cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dobšino ledo urvas
Aprašymas
Urvas susidarė dėl požeminio vandens veiklos, kuris klinčių kloduose ištirpino didžiules tuštumas. Ledo masė kasmet pasipildo dėl natūralaus patalpos atšalimo žiemą, kada šaltas oras patenka pro aukščiau esantį įėjimą ir atšaldo žemiau esančias sienas. Urvuose net vasarą stūkso nenutirpę dideli ledų masyvai, užšalę stalaktitai, stalagmitai, vandens kriokliai.
Urvas yra apie 130 m aukštyje virš Hnileco upės lygio. Įėjimas į jį yra šiauriniame Dučos kalno šlaite, 970 m virš jūros lygio. Nuo šios vietos urvas staigiai leidžiasi žemyn. Ledo storis urve siekia iki 25 m, o jo tūris yra apie 125 000 m³, 1 388 m ilgio. 475 m ilgio urvo atkarpa atvira lankytojams. Didžiausia ola yra 120 m ilgio, skliautų aukštis 12 m, grindis dengia 26,5 m storio ledo sluoksnis. Ledinės urvo grindys daugelyje vietų visiškai lygios kaip čiuožykloje. Viduje laikosi pastovi nuo 0 °C iki -1 °C temperatūra, kokia bebūtų oro temperatūra olos išorėje: vasarą šiltas oras negali leistis žemyn į urvą, o žiemą šaltas šiaurės vėjas sulaiko aukštyn iš olos besiveržiantį šiltesnį orą.
Kaltė (baudžiamoji teisė)
Kaltė – psichinis asmens santykis su baudžiamąja veika.
Baudžiamojoje teisėje asmuo pripažįstamas kaltu padaręs veiką, jeigu jis yra kaltas, tai yra veiką padarė tyčia ar dėl neatsargumo.
Formos
Kaltės formos – tyčia ir neatsargumas.
Tyčios formos – tiesioginė ir netiesioginė tyčia.
Neatsargumas kaip kaltės forma turi 2 porūšius – nusikalstamas pasitikėjimas ir nusikalstamas nerūpestingumas.
Kvėdarna (kaimas)
Kvėdarnos kaimas – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, į rytus nuo Kvėdarnos miestelio. Kaime susikerta keliai ir.
Kaltė (baudžiamoji teisė)
Formos
Asmuo pagal Lietuvos teisę gali būti baudžiamas už nusikaltimo ar baudžiamojo nusižengimo padarymą dėl neatsargumo tik Baudžiamojo kodekso specialiojoje dalyje atskirai numatytais atvejais.
Bradesai
Bradesai – viensėdis Utenos rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 1 km į pietvakarius nuo Sudeikių.
Skaudvilė
Skaudvilė – miestas Tauragės rajono savivaldybėje, Žemaitijoje, Žemaičių aukštumos pietinėse nuokalnėse, 26 km į šiaurės rytus nuo Tauragės, kelių ir  sankryžoje, išsidėstęs daugiausia kairiajame Ančios krante. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos. Urbanistikos paminklas, radialinio plano. Stovi medinė Skaudvilės Šv. Kryžiaus bažnyčia (nuo 1797 m.; su XIX a. varpine) ir medinė Skaudvilės evangelikų liuteronų bažnyčia, veikia Skaudvilės gimnazija, specialioji mokykla, biblioteka (nuo 1937 m.), paštas. Yra kultūros namai, poilsio ir skulptūrų parkas, kraštotyros muziejus, A. Čepausko dailės galerija, I ir II pasaulinio karo dalyvių kapinės, paminklai: bermontininkų sušaudytiems šauliams, rezistentams, žemaičių kunigaikščiui Algminui.
Etimologija
Miesto vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Skaudvilis, kuri minima 1645 m. Batakių valsčiaus dokumentuose 19 kartų; pavardė aptinkama ir dabar. Gali būti, kad ilgą laiką gyvenvietės vardas buvo daugiskaitinis – Skaudviliai (minimas dar XIX a. pabaigoje), ir tik vėliau susiformavo lytis Skaudvilė. Neatmetama, kad Skaudvilė yra tiesiog tarmiška asmenvardžio Skaudvilis daugiskaita.
Geografija
Šiaurės rytinėje miesto dalyje yra Skaudvilės atodanga, dar toliau ta pačia kryptimi, jau už miesto stūkso du Ivangėnų piliakalniai, dar vadinami Karšuvos vardu. Skaudvilės rytuose stūkso Nosaičių piliakalnis – dar vadinamas Skaudvilės piliakalniu. Pietvakarinis Skaudvilės pakraštys ribojasi su Ančios geomorfologiniu draustiniu. Ančios slėnio šlaite auga saugomas Skaudvilės ąžuolas.
Istorija
thumb|left|Skaudvilės policijos nuovada
Manoma, kad Skaudvilei pradžią davė XVII a. įkurtas Skaudvilės dvaras, kuris minimas nuo 1645 metų. Skaudvilės miestelis minimas nuo 1760 m., nors gyvenvietės būta ir anksčiau. XVIII a. vykdavo prekymečiai, kurių metų prekeivių atvykdavo net iš Anglijos ir Švedijos. 1884 m. įkurta Skaudvilės vaistinė. Sparčiausiai miestelis augo XIX a. nutiesus geležinkelį Ryga–Tilžė ir Rygos–Karaliaučiaus plentą. Po baudžiavos panaikinimo Skaudvilė tapo valsčiaus centru, įsteigta policija, pradinė mokykla, vėliau teismas ir paštas (už 2 km Pužų kaime). XIX a. pabaigoje miestelis ir dvaras buvo Raseinių apskrityje, buvo Skaudvilės valsčius.
1915 m. Skaudvilė tapo Skaudvilės apskrities (kreizo) centru, įkurtas karinis aerodromas, nuo Lauksargių nutiestas siaurasis geležinkelis, vėliau, paplovus šį geležinkelį ties Batakiais, nutiestas platusis geležinkelis, kuris jau aplenkė Skaudvilę. 1936 m. miesto centre rastas Skaudvilės lobis – sidabro lobis, beveik 2 kg įvairių juvelyrinių dirbinių ir sidabro lydinių. Spėjama, kad lobis siekia XIV a.
1941 m. vasarą vokiečių ir lietuvių pajėgos sušaudė apie 300 miesto žydų.
1950 m. Skaudvilė tapo miestu ir rajono centru. 1952 m. atidaryta ligoninė su poliklinika. Po trejų metų sudarytas generalinis miesto planas: išplečiamas gatvių tinklas, pastatyta vidurinė mokykla, nauji kultūros namai, universalinė parduotuvė, restoranas, administracinis pastatas ir daug individualiųjų ir daugiabučių namų. 1962 m. panaikintas Skaudvilės rajonas. Sovietmečiu mieste veikė „Jiesios“ eksperimentinės dailiosios keramikos gamyklos, AB Šatrijos siuvimo įmonių susivienijimo ir Tauragės sūrių gamyklos cechai. 1975 m. prie Skaudvilės sutyvuliavo 25 ha dydžio Skaudvilės tvenkinys.
2005 m. patvirtintas Skaudvilės herbas.
Gyventojai
Antrojo pasaulinio karo išvakarėse žydai sudarė 62 proc. miesto gyventojų.
Žymūs žmonės
thumb|150px|Skaudvilės atodanga
Tekila (miestas)
Tekila  – miestas vidurio Meksikoje, Chalisko valstijoje, 60 km į šiaurę nuo Gvadalacharos, Tekilos ugnikalnio papėdėje. Miestas garsėja tekilos pramone. Yra XVIII a. akmeninė Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia, La Perserverancia tekilos distiliavimo cechas (1873 m.), Quinta Sauza namas ir sodas, Tekilos nacionalinis muziejus. Už 10 km nuo Tekilos yra katalikų šventojo Toribijo Romo Gonsaleso šventykla. Kiekvieną žiemą Tekiloje vyksta spalvinga miesto šventė.
Istorija
1530 m. Santjago de Tekilą įkūrė pranciškonų misionieriai. 1541 m. šių vietų indėnai sukilo prieš ispanų valdžią, bet buvo nugalėti. 1600 m. Pedras Sančesas de Taglė Tekiloje įkūrė distiliavimo cechą ir pradėjo meskalio varimą urmu. XIX a. čia įsisteigė net keletas tekilos varyklų. 1874 m. Tekilai suteiktas miesto statusas.
2006 m. Tekila ir jos apylinkės (Magdalena, El Arenalis, Amatitanas) paskelbti UNESCO pasaulio paveldo objektu („Tekilos agavų kraštovaizdis ir senosios pramoninės dirbtuvės“).
Universiteto radijas
Universiteto radijas (taip pat žinomas kaip studentų radijas, akademinis radijas ) yra radijo stoties tipas, kuriamas ir prižiūrimas universiteto, kolegijos ar kitos akademinės bendruomenės. Radijo tinklelio programavimas gali būti vykdomas išskirtinai tik pačios bendruomenės arba pasitelkiant profesionalią pagalbą „iš šalies“. Universiteto radijas gali egzistuoti dėl akademinių – šviečiamųjų tikslų, kaip terpė ruošiant būsimus radijo profesionalus arba kaip alternatyva komercinėms ir valstybinėms radijo stotims.
Universiteto radijas dažniausiai vystomas ir įgyvendinamas valstybės nustatyta tvarka, todėl net ir bendrosios radijo stočių charakteristikos tarp skirtingų šalių universitetų – transliuotojų gali skirtis. Vienas iš tokių radijo stočių bendrų bruožų yra siekis transliuoti nekomercines muzikines kompozicijas. Būtent todėl universiteto radijas dažnai yra siejamas su alternatyviomis muzikos kryptimis (pvz., alternatyvusis/nepriklausomas rokas, eksperimentinė elektronika ir kt.). Kitas universitetinių radijo stočių panašumas tas, kad šalia nekomercinės muzikos jos taip pat dažniausiai transliuoja ir informacines, šviečiamąsias, kultūrines ar kitas laidas, susijusias su bendruomenės, kurios geografinėse ir socialinėse ribose veikia, aktualijomis.
Bendras universiteto radijo stočių formatas dažniausiai gali būti apibrėžtas kaip laisvasis ir/arba nepriklausomas. Daug kūrybingumo ir individualizmo – ir tarp radijo stoties laidų vedėjų, ir tarp transliuojamų laidų svečių, – daugybei pasaulyje veikiančių universiteto radijo stočių suteikė pranašumo, leidusio tapti pagrindiniu bendruomenės žiniasklaidos šaltiniu.
Priklausomai nuo valstybės politikos ir turimų lėšų, universiteto radijas gali būti įgyvendintas pilna arba ribota galia AM ar FM bangomis, kabelinės televizijos arba interneto tinklų pagalba.
Pirmoji licencijuota radijo stotis buvo 1915 m. veiklą pradėjusi Viskonsino universiteto eksperimentinė stotis 9XM.
Lietuvoje
Praktika, susijusi su universitetų radijo stočių steigimu šalyje, yra palyginus menka. Reti bandymai kuriai nors Lietuvos aukštajai mokyklai, kolegijai ar kitai mokslo įstaigai įkurti radijo stotį dažniausiai baigdavosi dar neprasidėję, t. y. likdavo kalbų lygyje arba iniciatyvos užgesdavo po kelių eterio savaičių ar mėnesių.
Pirma sėkminga universiteto radijo stotimi galima laikyti 2005 m. rugsėjo 12 d. startavusį Vilniaus universiteto radiją „StartFM“, iki šiol veikiantį Vilniaus mieste 94,2 MHz ultratrumpųjų FM bangų ruože ir internetu pasaulyje.
Tais pačiais metais spalio mėnesį Kauno technologijos universiteto bendruomenė startavo su akademine-internetine radijo stotimi „Gaudeamus“. 2014 m. pabaigoje-2015 m. pradžioje radijo veikla nutraukta.
2006 m. lapkričio 15 d. Vilniaus Baltupių vidurinė mokykla pradėjo kol kas dar retas, bet reguliarias „Baltupių Radijo“ transliacijas 98,8 FM bangomis Vilniuje.
2010 m. vasario 14 d. transliacijas pradėjo „VDU radijas“, įsikūręs Vytauto Didžiojo Universitete.
Prievolių įvykdymo užtikrinimas
Prievolių įvykdymo užtikrinimas – įstatymu, sutartimi ar teismo nustatyta papildoma prievolė prie pagrindinės, kaip skolininko civilinė turtinė atsakomybė už pagrindinės prievolės nevykdymą arba netinkamą vykdymą.
Prievolių įvykdymo užtikrinimo esmę sudaro tai, kad skolininkui neįvykdžius arba netinkamai įvykdžius prievolę, kreditoriui atsiranda papildoma turtinio pobūdžio priemonė paveikti skolininką, kad jis tinkamai įvykdytų savo pareigą.
Visais prievolių įvykdymo užtikrinimo būdais siekiama išvengti arba pašalinti tas neigiamas pasekmes, kurios gali atsirasti kreditoriui, kai prievolė neįvykdoma arba netinkamai įvykdoma.
Tačiau reikia pažymėti, kad ne dėl visų prievolių nevykdymo ar netinkamo vykdymo kreditorius patiria nuostolių. Tokios situacijos atveju iškyla būtinybė imtis papildomų priemonių, kurių taikymas ne tik skatintų skolininką tinkamai įvykdyti prievolę, bet ir apsaugotų bei patenkintų kreditoriaus interesus. Taigi, sandorio tarp šalių sudarymo momentu jo įvykdymą galima užtikrinti specialiomis įstatymo numatytomis priemonėmis, kurios civilinėje teisėje vadinamos prievolių įvykdymo užtikrinimo būdais.
Būdai
Prievolių įvykdymo užtikrinimo būdai – specialios įstatymo ar sandorio šalių numatytos priemonės, kurių taikymas ne tik skatina skolininką tinkamai įvykdyti prievolę, bet ir apsaugo bei patenkina kreditoriaus interesus.
Sandoriui užtikrinti gali būti pasinaudota vienu iš šių būdų arba keliais iškart. Galimas ir prievolės įvykdymo užtikrinimo priemonės užtikrinimas, pavyzdžiui, laidavimo užtikrinimas įkeitimu.
Alternatyvos
Be tradicinių prievolių įvykdymo užtikrinimo būdų, leidžiama pasinaudoti ir kitomis sutartyje numatytomis priemonėmis – alternatyviais prievolių įvykdymo užtikrinimo būdais:
Todėl remiantis LR Konstitucijos 29 straipsniu, kuriame sakoma, kad įstatymui, teismui ir kitoms valstybės institucijoms ar pareigūnams visi asmenys lygūs ir vadovaujantis Lietuvos Respublikos civilinio kodekso 6.156 straipsnyje įtvirtintu sutarčių laisvės principu, teigiančiu, kad šalys turi teisę laisvai sudaryti sutartis ir savo nuožiūra nustatyti tarpusavio teises ir pareigas, taip pat sudaryti ir kitokias šio Kodekso nenumatytas sutartis, jeigu tai neprieštarauja Lietuvos Respublikos įstatymams, galima teigti, kad visi civilinės teisės subjektai gali laisvai savo nuožiūra taikyti prievolių įvykdymo užtikrinimo būdus. Tokią nuostatą reglamentuoja galiojančio Civilinio kodekso 6.70 straipsnis – be tradicinių prievolių įvykdymo užtikrinimo būdų: netesybų, įkeitimo, laidavimo, garantijos bei rankpinigių, leidžiama pasinaudoti kitomis sutartyje numatytomis priemonėmis.
Kreditsicherung
Knišino Beisos Jašuro sinagoga
Knišino Beisos Jašuro sinagoga - Knišino mieste, Berka Joselewicza gatvėje stovėjusi mūrinė sinagoga. Sinagoga buvo pastatyta XX a. pradžioje apie 1915 metus, kai sudegė senoji Knišino miesto sinagoga. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo stipriai suniokota. Per 1950-1955 metus nugriauta.
Juozas Polis
Juozas Polis (1920 m. kovo 19 d. Šilinėje, Anykščių apskr. – 2015 m. vasario 26 d. Vilniuje) – Lietuvos fotografas.
Biografija
Jo tėvai Vaclovas Polis ir Marija Rudminaitė-Polienė – žemdirbiai ūkininkai. 1927–1932 m. mokėsi Kurklių pradžios mokykloje. 1932–1938 m. gyveno pas tėvus ir dirbo ūkyje. 1938–1939 m. mokėsi Kauno technikos mokykloje, įgijo automechaniko specialybę. 1939–1940 m. Kauno autobusų parko mechaniko pavaduotoju. 1940–1944 m. gyveno Šilinės kaime pas tėvus ir dirbo ūkyje. 1944–1956 m. Vilniaus kelių valdybos automechanikas. 1956–1959 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA fotolaboratorijos vedėjas, 1959–1961 m. – žurnalo „Statyba ir architektūra“ fotografas, 1961–1970 m. kombinato „Dailė“ fotografas.
Žmona Bronė (g. 1922 m.). Duktė Birutė Polytė-Butkienė (g. 1943 m.) – medikė mokslininkė.
Kūryba
Fotografuoti pradėjo nuo 1932 m., kai tėvas nupirko pirmąjį fotoaparatą. 1939 m. per Šv. Antano atlaidus Lėne fotografavo Lietuvos prezidento Antano Smetonos viešnagę gimtinėje. Nuo 1956 m. fotografuodavo į Lietuvą atvykusius oficialius svečius, įamžino užsienio lietuvių viešnagių ir susitikimų akimirkas. Jo nuotraukų objektai buvo dailės kūriniai, vitražai, teatrų spektakliai, Lietuvos kraštovaizdis.
The Duskeys
1981 metais grupė dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, kur užėmė 3 vietą. Po metų The Duskeys atrankoje užėmė pirmą vietą ir galėjo atstovauti Airijai 1982 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Harogeite. Su disco stiliaus daina „Here Today Gone Tomorrow“ kvartetas užėmė vienuoliktą vietą.
Kolonas (Panama)
Kolonas  – miestas šiaurės Panamoje, Karibų jūros pakrantėje, prie Panamos kanalo žiočių, Mansanilijo saloje. Kolono provincijos administracinis centras. Tai antras pagal svarbą šalies miestas. Yra autostrada ir geležinkelis į Panamos miestą, veikia Enrikės A. Chimeneso oro uostas. Svarbus jūrų uostas, yra Mansanilijo tarptautinis jūrų terminalas. Verčiamasi daugiausia prekyba, uosto aptarnavimu. Taip pat elektrotechnikos, tekstilės, navigacijos įrengimų gamybos, maisto, farmacijos, poligrafijos pramonė. Yra antra pagal dydį pasaulyje laisvoji ekonominė zona, joje veikia virš 2000 bendrovių.
Yra keletas istorinių ir architektūros paminklų: Kristaus bažnyčia (1980 m.), XIX a. senamiestis, paminklas Kristupui Kolumbui.
Dromedarijai
Dromedarijų daliniai buvo sukurti regionams, kur arkliai buvo reti, pvz., imperatoriaus Trajano paliepimu Sirijoje suformuota ala I Ulpia dromedariorum milliaria 'tūkstantinė dromedarijų ala'. Mišriose auksiliarijų kohortose rytų provincijose dažnai būdavo dromedarijų (pvz., III a. mieste Dura-Europos besibazavusioje Cohors XX palmyrenorum equitata (20-oji dalinai raitoji Palmyros kohorta) būdavo apie tris tuzinus dromedarijų.
Šlepščiai
Šlepščiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, Biržų regioniniame parke, kelių Astravas-Šlepščiai ir Biržai-Germaniškis sankryžoje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.
Istorija
Istorijos šaltiniuose kaimas pirmą kartą paminėtas 1564 m., kai Radvilų valdose vyko valakų reforma. Spaudos draudimo metais kaime buvo knygnešių sandėlis. 1934 m. įsteigtas Lietuvos reformatų jaunimo draugijos „Radvila“ skyrius.
Kaimo apylinkės pasižymi karstinėmis įgriuvomis. Po 1991 m. kaime įsikūrė keli ekologinės žemdirbystės ūkiai.
Žymūs žmonės
Šlepščiuose gimė:
Gėtės institutas
thumb|Gėtės instituto pastatas ([[Praha, Čekija)]] thumb|Diskusijų forumas su tarptautiniu mokinių laikraščiu [[trait d'union apie Eliziejaus sutartį Gėtės institute (Tulūza, Prancūzija 2003 m.)]] Gėtės institutas – Vokietijos kultūros įstaiga, visuomeninė organizacija. Centrinė būstinė – Miunchene. Filialai yra 13 Vokietijos miestų. Visame pasaulyje – 134 atstovybės (82 valstybėse). Kultūros ir vokiečių kalbos institutas pavadintas vokiečių poeto, rašytojo, filosofo Johann Wolfgang von Goethe (1749–1832) vardu. Indijoje dauguma Gėtės instituto atstovybių pavadinti Max Müller Bhavan (1823–1900) vardu, pagerbiant žymiausią vokiečių indologą.
Veikla
Gėtės institutas teikia informaciją apie vokiečių kultūrą ir kalbą, padeda vokiečių kalbos mokytojams, remia vokiškų leidinių bibliotekas, rengia kalbos kursus, egzaminus, teikia konsultacijas apie gyvenimą ir studijas Vokietijoje, administruoja įvairias vokiečių kultūros ir kalbos populiarinimo programas (pvz., Vertimų rėmimų programa), projektus, konkursus (prizai nugalėtojams gali būti stipendijos 4 savaičių vasaros kursams Vokietijoje bei vokiečių kalbos kursai Gėtės instituto atstovybėje). Renginiais ir programomis siekiama atspindėti aktualią padėtį iš Vokietijos ir atitinkamos instituto atstovybės buvimo valstybės (pvz., iš Lietuvos) pozicijų.
Lietuvoje
Lietuvoje veikia Gėtės instituto atstovybė (Goethe-Institut Vilnius); adresas – Gedimino pr. 5, 01103 Vilnius, Lietuva. Institutas rengia kvalifikacijos tobulinimo seminarus vokiečių kalbos mokytojams, organizuoja renginius (parodas, filmus ir pan.), konkursus, pvz., kartu su Vokietijos akademinių mainų tarnyba (DAAD) ir Vilniaus universiteto užsienio kalbų instituto vokiečių kalbos katedra Vilniaus Goethe institutas (2008–2009 m. m. paskelbė mokslinių projektų prezentacijų konkursą Lietuvos aukštųjų mokyklų studentams (konkurso dalys – seminaras apie mokslinių tekstų rašymą, prezentacijas bei pranešimų rengimą vokiečių kalba, baigiamieji renginiai).
Gėtės instituto atstovybės Lietuvoje vadovė – Johanna Keller.
Vakarų kraštas (Anglija)
Geografija
Vakarų krašte yra daugiausia kaimo vietovės, jame yra tik keletas tikrai didelių miestų. Krašto ekonomika remiasi turizmu ir žemės ūkiu (ypač pienininkyste). Vakarinėje krašto dalyje vyraujantys kraštovaizdžiai yra granitiniai viržynai, o kreidos ir kalkakmenio kalvotos vietovės bei molingi slėniai – rytuose. Istoriškai vakarinėje krašto dalyje pajamų šaltinis ir įdarbinimo vietos buvo Dartmūro alavo kasyklos ir žvejybos verslovės. Dabar jos mažai svarbios, tačiau į ekonomiką įneša savo dalį. Kraštas tradiciškai garsėja sidro, sutirštinta grietinėle ir įdariniais pyragėliais, o dabar dar garsėja Glastonberio festivaliu ir kitais patraukliais renginiais.
Krašto ribos
Aiškios krašto ribos yra Bristolio įlanka ir Lamanšo sąsiauris. O riba, skirianti nuo likusios Anglijos, nėra griežtai nustatyta.
Dalis žmonių mano, kad Vakarų kraštas apytiksliai yra Pietvakarių Anglijos regiono sinonimas. Kiti mano, kad jis yra arba šiaurinė šio regiono dalis, arba, tai dažnesnis atvejis, tik pietvakarinė dalis. Pavadinimas naudojamas kalbant apie sportines rungtynes tarp komandų iš tokių miestų kaip Bristolis ir Batas ar Glosteris ir Batas. Vakarų krašto karnavalas (West Country Carnival) vyksta Somersete, Devone, Viltšyre ir Dorsete.
West Country Farmhouse Cheddar yra saugomas kilmės pavadinimas (Protected designation of origin; PDO), kuriuo leidžiama vadinti tik sūrį čederį, kuris pagamintas tradiciniu būdu keturiose grafystėse – Somersete, Dorsete, Devone ir Kornvalyje.
2005 m. BBC TV laidos „Seven Natural Wonders“ ('Septyni gamtos stebuklai') skirsnis „West Country“ aprašė „stebuklus“ Viltšyre, Somersete, Glosteršyre ir Herefordšyre, bet ne objektus Devone ar Kornvalyje, kurie buvo pateikti skirsnyje „Pietvakariai“, ar Dorsete, kuris pateko į skirsnį „Pietūs“.
Vakarų krašto drabužių rajonas buvo teritorija, kurioje gamino vilnonius drabužius, bet ji apėmė tik dalį viršuje aprašyto regiono. Šis rajonas apėmė rytinį Somersetą ir Glosteršyro bei Viltšyro grafysčių dalis, kartais jam priskyrė ir Oksfordšyrą bei Berkšyrą. Apylinkėse apie Tivertoną ir Ekseterą Devone ir vakarų Somersete gamino kitokio tipo drabužius, tad jas priskyrė kitam drabužių rajonui.
Vakarų kraštas ir Veseksas
Vakarų kraštą kartais sieja su kažkada egzistavusia Vesekso anglosaksų karalyste. Vesekso regionalistų partija siekia Veseksu kaip alternatyva pakeisti Pietvakarių Anglijos regioną, apimant kai kurias grafystes ir centrinės pietinės Anglijos – Hampšyrą, Berkšyrą, Oksfordšyrą ir Vaito salą. Jie atmeta Kornvalį, kurį laiko atskiru regionu.
Tripolio rajonas
Tripolio rajonas  – mažas, tačiau labai tankiai apgyvendintas rajonas Šiaurės Libano muchafazoje, Libane. Jį sudaro Tripolio miestas ir jo apylinkės. Didžiąją dalį gyventojų sudaro sunitai (apie 80%), toliau seka stačiatikių, maronitų ir alavitų mažumos.
Kaltė (civilinė teisė)
Kaltė civilinėje teisėje – vienas iš pagrindų civilinei atsakomybei. Baudžiamojoje teisėje – būtinas baudžiamosios atsakomybės pagrindas, civilinėje teisėje atsakomybė galima ir be kaltės.
Formos – tyčia ir neatsargumas. Kaltei pagal civilinę teisę būtinas deliktinis veiksnumas. Kaltininkai pagal civilines teisines normas gali būti tiek fiziniai, tiek ir juridiniai asmenys.
Viktoras Veselago
Viktoras Georgijevičius Veselago (, g. 1929 m. birželio 13 d. Ukrainos TSR) – rusų mokslininkas fizikas, 1967 m. pateikęs medžiagos su neigiamu lūžio rodikliu idėją.
Vėliau prie idėjos prisidėjus prof. John Pedry (Londonas) bei prof. David Smith (San Diegas), atsirado nauja metamaterijos tyrimų šaka. Ši idėja yra įgyvendinama ir dabar, konstruojant metamateriją.
Barbarauka
Barbarauka – viensėdis Utenos rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Sudeikių.
Prievolinis santykis
Prievolinis santykis - privatinių teisinių santykių porūšis, susiklostantis tarp kreditoriaus ir debitoriaus (skolininko), kurian būdingas prievolinis reikalavimas. Tokio reikalavimo pagrindu kreditorius turi teisę reikalauti iš skolininko įvykdyti prievolę.
Santykių atsiradimo pagrindai - įstatymas, sandoris (sutartis), deliktas.
Schuldverhältnis
Nevelis
Nevelis – miestas Rusijos vakaruose, Pskovo srityje, netoli Rusijos valstybinės sienos su Baltarusija. Įsikūręs prie Nevelio ežero. 17,8 tūkst. gyventojų.
Istorija
Miestas pirmą kartą paminėtas 1503 m. Vėliau buvo užkariautas ATR kariuomenės. 1772 m. grįžo atgal Rusijai, tuomet buvo suteiktas miesto statusas.
FC Politehnica Timișoara
Timišoaros „Politehnica“ – Rumunijos futbolo klubas iš Timišoaros.
Nipūras
Nipūras  – senovės Šumero miestas, buvęs dabartiniame Irake, šalia šiuolaikinio Afako miestelio. Nipūre buvo garbinamas dievas Enlilis.
Nors Nipūras niekad nebuvo savarankiškas miestas-valstybė, jis buvo strategiškai svarbus religinis centras, dėl kurio kovojo kitų miestų valdovai. Kišo valdovas Enmebaragesis pirmasis pastatė šventyklą Nipūre, miestas tuomet buvo Kišo įtakoje. 3 tūkstantmetį pr. m. e. Nipūras buvo valdomas Akado imperijos. Valdant valdovui Naram Sinui, atstatytos miesto sienos, šventykla. Vėliau Nipūrą užkariavo Ūro valdovas Urnamu, jis taip pat prisidėjo prie miesto plėtros (pastatytas zikuratas). Po priklausomybės Ūrui ir Isinui, Nipūrą užėmė elamitai. Babilonijos laikais miesto religinė reikšmė sumenko – dvasinis centras perkeltas į Babiloną, kur buvo garbinamas Mardukas. Kasitų laikais Nipūras tebegyvavo, bet valdant Asirijai patyrė nuosmukį, o Seleukidų laikais šventykla paversta tvirtove. Nipūras galutinai žlugo valdant Sasanidams.
Nipūro archeologinėje vietovėje rastas kanalų tinklas, daug molinių lentelių (>40 tūkst.), keramikos liekanų, šventyklos, rūmų griuvėsiai.
Prievolė
Prievolė – pareiga, būtinybė atlikti tam tikrą veiklą, veiksmą.
Kauno rajono Lapių pagrindinė mokykla
Kauno rajono Lapių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kauno raj., Lapėse, A. Merkio g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 291091410. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba.
1927 m. įsteigta pradžios mokykla, 1945–1950 m. progimnazija, 1950–1993 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla. 2004 m. rugsėjo 1 d. atidaryta nauja Lapių pagrindinė mokykla, viena moderniausių Lietuvoje. Čia vienu metu gali mokytis 320 vaikų. Nauja pagrindinė mokykla pastatyta pagal originalų, netipinį projektą. Joje įrengtos sporto ir aktų salės, valgykla, biblioteka, interneto skaitykla, kompiuterių klasė, specializuoti įvairių dalykų kabinetai. Mokykla kompiuterizuota, aprūpinta naujausiomis priemonėmis. Ji pritaikyta ir neįgaliesiems: įrengtas liftas, specialūs pandusai, tualetai, lauke - neįgaliesiems skirtos terasos.
Istorija
1927 m. Lapėse atidaryta keturių skyrių pradinė mokykla. Patalpos mokyklai parinktos didžiuliuose mediniuose namuose, priklausiusiuose parapijai. Pirmieji mokyklos mokytojai Butrimaitė ir Tumasionis. Irstant minėtiems pastatams, mokykla perkelta į kitus, naujus medinius namus, tebestovinčius dar ir dabar. 1935 m. kunigas J. Juodeika įsteigė biblioteką-skaityklą. 1938 m. pastatytas naujas medinis dviaukštis mokyklos pastatas. Mokiniai mokėsi 6 skyriuose. Klasės buvo pirmame aukšte, mokytojai gyveno antrame. Mokyklos aplinka greitai sutvarkyta: apsodinta įvairiais medžiais bei dekoratyviniais krūmais. 1945 m. mokykla išplėsta ir pavadinta progimnazija, 1950 m. septynmetė, 1961 m. reorganizuota į aštuonmetę, 1988 m. - devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė mokykla.
Veližas
Veližas  – miestas Rusijos vakaruose, Smolensko srityje, netoli sienos su Baltarusija, prie Dauguvos upės kranto. Miestas yra 130 km į šiaurės vakarus nuo srities centro Smolensko.
Istorija
thumb|left|Veližo katalikų bažnyčia 1932 m.
Miestas pirmą kartą buvo paminėtas rusų metraščiuose XII a. 1355 m. LDK užėmė miestą. XIV a. buvo LDK pasienio tvirtove. 1536 m. ją užkariavo rusai. Livonijos karo metu Veližas atiteko Lietuvai. Vėl grįžo Rusijai po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalinimo 1772 m. Apskrities miesto teises gavo 1776 m.
Napoleono armijos okupacijos metu Veližas buvo Prancūzijos karių poilsio vieta. XIX a. Veližas buvo Vitebsko srities miestas, Veližo apskrities centras. Didžioji miesto dalis buvo sugriauta per II pasaulinį karą.
Alice Cooper diskografija
miniatiūra Alice Cooper – JAV roko dainininkas ir dainų tekstų autorius, per savo muzikinę karjerą išleidęs 25 studijinius albumus, 6 koncertinius albumus, 21 rinkinį, 12 video albumų, audioknygą bei 49 singlus. 6 jo albumai JAV yra tapę Platininiais, 2 – Auksiniais. Jo įrašus leido tokios kompanijos kaip „Straight“,Warner Bros., „Atlantic“, MCA, „Epic“, „Spitfire“, „Eagle“ ir „New West“.
Viso pasaulyje parduota daugiau kaip 50 milijonų Alice Cooper įrašų kopijų.
Teodoras Kijeviškis
Žinios apie jį labai menkos. Minimas 1331 m., kuomet Naugardo vyskupas keliauja per jo žemę. Minima, kd šis kunigaikštis valdo Kijevą ir moka duoklę Aukso ordai. Kadangi kunigaikštis žinomas tik slavišku krikšto vardu, ilgai abejota jo lietuviška kilme. Tačiau 1916 m. pirmą kartą publikuotas Teognosto brangenybių sąrašas mini Fiodorą, Gedimino brolį. Manoma, kad Kijevo Fiodoras ir sąrašo Fiodoras gali būti tas pats asmuo.
Manoma, kad Gediminas Kijevą galėjo nukariauti apie 1320 m. Šaltiniai mini, kad Kijeve vietininku jis paskyrė Algimantą Alšėniškį. Todėl Teodoras Kijevo kunigaikščiu paskirtas tikriausiai vėliau. 1362 m. įvykus Mėlynųjų Vandenų mūšiui, nauju Kijevo kunigaikščiu paskirtas Algirdo sūnus Vladimiras.
Skėtinė korifa
Skėtinė korifa (Corypha umbraculifera) – korifų genties iš palminių (Arecaceae) šeimos rūšis, auganti pietų Indijoje (Malabaro pakrantė, Karnataka) ir Šri Lankoje. Laukinės skėtinės korifos sunkiai atskiriamos nuo pusiau laukinių.
Aprašymas
Skėtinė korifa yra viena aukščiausių pasaulio palmių, atskiri individai siekia iki 25 m aukščio ir 1,3 m storio. Lapai plaštakiški, iki 5 m skersmens. Lapkočio ilgis iki 4 m, o plaštakišką vėduoklę sudaro iki 130 lapelių.
Žiedynai irgi didžiausi iš žinomų, iki 6-8 m ilgio, juos sudaro nuo vieno iki kelių milijonų mažų gelsvai baltų žiedelių. Žiedai abilyčiai, su trimis taurėlapiais, trimis vainiklapiais ir 6 kuokeliais. Mezginė trilizdė. Skėtinė korifa yra monokarpinė, žydi vieną kartą gyvenime, būdama 30-80 m. amžiaus. Po žydėjimo per maždaug metus subrandinusi vaisius – žalsvai rudus sultingus kaulavaisius  – ši palmė žūsta. Kiekviename 3-4 cm skersmens vaisiuje yra po 1 sėklą. Viena palmė gali subrandinti iki 2 tonų vaisių.
Panaudojimas
Skėtinė korifa auginama Pietryčių Azijoje, šiaurėje siekia Pietų Kiniją.
Panaudojimas:
Kamščiatraukis
thumb|Kamščiatraukis Kamščiatraukis yra virtuvės įrankis, kamščiams iš butelių ištraukti.
Kamščiatraukiai būna įvairių formų. Dažniausiai būna spiraliniai, nors anksčiau naudoti ir plunksniniai, kuriais naudojantis kamštis išlikdavo nesugadintas ir jį galima buvo pakartotinai naudoti.
Mastaičių pagrindinė mokykla
Kauno rajono Mastaičių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kauno raj., Mastaičiuose, Mokslo g. 2, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191093766. Steigėjas Kauno rajono savivaldybės taryba. Filialas: Kauno rajono Mastaičių pagrindinės mokyklos Pažėrų skyrius. miniatiūra|250px|left
Mokykla su Pažėrų skyriumi prijungta prie Garliavos Adomo Mitkaus pagrindinės mokyklos.
Istorija
1990 m. įsteigta pradinė mokykla, nuo 1999 m. Mastaičių pagrindinė mokykla.
Paežeris (Vadokliai)
Paežeris – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vadoklių.
Gastrafetas
thumb|Gastrafetas
Gastrafetas ( 'pilvo lankas') – didelis senovės graikų apgulties arbaletas. Manoma, kad gastrafetai buvo išrasti apie 400 m. pr. m. e. Gastrafetus I m. e. a. aprašė graikų rašytojas Heronas iš Aleksandrijos savo veikale Belopoeica ('Katapultų daryba').
Gastrafeto pagrindinė dalys yra sudėtinis lankas. Lankas sulenkiamas ir templė įtempiama gastrafeto priekį atrėmus į žemę ir pilvu visa jėga spaudžiant pilvo formą atitinkančią atramą gastrafeto gale. Taip užtaisantysis gali užtaisymui panaudoti didesnę jėgą nei atveju, kai temptų vien rankomis.
Detalių piešinių ar archeologinių radinių nėra išlikę, bet Herono aprašymas pakankamai detalus, kad būtų galima rekonstruoti gastrafeto sandarą.
Prievolė (privatinė teisė)
Prievolė − privatinių teisinių santykių šalies (debitoriaus) pareiga kreditoriui. Gali būti sutartinė, įstatyminė, deliktinė ir kitokia prievolė. Kyla iš civilinių, taip pat darbo ir kitokių privatinių santykių.
Prievoles civilinėje teisėje reguliuoja atskiras pošakis − prievolinė teisė.
Krūminis satyriukas
Krūminis satyriukas (Coenonympha arcania) – pleštekių (Nymphalidae) šeimos drugys. Gyvena pamiškių pievose, krūmynuose, laukymėse.
Morfologiniai ypatumai: lytinis dimorfizmas ryškus. Patinas smulkesnis, tamsesnis. Priekinis sparnas geltonai rudas su plačiu tamsiai rudu apvadu. Užpakalinis sparnas juodai rudas. Jo apačia su plačia balta juosta, kurios išoriniame krašte išsidėsčiusios 3-5 akinės dėmės.
Sparno ilgis: 17 – 20 mm.
Skraidymo laikas: V–VIII mėn.
Mitybiniai augalai: striepsnė (Melica sp.), strugė (Brachypodium sp.) ir kiti migliniai. Biologija: kiaušinėlius deda ant mitybinių augalų. Išsiritę vikšrai maitinasi ir nevisiškai suaugę žiemoja. Pavasarį vikšrai vėl maitinasi ir ant mitybinių augalų, paklotėje virsta lėliukėmis.
Paplitimas: Europa, Mažoji Azija.
Literatūra
Lietuvos dieniniai drugiai, Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas, Kaunas, LUTUTĖ, 2004, ISBN 9955-575-41-7, psl. 190
Prievolinė teisė
Prievolinė teisė:
Aldona Molnikaitė
Aldona Molnikaitė (iki 1982 m. Griciūnaitė, 1929 m. spalio 12 d. Šiauliai – 1998 m. birželio 10 d. Vilnius) – Lietuvos tapytoja, pedagogė.
Kūryba
Nutapė teminių kompozicijų („1863 metų sukilėliai“ 1963 m., „Autobuso belaukiant“, „Dailės muziejuje“, abu 1967 m., „Vėlinės“ 1990 m.), portretų (Vincas Mykolaitis-Putinas, 1962 m., „Skulptorės portretas“ 1967 m., Vanda Zaborskaitė, „Motina“, abu 1973 m., Birutė Demkutė, 1976 m., „Jonės portretas“ 1977 m. Valdas Žilėnas, 1983 m., Antanas Rūkas, 1984 m.), autoportretų („Autoportretas su veidrodžiu“ 1969 m., „Autoportretas juodame fone“ 1990 m.), portretinių kompozicijų K. Donelaičio, V. Kudirkos, Maironio ir kitų atminimui, peizažų („Medis prie gatvės“ 1967 m., „Peizažas su sena koplytėle“ 1972 m.), natiurmortų („Natiurmortas su veidrodžiu“ 1969 m., "Perpjauta žuvis" 1978 m., „Natiurmortas su inkaru“ 1979 m.). Ankstyvajai kūrybai būdinga realistinė tapybos maniera, šviesus koloritas, vėliau kūrė suabstraktintus paveikslus, ryšku dekoratyvūs, geometriniai elementai, pilki atspalviai, prislopintas koloritas. Portretams būdinga psichologinė charakteristika.
Nuo 1957 m. dalyvavo parodose, individualios parodos surengtos Vilniuje 1967 m., 1980 m., 1990 m. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
Austrijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Austrijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Pajeras
Pajeras  – aukščiausia Poliarinio Uralo kalnų vieta, iškilusi Jamalo Nencų autonominėje apygardoje. Kalną sudaro 3 viršūnės:
Sudarytas iš kvarcitų, skalūnų, išsiveržimo uolienų. Yra sniegynų.
Zimniča
Zimniča  – miestas Teleormano apskrityje, Rumunijoje, istoriniame Valakijos regione. Tai pats piečiausias miestas Rumunijoje. Miestas Dunojuje turi uostą. Kitame upės krante yra Bulgarijos miestas Svištovas.
Dygieji ūsoriukai
Dygieji ūsoriukai (Spinibarbus) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
Jarkko & Laura
Jarkko & Laura – Suomijos popmuzikos duetas, kurį sudaro Jarkko Antikainen ir Laura Ruotsalo.
Jarkko & Laura Suomijoje tapo populiarūs nuo 1966 metų, po sėkmingai išleistos dainos. Po trejų metų pora buvo išrinkta atstovauti Suomijai 1969 m. Eurovizijos dainų konkurse, kur duetas su meilės daina „Kuin silloin ennen“ užėmė 12 vietą iš 16 su šešiais taškais. Netrukus po dalyvavimo konkurse, pora susituokė.
Šiuo metu Jarkko dirba fotografu, tuo tarpu Laura, 2004 metais išleidusi albumą „Tyttö kaupungista“, ir toliau pasirodo scenoje.
Ruzgiškės II
Ruzgiškės II – viensėdis Utenos rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Sudeikių.
Siparas
Siparas  – senovės Šumero miestas dabartiniame Irake, 60 km į šiaurę nuo Babilono.
Siparas buvo įkurtas Eufrato pakrantėje, priešais Siparą-Amnanumą. Nors vietovė greičiausiai buvo gyvenama jau Uruko laikotarpiu (4 tūkstantmetis pr. m. e.), tačiau miestas išaugo 3 tūkstantmetyje pr. m. e., klestėjo Babilono ir Naujojo Babilono karalysčių laikais, o valdant persams palaipsniui žlugo. Sipare buvo E-babbara šventykla, kurioje garbintas saulės dievas Utu/Šamašas. Siparas siejamas su Biblijoje minimu Sefarvaimu.
Šumero karalių sąraše minimas Siparo valdovas Emedurankis. Šaltiniuose minima, kad Babilono valdovai ne kartą atstatinėjo miesto sienas ir šventyklą. Babilone Siparas buvo siejamas su paskutiniuoju „prieštvaniniu“ valdovu Ziusudra – pasakota, kad jis Sipare paslėpęs užrašus apie prieštvaninį pasaulį.
Siparo liekanos yra Abu Habos tele. Jame rasta dešimtys tūkstančių molinių lentelių, daugiausia iš Naujojo Babilono laikų.
Daržinis pelėdgalvis
Daržinis pelėdgalvis (Lacanobia oleracea) – pelėdgalvių (Noctuidae) šeimos drugys, kuris išskleistais sparnais iki 42 mm pločio. Priekiniai sparnai rausvai rudi su neryškiomis skersinėmis linijomis. Drugiai pradeda skraidyti nuo birželio mėn. Kiaušinėlius deda ant lapų apatinės pusės. Po 7-8 dienų išsirita vikšrai, kurie skaptuoja lapų minkštimą, o paaugę išgraužia lapus kiaurai. Vikšras 30-32 mm ilgio, rausvai rudas ar žalias. Ant nugaros yra 3 balsvos linijos, o ant šonų – gelsvai balta linija. Vikšrai kenkia salotoms, runkeliams, ropėms. Žiemoja lėliukės žemėje.
Malaizijos valstijos
thumb|500px|Malaizijos valstijų žemėlapis thumb|500px| Malaizijos valstijos – administraciniai Malaizijos vienetai, sudarantys Malaizijos federaciją.
Šiuo metu Malaizijoje yra 13 valstijų ir trys federalinės teritorijos (Wilayah Persekutuan). Jie išsidėstę Vakarų (Malakos pusiasalis) ir Rytų (Borneo šiaurė) Malaizijoje.
Istorija
Malaizijos administraciniai vienetai atspindi senąsias Malakos pusiasalyje egzistavusias malajų valstybes. Dauguma jų išsaugojo valdovų (sultonų) dinastijas. Kai kurios jų turi istoriją nuo XVI a.
Jonas Elzbergas
Jonas Elzbergas (g. 1949 m. rugsėjo 3 d. Gabšiuose, Raseinių raj.) – Lietuvos profsąjungų ir politinis veikėjas, savivaldybininkas.
Biografija
Baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1998–2000 m. – Lietuvos žemės ūkio konsultavimo tarnybos Raseinių rajono konsultavimo biuras, biuro vedėjas. 1996–2000 m. Lietuvos žemės ūkio darbuotojų profesinių sąjungų federacijos Raseinių tarybos komiteto pirmininkas. Nuo 2003 m. – Raseinių miesto seniūnas.
Nuo 1999 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos narys, nuo 2001 m. sausio mėn. – LSDP tarybos narys, 2001–2003 m. – LSDP Raseinių skyriaus pirmininkas.
1990–1992 m., 2000–2003 m. ir 2003 m. balandžio iki liepos mėn. – Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys, 2000–2003 m. – Raseinių rajono savivaldybės meras.
Spaudos atgavimo, kalbos ir knygos diena
Per 40 spaudos draudimo metų paaiškėjo, kad lietuviškoji spauda augo, nepaisant jokių persekiojimų ir taikomų bausmių. Veltui nuėjo rusų pastangos įpiršti valdžios leidžiamas knygas, spausdintas rusiškomis raidėmis. Slaptųjų knygų skaičius nepaprastai sparčiai augo. Nuo lietuvių raštijos pradžios ligi 1864 m., – t. y. per 300 metų, lietuviškų knygų iš viso buvo išspausdinta vos 750; nuo draudimo pradžios iki 1883 m., – t. y. iki „Aušros“ gimimo, buvo išspausdinta 484 knygos, o nuo 1883 m. iki 1903 m., neskaitant laikraščių, buvo išspausdintos 1372 knygos.
Didžioji Rominta
Didžioji Rominta arba Krasnolesjė (, nuo 1895 m. Groß Rominten, nuo 1938 m. liepos 16 d. Hardteck, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Čistyjė Prudų kaimo gyvenvietės kaimas Romintos girios šiaurinėje dalyje prie Romintos upės.
Istorija
Į pietus nuo kaimo nuo 1891 m. buvo karališkieji Romintos medžioklės namai, kuriuose nuo 1935 m. šeimininkavo maršalas Hermanas Geringas. Iš Romintos girioje įrengto bunkerio jis vadovavo Liuftvafės puolamosioms operacijoms 1940 m. į Angliją, 1941 m. – „Barbarosos operacijai“.
1938 m. prijungta Mažoji Rominta (Klein Rominten, Kleinhardteck) ir Prasbergas (Praßberg). 1947–2008 m. Čistyje Prudų apylinkės kaimas.
thumb|Romintos giria thumb|Medžioklės namų piešinys 1944 m. thumb|Skulptūra Romintoje
Belas (Rusija)
Belas  – miestas Rusijos vakaruose, Tverės srityje, prie Obšos upės (Dauguvos bas.), 294 km nuo Tverės, netoli pasienio su Smolensko sritimi. Rajono centras. 4,1 tūkst. gyventojų (2005 m.).
Miestas žinomas nuo XIII a. kaip Smolensko kunigaikštystės miestas. 1355 m. atiteko LDK ir tik po 150 m. grįžo Maskvos kunigaikštystei. 1610 m., po 4 mėnesių apgulties, buvo užimtas Lietuvos kariuomenės. 1613 m. be kovos grįžo į rusų rankas, bet 1618–1654 m. vėl priklausė lietuviams.
Linų apdirbimo gamykla. Yra krašto muziejus.
Tauragės ligoninė
thumb|255px|Priėmimo-skubiosios pagalbos skyrius
VšĮ Tauragės ligoninė – regioninė gydymo įstaiga, teikianti diagnostikos, gydymo, reabilitacijos, slaugos paslaugas. Ligoninė įsikūrusi V. Kudirkos g. 2, Tauragėje.
Ligoninėje yra 234 lovos, per metus stacionarinė pagalba suteikiama daugiau negu 9500 pacientų, atliekama 2850 operacijų. Dirba 444 darbuotojai, iš jų 41 dirba antraeilėse pareigose. Tai 76 gydytojai, 203 slaugytojos ir 165 aptarnaujančio – ūkinio personalo darbuotojai.
Istorija
Pirmoji valstybinė ligoninė Tauragėje buvo atidaryta 1920 m. Tauragės dvare. Joje buvo 20 lovų – chirurgijos, vidaus ligų ir infekcinio profilio. Ligonėje dirbo 10 darbuotojų, iš jų – 1 gydytojas. 1926 m. ligoninė persikėlė į Radvilų pilies patalpas. Lovų skaičius padidėjo iki 35, dirbo 2 gydytojai, 1 felčeris, 1 akušerė, 1 med. sesuo.
1932 pastatyta nauja 65 lovų ligoninė, kurią suprojektavo Karolis Reisonas. Karo metais ligoninė patyrė nuostolių: žuvo darbuotojų, buvo sunaikintas brangus inventorius. Pokaryje sutvarkytoje ligoninėje dirbo 250 žmonių: 31 gydytojas, iš jų 6 stomatologai, 106 vidurinio med. personalo darbuotojai. Vėliau kūrėsi nauji skyriai, o didėjant gimstamumui, 1961 m. organizuoti atskiri gimdymo namai, įkurtas vaikų ligų skyrius. 1963–1972 m. pastatyta vaikų poliklinika, išaugo periferinių medicinos įstaigų tinklas, rajono centrinėje ligoninėje lovų skaičius pasiekė 160, joje dirbo 70 gydytojų bei 270 vidurinio medicinos personalo. 1974 m. pastatytas naujas ligoninės korpusas, 1981 m. poliklinika, 1986 m. akušerijos – ginekologijos korpusas, vyko medicinos reformos, naikinosi ir kūrėsi nauji struktūriniai ligoninės padaliniai.
2013 m. ligoninė buvo rekonstruojama: pagerinta pastatų šiluminė izoliacija, modernizuotos karšto vandens ir elektros tiekimo sistemos, atnaujintos patalpų vėdinimo sistemos, įrengta medicininių dujų tiekimo sistema. Iki 2017 m. dalimis bus atnaujinta medicinos įranga. Baigtas įgyvendinti projektas „Dienos chirurgijos, slaugos bei paliatyviosios slaugos paslaugų plėtra bei stacionarių paslaugų optimizavimas“.
Skyriai, padaliniai
Ligoninėje veikia priėmimo – skubiosios pagalbos, vaikų ligų, vidaus ligų, nervų ligų, psichiatrijos, anesteziologijos – reanimacijos, chirurgijos, ortopedijos – traumatologijos, radiologijos, fizinės medicinos ir reabilitacijos, akušerijos – ginekologijos skyriai, operacinė ir konsultacijų poliklinika.
Knišino karalių rūmai
Knišino karalių rūmai  – karalių rūmai, stovėję Lenkijoje, Knišino mieste.
Istorija
Pusiau medinius-mūrinius rūmus su aplink supančiu parku XVI a. viduryje pastatė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Lenkijos karalystės karalius Žygimantas Augustas. Rūmų architektas buvo Hiob Bretfus, kuris panašiu metu vadovavo ir Tikocino pilies statyboms. Šie rūmai buvo vieni iš labiausiai mėgstamų karaliaus Žygimanto Augusto. Rūmai buvo įrengti ir kaip gynybinė tvirtovė. Rūmų apylinkėse vykdavo karališkosios medžioklės. Kai atvykdavo karalius rūmų viduje buvo pakabinami arasai, kurių buvo apie 350. Kai karalius išvykdavo arasai būdavo pervežami į Tikocino pilį. Iš viso karalius lankėsi šiuose rūmuose 22 kartus, iš kurių ilgiausia viešnagė užtruko 495 dienas. 1572 m. liepos 7 d. karalius ir mirė šiuose rūmuose. 1580 m. rūmai atiteko Abiejų Tautų Respublikos kancleriui Jonui Zamoiskui. 1630 m. atiteko princui Vladislavui, nuo 1632 m. karaliui Vladislovui Vazai. XIX a. antrojoje pusėje dailininkas Napoleonas Orda nutapė rūmų griuvėsius.
Toni Kukoč
Toni Kukočas (g. 1968 m. rugsėjo 18 d. Splite) – Kroatijos krepšininkas, žaidęs NBA 13 sezonų.
Laukagaliai (Vadokliai)
Laukagaliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Vadoklių.
Toni Kukoč
Paskutinius ketverius metus iki 2005-06 m. sezono pabaigos žaidė už Milwaukee Bucks. Kukočius gyveno Čikagos priemiestyje Highland Parke.
Karjera
Būdamas 14 metų tapo Kroatijos stalo teniso čempionu savo amžiaus grupėje.
Profesionalo karjerą T. Kukočas pradėjo Splito „Jugoplastika“ klube 1987 m. Šioje ekipoje krepšininkas žaidė iki 1991 m. kuomet išvyko į Trevizo „Benetton“ komandą. Šiame Italijos klube kroatas praleido dvejus metus. 3 kartus buvo išrinktas Metų žaidėju.
1993 m. T. Kukočas tapo vienu iš pirmųjų europiečių pradėjusių žaisti NBA, jis tapo Čikagos „Bulls“ ekipos nariu. Pirmajame savo sezono Toni vidutiniškai pelnė po 10,9 taško.
„Bulių“ komandoje T. Kukočas žaidė iki pat 2000 m. vasario, kuomet Čikagos klubas perleido kroatą Filadelfijos „76ers“ komandai.
2001 m. vasarį krepšininkas vėl turėjo keisti klubą. Jis buvo išmainytas į Atlantos „Hawks“ komandą, kurioje žaidė iki 2001–2002 m. sezono pabaigos.
2002 m. perėjo į Milvokio „Bucks“ komandą ir joje žaidė iki karjeros pabaigos 2006 m.
APS Panthrakikós
Komotinės „Panthrakikós“ – Graikijos futbolo klubas iš Komotinės.
Start FM
right|thumb|300px|Oficialus logotipas (naudojamas nuo 2009-05-01) Vilniaus universiteto radijas Start FM – Lietuvos universitetinė radijo stotis, veiklą pradėjusi 2005 m. rugsėjo 12 d., transliuojanti ultratrumpųjų FM bangų 94,2 MHz dažniu Vilniuje ir internetu Lietuvoje bei pasaulyje.
Istorija
Start FM – nekomercinė - alternatyvi radijo stotis Vilniaus mieste „nuo - iki“ įgyvendinta be komercinių rėmėjų, vien studentiška iniciatyva. Veiklos pradžioje radijas turėjo 32 autorines laidas, daugiau nei keturiasdešimties darbuotojų kolektyvą, sudarytą iš didžiųjų Vilniaus aukštųjų mokyklų akademinės bendruomenės narių, bei 100 000 klausytojų pasiekiamumą, su apytiksle 2000 klausytojų dienos auditorija, kurių 10 % buvo klausytojai internetu.
Nepavykus užtikrinti darbuotojų motyvacijos, neturint aiškios vizijos, misijos bei tikslų, 2006 metų kovo mėnesį radijo stoties autorinių programų transliacijos buvo nutrauktos, o pats darbuotojų kolektyvas sumažėjo iki vieno žmogaus. Tokios permainos pasirodė naudingos: radijo stotis pamažu įgavo savo tikrąjį formatą – Vilniaus universiteto radijas Start FM virto pirmąja bangine ir kol kas vienintele vien nekomercinę muziką grojančia radijo stotimi Vilniuje.
Dabartis
Siekis suburti lietuviškąją alternatyviąją sceną ir klausytojams pristatyti kitokį požiūrį į muziką tapo viena prioritetinių veiklos sričių: sulaukta palaikymo ir pritarimo iš Vilnius Hardcore, Ferrum.lt bendruomenių narių, nepriklausomų šalies įrašų kompanijų ir atlikėjų bei pavienių radijo klausytojų.
Kitas svarbus radijo stoties Start FM siekis – tai nuolatinis ir efektyvus ryšys su Vilniaus universiteto akademine bendruomene. Abipusis bendradarbiavimas vyksta tarp radijo stoties ir Vilniaus universiteto Studentų atstovybės, laikraščio Studentų Era, didelę pagalbą suteikia Vilniaus universiteto būstas. Dėl bendradarbiavimo susitarta su Žurnalistikos institutu.
2007 metais radijo stotis buvo nominuota „Metų specialus apdovanojimas“ kategorijoje, kasmetiniuose Lietuvos alternatyvios muzikos apdovanojimuose.
2008 metais radijas laimėjo šį apdovanojimą už tai, kad yra "vienintelis, kurio galima klausytis. "
2009 metais pradedamos nekomercinių koncertų transliacijos.
Laidos
2007 metų sausio 3 d. startavo pirmoji po persitvarkymo muzikinė - pramoginė laida „Skraidantis radijas“ (ved. Fresh Rice Crew), o sausio 15 d. eteryje gyvavimą pradėjo sunkiosios muzikos laida „Audronaša“. Be šių dviejų, Start FM eteryje dar galima išgirsti laidas "17 puslapis", "Mikrofonas įjungtas", "LUNI valanda", "Pūstryčiai++", "Pietų IV", "Atviras galas", "Kosminė Odisėja", "Teigiamos vibracijos", "Limpa" bei "Fishday". Nekomercinių koncertų transliacijos rengiamos iš klubų "Bermudai", "XI20", "Mulen Ružas", "Musė", "Balti drambliai".
Dabar gyvuojančios laidos : Audronaša ( Pirmadieniais nuo 20:00 iki 22:00 valandos)
Z Karta ( Pirmadieniais nuo 16:00 iki 17:00 valandos)