cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Comiket
Istorija
Pirmoji „Comiket“ mugė buvo surengta 1975 m. gruodžio 21 d. Tuomet joje tebuvo apie 32 paviljonai, o lankytojų skaičius tesiekė 600. Devintajame dešimtmetyje išplitus otaku kultūrai, mugė sparčiai išpopuliarėjo ir įgavo svarbos šioje srityje. Tuoj po to mugėje ėmė dalyvauti ir komerciniai leidėjai. 2007 m. rugpjūtį vykusioje „Comiket“ mugėje per tris dienas apsilankė apie 550 000 lankytojų ir 35 000 eksponentų.
Stasys Mikelkevičius
Stasys Mikelkevičius (1887 m. balandžio 13 d. Gelgaudiškio valsčiuje – 1977 m.) – Romos katalikų kunigas, Vilkaviškio vyskupijos kancleris.
Biografija
Baigęs Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu 1913 m. sausio 13 d. Vikaravo Plokščių parapijoje, o 1924–1934 metais buvo Barzdų parapijos klebonu. Jo pastangų dėka užbaigta statyti Barzdų Kristaus Karaliaus bažnyčia, o buvusi laikina koplyčia pertvarkyta į prieglaudą. Po to klebonavo Miroslavo Švč. Trejybės bažnyčioje, buvo Seirijų dekanato dekanas. 1947 m. paskirtas Vilkaviškio vyskupijos kancleriu. Kurijos pastatai buvo nacionalizuoti, katedrą remontuoti valdžia neleido, todėl buvo nupirktas medinis namas Marijampolėje, iš kurio ir buvo valdoma vyskupija.
FSB (reikšmės)
FSB gali reikšti:
Stasys Mikelkevičius
Biografija
1949 m. gegužės mėn. LTSR saugumo organai pagal agentūrinę bylą „Tina’’ suėmė Vilkaviškio vyskupijos valdytoją kanauninką Vincą Vizgirdą, kurijos kanclerį kunigą S. Mikelkevičių bei dar penkis šios vyskupijos kunigus ir nuteisė kalėti. Pagal bylos medžiagą V. Vizgirda patarinėjęs antitarybinio pogrindžio dalyviams kaip toliau tęsti kovą, o jam talkinęs S. Mikelkevičius. Po lagerių grįžo išsekęs į Lietuvą ir mirė sulaukęs 90 metų.
ND Ilirija 1911
ND Ilirija 1911 – Slovėnijos futbolo klubas iš Liublianos.
Istorija
1911 m. buvo įkurtas klubas, turi senas tradicijas.
Gaisrinis motociklas
miniatiūra|250px|right|[[Mersisaidas|Mersisaido (Anglija) ugniagesių tarnybos motociklas]] miniatiūra|250px|right|Itališkas triratis gaisrinis motociklas Gaisrinis motociklas – motociklas, kurį naudoja ugniagesiai priešgaisrinėje tarnyboje. Kai kurios pasaulio šalys naudoja gaisrinius motociklus, dažnai norėdamos jais įveikti transporto spūstis, o gabenama įranga svyruoja nuo paprastų gesintuvų, pirmosios pagalbos rinkinių iki gesinimo įrangos su vandens purškimo žarnomis.
Kviečlaukiai
Kviečlaukiai, Žardeliai – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 23 km į pietvakarius nuo Pilkalnio, 16 km į šiaurės vakarus nuo Gumbinės, Čiulkinių girios pakraštyje.
Istorija
1785 m. Kviečlaukiai (Quetschlaucken) buvo laisvai paveldima valda su 2 ugniakurais. 1823 m. minimi Žardeliai (Szardehlen), Kviečlaukiai (Kwetlauken) arba Katarinenhofas (Katharinenhof) su 7 sodybomis (ugniakurais) ir 56 gyventojais. 1854 m. Katarinenhofo dvaras (3 sodybos) jau minimas atskirai; Žardelių kaime tuo metu buvo 5 gyvenamieji pastatai ir 30 gyventojų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Stimbirių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Malviško evangelikų liuteronų parapijai. XIX a. pab. kaimas vėl vadinamas Kviečlaukiais. 1905 m. kaime buvo 7 gyvenamieji namai, visi gyventojai buvo vokiečiai. 1928 m. sujungtas su Birkenfeldės kaimu ir Katarinenhofo dvaru, sudaryta nauja Katarinenhofo kaimo bendruomenė.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
Viktoras Vasnecovas
Viktoras Vasnecovas (, 1848–1926 m.) – Rusijos tapytojas, pagarsėjęs rusų pasakų ir istoriniais paveikslais. Taip pat teatro dailininkas, architektas, grafikas.
Biografija
Viktoras Vasnecovas gimė 1848 m. gegužės 15 d. Rusijos imperijos Lopjalo kaimelyje Viatkos gubernijoje. Buvo antras iš šešių šeimos vaikų. Jo tėvas Michailas priklausė dvasininkijai, domėjosi gamtos mokslais, astronomija. Senelis buvo ikonų tapytojas, brolis Apolinaras Vasnecovas vėliau tapo žymiu dailininku. Viktoras Vasnecovas mokėsi seminarijoje Viatkoje, dirbo ikonų parduotuvėlėje ir padėjo ištremtam iš Lietuvos dailininkui M. E. Andrioliui dekoruoti Viatkos Aleksandro Neviškio soborą. 1867 m. V. Vasnecovas aukcione pardavė du savo paveikslus, kad surinktų pinigų kelionei į Sankt Peterburgą. Iš pradžių Sankt Peterburge jis mokėsi piešimo mokykloje, 1868−1875 m. − Imperatoriškojoje dailės akademijoje. 1870 m. buvo įsteigta Kilnojamųjų dailės parodų draugija („peredvižnikai“). V. Vasnecovas tapo draugijos vadovo I. Kramskojaus draugu, suartėjo su I. Repinu. Po 1870 m. V. Vasnecovas užsiėmė grafika, 1874 m. už jos darbus buvo apdovanotas medaliu pasaulinėje parodoje Londone. Pradėjo tapyti aliejinius paveikslus. 1876 m. I. Repino kvietimu lankėsi Paryžiuje, sukūrė paveikslą „Akrobatai“, eksponavo savo kūrinių Paryžiaus salone.
1877 m. grįžęs į Maskvą, V. Vasnecovas nusisuko nuo peredvižnikų pamėgtų buities ir kaimo vaizdų ir pradėjo tapyti paveikslus rusų pasakų ir bylinų motyvais. Šie kūriniai buvo nesuprasti tuo metu, menininkų rėmėjas Pavelas Tretjakovas atsisakė juos pirkti. 1881 m. paveikslas „Alionuška“ vėliau tapo vienu populiariausių Rusijoje. 1884−1889 m. dailininkas dirbo ties freskomis Kijevo Šv. Vladimiro katedroje, susipažino su jaunesniu M. Vrubeliu, kuris tuo metu irgi joje dirbo. Šiuo laikotarpiu V. Vasnecovas nutapė paveikslą „Caraitis ant pilko vilko“ ir pradėjo žymiausią savo kūrinį „Bogatyriai“. 1885 m. dailininkas keliavo į Italiją ir kūrė meninį apipavidalinimą N. Rimskio-Korsakovo operai „Snieguolė“. 1897 m. bendradarbiavo su broliu Apolinaru ties kita N. Rimskio-Korsakovo opera „Sadko“. Kūrė architektūrinius projektus: 1882 m. − bažnyčios Abramceve (su Vasilijumi Polenovu), 1894 m. − savo namo Maskvoje, 1898 m. − Rusijos paviljono Paryžiaus pasaulinėje parodoje, 1904 m. − Tretjakovo galerijos fasado. 1906−1911 m. V. Vasnecovas kūrė Varšuvos Aleksandro Neviškio katedros mozaikas, prisidėjo prie A. Neviškio soboro dizaino Maskvoje. 1912 m. caras Nikolajus II suteikė jam bajorystę. Po 1917 m. Spalio revoliucijos V. Vasnecovas kūrė dizainus Raudonosios armijos kareivių uniformoms („budionovka“), rūpinosi Maskvos valstybiniu istorijos muziejumi. Viktoras Vasnecovas mirė 1926 m. liepos 23 d. Maskvoje. 1953 m. jo name Maskvoje atidarytas Viktoro Vasnecovo muziejus.
Nabras
Nabras – veikiantis ugnikalnis (stratovulkanas) pietrytinėje Eritrėjoje, Pietinės Raudonosios Jūros administraciniame regione. Stūkso Danakilių įduboje ir yra vienas iš daugelio vulkaninių kalderų kompleksų šiame Didžiojo riftinio slėnio regione. Sudarytas iš ignimbito.
Nors Nabro išsiveržimai istorijoje nebuvo užfiksuoti, 2011 m. birželio 13 d. ugnikalnis netikėtai išsiveržė. Susidaręs 50 km pločio ir kelių šimtų km ilgio vulkaninių pelenų šleifas nusidriekė per Etiopiją, Sudaną, Egiptą.
1965 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1965 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 32-asis Lietuvos vyrų ir 18-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
32-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1965 m. balandžio 6 – balandžio 25 d. Jame dalyvavo 14 dalyvių iš visų didžiųjų miestų: šeši vilniečiai, keturi kauniečiai, du klaipėdiečiai ir po vieną žaidėją iš Šiaulių bei Panevėžio. Iš praėjusių metų čempionato prizininkų nežaidė A. Česnauskis.
Čempionatas buvo įdomus iki galo: kas taps čempionu, sprendėsi paskutiniame rate ir priklausė nuo dviejų partijų rezultatų: D. Lapienio su V. Mikėnu ir A. Uogelės su E. Rachinšteinu. V. Mikėnas, vengdamas rizikos, dar partijos pradžioje savo varžovui pasiūlė lygiąsias ir jos buvo 10-jame ėjime užfiksuotos. Dabar viskas priklausė nuo to, ar A. Uogelei pavyks įveikti E. Rachinšteiną, kuriam iki kandidato į meistrus normos reikėjo taško. Ši partija vyko aštriai. Anicetas Uogelė, įgijęs pozicinę persvarą, praleido galimybę kombinaciniu būdu užsitikrinti pergalę. Vis tik vėliau šiaulietis, paaukojęs kokybę, gavo už ją du pėstininkus ir nugalėjo. Tokiu būdu A. Uogelė, laimėjęs paskutines penkias partijas, surinko 9 taškus ir pasivijo V.Mikėną.
Čempiono išaiškinimui, tarp jų, 1965 m. gegužės 13-19 d. Šiauliuose įvyko papildomas 4 partijų mačas, kurį laimėjo V. Mikėnas 2½ :1½. Jis čempionu tapo antrus metus iš eilės.
Beržalotas
Béržalotas – aukštapelkė Švenčionių rajono savivaldybės teritorijoje, 8 km į šiaurės vakarų nuo Švenčionėlių, Labanoro regioninis parkas, Girutiškio gamtinis rezervatas.
1965 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
Paskutiniame rate, kauniečio Jono Ridzvanavičiaus ir klaipėdiečio Michailo Kozlovo partijoje, sprendėsi ir trečiosios vietos likimas. Ją laimėjęs, kaunietis surinko 8,5 taško, užsitikrino bronzos medalį bei 2,5 taško viršijo kandidato į meistrus normą. Ketvirtąja ir penktąja vietomis pasidaliję kauniečiai L. Maslovas ir J. Čiukajevas surinko po 8 tšk.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
18-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1965 m. balandžio 6 – balandžio 17 d. Jame dalyvavo 9 šachmatininkės: šešios vilnietės, dvi kaunietės ir viena žaidėja iš Telšių. Čempionate nedalyvavo 1964 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkės: R. Kartanaitė, N. Špikienė. 1965 m. Lietuvos moterų šachmatų čempione antrą kartą tapo Ilana Rozentalienė (6 tšk. iš 8). Pirmą kartą sidabro medalį iškovojo vilnietė S. Rabinovičiūtė, antrą bronzos medalį – kaunietė N. Štendelytė (5 tšk.). Praėjusio metų čempionato sidabro medalininkė vilnietė V. Kaušilaitė, surinkusi vienodai taškų su kita vilniete I. Osetrova (4,5 tšk.), pasidalijo 4-ą vieta.
Beržalotas
Plotas 245 ha. Beržalotas susidaręs fliuvioglacialinėje lygumoje. Plynraistis. Yra 5 liekaniniai ežerėliai, iš viso 24 ha. Durpių ištekliai 6,7 mln. m³. Durpių klodo didžiausias storis 8,4 m, vidutinis – 3,5 m. Vidutinis susiskaidymas 19%, vidutiniškai peleningumas 4,8%. Po durpėmis yra – 0,5 m storio sapropelio sluoksnis, giliau molis ir smėlis. 1974 m. įkurtas Beržaloto botaninis draustinis – spanguolynas. Tai Europos Sąjungos mastu svarbi Natura 2000 teritorija, svarbi paukščių ir buveinių apsaugai bei potenciali Ramsaro teritorija.
Akihabara
thumb|right|Akihabara 2007 m.
Akihabara  – rajonas Čijodos seniūnijoje, Tokijuje, Japonijoje.
Rajonas nuo Antrojo pasaulinio karo garsėjo kaip svarbus prekybos buitinėmis elektronikos prekėmis centras ir pokario juodoji rinka. Dabar rajono atmosfera labiau orientuota į popkultūrą, čia apstu otaku subkultūrai būdingų reiškinių, kaip antai kavinių su cosplay persirengusiomis padavėjomis, dekoro. Be elektronikos prekių parduotuvių, čia taip pat veikia kompiuterinių žaidimų, anime ir manga krautuvėlės.
Trajano tiltas
Trajano tiltas  – buvęs romėnų tiltas per Dunojaus žemupį, stovėjęs į rytus nuo Geležinių Vartų, ties dabartiniais Serbijos ir Rumunijos miestais Kladovu bei Drobeta-Turnu Severinu.
Tiltas 103–105 m. pastatytas Romos imperatoriaus Trajano nurodymu, kad būtų lengviau teikti paramą romėnų legionams besikovusiems Dakijoje. Tiltą suprojektavo nabatėjų kilmės architektas Apolodoras Damaskietis. Trajano tiltas buvo akmeninis arkinis tiltas, kurio ilgis siekė 1135 m, plotis 15 m, aukštis nuo vandens lygio – 19 m. Tiltą palaikė 20 taurų, o abiejuose tilto galuose stovėjo kariniai įtvirtinimai (kastrumai) – vienas vadintas Pontu, kitas Drobeta. Pastarojoje pusėje ant tilto stovėjo bronzinė Trajano statula.
thumb|left|240px|Romėnų bareljefas, vaizduojantis Trajano tiltą thumb|left|240px|Kraštinis Trajano tilto tauras Serbijos pusėje
Tilto statyboms, nusekus Dunojaus vandeniui, upės tėkmė nukreipta kanalu pro Kliučo sritį, šalia dabartinio Mala Vrbicos kaimo. Pradžioje į upės dugną įkasti mediniai stulpai, o tada aptepti moliu – sukurti taurų karkasai. Į juos pridėta akmenų, o paskui visa konstrukcija apmūryta plytomis (ant jų išlikę darbus vykdžiusių romėnų legionų bei kohortų pavadinimai). Greta tilto statybos taip pat kasti kanalai, kuriais siekta palengvinti laivybą per pavojingą Geležinių Vartų tarpeklį.
Tiltą vėliau sunaikino Trajano įpėdinis Adrianas, greičiausiai baimindamasis, jog juo pasinaudos barbarai. Tuo tarpu tilto taurai liko po vandeniu ir kartais pasimatydavo smarkiai nusekus vandeniui. 1906 m. du taurai nugriauti, kad nekliudytų laivybai. Pastačius Geležinių Vartų užtvanką, vandens lygis ties tiltu pakilo, ir taurai atsidūrė giliai po vandeniu. Ekspozicijai palikti tik abiejuose krantuose buvę taurai.
Akrobatinis slidinėjimas 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Akrobatinio slidinėjimo varžybos 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Kiparisų slidinėjimo kurorto trasoje netoli Vankuverio. Varžybos prasidėjo vasario 13 ir baigėsi vasario 25 d.
Akrobatinio slidinėjimo rungtyse dalyvauvo 117 atletų iš 26 šalių.
Rungtys
Iš viso šiose varžybose buvo surengtos šešios rungtys:
Ramano spektroskopija
Ramano spektroskopija (pavadinta indų fiziko C. V. Ramano vardu) - spektroskopijos metodas, paprastai naudojamas nustatyti virpesiniams molekulių lygmenims. Ramano spektroskopija dažnai naudojama chemijoje įvairioms molekulėms identifikuoti.
Ramano spektroskopija yra paremta Ramano sklaidos reiškiniu - neelastine fotonų sklaida medžiagoje.
Norint užregistruoti medžiagos Ramano sklaidos spektrą, reikia bandinį apšviesti monochromatine šviesa, o išsklaidytą šviesą analizuoti optine sistema, susidedančia iš monochromatoriaus ar polichromatoriaus ir detektoriaus.
Kvadkopteris
thumb|right|200px|Kvadkopteris thumb|right|200px|George de Bothezat ketursraigtis, 1923 m. Kvadkopteris, arba ketursraigtis  – sraigtasparnis, kurio keliamąją bei varomąją jėgą sukuria keturi varikliai su sraigtais. Jo judėjimo kryptis valdoma keičiant skirtingų sraigtų apsisukimo greitį.
Kitaip nei kiti sraigtasparniai, kvadkopteriai turi dvi poras identiškų variklių su sraigtais: vieni sukasi prieš, o kiti – palei laikrodžio rodyklę.
Istorija
Kvadrokopteriai buvo vienų pirmųjų vertikalaus pakilimo ir nusileidimo orlaivių, sunkesnių už orą. Pirmasis kvadkopteris bei save pakėlęs nuo žemės orlaivis besisukančiais sraigtais buvo sukurtas 1907 m. Louis Breguet. Jis pakilo tik į 60 cm aukštį ir negalėjo būti vairuojamas.
Labiau pasisekęs bandymas buvo 1922 m. George de Bothezat kvadkopteris, kuris buvo pakilęs į 5 m aukštį bei iš viso atliko apie 100 skrydžių. Jis yra laikomas pirmuoju sėkmingai veikusiu sraigtasparniu. Nors tai ir įrodė, kad kvadkopteriai gali būti naudojami, tačiau jis susidūrė su mažos galios, sunkaus valdymo, mechaninio sudėtingumo bei patikimumo problemomis.
Pradžioje kvadkopteriai buvo kuriami kaip orlaiviai, kuriuos valdytų su jais pakilę pilotai, tačiau šiuolaikiniai kvadkopteriai dažniausiai yra bepiločiai orlaiviai.
Panaudojimas
Bepiločiai kvadkopteriai yra naudojami įvairiose srityse. Tai yra naudingas įrankis įvairiems tyrimams, susijusiems su aerodinamika, inžinerija, robotika, taip pat su įmontuota kamera kvadkopteriai gali filmuoti ar fotografuoti iš oro.
Laonikas Chalkokondylas
200px|thumb|Laonikas Chalkokondylas Laonikas Chalkokondylas, (apie 1423 m. – apie 1490 m.) – Bizantijos istorikas.
Biografija
Kartu su tėvu 1445 m. bėgo nuo Nerio II Acciaiuoli persekiojimo ir pasislėpė Peloponese, Mistos despoto dvare. Tapo garsiojo humanisto Gemenisto Pletono mokiniu. Spėjama, kad tarnavo Bizantijos imperastoriaus Konstantino XI pasiuntiniu pas Osmanų sultoną Muradą II. Konstintanopolio apgulties metu 1453 m. gyveno Pelaponese. Po Trapezundo imperijos žlugimo 1461 m. greičiausiai persikėlė į Kretą.
Jo biografiją išleido Antonijus Kalozynas.
Darbai
Išliko dešimties knygų veikalas Istorijos išdėstymas. Parašytas klasikinės graikų kalbos Atikos dialektu, su atskirų turkiškų žodžių intarpais. Visas veikalas apima laikotarpį nuo 1298 m. iki 1463 m., t. y. iki Lemno salos užėmimo. Autorius rėmėsi ir Herodoto bei Tukidido pateiktomis žiniomis, nors šiaip darbas parašytas iš turkiškų pozicijų.
Pateikta nemažai duomenų apie to meto Azijos, Pietų ir Rytų Europos tautas. Tarp kitų aprašyti ir žemaičiai su lietuviais. Istoriko nuomone, pastarieji išvaizda panašūs į rusus, bet skiriasi tikyba – yra katalikai. Geri kariai, tarpusavyje susišneka kita kalba nei kaimyninės tautos. Tuo tarpu žinios apie žemaičius buvo gana egzotiškos. Jo manymu, aprašomuoju laikotarpiu žemaičiai išliko pagonimis, tebegarbinantys Apoloną ir Artemidę. Nuo kitų tautų skyrėsi ir kalba, ir gyvensena.
Birkenfeldė (Malviško parapija)
Istorija
Gyvenvietė minima nuo XIX a. 1854 m. Birkenfeldė buvo kaimas su dvaru, vėjo malūnu, 31 gyvenamuoju pastatu ir 140 gyventojų. Iki 1945 m. priklausė Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Stimbirių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Malviško evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. sujungta su Kviečlaukių kaimu ir Katarinenhofo dvaru, sudaryta nauja Katarinenhofo kaimo bendruomenė. Kaime buvo mokykla.
Laonikas Chalkokondylas
Darbai
Istoriko Laoniko Chalkokondylo pateiktos žinios sukėlė didelį susidomėjimą to meto Vakarų Europoje ir padarė įtaką besiformuojančiam Renesanso humanizmui.
Aleksijus II
Aleksijus II (Aleksejus Michailovičius Ridigeris, , ; 1929 m. vasario 23 d. Taline, Estija – 2008 m. gruodžio 23 d. Maskvoje, Rusija) – Rusijos stačiatikių bažnyčios vyskupas, 1990–2008 m. – Maskvos ir visos Rusios patriarchas.
1997 m. buvo apdovanotas LDK Gedimino ordino Didžiuoju kryžiumi. Taip pat buvo apdovanotas ir kitais ordinais.
Biografija
Aleksijus II gimė Taline, Estijoje. Tėvas – Michailas Ridigeris (1902–1962) – vokiečių bajorų kilmės Rusų stačiatikių bažnyčios protoirėjus, motina – Jelena Pisariova (1902–1959) – religinė veikėja. Nuo pat vaikystės norėjo tapti kunigu, 1941–1944 m. tarnavo altorininku. 1945–1946 m. tarnavo altorininku ir zakristijonu Talino Aleksandro Neviškio sobore. 1947 m. įstojo į Leningrado dvaisinę seminariją. Tęsė studijas Leningrado dvasinėje akademijoje. 1950 m. įšventintas kunigu.
1990–2008 – Maskvos ir visos Rusios patriarchas. 1997 m. lankėsi Lietuvoje.
Mokėjo rusų, estų ir vokiečių kalbas.
Mirė 2008 m. gruodžio 23 d.
FC Talanta
„Talantos“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas Football Club Talanta pavadinimu, o trumpai FC Talanta bei Talanta – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Nairobyje. Namie žaidžia raudonomis ir mėlynomis aprangomis, o svetur gali žaisti raudonai baltomis arba baltomis aprangomis.
Istorija
Klubas įkurtas 2012 m. liepos mėnesį. Žaidė Pirmoje lygoje, o vėliau Superlygoje.
2020/21 m. žaidė Superlygoje ir po sėkmingo sezono, kai tapo šios lygos nugalėtojais, buvo perkelti į Premjer lygą. Nuo 2021/22 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje (pirma pakopa).
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Miesto stadione, kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
Al-Okhdood Club
al Ochdūdo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip „Al-Okhdood Club“– Saudo Arabijos futbolo klubas iš Nadžrano.
Istorija
Klubas įkurtas 1976 m. Jame užsiimama futbolu, rankiniu, tinkliniu, karate, tekvondo, dviračių ir vandens sportu.
Meškupė (Jazevka)
Meškupė (, nuo 1938 m. Waldwasser) arba Jazevka – upė Rusijoje, Kaliningrado srityje, Krasnoznamensko rajone; Įsruties baseine, Ragupės dešinysis intakas.
Al-Okhdood Club
Istorija
1991–1992 m. tapo Antrojo diviziono nugalėtojais. 2020–2021 m. sezone antrą kartą tapo Antrojo diviziono nugalėtojais.
Meškupė (Jazevka)
Prasideda laukuose prie buvusio Švarplių kaimo, apie 1 km į pietvakarius nuo Mirno gyvenvietės. Aukštupyje teka keletą km pietvakarių kryptimi, prie buvusio Trečiokų kaimo staiga pasuka šiaurės vakarų kryptimi, teka pro Užpjaunėlių ir Didžiųjų Rudžių gyvenvietes, žemupyje – Šorelių giria. Įteka į Ragupę 3 km nuo jos žiočių. Plotis 5–6 m, gylis 1–2 m, srovės greitis 0,1 m/s². Vaga vietomis reguliuota.
Al-Okhdood Club
Istorija
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Pirmame divizione ir liko dvyliktoje vietoje.
Meškupė (Jazevka)
Buvusios gyvenvietės prie Meškupės: Švarpliai, Trečiokai, Viltautai, Pėteraitėliai, Kelmiškaičiai, Noidorfas, Laukeliškių girininkijos sodyba.
Al-Okhdood Club
Pasiekimai
Trečiasis divizionas (IV pakopa)
Australijos ganymo šuo
Veislės istorija
Verslininkas Džordžas Holas ir jo šeima į Naujojo Pietų Velso koloniją atvyko 1802 m. Iki 1825 m. Aukštutinio Hanterio slėnyje įkūrė dvi galvijų stotis ir pradėjo plėtrą į Liverpulio lygumas, Naująją Angliją ir Kvynslandą. Atgabenti galvijus į Sidnėjaus rinkas buvo sunku, nes tūkstančius galvijų reikėjo pervaryti tūkstančius kilometrų atšiauriomis sąlygomis, dažniausiai nelygiais, akmenuotais keliais, Pervarymui reikėjo šuns, tačiau kolonijiniai darbiniai šunys buvo naudingi tik nedideliais atstumais ir dirbant su galvijais kiemuose. Šią problemą išsprendė galvijų augintojas Tomas Holas, sukryžminęs varovų šunis su dingais, kuriuos pats prijaukino. Išvesta veislė pagal jos veisėją buvo pavadinta Holo hileriais (Halls Heelers). Šiuos šunis naudojo tik jo šeima, ir tai suteikė pranašumą prieš kitus galvijų augintojus. 1870 m., po Holo mirties, kai jo turtas buvo parduotas aukcione, veislė tapo prieinama ne tik jo šeimos nariams ar partneriams, bet ir kitiems veisėjams. Iš jos buvo išvestos dvi modernios šunų veislės – Australijos ganymo šuo ir australų trumpauodegis aviganis.
Temperamentas
Kaip ir daugelis darbinių šunų, Australijos ganymo šunys pasižymi didele energija, veiklumu ir yra labai nepriklausomi. Tai vieni protingiausių ir paklusniausių šunų, kurie yra besąlygiškai atsidavę savo šeimai. Šie šunys labai brangina praleistą laiką su žmonėmis ir neturėtų būti palikti vieni ilgam laikui, nes jiems gali atsirasti išsiskyrimo nerimas, kuris beveik visada pasireiškia destruktyviu elgesiu. Australijos ganymo šunims reikia daug veiklos, jie nuolat turi būti protiškai ir fiziškai aktyvūs, todėl šie šunys dažnai dalyvauja šunų sporto varžybose, mokosi įvairių triukų ir bendro paklusnumo. Jie atsargūs su nepažįstamaisiais ir nepažįstamose situacijose, todėl būtina ankstyva socializacija ir dresūros pagrindai. Ganymo šunys nuožmiai apsaugo tai, ką jie suvokia kaip savo, o neturėdami tinkamo pasirengimo ir socializacijos, jie gali bandyti patys nuspręsti, ar su žmogumi, šunimi ar daiktu reikia elgtis draugiškai, ar kaip su grėsme. Tinkamai dresuojamas gali būti puikiu namų sargu. Puikiai sutaria su šiek tiek vyresniais vaikais, o mažuosius, kurie mėgsta lakstyti ir triukšmauti, gali paganyti. Greitai reaguoja į šeimininko emocijas, todėl gali jį ginti ir be komandos. Šie šunys buvo veisiami tam, kad varytų gyvulius žnaibydami jiems kojas, taigi, jeigu su šunimi elgiamasi šiurkščiai, jis gali įkasti. Paprastai ganymo šunys be reikalo neloja, tačiau kartais taip bando atkreipti šeimininkų dėmesį. Jų lojimas aukšto tono, intensyvus. Taip pat lojimas gali būti nuobodulio, liūdesio ženklas. Jie sutaria su pavieniais, pažįstamais šunimis, bet didelė šunų grupė gali sukelti agresiją.
Išvaizda
Šios veislės šunys yra tvirto sudėjimo, raumeningi. Kaukolė plati, su nedideliu įlenkimu tarp ausų. Snukis vidutinio ilgio, ausys nutolusios viena nuo kitos, gali būti nedidelės arba vidutinio dydžio, jų galiukai smailėjantys. Kaklas ir pečiai raumeningi, priekinės kojos tiesios ir lygiagrečios. Uodega gana ilga, kabanti žemai. Akys ovalo formos, tamsios, žvilgsnis visada budrus.
Dydis
Australijos ganymo šunys priskiriami vidutinio dydžio šunų grupei.
Kailis ir spalva
Šių šunų kailis tiesus, šiurkštokas, vidutinio ilgio, pavilnė – trumpa ir labai tanki. Kailis yra maždaug 2,5–4 cm ilgio, trumpas ant galvos ir ilgesnis pilvo srityje ir už kojų. Kailio spalva – mėlyna su juodomis, rudomis ar raudonomis dėmėmis ant kaktos. Taip pat galima ir raudona kailio spalva su mėlynomis, juodomis bei rudomis dėmėmis. Be pagrindinės spalvos turi keletą vientisos ar beveik vientisos spalvos dėmių. Dažniausiai pasitaiko kaukės ant vienos ar abiejų akių, baltas uodegos galiukas, dėmė uodegos pagrinde.
Šuniukai gimsta balti (išskyrus bet kokius vienspalvius kūno ar veido ženklus), o raudoni arba mėlyni plaukai pradeda augti maždaug 3 savaičių amžiaus.
Priežiūra
Paprastai šios veislės šunys šeriasi sezoniškai – rudenį ir pavasarį. Šiuo laikotarpiu kailį rekomenduojama šukuoti kasdien, kitais metų laikais – kelis kartus per savaitę. Maudyti reikėtų tada, kai kailis labai susitepa ar nuo jo sklinda nemalonus kvapas, tačiau persistengti tikrai nereikia. Kaip ir su kitais šunims, reguliarus dėmesys nagams, ausims ir dantims padės išvengti sveikatos problemų.
Sveikata
Australų ganymo šunys yra labai ištverminga veislė, susidurianti su nedaugeliu sveikatos problemų. Vidutiniškai gyvena 13 – 15 metų. Kaip ir daugeliui kitų veislių šunų, jiems gali išsivystyti paveldimų regos sutrikimų ar klubo displazija, kuri pasitaiko retai. Šie šunys turi recesyvinius alelius, kurie kailyje ir odoje gamina baltą spalvą ir yra susiję su įgimtu paveldimu kurtumu, kuris pasireiškia maždaug 5% jų. Trisdešimt metų trukęs veterinarijos koledžų Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Kanadoje tyrimas parodė, jog lūžiai, šlubavimas ir kryžminių raiščių plyšimas yra dažniausiai pasitaikančios Australijos ganymo šunų ligos.
Australijos ganymo šunys yra labai tolerantiški skausmui – net ir susižeidus, šuns elgesys ne visada tai išduoda, jie ir toliau gali išlikti aktyvūs, kaip ir buvo prieš tai.
Treniravimas
thumb|250px|left|Sporto varžybos Šios veislės šunys yra konkurencingi ir tinkamai motyvuojant gerai reaguoja į mokymą. Taip pat yra gerai žinomi dėl savo intelekto ir noro dirbti bei vertinami už atletiškumą ir sprendimų priėmimo įgūdžius. Kaip ir kitos darbinės veislės, ganymo šuo yra protingas ir jautrus; abu šie bruožai gali tapti pranašumu treniruotėse, kai naudojama struktūruota, įvairi programa, tačiau gali sukelti nepageidaujamų rezultatų, jei dresūra nėra nuosekli arba yra monotoniška ir nuobodi šuniui. Standartinių šunų dresuotojas Scott Lithgow rekomenduoja dresūrą paversti žaidimu, kad ganymo šuo sužinotų, jog paklusnumas sukelia malonumą. Kadangi jie buvo veisiami ganyti užsispyrusius galvijus, bet neatsitraukti, jų paklusnumą ir našumą geriausia pasiekti naudojant pozityvius mokymo metodus, o ne pasenusius dominavimo metodus. Daugelis natūralių šių šunų elgesio ypatumų yra nepageidaujami: lojimas, kramtymas, vijimasis, kasimas, teritorijos gynimas ir kulnų žnaibymas, todėl dresūra apima pagalbą šuniui pasirenkant gyvenimo būdą, kuris labai skiriasi nuo jo protėvių gyvenimo būdo.
Kadangi Australijos ganymo šunys linkę ilgai gyventi, jie bręsta vėlai. Nuolatinė socializacija su skirtingais šunimis ir žmonėmis, taip pat jaunų šuniukų mokymas dažnai reikalauja ypatingai daug pastangų per pirmuosius dvejus šuns gyvenimo metus.
Veiklos reikalavimai
Nors kiekvieno šuns asmenybė ir poreikiai yra unikalūs, Australijos ganymo šunys yra labai protingi, daug energijos turintys šunys, geriausiai tinkantys aktyviems žmonėms, kurie dresūrą ir darbą su šuniu laiko gyvenimo būdu. Paprastas pasivaikščiojimas po apylinkes netenkins ganymo šuns, jam reikia vietos išsilakstymui, o protinės treniruotės yra tokios pat svarbios, kaip fizinis krūvis. Jeigu šuniui nebus suteikta tai, ko jam reikia, jis gali susigalvoti sau veiklos, dažniausiai destruktyvios. Rekomenduojama daug laiko skirti tokioms veiklomis, kaip daiktų atnešimas, frizbis, paklusnumas ir judrumas.
Dravanta
Dravanta  – upė šiaurės Lenkijoje; Vyslos dešinysis intakas. Prasideda Dylevo aukštumose, rytinėse Dylevo kalvos pašlaitėse, į pietus nuo Ostrudos miesto. Aukštupyje teka į pietvakarius, prateka Kulmo-Dobryno ežeryną. Toliau teka į vakarus, pietvakarius kalvotomis ir ežeringomis vietovėmis. Įteka į Vyslą ties pietiniu Torūnės pakraščiu. Aukštupyje Elbingo–Ostrudos kanalu sujungta su Elbingu.
Didesni intakai: Velas, Brynica, Rypenica, Ruzecas (kairieji), Ylava, Skarlanka, Vonbžo Struga.
Prie Dravantos įsikūrę miestai: Ostruda, Liubavo Naujamiestis, Brodnica, Golub Dobžynė, Torūnė.
Senovėje Dravantos upe ėjo Kulmo žemės pietrytinė riba.
thumb|left|250px|Druvinčia ties [[Brodnica]]
Kačvahai
Kačvahai – radžputų klanas, gyvenantis Indijoje. Kai kurios šio klano giminės valdė karalystes ar kunigaikštystes, tokias kaip Alvaras, Ameras (vėliau pavadinta Džaipuras) ir Maiharas.
Valdovai
Sas-Bahu įrašuose, datuojamuose 1093 m., nurodyta valdančios giminės genealogija iki Mahipalo, kuris mirė maždaug iki 1104 m.
Kačvahų giminė valdė Amerą, kuris vėliau tapo žinomas kaip Džaipuro valstybė. Šie Kačvahai 1561 m. kreipėsi paramos į Mogolų imperatorių Akbarą Didįjį. Tuometinį vadą Bharamailą Kačvahą (Bharamail Kachwaha) formaliai pripažino radža, jis buvo įtrauktas į mogolų kilmingųjų sąrašus. O Bharamailas atidavė savo dukterį Akbarui į haremą. Buvo paskirtas mogolų gubernatorius, kuris prižiūrėjo Bharailo valdas bei duoklės mokėjimą. Bharamailas ėmė gauti gauti algą iš jo teritorijos pajamų. Nuo šio susitarimo prasidėjo radžputų praktika atiduoti dukteris mogolų imperatoriams mainais už jų kilmingumo pripažinimą bei galimybę kautis už imperatorių. Taip mogolai dažnai galėjo išreikšti Šiaurės Indijos radžputų kunigaikščiams savo vyresnumą be reikalo fiziškai rodyti savo galią, ypač po to, kai jie sutriuškino Gondvanos valdovus.
Giedrius Žibėnas
Giedrius Žibėnas (g. 1984 m. balandžio 6 d.) – Lietuvos krepšinio treneris.
2021 m. pakviestas į Kazio Maksvyčio Lietuvos vyrų rinktinės trenerių štabą.
FK Vilnius B (moterys)
Viešoji įstaiga – futbolo klubas „Vilnius“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus. Klubas turi vyrų FK Vilnius ir merginų futbolo ekipas. Namų rungtynes žaidžia BFA arenoje.
Istorija
Klubas įkurtas 2019 m. sausio mėn. Šio klubo steigėjas biuro baldų gamybos verslininko Petro Narbuto įkurtas „Narbuto paramos fondas“.
FK Vilnius subūrė merginų ekipą, kuri 2020 m. dalyvavo LMFA I lyga pirmenybėse. Debiutiniame sezone ekipa užėmė trečią vietą.
„Bekių“ ekipos subūrimas (2021 m.)
2021 m. buvo suburta ir „bekių“ ekipa, kuri žaidė LMFA I lyga pirmenybėse. Galutinėje komandų rikiuotėje liko ketvirtoje vietoje.
Sudėtis
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistema
Vienkartinių gėrimų pakuočių užstato (depozito) sistema – būdas surinkti vienkartines pakuotes, kai iš pradžių pirkėjas sumoka užstatą, kurį jis atgauna po to, kai pagal iš anksto numatytas sąlygas grąžina pakuotę.
Istorija
Daugkartinių gėrimų pakuočių (daugeliu atvejų tai – stiklo buteliai) užstato sistemos pradžia siekia XIX a. Užstato sistema ilgą laiką buvo gėrimų gamintojų priemonė susigrąžinti butelius. Toks būdas – ekonomiškai naudingesnis, nei naujos taros gamyba. Su laiku išryškėjo ir aplinkosauginė šios sistemos nauda.
Vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistemos kūrimą ir diegimą skatino būtinybė kovoti su aplinkos tarša pakuočių atliekomis. Vienas pirmųjų atvejų – 1971 m. JAV, Oregono valstijoje pradėjusi veikti sistema, Europoje pirmoji buvo Švedija – 1984 m. į užstato sistemą čia įtrauktos aliuminio skardinės, o po 10 metų, 1994-aisias, ir PET buteliai.
Veikimo principas ir žiedinė ekonomika
miniatiūra|[[Taromatas Lietuvoje]] Užstato sistema – vienas iš žiedinės ekonomikos veiklos modelių. Pagal jį veikia ir vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistema – užstatas vartotojus motyvuoja grąžinti pakuotes, kurios perdirbamos ir vėl virsta naujomis pakuotėmis ar kitais gaminiais. Taip atliekos paverčiamos antrinėmis žaliavomis, mažinamas naujų žaliavų poreikis bei energijos sąnaudos, o kartu ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos.
Pasaulyje
* ''Atskirose šalyse užstato sistema startavo etapais – vieneriais metais pradėta rinkti aliuminio skardines, kiek vėliau – plastikinės. Lentelėje pateikiama tik vienkartinių gėrimų pakuočių sistemos starto data.''
** ''Atskirose šalyse užstato dydis priklauso nuo pakuotės rūšies ar tūrio. Lentelėje pateikiamas užstato dydžių diapazonas.''
Užstato sistema taip pat veikia atskirose JAV valstijose, Kanados provincijose bei Australijos teritorijose.
Lietuvoje
miniatiūra|Lietuvos vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistemos schema Vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistema Lietuvoje veikia nuo 2016 m. vasario mėnesio. Sistemos veiklą administruoja VšĮ „Užstato sistemos administratorius“ (USAD).
Užstatas
Už depozitines pakuotes Lietuvoje 2015 m. nustatytas 0,1 Eur užstatas. Užstato dydį tvirtina aplinkos ministras. Pirkėjas užstatą sumoka įsigydamas kiekvieną sistemoje dalyvaujančią pakuotę, atgauna – sugrąžinęs pakuotę į taromatą ar rankinio surinkimo punktą.
Vienkartinės gėrimų pakuotės grąžinamos parduotuvėse, kurių prekybos plotas didesnis nei 300 m², arba kaimo parduotuvėse.
Užstatas netaikomas, jeigu:
miniatiūra|Ženklai, kuriais žymimos pakuotės, dalyvaujančios Lietuvos gėrimų pakuočių užstato sistemoje
Gėrimai ir pakuotės
Užstato sistemoje dalyvauja pakuotės, į kurias išpilstyti bei Lietuvos vidaus rinkoje parduodami:
Užstato sistemoje dalyvauja pakuotės, pagamintos iš:
Rezultatai
Lietuvos gyventojai per metus grąžina vidutiniškai virš 500 mln. pakuočių. Baigiantis tretiems veiklos metams, 2019 m. vasarį, USAD viso buvo surinkusi 1,6 milijardo pakuočių.
Už šalies ribų, Lietuvos užstato sistema vertinama kaip itin sėkminga, jos veikla pristatoma kaip gerosios praktikos pavyzdys. Dėl to ji apibūdinama ir kaip vienkartinių gėrimų pakuočių užstato sistemos ambasadorė.
Pajamos
Pagrindinis USAD pajamų šaltinis – gėrimų gamintojų bei importuotojų subsidijos, mokamos už kiekvieną į rinką išleistą pakuotę.
Sąnaudos
Didžiąją USAD išlaidų dalį sudaro taromatų infrastruktūros išlaikymas bei pakuočių surinkimo sąnaudų kompensacijos prekybininkams, kurių parduotuvėse įrengti taromatai ar rankiniai taros surinkimo punktai. Kompensacijos mokamos nuo kiekvienos surinktos pakuotės.
Pakuočių perdirbimas
miniatiūra|Supresuotos [[Gėrimas|gėrimų skardinės USAD skaičiavimo centre]] Lietuvoje vienkartines gėrimų pakuotes surenkamos 3 tūkst. vietų. Iš čia jos vežamos į USAD skaičiavimo centrą Vilniuje.
Skaičiavimo centre pakuotės suskaičiuojamos bei paruošiamos perdirbimui.
Užstato sistema ir daugkartinės pakuotės
Lietuvoje taip pat veikia ir daugkartinių gėrimų pakuočių užstato sistema. Daugkartinės pakuotės – tai stiklo buteliai, kurie po surinkimo grąžinami gėrimų gamintojui.
Daugkartinės ir vienkartinės gėrimų pakuotės surenkamos tose pačiose surinkimo vietose. Daugkartinių pakuočių priėmimą taromatuose, gėrimų gamintojai apmoka pagal daugkartinių pakuočių tvarkymo tarifą.
Daugkartinės stiklo pakuotės Lietuvoje sudaro apie 10 proc. visų depozitinių pakuočių. 2017 m. Lietuvoje į rinką išleista 66,3 mln. daugkartinių gėrimų pakuočių, vienkartinių 9 kartus daugiau – 585,6 mln. Didžioji jų dalis buvo PET pakuotės. Vienkartinių stiklinių pakuočių buvo 30,8 mln.
Vidutinis daugkartinių gėrimų pakuočių sugrąžinimo rodiklis 2009–2017 m. – 92 proc.
Hidroforas
Hidroforas – tai automatinė vandens tiekimo sistema, kuri ima vandenį iš šulinio (arba kito vandens šaltinio) ir užtikrina tolygų slėgį ir vandens srautą.
Pagrindinės hidroforo dalys:
miniatiūra|Hidroforas: 1-siurblys; 2-slėgio rėlė; 3-manometras; 4-išsiplėtimo bakas; 5- oro įpūtimo vieta
Veikimo principas
Hidroforo siurblys tiekia vandenį iš šulinio į išsiplėtimo baką, kuriame yra membrana, skirianti suspaustą orą nuo vandens. Vartotojas turi periodiškai, bent 2 kartus per metus patikrinti oro slėgį membranoje. Atitekant vandeniui į išsiplėtimo baką, membrana spaudžiasi, o bake esantis slėgis didėja, kol pasiekia relėje nustatytą didžiausią reikšmę ir tada siurblys išsijungia. Naudojant vandenį iš išsiplėtimo bako slėgis krenta, kol pasiekia mažiausią relėje nustatytą reikšmę. Vartotojas gali keisti mažiausias ir didžiausias slėgio vertes, priklausomai nuo konkrečios situacijos. Tada vėl įsijungia siurblys, kuris tiekia vandenį ir vartojimui ir į išsiplėtimo baką ir toliau ciklas kartojasi. Buitiniam naudojimui rekomenduojama mažiausia išsiplėtimo bako talpa 60 litrų.
Pajungimas
Hidroforas yra įrengiamas gyvenamuose namuose ar kitose patalpose bei gali būti pakabintas šulinyje, kur žiemos metu oro temperatūra yra aukščiau už 0°C. Į hidroforą vanduo tiekiamas vamzdžiu, kurio gale yra įtaisomas atbulinis vožtuvas, neleisiantis vandeniui subėgti atgal į šulinį.
Naudojimas
Hidroforas naudojamas vandens tiekimui iš šulinių, kai nėra galimybės prisijungti prie centralizuoto vandens tiekimo.
Lazdynų baseinas
Lazdynų baseinas – sportinis baseinas Lazdynuose, vienintelis 50 metrų ilgio baseinas Vilniuje. Pastatytas Senojo Lazdynų baseino vietoje.
Istorija
2017 m. nutarta nugriauti Senąjį Lazdynų baseiną, o jo vietoje pastatyti naują 50 m baseiną su 25 m papildomu baseinu šuoliams į vandenį. Pirminiais skaičiavimais projekto vertė buvo 25,9 mln. €.
2019 m. statybų rangovas bankrutavo ir statybos buvo įšaldytos. 2020 m. statybas parėmė „Panevėžio statybos trestas“. 2023 m. vasario 15 d. baseinas oficialiai atidarytas. Atidarymo ceremonijoje dalyvavo Vilniaus meras Remigijus Šimašius, buvęs Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus.
Techniniai duomenys
Sportinis 50 m ilgio, 9 takų baseinas. Baseino gylis reguliuojamas ir gali būti pritaikytas baseino daliniam atskyrimui priklausomai nuo reikmių. Šalia baseino įrengta 1000 sėdimų vietų žiūrovams.
Sportinis 25 m ilgio baseinas turi šuolio į aukštį tramplinus ir bokštus, bei 200 sėdimų vietų žiūrovams.
Pierre Gasly
Pjeras Gasli (g. 1996 m. vasario 7 d. Ruane, Prancūzijoje) – Formulės 1 lenktynininkas, nuo 2020 m. atstovaujantis „Scuderia AlphaTauri“ ekipai.
Prancūzas 2013 m. tapo Eurocup Formula Renault 2.0 čempionu, o 2016 m. laimėjo GP2 čempionatą.
2015 m. rugsėjo 30 d. P. Gasli tapo „Red Bull Racing“ ekipos bandytoju. 2017 m. rugsėjo 30 d. „Toro Rosso“ pasirašė su prancūzu sutartį ir jis tapo komandos lenktynininku, pakeitusiu Danilą Kviatą.
2020 m. tapo „Scuderia AlphaTauri“ komandos nariu. Tais pačiais metais Gasly laimėjo Italijos GP ir pasiekė savo pirmąją pergalę.
1990 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas
1990 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas – 10-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 1990 m. lapkričio 24 - gruodžio 4 dienomis Seule, Pietų Korėjoje.
Čempionato nugalėtoja trečią kartą tapo Sovietų Sąjungos rinktinė. Pirmas keturias vietas užėmusios šalys pelnė pakvietimus į 1992 m. vasaros olimpines žaidynes.
Komandante Fontora
Komandante Fontora  – upė Brazilijoje, daugiausia Mato Groso valstijoje; dešinysis Šingu intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Ronkadoro kalnuose, Mairavacedės indėnų teritorijoje. Teka į šiaurę per Brazilijos plokščiakalnį. Vaga labai vingiuota. Pačiame žemupyje teka Paros valstija.
Jonas Feliksas Tarnovskis (1842)
Jonas Feliksas Tarnovskis (1777 m. gegužės 6 d., Dzikovo pilis, Tarnobžegas – 1842 m. gegužės 3 d. ten pat) – grafas, Lenkijos politinis ir visuomeninis veikėjas, kolekcionierius, istorikas.
Biografija
Buvo auklėjamas prižiūrint savo dėdės Tadeušo Časkio. Savo kelionių po Lenkiją ir užsienyje metu su dideliu entuziazmu rinko retas knygas ir rankraščius, taip pat meno kūrinius.
Po Vienos traktato, kuriant Lenkijos kongreso karalystę, buvo paskirtas referendariatu, po to senatoriumi-kaštelionu; taip pat buvo Valstybės tarybos ir švietimo komisijos narys.
Istorinių darbų autoriu, užsiėmė senovės literatūros kūrinių vertimu į lenkų kalbą. Buvo „mokslo draugų draugijos“ Varšuvoje narys, bendradarbiavo su imperatorišku Vilniaus universitetu, pirmouju rektoriumi kurio buvo jo žmonos Valerijos brolis – Jeronimas Stroinovskis.
1825 m. tapo Švento Stanislovo 1-mo laipsnio ordino kavalierius. thumb|left|Dzikovo pilis Grafas Tarnovskis ir jo žmona Valerija (iš Stroinovskių) pirmus reikšmingus pirkinius padarė būdami Italijoje 1803–1804 m. Jau XIX amžiaus pirmoje pusėje giminės dvare rinko labai vertingas meno kūrinių kolekcijas, tapybos, prabangos daiktus, didelę biblioteką ir archyvą, unikalius dokumentus, vertingas knygas, istorines relikvijas ir kita.
Po 1830 m. pastoviai gyveno giminės dvare Dzikove tarp savo kolekcijų.
Nuorodos
Jan Feliks Tarnowski Тарновский, Ян Феликс
FC Augsburg
Augsburgo FC – Vokietijos futbolo klubas iš Augsburgo.
Sudėtis
Atnaujinta 2021 m. spalio 21 d.
Dalius Misiūnas
Išsilavinimas
1996–2000 m. mokėsi KTU (elektros inžinerija, bakalauras). 1999–2000 m. per Erasmus programą dalyvavo mainuose (Lundo universitetas). 2001–2003 m. Lundo universitete pelnė magistro laipsnį. 2003-2005 m. Lundo universitete tapo Technologijų mokslų daktaru.
Baltijos korporatyvinio valdymo institute (BICG) išlaikė Narystės valdyboje ir Pirmininkavimo valdybai sertifikatus.
Karjera
Dirbo kompanijose „SWECO“, „Ernst&Young“, „Lietuvos energija“, vadovavo „Maxima Grupė“. Valdybos/stebėtojų tarybos narys irba pirmininkas, pvz. EURELECTRIC, ESO, Energijos tiekimas, Kauno energetikos remontas ir kt.
Dalyvavo švietimo veikloje: buvo Aukštojo mokslo tarybos narys, KTU Tarybos pirmininkas ir ISM Valdybos narys.
MFK Žalgiris-Širvinų SC
MFK „Žalgiris“–Širvintų SC – Lietuvos futbolo komanda iš Vilniaus ir Širvintų.
NK Bravo
NK Bravo – Slovėnijos futbolo klubas iš Liublianos. „Šiškarji“, vadinamieji vaikinai iš Šiškos. Namų rungtynes žaidžia „Šiškos“ stadione, talpinančiame 2,3 tūkst. žiūrovų.
MFK Žalgiris-Širvinų SC
Žaidė LMFA Lietuvos Pirmoje lygoje. Buvo MFK Žalgiris Vilnius.
NK Bravo
Istorija
Klubas įkurtas 2006 m. Žaidė žemesniųjų pakopų pirmenybėse. 2016–2017 m. sezone tapo Trečios lygos (Centro grupėje) nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesnę pakopą. Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje. Debiutantai užėmė šeštą vietą, o 2018–2019 m. tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.
MFK Žalgiris-Širvinų SC
Istorija
2021 m. buvo suformuota nauja ekipa iš Moterų futbolo klubo Žalgiris ir Širvintų Sporto Centro žaidėjų.
Spalvinė gama
Žaidžia juodais šortais ir tamsiai žaliais marškinėliais.
Sudėtis
Atnaujinta: ''2021 m. rugpjūčio 19 d.''
Kiparisų kalnas
thumb|right|Saipres slidinėjimo trasa Kiparisų kalnas – slidinėjimo kurortas Kanadoje, netoli Vankuverio miesto. Iš viso slidinėjimo kurorte yra 47 slidinėjimo trasos ir 19 km lygumų slidinėjimo trasų.
Šiame slidinėjimo kurorte 2010 m. vyko kai kurios 2010 m. žiemos olimpinių žaidynių rungtys.
Dumšiškių apylinkė
Dumšiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raseinių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alėjų apylinkės ir Paliepių apylinkės.
Lopaičių akmuo su plokščiadugniu dubeniu
thumb|250px|Lopaičių akmuo su plokščiadugniu dubeniu
Lopaičių akmuo su plokščiadugniu dubeniu arba Žynių kapinių ribą žymintis akmuo – mitologinis akmuo Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje, Tverų seniūnijoje, ~3 km į šiaurės rytus nuo Tverų, Ruškio kraštovaizdžio draustinyje, Lopaičių šventvietėje. Yra ~200 m į šiaurės rytus nuo Lopaičių piliakalnio, netoli Aitralės slėnio šlaito, šalia akmens, vadinamo „Žynio kapu“.
Tai žmogaus apdorotas rausvas stambiagrūdis netaisyklingo cilindro pavidalo granitinis akmuo. Jis maždaug 1,1x1,2 m dydžio, vos pailgas rytų–vakarų kryptimi, 0,6-0,8 m aukščio. Akmens viršutinėje plokštumoje, kiek arčiau rytinio krašto yra nebaigtas kalti, maždaug 33x25 cm dydžio ir iki 9 cm gylio dubuo, o akmens šonuose, maždaug iki 45 cm aukščio, matyti tašymo žymės. Akmuo kiek apskeldėjęs.
Akmuo patenka į Lopaičių pažintinio tako trasą. Jo aplinka sutvarkyta, pastatyta informacinė lenta, akmuo gausiai lankomas turistų, kurie čia degina žvakutes, palieka aukas.
Baltelis (Utenos r.)
left|120px
Baltelis arba Baltelė – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 13 km į rytus nuo Tauragnų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietus – 0,62 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 147,5 m. Rytinis krantas aukštas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežerą iš visų pusių supa miškai – Ažvinčių-Minčios giria, Užupio ir Vaišnoriškės miškai. Pietuose į Baltelio ežerą įteka upelis iš Byvainio ežero, o šiaurės vakaruose išteka upelis į čia pat telkšantį Utenykščio ežerą (Būkos upės baseinas). Šiaurrytiniu krantu eina riba su Ignalinos rajonu.
Katalonijos turizmas
Katalonija yra pasaulinės reikšmės turizmo kryptis. Šalies patrauklumą turizmo prasme iš vienos pusės lemia kontrastingi kraštovaizdžiai nuo Pirėnų iki Viduržemio jūros, iš kitos pusės Katalonija ir ypač jos centras Barselona turi turtingą kultūrinę tradiciją. Katalonijos pakrantės nuo Kosta Bravos iki Kosta Dorados nuo pat turizmo atsiradimo buvo mėgiamos poilsiautojų.
Ekonominė reikšmė
Turizmas sudaro 12 % Katalonijos BVP ir yra viena iš jos ekonomikos pagrindinių šakų. Tiek turistų skaičius, tiek pajamos iš turizmo paskutiniais metais nuolat auga. 2014 m. Kataloniją aplankė 30,2 mln. turistų, o pajamos iš turizmo išaugo nuo 12,3 mln. eurų 2012 m. iki 15,1 mln eurų 2014 m. Katalonijos turizmo sektoriuje dirba apie 400 000 žmonių, daugelis pagal laikinas ir sezonines darbo sutartis.
Vystant turizmą šalies vidinėje dalyje, kuris remiasi gamta, kalnų sportu, gastronomija ir kaimo turizmu, turistų skaičius augo ne tik pajūryje, kur jis labai priklauso nuo sezono. 2012 m. ne vasaros sezono metu iš turizmo buvo uždirbta 6 mln., o 2014 m. – jau 7,3 mln Eur. Nesezono metu turistai išleidžia daugiau, nei vasaros sezono metu pajūryje: vasarotojai 2014 m. rugpjūtį išleido vidutiniškai 100 eurų per dieną, o pavasarį ir žiemos mėnesiais apsilankę turistai išleido iki 140 eurų per dieną. Besikeičianti turistinių paslaugų pasiūla leido prailginti vidutinį turistų apsilankymo ilgį nuo 7,2 dienų 2012 m. iki 7,5 dienų 2014 m.