cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čigorino gynyba
Čigorino gynyba - šachmatų debiutas, pavadintas XIX a. Rusijos šachmatininko Michailo Čigorino vardu. Tai reta gynyba nuo valdovės gambito, pradedama ėjimais:
Čigorino gynyboje ėjimas 2…Žc6 pažeidžia keletą debiuto principų: negina d5 pėstininko, blokuoja c pėstininką, pastato žirgą į pavojingą padėtį, po baltųjų nukirtimo išprovokuojant ankstyvą juodųjų valdovės išvedimą. Tačiau juodieji greičiau vystosi.
Pagrindiniai tęsiniai
Čigorino gynybos ECO kodas yra D07. Kadangi Čigorino gynyba - nedažnas debiutas, šios gynybos teorija nėra labai išvystyta.
Šebos karalienė
thumb|Saliamonas ir Šebos karalienė (dailininkas [[Giovanni De Min)]]
Šebos karalienė – Senojo Testamento veikėja, legendinė Šebos karalystės, buvusios pietinėje Arabijoje ir gyvavusios VIII a. pr. m. e. – IV m. e. a., valdovė.
Pirmosios Karalių knygos 10 skyriuje minima, kad Šebos karalienė atvykusi išbandyti Saliamono sunkiais klausimais. Karalienė į Jeruzalę atkeliavusi su didžiule palyda, su kupranugariais, apkrautais kvepalais, daugybe aukso ir brangakmeniais. Saliamonas į visus Šebos karalienės klausimus atsakęs. Tuomet ji apdovanojusi Izraelio karalių šimtu dvidešimčia talentų aukso, gausybe kvepalų ir brangakmenių. Saliamonas davęs Šebos karalienei visa, ko ši norėjusi ir prašiusi.
Naujajame Testamente, Evangelijos pagal Matą 12, 42, ši valdovė įvardijama „Pietų karaliene“, pateikiama kaip pavyzdys nenorintiems klausytis Jėzaus Kristaus pamokymų, nes pati keliavusi mokytis pas Saliamoną.
Šebos karalienė minima ir musulmonų legendose, kur įvardijama Bilkis. Etiopų legendose – imperatorių Saliamonidų dinastijos pradininkė (drauge su Saliamonu).
Meksikietiškos skyrybos
Meksikietiškos skyrybos – XX a. viduryje dalies amerikiečių praktikuotas skyrybų (ištuokos) būdas, kai jie vykdavo į Meksiką gauti „meksikietiškų skyrybų“. Skyrybos Meksikoje būdavo paprastesnės, greitesnės ir pigesnės negu daugumoje JAV valstijų, kuriose tuomet skyrybos buvo leidžiamos tik dėl kaltės, reikalaujant išsamių to įrodymų ir ilgai bylinėjantis teismuose. Tarp meksiekiškas skyrybas įforminusių žvaigždžių yra Elizabeth Montgomery (išsiskyrė su Gig Young), Johnny Carson, Katharine Hepburn, Richard Burton, Elizabeth Taylor (išsiskyrė su Eddie Fisher), Marilyn Monroe (išsiskyrė su Arthur Miller), Don Hewitt, Charlie Chaplin (išsiskyrė su Paulette Goddard), Jayne Mansfield (išsiskyrė su Mickey Hargitay), Stanley Kubrick ir Tom T. Chamales.
Ši ištuoka dažnai vadinama „greitosiomis meksikietiškomis skyrybomis“.
Rusijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Rusijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Finalo rungtynės
Maskvos „Lokomotiv“ finale nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę. -
Atsiminimai
Atsiminimai, memuarai ( – atsiminimai) – literatūros žanras, kūrinys, kuriame autorius pasakoja savo atsiminimus apie įvykius, kurių dalyvis ar stebėtojas jis yra buvęs.
Kalambūras
Kalambūras – netikėtas žodžių žaismas, pagrįstas jų garsiniu panašumu, sukeliantis komišką įspūdį.
Kalambūras – smulkiosios tautosakos žanro, komiškojo atsakymo į pasisveikinimą ar padėką, svarbiausias elementas: „Gers ryts!“ – „Lipk ant plyts!“; „Ačiū!“ – „Penkias eiles apie pečių!“
Poetai kalambūrą vartoja norėdami kūriniui suteikti ekspresijos, žaismingumo, netikėtų spalvų.
Futbolas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Futbolas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko trečią kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Pirmą kartą olimpiadoje varžėsi nacionalinės komandos, o ne atskiri sporto klubai.
Aštuonios nacionalinės komandos registruotos olimpinėse žaidynėse. Prieš varžybų startą dvi komandos pasitraukė iš varžybų: Vengrija pasitraukė dėl Bosnijos aneksijos krizės ir Bohemija buvo priversta pasitraukti FIFA panaikinus šalies narystę federacijoje.
2021 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionatas
2021 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionatas – pasaulio šaudymo iš lanko federacijos organizuotas geriausių pasaulio šaudymo iš lanko sportininkų čempionatas, kuris vyko rugsėjo 19 d. – rugsėjo 26 d. Pietų Dakotos mieste Janktone.
Lietuvos lankininkų federacija neužregistravo nei vieno Lietuvos atstovo dalyvavimui pasaulio čempionate.
Dalyvavusios šalys
344 lankininkai iš 55 šalių buvo užregistruoti dalyvavimui pasaulio čempionate.
Piotras Svidleris
Piotras Svidleris (transl; g. 1976 m. birželio 17 d. Leningrade) – Rusijos šachmatų didmeistris. Pagal FIDE reitingą 2009-ųjų sausį Svidleris buvo 20-as pasaulyje.
Svidleris aiškina Atsitiktinių Fišerio šachmatų idėjas. 2003-aisiais Svidleris tapo šių šachmatų pasaulio čempionu, nugalėjęs Peterį Leko aštuonių partijų mače. Jis du kartus apgynė savo titulą: prieš Levoną Aronianą 2004 m. ir prieš Zoltaną Almasi 2005 m. Tačiau 2006 m. Aronianas nugalėjo Svidlerį ir atėmė iš jo titulą.
2005-ųjų pasaulio čempionate San Luise Svidleris buvo trečias (kartu su Višvanatanu Anandu, kuriam atiteko 2-oji vieta dėl didesnio pergalių skaičiaus), surinkęs 8,5 taškų iš 14, atsilikdamas nuo nugalėtojo Veselino Topalovo 1,5 taško. Duodamas interviu World Chess Network Svidleris sakė:
Sėkmingas rezultatas leido Svidleriui žaisti 2007-ųjų pasaulio čempionate. Ten jis surinko 6,5 taško iš 14, užimdamas 5-ą vietą iš 8 dalyvių.
2006 m. pasaulio "Blitz" čempionate, kuris vyko Rišon Lezione (Izraelis), Svidleris po Aleksandro Griščiuko buvo antras, surinkęs 10,5 taško iš 15. Svidleris taip pat dalinosi pirmąją vietą su Vladimiru Kramniku Dortmundo turnyre 2006-aisiais.
Svidleris yra kriketo fanas. Jo mėgstami dainininkai – Bob Dylan, Tom Waits ir Britney Spears.
Lorica segmentata
250px|right|thumb|Romos kareivių segmentinė lorika (rekosntrukcija). Lorica segmentata, segmentinė lorika – segmentinių šarvų tipas, kuriuos praktiškai naudojo tik Romos imperijos kareiviai.
Lotyniškas pavadinimas pirmą kartą panaudotas XVI a. Tikrasis romėnų laikų pavadinimas nežinomas. Spėjama, kad juos vadino lorica laminata.
Istorija
Per ilgą šių šarvų naudojimo laikotarpį jų išvaizda vystėsi ir kelis kartus keitėsi. Dabar atpažįstami tipai yra Kalkriese, Corbridge ir Newstead, pavadinti pagal jų radimo vietas. Šie tipai dažnai buvo naudojami kartu. Pvz., Corbridge ir Newstead tipai kartu randami Caerleon (Velsas), Carnuntum (Austrija), Karlaile (Anglija) ir Leone (Ispanija). Manoma, kad buvo ir ketvirtas segmentinės lorikos tipas, kuriame liemenį saugojo juostos, o pečius – žvynai. Tačiau šis tipas žinomas tik iš labai sugadintos statulos, aptiktos Alboje Julijoje (Rumunija).
Dabar manoma, kad šiuos šarvus naudojo nuo maždaug 9 m. pr. m. e. iki (Dangstetten) iki III a. (Leonas). Šios lorikos buvo plačiai naudojamos, bet grandiniai šarvai buvo, ko gero, buvo labiau paplitę visais laikais.
Naudojimas
Nėra žinoma, kas tiksliai naudojo šiuos šarvus.
Trajano kolona, 113 m. pastatyta Romoje Dakijos užkariavimui atminti, yra svarbus žinių šaltinis apie Romos karinę įrangą. Kolonos bareljefuose matyti, kad dviejų Romos armijos dalių skirtumai.
Auksiliarijai parodyti daugiausiai dėvintys grandines lorikas ar paprastas odines kirasas, naudojo ovalius skydus. Visi legionieriai pavaizduoti su segmentinėmis lorikomis, su išlenktais stačiakampiais skydais. Remiantis šia informacija ilgai buvo manoma, kad segmentines lorikas naudojo tik legionieriai.
Nuomonė, kad auksiliarijai buvo lengvieji pėstininkai, kilo iš Vegecijaus komentaro, jog „auksiliarijai visada papildydavo legionų rikiuotę kaip lengvinėji pėstininkai“. Tiesa, kad kai kurių specialiųjų dalinių auksiliarijai, pvz., Sirijos lankininkai ar Numidijos kavalerija, vilkėdavo lengvuosius šarvus ar išvis jokių. Bet jie sudarė auksiliarijų mažumą. Daugelį auksiliarijų kohortų kaip ir legionus sudarė sunkieji pėstininkai.
Ant kito Trajano laikų paminklo „Trajano trofėjaus“ (Adamclisi, Rumunija) segmentinių lorikų atvaizdų nėra visai, ir tiek legionieriai, tiek auksiliarijai pavaizduoti vilkintys arba grandines, arba žvynines lorikas. Kai kurie ekspertai mano, kad Adamclisi paminklas tiksliau atspindi to meto tikrovę, nes, esą, segmentinės lorikos naudotos retai, galbūt tik paraduose. Jų nuomone figūros Trajano kolonoje yra labai stereotipizuotos, kad aiškiai eitų atskirti skirtingas kariuomenės rūšis. Abi kariuomenės rūšys naudojo praktiškai tokius pačius ginklus – gladijus ir akstis. Manoma, kad tik legionieriai naudodavo piliumus. Goldsworthy teigia, kad tiek legionierių, tiek auksiliarijų ginklai svėrė maždaug tiek pat.
Sindžu
Sindžu (pe̍h-ōe-jī: Sin-tek) – miestas šiaurės vakarų Taivane, prie Taivano sąsiaurio. Gyventojų 415 tūkst. (2011 m. duomenys). Tai prekybos žemės ūkio kultūromis (ryžiai, arbata, citrusai) centras. Taip pat vystoma smulkioji pramonė (gaminamas popierius, trąšos, cementas, stiklas ir tekstilė).
Istorija
Sindžu pirmąkart apgyvendintas ir apsuptas siena XVIII a. Dabartinis pavadinimas suteiktas XIX a., kuomet įsitvirtino reguliari vyriausybė. Japonų okupacijos (1895–1945 m.) laikais buvo svarbi karinė bazė. Tuo laikotarpiu susiformavo didžioji dalis dabartinio miesto išplanavimo.
1980 m., bendradarbiaujant su keletu miesto technologijų koledžų, Sindžu atidarytas didžiulis pramoninis parkas.
Katarsis
Katarsis ( 'apvalymas') – dvasinis apsivalymas, jausmų išlaisvinimas, susitapatinus su kenčiančiu ir žūstančiu už tiesos idealus pagrindiniu tragedijos, romano veikėju.
Pirmą kartą šį terminą pavartojo senovės graikų mąstytojas Aristotelis, rašydamas apie tragedijos poveikį žiūrovui.
Stebėdamas sukrečiantį konfliktą žiūrovas nejučia ima galvoti ir apie savo gyvenimą, jo esmines vertybes. Tragedijos veikėjų žūtis ir kančios sukelia jaudulį ir gailestį, bet kartu tas jaudulys ir gailestis tarytum apvalo, išvaduoja nuo susikaupusių slogių emocijų, ir po spektaklio (arba baigus skaityti romaną) žiūrovas (skaitytojas) jaučiasi dvasiškai tvirtesnis, jam darosi aiškesnės jo paties gyvenimo vertybės.
Taibao
Taibao  – miestas pietvakarių Taivane. Dziaji apskrities administracinis centras. Miestas išsidėstęs Dzianano lygumoje, apie 10 km į vakarus nuo Dziaji. Palei šiaurinį miesto pakraštį teka Pudzi upė. Gyventojų 37 tūkst. (2016 m. duomenys).
Eina plentas Taipėjus–Gaosiongas.
2018 m. Formulės 1 sezonas
thumb|upright|[[2017 m. Formulės 1 sezonas|2017 m. iškovotą čempiono titulą sėkmingai apgynė Lewis Hamilton.]] thumb|right|[[Mercedes Grand Prix|Mercedes komanda apgynė čempionų titulą.]] 2018 m. Formulės 1 sezonas – 69-tas Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) organizuojamų lenktynių sezonas. Komandos ir lenktynininkai dalyvavo 21 lenktynėse. Pirmosios vyko kovo 25 d. Australijoje, o paskutinės – lapkričio 25 d. Abu Dabyje. Pirmą kartą nuo 2008 m. lenktynės vyko Prancūzijoje, Paul Ricard trasoje.
Bachmatuvka
Bachmatuvka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Sokulkos ir 36 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
2018 m. Formulės 1 sezonas
Šiame sezone debiutavo nauja piloto galvos apsaugos sistema, vadinama "halo".
Bachmatuvka
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
2018 m. Formulės 1 sezonas
Antroje vietoje liko Sebastianas Vettelis, atsilikęs 88 taškais. Trečią vietą užėmė kitas Ferrari pilotas Kimi Raikkonenas.
Kalendorius
Sezoną sudarys 21 etapas:
Nijolė Janulaitienė
Nijolė Janulaitienė (g. 1946 06 08 Lankupėnuose, Gražiškių apylinkėje, Vilkaviškio r.) – Lietuvos pedagogė, docentė, socialinių mokslų daktarė, muziejininkė.
Biografija
1963 m. baigė Vilkaviškio S. Nėries vidurinę mokyklą, 1970 m. Vilniaus pedagoginį institutą įgijusi lietuvių kalbos ir literatūros mokytojos kvalifikaciją. Dirbo mokytoja, direktoriaus  pavaduotoja Vilkaviškio ir Marijampolės raj. mokyklose. 1976–1987 m. ėjo mokyklų inspektorės, metodinio kabineto vedėjos pareigas Marijampolės ir Kauno raj., Kauno m. švietimo skyriuose. 1987 m. jai buvo suteiktas Lietuvos švietimo pirmūno vardas. 1986–1989 m. mokėsi Vilniaus universiteto aspirantūroje, ją baigusi apgynė disertaciją „Pedagoginis apleistumas ir jo įveikimas sąveikaujant mokyklai, šeimai, visuomenei“. 1988–1995 m. dirbo Vilniaus universiteto Kauno humanitarinio fakulteto, Lietuvos mokytojų kvalifikacijos instituto dėstytoja, 1992 m. jai suteiktas pedagoginis docento vardas. 1996 m. pradėjo dirbti Lietuvos Respublikos krašto apsaugos ministerijos Gynybos štabo Ryšių su visuomene skyriaus viršininko pavaduotoja, vėliau Lietuvos Respublikos kariuomenės vado referente, užsivilko kario uniformą. 2000 m. buvo perkelta į Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademiją, čia dėstė edukologiją, kultūros istoriją, protokolą ir etiketą, dirbo eksperte LKA Atrankos centre,  Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademijos muziejuje. Stažavosi Austrijos, Vokietijos, Danijos, Norvegijos, Lenkijos, Kanados bendrojo lavinimo ir aukštosiose mokyklose.
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: karinės pedagogikos (edukologijos) teorija ir raida, pilietinis patriotinis ugdymas Lietuvos kariuomenėje, būsimųjų karininkų atrankos į LKA sistemos tobulinimo, jų kultūrinio akiračio plėtotės problemos. Ji viena pirmųjų krašto apsaugos edukologų, parengusių šios srities mokomąją knygą kariūnams „Karinės pedagogikos įvadas“ (2003 m.). Paskelbusi per 120 mokslo, mokslo populiarinimo ir publicistikos straipsnių Lietuvoje ir užsienyje. Yra mokslo žurnalo General and Professional Education (Lenkija) redakcinės kolegijos narė, Lietuvos krašto apsaugos mokslinių leidinių autorė, redaktorė ir recenzentė. Noriai dalyvauja Baltijos (BPIA) ir Pasaulio pedagogikos istorikų asociacijos (PPIA) veikloje.
Tomyra
miniatiūra|dešinėje|185px|Tomyra, XVII a. paveikslas Tomyra (išvertus iš rytų iraniečių reiškiasi „Drąsioji“) – buvo Masagetijos valdovė, kurios valdos buvo Vidurinės Azijos rytuose nuo Kaspijos jūros, šiuolaikinių Turkmėnistano, Afganistano, vakarų Uzbekistano ir pietų Kazachstano dalių. Pasak Herodoto, Tomyra vedė savo kariuomenę ginti savo kraštą nuo Didžiojo Kyro, Achemenidų imperijos valdovo puolimo.
Gyvenimas
Tomyra ir jos sūnus Spargapis, kuris buvo jos kariuomenės vadovas, vardai yra iranietiškos kilmės.
Tomyra nusiuntė laišką Kyrui, kuriame ji pakvietė dar kartą susikauti tikrame mūšyje. Antrajame mūšyje persai buvo nugalėti. Pasak Herodoto, Kyras buvo nužudytas ir Tomyra įsakė lavoną nukirpti ir nukryžiuoti. Ksenofonas, kita vertus, sako, kad Kyras mirė taikiai savo lovoje. Kelete kitų šaltinių minima apie įvairias kitas mirties priežastis.
Baumkuchenas
thumb|right|250px|Atpjautas baumkucheno žiedas thumb|right|250px|Baumkucheno kepimas Baumkuchenas  – sluoksniuotas vokiškas kepinys, kepamas ant sukamo iešmo plonais sluoksniais užtepamą tešlą.
Baumkuchenas žinomas daugelyje Europos šalių. Perpjovus baumkucheną matyti sluoksniuota vidinė struktūra, primenant medžio metines rieves, dėl ko kepinys ir pavadintas Baumkuchen 'medis pyragas'.
Ant specialaus iešmo ar ankstesnio iškepusio sluoksnio užtepamas plonas sluoksnis tešlos, kuri sukant iešmą kepama, kol įgyja auksinį atspalvį. Tada vėl užtepamas sluoksnis tešlos ir vėl kepama… Ciklas kartojamas, kol baumkuchenas pasidaro norimo skersmens. Įgudę baumkuchenų kepėjai ciklą kartoja labai daug kartų. Pvz., buvo iškeptas 90 cm ilgio baumkuchenas, kurį sudarė 25 sluoksniai ir kuris svėrė virš 45 kg.
Žinomas paprastesnis baumkucheno variantas, kurio sluoksniai plokšti ir horizontalūs. Jis kepamas be iešmo. Į kepimo skardą įpilama tešlos ir kepama. Šiam sluoksniui iškepus užpilamas naujas sluoksnis tešlos ir vėl kepama, kol pyragas pasidaro reikiamo storio. Toks baumkuchenas primena paprastą pyragą. Plokščiasis baumkuchenas gali būti kepamas paprastoje namų orkaitėje. Tuo tarpu cilindrinis baumkuchenas gali būti iškeptas tik turint specialią krosnį.
Baumkuchenas gali būti teptuku padengiamas cukriniu glajumi ar šokoladine glazūra. Pagal kai kuriuos receptus iškeptas baumkuchenas padengiamas marmelado sluoksniu, o po to glazūruojamas šokoladu.
Cilindrinio baumkucheno kepimui reikia įgūdžio, kitaip kepinys gali būti labai neišvaizdus.
Iki šiol ginčijamasi, kur buvo iškepti pirmieji baumkuchenai. Tradiciškai šių kepinių kilmės vieta laikomas Salzwedel miestas Vokietijoje, kuriame pirmuosius baumkuchenus Prūsijos karaliui 1790 m. iškepė karaliaus kepėjas meistras.
Kitų šalių baumkuchenai
Baumkuchenas, vadinamas Baamkuch, yra tradicinis Liuksemburgo patiekalas, patiekiamas ypatingomis progomis, pvz., per vestuves.
Baumkuchenui artimas yra švediškas kepinys Spettekaka 'iešminis pyragas'.
Ypatingas baumkucheno variantas yra lietuviškas šakotis, besiskiriantis forma. Lenkijoje šakočiai vadinasi sękacz.
Tyto alba (leidykla)
„Tyto alba“ – privati lietuviška leidykla.
Nuolatinė, ilgametė Vilniaus knygų mugės dalyvė.
J. Ivanauskaitės premija
Nuo 2008 m. organizuoja Jurgos Ivanauskaitės premijos konkursą. Ji skiriama iki 45 m. amžiaus autoriui už geriausią lietuvių literatūros kūrinį. Laureatui įteikiamas diplomas, drambliukas iš J. Ivanauskaitės kolekcijos ir 1000€ piniginė premija.
Rėžgalis
Rėžgalis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Užvenčio.
Elizai
Elizai (, Bagatelė a-moll, woo. Nr. 59) – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno kūrinys. Tai viena žinomiausių klasikinių kompozicijų fortepijonui.
L. van Bethovenas kūrinį parašė apie 1810 metus. Bagatelė nebuvo išleista jam esant gyvam. Jos rankraštį rado Liudvikas Nolis ir išleido 1867 metais, praėjus 40 metų po kompozitoriaus mirties. Pasak jo, kūrinys buvo datuotas 1810 m. balandžio 27 d. Jis ją pavadino „Elizai“ pagal rankraščio dedikaciją, tačiau pats autorinis L. van Bethoveno rankraštis neišliko ir yra spėjimų, kad L. Nolis suklydo perrašydamas dedikaciją turint omeny L. van Bethoveno padriką rašyseną ir tai, kad rankraštis tuo metu turėjo būti susidėvėjęs. Spėjama, kad kūrinys dedikuotas Terezai Maltafi (1792−1851), vienai iš L. van Bethoveno mokinių, kuriomis jis buvo susižavėjęs ir piršosi. Rankraščio lapas buvo skirtas įdėti į albumą, kuris priklausė Terezai. Kita versija, jis gal buvo dedikuotas dainininkei, sopranui Elizabetei Rokel (1793−1883). Kita versija, Eliza gal buvo mielos merginos bendrinis vardas, tačiau ši versija nėra suderinama su bendru L. van Bethoveno kūrybiniu palikimu. Nerasta, kad kūrinys būtų paminėtas L. van Bethoveno gyvenimo metu. Plačiajai publikai paprastai žinoma L. Nolio versija, tačiau yra sudėtingesnė vėlesnė versija, kurią perrašė Baris Kuperis. „Elizai“ yra rondo formos. Ji prasideda gana paprasta ir ramia tema A, po to seka sudėtingesnio ir greitesnio atlikimo tema B, vėl pakartojama A, po to seka sudėtingesnė ir greitesnė tema C ir užbaigiama A. Tad jos kompozicija yra A-B-A-C-A formos.
Ahmed El-Gendy
Ahmedas el Gendis (g. 2000 m. kovo 1 d.) – Egipto šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis prizininkas.
Biografija
2018 m. El-Gendy dalyvavo jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo du aukso medalius.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Egipto atstovas startavo vyrų penkiakovės varžybose. Po trijų rungčių sportininkas užėmė 13-ą vietą ir finalinę kombinuotą rungtį pradėjo su 50 sekundžių atsilikimu. Finale sportininkas pasiekė naują kombinuotos rungties olimpinį rekordą ir finišavo antras. El-gendy sidabro medalis yra pirmasis istorijoje Afrikos kontinento atstovo medalis olimpiniame šiuolaikinės penkiakovės turnyre.
Koreka
Koreka  – miestelis pietų Italijoje, Kalabrijoje, Kozencos provincijoje, Amantėjos savivaldybėje, Tirėnų jūros pakrantėje. 700 gyventojų (2017 m.). Ribojasi su Kampora San Džiovaniu ir Amantėja. Verčiamasi daugiausia turizmu, smulkia maisto, baldų, tekstilės pramone. Yra Šv. Angelų Mergelės bažnyčia (1965 m.), Angelų Madonos aikštė, senovinis Turielos bokštas. Apylinkėse yra urvų, jūroje – rifų (uolų).
Dalys
Koreka susideda iš šių dalių:
Bilvinkai
Bilvinkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Sokulkos ir 36 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Aušrinė Bikutė
Aušrinė Bikutė (g. 2003 m. liepos 22 d.) – Lietuvos futbolininkė. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms, kviečiama į nacionalinę moterų futbolo rinktinę. Atstovauja ir Lietuvos futsalo rinktinei. Nuo 2020 m. dalyvavo futbolo teisėjų seminaruose. Sesuo Deimantė Bikutė taip pat futbolininkė.
Karjera
Iš Utenos kilusi futbolininkė pradėjo sportuoti Utenos Futbolo akademijoje. Nuo 2013 m. atstovavo Utenio Futbolo Akademijos ekipoms. Nuo 2018 m. atstovavo klubo moterų komandai. O 2021 m. persikėlė į Šiaulius ir rungtyniavo „Gintros“ klube.
Utenos Utenis
Nuo 2018 m. atstovavo „U. Utenio“ ekipai, kuri rungtyniavo LMFA I lygoje. 2019 m. U. Utenis pateko į moterų A lygą. 2020 m. U. Utenis rungtyniavo moterų A lygoje. Aušrinė Bikutė buvo uteniškių pagrindinė vartininkė.
FC Gintra
2020 m. gruodžio mėn. Gintros klubas pranešė, kad pasikvietė į savo gretas Aušrinį Bikutę.
2021 m.
Debiutavo čempionių gretose 2021 m. kovo 28 d. rungtynėse prieš FK Vilnius. 2021 m. A lygoje žaidybinį laiką dalinosi su pagrindine vartininke Meda Šeškute. Atstovaudavo Gintra B-ŠSG ekipai, rungtyniavusiai Pirmoje lygoje.
2022 m.
„Gintros” sudėtyje 2022 m. įvyko milžiniškos permainos: iš 2021 m. sezono liko tik trys futbolininkės – Tereza Romanovskaja, Aušrinė Bikutė ir Trudi Carter. Pagrindinę „Gintros“ komandą papildė būrys legionierių ir merginų iš jaunimo ekipos. Nepaisant šių pokyčių FC Gintra iškovojo LMFA Žiemos taurę ir iškovojo čempionių titulą. Dėl legionierių limito ne visada galėdavo žaisti amerikietė Madison Less, todėl abi vartininkės dalinosi žaidybinį laiką.
2023 m.
2023 m. karjerą tęsė „Gintros“ klube.
Rinktinės
2019 m. pakviesta atstovauti Lietuvos WU-19 rinktinei.
LAN party
right|thumb|Maža privati LAN sueiga LAN party ("LAN vakarėlis"}}) – žmonių su kompiuteriais ar žaidimų konsolėmis susibūrimas, kuomet tarp šių įrenginių, naudodami maršrutizatorių arba komutatorių, jie užmezga vietinį ryšį (LAN). Pagrindinė LAN party paskirtis yra žaisti kelių žaidėjų kompiuterinius žaidimus kartu. Šių tinklų dydis varijuoja nuo mažų (dviejų žaidėjų) iki labai didelių susibūrimų (šimto ir daugiau žaidėjų). Mažos sueigos gali susiformuoti spontaniškai ir pasinaudoti namų tinklo įranga, tačiau didesnės paprastai reikalauja daugiau planavimo, įrangos ir pasiruošimo.
Nuo 2013 m. LAN party dydžio pasaulio rekordas yra 17 403 sujungtų sistemų. Rekordas pasiektas „DreamHack“ festivalyje, Švedijos mieste Jonšiopinge.
2022 m. pasaulio vandens sporto čempionatas
2022 m. pasaulio vandens sporto čempionatas – 19-asis geriausių pasaulio vandens sporto šakų sportininkų čempionatas, kuris vyko birželio 18 d. – liepos 3 d. Vengrijos sostinėje Budapešte.
Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.
Iš čempionato programos pašalintos ekstramalių šuolių į vandenį rungtys.
Plaukimas
Lietuvai plaukime atstovavo 7 sportininkai, 2 treneriai (Žilvinas Ovsiukas, Michailas Romanovskis), o Milda Šeibokaitė buvo atrinkta kaip viena iš 26-ių čempionate dalyvavusių plaukimo teisėjų.
Autobiografija
Autobiografija ( – pats + biografija) – literatūros žanras, artimas memuarams, savo gyvenimo ir veiklos aprašymas.
Pasakojimas apie save, kuriame daugiau dėmesio skiriama autoriaus psichologijai, išgyvenimams, požiūriui į pasaulį. Įvykiai dėstomi chronologiškai arba pagal temas. Autobiografijų struktūros ašis – asmenybės tapsmo istorija. Pradėtos rašyti senovės Graikijoje. Vėlesnėse epochose garsių rašytojų – Žano Žako Ruso, Johano Volfgango Gėtės autobiografijos padėjo atsirasti psichologiniam romanui.
Pirmąją lietuvišką autobiografiją parašė Jonas Basanavičius (1888).
Baudžiamoji teisė
thumb|200px|„Kriminalinė [[konstitucija" (Karolina) (1577 m. leidimas)]] Baudžiamoji teisė – viešosios teisės šaka; visuma teisės normų, kuriomis veikos yra uždraudžiamos, įvardijamos kaip baudžiamosios ir už jas nustatomos sankcijos. Daugelyje valstybių baudžiamoji teisė kodifikuota.
Baudžiamosios teisės normomis įtvirtintos sankcijomis siekiama paveikti teisės pažeidėją, kuriam už baudžiamąją veiką numatomi tam tikri asmeninio ar turtinio pobūdžio suvaržymai. Baudžiamoji teisė kaip teisinio reguliavimo priemonė yra laikoma ultima ratio, tai yra sankcijų įtvirtinimo baudžiamaisiais įstatymais turi būti imamasi tik tada, kai neįmanoma kitomis socialinėmis, teisinėmis priemonėmis (ap)ginti teisinių gėrių, kurie yra pažeidinėjami.
Istorija
Ankstyviausios civilizacijos paprastai nedarė skirties tarp civilinės ir kriminalinės teisės. Pirmuosius rašytinius teisynus sukūrė šumerai. Apie 2100–2050 m. pr. m. e. Ūro valdovas Ur-Namu priėmė Urnamu teisyną (jo tekstas išliko). Egzistavo ir dar ankstyvesnis Lagašo valdovo Urukaginos teisynas, tačiau iki šių dienų jis neišliko. Kitas svarbus to meto teisynas – Hamurabio kodeksas, sudaręs babiloniečių teisės pagrindą.
Senovės graikų baudžiamųjų įstatymų išliko tik fragmentai (pvz., Solono, Drakono).
Pošakiai
thumb|[[Bambergo baudžiamasis teisynas]] Plačiąja prasme baudžiamoji teisė skirstoma į 2 pošakus:
Materialinė baudžiamoji teisė – visuma teisės normų, uždraudžiančių veikas kaip nusikalstamas ir numatančių už šių draudimų pažeidimą atitinkamas bausmes arba kitas poveikio priemones kaip šios veikos pasekmes, taip pat atleidimą nuo bausmės ar bausmės palengvinimą.
Baudžiamoji teisė gali būti suprantama objektyviąja ir subjektyviąja prasme. Objektyviąja prasme – tai visuma draudimų ir įpareigojimų, kitų taisyklių, kurias įtvirtina baudžiamosios teisės normos. Baudžiamoji teisė subjektyviąja prasme – asmens (viešosios organizacijos) teisė, juridinė socialinė galimybė bausti asmenį už veiką, kuria kėsinamasi į svarbius teisinius gėrius. Ji preziumuojama, yra neginčijama, kadangi tam tikra žmonių bendruomenė – tiesiogiai arba per atstovus (institucijas) – nustato (visuomeninę) (san)tvarką, todėl gali ir bausti už jos pažeidimus. Pirmykštėje bendruomenėje – tam tikra žmonių grupė, vėliau – atitinkama korporacija (religinė bendruomenė, pvz., Katalikų Bažnyčia, žr. kanonų teisė), dar vėliau – valstybė perėmė vykdyti teisingumo funkcijas. Vakarų valstybės esant prievartos monopoliui, pripažįstama valstybės teisės (nu)bausti asmenį, padariusį nusikaltimą. Kiekvienas visuomenės narys turi teisę reikalauti iš valstybės, kad būtų užtikrintas jo saugumas. Ši teisė suponuoja valstybės pareigą ginti savo visuomenės narius, tuo pačiu ir pareigą užkirsti kelią nusikaltimams.
Apsaugos objektas
Baudžiamosios teisės normomis ginami ne visi teisiniai gėriai. Atsižvelgiama į jų svarbą visuomenėje ir galimos žalos pobūdį, mastą. Kadangi daugelis visuomeninių gėrių ginami kitų teisės šakų (civilinės teisės, administracinės teisės) normomis, baudžiamoji teisė laikoma paskutinė priemonė (ultima ratio) padarius teisės pažeidimą. Baudžiamosios teisės normomis saugomi tik svarbiausi visuomenės gėriai.
Santykis su kitomis teisės šakomis
Baudžiamoji teisė įtvirtina veikas, numato sankcijas, baudžiamojo proceso teisė – įtvirtina taisykles dėl bausmių ir sankcijų taikymo, bausmių vykdymo teisė – nustato konkrečių sankcijų vykdymo tvarką, režimą, konkrečias sąlygas, kompetentingas institucijas ir jų pareigas (pvz., atskirų laisvės atėmimo vietų statusą ir veiklos klausimus). Šios 3 penitenciarinės sistemos teisės šakos sąlygoja viena kitą, glaudžiai susijusios, viena be kitos negali būti taikomos, kadangi sudaro vieningą visumą.
Teisės šaltiniai
Baudžiamasis įstatymas – svarbiausias teisės šaltinis Kontinentinės teisės valstybėse. XX a. kodifikuotas norminis teisės aktas – Baudžiamasis kodeksas, kuriame įtvirtinama baudžiamosios teisės normų sistema, detalizuojamos veikų sudėtys, nustatomos bausmės ir įtvirtinamos bausmių rūšys. Baudžiamąjį kodeksą sudaro Bendroji ir Specialioji (ypatingoji) dalys.
Baudžiamosios teisės mokslas
Baudžiamąją teisę tiria teisėtyros šaka – baudžiamosios teisės mokslas (penalistika, baudžiamoji teisėtyra).
Androidinis riebalų paskirstymo tipas
Androidinis riebalų paskirstymo tipas – vyriškasis (be jo dar būna ginoidinis bei mišrus); riebalai yra liemens srityje, riebalų ląstelės smulkios, greitai kaupia ir praranda riebalus. Šiam nutukimo tipui būdingos riebalų sankaupos pilve, nugaroje, rankose, todėl susidaro vizualus obuolį primenančios figūros vaizdas. Dažniau jis būdingas vyrams, bet neretai pasitaiko ir tarp moterų. Androidinis (pilvinis) nutukimas yra pavojingesnis ir kelia didesnę riziką sveikatai nei ginoidinis (klubų ir sėdmenų srities).
Blackpink
„Blackpink“ – Pietų Korėjos K-pop muzikos merginų grupė, įkurta 2016 m.
Grupę sudaro Kim Ji-soo, Jennie Kim, Rosé ir Lisa.
Rėžiai (Vilnius)
Rėžiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietryčius nuo Eitminiškių, prie kelio. Į pietus nuo kaimo plyti miškas.
Pranciškus Poniatovskis
Pranciškus Juzefas Poniatovskis (g. 1723, m. 1749) – Krokuvos katedros kanauninkas ir probstas, Gniezno kancleris nuo 1748.
Biografija
Buvo Stanislavo Poniatovskio ir Konstansijos Čartoriskos sūnus, vėliausio Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio broliu. Mokėsi Vokietijos ir Prancūzijos seminarijose. Nuo aštuoniolikos metų Pranciškaus kentėjo nuo epilepsijos, kurią bandė gydyti užsienio gydyklose. 1745 metais grįžo į Lenkiją, kur po trejų metų tapo Gniezno kancleriu. Prieš mirtį jis tapo pastorius Vavelio katedroje.
Bobrovnikai (Sokulkos apskritis)
Bobrovnikai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į rytus nuo Sokulkos ir 42 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Rėžiūkai
Rėžiūkai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Slavikų, prie Jotijos upės.
Pailgoji viksva
Pailgoji viksva (Carex elongata) – viksvuolinių šeimos augalų rūšis. Paplitusi Europoje, Kaukaze, Vakarų Sibire, Kazachstane, Altajuje.
Stiebai groblėti, 50–80 cm aukščio. Lapai plokšti, 2–3 (Sibire 4–6 mm) pločio, minkšti, panašaus ilgio kaip stiebai ar kiek trumpesni. Žiedynas – 5–8 cm ilgio varpa.
Auga kupstais užpelkėjusiuose miškuose, alksnynuose, rečiau samaninėse pelkėse, pelkėtuose vandens telkinių krantuose, griovose.
Juvha
Juvha arba Juha, Jucha tiurkų (baškirų, Volgos totorių, turkmėnų, Chorezmo uzbekų) mitologijoje – demoniškas sutvėrimas, susijęs su vandens gaivalu. Juvha tai nuostabi mergelė, į kurią pavirsta daug metų (pasak totorių – 100 ar 1000) pragyvenęs slibinas Aždarha. Pasak turkmėnų ir Chorezmo uzbekų mitų, Juvha išteka už vyro, bet jam iškelia keletą sąlygų, pvz., nežiūrėti, kaip ji šukuojasi plaukus, neglostyti nugaros, po suartėjimo apsiplauti. Pažeidęs sąlygas, vyras atranda ant jos nugaros gyvatiškus žvynus, pamato, kaip šukuodamasi nusiima sau galvą. Jei Juvha nepabučiuojama, ji suėda savo vyrą. Ją užmušti galima tik bevandenėje vietoje.
Ginoidinis riebalų paskirstymo tipas
Ginoidinis riebalų paskirstymo tipas – moteriškasis (be jo dar būna androidinis bei mišrus); stambesnės ir stabilesnės riebalų ląstelės kaupiasi krūtinės, pilvo, sėdmenų, šlaunų ir klubų srityje. Šis nutukimo tipas dažniau pasitaiko toms moterims, kurių figūra yra kriaušės formos. Ginoidinis (klubų ir sėdmenų srities) nutukimas yra mažiau pavojingas ir kelia mažesnę riziką sveikatai nei androidinis (pilvinis).
Kirkės šachmatų uždavinio atmainos
Panaudojant Kirkės šachmatų modifikuotas taisykles, kuriami tiesioginio, sutarto, atvirkščio mato ir serijiniai uždaviniai.
Jie sudarinėjami ne tik su tradicinėmis, bet ir pasakiškomis figūromis. Dalyvauja konkursuose. Geriausi įtraukiami į FIDE albumus.
Užrašai
Sutrumpintas Kirkės uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, kuris užduotyje rašomas po uždavinio tipo ir ėjimų skaičius. Pav SerH#7, Kirkė reiškia serijinis septynių ėjimų sutartas matas. Pato atveju – SerH=7). Serijinis 19 ėjimų atvirkščio mato užrašas: SerS#19 (refleksinio mato atveju – SerR#19
Po to naujoje eilutėje, per jos vidurį, užrašomas konkretus Kirkės uždavinio atmainos pavadinimasː pav., Kirkė globėja.
Užrašant ėjimus, figūrų atgimimo vieta pažymima tarp laužtinių skliaustelių. Pav., jei baltųjų žirgas nukirstų valdovę laukelyje h1, nepakanka paprasto užrašo 1.Žxh1, bet dar laužtiniuose skliausteliuose pridedame ir valdovės spalvą ir atgimimo vietąː 1.Žxh1 [+jVd8].
Sudėtingesnis užrašas naudojamas, kai pėstininkas kerta paskutinėje horizontalėje figūrą. Pav., pėstininkas iš laukelio g7 kertą juodųjų valdovę laukelyje h8 ir pėstininką paaukština į bokštą, kuris ir dar šachuoja. Šiuo atveju, užrašas būtų sudėtingesnisː gxh8B [+jVd8]+.
Kirkės uždavinio atmainos
Antikirkė. Kertančioji figūra (taip pat ir karalius) turi grįžti (atgimti) į savo pirminę vietą, kuri buvo prieš pradedant žaisti tradicinę šachmatų partiją. Ji turi būti neužimta. Jei grįžimo laukelį yra užėmusi kita figūra, kertančioji figūra neatgimsta ir nuimama nuo šachmatų lentos. Karalius kirsti negali, kai jo atgimimo vieta yra užimta, arba jam, nukirtus kažkokią figūrą, tektų grįžti į šachuojamą laukelį.
Kirkė globėja. Nukirstoji figūra atgimsta tik po nuėmusiosios pusės sekančio ėjimo su kita figūra. Tam, kad nustatyti laukelį, kuriame turėtų atgimti nukirstoji figūra, iš nukirtimo laukelio reikia pravesti lygiagrečiai tos kitos figūros (globėjos) ėjimo kryptimi liniją, kuri turi būti to paties ilgio, kaip ir globėjos ėjimas. Figūra neatgimsta ir nuimama nuo lentos, jei linija yra per ilga ir išeina už šachmatų lentos ribų, o taip pat, kai atgimimo laukelį yra užėmusi kita figūra.
Kirkė kuskusas. Nukirstoji figūra (išskyrus karalių) atgimsta kertančiosios figūros pradiniame laukelyje, jei jis nėra užimtas. Kitu atveju nukirstoji figūra nuimama nuo lentos. Jei dėl kirtimo pėstininkas paaukštinamas į figūrą, jos atgimimo laukelis yra pėstininko laukelis.
Michaelio Barto uždavinyje po 1.Ž2f3! baltieji grasina 2.Vh1#. Juodųjų gynyba remiasi laukelio e8 užstojimu nuo baltųjų rikio, nes tai leistų šiame laukelyje juodųjų karaliui atgimti. Bet visi trys bandymus užstoti, baltieji įveikia:
1…Rg6 2.fxg6 [+bg2]# (negalima buvo žaisti 2.Rxg6 [+bRf1]+, nes juodųjų karalius galėtų pasitraukti 2…Kxg4 [+jKe8]
1…Bg6 2.Rxg6 [+bRf1] #. Baltieji negalėjo žaisti '''2. fg''', nes atgimus pėstininkui laukelyje g2, atsivertų įstrižainė, kurioje baltųjų karalius būtų juodojo rikio šachuojamas.
1…g6 2.Bxg6 [+ bBh1]# (dėl tos pačios priežasties čia negalimas 2.fxg ėjimas) Po 1…Rd6 2.Vf1# Kirkė chameleonas. Nukirstoji figūra yra paverčiama aukštesne figūra šia eile: žirgas tampa rikiu, rikis – bokštu, bokštas – valdove. Po to ji yra perkeliama į naujosios figūros atgimimo laukelį, (jei jei jame nėra figūros). Jei laukelis užimtas. nukirstoji figūra nuimama nuo šachmatų lentos.
Apsikeitimo vietomis kirkė. Nukirstoji figūra atgyja ją nukirtusios figūros laukelyje. Kirkė keičianti figūros spalvą Nukirstoji figūra grįžta į savo pradinį laukelį prieš pradedant tradicinių šachmatų partiją ir, pakeitusi spalvą, atgyja. {|
Veidrodinė kirkė. Nuimta figūra atgimsta laukelyje, kurį prieš partijos pradžią užima analogiška priešininko figūra.
Vertikalioji kirkė. Nukirsta figūra atgimsta toje pat vertikalėje (baltųjų figūros 1-oje, juodųjų -8-oje horizontalėje), kurioje ji buvo nukirsta. Pėstininkai atgimsta, kaip ir Kirkės uždavinyje. {|
Kirkė antipodas. Nukirstoji figūra atgimsta laukelyje, kuris yra už keturių horizontalių ir 4 vertikalių nuo nukirtimo laukelio, jei šis laisvas, jei jį užima figūra, tai nukirstoji neatgimsta.
Kirkė klonas. Nukirstoji figūra, nekeisdama spalvos, pavirsta į tokią pat figūrą, kaip ir kertančioji. Ji atgimsta naujosios figūros pirminės pozicijos laukelyje. Jei nukirtus figūrą įvyksta pėstininko paaukštinimas, tai nukirstoji figūra keičiama į pėstininką, kuris turės atgimti pagal Kirkę, kaip tos pačios spalvos nukirstas pėstininkas. Jei kerta karalius, taikomos Kirkės taisyklės.
Simetrinė kirkė. Atgimimo laukelis yra priešingoje lentos pusėje simetriškai išsidėstęs nuo nukirtimo laukelio (pav.,nukirtus figūrą laukelyje g6, jos atgimimo laukelis bus b3:). {|
Kirkė gegutė. Nukirsta figūra grįžta į pirmykštę poziciją figūros, kuri ją nukirto. Pėstininkas, patekęs į pirmąją eilę yra aukštinamas į figūrą, kurią parenka nukirtusioji pusė.
Vulkaninė kirkė. Nukirstoji figūra nenuimama nuo lentos jei jos atgimimo laukelį užima kita figūra. Ji perkeliama į laukelį po užimančiąją figūra, bet laikinai neatgimsta ir yra pasyvi. Kai užimančioji laukelį figūra pajuda, į jos vietą persikelia nukirstoji figūra ir pilnai atgimsta (gali kirsti, vaikščioti, šachuoti).
Ekvivalentinė kirkė Nukirstoji figūra atgimsta priešinga kryptimi ir lygiai už tiek laukelių, kiek buvo nutolusi kertančioji figūra. Pav. : jei Bh1xŽh3, tai žirgas turi atgimti laukelyje h5 (tarp h3-h5 yra toks pat atstumas kaip ir tarp h1-h3). Jei laukelis yra užimtas, nukirstoji figūra nuimama nuo lentos. {|
Kirkė hidra. Nuimta figūra grįždama į savo pirmykštę poziciją lentoje išsiskaido. Pav., kertamas baltųjų rikis grįžta į c1 ir f1 laukelius.
Kirkė atomas. Savo pirmykštę poziciją grįžta visos figūros, kurios yra prie laukelio, kuriame buvo nukirsta figūra.
Kirkė marsietė. Bet kuri figūra pagal Kirkės uždavinio taisykles perkeliama į jos pirminį laukelį (jei jis laisvas) ir tik iš jo ji gali kirsti, ar šachuoti. Nukirstoji figūra nuimama nuo lentos.
Kirkė narvas. Nukirstoji figūra atgimsta, jei yra vienas, ar daugiau neužimtų laukelių nukirstajai figūrai. Jei nėra nei vieno, nukirstoji figūra nuimama nuo lentos. Karaliai negali būti kertami, kadangi šachai ir matai yra tokie kaip ir tradiciniuose šachmatuose. Atgimimo laukeliai čia vadinami narveliais. Į juos patekusi figūra vaikščioti negali – tik kirsti. Jei tokių narvelių yra ne vienas, kertančioji pusė pasirenka narvelį, kuriame turės atgimti nukirstoji figūra. Narvelyje esančiai figūrai, nukirtus išorinę figūrą, narvelis panaikinamas. Baltųjų pėstininkai gali atgimti ir gali judėti, kaip ir normalūs pėstininkai: šokti per du langelius iš antrosios eilutės. Analogiškos sąlygos ir juodųjų pėstininkams. Jei baltieji pėstininkai paaukštinami į figūras, figūros tipą parenka kertančioji pusė. Narvelis jai bus paaukštinimo laukelis. Tas pats ir su juodaisiais pėstininkais
Super-kirkė. Nukirstoji figūra (išskyrus karalių) gali būti perkelta į bet kokį tuščią laukelį. Atgimęs baltųjų pėstininkas 1-oje eilutėje, ar juodųjų – 8-oje negali būti judinamas.
Kirkė dviguba agentė. Nukirstoji figūra pakeičia savo spalvą ir atgimsta pagal Kirkės taisykles (pav. bVxŽg4 [+bŽb1]).
Masagetija
thumb|right|250px|Apie 323 m. pr. m. e., Masagetijos padėtis Azijos žemėlapyje.
Masagetija  – istorinė valstybė, kuri jungė įvairias gentis, gyvenusias Vidurinės Azijos stepėse, į šiaurės rytus nuo Kaspijos jūros šių laikų Turkmėnistane, vakarų Uzbekistane ir pietų Kazachstane.
Tas pats Herodotas mini šalies karalienę Tomyrą ir kariuomenės generolą, Tomyros sūnų Spargapį.
Kitų autorių nuomone, tai galėjo būti Kaukazo valstybė, tariamai Kaukazo Albanija ir gretimos teritorijos dabartiniame Azerbaidžane ir Dagestane.
Siaurasis geležinkelis Pilupėnai–Gražiškiai
Siaurukas Pilupėnai–Gražiškiai,  – 750 mm pločio vėžės siaurasis geležinkelis, nutiestas ir eksploatuotas Pirmojo pasaulinio karo metais kaip vokiečių karinis lauko bėgių kelias tarp Pilupėnų (Rytprūsiai) ir okupuotų Gražiškių (Oberostas).
Istorija
Tai buvo vienas iš daugelio kaizerinės Vokietijos nutiestų karinių lauko geležinkelių. Jais daugiausiai buvo gabenama mediena į Rytprūsių ir kt. lentpjūves, kurios, dėl Pirmojo pasaulinio karo metu nutrūkusio Nemunu plukdomų rąstų sielių srauto, jautė žaliavų stygių.
Siauruką statė vokiečių geležinkeliečių dalinys, pasitelkęs rusų belaisvius. Kelio ašis stipriai vingiavo: buvo stengiamasi aplenkti pasitaikančias vandens telkinius ar kitas kliūtis. Šio geležinkelio trasa prasidėjo ties Pilupėnais nuo siauruko Geldapė–Tolminkiemis–Stalupėnai, tęsėsi pietryčių link ir per Vencloviškių ir Sudeikių laukus pasiekė Vištytį. Pastarąjį miestelį aplenkė iš šiaurės ir, perkirtusi Norvydų apylinkes, baigėsi Gražiškiuose. Kai kurių šaltinių teigimu, trumpą laiką veikė ir jos tęsinys iki Aleksandravo dvaro, tada trasa buvo pasiekusi 23 km ilgį.
Bogušė (Sokulkos apskritis)
Bogušė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 38 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Siaurasis geležinkelis Pilupėnai–Gražiškiai
Istorija
Iš Lietuvos pasitraukusi vokiečių okupacinė kariuomenė šį bėgių kelią paliko neišardytą. 1919 m. vietinė valdžia norėjo kai kurias atkarpas eksploatuoti, bet vėliau tų planų buvo atsisakyta.
Bogušė (Sokulkos apskritis)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Philippe Pétain
Filipas Petenas (, 1856 m. balandžio 24 d. – 1951 m. liepos 23 d.) – prancūzų karinis ir politinis veikėjas, generolas. Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje jam suteiktas Prancūzijos maršalo vardas. 1940–1944 m., Antrojo pasaulinio karo metu, jis vadovavo kolaboracionistiniam Prancūzijos Viši režimui. F. Petenas, kuriam 1940 m. buvo 84 metai, yra seniausias Prancūzijos valstybės vadovas.
Pirmojo pasaulinio karo metu F. Petenas vedė Prancūzijos kariuomenę į pergalę devynis mėnesius trukusiame Verdeno mūšyje. Po nesėkmingo Nivelio puolimo ir vėlesnių maištų, F. Petenas buvo paskirtas vyriausiuoju vadu ir jam pavyko atkurti kariuomenės pasitikėjimą. Jis liko vadovauti iki karo pabaigos ir tapo nacionaliniu didvyriu. 1925–1926 m. F. Petenas vadovavo jungtinei Prancūzijos ir Ispanijos kariuomenei Maroke per Rifų karą. 1934 m. vasario–lapkričio mėnesiais ėjo karo ministro, 1939–1940 m. – ambasadoriaus Ispanijoje pareigas. Tarpukariu F. Petenas buvo vadinamas „senuoju maršalu“ (le vieux Maréchal).
1940 m. birželį Vokietijos kariuomenei įsiveržus į Prancūziją paskirtas vicepremjeru. Artėjant neišvengiamam pralaimėjimui mūšyje dėl Prancūzijos ir ministrų kabinetui panorus prašyti paliaubų, 1940 m. birželio 16 d. ministras pirmininkas Polis Reno atsistatydino ir rekomendavo prezidentui Alberui Lebrenui, kad šis paskirtų Peteną į jo vietą. Kitą dieną Petenas tapo ministru pirmininku. 1940 m. birželio 22 d. su nacistine Vokietija pasirašė Kompjeno paliaubas. Tada vyriausybė trumpam persikėlė į Klermoną-Feraną, vėliau – į kurortinį Viši miestelį centrinėje Prancūzijoje. Vyriausybė balsavo už Trečiosios Prancūzijos Respublikos pakeitimą Viši Prancūzija – autoritariniu režimu, bendradarbiavusiu su Ašimi. Vokietijai ir Italijai 1942 m. lapkritį okupavus ir nuginklavus Prancūziją, F. Peteno vyriausybė labai glaudžiai bendradarbiavo su nacistinės Vokietijos karine administracija.
1944 m. rugpjūtį išlaisvinus Paryžių, F. Petenas nacių išvežtas į Vokietiją. Po karo buvo teisiamas už išdavystę. Iš pradžių buvo nuteistas mirti, tačiau dėl amžiaus ir Pirmojo pasaulinio karo tarnybos bausmė (ministro pirmininko Š. de Golio sprendimu) pakeista kalėjimu iki gyvos galvos.
Sąžiningumas
Sąžiningumas (nuo žodžio sąžinė) – dorovės principas, viena iš pamatinių doro elgesio nuostatų. Apima sąžinės klausymąsi ir elgimąsi pagal jos „priesakus“, tiesos sakymą, garbingą elgesį kitų asmenų atžvilgiu ir kt.
Sąžiningumo principas teisėje
Sąžiningumo (angl. integrity) principas teisėje reiškia asmens ar institucijos savybę, kurią interpretuoja teismai pagal objektyvumo ir subjektyvumo kriterijus. Vertinant elgesį objektyviai, bandoma atsakyti į klausimą, ar asmuo privalėjo ką nors daryti, nedaryti ar žinoti. Tuo tarpu subjektyvus vertinimas remiasi konkrečios situacijos galimybių ir gebėjimų įvertinimu, t. y. ar asmuo galėjo žinoti, kažką daryti ar nedaryti. Jei asmuo galėjo žinoti apie jam priklausančias pareigas, bet to nedarė, toks elgesys remiantis subjektyviu vertinimu bus traktuojamas kaip nesąžiningas.
Sąžiningumas minimas įvairiuose teisės aktuose, pavyzdžiui, LR Civiliniame kodekse ir Valstybės politikų elgesio kodekse. Pastarajame pažymima, kad valstybės politikas viešajame gyvenime turi vadovautis teisingumo, skaidrumo, viešumo, atsakomybės ir sąžiningumo principais, einant pareigas laikytis aukščiausių elgesio standartų, vengti situacijų, galinčių sukelti visuomenėje abejonę. Lietuvos teismai taip pat ne kartą analizavo sąžiningumo principo turinį.