cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The 1975
Grupės pavadinimas
Prieš tai koncertavę ir išleidę įrašų po įvairiais kitais pavadinimais kaip Talkhouse, The Slowdown, Bigsleep, ir Drive Like I Do, grupė galiausiai apistojo ties pavadinimu „The 1975“. Healy sako, kad pavadinimą įkvėpė kelionės į Maljorką metu gauta Džeko Keruako knyga „Kelyje“, kuri buvo prirašinėta ankstesnio knygos savininko. Viename puslapyje buvo užrašyta data „1 June, The 1975“ ir tai labai sudomino Healy- „the“ anglų kalboje naudojamas pabrėžti daikto svarbą ir tradiciškai nėra vartojamas su metais.
Žolė
thumb|right|270px|Žolė
Žolė − augalas (paprastai – gaubtasėklis), kurio antžeminė dalis nesumedėjusi, žiemą dažniausiai sunyksta. Nuo medžio (ir krūmo) skiriasi tuo, kad neturi antrinio gaminamojo audinio brazdo arba turi tik jo užuomazgą. Didžiąją dalį žolės masės sudaro pagrindinis audinys parenchima.
Manoma, kad žolė kilo iš sumedėjusių gaubtasėklių.
Žodžio kilmė
thumb|left|200px|Rulonas, kuriame yra žolė gyvuliams šerti žiemą
Žodis yra pagal savo kilmę glaudžiai susijęs su žalia spalva, kuri yra būdinga žolei. Lietuvių kalboje ir įvairiose tarmėse a kaitaliojasi su o, ypač slaviškuose skoliniuose, pvz., bogaty -> „bagotas“ (t. y. turtingas). Taip ir žolė bus kilusi nuo žodžio žalia(s). Panaši žolės etimologija yra būdinga ir kitose indoeuropiečių kalbose, pvz.,, ,.
Jerry Jarrett
Jerry Jarrett (1942 m. rugsėjo 4 d. – 2023 m. vasario 14 d. ) – JAV profesionaliųjų imtynių federacijos Total Nonstop Action Wrestling (TNA) įkūrėjas, buvęs imtynininkas ir Jeffo Jarretto tėvas. Kaip ir World Wrestling Entertainment pirmininkas Vince McMahon, Jarrettas iš pradžių buvo profesionaliųjų imtynių propaguotojas ir vėliau tapo imtynininku.
Barvainiškis
Barvainiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Rokiškio.
Rusijos–Gruzijos karas
Rusijos–Gruzijos karas (taip pat Karas Pietų Osetijoje, Antrasis Pietų Osetijos karas) – 2008 metų karinis konfliktas tarp Gruzijos ir Rusijos bei nepripažintų Abchazijos ir Pietų Osetijos respublikų.
Kariniai susidūrimai tarp Gruzijos armijos ir Pietų Osetijos milicijos prasidėjo 2008 m. liepą, o rugpjūčio 7–8 d. naktį Gruzijos kariuomenė pradėjo puolimą Pietų Osetijoje. Rugpjūčio 9 d. į karą įsitraukė Rusija, kuri nuo 1992 m. Pietų Osetijoje ir Abchazijoje turėjo taikdarių pajėgas. Su papildomomis pajėgomis permestomis iš Šiaurės Kaukazo Rusija greitai nugalėjo Gruzijos kariuomenę. Rusijos kariuomenė puolė tiek Pietų Osetijoje, tiek Abchazijoje. Iš Pietų Osetijos ir Abchazijos Rusijos kariuomenė veržėsi gilyn į Gruzijos teritoriją – Abchazijos fronte ji pasiekė Počio uostą prie Juodosios jūros, Pietų Osetijos fronte per keliolika kilometrų priartėjo prie Tbilisio.
2008 m. rugpjūčio 26 d. Rusija pripažino Pietų Osetijos ir Abchazijos nepriklausomybę ir pasirašė su šiomis kitų šalių nepripažintomis valstybėmis karinio bendradarbiavimo sutartis.
Karo priešistorė
Dabartinės Pietų Osetijos teritorijoje osetinai gyvena nuo XIII a. Nuo XVIII a. dėl šio regiono kovojo Persijos, Osmanų ir Rusijos imperijos, kol galiausiai XIX a. čia įsitvirtino Rusija. Po Rusijos revoliucijos 1918 m. Gruzijai paskelbus nepriklausomybę osetinai sukilo, o jų sukilimas Tbilisio buvo numalšintas, osetinai kaltinti prorusiškumu ir probolševikiškumu. Pasak osetinų per sukilimą žuvo 5000 žmonių. Sovietams užkariariavus Gruziją, iš pradžių buvo suformuota Užkaukazės Tarybų Federacinė Socialistinė Respublika, vėliau ji padalinta į tris – Armėnijos, Gruzijos ir Azerbaidžano respublikas. Gruzijos Sovietų Socialistinės Respublikos sudėtyje buvo įkurtos Adžarijos, Abchazijos ir Pietų Osetijos autonominės respublikos.
Vykstant Sovietų Sąjungos dezintegracijai atsinaujino daugelis ankstesnių etninių konfliktų. 1990 m. rugsėjį Pietų Osetija paskelbė turinti apsisprendimo teisę, tačiau Gruzija gruodžio mėn. atmetė galimybę, kad Pietų Osetija galinti atsiskirti nuo Gruzijos. 1991 m. Pietų Osetijos vietinė valdžia paskelbė nepriklausomybę, kuri tarptautinės bendruomenės nebuvo pripažinta.
Pietų Osetija nuo Gruzijos atsiskyrė po 1991–1992 m. karo per kurį žuvo keli tūkstančiai žmonių. Po paliaubų 1992 metais P. Osetijos teritorijoje buvo suformuotos taikdarių pajėgos iš Rusijos ir Gruzijos karių. Po to 12 metų regione buvo palyginti ramu. 2004 m. į valdžią atėjus Micheilui Saakašviliui, situacija pradėjo aštrėti, nors M. Saakašvilis ir siūlė Pietų Osetijai „plačią autonomiją“.
2006 m. lapkritį Gruzijos kontroliuojamos P. Osetijos gyvenvietės lyderiu išsirinko Dmitrijų Sanakojevą, tačiau jo įtaka apsiribojo nedidele P. Osetijos regiono dalimi. Didžiąją regiono dalį valdė separatistų lyderis – Eduardas Kokoitys. Nuo 2006 m. Gruzija gerokai padidino importuojamų ginklų kiekį. Ginklai buvo tiekiami iš JAV, Ukrainos, Izraelio ir kt. ne rusiškų šaltinių. 2006 m. spalį – po to, kai Gruzijoje buvo sulaikyti ir iš šalies deportuoti Rusijos kariškiai, įtariami šnipinėjimu, Rusijos pareigūnai pradėjo masiškai deportuoti Rusijoje gyvenančius gruzinus. Todėl Gruzija pateikė ieškinį Europos žmogaus teisių teismui Strasbūre dėl grubių teisių pažeidimų deportuojant Gruzijos piliečius ir etninius gruzinus.
Karas dėl naftotiekių ir dujotiekių
Rusijos-Gruzijos karas dar vadinamas naftotiekio karu , kadangi per Gruzijos teritoriją einą svarbūs Rusiją aplenkiantys naftotiekiai ir dujotiekiai iš Kaspijos jūros valstybių. Baku-Tbilisi-Ceyhan naftotiekiu transportuojama apie 1 proc. viso pasaulyje suvartojamos naftos. Gruzija yra esminė šalis, siekiant užtikrinti laisvą naftos tiekimą Vakarų Europai.
2008 m. karinis konfliktas
Gruzijos vidaus reikalų ministro pavaduotoja Eka Zguladzė teigė, kad Gruzija bandė atsiimti savo teritoriją kariniais veiksmais, kadangi osetinai atakavo gruzinų kaimus Pietų Osetijoje.
2008 m. rugpjūčio 8 d. tarp Gruzijos ir separatistinės autonomijos pajėgų įvyko susirėmimai. Gruzija atakavo Cchinvalio miestą ketindama ji atsiimti iš separatistinio režimo. Mūšiuose buvo naudojama sunkioji technika, aviacija bei reaktyvinė artilerija. Žuvo šimtai žmonių, daug sužeista.
Kaip atsakas į mėginančios atsiskirti Gruzijos dalies puolimą į Pietų Osetijos teritoriją įvesti papildomi Rusijos kariniai daliniai ir pradėjo kovas prieš Gruziją. Rusijos lėktuvai bombardavo du Gruzijos miestus bei gruzinų pozicijas, Rusija pasiuntė karinės technikos iš Š. Osetijos. Gruzijos kariuomenė kontroliavo beveik visą Cchinvalį ir nuo 14 valandos paskelbė vienpuses paliaubas per kurias ragino osetinus pasiduoti. Tačiau Rusijos aviacija smogė gruzinų aviacijos bazėms šalia Tbilisio. Atsakydama į Rusijos puolimus Gruzija pareiškė, jog gali paskelbti Rusijai karą. Gruzija paskelbė visuotinę mobilizaciją. Apie 150 Rusijos tankų atvyko į Cchinvalį ir susirėmė su gruzinų pajėgomis. Gruzinai apleido pozicijas mieste, kurį užėmė Rusija. Rusija užėmė Gruzijos separatistinį Abchazijos regioną pasiuntusi tūkstančius karių. Separatistinio Abchazijos regiono lyderis pranešė apie visuotinę mobilizaciją.
Įvykių chronologija
thumb|300px|Karo veiksmai Svarbesni P. Osetijos karo įvykiai pagal konflikto dienas:
Rugpjūčio 1 – 7 d.
Rugpjūčio 1 d. pabaigoje prasidėjo intensyvūs mūšiai tarp Pietų Osetijos sukilėlių ir Gruzijos kariuomenės. Žuvo 6 žmonės, buvo sužeisti 21. Kiekviena pusė apkaltino kitą užpuolimu. Rugpjūčio 3 d. Rusijos vyriausybė leido pietų osetinams skubiai evakuotis į Rusiją, todėl per pirmą evakuacijos dieną į Rusiją išvyko 20 pilnų autobusų Rugpjūčio 4 d. penki 58-osios Rusijos armijos batalionai nuvyko prie Roki tunelio, kuris jungia Šiaurės ir Pietų Osetijas. Kovos tęsėsi kelias dienas – buvo sužeisti trys Gruzijos kariai ir šalis neteko karinio sunkvežimio. Tą naktį žuvo keturi žmonės, Gruzijos pajėgos kovojo toliau. Gruzijos pajėgos netoli Šiaurės Osetijos sutelkė karines pajėgas. Gruzijos vidaus reikalų ministerija pranešė, kad mažiausiai 10 Gruzijos karių žuvo kovose rugpjūčio 7 dieną. Rugpjūčio 7 d. 19:00 Gruzijos prezidentas Micheilas Saakašvilis tiesioginiame televizijos eteryje pranešė, kad „Ir toliau vyksta snaiperių karas prieš kaimo gyventojus (Pietų Osetijos konflikto zonoje) ir šiuo metu man bekalbant intensyviai šaudoma iš artilerijos, tankų, raketų paleidimo sistemų, atvežtų į konflikto zoną nelegaliai; taip pat ir iš kitų ginklų, tarp jų minosvaidžių ir granatsvaidžių“. Dienos pabaigoje, Gruzijos prezidentas paskelbė vienašališkai nutraukiantis karinius veiksmus. Pasiūlė derybas, priminė apie ilgai siūlomą autonomiją Pietų Osetijai, priminė, kad Rusija galėtų garantuoti šį sprendimą, paskelbė visuotinę amnestiją ir pasiūlė tarptautinei bendruomenei įsikišti į šio konflikto sprendimą. Gruzija atsitraukė ir ėmė ruoštis tiesioginėms deryboms su Pietų Osetijos vyriausybe de facto.
Rugpjūčio 10 d.
miniatiūra|[[Cchinvalis]]
Rugpjūčio 12 d.
miniatiūra|Rusijos kariuomenė Gruzijoje Rusija atsiuntė papildomą karinį laivą prie Počio uosto, kuris prisidėjo prie Gruzijos uostų blokados. Gruzija apkaltino Rusiją, kad ji per Počio uostą siunčia savo kariuomenę į Gruziją. Rusija teigia, kad ji pasiuntė tik žvalgybos dalinį, kuris mieste buvo labai trumpai.
Italijos užsienio reikalų ministras Franco Frattini paskelbė, kad Italija yra pasiruošusi atsiųsti kareivius į Pietų Osetiją, jei Europos Sąjunga pirmadienį (2008 m. rugpjūčio 18 d.) nuspręs įsitraukti. Frattini pasakė, kad Italija nusiųs į Pietų Osetiją savo kariuomenę, jei Prancūzijos užsienio reikalų ministras Bernard Kouchner tai rekomenduos Europos Sąjungai sugrįžęs iš savo tarpininkavimo kelionės į Tbilisį ir Maskvą. Tačiau Frattini teigia, kad Italija neparems Europoje kuriamos “Anti-Rusijos koalicijos”.
Rusijos prezidentas ir vyriausiasis karinių pajėgų vadas Dmitrijus Medvedevas paskelbė stabdantis karinius veiksmus Gruzijoje. Abchazų pajėgos be pasipriešinimo užėmė dalį Kodorio tarpeklio. N. Sarkozy ir D. Medvedevas sutarė, kad Rusija išves kariuomenę iš užimtų teritorijų, o P. Osetijos ir Abchazijos statusas bus aptartas tarptautinėje konferencijoje.
Nepaisant Rusijos prezidento Medvedevo pareiškimo apie stabdomus Rusijos kariuomenės karinius veiksmus, Gruzijos vyriausybė pranešė, kad Rusijos kariniai lėktuvai ir toliau skraido ir bombarduoja Gruziją. Po Rusijos prezidento pranešimo buvo subombarduoti du kaimai Gruzijoje. Rusijos karinės pajėgos toliau bombarduoja civilinius pastatus ir gyentojus Gruzijoje An Associated Press reporteris pranešė matęs, kaip 135 Rusijos karinės mašinos, įskaitant tankus, vyksta link slėnio, kurį kontroliuoja Gruzijos karinės pajėgos. Japas de Hopas Šeferis, NATO sekretorius, pareiškė, kad nepaisant karinio konflikto Gruzija išlieka kandidatė NATO narystei.
Rugpjūčio 13 d.
Nepaisydama pasirašyto taikos susitarimo, Rusijos kariuomenė ir Pietų Osetijos pajėgos sugrįžo į Gruzijos Gorio miestą, kuriame siautėjo Pietų Osetijos kariai. Pranešta, kad Pietų Osetijos kariai, patikrinimo punkte atima iš žmonių daiktus, jei jie nori išvykti iš miesto.
Propagandinis karas
Rugpjūčio 11 d. Rusijos televizijos kanalas „Russia Today“ TV apkaltino JAV televizijos kanalą CNN, kad jis rodo „Russia Today“ nufilmuotą subomborduoto Gori miesto vaizdo medžiagą.
Kibernetinės atakos ir cenzūra
Buvo užpultas Gruzijos nacionalinio banko tinklalapis. Banko tituliniame lape pavaizduoti 20-ojo amžiaus diktatoriai ir Gruzijos prezidentas Sakašvilis. Atakuojami buvo Gruzijos informaciniai portalai internete. Atakuojant Gruziją buvo naudojami tie patys metodai, kaip ir atakuojant Estijos kibernetinę erdvę 2007 metais.
Estija į Gruziją išsiuntė du informacinio saugumo specialistus, dirbančius Estijos kompiuterinių nelaimių reagavimo komandoje (angl. – Computer Emergency Response Team (CERT). Gruzijos užsienio reikalų ministerijos tinklalapis patalpintas Estijos serveryje.
Karo rezultatas
Karo metu Rusija kontroliavo ir padidino pajėgas separatistinės Gruzijos teritorijoje. Rugpjūčio 26 d. Rusija, remdamasi Kosovo atskyrimo nuo Serbijos pavyzdžiu, vienašališkai pripažino Abchazijos ir Pietų Osetijos nepriklausomybę, tuo susilaukdama neigiamos reakcijos iš JAV ir ES.
2009 m. rugpjūčio 3 d. Pietų Osetijos separatistai numetė dvi granatas į Gruzijos ir Rusijos pasienio kontrolės punktus.
2009 m. rugpjūčio 4 d. Gruzija paprašė ES ir JAV sulaikyti Rusiją nuo provokacijų.
VAZ-2101
VAZ-2101/LADA 1200 („kapeika“) – lengvasis galiniais ratais varomas Tarybų Sąjungos automobilis su sedano tipo kėbulu. Pirmas modelis, išleistas Volgos automobilių gamykloje pagal FIAT Koncerno licenziją. Buvo montuojami 1,1 l; 1,3 l; 1,5 l (milicijos automobiliuose) darbo tūrio varikliai.
Gamintas 1970–1988 m.
Modeliai
Serijiniai:
VAZ automobiliai
VAZ-2101 ; VAZ-2102 ; VAZ-2103 ; VAZ-2104 ; VAZ-2105 ; VAZ-2106 ; VAZ-2107 ; VAZ-2108 ; VAZ-2109
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius – devintas pagal svarbą Lietuvos valstybės apdovanojimas, kuriuo Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu apdovanojami asmenys už ypatingus nuopelnus garsinant Lietuvos vardą, puoselėjant ir plėtojant tarpvalstybinius santykius, už humanitarinę pagalbą Lietuvai, už ypatingus nuopelnus valstybės tarnyboje, kultūros, mokslo ir švietimo, verslo ir gamybos, sveikatos ir socialinės apsaugos, karybos, sporto, ūkio bei kitose srityse. Ordino garbės ženkle veiklos sritis žymima kryžių ir juostą (kaspiną ar kaspinėlį) jungiančiame vainike tam tikrą sritį atitinkančiu simboliu. . Šiuo ordinu gali būti apdovanojami ir užsienio valstybių piliečiai.
Istorija
Ordinas „Už nuopelnus Lietuvai“ įsteigtas 2002 m. birželio 18 d. Valstybės apdovanojimų įstatymu Nr. IX-957.
Aprašas
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro didysis kryžius
Ordino ženklai numeruojami. Apdovanojimo ženklo numeris įrašomas į apdovanotam asmeniui įteikiamą ordino diplomą. Ordinais apdovanojama nuosekliai – pradedant nuo žemiausio laipsnio: Riterio, Karininko, Komandoro, Komandoro didžiuoju ir Didžiuoju kryžiais.
Klykių piliakalnis
Klykių piliakalnis (A925KP) – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Tauragnų, 1 km į šiaurę nuo Klykių ežero ir kaimo, 630 m į šiaurės rytus nuo plento, Klykių kalno kyšulyje. 235 m virš jūros lygio.
Klykių kalnas
Klykių kalnas – moreninė kalva Aukštaičių aukštumoje. Aukštis 237 m. Kalva susidariusi per paskutinį ledynmetį iš priemolio, gargždo, riedulių, apaugusi lapuočiais.
Piliakalnis
Piliakalnį iš šiaurės ir rytų juosia bevardžio upelio slėnis, iš kitų pusių, nuo gretimų aukštumų, skiria daubos. Šlaitai statūs, apie 10 m aukščio. Rytinių ir šiaurinių šlaitų 5–6 m aukščio viršutinė dalis stati, žemiau - 4 m pločio terasa. Piliakalnio aikštelė netaisyklingo plano, 42 m ilgio ir 46 m pločio, jos vidurinė dalis iškilusi iki 1 m. Piliakalnio pietiniame ir vakariniame šlaituose, 2-2,5 m žemiau aikštelės krašto, yra 2 m pločio ir 0, 8 m gylio griovys, už jo apie 1,2 m aukščio, 9 m pločio pylimas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Piliakalnio pietinėje papėdėje yra senovės gyvenvietė iki 90 cm storio kultūriniu sluoksniu.
Piliakalnis netyrinėtas.
Jonas Purlys
Biografija
Baigė Šilutės 3-ąją vidurinę mokyklą, 1981 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius hidrotechnikas.
1981 m. Šilutės melioracijos valdybos meistras, inžinierius, tarnavo TSRS kariuomenėje, vėliau Šilutės melioracijos technikumo dėstytojas. 1988 m. Šilutės Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys. 1989 m., turėdamas atsargos karininko laipsnį, savanoriu įstojo į besikuriančią Lietuvos kariuomenę, kūrė pirmąsias Nepriklausomos Lietuvos karines struktūras, įsteigė pasienio tarnybos Pagėgių užkardą, vadovavo šaukimams į karinę tarnybą bei geležinkelio tiltų per Nemuną ties Pagėgiais apsaugai. Rūpinosi sovietinės armijos dalinių išvedimu iš Šilutės rajono teritorijos. Krašto apsaugos savanorių pajėgų teritorinės gynybos bataliono vadas, iki 2004 m. Karinių jūrų pajėgų logistikos viršininko pavaduotojas. Atsargos komandoras leitenantas.
2005 m. Liepio firmos „Stamela“ darbų vykdytojas, 2007–2009 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 2009 m. Seimo nario padėjėjas.
2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Šilutės rajono skyriaus narys, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, skyriaus pirmininko pavaduotojas, 2010 m. skyriaus sekretorius. 2018 m. pasitraukė iš Liberalų Sąjūdžio partijos.
1990–1992 m. Šilutės miesto tarybos deputatas, 1990–1995 m. Šilutės rajono tarybos deputatas, 2007 m., mandato atsisakė paskirtas direktoriaus pavaduotoju ir nuo 2011 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
Išsiskyręs, vaikas Raimonda.
Kino studijos
Kino studijos yra akademinė disciplina, tirianti filmus įvairiais teoriniais, istoriniais ir kritiniais aspektais. Kartais kino studijos yra siejamos ir lyginamos su medijų ar televizijos studijomis. Ne taip kaip kai kurios, labiau praktinio pobūdžio programos (pavyzdžiui, režisūra ar kino dramaturgija), kino studijos siekia supažindinti su teorine kino puse. Kritiškas požiūris formuojamas kiną vertinant per įvairius istorinius, ekonominius, kultūrinius bei politinius aspektus, gilinamasi į socialines – ideologines vertybes, analizuojama ir vertinama kino produkcijos, teorijos, konteksto ir kūrybos sintezė, tiriami tekstinio (scenarijaus) ir vizualinio kino (filmo) konfliktai. Tiriant kiną, dėstytojo rolę iš gyvo žmogaus kartais perima pats tuo metu analizuojamas filmas. Kino studijos yra auganti studijų sritis, kadangi vis dar nesustabdomai didėja yra ir visa kino industrija. Kino studijas baigę ir audiovizualinio meno bakalauro (kinotyrininko) kvalifikaciją įgiję asmenys gali dirbti kultūros, mokslo įstaigose, informacijos apie kino meną ir industriją kaupimo ir skleidimo institucijose, kūrybinių industrijų sektoriuose, kino produkcijoje.
Modernios kino studijos
290x180px|miniatiūra|kairėje|Vilniaus Gedimino technikos Universiteto Saulėtekio rūmai, Vilnius. Šiais laikais kino studijos egzistuoja visame pasaulyje ir yra dėstomos tam tikrose specializuotose mokyklose bei universitetuose. Šios studijų programos įprastai apima tokius dėstomus dalykus, kaip kino istorija, kultūra bei visuomenė. Daugybė universitetų, koledžų ir meno mokyklų studijas nukreipia į kino filmų analizavimą, tačiau studijuojamų programų įvairovė bei mokymo metodai visame pasaulyje vis labiau plečiasi. Dažnai kino studijos yra jungiamos su medijų ir televizijos studijomis. Puikus tokio tipo studijų pavyzdys Lietuvoje yra Kūrybinių industrijų programa, dėstoma Vilniaus Gedimino technikos universitete. Kūrybinių industrijų studijų programoje, apimančioje daugybę kūrybinės ekonomikos sričių, kino studijos yra vienas dėstomų dalykų. Idėja universitetuose dėstyti kino studijas yra gana nauja, tačiau kiekvieną dieną augančių ir vis didesnę įtaką įgyjančių naujųjų technologijų, tokių kaip 3D filmai ar „YouTube“, dėka, filmai vis dažniau yra naudojami kaip edukacinė priemonė, padedanti susipažinti su viso pasaulio kultūra ir menu. Šiuolaikiniuose universitetuose dalykai dėstomi pasitelkiant populiariausią 21 – ojo amžiaus informacinį kanalą – internetą – ir jo teikiamus privalumus. Dėl didėjančios kino studijų įvairovės ir naujų mokymo metodų, atsirado ir įvairių kino kritikos studijų programų. Kiekviena mokymo institucija yra atsakinga už savo kino studijų programų kokybę, ir kuria jas, atsižvelgdama tiek į bendras tendencijas, tiek į naujų modulių atsiradimą, o patys studentai paprastai tikisi ir siekia studijuodami pagerinti savo žinias kino srityje, praplėsti žodyną bei terminologiją, kurie padėtų analizuoti kiną ir filmus, taip pat, žinoma, susipažinti su kino industrijos ateities perspektyvomis. Lietuvoje, pavyzdžiui, Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje studentai yra ruošiami būti ne tik kino kūrėjais, bet ir kinotyrininkais, kino kritikais. Kino studijos taip pat yra integruojamos su kitomis studijų programomis, tokiomis kaip vaizdo režisūra, kinotyra bei kino dramaturgija.
Dažniausiai dėstomi kino studijų moduliai
Universitetinės ar kolegijoje dėstomos kino studijų programos susideda iš šių modulių (vien tik jais neapsiriboja):
Kino studijos JAV
Šiuo metu 144 skirtingi koledžai visoje šalyje siūlo kino studijas, kaip pagrindinę studijų programą. Šis skaičius kasmet auga, nes susidomėjimas kino studijomis vis didesnis. Koledžai, kuriuose kino studijos yra tik dalis menų ir komunikacijos mokslų programos, skiriasi nuo tų, kurie koncentruojasi tik į kiną. JAV kino industriją, pagal pagaminamų filmų kiekį lenkia tik Indija, todėl nenuostabu, kad susidomėjimas kinu šioje šalyje yra milžiniškas. Tam, kad gautų mokslinį laipsnį, asmuo turi būti linkęs sieti savo karjerą su filmų produkcija, ypatingai su filmų režisavimu ir prodiusavimu, o pasirinkę šias studijas, analizuoja filmus akademiniu lygiu.
Kino studijos Lietuvoje
220x100px|miniatiūra|dešinėje|Lietuvos muzikos ir teatro akademijos pagrindiniai rūmai, Vilnius. Kino studijų programą (bakalauro laipsnį) siūlo Lietuvos muzikos ir teatro akademija. Studijų programos pagrindą sudaro kinotyros bei kitų praktinių ir teorinių meninių įgūdžių lavinimas. Integruotai dėstomi kinotyros teorijos ir praktikos dalykai skatina skirtingai analizuoti ir vertinti meno reiškinius, kritiškai mąstyti ir dirbti savarankiškai. Kinotyros meno studijomis ugdoma erudicija, komunikaciniai ir kiti bendrieji gebėjimai. Taip pat LMTA (Lietuvos muzikos ir teatro akademija) siūlo studijuoti kino dramaturgiją, vaizdo režisūrą bei vaizdo operatoriaus specialybę.
Kol kas LMTA yra vienintelė aukštoji mokykla Lietuvoje, siūlanti būtent kino studijų programą, tačiau kino studijų modulį galima rasti ir kai kuriose kitų aukštųjų mokyklų studijų programose, o ir pačių studijų programų, susijusių su kinu, Lietuvoje yra ir daugiau: animacija (Vilniaus dailės akademijoje), audiovizualinis menas (Šiaulių universitete).
Adatinės dyglės
Adatinės dyglės (Indostomidae) – dygliažuvių (Gasterosteiformes) būrio žuvų šeima, kurioje 1 gentis ir 3 rūšys.
1999 m. Dakaro ralis
Šių metų ralis pasižymėjo Mauritanijoje įvykusiu ralio dalyvių apiplėšimu, kai 50 dalyvių nukentėjo nuo pinigų, kuro ir daiktų vagystės.
Kunigiškė
Kunigiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Mėžionių.
Senas Strūnaitis
Senas Strūnaitis – gatvinis kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Naujo Strūnaičio. Etnokultūrinis kaimas, pietinėje dalyje stovi valstybės saugomas mokyklos pastatų kompleksas. Per kaimą veda akmenimis grįstas kelias. Kiek į vakarus teka Strūna.
Etimologija
Kaimas pavadintas pagal Strūnos upelį (vandenvardinis vietovardis). Priedėlis Senas pridėtas siekiant kaimą skirti nuo Naujo Strūnaičio, įsikūrusio vėliau.
Istorija
XIX a. pabaigoje Strūnaitis buvo miestelis, palivarkas ir kaimas Švenčionių apskrities Mikalavo valsčiuje, priklasė Sarių-Strūnaičio seniūnijai.
Trainiškis
Trainiškis – etnografinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Aukštaitijos NP, šalia kelio, pietrytinėje Baluošo ežero pakrantėje. Ankstesnis kaimo pavadinimas – Palunkiškis.
Kaime augo Trainiškio ąžuolas, kuriam buvo virš 800 metų. Tai buvo 23 m aukščio medis, kurio kamieno apimtis buvo 6,1 metro. 2016 m. spalio 5 d. stiprus vėjas ąžuolą nulaužė. Iki krikščionybės tai buvo šventas pagonių ąžuolas. Išvystytas vandens turizmas.
Fredi
220px|miniatiūra|Fredi su grupe Ystävät 1976 m.
Aldona Vederaitė
Elena Aldona Vederaitė (1924 m. vasario 16 d. Ukmergėje – 2012 m. birželio 20 d.) – Lietuvos kino ir teatro aktorė, televizijos režisierė.
Fredi
Fredi (tikrasis vardas Matti Kalevi Siitonen, 1942 m. liepos 23 d. Mikelyje, Suomijoje – 2021 m. balandžio 23 d. Helsinkyje, Suomijoje ) – Suomijos aktorius, muzikantas, dainininkas, dainų autorius ir televizijos laidų vedėjas.
Mesjė 43
Mesjė 43 (De Mairan ūkas, M43, NGC 1982) – ūkas, esantis H II srityje. Objektas yra Oriono žvaigždyne. Atstumas iki jo yra 1600 šviesmečių, regimasis ryškis – 9,0. Ūko skersmuo siekia 7,5 šviesmečio.
Osvaldas Aleksa
Osvaldas Aleksa (1931 m. gegužės 1 d. Utenoje – 2015 m. lapkričio 14 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.
Fredi
Biografija
Gimtojoje šalyje jis geriausiai žinomas kaip humoristinio ansamblio „Kivikasvot“ įkūrėjas. 1965 metais sceniniu vardu Folk Fredi įrašė pirmąjį savo kūrinį „Roskisdyykkarin Balladi“. Po metų jis tapo žinomas tiesiog kaip Fredi. Šis vardas kilo nuo animacinio filmuko „Flintstones“ personažo Fred Flintstone. 1967 m. Fredi atstovavo savo šaliai 1967 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Vienoje. Jame su daina „Varjoon – suojaan“ atlikėjas užėmė 12 vietą.
Aldona Vederaitė
Biografija
Baigė Ukmergės pradžios mokyklą. 1936 m. su šeima persikėlė gyventi į Uteną, kur tėvas buvo pakviestas dirbti banko buhalteriu. 1941 m. baigė Utenos gimnaziją. 1941–1946 m. buvo tremtyje Sibire: Barnaule, vėliau Altajaus krašto Talmiankos rajono Šipycino kaime. 1946–1947 m. Valstybinio dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėja. 1947–1951 m. Teismo medicinos instituto sekretorė-vertėja. 1950 m. baigė Valstybinio dramos teatro studiją, kuriai vadovavo Borisas Dauguvietis. 1951–1959 m. Kauno Jaunojo žiūrovo teatro aktorė.
Osvaldas Aleksa
Biografija
1954 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultetą. 1954–1958 m. dirbo LSSR valstybinio radijo ir televizijos komitete, 1958–1975 m. ir 1986–1989 m. žurnalo „Švyturys“ redakcijoje. 1975–1985 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ redaktorius. 1985–1986 m. žurnalo „Kultūros barai“ vyr. redaktorius. 1990–1992 m. savaitraščio „Ekspresas Rytai-Vakarai“ redaktorius. Nuo 1992 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ šeštadienio priedo „Rytai-Vakarai“ redaktorius.
Mesjė 43
Ūkas supa masyvią jį nušviečiančią žvaigždę – NU Orionis. Mesjė 43 drauge su Didžiuoju Oriono ūku priklauso Oriono molekulinio debesies kompleksui. Į jį įeina ir keletas kitų ūkų.
Mesjė 43 ūkas matomas nedideliu teleskopu. Teigiama, kad palankiausias metas jį stebėti yra sausio mėnesį.
Fredi
Biografija
Fredi po devynerių metų, t. y. 1976-aisiais, dar kartą sugrįžo į konkurso sceną. Šįkart kartu su juo pasirodė ir atliko dainą pavadinimu „Pump-pump“ grupė „Ystävät“. Su 44 taškais kolektyvas užėmė 11-ąją vietą. Įdomu tai, kad abiejuose konkursuose, kuriuose Fredi dalyvavo, laimėjo Jungtinės Karalystės atstovai – Sandie Shaw 1967 m. ir „Brotherhood of Man“ – 1976 metais.
Nuo 2010 m. Fredi vedė savo pokalbių šou „Fredin Vieraana“ arba „Fredi apsilankymai“. Šioje laidoje buvo pasirodę tokie žinomi Suomijos muzikantai ir dainininkai, kaip Katri Helena ir Titta Jokinen. Atlikėjas iki mirties aktyviai užsiėmė muzikine veikla.
Osvaldas Aleksa
Biografija
Dažniausiai rengė interviu su užsieniečiais įvairiomis temomis. Iš anglų, vokiečių, lenkų ir rusų kalbų išvertė per 20 knygų.
Aldona Vederaitė
Biografija
1959–1991 m. Valstybinio radijo ir televizijos komiteto režisierė. Nuo 1987 m. su aktoriumi Karoliu Dapkumi rengė lietuvių kalbos TV valandėles „Gerbkime žodį“, nuo 1989 m. kartu su žurnaliste Nijole Baužyte kūrė „Atgimimo bangą“. Lietuvos televizijoje dirbo iki 1999 m. Baigusi aktyvią darbinę veiklą, dalyvavo visuomeninėje politinėje veikloje, dešiniajame politinio gyvenimo flange, tautos dvasinio atgimimo akcijose. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos, Moterų lygos narė. Palaidota Rasų kapinėse.
Kūryba
Vaidino spektakliuose, kino filmuose: „Pelenė“, „Raudonkepuraitė“, „Kaimynai“ (1979), „Gyvenimas po klevu“ (1988), „Nepasotinamumas“ (2003), „Balkonas“ (2008), TV serialuose: „Petraičių šeimoje“, (1964–1972) „Giminės“ (1993–2000), „Prokurorai“ (2003) ir kt.
Cvingeris
right|thumb|250px|Cvingerio rūmai Drezdeno istoriniame centre žvelgiant iš oro. thumb|right|250px|Muzikos paviljonas
Cvingeris –  Saksonijos sostinės Drezdeno senamiestyje stovintys barokiniai rūmai su vidiniu sodeliu ir fontanais.
Istorija
Paskutiniąją, ketvirtają ansamblio pastatų eilę, 1847-55 m. projektavo architektas Gotfrydas Zemperis. Šiose salėse buvo saugomi garsiausių Europos tapytojų Piterio Pauliaus Rubenso, Rembranto paveikslai bei Albrechto Diurerio raižiniai. Joje šiandien eksponuojamas ir Rafaelio „Siksto Madona“. Šalia šios galerijos, vadinamos Senųjų meistrų paveikslų kolekcija, po Antrojo pasaulinio karo buvo įrengta ir Naujųjų meistrų paveikslų galerija. Nors per Antrojo pasaulinio karo pabaigoje įvykusį Drezdeno bombardavimą Zvingerio rūmai ir stipriai nukentėjo, meno kolekcijas pavyko paslėpti ir išsaugoti. Pokaryje Cvingeris buvo atstatytas, jame esančius muziejus gausiai lanko turistai.
Jonas Byra
Jonas Byra (1891 m. vasario 5 d. Panemunėje, Rokiškio apskr. – 1972 m. rugsėjo 15 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkas (tenoras), pedagogas, chorvedys.
Biografija
Nuo devynerių metų pradėjo mokytis skambinti fortepijonu ir dainuoti chore. Baigęs Panemunio liaudies mokyklą, 1905 m. išvyko į Rusiją, kur baigė gimnaziją, davė privačias pamokas. 1913 m. labai gerais pažymiais eksternu baigė Černigovo (Ukraina) muzikos mokyklą – fortepijono ir kompozicijos klases. Kurį laiką skambinti fortepijonu dar mokėsi pas Maskvos profesorių A. Bogoslovskį, o pas kitus pedagogus ir dainuoti. 1914 – 1916 m. dainavimą studijavo Vienoje. Vadovavo pirmajam Šiaurės Ukrainos profesionaliam mišriajam chorui.
Grįžęs į Lietuvą, 1921–1931 m. ir 1934–1936 m. buvo Valstybės teatro Kaune solistas ir koncertmeisteris. Sukūrė daugiau kaip 30 klasikinių operų vaidmenų. Tai Alfredas ir Hercogas Džiuzepės Verdi operose „Traviata“ ir „Rigolettas“, Almaviva Džoakino Rosini operoje „Sevilijos kirpėjas“, Rudolfas Džakomo Pučini operoje „Bohema“, Sinodas Antono Rubinšteino operoje „Demonas“, Lenskis Piotro Čaikovskio operoje „Eugenijus Oneginas“, Šuiskis Modesto Musorgskio operoje „Borisas Godunovas“ ir kt.
Kelis kartus gastroliavo JAV. 1933 m. baigė Niujorko Institute of Musical Art dainavimo klasę, 1933 m. dar tobulinosi ir Paryžiuje. 1929–1930 m. buvo Kauno muzikos mokyklos operos klasės dėstytojas. 1933–1940 m. vadovavo vyrų vokaliniam kvartetui, kuriame ir pats dainavo. Kvartetas atlikdavo ir J. Byros aranžuotus kūrinius, koncertavo daugelyje Lietuvos miestų ir miestelių.
Bockų valsčius
Bockų valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Bielsko apskrityje. Centras – Bockai. Ribojasi su Bielsko, Bransko, Dziadkovicės, Kleščelių, Mileičycių ir Orlios valsčiais.
Istorija
Įkurtas 1934 m. spalio 1 d., jam priskirtos buvusios dalys Dubiažyno valsčiaus, Kontų valsčiaus, Lubino valsčiaus, Mileičycių valsčiaus ir Vidzgovo valsčiaus. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Bielsko rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Geografija
Pagal 2002 m. m. duomenis valsčiaus plotas yra 232,06 km², iš kurių:
Valsčius sudaro 16,75 % Bielsko apskrities.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1100,32 zlotai.
Tautinė sudėtis
2002 m. gyveno 5 104 žmonės:
Leonardas Pranas Aleksiejūnas
Biografija
1964 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1964–1975 m. „Komjaunimo tiesa“ redakcijos korespondentas, skyriaus vedėjas. Nuo 1976 m. savaitraščio (nuo 1996 m. žurnalas) „Gimtasis kraštas“ skyriaus vedėjas. Daugiausia rašė apie užsienio lietuvių gyvenimą, sporto temomis.
Kunigiškė (reikšmės)
Kunigiške vadinami kaimai:
1080 m.
1080 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Norvegijos aukščiausioji futbolo lyga
Norvegijos aukščiausioji lyga (nuo 1991 m. Tippeligaen; neoficialiai Eliteserien) – aukščiausias Norvegijos futbolo lyga.
Varžybos skirtingais pavadinimais vyksta nuo 1937 metų, ją organizuoja Norvegijos futbolo asociacija.
Formatas
Sezonas vyksta nuo balandžio iki spalio, kiekvieno sezono metu 16 lygos komandų tarpusavyje sužaidžia po dvejas rungtynes.
Kasmet lygos nugalėtojas iškovoja teisę atstovauti Norvegiją UEFA Čempionų lygoje, 1-4 vietas užėmusios komandos žaidžia skandinavų šalių Karališkoje lygoje (Royal League).
Dvi paskutines vietas užėmusios komandos iškrenta į pirmąjį divizioną, jas pakeičia dvi B grupės komandos. 12 vietą užėmusi komanda žaidžia pereinamąsias rungtynes su 3 vietą pirmajame divizione užėmusia komanda dėl išlikimo lygoje.
Piuri Pitkai
Piuri Pitkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Į šiaurę nuo kaimo teka Liveco upė.
Šeimyniškiai
Šeimyniškiais vadinami šie kaimai:
Istorija
Šeimyniškiais Lietuvoje buvo vadinami nelaisvi darbininkai, išlaikomi ūkio šeimininko, dažniausiai turtingo.
Zigfrids Mejerovičs
Zigfrids Mejerovičs (g. 1887 m. vasario 6 d. Durbė – m. 1925 m. rugpjūčio 22 d., šalia Tukumo ) – buvo pirmasis Latvijos užsienio reikalų ministras (nuo 1918 m. lapkričio 29 d. iki 1925 m. sausio 25 d.), o vėliau Latvijos ministras pirmininkas (nuo 1921 m. birželio 19 d. iki 1923 m. sausio 26 d. ir nuo 1923 m. birželio 28 d. iki 1924 m. sausio 26 d.). Zigfrids Mejerovičs buvo Latvijos valstiečių sąjungos narys.
Ankstyvasis gyvenimas
Zigfrids Mejerovičs gimė žydų gydytojo ir jo žmonos latvės, kuri mirė gimdymo metu šeimoje. Jo tėvas tapo protiškai nesveikas, ir todėl jaunas Zigfrids Mejerovičs užaugo su motinos brolio šeima Sabilėje. Zigfrids Mejerovičs studijavo Rygos technikos universitete.
Privatus gyvenimas ir mirtis
1910 m. rugsėjo 28 d. Meierovics vedė Anna Fielhold, su kuria susilaukė 3 vaikų – 2 berniukų ir 1 mergaitės – Helmuts, Ruta ir Gunars. 1924 m. vasario 18 d. jie oficialiai išsiskyrė, o 1924 m. birželio 7 d. susituokė su Kristīni Backman. Zigfrīds Anna Meierovics mirė autoavarijoje 1925 m. rugpjūčio 22 d. šalia Tukumo, būdamas 38 metų amžiaus.
Chrysler Pacifica
Chrysler Pacifica yra vidutinės klasės visureigis, kurį gamina DaimlerChrysler. Visureigis dalinasi platforma su Chrysler minivenais, bet siūlo visus varomus ratus. Pacifica buvo pristatytas 2004 metais ir tapo pirmuoju Chrysler visureigiu. Pacifica yra gaminamas Ontarijuje, Kanadoje kartu su Chrysler Town & Country ir Dodge Grand Caravan minivenais.
David Bowie
David Bowie (tikrasis vardas, pavardė – David Robert Jones, 1947 m. sausio 8 d. Londono Brikstono rajone – 2016 m. sausio 10 d.) – anglų dainininkas (neoperinis baritonas), muzikantas, aktorius, menininkas, įrašų prodiuseris ir aranžuotojas. Vienas iš žymiausių keturių dešimtmečių populiariosios muzikos atlikėjų. Bowie’s plačiai vertinamas ir kaip novatorius, ypač dėl veiklos 8–ajame dešimtmetyje, žinomas dėl savito balso ir intelektualinio savo veiklos suvokimo.
1975 metais D. Bowie’s išpopuliarėjo Amerikoje su singlu „Fame“, sukurtu kartu su Johnu Lennonu, ir albumu „Young Americans“, kurį atlikėjas pavadino „plastikine soul muzika" („plastic soul"). Vėliau išleido minimalistinį albumą „Low“ (1977) – tai buvo pirmasis iš trijų bendrų darbų su Brian Eno per ateinančius dvejus metus. Visi trys, „Berlin Trilogy“ vadinami albumai („Low“, „Heroes“, „Lodger“) Jungtinėje Karalystėje pasiekė pirmąjį penketuką ir sulaukė kritikų pagyrimų.
Po permainingos komercinio sėkmės, aštuntojo dešimtmečio pabaigoje Bowie’s pakilo į pirmąją Anglijos lentelių vietą su 1980 metų singlu „Ashes to Ashes“ ir albumu „Scary Monsters (and Super Creeps)“. 1981 metais su grupe Queen sukūrė singlą „Under Pressure“, vėliau, 1983 metais, pasiekė naują pardavimo viršūnę su albumu „Let’s Dance“ ir jo hitais „Let’s Dance“, „China Girl“ ir „Modern Love“. Tarp 1990 ir 2000 metų Bowie’s tęsė eksperimentus su muzikos stiliais, įskaitant blue-eyed soul, industrial, adult contemporary, drum and bass stilius. Paskutinis Davido Bowie’o įrašytas albumas – tai „Blackstar“ (2016).
Apie Bowie'į biografas D. Buckley’s yra pasakęs: „Jo įtaka populiariajai kultūrai buvo unikali – jis pakeitė ir prasiskverbė į daugiau gyvenimų, nei kuri kita lygintina figūra“. 2002 metais BBC surengtoje apklausoje „100 žymiausių britų“ Davidas Bowie’s užėmė 29-ąją vietą. Yra žinoma, jog per ilgametę savo karjerą dainininkas pardavė apie 140 milijonų albumų. Jungtinėje Karalystėje jis buvo 9 kartus apdovanotas platininiais, 11 kartų auksiniais ir 8 sidabriniais albumų sertifikatais, JAV – 5 platininiais ir 7 auksiniais albumų sertifikatais. 2004 metais JAV žurnalas „Rolling Stone“ Bowie’ui skyrė 39-ą iš „100 visų laikų geriausių artistų“ ir 23-ą iš „Visų laikų geriausių dainininkų“ vietas. Taip pat Bowie’iui „VH1“ televizija tarp „100 geriausių visų laikų artistų“, skyrė 12-ą, o tarp „100 Rock 'n' Roll atlikėjų“ – 7-ą vietą. Bowie’s, žinomas kaip dainininkas, muzikantas, dainų autorius, aktorius, muzikos prodiuseris, dėl savo unikalaus sugebėjimo nuspėti ar net nustatyti muzikos raidos kryptis dažnai vadinamas „roko chameleonu“.
Vaikystė ir muzikinės veiklos pradžia 1947–1962
1953 m. šeima persikėlė į pietryčių Londono priemiestį Bromlį, kur Bowie’s ėmė lankyti „Burnt Ash“ mokyklą. Jo balsas buvo laikomas tinkamu mokyklos chorui. Kai Davidui buvo devyneri, jis pradėjo šokti naujai atidarytoje judesio ir muzikos klasėje. Mokytojai atkreipė dėmesį, kad jo šokis nepaprastai išraiškingas, interpretacijos – labai artistiškos, o pusiausvyra kaip vaikui – nuostabi. Tais pačiais metais Bowie’s susidomėjo muzika, kai jo tėvas namo parnešė vinilinių plokštelių kolekciją, o joje buvo Frankie’o Lymono, „The Platters„, „Fats Domino“, Elvio Presley'o ir Little’o Richardo įrašų. Išgirdęs dainą „Tutti Frutti“, Bowie pasakė: „Aš girdėjau Dievą“. Tų pačių metų pabaigoje jis ėmė mokytis groti ukulele, styginiu bosu (angliškai „tea chest bass") bei pianinu. Vėliau Bowie’s įstojo į „Bromley Technic“ mokyklą. Kaip rašo biografas Christopheris Sandfordas, tai buvo neįprasta techninė mokykla.
Bowie’s studijavo dailę, muziką ir dizainą, įskaitant maketavimą bei planavimą. Terry’s Burnsas, Davido pusbrolis, supažindino jį su moderniuoju džiazu, o žavėjimasis tokiais atlikėjais kaip Charles Mingus ir John Coltraine 1961 metais paskatino Bowie’o motiną nupirkti plastikinį alto saksofoną. Netrukus berniukas pradėjo lankyti vietinio muzikanto pamokas.
1962–1968: nuo Konrads iki Riot Squad grupės
1962 metais Davidas Bowie’s nuo plastikinio saksofono perėjo prie tikro instrumento. Tuo metu, būdamas 15 metų, subūrė pirmąją savo grupę – „Konrads“. Vietinio jaunimo susibūrimuose ir vestuvėse grojo rokenrolą. Pačios grupės sudėtis keitėsi nuo keturių iki aštuonių narių, Underwoodas buvo vienas iš jų. Kai Bowie’s paliko techninę mokyklą, kitais metais jis tėvams pasisakė apie savo ketinimą tapti popžvaigžde, o motina skubiai pasiūlė elektriko padėjėjo darbą. Suerzintas ribotais grupės narių siekiais, Bowie’s paliko „Konrads" ir prisijungė prie kitos grupės – „King Bees". Tuomet jis paprašė, kad naujas sėkmingas, skalbimo mašinas parduodantis verslininkas Johnas Bloomas jį paremtų. D. Bowie’s jam rašė: „Padarykite mums tai, ką Brianas Epsteinas padarė „The Beatles“, – ir pelnykite dar vieną milijoną“. Bloomas į pasiūlymą neatsakė, tad D. Bowie’s kreipėsi į muzikos leidėjo Dicko Jameso partnerį Leslie'į Conną ir pasirašė pirmąją asmeninę sutartį.
Connas pradėjo greitai skatinti Bowie'į. Dainininko pirmasis singlas „Liza Jane“, skirtas Davie’ui Jones’ui ir „King Bees“, nesulaukė komercinio sėkmės. Nepatenkintas „King Bees“ ir jų dainuojamu Howlin' Wolfo bei Willie’o Dixono bliuzu, Bowie’s mažiau nei po mėnesio paliko grupę ir prisijungė prie „Manish Boys", kito bliuzo kolektyvo, kuris jungė folk ir soul stiliaus muziką. „Svajojau būti jų Micku Jaggeriu“, vėliau prisiminė Davidas Bowie’s. „I Pity the Fool“ buvo ne ką sėkmingesnė daina už „Liza Jane“, ir netrukus Bowie’s prisijungė prie „Lower Third“, bliuzo trejetuko, kuriam padarė didelę įtaką grupė „The Who", Daina „You’ve Got a Habit of Leaving“ taip pat nesulaukė sėkmės, tad Connas nutraukė sutartį. Bowie’s sakė, jog paliks populiarųjį muzikos pasaulį ir ims studijuoti pantomimos meną „Sadler’s Wells“ teatre, bet vis dėlto pasiliko „Lower Third“ grupėje. Naujas Davido vadybininkas, Ralphas Holtonas, paskatino jį pereiti nuo instrumentinio prie solo atlikimo. Greitai Bowie’s išėjo į kitą grupę, „The Buzz“. Tai lėmė penktasis nesėkmingas dainininko singlas „Do Anything You Say“. Priklausydamas „The Buzz", Bowie’s prisijungė prie „Riot Squad“; jų įrašai, kuriuose buvo Bowie’o ir „The Velvet Underground" medžiaga, liko neišleisti. Vėliau Kenas Pittas tapo dainininko vadybininku.
Nepatenkintas sceniniu vardu, nes jis toks pat, kaip ir populiarėjančios „The Monkees" grupės lyderio Davy'o (arba Davie) Joneso (du atlikėjai tokiais pačiais vardais kėlė šiokią tokią painiavą), septintojo dešimtmečio viduryje (1966 metais) Davidas ėmė vadintis XIX amžiaus amerikiečių kolonisto Jimio Bowie'o pavarde, kuria buvo vadinamas ir šio žmogaus sukurtas Bowie peilis. 1967 metų balandžio mėnesį pasirodė Davido daina, joje buvo pritaikytas pagreitintas, „burundukų“ stiliaus (kaip filme „Alvinas ir burundukai“) vokalas, tačiau į topų lenteles ši daina nepateko. Praėjus šešioms savaitėms, jo debiutinis albumas „David Bowie“, jungiantis popmuziką ir psichodelinį roką, sulaukė tokio paties likimo. Tai buvo paskutinis jo išleistas albumas per ateinančius dvejus metus.
Bowie’o žavėjimasis keistybėmis bei ekscentriškumu buvo paskatintas tuomet, kai jis sutiko šokėją Lindsay'ę Kemp: „Jis gyveno savo emocijomis, jo įtaka man buvo nuostabi. Dienų dienas jo gyvenimas buvo teatrališkiausias dalykas, kokį man kada teko matyti. Tai buvo viskas. Aš prisijungiau prie cirko“. Taip pat L. Kemp prisimindama sakė: „Aš nemokiau jo būti artistu pantomimu, bet mokiau jį būti savimi išoriškai … leidau jam išlaisvinti angelą ir demoną, kurie slypi jo viduje“. Studijuodamas dramos menus pagal Kemp, nuo avangardo teatro ir pantomimos iki Commedia dell‘arte, Bowie’s pasinėrė į savo asmenybės kūrybą, kad galėtų prisistatyti pasauliui.1967 metais Bowie’s Paului Nicholasui sukūrė dainą „Over the Wall We Go“, ir ji tapo pastarojo singlu; kita Bowie’o kompozicija, „Silly Boy Blue“, tais pačiais metais buvo išleista Billy’o Furry'o. Po Kemp, Bowie’s susipažino ir ėmė susitikinėti su Hermione Farthingale. Netrukus kartu persikėlė į butą Londone. Ji grojo akustine gitara, todėl sumanė suformuoti grupę su Davidu Bowie’u ir boso gitaristu Johnu Hutchinsonu; nuo 1968 metų rugsėjo iki 1969-ųjų pradžios, kai Bowie’s ir Farthingale išsiskyrė, šis trejetukas dar surengė keletą nedidelių koncertų, derindami folk ir beat muziką, poeziją ir pantomimą.
Nuo „Space Oddity“ iki „Hunky Dory“
Dėl komercinės nesėkmės Bowie’s buvo priverstas pabandyti užsidirbti pragyvenimui kitais būdais. Bandė dirbti „Lyons Maid“ ledų prekybinėje kompanijoje, tačiau išėjo ir pradėjo dirbti kitoje bendrovėje - „Kit Kat“. Buvo sukurtas 30 minučių trukmės filmas, kuriame buvo įrašyta keletas dainų iš Bowie’o repertuaro. Tai skatino dainininką siekti karjeros. Nors filmas buvo įrašytas 1969 metais, jį išleido tik 1984 m. Filmuojant, 1969 metų sausį, Bowie’s netikėtai nustebino filmo prodiuserius jiems pranešdamas: „Tam filmui, kurį kuriate, turiu naują dainą“. Toji daina buvo jo komercinės sėkmės proveržis. Daina vadinosi „Space Oddity“ (liet. k. „Kosmoso keistumas“), ją išleido 1969 metų liepos 11-ąją, likus penkioms dienoms iki „Apollo 11“ nusileidimo Mėnulyje. Daina pateko į Jungtinės Karalystės geriausiųjų penketuką. Netrukus, baigus filmą, Bowie’s išsiskyrė su Hermione Farthingale. Neapsiribodamas rokenrolu ir bliuzu, o tai buvo pradėjęs kartu su Hermione Farthingale, Bowie’s prisidėjo prie Mary'ės Finnigan, Christinos Ostrom ir Barrie'ės Jackson gretų ir sekmadienio vakarais ėmė koncertuoti „Three Tuns“ bare, Beckenham High gatvėje. Tai greitai peraugo į Bekenhamp „menų laboratoriją“ ir tapo beprotiškai populiaru. Menų laboratorija rengė nemokamus festivalius vietiniame parke, vėliau tai buvo įamžinta Bowie’o dainoje „Memory of a Free Festival“ (liet. k. „Nemokamo festivalio prisiminimai"). Antrasis Bowie’o albumas „Space Oddity“ buvo išleistas tų pačių metų lapkritį, o Jungtinėje Karalystėje išleistas pavadinimu „David Bowie“. Šio albumo pirmtakas sukėlė painiavą, nes atsirado antrasis albumas tokiu pat pavadinimu, todėl JAV jis buvo pavadintas „Man of Words/Man of Music“. Dėl filosofinių pohipinių laikų žodžių apie taiką, meilę ir moralę, dėl akustinio folkroko, retkarčiais sustiprinto sunkesnio roko elementais, tuo metu, kai buvo išleistas, šis albumas komercinės sėkmės nesulaukė.
Drakono ordinas
thumb|240px|right|Atkurta audinio skiautė iš drabužio su Drakono ordino ženklu Drakono ordinas (Ordo equestris Draconis in Hungaria) (Lotyniškai: Societas Draconistrarum arba Societas Draconis) – pasaulietinis riterių ordinas, įkurtas 1408 m. Vengrijoje kovai prieš turkus.
David Bowie
Nuo „Space Oddity“ iki „Hunky Dory“
1969 metų balandį Bowie’s sutiko Angelą Barnett. Greičiau nei po metų jie susituokė. Jos įtaka Davidui buvo tiesioginė, o įtraukimas į savo karjerą – daug žadantis, o Bowie’o vadybininkas Pittas nebeturėjo tiek įtakos dainininkui. Įsitvirtinęs su daina „Space Oddity“, Bowie’s ėmė siekti daugiau ir ėmė varžytis su Marcu Bolanu, kuris tuo metu grojo įrašinėjant vieną Davido dainą. Grupė buvo surinkta tinkamai: Johnas Cambridge’as, būgnininkas, kurį Bowie’s sutiko „menų laboratorijoje“, boso gitaristas Tony’s Visconti's ir gitaristas Mickas Ronsonas. Po nepasisekusio Davido Bowie’o grupės „The Hype“ koncerto Londone grupė nutarė, kad Davidas Bowie’s ir vėl turėtų būti pristatomas ne kaip grupė, o kaip solistas. Jų pirmasis studijos darbas buvo „sudarkytas“, nes Bowie’s ir Cambridge’as nesutarė, kokiu stiliumi reikia atlikti būgnų partiją; Įsiutęs Bowie’s apkaltino būgnininką: „Tu suknisai mano albumą!“ Cambridge’as iš karto paliko grupę ir buvo pakeistas Micku Woodmansey'u. Netrukus Bowie 's atleido savo vadybininką, priverstas sumokėjo jam kompensaciją, ir pakeitė jį Tony’u Defries’u.
Drakono ordinas
Įvadas
Drakono ordiną įkūrė Vengrijos karalius ir būsimasis Šventosios Romos imperijos imperatorius Zigmantas Liuksemburgietis ir jo antroji žmona Barbora Cilietė 1408 m. gruodžio 12 d. pagal Šv. Jurgio ordino, 1326 m. įkurto Vengrijos karaliaus Karolio I, pavyzdį.
David Bowie
Nuo „Space Oddity“ iki „Hunky Dory“
Įrašant albumą „Hunky Dory“ (1971 m.) Bowie’io prodiuserį ir boso gitaristą Tony'į Viscontį pakeitė Kenas Scottas ir Trevoras Bolderas. Albume buvo nauja daina, kurią Bowie’s parašė savo sūnui Duncanui Zowie’ui Haywoodui Jonesui, gimusiam gegužės 30 dieną.
Drakono ordinas
Įvadas
Ordino globėjais buvo laikomi legendiniai drakono nugalėtojai – Šv. Jurgis ir Šv. Margarita (iš Antiochijos). Anot legendos, Margarita buvo praryta drakono, bet su Dievo pagalba nesužeista išsivadavo iš jo pilvo.