cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Black Celebration
Apie albumą
Albumas pasirodė Kovo 17 d. Albume 14 dainų. Pirmasis singlas, pristatęs albumą – Stripped / But Not Tonight. Po Stripped / But Not Tonight grupė išleido dar du singlus – A Question Of Lust ir A Question Of Time.
Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Martin'as Lee Gore'as, išskyrus Black Day, kurią sukūrė Gore'as, Wilder'is ir Miller'is.
Salvator Rosa
right|thumb|200px| Salvatoro Rozos „Autoportretas“ (apie 1647, [[Metropoliteno meno muziejus, Niujorkas)]]
Salvatoras Roza (, 1615 m. Aranela, Italija – 1673 m. kovo 15 d.) – XVII a. italų baroko epochos tapytojas, grafikas. Buvo poetu ir muzikantu. Lietuvos dailės muziejaus rinkiniuose yra jo paveikslas „Šv. Paulius Atsiskyrėlis“ (nuolatinėje ekspozicijoje Radvilų rūmuose). , M. K. Čiurlionio muziejaus − „Kiro suradimas“ (Mykolo Žilinsko dailės galerija).
Biografija
Salvatoras Roza gimė 1615 m. Renelos (kitaip Arenelos) kaime prie Neapolio. Jo tėvai Vita Antonio ir Giulia Greca Rosa gyveno skurdžiai. Šeimoje buvo bent 5 vaikai. Tiksli Salvatoro gimimo data nežinoma, tai galėjo būti birželio 20 arba liepos 21 d. Tėvas Antonijus buvo mokytas architektu. Iš pradžių Salvatoras buvo nusiųstas mokytis į vienuolyną Neapolyje, kur buvo mokomi skurdžių tėvų vaikai, kad taptų dvasininku (tikriausiai vienuoliu), bet parodė potraukį menams ir mokslų nebaigė. Spėjama, kad pirmąsias dailės pamokas jis galėjo gauti iš giminaičių, kurie buvo menininkai. Vienas jų, Francesco Francanzano, buvo Riberos mokiniu ir Salvatoras greitai pradėjo mokytis pas Chosę de Riberą ir Aniello Falcone. Pirmasis paveikė jo stilių, o antrasis − tematiką (batalinės scenos). Kai kurie šaltiniai teigia, kad būdamas 18 metų, mirus tėvui ir šeimai dar labiau nugrimzdus į skurdą, Salvatoras Roza esą klajojo po pietų Italiją ir buvo prisijungęs prie plėšikų gaujos.
Neapolyje Salvatoras S. Roza kantriai dirbo, norėdamas išlaikyti šeimą. Jo eskizus pastebėjo tuo metu žymus ir aukštai vertintas dailininkas Dž. Lanfrankas, kuris paskatino Salvatorą keltis į Romą. 1634-36 m. Roza buvo Romoje, po to grįžo į Neapolį. Šiuo laikotarpiu tapė peizažus. 1638-39 m. gyveno Romoje, jį rėmė Viterbo vyskupas Francesco Maria Brancaccio, kurio užsakymu jis sukūrė kelis religinius paveikslus. Roza buvo muzikantas ir aktorius, rašė pjeses, satyras ir vienu metu tapo žymiu Romoje. 1639 m. karnavalo metu išjuokė vieną įtakingiausių ir garsiausių Romos menininkų Berninį. Greičiausiai dėl to paliko Romą ir 1640-46 m. dirbo Florencijoje ir jos apylinkėse. 1646 m. grįžo į Neapolį. Yra romantinė istorija apie tai, kad Salvatoras Roza, kartu su kitais dailininkais, dalyvavo 1647 m. Neapolio maište prieš Ispanijos valdžią. 1649 m. Roza grįžo į Romą, kur tapė didelių matmenų paveikslus istorinėmis senovės Graikijos temomis. Tarpais lankydavosi Florencijoje. 1660 m. Salvatoras Roza pradėjo užsiimti grafika ir paruošė sėkmingų graviūrų seriją. Viso sukūrė apie 100 raižinių.
Salvatoras Roza mirė 1673 m. kovo 15 d. Prieš mirtį vedė Lukreciją, kuri buvo 2 jo vaikų motina. Palaidotas Romos Santa Maria degli Angeli e dei Martiri bažnyčioje. Jo peizažai turėjo įtakos Europos dailei. S. Roza XIX a. buvo laikomas vienu romantizmo pirmtakų.
Hugo Chávez
Hugas Čavesas (Hugo Rafael Chávez Frías; 1954 m. liepos 28 d. Sabanetoje, Barinaso valst. – 2013 m. kovo 5 d. Karakase) – Venesuelos politikas, prezidentas (nuo 1998 iki 2013 m.).
H. Čavesas buvo Bolivaro revoliucijos lyderis, jo paties teigimu, pasisakė už demokratinį socializmą, Lotynų Amerikos integraciją ir antiimperializmą. Hugas Čavesas buvo aršus neoliberalios globalizacijos ir JAV užsienio politikos kritikas.
Prezidentas susilaukė daug kritikos dėl autoritarinio valdymo, prastos sveikatos apsaugos padėties, nesugebėjimo tvarkytis su šalyje vis didėjančiu nusikalstamumu ir korupcija. Taip pat Čavesas kritikuotas dėl politinių pažadų nevykdymo ir bandymų sutelkti galią vienose rankose.
Politinė karjera
1992 m. parašiutinio desanto papulkininkis H. Čavesas organizavo nepavykusį perversmą prieš neoliberalias reformas vykdžiusį prezidentą Karlosą Andresą Peresą (Carlos Andrés Pérez). Už tai 2 metams pasodintas į kalėjimą. 1994 m. prezidentas Rafaelis Kaldera jam pritaikė amnestiją.
Išlaisvintas H. Čavesas sukūrė socialistinį judėjimą „Penktosios respublikos judėjimas“. Netrukus išvyko į Kubą, kur studijavo Havanos universitete ir organizavo socialistinio valdymo principus. Vienas H. Čaveso ideologinių pavyzdžių buvo Libijos vadovas Muamaras al Kadafis.
1998 m. gruodžio 6 d. H. Čavesas laimėjo prezidento rinkimus (surinko 56,2 % rinkėjų balsų). Netrukus atnaujino politinius ir prekybinius santykius su Kuba. Hugo Čavesas ir Fidelis Kastro tapo artimais bendražygiais. Pradeta formuoti antiamerikanistinė koalicija. Čaveso Venesuela Kubai tiekė naftą lengvatinėmis sąlygomis, o Kuba į Venesuelą siuntė technikus, gydytojus ir mokslininkus.
2000 m. liepos 30 d. Hugas Čavesas perrinktas naujai kadencijai. Opozicija apkaltino Venesuelos prezidentą žmogaus teisių pažeidimais, Kubos valdžios finansavimu ir finansinėmis machinacijomis. 2002 m. balandžio 12–13 d. prieš Čavesą surengtas perversmas, tačiau armijos pagalba sužlugdytas. 2004 m. opozicija surengė referendumą nuversti Čavesą, tačiau to padaryti nepavyko. 2006 m. perrinktas trečiajai kadencijai.
Politinės nuostatos, politika
Po nesėkmingo perversmo H. Čavesas dar labiau sustiprino ryšius su Fideliu Kastro bei ėmė telkti sąjungininkus kovai prieš imperializmą. Į koaliciją („Gėrio ašį“) įtrauktas Bolivijos vadovas Evo Moralesas, Nikaragvos prezidentas Danielis Ortega, Ekvadoro prezidentas Rafaelis Korea. Taip pat pradėtas aktyvus bendradarbiavimas su Baltarusijos, Vietnamo, Irano, Šiaurės Korėjos, Afrikos valstybių, vyriausybėmis.
H. Čavesas smerkė „imperialistinę“ JAV užsienio politiką (karus Afganistane ir Irake, kišimąsi į Irano ir kitų šalių politiką) bei JTO bejėgiškumą. 2009 m. sausį apkaltinus stambiausią Venesueloje žemės ūkio holdingą „Alimentos Polar“ slėpus maisto produktų atsargas (siekiant parduoti juos už spekuliacinę kainą), Čavesas įsakymu Venesuelos kariuomenė konfiskavo 400 tonų produktų. Vėliau H. Čavesas, apkaltinęs kai kuriuos ryžių gamintojus nustačius per dideles savo produkcijos kainas ir atsisakius ryžius pardavinėti už vyriausybės nustatytą kainą, perėmė ryžių gamybos įmonių kontrolę.
H. Čavesas pasisakė už naujo modelio, demokratinį socializmą, priešingą nei buvo TSRS. Savo kalbose jis remėsi ne tik Karlu Marksu, bet ir Noamu Chomski, Salvadoru Aljende, Če Gevara bei krikščioniškosiomis evangelijomis.
Šeima
H. Čaveso kilmė – indėniška. Čavesas gimė kaimo mokytojo Hugo de los Reyes Chávez ir jo žmonos Elena Frías de Chávez šeimoje, buvo dukart vedęs ir turi 4 vaikus (Rosa Virginia, María Gabriela, Hugo Rafael ir Rosiné).
Kriaučiūnai (Zujūnai)
Kriaučiūnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Buivydiškių. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Vilniaus.
Buras
Buras – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Augustavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietus nuo Augustavo ir apie 74 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Sužadinančiosios sprogstamosios medžiagos
Sužadinančioji sprogstamoji medžiaga, inicijuojančioji sprogstamoji medžiaga – sprogstamoji medžiaga, labai jautri dirgikliams (smūgiui, trinčiai, dūriui, elektros kibirkščiai ir kt.). Tinkama savo sprogimu sukelti kitos (antrinės) sprogstamosios medžiagos užtaiso sprogimą.
Paprastai sužadinančiosiomis sprogstamosiomis medžiagomis (SSM) laikomi junginiai, gerokai jautresni už PETN. Sužadinamosios sprogstamosios medžiagos būna pakankamai jautrios, kad patikimai sprogtų smogus skiltuvui. Kai kurios medžiagos yra pernelyg jautrios (pvz., azoto trijodidas), jos gali sprogti tiesiog pajudintos.
Sužadinančioji sprogstamoji medžiaga dažniausiai naudojama mažais kiekiais (dažnai – miligramais), kurių pakanka kitų sprogmenų sužadinimui – sukelti brizantinių sprogstamųjų medžiagų detonaciją, pvz., artilerijos sviediniuose, arba parako padegimui (pvz., kapsulės padega parako užtaisą šaunamųjų ginklų šoviniuose.
Sužadinantieji sprogalai dažnai naudojami degikliuose ir detonatoriuose. Visi veiksmai su jais yra atliekami laikantis ypatingų atsargumo taisyklių, jie jokiu būdu nelaikomi šalia bet kokių brizantinių ar kitų sprogstamųjų medžiagų.
Inicijuojančių sprogstamųjų medžiagų yra labai daug. Praktikoje naudojamos tik atitinkančios tam tikrus reikalavimus:
Jurgis Raudonius
Jurgis Raudonius (rašėsi ir Raudonus; XIX a. viduryje – XX a. pradžioje Tilžėje) – Mažosios Lietuvos kultūros veikėjas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Mokytojavo Tilžėje. 1872-1883 m. redagavo leidinį „Lietuviškos kalendros“, 1885-1894 m. – „Tilžės keleivio kalendros“, 1883-1895 m. – „Tilžės keleivis“.
Kafr eš Šeicho muchafaza
Kafr eš Šeicho jmuchafaza  – muchafaza Egipto šiaurėje, Nilo deltos šiaurės vakaruose, Viduržemio jūros pakrantėje. Ribojasi su Dakahlijos muchafaza rytuose, Garbijos muchafaza pietuose ir Beheiros muchafaza vakaruose. Administracinis centras – Kafr eš Šeichas.
Muchafazos vakariniu pakraščiu teka Nilo deltos atšaka Rozeta.
Miestai
Svarbiausi miestai:
Silano nacionalinis parkas
Silano nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangmajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1989 m. rugpjūčio 1 d.
Vieta
Parkas užima 1 406,00 km² plotą ir apima Čiangdao (Chiang Dao), Prao (Prao) ir Maetaengo (Mae Taeng) apylinkėse, Pingo kairiajame krante.
Flora ir fauna
Silano nacionaliniame parke vyrauja: Iš retų augalų parke sutinkama: raudonasis indenis (Toona ciliata), cinamonas (Cinnamomum iners), kvapioji hopėja (Hopea odorata), krausva (Lagerstroemia calyculata), didysis tikmedis (Tectona grandis), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), irvingija (Irvingia malayana), rudoji šorėja, shorea siamensis, bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), gumbuotasis sparnenis (Dipterocarpus tuberculatus), tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri). Parke gyvena: Indokininis tigras, Himalajinis lokys, makakos, Indinis zambaras, šernas, Birminis kiškis (Lepus peguensis), Indijos muntjakas ir kt.
Pier Luigi Bersani
thumb|right|220px|Pier Luigi Bersani Pier Luigi Bersani (g. 1951 m. rugsėjo 29 d.) – Italijos politikas, centro kairės Demokratų partijos vadovas. 2013 m. Italijos parlamento rinkimuose ši partija tapo pagrindine opozicija tris kartus šalies premjerui Silvio Berlusconi.
Nuo 1994 iki 1996 m. Bersani buvo Emilijos-Romanijos regiono prezidentu. Vėliau dvejus metus politikas buvo šalies pramonės ir prekybos ministerijos vadovu. Nuo 1999 iki 2001 m. Bersani vadovavo Transporto ir navigacijos ministerijai, nuo 2006 iki 2008 m. – ekonomikos plėtros ministerijai.
Po 2013 m. Italijos parlamento rinkimų Bersani vadovaujama partija gavo daugumą žemuosiuose rūmuose, tačiau negavo reikiamo kiekio balsų šalies senate. Jame nugalėjo. S. Berlusconi partija. Po rinkimų Bersani teigė ketinantis jungtis su Beppe Grillo vadovaujama partija, kuri rinkimuose liko trečia.
Sinči Roka
thumb|200px|Maita Kapakas [[Felipe Guaman Poma de Ayala|Guaman Poma „Nueva crónica y buen gobierno“ kronikose.]] Sinči Roka ( – drasus dosnus inka, ) buvo antrasis Kusko karalystės Sapa Inka. Jis pradėjo valdyti apie 1230 m., nors kai kurie teigia, kad 1105 m. ir buvo Urinų dinastijos narys. Jis buvo Manco Capac sūnus ir įpėdinis, Lloque Yupanqui tėvas.
Inkų karalystė vėliau taps Inkų imperija, valdant Pachacuti. Viename iš Inkos įkūrimo mitų, Sinchi Roka veda savo šeimą į Kusko slėnį.
Kronininkas Pedro Cieza de León teigia, kad Sinchi Roka liepė pastatyti terasas ir atvežti milžiniškus kiekius dirvos, kad padidintų slėnio derlingumą.
Sinchi žinomas dėl Teuotihi istorijos. Teuotihi buvo inkų diplomatas pasiųstas į kaimyninę karalystę perduoti žinią. Bet jis buvo vos atvykus nužudytas ir nusiųstas Sinchi Rokai be galvos. Tai sukėlė karą ir lemiamą inkų pergalę Mauedipi mūšyje. Nors legenda teigia, kad taip Kuskas pradėjo valdyti aplinkinius slėnius, archeologiniai įrodymai teigia, kad Kuskas nebuvo toks reikšmingas jam valdant.
Sinchi tapo titulu, vartojamu vietinių ir centtrinės valdžios valdovų, o Capac tapo kariuomenės vado titulu.
Seksologija
Seksologija ( – 'lytis' + – 'mokslas') – mokslas, tyrinėjantis žmogaus seksualumą ir su juo susijusius reiškinius. Ji apima visus žmogaus seksualumo aspektus, taip pat bando įvertinti ir nustatyti tam tikrus normalaus seksualumo kriterijus. Tai aprašomojo pobūdžio mokslo šaka, kadangi ji stengiasi apibendrinti esamą situaciją seksualumo srityje, remdamasi objektyvumo ir empirizmo kriterijais, bet ne moralės. Mokslas iš esmės susiformavo XX amžiuje, nors atskirų darbų buvo atlikta ir anksčiau. Mokslo raidą paskatino seksualinė revoliucija.
Tai mokslo šaka, tirianti lytinius santykius fiziologiniu, psichologiniu ir socialiniu aspektais. Šiuolaikinė seksologija – daugiadisciplininis mokslas, kuris naudoja biologijos, medicinos, psichologijos, statistikos, epidemiologijos, sociologijos, antropologijos ir kartais net kriminologijos mokslų žinias ir stebėjimo metodus. Seksologija tiria žmogaus lytinės raidos ypatumus, lytinius santykius ir su jais susijusius reiškinius (ypač elgesį ir sueities techniką) bei lytinius sutrikimus ir patologiją.
Seksologiniai tyrimai ne visada sėkmingi. Kadangi su seksu susijusių reiškinių tyrimui nepritaria konservatyvioji visuomenės dalis, todėl atlikti tyrimus gali būti sudėtinga. Be to, lytinis gyvenimas nėra viešas, jis slepiamas nuo trečiųjų akių, apie tai gėdijamasi kalbėti, todėl duomenų gavimas yra apribotas. Taip pat pažymėtina, kad tokių tyrimų validumas irgi ribotas, kadangi egzistuoja gana didelis atotrūkis tarp garsiai reiškiamų žmogaus pažiūrų ir tikrosios lytinės elgsenos.
Seksologijos tyrimo objektas
Seksologijos tyrimo objektas:
Istorija
Seksologija kaip atskira mokslo šaka susiformavo tik XX amžiuje, padidėjus seksualumo žinių poreikiui. Tačiau seksas ir su juo susijusios problemos žmoniją domino nuo seno. Senovės mitologijoje, o vėliau ir filosofijoje buvo nagrinėjami lyčių skirtumai, lytinių organų anatomija ir fiziologija, sueities technika, pastojimas, nėštumas, gimdymas ir kt. Tačiau senoji erotologija, t. y. meilės meno teorija ir praktika (klasikinis pavyzdys – Kamasutra) nesistengė moksliškai nagrinėti seksualumą. Ir tik dėl gamtos ir socialinių mokslų pažangos, pasaulėjant visuomenei, ėmus abejoti lytiniais prietarais prasidėjo objektyvūs seksualumo tyrimai. Lytinį gyvenimą pirmiausia ėmėsi tirti gydytojai, nors dažniausiai jų tyrimo objektas buvo ne patologijos.
XX a. 2-ojoje pusėje prie seksologijos mokslo raidos daug prisidėjo genetikos, endokrinologijos, neurofiziologijos, embriologijos, evoliucinės biologijos, ginekologijos ir kitų mokslų pasiekimai.
Michel de l'Hôpital
Mišelis de l’Hopitalis (, 1505 m. Ėgupersas, Overnės regionas – 1573 m. kovo 13 d. Vinjė pilis, Il de Fransas) – Prancūzijos valstybės veikėjas, teisininkas.
Biografija
Parašė „Traktatą apie teismų reformą“ (Traité de la réformation de la justice) ir „Apmąstymus apie būtinybę užbaigti pilietinį karą“ (Mémoire sur la nécessité de mettre un terme à la guerre civile, abu apie 1570 m.).
545 m.
545 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Galkaičių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Upių kairiajame krante, dabar - tvenkinys. Aikštelė trikampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 22 m ilgio, 15 m pločio šiaurės vakarų krašte. Čia supiltas 3 m aukščio, 20 m pločio pylimas, kurio išorinis 4,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 28 m ilgio, 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 8,5 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, apaugęs lapuočiais. Šiaurinėje papėdėje, 1 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 3,86 ha.
Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Balčiai
Balčiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Vainuto. Prateka Ežeruonos kairysis intakas Balčia, suteikusi gyvenvietei pavadinimą. Seniūnaitijos centras. miniatiūra|220px|left|Balčių biblioteka
Istorija
1916–1961 m. veikė Balčių pradžios mokykla, nuo 1961 m. Kivylių pradžios mokykla, 1955 m. įsteigta biblioteka.
NUTS:PT
NUTS:PT – Portugalijos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
Portugalija NUTS 1 lygmenyje suskirstyta į kontinentinę Portugaliją ir autonominius regionus, NUTS 2 lygmenį atitinka regionų koordinavimo komisijos. NUTS 3 lygmenį atitinka savivaldybių grupės (subregionai), kurios į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos Vietinių administracinių vienetų sistemą LAU į savivaldybes.
NordBalt
NordBalt (taip pat anksčiau buvo žinomas kaip SwedLit projektas) – planuojami įrengti povandeninis ir požeminis elektros perdavimo kabeliai tarp Klaipėdos Lietuvoje ir Nybro Švedijoje bei keitiklių stotys Lietuvoje ir Švedijoje. Projekto tikslas – išplėsti prekybą tarp Baltijos ir Šiaurės šalių elektros rinkų bei padidinti elektros tiekimo saugumą abiejose rinkose. Keitiklių stotys reikalingos paversti nuolatinės įtampos elektros srovę į kintamos įtampos, ir atvirkščiai.
Istorija
2007 m. rugsėjį buvo baigtas galimybių studijos pirmasis etapas, kurio metu atliktas pradinis elektros perdavimo kabelio tarp Lietuvos ir Švedijos galimybių įvertinimas – rinkos analizė, projekto finansavimo sąlygų ir ekonomikos sąlygų išdėstymas, investicijų poreikio įvertinimas esamų elektros tinklų atnaujinimui ir sustiprinimui. Nustatyta, kad elektros jungtis yra ekonomiškai naudingas projektas.
2008 m. kovo mėnesį buvo baigta „SWECO International“ vykdyta nuolatinės srovės elektros kabelio tarp Lietuvos ir Švedijos galimybių studija.
2009 m. liepos 10 d. Lietuva, Latvija ir Švedija pasirašė memorandumą dėl „NordBalt“ elektros tilto, sujungsiančio Baltijos ir Šiaurės šalių elektros energijos rinkas. Remiantis memorandumu, projektą sudaro dvi dalys: elektros jungties statyba ir Latvijos vidaus tinklų stiprinimas. „Latvenergo“ kompanija pasirašytu dokumentu įsipareigojo sustiprinti Vakarų Latvijos elektros tinklus.
2010 m. spalio 10 d. pasirašyta sutartis dėl „NordBalt“ elektros jungties ir „Nord Stream“ dujotiekio sankirtos Baltijos jūroje. Sankirtos vieta yra Švedijos išskirtinėje ekonominėje zonoje Baltijos jūroje, maždaug 70 km nuo sausumos. Sankirtos vietoje virš dujotiekio bus įrengta speciali konstrukcija, kuria povandeninis elektros kabelis aplenks dujotiekio vamzdžius.
2010 m. gruodžio 17 d. Švedijos ir Lietuvos elektros perdavimo sistemų operatoriai „Svenska Kraftnät“ ir „Litgrid“ pasirašė sutartį su Švedijos-Šveicarijos energetinės įrangos gamintoju ABB už 270 mln. eurų (932 mln. litų) pagaminti ir sumontuoti kabelį „NordBalt“ elektros jungčiai. 2011 m. gruodžio 11 d. pabaigus elektros jungties „NordBalt” kabelio bandymus, Švedijoje pradėta kabelio gamyba. Daugiau nei 900 km ilgio kabelį planuojama pagaminti per 15 mėnesių. Kabelio tiesimo Baltijos jūroje pradžia numatoma 2014 m. kovą. Planuojama jungties eksploatacijos pradžia – 2015 m. gruodžio mėnesį.
2013 m. kovo mėn. vyriausybė pritarė jungties tiesimui pajūrio zonoje. Parengiamieji darbai prasidėjo 2013 m. rudenį, o kabelio tiesimo po jūra darbai turi prasidėti 2014 m. pavasarį.
2014 m. kovo mėnesį Klaipėdos transformatorių pastotėje pradėta nuolatinės srovės keitiklio statyba, o balandžio 11 d. Baltijos jūroje prie Lietuvos krantų pradėtas kloti ir „NordBalt“ kabelis. 2014 m. rudenį prie Klaipėdos pastoties bus prijungta baigiama statyti nauja elektros perdavimo linija Klaipėda–Telšiai.
Techninė informacija
„NordBalt” elektros jungties kabelis bus 123 mm skersmens, jį dengs 74 mm izoliacijos sluoksniai. Iš viso bus pagaminta 920 km jūrinio kabelio: jungties ilgis yra 450 km, jūros dugne bus pakloti du greta einantys kabeliai, be to, bus gaminama 20 km atsarginio kabelio. Taip pat bus nutiesta aukštos įtampos nuolatinės srovės 13 km ilgio kabelis Lietuvoje ir 40 km ilgio kabelis Švedijoje. Kabelių sistema atlaikys ne mažesnę kaip 300 kV įtampą ir 1250 A (amperų) elektros srovę. Kabeliu bus perduodama 700 MW elektros galia, jis bus naudojamas 30 metų.
NordBalt jungtis bus trečia pagal ilgį jūrinė elektros jungtis.
Kriaukėnai
Kriaukėnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Aukštelkų.
Indijos vyrų futbolo rinktinė
Indijos vyrų futbolo rinktinė – Indijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Indijos futbolo federacija. Rinktinė nė karto nedalyvavo pasaulio čempionate, bet dalyvavo 4 žemyno čempionatuose.
Selema
Selema (seniau Selemos Būda, Salemos Būda) – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Ąžuolų Būdos, prie kelio. Atsišakoja kelias. Susiliejęs su Kvietiškio kaimu. Prie kaimo, Mančiagirės giraitėje (Ąžuolų Būdos girininkija), Mikalavo miške, kelio Marijampolė–Kaunas 13-ajame kilometre nuo Marijampolės yra Lietuvos prezidento K. Griniaus kapas (nuo 1994 m.). Taip pat yra prezidento tėviškė (namas perstatytas), bei namas (greta Alksniškėse), kuriame Kazys Grinius kurį laiką gyveno pašalintas iš prezidentų.
Bajorai (reikšmės)
Bajorais vadinamas Viduramžiais susiformavęs bajorų luomas. Kitos reikšmės:
Baluškiai
Baluškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Daujėnų.
Istorija
Minimi nuo 1585 m.
Silvija Vilkaitė
Silvija Vilkaitė („Ryža“) (g. 1982 m. Vilniuje) – lietuvių kino režisierė.
Biografija
Baigė Vilniaus Viršuliškių vidurinę mokyklą. 2002–2006 m. studijavo Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje televizijos ir kino režisūrą. Studijų metais sukūrė 9 vaidybinius ir dokumentinius filmus, kelis muzikos vaizdo klipus, dalyvavo TV projektų gamyboje.
Manisalesas
Manisalesas  – miestas centrinėje Kolumbijoje, Kaukos upės slėnyje. Kaldaso departamento administracinis centras. 387 tūkst. gyventojų. Transporto mazgas. Maisto, tekstilės pramonė. Yra 7 koledžai ir universitetai.
Silvija Vilkaitė
Biografija
Nuo 2006 metų dirbo „MTV Networks Baltic“ vyr. režisiere.
Manisalesas
Istorija
Miestas įkurtas 1849 m.
Silvija Vilkaitė
Biografija
„MTV Lietuva” kanale buvo viena iš jaunimo aktualijų pokalbių šou „MTV Oops...“ vedėjų.
Dagdos savivaldybė
Dagdos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Dagda. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Kraslavos rajono dalies. Buvo suskirstyta 1 miestą (Dagdą ir 10 valsčių (Andrupenės, Andzelių, Asūnės, Bėrzinių, Dagdos, Ezerniekų, Konstantinovos, Kepovos, Svarinių, Škiaunės). Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Kraslavos savivaldybės.
Patyris (Rietavas)
Patyris – kaimas Rietavo savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Rietavo, prie kelio, ties savivaldybių riba. Netoliese teka Vedega.
Juodoji pušis
, Mažojoje Azijoje ir Š.Afrikoje
Juodoji pušis (Pinus nigra) – pušinių šeimai (Pinaceae), pušų genčiai priklausanti spygliuočių medžių rūšis.
Paplitimas
Natūraliai paplitusi pietų Europoje (ypač apie Viduržemio jūros regioną), Mažojoje Azijoje ir šiaurės Afrikoje (Atlaso kalnuose). Keliose JAV vietovėse natūralizuota pušis. Naujojoje Zelandijoje paskelbta kaip invazinė rūšis. Introdukuota Lietuvoje (vietomis sodinta parkuose, miškuose).
Ekologija
Atspari šalčiui (iki −30 °C (''„Pinus nigra subsp. nigra“'' porūšis)), užterštam miesto orui, nereikli dirvožemiui, pakenčia sausrą, bet neatspari ilgesniam šaknų užmirkimui ir nepakenčia paunksmės. Prie gerų sąlygų gyvena iki 800 metų.
Požymiai
Auga palyginti gana greitai, per metus paauga apie 30–70 cm. Užauga 20-50 m aukčio. Kamienas tiesus iki 1,85 m skersmens. Žievė nuo pilkos iki gelsvai rudos. Medžio laja kūgiška, rutuliška, o seni medžiai įgauna skėtinę formą. Spygliai standūs, tamsiai žali, apie 80-150 mm ilgio, kuokšteliuose po 2. Kankorėžiai be kotelio, pilkai rudi, apie 5-10 cm, rečiau iki 11 cm ilgio, ovališkos ar kiaušiniškos formos, ant šakelių auga po 2-4. Sėklos 6–8 mm ilgio, su gelsvais 20–25 mm ilgio sparneliais. Jas išnešioja vėjas, kada gruodžio – balandžio mėnesiais prasiveria kankorėžiai. Seksualiai medžiai subręsta 15–40 metų. Gausiai uždera sėklos kas 2–5 metai.
Porūšiai
Juodoji pušis turi 2 porūšius, kurie turi dar smulkesnes atmainas:
Miroslava Knapkova
Miroslava Knapkova (, g. 1980 m. rugsėjo 19 d. Brno, Čekoslovakija) – Čekijos irkluotoja, kuri specializuojasi moterų vienviečių dviejų irklų valčių rungtyje. Olimpinė ir pasaulio čempionė.
Biografija
Aukščiausio lygio akademinio irklavimo varžybose Knapkova debiutavo 2001 m.. Pirmasis jos startas buvo pasaulio taurės etapas Vokietijoje, kur sportininkė pateko į A finalą ir galutinėje rikiuotėje liko penkta. Tais pačiais metais sportininkė atstovavo Čekijai pasaulio čempionate ir pasiekė B finalą bei galutinėje rikiuotėje liko dešimta. 2002 m. sportininkė iškovojo kelis medalius pasaulio taurės etapuose, bei tapo pasaulio iki 23 metų čempione. 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkei nedaug pritrūko iki medalio ir ji liko ketvirtoje vietoje. 2005 m. sportininkė pelnė savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį. 2008 m. sportininkė pirmą kartą tapo Europos čempione, bei dalyvavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose iškovojo 5 ir 6 vietas. 2011 m. irkluotoja pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Knapkova tapo olimpine čempione.
Adonis
Adonis (Adonis) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos augalų gentis. Vienamečiai arba daugiamečiai žoliniai augalai su paprastais arba šakotais stiebais. Lapai daugart plunksniškai arba plaštakiškai skaldyti į siauras skiltis. Žiedai pavieniai, stiebų ir šakų viršūnėse. Sėklos raukšlėtos.
FK Visas Labas Kaunas
Kauno „Visas Labas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.
Miroslava Knapkova
Biografija
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Knapkova užėmė 7-ą vietą.
FK Visas Labas Kaunas
Istorija
Klubas įkurtas prie santechnikos ir šildymo įrangos UAB „Visas Labas“.
Adonis
Lietuvoje auginamos dvi rūšys:
Žodžio kilmė
Yra bent dvi versijos, aiškinančios gėlės pavadinimo atsiradimą. Pagal vieną jų, gėlės žiedai atsirado iš deivės Afroditės ašarų, kai ji apverkė mirštantį Adonį. Kita byloja, kad Adonį jaunystėje medžiojantį sužeidė šernas, o gėlės išaugo iš sužeisto Adonio kraujo.
Džafna
Džafna arba Japanaja  – miestas šiaurės Šri Lankoje. Provincijos ir rajono centras. Dauguma gyventojų tamilai. Išlikusi viduramžių tvirtovė. Yra universitetas. Svarbus prekybos uostas, oro uostas. Plėtojama tekstilės, žemės ūkio pramonė, amatai. Renkami perlai, išgaunama druska. Veikia archeologijos muziejus.
Istorija
Nuo XIV a. tamilų valstybės Džafnos centras. 1619 m. užėmė Portugalija, o 1658 m. Nyderlandai. Nuo 1795 m. priklausė Jungtinei Karalystei. Iki Šri Lankos pilietinio karo tai buvo antrasis pagal dydį šalies miestas, tačiau karo metais labai smarkiai nukentėjo.
Giminė (reikšmės)
Panašūs:
Taip pat žiūrėkite:
546 m.
546 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mogadišas
Mogadišas  – miestas pietryčių Somalyje, šalies sostinė ir didžiausias miestas. 2,59 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs prie Indijos vandenyno, šiek tiek į šiaurę nuo pusiaujo. Pagrindiniai šalies jūrų ir oro uostai, verslo ir pramonės centras (nors pilietinis karas XX a. 10-ajame dešimtmetyje neigiamai paveikė miesto ekonomiką). Iki tol giliavandeniu uostu keliavo įvairios eksporto prekės: gyvuliai, bananai, kailiai, odos ir kt. Pramonės šakos: maisto (ypač mėsos ir žuvies), odos, medienos, tekstilės.
Mogadiše yra XIII a. mečetė, nacionalinis muziejus (esantis Garesa rūmuose, kuriuos XIX a. pastatė Zanzibaro sultonas). Somalio nacionalinis universitetas (įkurtas 1954 m.), pramonės institutas, veterinarijos institutas. Dauguma institucijų pilietinio karo metu neveikė.
Istorija
Mogadišą X a. pradžioje įkūrė arabų (svahilių) pirkliai, o jau XII a. jis tapo svarbiu prekybos centru. Čia susiformavo miestas-valstybė Mogadišo sultonatas, kurioje plito brandi svahilių kultūra. Joje maišėsi vietinės somalių ir išorinės arabiškos, svahiliškos tradicijos.
XVI a., regione įsitvirtinus Portugalijai, miestas ėmė prarasti savo svarbą, buvo atkirstas nuo svarbios prekybos, tačiau vietos sultonų linija išlaikyta. Per XVI–XIX a. miestas buvo valdomas stipresnių valstybių, kurios įgydavo įtaką regione: Adžuranas, Geledi, Omano imperija.
1871 m. Mogadišas pateko Zanzibaro sultono valdžion. 1892 m. Italija išsinuomojo uostą, o 1905 m. nusipirko visą miestą, kuris vėliau tapo Italijos Somalio administraciniu centru. 1960 m. Mogadišas tapo nepriklausomos Somalio valstybės sostine, 1990–1995 m. smarkiai nukentėjo nuo pilietinio karo.
Tverės sritis
Tverės sritis  – sritis Rusijoje, Centrinėje federalinėje apygardoje. Ribojasi su Novgorodo sritimi šiaurėje, su Vologdos sritimi šiaurės rytuose, su Jaroslavlio sritimi rytuose, su Maskvos ir Smolensko sritimis pietuose, su Pskovo sritimi vakaruose. Administracinis centras – Tverė.
Istorija
1935–1990 m. vadinosi Kalinino sritimi.
Geografija
Sritis yra centrinėje Rytų Europos lygumos dalyje. Vakaruose iškilusi Valdajaus aukštuma, rytuose plyti Mologos-Šeksnos žemuma, centre driekiasi Tverės moreninis kalvagūbris. Aukščiausia srities vieta Valdajaus Makuškos kalva (346,9 m). Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -9 °C, liepos mėnesio +17 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 650 mm. Rytinė srities dalis priklauso Volgos baseinui: Volga, Mologa, Tverca, Medvedica, vakaruose yra Vakarinės Dvinos aukštupys, šiaurėje prasideda Msta. Tverės srityje yra 1769 ežerai, didžiausi: Seligeras, Volgas, Didysis, Vselugas, Verestovo. Apie trečdalį srities ploto dengia spygliuočių ir siauralapių medžių miškai.
Yra Zavidovo rezervatas (dalis), Centrinis miškų rezervatas.
Gyventojai
2010 m. 93,4 % srities gyventojų buvo rusai, 1,2 % – ukrainiečiai, 0,7 % – armėnai, 0,6 % – karelai, 0,5 % – totoriai.
Miestai
Didžiausi Tverės srities miestai (2008 m., tūkst. gyventojų):
FK Viesulas Vilnius
Vilniaus „Viesulas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Istorija
Futbolo klubas „Viesulas“ įkurtas 2004 m., tada pradėjo žaisti III lygos Vilniaus apskrities B lygos pirmenybėse, bet 2005 m. perėjo į SFL lygą. Klubo steigėjas bei garbės prezidentas – Marius Verikas. 2009 metai buvo labai sėkmingi klubui: B divizione iškovota 3-oji vieta ir galimybė žaisti aukščiausiame – A divizione, taurės varžybose nukeliauta iki pusfinalio, Teamsport B divizione iškovoti bronzos medaliai.
547 m.
547 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Id Software
id Software – amerikiečių įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus. 1991 m. įmonę įkūrė buvę „Softdisk“ darbuotojai: programuotojai John Carmack ir John Romero, žaidimų dizaineris Tom Hall ir artistas J. Carmack bendrapavardis Adrian Carmack.
2009 m. birželio 24 d. įmonę įsigijo „ZeniMax Media“.
Elektromechaninis jungiklis
Elektromechaninis jungiklis – jungiklis, turintis kontaktus, kuriems sujungti reikia išorinės jėgos. Išimtį sudaro sandarieji kontaktai, sujungiami magnetiniu lauku.
Mikrojungiklis
Privalumai:
Parenkant mikrojungiklius, būtina naudotis atitinkama dokumentacija.
Sandarusis jungiklis
Sandariojo jungiklio kontaktas sujungiamas neprisiliečiant prie to kontakto. Kitais požiūriais šis jungiklis panašus į mikrojungiklį.
Sandarusis jungiklis susideda iš dviejų magnetinių dalių, įtaisytų stikliniame korpuse. Korpusas pripildytas inertinių dujų, saugančių kontaktinę dalį nuo korozijos. Kai įsimagnetinančios dalys patenka į magnetinį lauką, kontaktas sujungiamas.
Sandariojo jungiklio privalumai:
Trūkumai: Parenkant sandariuosius jungiklius, būtina naudotis atitinkama dokumentacija.
Saravato kalnai
miniatiūra|Saravato kalnai Saravato kalnai arba Saratas (, arab. جبال السروات‎) kalnų virtinė einanti lygiagrečiai Arabijos pusiasalio vakarinės pakrantės. Savarato kalnai šiaurėje prasideda nuo Jordanijosi sienos ir tęsiasi per Saudo Arabiją, Jemeną iki Adeno įlankos pietuose. Kalnų virtinė šiaurinėje dalyje pakyla iki 2100 metrų virš jūros lygio, o vidurinėje ir pietinėje kai kur siekia iki 3300 metrų. Geologiškai Saravas yra dalis Arabijos skydo ir daugiausia sudarytas iš vulkaninių uolienų. Vakarinis šlaitas status ir nusileidžia į Raudonosios jūros pakrantę, o rytinis šlaitas gerokai nuožulnesnis ir išraižytas slėnių, kuriuose vystomas žemės ūkis, ypatingai pietinėje Saravo kalnų dalyje, kur vyrauja Musonai. Saravato kalnų virtinės viduryje, slėnyje, įsikūręs musulmonų šventas miestas Meka, o netoli Saravato kalnų aukščiausios viršukalnės yra Jemeno sostinė Sana.
Pastas
Pastas – miestas pietvakarių Kolumbijoje, Galeras ugnikalnio papėdėje, 2527 m aukštyje virš jūros lygio, prie Panamerikos plento. Narinjo departamento administracinis centras. 382,6 tūkst. gyventojų (2005 m.). Maisto, tabako, baldų pramonė. Prekyba žemės ūkio produkcija. Pastas įkurtas 1539 m. Mieste kasmet rengiamas „Juodųjų ir Baltųjų karnavalas“ (Carnaval de Negros y Blancos).
Uris
Uris – kantonas vidurio Šveicarijoje. Uris užima Roiso slėnį tarp Liucernos ežero ir Šventojo Gotardo perėjos. Pagrindinė kantono kalba yra vokiečių. Kantone gyvena 35 tūkst., iš kurių 3046 (arba 8.7 %) yra užsieniečiai. Legendinis Vilius Telis yra kilęs iš Urio.
Geografija
thumb|left|250px|Roiso slėnis Kantonas yra šalies centre, šiaurinėje Šveicarijos Alpių dalyje. Kantono teritoriją sudaro Roiso ir jo intakų slėniai. Kantono plotas 1,077 km². Didelę ploto dalį užima miškai, o ledynai sudaro 20 % nedirbamos žemės. Aukščiausias taškas kantone ir Urnerio Alpėse yra Dammastock 3630 m į šiaurę nuo Furkos perėjos.
Istorija
Uris pirmąkart paminėtas 732 m. kaip Reichenau abato nuosavybė. 853 m. Liudvikas Vokietis Urį atidavė Ciuricho moterų vienuolynui.
Urio kantonas priešinosi reformacijai ir išliko katalikiškas. Helvetijos respublikos laikais Uris buvo Waldstätten kantono dalis. 1803 m. Uris atgavo nepriklausomybę. Kantonas priešinosi visoms religinėms ir konstitucinėms reformoms, tad Uris 1815 m. prisidėjo prie Sarneno lygos. Vėliau Uris kovėsi katalikų pusėje Zonderbundo kare, kuris buvo pralaimėtas.
Politika
Konstitucija galioja nuo 1888 m., bet buvo peržiūrėta 1929 m.
Domeikos kalnagūbris
thumb|250px|Domeikos kalnagūbris. Tolumoje [[Likankaburas|Likankaburo ir Churikeso ugnikalniai]] Domeikos kalnagūbris – Andų atšaka, kalnų grandinė Atakamos dykumos pietiniame pakraštyje. Driekiasi maždaug 600 km lygiagrečiai pagrindinei Andų grandinei nuo Kimalio kalno šiaurėje iki Asufrės kalno  pietuose. Vidutinis aukštis 3 300 m, aukščiausios viršukalnės – iki 4 300 m. Šiame regione prasideda Loa – ilgiausia Čilės upė (440 km) ir vienintelė, tekanti per Atakamos dykumą.
Pauškės
Pauškės – kaimas Rietavo savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Rietavo, dešiniajame Jūros upės krante.
Kalmunė
Kalmunė – miestas rytinėje Šri Lankoje. Dauguma gyventojų musulmonai (didžiausia musulmonų bendruomenė šalyje).
Istorija
Miestas smarkiai nukentėjo per pilietinį karą ir 2004 m. cunamį.
Cai Lunas
thumb|right|Cai Lunas Cai Lunas (gyveno apie 50–121 m.) – kinų eunuchas, laikomas popieriaus išradėju.
Nors Kinijoje popierius buvo žinomas dar iki jo, tačiau jis iš esmės pagerino ir standartizavo popieriaus gamybos procesą. Maiklo H. Harto sudarytame įtakingiausių pasaulio istorijos asmenybių sąraše Cai Lunas užėmė septintąją vietą.
Skaičius (reikšmės)
Skaičius – ši sąvoka reiškia:
Panašūs:
Šaltiniai
Число (пояснение) Numbers Numbers Numbers Number Число (значения)
Kriaunai
Kriaunai – buvęs kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ylakių. Stovi meistro Domininko Malakausko statyta koplyčia (1924 m.).
Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Žemaičių apygardos, Alkos partizanų rinktinės, Prano Petrausko partizanų būrys. Kaimas panaikintas 1977 m.
Balvoniškės
Balvoniškės – kaimas Birštono savivaldybėje, 7 km nuo Jiezno.
Ginaičių piliakalnis
Ginaičių piliakalnis, Kalniškių piliakalnis – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kalniškių kaimo, Ariogalos seniūnija. Pasiekiamas plentu už sodų dešinėje iškart pasukus į dešinę šiaurės kryptimi, už 550 m - kairę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus tiesiai iki sodybos 1 km – yra 100 m į šiaurės vakarus nuo sodybos, kitapus griovos.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje Alėjos ir Dubysos santakoje. Aikštelė pailga rytų – vakarų kryptimi, 15x17 m dydžio, 2,5 m žemesne rytine dalimi. Išliko tik jos centrinė dalis, nes šonai ir rytinis galas nuplauti, likęs iki 100 m ilgio ties pagrindu žemėjantis kyšulys - buvęs kalvos pagrindas. Aikštelės vakariniame gale supiltas 12 m ilgio, 2 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į 15 m ilgio, 12 m pločio, 1,5 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 30-­35 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs tankiais lapuočiais medžiais ir krūmais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.
Tyrimai
1967 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Bligna
Bligna (Isopyrum) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš – lygus, vienodas ir pyros – kviečiai, vaisius. Daugiamečiai žoliniai augalai, paplitę šiaurės pusrutulio vidutinio klimato juostoje.
Lietuvoje auga viena rūšis – trilapė bligna (Isopyrum thalictroides). Pav. Žydi balandžio – gegužės mėn. Auga ūksminguose lapuočių miškuose. Visos augalo dalys nuodingos. Rūšis Lietuvoje labai reta, įrašyta į Raudonąją knygą.
Linkin Park
Linkin Park (kartais rašoma [LIИKIИ PARK]) – nuo 1996 m. iki dabar gyvuojanti nu metal/rapcore/alternatyviojo roko grupė iš Kalifornijos, JAV. Grupė yra pardavusi virš septyniasdešimt milijonų savo muzikos albumų kopijų ir laimėjusi du Grammy apdovanojimus. Linkin Park labiausiai išgarsėjo 2000 m., išleidusi debiutinį albumą Hybrid Theory. Be jo, grupė yra išleidusi dar keletą albumų ir singlų. Pirmieji grupės pavadinimai buvo Xero ir Hybrid Theory.
Grupės istorija
Visi grupės nariai yra kilę iš pietų Kalifornijos. Stipri draugystė tarp būgnininko Robo Bourdono, gitaristo Brado Delsono ir vokalisto Mike’o Shinoda susiformavo dar vidurinėje mokykloje. Netrukus po jos baigimo, menų studentas ir didžėjus Joe Hahnas susipažino su bosistu Dave’u Farrellu–Phoenix bei Shinoda, su kuriais įkūrė grupę „Xero“. Vėliau pavadinimas pasikeitė į „Hybrid Theory“. Galiausiai, 1999 m. prisijungus dainininkui Chesteriui Benningtonui, kuriam tai padaryti patarė „Zomba Music“ viceprezidentas Jeffas Blue, buvo pasirinktas vardas „Linkin Park“ (pagal Linkolno parko pavadinimą Santa Monikoje). Netrukus grupė susilaukė dėmesio vietiniame Viskio mieste, vėliau išpopuliarėjo Los Andžele. Bet grupei vis dėlto nesisekė su įrašų kompanijomis. Po keleto nesėkmingų bandymų susitarti su didžiosiomis įrašų kompanijomis, Linkin Park pagalbos kreipėsi į Jeffą Blue. Prieš tai trissyk nepavykus susitarti su Warner Bros. Records, Jeffas Blue, tuomet jau Warner Bros. Records viceprezidentas, padėjo pagaliau su ja sudaryti kontraktą. thumb|250px|Linkin Park koncerte Lenkijoje, Chorzów mieste. 2007-06-13.
Pirmoji sėkmės banga
Pradėję įrašinėti albumą, Linkin Park nutarė į jį įlieti kiek savo praeities, todėl pavadino „Hybrid Theory“. Jis buvo išleistas 2000 m. rudenį ir parodė, kad ši grupė yra artima panašiems alternatyviesiems kolektyvams, tokiems kaip „Deftones“, „The Roots“, „Aphex Twin“ bei „Nine Inch Nails“. Kuriant albumą prisidėjo „The Dust Brothers“, taip pat – ir prodiuseris Donas Gilmore’as, dirbęs su „Pearl Jam“, „Eve 6“ bei Tracy Bonham. Kūriniai „Crawling“ bei „One Step Closer“ susilaukė didelės sėkmės radijo stotyse, taip pat – ir tarp „MTV“ laidos „TRL“ gerbėjų. Bendros gastrolės su „Family Values“ bei „Cypress Hill“ leido grupei per 2001 m. surengti net 324 pasirodymus. „Linkin Park“ tapo paklausia preke. Atėjus 2002 m. sausiui, grupė už „Hybrid Theory“ gavo net tris „Grammy“ nominacijas, tarp kurių – „Geriausias roko albumas“ bei „Geriausias debiutas“. Po mėnesio įvykusioje ceremonijoje, „Linkin Park“ vaikinai išėjo iš salės nešini prizu už „Geriausią sunkiojo roko pasirodymą“, skirtą už dainą „Crawling“. Likusią metų dalį jie praleido studijoje, vėl dirbdami su Gillmore’u, ir įrašinėdami antrąjį savo albumą, seksiantį po net aštuonis kartus platininiu tapusio debiutinio jų disko „Hybrid Theory“.
Meteora (2003)
Antrasis „Linkin Park“ studijinis diskas, „Meteora“, buvo išleistas 2003 m. kovą, o pirmasis singlas, daina „Somewhere I Belong“, hitu tapo dar iki jo pasirodymo. Tuomet antrus metus iš eilės vyko koncertinis turas „Projekt Revolution“ – „Linkin Park“ jame grojo su „Mudvayne“, Xzibit bei „Blindside“. Vasarą, liepos ir rugpjūčio mėnesiais, jie taip pat koncertavo su „Metallica“, „Limp Bizkit“, „Mudvayne“ ir „The Deftones“. Pastarųjų šou medžiaga pasirodė metų pabaigoje išleistame diske „Live in Texas“.
Kiti projektai
Po didelės „Meteora“ sėkmės Linkin Park tęsė savo koncertinius turus ir dirbo prie kitų projektų. Benningtonas prisidėjo prie DJ Lethal iš Limp Bizkit kūrinio „State of the Art“, be to sukurė atskirą projektą Dead By Sunrise, o Shinoda dirbo su Depeche Mode. 2004 m. pabaigoje „Linkin Park“ pasiryžo iki šiol pačiam ambicingiausiam savo projektui – „Collision Course“ – bendram darbui su garsiu reperiu Jay-Z, su kuriuo atlikti bendri kūriniai, tokie kaip „Numb/Encore“, tapo itin dideliais hitais. Shinoda, be to, sukūrė naują grupę Fort Minor, kaip atskirą projektą.
Linkin Park taip pat padėjo rinkti pinigų pagelbėti 2004 m. uragano Čarlio, 2005 m. uragano Katrinos bei 2004 m. Indijos vandenyno cunamio aukoms. Grupė koncertavo Live 8 projekte bei Live Earth projekto Tokijuje koncerte.
Minutes To Midnight (2007)
2007 m. Linkin Park išleido trečiąjį bendrą albumą „Minutes To Midnight“ ir kelis singlus. Kritikai ir grupės fanai pavadino šį albumą melodiškiausiu ir įvairiausiu iš visų jų parašytų albumų. Pirmasis albumo singlas „What I’ve Done“ buvo išleistas balandžio 2 d. ir parodytas per MTV ir Fuse tą pačią savaitę. Šis singlas 'Billboard’s Modern Rock Tracks' ir 'Mainstream Rock Tracks' klausytojų buvo pripažintas geriausiu ir istorijoje bene ilgaiausiai topuose išbuvo pirmu numeriu. Ši daina kaip garso takelis buvo panaudota filme Transformeriai (1 dalis). Vėliau grupė pelnė „Favorite Alternative Artist“ titulą Amerikos muzikiniuose apdovanojimuose (American Music Awards). Sėkmės susilaukė ir kitos albumo dainos: „Bleed It Out“, „Shadow of the Day“, „Given Up“, „Leave Out All the Rest“. Nemažiau sėkmingesnis buvo koncertinis turas, tame tarpe Live Earth, Japonijoje, 2007 m. liepos 7; Download Festival Donington Parke (Anglijoje), bei Edgefest, Downsview Parke (Toronte, Kanadoje). Savo turą grupė baigė įspūdingu pasirodymu projekte Road to Revolution Anglijoje, kuris vyko įvairiuose Anglijos miestuose, aplankant Nottingham, Sheffield and Manchester, ir pasibaigė O2 arenoje Londone. Šio koncerto vaizdo įrašas CD/DVD pavadinimu Road to Revolution: Live at Milton Keynes buvo išleistas 2008 m. lapkričio 8 d. Koncertinio turo metu grupės nariai pranešė, kad intensyviai dirba ties medžiaga naujajam savo albumui, kurį planuoja išleisti 2009 m. pabaigoje. kairėje|miniatiūra|[[Chester Bennington koncerto 2010 m. metu]]
A Thousand Suns (2010)
2009 m. grupės nariai patvirtino, kad dirba ties naujojo albumo įrašymu, ir kad naujasis albumas griauna stilistiką, sukurtą Minutes To Midnight albume, yra labiau eksperimentinis ir progresyvesnis. Įrašinėdami naująjį albumą, Linkin Park sukūrė „New Divide“ – garso takelį filmui Transformeriai (2 dalis). A Thousand Suns buvo išleistas 2010 m. rugsėjo 7 d. Pirmasis albumo singlas „The Catalyst“ buvo pristatytas Rugpjūčio 2 dieną. Savo naująjį albumą grupė pristatė koncertinio turo metu, kurį pradėjo Los Angeles mieste rugsėjo 7, 2010. Taip pat pristatė MySpace dar du naujojo albumo singlus „Waiting for the End“ ir „Blackout“, kiek vėliau „Burning in the Skies“. 2011 m. balandžio 13 d. Shinoda patvirtino, kad ketvirtasis albumo singlas „Iridescent“ bus garso takeliu 3-iojoje Transformer filmo dalyje. Dark of the Moon, (kaip ir ankstesniųjų filmo dalių – „What I’ve Done“ ir „New Divide“), bei buvo sukurtas šio singlo video filmas, kurį, kaip ir ankstesnius režisavo Joe Hahn. 2010 m. MTV EMA apdovanojimuose Linkin Park pelnė prizą Best Live Act nominacijoje. 2011 m. MTV EMA apdovanojimuose Linkin Park laimėjo Best Rock nominacijoje, nugalėdami tokias grupes kaip Coldplay, Foo Fighters, Kings of Leon, Red Hot Chili Peppers.
Living Things (2012)
2012 m. grupė išleido penktąjį studijinį albumą pavadinimu „Living Things“. Jis buvo išleistas „Warner Bros Records“ ir „Machine Shop Recordings“ 2012 m. birželio 20 d. Japonijoje, o tą pačią savaitę ir visame pasaulyje. Kaip ir ankstesnius albumus, „Minutes to Midnight“ (2007) ir „A Thousand Suns“ (2010) prodiusavo Mike Shinoda ir Rick Rubin. Grupė teigė, kad naujasis albumas sujungia ankstesnius keturis albumus ir sukuria dar negirdėtą skambesį. Jie pareiškė, jog pagaliau atsidūrė „pažįstamoje teritorijoje“ ir po dviejų jų ankstesnių eksperimentinių albumų „Minutes to Midnight“ bei „A Thousand Suns“ pasiekė ko norėjo. „Living Things“ („gyvenimiški dalykai“) albumo pavadinimas pasirinktas dėl gyvenimiškas temas paliečiančių dainų albume. Debiutinis albumo singlas „Burn It Down“, buvo išsiųstas į radiją ir išleidžiamas skaitmeninės muzikos mažmenininkų, 2012 m. balandžio 16 d. Kuomet „Living Things“ debiutavo "Billboard 200" sąraše, per pirmąją savaitę pardavė 230,000 kopijų Jungtinėse Amerikos Valstijose.
One More Light (2015–2017)
2019 m. vasario 18 d. Maikas viename interviu pasakė, kad Linkin Park gali toliau tęsti savo veiklą, tik reikėtų nuspręsti kokia forma. Jis pasakė, kad grupės nariai mėgsta groti ant scenos, mėgsta būti įrašų studijose, tad visų planų atmetimas būtų jiems patiems ne į naudą. Vis dėlto, jis patikino, kad naujo vokalisto paieškos – nėra jo tikslas. Net jeigu toks ir atsirastų, visa tai turėtų įvykti natūraliai, tas asmuo turėtų patraukti akį savo vidumi ir išore, bet vėlgi Maikas nenori jaustis taip, lyg bandytų pakeisti Česterį.
Liubomiras Kulviecas
Liubomiras Kulviecas (1928 m. sausio 16 d. Kaunas – 1995 m. sausio 7 d. Vilnius, palaidotas Sudervės kapinėse) – Lietuvos fizikas, mokslo istorikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1947 m. baigė Tauragės gimnaziją. 1952 m. su pagyrimu baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1974 m. Maskvoje apgynė fizikos mokslų kandidato disertaciją „Svorio sąvokos raida klasikinėje mechanikoje XVII–XX a.“, o 1990 m. – fizikos mokslų daktaro disertaciją „Aksiominio laiko sąvokos pagrindimo klasikinėje mechanikoje problema“.