cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Na, ir dovanėlė
Siužetas
Animatorius Oreškinas dirba persirengęs panda. Kartą gavo pasiūlymą pakeisti susižeidusį kolegą. Turtingas berniukas po pasirodymo jį nusisamdo, kad paslapčia palydėtų į Sočį pas mamą, su kuria nesimatė jau 5 metus. Oreškinas sutinka ir jie iškeliauja į Sočį, pakeliui nutinka daug įvykių. Tiesa, atvykęs į Sočį berniukas pagaliau sužino tiesą, kad mama jau 5 metai, kai mirė, tačiau tėvas nemokėjo jam to paaiškinti ir sakydavo, kad gyvena Sočyje.
Žaliasis
left|120px
Žaliasis – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 1,5 km į rytus nuo Aukštadvario, Skrebio miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,2 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 120,8 m. Krantai neaukšti, tik šiaurinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežerą nuo piečiau telkšančio Aukštadvario HE tvenkinio skiria pietine pakrante einantis plentas. Ežeras nenutekantis, priklauso Verknės upės baseinui.
Paprūdė
Paprūdė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Arnionių I.
Izraelio futbolo varžybos 2017–2018 m.
Izraelio futbolo varžybos 2017–2018 m.
Pirmas etapas
Legenda:
Stipriųjų grupė
Silpnųjų grupė
Pastaba:
Kova dėl išlikimo
Pastaba:
Pusfinalio rungtynės
--
-
Finalo rungtynės
---
Juodežeris (Švenčionių r.)
left|120px
Juodežeris – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į pietvakarius nuo Švenčionėlių, Baranavos miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,24 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 147,1 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras telkšo ~ 100 ha dydžio Juodežerio pelkės pietrytinėje dalyje (Juodežerio telmologiniame draustinyje).
Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Lakajos baseinui.
Akbaras Chanas
thumb|right|180px| Princo Akbaro portretinis piešinys, nupieštas 1842 m. Muhamedas Akbaras Chanas (‎1816 m. – 1845 m.) – XIX a. Afganistano princas.
Biografija
Muhamedas Akbaras buvo Afganistano emyro Dosto Muhamedo sūnus. Jis gimė 1816 m. Jis 1837 m. vadovavo tėvo pasiųstiems afganams Džamrudo mūšyje prieš sikhus prie Chaibero perėjos. Šiuo žygiu Dostas norėjo atsiimti Pešavaro kontrolę iš sikhų. Nors mūšio afganai nelaimėjo, bet buvo sustabdyta Sikhų imperijos ekspansija ir Akbaras susikūrė sumanaus generolo reputaciją. 1839 m. kilo Pirmasis anglų-afganų karas, į Afganistaną įsiveržė anglų-indų pajėgos. Dostas 1840 m. buvo paimtas į nelaisvę ir perkeltas į Indiją. Akbaras buvo įtakingiausias iš afganų pasipriešinimo britams vadų. 1841 m. pabaigoje afganai beveik užspaudė britus ir šachą Šudžą Kabule. Britai pradėjo tartis dėl atsitraukimo ir Akbarui buvo žadama, kad jo tėvas bus išlaisvintas mainais. Gruodį derybų metu Akbaras vienu metu prarado savitvardą ir nužudė britų derybininką Viljamą Maknagteną. Tačiau buvo susitarta dėl britų atsitraukimo iš Kabulo. Akbaras nesilaikė susitarimo ir britų-indų pajėgoms su civiliais išėjus iš miesto 1842 m. sausį atakavo juos perėjose. Daugelis karių žuvo, tačiau Akabaras pasigailėjo paimamų į nelaisvę moterų ir vaikų. 1842 m. Dostas grįžo į Kabulą ir susigrąžino emyro sostą. Jis norėjo susitarti su britais gražiuoju, o tam Akbaras nepritarė. Akbaras norėjo toliau tęsti kovas ir susigrąžinti prarastas žemes Indo slėnyje. 1845 m. jis ruošėsi pradėti maištą prieš Dostą, tačiau mirė nunuodytas (tikėtina, tėvo nurodymu). Dėl savo vaidmens Pirmajame anglų-afganų kare jis afganistaniečių buvo pramintas Gaziu („klaidatikių nugalėtoju“).
Juodoji magija
thumb|150px|Haitiečių vudu [[fetišas, laikomas dvylikaake piktąja dvasia]]
Juodoji magija – įvairių, tradiciškai antgamtiškomis laikomų, jėgų panaudojimas, siekiant atlikti kažką blogo kitiems, magija, skirta savanaudiškiems tikslams. Juodoji magija priešpastatoma baltajai magijai – tai plačiosios visuomenės pasmerkiama magija. Juodosios magijos apibrėžimas ir supratimas labai priklauso nuo konteksto.
Magija, skirta pakenkti kitiems žmonėms, įvairių jėgų pagalba įgyti turtų, galių, antgamtiškų savybių žinoma nuo seniausių laikų ir daugelyje kultūrų. Tokia magija dažnai tampriai koegzistavo su kitomis maginėmis tos kultūros formomis (pvz., indų Rigveda, skirta viešiems aukojimų dievams ritualams, egzistavo drauge su Atharvaveda – maginių užkeikimų knyga; jiedvi abidvi laikomos šventosiomis Vedomis). Prakeiksmai, užkeikimai, apžavai atliko svarbų socialinį vaidmenį visuomenėse.
Takoskyrą tarp „baltosios“ ir „juodosios“ magijų galima suvokti kaip takoskyrą tarp religijos ir ezoterikos. Viešoji, oficialioji maginė sistema visas kitas („liaudiškas“, „sektantiškas“) magijos formas įvardydavo kaip juodąją magiją, nepriklausomai nuo tos magijos veiklos pobūdžio. Būtent dėl to viduramžių ir renesansinėje Europoje paplito „Raganų medžioklė“, kai visos maginės sistemos, neįeinančios į krikščionių bažnyčios kanoną buvo apšaukiamos juodąja magija ir sistematiškai naikinamos (tame tarpe žolininkystė, ikikrikščioniškų apeigų rudimentai, kilę iš ankstesnės religijos „baltosios magijos“ apeigų).
Nors aiškių kriterijų, ką vadinti juodąja magija nėra, ja paprastai laikomi tokie maginiai veiksmai, kurie skirti sukelti kokio nors žmogaus nesėkmę, ligą ar mirtį. Tačiau, pavyzdžiu, tie patys veiksmai, skirti kokio bendro priešo nelaimei sukelti bendruomenės gali būti laikomi teigiamais. Su juodąja magija siejasi įvairių dievybių, demonų, jėgų subūrimas, kurios laikytinos pavojingomis, nenuspėjamomis, naikinančiomis (spiritizmas ir kiti ritualai su mirusiųjų dvasiomis (nekromantija), bandymas palenkti demoniškas jėgas (pvz., mantros į deivę Kali)). Juodoji magija gali reikštis tiek per pavienius asmenis (vadinamus raganomis, raganiais, burtininkais), tiek per labiau struktūruotas magines sistemas (dažnai prie juodosios magijos ir šiais laikais priskiriamas satanizmas, vudu, Wicca, kai kurios šaktizmo atmainos).
Sieviešu futbola līga
Latvijos moterų futbolo lyga arba Sieviešu futbola līga – aukščiausias moterų Latvijos futbolo lygos divizionas.
Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.
Istorija
1993 m. buvo įkurta lyga. Bet dėl mažo dalyvių skaičiaus greitai jos nebeliko.
2003 m. vėl organizuotas Latvijos moterų futbolo čempionatas.
2021 m. lygoje rungtyniavo šešios ekipos: Rīgas FS, SK Super Nova/RTU, FS Liepāja, FS Metta, Olaine, FK Auda. Rīgas FS tapo čempionėmis. Tai buvo aštuntasis titulas. Ši ekipa dominavo ir Latvijos futbolo taurės turnyruose.
2022 m. lygoje rungtyniavo septynios ekipos. Nebeliko FS Liepāja, kurios 2021 m. laimėjo trečią vietą, tačiau buvo priimtas sprendimas trauktis į Pirmą lygą. Lygos naujokėmis tapo FK Iecava ir SFK Rīga. 2022 m. pradžioje Rygoje buvo įkurtas naujas klubas. Suburta ekipą, kuri pateko į moterų futbolo lygą. 2021–ųjų metų sezono čempionės RFS tapo šio klubo dublerėmis. Iš čempionių ekipos perimtos žaidėjos bei jų vieta UEFA moterų čempionių lygoje. Įpusėjus 2022 m. sezonui dominavo Lavijos čempionate, o sezono gale turėjo aiškią persvarą bei iškovojo čempionių titulą.
Čempionės
Šaltiniai: RSSSF
Pirmoji eskadrilė
Pirmoji eskadrilė  – 2006 m. sukurtas filmas apie amerikiečius lakūnus, kurie kaip savanoriai kovėsi Pirmajame pasauliniame kare Prancūzijos pusėje, Lafajeto eskadrilėje. Juosta paremta tikras įvykiais ir sukurta pagal Blake T. Evanso knygą, tačiau veikėjų vardai skiriasi nuo realių asmenų (pavyzdžiui, Francas Volfertas yra garsaus vokiečių lakūno Manfredo fon Richthofeno, žinomo kaip Raudonasis baronas prototipas).
Juosta buvo kritikuojama dėl didelių istorinių neatitikimų, o žurnalas „Variety“ jį įtraukė tarp didžiausių metų kino nesėkmių.
Turinys
Nors JAV dar nedalyvauja karo veiksmuose Europoje, vis daugiau šios šalies jaunuolių, vedamų įvairių paskatų, keliauja į Prancūziją, kur stoja savanoriais į Prancūzijos kariuomenę. Bleinas Rolingsas, turintis bėdų su policija, taip pat nutaria tapti savanoriu lakūnu ir patenka į vadinamą „Lafajeto eskadrilę“, kurios pagrindą sudaro savanoriai iš kitų šalių. Vadovaujami kapitono Treno, jie mokosi skraidyti ir pamažu suvokia, kad mirtis jų tyko kiekviename žingsnyje.
Per treniruotę patyręs avariją Rolingsas susipažįsta su vietine mergina Liusjena, tačiau ši stengiasi neatsakyti į jo rodomą dėmesį, sakydama, kad lakūnai ilgai negyvena.
Eskadrilė pradeda vykdyti įvairias užduotis (lydėti bombonešius, sunaikinti dirižablį) ir jaunųjų amerikiečių gretos pradeda retėti, negana to, jie ore nuolat susiduria su asu vokiečių lakūnu, vadinamu Juoduoju Sakalu.
NK Iskra Bugojno
NK Iskra Bugojno – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Bugoino.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1946 m.
Muhamedas Jakubas
Muhamedas Jakubas (‎1849 m. – 1923 m.) – Afganistano emyras, valdęs 1879 m.
Biografija
Muhamedas Jakubas buvo Afganistano emyro Dosto Muhamedo sūnaus Širo Ali sūnus. Jis gimė 1849 m. Kai 1868 m. Širas Ali tapo Afganistano emyru Jakubui buvo perduotas Herato valdymas. Jam nepatiko, kad tėvas Kandaharo valdymą atidavė kitam sūnui Abdulai Džanui ir paskelbė Abdulą sosto įpėdiniu. Jakubas sumaištavo prieš tėvą, areštavo tėvo rėmėjus Herate ir kurstė gentis sukilti. Tėvas įkalbėjo jį nestoti atvirai į karinį konfliktą ir išsikvietė į Kabulą susitarti pažadėdamas saugumą. Tačiau 1874 m. lapkritį Jakubui atvykus jis buvo suimtas. 1878 m. prasidėjo Antrasis anglų-afganų karas. Jakubas buvo išlaisvintas iš kalėjimo ir Širas Ali pasitraukė iš Kabulo palikdamas jį valdytoju. 1879 m. vasario 21 d. mirus tėvui Jakubas buvo paskelbtas Afganistano emyru. Po keleto afganų pralaimėjimų britams jis siekė susitarti dėl taikos. Taikos sutartis buvo sudaryta gegužės mėn. Gandamako kaime, tarp Kabulo ir Džalalabado. Ja Jakubas sutiko, kad Afganistano užsienio politikos veiksmus valdytų britai, įsipareigojo priimti britų misiją Kabule, perleido perėjų į Afganistaną iš Britų Indijos kontrolę britams. Britai mainais pažadėjo ginklų ir karių paramą kitos valstybės įsiveržimo atveju ir 600 tūkst. rupijų kasmetinę išmoką.
Gandamako sutartis daugelio afganų buvo laikoma kone išdavikiška. Kabule kilo atviras sukilimas, rugsėjo 3 d. britų pasiuntinys Lui Kavanjaris ir jo palyda buvo nužudyti. Tuo metu daugelis afganų sukilo vadovaujami Jakubo brolio Ajubo, kuris valdė Heratą. Matydamas, kad praranda afganų paramą, ir spaudžiamas britų Jakubas pasitraukė iš Kabulo ir spalį atsisakė sosto. Po to perėjo pas britus ir gruodį pasitraukė į Indiją. 1880 m. liepos 22 d. Afganistano emyru buvo paskelbtas Abdur Rahmanas, Ajubo sukilimas numalšintas. Jakubas gyveno Indijoje gaudamas išmokų iš britų iki savo mirties 1923 m. lapkričio 15 d.
Jayne Mansfield
Vera Džeinė Mansfild (, megautinė pav. Palmer, 1933 m. balandžio 19 d. Brin Moras, Pensilvanija, JAV – 1967 m. birželio 29 d. Slaidelis, Luiziana, JAV)  – amerikiečių aktorė, pasiekusi šlovės vaidindama tiek Brodvėjuje, tiek Holivude. Džeinė Mansfild ne kartą buvo atsidūrusi žurnalo „Playboy“ puslapiuose, su Merlina Monro buvo vienu iš 6-ojo dešimtmečio sekso simbolių.
Biografija
Vera Džeinė Mansfild 1933 m. gimė Brin More, Pensilvanijoje. Ji buvo vienintelis vaikas Veros Dž. (mergautinė pav. Palmer) ir Herberto V. Palmerio šeimoje. Jos tėvai gyveno pasiturinčiai, Filipsberge, Naujajame Džersyje, jos tėvas buvo pasiekęs sėkmingos advokato karjeros, čia Dž. Mansfild praleido dalį vaikystės. Tėvo pavardė ir motinos mergautinė buvo vienodos, Dž. Mansfild septyniais aštuntadaliais buvo kilusi iš anglų ir kornų, vienu aštuntadaliu – iš vokiečių. Teigiama, kad ji buvo talentinga pianistė, ankstyvame amžiuje griežė smuiku.
Kai Dž. Mansfild buvo 3-eji, jos tėvas mirė nuo širdies smūgio. Po trejų metų jos motina ištekėjo pakartotinai, jiedvi išsikėlė į Dalasą Teksase, kur šeima nusipirko nedidelį namą. Keliuke prie namų Dž. Mansfild rengdavo smuiko koncertus. Teigiama, kad jos intelekto koeficientas siekė 163, ji pradėjo lankyti Dalaso universitetą ir vaidinti mažojo teatro spektakliuose. 1949 m., būdama 16-os, ištekėjo už 5-eriais metais vyresnio Polo Mansfildo (Paul Mansfield). 1950 m. lapkritį, kai Dž. Mansfild buvo 17 m., jiedviem gimė duktė Džeinė Mari Mansfild (Jayne Marie Mansfield). Santuoka baigėsi skyrybomis, tačiau Džeinė pasiliko pavardę, nes ji buvo tinkama aktorei. Vėliau ji buvo ištekėjusi dar du kartus: 1958–1964 m. už aktoriaus Mikio Hargitėjaus (Mickey Hargitay) ir 1964–1966 m. už prodiuserio, režisieriaus, scenaristo Meto Simberio (Matt Cimber). Iš viso Džeinė Mansfild susilaukė 5-ių vaikų.
Suvaidinusi keliuose spektakliuose Dalase ir kitose vietovėse, Dž. Mansfild nusprendė išvykti į Holivudą. Pirmasis jos filmas vadinosi „Pito Kelio bliuzas“ („Pete Kelly’s Blues“, 1955), jame ji atliko nedidelį cigarečių pardavėjos vaidmenį. Pradžioje ji gavo nedaug vaidmenų, tačiau kadangi turėjo puikius fizinius duomenis, tais pačiais metais gavo vaidmenis filmuose „Pragaras Frisko įlankoje“ („Hell on Frisco Bay“) ir „Teisėtumo pažeidimas“ („Illegal“). 1957 m. įvyko proveržis, kai ji suvaidino pagrindinį vaidmenį filme „Įsilaužėlis“ („The Burglar“). Suvaidinusi Ritą Marlou filme „Ar sėkmė sugadins Roką Hanterį?“ (1957) bei atlikusi vaidmenį filme „Per karšta, kad išlaikytum“ („Too Hot to Handle“, 1960), Džeinė Mansfild tapo žinoma kaip „Merlina Monro vargšams“ – ji negaudavo tokių pelningų vaidmenų, kokius skirdavo Merlinai Monro. Filmuose Dž. Mansfild ne tiek vaidindavo, kiek demonstruodavo savo kūną. Ji buvo talentinga aktorė, tačiau kino vadovybė reikalavo, kad ji vaidintų streotipines kvailas blondines. 6-ojo dešimtmečio pabaigoje jos karjeros plėtra sulėtėjo. Kaip viešnia, 1950 m. ji keblokai pasirodė populiariame TV žaidime „Kokia mano specialybė?“ („What’s My Line?“), šiame žaidime ji dalyvavo ir 1956, 1957, 1964 bei 1966 m., taip pat filmavosi daugybėje kitų 6-ojo ir 7-ojo dešimtmečių pramoginių laidų. 1962 m. buvo atleista iš kino kompanijos „20th Century Fox“ ir likusį karjeros laiką turėjo tenkintis mažomis galimybėmis, pavyzdžiui, vaidindama B kategorijos, mažo biudžeto filmuose arba rengdama pasirodymus maisto parduovėse bei nedideliuose naktiniuose klubuose.
Eugen von der Ropp
Biografija
Gimė ir augo Baltijos vokiečių dvarininkų šeimoje. 1885 m. stojo į tarnybą Rusijos imperijos kariuomenėn. Baigė Konstantino karo ir Nikolajaus karo inžinerijos mokyklas. Pasiųstas į Turkestano pionierių pusbataljonį. 1886 m. suteiktas paporučikio laipsnis, 1890 m. – poručiko. 1893 m. pakeltas į štabskapitonus.
Mokėsi Nikolajaus inžinerijos akademijoje, kurią baigė 1894 m. Tais pačiais metais pervestas į karo inžinierius. Tarnavo Užkaukazės geležinkelio Krasnovodsko ruožo statybos dalinyje, nuo 1896 m. dalyvavo tiesiant Murgabo ruožą. 1896 m. suteiktas kapitono laipsnis. 1897 m. paskirtas geležinkelio ruožo viršininku, papulkininkis (1900 m.).
1901 m. patvirtintas Usūrijos Pirmojo geležinkelio statybos bataljono vadu, dalyvavo malšinant Boksininkų sukilimą Kinijoje. Nuo 1903 m. pulkininkas, tais pačiais metais perėmė vadovavimą Ketvirtajam geležinkelių statybos bataljonui. 1907–1911 m. buvo Užamūrio geležinkelio brigados viršininku. 1907 m. pakeltas į generolus majorus. 1911–1913 m. Užkaukazės geležinkelio viršininkas. 1913 m. suteiktas generolo leitenanto laipsnis ir paskirtas Vyriausiosios karo technikos valdybos viršininku. Nuo 1915 m. buvo Šiaurės fronto kariuomenių Vyriausiojo vado tarnyboje.
Kraujas Drakulai
Kraujas Drakulai – 1974 m. sukurtas siaubo filmas.
Turinys
1920 m. Vampyras grafas Drakula miršta ir kad išgyventų, turi išgerti nekalto žmogaus kraujo. Tarno Antono sumanymu, jis persikelia iš Transilvanijos į Italiją, nes grafo pilies reputacija jau kurį laiką baugina aplinkinius gyventojus, be to, jie tikisi, kad čia, katalikiškame krašte. rasti nekaltųjų bus lengviau.
Atvykęs Drakula susipažįsta su bankrutuojančiu žemvaldžiu markizu De Fiore, turinčiu 4 dukteris ir norinčio jas ištekinti už pasiturinčių aristokratų. Iš keturių jo dukterų dvi viduriniosios dalinasi vienu meilužiu, tarnu Mario, tuo tarpu vyresnioji ir jauniausioji yra nekaltos. Drakula pradeda nuo viduriniųjų dukterų, tačiau nuo „nekalto kraujo“ jam darosi vis blogiau. Galiausiai eilė ateina vyriausiajai seseriai, tačiau tada Mario sužino, kas yra grafas ir kokie jo ketinimai, todėl nusprendžia jį nužudyti...
Pjenca
Pjenca – miestas Italijoje, Toskanos regione, Sienos provincijoje. 2005 m. mieste gyveno 2 231 gyventojas.
1996 m. UNESCO miestą įtraukė į Pasaulio paveldo sąrašą. 2004 m. visas aplink miestą esantis slėnis Val d'Orča buvo įtrauktas į UNESCO kultūros paveldo sąrašą.
Hammarby IF DFF
Hammarby IF DFF (SV Hammarby IF Fotbollförening) – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1970 m. 1985 m. tapo Švedijos čempionėmis.
1988 m. buvo įkurta Damallsvenskan ir klubas rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
2011 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną.
Spalvinė gama
Žalia ir balta spalvos.
Apranga
thumb|right|250px|Prieš rungtynes su [[Älta IF (2013 m.)]]
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 6 d.
Stadionas
Hammarby IP – futbolo stadionas Stokholmo mieste, Švedijoje.
Stadionas talpina 3,7 tūkst. žiūrovų.
Kaštonas
Savaime paplitę Žemės šiauriniame pusrutulyje. Daugiausia rūšių auga Šiaurės Amerikoje (7 rūšys) ir Azijoje (4), Europoje tik viena.
Kaštonai yra lapus metantys arba amžinai žaliuojantys medžiai ir krūmai, priklausomai nuo rūšies, auga nuo nedidelių 2 m aukščio krūmų, iki 40 m aukščio stambių medžių.
Lapai sudėtiniai, plaštakiški, dideli, susidedantys iš 5–11 mažesnių lapelių. Žiedai susitelkę šluotelėse. Kaštonų vaisius yra taisiklingai arba netaisiklingai rutuliškas ar kiaušiniškos formos, dygliuotas arba nežymiai dygliuotas mėsingas goželis, arba kitaip – dėžutė, kurio viduje didelės, rutuliškos, 2–7 cm skersmens rudos sėklos.
Priklausomai nuo rūšies, gyvena iki 300 metų.
Kaštonų rūšių klasifikacija
Kaštonų gentis skirstoma į 5 sekcijas ir 12 rūšių :
SuperSport United FC
„Supersport Junaited“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose Supersport United FC arba trumpai SuperSport – Pietų Afrikos futbolo klubas.
Kaštonas
Kaštonų rūšių klasifikacija
Hibridiniai kaštonai:
SuperSport United FC
Istorija
Įkurtas 1994 m. Ateridževilyje. Namų rungtynes žaidžia „Lucas Masterpieces Moripe“ stadione (Ateridžvilis).
Tris metus iš eilės tapo šalies čempionais: 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010 m. sezonuose. Vėliau pakartoti šio pasiekimo nebepavyko.
Kaštonas
Kaštonai Lietuvoje
Lietuvoje introdukuotos 3 kaštonų genties rūšys ir 1 hibridas:
SuperSport United FC
Istorija
2020–2021 m. sezone Premjer lygoje liko penktoje vietoje.
Olimpinė chartija
Olimpinė chartija- taisyklių rinkinys, direktyvos Olimpinių žaidynių organizavimui ir Olimpinio jūdėjimo valdymo būdas. Ją priėmė Tarptautinis olimpinis komitetas. Joje užrašyti pagrindiniai Olimpinio judėjimo principai ir taisyklės. Teisingumas ir pirmenybė duodami prancūziškajam tekstui.
SuperSport United FC
Istorija
Maritzburg United prieš SuperSport United: 2022
Olimpinė chartija
Tikslas
Per Olimpinių žaidynių istoriją Olimpinė chartija dažnai nuspręsdavo nesutarimų baigtį. Kaip nurodyta įvade, Olimpinė chartija atlieka šias tris pagrindines funkcijas:
SuperSport United FC
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 20 d.
Juodynėlis (ežeras)
left|120px
Juodynėlis arba Gadinėlis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Švenčionėlių, Baranavos miške, į rytus nuo Beržaloto pelkės. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 147,1 m. Krantai žemi, tik šiaurinis ir pietinis kiek aukštesni, ištisai apaugę medžiais. Šiaurės rytuose išteka upeliukas link Luknelės upės intako Paluknos (Žeimenos upės baseinas).
FK Iecava
FK Iecava – Latvijos futbolo klubas iš Iecavos. Šis straipsnis apie klubo vyrų ekipą.
Istorija
2005 m. įkurtas futbolo klubas; dalyvavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse. Latvijos futbolo taurės turnyruose.
2011 m. liepos 14 d. Latvijos futbolo taurės turnyre susitiko su Jūrmalos „Spartaks“ ir pralaimėjo rezultatu 0:5.
Paprūdė (Švenčionys)
Paprūdė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Labanoro, prie Labanoro girios. Ties kaimu kertasi keliai ir. Tuoj į šiaurę nuo kaimo telkšo Dumblis.
Hermann von Eichhorn
Hermanas Emilis Gotfrydas fon Eichhornas (, – ) – Prūsijos karininkas, vėliau generolas feldmaršalas.
Biografija
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, 1914 m. gegužę dėl nelaimingo atsitikimo Eichhornas negalėjo kariauti, tačiau 1915 m. dalyvavo Pirmajame Šampanės mūšyje. 1915 m. sausio 21 d. jis tapo 10-osios armijos vadu ir vadovavo jai iki 1918 m. kovo 5 d. Ši kariuomenė 1915 m. vasarį dalyvavo didžiajame Mozūrijos ežeryno mūšyje Rytų Prūsijoje. Rugpjūtį jis užėmė Kauną, po to Gardino ir Alytaus tvirtoves ir toliau veržėsi į Rusiją. 1915 m. rugpjūčio 18 d. jis buvo apdovanotas Pour le Mérite ordinu. 1916 m. liepos 30 d., toliau vadovaudamas 10-ajai armijai, Eichhornas tapo vyriausiuoju 10-ajai armijai priklausančios Eichhorno armijų grupės vadu, kuriai vadovavo iki 1918 m. kovo 31 d. 1917 m. gruodžio 18 d. Eichhornas buvo paaukštintas iki generolo feldmaršalo. 1918 m. balandžio 3 d. jis tapo vyriausiuoju Kijevo armijų grupės vadu ir kartu Ukrainos kariniu gubernatoriumi.
Mirtis
1918 m. liepos 30 d. Kijeve jį nužudė Rusijos kairiųjų socialistų revoliucionierių partijos narys Borisas Donskojus, metęs bombą į feldmaršalo vežimą. Jis palaidotas Berlyne.
Michailas Galustianas
Nšanas Galustianas (sceninis pseudonimas Michail Galustian) - Rusijos šoumenas, humoristas, komediantas, scenaristas, prodiuseris.
Biografija
2011 m. tapo Maskvos valstybinio teisės universiteto studentu.
Televizija
2006–2011 m. seriale Nasha Russia šiuos vaidmenis:
Aleksandras Miliauskas
Biografija
Gimė bežemių bajorų šeimoje Galnėje (?) – Tauragės apskr., Vainuto valsčiuje. Anksti mirus tėvams, jam teko auginti žymiai jaunesnį brolį būsimą rašytoją Juozą Miliauską-Miglovarą.
Baigęs kunigų seminariją ir įšventintas kunigu nuo 1863 m. vasario 10 d. A. Miliauskas tarnavo vikaru Ylakių Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčioje. Už pasakytą 1863 m. sukilimą remiantį pamokslą Rusijos caro administracija jį ištrėmė į Samarą (Ufos gubernija).
1871 m. iš tremties grįžo, kunigavo. 1890–1891 m. buvo uždarytas į Kretingos vienuolyną. Įtarusi, kad dvasininkas palaiko ryšius su knygnešiais, valdžia įsakė jam persikelti į Helsinkį, bet vėliau ištrėmė į Sibiro lietuvišką kaimą Spaskojė, kuriame kun. A. Miliauskas po trejų metų mirė.
Morton Feldman
miniatiūra|Mortonas Feldmanas, 1976 m. Mortonas Feldmanas (1926 m. sausio 12 d. Niujorke – 1987 m. rugsėjo 3 d. Bafale) – amerikiečių kompozitorius.
M. Feldmanas kartu su kitais garsiais kompozitoriais – Johnu Cage‘u, Christianu Wolffu ir Earle‘u Brownu – priklausė vadinamajai Niujorko mokyklai. Feldmano kūryba – dažniausiai tyli ir lėtai besivystanti. Jo muzikos idealas – „leisti garsams būti pačiais savimi“.
Biografija ir kūryba
Mortonas Feldmanas gimė Vuksaide, Kvinse, Niujorke, rusų žydų imigrantų šeimoje. Jo tėvas buvo vaikų paltų gamintojas. Vaikystėje M. Feldmanas fortepijonu mokėsi groti pas Verą Mauriną Press. 1948–1949 m. studijavo kompoziciją pas Wallingfordą Rieggerį ir Stefaną Wolpę, su kuriuo Feldmanas nuolat diskutuodavo apie muziką ir meną. Tuo metu mokėsi taip pat ir tapyti pas P. Gustoną.
Šeštajame XX a. dešimtmetyje M. Feldmanas Niujorko filharmonijos orkestro koncerte klausėsi Antono Weberno Simfonijos op. 21 atlikimo, po kurio iškart paliko salę, nes buvo paveiktas nepagarbios publikos reakcijos į šį kūrinį. Fojė kompozitorius sutiko Johną Cage‘ą, kuris buvo pasiruošęs išeiti ir jautėsi taip pat. Abu kompozitoriai greitai tapo gerais draugais, M. Feldmanas net įsikėlė gyventi į namą, kuriame buvo apsistojęs Johnas Cage‘as. Šios draugystės dėka M. Feldmanas susipažino su įvairias menininkais: skulptoriumi Richard Lippoldu, dailininkais Sonia Sekula, Robertu Rauschenbergu ir kitais, tokiais kompozitoriais kaip Henry Cowellu, Virgilu Thomsonu ir George‘u Antheilu.
Johnas Cage‘as bičiulį supažindino ir su svarbiais Niujorko dailininkais, kurių abstrakčiojo ekspresionizmo paveikslai įkvėpė Mortoną Feldmaną parašyti tokius kūrinius, kaip „Rothko Chapel“ (1971) ir „For Frank O‘Hara“ (1973). 1977 m. jis parašė operą „Neither“ (libr. Samuel Beckett).
Feldmanas gavo užsakymą parašyti muziką Jacko Gafreino 1961 m. filmui „Something Wild“. Tačiau, išgirdęs muziką įžanginei scenai, režisierius atšaukė užsakymą ir perleido jį kompozitoriui Aaronui Coplandui. Jackas Gafreinas buvo nepatenkintas, nes scenoje, kurioje yra prievartaujama jo žmona, skamba čelestos atliekama muzika.
1970 m. Mortono Feldmano muzika radikaliai pasikeitė. Kompozitorius grafinę nereguliaraus ritmo notaciją iškeitė į tradicinės notacijos kompozicijas. Pirmasis šio laikotarpio kūrinys „Madame Press Died Last Week at Ninety“ buvo skirtas jo vaikystės fortepijono mokytojai Verai Maurinai Press.
1973 m., būdamas 47-erių, Feldmanas tapo profesoriumi Bafalo universitete. Iki to laiko jis dirbo šeimos tekstilės versle Niujorke.
Feldmanas prieš mirtį vedė kanadiečių kompozitorę Barbarą Monk. Kompozitorius mirė 1987 m. savo namuose Bafale. Mirties priežastis – kasos vėžys.
Kūriniai
Svarbiausi kūriniai – instrumentiniai ciklai įvairių sudėčių ansambliams:
Extensions I–V (1951-60)
Baletas Ixion 10 instrumentų (1960)
Duration I–V (1960-61)
Vertical Thoughts I–V (1963-70)
De Koonig fortepijonui, violončelei, smuikui, valtornai ir mušamiesiems (1963)
The Viola in my Life I–IV (1970-71)
2 Styginių kvartetai (1979,1983)
The Turfan Fragments orkestrui (1980)
Triadic Memories fortepijonuinui (1981)
For John Cage (1982)
Taip pat rašė muziką instrumentams ir balsui:
The Swallows of Salangan chorui ir 76 instrumentams (1961)
For Franz Kline sopranui, smuikui, violončelei, valtornai, kurantams ir fortepijonui (1964)
The Rothko Chapel vč., chorui ir mušamiesiems (1972)
Monodrama Neither („Niekas“) sopranui ir orkestrui, pagal S. Beckettą (1977)
Three voices 3 sopranams arba balsui ir magnetofono juostai (1982)
Jeroen Krabbé
Jeroen Krabbé (g. 1944 m. gruodžio 5 d. Amsterdamas) – Nyderlandų kino aktorius ir režisierius, sukūręs eilę sėkmingų vaidmenų tiek Europos šalių filmuose, tiek Holivude.
Biografija
Gimė dailininko ir kino vertėjos šeimoje, turi 2 brolius. Motina yra žydų kilmės, jos visa šeima buvo išžudyta holokausto metu Sobibore 1943 m.
Krabbe tapo jauniausiu studentu, kada nors priimtu į Amsterdamo meno akademiją. Kine debiutavo 1977 m., atlikęs vieną pagrindinių vaidmenų filme „Soldaat van Oranje“, kuris padėjo išgarsėti režiasieriui Paul Verhoeven ir kitam aktoriui Rutger Hauer. Krabbe plačiai tapo žinomas to kito Verhoeveno filmo „Ketvirtasis vyras“ 1983 m. ir sulaukė kvietimo į Holivudą, kur 1986 m. kartu su Whoopi Goldberg nusifilmavo juostoje „Jumpin‘ Jack Flash“. 1987 m. jis sukūrė Džeimso Bondo priešininko vaidmenį filme „Į dienos šviesą“ ir tapo žinomas visame pasaulyje. Kiti jo žinomi darbai: „The Punisher“ (1989), „The Fugitive“ (1993), „Oušeno dvyliktukas“ (2004) ir „Transporteris 3“ (2008).
Krabbe taip pat yra režisavęs 3 filmus. 1999 m. jis buvo Berlyno kino festivalio žiuri nariu.
Šeima
Krabbe yra vedęs nuo 1964 m., su žmona Herma turi 3 vaikus. Domisi tapyba (2004 m. apie tai išleido knygą), jo darbai buvo panaudoti ir Nyderlandų pašto ženkluose.
Paprūdžiai (Vaiguva)
Paprūdžiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vaiguvos.
Mirtis palauks
Mirtis palauks – dvidešimt penktasis filmas apie agentą 007 Džeimsą Bondą, pasirodęs ekranuose 2021 m. pabaigoje. Pagrindinį vaidmenį atliekantis Daniel Craig įkūnija Bondą penktą ir paskutinį kartą, o pats filmas užbaigia istoriją, kuri prasidėjo 2006 m. filmu „Kazino „Royale““.
Filmas didele dalimi tęsia juostos „Spektras“ istoriją, joje taip pat veikia daugelis tų pačių herojų. Aktorė Lea Seydoux yra pirmoji, kuri atlieka pagrindinį moters vaidmenį antrame iš eilės Bondo serijos filme.
Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 84 % teigiamų atsiliepimų.
Istorija
Paruošiamieji filmo darbai prasidėjo 2016 m., kuomet prodiuseriai Barbara Broccoli ir Michael G. Wilson nusamdė scenaristus Neal Purvis ir Robert Wade, dirbusius kiekviename filme nuo pat 1999 m. „Viso pasaulio negana“. Po to, kai Sam Mendes, režisavęs 2 paskutinius filmus, pareiškė neketinantis vėl imtis šio darbo, buvo svarstomos įvairios kandidatūros, kol 2018 m. buvo patvirtinta Danny Boyle kandidatūra. Šis pasamdė scenaristą John Hodge, kuris ėmėsi perrašinėti Purviso ir Wade scenarijų. Buvo planuojama filmavimo darbus pradėti 2018 m. gruodį, tačiau rugpjūčio mėnesį tiek Boyle, tiek Hodge paliko projektą dėl įvairių nesutarimų.
Naujuoju režisieriumi tapo Cary Joji Fukunaga – pirmasis amerikietis režisierius Bondo serijoje, kuriam taip pat buvo suteikta visiška laisvė koreguoti scenarijų. Purvis ir Wade vėl grįžo į komandą, taip pat prie jų prisijungė scenaristas Paul Haggis, jau kūręs jį filmams „Kazino „Royale““ bei „Paguodos kvantas“, vėliau – ir Scott Z. Burns. Danielio Craigo pageidavimu, scenarijaus dialogams taisyti buvo pasamdyta Phoebe Waller-Bridge, kuri tapo vos antra moterimi, rašiusia Bondo filmų scenarijus (pirmoji buvo Johanna Harwood, dirbusi prie pirmųjų dviejų Bondo filmų 1962 ir 1963 m.).
Filmavimo darbai buvo vykdomi Pinewood studijoje, Londone, taip pat Norvegijoje, Italijoje, Jamaikoje ir Farerų salose.
Pagrindiniai filmavimo darbai vyko 2019 m. balandžio – spalio mėnesiais. Dėl Covid-19 pandemijos filmo premjera buvo nukelta metams ir galiausiai įvyko 2021 m. rugsėjo 28 d. Royal Albert Hall Londone.
Muzika
Muziką filmui sukūrė kompozitorius Hans Zimmer. Pagrindinę filmo dainą „No Time to Die“ įrašė atlikėja Billie Eilish, kurią ji parašė kartu su broliu Finneas O‘Connell. Eilish yra jauniausia kada nors Bondo filmo titulinę dainą įrašiusi atikėja (tuo metu jai buvo 18 metų).
Filme taip pat skamba dvi kompozicijos iš 1969 m. juostos „Jos Didenybės slaptojoje tarnyboje“, viena kurių – Louis Armstrong „We Have All the Time in the World“.
Siužetas
Pasitraukęs iš tarnybos, Džeimsas Bondas leidžia dienas Materoje su mylimąja Madlena Svon, tačiau juos abu seka praeities šmėklos: Bondas negali pamiršti kažkada mylėtos Verper Lind, o Madleną kankina prisiminimai apie vyrą su kauke, kuris vaikystėje nužudė jos motiną, tačiau pačios pasigailėjo. „Spektro“ smogikai surengia Bondui pasalą, kai šis lanko Vesper kapą, tačiau jam pavyksta išsigelbėti. Įsitikinęs, kad tai Madlena atvedė nusikaltėlius, Bondas ją palieka.
Praeina 5 metai. Slaptosios tarnybos MI6 mokslininkas Valdo Obručevas pagrobiamas kartu su nauju genetiniu ginklu „Herakliu“, kuriuo galima nužudyti konkretų žmogų, tačiau jis visiškai nepavojingas kitiems. Bondas tuo metu atostogauja Jamaikoje, kur jį randa senas draugas, CŽA agentas Feliksas Leiteris kartu su kolega Loganu Ešu. Bondas atsisako jam padėti, kaip ir atsiųstai MI6 Agentei Nomei, kuri po jo pasitraukimo yra naujasis agentas 007. Galiausiai jis ima bendradarbiauti su Leiteriu ir vyksta į Kubą, kur bando susekti Obručevą. Čia mokslininkas išslysta jam iš rankų, Leiteris žūva, o Ešas pasirodo esąs išdavikas. Vis tik Bondas sužino, kad yra kažkokia organizacija, kuri naikina „Spektro“ agentus.
Bondas grįžta į Londoną, kur toliau dirba kartu su Nome. Kalėjime laikomas „Spektro“ vadeiva Blofeldas yra svarbiausias taikinys, tačiau jį gali prakalbinti tik Svon. Pastarąją aplanko Safinas – vyras su kauke, kažkada nužudęs jos motiną ir dabar trokštantis keršto Blofeldui. Jis priverčia Madleną pasinaudoti kvepalais su nanobotais – technologija, kuri mirtina tik tam tikram žmogui. Kai koridoriuje Bondas ir Madlena susitinka, jis per prisilietimą taip pat gauna nanobotus, o paskui šiuos „perduoda“ Blofeldui. Vis tik pastarasis spėja papasakoti Bondui, kad Madlena jo niekada neišdavė.
Bondas vyksta į Norvegiją, kur miškuose randa besislapstančią Svon su judviejų dukrele Matilda. Jie tampa Safino žmonių taikiniu ir Madlena su Matilda pagrobiamos. Bondas kartu su Nome vyksta į salą, kur Antrojo pasaulinio karo laikų bazėje Safinas su Obručevu yra įkūrę „Heraklio“ gamybos fabriką ir ketina naują technologiją pardavinėti įvairioms pasaulio šalims. Bondas išgelbsti Madleną ir Matildą, kurias Nomė išgabena iš salos, tačiau pats užkrečiamas nanobotais, kurie gali nužudyti jas abi. Norėdamas jas apsaugoti, Bondas lieka saloje, kur sulaukia paties iššauktų raketų smūgio.
Filmo pabaigoje Madlena važiuoja automobiliu su Matilda ir pradeda jai pasakoti istoriją apie vyrą vardu Džeimsas Bondas.
Šveicarijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Šv. Izaoko soboras
Šventojo Izaoko katedra-soboras (arba tiesiog Izaoko soboras; ) − didžiausia stačiatikių katedra Sankt Peterburge, stovinti Izaoko aikštėje. Klasicizmo architektūros paminklas. 1858–1929 m. Sankt Peterburgo stačiatikių vyskupijos katedros soboras.
FK Dinamo Rīga (moterys)
Rygos „Dinamo“ – Latvijos futbolo klubas iš Rygos. Turi vyrų ir moterų komandas. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, o 2019 m. tapo Latvijos čempionėmis.
Šv. Izaoko soboras
Istorija
Pirmoji Izaoko cerkvė buvo pastatyta 1706 m. Šioje cerkvėje susituokė caras Petras I ir Jekaterina I. 1717 m. prasidėjo antrosios cerkvės statyba. 1735 m. soboras degė. Trečiasis Izaoko soboras buvo pastatytas 1802 m. Dabartinis ketvirtasis katedros soboras buvo pastatytas 1858 m. pagal prancūzų architekto Auguste de Montferrand parengtą projektą. 1918 m. Soboro pastatas ir bažnytinė nuosavybė buvo bolševikų nacionalizuoti. 1928 m. cerkvė buvo uždaryta, o jau 1931 m. pastate pradėjo veikti antireliginis muziejus. Antrojo pasaulinio karo metu Izaoko soboras nukentėjo, jo sienose ir kolonose buvo palikti kai kurių artilerijos sviedinių pėdsakai. Sovietų valdžios metais paverstas muziejumi paminklu. Nuo 1990 m. iki šiol čia atliekamos bažnytinės apeigos, bet soboro pastatas priklauso muziejui. Rusijos visuomenėje vyksta diskusijos apie pastato perdavimą Rusijos stačiatikių bažnyčiai.
FK Dinamo Rīga (moterys)
Istorija
Klubas įkurtas 2005 m.
Moterų komanda
2019 m. iš geriausių Latvijos futbolininkių suformuota ekipa kovojo moterų aukščiausioje lygoje ir tapo nugalėtojomis. Prieš RFS ekipą susikrovė devynių taškų pranašumą.
Baladė apie Keiblą Hougą
Baladė apie Keiblą Hougą – 1970 m. JAV sukurtas vesternas. Iš kitų šio žanro juostų ši išsiskiria retomis susišaudymų bei prievartos scenomis, tačiau pradžioje nesulaukė deramo įvertinimo ir tik po kelerių metų imtas vadinti dar vienu režisieriaus Sam Peckinpah talento įrodymu.
FK Dinamo Rīga (moterys)
Spalvinė gama
Balta ir mėlyna.
Baladė apie Keiblą Hougą
Turinys
Keiblą Hougą du jo bičiuliai Tagartas ir Bovenas apgavo ir paliko vieną dykumoje mirti, tačiau klajodamas Keiblas netikėtai atrado vandens šaltinį, kuris padėjo jam išgyventi. Susitikęs pro šalį vykstantį diližansą, jis sužino, kad iki artimiausio miesto yra mažiausiai 20 mylių, o aplinkui – nei vieno vandens telkinio. Keiblas nuskuba į miestą ir už paskutinius pinigus įsigyja 2 akrus žemės prie atrasto šaltinio. Nors niekas netiki, kad dykumoje yra vandens, Keiblas, padedamas abejotinos reputacijos dvasininko Džošua, netrunka pasistatyti pakelės užeigos ir pardavinėti vandenį pro šalį vykstantiems keleiviams.
Praeina 3 metai ir pas Keiblą diližanu užklysta Tagartas su Bovenu. Keiblas apsimeta ant jų nepykstąs ir pasakoja kaip jam puikiai sekasi, suprasdamas, kad buvę jo bičiuliai būtinai sugrįš.
NK Kiseljak
NK Kiseljak – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Kiseliako.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m.
2000/01 m. sezone žaidė aukščiausioje šalies lygoje, bet joje neįsitvirtino, liko 17 vietoje ir buvo perkelti į žemesnį divizioną.
Manning Rangers FC
„Meningo Reindžersų futbolo klubas“, o angliškuose šaltiniuose Manning Rangers FC arba trumpai Rangers– buvęs Pietų Afrikos futbolo klubas.
Premier lygos čempionais tapo 1996–1997 m. sezone. Pati Premjer lyga buvo įkurta 1996 m., o 1996–1997 m. sezonas buvo pirmasis, todėl klubas laikomas pirmuoju Premjer lygos čempionu.
Istorija
Įkurtas 1928 m. Durbane. Savo laiku žaidė įvairaus lygmens pirmenybėse, o vėliau pateko į Premjer lygą.
2006 m. paskelbta apie klubo bankrotą.
Anupras Bardauskas
Biografija
1899 m. įstojo į kunigų seminariją Sankt Peterburge. Po baigimo, 1905 m. spalio 20 d. buvo įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Krasnojarsko Kristaus Atsimainymo bažnyčią. 1908 m. patvirtintas klebonu Spaskojė lietuviškame kaime (Tomsko gubernija). Naujojoje vietoje užbaigė įrengti naująją mūrinę bažnyčią, nupirko pastatą klebonijai.
1919 m. perkeltas klebonu į Krasnojarską. Šalyje tuo metu vyko pilietinis karas ir kun. A.Bardauskui teko slapstytis nuo persekiojimų. Kurį laiką aptarnavo Kansko parapiją. 1921 m. kartu su savo seserimi Petronėle ir buvusiu A.Kolčiako armijos kariu dailininku Ignu Šlapeliu grįžo į Lietuvą.
Vikaravo Užpalių Švč. Trejybės bažnyčioje, dirbo mokytoju miestelio progimnazijoje. 1931 m. paskirtas klebonu į Darbėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčią. 1935 m. spalio 24 d. šventovėje kilo didelis gaisras, bet jau po metų klebono, parapijiečių ir Telšių vyskupijos valdytojų pastangų dėka ji buvo atstatyta.
Kun. A. Bardauskas buvo ūkiškas žmogus: augino javus ir gyvulius, bitininkavo. Jis turėjo automobilį, mėgdavo fotografuoti, taip įamžindamas Darbėnų gyvenimo akimirkas.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje kartu su seserimi pasitraukė į vakarinę Europos dalį, Vokietijos lietuvių karo pabėgėlių stovykloje dirbo pastoracinį darbą. 1949 m. persikėlė į JAV, tarnavo Čikagos priemiesčio Lemonto Šv. Šeimos Vilos senelių prieglaudos koplyčioje, o atliekamu nuo sielovados laiku darbavosi jos bityne.
Mirė 1964 m., palaidotas Čikagos Šv. Kazimiero katalikų kapinėse.
Viskas (Lilas ir Innomine albumas)
„Viskas“ – 5-asis ir paskutinis hiphopo dueto „Lilas ir Innomine“ studijinis albumas, išleistas 2019 m. spalio 28 d. Albumas dienos šviesą išvydo tuomet, kai duetas šventė bendrą dešimtmečio jubiliejų. Kartu su albumo pasirodymu klausytojus pasiekė ir liūdnesnė žinia - buvo paskelbta, kad po ilgų apsvarstymų nuspręsta baigti bendradarbiavimą ir ateinantis koncertinis turas yra paskutinis dueto „Lilas ir Innomine“ turas.
Zeta Perseidai
Zeta Perseidai – meteorų srautas, aktyvus dienos metu nuo gegužės 20 d. iki liepos 5 d. Piką šis meteorų srautas pasiekia birželio 13 d., tuo metu jo radiantas yra tik 16 laipsnių nuo Saulės.
Česlovas Liandsbergis
Česlovas Liandsbergis (1869 m. vasario 16 d. Kompanščiznos dvaras, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija – apie 1946 m.) – Lietuvos inžinierius, bankininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą dirbo Vilniaus privataus komercijos banko Bobruisko ir Vilniaus skyriuose, porą mėnesių – lietuviško kredito kooperatyvo valdybos narys. Karo metais darbavosi Lietuvių draugijoje nukentėjusiems dėl karo šelpti.
1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. Su kitais kūrė Lietuvos prekybos ir pramonės banką, organizavo jo skyrių Kaune, vadovavo Vilniaus skyriui. Lenkams uždarius banko skyrių 1921 m. kalintas Lukiškių kalėjime, vėliau deportuotas į Lietuvą. 1922 m. priimtas Lietuvos banko vyriausiuoju kasininku, kartu su J. Pakniu periminėjo iš iždinių į apyvartą neišleistus litų banknotus, tvarkė pinigų emisijos paskaitą. Vėliau vadovavo banko Klaipėdos, Kybartų skyriams. 1946 m. areštuotas. Tolimesnis likimas nežinomas.
Sečės šauliai
Sečės šauliai – vienas pirmųjų Ukrainos liaudies armijos reguliariųjų karinių dalinių. Šis dalinys veikė 1917–1919 m. ir buvo suformuotas iš Austrijos-Vengrijos kariuomenės ukrainiečių kareivių, vietos gyventojų ir buvusių Austrijos-Vengrijos Ukrainos Sečės šaulių vadų.
Pirmasis karinis dalinys buvo suformuotas Kijeve 1917 m. lapkričio 13 d. Pulkininko Jevheno Konovalecio ir jo štabo viršininko Andrijaus Melnyko vadovaujami Sečės šauliai, įskaitant artilerijos, kavalerijos, žvalgybos ir kulkosvaidžių dalinius, turėjo iki 25 000 vyrų. Sečės šauliai gynė Ukrainos Liaudies Respublikos vyriausybę nuo bolševikų sukilimo sostinėje, o vėliau – nuo reguliarių Raudonosios armijos pajėgų, 1918 m. įžengusių į Ukrainą. 1918 m. kovo mėn. atgavus Kijevą, Ukrainos Sečės šauliai saugojo vyriausybės pastatus sostinėje ir palaikė tvarką mieste. Vėliau dalinys išsiplėtė iki dviejų pėstininkų būrių, kavalerijos padalinio ir artilerijos baterijos. Įkūrus etmono Pavlo Skoropadskio vyriausybę, Sečės šauliai atsisakė jam tarnauti ir buvo nuginkluoti etmoną palaikančių vokiečių pajėgų.
2019 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas
2019 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio kalnų slidinėjimo atletų čempionatas, kuris vyko vasario 4 d. – vasario 17 d. Švedijos miestelyje Orėje.
Telura
Telura – Žemės personifikacija romėnų mitologijoje; dar vadinta Terra Mater („Motina Žemė“). Jos atitikmuo graikų mitologijoje – Gaja.
Neretai minima priešpriešinant Jupiteriui (dangaus dievui), siejama su dievu Dis ir manais. Prisiekdami Teluros ar požemio pasaulio dievybių vardu, žmonės rankas ištiesdavo žemyn; prisiekiant Jupiterio vardu, rankos būdavo ištiesiamos aukštyn.
Pasakojama, kad per karą su pikentijais mūšio metu įvyko žemės drebėjimas; konsulas Publijus Sempronijus Sofas paliepė toje vietoje, kur stovėjo Spurijaus Kasijaus namas (gatvėje, vedančioje į Carinae), pastatyti Telurai šventyklą.
Šios deivės garbei balandžio 15 d. būdavo švenčiamos Fordikidijos arba Hordikalijos (iš lot. hordus arba fordus – „veršinga karvė“). Žmonės Telurai aukodavo per sėją ir atėjus laikui nuimti derlių, ypač tuomet, kai šeimos narys mirdavęs jo deramai nepagerbus (būtent Telura turėjusi priimti jį į savo prieglobstį).
Magai (filmas)
Magai – prancūzų režisieriaus Claude Chabrol 1976 m. sukurtas filmas.
GO9
right|thumb|250px|Prekybos centras GO9 right|thumb|250px|Prekybos centro viduje
Magai (filmas)
Turinys
Profesorius Vestaras, iliuzionistas ir aiškiaregys, atvysta į Tunisą, kur laive susipažįsta su nuobodžiaujančiu milijonieriui Eduardu Vangaru. Šio pavėžėtas automobiliu, Vestaras prasitaria matęs regėjimą, jog kažkur netoliese, dykumoje, bus nužudyta moteris ir Vangarui kyla mintis šį regėjimą paversti tikrove.
GO9
GO9 – prekybos centras įkurtas 2007 m.
Magai (filmas)
Turinys
Jie apsistoja prabangiame viešbutyje, kuriame Vestaras rengia savo pasirodymus. Jame taip pat apsigyvena ir tunisietis architektas Sardi Faresas su žmona Silvija, su kuria jis paskutiniu metu nesutaria šiai atsisakius kartu vykti aplankyti jo mirštančios motinos. Viešbutyje taip pat apsigyvena ir Martina, buvusi Fareso meilužė, besitikinti atnaujinti buvusį ryšį. Ji vietoje Silvijos vyksta su Faresu pas šio motiną ir, žmonai apie tai sužinojus, kyla skandalas.
GO9
Adresas: Gedimino pr. 9, Vilnius
Magai (filmas)
Turinys
Iš šalies stebėdamas šį meilės trikampį Vangaras nusprendžia, kad jis idealiai tinka profesoriaus Vestaro pranašystės išsipildymui ir atsargiai pradeda kiekvieną iš meilės trikampio dalyvių skatinti įvykdyti žmogžudystę...
GO9
Pastato istorija
Pastatas statytas 1893 m. pagal A. Polozovo projektą. XX a. pr. veikė pirmasis miesto naktinis klubas „Palas de Dance“. Šioje vietoje buvo įsikūrusi ir laikraščio „Kurjer Wilenski“ redakcija ir spaustuvė.
1948 m. pagal architekto A. Spelskio projektą buvo pastatas pritaikytas Lietuvos komunistų partijos centro komiteto reikmėms, taip pat veikė šios partijos laikraščių „Agitatorius“, „Laikas ir įvykiai“, „Komunistas“ redakcijos. 1983 m. čia įsikūrė Vilniaus miesto vykdomasis komitetas, 1984 m. statinys buvo rekonstruotas. 2005–2007 m. pastatas rekonstruotas pagal architektų M. Wilson, I. Kašėtaitės ir A. Gvildio projektą.
Savininkai
Tuometinė „Ajolo“ akcininkė Airijos kompanija „Duke House Asset Managers“ buvusį Vilniaus miesto savivaldybės pastatą, kuriame po pusantrų metų trukusios rekonstrukcijos duris atvėrė prekybos centras „Gedimino 9“, nusipirko 2004 m. birželį už 40,55 mln. Lt, neskaitant kitų su įsigijimu susijusių bei kapitalizuotų rekonstrukcijos išlaidų. Bendra pardavimo suma siekia 45,5 mln. Lt.
Constance Collier
Konstansa Koljer (, gimusi kaip Laura Constance Hardie, 1878 m. sausio 22 d. Vindzoras, Anglija – 1955 m. balandžio 25 d. Niujorkas, JAV) – britų aktorė ir vaidybos mokytoja.
GO9
Savininkai
Prekybos centras atidarytas 2007 m. balandį. Skelbta, kad investicijos į „Gedimino 9“ projektą viršijo 120 mln. Lt. Remiantis 2009 m. „Ajolo“ ataskaita, 85% „Ajolo“ akcijų priklausė „Davycrest Nominees Ltd.“, po 5 % – Robertui Shane’ui Neillui ir „Constructus“. Dar 5% akcijų turėjo tuometinis „Ajolo“ direktorius Bernardas Francis Hamillas.
Constance Collier
Biografija
Jau trejų metų Konstansa Koljer pasirodė V. Šekspyro pjesėje „Vasarvidžio nakties sapnas“. Jaunystėje gražuole laikyta K. Koljer amžių sandūroje tapo viena svarbiausių to laikotarpio teatro aktorių. Didžiosiose Londono scenose ji vaidino daugelyje garsių pjesių, tamsiaplaukė aktorė ypač dažnai atlikdavo vaidmenis drauge su Herbertu Byrbomu Try. Vėliau ji ėmė vaidinti Brodvėjuje ir pati rašė pjeses.
GO9
Savininkai
Vilniaus apygardos teismas „Ajolui“ bankroto bylą iškėlė pernai gegužės 14 d. Bendrovė 2009 m. baigė su beveik 90 mln. Lt nuostolių. Grynieji nuostoliai 2008 m. siekė 77,95 mln. Lt.
Constance Collier
Biografija
1916 m. K. Koljer debiutavo nebyliajame filme „Žmonių liežuviai“ („The Tongues of Men“), 1916–1922 m. vaidino dar 6-iuose nebyliuosiuose filmuose. 3-ojo dešimtmečio pabaigoje atvyko į Holivudą ir tapo balso lavybininke bei dikcijos mokytoja, mat tuo metu buvo audringai pereinama nuo nebyliojo kino prie garsinio ir daugybė nebyliojo kino aktorių, neturinčių teatrinio išsilavinimo, veržėsi į tokias pamokas. Nuo 1935 m. pradėjo vaidinti garsiniuose filmuose. Kadangi jai jau buvo per 50 metų, daugiausia gaudavo antraplanius vaidmenis. K. Koljer vaidino su Greta Garbo romano ekranizacijoje „Ana Karenina“ („Anna Karenina“, 1935), pasirodė su Katarina Hebern ir Džindžere Rodžers filme „Durys į sceną“ („Stage Door“, 1937) bei su Džoana Kroford filme „Siuzana ir Dievas“ („Susan and God“, 1940). 1948 m. Alfredo Hičkoko kriminaliniame filme „Virvė“ („Rope“) su Džeimsu Stiuartu K. Koljer atliko įžūlios aukštuomenės liūtės vaidmenį, šį tipažą ji vaidino ne viename filme. 1950 m. K. Koljer atliko vaidmenį paskutiniame iš savo filmų – „Verpete“ („Whirlpool“)  – ir pasitraukė į privatų gyvenimą.