cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Azovstal
1991–2021 m.
2014 m. pasidėjus kariniam konfliktui Donbase, „Azovstal“ neteko pagrindinio žaliavos tiekimo šaltinio ir 2014–2015 m. patyrė didelių nuostolių. 2014 m. po gamykla esantys bunkeriai buvo naudojami gynybai, kai Rusijos remiami Donbaso separatistai puolė Mariupolį.
2020 m. „Azovstal“ nuo metų pradžios įsisavino 20 naujų produktų rūšių. Iš jų 2 rūšys – ištisinio liejimo plieno pusgaminių segmente, 18 – storaplokščio valcavimo gaminių segmente.
thumb|Gamyklos vaizdas
Ekologija
Trūkstant aplinkosaugos reguliavimo, o gamyboje išliekant pasenusiai įrangai, kurią naudoja „Azovstal“ ir kitos „Metinvest“ priklausančios gamyklos mieste, Mariupolį „National Geographic“ apibūdino kaip „vieną labiausiai užterštų miestų“ Ukrainoje. 2018 ir 2019 m. Mariupolio gyventojai išėjo į gatves reikalaudami reformų.
Gamybos pajėgumai
Įmonės gamybiniai pajėgumai leidžia per metus pagaminti iki 5,7 mln. t ketaus, 5,3 mln. t konverterinio plieno ir 4,7 mln. t gatavų valcavimo gaminių. Gamykla pirmauja Ukrainoje, gamindama storai valcuotas plokštes, kurių storis nuo 6 iki 200 mm ir plotis 1500-3300 mm, skirtas laivų ir tiltų statybai, elektros ir specialių mašinų, didelio skersmens vamzdžių gamybai, magistraliniams šiaurės dujotiekiams ir naftotiekiams, giliavandeniams statiniams. Visas storai valcuotų gaminių kiekis yra 100 % išbandomas ultragarsu. Būtent „Azovstal“ įvaldė pramoninę storo valcavimo gaminių gamybą iš X70 ir X80 stiprumo kategorijų plieno. Įmonė yra vienintelė Ukrainoje plačiojo geležinkelio bėgių tvirtinimo detalių gamintoja.
miniatiūra|Metalurgo skulptūra
2005 m. gamykla pagamino 5,906 mln. t plieno. Nuo 2006 m. ji bendradarbiavo su Priazovo valstybiniu technikos universitetu, kad padėtų studentams įsijungti į darbą įmonėje. 2011 m. ji buvo trečia pagal dydį plieno gamintoja šalyje, gaminanti 15 % visos plieno produkcijos, ir žinoma kaip didelė plokštinio plieno ir liejimo ruošinių eksportuotoja. Gamyklos produkcijos kokybę patvirtina 27 sertifikacijos dokumentai, apimantys beveik visus gaminius.
„Azovstal“ gynyba
2022 m. vasario 24 d., pirmąją karo dieną, „Azovstal“ metalurgijos cechai ir Iljičiaus vardo gamykla buvo pervesti į karšto konservavimo režimą. Gamybos komplekso teritorija tapo pagrindiniu ukrainiečių pasipriešinimo židiniu Mariupolyje. „Azovstal“ gynė 36-oji jūrų pėstininkų brigada ir Azovo pulkas. Kovo mėn. Mariupolio apgulties metu, kombinato gamybiniai kompleksai buvo smarkiai apgadinti, o Ukrainos parlamento narys Serhijus Taruta pareiškė, kad Rusijos pajėgos „praktiškai sunaikino gamyklą“. „Azovstal“ kombinatui griaunantį poveikį darė Rusijos aviacijos antskrydžiai. Kovo 19 d. gamyklos generalinis direktorius Enveras Ckitišvilis patikino, kad nors „Azovstal“ smarkiai apgriautas, tačiau jį galima atstatyti. Iki balandžio 16 d. kombinatas tapo paskutine apsuptų ukrainiečių pajėgų organizuoto pasipriešinimo vieta. Rusijos pajėgos skelbė gynėjams ultimatumus pasiduoti, teigdamos, kad sudėję ginklus gynėjai išsaugos savo gyvybes.
Gegužės 4 d. Rusijos pusė pareiškė, kad į plieno gamyklą įžengė po to, kai pradėjo visapusišką puolimą. Tačiau tai paneigė Ukrainos šaltiniai, teigdami, kad jie atmušė kai kuriuos Rusijos išpuolius. Gegužės 7 d. ministro pirmininko pavaduotoja Iryna Vereščuk pareiškė: „Prezidento įsakymas buvo įvykdytas: visos moterys, vaikai ir pagyvenę žmonės buvo evakuoti iš „Azovstal“. Ukrainos generalinis štabas gegužės 16 d. įsakė Azovo batalionui pasiduoti: „Aukščiausioji karinė vadovybė įsakė „Azovstal“ dislokuotų dalinių vadams gelbėti personalo gyvybes… Mariupolio gynėjai – mūsų laikų didvyriai“. Vyko pastangos evakuoti karius iš bunkerių. Gegužės 17 d. pirmieji penkiasdešimt trys sunkiai sužeisti gynėjai pasidavė ir buvo evakuoti iš „Azovstal“ į medicinos įstaigą Novoazovske, o 211 žmonių humanitariniu koridoriumi buvo išvežti į Olenivką, pažymint kovinės misijos Mariupolyje pabaigą ir „Azovstal“ gynybą po 82 dienų kovos.
Po pasirodymo 2022-ųjų „Eurovizijoje“ Ukrainai atstovavusi grupė „Kalush Orchestra“ nuo scenos paragino pasaulį, kad išgelbėtų „Azovstal“ gynėjus. Tai prisidėjo prie susidomėjimo „Azovstal“ padidėjimo visame pasaulyje.
DLR ir Rusijos pajėgoms užėmus Mariupolį ir pasidavus likusiems „Azovstal“ kariams, separatistų vadovas Denisas Pušilinas paskelbė, kad gamykla bus nugriauta ir kad „vietoj „Azovstal“ planuojami kiti projektai“.
Lorenzo Da Ponte
thumb|right|240px| Lorenco Da Pontės portretas ([[graviūra, XIX a. pr., aut. Michele Pekenino)]] Lorencas Da Pontė (, pirmasis vardas Emanuelė Koneljanas, 1749 m. kovo 10 d. − 1838 m. rugpjūčio 17 d.) – italų poetas ir libretistas, geriausiai žinomas dėl libretų V. A. Mocarto operoms „Figaro vedybos“, „Don Žuanas“ ir „Visos jos tokios“.
Biografija
Emanuelė Koneljanas (it. Emmanuele Conegliano) gimė 1749 m. kovo 10 d. žydų gete Čenedoje prie Trevizo, tuometinėje Venecijos respublikoje. 1763 m. su tėvu jis priėmė krikščionybę ir pakeitė vardą pagal krikštą suteikusio vietos vyskupo vardą į Lorencą Da Pontę. Kurį laiką jis buvo priėmęs dvasininko įžadus, bet dėl laisvamaniškų pažiūrų ir svetimavimo (jis buvo pažįstamas su Kazanova ir laikė viešnamį) Lorencas 1779 m. buvo ištremtas iš Venecijos respublikos. Tikriausiai 1780 m. jis apsigyveno Vienoje, patyrė didelį skurdą apie metus laiko iki įtikino, kad imperatorius Juozapas II paskirtų jį italų teatro trupės libretistu. 1783 m. jis susipažino su V. A. Mocartu. Lorenco Da Pontės darbas ties V. A. Mocarto, A. Saljerio ir V. Martino i Solero operų libretais pavertė jį reikšmingiausiu XVIII a pb. komiškos operos (opera buffa) libretistu. Su jo libretais V. A. Mocartas sukūrė operas „Figaro vedybos“ (1786 m.), „Don Žuanas“ (1787 m.) ir „Visos jos tokios“ (1790 m.). Bet didžiausios sėkmės Da Pontė sulaukė su V. Martino i Solero operos „Viena netikėta priežastis“ (1787 m., Una Cosa Rara) triumfu Vienoje (dabar ši opera nestatoma).
1790 m. mirus Juozapui II Lorencas Da Pontė prarado imperatoriškųjų rūmų malonę ir buvo atleistas iš savo pareigų. Su žmona jis persikėlė į Londoną, kur dirbo libretistu Karališkajame teatre, laikė knygų krautuvėlę ir spaustuvę. Jis įklimpo į finansines bėdas, kai laidavo už kažkokį čekį ir buvo suimtas bent 30 kartų per tris mėnesius už skolas. Bėgdamas nuo kreditorių 1805 m. jis išvyko į JAV, gyveno Niujorke ir Elizabetaune Niu Džersyje. Čia jo finansiniai sunkumai nesibaigė, jis dirbo poetu, pardavėju, prekių išvežiotoju, pakol užėmė italų literatūros ir kalbos mokytojo postą Kolumbijos koledže. 1823−1827 m. jis išleido keturis tomus „Memuarų“, kuriuose save aprašė daugiausiai kaip likimo ir priešų auką. Rūpinosi italų operos populiarinimu. Lorencas Da Pontė mirė 1838 m. rugpjūčio 17 d. Niujorke.
Galvosūkių žaidimas
miniatiūra|Galvosūkių žaidimas Galvosūkių žaidimas – kompiuterinių žaidimų žanras, apimantis visus žaidimus, kuriuose reikia spręsti galvosūkius. Vienuose galvosūkių žaidimuose gali tekti spręsti sudėtingas užduotis, reikalaujančias atitinkamų įgūdžių, logikos, kituose – perprasti tam tikrus šablonus, braižus, sekas, užbaigti tam tikrus žodžius ar jų derinius, taip pat neapsieinama be erdvinio mąstymo iššūkių.
Fizikos žaidimas
Tai galvosūkių žanro žaidimų subžanras, kuriame žaidėjui reikia išspręsti galvosūkius vadovaujantis fizikiniais dėsniais supančioje aplinkoje ir duotus įrankius. Žaidime vis susiduriama su nuosekliai pateiktomis užduotimis, kurios po truputį sunkėja. Šis subžanras populiarus mobiliųjų žaidimų ir Flash varikliuku veikiančių žaidimų gretose. Žinomiausi žaidimų pavyzdžiai: „Human: Fall Flat“, „Portal“, „Angry Birds“.
Kodavimas
Šiuose žaidimuose reikalinga logika, paremta programavimo elementais. Tarp pavyzdžių yra tokie žaidimai kaip „The Incredible Machine“ serija, „SpaceChem“ ir „Infinifactory“.
Strošiūnai (Kupiškis)
Strošiūnai – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Girsteikių.
Galvosūkių žaidimas
Paslėptų objektų žaidimas
Kartais vadinamas „paslėptu paveikslėliu“ arba paslėptų objektų galvosūkių nuotykiu. Šiuose žaidimuose žaidėjui reikia rasti paslėptus daiktus ar objektus tam tikroje veiksmo vietoje pagal pateiktą sąrašą.
Kortelių suderinamumas
Kortelių suderinamumo žaidimuose reikia rasti dvi vienodas korteles, kurios sutaptų savo išvaizda. Tokie žaidimai turi tam tikrų paralelinių panašumų su žaidimu „Tetris“, kuriame žaidėjui reikia apgręžti blokelius tokiu kampu ir kryptimi, kad krentantys ir apačioje esantys sutaptų pagal spalvą. Žinoma, tam kad žaidimas funkcionuotų pagal šį subžanrą, tai gali būti ir kitokie objektai nei kortelės, pavyzdžiui žaidime „Candy Crush Saga“ reikia suderinti du vienodus saldumynus, o žaidime „Bejeweled“ – juvelyrines brangenybes ir mineralus. Kai kuriuose kituose žaidimuose reikia rasti vienodus simbolius.
Pupiškė
Pupiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Linkmenų.
Šaltiniai
thumb|left|240px|Ūkiniai statiniai
Sukčiavimas
Sukčiavimas - apgaule svetimo turto arba turtinės teisės įgijimas, turtinės prievolės išvengimas arba jos panaikinimas.
Lietuva
Tas, kas apgaule savo ar kitų naudai įgijo svetimą turtą ar turtinę teisę, išvengė turtinės prievolės arba ją panaikino, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki 3 metų (LR baudžiamasis kodeksas, 182 str. („Sukčiavimas“) 1 d., XXVIII skyrius „Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai nuosavybei, turtinėms teisėms ir turtiniams interesams“).
Tas, kas apgaule savo ar kitų naudai įgijo didelės vertės svetimą turtą ar turtinę teisę arba didelės mokslinės, istorinės ar kultūrinės reikšmės turinčias vertybes arba išvengė didelės vertės turtinės prievolės, arba ją panaikino, arba sukčiavo dalyvaudamas organizuotoje grupėje, baudžiamas laisvės atėmimu iki 8 metų (LR BK 182 str. 2 d.).
Tas, kas apgaule savo ar kitų naudai įgijo nedidelės vertės svetimą turtą ar turtinę teisę, išvengė nedidelės vertės turtinės prievolės arba ją panaikino, padarė baudžiamąjį nusižengimą ir baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu (LR BK 182 str. 3 d.).
Už LR BK 182 straipsnio 1 ir 3 dalyse numatytas veikas asmuo atsako tik tuo atveju, kai yra nukentėjusio asmens skundas ar jo teisėto atstovo pareiškimas, ar prokuroro reikalavimas. Už LR BK 182 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytas veikas atsako ir juridiniai asmenys.
Vokietija
Vokietijos baudžiamasis kodeksas (StGB) numato laisvės atėmimo bausmę iki 5 metų arba baudą. Sukčiavimo veiką apibrėžia VFR BK 263 paragrafas (§ 263). Jį iš viso sudaro 7 dalys.
Šaltiniai
Betrug Intrusismo
Bolinskų ežeras
Bolinskų ežeras - ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 10 km į pietvakarius nuo Utenos, Margavonių miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,16 km, plotis - iki 0,14 km. Altitudė 177,2 m. Krantai žemi, pelkėti, tik pietinis krantas aukštokas ir sausas. Krantai daugiausia apaugę medžiais, tik rytinėje ir šiaurinėje pakrantėje vietomis įsiterpusios pievos. Šiaurės vakaruose išteka upeliukas link Kriogžlio ežero (Vastapo ežero intako Gulbės upelio baseinas). Į rytus įsikūręs Ažudėlių kaimas.
Lenkijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Ašibecu
Ašibecu – Japonijos miestas, esantis Hokaido saloje, Soračio subprefektūroje. 2020 m. mieste gyveno 12 555 žmonės.
Istorija
Ašibecu kadaise buvo klestintis anglių kasyklų miestas, kurio gyventojų skaičius viršijo 70 000, tačiau uždarius anglių kasyklas gyventojų skaičius sumažėjo.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Ašibecu yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Gervė (Šventupys)
Gervė – upelis Lietuvoje, Akmenės rajone; Šventupio dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda Girkančių miške prie Maušų kaimo. Teka į vakarus daugiausia pamiškėmis. Įteka Šventupin 12,1 km nuo jo žiočių, 1,5 km į pietryčius nuo Rudausių.
Intakas – Ožkupys (dešinysis).
Marvanas II
Marvanas II (, apie 684–750 m.) – VIII a. paskutinis arabų kalifas iš Omejadų dinastijos, valdęs 744–750 m.
Aragvaris
Aragvaris  – miestas pietryčių Brazilijoje, Minas Žeraiso valstijos vakaruose, Brazilijos plokščiakalnyje, šalia Žordano upės (Paranaibos intakas). Yra oro uostas, pro miestą eina San Paulo-Brazilijos geležinkelis. Maisto (mėsos, vaisių ir daržovių perdirbimo) pramonė. Prekyba apylinkėse auginama kava, citrusiniais vaisiais, kukurūzais, ryžiais, pomidorais, verčiamasi galvijininkyste. Turizmas (aplinkiniuose kalnuose gausu krioklių). Netoli Aragvario slūgso deimantų, berilio rūdos telkiniai.
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pr. 1843 m. jai suteiktas kaimo statusas ir Sant’Ana do Rio das Velhas pavadinimas. Miesto teisės suteiktos 1888 m., o pavadinimas pakeistas į Aragvarį.
Gervė (Šventupys)
Upėvardis kilęs iš paukščio pavadinimo gervė.
Marvanas II
Biografija
Marvanas II buvo Muhamedo, kalifo Marvano I sūnaus, sūnus (Marvanas ibn Muhamedas). Jis 12 metų išbuvo Armėnijos valdytoju, kur užsigrūdino kovose Kaukaze ir Azerbaidžane. Jo pajėgas sudarė maži, apmokami ir patyrusių vadų vadovaujami daliniai. 744 m. jis parėmė Jazidą III nuverčiant kalifą Validą II, tačiau tais pačiais metais mirus Jazidui III pareiškė savo pretenzijas tapti kalifu prieš Jazido III įpėdiniu patvirtintą Ibrahimą ibn Validą. Marvano pajėgos sumušė pagrindinio kito konkurento Suleimano ibn Hišamo (kalifo Hišamo sūnaus) pajėgas ir pačioje 744 m. pabaigoje Marvanas įžengė į Damaską. Ibrahimas ibn Validas ir Suleimanas ibn Hišamas pasitraukė į Palmyrą. Vienas pirmųjų tikslų, kurį įgyvendino Marvanas II, buvo sostinės perkėlimas iš Damasko į Haraną, kur buvo jam artimesni ir ištikimesni kaisitų klanai.
Kol Marvanas II kariavo Sirijoje ir Irake, 747 m. Chorasane iškilo nauji sukilėliai, vedami Abu Muslimo su šūkiu už Mahometo šeimos įpėdinius. Iš tikro tai buvo Abasidų organizuotas sukilimas, istorijoje žinomas „Abasidų revoliucijos“ pavadinimu, kurį Marvanas II įvertino per vėlai ir karas (Trečioji fitna) tarp Omejadų dėl sosto virto karu dėl visos dinastijos išlikimo. Abu Muslimo pajėgos sparčiai augo iš musulmonų persų, šiitų ir kitų, priešiškai nusiteikusių Omejadams. Chorasano valdytojas pabėgo ir sukilėliai užėmė Mervą. Po to Abu Muslimas sumušė tris Marvano II pasiųstas armijas. 750 m. Abu Muslimo pajėgos triumfališkai įžengė į Kufą ir vėliau tais metais sumušė Marvano II pajėgas lemiamame mūšyje prie Didžiojo Zabo upės. Marvanas II pabėgo į Siriją, o po to į Palestiną, bet nesulaukė paramos. Po to jis pasitraukė į Egiptą, kur buvo suimtas ir nužudytas tais pačiais 750 metais. Omejadai prarado valdžią kalifate ir naujas kalifas Abual Abasas as Safa pradėjo Abasidų dinastiją. Marvanas II taip pat buvo paskutinis kalifas, valdęs vientisą kalifatą, nes po Abasidų įsigalėjimo atskilo vakarinės kalifato dalys, kur pasitraukęs Omejadų atstovas Abdur Rahmanas I pratęsė dinastiją.
Paprastasis pelkiapapartis
Paprastasis pelkiapapartis (Thelypteris palustris) – šertvainių (Polypodiopsida) klasės daugiametis augalas.
Šio augalo gyvenimo ciklą, kaip ir kitų sporinių induočių, sudaro dviejų kartų (sporofito (2n) ir (gametofito (n)) kaita. Sporofitai dažnai pasitaiko užpelkėjusiose, krūmuotose vietose, pelkėse, juodalksnynuose. Gametofitai beveik mikroskopiniai, širdiški, trumpaamžiai. Lietuvoje dažnas.
Paauglystė
miniatiūra|Paaugliai klausosi muzikos Paauglystė – žmogaus amžiaus tarpsnis tarp vaikystės ir suaugystės (priskiriamas jaunystei). Trunka nuo fizinio lytinio brendimo pradžios iki pasiekiama savarankiško suaugusio žmogaus socialinė padėtis.
Paprastasis pelkiapapartis
thumb|left|160px|Botaninė iliustracija
Morfologija
Visos lapelių poros atsiskyrusios, statmenos lapkočiui; lapelių skiltys lygiakraštės.
Paauglystė
Ypatumai
Ankstyvojoje paauglystėje atsiranda lytinis potraukis. Asmuo save pradeda laikyti suaugusiu ir siekia tai įtvirtinti atkartodamas suaugusiųjų pomėgius ir veiklas. Šiuo metu išryškėja pirmosios pastangos tapti nepriklausomam nuo tėvų. Taip pat būdingas stiprus prisitaikymas bendraamžių atžvilgiu, lengvai pasiduodama ir jų spaudimui, kartais net blogai įtakai, rizikingoms veikloms. Vidurinėje paauglystėje draugų įtaka išlieka didelė. Vis labiau domimasi priešingos lyties bendraamžiais, užsimezga romantiniai santykiai, patiriama pirmoji meilė, jeigu pastaroji dar nebuvo patirta anksčiau. Tuo pačiu siekiama dar didesnės psichologinės nepriklausomybės nuo tėvų, o dėl artimųjų nenoro šią teisę pripažinti kyla dauguma paauglio konfliktų su suaugusiaisiais. Vėlyvajai paauglystei būdinga didelė nepriklausomybė nuo tėvų, mažėjanti bendraamžių įtaka. Siekiama įgyti asmenybės tapatumo jausmą, atrasti aiškias vertybes, išsikelti gyvenimo tikslus.
Visam paauglystės periodui iki maždaug 20 m. (kol neišsivysto smegenų vykdomosios funkcijos) būdingi emociniai šuoliai ir kraštutinumai bei susiję saviraiškos būdai ar sprendimai, menkas rizikos įvertinimas ir valdymas, polinkis nepagrįstai atmesti kitų individų sprendimus, pasiekimus ar sukauptą patirtį siekiant veikti individualiai ar pademonstruoti savarankiškumą.
Gervelė
Gervelė – upelis šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone; Žemosios Gervės kairysis intakas (Apaščios baseinas). Prasideda Biržų girioje 2 km į rytus nuo Spalviškių. Teka skersai girią į šiaurės vakarus, žemupyje teka pamiške. Įteka Žemojon Gervėn 3,1 km nuo jos žiočių, Lapakritoje.
Kuscina
Istorija
XIX a. pabaigoje čia buvo 3 kaimai, priklausę Naugarduko apskrities Kašalevos valsčiui.
Gervelė
Visa vaga ištiesinta. Beveik visas baseinas negyvenamas, apaugęs mišku. Prie Gervelės žemupio įsikūręs Akmeniškis, Skultiškiai, Apušynė, Lapakrita.
Danšujus (upė)
Danšujus, arba Tamsujus (pe̍h-ōe-jī: Tamsui) – upė šiaurės Taivane. Ji prasideda Sindiano ir Dahano upelių santaka prie vakarinės Taipėjaus ir Naujojo Taipėjaus ribos ir teka šiaurės–šiaurės vakarų kryptimi į Taivano sąsiaurį. Į Danšujų įteka Dzilongo upė.
Danšujus smarkiai užterštas tiek žaliavų nuotekomis, tiek nelegalios pramonės tarša. Svarstymai valyti ir atstatyti upės vandens kokybę yra tarp Taipėjaus miesto valdžios darbotvarkės klausimų.
Intakai:
Nyderlandų futbolo varžybos 1977–1978 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo varžybos
---
FK Top Kickers Vilnius
FK „Top Kickers“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Istorija
Klubas įkurtas 2016 m. ir dalyvavo SFL D diviziono varžybose.
Spalvinė gama
Komanda žaidžia mėlynomis sportinėmis aprangomis: mėlyni marškinėliai, šortai ir kojinės.
Sudėtis (2016)
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Ararakvara
Ararakvara arba San Bento de Ararakvara (São Bento de Araraquara) – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, 270 km į šiaurės vakarus nuo San Paulo. Yra Bartolomeu de Gusmão oro uostas, keliai į San Paulą, Ribeiran Pretą, San Žozė do Rio Pretą, Žau. Chemijos, tekstilės, baldų, žemės ūkio mašinų gamybos, maisto pramonė. Apylinkėse auginami kavamedžiai, cukranendrės, javai, vyksta prekyba žemės ūkio produkcija.
Istorija
Ararakvara įkurta 1817 m., o miesto teisės suteiktos 1889 m.
Šaltiniai
thumb|left|500px|Miesto panorama
Aznakajevas
Aznakajevas  – miestas Rusijoje, pietryčių Tatarstane, Bugulmos–Belebėjaus aukštumoje, 40 km į šiaurės rytus nuo Bugulmos, prie Stiarlės upės; rajono centras. Keliai į Bugulmą, Almetjevską, Tumutuką. Svarbus naftos gavybos pramonės centras. Taip pat gaminami ir taisomi naftos gavybos įrengimai, veikia maisto, siuvimo pramonės įmonės. Yra krašto muziejus, kultūros namai. Miesto apylinkėse stūkso Čatyrtau kalnas (draustinis).
2010 m. 7,7 % miesto gyventojų buvo rusai, 90,5 % – totoriai.
Istorija
Aznakajevas minimas nuo XVIII a. kaip baškirų ir teptiarių gyvenvietė. Rajono centras nuo 1965 m. Miestas nuo 1987 m.
I Am... Tour
I Am… Tour yra trečias Amerikos atlikėjos Beyoncé Knowles pasaulinis koncertinis turas, pristatantis trečiąjį albumą I Am… Sasha Fierce. Turas vyko Šiaurės Amerikoje, Europoje, Azijoje, Australijoje, Pietų Amerikoje. Sceninius kostiumus koncertiniam turui sukūrė garsus dizaineris Thierry Mugler. Prancūzų dizaineris pasiuvo 72 kostiumus, sukūrė šou dizainą, nuo apšvietimo iki choreografijos. Turas tapo 12-tuoju geriausiai apmokamu pasaulyje turu, surinkusiu $37.4 mln. JAV dolerių per pirmus 41 pasirodymų pagal 'Pollstar' Iki birželio 19, 2009 turas surinko daugiau kaip $48 mln. JAV dolerių, iki rugsėjo 1 d. turas uždirbo $53.5 mln. Šou buvo filmuojamas "Encore" teatre Las Vegase rugpjūčio 2 d. I Am... Yours: An Intimate Performance at Wynn Las Vegas buvo išleistas lapkričio mėnesį, 2009. Taip pat bus išleistas ir I Am... World Tour DVD, kuris buvo nufilmuotas "I Am... Tour" turo metu, lapkričio mėnesį, DVD bus išleistas 2010 m. lapkričio pabaigoje. Rugpjūčio 19, 2009, svetainės Billboard/Eventful Knowles' turą nominavo kaip geriausią metų koncertą. Turo pelnas siekė $103 milijonų dolerių. right|300px|thumb|"Diva" right|300px|thumb| „Single Ladies (Put a Ring on It)" right|200px|thumb| „Ave Maria" right|250px|thumb|"Smash Into You"
Pasirodymų sąrašas
Pagrindinė scena
"Work It Out" (Saksofono partija) "If I Were a Boy" Intro Fierce Cheetah Diva (Video intarpas su dainos "Sweet Dreams" ištrauka) "Radio" Intro (su dainų "Ring The Alarm", "Suga Mama", "Single Ladies (Put a Ring on It)" ištraukomis) Heads or Tails (Beyoncé vs. Sasha Fierce) (Video intarpas)
"Destiny's Child istorija" (Šokėjų intarpas: "Independent Women Part 2", "Bills, Bills, Bills", "No, No, No & Part 2", "Beautiful Liar", "Survivor")
"Survivor" (Video intarpas) "Single Ladies (Put a Ring On It)" (YouTube Video intarpas)
I Am… Yours
Koncertuodama Beyonce gavo pasiūlymą atlikti pasirodymą Las Vegase. Knowles ir jos komanda per septynias dienas sukūrė visiškai naują pasirodymą. Beyonce atliko pasirodymą akustiniu MTV Unplugged stiliumi, Encore Teatre Las Vegase. Knowles norėjo, kad šis pasirodymas radikaliai skirtūsi nuo pagrindinio "I Am Tour" šou. Rūgpjūčio 2, 2009 buvo šou buvo nufilmuotas, vėliau jis pasirodė ir DVD, CD formatais, taip pat buvo parodyta speciali televizijos laida Lapkričio pabaigoje, 2009.
Personalas
Kūrybinė grupė
Suga Mama grupė:
The Mamas (Pagalbinės vokalistės) :
Choreografai
Pagalbiniai choreografai
Apsauga
Turo valdymas
Turo remėjai
Skola
thumb|200px|[[Nonvaleur obligacija, skolą patvirtinantis dokumentas (vertybinis popierius)]] Skola – piniginė prievolė, kurią įvykdyti turi debitorius kreditoriaus atžvilgiu; piniginė prievolės, turtinio įsipareigojimo išraiška, dydis; grąžintinai paimti pinigai ar koks nors daiktas. Šnekamojoje kalboje taip pat – (moralinė ar kitokia) pareiga, kaltė (jautimasis skolingu).
Skolos priemonės
Skolos priemonės bei instrumentai yra tokie:
Mažieji Žukavičiai
Mažieji Žukavičiai – kaimas vakarų Baltarusijoje, 2 km į pietus nuo Didžiųjų Žukavičių.
Istorija
XIX a. čia buvo du Žukavičių kaimai, viename jų buvo Naugarduko apskrities Žukavičių valsčiaus centras.
Areštas (bausmė)
Areštas baudžiamojoje teisėje – trumpalaikis laisvės atėmimas numatytam laikui, atliekamas areštinėje; bausmė, skiriama, padarius baudžiamąją veiką.
Lietuva
Areštą teismas skiria LR baudžiamojo kodekso specialiojoje dalyje numatytais atvejais. Areštas yra trumpalaikis laisvės atėmimas, atliekamas areštinėje. Arešto terminas skaičiuojamas paromis. Už nusikaltimą nustatoma nuo 15 iki 90 parų arešto, už baudžiamąjį nusižengimą – nuo 10 iki 45 parų arešto. Arešto laikas už nusikalstamą veiką straipsnio sankcijoje nenurodomas. Jį nustato teismas, skirdamas bausmę. Jeigu paskirta iki 45 parų arešto, teismas gali nustatyti atlikti jį poilsio dienomis. Jeigu asmuo pažeidžia šią arešto atlikimo tvarką, ją teismas savo sprendimu gali pakeisti įprastine arešto atlikimo tvarka.
Areštas neskiriamas nėščioms moterims ir gali būti neskiriamas asmenims, auginantiems vaiką iki 3 metų, atsižvelgiant į vaiko interesus (LR baudžiamasis kodeksas, 49 str. („Areštas“) 1-6 d.).
Vokietija
Vokietijoje vad. alternatyvioji laisvės atėmimo bausmė paskiriama tada, kai teismo paskirta bauda nesumokama arba dėl ekonominių priežasčių negali būti sumokėta. Iki 1945 m. Vokietijoje taip pat buvo vad. „tvirtovės areštas“ (, Festungsstrafe) kaip laisvės atėmimo bausmės rūšis. Tai buvo vad. „garbės areštas“, garbės neatimanti bausmė be pareigos (prievartos) dirbti. Tokią bausmę yra atlikę verslininkas Werner von Siemens (1816–1892), Adolfas Hitleris (1889–1945), Karl Liebknecht (1871–1919) ir kiti garsūs veikėjai.
Pupiškės
Pupiškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Poškonių, prie kelio ir Gaujos upės.
thumb|left|280px|Kaimo vaizdas nuo plento
Istorija
XIX a. buvo kaimas Dieveniškių valsčiuje, priklausė Umiastovskiams, Daubutiškių dvaro žemėms. Buvo 64 gyventojai katalikai, 1864 m. – tik 16.
Didysis kolibris
Didysis kolibris arba patagona (Patagona gigas) – čiurlinių paukščių (Apodiformes) būrio, kolibrinių (Trochilidae) šeimos, patagonų (Patagona) genties paukštis.
Išvaizda
Didieji kolibriai yra stambiausia kolibrinių (Trochilidae) šeimos rūšis. Jie dydžiu prilygsta paprastąjam varnėnui (Sturnus vulgaris). Dydžiojo kolibrio kūno ilgis 23 cm, tarp išskleistų abiejų sparnų galų skersmuo 21,5 cm, sveria 18–24 g.
Biologija
Vis dar yra mažai duomenų apie jų veisimąsi. Didžiųjų kolibrių patinėliai yra poliginai. Vasarą patelė suka palyginus su savo kūno dydžiu nedidelį lizdą, kuris sukamas ant medžio ar krūmo šakos, netoli vandens telkinio. Patelė deda du kiaušinius.
Mityba
Daugiausia minta nektaru, ypač mėgsta puja (Puya) genties augalų nektarą. Retkarčiais ir vabzdžiais. Buvo stebėta didžiojo kolibrio patelė, kuomet po veisimosi sezono ji lesdavo kalcį turinčius šaltinius – smėlį, gruntą, pelenus.
Migracija
Sezoninis migrantas. Vasarą migruoja Pietų Amerikos vidutinių platumų klimato zonas iki 44° pietinės platumos. Žiemai, kovo-rugpjūčio mėnesiais migruoja į Pietų Amerikos atogrąžų klimato zonas iki 28° pietų platumos.
Porūšiai
Išskiriami du porūšiai :
Bununai
Bununai, dar žinomi kaip vonumai, – Taivano aborigenų gentis, žinoma dėl jų sudėtingos polifoninės vokalinės muzikos. Jie kalba bununų kalba. Priešingai nei kitos gentys, bunumai išsibarstę po visą Taivaną. 2000 m. jų buvo 41 038. Jie sudarė 10% aborigenų ir buvo ketvirta pagal dydį jų gentis. Bunumai dalijami į 5 mažesnes „genteles“: takbunuadzus, takituduhus, takibakas, takivatanus ir isbukunus.
Pupiškiai
Pupiškiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 9 km nuo Linkuvos.
Bununai
Istorija
Iki krikščionių misionierių atvykimo XX a. pradžioje bunumai garsėjo kaip nuožmūs kariai ir galvų medžiotojai. Jie buvo kalnų gentis kaip atajalai ar tarokai ir gyveno mažomis šeimų grupėmis, kurios buvo priešiškos kinų emigrantams ir kitoms aborigenų gentims. Bunumai klajojo po kalnus medžiodami ir degindami miškus, kad pelenais patreštų dirbamus laukus. Jie augino soras, batatus, medžiojo.
Valdant japonams (1895–1945 m.) jie buvo viena iš paskutinių užkariautų genčių. Po to bunumai buvo priversti palikti kalnus ir buvo apgyvendinti žemumų kaimuose, kurie buvo išsibarstę po visą salą. Svarbiausiu bendruomenės vienetu tapo ne šeimų sąjunga, o kaimas. Japonai apribojo medžioklę (dėl šaunamų ginklų naudojimo), įvedė ryžių auginimą. Per okupaciją daug bunumų dirbo vietiniais policininkais, per Antrą pasaulinį karą Japonijos armija turėjo bunumų dalinius.
XX a. pradžioje po Taivaną paplito daug įvairių bažnyčių misionierių, kurie ypač sėkmingai darbavosi aborigenų tarpe. Dabar dauguma bunumų priklauso katalikų ar vietinei presbiterionų bažnyčioms.
Atvykus kinų nacionalistų Guomindanui 1945 m. spaliui aborigenai buvo sistemingai diskriminuojami dėl „vienos kalbos, vienos kultūros“ politikos. Dėl krikščionybės ir kinizacijos politikos bununų kultūra smuko. Reikalai pagerėjo tik po demokratinių reformų.
Dzilongas (upė)
Dzilongas, arba Kilungas (pe̍h-ōe-jī: Ke-lâng) – upė šiaurės Taivane.
Upė prasideda 560 m aukštyje, Huo Šou Liao kalnuose, į vakarus–šiaurės vakarus nuo Dzingtongo miestelio, Naujajame Taipėjuje. Upės vagai pasiekus rėvų ruožą, ji pasuka rytų–šiaurės rytų kryptimi, link Sandiaolingo. Toliau teka į šiaurę, kur susikerta Dziufeno kalnų vietovė ir Dzilongo miestas, tada upės vaga atsigręžia atgal ir teka vakarų–pietvakarių kryptimi link Taipėjaus, kur susilieja su Danšuji ir įteka į jūrą.
Dzilongo upė smarkiai užteršta tiek nuo žaliavų nuotekų, tiek nuo nelegalios pramoninės veiklos.
Didesni miestai prie upės: Naujasis Taipėjus (Sidži, Žuifangas, Pingsi), Taipėjus, Dzilongas.
Incidentai
2015 m. vasario 4 d. įvyko TransAsia Airways skrydžio 235 aviakatastrofa, kuomet tik ką iš Taipėjaus oro uosto pakilęs lėktuvas nukrito šioje upėje.
Kingo apygarda (Vašingtonas)
Kingo apygarda (angl. King County) – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Vašingtono valstijos vakarinėje dalyje. Pagal 2021 m. duomenis, Kingo apygardoje gyveno 2 252 305 žmonės. Tai labiausiai apgyvendinta apygarda Vašingtone. Kingo apygardos būstinė įsikūrusi didžiausiame apygardos ir valstijos mieste – Sietle. Apygarda įsikūrusi į šiaurę nuo Pyrso apygardos, į vakarus nuo Kititaso ir Šelano apygardų, į pietus nuo Snohomišo apygardos ir į rytus nuo Kitsapo apygardos. Apygardos vakarinius krantus skalauja Puget Sound įlanka. Maždaug du trečdaliai apygardos gyventojų gyvena Sietle ir jo priemiesčiuose.
Istorija
Kingo apygarda įkurta 1852 m. iš Tarstono apygardos dalies. Nuo įkūrimo iki 2005 m. apyarda pavadinta tryliktojo JAV viceprezidento Viljamo Kingo garbei, tačiau 2005 m. apygardos pavadinimo kilmė pakeista ir nuo tada pavadinta pagal Martiną Liuterį Kingą Jaunesnįjį.
Gyventojai
2020 m. duomenimis Kingo apygardoje gyveno 58,2 % baltųjų, 6,36 % afroamerikiečių, 18,2 % azijiečių, 5,71 % mišrios rasės, 0,46 % indėnų, 1,17 % kitų rasių ir 9.83 % lotynoamerikiečių kilmės gyventojų.
Kooperacija
Kooperacija ( – 'bendradarbiavimas') – darbo, veiklos organizavimo forma, kai tam tikras skaičius žmonių, organizacijų (pvz., įmonės) kartu dalyvauja dirbdami vieną arba kelis darbus arba užsiimdami bendra veikla, veikdami kartu. Tokio bendradarbiavimo pavyzdys - bendroji įmonė, kooperatyvas (bendros ūkinės veiklos organizacija), kiti susivienijimai. Sritys - gamyba, prekyba, finansai etc. Kooperacija laikoma trečiuoju ekonomikos („liaudies ūkio“) sektoriumi (kiti - valstybinis ir privatusis sektoriai).
Keturšalio pakto derybos
thumb|[[Joachimas fon Ribentropas sveikina Viačeslavą Molotovą Berlyne, 1940 m. lapkritis]]
Keturšalis paktas, arba Keturių Ašies šalių paktas buvo sutarties projektas dėl draugiškų santykių ir ekonominio bendradarbiavimo, įskaitant jungtinius karinius veiksmus prieš kitas valstybes, tarp TSRS ir Ašiai priklausančių valstybių, visų pirma Trečiojo Reicho. Derybos vyko 1940 m. spalio ir lapkričio mėnesiais. Pavykusių derybų atveju TSRS būtų tapusi ketvirtąja Ašies nare. Pagrindą glaudesniam bendradarbiavimui sudarė prieš metus pasirašytas Molotovo-Ribentropo paktas. Derybos vyko Berlyne, jose dalyvavo TSRS užsienio reikalų ministras Viačeslavas Molotovas, Trečiojo Reicho fiureris Adolfas Hitleris ir Trečiojo Reicho užsienio reikalų ministras Joachimas fon Ribentropas. Abi šalys teikė savo rašytinius pasiūlymus.
Po dvi dienas, nuo lapkričio 12 iki lapkričio 14 d., vykusių derybų, Trečiasis Reichas pateikė Tarybų Sąjungai pirminį Ašies pakto projektą, kuris padalino įtakos sferas keturioms potencialioms Ašies valstybėms (Trečiajam Reichui, Italijai, Japonijos imperijai ir TSRS). Hitleris, Ribentropas ir Molotovas bandė nustatyti Vokietijos ir TSRS įtakos sferas. Hitleris siūlė Molotovui plėsti TSRS įtakos sferas teritorijose į pietus nuo Irano, įskaitant Indiją, palikti Vokietijai priėjimą prie Suomijos išteklių ir atsisakyti TSRS įtakos Balkanuose. Molotovas laikėsi savo plano ir mėgino patraukti Trečiojo Reicho pajėgas iš Suomijos tam, kad gautų priėjimą prie neužšąlančio Baltijos jūros uosto. Be to, Stalinas siekė išlaikyti įtaką Bulgarijoje ir Jugoslavijoje. Šie faktoriai nulėmė tai, kad Molotovas laikėsi tvirtos linijos.
Istoriko Aleksandro Niekričiaus teigimu, 1940 m. lapkričio 25 dieną TSRS pateikė Stalino paruoštą projektą, kuriuo TSRS jungtųsi į keturšalį paktą, jeigu būtų pripažintos TSRS teisės į Bulgariją. Į šį projektą Trečiojo Reicho vadovybė neatsakė ir derybos liko neišspręstos.
Į lapkričio 25 dienos projektą Hitleris sureagavo savo aukštiems kariniams pareigūnams pareikšdamas, kad Stalinas reikalauja „vis daugiau“, kad jis „yra šaltakraujis šantažuotojas“, o „Rusiją reikia kaip galima greičiau parklupdyti“. Galop Trečiasis Reichas sulaužė Molotovo-Ribentropo paktą 1941 m. birželį užpuldamas TSRS.
TSRS-Trečiojo Reicho santykių kaita
thumb|TSRS ruporo [[Pravda pirmasis puslapis, kuriame yra Berlyne besilankančio Molotovo nuotraukos]] Hitleriui atėjus į valdžią 1933 metais santykiai tarp dviejų šalių buvo gan priešiški. Nacionalsocialistai ėmė aktyviai persekioti vokiečių komunistus, buvo imtasi antisovietinės propagandos. Galų gale, Hitleris savo knygoje Mano kova siūlė dalį Rusijos vokiečių tautai kolonizuoti, o komunistus vaizdavo kaip žydus, naikinančius tautą. Kita vertus, tuometis užsienio reikalų ministras Konstantin von Neurath buvo prieš santykių nutraukimą. Savo ruožtu TSRS spaudoje kartais atsirasdavo priešiškų straipsnių Berlyno adresu. Kita vertus, dar 1933 m. rugpjūtį Molotovas patikino Trečiojo Reicho pasiuntinį Herbertą fon Dirkseną, kad santykiai tarp dviejų šalių priklausys išimtinai nuo Vokietijos elgesio TSRS atžvilgiu. Tačiau vystomą tarpusavio supratimą aptemdė Trečiajam Reichui pasirašius Vokietijos-Lenkijos nepuolimo sutartį 1934 m. sausio mėnesį. Nors TSRS užsienio reikalų liaudies komisaras Maksimas Litvinovas pradžioje laikė Trečiąjį Reichą didžiausia grėsme Tarybų Sąjungai, suprasdamas, kad Raudonoji Armija nėra pakankamai stipri, laikui bėgant bandė galimą Trečiojo Reicho grėsmę neutralizuoti per kolektyvinio saugumo politiką ir bendraudamas su Tautų sąjunga.
Nors 7-ajame Kominterno suvažiavime, vykusiame 1935 metais, buvo skatinama strategija sudaryti aljansus ne tik su komunistinėmis partijomis, tačiau bet kuriomis, pasisakančiomis prieš fašizmą, to paties suvažiavimo metu Molotovas pabrėžė gerų santykių su Berlynu svarbą. Tais pačiais metais abi šalys pasirašė susitarimą kreditui. Vis dėlto Trečiasis Reichas glaudesnių santykių vengė, o 1936 m. lapkritį su Japonija inicijavo Antikominterno paktą. Kilus Ispanijos pilietiniam karui, abi šalys aktyviai rėmė skirtingas kovojančias puses. Taip pat požiūriai išsiskyrė Vokietijai užėmus Čekoslovakijos Sudetų kraštą, Tarybų Sąjungai išreiškus palaikymą Čekoslovakijos teritoriniam vientisumui. Po pastarojo įvykio TSRS siekė slaptų derybų su Jungtine Karalyste ir Prancūzija, tačiau nusivylusi jų požiūriu į TSRS ir jos įtakos sferas, ėmė vesti slaptas derybas su Vokietija. Santykių perkrovimas įvyko žydų kilmės Maksimą Litvinovą pakeitus Viačeslavu Molotovu 1939 m. kovo 9 dieną. Tais pačiais metais rugpjūčio 19 dieną pasirašomas prekybinis susitarimas, o rugpjūčio 23 dieną – nepuolimo sutartis su slaptaisiais protokolais, kuriais pasidalijama įtakos sferomis. Šalys bendradarbiavo 1939 m. rugsėjį Vokietijai užpuolant Lenkiją. Po TSRS invazijos į Lenkiją, rugsėjo 25 dieną, Vokietija ir TSRS perbraižė įtakų sferų žemėlapį ir Lietuva atsidūrė TSRS įtakos sferoje. 1940 m. vasarį šalys pasirašė patį didžiausią prekybinį susitarimą, įskaitant prekybą ginkluote. 1940 m. vasarą TSRS okupuojant Besarabiją ir Šiaurės Bukoviną, priklausiusias Rumunijai, Trečiojo Reicho vadovybė nurodė savo sąjungininkei Rumunijai nesipriešinti. Vis dėlto Baltijos šalių ir Karelijos okupacija sukėlė šiek tiek įtampos santykiuose, tačiau nesutarimai buvo išspręsti jau rugpjūtį.
1941 m. birželio 22 dieną įvykdydamas Barbarosos operaciją Trečiasis Reichas sulaužė Ribentropo-Molotovo paktą ir nutraukė galimybes deryboms dėl Keturšalės sutarties.
Iškaldzis
Iškaldzis – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 36 km į šiaurės rytus nuo Baranovičių.
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras Naugarduko apskrityje, priklausęs Haradzejos valsčiui.
Lenkijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
Čatyrtau
Čatyrtau  – atlikuonis Rusijoje, pietryčių Tatarstane; viena aukščiausių respublikos vietų (321,7 m). Tai nedidelį kalnagūbrį (ilgis 12 km, plotis iki 4 km) menąs erozinis darinys, esantis 7 km nuo Aznakajevo, Bugulmos–Belebėjaus aukštumoje. Valstybinės reikšmės gamtos draustinis (nuo 2005 m.).
XVIII a. Čatyrtau šlaituose buvo kasama vario rūda, išlikusios 57 kasimų angos.
Trapioji sprakšė
Trapioji sprakšė (Cystopteris fragilis) – šertvainių (Polypodiopsida) klasės daugiametis augalas.
Jo gyvenimo ciklą, kaip ir kitų sporinių induočių, sudaro dviejų kartų (sporofito (2n), vyraujanti, ir gametofito (n)) kaita. Sporofitai dažnai pasitaiko pavėsinguose šlaituose, drėgnuose ūksmėtuose miškuose, mišku apaugusiuose stačiuose krantuose, akmenų, mūrų plyšiuose. Užauga iki 30 cm. Gametofitai beveik mikroskopiniai, širdiški, trumpaamžiai. Lietuvoje rūšis gana dažna.
thumb|left|160px|Botaninė iliustracija
Morfologija
Lapo lakštas pailgas, 2-3 kartus ilgesnis už plotį, dukart plunksniškai suskaldytas, dažniausiai ilgesnis už pilką lapkotį. Pinulės pamatas asimetriškas. Būna 8-15 šakų porų. Šakniastiebis storas, trumpas.
Sorai
miniatiūra|Sprakšės sorai Sorai (sporų grupė) būna apvalūs, ant gyslų, subręsta vasaros viduryje apatinėje lapų pusėje. Sporos smulkiai grūdėtu paviršiumi, sunokusios tamsiai rudos ar net juodos spalvos. Induzija prisegta ties soro pamatu, yra kiaušiniškos formos, permatoma.
FTSE MIB
FTSE MIB – svarbiausias Italijos akcijų indeksas, administruojamas „FTSE Group“. Indeksas apskaičiuojamas atsižvelgiant į 40-ies likvidžiausių, didžiausių ir pelningiausių įmonių akcijų kainas. Visų šių įmonių akcijomis yra prekiaujama Milano akcijų biržoje.
Iš pradžių, 1992 m. indeksą sudarė 30 įmonių. 2003 m. indeksą pradėjo administruoti S&P grupė, jis išplėstas iki 40 komponentų. Nuo 2009 m. indekso administracija rūpinasi FTSE grupė.
Bialyničų valsčius
Bialyničų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Bialyničai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Sodelių apylinkė
Sodelių apylinkė sovietmečiu buvo:
Pupojai (Alytus)
Pupojai – buvęs kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, prie Simno.
Laukagalių apylinkė
Laukagalių apylinkė sovietmečiu buvo:
Arendalis
Arendalis (Arendal) – miestas pietų Norvegijoje, Skagerako sąsiaurio pakrantėje, įsikūręs 7 salose. Rytų Agderio apskrities centras. Yra jūrų uostas, bazuojasi žvejybinis laivynas, veikia keltas į Daniją. Geležinkelio stotis, eina Kristiansando-Oslo plentas. Laivų statybos, mašinų gamybos, metalo apdirbimo, spalvotosios metalurgijos, elektrotechnikos, elektronikos, medžio apdirbimo chemijos, maisto pramonė. Netoli Arendalio kasama geležies ir titano rūda.
Miestas pasižymi XVII a. mediniu senamiesčiu. Yra 1813 m. pastatyta rotušė – vienas didžiausių Norvegijos medinių pastatų. Yra du švyturiai.
Istorija
Miestas įkurtas XIV a. vid., vėliau tapo svarbiu medienos eksporto uostu. Miesto teisės suteiktos 1723 m.
Endzelyno dėsnis
Endzelyno dėsnis – lietuvių ir latvių kalbų priegaidžių santykį nusakanti atitikmenų sistema, nustatyta latvių kalbininko J. Endzelyno.
Atitikmenys
B. Stundžios statistiniai tyrimai rodo, kad atitikmenys patikimesni pirmuoju atveju – kai lietuvių kalboje turima tvirtagalė (kylančioji) priegaidė, o latvių kalboje – krentančioji. Kitais atvejais pasitaiko neatitikimų. Kartais tokie neatitikimai aiškinami istoriniu priegaidės, kirčio vietos kurioje nors iš kalbų pakeitimu.
Stimbiriai
Stimbiriai – buvęs kaimas ir valsčiaus centras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 22 km į vakarus nuo Pilkalnio, 20 km į šiaurę nuo Gumbinės, prie Žąsupės.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Stimbirių kaimo bendruomenė 1936 m. 1785 m. buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 9 ugniakurais, 1823 m. – šatulinių kulmiškių 8 sodybos su 62 gyventojais. 1854 m. Stimbiriuose buvo 10 gyvenamųjų pastatų ir 55 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Stimbirių valsčiaus centras. Tikintieji priklausė Malviško evangelikų liuteronų parapijai. XIX a. atsiradus Mažųjų Stimbirių girininkijos sodybai, kaimas kartais vadintas Didžiaisiais Stimbiriais (Groß Stimbern).
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
Mažieji Stimbiriai
Į pietvakarius nuo kaimo, Čiulkinių girios pakraštyje, prie Kerstupės, stovėjo Mažųjų Stimbirių (Klein Stimbern) girininkijos sodyba. 1823 m. joje buvo 24, 1854 m. – 20, 1905 m. – 5 gyventojai. Tarpukariu sodyba prijungta prie Stimbirių kaimo, po Antrojo pasaulinio karo išnyko.
Stimbirių valsčius
Pilkalnio apskrities Stimbirių valsčius įkurtas 1874 m. iš 10 kaimo bendruomenių ir 3 dvaro agygardų. 1931–1945 m. valsčių sudarė 9 savivaldybės: Katarinenhofo, Mažojo Pilkalnio, Liepkalnių, Naujininkų, Smailių, Stimbirių, Stirnlaukių ir Žąsupėnų kaimo bendruomenės bei Stimbirių girininkijos dvaro apygarda.
Atviras pasaulis
miniatiūra|288x288px|Žaidimas „[[Red Dead Redemption 2“]] Atviras pasaulis kompiuteriniuose žaidimuose – žaidimo mechanika, grįsta laisvu judėjimu virtualiame pasaulyje, kurį žaidėjas gali laisvai tyrinėti ir nevaržomai rinktis užduotis ar siekti tikslų. Tai priešingybė linijiniu ar struktūriniu principu veikiantiems žaidimams. Atviro pasaulio mechanika aptinkama jau devintojo dešimtmečio žaidimuose (1981–1990), tačiau 2001-aisiais kompanijai „Rockstar Games“ išleidus „Grand Theft Auto III“, atsirado naujas konceptualinis standartas kuriamiems atviro pasaulio žaidimams.
Nors atviro pasaulio žaidimuose erdvės ir pasirinkimų laisvė yra kone visa esmė, žaidėjas iš tikrųjų neturi besąlyginės laisvės techninių apribojimų prasme. Būtent todėl šiuose žaidimuose svarbiausia ne tai, kokių smagių dalykų juose galima nuveikti, bet žaidėjo autonomiškumas susiduriant su iššūkiais ir priimant sprendimus pagal žaidime egzistuojančias taisykles. Pavyzdžių, kuriuose svarbus yra autonomiškumas, galima rasti MMORPG žanro žaidimuose ar vieno žaidėjo režimą turinčioje „Fallout“ žaidimų serijoje. Be išvardintų dalykų, patrauklumo šios kategorijos žaidimams suteikia neretai duodamas personažo kūrimo įrankis, leidžiantis sukurti norimą jo išvaizdą, taip pat ir priskirti tam tikras savybes ar įgūdžius, o vėliau žaidimo eigoje priimti tam tikrus sprendimus, kurie nulems personažo likimą, todėl žaidime dažniausiai nebūna konkretaus tikslo, išskyrus siužeto liniją, kurią užbaigus išlieka laisvė ir toliau nevaržomai judėti po pasaulį, kaip kad būna žaidime „The Elder Scrolls V: Skyrim“.
Nurlatas
Nurlatas  – miestas Rusijoje, pietų Tatarstane, 180 km į šiaurę nuo Samaros, prie Kondurčios upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Simbirsko–Ufos linijos, plentai į Čistopolį, Kuzaikiną, Bormą. Vystoma naftos gavyba, taip pat maisto (cukraus, mėsos, konditerijos, grūdų), statybinių medžiagų (gelžbetonio, asfalto) pramonė, vykdoma geležinkelių infrastruktūros priežiūra. Veikia technikumas, kultūros namai, Užkamės krašto muziejus. Yra penktadieninė mečetė, Šv. Pranašo Elijo cerkvė.
2010 m. 24,0 % miesto gyventojų buvo rusai, 59,1 % – totoriai, 15,3 % – čiuvašai.
Istorija
Nurlatas įkurtas 1905 m., statant geležinkelį. Rajono centras nuo 1930 m., miesto tipo gyvenvietė nuo 1938 m., miestas nuo 1961 m.
Š-1
Š-1 (Šenbergas – 1) buvo Lietuvos karo lakūno Vsevolodo Šenbergo 1921-1922 m. sukurtas vienomotoris vienvietis sklandytuvas ir sportinis lėktuvas, monoplanas. Orlaivis buvo suprojektuotas 1921 m. pabaigoje, 1922 m. bemotoris planeris buvo užbaigtas ir išbandytas tempiant automobiliu, tačiau neatsiplėšė nuo žemės. Vėliau V. Šenbergas sukūrė šio orlaivio motorizuotą variantą.
Konstrukcija ir statyba
miniatiūra|Vsevolodas Šenbergas V. Šenbergas savos konstrukcijos lėktuvą pradėjo projektuoti lygiagrečiai su Karo aviacijos Pirmosios eskadrilės vadu leitenantu Jurgiu Dobkevičiumi, kūrusiu savo pirmąjį lėktuvą Dobi-I. V. Šenbergas, 1921 m. tapes Karo aviacijos Antrosios eskadrilės vadu, laisvalaikiu projektavo ir, padedamas savanorių kolegų, Karo aviacijos dirbtuvėse 1921 m. žiemą surinko savos konstrukcijos sportinį lėktuvą. Kai kuriuose šaltiniuose teigiama, kad lėktuvas buvo kuriamas kaip sklandytuvas, ir tik nepasisekus jo bandymas, V. Šenbergas pamėgino jį pertvarkyti į lėktuvą. Šiai hipotezei prieštarauja orlaivio konstrukcija - stori sparnai, platus fliuzeliažas ir pan.
Lėktuvui buvo panaudota medžiaga ir detalės iš Nepriklausomybės kovose naudotos bei trofėjinės aviacijos technikos likučių.
V. Šenbergo Š-1 buvo vienvietis medinės konstrukcijos aukštasparnis monoplanas, dengtas audeklu. Jo sparnai buvo trapecinės formos (nuo 1,9 m. pločio ties fiuzeliažu iki 0,9 m. ties galu), suapvalintais galais, prijungti prie viršutinės liemens dalies. Sparnų užpakalinėje dalyje įrengti labai ilgi, beveik per visus sparnus eleronai.
Lėktuvo liemens priekis buvo storas ir aukštas. Piloto sėdynė buvo įrengta viduryje sparno. Trūkstant lėšų įsigyti aviacinį variklį, kaip jėgainė lėktuvui buvo panaudotas 2 cilindrų 15 AG galios vidaus degimo, dvitaktis motociklo variklis Excelsior HO2, sumontuotas viršutinėje liemens dalyje. Konstruktoriui labai sunkiai sekėsi pritaikyti motociklo variklį sukti propelerį ir, greta labai silpno variklio, tai gali būti viena priežasčių, kodėl tolimesnis lėktuvo tobulinimas nutrūko. Dažniausiai teigiama, kad dėl didelio darbo krūvio V. Šenbergas nusprendė nebetęsti orlaivio tobulinimo darbų, nors šios versijos patikimumą mažina vėlesni V. Šenbergo, kaip inžinieriaus darbai, pvz. 1923 m. sukonstruotas pirmasis Lietuvoje skuteris.
Š-1 pilnai nebuvo baigtas ir iki 1922 m. pabaigos buvo išardytas.
Akabira
Kadaise miestas buvo klestintis anglių kasybos centras. 1960 m. jame gyveno 54 635 gyventojų. Gyventojų skaičius palaipsniui mažėjo, buvo stengiamasi skatinti turizmą, susijusį su miesto anglių kasybos paveldu ir kitomis lankytinomis vietomis, siekiant sustiprinti vietos ekonomiką. Be to, čia taip pat yra karštųjų versmių ir stovyklaviečių.
Istorija
1891 m. įkurta gyvenvietė.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Akabira yra užmezgusi partnerystės ryšius:
Lietuvos automobilių kelių direkcija
miniatiūra|Buveinė
– Lietuvos valstybinės reikšmės kelių valdytoja (patikėjimo teisė).
Veikla: kelių valdymas, saugių eismo sąlygų užtikrinimo organizavimas/koordinavimas įgyvendinant eismo saugos priemones keliuose.
Tarpukaris
1919 m. rugsėjo 6 d. prezidentas Antanas Smetona pasirašė pirmąjį laikinąjį įstatymą dėl svarbesnių vieškelių ir gruntinių kelių. Manyta, kad Plentų, vandens kelių ir uostų valdyba turėtų prižiūrėti ne tik plentus, bet ir visus vieškelius. Bet valstybė tam neturėjo lėšų.
1921 m. kovo 2 d. priimtas naujas bendrojo naudojimo kelių ir tiltų įstatymas, plentus prižiūrinčių tarnautojų tarnybinės taisyklės.
Sovietmetis
1944 m. liepos 17 d. įkurta LSSR vidaus reikalų komisariato (nuo 1946 m. ministerijos) ir iki 1956 m. veikė Plentų valdyba