacija aprašo, kaip kiekvienas energijos padidėjimas vakuume sukuria naujus „erdvėlaikio atomus“.
„Erdvėlaikio atomai“ sudaro tankų, nepastovų tinklą. Dideliais atstumais jų dinamika leidžia vystytis Einšteino bendrąja reliatyvumo teorija aprašomai Visatai. Kitais atvejais mes niekada nepastebėsime „erdvėlaikio atomų“ egzistavimo; tinklo tankis toks didelis, kad jis atrodo kaip kontinuumas. Tačiau kai erdvėlaikis užpildomas didelio tankio energija (kaip buvo Didžiojo sprogimo metu), grūdėta erdvėlaikio struktūra turi įtaką ir čia kilpinė kvantinė gravitacija iš esmės pradeda skirtis nuo bendrosios reliatyvumo teorijos.
Kitos teorijos
Yra ir kitų kvantinės gravitacijos teorijos atmainų, kurios skiriasi vienokiomis ar kitokiomis prielaidomis. Pavyzdžiui:
Kučiškė
Kučiškė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km nuo Bagotosios.
Mitkiškių lobis
Mitkiškių lobis – lobis, rastas 1933 m. Mitkiškių senkapiuose, Elektrėnų savivaldybės teritorijoje.
Lobis
Mitkiškių lobis – tai XIV a. lydiniai ir monetos. Rasti 3 lietuvių trišoniai monetiniai lydiniai, penkios jų pusės, 25 Jogailos denarai, kaldinti 1388–1392 m., sidabrinė segė ir vario gabalas.
Medinos emyratas
Medinos emyratas (arab. لمدينه) – Saudo Arabijos emyratas rytinėje šalies dalyje, šalia Raudonosios jūros. Emyrato sostinė – Medina.
Plotas – 173 000 km², gyventojų – 1 310 400 (1999). Kiti stambūs miestai: Janbu al Bahras ir Badr Hunainas.
Nuorodos
oficiali svetainė
FK Nov Milenium Sušica
Sučicos „Nov Milenium“ – Makedonijos futbolo klubas iš Sušicos.
Klubas pasitraukė iš II lygos pirmenybių po I rato, 2008 m. žiemą.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2006 m.
928 m.
928 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Gegužė Gruodis
Kovo 18
Kovo 18 yra 77-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 78-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 288 dienos.
Vardadieniai
Anzelmas – Eimutė – Eimutis – Einora – Kirilas – Sibilė
Kiaulė
Kiaulė, naminė kiaulė (Sus scrofa domesticus) yra kiaulinių (Suidae) šeimos visaėdis žinduolis.
Daugumos dabar auginamų kiaulių oda plika (tik su nedaugeliu šerių), tačiau būta ir plaukuotų veislių. Auginamos mėsai. Daugiausia kiaulių užauginama: Kinijoje, JAV, Brazilijoje, Vietname, Vokietijoje.
Įdomu
thumb|left|Kiaulės [[AgroBalt 2012 Kaune.]]
Godlmingas
Godlmingas – miestas pietų Anglijoje, 7 km nuo Gilfordo. Geležinkelio stotis. Veikia Charterhouse kolegija, karaliaus Edvardo mokykla, stovi bažnyčia, XIX a. rotušė.
929 m.
929 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Godlmingas
Šiame mieste savo karjerą pradėjo garsi muzikos grupė „Genesis“.
Kiaulė
Žmogaus ir kiaulės fiziologiniai panašumai
Jau senokai žinoma, kad moksliniams bandymams kiaulės tinkamesnės, nei šunys, žiurkės ar net beždžionės. Kiaulė – vienintelis gyvūnas, galintis įdegti. Nors dantys gerokai didesni už žmogaus, bet kramtymo aparatas toks pats. Kaip ir vaikams, paršeliams iškrinta pieniniai dantys ir užauga nuolatiniai. Panašūs ir vidaus organai – žmogaus ir kiaulės širdys plaka maždaug tiek pat kartų per minutę. Arterijos tokios pačios; hemoglobino, proteinų, kraujo kūnelių apimtis beveik sutampa; panašūs inkstai, kepenys ir kiti organai. Net stresui kiaulės jautrios kaip ir žmogus. Veterinarai, gydydami šiuos gyvūnus nuo infarkto, dažnai duoda jiems raminamųjų.
Joe Pass
thumb|right|240px|Joe Pass Joe Pass (Joseph Anthony Passalacqua, 1929 m. sausio 13 d. Naujajame Brunsvike, Naujasis Džersis, JAV – 1994 m. gegužės 23 d. Los Andžele, Kalifornija) – džiazo gitaristas.
Rinktinių įrašų sąrašas
Solo albumai
Su Oscar Peterson
Su Niels-Henning Ørsted Pedersen
Su Ella Fitzgerald
Su kitais muzikantais
Miniatiūrinė keramika
Miniatiūrinė keramika – archeologinių tyrimų metu randami smulkūs nuo 3–4 iki 8–12 cm aukščio ir nuo 3 iki 10–12 cm skersmens moliniai indeliai.
Arealas
Miniatiūrinės keramikos randama daugelyje Šiaurės, Šiaurės vakarų Europos bronzos ir geležies amžiaus laidojimo paminklų, rečiau senovės gyvenvietėse arba piliakalniuose. Gerai išdegtų indelių sienelės stačios, cilindro, kibiro formos arba profiliuotos, dažniausiai plonos. Pasitaiko ir prasčiau padarytų, storomis sienelėmis indų. Miniatiūrinės keramikos paviršius lygus, gludintas arba kiek grublėtas, dažniausiai neornamentuotas, tik nedidelės dalies puoštas smulkiomis duobutėmis, įkartėlėmis, linijomis. Manoma, ji galėjo būti naudojama buityje arba kaip įkapės.
Rytų Baltijos regione miniatiūrinė keramika būdinga I a.– VII a. Vakarų Lietuvos kapinynams su akmenų vainikais, taip pat V a. – XI a. kuršių kapinynams, rečiau aptinkama prūsų Sembos pusiasalio, Vidurio Lietuvos kapinynuose ir Rytų Lietuvos pilkapiuose. Miniatiūrinė keramika rasta ir kai kuriuose piliakalniuose (Nemenčinės piliakalnis, Kunigiškių piliakalnis, Petrešiūnų piliakalnis). Birutės kalno papėdės gyvenvietėje miniatiūrinė keramika, 8–14 cm aukščio puodeliai, sudarė apie pusę visos lipdytos keramikos.
Technika
Pagal formą skiriami 4 miniatiūrinių puodelių tipai. Indelius lipdė iš juostų; mažesnių puodelių tarpus užspaudydavo pirštais, todėl jie ne tokie dailūs, su įspaudais dugneliuose. Sujungę didesnių indų juostas, šonus glaistydavo iš viršaus žemyn. Lipdytų puodų sienelės buvo apie 1 cm storio, o molyje pasitaikė iki 5 mm dydžio granito priemaišų. Kur kas rečiau moliui liesinti naudotas smėlis. Ornamentas miniatiūriniams puodeliams nebūdingas, tik keletas jų turėjo įkartas briaunų viršuje.
Daugelio puodų žiedimo žymės labai neryškios. Lipdytus su žiedimo žymėmis puodus nuo lipdytų skiria tik dailesnė ir taisyklingesnė forma, kartais rievelės šonuose, charakteringai įlenkta dugno kojelė. Jie plonesnėmis sienelėmis ir didesni, geriau išdegti, molis taip pat liesintas grūstu granitu, rečiau – smėliu. Pagal indų pavidalą, proporcijas bei briaunų formas lipdytą ir su žiedimo žymėmis keramiką galima suskirstyti į 14 tipų.
Bano tema
Tema turi atvirkščiąją, ciklinę ir kitas formas.
Bano temai artima Vladimirovo tema.
Istorija
Temą 1968 m. pasiūlė rusų šachmatų kompozitorius Dmitrijus Banas (Дмитрий Николаевич Банный (1923–2000)).
Uždavinių pavyzdžiai
Bano tema kuriami ne tik dviejų, bet ir daugiau ėjimų turintys šachmatų uždaviniai. Makedonų šachmatų kompozitorių Boško Milošeskio (Boško Milošeski; gim. 1945) ir Zlatko Mihajloskio (Zlatko Mihajloski; gim. (1946) uždavinyje turime Bano temą, panaudotą trijų ėjimų tiesioginiame šachmatų uždavinyje.
1987 m. D. Bano uždavinyje į gyvendinta Bano temos atvirkščioji forma. Jai būdinga, kad iliuziniame žaidime turime juodųjų ir baltųjų teminius ėjimus:
1…Kd3(a) 2.Vd5#(A)
1… Kf4(b) 2. Žd5#(B)
Matai iš iliuzinio žaidimo tampa mėginimų pirmaisiais ėjimais, kurie, kartu su paneigimais, sudaro Bano temos atvirkščiąją formą:
1.Vd5?(A), paneigimas 1…Kf4(b)
1.Žd5?(B) paneigimas 1…Kd3(a)
Sprendinyje į paneigimų ėjimus, iliuzinės fazės atžvilgiu, vyksta paprastas matų kitimas:
1.Vc8! – grėsmė 2. Vc4#
1…Kd3(a) 2.Vc2#
1…Kf4(b) 2.Žd5#
1.Rc4?(A) – grėsmė 2.c6# 1…B×e4 2.♕×g5#, paneigimas 1…B4×g3!(a) 1.Rd3?(B) – grėsmė 2.c6# 1…B4×g3 2.♘f2#, paneigimas 1…Rg6!(b) 1.R×e2?(C) – grėsmė 2.c6# 1…Rg6 2.R×g4#, paneigimas 1…B×e4!(c)
Sprendžiama ėjimu 1.c6! – grėsmė 2.R ~#
Jonas Aleksa
Jonas Aleksa (1939 m. sausio 27 d. Telšiuose – 2005 m. spalio 17 d.) – choro, simfoninio orkestro ir operos dirigentas, pedagogas.
Bano tema
Uždavinių pavyzdžiai
1…B4×g3(a) 2.R×e2#(C)
Micaela Vázquez
Micaela Belén Vázquez (g. 1986 m. lapkričio 24 d. Buenos Airėse) – argentiniečių aktorė. Suvaidino populiariuose argentiniečių serialuose „Rebelde way“, „Floricienta “ir „Chiquititas“.
Bano tema
Uždavinių pavyzdžiai
1…B×e4(c) 2.Rd3# (B)
Micaela Vázquez
Karjera
Ji pradėjo savo profesionalės karjerą 1995 m. vaidindama telenovelėje „Mažyliai“ („Chiquititas“). Ji vaidino Miki, tai yra ir viena iš pravardžių tikrame gyvenime. Po „Mažylių“ („Chiquititas“), ji vaidino dėl Miki, tačiau mini muilo operoje „Chiquititas, la Historia“ (2001).
Jonas Aleksa
Biografija
1949–1956 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus dešimtmetėje muzikos mokykloje (dėst. A. Jozėnas). 1956–1961 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. A. Budriūno klasė), pirmasis gavo P. Čaikovskio vardinę stipendiją. Studijų metais (1959–1961 m.) buvo Vilniaus mokytojų namų berniukų choro „Ąžuoliukas" chormeisteris.
Bano tema
Uždavinių pavyzdžiai
1…Rg6(b) 2.Rc4#(A)
Micaela Vázquez
Karjera
Po „Rebelde way“, 2004–2005 m., ji vaidino Renata (Nata) Cris Morenos muilo operoje „Floricienta“ („Pelenės istorija“). Šiame seriale taip pat vaidino Florencia Bertotti, Juan Gil Navarro, Isabel Macedo bei Benjamín Rojas. Vaidmuo šiame seriale Mikaelai atnešė didelį pasisekimą. 2005 m. suvaidino epizodinį vaidmenį seriale „Casados con Hijos“ („Vedęs ir turi vaikų“), 2006 m. – argentiniečių filme „Cronica de una Fuga“, taip pat turėjo nedidelius vaidmenis serialuose „Chiquititas 2006“ (Mažyliai 2006), „Sos Mi Vida“ („Esi mano gyvenimas“) ir „Son de Fierro“.
Jonas Aleksa
Biografija
Konservatoriją baigęs su pagyrimu, 1962–1965 m. simfoninį – operinį dirigavimą studijavo Leningrado valstybinės N. Rimskio-Korsakovo konservatorijos aspirantūroje (prof. E. Mravinskio klasė). 1970 m. dalyvavo H. von Karajano seminare Leningrade. 1973–1974 m. stažavo Vienos aukštojoje muzikos ir scenos meno mokykloje (prof. H. Swarovskio ir C. Österreicherio dirigavimo klasės).
Bano tema
Uždavinių pavyzdžiai
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: 2-4 ėjimų tiesioginius , atvirkščio mato ir pasakiškus šachmatų uždavinius bei etiudus. {|
Jonas Aleksa
Biografija
Nuo 1965 m. buvo Lietuvos valstybinio operos ir baleto teatro dirigentas, nuo 1975 m. vyr. dirigentas, 1994–1997 m. teatro vadovas ir vyr. dirigentas, vėliau dirigentas ir vėl vyr. dirigentas. Parengė ir dirigavo daug užsienio klasikų ir lietuvių kompozitorių operų, baletų, operečių.
Bano tema
Nuorodos
Uždaviniai Bano tema
Jonas Aleksa
Biografija
Operos: R. Wagnerio „Lohengrinas“, G. Puccini „Bohema“, „Madam Butterfly“, Ch. Gounod „Faustas“, G. Bizet „Karmen“, G. Rossini „Sevilijos kirpėjas“, G. Verdi „Don Karlas“, S. Moniuszkos „Halka“, W. A. Mozarto „Figaro vedybos“, A. Rubinšteino „Demonas“, A. Borodino „Kunigaikštis Igoris“, M. Musorgskio „Borisas Godunovas“, V. Klovos „Du kalavijai“, V. Barkausko „Legenda apie meilę“, J. Juzeliūno „Sukilėliai“, E. Balsio „Kelionė į Tilžę“. Baletai: P. Čaikovskio „Miegančioji gražuolė“, R. Ščedrino „Ana Karenina“, S. Prokofjevo „Romeo ir Džiuljeta“, B. Bartoko „Stebuklingas mandarinas“, C. Orffo „Gudruolė“, A. Petrovo „Vilties krantas“, J. Gruodžio „Jūratė ir Kastytis“, E. Balsio „Eglė žalčių karalienė“, J. Bašinsko „Užkeikti vienuoliai“, A. Senderovo „Mergaitė ir mirtis“. Operetės: J. Strausso „Šikšnosparnis“ ir „Vienos kraujas".
Leningrado M. Musorgskio operos ir baleto teatre 1976 m. ir 1977 m. parengė ir dirigavo G. Rossini operą „Bohema“ ir W. A. Mozarto operą „Don Žuanas". 1989 m. ir 1990 m. su teatro kolektyvu gastroliavo Paryžiuje ir Italijos miestuose.
1990–1994 m. Slovakijos nacionalinio operos ir baleto teatro Bratislavoje vyr. dirigentas. Parengė ir dirigavo nemaža operų: W. A. Mozarto „Idomenėjas“ ir „Figaro vedybos“, G. Verdi „Otellas“, Ch. Gounod „Faustas“, R. Wagnerio „Tanhoizeris“, J. Offenbacho „Hofmano pasakos“, G. Donizetti „Lucia di Lammermoor“, E. Suchonio „Sūkurys" ir kt.
Su teatro kolektyvu dalyvavo Edinburgo (Didžioji Britanija) festivalyje. Su Latvijos valstybiniu simfoniniu orkestru 1993 m. ir 1994 m. gastroliavo Prancūzijoje.
J. Aleksa Vilniuje buvo suorganizavęs kamerinį orkestrą ir koncertiškai atliko H. Purcello operą „Didonė ir Enėjas".
Šilutės rajono savivaldybė
Šilutės rajono savivaldybė – administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, prie Kuršių marių (vakaruose) ir Karaliaučiaus krašto (pietuose). Administracinis centras – Šilutė.
Jonas Aleksa
Biografija
Su Lietuvos ir Latvijos chorais, orkestrais ir solistais koncertuose pirmą kartą atliko daug sudėtingų užsienio ir lietuvių kompozitorių kūrinių: J. S. Bacho Mišias h – moll, Pasijas pagal Matą, Pasijas pagal Morkų ir Pasijas pagal Joną, G. F. Händelio oratoriją „Mesijas“, J. Haydno oratoriją „Metų laikai“ ir Mišias B-dur, G. Verdi „Requiem“, B. Britteno „Karo requiem“, C. Orffo kantatas „Catulli Carmina“ ir „Carmina Buraną“, F. Schuberto „Stabat Mater“, A. Schönbergo oratoriją „Gurės dainos“, G. Sviridovo „Patetinę oratoriją“, J. Juzeliūno trečiąją simfoniją „Žmogaus lyra“, E. Balsio kantatą „Saulę nešantis" ir kt.
Šilutės rajono savivaldybė
Geografija
Beveik visas rajonas yra Lietuvos pajūrio žemumoje. Rytuose siekia Vilkyškių kalvagūbrį, šiaurės rytuose – Vakarų Žemaičių plynaukštę. Aukščiausia Šilutės rajono vieta (117 m) yra paribyje su Klaipėdos rajonu, žemiausia vieta yra Rusnės saloje (vietomis žemiau jūros lygio).
Jonas Aleksa
Biografija
Kaip dirigentas su simfoniniais orkestrais gastroliavo buvusios Sovietų sąjungos miestuose, Suomijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje (Erfurte parengė ir dirigavo P. Čaikovskio operą „Eugenijus Oneginas"), Šveicarijoje, Izraelyje, Italijoje ir kitur. Simfoninių koncertų programose užsienyje ir Lietuvoje buvo S. Prokofjevo, D. Šostakovičiaus, J. Bramso, A. Brucknerio, G. Mahlerio, A. Schönbergo, A. Dvorako simfonijos, M. K. Čiurlionio, J. Gruodžio, J. Juzeliūno, B. Dvariono, E. Balsio, S. Vainiūno, A. Račiūno, V. Montvilos, V. Paltanavičiaus, O. Balakausko, T. Makačino ir kitų lietuvių kompozitorių simfoniniai kūriniai.
Šilutės rajono savivaldybė
Geografija
Per rajoną teka Nemuno dešinieji intakai Veižas, Leitė, Šyša, Minija ir pastarosios intakai Tenenys, Veiviržas. Nemunas sudaro Nemuno deltą. Telkšo 15 ežerų (Šilutės rajono ežerai, didžiausias – Krokų Lanka), 8 tvenkiniai. Didžiausi miškai – Aukštųjų, Žąsyčių, Dinkių. Yra Minijos ichtiologinio draustinio dalis.
Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -3,5 °C, liepos +17 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 718–809 mm. Vidutinis sniego dangos storis – 16 cm.
Jonas Aleksa
Biografija
Dirigavo muziką filmams „Eglė“, F. Poulenco monooperą „Žmogaus balsas“, B. Bartoko operą „Hercogo Mėlynbarzdžio pilis". Diriguojant J. Aleksai, Lietuvos ir užsienio radijas bei televizija padarė nemaža įvairių kūrinių įrašų.
Šilutės rajono savivaldybė
Geografija
Kiekvieną pavasarį Šilutės rajone Nemuno potvynis apsemia dideles teritorijas, atkirsdamas sausumos transporto susisiekimą į kai kurias gyvenvietes. 2019 m. pastatyta Rusnės estakada. Yra Šilutės-Rusnės perkėla.
Istorija
Šilutės rajonas sudarytas 1950 m. birželio 20 d. iš buvusios Šilutės apskrities 42 apylinkių. 1950–1953 m. priklausė Klaipėdos sričiai. 1959 m. pabaigoje jam perduotos panaikinto Priekulės rajono 7 apylinkės, 1962 m. prijungtas Pagėgių rajonas. 1962 m. Tauragės rajonui perduotos 2 apylinkės, 1 apylinkė ir dalis kitos perduota Klaipėdos rajonui. 1957, 1978 ir 1983 m. šiek tiek pakeistos ribos. 1974 ir 1977 m. sujungtos kai kurios apylinkės.
Jonas Aleksa
Biografija
Nuo 1965 m. buvo Lietuvos valstybinės konservatorijos Operinio parengimo katedros dėstytojas. Operos studijoje parengė W. A. Mozarto operą „Figaro vedybos“, G. Puccini „Bohemą“, G. F. Händelio „Acis ir Galantėja“, P. Čaikovskio „Eugenijų Oneginą". Taip pat dėstė ir Choro dirigavimo bei Orkestrinio dirigavimo katedrose.
Danai
Danai (danskere) – Europos tauta, kalbanti skandinavų kalbų grupei priklausančia danų kalba. Iš viso apie 7 mln. Sudaro daugumą gyventojų Danijoje, tautines mažumas Šlėzvigo-Holšteino šiaurėje (Pietų Šlėzvigas, apie 50 000 gyv.), Grenlandijoje (apie 11,2 % gyv.), Fareruose. Taip pat danų imigrantai ir jų palikuonys gyvena Švedijoje, Norvegijoje, Argentinoje, JAV, Kanadoje, Australijoje.
Šilutės rajono savivaldybė
Istorija
1995 m. įsteigta Šilutės rajono savivaldybė, pavaldi Klaipėdos apskričiai. Nuo jos 1999 m. gruodžio 21 d. atskirta nauja Pagėgių savivaldybė (pietrytinė buvusio rajono dalis – Pagėgių seniūnija, Stoniškių seniūnija, Vilkyškių seniūnija; kadastrinės vietovės: Benininkai, Kentriai, Lumpėnai, Natkiškiai, Pagėgių miestas, Panemunės miestas, Piktupėnai, Stoniškiai, Šilgaliai, Vilkyškiai, Žukai). 2009 m. sausio 29 d. savivaldybės tarybos nutarimu T1-811 įsteigtos seniūnaitijos.
Danai
Danų protėviai į dabartinę Daniją atsikraustė tarp 200 ir 500 m. e. m. iš Norvegijos ir Švedijos. Danų vikingai iki IX amžiaus vykdė užkariaujamuosius žygius ir kolonizaciją Anglijoje. 960 m. pakrikštytas Danijos karalius Haraldas Mėlyndantis bei pradėti krikštyti danai.
Šilutės rajono savivaldybė
Gyventojai
thumb|[[Šilutės evangelikų liuteronų bažnyčia]]
Jonas Aleksa
Biografija
Nuo 1968 m. vyr. dėstytojas, nuo 1986 m. docentas, nuo 1996 m. profesorius. Jo buvęs mokinys Julius Geniušas – Kauno muzikinio teatro vyr. dirigentas.
Plaštaka
Plaštaka – ranka nuo riešo, delnas su pirštais.
Jonas Aleksa
Biografija
Nuo 1995 m. J. Aleksa – tarptautinio studentų simfoninio orkestro meno vadovas ir dirigentas.
Plaštaka
Plaštakos griaučiai
Plaštakos griaučius sudaro 27 kaulai. Jie skirstomi į:
Lovehatetragedy
Dainų sąrašas
Bonus Tracks
Plaštaka
Riešakauliai
Plaštaka|thumb| Riešakauliai  – trumpieji kaulai, išsidėstę dviem eilėmis – proksimaline ir distaline. Proksimalinėje eilėje, pradedant nuo nykščio pusės, guli laivelis (os scaphoideum), mėnulis (os lunatum), trikampis (os triquetrum), o nuo pastarojo šiek tiek į delno pusę yra žirnios (os pisiforme). Distalinę eilę ta pačia seka sudaro didysis daugiakampis (os trapezium), mažasis daugiakampis (os trapezoideum), galvinis kaulas (os capitatum), ir kablinis kaulas (os hamatum). Visi riešakauliai sudaryti iš akytosios medžiagos, dengiamos plono standžios medžiagos sluoksnio. Riešakauliai delninėje riešo pusėje suformuoja plačią riešo vagą (sulcus carpi) kurią iš lateralinės pusės riboja didžiojo daugiakampio gumburėlis, o iš medialinės – žirnis ir kablinio kaulo kablys. Šia vaga į delną eina kai kurių dilbio lenkiamųjų raumenų sausgyslės.
Jonas Aleksa
Biografija
J. Aleksa – valstybinių egzaminų komisijų pirmininkas Vilniaus ir Leningrado aukštosiose mokyklose, seminarų chorvedžiams vadovas, skaito pranešimus mokslinėse konferencijose, paskelbė straipsnių ir davė interviu Lietuvos ir užsienio spaudoje, taip pat per radiją ir televiziją.
Plaštaka
Riešakauliai
Riešakauliai pradeda kaulėti tik po gimimo. Anksčiausiai, antrą mėnesį, kaulėjimo centrai pasirodo galviniame ir kabliniame kauluose. Vėliau, 2 – 3 metais, jų atsiranda trikampyje, dar vėliau, 3 – 6 metais – mėnulyje, laivelyje ir abiejuose daugiakampiuose. Vėliausiai, tarp 8 ir 12 metų, ima kaulėti žirnis. Mergaičių riešakaulių osifikacija vyksta anksčiau. Pavyzdžiui, mergaičių žirnis kaulėja 9 – 10 metais, o berniukų – 12 metais. Iš riešo rentgenogramos galima spręsti apie biologinį individo amžių.
Šilutės rajono savivaldybė
Gyvenvietės
Savivaldybės teritorijoje yra:
Danai
Pati tauta pradėjo formuotis XI–XII amžiais, į besiformuojančią tautą įsiliejo fryzai bei Baltijos jūros slavai. Dauguma danų gyvena miestuose. Tikinčiųjų dauguma – evangelikai liuteronai, taip pat yra protestantų bei katalikų.
Šilutės rajono savivaldybė
Gyvenvietės
Didžiausios gyvenvietės (2021 m.):
Administracija
thumb|left|Šilutės rajono savivaldybės pastatas
Plaštaka
Delnakauliai
Delnakauliai. Penki (I–V) maži ilgieji kaulai delnakauliai sudaro kietąjį plaštakos vidurinės dalies, delno, metacarpus, pagrindą. Jų dydis ir forma šiek tiek įvairuoja, tačiau visi turi po 3 dalis: delnakaulio pamatą (basis ossis metacarpi) kūną (corpus ossis metacarpi) ir galvą (caput ossis metacarpi). Masyvesnis pamatas turi sąnarinius paviršius jungtis vienam su kitu ir su distaline riešakaulių eile, galva baigiasi sąnariniu lauku susinerti su pamatiniu pirštakauliu, o kūnas yra truputį išlinkęs į plaštakos nugaros pusę. Delnakaulių kūnai pradeda kaulėti antrą ir trečią gemalo raidos mėnesį. Be šio kaulėjimo centro, kitas centras susiformuoja tik viename gale: II–V delnakaulių – distalinėje epifizėje (per antrus gyvenimo metus), o nykščio – proksimalinėje epifizėje, pamate (2-3 metais).
Šilutės rajono savivaldybė
Seniūnijos
thumb|300px|Savivaldybės seniūnijos
Plaštaka
Rankos pirštakauliai
Rankos pirštakauliai : rankos nykštys (pollex), sunertas iš dviejų, o visi kiti pirštai – iš trijų pirštakaulių. Tai nedideli ilgieji kaulai, skirstomi į artimiuosius, arba proksimalinius, pirštakaulius (phalanx proximalis), vidurinius (phalanx media) ir tolimuosius, arba distalinius, pirštakaulius (phalanx distalis). Pirštakauliai skirstomi i tris dalis – pamatą (basis phalangis) kūną (corpus phalangis) ir galvą (caput phalangis) Pirštakauliai kaulėja panašiai kaip ir delnakauliai, tik visų jų pradeda kaulėti proksimalinės epifizės.
Šilutės rajono savivaldybė
Seniūnijos
Savivaldybėje yra 11 seniūnijų (skliausteliuose – seniūno būstinė), suskirstytos į seniūnaitijas:
Plaštaka
Raumenys
Plaštakoje yra išsidėsčiusios 3 raumenų grupės: rankos nykščio pakylos, mažylio pakylos ir vidurinės grupių. Plaštakos raumenys yra tik delninėje pusėje. Iš abiejų plaštakos pusių yra ilgųjų pirštų raumenų sausgyslės. Iš išorinės pusės plaštaką dengia paslanki oda su riebalų liaukomis ir retais gyvaplaukiais, o delninė plaštakos pusė oda be plaukų ir riebalų liaukų, bet joje yra daug prakaito liaukų. Be to, delninė pusė turi būdingą odos paviršiaus raštą, kuris paveldimas individualiai. Šiame rašte skiriamos vagelės, kalvelės ir linijos.
Šilutės rajono savivaldybė
Partnerystės ryšiai
Miestai, su kuriais Šilutės rajonas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Plaštaka
Plaštakos jungtys
Plaštakos jungtys tarpusavyje jungia plaštaką su dilbiu ir visus plaštakos kaulus tarpusavyje.
Šilutės rajono savivaldybė
Švietimas
Šilutės rajono savivaldybėje yra šios bendrojo lavinimo mokyklos:
Jonas Aleksa
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999 m.
Plaštaka
Plaštakos jungtys
Stipinkaulinis riešo sąnarys (articulatio radiocarpalis) – elipsoidinis sąnarys, jungiantis plaštaką su dilbio kaulais. Šio sąnario galva – trys riešakauliai (laivelis, mėnulis ir trikampis). Juos dengia sąnarinės kremzlės sluoksnis, o tarpai tarp jų yra užpildyti tarkauliniais raiščiais. Sąnario duobė – stipinkaulio riešinis sąnarinis paviršius (facies articularis carpalis radii). Sąnario kapsulė yra plona, sutvirtinta daug raiščių: stipinkauliniu ir alkūnkauliniu, varžančiais plaštakos atitraukima ir pritraukimą, dviem stipinkauliniais riešo raiščiais, varžančiais lenkimą ir tiesimą, ir delniniu alkūnkauliniu riešo raiščiu, ribojančiu riešo tiesimą.
Vidurinis riešo sąnarys (articulatio mediacarpalis) – skridininis sąnarys, jungiantis artimąją ir tolimąja riešakaulių eiles. Šio sąnario kapsulė delninėje pusėje yra tvirta, o nugarinėje – laisva. Šį sąnarį sutvirtinantys raiščiai: spindulinis riešo raištis ir tarpkauliniai riešakaulių raiščiai, jungiantys riešakaulius. Šis sąnarys leidžia atlikti ribotos apimties riešo lenkimą ir tiesimą.
Tarpriešakauliniai sąnariai (articulationes intercarpales) – plokštieji sąnariai, esantys tarp gretimų riešakaulių. Šie sąnariai yra mažai paslankūs. Iš jų galima išskirti žirnio sąnarį, kurio kapsulė leidžia slankioti apie trikampį (os triquertum).
Riešo ir delnakaulių sąnariai (articulationes carpometacarpales) – plokštieji, mažai paslankūs sąnariai, jungiantys II–IV delnakaulių pamatus ir tokiu būdu formuojantys tvirtą delno pagrindą. Šių sąnarių ertmė yra bendra, sudaranti kišenes, isiterpenčias tarp riešakaulių ir delnakaulių pamatų. Sąnarį tvirtina nugariniai ir delniniai riešo ir delnakaulių raiščiai bei standi kapsulė.