cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anaičiai
Istorija
Kaimas minimas nuo 1593 m. XX a. sovietmečiu vakarinė dalis kaimo priskirta Palangos miestui, o rytinė liko Kretingos rajone ir buvo panaikinta 2018 m.
Kanados doleris
Kanados doleris (, ; ISO 4217 kodas: CAD) – Kanados valiuta. Paprastai žymima $, arba C$ tuo norint išsiskirti nuo kitose šalyse cirkuliuojančių doleriu vadinamų valiutų. Kanados doleris padalintas į 100 centų. Įvestas 1858 m. 2007 m. Kanados doleris užėmė 7 vietą tarp pasaulio valiutų, kuriomis aktyviausiai prekiaujama užsienio valiutų rinkoje. JAV ekonomika ir JAV doleris, mažesniu mastu Japonijos jena, Kinijos juanis ir euras, daro didelę įtaką Kanados dolerio kursui.
Adomaičiai (Kelmė)
Adomaičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakražančio.
Mažeikių rajono piliakalniai
Mažeikių rajono piliakalniai
Nėra iliustracijų:
Barbadoso himnas
In Plenty and In Time of Need – Barbadoso nacionalinis himnas. Žodžių autorius – Irving Burgie (1926-). Kompozitorius – C. Van Roland Edwards (1912–1985). Himnas tapo oficialus, Barbadosui 1966 m. paskelbus nepriklausomybę.
Žodžiai
In plenty and in time of need
When this fair land was young
Our brave forefathers sowed the seed
From which our pride was sprung
A pride that makes no wanton boast
Of what it has withstood
That binds our hearts from coast to coast
The pride of nationhood
Choru:
We loyal sons and daughters all
Do hereby make it known
These fields and hills beyond recall
Are now our very own
We write our names on history’s page
With expectations great
Strict guardians of our heritage
Firm craftsmen of our fate
The Lord has been the people’s guide
For past three hundred years.
With Him still on the people’s side
We have no doubts or fears.
Upward and onward we shall go,
Inspired, exulting, free,
And greater will our nation grow
In strength and unity.
Choru
Čiukčių kalba
Čiukčių kalba (лыгъоравэтлъан йилйил) – paleoazinei kalbų grupei priklausanti kalba, kalbama čiukčių labiausiai į rytus nutolusioje Sibiro dalyje, daugiausia Čiukčių autonominėje apygardoje. Pagal 2002 m. Rusijos gyventojų surašymą, tik 7 700 čiukčiai iš 15 700 kalba čiukčių kalba. Ši kalba gimininga koriakų kalbai. Čiukčių kalba priklauso agliutinacinių kalbų tipui, tačiau šiai kalbai būdinga ir inkorporacija.
Rašyba
Iki 1931 m., Čiukčių kalba neturėjo oficialaus rašto. Jį tais metais lotyniškais rašmenimis atvaizdavo Vladimiras Bogorazas.
1937 m., alfabetas buvo perteiktas kirilica, kuri ir dabar naudojama čiukčių kalboje.
Driadė
Driadės Graikų mitologijoje – medžių dvasios, nimfos. Iš pradžių driadėmis buvo vadintos ąžuolų nimfos, bet vėliau tai tapo terminu apibūdinančiu visas medžių, miško nimfas. Drys graikiškai reiškia ąžuolą, kildinamas iš indoeuropietiškos šaknies *derev(o)- reiškiančios 'medis' arba 'miškas'.
Uosių nimfos vadintos melijomis (Meliai). Uosio seserys prižiūrėjo kūdikį Dzeusą Kretos oloje. Rėja pagimdė melijas apvaisinta Urano.
Driadės, kaip ir visos nimfos, buvo antgamtiškai ilgai gyvenančios ir susietos su savo buveine, bet kai kurios išsiskyrusios iš kitų. Tokios buvo hamadriadės, kurios buvusios medžio dalimi. Jeigu hamadriadės medis numirdavo, ji mirdavo kartu. Dėl šios priežasties, driadės ir graikų dievai bausdavo kiekvieną mirtingąjį, kuris žalodavo medį prieš tai nenuraminęs medžio nimfos.
Užšešuviai (Tauragė)
Užšešuviai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7 km iki Batakių. Kaime gyventojų nebėra. Užšešuviuose yra paminklas 1945 m. trims žuvusiems partizanams. Paminklas betoninis su akmeniniu kryžiumi viršuje. Pastatytas 1995 m. Statybų vadovas – Steponas Strainys.
Raudonkrūtis ąžuolgręžis
Raudonkrūtis ąžuolgręžis (Phymatodes testaceus) (Linnaeus, 1758) – ūsuočių (Cerambycidae) šeimos vabalas.
Morfologija
thumb|200px|left|Rudos spalvinės formos. 6 – 17 mm dydžio. Turi daug spalvinių aberacijų. Antsparniai dažniausiai būna iš dalies arba visi metališkai mėlyni, tačiau pasitaiko ir rudų, geltonų, juodų, žalių, violetinių ir kitokių spalvų. Kojos gelsvos ar raudonos, šlaunys – juodos. Priešnugarėlė dažniausiai būna raudonos spalvos, kartais rudos.
Biologija ir ekologija
Vabalai aktyvūs birželio – liepos mėnesiais, vakarais. Gyvena lapuočių miškuose, parkuose, soduose. Dažnai aptinkamas ir malkinėse. Lervos vystosi ką tik nudžiūvusiuose, nenužievintuose lapuočių medžių rąstuose, kelmuose, malkose. Kartais mediniuose namuose ar kituose statiniuose. Vystymosi ciklas trunka vienerius ar dvejus metus. Apšiltintose patalpose vabalai gali ristis ir žiemą.
Paplitimas
Paplitęs Europoje, Šiaurės Afrikoje ir Azijoje pietinis arealas siekia Iraną, Turkiją, Izraelį ir Japoniją. Taip pat įvežtas į Kanadą ir JAV
Lietuvoje aptinkamas lapuočių ir mišriuose miškuose, parkuose, malkinėse.
Adomaitiškiai
Adomaitiškiais vadinama:
Transas
Transas – psichologijoje suprantama kaip būsena, kuriai būdingas gilus atsipalaidavimas, didesnis dėmesio koncentravimas, galimybė tiesiogiai veikti pasąmonę, sąmonės kritiškumo sumažėjimas. Transo metu gali pagerėti atmintis, vegetacinės nervų sistemos kontrolė, sugestyvumas bei jutimai. Transą galima sukelti hipnoze (pavyzdžiui, koduojant nuo įvairių priklausomybių), autogenine treniruote, įtaiga, narkotinėmis medžiagomis (nuo seno praktikuotas enteogenų vartojimas religinėms vizijoms patirti), kartais kyla savaime kaip reakcija į didelę psichinę traumą. Pavyzdžiui, apymirtinės patirties metu ar išprievartavimo atveju sąmonė gali atsiriboti nuo kūno, kad išgyventų nepakeliamą skausmą. Į transo būseną įeinama ir per spiritizmo seansą. Be to, transas sukeliamas ir valios pastangomis – meditacija, nepaliaujamomis maldomis, mantrų kartojimu.
Klauseiniai
Klauseiniai arba Lukinas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Лукино) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Pravdinsko miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Klausjeins prūsiškos kilmės. 1365 m. minimi Clausieyn. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Frydlando apskrities nuo 1874 m. birželio 11 d. Alnavos valsčiaus kaimas. Priklausė Alnavos parapijai. 1910 m. buvo 177 gyventojai. 1928 m. įjungtas į Bartų Romuvą. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Porečjės apylinkės kaimas.
Eurazinis tetervinas
Eurazinis tetervinas, tradiciškai - tetervinas (Lyrurus tetrix) – vištinių paukščių (Galliformes) būrio, fazaninių (Phasianidae) šeimos rūšis.
Lietuvių kalboje fiksuojami taip pat tokie šio paukščio pavadinimai: burbulis, tẽtervynas, tetervinà, tetervà, tẽterva, tetérva, tẽtervas, tetervė̃, tetérvinis, tetirvà, tẽtirvas, tetirvė̃, tetìrvė, tẽtirvinas, tetìrvinas, tetir̃vinas, tetirvìnas.
Paplitimas pasaulyje
Tetervinų populiacijos paplitusios šiaurinėje ir vidurio Eurazijoje, nuo Atlanto vandenyno iki Japonijos jūros.
Išvaizda
thumb|left|[[Paprastoji eglė|Paprastojoje eglėje (Picea abies) tupintis tetervinų patinas]] Maždaug vištos dydžio, kūno ilgis 45–60 cm, sveria 750–1250 gramų. Skiriamasis požymis – kraštinės uodegos plunksnos ilgesnės už vidurines, ryškiai raudoni antakiai, kurie sudaryti iš pailgų odos karpelių. Pirštų šonuose rudenį išauga raginės ataugos – šukos; pačios kojos apaugusios plunksnomis.
Patelė rusvai pilka, jos uodega šiek tiek iškirpta. Tuo ji skiriasi nuo kurtinio patelės ir baltojo tetervino. Jaunikliai panašūs į patelę, bet blankesnių spalvų.
Elgsena
thumb|left|start=2:52|end=3:15|Tetervinų patinas thumb|left|Tetervino patino balsas Tetervinas nuo žemės pakyla triukšmingai, bet skrenda greitai ir tupia į medžius. Skrisdamas sparnais plasnoja dažnai, pakaitomis planiruoja. Tupia į medžius. Patinai labai garsiai burbuliuoja, garsas pertraukiamas čiuksėjimu „čuffyy“. Patelė kvaksi „ko-ko-ko“.
Mityba
Vasarą daugiausia minta žolių lapais, sėklomis, uogomis, lesa vabzdžius, žiemą beveik išimtinai tik medžių pumpurais, žirginiais, uogomis.
Medžioklė
Lietuvoje šiuo metu nemedžiojamas, globotinas. Anksčiau buvo medžiojamas tuoktuvių metu ir rudenį tykojant ir sėlinant, bei su šunimis.
Viendieniniai
Viendieniniai (Hemerocallidaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) šeima, kuriai priklauso viena Lietuvoje darželiuose auginama augalų gentis – viendienė su šiomis rūšimis:
Pietų atapaskų kalbos
thumb|350px|Apačių kalbų paplitimas XVIII a.
Pietų atapaskų kalbos arba apačių kalbos – atapaskų kalbų šeimos pošeimis, kurio kalbomis kalbama daugiausia pietvakarių JAV (Arizonoje, N. Meksikoje, Jutoje, Kolorade), taip pat Oklahomoje, Teksase, Meksikos Sonoros valstijoje. Šios kalbos vartojamos apačių ir navahų genčių.
Skirstymas
I. Lygumų II. Pietvakarių
Hoijerio klasifikacija remiasi skirtumu tarp pirmųjų priebalsių daiktavardžių ir veiksmažodžių šaknyse tarimu. Ankstenėje, 1938 metų, Hoijerio klasifikacijoje buvo tik dvi šakos. Lygumų apačių kalba buvo priskiriama prie Rytų pogrupio (kartu su jikarilų ir lipanų kalba).
Meskalerų ir čirikavų kalbos laikomos skirtingomis nepaisant to, kad kalbantieji vieni kitus tarpusavyje laisvai supranta (kai kurie etnologai jas laiko viena kalba). Vakarų apačių (ypač tonto dialektas) ir navahų kalbos yra atrimesnės tarpusavyje nei čirikavų – meskalerų kalbos. Lipanų ir lygumų apačių kalbos yra ant išnykimo ribos (lipanų kalba jau gali būti ir išnykusi). Čirikavų kalba taip pat nyksta. Meskalerų, jikarilų ir vakarų apačių kalbos taip pat yra pavojuje, tačiau vaikai vis dar mokosi šių kalbų, nors kalbančiųjų skaičius vis mažėja. Navahų kalba viena geriausiai išlikusių Š. Amerikos kalbų, tačiau ja kalbančiųjų navahų pradinių klasių mokinių skaičius nukrito nuo 90 iki 30 procentų.
Beržoras (Plungė)
Beržoras – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Platelių miestelio. Urbanistikos paminklas. Seniūnaitijos centras. Išlikęs medinių sakralinių pastatų ansamblis. Kaimo kapinėse stovi medinė Beržoro Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia, pastatyta 1746 m. iš tašytų eglinių rąstų, 1850 m. rekonstruota. XVIII a.–XIX a. varpinė ir koplyčia. Beržore atstatomos 1759 m. pastatytos ir sovietmečiu sugriautos Kalvarijų koplyčios. Yra girininkija, keletas kaimo turizmo sodybų.
Beržoras išsidėstęs Žemaitijos nac. parko teritorijoje, pietvakariniame Platelių ežero krante, į pietus nuo kaimo telkšo Beržoras.
kairėje|miniatiūra|260px|Beržoro Šv. Stanislovo bažnyčios pastatų kompleksas
Etimologija
Kaimo vardas tikriausiai vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Beržoro ežero. Tačiau liaudies etimologija byloja, jog kadaise beržo viršūnėje piemuo pamatė Marijos paveikslą ir pranešė apie tai artimiausiam kunigui. Šis parvežė paveikslą į Platelių bažnyčią, tačiau netrukus jis dingo ir vėl atsirado to paties beržo viršūnėje. Žmonės tą beržą nukirto, o toje vietoje pastatė koplyčią, kurioje pakabino stebuklingąjį Marijos paveikslą. Vėliau šalia koplyčios pastatyta Beržoro bažnyčia, apie kurią besikurianti gyvenvietė ir pavadinta Beržoru. Sakoma, kad po didžiuoju bažnyčios altoriumi ir dabar tebėra nepaprasto beržo kelmas, o kiti tiki, kad jis leidžia atžalas.
Istorija
Beržoro dvaras minimas nuo XV a.
Gražina Mareckaitė
Gražina Marija Mareckaitė (1939 m. balandžio 25 d. Vilniuje – 2022 m. rugsėjo 11 d. ten pat ) – Lietuvos teatrologė, dramaturgė.
FBK Kaunas
FBK Kaunas – buvęs Lietuvos futbolo ir beisbolo klubas iš Kauno. Daugkartinis šalies čempionas. 2012 metais klubas nutraukė savo veiklą. Prasidėjo bankroto procedūros.
Gražina Mareckaitė
Biografija
1961 m. baigė lietuvių filologiją Vilniaus universitete. 1961–1965 m. dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje. 1965–1969 m. Jaunimo teatro Vilniuje, 1976–1980 m. Šiaulių dramos teatro literatūros skyriaus vedėja. 1970–1976 m. Liaudies meno rūmų Repertuaro skyriaus vedėja. 1981–1990 m. Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto Menotyros sektoriaus, 1990–2002 m. Kultūros ir meno instituto, 2002–2010 m. Kultūros, filosofijos ir meno instituto mokslo darbuotoja.
FBK Kaunas
Istorija
1960 m. prie Kauno radijo gamyklos suburtas klubas kaip „Banga“ ir iškart gavo teisę žaisti TSRS varžybose, kurią po 1962 m. perleido Klaipėdos „Granitui“. „Banga“ sovietmečiu buvo vienas stipriausių futbolo klubų Kaune. Atgavus Nepriklausomybę, prie „Bangos“ 1991 m. vasarą prijungta Vilija Kaunas.
Gražina Mareckaitė
Biografija
Paskelbė teatro istorijos, teorijos ir kritikos, literatūros kritikos, publicistikos straipsnių lietuvių ir užsienio spaudoje. Parašė ir inscenizavo daugiau kaip 10 pjesių dramos ir lėlių teatrams.
Bibliografija
Pjesės
FBK Kaunas
1993 – 2012 m.
1999 m. rudenį klubas buvo trumpam pervadintas Kauno „Žalgiriu“.
Po Nepriklausomybės atgavimo iš pradžių klubas buvo stipriausias mieste, tačiau netrukus jį pranoko Inkaras Kaunas. Devinto dešimtmečio pabaigoje FBK Kaunas vėl tapo stipriausia miesto komanda.
2009 m. pradžioje apeliuodamas į nesąžiningą teisėjavimą 2008 m. sezone, FBK Kaunas pasitraukė iš elitinio diviziono, o LFF ją pašalino ir iš I lygos. 2009 m. komanda be rimtos konkurencijos laimėjo II lygą, o 2010 m. – I lygą ir pateko 2011 m. į aukščiausiąjį divizioną. Tačiau tų metų pradžioje iš pagrindinių rėmėjų pasitraukė Vladimiras Romanovas ir FBK Kaunas pateko į finansinę krizę, kurios pasekmės – atimti 6 taškai, parduoti geriausi žaidėjai, o namų rungtynės buvo žaidžiamos ne Kaune, bet Marijampolėje. Tačiau birželio 26 d. klubas sugrįžo į S. Dariaus ir S. Girėno stadioną ir pasiekė pirmąją sezono pergalę (4:0 prieš „Atlantą). 2012 m. klubas merdėjo, nutraukė savo veiklą – praktiškai visi žaidėjai išvyko į kitas komandas, klubo administracijoje liko tik keletas darbuotojų, o komanda niekur nedalyvavo – jos paprasčiausiai nebeliko.
Beislole
„FBK Kaunas“ pavadinimą 1994–1999 m. naudojo Lietuvos beisbolo lygoje žaidžiantis Kauno beisbolo klubas „Lituanica“.
Dubleriai
Trečioji komanda:
Mikulionis
Mikulionis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mikulionienė (ištekėjusi moteris) ir Mikulionytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Prževalsko smiltpelės
Prževalsko smiltpelės (Brachiones) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis, kurioje vienintelė rūšis – Prževalsko smiltpelė (Brachiones przewalskii). Nugara šviesiai pilka, gelsva arba smėlio spalvos. Kojos ir pilvas šviesios spalvos. Uodega tamsiai geltona. Kūnas 8-9,5 cm, uodega 7-8 cm ilgio. Uodega apaugusi tankiais plaukais. Ausys mažos. Priekinių galūnių nagai ilgi. Letenų pagalvelės apaugusios plaukais.
Rūšis paplitusi šiaurės vakarų Kinijos dykumose ir Mongolijoje (Gobio dykumoje).
Milano universitetas
thumb|240px|Milano universitetas Milano universitetas, vienas didžiausių Italijos ir didžiausias Lombardijos universitetas.
Struktūra
2008 m. veikė 9 fakultetai:
2007–2008 m. buvo 66 120 studentų, 2500 dėstytojų, iš jų 796 profesoriai.
Universitetui priklauso 48 mokslo tyrimų institutai, 105 bibliotekos (tarp jų – Egiptologijos biblioteka ir archyvas, Papirusologijos biblioteka, joje yra viena iš penkių garsiausių pasaulyje III a. pr. m. e.– XI a. papirusų ir ostrakonų kolekcijų, apimanti daugiau kaip 1400 graikų, apie 100 hieratinio ir demotinio, daugiau kaip 20 koptų, apie 50 arabų rašto papirusų, 200 graikų, demotinio ir koptų raštų ostrakonų, apie 20 medinių ir vaškuotų lentelių ir kiti), Anatomijos, Astronomijos, Botanikos, Paleontologijos, zoologijos muziejai, Astronomijos observatorija (įkurta 1767 m.), 4 botanikos sodai (tarp jų – Breros botanikos sodas, kurį 1774 m. įkūrė Austrijos valdovė Marija Teresė; jame auga Europoje seniausias dviskiautis ginkmedis). Veikia simfoninis orkestras, choras.
Ryšiai su Lietuva
Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę su Milano universitetu bendradarbiauja Kauno medicinos universitetas, Mykolo Romerio universitetas, Vilniaus universitetas.
Universitete dirbo ar studijavo:
Klangiai
Klangiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybės rytuose, 3 km į rytus nuo Veliuonos. Seniūnaitijos centras. Iš vakarų juosia Tvirbutupis, pietuose leidžiasi į Nemuno slėnį. Kaimas įsikūręs viršutinėje Nemuno terasoje, Panemunių regioniniame parke. Rašytojo P. Cvirkos etnografinė sodyba-muziejus (įkurtas 1953 m.).
Istorija
Sovietmečiu kaimas priklausė P. Cvirkos kolūkiui.
Gyventojai
thumb|350px|Klangiai nuo kito Nemuno kranto ([[Ilguva|Ilguvos)]]
Žymūs žmonės
Kaime gimė garsus lietuvių rašytojas Petras Cvirka (1909–1947). Išlikusi sodyba, kurioje gyveno 1912–1926 m. Apie Klangius jis parašė apybraižą „Mano kaimas“, kurioje be kita ko rašo:
1928 m. Klangiuose gimė vertėja Eugenija Stravinskienė.
Adomaitiškiai (Dubingiai)
Adomaitiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dubingių.
Mikulskis
Mikulskis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mikulskienė (ištekėjusi moteris) ir Mikulskytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Chenoa
Chenoa gimė Argentinos kurorte Mar del Platoje, tačiau sulaukusi 7 metų su šeima persikėlė į Maljorką. Abu jos tėvai taip pat muzikantai. Būdama 20-ies Chenoa pradėjo dainuosi Maljorkos viešbučiuose, kazino, o 2001 m. pradėjo pasirodymą muzikiniame konkurse Operación Triunfo. Greitai išgarsėjo visame ispanakalbiame pasaulyje (ypač atlikėją išgarsino hitas Todo Irá Bien).
Rugėnų apylinkė
Rugėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pernaravos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Ariogalos rajono Pelutavos apylinkės ir Kėdainių rajono Kunionių apylinkės.
Rudnia (Varėna)
Etimologija
Kaimas gavo tokį pavadinimą, nes miškų pelkėse išgaudavo geležies rūdą.
Vydas Čekanavičius
Vydas Čekanavičius (g. 1960 m. vasario 16 d. Panevėžyje) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Linas Čekanavičius. 1983 m. baigė Vilniaus universitetą. 1998 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Nuo 1983 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2000 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrinėjimų sritis – tikimybių teorijos ribinės teoremos. Gavo pirmuosius ženklą keičiančių sudėtinių puasoninių aproksimacijų netolygiuosius įverčius, didelių nuokrypių rezultatus, asimptotinius skleidinius eksponentėje, būtinąsias ir pakankamąsias aproksimacijų tikslumo sąlygas. Sudarė asimptotinius skleidinius Kolmogorovo pirmoje tolygumo teoremoje.
Barbadoso demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Barbadoso demografiją.
lang=lt|thumb|right|240px|Barbadoso gyventojų amžiaus piramidė thumb|right|240px|Barbadoso populiacijos augimas 1961 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais
Gyventojų skaičius: 284 589 (2009 m. apskaičiavimai)
Struktūra pagal amžių: Amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: 0,383 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 12,55 gimimo/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Mirtingumas: 8,58 mirtys/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)
Migracija (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,31 migranto/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 20 % (2008 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 12,29 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
Kroatijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Kroatijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Pirmosios rungtynės
-
Atsakomosios rungtynės
--
Klemiškė I
Klemiškė I – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Gindulių, prie kelio.
Etimologija
Vietovardis yra priesagos -iškė vedinys iš asmenvardžio Klemas.
Istorija
XVIII a. buvo Klemiškės valsčiaus centras, valstybinis Klemiškės dvaras.
Kaukališkis
Kaukališkis – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, netoli Latvijos sienos, 9 km į šiaurės rytus nuo Papilio, Biržų girios pakraštyje.
1923 m. buvo vienas ūkis.
Romanai (Palenkės vaivadija)
Romanai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Staviskų, apie 20 km į rytus nuo Kolno ir apie 70 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Variabilichromis moorii
Variabilichromis moorii – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvis.
Kūnas iki 11 cm ilgio, kiaušiniškos formos. Jauniklių spalva šviesesnė, ryškiai geltona ir priklauso nuo gyvenamosios vietos. Žolėdis, bet gali maitintis ir vandeniniais bestuburiais.
Faivušas Abramavičius
Faivušas Abramavičius (1894 m. kovo 22 d. Panevėžyje – 1971 m. rugpjūčio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, partinis veikėjas.
Biografija
1918–1919 m. LKP Panevėžio rajono komiteto narys. 1919 m. redagavo laikraštį „Izveztija Ponevežskogo rajonnogo sovpeda“. 1919–1920 m. LKP Kauno rajono komiteto narys, Šiaulių, Marijampolės rajonų komitetų sekretorius. 1921–1922 m. mokėsi Vakarų tautinių mažumų komunistiniame universitete Maskvoje. 1924 m. išrinktas į LKP CK narius. 1925 m. Maskvoje dirbo laikraščio „Der Emes“ redakcijoje. 1926 m. laikraščio „Arbeter Lebn“ redaktorius Kaune, LKP CK organizacinio biuro sekretorius. 1926–1933 m. kalintas. 1933 m. išvyko į SSRS. Nuo 1956 m. gyveno Vilniuje.
Mikulėnaitė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Mikulėnienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Mikulėnas.
Gėlavandenė hidra
Gėlavandenė hidra (Hydra vulgaris) – gėlavandenių hidrų rūšis, kurių polipai siekia iki 12 mm ilgio.
Aprašas
Šios hidros turi nuo 4 iki 12 čiuopiklių, išsidėsčiusių apie burną.
Maistą gaudo išskėtusios čiuopiklius ir laukdamos, kol maistas palies juos. Tuomet sugriebia jį ir pritraukia prie burnos, praryja ir virškina. Nesuvirškintas daleles pašalina pro tą pačią burnos angą.
Kaip ir kitos hidros gėlavandenės hidros prie substrato tvirtinasi savo „padu“, kuris būna disko pavidalo. Juda „sprindžiuodama“ – susilenkia, prisitvirtina čiuopikliais prie substrato, tada atpalaiduoja iki tol prisitvirtinusį prie substrato padą, daro kūlverstį ir vėl prisitvirtina padu.
H. vulgaris kaip modelinis organizmas
H. vulgaris dažnai, kaip ir kitos hidros, naudojamos tyrimuose kaip modeliniai organizmai tiriant morfalaksinę regeneraciją, kadangi jos gana sparčiai dauginasi, jas lengva auginti. Yra duomenų, kad jos nesensta, tad yra biologiškai nemirtingos, nors tai aptarinėjama.
Dauginimasis
H. vulgaris dauginasi keliais būdais – lytiškai ir nelytiškai (pumpuravimusi bei po sužalojimų regeneruodamos iš kūno dalių).
Kai hidros dauginasi lytiškai, jų kūnuose susidaro sėklidės ar kiaušidės arba abejos viename individe. Iš sėklidžių išleisti spermatozoidai apvaisina kiaušidėse susidariusius kiaušinėlius. Kiaušinėliai apsitraukia chitininiu dangalu ir laukia kol susidarys tinkamos sąlygos.
Pumpuravimasis vyksta palankiomis sąlygomis, t. y., kai tinkama vandens temperatūra ir pakanka maisto. Miniatiūrinė hidro išauga iš stambios motininės hidros kūno sienelės. Pakankamai išsivysčiusi dukterinė hidra atsiskiria nuo motininės ir toliau jau gyvena savarankiškai. Šis hidrų dauginimosi būdas yra dažniausias, kadangi taip susidaro daugiausia palikuonių ir jis lengviausias. Trečiasis būdas yra daugiau išgyvenimo, o ne dauginimosi būdas. Jei hidra supjaustoma į kelias dalis, kiekviena pakankamai stambi dalis transformuojasi į tokio pat dydžio atskirą hidrą. Panašiai gali pasidauginti, pvz., jūrų žvaigždės.
Augustas Uktveris
Augustas Uktveris (g. 1956 m. rugpjūčio 4 d. Mataičiuose, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1974 m. baigė Endriejavo vidurinę mokyklą, 1980 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo ekonomisto-organizatoriaus specialybę.
1980 m. „Valstiečių laikraščio“ ekonomikos skyriaus korespondentas. 1983–1990 m. – žurnalo „Švyturys“ skyriaus redaktorius. Nuo 1991 m. iki 1993 m. dirbo Lietuvos Respublikos aplinkos apsaugos departamente ir kartu redagavo laikraštį „SOS“, nuo 1993 m. – „Žaliasis pasaulis“. 1993 m. įsteigė Ekologinio švietimo centrą ir tapo jo vadovu; kartu laikraščio „Žaliasis pasaulis“ vyriausias redaktorius. Rašo daugiausia aplinkos apsaugos klausimais.
Coexist
Coexist – antrasis studijinis britų indie pop grupės „The xx“ albumas, išleistas 2012 m. rugsėjo 5 d. Albumas susilaukė daugiausiai teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo įtrauktas į ne vieną geriausių 2012 m. albumų sąrašą. „Coexist“ debiutavo pirmojoje vietoje Jungtinėje Karalystėje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę,, taip pat penktojoje JAV „Billboard 200“ reitingo vietoje.
Florencia Bertotti
María Florencia Bertotti Bailerón (g. 1983 m. kovo 15 d.), labiau žinoma kaip Florencia Bertotti – Argentinos aktorė, dainininkė ir prodiuserė. Geriausiai žinoma iš savo vaidmenų telenovelėse „Verano del 98“, „Son Amores“ ir „Floricienta“. Bertotti buvo nominuota penkiems Martín Fierro apdovanojimams, iš jų laimėjo du, ir dvejiems Clarín Apdovanojimams, laimėjo vieną.
Karjera
Bertotti debiutavo telenovelėje „Dulce Ana“ (1995). Vėliau, ji filmavosi smulkiuose vaidmeniuose „90-60-90 modelos“ (1996), „De Corazón“ (1997), „Verano del '98“ (1999–2000), „Luna Salvaje“ (2000) ir „Culpables“ (2001). 1998-aisias ji nusifilmavo sėkmingame kino filme „El Faro“, už kurį gavo apdovanojimą kaip geriausia naujoji Argentinos kino kritikų pripažinta aktorė. Jos didžiausias karjeros šuolis įvyko gavus pagrindinį vaidmenį Pol-Kos telenovelėje „Son Amores“. Jis tapo labai sėkmingas ir garantavo Bertotti apdovanojimą kaip geriausiai komedijos aktorei Clarín apdovanojimuose bei du Martín Fierro apdovanojimus.
2004 m. ji nusifilmavo telenovelėje „Los Pensionados“ bei „Floricienta“, kur dirbo su garsia prodiusere Cris Morena. Floricienta tapo naujuoju hitu ir pradėjo mušti rekordus, už televizijos ribų buvo parduota 400 oficialių produktų bei buvo pritraukta daugiau nei 600 000 žmonių gyvo garso koncertuose. Bertotti taip pat įrašė du muzikos albumus telenovelei Floricienta, kurie buvo išleisti 2004 ir 2005. Remiantis CAPIF, abu albumai tapo platininiais netgi keturis kartus. Vaidmuo seriale Floricienta jai garantavo du Martín Fierro apdovanojimus bei Clarín apdovanojimų nominacijas.
Juozas Jurginis
thumb|240px|Juozas Jurginis (trečias iš kairės) Globkės teisme. [[VDR, 1963-07-08]] thumb|240px|Kapas [[Antakalnio kapinėse]]
Metal Gear Solid
Metal Gear Solid (, sutrump. MGS) – stealth / action žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas kompanijos „Konami“ ir 1998 m. išleistas PlayStation žaidimų konsolei. Asmeniniams kompiuteriams skirtą versiją „Microsoft Game Studios“ išleido 2000 m.
Tai MSX2 kompiuteriui skirtų žaidimų Metal Gear ir Metal Gear 2: Solid Snake tęsinys; trečioji Metal Gear serijos dalis.
Apžvalga
thumb|left|Solid Snake laukia savo priešo Metal Gear Solid žaidimo veiksmas vyksta 2005 m., Aliaskoje, karinėje bazėje-saloje Shadow Moses. Pagrindinis žaidimo veikėjas yra į atsargą išėjęs slaptasis agentas Solid Snake, specialiai pakviestas vienai užduočiai. Prieš užduoties vykdymą Snake susitinka su senu draugu Roy Campbell, kuris taip pat buvo išėjęs į atsargą ir buvo specialiai pakviestas šiai užduočiai JAV Gynybos departamento. Shadow Moses – tai slapta JAV karinė bazė, kurioje su kompanijų „DARPA“ ir „ArmsTech“ pagalba buvo kuriamas atominis ginklas. Prieš 5 valandas nuo Snake ir Roy susitikimo slapta teroristų grupuotė „FOX-HOUND“ užgrobia šią bazę, kai joje atliekama viena paskutiniųjų ginklo patikrų. Teroristai grasina atominiu ginklu ir reikalauja JAV per 24 valandas atiduoti legendinio kario Big Boss kūno likučius, žuvusio prieš 6 metus. Snake gauna dvi užduotis: išgelbėti įkaitais laikomus „DARPA“ ir „ArmsTech“ vadovus bei išsiaiškinti, ar teroristai tikrai turi realią galimybę paleisti atominį ginklą. Tiesa, kiek vėliau paaiškėja ir dar viena užduotis – išgelbėti Roy dukterėčią Meryl Silverburgh. Tačiau tai tik pradinė veikėjų situacija, kuri žaidimo eigoje smarkiai ir dažnai keičiasi.
Solid Snake žaidime turi savo ginklų ir daiktų inventorius, kuriuose yra daug ginklų, cigarečių pakelis, žiūronai, infraraudonųjų spindulių sensorius, vaistinėlės, maistas ir kt. Žaidimas yra simuliacinio režimo, tad žaidėjas pats gali rinktis, kuris žaidimo būdas jam priimtiniausias – ar visus sutiktus priešus išžudyti, ar užmigdyti, ar tyliai visus juos apeiti. Snake gali pastuksenti į sieną, taip atkreipdamas netoliese esančių priešų dėmesį. Pagrindinis veikėjas moka plaukti, ropoti, muštis ir smaugti savo priešus. Jeigu veikėjas yra pastebimas priešo, šis pirmiausia bando susisiekti su savo draugais ir skelbia aliarmą, Aliarmas atšaukiamas tik tada, kai priešai neberanda Snake arba kai jie visi išžudomi.
Siužetas
thumb|left|Metal Gear REX
Veiksmas vyksta Aliaskoje, vasario mėnesį, 2005 m., teroristų grupė „FOXHOUND“ pradeda kurti atominį ginklą Metal Gear REX, kuriuo planuoja grasinti JAV prezidentui. Senas Solid Snake draugas pulkininkas Roy Campbell paprašo legendinio samdinio Solid Snake dalyvauti operacijoje prieš teroristus. Solid Snake sutinka su Campbell prašymu ir keliauja į teroristų karinę bazę „Shadow Moses“ sunaikinti Metal Gear REX. Patekęs į bazę, Solid Snake susitinka su slapta agente Meryl Silverburgh ir kartu su ja bando rasti ir sunaikinti atominį ginklą REX. Meryl yra sužeidžiama Solid Snake biologinio brolio Liquid Snake. Tada Solid Snake su savo draugu mokslininku Hal „Otacon“ Emmerich nužudo savo brolį Liquid Snake ir sunaikina Metal Gear REX ginklą.
Nuorodos
Metal Gear 潛龍諜影
Juozas Jurginis
Juozas Jurginis (1909 m. vasario 5 d. Vikonyse, Anykščių valsčius – 1994 m. liepos 5 d. Vilniuje) – Lietuvos istorikas, akademikas, spaudos bendradarbis, komunistinis veikėjas.
Biografija
1918–1921 m. mokėsi Anykščių pradžios mokykloje, 1921–1925 m. Anykščių vidurinėje mokykloje, 1925–1928 m. Ukmergės gimnazijoje, iš kurios 1928 m. buvo pašalintas už prokomunistinės krypties moksleivių žurnalo „Jaunystės akordai“ leidimą. Nuo 1928 m. toliau mokėsi Panevėžio gimnazijoje, baigiamuosius egzaminus išlaikė Rokiškio gimnazijoje. 1929 m. įstojo į Vytauto Didžiojo universiteto Technikos fakultetą. 1929–1934 m. suimtas ir kalintas Šiaulių kalėjime. 1934–1935 m. atliko karinę tarnybą Lietuvos kariuomenėje. 1935–1937 m. tęsė studijas universitete, bet jų nebaigė.
Už dalyvavimą antivalstybinėje studentų veikloje 1937 m. Kauno karo komendanto nubaustas ir atliko bausmę Pravieniškių durpyne. 1934 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje, rašė į leidinius „Lietuvos žinios“, „Kultūra“, „Karys“, „Dienovidis“ ir kt., rengė kariuomenės pusvalandžius Kauno radiofone.
1926–1928 m. LKJS, 1928–1940 m. LKP narys. 1937 m. LKP CK pavestas, apsigyveno Stokholme (Švedija) kaip laikraščio „Lietuvos žinios“ užsienio korespondentas. 1937–1939 m. studijavo Stokholmo aukštosios mokyklos Humanitariniame fakultete, tarpininkavo LKP ryšiams su Zigmu Angariečiu Maskvoje palaikyti. Tuo pačiu metu „Lietuvos žiniose“ ir „Dienovydyje“ O. Breivės slapyvardžiu spausdino antibolševikines publikacijas. 1939 m. balandžio-gruodžio mėn. JAV rinko aukas komunistų veiklai Lietuvoje. 1940 m. pradžioje vėl gyveno Stokholme.
Po Lietuvos okupacijos prisidėjo perimant likviduojamos Užsienio reikalų ministerijos turtą. 1940 m. birželio-rugpjūčio mėn. LSSR užsienio reikalų ministerijos Politikos departamento direktorius, 1940 m. pabaigoje – 1941 m. birželio mėn. – Meno reikalų valdybos viršininko pavaduotojas. 1940 m. pabaigoje – 1941 m. pradžioje – lietuvių repatriacijos iš Klaipėdos ir Suvalkų kraštų komisijos sekretorius. Vokietijos okupacijos metais gyveno Vilniuje, dirbo „Lietūkyje“. 1943 m. rugpjūčio mėn. suimtas, gestapo tardytas. 1944–1945 m. buvo komisijos okupacijos padariniams LSSR nustatyti narys.
1945–1948 m. Mokslų akademijos bibliotekos direktorius. 1945 m. gruodžio mėn. – 1946 m. sausio mėn. su Povilu Pakarkliu Karaliaučiuje ir jo apylinkėse ieškojo ir parvežė į Vilnių svarbios lituanistinės medžiagos. 1946 m. eksternu baigė Vilniaus universitetą. 1947–1949 m. Vilniaus dailės instituto dėstytojas, Meno istorijos katedros vedėjas. 1948 m. apgynė istorijos mokslų kandidato disertaciją.
1948–1951 m. ir 1956–1972 m. Istorijos instituto direktoriaus pavaduotojas, 1951–1956 m. dėl ideologinių priežasčių pažemintas pareigose iki jaunesniojo mokslinio bendradarbio. 1950–1972 m. dėstė Vilniaus universitete, 1958 m. docentas, 1968 m. profesorius. 1960–1980 m. Istorijos instituto Feodalizmo istorijos sektoriaus, 1980–1984 m. skyriaus vadovas, 1984–1991 m. vyr. mokslinis bendradarbis-konsultantas. 1963 m. apgynė istorijos mokslų daktaro disertaciją „Baudžiavos įsigalėjimas Lietuvoje“. Disertacijos pagrindu išleistas veikalas laikomas vienu didžiausių Lietuvos istorijos mokslo pokario metais pasiekimų.
„Lietuvos TSR istorijos šaltiniai“ (t. 1, Vilnius, 1955) „Lietuvos TSR istorija“ (t. 1-4, Vilnius, 1957–1975; „Lietuvos TSR istorija nuo seniausių laikų iki 1957 metų“, Vilnius, 1958) redakcinių kolegijų narys. Su kitais parašė Lietuvos istorijos vadovėlių mokykloms (1957–1973 m.). 1960–1976 m. SSRS-VDR draugystės draugijos Lietuvos skyriaus prezidiumo pirmininkas. Nuo 1968 m. LSSR mokslų akademijos tikrasis narys. JAV Nacionalinės geografų draugijos narys. Pokario metais istorijos, kultūros klausimais rašė žurnale „Mokslas ir gyvenimas“, savaitraštyje „Literatūra ir menas“ ir kt. leidiniuose. Mažosios lietuviškosios tarybinės enciklopedijos vyriausiosios redakcijos narys ir tos enciklopedijos istorijos skyriaus LSSR istorijos sektoriaus vadovas.
Florencia Bertotti
Karjera
2008 m. gale, Bertotti paskelbė, jog ji sugrįžta į televiziją su nauja telenovele vaikams, kuri bus prodiusuota jos pačios bei tuometinio vyro Guido Kaczka. Ji pasirašė kontraktą su „Endemol“. „Niní“ debiutavo TV kanale Telefe 2009 m. rugsėjo 7 d. Nors ši programa buvo sukritikuota kaip per daug panaši į „Floricienta“, telenovelė tapo populiari ir ilgą laiką buvo reitingų viršūnėje. Bertotti gavo savo pirmą apdovanojimą kaip prodiuserė, Martín Fierro apdovanojimą už geriausia jaunimo programą.
Asmeninis gyvenimas
Ji turi itališkų šaknų: jos prosenelis turėjo itališkų šaknų, kilęs iš Sicilijos. Bertotti pirmas vardas – María Florencia Bertotti Bailerón, jos tėvas – Gustavo Bertotti, juvelyras, mama – María Bailerón, psichologijos mokytoja. Ji turi vyresnę seserį Clara Bertotti, kuri dirba advokate. Jos tėvai išsiskyrė, kai Bertotti buvo septynerių.
1999 m. ji pradėjo susitikinėti su Argentinos aktoriumi Guido Kaczka. Jie susituokė 2006 m. gruodžio 2 d. ir Flor pagimdė sūnų 2008 m. liepos 10 d. Pora išsiskyrė 2010 m. ir tada Flor pradėjo susitikinėti su aktoriumi Federico Amador. Kartu jie gyvena jau 2 metai.
Eva Samková
thumb|250px|Eva Samkova, 2019 m.
Eva Samkova (g. 1993 m. balandžio 28 d. Vrchlabyje, Čekijoje) – Čekijos snieglentininkė ir olimpinė čempionė.
Karjera
2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Sočyje E. Samkova pelnė snieglenčių kroso aukso medalį, 2018 m. Pjongčange − bronzą toje pačioje rungtyje.
Škotijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Škotijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Finalo rungtynės
-
Buktos dvaras
miniatiūra|250px|right|Tvartas (u.k. )
Buktos dvaro sodyba įsikūrusi Buktos kaime (Liudvinavo sen.), Marijampolės savivaldybėje, 0,5 km į rytus nuo kelio. Nuo 1992 m. įtraukta į Kultūros paveldo registrą (u.k. ).
Buktoje iki šių dienų išlikę keli dvaro pastatai: perstatyti dvaro rūmai, mūriniai kumetynai, arklidės, kluonas, tvartas ir smulkieji statiniai, senoji parko alėja, einanti vakariniu pakraščiu, tvenkinys. Vienas iš pastatų 2006 m. buvo savavališkai nugriautas.
Istorija
Pagal 1784 m. dokumentą Buktos dvaras buvo padalintas į du ūkinius vienetus: miško ir „ekonomijos”. Netrukus dokumentuose atsiradęs Pabuktės dvaras, manoma, buvo šių perdalijimų rezultatas. Pabuktės dvarelis, buvęs į pietryčius nuo Buktos, minimas ir 1888–1901 m. dokumentuose.
1826 m. Buktos dvare buvo didelė karčema ir plytinė. 1836 m. caras valstybės dvarą, užimantį 880 margų, dovanojo generolui leitenantui Teodorui Bergui. Jis kartu gavo ir daugiau kaip 2200 margus Buktos miško.
Caro laikais Buktoje buvo stiprus ūkis, pasistatęs mūro pastatus. XIX a. pabaigoje dvare buvo suręstas dviaukštis mūrinis namas. Jis turėjo gilius rūsius, išlikusius iš anksčiau (dabar prieinami tik šiaurinės dalies rūsiai). Pajamų buvo gaunama iš spirito varyklos, miško kirtimo, arklių veisimo.
Dvarui priklausė:
Atsikūrus Lietuvos valstybei, Buktos ūkį nuomavo vokietis Augaitis. 1921 m. pradėta dvarą parceliuoti. Valstybė sau pasiliko 197 ha ir spirito varyklą, dar 36 ha atiteko urėdijai, o 3 ha- mokyklos sklypui. Po 1922 m. reformos naujakurims buvo skirta 120 ha žemės. Jų sklypai buvo maždaug po 4 ha dydžio. Dvarui priklausiusiose žemėse kūrėsi Ąžuolyno kaimas.
Dvaro centrą nuo 1921 m. birželio valdė tautininkų partijos narys Augustinas Bartninkaitis, kuris jį išsinuomavo 15 metų. Teigiama, kad tuo pačiu metu jis valdė ūkius ir kitur (prie Kybartų, Plungės), todėl nelabai turėjo laiko domėtis Buktos dvaru, nors jame ir buvo gimęs. 1919 m. jis buvo aktyvus agitatorius, kvietęs savanorius eiti į Lietuvos kariuomenę, pats negailėjo pinigų ir ginklų, dovanojo žirgus.
Dvarui nepriklausanti spirito gamykla produkciją teikdavo Kauno „Stumbrui”. 1927 m. gegužės 26 d. čia įvyko Suvalkijos ūkininkų suvažiavimas, kuriame lankėsi ir prezidentas Antanas Smetona. Vizito epizodai užfiksuoti ir išlikuosiuose filmo „Antanas Smetona Sūduvoje 1927“ kadruose. Apie tai savaitraštis „Šaltinis” rašė:
Suvažiavimą aprašė ir to meto laikraštis „Lietuvis“:
1947 m. Vytauto rinktinės partizanai, vadovaujami V. Gavėno-Vampyro, užėmė Buktos sovchozo centrą Buktos dvare, sunaikino sovchozo ir girininkijos dokumentus, o vėliau atvykusiems enkavedistams, stribams ir pasieniečiams surengė pasalą. Per susišaudymą nukovė apie 20 kareivių ir stribų (MGB duomeninmis – 9), žuvo 2 partizanai.
Sovietmečiu kai kurie dvaro pastatai buvo priskirti Buktos paukštynui. Rūmuose buvo įsikūrusi administracija. Tuo metu pastatas buvo pertvarkytas: susiaurintas pagrindinis paradinis įėjimas, įrengta posėdžių ir kino salė, pertvertos kelios erdvės. Rūsiuose pastatė šildymo krosnis.
Architektūra
Dvaro sodybos vertingosios savybės: plano struktūra, tūrinė erdvinė kompozicija, buvusių komplekso statinių liekanos ar jų vietos – kluono vieta, liekanos, žemės ir jos paviršiaus elementai – reljefas, takai, keliai ar jų dalys, želdynai ir želdiniai – liepų eilė, alėjų fragmentai, lapuočių medžių juosta pietinėje sodybos dalyje. Parke dominuoja paprastieji klevai, ąžuolai, liepos. Parkas tvarkomas.
Klišiai
Klišiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Jurbarko.
Adomaitiškiai (Luokesa)
Adomaitiškiai – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Luokesos.
Istorija
XVIII a. pabaigoje Adomaitiškių palivarkas priklausė Radvilai.
Pručių apylinkė
Pručių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šėtos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Jonavos rajono Bukonių apylinkės ir Kėdainių rajono Šėtos apylinkės.
Augustinas Juozas Marganavičius
Augustinas Juozas Marganavičius (1890 m. rugsėjo 18 d. Vyžuonos – 1976 m. gruodžio 24 d. Helsinkis) – Suomijos lietuvių kultūros veikėjas.
Biografija
Po Pirmojo pasaulinio karo atvyko į Suomiją, 1931–1944 m. Suomijos-Lietuvos draugijos veikėjas, kurį laiką sekretorius. 1939 m. Suomijos kariuomenės savanoris. Vienas iš nedaugelio lietuvių, dalyvavusių 1939–1940 m. TSRS-Suomijos kare.
Edvardas Uldukis
Biografija
1946 m. su šeima grįžo į Lietuvą. 1950–1951 m. ir 1954–1956 m. Rokiškio rajono laikraščio „Po Spalio vėliava“ redakcijos literatūrinis bendradarbis, atsakingasis sekretorius. 1956–1980 m. laikraščio „Tiesa“ korespondentas Rokiškio, Panevėžio, Kauno, Zarasų, Telšių, Klaipėdos zonose. 1963 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę. 1980–1990 m. LSSR valstybinio kinematografijos komiteto vyriausiasis redaktorius, Kinernatografijos valdybos viršininko pavaduotojas. 1995 m. Kauno apskrities laikraščio „Kauno kraštas“ korespondentas Vilniuje, nuo 1996 m. laikraščio „Teisės akademija“ redaktorius.
Daugiausia rašė dorovės ir teisėsaugos, šalies istorijos temomis. Parašė apysakų ir romanų vaikams.
Nuo 1957 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos, nuo 1977 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Palaidotas Karveliškių kapinėse.
Lietuvos herbas
Lietuvos valstybės herbas – vienas iš oficialių Lietuvos valstybinių simbolių. Šarvuotas raitelis su kalaviju ir skydu – Vytis – yra vienas seniausių herbų Europoje. Tai vienas iš nedaugelio valstybinių herbų, kurie kilę iš portretinių valdovų antspaudų, o ne iš dinastinių herbų.
Aprašymas
Lietuvos Respublikos valstybės herbo, kitų herbų ir herbinių ženklų įstatyme Vytis apibrėžiamas kaip „herbinio skydo raudoname lauke vaizduojamas baltas (sidabrinis) šarvuotas raitelis ant balto (sidabrinio) žirgo, laikantis dešinėje rankoje virš galvos iškeltą baltą (sidabrinį) kalaviją. Prie raitelio kairiojo peties kabo mėlynas skydas su dvigubu geltonu (auksiniu) kryžiumi. Žirgo balnas, gūnia, kamanos ir diržai mėlyni. Kalavijo rankena, kamanų žąslai, balno kilpa ir pentinas, makšties bei žirgo aprangos metaliniai sutvirtinimai ir pasagos geltoni (auksiniai)“.
Istorija
Raitelis dar iki atsirandant herbui simbolizavo Lietuvos didįjį kunigaikštį ir jo giminę. Pirmą kartą raitelis ant žirgo kaip valstybės ženklas panaudotas 1366 m. Manoma, kad baltas raitelis su kalaviju ant balto žirgo simbolizuoja protėvių karžygio vėlę. Nuo XIV a. iki XIX a. vartotas lenkiškas pavadinimas Pogoń.
Hušlevo valsčius
Hušlevo valsčius  – kaimietiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Losicių apskrityje. Centras – Hušlevas. Ribojasi su Palenkės Bialos, Palenkės Lešnos, Losicės, Palenkės Mendzyžeco, Olšankos ir Stara Kornicos valsčiais.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V a.-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837-1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 117,61 km², iš kurių: Valsčius sudaro 15,2 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Bachoža, Dziadkovskiai, Dziadkovske Folvarkas, Felinas, Harachvostai, Hušlevas, Junevičė, Kopcė, Kovnatai, Krasna, Krasna Kolonija, Kživošnitai, Lavai, Livki Šlacheckiai, Livki Vlošcianskiai, Makaruvka, Mostuvas, Neznankai, Severinuvas, Silivonkai, Vaškovulka, Vladislavuvas, Vigoda, Zeniai, Žuravluvka.
Vilkaviškio Palaimintojo Jurgio Matulaičio kunigų seminarija
Vilkaviškio Palaimintojo Jurgio Matulaičio kunigų seminarija – iki 2005 m. veikusi Lietuvos aukštoji mokykla, rengusi katalikų dvasininkus.
Istorija
1926 m. įkūrus Vilkaviškio vyskupiją, nuspręsta atidaryti ir kunigų seminariją. Iš pradžių seminarija glaudėsi Gižų dvaro rūmuose, o 1930 m. perkelta į naujas patalpas Vilkaviškyje.
1944 m. dėl sovietų okupacijos seminarijos veikla sustabdyta, dalis klierikų pasitraukė į Vokietiją, kiti persikėlė į Kauno seminariją.
1989 m. pasiryžta atkurti kunigų seminariją. 1997 m. seminarijos globėju pasirinktas palaimintasis Jurgis Matulaitis, o pati seminarija veiklą pradėjo 1999 m. Marijampolėje.
Pasibaigus 2004–2005 mokslo metams, dėl labai mažo klierikų skaičiaus, vyskupijos vadovybė nusprendė uždaryti seminariją, o visus mokinius perkelti į Kauno kunigų seminariją.
Anarcho-komunizmas
Anarcho-komunizmas taip pat žinomas kaip komunistinis anarchizmas arba libertarinis komunizmas.
Teorija
Anarcho-komunizmas pabrėžia svarbą sunaikinti socialinę hierarchiją ir klasių skirtumus, kylančius iš nelygaus turto paskirstymo. Taip pat kapitalizmo ir pinigų panaikinimą, darbo produktų kolektyvizaciją ir dovanų ekonomikos įvedimą, norint palengvinti prekių paskirstymą.
Anarcho-komunistai taip pat yra samdomo darbo panaikinimo šalininkai. Jie rekomenduoja darbininkų savivaldą, norėdami pagerinti darbo sąlygas, padidinti efektyvumą ir paversti darbą maloniu.
Ulemistė
Ulemistė – ežeras šiaurinėje Estijoje, didžiausias iš supančių Talino miestą. Plotas – 9,4 km², ilgis – 4,1 km, plotis – 3,2 km. Nuo XIV a. tai pagrindinis miesto geriamojo vandens šaltinis. Ežerą maitina Kurnos upelio ir Piritos upės (per Vaskjalos–Ulemistės kanalą) vandenys.