cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mbundai
Kolonializmas
Nors reali portugalų valdžia mbundų teritorijose įsitvirtino tik XX a. pradžioje, kuomet buvo numalšinti paskutiniai sukilimai, per XIX a. buvo suduotas ekonominis smūgis mbundų visuomenei. Iki XIX a. Matamba, kip ir gretima Kasandžė gyveno iš vergų prekybos, o šią uždraudus, nebeteko ekonominio pagrindo. Portugalų kolonializmo laikais mbundu, anksčiausiai užkariauti portugalų, patyrė stipriausią šių įtaką. Daug jų migravo į pakrantes ir Luandą, kur maišėsi su portugalais, tapdami mesticos. Kurie pilnai perimdavo portugalų kultūrą, būdavo vadinami asimilados. Luandoje susiformavo dabar lingua franca laikomas kimbundu dialektas, labai stipriai įtakotas portugalų kalbos. Kitas svarbus dialektas susiformavo portugalų prekybiniame mieste Ambakoje, ir paplito daugiau rytuose - buvusiose Matambos žemėse.
Liudmila Rudenko
Mačas
Pasaulio čempionato mačo lentelė:
Mbundai
Pilietiniai karai
thumb|150px|MPLA veliava
Liudmila Rudenko
Mačas
Liudmila Rudenko dar galėjo išsigelbėti, jei būtų laimėjusi paskutiniąją, nes pagal čempionato nuostatus, esant rezultatui 7 : 7, čempionė išlaikytų titulą. Partija buvo atidėta su nedideliu L. Rudenko pranašumu. Tačiau, žaidžiant atidėtą partiją jai nepavyko pagerinti padėties – ryškėjo lygiosios, bet čia čempionė dar ir suklydo, tad mačas pasibaigė 6 : 8 jos pralaimėjimu. Jelizaveta Bykova tapo trečiąja istorijoje pasaulio čempione.
Vanganujis (upė)
Vanganujis  – upė Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės salos pietvakariuose; trečia pagal ilgį šalyje. Prasideda vulkaninėje-seisminėje srityje, Tongariro ugnikalnio šiauriniame šlaite, netoli Rotoairos ežero. Iki Taumarunui teka į šiaurės vakarus, paskui pasuka į pietryčius, pietus. Įteka į Tasmano jūrą (Pietų Taranakio įlanką) ties Vanganujo miestu.
Liudmila Rudenko
Kitos varžybos
Liudmila Rudenko dalyvavo tarptautiniuose mačuose: radijo mače TSRS–Didžioji Britanija (1946), TSRS–Čekoslovakija (1954), Leningradas–Budapeštas (1957).
Urvikių apylinkė
Urvikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Mbundai
Pilietiniai karai
Prieš pat Angolai įgyjant nepriklausomybę kilus pilietiniam karui, mbundai etniniu pagrindu jungėsi į Agostinho Neto vadovaujamą MPLA partiją. Ši partija buvo stipriai remiama TSRS. Jų pagrindiniai priešai buvo ovimbundu etnine grupe paremta UNITA, ir bakongų etnine grupe paremta FNLA. Grupuotės susidūrė Angolos pilietiniame kare, kuris buvo vienas Šaltojo karo konfliktų.
Vanganujis (upė)
Intakai: Vakapapa, Ongaruė, Retarukė, Ohura, Manganui o te Ao, Tangarakau.
Urvikių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mažeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Reivyčių apylinkės.
Mbundai
Pilietiniai karai
Per visą karą MPLA išlaikė savo pozicijas etninėse Mbundu žemėse. Karui pasibaigus 2002 m. įtampa tarp politinių-etninių grupuočių išlieka, tačiau MPLA užima didžiąją daugumą šalies valdžioje, Angolos prezidentas yra mbundu, ir ši etninė grupė vadovauja šalies politiniame ir kultūriniame gyvenime.
Vanganujis (upė)
Upė laivuojama (iki Taumarunui), bet labai slenkstėta. Aplink upę įsteigtas Vanganujo nacionalinis parkas. Iki atsikraustant europiečiams, Vanganujo baseinas buvo tankiausiai apgyvendinta maorių žemė.
thumb|left|170px|Upė žemėlapyje
Vanganujis
Vanganujis  – miestas Naujojoje Zelandijoje, Šiaurės salos vakarinėje pakrantėje, prie Tasmano jūros (Pietų Taranakio įlankos) ir Vanganujo upės žiočių. Jūrų uostas, geležinkelio stotis. Metalo apdirbimo, valčių gamybos pramonė. Žemės ūkio rajono prekybinis centras (avininkystė, galvijininkystė). Aliejaus, sūrio, mėsos, vilnos gamyba ir išvežimas. Yra dailės galerija, operos teatras, karo memorialas.
Istorija
Vanganujis buvo svarbi maorių gyvenvietė. 1830 m. čia įsikūrė britų pirkliai, o 1840 m. – misionieriai. Pradžioje vadintas Petre. Tapo svarbiu prekybiniu ir transporto mazgu.
Omahai
Omahai (Omaha, iš U-Mo’n-Ho’n – 'priešsroviui') – indėnų sijų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, daugiausia šiaurės rytų Nebraskoje, taip pat vakarų Ajovoje. Populiacija – 365 žmonės (kilmės – apie 6000). Omahų kalba, priklausanti sijų šeimai, vartojama nedaugelio, paplitusi anglų kalba. Tikintieji – daugiausia krikščionys.
thumb|left|200px|Omahų ir aplinkinių tautų žemės XIX a. Nuo XVI a. omahai traukė iš Ohajo ir Vobašo slėniu link dabartinės Ajovos. XVI–XVII a. etninės žemės siekė Paipstono upę dab. Minesotoje, bet dėl dakotų įtakos buvo priversti atsitraukti į vakarus. XVII a. vid. omahai gyveno prie Bou Kriko upės Nebraskoje, XVIII a. vid. – rytiniame Misūrio krante, aukščiau Didžiosios Sijų upės žiočių. Po 1802 m. prasiautusios raupų epidemijos populiacija sumažėjo iki 300. Omahai persikėlė į dešinįjį Misūrio krantą, priešais dabartinį Su Sičio miestą. 1854 m., nualinti kovų su dakotais, omahai persikėlė į rezervacijas.
Tradicinė kultūra panaši į kitų prerijų indėnų. Vertėsi raitąja bizonų medžiokle, lydimine-kapline žemdirbyste. Dabar dirba ūkiuose, samdomus darbus, verčiasi smulkiuoju verslu.
Omahų gyvenvietę sudarė pusiau žeminės, dengtos velėna, žievėmis, dembliais. Būdingas apskritas velėninis namas, taip pat statyti elipsiški būstai iš žievės su dviem dūmtraukiais. Žygių metu statydavosi tipius.
Omahai dalijosi į 2 brolijas (žemės ir dangaus), kurias sudarė 5 patrilinijinės giminės. Genčiai vadovaudavo 2 vadai (nuo kiekvienos brolijos) ir taryba iš 7 vadų bei 5 šventenybių sergėtojų. Būta slaptųjų vyrų sąjungų. Omahų šeima buvo didžioji, paplitusi daugpatystė (iki 3 žmonų).
Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, karo ir medžioklės apeigos, tikyba dvasiomis-globėjomis, išplėtota mitologija.
Pagal omahus pavadintas Nebraskos miestas Omaha. Dabar omahai gyvena daugiausia Nebraskos Terstono apygardoje (Meisyje, Pendere, Rozali, Volthile).
Žlibinų tvenkinys
Žlibinų tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Plungės rajone, 10 km į pietryčius nuo Plungės, Žlibinų kaimo pietinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Sausdravo upę (Minijos intakas) 18,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis vakarų-rytų-pietvakarių kryptimi - 0,77 km, plotis - iki 0,13 km. Netoli užtvankos yra suformuota 0,2 ha sala. Altitudė 116,3 m. Šiaurinės tvenkinio dalies krantai aukšti. Šiaurinė ir rytinė pakrantės plačiai apaugę medžiais. Tvenkinys yra Minijos ichtiologinio draustinio teritorijoje.
Tvenkinys įrengtas 1983 m.
Turkijos futbolo varžybos 1973–1974 m.
Turkijos futbolo varžybos 1973–1974 m.
Larunda
Larunda (arba Lara) – nimfa romėnų mitologijoje, Almono duktė. Larunda pranešusi Junonai apie ryšius tarp Jupiterio ir Juturnos, dėl to jos vardas siejamas su λαλεῖν. Už tai Jupiteris Larundą nubaudęs, atimdamas iš jos liežuvį, be to, Merkurijus turėjęs Larundą nugabenti į požemio pasaulį, tačiau pakeliui ją įsimylėjęs. Paskui Larunda pagimdžiusi du larus.
Hartung, remdamasis Laktancijumi, tvirtino, kad Larunda esanti tapati Mutai ir Tacitai.
Racing Club de Boukoki
Racing Club de Boukoki, o trumpiau vadinamas RS Boukoki – profesionalus Nigerio futbolo klubas, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Įsikūręs šalies sostinėje Niamėjuje. Namų rungtynes žaidžia Generolo Seini Kunčės stadione, talpinančiame 35 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Daugkartiniai šalies čempionai ir futbolo taurės laimėtojai.
23-iasis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
23-iasis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF taisykles. Susidėjo iš pusfinalio ir finalo turnyrų.
Pusfinalis
Pusfinalio pradžia - 2001 vasario mėn., pabaiga – 2002 birželio mėn.
Finalas
Finalo pradžia - 2002 lapkričio mėn., pabaiga – 2004 balandžio mėn.
Prizininkai
Aukso medalį, surinkęs 12 taškų iškovojo Rimantas Rupšys (Vilnius). Pustaškiu nuo jo atsilikusiam Kristijonui Kameneckui (Elektrėnai) atiteko sidabras. Abu šie prizininkai čempionate nepatyrė pralaimėjimų. Bronzos medalis atiteko Vytautui Šlapikui (Ukmergė), surinkusiam 10,5 taško.
Turkijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Turkijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Tekirova
Tekirova  – miestelis Turkijos pietuose, Antalijos ile, Kemero rajone, 60 km nuo Antalijos, Viduržemio jūros pakrantėje, Likijoje. Pakrantėje driekiasi paplūdimys.
2005 m. Tekirovoje buvo atidarytas „Eko Park“ – botanikos sodas ir roplių parkas.
Notigalės–Skapgirio miškai
Notigalės–Skapgirio miškai – miškai Lietuvoje, Kupiškio rajone, 1,5 km į rytus nuo Skapiškio. Priklauso Kupiškio miškų urėdijai, Skapiškio girininkijai. Apima 42,3 km² plotą. Masyvą sudaro 11 miškų: Notigalės, Skapgirio, Bajorgirio, Galagirio ir kt.
Paviršius lygus, pietuose kiek banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai glėjiški ir jauriniai priesmėliai bei aukštutinio pobūdžio durpžemiai. Miškų šiaurėje plyti Notigalės aukštapelkė, gausu užpelkėjusių ežerų ir ežerokšnių (Notigalė, Ešerinis, Ašakinis, Bedugnis, Kulys, Bedugnėlis, Lėvenaitis, Lelijinis, Dvikelmis, Beržuona). Masyve prasideda Lėvuo bei jo intakas Mituva (su Svalia, Sūrupiu).
Medynai:
Jaunuolynai sudaro 14 % medynų, pusamžiai medžiai 58 %, pribręstantys 15 %, brandūs 13 %.
Notigalės-Skapgirio miškuose yra briedžių, stirnų, šernų, kiškių, usūrinių šunų, kiaunių, lapių, voverių. Šiaurinė dalis paskelbta Notigalės telmologiniu draustiniu.
Pietiniu pakraščiu nutiestas Šiaulių–Daugpilio geležinkelis, vakarine riba eina kelias. Miškuose įsikūrę kaimai: Beštupis, Gūrai, Kepuriai, Žardeliškiai, Laibiškiai, Vengriškis, Tvirai, Beržuona, Ažubalis, Stasiūniečiai.
Palubėliai
Palubėliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, prie kelio, 1 km nuo Kalvelių.
Vytautas Narutis
Vytautas Narutis (g. 1957 m. balandžio 18 d. Vilnius) – Lietuvos skulptorius, pedagogas.
Biografija
Baigė M. K. Čiurlionio meno mokyklą, 1981 m. skulptūrą Lietuvos dailės institute, mokytojai Konstantinas Bogdanas, Gediminas Jokūbonis.
Nuo 1981 m. Lietuvos dailės instituto Kauno fakulteto (nuo 1991 m. Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės institutas) dėstytojas, docentas, 1991–1992 m. Dailės pagrindų katedros vedėjas.
Kūryba
Iš granito, bronzos, betono, metalo, ketaus sukūrė dekoratyvinių skulptūrų („Katinas“ 1983 m., „Muzikantas“ 1985 m. ir „Motina“ 1988 m. – Martyno Mažvydo Klaipėdos skulptūrų parkas; „Saulės takas“, „Vartai“ 1990 m., „Šventė“ 1994 m., „Sagos“ 2005 m. – Kaunas; „Ledynmečio avys“ 1998 m., „Akmens bokštas“ 1999 m. – Juodkrantė; „Asteroido žiedas“ 2002 m., „Verbų sekmadienis“ 2003 m., „Raštai“ 2004 m. – Ž. Lipšico skulptūrų parkas, Druskininkai), paminklų (Aleksandras Stulginskis, 1995 m., Kauno prezidentūra), antkapinių paminklų (Mykolas Songaila, Mykolas Žilinskas, 1992 m. – Petrašiūnų kapinės), paminklinių lentų (Kazys Grinius, 1991 m., Adomas Mickevičius, 1999 m. – Kaunas), fontaną „Šunys“ – Kauno rotušės aikštė.
Kūryboje improvizuoja senųjų kultūrų (Egiptas, actekai, inkai) ir moderniojo meno temomis. Ankstyviesiems kūriniams būdingas formų racionalumas, konstruktyvumas, vėlesniems – grakštumas, išraiškingumas, monumentali raiška, skulptūrinių formų darna, apibendrintos formos. Nuo 1981 m. dalyvauja parodoje, kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Kritika
1987 m. V. Narutis sukūrė vieną sėkmingiausių savo kūrinių „Šunys“. Ši funkcinę reikšmę (geriamojo vandens fontanėlis) turinti skulptūra įkomponuota Kaune, prie Ryšių muziejaus Rotušės aikštėje. Pagrindiniu siužetiniu motyvu joje tapo du budrūs šunys, pasak istorijos, saugoję čia apsistojusio imperatoriaus Napoleono miegą. Rausvas granitinis konstruktyvių formų fontano pagrindas derinamas su realistiškai traktuotomis bronzinėmis šunų galvomis ir kojų atliejomis. Taigi kūrinyje gretinamos priešybės: funkcionalumas ir vaizduojamumas, dvi skirtingos medžiagos, abstrakti lygaus granito plastika bei realistinių bronzos detalių preciziškumas.
Mariette Hansson
Mariette Petra Carola Hansson, taip pat žinoma kaip MaryJet ir Mariette (g. 1983 m. sausio 23 d. Harplinge, Halando lėnas) – Švedijos dainininkė ir dainų autorė.
Vytautas Narutis
Kritika
Kitas V. Naručio žymus kūrinys – taip pat pamėgtas daugelio kauniečių. Tai Centro-Žaliakalnio laiptų skulptūros „Saulės takas“ (1990 m.). Laiptų terasose išdėstytas trijų skulptūrų ansamblis, sėkmingai pritapęs prie stilingos prieškario architektūros ir natūraliai įaugęs į miesto visumą. Pasak dailininko, Kaunas tarsi turi specialų laiptų statusą. Vien į Žaliakalnį veda garsūs Dzūkų, Kauko, Pelėdų laiptai. Galvojant apie tokio kūrinio meninį sprendimą, aktualus tampa skulptūrų santykis su supančia erdve (gamta, pačiais laiptais, aplinkiniais pastatais), tinkamo mastelio, dydžių, medžiagų suradimas. Ne veltui laiptų skulptūroms panaudotas betonas, ypač tinkantis monumentaliai formai bei architektoniškai stilistikai. Pasak autoriaus, laiptai turi savo pradžią ir pabaigą. Tai tarsi etapas. Jų siužetą inspiravo vaikystės pasakos idėja – kopimas į kalną. Pirmiausia tam reikia pasiryžimo. Paskui atsiranda kelio sunkumai, ir tik galiausiai – pergalė. Todėl „laiptuose“ išskiriamos trys zonos, jas atitinkamai simbolizuoja trys skulptūros.
Mariette Hansson
Atlikėja tapo žinoma 2009 metais, kai dalyvavo konkurse „Idol 2009“. Ten ji užėmė 4 vietą. 2011 m. Mariette išleido debiutinį singlą „Forever“. Dainai taip pat sukurtas vaizdo klipas.
2015 m. atlikėja su daina „Don’t Stop Believing“ dalyvavo Švedijos atrankoje „Melodifestivalen“ į „Eurovizijos“ dainų konkursą. Antrajame konkurso pusfinalyje surinkusi virš 500 000 žiūrovų balsų užėmė pirmą vietą ir užtikrintai pateko į finalą. Nacionaliniame finale, vykusiame kovo 14 d., „Friends“ arenoje, Stokholme, atlikėja užėmė trečią vietą, iš žiūrovų ir komisijos gavusi 102 taškus. „Don’t Stop Believing“ Švedijos muzikos įrašų tope Sverigetopplistan debiutavo 27 vietoje bei sertifikuotas auksiniu.
Skuodiškių apylinkė
Skuodiškių apylinkė (arba Skuodo Ketūnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tirkšlių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šerkšnėnų apylinkės.
Franck Boli
Karjera
Nuo 2012 m. priklausė norvegų Stabæk IF, o vėliau buvo išvykęs į Kiniją (Liaoning Whowin).
Grįžo į Norvegiją. Iš pradžių parungtyniavo Ålesunds FK, o nuo 2017 m. atstovavo Stabæk IF.
Sepahan SK
„Sepahano sporto klubas“, o angliškuose šaltiniuose Foolad Mobarakeh Sepahan Sport Club arba Sepahan SC, bei Sepahan  – Irano futbolo klubas iš Isfahano, esančio Isfahano provincijoje. Klubas turi ir moterų futbolo komandą. Didelį dėmesį skiria jaunimo ugdymui. Turi ir moterų futbolo ekipą.
Franck Boli
Karjera
Nuo 2019 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Sūduva.
Sepahan SK
Namų rungtynes žaidžia „Naghsh-e Jahan“ stadione, talpinančiame 75 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1953 m. spalio 5 d.
Futbolo komanda penkis kartus tapo šalies čempionais: 2002–03, 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2014–15 m.
Sezonai
Šaltiniai:
Lietuvos urbanistikos paveldas ir jo vertybės
thumb|right|150px|Antroji serijos knyga Lietuvos urbanistikos paveldas ir jo vertybės – Lietuvos tęstinis leidinys, einantis nuo 1995 m. Vilniuje vietoje iki 1988 m. leisto leidinio „Lietuvos TSR urbanistikos paminklai“.
Rengia Statybos ir architektūros instituto Architektūros istorijos ir paveldo sektorius, leidžia Kultūros paveldo departamentas. Autorius – Algimantas Miškinis. Išleistos (iki 2007 m.) 5 knygos, skirtos Užnemunei (pirmoji), Rytų (antroji, ketvirtoji) ir Vakarų (trečioji, penktoji) Lietuvai. Tiražas 1000 egzempliorių.
Roland Varga
Rolandas Varga (Roland Varga; g. 1990 m. sausio 30 d.) – Vengrijos futbolininkas, saugas (vingeris), bei puolėjas.
Karjera
Nuo 2008 m. priklausė italų Brescia Calcio, bet buvo skolinamas kitiems klubams.
Žaidė gimtinėje, atstovavo Újpest (2010 m.), o vėliau persikėlė į Italiją US Foggia (2011 m.)
Nuo 2012 m. atstovavo Győri ETO FC. Sužaidė 75 susitikimus elito divizione.
Nuo 2015 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš FK Sūduva.
2021 m. sausio mėn. perėjo į kitą vengrų klubą MTK Budapest FC. Birželio mėn. paliko klubą.
Vėliau rungtyniavo Al-Ittihad Kalba SC (JAE), Termalica Nieciecza (Lenkija), Sepsi OSK (Rumunija).
Rinktinės
Kitados atstovavo Vengrijos jaunimo rinktinėms, U-21 rinktinei.
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2019
'''2019 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas''' – 17-asis vaikų „Eurovizijos“ dainų konkursas, kuris vyko lapkričio 24 d. Glivicėse, Lenkijoje. Tai buvo pirmasis kartas, kai Telewizja Polska (TVP) rengė vaikų „Eurovizijos“ renginį, tačiau ketvirtasis, kai ši šalis rengia bet kurį kitą Eurovizijos renginį. 2019 m. Konkursą laimėjo Lenkijos atstovė Viki Gabor su daina „Superhero“. Tai antras Lenkijos šiame konkurse. Lenkija - pirmoji šalis lamėjusi du kartus iš eilės, taip pat pirmoji šalis, kuri laimėjo konkursą savoje šalyje
Konkurse varžėsi 19 šalių. Po trylikos metų grįžo Ispanija, Azerbaidžanas ir Izraelis pasitraukė iš konkurso.
Vieta
2018 m. gruodžio 10 d. buvo patvirtinta, kad konkursas vyks Lenkijoje. Tai buvo ketvirtas kartas, kai Lenkija organizuavo bet kokį „Eurovizijos“ renginį. Ši šalis rengė net tris Jaunųjų šokėjų Eurovizijos konkursus 1997, 2005 ir 2013 m. Kitais metais, 2020 m. šalis ir vėl rengė konkursą Varšuvoje.
2019 m. kovo 6 d., spaudos konferencijos metu buvo patvirtinta, jog konkursas vyks Glivicėse, Silezijos vaivadoje. Tai buvo pirmas kartas nuo 2014 m., kada konkursas nevyko sostinėje, nes šiuo atveju, Varšuva neturi tinkamos arenos konkursui rengti.
Grafinis dizainas
Tų metų devizas yra „#ShareTheJoy“. Logotipe yra ryškiaspalvis aitvaras, simbolizuojantis laisvę, šviesą ir bendras džiaugsmingas akimirkas.
Vedėjai
Rugpjūčio 22 d. buvo atskleista, kad Ida Nowakowska, Aleksander Sikora ir 2018 m. konkurso nugalėtoja Roksana Węgiel ves 2019 Vaikų Eurovizijos konkursą. Roksana bus pirmoji vedėja, kuri prieš tai laimėjo konkursą, tai pat penktasis žmogus, kuris veda renginį, ir jam nėra sukakę 16 metų. Nowakowska – lenkų – amerikiečių nuomonės formuotoja „influencerė“. Aleksanderis Sikora yra ryto laidos vedėjas.
Takaši Mizunuma
(g. 1960 m. gegužės 28 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1989 m.
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2019
Kitos šalys
Šie transliuotojai viešai atsisakė dalyvauti konkurse nepateikę jokių papildomų paaiškinimų:
Lietuvos užsienio prekyba (metraštis)
„Lietuvos užsienio prekyba“ – Lietuvos statistinis metraštis, ėjęs 1924 m. ir 1929–1939 m. Kaune.
Istorija
Leido Finansų ministerijos Centralinis statistikos biuras. Dalis teksto spausdinta prancūzų kalba. Buvo pateikiami statistiniai duomenys apie Lietuvos prekybą su užsienio šalimis 1919–1923 m., 1924 m., 1929–1938 m. Išėjo 11 tomų.
James Nunnally
Džeimsas Viljamas Nanalis (James William Nunnally; g. 1990 m. liepos 14 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, rungtyniaujantis atakuojančiuoju gynėju.
2012 m. NBA naujokų biržoje nepašauktas, Džeimsas Nanalis profesionalo karjerą pradėjo Europoje, Graikijos „Kavala“ klube, bet ten tesužaidė trejas rungtynes. Vėliau migravo tarp NBA D lygos ir NBA (epizodiškai žaidė Atlantos „Hawks“, Filadelfijos „76ers“), rungtyniavo Puerto Rike, Ispanijoje, Izraelyje, Italijoje.
2016 m. Nanalis debiutavo „Eurolygoje“ Stambulo „Fenerbahçe“ sudėtyje, su šiuo klubu ir laimėjo žemyno trofėjų. Vėliau vėl trumpai rungtyniavo NBA, Kinijoje, bet daugiausia – „Eurolygos“ klubuose („Olimpia“, vėl „Fenerbahçe“, „Maccabi“, „Partizan“).
Turkijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Turkijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Lietuvos turto vertintojų asociacija
Lietuvos turto vertintojų asociacija, LTVA – Lietuvos visuomeninė organizacija, vienijanti turto vertinimu besiverčiančius asmenis. Būstinė Vilniuje, K. Sirvydo g. 6.
Veikla
Įkurta 1994 m. Tikslai – įdiegti kvalifikuotą turto ir verslo vertinimo sistemą, rūpintis turto ir verslo vertinimo specialistų rengimu, kaupti ir teikti informaciją, mokslinę, metodinę ir kitokią pagalbą turto ir verslo vertinimo klausimais. Lietuvos turto vertintojų asociacija analizuoja kitų šalių turto ir verslo vertinimo patirtį, rengia vertintojų mokymo programas, organizuoja vertintojų mokymo ir kvalifikacijos kėlimo kursus ir seminarus, konferencijas, bendradarbiauja su valstybės institucijomis rengiant ir įgyvendinant vertinimo veiklą reglamentuojančius dokumentus, plėtoja ryšius su įvairių organizacijomis.
Valdymo institucijos – visuotinis narių susirinkimas, valdyba (vykdomoji institucija tarp visuotinių susirinkimų), prezidentas (vadovauja valdybai ir administracijai, atstovauja asociacijai). Konkrečių sričių veiklą koordinuoja 6 dalykinės komisijos – Nekilnojamojo turto vertinimo, Kilnojamojo turto vertinimo, Kelių transporto priemonių vertinimo, Verslo, Švietimo, Etikos.
Asociacija nuo 1995 m. yra Tarptautinio vertinimo standartų komiteto ir Tarptautinės matininkų federacijos (FIG), nuo 1997 m. Europos vertintojų asociacijų grupės, nuo 2002 m. Europos nekilnojamojo turto profesijų tarybos narė. 2007 m. vienijo daugiau kaip 160 aukštos kvalifikacijos ekonomistų, inžinierių, turto vadybos, teisės ir kt. specialistų.
Tarybų Sąjungos respublikos
thumb|300px|TSRS respublikos: 1. Armėnijos TSR 2. Azerbaidžano TSR 3. Baltarusijos TSR 4. Estijos TSR 5. Gruzijos TSR 6. Kazachijos TSR 7. Kirgizijos TSR 8. Latvijos TSR 9. Lietuvos TSR 10. Moldavijos TSR 11. Rusijos TFSR 12. Tadžikijos TSR 13. Turkmėnijos TSR 14. Ukrainos TSR 15. Uzbekijos TSR Tarybų Sąjungos respublikos arba sąjunginės respublikos – valstybiniai administraciniai dariniai Tarybų Sąjungoje.
Iš pradžių TSRS sudarė 4 respublikos: Rusija, Ukraina, Baltarusija ir Užkaukazės TFSR. Pastaroji buvo sudaryta iš 1920–1921 m. sukurtų Armėnijos, Azerbaidžano ir Gruzijos TSR.
Formaliai sąjunginės respublikos buvo nepriklausomos ir galėjo išstoti iš TSRS, tačiau faktiškai tokios galimybės neturėjo.
TSRS sąjunginės respublikos
TSRS sąjunginių respublikų skaičius svyravo nuo 4 iki 16. Nuo 1956 m. iki jos iširimo 1991 m. Tarybų Sąjungą sudarė 15 sovietų socialistinių respublikų.
Palūgė
Palūgė – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Obelių.
Turkijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Turkijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Paluknė (Širvintos)
Paluknė – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Alionių I.
Užlieknės apylinkė
Užlieknės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viekšnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tirkšlių apylinkės.
Tomojasu Asaoka
(1962 m. balandžio 6 d. – 2021 m. spalio 6 d. ) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1989 m.
Daugėdų I tvenkinys
Daugėdų I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje, 8,5 km į šiaurę nuo Rietavo, Daugėdų kaime. Sudarytas užtvenkus Kunigiaupio upelį (Alkupio intakas) 0,2 km nuo jo įtekėjimo į Daugėdų II tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,26 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 105 m. Krantai pietinėje dalyje aukštoki, daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinę tvenkinio dalį skersai kerta kelias Nr.3204 (Daugėdai – Užpeliai), šalia įsikūręs Kungių kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1975 m.
Tomojuki Kadžino
(g. 1960 m. liepos 11 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1988–1989 m.
Palukniai
Palukniai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Skiemonių.
Loïc Nottet
Loïc Nottet (g. 1996 m. balandžio 10 d. Kurselyje, Valonijoje) – Belgijos dainininkas, „The Voice Belgique“ konkurso antrosios vietos nugalėtojas.
Biografija
Loïc tapo žinomas 2014 metais, sudalyvaudamas belgiškame konkurse „The Voice“ (Balsas). Šlovę šalyje pradedančiajam vokalistui pelnė atliktas Rihannos dainos „Diamonds“ koveris. Atlikėjas pateko į konkurso finalą, tačiau pralaimėjo nugalėtoja tapusiai Laurent Pagna. Po „The Voice Belgique“ jis pasirašė sutartį su įrašų kompanija „Sony Music Belgium“.
Tokmac Nguen
Tokmacas Nguenas (Tokmac Chol Nguen; g. 1993 m. spalio 20 d.) – iš Pietų Sudano kilęs Norvegijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo (vingerio), bei puolėjo pozicijoje. Ferencváros narys.
Karjera
Nuo 2011 m. priklausė norvegų Strømsgodset IF, bet buvo skolinamas kitiems klubams (Bærum SK ir Mjøndalen IF).
Nuo 2019 m. Ferencváros narys. Pasižymėjo įvarčiu Europos lygos 2019–2020 m. turnyro atrankoje prieš „Sūduvos“ klubą.
Rinktinės
Kitados atstovavo Norvegijos jaunimo rinktinėms.
2021 m. debiutavo Norvegijos nacionalinėje rinktinėje.
Raimondas Januševičius
Raimondas Januševičius (g. 1973 m. gegužės 1 d. Šakiuose) – Lietuvos ir Šakių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1989–2004 m. dirbo cirko artistu, administratoriumi ir vadybininku. 2004–2013 m. buvo Šakių kultūros centro cirko kolektyvo vadovas. 2013–2020 m. Šakių kultūros centro direktorius. Nuo 2013 m. Cirko meno asociacijų narys. Nuo 2014 m. asociacijos „Zanavykų sąšauka“ pirmininkas. Nuo 2014 m. Lietuvos festivalių aljanso ir Šakiečių bendruomenės narys. Nuo 2015 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Šakių skyriaus narys. 2018–2020 m. Lietuvos Respublikos Kultūros ministerijos Lietuvos kultūros centrų Tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2023 m. Šakių rajono savivaldybės meras.
Krucių apylinkė
Krucių apylinkė (arba Kručių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Lorraine De Selle
Lorraine De Selle (g. 1951 m. rugpjūčio 13 d. Milane) – buvusi italų aktorė.
Krucių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tirkšlių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Mažeikių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tirkšlių apylinkės.
Lorraine De Selle
Biografija
Lorraine tėvas buvo prancūzas, o motina – australė. Iki 1968 m. jie gyveno Italijoje, tačiau, tėvams mirus, ji persikėlė į Australiją. Čia Lorraine gyveno iki 1975 m., mokėsi ir dirbo vietiniame laikraštyje. Vėliau grįžo į Italiją, kur palaipsniui ėmė filmuotis kine.
Ji buvo aktyvi praėjusio amžiaus 8 ir 9 dešimtmečiuose, vaidino Joe D'Amato, Fernando Di Leo, Umberto Lenzi ir kitų šalies režisierių filmuose. Garsiausi yra siaubo filmai, kuriuose ji vaidino: „Namas parko pakraštyje“ (1980) ir „Cannibal Ferox“ (1981).
Šiaurės pašvaistė (reikšmės)
Šiaurės pašvaistė, arba poliarinė pašvaistė – poliariniams regionams būdingas Saulės vėjo sukeltas viršutinių atmosferos sluoksnių švytėjimas.
Dar gali reikšti:
Toras (filmas)
Toras – 2011 m. JAV fantastinis filmas apie Marvel komiksų superherojų Torą. Tai ketvirtasis „Marvel Cinematic Universe“ filmas.
Filmo premjera JAV įvyko 2011 m. gegužės 6 d., o Lietuvoje – 2011 m. balandžio 27 d. Filmas susilaukė tęsinio – „Toras 2: Tamsos pasaulis“. Trečiasis filmas „Toras 3: Ragnarokas“ pasirodė 2017 m. lapkričio 3 d.
Siužetas
Prasidėjo karas tarp ledo milžinų ir Toro sąjungininkų. Toro brolis Lokis kaunasi dėl savo teisės į sostą. Tuo tarp Toras, dėl savo arogancijos ir nepaklusnumo mūšiuose, yra išsiunčiamas iš Asgardo į Žemės planetą. Jis taip pat praranda savo kūjo galias, bet jas vėl atgauna pakėlęs jį nuo žemės. Žemėje jis sutinka mokslininkę Džeinę Foster ir užmezga su ja romaną. Toras kaunasi su blogio jėgomis, kurias jo brolis Lokis pasiunčia į Žemę.
Maskvos Kristaus Gelbėtojo katedra
Maskvos Kristaus Gelbėtojo katedra  – stačiatikių katedra, esanti Maskvoje. Originali cerkvė buvo pastatyta 1839 m. 1931 m. Kristaus Gelbėtojo katedra buvo susprogdinta. Dabartinė cerkvė pastatyta 2000 m.
Istorija
1812 m. po Napoleono kariuomenės pralaimėjimo Rusijoje imperatorius Aleksandras I paskelbė manifestą apie Kristaus Gelbėtojo katedros statybą. Cerkvė turėjo atspindėti rusų ikimongolinių maldos namų architektūros tradicijas. Katedros statybos darbai vyko 1837–1860 m. Cerkvės sienose buvo įrašyti Rusijos karininkų, žuvusių kare su Napoleonu, vardai. 1931 m. katedra buvo susprogdinta jos vietoje suplanavus Tarybų rūmus, kurie taip ir nebuvo pastatyti. Šioje vietoje buvo didžiulis baseinas. Perestroikos metu nekart buvo keltas klausimas dėl katedros atstatymo. 1994 m. Rusų stačiatikių bažnyčia ir Maskvos merija pranešė apie katedros atstatymo pradžią. Cerkvė buvo atidaryta 2000 m. Atstatytoji katedra yra senosios kopija.
Sonic the Hedgehog (2006 žaidimas)
Sonic the Hedgehog − šonan slenkantis platformer žanro kompiuterinis žaidimas, išleistas 2006 metais Xbox 360 ir Playstation 3 konsolėms. Žaidimo išleidimas sutapo su „Sonic the Hedgehog“ serijos penkioliktuoju jubiliejumi. Tai pirmasis „Sonic“ žaidimas išleistas septintos kartos konsolėms.
Norint atskirti „Sonic the Hedgehog” nuo pirmojo „Sonic“ serijos žaidimo, jis dažnai minimas kartu su savo išleidimo metais – „Sonic 06“
Žaidimas sulaukė ypač neigiamo įvertinimo. Apžvalgose žaidimas neretai buvo vadinamas neužbaigtu, taip pat dažnai kritikos sulaukė ilgos laukimo trukmės, netikslus valdymas, sudėtingas žaidimo siužetas. Žaidimas vėliau tapo vertinamas ne tik kaip vienas iš blogiausių „Sonic“ žaidimų, bet kaip vienas iš blogiausių visų laikų žaidimų.
Įvertinimas
Prieš „Sonic the Hedgehog” išleidimą, Electronic Entertainment Expo parodoje žaidimas buvo vertinamas kaip perspektyvus. Jo grafika ir prezentacija sulaukė pagyrų. Nepaisant gero išankstinio įvertinimo, po išleidimo žaidimas sulaukė itin nepalankių apžvalgų. Žaidimų apžvalgų surinkimo svetainėje Metacritic, „Sonic the Hedgehog” įvertintas 46 balais iš 100 galimų. Nepaisant blogų apžvalgų, žaidimo pardavimai buvo aukšti – per šešis mėnesius JAV žaidimas parduotas daugiau nei 870 000 kartų. Xbox 360 žaidimo versija pasiekė platininį statusą.
Pasak GameSpot, žaidimo lygių dizainas stipriai nukentėjo dėl silpnos kameros sistemos. Game Informer pabrėžė aukštą žaidimo sudėtingumą ir dėl to apkaltino blogą kameros sistemą, kuri sukeldavo daugiausia sunkumų žaidime. Žaidimo siužetas dažnai sulaukė kritikos dėl per didelio sudėtingumo ir žanrui netinkamo niūrumo. Eurogamer pavadino žaidimo įgarsinimą “skausmingai blogu”, o siužetą – vertu juoko.
GameTrailers ir GamesRadar pavadino „Sonic the Hedgehog” vienu iš labiausiai nuvylusių 2006 metų žaidimų. Žaidimas pateko į GameTrailers labiausiai nuvylusių dešimtmečio žaidimų sąrašą ir į GamesRadar blogiausių visų laikų žaidimų sąrašą.
Dėl itin prasto įvertinimo, žaidimas išlieka populiarus YouTube platformoje ir dažnai žaidžiamas norint pasijuokti iš blogųjų žaidimo vietų. Oficiali „Sonic the Hedgehog” Twitter paskyra dažnai išjuokia šį žaidimą.
Lietuvos vadybos akademija
Lietuvos vadybos akademija, Lietuvos vadybos akademija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės – Lietuvos mokslo ir studijų institucija, veikusi 1990–1992 m. Vilniuje.
Istorija
Įkurta 1990 m. iš Liaudies ūkio vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo instituto (iki 1988 m. Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi institutas). Veikė 12 katedrų, filialai Kaune, Klaipėdoje ir Panevėžyje, dirbo apie 150 etatinių dėstytojų, per metus kvalifikaciją keldavo apie 20 000 specialistų.
Rengė ūkio ir valstybės valdymo vadovaujančiuosius darbuotojus, pagal rinkos ekonomikos plėtojimo ir šiuolaikiškos valstybės tarnybos kūrimo poreikius perkvalifikavo įvairių sričių specialistus. Organizavo tęstines nepertraukiamas podiplomines studijas ir kvalifikacijos kėlimo kursus. Pradėjo vykdyti didelius tarptautinius tyrimų projektus, skirtus socialinėms ir ekonominėms reformoms, tarptautinei integracijai plėtoti, vadybai tobulinti. Veikė aspirantūra (doktorantūra). Akademija išleido mokslinių veikalų, vadovėlių, mokslinių periodinių leidinių, surengė tarptautinių konferencijų. Rektorius Borisas Melnikas.
Lion Air skrydžio 610 avarija
Lion Air skrydžio 610 avarija įvyko, kai aviakompanijos Lion Air lėktuvas Boeing 737 MAX skrido iš Džakartos į Pankalpinangą. Visiškai naujas Boeing 737 MAX lėktuvas 2018 m. spalio 29 d. sudužo Javos jūroje praėjus 13 minučių po pakilimo. Visi 189 žmonės lėktuve žuvo. Tai buvo antra pagal aukų skaičių lėktuvo avarija Indonezijoje.
Ši avarija buvo pirmasis rimtas aviacijos įvykis su Boeing 737 MAX orlaiviu ir didžiausias pagal aukų skaičių Boeing 737 orlaiviui.
Pradinis tyrimas parodė, kad šis konkretus lėktuvas buvo susidūręs su techniniais trikdžiais ankstesniuose skrydžiuose. Boeing kompanija po šios avarijos įspėjo visus šio modelio naudotojus nesukelti orlaiviams staigių nusileidimų. Javos jūroje skrydžio įrašymo įrenginys atrastas 2019 m. sausio 14 d.
Tarp aukų 38 buvo įvairių ministerijų darbuotojai, 3 policijos darbuotojai ir 10 valstybės pareigūnų. Tarp žuvusių buvo du užsieniečiai – keleivis iš Indijos ir buvęs profesionalus dviratininkas iš Italijos Andrea Manfredi.
Liuboničai
Liuboničai  – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 18 km į vakarus nuo Kirausko. Apylinkės centras.
Vakarų filosofija
Vakarų filosofija – filosofija, apimanti Vakarų pasaulio filosofinę mintį ir kūrybą. Istoriškai šis terminas reiškia Vakarų kultūros filosofinį mąstymą, kuriam pradžią davė senovės graikų ikisokratikų filosofija.
Liuboničai
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Babruisko apskrities Liuboničų valsčiaus centras.
Vakarų filosofija
Senovės Vakarų filosofija
Be problemų, kurias filosofija gvildena ir šiandien, senovės Vakarų filosofija apėmė daugybę kitų disciplinų, tokių kaip fundamentinė matematika ir gamtos mokslai (fizika, astronomija ir biologija). Pvz., Aristotelis rašė visomis šiomis temomis.
Turkijos futbolo varžybos 1969–1970 m.
Turkijos futbolo varžybos 1969–1970 m.
Vakarų filosofija
Ikisokratikai
Ikisokratiniai filosofai domėjosi kosmologija, visatos prigimtimi ir kilme, atmesdami mitinius paaiškinimus. Juos ypač domino pasaulio archė (pirmasis pradas, būties pagrindas). Pirmuoju ikisokratiku filosofu laikomas Talis Miletietis (gyveno VII a. pr. m. e. Jonijoje) įvardino vandenį kaip archę (teigdamas, kad „viskas yra vanduo“). Talio mokinys Anaksimandras teigė, kad archė buvo apeironas, begalybė. Vėliau gyvenęs Anaksimenas iš Mileto teigė, kad oras yra tinkamiausias archės kandidatas. dešinėje|miniatiūra| [[Jonija, regionas Vakarų Mažojoje Azijoje, iš kurio kilo ankstyvoji graikų filosofija.]] Pitagoras (g. c. 570 m. pr. m. e.), kilęs iš Samos salos prie Jonijos krantų, vėliau gyveno Krotone pietų Italijoje (Magna Graecia). Pitagoriečiai laikosi nuomonės, kad „viskas yra skaičius“ ir pateikia formalius paaiškinimus, priešingai nei anksčiau gyvenę jonėnai, pirminį elementą laikę medžiaga. Priebalsių intervalų muzikoje atradimas leido filosofijoje įtvirtinti harmonijos sampratą, kuri leido manyti, kad priešingybės kartu gali sukelti naujų dalykų. Jie taip pat tikėjo metempsichoze, sielų persikėlimu arba reinkarnacija.
Be šių filosofų, buvo ir sofistai – retorikos mokytojai, kurie mokė studentus diskutuoti pasirinkus bet kurią poziciją. Linko į subjektyvizmą ir reliatyvizmą, nors kaip grupė konkrečių pažiūrų neturėjo. Protagoras, vienas įtakingiausių sofistų filosofų, teigė, kad „žmogus yra visko matas“, o tai rodo, kad objektyvios tiesos nesą. Tai taip pat buvo taikoma etikos klausimams, Prodikas teigė, kad į įstatymus negalima žiūrėti rimtai, nes jie nuolat kinta, o Antifonas teigė, kad įprastos moralės reikia laikytis tik visuomenėje.
Klasikinis laikotarpis
Klasikinis senovės graikų filosofijos laikotarpis susijęs su Sokrato ir dviejų po jo sekusių mokinių kartų veikla ir pažiūromis.
Sokratas patyrė gyvenimą pakeitusį įvykį, kai jo draugas Šaerefonas aplankė Delfų orakulą, kur Pitija jam pasakiusi, kad Atėnuose niekas nėra išmintingesnis už Sokratą. Sužinojęs apie tai, Sokratas vėliau didžiąją savo gyvenimo dalį praleido klausinėdamas visų atėniškių, kad išsiaiškintų Pitijos teiginio teisingumą. Tirdamas žmonių požiūrį Sokratas sukūrė kritinį požiūrį, dabar vadinamą Sokratišku metodu. Daugiausia dėmesio skyrė žmogaus gyvenimo problemoms: eudaimonijai, teisingumui, grožiui, tiesai ir dorybei. Nors Sokratas pats nieko nerašė, du jo mokiniai, Platonas ir Ksenofontas, rašė apie kai kuriuos jų pokalbius. Kita vertus, Platonas kai kuriuose savo dialoguose taip pat panaudojo Sokratą kaip išgalvotą veikėją. Šiuose sokratiškuose dialoguose parodomas sokratinis metodas, taikomas nagrinėjant filosofines problemas.
Sokrato klausimai pelnė jam priešų, kurie galiausiai apkaltino jį bedieviškumu ir jaunimo gadinimu. Atėnų demokratija jį už tai teisė, pripažino kaltu ir nuteisė mirties bausme. Nors jo draugai siūlė padėti jam pabėgti iš kalėjimo, Sokratas nusprendė likti Atėnuose ir laikytis savo principų. Sokratui mirties bausmė įvykdyta 399 m. sugirdant nuodų.
Po Sokrato mirties Platonas įkūrė Platono akademiją ir Platono filosofiją. Kaip ir Sokratas, Platonas dorybę tapatino su žiniomis. Tai paskatino jį prie epistemologijos klausimų, būtent – kas yra žinios ir kaip jos įgyjamos.
Sokratas turėjo keletą kitų mokinių, kurie taip pat įkūrė filosofijos mokyklas. Dvi iš jų buvo trumpalaikės: Eretrijos mokykla, kurią įkūrė Fedas Elietis, ir Megarijos mokykla, kurią įkūrė Euklidas Megarietis. Kitos dvi du buvo ilgalaikės: kinikizmas, kuriam pradžią davė Antistenas, ir kirenizmas, įkurtas Aristipo. Kinikai laikė gyvenimo tikslu gyventi dorybėje, gyvenant paprastą gyvenimą be nuosavybės taikoje su gamta, atmetant visus įprastus turto, valdžios ir šlovės troškimus. Tuo tarpu kireniečiai propagavo filosofiją, beveik priešingą kinikų filosofijai, pritardami hedonizmui, laikydami, kad malonumas yra aukščiausias gėris, ypač staigus poreikių pasitenkinimas; ir kad žmonės gali pažinti tik per savo patirtį, o anapus jos tiesa esanti nepažini.
Vėliausia klasikinio laikotarpio filosofijos mokykla – peripatetinė mokykla, įkurta Platono mokinio Aristotelio. Aristotelis daug rašė apie filosofines temas, įskaitant fiziką, biologiją, zoologiją, metafiziką, estetiką, poeziją, teatrą, muziką, retoriką, politiką ir logiką. Aristotelinė logika buvo pirmasis logikos tipas, bandantis suskirstyti į kategorijas kiekvieną galiojantį silogizmą. Jo epistemologija apėmė ankstyvą empirizmo formą. Aristotelis kritikavo Platono metafiziką kaip poetinę metaforą, kurios didžiausias trūkumas buvo pokyčių paaiškinimo nebuvimas. Aristotelis pasiūlė keturių priežasčių modelį, kad paaiškintų pokyčius – materialų, efektyvų, formalų ir galutinį – visa tai buvo pagrįsta tuo, ką Aristotelis pavadino nepajudinamu judinančiuoju. Jo etinės pažiūros eudaimoniją įvardijo kaip didžiausią gėrį, nes ji pati savaime esanti gera. Aristotelis manė, kad eudaimoniją galima pasiekti gyvenant pagal žmogaus prigimtį, t. y., gyventi su protu ir dorybe. Dorybę jis apibrėžė kaip aukso vidurį tarp kraštutinumų. Aristotelis politiką laikė aukščiausiu menu, nes visi kiti užsiėmimai esą pavaldūs jos tikslui gerinti visuomenę. Valstybė turėtų siekti maksimaliai išnaudoti galimybes siekti proto ir dorybės per laisvalaikį, mokymąsi ir kontempliaciją. Aristotelis mokė Aleksandrą Didįjį, kuris užkariavo didžiąją dalį senovės Vakarų pasaulio. Helenizacija ir aristotelinė filosofija padarė didelę įtaką beveik visiems vėlesniems Vakarų ir Artimųjų Rytų filosofams.
Helenistinė ir romėnų filosofija
Helenizmo ir Romos imperijos laikotarpiais tęsėsi aristotelizmas ir kinizmas, atsirado naujų filosofijų, įskaitant pironizmą, epikūrizmą, stoicizmą ir neopitagorizmą. Platonizmas taip pat išliko populiarus, tačiau pakito, sulaukęs naujų interpretacijų, ypač kaip akademinis skepticizmas helenizmo laikotarpiu ir kaip neoplatonizmas imperijos laikotarpiu. Graikų filosofijos tradicijos padarė didelę įtaką romėnų filosofijai. Imperijos laikais epikūrizmas ir stoicizmas buvo ypač paplitę.
Įvairios filosofijos mokyklos siūlė įvairius ir vienas kitam prieštaraujančius būdus eudaimonijai pasiekti. Kai kurios mokyklos ragino ją pasiekti per ramybę, ataraksiją (ἀταραξία) arba abejingumą, apatiją (ἀπάθεια), ką galbūt sąlygojo nesaugumo jausmas, išaugęs šios epochos metu. Kinikų tikslas buvo kupiniems drąsos ir savitvardos gyventi pagal prigimtį ir atsimetant nuo tariamai prigimtį varžančių visuomenės gyvenimo normų. Tai tiesiogiai įkvėpė stoicizmo pradininką Zenoną Kitijietį, kuris perėmė kinikų tvirtumo ir savidisciplinos idealus, tačiau apatijos sąvoką taikė asmeninėms aplinkybėms, o ne socialinėms normoms ir neniekino vadovavimąsi socialinėmis normomis. Taip pat pripažino idealą „gyventi pagal prigimtį“, kaip kelią į eudaimoniją. Eudamoniją kinikai laikė laisve nuo baimių ir troškimų ir pabrėžė pasirinkimo reaguoti į išorines aplinkybes galimybę, o gyvenimo kokybės klausimą priskyrė kaip kylantį iš žmogaus įsitikinimų. Kitokį požiūrį pateikė kireniečiai ir epikūriečiai. Kireniečiai buvo hedonistai ir tikėjo, kad malonumas yra aukščiausias gyvenimo gėris, ypač fizinis malonumas, kuris, jų manymu, yra intensyvesnis ir labiau pageidaujamas nei dvasiški malonumai. Epikūro pasekėjai taip pat įvardijo „malonumo siekimą ir skausmo vengimą“ kaip galutinį gyvenimo tikslą, tačiau pažymėjo, kad „mes neturime omenyje palaidūniškų ar juslinių malonumų… mes turime omenyje skausmo kūne ir vaginančių minčių galvoje nebuvimą“. Tai sugrąžino hedonizmą į ataraksijos paieškas. miniatiūra|Romėniškas [[Epikūras|Epikūro biustas]]
Kita svarbi poklasikinio Vakarų mąstymo kryptis buvo skepticizmo klausimas. Pironas Elidietis, Demokrito idėjų šalininkas, kartu su Aleksandro Didžiojo kariuomene keliavo į Indiją, kur jį paveikė budizmas, ypač trys būties požymiai. Grįžęs į Graikiją, Pironas įkūrė naują filosofijos mokyklą – pironizmą. Jos vienas svarbiausių teiginių – žmogaus nuomonė apie neakivaizdžius dalykus (t. y., dogmos) neleidžia pasiekti ataraksijos. Norėdamas nukreipti protą į ataraksiją, pirronizmas naudoja epochę (susilaikymą nuo sprendinių apie daiktų prigimtį) visiems neakivaizdiems teiginiams. Po to, kai Arkesilajas tapo Platono akademijos vadovu, jis priėmė skepticizmą kaip pagrindinį platonizmo principą, todėl platonizmas beveik susiliejo su pironizmu. Po Arkesilajo akademinis skepticizmas vėl atsiskyrė nuo pironizmo. Akademiniai skeptikai neabejojo tiesos egzistavimu; jie tiesiog abejojo, ar žmonės turi galimybių tai pažinti. Tokią poziciją jie grindė Platono veikalo „Faidonas“ 64–67 skyriais, kuriuose Sokratas svarsto, kaip mirtingiesiems pažinimas nėra prieinamas.
Pasibaigus skeptiškam Akademijos laikotarpiui su Antiochu Askaloniečiu priešaky, platoniška mintis įžengė į vidurinio platonizmo laikotarpį, perėmusį peripatetinių ir stoikų mokyklų idėjas. Radikalų sinkretizmą padarė Numenijas iš Apamėjos, sujungęs platonizmą su neopitagorizmu. Taip pat neopitagoriečių paveikti neoplatonistai, pirmiausia Plotinas, teigė, kad protas egzistuoja anksčiau už materiją ir kad visata turi vienintelę priežastį, kuri todėl turi būti vienas protas, t. y. vienis. Neoplatonizmas turėjo daug įtakos vėlesnei krikščioniškajai minčiai.
Viduramžių filosofija
kairėje|miniatiūra| Šv. Augustinas. Viduramžių filosofija apytiksliai tęsėsi nuo Romos imperijos apkrikštijimo iki Renesanso. Šį tarpsnį iš dalies apibrėžia klasikinės graikų ir helenistinės filosofijos atradimas ir tolesnis vystymas, iš dalies – poreikis spręsti teologines problemas ir integruoti tuo metu plačiai paplitusių Abraominių religijų (judaizmo, krikščionybės ir islamo) šventąsias doktrinas su pasaulietiniu mokymu. Kai kurios per šį laikotarpį aptartos problemos yra tikėjimo santykis su protu, Dievo, teologijos ir metafizikos objekto egzistavimas ir vienybė, pažinimo, universalijų ir individualizacijos problemos.
Itin žymus šio laikotarpio filosofas – šv. Augustinas, vienas svarbiausių Vakarų krikščionybės bažnyčios tėvų. Augustinas perėmė Platono mintį ir ją sukrikščionino. Jo įtaka dominavo viduramžių filosofijoje galbūt iki eros pabaigos ir Aristotelio tekstų pakartotinio atradimo. Augustinizmas buvo atskaitos taškas daugeliui filosofų iki XIII a. Tarp problemų, kurias nagrinėjo jo filosofija, buvo blogio, teisingo karo ir laiko problematika. Kalbėdamas apie blogio problemą, jis teigė, kad blogis yra neišvengiamas žmogaus laisvos valios produktas. Kai tai iškėlė klausimą dėl laisvos valios ir dieviškojo numatymo iš anksto nesuderinamumo, tiek jis, tiek Boetijus išsprendė problemą teigdami, kad Dievas nemato ateities, o veikiau yra visiškai už laiko ribų.
Scholastika
Įtakinga buvo scholastikos mokykla, kuri yra ne tiek filosofija ar teologija, kiek metodika, nes joje didelis dėmesys skiriamas dialektiniam samprotavimui, siekiant išplėsti žinias darant išvadas ir išsprendžiant prieštaras. Scholastinė mintis taip pat žinoma dėl griežtos konceptualios analizės ir kruopštaus skirtumų nustatymo. Iš tradicijos paimta tema gvildenama klausimo forma, pateikiami opoziciniai atsakymai, argumentuojamas kontrpasiūlymas ir paneigiami opoziciniai argumentai. Dėl griežto dialektinio metodo pabrėžimo scholastika galiausiai buvo pritaikyta daugelyje kitų studijų sričių.
Anzelmas Kenterberietis (vadinamas „scholastikos tėvu“) teigė, kad Dievo egzistavimą galima neginčijamai įrodyti logiška išvada, esančia ontologiniame argumente, pagal kurį Dievas pagal apibrėžimą yra didžiausias dalykas, kurį galima įsivaizduoti, ir kadangi egzistuojantis dalykas yra didesnis už neegzistuojantį, turi būti taip, kad Dievas egzistuoja arba nėra didžiausias įsivaizduojamas dalykas (pastarasis pagal apibrėžimą neįmanomas). Tokią logiką paneigė Gonilas iš Marmutjė, kuris tą pačią logiką taikė įsivaizduojamai salai, teigdamas, kad kažkur turi egzistuoti tobula sala, naudojant tuos pačius samprotavimo žingsnius ir gaunant absurdišką rezultatą.