cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
3 tūkstantmetis pr. m. e.
Apžvalga
Mesopotamijoje vyko miestų-valstybių karai, kol Sargonas apjungė visą regioną į Akado imperiją. Senojoje Egipto karalystėje buvo statomos piramidės, o faraonai laikė įvedę savęs, kaip dievų, kultą. Europoje, kur tuo metu vis daugiausia vyravo neolitinės kultūros, statyti grandioziniai megalitinės architektūros statiniai. Tūkstantmečio pabaigoje Egipte įvyko pirma, istorijoje žinoma revoliucija. Šumere susidarė stabili valstybė, tačiau ją vėliau nuniokojo amoritų antpuoliai.
Kiti laikotarpiai
Tūkstantmečiai: 4 tūkstantmetis pr. m. e. – '''3 tūkstantmetis pr. m. e.''' – 2 tūkstantmetis pr. m. e.
Šimtmečiai: XXI amžius pr. m. e. – XXII amžius pr. m. e. – XXIII amžius pr. m. e. – XXIV amžius pr. m. e. – XXV amžius pr. m. e. – XXVI amžius pr. m. e. – XXVII amžius pr. m. e. – XXVIII amžius pr. m. e. – XXIX amžius pr. m. e. – XXX amžius pr. m. e.
Siaogangas
Siaogangas (pe̍h-ōe-jī: Sió-káng) – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 156 tūkst. (2014 m. duomenys). Yra antras didžiausias oro uostas Taivane – Gaosiongo tarptautinis oro uostas.
Geografija
thumb|left|150px Siaogangas išsidėstęs Gaosiongo pietuose. Šiaurėje ribojasi su kaimyniniu Čiandženo rajonu, rytuose su Daliao, pietuose su Linjuanu, o vakaruose rajono krantus skalauja Taivano sąsiauris.
Istorija
Siaogangas suklestėjo Nyderlandų kolonijiniais laikais. Olandai čia įrengė Hongmao uostą. Pralaimėję karą su Kosinga, olandai pasitraukė iš Taivano. Po Kosingos ir jo palikuonių Taivaną valdė Čingų dinastija, kuri po pralaimėjimo Pirmajame Kinijos-Japonijos kare 1895 m. buvo priversta perleisti Taivaną Japonijos imperijai. Valdant japonams Siaogange verstasi cukraus, kuris tiektas japonams, gamyba.
Kadangi Siaogange buvo vystoma sunkioji pramonė, Antrojo pasaulinio karo metu jis nukentėjo nuo Sąjungininkų bombardavimų. Po karo Siaogangas tapo miesteliu, pavaldžiu Gaosiongo apskričiai. 1979 m. liepos 1 d. buvo prijungtas prie Gaosiongo, kai šis tapo išskirtojo statuso miestu.
Fizinis lavinimas
Fizinis lavinimas arba ugdymas – fizinių ypatybių, judėjimo įgūdžių ir kompleksinių gebėjimų lavinimas. Proceso galutinis tikslas yra išmokyti žmogų pritaikyti judėjimo įgūdžius įvairiomis sąlygomis.
Fizinio ugdymo formos
Pagrindinė fizinio ugdymo forma yra kūno kultūros pamoka. Kitos populiarios ugdymo formos: treniruotė, rytinė mankšta, gydomoji mankšta, higieninė mankšta, varžybos, turistinis žygis, ekskursija, išvyka, krosas, žaidimas.
Fizinio ugdymo metodai
Fizinio ugdymo metodai tai judėjimo veiksmų mokymo ir fizinių ypatybių lavinimo būdai. Skirtingais atvejais taikomi įvairūs metodai:
Kadetai (partija)
thumb|Kadetų frakcijos Antrojoje Dūmoje grupinis portretas Konstitucinių demokratų partija, sutrumpintai kadetai – Rusijos imperijos liberalų politinė partija, įkurta 1905 m. spalio mėnesį. Jai priklausė buržuazijos atstovai, žemietijų veikėjai, dvarininkai ir buržuaziniai inteligentai. Žymūs kadetų veikėjai P. Miliukovas, S. Muromcevas, V. Maklakovas, A. Šingariovas, P. Struvė, F. Radičevas ir kiti.
Istorija
1906 m. vykusius rinkimus į I Rusijos imperijos Valstybės Dūmą laimėjo kadetai, gavę 179 mandatus iš 499 ir tapo didžiausia Dūmos frakcija. 1907 m. išrinktame 512 narių II Dūmoje kadetai turėjo 98 atstovų, III Dūmoje – 53 savo narius. 1917 m. konstituciniai demokratai palaikė Vasario revoliuciją. Siekė konstitucinės monarchijos įvedimo, bet 1917 m. kovo mėn. VII suvažiavime nutarė siekti parlamentinės respublikos. Partijos nariai įėjo į laikinąsias vyriausybes. 1917 m. lapkričio mėn. išrinktame ir 1918 m. sausio mėn. sušauktame Visos Rusijos Steigiamajame susirinkime kadetai iš 766 vietų turėjo 24 atstovų, bet susirinkime nedalyvavo, nes 1917 m. gruodžio 11 d. Rusijos TFSR liaudies komisarų taryba uždraudė Konstitucinių demokratų partiją, o vadovybės narius areštavo. Daug Konstitucinių demokratų partijos narių teko emigruoti, kiti pasitraukė iš politinės veiklos.
Silvijaus Petirosio tarptautinis oro uostas
Silvijaus Petirosio tarptautinis oro uostas  – pagrininis tarptautinis ir nacionalinis Paragvajaus oro uostas. Įsikūręs Asunsjono priemiestyje Lukėje.
Oro uostas seniau vadintas pagal Paragvajaus diktatorių Alfredą Stresnerį. Šį nuvertus pervadintas Paragvajaus avitoriaus Silvijaus Petirosio garbei.
Netikrosios lūpuotės
Rūšys
thumb|left|210px|[[Pseudocheilinus octotaenia]]
Kiauklių piliakalnis
Kiauklių piliakalnis – piliakalnis Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Kiauklių Zibalų seniūnija. Pasiekiamas keliu Kiaukliai – Beivydžiai pavažiavus 300 m nuo sankryžos į Želvą, pavažiavus į dešinę šiaurėn vos žymiu lauko keliuku 200 m, yra miško pakraštyje.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje drėgnų pievų. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x10 m dydžio, 1 m aukštesne šiaurine dalimi. Čia yra 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas. Šiariniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės, yra 5 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 5,5-9 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, šiaurinėje pašlaitėje iškastas griovys vandeniui iš šiaurės vakarų papėdėje esančios pelkutės nubėgti. Jis apaugęs mišriu mišku.
Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 11700 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 477000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Lina Kujalytė
Lina Kujalytė (g. 1977 m. kovo 26 d. Matuizose, Varėnos rajonas) – inžinierė, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja, Lietuvos žemės ūkio viceministrė.
Biografija
Gimė 1977 m. kovo 26 d. mažame Matuizų miestelyje, Varėnos rajone. 1982 – 1992 m. mokėsi Matuizų pagrindinėje mokykloje. 1992 – 1996 m. baigė Varėnos „Ąžuolo“ vidurinę mokyklą. Akademinį kelią pradėjo 1996 – 2000 m. Lietuvos žemės ūkio universitete, Kaune (dabartinis Aleksandro Stulginskio universitetas) įgijo žemės ūkio inžinerijos bakalauro laipsnį, toliau tęsdama studijas 2000 – 2003 m. įgijo žemės ūkio mechanikos inžinerijos magistro laipsnį. Nuo 2004 m. dirbo Nacionalinėje mokėjimo agentūroje prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos, kurioje praėjo kelią nuo eilinės specialistės iki vieno iš Agentūros padalinių vedėjos ir departamento patarėjos. 2007 m. kandidatavo į Jonavos rajono savivaldybės tarybą. Nuo 2014 m. rugpjūčio 5 d. tapo LR žemės ūkio ministerijos viceministre.
Old Kolvinas
Old Kolvinas – miestas šiauriniame Velse, į rytus nuo Kolvin Bėjaus. Uostas. Yra Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia.
Istorija
Ilgą laiką tai buvo pagrindinė gyvenvietė prie Kolvino įlankos, tačiau XX a. jį nustelbė greta įsikūręs Kolvin Bėjus.
Sanminas
Sanminas  – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 349 tūkst. (2013 m. duomenys). Veikia trys universitetai: Gaosiongo medicinos universitetas, Gaosiongo taikomųjų mokslų ir technologijos universitetas, Wenzao Ursuline kalbų universitetas. Yra Sanfengo šventykla, Dzinši ežeras, Gaosiongo hakų kultūros muziejus. Teka Meilės (Ai) upė, palei kurios krantus nutiesti pėsčiųjų ir dviračių takai.
Istorija
thumb|left|150px Mingų dinastijos laikais, XVII a., Vang, Cai ir Čeng šeimos čia pasistatė namus ir ėmė verstis žemės ūkiu, tad vietovė buvo pavadinta Sankuaicu (三塊厝; pažodž: „Trys namai“) pavadinimu. Japonijai perleidus Taivaną Kinijos Respublikai, vietovė pervadinta į Sanminą.
Šabas
thumb|300px| Šabo vaišės – šeimos suėjimo šventė Šabas (hebr. שבת, šabbāt, „poilsis“) – judėjų kassavaitinė šventė, prasidedanti penktadienio saulėlydžio metu ir pasibaigianti šeštadienio vakare (tradiciškai – kai danguje pamatomos 3 žvaigždės). Pagal Tanachą šabas turi tris tikslus:
Šabo metu judėjams draudžiama dirbti, kurti ugnį maisto gaminimui ar net toli keliauti iš savo namų. Talmude surašyti 39 darbai, kuriuos rabinai draudžia dirbti per šabą. Mozės laikais už darbą šabo metu buvo skiriama mirties bausmė – užmėtymas akmenimis.
Brittney Skye
Britnė Skai (tikrasis vardas – Brandi R. Rothwell ; g. 1977 m. lapkričio 5 d. Kalifornija) – buvusi JAV pornografinių filmų aktorė ir režisierė.
Biografija
Britnė mokėsi Sautamptono vidurinėje mokykloje Long Ailende, vėliau – Kalifornijoje, į kurią persikėlė kartu su tėvais. Ji 2 metus priklausė mokyklos sporto komandos palaikymo šokėjų grupei, tačiau pati mokėsi prastai, nes labiau domėjosi snieglenčių sportu negu mokslais.
Baigusi mokyklą, ji išbandė įvairius darbus, buvo pardavėja ir vaikų kambarių dizainere, kol 2001 metais, sulaukusi 24, tapo pornografinių filmų aktore. Pirmuosius 5 metus ji filmavosi be jokių pertraukų ir greitai išpopuliarėjo, ypač daug dėmesio skirdama internete platinamai produkcijai.
2003 metų birželio 16 dieną Britnė išgarsėjo tuo, kad „Olympia Fields Country Club“ golfo klube per rungtynes išbėgo į areną apsinuoginusi, su internetinio lošimo bendrovės puslapio reklama ant nugaros ir pamėgino įteikti gėlių vienam iš rungtynių dalyvių. Už šią akciją ji buvo priversta praleisti naktį kalėjime, sumokėti 1000 dolerių baudą ir dar sulaukė 6 mėnesių bandomojo laikotarpio.
2010 žurnalas „Maxim“ įtraukė ją tarp 12 populiariausių pornoaktorių.
Per savo karjerą 2001–2009 metais Britnė suvaidino daugiau kaip 300 filmų ir dar 5 režisavo.
Apdovanojimai
left |thumb|160px|Iš kairės: [[Trina Michaels, Nadia Styles, Britnė Skai ir Selena Silver]]
Šakių Žiburio gimnazija
Šakių „Žiburio“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šakiuose, V. Kudirkos g. 33, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195360750. Steigėjas Šakių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Gimnazija įkurta 1918 m. gegužės mėnesį. Gimnazijos įkūrėjas ir pirmasis direktorius – Vincentas Vizgirda. Nuo 1918 m. rugsėjo mėn. gimnazijai vadovavo Ignas Starkus. Jam vadovaujant buvo pastatyti gražūs dviaukščiai gimnazijos rūmai, kuriuose ji dirbo 1922–1944 m.
Graži buvo gimnazijos aplinka: gėlynai, parkas, sporto aikštelės, sodas. Gimnazija buvo klasikinio tipo. Joje dėstoma tikyba, lotynų, lietuvių, vokiečių, prancūzų, graikų (iki 1927 m.) kalbos, filosofija, matematika ir kiti dalykai. I. Starkus buvo geras organizatorius, gimnazijoje vyravo griežta tvarka. Gimnazijoje lotynų ir lietuvių kalbas dėstė mokinių numylėtinis kunigas Jasaitis, vokiečių kalbą – eruditas B. Laukaitis, matematiką – A. Vaitkevičius ir kiti.
1944 m. gimnazija sudegė, teko kraustytis iš vietos į vietą. Metus glaudėsi Barzdų mergaičių namų ruošos mokykloje, vėliau – Lukšiuose. 1950 m. gimnazija tampa Šakių vidurine mokykla. 1958 m. švenčiant 40-metį, ji pavadinama Zigmo Angariečio (1882–1940) vardu. 1990 m. tampa Šakių 1-ąja vidurine mokykla, 1993 m. – Šakių „Žiburio“ vidurine mokykla.
Nuo 1995 m. rugsėjo 1 d. mokykloje leidžiama atidaryti humanitarinę ir realinę gimnazijos klases. 1998 m. rugsėjo 1 d. atkuriama Šakių „Žiburio“ gimnazija ir perkeliama į buvusios pradinės mokyklos patalpas. 1999 m. birželio mėnesį išleista 1-oji atkurtos gimnazijos abiturientų laida, gimnaziją baigė 34 moksleiviai, 18 humanitarių ir 16 realinės klasės gimnazistų. Nuo 1999/2000 m. m. gimnazijoje įvestas profilinis mokymas. Yra du profiliai: realinis ir humanitarinis. Humanitarinis turi dvi pakraipas: socialinių mokslų ir lituanistinę. Realinis irgi dvi pakraipas: tiksliųjų mokslų ir ekonominę.
1999 m. liepos 4 d., švenčiant Šakių miesto 400 metų jubiliejų, prie gimnazijos atidaryta memorialinė lenta Juozui Orentui, pedagogui, tarpukario Lietuvos visuomenės veikėjui, Šakių pradinės mokyklos statybos iniciatoriui ir vedėjui. 2001 m. balandžio 19 d. Šakių „Žiburio“ gimnazija tapo asocijuota UNESCO mokykla. 2003 m. sausio 27 d. bendrabučio patalpose atidaryta distancinio mokymo klasė. Gauti 9 nauji kompiuteriai, spausdintuvas, ekranas, videokamera, baldai. Klase galės naudotis visi besimokantys.
Direktoriai
miniatiūra|250px|right|Senasis pastatas
Mokiniai
Šakių gimnazija į gyvenimą išleidusi 74 abiturientų laidas. Ją baigė tokie įžymūs žmonės: filologijos profesorius Jonas Dumčius, choreografas profesorius Juozas Lingys, kalbininkas profesorius Juozas Pikčilingis, Vilkaviškio vyskupas Juozas Žemaitis, Panevėžio vyskupas Juozas Preikšas, gydytojas profesorius Pranas Šnipas, rašytojas Vytautas Rimkevičius, poetas Gintautas Iešmantas, Kovo 11-osios Akto signataras, socialinių mokslų daktaras Arvydas-Kostas Leščinskas ir daugelis kitų.
Liepkalnis (Telšiai)
Liepkalnis – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Nevarėnų.
1967 m. Europos krepšinio čempionatas
Vyko 1967 m. Helsinkyje ir Tamperėje (Suomija).
Mertono Statutas
Mertono Statutas − įstatymas, Anglijos karaliaus Henriko III išleistas 1235 m. Mertono vienuolyne (netoli Londono). Statutas reguliavo senjorų ir jų vasalų, įpėdinių santykius, įteisino bendruomeninių žemių grobimą, skatino plėsti ankstyvuosius aptvėrimus.
Closer to the Truth
„Closer to the Truth“ – 26-asis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher studijinis albumas. Tai pirmasis studijinis albumas po „Living Proof“, išleisto prieš beveik 12 metų. Tai ilgiausias laiko tarpas per beveik 50 metų trunkančią Cher karjerą. Pirmasis singlas iš „Closer to the Truth“, „Woman’s World“ JAV ir Kanadoje buvo išleistas 2013 m. birželio 18 d.
Ištvermė
Ištvermė – organizmo atsparumas įvairiems vidiniams ir išoriniams veiksniams (fiziniams krūviams, deguonies trūkumui, karščiui). Ištvermė priklauso nuo organizmo gebėjimo kuo ilgiau aprūpinti energetinėmis medžiagomis dirbančius raumenis, nervų sistemos gebėjimo valdyti raumenyse vykstančius fizinius ir cheminius procesus.
Šančiai
Šančiais vadinama:
Biriusinskas
Biriusinskas  – miestas Rusijoje, Irkutsko srityje, 682 km į šiaurės vakarus nuo Irkutsko, šalia Taišeto, prie Biriusos upės (Angaros baseinas). 9,6 tūkst. gyventojų (2006 m.). Medienos, chemijos, spirito pramonė. Geležinkelis į Abakaną.
Istorija
Pradžioje vadintas Sueticha (Суетиха). Čia 1948 metais buvo apgyvendinta apie 2000 tremtinių iš Lietuvos. 1967 m. suteiktas miesto statusas, o pavadinimas pakeistas į Biriusinską.
Anglijos futbolo varžybos 1995–1996 m.
Anglijos futbolo varžybos 1995–1996 m.
Skansenas (Vilnius)
Skansenas – Vilniaus miesto Šnipiškių rajono dalis, iš šiaurės ribojama Daugėliško, iš rytų – Saracėnų, iš pietų – Krokuvos, iš vakarų – Kintų gatvėmis. Užima 8 ha plotą. Saugoma valstybės kaip urbanistinė, architektūrinė ir etnokultūrinė vertybė, Kultūros vertybių registro kodas.
Istorija
1875 m. sudarytas Vilniaus miesto perspektyvinis planas, kuriame buvo numatyta Vilniaus miesto plėtra šiaurės kryptimi. Vadovaujantis šiuo planu buvo nutiesta Giedraičių gatvė. Šioje teritorijoje nuo 1890 m. iki XX a. pr. vyko intensyvios gyvenamųjų medinių namų statybos. Pavadinimas kilo nuo etnografinio muziejaus po atviru dangumi Stokholme. Būdinga priemiesčio plano struktūra: stačiakampis pagrindinių gatvių tinklas su skersinėmis gatvelėmis, įvažiavimais į sklypus. Išlikusios S. Fino, Šilutės, Krokuvos gatvių akmenų grindinio dalys.
13-asis lietuvių policijos batalionas
13-asis lietuvių policijos batalionas – iš lietuvių suformuotas pagalbinės kariuomenės dalinys, kovęsis vermachto pusėje.
1941 m
Pasibaigus masinėms žudynėms Lietuvoje batalionas imtas ruošti kovai su partizanais ir karinių objektų apsaugai vokiečių okupuotoje Rusijos teritorijoje.
1942 m
1942 m. kovo 11 d. 13-asis batalionas (14 karininkų ir 368 kariai, vadas kpt. Norbertas Gasėnas) traukiniu išvyko į Dedovičius (Pskovo sritis).
13-asis bataliono užduotis buvo saugoti vokiečių 16-osios armijos užnugarį. Atskiri bataliono būriai ir skyriai buvo išdėstyti aplinkiniuose kaimuose kovai su tarybiniais partizanais.
Dedovičiuose 13-asis batalionas buvo pavaldus vokiečių 107-ojo šaulių pulko 960-ajam batalionui. Lietuvių batalionas buvo apginkluotas ne tik šautuvais ir pistoletais, bet ir sunkiaisiais kulkosvaidžiais, minosvaidžiais ir patrankomis.
Pirmieji bataliono susidūrimai su rusų partizanais įvyko 1942 m. kovo 22 d. Abu pusės patyrė nedidelių nustolių. Susidūrimų su partizanais įvykdavo vos ne kasdien.
13-ojo bataliono kovos su partizanais buvo gana sėkmingos, pradžioje batalionas didelių nuostolių nepatyrė.
1942 m. gegužės 3-4 d. kautynėse su partizanais buvo sužeistas bataliono vadas kpt. N. Gasėnas, kurį pakeitė kpt. Juozas Truškauskas. Nuo 1942 m. rugpjūčio 13 d. bataliono vadu buvo gen. št. mjr. Ernestas Bliudnikas.
1942 m. Dedovičių rajone 13-ojo bataliono kareiviai gana žiauriai elgėsi su vietos gyventojais. Buvo deginami gyvenamieji namai ir ūkiniai pastatai, suiminėjami, tardomi ir šaudomi civiliai gyventojai, rekvizuojami maisto produktai, ardomi kaimo gyventojų trobesiai. Kaimų gyventojams buvo uždrausta išeiti į kitus kaimus, o nakties metu – net iš savo namų.
Birželio 3 d. 13-asis batalionas atakavo Perlų kaime įsitvirtinusius partizanus. Puolimą rėmė penki vidutiniai vokiečių tankai ir greitašaudės mažo kalibro patrankos. Partizanai iš Perlų kaimo buvo išmušti, sudegė beveik visas Perlų kaimas. Abiejų pusių nuostoliai nėra žinomi.
Batalionas paprastai veikė išskirstytas atskiromis kuopomis ir būriais, kurių veikimo rajonai dažnai būdavo vienas nuo kito nutolę per keliasdešimt kilometrų.
1942 m. rugpjūčio 26 d. batalione tarnavo 20 karininkų, 67 puskarininkiai ir 300 kareivių. Štabas buvo Dedovičiuose.
1942 m. rudenį (rugsėjo–spalio mėn.) 13-asis batalionas buvo perkeltas į Staraja Rusos apylinkes, bazavosi Krivičių kaime. Bataliono kareiviai kasė apkasus, statė įtvirtinimus, saugojo tiltus ir kovojo su tarybiniais partizanais.
1943 m
1942–1943 m. žiemą batalionas buvo permestas į Loknios rajoną (dabar Pskovo sritis) ir kurį laiką dislokavosi Bežanicų miestelyje, vėliau buvo perkeltas į Aševo miestelio apylinkes. Bataliono štabas iš pradžių buvo Bežanicų miestelyje, paskui iki 1943 m. rudens – Bogdanovo kaime, o nuo rugsėjo–spalio mėn. – Aševo miestelyje.
1944 m
1944 m. vasario–kovo mėn. visas 13-asis batalionas perkeltas į Pskovo srities Opočkos rajoną.
1944 m. balandžio–gegužės mėn. 13-asis batalionas kartu su kitais vokiečiams pavaldžiais daliniais dalyvavo didelėje operacijoje Opočkos rajone. Operacijos metu apie 500 civilių gyventojų perkelti į Krasnogorodsko lagerį. Iš ten dalis sulaikytųjų buvo išvežti darbams į Vokietiją, kiti liko Krasnogorodske.
Yra žinių, jog operacijos metu 13-asis batalionas sudegino Lipecko valsčiaus Artiuchų, Bulygų, Ščerbų kaimus, o jų gyventojus išvarė į Krasnogorodską.
Veikdamas Pskovo srityje 1942–1944 m. batalionas aktyviai dalyvavo antipartizaninėse ir baudžiamosiose operacijose. Operacijų metu bataliono kareiviai Dedovičių, Aševo ir Opočkos rajonuose sudegino keliolika kaimų, nukovė arba sušaudė keliasdešimt partizanų bei jų rėmėjų. Per susidūrimus su partizanais batalionas patyrė didelių nuostolių.
Veikla Latvijoje
1944 m. birželio mėn. priartėjus frontui, batalionas iš Žukovo rajono pasitraukė į Latviją.
1944 m. rugpjūčio pradžioje Raudonoji Armija prie Gulbenės miesto (Latvija) pralaužė vokiečių gynybą. Vokiečiai į frontą pasiuntė ir 13-ąjį batalioną. Maždaug rugpjūčio 2–7 d. batalionas kovėsi su puolančiais raudonarmiečių daliniais ir kartu su kitais vokiečių armijos daliniais sustabdė raudonarmiečių puolimą. Mūšių metu batalionas patyrė didelių nuostolių. Manoma, kad prie Gulbenės žuvo daugiau kaip 100 bataliono kareivių.
Už mūšius prie Gulbenės vokiečių karinė vadovybė 13-ojo bataliono 3-iosios kuopos vadą ltn. P. Mikelską apdovanojo I klasės Geležiniu kryžiumi. Teigiama, kad mūšiuose prie Gulbenės dalyvavo bataliono 1-oji ir 3-ioji kuopos. 1944 m. rugpjūčio 7 d. 13-asis batalionas buvo atitrauktas į užnugarį.
Prie Baltijos jūros 13-asis batalionas atvyko 1944 m. spalio mėn. Kurše batalionas saugojo Baltijos jūros pakrantę nuo desantų išlaipinimo. 1945 m. karo pabaigoje jis buvo nusiųstas į priešakinę fronto liniją Nicos miestelio apylinkėse (apie 20 km į pietus nuo Liepojos). Bataliono kareiviai dažnai susišaudydavo su raudonarmiečiais.
Kai kurių kareivių liudijimu, batalionui teko susišaudyti ir su lietuviškosios 16-osios divizijos daliniais.
Nicos rajone 13-asis batalionas buvo iki Vokietijos besąlyginės kapituliacijos ir pasidavė Raudonajai Armijai į nelaisvę kartu su visa vokiečių armijos Kuršo grupuote.
Daugelis karo belaisviais tapusių bataliono karių buvo uždaryti filtracijos-profilaktikos lageryje Nr. 0329. Čia jie buvo tardomi, vėliau teisiami ir siunčiami į lagerius. Kai kurie buvę bataliono kareiviai nuteisti mirties bausme, kiti – 25 ir 10 metų lagerio.
Kolvin Bėjus
Kolvin Bėjus – miestas šiaurės Velse. Geležinkelio stotis. Kurortas. Yra kalnų zoologijos sodas, molas, daug parkų.
Istorija
Kūrėsi šalia Old Kolvino.
Dirvoniškės (Zarasai)
Dirvoniškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Smalvų.
Istorija
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).
Korifanta
Korifanta (Coryphantha) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso cilindriškos ir rutuliškos formos kaktusai. Tai viena iš didžiausių kaktusų genčių. Paplitę pietų JAV, Meksikoje.
ir kt.
Triasas
Triasas – mezozojaus eros periodas, prasidėjęs prieš 251 mln. m. ir baigęsis prieš 199,6 mln. m. Tarptautinis žymėjimas T.
Pavadinimas
Periodui pavadinimą 1834 m. sugalvojo Fridrichas fon Albertis. Triasas iš lotynų kalbos išvertus reiškia triadą. Tuo norėta parodyti, kad Europoje sutinkama trinarė uolienų storymė – raudonos nuogulos, vėliau kreida ir juodas molio skalūnas yra vienaamžė.
Paleogeografija
Triaso laikotarpiu visa sausuma buvo susijungusi į vieną superkontinentą Pangėją. Tarp Pangėjos dalių plytėjo Tetijos vandenynas. Visa kita Žemės dalis buvo okeanas Pantalasas.
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Medicinos akademija
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Medicinos akademija – Lietuvos sveikatos mokslų universiteto akademinis padalinys, iki 2010 m. – buvęs Kauno medicinos universitetas. Medicinos akademijos centriniai rūmai įsikūrę Kaune, A. Mickevičiaus g. 9.
Istorija
LSMU MA studijų ir mokslinio darbo tradicijos siekia 1920 m., kai Aukštuosiuose kursuose buvo įsteigtas Medicinos skyrius, 1922 m. peraugęs į Lietuvos universiteto (nuo 1930 m. VDU) Medicinos fakultetą.
Liepkartai
Liepkartai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Girėnų.
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Medicinos akademija
Istorija
1922 m. vasario 16 d. atidaryto Lietuvos universiteto Medicinos fakulteto pirmuoju dekanu patvirtintas Petras Avižonis. Steigiamojo Seimo priimtame universiteto statute buvo numatyti ir Medicinos fakultete pradėjo veiklą Medicinos, Farmacijos, Odontologijos, Veterinarijos (nuo 1936 m. LVA) skyriai. 1933 m. atidaryti naujieji Medicinos fakulteto rūmai A. Mickevičiaus gatvėje (architektas Vladimiras Dubeneckis).
1937 m. Medicinos fakulteto dekano Vlado Lašo iniciatyva pradėtos statyti Vytauto Didžiojo universiteto klinikos, 1940 m. priėmusios pirmuosius ligonius. Tuomet ligoninė turėjo 663 lovas ir buvo viena moderniausių gydymo įstaigų Europoje.
1940 m. rudens semestre pradėta mokymo planus ir visą mokymo sistemą suvienodinti su Sovietų Sąjungos aukštųjų medicinos mokyklų planais ir mokymo sistema. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, vėl grįžta prie buvusios studijų tvarkos. Karui pasibaigus, studijos pradėtos pertvarkyti pagal bendras Sovietų Sąjungos aukštosios medicinos mokyklos programas. 1946 m. pereita prie sesijinės egzaminų tvarkos. Pokario metais didelis dėmesys buvo skiriamas politiniams, bendriems teoriniams, medicininiams dalykams ir labai sumažintas specialybės praktinių dalykų dėstymas.
thumb|Įėjimas į Centrinius rūmus, A. Mickevičiaus g. thumb|Akademijos administracija thumb|Biblioteka 1989 m. Kauno medicinos institutas tapo Kauno medicinos akademija (KMA). 1990 m. į jos struktūrą grąžintos Akademinės klinikos, 1991 m. – Endokrinologijos ir Kardiologijos institutai, 1992 m. įkurtas Psichofiziologijos ir reabilitacijos institutas, reorganizuotas Biomedicininių tyrimų institutas, įkurtos profilinės akademinės klinikos, reorganizuotos kai kurios katedros, pradėtos reorganizuoti studijas.
Akademija išaugo iki 5 fakultetų: Medicinos, Odontologijos, Farmacijos, 1990 m. įkurtas Medicinos seserų su aukštuoju mokslu (dab. Slaugos), 1994 m. – Visuomenės sveikatos fakultetas. Fakultetų struktūra atitinka daugumos Europos universitetų programas: įdiegtas studijų laipsniškumo principas, disciplinos dėstomos blokais, ikidiplominės studijos susietos su podiplominėmis. Studijų struktūros reformos buvo baigtos 1995/1996 mokslo metų pradžiai. Jų tikslas – priartinti Akademijos aukštąsias medicinos studijas prie Europos studijų standartų. Ši Akademijos reforma vyko aktyviai talkinant Belgijos, Danijos, Prancūzijos, Suomijos, Švedijos, Vokietijos universitetams.
1989–1998 m. KMA parengė 2532 gydytojus, 587 farmacininkus, 846 stomatologus, 364 slaugytojus, 28 visuomenės sveikatos specialistus.
Studijų struktūros reformos baigtos 1995 m. mokslo metų pradžiai. 1998 m. Kauno medicinos akademija tapo Kauno medicinos universitetu (KMU).
2006 m. akademijoje studijavo 4800 studentų, dirbo 7500 įvairių sričių specialistų, daugiau kaip 120 profesorių, 718 mokslo daktarų. Apie 77 % disertacijas apsigynusių daktarų liko universiteto struktūroje. Universitete studijavo studentai iš 20 pasaulio šalių.
2010 m. kovo 18 d. LR Seimo nutarimu Kauno medicinos universitetas ir Lietuvos veterinarijos akademija sujungti į Sveikatos mokslų universitetą. Buvę KMU fakultetai sukoncentruoti į Medicinos akademiją.
Struktūra
Fakultetai:
Institutai:
Krakatukų jūra
Krakatukų jūra – lietuvių rašytojos Renatos Šerelytės knyga vaikams, pasirodžiusi 2009 m. Perleista dar kartą 2011 m. Tai trečioji vadinamosios „Krakatukų serijos“ knyga, kurioje pasakojama apie tų pačių veikėjų – Birbindono, Buntės, Tešliaus ir maumo – nuotykius. Šį kartą stebuklingas uogas nokinančių krūmų pievelė virsta jūra. Dėl visko kalta pirmojoje dalyje – „Krakatukų pievelėje“ – pristatyta didžiaausė senė, kuri troško pažangos ir permainų. Knyga iliustruota Irminos Dūdėnienės piešiniais.
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Medicinos akademija
Struktūra
Kiti padaliniai:
Krakatukų jūra
Tai septintoji Renatos Šerelytės knyga vaikams. 2007 – 2013 m. pasirodė net penkios istorijų apie krakatukus knygos.
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Medicinos akademija
Rektoriai
KMI: KMA: KMU:
GM Epsilon platforma
GM Epsilon platforma – automobilių platforma, skirta priekiniais ratais varomiems vidutinės klasės automobiliams. Platforma debiutavo su atnaujintais 2002 m. Opel Vectra ir 2003 m. Saab 9-3 automobiliais. Epsilon pakeitė GM N platformą JAV ir GM2900 platformą Europoje bei Australijoje.
Šią platformą naudojančių automobilių kėbulo identifikavimo numerio ketvirtasis simbolis yra „Z“ raidė, reiškianti šią platformą.
Epsilon
Automobiliai, kuriuose naudota Epsilon platforma:
Epsilon II
2008 m. pasirodė patobulinta platformos versija Epsilon II, skirta priekiniais ir visais ratais varomiems automobiliams.
Koncepciniai automobiliai, kuriuose naudota Epsilon II platforma:
Dirvoniškiai
Dirvoniškiais vadinami kaimai:
Paragva
Paragva  – upė rytų Bolivijoje, Santa Kruso ir Beni departamentuose; Gvaporės kairysis intakas. Prasideda San Ignasijo de Velasko miesto apylinkėse. Teka į šiaurės rytus, sudaro vakarinę Noelio Kempfo Merkado nacionalinio parko ribą. Teka lygumomis, pelkynais. Įteka į Gvaporę netoli Piso Firmės gyvenvietės.
Didžiausi intakai: Tarvas, San Ramonas.
San Fransiskas (Argentina)
San Fransiskas  – miestas Argentinoje, Kordobos provicijos vakaruose, Santa Fė provincijos pasienyje, 205 km į rytus nuo Kordobos. San Chusto departamento centras.
Kai apkabinsiu tave
Kai apkabinsiu tave – 2010 m. Lietuvoje sukurta pilnametražinė vaidybinė juosta, 90 min. trukmės. Filmą prodiusavo Vilniuje įkurta „Uljanos Kim studija“ kartu su „Studio Filmowe TOR“ (Lenkija). Premjera Lietuvos kino teatruose – 2010 m. lapkričio 26 d., Varšuvoje – 2011 m. kovo 28 d.
Filmas nukelia į pokario metų Berlyną. Juosta paremta tikrais istoriniais įvykiais, pasakojanti apie garsaus teatro režisieriaus, aktoriaus Romualdo Juknevičiaus ir jo dukros Dalios Juknevičiūtės, likimo išskirtų per Antrąjį pasaulinį karą, susitikimą po keliolikos nesimatymo metų.
Vaidmenys
Pagrindiniai: Kiti:
Filmo kūrimas
Filmo scenarijus buvo pradėtas rašyti dar 1995 m. Bet tuomet debiutuojantis režisierius net nesvarstė galimybės filmuoti sudėtingą istorinį filmą. Prie šio sumanymo grįžta po gero dešimtmečio. Scenarijaus rašymas užtruko kelerius metus, buvo pasiektas dviženklis scenarijaus variantų skaičius. Buvo sulaukta pagalbos iš pripažinto kino scenarijų redaktoriaus Franco Rodenkircheno. Pagrindinė pasakojimo linija plėtojasi Berlyne, tačiau ten buvo nufilmuota tik keletas scenų. Kiekvienai filmavimo vietai dažniausiai turėta po tris-keturias kandidatūras vienam objektui. Didžioji dalis juostos vis tik buvo nufilmuota Kaune. Šį režisieriaus sprendimą lėmė tai, jog Berlynas po sienos griūties labai pasikeitė ir tapo moderniu metropoliu, o Kaune išliko nemažai filmui reikalingą autentiką išsaugojusių pastatų bei interjerų. Informacijos ieškota archyvuose, susitikinėta su amžininkais. Istorinę filmo dalį konsultavo slaptųjų tarnybų tyrėjas istorikas Arvydas Anušauskas. Jis kūrėjams padėjo analizuoti KGB darbo metodus, kurie dukros ir tėvo susitikimui filme daro lemiamą įtaką. Buvo netgi bendrauta su sovietų užsienio žvalgybos veteranais, siekiant perprasti KGB agentų darbo metodus. Be to, filmo kūrėjai lankėsi ir buvusiose sovietų „Karlovkos“ kareivinėse Berlyne, Karlshorsto rajone. Tai buvo griežtai saugota teritorija, uždaras kvartalas, į kurį galėjo patekti tik KBG darbuotojai.
„''Suradome žmonių, kurie dirbo „Karlovkoje“, ir paprašėme papasakoti mums svarbių smulkmenų, pavyzdžiui, kaip atrodė vartai ir apsauga. Tačiau jie lyg susitarę skundėsi prasta atmintimi. Šiandien „Karlovka“ paprastas individualių namų rajonas, tačiau jo paslaptys vis dar saugomos''“, – dalinosi įspūdžiais filmo „Kai apkabinsiu tave“ režisierius K. Vildžiūnas.
Amžinosios taikos sutartis (1449)
Amžinosios taikos sutartis − LDK ir Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės sutartis, pasirašyta 1449 m. rugpjūčio 31 d. tarp Vasilijaus II Tamsiojo ir Kazimiero Jogailaičio.
Priešistorė
Po 1406-1408 m. karo santykiai tarp kunigaikštysčių buvo taikūs. Tačiau 1447 m. Vasilijus II išvijo iš Maskvos savo priešininką Dmitrijų Šemiaką. Tuo pat metu Kazimieras Jogailaitis iš Smolensko išvijo Jurijų Lugvenovičių.
Pasekmės
Sutartis aptarė visų tarpinių tarp Vilniaus ir Maskvos žemių priklausomybę. Taika tęsėsi pakankamai ilgai – iki pat Pasienio karo pradžios 1487 m.
Liepukai
Liepukai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Upynos.
Ásgeir Ásgeirsson
Ásgeir Ásgeirsson (1894 m. gegužės 13 d. – 1972 m. rugsėjo 15 d.) – antrasis Islandijos prezidentas. Vadovavo šaliai nuo 1952 iki 1968 m. Prieš tai 1932-1934 m. buvo Islandijos ministras pirmininkas. Priklausė Islandijos socialdemokratų partijai (dab. Islandijos socialdemokratų aljansas). Aukštasis išsilavinimas: teologija.
Konklava
Ilga politinio kišimosi į popiežiaus rinkimus istorija bei ilgi tarpuvaldžiai, o labiausiai 1268–1271 m. tarpuvaldis, paskatino Lione įvykusio Visuotinio Bažnyčios susirinkimo metu paskelbti, kad rinkimai turi vykti už užrakintų durų cum clave (lot. „su raktu“). Niekam neturi būti leidžiama palikti konklavos, kol neišrenkamas naujas Romos vyskupas (popiežius). Šiais laikais popiežiaus rinkimai vyksta Siksto koplyčioje Vatikane, kur susirinkę kardinolai prisiekia laikytis konstitucijos ir išlaikyti rinkimų paslaptį.
Rinkimai
Teoriškai popiežiumi gali tapti bet kuris pakrikštytas vyras. Tokių atvejų būta ankstesniais laikais, kai popiežiumi būdavo išrenkamas koks nors žymus krikščionis ar vienuolyno abatas. Šiais laikais popiežius renkamas iš kardinolų būrio. Artėjant naujo popiežiaus rinkimams, vatikanistų prognozėse, žiniasklaidoje aktyviai diskutuojamos realiausios papabile kardinolų kandidatūros į popiežiaus sostą.
Paprastai popiežius renkamas slaptu balsavimu. Po kiekvieno balsavimo biuleteniai yra sudeginami Siksto koplyčios krosnelėje. Jei popiežius buvo išrinktas – kartu į krosnelę pridedama specialių medžiagų, kurios nudažo dūmus baltai, jei ne – medžiagų, dažančių dūmus juodai. Tai vienintelis būdas perduoti informaciją išoriniam pasauliui apie konklavos eigą.
Istorija
Pirmieji vyskupai krikščionių bendruomenėms buvo parenkami apaštalų ar jų tiesioginių įpėdinių. Šioms bendruomenėms sutvirtėjus vyskupai buvo parenkami klero ir bendruomenės sutarimu. Analogiškai buvo renkami ir Romos vyskupai. Romos vyskupo rinkėjais buvo vyskupystės dvasininkai, tačiau renkama buvo ne balsavimu, o konsensusu arba aklamacija. Po to kandidatas buvo pristatomas bendruomenei bendram pritarimui ar nepritarimui. Dėl šių rinkimų procedūrų nepakankamo skaidrumo atsirasdavo konkuruojančių kandidatų ir antipopiežių, dėl to išrinkimą kartais patvirtindavo Romos imperatoriai.
769 m. Laterano sinodas oficialiai panaikino Romos gyventojų teisę rinkti popiežių, tačiau 862 m. Romos sinodas šią teisę grąžino patricijams. Popiežius taip pat prisiekdavo ištikimybę Romos imperatoriui. Buvusią tvarką pakeitė 1059 m. popiežiaus Mikalojaus II dekretas In Nomine Domini, kuriuo teisė išrinkti kandidatą pavesta tik kardinolams. Kardinolų išrinktas kandidatas buvo pristatomas dvasininkijos ir pasauliečių patvirtinimui. Buvo atmestas reikalavimas, kad popiežių patvirtintų imperatorius. 1139 m. atmestas ir reikalavimas, kad popiežių tvirtintų ir žemesnioji dvasininkija bei pasauliečiai. Nuo to laiko popiežiaus rinkimų procesas buvo toliau detalizuojamas.
Konklavos tradiciją 1274 m. konstitucija Ubi periculum įvedė popiežius Grigalius X, siekdamas pagreitinti popiežiaus išrinkimą. Popiežius Pijus X 1904 m. susistemino popiežiaus rinkimų tvarkos patobulinimus konstitucijoje Vacante Sede Apostolica ir pašalino pasaulietinės valdžios įtaką rinkimams. Popiežius Pijus XII nustatė, kad reikalinga balsų dauguma yra 2/3 + 1. Popiežius Paulius VI kardinolų rinkėjų amžių apribojo iki 80 metų. Popiežiai gali keisti savo įpėdinių rinkimų tvarką išleisdami „apaštališkąją konstituciją“. 2006 m. Jonas Paulius II paskelbė apaštalinę konstituciją Universi Dominici Gregis, kurioje išdėstė naują popiežiaus rinkimų taisyklių redakciją.
Kemanča
Kemanča ( – 'lankelis') – griežiamasis chordofonas, persų ilgakaklis smaiginis smuikas, giminingas smuikui. Vienas svarbiausių persų klasikinės muzikos instrumentų. Šaltiniuose minimas nuo X a. Paplitęs Irane, Armėnijoje, Azerbaidžane, Turkmėnistane, Uzbekistane, Kašmyre. Kemančą sudaro rutuliškas rezonatorius (dažniausiai skobiamas iš riešutmedžio, rečiau – iš kokoso riešuto ar moliūgo), iš viršaus trauktas ėriuko ar ožio oda, ir ilgas laibas kaklelis. Turi keturias plienines (seniau – šilkines) stygas. Laikomas statmenai, smaigas remiamas į kairįjį kelį. Griežiama nedideliu šiek tiek lenktu stryku. Tembras minkštas, aksominis, primena žmogaus balsą.
Žymūs kemančos virtuozai: Ali-Asgaras Bahari, Ardeširas Kamkar, Saejedas Faradžpuris, Keihanas Kalhoras (iš Irano), Habibas Alijevas (iš Azerbaidžano), Sajatas Nova (iš Armėnijos).
Širvintų rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Širvintų rajono savivaldybės taryba – Širvintų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 6 d. Meru išrinktas Kęstutis Pakalnis, mero pavaduotoju išrinktas Alfredas Astikas, Administracijos direktore paskirta Živilė Pinskuvienė.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Santa Monika
Santa Monika – pakrantės miestas vakarų Los Andželo apskrityje, Kalifornijos valstijoje, JAV. Išsidėstęs ant Santa Monikos Ramiojo vandenyno įlankos, tai visiškai apsupta Los Andželo – Pacific Palisades ir Brentwood šiaurėje, Vakarų Los Andželo ir Mar Vista rytuose, ir Venice pietuose.
Skapiškis (Radviliškis)
Skapiškis – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Sidabravo.
Fariziejai
Religinėms fariziejų pažiūroms būdingas tikėjimas sielos nemirtingumu ir pomirtiniu atpildu, taip pat teiginys apie žmogaus valios laisvės ribotumą.
Skapiškio GS
Skapiškio geležinkelio stotis – gyvenvietė Kupiškio rajono savivaldybėje, prie kelių ir  sankryžos, 3 km į pietus nuo Skapiškio. Yra geležinkelio stotis.
Fariziejai
Fariziejais taip pat vadinami labai žydų gerbiami Mozės įstatymų žinovai, pas kuriuos einama klausti patarimų, pamokymų ar paaiškinimų.
Skapiškio GS
Stotis
Geležinkelio stotis įrengta gyvenvietės pietinėje dalyje, prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio. 2014 m. buvo planuojama, kad gyvenvietė nebebus vadinama stoties vardu, tačiau sprendimas nebuvo priimtas ir išliko.
Fariziejai
Fariziejų partijai priklausė turtingi vergvaldžiai, prekybininkai, aukštoji dvasininkija. Jie žinojo kiekvieną judėjų įstatymą ar net Toros raidę, tačiau labai konfliktavo su sadukiejais dėl Toros įstatymų aiškinimo.
Skapiškio GS
Stotis
1915–1916 m. savo reikalams siaurąjį geležinkelį nutiesė vokiečiai. Iš pradžių jis jungė Skapiškį su Neretomis, vėliau – Skapiškį su Suvainiškiu. Vokiečiai geležinkeliu vežė įvairų turtą, taip pat medieną, į Skapiškio geležinkelio stotį, o iš ten plačiuoju geležinkeliu – į Vokietiją. Tarpukariu geležinkelis buvo vienintelė susisiekimo priemonė su Pandėliu ir Suvainiškiu. Skapiškio stotyje 1920–1922 m. pastatytas raudonų plytų depas plačiojo ir siaurojo geležinkelio riedmenims. 1938 m. pastatytas naujas depas. Skapiškio geležinkelio stoties gyventojams depas turėjo ir kultūrinę reikšmę – rodydavo kino filmus, rengdavo geležinkeliečių dienas, šokius, vakarones, spektaklius.
XXI a. pradžioje stotis uždaryta.
Fariziejai
Fariziejai kėlė žmonių masių nepasitenkinimą ne tik tuo, kad gynė stambiųjų vergvaldžių interesus, bet ir dėl to, kad save laikė vieninteliais „dievo išrinktosios“ tautos atstovais.
Uabui
Uabui nomas (egip.: wAbwj – spėjamas skaitymas), Oksirincho nomas  – Senovės Egipto (nuo III tūkst. pr. m. e.), 30 m. pr. m. e.–307 m. ir Romos Egipto provincijos administracinis teritorinis vienetas, priklausęs Aukštutiniam Egiptui ir žymėtas numeriu 19. Jo pavadinimas užrašomas dviem skeptro Uas simboliais ir fonetiniu ženklu b, dėl to nomas dar vadinamas Dviejų skeptrų nomu. Dėl šių ženklų tarimo kol kas ginčijamasi.
Sostinė (niwt) buvo Per-Medžed (Ptolemėjų laikų Oksirinpolis) į vakarus nuo Nilo, prie senovinio Bahr Jusuf kanalo. Pats nomas buvo į vakarus nuo pagrindinės Nilo upės vagos, ir apėmė dalį dabartinės Minjos muchafazos. Pietuose buvo Anpu (17), o šiaurėje – Naret-Chent (20) nomai. Už upės buvo Nemti (18) nomas.
Istorija
Nomas minimas nuo Senosios karalystės. Jo ilgis siekė 4 iteru (apie 42 km), o plotas – apie 7 cha-ta (apie 17,5 ha). Administracinis centras buvo Per-Medžed miestas, kuriame garbintas dievas Setas ir žuvies pavidalo dievybė Iru-Šepes. Nomas turėjo puikų susisiekimą su vakariau esančiomis oazėmis. Pirmuoju suirutės laikotarpiu nomas pripažino šiauriau buvusio Herakleopolio valdžią. Antruoju tarpuvaldžiu jis pripažino Avario hiksų viešpatavimą.
Nomas panaikintas 307 m., įdiegiant Egipte ir visoje Romos imperijoje administracinių vienetų pagi sistemą.
Sinsingas
Sinsingas  – vienas iš Gaosiongo rajonų, esantis pietų Taivane. Gyventojų 52 tūkst. (2014 m. duomenys). Yra Hong Fa šventykla.
Kinų mandarinų kalba pavadinimas reiškia „klestėjimas“.
Istorija
thumb|left|150px Ankstyvaisiais laikais Sinsingas vadintas Dagangpu. Japonijos kolonijiniais laikais gyventojai vertėsi žemės ūkiu. Jie išmoko taupiai naudoti vandens atsargas, tad laukus buvo galima išvagoti irigacijos sistema. Laukai tapo derlingi, žmonės augino ryžius, batatus, cukranendres ir kukurūzus. Japonijai perleidus Taivaną Kinijos Respublikai, Dagangpu pervadintas į Sinsingą ir išaugo į modernų administracinį rajoną.
Spalvotieji juliai
Spalvotieji juliai (Pseudojuloides) – lūpažuvinių (Labridae) šeimos žuvų gentis.
Automagistralė M06 (Ukraina)
Automagistralė M06  – tarptautinis Ukrainos greitkelis, prasidedantis Kijeve ir besibaigiantis sienos kirtimo punkte su Vengrija „Čopas“ (Užkarpatės sritis).
Prasideda Kijeve, kerta Korostyšivą, Žytomyrą, Voluinės Novohradą (visi Žytomyro srityje), Korecą, Rivnę, Radyvilivą(Rivnės sritis), Brodus, Lvovą, Mykolajivą, Stryjų, Skolę (visi Lvovo srityje), Svaliavą, Mukačevę, Užhorodą, Čopą bei pasibaigia sienos kirtimo punkte su „Čopas“ (Užkarpatės srityje; toliau į Budapeštą Vengrijoje).
Liuksemburgo futbolo varžybos 1909–1910 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1909–1910 m.
Kona Ki
Kona Ki – miestas šiaurės rytų Velse, prie Di upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta plieno pramonė. Yra bažnyčia, jėgainė, pramonės parkas.
Dirvoniškiai (Grinkiškis)
Dirvoniškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Grinkiškio.
Dvinarė žvaigždė
thumb|300px|Simuliuotas dvinarės žvaigždžių sistemos pavyzdys, kur dvi vienodos masės žvaigždės skrieja [[elipsė|elipse aplink sistemos baricentrą]]
Dvinarė žvaigždė – žvaigždžių sistema, kurios nares sieja gravitacinės jėgos, jos sukasi viena apie kitą. Fizikinės dvinarės žvaigždės abi narės dėl gravitacijos skrieja pagal Keplerio dėsnius aplink bendrą masės centrą.
Pagal atradimo būdą dvinarė žvaigždė gali būti:
Dvinarės žvaigždės didesnės masės narė vadinama pirmine, mažesnės masės – antrine. Pagal narių tikrąjį atstumą, dvinarės žvaigždės skirstomos į tolimas ir glaudžias poras. Tam tikruose evoliucijos etapuose glaudžios dvinarės žvaigždės gali pakeisti savo formą, iš vienos narės medžiaga gali srūti į kitą, viena narė gali įkaitinti kitos narės šoną.
Taip pat išskiriamos optinės dvinarės žvaigždės, kurių abi narės dėl atsitiktinės projekcijos plika akimi ar pro teleskopą matomos danguje ta pačia kryptimi. Iš esmės gravitacinės jėgos tokių žvaigždžių nesieja, iš tiesų jos gali būti net ir labai toli viena nuo kitos.
Astrometrinė dvinarė žvaigždė
Astrometrinė dvinarė – tokia dvinarė žvaigždė, kurios matoma tik viena narė. Apie kitos narės egzistavimą sužinoma iš matomosios narės savajame judėjime stebimų svyravimų, sukeltų nematomosios narės gravitacinio poveikio.
Google Page Creator
Google Page Creator – nemokamas Google korporacijos teiktas produktas, debiutavęs 2006 metų vasario 23. 2008 metų rugsėjį Google paskelbė, kad nauji vartotojai nebebus registruojami, vietoj to skatinant vartotojus naudotis Google Sites. Paslaugą nustota teikti 2009 metais, perkeliant egzistuojančius puslapius į Google Sites.
Dvinarė žvaigždė
Astrometrinė dvinarė žvaigždė
Nuolat matuojant astronominės dvinarės matomos narės padėtį tolimesnių žvaigždžių atžvilgiu nustatoma, kad žvaigždė juda netiesia linija: jos judėjime atsiranda periodiniai svyravimai. Žvaigždžių savieji judėjimai yra labai maži, todėl tokiu metodu galima atrasti tik palyginus netoli esančias dvinares žvaigždes, atliekant jų padėčių matavimus dideliu tikslumu. Išmatavus tokius žvaigždės judėjimo netolygumus galima nustatyti ir kai kurias dvinarės žvaigždžių sistemos narių savybes.
Google Page Creator
Kaip ir Google Sites, Google Page Creator leido kiekvienam Gmail sąskaitą turinčiam vartotojui be ypatingų programavimo žinių susikurti paprastą interneto svetainę naudojant vizualią WYSIWYG rengyklę. Kiekvienas vartotojas gaudavo 100 MB talpos nemokamą hostingą su neribotu duomenų srautu. Sukurtus puslapius buvo galima pasiekti adresu  http://jusu_gmail_vartotojo_vardas.googlepages.com/ .
Tuoj pat po Google Page Creator pasirodymo, panašiai kaip ir kitos Google paslaugos, jis buvo užlietas milijono vartotojų.
Liesai
Liesai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 7 km nuo Lauksodžio.
Šaltabarščiai
Šaltabarščiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.
Turekas (Palenkės vaivadija)
Turekas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Posventnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Čekijos kraštai
Čekija administraciškai suskirstyta į 13 kraštų ir sostinę  Prahą.
thumb|left|300px|Čekijos kraštai
Ūbininkai
Ūbininkai arba Klenovojė (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Ūbenīks prūsiškos kilmės. 1394 m. minimas Ubeniken. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.
Nelly Furtado diskografija
Kanados/Portugalijos atlikėjos Nelly Furtado diskografija susidaro iš keturių studijinius albumų, dvidešimt trijų singlų, šešiolikos vaizdo klipų ir vieno DVD albumo bei vieno EP.
Kumbranas
Kumbranas – miestas pietryčių Velse. Geležinkelio stotis. Išvystyta angliakasyba, maisto pramonė.
Nelly Furtado diskografija
Furtado yra pardavus daugiau nei 18 milijonų albumų kopijų pasauliniu mastu.
Kumbranas
Istorija
Įkurtas 1949 m. kaip angliakasių gyvenvietė.