cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Doors (albumas)
Pats albumas susilaukė didžiulės sėkmės Jungtinėse Valstijose, albumų tope pasiekė #2 vietą ir tapo kelis kart platininiu, tačiau panašaus pripažinimo Europoje grupei reikėjo laukti kur kas ilgiau. Jungtinėje Karalystėje singlas „Light My Fire“ užėmė tik #49 vietą, o pats albumas į topą net nepateko, vėliau albumas vėl buvo išleistas 1991 metais, pasirodžius Oliverio Stauno filmui „The Doors“, tuomet „Light My Fire“ pasiekė #7 vietą, o pats albumas #43 vietą bei išbuvo JK tope ilgiau nei bet kuris kitas grupės albumas.
Dainos
Visas dainas, išskyrus tas kurių autoriai pažymėti skliaustuose parašė grupės nariai.
Hanibalas (reikšmės)
Hanibalas gali reikšti:
Klichų Mergelės Marijos Tikinčiųjų Globėjos parapija
Klichų Mergelės Marijos Tikinčiųjų Globėjos parapija - parapija įkurta 1952 m. kovo 7 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bransko dekanatui. 1929-1930 m. pastatyta medinė parapijos bažnyčia.
Gegutiniai
Gegutiniai (Cuculidae) – gegutinių paukščių (Cuculiformes) šeima.
Gegučių jaunikliai išsirita anksčiau ir auga sparčiau, todėl jie išmeta kitų paukščių kiaušinius arba jau išsiritusius jauniklius.
Išvaizda
Gegutinių dydis įvairus, bet visų rūšių turi ilgą uodegą ir tvirtus pirštus.
Gyvenimo būdas
Dažnai gyvena miškuose, tačiau kai kurios rūšys pirmenybę teikia atviroms vietovėms.
Dauguma rūšių minta vabzdžiais, tarp jų plaukuotais vikšrais, kurių vengia dauguma paukščių.
Sistematika
Šeimoje yra apie 140 rūšių. Šeima skirstoma į 6 pošeimius:
Užvėjai
Užvėjai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 5 km iki Baltrušaičių. Šalia kaimo teka Šešuvis.
Satavanas
miniatiūra|Satavano atolo [[NASA nuotrauka.]] Satavanas  – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Karolinų salose, Mortloko salų grupėje. Priklauso Mikronezijos Federacinių Valstijų Čiuko valstijai. Plotas drauge su lagūna 419 km², vien tik sausumos – 4,6 km².
Satavano atole gyvena 2935 gyventojai (2000 m.). Yra 4 savivaldybės, kurios atitinka pagrindines atolo žiedo saleles: Satavanas, Ta, Kutu, Močas.
Stalo tenisas
Stalo tenisas – judri rakečių sporto šaka, žaidžiama su lengvais kamuoliukais ant specialaus stalo teniso stalo. thumb|300px|Stalo teniso rungtynės
Istorija
Ši sporto šaka sugalvota Didžiojoje Britanijoje 1880 m., o dabartinio pavidalo tapo 1900 m. Dėl garso, kurį sukelia celiuloidinis kamuoliukas, atšokdamas nuo stalo, šis žaidimas buvo pavadintas „ping – pong“. Tačiau šis pavadinimas buvo užpatentuotas JAV, todėl europiečiai šią sporto šaką pavadino stalo tenisu. Tarptautinė stalo teniso federacija (ITTF) buvo įsteigta Berlyne 1926 m. ir tais pačiais metais įvyko pirmasis pasaulio čempionatas. Iki 1950 m. šioje sporto šakoje dominavo vengrai, čekai ir anglai, o po to japonai ir kinai įsiveržė į pirmaujančias pozicijas, pateikdami žaidime daug taktikos ir technikos naujovių.
Raketė
stiklo pluoštas ar presuotas popierius, tačiau jis negali būti storesnis nei 7,5% bendro storio arba 0,35 mm storio atsižvelgiant į tą skaitmenį, kuris yra mažesnis.
Padavimas
Erdvė tarp kamuoliuko ir tinkliuko yra paaiškinama per kamuoliuką, tinklelį ir į viršų kylančią erdvę.
Peržaidimas
Kova dėl taško peržaidžiama, jei:
Žaidimas gali būti pertraukiamas:
Taškai
Kai kova dėl taško neperžaidžiama, žaidėjas laimi tašką: Setą laimi žaidėjas (ar žaidėjų pora) pirmasis surinkęs 11 taškų, išskyrus, kai abu žaidėjai (arba žaidėjų poros) surenka po 10 taškų, tada setą laimi pirmasis žaidėjas (ar žaidėjų pora), kuris pirmas paeiliui laimi 2 taškus.
Susitikimas
Susitikimą sudaro žaidimas iš bet kurio nelyginio skaičiaus setų ( 3,5,7 ar 9 setai). Kamuoliuko padavimo, priėmimo ir stalo pusių pasikeitimo eiliškumo pažeidimai: Žaidimo pagreitinimo (13 smūgių) taisyklė
Teisėjavimas
Kai varžybų organizacinio komiteto sutarimu, kurios nors vyriausiojo teisėjo pareigos yra pavedamos kitiems asmenims, konkrečios jų pareigos ir šių asmenų buvimo vietos turi būti žinomos dalyviams ir, kur paskirti – komandų kapitonai. Vyriausias teisėjas ar jį pavaduojantis asmuo (jam nesant) privalo visą laiką būti varžybų vietoje. Jeigu vyriausias teisėjas mano, kad yra būtina tai padaryti, jis gali pakeisti teisėją kitu bet kuriuo metu, tačiau jis negali pakeisti jau priimti sprendimo, kurį padarė pakeistasis teisėjas savo kompetencijos ribose. Žaidėjai turi būti vyriausiojo teisėjo pavaldume (priklausomybėje), kai jie atvyksta į varžybų vietą ir iki tol, kol palieka ją.
Kiekvienam susitikimui turi būti paskirtas teisėjas ir teisėjo padėjėjas. Teisėjas turi sėdėti ar stovėti vienoje linijoje su tinkliuku, o teisėjo padėjėjas turėtų sėdėti priešais jį, kitoje stalo pusėje. Teisėjas privalo:
Teisėjo padėjėjas privalo:
Kentukis
Istorija
Nuo XVIII a. dabartinę Kentukio teritoriją, kurioje gyveno čerokiai, irokėzai ir kitos indėnų gentys, tyrė anglų ir prancūzų keliautojai. Buvo Prancūzijos, o nuo 1763 m. Didžiosios Britanijos kolonija. 1775 m. įkurta pirmoji gyvenvietė. XVIII a. pabaigoje regioną užplūdo kolonistai. Per JAV nepriklausomybės karą (1775–83 m.) ir vėliau Kentukio teritorijoje vyko atkaklios kovos su indėnais.
1792 m. Kentukis tapo Jungtinių Amerikos Valstijų 15 valstija. Kilus 1861–65 m. pilietiniam karui pasiskelbė neutraliu, jo gyventojai kovojo abiejose pusėse (karo mūšiai vyko Kentukio teritorijoje). XIX a. valstijos ūkio pagrindu tapo tabako auginimas (plantacijose) ir anglių kasyba.
Stalo tenisas
Teisėjavimas
Kaip teisėjo padėjėjas, taip ir kitas paskirtas teisėjas gali būti smūgių skaičiuotoju, kad skaičiuotų priimančio žaidėjo ar poros smūgius, kai įvesta žaidimo pagreitinimo taisyklė.
Kentukis
Geografija ir klimatas
thumb|Kamberlando krioklys Kentukio plotas yra 104 659 km² (37 vieta JAV). Rytuose ribojasi su Vakarų Virdžinijos ir Virdžinijos valstijomis, pietuose – su Tenesiu, vakaruose – su Misūriu, šiaurėje – su Ilinojumi, Indiana ir Ohaju.
Stalo tenisas
Susitikimo eiga
Taškų skaičiavimas:
Aldo Bobadilla
Aldas Antonijas Bobadilija Avalosas (Aldo Antonio Bobadilla Ávalos; g. 1976 m. balandžio 20 d.) – futbolininkas, Paragvajaus rinktinės ir Paragvajaus Club Olimpia klubo vartininkas.
Stalo tenisas
Susitikimo eiga
Teisėjas, skelbdamas rezultatą, papildomai gali naudoti gestus ranka, pabrėžiančius jo sprendimus.
Aldo Bobadilla
žaidžia nuo 1999 m. Su rinktine dalyvavo. Paprastai yra antrasis rinktinės vartininkas, tačiau 2006 m. pasaulio čempionate ir 2007 m. Copa America čempionate pakeitė traumą gavusį Chustą Viljarą.
Stalo tenisas
Susitikimo eiga
Rezultatas ir smūgių skaičius, kai įvedama žaidimo pagreitinimo taisyklė, turi būti skelbiami anglų kalba arba bet kuria kita kalba, kuri priimtina abiem žaidėjams ar žaidėjų poroms ir teisėjui. Rezultatas turi būti rodomas mechaniniais arba elektroniniais skaitliukais taip, kad jis būtų aiškiai matomas žaidėjams ir žiūrovams. Kuomet žaidėjas už netinkamą elgesį yra įspėjamas, prie skaitliuko, šio žaidėjo pusėje yra padedama geltona kortelė.
Kentukis
Geografija ir klimatas
Pagrindinė teritorijos dalis padengta Apalačų kalnais.
Kidričevas
Kidričevas – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, Žemutinės Štirijos regione, prie Ptujaus. Savivaldybės centras. Išvystyta aliuminio pramonė.
Istorija
Iki II pasaulinio karo vadinosi Strnišče, bet buvo pervadintas B. Kidričiaus (1912–1953), slovėnų partizanų veikėjo, garbei.
Kentukis
Geografija ir klimatas
Kentukio vakarinę dalį užima Centrinės lygumos, rytuose – Alegenio plynaukštė ir Kamberlando plynaukštė, pietuose – Pakrantės lyguma. Kentukio pietvakariuose yra karstinių reljefo formų, gausu karstinių urvų (ilgiausias pasaulyje – Mamuto urvynas; ilgis 563,5 km).
Stalo tenisas
Žaidimas poromis
Kitas stalo teniso variantas – žaidimas poromis, kai vienu metu prie stalo stovi keturi žmonės. Tokiu atveju galioja tos pačios taisyklės, kaip ir paprasto žaidimo metu, tik prisideda keletas naujų.
Kentukis
Geografija ir klimatas
Didžiausios upės – Misisipė, Ohajas, Tenesis, Kentukis ir Kamberlandas.
Stalo tenisas
Žaidimas poromis
thumb|Teisingo padavimo zonaPaduoti kamuoliuką būtina įstrižai. Žaidėjas, kuris padavinėja, stoja dešinėje stalo pusėje, kamuoliukas pirma turi atsimušti paduodančios komandos dešinėje stalo dalyje, peršokti tinklelį ir atsimušti kairėje priešininkų stalo pusėje. Jei kamuoliukas atsimuša netinkamoje zonoje, tašką gauna priešininkų komanda.
Kentukis
Geografija ir klimatas
Didžiausi tvenkiniai – Kentukio, Barklio, Kamberlando ir Bakhorno.
Stalo tenisas
Žaidimas poromis
Žaidėjai kamuoliuką atmušinėja paeiliui. Jei vienoje komandoje žaidžia žaidėjai A1 ir A2, o kitoje B1 ir B2, pirma atmuša A1, tada B1, A2, B2, A1 ir t. t. Jei atmušama ne savo eilės metu, tašką gauna priešininkų komanda. Atmušimo eiliškumas negali keistis viso seto metu
Kentukis
Geografija ir klimatas
Derlingiausi dirvožemiai (išplautžemiai ir jauražemiai) yra Misisipės ir Ohajo upių slėniuose. Miškai užima 50 % Kentukio teritorijos. Daugiausia lapuočiai – tuopos, ąžuolai, kaštonai, platanalapiai klevai, amerikiniai lazdynai, kalnuose – pušynai.
Stalo tenisas
Žaidimas poromis
Padavimais keičiamasi tokia pačia tvarka, kaip ir vyksta žaidimas. Žaidėjui A1 baigus, padavinėja B1, o A2 pasiruošia atmušti. Sužaidus setą, komandos keičiasi stalo pusėmis. Be to, keičiasi atmušimo eiliškumas – jei A1 duodavo padavimus B1, tai naujam sete A1 padavinės žaidėjui B2.
Kentukis
Klimatas
Vyrauja vidutinių platumų žemyninis klimatas. Sausio vidutinė temperatūra nuo 1 °C (šiaurinėje dalyje) iki 3 °C (pietinėje dalyje), liepos – nuo 23–24 °C (rytuose) iki 24–27 °C (vidurinėje ir vakarinėje dalyje). Per metus iškrinta nuo 1070 mm (šiaurėje) iki 1270 mm (pietuose) kritulių.
Stalo tenisas
Gudrybės
Norint gerai atmušti kamuoliuką, reikia būti su išlavintu gebėjiumu stebėti greitus varžovo judesius. Veiksmingiausi „kirsti“ arba „sukti“ padavimai.
Kentukis
Didžiausi miestai
2010 m. duomenys
Stalo tenisas
Stalas
center|Stalo teniso stalas
Kentukis
Ekonomika
Didžiausią pelną valstija gauna iš pramonės. Kentukis gamina elektronikos įrangą, automobilius, chemikalus, drabužius, apdirba žemės ūkio produktus. Poligrafijos pramonė ir turizmas tapo vienos iš svarbesnių pramonės šakų. Kentukis šalyje lyderiauja pagal anglies gavybą. Taip pat kasamas statybinis akmuo, išgaunama nafta ir gamtinės dujos.
Stalo tenisas
Garsiausi žaidėjai
thumb|[[Jan-Ove Waldner]]
Kentukis
Ekonomika
Didžiausi pramonės centrai – Liuisvilis ir Leksingtonas.
Kentukis garsėja savo Burbono viskio gamyba bei grynakraujų lenktyninių žirgų veisimu. Tabakas yra vienas iš svarbiausių valstijos produktų, pagal kurį valstija yra antra po Šiaurės Karolinos. Auginami kukurūzai, sojų pupelės.
Emalis (reikšmės)
Žodis еmalis gali teikšti:
Korla
Korla  – miestas Kinijoje, vidurio Sindziange, apie 200 km į pietvakarius nuo Urumčio, prie Končės upės, apsuptas kalnų. Bajangolo mongolų autonominės prefektūros centras. Yra oro uostas, plentai į Kuldžą, Čarklyką, Urumčį, Taškurganą (Karakorumo plentas), praeina Turfano–Kašgaro geležinkelis. Svarbus prekybinis, žemės ūkio centras. Auginamos kriaušės, apylinkėse išgaunama nafta.
Dauguma Korlos gyventojų kinai (haniai), yra gausi uigūrų bendruomenė, šiek tiek hujų, mongolų.
Istorija
Korla pirmą kartą šaltiniuose minima Han dinastijos laikais, „Hanšu“ knygoje įvardinta kaip Veili (尉犁), joje būta apie 9600 gyventojų. 61 m. Korlos ir aplinkinių Šiongnu karalysčių kariai užėmė Hotaną. 94 m. miestą puolė kinų generolas Ban Čao. III a. Korla priklausė Karašaro valstybei. Miestas buvo svarbus šilko kelio taškas. 1887 m. Korlą aplankęs Francis Younghusband pažymėjo, kad miestas klestintis, jame prekiaujama kukurūzais, greta yra įtvirtintas kinų miestas ir turkų miestas apgriuvusiomis sienomis.
thumb|left|320px|Naujoji Korla prie Končės upės
UEFA taurių taurė 1967–1968 m.
UEFA taurių taurė 1967-1968 m. – aštuntasis UEFA taurių taurės turnyras. Prasidėjo 1967 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale laimėjęs prieš  klubą. Vokiečių klubas finale žaidė 4 kartą iš eilės (nuo 1965 metų), kaskart kitoks.
Grazia Deledda
Grazia Deledda  (liet. Gracija Deleda, 1871 m. rugsėjo 27 m. – 1936 m. rugpjūčio 15 d.) – italų rašytoja, 1926 m. apdovanota Nobelio literatūros premija.
Kūryba
Literatūrinę veiklą Deleda pradėjo XIX amžiaus pabaigoje, kai verizmą išstūmė kitos literatūrinės kryptys. Tačiau rašytoja liko veristė. Kūrybos pradžioje jaučiamas ryškus romantizmas, nuotykių gausa. Vėliau rašytoja ėmė giliau žvelgti į gyvenimo tikrovę. Ji vaizdavo įvairių klasių buitį, bet daugiausia dėmesio skyrė paprastiems žmonėms, gyvenantiems sudvasintoje gamtoje, kai valstiečio sąmonėje tikrovė persipina su fantastika, o realus gyvenimas – su senomis legendomis.
Operatoriai kvantinėje mechanikoje
Operatoriais kvantinėje mechanikoje vadiname tam tikrus veiksmus su bangine funkcija. Tai gali būti, pvz., daugyba iš kažkokios funkcijos, diferencijavimas, integravimas ir t. t. Jie žymimi didžiosiomis raidėmis, kartais su „stogeliu“, norint pabrėžti, kad tai yra operatorius, pvz., \hat{F}.
Kvantinėje mechanikoje visi klasikiniai dydžiai, tokie kaip judesio kiekis, koordinatė, energija ir t. t. turi savo operatorius. Jie sudaromi taip, kad operatorių tikrinių verčių lygties tikrinės vertės atitiktų visas eksperimento metu gaunamas dydžio vertes. Pvz., energijos operatorius, dar vadinamas hamiltonianu, sudaromas taip, kad lygties
tikrinės vertės E būtų realiai matuojamos sistemos energijos vertės. Tarkime, kad ši lygtis tenkinama su tikrinėmis vertėmis, tai reiškia, kad vis bandydami išmatuoti sistemos energiją, su tam tikromis tikimybėmis išmatuosime būtent šias vertes.
Operatorių savybės
Visi operatoriai kvantinėje mechanikoje yra ermitiniai (dar vadinami savisujungtiniais). Šis reikalavimas išplaukia ir reikalavimo tikrinėms vertėms būti realioms – realūs dydžiai, tokie kaip energija, negali būti kompleksiniai. Ermitinių operatorių tikrinės vertės visada realios. Operatoriaus Ermitiškumas apibrėžiamas sąryšiu:
Jei du dydžiai yra neapibrėžti, t. y. neturi apibrėžtų verčių, o turi diskretinius tikrinių verčių spektrus, jų operatorių komutatorius nelygus nuliui. Iš šios savybės seka Heizenbergo neapibrėžtumo principas.
Įvairių dydžių operatoriai
Kaip sudaryti dydžio operatorių griežtų taisyklių nėra. Fundamentalių dydžių operatoriai sudaromi remiantis įvairiais pasamprotavimais, pasinaudojant operatoriaus apibrėžimu. Žinant šiuos operatorius, įvairių sudėtingesnių operatorių išraiškos sudaromos iš analogijos su klasikine mechanika, pvz., energijos operatorius, hamiltonianas, sudaromas pakeičiant klasikinės energijos išraiškoje judesio kiekį, bei koordinatę atitinkamais operatoriais.
Pvz., koordinatės operatorius randamas iš banginės funkcijos tikimybinio apibrėžimo. Jei jos modulio kvadratas yra erdvinis tikimybės pasiskirstymas, tai vidutinė dalelės padėtis, t. y. koordinatės vidurkis turėtų užsirašyti taip:
arba pertvarkius išraišką:
Iš čia matome, kad koordinatės operatorius yra daugyba iš tos koordinatės: \hat{x} = x.
Judesio kiekio operatorius randamas žinant, kad laisvos dalelės banginė funkcija yra De-Broilio banga, užrašius jai tikrinių verčių lygtį gaunama šio operatoriaus išraiška:
Įstačius šias išraiškas į klasikinio hamiltoniano išraišką gaunamas energijos operatorius:
Sheer Heart Attack
„Sheer Heart Attack“ – trečiasis studijinis grupės „Queen“ albumas. Jis buvo įrašytas 1974 m. liepos–rugsėjo mėnesiais, o išleistas tų pačių metų lapkričio 1 d.
Operatoriai kvantinėje mechanikoje
Įvairių dydžių operatoriai
čia U(r) yra dalelės potencinė energija. Iš čia galime išskirti pirmąjį narį – kinetinės energijos operatorių, bei daugybą iš potencinės energijos – potencinės energijos operatorių.
Sheer Heart Attack
Šio albumo dainos pasiekė iki tol aukščiausias „Queen“ grupės vietas įvairių šalių topuose.
Operatoriai kvantinėje mechanikoje
Taip pat skaitykite
Operator (Mathematik)
Sheer Heart Attack
Dainų sąrašas
Pirma pusė
Antra pusė
Ylakių seniūnija
Ylakių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Skuodo rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje. Tai didžiausia rajono seniūnija, apimanti 42 kaimus ir 7 gyvenvietes. Tarp žemaičių ir lietuvių čia gyvena ir kitų tautybių bei tikėjimų žmonių. Evangelikai baptistai turi savo maldos namus.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 6 seniūnaitijos:
Julia Margaret Cameron
Džulija Margaret Kameron (merg. Džulija Margaret Petl,, 1815–1879 m.) – XIX a. anglų Viktorijos epochos fotografė.
Biografija
Džulija Margaret Petl gimė 1815 m. birželio 11 d. Kalkutoje, Indijoje. Buvo ketvirtasis vaikas šeimoje. Jos tėvas Džeimsas Petlas dirbo Rytų Indijos kompanijoje, motina Adelinė buvo kilusi iš prancūzų rojalistų giminės. Vaikystėje Džulija mokėsi Europoje, daugiausiai Prancūzijoje, kur gyveno pas senelę Versalyje. 1836 m. ligos metu Pietų Afrikoje ji susipažino su astronomu ir fotochemiku Dž. Heršeliu ir juristu Čarlsu Hėjumi Kameronu, su kuriuo 1838 m. susituokė Kalkutoje. Kalkutoje Džulija dalyvavo vietos anglų aristokratijos veikloje, jos vyras tapo Kalkutos švietimo tarybos prezidentu ir investavo į kavos ir kaučiuko plantacijas Ceilone. Džonas Heršelis informavo Džuliją apie vėliausius atradimus fotografijos srityje. 1846 m. Londone buvo publikuotas jos išverstas vokiečių poeto Gottfried August Bürger eilėraštis. thumb|right|200px| Ani (pirmoji „sėkminga“ Dž. M. Kameron nuotrauka) 1848 m. Kameronų šeima grįžo į Angliją ir apsigyveno Tonbridže Kento grafystėje, 1850 m. persikėlė į Londoną. Džulija susipažino su Londono meno salonų aplinka ir asmenybėmis. Šeimoje Džulija susilaukė 6 vaikų. 1859 m. ji apsilankė Vaito saloje aplankyti A. Tenisoną ir įsigijo du kotedžus netoli poeto namų Faringforde. 1863 m. čia lankėsi fotografas Oscar Gustave Rejlander. 1863 m. gruodį Džulijos duktė ir žentas padovanojo jai foto bokskamerą. Džulijai tuo metu buvo 48-eri metai. 1864 m. Džulija sukūrė pirmą „sėkmingą“ nuotrauką-portretą, tapo fotografų draugijų nare Londone ir Škotijoje, pradėjo eksponuoti kasmetinėje parodoje Londone. 1865 m. jos fotografijos eksponuotos Berlyne, kur Džulija buvo apdovanota bronzos medaliu. Tais pačiais metais įvyko pirmoji jos personalinė paroda Londone, 80 jos fotografijų įsigijo Pietų Kensingtono muziejus (dabar Viktorijos ir Alberto muziejus). 1865 m. šiame muziejuje įvyko vienintelė Dž. M. Kameron muziejinė paroda jai gyvai esant.
1866 m. Džulija įsigijo naują kamerą su didesnėmis, 15x12 colių foto stiklo plokštelėmis. 1867 m. jos fotografijos eksponuotos Universalinėje parodoje Paryžiuje. 1868 m. ji sukūrė Čarlzo Darvino portretą. 1869 m. ji eksponavo Groningene, Olandijoje, ir sukūrė savo pačios geriausia laikytą nuotrauką „Taikos bučinys“. 1873 m. Džulija buvo apdovanota medaliu Universalinėje parodoje Vienoje. 1874 m. ji parašė savo fotografės karjeros apžvalgą „Mano stiklo namai“ (publikuota po mirties), iliustravo A. Tenisono poezijos knygą jo prašymu. 1875 m. spalį su vyru išvyko į Ceiloną, kad būtų arčiau sūnų. 1876 m. ji apdovanota medaliu už kūrybą Filadelfijoje. Džulija Margaret Kameron mirė po trumpos ligos 1879 m. sausio 26 d. sodyboje netoli Kalutaros. Jos vyras mirė sekančiais metais. Pora palaidota Šv. Marijos bažnyčios rūsiuose Bogavantavalos miestelyje Ceilone.
Džulija Margaret Kameron kūrė daugiausiai alegorines ir iliustruojančias studijines fotografijas, dažnai pozuojant šeimos nariams ir tarnams, apsirengusiems įvairiais kostiumais. Jos kūryba sekė tuo metu populiariais romantiniais ir prerafaelitų paveikslais, iliustravo karaliaus Artūro legendų, biblijines istorijas. Ji yra sukūrusi daug savo laikmečio asmenybių fotoportretų. Džulija buvo kritikuota už prastą techniką: jos nuotraukos dažnai prastai sufokusuotos, matomi pirštų antspaudai, plokštelių įtrūkimai.
Pateklėnai
Pateklėnai – kaimas šiaurės rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Tryškių. Prateka Patekla (sudarytas Ubiškės tvenkinys).
Istorija
1586 m. minimas Pateklėnų dvaras.
Drąseikiai (Kaunas)
Drąseikiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Lapių, prie kelio, dešiniajame Neries krante. Kolektyvinių sodų masyvas, prie Neries – molio ir žvyro karjeras. Į vakarus nuo Drąseikių suformuotas Lapių geomorfologinis draustinis, piečiau auga Šančių miškas. Pro gyvenvietę į Nerį teka Girdažė ir Margupis.
Gamtos paminklai: Drąseikių atodanga, didžiausias Lietuvos upių akmuo Gaidelis.
miniatiūra|250px|left|Karjero tvenkinys
Feldjėgeriai
Žodis feldjėgeriai (, iš 'laukas' +  'medžiotojas') gali reikšti:
Gavinai
Gavinai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Vyškų, apie 21 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 36 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Sumitranandan Pant
Sumitranandanas Pantas (g. 1900 m. gegužės 20 d. – m. 1977 m. gruodžio 28 d.) – Indijos poetas, rašytojas.
Pantas kilęs iš Kaušani kaimelio Himalajų pašlaitėse. Jo kūryba priskiriama hindi romantistinės poezijos (chāyāvād) laikotarpiui. Pantas rašė sanskritizuota hindi, jo kūrybai būdingas gamtos supoetinimas, filosofinės, humanistinės temos. Poetas buvo paveiktas Šri Aurobindo minčių. Sumitranandanas Pantas parašė 28 poezijos, esė, dramų rinkinius (pagrindiniai kūriniai – poezijos rinkinys Chidambara ir Lokayatan).
Pžesmikų valsčius
Pžesmikų valsčius  – kaimietiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje. Centras – Pžesmikai. Ribojasi su Korčevo, Losicės, Mordų, Paprotnios ir Plateruvo valsčiais.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 117,13 km², iš kurių: Valsčius sudaro 7,31 % apskrities teritorijos.
Administracinis suskirstymas
Cerpigužas, Dombrova, Gluchuvekas, Gurkai, Kaliskai, Kamianki Lackiai, Kamianki Čabajė, Kamianki Nickai, Kamianki Vankai, Kolonija Lisova, Kukavkai, Lipinai, Lisuvas, Pneviskai, Podračiniai, Pžesmikai, Račinai, Stare Ževuskai, Tarkuvas, Tarkuvekas, Vulka Lisovska, Zaboruvas, Zalesiai, Zavadai.
Buenos Airių technologijų institutas
Pagrindinės specialybės: chemijos inžinerija, naftos inžinerija, elektronikos inžinerija, pramonės inžinerija, mechanikos inžinerija, jūrinė inžinerija, programų inžinerija ir kt.
Mykolas Vaitkus
Mykolas Vaitkus (1883 m. spalio 27 d. Gargždai – 1973 m. gegužės 20 d. Providensas, JAV) – Lietuvos rašytojas, kunigas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Buvo aštuntas vaikas šeimoje, visų mylimas ir lepinamas. Tėvas Mykolą anksti išmokė skaityti lietuviškai ir lenkiškai. Mokėsi Palangos progimnazijoje, 1903 m. baigė Liepojos gimnaziją, 1906 m. Kauno kunigų seminariją, 1908 m. Peterburgo dvasinę akademiją, 1908–1909 m. studijavo Insbruko universitete.
1919–1925 m. redagavo laikraštį „Ganytojas“, žurnalus „Vienybė“, „Žvaigždė“. „Dainavos“ bendrovės, kuri leido žurnalą „Baras“, narys. 1936–1944 m. dėstė Kauno kunigų seminarijoje.
Črnomelis
Istorija
Minimas nuo 1228 m., nuo 1407 m. miesto teisės.
Mykolas Vaitkus
Biografija
1944 m. išvyko į Vakarus, gyveno Austrijoje, Vokietijoje, 1951 m. išvyko į JAV. Paskirtas į Pavtuketo Švč. Marijos parapiją trečiuoju asistentu, per keturis mėnesius išmoko anglų kalbą. Vėliau dirbo Peace Dale.
Koloradas (valstija)
Koloradas  – 38-oji JAV valstija (nuo 1876 m. rugpjūčio 1 d.). Sostinė – Denveris. Plotas – 268,4 tūkst. km².
Geografija
Koloradas yra viena iš keturių Keturių Kampų regionui priklausančių valstijų. Per valstiją driekiasi Uoliniai kalnai, kurių aukščiausioji viršūnė – Elberto kalnas (4401 m) – yra Kolorade. Iš Uolinių kalnų regiono išteka Koloradas, Platas, Arkanzasas, Grandė.
Daugiausia kritulių, ypač žiemą, iškrenta vakarinėje kalnuotoje Kolorado dalyje. Tuo tarpu rytinė, lygumų dalis, jų tiek negauna, kadangi Uoliniai kalnai sulaiko drėgnus vėjus iš vakarų.
Ekonomika
Žemės ūkis, ypač augantys galvijų ir avių skaičiai, yra ekonomiškai svarbūs valstijai. Auginami kviečiai, kukurūzai, cukriniai runkeliai. Maisto produktų apdirbimas yra viena iš svarbiausių valstijos ekonomikos šakų. Kitos valstijos ekonomikos šakos yra kompiuterinės įrangos, aviacijos, transporto, elektrinės įrangos gamyba. Gaminami chemikalai, mediena. Federalinės tarnybos, tokios kaip armijos ir karinio oro laivyno, kalėjimai daug prisideda prie valstijos ekonomikos.
Turizmas taip pat prisideda prie valstijos ekonomikos. Valstijos klimatas, istorinės, poilsinės vietos pritraukia daug turistų.
Daugiausia valstijoje iškasama anglies, naftos, molibdeno, smėlio, žvyro ir urano. Auksas daugiau nebekasamas. Yra didelių anglies ir naftos telkinių.
Didžiausi miestai
2020 m. duomenys
Intelektinės transporto sistemos
Intelektinės transporto sistemos (ITS)  – informacinėmis ir elektroninių ryšių technologijomis grindžiamos sistemos, skirtos geležinkelių, kelių, jūrų, oro ir vidaus vandenų transporto eismui, įskaitant infrastruktūrą, transporto priemones ir naudotojus, elektroninį keleivinio transporto bilietą, valdyti, taip pat sąsajoms tarp šių transporto rūšių užtikrinti.
Dažnai kalbama ir apie intelektinių transporto sistemų paslaugas, t. y. intelektinių transporto sistemų prietaikos intelektinių transporto sistemų taikymo operacinė priemonė. Veikimo užtikrinimas tinkamai parengtoje organizacinėje ir operacinėje sistemoje, siekiant padidinti naudotojo saugumą ir patogumą ir (arba) palengvinti transporto ir kelionių operacijas, padidinti jų veiksmingumą arba padėti jas atlikti. ITS pavyzdžių kasdieniame gyvenime yra gana daug, pavyzdžiui, elektroniniai bilietai, kintamos informacijos ženklai, eismo valdymo centrai, navigacinės technologijos.
Tarpuplautis
thumb|right|250px|Tarpuplaučio anatomija Tarpuplautis – ertmė, tarpas tarp abiejų plaučių, kur išsidėsto organai, kraujagyslės, nervai, limfmazgiai, užkrūčio liauka, stemplė. Šonuose tarpuplautį riboja plaučių vidiniai paviršiai (tarpulautinė krūtinplėvė), priekyje - krūtinkaulis, apačioje - diafragma. Tarpuplautis yra asimetriškas dėl įstrižos širdies padėties.
Tarpuplautis dalijamas į dvi dalis - skiriamoji riba yra horizontali tarp krūtinkaulio kūno ir rankenos - atitinka trachėjos išsišakojimo aukštį. Viršutinis tarpuplautis mažesnis, jame išsidėsto krūtininė gerklės dalis, dalis stemplės, aortos lankas ir jo šakos, žastinės galvos venos, viršutinė tuščioji vena ir kitos kraujagyslės, klajoklio ir diafragminio nervų simpatinio kamieno viršutiniai krūtininiai mazgai, limfmazgiai, užkrūtis. Apatinis tarpuplautis dalijamas į dar tris dalis: priekinį, vidurinį ir užpakalinį. Didžiausia dalis - vidurinė, joje širdis ir širdiplėvė, kylančioji aorta, plautinis kamienas.
Diego Gavilán
Diegas Antonijas Gavilanas Saratė (g. 1980 m. kovo 1 d.) – Paragvajaus futbolininkas, rugtyniaujantis saugo pozicijoje. Atstovauja Peru Juan Aurich klubui. Buvęs Paragvajaus vyrų futbolo rinktinės narys.
žaidė 1999–2007 m. Su rinktine dalyvavo 2002 ir 2006 m. pasaulio futbolo čempionatuose.
Aradipu
Aradipu – miestas Kipre, prie Larnakos. Pramonės centras.
Istorija
Viduramžiais čia buvo karalienės Margaritos dvaras. Miestas įkurtas 1986 m.
Kirkūnai (Panevėžys)
Kirkūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Velžio.
Ateris
Ateris arba Kameris (Kammersee) – Austrijos Alpių ežeras. Plotas: 45,9 km² (ilgis 20 km, plotis 2-4 km). Gylis 171 m. Ežeras yra 465 m virš jūros lygio. Šiauriniai krantai yra žemi ir lygūs, pietiniai aukšti (1862–1780 m) ir statūs. Vasarą vandens temperatūra siekia 20 °C. Žuvingas. Jo pakrantėse įsikūrę kurortai: Zivalčenas, Unterachas, Vairegas.
Izėjas
Ežeras yra vingiuotas, teka tarp stačių kalnų ir kalvų. Jis dar vadinamas Sebino ežeru. Vienas ežero krantas yra Bergamo provincijoje, o kitas − Brešos provincijoje. Prie Izėjo ežero buvo rasti akmens amžiaus civilizacijos pėdsakai. Ežero krantai yra aukšti, o kraštovaizdis vienodas. Ežero viduryje, aukščiausioje Europoje tituluojamoje ežero saloje, iškilęs kalnas, kuris vadinamas Monte Isola.
Palei ežero krantą įsikūrusios didelės gyvenvietės: Izėjas (Iseo), Pilconė, (Pilzone), Sulcano (Sulzano), Maronė (Marone), Salė Marazinas (Sale Marasino), Piconja (Pisogne), Sarnikas (Sarnico), Predorė (Predore), Tavernola Bergamaska (Tavernola Bergamasca). Visos šios gyvenvietės turtingos savo praeitimi.
Prie Izėjo ežero vystomas turizmas. Turizmo sezonas trunka nuo gegužės iki rugsėjo. Jo metu vyksta daug renginių: buriavimo regatos, koncertai ir kiti renginiai. Kultivuojamos įvairios sporto šakos: plaukimas, burlenčių sportas, žvejyba, nardymas, buriavimas. Ežere veisiasi upėtakiai ir lydekos. Ežero pakrantėse gaminamas alyvuogių aliejus.
Kodenio lyguma
Kodenio lyguma  – Vakarų Polesės mezoreljefas, esantis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Vakaruose ribojasi su Lomazų įduba, pietuose ir pietryčiuose su Sosnovicos įduba bei rytuose su Bresto Polese. Didžiausios regiono gyvenvietės yra Kodenis ir Slavatičė.
Organinis junginys
miniatiūra|[[Metanas – vienas iš paprasčiausių organinių junginių]] Organinis junginys – junginys priklausantis didelei cheminių junginių grupei. Esminis organinio junginio bruožas – anglies ir vandenilio atomai molekulėje, dažnai ir kartu su kitais atomais (deguonimi, azotu, siera, fosforu, halogenais). Riba tarp organinių ir neorganinių junginių nėra labai tiksli. Kitaip organiniai junginiai – junginiai, kuriuos nagrinėja organinė chemija.
Didelę organinių junginių įvairovę nulemia anglies atomų savybė jungtis į grandines ir žiedus.
Daug organinių junginių svarbūs biochemijoje:
Dalis sudėtingesnių junginių turi daug funkcinių grupių ir juos taip skirstyti sudėtinga. Junginys gali būti kartu ir aromatinis, ir aminas, ir esteris, ir t. t.
Nomenklatūra
Dėl junginių gausos juos pavadinti ir tuos pavadinimus įsiminti yra neįmanoma. Paprastumo dėlei priimta IUPAC nomenklatūra, leidžianti pavadinimus nesunkiai sudaryti remiantis junginio struktūra. Tai tik dalinis sprendimas, kadangi pagal dabartinę IUPAC nomenklatūrą sudėtingesnių junginių pavadinimai tampa labai gremėzdiški, kartais net sunkiai telpa į kelias eilutes, todėl toks sprendimas taip pat nėra idealus. Greta nomenklatūrinių pavadinimų visi plačiau naudojami junginiai turi ir įprastus, tradicinius.
Draudeliai
Draudeliai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3,5 km į pietus nuo Pašvitinio, prie Juodupio. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias.
Neorganinis junginys
Neorganinis junginys – junginys kuris nėra organinis junginys, tokius junginius nagrinėja neorganinė chemija.
Anglies junginiai neorganinėje chemijoje
Nors bendrai anglies junginius nargrinėja organinė chemija, bet šie junginiai tradiciškai laikomi neorganiniais ir priskiriami neorganinei chemijai:
Neorganinių junginių skirstymas
Neorganinai junginiai skirstomi į tokias grupes:
Neorganinė chemija
Neorganinė chemija – chemijos šaka, nagrinėjanti neorganinių junginių sintezę ir elgseną. Ši chemijos šaka padengia visus cheminius junginius, išskyrus organinius junginius (sudarytus iš anglies, dažniausiai turinčių C-H ryšius), kuriuos tiria organinė chemija. Tarp organinės ir neorganinės chemijos nėra griežtos ribos, jos dažnai persidengia, pvz., organometalinių junginių chemijoje.
Vučedolo kultūra
Arealas
Vučedolo kultūra tarp 3000 ir 2200 m. pr. m. e. klestėjo Dunojaus slėnyje, dabartinės Kroatijos teritorijoje. Ji pakeitė Badeno kultūrą.
Kultūra
Pagrindinis Vučedolo kultūros gyventojų verslas – gyvulininkystė. Gaminti vario dirbiniai, įvairių formų keramika (dubenys, ąsočiai, zoomorfiniai indai, kt.), dekoruota raižytais geometriniais ornamentais, inkrustacija (balandžio formos ritualinis indas, apie 2500 m. pr. m. e.). Keramikoje kartais vaizduoti žvaigždynai, gyventojai jau turėjo kalendorių. Kultūra priskiriama indoeuropiečiams.
Juodasis raganosis
Juodasis raganosis arba siauralūpis raganosis (Diceros bicornis) – raganosinių (Rhinocerotidae) šeimos stambus žinduolis. Paplitęs Afrikoje, daugiausia rytiniuose ir centriniuose regionuose.
Išvaizda
Suaugusio juodojo raganosio aukštis ties krūtine 140–170 cm, kūno ilgis 3,3-3,6 m. Sveria 800–1300 kg. Patelės už patinus smulkesnės. Ant nosies turi du iš keratino sudarytus ragus: priekinis ragas didesnis, jo ilgis apie 50 cm, nors užfiksuota iki virš 140 cm. Kartais gali išsivystyti ir nedidelis trečias ragas. Raganosis ragą naudoja gynybai, žemės kasimui, šakų pralaužimui maitinantis. Odos spalva priklauso nuo individo gyvenamosios vietovės ir gali būti skirtinga, nebūtinai juoda. Nuo baltojo raganosio skiriasi ne kūno spalva, o galvos bruožais – trumpesniu apatiniu žandikauliu, siauresniu snukiu, mažesnėmis ausimis. Be to, juodasis raganosis smulkesnis už baltąjį.
Elgsena
Mato gan prastai, todėl pasikliauna gera uosle ir klausa. Juodasis raganosis yra itin agresyvus ir pajutęs pavojų, baimę tuojau puola, tačiau dėl prastos regos ne visada pataiko į tikslą. Kartais per klaidą atakuoja net medžius ar termitynus. Gali bėgti 56 km/h greičiu.
Minta augalų lapais, šakomis, vaisiais, net spygliuotais krūmais. Sausros metu be vandens gali išgyventi 5 dienas. Maisto ieško ryte ir vakare. Dieną ilsisi, miega, maudosi purvynuose. Purvas padeda apsivalyti nuo parazitų, atvėsinti kūną. Nesant purvynų juodasis raganosis voliojasi dulkėse.
Nėštumas trunka 15-16 mėnesių. Ką tik gimęs jauniklis sveria 35-50 kg. Su motina gyvena 2-3 metus, kol ši atveda naują jauniklį. Lytiškai subręsta: patelės 5-7 metų, patinai 7-8 metų.
Juodasis raganosis gamtoje natūralių priešų neturi, nebent jaunikliai retkarčiais tampa liūtų ar hienų grobiu. Dėl raganosio nuožmumo visi plėšrūnai jo privengia. Natūraliomis sąlygomis išgyvena 35-50 metų.
Populiacija
Iki XX a. juodieji raganosiai buvo plačiai paplitę po visas Afrikos savanas, tai buvo gausiausia raganosių rūšis. Tačiau dėl intensyvios brakonierių, medžiojusių raganosius dėl jų ragų, veiklos per amžių sunaikinta didžioji dalis jų populiacijos. 2004 m. apskaičiavimais juodųjų raganosių liko tik 2410, nors XX a. pradžioje jų būta per 70 tūkstančių.
Porūšiai
Juodųjų raganosių rūšis skirstoma į 4 porūšius:
Graikijos šventės
miniatiūra|Berniukas apsirengęs tautiniais rūbais [[Graikijos valstybinė šventė|Graikijos valstybinės šventės proga.]] Graikijos valstybinės šventės:
Beltincai
Beltincai – miestas šiaurės rytų Slovėnijoje, 50 km į rytus nuo Mariboro, pasienyje su Vengrija ir Kroatija; savivaldybės centras. Yra bažnyčia.
Sportas
Općina Beltinci
Viduramžiai
Kartais viduramžių terminas vartojamas kitų, neeuropinių, civilizacijų periodizavimui.
Bruožai
Viduramžiai yra vienas savičiausių Europos istorijos laikotarpių. Jo svarbiausi bruožai yra šie:
Viduramžių sąvokos raida ir problematika
thumb|200px|XIII a. vitražas
Sąvokos raida
Pirmasis „viduramžių“ sąvoką pavartojo italų Renesanso humanistas Flavijus Biondo ( (1392–1463) veikale „Historiarium“ XV amžiaus viduryje. Sąvokos populiarumas tiek jo, tiek ir vėlesniais laikais parodo, jog humanistai nujautė kultūrinius pokyčius, troško susieti save su atgimstančiu Antikos palikimu bei reiškė vidinį poreikį oponuoti tebevyraujančiai scholastinei tradicijai. Toks neigiamas viduramžių vertinimas lėmė ir vėlesnių kartų požiūrį į šį laikotarpį kaip į barbarišką, dogmatišką, fanatišką ir visai nevaisingą metą.
Vėlesniais laikais, formuojantis istorijos mokslui ir galutinai įsivyraujant istorijos periodizacijai, kokią turim ir dabar, viduramžių sąvoka sąlyginai neteko to neigiamo atspalvio ir atsidūrė greta Antikos ir Naujųjų laikų kaip dar viena istorinė epocha.
Problematika
Viduramžiai apima visą tūkstantmetį. Tai yra įvairių idėjų, ideologijų plitimo metas. Geografinės priežastys taip pat neleidžia traktuoti viduramžių kaip homogeniškos epochos.
Ribotų komunikacijų laikais susiformavo skirtingos visuomenės su savo ypatumais ir trūkumais, todėl daug korektiškiau būtų kalbėti, pavyzdžiui, apie Anglijos, Ispanijos ar Lietuvos viduramžius. Viduramžių „etalono“ pavyzdžių daugiausia galima rasti Prancūzijoje. Tai lėmė tiek anuometinis to regiono prestižas, tiek prancūzų indėlis į istorijos mokslą.
Dar viena viduramžių problema – tokio periodizavimo (Antika – viduramžiai – Naujieji laikai) eurocentriškumas. Giliau susipažinus su neeuropietiškomis civilizacijomis, suprasta, jog šis modelis dėl visai kitokių kultūrinių procesų dažniausiai kitur netinka. Todėl viduramžiai paprastai siejami su Europos istorija arba agrarinėmis šalimis, turėjusiomis stiprią karių kastą. Kadangi panaši situacija buvo ir tų laikų Japonijoje, „viduramžių“ sąvoka kartais taikoma ir jai.
Chronologinės ribos
Alternatyvūs viduramžių pradžios variantai yra šie:
Taip pat istoriografijoje yra diskusijų dėl vidurinių amžių pabaigos. Vieni ją sieja su Bizantijos žlugimu 1453 metais, spausdinimo išradimu (apie 1450 m.), Reformacijos pradžia (1517 m. Martino Liuterio „95 tezės“). Tarybinėje istoriografijoje viduramžių pabaigą žymi Anglijos revoliucija XVII amžiuje. Tačiau nereikia užmiršti, kad tai tik simbolinės datos žyminčios ilgų procesų pabaigą ir pradžią, pačios tebūdamos jų rezultatu.
Skirstymas
Įprasta Viduramžius skirstyti į:
Ankstyvieji viduramžiai
Prasidėjus Didžiajam tautų kraustymuisi ir politiniam, ekonominiam bei kultūriniam centrui iš Romos persikėlus į Konstantinopolį, Vakarų Europoje ėmė nykti senosios visuomenės struktūros. Nesibaigiantys barbarų antpuoliai bei naujų karinių valstybėlių kūrimasis visiškai nusmukdė ūkį, švietimą, sutrūko ryšiai su senosiomis Romos provincijomis. Bene vienintelė tęstinumą išlaikiusi visuomeninė struktūra buvo Krikščionių bažnyčia. Po Vakarų Romos imperijos žlugimo ji nenusilpo ir toliau pamažu plėtė savo įtaką.
Vienas svarbiausių Ankstyvųjų viduramžių įvykių – frankų karaliaus Chlodvigo krikštas apie 496 m. Tai buvo vieningos krikščioniškos Europos kūrimosi pradžia. Chlodvigo valstybė išaugo į galingą Frankų imperiją, sustabdžiusią arabų ekspansiją iš Pirėnų pusiasalio ir Karolio Didžiojo (768–814 m.) valdymo metu išsiplėtusią iki didžiausios imperijos Europoje (nuo antikinės Romos iki Napoleono laikų). Su šio valdovo vardu siejama ne tik frankų karinės galios viršūnė, bet ir kultūrinis pakilimas, vadinamasis Karolingų Renesansas. Stipri centralizuota valdžia buvo palanki sąlyga klasikinei kultūrai nors ir trumpai atsigauti. Tačiau komunikacijų ribotumas neleido ilgai išlaikyti centralizuotos valdžios.
843 m. imperija buvo padalinta į tris dalis. Tuo pat metu prasidėjo ir vikingų, o šiek tiek vėliau ir vengrų klajoklių puldinėjimai. Tai tik paspartino feodalinės santvarkos formavimąsi didžiojoje Vakarų Europos dalyje, o kartu ir riterių luomo kūrimąsi bei galutinį valstiečių įbaudžiavinimą. Bažnyčia Frankų imperijos laikais vis dar buvo išlaikiusi ankstyvosios krikščionybės askezės idealus ir tik ėmusi dėl įtakos konkuruoti su kylančio naujo karių luomo pasaulėžiūra pati patyrė stiprią jos įtaką. Tų laikų vyskupijos ėmė panašėti į senjorų dvarus su visa pritinkama prabanga ir gyvenimo būdu. Baigiantis Ankstyviesiems viduramžiams (962 metai) įkuriama Šventoji Romos imperija kaip romėniškos pasaulietinės valdžios tęstinumo simbolis.
Parurezė
Parurezė arba urofobija (lot. ir ) - socialinio nerimo sutrikimo forma, pasireiškianti negalėjimu nusišlapinti šalia esant aplinkiniams (realiems ar įsivaizduojamiems), pvz., viešuosiuose tualetuose. Ši fobija labiau paplitusi tarp vyrų, nors yra ir nuo jos kenčiančių moterų.
Daug žmonių trumpuose, pavieniuose momentuose patiria sunkumą nusišlapinti tokiose situacijose, kai arti yra kiti žmonės. Tokiu atveju parurezė gali būti paprastas drovumas, gėdijimasis, kad kas nors pamatys lytinius organus, ar baimė būti pastebėtam nenusišlapinus. Kai kuriems žmonėms gali neišeiti nusišlapinti judančiose transporto priemonėse, kai kuriuos gali trikdyti garsas, sukeltas jų šlapinimosi tyliuose viešuosiuose tualetuose. Kraštutiniais atvejais paruretikas nusišlapinti gali tik būdamas visiškai vienas namuose ar taikant kateterizaciją.
Viduramžiai
Klestėjimo laikas
Po neramių Ankstyvųjų viduramžių gyvenimas Europoje (XI amžiuje) ėmė gerėti. Pakilimo viršūnė pasiekta XII ir XIII a. Tuo laikotarpiu itin augo gyventojų skaičius. Suklestėjus prekybai, išsiplėtė ir sustiprėjo miestai (ypač Šiaurės Italijoje bei Flandrijoje). Tai leido suklestėti ir menui. Brandieji viduramžiai laikomi romaninio stiliaus vienuolynų ir gotikinių katedrų laikotarpiu.
Parurezė
Nors dauguma kenčiančiųjų teigia, kad tokia būsena atsirado paauglystės metais, ji gali atsirasti bet kokiame amžiuje. Kai kurie paruretikai sąmoningai kenčia norą šlapintis, vengia gerti skysčių, o šlapintis eina tik į neužimtus viešuosius tualetus. Ūmiais atvejais šis sutrikimas gali labai veikti žmogaus gyvenimą. Priklausomai nuo ūmumo, įveikti parurezę be psichologo, neuropatologo ar palaikančiųjų pagalbos gali būti itin sunku. Ūmią parurezę kenčiantys žmonės gali vengti vykti toli nuo savo namų ar negalėti užmegzti intymių santykių. Kai kurie nusišlapinti negali net namie, jei kas nors yra netoliese.
Viduramžiai
Permainos krikščionybėje
XI amžius pažymėtas pokyčių krikščionybėje. Kaip atsvara moralinį autoritetą praradusiems vyskupams ėmė kurtis atsinaujinimo sąjūdis, kuriam vadovavo Kliuni vienuolynas. Įgavę didžiulę įtaką, vienuolyno auklėtiniai pradėjo Bažnyčios „apsivalymą“, pavadintą Kliuni reformomis. Buvo griežtai atskirta dvasinė bei pasaulietinė valdžia. Popiežių pradėta rinkti Bažnyčios viduje, centralizuota jo valdžia, įvestas griežtas celibatas, uždraustas bažnytinių pareigybių pirkimas bei pardavimas (indulgencijos).
Sustiprėjus popiežiaus valdžiai, kilo konfliktas su Šventosios Romos imperatoriumi dėl vietos feodalinės hierarchijos viršūnėje. Istoriografijoje kova dėl pasaulietinės ir dvasinės valdžios dar žinoma kaip ginčas dėl investitūros.
Parurezė
Termino pavadinimas
Terminą parurezė (paruresis) sugalvojo Viljamsas ir Degenhartas (1954) savo pranešime „Parurezė: šlapinimosi sutrikimo tyrimas“ (Paruresis: a survey of a disorder of micturition) Psichologijos žurnale (Journal of Psichology) 51:19-29. Jie ištyrė 1419 koledžo studentų ir nustatė, kad 14,4% buvo patyrę parurezę, atsitiktinai ar pasikartojančiai.
Viduramžiai
Permainos krikščionybėje
Dar vienas krikščionybei reikšmingas įvykis – 1054 metais galų gale įvykusios Ortodoksų bei Katalikų Bažnyčių atskilimas (schizma).
Parurezė
Termino pavadinimas
Parurezė dar vadinama urofobija ar drovios šlapimo pūslės sindromu.
Viduramžiai
Kryžiaus žygiai
Pagrindinis straipsnis: Kryžiaus žygiai Dar vienas esminis Brandžiųjų viduramžių bruožas – Kryžiaus žygiai prieš kitatikius ir eretikus. Nuo Jeruzalės užėmimo 1099 metais jie tęsėsi iki pat 1271-ųjų (tais metais surengtas paskutinis devintasis žygis). Viena šios religinės kampanijos priežasčių buvo atsinaujinusios Bažnyčios siekis sumažinti trintį su riterių luomu. „Šventos misijos“ idėja turėjo padėti „asimiliuoti“ juos, paverčiant savo sąjungininkais, o ne konkurentais. Kryžiaus žygių metu europiečiai praturtėjo daugeliu įvairių sričių naujovių, ir tai labai ženkliai pakeitė kultūrinį žemyno veidą.
Parurezė
Pripažinimas
Pasaulyje didėja šios būsenos pripažinimas. Yra įsteigta net Tarptautinė ir Europos parurezės asociacija. Vis labiau ši būsena pripažįstama JK sveikatos apsaugos tarnybos (NHS) ir pačios vyriausybės. JAV DSM-IV šią būseną klasifikuoja kaip socialinio nerimo sutrikimo formą ar socialinę fobiją, nors tai yra ginčijama kai kurių klinicistų.
Viduramžiai
Albigiečiai ir Bažnyčios kova su erezijomis
Nors ir apsivaliusi nuo korupcijos, Bažnyčia ir toliau skendo prabangoje, kilo puošnūs vienuolynai, kurių žemes dirbo baudžiauninkai. Praturtėjusią miestietiją slėgė giliai įsišaknijęs kaltės jausmas (prekyba ir lupikavimas tradiciškai buvo laikomi mirtinomis nuodėmėmis). Tai kirtosi su neturto idealais ir visuomenėje kėlė didelius prieštaravimus.
Po miestus klajojo Pasaulio pabaigą skelbę pranašai ir liaudies šventieji. Tuo metu taip pat kūrėsi religiniai sąjūdžiai, gyventojus kvietę asketiškai gyventi. Dėl tam tikrų kultūrinių priežasčių jie ypač populiarūs buvo pietiniuose Prancūzijos regionuose, kur tradicinių tikinčiųjų beveik nebeliko.
Kaip atsakas į tokią rimtą grėsmę Bažnyčios vienybei surengti keli Kryžiaus žygiai eretikų žemėse. Kita priemonė – naujo tipo vienuolių ordinų, skelbusių neturtą, įkūrimas. 1209 metais leidžiama įsteigti pranciškonų broliją, 1216-aisiais įsikuria dominikonai. Šių ordinų nariai negyveno uždaruose vienuolynuose, o keliaudami po žmones savo pavyzdžiu ir pamokslais skleidė tikėjimą. Pati žinomiausia priemonė prieš ereziją, tapusi savotišku visų viduramžių simboliu buvo Inkvizicija. Šis popiežiaus bule 1084 metais įkurtas bažnytinis teisminio persekiojimo aparatas ėmė griežtai kontroliuoti viduramžių visuomenę. Tuo pat metu pradėtas formuoti ir parapijų tinklas, turėjęs palengvinti inkvizicijos darbą.
Scholastika ir universitetų kūrimasis
Popiežiaus pavedimas naujiesiems ordinams, ypač dominikonams, ginti krikščioniškąsias tiesas reikalavo atitinkamo išsilavinimo. Imta rengti vienuolius disputams su eretikais. Šie disputai privertė peržvelgti teologinius paties tikėjimo prieštaravimus, ėmė vystytis rafinuotas teologinis mokslas, persmelkęs visą viduramžių intelektinį pasaulį – scholastika. Pradėjo kurtis švietimo centrai, iš kurių žymiausi Bolonijoje (1088 m.), Paryžiuje(XII a. antr. pusė), vėliau Oksforde (1214 m.), pamažu peraugo į Vakarų Europos pirmuosius universitetus. Į Paryžių mokytis plaukė studentai iš viso krikščioniškojo pasaulio. XIII amžiuje Europa įstengė perimti Antikos palikimą. Buvo iš naujo atrastas Aristotelis, iki tol nežinoti Platono raštai.