cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frygija
Geografija
Frygija yra sausringame Anatolijos plokščiakalnyje, kur vyrauja stepių kraštovaizdžiai. Kraštą drėkina Sakarijos, Porsuko, Meandro, Liko upės. Frygiją iš šiaurės rytų ribojo Galatija, iš rytų – Kapadokija, iš pietryčių – Likaonija, iš pietų – Pisidija, iš pietvakarių – Lydija, iš šiaurės vakarų – Bitinija. Vystyta gyvulininkystė, auginti javai, kastas marmuras. Svarbiausi Frygijos miestai buvo Gordijus (sostinė), Midas, Aizanai, Sinada, Dokimijus, Akroinonas, Akmonija, krašto pietuose stūksojo Frygijos Laodikėja ir Hierapolis.
Maršalo Salų istorija
Ispanas Alonso de Salazar išsilaipino 1529 m. Adamas Johanas von Krusenšternas pavadino salas anglų tyrinėtojo Džono Maršalo, kuris ten lankėsi su Tomu Gilbertu 1788 m., vardu, kai vyko iš Sidnėjaus į Guangdžou. Ispanija pareiškė pretenzijas į Maršalo salas 1874 m.
Frygija
Istorija
Kraštas nuo seno buvo gyvenamas Anatolijos kalbomis (indoeuropiečių kalbų šaka) kalbėjusių tautų. Apie II tūkstm. pr. m. e. čia susikūrė Frygijos karalystė, kur gyveno frygai, kartais laikomi hetitų palikuonimis, kartais – atsikėlėliais iš Balkanų. Pasak graikų legendų, frygai padėjo Trojai kovoje prieš graikus. Nuo XII a. pr. m. e. pab. Frygija pradėjo kovoti su Asirija. VIII a. pr. m. e. susidūrė su iš Europos atsikėlusiais vifinais ir misinais. Vėliau kraštą užplūdo kimerai.
Maršalo Salų istorija
Tarpininkaujant popiežiui ir Vokietijai sumokėjus 4,5 mln. dolerių kompensaciją, Ispanija pripažino Vokietijos teisę į salas 1885 m. Vokiečiai įkūrė protektoratą ir prekybos postus Ebono ir Džaluito salose, kad būtų vykdoma kopros prekyba. Salas toliau valdė vietiniai vadai, netiesiogiai prižiūrimi vokiečių kolonistinės valdžios.
Frygija
Istorija
VI a. pr. m. e. Lydijos karalius Gigas užkariavo dalį Frygijos, o valdant Krezui užimta visa, bet išsaugojo savivaldą. Tada netrukus užkariauta persų, o vėliau – Aleksandro Makedoniečio. Po šio mirties atiteko Antigonui Monoftalamui, o vėliau Lisimachui ir Seleukidams. 275 m. pr. m. e. Frygiją užplūdo galatai, o vėliau užėmė Pergamo karalystė. 133 m. pr. m. e. Frygija tapo Romos valstybės dalimi – pradžioje sudarė atskirą provinciją, bet netrukus prijungta prie Azijos provincijos. Nuo to laiko Frygija kaip atskiras istorinis vienetas išnyko.
Maršalo Salų istorija
Pirmo pasaulinio karo pradžioje Maršalo salas užėmė Japonija. Japonai valdė iš buvusio vokiečių administracinio centro Džaluite. 1944 m. sausio 31 d. amerikiečiai išsilaipino salose ir vasario 3 d. perėmė salų kontrolę po įnirtingų mūšių Kvadžaleino ir Enevetako atoluose. 1947 m. Maršalo salos ir didžioji Mikronezijos dalis atsidūrė Ramiojo vandenyno salų globojamoje teritorijoje, kurią valdė JAV.
Frygija
Kultūra
Senovės Frygijoje vartota frygų kalba, ja išlikę keletas įrašų. Po Aleksandro užkariavimo ji pradėjo nykti (bet vietomis laikėsi iki VI a.) ir pakeista graikų kalba. Senovės frygai vilkėdavo ilgas tunikas ir ilgaviršūnes kepures, vadinamas frygų kepurėmis (vėliau jos tapo revoliucijos, išsivadavimo simboliu). Religijoje svarbiausias buvo dievų motinos Kibelės kultas.
Valdovai
Valdant hetitams:
Maršalo Salų istorija
1979 m. gegužės 1 d. JAV pripažino Maršalo salų konstituciją ir vyriausybę. Amerikiečiai sumokėjo kompensaciją už atominius bandymus ir pradėjo mokėti nuomą už karinę bazę Kvadžaleino atole.
Nepaisant konstitucijos, vyriausybę kontroliavo vietiniai vadai. Tik 1999 m. po politinės korupcijos kaltinimų aristokratiška vyriausybė buvo nuversta. Imata Kabuą pakeitė žemos kilmės Kessai Note.
Frygija
Gordijaus dinastija
Kimerų valdžioje ~695 m. pr. m. e.–~626 m. pr. m. e. Lydijos sudėtyje ~626 m. pr. m. e.–~590 m. pr. m. e. Persų laikais karalystė sunaikinta ~546 m. pr. m. e.–334 m. pr. m. e.
John Arthur Jarvis
John Arthur Jarvis (1872 m. vasario 24 d. – 1933 m. gegužės 9 d.) – Jungtinės Karalystės plaukikas ir vandensvydininkas, olimpinis čempionas.
108 Moons
'''„108 Moons. The Selected Poems of Jurga Ivanauskaitė“''' – 2010 m. Airijoje išleista lietuvių rašytojos Jurgos Ivanauskaitės poezijos rinktinė. Į anglų kalbą vertė Paul Perry ir Rūta Suchodolskytė.
John Arthur Jarvis
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jarvis dalyvavo vandensvydžio ir plaukimo varžybose. Kartu su Osburno plaukimo klubu pelnytas auksas pirmą kartą vykusiose vandensvydžio varžybose. Individualiose plaukimo laisvuoju stiliumi varžybose 1000 m ir 4000 m distancijose britas pelnė aukso medalius.
108 Moons
Tai pirmasis bandymas pristatyti anglakalbiams Jurgos Ivanauskaitės poeziją. Knygoje publikuojami eilėraščiai iš knygų „Odė džiaugsmui“ bei „Šokis dykumoje“.
John Arthur Jarvis
Biografija
1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo 1500 m plaukimo laisvuoju stiliumi varžybas. Sportininkas laimėjo atrankinį plaukimą, bet pusfinalyje distancijos nebaigė ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.
Gerardo Alonso
Cherardas Alonsas (Gerardo Alonso; g. 1998 m. gegužės 16 d.) – Meksikos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs Kauno „Stumbro“ žaidėjas.
Karjera
Žaidė gimtoje Meksikoje. 2019 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu. Debiutavo rungtynėse pirmame ture prieš FK Panevėžys 2019 m. kovo 2 d. Stumbro klubui patekus į sudėtingą situaciją, žaidėjas išvyko į Olandijos Roda JC.
Peter Kemp
Peter Kemp (1878 m. – ?) – Jungtinės Karalystės plaukikas ir vandensvydininkas, olimpinis čempionas.
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Kemp dalyvavo vandensvydžio ir plaukimo varžybose. Kartu su Osburno plaukimo klubu pelnytas auksas pirmą kartą vykusiose vandensvydžio varžybose. Individualiose plaukimo su kliūtimis varžybose 200 m distancijose britas užėmė trečiąją vietą.
Paulius Golubickas
Paulius Golubickas (g. 1999 m. rugpjūčio 19 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.
Karjera
Futbolą pradėjo žaisti Alytuje. Atstovavo Alytaus „Auskos“ klubui (2015 m.).
2015 ir 2016 m. žaidė Dainavos Futbolo akademijos ekipose.
2016–2018 m. buvo išvykęs į Angliją, kur savo įgūdžius tobulino Yeovil Town FC jaunimo komandoje.
2018 m. žaidė Alytaus „Dainavoje“ (DFK), kuri rungtyniavo Pirmoje šalies lygoje.
FK Sūduva (2019 m. sezonas)
2019 m. sezone atstovavo Marijampolės „Sūduvos“ klubą. Debiutavo klube pirmojo turo rungtynėse prieš FK Riteriai. Pasižymėjo įvarčiu ir išvedė komandą į priekį (1:0). Marijampolės „Sūduvos“ gretose sužaidė 28 rungtynes A lygoje ir pasižymėjo aštuoniais įvarčiais.
HNK Gorica (nuo 2020 m.)
2020 m. pradžioje buvo išnuomotas Kroatijos HNK Gorica klubui. Debiutavo 2020 m. vasario 9 d. prieš Dinamo Zagreb ir aikštėje praleido 73 minutes. Golubicko atstovaujama ekipa pralaimėjo šias rungtynes rezultatu 0-2. Keitimas buvo atliktas po pirmojo praleisto įvarčio. Beje, komanda nuo 50 min. žaidė be vieno žaidėjo, pašalinto už raudoną kortelę.
2021 m. pavasarį Goricos klubas išnuomojo žaidėją Alytaus „Dainavai“. 2021 m. gegužės 8 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pasižymėjo dviem rezultatyviais perdavimais. Buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.
2021 m. birželio pabaigoje pranešta, kad dzūkų klube neberungtyniaus. Žaidėjas grįžo į HNK Gorica.
2022 m. lapkričio mėn. pranešta, kad sutartis su Gorica nutraukta.
FK Žalgiris (nuo 2023 m.)
2023 m. sausio 6 d. pranešta, kad Golubickas atstovaus Žalgiriui.
2023 m. kovo 19 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą pasižymėjo pelnydamas įvartį.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Andrei Ciofu
Andrejus Čiofu (Andrei Ciofu; g. 1994 m. gegužės 31 d.) – buvęs Moldavijos futbolininkas, saugas.
Karjera
Žaidė gimtoje Moldovoje. Atstovavo Milsami Orhei, FC Costuleni, Academia Chișinău, Speranța Nisporeni klubams.
„Atlanto“ klubas
2017 m. atvyko į Lietuvą ir atstovavo Klaipėdos „Atlantui“. A lygoje sužaidė 28 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.
„Spartos“ ir „Verėjos“ klubai
2018 m. persikėlė į Sparta (Graikija), o vėliau atstovavo Vereja (Bulgarija).
„Stumbro“ klubas
2019 m. tapo Kauno „Stumbro“ nariu. 2019 m. kovo 2 d. debiutavo rungtynėse pirmame ture prieš FK Panevėžys. Šiose rungtynėse pasižymėjo rezultatyviu perdavimu.
„Panevėžio“ klubas
2019 m. vasarą perėjo į FK Panevėžys. Marškinėlių numeris buvo 11. Atstovaudamas panevėžiečiams A lygoje sužaidė 8 rungtynes ir pelnė vieną įvartį.
2020 m. sausio mėn. pranešta, kad nebeatstovaus „Panevėžio“ klubui.
Ozerskiai
Ozerskiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krynkų valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Krinkų, apie 23 km į pietryčius nuo Sokulkos ir 40 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Paturkšlys
Paturkšlys – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Betygalos, šalia Požečių.
Ozeranų Velkiai
Ozeranų Velkiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krynkų valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime yra nedidelės stačiatikių kapinės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Tyler, the Creator
Tyler Gregory Okonma (g. 1991 m. kovo 6 d.), geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu Tyler, the Creator – amerikiečių reperis ir įrašų prodiuseris. Karjerą pradėjo kaip vienas iš kolektyvo „Odd Future“ įkūrėjų.
Savo debiutinį dainų rinkinį „Bastard“ atlikėjas išleido 2009 m. gruodį. , o debiutinį albumą „Goblin“ – 2011 m. gegužę. 2023 m. duomenimis, atliėkjas yra išleidęs šešis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Call Me If You Get Lost“, išleistas 2021 m. birželį.
Tyler, the Creator kurė „Odd Future“ albumų viršelius bei kitų prekių dizainus, o 2011 m. įkūrė drabužių liniją „Golf Wang“. Taip pat nuo 2012 m. organizuoja muzikos festivalį „Camp Flog Gnaw Carnival“.
Teodoras Benediktavičius
Teodoras Benediktavičius (1882 m. – 1944 m. Salantuose, Salantų vls., Kretingos aps.) – Lietuvos katalikų bažnyčios kunigas.
Biografija
Mokėsi Žemaičių dvasinėje seminarijoje, kurią baigęs 1904 m. buvo įšventintas kunigu. Iš pradžių dirbo Kauno Švč. Trejybės bažnyčios vikaru.
1914 m. paskirtas naujai steigiamos Šančių parapijos klebonu. Jo iniciatyva iš fabrikanto Rakošiaus buvo gautas medinis sandėlis, kuris pertvarkytas į bažnyčią. Joje buvo įrengti trys altoriai, o bažnyčiai 1919 m. suteiktas Švč. Jėzaus Širdies titulas.
Klebonaudamas Šančiuose pasireiškė prolenkiška veikla, už ką buvo kritikuojamas 1915 m. lietuviškoje spaudoje.
Mirė Salantuose, palaidotas bažnyčios šventoriuje.
San Marino futbolo varžybos 1986–1987 m.
San Marino futbolo varžybos 1986–1987 m.
1986–1987 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Antrasis.
Dalyviai
9 dalyviai. Po sezono dvi komandos iškrito iš pirmenybių.
Pusfinalis
Faetano nugalėjo pusfinalio rungtynėse ir pateko į finalą.
Galilėja
Galilėja  – istorinė sritis dabartinės Izraelio valstybės šiaurėje ir Libano pietuose.
Maurice Richard arena
Istorija
Arena atidaryta 1962 m.
Galilėja
Geografija
Galilėjos regionas šiuo metu yra padalintas tarp dviejų valstybių. Jis apimą Izraelio Šiaurės apskritį ir Nabatijos muchafazos pietinę dalį Libane.
San Marino futbolo varžybos 1986–1987 m.
Finalas
-
Maurice Richard arena
Istorija
1994 m. arena renovuota, įrengta parodų salė ir Monrealio Canadiens komandos istorijos ekspozicija. Įėjimas į areną yra nemokamas, veikia suvenyrų parduotuvė.
Galilėja
Geografija
Iš visų pusių Galilėja yra apsupta žemumų. Šiaurine regiono riba paprastai laikoma Litani upės žemupis, už kurio buvo Finkija. Pietine riba laikomas Jezreelio slėnis, už kurio esančiame Karmelio kalne prasideda Samarija. Rytiniu pakraščiu teka Jordanas, sudarantis Jordano slėnį, kuriame telkšo Galilėjos ežeras. Šis slėnis išsikiša toli į šiaurę ir yra vadinamas Galilėjos pirštu. Už šio slėnio yra Golano aukštumos (senovės Bašanas). Vakaruose Galilėja leidžiasi į Viduržemio jūros žemumas, kurios paprastai priskiriamos Finikijai (čia buvo finikiečių miestai Akas ir Doras), tačiau kartais vadinamos Vakarų Galilėja
Paprastai dalinama į Aukštutinę ir Žemutinę Galilėją. Aukštutinėje (šiaurėje) didžiausias kalnas yra Meronas, o Žemutinėje (pietinėje) - Taboro kalnas.
Maurice Richard arena
Renginiai
1976 m. Monrealio vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyko bokso ir imtynių varžybos. Arena buvo Monrealio olimpinio parko teritorijoje, šalia olimpinio stadiono ir velodromo.
Greitasis čiuožimas trumpuoju taku
Arenoje daugelį kartų vyko greitojo čiuožimo trumpuoju taku pasaulio taurės etapai.
Maurice Richard arenoje taip pat vyko šie šorttreko čempionatai:
Galilėja
Istorija
III tūkstm. pr. m. e. Galilėją apgyvendino hananėjai, kurių pagrindinis miestas buvo Hacoras. II tūkstm. pr. m. e. čia pasirodė huritai, valdė hetitai, egiptiečiai.
722 m. pr. m. e. Galilėją užkariavo Asirija, vietiniai valdininkai pakeisti asirų kolonistais. 539 m. pr. m. e. Galilėjos valdžią perėmė persai. 333 m. pr. m. e. kraštą užkariavo Aleksandras Makedonietis, čia pradėjo keltis atvykėliai iš Graikijos, Makedonijos. Vėliau Galilėja nuolat keitė šeimininkus – ją valdė ir Seleukidai, ir Ptolemėjai – kol 63 m. pr. m. e. užkariavo romėnai.
I a. Judas Galilėjietis surengė sukilimą prieš romėnus – Romos legionas sukilimą numalšino, daugelį gyventojų nubaudė, todėl kraštas tapo apleistas. Sunaikinus Jeruzalės šventyklą, į Galilėją plūstelėjo žydai iš Judėjos. Biblijoje minimi pagrindiniai Galilėjos miestai – Betsaida, Galilėjos Kana ir Nazaretas.
636 m. prijungta prie Arabų kalifato.
Laiminga meilė
Laiminga meilė  – 1949 m. JAV filmas, muzikinė komedija. Režisierius – David Miller, prodiuseriai – Lester Cowan ir Mary Pickford, scenarijaus autoriai – Frank Tashlin ir Mac Benoff, scenarijus grįstas Harpo Marx kūriniu. Pagrindinius vaidmenis atliko Harpo Marx, Chico Marx, Groucho Marx, Ilona Massey, Vera-Ellen ir Marion Hutton. Epizodinį vaidmenį atliko Marilyn Monroe.
Siužetas
Filmas sukasi apie deimatų vėrinį, kuris buvo paslėptas paprastoje konservų skardinėje ir atsitiktinai pavogtas parduotuvių vagiūkščio. Deimantų ieško daugybė žmonių – nuo bedarbio nebylio iki kilmingosios madam Egeliči (Egelichi)…
Kritikų atsiliepimai
Komedinės penkių brolių grupės „Marx Brothers“ gerbėjai šį filmą laiko jų prasčiausiuoju. 1949 m. spalio 8 d. savo pirmajame puslapyje, taip pat filmo apžvalgoje tame pačiame numeryje, kino filmų prekybos periodinis leidinys „Harrison's Reports“, niekada nepritariantis jokiems filmams, kuriuose rodomi prekės ženklo produktai, griežtai kritikavo šį filmą dėl jame vaizduojamų gaudynių ant stogo tarp reklaminių stendų, reklamuojančių „Baby Ruth“, „General Electric“, „Fisk Tires“, „Bulova“ laikrodžius, „Kool“ cigaretes, „Wheaties“ ir „Mobil“ benziną.
Vėlesniais metais, kalbėdamas apie puikų įspūdį, kurį padarė Merlin Monroe filmo peržiūrų (bandymų) metu, televizijos laidoje „Today“ Groucho šį filmą pavadino siaubingu.
Frederick Stapleton
Frederick Stapleton (1877 m. kovo 11 d. – 1939 m. rugsėjo 11 d.) – Jungtinės Karalystės plaukikas ir vandensvydininkas, olimpinis čempionas.
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Stapleton dalyvavo vandensvydžio ir plaukimo varžybose. Kartu su Osburno plaukimo klubu pelnytas auksas pirmą kartą vykusiose vandensvydžio varžybose. Individualiose plaukimo varžybose varžėsi 200 m laisvuoju stiliumi ir 200 m kliūtinio plaukimo varžybose, bet medalių nepelnė.
Banovičiai
Banovičiai – miestas šiaurės rytų Bosnijoje ir Hercegovinoje, Konjuh kalno papėdėje, prie Litvos upės. Didžioji dalis gyventojų yra musulmonai. Išvystyta tekstilės, energetikos, akmens anglies pramonė. Statoma mečetė.
Lešekas Juodasis
Lešekas Juodasis (, 1240 ar 1242 m. Kujavijos Breste – 1288 m. rugsėjo 30 d. Krokuva) – Lenčicos (1260–1288 m.), Sieradzo (1263–1288 m.) ir Krokuvos bei Sandomiero (1279–1288 m.) kunigaikštis.
Dmitrijus Nagijevas
Dmitrijus Nagijevas (, g. 1967 m. balandžio 4 d., Leningrade) – Rusijos aktorius, prodiuseris, šoumenas.
Lešekas Juodasis
Biografija
Konrado I Mazoviečio vaikaitis, brolis Vladislovas I Lokietka. Krokuvos ir Sandomiero sostą paveldėjo iš bevaikio dėdės Boleslovo V Droviojo.
Dmitrijus Nagijevas
Biografija
Jaunystėje Dmitrijus Nagijevas praktikavo sambo, dziudo (sporto meistras). Devintajame dešimtmetyje jam suteiktas SSRS čempionatų jaunių čempiono vardas.
Lešekas Juodasis
Valdymas
Remdamasis miestiečiais ir vidutine bajorija siekė užgniaužti Krokuvos vyskupo vadovaujamą didikų opoziciją, 1282 m. ir 1285 m. nuslopino jos maištus. Skatino miestų plėtotę. 1280 m. atrėmė lietuvių ir totorių remiamo Haličo kunigaikščio Levo antpuolį. 1282 m. pradžioje per atsakomąjį žygį nusiaubė jotvingių kraštą, 1282 m. pabaigoje ir 1285 m. atrėmė lietuvių puolimus. Per 1287 m. gruodžio mėn. – 1288 m. sausio mėn. siaubiamąjį mongolų–totorių antpuolį į Mažąją Lenkiją pasitraukė į Vengriją.
Dmitrijus Nagijevas
Biografija
Baigęs mokyklą, jis tapo Elektrotechnikos universiteto (Automatizacijos ir kompiuterių inžinerijos fakulteto) studentu. Buvo suimtas dėl machnacijų su valiuta (sovietiniais laikais nelegali valiutos apyvarta buvo baudžiamasis nusikaltimas). Siekdamas išvengti baudžiamojo persekiojimo, išvyko atlikti karinę tarnybą į sovietinę armiją. Nagijevas tarnavo oro gynybos pajėgose netoli Vologdos.
1997 m. suvaidino Aleksandro Nevzorovo filme „Skaistykla“, kur Nagijevas atliko savo pirmąjį pagrindinį vaidmenį filme – čečėnų lauko vadą Dukuzą Israpilovą. 2000–2008 m. vaidino detektyvinėje situacijų komedijoje „Kamenskaja“. 2012–2016 m. jis vaidino Claude Monet restorano savininko vaidmenį situacijų komedijoje „Virtuvė“. 2013–2016 metais vaidino seriale „Du tėvai, du sūnūs“.
2005–2014 metais vedė sporto ir pramogų laidą „Didžiosios lenktynės“.
Nepal sambat
miniatiūra|250px|right|Naujųjų metų šventinė eisena
Nepal sambat (devan.: नेपाल सम्बत) – Nepale veikiantis kalendorius, skaičiuojantis metus pagal mėnulio kalendorių, 2007 m. pripažintas Nepalo vyriausybės.
Istorija
Nepal sambat era prasidėjo pažymint datą, kai labdarys Sankhadhar Sakhwa apmokėjo nepaliečių skolas valdovui Raghav Dev, anot legendos, smėlį pavertęs auksu. Kalendoriaus pradžia laikoma mūsų eros 879 m. spalio 29 d. Šio kalendoriaus datos buvo kalamos ant monetų, akmens ir vario plokščių, spausdinamos karališkuose dekretuose, kronikose, hinduistų ir budistų rankraščiuose, teisės dokumentuose, laiškuose.
Kalendorius buvo visuotinai paplitęs iki XX a. pradžios, kol susilaukė oficialios valdžios nepritarimo. Tačiau toliau buvo naudojamas tradicinėse apeigose, nustatant religinių švenčių, atmintinų jubiliejų datas, sudarant horoskopus. Praėjus šimtmečiui po kalendoriaus ignoravimo iš valdžios pusės, Nepal Sambat buvo atgaivintas kaip Nepalo šlovės ir nacionalinės vienybės simbolis. Po perėjimo prie parlamentinės demokratijos 2008 m. vyriausybė Nepal Sambat pavadino nacionaline era. 2011 m. spalio 25 d. kalendorius buvo patvirtintas šalies nacionaliniu kalendoriumi, tačiau Nepale išliko ir daugiau kalendorinių sistemų: Bulla Sambat, Hidžra Sambat, Išvi Sambat ir kt.
Kalendoriaus struktūra
Nepal sambat paremtas indų kalendorių naudojama laiko skaičiavimo sistema. Nuo Saka kalendoriaus eros atsilieka 802 metus. Metus sudaro 354 dienos, mėnulio mėnesį – 29 arba 30 dienų. Taip kas trejus metus įterpiamas mėnuo išlyginti metų dienų skaičių.
Paūdronys
Paūdronys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Turgelių. Stūkso Paūdronių piliakalnis.
Kayahan Açar
Kayahan Açar (g. 1949 m. kovo 29 d. Izmire – m. 2015 m. balandžio 3 d. Stambule) buvo turkų pop muzikos dainininkas, gitaristas ir dainų autorius, žinomas sceniniu vardu Kayahan.
Savo vaikystę ir jaunystę praleido Ankaroje, vėliau gyveno Stambule. Muzikinę karjerą pradėjo kaip dainų autorius, rašęs atlikėjai Nilüfer Yumlu dainas.
Kayahan kelis kartus dalyvavo Turkijos nacionalinėje atrankoje į „Eurovizijos“ konkursą. Pirmą kartą jis pasirodė 1981 metais, kur jo daina „Dostluk“ užėmė paskutinę vietą. Antrą kartą atrankoje dalyvavo 1984 metais, tačiau su daina „Kaç para“ pergalės pelnyti nepavyko. Atlikėjas trečiąjį kartą dalyvavo 1987 metais su kūriniu „Günesli bir resim çiz“, kurį atliko kartu su Nilüfer Yumlu, Emel-Erdal ir Yeşim-Ayşe. 1988 m. atrankoje jis atliko kūrinį „Sokak kedisi“, tačiau nelaimėjo, o kitais metais su daina „Ve melankoli“ užėmė antrąją vietą. Dar po metų atlikėjas laimėjo Turkijos nacionalinę atranką su kūriniu „Gözlerinin Hapsindeyim“ ir buvo išrinktas šalies atstovu 1989 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Ten jis su 21 tašku užėmė 17 vietą tarp 22 dalyvių.
Kayahan Açar mirė 2015 m. balandžio 3 d. nuo vėžio.
Gamykla
thumb|Kauno stiklo fabrikas. Gamykla arba fabrikas (iš  – 'gamykla') – objektas, kuriame vyksta produktų gamyba, pasitelkiant įvairius mechanizmus, technologiją ir konvejerius. Palyginus su manufaktūromis, dominavusiomis iki pramonės revoliucijos, gamyklos yra našesnės – t. y., galinčios pagaminti daugiau produkcijos per tą patį laiko tarpą, taip sumažindamos ir gamybos kaštus. Gamyklų būna įvairių pramonės šakų. Daug pramonės įmonių gamina ne galutinius produktus, o pusfabrikačius, kurie vėliau naudojami kitose gamyklose gaminant galutinius produktus.
Lietuvoje pirmieji fabrikai, naudojantys garo mašinas, atsirado XIX a. 5-ojo dešimtmečio pradžioje ir pamažu išstūmė manufaktūras – iš pradžių metalo, medienos apdirbimo pramonėje, vėliau ir kitur.
Vieni pirmųjų fabrikų pasaulyje – Džono Lombo Derbyje 1721 m. įkurtas siūlų sukimo malūnas. Kartais uždarius fabrikus jų vietose įrengiamos kultūrinės erdvės (muziejai, galerijos ), loftai , biurai, turgus arba pastatai pritaikomi kitoms reikmėms.
Gamyklos ar gamyklų vardu pavadinto gatvės Vilniuje, Marijampolėje ir kituose Lietuvos miestuose.
Brumiola
Brumiola (SV Bromölla) − miestas pietų Švedijoje, Skonės lėne, Brumiolos komunoje.
Istorija
Viduramžiais į šias teritorijas pretendavo bei jas valdė Danija, kuri po karų su švedais galutinai atsisakė pretenzijų į Skonės kraštą.
Kitados čia būta vos keletos namų. Gyvenvietė išaugo aplink Orupo (SV Årup) dvarą.
Bakingamo rūmai
thumb|upright=1.5|Bakingamo rūmų vaizdas iš paukščio skrydžio per karalienės [[Elžbieta II|Elžbietos II 90-ojo gimtadienio iškilmes 2016 m.]] Bakingamo rūmai  – Jungtinės Karalystės karališkosios šeimos rezidencija Vestminsteryje, Londone.
Brumiola
Istorija
1886 m. buvo įkurta geležinkelio stotis; miestą sujungė geležinkelis tarp Kristianstado ir Solvesborgo.
Bakingamo rūmai
Rūmų matmenys – 108 m ilgio (frontalinė dalis) ir 120 m pločio. Aukštis – 24 m. Visų patalpų bendras plotas – 77 000 m2. Rūmus sudaro 775 kambariai, iš jų – 19 pokylių salių, 52 karališkieji ir svečių miegamieji, 188 darbuotojų miegamieji, 92 kabinetai, 78 vonios kambariai. Rūmuose taip pat yra paštas, kino teatras, baseinas, operacinė ir juvelyro dirbtuvės.
Brumiola
Istorija
Pirmoji keramikos pramonės įmonė – Ifö – buvo atidaryta 1887 m.
Bakingamo rūmai
Iki Bakingamo rūmų pastatymo dabartinių rūmų vietoje buvo Eburio dvaro valdos. 1536 m. Henrikas VIII perėmė Vestministerio abatijai priklausantį dvarą. Manoma, kad 1624 m. šioje vietoje iškilo sero Viljamo Bleiko namas. Kitu savininku tapo lordas Džordžas Goringas, 1633 m. išplėtęs Bleiko namo teritoriją ir įveisęs didesnę dalį dabartinių Bakingamo sodų. 1674 m. namas sudegė, tad 1675 m. dabartinių rūmų pietinio sparno vietoje pastatytas naujas, Arlingtono namas. 1698 m. namą su sodu įsigijo Džonas Šefildas, būsimasis pirmasis Bakingamo ir Normanbio hercogas. 1703 m. Šefildui pagal Viljamo Vindo projektą pastatytas vadinamasis Bakingamo namas, kurį sudarė trys aukštai. 1761 m. namą Jurgiui III už 21 000 ar 28 000 svarų sterlingų pardavė Džordžo nesantuokinis sūnus seras Čarlzas Herbertas Šefildas.
Brumiola
Istorija
1960 m. mieste jau gyveno 4 397, 1980 m. – 7 147, o 2015 m. – 7 854 žmonės.
Bakingamo rūmai
1762 m. rūmai paskirti karalienei Karolinai, todėl kurį laiką vadinti Karalienės namais. 1820 m. karaliaus Jurgio IV užsakymu architektas Džonas Našas rūmus perstatė, pertvarkė sodus, suprojektavo Marmuro arką. Buvo gerokai išplėstas rūmų plotas, perstatyti šiaurinis ir pietinis flygeliai, interjerai įgavo neoklasicizmo bruožų.
Karališka rezidencija tapo 1837 m. Pirmasis joje apsigyvenęs monarchas buvo karalienė Viktorija.
Dabartinius rūmus sudaro 4 flygeliai, supantys uždarą stačiakampį kiemą.
Rasa Lukaitytė-Vnarauskienė
Rasa Lukaitytė-Vnarauskienė – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.
Biografija
2002–2006 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką, įgijo bakalauro laipsnį. 2009 m. ten pat įgijo ekonomikos magistro laipsnį.
Nuo 2006 m. verslo naujienų reporterė. Nuo 2015 m. verslo temų redaktorė.
Nuo 2017 m. lietuviško portalo DELFI vyriausioji redaktorė.
Olegas Sudakovas
Olegas Sudakovas (, g. 1962 m. gegužės 4 d.) – rusų roko muzikantas, dainų autorius ir atlikėjas, dailininkas, poetas .„Cyganiata i Ja s Iljiča“ ir „Manager i Rodina“ ir kitų roko grupių įkūrėjas ir lyderis, roko grupės „Kommunizm“ vienas iš įkūrėjų, 1987–1988 m. – roko grupės „Graždanskaja oborona“ narys.
Biografija
Olegas Sudakovas gimė Novosibirske, Tarybų Sajungoje.
Muzikanto karjerą pradėjo 1987 metais, tada jis tapo grupės „Graždanskaja oborona“ nariu ir buvo juo iki 1988 m. Ten jis susipažino su Jegoru Letovu ir gan greit su juo susidraugavo. Po kurio laiko jie kartu sukūrė roko grupes „Kommunizm“ ir „Cyganiata i Ja s Iljiča“. Abi grupės tapo vadinamojo „Sibiro andergraundo“ simboliais.
Nuo 1994 m. – roko grupės „Manager i Rodina“ lyderis.
Antavilis (upė)
thumb|left|190px|Tarp Juodžio ir Balžio ežerų
Dzirkalių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas pelkėtoje vietovėje aukštoje atskiroje kalvoje (altitudė 128,5 m) Darzupytės kairiajame krante. Šiaurinis šlaitas 14 m aukščio, papildomai apsaugota įtvirtinimais su terasa. Pietinėje pusėje įrengtas 1,5 m aukščio pylimas su giliu grioviu, dar vienas griovys iškastas nuo aikštelės pusės.
Ankstesniuose Latvijos piliakalnių registruose piliakalnis neminėtas, nors dar 1928 m jį aprašė Ernestas Brastinis, pažymėjęs, kad piliakalnio apylinkėse rasta geležies dirbinių. Minėjo šį piliakalnį ir Elvyra Šnuorė publikacijoje apie Ašuotės piliakalnį. 1980 m. po krūmų šaknimis rastos indų nuolaužos privertė pakeisti požiūrį į piliakalnį.
Į rytus nuo piliakalnio yra senovinė gyvenvietė.
Vladimiras Syčiovas
Vladimiras Syčiovas (, g. 1971 m. birželio 6 d., Maskvoje) – Rusijos aktorius.
Biografija
1984 m. pradėjo filmuotis „Jerelaše“.
Janas Capnikas
Biografija
Jaunystėje įgijo virėjo specialybę. Baigė du Sverdlovsko teatro instituto kursus. Tarnavo GSVG atskiro žvalgybos bataliono desantininkų kuopoje, po tarnybos negrįžo į Sverdlovsko teatro institutą, o perėjo į Leningrado teatro, muzikos ir kinematografijos institutą (LGITMiK). Baigė LGITMiK (V. V. Petrovo kursas).
1992–2005 m. – Akademinio Didžiojo dramos teatro aktorius.
2001 m. buvo TVC kanalo pramoginio ir sporto televizijos žaidimo „Grafo N lobis“ vedėjas.
Filmavosi nuo 1987 m., tačiau šlovė ir pripažinimas atėjo vėliau.
2002 m. filmavosi kultiniu tapusiame filme Brigada.
2014 m. atliko epizodinė vaidmenį seriale Fizrukas. Šio serialo žvaigžde buvo Dmitrijus Nagijevas, o Janas Caplikas įkūnijo autoritetą, nusikaltėlį pravarde Šlubis.
Nuo to laiko dažnai vaidindavo serialuose ir filmuose kartu su Nagijevu, tokiuose kaip „Viena kaire“.
Kartais tapdavo serialo kviestine žvaigžde, vienoje serijoje tapdavo pagrindiniu piktadariu, kaip manjakas-taksitas Žora iš serialo „Metdodas“.
Vladimiras Syčiovas
Biografija
Nuo tada vaidino serialuose ir filmuose su Nagijevu.
2022 m. filme „Vargšas oligarchas“ įkūnijo Viktorą, turtingą rusą, kuris gyveno Anglijoje, bet jo sąskaitos buvo įšaldytos.
Lešekas Baltasis
Lešekas Baltasis (, 1186 m. ar 1187 m. – 1227 m. lapkričio 23 d. Marcinkovas, Kujavijos Pamario vaivadija) – 1194–1227 m. Sandomiero bei 1194–1198 m. ir 1202–1227 m. Krokuvos kunigaikštis.
George William Russell
Džordžas Viljamas Raselas (angl. George William Russell, g. 1998 m. vasario 15 d.) – Jungtinės Karalystės kilmės „Formulės 1“  pilotas, nuo 2019 m. sezono atstovaujantis „Williams“ komandai.
Prieš pradėdamas lenktyniauti „Formulės 1" organizacijos lenktynėse, svarbiausius karjeros pasiekimus Džordžas pasiekė „2018 m. Formulės 2“ ir „2017 m. GP3 serijos“ čempionatuose, kai abiejų organizacijų čempionatuose iškovojo čempiono titulus. Po šių svarbių karjeros pasiekimų, Džordžas 2019 m. pasirašė sutartį atstovauti „Williams“ komandai ir jau tais pačiais metais debiutavo „Australijos lenktynėse", kartu su kitu ilgamečiu „Formulės 1" organizacijos lenktynininku Robertu Kubica. Džordžas iki 2021 m. sezono pabaigos atstovaus „Williams“ komandai ir 2022 m. „Formulės 1“ sezonui prisijungs prie „Mercedes“ komandos pakeisdamas dabartinį komandą atstovaujantį pilotą – Valterį Botą. Džordžas savo „Formulės 1“ karjeroje pirmą kartą stojo ant laimėtojų pakilos 2021 m. „Belgijos lenktynėse", kai užėmė 2-ją poziciją lenktynių metu. Lenktynininkas taip pat priklauso „Mercedes jaunųjų lenktynininkų programai".
Asmeninis gyvenimas
Džordžas gimė King‘s Lynn miestelyje, Norfolko apskrityje. Jo tėvas yra vardu Steve, mama Alison, lenktynininkas turi vyresnę seserį Cara ir vyresnį brolį Benjy. Džordžas pradėjo lenktyniauti įvairiose kartingų lenktynėse nuo 8-erių metų ir prie jo tobulėjimo lenktynių trasose, labai prisidėjo Džordžo vyresnis brolis Benjy, kuris profesionaliai varžėsi įvairiuose kartingų čempionatuose. Kai Džordžui sukako 18 metų, jo šeima persikėlė gyventi į Miltono Keinso miestelį, siekdami būti arčiau Džordžo tuometinės lenktynių komandos. Džordžas kaip ir jo tėvas, palaiko Wolverhampton Wanderers futbolo klubą.
Kartingai
2006 m. Džordžo lenktynininko karjera prasidėjo vairuojant kartingus ir 2009 m. jis padarė labai didelę pažangą tapdamas „Didžiosios Britanijos automobilių sporto asociacijos“ ir „British Open“ organizuojamų čempionatų nugalėtoju.
2010 m. Džordžas pradėjo lenktyniauti „Rotax Mini Max“ kartingų kategorijoje, kur jis tapo „Super One British“ ir „Formula Kart Stars British“ čempionatų nugalėtoju, bei kartą laimėjo „2010 m. Kartmasters British“ taurę pabaigdamas lenktynes 1-oje pozicijoje.
2011 m. Džordžas debiutavo „KF3“ lenktynių kategorijoje, kurioje iškovojo „CIK-FIA Europos Kartingų lygos“ čempiono titulą, bei 2012 m. tame pačiame čempionate sėkmingai apgynė savo čempiono titulą. 2013 m. Džordžui buvo paskutiniai lenktyniaujant „KF3“ lenktynių kategorijoje ir dabartinis „Formulės 1“ pilotas baigė 19-oje pozicijoje „2013 m. CIK-FIA Europos Kartingų lygos“ čempionate.
Renault 2.0 formulės čempionatas
2014 m. lenktynininkas debiutavo pirmą kartą formulių varžybose, dalyvaudamas „Formula Renault 2.0 Aps“ organizacijos čempionate. Džordžas šio čempionato metu turėjo atstovauti „Prema Powerteam“ komandai, bet prieš sezonui prasidedant nusprendė atstovauti kitą „Koiranen GP“ komandą. Nors lenktynininkas ir praleido vienas varžybas dėl ligos, Džordžas baigė čempionatą 4-oje pozicijoje, viso sezono metu pabaigęs vieną kartą lenktynes ant podiumo „Red Bull Ring“ lenktynių trasoje.
Džordžas, kaip svečias, tais pačiais metais varžėsi dviejose lenktynėse aukštesnėje „Eurocup Formula Renault 2.0“ lygoje. Šio čempionato „Maskvos Grand Prix" lenktynėse jis atstovavo „Korainen GP“ komandai, antrose sezono lenktynėse lenktynininkas atstovavo „Tech 1 Racing“. Lenktyniaudamas „Jerez lenktynių trasoje", Džordžas laimėjo paskutines sezono varžybas startavęs formulių lenktynes nuo 1-os lenktynių pozicijos, po puikaus pasirodymo kvalifikacijos metu.
Formulė 4
thumb|Džordžas Raselas [[2018 Silverstone Grand Prix|„2018 m. Silverstone Grand Prix"]]
2014 m. Džordžas varžėsi „BRDC Formula 4 čempionate“ su tais metais titulą ginančia „Lanan Racing“ komanda. Paskutinėse sezono lenktynėse dėl čempiono titulo varžėsi keturi vairuotojai, įskaitant komandos draugą Arjun Maini, bei iš pagrindinių sezono konkurentų komandos „HHC Motorsport“ vairuotojai Sennan Fielding ir Raoul Hyman. Po puikaus pasirodymo kvalifikacijos metu, Džordžas pradėjo lenktynes 1-oje pozicijoje ir laimėjo varžybas, taip nulemdamas „2014 m. Formulės 4 sezono" baigtį ir iškovodamas čempiono titulą prieš savo komandos draugą Arjun Maini trijų taškų skirtumu.
Laimėjęs „2014 m. Formulės 4 sezoną“, Džordžas gavo progą išbandyti „GP3 Serijos“ automobilį su „Arden Motorsport“ komanda „Yas Marina“ lenktynių trasoje Abu Dhabi mieste. 2014 m. gruodį Džordžas buvo įvertintas „Didžiosios Britanijos lenktynininkų bendruomenės" ir tapo visų laikų jauniausiu vairuotoju gavusiu „McLaren Autosport BRDC“ apdovanojimą, bei įveikdamas kitus titulo finalistus Alexander Albon, Ben Barnicoat, Sennan Fielding, Seb Morris ir Harrison Scott. Laimėjęs šį apdovanojimą, Džordžas laimėjo £100,000 piniginį prizą, „British Racing Drivers‘ Club“ narystę ir „Formulės 1“ bolido išbandymą su „McLaren“ komanda.
thumb|Džordžo Raselo vairuojamas bolidas [[2019 m. Austrijos Grand Prix|„2019 m. Austrijos Grand Prix"]]
2015 m. vasario mėn. Džordžas buvo išrinktas vienas iš dvylikos lenktynininkų prisijungti prie „Didžiosios Britanijos Lenktynininkų klubo" žvaigždžių programos, tapdamas pačiu jauniausiu programos nariu.
Formulė 3
2015 m. Džordžas prisijungė prie „Formulės 3“ lenktynių organizacijos atstovaudamas „Carlin“ komandai. Dabartinio „Formulės 1“ piloto karjera „Formulės 3“ organizacijos lenktynėse prasidėjo labai sėkmingai, kai jau pirmajame lenktynių savaitgalyje „Silverstone“ lenktynių trasoje, vienoje iš trijų lenktynių, Džordžas užėmė 1-ąją poziciją. Sezono metu, Džordžui pavyko užimti tris prizines vietas „Silverstone", „Spa-Francorchamps“ ir „Norisring“ lenktynių trasose ir baigė čempionatą 6-oje pozicijoje. „2015 m. Formulės 3 sezono" naujokų čempionate, lenktynininkas užėmė 2-ąją poziciją, nusileisdamas lenktynininkui Charles Leclerc.
2015 m. rugsėjo mėn., Džordžas dalyvavo „Masters of Formula 3“ varžybose, „Zandvoort“ lenktynių trasoje. Nors šis lenktynininkas ir kvalifikaciją baigė 4-oje pozicijoje, finalines savaitgalio lenktynes pabaigė 2-oje pozicijoje, likdamas tik už savo komandos draugo Antonio Giovinazzi. Džordžas taip pat turėjo dalyvauti ir kitose lenktynėse „Macau Grand Prix“ atstovaudamas „Carlin“ komandai, bet paskutinę minutę buvo pakeistas japonų kilmės „Euroformula Open čempionato“ lenktynininko Yu Kanamaru prieš prasidedant lenktynėms.
2016 m. „Formulės 3“ organizacijos lenktynių čempionate, Džordžas prisijungė prie „Hitech GP“ lenktynių komandos ir sezono metu laimėjo dvi lenktynes, baigdamas čempionatą 3-oje pozicijoje.
Formulė 2
2018 m. sausį Džordžas pasirašė sutartį su „ART Grand Prix” lenktynių komanda „2018 m. Formulės 2 sezonui”, pirmą kartą debiutuodamas unikalaus “Dallara F2 2018” formulės automobilio modelyje. Tais pačiais metais, Džordžas prisijungė prie „Formulės 1" organizacijos „Mercedes" komandos rezervinių vairuotojų komandos, besidalindamas atsakomybėmis su kitu lenktynininku Pascal Wehrlein. 2018 m. Džordžas iškovojo „2018 m. Formulės 2 sezono“ čempiono titulą, laimėdamas 68 taškų skirtumu prieš dabartinį „Formulės 1" organizacijos pilotą – Lando Norris.
thumb|Džordžas Raselas [[2020 m. Tuskano Grand Prix|„2020 m. Tuskano Grand Prix"|left]]
2019 metai
2018 m. spalio mėn. Džordžas pasirašė sutartį su „Williams" komanda ir jau 2019 m. debiutavo „2019 m. Formulės 1 sezone" „Australijos Grand Prix" lenktynių trasoje, šalia ilgamečio „Formulės 1" piloto Roberto Kubicos. Dėl automobilio techninių trūkumų Džordžui šie metai nebuvo sėkmingi ir pagrindinis sezono varžovas buvo jo komandos draugas – Robertas Kubica, kuris taip pat patyrė sunkumų besivaržant dėl aukštesnių „Formulės 1“ čempionato pozicijų sezono metu. Džordžas 2019 m. sezoną pabaigė užimdamas 20-tą vietą čempionate, tapdamas vieninteliu vairuotoju, kuris negavo jokių taškų lenktynėse sezono metu.
2020 metai
2020 m. sezone Džordžas ir toliau atstovavo „Williams“ komandai, tik vietoje buvusio komandos draugo Roberto Kubicos, buvo pasirašyta sutartis su kitu vairuotoju, Džordžo konkurentu iš „Formulės 2 2018 m. sezono", – Nikolu Latifiu. Dėl techninių trūkumų susijusių su jų vairuojamu automobiliu abiem „Williams“ komandos atstovams nepavyko iškovoti taškų lenktynėse. Džordžas šio sezono metu sugebėjo užimti 9-tąją vietą atstovaudamas „Mercedes" komandą, kai ilgametis „Formulės 1“ čempionas Lewis Hamiltonas susirgo koronavirusu ir Džordžas vienoms lenktynėms pakeitė šį lenktynininką. D. Raselui lenktynių pradžia buvo itin sėkminga, nes visų lenktynių metu pirmavo, bet techninio sustojimo metu sumaišius komandos narių padangas, lenktynininkas prarado daug laiko papildomo techninio sustojimo metu ir baigė lenktynes tik 9-oje pozicijoje, taip gaudamas savo pirmuosius karjeros taškus „Formulės 1“ lenktynių organizacijoje, „Bahreino Grand Prix" lenktynių metu.
right|thumb|Džordžas Raselas [[2021 Austrijos Grand Prix|„2021 m. Austrijos Grand Prix"]]
2021 metai
2021 m. sezono metu komandos struktūra nepasikeitė, bei Džordžas toliau lenktyniauja su 2020 m. prisijungusiu prie „Williams" komandos lenktynininku – Nicholu Latifiu. Šio sezono metu geriausias Džordžo pasiekimas buvo, kai „Belgian Grand Prix” lenktynių trasoje Džordžas pabaigė lenktynių kvalifikaciją 2-oje pozicijoje esant lietingoms orų sąlygoms. Dėl kitą dieną išlikusių lietingų sąlygų, lenktynės buvo nutrauktos ir Džordžas pirmą kartą pabaigė prizinėse pozicijose „Formulės 1" lenktynių organizacijos lenktynėse. Nors šis „2021 m. Formulės 1 sezonas" yra nepasibaigęs, Džordžas su techninių trūkumų turinčiu automobiliu sugebėjo pelnyti „Williams” komandai 16 taškų.
2022 metai
2022 m. sezono metu Džordžas prisijungs prie „Mercedes" komandos, pakeisdamas 5-tąjį sezoną „Mercedes" komandą atstovaujantį lenktynininką Valteri Bottą, prisijungdamas prie septynis kartus buvusio “Formulės 1” čempiono Lewis Hamiltono.
Lenktyniavimo karjeros apžvalga
† D. Raselis buvo svečias čempionate, negalėjo uždirbti taškų komandai.
Kita veikla
2021 m. kovo mėn. D. Raselis buvo paskirtas valdybos nariu „Grand Prix lenktynių vairuotojų asociacijoje", pakeisdamas pareigas ėjusį Romain Grosjean, kuris prisijungęs prie kitos lenktynių organizacijos „IndyCar" pasitraukė iš valdybos nario pareigų.
Shkodran Mustafi
Škodranas Mustafi (g. 1992 m. balandžio 17 d., Bad Hersfelde, Hesene) – Makedonijos albanų kilmės Vokietijos futbolininkas, žaidžiantis centro gynėjo pozicijoje Anglijos klube Arsenal F.C. bei Vokietijos futbolo rinktinėje.
Futbolininko karjerą pradėjo vietinėje 1. FC Bebra jaunimo komandoje. Vėliau žaidė SV Rotenburg jaunimo komandoje. 2006 m. pradėjo žaisti Hamburger SV jaunimo komandoje ir Anglijos klube Everton FC, kuriame praleido du su puse metų. 2012 m. sausio mėn. persikėlė į UC Sampdoria. 2014 m. rugpjūtį pasirašė penkerių metų sutartį su Valencia CF. 2016 m. pasirašė sutartį su Arsenal F.C.
Tarptautinė karjera
Mustafi atstovavo Vokietijos U-17 rinktinei, su kuria laimėjo 2009 m. UEFA Europos jaunimo iki 17-os metų futbolo čempionatą.
Buvo vienas iš 30-ties futbolininkų, atstovavusių Vokietijai 2014 m. FIFA pasaulio čempionate. Pirmose čempionato rungtynėse prieš Portugaliją 73-ią žaidimo min. pakeitė Mats Hummels. Antrose rungtynėse prieš Ganą pakeitė Jérôme Boateng. Rungtynėse prieš Alžyrą pradėjo startinėje sudėtyje, bet dėl traumos 70-tą min. jį pakeitė Sami Khedira. Dėl patirtos traumos daugiau čempionate nežaidė.
Mustafi buvo pakviestas atstovauti Vokietijai UEFA Euro 2016 čempionate. Pirmose rungtynėse prieš Ukrainą pelnė įvartį.
San Marino futbolo varžybos 1987–1988 m.
San Marino futbolo varžybos 1987–1988 m.
Paukščiai (Kaišiadorys)
Paukščiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Žaslių.
San Marino futbolo varžybos 1987–1988 m.
1987–1988 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Trečiasis.
Dalyviai
10 dalyvių. Po sezono dvi komandos iškrito.
Finalas
--
Tobijus Bunimovičius
Tobijus Bunimovičius (, apie 1868 m. – 1938 m. lapkričio 21 d., Vilnius) – žydų kilmės verslininkas, Ispanijos garbės konsulas Antrojoje Lenkijos respublikoje.
Biografija
1893 m. Tobijas pradėjo šokolado verslą manufaktūroje, įkurtoje Vilniuje, Plačiojoje gatvėje. 1897 m. kartu su tėvu Izraeliu Bunimovičiumi įsteigė akcinę bendrovę „Viktorija“, Vilniuje, Kaukazo (dabar – Mindaugo) ir Ugličo (dabar – Šaltinių) gatvių sankryžoje pastatė dviejų aukštų šokolado ir saldainių fabriką. 1912 m. spalio 2 d. nusišovus broliui Izajui, Tobijas perėmė jo knygų leidybos ir prekybos įmonę „Lektorius“. „Viktorijos“ fabrikui Tobijas vadovavo iki 1914 m. gruodžio 20 d., kuomet fabrikas sudegė. Gaisro metu sunaikinti ir fabrike buvę Tobijaus apartamentai. Gaisro nuostolius savininkui atlygino draudimo draugijos, sumokėjusios 700,000 rublių.
Po Pirmojo pasaulinio karo Tobijas perėjo prie bankininkystės bei vertimosi nekilnojamu turtu. 1921 m. Didžiosios ir Savičiaus gatvių sankryžoje jis įkūrė banką. 1923 m. nuomai nusipirko namą Pylimo g. 21 su pirtimi, kuriame rengė verslo ir kultūros renginius. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje Tobijas iškėlė savo kandidatūrą Lenkijos Seime, buvo paskirtas Ispanijos garbės konsulu.
1938 m. revizija Tobijo vadovaujamame banke aptiko lėšų savinimosi įkalčių. Lapkričio 19 d. Tobijas buvo apklaustas policijos, o po dviejų dienų, lapkričio 21 d., 15 val. Tobijas rastas apsinuodijęs nuodais Pavilnyje, šalia savo vilos. Po dviejų valandų jis mirė, konstatuota savižudybė.
Plaukimas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Plaukimas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Visos varžybos vyko Senos upėje.
Dalyvavusios šalis
76 plaukikai iš 12 šalių varžėsi 1900 m. olimpinėse žaidynėse:
Paudruvė
Paudruvė – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pavirčiuvės, prie kelio Joniškis–Drąsutaičiai. Išlikęs Paudruvės dvaras. Pro kaimą teka Juodupės ir Audruvės upeliai. Anksčiau Paudruvę sudarė dvi dalys – vienoje gyvenvietės pusėje formavosi Girdžiūnų kaimas, kitoje stovėjo dvaro pastatai.
Etimologija
Paudruvė – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančio Audruvės upelio.
Istorija
Vokiško statybos stiliaus Paudruvės dvaras rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XVIII a.
XX a. viduryje Kazys Boruta įąmžino Paudruvės kraštą savo apysakoje „Baltaragio malūnas, arba kas dėjosi anuo metu Paudruvės krašte“.
Patilčiai (Rokiškis)
Patilčiai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Žiobiškio.
Rūta Stanevičiūtė-Kelmickienė
Rūta Stanevičiūtė-Kelmickienė (g. 1960 m. liepos 24 d. Vilniuje) – lietuvių muzikologė, humanitarinių mokslų daktarė, pedagogė, kultūros veikėja.
Biografija
1978 m. baigė M. K. Čiurlionio meno mokyklą. 1983 m. su pagyrimu baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (dabar Lietuvos muzikos ir teatro akademija), Z. Kelmickaitės muzikos istorijos klasę. Studijavo bei stažavosi Freiburgo (1994), Helsinkio (1995-1996) ir Bolonijos (2000) universitetuose, Paryžiaus konservatorijoje (1999), tobulinosi Zalcburgo seminare (1997), Orfėjo institute Gente (2003), King's College universitete Londone (2012), Kembridžo universitete (2014). 2011 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Lietuvių muzikos modernėjimo diskursas (XX a. 7 dešimtmetis-9 dešimtmečio vidurys)“. 2015 m. suteiktas profesoriaus vardas.
1983–89 - Lietuvos radijo ir televizijos komiteto televizijos muzikos redakcijos redaktorė. 1989–93 - žurnalo „Krantai“ skyriaus redaktorė. Nuo 1990 - Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytoja (muzikos istorijos katedros muzikos estetikos, muzikos istorijos, muzikos kritikos teorijos ir istorijos, kultūrinių muzikos studijų ir kt. kursai). 2003–2008 dėstė Tarptautiniame vadybos ir ekonomikos universitete (ISM).
Mokslinė veikla
Mokslinių interesų kryptys: modernizmo ir nacionalizmo sklaida XX a. muzikoje; kultūrinės muzikos studijos šiuolaikinės muzikos filosofiniai ir semiotiniai tyrimai; muzika ir politika; muzikos istoriografijos teorija ir istorija; kritinė muzikologija.
Tira V. Bacevičiaus, B. Kutavičiaus, O. Balakausko, F. Bajoro, A. Martinaičio, O. Narbutaitės, Š. Nako, R. Šerkšnytės, B. Dvariono, E. Balsio, J. Juzeliūno ir kitų lietuvių bei užsienio kompozitorių kūrybą ir recepciją, V. Landsbergio, A. Ambrazo, O. Narbutienės, šiuolaikinės užsienio muzikologijos koncepcijas, šiuolaikinės muzikos festivalių raidą. Skaitė mokslinius pranešimus tarptautinėse konferencijose (50) Europos valstybėse ir Jungtinėse Amerikos Valstijose. Surengė 10 tarptautinių mokslinių konferencijų ir seminarų Lietuvoje, 2 lietuvių muzikai skirtas mokslines sesijas Tarptautinės muzikologų draugijos kongresuose (2002, 2007).
Sudarė ir parengė daugiau nei 10 muzikologinių ir menotyrinių straipsnių knygų, publikavo daug mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių Lietuvos ir užsienio (Latvija, Lenkija, Suomija, Švedija, Slovakija, Vokietija, Italija, JAV) leidiniuose. Sudarė ir parengė lietuvių muzikai skirtą muzikinį žurnalą anglų kalbą „World New Music Magazine“ (2008). Rengia monografiją „Muzika, nacionalizmas ir modernizmas. Identiteto (re)konfigūracijos kompozitorių modernistų kūryboje Lietuvoje ir išeivijoje 1920-1990 m.“
Populiarina šiuolaikinę muzikologiją, yra išvertusi iš vokiečių, anglų ir lenkų kalbų į lietuvių kalbą žymių užsienio muzikologų C. Dahlhauso, H. H. Eggebrechto, L. B. Meyerio, R. Tarasti, M. Tomaszewskio, J. Shepherdo, G. Tomlinsono, A. Chłopeckio ir kt. straipsnius, sudariusi ir parengusi naujosios muzikologijos straipsnių antologiją (2007).