cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
IKI (parduotuvių tinklas)
E. prekyba
„Iki“ 2021 m. įsigijo prekių pristatymo į namus startuolį „LastMile“. 2022-aisiais pradėjo veikti „Iki“ prekės ženklo el. parduotuvė www.iki.lt. Taip pat kartu su startuoliu „LastMile“ pradėjo pilotinį autonominio pristatymo projektą – užsakymai „LastMile“ pirkėjams sostinės Balsių mikrorajone pristatomi autonominiu automobiliu be vairuotojo.
Lietuvos mokslinių bibliotekų asociacija
Veikla
Pirmininkė Emilija Banionytė – nuo 2001 m.
IKI (parduotuvių tinklas)
Socialinė atsakomybė
Palaiko socialines ir tvarumo iniciatyvas, taiko jas savo veikloje. 2021 m. „Sustainable Brand Index™️“ reitinge užėmė 8 vietą.
Informacijos teorija
Uždaviniai
Vieni pagrindinių informacijos teorijos uždavinių yra:
Moses Kottler
Moses Kottler (1896 m. Joniškyje – 1977 m. Johanesburge) – dailininkas, skulptorius, kartu su Anton van Wouw ir Lippy Lipshitz laikomas vienu iš žymiausių PAR skulptorių.
Biografija
Gimė 1896 m. Joniškyje, Joseph Kottler ir Zirla Solin šeimoje. 1909 m. išvyko mokytis skulptūros meno į Jeruzalę pas skulptorių Boris Schatz. 1910 m. emigravo į PAR, tačiau po kiek laiko vėl grįžo į Europą, kur studijavo Miuncheno dailės akademijoje. Vėliau išvyko mokytis į Paryžių, tačiau prasidėjus I pasaulinis karui grįžo į PAR, kur apsigyveno Oudtshorne. 1916 m. persikėlė į Keiptauną, kur tapė portretus ir kūrė žymių žmonių PAR skulptūras ir biustus. 1928 m. vedė Eva Goldberg, 1929-1932 m. gyveno Europoje. Grįžęs į PAR apsigyveno Johanesburge, kur ir mirė 1977 metais. Jo darbai saugomi Pretorijos meno muziejuje, Pietų Afrikos nacionalinėje galerijoje ir Johanesburgo meno galerijoje.
Siličiai
Siličiai – kalnų slidinėjimo centras Baltarusijoje, už 32 km į šiaurės rytus nuo Minsko.
Trasos
thumb|left|250px|Siličių trasa ant kalno thumb|left|250px|Nuomos punktas Vasaros metu Siličių sporto centre veikia lauko teniso kortai, žaidimų aikštelės, ratukinių pačiūžų ir slidračių takai, veikia dviračių, bagių, keturračių trasos.
Paslaugos
Siličiuose sudarytos palankios sąlygos išvykai su nakvyne: 100 vietų viešbutis, svečių nameliai, 2 restoranai, kavinė, medicinos ir sveikatingumo punktas, slidinėjimo ir kitos įrangos nuomos punktas.
Susisiekimas
Kalnų slidinėjimo centras įsikūręs už 32 km nuo Minsko, automobiliu pasiekiamas vykstant automagistrale M3 „Minskas-Vitebskas“. Adresas: Siličių k., Logoisko raj., Minsko sritis.
Hidrologinis ciklas
thumb|500px|right|Vandens apytakos iliustracija Hidrologinis ciklas, taip pat vandens ciklas, vandens apytakos ciklas, ratas – nuolatinis vandens judėjimas Žemės hidrosferoje, varomas Saulės energijos.
Apibūdinimas
Vandens ciklas yra nenutrūkstantis ir jį sudaro atmosferos, paviršiaus ir požeminio vandens judėjimas. Judėdamas ciklu, vanduo keičia agregatines būsenas tarp skysčio, kietosios medžiagos (ledo) ir garų. Vanduo juda iš vienos vietos į kitą šių fizinių procesų dėka: garavimo, kritulių, infiltracijos, paviršinio nuotėkio ir požeminio nuotėkio. Laikas, per kurį vanduo pereina iš vienos vietos į kitą, gali būti nuo kelių sekundžių iki tūkstančių metų. Tačiau nepriklausomai nuo vandens judėjimo, bendras vandens kiekis hidrosferoje išlieka tas pats (apskaičiuota 1,37 mlrd km³), ir didžiausią dalį sudaro vandenynų vanduo.
Vandens judėjimo procesai
Vanduo juda hidrosferoje įvairių fizinių ir biofizinių procesų dėka, kurie išvardinti žemiau. Didžiausių tūrių apytaka vyksta atmosferos kritulių ir garavimo procesuose, kurie transportuoja 505,000 km³ vandens per metus. Upių vanduo transportuoja vidutinį vandens kiekį, o ledo sublimacija – santykinai labai mažą kiekį.
Vandens kiekiai skirtingose ciklo fazėse
Kalbant apie vandens ciklą, vandens rezervuaru arba baseinu vadinamas vandens kiekis skirtinguose ciklo etapuose. Didžiausias rezervuaras yra visi vandenynai, laikantys apie 97 % Žemės vandens. Antroje vietoje pagal vandens apimtis yra ledynai. Visuose gyvuose organizmuose esantis vanduo sudaro labai mažą planetos vandens dalį.
Vandens ciklo pokyčiai
Per paskutinį šimtmetį garavimo ir kritulių padaugėjo, todėl hidrologinis ciklas tapo intensyvesnis. Tai natūrali visuotinio atšilimo pasekmė, nes aukštesnės temperatūros skatina garavimą.
Kitas hidrologinio ciklo pokyčių pavyzdys – ledynų atsitraukimas, kai iš kritulių tiekiamo vandens neužtenka papildyti tirpimo arba sublimacijos būdu prarasto ledo. Dabartinis ledynų atsitraukimas pasaulyje registruojamas nuo 1850 m.
Žmogaus įtaka vandens ciklui
Vandens ciklo pokyčiams įtaką daro ir žmogaus veikla: žemės ūkis, atmosferos sudėties keitimas, užtvankų statyba, miškų kirtimas ar sodinimas, požeminio vandens pašalinimas šulinių pagalba, upių vandens naudojimas, urbanizacija.
Vandens ciklo įtaka klimatui
Didžiausią įtaką klimatui turi vandenynų garavimas. 86 % pasaulio garavimo vyksta virš vandenynų, kas lemia jų atvėsimą, ir atitinkamai žemesnes temperatūras globaliai. Nevykstant garavimui, temperatūra Žemės paviršiuje būtų apie 67 °C. Tačiau kadangi vandens garai yra natūralios šiltnamio dujos, didesnis garų kiekis atmosferoje skatina šiltnamio efektą, dėl ko sunku vandens ciklo įtaką klimatui vertinti vienareikšmiškai.
Vandens ciklo įtaka biogeocheminiams procesams
Nors vandens ciklas pats savaime yra biogeocheminis ciklas, nuo jo taip pat priklauso ir kiti biogeocheminiai procesai, kaip anglies ciklas. Vandens nuotėkis perneša erozijos produktus ir dirvožemyje esančius neorganinius junginius iš sausumos į vandens telkinius. Pvz., vandenynų druskingumas yra įtakotas ištirpusių druskų erozijos ir pernešimo iš žemės.
UBV fotometrinė sistema
UBV fotometrinė sistema – trispalvė plačiajuostė fotometrinė sistema, kurią 1953 m. pasiūlė amerikiečių astronomai Harold Lester Johnson ir William Wilson Morgan (todėl ji dar vadinama Johnson arba Johnson-Morgan sistema).
Žymėjimas
Sistemos juostos pažymėtos anglų kalbos žodžių, reiškiančių spalvas, pirmosiomis raidėmis: U – ultraviolet (ultravioletinis), B – blue (mėlynas), V – visual (regimasis).
Vidutiniai bangos ilgiai
U, B ir V yra žvaigždžių ryškiai, matuojami juostose, kurių vidutiniai bangos ilgiai:
Jungtinių Tautų aplinkos apsaugos programa
Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programa (sutrumpintai JTAP arba angliškai UNEP) – Jungtinių Tautų padalinys, koordinuojantis šios organizacijos aplinkosauginius veiksmus. Jis buvo įsteigtas 1972 metų birželį po Stokholme vykusios Jungtinių Tautų Žmogaus aplinkos konferencijos. JTAP turi centrinę būstinę Nairobyje, Kenijoje, šešis regioninius padalinius ir atstovybes daugelyje šalių.
JTAP veikla apima daug sferų, susijusių su oro tarša, vandens ir žemės ekosistemų apsauga, darniuoju vystymusi ir kita. Programa stipriai įtakojo esamas tarptautines aplinkosaugos normas, prisidėjo prie valstybių bendradarbiavimo skatinimo ir su aplinkos apsauga susijusių tyrimų vystymo. JTAP taip pat finansuoja aplinkosauginius projektus, yra viena iš Pasaulio aplinkos fondo ir Monrealio protokolo daugiašalio fondo įgyvendinančių institucijų.
Istorija
JTAP buvo įkurta Jungtinių Tautų Organizacijos 1972 metais kaip programa, atskaitinga Ekonominei ir socialinei tarybai. Tokios programos būtinumo klausimas buvo iškeltas tais pačiais metais vykusios Žmogaus aplinkos konferencijos metu ir sulaukė stipraus palaikymo. Svarstant apie jos pobūdį buvo rastas kompromisas tarp pasisakančių už stiprią nepriklausomą organizaciją ir tų, kurie ją įsivaizdavo kaip vienijantį JT padalinį, koordinuojantį kitų agentūrų aplinkosauginę veiklą. Diskusijų sukėlė ir finansavimo klausimas, kurį, atsižvelgus į didžiųjų JT narių, kaip kad JAV, Didžiosios Britanijos ir Prancūzijos nuomonę, nuspręsta palikti laisvą kiekvienos valstybės apsisprendimui.
Struktūra
JTAP turi centrinę būstinę Nairobyje, kur įsikūręs vykdomasis biuras. Jam vadovaujantis generalinis direktorius renkamas kas ketverius metus. Be jos JTAP priklauso šeši regioniniai skyriai (Afrikos, Azijos ir Okeanijos, Lotynų Amerikos ir Karibų, Šiaurės Amerikos, Vakarų Azijos ir Europos) bei šeši specializuoti padaliniai (Regioninio bendradarbiavimo, Komunikacijų ir viešųjų ryšių, Aplinkos politikos įgyvendinimo, Išankstinio pranešimo ir vertinimo, Technologijų, pramonės ir ekonomikos, Aplinkos teisės ir konvencijų).
JTAP taip administruoja šešias subprogramas: Klimato kaitos, Nelaimių ir konfliktų, Ekosistemų valdymo, Aplinkosaugos politikos, Kenksmingų medžiagų ir atliekų, Efektyvaus resursų panaudojimo ir darnios gamybos bei vartojimo.
Su JTAP glaudžiai susiję sekančių konvencijų sekretorijatai: Biologinės įvairovės, CITES, Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių, Ozono sluoksnio, Patvariųjų organinių teršalų.
Veikla
JTAP siekia:
JTAP organizuotos didžiosios aplinkos apsaugos konferencijos:
Valdymas
JTAP valdoma 58 narius turinčios tarybos, kur 16 narių renkama iš Afrikos, 14 iš Vakarų Europos, Šiaurės Amerikos ir Okeanijos, 13 – Azijos, 10 – Lotynų Amerikos ir 6 iš Rytų Europos. Taryba kas dvejus metus renkasi į eilines sesijas, tačiau prireikus be jų būna ir neeilinių sesijų.
Tarybos sprendimų įgyvendinimu rūpinasi JTAP biurokratinis aparatas: vykdomasis biuras ir padaliniai.
JTAP generaliniai direktoriai:
Finansavimas
JTAP nuo pat įkūrimo susiduria su finansinėmis problemomis, nes daugiausiai remiasi savanoriškais valstybių įnašais. Tai taip pat reiškia, kad JTAP turi skirti papildomai laiko ir resursų lėšų paieškoms. Organizacijos metinis biudžetas yra apie 200 mln. JAV dolerių, didžiausi rėmėjai yra Norvegija, Nyderlandai, Vokietija, Danija, JAV, Jungtinė Karalystė.
Vertinimas
JTAP vertinama kaip viena iš pagrindinių tarptautinių organizacijų, skatinančių didesnį susidomėjimą aplinkos problemomis, sėkmingai įtakojusi daugelio tarptautinių aplinkosaugos susitarimų pasirašymą. Tuo pačiu JTAP kritikuojama dėl nesugebėjimo pritraukti pakankamai lėšų ir neefektyvaus jų panaudojimo; abejojama jos sugebėjimu efektyviai koordinuoti stipriai išsiplėtusią aplinkosaugos sferą. Todėl yra iškelti pasiūlymai JTAP reformuoti į savarankiškesnę ir daugiau galių turinčią organizaciją.
Sandie Shaw
Sandie Shaw|thumb|right|200px Sandie Shaw (tikrasis vardas Sandra Goodrich g. 1947 m. vasario 26 d. Dagenham gyvenvietėje, Essex) – Jungtinės Karalystės pop dainininkė. Iš kitų dainininkų išsiskyrė tuo, jog scenoje dainuodavo basomis.
1964 m. pasirodė pirmoji plokštelė As Long As You're Happy Baby, tačiau ji neatnešė didelės sėkmės. Tų pačių metų spalio mėnesį pasirodė singlas Always Something There To Remind Me, kuris tapo Sandie Shaw tramplinu į pripažinimą ir jau 1967 m. ji laikoma sėkmingiausia JK dainininke. 1967 m. balandžio 8 d. Sandie Shaw laimi Eurovizijos dainų konkursą Vienoje su daina Puppet on a String. Po studijų Oksfordo ir Londono universitetuose tampa psichoanalitike.
Tinklo administratorius
Tinklo administratorius - darbuotojas įmonėje (organizacijoje), atsakingas už kompiuterių fizinės ir programinės  įrangos, sudarančios kompiuterių tinklą, palaikymą.
Tinklo administravimas bendrai apima tokius veiksmus, kaip tinklo adresų priskyrimas, maršrutizavimo protokolų ir lentelių parinkimą, taip pat autentikacijos (tapatumo patikrinimo) ir autorizacijos (leidimo naudotis resursais) konfigūravimas, katalogavimas (, DS). Administravimas apima ir tinklo paslaugų palaikymą individualiuose tinklo įrengimuose, pvz.: tinklo kompiuterių ar spausdintuvų tvarkyklių diegimas ir atnaujinimas. Dažnai tinklo administratoriui tenka ir konkrečių tarnybinių stočių (serverių) palaikymas, pvz.: bylų tarnybinės stotys, VPN (Virtual Private Network) tinklų sąsajos, įsilaužimo fiksavimo sistemos ir t. t.
Velička
Velička − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Veličkienė (ištekėjusi moteris) ir Veličkaitė (mergautinė pavardė).
Pavardė Veličkà kildinama iš, ,.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pranešimas
Pranešimas – visuma ženklų (matematiniai simboliai, raidės, elektriniai virpesiai, žodžiai, garsai, kt.), turinčių kokios nors informacijos.
Pranešimai gali būti perduoti įvairiais būdais: šviesa, elektromagnetine banga (radijas, televizija), elektros srove ir kt. Trumpai tariant, naudojant fizinį tam tikros informacijos nešiklį – signalą.
JK Tervis Pärnu
Pernu „Tervis“ – buvęs Estijos futbolo klubas iš Pernu.
Istorija
1996 m. klubas pardavė aukščiausiosios lygos licenciją Lelle SK klubui.
Hoverla
thumb|250px|Hoverlos kalnas Hoverla  – aukščiausias kalnas ir aukščiausias dabartinės Ukrainos taškas, iškilęs Karpatuose. Hoverla yra Užkarpatės ir Ivano Frankivsko sričių riboje, apie 17 km nuo sienos su Rumunija ir priklauso Černogorų kalnagūbriui, Karpatų kalnuose. Pavadinimas kilęs iš vengrų kalbos, kuris reiškia sniego kalnas (Hóvár). Kalno aukštis 2061 m virš jūros lygio. Papėdėje yra Pruto upės ištakos. Pimasis kopimo į kalną maršrutas buvo atidarytas 1880 metais. Artimiausi miestai yra: Rachovas, Jasinia ir Vorochta.
Kočinda
Kočinda, tai gali būti:
Šniadovo Švč. Marijos Dangun Žengimo parapija
'''Šniadovo Švč. Marijos Dangun Žengimo parapija''' - parapija įkurta 1405 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Lomžos Šv. Brunono dekanatui. Mūrinė parapijos bažnyčia pastatyta 1906-1912 metais.
Šimadžirio apskritis
Šimadžiris (島尻郡; -gun) - apskritis, įsikūrusi Okinavos prefektūroje, Japonijoje.
2003 m. čia gyveno 131 670 žmonių.
Savivaldybės
Apskrityje išlikę net 12 savivaldybių.
Didžioji Santa Fė
thumb|right|245px|Santa Fė iš kosmoso Didžioji Santa Fė – metropolinė aglomeracija Argentinoje, Santa Fė provincijoje, susidariusi apie Santa Fė miestą. Nusidriekusi La Kapitalio departamente, palei Paranos upę. Kartais laikoma, kad Santa Fė ir Paranos aglomeracijos yra vientisas darinys, kuriame gyvena >700 tūkst. gyventojų. Visoje Didžiojoje Santa Fė gyvena 454,2 tūkst. gyventojų (2001 m.). Tai devinta pagal dydį šalies aglomeracija.
Sudaro:
Pasiuntinystės paslas
Pasiuntinystės paslas (Pasiuntinystes paslas: lietuwiu liuteronu menesinis laikrasztis) – JAV lietuvių evangelikų liuteronų mėnesinis laikraštis, leistas 1917–1920 m. Brukline.
Istorija
Spausdino „Rev. Geo. Matzat & Co“.
Redaktorius-leidėjas Jurgis Macaitis.
Veragvaso Santjagas
Veragvaso Santjagas arba tiesiog Santjagas – miestas vidurio Panamoje, lygumoje tarp Centrinės Kordiljeros ir Ramiojo vandenyno. Veragvaso provincijos administracinis centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas, yra oro uostas.
Maisto, odos, tekstilės, keramikos pramonė. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (cukranendrės, ryžiai, bananai, kukurūzai, apelsinai). Vystomas turizmas (ypač ekoturizmas). Yra Apaštalo Šv. Jokūbo katedra, ligoninė, paštas, universiteto filialas, keletas viešbučių, du stadionai.
Istorija
Gyvenvietė įkurta XVII a. Monticho ir Santa Fė gyventojų. Rašytiniuose šaltiniuose Santjagas minimas nuo 1621 m. Vėliau miestas tapo Veragvos provincijos (Naujoji Granada) sostine.
Pasiuntinystės prietelis
Pasiuntinystės prietelis – evangelikų liuteronų laikraštis, ėjęs 1904–1908 m. Tilžėje.
Istorija
Leido Vangemano misionierių draugija kartą per ketvirtį. Spausdino Reilenderių spaustuvė. Tiražas 5000 egz.
Redagavo kunigas B. K. Redmeris.
Mis Pasaulis 2000
Mis Pasaulis 2000 – 50-tojo konkurso „Mis Pasaulis“ ceremonija, vykusi Jungtinėje Karalystėje. Konkurso nugalėtoja tapo Priyanka Chopra iš Indijos.
Jekabas Redlichas
Jekabas Redlichas (g. 1982 m. kovo 29 d.) – Latvijos ledo ritulio gynėjas.
Jo broliai Mikelis Redlichas ir Krišjanis Redlichas taip pat yra profesionalūs ledo ritulininkai. 2006 m. jis žaidžia Latvijos ledo ritulio lygos klube HK Riga 2000. Latvijos rinktinės sudėtyje jis dalyvavo 1999 m. Europos jaunių čempionate, 2000 m. pasaulio jaunių (iki 18 m.) čempionate ir 2002 m. pasaulio jaunimo čempionate. 2006 m. vasarą jis buvo pakviestas į NHL klubo Kolumbo „Blue Jackets“ ikisezoninę treniruočių stovyklą, bet dėl problemų su viza jis į JAV negalėjo išvykti.
Helmut Kohl
Biografija
Nuo 1956 m. Heidelbergo universiteto Alfredo Veberio instituto mokslo darbuotojas. Apgynęs disertaciją, direkcijos asistentas plieno liejykloje Ludwigshafene, nuo 1959 m. Chemijos pramonės asociacijos referentas.
Politika
Dar būdamas mokiniu (1946 m.) įstojo į CDU. Buvo vienas iš Junge Union steigėjų gimtajame Liudvigshafene (1947 m.). Politine veikla užsiėmė ir studijuodamas. Sparčiai kilo karjeros laiptais federalinėje žemėje. Vėliau – ir federaliniu lygiu iki pat reikšmingiausio politinio posto Vokietijoje – tapo Bundeskancleriu.
Charles Segal
Charles Segal (g. 1929 m. birželio 15 d. Joniškyje) – Pietų Afrikos respublikos ir JAV muzikantas, džiazo atlikėjas, kompozitorius, pianistas.
Biografija
Gimė 1929 m. birželio 15 d. Joniškyje. Būdamas 2 metų su tėvais emigravo į PAR. Studijavo klasikinę muziką Londono Trinity koledže. Pirmą muzikos albumą išleido 1952 metais. 1954 m. įkūrė Spin Record Company įrašų kompaniją siekdamas populiarinti savo muziką. Muziką kūrė ne tik anglų kalba, bet ir afrikanų kalba. Pretorijoje ir Keiptaune atidarė savo vardo muzikos mokyklas. Šiuo metu muzikantas gyvena Los Andžele ir grojo pianinu per Oskarų, Emmy ir MTV filmų apdovanojimų ceremonijas.
Hidos kalnai
thumb|250px|Hidos kalnų pietinė dalis
Hidos kalnai arba Šiaurinės Alpės (北アルプス, Kita Arupusu) – kalnagūbris Japonijoje, Honšiū saloje, Nagano, Tojamos ir Gifu prefektūrose. Ilgis 140 km. Aukščiausia viršukalnė – Okuhotaka (3190 m). Kalnai sudaryti iš granito, skalūnų, smiltainio. Landšaftas alpinis, su karomis. Gausu ugnikalnių (Ontakė, Norikura ir kt.). Šlaitų papėdėse auga plačialapių miškai, aukščiau – kalnų taiga.
1321 m. pr. m. e.
'''1321 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Karvetijai
thumb|Buvusi karvetų teritorijaKarvetijai (Carvetii) – keltų tauta Romos Britanijoje, gyvenusi dabartinėje Kambrijoje ir Šiaurės Lankašyre (šiaurės vakarų Anglija).
Skroblaus versmės
thumb|200px|Skroblaus upelio ištakos
Vokietijos Federalinis Susirinkimas
thumb|Reichstagas (Susirinkimo posėdžių vieta nuo [[1994 m.)]] Vokietijos Federalinis Susirinkimas ( - 'Sąjungos Susirinkimas') - Vokietijos konstitucinė institucija. Vienintelė paskirtis ir funkcija - išrinkti Vokietijos Federalinį Prezidentą. Rinkimus nustato Vokietijos Konstitucija (54 straipsnis).
Karvetijai
Karvetijai neminimi Ptolemėjaus „Geografijoje“ ar kitame klasikiniame tekste. Jie žinomi iš įrašų Kambrijoje. Spėjama sostinė buvo Luguvaliumas – dabartinis Karlailis (Carlisle) – vienintelis miestas su sienomis.
Skroblaus versmės
Skroblaus versmės arba Bobos Daržo šaltinis – šaltiniuota 2,8 ha ploto teritorija esanti Varėnos rajono Marcinkonių seniūnijoje, Margionių kaime. 1997 m. paskelbta hidrogeologiniu gamtos paminklu.
Skroblaus slėnyje – jo dugne ir šlaituose – gausu šaltinių, maitinančių upelį vandeniu. Bobos daržo šaltinis tik vienas iš daugelio, bet būtent jis yra Skroblaus upelio ištakos. Šioje vietoje išsikrauna gruntinis vanduo. Gruntinio vandens sluoksnis yra labai vandeningas, nes jį maitina ne tik krituliai, bet ir giliau slūgsančių tarpmoreninių sluoksnių vanduo. Šaltinio vanduo yra gėlas, skaidrus, bespalvis, bekvapis, pagal cheminę sudėtį – hidrokarbonatinio tipo.
thumb|left|250px|Šlapynės vaizdas
Maždaug prieš 12-13 tūkst. metų, ištirpus paskutiniajam ledynui, termokarstinio slėnio dugne buvusiose įdubose tyvuliavo ežeriukai, kuriuose sėdo gėlavandenės karbonatinės nuosėdos. Jos aptinkamos atkarpoje tarp Margionių ir Kapiniškių. Tuo pat metu augalijos nesutvirtintos smėlingos nuogulos buvo intensyviai pustomos vėjo, formavosi kontinentinės kopos. Vėliau termokarstiniu slėniu pradėjo tekėti Skroblaus upelis.
Škoderio apygarda
Savivaldybės
Škoderio apygarda sudaryta iš 17-os savivaldybių:
APO Akrátītos
Ano Liosijos „Akratitos“ – Graikijos futbolo klubas iš Atėnų priemiesčio Ano Liosijos.
Vakarų Papua
Vakarų Papua  – provincija Indonezijoje, vakarinėje Naujosios Gvinėjos saloje. Joje gyvena 760 855 žmonės (2010 m.). Administracinis centras yra Manokvaris. Iki 2007 m. provincija buvo vadinama Vakarų Irian Džaja. Provinciją sudaro Paukščio galvos pusiasalis, Bomberajaus pusiasalis ir Radža Ampato salos.
Igoris Sikorskis
thumb|Igoris Sikorskis Igoris Sikorskis (Igoris Ivanovičius Sikorskis, ; 1889 m. gegužės 25 d. Kijeve, Rusijos imperija – 1972 m. spalio 26 d., Ystone, JAV) – rusų-amerikiečių aviacijos pionierius, orlaivių konstruktorius, išradėjas, kompanijos „Sikorsky Aircraft“ įkūrėjas.
Pirmasis sukūrė keturmotorį lėktuvą, keturmotorį bombonešį, transatlantinį hidroplaną, serijinį vieno sraigto sraigtasparnį.
Bolano perėja
thumb|200px|Britai žygiuoja Bolano perėja, 1842 m. piešinys
Bolano perėja  – kalnų perėja Vidurio Brahujų kalnagūbryje (Toba Kakare), vakarų Pakistane, Beludžistano provincijoje, 120 km nuo Afganistano sienos. Jungia Irano kalnyno vidines sritis su Indo-Gangos lyguma. Perėją sudaro 89 km ilgio siaurų tarpeklių koridorius. Aukštis – iki 1793,4 m.
Šia perėja eina svarbus kelias ir geležinkelis, jungiantis Indo slėnį ir Afganistaną (pro Sibio ir Kvetos miestus). Bolano perėją pagal paprotį valdė dravidiška tauta brahujai.
Prie įėjimo į šią perėją senovėje gyvavo Mehrgarho miestas. 1839 m. pro Bolano perėją į Kandaharą žygiavo 12 000 britų karių. 1883 m. britai išsiderėjo iš Kalato chano teisę valdyti šią perėją.
Zbuinos Šv. Vincento Pauliaus parapija
'''Zbuinos Šv. Vincento Pauliaus parapija''' - parapija įkurta 1892 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Lomžos Šv. Brunono dekanatui.
Belgijos ir Prancūzijos varpinės
Belgijos ir Prancūzijos varpinės – 56 Belgijos ir Prancūzijos varpinių grupė, 1999 m. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Ši grupė sudaryta siekiant pažymėti piliečių pasipriešinimą religinei ir feodalinei santvarkai buvusiose Flandrijos grafystėje ir Burgundijos kunigaikštystėje.
1999 m. UNESCO į sąrašą įtraukė 32 šių regionų varpines. 2005 m. šis sąrašas buvo atnaujintas ir į jį įrašyta Žamblu varpinė bei dar 23 varpinės Aukštutinės Prancūzijos regione. Šiame sąraše taip pat yra Briuselio rotušė, kuri priklauso ir kitam UNESCO pasaulio paveldo sąrašui Gran Plasas.
Nepaisant to, kad sąrašą daugiausiai sudaro miestų rotušės, jam priklauso ir 6 bažnyčių varpinės, nes jos taip pat būdavo naudojamos kaip miestų laikrodžių ar varpų bokštai.
Akaišio kalnai
Akaišio kalnai arba Pietinės Alpės ((南アルプス, Minami Arupusu) – kalnagūbris Japonijoje, Honšiū saloje, Nagano, Jamanašio ir Šidzuokos prefektūrose. Kartu su Hidos kalnais ir Kiso kalnais suformuoja Japonijos Alpes. Kalnagūbrio ilgis 120 km, plotis 40 km. Aukštis iki 3193 m (Kitos kalnas).
Santa Fė (Panama)
Verčiamasi žemės ūkiu, turizmu, tradiciškų indėniškų audinių, skrybėlių panamų gamyba. Santa Fė žymi orchidėjomis, greta kalnuose įsteigtas Santa Fė nacionalinis parkas.
Istorija
Santa Fė įkurta 1558 m. konkistadoro Fransisko Vaskeso. Tai viena seniausių Veragvaso gyvenviečių. Ispanai aplinkinėse upėse plovė auksą. Vėliau, XVII a. Santa Fė nustelbė iškilęs Santjago miestas.
Ardeskas
Ardeskas graikų mitologijoje – Trakijos (dabartinė Bulgarija) upės dievas, potamas. Dabar upė vad. Maritsa, teka nuo Rodopės kalnų ir netoli Orestėjos (Oresteia) miesto įteka į Hebro upę.
Edward B. Lewis
Edvardas B. Levisas (Edward B. Lewis, (1918 m. gegužės 20 d. – 2004 m. liepos 21 d.) – Amerikos genetikas, 1995 m. gavęs Nobelio fiziologijos ir medicinos premiją.
Biografija
Lewis gimė Pensilvanijoje ir mokėsi E. L. Meyers vidurinėje mokykloje. 1939 m., Minesotos universitete, gavo savo bakalaurą biostatistikos srityje. Ten, C. P. Oliver laboratorijoje, aiškinosi Drosophila melanogaster genetiką. 1942 m. Kalifornijos technologijos universitete, vadovaujamas Alfred Sturtevant, gavo daktaro laipsnį. Po meteorologo tarnybos JAV karinėse oro pajėgose II pasaulinio karo metu, 1946 m. Lewis kaip instruktorius prisijungė prie Caltech fakulteto. 1956 m. tapo biologijos profesoriumi.
Jo studijos apie vaisines museles atvėrė visą evoliucinės genetikos sritį ir padėjo pagrindus dabartinėms gyvūnų vystymosi kontroliavimo strategijoms ir būdams. Taip pat jam priskiriamas komplementarumo testo sukūrimas. Pagrindiniai jo darbai genetikos, evoliucinės biologijos, radiacijos, vėžio tyrimų srityse yra išspausdinti knygoje ''Genes, Development and Cancer (2004).
Armėnijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Armėnijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Galutinė komandų rikiuotė
🛡️ PASTABA. CSKA Erewan pasitraukė iš pirmenybių po rudens rato.
Finalo rungtynės
-
1324 m. pr. m. e.
'''1324 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Jovaiša
Jovaiša − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jovaišienė (ištekėjusi moteris) ir Jovaišaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Borisas Gryzlovas
Borisas Gryzlovas (, g. 1950 m. gruodžio 15 d. Vladivostoke) – rusų politikas, valstybės veikėjas, valdančiosios partijos Vieningoji Rusija Vyriausiosios tarybos pirmininkas, buvęs Rusijos vidaus reikalų ministras (2001–2003 m.) ir IV bei V šaukimo Rusijos Federacijos Valstybės Dūmos pirmininkas.
Biografija
1973 m. baigė Leningrado M. Bonč-Brujevičiaus ryšių elektrotechnikos institutą, radijo inžinierius. Dirbo elektroninių prietaisų gamykloje. 1996 m. tapo Baltijos technikos universiteto Sankt Peterburge Naujų technologijų mokymo ir metodinio centro direktoriumi.
2003–2011 m. buvo Rusijos valstybės dūmos pirmininkas. 2002 m. išrinktas „Vieningosios Rusijos“ Vyriausiosios tarybos pirmininku, 2004–2008 m. buvo šios partijos pirmininkas. Nuo 2008 m., kai partijos pirmininku tapo Vladimiras Putinas, o vėliau – Dmitrijus Medvedevas, vėl vadovauja Vyriausiajai partijos tarybai.
2011 m. išrinktas Dūmos deputatu, tačiau mandato atsisakė. Šiuo metu yra Rusijos valstybinės atominės energetikos korporacijos „Rosatom“ Priežiūros tarybos pirmininkas.
Nuo 2001 m. yra Rusijos Federacijos saugumo tarybos nuolatinis narys.
Paskutinis suolas
Paskutinis suolas – Palangos miesto moksleivių ir jaunimo mėnesinis laikraštis, ėjęs nuo 1994 m. gruodžio mėn. iki 1998 m. Palangoje.
Istorija
Rašė apie mokyklų organizuojamus renginius, lietuvių liaudies papročius ir tradicijas, moksleivių gyvenimą, visuomeninę veiklą, mokinių ir mokytojų bei tėvų santykius, spausdino moksleivių ir mokytojų kūrybą.
Vizitinė kortelė
Vizitinė kortelė – nedidelė (Lietuvoje: 90×50 mm, Vakarų Europoje: 85×55 mm) kortelė, glaustai rodanti įmonės ar asmens informaciją. Dažniausiai nurodomas įmonės logotipas, pavadinimas, adresas, pagrindinis telefonas ir faksas, elektroninis paštas, tinklalapis, kartais net QR kodas. Asmens vizitinėje kortelėje be telefono numerio, adreso ir elektroninio pašto, gali būti nurodytos Facebook, LinkedIn ar Twitter puslapių nuorodos.
Jonas Paulius II
thumb|250px|Popiežius priima teologijos studentus Vatikane 2002 m. thumb|250px|Popiežius 2004-ųjų rugsėjį thumb|250px|Atminimo lenta Vilniaus katedroje thumb|250px|
Jonas Paulius II (, ; tikrasis vardas Karol Józef Wojtyła; 1920 m. gegužės 18 d. – 2005 m. balandžio 2 d.) – nuo 1978 m. spalio 16 d. iki pat savo mirties beveik 27 metus valdęs popiežius, Katalikų Bažnyčios vadovas. Jis tapo pirmuoju per 455 metus popiežiumi ne italu, taip pat pirmuoju slaviškos kilmės popiežiumi ir antru pagal pontifikavimo ilgumą popiežiumi.
Jonas Paulius II buvo plačiai pripažintas vienu įtakingiausiu XX a. lyderiu, ypač svarbia asmenybe griūvant komunizmui Rytų Europoje. Popiežius ženkliai pagerino katalikų bažnyčios santykius su judaistais, rytų stačiatikių, ir anglikonų bažnyčiomis. Jono Pauliaus II griežtas požiūris į moterų kunigystę, kontracepciją, II-o Vatikano susirinkimo ir po jo įsigaliojusios naujos liturgijos reformos palaikymas susilaukė tiek pagyrų, tiek kritikos.
Jis buvo vienas labiausiai keliavusių visų laikų valstybių lyderių, per savo pontifikavimo laikotarpį aplankęs 129 valstybes. Jis buvo poliglotas, laisvai kalbėti gebantis keliomis kalbomis: gimtąja lenkų, italų, prancūzų, vokiečių, anglų, ispanų, portugalų, kroatų, rusų, senovės graikų ir lotynų kalbomis. Būdamas popiežiumi beatifikavo 1338 žmonių ir kanonizavo 482 šventuosius, o tai yra daugiau nei visi 500 m. prieš jį pontifikavę popiežiai kartu sudėjus. Popiežius palaikė pasaulinio pašaukimo į šventumą mokymą. 2014 m. balandžio 27 d. kartu su popiežiumi Jonu XXIII paskelbtas šventuoju.
Vaikystė ir išsilavinimas
Karolis Juzefas Voityla (Karol Józef Wojtyła) gimė 1920 m. gegužės 18 d. Vadovicių mieste Lenkijoje, buvo antras buvusio Lenkijos kariuomenės seržanto ir iš Lietuvos kilusios jo žmonos sūnus. Anksti neteko šeimos: jo motina mirė 1929, vyresnysis brolis – 1932, tėvas – 1941 m. Baigęs gimnaziją Vadovicėse, 1938 m. įstojo į Krokuvos universitetą – studijavo lenkų kalbą ir literatūrą, lankė dramos mokyklą, rašė eilėraščius, išmoko užsienio kalbų. 1939 m. naciai, okupavę Lenkiją, universitetą uždarė. Kad išvengtų deportacijos į Vokietiją ir užsidirbtų pragyvenimui, K. Voityla dirbo akmens skaldykloje, vėliau chemijos gamykloje.
Vaikystėje K. J. Voityla norėjo tapti aktoriumi, buvo susidomėjęs poezija, teatru, puikiai žaidė futbolą, tačiau vėliau pasinėrė į teologiją, pradėjo domėtis filosofija. 1942 m. pajautė pašaukimą į kunigystę ir įstojo į kardinolo Sapiegos įsteigtą pogrindinę kunigų seminariją Krokuvoje. Tuo metu jis buvo ir vienas iš pogrindinio „Rapsodijos teatro“ pradininkų. Po Antrojo pasaulinio karo tęsė studijas Krokuvos didžiojoje seminarijoje ir Jogailos universiteto Teologijos fakultete. 1946 m. lapkričio 1 d. Krokuvoje įšventintas į kunigus. 1946–1948 ir 1950–1954 studijavo Šv. Tomo Akviniečio universitete Romoje, vėliau grįžo į Lenkiją.
Kunigo tarnystė ir pontifikatas
1948–1950 m. buvo vikaras įvairiose parapijose Krokuvoje ir Jogailos universiteto kapelionas. Nuo 1954 m. dėstė Liublino katalikų universitete, 1956–1978 m. buvo Etikos katedros vedėjas. 1958 m. liepos 4 d. paskirtas Krokuvos vyskupo padėjėju, rugsėjo 28 d. įšventintas vyskupu. 1964 m. sausio 13 d. nominuotas Krokuvos arkivyskupu. 1967 m. birželio 26 d. popiežius Paulius VI K. J. Voitylai suteikė kardinolo titulą. Aktyviai dalyvavo Vatikano II susirinkime (1962–1965 m.).
1978 m. spalio 16 d. K. J. Voityla išrinktas popiežiumi (pasirinko Jono Pauliaus II vardą) – tapo vienu jauniausių ir pirmuoju ne itališkos kilmės popiežiumi po 455 metų pertraukos. Oficialias popiežiaus pareigas K. J. Voityla pradėjo eiti po šešių dienų. Tapęs popiežiumi, atsisakė pagarbos popiežiui ritualų, reformavo Romos kuriją, pakvietė į ją dirbti įvairių tautų ir rasių atstovų. 1979 m. kelioms dienoms grįžo į komunistų valdomą tėvynę. Manoma, kad po popiežiaus vizito Lenkijoje suaktyvėjo „Solidarumo“ judėjimas, vėliau Jonas Paulius II jį rėmė. Į popiežiaus gyvybę du kartus pasikėsinta: 1981 m. gegužės 3 d. Šv. Petro aikštėje Vatikane į jį šovė turkų teroristas Mehmetas Ali Agdža. Į pilvą ir ranką sunkiai sužeisto popiežiaus gyvybę išgelbėjo gydytojai. Po dvejų metų popiežius savo užpuoliką aplankė kalėjime ir po ilgo pokalbio jam atleido. Antras pasikėsinimas įvyko Švč. Mergelės Marijos šventovėje Fatimoje Portugalijoje 1982 m. gegužės 12 d., kai Joną Paulių II bandė nudurti konservatyvusis Ispanijos dvasininkas Chuanas Fernandesas Kronas (Juan Fernandez Krohn). Popiežius nenukentėjo.
Mirtis ir laidotuvės
2005 m. vasario 1 d. Jonas Paulius II nuvežtas į ligoninę Romoje dėl stiprios kvėpavimo takų infekcijos, po 9 dienų išrašytas. Vasario 24 d. dėl atsinaujinusio gripo pontifikas dar kartą paguldytas į ligoninę, iš jos grįžo kovo 13 d. Balandžio 1 d. pranešta, kad popiežiaus būklė labai sunki, o balandžio 2 d. 22:37 Lietuvos laiku paskelbta apie popiežiaus mirtį. Paskelbus liūdną žinią Šv. Petro aikštėje susirinkusi minia pradėjo ploti – italai taip paprastai išreiškia savo pagarbą mirusiajam. Po kelių minučių stojo mirtina tyla. Daugelis tikinčiųjų negalėjo sutramdyti ašarų. Kaip skelbė italų laikraščiai, paskutinis jo ištartas žodis buvo „Amen”. Po dviejų valandų nuo popiežiaus mirties į Šv. Petro aikštę susirinko maždaug 130 tūkstančių žmonių.
250px|thumb|left|Jono Pauliaus II kapas iki 2014 m. Šventojo Tėvo palaikai buvo pašarvoti Vatikano apaštalinių rūmų trečiajame aukšte esančioje Klemenso salėje, per laidotuves balandžio 8 d. padėti ant katafalko priešais Konfesijos altorių Šv. Petro aikštėje. Į jo laidotuves, kurios apibūdinamos kaip didžiausios naujųjų laikų istorijoje, atvyko šimtai pasaulio politinių ir religinių lyderių, Šv. Petro aikštėje susirinko apie 300 tūkst žmonių. Dar apie 2 mln. žmonių milžiniškuose ekranuose stebėjo gedulines pamaldas aplinkinėse gatvėse. Atsisveikinimo ceremoniją Vatikane tiesiogiai transliavo 150 televizijos kanalų visame pasaulyje, tarp jų ir musulmoniškose Azijos valstybėse bei komunistiniame Vietname. Daugelyje pasaulio šalių skambėjo varpai, plevėsavo iki pusės stiebo nuleistos vėliavos, paskelbtos gedulo dienos.
Šv. Mišioms pasibaigus karstas perkeltas į kriptą po Šv. Petro bazilika. Laidojimo ceremonija vyko be žurnalistų ir televizijos kamerų, joje dalyvavo tik keli žmonės – kardinolai, popiežiaus giminaičiai. Pagal popiežiaus prašymą, jis palaidotas žemėje, o ne ištaigingame sarkofage. Jono Pauliaus II karstas padėtas į kriptą, kur anksčiau buvo palaidotas popiežius Jonas XXIII. Jo palaikai 2001 m. po beatifikavimo perkelti į stiklinį sarkofagą Šv. Petro bazilikoje.
Gyvenimo darbai
thumb|250px|Popiežius Jonas Paulius II Šventojo Petro aikštėje (1985 m.)
Mokymas
Jono Pauliaus II, kaip popiežiaus, vienas svarbiausių tikslų buvo mokyti žmones apie krikščionybę. Jis parašė 14 popiežiškųjų enciklikų.
Savo Apaštališkajame Laiške „Novo Millennio Inuente“ (Naujajam tūkstantmečiui prasidedant) jis pabrėžė „iš naujo pradėjimo nuo Kristaus“ svarbą: „Ne, mus išgelbės ne formulė, bet Asmuo ir tikrumas, kurį jis mums įkvepia: Aš esu su jumis!“
„Veritatis Splendor“ (Tiesos didybė) jis pabrėžė žmogaus priklausymą nuo Dievo ir Jo Įstatymo bei laisvės ir tiesos sąryšį. Jame perspėjo, kad žmogus, „susižavėjęs reliatyvizmu ir skepticizmu, puola į netikros laisvės ieškojimus, kuriuose neras pačios tiesos“.
Enciklikoje „Fides et Ratio“ (Apie tikėjimo ir proto santykį) popiežius aprašo susidomėjimą filosofija ir savarankišką Tiesos ieškojimą teologiniu požiūriu. Remdamasis daugeliu skirtingų šaltinių, jis apibūdina vienas kitą papildantį tikėjimo ir priežasties santykį bei nurodo, kodėl teologams taip svarbu susitelkti ties šiuo santykiu.
Jonas Paulius II taip pat yra paskelbęs tris enciklikas, kuriose apsvarsto Bažnyčios socialinę doktriną. Savo enciklikose ir daugelyje apaštališkųjų laiškų bei pamokslų, popiežius taip pat kalbėjo apie moterų garbingumą ir šeimos svarbą žmonijos ateityje.
Jonas Paulius II buvo griežtas apartheido Pietų Afrikoje kritikas. 1985 m., lankydamasis Nyderlanduose, savo kalboje Tarptautiniame Teisingumo Teisme paskelbė, kad „apatheido sistema ar atskirtas vystymas niekada nebus priimtinu modeliu santykiams tarp tautų ar rasių.“ 1988 m. rugsėjį Jonas Paulius II apsilankė dešimtyje pietinėje Afrikos dalyje esančių valstybių, įskaitant Pietų Afrikos kaimynes, tačiau demonstratyviai neaplankydamas Pietų Afrikos Respublikos. Vizito į Zimbabvę metu Jonas Paulius II paragino įvesti sankcijas Pietų Afrikos Respublikos vyriausybei. Mirus Jonui Pauliui II, Nelsonas Mandela ir arkivyskupas Desmondas Tutu gyrė popiežių už žmogaus teisių gynimą ir ekonominio neteisingumo smerkimą.
Ganytojiškos kelionės
thumb|250px|Jono Pauliaus II aplankytos šalys
Jono Pauliaus II pontifikato metu popiežius aplankė 129 valstybes ir nukeliavo daugiau kaip 1,1 mln. kilometrų. Per jo vizitus susirinkdavo keliamilijoninės eilės.
Vienas pirmųjų oficialių Jono Pauliaus II vizitų buvo 1979 m. birželį įvykęs vizitas į Lenkiją, kur jis visada būdavo draugiškai sutiktas entuziastingai nusiteikusios minios. Ši pirmoji kelionė į Lenkiją pakėlė visos tautos dvasią ir paskatino „Solidarumo“ judėjimo įkūrimą 1980 m., kuris atnešė į suvaržytą šalį laisvę ir žmogaus teises. Vėlesnių kelionių į Lenkiją metu jis tyliai išreiškė palaikantis organizaciją. Po to sekusios kelionės šią žinią sutvirtino ir Lenkijoje prasidėjo procesai, privedę prie komunistinio režimo žlugimo 1989 m.
Nors kai kurias vietas, aplankytas Jono Pauliaus II, (pvz., JAV ir Šventąją Žemę) buvo aplankęs dar Paulius VI, popiežius Voityla pirmasis iš popiežių 1979 m. kelionės į JAV metu aplankė Baltuosius Rūmus, kur jį šiltai pasveikino tuometinis prezidentas Džimis Karteris. Taip pat aplankė dar niekada kitų popiežių nelankytų valstybių – 1979 m. sausį pirmasis aplankė Meksiką, dar prieš pirmąją kelionę į Lenkiją, o vėliau tais pačiais metais – Airiją. Jis taip pat pirmasis iš popiežių, popiežiavimo laikotarpiu aplankęs Jungtinę Karalystę (1982 m.), kur susitiko su Karaliene Elžbieta II, Aukščiausiąja Anglijos Bažnyčios valdytoja. 2000 m. jis pirmasis iš šių laikų popiežių aplankė Egiptą, kur susitiko su koptų popiežiumi, Šenouda III ir Aleksandrijos graikų ortodoksų patriarchu. Taip pat pirmasis popiežius, 2001 m. aplankęs ir meldęsis musulmoniškoje mečetėje Damaske, Sirijoje. Aplankė Umajado mečetę, buvusią krikščionių bažnyčią, kaip tikima, Jono Krikštytojo palaidojimo vietą, kur pasakė kalbą, kurioje kvietė musulmonus, krikščionius ir žydus veikti išvien.
Popiežius taip pat aplankė Japoniją, Pietų Korėją ir Puerto Riką, o 1993 m. – ir Lietuvą.
Pasaulyje
Jono Pauliaus II atminimas įamžintas daugelyje pasaulio šalių. Ypač daug jo vardu pavadintų gatvių, aikščių, bažnyčių yra popiežiaus gimtojoje Lenkijoje. 2018 m. šalyje buvo apie 700 Jono Pauliaus II paminklų, vienas iš jų, 14 m aukščio, 2013 m. pastatytas Čenstakavoje. 2012 m. popiežius paskelbtas Belchatuvo miesto globėju, 2014 m. Vadovicėse ir 2019 m. Varšuvoje atidaryti Jono Pauliaus II muziejai.
Popiežiaus vardu pavadintas Bario oro uostas, kalnų viršūnės Italijoje, pusiasalis Livingstono saloje Antarktyje, universitetai ir mokyklos JAV, Kanadoje, Lenkijoje, Lietuvoje, Airijoje, Filipinuose ir kitur.
Apie Joną Paulių II sukurta nemažai dokumentinių ir vaidybinių kino filmų, pvz., „Popiežius Jonas Paulius II“ (Pope John Paul II, 2005 m., režisierius John Kent Harrison), „Karolis: žmogus, kuris tapo popiežiumi“ (Karol: A Man Who Became Pope, 2005 m.), „Karolis: popiežius, kuris išliko žmogumi“ (Karol: The Pope, The Man, 2006 m., abiejų režisierius Giacomo Battiato).
Lietuvoje
thumb|left|180px|Lietuvos banko proginė moneta Jono Pauliaus II apsilankymui Lietuvoje pažymėti (reversas, 1993 m.) thumb|250px|Jonas Paulius II, [[Kryžių kalnas 1993 m.]] Lietuvai Jono Pauliaus II laidotuvių metu garbės tribūnoje atstovavo Valdas Adamkus (LR Prezidentas), Algirdas Brazauskas (LR Ministras pirmininkas), Vytautas Landsbergis. Taip pat Lietuvos Bažnyčios vyskupų, kunigų ir pasauliečių delegacijai vadovavo Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius. Laidotuvių (2005-04-08) valandą Vilniaus Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčios šventoriuje Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisija pasodino ąžuolą.
2008 m. Šiluvoje Jonui Pauliui II atidengtas paminklas. Popiežiaus 1993 m. vizitui į Lietuvą atminti 2011 m. atidengtas paminklas Kauno Santakos parke (lenkų skulpt. Č. Dzvigajus). Vilniuje yra Jono Pauliaus II aikštė, Šiaulių bulvare pastatytas paminklinis akmuo, prie Šv. Ignaco Lojolos bažnyčios atidengtas monumentas popiežiui, išsaugota Kryžių kalno koplyčia. Jo vardu pavadintos parapijos ir maldos namai: Balelių šv. Jono Pauliaus II koplyčia, Kauno Palaimintojo Jono Pauliaus II koplyčia, Marijampolės Palaimintojo popiežiaus Jono Pauliaus II bažnyčia, gimnazija Kaune. 2015 m. paminklas Jonui Pauliui II atidengtas Vievyje (skulpt. Vytautas Nalivaika, archit. – Arūnas Butrimavičius).
1993 m. apie popiežių sukurti dokumentiniai filmai „Atvykau pas jus kaip ganytojas“ (režisierius Algirdas Dausa) ir „Ramybė jums“ (režisierius Vidmantas Puplauskis).
Popiežiaus 100 metų jubiliejaus proga 2020 m. Lietuvoje ir Lenkijoje paskelbti Jono Pauliaus II metais.
Beatifikacija ir kanonizacija
thumb|Jono Pauliaus II ir Jono XXIII kanonizacijos ceremonija Šv. Petro aikštėje 2014 m. balandžio 27 d. 2005 m. vasarą popiežius Benediktas XVI išimties tvarka leido pradėti Jono Pauliaus II beatifikacijos bylą, nelaukiant, kad praeitų 5 metai nuo kandidato į palaimintuosius mirties. Katalikų Bažnyčioje išpažinėjo (ne kankinio) skelbimui palaimintuoju reikalingos dvi sąlygos: įrodymas, jog kandidatas į palaimintuosius savo gyvenimu herojiškai liudijo evangelines dorybes, ir įvykusio stebuklo su kandidato į šventuosius užtarimu patvirtinimas. Jono Pauliaus II beatifikacijos byloje pirmoji iš dviejų keliamų sąlygų buvo patenkinta 2009 m. gruodžio 19 d., kai buvo paskelbtas popiežiaus Benedikto XVI autorizuotas Šventųjų skelbimo kongregacijos dekretas. Antrajai sąlygai patenkinti bylos postulatorius (beatifikacijos proceso vadovas) parinko prancūzės vienuolės Marie Simon-Pierre atvejį. Vienuolei 2004 m. paūmėjo Parkinsono liga, ta pačia liga sirgo ir Jonas Paulius II. Popiežiui mirus, vienuolių seserų bendruomenės Prancūzijoje ir Afrikoje pradėjo kasdien melstis už sergančiąją ir prašyti Jono Pauliaus II užtarimo. Lygiai po dviejų mėnesių, popiežiaus mirties valandą įvykęs stebuklas – Marie Simon-Pierre liga nepaaiškinamai pasitraukusi. Buvo atlikti kruopštūs medicininiai tyrimai, ir Šventųjų skelbimo kongregacijos medicinos komisija 2010 m. konstatavo, kad vienuolės pasveikimas buvo staigus, ilgalaikis ir nepaaiškinamas. 2011 m. gegužės 1 d. Jonas Paulius II paskelbtas palaimintuoju.
Pagal Bažnyčios taisykles Jono Pauliaus II paskelbimui šventuoju reikėjo dviejų įrodytų stebuklų. Antru stebuklu Vatikano teologijos ekspertai pripažino Floribet Moros (Floribeth Mora), moters iš Kosta Rikos, nepaaiškinamą pasveikimą nuo smegenų aneurizmos, meldžiant Jono Pauliaus II užtarimo netrukus po jo beatifikacijos. Atsižvelgdamas į Šventųjų skelbimo kongregacijos nuomonę, popiežius Pranciškus 2013 m. patvirtino Jono Pauliaus II kanonizaciją ir nustatė jos datą. Jonas Paulius II buvo paskelbtas šventuoju 2014 m. balandžio 27 d. kartu su kitu popiežiumi – Jonu XXIII.
San Fransiskas (Panama)
San Fransiskas – miestelis vidurio vakarų Panamoje, Veragvaso provincijoje, į šiaurę nuo Santjago, prie Betegi upės. Pro miestelį eina kelias iš Santjago link Karibų jūros. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste, turizmu.
Miestelio įžymybė – kolonijinė Šv. Pranciškaus bažnyčia, įtraukta į šalies paveldo sąrašą. Apylinkės pasižymi vaizdingais kraštovaizdžiais, kriokliais.
Kolonijiniais laikais San Fransiskas buvo pagrindinis punktas, iš kurio į kalnus iškeliaudavo aukso ieškotojai.
Rolandas Paksas
Rolandas Paksas (g. 1956 m. birželio 10 d. Telšiuose) – aviatorius, politikas, 2000–2001 m. Lietuvos ministras pirmininkas, 2003–2004 m. Lietuvos prezidentas. Pirmasis Europos šalies vadovas, nušalintas apkaltos proceso metu.
Biografija
Vienturtis sūnus Felikso ir Elenos Paksų šeimoje. 1974 m. baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą. 1974–1979 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute (dab. VGTU), įgijo pramoninės ir civilinės statybos inžinieriaus specialybę
1979–1985 m. dirbo lakūnu instruktoriumi. 1984 m. baigė Leningrado civilinės aviacijos akademiją, įgijo inžinieriaus piloto specialybę. 1985–1991 m. Vilniaus S. Dariaus ir S. Girėno aeroklubo, pavaldaus Lietuvos SSR SDAALR, viršininkas. Dalyvavo skraidymo akrobatikos varžybose, du kartus Lietuvos aukštojo pilotažo čempionas (daugiakovė, 1980 m., 1981 m.). 1991–1993 m. Savanoriškosios krašto apsaugos tarnybos Aviacinio junginio vadas.
1992–1997 m. statybų bendrovės „Restako“ prezidentas. Vilniaus akrobatinio skraidymo grupės lyderis, Lietuvos akrobatinio skraidymo federacijos narys. Pirmasis ir vienintelis pasaulyje valstybės prezidentas, vienmotoriu lėktuvu apskridęs Žemės rutulį. 2006 m. birželio 10 d. kartu su kolega Vladimiru Makagonovu suplanuotam skrydžiui lėktuvu SM-2000 „Phoenix“ pakilo iš Kyviškių aerodromo. Skrydis truko 47 dienas, lakūnai ore praleido 200 valandų. Tai buvo 123 užfiksuotas vienmotorio lėktuvo skrydis aplink pasaulį. Kiti pomėgiai: tenisas, važinėjimasis motociklu, knygos, muzika.
Vedęs, su žmona Laima turi du vaikus – dukrą Ingą (ištekėjusi) ir sūnų Mindaugą. Žmona Laima Paksienė – inžinierė ekonomistė.
Vyninė rafija
Vyninė rafija (Raphia vinifera, kur 'teikianti vyną') – rafijų rūšis, ypač gausiai auganti palei upelius Nigerio deltoje, Kroso upės baseine, Lagoso ir Ikorodu miestų apylinkėse Nigerijoje.
Rolandas Paksas
Politinė karjera
Nuo 1983 m. LKP narys, iki 1995 m. LDDP tarybos narys, 1997–1999 m. Tėvynės sąjungos narys, valdybos narys, 1999 m. – pirmininkas.
1997–1999 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys, miesto meras. 1999–2002 m. vadovavo Vilniaus klubui, vėliau šio klubo garbės prezidentas. 1999 m. birželio-spalio mėn. konservatorių ir krikščionių demokratų daugumos suformuotos devintosios Vyriausybės ministras pirmininkas. Atsistatydino viešai pareikšdamas, kad protestuoja prieš „Mažeikių naftos“ pardavimą amerikiečių firmai „Williams International“. 1999 m. gruodžio 4 d. išrinktas Lietuvos liberalų sąjungos pirmininku. 1999–2000 m. LR prezidento Valdo Adamkaus patarėjas, įgaliotasis atstovas spec. pavedimams.
Vyninė rafija
Vyninė rafija mėgsta pusiau unksmines augavietes, auga saikingai drėgnuose ir drėgnuose dirvožemiuose.
Puskarininkis
Puskarininkis – ginkluotųjų pajėgų arba statutinės organizacijos (pvz., policijos, žandarmerijos, pasienio apsaugos tarnybos) karinis laipsnis.
= Lietuva = Lietuvoje veikia Divizijos generolo Stasio Raštikio Lietuvos kariuomenės mokykla, rengianti specialistus ir puskarininkius Lietuvos kariuomenei.
Vyninė rafija
Vaisiai turi kartoko aliejaus, kuris naudojamas žuvims svaiginti.
Puskarininkis
Sausumos pajėgų kariniai laipsniai
Puskarininkiai
Karinių oro pajėgų laipsniai
Puskarininkiai
Karinių jūrų pajėgų laipsniai
Puskarininkiai
Rolandas Paksas
Politinė karjera
2004 m. gruodžio 11 d. išrinktas Liberalų demokratų partijos, 2006 m. pavadintos partija „Tvarka ir teisingumas“ (liberalai demokratai), dar vėliau – partija „Tvarka ir teisingumas“, pirmininku.
2009–2019 m. Europos parlamento narys.
2016 m. spalio 10 d. po Seimo rinkimų atsistatydino iš „Tvarkos ir teisingumo“ partijos pirmininko pareigų.
2018 m. rugsėjo mėn. R. Paksas suspendavo savo narystę partijoje „Tvarka ir teisingumas“. Šį sprendimą jis argumentavo teigdamas, jog nenori būti asocijuojamas su partijos politiniais sprendimais.