cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vidmantas Valinčius
Biografija
Nuo 2019 m. Utenos rajono savivaldybės mero patarėjas.
Nuo 2014 m. Lietuvos laisvės sąjungos (liberalų) pirmininko pavaduotojas, Utenos skyriaus pirmininkas.
Lietuvos socialinių darbuotojų asociacijos Utenos skyriaus narys.
Sutuoktinė Gražina, vaikas Žygimantas.
ATSC
thumb|500px|right|Skaitmeninio transliavimo standartai visame pasaulyje ATSC  – standartų rinkinys skaitmeninei televizijai, perduodamai antžeminiu, kabeliniu arba palydoviniu tinklu. ATSC standartus ankstyvajame XX a. 10-ajame dešimtmetyje sukūrė elektronikos ir telekomunikacijų kompanijų konsorciumas „Grand Alliance“.
Standartai apima reikalavimus ATSC aukštos raiškos skaitmeninei televizijai (HDTV), EDTV ir prastesnės kokybės standartinei skaitmeninei televizijai (SDTV).
Moduliacijos metodai
ATSC standartas naudoja šiuos profilius:
Atnaujinimo dažniai
Priklausomai nuo kokybės kadrų dažnis kinta nuo 24 kadrų (SDTV) iki 60 kadrų per sekundę (HDTV).
Vaizdo formatai
thumb|Plačiai paplitusios vaizdo rezoliucijos ATSC standartas palaiko šiuos vaizdo formatus:
SDTV EDTV
HDTV
Mykolo Romerio universiteto Teisės mokykla
Mykolo Romerio universiteto Teisės mokykla – MRU struktūrinis padalinys. Dekanė prof. dr. Lyra Jakulevičienė. Fakultete mokosi keli tūkstančiai studentų. Rengiamos bakalauro, magistro bei daktaro studijos.
Struktūra
Fakultete yra šie instutai:
Virkšų apylinkė
Virkšų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Platelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Salantų rajono Platelių apylinkės ir Plungės rajono Jogaudų apylinkės.
Prancūzijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Elegantiškoji strėliukė
Rūšies arealas apima Europą (randama ir Lietuvoje), Centrinę Aziją ir Sibirą (iki Baikalo).
Lervos gyvena stovinčiame ar lėtai tekančiame vandenyje.
Škotijos futbolo varžybos 1983–1984 m.
Škotijos futbolo varžybos 1983–1984 m.
Finalo rungtynės
--
Gerdašiai
Gerdašiai – kaimas Druskininkų savivaldybės pietuose, kairiajame Nemuno krante, 15 km į pietus nuo Leipalingio; prie pat Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos; piečiausias Lietuvos bažnytkaimis. Stovi Gerdašių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia. Apylinkėse įsteigtas Gerdašių entomologinis draustinis. Aplink plyti Leipalingio giria. Kitame Nemuno krante – Baltarusijos gyvenvietė Pervalkas (Privalka).
Į kaimą veda kelias, vieškeliai į Sventijanską, Krivonis.
thumb|left|240px|Tradicinė Gerdašių architektūra thumb|left|155px|Gerdašių bažnyčia
Istorija
Laikui bėgant, gyventojų skaičius taip kitęs: 1887 m. Gerdašiuose buvę 26 ūkiai, 196 gyventojai, 1897 m. – 21 ūkis, 181 gyventojas, 1979 m. – 59 gyventojai, 2001 m. – 42 gyventojai, 2007 m. (Leipalingio seniūnijos žiniomis) 60 gyventojų.
Žymaus dzūkų krašto tyrėjo kun. Jono Reitelaičio teigimu, Gerdašių kaimas senovėje priklausęs Pervalko dvarui.
Gyventojai
1775 m. kaimą sudarė 8 dūmai.
thumb|155px|Kaimo kryžius
Køge BK
Kiogės BK – Danijos futbolo klubas iš Kiogės, žaidžiantis penktajame Danijos futbolo lygmenyje (Sjællandsserien).
Pilkoji žąsis
Pilkoji žąsis (Anser anser) – žąsinių (Anseriformes) būrio vandens paukštis.
Porūšiai
Yra išskiriami 3 pilkųjų žąsų porūšiai:
Kūno matmenys
Pilkoji žąsis stambokas paukštis ir yra stambiausia bei didžiausia tarp visų kitų žąsų genties paukščių. Pilkosios žasies patinai truputį didesni ir sveria daugiau už pateles.
Paplitimas Lietuvoje
Negausiai peri visoje Lietuvos teritorijoje, nors pastebimai jų populiacija Lietuvoje auga, ypač pietinėje šalies dalyje. Nors dažniau užtinkamos Dzūkijos ežeruose (ypač Žuvinto biosferos rezervate bei jo apylinkėse) ir kai kuriuose Lietuvos žuvininkystės ūkiuose. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Migracija ir kita
Tai migruojantis paukštis. Į Lietuvą perėjimui parskrenda kovo mėnesio pirmoje pusėje, o į žiemavietes išskrenta spalio antroje pusėje. Gerai plaukioja ir nardo, o jos skrydis atrodo sunkus, bet galingas. Nėra labai vikrios ant žemės, eidamos krypuoja. Būrys žąsų garsiai gagena.
Buveinė
Labiau mėgsta gyventi šalia didesnių ežerų, kada aplink juos yra pievų. Maitinasi ražienose, ganyklose, pievose, dideliuose apdirbamuose laukuose, pelkėse.
Poravimasis
Jos subręsta tik 3-4 gyvenimo metais, tad vasarą ežeruose laikosi daug neperinčių šių paukščių. O subrendę paukščiai deda 4-6 kremo atspalvio baltus kiaušinius.
Topo de Koroa
miniatiūra Topo de Koroa  – vulkaninės klimės viršukalnė Žaliojo Kyšulio salose, Šv. Antano saloje. Aukštis 1979 m. Tai antras pagal aukštį kalnas šalyje ir aukščiausias Priešvėjinių salų grupėje. Topo de Koroa taip pat yra labiausiai į vakarus nutolusi Afrikos viršukalnė.
Petronys
Petronys – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Yra Siesikų mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka, paštas (LT-20324), amatų namai (nuo 2003 m.), parduotuvė. Pietrytiniame pakraštyje telkšo Ilgajis.
Etimologija
Petronių kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio, buvusio tėvavardžio Petronis (Petro sūnus), kuriame slypi krikštavardis Petras (Petronis), kilę iš sulotyninto graikiško vardo Petrus – 'uola, akmuo'.
Gyventojai
thumb|left|375px|Petronys iš vakarų
Krasna (Mazovijos vaivadija)
Krasna – kaimas Lenkijos rytuose, Hušlevo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Hušlevo, apie 18 km į pietryčius nuo Losicės ir apie 129 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per kaimą teka Zlota Kživulos upelis.
Lys Assia
thumb|Lys Assia jubiliejiniame Eurovizijos koncerte – „[[Congratulations (Eurovizija)|Congratulations“]] Lys Assia (g. 1924 m. kovo 3 d. – m. 2018 m. kovo 24 d.; tikrasis vardas Rosa Mina Schärer) – šveicarų dainininkė ir aktorė.
Rockefeller Center
200px|thumb|right|[[GE Building naktį]] „Rockefeller Center“ – 22 akrų žemės plote stovintis 19 komercinių pastatų kompleksas tarp 48 ir 51 Niujorko gatvių. Kompleksą Manhatano centre tarp penktosios is septintosios aveniu pastatė Rokfelerių šeima. Tai yra didžiausias privatus tokio tipo kompleksas pasaulyje. Statybų darbai buvo pradėti 1930 m. gegužės 17 d. ir užbaigti 1939 m. lapkričio 1 d.
200px|thumb|left|Kalėdinė eglutė 2003 m. Kiekvienų metų gruodį arba lapkričio pabaigoje komplekso aikštėje yra įžiebiama kalėdų eglutė. Eglutės įžiebimo ceremonija Jungtinėms Amerikos Valstijoms įprastai būna transliuoja per NBC kanalą. Tai dažniausiai būna 23-27 metrų aukščio paprastoji eglė, kurį būna įžiebta iki pirmos savaitės po naujųjų metų.
Lys Assia
Biografija
1956 m. Lys Assia tapo pirmojo „Eurovizijos“ dainų konkurso nugalėtoja, o už laimėjusią dainą „Refrain“ gavo auksinę plokštelę. Šiame dainų konkurse ji dalyvavo dar du kartus: 1957 m. atliko prancūzišką dainą „L’enfant que j'étais“ ir užėmė priešpaskutinę vietą, o 1958 m. dainai „Giorgio“ pritrūko tik 3 taškų iki pirmosios. Lys Assia aplenkė Prancūzijos atstovas André Claveau. Didžiausios sėkmės dainininkė sulaukė su daina „Oh mein Papa“ iš kino filmo „Feuerwerk“, kuri buvo labai populiari Vokietijoje. Su daina „Sterne von Syrakus“ 1962 m. rudenį ji paskutinį kartą pateko į Vokietijos hitų sąrašą.
Rockefeller Center
Pagrindinis centro pastatas yra 70-aukštų aukščio GE Building. Visi 22 komplekso pastatai sudaro 743 000 m² plotą.
Lys Assia
Biografija
Ketverius metus Lys Assia gyveno Ispanijoje. Po savo pirmojo vyro – statybų įmonininko Henry Kunz mirties nuo širdies sutrikimų 1957 m. grįžo su dukra Maja atgal i Šveicariją. 1963 m. Lys Assia vedė antrą kartą. Išrinktuoju tapo Oskar Petersen – danų generalgubernatorius. Šeima iškeliavo gyventi į Daniją. Tačiau 1995 m. vyras žuvo autoavarijoje. Jos metu stipriai sužalota ir Lys Assia. 1996 m. dainininkei buvo atlikta sudėtinga širdies operacija. Atgavusi jėgas ji persikėlė gyventi į pietų Prancūziją. 2003 m. pasirodė naujas diskas, kuriame yra 14 dainų. 2005 m. pasirodė singlas „Rom lag im Schnee“ – pranašas naujo albumo „Lady in Blue“, kuriame yra 8 naujai skambančios senos, 10 naujų ir dvi dainos iš albumo „Sehnsucht nach dir“. 2005 m. spalį Lys Assia dalyvavo jubiliejiniame „Eurovizijos“ dainų konkurso Kopenhagoje koncerte. Čia ji sužavėjo šarmu, elegancija ir gyvybingumu. 2006 m. žiemą yra įvyko Lyss Assia kalėdinis turas.
Gary Barlow
Gary Barlow (g. 1971 m. sausio 20 d.) – britų dainininkas, dainų autorius, įrašų prodiuseris, pianistas ir kompozitorius iš Frodšemo. Geriausiai žinomas kaip grupės „Take That“ pagrindinis vokalistas, taip pat muzikinio konkurso „The X Factor UK“ 8-10 sezonų pagrindinis vertintojas. Barlow yra vienas sėkmingiausiu Britanijos dainų autorių, kadangi trylika jo dainų pasiekė pirmąją vietą „UK Singles Chart“ singlų reitinge. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs šešis solinius albumus bei visame pasaulyje yra pardavęs per 50 milijonų įrašų.
2012 m. Barlow buvo apdovanotas Britanijos imperijos ordinu už nuopelnus muzikoje ir labdaringoje veikloje.
Skruzdynė (Telšiai)
Skruzdynė – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Luokės.
Petruliškės
Petruliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras.
Insomnium
Insomnium – Suomijos melodingojo death metalo grupė iš Joensū. Jų muzika yra smarkiai įtakota doom metalo, dainų tekstų tematika aprėpia liūdesį, mirtį, netektį ir gedulą. Grupė taip pat įtraukia folklorinės bei simfoninės muzikos elementų į savo skambesį. Pavadinimas Insomnium lotynų kalba reiškia košmaras, nemiga. Nuo pat pradžios grupės kuriama ir atliekama muzika buvo nuolat vystoma. Melodijos darėsi melancholiškesnės, o bendras skambesys darėsi tamsesnis. Insomnium dainų tekstai yra paveikti ar net pasiskolinti iš tokių poetų kaip Friedrich Hölderlin, Edgar Allan Poe, Eino Leino bei kitos literatūros.
2007 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''2007 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 74-asis Lietuvos vyrų ir 60-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
74-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Šiauliuose, 2007 m. gegužės 3 – gegužės 13 d.
Dalyviai
Keturi dalyviai: Aidas Labuckas, Mindaugas Beinoras, Aleksandras Jegorovas, Kęstutis Labeckas į čempionatą pateko iš Vilniuje 2007 m. vasario 16-20 d. vykusių čempionato atrankinių varžybų, kuriose jie užėmė 1-4 vietas. Dar 6 geriausiai pasirodę dalyviai buvo atrinkti iš 2006 m. Lietuvos vyrų čempionato. Į turnyrą buvo įtraukti ir du didmeistriai: A. Kveinys ir Š. Šulskis.
Po dviejų ratų
Po dviejų ratų pirmavo kaunietis DM Šarūnas Šulskis, surinkęs du taškus iš tiek pat galimų. Antrajame rate jis nugalėjo šiaulietį FM Matą Narmontą. 2-4 vietas dalijosi po 1,5 taško turintys Mindaugas Beinoras, DM Vidmantas Mališauskas ir Kęstutis Labeckas.
Po keturių ratų
Po ketvirtojo rato priekyje buvo po 3,5 taško surinkę Šarūnas Šulskis ir Vidmantas Mališauskas. Trečioje vietoje žengė Kęstutis Labeckas, turėjęs 2,5 taško. Dar pustaškiu buvo atsilikę trys žaidėjai: Aloyzas Kveinys, Airidas Savickas ir Darius Zagorskis.
Po septynių ratų
Po šeštojo rato vievaldžiu lyderiu, tapo V. Mališauskas (5 tšk.). Pustaškiu atsilikęs, antroje vietoje buvo Š. Šulskis. Trečią ketvirta vietomis dalijosi K. Labeckas ir D. Zagorskis turėję po 3,5 taško. Kai 7 tajame rate Š. Šulskis baltosiomis įveikė A. Labucką, o V. Mališauskas juodosiomis sužaidė lygiosiomis su A. Savicku, 1-2 vieta dalijosi (po 5,5 taško) Š. Šulskis ir V. Mališauskas. Atsilikęs nuo lyderių tašku, trečioje vietoje, buvo D. Zagorskis. Dar tašku atsilikę nuo pastarojo, buvo trys dalyviai: A. Savickas, A. Jegorovas ir K. Labeckas, turėję po 3,5 taško.
Likus dviem ratams
8 rate, kai V. Mališauskas juodosiomis baigė lygiomis su D. Zagorskiu, Š. Šulskis tapo vienvaldžiu lyderiu, juodosiomis laimėjęs prieš A. Savicką. Jo sąskaitoje buvo 6,5 taško. Antroje vietoje su 6 taškais buvo V. Mališauskas, trečioje, atsilikęs tašku – D. Zagorskis, nuo jo tašku, surinkę po 4 taškus – A. Butnorius, A. Jegorovas ir A. Kveinys.
Devintajame rate Š. Šulskis sužaidė lygiosiomis su D. Zagorskiu, tačiau išsaugojo vienvaldžio lyderio poziciją. Jis turėjo 7 taškus iš 9 galimų. Antroje vietoje, tašku atsiplėšęs nuo artimiausio persekiotojo, buvo V. Mališauskas (6,5 tšk.), trečiu – D. Zagorskis (5,5 tšk.). A. Butnorius, įveikęs A. Jegorovą, pakilo į ketvirtą vietą (5 tšk.)
Paskutiniai ratai
Kai 10 –ame rate lyderis DM Šarūnas Šulskis juodosiomis pralaimėjo DM Aloyzui Kveiniui, o DM Vidmantas Mališauskas juodosiomis sužaidė lygiosiomis su Kęstučiu Labecku turbyre vėl dvivaldystė: V. Mališauskas ir Šarūnas Šulskis buvo surinkę po 7 taškus iš 10 galimų. Trečioje vietoje buvo D. D.Zagorskis (6,5 tšk.), ketvirtoje – A. Butnorius (6 tšk.). Po pergalės prieš lyderį į penktąją vietą pakilo DM Aloyzas Kveinys (5,5 tšk.).
Paskutiniame rate paiškėjo visi prizininkai. 2007 m. šalies čempionu tapo 35-erių didmeistris iš Kauno Šarūnas Šulskis paskutinėje partijoje įveikęs Kęstutį Labecką, jis surinko 8 taškus iš 10 galimų ir pustaškiu aplenkė titulą gynusį 2006 m. čempioną vilnietį DM V. Mališauską, kuris paskutinę partiją su Aleksandru Jegorovu baigė lygiosiomis. Bronzos medalį, sužaidęs lygiomis su Airidu Savicku, surinkęs 7 taškus, iškovojo taip pat vilnietis, TM Darius Zagorskis. P 6,5 taško surinkę Algimantas Butnorius ir Aloyzas Kveinys pasidalijo 4-5 vietomis – visi jų papildomi rodikliai buvo vienodi.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
60-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 2007 m. vasario 16 – vasario 22 d.
Dalyvės
Čempionate šveicariškąja sistema (9 ratai) varžėsi 24 šachmatininkės. Dalyvavo visos 2006 m..Lietuvos moterų šachmatų čempionato prizininkės.
Po šešerių ratų
Po 6-ių ratų pirmavo šiaulietė D. Daulytė ir kaunietė V. Beinoraitė, turinčios po 5 taškus.
Šlapimo organų sistema
Šlapimo šalinimo organai – žmogaus ir kitų stuburinių gyvūnų organų sistema, su šlapimu šalinantys iš organizmo medžiagų apykaitos produktus bei kitas nereikalingas medžiagas ir reguliuojantys organizimo skysčių, druskų kiekį bei šarmų – rūgščių balansą. Be to, šlapimo organuose šlapimas surenkamas ir iš jų pašalinamas.
Neft Dašlaris
Neft Dašlaris – naftos gavybos miestelis Azerbaidžane, pastatytas ant dirbtinės salos Kaspijos jūroje, apie 100 kilometrų nuo kranto, oficialiai priklauso didžiajam Baku. Pavadinimas išvertus reiškia „Naftingos uolos“. Tai buvo pirmoji pasaulyje jūrinė naftos išgavimo sistema. Miestelyje gyvena tik vyrai, o šeimos jų laukia krante.
Istorija
Gyvenvietė imta kurti 1949 m. Sovietmečiu vietovė vadinta Naftos Akmenimis.
Šlapimo organų sistema
Šlapimo šalinimo organams priklauso:
Šlapimo šalinimo organų sistema organizme atlieka dvi funkcijas. Ji išlaiko kraujyje ištirpusių druskų pusiausvyrą ir šalina iš kraujo medžiagų apykaitos produktus. Šie produktai yra ir organiniai, ir neorganiniai junginiai, jie dar vadinami katabolitais. Tai yra šlapalas, šlapiminė rūgštis, amoniakas ir kitos medžiagos, kurios pašalinamos kartu su šlapimu. Šalinimo funkcijas atlieka inkstai ir šlapimo takai.
Šlapimo gamyba
Susidarant šlapimui inkstuose, svarbūs 3 fiziologiniai procesai:
Glomerulinė filtracija
Filtracijos proceso metu vanduo ir kraujo plazmoje ištirpusios mineralinės medžiagos patenka į glomerulo kapsulės ertmę. Per pamatinę membraną gali filtruotis tik vanduo ir smulkiamolekulės medžiagos, tačiau kraujo ląstelėms bei baltymams ji nepralaidi, todėl fiziologinėmis sąlygomis šlapime jų neturėtų būti. Pažeidus filtracinę membraną, pakis tiek kraujo, tiek filtrato sudėtis.
Šlapimo nutekėjimas
Pasigaminęs inkste šlapimas surenkamaisiais kanalėliais ir specialiais latakėliais į inkstų taureles, inksto geldelę, o iš jos – į šlapimtakį. Tai porinis vamzdelis, kurio sienelė turi raumenų skaidulų. Juo šlapimas nuteka į šlapimo pūslę. Tai elastingas, storą raumeninį sluoksnį turintis maišelis. Jis atlieka rezervuaro vaidmenį. Pūslėje telpa apie 250–400 cm³ šlapimo. Iš šlapimo pūslės šlaple šlapimas pašalinamas iš organizmo.
Žmogaus šlapimo sistemos fiziologija
Inkstai per parą perdirba maždaug 2600 ml šlapimo. Šlapimas yra sudėtingas cheminis junginys, kintantis priklausomai nuo organizmo būklės ir maitinimosi. Sveiko žmogaus jis būna gelsvos spalvos. 1000-yje ml šlapimo yra 950 ml vandens, 20 ml organinių medžiagų (šlapalo ir šlapiminės rūgšties) ir neorganinių (chloridų, fosfatų, karbonatų ir amoniako). Aplinkoje esančioms bakterijoms veikiant amoniakas fermentuojasi ir virsta amonio karbonatu. Šlapiminė rūgštis, jei greitai su šlapimu nepasišalinama, susilaiko kraujyje, susikaupia audiniuose ir sukelia stiprius skausmus (podagra). Fosfatai, kaip ir šlapiminė rūgštis, gali kristalizuotis inkstų geldelėse ar šlapimo pūslėje. Iš šių kristalėlių gali pradėti formuotis inkstų akmenys arba smėlis, kuriems slenkant šlapimo takais žmogui skauda. Pažeidus inkstų kūnelius ir kanalėlius, atsiranda nepakankamumas: nepašalintos šalintinos medžiagos (azoto junginiai, nitratai) ima kauptis kraujuje, sukeldamos organizmo intoksikaciją, vadinamąją uremiją.
Pirminio šlapimo sudėtis
Skystis, esantis glomerulo kapsulėje, vadinamas glomerulo filtratu. Jį sudaro vanduo; mineralinės medžiagos: Na, K, Cl; nebaltyminės azotinės medžiagos: šlapalas, šlapimo rūgštis, kreatininas; organinių medžiagų molekulės: gliukozė, aminorūgštys. Taigi, pirminio šlapimo sudėtis yra labai panaši į kraujo plazmos sudėtį. Todėl pirminis šlapimas dar gali būti vadinamas kraujo plazmos ultrafiltratu.
2007 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Likus vienam ratui
Po aštuonių sužaistų partijų pirmavo šiaulietė D. Daulytė, surinkusi 7 taškus. Ją dar pavyti galėjo, tašku atsilikusi kaunietė V. Beinoraitė. Trečioje vietoje buvo 5,5 taško pelniusi plungiškė D. Batytė. Toliau sekė dvi vilnietės: S. Limontaitė ir Ž. Šarakauskienė, turėjusios po 5 taškus.
Paskutinis ratas
Paskutiniame rate Deimantė Daulytė baltosiomis figūromis sužaidė lygiosiomis su Evelina Šaulyte ir surinkusi 7,5 taško apgynė Lietuvos čempionės titulą. Viktorija Beinoraitė baltosiomis pralaimėjo Daivai Batytei, kuri, surinkusi 6,5 taško, iškovojo sidabro medalį. Dėl trečios vietos dvejose partijose užvirė atkakli kova, kurioje Živilės Šarakauskienės ir Simona Limontaitės dvikova nors ir baigėsi juodųjų naudai, bet bronzos medalio likimas sprendėsi Kristinos Apanavičiūtės ir Redos Prišmontaitės partijoje, kurioje nugalėjo Reda. Trims čempionato dalyvėms, surinkus po 6 taškus, buvo paskaičiuoti papildomi varžovių rodikliai, po ko paiškėjo, kad bronzos medalis atiteko vilnietei Redai Prišmontaitei, kuri pagal papildomus rodiklius aplenkė sekančias vietas užėmusias: kaunietę Viktoriją Beinoraitę bei vilnietę Simoną Limontaitę.
Krasna Kolonija
Krasna Kolonija – kaimas Lenkijos rytuose, Hušlevo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
2007 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Moterų čempionato lentelė
Pastaba * Žaidė b – baltosiomis figūromis, j – juodosiomis figūromis.
2007 m. moterų čempionato partijos.
Nuorodos
Lietuvos moterų šachmatų čempione vėl tapo Deimantė Daulytė.
2007 m. Lietuvos vyrų šachmatų čempionu tapo Šarūnas Šulskis.
Klaipėdos jachtklubas
thumb|right|300px|Klaipėdos jachtklubo vėliava
Klaipėdos Jachtklubas – tarpukario Klaipėdos lietuvių jachtklubas, įkurtas 1929 m. vasario 13 d.
Klubo valdyba
thumb|right|300px|Klaipėdos jachtklubo valdyba 1935 m. Sėdi vidury: komodoras [[Balys Sližys, iš dešinės – kapt. Daugirdas, iš kairės – Rašavičius. Stovi iš dešinės: Empacheris, Dagys, Buntinas, Patas, Deckys]]
Pirmasis jachtklubo steigiamasis susirinkimas sušauktas inžinieriaus R. Vysockio, tuomet buvusio Lietuvos jachtklubo komodoro ir būrelio buriuotojų iniciatyva. Steigiamasis jachtklubas buvo Lietuvos jachtklubo Klaipėdos skyrius.
1931 m. antruoju komodoru išrenkamas uosto direkcijos pirmininkas R. Vysockis.
Iki 1932 m. pabaigos Klaipėdos jachtklubas buvo Lietuvos jachtklubo skyrius. 1933 m. Klaipėdos jachtklubas tapo savarankišku vienetu.
1934 m. pavasarį, R. Vysockui persikėlus į Kauną, trečiuoju komodoru išrenkamas uosto direkcijos pirmininkas Balys Sližys. Sližys tuo metu buvo ir Lietuvos buriuotojų sąjungos pirmininkas.
Jachtklubo iždininko pareigas visą laiką ėjo iš Biržų kilęs Žemės banko buhalteris Šernas. Jis buvo labai energingas ir tvirtas vyras, mėgdavęs pasišaipyti iš kito žmogaus silpnybių.
Jachtklubo raštvedžiu buvo A. Patas.
Narystė klube
Jachtklubo nariai buvo dviejų tipų: rėmėjai ir škiperiai. Nariai rėmėjai buvo pasyvesni: mokėdavo nario mokestį, dalyvaudavo sezono atidarymo, uždarymo iškilmėse ir tomis progomis rengiamuose vakaruose. Rėmėjai buriuodavo pripuolamai, trumpesniais atstumais ir rečiau. Škiperiai buvo kvalifikuoti buriuotojai, nuolat plaukiojo jachtomis, organizuodavo turistines keliones ir regatas.
Tuo pačiu metu jachtklubui priklausė škiperiai: jūrų skautas kapitonas Kukutis, uosto valdybos darbuotojai A. Patas ir Fricas Buntinas, vaistininkas K. Mažonas, Žemės banko tarnautojai Kristupas Plonaitis, Deckys ir Barstaitis, liaudies mokytojas Skvirblys, Privatus gydytojas Valteris Didžys, Ventės žvejas Brinkys, muitinės tarnautojai broliai Empacheriai.
Klubo laivynas
1931 m. komodoro Vysockio ir valdybos narių pastangomis klubas įsigijo jachtą „Vytis“. Tais pačiais metais klubo narys K. Mažonas įsigijo jachtą „Gulbė“, o dr. Valteris Didžys – kelioninę jolę „Aušrinė“.
1934 m. Balys Sližys ėmėsi aktyviai ieškoti klubui reikalingų lėšų ir naujų laivų, tinkamų tolimesnėms kelionėms. Jachtklubo laivyno plėtimui pasirinkta Suomijoje sukurta hai jachtų klasė. Šios klasės jachtos buvo statomos ir Estijoje. 1934 metais konsulo Estijoje Reišio pastangomis įsigyjamas pirmasis Lietuvos hajus „Gintaras“. Laivas buvo įvertintas teigiamai ir vėliau beveik kasmet po klubo laivybą papildydavo naujas hajus. 1935 m. Barstaitis įsigijo „Argus“, 1936 m. Didžys – „Rūtą“, 1937 m. jachtklubas – „Nijolę“.
1937 m. Gureckas įsigijo amerikietišką 5 m R klasės jachtą, pakrikštytą „Jūratės“ vardu. Sekančiais metais Gureckas įsigijo tarptautinės 6 m R klasės jachtą „Daivą“.
Kelionės
1931 m. „Gulbė“ išsiruošė į savo pirmą kelionę iki Helsinkio. Grįžtant ties Ventspiliu jachtą užklupo audra ir ji buvo gerokai apgadinta. Audros metu įgula nenukentėjo ir įgavo daugiau pasitikėjimo savo laivu.
1932 m. „Gulbė“ nuplaukė iki Kopengahos ir Geteborgo
1933 m. „Gulbė“ atliko savo tolimiausią kelionę į Londoną ir Oslą.
1938 m. „Tegu“ aplankė Gdanską, kai kuriuos kitus Lenkijos, Vokietijos, Danijos, Švedijos, Latvijos uostus. Kelionėje jachta užtruko 22 dienas.
Regatos
thumb|right|300px|Su „Žalčių karaliene“ pakeliui į 1937 m. Gotlando regatą: K. Vasiliauskas, jachtos vadas [[Fricas Buntinas|P. Buntinas ir M. Empacheris]]
1935 m. Švedijos karališkasis jachtklubas KSSS Fårösund organizavo Pabaltijo valstybių buriuotojų sąskrydį, kuriame dalyvauti pakviečiama ir Lietuva. Sąskrydyje dalyvavo keturios jachtos: „Tegu“ (buv. „Gulbė“), „Vytis“, „Gintaras“ ir „Argus“. „Tegu“įgulą sudarė: A. Patas (jachtos vadas), Salys Šemerys (savininkas), Šimulynas, Volmeris. „Vyčio“: Fricas Buntinas (vadas), dr. Valteris Didžys, Gureckas, O. Mikelaitis, T. Brakas. „Argus“: Kaminskas (vadas), Berstaitis, Kuršus. „Gintaro“: Marcinkus (vadas), Babarskis, Dautartas. Pasibaigus sąskrydžiui Latvijos buriuotojų sąjunga pakvietė lietuvius dalyvauti Fårösund – Ventspilis regatoje. Tai buvo pirmasis Lietuvos jachtų startas tarptautinėje regatoje. Ypatingų rezultatų nebuvo pasiekta. Geriausiai pasirodė Buntino vadovaujamas „Vytis“, jis užėmė trečią vietą KR 6-8 klasėje, nors ir startavo 40 minučių pavėlavęs
1936 m. liepos mėn. dvi klubo jachtos „Rūta“ ir „Gintaras“ dalyvavo Pernu 30 metų ir Helsinkio Nylandsken jachtklubo 75 metų jubiliejinėse regatose.
1937 m. iš jachtklubo jachtų Gotlando regatoje dalyvavo tiktai „Žalčių karalienė“, nes „Tegu“ dėl vairo gedimo nestartavo. „Žalčių karalienė“ šioje regatoje savo klasėje distanciją įveikė greičiausiai ir už tai gavo specialų Visbio miesto prizą. Kitos klubo jachtos – „Vytis“, „Rūta“, „Gintaras“ ir „Nijolė“ dalyvavo Latvijos buriuotojų sąjungos surengtose regatose. Ventspilis – Liepoja regatoje „Nijolė“ užėmė trečią vietą, „Rūta“ – ketvirtą. Liepojos trikampio regatoje „Vytis“ užėmė pirmą vietą, o „Rūta“ – antrą. Tai buvo pirmieji Lietuvos jachtų prizai tarptautinėse regatose.
1938 m., pasibaigus tarptautinei regatai Klaipėdoje, „Rūta“ dalyvavo Latvijos buriuotojų sąjungos rengiamoje regatoje Ventspilis – Ryga ir Rygos jachtklubo 60 metų jubiliejaus minėjimo regatoje, laimėdama įvairių prizų. Tais pačiais metais „Rūta“ svečiavosi Taline ESYR klubo 50 metų sukakties minėjime.
Tradicijos
Jachtklubo sezono atidarymas būdavo gegužės mėn. per Sekmines. Jis buvo iškilmingai švenčiamas. Punktualiai į uosto aikštę išeidavo jachtklubo komodoras. Dalyvaudavo ir Klaipėdos krašto gubernatorius. Visi klubo nariai – rėmėjai ir škiperiai šventiškai išsipuošę: baltos kelnės, tamsiai mėlyni švarkai su juodomis sagomis, tamsiai mėlynos kepurės su baltu antvalkalu. Kas nebūdavo su baltom kelnėm, parade nedalyvaudavo, stovėdavo nuošaliai. Programoje: paradas, jachtklubo komodoro prakalba, jachtų išplaukimas valandėlei į marias.
Vakare „Viktorijos“ salėje organizuojamas vakaras. Įėjimas su pakvietimas. Kiekvienas pakviestasis turėjo teisę atsivesti svečių. Susėsdavo prie atskirų staliukų po 4-6 žmones. Grodavo orkestras. Iš pradžių būdavo nemokamai pateikta kavos ir pyragaičių. Po to pagal individualius pageidavimus kiekvienas galėjo užsisakyti ko norėjo, susimokant už savo lėšas. Šokiai užsitęsdavo iki ketvirtos valandos ryto.
Rudenį, spalio mėn. būvado jachtklubo buriavimo sezono uždarymas su tokiu pat vakaru „Viktorijoje“. Per sezono uždarymo vakarą būdavo aptariama ką klubo nariai veiks žiemą. Buvo tradicija, kad kai kurie, sudarę grupę, su slidėmis nuvykdavo atšvęsti Kalėdas Nidoje Blodės restorane. Ten būdavo paruošti kambariai miegojimui ir užsakyta bendra vakarienė, kurios metu būdavo iškilmingai atšvenčiamas Kalėdų vakaras su giesmėnis ir eglute. Atgal grįždavo slidėmis. Kai kurie žiemą užsiimdavo buriavimu ledrogėmis.
Jachtklubo būstinė
thumb|right|300px|Klaipėdos jachtklubo būstinė
Iki 1935–1936 m. visos jachtos stovėjo Klaipėdos pusėje. Žiemą Klaipėdos jachtklubo jachtos būdavo laikomos po atviru dangum ant kranto žiemos uoste. Tada jos būdavo apdengiamos specialiai pasiūtu brezentiniu uždangalu, kad neįlytų ir neįsnigtų. O vasarą jachtos stovėjo uosto valdybos prieplaukoje.
Jachtklubo raštinė ir susirinkimų salė buvo Šiauriniame rage. Nuo 1938 m. gegužės 24 d. jachtklubo būstinėje įsikūrė ir karo laivo „Prezidentas Smetona“ vadovybė. Ji vieneriems metams išsinuomojo du kambarius, prieškambarį ir virtuvę antrame jachtklubui priklausančio pastato aukšte.
Empoli FC
Empolio FC – Italijos futbolo klubas iš Empolio.
Istorija
Klubas įkurtas 1920 m.
16:9
16:9 (arba 1,78:1) – vaizdo kraštinių santykis, atitinkantis 16 pločio vienetų ir 9 aukščio vienetus. Tai plačiausiai paplitęs kraštinių santykis šiandieną parduodamuose televizoriuose ir kompiuterių monitoriuose. Tai taip pat yra HDTV, Full HD ir ne HD skaitmeninės televizijos bei analoginės plačiaekranės televizijos tarptautinis standartinis vaizdo formatas.
Įprastos rezoliucijos
Įprastos 16:9 santykio rezoliucijos yra išvardytos toliau pateiktoje lentelėje:
Marc-Vivien Foé
Markas-Vivjenas Foė (Marc-Vivien Foé; 1975 m. gegužės 1 d. – 2003 m. birželio 26 d.) – Kamerūno futbolininkas, rungtyniavęs saugo pozicijoje.
Karjera
Gimė Jaundėje. Rungtyniavo antrosios lygos klube „Union Garoua“, o 1991 m. kaip profesionalas debiutavo „Canon Yaoundé“ klube. Su juo 1993 m. laimėjo Kamerūno taurę. Tais pačiais metais žaidėjas debiutavo Kamerūno rinktinėje, o 1994 m. su ja dalyvavo pasaulio čempionate. Po jo Markas-Vivjenas Foė gavo pasiūlymą rungtyniauti Prancūzijos klube „RC Lens“. Su juo 1998 m. laimėjo Ligue 1 čempionatą. Vėliau praleido sezoną Anglijoje, „West Ham United“ klube, bet kitais metais grįžo į Prancūziją ir rungtyniavo už „Olympique Lyonnais“. Sezono pradžią praleido, nes sirgo maliarija, bet vėliau grįžo į rikiuotę ir padėjo klubui laimėti šalies čempionatą. Markas Foė už 550 tūkst. svarų sezonui paskolintas „Manchester City“ klubui, kur buvo pagrindinės sudėties žaidėjas.
Rinktinė
2003 m. Markas-Vivjenas Foė su Kamerūno rinktine, tuometine Afrikos čempione, dalyvavo FIFA Konfederacijų taurės turnyre Prancūzijoje. Pusfinalio varžybose prieš Kolumbiją, vykusiose Stade de Gerland stadione Lione, 72-ą rungtynių minutę žaidėjas sukniubo aikštės viduryje. Medikai bandė žaidėją gaivinti, jis buvo išgabentas į ligoninę, bet netrukus mirė. Nustatyta mirties priežastis – hipertrofinė kardiomiopatija. Žaidėjo mirtis sulaukė didelio atgarsio futbolo pasaulyje – tūkstančiai „Manchester City“ ir „Olympique Lyonnais“ sirgalių dalyvavo žaidėjo pagerbime, jam skirtos atminimo lentos Mančesteryje, Lanse, Kamerūne Foė surengtos valstybinės laidotuvės.
Palminės ilgauodegės pelės
Palminės ilgauodegės pelės (Vandeleuria) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis. Dydis 5,5-8,5 cm, uodega 9-13 cm ilgio. Kailis tankus, labai švelnus. Nugarinė pusė šviesiai geltona ar tamsiai ruda, pilvas baltas.
Paplitusios Pietų Azijoje. Gyvena medžiuose. Aktyvios naktį. Dieną tūno lizde, kurį įsirengia medžio drevėje ar ant šakų iš sausų lapų ar žolių. Vadoje būna 3-4, retai 6 jaunikliai. Minta vaisiais, pumpurais, medžių ir krūmų jaunais ūgliais.
Gentyje 3 rūšys:
Navasodai (Kaišiadorys)
Navasodai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Kaišiadorių. Yra kapinės.
BHP Group
BHP Group, iki 2018 m. BHP Billiton – tarptautinė kalnakasybos, gamtinių dujų bei naftos gavybos bendrovė, įsikūrusi Melburne. Didžiausia metalų rūdų gavybos bendrovė pasaulyje. Įsteigta 2001 m., susijungus australų „Broken Hill Proprietary Company Limited“ (BHP) (įkurta 1885 m.) ir anglų-olandų „Billiton PLC“ (įkurta 1860 m.) metalų rūdų kasybos bendrovėms. Vykdo kasybos darbus Australijoje, Šiaurės Amerikoje ir Pietų Amerikoje, išgauna naftą ir gamtines dujas Jungtinėse Valstijose, Australijoje, Trinidade ir Tobage, Jungtinėje Karalystėje ir Alžyre. „BHP Group“ savo veiklą dalina į tris grupes: Minerals Americas, Minerals Australia ir Oil. 2018–2019 finansiniais metais bendrovė išgavo 238 mln. t geležies rūdos, 1,69 mln. t vario, 121 mln. barelių naftos ir 70 mln. t akmens anglies.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Kongo Demokratinės Respublikos himnas – Kongo Demokratinės Respublikos oficialus valstybinis simbolis.
Dabartinis šalies himnas vadinamas Debout Congolais („pakilkite, kongiečiai“) sukurtas Simono Pjero Bokos ir priimtas 1960 m., šaliai paskelbus nepriklausomybę. Mobutu Sese Seko valdymo metais, kuomet šalis vadinta Zayru, šis himnas pakeistas į „La Zaïroise“. 1997 m. vėl grąžintas senasis himnas.
Tekstas
Unis par le sort
Liuosybė
miniatiūra|Laikraščio „Liuosybė“ 1917 m. numeris Liuosybė – savaitraštis, ėjęs 1917 m. balandžio 30 – birželio 11 d. Rygoje.
Paprastasis mašalas
Paprastasis mašalas (Simulium ornatum) – dvisparnių būrio kraujasiurbis smulkus vabzdys.
Liuosybė
Istorija
Leido Rygos lietuvių sąjunga. Išėjo septyni numeriai.
Paprastasis mašalas
3–4 mm ilgio, juodas su balsvomis dėmelėmis. Suaugę mašalai skraido pavasarį, daugiau jų būna miškuose, ganyklose, arčiau vandens telkinių.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Unis dans l’effort pour l’indépendance.
Dressons nos fronts, longtemps courbés
Et pour de bon prenons le plus bel élan,
Ô peuple ardent
Par le labeur
Nous bâtirons un pays plus beau qu’avant
Dans la paix
Entonnez l’hymne sacré de votre solidarité
Fièrement
Saluez l’emblème d’or de votre souveraineté
Turkanos ežeras
Turkanos ežeras yra Didžiajame riftiniame slėnyje Kenijoje (šiaurinis galas – Etiopijoje).
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Don béni, Congo !
Des aïeux, Congo !
Ô pays, Congo !
Turkanos ežeras
Per šimtmečius iš ežerą supančių ugnikalnių veržėsi dideli pelenų ir lavos kiekiai. Nuplauti į ežerą, jie sudarė storus klodus mineralinių druskų, tarp jų natrio karbonato, plačiau žinomo kaip skalbiamoji soda.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Bien aimé, Congo !
Turkanos ežeras
Turkanos ežere ir aplink jį gyvena apie 12 000 krokodilų. Nors jie vieni didžiausių pasaulyje (iki 5,5 m ilgio), bet paprastai nepavojingi nei žmonėms, nei gyvuliams, nes minta didžiuliais Nilo ešeriais, kurių knibždėte knibžda ežere. Pagrindinė krokodilų veisimosi Turkanos ežere vieta yra Centrinė sala – vulkaninių kraterių grupelė palei vakarinį krantą. Čia jie dauginasi beveik taip pat, kaip ir prieš 130 milijonų metų.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Nous peuplerons ton sol
Turkanos ežeras
Turkanos ežero apylinkėse antropologai rado vienus seniausių fosilinių dabartinio žmogaus protėvių palaikus. Jie įrodė, kad pirmykščiai žmonės prieš 2 milijonus metų klajojo po šią teritoriją jau stačiomis.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
et nous assurerons ta grandeur
Turkanos ežeras
Fosilijų gausa šioje vietovėje aiškinama tuo, kad čia buvo laidojami tūkstančių kartų palaikai: formuojantis nuosėdų ir vulkaninės lavos klodams, jie suakmenėjo. Vėliau vykę žemės sprūdžiai tuos sluoksnius atvėrė – taip buvo sukurta laboratorija ankstyvųjų žmonių gyvenimui žalsvo ežero pakrantėse tyrinėti.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Trente juin, ô doux soleil
Turkanos ežeras
Iš visų šalia ežero gyvenančių genčių tik dvi, turkanų ir molo, naudojasi žuvų gausybe. Jie gaudo milžiniškus Nilo ešerius, kartais sveriančius iki 90 kg.
Kongo Demokratinės Respublikos himnas
Tekstas
Trente juin, du trente juin
Jour sacré, de l’immortel
Serment de liberté
Que nous léguons
À notre postérité
Pour toujours
Caterpillar
Caterpillar Inc. (CAT) – JAV bendrovė, projektuojanti, gaminanti, parduodanti įvairius kelių tiesimo, statybos, kasyklų mechanizmus, ekskavatorius ir variklius.
San Kristobalis (Paragvajus)
San Kristobalis – miestelis rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamento pietvakariuose. Apygardos centras. 0,5 tūkst. gyventojų (2002 m.). Eina Naranchalio-Buena Vistos kelias. Verčiamasi žemės ūkiu.
Pietariai
Pietariai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Marijampolės, prie kelio.
miniatiūra|left|210px|Gatvė Pietariuose
Agurkiai
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Nuo 1642 m. kaimas buvo vadinamas Stulgių vardu, o nuo 1765 m. žinomas kaip Agurkiai. Tarpukaryje veikė lietuviškų organizacijų skyriai. Pokaryje įkurtas valstybinis ūkis. 1958 m. kovo 17 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 82 žmonės, iš kurių 1 lenkas ir 81 lietuvis. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Socialinė lygybė
Socialinė lygybė – idealizuota politinė-filosofinė, istorinė kategorija, kuria išreikšti visų piliečių vienodų politinių teisių, panašaus materialinio pragyvenimo, dvasinių vertybių prieinamumo, socialinė apsaugos ir kiti pan. siekiai susiję su pagrindinėmis žmogaus teisėmis.
Socialinės lygybės principai pirmiausiai buvo bandyti įgyvendinti religinėse bendruomenėse, vėliau jas savo darbuose gvildeno utopinių mokymų apie visuomenės organizavimą skleidėjai – Tomas Moras, Kampanela. Socialinės nelygybės susidarymo ekonominius aspektus analizavo Karlas Marksas „Kapitale“, o kaip politinės kovos radikalųjį lozungą naudojo ir tebenaudoja komunistai bei bolševikai, bandydami pateisinti revoliucinį privačios nuosavybės nuasmeninimą ir jos nacionalizavimą.
Šis lozungas buvo itin populiarus pradiniu „laukinio, žiauriojo kapitalizmo“ laikotarpiu ir stimuliavo profesinių sąjungų susikūrimą. Socialdemokratų partijos taip pat savo programose akcentuoja socialinės lygybės siekį, tačiau jo realizavimą jie sieja su didesniu verslo apmokestinimu ir geresniu švietimo, socialinės bei sveikatos apsaugos finansavimu. Liberalai socialinę lygybę sieja su verslo laisvės ir jo ribojimų mažinimu, efektyvia ekonomika ir mokestinių įplaukų į valstybės biudžetą socialinėms reikmėms didėjimu.
Ekonominio socialinės lygybės siekio realizavimas socialistinėse santvarkose SSRS ir kitur privedė prie menkai efektyvių riboto augimo biurokratinių centralizuotų ekonomikų sukūrimo, lygiavinės nepasiturinčios visuomenės su ribotomis demokratinėmis teisėmis agresyviose totalitarinėse valstybėse sukūrimo, tarptautinės įtampos didėjimo ir eilės karų kilimo, lenktyniaujant skirtingų ideologijų valstybių sąjungoms.
Bachtas
Bachtas − rajoninio pavaldumo miestas Syrdarjos vilajeto Syrdarjos tumane (Uzbekija). Miesto teises gavo 1980 m. thumb|left|200px|Bachto turgus.
Jemtlandas
Jemtlando lėnas (SV Jämtlands län) – vidurio Švedijoje, Jämtlando, Herjedaleno, Helsinglando bei Ongermanlando provincijose. Ribojasi pietuose su Dalarnos, rytuose su Jevleborgu ir Vesternorlandu, ir šiaurėje su Vesterbotenu. Lėnas yra įsikūręs prie Norvegijos sienos. Plotas 49 444 km², 126 573 gyventojų, 2.6 gyv./km². Įkurtas 1810 m. Administracinis centras – Estešundas (Östersund).
Bachtas
Pramonė
Mieste yra šios įmonės: Taip pat yra medvilnės valymo gamykla, siuvimo ir maisto pramonės įmonių.
Jemtlandas
Savivaldybės
Lėno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
Miestai
Tai vienas tankiausiai apgyvendintų regionų visoje Švedijoje. Didžiausi Jemtlando miestai yra:
Bachtas
Istorija
TSRS-Vokietijos karo pradžioje Bachte iš internuotų lenkų kariškių buvo suformuotas Anderso armijos 1-asis ryšių pulkas.
KK116
miniatiūra|265px|right|Kelias ties [[Airėnai II|Airėnais II]]
Krašto kelias 116 – kelias, jungiantis Širvintas ir Dūkštas. Kelio ilgis – 30,42 kilometro.
Smilgeliai (Biržai)
Smilgeliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 17 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.
Istorija
1958-1992 m. kolūkio „Pergalė“ gyvenvietė.
Pakalupis
Pakalupis (arba Pakalupė) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Viekšnių, prie Kalupio upelio. Seniūnaitijos centras. Paminklinis akmuo II pasaulinio karo aukoms (atidengtas 1975 m., autorius Antanas Grigas).
Istorija
Apie 1823 m. minimas kaip Kalesupė. 1944 m. spalio 9 d. kaime įvyko mūšis tarp vokiečių ir sovietų.
Buros kultūra
Buros kultūra – Afrikos geležies amžiaus archeologinė kultūra, klestėjusi Nigerio upės baseino atkarpoje, dabartiniame pietryčių Burkina Fase ir pietvakarių Nigeryje iki XIII a. Pavadinta Buros archeologinės vietovės (Nigerio Tilaberio regionas, Teros departamentas) vardu. Vėlyvasis jos laikotarpis, prasidėjęs III a., vadinamas Buros-Asindos kultūra.
Bruožai
Kultūra buvo atrasta 1975 m., o pirmieji archeologiniai kasinėjimai atlikti 1983 m. Dėl negausių archeologinių tyrimų kultūra vis dar lieka mažai žinoma ir apgaubta paslapčių. Kultūra klestėjo panašiu laikotarpiu kaip ir kitos Afrikos geležies amžiaus kultūros Nigerio baseine: Nok kultūra ir Sao civilizacija (rytuose) bei Uagadu (vakaruose). Tačiau šių kultūrų tarpusavio ryšiai nėra iki galo nustatyti.
Kultūros gyventojai buvo žemdirbiai ir mokėjo apdirbti geležį. Buros archeologinėje vietovėje (įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo kandidatų sąrašą) randami nekropoliai su pilkapiais bei religiniais statiniais. Žymiausi kultūros radiniai – terakotos artefaktai: indai, šukės, žmonių figūros, galvos. Randama ir akmens dirbinių. UNESCO teigimu, čia aptinkamos seniausios Afrikoje molinės raitelių statulėlės.
Kultūros dirbiniams būdinga savita stilistika, abstracija, supaprastintos formos. Dėl šių išskirtinių bruožų jie tapo populiarūs tarp kolekcionierių, kas paskatino neteisėtus kasinėjimus bei vagystes archeologinėse vietovėse.
II tūkst. I pusėje į Buros kultūros teritorijas migravo mosių pirmtakai. Jie buvusioje kultūros teritorijoje suformavo Gurmos valstybę. Nauja Mosių valstybių kultūra išstūmė senąją Buros kultūrą, ir ši nunyko.
Barvydžiai (Telšiai)
Barvydžiai – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietus nuo Luokės.
Klaipėdos universiteto Gamtos ir matematikos mokslų fakultetas
Gamtos ir matematikos mokslų fakultetas (dažnai naudojamas stutrumpinimas KU GMMF) – Klaipėdos universiteto fakultetas, kuriame daugiausiai siūlomos tiksliųjų ir gamtos mokslų specialybės (matematika, informatika, biologija, ekologija ir pan.).
Katedros
Šiuo metu gamtos ir matematikos mokslų fakultetui priklauso:
Barvydžiai (Telšiai)
1882 m. kaime rastas auksinių monetų lobis.
Erich Maschke
Erichas Maškė (, 1900 m. kovo 2 d. Berlynas – 1982 m. vasario 11 d. Heidelbergas) – vokiečių Prūsijos istorikas.
Biografija
1919 m. baigė Askanijos gimnaziją Berlyne, studijavo mediciną Berlyne, Insbruke ir Freiburge, bet 1925 m. baigė Istorijos ir geografijos studijas Karaliaučiaus universitete, kur profesorius Erichas Kasparas jį sudomino Vokiečių ordino valstybės istorija. Šia tema 1929 m. apgynė disertaciją.
1929-1935 m. dėstė Karaliaučiaus, 1935-1939 m. – Jenos, 1942-1945 m. Leipcigo universitete, nuo 1935 m. profesorius. 1938 m. įstojo į Vokietijos nacionalsocialistų partiją, prasidėjus Antrajam pasauliniam karui tarnavo armijos štabe. 1942 m. grįžo prie mokslinio darbo. 1945 m. pateko į rusų nelaisvę, grįžo 1953 m., gyveno Špejeryje. Nuo 1956 m. – Heidelbergo universitete profesorius.
Mokslinė veikla
Svarbiausių tyrimų kryptys – Vokiečių ordino valstybės vakarinių baltų žemėse susidarymas, jo kovos su prūsais ir santykiai su Lenkija, Vokietijos miestų istorija. Kritikavo lenkų istorikus dėl neobjektyvaus lenkų kunigaikščių veiksmų varžantis su Vokiečių ordino užkariaujant prūsus aprašymo – lenkai irgi norėję juos pavergti, bet neįstengę. Parašė studiją apie Vokietijos karalių ir imperatorių Štaufenų dinastiją (1138-1254 m.).
L. L. P. S. Kauno apskrities „Plieno“ organizacijos biuletenis
L. L. P. S. Kauno apskrities „Plieno“ organizacijos biuletenis – Lietuvos liaudies pagalbos sąjungos Kauno apskrities „Plieno“ organizacijos nelegalus mėnesinis laikraštis, ėjęs 1939–1940 m. pirmoje pusėje Kaune.
Istorija
Iš pradžių spausdintas hektografu, vėliau – rotatoriumi. Išėjo 15 numerių.
Klaipėdos universiteto Socialinių ir humanitarinių mokslų fakultetas
Klaipėdos universiteto Socialinių ir humanitarinių mokslų fakultetas (santrumpa KU SHMF) – Klaipėdos universiteto struktūrinis padalinys (fakultetas). Jame vykdomos ekonomikos, politikos, geografijos, logistikos, vadybos, viešojo administravimo, žurnalistikos, pedagogikos specialybių studijos.
Istorija
Klaipėdos universiteto Socialinių mokslų fakultetas (SMF) įkurtas 1994 m. Pirmasis fakulteto dekanas prof. habil. dr. Antanas Seilius vadovavo SMF nuo 1994 iki 1998 m. Antrasis dekanas prof. dr. Antanas Bučinskas fakultetui vadovauja nuo 1998 iki šiol. Įkūrimo metu SFM sudarė 6 katedros: Ekonomikos, Filosofijos, Geografijos, Istorijos, Politologijos ir Vadybos katedros. Vėliau įsteigtos Komunikacijos, Sociologijos ir Teisės katedros. 2003 m. universiteto reformos metu Filosofijos ir Istorijos katedros perkeltos į Humanitarinių mokslų fakultetą. Vietoje jų į SMF atkelta Bibliotekininkystės katedra. 2004 m. Teisės katedra transformuota į Viešojo administravimo ir teisės katedrą. 2009 m. restruktūruota Komunikacijos katedra, kuri apjungė Bibliotekininkystės ir Komunikacijos katedras. 2014 m. rugpjūčio 21 d. Socialinių mokslų fakultete studijavo 1064 studentai. 2016 m. gegužės 13 d. universiteto taryba nutarė sujungti Viešojo administravimo ir teisės ir Socialinės geografijos katedras bei Politikos mokslų ir Komunikacijos katedras. 2018 metais Socialinių mokslų fakultetas sujungtas su Humanitarinių ir ugdymo mokslų fakultetu.
Tarptautiniai ryšiai
Socialinių mokslų fakultete puoselėjamos tarptautiškumo idėjos: dėstytojai ir studentai pagal Erasmus mainų programą vyksta skaityti paskaitų ir studijuoti į Vokietijos, Švedijos, Ispanijos, Italijos, Norvegijos, Rumunijos, Lenkijos, Latvijos, Čekijos, Slovakijos ir kitų šalių universitetus. Kiekvienais metais į užsienį studijuoti išvyksta apie 15–18 studentų.
Studijų programos
SHMF vykdomos vykdomos 9 bakalauro studijų programos ir 13 magistrantūros studijų programų.
Šaltiniai
Klaipėdos universiteto Socialinių mokslų fakultetas
Vincentas Sladkevičius
Biografija
Vincentas buvo jauniausias vaikas šeimoje. Būdamas 9 metų neteko tėvo. Mokėsi Žaslių pradinėje mokykloje, 1932 m. įstojo į Kaišiadorių gimnaziją. 1933 m. perėjo į Kaišiadoryse įsteigtą katalikišką gimnaziją. 1934 m. įstojo į Kauno jėzuitų gimnaziją. Nuo 1939 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje.
thumb|left|245px|Kardinolo tėviškė. [[Guronių koplyčia]] miniatiūra|right|150px|Lietuvos pašto ženklas, 2003 m. thumb|150px|Lietuvos banko proginė moneta skirta Kardinolo V. Sladkevičiaus atminimui įamžinti (2006 m.)
1944 m. kovo 25 d. Kauno arkyvyskupo metropolito Juozapo Skvirecko įšventintas kunigu. Dirbo vikaru Kietaviškėse, Merkinėje, Aukštadvaryje. 1946 m. paskirtas Kaišiadorių gimnazijos kapelionu. Vėliau dirbo klebonu Čiobiškyje, Nedzingėje, Šešuoliuose, Kuktiškėse, Inturkėje. 1952 m. tapo Kauno tarpdiecezinės kunigų seminarijos prefektu ir dvasios tėvu, dėstė dogminę teologiją.