cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Povilas Lapeikis
Biografija
1987–1992 m. – žurnalo „Tarybinė mokykla“, vėliau „Tautinė mokykla“, „Mokykla“ vyriausias redaktorius. 1992–1995 m. – laikraščio „Tiesa“ apžvalgininkas, 1994–1995 m. laikraščio „Diena“ skyriaus vedėjas, 2002–2007 m. laikraščio „Opozicija“ redaktorius. 1995–2001 m. savaitraščio „Mūsų balsas“ vyriausiasis redaktorius. 1995–2001 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario padėjėjas, 1995–1996 m. taip pat ir Lietuvos Respublikos Vyriausybės valstybės konsultantas.
Periodinėje spaudoje paskelbė eilėraščių, apybraižų. Nuo 1976 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Liberalų demokratų partija (Japonija)
Japonijos liberalų demokratų partija  – konservatyvios pakraipos politinė partija Japonijoje. Tai didžiausia ir įtakingiausia partija šalyje; nuo pat 1955 m., kada buvo įkurta, visada buvo valdančioji, išskyrus trumpą laikotarpį 1993 m. ir ilgesnį 2009–2012 m. Partija turi virš milijono narių.
Istorija
Partija įkurta 1955 m. susijungus dviem dešiniosioms – liberalų ir demokratų partijoms kaip frontas tuomet populiariai Japonijos socialistų partijai. Partija laimėjo rinkimus ir dar tais pačiais buvo suformuota vyriausybė su konservatorių dauguma.
LDP reformavo Japonijos užsienio politiką: įstojo į JTO, užmezgė diplomatinius santykius su SSRS.
Frakcijos
Partijos viduje yra penkios didelės, dvi mažos ir viena naujai įkurta frakcijos:
Lyderiai
Kiekvienas LDP lyderis, išskyrus Johėjų Kono ir Sadakazu Tanigaki, taip pat buvo ir Japonijos ministras pirmininkas.
Liūdėnai
Liūdėnai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, šalia kelio Žemalė-Repšiai. Yra koplytėlė.
Gyventojai
thumb|left|230px|Liūdėnų kaimo koplytėlė thumb|230px|left|Koplytėlės vidus
Ribonukleino rūgštis
thumb|300px|RNR (kairėje) ir DNR (dešinėje) palyginimas.
Ribonukleino rūgštis (RNR) – tai biopolimeras, sudarytas iš kovalentiniais ryšiais sujungtų nukleotidų. Jos yra kiekvienoje gyvoje ląstelėje, virusuose. Padeda realizuoti ląstelės genetinę informaciją, užkoduotą DNR azotinių bazių sekoje.
Cheminė sandara ir palyginimas su DNR
Į RNR sudėtį įeina
RNR, priešingai nei DNR, paprastai yra viengrandė, tačiau susiformuojant erdvinei struktūrai neretai susidaro trumpi dvigrandžiai fragmentai.
RNR pasaulio hipotezė
Manoma, kad pirmųjų gyvybės formų genetinė medžiaga buvo RNR (o ne DNR). Ji taip pat atlikdavo biocheminių reakcijų katalizines funkcijas, kurių dabar absoliučią daugumą atlieka baltymai (fermentai).
399 m. pr. m. e.
'''399 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Sulinkių durpynas
Sulinkių durpynas – durpynas vidurio Lietuvoje, Radviliškio rajone, 1,5 km į šiaurę nuo Šiaulėnų. Plotas – 22,01 km². Susidaręs pakraštinių morenų darinių tarpgūbryje. Vidinės sausmės sudaro 67 ha. Pietiniu pakraščiu teka Šušvė, vakariniu – jos intakas Pjaunys, o šiaurės rytuose prasideda Šušvės baseino upelis Švėmalis. Durpyno viduryje telkšo Sulinkių ežeriukas.
Iki 1964 m., kai pradėta durpių gavyba, Sulinkų pelkę sudarė duburiuota plynraistinė aukštapelkė. Ją juosė tarpinė plynraistinė pelkė ir raistinės žemapelkės juosta.
1985 m. Šiaulių durpių įmonė Sulinkiuose pagamino 164 000 t durpių kraiko. 1985 m. buvo iškasta 28 % durpių išteklių. Dabar durpių gavybą vykdo UAB „Sulinkiai“.
Durpyne telkšantis Sulinkių ežeriukas paskelbtas ornitologiniu draustiniu.
Bronislovas Kučinskas
Bronislovas Kučinskas (g. 1938 m. gruodžio 10 d. Biržuose) – Lietuvos ir Kauno miesto politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1958 m. sidabro medaliu baigė Biržų J. Janonio vidurinę mokyklą, 1963 m. Kauno politechnikos institutą, inžinierius – mechanikas, technikos mokslų daktaras.
1962 m. Kauno pramonės statybos projektavimo instituto technologas, Kauno autoremonto gamyklos vyr. mechanikas, 1971 m. Specializuotos autotransporto įmonės direktorius. 1977 m. Kauno Vykdomojo komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas komunaliniam ūkiui. 1989 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, docentas. 1999 m. mėsos perdirbimo įmonės UAB „Giraitės Leda“ generalinis direktorius. 2004 m. Kauno miesto savivaldybės mero patarėjas. Vilniaus universiteto VŠĮ Regioninių projektų valdymo centro direktorius.
Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio I ir II suvažiavimų dalyvis. 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Kauno skyriaus narys. 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys.
30 išradimų ir 14 mokslinių straipsnių autorius. Kauno golfo klubo, Rotary klubo narys. Valdovų rūmų atstatymo fondo steigėjas. Žmona Irena, vaikai Diana, Mindaugas.
Gręžinys
Gręžinys – apvalios formos kasinys, išgręžtas gręžimo instrumentais Žemės paviršiuje ar požemyje per nuosėdas, nuogulas ar uolienas bet kokia kryptimi ir bet kokiu kampu, kurio skersmuo ne didesnis kaip 2 m. Pagal gręžinio paskirtį skirstomi į žvalgybinius, eksploatacinius, pagalbinius, specialiuosius ir sprogdinimui.
Kai gręžinys įrenginėjamas naudingų iškasenų eksploatavimui (naftos, požeminio vandens, gamtinių dujų ir kt.) dažnai į išgręžtą gręžskylę įleidžiami įvairaus diametro plastmasiniai ar metaliniai vamzdžiai.
MyPa 47 Anjalankoski
Kouvolos „MyPa“ – Suomijos futbolo klubas iš Kouvolos miesto Anjalankoskio rajono.
Istorija
Klubas įkurtas 1947 m. Miuliukoskio kaime, kuris 1975 m. prijungtas prie Anjalankoskio, o pastarasis 2009 m. prijungtas prie Kouvolos.
1974 m. tapo Ykkönen nugalėtojais ir pateko į elito divizioną. 1975 dalyvavo elito diviziono pirmenybėse, bet liko 12 vietoje ir iškrito į Ykkönen.
1991 m. vėl tapo Ykkönen nugalėtojais. 1992 grįžo po eilės metų į elitą. Net 23 metus išsilaikė elito divizione.
Po 2014 m. sezono klubas paskelbė apie bankrotą. Sudėtis buvo išformuota.
2017 m. klubas atgimė ir dalyvavo Kolmonen (ketvirtos pakopos pirmenybėse). Iškovojo teisę žaisti Kakkonen (trečios pakopos pirmenybėse).
Agava
Agava (Agave) – smidrinių (Asparagaceae) šeimos augalų gentis. Beveik visos rūšys yra monokarpinės – pražysta tik kartą gyvenime ir nunyksta, kai subrandina sėklas. Žiedai sukrauti dideliame stulpo pavidalo žiedyne, gelsvai žali, kvapūs, apdulkina lapanosiai šikšnosparniai.
Paplitusi nuo JAV pietinės dalies iki Pietų Amerikos šiaurės rytinės dalies. Auga sausose pievose, miškuose, savanose, dykumose, krūmynuose ir kt. biotopuose.
thumb|left|110px|Agavos žiedynas
Iš agavų gaunamas pluoštas, cukringos sultys. Iš agavų sulčių gaminamas likeris ir pulka, o iš tekilinės agavos – tekila.
Nemažai agavų auginama kambariuose, oranžerijose, ofisuose ir kt. kaip dekoratyviniai augalai.
Gentyje yra apie 200-300 rūšių.
Rūšys
ir daug kitų.
Om
Om (Aum) – sanskrito skiemuo, kurį hinduistai, džainistai, budistai ir kitų indiškosios kilmės religijų ir dvasinių judėjimų atstovai laiko šventu. Om dar vadinamas omkara, pranava, akšara. Devanagari raštu žymimas specialiu ligatūros ॐ (Unicode U+0950) ženklu, tibetiečių rašte ༀ (Unicode U+0F00). Ženklas sudarytas iš kairėje pusėje esančios raidės „A“, lygaus, simetriško lanko, garso „U“ ir čandrabindu, kuris parodo priebalsio nazalizaciją – nosinio (nazalinio) garso tartį.
Hinduizmas
Hinduizme garsas Om žymi transcendentinį garsą, iš kurio virpesio pagal hinduistinę kosmologiją atsirado visata. Šis skiemuo laikomas švenčiausia iš visų mantrų, vedų versme. Jis apibūdina aukščiausią Dievo įvaizdį: beformį, bekūnį Brahmaną, beasmenę Pasaulio sielą.
OM yra simbolis, kuris viską apima ir savyje talpina. Pirmą kartą paminėtas Upanišadose, nors užuominų esti jau „Rigvedoje“. Om skaidomas į 4 fonetinius matus (matras), kurie reprezentuoja 4 sąmonės būkles: a – būdravimą, u – sapnavimą, m – miegą be sapnų, anusvarą – transcendentinę tikrovę (turyją). Be to, jis simbolizuoja Trejybę: Višnus, Šiva ir Brahma. „Jogasūtroje“ Om tapatinamas su Yšvara, teigiama, kad jo rečitavimas leidžia pasiekti samadhį.
Nuo XIX a. Om tapo hinduizmo simboliu.
Budizmas
OM yra pavidalo, garso simbolis ir žymi absoliučią visatos esatį, šūnjatą. Šventasis skiemuo yra aptarinėjamas daugelyje įvairių budizmo mokyklų.
Budizme Om yra bydža mantra, vartojama daugumoje mantrų. Budizme visada tariamas OM ir niekada Aum. Vadžrajanoje (mantrajanoje) atlieka svarbų vaidmenį kaip mantrinis skiemuo. Jis skamba vienoje svarbiausių vadžrajanos mantrų „OM MANI PADME HUM“.
Eric Papilaya
Erikas Papilaja (g. 1978 m. birželio 9 d.) – Austrijos dainininkas, kuris atstovavo Austrijai 2007 m. Eurovizijos dainų konkurse Helsinkyje, Suomijoje. Jis atliko dainą „Get A Life – Get Alive“, tačiau užėmė 27 vietą ir į finalą nepateko. Iki tol jis dalyvavo talentų šou Starmania, kur jis užėmė 5 vietą.
Mantra
thumb|220px|Budistinė [[Om Mani Padme Hum|Om mani peme hūm mantra, užrašyta tibetietiškai]]
Meta-Wiki
thumb|right|130px|Logotipas Meta-Wiki – puslapis, skirtas tarptautinei Vikimedijos projektų kūrimo, įgyvendinimo klausimams, koordinacijai ir aptarimui.
Mantra
Mantra  – sakralinė formulė, meditacijos skiemuo, garsinė dievybės inkarnacija, naudojama indiškos kilmės religijose (hinduizme, budizme, sikhizme, džainizme). Tai garsinių skiemenų seka, paprastai tariama arba giedama ją kartojant kelis, keliolika ir dar daugiau kartų (recituojama), aklamuojama). Šiuolaikiniai naujieji religiniai judėjimai (Naujasis amžius) dažnai gana plačiai naudoja mantras dėmesio sutelkimui ir tam tikrų savybių, galių ugdymui. Kai kurios naujosios afirmacijų praktikos (dvasinė savitaiga) remiasi mantrų naudojimo patirtimi.
Kilmė
Žodis mantra kyla iš sanskrito kalbos veiksmažodžio man- / manyate („manyti, mąstyti, protauti“) ir instrumentinės priesagos -tra-. Tai yra proto žadinimo, veikimo bei magijos priemonė. Mantrų rečitavimo praktika klostėsi vedų, kurios pačios yra mantros, laikotarpiu. Tiek pats žodis mantra, tiek veiksmažodis mantrayate („kartoti mantras, rečituoti, posmuoti, užkalbėti“) sutinkamas jau Rigvedoje. Kiekvienas atskiras vedų (ypač Rigvedos) posmas laikomas savarankiška mantra. Vėliau ši mantrinė praktika perėjo į hinduizmą ir visas kitas indiškas religijas. Mantrų soteriologinė svarba pabrėžiama upanišadose.
Meta-Wiki
Šiame puslapyje gausu naujausios informacijos apie Vikimedijos fondo veiklą, yra statistikos, vikidalyvių esė, diskusijų įvairiomis tarptautinėmis vikitemomis. Informacija skelbiama ir naujienos publikuojamos daugiausiai anglų ir kitomis kalbomis.
Mantra
Kilmė
Daugelis svarbiausių mantrų paimtos iš Rigvedos arba upanišadų posmų. Vėliau mantros labai išpopuliarintos tantrizme. Dažnai mantromis vadinami bet kokie religiniai, nebuitine kalba išreikšti poetiniai tekstai.
SV Horn
Istorija
1922 m. gruodžio 21 d. įkurtas klubas. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
Maiskojė (Šnekiai)
Maiskojė (,, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Paporotnikovas , vėliau ) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Slavsko miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Skalvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities valstybinis dvaras. 1947–2008 m. Slavsko rajono Gastelovo apylinkės kaimas.
Mantra
Praktikų formos
Mantra soteriologinį veiksmingumą įgyja tik iniciacijos metu mokytojo perduota mokiniui. Rečitavimas leidžia realizuoti mantros, laikomos garsine dievybės inkarnacija, dievybės, mokytojo ir paties rečituotojo tapatybę. Esti įvairių mantrų atlikimo būdų: vedinėje tradicijoje mantros atliekamos garsiai, pagal griežtas prozodijos taisykles apeigų metu arba mokytojo ir mokinio žinijos perdavos (svādhyāyá) metu. Tantrinėse praktikose išsivystė atlikimo pašnibždomis, mintyse būdai. Iškilus bhakti judėjimams, paplito mantrų atlikimas garsiai, dainuojant, su ritminiu muzikiniu pritarimu, miniose (bhadžana).
SV Horn
Istorija
2008 m. iškovojo šalies futbolo taurę. Tai vienintelis jų laimėjimas per visą klubo istoriją.
Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Austrijos 2. Liga.
Mantra
Mantros veikimas
Mantra laikoma priemone dievybei sužadinti. Pasak Algio Uždavinio, mantra yra sakralinė formulė, užkeikimas, dieviškosios būties statinį skrodžiantis galios vektorius ir komunikacijos įrankis. Ištarus atitinkamą mantrą, transcendentinis pradas pasirodo kaip kiekvienam tikrovės lygmeniui imanentiškas veikimas. Mantros yra noetiniai visų medžiaginių daiktų „kūnai“ – nekintančios demiurginės formulės, iš kurių išauga laikini fiziniai pavidalai. Konkrečios mantros neatsiejamos nuo konkrečios dievybės, kuriai jos atstovauja. Dievybės galią slepia ir parodo jos vardas arba atitinkama mantra. Tantriniame hinduizme mantros naudojamos drauge su jantromis: mantra laikoma garsiniu dievybės kūnu, o jantra – simboliniu regimuoju.
Mantrose svarbiausia prasmė suteikiama ne tekstui (kuris gali būti ir semantiškai beprasmis), o garsui. Laikoma, kad tariamos mantros moduliuoja gyvasties alsavimą (praną). Nors pagrindinė mantrų paskirtis – dievybės įkūnijimas, tačiau plačiai naudojamos mantros ir kasdienėms, gydomosioms reikmėms.
Mantros ir maldos
Svarbiausias mantros kartojimo elementas – tai vieningas proto, kalbos ir kūno atsidavimas mantros virpesiams, taigi mantros kartojimas gali būti gretinamas su religinių, dvasinių giesmių giedojimu, tačiau nederėtų jo prilyginti maldai. Mantros kartojimo metu pats ją atliekantis asmuo yra ištirpinamas būties virpesyje, lieka tik „beasmenė tikrovė“. O besimeldžiantysis asmeniškai bendrauja su meldžiamuoju asmeniu.
Budizmas
Budizme, panašiai kaip kitur, mantromis laikomi dvasine galia pakrauti garsiniai skiemenys, kelių skiemenų sekos arba ištisos giesmės, sudarytos iš tokių skiemenų (dharanės). Mantros perteikia arba išreiškia tam tikras kosmines galias ir tam tikrų budų savybes. Kartais kaip mantra yra kartojamas tiesiog budos vardas.
Tantrizme su mantra susijusi dar viena kombinuota praktika, kuomet tariamas skiemens virpesys yra vizualizuojamas kaip skiemens užrašas priešais save arba savyje. Tada virpesys (skiemens garsas) susivienija su vizualizuojamu skiemens užrašu, taip pat susilieja su vizualizacijos formomis ir spalvomis, kuriomis persiima dvasinio praktiko kūnas ir protas.
Mantros kartojimas pats savaime nepriveda prie nušvitimo, tačiau tai padeda nuraminti protą, po to lengviau įsiklausyti į vidinę tylą, bent jau taip teigia dzen budizmo mokymas.
Hinduistinės mantros
160px|right|thumb|Aum
Klaipėdos universiteto Žemynos gimnazija
Klaipėdos universiteto „Žemynos“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Kretingos g. 23, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190440267.
Istorija
Nuo 1970 m. mokykla dirba kabinetine sistema. Stiprėjo mokyklos materialinė bazė. 1979 m. mokykla sportinių bazių apžiūroje laimėjo I vietą. 1983–1995 m. mokyklai vadovavo Algirdas Januška. Jis daug dėmesio skyrė meninių kolektyvų veiklai: 1985 m. mokykla už meno saviveiklą apdovanota Didžiuoju gintaro prizu. 1995–1999 m. mokyklai vadovavo Regina Petreikienė. Naujas mokymo turinys reikalavo naujų darbo formų ir metodų. Buvo kuriama demokratiška ir darbinga atmosfera; tobulinami mokymo metodai, diegiami projektiniai darbai. 1998 m. gegužės 28 d. Klaipėdos miesto tarybos nutarimu Nr. 97 mokyklai suteiktas „Žemynos“ vardas. Nuo 1999 m. mokyklai vadovauja Rita Podoliankienė.
Živkovas
Živkovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zabluduvo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietryčius nuo Zabluduvo ir apie 24 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Kalnapilis
Kalnapilis – Lietuvos alaus darykla, veikianti Panevėžyje nuo 1902 m., seniausia miesto įmonė. Nuo 2003 m. „Kalnapilis“, prie jo prijungus alaus daryklą „Vilniaus tauras“, tęsia veiklą kaip AB „Kalnapilio-Tauro grupė“. Kartu su kitomis didžiausiomis šalies alaus daryklomis priklauso Lietuvos aludarių gildijai. Bendrovėje verdamas įvairaus stiprumo alus. Daugiausia produkcijos realizuojama Lietuvoje, dalis – eksportuojama (7,5 % 2017 m.).
Istorija
thumb|left|160px|Kalnapilio alaus darykla 2020 m. 1902 m. Albertas Foigtas, vokiečių kilmės dvarininkas, to krašto vokiečių bendruomenės atstovas, Panevėžyje įkūrė alaus daryklą ir pavadino ją „Bergschlosschen“ (išvertus iš vokiečių k. – Pilaitė ant kalvos). Pirmaisiais metais bravoras išvirė apie 3 tūkst. kibirų alaus. 1918 m. pavadinimas „Bergschlosschen“ pakeistas lietuvišku „Kalnapilis“. Tarpukaryje darykla veikė kaip akcinė bendrovė. 1940 m. „Kalnapilį“ nacionalizavo tarybų valdžia.
1970 m. Panevėžyje pastatyta nauja salyklo gamykla. 1973 m. prie „Kalnapilio“ buvo prijungtas „Biržų alus“ – viena seniausių istorinių alaus daryklų šalyje. Vėliau šio bendrovių junginio pavadinimas ir statusas kelis kartus keitėsi.
1991 m. bendrovė įstojo į Lietuvos aludarių asociaciją, įkurtą tais pačiais metais. 1992 m. įmonė privatizuota. 1994 m. „Kalnapilio“ kontrolę perėmė danų holdingas „Baltic Beverages Holding“ (BBH). 1995 m. pradėta įmonės modernizacija ir iki 2001 m. įdiegta kokybės sistema pagal ISO 9001 reikalavimus. 1996 m. „Kalnapilio“ padalinys Biržuose reorganizuotas į savarankišką alaus daryklą, kuriai sugrąžintas istorinis pavadinimas „Biržų alus“. 2001 m. „Baltic Beverages Holding“ pardavė „Kalnapilio“ akcijas Danijos bendrovei „Royal Unibrew“. 2003 m. „Kalnapilis“ ir alaus darykla „Vilniaus tauras“ (taip pat priklausanti „Royal Unibrew“) sujungtos į vieną įmonę. Ji pavadinta „Kalnapilio-Tauro grupė“. 2007 m. „Kalnapilis“ pristatė naują alaus rūšį „3 salyklai“. 2007 m. „Kalnapilis“ tapo didžiuoju krepšinio klubo „Žalgiris“ remėju, bet jau 2008 m., sumažinęs paramą, neteko šio vardo.
Alaus rūšys
thumb|right|200px|Kalnapilio „Pilsner“ ir „7.30“ alus stiklinėje taroje 2020 m. duomenys:
Lietuva 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate
Lietuva Europos lengvosios atletikos čempionate dalyvavo 5 kartą. Šaliai atstovavo 25 atletai 18 rungčių. Varžybų metu aukso medalį šaliai iškovojo Živilė Balčiūnaitė, bet vėliau medalis buvo atimtas dėl neleistinų preparatų vartojimo.
Penki sportininkai pakliuvo į geriausiųjų aštuntukus ir pelnė šaliai klasifikacinių taškų. Nugalėtojo titulą gynęs, geriausias visų laikų šalies disko metikas Virgilijus Alekna medalio nepelnė ir užėmė penktąją vietą. Moterų sektoriuje taip pat penktą vietą iškovojo Zinaida Sendriūtė. Ji tapo sėkmingiausia šalies disko metike moterimi, čempionato istorijoje. Kristina Saltanovič 20 km sportiniame ėjime pakartojo šalies sportininkių geriausią pasiekimą, kurį patį pasiekė 2002 m. čempionate, ir užėmė 7 vietą. Darius Draudvila tapo pirmuoju Lietuvos dešimtkovininku, kuris baigė varžybas ir pagerinęs asmeninį rekordą pelnė 6 vietą. Tadas Šuškevičius pasiekė aukščiausią vietą tarp lietuvių 50 km istorijoje, užėmė 9 vietą ir įvykdė 2011 m. pasaulio čempionato normatyvą.
Treneriai ir medikai
Kartu su nacionaline lengvosios atletikos rinktine vyko 13 trenerių ir medikų: Kęstutis Jezepčikas, Aleksandr Kitanov, Česlovas Kundrotas, Liudmila Kuzminienė, Kęstutis Laurinskas, Edmundas Norvilas, Kastytis Pavilonis, Valdas Petkevičius, Romualdas Petruškevičius, Rimantas Plungė, Romas Sausaitis, Romas Ubartas, Zigmantas Živatkauskas.
Vejos rungtys
SG - sezono geriausias pasiekimas.
Kombinuotos rungtys
AR-asmeninis rekordas, SG - sezono geriausias rezultatas.
Kelio rungtys
DSQ - sportininkas diskvalifikuotas, AR - asmeninis rekordas.
Tako rungtys
SG - sezono geriausias rezultatas.
Vejos rungtys
SG - sezono geriausias pasiekimas, AR - asmeninis rekordas
Q - pateko įveikusi kvalifikacinį normatyvą, q - kvalifikacinio normatyvo neįveikė, bet pateko į kitą etapą.
Kelio rungtys
SG - sezono geriausias pasirodymas, DSQ* – Živilė Balčiūnaitė maratono bėgime laimėjo aukso medalį, bet dėl neleistinų preparatų vartojimo medalis po kelių mėnesių buvo atimtas.
Degutiškė (Ignalina)
Degutiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Ceikinių.
Pysekas
Pysekas  – miestas pietvakarinėje Čekijos dalyje, Pietų Bohemijos krašte, prie Otavos upės. thumb|left|260px|Seni namai miesto centre
Istorija
Pysekas pirmą kartą minimas XII a. pradžioje, kai jo atkūrimui į miestą buvo atsiųsti vokiškos kilmės gyventojai. Dar iki dabar Pyseke yra išlikusi viduramžių atmosfera, kurią stiprina to meto statymo namai.
Gimdos kaklelio vėžys
Gimdos kaklelio vėžys – moterų liga, šiuo metu pasaulyje antras pagal dažnumą moterų vėžinis susirgimas (po krūties vėžio) bei trečias pagal mirštamumą. Gimdos kaklelio vėžys yra viena dažniausių vėžio rūšių, tampančių moterų mirties priežastimi.
Per metus pasaulyje suserga apie 16, o miršta 9 iš 100 000 moterų. Pasaulyje kas dvi minutės nuo gimdos kaklelio vėžio miršta moteris.
Nors sveikatos profilaktikos programų įtaka gimdos kaklelio vėžio prevencijai didelė, net ir išsivysčiusiose šalyse nuo šios ligos kasdien miršta moterys. Pavyzdžiui, Jungtinėje Karalystėje nuo gimdos kaklelio vėžio miršta po tris moteris kiekvieną dieną, Lietuvoje – penkios moterys per savaitę.Lietuvoje, lyginant su visa Europa, sergamumas šia liga didžiausias.
Rizika susirgti gimdos kaklelio vėžiu padidėja moterims, kurioms per 30 metų, o daugiausiai serga 45-55-erių metų amžiaus.
Pagrindiniai simptomai – vaginalinis kraujavimas dažnai pasireiškia vėlesnėse ligos stadijose, dėl to taikoma arba skatinama profilaktinių citologinių patikrinimų praktika, siekiant užtikti pakitusias ląsteles pirminėse, išgydomose ligos stadijose.
Priežastys ir rizikos veiksniai
Apie 90 % atvejų prasideda nuo žmogaus papilomos viruso (ŽPV) infekcijos, dėl ko dažnas seksualinių partnerių keitimas priskiriamas prie rizikos veiksnių. Organizmo imuninė sistema neretai atsikrato ŽPV, kitu atveju jis gali sukelti įvairias infekcijas, tarp jų ir intraepitelinę neoplaziją, kuri negydoma išsivysto į gimdos kaklelio vėžį. Kiti rizikos veiksniai – gausus rūkymas, nėštumas jauname amžiuje, trys ar daugiau nėštumų, susilpnėjusi imuninė sistema (vitamino A trūkumas).
Žmogaus papilomos viruso infekcija
Žmogaus papilomos virusai priklauso vienai labiausiai paplitusių virusų šeimų. Šis virusas tiesiogiai siejamas su gimdos kaklelio ir kitų lokalizacijų vėžiu, lyties organų karpų atsiradimu. Už sąsajos tarp viruso ir gimdos kaklelio atradimą vokiečių virusologas Haroldas zur Hausenas 2008-aisiais buvo apdovanotas Nobelio premija.
ŽPV yra plačiai paplitęs virusas, kuris paveikia ir moteris, ir vyrus. Šiuo virusu moterys dažniausiai užsikrečia lytinių santykių metu, tačiau juo galima užsikrėsti ir bet kokio odos kontakto su kito žmogaus lyties organais metu. Šiuo virusu užsikrėsti gali bet kokio amžiaus moteris, rizikos grupei priklauso jaunos mergaitės ir moterys.
Simptomai
Pirminėse stadijose jokie simptomai paprastai nepasireiškia. Vėliau atsiranda vaginalinis kraujavimas tarp menstruacijų, įvairaus stiprumo skausmas lytinių santykių metu. Papildomai gali pasireikšti apetito praradimu, svorio mažėjimu, nuovargiu, dubens, nugaros, kojų skausmais ir kt. Vėlyvosiose stadijose gali vystytis metastazė.
Profilaktika ir gydymas
Gydymas priklauso nuo navikinių ląstelių pakitimų. Laiku diagnozavus gimdos kaklelio vėžį, jis gali būti išgydomas nepakenkiant vaisingumui. Jeigu liga išplitusi, pašalinama gimda ir kiaušidės, taikomas švitinimas. Kai vėžys labai išplitęs, taikoma cheminė ir radioterapija, šios tikslas – sustabdyti ligos vystymąsi.
Moterys turėtų atlikti citologinius tyrimus kartą per metus – tai laiko tarpsnis, per kurį invazinis vėžys gali pasireikšti, bet yra galimybė ligą visiškai išgydyti.
2006 m. buvo patvirtintos pirmosios priešvėžinės vakcinos, apsaugančios nuo kai kurių ŽPV formų, Lietuvoje vakcinos galima gauti nuo 2006 m. lapkričio.
Citologinių tyrimų rezultatas
I grupė – ląstelės taisyklingos. II grupė – ląstelių pakitimai liudija uždegimą.
III grupė – atsiranda vadinamosios displastinės ląstelės (tai dar nėra navikai, bet yra galimybė jiems susiformuoti).
IV grupė – atsiranda pavienės navikinės ląstelės.
V grupė – gausu navikinių ląstelių.
Vakcinos nuo gimdos kaklelio vėžio
Šiuo metu pasaulyje yra dvi ŽPV vakcinos (dvivalentės ir keturvalentės), kurios skiriasi sudėtyje esančių į virusus panašių dalelių (veiklioji vakcinos substancija) tipų skaičiumi ir vakcinų adjuvantais. Abiejose vakcinose yra dažniausiai gimdos kaklelio vėžį sukeliančių 16 ir 18 ŽPV tipo į virusą panašių dalelių.
Moksliniais tyrimais įrodyta, kad abi vakcinos demonstruoja kryžminę apsaugą, t. y. platesnį apsaugos spektrą nei tik apsaugą nuo vakcinoje esančių ŽPV tipų. Vakcina nuo ŽPV apsaugo ne tik nuo gimdos kaklelio vėžio, bet ir nuo makšties ir vulvos vėžio.
Veiksmingumas
Vakcinų veiksmingumas priklauso nuo moters amžiaus. Jos veiksmingiausios jaunoms mergaitėms ir moterims, iki lytinių santykių pradžios arba pirmaisiais lytinio gyvenimo metais. Mergaites skiepyti galima nuo 9 metų amžiaus. Apsauginis veiksmingumas vyresnėms moterims taip pat geras, tačiau gali būti kiek mažesnis nei jaunesnėms moterims. Dėl šios priežasties prieš skiepijant būtina pasitarti su ginekologu.
Rekomenduojamas skiepijimas
Rekomenduojami du mergaičių skiepijimai: rutininis 11 – 12 metų mergaičių skiepijimas ir išlyginamasis prieš tai neskiepytų arba skiepijimo kurso nebaigusių 13 – 26 metų merginų ir moterų skiepijimas. Lytinių santykių neturėjusioms merginoms ginekologo konsultacija arba tyrimai norint pasiskiepyti nuo ŽPV nėra reikalingi.
Idealiausiai, kai skiepijama mergina arba moteris prieš tai neturėjo lytinių santykių ir nebuvo susidūrusi su ŽPV, tačiau skiepytis turėtų ir lytinį gyvenimą gyvenančios merginos ir moterys, kurios jau galimai turėjo sąlytį su ŽPV. Vakcina naudingiausia lytinį gyvenimą gyvenančioms, bet ŽPV neužsikrėtusiomis moterimis. Vienu iš ŽPV tipų užsikrėtusių moterų skiepijimas nėra labai naudingas, tačiau toms moterims, kurios „turi antikūnių prieš ŽPV, bet neturi kitų infekcijos aktyvumo požymių, skiepytis rekomenduojama.
Vakcina skiepytis gali ir šie rizikos grupės žmonės: moterys, maitinančiomis krūtimi, susilpnėjusio imuniteto asmenys. Vakcina nerekomenduojama nėščiosioms.
Cervarix vakcina
Egzistuoja dvi ŽPV vakcinos – Cervarix ir Gardasil. Abi vakcinos labai veiksmingos ir skirtos mergaičių ir moterų skiepijimui.
Dvivalentė Cervarix vakcina pasižymi kryžmine apsauga. Paskiepyta mergaitė ar moteris yra apsaugota ne tik nuo vakcinoje esančių žmogaus papilomos virusų, bet ir nuo kai kurių kitų. Manoma, kad kryžminę apsaugą vakcinos suteikia dėl įvairių ŽPV tipų giminingumo.
Cervarix vakcinos sudėtyje yra naujos kartos adjuvantas AS04. Dėl naujojo adjuvanto vakcina yra veiksminga ir skiepijant vyresnes moteris, net iki 55 metų amžiaus. (citata)
Tyrimai rodo, jog po Cervarix skiepo, antikūnių persistencija paskiepytosios organizme turėtų išlikti ilgiau nei 20 metų.
Cervarix vakcinos skiepijimo schema: rekomenduojamos 3 vakcinų dozės. Tarp pirmos ir antros bei tarp antros ir trečios vakcinos turi būti pusės metų pertrauka. Skiepyti rekomenduojama 15 – 25 metų moteris.
Literatūra
Vytautas Usonis (2010). Vakcinos ir skiepijimas. Homo Liber, Vilnius
Jonas Lapašinskas
Biografija
1940–1941 m. mokėsi Rokiškio suaugusiųjų vidurinėje mokykloje. 1940–1941 m. Kauno radijo korespondentas, bendradarbiavo žurnale „Žiburėlis“. 1944–1946 m. dirbo LLKJS CK ir Radijo komitete, jaunimo valandėlių redaktorius. 1945–1947 m. lankė parengiamuosius kursus prie Vilniaus universiteto. 1947–1971 m. LLKJS CK narys (su pertraukomis).
1949–1951 m. žurnalo „Švyturys“ redakcijos literatūrinis darbuotojas. 1951–1955 m. laikraščio „Kauno tiesa“ reporteris, 1953–1955 m. vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1955–1971 m. žurnalo „Jaunimo gretos“ vyriausiasis redaktorius. 1962 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę. 1971–1977 m. žurnalo „Švyturys“ vyriausiasis redaktorius, 1977–1987 m. žurnalo „Žvaigždutė“ vyriausiasis redaktorius.
Kūryba
Parašė tekstus daugeliui dainų, Alfonso Bieliausko romano motyvais libretą Vitolio Baumilo operai „Rožės žydi raudonai“. Eilėraščiuose šlovino socializmą Lietuvoje, rašė apie meilę, bandydamas sujungti folklorinę ir rašytinę meilės lyrikos tradiciją. Išleido eilėraščių knygų vaikams, kuriose skambūs, vaiko pasaulį atspindintys posmai eina greta konjunktūriškai sueiliuotų socializmo dogmų.
Sudžou (upė)
Sudžou, taip pat žinoma kaip Vusongas  – upė Kinijoje, tekanti pro Šanchajaus miesto centrą. Pavadinta pagal Sudžou miestą Dziangsu provincijoje, kuris buvo svarbiausias miestas šiame regione iki kol iškilo Šanchajaus aglomeracija.
Upės vaga tęsiasi 125 km, iš kurių 54 km teka pro Šanchajaus administracinį rajoną ir 24 km tankiai apgyvendintoje miesto dalyje. Ties šiauriniu Bundo pakraščiu upė įteka į Huangpu upę.
Spalio 21
Spalio 21 yra 294-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 295-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 71 diena.
Vardadieniai
Hilarija – Raitvilas – Uršulė
Live at Pompeii
Pink Floyd: Live at Pompeii – 1972 m. E. Meibeno (Adrian Maben) sukurtas muzikinis filmas, kuriame nufilmuotas Pink Floyd koncertas Pompėjos (Italija) amfiteatre.
Kilmė
Dar vienu reikšmingu Pink Floyd istorijos puslapiu tapo šis filmas – koncertas be žiūrovų, nufilmuotas istoriniame Pompėjos amfiteatre. Nežiūrint į kai kurių kūrinių akivaizdų studijinį montažą, šis filmas nuostabiai perduoda to meto koncertų atmosferą. Filme taip pat įtraukti interviu ir siužetai apie grupės darbą, kuriant albumą „The Dark Side of the Moon“ garso įrašų studijoje Abbey Road Studios. Egzistuoja dvi skirtingos pirmo Pink Floyd instrumentinio koncerto versijos, viena panaudota originaliame filme, kita – video juostoje, kuriose nebeliko interviu su grupės nariais. 2003 m. išleistas DVD filmo variantas.
Mepuemo nacionalinis parkas
Mepuemo nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Fajao ir Čiangrajaus provincijose. Parkas įkurtas 1994 m. balandžio 7 d.
Vieta
Parkas užima 363,70 km² plotą ir yra 15 km į šiaurę nuo provincijos centro Fajao.
Flora ir fauna
Mepuemo nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs, spygliuočių ir visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: raudonasis sparnenis (Dipterocarpus Intricatus), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), Afzelia xylocarpa, tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri), shorea siamensis , Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), Lithocarpus Cantleyanus ir kt.
Parke gyvena: Indokininis tigras, Indijos muntjakas, viverinė katė, šernas, Javinis elniukas, ausytasis skujuotis (Manis pentadactyla) ir kt, sutinkama apie 40 rūšių paukščių.
Dinglis (reikšmės)
Dingliu vadinami:
Islandijos pirmasis futbolo divizionas
Islandijos pirmasis divizionas (1. deild karla) – antrasis Islandijos futbolo lygos lygmuo. Lyga buvo įkurta 1955 m.
Istorija
Iki 2008 m. lygoje žaidė dešimt komandų.
Nuo 2008 m. sezono pirmenybėse žaidė 12 komandų.
2020 m. dėl pandemijos grėsmių pirmenybės liko nebaigtomis.
Auksiškoji ūmėdė
Auksiškoji ūmėdė arba chrominė ūmėdė (Russula claroflava) – ūmėdžių (Russula) genties grybų rūšis.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Kretingos rajono savivaldybės taryba – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuosepagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 5 d. Meru išrinktas Valerijonas Kubilius. Už jį balsavo 21 Tarybos narys iš 25. Mero pavaduotoju liko Tėvynės sąjungos atstovas Juozas Mažeika, Administracijos direktoriumi antrai kadencijai paskirtas socialdemokratas Valerijonas Černeckis. Pasikeitus politinei daugumai, 2009 m. vasario 12 d. 18 balsų meru išrinktas Juozas Mažeika. 2009 m. spalio 30 d. rajone prie partijos „Tvarka ir teisingumas“ prisijungus partijai „Naujoji sąjunga“ ir Pilietinės demokratijos partijai taryboje sudaryta bendra šių partijų frakcija.
Auksiškoji ūmėdė
Auga rugpjūčio–rugsėjo mėnesiais beržynuose, kartais didelėmis grupėmis. III kategorijos valgomas grybas. Dažnesnis vakarinėje Lietuvos dalyje.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Upinis kirlikas
Upinis kirlikas (Charadrius dubius) – sėjikinių (Charadriidae) šeimos paukštis. Nugarinė pusė rusvai pilka. Kakta balta, nuo snapo pamato iki ausies nusitęsia juoda juostelė. Vokai geltoni, tuo skiraisi nuo jūrinio kirliko.
Gyvena smėlėtose ir akmenuotose pakrantėse, kur negilioje duobutėje gegužės – birželio mėn. deda 4 smėlio spalvos su tamsiomis dėmelėmis ir taškeliais kiaušinius. Peri apie 26 dienas.
Lietuvoje pasirodo balandžio mėn., bet vasaros viduryje jau išskrenda. Dažna rūšis.
Žukai (Zabluduvo valsčius)
Žukai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zabluduvo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Zabluduvo ir apie 13 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Petras Visockis
Petras Visockis (1908 m. vasario 7 d. Lapiškiuose, Biržų raj. – 1974 m. lapkričio 27 d. Kaune) – dainininkas (bosas), pedagogas ir chorvedys.
Biografija
1920–1928 m. mokėsi Biržų gimnazijoje, kur iš mokytojo Apolinaro Likerausko pramoko ir muzikos. 1928–1938 m. Kauno muzikos mokykloje ir konservatorijoje studijavo dainavimą (dėst. O. Marini klasė), chorvedybą (Nikodemo Martinonio klasė). Studijuodamas dainavo vyrų kvartete, (Stepas Graužinis, Pranas Sližys, Julius Duršliokas, Petras Visockis), Kauno Darbo rūmų operetėje ir kitur, daug koncertavo.
Vėliau vadovavo Aleksoto šaulių būrio chorui (90 dalyvių), kurį paruošė 1938 m. Klaipėdoje vykusiai dainų šventei, surengė koncertų. Padėjo organizuoti ir įsteigti Kauno muzikinį teatrą ir buvo vienas iš pirmųjų operetės solistų.
1942–1948 m. dainavo Kauno operos ir baleto teatre, 1948–1952 m. – Klaipėdos muzikiniame dramos teatre. Minėtuose teatruose sukūrė nemaža įsimintinų vaidmenų. Klaipėdos muzikos mokykloje dėstė dainavimą, buvo choro dirigavimo skyriaus vedėjas ir choro vadovas, vadovavo medicinos mokyklos merginų chorui.
Nuo 1952 m. – Kauno miesto daugelio įstaigų ir įmonių mėgėjų chorų, vokalinių ansamblių ir solistų mokytojas. Po keletą metų buvo Kauno politechnikos instituto studentų mišriojo choro „Jaunystė“ ir Kauno vyrų choro „Perkūnas“ chormeisteris. Apie 20 metų vadovavo Kauno mokytojų namų moterų vokaliniam ansambliui, kuris daug koncertavo ir buvo vienas iš geriausių meno mėgėjų kolektyvų Kauno mieste. Taip pat ilgai dirbo su Kazlų Rūdos miškų ūkio mišriuoju choru, kuris irgi rengė koncertus, dalyvavo rajonų ir respublikinėse dainų šventėse. Nuo 1969 m. dėstė dainavimą Marijampolės kultūros mokykloje.
Išaugino sūnų muziką Virgilijų; muziko – dirigento kelią pasirinko ir vaikaitis, taip pat Virgilijus. 1998 m. spalio 17 d. Miko ir Kipro Petrauskų namuose Kaune pažymėtas P. Visockio gimimo 90-metis.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Ledjūrio menkė
Ledjūrio menkė, arba saida (Pollachius virens) – menkinių (Gadidae) šeimos žuvis, kuri užauga iki 115–120 cm ilgio ir 32 kg svorio. Kūnas verpstiškas. Apatinis žandas ilgesnis už viršutinį su trumpu ūseliu. Akys didelės. Nugara plieno ar rusvai žalsvos spalvos. Šonai pilkai gelsvi. Pilvas pilkšvas. Šoninė linija šviesi.
Baltijos jūros Lietuvos pakrantėse labai reta.
Be gėdos
Be gėdos –2012 m. sukurta drama apie brolio ir sesers meilę, aistrą ir išdavystę.
Turinys
Maištaujantis jaunuolis Tadikas grįžta į namus pas savo netikrą seserį, tikėdamasis čia rasti nusiraminimą ir meilę. Žinia, kad Anka susitikinėja su vedusiu vyru, sukelia jo pyktį ir pavydą. Stengdamasis bet kokiomis priemonėmis sukompromituoti meilužį ir atstatyti intymų ryšį su seserimi, Tadikas nepastebi, kad jį įsimylėjusi gražuolė čigonė Irmina, kurią tėvas ketina ištekinti prieš jos valią...
Saida
Saida vadinama:
Gargždų Vaivorykštės gimnazija
miniatiūra|265px|right|Gimnazijos pastatas
Gargždų „Vaivorykštės“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gargžduose (Klaipėdos raj.), Vingio g. 6, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191788821.
Istorija
1988 m. įkurta Gargždų 3-oji vidurinė mokykla. 1993 m. jau suteiktas „Vaivorykštės“ pavadinimas. 1996 m. mokyklai suteiktas humanitarinės ir realinės gimnazijos statusas.
Degutiškė (Švenčionys)
Degutiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Ceikinių.
Gavrilas Principas
Gavrilas Principas (, 1894 m. liepos 25 d. – 1918 m. balandžio 28 d.) – serbų nacionalistas, 1914 m. birželio 28 d. Sarajeve nušovęs Austrijos-Vengrijos Erchercogą Pranciškų Ferdinandą ir jo žmoną Sofi.
Biografija
Gimė dabartinėje Bosnijos teritorijoje, valstiečio šeimoje. Priklausė Jaunosios Bosnijos organizacijai. G. Principas su bendrais iš karto po pasikėsinimo buvo suimtas Serbijos milicijos. Tuo pačiu Austrija-Vengrija paskelbė ultimatumą Serbijos karalystei, vadinamą Liepos krize. Praėjus mėnesiui, nuo tada, kai buvo nušautas Pranciškus Ferdinandas, Austrija-Vengrija paskelbė karą Serbijai, taip pradėdama Pirmąjį pasaulinį karą.
Gavrilas Principas buvo Jugoslavijos nacionalistas, Jaunosios Bosnijos judėjimo narys. Šiame judėjime taip pat dalyvavo bosniai ir kroatai.
Nusikaltimo metu G. Principui buvo 19 metų, tad jam negalėjo būti skirta mirties bausmė. Teismas nuteisė G. Principą kalėti 20 metų. Jis buvo laikomas prastomis sąlygomis, kurios karo metu buvo tik bloginamos. Kalėjime jis užsikrėtė tuberkulioze, nuo jos ir mirė 1918 m. balandžio 28 d. – praėjus beveik 4 metams po įvykdyto nužudymo.
400 m. pr. m. e.
'''400 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Stulpas
Stulpas – upė Mažeikių raj., Tirkšlių seniūnijoje, Viešetės (Ventos) deš. intakas. Ilgis 12,5 km, baseino plotas 17,1 km. Teka per Tirkšlių miestelį ir Daubarių kaime įteka į Viešetę, 2,1 km nuo jos žiočių.
Pakrantėse yra Plėnakių, Tirkšlių ir Daubarių k. Santakoje su Viešete yra dveji Daubarių senkapiai, žemiau, Viešetės, krantuose – Daubarių piliakalniai. Didesnė upės vagos dalis sureguliuota, žemupyje išlikusi natūrali vaga. Prie Stulpo yra Plėnakių k. kapinaitės.
Upėvardis kildinamas nuo žodžio stulpas („stačias žemėn įbestas rąstas“).
Nuorodos
thumb|left|210px|Stulpas Plėnakių k. teritorijoje
Garliavos apylinkė
Garliavos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje, į pietus nuo Kauno.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Garliavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panemunės rajonui. 1954 m. prijungtos Karkazų apylinkė, Jonučių apylinkė, dalis Stanaičių apylinkės, dalis Rinkūnų apylinkės ir dalis Birutės apylinkės. 1958 m. gegužės 15 d. Garliavos apylinkė performuota į Rinkūnų apylinkę. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Rinkūnų apylinkės, Ilgakiemio apylinkės ir dalies Jurginiškių apylinkės.
Jaskelevičius
Jaskelevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jaskelevičienė (ištekėjusi moteris) ir Jaskelevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šerkšnė
Šerkšnė – upė Mažeikių raj.; Ventos kairysis intakas. Išteka iš Plinkšių ežero šiaurinio galo. Teka šiaurės kryptimi, žemupyje pasuka į šiaurės rytus (už kelio ). Įteka į Ventą 195 km nuo jos žiočių, priešais Kurmaičius.
Intakai: Šaka, Vaidotas, Pūrupis (kairieji), Nendrė, Stirtupis (dešinieji).
Dynama-Brest (moterys)
„Dynama-Brest“ moterų futbolo ekipa, kuri ankstesniais metais buvo žinoma BOCOR  pavadinimu – Baltarusijos futbolo klubas iš Bresto. Moterų komanda dalyvauja elito diviziono, aukščiausios lygos pirmenybėse.
Šerkšnė
Upėvardis kilęs nuo būdvardžio šerkšnas („balsvas, pilkšvas, žilsvas“), šis susijęs su daiktavardžiu šerkšnas.
Dynama-Brest (moterys)
BOCOR
Moterų futbolo ekipa iš Bresto vadinta BOCOR išvertus reiškia Bresto apskrities olimpinio rezervo centras.
2017 m. BOCOR merginos dalyvavo jaunimo pirmenybėse, bei moksleivių spartakiadose. Jaunimo pirmenybėse buvo iškovotas sidabras.
o 2018 m. komanda dalyvauvo Gudijos moterų Vyša lygoje. 2018 m. sezone komanda liko paskutinėje, aštuntoje vietoje. Per visą sezoną iškovojo vos du taškus. Tačiau būtina atsižvelgti į tai, kad ekipoje žaidė 2003 ir 2004 m. gimusios mergaitės.
nuo 2020 m. Dynama-Brest
Nuo 2020 m. ekipa tapo susieta su Dynama-Brest futbolo klubu. 2020 m. ekipa liko paskutinėje (aštuntoje) vietoje tarp Vyša lygos komandų.
2021 m. Vyša lyga buvo išplėsta iki dešimties dalyvių. Bresto ekipa iškovojo vos vieną pergalę per 27 rungtynes ir liko paskutinėje vietoje.
Sezonai
Šaltinis:
Sudėtis
Atnaujinta; 2018 m. spalio 31 d.
Zambijos provincijos
Zambija suskirstyta į 9 provincijas.
1994 m. žiemos olimpinės žaidynės
XVII žiemos olimpinės žaidynės vyko 1994 m. vasario 12-27 dienomis Norvegijos mieste Lilehameryje. Šis miestas pretendavo rengti 1992 m. žiemos olimpines žaidynes, tačiau šios teisės nelaimėjo. Miestas tapo šiauriausiu miestu pasaulyje, kada nors rengusiu žiemos olimpiadą. Šiais metais žiemos olimpinės žaidynės pirmą kartą rengtos atskirai nuo vasaros žaidynių ir pirmą kartą istorijoje praėjus vos 2 metams po paskutinių žiemos olimpinių žaidynių. Tai buvo antros Norvegijoje rengtos žiemos olimpinės žaidynės po 1952 m. žiemos olimpinių žaidynių.
Iš viso žaidynėse dalyvavo 1 737 sportininkai iš 67 pasaulio šalių.
Sporto šakos
Iš viso žaidynėse buvo surengta 61 sporto rungtis iš 12 disciplinų.
Žaidynių dalyvės
Iš viso šiose žaidynėse dalyvavo 67 šalys. Dėl Čekolslovakijos iširimo pirmą kartą žaidynėse kaip atskiros šalys dalyvavo Čekija ir Slovakija. Tuo pačiu pirmą kartą pasirodė ir Bosnija ir Hercegovina. Savo debiutą žiemos žaidynėse čia turėjo Amerikos Samoa, Izraelis bei Trinidadas ir Tobagas.
Lietuva žaidynėse
Lietuvai šiose žaidynėse atstovavo 6 sportininkai. Nei vienas jų nelaimėjo medalio.
Medalių lentelė
thumb|250px|right|Lietuvos pašto ženklas, skirtas Lilehamerio olimpinėm žaidynėm
Juodakojis kirlikas
Juodakojis kirlikas (Charadrius alexandrinus) – sėjikinių (Charadriidae) šeimos paukštis. Nuo kitų kirlikų skiriasi kojų spalva. Gyvena atvirose vandens telkinių pakrantėse.
Lietuvoje pastebėtas tik vienintelį kartą.
Paplitęs daugelyje tropinių ir subtropinių pasaulio vietų (nuo pietų Europos iki Japonijos, Peru, Čilėje, pietinėje JAV, Karibuose. Daugelis sėslūs, nors šiaurinės ir žemynų populiacijos žiemą migruoja į pietus.
15-17 cm dydžio. Skiriamos šešios geografinės rasės.
FC Blau-Weiß Feldkirch
FC Blau-Weiß Feldkirch – Austrijos futbolo klubas iš Feldkircho.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m. Pastaraisiais metais žaidė regioninėje lygoje.
Tarptautinis krikščioniškas universitetas
Tarptautinis krikščioniškas universitetas (, kokusai kirisutokyō daigaku) – privatus universitetas Japonijoje, Tokijui priklausančiame Mitakos mieste. Tiek Japonijoje, tiek ir už jos ribų jis dažnai įvardinamas kaip ICU, sutrumpinus anglišką pavadinimą International Christian University. Universitetas buvo įkurtas 1949 metais.
Universitetas nesitapatina nė su viena krikščioniška denominacija, akcentuoja žmogaus teisėmis paremtas vertybes.
Istorija
Vos pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, 1945 m. rudenį grupė Japonijos krikščionių akademikų iškėlė mintį įsteigti universitetą, paremtą krikščioniškais principais. Šią mintį palaikė Amerikos krikščioniškos organizacijos. 1948-taisiais Niujorke buvo įkurtas Japonijos Tarptautinio krikščioniško universiteto fondas, administruojantis lėšų rinkimą tiek pačioje Japonijoje, tiek ir JAV.
1949 m. birželio 15 d. vykusios konferencijos metu Amerikos ir Japonijos krikščioniškų organizacijų atstovai paskelbė apie universiteto įkūrimą. Sekančiais metais ICU įsigijo sklypą Tokijo pakraštyje, Mitakos mieste, buvusią karinę oro bazę. Universitetinis miestelis buvo pastatytas per ateinančius porą metų ir 1953-iųjų kovą Japonijos Švietimo ministerija suteikė ICU mokslo institucijos įgaliojimus. Tų pačių metų balandį buvo atidaryta laisvųjų menų kolegija, pirmoji tokia Japonijoje, ir priimti pirmieji studentai. 1957 m. pradėtos magistrantūros ir doktorantūros studijos, 1978 m. balandį šalimais pradėjo veikti ICU vidurinė mokykla.
Struktūra
thumb|right|260px|upright|Pagrindinis universiteto pastatas Universitetą sudaro Laisvųjų menų kolegija, magistrantūros ir doktorantūros studijų padalinys, 8 tyrimų institutai.
Studentai
2011 metų duomenimis universitete mokėsi 3001 studentas, iš kurių 2851 bakalauro studijų pakopoje, 150 – magistro, 48 – doktorantūros. Iš visų studentų, 9,5% buvo ne Japonijos piliečiai (daugiausiai iš JAV, Pietų Korėjos ir Kinijos).
Iki 2011 metų universitetą yra baigę virš 21 000 studentų, tarp kurių beveik 2200 magistrantūros studijas, o 186 – doktorantūros.
Darbuotojai
Universitete dirba beveik 150 akademikų iš 19 valstybių.
Tarptautiniai ryšiai
ICU pasirašęs studentų mainų programas su daugiau nei 60 universitetų iš viso pasaulio. Lietuvoje su ICU glaudžius ryšius palaiko VDU.