cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauno Valdorfo mokykla
Mokyklos ugdymo programos skiriasi nuo Lietuvos bendrojo lavinimo mokyklos bendrųjų programų ne tiek mokomosios medžiagos turiniu, kiek tuo, kada, kas ir kaip yra mokoma. Jos remiasi pasauline Valdorfo pedagogikos praktika, atsižvelgiančia į stebėjimais grindžiamas išvadas apie vaiko raidos dėsningumus, esminius augančio žmogaus poreikius skirtingais amžiaus tarpsniais. Ugdymo programos yra nuolat atnaujinamos, nes kiekvienas mokytojas apibendrina savo mintis, stebėjimų išvadas, kuriomis gali remtis ir kiti mokytojai.
Į mokyklą priimami įvairių socialinių sluoksnių, religinių įsitikinimų, skirtingų gabumų vaikai. Specialių poreikių vaikų bei vaikų, atėjusių ne į pirmąją klasę, priėmimo galimybės yra svarstomos mokytojų kolegijoje. Darbui Valdorfo mokykloje būtiną specifinę profesinę kompetenciją mokytojai įgyja baigę seminarų kursą, organizuojamą tarptautinių metodinių centrų ar jų padalinių Lietuvoje bei atskirų Lietuvoje ir užsienyje veikiančių Valdorfo iniciatyvų tarptautinių projektų-seminarų ar kursų metu.
Istorija
Mokykla pradėjo veiklą, steigdama atskiras Valdorfo klases prie įvairių bendrojo lavinimo mokyklų Kaune:
2013 m. mokykla buvo Aukuro g. 19 (Vilijampolė).
Piščaco valsčius
Piščaco valsčius  – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje. Centras – Piščacas. Ribojasi su Terespolio, Kodenio, Palenkės Bialos, Tučnos, Lomazų ir Zalesių valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 169,92 km², iš kurių: Valsčius sudaro 6,17 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Borovė, Chmielnė, Chotiluvas, Čvorakai, Dombrovica Mala, Dobrinka, Hulčė, Januvka, Piščaco Kolonija I, Piščaco Kolonija II, Piščaco Kolonija III, Košcenevičė, Novi Dvuras, Nove Poloskai, Ortel Krulevski Drugai, Ogrodnikai, Ortel Krulevski Piervšai, Parcela, Piščacas, Piščaco Kolonija, Piščac Drugai, Podtoremas, Podpoloskai, Poloskai, Popielas, Puhari A, Stare Poloskai, Trojanuvas, Vulka Košcenevicka, Vičulkai, Vološkai, Zahoruvas, Zalutinas ir Zatoremas.
Saleziečių žinios
Saleziečių žinios – saleziečių, katalikų vienuolių kongregacijos žurnalas, leistas 1927–1940 m. Turine, Italijoje.
Istorija
Ėjo kas du mėnesiai. Nemokamai platintas Lietuvoje ir tarp lietuvių emigrantų. Tiražas 1933 m. – 21 000 egz. Išėjo 76 numeriai. Nuo 1950 m. vietoje „Saleziečių žinių“ pradėtas leisti „Saleziečių balsas“.
1994 m. „Saleziečių žinios“ atgaivintos Lietuvoje, Alytuje, kaip Saleziečių veikimo centro ketvirtinis leidinys. Tiražas 3000 egz.
Manuilas I Megas Komninas
Manuilas I Megas Komninas (, Manouēl I Megas Komnēnos, g. 1218 m. – m. 1263 m. kovas Trapezundas) – Komninų dinastijos ketvirtasis Trapezundo imperatorius, valdė 1238 – 1263 m.
Manuilas I buvo Trapezundo imperatoriaus Aleksijaus I jauniausias sūnus.
1243 m. Rumo sultonatui ir jo sąjungininkams pralaimėjus Kiose Dage mūšyje, Manuilo I imperija iš seldžiukų vasalo tapo Persijos mongolų vasalu.
Apie 1250 – 1260 m. Manuilas I netoli Trapezundo pastatė Šv. Sofijos soborą ir vienuolyną.
1258 m. Chulaguchanui užėmus Bagdadą buvo atstatytas prekybos kelias iš Armėnijos ir Eufrato aukštupio lygumos į Erzurumą, o toliau per Zigano perėją (40.649°N, 39.3928°W) į Trapezundą. Šis prekybos kelias leido suklestėti Trapezundui. Šilko kelio prekės keliavo ne Viduržemio jūros, o Juodosios jūros link. Manuilo I kaldintos bronzinės ir sidabrinės monetos buvo naudojamos ne tik imperijos viduje, bet ir aplinkinėse šalyse, ypač Gruzijoje.
Manuilas I mirė 1263 m. kovą ir sostą paveldėjo jo vyriausias sūnus Andronikas II Megas Komninas.
Manuilo I šeima
Manuilas I buvo vedęs tris kartus:
Nuoro provincija
Nuoro provincija – viena iš Italijos provincijų, esanti Sardinijoje. Sostinė – Nuoras.
Provincijoje yra 74 savivaldybės. Didžiausios 2020 m. yra Nuoras (34 712), Siniskola (11 438), Tortolis (10 800), Makomeras (9 734) ir Dorgalis (8 436).
Provincija įkurta 1927 m. 2005 m. Nuoro provincija sumažėjo Sardinijoje sukūrus 4 naujas provincijas.
Provincijos kraštovaizdis vienas mažiausiai paliestų žmogaus ir gražiausių pasaulyje. Genargentu nacionalinis parkas yra Nuoro provincijoje.
Nuoro provincija yra vienas rečiausiai apgyvendintų regionų Europoje. Tačiau ji žinoma dėl ilgaamžių žmonių.
2016 m. Oljastros provincija buvo prijungta prie Nuoro provincijos po 2012 m. Sardinijos referendumo.
Migdoliškės
Migdoliškės – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Inturkės.
Drakonas (reikšmės)
Žodis drakonas gali reikšti:
Pašto ženklų byla
Pašto ženklų byla – 1935 m. Lietuvoje vykusi byla.
Istorija
1932 m. Valstybės kontrolė gavo anoniminių skundų dėl netvarkos Adolfo Sruogos (1887–1941) vadovaujamoje Pašto valdyboje taip pat ir Klaipėdos skyriuje. Skunduose buvo minima, kad trūksta tvarkos, netvarkinga pašto ženklų apskaita ir apsauga, užsimenama, kad galbūt pašto ženklai ir falsifikuojami.
Atliktos revizijos metu buvo tikrinami ženklai nuo 1923 iki 1932 m. Nustatyta, kad A. Sruoga iš sandėlio ėmė vartojamus pašto ženklus ir juos pardavinėjo, o vietoj jų padėdavo netikrus 3 ir 5 litų nominalų pašto ženklus. Kaip ekspertas, nustatant ženklų tikrumą, dirbo garsus tapytojas ir grafikas Adomas Varnas (1879–1979). Vykstant teismui neįrodyta, kur buvo spausdinami pašto ženklai. A. Varnas teigė, kad tai galėjo būti padaryta asmeninėje A. Sruogos spaustuvėje. Iš viso netikrų ženklų vertė ir valstybei padarytos žalos suma siekė 2 860 000 Lt.
A. Sruoga kaltu neprisipažino, tvirtino, jog ženklų nefalsifikavo, o tai tik techninis spaudos brokas. Tai, ką jis pirko ar pardavė, buvo asmeninės kolekcijos dalis. Liudytojai tvirtino priešingai. Remdamasis liudytojų parodymais teismas pripažino A. Sruogą ir kitus bendrininkus kaltais. Pašto valdybos direktorius buvo nuteistas 15 metų sunkiųjų darbų kalėjimo, konfiskuotas visas jo turtas.
Persebaya Surabaya
„Persebaya Surabaya“, o trumpiau „Persebaya“ – Indonezijos futbolo klubas iš Surabajos.
Namų rungtynes žaidžia „Gelora Bung Tomo “ stadione.
Sezonai
Šaltinis:
Menachem Mendel Schneerson
Menachem Mendelis Schneersonas (mokinių vadinamas Rebbe; 1902 m. balandžio 18 d. Ukrainoje – 1994 m. birželio 12 d. JAV) – Haredi judaizmo rabinas, buvęs septintasis Chabad Lubavitč dvasinis vadovas bei Rebbe (kai kurie hasidai jį laikė žydų mesiju).
Gimė Nokolajeve, Ukrainoje. Mokėsi daugiausia privačiai.
Jis populiarino ilgai lauktąjį žydų mesijo atėjimą, mokė Toros ir visame pasaulyje skaitino žydų mokymo centrus. Nors Menachem Mendelis Schneersonas buvo aktyvus žydų tradicijų propoguotojas, bet iki savo mirties nebuvo niekada aplankęs Izraelio, kur gyveno daug jo mokymo pasekėjų bei kritikų.
Šulaičiai
Šulaičiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybės šiaurėje, 1 km į pietus nuo Mažučių. Kaimu prateka Viršytis.
Aravų kalbos
Aravų kalbos (Arawán, Arawa, Arauán) – negausi indėnų kalbų grupė, kurios kalbos vartojamos vakarų Amazonijoje: Brazilijos Akrės ir Amazonės valstijose bei Peru Ukajalio departamente.
Aravų kalbos paprastai laikomos atskira kalbų šeima, nors kiti tyrinėtojai jas linksta skirti prie aravakų ar makro aravakų kalbų, būta bandymų gretinti ir su tukanų kalbomis.
Kalbos
Žinomos 6 aravų kalbos:
Žodynas
Įvardžių aravų kalbose palyginimas:
! ! Deni !! Kulinų !! Madi !! Žaravarų !! Suruahų !! Aravų prokalbė ! 'aš' ! 'tu' ! 'jis' ! 'ji'
Menčkai
Menčkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Viznos, apie 21 km į rytus nuo Lomžos ir apie 55 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Andų muzika
thumb|250px|Andų muzikos grupė Tribu del Sol. Birmingamo Lotynų Amerikos muzikos festivalis, 2008 m. thumb|210px|Tradicinis Andų muzikos instrumentas – siku Andų muzika – terminas, apimantis tradicinės indėnų muzikos, atliekamos Andų kalnuose, buvusios Inkų imperijos srityje (Peru, Bolivija, Ekvadoras, Čilė, Argentina, Kolumbija) įvairovę.
XX a. vid. prasidėjus indėnų tautiniams judėjimams, tradicinė Andų muzika pradėta transliuoti per radiją, pradėjo kurtis nauji kolektyvai. 1965 m. susikūrė grupė Las Jairas, kuri tradicinę indėnų muziką maišė su ispaniška muzika. Vėliau Čilėje susibūrė kolektyvai Inti-Illimani, Los Curacas – tradicinė Andų muzika pradėjo plisti po pasaulį, jos melodijomis pradėtos kurti vakarietiškos dainos (Simon and Garfunkel, If I could).
Ponas Tadas (filmas)
Filmuota nuo 1998 m. liepos 3 d. iki rugsėjo 25 d. Lenkijoje Modline, Petrakave ir prie pat Lietuvos sienos Smolnikuose, kur ieškota labiausiai Lietuvą primenančio kraštovaizdžio.
Gardino kunigaikštystė
Gardino kunigaikštystė  – dalinė kunigaikštystė, susikūrusi XII a. antroje pusėje, kai atsiskyrė nuo Kijevo Rusios Haličo-Voluinės kunigaikštystės ir dalies Polocko kunigaikštystės. Apėmė dalį jotvingių ir Juodosios Rusios žemių. Kunigaikštystė egzistavo dabartinė Lietuvos pietvakariuose, Baltarusijos šiaurės vakaruose ir Lenkijos šiaurės rytuose.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kunigaikštystė paminėta 1127 metais. Nuo XIII a. vidurio priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei (veikiausiai pašalinus Gardino kunigaikščius). Manoma, žemes kurį laiką valdė Vaišvilkas. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Traidenio laikais priklausė jam; čia jis kurdino besigelbstančius nuo kryžiuočių pavergimo prūsus.
XIV a. antrojoje pusėje tapo Trakų kunigaikštystės daline kunigaikštyste, nuo 1376 m. valdoma kunigaikščio Vytauto, per kovas dėl didžiojo kunigaikščio sosto 1382 m. kunigaikštystę užėmė Lietuvos didysis kunigaikštis Jogaila. 1384 m. jo atkurta kaip savarankiška kunigaikštystė ir duota valdyti Vytautui. Vėl užimta 1390 m. jam pabėgus į Prusiją pas kryžiuočius. Vytautui 1392 m. tapus Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu Gardino kunigaikštystė nebeatkurta. Nuo XIV a. pradžios atgaivinta kaip dalinė Lietuvos Naugarduko kunigaikštystė. Nuo 1413 m. jos teritorija priklausė Trakų vaivadijai, kur buvo įkurta Gardino apskritis.
Stanislavas Laskovskis
Stanislavas Laskovskis (? - 1662 m.) – 1653-1658 m. Palenkės kaštelionas ir 1658-1662 m. Plocko vaivada.
1631 m. tapo karališkuoju prokuroru ir karaliaus Zigmanto Vazos sekretoriumi. Lomžos žemių seimo narys 1632, 1634 ir 1638 metais. Jam priklausė Rikačės, Laskoveco, Stari Laskovieco ir Viežbovo kaimai.
Vidutinio dydžio automobilis
thumb|250px|right|Vidutinio dydžio automobilis ([[Chevrolet Impala)]] Vidutinio dydžio automobilių klasė – automobilių klasė pagal Šiaurės Amerikoje naudojamą skirstymą. Vidutinio dydžio automobilis yra didesnis už kompaktinės klasės automobilį, bet mažesnis už didelį automobilį. Europoje tokio dydžio automobiliai yra vadinami dideliu šeimyniniu automobiliu.
Ensiferum
Ensiferum – Suomijos herojinio folklorinio metalo grupė. Įkurta 1995 m. ir per ta laiką yra išleidusi 5 albumus. Pavadinimas ensferum lotynų kalba reiškia „kalavijuotis, laikantis kalaviją“. Grupės dainų tematika – karo žygiai, istorija, fantastika, likimas. Remiamasi suomių epu Kalevala, skandinavų sagomis. Šaižūs vokalai derinami su pakiliais, o įprastinė sunkiojo metalo muzika – su folkloriniais ritmais.
Iniciacija
Iniciacija ( 'pradžia, įėjimas'; perėjimo ritualas) – ritualas, atliekamas įvedant žmogų į naują jo gyvenimo tarpsnį, pašvenčiant jo naujai būklei. Iniciacijos ritualai vykdomi gimimo, brandos, vestuvių, laidojimo metu, taip pat gali būti rengiama iniciacija įžengiant į naujas pareigas (pvz., karūnavimas), į naują luomą, organizaciją, sektą, slaptą bendriją.
Iniciacijos esmė – kosmogonijos atkartojimas, senojo gyvenimo palaidojimas ir naujo sutikimas. Žmogus turi išgyventi simbolinės mirties ir prisikėlimo ritualus. Dažnai inicijuojamojo laukia sunkūs išbandymai, kančios, pažeminimai, jų metu, kaip tikima, pasirodo dievai, dvasios, protėviai.
Senosiose gentinėse santvarkose iniciacijų, susijusių su branda metu, dažnai taikomos fizinės kančios, apipjaustymai, skarifikavimai, tatuiravimai ir kt. Tai yra kertinis jaunuolio gyvenimo įvykis, kurio metu jis gauna priėjimą prie šventybės, vyriškumo ar moteriškumo paslapčių. Branda yra socialinis ir kultūrinis konstruktas, kuris labai įvairuoja skirtingose bendruomenėse ir yra nebūtinai susijęs su biologine lytinio brendimo pradžia. Pati ritualo reikšmė irgi gali kisti bėgant laikui. Pavyzdžiui, Mezoamerikos actekų ir majų bendruomenėse buvo laikoma, kad 15 m. sulaukusios merginos buvo pasiruošusios ištekėti, tačiau dabar Meksikoje pastaroji šventė žymi pasimatymų pradžią merginų gyvenime.
Yeezus
Yeezus – šeštasis studijinis amerikiečių reperio Kanye West albumas, išleistas 2013 m. birželio 18 d. West siekė, jog albumas būtų kuo labiau minimalistinis, įskaitant ne tik muziką bet ir įpakavimą – albumas įdėtas į paprastą, permatomą diskų dežutę. Albumas susilaukė itin gerų kritikų įvertinimų, kurie albumą net vadino vienu geriausiu West darbu ir gyrė naują muzikos kryptį. Per pirmąją savaitę vien JAV buvo parduota 327 tūkstančiai albumo kopijų ir jis debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.
2014 m. „Yeezus“ buvo nominuotas „Grammy“ apdovanojimuose, geriausio repo albumo kategorijoje, o daina „New Slaves“ – geriausios repo dainos kategorijoje, tačiau nelaimėjo nė vieno iš šių apdovanojimų.
Krasnooktiabrskojė (Punavas)
Krasnooktiabrskojė (,, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2005 m. Kamenskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas Punavs prūsiškos kilmės. 1394 m. minimas Punnow. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. 1882 m. gegužės 9 d. Punavas, Kekoriškės ir Mažasis Punavas iš Veidlaukių valsčiaus perduoti Plybiškių valsčiui. Nuo 1947 m.Černiachovsko rajono kaimas.
Leonas Jankelevičius
Leonas Jankelevičius (g. 1950 m. sausio 3 d. Nau­ji­nin­kų kaime, Šal­či­nin­kų ra­jo­ne) – komunistinis Lietuvos lenkų veikėjas, veterinarijos gydytojas, Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo deputatas.
Biografija
1976 m. baigė Mask­vos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. 1983 m. baigė Le­ning­ra­do aukštąją partinę mokyklą.
1968 m. Šalčininkų rajono Sky­ni­mų tarybinio ūkio vyr. veterinarijos gydytojas. 1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1970–1972 m. Gu­de­lių apylinkės veterinarijos gydytoju, Ja­šiū­nų ligoninės vyr. veterinarijos gydytojas. 1972–1978 m. Tur­ge­lių tarybinio ūkio partinės organizacijos sekretorius, Lie­tu­vos ko­mu­nis­ti­nės jau­ni­mo są­jun­gos Šalčininkų rajono komiteto antrasis, pirmasis sekretorius. 1978–1981 m. Lie­tu­vos ko­mu­nis­tų par­ti­jos Šalčininkų rajono komiteto skyriaus vedėjas. 1983–1988 m. Lietuvos komunistų partijos Centro komiteto skyriaus organizatorius. 1988–1989 m. – Šalčininkų rajono tarybos vykdomojo komiteto pirmininku. Nuo 1989 m. Lietuvos komunistų partijos (TSKP) Šalčininkų rajono komiteto pirmasis sekretorius.
1990 m. rinkimuose į Aukščiausiąją Tarybą išrinktas pagal Lietuvos komunistų partijos sąrašą. 1990 m. kovo 11 d. svarstant Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo klausimą siūlė „neskubėti” ir balsuojant susilaikė. Nuo 1990 m. kovo 20 d. Rytų Lietuvos problemų laikinosios komisijos ir Biudžeto komisijos narys. Nuo 1991 m. gegužės 29 d. Lenkų frakcijos narys.
1992 m. pasibaigus Aukščiausiosios Tarybos kadencijai buvo teisiamas kaip lenkų autonomininkas – lenkų grupės, kuri, pasinaudodama SSRS žlugimu, siekė įkurti lenkų teritorinį autonominį darinį pietryčių Lietuvoje, veikėjas.
Nuorodos
Biografija
Kudirkos Naumiesčio herbas
Kudirkos Naumiesčio herbas – Kudirkos Naumiesčio miesto ir seniūnijos (Šakių rajono savivaldybė) heraldinis atributas.
Istorija
Mėlyname damaskuotame auksu skyde auksinė elnio galva, tarp ragų yra trys auksinės šešiakampės žvaigždės. Iš šonų ir apačios skydą supa žalių lelijų šakelių vainikas.
Miesto teisės ir herbas Vladislovovui (Naumiesčiui) buvo suteikti 1643 m. kovo 26 d. Teisių suteikėjas – Vladislovas Vaza. Šis herbas buvo naudojamas iki XVIII a. pabaigos. 1876 m. pateiktas naujo herbo projektas nebuvo patvirtintas. Dabartinis Kudirkos Naumiesčio herbas pagal 1643 m. piešinį buvo patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento 1993 m. birželio 30 d.
Mruvkai
Mruvkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Juzefas Antonis Stadnickis
„Juzefas Antonis Stadnickis (m. 1736) – Busko pastalininkas, Lubačuvo ir Belzo kaštelionas.
Jo tėvas buvo Peremyšlio kaštelionas Viktorinas Stadnickis (m. apie 1684). Turėjo brolius Joną Prancičkų, Mykolą Joną (1732–1789) pijorą, pedagogą, istoriką.
Chevrolet Chevette
Chevrolet Chevette buvo pasaulinės GM T platformos Chevrolet versija. Tos pačios platformos pagrindu gaminti ir Vauxhall Chevette, Opel Kadett, Isuzu Gemini bei Holden Gemini. T-automobiliai pirmiausia buvo pradėti gaminti Brazilijoje 1974 metais. Tai buvo dviejų durų sedanas. Vėliau Brazilijoje gaminti ir 4 durų sedanai, 3 durų hečbekai, taip pat pikapai (pavadinti Chevy 500).
Į JAV rinką Chevette išleista 1975 metų pabaigoje kaip 1976 metų modelis. Amerikietiška versija buvo 3-durų hečbekas su 1,4 l ir 1.6 l varikliais, bei 4-pavarų mechanine transmisija. Kanados rinkai taip pat išleistas Pontiac gaminamas analogiškas modelis, pavadintas Acadian. Chevette leisti kaip pigūs ir funkcionalūs automobiliai, kurie turėjo atlaikyti užsienio gamintojų konkurenciją.
Skumbrinės
Skumbrinės (Scombridae) – ešeržuvių (Perciformes) žuvų šeima, kuriai priklauso greitos atvirų jūrų žuvys, turinčios verpstišką kūną ir ploną uodegos stiebelį. Už nugarinio ir analinio peleko yra nemažai smulkių pelekų. Plaukioja būriais. Yra verslinių žuvų.
ir kt.
Šeimoje 15 genčių, apie 56 rūšys.
Gentys
thumb|left|210px|[[Atlantinis juodapelekis tunas (Thunnus atlanticus)]]
Dotnuvėlė
Dotnuvėlė – upė Vidurio Lietuvoje, Kėdainių ir Radviliškio rajonuose, Nevėžio dešinysis intakas. Ištakos netoli Baisogalos. Teka pietryčių kryptimi per Skėmius, Gudžiūnus, Akademiją, Dotnuvą (netoli jos įkurtas Dotnuvėlės kraštovaizdžio draustinis). Įteka į Nevėžį Kėdainiuose, 59 km nuo žiočių.
Intakai:
Slėnis 350–500 m pločio. Aukštupio vaga sureguliuota. Sausomis vasaromis vietomis vidurupis ir intakai išdžiūsta, žiemą dažnai užšąla iki dugno. Srovės greitis 0,2-0,9 m/s, vidutinis nuolydis 121 cm/km. Keturiose vietose patvenkta: ties Pilioniais (Mantviliškio tvenkinys, 75 ha), Bokštais, Dotnuva (Akademijos tvenkinys, 35 ha) ir Kėdainiais (5 ha).
Anksčiau upė vadinosi Dotnava. Jos etimologija neaiški, siejama su indoeuropietiška šaknimi *dā- („skystas, takus, tekėti“) bei su ja susiję („skystis, varvėjimas, rasa“), av. dā-nu- („upė, srovė“),  („vanduo, upė“), taip pat vediniai arm. tamuk („drėgnas, šlapias“), het. dame(n)k- („apie pliaupiantį lietų“). Baltų kalbų vandenvardžiai, prasidedantys da-, do-, gali būti taip pat šios šaknies variacijos.
Pamario kraštas
thumb|right|260px|Mingės upė pamaryje
Pamario kraštas - regionas, kurį sudaro visa Šilutės rajono vakarinė dalis palei Nemuną, Kuršių marias, jam priklauso užliejamos pavasario pievos, Žalgirio miškas ir Rusnės sala, Ventė ir Kintai. Tai labai savitas kraštas, kuriame galima išskirti kelių etninių kultūrų ištakas. Švėkšnos, Gardamo, Žemaičių Naumiesčio seniūnijos priklausė Didžiajai Lietuvai, tad ir šių miestelių pastatai, architektūra skyrėsi nuo Klaipėdos krašte įprastos statybos. Kintai, Rusnė, Katyčiai – Mažosios Lietuvos miesteliai, yra visai kitokio savitumo.
Potvyniai
Išskirtinė Pamario krašto problema - pavasariniai Pamario krašto potvyniai (nors jie ištinka ir kitais metų laikais). Kasmet užliejama apie 400 tūkst. ha pievų. Pirmasis Nemuno žemupyje 1840 m. supiltas Rusnės pylimas, o pirmoji vandens pumpavimo stotis pastatyta Uostadvaryje 1907 m. Nemuno deltos regioniniam parkui visai ir iš dalies priklauso 21 polderis, o apskritai gyventojus nuo potvynio saugo polderinė sistema su 39 siurblinėmis. Nuo 1997 m. Šilutės rajono savivaldybė, kartu su Latvijos, Estijos ir Švedijos partneriais dalyvauja projekte “Baltic Sea Planet”.
Kompiuterinis stalas
thumb|right|250px|Paprastas nedidelis kampinis kompiuterinis stalas thumb|right|250px|Kompiuterinis stalas su monitoriumi po stikliniu stalo paviršiumi Kompiuterinis stalas, kompiuterio stalas  – stalas, skirtas ant jo ir jame sudėti kompiuterį, jo periferiniai įrenginius bei kabelius ir kai kurią kitą biuro įrangą. Paprastai turi paruoštas vietas kompiuterio sisteminiam blokui, klaviatūrai, monitoriui. Tokie stalai paprastai naudojami biuruose ir namuose įrengtose darbo vietose.
Kompiuterinių stalų įvairovė
Kompiuteriniai stalai savo konstrukcija gana įvairūs. Tačiau visi jie turi paruoštą vietą klaviatūrai ir pakankamai vietos rašymui ranka. Tokie stalai turi apgalvotus lentyną ar pakylą monitoriui, vietas spausdintuvui, garsiakalbiams, angas kompiuterio kabeliams, dėl ko lengva sujungti kompiuterio komponentus.
Kompiuterinių stalų tipai:
Viešose darbo vietose, pvz., studentų bibliotekose, eilėmis gali būti išdėstytos dešimtys kompiuterinių stalų. Tokie kompiuteriniai stalai pritaikyti ne tik patogiai įtaisyti kompiuterius, bet ir paslėpti kabelius, apsaugoti nuo galimo vogimo bei vandalizmo.
Labardžiai
Labardžiai – kaimas Rietavo savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Rietavo, pakeliui į Laukuvą. Per kaimą teka Jūros intakas Aitra ir jos intakas Gervė. Iš pietryčių prieina Labardžių miškas. Seniūnaitijos centras. Veikia Labardžių pagrindinė mokykla, yra Rietavo miškų urėdijos Labardžių girininkija. Nuo 1951 m. veikia kultūros namai, biblioteka. Susibūrusi kaimo bendruomenė „Mūsų Labardžiai“ (pirmininkė Onutė Jocienė), moterų ansamblis. Kaime įrengtas poilsio parkelis, nuo 2002 m. vyksta kasmetinė kaimo šventė. Žvyro telkinys.
Istorija
Kaime rastas Labardžių lobis. Istoriniuose šaltiniuose kaimas minimas nuo 1565 m. 1596–1608 m. kaimas buvo dovanotas Rietavo bažnyčiai. 1738 m. kaime buvo 18 sodybų. XIX a. antroje pusėje ir XX a. pradžioje buvo Labardžių valsčius. 1950–1969 m. kaime buvo Labardžių apylinkės centras, kolūkio centrinė gyvenvietė.
Adomas Kosinskis
Adomas Kosinskis (XVI a. - 1573 m.) – Drohičino žemės raštininkas, Melniko seniūnas ir 1569-1574 m. Palenkės kaštelionas. 1554 m. tapo Drohičino žemės raštininku.
Palenkės kaštelionu buvo paskirtas todėl, kad rėmė Liublino uniją, priešingai nei jo pirmtakas kaštelionas Grigalius Tryzna.
Šeima
Tėvas: Lenartas Kosinskis, žmona: Ona Ižikovič, vaikai: Kotryna Kosinska, Jonas ir Adomas.
Arche
Arche (🇬🇷 – 'pradžia, principas') – senovės Graikijos ikisokratinėje filosofijoje – pirminis substratas, elementas, iš kurio, kaip tikėta, susidarė pasaulis.
Arche idėja paskelbta Talio Miletiečio, kuris manė, kad viskas susikūrė iš vandens. Jo mokinys Anaksimandras išplėtojo Arche teoriją, tačiau prieštaravo savo mokytojui, nes, jo manymu, vanduo negalėjęs sukurti savo priešingybės – ugnies. Pasak Anaksimandro, nei viena iš keturių gamtos stichijų (ugnis, vanduo, oras, žemė), negalėjusi būti Arche. Jis pradžią įvardino kaip apeironą – neapibrėžtą beribę būtį.
Vėlesni filosofai siūlė įvairius Arche aiškinimus: dalis sutiko su Anaksimandro apeironu, kiti gi tapatino su gamtos stichijomis, Nusu, atomais.
Medingėnai (reikšmės)
Medingėnai yra:
Labardžiai (Šilalė)
Labardžiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Varsėdžių. Kaime yra du gamtos paminklai – Labardžių liepa ir klevas išaugę iš vieno kelmo, bei Labardžių ąžuolas su skyle kamiene, maždaug 4 m aukštyje.
Istorija
Senasis kaimo pavadinimas – Labvardžiai, mat XVI a. kaimo apylinkių žemes valdė bajorų giminė tokia pat pavarde. Kaimas pirmą kartą paminėtas 1562 m. Jame 1942 m. rastas 300 monetų lobis. Dauguma monetų kaldintos Aleksandro, Žygimanto Senojo ir Žygimanto Augusto laikais.
Lodžio provincija
Lodžio provincija – Italijos provincija Lombardijoje. Provincijos sostinė – Lodis.
Provincijos plotas – 782,25 km², gyvena 227655 žmonės (2011 m.). Yra 61 savivaldybė.
Tik 5 didžiausios provincijos savivaldybės turi miesto titulą.
Didžiausios savivaldybės
thumb|left|San Kristaforo rūmai Lodyje.
Reinhard Dullien
Reinhardas Dulynas (1902 m. vasario 14 d. Šilutėje, Vokietijos imperija – 1982 m. rugpjūčio 5 d. Vysbadene, Vakarų Vokietija) – teisininkas, Vokietijos kriminalinės policijos prezidentas.
Biografija
Gimė 1902 m. vasario 14 d. Šilutėje. 1933 m. įstojo į NSDAP partiją. Baigęs teisės studijas pradėjo dirbti Rytų Prūsijos administracijoje. 1941 m. dirbo nacių okupuoto Voluinės-Podolės generalkomisariato administracijoje atsakingoje už krašto ūkį. 1949 m. pradėjo dirbti Vakarų Vokietijos vidaus reikalų ministerijoje. 1955 m. rugsėjį tapo trečiuoju Vokietijos kriminalinės policijos prezidentu, kuriuo išbuvo iki 1964 m. kai turėjo atsistatydinti po Spiegel skandalo susijusio su valstybės pareigūnų korupcija. Mirė 1982 m. rugpjūčio 5 d. Vysbadene.
Havajų gėlinukės
Havajų gėlinukės (Drepanididae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio endeminių paukščių šeima, paplitusi Havajuose. Kai kurie autoriai šią šeimą laiko kikilinių šeimos (Fringilidae) pošeimiu. Išskiriamos trys tribos:
Patinai yra spalvotesni nei patelės, tik Hemignathini tribos yra vienodi. Gana didelė snapo formos įvairovė – nuo galingo sėklas triuškinančio iki labai plono, nusmailėjusio ir užlinkusio žemyn nektarui rinkti.
Šeimoje yra 34 rūšys, tačiau paukščiai labai nyksta, beveik pusė rūšių yra prie išnykimo ribos. Manoma, kad tam įtakos turėjo paukščių maliarija, kurią sukėlė moskitai.
Gyvena drėgnuose kalnų miškuose, augančiuose vulkanų šlaituose iki 3000 m aukštyje. Nemigruoja, tačiau ieškodamos žydinčių medžių, Havajų gėlinukės skrenda toliau. Peri nuo vasario iki birželio mėn.
Nartas (Palenkės vaivadija)
Nartas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Viznos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Maroko dirhamas
thumbDirhamas – Maroko karalystės piniginis vienetas. Tarptautinis kodas MAD. Smulkesnis Maroko piniginis vienetas – centimai. Šimtas centimų sudaro dirhamą.
Kedahas (istorinė valstybė)
Kedahas (MS Kedah Tua, indų šaltiniuose vadinamas Kedaram, Kalagam, o persų – Kataha, Kalah) hinduistinė malajų valstybė. Viena seniausių Malajų salyne, egzistavusi dabartinės Kedaho valstijos (Malaizija) ir Satuno bei Trang provincijų (Tailandas) teritorijoje nuo maždaug V a. iki XII a.
Tuo pačiu vardu vadinama ir ją pakeitusi musulmoniška valstybė – Kedaho sultonatas.
Istorija
thumb|left Pirmaisiais mūsų eros amžiais Kedaho miestą prie Muda upės įkūrė indų pirkliai, ir jis dalyvavo Transmalakinėje prekyboje tarp Indijos ir Kinijos. Kedahas buvo naudojamas kaip pusiasalį kertančio upių kelio vakarinis uostas. Šis kelias baigėsi pusiasalio rytinėje pakrantėje, Langkasukoje.
Nors Langkasuka kontroliavo dideles teritorijas Malakos pusiasalyje, Kedahas buvo dalinai nepriklausomas. Jį valdė vietinė hinduistinė dinastija, įkurta Merong Mahavangsa, kildinanti save iš Aleksandro Makedoniečio. Žinomi devyni jos valdovai.
1136 paskutinis valdovas Phra Ong Mahawangsa atsivertė į islamą, įkurdamas Kedaho sultonatą. Tai buvo hinduistinio Kedaho pabaiga.
Archeologija
thumb|300px|left|Senovinės šventyklos liekanos Budžang slėnyje
Svarbiausi radiniai iš Kedaho valstybės yra Budžang slėnyje netoli Muda upės. Kartu tai yra turtingiausia archeologiniais radiniais vieta visoje Malaizijoje.
Maltos savivaldybės
right|250px Maltos savivaldybės − Maltos Respublikos administraciniai vienetai. Suskirstymas apibrėžtas suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema NUTS:MT.
Nuo 1993 m. Malta padalyta į 68 savivaldybes − 54 Maltos saloje ir 14 Gozo saloje.
Egiptiečių mitologija
thumb|left|[[Ptachas]] Egiptiečių mitologija (arba egiptiečių religija) vadinami Egipto gyventojų tikėjimai iki krikščionybės ir islamo pasirodymo. Laikotarpis, kuriame kūrėsi ir vystėsi egiptiečių mitologija apima maždaug 5 tūkstančius metų, todėl pati mitologija per šį laikotarpį gerokai keitėsi.
Po Šiaurės Afrikos dykumų susidarymo, Sacharos dykumoje buvusių ir V tūkstantmetyje pr. m. e. išnykusių oazių gyventojai medžiotojai ir rinkėjai persikėlė į Nilo slėnį ir tapo sėsliais žemdirbiais. Stepių klajoklių totemistinė religija susijungė su vietine žemdirbių religija ir su ja susimaišė. Kaip ir kitose senovės kultūrose ikidinastiniame Egipte beveik kiekviename kaime buvo tikima vienu ar keliais skirtingais dievais. Atsirandant dalinėms karalystėms tikėjimai plito į aplinkines gyvenvietes ir formavosi įvairių religinių tikėjimų konglomeratai. Iš jų laikui bėgant susiformavo dabar žinoma Egipto mitologija su didele dievų įvairove.
Dievai
thumb|left|120px|[[Totas]] Egiptiečių religija buvo politeistinė, jie turėjo daugiau nei 2000 dievų (žr. egiptiečių dievai). Kiekvienas dievas buvo atsakingas už tam tikrą gyvenimo sritį: saulės dievas Amonas Ra ilgainiui tapo vyriausiuoju Egipto dievu, mirusiuosius globojo dievas Anubis, dangaus dievas buvo Horas, vaisingumo ir anapusinio pasaulio – Ozyris ir t. t. Egiptiečių dievai buvo zoomorfinio pavidalo, t. y. jie vaizduojami žmogaus kūnu ir gyvūno galva (pvz., Anubis buvo vaizduojamas su šakalo galva, dangaus deivė Hator – su karvės galva ir t. t.). Egiptiečiai garbino ir gyvūnus: šventąjį jautį Apį, kates, gyvates, krokodilus, vabalus skarabėjus ir kt. Kadangi egiptiečiai tikėjo, jog siela sugrįžta į kūną žmogui mirus, tai kūnus balzamavo norėdami išsaugoti.
Priklausomai nuo to, iš kurio regiono buvo kilę Aukštutinio ir Žemutinio, o vėliau ir suvienyto Egipto karalių dinastijos, politinės situacijos ir dominuojančios grupės Egipto dievų svarba keisdavosi. Ilgainiui išsikristalizavo penkios pagrindinės regioninės dievų grupės:
Keičiantis valdančioms grupuotėms tikėjimai būdavo apjungiami ir konsoliduojami.
Egiptiečių religijos paradoksas – jos vidinių prieštaravimų natūralus suvokimas. Kiekvienas miestas ar net kiekviena šventykla turėjo savo dievus ir net tiems patiems dievams suteikdavo visiškai skirtingas funkcijas ir kilmę. Bet, kiek galima spręsti pagal išlikusius šaltinius, tokie prieštaravimai nekėlė egiptiečiams jokio diskomforto, netgi priešingai, faraonui Echnatonui (Amenchotepui IV) įvedus vienatinio dievo Atono (Saulės disko) reformą ir panaikinus senuosius dievus, kilo didžiulis pasipriešinimas.
Atono Kultas
325px|thumb|Atonas kaip saulės diskas
Atonas kaip vienas iš saulės dievo vardų bei įvaizdžių gyvavo ir senaisiais laikais, dar prieš Echnatono reformą. Tačiau jam tiek dėmesio nebuvo skiriama. XVIII dinastijos pabaigoje Amono žyniai, ypač Karnako Amono žyniai, ėmė savo rankose laikyti labai didelę galią, todėl faraono valdžia palaipsniui ėmė silpti. Faraonas Amenchotepas III rėmė Amono žynius funduodamas Karnako bei Luksoro šventyklas. Amono žynių galia taip išaugo, kad jie pradėjo konkuruoti su pačiu faraonu. Buvo sakoma, kad Egiptą valdo ne faraonai, o Amono garbintojai.
Portugalijos Konstitucija
Portugalijos Konstitucija - pagrindinis Portugalijos įstatymas, Konstitucija. Priimta 1976 m. balandžio 2 d. (praėjus 2 metams po Gvazdikų revoliucijos). Ryškūs demokratijos bruožai, sąlygoti diktatūrinės praeities (valdant Salazar ir Caetano).Sudaro 296 straipsniai. Keista „konstitucinėmis revizijomis“ (revisões constitucionais) 1982, 1989, 1992, 1997, 2001, 2004 ir 2005 m.
Marius Runkauskas
Marius Runkauskas (g. 1986 m. gegužės 20 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkas.
2009 m. vasario 27 d. sudarė sutartį su Rygos ASK klube. 2009 m. rugpjūčio 18 d. persikėlė į Prancūziją. 2014 m. liepos 18 d. sudarė sutartį su Ploješčio „CSU Asesoft“, Rumunija. 2015 m. birželio 8 d. sudarė vienerių metų sutartį su galimybe ją pratęsti su Vilniaus „Lietuvos Rytu“. 2016 m. liepos 7 d. pasirašė vienerių metų 120 tūkstančių eurų vertės sutartį su Bukarešto „Steaua“ klubu.
Mdina
Mdina (dar žinoma Tyliojo Miesto vardu) − gyvenvietė Maltoje, jos istorinė sostinė. Viduramžių miestas, kuriame vyrauja neįprastas normanų ir baroko architektūros derinys. Miestas įtvirtintas, į jį galima patekti pro vienus iš trejų vartų: Pagrindinius, Graikų ar Vakarų vartus.
Istorija
Mdina − seniausias Maltos miestas, pirmieji gyventojai čia įsikūrė apie 4000 m. pr. m. e.
Apie 700 m. pr. m. e. miestas buvo įtvirtintas finikiečių. Romos Imperija apie 60 m. dar labiau įtvirtino miestą, o jų valdovas pastatė sau rūmus.
Apaštalo Pauliaus laivas žuvo prie Maltos krantų, ir kurį laiką apaštalas gyveno Mdinoje.
1091 m. Malta buvo užkariauta normanų.
1693 m. stiprus žemės drebėjimas sunaikino daug miesto pastatų, taip pat ir šv. Pauliaus katedrą. Ši vėliau buvo atstatyta Maltos architekto Lorenzo Gafa.
Šiandieną Mdinoje uždrausta važiuoti automobiliais (išskyrus ribotą skaičių vietinių gyventojų mašinų, policijos ir kitų tarnybų mašinas, taip pat vestuvių mašinas ir katafalkus).
thumb|right| Šv. Pauliaus katedra thumb|right| Šv. Pauliaus katedra
Pavadinimo kilmė
Arabiškai medina − „miestas“.
Serbinai
Serbinai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Labūnavos, prie Labūnavos tvenkinio galo, į kurį įteka Barupė. Keliai į Bučiūnus, Pamėklius ir link Pašilių miško. Yra grūdų sandėlis.
Istorija
XX a. pr. buvo Milošams priklausęs Serbinų dvaras Babtų valsčiuje.
Solidarica
thumb|Užrašas „Solidarność“ solidaricos šriftu thumb|[[Okupuok Volstritą užrašas solidaricos šriftu]] Solidarica  – 1980 m. tuometinio Gdansko menų akademijos studento Ježo Janiševskio sukurtas šriftas, naudojamas visų pirma Lenkijos opozicinės, antikomunistinės profesinės sąjungos Solidarumas logotipe. Nelygios, susispaudusiosios raidės turėjo simbolizuoti kartu einančius ir vieni kitus palaikančius darbininkus.
Šrifro pavadinimas yra sudarytas iš dviejų lenkų kalbos žodžių: Solidarność ir cyrylica.
Su laiku šrifto naudojamų raidžių skaičius buvo išplėstas ir plačiau naudojamas. Šiuo metu jis pradėtas naudoti ir kitais atvejais, silpnai susijusiais su laisvės idėjų gynimu, nors su tuo ne visada sutinka autorius, kuris niekam nėra perdavęs šrifto naudojimo turtinių teisių. 2009 m. birželio 4 d. dauguma Lenkijos laikraščių šiuo šriftu užrašė savo pavadinimus, tokiu būdu paminėdami 20-ąsias pirmųjų dalinai nepriklausomų rinkimų Rytų bloko valstybėse. Po penkerių metų, panašiu būdu metines paminėjo ir Google, kurdamas doodle Solidaricos šriftu.
Pakartotiniai 2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai
'''Pakartotiniai 2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimai''' vyko 2015 m. birželio 7 ir birželio 21 d.
Pakartotiniai rinkimai vyko Trakų, Šilutės ir Širvintų rajonuose.
Pakartotinių rinkimų Trakų rajone prireikė, kai Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo pažeidimus pripažinusi šiurkščiais, VRK kovo 8 d. panaikino rinkimų šioje savivaldybėje rezultatus. Pakartotiniai rinkimai čia vyko birželio 7 d.
Birželio 7 d. Trakuose rinkti 25 savivaldybės tarybos nariai, įskaitant merą. Jei meras nebus išrinktas iš pirmo karto, pakartotinis balsavimas vyks po dviejų savaičių, birželio 21 d., kai varžysis du daugiausia rinkėjų balsų surinkę kandidatai.
Savivaldos rinkimų rezultatus negaliojančiais VRK taip pat pripažino Šilutės rajone, o Širvintų rajone – panaikino mero rinkimų rezultatus. Pakartotiniai rinkimai Širvintose vyks birželio 7 d., o Šilutėje – birželio 21 d.
Šalom
right|150px Šalom – judėjų pasisveikinimas. Šiuo palinkėjimu linkima ramybės, dvasinės taikos ir saugumo. Šalom žydai naudoja ir kaip atsisveikinimą, šis žodis taip pat populiarus musulmonų kraštuose, o arabiškai skamba salem.
Stichija
Stichija gali reikšti:
Another Place
thumb|right|300px Kita Vieta  – anglų skulptoriaus Antony Gormley sukurtos skulptūros, esančios Krosby Byče, pajūryje prie Krosbio (Anglija). Instaliaciją sudaro 100 į jūrą žvelgiančių lietos geležies žmogaus figūrų, kurios išdėstytos 3,2 kilometrų pločio ruože. Kiekviena figūra yra 189 cm aukščio ir sveria apie 650 kg. Kaip būdinga autoriaus darbams, skulptūros sukurtos jo paties kūno pavyzdžiu. Potvynių ir atoslūgių metu, kai kurios skulptūros tai užliejamos vandens, tai vėl išnyra. Daug figūrų išbūna ilgai panirusios po vandeniu ir dabar padengtos ūsakojais. Skulptūros išlietos Joseph ir Jesse Siddons liejykloje.
„Kita Vieta“ sukėlė daug ginčų Krosbio apylinkėse. Buvo nuogąstavimų dėl saugumo, todėl 16 skulptūrų buvo pašalinta iš regiono, naviguojamo mažų laivų, nors skulptūros išlieka pavojingos vandens sporto mėgėjams ir traktuotinos kaip kiti vandens pavojai, pvz., povandeninės uolos; trys skulptūros perkeltos į kitą vietą dėl poveikio paukščiams – gamtosaugininkų teigimu, padidėjęs turistų srautas atbaido paukščius nuo jų įprastų maitinimosi vietų. Kai kurie žmonės abejoja skulptūrų estetine verte, nes supaprastintai atvaizduojami ir vyriški lytiniai organai, tačiau bendrai skulptūrų buvimas Krosbyje traktuojamas kaip privalumas turizmo aspektu.
Panašus 100 figūrų projektas „Laiko Horizontas“ buvo įtvirtintas alyvmedžių giraitėje netoli Kantazaro Kalabrijoje, tačiau nesukėlė tokios kontroversijos, nes instaliacija buvo sausumoje. 2007 m. panaši 31 skulptūrų instaliacija „Įvykių Horizontas“ laikinai buvo Londone, kur skulptūros buvo iškeltos ant aukštų miesto pastatų stogų.
Okunevas (Kekoriškiai)
Okunevas (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2005 m. Kamenskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. 1882 m. gegužės 9 d. Kekoriškės, Punavas ir Mažasis Punavas iš Veidlaukių valsčiaus perduoti Plybiškių valsčiui. Nuo 1947 m.Černiachovsko rajono kaimas.
Pradiniai elementai
thumb|upright|[[Pentagrama neretai suvokiama kaip penkių stichijų simbolis]]
Pradiniai elementai – alchemijoje, senosiose filosofijose – archetipiniai sandai, sukūrę žemę ir sudarantys jos egzistencijos pagrindą.
Įvairiose filosofijose, mokymuose dažniausiai sutinkamos keturios stichijos – oras, vanduo, ugnis ir žemė. Neretai įvedamas ir penktasis, abstraktus, nematerialus elementas – erdvė, eteris, mintis. Senovės Graikijoje stichijų teoriją išplėtojo Empedoklis. Budzimo ir hinduizmo filosofijoje šie penki elementai išreiškiami čakromis.
Kinų filosofijoje išskiriamos penkios stichijos (Wuxing), tačiau jos skiriasi nuo indoeuropietiškųjų – medis, ugnis, žemė, metalas, vanduo.
Ezoteriniuose mokymuose, neopagonybėje, astrologijoje keturios stichijos – svarbi mokymo dalis. Joms priskiriamos žmogaus savybės, grupuojami zodiako ženklai.
Motinėlė (JAV)
Istorija
Įkūrė kunigai Antanas Kaupas, Antanas Milukas, Jonas Žilius-Jonila (Žilinskas) ir kiti Pitstone (Pensilvanijos valstija). Draugijos tikslai buvo kelti ir gaivinti lietuvybę, kovoti dėl Lietuvos nepriklausomybės, lietuviško žodžio, spaudos, tikėjimo laisvės, taip pat šelpti besimokančius lietuvius, nusipelniusius rašytojus, veikėjus, nukentėjusius dėl lietuvių veiklos. Draugija turėjo apie 200 narių, daugiausia JAV lietuvių kunigų. Draugija kasmet rinko po 10 ir daugiau dolerių, nariai taip pat paliko testamentu draugijai turtą. Draugiją rėmė ir pasauliečiai, taip pat Fribūro lietuvių jaunimo draugija „Rūta“, žurnalas „Tėvynės sargas“, Lietuvos kunigai, dažniausiai slapta, daugiausia studijavę Vakarų Europoje, tarp jų Antanas Civinskas, Motiejus Gustaitis, Antanas Jusaitis, Jurgis Matulaitis, Jonas Totoraitis.
Draugija šelpė Europos (Fribūro, Krokuvos, Maskvos, Romos, Rygos, vėliau ir Lietuvos) ir JAV universitetuose studijuojančius lietuvius, nuo 1936 m. – tik JAV gimusius. 1900–1926 m. draugija paskyrė 15 000 JAV dolerių pašalpų, iš jų 14 000 dol. stipendijoms. 1906–1910 m. dalį studentų (tapytojus V. Kairiūkštį, A. Varną ir kitus) parėmė slapta. Po 1926 m. veikla sumenko, 1932 m. draugija atgaivinta, 1945 m. veikla vėl sustabdyta.
Iki 1943 m. draugija parėmė 43 studentus, tarp jų kompozitoriai Stasys Šimkus, Aleksandras Kačanauskas, rašytojai Marija Pečkauskaitė–Šatrijos Ragana, Vincas Mykolaitis–Putinas, filosofai Pranas Dovydaitis, Stasys Šalkauskis, kunigai Vincentas Borisevičius, Jurgis Matulaitis.
Valdybos pirmininkai: Jonas Žilius-Žilinskas, Jonas Kuras, V. Varnagiris, Nikodemas Petkus, Juozas Kaulakis, M. Pankus, Juozas Končius, Ignacas Valančiūnas, J. Karalius.
A lyga
LFF A lyga, arba tiesiog A lyga – aukščiausioji Lietuvos futbolo lyga, kurioje žaidžia geriausios Lietuvos futbolo klubinės komandos. Lygos varžybas organizuoja Lietuvos futbolo klubų asociacija A Lyga.
Varžybų formatas
A lygos čempionatas vyksta 4 ratais, sistema „pavasaris-ruduo“, šiuo metu jame dalyvauja 10 komandų.
A lygos klubų dukterinės komandos nuo 2007 m. iki 2014 m. žaidė A Lygos dublerių čempionate. Nuo 2015 metų sezono dublerių čempionatas nevyksta, dublerių komandos dalyvauja bendrose futbolo lygose (I-oje ir II-oje).
Lygos laimėtojams sezono pabaigoje įteikiama LFF Čempionato taurė bei pereinamoji LFF Čempionų taurė, čempionatą laimėjęs klubas įgyja teisę atstovauti Lietuvą UEFA Čempionų lygos turnyre.
Antrąją ir trečiąją vietą užėmę klubai įgyja teisę atstovauti Lietuvą UEFA Europos konferencijų lygos (iki 2020-2021 m. sezono - UEFA Europos lygos) atrankos turnyre.
Paskutinę vietą A lygoje užėmusi komanda iškrenta į I lygą, ją pakeičia I lygos nugalėtoja, o priešpaskutinę vietą A lygoje užėmusi komanda žaidžia dvejas pereinamąsias rungtynes su antrąją vietą I lygoje užėmusia komanda dėl vietos A lygoje. Dėl kintančių klubų finansinių ir vidinių aplinkybių, klubai dažnai kilo ir krito neatitinkant sportinio principo - klubų dalyvavimą lėmė licencijavimosi procesas.
Nuo 2012 metų sezono klubų atstovai ir Lietuvos nacionalinės rinktinės trenerių štabas renka geriausius čempionato mėnesio žaidėjus.
2023 m. sezonas
2023 m. A lygoje žaidė dešimt komandų.
Licencijavimo eiga
2023 m. sezonui buvo patvirtinti šie A lygos čempionato dalyviai:
Istorija
1923 m. lapkričio 25 d. Lietuvos sporto lygos futbolo komitetas Kaune sušaukė futbolo organizacijų suvažiavimą, kuriame dalyvavo ir Klaipėdos krašto atstovai. Čia nuspręsta steigti Lietuvos futbolo lygą. 1924 m. vasarį valdžios įstaigose įregistruoti lygos įstatai, kuriuos pasirašė profesorius Z. Žemaitis, dr. J. Alekna, K. Vileišis, S. Garbačiauskas, V. Krukas ir K. Blažys.
1932 m. nustojus veikti lygai, jos pareigas perėmė Lietuvos kamuolio žaidimų sąjunga („Kažas“).
Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę buvo įkurta Lietuvos futbolo federacija (1991 m.), kuri organizavo Lietuvos lygą. Sezonas buvo vykdomas dviem ratais (kiekviena komanda tarpusavyje susitinka 2 kartus, svečiuose ir išvykoje), ruduo-pavasaris sistema. Nuo 1999 m. sistema pakeista į šiaurės kraštams būdingą sistemą pavasaris-ruduo, kuri yra nepakitusi iki šiol. 1999 m. pakito ir lygos pavadinimas, Lietuvos lyga tapo LFF lyga. 2000 m. sumažinus klubų skaičių pradėta žaisti 4 ratų sistema (kiekviena komanda tarpusavyje susitinka 4 kartus). Nuo 2001 m. pavadinimas buvo pakeistas į LFF A lygą. 2003 m. buvo įkurta NFKA (Nacionalinė futbolo klubų asociacija), kuri perėmė lygos organizavimą, ir nuo 2004 m. lyga pervadinta į NFKA A lygą. 2009 m. NFKA veiklą vėl perėmė LFF, ir sugrąžino LFF A lygos pavadinimą, kuris liko nepakitęs iki šiol. Lygos pavadinime figūravo sponsoriaus vardas, kai lyga turėjo generalinius sponsorius 2012-2016 m.
2008 m. komandų skaičių sumažinus nuo 10 iki 8, pereinamosios rungtynės nenumatytos, o dvi LFF I lygos geriausios komandos iškart iškovojo teisę rungtyniauti A lygoje. Tačiau dėl skandalų 2009 m. pradžioje iš lygos pasitraukė FBK Kaunas ir Atlantas Klaipėda komandos, Vilniaus Žalgiris bankrutavo ir atsikūrė I lygoje, todėl į lygą buvo įtraukti net 4 klubai iš I lygos.
2020 m. sezone žaidė mažiausias Lietuvos futbolo istorijoje A lygos komandų skaičius - 6. Tai yra minimalus UEFA nustatytas aukščiausios šalies lygos komandų skaičius. Tokia situacija susidarė po to, kai žlugo FC Stumbras, o Atlantas Klaipėda ir FK Palanga buvo apkaltinti sutartų rungtynių organizavimu ir pašalinti iš A lygos. Tik viena I lygos komanda sugebėjo licencijuotis į A lygą. 2021 m. į A lygą pakilo 4 komandos.
2020 m. sezonas buvo sustabdytas beveik 3 mėnesiams kilus COVID-19 viruso pandemijai. Lietuvoje buvo įvestas karantinas, tarp kovo 12 d. ir gegužės 30 d. visi sporto renginiai buvo sustabdyti. Sušvelninus karantino sąlygas, dėl suprastėjusios žaidėjų formos bei dėl negrįžusių legionierių buvo pratęstas pavasario žaidėjų perėjimų langas. Vasaros perėjimų langas buvo pastūmėtas į priekį. A lygos varžybos buvo sutrumpintos, ir vyko keturiais ratais vietoje šešių. Visos varžybos vyko be žiūrovų, per rungtynes buvo leidžiami penki žaidėjų keitimai. Rugsėjo pabaigoje kilo antroji pandemijos banga, spalio mėn. užsikrėtė keli A lygos komandų nariai. Koronavirusas nulėmė sezono pabaigą, po to kai prieš paskutinį turą 20 FK Sūduvos klubo narių užsikrėtė koronavirusu. Prieš paskutinį turą FK Sūduva pirmavo čempionate, tačiau pralaimėję rungtynes FK Žalgiriui, liko antroje vietoje.
Tarpukaris
Tarpukariu ne visi čempionatai vyko vieningos lygos sistema. Dažniausiai jie vyko Kauno ir Klaipėdos apygardose, taip pat Šiaulių. Čempionai paaiškėdavo rungtynėse tarp stipriausių komandų iš atskirų apygardų. Po 1930 m. didelė dalis varžybų vyko vieningos lygos formatu.
MTV Klaipėda || ? Freya Klaipėda || ? Makabi Šiauliai || ? Šaulys Ukmergė || ? LFLS Vilnius || ? LGSF Vilnius ||
Tarybinis laikotarpis
Tarybiniais metais šalies čempionate (LTSR Aukščiausioje lygoje) dalyvavo daugelis stipriausių komandų, tačiau pačios stipriausios (Žalgiris Vilnius, Inkaras Kaunas, Atlantas Klaipėda) kai kuriais sezonais dalyvaudavo TSRS divizionuose.
Spartakas Šiauliai || ?
Nepriklausoma Lietuva
Po Nepriklausomybės atkūrimo šalies pirmenybėse vėl dalyvauja visi stipriausi klubai. 1990 m. čempionatas vyko dviejose grupėse – buvusios LTSR aukščiausios lygos ir Baltijos lygos, iš kurių po 4 stipriausias Lietuvos komandas pateko į ketvirtfinalį ir toliau žaidė atkrintamųjų varžybų sistema. 1991 m. pavasario čempionatas vyko vienu ratu, po kurio suformuotas 4 komandų turnyras. Visi paskesnieji čempionatai vyko klasikiniu formatu (rungtynės namuose ir išvykoje).
A lygos čempionai (nuo 1990 m.)
Spalvų reikšmės:
Žaidėjai
Dauguma A lygos žaidėjų turi profesionalo kontraktus su klubais, tačiau yra ir žaidėjų su mėgėjo kontraktais. 2023 m. A lygoje buvo registruoti 245 žaidėjai, tarpe jų – 104 (42%) užsieniečiai.