cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuršių kilmingieji
Kuršių kilmingųjų puotos ir jų tradicijos
Kiuonincieme taip pat vykdavo ir susirinkimų puotos, kur vieną ar du kartus į metus atvykdavo kitų laisvųjų kaimų vyresnieji pasitarti pas Kiuoninciemo vyriausiąjį. Kiekvienas jų stengėsi kuo prabangiau pakinkyti arklius ir iškilmingiau atvykti. Tuomet buvo keliamos puotos, kurios trukdavo tris – keturias dienas. Yra žinoma, kad ir baltų vyresnieji puotų metu spręsdavo politinius klausimus. Eiliuotoji kronika byloja, kad 1258 m. „žemaičių kunigaikščiai, kurių galvos buvo šviesios“ susirinko į didelę garbės puotą, kur tiek valgė, tiek gėrė ir linksminosi bei nusprendė organizuoti žygį į Kuršą.
Kilmingųjų puotose galima įžvelgti ir senesnes nei XIII a. paraleles. Antai II a. romėnų istorikas Kornelijus Tacitas darbe „Germanija“, 21-o skyriuje, kalba apie germanų puotas ir jų bendruomeninę reikšmę, kurią galima pritaikyti ir kuršių kilmingųjų puotų ir vaišingumo tradicijoms: „Nėra kitos tautos [kaip germanai], kurie taip mėgtų puotauti ir būtų tokie svetingi. Nepriimti svečio – jų požiūriu buvo didelė negarbė, ir kiekvienas stengiasi pavaišinti svečią kaip tik išgali. Kai baigdavosi atsargos tuomet šeimininkas nurodo, kur svečią svetingai priims ir kartu su savo svečiu keliauja į artimiausius namus, kur jie įeina be kvietimo. Tai neturi reikšmės – juos abu priima vienodai svetingai. Pagal tradicijas neskirstoma pažįstamas ar ne. Puotų metu jie sprendžia dėl ginčių, santuokų sudarymo, vadų iškėlimo ir galiausiai dėl karo ir taikos, manydami, kad kitomis aplinkybėmis siela nebus tokia atvira ir niekur negimsta svarbios mintys nei puotose. Šie žmonės, kurie iš prigimties nėra klastingi, puotų metu iškloja tai ką giliai slėpė širdyse. Todėl visos mintys ir siekiai išdėstomos nepagrąžintos bei neiškraipytos. Kitą dieną grįžtama prie tų pačių klausimų sprendimo ir tai, kad jie tai daro 2 kartus lengva paaiškinti: jie sprendžia klausimus, kur sudėtinga veidmainiauti ir priima sprendimus, kurie neprieštarauja blaiviam protui“. Šis fragmentas byloja apie per puotas užsimezgusį universalų ryšį bei bendrystę. Kuršių kilmingųjų kaimuose puotos ilgiausiai išsaugojo šią savybę, o ne virto tiesiog pramoga.
Puotos turėjo viešą pobūdį: jose dalyvaudavo ne tik patys kuršių kilmingieji, bet ir įvairių socialinių sluoksnių atstovai. Antai J. Vidinis 1908 m. rašo: „Dar neseniai vyko didžiulė puota, kuri truko keletą savaičių: gėrė visi – ūkininkai, samdiniai, giminaičiai ir draugai, piemenys ir vargšai. Seniau į vestuves, krikštynas, laidotuves kviesdavo visus 7 kaimus bei kitų artimiausių kaimų, bet dabar apie tokias „karališkas“ vaišes seniai buvo girdėta – kišenė nebelaidžia“. Tokios puotos – turtas ir užmojis vertinami kaip senųjų kuršių vyresniųjų ir Ordino pavaldiniams organizuotų vaišių, tam kad įgytų vienas kito paramą, palikimas. Pavaišintasis savotiškai patekdavo į vaišintojo priklausomybę – jautėsi skolingas tam tikrą paslaugą – taip buvo stiprinamas priklausomybės ir valdžios ryšys. Tikėtina, kad kai kurie kilmingieji kitų organizuojamose puotose jautėsi nekaip. Pavyzdžiui, Otilija Salmgriezė (gim. Tontegodė), 1999 m. pasakojo: „Nuvykę į svečius, niekados nevalgėme tiek kiek norisi. Mes gėdijomės. Kai sugrįžti namo tai kemši kiek telpa“.
Atvykus į laisvojo kaimo puotą, svečiai dažnai veždavosi savo valgį ir gėrimus. Paskutinė žinoma puota vyko 1902 m. per krikštynas Kiuonincieme, tuomet buvo švęsta visą savaitę. Kiekvienas iš svečių atsivežė mažiausiai alaus statinę. Kuldygos vokiečių kalba leistame laikraštyje "Goldingenscher Anzeiger” buvo pasibaisėta šios puotos ilgumu, o taip pat stebėtasi, kad kiti alkoholiniai gėrimai išskyrus alų, nebuvo vartojami.
Savo pavyduolius ir niekdarius, kurie dalyvaudavo puotose, kuršių kilmingieji vaišindavo specialiai darytu „velnio alumi“. Šis alus buvo gaminamas iš šiltos misos kubile, kuris buvo tampriai uždengtas avies kailiu. Jis gaudavosi ypač stiprus, po dviejų „velnio alaus“ kaušų gėrovai vos stovėdavo ant kojų. Pakilę nuo stalo kilmingųjų niekdariai nebegalėdavo pastovėti ant kojų, o tai sukeldavo puotautojų juoką.
Savotiškų tradicijų laikėsi ir kuršių kilmingųjų moterys. Ant stalo, prie kurio sėdėdavo moterys, buvo pilamas alus ir moterys pradėdavo dainuoti bei delnais į taktą plekšnoti per alumi apipiltą stalą, kad kiek įmanoma daugiau alus sušlapintų rankas. Šis paprotys buvo vadinamas plekšnojimu, kuris tikėtina atspindi apsivalymo ritualą, nes alus laikytas šventu gėrimu ir buvo naudotas per pagoniškas apeigas.
Kilmingųjų puotos nebuvo įsivaizduojamos be dainų ir muzikos. Apie 1870 m. užfiksuoti tokie muzikos instrumentai kaip dūdmaišis, smuikas, notė ir kanklės. Dūdmaišis buvo daromas iš ėriuko arba ožkos odos maišo, kurio viename gale buvo dūdelė, per kurią pūsdavo orą. Ypatingomis progomis buvo kviečiami groti apylinkių dūdiniekai, kurių žymiausi gyveno suitų Aizputėje. Smuikas buvo panašus į violončelę: "liela, liela pijole” su 3 stygom, kurios buvo padarytos iš arklių ašutų. Grodavo su stryku, ant kurio buvo užtemtos suvytos ir džiovintos avių žarnos. Notė panašios į mažas kankles su 5–6 stygom, kurios buvo padarytos iš arklio ašutų. Kanklės atrodė kaip ir dabar, tik didesnės ir daugiau ant viršaus buvo kiauraraščių pjaustinių. Kanklėmis grodavo daugiausia vyrai, muzikavimas buvo vadinamas mušimu ar daužymu (sišana), bet ne grojimu.
Relikvijos ir medinis alaus kaušas
miniatiūra|Kuršių kilmingojo medinis (guoba) alaus kaušas iš Kioninciemo. Skersmuo – 39 cm, gylis – 21 cm, ilgis – 62 cm, talpa – 8 litrai. Dekoruotas paauksuotom-juodom žvaigždėm, įrėžta data – 1297 m. Ulrihas Šlipenbahas 1676 m. rašė, kad šiuo kaušu buvo vaišinami svarbūs svečiai.Kiuonincieme buvo saugoma nemažai relikvijų – segės su prikabintais variniais pakabučiais, sidabrinės jungtuvių segės, kurias jaunikiai dovanodavo savo išrinktosioms, odiniai balnai su kutais ir sidabro apkalais. Tačiau didžiausią dėmesį patraukia didelis iš guobos medžio išdrožtas kaušas, dekoruotas paauksuotom ir juodais pakraščiais žvaigždėm bei pusmėnuliais. Jo talpa – 8 litrai. Pasakojimai byloja, kad šis kaušas tokio pat senumo kaip ir Kiuoninciemas, naudotas alui gerti puotų metu. Šis kaušas ėjo per rankas aplink stalą ir taip greta sėdinčiam buvo linkima sveikatos.
1678 m. vokiečių diplomatas J. Brandtas savo kelionės metu po Kuršą Kiuonincieme matė šį kaušą. Jis teigia, kad juo buvo pripildytas alus ir vaišinami svečiai. Ant kaušo rankenos išdrožtas skaičius "1297".
Žydrojo Nilo krioklys
thumb|250px|Žydrojo Nilo krioklys
Žydrojo Nilo krioklys arba Tis Isatas ( – „didysis rūkas“) – krioklys šiaurės Etiopijoje, Amherų regione, 30 km nuo Bahir Daro ir Tanos ežero, krenta Žydrojo Nilo upėje. Krioklio aukštis 37–45 m. Jis sudarytas iš 4 srautų, plotis seniau svyruodavo nuo 100 m sausringuoju laikotarpiu iki 400 m liūčių laikotarpiu. 2003 m. pastačius hidroelektrinės užtvanką aukščiau krioklio vandens lygis metų bėgyje suvienodėjo. Krioklys sudaro natūralią kliūtį, skiriančią Tanos ežero ir Nilo ekosistemas.
Žydrojo Nilo krioklys yra vienas svarbiausių turistinių Etiopijos objektų. Tuoj už krioklio yra tarpeklis per kurį nutiestas seniausias tiltas šalyje (1626 m. pastatytas portugalų).
Karštakošė gražuolė
Karštakošė gražuolė – 2021 m. JAV sukurtas trileris, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Kate Beckinsale. Nuo liepos 23 d. filmą galima rasti Amazon Prime Video platformoje.
Turinys
Lindė nuo pat vaikystės kovoja su nevaldomu įsiūčiu, kuris nuolat pridaro jai bėdų. Ji lankosi pas psichiatrą Manchitą, kuris mėgina suvaldyti Lindės jausmų proveržius specialiu įtaisu, skleidžiančiu elektros impulsus. Mėgindama jį, Lindė nueina į aklą pasimatymą, kur susipažįsta su buhalteriu Džastinu. Jiedu susitinka dar kartą, o sekančią dieną Lindė Sužino, kad šis nužudytas. Mergina nusprendžia bet kokia kaina rasti vaikino, su kuriuo buvo vos pažįstama, žudikus.
Penélope Cruz
Penelopė Kruz (, pilnas vardas Penélope Cruz Sánchez; g. 1974 m. balandžio 28 d. Madridas, Ispanija) – ispanų aktorė, geriausiai žinoma savo vaidmenimis P. Almodovaro filmuose. Taip pat vaidina ir Holivudo filmuose. Pirmoji ispanų aktorė, laimėjusi Oskarą.
Biografija
Penelopė Kruz gimė Madride. Vaikystėje devynerius metus lankė baletą Ispanijos nacionalinėje konservatorijoje, taip pat trejus metus studijavo džiazo šokius. Būdama 15 metų, ji buvo atrinkta iš daugiau kaip 300 pretendenčių talentų agentūroje ir pradėjo savo karjerą įvairiuose Ispanijos TV šou bei filmuotis muzikos grupių vaizdo klipuose, kas vėliau tapo jos „tramplinu“ į didįjį ekraną.
Nuo 2000 m. sakosi esanti vegetarė.
Moka keturias kalbas: ispanų, anglų, italų ir prancūzų.
Kruz turi jaunesnį brolį Eduardą, dainininką, ir jaunesnę seserį Moniką, kuri taip pat yra aktorė, šokėja ir modelis.
Karjera
Pirmasis Kruz vaidmuo, susilaukęs didesnio dėmesio, buvo grupės „Mecano“ vaizdo klipe „La fuerza del destino“. 1992 m. ji suvaidino filmuose „Jautiena“ ir “ Belle Époque“, kurie susilaukė sėkmės, o Kruz vaidyba – kritikų pripažinimo.
1997 m. ji atliko Sofijos vaidmenį filme „Abre los ojos“. Šis filmas taip patiko Tom Cruise, kad jis įsigijo į jį teises ir 2001 m. pats nusifilmavo jo amerikietiškame variante „Vanilinis dangus“, kuriame Penelopė Kruz atliko tos pačios Sofija Serano vaidmenį.
1999 m. Kruz vaidino režisieriaus Pedro Almodóvar filme „Viskas apie mano mamą“ (Todo sobre mi madre), laimėjusį Oskarą kaip geriausias užsienio filmas.
2004 m. atliko vaidmenį italų filme „Don’t Move“ ir apdovanota šios šalies Oskaro atitikmeniu „David di Donatello“.
2006 m. kartu su gera drauge Salma Hayek buvo atrinktos vaidmeniui filme „Banditės“.
2008 m. už vaidmenį filme „Viki Kristina Barselona“ antrą kartą nominuota ir pirmą kartą laimėjo Oskarą. Ji tapo pirmąja ispanų aktore moterimi ir tik antra savo šalies atstove, laimėjusia šį apdovanojimą po Javier Bardem.
Apdovanojimai
Oskaras
BAFTA apdovanojimai
Europos filmų apdovanojimai
Holivudo filmų festivalis
Stanislovas Vizgirdas
Stanislovas Vizgirdas arba Vizgirda  – LDK didikas, rašytojas. Gimė 1771 m. Lauryno Vizgirdo ir Marijonos Dobeikaitės-Vizgirdienės šeimoje, gyvenusioje Rimydžiuose, krikštytas 1771 m. gegužės 4 d. Kelmės parapijoje. Odrovanžo (Odrowąż) herbo bajoras.
Vilniaus universiteto absolventas (knygoje „Mokyti žemaičiai“ nurodoma, kad filosofijos daktaras ). Studijavo gamtos ir humanitarinius mokslus: fiziką, chemiją, gamtos istoriją, logiką, literatūrą, prancūzų kalbą.
Knygos „Sokrato gyvenimas“ (Życie Sokratesa, pirmasis leidimas – 1806 m.) autorius.
Progresas (gamykla)
„Progresas“ - Klaipėdos taros gamykla, įkurta 1946 m. Iš pradžių joje buvo surenkamos statinės žuvies produkcijai laikyti, vėliau gaminta tara. Gamykla stovėjo Žvejybos uosto teritorijoje.
Istorija
Gamykla turėjo savo katilinę, lentpjūvę, garažus. Šalia jos stovėjo Klaipėdos jūrininkų ligoninė, mokyklos pastatai.
Sovietmečiu priklausė gamybiniam susivienijimui "Litrybprom" kaip sudėtinė jo dalis. Kai atsirado Lietuvos valstybinė žvejybos laivyno įmonė "Jūra", kaip atskiras juridinis vienetas perėjo jos jurisdikcijon. Tačiau pamažu nykstant „Progreso“ gaminamos produkcijos poreikiui ją bandyta privatizuoti, supirkinėtos jo akcijos.
1965 m. vasario 27 d. Vakarų baseino vyriausiosios žuvies pramonės valdybos įsakymu buvo pervadintas Klaipėdos statinių-taros kombinatu „Progresas“ direktorius J. Leonovas.
Nuo 1977 m. kombinatas tapo Klaipėdos taros gamykla „Progresas“.
Jau antrąją dieną po nepriklausomybės paskelbimo, 1990 m. kovo 13-ąją, Aukščiausiosios Tarybos sprendimu visos sąjunginio pavaldumo įmonės ir organizacijos buvo perduotos Lietuvos Respublikos jurisdikcijon. Tarp tokių buvo ir Klaipėdos jūrų žvejybos uostas, iki tol buvęs pavaldus TSRS žuvies pramonės ministerijai.
1991 m. vasarį paskelbtu susisiekimo ministro įsakymu į specialiosios paskirties valstybinių įmonių sąrašą pateko ir Klaipėdos jūrų žvejybos uostas. Tokios įmonės negalėjo būti privatizuojamos. Ir jau vėliau iš daugybės įvairių įmonių sudarytas Žvejybos uostas išsiskaidė.
„Jų pagrindu susikūrė daug nedidelių privačių įmonių. Kai kurios jų per kelerius metus išnyko arba jų turtą įsigijo kitos įmonės. Būtent šiuo periodu bankrutavus radiocentrui ir aukcione parduodant jo turtą, buvo privatizuotas ir iš viso neparduodamas vienas hidrotechnikos įrenginių – deviacijos ženklas“, – knygoje „Klaipėdos pramonės ir verslo istorija“ rašė žurnalistė Rolanda Lukoševičienė.
Galiausiai Žvejybos uosto įpėdine tapusi valstybinė įmonė 1994-1995 m. buvo pertvarkyta į Laivų krovos akcinė bendrovę „Klaipėdos Smeltė“. 1998 m. rugpjūtį 89,51 proc. jos akcijų privatizavo Vakarų Lietuvos pramonės ir finansų korporacija (VLPFK), už jas valstybei sumokėjusi 45 mln. litų ir per penkerius metus įsipareigojusi į bendrovės įstatinį kapitalą investuoti 75 mln. litų bei išsaugoti visas darbo vietas, kurių tuomet buvo 730.
2008 m. kompanijos kontrolinį akcijų paketą įsigijęs uostų terminalų operatorius „Terminal Investment Limited” kompaniją perorientavo į konteinerių krovą – konteinerių terminalas čia buvo pradėjęs veikti 2006 m. liepą.
Kompanijos specializavimasis krauti konteinerius pakeitė ir Klaipėdos vizualinį vaizdą – jau gana iš toli matyti keturi jos STS (Ship-To-Shore) kranai. Jų aukštis su pakelta strėle siekia apie 115 metrų. Pirmasis iš jų buvo atgabentas 2013 m. spalį.
1969 m. balandžio 26 d. prie valstybinės taros gamyklos „Progresas“ įsteigtas 28-asis lopšelis-darželis. Klaipėdos miesto valdybos 1994 m. balandžio 6 d. potvarkiu Nr. 208 Įstaiga pavadinta Klaipėdos lopšeliu-darželiu „Žuvėdra“ adresu Dubreceno g. 24, 94145 Klaipėda.
Margot Robbie
Margo Elisa Robi (angl. Margot Elise Robbie) gimusi 1990 m. liepos 2 dieną, yra australų aktorė. Robi savo karjerą pradėjo filmuodamasi nepriklausomuose australų filmuose 21-ojo amžiaus pradžioje. Praėjus ilgesniam laiko tarpui, ji atliko vaidmenį muilo operoje „Kaimynai“ (angl. Neighbours, 2008-2011), kurios dėka buvo 2 kartus nominuota „Logie“ apdovanojimams.
Persikrausčiusi gyventi į Jungtines Valstijas, Robi atliko vaidmenį trumpalaikiame ABC kanalo seriale „Pan Am“. 2013 metais debiutavo didžiuosiuose kino ekranuose atliko vaidmenį Ričardo Kurtiso (angl. Richard Curtis) romantinėje-komedinėje dramoje „Laiko tiltas“ (angl. About Time) ir gavo antrinį vaidmenį Martino Skorsesės (angl. Martin Scorsese) biografinėje dramoje „Volstryto vilkas“ (angl. The Wolf of Wall Street). 2015-aisiais Robi atliko vaidmenį romantinėje-komedinėje dramoje „Susikaupk“ (angl. Focus), pasirodė Antrojo pasaulinio karo romantinėje dramoje „Suite Française“ ir atliko vaidmenį mokslinės fantastikos filme „Z reiškia Zakarijų“ (angl. Z for Zachariah). Tais pačiais metais filme „Didžioji skola“ (angl. The Big Short) suvaidino save. 2016-aisiais veiksmo ir nuotykių filme „Tarzanas: džiunglių legenda“ (angl. The Legend of Tarzan) įkūnijo Džeinę Porter ir superherojų filme „Savižudžių būrys“ (angl. Suicide Squad) atliko Harlės Kvin (angl. Harley Quinn) vaidmenį.
Burkina Faso istorija
Burkina Faso istorija – Vakarų Afrikos valstybės Burkina Faso istorija, apimanti laikotarpį nuo seniausių laikų iki šių dienų.
Ankstyvoji istorija
XI a. pradžioje į šios šalies teritoriją iš dabartinės Ganos šiaurės vakarų atėjo mosių gentys. Mosiai pajungė vietines nenesių, grusių ir busa gentis. Dogonų gentys pasitraukė į šiaurę.
Bent jau nuo XIV a. didžiąją dalį dabartinio Burkina Faso teritorijos kontroliavo šios mosių valstybės: Uagadugu, Jatenga, Tenkodogas ir Gurma. Vakariniame Burkina Fase svarbiausia buvo bobų valstybė Gvirikas. XIV Jatenga užkariavo dalį kaimyninių Malio ir Songajaus teritorijų, trumpam buvo užėmusi Timbuktu. Nuo XV a. šiaurėje buvusios musulmoniškos Songajaus, Bamanų, Sokoto ir kitos imperijos siekė kontroliuoti mosių karalystes ir platino jose islamą.
Kolonijinis laikotarpis
XIX a. pabaigoje šalį ėmė kolonizuoti Prancūzija. 1895 m. buvo sumušta Jatengos armija, 1897 m. Gurma pripažino Prancūzijos protekciją, galiausiai pasidavė Uagadugu. Nuo 1904 m. iki 1919 m. Aukštutinė Volta įėjo į Prancūzijos kolonijos Aukštutinio Senegalo – Nigerio sudėtį, vėliau išskirta į atskirą Aukštutinės Voltos koloniją.
1934 m. pastatytas geležinkelis iki Abidžano. 1947 m. atkurta Aukštutinės Voltos kolonija. Ėmė stiprėti „Afrikos demokratinis susivienijimas“, kuriam vadovavo Kulibalis, vėliau – Morisas Jameogo. Nuo 1947 m. iki 1958 m. Aukštutinė Volta buvo Prancūzijos užjūrio teritorija, vėliau gavo autonominės respublikos statusą Prancūzijos Sandraugoje. 1959 m. gruodžio mėnesį respublikos prezidentu tapo Jameogo, kuris pirmiausia uždraudė visas partijas, išskyrus savo.
Nepriklausomybė
Tomas Sankara, pradėjęs vykdyti didžiules reformas: pradėta didžiuliais mastais skiepyti vaikus nuo tymų, meningito ir geltonojo drugio, kiekviename kaime pastatyta po medicininį dispancerį, per metus įrengta apie 350 mokyklų ir kita. UNICEF šitai pavadino Afrikos dešimtmečio įvykiu. Dėl reformų teko gerokai apkarpyti valstybės biurokratinio aparato biudžetą, tad charizmatiškasis lyderis užsitraukė vyriausybės nemalonę.
Burkina Fasas
1984 m. rugpjūčio 4 d. prezidento Sankaros iniciatyva valtybės pavadinimas buvo pakeistas į Burkina Fasą (Sąžiningų žmonių žemė).
Sankaros programoje buvo nacionalinis raštingumo didinimas, žemės paskirstymas valstiečiams, geležinkelių ir kelių tiesimas, moterų genitalijų žalojimo, daugpatystės ir prievartinių santuokų uždraudimas.
1987 metais jis žuvo per pasikėsinimą, o kitas šalies vadovas – Blezas Kompaorė – atsižadėjo reformų. Vis dėlto šių reformų pasiekti rezultatai aiškiai išskiria Burkina Fasą nuo kitų Vakarų Afrikos valstybių.
2014 m. Blezas Kompaorė turėjo rengti referendumą, nes baigėsi jo perrinkimų limitas, bet kilo gyventojų sukilimas. Spalio 31 d. jis pasitraukė iš posto ir laikinuoju prezidentu tapo Jakuba Zida. Lapkričio 17 d. nauju laikinuoju prezidentu tapo Michelis Kafando. 2015 m. rugsėjo 16 d. prezidento apsauga suėmė Kafando ir Zidą, o valdžią perdavė Gilbert Diendéré vadovaujamai Nacionalinei Tarybai už Demokratiją. Įsikišus armijai Kafando vėl tapo prezidentu rugsėjo 23 d.
2015 m. prezidento rinkimus laimėjo bankininkas Rokas Markas Kristianas Kaborė. Jis tapo pirmuoju Burkina Faso prezidentu, nesusijusiu su armija, per pastaruosius 49 metus.
Nuo 2015 m. pradžios šalis kenčia nuo džihadistų sukilimo, kuris privertė pusė milijono gyventojų palikti savo namus. Trečdalyje šalies vyksta kariniai veiksmai, o penktadalis vaikų yra ant bado ribos. Situacija ypač pablogėjo 2019 m. pradžioje. Viena iš sukilėlių atakų buvo 2016 m. Uagadugu teroristiniai išpuoliai.
Kūnas (1974 filmas)
Kūnas – 1974 m. sukurta erotinė drama.
Turinys
Kartą Antuanas į namus parsiveda Aleną – jauną nuotykių ieškotoją, kuris padėjo jam apsiginti nuo plėšikų. Alenas išmano mechaniką ir lieka padėti Antuanui prie jo žvejybinio laivo. Palaipsniui tarp Princesės ir Aleno užsimezga meilės ryšys, tačiau jiedu neturi nei pinigų, nei valios pabėgti nuo Antuano, kuris prieš Princesę nevengia smurtauti ir kurio Alenas privengia. Mergina įtikina jį nužudyti Antuaną, tačiau pirmasis bandymas nėra sėkmingas. Įtardamas įsimylėjėlių kėslus, Antuanas parašo laišką Madeleinei, kuriame kaltina Aleną ir Princesę dėl savo galimos mirties.
Jiems trims plaukiant valtimi, įvyksta konfliktas ir Antuanas įkrenta į vandenį, tačiau įsimylėjėliai leidžia jam nuskęsti. Kai Madeleinė keletą dienų nesulaukia vyro, jo praneša apie laišką Alenui ir pasiūlo apkaltinti Princesę. Šiedu nusprendžia pabėgti iš šalies į Londoną pirmuoju lėktuvo reisu. Oro uoste pamatę Madeleinę, jie nusprendžia esą išduoti, o kai oro uosto darbuotojas bando juos pasivyti (iš tiesų tik norėdamas atiduoti pamirštą įlaipinimo kortelę), šie ima bėgti ir abu žūva.
Užberžio valsčius
Užberžio valsčius (, ; carmečiu Harodzkų valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Harodzkos, vėliau – Užberžis.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje Harodzkų vardu, 1867 m. valsčiuje buvo 2452 dirbantieji. XIX a. 7–8 dešimtmečių sandūroje trumpam vadinosi ir Užberžio valsčiumi. Po I pasaulinio karo pervadintas Užberžio vardu.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Kathy Bates
Kathleen Doyle Bates (g. 1948 m. birželio 28 d.) – JAV aktorė, oskaro laureatė.
Biografija
Bates vaidina nuo 1963 m. Pirmasis vaidmuo atnešęs aktoriai sėkmę buvo 1990 m. siaubo filme Kančia. Aktorė už šį vaidmenį buvo pirmą kartą nominuota Oskarui už geriausios aktorės pasirodymą ir jį laimėjo. Vėliau Bates nominuota dar trims oskarams už geriausio antro plano aktorės vaidmenis filmuose Primary Colors, About Schmidt ir Richard Jewell.
Nuo 2013 m. yra reguliari siaubo serialo Amerikietiška siaubo istorija aktorė. Už vaidmenį trečiajame sezone aktorė laimėjo Primetime Emmy apdovanojimą. Už vaidmenį ketvirtajame sezone Bates buvo nominuota auksinio gaublio apdovanojimui.
Emirates Airlines
„Emirates Airlines“ yra didžiausia tarptautinė oro vežėja pasaulyje, septinta pasaulyje pagal pajamas bei ketvirta pasaulyje pagal tarptautinių keleivių skaičių.
Kompanija aptarnauja keturis iš ilgiausių komercinių skrydžių pasaulyje – iš Dubajaus į Los Andželą, San Franciską, Dalasą ir Hiūstoną.
Ši oro linijų bendrovė šiuo metu valdo 219 orlaivių ir yra įsipareigojus įsigyti dar 274 lėktuvus. „Emirates“ ketina iki 2017 m. pritraukti daugiau kaip 28 mlrd. JAV dolerių orlaivių parkui atnaujinti ir išplėsti. Ši suma dukart viršija oro vežėjos skolinimosi nuo 1996 iki 2010 m. apimtį. Taip Dubajaus vyriausybės valdoma įmonė planuoja užimti vienas stipriausių pozicijų pasaulyje ir Azijos bei Europos rinkose lygiosiomis konkuruoti su „Singapore Airlines“, „Air France-KLM“ bei „Lufthansa“.
Valerijonas Antanas Žaba
Biografija
Jeronimo Žabos sūnus, brolis Minsko vaivada Jonas Kazimieras Žaba.
Husarų vėliavininkas, pasiuntinys į seimus, Lietuvos Tribunolo maršalka, Starodubo seniūnas.
Turėjo sūnų Joną Žabą, Starodubo seniūną.
Sekluma (filmas)
Sekluma – 2016 m. sukurtas išlikimo siaubo filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Blake Lively. Juosta nufilmuota Australijoje.
Turinys
Amerikietė Nensė atvyksta serfinguoti į atokų Meksikos paplūdimį, kuriame anksčiau lankydavosi jos motina. Plaukiodama viena vandenyne, ji aptinka banginio dvėselieną, kurią saugo baltasis ryklys. Jis įkanda Nensei į koją, tačiau ši spėja užlipti ant banginio. Ryklys mėgina apversti banginį ir Nensė šoka į vandenį bei spėja pasiekti nedidelę koralų salelę. Iki kranto jai reikėtų plaukti porą šimtų metrų, tačiau ryklys nuolat tūno netoliese. Sužeista Nensė sulaukia ryto ir pamato pakrantėje žmogų. Jai pavyksta šį prisišaukti, tačiau vietinis girtuoklis, miegojęs paplūdimyje, nusprendžia ne padėti, o pavogti jos daiktus. Kai jis mėgina iš vandens išgriebti atneštą Nensės serfingo lentą, ryklys užpuola ir jį.
Šiaurės Makedonijos moterų rankinio rinktinė
Šiaurės Makedonijos moterų rankinio rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Šiaurės Makedonijai atstovaujanti rankinio tarptautinėse varžybose. Rinktinės veiklą koordinuoja Šiaurės Makedonijos rankinio federacija.
Keçiörengücü SK
Ankaros „Keçiörengücü“ – Turkijos futbolo klubas iš Ankaros.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m. Kitados rungtyniavo Superlygoje. Pastaraisiais metais žaidė Pirmoje lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. birželio 18 d.
Ovambų kalba
Ovambų kalba arba ošivambo – bantų kalbų grupei priklausanti kalba (Nigerio-Kongo kalbų šeima). Kalba ovambai, gyvenantys Namibijoje ir Angoloje. Ovambų kalba gimtoji yra 1 400 000 žmonių. Kalba turi keletą dialektų, iš kurių ndongos (arba ošivambo) (ng) ir kvanjamos (ošikvanjamos) (kj) turi ISO 639-1 kodą. Ovambų kalbą moka pusė Namibijos gyventojų. Didžiausiu dialektu (ošikvanjama) kalbančiųjų skaičius yra daugiau nei 600 tūkst.
Ausuotasis kormoranas
Ausuotasis kormoranas (Phalacrocorax auritus) – kormoraninių (Phalacrocoracidae) šeimos paukštis, gyvenantis vidaus vandenų ir jūrų pakrantėse, plačiai paplitęs Šiaurės Amerikoje, nuo Aleutų salų Aliaskoje šiaurėje iki Floridos ir Meksikos pietuose.
Ovambų kalba
Dialektai
Ovambų kalba dalijama į šiuos dialektus, kurie kartais laikomi atskiromis kalbomis ir atitinka svarbiausias ovambų gentis: ošikvanjama, ošindonga, ošikolonkhadi, ošimbalantu, ošikvaluudhi, ošingangera, šikvambi.
Tik du didžiausi dialektai (ošikvanjama ir ošindonga) turi rašmenis, paremtus lotynišku raštu.
Ausuotasis kormoranas
Biologija
Tai paukštis juodomis plunksnomis, 70–90 cm kūno ilgio, poravimosi metu pasipuošiantis baltų ir juodų plunksnų kuodeliais („ausimis“), geltona-oranžine veido oda. Jis yra bendruomeninis paukštis, sudaro kolonijas, maitinasi vandens telkiniuose dideliais būriais. Daugiausiai minta žuvimis, kurias gaudo plaukiodamas ir nardydamas. Paneria nuo vandens paviršiaus, plaukdamas. Jo plunksnos, kaip ir daugelio kitų kormoranų, nėra atsparios vandeniui, todėl po žvejybos vandenyje leidžia laiką ant aukštumos išskleidęs sparnus, kad išdžiūtų.
Migruoja iš šalčiausių savo arealo vietovių, pvz., rytų Kanados, retsykiais nuklysdamas iki Europos – Didžiosios Britanijos, Airijos ir Azorų salų.
Taksonomija
Ausuotąjį kormoraną 1831 m. aprašė prancūzų biologas Rene Primevere Lesson. Mokslinis vardas sudarytas iš senovės graikų žodžių phalakros, „plikas“  ir korax, „varna, kranklys“ bei lotynų auritus, „su ausimis“. Anksčiau vadintas „juodąja žąsimi“, taip pat, Naujojoje Anglijoje, „Tontono kalakutu“. Žinomi penki porūšiai.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
2001–2002 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
--
Maladečinos valsčius
Maladečinos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Maladečina.
Užberžis
Ùžberžis  – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Valažino.
Maladečinos valsčius
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. gegužės 21 d. iš jo sudėties išbraukta Maladečina, kuriai tuo metu suteiktos miesto teisės.
Užberžis
Istorija
Minimas nuo XV a. XIX a. buvo miestelis ir kaimas Ašmenos apskrities Harodzkų valsčiuje. XX a. tarpukariu buvo Užberžio valsčiaus centras.
Maladečinos valsčius
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Ana Ivanović
Ana Ivanovič (, g. 1987 m. lapkričio 6 d.) – Serbijos tenisininkė, buvusi pirma pasaulio raketė.
Didžiojo kirčio turnyrų finalai
Žemiau esanti lentelė vaizduoja, kaip Anai Ivanovič klostėsi visuose Didžiojo kirčio turnyruose, kuriuose ji dalyvavo.
Kokliušas
Kokliušas – ūminė infekcinė liga, plintanti oru, kuriai būdingas kvėpavimo takų pažeidimas, sunkūs spazminio kosulio priepuoliai. Kokliušu dažniausiai serga vaikai iki 5 metų, suaugusieji – retai.
Kokliušą sukelia nejudrios, lazdelės formos bakterijos Bordetella pertussi, kurios dauginasi kvėpavimo takų gleivinės paviršiuje. Kokliušas plinta oro lašeliniu būdu, t. y. kai sveikas žmogus įkvepia greta esančio infekcijos šaltinio išskirtų kokliušo lazdelių. Kokliušo lazdelės išsiskiria su mažiausiais seilių lašeliais, o ypač kosint, čiaudant. Ligonis užkrečia aplinkinius net 6 savaites nuo ligos pradžios, ypač pavojingas pirmąją ligos savaitę.
Inkubacinis laikotarpis – nuo 2 iki 14 arba 15 dienų. Pirmieji ligos požymiai – kosulys, sloga, kartais kiek pakilusi kūno temperatūra. Naktimis kosulys sustiprėja, pirmas dvi savaites kostima itin stipriai, dažni priepuoliai. Dėl jų veidas parausta, paburksta, pradėjęs kosėti ligonis negali atsikosėti, gaudo orą, jam baigiantis ligonis atkosti skaidrių, tąsių gleivių, ašaroja, seilėjasi, neretai žiaukčioja, vemia, kartais skystai pasituština. Kosint iškišto liežuvio pasaitėlis trinasi į apatinius dantis, todėl gali išopėti. Akių junginėje, po oda ar nosiaryklės gleivinėje gali atsirasti kraujosruvų.
Sunkiausiai kokliušas pasireiškia naujagimiams, kūdikiams, kuriems galimi smegenų pažeidimai, kraujo išsiliejimas į smegenis. Dažna ligos komplikacija – plaučių uždegimas. Ligoniui reikia būti daugiau gryname ore, gerai vėdinti patalpas. Prasidėjus kosulio priepuoliui – mažą vaiką paimti ant rankų, didesnį – pasodinti, raminti, kad sumažėtų priepuolio ūmumas. Gydoma antibiotikais (ligos pradžioje), sunkiais atvejais – deguonies terapija, lašinėmis skysčių infuzijomis, raminamaisiais vaistais, ligonis izoliuojamas.
Nuo kokliušo vaikai skiepijami kokliušo vakcina (po jos gali pasireišti lengva ligos forma). Persirgus šia liga, imunitetas įgyjamas visam gyvenimui. Karantinas po ligos trunka 25 dienas.
Mano gyvenimas ir Etiopijos raida
Mano gyvenimas ir Etiopijos raida (, Hiywotenna ye’Ityopp’ya 'Irmijja) yra Etiopijos imperatoriaus Haile Selasie autobiografija, parašyta gyvenimo bėgyje ir išleista dviem tomais 1973–1974 m.
Kūrimas ir išleidimas
Pirmasis tomas apima 1892–1937 m., laikotarpį nuo Selasie gimimo iki Antrojo Italijos-Etiopijos karo. Knyga pradėta rašyti tremtyje Bate minėto karo metu ir apima Etiopijos administravimą ir modernizavimą. Antrasis tomas apima 1936–1942 m., Italijos vykdytą Etiopijos okupaciją ir grįžimą į nepriklausomybę. Abu tomai buvo redaguoti Selasie grįžus į Etiopiją ir paskelbti Etiopijoje 1973 ir 1974 m., vertimai į anglų kalbą buvo paskelbti atitinkamai 1976 ir 1999 m.
Selasie rašė atsižvelgdamas į būsimą autobiografijos politinę įtaką, nagrinėjo klausimus susijusius su jo valdžios ir pozicijos teisėtumu bei pabėgimu į tremtį 1936 m. Jis išleido knygas tebebūdamas valdžioje, prieš pat 1974 m. karinį perversmą, kuris pašalino Selasie iš valdžios.
Chalapos departamentas
Chalapos departamentas  – departamentas Gvatemalos pietinėje dalyje. Administracinis centras – Chalapa.
Plačiausiai vartojamos kalbos – ispanų ir pokomamų.
Administracinis suskirstymas
Departamentas padalintas į 7 savivaldybes:
Kontrabanda (2012 filmas)
Kontrabanda – 2012 m. sukurtas trileris, 2008 m. islandų filmo „Reykjavík-Rotterdam“ perdirbinys. Tame filme pagrindinį vaidmenį atlikęs Baltasar Kormákur yra „Kontrabandos“ režisierius. Interneto svetainėje Rotten Tomatoes filmas vertinamas 51 proc. teigiamų atsiliepimų.
Turinys
Buvęs kontrabandininkas Krisas pasitraukė iš pavojingos veiklos, sukūrė šeimą ir gyvena ramų šeimyninį gyvenimą. Situacija komplikuojasi, kuomet žmonos brolis Endis pats pamėgina gabenti narkotikų siuntą, tačiau išsigandęs pasieniečių patikrinimo, išmeta krovinį į jūrą. Dabar jo skolą turi padengti Krisas, kuris turi per 2 savaitęs iš Panamos atgabenti 15 milijonų padirbtų dolerių.
Didžiosios kunigaikštienės Birutės ulonų batalionas
Didžiosios kunigaikštienės Birutės ulonų batalionas (DKB UB) – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų Mechanizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis Vilkas“ sudėtyje.
Bataliono pagrindinė funkcija – išlaikyti aukštą savo padalinių parengtį dalyvaujant operacijose už Lietuvos ribų ir vykdant savo šalies gynybą.
Istorija
1992 m. pradžioje Dauguose buvo suformuota motodesantinė kuopa. Tų pat metų kovo mėnesį suformuoti bataliono pagrindai, pradėtas dalinio aprūpinimas technika ir ginkluote. 1992 m. liepos 20 d. batalionas pavadintas „Geležinio Vilko“ 1-osios Lauko kariuomenės brigados Alytaus motodesantiniu batalionu. 1994 m. rugsėjo 19 d. batalionui suteiktas Didžiosios kunigaikštienės Birutės vardas. Tų pat metų lapkričio 14 d. batalionui įteikta kovinė vėliava su šūkiu „Garbingi bočių žygiai tebūna mums gyvenimo rodyklė“. Alytaus batalionas nuo 1997 m. iki 2007 m. buvo bendro Lietuvos ir Lenkijos taikos palaikymo bataliono LITPOLBAT dalis. 2008 m. gegužę Birutės bataliono kariai išvyko į tarptautinę misiją Afganistane, Goro provincijoje. Nuo 2010 m. batalionas dalyvauja Lietuvos Taikos meto užduočių operacinėse pajėgų vykdomuose budėjimuose. Nuo 2012 m. batalionas yra tiesiogiai pavaldus Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų vadui. 2014 m. sausio 1 d. batalionui suteiktas Didžiosios kunigaikštienės Birutės ulonų bataliono pavadinimas, pakeistas bataliono tarnybos ženklas. 2014 m. lapkričio 1 d. batalionas pradėjo budėjimą Lietuvos kariuomenės greitojo reagavimo pajėgose. Nuo 2016 m. sausio batalionas vėl įjungtas į Mechanizuotosios pėstininkų brigados „Geležinis Vilkas“ sudėtį.
Katy Marchant
Katy Marchant (g. 1993 m. sausio 30 d. Lidse, Anglijoje) – Jungtinės Karalystės dviratininkė, kuri specializuojasi treko rungtyse, olimpinė prizininkė.
Biografija
2015 m. Didžiosios Britanijos nacionaliniame čempionate Marchant iškovojo keturis aukso medalius. Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse britė dalyvavo moterų sprinto varžybose. Atrankoje su 10,787 s rezultatu Katy buvo antra ir pateko į atkrentamuosius etapus. Pusfinalyje britė nusileido vokietei Kristina Vogel ir neteko teisės varžytis dėl auksinio apdovanojimo. Bronziniame finale įveikta olandė Elis Ligtlee ir iškovotas bronzos medalis.
2018 m. Sandraugos žaidynėse Marchant dalyvavo Anglijos nacionalinės rinktinės sudėtyje. Komandiniame sprinte kartu su Lauren Bate iškovoti bronzos medaliai.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dviratininkė dalyvavo dvejose treko rungtyse. Moterų individualaus sprinto varžybose užimta 6-oji vieta, o keirino varžybose britė liko 13-a.
Aleksandras Finas
Aleksandras Finas (1872 m. lapkričio 22 d. Kaune – 1943 m. vasario 7 d. Karagandos srityje) – Lietuvos žydų kilmės TSRS ekonomistas, revoliucionierius.
Biografija
Gimė 1872 m. lapkričio 22 d. Kaune banko klerko šeimoje. Mokėsi Mykolajivo gimnazijoje, vėliau studijavo Kijevo universiteto fizikos-matematikos fakultete. 1892 m. įstojo į RSDP. 1895 m. įstojo į Maskvos universiteto medicinos fakultetą, besimokydamas dalyvavo vienuose iš pirmųjų marksistų būrelių. 1896 m. suimtas ir 2 metams ištremtas į Astrachanės sritį. Dėl nuolatinio policijos persekiojimo pabėgo į Šveicariją. Po kiek laiko grįžo į Rusiją, kur susidėjo su bolševikais, dalyvavo 1905–1907 m. Rusijos revoliucijoje. Parašė kelias knygas apie Karlą Marksą ir ekonomiką. Po Spalio revoliucijos susidėjo su menševikais. 1931 m. apkaltintas kontrrevoliucijos organizavimu ir nuteistas 10 metų kalėjimo. 1941 m. paleistas iš kalėjimo vėl buvo suimtas ir apkaltintas antitarybine veikla, nuteistas 8 metams lagerio Karagandos srityje, kur ir mirė 1943 m. vasario 7 dieną.
Sébastien Loeb
Sebastienas Loebas (1974 m. vasario 26 d. Hagenau, Prancūzija) − Prancūzijos lenktynininkas, daugkartinis Pasaulio ralio čempionato nugalėtojas.
Space Brothers
Space Brothers  – japonų manga komiksai, kurių autorius Chūya Koyama. Komiksai leidžiami leidyklos „Kodansha“ žurnale „Weekly Morning“ nuo 2008 m. sausio.
Sébastien Loeb
Ralio lenktynėse S. Loebas pradėjo dalyvauti 1995 m., o 1999 m. Katalonijos ralyje debiutavo Pasaulio ralio čempionate. 2001 m. Sanremo ralyje S. Loebas pirmą kartą iškovojo antrą vietą, 2002 m. Vokietijoje iškovojo pirmą pergalę. 2003 m. S. Loebas laimėjo tris ralio etapus ir pirmą kartą kovojo dėl čempiono titulo bendrojoje įskaitoje, tačiau tašku nusileido norvegui Peteriui Solbergui. 2004 m. S. Loebas laimėjo šešis etapus ir pirmą kartą iškovojo pasaulio čempiono vardą. 2005 m. laimėjo dešimt ralių ir užtikrintai apgynė titulą. 2006 m. S. Loebas užtikrintai pirmavo čempionato rikiuotėje, tačiau likus keturiems etapams iki čempionato pabaigos susižeidė ir negalėjo dalyvauti tolesnėse varžybose. Visgi surinktų taškų S. Loebui pakako trečiajam čempiono titului − galutinėje įskaitoje prancūzas tašku aplenkė suomį Markusą Gronholmą. 2007 m. S. Loebas M. Gronholmą aplenkė 4 taškais, o 2008 m. ir 2009 m. prancūzui dėl čempiono vardo teko rungtis su kitu suomiu − Miko Hirvonenu. 2008 m. S. Loebas laimėjo 11 iš 15 čempionato etapų ir čempiono vardą iškovojo be didesnio vargo, tačiau po metų M. Hirvonenas metė S. Loebui rimtą iššūkį ir kovojo dėl čempiono vardo iki paskutinio etapo Didžiojoje Britanijoje. Visgi šį paskutinį ralį laimėjęs S. Loebas tašku aplenkė suomį ir iškovojo šeštąjį pasaulio čempiono titulą.
Space Brothers
2011 m. komiksai buvo apdovanoti „Shogakukan“ ir „Kodansha“ teikiamais apdovanojimais už geriausią nespecializuoto žanro manga. Studijos „A-1 Pictures“ sukurta anime adaptacija Japonijoje rodoma nuo 2012 m. balandžio 1 d. 2012 m. gegužės 5 d. pasirodė manga motyvais paremtas vaidybinis filmas.
Sébastien Loeb
Kiti čempionatai
S. Loebas taip pat tris kartus yra laimėjęs Čempionų lenktynes ir dalyvavęs Le Mano 24 valandų lenktynėse.
Space Brothers
Pasakojama apie du brolius, kosmonautą Hibito Namba ir jo vyresnįjį brolį Mutą, kuris bando sekti jaunesniajam broliui įkandin ir tokiu būdu įgyvendinti savo svajonę – tapti kosmonautu.
Siužetas
2006 metų vasarą Muta Namba ir jo jaunesnysis brolis Hibito tampa, jų manymu, prieš jų akis apsireiškusio NSO, kuris nuskrenda link Mėnulio, liudininkais. Hibito pareiškia, kad užaugęs jis nuskris į Mėnulį, tuo tarpu Muta nusprendžia nukeliauti dar toliau – iki Marso. 2025-aisiais, prabėgus devyniolikai metų, Hibito įgyvendino savo svajonę ir tapo JAXA astronautu bei yra paskiriamas misijai į Mėnulį. Kita vertus, Mutos gyvenimas nesusiklostė taip, kaip jis tikėjosi. Tačiau serialo eigoje Muta prisimena savo svajonę ir gauna šansą sudalyvauti JAXA organizuojamoje astronautų rengimo programoje. Serialo veiksmas sukasi apie Mutą, bandantį sekti jaunesniojo brolio pėdomis.
Sébastien Loeb
Kiti čempionatai
2015 m. prancūzas paskelbė prisijungiantis prie Peugeot komandos Dakaro ralyje. Pirmasis toks ralis prancūzui buvo 2016 m. Dakaro ralis. Per pirmus 5 etapus prancūzas pelnė 3 pergales ir tapo pirmuoju Dakaro ralio naujoku, sugebėjusiu laimėti du etapus iš eilės. Iš viso šiame Dakare prancūzas pelnė 3 pergales. Jis užėmė 9 vietą absoliučioje įskaitoje.
Pasaulio ralio čempionato pergalės
!colspan="5"|Pergalės Pasaulio ralio čempionate ! Nr. ! Ralis ! Sezonas ! Šturmanas ! Automobilis
Kazimieras Melchiadas Sapiega
Kazimieras Melchiadas Sapiega(1625 m. – 1654 m., Kžepicai) – karaliaus rūmininkas, Kžepicko seniūnas.
Biografija
Buvo Mikalojaus Sapiegos sūnus ir Jono Ferdinando brolis.
Dalyvavo 1646 metų seime. 1647 metais buvo Vladislovo Vazos rūmininkas. 1648 metų elekcijoje reprezentavo Bresto vaivadiją, pasirašė Jono II Kazimiero „pacta conventa“.
Dalyvavo Berestečko ir Bila Cerkvos mūšiuose (1651 m.).
Mirė Kžepicuose, palaidotas Kodenio Šv. Onos bazilikoje.
Šeima
Vedė apie 1648 metus Eleną Uršulę Danilovič, bet vaikų nuo tos santuokos neturėjo.
Karamodžongai
Karamodžongai – Afrikos tauta, priklausanti nilotų tautų grupei. Gyvena daugiausia šiaurės rytų Ugandoje, Kenijos pasienyje. Populiacija – 320 000 žmonių (XXI a. pr.). Kalba karamodžongų kalba, priklausančia nilotų kalbų šeimai.
Tauta susidarė XVI–XVII a. iš šiaurės rytų atsikrausčius nilotų gyvulių augintojų gentims. Kolonijiniu laikotarpiu vertėsi galvijų prekyba, nuo XIX a. pab. prekiavo dramblio kaulu. Dažnai kariauja su kaimyninėmis tautomis dėl gyvulių.
Tradiciniai verslai: vyrų – ganyklinė gyvulininkystė, moterų – rankinė žemdirbystė (sorų auginimas), tai pat apdirba odas, gamina kaulo papuošalus. Gyvena iš žabų statytose ir iš molio krėstose, žole dengtose trobelėse. Tradiciniai drabužiai – odiniai ochra dažyti raiščiai, galvos dangalai iš stručio plunksnų. Karamodžongai puošiasi metalo ir stiklo karoliukų papuošalais, daro sudėtingas šukuosenas. Raciono pagrindą sudaro sorų košė, mėsa, pienas su krauju.
Giminystė – patrilinijinė, būdingos didelės patrilokalinės šeimos, pasitaiko poliginijos liekanų. Karamodžongai išsaugoję tradicinius tikėjimus: garbina aukščiausiąjį Dievą (Akudžą), svarbi juodoji ir baltoji magija.
Raudonosios valsčius
Raudonosios valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Raudonoji.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, didžiąją laiko dalį priklausė Vileikos apskričiai.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Zé Eduardo
Zė Eduardas arba Žozė Eduardas Araužas (Zé Eduardo, José Eduardo de Araújo; g. 1991 m. rugpjūčio 16 d.) – Brazilijos futbolininkas, atraminis saugas. Lietuvoje atstovavo „Bangos“ klubui.
Karjera
Karjerą pradėjo Brazilijoje. Gimtinėje atstovavo įvairiems klubams: priklausė Cruzeiro Esporte Clube.
Kitados rungtyniavo Italijos „Serie A“ ir „Serie B“ klubuose.
Atstovavo „Cesena“ ir „Parma“ „Serie A“, o „Empoli“, „Padova“ ir „Virtus Lanciano“ klubams „Serie B“.
Rungtyniavo Graikijos Super lygos Kretos OFI, bei Šveicarijos antrosios pakopos „Wil klube“.
Du sezonus (2020–2021) atstovavo norvegų aukščiausios lygos „Sandefjord Fotball“.
2023 m. pradžioje saugas rungtyniavo „Maguary“ klube (Brazilijos Pernambuko valstijos čempionatas).
Gargždų „Banga“
2023 m. liepos 6 d. tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus „Bangos“ klubui.
2023 m. liepos 9 d. debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš DFK Dainava.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Chomaso regionas
Chomaso regionas – vienas iš 13-os Namibijos regionų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Vindhukas. Plotas 36 805 km². Gyventojų – 250 305 (2001 m. duomenys). Gyventojų tankumas – 6,8/km². Chomaso regionas yra vienas iš 3-jų Namibijos regionų neturinčių priėjimo prie jūros.
Regionas skirstomas į 9-ias apygardas. Vakaruose Chomaso regionas ribojasi su Erongo, šiaurėje – Otdžozondžupos, rytuose – Omahekės, pietuose – Hardapo regionais.
Mikalojus Šemeta
Kuriama Mikalojus Šemeta (? – 1736 m. sausio 2 d.) – LDK valstybinis veikėjas.
Smolensko stalininkas 1701–1709 m. ir Oršos stalininkas 1701 m., Oršos pakamaris nuo 1713 m., Polocko kaštelionas nuo 1726 m.
Džado plynaukštė
thumb|right|Džado miesto liekanos Džado plynaukštė  – kalnuota vietovė, plytinti tolimiausioje šiaurės rytų Nigerio dalyje. Plynaukštė užima maždaug 60 000 km² plotą. Ją sudarančios uolos ir urvai siekia maždaug 400–1042 m aukštį virš jūros lygio.
Geografinė padėtis
Džado plynaukštė supama Tibesčio kalnų grandinės rytuose, Tasilio Adžero ir Achagaro kalnų grandinių – šiaurės vakaruose, Mangvenio plynaukštės – šiaurėje ir Čigajaus plynaukštės – šiaurės rytuose; didelė smėlio dykuma Tenerė plyti pietvakariuose, o didysis Bilmos ergas – pietuose.
Džado plynaukštės smėlis ir bazalto akmenys turi mažai karbonatų. Uolienų kilmė siekia kambro ir mezozojaus laikus. Nuo vėjų neapsaugotose masyvo dalyse vyrauja dabartinio klimato sąlygojamas erozijos procesas. Dėl regione vyraujančių šiaurės rytų vėjų, vadinamų harmatanu, smėlio smiltys pernešamos iš aukštų vietovių į lygumas ir ten nusėda, dėl to, galėjo susiformuoti didžiosios smėlio dykumos.
Istorija ir kultūriniai paminklai
Regionas aplink plynaukštę turi ilgą gyvenviečių kūrimosi istoriją, kuri siekia net Afrikos vidurinįjį akmens amžių. Dabartinės gyvenvietės yra susitelkusios Čirfos, Džabos, Oridos ir Segvedino oazėse, kurios buvo sujungtos į administracinę Džado bendrijos struktūrą. 2011 metais Džado bendruomenė siekė 1448 žmones. Didžiausią oazių populiaciją šiame regione sudaro tubų genties žmonės.
10 km į šiaurės rytus nuo Čirfos oazės yra Džado tvirtovės griuvėsiai, supami mažų smiltainio atodangų ir menantys čia kadaise klestėjusį senovinį miestą. Šis miestas iškilo kaip tarpinė stotelė vergų prekybos kelyje tarp Nigerio ir Libijos, dar prieš atvykstant pirmiesiems europiečiams. Pirmą kartą Džadas buvo atrastas europiečių 1906 m., prancūzų karavanui vadovaujančio komendanto Gabelio. Fortas buvo įkurtas tuaregų XII a. Tvirtovės statybai buvo naudojamas plaušamolis, pagamintas iš smėlio, molio, vandens ir sutvirtintas kelių rūšių pluoštine ar organine medžiaga (šiaudais, lazdomis ar mėšlu).
Džadas dabar apleistas, bet kažkada buvo labai klestintis dėka prekybos druska. Tubų genties žmonės jame apsilanko tik vasarą dėl datulių palmių, kurių čia auga daugybė. Supami maliarinių pelkių, griuvėsiai tapo skorpionų bei gyvačių buveine ir yra pamažu laidojami smėlio. Džado fortas gali būti prilyginamas kai kuriems miestams vaiduokliams Mauritanijoje (pvz., Ksar el Barka) ar Jemene. Šiauriniame palmių giraitės krašte yra uolų raižiniai, kuriuose vaizduojami gyvūnai (drambliai, hipopotamai, žirafos, stručiai, galvijai) ir medžioklės scenos rodančios priešistoriniais laikais šį regioną buvusį drėgną. Ekologiniais terminais tariant, ši vietovė yra pavyzdys sausringos ekosistemos, kuri primena kadaise čia buvusių kanopinių gyvūnų, tokių kaip avys ar gazelės įvairovę. Džadas taip pat yra adaksų migracijos koridorius tarp Alžyro ir Čado per Nigerį, todėl svarbus biologinei įvairovei palaikyti. Taigi Džado plynaukštė kelia archeologų susidomėjimą dėl jame esančių uolų piešinių ir senovinio miesto liekanų. Džado izoliuotumas lėmė tai, kad ši vietovė nepatyrė jokios ardančios žmonių veiklos. Čia niekad nebuvo vykdomi jokie archeologiniai kasinėjimai ir griuvėsiai liko nepaliesti.
Ar prisimeni mane?
Ar prisimeni mane? – 2014 m. Italijoje sukurta romatinė komedija.
Turinys
Beatričė – pradinių klasių mokytoja, serganti narkolepsija. Roberto – pardavėjas prekybos centre, kuriantis žiaurias pasakas ir sergantis kleptomanija. Beatričė yra susižadėjusi su labai turtingu vyru Amedeo, ji taip pat kenčia nuo stiprios amnezijos, kurią sukelia emociniai stresai, ištrinantys iš jos atiminties viską, kas vyko prieš tą akimirką. Jie abu susitinka prie psichoterapeuto kabineto ir po eilės nesusipratimų įsimyli vienas kitą.
Kavangai
Kavangai (kavango, okavango) - Afrikos tauta, gyvenanti Namibijos ir Angolos pasienyje, taip pat gretimose teritorijose Botsvanoje.
Kavangai giminingi kitoms bantu etninėms grupėms, ypač kultūriškai artimi į vakarus nuo jų gyvenantiems ovambams. Jų pavadinimas sutampa su Okavango upe, kurios slėnyje jie gyvena. Kalba keturiomis giminingomis kalbomis, vartojamomis atskirų genčių.
Gyvenamoji vieta ir gentys
Kavangai gyvena palyginti nedidelėje, bet derlingoje teritorijoje, kurią iš pietų supa dykumingos sritys. Regionas maitinamas pirmiausia Okavango upės, kuri lietaus sezono metu labai patvinsta. Skirtingai nei jų pietiniai kaimynai (koikojai, bušmėnai), kavangai yra sėslūs žemdirbiai. Jie augina vietinę soros rūšį - mahangu, kurią papildo kukurūzas, sorgas, pupelė.