cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kazimieras Aloyzas Matulaitis
Biografija
Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1912 m. 1924 m. ir 1926-1927 m. Čikagoje dienraščio Draugas vyriausias redaktorius, 1927-1931 m. – administratorius, 1932-1933 m. Marijampolėje – žurnalo „Šaltinis“ redaktorius. 1947 m. Čikagoje įsteigė Lietuviškos knygos klubą.
Sirijos oro pajėgos
Sirijos oro pajėgos  – Sirijos ginkluotųjų pajėgų aviacijos šaka. Įkurtos 1948 m., dalyvavo kovos veiksmuose 1948, 1967, 1973 ir 1982 m. karuose su Izraeliu.
Istorija
thumb|left|Sirijos oro pajėgų „AT-6 Harvard“. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui D. Britanijos ir Prancūzijos kariuomenė buvo išvedama iš Artimųjų Rytų, todėl pasitraukė ir iš Sirijos.
1948 m. buvo oficialiai įkurtos Sirijos oro pajėgos, nes tuo metu D. Britanijoje skraidymo mokyklas baigė pirmoji Sirijos pilotų laida. Menkos pradinės oro pajėgos šiek tiek dalyvavo 1948 m. Arabų-Izraelio kare – bombardavo Izraelio pajėgas ir gyvenvietes. Liepos 16 d. ugnis nuo žemės numušė vieną Sirijos „North American Harvard“, kai šis atakavo Ayelet HaShahar kibucą. Manoma, kad antrą tokį patį lėktuvą Sirijos oro pajėgos prarado birželio 10 d., ir kad jį numušė Morris Mann, skridęs „Avia S-199“. Sirijos oro pajėgos skelbia, kad liepos 10 d. jos „Harvard“ numušė vienintelį priešininko lėktuvą, „Avia S-199“, kurį pilotavo Lionel Bloch.
6-tą dešimtmetį Sirija ir Egiptas buvo susijungę į Jungtinę Arabų respubliką, tuo metu Sirijos oro pajėgos sustiprėjo tiek žmonių, tiek lėktuvų skaičiumi. Vėliau į valdžią atėjo „Baath“ partija ir Hafez Al-Asad, kuris pats anksčiau buvo Sirijos oro pajėgų vyriausiasis vadas. Sirija ėmė orientuotis į Varšuvos sutarties valstybes, užmezgė artimesnius ryšius su TSRS. Sirijos ginkluotosios pajėgos, įskaitant oro pajėgas, imtos masiškai ginkluoti Rytų bloko gamybos ginklais.
1955 m. Sirija užsakė 25 naikintuvus „MiG-15“ (keli jų – mokomieji „MiG-UTI“). Šie lėktuvai buvo atplukdyti į Aleksandriją ir sumontuoti Almazah karinėje oro bazėje. Ten Sirijos pilotai ir technikai mokėsi naudoti šiuos lėktuvus. Prasidėjus Sueco krizei, naikintuvai buvo Almazah bazėje. Kelis „MiG-15“ aerodrome sunaikino D. Britanijos ir Prancūzijos lėktuvų antskrydžiai.
1956 m. pabaigoje buvo užsakyta 60 naikintuvų „MiG-17“. Sirijos pilotai buvo išsiųsti į TSRS ir Lenkiją išmokti juos pilotuoti. Pirmasis lėktuvas atvyko 1957 m. sausį, o metų pabaigoje Sirijos sostinę jau gynė dvi „MiG-17“ eskadrilės, kurios bazavosi Damasko Mezzeh aerodrome.
Nepaisant gero pasirengimo ir technikos, Sirijos oro pajėgų kovos su Izraeliu niekada nebuvo sėkmingos. Šešių dienų kare Sirijos oro pajėgos greitai buvo sumuštos, prarado du trečdalius lėktuvų ir pasitraukė į aerodromus tolimosiose Sirijos dalyse. Tai padėjo Izraelio sausumos kariuomenei sumušti Sirijos armiją ir okupuoti Golano aukštumas.
Jom Kipuro kare Sirijai ir Egiptui pradžioje sekėsi, nors Izraelis oro kovose patyrė gerokai daugiau pergalių, nei pralaimėjimų. Karo metu Pakistano oro pajėgos atsiuntė į Artimuosius Rytus 16 pilotų Egiptui ir Sirijai palaikyti. Kol pilotai atvyko, Egiptas paprašė paliaubų, o Sirija liko karo prieš Izraelį būklėje. 8 Pakistano pilotai pradėjo skraidyti iš Sirijos oro bazių, kur buvo priskirti 67-ajai eskadrilei, įsikūrusiai Dumayr oro bazėje. Pakistaniečiai skraidė Sirijos oro pajėgų naikintuvais MiG-21. Oro mūšyje pulkininkas leitenantas A. Sattar Alvi numušė Izraelio „Mirage III“. Sirijos vyriausybė apdovanojo A. Sattarą Alvi. Pakistano pilotai Sirijoje buvo iki 1976 m. ir mokė Sirijos pilotus.
thumb|left|250px|Buvusi Sirijos oro pajėgų „Gazelle“, kurią Izraelis paėmė 1982 m. Už jos stovi „[[MiG-23“, kurio pilotas dezertyravo 1989 m.]] 1982 m. Libano kare Sirijos oro pajėgos kovėsi su Izraelio oro pajėgomis didžiausiame reaktyvinės aviacijos laikų oro mūšyje, kuriame dalyvavo apie 150 abiejų kariaujančių pusių reaktyvinių naikintuvų. Per tris nuolatinio oro mūšio dienas Izraelio pilotai, ginkluoti tobulesne technika, sutriuškino Sirijos aviaciją. Tačiau oro šturmo atakose Sirijos oro pajėgos sraigtasparniai „Aerospatiale Gazelle“ prieštankinėmis raketomis sėkmingai atakavo Izraelio sausumos pajėgas. Prie Ein Zehalta besiartinanti Izraelio tankų kolona, traukusi sudėtingu keliu, kelioms valandoms buvo sustabdyta SOP „Gazelle“ raketų smūgiais.
Modernizavimas
Po šio karo Sirijos oro pajėgos ir toliau buvo aprūpinamos Rytų bloko gamybos technika. Nėra žinoma turimos ginkluotės sudėtis – nei tikslus lėktuvų skaičius, nei jų tipai. Žinoma, kad Sirijos vyriausybė pirko „MiG-29“ ir „Su-24“ lėktuvus, kurie turėjo labai sustiprinti oro pajėgų galią. Neseni gandai apie kelių „Su-27“ pirkimą pasirodė nepagrįsti.
2008 m. buvo gauta žinių, kad Sirijos oro pajėgos iš Rusijos perka 8 „MiG-31E“, taip pat „MiG-29SMT“ ir „Jak-130“. Manoma, kad „MiG-31“ pardavimas sustabdytas dėl Izraelio spaudimo Rusijai.
Sirijos oro pajėgų orlaiviai
! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Orlaivis ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Kilmė ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Tipas ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Variantai ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Skaičius ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Komentarai ! style="text-align: left; background: #aacccc;"|Vaizdas ! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Naikintuvai MiG-29A MiG-29SMT MiG-29UB 42 14 6 MiG-25 MiR-25R MiG-25U 30 6 2 MiG-23 MiG-23BN MiG-23UM
107 60 6
MiG-21 MiG-21H/J MiG-21U 102 40 20 ! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Šturmo lėktuvai ! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Mokomieji lėktuvai ! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Transportiniai lėktuvai
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Šturmo sraigtasparniai ! style="align: center; background: lavender;" colspan="7" | Transportiniai sraigtasparniai Mi-17
Baltieji
thumb|150pxBaltieji – Lenkijos ir Lietuvos daugiausia stambių dvarininkų grupė, kuri prieš 1863 m. sukilimą siekė išgauti iš Rusijos valdžios nuolaidų politinėje ir kultūrinėje srityje. Kurį laiką vadovavo Lenkijos sukilimui. Lietuvoje baltieji siekė vienybės su Lenkija, stojo prieš separatistines lietuvių ir baltarusių tendencijas. Lietuvoje baltieji patys organizavo sukilimą ir jam vadovavo. Lietuvoje baltųjų pagrindiniu vadovu buvo Jokūbas Geištaras (Gieysztor).
Antgurkliai
Antgurkliai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Požerūnų geležinkelio stoties.
Pilkasis tokas
thumb|right|260px|Pilkojo toko paplitimo arelas
Pilkasis tokas (Tockus nasutus) – ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukštis.
Patinas ir patelė panašūs, skiriasi tik snapo spalva: patino jis juodas, patelės posnapis raudonas. Jaunikliai pilki.
Patelė medžių drevėje deda 2-4 baltus kiaušinius. Vėliau iš vidaus drevę užlipdo.
Paplitęs Afrikoje, į pietus nuo Sacharos ir Arabijos pusiasalyje. Mėgsta miškingas vietas ir savaną.
1972 m. Formulės 1 sezonas
Sezono apžvalga
Sezono nugalėtoja tapo britų Lotus-Ford ekipa, nugalėjusi 5 kartus ir dar 3 kartus finišavusi ant podiumo. Šios komandos narys brazilas Emerson Fittipaldi, pelnęs visas 5 komandos pergales, nesunkiai tapo čempionu. Antroje vietoje likusį britą Jackie Stewart E. Fittipaldi aplenkė 16 taškų.
Lenktynininkų įskaita
Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Tik penki geriausi rezultatai iš pirmų 6 lenktynių ir penki iš paskutinių 6 lenktynių buvo įskaičiuojami kiekvienam lenktynininkui.
Diaspora
miniatiūra|[[Manhatanas|Manhatano kinų kvartalas (Chinatown)]] Diaspora (iš  'išsisėjimas') – tautos dalis, gyvenanti ne savo istorinėje tėvynėje. Terminas kilo iš Antikos laikų. Pradžioje diaspora vadinti Senovės Graikijos miestų gyventojai, migravę į graikų įkurtas kolonijas. Vėliau šis terminas pradėtas taikyti po Senąjį Pasaulį paplitusiems žydams.
Nuo XX a. terminas „diaspora“ naudojamas bet kuriai tautinei bendruomenei, gyvenančiai ne savo istorinėje tėvynėje apibūdinti. Tačiau diaspora nevadinami iridentai – dėl valstybių sienų pakeitimų nuo istorinės tėvynės atskirti žmonės. Diasporoje gyvenantys žmonės nesiasimiliuoja su aplinkinėmis tautomis, o išlaiko savo kalbą, kultūrą, dažnai konfrontuoja su aplinkine kultūra.
Spondylis
Spondylis – ūsuočių (Cerambycidae) vabalų gentis.
Frozinonės provincija
Frozinonės provincija – viena iš penkių provincijų Lacijaus regione Italijoje. Provincijos sostinė – Frozinonė, turinti daugiau kaip 48 000 gyventojų. Provincijos plotas siekia 3 244 km², o gyventojų skaičius – 498 055.
Frozinonės provincijai vadovauja šalies politikas Antonio Pompeo.
Spondylis
Lietuvoje gyvena viena rūšis - trumpaūsis medkirtis (Spondylis buprestoides)
Griežpelkių apylinkė
Griežpelkių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Piktupėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta Lauksargių apylinkė ir dalis Kreivėnų apylinkės, o dalis Griežpelkių apylinkės prijungta prie Vėlaičių apylinkės. 1961 m. kovo 28 d. perkėlus apylinkės centrą, Griežpelkių apylinkė performuota į Lauksargių apylinkę.
Europinis ančiuvis
Europinis ančiuvis, ančiuvis (Engraulis encrasicolus) – ančiuvinių (Engraulidae) šeimos žuvis. Kūnas ilgas, beveik cilindro formos, 10-15 cm ilgio ir 10-15 g svorio. Galva didelė, iš šonų plokščia. Nugara žalia, šonai sidabriški, žiaunadangčiai gelsvi. Žvynai stambūs, lengvai iškrintantys. Šoninės linijos neturi. Žiotys labai gilios, užeina už akių. Dantukai smulkūs. Akys didelės, snukio priekyje.
Gyvena Šiaurės Atlante nuo Kanarų salų iki Biskajos įlankos, Viduržemio, Juodojoje, Azovo, Šiaurės, Baltijos jūrų paviršiniame vandens sluoksnyje. Būdingos tolimos sezoninės migracijos. Neršia pavasarį-vasarą. Ikreliai ovalūs, skaidrūs. Vislumas – apie 10-132 tūkst. ikrelių.
thumb|left|250px|Prekyba ančiuviais
Čipyriai
Čipyriai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Rokiškio.
Baldenmuižės paliaubos
Baldenmuižės paliaubos – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Švedijos delegatų laikinos paliaubos, pasirašytos 1627 m. sausio 19 d. Baldenmuižėje (dab. Latvija) dėl 1600–1629 m. karo prieš Švediją veiksmų Livonijoje nutraukimo.
Prielaidos
Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės paliaubas atstovai pasirašė be Abiejų Tautų Respublikos valdovo Zigmanto Vazos ir Lenkijos bajorų sutikimo. Taip veikti vertė sunkios aplinkybės: 1626 m. pabaigoje Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenė Livonijoje (vadas Aleksandras Korvinas Gosievskis) per žygį į Cėsius patyrė didelių nuostolių, dėl neišmokėtos algos ir kitų priežasčių kariuomenė ėmė krikti, ižde nebuvo pinigų, paramos iš Lenkijos nesitikėta. Į Vilniaus reliacinį seimelį susirinkę Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės senatoriai po ilgo svarstymo nutarė sudaryti paliaubas, kad būtų galima vėl surinkti kariuomenę ir mokesčius.
Turinys
Pagal paliaubas pasikeista belaisviais, mainais už Laudonos pilį švedai grąžino Biržus, leido laisvai prekiauti per Rygos uostą. Paliaubos sukėlė didelį LLV valdovo ir Lenkijos bajorų nepasitenkinimą.
Paliaubos galiojo iki 1627 m. birželio 11 d.
Italijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Italijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
2018 m. Europos moterų rankinio čempionatas
2018 m. Europos moterų rankinio čempionatas – 13-asis Europos moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 2018 m. lapkričio 29 - gruodžio 16 dienomis Prancūzijoje. Čempionato nugalėtoja Prancūzija pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Fazė
Sąvoka fazė bangų fizikoje yra susijusi su aprašomo kompleksiniais kintamaisiais fizikinio dydžio matematiniu atvaizdavimu. Fazė yra kampas, kurį sudaro fizikinį dydį kompleksinėje plokštumoje vaizduojantis vektorius su realiųjų skaičių ašimi. Kuomet fizikinis dydis kinta laike arba erdvėje, kinta jį aprašantis kompleksinis skaičius. Kuomet kinta kampas tarp kompleksinio dydžio vektoriaus ir realiųjų skaičių ašies, tuomet kinta ir fizikinio dydžio fazė. Jei fizikino dydžio fazės kitimas yra tiesinis laikui begant arba padėčiai besikeičiant, tuomet fizikoje yra kalbama apie harmoninę fizikinio dydžio priklausomybę, nes pagal Oilerio formulę kompleksinio argumento eksponentė yra atskiriama į realią ir menamą dalis, aprašomas trigonometrinėmis funkcijomis. Fazės sąvoka yra lengviau suvokti nagrinėjant elementarius atsikartojančius procesus, aprašomus paprastomis sinuso arba kosinuso funkcijomis. Šiuo atveju fazė yra periodinio vyksmo ciklo dalis, atitinkanti tam tikrą dydžio pokytį, įvykusį nuo proceso stebėjimo pradžios t = 0.
Fazės sąvoka taip pat plačiai naudojama signalų analizėje nagrinėjant dažninės signalo charakteristikas, gaunamas atlikus signalą aprašančio dydžio Furjė transformaciją. Fazės sąvoka yra intuityvi signalų spektriniame nagrinėjime, kadangi Furjė transformacijos rezultatas gali būti interpretuotas kaip signalą sudarančių trigonometrinių funkcijų kompleksinių amplitudžių nustatymas. Ši procedūra leidžia sudėtingiausią signalą nagrinėti, kaip atskyrų harmoninių svyravimų sumą - bangų interferencija. Ta pati metodika gali būti taikoma net tik laike kintantiems signalams, bet ir erdvėje. Elementaraus harmoninio proceso pavyzdys gali būti stygos svyravimas, kuomet laike kinta stygos taško padėtis, arba kinta stygos aukštis erdvėje: thumb|Stygos svyravimas pradėtas stebėti laiko momentu t = 0.
ir yra aprašomas formule:
kur A yra svyravimo amplitudė, f yra dažnis. Dažnio f virpesys turi periodą   t\, yra nuo stebėjimo pradžios praėjęs laikas, o dydis \theta yra svyravimo pradinė fazė. Ji aprašo pradinį stygos taško poslinkį nuo pusiausvyros padėties stebėjimo pradžios momentu t = 0. Reiškinys po sinuso argumentu yra bendroji fazė.
Kuomet kalbama apie fazę dažnai reiškinio supratime kyla problemos dėl skirtumų naudojamuose apibrėžimuose :
Fazės poslinkis
thumb|Fazės poslinkio iliustracija. Horizontali ašis atitinka laike didejantį kampą (fazę).
Pradinė fazė \theta\, taip pat vadinama fazės poslinkiu, kadangi ji atitinka argumento prieaugį nuo nulinės fazės vertės. Taip pat ši sąvoka būna vartojama pokyčių dydyje \theta\, apibrėžti.
Pakankamai ilgiems laiko tarpams pokytis dydyje \theta atitinka poslinkį laike - delsą. Jei x(t)\, yra uždelsiama (pastumiama laike) per nuo ciklo pradžios, priklausomybė tampa:
kur jos "nauja" fazė dabar yra Duotu atveju fazė buvo paslinkta per.
Fazių skirtumas
thumb|Vienodos fazės bangos thumb|Skirtingų fazių bangos right|thumb|Kairė: [[plokščia banga|plokščios bangos, judančios iš viršaus į apačią amplitudės realioji dalis. Dešinė: ta pati banga po to, kai jos centrinė dalis sutiko savo kelyje stiklo plokštelę. Tuo būdu, tarp centrinės dalies ir kitų dalių atsiado fazių skirtumas. (Iliustracijoje ignoruojami difrkacijos efektai, kas yra teisinga mažesniems nei plokštelė bangos ilgiams).]]
Sakoma, kad du svyravimai, vykstantis tuo pačiu dažniu, bet turintys skirtingas pradines fazes, turi fazių skirtumą, o svyravimai yra išfazuoti. Šis fazių skirtumas gali būti išreiškiamas laipsniais ir įgija vertes nuo 0° iki 360°; kuomet naudojami radianai, jo vertė kinta nuo 0 iki 2π. Kuomet fazių skirtumas yra 180 laipsnių (π radianų), tuomet svyravimai vyksta priešfazėje. Kuomet dvi vienodo dažnio bangos kažkuriame erdvės taške arba kažkurio laiko momentu yra priešfazėje, tuomet įvyksta destruktyvi interferencija ir tame taške fizikinio dydžio vertė yra lygi amplitudžių skirtumui. Fizikoje dažna situacija, kuomet terpėse sklinda vienodo dažnio, bet skirtingų fazių bangos. Fazių skirtumas nulemia tai, kaip bangos interferuos tarpusavyje - ar jos sustiprins viena kitą, ar jos nuslopins viena kitą. Vienodų amplitudžių bangų destruktyvi interferencija sąlygoja bendra amplitudę lygia nuliui. Tuo būdu, fazės reikšme interferencijoje yra panaši į potencialą elektrostatikoje - svarbi yra ne absoliuti reikšmė, bet reikšmių skirtumas.
Pavyzdžiui, Žemės sukimasis yra periodinis procesas. Praktinę reikšmę turi ne absoliuti kampo vertė nuo Žemės sukimosi pradžios, o kampų skirtumai, kuriuos įprasta išreikši laiko vienetais. Fazių skirtumai šiuo atveju taip pat atitinka skirtingas laiko juostas.
Septynlapis balamedis
Septynlapis balamedis (Tabebuia heptaphylla,, ) – bignonijinių (Bignoniaceae) šeimos lapus metanti medžių rūšis. Paplitusi Pietų Amerikos tropinėse ir subtropinėse srityse, Paranos aukštupio baseine.
Užauga 40 m aukščio. Lapai 10-15 cm ilgio, elipsiški. Kamienas aukštas, cilindriškas. Žydi rausvais žiedynais prieš suželiant lapams. Medžio lapai ir žievė naudojami medicinoje. Septynlapis balamedis – Paragvajaus nacionalinis medis.
Daniliškių piliakalnis
Daniliškių piliakalnis,Totorių kalnas, Kopecas – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24154) Trakų rajono savivaldybės teritorijoje, Daniliškių kaimo pietryčių dalyje, Suosonės ežero šiaurės rytų krante. Pasiekiamas keliu Varatniškiai – Strėvininkai, Daniliškių pradžioje pasukus į kairę pietų kryptimi, už 380 m pasukus 100 m į kairę, į rytus, ties keliuko susikirtimu su aukštos įtampos elektros linija.
Piliakalnis
Piliakalnio šlaitai statūs, nulyginti, apie 30 m aukščio nuo ežero paviršiaus ir 6 m – nuo gretimos kalvos. Kalvos viršūnėje buvo įrengta 35 x 40 m dydžio aikštelė, kurios rytinė dalis aukštesnė. Rytų ir vakarų pakraščiuose yra pylimo žymių, buvo apie 2 m aukščio, 35–40 m ilgio, apardytas ariant. Prie piliakalnio yra senovės gyvenvietė.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1971 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1978 m. ir 1984 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Šlaituose ir gyvenvietėje yra kultūrinio sluoksnio liekanų. Rasta I tūkstantmečio lipdytos grublėtu paviršiumi keramikos. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Utenos Švč. Mergelės Marijos Kankinių Karalienės koplyčia
'''Utenos Švč. Mergelės Marijos, Kankinių Karalienės koplyčia''' – katalikų koplyčia, stovinti Utenoje, Dauniškio rajone, Sudeikių gatvėje esančiame partizanų kapų kalnelyje. Priklauso Utenos Kristaus Žengimo į dangų parapijai. Kas savaitę vyksta sekmadieninės pamaldos.
miniatiūra|200px|left|Koplyčios interjeras: ant šoninių sienų įrengtos atminimo plokštės su partizanų vardais
Istorija
Koplyčia pastatyta už verslininko ir mecenato, JAV lietuvio Aleksandro Žemaičio (1911-1993) lėšas. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, A. Žemaitis lankėsi gimtinėje. Jis pritarė sumanymui Utenoje pastatyti memorialą Kančių kalnelyje Dauniškio ežero pietvakarinėje pakrantėje. Ten po Antrojo pasaulinio karo buvo slapčia užkasti žuvusių partizanų palaikai, tarp jų – ir A. Žemaičio brolio J. Žemaičio-Maumedžio, partizanų būrio vado, žuvusio 1948 m. 1993 m. A. Žemaitis po staigios mirties palaidotas šioje koplyčioje. Apie sumanymą sukurti memorialą Aukštaitijos partizanų atminimui jo žmona Marija Žemaitienė (1920–2015) vėliau parengė ir 1995 m. išleido knygą „Kančių kalnelis“.
Statinio kertinis akmuo buvo padėtas 1992 m. gegužės 14 d. Projekto autoriai architektai Algimantas Kuras ir Antanas Remeikis. Teritorijoje aplink koplyčią, vadinamame partizanų kalnelyje, yra palaidota partizanų, kurie žuvo kovodami už Lietuvos laisvę, jiems atminti pastatyta daug kryžių. Priešingoje pusėje nuo koplyčios, Užpalių gatvėje, su šventoriumi ribojasi Antrojo pasaulinio karo tarybinių karių kapinės.
2015 m. koplyčios išorė buvo atnaujinta: nudažytos koplyčios lauko sienos, pakeistos pagrindinės ir išorinės durys. Koplyčioje pradėtos laikyti reguliarios pamaldos, į kurias gausiai renkasi uteniškiai ir miesto svečiai.
Koplyčios kriptoje palaidoti fundatoriai Aleksandras ir Marija Žemaičiai.
Drovumas
thumb|240px|Drovus vaikas
Drovumas – pasitikėjimo savimi trūkumo jausmas bendraujant su kitais žmonėmis, būdingas daugiausia intravertams. Dažniausiai drovumas pasireiškia bendraujant su nepažįstamais ar mažai pažįstamais žmonėmis, nors kartais drovumas pasireiškia ir gerai žinomose situacijose. Drovūs asmenys vengia savo nuogąstavimo objektų, kad išvengtų nepatogumo jausmo, todėl dar labiau pagilina drovumą neįveikdami nežinomų situacijų. Drovumas gali blėsti su laiku (vaikas, kuris drovisi nepažįstamųjų, vėliau paaugęs praranda drovumą). Drovumas gali pasireikšti tik kai kuriose situacijose, kai kuriomis aplinkybėmis. Bendrais bruožais drovus žmogus nežino ką kalbėti, kaip elgtis, kaip reaguoti socialinėse situacijose. Tokiems žmonėms paprastai drovumą kelia akių kontaktas, kito žmogaus šypsena.
Drovumas nuo socialinės fobijos skiriasi tuo, jog tai nėra liguista ir paniška baimė.
Balandiškiai (Tauragė)
Balandiškiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 2,5 km nuo Dauglaukio.
Galaktikos sergėtojai
Galaktikos sergėtojai  – 2014 m. išleistas amerikiečių fantastinis filmas. Filmo siužetas sukasi aplink to paties pavadinimo superherojų komandą. Filmą išleido „Marvel Studios“ ir tai buvo dešimtasis filmas „Marvel“ filmų visatoje. Filmą režisavo James Gunn. Vos pasirodžius filmui, buvo paskelbta, jog jo tęsinys pasirodys 2017 m. gegužės 5 d.
Kompanija „Marvel“, amerikiečiams tiekianti vieną mėgstamiausių laisvalaikio pramogų – komiksus – vis aktyviau žengia ir į kino verslą. Po itin sėkmingų komiksų ekranizacijų apie Geležinį žmogų, Torą, Kapitoną Ameriką ir Keršytojus, atėjo eilė dar vienai herojų komandai – „Galaktikos sergėtojams“.
Siužetas
Į amerikiečių lakūno Piterio Kvilo (aktorius Chris Pratt), skrajojančio Galaktikos platybėse, rankas, patenka paslaptinga relikvija. Netrukus paaiškėja, kad šį artefaktą medžioja ir nuožmus galaktikos piktadarys Ronanas. Nespėjęs nė apsidairyti, Piteris tampa vienu labiausiai medžiojamų žmonių visatoje. Supratęs, kad vienas nuo visos armijos medžiotojų nepabėgs, Piteris kreipiasi pagalbos į vieną keisčiausių visų laikų kompanijų: kalbantį meškėną, į medį panašų humanoidą, nuostabaus grožio negailestingą žudikę ir dar vieną kerštu gyvą veikėją.
Su jų pagalba Piteris turi užtikrinti, kad artefaktas nepaklius į blogas rankas, nes, kaip netrukus paaiškėja, nuo to priklauso visos Visatos likimas.
Garso takelis
Filme groja populiarios aštunto dešimtmečio dainos, kurias klauso pagrindinis filmo veikėjas Piteris Kvilas. Dainos vėliau buvo surinktos ir išleistos kaip albumas. Jis debiutavo pirmoje „Billboard 200“ topo vietoje ir JAV jau tapo platininiu.
Adolfas Birontas
Adolfas Birontas (1885 m. gegužės 16 d. Kretinga – 1958 m. birželio 8 d. Klyvlendas, Ohajo valstija) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
1919 m. grįžo į Lietuvą, nuo 1919 m. vasario mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. Dirbo Krašto apsaugos ministerijoje. 1919 m. balandžio – lapkričio mėn. Šiaulių miesto ir Šiaulių apskrities karo komendantas. 1919 m. lapkričio mėn. – 1921 m. lapkričio mėn. Lietuvos geležinkelio karinis viršininkas. 1922 m. rugsėjo mėn. – 1923 m. rugpjūčio mėn. Antrojo pasienio pulko vadas. 1924–1928 m. dirbo Klaipėdos muitinėje, redagavo laikraštį „Valstybinis valdininkas“. 1928 m. pulkininkas. 1928–1934 m. Vyriausiojo štabo Rikiuotės skyriaus viršininkas. 1928–1930 m. Karių savanorių komisijos pirmininkas.
Buvo Lietuvos tautininkų sąjungos Centro valdybos narys. Dalyvavo 1941 m. Birželio sukilime Kaune. Pasisakė prieš generolo P. Plechavičiaus organizuojamą Vietinę rinktinę ir prisidėjo prie jos likvidavimo. Vokiečių buvo paskirtas Mobilizacinio štabo viršininku, bandė organizuoti jaunuolių šaukimą į Vokietijos armiją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. išvyko į JAV.
Rusijos Aukso žiedas
thumb|250px|Jaroslavlio pranašo Elijo cerkvė
Rusijos Aukso žiedas  – istoriškai ir turistiškai svarbių miestų grupė Rusijoje, Maskvos apylinkėse. Visi šie miestai seni, įkurti formuojantis Rusijos valstybei. Juose gausu senovinių cerkvių, kremlių, vienuolynų, puoselėjami senieji amatai.
Rusijos Aukso žiedo objektai išsidėstę Maskvos, Jaroslavlio, Vladimiro, Ivanovo, Kostromos ir Tverės srityse.
Miestų sąrašas įvairuoja. Į jį paprastai įtraukiami šie 8 miestai: Sergijev Posadas, Zalesės Pereslavas, Didysis Rostovas, Jaroslavlis, Kostroma, Ivanovas, Suzdalė ir Vladimiras. Tačiau įvairiuose maršrutuose papildomai dar gali būti įtraukiami ir šie miestai ir gyvenvietės: Aleksandrovas, Bogoliubovas, Gorochovecas, Gus Chrustalnas, Kaliazinas, Kidekša, Muromas, Palechas, Pliosas, Rybinskas, Tutajevas, Ugličius, Jurjevas Polskis, Šuja.
Briedragė
Briedragė (Evernia) – kežinių (lot Parmeliaceae) šeimai priklausanti kerpių gentis, auganti ant medžių šakų bei kamienų ir savo forma primenanti išsikėtojusius briedžio ragus. Tai simbiotinis organizmas, kurio grybinis komponentas yra aukšliagrybis.
Senovės egiptiečiai dėdavo briedragių į mumijų vidų. Briedragės naudojamos kvepalams gaminti, jų ekstraktas įtvirtina kitus kvapus, kartu pridėdamas subtilų žolių aromatą. Kerpė labai jautri oro užterštumui.
Lietuvoje auga kelios rūšys, į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos šios:
thumb|162px|none|Evernia furfuraceae (padidinta)
Sadberis
Sadberis (, oficialiai Greater Sudbury) – miestas Ontarijo provincijos pietryčiuose (Kanada), 65 km į šiaurę nuo Hurono ežero. 109,7 tūkst. gyventojų (2007). Tai vienas pagrindinių kalnakasybos centrų Kanadoje, dauguma gyventojų dirba šioje pramonės šakoje. Daugiausia išgaunamas nikelis ir varis. Sadberio apylinkėse išgaunama 20 proc. viso pasaulio nikelio ir beveik 100 proc. viso Ontarijo vario. Taip pat išgaunama auksas, sidabras, platina, kobaltas, siera, geležis. Kitos pramonės šakos: medienos, mašinų, plytų gamybos. Po 1960 m. kalnakasybos svarba miestui sumažėjo, kadangi buvo pradėti vystyti kitos ūkio šakos – sveikatos priežiūros, švietimo ir administravimo sektoriai. Yra Laurentian universitetas (įkurtas 1960 m.) ir Cambrian kolegija (nuo 1966 m.).
Istorija
Gyvenvietė pavadinta bendravardžio miestelio, esančio Safolko grafystėje (Anglija), vardu. Miestelio užuomazgos buvo stotis prie Kanados Ramiojo vandenyno geležinkelio. 1883–1884 m. aptiktos vario ir nikelio rūdos, kurių lydymas prasidėjo 1888 m.
James Prescott Joule
Džeimsas Preskotas Džaulis (, 1818 m. gruodžio 24 d. Solforde, netoli Mančesterio – 1889 m. spalio 11 d.) – anglų fizikas, Londono karališkosios draugijos narys. Jo vardu pavadinti Džaulio dėsniai.
Džaulis studijavo šilumos kilmę ir nustatė jos ryšį su mechaniniu darbu. Tai padėjo sukurti energijos tvermės dėsnį, iš kurio išsivystė pirmas termodinamikos dėsnis. Jo vardu pavadintas SI sistemos darbo vienetas – džaulis. Jis dirbo su lordu Kelvinu ir sukūrė temperatūros skalę, tyrė magnetizmo reiškinius ir atrado ryšį tarp srovės tekėjimo per rezistorių ir išsiskyrusios šilumos kiekio, dabar vadinamą Pirmuoju Džaulio dėsniu.
Ankstyvieji metai
Turtingo aludario Bendžamino Džaulio (Benjamin Joule, 1784–1858) sūnus, Džaulis iki 1834 m. buvo mokomas namie, vėliau kartu su savo vyresniu broliu Bendžaminu iškeliavo studijuoti kartu su Džonu Daltonu į Mančesterį (Manchester Literary and Philosophical Society). Abu spėjo pasimokyti vos kelerius metus aritmetikos ir geometrijos, kai Daltoną ištiko insultas. Tačiau Daltono įtaka išliko, kaip ir jo kolegų, chemiko Viljamo Henrio ir Mančesterio inžinierių Piterio Evarto ir Itono Hodžkinsono. Vėliau Džaulį mokė Džonas Deivisas. Džaulį sužavėjo elektra, todėl jis kartu su broliu eksperimentavo, purtydami elektra vienas kitą ir šeimos tarnus.
Džaulis tapo alaus daryklos direktoriumi ir aktyviai dalyvavo jos veikloje iki verslo pardavimo 1854 metais. Mokslas buvo tik hobis, bet Džaulis greitai pradėjo domėtis galimybe pakeisti gamyklos garo variklius naujai išrastais elektriniais motorais. Aktyviausias jo tyrimų laikotarpis buvo tarp 1837 ir 1847 m. 1838 pirmasis jo mokslinis straipsnis apie elektrą buvo išspausdintas moksliniame žurnale „Elektros metraščiai“ (Annals of Electricity), kurį įkūrė Deiviso kolega Viljamas Sterdženas (William Sturgeon). Jis atrado Džaulio dėsnį 1840 m. ir tikėjosi tuo padaryti įspūdį Karališkajai draugijai, tačiau jau ne pirmą kartą suvokė, kad jis buvo suprastas kaip paprastas provincijos diletantas. Kai 1840 metais Sterdženas persikraustė į Mančesterį, jie su Džauliu tapo miesto intelektualų rato branduoliu. Abu pritarė idėjai, kad mokslas ir teologija turėtų būti sujungti. Džaulis toliau dėstė paskaitas Sterdženo Karališkojoje Viktorijos praktinių mokslų galerijoje (Royal Victoria Gallery of Practical Sience).
Džauliui darė įtaką ir Franco Epinuso (Franz Aepinus) mąstymai. Jis mėgino paaiškinti elektros ir magnetizmo reiškinius per atominius reiškinius.
Ąžuolynai (Aschelingen)
Ąžuolynai (, nuo 1938 m. birželio 6 d. Aschelingen) – buvusi gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, dab. Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 14 km į rytus nuo Ragainės, nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės teritorijoje.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) valstybinis dvaras, nuo 1928 m. lapkričio 15 d. dvaras, prijungtas prie Raudžių kaimo bendruomenės. 1946–2008 m. Timofejevo apylinkės teritorijoje.
Studzieničnos kapinės
thumb|right|250px|Studzieničnos kapinės
Studzieničnos kapinės  – parapijos kapinės Studzieničnos gyvenvietėje, Augustavo mieste. Kapinės buvo įkurtos XIX a. antroje pusėje. Kiti šaltiniai teigia, kad kapinės įkurtos 1832 metais. Ankstesnės parapijos kapinės buvo šalia bažnyčios. Kapinės priklauso Studzieničnos Škaplierių parapijai. Kapinės yra apie 100 m. nuo greitkelio ir apie 300 m. nuo Studzieničnos Škaplierių Dievo Motinos bažnyčios. 1991 m. kapinės įtrauktos į Palenkės vaivadijos paminklų sąrašą.
The Tall Ships' Races
thumb|400px|Burlaivis "Amerigo Vespucci" Niujorko uoste 1976 m. thumb|right|200px|"The Tall Ships' Races Baltic 2009" didžiųjų burlaivių regatos logotipas. The Tall Ships' Races - didžiausia tarptautinė regata, skirta populiarinti buriavimo sportą. Didžiosios burlaivių regatos Klaipėdą aplankė du kartus: 2009 ir 2011 m. vasarą. Šią regatą organizuoja tarptautinė organizacija Sail Training International (STI), propaguojanti jaunimo ugdymą, įtraukiant jį į didžiųjų burlaivių įgulas. "The Tall Ships' Races" galioja taisyklė, kad daugiau kaip pusė kiekvieno burlaivio įgulos turi būti jaunimas nuo 15 iki 25 m. amžiaus.
Regatą paprastai sudaro du etapai, kurių metu aplankomi 4 skirtingų šalių uostai. Nuo 1973 m. iki 2003 m. burlaivių varžybos vadinosi The Cutty Sark Tall Ships' Races vardu. Nuo 2004 m. pagrindinis regatos rėmėjas - Antverpenas (Belgija). Pagrindinis regatos prizas, dėl kurio kovoja kiekvieno laivo įgula, yra sidabrinis burlaivio „Cutty Sark“ modelis, kuris simbolizuoja regatos tikslą – bendradarbiavimą ir draugystę tarp laivų įgulose esančių žmonių.
„Cutty Sark“ laikai
1872 metais į savo pirmąjį reisą išplaukė legendinis anglų tristiebis burlaivis „Cutty Sark“, tituluojamas greičiausiu XIX a. pabaigos – XX a. pradžios burlaiviu: jo pasiektas greičio rekordas – iš Australijos į Angliją – per 69 dienas. Burlaivis, kurio korpuso ilgis 85,34 m, plotis 10,97 m, keliamoji galia 2133 tonos, vežiojo arbatą iš Kinijos, vilną iš Australijos, džiutą iš Filipinų ir kitus krovinius.
Atgimimas XX a.
1938 m. Stokholme buvo surengtas pirmasis mokomųjų burlaivių sąskrydis ir įsteigta Šiaurės Europos mokomųjų burlaivių sąjunga, tačiau jos veikla buvo užgožta karo, ir tik 10 metų po karo darbą atgaivino britų Admiralitetas: buvo įkurta Mokomųjų burlaivių asociacija „Sail Training Association“ (STA), kurią 2002 metais pakeitė nauja organizacija „Sail Training International“ (STI).
Teisininko Bernardo Morgano iniciatyva „Sail Training Association“ 1956 metais surengė 750 mylių regatą iš Torkvėjaus Pietų Anglijoje į Lisaboną Portugalijoje, kurioje dalyvavo praktiškai visi tuo metu pasaulyje išlikę didieji burlaiviai – iš viso 22 burlaiviai iš 11 šalių. Regata sulaukė didžiulio susidomėjimo, ir jos organizatoriai nusprendė renginį paversti tradicine vasaros švente, vykstančia kas antri metai. 1958 m. lenktynėse iš Bresto (Prancūzija) iki La Korunijos (Ispanija) jau plaukė 17 laivų iš 12 šalių, o pastaraisiais metais „The Tall Ships Race’s“ dalyvauja šimtai laivų, ir praktiškai visi didžiausi tradiciniai pasaulio burlaiviai. Neseniai regata šventė savo veiklos 50-metį. 2007 metais The Tall Ships' Races buvo nominuota Nobelio taikos premijai.
Burlaiviai
thumb|300px|Burlaivis "Christian Radich" 1956 m. Regatoje dalyvauja bet kokio tipo ir amžiaus buriniai laivai (ilgesni nei 9,14 m), kurie skirstomi į kelias klases.
Regatos maršrutai
"The Tall Ships’ Races“ organizuoja kiekvienais metais vis kitose jūrose (dažniausiai šalia Europos krantų), tačiau jos visur vyksta trijose atkarpose tarp keturių skirtingų valstybių uostų. Tradiciškai pirmasis „The Tall Ships’ Races“ regatos etapas – lenktynės tarp dviejų uostų, antrasis – laisvas perplaukimas į kitą uostą, kurio metu laivai nelenktyniauja, keičiasi įgulų nariais, trečiasis etapas – varžybos į paskutinį uostą, kuriame vyksta iškilminga regatos finišo šventė.
The Tall Ships Races XXI amžiuje
thumb|300px|Burlaivių regata Stokholme 2007 m. "The Tall Ships' Races" šiame amžiuje buvo ar bus surengtos tarp šių uostų:
Lietuvos jachtos The Tall Ships' Races
2007 metais regatoje debiutavo ir Klaipėdos universitetui priklausanti škuna „Brabander". Kaip ir reikalauja „Sail Training Inernational“ taisyklės, 2004–2008 metais buvo organizuoti Lietuvos jaunimo plaukimai ne tik jachtoje „Lietuva“, bet ir su kitų šalių didžiaisiais burlaiviais: Rusijos „Mir“, Airijos „Lord Rank“ ir „Lord Nelson“.
Jaunius Matonis
Jaunius Matonis (g. 1967 m. spalio 7 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius, laidų vedėjas.
Biografija
1985 m. baigė Vilniaus 47-ąją vidurinę mokyklą, 1993 m. – Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą.
1988–1995 m. Lietuvos televizijos Vaikų ir jaunimo, Pramogų redakcijos, kūrybinio susivienijimo „KS1“ bendradarbis. 1995–1998 m. ir 2001–2022 m. LNK televizijos Žinių tarnybos kriminalinių naujienų redaktorius, kriminalinės tematikos laidų vedėjas. 1998–2001 m. BTV laidos „Kruvinoji banga“ vedėjas.
Nuo 2022 m. dirba naujienų portale „Delfi“, kriminalinių naujienų skyriuje.
Deniss Kačanovs
Deniss Kačanovs (Denisas Kačanovas, gimė 1979 m. lapkričio 27 d.) – Latvijos futbolininkas, gynėjas.
2006 m. rugsėjį Kačanovas debiutavo Latvijos rinktinėje rungtynėse prieš Liuksemburgą.
Vaclovas Rackevičius
Vaclovas Rackevičius (1921 m. sausio 5 d. Padvarių k., Ukmergės raj. – 1973 m. gegužės 16 d. Kaune) – vargonininkas, pedagogas ir choro dirigentas.
Biografija
1940 m. Kaune lankė bendrojo lavinimo mokyklą ir muzikos kursus. 1941 m. įstojo į Kauno konservatoriją mokytis vargonuoti, 1942 m. baigė suaugusiųjų gimnaziją. 1944–1945 m. vėl studijavo vargonavimą ir muzikos teoriją bei kompoziciją Kauno konservatorijoje. Nutraukęs studijas, kurį laiką dirbo Kauno operos ir baleto teatre, vargonininkavo ir vadovavo mėgėjų chorams.
1954–1957 m. Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje mokėsi teorijos ir kompozicijos (dėst. A. Daunoras), vadovavo „Silvos“ fabriko ir Pažaislio psichoneurologinės ligoninės chorams, mokytojavo Garliavos vidurinėje mokykloje. 1957–1960 m. – Šakių vaikų muzikos mokyklos direktorius ir rajoninių kultūros namų mišriojo choro vadovas.
1959–1963 m. neakivaizdiniu būdu choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. Aniceto Armino klasė). Persikėlęs į Kauną, vadovavo 3-osios ligoninės moterų chorui, 2-osios ligoninės moterų vokaliniam ansambliui, Kauno Politechnikos instituto vyrų chorui, medicinos darbuotojų dainų ir šokių liaudies ansambliui, mokytojavo 1-ojoje vaikų muzikos mokykloje. Buvo Šakių rajono ir Kauno miesto dainų švenčių dirigentas, meno mėgėjų kolektyvų konsultantas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Italijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Italijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Guardians of the Galaxy: Awesome Mix Vol. 1
Guardians of the Galaxy: Awesome Mix Vol. 1 – amerikiečių fantastinio filmo „Galaktikos sergėtojai“ garso takelis, išleistas 2014 m. liepos 29 d. Dainos, esančios šiame filme, yra tos pačios, kurių klausė pagrindinis filmo veikėjas Piteris Kvilas (Peter Quil, vaidina aktorius Chris Pratt). Albumas pasiekė pirmąją vietą Kanados ir JAV albumų topuose. 2015 sausį buvo parduota virš milijonas albumo kopijų.
Stasys Birutis
Stasys Birutis (iki 1936 m. Birutavičius, 1893 m. rugpjūčio 6 d. Šiauliai – 1972 m. sausio 26 d. Niujorkas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Invazija (filmas)
Invazija  – 2007 m. JAV mokslinės fantastikos filmas. Filme pagrindinius vaidmenis atliko Nicole Kidman ir Daniel Craig. Filmas pasakoja apie nežemiško organizmo siekį užvaldyti visus žmones.
Zika virusas
Zika virusas
Stasys Birutis
Biografija
Nuo 1911 m. studijavo chemiją Sankt Peterburgo technologijos institute. 1914 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, baigė Peterhofo praporščikų elektrotechnikos mokyklą, dirbo mokslinėje karo laboratorijoje.
Zika virusas
Zika virusinė infekcija
Stasys Birutis
Biografija
1920 m. grįžo į Lietuvą. Nuo 1920 m. balandžio mėn. Lietuvos kariuomenės karininkas inžinierius. 1927 m. baigė Šarlotenburgo aukštąją technikos mokyklą Berlyne. Nuo 1930 m. Ginklavimo valdybos Artilerijos komiteto pirmininkas, nuo 1932 m. valdybos viršininko padėjėjas, nuo 1935 m. Gamybos skyriaus viršininkas. 1932 m. pulkininkas.
TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugsėjo mėn. paskirtas Raudonosios armijos 29-ojo šaulių teritorinio korpuso 184-osios šaulių divizijos cheminės tarnybos viršininku. Kilus TSRS-Vokietijos karui, pasitraukė iš Raudonosios armijos, vadovavo lietuvių kariams Varėnos stovykloje. Kurį laiką vokiečių kalintas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, Šeinfeldo (Bavarija) lietuvių karo pabėgėlių stovyklos viršininkas. 1949 m. emigravo į JAV, gyveno Niujorke.
Zika virusas
Zika virusinei ligai būdingas karščiavimas ir bėrimas. Inkubacinis ligos periodas gali užtrukti nuo 3 iki 12 dienų. Apie 60–80 proc. infekcijos atvejų gali būti besimptomės. Infekcijos simptomai nežymūs, tęsiasi 4–7 dienas. Ligai būdingas makulinis ar papulinis bėrimas, karščiavimas, sąnarių, raumenų, galvos skausmai, nepūlingas konjunktyvitas. Bėrimas dažnai prasideda veido srityje ir išplinta po visą kūną.
Vakcinos nuo Zika virusinės infekcijos nėra. Žmonės turėtų naudoti asmenines apsaugos priemones, skirtas apsisaugojimui nuo uodų įgėlimų.
Istorija
Zika virusas pirmą kartą išskirtas 1947 m. iš beždžionės Ugandoje, tropiniame Zika miške. 1948 m. paaiškėjo, kad Zika virusą perneša to paties miško uodai Aedes africanus. Iki 2007 m. viruso cirkuliacija ir keletas protrūkių buvo registruoti tropinėje Afrikoje ir kai kuriose Pietryčių Azijos teritorijose, vėliau virusas pasireiškė Ramiojo vandenyno salose. 2015 m. šios ligos protrūkis pirmą kartą užregistruotas Pietų Amerikoje.
Muniškių apylinkė
Muniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Babtų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Gailiušių apylinkės ir dalis Ražių apylinkės. 1961 m. liepos 25 d. Muniškių apylinkė prijungta prie Babtų apylinkės.
Lukšta
Lukšta, Ilūkstė, Alūkšta  – upė Lietuvoje (Zarasų rajone) ir Latvijoje (Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje); viena iš Berezovką (Dauguvos baseinas) sudarančių upių. Prasideda Stelmužės apylinkėse, netoli Latvijos sienos. Teka šiaurės vakarų kryptimi per Stelmužės, Lukšto ežerus. Po santakos su Rauda (išteka iš Čičirio ežero) pasuka į šiaurės rytus ir teka per Latviją. Už Ilūkstės miesto susilieja su Dviete ir sudaro Berezovką.
Intakai: Rauda, Eglainė (kairieji), Mundė (dešinysis).
Upėvardis galbūt sietinas su („lanka, drėgna pieva“) ar lukštas („vandens lelija“).
Čirkai
Čirkai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kernavės.
Jūrų pėstininkai
Jūrų pėstininkai  – pėstininkai, skirti jūrų desanto operacijoms, priešo uostų ir karo laivų užėmimui, paprastai priskiriami karo laivynui.
Istorija
Atsirado Anglijoje Karolio II laikais, kada anglai sudarė pirmąjį jūrų kariuomenės pulką – pėstininkų dalis. Jos turėjo tarnauti karo laivuose: šautuvų muškietų ugnimi nušluoti priešo laivų denius, tiems laivams artėjant; atakuoti priešo laivus abordažo metu; išlipti į krantą ir užimti placdarmą, kol žemyno kariuomenė dar nepradėjo veikti. Tie laivyno pėstininkai pavadinti marines.
1775 m. jūrų pėstininkų kariuomenė įsteigta Jungtinėse Amerikos Valstijose. Ji dalyvavo visuose Amerikos karuose ir ekspedicijose, kurios nevadintos karais. Tarptautinė teisė leidžia jūrų pėstininkams išlipti į svetimos valstybės teritoriją, užtikrinant savo piliečių turto ir asmens saugumą. Jūrų pėstininkai veikė per taipinų sukilimą Kinijoje, revoliucijų Centrinėje ir Pietų Amerikoje metu.
Pirmojo pasaulinio karo metais, JAV įstojus į karą (1917 m.), karo veiksmams į Prancūziją atsiųsti 5-as ir 6-as jūrų pėstininkų pulkai sudarė 4-ą brigadą ir veikė Amerikos 2-os divizijos sudėtyje. Karo metu brigadoje buvo 7500 vyrų, kuopoje – 250 vyrų. Jie veikė iki 1919 m. rugpjūčio mėn., kada divizija grįžo į Ameriką. Iš viso į Prancūziją buvo nusiųsta 30000 jūrų pėstininkų, iš kurių – 14000 papildyti 4-ą brigadą.
Jūrų pėstininkais imami savanoriai. Pirmojo pasaulinio karo metu išsivystė korporacinė dvasia, kuri apibūdinama pagarba savo karinei daliai ir kitų niekinimu. Sudaro profesionalios kariuomenės elitą. Pačiuose karo laivuose tarnauja pabūklų tarnyboje, sudaro garbės sargybą admirolų ir svečių sutikimui, eina sargybos ir karo policijos pareigas, palaiko drausmę.
Kačkanaras
Istorija
Kačkanaras pradėjo kurtis 1958 m., o miesto teisės suteiktos 1968 m.
Bronislovas Račiūnas
Bronislovas Račiūnas (1931 m. rugpjūčio 24 d. Uliūnų k., Panevėžio r.), choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
1953–1957 choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje (dėst. A. Liberis), o 1958–1963 neakivaizdiniu būdu choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konsevatorijoje (dėst. A. Krogerto klasė).
1957–1958 B. Račiūnas buvo Raseinių vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių mišriojo choro vadovas. Kurį laiką vadovavo Raseinių vietinio ūkio valdybos mišriajam chorui. 1959–1964 Paberžės (Vilniaus r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų vadovas. 1964 I respublikinei moksleivių dainų šventei parengė tris chorus: jaunučių, jaunių ir merginų. 1964–1992 Vilniaus kultūros mokyklos choro dirigavimo ir kitų chorvedybos disciplinų dėstytojas. Parašė metodinių darbų. 1992 išleido „Chorinio dirigavimo chrestomatiją“. Buvo Vilniaus rajono dainų švenčių vyr. dirigentas, Vilniaus miesto (rajono) Liaudies deputatų tarybos deputatas (1973–1975). 1993 suorganizavo Vilniaus Tėvynės sąjungos (konservatorių) folkloro ansamblį „Kadagys" ir yra jo vadovas. Išaugino dukterį Daivą Račiūnaitę -Vyčinienę – folklorininke ir muzikologę.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Riešutas
thumb|right|210px|Graikinio riešutmedžio vaisių kauliukai - graikiniai riešutai thumb|right|210px|Graikinio riešutmedžio vaisius, kurio viduje - graikinis riešutas thumb|right|210px|[[Paprastasis lazdynas (Corylus avellana)]] thumb|left|210px|Kokosų kekės
Riešutas – stambus sausasis uždarasis vienasėklis vaisius. Apvalkalas – kietas sumedėjęs kevalas.
Riešutus augina riešutmediniai, bukiniai augalai, kai kurie – nakvišiniai.
Riešutai maisto pramonėje ir prekyboje
Maisto pramonėje ir prekyboje naudojama buitinė riešuto samprata. Riešutais vadina sausus kietalukščius pakankami stambius vaisius ar jų dalis, sėklas.
Pagal šį požiūrį riešutais vadina:
Kvapusis pipiras
Kvapusis pipiras (Pimenta dioica), oficialiai – kvapusis pimentas  – mirtinių (Myrtaceae) šeimos, pimento (Pimenta) genties prieskoninis augalas. Kilęs iš Centrinės Amerikos, pietų Meksikos ir Karibų jūros salų, dabar plačiai auginamas tropikuose (Brazilijoje, Indijoje, Afrikoje). Didžiausios plantacijos yra Jamaikoje.
Džiovintas kvapiojo pimento vaisius – populiarus, visame pasaulyje plačiai paplitęs prieskonis. Kvapu ir skoniu primena juodojo pipiro, cinamono, gvazdikėlio ir muskato mišinį. Jis nėra toks aitrus kaip juodasis pipiras, todėl tinka pagardinti įvairius maisto produktus – mėsos gaminius, užkandžius, salotas, sriubas, gėrimus, konditerijos gaminius, marinatus. Naudojami ir sveiki grūdeliai, ir malti (tada tirpsta vandenyje), taip pat gaminamas eterinis aliejus.
Mafdet
thumb|MafdetAnkstyvojoje egiptiečių mitologijoje Mafdet (Maftet) – teisingumo, egzekucijos personifikacija. Buvo siejama su karalių šalių ir šventųjų vietų apsauga bei apsauga nuo nuodingų gyvūnų.
Mene vaizduojama kačių šeimos žinduoliumi, ar moterimi katės galva, kartais plaukų kasa baigiasi skorpionų uodegomis. Taip pat vaizduojama kate bėgančia budelio ginklu į viršų. Buvo sakoma, kad Mafdet išplėšia nedorėlių širdis, kurias nuneša faraonui prie kojų, panašiai kaip naminės katės nuneša savo laimikį šeimininkui. Naujosios karalystės metu vaizduota Duato teismo vykdytoja.
Jos kultą pakeitė Bastos, kitos deivės katės, kultas, kuri buvo įsivaizduojama faraono sergėtoja.
Karmyčiai
Karmyčiai arba Otradnojė (, nuo 1939 m. Karmitten, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Chrabrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Karnimītjai prūsiškos kilmės. 1299 m. minimas Carnemithen. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Chrabrovo apylinkės kaimas.
Kanas
Ūkis ir infrastruktūra
Didelis susisiekimo mazgas, yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta maisto (aliejaus, mėsos), tekstilės pramonė, klesti amatai, yra chemijos, cemento gamyklos. Prekyba žemės riešutais, medvilne, oda, kailiais.
Istorija
Kanas – viena iš stipriausių hausų miestų valstybių, klestėjusi Sahelio civilizacijoje. Jis buvo įkurtas apie X a. ir priklausė septynių svarbiausių miestų grupei. Jo valdovai titulavosi sarkin, ir Kano istorija yra aprašoma Kano kronikose.