cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Kagame
Polis Kagamė (g. 1957 m. spalio 23 d. Gitaramoje) – Ruandos prezidentas, Ruandos Patriotų Fronto (RPF) įkūrėjas, majoras. Suvaidino svarbų vaidmenį nutraukiant Ruandos genocidą. Tutsis, katalikas.
Biografija
1959 m. dėl tutsių priespaudos su tėvais pasitraukė į Ugandą. 1979 m. įstojo į Nacionalinio Pasipriešinimo Armiją, kuri 1985 m. užėmė valdžią šalyje. Tais pačiais metais Kagamė iš tutsių karių suformavo RPF. 1990–1991 m. bandė įsiveržti į gimtąją Ruandą. 1994 m. jo pastangomis nutrauktas genocidas, o pats Kagamė tapo viceprezidentu ir gynybos ministru. 1998 m. aktyviai rėmė demokratinį judėjimą Kongo DR. 2003 m. pirmuose pokariniuose rinkimuose išrinktas Ruandos prezidentu.
Narteikiai (Rokiškis)
Narteikiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pandėlio.
Kuznecko Leninskas
Kuznecko Leninskas – miestas rytų Rusijoje, 96 km į pietus nuo Kemerovo, prie Inios upės. Akmens anglies gavyba, mašinų, elektrotechnikos, statybų, lengvoji, maisto pramonė. Kraštotyros muziejus.
Istorija
1883 m. pradėta išgauti anglis.
Kėdainių šviesioji gimnazija
Kėdainių Šviesioji gimnazija (Gymnasium Illustre) – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kėdainiuose, Didžioji g. 62, vykdanti vidurinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 195092697.
Gimnazijoje dirba 72 darbuotojai, iš jų 48 mokytojai. Ugdomąją veiklą organizuoja 3 mokytojai ekspertai, 29 mokytojai metodininkai, dirba vienas mokslų daktaras ir 7 magistrai.
Istorija
Kėdainių licėjus įkurtas 1625 m. Kristupo Radvilos iniciatyva ir lėšomis, gimnazijos vardą įgijo 1649 m. Lotyniškai buvo vadinama Lyceum Caiodunense, Collegium Caiodunense arba Gymnasium Illustre. Buvo pavaldi Lietuvos evangelikų reformatų sinodui. 1651 m. įsteigta spaustuvė, kurioje spausdintos ir lietuviškos knygos.
Gimnazijoje dėstė garsūs mokslininkai - pedagogas ir filosofas Adomas Rasijus (apie 1575-1627/1628), gydytojas, karo inžinierius ir filosofas Adomas Freitagas (1608-1650). Gimnazijoje buvo dėstoma lotynų kalba, taikomi pažangūs mokymo metodai, o mokiniai mokėsi iš garsaus čekų pedagogo ir filosofo Jano Amoso Komenskio vadovėlio.
Liudvikas Abraitis
Liudvikas Abraitis (g. 1938 m. rugpjūčio 16 d. Šiauliai) – Lietuvos energetikas, informatikas, habilituotas daktaras, profesorius.
Kėdainių šviesioji gimnazija
Istorija
Dėl karų protarpiais neveikė. 1824 m. uždaryta carinės valdžios. Joje veikė mokykla. 1858–1864 m. vėl turėjo gimnazijos statusą. Pradžioje išlaikė didikai Radvilos, vėliau – evangelikai reformatai. Buvo dėstomos lenkų, lotynų, hebrajų, prancūzų, vokiečių, graikų ir lietuvių kalbos.
Liudvikas Abraitis
Biografija
1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Nuo 1965 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1990 m. Kauno technologijos universiteto dėstytojas. 1973 m. technikos mokslų daktaras, nuo 1976 m. profesorius. Nuo 1978 m. universiteto Skaičiavimo technologijos laboratorijos mokslinis vadovas.
Kėdainių šviesioji gimnazija
Istorija
1922 m. atkurta Kėdainių gimnazija. 1946 m. mokykla pavadinta Kėdainių 1-ąja vidurine mokykla. 1965 m. mokykla persikelia į naujas patalpas. 1971 m. pradedama sustiprintai dėstyti matematika, o 1976 m. anglų kalba. 1981 m. mokyklai suteiktas Juozo Paukštelio vardas.
1993 m. sudaryta iniciatyvinė grupė gimnazijai atkurti. 1994–1995 mokslo metais atidaromos humanitarinio ir realinio profilio klasės. 1997 m. Juozo Paukštelio vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 2002 m. rugsėjo 1 d. sujungta Kėdainių pradinė mokykla ir Kėdainių Juozo Paukštelio gimnazijos bendrojo lavinimo skyrius, įsteigta Kėdainių Juozo Paukštelio pagrindinė mokykla ir atskirta gimnazija, kuri persikėlė į restauruotas senosios gimnazijos patalpas, jai suteiktas Šviesiosios gimnazijos vardas.
Plėšrieji dinozaurai
Plėšrieji dinozaurai arba terapodai (Theropoda) – driežadubenių būriui priklausę dinozaurai, medžioję kitus dinozaurus ar gyvūnus. Šio būrio atstovai turėjo aštrius dantis ir stiprius žandikaulius, pritaikytus medžioklei. Pirmieji terapodai pasirodė prieš 220 mln. metų (vėlyvasis triaso periodas), išnyko kreidos periodo pabaigoje (prieš 65 mln. metų), kaip ir visi dinozaurai.
Infrabūriai:
Egzistuoja ir kiti sistematikos variantai, kur išskiriama daugiau nei 3 infrabūriai.
Funker Vogt
Funker Vogt – vokiečių industrial – terror EBM grupė, 1995 metais įkurta Gerrit Thomas ir Jens Kästel. Jų įvaizdis ir dainų temos yra stipriai militaristinės. Dauguma tekstų susiję su karu. Tačiau jų politinės pažiūros yra stipriai pacifistinės.
Lietuvos ekonomistas
Lietuvos ekonomistas – prekybos ir pramonės laikraštis, leistas 1928–1936 m. Kaune su 1932–1933 m. pertrauka.
Istorija
Leido Antanas Pakarklis. 1928 m. ėjo kartą per savaitę, vėliau – kartą per mėnesį. 1928–1930 m., 1934 m. vadinosi „Ekonomistas“. Spausdino M. Adomavičiaus spaustuvė Kaune. Išėjo 28 numeriai.
Makatea
thumb|right|210px|Makatea iš kosmoso Makatea – koralinė sala Prancūzijos Polinezijoje, Tuamotu salyno šiaurės vakaruose, Paliserio grupėje, 230 km į šiaurės rytus nuo Taičio, 82 km į pietus nuo Rangiroa. Įeina į Rangiroa komuną. Plotas 24 km². 94 gyventojai (2017 m.). Gyventojų tankumas – 3,9 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Moumu.
Makatea – viena iš nedaugelio Tuamotu salyno salų, kurios nėra atolai. Sala plokščia, iki 80 m aukščio. Ilgis 7,5 km, plotis 7 km. Salos centre (išdžiūvusios lagūnos vietoje) randami fosfatai, koralinis kalcio oksidas, jūrų paukščių guanas. Fosfatų gavyba vyko nuo 1917 m. iki 1966 m. (beveik visi fosfatai iškasti). Verčiamasi žemės ūkiu, kopros gavyba, kokosų prekyba, kokosinių krabų gaudymu. Saloje yra vienintelis Polinezijos salose geležinkelis (juo buvo gabenami fosfatai iš salos centro į Temao uostą), tačiau dabar nebeveikiantis.
Makatea seniau buvo vadinama Papa Tea („balta uola“). Salą 1722 m. atrado olandas Jakobas Rogevenas.
Tarpsnis
Žodis tarpsnis reiškia kelis dalykus:
Kubas 2: Hiperkubas
Kubas 2: Hiperkubas – 2002 Kanados mokslinės fantastikos filmas, filmo Kubas tęsinys. 2004 buvo sukurtas trečiasis šios serijos filmas – Kubas. Nulis. Leidėjas – Lions Gate Films. Montažas – Mark Sanders. Kinematografija – Andrzej Sekula. Muzika kūrė Norman Orenstein.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Finalo rungtynės
--
Stolas
Stolas – aukščiausias kalnas Karavankų kalnų grandinėje (Pietinių Klintinių Alpių dalis). Jo viršūnė (2236 m) vadinama 'Aukštąja Kėde'. Siena tarp Slovėnijos ir Austrijos eina šio kalno ketera, o viršūnė yra Austrijos pusėje. thumb|left|300px|Alpinistų prieglauda Prešernova koča Pirmasis į viršūnė užlipo 1794 m. Karniolos hercogijos valdytojas grafas Franz von Hohenwart. Dabar į viršūnę veda gausūs maršrutai iš Feistritz im Rosental bei Klagenfurter Hütte (Karintija, Austrijos pusėje) bei Žirovnicos Slovėnijos pusėje, kur žemiau antrosios viršūnės Mali Stol (2198 m) stovi alpinistų prieglauda (Prešernova koča), pavadinta literato France Prešeren garbei.
Prieglauda buvo pastatyta 1909 m., bet 1942 m. ją sudegino jugoslavų partizanai, kad pastatu nepasinaudotų vokiečių kareiviai. Ji buvo atstatyta 1966 m. ir veikia nuo birželio vidurio iki rugsėjo vidurio. Joje yra 45 miegamosios vietos, prausykla, du valgomieji su 80 sėdimų vietų.
Lipimas iš šiaurinės (Austrijos) pusės veda ir stačiu šlaitu, kur reikia pasinaudoti via ferrata, kam reikia šiokių tokių alpinistinių įgūdžių.
Lietuvos dirva
Lietuvos dirva – dvisavaitis žemės ūkio žurnalas, ėjęs 1923–1925 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvos žemės ūkio draugija, 1925 m. – Lietuvos žemės ūkio kooperatyvų sąjunga, „Lietūkis“. Spausdino Varpo spaustuvė Kaune. Išėjo 53 numeriai. 1925 m. liepos mėn. vietoje jo pradėtas leisti kooperacijos žurnalas „Talka“.
Rašė žemdirbystės, gyvulininkystės, žemės ūkio ekonomikos, teisės, melioracijos, veterinarijos ir kt. temomis.
Bendradarbiavo Konradas Aleksa, Petras Kregždė, Jonas Kriščiūnas, Povilas Matulionis, Kazimieras Oleka, Antanas Rukuiža, Jonas Smilgevičius, Jonas Vileišis ir kt.
Redagavo Vladas Kriaučiūnas, Juozas Tūbelis.
Might and Magic (serija)
Might and Magic – New World Computing firmos sukurtas pasaulis ir pagal jį išleista žaidimų serija. 1996 m. New World Computing tapo 3DO kompanijos dukterine įmone.
Oficialiai Might and Magic serijos baigėsi su 3DO kompanijos uždarymu. Vėliau Might and Magic leidimo teises nupirko Ubisoft.
Serijos žaidimai
Might and Magic seriją sudaro iš viso 9 žaidimai:
Taip pat pagal tą patį Might and Magic pasaulį buvo sukurta ir kitų kompiuterinių žaidimų:
2003 m. rugpjūčio mėn. Ubisoft įsigijo teises į Might and Magic už 1,3 milijonus JAV dolerių, kai bankrutavo 3DO kompanija. Pati Ubisoft sukūrė atskirą Might and Magic pasaulio versiją ir išleido:
Žaidimo stilius
Pats Might and Magic žaidimas stebimas iš pirmo asmens perspektyvos. Žaidėjas valdo iškart visą herojų grupę. Žaidimo veiksmas/kovos vyksta arba realiuoju laiku arba ėjimais. Taip pat iki VI versijos žaidimas vyko dvimatėje aplinkoje. Nuo VI versijos žaidimas tapo trimatis su 2D elementais (panašaus tipo kaip Doom).
HSV Groß Born
Borne Sulinovo HSV – buvęs Vokietijos futbolo klubas iš Borne Sulinovo. Iki 1943 m. žaidė Kolobžege.
Istorija
Klubas buvo įkurtas 1933 m. Tuo metu vadinosi HSV Hubertus Kolberg. Iki 1943 m. žaidė Kolobžege.
Stare Kževas
Stare Kževas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Zavadų ir apie 38 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Sbarro
„Sbarro“ – amerikiečių picerijų tinklas. Specializuojasi Niujorko tipo picų bei kitų itališkai virtuvei būdingų patiekalų prekyba. Centrinė būstinė įsikūrusi Kolumbe, Ohajuje.
2014 m. kompanija susidūrė su finansiniais sunkumais bei paskelbė bankrotą dėl didelių skolų. Po keleto mėnesių situacija pasitaisė, dėl mažesnių mokesčių kompanija perkėlė centrinę būstinę iš Niujorko į Kolumbą. Kompanija taip pat pradėjo vykdyti naują verslo modelį.
Tai yra šeštas didžiausias picos pristatymo į namus tinklas Jungtinėse Valstijose, vietų skaičiumi nusileidžiantis „Pizza Hut“, „Domino's Pizza“, „Papa John's Pizza“, „Little Caesars“ ir „Papa Murphy's“.
Alijošius
Alijošius:
Alijošius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alijošienė (ištekėjusi moteris) ir Alijošiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Menturlapė ežerutė
Menturlapė ežerutė (Hydrilla verticillata) – vandenplūkinių (Hydrocharitaceae) šeimos ežerutės (Hydrilla) genties augalų rūšis.
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Daugiau paplitęs pietryčių ir rytų Lietuvos ežeruose.
Zimbabvės Paukštis
thumb|right|200px|Zimbabvės paukštis Zimbabvės Paukštis – akmeninė skulptūra, kuri yra tapusi Zimbabvės valstybės simboliu, tad jos atvaizdas naudojamas Zimbabvės vėliavoje, herbe. Manoma, kad jis simbolizuoja erelį Terathopius ecaudatus. Anksčiau naudotas Rodezijos simbolikoje.
Tokios akmeninės paukščių skulptūros iš steatito stovėjo ant senovinio šonų tautos protėvių pastatyto Didžiosios Zimbabvės miesto, egzistavusio XI–XV a., sienų ir statinių.
XIX a. antroje pusėje vėl atradus užmirštus Didžiosios Zimbabvės griuvėsius, juose buvo aptiktos penkios akmeninės paukščių skulptūros, kurios buvo pervežtos į Pietų Afriką Sesiliui Rodsui (Cecil Rhodes). Vėliau keturias statulas Pietų Afrika grąžino Zimbabvei nepriklausomybės proga, o penktoji liko Groote Schuur dvare (Keiptaunas), kuris anksčiau priklausė S. Rodsui.
Saranskojės kaimo gyvenvietė
Saranskojės kaimo gyvenvietė  – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Polesko rajone. Centras – Sosnovka.
Istorija
Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.
Kaliningrado srities įstatymu Nr. 260 Saranskojės kaimo gyvenvietę sudaro:
Šaltiniai
Saranskoje
Karšio stepė
Karšio stepė  – stepė Uzbekijoje, į vakarus nuo Zeravšano ir Gisaro kalnagūbrių. Ilgis ir plotis ~120 km. Kalvota lyguma. Žemėja iš rytų į vakarus (nuo 500 iki 200 m).
Vyrauja žemyninis klimatas: kritulių 200–400 mm per metus. Per stepę teka Kaškadarja, iškastas 165 km ilgio kanalas. Pusdykumių augalija.
Eidaičiai
Eidaičiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gardamo. Stūkso Eidaičių piliakalnis.
Didžioji Viktorijos dykuma
Didžioji Viktorijos dykuma  – nederlingas, sausas, negausiai gyvenamas dykumos ekoregionas pietų Australijoje. Ji driekiasi Pietų ir Vakarų Australijos valstijose ir yra sudaryta iš daugybės mažų kopų, žolynų ir druskingų ežerų. Didžiosios Viktorijos dykumos plotas – 424 400 km².
Dėl didelio sausringumo ir sausumo dykumoje beveik nevyksta žemės ūkio veikla. Tačiau ši dykuma yra saugoma Vakarų Australijos teritorija.
Dykumoje gyvena daug skirtingų vietinių australų grupių, įskaitant kogarus ir mirningus.
1875 m. britų keliautojas Ernestas Giles tapo pirmuoju europiečiu, perėjusiu dykumą. Jis pavadino dykumą tuo laiku valdžiusios Jungtinės Karalystės monarchės Viktorijos garbei.
thumb|left|250px|Didžiojoje Viktorijos dykumoje yra išdžiūstančių ežerų ir krūmynų
Vaineikių girininkija
Vaineikių girininkija yra Kretingos miškų urėdijos ir Kretingos rajono savivaldybės teritorijos centrinėje dalyje.
Apibūdinimas
Girininkija apima Kretingos rajono savivaldybės Darbėnų seniūnijos rytinę, Imbarės seniūnijos pietvakarinę, Kūlupėnų seniūnijos vakarinę ir Kretingos seniūnijos šiaurės rytinę dalį. Šiaurėje ribojasi su Grūšlaukės girininkija, vakaruose – su Darbėnų girininkija, pietryčiuose – su Kartenos girininkija, rytuose – su Telšių miškų urėdija.
Valstybinės reikšmės miškų plotas – 3616 ha, iš kurių 57% užima eglynai, 25% – beržynai ir 9% – drebulynai.
Girininkijos miškuose yra 10 kultūros paveldo objektų: Kašučių senovės žemdirbystės vieta, Vaineikių akmuo su dubeniu, Genčų Medsėdžių, Pipirų, Ruginių, Vaineikių, Vaineikių Medsėdžių senosios kapinės, Didžiųjų Žalimų ir Kūlupėnų paminklai partizanams, paminklas paskutiniajam Lietuvos partizanui P. Končiui.
Istorija
XIX a. grafas Juozapas Tiškevičius įkūrė Vaineikių Medsėdžiuose miško ir medžioklės palivarką, iš kurio buvo administruojami Vaineikių miškai.
Miškus suvalstybinus, jiems valdyti 1920 m. lapkričio 11 d. įkurta Vaineikių girininkija, kurios administracinis centras veikė Vaineikių Medsėdžių kaime.
1945–1953 m. Vaineikių miške bazavosi LLA Žemaičių apygardos Kardo rinktinės štabas, kurį saugojo Vizbuto būrys (kuopa). Enkavedistai ir stribai ne kartą mišką buvo apsupę, ruošė „valymus“, kurių metu 1946 m. kovo 20 d. sunaikino štabo žeminęį, o 1953 m. balandžio 6 d. apsupo paskutiniuosius Kardo rinktinės partizanus: Vizbuto būrio vadą S. Jonauską–Simoną su 5 partizanais.
Apie 1947 m. girininkija panaikinta, o 1958 m. sausio 1 d. atkurta. 2006 m. prie jos prijungta Kūlupėnų girininkija. 2009 m. girininkijos administracinis centras perkeltas į naujai pastatytą būstinę Šukėje.
Loose (albumas)
„Loose“ yra trečiasis Kanados pop muzikos atlikėjos Nelly Furtado albumas, kurį išleido „Geffen Records“ 2006 m. birželio 9 d. Timbaland buvo albumo prodiuseris, kurio pardavimų tiražai pasaulyje buvo labai aukšti.
Giedrius Reimeris
thumb|200px|
Giedrius Reimeris (g. 1952 m. balandžio 6 d. Vilniuje) – dizaineris, Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio ženklo autorius.
Vilniaus dailės akademijoje baigė meninio konstravimo specialybę, dizaino katedroje įgijo magistro laipsnį.
Tarp kitų žinomų darbų – Lietuvos tautinio olimpinio komiteto, Lietuvos krepšinio lygos, „Mažeikių naftos“ logotipai.
Ilgą laiką dirbo vyriausiuoju Lietuvos kariuomenės dailininku.
Antisana
Antisana  – veikiantis ugnikalnis Ekvadoro šiaurėje, Anduose, 50 km į pietryčius nuo Kito. Aukštis 5704 m (kitais šaltiniais – 5753 m). Aukščiau kaip 4500 m aukštyje driekiasi sniegynai.
Istorijoje užfiksuoti Antisanos išsiveržimai vyko 1760, 1773, 1801 m.
Pirmą kartą į Antisaną (1880 m.) įkopė ekspedicija, vadovaujama britų alpinisto E. Whymper.
thumb| Antisana
thumb|Antisana
Mytiščiai
Istorija
Minimi nuo 1460 m.
Ivlinas (departamentas)
Ivlinas (78)  – Prancūzijos departamentas šalies centro šiaurėje, Il de Franso regione, pavadintas upės vardu. Administracinis centras – Versalis (Versailles).
Kaštaunalių kapinynas
Kaštaunalių kapinynas – kapinynas Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Kaštaunalių (Laukuvos seniūnija) kaimo, vadinamame Pakapės lauke. Kultūros vertybės kodas A714 P.
Ivlinas (departamentas)
Departamente 4 apskritys, 39 kantonai, 13 municipalinių susivienijimų ir 262 komunos. Plotas – 2 284 km².
Orientavimosi sportas
thumb|150px|Simonas Krėpšta 2008 m. pasaulio orientavimosi čempionate Orientavimosi sportas – sporto šaka, kurioje sportininkai naudodamiesi žemėlapiu ir kompasu turi kuo greičiau pasiekti žemėlapyje pažymėtus ir vietovėje esančius kontrolinius punktus (KP).
Kaštaunalių kapinynas
Tyrimai
Kasant bulviarūsius buvo randama žmonių griaučių, žalvarinių apyrankių, geležinių ietigalių, tie radiniai neišliko. 1974 m. Kultūros paminklų apsaugos ir kraštotyros draugijos Šilutės skyrius (tyrimų vadovas V. Statkevičius) ištyrė 30 m² plotą, rado 4 kapus. 1975 m. Istorijos instituto archeologai (vadovė Laima Vaitkunskienė) ištyrė 220 m² plotą. Rasti 36 kapai, datuojami VII a. – VIII a., kuriuose mirusieji vyrai laidoti galvomis į šiaurės rytus, moterys – į pietvakarius mediniuose karstuose su įkapėmis. Per tyrimus surinkta apie 140 įkapių: darbo įrankių, ginklų, gintarinių karoliukų (manoma, amuletai), žalvariu kaustytų geriamųjų ragų, apgalvių audeklo liekanų, žalvariu puoštų diržų. Laidojant diduomenės vyrus, aukoti žirgai, jų nukirstų galvų kaukolių rasta šalia mirusiojo palaikų. Kapinyne išliko ir vėlesnių kapų: rasta atsitiktinių IX a. – XI a. dirbinių. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Orientavimosi sportas
thumb|Orientavimosi sporto simbolis
Ivlinas (departamentas)
Istorija
Įsteigtas 1968 m. sausio 1 d. pagal 1964 m. liepos 10 d. įstatymą, patvirtintą 1965 m. vasario 25 d. dekretu, buvusiame Senos ir Uazos departamente.
Orientavimosi sportas
Išskiriamos tokios orientavimosi rūšys:
Ivlinas (departamentas)
Istorija
Departamentas įeina į Prancūzijos „Didžiąją karūną“, kurią sudaro Uazos slėnis, Esonas, Ivlinas bei Sena ir Marna. „Mažąją karūną“ sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis.
Geografija
thumb|250px|Sen Žermeno pilis Departamentas šiaurėje ribojasi su Uazos slėnio, rytuose su Aukštutinės Senos, pietryčiuose su Esono, pietvakariuose su Ero ir Luaros, vakaruose su Ero departamentais.
Orientavimosi sportas
Išskiriamos tokios varžybų rūšys:
Taip pat varžybos skirstomos ir pagal tokius kriterijus:
Ivlinas (departamentas)
Geografija
Vakarinė ir šiaurinė dalys įeina į Paryžiaus aglomeratą, likusioje dalyje dar gyvuoja žemės ūkis. 28 % teritorijos padengta mišku.
Klimatas
Klimatas tipiškas atlantinis, kritulių iškrenta vidutiniškai 600 mm. Dominuoja vakarų vėjai. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 5,2 °C, liepos mėnesio – 22,6 °C.
Orientavimosi sportas
Bendrai
Varžybų trasa skirta nustatyti dalyvių gebėjimą koncentruotis, orientuotis ir greitai įveikti atstumus tarp kontrolinių punktų. Geras fizinis pasirengimas yra būtinas, norint pasiekti aukštų rezultatų tarptautinėse varžybose ir elito grupėje. Norint suvienodinti sportininkams sąlygas, žemėlapiai įteikiami tik, kai jie startuoja. Kai sportininkų ne pernelyg daug, jie išleidžiami vienodais laiko intervalais vienas po kito. Aukšto rango varžybose įrengiamos uždaro starto arba uždaro finišo zonos („gardai“), kurios veikia tol, kol startuoja paskutinis dalyvis. Prieš įvykstant aukšto rango varžyboms, toje vietovė sportininkams lankytis draudžiama. Uždarų teritorijų sąrašas skelbiamas federacijų internetiniuose puslapiuose.
Ivlinas (departamentas)
Ekonomika
Pramonė orientuojasi į tris svarbiausias sritis – automobilių gamybą, aviaciją ir gynybos pramonę. Automobilių pramonėje užimti 31 400 darbuotojų. Veikia Renault gamykla Flinse prie Senos, Peugeot SA – Puasi, Citroën – Velizi-Vilakublė ir Reno techninis centras Gijankure (Guyancourt).
Aviacijos pramonėje dirba 17 000 žmonių, elektronikos pramonėje – 30 000, bioindustrijoje – 37 000 darbuotojų. Veikia firmų Dassault Électronique, Alcatel, Bouygues Télécom, Sun Microsystems, Thales Optronique, Matra Automobile įmonės.
Orientavimosi sportas
Žemėlapiai
thumb|Sportinis žemėlapis
Zvežineco Malai
Zvežineco Malai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į vakarus nuo Dambravos, apie 36 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 62 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Orientavimosi sportas
Žemėlapiai
Orientavimosi varžybose naudojami specialūs sportiniai žemėlapiai. Jie yra panašūs į topografinius žemėlapius, tik labiau detalizuoti ir pritaikyti orientavimuisi: juose įvertinami vietovės prabėgamumas (miško tankumas, pelkės klampumas) ir linijinių objektų įveikiamumas (įveikiama/neįveikiama tvora, uola, upė). Ypatingai detaliai atvaizduojamas reljefas. Žemėlapiai sudaromi pagal ISOM tarptautinį standartą, 1:15000 arba 1:10000 mastelių, ir pagal ISSOM standartą 1:5000 mastelio (sprintams). Šiaurės linijos nukreiptos į magnetinę šiaurę. Žemėlapių ženklinimas yra standartizuotas IOF, ir sukurtas suprantamu bet kuriam varžybų dalyviui, nepriklausomai nuo jo kalbos.
Ivlinas (departamentas)
Ekonomika
Žemės ūkiui tenka 43 % teritorijos, apie 91 000 ha su 1270 sklypų. Auginami daugiausiai vaismedžiai, vaiskrūmiai, gėlės. Žemės ūkyje dirba 1,6 % departamento gyventojų, įskaitant ir šeimos narius.
Zvežineco Malai
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Orientavimosi sportas
Trasos
thumb|Orientavimosi maršrutas
Varžybų nurodyta kryptimi dalyvio žemėlapyje raudonai-violetine spalva pažymėta trasa nuo orientavimosi pradžios taško iki finišo. Orientavimosi pradžia žymima trikampiu, finišas – dvigubu apskritimu, kontroliniai punktai – apskritimais, kontrolinių punktų surinkimo eiliškumas – tiesiomis linijomis. Šalia KP apskritimo nurodomas ir jo eilės numeris. Papildomai šia spalva žemėlapyje pažymimos draudžiamos įveikimui teritorijos (dirbama žemė, gamtiniai rezervatai), medicinos ir maitinimo punktai. Orientavimosi varžybos siūlo įvairaus fizinio ir techninio sudėtingumo trasas. Techniškai sudėtingiausios trasos paruošiamos jaunimo, elito ir veteranų (35+) amžiaus grupių sportininkams. Lengvesnes trasas įveikia vaikų ir jaunučių amžiaus sportininkai. Fiziškai sudėtingiausios trasos paruošiamos vyrų elito grupės sportininkams, kitiems jos būna trumpesnės. Klasikinėje (ilgoje) trasoje elito grupės lyderiai sugaišta apie 1-1,5 valandos laiko, vidutinėje trasoje – apie 30-40 minučių, sprinte – 12-18 minučių, maratone (labai ilgoje) – virš dviejų valandų. Rogaining’o varžybose komandos (2-5 žm.) turi per nustatytą laiką (6, 12 ar 24 val.) surinkti kuo daugiau KP laisvai pasirenkama tvarka.
Ivlinas (departamentas)
Ekonomika
Paslaugų sektoriuje užimti 74 % darbingo amžiaus gyventojų.
Turizmas
thumb|300px|[[1789 m. Viljamo Šeperdo Versalio planas]] Departamente yra 24 muziejai, 10 kūrybos namų, 8 sodai ir parkai, du regioniniai gamtos parkai:
Žymiausios pilys:
Orientavimosi sportas
Treniruotės, laikinos trasos, stacionarios trasos
Orientacininkų bendruomenės treniruojasi, įrengdamos miškuose laikinas trasas ir bendruomenėje ar forume paskelbdamos žemėlapį su pažymėtais jame kontroliniais punktais. Dažnai vietoje varžybinių prizmių vietovėje naudodami paprastesnius žymenis – juosteles, kartono lapus su užrašais. Įrengiamos ir ilgalaikės stacionarios trasos, labiau skirtos turistams ir naujokams.
Ivlinas (departamentas)
Politika
Departamentui Prancūzijos senate atstovauja 6 senatoriai, Atstovų rūmuose – 12 deputatų. Regioniniame parlamente departamentui atstovauja 28 tarybos nariai.
Orientavimosi sportas
Kontroliniai punktai ir legendos
thumb|Kontrolinių punktų legendos
Kontroliniai punktai statomi ant aiškių, žemėlapyje pažymėtų orientyrų. Tai – strypas su atsižymėjimo komposteriu viršuje ir užmauta trikampe baltos ir oranžinės spalvos prizme. Varžybų dalyviai gauna lapelį su kontrolinių punktų aprašais, vadinamą „legendomis“. Lapelyje pateikiama platesnė informacija apie kiekvieną punktą: individualus KP numeris, orientyras, kur stovi punktas ir kt. Pavyzdžiui, 1-as KP, numeris „40“, stovi pietrytiniame orientyre iš visų tokių orientyrų, kurie patenka į KP apskritimą žemėlapyje, stovi lomoje, orientyro (šiuo atveju lomos) viršutinėje dalyje.
Kontrolinė kortelė ir atsižymėjimas
Varžybų dalyviai trasoje su savim privalo neštis kontrolinę kortelę, kurią turi žymėti aplankytuose kontroliniuose punktuose. Tokiu būdu dalyviai įrodo, kad šiuos KP jie aplankė. Šiuo metu varžybose plačiai naudojama elektroninė atsižymėjimo sistema. Anksčiau dalyviai nešdavosi kartoninę kortelę, į kurios sunumeruotus langelius atsižymėdavo dantytais komposteriais.
FC Lugano
Lugano FC – Šveicarijos futbolo klubas iš Lugano.
Orientavimosi sportas
Rezultatai
Nugalėtojas nustatomas pagal greičiausią trasos įveikimą. Naudojant elektroninę atsižymėjimo sistemą, varžybų organizatoriai turi galimybę atspausdinti detalius rezultatus su tarpiniais kiekvieno kontrolinio punkto radimo laikais.
FC Lugano
Istorija
Klubo ištakos siekia 1908 m.
Orientavimosi sportas
Apranga
Sportininkai dažniausiai vilki visą kūną dengiančią nailoninę aprangą, kuri yra atspari plyšimui ir apsaugo nuo įsibrėžimų, bėgant pro tankumynus. Nailoninė apranga nesugeria vandens, dėl to nepasunkėja, kai permirksta nuo lietaus. Sportininkai avi specialius sportbačius, su dygliuotu padu, kuris padeda išsilaikyti laipiojant stačiais šlaitais. Tankiuose miškuose orientuojantis naudojamos blauzdų apsaugos. Parkų ir miestų sprintų varžybose dažniau avima sportbačiais ir vilkima trumpesne apranga.
Ekipiruotė
thumb|Sportiniai kompasai
Istorija
Pirmosios viešos orientavimosi sporto varžybos įvyko 1897 m. spalio 31 d. Norvegijoje.
Aspidai
Paplitimas
Aspidų šeimos gyvatės yra paplitusios visame pasaulyje atogrąžų ir subtropikų regionuose, išskyrus Europą. Jūrinės gyvatės pasitaiko daugiausia Indijos vandenyne ir Ramiojo vandenyno pietvakariuose.
Ažušilės piliakalnis
Ažušilės piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas ; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1892; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1952K) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas ) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, Ažušilės kaime, Vidiškių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Vidiškės – Kūjiškės Ažušilėje pasukus į dešinę vakaruosna link Poviliškės, pavažiavus 200 m – yra Ažušilės vakariniame pakraštyje 30 m į kairę pietų kryptimi nuo kelio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 28x10 m dydžio, 2 m aukštesne pietvakarine dalimi. Šlaitai statūs, 15–20 m aukščio. Piliakalnis apardytas arimų, kultūrinis sluoksnis (buvo randama puodų šukių) sunaikintas. Dabar apaugęs mišriu mišku.
Rytinėje papėdėje 0,3 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos keramikos.
Tyrimai
1989 m. piliakalnį žvalgęs Romas Jarockis aikštelės šiaurės rytinėje dalyje ištyrė 25 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 28400 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Daugpilio kalėjimas
left|Fliugeris|thumb thumb|350px|Pastatas Daugpilio kalėjimas, šnek. Baltoji gulbė, ) – kalėjimas Latvijoje, centrinėje Daugpilio miesto dalyje. Architektūros paminklas, saugomas valstybės.
Istorija
1863 m. kalėjimas pastatytas miesto pakraštyje. Pradžioje pastato fasadas buvo raudonas, todėl kalėjimas vadintas Raudonu namu. Kalėjimo archyvo duomenimis, pastato architektas buvo pirmasis kalėjimo kalinys.
1941 m. sovietų okupacijos metais kalėjimo kieme NKVD sušaudė visų keturių Latvijos Seimų narį M. Kalistratovą.
2008 m. prijungtas Gryvos kalėjimas.
Kulka
thumb|150px|Kulkos pjūvis: 1. Apvalkalas 2. Švino užpildas 3. Plieno šerdis
Kulka – kaunamoji šovinio dalis.
Būna kariškosios ir medžioklinės kulkos. Kariškosios kulkos būna paprastosios (vientisinės ir apvalkalinės) ir specialiosios (šarvamušės, padegamosios, šviečiamosios). Taip pat naudojamos ir plastikinės, išcentruotosios, sprogstamosios, su daliniu ar įpjautu apvalkalu ir kitokios.
Išcentruotųjų kulkų geometrinis centras nesutampa su kulkos masės centru. Smūgio metu pakinta trajektorija ir kulkos padėtis. Taip padaroma didesnė žaizda. Ekspansyviosios kulkos (minkštanosės ar dubianosės) bei kulkos su įpjautu apvalkalu smūgio metu susiploja ar sudūžta. Skeveldros padaro didesnę žalą nei įprastos kulkos. 1899 m. išcentruotąsias ir kulkas su daliniu ar įpjautu apvalkalu uždraudė naudoti Hagos konvencija.
Medžioklinių graižtvinių šautuvų kulkos paprastai būna panašios į kariškų šautuvų kulkas. Medžioklinių lygiavamzdžių šautuvų kulkos gaminamos iš švino, būna apvalios arba pailgos. Pailgosios turi kreipiamuosius sparnelius, kurie įsuka kulką apie savo ašį, taip stabilizuodami kulkos lėkimo trajektoriją.
Šaltiniai
Ojiva (estadística)
Andrea Amati
Andrea Amati (1520–1578) – žymus italų smuikų bei violončelių meistras.
Jis laikomas pačiu ankstyviausiu smuikų meistru, kurio darbai išlikę iki šiol. Pridėjęs ketvirtą stygą Andrea laikomas modernaus smuiko išradėju. Maža dalis jo smuikų, iš laikotarpio 1564–1574, yra išlikę iki šių dienų. Meistras turėjo 2 sūnus – Antonio Amati bei Girolamo Amati, kurie sekė tėvo pėdomis ir dirbdami kartu gamino ypač švelnaus garso instrumentus.
Darbai
Andrea Amatis buvo žinomas XVI a. smuikų meistras. Ne veltui, 1560 m., Prancūzijos karalius Čarlzas IX užsakė Amačio pagaminti 38 instrumentus: 24 smuikus, 6 altus ir 8 violončeles. Dvi iš jų šiuo metu yra Oksfordo Ešmolio muziejuje.
Eidintaičiai
Eidintaičiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gadūnavo.
Kulobas
Kulobas (tadž. Кӯлоб; labiau žinomas sovietiniu pavadinimu Kuliabas) – miestas pietvakarių Tadžikistane, Chatlono provincijoje, Jachsu upės slėnyje, netoli sienos su Afganistanu. Trečias gal dydį šalies miestas. 82 tūkst. gyventojų (2003 m.). Medvilnės, metalo apdirbimo, siuvimo, poligrafijos, statybinių medžiagų, aliejaus pramonė. Išplėtotas kilimų audimas, juvelyrinių dirbinių gamyba. Pedagoginis institutas. Muzikinis dramos teatras, kraštotyros muziejus.
Istorija
Tai vienas seniausių šalies miestų prie Gisaro slėnio. Yra išlikę istorinių paminklų, iš kurių svarbiausias – Mir Seid Hamadanio mauzoliejus (XIV-XVII a.). 1934 m. Kulobui suteiktos miesto teisės. Šalia Kulobo esančioje Dangara gyvenvietėje 1952 m. gimė šalies prezidentas Emomalis Rahmonovas.
Architektūra
Išliko XIV–XVII a. Mir Saido Ali Hamadonio mauzoliejus su dvigubu kupolu. Į šiaurės rytus nuo Kulobo yra XII–XIII a. Šachi-Šamūš ir XVII a. – XVIII a. Domulla-Irkan mauzoliejai. Į rytus nuo miesto viduramžių miesto Cholbuko griuvėsiai.
Strenkova Gura
Strenkova Gura  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zavadų valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės vakarus nuo Zavadų ir apie 43 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra I pasaulinio karo kareivių kapinės, kurios yra įtrauktos į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Šalia kaimo teka Narevo upė.
Zvežineco Velkiai
Zvežineco Velkiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Dambravos, apie 36 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 62 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kermanšahas
Kermanšahas  – miestas vakarų Irane, Zagroso kalnuose, Garesu upės slėnyje; provincijos centras. ~960 tūkst. gyventojų; didesnioji dalis – kurdai. Per miestą eina Teherano-Bagdado plentas, veikia oro uostas.
Naftos perdirbimo (nafta gaunama naftotiekiu iš Irako pasienyje esančių Nafte Šacho telkinių), naftos chemijos, maisto (cukraus), tekstilės, cemento pramonė. Tradicinis kilimų audimas. Apylinkėse vystomas žemės ūkis. Yra 1947 m. įkurtas universitetas. Netoli Kermanšaho yra Sasanidų laikų didelis bareljefu uoloje kompleksas Tak e Bostanas, kuriame pavaizduoti persų dievai ir didvyriai. Behistuno kalne yra į UNESCO pasaulio paveldą įrašyta Senovės Persijos Behistuno inskirpcija.
Istorija
Manoma, kad Kermanšahas pradėjo kurtis Sasanidų laikais, apie IV a. Buvo prekybinis centras prie Hamadano-Bagdado karavanų kelio, Persijos imperatorių vasaros rezidencija. Po persų-kurdų karo miestas tapo pusiau autonomiškos Kurdų karalystės sostine. Sefevidų laikais miestas įtvirtintas, XVIII a. okupuotas osmanų. Miestas smarkiai nukentėjo Irano-Irako karo metu. Po Islamo revoliucijos miestas pervadintas į Bachtaraną, bet vėliau senasis pavadinimas grąžintas.
BC Berlin
Berlyno BC – buvęs Vokietijos futbolo klubas iš Berlyno.
Amati
Amati yra Italų smuikų meistrų šeimos, klestėjusios Kremonoje 1549–1740 metais, vardas.
Nuorodos
Amati šeimos instrumentai Nacionaliniame Muzikos muziejuje:
Paežerės sapropelio telkinys
Paežerės sapropelio telkinys – sapropelio ištekliai, esantys Požerės (Paežerių, Paežerio) ežere, telkšančiame ties Paežerio kaimu Šilalės rajone, apie 3 km į pietus nuo magistralinio kelio. Požerės ežere yra vienas iš kelių Lietuvoje detaliai išžvalgytų sapropelio telkinių.
Istorija
2017 m. duomenimis, leidimas išgauti sapropelį suteiktas UAB „Kvėdarsta“ (Kvėdarna, Šilalės raj.). Jo gavyba kol kas nedidelė, bet po truputį auga. Sovietmečiu Kvėdarnos melioratoriai buvo įsigiję iš Baltarusijos įrangą mechanizuotam sapropelio gavybos būdui: pontonus, greiferinius ekskavatorius, baržas, katerį ir pradėję kasti sapropelį iš Paežerės ežero. Pasikeitus ekonominėms bei politinėms sąlygoms, ežero valymo darbai sustojo. 2014 m. duomenimis, sapropelio telkinio gavyba nutrūko vos prasidėjusi dėl išgauto sapropelio realizavimo problemų.
Telkinio duomenys
Ežero plotas – 52,9 ha, sapropelio vidutinis sluoksnio storis – 7,1 m, makslmalus – 13,8 m, sapropelio kiekis – 3,6 mln. m³.
Mis Pasaulis 1964
Mis Pasaulis 1964 – 14-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Ann Sidney iš Jungtinės Karalystės. Konkurse dalyvavo ligi tol rekordinis skaičius dalyvių.
Šovinių juosta
thumb|right|300px|5,56×45 mm šoviniai M249 kulkosvaidžio ardomojoje juostoje. Matyti atjungta tuščia juostos grandis. thumb|right|300px|12,7 mm šoviniai Browning M2 HB kulkosvaidžio ardomojoje juostoje. Šovinių juosta  – įtaisas, iš kurio šoviniai tiekiami į automatinį šaunamąjį ginklą (kulkosvaidį, mažo kalibro automatinę patranką, automatinį granatsvaidį). Juostiniai automatiniai ginklai turi didelę praktinę šaudymo spartą, gali šaudyti ilgomis serijomis. Kadangi nuo šaudymo ilgomis serijomis kaista vamzdis, juostiniai kulkosvaidžiai neretai turi ir keičiamus vamzdžius, kuriuos keičia mūšio metu perkaitus vamzdžiui.
Sąjūdis Šiauliuose
thumb|Sąjūdžio trispalvė Aušros alėjoje thumb|Šiaulių sąjūdininkai thumb|[[1989 m. vasario 16 d. Vėliava nešama į Vandentiekio bokštą]] thumb|Vasario 16-osios minėjimas Saulės laikrodžio aikštėje thumb|Sąjūdžio Šiaulių tarybos biuletenis [[Krivūlė (laikraštis)|„Krivūlė“]] thumb| thumb|Piketas prie Šiaulių karinio komisariato prieš naujokų šaukimą į okupacinę kariuomenę thumb|„[[Savaitės krivūlė“]] thumb|Šiauliečių piketas [[Bridai|Briduose 1990 m. sausio 12 d. M. Gorbačiovo vizito Šiauliuose metu]] thumb|Lietuvos KGB generolas majoras [[Eduardas Eismuntas nepatenkintas Sąjūdžio plakatais]] thumb|Piketas prieš LKP thumb|1990 m. Vasario 16-oji Šiauliuose thumb|Šiauliečius su Vasario 16-ąja sveikina [[Latvija|Latvijos nacionalinio judėjimo LNNK atstovai iš Jelgavos]] thumb|Šiaulių sąjūdžio nariai Virgilijus Kačinskas, Irena Vasinauskaitė, Stanislovas Bronušas, Algirdas Urbanavičius po 20 metų atidengus atminimo lentą prie Projektavimo institutų pirmajai šiauliuose sąjūdžio rėmimo grupei thumb|Virgilijus Kačinskas, Zigmas Vaišvila, Algirdas Urbanavičius, Irena Vasinauskaitė po 20 metų
Šovinių juosta
Juostų konstrukcija
Šovinių juostos yra dvejopos:
Sąjūdis Šiauliuose
Šiaulių sąjūdis – visuomeninio judėjimo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio sudėtinė dalis, veikusi Šiauliuose 1988–1991 m. Oficialus pavadinimas – Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Šiaulių miesto taryba.
Šovinių juosta
Juostinių ginklų variantai
Šiuolaikiniai pėstininkų kulkosvaidžiai dažnai turi dvigubas šovinių tiekimo sistemas, šovinius gali imti tiek iš juostų, tiek iš dėtuvių:
Sąjūdis Šiauliuose
Ištakos
SSRS įvykdytą agresiją prieš Lietuvą 1940 m. šiauliečiai pajuto vieni pirmųjų – jau birželio 16 d. apie 13 val., kaip pasakojo visa tai matęs Lietuvos aviacijos istorikas Jonas Balčiūnas, virš Zoknių aerodromo pasirodė pirmasis sovietinis naikintuvas. Netrukus ore pasirodė transporto lėktuvų TB-3 ir naikintuvų armada. Pirmosios sovietų okupacijos metais Šiauliuose buvo pradėję burtis pogrindinės organizacijos, tačiau jų veiklą greitai nuslopino prasidėjusios miesto inteligentų ir kitų išsilavinusių žmonių tremtys. Tai didelę dalį Šiaulių inteligentijos paskatino emigruoti ir artėjant prie Šiaulių SSRS kariuomenės daliniams 1944 m. liepos mėnesį. 1946 m. pradžioje neginkluoto pasipriešinimo šalininkai buvęs Šiaulių apskrities viršininkas Jonas Noreika, poetai Ona Lukauskaitė-Poškienė ir Stasys Gorodeckis įkūrė Lietuvos Tautinę Tarybą, kurios pagrindinis tikslas – atkurti nepriklausomą, demokratinę valstybę. Taryba sudarė laikinąją civilinę vyriausybę ir ginkluotųjų pajėgų vyriausiąją vadovybę, kuriai vadovavo Jonas Noreika – „Generolas Vėtra“. Bet 1946 m. kovo 16 d. juos suėmė okupacinis saugumas. Kariškiai buvo sušaudyti Vilniuje, MGB būstinėje, kiti nuteisti ir ištremti.
Šovinių juosta
Juostinių ginklų variantai
Juostoje esantys šoviniai lengvai užsiteršia, todėl juostinių kulkosvaidžių juostos paprastai laikomos lanksčiose ar kietose talpyklėse. Kai kurių kulkosvaidžių modelių (pvz., MG 3) juostų talpyklės atrodo kaip stambios dėtuvės, jos tvirtinamos prie kulkosvaidžio.
Sąjūdis Šiauliuose
Ištakos
Pasipriešinimą tęsė ginkluotas pogrindis mieste ir jo apylinkėse. 1949 m. Šiaulių apskrities Minaičių ir Balandiškio kaimuose įvyko vyriausių Lietuvos ginkluoto pogrindžio vadų susirinkimas, kuriame priimta „Vasario 16–osios deklaracija“. Nuslopinus ginkluotą pogrindį Sąjūdis mieste ruseno. 1958 m. vasario 16-ąją Šiaulių Juliaus Janonio vidurinės mokyklos moksleiviai, tęsdami geriausias mokyklos tradicijas, pažymėjo iškeldami tautinę Trispalvę. 1968 m. po įvykių Čekoslovakijoje mieste susibūrė dar viena moksleivių pogrindinė organizacija. 1976 m. lapkričio 26 d. Ona Lukauskaitė-Poškienė, Viktoras Petkus, kun. Karolis Garuckas, poetas Tomas Venclova, prieš tai gyvenęs Šiauliuose ir dr. Eitanas Finkelšteinas įsteigė „Helsinkio susitarimams remti lietuvių grupę“, siekusią tirti, kaip Sovietų Sąjunga laikosi ESBK Baigiamojo akto principų okupuotoje Lietuvoje. 1979 m. rugpjūčio 23 d. 45 pabaltijiečių memorandumą pasirašė ir šiauliečiai Mečislovas Jurevičius, Jonas Petkevičius, Jadvyga Petkevičienė. Pasirodžius „Lietuvos katalikų bažnyčios kronikai“ ją Šiauliuose platino, joje nemažai informacijos pateikė ir šiauliečiai Vincas Danielius, Mečislovas Jurevičius bei kiti. Prasidėjus „Perestroikai“ 1987 m. įkurtas Lietuvos kultūros fondas, kurio veikloje dalyvavo ir šiauliečiai. 1988 m. birželio 6 d. ekologai įkūrė Šiaulių gamtos ir kultūros paveldo apsaugos klubą „Aukuras“. Tiesa, Sąjūdžio Iniciatyvinės grupės sambūryje Lietuvos mokslų akademijos Prezidiumo salėje 1988 m. birželio 3 d. Šiaulių nuolatiniai gyventojai nedalyvavo, tačiau informacija apie steigiamą judėjimą netrukus pasiekė ir Šiaulius.
Šovinių juosta
Juostinių ginklų variantai
Juostų talpą paprastai riboja masė, kurią gali panešti kulkosvaidininkas, ir tūris. Mažesnio kalibro šovinių juostose gali tilpti daugiau nei stambaus kalibro. Juostų talpa paprastai būna nuo 20 iki 300 šovinių.
Saugiklis
Saugiklis – prietaisas, apsaugantis elektros grandinę nuo pernelyg didelio srovės padidėjimo ar trumpojo jungimo.
Šovinių juosta
Dviejų stadijų variantas
Naudojamas daugelyje ankstyvųjų kulkosvaidžių. Dvi stadijos: Tokių kulkosvaidžių pavyzdžiai yra Darne mle 1922 ir Vickers kulkosvaidžiai.
Saugiklis
Lydieji saugikliai
thumb|80px|right|Lydusis saugiklis Saugikliai būna įvairių konstrukcijų. Butuose daug kur naudojami kamštiniai saugikliai su lydžiu laidininku, todėl jie vadinami lydžiaisiais saugikliais. Svarbiausia tokio saugiklio dalis yra labai lydi metalinė, paprastai švininė, vielutė, įtaisyta porcelianinio kamščio viduje. Kamštis turi sriegius ir centrinį kontaktą, kurie sujungti lydžia vielute. Įsukus kamštį, lydi švininė vielutė sudaro grandinės dalį. vielutės storis parenkamas toks, kad ji išlaikytų tam tikro stiprio srovę. Pvz., 6 A, 10 A. Kai grandine, taigi ir vielute, pradeda tekėti stipresnė srovė, vielutė išsilydo (sakoma „saugiklis perdega“) ir išjungia grandinę.
Sąjūdis Šiauliuose
Šiaulių sąjūdžio steigimas
1988 m. liepos 18 d. grupė disidentų, „Katalikų bažnyčios kronikos“ platintojų – V. Danielius, Albertas Špokas, Jadvyga ir Jonas Petkevičiai, K. Stulgys, M. Jurevičius, Kazimieras Alminas ir kiti atvyko į miesto Inžinierių namus, nes juos buvo pasiekusi žinia neva Šiauliuose bus įkurtas komunistinis inžinierių sąjūdis. Disidentų buvo tiek daug, kad kai kurie tarybinės inteligentijos atstovai nedrįso tą dieną rinkti iniciatyvinės Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio rėmimo grupės. Buvo nutarta „nedaryti to siaurame rate“, o surengti mitingą Saulės laikrodžio aikštėje.
Šovinių juosta
Vienos stadijos variantas
Būdingas daugumai šiuolaikinių kulkosvaidžių. Šovinys iš juostos išstumiamas pirmyn vienu veiksmu.
Sąjūdis Šiauliuose
Šiaulių sąjūdžio steigimas
1988 m. liepos 22 d. šis mitingas įvyko. Jame dalyvavo miesto valdžios ir komunistų partijos vadovai, garsūs inžinieriai Jonas Keldušis ir Vaclovas Vingras, Pedagoginio instituto dėstytojai, eiliniai Lietuvos laisve tikintys miestiečiai. Šiame susibūrime kalbėjo Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės nariai Antanas Buračas, Romualdas Ozolas, Zigmas Vaišvila, Alvydas Medalinskas, atvyko svečių iš Armėnijos ir Latvijos. Renginio metu buvo renkamos aukos Povilo Višinskio paminklui statyti, pasiūlyta šio šviesuolio atminties įamžinimo komisija. Paminklas Šiaulių miesto centre pastatytas tik visuomenės surinktomis lėšomis.
Šovinių juosta
Išorinis
Kai kurie ginklai, pvz., M134 Minigun, naudoja hibridinį mechanizmą, kuris išima šovinius iš ardomosios juostos ir perduoda į tolesnę begrandę šovinių tiekimo sistemą.
Saugiklis
Lydieji saugikliai
Saugikliai išdėstomi ant specialaus skydo, įrengto prie laidų įvado į butą. Kiekvienas laidas turi nuosekliai su juo sujungtą atskirą saugiklį. Lydieji saugikliai kartais įrengiami ir elektriniuose prietaisuose: radijo imtuvuose, televizoriuose. Tokį saugiklį sudaro plonas laidininkas įtaisytas stikliniame vamzdelyje su metaliniais antgaliais.
Automatiniai saugikliai
Butuose dabar vietoj lydžiųjų saugiklių dažniau įrengiami automatiniai saugikliai. Svarbiausia tokių saugiklių detalė yra bimetalinė plokštelė ir elektromagnetinės atkirtos mechanizmas. Kai grandine, vadinasi, ir plokštele, pradeda tekėti per stipri elektros srovė, pavyzdžiui, kai į elektros tinklą įjungiamas didelės galios elektros prietaisas arba vienu metu įjungiama daug prietaisų saugiklio plokštelė išlinksta ir nutraukia grandinę. Bimetalinė plokštelė saugo grandinę nuo perkrovų ir jos suveikimo greitis nėra didelis, tuo tarpu elektromagnetinė atkirta labai greitai atjungia grandinę esant trumpajam jungimui. Elektromagnetinė atkirta padaryta naudojant solenoidą kuris prie nustatytos srovės pritraukia mechaninį svertą ir atjungia grandinę.
Pašalinus trumpąjį jungimą arba grandinės perkrovą, automatinį saugiklį galima vėl naudoti. Tuo tarpu perdegusį lydųjį saugiklį reikia pakeisti nauju.
Automobiliniai saugikliai
Senesnio modelio automobiliuose saugikliai 6x25 mm matmenų ir vienodos spalvos. Automobiliniai saugikliai pagal galingumą dabar yra skirstomi spalvomis. Kai kurių modelių automobiliai turi automatinius saugiklius. Naujos kartos automobiliai turi „protingus“ puslaidininkius prietaisus kurie atlieka ne tik jungimo funkcijas, bet kartu dirba kai saugikliai.
Žymėjimas
Elektrinėse grandinėse saugikliai žymimi simboliu: Vaizdas:Fuse.svg. Saugiklių spalvinis žymėjimas:
Sąjūdis Šiauliuose
Šiaulių sąjūdžio steigimas
Pirmasis viešas ir skaitlingas Sąjūdžio mitingas Šiauliuose tęsėsi apie 4 val. ir buvo tikras laisvės ir demokratijos vėjo gūsis mieste, garsėjančiame dviračiais, ordinais ir raudonosiomis pereinamosiomis vėliavomis. Tačiau ir šiame sambūryje Sąjūdžio iniciatyvinė grupė nebuvo išrinkta. Atsirado pasiūlymų tai daryti siauresniame rate ir visi, norintys šioje procedūroje dalyvauti, buvo pakviesti į Šiaulių inžinierių namus 1988 m. liepos 26 d.
Antroji sąjūdžio rėmimo grupė buvo įsikūrusi keliomis dienomis vėliau sukarintoje „Nuklono“ gamykloje, todėl į pirmąją iniciatyvinę Šiaulių Sąjūdžio grupę pateko šios gamyklos darbuotojai Vaidotas Stakvilevičius ir Algirdas UIčinas bei medikų atstovė, būrusi į sąjungą tremtinius, Palmyra Sarnačinskaitė.
Šiaulių Sąjūdžio iniciatyvinė grupė su miestiečiais nuolat bendravo Pedagoginio instituto 225-ojoje auditorijoje, vėliau tapusioje Sąjūdžio diskusijų klubu, į kurį buvo atvykę daug garsių Lietuvos žmonių. Minėtoji iniciatyvinė grupė 1988 m. rugsėjo 26 d. organizavo mitingą ekologine tema ir Kalbos šventę.
Steigiamoji konferencija
1988 m. spalio 17 d. Šiaulių dramos teatre įvyko steigiamoji Šiaulių Sąjūdžio konferencija. Joje dalyvavo apie 350 delegatų iš 1000 tuo metu registruotų rėmimo grupių narių. Steigiamojoje konferencijoje buvo priimta 16 rezoliucijų, išrinkta pirmoji miesto Sąjūdžio taryba (40 narių) ir delegatai į pirmąjį Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio suvažiavimą. Vėliau 9 iš jų – Virgilijus Kačinskas, Petras Balčiūnas, Kazimieras Alminas, Jonas Keldušis, Vaclovas Vingras, Aldona Koskienė, Gytis Padegimas, Mindaugas Stakvilevičius ir Rimantas Braziulis – tapo LPS Seimo nariais.