cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ben Gazzara
Biografija
8 dešimtmetyje Gazara pradėjo bendradarbiauti su režisieriumi John Cassavetes. Pirmasis filmas pasirodė 1970 m. ir vadinosi „Husbands“ (kitos juostos – „The Killing of Chinese Bookie“ ir „Opening Night“). 1972 m. jis vaidino juostoje „Pursuit“, kuri buvo rašytojo ir scenaristo Michael Crichton režisūrinis debiutas. Tais pačiais metais Italijoje jis nusifilmavo kriminaliniame trileryje „Afyon oppio“. 1974 m. pasirodė mini serialas „QB VII“, laimėjęs 6 Emmy apdovanojimus, o 1975 m. aktorius įkūnijo gangsterį Al Capone biografiniame filme „Capone“. Greta šių filmų jis ir toliau vaidino teatre bei buvo nominuotas „Tony“ premijai (viso 3 kartus). 9 dešimtmetyje Gazara vėl filmavosi Italijoje: „Įprasto pamišimo istorija“, „Mergina iš Triesto“, „Padorus skandalas“ ir kt. Už vaidmenį TV filme „An Early Frost“ 1985 m. vėl buvo nominuotas Emmy.
Paskutiniame praėjusio amžiaus dešimtmetyje aktorius toliau intensyviai filmavosi („Didysis Lebovskis“, „Semo vasara“, „Tomo Krauno afera“).
Ir sulaukęs 70-ies, Gazara vaidino Brodvėjuje, kol 2003 m. pagaliau pelnė Emmy apdovanojimą (TV filmas „Hysterical Blindness“). 2005 m. jis pasirodė mini seriale „Pope John Paul II“.
Asmeninis gyvenimas
right|thumb|160px right|thumb|160px right|thumb|160px Gazara buvo vedęs 3 kartus:
1999 m. jam buvo diagnozuotas gerklės vėžys. 2005 m. aktorius patyrė širdies smūgį, o 2012 m. mirė nuo kasos vėžio. Jo kūnas buvo kremuotas.
Hesichazmas
thumb|Jėzaus Kristaus persipavidalinimas (metamorfozė, transfigūracija) Taboro kalne, XV a. ikona Hesichazmas arba isichazmas (, nuo ἡσυχία – „ramybė, tyla“) – mistinė ortodoksų maldos tradicija, susiformavusi vienuolių bendruomenėse. Šios maldos pagrindas — nenutrūkstama malda tyloje, kurios metu besimeldžiantysis ima regėti dieviškąjį veikimą, Dievo šviesą, kokią regėjo apaštalai Taboro kalne įvykus Jėzaus Kristaus persipavidalinimui (, Mt 17; plg. Jn 1, 2).
Kilmė ir istorija
Kaip praktika hesichazmas egzistavo nuo seniausių Bažnyčios laikų, sistematizuoti jos nebuvo reikmės. Teologinio hesichazmo aiškinimo šaknys glūdi Dykumos Tėvų ir Kapadokijos Tėvų mokyme bei asketinėse praktikose. Galutinai kaip sistema hesichazmas susiformavo Atono kalne, kur sistematizaciją paskatino XIV amžiuje patirta kritika: vienuolis racionalistas Barlaamas apkaltino hesichastus erezija. Atsakydamas į tai, ortodoksų šventasis Grigalius Palama sukūrė teologinę sistemą, kuria pagrindė šios praktikos ortodoksiškumą.
FK Tuapse
„Tuapsės“ futbolo klubas, o trumpai FK „Tuapsė“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Tuapsėje.
Hesichazmas
Kilmė ir istorija
Ginčo pasekmės buvo Barlaamo perėjimas į katalikybę ir 1351 m. Hesichazmo paskelbimas oficialiu Ortodoksų Bažnyčios mokymu. Vėliau Bizantijai žlugus ši dvasinė tradicija išsaugota daugiausia Atono ir Bulgarijos vienuolynuose.
FK Tuapse
Istorija
2020 m. vasario 25 d. buvo įkurtas futbolo klubas. Pastaruoju metu kovojo PFL.
Hesichazmas
Kilmė ir istorija
Pagrindinis hesichastinės tradicijos rašytinis pavidalas yra Philokalia (liet. „Gėrio meilė“), rinkinys, kurį sudaro įvairių autorių IV–XV amžių tekstai.
FK Tuapse
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Hesichazmas
Praktika
Ortodoksai skirsto maldą į viešą ir asmeninę, hesichazmas yra asmeninės maldos praktikavimas. Nei viena iš maldos formų nepakeičia kitos.
Hesichastinė tyla (ἡσυχία) nėra tiesiog tylėjimas fizine šio žodžio prasme, hesichizmas – tai protingas darymas (πραξιζ νοερα), apsivalymas nuo „triukšmingų minčių“, aistrų. Ši tyla yra kiekvieno krikščionio ortodokso tikslas: sekmadieninėje liturgijoje meldžiamasi „už karalius ir visus valdovus, kad galėtume tyliai ir ramiai (hēsychion) gyventi visokeriopai maldingą ir gerbtiną gyvenimą“ (1 Tim 2:2, šie žodžiai tariami liturgijos metu įvardijant konkrečią šalį, jos valdžią ir kariuomenę).
Pagrindinė hesichastinė praktika yra nenutrūkstamas meldimasis Jėzaus malda: „Viešpatie Jėzau Kristau, Dievo sūnau, pasigailėk manęs nusidėjelio“. Galutinis tikslas – Dievo veikimo (energeia) regėjimas (theoria, contempliatio) ir buvimas su Dievu tyloje. Liturgijoje dalis šios praktikos atliekama meldžiantis „Viešpatie pasigailėk“ (, ortodoksų liturgijoje ši malda kartojama 3, 12, o po to 40 kartų).
„Philokalijoje“ taip pat minimos įvairios kvėpavimo technikos, kūno padėtys, kurios gali padėti melstis, tačiau jos nėra esminės ir nuo jų nepriklausomo žmogaus ir Dievo artumas.
Analogijos kitose kultūrose
Hesichazmo praktika išoriškai yra panaši į meditacines Rytų religijų praktikas – sufizmą, jogą, budistinę meditaciją. Tačiau savo turiniu šios praktikos labai skiriasi: hesichazme pabrėžiamas dėmesys persipavidalinimui, tapsmui Taboro šviesa (perkeisti žmogų gali tik Viešpats), o fiziniai to pasiekimo būdai paliekami antrame plane. Jėzaus maldos taip pat nederėtų painioti su mantra, nes, skritingai, negu kalbant mantrą, meldžiamasi intencionaliai ir sąmoningai (mechaninis ar nesąmoningas žodžių kartojimas su Jėzaus malda neturi nieko bendro ir pažeidžia tylos principą).
Australijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Australijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Finalo rungtynės
--
Ely Rangers AFC
Ely Rangers AFC – Velso futbolo klubas iš Kardifo rajono Ilio.
Istorija
Klubas įsikūrė 1965 m. Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Buvo iškopę į antros pakopos pirmenybes.
Lotynų Amerikos muzika
thumb|240px|Koncertuojanti salsos grupė thumb|240px|[[Samponija grojantis Ekvadoro indėnas]] Lotynų Amerikos muzika – muzikinė tradicija, susiklosčiusi Lotynų Amerikoje: Meksikoje, Centrinėje ir Pietų Amerikoje, dalyje Karibų salų. Šioje muzikoje per daugelį metų persipynė europietiškos, indėniškos ir afrikietiškos muzikos tradicijos. Lotynų Amerikos muzika daugiausia atliekama ispanų, portugalų kalbomis, tačiau jai priskiriami kūriniai atliekami ir indėnų, kreolinėmis kalbomis.
Istorija
Ikikolumbiniais laikais Amerikoje klostėsi savita ir įvairialypė indėniška muzika. Nors visos indėnų tautos turėjo savitas muzikines tradicijas, daugiau žinoma apie Mezoamerikos (majų, actekų) ir Andų (inkų, aimarų) muziką. Jai atlikti naudoti daugiausia įvairūs pučiamieji instrumentai (fleitos, skudučiai, trimitai), būgnai, barškučiai. Grota daugiausia religinių ir valstybinių apeigų metu. Indėniška muzika vietomis išlikusi iki šių laikų, tačiau neretai paveikta europietiškos muzikos.
Ameriką užkariavę ispanai ir portugalai su savimi atsigabeno bažnytinės muzikos tradiciją – bažnyčiose atlikinėti grigališkieji choralai, polifoninė muzika. Lygia greta plito ir liaudies religinė muzika, netrukusi įsipinti į naujųjų žemyno gyventojų folklorą. Liaudies religinigumo terpėje mišo ši atneštinė muzika su jau esamomis indėniškomis apeiginės muzikos tradicijomis. Daug katalikiškų religinių kūrinių buvo išversta į indėnų kalbas ir plačiai paplito, taip pat teatriniai elementai, procesijos ir karnavalai. Katalikiškos katedros, misijos tapo svarbiais religinės muzikos plėtotės ir skleidimo centrais. Prie europietiškos muzikos tradicijų platinimo ypač prisidėjo jėzuitai.
thumb|left|240px|Mariačių muzikos koncertas Be to, ispanai ir portugalai po Ameriką paskleidė sekuliariąją Pirėnų pusiasalio muziką, kuri netruko susilieti su vietiniais šokiais. XVII–XVIII a. pradėtos rašyti oratorijos, operos (seniausia Lotynų Amerikoje – 1701 m. Limos kapelmeisterio Tomaso de Torechono i Velasko „Rožės raudonis“ La púrpura de la rosa).
XIX a. pradėjus kurtis nepriklausomoms valstybėmis Lotynų Amerikoje, aukštoji muzika išliko panaši, kaip Europoje – kurtos operos, kita lengvoji teatrinė muzika, kūriniai fortepionui. Imtos steigti nacionalinės konservatorijos, koncertų salės, operos teatrai, suklestėjo simfoninė, kamerinė muzika. Iš Europos paplitus nacionalinės muzikos idėjomis, Lotynų Amerikoje taip pat pradėta į akademinę muziką inkorportuoti liaudies muzikos elementų (pvz., Fransisko Hargrivso Aires nacionales, ~1880 m., Antonijaus Karloso Gomeso Il Guarany, 1870 m., Brazilijaus Itiberė da Kunijos A sertaneja, 1869 m., Karloso Čaveso El fuego novo, 1921 m., Los cuatro soles, 1925 m., Sinfonía India, 1936 m.). XX a. akademinėje muzikoje didelė dalis kompozitorių toliau plėtojo tautinę muziką su gausiais etniniais elementais (žymiausi kompozitoriai – Manuelis M. Ponsė, Silvestrė Revueltasas, Karlosas Čavesas (Meksika), Amadeo Roldanas, Alechandras Garsija Katurla (Kuba), Hektoras Kamposas-Parsis (Puerto Rikas), Chuanas Bautista Plasa (Venesuela), Domingas Santa Krusas (Čilė), Giljermas Uribė-Holginas (Kolumbija), Segundas Luisas Morenas, Luisas Humbertas Salgadas (Ekvadoras), Danielis Alomija Roblesas, Manuelis Agirė, Teodoras Valkarselis (Peru), Albertas Viljamsas, Chuanas Chosė Kastras Luisas Chianeo, Albertas Chinastera (Argentina), Heitoras Vilja Lobosas (Brazilija)). Kiti kompozitoriai laikėsi neoklasikinės linijos arba pasuko į eksperimentinę, modernistinę muziką (pvz., Chuanas Karlosas Pasas, Chulianas Kariljas, Chosė Ardevolis, Rokė Korderas, Edgaras Valkarselis ir kt.).
thumb|240px|Milongos grupė [[Buenos Airėse]] thumb|240px|Lotynų Amerikos popmuzikos atlikėja [[Natalia Oreiro|Natalija Oreiro]] thumb|240px|Bačatos atlikėjas [[Romeo Santos|Romeo Santosas]]
Liaudies ir populiarioji muzika
Lotynų Amerikos liaudies ir populiarioji muzika paremta daugiausia europietiškais (Pirėnų pusiasalio) bruožais: išlaikyta europietiška melodijų tonalika ir modalika, simetrinis melodijų konstravimas, toninė harmonija, formalios dalinės struktūros. Tiek vokalinei, tiek instrumentinei muzikai būdingas dviejų ir keturių strofų rimavimas su pakartojimu, įprastas ispaniškai muzikai. Ispanakalbėje Amerikoje paplitę žanrai: romansas (baladė), muzikinė dvikova (desafio, contrapunto, porfía), apibenrinta muzika son, vaikų dainos. Metisų, išeivių iš Afrikos muzika pasižymi savitumais.
Plačiai grojama iš Pirėnų pusiasalio paplitusiais muzikos instrumentais – gitara, mandolina, liutnia, arfa, smuiku. Andų kraštuose gitara perdirbta į savitą instrumentą čarangą. Brazilijoje populiari iš Portugalijos atsigabenta viola. Tradicinė brazilų kapoeira atliekama grojant afrikietiškos kilmės instrumentu berimbau, Gvatemaloje paplitusi iš Afrikos kilusi marimba bei majų būgnai tunkuliai. Anduose paplitę indėniški pučiamieji instrumentai – kena, samponija, trimitas klarinas. Kaimų šventėse vietomis groja pučiamųjų ansambliai. XIX a. antroje pusėje į Lotynų Ameriką patekęs akordeonas tapo svarbiu instrumentų įvairiems regioniniams stiliams (tango, polkai, valjenatui ir kt.). Kraštuose, kur gausios afrikiečių bendruomenės (Karibuose, Brazilijoje, Kolumbijoje, Venesueloje, Centrinėje Amerikoje) plačiai grojama afrikietiškos kilmės mušamaisiais instrumentais, tradicinėje pasaulėvokoje turinčiais sakralinę-ritualinę reikšmę – kongomis, bongais, tumbadoromis, batomis.
Nuo XX a. vid. Lotynų Amerikos muziką smarkiai paveikė iš JAV plintanti popmuzika, džiazas, rokas, hiphopas ir kt.
Žanrai
Regioniniai žanrai pagal šalis (daugelis šių žanrų paplitę keliose šalyse, todėl nurodoma ten, iš kur kilęs arba popouliariausias):
Lotynų Amerikos popmuzika, Lotynų Amerikos baladė, regetonas, salsa, Nueva Canción tapę kosmopolitiniais žanrais.
Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Antigvos ir Barbudos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Paisetė I
Paisetė I – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Saldutiškio, prie rytinio Aiseto ežero galo ir Aisetos upelio. Praeina Saldutiškio–Labanoro kelias.
Gyventojai
thumb|left|240px|Senovinis aukštaitiškas kluonas thumb|left|240px|Stogastulpis
Lazdijų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Lazdijų rajono savivaldybės taryba – Lazdijų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Lazdijų rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Romas Leščinskas, jo pavaduotoju Stasys Klimavičius. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Albinas Jurčiukonis.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Strabag
STRABAG SE – viena didžiausių statybos ir inžinerijos bendrovių Europoje. Būstinė įsikūrusi Vienoje, Austrijoje.
Starobilskas
Starobi̇̀lskas (arba Starobelskas) – miestas rytų Ukrainoje, Luhansko srities šiaurinėje dalyje, 85 km į šiaurės vakarus nuo Luhansko, prie Aidaro upės.
Rusijos imperija
Minimas nuo 1686 m. kaip Бельский городок. Vėliau pavadinimas pakeistas į Старая Белая.
1797 m. tapo apskrities miestu Старобельск. 1835 m. priskirtas Charkivo gubernijai. Starobilsko apskritis buvo didžiausia Charkovo provincijoje ir užėmė daugiau nei ketvirtadalį jos ploto.
1900 m. gyveno 13 128 gyventojai, buvo 1 849 pastatai, veikė gimnazija ir dar septynios mokymo įstaigos, kelios parduotuvės, ligoninė, dvi vaistinės, Poltavos žemės banko filialas ir keturios stačiatikių šventyklos.
Pilietinio karo metu (1918–1921) Starobilskas buvo karo veiksmų zonoje.
TSRS
1922 m. mieste valdžią įtvirtino sovietai. Prasidėjus II pasauliniam karui, kelioms dienoms Starobilskas buvo tapęs Ukrainos TSR sostine. 1942 m. liepos 12 d., vykdant 6-osios Pauliaus armijos puolimą Stalingradui, miestą užėmė vokiečių kariuomenė. 1943 m. sausio 23 d., per įnirtingus mūšius, Starobilską užėmė Pietvakarių fronto sovietų kariuomenė, vykdžiusi puolimą Vorošilovgrado kryptimi.
1957 m. buvo įrengta variklių remonto gamykla, alyvos malūnas, alaus darykla, malūnas, kepykla, sviesto ir sūrio gamykla, trys vidurinės mokyklos, muzikos mokykla, vidurinė žemės ūkio mokykla, medicinos mokykla, pedagoginė mokykla, veterinarijos technikumas, žemės ūkio mechanizacijos technikumas, kultūros centras, kino teatras ir būrelis.
1975 m. gyveno 22,7 tūkst. žmonių, veikė remonto gamykla, gelžbetonio gaminių gamykla, alaus darykla, konservų fabrikas, pieno kombinatas, baldų fabrikas, drabužių fabrikas, geležinkelių priežiūros įmonės, transporto įmonės, valstybinis ūkis-technikos mokykla, medicinos mokykla ir kraštotyros muziejus.
1989 m. sausį gyveno 25 053 žmonės, tuo metu didžiausios įmonės buvo mechaninio remonto gamykla, vaisių ir daržovių konservų fabrikas, baldų fabrikas ir drabužių fabrikas.
Nepriklausoma Ukraina
Nuo 1991 m. tapo Ukrainos valstybės dalimi. 1995 m. pradėta vykdyti objektų ir įmonių privatizacija.
2014 m. pavasarį prasidėjus karo veiksmams Rytų Ukrainoje, Starobilskas atsidūrė fronto zonoje.
2014 m. rugsėjį Luhansko nacionalinis pedagoginis universitetas buvo evakuotas į Starobilską.
2015 m. rugpjūčio 24 d. Starobilsko šlovės memoriale buvo atidengtas atminimo ženklas kariams, žuvusiems už Ukrainos nepriklausomybę.
Starobilsko mūšis
XXI a. mieste vyko mūšiai, susiję su Rusijos invazija 2014 m. ir 2022 m.
Timo Salonen
Timo Salonenas (, 1951 m. spalio 8 d.) – suomių lenktynininkas. Pasaulio ralio čempionate debiutavo 1974 m., o pirmą pergalę iškovojo 1977 m. 1985 m. vairuodamas Peugeot automobilį Salonenas laimėjo 5 iš 12 čempionato etapų ir iškovojo čempiono titulą, net 52 taškais aplenkęs antroje vietoje likusį švedą Stigą Blūmkvistą. Ralio varžybose Salonenas nuolat dalyvavo iki 1992 m. ir iš viso iškovojo 11 pergalių. 2002 m., praėjus dešimtmečiui po aktyvios ralio lenktynininko karjeros pabaigos, Salonenas sudalyvavo Suomijos ralyje ir užėmė jame keturioliktą vietą.
Nupirk man laimę
Nupirk man laimę (🇷🇺) – 2018 m. Rusijoje sukurta drama.
Turinys
Filologijos studentė Katia, laimėjusi subsidiją kelionei į Paryžių, kur turi darbuotis čia saugomame rusų poeto Vladislavo Chodasevičiaus archyve, slapta nuo motinos išvyksta į Dubajų, kur tikisi pradėti modelio karjerą. Atvykusi į vietą mergina supranta, kad ji, kaip ir kitos merginos, turės dirbti ne modeliais, o prostitutėmis. Grupės vadovė pasiūlo apsigavusiai Katiai vykti atgal, tačiau ji nusprendžia pasilikti, kad iš arti susipažintų su kitokiu gyvenimu. Vėliau ji sukelia skandalą ir visa grupė išsiunčiama atgal i Rusiją.
Maskvoje Katia nevyksta namo, bet apsigyvena su kitoms dviem merginomis: Liza ir Galia, jau patyrusiomis teikiant eskorto paslaugas. Jos moko Katią, kaip reikia medžioti vedusius vyrus ir vėliau gyventi jų išlaikomomis. Tai, kas Katiai tėra nuotykis, kitoms merginoms – pragyvenimo šaltinis ir gyvenimo būdas. Galia svajoja vieną dieną turėti „Porsche“ automobilį, o Liza – susipažinti su turtingu oligarchu Kostia, kurį ji nuolat stebi įvairiuose restoranuose. Galiausiai ir Katia randa vedusį vyrą, kuris pasiryžęs ją išlaikyti, tačiau tai, kas atrodė tik atostogų praleigimo būdas ir ciniškas eksperimentas, galiausiai negrįžtamai pakeičia visų trijų merginų gyvenimus.
Balandis neturi pakilti
Balandis neturi pakilti – 1970 m. sukurtas nuotykių filmas.
Turinys
1943 m. vasara, Sicilija. Jungtinė italų ir vokiečių kariuomenė atsiduria amerikiečių bei anglų apsuptyje. Norėdami susilpninti priešus, italai sumano bombarduoti Bachreino naftos gręžinius, kad suardytų priešų kuro papildymo grandinę. Bėda ta, kad bombonešiai niekaip nenuskris iki taikinio ir po to negrįš atgal be kuro papildymo. Tai nusprendžiama padaryti neutralioje Viduriniųjų Rytų šalies dykumoje, į kurią reikia atgabenti aviacinio kuro. Užduotis patikima po priedanga dirbančiam agentui, tačiau apie užduotį sužino ir britai, kurie stengiasi bet kokiu būdu neleisti italams nugabenti kurą į dykumą.
Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Patologijos, teismo medicinos ir farmakologijos katedra
Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Patologijos, teismo medicinos ir farmakologijos katedra (VU MF PTMFK) – Vilniaus universiteto (VU) Medicinos fakulteto (MF) struktūrinis padalinys, katedra. Dėstomi kursai: Patologija (patologinė fiziologija, patologinė anatomija, imunologija, Žmogaus patologija ir imunologija, Patologijos mokslas), Farmakologija ir Teismo medicina.
Istorija
1781–1784 m. bendroji patologija buvo dėstoma su kitomis disciplinomis. Vėliau nuo bendrosios patologijos kurso pereita iki atskiros katedros įkūrimo (1784–1804), ir pagaliau – iki Mediko-chirurgijos akademijos uždarymo (1804–1842). Šiuo laikotarpiu bendrąją patologiją dėstė J. Langmajeris, A. Bekiu, A. Abichtas.
Jau pirmaisiais VU MF įkūrimo (1781 m. lapkričio 24 d.) metais buvo pradėtas skaityti kursas apie vaistus. Pirmasis šį kursą skaitė prancūzas Ž. E. Žiliberas, į Lietuvą atvykęs 1775 m. (iš Grodno medicinos mokyklos). 1784–1798 m. dėstė prof. J.Langmajeris iš Vienos, 1798–1803 m. – A. Sniadeckis (iš Krokuvos). Nuo 1807–1831 m. materia medica buvo dėstoma farmakologijos ir farmacijos kurse, o vėliau buvo įsteigta to paties pavadinimo katedra (1810 m.), vedėjas J. Volfgangas. 1832 m. iki pat galutinio pirmųjų 3 kursų uždarymo 1840 m. farmakologijos, receptūros ir toksikologijos kursą dėstė A. Velkas, J.Volfgango mokinys.
Prie anatomijos ir fiziologijos kursų atskirus teismo medicinos fragmentus nuo 1781 m. iki 1787 m. dėstė prof. Steponas Bizio. 1787–1806 m. – prof. Jurgis Andrius Liobenveinas, pradėjęs skaityti naują teismo medicinos kursą, teismo medicinos disciplinos įsteigėjas. 1808 m. įsteigta teismo medicinos katedra. 1806–1808 m. dėstė adjunktas Benediktas Borsukas (1769–1808).
HD 27894 b
HD 27894 b – egzoplaneta, skriejanti apie K2 V spektrinės klasės žvaigždę HD 27894, esančią Tinklelio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 138,2 šviesmečio (42,4 parseko).
HD 27894 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,665 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,25 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 18,02 paros, jos orbitos didysis pusašis – 0,125 av, o ekscentricitetas – 0,047. HD 27894 b pusiausvyros temperatūra – 549 K.
Apie HD 27894 b atradimą pranešta 2005 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 27894 b, šioje sistemoje atrastos dar dvi planetos – HD 27894 c ir HD 27894 d.
Čamamė
thumb|220px|Poros, šokančios čamamė thumb|220px|Čamamė atlikėjas Čango Spasiukas Čamamė  – muzikos ir šokio stilius, paplitęs šiaurės rytų Argentinoje, daugiausia Korjenteso provincijoje. Atsirado sumišus čia gausiai atsikėlusių migrantų iš Rytų Europos (lenkų, ukrainiečių, Pavolgio vokiečių) liaudies muzikai (ypač, polkai) su afrikietiškais ritmais ir vietinėmis muzikinėmis tradicijomis.
Čamamė pradžioje griežta smuiku ir viuela, bet vėliau pradėta naudoti gitara, armonika, akordeonas, bandonija, bosinė gitara. Dainavimas jausmingas, melancholiškas. Atliekama gvaranių kalba arba gvaranių–ispanų kalbų mišiniu (jopara).
Šokama poromis prisispaudus prie krūtinės, be planingos choreografijos.
Čamamė – svarbi Korjenteso regiono kultūrinės savipratos dalis. Atliekama giminės sueigose, per bažnytines šventes, festivalius. Nuo XX a. vid. su migrantais pradėjo plisti Buenos Airėse, sulaukė didesnio pripažinimo. Šį stilių išpopuliarino atlikėjai Raulis Barbosa, Čango Spasiukas.
2020 m. čamamė paskelbta nematerialiuoju UNESCO pasaulio paveldo objektu.
Bettws FC
Bettws FC – Velso futbolo klubas iš Betuso, netoli Bridžendo.
Istorija
Klubas įsikūrė 1995 m. Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Buvo iškopę į antros pakopos pirmenybes, bet jose neįsitvirtino.
Japoninis puošmedis
Japoninis puošmedis (Cercidiphyllum japonicum) – puošmedinių (Cercidiphyllaceae) šeimos, puošmedžių (Cercidiphyllum) genties lapus metantis medis. Tėvynėje medis dar vadinamas Katsura. thumb|left|200px|Japoninio puošmedžio [[lapas|lapai]].
Morfologija
Laja kiaušiniška. Žievė lygi, juosvai ruda, greitai sueižėja. Ūgliai ploni, pilki, rudi arba rausvi, žvilgantys, su smulkiomis, gelsvai rudomis karpelėmis. Pumpurai smulkūs, kiaušiniški, priešiniai, rausvi, pridengti dviem žvyneliais. Lapai paprasti, odiški, plačiai rutuliški, širdišku pamatu, lenkta viršūne, apvaliais pjūkliškais kraštais, 5–10 cm ilgio, melsvai žalia viršutine ir balsvai žalia apatine puse, su rausvais, žvilgančiais, 2–3 cm ilgio lapkočiais. Rudenį lapai gelsvi, oranžinės arba oranžiškai gelsvos spalvos. Rudenį lapai skleidžia silpną karamelės kvapą, tačiau išdžiovinus lapus jie tampa bekvapiai. Žiedai smulkūs, lapų pažastyse. Žydi gegužės mėnesį.Vaisiai – odiškos dėžutės, 1,5–2 cm ilgio, jose bręsta daug sparnuotų sėklų, kurios yra rudos spalvos. Dauginasi sėklomis ir ataugomis.
Matmenys
Medis įprastai užauga nuo 15 iki 30 m aukščio, o Lietuvoje iki 10-15 m.
Augavietės
Mėgsta pusiau pavėsį, saulėtoje vietoje lėtai auga. Gerai auga derlingame, drėgname dirvožemyje. Jis turėtų būti rūgštus arba neutralus (pH 6-7). Labai dekoratyvus, atsparus klimatinėms sąlygoms. Jauni medeliai linkę nušalti, todėl žiemai reikia pridengti. Lietuvoje vaisius subrandina labai vėlai. Sėklas patartina sėti rudenį, kad pereitų stratifikacijos periodą. Pirmais metais auga labai lėtai. Taip pat galima dauginti gyvašakėmis. Tinka auginti pavieniui, labai gražiai atrodo rudenį.
Paplitimas
Labiausiai paplitęs Japonijoje. Lietuvoje auginamas retai.
Michael Porter Jr.
Maiklas Lamaras Porteris jaunesnysis (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje. Žaidė koledžo krepšini Misūrio universitete. Porteris buvo vertinamas kaip vienas geriausių 2017 m. klasės rekrutų.
2018 m. NBA naujokų biržoje „Nuggets“ jį pasirinko 14-uoju šaukimu.
Denverio „Nuggets“ (2018–dabar)
2018 m. birželio 21 d. Denverio „Nuggets“ pasirinko M. Porterį 14-uoju šaukimu. Dėl pranešimų apie jo sveikatą jis nukrito nuo galimo pirmojo šaukimo iki 14-ojo šaukimo. „Nuggets“ taip pat svarstė galimybę, kad dėl nugaros problemų jis praleis visą pirmąjį NBA sezoną. 2018 m. liepos 3 d. Porteris pasirašė daugiametę sutartį su Denveriu. 2018 m. liepos 19 d. komanda paskelbė, kad Porteriui buvo atlikta antroji nugaros operacija.
2021 m. balandžio 24 d. Porteris pelnė 39 taškus pergalėję 129:116 prieš Hiustono „Rockets“.
2021 m. rugsėjo 27 d. Porteris ir Denverio „Nuggets“ susitarė dėl 5 metų 172 milijonų JAV dolerių vertės naujoko sutarties pratęsimo, kuri taps 207 milijonų JAV dolerių vertės, jei Porteris bus išrinktas į NBA simbolinę komandą. 2021 m. lapkričio 29 d. Porterio agentas paskelbė, kad Porteris praleis likusią 2021–2022 m. NBA sezono dalį, nes jam bus atlikta trečioji nugaros operacija.
Pavojingas maršrutas
Pavojingas maršrutas – 1967 m. sukurtas trileris pagal Andrew York novelę „The Eliminator“. Tuo metu buvo itin populiari šnipų tematika, tačiau juosta nesulaukė didesnio populiarumo.
Turinys
Vaildas, slaptųjų tarnybų agentas, grįžta po sėkmingai įvykdytos misijos, ketindamas pasitraukti iš tarnybos. Jo valdžia neprieštarauja, tačiau prieš tai paveda jam atlikti paskutinę užduotį Čekoslovakijoje: nužudyti mokslininką, dirbantį amerikiečiams...
Payslykis
Payslykis – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Vaškų, prie Yslykio.
Pradžia (filmas)
Pradžia  – 2010 m. mokslinės fantastikos filmas, režisuotas Christopher Nolan.
Siužetas
Domas Kobas gali su savo komanda pasinerti į žmogaus sapnus ir sužinoti jo paslaptis. Kobas – vagis, jį pasamdo japonų verslininkas ponas Saito, kuris nori, kad Kobas įsiskverbtų į Roberto Fišerio protą. Robertas greitai paveldės savo mirštančio tėvo milžinišką verslo kompaniją, tačiau verslininkas Saito nori, kad kompanija būtų suskaidyta. Už tai Saito suteiks galimybę Kobui laisvai grįžti į JAV, kur jo ieško policija. Kobas sutinka, suburia komandą ir sumąsto, kaip padaryti, jog Fišeris suprastų, jog idėja apie kompanijos likimą atėjo jam pačiam. Kai norima apgavystė vis labiau sudėtingėja, Kobas turi susidoroti su savo paties emocijomis ir kaltės jausmu, kuris jį persekioja. Kobas susiduria su klausimu, kas yra tikra, o kas yra tik sapnas.
Krakių šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia
'''Krakių šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Krakių miestelyje, Smilgaičio (Nevėžio dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė, turi neogotikos ir neobaroko bruožų.
miniatiūra|200px|left|Interjeras
Istorija
Dabartinė mūrinė bažnyčia parapijiečių lėšomis pastatyta 1897–1907 m. Klebono Kazimiero Marmos rūpesčiu ji 1931 m. išdažyta. Senoji bažnyčia nugriauta.
Rinkis sunkesnį kelią
Rinkis sunkesnį kelią – 1975 m. sukurtas vesternas.
Turinys
Juodaodis kaubojus Paikas mirštančiam rančos šeimininkui Bobui Morganui pažada nugabenti į jo namus Meksikoje 86 tūkstančius dolerių. Sužinoję apie tai, iš paskos jam leidžiasi įvairaus plauko nusikaltėliai, norintys pasisavinti pinigus. Juodaodis lošėjas Tairis taip pat trokšta pinigų, tačiau jis pasiūlo Paikui sandėrį: padėti jam kovoje su kitais varžovais ir kartu pasiekti Meksiką, kur jie tarpusavyje išsiaiškintų, kuris jų geresnis ir kuriam priklausytų pinigai...
Azerbaidžano futbolo varžybos 2012–2013 m.
Azerbaidžano futbolo varžybos 2012–2013 m.
Baku „Bakı“ vs. Lenkoranės „Xəzər“
-
Dapkiškio tvenkinys
left|120px
Dapkiškio tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Tauragės rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Tauragės miesto centro. Sudarytas užtvenkus Daubos upelį (Jūros intakas) 0,55 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,44 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 34,4 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Į šiaurę įsikūrusi Dapkiškių gyvenvietė. Tvenkinio užtvanka eina kelias.
Australijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Australijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Reguliariojo sezono lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
--
Elektrumas
thumb|right|Elektrumo [[grynuolis]] thumb|right|Jonijos elektrumo stateras, apie 600–580 pr. m. e. thumb|right|[[Manuila I Komninas|Manuilo I Komnino elektrumo moneta]] Elektrumas, elektronas (rus. электрум; ) – natūraliai pasitaikantis aukso ir sidabro lydinys, turintis vario ir kitų metalų priemaišų, arba analogiškas dirbtinis lydinys. Elektrumo spalva priklauso nuo sidabro kiekio ir būna nuo blyškiai iki skaisčiai geltonos. Kietis 2−3; tankis 12–15 g/cm³.
Natūraliame Vakarų Anatolijos elektrume aukso yra nuo 70 % iki 90 %, o senovės Lydijos monetų elektrume aukso yra 45–55 %. Tuo remiantis spėjama, kad monetas imta kaldinti tam, kad gauti pelno iš kaldinimo aukso monetų, kurios aukso turėjo mažiau negu natūralus regiono auksas.
Elektrumą naudojo dar III tūkstantmetyje pr. m. e. Senojoje Egipto karalystėje. Pvz., juo kartais padengdavo Egipto piramidžių ar obeliskų piramidionus.
Iš elektrumo gamindavo geriamuosius indus ir monetas.
Sudėtis
Pagrindiniai elektrumo metalai yra auksas ir sidabras, priemaišos – varis, platina, kai kurie kiti metalai.
Fokėjoje kaldintose elektrumo monetose (600 m. pr. m. e.) aukso buvo apie 55,5 %. Ankstyvojoje klasikinėje Graikijoje aukso kiekis elektrumo monetose svyravo nuo 46 % (Fokėjos monetose) iki 43 % (Mitilėnės monetose). Dar vėlesnių laikų (~326 m. pr. m. e.) elektrumo monetose aukso būdavo vidutiniškai 40-41 %. Helenizmo laikais elektrumo monetas su vis mažesniu kiekiu aukso kaldino kartaginiečiai.
Istorija
Elektrumas labiau tiko monetoms negu grynas auksas, kadangi jis kietesnis ir patvaresnis. Be to, tuo metu aukso gryninimo technologijos nebuvo paplitusios. Pagal aukso kiekio nesutapimą Vakarų Anatolijos ir Lydijos monetose (atitinkamai 70–90 % ir 45–55 %) spėjama, kad lydai turėjo sidabro gryninimo technologiją ir gryno sidabro dėdavo į natūralų vietinį elektrumą. Tik vėliau imta kaldinti sidabro monetas.
Lydijoje iš elektrumo kaldino 4,7 g monetas, kurių vertė buvo 1/3 statero. Trijų tokių monetų, kurių masė 14,1 g (apie pusę uncijos) vertė buvo stateras, t. y., pusė to meto kareivio mėnesinės algos. Buvo kaldinamos ne tik statero ir trečdalio statero vertės monetos, bet ir 1/6 ir smulkesnės (iki 1/24, 1/48 ir 1/96). 1/96 statero vertės monetos svėrė 0,14-0,15 g.
Dėl elektrumo sudėties nepastovumo buvo sunku tiksliai įvertinti kiekvienos monetos vertę. Tai kliudė prekybai, nes atsargūs užsienio pirkliai nusistatydavo nepalankų keitimo kursą vietinėms monetoms. Ties sunkumai buvo pašalinti 570 m., kai ėmė kaldinti gryno sidabro monetas. Tačiau elektrumo monetas tebenaudojo iki maždaug 350 m. pr. m. e. Viena iš priežasčių buvo pinigų patogumas – vienas stateras elektrumo monetomis (viso 14,1 g) atitiko 10 analogiškų sidabro monetų (viso 141 g).
Lietuvos psichologų sąjunga
Lietuvos psichologų sąjunga (LPS) - psichologų visuomeninė organizacija, vienijanti daugiau nei 800 psichologų, dirbančių įvairiose psichologijos srityse.
Tai didžiausia Lietuvoje psichologus vienijanti visuomeninė organizacija, kuri aktyviai skatina ir koordinuoja profesionalios psichologinės pagalbos plėtrą, skatina psichologų profesinės kvalifikacijos kėlimo sistemos kūrimą, koordinuoja psichologinės diagnostikos metodikų parengimą, standartizavimą, aprobavimą ir platinimą bei formuoja profesionalios psichologijos sampratą visuomenėje.
Buveinės adresas: Naugarduko g. 34, Vilnius.
Istorija
1958-1988 - prof. Alfonsas Gučas.
1988-1991 - prof. habil. dr. Albinas Bagdonas.
1991-1993 - Zenonas Streikus.
1995-1999 - prof. Gintautas Valickas.
1999-2003 - doc. dr. Birutė Pociūtė.
2007-2010 - dr. Robertas Povilaitis.
2010-2016 - prof. dr. Evaldas Kazlauskas.
2019-2022 - Valija Šap.
2022- dabar Aina Adomaitytė.
Taivano ginkluotosios pajėgos
Kinijos Respublikos karinės pajėgos  – Kinijos Respublikos (Taivano) karinės pajėgos, skirtos ginti valstybės laisvę, nepriklausomybę ir teritorinį vientisumą. Susideda iš sausumos kariuomenės, karinių jūrų pajėgų ir karinių oro pajėgų.
Pagrindinė užduotis – apginti Taivaną, Penghu, Kinmeno, Macu ir kitas Kinijos Respublikos valdomas salas Pietų Kinijos jūroje nuo galimos Kinijos Liaudies Respublikos armijos invazijos. Kinijos Respublikos karinės pajėgos tęsia Nacionalinės revoliucinės nacionalistų armijos, kovojusios Kinijos pilietiniame kare, tradicijas. Iki XX a. aštuntojo dešimtmečio šios pajėgos teigė galinčios sėkmingai vykdyti puolamąsias operacijas Kinijos Liaudies Respublikos žemyninėje dalyje.
MAN AG Buses
right|thumb|Man SG 242|200px right|thumb|Man Lion's city|242px
Man AG Buses- vienas žinomiausių autobusų gamintojų Europoje. „Man AG Buses“ yra viena iš „MAN SE“, vienos žinomiausių pasaulyje sunkvežimių, autobusų bei variklių gamintojų kompanijos dalių.
Teodora Megalė Komnina
Teodora Megalė Komnina (, Theodōra Megalē Komnēnē, g. iki 1253 m. Trapezundas – m. po 1285 m.) – Komninų dinastijos Trapezundo imperatorė, valdė 1284 – 1285 m.
Teodora buvo Trapezundo imperatoriaus Manuilo I ir jo antrosios žmonos Rusudan iš Gruzijos, Gruzijos (Imeretijos) karaliaus Dovydo VI, dukra.
1284 m. Teodora, palaikoma Gruzijos Imeretijos karaliaus Dovydo VI ir pasinaudojusi, kada imperatoriaus nebuvo šalyje, įvykdė perversmą ir perėmė Trapezundo imperijos sostą iš savo brolio Jono II. Jos valdymas tesėsi tik apie metus, bet to užteko, kad būtų nukaldintos ir į apyvartą išleistos monetos su jos atvaizdu. Iš Konstantinopolio grįžęs Jonas II susigrąžino valdžią ir toliau valdė šalį apie dvylika metų.
Manoma, kad po pralaimėjimo, Teodora pasišventė į vienuoles.
Satellite Catalog Number
Satellite Catalog Number arba SCN (taip pat NORAD Catalog Number, NORAD ID, NASA Catalog Number, USSPACECOM Object Number) – eilės tvarka sudaromas penkiaženklis numeris, USSTRATCOM (Jungtinių Valstijų strateginės vadovybės) priskiriamas visiems žmogaus sukurtiems objektams Žemės orbitoje (įskaitant raketų dalis ir nuolaužas) ir iš Žemės paleistiems kosminiams zondams. Pirmuoju numeriu 00001 katalogizuota „Sputnik 1“ iškėlusi raketa, antruoju katalogo numeriu 00002 – pats „Sputnik 1“ palydovas.
Orbitos nepasiekę arba trumpą laiką orbitoje skrieję objektai nėra katalogizuojami. Mažiausias objekto skersmens dydis kataloge yra 10 centimetrų. 2019 m. birželio 23 d. duomenimis, kataloge buvo įrašų apie 44 336 objektus, įskaitant 8 558 palydovus, paleistus į orbitą nuo 1957 m. 17 480 objektų buvo aktyviai stebimi, 1335 – paskelbti dingusiais. 2019 m. sausio mėn. ESA paskaičiavimais, orbitoje aplink Žemę yra apie 34 000 kosminių nuolaužų, kurias USSTRATCOM galėtų aptikti.
USSTRATCOM katalogo prieiga pasiekiama svetainės adresu space-track.org.
Istorija
Pradžioje už katalogo tvarkymą buvo atsakinga NORAD, bet nuo 1985 m. ši veikla pavesta vykdyti USSPACECOM (Jungtinių Valstijų kosmoso vadovybei). 2000 m. USSPACECOM buvo sujungta su USSTRATCOM.
Maldenių tvenkinys
Maldenių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 7 km į vakarus nuo Joniškio. Sudarytas užtvenkus Platonio upę (Lielupės intakas) 60,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,6 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 59 m. Krantai žemi. Pasroviui už 1,8 km telkšo Smalių tvenkinys, į šiaurę – nedidelis Buivydžių tvenkinys. Pietinis krantas ir dalis vakarinio bei rytinio krantų užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Maldenių kaimas, šiaurinėje – Buivydžiai.
Tvenkinys įrengtas 1975 metais.
Chicago house
Chicago house tai house muzikos subžanras, kuris atsirado apie 1980 m. Čikagoje, JAV. Konkrečios stilizacijos šis subžanras neturi. Šis terminas Chicago house buvo naudojamas apibūdinti muzikai, kurią kūrė prodiuseriai iš Čikagos miesto ir aplinkinių rajonų.
Solemo Šv. Petro abatija
Solemo '''Šv. Petro abatija arba Solemo abatija' (pranc. Abbaye Saint-Pierre de Solesmes'') – benediktinų vienuolynas, įkurtas Soleme, Sarte, Prancūzijoje. Abatija įžymi tuo, kad po Prancūzijos revoliucijos vadovaujant abatui Posperui Gehožė (Prosper Guéranger) buvo pagrindinė benediktinų vienuolystės restauracijos sergėtoja. Dabartinis vienuolyno abatas – Žufė Kemlia (Geoffrey Kemlin) OSB, kuris buvo išrinktas 2022 m.
Parapija
Soleme parapija egzistavo dar iki Solemo abatijos įkūrimo. Manoma, jog pastaroji buvo įkurta dar V a., o pirmieji statymai šioje vietoje prasidėjo VI arba VII a. Tuometinė senoji parapija buvo apsupta didžiulių kapinių. Šioje vietoje rasti sarkofagai siekia Merovingų periodo laikus (V–VIII a.).
Vienuolyno istorija
miniatiūra|244x244px|„Kristaus kapas“ (pranc. Mise au tombeau du Christ), Solemas
Senoji istorija
Solemo abatija buvo įkurta 1010 m. Jos įkūrėjas – Sablė lordas, Žufė (Geoffrey), – kuris vienuolyną bei jo ūkį perleido tuometinės Šv. Petro Le Mane abatijos benediktinams manais už „jo, jo tėvų ir tų, kurie buvo prieš ir bus po jo, sielos išpirkimą“. Vienuolyno bažnyčia pašventinta spalio 12 d. – tikslūs metai nėra žinomi, bet manoma, kad tai galėjo įvykti 1006–1015 m. laikotarpyje. kairėje|miniatiūra|227x227px|„Mergelės užmigimas“ (pranc. Dormition de la Vierge), Solemas XII a. Sablė lordas sugrįžo iš Šventosios Žemės, su savimi turėdamas relikviją, kuri tikima buvo ant Jėzaus Kristaus galvos uždėto erškėčių vainiko fragmentas. Jos saugojimas bei priežiūra buvo patikėta Solemo broliams. Šiandien ši relikvija yra vienas iš labiausiai lankytojus dominančių artefaktų, kuris kartu populiarina ir patį vienuolyną. Relikvija yra vaizduojama ir vienuolyno herbe.
Šimtamečio karo metu Solemo abatija buvo apiplėšta ir padegta, bet vėliau restauruota. Bažnyčios atstatymo darbai prasidėjo XV a. pabaigoje. Prioras Filibė Diulekua (Philibert de la Croix) pakeitė architektūros planus, pagal kuriuos buvo atsisakyta bazilikos ir pasirinktas lotyniško kryžiaus (lot. crux immissa) bažnyčios išplanavimas. Jo įpėdinio Žano Bublė (Jean Bougler) valdymo metais (1505–1556 m.) bažnyčios restauracija buvo baigta: pastatytas naujas bokštas, atstatytas vienuolynas, zakristijos bei įrengta biblioteka. Bublė nurodymu pastato viduje taip pat buvo pastatytos dvi įžymiosios Solemo šventųjų skulptūros. XVI a. prasidėjus hugenotų bei kitų ikonoklaztų išpuoliams šiems ikoniškiems meno kūriniams iškilo didelis pavojus, tačiau vienuoliams pavyko juos išsaugoti.
XVII a. Solemo abatija, vadovaujama patikėtinių abatų, išgyveno nuosmukį: priešingai nei anksčiau, in commendam paskirti patikėtiniai abatai, kuriais kartais būdavo skiriami ir pasauliečiai, gaudavo dalį vienuolystės pajamų ten negyvendami ir neturėjo jokio moralinio autoriteto tarp pačių vienuolių. Tačiau 1664 m. abatijos klausimai patikėti Šv. Mauro kongregacijai ir grąžinta griežta vienuolyno tvarka.
Įvykus Prancūzijos revoliucijai naujai įkurta Nacionalinė asamblėja 1790 m. vasario 13 d. įsakymu religinius įžadus uždraudė. 1791 m. įbauginti vienuoliai pradėjo palikti vienuolyną, o visi kurie priešinosi buvo įkalinti arba ištremti į Džersio salą. Vienas ryškiausių šio laikotarpio Solemo benediktinų – Pjeras Papjonas (Pierre Papion), kuris slapstydamasis keliavo po visą Prancūziją ir aukodavo šv. Mišias. Napoleonui Bonapartui ir popiežiui Pijui VII pasirašius 1801 m. Konkordatą, Papjonas buvo paskirtas Sablė kapelionu. 1825 m. šalies valdžia vienuolyno pastatus, žemes (145 ha) bei ūkius pardavė.
Restauracija
miniatiūra|287x287px|Claude Ferdinand Gaillard, Prosper Guéranger portretas, 1874 m. Prancūzijos revoliucijos metu išlikusius vienuolyno pastatus, kuriuos buvo siekta parduoti, 1831 m. pastebėjo vietinis kunigas Posperas Gehožė. Norėdamas atgaivinti senąsias benediktinų vienuolystės tradicijas Prancūzijoje, jis šiuos pastatus įsigijo ir įkūrė naują benediktinų bendruomenę. 1832 m. senuosius pastatus buvo nuspręsta nugriauti. 1833 m. liepos 11 d., pasibaigus statyboms, į vienuolyną atkeliavo naujieji benediktinai. Soleme kongregacija greitai suklestėjo, o 1837 m. vienuolynas popiežiaus Grigaliaus XVI sutikimu pelnė abatijos statusą ir tapo pagrindine Prancūzijos benediktinų kongregacijos būstine. Vėliau Solemo abatija tapo viena iš Benediktinų konfederacijos įkūrėjų. 1866 m., remiama Pospero Gehožė, motina Sesil Brujė (Cécile Bruyère) įkurė ir Šv. Cecilijos abatiją, kuri tapo pirmuoju moterų vienuolynu Solemo kongregacijoje. kairėje|miniatiūra|266x266px|Solemo abatijos fasadas XX a. pr. Po benediktinų restauracijos Prancūzijos valdžia Solemo abatiją panaikino dar keturis kartus. 1880, 1882 ir 1883 m. vienuoliai buvo išginti prievarta, bet vis sugrįždavo. 1901–1922 m. benediktinai buvo priversti pasitraukti į Vaito salą, Angliją, kur įkūrė ligi šiol gyvuojančią Kvoro abatiją. Siekdama atgaivinti benediktinų vienuolystę ir svetur, Solemo abatija yra tapusi maždaug 25 vienuolynų užsienyje religinė būstinė, įskaitant ir Palendrių vienuolyną Lietuvoje.
Abatija
Anksčiau bažnyčia turėjo dvi šonines navas, bet jos buvo sunaikintos Šimtamečio karo metu. XV a. sukurta Šv. Petro skulptūra pastatyta dabartinės navos dešinėje pusėje. Ji vaizduoja pontifiko apdarus bei tiarą dėvintį šv. Petrą, savo rankose laikantį du didelius raktus. Šiuos raktus apaštalui Petrui davė Jėzus, kurie vadinami „Rojaus raktais“.
Tuo tarpu chore yra 1865 m. įrengti parteriai, kuriuos naudoja Solemo broliai. Šiuo metu jų yra 64 – 24 iš jų siekia XVI a. II pus. Senieji parteriai anksčiau buvo įrengti bažnyčios navoje, bet vėliau juos nuspręsta perkelti. Ant jų randami Jėzaus giminės atvaizdai, pradedant Izraelio karaliaus Dovydo tėvu Jese.
Sodai
Šiuo metu Soleme yra du vienuolyno prižiūrimi sodai. Mažesniame sode randasi svečių namų terasos sodai, kuris supa nedidelį namą, padengtą šiurkščiavilniu rausvu tinku. Ši vieta bei greta esantis šlaitas, kurį patys kongregacijos nariai neoficialiai vadina „slėniu“, prieinama visiems, norintiems medituoti ir pasinerti į dvasinius apmąstymus. Tuo tarpu didesnis sodas yra aptvare. Pasak Solemo brolių, tai yra „Siena, vien skirta vienuoliams, kurią riboja vienuolyno pastatai ir gretimas sodas. Aptvaras padeda mums pasišvęsti vien Dievo paieškai, atskirdamas mus nuo išorinio pasaulio šurmulio.“ Ši vieta, įprastai prieinama vien Solemo kongregacijai, lankytojų gali būti aplankoma tik su leidimu bei pasižadėjus gerbti besimeldžiančiųjų ramybę.
Solemo šventieji
Solemo šventųjų skulptūros pastatytos šiaurinėje ir pietinėje transepto dalyse. Sprendžiant iš pietinių kolonadų, manoma, kad jos buvo sukurtos 1530–1553 m. laikotarpyje. Skulptūrų autorius bei finansiniai rėmėjai nėra žinomi, nes beveik visi vienuolyno archyvai Prancūzijos revoliucijos metu buvo sunaikinti. Labai tikėtina, jog Solemo šventųjų kūrybos darbus rėmė patys aukotojai, kadangi tuometinės priorijos nebuvo pakankamai turtingos, kad sau leistų finansuoti tokius brangius projektus.
Solemo religinis gyvenimas
Vienuoliai Solemo abatijoje, kaip ir likęs Benediktinų ordinas, gyvena pagal Šv. Benedikto regulą (lot. Regula Sancti Benedicti), kuri buvo parašyta apie 530 m. Taip pat šis vienuolynas turi dviejų dalių maldą: Opus Dei – psalmės, kurios giedamos drauge, – ir Lectio Divina – apmąstymų metas, kuomet skaitomi religiniai raštai bei sau primenama apie Dievo žodžio kaip dvasinio gyvenimo prasmės svarbą. Pagal Ordino nuostatas, fizinis darbas yra laikomas neatsiejama benediktinų gyvenimo dalimi, nes jis padeda išlaikyti ir suvienyti visą religinę bendruomenę. „Šv. Benediktas yra aiškus, sakydamas: „veri monachi sunt si labore manuum suarum vivunt sicut et patres nostri et apostoli“ arba „jie yra tikri vienuoliai, jeigu jie gyvena savo rankų darbu lygiai taip pat kaip ir mūsų tėvai bei apaštalai“. Tad vienuoliai privalo dirbti visokį fizinį darbą, būtiną bendruomenei išlaikyti. <...> Fizinio darbo dėka fiziškai palaikoma bendruomenė, kuri padaro vienuolių gyvenimą įmanomu.“
– Freeman, 2013 m. „Viduramžių dvasingumo kasdienybė“, 12, 81–82 psl.; „Šv. Benedikto regula“, 48 Per visą Solemo istoriją svarbi reikšmė buvo teikiama grigališkajam choralui. Solemas – vienas iš daugelio benediktinų vienuolynų, naudojančių šią giedojimo formą. 1899 m. buvo įdėta daug pastangų, jog būtų sutvarkyti sugadinti choralo variantai. Šios tradicijos branginamos iki šių dienų.
Pasaulinės literatūros biblioteka
miniatiūra|dešinėje|[[Arvydas Každailis|Arvydo Každailio sukurtas „Pasaulinės literatūros bibliotekos“ ženklas. ]]
Pasaulinės literatūros biblioteka – lietuviškų knygų serija, kurią nuo 1986 m. leidžia „Vagos“ leidykla. Serijoje yra tokie klasikiniai kūriniai kaip Iliada, Šventasis Raštas, Nibelungų giesmė bei klasikinių rašytojų kūriniai: Šekspyro dramos ir sonetai, F. Dovstojevskio „Broliai Karamazovai“ ir kiti.
Fortum
Fortum Oyj – Suomijos energetikos kompanija.
Pajėgumai
Fortum priklauso 159 hidroelektrinės Švedijoje ir Suomijoje, kurių bendras pajėgumas yra 4600 MW elektros galios. Bendrovei taip pat priklauso 4 atominės elektrinės Švedijoje ir Suomijoje, 26 šiluminės jėgainės Šiaurės šalyse, Lenkijoje ir Rusijoje. Fortum yra penktas didžiausias šilumos gamintojas pasaulyje. Nuo 2013 m. bendrovė pradėjo vykdyti saulės energijos projektus Indijoje. Įmonės akcijomis prekiaujama „Nasdaq Helsinki“ vertybinių popierių biržoje.
Dinas Powys FC
Istorija
Žaisdavo regioninėse pirmenybėse. Buvo iškopę į antros pakopos pirmenybes, bet jose neįsitvirtino.
Sezonai
Šaltinis:
2023 m. Lietuvos automobilių ralio čempionatas
2023 m. Lietuvos automobilių ralio čempionatas (LARČ) – ralio čempionatas, kurį organizuoja Lietuvos automobilių sporto federacija (LASF). Čempionatą sudaro 6 etapai, visi Lietuvoje.
Vietoje pernai metais vykusio etapo Lenkijoje šiame sezone debiutuos naujas LARČ ralio etapas Lazdijuose. Žemaitijos, Elektrėnų ir Rokiškio ralių datos, palyginus su pernykščiu tvarkaraščiu, buvo pakeistos.
Pernai metų čempionato nugalėtojas Dominykas Butvilas šiame LARČ sezone nedalyvavo.
Klaipėdos šv. Kazimiero bažnyčia
'''Klaipėdos šv. Kazimiero bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Klaipėdos šiaurinėje dalyje.
Istorija
1992 m. įkurta parapija. Bažnyčia pastatyta pagal architekto Ričardo Krištapavičiaus ir dailininko A. Skiesgelio projektą.
008, sunaikinimo operacija
008, sunaikinimo operacija – 1967 m. Italijoje sukurtas ir Egipte nufilmuotas veiksmo filmas. Tai viena pirmųjų šnipų temos juostų, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko moteris (aktorė Ingrid Schoeller).