cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuva (laikraštis)
thumb|„Lietuva“ Nr. 1 Lietuva – spalvotas šalies dienraštis, ėjęs nuo 1995 m. sausio 11 d. iki 1995 m. liepos 29 d. Vilniuje.
Grigeo Grigiškės
Valdymas
UAB „Grigeo Packaging“ – gofruoto kartono lakštų, maisto ir gėrimų pakuočių, baldų pakuočių, taip pat individualių pakavimo užsakymų gamintoja ir eksportuotoja.
Gyvenimo ciklo hipotezė
Teorija
Laikantis prielaidos, kad gyventojų pasiskirstymas pagal amžių ir pajamas yra santykinai pastovus, galima sujungti individualias atskirų vartotojų vartojimo funkcijas – vartojimo ir pajamų priklausomybės išraiškas, ir gauti visuminę vartojimo funkciją. Gyvenimo ciklo hipotezė paaiškina ir vertybinių popierių rinkos poveikį vartotojui. Vertybinių popierių rinkoje esant pakilimo laikotarpiui jo realus turtas yra didelis ir vartojimas didėja, rinkoje įsivyravus sąstingiui vartotojo realus turtas sumažėja ir vartojimas taip pat mažėja.
Pobedinas (Endriejai)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Slavsko rajono Gastelovo apylinkės kaimas.
Lietuva (laikraštis)
Istorija
Įsteigė ir leido spaustuvė „Viltis“. Išėjo 125 numeriai. Tiražas apie 30 000 egz.
Grigeo Grigiškės
Valdymas
UAB „Grigeo Baltwood“ – medienos plaušo plokščių, dažytos ir nedažytos medienos plaušų plokštės baldų bei pakuotės gamintoja ir eksportuotoja.
Gyvenimo ciklo hipotezė
Literatūra
Cycle de vie (commerce)
Lietuva (laikraštis)
Istorija
Redakcijoje dirbo Alis Balbierius, Leonas Braziulis, Vladas Klevinskas, G. Butkus, J. Butkevičienė, Jonas Čekuolis, Ričardas Dailidė, Virginijus Kizas, Rimantas Lazdynas, Saulius Pečiulis, V. Puteikis, Česlovas Skaržinskas, Adolfas Strakšys, A. Šimkuvienė, Aloyzas Urbonas, Leonardas Valaitis.
Grigeo Grigiškės
Valdymas
UAB „Grigeo Recycling“ – antrinių žaliavų surinkėja, paruošianti medžiagas perdirbimui.
Lietuva (laikraštis)
Istorija
Vyr. redaktoriai: Rimantas Šlajus, Adolfas Uža.
Grigeo Grigiškės
Valdymas
SIA „Grigeo Recycling“ – Latvijoje veikianti antrinių žaliavų surinkėja, paruošianti medžiagas perdirbimui.
AT „Mena Pak“ – Ukrainoje veikianti gofruoto kartono gamintoja.
AB „Grigeo“ akcijos yra įtrauktos į AB Nasdaq Vilnius vertybinių popierių biržos Baltijos Oficialųjį sąrašą (akcijų prekybinis kodas – GRG1L).
Produkcija
AB „Grigeo“ grupės įmonės gamina higieninį popierių, pakavimo popierių ir korinį užpildą, gofruotą kartoną ir pakuotes, medienos plaušų plokštes. Grupė produkciją gamina vadovaudamasi žiedinės ekonomikos principais: į gamybos ciklą grąžina panaudotą popierių ir pakuotę.
Apdovanojimai
2018 m. AB „Grigeo“ pateko tarp pažangiausių „Nasdaq“ Baltijos šalių biržose kotiruojamų įmonių.
Dvarviečiai (Kražiai)
Dvarviečiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kražių.
Lola Pagnani
Lola Pagnani (g. 1972 m. balandžio 3 d. Romoje) – Italijos aktorė, balerina, modelis, dainininkė.
Gimė Romoje kaip Anna Lola Pagnani Stravos rašytojo ir scenarijų autoriaus Enzo Pagnani šeimoje. Sulaukusi 17 metų Paryžiuje užbaigė šiuolaikinių šokių studijas bei kartu su šokių kompanija Momix dalyvavo pasauliniame ture. Atliko choreografiją Circe du Soleil Monrealyje. Vėliau šoko Miuncheno operos rūmuose, kuriems vadovavo Lina Wertmüller ir Giuseppe Sinopoli. Vėliau baigė šiuolaikinių šokių studijas Niujorke, Alvin Ailey Amerikos šokių teatre. Taip pat Niujorke, HB Studios mokinosi aktorystės meno. Po studijų JAV grįžo į Italiją.
Vėliau kartu su JAV prodiusere Melissa Balin sukūrė dokumentinį filmą apie italų mafijos grupuotę Kamora. Projektas pavadintas Women Seeking Justice.
Lola Pagnani laisvai kalba itališkai, prancūziškai, ispaniškai ir angliškai.
Mažeikių Kazimiero Jagmino pradinė mokykla
Mažeikių Kazimiero Jagmino pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikiuose, Sedos g. 12, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba.
Povilas Verenis
Povilas Verenis (g. 1990 m. liepos 29 d. Elektrėnuose) – ledo ritulininkas.
Marksizmo-leninizmo institutas prie TSKP CK
thumb|230px|Lenino instituto pastatas Marksizmo-leninizmo institutas prie TSKP CK – valstybinė Rusijos mokslo įstaiga, veikusi 1921–1991 m. Maskvoje.
Istorija
Įsteigta 1921 m. kaip Markso ir Engelso institutas. 1928 m. prie jo prijungta Spalio revoliucijos ir RKP(b) istorijos komisija. 1931 m. sujungus Markso ir Engelso institutą su Lenino institutu, įkurtas Markso-Engelso-Lenino institutas prie VKP(b), kuris 1957 m. pervadintas į Marksizmo-leninizmo institutą prie TSKP CK.
Leido marksizmo-leninizmo teoretikų, TSRS valstybės ir partinių veikėjų raštus. Publikavo TSKP dokumentus, tyrė Rusijos komunistinio judėjimo, TSKP, tarptautinio komunistinio judėjimo istoriją.
Leido tęstinį leidinį „Voprosy istoriji KPSS“.
Ambrimas
Ambrimas (Ambrym) – sala Ramiajame vandenyne, Vanuatu salyno centrinėje dalyje, į rytus nuo Malakulos, Malampos provincijoje. Plotas 677,7 km². Sala vulkaninės kilmės, ją sudaro aktyvus skydinis ugnikalnis (aukštis – 1334 m). Ugnikalnio kaldera užima apie šeštadalį salos, joje plyti lavos ežeras.
Ambrime gyvena apie 10 tūkst. gyventojų, dauguma jų verčiasi kokospalmių auginimu. Svarbiausios gyvenvietės: Easas, Emiotunganas, Fanla. Saloje kalbama 5 vietinėmis kalbomis: Šiaurės Ambrimo, Pietryčių Ambrimo, dakaka, lonvolvolų, Port Vato.
Tetės provincija
Tetės provincija yra Mozambiko šiaurės vakaruose, įsiterpusi tarp Malavio, Zambijos ir Zimbabvės. Administracinis centras – Tetė. Per provinciją teka Zambezė, patvenkta Kabora Basos tvenkiniu.
Akolis (Džambulas)
Ežero pavadinimas, išvertus iš kazachų kalbos, reiškia Baltasis ežeras.
Kiborgas
Kiborgas – organizmas, kurio natūralios biologinės galimybės papildytos nebiologiniais organais, panaudojančiais techninės kibernetikos galimybes.
Penelopė (nimfa)
Penelopė arba Penelopėja graikų mitologijoje - driadė, Driopso duktė. Ji gyveno Kilenės kalne Arkadijoje. Pagal vieną iš versijų ji nuo Hermio pagimdžiusi Paną (arba Nomijo kito Pano vardo).
Kiborgas
Tai mokslinės fantastikos, mokslo populiarinimo literatūros terminas, naudojamas kalbant apie galimą ateitį ir galimas technines žmogaus modifikacijas.
Penelopė (nimfa)
Šios Penelopės nederėtų sumaišyti su Odisėjo žmona Penelope.
Kiborgas
Kiborgizuojančiais priedais laikomi:
Kiborgizacija gali būti dvejopa:
Kiborgo sąvokos neaiškumas
Dabartinėje kultūroje kiborgo sąvoka yra pakankamai neaiški. Neretai kiborgais laikomi ir organizmai, kurie papildyti bet kokiais dirbtiniais organais. Tokiu atveju kiborgu tektų vadinti ir žmones su implantuotais dirbtiniais klubo sąnariais ar su implantuotais dantimis, nors šie implantai su kibernetika neturi nieko bendro. Tuo tarpu žmogus su kelių režimų širdies stimuliatoriumi (dirbtiniu ritmo vedliu), kuris keičia širdies ritmą pagal apkrovą, labiau pagrįstai gali būti laikomas „minimaliu“ kiborgu.
Tą painiavą papildo ir tai, kad bet kokie sustiprinantys priedai ir tobulesni implantai neretai vadinami bioniniais implantais, o organizmai su tokiais implantais automatiškai priskiriami prie kiborgų.
Kiborgo sąvokos ryšiai su kitomis sąvokomis
Didėjant kiborgizacijos lygiui kiborgas darosi vis labiau dirbtinis, kol virsta androidu – žmogaus pavidalo robotu.
Imagine Dragons
Imagine Dragons – amerikiečių Rock grupė iš Las Vegaso, Nevados. „Imagine Dragons“ sudaro pagr. vokalistas Dan Reynolds, gitaristas Wayne „Wing“ Sermon, bosistas Ben McKee ir būgnininkas Daniel Platzman. Grupė sulaukė dėmesio išleidusi debiutinį studijinį albumą „Night Visions“ (2012) ir pirmąjį singlą „It's Time“. Antrasis grupės studijinis albumas „Smoke + Mirrors“ (2015) pasiekė pirmąją Billboard 200, Kanados albumų topo bei UK albumų topo vietą. „Night Visions“ pasiekė antrąją savaitiniame Billboard 200 ir UK albumų tope. Pasak žurnalo „Billboard“, „Imagine Dragons“ tapo sėkmingiausiais 2013 m. roko atlikėjais; „Billboard“ įvardijo juos „geriausia 2013 m. nauja grupe“, o „Rolling Stone“ pavadino jų singlą „Radioactive“ „didžiausiu metų roko hitu“. MTV pavadino grupę „sėkmingiausia nauja metų grupe“.
„Imagine Dragons“ laimėjo du Amerikos muzikos apdovanojimus kaip geriausi alternatyvūs atlikėjai, Grammy statulėlę už geriausią roko pasirodymą, penkis Billboard muzikos apdovanojimus ir Pasaulio muzikos apdovanojimą. 2014 m. gegužę grupė buvo nominuota keturiolikai skirtingų Billboard muzikos apdovanojimų, tarp kurių buvo ir geriausio metų atlikėjo ir muzikos novatorių nominacijos.
Pirmieji metai (2008–10)
2008 m. pagrindinis grupės vokalistas Dan Reynolds susipažino su būgnininku Andrew Tolman Brighamo Jango universitete, kuriame abu studijavo. Tolman pakvietė į grupę ir ilgalaikį mokyklos laikų draugą Daniel Wayne „Wing“ Sermon, kuris baigė Berklio muzikos koledžą. Vėliau Tolman pakvietė į grupę ir savo žmoną Brittany Tolman, kad taptų pritariančiąja vokaliste bei grotų klavišiniais. Tuomet Sermon pakvietė prie grupės prisijungti ir kitą Berklio muzikos studentą Ben McKee, kad užbaigtų grupės sudėtį. Grupė sulaukė didelio gerbėjų dėmesio jų gimtajame Provo miestelyje, Jutoje. Tuomet grupės nariai persikėlė į Las Vegasą, Dan Reynolds gimtąjį miestą, kuriame grupė įrašė ir išleido pirmuosius tris nedidelės apimties albumus.
2010 m. grupė išleido išleido EP pavadinimais „Imagine Dragons“ ir „Hell and Silence“, įrašytus „Battle Born“ studijoje Las Vegase. 2011 m. grupė sugrįžo į studiją. Trečiasis grupės EP „It’s Time“ buvo išleistas prieš grupei pasirašant įrašų sutartį.
Pirmąjį pasirodymą prieš didesnę auditoriją „Imagine Dragons“ surengė, kuomet grupės „Train“ vokalistas susirgo visai prieš pat „Bite of Las Vegas“ muzikos festivalį 2009 m. „Imagine Dragons“ buvo pasirinkti užpildyti „Train“ pasirodymui skirtą laiką ir pasirodė prieš daugiau nei 26 000 žiūrovų minią. Vietiniai „Geriausio 2011 m. albumo“ (Vegas SEVEN), „Geriausios 2010 m. vietinės indie grupės“ (Las Vegas Weekly), „Las Vegaso naujausio atlikėjo, kurį būtina pamatyti“ (Las Vegas CityLife), 2010 m. Vegas Music Summit Pagrindinio Atlikėjo bei kiti apdovanojimai pastūmėjo grupės karjerą teigiama linkme. 2011 m. lapkritį jie pasirašė kontraktą su „Interscope Records“ įrašų studija ir pradėjo dirbti su „Grammy“ laimėjusiu prodiuseriu iš Anglijos Alex da Kid. Po kiek laiko Andrew ir Brittany Tolman paliko grupę, o prieš pasirašant naują kontraktą 2011 m. lapkritį Ben McKee į grupę pakviestas Daniel Platzman užėmė būgnininko poziciją.
Believe in Me (Bonnie Tyler daina)
„Believe in Me“ – Velso dainininkės Bonnie Tyler daina iš šešioliktojo studijinio albumo „Rocks and Honey“ (2013 m.).
Daina buvo įrašyta „Blackbird Studios“ studijoje, Nešvilyje, Tenesyje. Originali versija trunka keturias minutes ir buvo sutrumpinta iki trijų minučių, siekiant patenkinti Eurovizijos konkurso, kuriame 2013 m. gegužės mėnesį Tyler atstovavo Jungtinei Karalystei, taisykles.
2013 m. Eurovizijos dainų konkursas
Tyler atliko dainą su keturiais pritariamaisiais dainininkais. Konkurso finale, kuris vyko gegužės 18 dieną, atstovė užėmė 19 vietą. Taškų gavo iš Airijos (7 taškai), Maltos (5), Ispanijos (4), Rumunijos (3), Šveicarijos (2) Švedijos (1) ir Slovėnijos (1).
Wycliffe Grousbeck
Viklifas („Vikas“) Grousbekas (Wycliffe „Wic“ Grousbeck) yra Nacionalinės krepšinio asociacijos komandos Bostono „Celtics“ valdytojas ir bendrasavininkis.
Praleidęs 7-erius metus rizikos kapitalo firmoje „Highland Capital Partners“ kaip jos dalininkas, V. Grousbekas (kartu su savo tėvu H. Irvingu Grousbeku bei Stivenu Paliuka), įkūrė ir pradėjo vadovauti kompanijai „Basketball Partners LLC“, kuri 2002 m. už 360 milionų JAV dol. (maždaug 830 milijonų litų) įsigijo „Celtics“ klubą.
V. Grousbekas baigė „Noble and Greenough“ mokyklą bei Prinstono universitetą, kuriame jis buvo nenugalėtos lengvasvorių irkluotojų rinktinės, laimėjusios šalies čempionatą, narys. Mičigano universitete jis gavo teisininko diplomą, o Stenfordo verslo magistrantūros mokykloje – Verslo administravimo magistro laipsnį.
Raimundas Markauskas
Biografija
1984 m. baigė Alytaus 8-oje vidurinę mokyklą, 1991 m. – Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas.
1984–1986 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1991–2001 m. AB „Alytaus tekstilė“ cecho viršininkas, 2001–2004 m. Alytaus apskrities viršininkas. 2005–2012 m. Alytaus rajono savivaldybės Priešgaisrinės apsaugos tarnybos direktorius.
2012–2016 m. Seimo narys, 2013–2016 m. Darbo partijos frakcijos seniūno pavaduotojas.
2017 m. UAB „Teratus“ direktorius. Nuo 2018 m. – Alytaus pataisos namų direktoriaus pavaduotojas.
2000–2004 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys, 2007 m., 2011 m. (atsisakė mandato) ir nuo 2019 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys.
Buvo Naujosios sąjungos (socialliberalai) narys, Alytaus rajono skyriaus vadovas, šiuo metu yra Darbo partijos (leiboristų) narys.
Sutuoktinė Renata, vaikai Justina, Rokas.
Kropivnas
Kropivnas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Dambravos, apie 35 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 67 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Pažymėjimas
thumb|[[Policijos tarnybinis pažymėjimas (Hamburgas, Vokietija)]] Pažymėjimas – dokumentas, patvirtinantis kokią nors specialią asmens teisę (pvz., vairavimo) ar statusą, tarnybą, kvalifikaciją (pvz., aukštalipio darbų saugos, miško ruošos darbų vadovo pažymėjimas), išsilavinimą (pvz., mokymo programos baigimo pažymėjimas) bei kt.
Broniševas
Broniševas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Tykocino ir apie 28 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Turkmėnijos futbolo varžybos 2018 m.
Turkmėnijos futbolo varžybos 2018 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
-
Lietuva (Brazilija)
Lietuva – Brazilijos lietuvių nepartinis tautinės minties savaitraštis, leistas 1930 m. San Paule.
Redagavo Jonas Daugėla.
Sotvariečiai
Sotvariečiai (Myricales) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės hamameliažiedžių (Hamamelididae) poklasio augalų eilė.
Žygaičių herbas
Žygaičių herbas – Žygaičių miestelio ir seniūnijos (Tauragės rajono savivaldybė) heraldinis simbolis.
Aprašas
Mėlyname skydo lauke sukryžiuoti auksinis raktas ir sidabrinis kalavijas auksiniais skersiniu ir buožele. Apverstas raktas (galvute su barzdele aukštyn ir priekin) eina iš dešinio viršutinio heraldinio kampo į kairį apatinį, o kalavijas - iš kairiojo viršutinio kampo į dešinį apatinį.
Istorija
Žygaičių herbas patvirtintas 2005 m. liepos 19 d. Prezidento dekretu.
Loro parkas
thumb|230px|Orkų pasirodymas Loro parke Loro parkas ( – „papūgos parkas“) – zoologijos sodas Kanaruose, Tenerifės šiaurėje, šalia Puerto de la Kruso. Užima 13,5 ha plotą.
Dabartiniu metu parkas turi apie 3500 gyvūnų, priklausančių apie 300 rūšių ir porūšių, taip pat rūšimis gausią papūgų kolekciją. Taip pat yra įvairių beždžionių, tigrų, jaguarų, aligatorių, iguanų, vėžlių. Didelė vandens gyvūnijos įvairovė: pingvinai, piranijos, egzotiškos žuvys, rykliai, rengiami pasirodymai su delfinais, orkomis, jūrų liūtais. Yra orchidėjų sodas, įvairių kitų tropinių augalų želdynai. Įrengtas tailandietiškas kaimelis.
Loro parkui priklauso Siamo parkas (vandens pramogų) Tenerifės pietuose.
Papūgos
Loro parkas labiausiai žinomas didžiausia pasaulyje papūgų kolekcija. Iš pasaulyje esančių 800 papūgų rūšių ir porūšių Loro parke yra apie 350 rūšių. Daugelių šių rūšių gresia išnykimas, kai kurios laisvėje nebegyvena. Iš viso papūgų veisimo stotyje yra daugiau nei 3000 papūgų. Voljerai, kuriuose laikomi šie paukščiai yra specialiai paruošti: kiekvienas voljeras stovi atskirai, apsuptas augmenijos, kuri voljerus skiria vieną nuo kito. Kai kurias iš papūgų galima stebėti lankytojams rengiamame "Loro Show".
Delfinų ir jūrų liūtų pasirodymai
Loro parke populiarūs delfinų ir jūrų liūtų pasirodymai, čia gyvūnai turi plačius baseinus, kurių dalis yra turistų nepasiekiama, dėl to gyvūnai gali pasitraukti ir leisti laiką netrukdomi lankytojų. Tai, kad šie gyvūnai nuolat susilaukia palikuonių rodo, kad pasirinkta koncepcija pasiteisina ir gyvūnai jaučiasi gerai.
Katandra Treetops
Ši 2010 m. naujai atidaryta atrakcija yra didelis voljeras su daugybe tropinių paukščių rūšių, daugiausia papūgų, tačiau ir tokių paukščių kaip Australijos neskraidantis paukštis Emu. Specialiais takais lankytojai gali vaikščioti po voljerą ir pakilti iki pat medžių lapijos.
Orkų pasirodymai
2006 m. vasario mėnesį buvo atidarytas orkų baseinas ir žiūrovų tribūnos. Balandžio mėnesį orkų baseinas buvo uždarytas, nes keturios orkos dalį baseino apgriovė. Baseinas ir žiūrovų tribūnos vėl atidarytas 2006 m. biržėlio mėnesį po remonto ir papildomų saugos priemonių.
Čepkeliai
left|150px
Čepkelių valstybinis gamtinis rezervatas – saugoma teritorija pietiniame Lietuvos pakraštyje, Varėnos rajone, Katros upe išvesta Lietuvos ir Baltarusijos valstybės siena taip pat yra ir rezervato pietinė riba. Iš šiaurės ir vakarų rezervatas ribojasi su Dzūkijos nacionaliniu parku, rytuose yra apsauginė zona. Direkcijoje įrengta ekspozicija.
Rezervato plotas 11 212 ha, aukštapelkė sudaro 54 %. Direkcija – Merkinėje. Rezervatas įsteigtas 1975 m. siekiant apsaugoti vieną seniausių ir unikaliausių Lietuvos miško pelkių, mišku apaugusias žemynines kopas, reliktinius ežerus, natūralų hidrologinį pelkės režimą, vertingą ir retą gyvūniją ir augaliją. Įkurtas vietoje 1960 m. įsteigto botaninio-zoologinio draustinio. Nuo 1993 m. – tarptautinės svarbos šlapžemė (saugomas Ramsaro konvencijos). Europinio ekologinio tinklo Natura 2000 dalis. 2019 m. Čepkelių rezervatui suteiktas Europos laukinės gamtos teritorijų sertifikatas.
Čepkeliai – unikalus, žmogaus veiklos mažai paliestas pelkynų kompleksas. Didžiausius plotus užima kimininė aukštapelkė, apaugusi retomis keružėmis pušaitėmis. Rytinėje pelkės dalyje susitelkę daugiau kaip 20 ežerėlių. Pietinėje dalyje aukštapelkė pamažu pereina į žemapelkes, čia plyti viksvynai, nendrynai ir karklynai. Vakariniame rezervato pakraštyje šlapiuose juodalksnynuose ir viksvynuose prasideda Musteikos upelis. Apie jį susitelkę eglynai ir mišrūs, užmirkę miškai. Didesnė rezervato miškų dalis – tai sausi kerpšiliai ir brukniašiliai, augantys ant pelkynus supančių kopų. Rezervatas pasižymi išskirtine buveinių ir rūšių įvairove, saugomų augalų ir gyvūnų rūšių gausa. Čia peri rezervato simboliu tapę kurtiniai, yra didžiausios Lietuvoje gervių peryklos.
Teritorijos raida
thumb|250px|Kimininė viržynė Čepkeliuose thumb|250px|Pušų retmiškis aukštapelkės pakraštyje su spanguolių, viržių, [[gailis|gailių pomiškiu]] Rezervato teritorijoje dominuoja pelkės. Jas supa žemyninės kopos, smėlinga lyguma, Katros upės slėnis – tai vis skirtingi kraštovaizdžiai su jiems būdingomis gamtinėmis sąlygomis, augalija ir gyvūnija.
Prieš keliolika tūkstančių metų dabartinę Čepkelių teritoriją buvo užlieję ledyno tirpsmo vandenys, kurie čia sunešė daugybę smėlio. Ilgainiui šis vanduo nutekėjo pietvakarių kryptimi, prieledyninis ežeras seko, aukštesnėse vietose atsidengė dideli smėlio plotai. Šaltas klimatas neleido intensyviai augti augalams. Atvirą smėlį lengvai pustė vėjas, taip formuodamas žemynines kopas, kurios dabar vakaruose ir šiaurės vakaruose juosia Čepkelių raistą.
Kopų formavimosi pradžioje pelkyno guolyje (dabartinio raisto teritorijoje) vis dar tyvuliavo vanduo. Vėliau prieledyninis ežeras dar labiau nuseko, tik žemiausiose vietose liko keletas ežerų, o dauguma jų užpelkėjo. Taip pat vietomis užpelkėjo sausumos plotai ir palaipsniui susidarė dabartinis Čepkelių pelkynas.
Reljefas
Čepkelių rezervato vakaruose, šiaurės vakaruose ir dalinai šiaurėje ties raisto pakraščiu sustoję žemyninės kopos. Tai tik dalis Dzūkijos žemyninių kopų masyvo, kuris prasideda Varėnos apylinkėse ir tęsiasi link Druskininkų. Dabar šios kopos apaugusios mišku. Miškas sutvirtino smėlį ir kopos tarsi sustingo savo forma liudydamos praeityje vyravusių vėjų kryptį. Seniau, kaip ir dabar šioje teritorijoje vyravo vakarų vėjai, o kopos slinko į rytus. Čepkelių apylinkėse sutinkame įvairių formų kopų. Čepkelių pelkynuose didžiausią dalį užima aukštapelkė.
Klimatas
thumb|250px|Čepkeliai iš apžvalgos bokšto thumb|250px|Gausūs gailių sąžalynai Čepkeliuose
Vietovės klimatas yra vidutinių platumų, pereinamasis iš jūrinio į kontinentinį. Tačiau, lyginant su kitais Lietuvos rajonais, pasižymi didesniais sezoniniais temperatūros kontrastais. Raisto apylinkėse vasara bene šilčiausia Lietuvoje. Pavasarį ir vasarą vidutinė mėnesinė oro temperatūra rezervato apylinkėse 0,5-1,0 °C aukštesnė negu vakariniuose ar šiauriniuose šalies regionuose. Šilčiausias mėnuo – liepa. Jos vidutinė temperatūra siekia +17,7 °C. Šalčiausias – sausis. Šio mėnesio vidutinė temperatūra -5,4 °C. Vidutinė metinė oro temperatūra +6,2 °C.
Čia vieni didžiausių Lietuvoje paros temperatūrų svyravimai. Tam įtakos turi smėlingi apypelkio plotai. Smėlis lengvai įšyla, bet lengvai ir atiduoda sukauptą šilumą. Dėl šios priežasties čia pavasarį ilgiausiai tęsiasi ir rudenį anksčiausiai prasideda šalnos nei kitur Lietuvoje.
Vėjai dažniausiai pučia iš vakarų ir pietvakarių. Jų vidutinis greitis 3,1 m/s. Tai du kartus mažiau negu pajūryje. Vidutiniškai per metus iškrenta 673 mm kritulių. Didžioji jų dalis tenka liepos – rugpjūčio mėnesiams. Tai beveik atitinka vidutinius visos Lietuvos duomenis. Vidutiniškai per metus būna 169 dienos su krituliais. Sniegas žemę dengia apie 75-80 dienų. Tačiau neretai pasitaiko žiemų, kai sniego danga nepastovi ir išsilaiko trumpiau negu mėnesį. Šiltuoju laikotarpiu čia dažnesnės nei kitur šalyje liūtys ir perkūnija. Tokių dienų būna daugiau nei 30 per metus. Vidutinis metinis santykinis oro drėgnumas vietovėje sudaro 80–81%.
thumb|left|240px|[[Dumblis (Varėnos r., Kaniavos sen., Krokšlio km.)|Dumblio ežeras Čepkelių raiste]] thumb|250px|Spanguolės ir saulašarė ant kiminų dangos thumb|250px|[[Durpyninis bereinis Čepkelių raiste]] thumb|250px| Čepkelių raisto lagas su pušimis, beržais ir nendrėmis
Vandenys
Vanduo pelkei yra vienas svarbiausių elementų. Pelkės egzistavimui būtiną vandenį Čepkelių raistas gauna iš atmosferos kritulių. Kiminų ir iš jų susidarančių durpių dėka kritulių vanduo sulaikomas, todėl pelkė gali augti ir vystytis. Šiltuoju metų laikotarpiu garavimas iš pelkės ir nuotėkis paprastai viršija kritulių kiekį, todėl vasarą pelkė pasausėja. Labiausiai tai pastebima rugpjūčio – rugsėjo mėnesiais. Iš pirmo žvilgsnio nepereinami liūnai sausringais metais gali visai išdžiūti. Klimatiniai veiksniai, pelkės ir apypelkio reljefo ypatumai nulemia tai, kad Čepkelių pelkė vasarą dėl išgarinimo ir nuotėkio praranda daugiau vandens nei dauguma Lietuvos pelkių ir yra sausesnė. Todėl ji sparčiau užauga mišku. Čia dažnai susidaro palankios sąlygos gaisrams kilti.
Rudenį, atvėsus orams, pelkė vėl pradeda kaupti vandenį. Aukščiausias vandens lygis pelkėje būna pavasarinio polaidžio metu, kovo – balandžio mėnesiais. Čepkelių raistas priklauso Katros, Ūlos ir Grūdos upių baseinams. Vandens perteklius iš pelkės klampupiais, upeliais ir vykstant požeminiam košimuisi nuteka į šias skirtingas upes.
Vakarinės Čepkelių pelkės dalies vandenys suteka į Musteikos upelį, o šis – į Grūdą. Rytinės raisto dalies vandenys Lynupio (Peklos) upeliu nuteka į Ūlos upę.
Pietine dalimi Čepkelių raistas prisišliejęs prie Katros upės, kuri išteka iš Čepkelių raisto pietrytinio pakraščio ir valstybės siena (Lietuva – Baltarusija) daugiau nei 20 km vingiuodama renka vandenis ir iš Lietuvos, ir iš Baltarusijos pelkių, o toliau Baltarusijos teritorija plukdo vandenis į Nemuną. Rytinėje Čepkelių dalyje yra 21 pelkinis ežeras. Vieni jų, išlikę dar nuo ledynmečio – tai neužpelkėję didžiųjų ežerų likučiai. Kiti – susidarę jau pelkės vystymosi eigoje. Čepkelių aukštapelkės ežerai yra iškilusioje pelkės dalyje. Šie ežerai neišteka todėl, kad vanduo pro durpes filtruojasi labai lėtai.
Keli ežerai yra už pelkės ribų. Įdomiausias iš jų yra Ligučio ežerėlis netoli Lynežerio kaimo. Šį ežerą maitina iš pelkės atitekantys vandenys – pavasarį dažniausiai jis sklidinas vandens. Tačiau pelkei pasausėjus, vandens srautas, maitinantis šį ežerėlį nutrūksta. Lygucis pamažu senka – dalis vandens išgaruoja, didžioji dalis košiasi per smėlį gilyn. Ilgainiui, negaudamas vandens iš pelkės, Lygucis visai išdžiūsta. Pakilus vandens lygiui pelkėje, šis ciklas kartojasi iš pradžių.
Augalija
thumb|250px|Čepkelių raistas thumb|250px|Čepkelių raisto apžvalginis takas
Rezervate vyrauja pušynai (daugiausia kerpšiliai ir brukniašiliai) su beržų, eglių, juodalksnių priemaiša, yra nedidelių beržynų, auga daug kadagių, gluosnių, karklų. Dideliuose plotuose auga viržiai, nemaža gailių. Gausu spanguolių. Auga ~600 aukštesniųjų augalų rūšių, iš jų daugiau kaip 40 retų, keletas labai retų, įrašytų į Lietuvos raudonąją knygą (kalninė arnika, plačialapė klumpaitė, svogūninė dantažolė). Nemaža vaistinių augalų (paprastasis čiobrelis, pupalaiškis).
Iš žolinių augalų čia įsikūrę būdingi pietų kraštams augalai: kelerija, guboja, smiltyninis gvazdikas, kudlė.
Vienuose jų žolių – krūmokšnių dangoje vyrauja viržiai, kitų – mėlynės, trečių – melvenės. Kartais medžių arde kartu auga beržai, drėgnesnėse vietose eglės.
Beržynus Čepkeliuose aptinkame salose ir pusiasaliuose, kur derlingesnis dirvožemis.
Beržynuose, kurių pomiškyje auga liepos, klevai, o trake – lazdynai, ožekšniai, pavasarį pražysta žibuoklės, kvapieji lipikai ir ypač retos svogūninės dantažolės. Pietrytinėje rezervato dalyje išplitę eglynai su ąžuolais.
Jiems atstovauja ir Ąžuolų sala. Čia tebeguli prieš pusšimtį metų nukirsti, bet neišvežti šimtamečiai ąžuolai, stiebiasi nauja ąžuolų karta.
O tarp žolynų žydi nuostabios orchidėjos – plačialapės klumpaitės.
Manoma, kad jei žmonės vietoj iškirstų miškų nebūtų sodinę pušų ir eglių, čia dabar vešėtų savaime atsikūrę ąžuolynai. Tokiose salose lizdus slepia juodieji gandrai.
Palei Katros upę ir pietvakarinėje Čepkelių dalyje paplitę juodalksnynai. Vieni jų su viksvomis, purienomis, vilkdalgiais, pelkiapaparčiais sunkiai praeinami pavasariais. Kiti sausesni su eglėmis ir uosiais pomiškyje ir vešliu žolių bei puskrūmių aukštu, kuriame auga katuogės, medutės, vilkauogės, pataisai. Samanų patalas čia taip pat visada vešlus ir įvairiarūšis.
Gyvūnija
Rezervate aptinkama nemažai retųjų vabzdžių, varliagyvių bei roplių rūšių. Čia gana įprasta vienintelė nuodinga šalyje gyvatė – paprastoji angis bei paprastasis žaltys. Taip pat čia yra viena iš dviejų šalyje lygiažvynio žalčio radimviečių. Čepkeliuose didelė paukščių įvairovė. Čia išlikusios stambiausios kurtinių, gervių, stulgių populiacijos Lietuvoje, gyvena kitur beveik išnykę gyvatėdžiai, didieji apuokai. Rezervate įprasti kitose šalies vietose reti paukščiai: tetervinas, griežlė, juodasis gandras, lututė ir dar daugelis kitų rūšių, kurioms Čepkeliai vis dar yra saugus prieglobstis (iš viso ~150 paukščių rūšių). Rezervate nekertami miškai, medžiai auga, bręsta, džiūva ir virsta sutręšę. Todėl čia geros sąlygos kurtis geniniams paukščiams – tripirščiams geniams, baltnugariams geniams, juodosioms, pilkosioms bei žaliosioms meletoms. Ir maisto pakanka, ir uoksą yra kur išsikalti. Pamiškėse uoksus užima žalvarniai, kukučiai. Salose, kur auga ąžuolai, lizdus suka juodieji gandrai.
Miškuose paskendęs ir nuo dažno trikdymo apsaugotas rezervatas – viena iš pagrindinių briedžių žiemos ganyklų šalyje. Taip pat gyvena reti baltieji kiškiai, kiaunės.
Lankymas
250px|thumb|Pelkės apžvalgos bokštas Už 4,5 km į pietus nuo Marcinkonių pastatytas apžvalgos bokštas ir įrengtas 1,5 km ilgio pažintinis takas pelkės pakraščiu (Alkūnės kampo pažintinis takas). Šio tako pradžioje yra apžvalgos bokštelis, iš kurio matoma aukštapelkė su salomis ir Bradų ežerėliu.
Rezervate lankytis galima tik su rezervato darbuotojais. Paukščių perėjimo metu, nuo balandžio 1 d. iki liepos 1 d., ekskursijos draudžiamos. Marcinkonyse, rezervato direkcijos pastate, yra Čepkelių rezervato gamtos ekspozicija.
Literatūra
Besidomintiems Čepkeliais yra išleista nemažai knygų, albumų:
Basotai
Basotai, kitaip Basutai – Afrikos tauta, gyvenanti PAR ir Lesote. Jos pavadinimas davė pavadinimą Lesoto valstybei. Yra viena iš tautų, priskiriamų soto-tsvana kultūrinei grupei.
Basotai kalba sesoto, viena iš bantų kalbų.
Istorija
Nuo XIX a. daugumą basotų teritorijų užėmė afrikanai, kurie čia įkūrė Laisvąją Oranžijos Valstybę. Tik kalnuotos basotų teritorijos išlaikė nepriklausomybę, 1868 m. paprašę britų pagalbos ir tapusios Britų Imperijos protektoratu - Basutolandu.
Nepaisant to, kad Basotolandą ne kartą buvo ketinama prijungti prie Pietų Afrikos Respublikos, basotai išlaikė nepriklausomybę ir 1966 m. iškovojo nepriklausomybę kaip Lesotas. Tačiau didžioji jų dalis iki šiol gyvena Pietų Afrikos Fristeito valstijoje.
Dvarviečiai (Pakražantis)
Dvarviečiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Stulgių.
Puerto de la Krusas
Puerto de la Krusas  – miestas Ispanijoje, Kanaruose, Tenerifės salos šiaurėje, Orotavos slėnyje.
Biosfera
thumbBiosfera – žemės planetos sluoksnis, kuriame gyvena gyvieji organizmai; gyvųjų organizmų (įskaitant žmones) visuma.
Biosfera įsiterpia į keturias skirtingas aplinkas:
Biosferos reikšmė
Yra paskaičiuota, kad be biosferos įtakos planetos biogeocheminiams ciklams, dabartinė Žemės atmosfera būtų panašios sudėties kaip Marso ar Veneros atmosferos: „abiotinės“ Žemės atmosferoje būtų apie 98 % anglies dioksido, 1,9 % azoto, 0,1 % argono ir labai nežymi deguonies koncentracija; vidutinė atmosferos temperatūra būtų 240–340 °C (dabartinė apie 13 °C) ir slėgis apie 60 kartų aukštesnis nei dabartinis atmosferos slėgis.
Kontrabanda (grupė)
Kontrabanda (kurį laiką žinoma kaip „Rokfeleriai“) – Lietuvos bliuzroko grupė, susibūrusi Klaipėdoje apie 1990 metus. Dainų tekstus kuria, pats dainuoja, bei groja bosine gitara G. Grajauskas.
Nariai
Vilius Ančeris, Gintaras Grajauskas, Kęstas Bublys, Dovydas Grajauskas. Nuo 2013 m. - Andrej Dvorakovskij, Gintaras Grajauskas, Kęstas Bublys, Dovydas Grajauskas, Arvydas Jakubėnas.
Pisko kalnas
Pisko kalnas, Snieguotasis Piskas , Piškas (Pishqo) – viršukalnė Anduose, Baltojoje Kordiljeroje, esančioje Peru, Ankašo regione. Iškilęs 60 km į šiaurę nuo Uaraso miesto. Aukštis 5752 m.
Pirmieji viršukalnę pasiekė prancūzai C. Kojan, G. Kojan, R. Leininger ir M. Lenoir (1951 m.). Piskas – vienas svarbiausių alpinistų tikslų Peru. Ilgą laiką tai buvo viena lengviausiai įkopiamų Peru viršukalnių, tačiau dėl klimato atšilimo 2004 m. nuskilo didelis ledyno luitas ir gerokai apsunkimo kopimą.
Humanitariniai mokslai
Humanitariniai mokslai – mokslai apie žmogų ir kultūrą. Glaudžiai susiję su socialiniais mokslais. Humanitariniai mokslai orientuojasi į praeitį, o socialiniai į dabartį.
Humanitariniams mokslams priskiriama:
Vievio geležinkelio stotis
Vievio geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Vievio miesto centre, Stoties g. 26, prie judrios geležinkelio linijos Vilnius–Kaunas ir automagistralės. Stotyje stoja Vilnius–Kaunas ir Kaunas–Vilnius geležinkeliu kursuojantys traukiniai.
Salvadoro ginkluotosios pajėgos
Salvadoro ginkluotosios pajėgos sukurtos 1840 m. Jas sudaro sausumos pajėgos, karinės oro pajėgos ir karinis jūrų laivynas.
Po išėjimo (1831 m.) iš Jungtinės Centrinės Amerikos Provincijų sudėties Salvadoro karinės pajėgos dalyvavo malšinant komunistinius sukilimus. 1969 m. dalyvavo taip vadinamame Futbolo kare prieš Hondūrą. Pilietinio karo metu 1980-1992 m., karinės pajėgos buvo remiamos JAV ginklais, bei atsiųstais instruktoriais. Po pilietinio karo buvo vykdoma demobilizacija, dėl kurios karinės pajėgos sumažėjo dvigubai.
Šaukiamasis amžius į karines pajėgas - 18 metų. Karinėms pajėgoms skiriama 5 % šalies BVP.
Sudėtis
Salvadoro karines pajėgas sudaro:
Akloji žarna
thumb|right|260px|Žarnynas thumb|right|260px|Akloji žarna: 1. Taukinės ataugos 2. Žarnos išgaubos 3. Vidinis žarnos išgaubos vaizdas 4. Taukinė juosta 5. Pasaitinė juosta 6. Laisvoji juosta Akloji žarna  – storosios žarnos pradinė dalis.
Žmogaus akloji žarna
Ji yra 5-8 cm ilgio aklinas maišelis, esantis ties klubinės žarnos įėjimu į storosios žarnos sieną. Dažnai akloji žarna yra dešiniojoje klubinėje duobėje. Nuo aklosios žarnos galo nusitęsia apie 10 cm ilgio ir 1 cm skersmens kirmėlinė atauga – apendiksas.
Akloji žarna prasideda aklai ir yra panaši į maišelį. Jos sienos sandara yra tokia pati kaip ir gaubtinės žarnos. Nuo aklosios žarnos galo tęsiasi 8-9 cm ilgio kirmelinė atauga, appendix vermiformis. Ji yra reikšmingas imuninės sistemos organas ir dažnų chiruginių operacijų objektas. Kirmelinės ataugos siena yra tradicinės sandaros, tačiau jos pogleivyje yra labai daug limfoidinio audinio mazgelių. Pilvaplėvė ją dengia iš visų pusių ir sudaro pasaitą, mesoappendix. Kirmelinės ataugos padėtis svyruoja, ir ta aplinkybė yra praktiškai reikšminga. Dažniausiai ji yra atsikreipusi į priekį ir laisvai įsiterpia tarp plonosios žarnos kilpų. Jeigu ji yra ilgesnė, tai gali būti nusileidusi į mažąjį dubenį arba pakilusi prie kepenų Rečiau ji būna pasislėpusi už aklosios žarnos.
Aklosios ir gaubtinės žarnų sienos sandara yra vienoda. Ją sra sudaro gleivinė, pogleivis, raumeninis ir serozinis dangalai. Gleivinė yra susiraukšlėjusi pusmėnulio formos raukšlėmis ir turi daug liaukų, kurios išklotos tauriniais egzokrinocitais ir kitomis ląstelėmis. Pogleivis yra plonas. Jame daug gleivinės nusileidusių liaukų ir mikroskopinių limfoidinio audinio mazgelių. Raumeninis dangalas yra netolygus. Jo išilginės skaidulos yra susitelkusios į tris juostas, teniae coli. Skiriama laisvoji, tenia libera, pasaitinė, tenia mesocolica, ir taukinė tenia omentalis. Akląją ir gaubtinę žarną apklojusi pilvaplėvė sudaro išorinį serozinį dangalą. Šalia laisvosios ir taukinės juostų yra riebaliniu audiniu pripildytų šio dangalo maišelių. Tai taukinės ataugos, adibocae. Išgaubtos ir taukinės ataugos sukelia storajai žarnai būdingą išvaizdą, kuri padeda atskirti nuo plonosios.
Dobkai
Dobkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Maltos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Maltos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Galutinė lentelė
Silpnųjų grupė:
Hemorojus
Hemorojus – išangės ir tiesiosios žarnos venų mazginis išsiplėtimas. Atsiranda dėl kietų vidurių, jungiamojo audinio įgimto silpnumo, tiesiosios žarnos venų nepakankamumo, sunkaus fizinio darbo, neteisingos mitybos. Pagrindiniai simptomai: skauda ir niežti išangės sritį, tuštinamasi su šviežiu krauju.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
'''1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' – pasaulio šachmatų čempionato trimečio ciklo (1978–1981) varžybos. Jų paskutiniame etape tarp Anatolijaus Karpovo ir Viktoro Korčnojaus buvo žaidžiamas mačas iki 6-ių pergalių dėl pasaulio čempiono vardo. Jis vyko 1981 m. spalio 1 – lapkričio 19 d. Merane.
Ditva
Ditva  – upė Lietuvoje ir Baltarusijoje, Nemuno dešinysis intakas.
Ilgis 87 km, iš jų Lietuvoje 3 km, baseino plotas – 176 km², Lietuvoje 8 km². Prasideda 6 km į pietryčius nuo Eišiškių. Aukštupyje teka Baltarusijos pasieniu, įtekėjus Dumblei – Baltarusijos teritorija į pietus, žemupyje – į pietryčius. Įteka į Nemuną 16 km į pietryčius nuo Lydos.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kitos mačo sąlygos: partijų skaičius nebuvo ribojamas, pralaimėjęs čempionas turi sekančiais metais teisę į mačą revanšą.
Anatolijus Karpovas laimėjo mačą – 11 : 7 (+6 -2 =10) bei išlaikė pasaulio čempiono titulą.
Ditva
Intakai: Akmena (Kamenka), Asava, Niaškrupa, Krupka, Lidzeja (kairieji), Dumblė, Rodūnia, Načia, Čarniauka (dešinieji).
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
Tai vienuoliktas pasaulio šachmatų čempionato ciklas, kai pretendentas buvo atrenkamas pagal FIDE nustatytą tvarką.
Pravedus 1978 m. zoninius turnyrus į 1979 m. tarpzoninius turnyrus pateko geriausiai pasirodę dalyviai:
Ditva
Upėvardis neaiškios kilmės. Šaknis dit- kildinama nuo „švytėti, rodytis“ (plg. trak. Διτας, Διτα,  „diena“ ir kt.).
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš 1-os zonos (Vakarų Europa) – 2 v.: 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 T. Mailsas, J. Timanas;
iš 2-os (Centrinė Europa) 2 v.: 🇩🇪 R. Hiubneris, 🇮🇱 Y. Griunfeldas;
iš 3-ios (Rytų Europa) 6 v.: 🇭🇺 Z. Riblis, 🇭🇺 D. Saksas. 🇷🇴 F. Georgiu, 🇨🇿 J. Smejkalas, 🇭🇺 A. Adorjanas;
Chanijos nomas
Chanijos nomas  – vienas iš Graikijos nomų, Kretos periferijos dalis. Užima vakarinę Kretos salos dalį. Nomui priklauso ir labiausiai pietinė Europos sala Gavdas. Sostinė – Chanija (57,8 tūkst. gyv.).
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 5-os – (JAV) 3 v: 🇺🇸 (L. Kavalekas, Dž. Tarjanas ir L. Šamkovičius);
iš – 6-os (Kanada) 1 v.: 🇨🇦 J. Hebertas;
Chanijos nomas
Geografija
Pietinėje nomo dalyje yra Samarijos tarpeklio gamtos parkas, svarbus turistų traukos centras ir bezoarinio ožio kretinio porūšio Capra aegagrus creticus prieglobstis.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 7-os – (Centrinė Amerika) – 2 v.: 🇨🇺 G. Garsija ir 🇨🇴 R. Hernandesas;
Chanijos nomas
Geografija
Baltieji kalnai, išraižyti Samarijos, Aradenos, Imbro ir kitų tarpeklių, yra didžiąją nomo dalį užimantys kalkakmenio kalnai, kurių viršūnės paprastai iki gegužės nuklotos sniego. Kalnuose yra daugiau kaip 40 viršūnių, kurios yra aukštesnės kaip 2000 m. Aukščiausia viršūnė – 2453 m aukščio Pahnas (Pahnes).
Kofermentas
thumb|300px|right|Kofermentas Kofermentas, koenzimas – mažos molekulinės masės organinis junginys, fermento aktyviojo centro dalis.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 8-os – (Pietų Amerika) 3 v.: 🇧🇷 F. Troisas, 🇦🇷 L. Bronšteinas, 🇧🇷 H. van Rimsdijkas;
Chanijos nomas
Geografija
Vakarų Kreta itin populiari turistų tarpe pavasarį, augalų žydėjimo metu. Turistai mėgsta ir paukščių stebėjimą, populiarios rūšys – barzdotasis grifas (Gypaetus barbatus) ir kilnusis erelis (Aquila chrysaetos). Būdama sala Kreta turi daug endeminių augalų ir gyvūnų rūšių.
Kofermentas
Kofermentai perneša įvairius cheminius elementus, vandenilio atomus ir jonus, elektronus. Iš fermento molekulės atskyrus kofermentą gaunamas neaktyvus baltymas apofermentas. Apofermento ir kofermento junginys vadinamas holofermentu.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 9-os – (Vakarų Azija) 1 v. – 🇮🇷 K. Harandi;
Chanijos nomas
Geografija
Chanijos nome, už 47 km nuo Chanijos, netoli sienos su Retimno nomu, yra vienintelis Kretos gėlas ežeras Kurnas (Kournas), kurio ilgis 1,1 km, plotis – 0,9 km. Seniau ežeras buvo vadinamas Korisia, pagal netoliese buvusį senovinį Korion miestą, kuriame buvo Atėnės šventykla. Anksčiau ežeras garsėjo unguriais.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 10-os – (Pietryčių Azija) ir Okeanija 2 v. – (E. Torė, R. Rodrigesas);
Chanijos nomas
Kaimynai
Su Chanijos nomu ribojasi:
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pretendento atranka
iš – 11-os – (Viduržemio jūra) 3 v. – (D. Velimirovičius, Ljubojevičius B. Ivkovas);
iš – 12-os – (Afrika) 1 v. – 🇹🇳 S. Buazizas;
Chanijos nomas
Savivaldybės
thumb|left|300px|Chanijos nomos savivaldybės
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Tarpzoniniai turnyrai
Vyko du tarpzoniniai turnyrai – Rio de Žaneire ir Rygoje.
Rio de Žaneiras
1979 m. Rio de Žaneiro Tarpzoninis turnyras vyko 1979 m. rugsėjo 22 d. – spalio 22 d. Turnyre dalyvavo 18 žaidėjų.
Chanijos nomas
Buvusios provincijos
Chanijos nomą anksčiau sudarė šios provincijos:
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Rio de Žaneiras
Trys žaidėjai iš 1977/78 m. Kandidatų mačų: H. Mekingas, T. Petrosianas ir L. Portišas.
Kadangi už aukštus sportinius pasiekimus turėjo kvietimą 🇩🇪 R. Hiubneris, tai jo vietą užėmė 3-ias 2-oje zonoje buvęs 🇮🇱 Š. Kaganas.
Šalies organizatorės pakviestas žaidėjas – 🇧🇷 Sunye Neto Žaimi.
Po dviejų ratų dėl ligos pasitraukė 🇧🇷 H. Mekingas Trylika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 11-os FIDE zoninių turnyrų: Janas Timanas,  Borislavas Ivkovas,  Jurijus Balašovas,  Eugenijus Torė, 🇭🇺 Djula Saksas, 🇺🇸 Leonidas Šamkovičius, 🇨🇿 Janas Smejkalas,  Rafaelis Vaganianas, 🇨🇺 Gilermo Garsija Gonzalesas,  Dragoljubas Velimirovičius, 🇮🇷 Kosro Harandi, 🇦🇷 Luisas Markos Bronšteinas, 🇨🇦 Žanas Hebertas. Po dviejų ratų dėl ligos pasitraukė H. Mekingas
Rio de Žaneiro tarpzoniniame turnyre 🇭🇺 Lajošas Portišas, Tigranas Petrosianas ir 🇩🇪 Robertas Hiubneris, pasidaliję 1-3 vietas (po 11½ taško), pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.
Ryga
1979 m. tarpzoninis turnyras Rygoje vyko 1979 rugsėjo 4 d. – spalio 3 d. Turnyre dalyvavo 20 žaidėjų.
Baataros tarpeklio krioklys
Baataros tarpeklio krioklys – krioklys, esantis Libano Tanurino savivaldybėje.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Ryga
Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti: 🇨🇿 V. Hortas, M. Talis.
Baataros tarpeklio krioklys
Kriolio vanduo krenta 255 m į Baataros skylę, Juros periodo klintinį urvą, Libano kalnų kelyje.
Biomas
Tai pagrindiniai gamtiniai regionai, į kuriuos galima suskirstyti visą sausumą. Kiekvienam jų būdingi saviti metų laikai, dienos ilgumas, kritulių pobūdis ir maksimali bei minimali temperatūra.
Baataros tarpeklio krioklys
1952 m. jį atrado prancūzų bio-speleologas Anri Koifė (Henri Coiffait). Krioklį ir urvą XX a. devintame dešimtmetyje ištyrinėjo Libano speleologų klubas. Urvas žinomas kaip „Trijų tiltų urvas“. Keliaujant iš Lakluko į Tanuriną, praeinama pro Balos kaimą, o tada nuo „Trijų tiltų urvo“ 5 min. kelione leidžiamasi žemyn į slėnio gelmę, kur galima išvysti natūraliai susidariusius tiltus, iškylančius vienas virš kito, ir kyšančius virš Libano kalnuose susidariusios bedugnės. Pavasarį tirpstant sniegui, 90–100 m kaskada krenta už tiltų ir po to į 250 m bedugnę. 1988 m. atlikus eksperimentą su šviečiančiais dažais, paaiškėjo, kad tas vanduo išteka upokšniu Dalėje.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Ryga
Trylika geriausiai pasirodžiusių šachmatininkų iš 11-os FIDE zoninių turnyrų: 🇭🇺 Andrašas Adorjanas, 🇭🇺 Zoltanas Riblis, 🇷🇴 Florinas Georgiu, Genadijus Kuzminas,  Vitaljus Ceškovskis, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Antony Mailsas, 🇺🇸 Džeimsas Tardžanas, 🇮🇱 Jehuda Griunfeldas, 🇧🇷 Hermanas van Riemsdeikas, 🇹🇳 Slimas Buazizas, 🇺🇸 Edmaras Mednis, 🇧🇷 Franciskas Troisas,  Rubenas Rodrigesas.
Biomas
Daugumos biomų pavadinimai kilę pagal vyraujančią juose augaliją, nes nuo jos priklauso, kokie ten gyvena organizmai.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Ryga
Nugalėjo M. Talis – 14 taškų; 2-ą vietą užėmė L. Polugajevskis – 11½; Jie abu iškart pateko į Kandidatų mačus. 3-4 vietas pasidalijo A. Adorjanas ir Z. Riblis – po 11. Pastarieji, dėl paskutinio kelialapio į 1980/81 m. Kandidatų mačus, 1979 m. spalio 20 –lapkričio 4 d. Budapešte žaidė papildomą mačą. Nors jis baigėsi lygiosiomis 3:3, dėl geresnių papildomų rodiklių tarpz. turnyre, A. Adorjanas pateko į 1980/81 m. Kandidatų mačus.
Biomas
Didžiausi biomai:
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų mačai
1980/81 m. Kandidatų mačuose dalyvavo 8 žaidėjai: Borisas Spaskis ir Viktoras Korčnojus (praėjusio pasaulio čempionato ciklo kandidatų mačų finalininkai). Taip pat, ir 1979 m., 2-jų tarpzoninių turnyrų (Rygos tarpzoninio ir Rio de Žaneiro tarpzoninio) prizininkai: A. Adorjanas, T. Petrosianas, L. Polugajevskis, L. Portišas, M. Talis ir R. Hiubneris.
Mačai vyko skirtingu laiku ir skirtinguose miestuose.
1976 m. FIDE grįžo prie ankstesnės tvarkos – ketvirtfinalio nugalėtojai nustatomi pagal didesnį pergalių skaičų žaidžiant 12-ką, pusfinalio mačų – 16-ką, o finaliniame – 20 partijų. Jei mačas baigtusi lygiosiomis, nugalėtojas būtų nustatomas žaidžiant papildomus dviejų partijų mačus.
Ketvirtfinalyje:
Kauno autobusai
miniatiūra|Kauno autobusų parko teritorija, [[Mikalinava (Kaunas)|Mikalinava, 2023 m.]]
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų mačai
V. Korčnojus įveikė T. Petrosianą (5½ : 3½),
L. Polugajevskis – M. Talį (5½ : 2½),
Kauno autobusai
UAB „Kauno autobusai“ – keleivių vežimo autobusais ir troleibusais įmonė Kaune. Viena seniausių keleivinio transporto įmonių Lietuvoje.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų mačai
R. Hiubneris – Andrašą Adorjaną – (5½ : 4½).
L. Portišas – B. Spaskis – (7 : 7). L. Portišas dėl pergalės juodaisiais pateko į pusfinalį.
Kauno autobusai
thumb|left|Solaris Urbino 12 CNG autobusas Kaune
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų mačai
Pusfinalyje:
V. Korčnojus – L. Polugajevskį (7½ : 6½).
Kauno autobusai
Istorija
Lietuvos nepriklausomybės laikotarpiu keleivius Kauno mieste veždavo diližanais, vėliau – arkliniu tramvajumi, siauruoju geležinkeliu, vėliau atsirado pirmieji pavieniai autobusai. Nuo 1924 m. Kaune jau kursavo dvylika (vėliau – šešiolika) autobusų, priklausiusių privatiems vežėjams.
1981 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų mačai
R. Hiubneris  – L. Portišą (6½ : 4½).
Finalinis, 16-kos partijų, mačas vyko 1980 gruodžio 21 – 1981 sausio 8 d., Merane Mačas nutrūko nesužaidus visų partijų. Robertas Hiubneris po 6 ratų pirmavo 3½:2½, bet toliau jį ištiko nesėkmė: 7-osios partijos pabaigoje, lyginėje padėtyje, pražiopsojęs bokštą (nepastebėjo žirgo šakutės), pasidavė.
Kauno autobusai
Istorija
1934 m. vasario 8 d. Kauno savivaldybė perėmė keleivių pervežimą į savo rankas, ir įkurė autobusų įmonė keleiviams vežti Kauno mieste. Įmonė turėjo 44 keleivinio transporto priemones. Po 2 metų Kauno miesto maršrutais važinėjo 70 autobusų, daugiausia Mercedes-Benz firmos.
Paskutiniais prieškario metais Šančiuose pastatytuose remonto dirbtuvėse imta gaminti savus autobusus, buvo įkurta Kauno autobusų gamykla. Antrojo pasaulinio karo metais Kauno autobusų susisiekimo įmonė savo veiklą buvo visiškai nutraukusi. Keleivinio transporto eismas atgijo 1945 m. – keletas autobusų ėmė kursuoti maršrutu „Rotušė-Panemunė“.