cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tore del Grekas
Istorija
Romėnų laikais Tore del Grekas tikriausiai buvo Herkulanumo priemiestis, kuriame stovėjo patricijų vilos. Išsiveržus Vezuvijui 79 m. apylinkės buvo nuniokotos ir išliko tik du kaimai Sora ir Kalastras. Bizantijos generolas Belisarijus perkėlė jų gyventojus į Neapolį 535 m. Apie 700 m. ši vieta vadinama Turris Octava, tikriausiai pagal pakrantės žvalgybos bokštą.
880 m. teritorijoje trumpam įsikūrė saracėnai leidus vyskupui Atanazijui Neapoliečiui. 1015 m. pirmąkart paminėtas miesto pavadinimas, pasak legendos kilęs nuo graikų atsiskyrėlio, įsikūrusio bokšte, arba nuo tam tikro graikiško vyno gamybos.
Tore del Grekas priklausė Neapolio karalystės karaliaus dvarui, kol Alfonsas V Aragonietis jį atidavė Karafų šeimai.
1631 m. miestą vėl nuniokojo išsiveržęs Vezuvijus. Miestiečiai atgavo savo teises 1699 m. sumokėję 106 tūkst. dukatų savo valdovui Monfortės markizui ir po to klestėjo kaip uostas ir žvejybos punktas. Tuo metu prasidėjo koralų apdirbimas.
1794 m. Tore del Greko istorinis centras buvo palaidotas po 10 m storio lavos sluoksniu.
Napoleono laikais Neapolį valdant Joachim Murat, Tore del Grekas su 18 tūkst gyventojų buvo trečias pagal dydį Neapolio karalystės miestas po Neapolio ir Fodžos. Tuo metu miestas tapo populiariu kurortu turtingiems italams, ir ši tradicija tęsėsi iki XX a. pradžios. Nuo XVI a. turtingos šeimos ir Italijos kilmingieji statėsi vasaros rūmus Tore del Greko pakraščiuose, iš kurių žymiausi yra Palazzo Materazzo, 1970 m. atnaujinti kaip šokių mokykla, bet po 1980 m. jame vėl įsikūrė žmonės, kai žemės drebėjimas sunaikino vargingesnių žmonių būstus. Pakilimo laikotarpiu miestas buvo žinomas dėl savo kavinių ir užkandinių, iš kurių išsiskyrė „Gran Cafe Palumbo“, didelė Art Nouveau stiliaus kavinė, teikusi vietiniams ir turistams maistą ir kavą bei turėjusi didelį paviljoną lauke. Garsus italų komikas Toto buvo vienas iš tų, kurie kasmet atvykdavo į kurortą. Tore del Greko kaip kurorto populiarumo priežastis buvo paplūdimiai, pastoraliniai laukų ir vynuogynų vaizdai bei Vezuvijaus didybė. Kadangi miestas buvo arčiausiai ugnikalnio, iš jo išvykdavo turistai, norintys į jį įkopti. Tai jie padarydavo specialiai įrengtu keltuvu, kuris pakeldavo iki kraterio.
Per Antrąjį pasaulinį karą vokiečiai mieste saugojo amuniciją, tad sąjungininkai jį smarkiai subombardavo. Po karo smarkiai nukentėjo turizmo industrija, paplitus automobiliams nebereikėjo keltuvo į Vezuvijų. Be to, po 1950 m. dėl urbanizacijos ir padidėjusio gyventojų skaičiaus miestas prarado „kaimišką“ atmosferą, tad turistai patraukė į Sorentą ar Amalfio krantą, ir baigėsi Tore del Greko kaip kurorto aukso amžius. Tačiau koralų ir papuošalų gamyba išliko.
E95
Europos kelias E95 – 1790 km ilgio greitkelis Rytų Europoje, kuris driekiasi per Rusiją, Baltarusiją, Ukrainą ir Turkiją. Turi didelę reikšmę rytų slavų valstybėms, NVS, taip pat turi tarptautinę reikšmę. Kelias eina per Leningrado ir Pskovo sritis Rusijoje, Vitebsko, Mogiliavo ir Gomelio sritis Baltarusijoje, Černigovo, Kijevo, Čerkasų, Kirovohrado, Mykolajivo ir Odesos sritis Ukrainoje, toliau keltu per Juodąją jūrą ir galiausiai per Turkijos teritoriją.
Pagrindiniai miestai: Sankt Peterburgas, Gomelis, Kijevas, Odesa, Samsunas, Merzifonas. Intensyviausias eismas yra atkarpoje tarp Kijevo ir Odesos (automagistralė M05). Dalis greitkelio priklauso IX paneuropiniam koridoriui.
Aurora (2011 filmas)
Aurora – 2011 m. Lietuvoje sukurtas 120 min. trukmės vaidybinis filmas. Tai mokslinės fantastikos romantinė drama. Premjera – 2012 m.
Apie filmą
Filmas kurtas su programos „ES parama Media“ pagalba. Tai nuotykinė fatališkos meilės istorija, perteikta per psichologinį techno trilerį. Režisierė Kristina Buožytė („Kolekcionierės“ autorė) su scenarijaus bendraautoriumi, prancūzu Bruno Samper, tyrinėja žmonių sąmonės ir pasąmonės vingius.
Kūrybinė grupė dirbo Nidoje, Vilniuje bei jo apylinkėse. Tai buvo ir Mariaus Jampolskio nardymo pamokos su povandeniniu filmavimu, vėliau scenos persikėlė į Operos ir baleto teatrą, tada tęsėsi Sporto rūmuose, įspūdingų interjerų butuose. Nemaža dalis filmo kurta buvusioje „Vilniaus tauro“ alaus gamykloje: čia įsikūrė laboratorija, kurioje „eksperimentavo“ tarptautinė mokslininkų komanda.
Siužetas
Pagrindiniai veikėjai – Lukas ir Aurora – dalyvauja tarptautinės mokslininkų komandos vykdomame eksperimente. Tai moderni istorija, vykstanti dvejose skirtingose erdvėse, nagrinėja aistros prigimtį, atskleisdama dualizmo problemą tarp žmogaus kūno ir jo minčių pasaulių.
Lukas – jaunas neuronų informatikas, pakviestas dalyvauti moksliniuose bandymuose ir tapti jų pagrindiniu stebimuoju subjektu. Aurora – po automobilio avarijos komos būsenos ištikta moteris, kuri taip pat įtraukta į bandymus. Mokslinio eksperimento tikslas – neuronais perteikti informaciją iš komos būsenoje atsidūrusios moters smegenų į šiam eksperimentui pasiryžusio Luko smegenis ir stebėti, kaip ši informacija priimama bei kaip ji funkcionuoja ir veikia žmogaus potyrius. Prasidėjus eksperimentui, Lukas pakliūva į viliojantį Auroros pasaulį, kuriame ši patraukli, aistringa moteris net nežino, kad yra ištikta komos. Tarp Luko ir Auroros užsimezga ypatingas ryšys. Vis dėlto jų jausmus ima griauti per automobilio avariją žuvęs Auroros vyras Stalkeris…
Įvertinimas
2013 m. Sidabrinės gervės kino apdovanojimuose filmas buvo nominuotas devyniose kategorijose, iš kurių nugalėjo aštuoniose: geriausio ilgametražio vaidybinio filmo, geriausių aktoriaus, aktorės, režisieriaus, scenarijaus, operatoriaus ir kompozitoriaus darbo. Geriausios profesinės meistrystės kategorijoje „Aurora“ kūrėjai nusileido kostiumų kūrėjai Agnei Rimkutei.
Kazlų Rūdos aerodromas
Kazlų Rūdos aerodromas – karinis aerodromas Lietuvoje, apie 5 km į šiaurės rytus nuo Kazlų Rūdos. miniatiūra|250px|left|Betono plokščių takas
Aerodromas įrengtas 1975–1977 m. 1994–2000 m. aerodrome veikė Lietuvos kariuomenės Karinių oro pajėgų Trečioji aviacijos bazė.
Šiuo metu aerodromas nenaudojamas pagal paskirtį. Jame organizuojamos automobilių, drago, slalomo varžybos.
Alytaus rajono savivaldybės taryba
Alytaus rajono savivaldybės taryba – Alytaus rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Pasvalio rajono savivaldybės taryba – Pasvalio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Alytaus rajono savivaldybės taryba
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Alytaus rajono savivaldybės taryba
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Giedrius Slavickas
Giedrius Slavickas (g. 1982 m. spalio 3 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas. Buvęs Lietuvos jaunimo rintinės U-21 krašto saugas.
Mokinių draugas
Mokinių draugas – pirmasai Senapilės moksleivių pirmeivių laikraštis, ėjęs 1908 m. sausio 19 d. – 1908 m. birželio mėn. Marijampolėje.
Istorija
Leido Marijampolės gimnazijos mokiniai Petras Klimas, Juozas Papečkys, redagavo Petras Klimas. Spausdintas hektografu. Išėjo 14 numerių.
Moizmas
Moizmas (kin.: 墨家; pinyin: Mòjiā) – kinų filosofinis mokymas, kurio pradininkas – Modzi (墨子 Mòzǐ). Mokykla iškilo "Šimto mokyklų" laikotarpiu – maždaug tuo pačiu metu kaip ir konfucianizmas, daoizmas, legizmas. Moizmas buvo trumpaamžis, ir Čin laikais išnyko. Modzi filosofija jo mokinių buvo surašyta į veikalą "Modzi".
Filosofija
Dangus (天 tiān) moistams buvo aukščiausia, viską stebinti ir žmones baudžianti jėga. Moizmas teigė, kad žmogus turi visus mylėti vienodai ("visuotinė meilė"). Pirmiausia reikia mylėti visus žmones, tik tada – savo šeimą ir save patį. Šį punktą ypač kritikavo konfucianistai, nes jie buvo įsitikinę, kad kai kuriuos žmones, pavyzdžiui, savo tėvus, reikia mylėt labiau nei visiškai nepažįstamus. Pasak moizmo, tuos, kurie seka Dangumi, Dangus apdovanoja, o nepaklusniuosius nubaudžia. Taigi moistinė moralė grįsta nauda.
Iš prigimties žmogus negali atskirti, kas yra teisinga ir kas – klaidinga. Todėl reikia turėti valdovus, kurie padės suderinti teisingumą ir klaidingumą. Moistai buvo prieš karus, tačiau teigė, kad valstybė gali naudoti jėga gindamasi.
Moistai taip pat sukūrė politinę organizaciją, per kurią mėgino įgyvendinti savo skelbiamas idėjas. Jų struktūra susidėjo iš vietinių "atstovybių" visose to meto Kinijos teritorijoje buvusiose valstybėlėse. Kiekvienai tokiai grupei vadovavo vadinamieji "dziudzi" (juzi). Buvo skatinamas taupus, asketiškas gyvenimo būdas. Dziudzi paskirdavo savo įpėdinį. Tačiau ši organizacija neturėjo jokios centrinės valdžios ir bendrai rėmėsi tik Modzi mokymais.
Viena iš moizmo mokyklų buvo logikai. Jie domėjosi loginių galvosūkių sprendimu. Pagrindinis atstovas – Long Gongsunas. Dauguma vėlesnių kinų filosofų nesidomėjo loginėmis problemomis, todėl šios mokyklos idėjų išlikę nedaug.
Nacionalinio saugumo agentūra
Nacionalinio saugumo agentūra (, NSA) – JAV institucija, didžiausia pasaulyje žvalgybos tarnyba.
NSA administracinėje bei techninėje srityje yra pavaldi Gynybos departamentui, operacine prasme – JAV Nacionaliniam saugumo patarėjui.
thumbnail|left|Centrinė NSA būstinė
Huajhuašo Kordiljera
thumb|250px|Huajhuašo Kordiljera Huajhuašo Kordiljera  – Andų kalnagūbris Peru, Ankašo departamento pietuose ir Limos departamente. 6 viršukalnės viršija 6000 m aukštį. Aukščiausios: Jerupacha (6617 m, antras pagal aukštį kalnas Peru, po Uaskarano), Siula Grandė (6344 m).
Aukštikalnės padengtos sniegu. Perėjos eina net 5000 m aukštyje. Medžių riba eina iki 4 km aukščio. Aukštikalnėse yra ledyninių ežerų, karštųjų versmių. Būdingi gyvūnai – Andų kondorai, lamos, alpakos, viskašos. Svarbiausio gyvenvietės – Čikijanas, Kachatambas.
Jukių kalbos
Jukių ir vapų kalbų ryšys nesyk ginčytas, bet dabar laikomas patikimu.
Huajhuašo Kordiljera
Turizmas (alpinizmas, žygiai po kalnus). Pagrindinis turistinis centras – Ljamako kaimelis.
Zabiela
Zabiela − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Tlaskala (valstija)
Tlaskala  – valstija centrinėje Meksikos dalyje. Jos sostinė yra Tlaskalos miestas.
Zabiela
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Zabielienė (ištekėjusi moteris) ir Zabielaitė (mergautinė pavardė).
Rolandas Jurkėnas
Rolandas Jurkėnas (g. 1971 m. gegužės 4 d. Anykščiuose) – Lietuvos gydytojas, Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Zabiela
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Galalaukiai
Istorija
XX a. pradžioje įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).
Gyventojai
thumb|left|180px|Kaimo kryžius
Rolandas Jurkėnas
Biografija
1989 m. baigė Anykščių Antano Vienuolio vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Kauno medicinos institutą, gydytojas. Nuo 2000 m. Anykščių rajono savivaldybės pirminės sveikatos priežiūros centro ir Anykščių ligoninės gydytojas chirurgas.
Zabiela
Pavardė kilusi iš slavų, , , , kurios vadamos iš , 'grietinėlė', nors gali būti ir iš moteriško krikšto vardo Izabèlė.
Rolandas Jurkėnas
Biografija
Tėvynės sąjungos Anykčių rajono skyriaus narys. 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys.
Jukių kalbos
Kalbos
Žinomos 2 jukių kalbos (abi išnykusios):
Rolandas Jurkėnas
Biografija
Sutuoktinė Aušra, vaikai Martynas, Matas, Arnas.
Tlaskala (valstija)
Geografija
Valstija ribojasi: šiaurėje, rytuose ir pietuose – su Puebla, vakaruose – su Meksiko valstija, šiaurės vakaruose – su Hidalgu. Tai pati mažiausia Meksikos valstija.
Tlaskala yra Meksikos kalnyne, kurį kerta Pueblos-Tlaskalos slėnis. Aukščiausia vieta – Malincino ugnikalnis (4420 m – Tlaskalai priklausančioje pusėje). Valstijos upės priklauso Atojako, Moktesumos, Panuko baseinams.
Didžiausi miestai
thumb|left|250px|Terenatės miestelis
Galalaukis
Galalaukis – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Ubiškių, prie Didžiarauliškių ežero.
Pusbačkiai
Pusbačkiai – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Traupio, prie kelio ir Pienios upelio. Yra 1993 m. statytas medinis kryžius, senosios kapinės (švedkapiai).
Istorija
1569 m. minimas Kantumiškių kaimas, priklausęs Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Vilniaus vaivadijos Vilkmergės pavieto Traupio parapijai, tapatinamas su dabartiniais Pusbačkiais. Pirmasis Pusbačkių vardo paminėjimas Traupio parapijos dokumentuose aptinkamas 1739 m., kai nebeminimi Kantumiškiai – vienas iš trijų Traupio parapiją XVI–XIX a. išlaikiusių kaimų.
thumb|left|150px|Kaimo kryžius
1928 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. Tarpukariu kaime veikė pavasarininkų draugija, rengusi gegužines, vaidinimus. 1943 m. pirmą kartą Pusbačkiuose buvo pastatytas kryžius.
Metamorfizmas
Metamorfizmas – geologinis procesas, kurio metu pasikeičia uolienų mineralinė sudėtis, taip pat struktūra. Šie pakitimai susiję su temperatūros, slėgio ir fluidų poveikiu.
Pagal pagrindinį veiksnį
Metamorfizmas pagal pagrindinį veiksnį skirstomas į:
Alytaus miesto savivaldybės taryba
miniatiūra|Alytaus miesto savivaldybės tarybos frakcijos 2019-2023 m. kadencijoje: {{legend|#F10914|Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija: 5 }} {{legend|#098800|Frakcija „Už Alytų": 5 }} {{legend|#3C8A7E|Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų frakcija: 4 }} {{legend|#30B61E|Lietuvos valstiečių ir žaliųjų frakcija: 3 }} {{legend|#3E1BED|Frakcija „Alytaus piliečiai“: 3 }} {{legend|#D5264E|Frakcija „Žinau ir galiu – Česlovas Daugėla": 3 }} {{legend|#73FF3D|Lietuvos centro partijos frakcija: 2 }} {{legend|#FF8000|Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio frakcija: 1 }} {{legend|#D2CBC0|Nepriklausantys jokiai frakcijai: 1 }} Alytaus miesto savivaldybės taryba – Alytaus miesto savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Metamorfizmas
Pagal geologinę padėtį
Metamorfizmas gali būti skirstomas pagal tai, kokioje geologinėje padėtyje vyksta:
Alytaus miesto savivaldybės taryba
Tarybą sudaro 27 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Metamorfizmas
Pagrindiniai metamorfizmo veiksniai
Yra sutarta, kad metamorfiniai procesai prasideda kai uolienų temperatūra pasiekia 100 °C ribą, o metamorfizmo procesai užgęsta kai pasiekiama 700-900 °C ribą (uolienos esant tokiai temperatūrai išsilydo – prasideda magmatizmo procesai. Nėra susitarta dėl slėgio ribų. Kai kurie mokslininkai mano, kad esant atmosferos slėgui vykstantis uolienų pakitimai nepriskiriami metamorfiniams procesams. Bet kai kurie metamorfiniai procesai gali vykti ir esant labai mažam slėgui.
Alytaus miesto savivaldybės taryba
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Istorija
Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalinimo 1795 m. kairiakrantis Alytus atiteko Prūsijai, ir buvo priskirtas Naujosios Prūsijos teritorijai, dešiniakrantis – Rusijai. 1807 m. kairiakrantis Alytus perleidžiamas Varšuvos hercogystei, o 1815 m. kartu su Lenkijos karalyste prijungtas prie Rusijos. Kairiakrantis Alytus tapo Kalvarijos pavieto, Alytaus gminos centru. Nėra tikslių duomenų, kada čia įkurtas magistratas, bet 1870 m. Rusijoje priėmus miestų įstatymą, magistratas panaikinamas. Dešiniakrantis Alytus taip pat neteko savivaldos. Iki 1863 m. dešiniakrantis Alytus buvo Trakų pavieto Alytaus valsčiaus centras. Po 1863 m. sukilimo ši miesto dalis neteko miesto teisių ir priskirta Alovės valsčiui. Miestelėnai galėjo rinkti tik seniūną. Istorijos šaltiniuose minimas 1889 m. seniūnas Juozas Rudzialis.
Pirmojo pasaulinio karo metu, 1915–1918 m. Alytų valdė vokiečių okupacinė valdžia. Alytus buvo sujungtas į vieną administracinį vienetą, iš Kalvarijos čia perkeltas apskrities centras, čia įsikūrė paskirtas apskrities karinis viršininkas.
1919–1925 m. miesto savivaldybės taryba ir burmistras buvo renkami demokratiškai. 1931 m. ir vėlesniuose rinkimuose rinkėjų ir tarybos teisės buvo apribotos.
TSRS 1940 m. okupavus Lietuvą, vietinės valdžios ir valdymo organai buvo Darbo žmonių deputatų tarybos (nuo 1977 m. – Liaudies deputatų tarybos), kurių rinkimai nebuvo demokratiški – renkamasi buvo tik vieno kandidato. Liaudies deputatų taryba skyrė vykdomąjį komitetą iš vietos deputatų tarybos deputatų. Miesto vadovas buvo Liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas.
Antrojo pasaulinio karo metu, 1941–1944 m. vietos savivaldos įstaigos buvo pavaldžios vokiečių okupacinei valdžiai. Vokiečiams pasitraukus 1944 m. liepos 19 d. Alytaus Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomasis komitetas atnaujino savo veiklą.
1990 m. kovo 24 – balandžio 7 d. ir pakartotiniuose rinkimuose gegužės 19 d. išrinkta pirmoji demokratinė Alytaus miesto savivaldybės taryba, paskyrusi tarybos pirmininką ir savivaldybės merą.
Merai
Miesto tarybos pirmininkas
Nuorodos
Oficiali svetainė
Adomas Mečislovas Grikpėdis
Adomas Mečislovas Grikpėdis (g. 1947 m. gegužės 16 d. Šateikių Rūdaičiuose, Lietuvos TSR) – Lietuvos filologas, redaktorius, esperantininkas.
Biografija
Gimė 1947 m. gegužės 16 d. Šateikių Rūdaičiuose. 1961–1966 m. studijavo Rietavo žemės ūkio technikume. 1967–1976 m. studijavo lietuvių kalbą Vilniaus universitete. 1976–1979 m. dėstė lietuvių kalbą Gervėčiuose. Dirbo Mokslo leidykloje, vėliau Valstiečių laikraštyje. Išvertė ir redagavo kelis leidinius esperanto kalba.
Leitis (filmas)
Leitis – 2018 m. Lietuvos istorinis filmas apie leičius ir XIII a. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kovas prieš Rusios kunigaikštystę. Kinuose pasirodęs liepos 6-ąją. Skirtas Lietuvos Respublikos šimtmečio paminėjimui.
Anykščių rajono savivaldybės taryba
Anykščių rajono savivaldybės taryba – Anykščių rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Mokytojas (žurnalas)
Istorija
Leido ir redagavo Adomas Dambrauskas-Jakštas. Ėjo kartą per mėnesį. Spausdino S. Banaičio spaustuvė Kaune. Išėjo 11 numerių.
Katalikiškos orientacijos žurnalas rašė pedagogikos, didaktikos, psichologijos, mokymo metodikos ir kitais klausimais.
Brut Novai
Brut Novai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Jumanų-kočimių kalbos
Jumanų–kočimių kalbos – Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartojamos dabartinės JAV pietvakariuose (Kalifornija, Arizona) ir Meksikoje, Kalifornijos pusiasalyje.
Jumanų-kočimių kalbos jungiamos prie spėjamos hokanų kalbų šeimos.
Kalbos
Žinoma ~10 jumanų-kočimių kalbų:
Povandeninė žūklė
thumb|220px|Povandeninis medžiotojas po vandeniu
Povandeninė žūklė – ekstremalaus sporto šaka bei tradicinė žūklė kai kuriose pasaulio vietovėse.
Povandenininis medžiotojas gaudo žuvį povandeninei žūklei skirtais šautuvais (pneumatiniais ir arbaletais) nenaudojant autonominių kvėpavimo aparatų, sulaikant kvėpavimą nuo vienos iki trijų minučių, neriant iki dešimties – penkiolikos metrų gylio.
Yra dviejų tipų povandeninė žūklė – jūrinė, kur dažnai medžioklė vykdoma dideliuose gyliuose (15–30 m), su ilgais arbaletais bei gėlavandenė, kurioje dažniausiai medžiojama melduose, nedideliuose gyliuose, esant prastam vandens skaidrumui.
Paežerėliai
Paežerėliais vadinami kaimai:
Naudžiai (reikšmės)
Naudžiais vadinami kaimai:
Galaverknis
Galaverknis – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Tolkiškių, šalia kelio, prie Verknės upės.
Izobilnojė (Dėdava)
Izobilnojė (,, iki 1907 m. Gut Dedawe, nuo 1938 m. liepos 16 d. Deimehöh, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Saranskojės kaimo gyvenvietės kaimas Deimos dešiniajame krante.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Saranskojės apylinkės kaimas.
Jerupacha
Jerupacha, Snieguotoji Jerupacha (Nevado Yerupaja) – Andų viršukalnė Peru, Ankašo regione, Uajuašo Kordiljeroje. Aukštis 6635 m (ar 6617 m; antras pagal aukštį šalyje, po Huaskarano).
Tai vienas sunkiausiai įkopiamų Andų kalnų. Pirmieji Jerupachos viršūnę pasiekė Jim Maxwell ir Dave Harrah (1950 m.).
Brut Starai
Brut Starai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Rimkų Dievo Motinos Gimimo sentikių cerkvė
Rimkų Dievo Motinos Gimimo cerkvė – sentikių cerkvė Rimkuose, Kulvos seniūnijoje, Jonavos rajone. Cerkvė raudonų plytų mūro su bokštu.
Istorija
XVIII a. Rimkuose įsikūrė sentikiai. Tuomet kaimas priklausė Vilniaus vaivadijai. Tai buvo vienas seniausių rusų centrų Lietuvoje iki pat 1795 metų. Nuo XVIII a. pabaigos minima cerkvė. XIX a. kaimas buvo Kauno apskrityje. 1806 m. gyventojai išsipirko žemę ir tapo laisvais žemdirbiais, čia gyveno apie 300 žmonių. XIX a. nuslopinus Degučių parapiją Rimkai tapo sentikių centru Kauno gubernijoje.
XX a. pradžioje parapijai priklausė bent 1000 tikinčiųjų, nors Rimkuose gyveno 415 žmonių. Apie 1900 m. pastatyta nauja mūrinė Rimkų Dievo Motinos Gimimo cerkvė. XX a. tarpukariu parapija buvo viena didžiausių Lietuvoje, 1937 m. joje buvo 2140 tikinčiųjų. Sovietų valdžia parapiją įregistravo 1948 m. liepą. 1994–1997 m. suremontuota cerkvė.
VHS
thumb|right|250px|VHS videokasetės formatas thumb|right|250px|VHS M paleidimo sistemos schema thumb|right|250px|„SABA“ VHS grotuvas VHS – analoginio vaizdo formatas, sukurtas bendrovės „JVC“, ir 1976 m. pristatytas Japonijos rinkai.
Aštuntojo dešimtmečio laikotarpiu smarkiai populiarėjo video įrašų įrašymas į kasetes. Kiekviena video kasetes gaminanti kompanija bandė įsitvirtinti rinkoje. Tai privedė prie „video kasečių formatų karo“ pradžios. Pagrindiniai konkurentai buvo VHS ir „Sony“ Betamax, tačiau taip pat nežymią rinkos dalį turėjo ir „Philips“ bei „Grundig“ gaminamas Video 2000 formatas. Galiausiai VHS laimėjo karą, nors techniškai buvo prastesnė už Betamax. 1987 m. buvo išleista patobulinta versija – Super-VHS.
Vėliau pasirodė optinių diskų formatai, kurie gebėjo vaizduoti geresnės kokybės vaizdą. Vienas ankstesniųjų buvo, Laserdisc, kuris nebuvo populiarus, kita vertus, po jo sekęs DVD formatas susilaukė itin didelio pasisekimo ir 2000 m. visiškai išstūmė VHS formatą. Pasak „JVC“, 2002 m. pasaulyje parduota virš 900 mln. video produktų šiuo formatu.
Skemai
Skemai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Yra pensionas (su koplyčia), biblioteka (nuo 1953 m.). Praeina kelias. Telkšo Skemų I tvenkinys ir Skemų II tvenkinys. Veikia Skemų koplyčia. thumb|left|220px|Užrašas prie Skemų pensiono miniatiūra|220px|left|[[Skemų koplyčia ir varpinė]]
Istorija
XIX a. buvo Skemų dvaras (1866 m. jame būta 90 gyv.).
1954–1963 m. kaime buvo Skemų apylinkės centras, kolūkio centrinė gyvenvietė. 1972 m. prie Skemų prijungtas Sienikų kaimas.
Ypatingasis Sineidžu administracinis regionas
thumb|200px Ypatingasis Sinŭiju administracinis regionas (korėjietiškai – 신의주 특별 행정구|新義州特別行政區) – vienas Šiaurės Korėjos regionų. Įkurtas 2002 m. rugsėjo mėn. Sinŭiju miesto rajone pasienyje su Kinija. Jame buvo bandoma įvesti rinkos ekonomikos elementus. Juridiškai toks rajonas yra panašus į Kinijos Honkongo ir Makao ekonomines zonas ir, kaip ir jie, turi „Bazinius įstatymus“ (기본법; Kibon bop).
Vokiečių verslininkas, etninis kinas Jan Binas 2002 m. buvo paskirtas pirmu regiono vadovu. Prieš tai jis buvo areštuotas kinų vyriausybės ir nuteistas 18 metų kalėti už mokesčių nemokėjimą ir ekonominius nusikaltimus.
Regiono gyvenamosios vietovės
Kai kurie regionai – anklavai, į kuriuos negalima įvažiuoti, nepervažiavus kitų Šiaurės Korėjos rajonų.
Mamohato
Mamohato Bereng Seeiso (gim .1941 balandžio 28 – mir. 2003 rugsėjo 6) – Lesoto karaliaus Mošoešoe II žmona, Letsie III ir princo Seeiso motina.
Tris kartus buvo Lesoto regentė:
Kopinė smiltvapsvė
Kopinė smiltvapsvė (Podalonia luffii) – smiltvapsvių (Sphecidae) šeimos bitinis vabzdys, paplitęs Vakarų Palearktikoje. Gyvena Vakarų Europoje palei Atlanto vandenyno, Šiaurės ir Baltijos jūrų pietines pakrantes, taip pat Vidurio Europos, Ukrainos, Rusijos ir Kazachstano stepėse.
Kopinė smiltvapsvė įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3(R) kategoriją (retos rūšys). Lietuvoje pavienių individų sutinkama Kuršių nerijoje, Juodkrantės ir Nidos apylinkėse, taip pat buvo rasta buvusiame Rūdninkų kariniame poligone. Tai stenotopinė rūšis, būdinga Pilkųjų kopų buveinėms.
Biologija
Smiltvapsvės skraido nuo nuo birželio iki rugpjūčio pabaigos. Minta nektaru, tupia ant gvaizdžių, zundų, gubojų ir kitų smėlynuose augančių augalų. Lervų maistui patelės medžioja drugių, dažniausiai pelėdgalvių vikšrus. Auką ji numarina geluonimi ir slepia išraustame urvelyje, kur ant grobio padeda kiaušinėlį. Po to urvelį palieka ir užkasa. Išsiritusi lerva suėda vikšrą, po to supina kokoną, kuriame ji peržiemoja. Pavasarį virtusi lėliuke, netrukus išskrenda suaugėliu.
Sergejus Abramovas
Sergejus Abramovas (g. 1944 m. balandžio 10 d.) – Rusijos rašytojas fantastas, žurnalistas, visuomeninis veikėjas.
Biografija
Sergejus Abramovas gimė 1944 m. balandžio 10 d. Maskvoje, rašytojo Aleksandro Abramovo šeimoje.
Baigė Maskvos automobilių ир kelių instituto Civilinės aviacijos fakultetą. Dirbo Domodedovo oro uosto statyboje meistru. Baigęs studijas buvo paliktas instituto katedroje. Vėliau dirbo žurnale „Smena“ (Смена 'Pamaina') ir laikraštyje „Pravda“ (Правда 'Tiesa').
Ilgą laiką buvo Fantastinės ir nuotykinės literatūros tarybos prie RTSFR Rašytojų sąjungos vadovas.
1988 m. sukūrė savaitraštį „Semja“ (Семья 'Šeima').
Nuo 9-ojo dešimtmečio pabaigos užsiėmė verslu knygų leidybos, masinio informavimo ir prekybos srityje, 10-tą dešimtmetį – korporacijų kūrimo ir investicijų politikos klausimais bankinėse ir investicinėse organizacijose.
Skemai (Obeliai)
Skemai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Obelių.
Sergejus Abramovas
Biografija
Nuo 1997 m. – pirmasis Maskvos vyriausybės Telekomunikacijų ir masinio informavimo priemonių komiteto pirmininko pirmasis pavaduotojas.
Nuo 2000 m. – Rusijos federacijos prezidento administracijos Vidaus politikos vyriausiosios valdybos viršininko pirmasis pavaduotojas. 2001–2004 m. – Rusijos prezidento Kultūros ir meno tarybos, Mokslo, technologijų ir švietimo tarybos, Sporto tarybos sekretorius.
Nuo 2004 m. – investicinės kompanijos „Bering Vostok Kapital Partners“ (Беринг Восток Кэпитал Партнерс) stebėtojų tarybos pirmininkas ir partneris. Visuomeninės organizacijos „Megaprojektas“ nuolatinis ekspertas – konsultantas, Visos Rusijos visuomeninės organizacijos „Nacijos sveikatos lyga“ (Лига здоровья нации) narys, visuomeninės organizacijos „Verslo Rusija“ (Деловая Россия) generalinės ir koordinacinės tarybų narys.
Kūryba
Spausdintis pradėjo 1961 m.
Pirmi savarankiški kūriniai – 1972 m. romanas „Vaikščiotojai lynu“ (Канатоходцы), ir 1973 m. apysaka „Vilkelis Guliveriui“ (Волчок для Гулливера), parašyti tradicinės mokslinės fantastikos srityje. Vėlesniuose kūriniuose ėmė naudoti kitokias priemones, labiau artimas šiuolaikinei pasakai ir maginei fantastikai.
Algimantas Bražionis
Algimantas Bražionis (g. 1953 m. sausio 3 d. Ulytėlėje, Rokiškio rajonas) – Lietuvos ir Varėnos rajono savivaldybės politinis veikėjas.
Budizmas
Budizmas – pasaulinė religija, atsiradusi šiaurės Indijoje I tūkstantmečio pr. m. e. viduryje, vėliau išplitusi Pietryčių bei Centrinėje Azijoje ir Tolimuosiuose Rytuose. Budizmo pradininku laikomas Sidharta Gautama (apie 560–480 m. pr. m. e.), gavęs Budos (Buddha sanskrito kalba reiškia „atbudęs, praregėjęs, nušvitęs“) vardą. Tai istorinis (pagal kai kuriuos šaltinius – pusiau legendinis) indų princas, laisva valia išsižadėjęs karališkųjų rūmų prabangos.
Algimantas Bražionis
Biografija
1959–1970 m. mokėsi Rokiškio vidurinėje mokykloje, 1970–1975 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, inžinierius mechanikas.
Budizmas
Budos mokymas propaguoja žmogaus tobulėjimą ir moko, kad žmogus pats kuria savo likimą. Budistinis mąstymas nepripažįsta vieno asmens garbinimo – žmogaus ar dievo. Budizmo esmė – tikėjimas, kad atbusti, arba nušvisti, gali bet kuris žmogus, kuris vis besikartojančių atgimimų (Samsara) tėkmėje vadovausis Budos pavyzdžiu bei mokymu ir remsis savo asmeninėmis pastangomis. Budistų tikslas – atbusti pačiam ir padėti išsigelbėti iš skausmingų atgimimų visoms kitoms būtybėms; galutinis atbudimo (nušvitimo) tikslas – nirvana.
Algimantas Bražionis
Biografija
1975–1981 m. Valkininkų kolūkio (Varėnos rajonas) inžinierius mechanikas, 1981–1990 m. Varėnos raj. Žemės ūkio valdybos viršininko pavaduotojas, 1990–1992 m. „Dzūkų krašto“ kolūkio pirmininkas, 1992–1996 m. Lietuvos ir Vokietijos BĮ „Varėngrybas“ gamybos vedėjas, 1996–2008 m. UAB „Mėlynoji uoga“ direktorius, 2008–2010 m. Alytaus apskrities viršininkas. Vėliau ūkininkas, kaimo turizmo sodybos savininkas.
Budizmas
Doktrinos pagrindas
thumb|170px|Budos statula [[Honkongas|Honkongo mieste, Kinijoje.]] thumb|170px|Budos statula Afganistane thumb|170px|[[Mahabodhio šventykla. Šioje vietoje po Bodhio medžiu, Buda pasiekė prašviesėjimą]] thumb|170px|Šiuolaikinė budistų šventykla Korėjoje thumb|170px||Budistų vienuoliai. [[Indonezija]]
Buda, atsakydamas į tuo metu vos ne pagrindinį klausimą Indijos pasaulėžiūrų sistemoje apie tai, kaip esybės įsisuka į būties ratą ir ar yra galimybių iš jo ištrūkti, paskelbė Keturias tauriąsias tiesas, jo mokymo pagrindą ir šerdį, kurias jis įsisąmonino atbudimo metu. Gyvenimas, pasak Budos įžvalgos, yra laikinas, neturi savasties ir yra sklidinas nepasitenkinimo. Žmogus priėmęs domėn šiuos tris būties požymius įžengia į budistinį kelią. Būtyje vyrauja kentėjimas, nes jį lemia laikinumo gimdomi troškimai ir neišmanymas. Pašalinus šituos veiksnius galima išsilaisvinti iš samsaros. Būtybių įsisukimas į būties ratą budizme aiškinamas dvylikanare Sąlygotosios kilmės grandine, o ištrūkimas iš šio rato prilygsta įžengimui į nirvaną. Juk ištrūkti galima vien asmeninėmis pastangomis, žengiant Tauriuoju aštuonialypiu keliu, kuris iš tikrųjų yra ėjimas dvylikanare Sąlygotosios kilmės grandine atgal.
Algimantas Bražionis
Biografija
Lietuvos centro partijos narys. 1990–1992 m. Varėnos rajono tarybos deputatas. Nuo 2011 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys.
Vedęs; žmona Ona Laimutė, dukterys Rasa (g. 1976 m.), Aušra (g. 1981 m.).
Budizmas
Doktrinos pagrindas
Budizmo mokymo pagrindų raštai yra surinkti į Tripitaką. Budistų bendruomenę – sanghą sudaro vienuoliai, vienuolės ir pasauliečiai  bei pasaulietės.
Sąlygotoji kilmė
(skr. pratītya – samutpāda, pali: paţicca samuppāda, tibet. rten cing 'brel bar 'byung ba'')
Bendroji sąlygotosios kilmės tiesos loginė sandara yra tokia:
Taip ratas užsidaro.
Sąlygotosios kilmės esmė – natūralus dėsnis, pagal kurį visi reiškiniai kyla priklausomai nuo savųjų priežasčių, susijusių su jų individualia būkle bei padėtimi. Tai tiesa, kuri teigia, kad niekas neatsiranda be priežasties, kad niekas nėra sukurta iš nesąlygotos priežasties, kad niekas nėra sukurta nepriklausomo kūrėjo. Viskas atsiranda išimtinai tik dėka ir priklausomai nuo priežasčių ir sąlygų sutapimo. Joms nesutapus tai greičiausia nebūtų galėję rastis.
Nesavastingumas
Plačiau skaitykite straipsnyje Nesavastingumas
Nesavastingumas (, pali anatta) reiškia, kad tai, kas yra kaip individas, neturi jokios savasties, jokio „aš“ kaip nekintančios, amžinos, vientisos ir nepriklausomos substancijos. Tai pamatinė budizmo tiesa. Taigi budizme savastis, arba ego, yra išimtinai tiktai praeinanti ir kintanti (todėl linkusi kentėti) empirinė individualybė, kurią sudaro penkios sudedamosios dalys, vadinamosios skandhos.
Theravadoje (hinajanoje) nesavastingumo nagrinėjimas apsiriboja asmens savianalize; mahajanoje nagrinėjamos visos priklausomai atsirandančios dharmos, o pati laisvė nuo savasties čia vadinama šūnijata, arba tuštuma, niekuma.
Keturios tauriosios tiesos
Plačiau skaitykite straipsnyje Keturios tauriosios tiesos
(pali ariya – sacca)
Taurusis aštuonialypis kelias
Plačiau skaitykite straipsnyje Taurusis aštuonialypis kelias
(, pali atthangika – magga)
Taurųjį aštuonialypį kelią galima suskirstyti į tris dalis:
Budizmo istorija
Budizmo istorija yra labai daugialypė ir sudėtinga. Skirtingai nuo, pvz., krikščionybės, čia nebuvo vieningo centro ir centrinės institucijos, todėl kiekvienoje šalyje budizmas vystėsi skirtingomis kryptimis, maišydamasis su vietiniais tikėjimais ir papročiais.
Istorinė budizmo raida Indijoje
Iki XIII a. budizmo tėvynė Indija buvo pagrindinis budizmo filosofijos ir praktikos generatorius, savotiškas šios religijos centras. Netgi pirmaisiais mūsų eros amžiais budizmui pradėjus plisti už Indijos civilizacijos ribų, įvairių šalių vienuoliai nuolat lankydavosi Indijoje arba kviesdavosi iš čia išminčius. Tokiu būdu Indijoje besiformuojančios naujovės buvo nuolat perduodamos į kitas šalis, ir Indijos budizmo istorija turėjo milžinišką reikšmę kitų šalių budizmo istorijai.
Gaudapada, Šankara prisidėjo prie budizmo sunykimo Indijoje. Pastarųjų išplėtota Advaita vedanta doktrina darė įtaka budizmui, tačiau ir pats budizmas smarkiai paveikė hinduizmą. Po XIII a. budizmas Indijoje beveik išnyko. Bet jis jau buvo išplitęs į kitas šalis.
Vidurinė Azija
Budizmo istorijoje Vidurinės Azijos budizmas turėjo nepaneigiamą reikšmę, nors dabar šiose vietose įsigalėjęs islamas. Tuometinėse valstybėse Chorezmas, Sogdiana ir Šilko kelio miestuose tikrai buvo išpažįstamas mahajanos budizmas, apie ką liudija to meto freskos ir milžiniškos budų statulos. Čia, veikiant senosioms zoroastrizmo tradicijoms, formavosi budistinio rojaus įvaizdis ir Tyrosios žemės budizmas.
Tolimieji Rytai
thumb|right|240px|Mahajanos plitimas Rytų Azijoje Kiniją budizmas pasiekė pirmaisiais mūsų eros amžiais. Iš Vidurinės Azijos čia atėjo Tyrosios žemės budizmas, kitos mahajanos mokyklos, apie kurias liudija urvų vienuolynai ir freskos. VI–VII a. Indijoje lankęsi vienuoliai atsivežė jogačiarų idėjas. Indų vienuolis Bodhidharma pradėjo Kinijoje čan (chan, channa) srovės budizmą, kuris Korėjoje išplito kaip sion (čam soen), o Japonijoje – kaip dzenas (zen, zenna). Dar vėliau, vadžrajanos suklestėjimo laikais, Indijoje apsilankę vienuoliai vėlgi atsivežė naujų idėjų, kurių palikimas – mistinės kinų Tendai ir japonų Šingon (Shingon) sektos.
Tibetas ir Centrinė Azija
thumb|left|230px|Tibeto vienuoliai Pirmi bandymai įdiegti Tibete budizmą iš Kinijos buvo VII a. Tačiau jiems nepavykus, vėliau paplito Vadžrajanos budizmas iš Indijos. Taip susiformavo njingma (nyingma) kryptis. X–XI a. iš Indijos pakviesti vadžrajanos išminčiai dar kartą atgaivino budizmą, ir susikūrė trys naujos kryptys: kagju (kagyu), kadam, sakja (sakya). Tibeto budizmas – gryniausia iki mūsų dienų išlikusi vadžrajanos forma. XIII a. jis išplito ir Mongolijoje.
Pietryčių Azija
Jau pirmaisiais mūsų eros amžiais indų misionieriai skleidė naują religiją šiose šalyse. Iš pradžių čia labai paplito tuo metu pažangi mahajanos šaka, kuri egzistavo kartu su hinduizmu ir vietiniais tikėjimais. XI a. Mianmare, o vėliau kitose šalyse įvyko savotiška reformacija, kurios metu iš Šri Lankos atkeliavo seniausios budizmo šakos atstovė – Theravados mokykla (theravada – „senųjų mokymas“). Šiuo metu beveik visos Pietryčių Azijos šalys išpažįsta būtent ją.
Budizmo šakos
Trys pagrindinės šių dienų budizmo šakos yra Vadžrajana, Theravada ir Mahajana. Kiti mokslininkai išskiria tik pastarąsias dvi ir Vadžrajana, dzeną bei kitas atšakas priskiria Mahajanos šakai.
Kitaip nei kitos religijos, budizmas turi tris svarbius išlikusius skirtingų kalbų šventraščius:
Šiuolaikinis budizmas
thumb|right|240px|[[Rusija|Rusijos budistų dvasinė valdyba yra įsikūrusi Ivolgos vienuolyne, netoli Ulan Udės).]] Mūsų laikais šalyse, kur budizmas laikomas tradicine religija, jis dažniausiai yra kurios vienos iš pagrindinių šakų:
Paskutiniuoju metu budizmas plinta kultūrinės revoliucijos paveiktoje Kinijoje ir tradiciškai nebudistiniuose kraštuose: Kanadoje, JAV, Europoje, Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje ypač dzen, theravada, vadžrajana bei moksliniais tyrimais paremta sąmoningumo meditacijos budizmo atmaina. Lietuvoje taip pat yra budistinių bendruomenių (dzen ir Tibeto budizmo), budistams save priskiria 626 asmenys.
Statistika
Maždaug 7 proc. žemės gyventojų save vadina budistais. 2010 m. duomenimis budistų skaičius pasaulyje siekė 488 mln. gyventojų. Nors ir budizmas išpažįstamas visame pasaulyje, Azijoje tebegyvena 99 proc. visų budistų. Tuo tarpu Šiaurės Amerikoje bei Europoje jų priskaičiuojama 3,9 mln. ir 1,3 mln. gyventojų atitinkamai. Daugiausia jų gyvena Kinijoje. Po Kinijos, kurioje gyvena 50 proc. visų pasaulio budistų, rikiuojasi Tailandas su 13 proc., Japonija su 9 proc., Mianmaras su 8 proc., Šri Lanka su 3 proc., Vietnamas su 3 proc., Kambodža su 3 proc., Pietų Korėja su 2 proc., Indija su 2 proc. bei Malaizija su 1 proc. pasaulio budistų tikinčiųjų.
Budizmą išpažįsta 95 % gyventojų Tailande, 90 % – Kambodžoje, 75 % – Butane, 70 % – Šri Lankoje, 60 % – Laose, 55 % – Vietname, 50 % – Japonijoje. Didelių budistų bendruomenių yra Mianmare, Indijoje, Indonezijoje, Kinijoje, Pietų Korėjoje, Malaizijoje, Mongolijoje, Nepale.
Budizmo organizacijos
Budizme nėra vieningos organizacijos ar vieningo religinio centro. Viena plačiausiai pripažintų, kurios nuostatoms neprieštaraujama ne vien theravadoje (kurios pagrindu buvo įkurta), bet ir kitose budizmo šakose yra:
Povilas Leimonas
Povilas Leimonas (g. 1987 m. lapkričio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas.
Karjera
Baigė Marijampolės futbolo mokyklą.
FK Sūduva
Profesionalo karjerą pradėjo „Sūduvos“ klube. Žaidė vidurio saugo ir gynėjo pozicijose.
Lodzės „Widzew“
2013 m. rugpjūčio 31 d. pasirašytas kontraktas su Lodzės „Widzew“.
Balstogės „Jagiellonia“
2014 m. birželio 23 d. pasirašytas kontraktas su Balstogės „Jagiellonia“.
Katovicų GKS
Nuo 2015 m. atstovavo GKS Katowice.
FK Sūduva
2016 m. grįžo į „Sūduvos“ klubą.
2019 m. sužaidė 12 rungtynių A lygoje, pasižymėjo 2 įvarčiais. 2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta.
2022 m. vasario 14 d. pranešta, kad klubas pratęsė sutartį su 34 metų žaidėju.
SANED klubas
2023 m. vasarį tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Joniškio SANED.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
Buvo kviečiamas į Lietuvos jaunimo rinktines.
2011 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje draugiškose varžybose prieš Norvegiją.
Vidutė Zubavičiūtė
Vidutė Zubavičiūtė  – teisininkė, notarė, buvusi Lietuvos notarų rūmų prezidentė.
Biografija
VU Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Vilniaus miesto 41-ojo notarų biuro notarė.
Lietuvos notarų rūmų prezidentė (nuo 1999 m. iki 2002 m. balandžio 13 d.).
Carlos Calvo
Carlos Calvo (1824 m. vasario 26 d. Buenos Airės – 1906 m. gegužės 2 d. Paryžius) – Argentinos diplomatas, istorikas, teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas.
Biografija
Savarankiškai studijavo teisę, specializavosi tarptautinėje teisėje.
Nuo 1860 m. pradėjo dirbti diplomatinėje tarnyboje. Tais pačiais metais Vyriausybės siuntimu dirbti Londone (Jungtinėje Karalystėje) ir Paryžiuje (Prancūzijoje). 1862–1969 m. išleido daugiatomį Lotynų Amerikos valstybių sutarčių ir kitų diplomatinių dokumentų rinkinį (Colección completa de los tratados, convenciones, capitulaciones, armisticios y otros actos diplomáticos de todos los estados de la America latina 15 t.), tapusį tarptautinės teisės teorijos ir praktikos šaltiniu, veikalu. 1864–1975 m. leido Lotynų Amerikos revoliucijos istorijos šaltinius (Annales historiques de la révolution de l'Amérique latine 5 t.). Veikale „Tarptautinė teisė Europos ir Amerikos teorijoje ir praktikoje“ (Derecho internacional teórico y práctico de Europa y América, 1868 m.) paskelbtais politiniais principais rėmėsi Lotynų Amerikos valstybės, sudarydamos tarptautines sutartis. Šie principai vadinami Kalvo doktrina.
1873 m. Gente (Belgija) dalyvavo steigiant Tarptautinės teisės institutą ). Jo vardu pavadinta viena iš tarptautinės teisės teorijos doktrinų (vad. Calvo doktrina), kuria remiantis tarp valstybinių ir užsienio kilmės privačių asmenų santykiai daro įtaką valstybių santykiams. Esant privatiniams teisiniams ginčams tarp užsienio valstybių (privačių) asmenų (fizinių, juridinių) taikytina atitinkamos buvimo valstybės jurisdikcija, o diplomatinė intervencija (diplomatinė gynyba) neleistina.
Ringaudas Songaila
Ringaudas Bronislovas Songaila (1929 m. balandžio 20 d. Klaipėdoje – 2019 m. birželio 25 d. Trakuose) – sovietinis partinis bei valstybės veikėjas.
Biografija
1947–1950 m. mokėsi Gruzdžių veterinarijos technikume. 1952–1954 m. LLKJS CK komjaunimo organizatorius. 1955 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją.
1955–1956 m. Lietuvos veterinarijos akademijos asistentas. 1956–1957 m. LKP CK Kauno inspekcinės grupės atsakingas organizatorius.
1957–1960 m. LSSR MT Reikalų valdybos Žemės ūkio skyriaus vedėjas. 1960–1961 m. LSSR Žemės ūkio ministro pavaduotojas. 1961–1962 m. LSSR MT pirmininko pavaduotojas, 1962–1963 m. LSSR MT pirmininko 1-asis pavaduotojas, LSSR Žemės ūkio produktų gamybos ir paruošų ministras. 1981 m. sausio 16 d. – 1985 m. lapkričio 18 d. – LSSR MT pirmininkas.
Nuo 1959 m. LSSR AT, nuo 1979 m. SSRS AT deputatas. 1975 m. gruodžio 24 d. – 1981 m. sausio 16 d. – LSSR AT pirmininkas. 1985–1987 m. LSSR AT Prezidiumo pirmininkas, SSRS AT Prezidiumo pirmininko pavaduotojas.