cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos raudonoji knyga
Kerpės
0(Ex) kategorija
2(V) kategorija
3(R) kategorija
Šymkent BIIK-Kazygurt
BIIK-Kazygurt – Kazachijos futbolo klubas iš Šymkento. Moterų komanda dalyvauja elito diviziono pirmenybėse.
Istorija
Įkurtas 2009 m. Moterų komanda kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų Kazachstane.
2018 m. rugsėjo 12 d. UEFA moterų Čempionų lygos atrankos rungtynės klubas susitiko su Barcelona.
2018 m. klubas žaidė draugiškas rungtynes su FC Gintra. 2018 m. rugpjūčio d. d. įvykusiose rungtynėse užfiksuotos lygiosios 1:1.
2019 m. žaidė prieš Anderlecht merginas ir nugalėjo rezultatu 2:0.
2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
Judiškiai
Judiškiai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 9 km nuo Linkuvos, 3 km į vakarus nuo Triškonių.
Istorija
XIX a. kaimas buvo Pakruojo dvaro užribyje.
Skirmantas Pabedinskas
thumb|Skirmantas Pabedinskas [[Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga|Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos nuotraukoje]] Skirmantas Pabedinskas (g. 1945 m. kovo 15 d. Suvainiškyje, Rokiškio apskritis) – žurnalistas, kino operatorius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1962 m. baigė Rokiškio rajono Jūžintų vidurinę mokyklą. 1962–1964 m. mokėsi Vilniaus politechnikume. 1964–1966 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1966 m. baigė Vilniaus politechnikumo fototechnikos skyrių. 1966–1972 m. Kėdainių rajono Gudžiūnų sūrių gamyklos elektromonteris, Kėdainių chemijos kombinato elektrikas, šio kombinato kultūros namų kino studijos operatorius, Kėdainių rajono laikraščio „Tarybinis kelias“ redakcijos fotokorespondentas.
Grįžus iš kariuomenės teko dirbti elektriku, automechaniku, operatoriumi Kėdainių chemijos kombinato kultūros namų kino studijoje. Kėdainiuose tuomet veikė ir filmus kūrė mėgėjiška kino studija. Filmus čia pradėjo kurti ir S. Pabedinskas. Kai kurie sukurti filmai pelnė prizines vietas ne tik Lietuvoje, bet ir tarptautiniuose festivaliuose, tarp kitų – „Begalinė vaga“, pasakojusi apie pirmuosius artojus. Kartu su kino režisieriumi Antanu Maciulevičiumi sukūrė trumpametražinį vaidybinį filmą „Kam girnos muzika“ (1972 m., scen. aut. Antanas Maciulevičius ir Bronius Bušma), laimėjusį sidabrą kino festivalyje Čekijoje.
Nuo 1972 m. Valstybinio Lietuvos radijo ir televizijos komiteto korespondentas, 1972–1984 m. atsakingasis redaktorius Utenos rajone, nuo 1985 m. operatorius Panevėžyje. 1994 m. suteikta žurnalisto pirmoji kategorija. 2000 m. Lietuvos televizijos Naujienų direkcijos vadovas. 2004–2008 m. Seimo narys.
Reportažus Lietuvos radijui ir televizijai rengė JAV, Kanadoje, Japonijoje, Italijoje, Rusijoje, Vietname, Filipinuose, Anglijoje ir kitose užsienio šalyse. Kvalifikaciją kėlė žurnalistų kursuose Lenkijoje, Danijoje bei Maskvos televizijos ir radijo kvalifikacijos kėlimo institute.
Nuo 2003 m. Darbo partijos narys.
1995–2005 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos valdybos narys, šios sąjungos Panevėžio skyriaus pirmininkas. 1975–1979 m. vykusių Baltijos šalių televizijos ir radijo darbuotojų kūrybinių konkursų laureatas ir prizininkas. 2001 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos Vinco Kudirkos premijos laureatas. 1985 m. suteiktas LTSR nusipelniusio žurnalisto garbės vardas. 1991 m. apdovanotas Sausio 13-osios medaliu.
Žmona Laima, sūnus Martynas, dukra Monika
Klimentas Vorošilovas
Klimentas Vorošilovas (1881 m. vasario 4 d. Jekaterinoslavo gubernija Ukrainoje – 1969 m. gruodžio 2 d. Maskvoje) – tarybinis valstybės, karinis ir politinis veikėjas, vienas pirmųjų Tarybų Sąjungos maršalų.
Padaras (1982 filmas)
Padaras  – amerikiečių 1982 m. mokslinės fantastikos, siaubo filmas, režisuotas Džono Karpenterio (John Carpenter), su Kurtu Raselu (Kurt Russell) pagrindiniame vaidmenyje. Filme pasakojama istorija apie mokslininkų grupę, kuri Antarktidoje susidūrusi su agresyvia nežemiška gyvybės forma bando išgyventi.
Istorija
Filmas oficialiai kino teatruose pradėtas rodyti 1982 m. birželio 25 d., bet buvo komerciškai nesėkmingas ir menkai kritikų įvertintas. Tačiau sulaukė nemažo dėmesio videotekose, kai buvo išleistas kaip vaizdajuostė. Džonas Karpenteris priskiria jį savo filmų trilogijai, kurioje visur vaizduojama galima žmonijos žūtis. Filmo scenarijus buvo paremtas John W. Campbell knyga „Kas ten eina?“. 1998 m. ir 2005 m. filmas buvo perleistas DVD, o 2008 m. – Blu-ray Disc formatais. 2002 m. pasirodė to paties pavadinimo kompiuterinis žaidimas-šaudyklė, o 2011 m. – priešistorę pasakojantis filmas „Padaras“.
Siužetas
Mokslinėje stotyje, Antarktidoje, grupė mokslininkų dirba kasdienį darbą, tačiau vieną rytą jų gyvenimą sujaukia šūviai: pasirodo bėgantį šunelį persekiojantis sraigtasparnis. Sudužus sraigtasparniui, iš jo išpuolęs žmogus šūviais persekioja šunį iki amerikiečių stovyklos, kur pakertamas grupės vadovo Gario (akt. Donald Moffat) kulkos. Paaiškėja, kad tai yra vienas netoliese esančios norvegų stovyklos mokslininkų.
Stoties pilotas Makrydis (akt. Kurt Russell) ir daktaras Koperis (akt. Richard Dysart) apsilanko norvegų stovykloje, tačiau ją randa visiškai sugriautą, be gyvos dvasios. Iš stovyklos jie pasiima dokumentų ir vaizdajuostę, bei keistą, panašų į žmogaus, žuvusį ir apdegusį kūną. Daktaras Bleiras (akt. Wilford Brimley) atlieka kūno skrodimą, tačiau nieko konkretaus negali pasakyti. Atėjus nakčiai, į stovyklą atklydęs šuo uždaromas su kitais šunimis, tačiau naktį transformuojasi į siaubingą pabaisą, kuri išpjauna kitus gardo šunis. Pasibaisėję mokslininkai sudegina baidyklę, bet jie net nenujaučia, kad jų nesenai išskrostas skeletas yra gyvas.
Grįžus grupei iš norvegų stovyklos mokslininkai susiduria su bėda – prisikelia jų atsigabentas lavonas ir užpuola vieną jų kolegų. Dar daugiau, su apkrėstu šunimi bendravo beveik visi stovyklos gyventojai. Bet kuris iš jų gali būti „padaras“, kuris tikrą savo formą parodo tik pajutęs pavojų sau. Suvaldyti situacijos imasi Makrydis, tačiau jam ne visuomet sekasi…
Tired of Hanging Around
Tired of Hanging Around yra antrasis anglų indie rock grupės The Zutons albumas Jungtinės Karalystės prekyboje pasirodęs 2006 m. balandžio 17 d., o JAV – tik rugsėjo 19 d. Albumą prodiusavo legendinis Stephenas Street'as, o įrašytas „Townhouse and Olympic“ studijoje. JK albumų tope jis pasiekė 2-ąją vietą.
Vytauto Didžiojo universiteto Kokybės ir inovacijų centras
Kokybės ir inovacijų centras (KIC) (iki 2011 m. Studijų kokybės centras) – neakademinis Vytauto Didžiojo universiteto padalinys. Įsteigtas 2002 m. Vadovė - prof. dr. Vilma Žydžiūnaitė.
Belgijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Belgijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Vytauto Didžiojo universiteto Kokybės ir inovacijų centras
Veikla
Pagrindinės veiklos kryptys: studijų kokybė, mokslo kokybė, reitingavimas, inovacijos.
Belgijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
1970–1971 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Vytauto Didžiojo universiteto Kokybės ir inovacijų centras
Veikla
Pagrindinės KIC funkcijos: inicijuoti ir vykdyti universiteto veiklų kokybės įgyvendinimo ir gerinimo strategijos stebėseną bei vidinės kokybės užtikrinimo sistemos įgyvendinimo vertinimą; kurti ir taikyti inovacijas, skatinančias universiteto kokybės plėtotę; inicijuoti ir taikyti veikimo priemones ir būdus, kurie sudaro prielaidas bendrai kokybės kultūros plėtotei universitete; kurti ir inicijuoti veikimo priemones ir būdus, sudarančius galimybes visaverčiam universiteto dalyvavimui nacionaliniame ir tarptautiniame reitingavime.
Nuorodos
Oficiali Kokybės ir inovacijų centro svetainė
Daisono sfera
thumb|250px|right|Daisono sferos brėžinys. Čia jos [[spindulys – 1 astronominis vienetas.]] Daisono sfera – hipotetinė konstrukcija, sfera, apgaubianti visą žvaigždę ir surenkanti visą jos skleidžiamą energiją.
Tokią struktūrą pirmą kartą 1960 m. žurnale "Science" aprašė amerikiečių fizikas ir matematikas Freeman Dyson, jo vardu ir pavadinta. Šiuo metu tai yra mokslinėje fantastikoje paplitęs objektas.
Šios struktūros idėja kilo ieškant kuo efektyvesnio energijos įsisavinimo būdo. Daisono sfera, apgaubianti visą žvaigždę, teoriškai susirinktų visą jos skleidžiamą energiją. Daisonas spekuliavo, kad pažangesnės nežemiškos civilizacijos turėtų būti pastačiusios ką nors panašaus, jei jų energijos poreikis yra panašus į žmonių. Pagal Kardaševo skalę tokia civilizacija priklausytų antrajam tipui (įsisavinusi visą savo žvaigždės sistemos energiją). Daisono sferų paieška kosmose taip pat įtraukta į SETI programą.
Tipai
Daisono sferą gali sudaryti daugybė dirbtinių palydovų eilių, glaudžiai apimančių visą žvaigždę, ji gali būti vientisas objektas, arba koks nors kitas variantas.
Speak My Mind
Šaltiniai
Speak My Mind Speak My Mind
Vilniaus šv. diakono Stepono bažnyčia
'''Vilniaus šv. Stepono bažnyčia''' – buvusi bažnyčia Vilniuje, stoties rajone, Geležinkelio g. 41. Bažnyčia statyta renesansinė, rekonstruota klasicizmo laikotarpiu. Po tinko sluoksniu atidengta dalinai išlikusi unikali frizų sieninė tapyba. Bažnyčia yra sandėlių kieme, į kurį sudėtinga patekti. Bažnyčios fasadai restauruoti, atkurti grafito fragmentai.
Marijampolės rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Marijampolės rajono savivaldybės taryba – Marijampolės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.
Vilniaus šv. diakono Stepono bažnyčia
Istorija
thumb|left|Bažnyčia 1863 m.
XVI a. pabaigoje Jėzuitų kunigas Simonas Visockis inicijavo mūrinės bažnyčios statybas tuometiniame Rūdininkų priemiestyje, kuriame buvo laidojamos maro aukos. Po kurio laiko prasidėjo bažnyčios statybos; darbai užtruko iki 1600 m. Pirmosios šv. Kazimiero kanonizacijos iškilmės naujojoje bažnyčioje įvyko jau 1604 m. Prie bažnyčios veikė medinė špitolė, kuri 1612 m. buvo perstatyta į mūrinę. 1655 m. švedų tvano metu bažnyčia buvo nuniokota. 1752 m. bažnyčią perėmė Marijos gyvenimo kongregacijos seserys (marijavitės). Apie 1806 m. bažnyčia rekonstruota (architektas P. de Rossi). 1864 m. bažnyčia nacionalizuota ir pritaikyta kalėjimui. 1926 m. Bažnyčioje įsikūrė akmenskaldžių cechas.
Architektūra
Šv. Stepono bažnyčia yra vienanavė, lotyniško kryžiaus formos. Bažnyčios apsidė – pusapvalė. Bažnyčios viduje išlikęs baroko laikų šoninis altorius. Yra trijų aukštų zakristija, prie kurios prisišliejusi puscilindrė laiptinė. Vidus dekoruotas piliastrais, freskomis. Bažnyčios išorė dekoruota sgrafito frizais, karnizais bei piliastrais. Pagrindiniame fasade yra pusapvalis bokštas, prie kurio prisišlieję du mažesni laiptinės bokšteliai su mažais stačiakampiais langeliais, manoma, jog gynybinės paskirties. Portalas – pusapvalis. Virš visų keturių bažnyčios frontonų yra kryžiai: virš išilginių navų ir apsidės su mūrine pakyla, virš transeptų – be. Bažnyčios išorė padengta pilku tinku, pagamintu su pelenų priemaiša. Tik pastatyta bažnyčia turėjo trijų pakopų bokštą, buvusį prie pagrindinio fasado, tačiau po kurio laiko dalis jo buvo nugriauta, šiuo metu išlikusi tik pusapvalė jo dalis. Bažnyčia rekonstruota XIX a. pradžioje. Ši bažnyčia yra viena iš dviejų Vilniuje esančių renesansinių bažnyčių.
Marijampolės rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Veikla
Rajono meru išrinktas Juozas Vaičiulis.
Kžečkovo Gromadzinas
Kžečkovo Gromadzinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Čyževo, apie 16 km į pietvakarius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 65 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochi Glinkų valsčiui, Rosochate Košcelnės parapijai. 1827 m. kaime buvo 50 namų ir 346 gyventojai.
Plungės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Plungės rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Plungės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 7 d. Plungės rajono savivaldybės meru 16 balsų išrinktas Albinas Klimas. Mero pavaduotoju paskirtas Mindaugas Jurčius, administracijos direktore – Asta Beierle Eigirdienė.
Subkompaktinis automobilis
320px|thumb|right|[[AMC Gremlin pirmas amerikietiškas subkompaktinis automobilis]] Subkompaktinių automobilių klasė – automobilių klasė pagal Šiaurės Amerikoje naudojamą skirstymą. Subkompaktinis automobilis yra mažesnis už kompaktinį automobilį, bet didesnis už miesto automobilį (Europoje dar vadinami supermini automobiliais). Subkompaktiniais automobiliai laikomi tie, kurių ratų bazė yra 2,54m (100 in) arba mažesnė.
Judiškis
Judiškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Geidžiūnų.
Pavinkšniai
Pavinkšniais vadinami kaimai:
Chanka (reikšmės)
Žodis Chanka gali reikšti:
Žilvinas Padaiga
Žilvinas Padaiga (g. 1962 m. gruodžio 4 d. Kaune) – gydytojas, profesorius, habilituotas daktaras, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1980–1986 m. studijavo Kauno medicinos institute, įgijo gydytojo išsilavinimą. 1993–1994 m. studijavo Kuopio universitete (Suomija), suteiktas visuomenės sveikatos magistro laipsnis.
1986–1990 m. Kauno medicinos akademijos Vaikų ligų katedros asistentas, 1990–2001 m. Endokrinologijos instituto mokslinis bendradarbis, 1991–1996 m. Tarptautinių programų skyriaus programų koordinatorius. 1996 m. Sveikatos apsaugos ministerijos Lietuvos sveikatos programos kūrimo darbo grupės ekspertas. 1994–2000 m. Kauno medicinos universiteto Visuomenės sveikatos fakulteto Profilaktinės medicinos katedros docentas. 1998–2003 m. Lietuvos Respublikos Seimo Nacionalinės sveikatos tarybos patarėjas. 2000–2004 m. KMU Visuomenės sveikatos fakulteto Profilaktinės medicinos katedros profesorius. 2002–2004 m. KMU studijų reikalų prorektorius.
2004–2008 m. Seimo narys, 2004–2006 m. Tryliktosios vyriausybės sveikatos apsaugos ministras.
2007–2010 m. KMU dėstytojas. Nuo 2012 m. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Tarptautinių ryšių ir studijų centro dekanas.
2004 m. Darbo partijos pirmininko pavaduotojas.
Žmona Algė, vaikai Mykolas, Povilas.
Rio Munis
thumb|250px|Rio Munis Rio Munis (ispanų kalba: Río Muni, fangų kalba: Mbini) arba Kontinentinis regionas – Pusiaujo Gvinėjos administracinis ir geografinis regionas, sudarantis žemyninę valstybės teritoriją (apie 26 000 km²).
Teritorijoje gyvena apie 300 000 gyventojų, kurių dauguma – fangai. Tai – maždaug 80 procentų visų Pusiaujo Gvinėjos gyventojų.
Administravimas
Teritorija padalinta į 4 provincijas:
Istorija
Teritorija priklauso Drėgnųjų Kongo džiunglių zonai, todėl dėl sunkių gyvenimo sąlygų neišsivystė jokia aukštesnė afrikinė kultūra. Ji buvo apgyvendinta džiunglių genčių fangų, kurie taip pat gyvena ir gretimame Gabone bei Kamerūne.
Pirmieji regionu susidomėjo portugalai, tačiau jie 1778 m. teritoriją perleido Ispanijai mainais už kai kurias kolonijas Amerikoje. Dėl ypač prastų gamtinių sąlygų ir ligų ispanams nepavyko įsitvirtinti teritorijoje. Tai pavyko padaryti tik XIX a. viduryje. Čia pradėtas vystyti kakavos auginimas. XIX a. pačioje pabaigoje, vykstant Afrikos dalyboms, susikirto Ispanijos interesai su Prancūzija, kuri plėtė įtaką dabartinio Gabono teritorijoje. 1900 m. buvo suformuotos Rio Munio žemyninės sienos, kurios nepakitę išliko iki šiol.
Švenčionėlių herbas
Švenčionėlių herbas – Švenčionėlių miesto ir seniūnijos heraldinis atributas. Žaliame fone pavaizduotas plačiažnyplis vėžys.
Istorija
Herbą 1996 m. kovo 26 d. patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas.
Rio Munis
Istorija
1926 m. Rio Munis buvo administraciškai sujungtas su kitomis dviem Ispanijos kolonijomis Afrikoje (Bioku ir Anobonu), suformuojant kolonijinę valstybę Ispanijos Gvinėją. 1968 m. ji iškovojo nepriklausomybę kaip Pusiaujo Gvinėja, ir Rio Munis tapo integralia jos dalimi, dar vadinama Kontinentiniu regionu.
Paprastoji gyvatžolė
Žydi gegužės–liepos mėn., sėklos subręsta rugpjūčio mėn. Dauginasi vegetatyviškai ir sėklomis. Auga pamiškėse, pelkėtų pievų pakraščiuose, upių slėniuose, šlapiose dirvose, grioviuose, pakrantėse. Lietuvoje dažna.
Vaistinei žaliavai ruošiami šakniastiebiai. Jie kasami rudenį. Šakniastiebiuose yra iki 25 % rauginių medžiagų, 0,44 % galinės rūgšties, 0,5 % katechinų, 1,1 % kalcio oksalatų, krakmolo, oksimetilantrachinonų, askorbino rūgšties, dažinių ir apie 10 % mineralinių medžiagų.
Augalas medingas, dekoratyvus ir dažinis.
Karmelitai (Kaunas)
Karmelitai – buvusi Kauno miesto dalis dabartinio Naujamiesčio pietryčiuose. Stovi Kauno Šv. Kryžiaus (Karmelitų) bažnyčia (pagal ją ir pavadintas rajonas). Pietuose buvo Karmelitų sala, dabar vadinama Nemuno sala. Karmelitus ir Nemuno salą jungia per senvagę pastatyti tiltai:
Etimologija
Rajonas pavadintas karmelitų ordino vardu, kadangi čia esanti bažnyčia priklausė basųjų karmelitų ordinui.
Istorija
Iki XVI a. pradžioje vietovė vadinta Kaunakiemiu. 1510 m. žemės savininkė Darata Nabienė įkurdino Karmelitų bažnyčią ir jai užrašė kai kuriuos trobesius, žemės sklypą ir namus Kaune. Prie Kauno miesto prijungti apie 1866–1871 m. XIX a. pradžioje Karmelitai dar buvo mažai apgyvendinti, bet 1860 m. nutiesus geležinkelį ėmė augti. Prie Nemuno buvo įkurtas Žiemos uostas tarp seniau buvusios pirmosios salos ir dešiniosios Nemuno pakrantės. XIX a. ėmė kurtis pramonės įmonės – Tilmanso metalo fabrikai, tekstilės fabrikas „Kauno audiniai“, Volfo Engelmano alaus gamykla. XX a. pradžioje ėmė jungtis su Kauno Naujamiesčiu. Tarpukariu čia įsikūrė didžiausias Lietuvoje kooperatinis duonos kepimo fabrikas „Parama“.
Nancy Pelosi
Nancy Patricia Pelosi (g. 1940 m. kovo 26 d.) – JAV politikė, 52-oji JAV atstovų rūmų pirmininkė, ėjusi pareigas nuo 2007 iki 2011, ir nuo 2019 iki 2023 metų. JAV atstovų rūmuose ji atstovauja 11-ąją Kalifornijos kongresinę apygardą. Nancy Pelosi pirmą kartą buvo išrinkta į JAV Kongresą dar 1987 metais, ir yra perrenkama iki šiol. Ji yra pirmoji moteris išrinkta į JAV atstovų rūmų pirmininko postą, ir pirmoji moteris, vadovavusi vienai iš pagrindinių politinių partijų JAV Kongrese. Ji vadovavo demokratų frakcijai atstovų rūmuose 20 metų - nuo 2003 iki 2023 metų.
Pelosi gimė ir užaugo Baltimorėje mero ir vėliau kongresmeno Thomas D'Alesandro šeimoje. 1962 m. ji baigė Trinity koledžą Vašingtone, kitais metais vedė verslininką Paul Pelosi, ir su šeima persikėlė gyventi į San Franciską. Pelosi įžengė į politiką kaip Demokratų partijos savanorė. Po to kai 1987 metais buvo pirmą kartą išrinkta į Kongresą, ji palaipsniui augo partijos gretose. 2002 metais buvo išrinkta mažumos drausmės priežiūros pareigūne, o po metų tapo ir atstovų rūmų mažumos lydere, taip tapdama pirmąją moterimi pasiekusia tokią aukštą poziciją Kongrese.
2018 metų vidurio kadencijos rinkimuose demokratai užsitikrino daugumą JAV atstovų rūmuose, o Nancy Pelosi antrą kartą buvo išrinkta pirmininke. Antrosios kadencijos metu, atstovų rūmai du kartus surengė apkaltą tuo metu JAV prezidento pareigas ėjusiam Donaldui Trumpui, tačiau Senatas abu kartus Trumpą išteisino. Pelosi dalyvavo priimant svarbius prezidento Bideno administracijos priimtus įstatymus, įskaitant Amerikos gelbėjimo planą, Infliacijos mažinimo aktą, Pagarbos santuokai aktą.
2022 metų vidurio kadencijos rinkimuose respublikonai užsitikrino daugumą, ir naujuoju atstovų rūmų pirmininku buvo išrinktas Kevin McCarthy. Pelosi paskelbė apie atsistatydinimą iš vadovaujančių pozicijų demokratų partijos frakcijoje, tačiau toliau dirbo kaip atstovų rūmų narė.
Ofantas
Ofantas, senovėje vadinta Aufidus arba Canna − upė Italijos pietryčiuose.
Rudoji karčiuotė
Rudoji karčiuotė (Tacca chantrieri) – karčiuotinių (Taccaceae) šeimos žolinis augalas. Paplitęs Pietryčių Azijoje.
Lapai dideli, 60 cm ilgio. Žiedas didelis, tamsiai bordinis, formuojasi ant ilgo stiebo. Žydi nuo birželio iki gruodžio.
Ofantas
Senovėje upė buvo vadinama Aufidu. 216 m. pr. m. e. prie šios upės įvyko Kanų mūšis.
Rudoji karčiuotė
thumb|left|200px|Rudosios karčiuotės žiedas
Ofantas
thumb|left|250px|Upės padėtis Italijoje
Younis Mahmoud
Įvarčiai
Juniso Mahmudo įsimintini įvarčiai:
Petras Paunksnis
Petras Paunksnis (1903 m. spalio 15 d. Juodžioniuose – 1943 m. Obelykščiuose) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.
Biografija
1935–1937 m. ir 1940 m. kalintas. 1938–1940 m. LKP Biržų apskrities komiteto narys ir sekretorius. 1940 m. Liaudies Seimo narys. 1940–1941 m. LKP Biržų apskrities komiteto I sekretorius. 1941 m. dirbo Kirovo srityje. 1942 m. tarnavo Raudonojoje armijoje.
Jonas Baronas (1952)
Jonas Baronas (1952 m. liepos 5 d. – 1996 m. balandžio 14 d.) – inžinierius, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1970 m. baigė Nemunėlio Radviliškio vidurinę mokyklą, 1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą, televizijos inžinierius.
1975 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto televizijos inžinierius, televizijos centrinės aparatinės pamainos viršininkas. 1992 m. vienas iš „Baltijos televizijos“ kūrėjų, videoinžinierius.
Dar mokydamasis mokykloje grojo kontrabosu mokyklos ansamblyje, studijuodamas Kaune įsitraukė į folklorinį Ramuvos judėjimą, dirbdamas Vilniuje dainavo chore „Varpas“.
Žmona Nijolė, sūnūs Augustas, Jotautas.
Karaliaus kalba
Karaliaus kalba  – 2010 m. britų istorinė drama, kurią režisavo Tom Hooper. Kolinas Firtas vaidino Karalių Jurgį VI, kuris norėdamas įveikti savo mikčiojimą, nusisamdo logopedą Lionelį Lougą, kurio vaidmenį atliko Geoffrey Rush. Dirbdami kartu vyrai tampa draugais ir po to, kai Džorždžo VI brolis apleidžia sostą, naujasis karalius pasikliauna Lougu, nes šis jam padės atlikti pirmąjį jo viešą radijo pranešimą per karo metus, skelbiant karą Vokietijai 1939 m.
Filmas buvo sėkmingas visame pasaulyje, jo pelnas pasaulio mastu siekė 400 mln. dolerių. Taip pat filmas gavo daug apdovanojimų ir nominacijų, ypač dėl Kolino Firto vaidybos.
Pagrindiniai aktoriai
thumb|170px|[[Colin Firth|Kolinas Firtas, jo vaidyba buvo įvertinta BAFTA ir Akademijos apdovanojimais.]]
Turinys
1925 m. Jorko hercogas Albertas yra mikčius ir turi bėdų kalbėti viešai. Jo žmona Elžbieta siekia, kad logopedas Lionelis Lougas, taikydamas netradicinius metodus, padėtų jos vyrui, nors šis iš pradžių ir nenori. Tačiau išklausęs savo balso įrašo per Lionelio priėmimą Albertas grįžta į gydymą. Trečiojo dešimtmečio viduryje Alberto brolis Karalius Eduardas VIII išsižada sosto, šis atitenka Albertui, jis tampa Karaliumi Jurgiu VI. Iškart po to valdžioje įvyksta krizė ir Anglija paskelbė karą Vokietijai. Karalius Jurgis VI turi pasakyti kalbą savo tautiečiams, o jo draugas Lionelis padeda jam tai padaryti.
Apdovanojimai
2011 m. filmas laimėjo 4 Oskarus: kaip geriausias filmas, už geriausią aktorių, geriausią režisierių ir geriausią scenarijų. Iš viso buvo nominuotas dvylikoje kategorijų.
Rusijos tautos
Rusijos tautos – Rusijos federacijos gyventojai. Jų skaičius labai varijuoja nuo milijonų kaip rusų ir totorių atveju iki dešimčių tūkstančių samių ir ketų. Tarp 85 Rusijos Federacijos subjektų yra 21 tautinė respublika (skirta kuriai nors tautinei mažumai), 5 autonominiai kraštai (kur tautinės mažumos atstovų yra santykinai daug), Žydų autonominė sritis.
Europos tarybos komitetas 2007 m. išreiškė nerimą, kad Rusijoje iki šiol nesą antidiskriminacinių įstatymų, o esantys neveikia, nepaisant praneštų rasistinių nusikaltimų. Komitetas taip pat nurodė, kad apribota tautinių mažumų galimybė dalivauti visuotiniame gyvenime, kai buvo panaikintos vietinių gyventojų kvotos regionų įstatymų leidžiamose institucijose.
Nors Rusijos federacijos oficiali kalba yra rusų, tautinės respublikos gali turėti keletą oficialių kalbų. Dauguma jų ir turi po dvi kalbas: rusų ir vyraujančios tautinės mažumos. Europos tarybos komitetas 2007 m. paskelbė, kad šia teise tautinės mažumos naudojasi: Rusijoje yra 1350 laikraščių, 300 televizijos kanalų, 250 radijo stočių 50 tautinių mažumų kalbų. Be to nauji įstatymai leidžia tautinių mažumų kalbą naudoti federalinėje televizijoje.
6260 mokyklų mokomi dalykai dėstomi 38 tautinių mažumų kalbomis, 75 tautinių mažumų kalbos dėstomos 10404 mokyklose. Valdžia stengiasi padidinti tautinių mažumų kalbų vadovėlių ir mokytojų kiekį, bet kai kurioms tautinėms mažumoms trūksta mokslo sava kalba.
Duomenys
Pagal 2010 m. visuotinį gyventojų surašymą, Rusijoje gyveno:
Tarp 2002 ir 2010 m. labiausiai padaugėjo kirgizų (225,14 %), uzbekų (135,82 %), rusinų (131,96 %), dunganų (106,12 %), prancūzų (80,1 %), britų (79,58 %), tadžikų (66,73 %), italų (58,97 %), turkų meschetinų (48,14 %), labiausiai sumažėjo kerekų (-50 %), vietnamiečių (-46,75 %), čiulymų (-45,88 %), puštūnų (-45,41 %), karaimų (-43,99 %). Rusų skaičius šalyje taip pat nežymiai mažėja (-4,2 %), taip pat mažėja totorių, finougrų tautų, o gausėja Kaukazo tautų (čečėnų, darginų, avarų, armėnų, lezginų ir kt.), išeivių iš Vidurinės Azijos.
Rusai sudaro absoliučią gyventojų daugumą beveik visuose federaciniuose objektuose (daugiausia – 97,3 % – Vologdos srityje), išskyrus Kaukazo respublikas (ypač Ingušiją, Čečėniją ir Dagestaną), Pavolgio respublikose ir Jakutijoje sudaro apie trečdalį gyventojų.
Kžečkovo Mianovskiai
Istorija
Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochi Glinkų valsčiui, Rosochate Košcelnės parapijai. 1827 m. kaime buvo 18 namų ir 131 gyventojas. XIX a. pabaigoje buvo 15 namų ir 132 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 33 namai ir 182 gyventojai, iš kurių 95 vyrai ir 87 moterys
Dodge Neon
Dodge Neon buvo kompaktinės klasės automobilis pristatytas 1994 metais kaip 1995 metų modelis. Neon buvo gaminamas kaip Dodge ir Plymouth. Kanadoje ir kitur už JAV ribų jis buvo pardavinėjamas Chrysler vardu. Jis buvo priekiniais ratais varomas automobilis, kuris pakeitė Dodge Shadow, Plymouth Sundance, Plymouth Duster ir Dodge/Plymouth Colt. Paskutinis automobilis buvo pagamintas 2005 metų rugsėjo 23 dieną. 250px|thumb|left|Pirmos kartos Dodge Neon
Ksenobiotikas
Ksenobiotikas ( 'svetimas' + bios 'gyvybė') – biologinei sistemai svetima medžiaga.
Siaurąja (biomedicinine) prasme šios medžiagos yra farmakologiškai, endokrinologiškai ar toksikologiškai aktyvios medžiagos, kurios paprastai nėra gaminamos arba randamos šios rūšies organizme, todėl jam yra svetimos. Apibrėžimas apima taip pat ir tas medžiagas, kurių organizme randama žymiai didesniais kiekiais negu įprasta.
Pavyzdžiui, narkotikai ir antibiotikai yra žmonių ksenobiotikai, nes žmogaus organizmas pats jų negamina ir normaliai maitinantis jų kūne nebūna.
Tačiau dažniausiai terminas ksenobiotikai vartojamas plačiąja prasme ir reiškia visas žmogaus sintezuotas, anksčiau gamtoje neegzistavusias medžiagas. Paprastai jos kelia taršos pavojų, nes įprasti mikroorganizmai negali užtikrinti jų biologinio skaidymo. Pvz., ksenobiotikams priklauso tokie pavojingi teršalai kaip dioksinai, bifenilai, polivinilchloridas, pesticidai, medienos konservantai, įvairūs tirpikliai ir sintetiniai pluoštai. Per metus sintezuojama tūkstančiai chemiškai naujų ksenobiotikų, o išsamiau ištiriama tik nedidelė jų dalis. Chemikalų keliamas darbo saugos, ekologinės saugos ir kontrolės problemas bandoma spręsti saugos duomenų lapų pagalba.
Nachmanas Dušanskis
Nachmanas Dušanskis (, 1919 m. gruodžio 29 d. Šiauliai – 2008 m. vasario 20 d. Haifa, Izraelis) – TSRS valstybės saugumo Lietuvoje veikėjas, tiesiogiai dalyvavęs ir vadovavęs sovietų valdžiai nepalankių Lietuvos gyventojų žudynėms ir kankinimams.
Biografija
Nuo 1934 m. priklausė nelegaliai Lietuvos komjaunimo sąjungai, nuo 1940 m. – LKP. Už antivalstybinę veikla 1936 m. birželio – 1937 m. balandžio mėn. ir 1937 m. balandžio – 1940 m. birželio mėn. kalintas. 1940–1941 m. dirbo NKVD Telšių apskrities skyriuje, leitenantas. Dalyvavo gyventojų suėmimuose ir trėmimuose. 1941 m. birželio mėn. prasidėjus karui poilsiavo Sočyje, grįžo į Šiaulius, bet vokiečiams puolant pasitraukė į TSRS gilumą. Maskvoje baigė NKVD mokyklą ir įvairiuose Jaroslavlio, Smolensko sričių lageriuose dirbo tardytoju.
1944 m. rugpjūčio 1 d. grįžęs į Lietuvą dirbo Kaune vyr. operatyviniu įgaliotiniu. Vėliau tapo MGB Kauno poskyrio, kovojančio su „nacionalistiniu pogrindžiu“ (partizanais), viršininko pavaduotoju, viršininku. 1953–1954 m. LTSR MVD 4-osios valdybos 3-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas. 1954–1960 m. LTSR KGB 4-osios valdybos 2-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas, 1956 m. papulkininkis, 1960–1967 m. 2-osios valdybos 2-ojo skyriaus 1-ojo poskyrio viršininkas, 1967–1971 m. – 5-ojo skyriaus viršininko pavaduotojas.
1971 m. rugpjūčio 20 d. išleistas į atsargą. 1964 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. Nuo 1971 m. dirbo įvairiose įstaigose.
Planavo ir organizavo (su kitais) Lietuvos partizanų Tauro, Dainavos, Prisikėlimo ir kt. apygardų štabų likvidavimą, dalyvavo operacijose nužudant J. Vitkauską, J. Lukšą ir kitus partizanų vadus, vadovavo A. Ramanausko–Vanago suėmimo operacijai; pasirašinėjo suėmimo orderius, tardė. 13 mėnesių trukusio tardymo metu Vanagui buvo 5 kartus išdurta dešinė akis, jis buvo gyvas karpomas žirklėmis, o paskui susiuvamas, jam buvo nupjauti lytiniai organai.
1989 m. apsigyveno Izraelyje. Dėl nusikalstamos veiklos Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra 1996 m. jam iškėlė baudžiamąją bylą, bet Izraelis atsisakė jį išduoti.
Hokenhaimas
Hokenhaimas – miestas Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemės šiaurės vakaruose. Miestas įsikūręs Reino aukštupyje.
Miestas geriausiai žinomas dėl šalia esančios 1932 m. pastatytos Hockenheimring autosporto trasos, kuriose nuo 1970 m. vyksta Formulės 1 lenktynės.
Nuo 1999 m. miesto gyventojų skaičius pradėjo augti ir viršijo 20 000, tokiu būdu jam buvo suteiktas centrinio miesto statusas.
Vilius Palenskis
Vilius Palenskis (g. 1941 m.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, terminologas.
Biografija
1965 m. baigė Vilniaus Valstybinio universiteto Fizikos fakultetą. 1977 m. VVU apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dab. – daktaro) disertaciją tema "Chromo salelinių sluoksnių pernašos reiškiniai ir elektrinės fliuktuacijos". 2004 m. VU apgynė habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją tema „Puslaidininkių, superlaidininkų ir magnetikų bei jų darinių savybių triukšminė diagnostika“.
Nuo 1980 m. VU Fizikos fakulteto docentas ir Radiofizikos katedros Triukšmų tyrimų laboratorijos vedėjas, nuo 2004 m. – Radiofizikos katedros profesorius.
37-tojo Technikos komiteto „Terminologija“ prie Lietuvos Standartizacijos departamento 6-ojo pakomitečio „Elektrotechnika ir elektronika“ pirmininkas.
Už standartų lietuviškų terminų kūrimą 2011 m. Lietuvos standartizacijos departamentas apdovanojo nusipelniusio Standartizacijos departamento darbuotojo garbės ženklu. 2016 m. Valstybinė lietuvių kalbos komisija apdovanojo diplomu už lietuviškos tiksliųjų mokslų terminijos kūrimą, terminų žodynų rengimą.
Mokslinė veikla
Mokslinė veikla iš žemų dažnių triukšmo medžiagose (metaluose, plonose plėvelėse, puslaidininkiniuose, superlaidininkuose, magnetikuose) ir elektroniniuose įtaisuose (dioduose, bipoliniuose ir lauko tranzistoriuose, puslaidininkiniuose lazeriuose, griūtiniuose fotodaugintuvuose ir kt.), ekltronų pernaša metaluose ir stipriai legiruotuose puslaidininkiuose. Daugiau kaip 300 mokslinių straipsnių autorius ir bendraautoris, 12 patentų ir išradimų autorius, kelių terminų žodynų bendraautoris. Vadovavo 8 doktorantams (aspirantams), kurie sėkmingai apgynė daktaro disertacijas.
Belgijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Belgijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
1971–1972 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Judrarūdė
Judrarūdė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Višakio Rūdos, tarp Višakio ir Judrės upelių, greta Kazlų Rūdos miškų. Praeina kelias.
Istorija
Pokario metais veikė Tauro apygardos, Žalgirio partizanų rinktės partizanai.
Labanoro herbas
Labanoro herbas – Labanoro miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Sidabriniame lauke dviem kojomis einantis juodas šernas baltomis iltimis, priekinėmis kojomis laikantis raudoną dūdmaišį su dviem sidabrinėmis dūdomis, kurių žiotys juodos.
Istorija
Herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-585. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.
Rokoniai (Pakruojis)
Rokoniai – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į rytus nuo Rozalimo. Šalia teka upė Daugyvenė.
Etimologija
Kaimo vardas yra kilęs nuo asmenvardžio Rokas.
Vilkinė (Buivydžiai)
Vilkinė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Buivydžių, Neries kilpoje, upės kairiajame krante (222 km nuo žiočių). Netaisyklingo plano. Ties Vilkine Neryje daug sėklių, yra pora salų. Taip pat čia yra rėva, vadinama „Mergelių rateliu“ arba „Mergos vyliumi“. Didžiausias rėvos akmuo vadinamas Vilku – tai raudonas granitas, kurio ilgis 1,95 m, virš vandens iškilęs 0,38 m.
Istorija
Vilkinės kaime nuo seno gyveno Buivydžių šlėktos – Gulbinavičiai (Gułbinowicz) ir Susvilos (Suswiło).
Credit Service
UAB „Credit Service“ teikia smulkiųjų vartojimo kreditų paslaugas, Lietuvoje valdo projektus „SMScredit.lt“ ir „Vivus.lt“. Bendrovė buvo įkurta 2008 m. rugsėjo 24 d., kaip dukterinė AS „4finance“ (įkurta 2008 m. vasario 11 d.) įmonė. 2015 m. duomenimis, įmonėje dirba 82 darbuotojai, bendradarbiaujama su tokiais partneriais, kaip AB „Lietuvos spauda“, UAB „Vaskota“, UAB „Perlo paslaugos“, AB „Lietuvos paštas“.
Apie įmonių grupę
„4finance Group“ UAB „Credit Service“ priklauso įmonių grupei „4finance Group“, teikiančiai finansines paslaugas Latvijoje, Suomijoje, Švedijoje, Lietuvoje, Rusijoje, Čekijoje, Danijoje, Ispanijoje, Estijoje, Lenkijoje, Gruzijoje, Bulgarijoje.
Projektai
UAB „Credit Service“ Lietuvoje valdo šiuos projektus:
Socialinė atsakomybė
UAB „Credit Service“ yra Lietuvos smulkiųjų vartojimo kreditų asociacijos (LSVKA) narė. Asociacijai priklausančios bendrovės siekia veiklos standartizavimo, abipusių naudingų santykių tarp vartotojų ir smulkiuosius vartojimo kreditus teikiančių įmonių, skiria dėmesį asmens duomenų apsaugai, vartotojų teisėms, mokumo rizikos valdymui. Nuo 2010 m. „SMScredit.lt“ vykdo paramos programą „Geri darbai“, remiančią kultūros, edukacines, sporto, socialines iniciatyvas. 2014 m. duomenimis, programa „Geri darbai“ iš viso yra skyrusi paramos už daugiau kaip 72 tūkst. eurų. 2014 m. UAB „Credit Service“ pasirašė vienerių metų paramos sutartį su „LTeam“, Lietuvos tautinio olimpinio komiteto sukurtu ženklu, vienijančiu geriausius šalies sportininkus ir reprezentuojančiu Lietuvos sportą visame pasaulyje. UAB „Credit Service“ įsipareigojo remti „LTeam“ daugiau nei 289 tūkst. eurų. 2014 m. rugsėjo 27 d. UAB „Credit Service“ pasirašė 3 metų paramos sutartį su Lietuvos rankinio lyga, pervadinta „Vivus.lt Rankinio lyga “.
Konkurencija
Lietuvos greitųjų kreditų rinka šiuo metu yra išties konkurencinga. Tiek seni, tiek ir nauji rinkos žaidėjai smulkiųjų vartojimo kreditų rinkoje dirba pelningai. Rinkos klestėjimui daug įtakos turi ir itin didelė paklausa. Šiuo metu rinkoje yra itin daug smulkiųjų vartojimo kreditų paslaugas teikiančių kompanijų, tokių kaip MCB Finance, UAB Arn Group, UAB NWO Invest ir kitos.
Michalina Meškauskienė
Michalina Navikaitė-Meškauskienė (1907 m. vasario 16 d. Uosinėje – 1990 m. balandžio 25 d. Vilniuje) – Lietuvos politinė, partinė bei visuomenės veikėja.
Tigro sala
250px|thumb|Tigro sala Tigro sala  – vulkaninė sala, esanti Fonsekos įlankoje ir priklausanti Valjės departamentui. Kartu su keliomis satelitinėmis salomis ši sala sudaro Amapalos savivaldybę. Tigro sala užima 75,2 km² plotą ir turi 2482 gyventojus. Aukščiausia vieta – 783 m.
Michalina Meškauskienė
Biografija
Nuo 1925 m. studijavo Lietuvos universitete. 1925–1929 m. priklausė Lietuvos socialistų revoliucionierių maksimalistų sąjungai. 1928–1935 m. kalinta. Vinco Krėvės remiama 1936 m. organizavo prokomunistinį žurnalą „Literatūra“. 1937–1940 m. Lietuvos Raudonosios pagalbos CK narė. 1939–1940 m. redagavo laikraštį „Už liaudies teises“.
Tigro sala
Tris šalys (Hondūras, Salvadoras ir Nikaragva) turi Fonsekos įlankos paplūdimio ruožą ir visos trys yra įtrauktos į ilgai besitęsiantį ginčą dėl teisių į šią įlanką bei jos salas. 1992 metais Tarptautinis Teisingumo Teismas nusprendė, kad visos 3 šalys turi teisę naudoti šią įlanką kartu. Salvadorui buvo atiduotos Mengeros bei Menguritos salos, o Hondūrui atiteko Tigro sala.
Michalina Meškauskienė
Biografija
1940 m. Liaudies Seimo atstovė, LSSR žemės ūkio ministerijos Žemės reformos departamento direktorė. 1940–1941 m. „Valstiečių laikraščio“ redaktorė ir Meno reikalų valdybos prie LSSR LKT viršininkė. 1941 m. Penzos srities socialinio aprūpinimo skyriaus vedėja. 1941–1943 m. LSSR LKT įgaliotinė evakuotųjų Lietuvos gyventojų reikalams Baškirijos ATSR ir Sverdlovsko srityje. 1944–1945 m. LSSR švietimo liaudies komisaro, 1945–1946 m. Vyriausiosios kariškių šeimų valstybinio aprūpinimo ir buities sutvarkymo valdybos prie LSSR LKT viršininko pavaduotoja. 1946–1947 m. LSSR Ministrų Tarybos Reikalų valdybos kultūros ir sveikatos apsaugos skyriaus viršininkė. 1947 m. kinematografijos, 1953–1955 m. socialinio aprūpinimo, 1955–1961 m. kultūros ministro pavaduotoja. 1948–1953 m. LSSR kinematografijos ministrė.
1949–1954 m. kandidatė į LKP CK narius. 1940–1963 m. LSSR AT deputatė, 1940–1947 m. Prezidiumo narė.
Kūryba
Atsiminimai parašyti beletrizuotu stiliumi, ryškiai ideologizuoti. Juose gausu rašytojų portretų, dažniausiai šališkai retušuotų (Vincas Krėvė, Liudas Gira, Aleksandras Gudaitis-Guzevičius, Petras Cvirka, Antanas Venclova, Kostas Korsakas, Kazys Boruta, Salomėja Nėris, Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė, Ieva Simonaitytė ir kt.).
Žydų padėties nuostatai
Žydų padėties nuostatai – 1941 m. rugpjūčio 1 d. Lietuvos laikinosios Vyriausybės priimtas teisės aktas, nustatęs žydų tautybės asmenų teisinį statusą, įtvirtinęs jų teises ir pareigas.
Teisės akto turinys
Teisės akto priėmimas buvo motyvuotas siekiu sutrukdyti žydams ekonomiškai išnaudoti ir morališkai smukdyti lietuvių tautą.
Pagal nuostatus Lietuvoje gyvenę žydai buvo suskirstyti į dvi kategorijas:
thumb|right|Geltonas ženklas, kurį pagal panašaus teisės akto reikalavimą privalėjo nešioti žydai Prancūzijoje Žydams buvo nustatyta pareiga nešioti aštuonių centimetrų dydžio geltoną apskritimą su J raide viduryje.
Taip pat buvo uždrausta be specialaus policijos leidimo išvykti iš jiems paskirtos gyventi teritorijos, jie negalėjo turėti viso kilnojamojo turto, be to, jiems nebuvo leidžiama naudotis kitų tautybių asmenų paslaugomis.
Alternatyvūs vertinimai
Kai kurių autorių nuomone, laikinoji Vyriausybė tik svarstė šio teisės akto projektą ir jo nepriėmė. Esą patvirtinti buvo tik potvarkiai dėl žydų izoliavimo ir turto konfiskavimo.
Airbus A340
Airbus A340 ilgų nuotolių, plačiafiuzeliažis, keturmotoris keleivinis oro laineris, nuo 1991 iki 2011 m. gamintas Prancūzijos kompanijos „Airbus“. Lėktuvas buvo surenkamas Tulūzoje. Įprastinėje lėktuvo versijoje tilpdavo 375 keleiviai, o didžiausioje 600-ojoje versijoje – iki 440 keleivių. Lėktuvas gali skristi maksimaliu 12400–16700 km atstumu. A340 modelis yra panašus į A330, tačiau vietoj dviejų variklių turi keturis ir yra su trimis važiuoklės eilėmis.
300
Airbus A340 modelis buvo gaminamas 4 skirtingų versijų. Pirma 300 versija, pristatyta 1991 m., buvo 59,39 m ilgio. Versijos talpa – 295 keleiviai. Pirmosios šią versiją 1993 m. pradėjo naudoti avialinijos „Lufthansa“ ir „Air France“. Tai buvo populiariausia A340 versija – jos pagaminta 218 vienetų.
200
Vėlesnė A340 modelio versija buvo 200 – joje tilpo 261 keleivis, o ilgiausio skrydžio nuotolis buvo 13800 km arba 240 keleivių, ir nuskrendama 15000 km. Tai yra trumpiausia A340 versija (59,39 m) ir vienintelė, kurios ilgis trumpesnis už sparnų ilgį (60,30 m). Dėl šios priežasties, taip pat mažos talpos ir žymiai pagerintos 300 versijos šis modelis buvo nepopuliarus tarp pagrindinių pasaulio vežėjų. Iš viso 200 versijos modelių pagaminta 28 vienetai.
500
A340-500 versija pradėjus gaminti buvo toliausiai nuskristi galintis keleivinis laineris. 2002 m. gruodžio 3 d. pirmasis šios versijos lėktuvas buvo pristatytas „Emirates“ avialinijoms – aptarnauti pirmąjį šios bendrovės maršrutą į JAV (Dubajus–Niujorkas). Šios versijos lėktuvas 313 keleivių gali nuskraidinti 16020 km. Šis rekordas buvo išlaikytas iki 2006 m., kuomet pagrindinis konkurentas „Boeing“ išleido 777 versiją, galinčią nuskristi iki 17200 km. „Singapore Airlines“ priklausantis 500 versijos lėktuvas buvo pirmasis keleivinis lėktuvas, turintis specialią mirusiems žmonėms talpinti skirtą spintą. Iš viso „Airbus“ pagamino 34 A340-500 versijos lėktuvus.
600
thumb|right|250px|„[[Virgin Atlantic“ A340-600 modelis iš apačios]] Pagrindinis Boeing 747 konkurentas tapo A340-600 versija. Šios versijos lėktuvai gali talpinti 379 keleivius ir nuskristi 13900 km. Šis modelis talpina 25 procentais daugiau krovinio už 747 ir leidžia taikyti mažesnes kelionės kainas. Pirmasis A340-600 skrydis įvyko 2001 m. balandžio 23 d. 2002 m. komercinius skrydžius šiuo lėktuvu pradėjo „Virgin Atlantic“ kompanija. Iš viso 600 versijos modelių buvo pagaminta 97 vienetai.
Šis modelis buvo ilgiausias komercinis lėktuvas iki 2010 m. vasario, kuomet pirmąjį savo skrydį atliko naujas rekordininkas 76,3 m ilgio Boeing 747-8.
Vsevolodas II
Vsevolodas II Olegaitis (1094 m. – 1146 m. rugpjūčio 1 d.) – Černigovo kunigaikštis (1127–1139 m.) ir Kijevo didysis kunigaikštis (nuo 1139 m.).
Biografija
thumb|left|150px|Vsevolodas II
Černigovo kunigaikščio Olego Sviatoslavičiaus sūnus.
Valdymas
Valdydamas Kijevo Rusią skatino vietinių kunigaikščių tarpusavio kovas taip išlaikydamas savo valdžią. Išnaudojo miestiečius, dėl to po Vsevolodo II mirties Kijeve kilo miestiečių sukilimas.
Šeima
1116 metais vedė Mstislavo Didžiojo dukterį − kunigaikštytę Agafiją (Marija) Mstislavną (m. 1179 m.).
Vaikai:
Lezginai
Lezginai (kitaip: Lezgai) (Lezginų kalba: лезгияр, ) – Šiaurės Kaukazo tauta, kalba lezginų kalba, paplitusios rusų kalbos.
Iki XX a. vidurio lezginų etnonimas galėjo būti vartojamas ir gerokai platesne prasme. Jis galėjo būti taikomas apibendrintai pavadinti visas pietinio Dagestano tautas (tame tarpe agulus, rutulus, cachurus, tabasaranus, taip pat kricus, chinalugus ir kt.). Dar platesne prasme jis galėjo būti taikomas įvardinti visas tautas, kalbančias šiaurės rytų Kaukazo kalbomis.
Geografija
thumb|left|Lezgistanas Lezginų pagrindinė gyvenamoji teritorija Lezgistanas arba Lekija (Леӄи) koncentruojasi į šiaurę nuo Didžiojo Kaukazo ir yra tiek pietų Dagestane (daugiau kaip 385 240 gyventojų ), tiek šiaurės rytų Azerbaidžane (daugiau kaip 180 000). Regiono ašis yra Samuro upė. Didžioji Lezgistano dalis - kalnuotos teritorijos, išraižytos smulkių upių slėnių bei tarpeklių. Didžioji dalis teritorijos neturi medžių, o apaugusi sausumai atsparia žoline augmenija. Rytiniame ir pietiniame Lezgistano pakraštyje yra priekalnių zonos, kur žmonės užsiima žemdirbyste.
Į vakarus nuo tradicinių lezginų žemių, Samuro aukštupyje, gyvena rutulai ir cachurai, į rytus yra Maskutas, į šiaurę - Derbentas ir agulų bei tabasaranų žemės. Pietuose Lezgistaną uždaro Didysis Kaukazas, kuris atskiria nuo Širvano. Tradiciškai Lezgistanas skirstomas į tris etnografinius regionus: tai yra Kiura (didž. gyvenvietės Kasumkentas, Kurachas), Samuras (Achty, Usukčavas) bei Kuba (Kusaras, Magaramkentas).
Nemažos lezginų diasporos yra kitose Rusijos dalyse (ne Dagestane – apie 88 000), Kazachijoje (14 000) ir Turkmėnijoje (16 000). Dar apie 100 000 lezginų gyvena Rytų Europoje, Artimuosiuose Rytuose ir Jungtinėse Amerikos Valstijose. Iš viso XX a. pabaigoje buvo apie 470 000 žmonių.
Istorija
thumb|Lekija apie XI a. Lezginai – senieji Dagestano gyventojai, kurie greičiausiai dalyvavo Kaukazo Albanijos kūrime. Antikos istorikai Herodotas ir Strabonas mini Kaukazo Albanijoje gyvenančius Legus (Legoi). Viena iš hipotezių teigia, kad iš senųjų Albanijos gyventojų išsivystė dabartiniai lezginai, rutuliai, cachurai, agulai ir kitos tautos, kurios po Albanijos žlugimo migravo per Didįjį Kaukazą į šiaurę ir įsitvirtino dabartinėse teritorijose.
Nuo pirmųjų mūsų eros amžių lezginų žemės priklausė Partų imperijai, o vėliau Sasanidų imperijai. VIII a. čia prasiskverbė arabų įtaka. Arabai įtvirtino Kaspijos pajūryje esantį Derbentą kaip savo šiauriausią avanpostą, iš kurio sklido islamo religija. Taip lezginai atsidūrė Derbento kultūrinėje įtakoje.
Nuo VIII a. lezginų teritorijoje minimas junginys Lakzas. Nežinia, ar tai buvo politinis susivienijimas, bet į šią sąvoką arabai taip pat įjungė ir kitas lezginams giminingas grupes. Vėliau lezginų tarpe įtaką sustiprino Širvanšachai. Po mongolų invazijų krašte palengva skverbėsi islamas, kurį platino persai, Aukso orda, o vėliau ir Osmanai. XIX a. visi lezginai jau išpažino šią religiją.
XVIII a. pradžioje lezginų žemes nukariavo Nadyršachas, po kurio mirties visas Kaukazo regionas suskilo į smulkesnius chanatus. Lezginų žemes užvaldė azerių valdomi Derbento chanatas ir Kubos chanatas, o Kiuros regione susiformavo vietiniai politiniai junginiai, taip vadinamos laisvosios bendruomenės (magalim): Achtypara, Dokuzpara, Altypara ir kt. Kurį laiką pastarųjų tarpe įtaką turėjo lakų valstybė.
XIX a. pradžioje jų gyvenamoji teritorija prijungta prie Rusijos imperijos. 1812 m. laisvųjų lezginų žemėse suformuotas Kiuros chanatas. Tiesa, dauguma lezginų dalyvavo kovoje prieš rusus Kaukazo kare, todėl galutinai pajungti tik apie 1859 m. 1864 m. lezginų teritorija padalinta tarp 3 administracinių vienetų: Kiuros, Samuro ir Kubos rajonų. Pirmieji du priskirti Dagestano sričiai, o pastaroji - Baku gubernijai. Šis politinis padalinimas lėmė lezginų padalinimą iki dabar.
Tarybų Sąjungoje lezginų žemės buvo padalintos tarp Rusijos ir Azerbaidžano. Po Tarybų Sąjungos suirimo Azerbaidžano teritorijoje liko Rusijai priklausantys eksklavai, kompaktiškai apgyvendinti lezginų – Urjanoba, Chrachoba, – kėlę teritorinių ginčų.
Lezginų teises gina dvi organizacijos: Samur siekia didesnės kultūrinės autonomijos Azerbaidžane, o Sadval siekia sienų perbraižymo ir visų lezginiškai kalbančių teritorijų apjungimo į Azerbaidžano valstybę.