cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Deere
XX a.
Kai 1918 m. „John Deere“ pradėjo veiklą traktorių gamybos versle, pagrindinis kompanijos dėmesys buvo sutelktas dviejų cilindrų traktorių gamybai. „Deere Day“ renginyje pristatyta nauja karta „New Generation of Power“ visiškai skyrėsi nuo praeitų traktorių kartų. Nauji keturių ir šešių cilindrų traktoriai: 1010, 2010, 3010 ir 4010 buvo daug galingesni nei „John Deere“ senieji dviejų cilindrų modeliai. Naujos kartos technika buvo lengviau valdoma, puikavosi naujais patogiais įtaisais, patobulinta kėdžių amortizacija ir lengvesne priežiūra.
1960 m. John Deere 4010 buvo įvertintas turintis 80 arklio galių, tačiau testavimo metu šį traktorių įvertino 84 arklio galiomis. Tokiu būdu šis „John Deere“ modelis tapo galingiausiu to meto žemės ūkio traktoriumi, kuris buvo varomas dvejais ratais. 4010 buvo vieno žymiausio ir populiariausio „John Deere“ traktoriaus 4020 pirmtakas. Nors John Deere 4020 modelis su papildomu „Power Shift“ pasirinkimu buvo populiaresnis, bet būtent 4010 pastūmėjo visą „John Deere“ kompaniją į modernumo erą.
miniatiūra|200px|right|John Deere 4010
„10“ serijos traktoriai pirkėjams pasiūlė ne tik naujus patobulintus variklius, bet ir geresnius galios - svorio reitingus, patobulintą hidrauliką ir patogesnes kabinas. Iš visų „10“ serijos traktorių, pats populiariausias buvo 4010 modelis, kurio nuo 1960 iki 1963 m. buvo parduota daugiau nei 58 000 vienetų. Ši sėkmė lėmė, jog „John Deere“ kompanija sugebėjo pakelti savo rinkos dalį nuo 23% 1959 m. iki 34% 1964 m., kai buvo pristatytas naujas 4020 modelis.
1973 m. kompanija pristatė naujus „Sound Idea“ modelius: 4030, 4230, 4430 ir 4630. Nors šie traktoriai buvo mechaniškai panašūs į „New Generation of Power“ kartą, tačiau juos pakeitė. Modeliai 4230, 4430 ir 4630 buvo pagaminti iš naujo, perprojektuoto metalo pluošto ir turėjo tokius pat darbinio tūrio variklius kaip 4020 modelis. Svarbiausias pokytis – nauja kabina su „John Deere Sound Guard“ rėmu. Ši izoliuota kabina turėjo unikalų, lenktą priekinį stiklą, įrengtą šildymą ir kondicionierių, taip pat buvo saugesnė apsivertus. Papildomai kabinoje buvo galima įrengti radiją, o vėliau ir 8 takelių juostos grotuvą. 5020 modelis buvo pakeistas tokios pačios išvaizdos, naujesniu 6030 modeliu. 1977 m. senuosius „30“ serijos modelius pakeitė nauji „John Deere Iron Horses“. Naująją seriją sudarė: 4040 (90 AG), 4240 (110 AG), 4440 (150 AG) ir 4840 (180 AG).
1983 m. „John Deere“ pristatė 4050, 4250, 4450, 4650 ir 4850 modelius. Šie traktoriai buvo mechaniškai identiški „Iron Horses“ eros traktoriams, bet turėjo minimalių atnaujinimų: naują 15 pavarų „PowerShift“ transmisiją ir galimybę rinktis dvejais priekiniais ratais varomus modelius, o tai suteikė galimybę traktoriams suktis mažesniu kampu. Be to, šie modeliai turėjo naują šviesiai rudos spalvos kabiną, kitaip nei iki tol buvusią tradicinę - juodos spalvos. Šią erą vėliau papildė „55“ bei „60“ serijos traktoriai, kol galiausiai juos pakeitė 1990 m. „John Deere“ išleisti nauji, perprojektuoti „7000“ ir „8000“ serijos traktoriai.
1962 m. kataloge „Illinois Manufacturers Directory“ „Deere & Company“ tvirtino turinti 35 000 darbuotojų, iš kurių 9000 buvo Ilinojuje. Korporacijos būstinė buvo 1325 Trečiojoje aveniu, Moline, Ilinojuje, su 6 gamyklomis, esančiomis skirtingose šio miesto vietose ir septintąja gamykla Hupstone, Ilinojuje.
Moline 1962 m. gyveno 42 705 žmonės. Tuo metu „John Deere“ dirbo 7000 darbuotojų iš šio miesto, o tai sudarė 16% visų Molino gyventojų.
1969 m. „John Deere“ pristatė naujos kartos kombainus. Šiai naujai kombainų erai priklausė: 3300, 4400, 6600 ir 7700 modeliai. Tai buvo pirmieji „John Deere“ kombainai, kurių standartinės įrangos dalį sudarė „Quik-Tatch“ pjaunamųjų prikabinimo funkcija. 1980 m. šiuos kombainus pakeitė nauji 4420, 6620, 7720 ir 8820 modeliai, kurie buvo atnaujintos senųjų modelių versijos su didesne talpa, geresne kabina ir lengvesne priežiūra.
miniatiūra|200px|right|John Deere 7720 javų kombainas miniatiūra|200px|right|John Deere 9410 javų kombainas 1984 m. 4420 modelio gamyba buvo nutraukta ir jį pakeitė 4425 kombainas, importuotas iš Vokietijos. Tais pačiais metais kombainai 6620, 7720 ir 8820 papildyti „Titan II“ atnaujinimais.
1989 m. senuosius 6620, 7720 ir 8820 modelius pakeitė nauja „John Deere“ kombainų karta pavadinimu „Maximizer“, kuriai taip pat priklausė 9400, 9500 ir 9600 modeliai. Šių kombainų kabinos buvo komfortiškesnės, montuojamos centre, o varikliai - gale. Tais pačiais metais „John Deere“ buvo įtrauktas į Nacionalių išradėjų šlovės salę (National Inventors Hall of Fame).
1997 m. pagaminti kombainai turėjo specialius lipdukus ant kėbulo, nes tais metais kompanija šventė 50 metų sukaktį savaeigių kombainų produkcijoje.
1998 m. buvo pristatyti 9410, 9510 ir 9610 modeliai, kurie niekuo nesiskyrė nuo senesnių modelių ir turėjo tik minimalių atnaujinimų.
1999 m. „John Deere“ pristatė 50 serijos „Maximizer“ kombainus. Šie naujos kartos kombainai turėjo reikšmingų išvaizdos pakeitimų: paprastesnį kėbulą, pagerintą ergonomiką kabinoje, galimybę prikabinti pjaunamąsias su kardaniniu velenu. Šie didesni modeliai buvo parduodami kaip sukamosios mašinos, visiškai kitokios nei tos, kurias „John Deere“ gamino iki to laiko.
XXI a.
Nuo 2016 m. „Deere & Company“ eksperimentuoja su elektriniais traktoriais.
2017 m. rugsėjį „Deere & Company“ pasirašė susitarimą įsigyti „Blue River Technology“, kuri yra įsikūrusi, Saniveilyje, Kalifornijoje. Ji yra lyderė pritaikant kompiuterines technologijas žemės ūkyje. „Blue River“ sukūrta ir pritaikyta kompiuterių viziją, kompiuterinis intelektas leido ūkininkams naudoti mažiau herbicidų, purškiant tik tas vietas, kuriose yra augančios žolės.
2018 m. „Deere & Company“ buvo įdarbinusi apie 67 000 darbuotojų, iš kurių pusė yra JAV ir Kanados piliečiai, dėl to ji yra laikoma didžiausia žemės ūkio technikos kompanija pasaulyje. 2014 m. rugpjūtį korporacija paskelbė, jog atleis 600 darbuotojų gamyklose Ilinojuje, Ajovoje ir Kanzase dėl mažėjančio produkcijos poreikio.
2019 m. rugpjūčio 29 d. buvo paskelbta, jog tuometinis „John Deere“ prezidentas Samuel R. Allen paliks savo postą ir 2019 m. lapkritį jį pakeis John May – „Worldwide Agriculture“ ir „Turf and Integrated Solutions“ padalinių prezidentas.
2021 m. spalio mėn. apie 10 000 darbuotojų susivienijo su „United Auto Workers“ ir išėjo streikuoti, kai derybos dėl darbo sutarčių atsidūrė aklavietėje.
Logotipas
1876 m. „John Deere“ užregistravo savo pirmąjį prekės ženklą, kuris buvo naudojamas jau nuo 1873 m.. miniatiūra|150px|dešinėje|top|Kompanijos logotipas naudotas 1876 - 1912 m.
1936 m. „John Deere“ populiarumas sparčiai augo, o tai paskatino keisti ir klasikinį elnio ženklą. Naujas logotipas tapo lengvu trafaretu dėl lygių elnio silueto linijų, o 12 sienų barjeras simbolizavo vienintelį dalyką, kuris galėjo sulaikyti „John Deere“.
1937 m. „John Deere“ minėdamas 100 metų versle sukaktį, dar labiau supaprastino savo prekės ženklą - logotipe paliktas tik elnias ir miesto pavadinimas. Vis žinomesnis minimalistinis prekės ženklas tapo „John Deere“ produkcijos paprastumo simboliu.
1950 m. ženkle atsirado storesnės linijos ir tamsesnės spalvos, o „Kokybiška žemės ūkio technika“ (angl. „Quality Farm Equipment“) tapo pagrindiniu kompanijos šūkiu.
1968 m., kaip ir prieš 30 metų, prekės ženklas dar kartą buvo supaprastintas. „John Deere“ logotipą padarė dar lengviau atspausdinamą - elipsės plotis buvo sumažintas, o elnio dydis ženklo viduje padidintas, jog atspindėtų to meto kompaniją, kuri vis augo.
Gamyklos
Svarbiausios gamyklos Šiaurės Amerikoje:
Kitos svarbios gamyklos:
Rėmimas
miniatiūra|200px|right|Chad Little vairuojamas ir John Deere remiamas NASCAR automobilis
„Green Magazine“
1984 m. lapkričio mėn. Richard ir Carol Hain iš Bitės, Nebraskos, įsteigė leidinį „Žaliasis žurnalas“ (angl. „Green Magazine“) - žurnalą, skirtą „John Deere“ entuziastams.
Pirmasis leidimas buvo išsiųstas 135 prenumeratoriams ankstyvą 1984 m. lapkritį. Tuometinis leidimas turėjo 10 juodai baltų puslapių, kuriuose buvo aprašomos traktorių funkcijos, skaitytojų laiškai ir skelbimai. Pats žurnalas buvo leidžiamas Linkolne, Nebraskoje ir išsiunčiamas iš Bitės pašto, tačiau tuo metu buvo spausdinamas tik kas du mėnesius.
Meksiko tarptautinis oro uostas
Meksiko tarptautinis oro uostas (IATA – ATL, ICAO – KATL), dar žinomas kaip Benito Chuareso tarptautinis oro uostas – pagrindinis Meksiko oro uostas, pagal keleivių ir skrydžių skaičių didžiausias oro uostas Meksikoje ir visoje Lotynų Amerikoje. 2018 m. oro uostas aptarnavo 47,7 mln. keleivių. Oro uostą aptarnauja 30 oro linijų bendrovių. Šiame oro uoste yra Meksikos pagrindinės oro linijų bendrovės Aeroméxico pagrindinė būstinė, taip pat SkyTeam, Aeromar, Interjet, Volaris, VivaAerobus būstinės. Pagrindiniai vietiniai skrydžiai į Kankuną, Monterėjų, Gvadalacharą, Tichuaną, tarptautiniai – į Los Andželą, Hiustoną, Niujorką (Kenedžio), Bogotą, Madridą.
Maželiaučizna
Maželiaučizna – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Imbrado.
Meksiko tarptautinis oro uostas
Kadangi oro uosto keleivių srautai siekė talpos limitus, 2014 m. buvo iškelta idėja šį oro uostą pakeisti, pastatant naują netoli Ekatepeko. 2019 m. ši idėja buvo atšaukta.
Palėvenis
Palėvenis – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Skaistgirių.
Nidolkos
Nidolkos (Midolka) – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Imbrado.
Valmoniškių karjeras
Valmoniškių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Krekenavos. Sudarytas karjere, išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandeniui. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,21 km. Yra 3 nedidelės salelės. Altitudė 45,8 m. Pietinis ir rytinis krantai statūs. Vandens perteklius šiaurėje nubėga 40 m ilgio kanalu į Lokaušos upę. Šiauriniu pakraščiu teka Lokauša, už upės – eksploatuojamas žvyro karjeras. Į rytus yra Valmoniškių kaimas, į pietus – Krekenavos viensėdis. Pietine pakrante eina kelias, į jį ties pietvakarine pakrante įsijungia kelias. Pietinėje ir rytinėje pakrantėse plyti dirbami laukai.
Ūsiškis (Pasvalys)
Ūsiškis – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kiemėnų, prie sienos su Latvija.
Vilniaus Valstybinė Joachimo Lelevelio gimnazija
Vilniaus Valstybinė Joachimo Lelevelio gimnazija – buvusi lenkų matematikos ir gamtos mokslų profilio berniukų gimnazija, veikusi Vilniuje 1915–1938 m. Gimnazija buvo įsikūrusi pastate šalia Lukiškių, kur dabar veikia Lietuvos muzikos ir teatro akademija.
Princas Henrikas
Princas Henrikas (gimė kaip Henri Marie Jean André de Laborde de Monpezat; 1934 m. birželio 11 d. Talansas, Žironda, Prancūzija – 2018 m. vasario 13 d. Fredensborgo rūmai, Danija) – Danijos karalienės Margaretos II vyras, Danijos princas (1972–2016).
Vilniaus Valstybinė Joachimo Lelevelio gimnazija
Istorija
Gimnazija įkurta 1915 m., pirmasiais metais ją lankė 42 berniukai. Įstaigos steigimo iniciatorius buvo Sankt Peterburgo universiteto absolventas Kazimieras Masijevskis. 1918 m. balandį mokykla atiteko Lenkijos mokytojų draugijai. Pasibaigus I pasauliniam karui, mokyklai vadovavo Zygmunt Fedorowicz (vėliau Vidurio Lietuvos švietimo viceministras ir Vilniaus mokyklų apygardos kuratorius). Gimnazija nacionalizuota 1920 m. sausio 1 d.
1925 m. gegužės 6 d. gimnazijoje vykstant egzaminui, du moksleiviai pradėjo šaudyti ir panaudojo granatas. Žuvo 5 žmonės, dar keliolika buvo sužeista. 1938 m. birželio 21 d. raštu Religinių konfesijų ir visuomenės švietimo ministerija įsakė gimnaziją uždaryti nuo birželio 30 d.
Princas Henrikas
Biografija
1972 m. sausio 14 d., mirus Margaretos tėvui karaliui Frederikui IX, jai atiteko Danijos karalienės sostas, o jis tapo princu.
Užgojis (Zarasai)
Užgojis – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Imbrado.
Princas Henrikas
Biografija
Jis turėjo du sūnus – princą Frederiką (g. 1968 m.) ir princą Joachimą (g. 1969 m.).
2016 m. princas Henrikas atsisakė karališkųjų pareigų. Pasitraukęs iš viešojo gyvenimo, pranešė atsisakantis „princo konsorto“ titulo ir išreiškė pageidavimą būti vadinamas „princu Henriku“. 2017 m. pranešė nenorįs būti palaidotas šalia žmonos, tokį savo sprendimą motyvuodamas tuo, kad jam nebuvo leista būti jai lygiam.
2017 m. rugsėjį oficialiai pranešta, kad princui Henrikui diagnozuota demencija.
Be gimtosios prancūzų, mokėjo danų, anglų, kinų ir vietnamiečių kalbas.
Skandalas šeimoje
Skandalas šeimoje – 1975 m. Italijoje sukurta erotinė drama.
Turinys
Pramonininkas Karlas, turintis sveikatos problemų, persikelia į savo vilą Piačenzoje kartu su žmona Piera ir dukterimi Frančeska. Čia juos aptarnauja virėja Zaira ir jauna našlė Doris, kuri netrunka su juo užmegzti artimų santykių. Netrukus čia atvyksta ir anūkas Milo, kuris, tikėdamasis pagerinti savo padėtį dėdės akyse. Po kurio laiko jis pradeda vilioti Frančeską, Doris ir netgi Pierą, tokiu būdu užsitikrindamas visų trijų dėdę supančių moterų palankumą.
Leckavos tvenkinys
Leckavos tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 9 km į šiaurės vakarus nuo Mažeikių, į rytus nuo Leckavos miestelio. Sudarytas užtvenkus Vadaksties upę (Vadaksties intakas) 0,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,84 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 50 m. Krantai aukštoki, šlaitai plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Kiek atokiau į rytus įsikūrusios kelios Tulnikių kaimo sodybos.
Tvenkinys įrengtas 1986 m. 2003 m. pastatyta 125 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Lapiškiai (Pasvalys)
Lapiškiai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Ličiūnų.
Velandas (upė)
Velandas  – upė Jungtinėje Karalystėje, rytų Anglijoje. Prasideda Horthorpo kalvose Nortamptonšyre. Teka per Lesteršyro, Nortamptonšyro, Rutlando, Linkolnšyro grafystes. Prateka Spoldingo, Stamfordo, Kroulando, Market Habroro miestelius. Įteka į Šiaurės jūros Vošo įlanką. Sujungta kanalais.
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2018
M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2018 buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2019 m. sausio 25 d. Apdovanojimus vedė dainininkas Vidas Bareikis ir komikas Justinas Jankevičius. Daugiausia apdovanojimų – 3 – gavo elektroninės muzikos DJ Dynoro.
Nominacijos
Laimėtojai pažymėti paryškintu šriftu.
Eurovizijos dainų konkursas 2012
Eurovizijos dainų konkursas 2012 – 57-tasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs Azerbaidžano sostinėje Baku. 2011 m. gegužės 14 d. Diuseldorfe (Vokietija) vykusioje 2011 m. Eurovizijoje Azerbaidžanui teisę surengti kitų metų konkursą iškovojo Ell & Nikki su daina „Running Scared“. Pusfinaliai vyko 2012 metų gegužės 22 d. ir 24 d., finalas – 2012 metų gegužės 26 dieną.
Konkursą laimėjo Švedijos atstovė Loreen su daina „Euphoria“.
Konkurso vieta
250px|thumb|left|[[Baku Crystal halė]]
Azerbaidžano pirmasis „Eurovizijos“ pasirodymas buvo 2008 metais ir nuo tada tauta konkurse dalyvauja kasmet. 2011 m. gegužės 14 dieną Azerbaidžanas laimėjo konkursą su daina „Running Scared“, kurią atliko Ell ir Nikki. Baku – Azerbaidžano sostinė ir didžiausias miestas, taip pat didžiausias miestas prie Kaspijos jūros ir Kaukazo regione, buvo pasirinktas kaip konkurso vieta. Jis įsikūręs Apšerono pusiasalio, išsikišusio į Kaspijos jūra, pietinėje pakrantėje. Miestas susideda iš dviejų pagrindinių dalių: žemutinis miestas ir senas vidinis miestas (kuris užima 21,5 ha). Baku miesto gyventojų 2009 metų pradžioje siekė šiek tiek daugiau nei du milijonai. Oficialiai apie 25 procentai visų šalies gyventojų gyvena didmiesčio srityje Baku.
2011 m. spalio 31 d. Ismayil Omarov, generalinis İctimai televizijos direktorius, pranešė, kad dėl vietų pasirinkimui bus priimtas sprendimas dėl iniciatyvinio komiteto 2012 metų sausį. 2012 m. sausio 25 d. buvo patvirtinta, kad Baku Crystal salė būtų 2012 m. „Eurovizijos“ dainų konkurso vieta. Nors buvo numatyta, jog salė talpins 23 000 žiūrovų, tik 16 000 jų galėjo stebėti šou. Bilietus į konkursą pirkti internetu tapo prieinama nuo 2012 m. vasario 28 dienos.
Formatas
250px|thumb|Pusfinalių paskirstymo ceremonija [[Baku mieste, Buta Palace.]]
Dalyvaujančios šalys
220px|thumb|left|Paskutinių penkerių metų Eurovizijos konkurso laimėtojai. Iš kairės į dešinę: [[Dima Bilanas, Ell & Nikki, Marija Šerifovič ir Aleksandras Rybakas. 2010 m. nugalėtoja Lena yra už kadro.]]
250px|thumb|right| {{legend|#D40000|Šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#FFAAAA|Balsuojančios šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#000080|Šalys antrame pusfinalyje}} {{legend|#5599FF|Balsuojančios šalys antrame pusfinalyje}} 250px|thumb|right| {{legend|#22B14C|Dalyvaujančios šalys}} {{legend|#D40000|Šalys nepatekusios į finalą}} {{legend|#FFC20E|Šalys, nedalyvaujančios 2012 metų konkurse}}
250px|thumb|right|Konkurso vedėjai Leila Alijeva, Eldaras Gasimovas ir Nargiz Birk-Petersen
2012 m. sausio 17 d EBU pranešė, kad 43 šalys dalyvauja 2012 m. konkurse. 57-tajame konkurse grįžo Juodkalnija, kuri anksčiau dalyvavo 2009 metais. Armėnija planavo dalyvauti konkurse, bet vėliau pasitraukė. Lenkija taip pat pasitraukė iš konkurso dėl finansinės naštos 2012 m. UEFA Europos futbolo čempionate (kurį Lenkija rengė kartu su Ukraina) ir vasaros olimpinėse žaidynėse.
Sugrįžtantys atlikėjai
Keturi atlikėjai grįžo 2012 metų konkurse. Kaliopi iš Makedonijos anksčiau dalyvavo 1996 m. konkurse su daina „Samo ti“, kuri užėmė 26 vietą kvalifikaciniame etape. Jónsi iš Islandijos, Željko Joksimovičius iš Serbijos – abu dalyvavo 2004 m.
Joksimovičius, kuris 2004 m. atstovavo Serbijai ir Juodkalnijai su daina „Lane moje“, tais metais užėmė antrą vietą. 2004 metais Jónsi atliko dainą „Heaven“ – finale užėmė 19 vietą. Antrus metus iš eilės dalyvavo Jedward iš Airijos, 2011 konkurso finale užėmė 8 vietą su daina „Lipstick“.
1 pusfinalis
Pirmasis pusfinalis vyko 2012 m. gegužės 22 d. Pagal konkurso organizatorių Sietse Bakker, jis susidūrė su rekordiškai daug žiūrovų.
Azerbaidžanas, Italija ir Ispanija balsavo šiame pusfinalyje.
2 pusfinalis
Antrasis pusfinalis vyko 2012 m. gegužės 24 d. Po dalyvių pasirodymų ir prieš finalistų paskelbimo buvo per paskutinių penkerių metų Eurovizijos nugalėtojų pasirodymas, kiekvienas iš jų (išskyrus Ell & Nikki) dainavo ištrauką iš savo dainos laimėjimo. Pasibaigus jų pasirodymui, pabaigoje atliko daina „Waterloo“, kuri 1974 m. Eurovizijos dainų konkurse atnešė pergalę grupei ABBA iš Švedijos.
Prancūzija, Vokietija ir Jungtinė Karalystė balsavo šiame pusfinalyje.
Marcel Bezençon apdovanojimai
Marcel Bezençon apdovanojimai pirmiausiai buvo išdalinti per 2002 m. Eurovizijos konkursą Taline, Estijoje pagerbti geriausias dalyvaujančias konkurse dainas. Apdovanojimai įkurti Christer Björkman (Švedijos atstovas 1992 m. Eurovizijos dainų konkurse ir dabartinis Švedijos delegacijos vadovas) ir Richard Herrey (grupės Herreys narys; su kuria jis laimėjo 1984 m. Eurovizijoje). Šie apdovanojimai skirstomi į tris kategorijas: spaudos apdovanojimas; meno apdovanojimas ir kompozitoriaus apdovanojimas.
OGAE
Organisation Générale des Amateurs de l’Eurovision (labiau žinomas kaip OGAE) – tarptautinė organizacija, kuri buvo įkurta 1984 metais Savonlinoje, Suomijoje. Organizacija susideda iš 40 „Eurovizijos“ dainų konkurso gerbėjų klubų tinklo visoje Europoje ir už jos ribų ir yra nevyriausybinė, nepolitinė, nepelno įmonė.
Barbara Dex apdovanojimas
Barbara Dex – Belgijos atstovė 1993 m. Eurovizijos dainų konkurse. Nepaisant gerų rezultatų, buvo pažymėta, kad suknelė ir makiažas daug kam sugadina bendrą vaizdą ir dainininkė užėmė paskutinę vietą surinkdama tik tris taškus.
1997 metais patvirtino to paties pavadinimo apdovanojimą, už kurį tra apdovanojamas už blogiausiai apsirengusį atlikėją Eurovizijos dainų konkurse. Balsuoti kasmet galima svetainėje EurovisionHouse.nl. Balsuoti už vieną iš konkurso dalyvių gali bet kas.
2012 metais balsavo rekordinis žmonių skaičius – iš viso balsavo 2851 žmonės. Nuo pat balsavimo pradžios buvo aiškus favoritas – Albanijos dainininkė Rona Nishliu, kuri pasirodė prieš milijonus žiūrovų neįprasta juoda ir mėlyna suknele. Laimėtoja gavo 829 balsus. Per žingsnį nuo pergalės skyrė Airijos duetas Jedward ir Bulgarijos dainininkė Sofi Marinova.
Balsavimo eilė finale ir delegatai
(Rumunijos atstovė 2010 m. Eurovizijoje) (Baltarusijos atstovas 2007 m. Eurovizijoje) (Azerbaidžano atstovė 2010 m. Eurovizijoje) (Prancūzijos atstovas 2011 m. Eurovizijoje) (Bosnijos ir Hercegovinos atstovas 2008 m. Eurovizijoje) (grupės Sjonni's Friends narys, Islandijos atstovas 2011 m. Eurovizijoje) (2010 m. Eurovizijos vedėja) (Estijos atstovė 2011 m. Eurovizijoje) (dueto Valters & Kaža narys, Latvijos atstovas 2005 m. Eurovizijoje) (grupės Lordi narys, 2006 m. Eurovizijos nugalėtojas) (grupės Eldrine narė, Gruzijos atstovė 2011 m. Eurovizijoje) (2011 m. Eurovizijos vedėja)
Nuoga... tu mirsi
Nuoga... tu mirsi – 1968 m. Italijoje sukurtas giallo stiliaus filmas apie seriją paslaptingų mokinių žmogžudysčių privačioje mokykloje.
Lebeniškėliai
Lebeniškėliai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, šalia Žoliškių.
Karolis II (Austrija)
Karolis II  (1540 m. birželio 3 d., Viena – 1590 m. liepos 10 d., Gracas) – Austrijos erchercogas, Vidinės Austrijos valdovas nuo 1564 metų. Priklausė Habsburgų giminės Štirijos linijai (Štirija buvo Vidinės Austrijos hercogystės centru).
Biografija
Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Ferdinando I ir jo žmonos Onos Jogailaitės trečiasis sūnus.
Šeima
1571 metais jis vedė savo giminaitę Mariją Aną Bavarę (1551–1608), Bavarijos hercogo Alberto V ir Anos Habsburgaitės dukterį. Vaikai:
Lietvamzdis
Lietaus vandens šalintuvas – tai stoge ar šalia jo krašto įtaisyti latakai, įlajos, vamzdynas ir išvadai. Lietaus vandens šalintuvų vamzdynas gali būti įrengiamas pastato išorėje arba viduje – išoriniai ir vidiniai vandens šalintuvai. Išorinį lietaus vandens šalintuvą sudaro pastato išorėje prie sienų pritvirtinti lietvamzdžiai, kurių įlajos pakabintos po stogo atbraila arba įtaisytas stoge. Žiemos sąlygomis, tekantis vanduo užšaldamas gali pažeisti lietaus vandens surinkimo sistemą. Kad to būtų galima išvengti, naudojami elektros kabeliai.
Lietvamzdžiai gali būti: variniai, plieniniai, aliuminiai, cinko–titano, PVC.
Dažniausi lietvamzdžių skersmenys – 50,75, 90, 110 mm. Tam, kad patikrinti ar surenkamas vanduo nuo pastato stogo paviršiaus, reikia apskaičiuoti efektyvų stogo paviršių:
ESP = (B + C/2) x L, (m²).
Vaižgantai II
Vaižgantai II – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Imbrado.
Five Nights at Freddy's 4
Five Nights at Freddy's 4 – 2015 m. siaubo kompiuterinis žaidimas, kurį sukūrė Scott Cawthon. Tai ketvirtoji „Five Nights at Freddy's“ serijos dalis. Žaidimo veiksmas vyksta vaiko miegamajame, kur žaidėjas turi išvengti jį persekiojančių košmariškų animatroninių personažų atakų.
2015 m. viduryje buvo paskelbta, kad žaidimas laikinai pavadintas „Five Nights at Freddy's: The Final Chapter“. Iš pradžių žaidimą planuota išleisti 2015 m. spalio 31 d., tačiau jis buvo nukeltas į rugpjūčio 8 d., vėliau – į liepos 23 d., kai netikėtai buvo išleistas „Steam“ platformoje.
Carno FC
Carno FC – Velso futbolo klubas iš Karno kaimo.
Five Nights at Freddy's 4
2015 m. liepos 25 d. ir 2015 m. rugpjūčio 3 d. buvo išleistos mobiliosios žaidimo versijos Android ir iOS operacinėms sistemoms, o 2019 m. lapkričio 29 d. – Nintendo Switch, PlayStation 4 ir Xbox One.
Carno FC
Istorija
Klubas įkurtas 1960 m. Yra žaidę kelis sezonus Cymru Alliance lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Five Nights at Freddy's 4
Kai žaidimas buvo išleistas, kritikai apie jį atsiliepė nevienareikšmiškai – jie gyrė jo nerimą keliančią atmosferą, tačiau kritikavo kai kuriuos žaidimo aspektus.
Po šio žaidimo pasirodė tęsinys „Five Nights at Freddy's: Sister Location“, išleistas 2016 m. spalio 7 d.
Barbora Kola
Barbora Kola, Barbara Kołówna (g. XV a. pabaigoje; m. 1550 m.) – karalienės Barboros Radvilaitės motina, Podolės vaivados Pavelo Kolos ir Brunetos iš Chodšos duktė. Nuo 1515 metų Jurgio Radvilos žmona. Vaikai:
Sirijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Sirijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Finalo rungtynės
-
33-iasis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
33-iasis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos. Jos vykdomos pagal ICCF taisykles. Čempionato pradžia - 2015.12.20, pabaiga – 2018.03.29. Čempionatas vyko naudojant serverį.
Vietų paskirstymas
Vietos nustatomos pagal surinktus taškus: turintis daugiau taškų užima aukštesnę vietą. Surinkus vienodai taškų vietos nustatomos pagal du rodiklius: pirmoj eilėj, naudojant - Baumbacho  metodą (pergalių skaičių), o jei lygu – Sonen-Bergerio koeficientą.
Prizininkai
33-iojo Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionato nugalėtoju tapo širvintiškis Gediminas Voveris, surinkęs 8 taškus. Trys varžybų dalyviai: Romas Rutkus, vilnietis Juras Mickevičius ir rokiškėnas Raimundas Ivanauskas surinko po 7,5 taško. Jų užimtoms vietoms nustatyti buvo panaudoti papildomi rodikliai: pergalių skaičius ir Sonen-Bergerio koeficientas. Pergalių visi trys varžovai buvo pasiękę po - 4. Tad likusių medalių pasiskirstymą lėmė aukštesnis Sonen-Bergerio koeficientas: Romui Rutkui, kurio koeficientas - 36,5 paskirtas sidabro, o Jurui Mickevičiui, kurio koeficientas - 35,5 - bronzos medalis.
Viktor Claesson
Viktoras Johanas Antonas Klasonas (SV Viktor Johan Anton Claesson, g. 1992 m. sausio 2 d.) – futbolininkas, Švedijos rinktinės atakuojantis saugas; atstovauja FK Krasnodar.
Karjera
Gimė ir augo Vernamu. Futbolo paslapčių mokėsi IFK Värnamo jaunimo ekipose.
Profesionalo karjerą pradėjo IFK Värnamo ir jame žaidė nuo 2008 m.
2012 m. perėjo į IF Elfsborg.
Nuo 2017 m. žaidžia Rusijoje ir atstovauja FK Krasnodar. Tuo metu buvo sudaryta trijų su puse metų sutartis.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2012 m.
Euro 2020 čempionate grupės etape pelnė įvartį rungtynėse prieš Lenkiją.
Paliepė (reikšmės)
Paliepe vadinami kaimai:
Paliepė
Paliepė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Deltuvos.
Karklotis
Karklotis – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 5,5 km į pietryčius nuo Paluknio, Ropėjos miško pietinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 132,6 m. Krantai daugiausia žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė. Ežeras nenutekantis, priklauso Luknos intako Žvirgždės baseinui.
Agluonos ąžuolas
Agluonos ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, augantis Tauragės rajono savivaldybėje, Mažonų seniūnijoje, Vėžalaukio kaime, 1,5 km į pietryčius nuo Lomių. Link jo veda rodyklės, pastatytos kelio kryžkelėje į Uosvietį, toliau – pravažiavus tiltą per Agluoną. Ąžuolas auga pamiškėje, pasiekiamas nuo žvyrkelio praėjus ganyklomis. Aukštas medis iškyla stačiame Agluonos slėnio šlaite. Aptvertas, pažymėtas informacine lentele. miniatiūra|180px|left|Ąžuolas nuo Agluonos pusės
Valstybės saugomu paskelbtas 1960 m. Medis patenka į Tauragės miškų urėdijos Batakių girininkijos (631 kv., 45 skl.) teritoriją.
Karštas smūgis
Karštas smūgis – 1969 m. Italijoje sukurtas kriminalinis veiksmo filmas.
Turinys
Niujorke nužudomas turtingas pramonininkas Makas Braunas. Tyrimą atlikti pavedama inspektoriui Frenkui Berinui, įtariančiam, kad velionis turėjo sąsajų su nusikalstamo pasaulio atstovais bei narkotikų platinimu. Frenko sąjungininke tampa nužudytojo duktė Monika, trokštanti išsiaiškinti tiesą, tačiau nusikaltėliai nesuinteresuoti, kad tiesa išaiškėtų, todėl trukdymai ir žmogžudystės tik prasideda...
Stegodonai
Stegodonai (Stegodon) – priešistorinių straublinių (Proboscidea) žinduolių gentis, priklausiusi drambliams (Abel, 1919), vėliau priskirta Stegodontidae šeimai (R. L. Carroll, 1988). Stegodonai egzistavo nuo 11,6 mln. metų iki vėlyvojo pleistoceno. Nepatvirtintais duomenimis, jų dar buvo prieš 4100 metų. Fosilijų randama Azijoje ir Afrikoje, pradedant vėlyvojo mioceno epocha. Jie plačiai gyveno pleistoceno Azijoje, Rytų ir Centrinėje Afrikoje bei Šiaurės Amerikoje.
Kai kurios stegodonų rūšys buvo vienos stambiausių tarp straublinių, kurių suaugę individai buvo virš 4 m ūgio ties pečiais, 8 m ilgio, neskaitant 3 m ilgio ilčių. Kai kurių gyvūnų iltys buvo išaugusios labai arti viena nuo kitos, todėl tikėtina, kad straublys karojo permestas ant ilčių krašto.
Stegodonai laikomi giminingais mamutams ir Indijos drambliams, tačiau juos nuo dramblių skiria svarbus krūminių dantų skirtumas: stogodonų dantys primena stogelio formos iškilimus, tuo tarpu dramblių kiekvienas danties kauburėlis primena aukštą kepurėlę, be to, stegodonų skeletas buvo tvirtesnis ir tankesnis. miniatiūra|250px|left|Stegodono skeletas miniatiūra|250px|left|Stegodono krūminis dantis su stogelio formos iškilimais
Izoliuoto mažaūgiškumo fenomenas
Mažiausios rūšies Stegodon sondaari, žinomos iš 900 tūkst. metų senumo sluoksnių Indonezijos Floreso saloje, svoris buvo apie 300 kg, t. y. svėrė mažiau už azijinį buivolą. Kita nykštukinė rūšis gyveno Florese dar prieš 12 000 metų ir buvo, manoma, 2003 m. rasto žmogaus Homo floresiensis amžininke.
Zmitriškės
Zmitriškės (Zamitriškis) – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Imbrado.
Daugėlaičių apylinkė
Daugėlaičių apylinkė (iki 1971 m. Daugelaičių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Jasaičių apylinkės ir dalies Žinėnų apylinkės. 1963 m. prijungta Polekėlės apylinkė. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas.
Valakai (Krinčinas)
Valakai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Ličiūnų.
Sirijos futbolo taurė
Sirijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Sirijoje. Vyksta nuo 1959 metų.
Šviščiapolis
Šviščiapolis – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Zarasų.
Naujapamūšis (Pasvalys)
Naujapamūšis – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Vytartų, kairiajame Mūšos krante.
Palielukis
Palielukis – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Žilinų, prie Lieluko ežero pietinio kranto.
Istorija
XIX a. pab. buvo Palielukio kaimas, palivarkas ir užusienis. Pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių. 1850 m. Borisovičius ir Gecevičius čia valdė 447 dešimtines žemės.
Spoldingo Šv. Pauliaus bažnyčia
'''Spoldingo Šv. Pauliaus bažnyčia''' – anglikonų bažnyčia Spoldinge, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
1878 m. bažnyčia atidaryta. Pastatyta pagal sero George Gilbert Scott brėžinius. Bažnyčios statybas finansavo vietinė filantropė Charlotte Charinton, kuri paaukojo 30 000 £.
2010 m. tvarkytas bažnyčios stogas.
Liudvikas I Orleanietis
Liudvikas I Orleanietis (1372 m. kovo 13 d. – 1407 m. lapkričio 23 d., Paryžius) – Orleano hercogas nuo 1392 m., de Bomono ir de Šato-Tjerio grafas, Tureni hercogas nuo 1386 m., de Valua hercogas, Angulemo grafas nuo 1394 m., Perigoro grafas nuo 1400 m., Drio grafas nuo 1401 m., Suasono grafas nuo 1404 m., Liuksemburgo hercogas nuo 1407 m.
Šeima
Žmona nuo 1389 m. Valentina Viskonti (1366–1408), su kuria turėjo 10 vaikų. Kai kurie jų:
Nesantuokiniai santykiai: Marieta d'Engien (apie 1380 – apie 1407), vienas sūnus:
Paliepė (Kupiškis)
Paliepė – viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Rudilių.
Vajavotinos
Vajavotinos – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pakniškių.
Pakalniškių apylinkė
Pakalniškių apylinkė sovietmečiu buvo:
Spoldingo Šv. Marijos ir Šv. Mikalojaus bažnyčia
'''Spoldingo Šv. Marijos ir Šv. Mikalojaus bažnyčia''' – anglikonų bažnyčia Spoldinge, Jungtinėje Karalystėje. 1950 m. bažnyčios pastatas įtrauktas į saugomų pastatų nacionalinį registrą.
Istorija
Po normanų įsiveržimo vienuoliai iš Anžės Šv. Nikolo vienuolyno buvo atsiųsti į Spoldingą. 1284 m. pašventinti naujos bažnyčios, kuri turėjo pakeisti ankstesniąją bažnyčią stovėjusią dabartinėje Šyp Marketo aikštėje, pamatai. 1318 m. bažnyčios statyba užbaigta. 1360 m. išplėsta. 1865 m. bažnyčia restauruota, pašalinta dalis XVIII a. architektūros.
Mergina (filmas)
Mergina (kai kuriose šalyse rodytas pavadinimu Monika) – 1974 m. Italijoje sukurta drama, aktorės Glorijos Gvidos debiutas kine. Kadangi aktorė tuo metu dar buvo nepilnametė, sutikimą kai kuriose scenose filmuotis apsinuoginusiai už ją pasirašė tėvas.
Turinys
Monika – eilinė šešiolikametė paauglė, jau traukianti ne tik bendraamžių, bet ir gerokai vyresnių vyrų dėmesį. Ji draugauja su Leo, neįtardama, kad šis verčiasi sąvadavimu, siūlydamas pažįstamas merginas turtingiems klientams. Vienas tokių, pamatęs Moniką, įsigeidžia ją turėti bet kokia kaina ir paveda šią užduotį Leo. Monika svo ruožtu įsimyli vieną iš mokytojų, kuris, kaip paaiškėja, taip pat turi paslapčių...
Žvirblaukio ąžuolas
Žvirblaukio ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Jurbarko rajono savivaldybėje, Šimkaičių seniūnijoje, Žvirblaukio kaime, Raseinių miškų urėdijos Vadžgirio girininkijai priklausančioje teritorijoje (584 kv., 23 skl.).
Paminklinis medis auga 1,3 km į šiaurės vakarus nuo Lapgirių dvaro, 200 m į šiaurės rytus nuo artimiausios sodybos, tarp dviejų upių – Šaltuonos ir Bebirvos santakoje. Nuošalioje vietovėje nėra tiltų per vandens kliūtis. Žvirblaukio ąžuolo prieigas gožia santakos brūzgynai. Prie pat šio ąžuolo įsikūrusi barsukų kolonija. Medis gali būti pasiekiamas perbrendant mažesnį upelį Bebirvą. Iš Plekių priešingame Šaltuonos krante matomą ąžuolą galima pasiekti nebent vasarą, perbrendant nusekusią Šaltuoną.
Žvirblaukio ąžuolas valstybės saugomas nuo 1999 m.
Atžalytė
Atžalytė – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Rinkūnų.
Margavonės (Suviekas)
Margavonės – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Samanių.
Paliepė (Vilnius)
Paliepė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Buivydžių.
Javisa
Javisa yra galutinis Panamerikos plento taškas Centrinėje Amerikoje. Toliau visoje Darjeno srityje iki pat Turbo miesto ištiso susisiekimo sausuma nėra, patekti į Kolumbiją galima tik keltu.
Knighton Town FC
Knighton Town FC – Velso futbolo klubas iš Naitano.
Istorija
Klubas įkurtas 1887 m. Pastaraisiais dešimtmečiais yra žaidę Cymru Alliance lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Namų rungtynes žaidžia „The Showground“ stadione, kuris talpina 1 500 žiūrovų; įrengtos 96 sėdimos vietos.
Sezonai
Šaltinis:
LISCR FC
Liberian International Shipping & Corporate Registry Football Club, o trumpai LISCR FC – profesionalus Liberijos futbolo klubas, rungtyniavęs aukščiausioje šalies lygoje. Klubas įkurtas Monrovijoje.
Namų rungtynes žaidė Antoinette Tubman stadione, talpinančiame 12 tūkst. žiūrovų.
Istorija
1995 m. įkurtas klubas. Nuo 2002 m. aukščiausioje lygoje.
2010–2011, 2011–2012, 2016–2017 m. sezonuose iškovojo čempionų titulą.
Atstovavo Liberijai Afrikos žemyno turnyruose.
Pasiekimai
Aukščiausia lyga
Futbolo taurė
Supertaurė
Miškiniškės (Samaniai)
Miškiniškės – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Samanių.
InSight
InSight – NASA marsaeigis, paleistas 2018 m. gegužės 5 d. Šios misijos tikslas yra nusileidimas ant Marso ir planetos detalesni seisminiai tyrimai. Marsaeigis sėkmingai pasiekė planetą 2018 m. lapkričio 26 d.
Pagrindiniai misijos tikslai – panaudojant seismografą ir šilumos jutiklius detaliai ištirti planetos geologinę sandarą. Tai gali padėti detaliau suprasti Žemės grupės planetų sudėtį.
Tikimasi šiai misijai panaudoti 2008 m. planetoje nusileidusio Phoenix zondo įgytas žinias ir technologijas.
Pradžioje misijos startas buvo numatytas 2016 m. kovą, tačiau dėl techninių gedimų startas buvo nukeltas ir praleistas galimas paleidimo langas. NASA šiam tikslui skyrė papildomus 150 mln. JAV dolerių ir išvengė misijos atšaukimo.
Marsaeigis buvo paleistas gegužės 5 d. kartu su Atlas V 401 raketa iš Vandenbergo karinės oro bazės. Tai buvo pirmoji tarpplanetinė misija paleista iš Kalifornijos.
Misijos statusas
2018 m. lapkričio 26 d. NASA patvirtino apie sėkmingą zondo nusileidimą ant Marso. Iš karto po nusileidimo komandą pasiekė pirmosios nuotraukos.
Iš viso zondas užtruko apie 3 mėnesius, kol išdėliojo visą savo įrangą ir pradėjo mokslinius tyrimus.
2018 m. gruodžio 7 d. InSight atliko Marso vėjo įrašus su SEIS įranga. Tai buvo pirmas kartas, kai Marso vėjo garsai buvo įrašyti ir sėkmingai perduoti į Žemę.
2018 m. gruodžio 19 d. šalia InSight buvo padėtas seismometras. Tai buvo pirmas kartas, kai šis prietaisas pradėjo veikti kitoje planetoje.
2019 m. vasario 28 d. gręžimo darbus pradėjo HP³ instrumentas. Buvo planuota, kad per du mėnesius jis turėtų prasiskverbti apie 5 m į Marso paviršių. Tačiau kovo 7 d. gręžimas buvo sustabdytas, pasiekus 30 cm gylį. Manoma, kad grąžtas pasiekė kietas uolienas, kurių jis nebuvo suplanuotas pragręžti. Mokslininkai nuo to laiko bando spręsti šią situaciją, nes tikslūs moksliniai bandymai galimi tik pasiekus 3 m gylį.
2019 m. balandį NASA paskelbė apie pirmą kartą užfiksuotą Marso paviršiaus drebėjimą.
Niurkoniai (Pasvalys)
Niurkoniai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Pumpėnų, dešiniajame Mūšos krante.
Grinkiškio apylinkė
Grinkiškio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Grinkiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kubiliūnų apylinkės ir dalis Juodžių apylinkės, 1963 m. – Vaitiekūnų apylinkė, 1988 m. – Pašušvio apylinkė.
Popular Mechanics
„Popular Mechanics“ – populiariojo mokslo ir technologijų žurnalas, kuriame aptariamos automobilių, namų, lauko apyvokos, elektronikos, mokslo, „pasidaryk pats“ ir technologijų temos. Paprastai taip pat rašoma apie karybą, aviaciją ir visų rūšių transportą, kosmosą, įvairius įrankius ir prietaisus.
Lėlaičių tvenkinys
Lėlaičių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 3,5 km į vakarus nuo Viekšnių. Sudarytas užtvenkus Pievio upę (Ventos intakas) 1,45 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,42 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 60 m. Krantai statūs, šlaitai beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmynais. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija, pietinis galas užpelkėjęs. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Lėlaičių kaimas. Piečiau tvenkinio eina kelias.
Tvenkinys įrengtas 1932 m. pastačius malūną (malūno pastatas neišlikęs). 1994 m. atliktas pralaidos remontas.
Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning
Istorija
thumb|left|180px|Pastatas, kuriame buvo įsikūrusi laikraščio redakcija „GHT“ 1832 m. įsteigė Magnus Prytz. Nuo 1852 m., kuomet laikraščio redaktoriumi tapo Sven Adolf Hedlund, laikraštis antrąją XIX a. pusę laikėsi liberalių pažiūrų. Laikraštyje dirbo rašytojas Viktor Rydberg, kurio keletas romanų buvo išspausdinti „GHT“.
Antrojo pasaulinio karo metu „GHT“ buvo vienas iš keleto Švedijos laikraščių, kurie kategoriškai laikėsi antinacistinių pažiūrų, kas laikraščio vyriausiąjį redaktorių (nuo 1917 m.) Torgny Segerstedt pavertė kontroversiška asmenybe tuomet neutralios pozicijos besilaikiusioje Švedijoje. Norvegų iliustruotojas Ragnvald Blix tapo žinomas dėl pseudonimu Stig Höök pasirašytų ir šiame laikraštyje spausdintų antinacistinių karikatūrų. Laikraščio leidyba buvo nutraukta 1985 m. (o 1973–1984 m. apskritai išeidavo tik savaitinis numeris).
Janas Mieleckis
Janas Mieleckis (1501–1561) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Podolės rotmistras (1526–1534), Podolės vaivada (1547–1561), Karūnos didieji maršalkos (1556–1561), Čechuvo (1535) ir Vislicos kaštelionas (1540), Chmelniko ir Horodoko seniūnai seniūnas.
Biografija
Lenkios bajorų Mieleckių giminės atstovas, herbo „Grif“ savininkas. Polanecko ir Zavichosto kašteliono Stanislavo Mieleckio (? – 1532) ir Elžbietos Tenčinskos (m. iki 1533) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Zavichvosto seniūnas Stanislavas (m. 1533/1535), Krokuvos kaštelionas Sebastijanas (m. 1575) ir Sandomiro pakamaris Valerianas (m. 1553).
1531 metų birželį Janas Mieleckis dalyvavo kare prieš Moldavijos kunigaikštystę, kovėsi 6-tūkstančių karių sudėtyje vadovaujant Karūnos didžiajam etmonui Janui Amor Tarnovskiui, vadovadamas 500 žmonių būriui. Jano Tarnovskio buvo išsiųstas Pokutijos užgrobimui, vėliau dalyvavo Obertyno mūšyje.
1535 metais Janas Mieleckis dalyvavo Lenkijos kontingento žygyje vadovajant Janui Amor Tarnovskiui į Šiaurės žemę, kur dalyvavo užimant Starobudą ir Gomelį.
1537 metais kartu su Belzo kaštelionu Mikalojumi Seniavskiu atlaikė pergalę prieš Krymo totorius prie Pankovo.
1547 metais Janas Mieleckis gavo Podolės vaivados pareigybę, o 1556 metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju maršalka.
Šeima
Buvo vedęs Aną Kolą (m. 1574), Haličo kašteliono ir Karūnos lauko etmono Jano Kolos (m. 1543) ir Margaritos iš Belineco dukterį. Vaikai:
Paliepėliai
Paliepėliai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Antašavos.
Panevėžio apskrities istorija
Panevėžio apskritis (skirtingais laikais dar žinoma kaip Panevėžio pavietas, Panevėžio ujezdas) – 1831–1950 m. egzistavęs administracinis vienetas dabartinėje vidurio Lietuvoje, su centru Panevėžyje, kurio priklausomybė ir teritorija daug kartų keitėsi. Apskritis atkurta 1994 m. kaip Panevėžio apskritis.
Istorija
Panevėžio apskrities pirmtaku laikytina Upytės apskritis, suformuota 1565–1566 m. administracinės ir teismo reformos metu. Nors jo administracinis centras buvo Panevėžys, senąjį pavadinimą teritorinis darinys išlaikė dar beveik 300 metų.
Rusijos imperijoje
Panevėžio apskrities pradžia laikomas 1831 sukilimas, kuomet Upytės apskritis pervadinta į Panevėžio apskritį. Iki 1843 m. apskritis įėjo į Vilniaus guberniją, tada perduota Kauno gubernijai (jai priklausė iki 1915 m.). Iki XIX a. 2-osios pusės liko ir seimeliai, bet jų funkcijos nuolat buvo siaurinamos, o dalyvių skaičius mažinamas. Po 1863 m. sukilimo seimeliai iš viso panaikinti. Zemskiniai teismai pavadinti apskričių policijos valdybomis, o zemskiniai ispravnikai – apskričių ispravnikais. Ispravniką ir jo padėjėją ėmė skirti gubernatorius.
XX amžius
1915–1918 m. apskritis priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. 1915 m. okupavę Lietuvą vokiečiai pertvarkė administracinį padalijimą. Apskritys, pavadintos kreizais, buvo susmulkintos. Jų administraciją sudarė viršininkas ir jo patarėjai. Iš Panevėžio apskrities išskirtas Biržų kreizas. Taigi, Panevėžio apskritis sumažėjo.
1919–1940 m. buvo Lietuvos valstybės, po 1940 m. – LTSR administracinis-teritorinis vienetas. Tuo metu apskritims vadovavo apskričių viršininkai, atstovavę centrinei valdžiai. Be to, veikė apskričių tarybos ir valdybos, kurios nuo 1931 m. buvo visiškai apskričių viršininkų kontroliuojamos. Pirmasis lietuvis Panevėžio apskrities viršininku 1918 m. spalio mėnesį buvo išrinktas Pranas Dauguvietis, režisieriaus Boriso Dauguviečio tėvas. Apskrities administracijai buvo pavestas tvarkos ir įstatymų vykdymo užtikrinimas, rūpinimasis visuomenės gerove. Apskritis rūpinosi švietimu, sveikatos apsauga, socialine rūpyba, kelių tiesimu. Visiems šiems reikalams pinigų nuolat trūko ir ne visus būtinus poreikius sugebėta įgyvendinti.
Keitėsi apskrities teritorija: 1920 m. perduotas 1 valsčius iš Kėdainių apskrities, 1926 m. 2 valsčiai perduoti iš Biržų apskrities.
1939–1940 m. A. Jakšto prospekte Panevėžyje buvo pastatyti Apskrities savivaldybės rūmai, suprojektuoti inžinieriaus P. Lelio. Jie buvo numatyti apskrities viršininko administracijai, apskrities policijos valdybai, mokesčių inspekcijai ir kitoms apskrities įstaigoms. Tuo metu tai buvo vienas iš stambiausių miesto pastatų.
Vokiečių okupacijos metais apskrities administracija vykdė jų diktuojamą politiką. 1941–1944 m. Panevėžio apskritis priklausė Ostlando Lietuvos generalinės srities Panevėžio krašto apygardai.
1946 m., sugrįžus TSRS valdžiai, naujai suformuotai Kupiškio apskričiai perduoti Kupiškio, Subačiaus, Šimonių ir Viešintų valsčiai. 1947 m. 1 valsčius perduotas naujai Anykščių apskričiai, naujai sudarytai Pasvalio apskričiai perduoti Pumpėnų ir Pušaloto valsčiai, naujai Radviliškio apskričiai perduoti Rozalimo ir Šeduvos valsčiai (taip pat ir Šeduva).
1950 m. įvykdyta administracinė reforma, kurios metu apskritis panaikinta. 1950 m. birželio 20 d. Panevėžio apskritis pertvarkyta į Panevėžio rajoną (40 apylinkių), dalis teritorijos perduota Joniškėlio (1 apylinkė), Ramygalos (37 apylinkės), Šeduvos (14 apylinkių) ir Troškūnų (11 apylinkių) rajonams.
(išsamiau) || 3972 || 138 917 || 17 valsčių: Andrioniškio valsčius, Krekenavos valsčius, Kupiškio valsčius, Miežiškių valsčius, Naujamiesčio valsčius, Panevėžio-Velžio valsčius, Piniavos valsčius, Raguvos valsčius, Ramygalos valsčius, Rozalimo valsčius, Smilgių valsčius, Subačiaus valsčius, Šeduvos valsčius, Šimonių valsčius, Troškūnų valsčius, Vadoklių valsčius, Viešintų valsčius ||
Valsčiai
1919–1950 m. apskričiai priklausę valsčiai:
Janušiškės (Zarasai)
Janušiškės – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Smalvų.
The 1975 (albumas)
The 1975 – debiutinis to paties pavadinimo britų roko grupės albumas, išleistas 2013 m. rugsėjo 2 d. Šį albumą prodiusavo Mike Crossey, kuris taip pat prodiusavo pirmuosius du „Arctic Monkeys“ albumus. „The 1975“ susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje vietoje Jungtinės Karalystės albumų reitinge.
Petriškiai (Pumpėnai)
Petriškiai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pumpėnų.
Paliepiai (Alytus)
Paliepiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Norgeliškių.
Spoldingo geležinkelio stotis
Spoldingo geležinkelio stotis – geležinkelių stotis Spoldinge, Jungtinėje Karalystėje. Šalia stoties veikia Spoldingo autobusų stotis.