cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danijos futbolo varžybos 1927–1928 m.
Finalas
Trims komandoms surinkus vienodą taškų skaičių, turėjo būti žaidžiamas papildomas turnyras tarp šių 3 komandų. Tačiau B1893 Kobenhavn ir Frem Kobenhavn atsisakė žaisti, o B1903 Kobenhavn atsisakė čempiono titulo, kadangi nenorėjo juo tapti be žaidimo. Federacija nusprendė čempiono neskelbti, o nuo naujojo sezono dviem ar daugiau komandų surinkus vienodai taškų, aukštesnę vietą lems geresnis įvarčių santykis.
Alassane N'Diaye
Alasanas N'Diajė (Alassane N'Diaye; g. 1990 m. vasario 25 d.) – senegaliečių kilmės futbolininkas, saugas iš Prancūzijos. Buvęs FK Sūduva Marijampolė narys.
Karjera
Žaidė Anglijoje ir Bulgarijoje.
2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovauja FK Sūduva Marijampolė.
Debiutavo 2018 m. vasario 24 d. A lygos rungtynėse prieš FC Stumbras.
2020 m. persikėlė į Bulgariją ir atstovavo OFK Botev Vraca.
Uluru–Kata Čiutos nacionalinis parkas
Parko plotas – 1326 km². Per metus čia iškrenta 307,7 milimetro kritulių. Temperatūra vasarą siekia 45 °C karščio, o žiemos naktimis būna iki -5 °C šalčio.
Žinomiausias parko objektas – Ajerso uola.
thumb|250px|left|Uluru-Kata Tjuta nacionalinis parkas thumb|250px|left|Jularos miestas nacionalinio parko teritorijoje
Adomynės dvaras
Adomynės dvaras – tradicinio liaudiško klasicizmo stiliaus medinis dvaras Adomynės kaime (Kupiškio rajonas).
Istorija
Dvaras ir vietovė dabar vadinama Adomynė, anksčiau vadinosi Jonava, Aluotėlėmis, Kazimieravėle. 1786 m. dvaras priklausė šambelionui A. Pliateriui, nuo XIX a. pr. Žurovskiai, po 1876 m. Vilėniškiai. Dvaro rūmų aplinka buvo formuojama nuo XVIII a.
1817 m. balandžio 30 d. dekretu Aluotėlės palivarkas, priklausęs Aluotės dvarui, už 267 563 auksinių ir 25 grašių skolą atiduotas Jonui Žuravskiui, kuriam mirus, viską paveldi jo giminaitis taip pat Jonas Žuravskis. Palivarke buvo karčema, du bravorai, kuriuose pagaminta degtinė vežta parduoti į Rygą. Dvaro pastatai užėmė beveik 8 margus žemės. 1821–1830 m. Jonas Žuravskis praplėtė dvaro teritoriją, 1848 m. dokumentuose minima, kad dvare yra 4 palivarkai, 7 kaimai, 2208 dešimtinės žemės. Rekonstruotam dvarui suteiktos klasicistinės proporcijos, tampa puošnus interjero dekoras. Po rekonstrukcijos namas tapo stambaus dvaro rezidencija. 1826 m. Jonavos dvare įrengė koplyčią. 1855 m. pastatyta mūrinė Šv. Jono Nepomuko koplyčia. Po Jono Žuravskio (antrojo) mirties, dvarą paveldi seserys – Sofija Kosčialkovska ir Malvina Maksimova. 1876 m. jų paveldėjimas įteisintas dokumentai, tačiau 1880 m. 193,93 dešimtinių žemės su visais pastatais už 23 500 sidabrinių rublių dvarą pardavė eiguliui Adomui Vilėniškiui, kurio tėvas Silvestras pas J. Žurauską dirbo miško darbininku degutininku.
Šeimininkaudamas, Adomas Vilėniškis valstiečiams iš pardavė dvaro žemės pakraščius, sau pasilikdamas centrą su 60 ha. žemės. Savo brolio sūnaus kunigo Juozapo Vilėniškio paragintas, nusprendė Jonavos dvare pastatyti bažnyčią ir įkurti parapiją. Neturėdamas įpėdinių, dalį žemės ir lėšų paskyrė bažnyčios statybai.
Adomas Vilėniškis užrašė bažnyčiai 30 ha žemės, ūkio trobesius ir pusę dvaro rūmų. Nuo dvaro savininko vietovė gavo Adomynės vardą, o medinė bažnyčia buvo baigta statyti 1921 m. spalio 23 d. ir Utenos dekano kunigo Jono Jarašiūno pašventinta tapo Skapiškio parapijos filija. 1928 metų liepos 16 didelėmis J. Vilėniškio pastangomis įkuriama parapija. 1931 m. dvaro stogas padengtas skarda.
Po Antrojo pasaulinio karo rūmuose įsikūrė kolūkio kontora, kultūros namai, parduotuvė, pritaikytas kino rodymui, nugriauti senieji vartai, ūkiniai pastatai. kairėje|miniatiūra|Adomynės dvaro „Pagrabinės“ bandelės XX a. 9-ame dešimtmetyje (1982–1989 m.) pradėti dvaro rūmų tyrimai, parengtas restauravimo ir pritaikymo projektas. 1999 m. parengtas ir 2005 m. realizuotas dvaro rūmų verandos restauravimo projektas. 2001 m. dvaras įrašytas į Kultūros vertybių registrą. 2005 m. pripažintas valstybės saugomu. 2004 m. restauruojant dvarą aptiktas monetų lobis.
Augalinis pienas
thumb|right|200px|Ryžių pienas thumb|right|250px|Kokosų pienas Augalinis pienas – grupė į pieną panašių gėrimų, daromų iš augalų sėklų. Jis gaminamas dėl skonio ar maistinių savybių, taip pat ir siekiant pakeisti karvių ar kitų gyvūnų pieną tarp jam alergiškų arba veganišką mitybą pasirinkusių žmonių. Augalinis pienas naudojamas kaip atskiras gėrimas, valgių sudėtinė dalis, iš jo gaminama augalinė varškė, sūris, jogurtas, grietinė, ledai ir kiti produktai.
Paprastai augalinis pienas daromas sėklas išbrinkinus, jas smulkiai sumalus su vandeniu ir iš gauto skysčio nukošus tirščius. Siekiant pagerinti skonį, papildomai dedama cukraus, druskos, kitokių priedų.
Adomynės dvaras
Istorija
2016 m. metais dvare vyko Europos paveldo dienos. 2017 m. parengtas dvaro rūmų fasadų tvarkybos projektas. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą. [2019 m. dvare vyko Adomynės mažosios kultūros sostinės renginiai.
Augalinis pienas
Augalinio pieno gamyba turi ilgą istoriją. Pavyzdžiui, sojų pienas minimas I a. kinų raštuose, migdolų pienas – viduramžių Europos receptų knygose. Vienu iš Lietuvos tradicinių valgių laikomas aguonų pienas.
Adomynės dvaras
Istorija
Adomynės dvaras garsus savo „Pagrabinėmis“ bandelėmis, sertifikuotomis tautinio paveldo ženklu. Jas nuo XIX a. kepa tik Adomynėje ir jos apylinkėse.
Augalinis pienas
Daugelyje šalių pastebimas augalinio pieno populiarėjimas. 2011 m. duomenimis, JAV šių gėrimų rinka siekė 1,3 mlrd. dolerių, jos plėtra užfiksuojama ir Europoje. Pačios populiariausios augalinio pieno rūšys yra gaminamos iš sojų, ryžių, migdolų, avižų.
Adomynės dvaras
Architektūra
miniatiūra|180px|Dvaro interjeras Dvaro medinė sodyba prie kelio nedidelės aukštumos šlaite. Kelias seniau buvo apsodintas medžiais ir turėjo vartus. Šiaurinėje kelio pusėje apie 1810 m. pastatytas medinis klasicistinio stiliaus gyvenamasis namas, o pietinėje – ūkiniai statiniai (jie nėra išlikę). Kitoje namo pusėje buvo sodas ir tvenkinys.
Edukacija
Nuo 2014 m. Adomynės kaimo bendruomenė organizuoja edukacines programas – „Smagu širdžiai – gardu pilvui“, „Adomynės lobio ieškojimas“.
Dvaras įtrauktas į pažintinius maršrutus:
Valgomasis briedžiukas
Valgomasis briedžiukas (Morchella esculenta) – briedžiukų (Morchella) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio stambumo. Kepurėlė 5-7 cm aukščio, iki 6 cm skersmens, kūgiška, tuščiavidurė, išakyta panašiomis į bičių korį akutėmis, suaugusi su kotu, ochrinė, geltonai ruda, ruda, tamsiai ruda, juodai ruda. Kotas 5-8 cm ilgio, 2-3 cm storio, tuščiaviduris, išilgai raukšlėtas, su duobutėmis, pamatinė dalis sustorėjusi, suaugusi su kepurėle, baltas, gelsvas. Trama gelsva, trapi, malonaus kvapo ir skonio.
Armėnijos demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Armėnijos demografiją.
Gyventojų skaičius: 2 967 004 (2009 m. apskaičiavimai) thumb|right|340px|Gyventojų amžiaus piramidė (2005 m.) Struktūra pagal amžių: Gyventojų amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: -0,03 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 12,65 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Mirtingumas: 8,39 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -4,56 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: -0,3 % (2005 m. apsk.)
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 20,21 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:
Glūkaitis
Glūkaitis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Senosios Varėnos, Varėnos ir Glūko miškuose, kiek į rytus nuo Glūko ežero. Šalia, dar labiau į rytus, yra Ašarėlis. Ežeras netaisyklingo trikampio formos, jo ilgis ir plotis ~ 0,16 km. Altitudė 109,5 m. Šiaurinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Vakaruose išteka upelis link Glūko ežero (Varėnės baseinas).
Valmieros rajonas
thumb|right|250px|Valmieros rajonas Latvijos žemėlapyje
Valmieros rajonas buvo administracinio suskirstymo vienetas Vidžemėje, rajono centras yra Valmiera. Rajonas šiaurėje ribojasi su Estija, rytuose – su Valkos rajonu, pietuose – su Cėsių rajonu ir vakaruose – su Limbažių rajonu. Plotas 2373 km², gyventojų 60 111, gyventojų tankis 25,3 mž./km² (2004).
2009 m. panaikintas (žr. Latvijos administracinis suskirstymas (nuo 2009 m.)).
Kiauklių ežeras
Pietryčiuose išteka upelis į Vilkesos upės intaką Puizę (Širvintos upės baseinas). Pietrytinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė.
Popomas Osternachas
Popomas Osternachas (, apie 1200 m. Osternacho pilis prie Niurnbergo, Frankonija – 1267 m. birželio 9 d. Regensburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.
Biografija
Į Vokiečių ordiną įstojo 1227 m., vienas pirmųjų brolių, kurie apsistojo Prūsijoje. 1233 m. Kulmo valdytojas. Nuo 1241 m. Prūsijos krašto magistras. Kovojo su mongolais prie Legnicos. 1244 m. organizavo Austrijos riterių paramą kovai su Pamario hercogu Sventopelku. 1248-1253 m. tarnavo Vokietijoje.
1252 m. Šventosios Romos imperijos imperatoriaus rėmėjų išrinktas Vokiečių ordino magistru. 1254 m. Čekijos karalius Pršemislas Otokaras II paskelbė Kryžiaus žygį į Sembą. Užėmęs sembų pilis, pastatė kelias ordino pilis. Viena pirmųjų iškilo Karaliaučiaus pilis.
1256 m. nuvyko pas popiežių Aleksandrą IV, norėdamas sutaikyti abi Ordino partijas. Nepavykus, Romoje atsisakė Didžiojo magistro sosto. Nuo 1264 m. Regensburgo komtūras.
Palaidotas Vroclavo Šv. Jokūbo pranciškonų bažnyčioje.
Ilgininkų apylinkė
Ilgininkų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raitininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Masališkių apylinkės.
Nepilnachordžiai
(Pterobranchia) (Enteropneusta) (Graptolithina) (išnykę)
Kojeliškiai (Molėtai)
Kojeliškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Žalvarių.
Krikščioniškasis fundamentalizmas
Krikščioniškasis fundamentalizmas – XX a. JAV atsiradęs protestantiškas judėjimas, griežčiau interpretuojantis Šventąjį Raštą. Jis kilo kaip reakcija į liberalią teologiją.
Judėjimo pavadinimas kilęs nuo 1910–1915 m. parašytos knygos „The Fundamentals: A Testimony To The Truth“ („Pagrindai: tiesos liudijimas“). Jų doktrina sutrumpintai gali būti pateikta kaip „penki pagrindai“ :
Danijos futbolo varžybos 1928–1929 m.
Danijos futbolo varžybos 1928–1929 m.
1928–1929 m. Danmarksmesterskabsturneringen
Danijos futbolo nacionalinis turnyras ( – aukščiausia futbolo lyga šalyje.
Mažieji gaubtagalviai
Mityba ir trofiniai ryšiai
Dauguma mažųjų gaubtagalvių (Nepticulidae) vikšrai minuoja mitybinio augalo lapus, tik retkarčiais pumpurus (Etainia, kai kurios Bohemannia rūšys), klevų skristukus (antros generacijos Etainia sericopeza), jauną medžių žievę (Zimmermannia pogentės rūšys). Tarp lapų minuotojų, kurie yra vyraujantys, Ectoedemia populella grupės rūšys pradeda miną mitybinio augalo lapkotyje ar lapo vidurinėje gyslelėje, o tik vėliau mina pereina į lapo plokštelę.
Dauguma mažųjų gaubtagalvių minų yra viršutinės, retai – apatinės. Ekskrementų išsidėstymas minoje turi svarbią diagnostinę reikšmę. Ekskrementai gali būti sutelkti į ploną (arba plačią) vidurinę liniją, kuri yra arba ištisinė, arba punktyrinė; taip pat ekskrementai gali būti išsidėstę spirale arba paskirų granulių pavidalu, o kartais – be sistemos (padrikai) arba sutelkti į didelę centrinę dėmę. Pasitaiko, kad tarp ekskrementų ir išgraužto minos tako vidinio krašto nelieka neužpildytų tarpelių (Stigmella basiguttella, Stigmella continuella ir kt. rūšys). Dažnai tos pačios rūšies ekskrementų išsidėstymas minos pradžioje, viduryje ir pabaigoje gali skirtis (Stigmella sorbi ir Stigmella paradoxa grupės rūšys, pvz., Stigmella cerasi ir daug kitų rūšių). Kartais dvi giminiškos rūšys, formuojančios labai panašias minas ir minuojančios ant to paties augalo, skiriasi tik ekskrementų linijos pločiu minos pradinėje dalyje. Daugelio rūšių ekskrementų išsidėstymas išlieka pastovus nuo minos pradžios iki pabaigos (pvz., Stigmella alnetella, Stigmella confusella). Ekskrementų išsidėstymas taip pat gali kisti nuo mitybinio augalo fizinių savybių ir aplinkos sąlygų; vikšrai, užsikrėtę parazitais, dažniausiai išdėsto ekskrementus kiek kitaip negu sveiki. Ekskrementų spalva yra daugiau rūšies požymis. Kartais ekskrementų spalva yra susijusi su mitybinio augalo audinių purumu ar minos amžiumi bei klimato sąlygomis.
Mažųjų gaubtagalvių vikšrai nepalieka minuojamo lapo tol, kol visiškai nesuauga, išskyrus kai kurias Glaucolepis ir kt. rūšis, kurios gali keisti minuojamą lapą. Šių rūšių lervos pereina iš vieno lapo į kitą per lapkotį ar augalo stiebą. Vidutinių platumų, kai kurių rudeni minuojančių rūšių vikšrai gali maitintis nukritusiuose, gelstančiuose lapuose; lervos aplinkui išgraužiamą miną konservuoja žalias audinio saleles. Visiškai suaugusios lervos palieka miną tam, kad sudarytų šilkinį kokoną ir virstų lėliuke miško paklotėje ar dirvožemyje; kartais kokonai gali būti susukami ir ant mitybinio augalo stiebo, ir žievės, kartais – šalia minos.
Žinomos tik kelios rūšys, kurių vikšrai virsta lėliuke pačioje minoje (Fomoria weaveri grupės rūšys, Ectoedemia agrimoniae ir Trifurcula eurema). Biciklinių ir policiklinių rūšių vasarinės generacijos lėliukės stadijos trukmė – 10–21 diena; žiemojančių generacijų vikšrai nevirsta lėliukėmis, o diapauzuoja pronimfos stadijoje; pavasarį susidariusi lėliukė užtrunka tiek pat, kiek ir vasarinių generacijų lėliukės. Atogrąžose aptinkamų mažųjų gaubtagalvių rūšių biologija yra kol kas labai menkai žinoma; kai kurios iš jų buvo paskelbtos policiklinėmis; matyt, tokios, 3 ar daugiau generacijų per vienerius metus turinčios rūšys, gali būti vyraujančios pusiaujo drėgnuosiuose miškuose. Pastebėta, kad vidutinių platumų vadinamosios biciklinės rūšys gali turėti 3 generacijas per metus, jeigu tam yra palankios klimatinės sąlygos (pvz., neįprastai ilgas ir šiltas ruduo Lietuvoje).
Trofiškai Nepticulidae yra susiję su Magnoliophyta augalais iš 18 poklasių ir daugybės šeimų; apibendrinti duomenys buvo paskelbti anksčiau (Puplesis, Diškus, 2003). Tačiau daugelio paatogrąžių ar atogrąžų kraštuose paplitusių mažųjų gaubtagalvių trofiniai ryšiai dar nėra išaiškinti. Nepticulidae rūšys yra tipiški stenofagai. Nors yra nustatyta daug monofagų, daugiausia yra rūšių, kurioms būdinga siaura oligofagija, t. y. rūšys, minuojančios ant dviejų ar daugiau tos pačios genties augalų rūšių (apie 80 % visų trofiškai ištirtų rūšių). Platūs oligofagai (t. y. minuojantys ant augalų iš dviejų ar daugiau giminiškų genčių) dažniausiai yra tos rūšys, kurios trofiškai susijusios su Rosaceae šeimos augalais. Kol kas nustatyti tik keli disjunkcinės oligofagijos atvejai ir nenustatyta nė viena rūšis, kurią būtų galima pavadinti polifage.
Taksonomija
Nepticulidae klasifikavimo istorija ir originali šeimos filogenetinė schema buvo pateikta anksčiau (Puplesis, 1994). Pagal Nepticulidae kladogramą, sudarytą panaudojant 79, daugiausia morfologinius požymius, išsiskiria dvi stambiausios filogenetinės šakos, kurioms yra suteikti pošeimių rangai: Nepticulinae (įskaitant tik Australijoje paplitusią Pectinivalva) ir Trifurculinae. Nepaisant neįprastai atrodančių Pectinivalva genitalinių struktūrų (daugiausia dėl ryškių plesiomorfinių, o ne apomorfinių požymių), kol kas nėra pakankamai duomenų, kad galima būtų paremti Pectinivalvinae pošeimį.
Paplitimas
Mažieji gaubtagalviai paplitę visame pasaulyje, aptinkami beveik visose svarbiausiose sausumos ekosistemose. Lietuvoje pirmą kartą juos 1932 m. paminėjo entomologas A. Palionis, nurodydamas vieną rūšį. Vėliau juos tyrė J. Priuferis (1947), Povilas Ivinskis, Saulius Pakalniškis, Rimantas Puplesis ir Arūnas Diškus. Kadangi iki XX a. paskutiniojo dešimtmečio nebuvo visiškai nusistovėjusios ir aiškios Nepticulidae sistemos bei diagnostikos, ne visi seniau skelbti duomenys buvo pakankamai tikslūs; daug teiginių apie šių vabzdžių rūšių aptikimą Lietuvoje buvo pateikta tik pagal tuščias minas, kurios ne visada tiksliai nusako minuotojo rūšį. Tad kai kurios Lietuvos faunoje aptiktos mažųjų gaubtagalvių rūšys Lietuvos faunoje buvo paminėtos klaidingai.
A. Diškui pavyko išauginti iš vikšrų apie 93 % šiuo metu išaiškintos Lietuvos faunos rūšių ir taip atskleisti daug nežinomų mažųjų gaubtagalvių biologijos ypatybių. Nustatyta, kad Lietuvoje Nepticulidae mitybiškai susiję su 15 augalų šeimų ir 32 mitybinių augalų gentimis (daugiausia Lietuvos mažieji gaubtagalviai yra gluosninių, bukinių, beržinių ir ypač erškėtinių augalų minuotojai). Šiuo metu mažuosius gaubtagalvius taip pat tiria Asta Navickaitė (VPU doktorantė, vadovas – doc. dr. A. Diškus, konsultantas – prof. habil. dr. J. R. Stonis).
Daugelio mažųjų gaubtagalvių rūšių paplitimas Lietuvoje iki šiol yra menkai ištirtas. Taip pat dar galima atrasti nemažai naujų rūšių. Šiuo metu kaimyninėje Lenkijoje yra žinoma 100 rūšių mažųjų gaubtagalvių, Švedijoje 87, Estijoje 59, Latvijoje 63, o Lietuvoje 74 rūšys. Tačiau, matyt, jų mūsų šalyje gali gyventi apie 85 ar net daugiau rūšių.
Pasaulyje mažųjų gaubtagalvių žinoma daugiau nei 700 rūšių, priklausančių 16 genčių.
Nepticulidae atstovai paplitę visuose Žemės biogeografiniuose regionuose.
Konikas
Konikas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Čeremchos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
362 m.
362 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Hartmanas Helderungenas
Hartmanas Helderungenas (, m. 1282 m. rugpjūčio 18 d.) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.
Biografija
Kilęs iš Tiuringijos Šventosios Romos imperijos kunigaikščių šeimos. Apie 1234 m. su broliu Hermanu fon Helderungenu įstojo į Vokiečių ordiną. 1238 m. Saksonijos komtūras. Dalyvavo diplomatinėse derybose, po kurių Livonijos ordinas tapo Vokiečių ordino dalimi. 1261 m. Vokiečių ordino didysis komtūras.
1273 m. išrinktas didžiuoju magistru. Jo valdymo laikotarpis pasižymėjo ordino vidaus pertvarkomis, o ne žygiais. Išplėtė ordino žemes imperijoje ir Pamaryje.
FTP
FTP yra kliento serverio architektūros protokolas, leidžiantis apsikeisti bet kokio tipo failais be papildomo apdorojimo. FTP dažniausiai naudoja 20 ir 21 prievadus („portus“), pirmasis naudojamas duomenų siuntimui, o antrasis – komandų perdavimui į serverį.
FTP protokolo pagrindiniai trūkumai:
FTP komandos
Pagrindinės protokolo komandos: bye            užbaigti ftp sesiją cd             pakeisti dabartinę direktoriją serveryje cdup           pakeisti dabartinę direktoriją serveryje pereinant į tėvinę chmod          pakeisti serveryje esančio failo teises close          užbaigti ftp sesiją delete         ištrinti failą serveryje dir            rodyti esamosios serverio direktorijos turinį disconnect     užbaigti ftp sesiją get            inicijuoti failo siuntimą iš serverio help           rodyti pagalbą lcd            pakeisti dabartinę direktoriją kliente ls             rodyti esamosios serverio direktorijos turinį mdelete        ištrinti keletą failų serveryje mget           inicijuoti kelių failų siuntimą iš serverio mkdir          sukurti direktoriją serveryje mode           pakeisti failų siuntimo režimą mput           siųsti į serverį keletą failų open           inicijuoti jungimąsi prie serverio put            siųsti į serverį failą pwd            rodyti serverio dabartinę direktoriją quit           užbaigti ftp sesiją recv           inicijuoti failo siuntimą iš serverio rename         pervadinti failą serveryje restart        pakartoti failo siuntimą nuo tam tikros vietos rmdir          ištrinti direktoriją serveryje send           siųsti vieną failą user           inicijuoti prisijungimą prie serverio
Gailiūnų Švč. Dievo Motinos Dangun ėmimo sentikių cerkvė
'''Gailiūnų Švč. Dievo Motinos Dangun ėmimo cerkvė''' – rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Molėtų rajone, Gailiūnų kaime (Giedraičių seniūnijoje), šalia kelio, 1 km į šiaurės rytus nuo Žalvarių. Maldykla atidaroma per didžiąsias religines šventes. Suremontuota 1999 m.
Istorija
miniatiūra|220px|left|2009 m. Pagrindiniame sentikių istoriografijos dokumente „Degučių metraštyje“ paminėta, jog maldos namai Lozoriuose (ankstesnis kaimo pavadinimas) jau buvo XIX a. pradžioje. 1888 m. Lozorių sentikių bendruomenė skilo, nes dalis jos narių (per pusmetį apie 160) perėjo į vientikystę (единоверие). Vientikiai pasistatė maldos namus, pradžios mokyklą. Tačiau toliau gyvavo ir sentikių bendruomenė, nors jų maldos namai buvo kurį laiką uždaryti. Pasak kai kurių šaltinių, jie Gailiūnuose stovėjo jau 1903 m. Manoma, kad amžių sandūroje vietos sentikiai fedosėjininkai tapo pomorais.
Per Pirmąjį pasaulinį karą senajai maldyklai sudegus, naujoji pastatyta apie 1918 m. už parapijiečių lėšas. Lozorių parapija 1939 m. pervadinta Gailiūnų parapija.
Per Antrąjį pasaulinį karą ji buvo uždaryta, be to, labai sumažėjo bendruomenės skaičius, nes daug jos vyrų buvo išvežti priverstiniams darbams į Vokietiją, kiti Raudonosios armijos sudėtyje dalyvavo kare. Pokariu bendruomenę neigiamai paveikė kolektyvizacija, dalis sentikių išsikėlė į aplinkinius miestus.
2001 m. Gailiūnuose gyveno 6 sentikių šeimos. Yra sentikių kapinės Gailiūnuose, įkurtos iki 1870 m., ir Degsnėje.
Sia Ju
Ju, dar vadinamas Sia Ju , Didžiuoju Ju – pusiau legendinis Kinijos imperatorius, tradiciškai laikomas pirmuoju pirmosios Kinijos dinastijos Sia įkūrėju. Jo vardas, duotas gimus buvo Si Venmingas
Kultūrinis herojus
frame|left Pasak legendų, Ju tėvas Gunas žuvo, tačiau jo kūnas nesuiro trejus metus, ir per tą laiką jo viduriuose išaugo sūnus, kuris išlindo kūną perpjovus. Ju išlindo dviragio drakono pavidalo.
Ju kartais jis priskiriamas prie penkių legendinių Kinijos valdovų. Pagrindinis jo nuopelnas – išmokė žmones kontroliuoti upių bei ežerų potvynius. Tą jis padarė kasdamas kanalus (jo tėvas nesėkmingai bandė sukontroliuoti vandens plūdimą pildamas pylimus).
Šia dinastijos įkūrėjas
Pamatęs Ju darbus, valdovas Šunas nusprendė jam perleisti valdžią. Tapęs imperatoriumi, Ju įsakė išlieti devynis milžiniškus trikojus, ant kurių buvo pavaizduotos visos nelabos dvasios. Šitaip žmonės išmoko jas atpažinti. Ju klajodavo po šalį ir pats dorodavo bloga darančias dvasias.
Istoriografijoje minima, kad Ju mirė medžiodamas prie Kuaidzi kalno ir ten pat buvo palaidotas. Prie toje vietoje pastatyto mauzoliejaus pareikšti pagarbos keliaudavo daug vėlesnių imperatorių.
Iki Ju imperatoriaus titulas atitekdavo tam, kuris visuomenei pasirodydavo labiausiai vertas. Tačiau Ju sūnus Sia Či įrodė esąs tinkamas būti imperatoriumi ir tapo naujuoju valdovu. Nuo tada valdžia Kinijoje tapo paveldima.
Monos sąsiauris
thumb|right|300px|Monos sąsiauris Monos sąsiauris – sąsiauris, kuris skiria Haičio salą nuo Puerto Riko. Monos sąsiauris jungia Atlanto vandenyną su Karibų jūra ir yra svarbi laivų maršruto nuo Atlanto vandenyno iki Panamos kanalo dalis.
130 km besidriekiantis vandens ruožas tarp dviejų salų yra vienas kebliausių kanalų Karibuose. Sąsiauris kupinas kintančių potvynių srovių, kurios susidaro abejose didelių salų pakrantėse, ir smėlio seklumų, kurios besitęsia daugelį kilometrų nuo abiejų krantų.
Sąsiauris yra seismiškai aktyvioje tektoninių lūžių zonoje, todėl jame dažnai vyksta nežymūs žemės drebėjimai, kyla nedideli cunamiai.
Salos
Monos sąsiauryje yra trys salos:
Gruzijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Gruzijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Samūniškių apylinkė
Samūniškių apylinkė (arba Samuniškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raitininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Druskininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Merkinės apylinkės.
Oksana Malaja
Oksana Malaja (g. 1983 m. lapkričio 4 d.) – 1991 m. Ukrainoje rasta sulaukėjusi 8 metų mergaitė, didžiąją dalį savo gyvenimo gyvenusi sulaukėjusių šunų gaujoje. Ji buvo perėmusi daug šunų elgesio ypatumų, jai buvo sunku išmokti kalbėti. Po suradimo ji gyveno Odesos klinikoje protiškai atsilikusiems žmonėms.
Biografija
Oksanos tėvai nesirūpino ja, ir būdama trejų metų Oksana atsidūrė ne namuose. Jos šeima gyveno nuskurdusioje vietovėje, kur klaidžiojo nemažai sulaukėjusių šunų. Mergaite ėmė rūpintis šunys, o ji išmoko jų elgesio. Valdžios atstovams aptikus šunų mergaitę ir pabandžius ją paimti, pirmą kartą nepasisekė, nes šunys ją apgynė. Oksana urzgė, lojo, bėgiojo keturiomis, prieš valgydama apuostydavo maistą. Pasirodė, kad jos klausa, uoslė ir rega tapo gerokai jautresnės.
Vėl su žmonėmis atsidūrusi mergaitė mokėjo pasakyti tik „taip“ ir „ne“. Oksanai buvo sunku vystyti socialinius ir emocinius įgūdžius. Iki tol jai stigo stimulų vystyti intelektą ir socialinį bendravimą, ilgą laiką visa jos turėta bendravimo patirtis buvo su šunimis. Kadangi ji negirdėjo bendraujančių žmonių kalbos, jai buvo sunku vystyti savo kalbos gebėjimus.
Šiuo metu Oksana kalba, daugelis jos elgesio trūkumų ištaisyti. Ja besirūpinantys gydytojai teigia, kad labai mažai šansų, kad ji kada nors galės įsilieti į normalią žmonių visuomenę.
Airijos jūra
320px|right
Airijos jūra  – Atlanto vandenyno pakraštinė jūra, skirianti Airijos ir Didžiosios Britanijos salas. Šv. Jurgio kanalas jūrą jungia su Keltų jūra pietuose, o Šiaurės sąsiauris – šiaurėje atskiria nuo Atlanto vandenyno.
Airijos jūros viduryje yra Meno sala, Velso pakrantėje – Anglesis. Plotas apie 100 000 km². Didžiausias gylis siekia 175 m. Vandens druskingumas 34,0–34,5 ‰. Vandens temperatūra vasarį 5 °C, rugpjūtį 16 °C. Potvynių aukštis prie Airijos krantų 2,5 m, prie Didžiosios Britanijos – 10,2 m.
Jūra svarbi ekonomine prasme. Kiekvienais metais ją perplaukia 12 milijonų keleivių ir 17 megatonų prekių. Vykdoma pramoninė žvejyba (silkės, skumbrės, ančiuviai). Svarbiausi uostai Dublinas, Liverpulis, Glazgas, Belfastas.
Svarstomas per jūra eisiančio ilgiausio pasaulyje tunelio statymas, kuris sujungtų Didžiąją Britaniją ir Šiaurės Airiją. thumb|left|300px|Airijos jūros vieta
363 m.
363 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vilniaus universiteto vaikų ligoninė
miniatiūra|2023 m. miniatiūra|2023 m. miniatiūra|Vaikų konsultacijų poliklinika 2023 m. thumb|left|2013 m. centrinis korpusas thumb|left|2013 m. antrasis korpusas
Vaikų ligoninė  – viena stambiausių Lietuvos vaikų ligoninių.
Istorija
thumb|right|1950-1978 m. buveinė 1945 m. atsidarė Vilniuje, Kauno gatvėje. 1950 m. iš Kauno g. buvo perkelta į patalpas Vytauto g. 15, prie jos prijungtos Vilniaus miesto V ir VI vaikų konsultacijos, taip pat I vaikų poliklinikos.
1968–1978 m. įstaiga plėsta, statomi nauji korpusai Santariškėse. 1978 m. pabaigoje iš Vilniaus miesto klinikinės ligoninės perkelti Vaikų chirurgijos ir Vaikų traumatologijos–ortopedijos skyriai ir įkurtas Respublikinis vaikų chirurgijos centras.
1999 m. prijungtas Utenos vaikų reabilitacijos ir ugdymo centras, 2005] m. – Respublikinė universitetinė ligoninė „Vaiko raidos centras“. 2004 m. prijungti Misionierių ligoninės Vaikų akių ligų ir Vaikų ausų, nosies ir gerklės ligų skyriai.
2011 m. tapo Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų filialu, prijungtos Valkininkų vaikų ligoninė „Pušelė“ ir Druskininkų vaikų reabilitacijos sanatorija „Saulutė“. 2017 m. uždarytas ligoninės Vaikų tuberkuliozės skyrius Valkininkų „Pušelė“.
Nuorodos
[* http://www.vaikuligonine.lt/ Svetainė]
Danijos futbolo varžybos 1924–1925 m.
Danijos futbolo varžybos 1924–1925 m.
1924–1925 m. Danmarksmesterskabsturneringen
Danijos futbolo nacionalinis turnyras ( – aukščiausia futbolo lyga šalyje.
Kolainiukai
Kolainiukai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Užvenčio.
Sulpys
Sulpys – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 6 km į rytus nuo Obelių. Ilgis pietvakarių–šiaurės rytų kryptimi 0,88 km, plotis iki 0,22 km. Altitudė 142,5 m. Krantai daugiausia žemi, vietomis (pietvakariniame gale) užpelkėję. Rytinis krantas apaugęs mišku.
Ežeras nenutekantis, priklauso Kriaunos upės intako Sulpio baseinui. Pietuose už 30 m telkšo Kukninio ežeras.
Pavadinimas siejamas su ir  („čiulpti, laižyti, žįsti“).
Kemas
Kemas - viena iš 14 Centrinės Afrikos Respublikos prefektūrų. Plotas - 17 204 km². Gyventojų 98 881 (2003 m.) Gyventojų tankumas 5,75 žm./km². Prefektūros sostinė - Sibutas.
Lietuvos Respublikos energetikos ministerija
Vadovauja Ministro Pirmininko teikimu Lietuvos Respublikos Prezidento skiriamas energetikos ministras.
Istorija
Įsteigta po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo: 1990 m. spalio 22 d. Vyriausybės nutarimu buvo patvirtinti nuostatai. Panaikinta 1997 m. gegužės 1 d., funkcijas perdavė vykdyti Lietuvos Respublikos ūkio ministerijai. Energetikos ministerija buvo atkurta 2009 m. sausio 27 d., reformavus Ūkio ministeriją (ji liko atsakinga už verslą, inovacijas ir investicijas). Energetikos ministerija išsiskiria mažiausiu, lyginant su kitomis  ministerijomis, darbuotojų skaičiumi.
Pavaldžios įstaigos
Pavaldžios energetikos ministerijai įstaigos:
Ministrai
miniatiūra|190x190px|[[Dainius Kreivys]] Nuo 2020 m. gruodžio 11 d., energetikos ministerijai vadovauja Dainius Kreivys.
Nagurka (Rietavas)
Nagurka – kaimas Rietavo savivaldybėje, 9 km nuo Medingėnų.
U2
U2 – Airijos roko grupė, įkurta 1976 m. ir viena populiariausių nuo 1980-ųjų. Per savo karjeros istoriją grupė pardavė virš 50,5 milijonų albumų JAV ir virš 145 milijonų pasaulyje. Šeši grupės albumai savo laiku buvo perkamiausi JAV, devyni – Jungtinėje Karalystė. U2 yra viena sėkmingiausių grupių roko istorijoje, laimėjusi 22 Grammy apdovanojimus. 2005 m. U2 buvo įtraukti į Rokenrolo šlovės muziejų.
Grupė aktyviai dalyvauja ginant žmogaus teises ir garsėja savo labdaringa veikla tokiose kampanijose kaip Amnesty International, ONE Campaign, DATA (Debt, AIDS, Trade in Africa).
Susikūrimas ir išpopuliarėjimas muzikos pasaulyje (1976–1980)
Grupė susikūrė Dubline 1976 m. spalį. Keturiolikmetis Larry Mullen jaunesnysis mokyklos skelbimų lentoje pakabino raštelį, kuriame buvo nurodyta, kad ieškoma muzikantų naujai grupei. Po tokio skelbimo susikūrė šešių asmenų grupė, kuri tuo metu vadinosi Feedback (angl. – grįžtamasis ryšys). Larry Mullen Jr. tada grojo būgnais, Adam Clayton – bosine gitara, Dave Evans (The Edge), jo brolis Dik Evans bei Ivan McCormick – gitaromis. Paul David Hewson (Bono) nuo pirmųjų grupės susikūrimo dienų buvo vokalistas, kartais grodavo gitara.
Iš pradžių Hewson’as gavo Bono Vox (lot. – nuostabus balsas) pravardę, kuri kilo iš parduotuvės, Dublino centre pardavinėjančios klausos aparatus, pavadinimo. Evans’ui pravardę The Edge (angl. – ašmenys) davė Bono, kuris manė, kad tokia pravardė tiksliai apibūdina jo galvos formą.
Po 18 mėnesių trukusių repeticijų Feedback persivadino į The Hype (angl. – triukšmingas reklamavimas; akių dūmimas). Grupė nauju pavadinimu pasirodė talentų konkurse, vykusiame Limerike, Airijoje 1978 m. kovo 17 d. Vienas iš teisėjų buvo Jackie Hayden iš „CBS Records“; jie laimėjo konkursą ir gavo 500 svarų sterlingų prizą. J. Hayden buvo taip sužavėtas, kad net davė studiją jų pirmajam demonstraciniam įrašui.
Teigiama, jog grupės pavadinimas „U2“ yra grindžiamas jų filosofija, t. y., kad auditorija – tai dalis jų muzikos bei koncertų ir „tu taip pat“ (U2 – ) dalyvauji visame tame.
1978 m. kovą Dik Evans paskelbė, kad išeina iš grupės. Prieš tai grupę paliko ir Ivan McCormick. The Hype sugrojo atsisveikinimo koncertą su Dik’u Howth kaimelio bendruomenės centre. Vėliau jis prisidėjo prie roko grupės „Virgin Prunes“ iš Dublino. Tų pačių metų liepą Paul McGuinness tapo U2 vadybininku.
1979 m. rugsėjį būdami keturiese U2, palaikomi vietinių gerbėjų grupelės, išleido savo pirmąjį singlą „U2-3“. Singlas pateko į Airijos populiariausių muzikos įrašų sąrašą. Gruodį U2 pirmą kartą nuvyko už Airijos ribų, į Londoną, tačiau jiems nepavyko sudominti užsienio auditorijos bei kritikų.
Pirmą kartą U2 pasirodė JAV televizijoje laidoje „The Tommorow Show“, kurią vedė Tom Snyder. Ši laida buvo parodyta 1981 m. liepos 4 d. Jos metu U2 davė interviu bei sugrojo „I Will Follow“ ir „Twilight“.
„Boy“ ir „October“ (1980–1981)
„Island Records“ pasirašė sutartį su grupe 1980 m. kovo mėn. Tų pačių metų spalio mėnesį U2 išleido savo debiutinį albumą „Boy“ (angl. berniukas), kuris buvo palydėtas pirmuoju turu už Jungtinės Karalystės ribų. Antrasis grupės albumas „October“ (angl. spalis) buvo išleistas 1981 m. Gerbėjai ir muzikos kritikai greitai atkreipė dėmesį į dvasingus dainų tekstus, nors albumo ir negalima pavadinti religiniu. Vis dėlto šis darbas dalies gerbėjų liko nesuprastas ir buvo mažiau populiarus negu „Boy“, nors Bono, The Edge ir Larry (tik ne Adam) buvo atsidavę krikščionys ir to neslėpė. Šie trys muzikantai prisijungė prie religinės grupės Dubline „Shalom“ (hebr. taika; dvasios ramybė), kurioje buvo priversti susimąstyti apie santykį tarp krikščioniškojo tikėjimo ir rokenrolo muzikos primetamo gyvenimo būdo. Visgi jie nusprendė, kad įmanoma suderinti šiuos du dalykus, jeigu muzika nekelia pavojaus jų asmeniniam tikėjimui.
„War“ (1983)
1983 m. U2 grįžta su trečiuoju albumu „War“ (angl. karas). Albumo daina „Sunday Bloody Sunday“ (angl. – kruvinasis sekmadienis), atspindi tuometinę situaciją Šiaurės Airijoje. Dainos pradžioje išreiškiamas pyktis dėl 1972 m. Airijoje įvykusio incidento, pavadinto „Kruvinuoju sekmadieniu“, kurio metu žuvo 13 nekaltų žmonių, tačiau tolesnėse kūrinio eilutėse to pykčio išsižadama, išryškėja religiniai motyvai, vaizdiniai iš Biblijos. Kai kurie Amerikos airiai tuomet bandė kūrinį klaidingai interpretuoti kaip kvietimą IRA (Irish Republican Army – airių respublikonų armija) atnaujinti ir tęsti kovas už Airijos suvienijimą. Bono atsakymas tapo viena iš garsiausių ir lengviausiai atpažįstamų jo frazių, kuri liko įamžinta gyvo garso albume „Under a Blood Red Sky“(ir to paties pavadinimo videofilme): „This song is not a rebel song. This song is Sunday Bloody Sunday“ („Ši daina nėra maišto daina. Ši daina yra Sunday Bloody Sunday“). Pasak oficialaus grupės tinklalapio, 2008 m. rugsėjo mėn. turėjo būti perleisti minėtas albumas ir videofilmas; pastarasis taip pat ir DVD formatu ir jame įtrauktos dainų versijos, nepatekusios į videofilmą.
Pirmasis albumo singlas „New Year’s Day“ buvo ir pirmasis U2 tarptautinis hitas, pasiekęs Jungtinės Karalystės populiariausių singlų 10-ąją vietą ir beveik pasiekęs JAV singlų top 50.
2008 m. liepos mėn. buvo perleisti pirmieji trys grupės albumai, į juos įtrauktos ir retos bei anksčiau neišleistos dainos.
„The Unforgettable Fire“ ir „Live Aid“ (1984–1986)
Grupė pradėjo ketvirtojo studijinio albumo įrašus su prodiuseriais Brian Eno ir Daniel Lanois. Eksperimentinis „The Unforgettable Fire“ (angl. – nepamirštama ugnis) pasirodė 1984 m. Albumo pavadinimas gimė muzikantams aplankius nuotraukų, padarytų iškart po atominių bombų sprogimų Hirosimoje ir Nagasakyje, ekspoziciją. Pirmajame albumo single „Pride (In the Name of Love)“ (angl. – Išdidumas (Meilės vardan)) atiduodama duoklė juodaodžių pilietinių teisių gynėjui Martin Luther King jaunesniajam. Buvo nufilmuotos net trys dainos vaizdo klipo versijos. Daina įsiveržė į Didžiosios Britanijos populiariausių singlų penketuką, o JAV – į penkiasdešimtuką. Antrasis albumo singlas buvo titulinė albumo daina.
Šis albumas tapo svarbiu posūkiu grupės karjeroje: Bono kuriami dainų žodžiai tapo sudėtingesni, subtilesni, buvo daugiau eksperimentuojama, The Edge gitara skambėjo savitai ir įdomiai, o ritminė sekcija tapo laisvesnė ir jausmingesnė. Vis dėlto, nors ir nebe taip atvirai, dainų, tokių kaip „Indian Summer Sky“, „MLK“ (kuri skirta Martin Luther King jaunesniajam; tai pirmosios jo vardo ir pavardės raidės) temos išliko politizuotos.
Svarbiausiu albumo kūriniu galima vadinti „Bad“ (angl. – blogis) – ilgą eksperimentinę dainą, kuri, nors niekada nebuvo išleista singlo pavidalu, yra labai svarbi viso albumo kontekste, nes kalba apie itin skaudžią problemą, ypač aktualią Dubline XX a. devintojo dešimtmečio viduryje – priklausomybę nuo heroino. 1985 m. grupė išleido vaizdo įrašų rinkinį „The Unforgettable Fire Collection“, į kurį buvo įtraukti keturių dainų vaizdo klipai iš paskutinio albumo bei dokumentinis filmas apie tai, kaip buvo įrašinėjamas šis albumas.
Džiazo muzikantas Miles Davis yra prašęs šį albumą groti per jo laidotuves.
„The Joshua Tree ir Rattle and Hum“ (1987–1989)
1987 m. kovo 9 d. U2 išleido albumą „The Joshua Tree“ (angl. – Jėzaus medis), kuris tapo pačiu populiariausiu darbu grupės diskografijoje. Jį grupė skyrė 1986 m. tragiškai žuvusiam Bono draugui bei grupės technikui Greg Carroll atminti. Albumas debiutavo pirmu numeriu Jungtinėje Karalystėje ir JAV, bei laimėjo du Grammy apdovanojimus: kaip metų albumas ir geriausias vaizdo klipas „Where the Streets Have No Name“ (Ten, kur gatvės neturi pavadinimų). Singlai „With or Without You“ (Su tavimi ar bet tavęs) ir „I Still Haven‘t Found What I‘m Looking For“ (Aš vis dar neradau to, ko ieškojau) pasiekė pirmą vietą JAV topuose, o „Where the Streets Have No Name“ taip pat buvo dažnai grojamas kūrinys. U2 – ketvirta roko grupė, pasirodžiusi žurnalo „Time“ viršelyje (po The Beatles, The Band, ir The Who), kuris paskelbė, kad U2 yra „Roko karščiausias bilietas“. Albumas, dalinai įkvėptas grupės susižavėjimu Amerika, pasidavęs kantri ir folklorinės muzikos įtakai, dažniausiai cituojamas kaip vienas geriausių roko albumų. 2007 m. rudenį albumas (pavadintas „The Joshua Tree 20-th Anniversary Edition“) buvo perleistas kartu su singlų B pusėmis bei anksčiau neišleistomis dainomis, taip pat DVD su „Joshua Tree“ turo koncertu, dokumentiniu filmu apie minėtą turą bei retais vaizdo klipais.
Praėjus 18 mėnesių pertraukai po turo, U2 tęsė savo darbą Lovetown ture (su specialiu svečiu B. B. King), aplankydami Australiją, Naująją Zelandiją, ir Japoniją, bet vengė atvykti į Jungtines Amerikos Valstijas ir didžiąją dalį Europos. Bono, tikriausiai jausdamas, kad U2 veikla buvo sustingusi, per 1989 m. gruodžio 30 d. koncertą Dubline, pareiškė, kad jau laikas pasitraukti, sufleruodamas publikai ir žiniasklaidai, kad U2 išsiskirs, kai baigsis turas.
„Achtung Baby“ (1991)
Darbas su albumu „Achtung Baby“ prasidėjo Rytų Berlyne, prodiusuojant Brian Eno ir Daniel Lanois. Iš pradžių grupei reikalai klostėsi gana sunkiai, nes nariai nesutarė dėl būsimo albumo stiliaus. Bono ir The Edge klausėsi europietiškos šokių muzikos, kitaip nei kiti du grupės nariai Adam ir Larry. Edge užbaigė daug progreso neatnešančias savaites, kai sukūrė akordų rinkinį, kuris vėliau tapo daina „One“. 1991 m. lapkritį U2 išleido eksperimentinį ir alternatyvios muzikos įkvėptą „Achtung Baby“. Tai buvo daugiau dvasinis ir asmeninis albumas (Edge tuo metu išgyveno skyrybas), ir galiausiai, tamsesnis nei grupės ankstesnis darbas. Grupės naujas stilius dažnai minimas kaip „keturi vyrai kapoja Joshua Tree“. Parduotų albumų skaičiumi ir muzikos kritikų atsiliepimais, tai buvo vienas sėkmingiausių grupės albumų, ir kaip „Joshua Tree“, dažnai cituojamas kaip vienas geriausių roko istorijoje.
„Zooropa“ (1993)
Baigę „Zoo TV“ gastroles po Ameriką 1992 m. pabaigoje ir besiruošdami pristatyti savo programą Europoje, U2 užsuko į įrašų studiją, kur užbaigė nepilno albumo (EP) įrašus. iš jų vėliau išėjo pilnas albumas „Zooropa“. Pirmame single iš albumo, pavadintame „Numb“ (angl. – sustingęs), pagrindinę vokalo partiją atliko The Edge. Po šio singlo buvo išleisti dar du: „Lemon“ (angl. citrina) bei „Stay (Faraway, so close)“. Pasirodęs 1993 m. vasarą, šis albumas sutapo su gastrolių po Europą pavadinimu ir pristatė kiek sunkesnę nei „Achtung Baby“ albume šokių ir techno muzikos įtaką. „Zooropa“ susilaukė stiprių vertinimų. Nepaisant to, albumų pardavimai sustojo pasiekę dviejų milijonų ribą ir nei vienas albumo kūrinys netapo dideliu hitu. „Zooropa“ turo metu Bono išgalvotasis „The Fly“ transformavosi į demoniškąjį „MacPhisto“. 1993 m. pabaigoje, užbaigę „Zooropa“ turą, grupės nariai nusprendė padaryti pertrauką.
„Hold me, thrill me, kiss me, kill me“ ir „Passengers“ (1995)
U2 sugrįžo 1995 m. su super hitu „Hold me, thrill me, kiss me, kill me“. Daina buvo sukurta filmo „Batman Forever“ garso takeliui. Hitą prodiusavo Nellee Hooper (dirbęs su Bjork, „Soul II Soul“). Glam roko skambesiu pakerėjęs kūrinys pakilo iki antrosios vietos Didžiosios Britanijos singlų tope.
Tais pačiais metais U2 nariai kartu su prodiuseriu Brian Eno įkūrė grupę „Passengers“ ir išleido albumą „Original Soundtracks No 1“. Kitas pavadinimas pasirinktas tam, kad šis albumas nebūtų priskiriamas U2 kūrybai. Albumas nebuvo sutiktas palankiai nei komercine, nei kritikos prasme. Nors su tenoru Luciano Pavarotti įrašyta daina „Miss Sarajevo“ buvo iš tiesų populiari.
„Pop“ (1997)
Daugybė U2 gerbėjų, tarp kurių buvo ir grupės būgnininkas Larry Mullen Jr., nebuvo patenkinti „Passengers“ projektu, ir grupė pažadėjo, kad kitas jų albumas bus tikras roko įrašas. Iš pradžių diską planuota išleisti 1996 m. rudenį, bet, užsitęsus įrašams, šią datą teko nukelti į 1997 m. pavasarį. Per šį laikotarpį kai kurios dainos, įskaitant ir pagrindinį singlą „Discotheque“, buvo nutekintos. Tapo aišku, kad būsimasis albumas bus paveiktas šokių, techno ir elektroninės muzikos. Albumas debiutavo pirmojoje topų vietoje 35 šalyse. Nors kritikų atsiliepimai buvo teigiami, bet nemažai klausytojų liko nusivylę ir pardavimai buvo kur kas mažesni nei ankstesnių grupės albumų.
Pristatydami albumą U2 vėl leidosi į grandiozines gastroles, šįkart pavadintas „POPmart“. Šios gastrolės buvo įamžintos 1998 m. išleistame videofilme (2008 m. perleistame DVD formate) „POPmart: Live from Mexico City“.
„All That You Can’t Leave Behind“ (2000)
Įrašinėdama savo dešimtąjį studijinį albumą, grupė pasitelkė į pagalbą legendinius prodiuserius Brian Eno ir Daniel Lanois. Buvo atsisakyta sintetinio skambesio ir sugrįžta prie klasikinio roko. To rezultatas – didžiulės sėkmės sulaukęs diskas „All That You Can't Leave Behind“.
Žurnalas „Rolling Stone“ pavadino albumą trečiuoju U2 šedevru po „The Joshua Tree“ ir „Achtung Baby“. Jis debiutavo pirmojoje topų vietoje 22 šalyse. Pirmasis singlas „Beautiful Day“ tapo pasauliniu hitu ir laimėjo tris Grammy apdovanojimus. Kiti trys albumo singlai „Walk on“, „Elevation“ ir „Stuck in a moment you can’t get out of“ taip pat laimėjo po Grammy apdovanojimą. Be to, pastaroji daina skirta žuvusiam grupės INXS vokalistui ir Bono draugui Michael Hutchence atminti.
Albumą pristatė „Elevation“ turas. Jis išsiskyrė tuo, kad U2 grįžo į dideles arenas taip iš dalies atsisakydami praktikos koncertus rengti stadionuose. Turas išsiskyrė ir unikalia širdies formos scena, garantavusia geresnį ryšį su žiūrovais. „Elevation“ turą grupė įamžino, išleidusi DVD diskus su koncertų Bostone ir Slane pilyje Airijoje įrašais.
„How To Dismantle An Atomic Bomb“ (2004)
2004 m. rudenį pasirodė vienuoliktasis albumas „How To Dismantle An Atomic Bomb“ (liet. – „Kaip išardyti atominę bombą“), pasižymėjusiu sunkesniu roku nei ankstesniajame albume, nors ir buvo panašus į ankstesnį darbą. Dėl to dalis fanų bei kritikų apkaltino grupę pristigus naujų idėjų. Nepaisant to, įrašas sulaukė didžiulės komercinės sėkmės – jau per pirmąją savaitę jis padvigubino „All That You Can’t Leave Behind“ pardavimus.
„No Line on the Horizon“ ir „U2 360° Tour“ (2009)
Kurti naująjį, jau dvyliktąjį sudijinį albumą, vėliau pavadintą „No Line on the Horizon“, U2 ėmė 2006 m. Iš pradžių su jais dirbo prodiuseris Rick’as Rubin’as, tačiau vėliau albumo įrašinėjimo darbai su juo buvo nutraukti. Grupė prodiuseriais pasirinko Daniel'į Lanois ir Brian'ą Eno.
Albumo įrašinėjimo sesijų metu, 2008 m. kovo 31 d., U2 pasirašė 100 mln. JAV dolerių vertės kontraktą su koncertų organizavimo bei leidimo firma „Live Nation“.
2008 m. gruodžio mėnesį grupė baigė įrašinėti albumą „No Line on the Horizon“, kurį išleido 2009 m. vasario 27 d. Pagrindinis jo singlas – „Get On Your Boots“. Naujasis U2 darbas labiau eksperimentinis, negu ankstesni du albumai. Taip pat 2010 m. grupė išleido dar vieną studijinį diską. Jis susidėjo iš dainų, nepatekusių į „No Line on the Horizon“ ir pavadintas „Songs of Ascent“.
2009 m. birželio 30 d. prasidėjo turas, pavadinimu „U2 360° Tour“, skirtas pristatyti tais pat metais išleistą albumą. Šis turas pasižymėjo neįprasta scena, kurią iš visų pusių buvo apsupę žiūrovai.
364 m.
364 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vertikalaus kilimo ir tūpimo lėktuvas
Istorija
1928 m. Nikola Tesla pateikė patentą transportavimo oru aparatui patentuoti, kurį pavadino „Flivver“.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje vokiečių konstruktoriai svarstė galimybę sukonstruoti vertikalaus kilimo ir tūpimo orlaivį, pavadintą „Heinkel Lerche“, tačiau sumanymas taip ir liko tik brėžiniuose.
Pirmasis žingsnis link VTOL buvo 1953 m. Rolls-Royce sukonstruotas orlaivis Thrust Measuring Rig su vertikaliu turboreaktyviniu varikliu. Dėl savo konstrukcijos (neturėjo nei sparnų, nei uodegos) buvo pramintas „skraidančia lova“. 1957 m. Jungtinėje Karalystėje buvo pastatytas pirmasis vertikalaus kilimo ir tūpimo lėktuvas Short SC.1, kuris vertikaliam kilimui naudojo 4 variklius ir 1 horizontaliam skrydžiui.