cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taris (moneta)
Taris (, iš 'šviežias, naujutėlaitis (naujai nukaldintas)' ) – musulmonų kilmės aukso moneta, kaldinta Sicilijoje, Maltoje ir Pietų Italijoje 913-1859 m. Tai musulmonų kaldintas rubajas arba krikščionių kaldinta jo imitacija.
Istorija
Šias monetas pirmieji ėmė kaldinti Sicilijos arabai. Tai buvo ketvirčio dinaro vertės auksinė moneta, svėrusi 1,05 g. Arabai šias monetas vadino rubajais, nes arabiškai tai reiškė 'ketvirtis' (ketvirtis dinaro). Šiaurės Afrikos arabų valdovai kaldino didesnės vertės auksinius dinarus. Rubajai buvo populiaresni, nes būdami mažesnės vertės buvo patogesni mokėti už įvairias prekes nei keturiskart brangesni dinarai.
Rubajus Italijos krikščionys ėmė vadinti tariais. Tariai buvo tiek paplitę, kad juos nuo X a. vidurio ėmė kaldinti ir Pietų Italijos (Amalfio hercogijos ir Salerno kunigaikštystės) valdovai. Ant šių tarių monetų buvo neįskaitomi pseudokufiniai užrašai, imitavę arabiškus rubajų užrašus.
XII a. Siciliją užėmė normanai, kurie irgi kaldino tarius su dvikalbiais (arabiškais ir lotyniškais) užrašais. Rodžeris II Sicilietis, kuris kaldino auksinius tarius, buvo vienintelis to meto Europos valdovas, kaldinęs aukso monetas. Rodžerio tariai buvo 680 prabos (161⁄3 prabos), likę sidabras ir varis. Vėliau tarius kaldino ir Štaufenai bei Angevinai, kurį laiką valdę Sicilijos karalystę.
Tarius kaldino daugiausia iš Afrikos aukso, gauto iš Misratos bei Tuniso (Šiaurės Afrika) už parduotus grūdus.
Viršutinių galūnių skeletas
thumb|right|200px|
Viršutinės galūnės, arba viršutinių galūnių kaulai – žmogaus ir kitų stuburinių gyvūnų pridėtinio skeleto dalis. Žmogaus viršutines galūnes sudaro 64 kaulai:
Podgoricos Budućnost
Podgoricos „Budućnost“ - Juodkalnijos sporto organizacija, jungianti įvairių sporto šakų klubus:
Java Lane SC
„Java Lane Sports Club“ – Šri Lankos futbolo klubas iš Kolombo.
Sun Dzi
thumb|200px|Klasikinis Sun Dzi paminklas Sun Dzi (kin.: 孫子; pinyin: Sūn Zǐ, yra garbės titulas suteiktas Sūn Wǔ, 孫武; apie 544–496 m. pr. m. e.) – garsios senovės kinų knygos apie karinę strategiją „Karo menas“ autorius. Jis taip pat laikomas vienu iš pirmųjų politinių realistų.
Kyburiai (reikšmės)
Kyburiais vadinami kaimai:
Rašalas
thumb|250px|Rašalo buteliai iš Vokietijos
Rašalas – spalvotas rašymui skirtas skystis.
Paprastasis rašalas – vandenininis sintetinių dažų tirpalas, kuris turi konservavimo (pvz., rezorcino), tirštinimo (pvz., dekstrinų) ir kitų priedų. Dokumentų rašalas gaminamas iš geležies druskų, tokių kaip geležies sulfatas, ir raugų (tanino, tanino rūgšties).
Iš pradžių jo spalva būna gana blanki, tačiau vėliau dėl geležies junginių oksidacijos jis patamsėja ir pasidaro labai atsparus išplovimui ir šviesai. Parkerinis ir savirašių prietaisų rašalas gaminamas iš lengvai tirpstančių sintetinių dažų, kad praėjimo kanalų neužkimštų susidarančios nuosėdos. Hektografinis rašalas gaminamas iš neblunkančių bazinių dažų, leidžiančių padaryti daug atspaudų. Kopijavimo rašalas turi nemažai tirštiklių (cukraus, dekstrinų); juo daromos kopijos braižymo kalkėje. Skalbinių ženklinimo rašalas turi plovikliams atsparių juodų dažų arba skalbiamus audinius dažančių sidabro druskų. Slaptaraščio rašalas daromas iš kai kurių organinių arba neorganinių junginių. Stiklo ėsdinimo rašalo sudėtyje esama stiklą tirpinančių rūgščių, o metalo ėsdinimo rašale – chemikalų, reaguojančių su metalais ir paliekančių juose matomus ženklus.
Struma (upė)
Struma arba Strimonas (bulg. Струма, gr. Στρυμόνας) − upė Bulgarijoje ir Graikijoje.
Struma prasideda Vitošos kalnų pietvakariniuose šlaituose ir įteka į Egėjos jūros Strimono įlanką.
Didžiausias intakas – Strumešnica (dešinysis).
Upė vandeningiausia būna pavasarį. Naudojama drėkinimui. Prie Strumos yra Studenos hidroelektrinė ir tvenkinys (Bulgarijoje).
Pakrančių didžiausi miestai:
Pollaiolo
Polajuolas (it. Pollaiolo arba Pollaiuolo) − itališka pravardė, gali nurodyti sekančius žymesnius asmenis:
William McCoy
Viljamas MakKojus (1877–1948 m. gruodžio 30 d.) – kapitonas, vienas žinomiausių JAV kontrabandininkų sausojo įstatymo laikais (1919–1933 m.), butlegeris (prekiautojas nelegaliais alkoholiniais gėrimais).
Laumekiai
Laumekiais vadinami kaimai:
William McCoy
Biografija
Apie 1900 m. MakKojų šeima iš Niujorko valstijos persikėlė į Floridą, šalia Deitona Byčo. Čia V. MakKojus statė pramoginius laivus turtingiems klientams, garsėjo kaip jachtų meistras. Prasidėjus ekonominiam nuosmukiui prohibicijos metais, kapitonas susidūrė su finansiniais sunkumais. Pardavęs savo verslą, išvyko į Glosterį Masačusetso valstijoje. Nusipirkęs škuną Henry L. Marshall, užsiėmė alkoholio kontrabanda iš Biminio ir Nasau salų Bahamose, Sen Pjero ir Mikelono salų ties Kanada link rytinės JAV pakrantės. Daugiausiai laiko su kroviniu praleisdavo vadinamojoje „romo linijoje“ (rum row), tarptautiniuose vandenyse netoli Niujorko Long Ailendo salos. Iki 1924 m. ši romo linija buvo ties JAV teritorinių vandenų riba – už 3 mylių nuo kranto, vėliau ji buvo nukelta už 12 mylių. Kaip ir iš daugelio kitų čia stovinčių krovininių laivų su kontrabanda, iš kapitono V. MakKojaus krovinį perkraudavo į mažesnius greitus laivelius, kurie prasmukdavo pro Pakrantės apsaugą, pristatydami alkoholį į sausumą. Sukaupęs kapitalo, nusipirko kitą laivą Arethusa, kurį pervadino Tomoka ir plaukiojo po britų vėliava, kad išvengtų problemų su JAV teise. Su šiuo ir dar keliais kitais laivais kapitonas sėkmingai plukdė kontrabandinį ruginį, airišką, kanadietišką viskį ir kitą brangų alkoholį. Pagarsėjo savo gebėjimu į triumus talpiai sudėti daug originaliai supakuotų alkoholio butelių: trikampės formos šiaudiniuose paketuose jie buvo dedami apatinėje eilėje po tris, vidurinėje – du, viršuje – vieną butelį, be to aptraukiami džuto medžiaga. Pakrantės apsaugos pareigūnai juos praminė tiesiog „maišais“. Jis tapo JAV vyriausybės ir nusikaltėlių gaujų priešu.
1923 m. lapkričio 23 d. Pakrantės apsaugos kateris Seneca gavo įsakymą sučiupti V. MakKojų ir paimti jo laivą, net jeigu jie būtų tarptautiniuose vandenyse. Prisiartinus kateriui, kapitonas buvo už JAV 3 mylių zonos, todėl nepakluso įsakymui pasiduoti ir bandė su Tomoka bėgti, tačiau jį apšaudė, ir jis buvo priverstas sustoti. Neilgai trukus kapitonas buvo greitai nuteistas ir 9 mėnesiams pateko į kalėjimą Naujajame Džersyje. Atlikęs bausmę, grįžo į Floridą, kur investavo pinigus į nekilnojamąjį turtą, vėl užsiėmė laivų statybos verslu, daug plaukiojo pakrantės vandenyse.
Mažieji Žalimai
Mažieji Žalimai – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 6 km į pietvakarius nuo Salantų.
thumb|left|180px|Kaimo koplytėlė prie medžio
Etimologija
Vietovardžio Žalimai kilmė:
Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas, , , 🇬🇸.
Geografija
Kaimas plyti lygumoje, esančioje į rytus nuo Vaineikių miškų masyvo. Jis ribojasi su Buginiais, Bajoraliais, Barzdžių Medsėdžiais ir Klausgalvų Medsėdžiais. Nuo Didžiųjų Žalimų pietvakariuose skiria Žalimų miškas. Pietrytinėje dalyje auga Jankaus ir Preibinos miškai, o į šiaurės vakarinę dalį patenka Vaineikių miško pakraštys. Ties kaimo vakariniu pakraščiu yra Akmenos ir Raudonupio, o netoli pietvakarinio krašto – Varupio ištakos. Kaimo šiaurine dalimi prateka du bevardžiai dešinieji Pestupio intakai, o centrine dalimi – Raudonupio intakas. Rytiniu pakraščiu praeina kelias Leliūnai–Mažieji Žalimai.
Istorija
Žalimų kaimas susiformavo XVIII a. plėšininėje Vaineikių miško žemėje. Jame 1846 m. buvo 15 dūmų. Nuo XIX a. vidurio minimi Didieji ir Mažieji Žalimai. Mažuosiuose Žalimuose 1923 m. buvo 14, 2011 m. – 1 ūkis.
Will.i.am Music Group
Diskografija
The Black Eyed Peas
Fergie
Macy Gray
Will.i.am
Hans Zimmer & will.i.am : Garso takelis
Planuojami išleisti
The Paradiso Girls
Fergie
Šventoji Tradicija
Šventoji Tradicija – katalikų ir stačiatikių dogmatiniai teiginiai – kitas po Biblijos jų tikėjimo šaltinis.
Elniavabaliai
Elniavabaliai, elniaragiai (Lucanidae) – vabalų (Coleoptera) šeima, kuriai priklauso stambūs ir vidutinio dydžio vabalai. Jų antenos aiškiai alkūniškos, stiebelis ilgas, buoželė šukiška. Priekinės kojos rausiamojo tipo. Mandibulės, ypač patinų, didelės, kai kurių rūšių primena elnio ragus. Jomis patinai, kaip elniai, grumiasi dėl patelės.
Šventoji Tradicija
Bažnyčios laiko Šventąją Tradiciją Dievo apreikšta. Šventąją Tradicija vadinama todėl, kad dalis jos tekstų yra anksčiau žodžiu plitę religiniai priesakai. Ypač didelė reikšmė Šventajai Tradicijai teikiama Katalikų Bažnyčioje. Jos Šventąją Tradiciją sudaro apaštalų pamokslai, Bažnyčios tėvų veikalai, visų visuotinių ir kai kurių vietinių Bažnyčios susirinkimų nutarimai, popiežių laiškai bei enciklikos. Stačiatikių Bažnyčioje Šventąja Tradicija laikomi Bažnyčios tėvų veikalai ir tik pirmųjų 7 visuotinių Bažnyčios susirinkimų nutarimai. Protestantai jos išvis nepripažįsta. Dėl Šventosios Tradicijos, kaip tikėjimo šaltinio, buvo kilę daug diskusijų. Dėl šių ginčų įvyko daug skilimų, atsirado įvairių krikščionybės atšakų ir sektų.
Judaizme Šventąją Tradiciją dalinai atitinka Talmudas, islame – suna.
Frederikas V
thumb|left|100px|Frederiko V monograma Frederikas V (, 1723 m. kovo 31 d. Kopenhaga – 1766 m. sausio 14 d. Kopenhaga) – 1746–1766 m. Danijos ir Norvegijos karalius, Šlezvigo ir Holšteino hercogas, Oldenburgo ir Delmenhorsto grafas.
Elniavabaliai
Vystymasis
Lervos stambios, pasagos formos su ruda galvute. Vystosi trūnijančioje ąžuolų, rečiau kitų lapuočiu medžių, senų kelmų, šaknų ar rąstų medienoje. Prieš virsdamos lėliukėmis iš išgraužų pasidaro sau „lopšelį“. Kai kurios rūšys prieš virsdamos lėliukėmis išlenda iš trūnijančios medienos ir įsirausia į dirvožemį. Vabalai minta lapuočių medžių, ypač ąžuolo bei beržo, tekančiomis sultimis.
Frederikas V
Biografija
Kilęs iš Oldenburgų dinastijos. Buvo auklėjamas vokiška dvasia, tačiau, skirtingai nuo niūraus tėvo, pasižymėjo gyvybingumu, mokėjimu bendrauti, todėl jo karūnavimas buvo sutiktas džiugiai.
Elniavabaliai
Reikšmė
Nors dėl savo ragų atrodo grėsmingi, tačiau paėmus į ranką žmogui nieko nepadarys. Vabalai naudingi: greitina trūnijančios medienos irimą.
Benno Becker
Benno Becker (1860 m. balandžio 3 d. Klaipėdoje – 1938 m. rugsėjo 5 d. Miunchene) – Vokietijos žydų kilmės dailininkas.
Frederikas V
Valdymas
thumb|left|150px|Frederikas V vaikystėje thumb|left|150px|Frederiko V sarkofagas Roskildės katedroje Buvo vienu silpniausių Danijos karalių, mėgdavęs linksmas kompanijas, mažai kišosi į valstybės valdymą, patikėdamas šiuos darbus patarėjams, ypač Johann Hartwig Ernst von Bernstorff ir grafui Adam Gottlob von Moltke. Jo valdymo metu Danijoje vyravo taika ir gerovė. Danija liko neutrali, kai 1756–1763 m. vyko Septynmetis karas. Įkūrė Frederiksstadeną, kuris tapo Kopenhagos dalimi bei pastatė Amalienborgo rūmus.
Elniavabaliai
Lietuvoje
Lietuvoje randamos 6 rūšys:
Frederikas V
Valdymas
Po pamaldžiojo Kristijono VI mirties, valdant Frederikui visu spindesiu atgijo dvaro gyvenimas; karalius rėmė meną ir mokslą. Atvėrė duris tėvo uždarytas Danų teatras, o tai pagyvino literatų kūrybą. Jam valdant 1754 m. įsteigta Danijos karališkoji menų akademija. Atsirado spaudos ir tikėjimo laisvė.
Po ankstyvos pirmosios žmonos Luizos mirties 1751 m. netrukus vedė antrą kartą – jo žmona tapo Julija Marija Braunšveig-Volfenbiutel. Su Luiza gimė sūnus, sosto įpėdinis Kristijonas VII, dukterys Sofija Magdalena, Vilhelmina Karolina ir Luiza. Santuoka su antrąja žmona, kuri tesirūpino savo sūnumi Frederiku, buvo nelaiminga. Karalius tapo melancholišku, apleido valstybės reikalus, ėmė daug gerti, kas galėjo būti ir jo ankstyvos mirties priežastimi. Jis taip pat turėjo penkis vaikus su ponia Hansen.
Benno Becker
Biografija
Gimė 1860 m. balandžio 3 d. Klaipėdoje. Tapė peizažus Rytų Prūsijoje, pietų Vokietijoje ir Toskanoje. Buvo vienas iš dailininkų asociacijos Miuncheno secesijos įkūrėjų. Iš savo paveikslų buvo užsidirbęs tiek pinigų, kad pasamdė architektą Paul Ludwig Troost pastatyti jam vilą Miunchene (Maria-Theresia-Straße 26). Mirė 1938 m. rugsėjo 5 d., palaidotas Berlyno–Vaisenzė žydų kapinėse. 1938 m. po dailininko mirties jo vilą pasisavino nacių nusikaltėlis Martin Bormann, 1969 m. vila nugriauta.
Frederikas V
Valdymas
Palaidotas Roskildės katedroje. Jo atminimui jo vardu pavadintas vienas geriausių Kopenhagos restoranų.
Santuokos ir vaikai
thumb|left|150px|Frederiko V pirmoji žmona Luisa thumb|150px|Frederiko V antroji žmona Juliana Marija Braunšveig-Liuneburgietė Pirmoji Frederiko žmona nuo 1743 metų buvo princesė Luiza, Didžiosios Britanijos karaliaus Jurgio II ir Karolinos Ansbachės duktė. Iš septynių vaikų du mirė vos gimę. Vaikai:
1751 metų gruodžio 19 d. Luiza mirė. 1752 metais Frederikas vedė Julianą Mariją Braunšveig-Liuneburgietę, hercogo Braunšveig-Liuneburgo Ferdinando Albrechto II dukterį. Nuo antros santuokos gimė septyni vaikai. Patys žymiausi:
Frederikas taip pat turėjo penkis nesantuokinius vaikus nuo Else Chansen.
Elniavabaliai
Nuorodos
Jelenak
Gabono vėliava
right|thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV 111111.svg|23px Proporcijos: 3:4]] Gabono vėliava – trispalvė, stačiakampio formos, padalinta į tris vienodo aukščio horizontalias juostas: viršutinė – žalia, reiškianti miškus, vidurinė – geltona, reiškianti ekvatorių ir apatinė – mėlyna, reiškianti jūrą.
Vėliava įteisinta 1960 m.
Spalvos
Spalvų reikšmės Pantone ir RGB spalvų sistemose:
Mažiklė
Mažiklė – buvęs viensėdis Elektrėnų savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Elektrėnų, prie Elektrėnų marių piečiau Elektrėnų bažnyčios.
Hvangės šiluminė elektrinė
Hvangės šiluminė elektrinė – didžiausia elektrinė Zimbabvėje. Elektrinė pastatyta Hvangės mieste 1987 m., o vieta parinkta dėl netoliese esančių anglių klodų. Elektrinę prižiūri nacionalinė bendrovė „ZESA Holdings (Pvt) LTD“.
Techninės problemos dėl aplaidaus elektrinės naudojimo, dalių keitimas ir kitos problemos privertė elektrinę sustabdyti savo veiklą. 2009 m. Namibijos elektros kompanija „NamPower“ pasiūlė savo pagalbą pratęsiant elektrinės veiklą mainais į elektros gavimą savo reikmėms. Tolimesnės elektrinės problemos 2010 m. iškėlė klausimus dėl visiško jos uždarymo.
Gurstiškė
Gurstiškė – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Skuodo. Jo šiaurės vakariniu eina Lietuvos ir Latvijos valstybės siena. Per kaimą teka Berkiškė – Bartuvos kairysis intakas, turi du intakėlius: Duobupį – kairys ir Kūlupį – dešinys. Šalia kaimo telkšo Gurstiškės tvenkinys.
Istorija
Kaimas Skuodo grafystės laikais priklausė Skuodo miesto teritorijai. 1797 m. Gurstiškėje buvo 36 dūmai, apie 288–300 gyventojų; teritorija siekė apie 200 ha.
Giniūnai
Giniūnai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Strielčių. Kaimo gatvės: Draugų g., Lelijų g., Vėjų Takas, Mato Šalčiaus g.
Lietuvos monetų kalykla
Lietuvos monetų kalykla – monetų kalykla, tikslaus metalo apdirbimo įmonė Vilniuje.
Istorija
1990 m. gruodžio 10 d. įsteigta Vyriausybės nutarimu. Atgaivino viduramžiais klestėjusio, tarpukario Lietuvoje pratęsto ir 1940 m. nutraukto lietuviškų monetų kaldinimo tradicijas.
1918 m. atkūrus Lietuvos valstybę ir 1922 m. spalio 2 d. į apyvartą išleidus naują lietuvišką piniginį vienetą – litą, 1925 m., monetos kaldintos užsienyje, o 1936 m. ir 1938 m. laidų monetos kaldintos Kauno Spindulio spaustuvėje įrengtoje monetų kalykloje.
2005 m. valstybės įmonė „Lietuvos monetų kalykla“ pertvarkyta į UAB (100% akcijų priklauso valstybei, kurias valdo Lietuvos bankas.
Mergystės plėvė
Mergystės plėvė – tai plona ir įprastai siaura gleivinės raukšlė tarp moters makšties ir makšties prieangio, skirianti moters vidinius lytinius organus nuo išorinių. Nors tarp šios plėvės būsenos ir lytinių santykių turėjimo (ar neturėjimo) fakto nėra jokio moksliškai įrodyto ryšio,   ši plėvė yra apipinta daugybės kultūrinių mitų. Jos praradimas siejamas su defloracija.
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
Gaminamos apyvartinės centų ir litų monetos, proginės ir apyvartinės proginės monetos, valstybiniai apdovanojimai (ordinai ir medaliai), pasižymėjimo ženklai ir kita produkcija.
1992 m. pradėjo kalti 1, 2 ir 5 centų nominalo lietuviškas apyvartines monetas. 1997 m. nukaltos naujo pavyzdžio apyvartinės 10, 20 ir 50 centų monetos, o 1998 m. – naujo pavyzdžio apyvartinės 1, 2 ir 5 litų monetos, iš jų 2 ir 5 litų monetos yra dvimetalės.
Mergystės plėvė
Dažnai klaidingai galvojama, kad ši plėvė dengia makštį ir plyšta pirmo penetracinio lytinio akto metu, tačiau tai tėra tik kultūrinis mitas: plėvė yra elastinga, tad, net jei lytinio akto metu ji kliudoma, ji turi galimybę ištitempti. Taip pat neteisingai manoma, kad pirmų lytinių santykių metu atsiradęs kraujas ar skausmas yra mergystės plėvės plyšimo padariniai. Iš tikro, kraujas ir skausmas pranešamas nenuosekliai, jų pranešimo dažnumas itin priklausomas nuo kultūros, ir jų atsiradimas gali būti paaiškinamas kitais faktoriais nei mergystės plėvės traumos, tokiais kaip lubrikacijos trūkumas dėl nepatyrimo, negebėjimas atsipalaiduoti dėl baimės ar kitos priežastys. Nors mergystės plėvės traumų lytinio akto metų galimybė yra teoriškai įmanoma, traumų buvimas ar dažnumas nėra moksliškai ištirti. Taip pat dažnai teigiama, kad mergystės plėvės traumos gali kilti aktyviai sportuojant, jodinėjant, važiuojant dviračiu, įvairiai dirginant lyties organus.
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
Nuo 1993 m. gamina progines monetas. Pirmoji proginė 10 litų vario ir nikelio lydinio moneta skirta lietuvių lakūnų Stepono Dariaus ir Stasio Girėno skrydžio per Atlantą 60-osioms metinėms paminėti. Pirmoji proginė 50 litų sidabro moneta išleista 1995 m. Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo penkmečiui pažymėti. LMK nukalė Jungtinių Tautų Vaikų fondo (UNICEF) monetų programos „Pasaulio vaikai“ lietuvišką proginę monetą.
Mergystės plėvė
Dažnai ši plėvė siejama su merginos skaistybe, nors taip yra daroma klaidingai. Mergystės plėvės nebuvimas nereiškia, kad mergina ar moteris yra užsiėmusi penetraciniais lytiniais santykiais - tokių santykių turėjimo fakto tyrinėjant mergystės plėvę ar kitus lytinius organus nustatyti negalima.
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
1993 m. pagaminti pirmieji LR valstybės apdovanojimai: Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordinas bei Dariaus ir Girėno medalis, 1994 m. pagamintas Vytauto Didžiojo ordinas. 2004 m. kalykla pagal istorinius pavyzdžius atkūrė ir pradėjo gaminti Latvijos Respublikos valstybės apdovanojimų ženklus (ordinus, medalius, jų pakaitus).
Džihadas
Džihadas ( „pastanga“) islame – siekis žodžiu ar veiksmu apginti tiesą, teisingas šventasis karas, nukreiptas prieš tikrą ar įsivaizduojamą blogį. Džihado kovotojas vadinamas mudžahidu (mujahid).
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
Dalyvaudama Vokietijos kompanijos MDM Munzhandelsgesellschaft GmbH, Deutche Munze ir Lietuvos banko programoje pagamino proginę aukso monetą iš serijos „Mažiausios aukso monetos pasaulyje. Aukso istorija“. Nuo 2001 m. LMK kala monetas Armėnijos ir Baltarusijos centriniams bankams.
Džihadas
Išskiriamas „mažasis džihadas“ (al-jihad al-asghar) – išorinė kova, paprastai ginkluota, siekiant apginti islamą nuo demonizuotų priešų – ir „didysis džihadas“ (al-jihad al-akbar) – vidinė kova, kuria siekiama pažaboti neišmanymą, vidinį Iblį.
Sufizme išskiriamas „sielos džihadas“ (al-jihad al-nafs) – dvasinėmis pratybomis grindžiamos pastangos įveikti egocentrinę savastį (nafs), numarinti „žemesniąją sielą“ ir ją prikelti dieviškųjų atributų lygmeniu. Užtat sufijus dažnai prilyginamas šventajame kare kritusiam kankiniui, kuris įžengia į rojaus Sodą – dvasinę tikrovę ir įkūnija vienybės (tawhid) principą, šitaip egocentrinės savasties žūtimi (fana) patvirtindamas vienatinį Dievą, aukščiausiąją Savastį.
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
2006 m. nukaldinti lietuviškų euro monetų (2007 m. pavyzdžio) bandomieji tiražai.
Džihadas
Kai kurie musulmonų teisininkai linkę džihadą priskirti prie prievolių – arkanų. Tačiau daugelis laikosi nuomonės, kad džihadas nepatenka į prievolių kategoriją.
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
2007 m. nukaldintos pirmosios monetos Kirgizijos nacionaliniam bankui.
Džihadas
thumb|200px|left|Šiuolaikinė mažojo džihado vėliava
Lietuvos monetų kalykla
Produkcija
2010 m. pradėta bendradarbiauti su Gruzijos Prezidentūra (sukurtas ir nukaldintas Prezidento ordinas su miniatiūra).
2014 m. birželio 16 d. pradėtos kaldinti 2015 m. laidos lietuviškos bandomosios 1 euro monetos. Liepos 24 d. pradėtas masinis lietuviškų apyvartinių euro monetų kaldinimas.
Lidija Matvejeva
Lidija Matvejeva (ar Matviejeva ) ; 1901 m. kovo 3 d. Vilnius – 1985 m. lapkričio 19 d.) – geologė, geografė.
Biografija
Karo metais dirbo Geologijos institute, Kauno universitete jaunesniąja asistente J. Dalinkevičiaus vadovaujamoje grupėje kartu su Č. Pakucku ir kitais.
1945–1946 m. L. Matvejeva pradeda dėstyti geologiją Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute. 1952–1954 m. buvo Gamtos ir geografijos fakulteto dekanė, 1951–1955 m. Ekonominės geografijos ir geologijos katedros vedėja. L. Matvejeva skaitė geologijos, mineralogijos, kristalografijos kursus stacionarinio ir neakivaizdinio skyrių studentams. Parašė 7 mokslinius straipsnius.
Daiki Takamacu
(g. 1981 m. rugsėjo 8 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2006–2007 m., su ja dalyvavo 2004 m. olimpinėse žaidynėse.
Rusijos ginkluotųjų pajėgų kariniai laipsniai
Rusijos ginkluotųjų pajėgų kariniai laipsniai - kariniai laipsniai, suteikiami Rusijos Federacijos piliečiams, atliekantiems karo tarnybą.
Rusijos ginkluotosiose pajėgose yra naudojami dviejų tipų laipsniai:
Gvardijos dalinių kariškių laipsniai papildomi žodžiu gvardijos - pvz., gvardijos kapitonas.
Kai kurių tarnybų, taip pat atsargos kariškiai irgi turi laipsnių papildinius:
Rusijos karinių laipsnių sąrašas buvo patvirtintas 1993 m. įstatymu „Apie karių prievolę ir karo tarnybą“ (О воинской обязанности и военной службе).
Šešupės pagrindinė mokykla
Marijampolės savivaldybės Šešupės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Netičkampyje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190378367. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.
Mokykla ir gyvenimas
thumb|200px|Mokykla ir gyvenimas, 1932 m. Nr. 1 „Mokykla ir gyvenimas“ – Lietuvos mėnesinis pedagogikos laikraštis, ėjęs 1920 m. Šiauliuose, 1921–1941 m. Kaune.
Istorija
Leistas vietoj „Beraščio“, ėjusio 1919–1920 m. (leido Suvalkijos mokytojų profsąjunga; red. komisijos nariai: Adomas Lastas, P. Natkevičius, Jonas Valaitis). Iki 1940 m. leido Lietuvos mokytojų profesinė sąjunga, 1940–1941 m. – LTSR švietimo ir meno darbuotojų profsąjunga. Spausdino Savičio spaustuvė ir Šumausko spaustuvė Šiauliuose, Varpo spaustuvė Kaune. Tiražas 600 egz. (1935 m.).
Bendradarbiavo Petras Avižonis, Mykolas Biržiška, Vincas Čepinskis, Vaclovas Čižiūnas, Vytautas Didžiulis, Tadas Ivanauskas, Augustinas Jakučionis, Kazys Kupčiūnas, Jurgis Kutra, Pranas Mašiotas, Juozas Geniušas, Jonas Jablonskis, Vladas Lašas, Juozas Lazauskas, Vladimiras Lazersonas, Jonas Murka, Gabrielė Petkevičaitė, Vincas Petronis, Jonas Puzinas, Vincas Ruzgas, Liudas Vailionis, Zigmas Žemaitis, Vladimiras Sezemanas, Paulius Slavėnas, Peliksas Šinkūnas, Jonas Šliūpas, Antanas Tamošaitis, Jonas Vabalas-Gudaitis, Mečislovas Vasiliauskas ir kiti.
Trijų kortų monte
Trijų kortų monte – kortų triukas ir apgavikiškas žaidimas iš pinigų. Auka įvairiais metodais netiesiogiai įtikinama, kad ji gali rasti reikiamą kortą tarp trijų užverstų ant stalo padėtų kortų, sukeitus jų vietas. Jei pavyksta – žaidėjas laimi pinigus, jei ne – laimi kortų dėliotojas. Jei trijų kortų monte atliekama teisingai, žaidėjui niekada nepavyks atsekti, kaip kortos pakeičia vietą, todėl laimėti jis gali tik vienu atveju – kai jam specialiai tai leidžiama, idant sužadinti norą žaisti toliau ir iš didesnių sumų.
Žaidimas
Dalintojas padeda ant stalo tris užverstas kortas. Vieną jų atverčia ir parodo (dažniausiai – pikų damą), tada vėl užverčia ir greitai sukeičia kortas vietomis, taip, kad būtų sunku, tačiau pakankamai įmanoma jas sekti. Žaidėjas parodo, kuri korta yra pikų dama, jei pataiko, laimi pinigus, jei ne – pralaimi.
Paprastai naudojamos kortos yra pikų dama ir abu juodi berniukai, kartais vietoje pikų damos – pikų tūzas. Vietoje pikų damos taip pat dažnai naudojama ir kuri nors raudona dama, paprastai – širdžių.
Perdėliojant užverstas kortas, jų matomas judėjimas ir faktas, kad jį sunku sekti, yra tik priedanga – apgavystė būtų per daug akivaizdi, jei atsekti atrodytų lengva, tačiau vis tiek nepavyktų. Tikrojo kortų judėjimo sekti praktiškai neįmanoma, kadangi jis atliekamas naudojant rankų miklumą ir įvairius kortų triukų metodus. Net kitas iliuzionistas, žinodamas metodiką, sunkiai galėtų pasakyti, koks iš tiesų yra naujasis kortų išsidėstymas. Be to, net jei žaidėjas parodo į teisingą kortą, dalintojas gali ją nepastebimai sukeisti jau atvertinėdamas (metodas, žinomas kaip meksikietiškas atvertimas).
Žaidėjo pritraukimas
Egzistuoja įvairūs būdai sugundyti pašalinį žmogų žaisti. Dažniausiai tai yra vienoks ar kitoks spektaklis, skirtas specialiai potencialiai aukai, jam to nežinant. Dalintojas žaidžia su vienu ar keliais partneriais, kurie neišsiduoda esą partneriai. Tariami žaidėjai tai laimi, tai pralaimi. Žiūrovui susidaro įspūdis, kad laimėti čia įmanoma. Net kai sukčiautojo partneriai pralaimi, žiūrovui atrodo, kad tik dėl savo pačių nenuovokumo: žiūrėdamas iš šalies, jis labai dažnai gali teisingai atsekti, kur padedama „pinigų“ korta. Taip sukuriamas įspūdis, kad jis galėtų sužaisti daug geriau.
Dažnai berodant „spektaklį“ dalyvauja ir trečias žmogus, taip pat apsimetantis nepažįstančiu kitų dviejų. Jis stebi žaidimą, komentuoja. Jei žaidėjas dažnai laimi, komentarai būna apie tai, koks neįdomus tai žaidimas, nes per daug lengva sekti kortas ir išlošinėti, jei dažniau pralaimi – sarkastiškai komentuojamas jo nesugebėjimas laimėti tokiame paprastame žaidime. Visos šios kalbos iš tiesų yra skirtos padrąsinti žaidimą stebinčią numatytą auką.
Jei numatytas žaidėjas įsijungia į žaidimą, dažnai jam iš pradžių leidžiama vieną ar kelis kartus laimėti, ar laimėti ir pralaimėti naudingu santykiu. Tai yra klasikinis kortų sukčių metodas, kadangi su pergalėmis ateina ir azartas, auka padrąsėja, pradeda statyti didesnes sumas.
Kita
XIX a. garsus JAV sukčius ir gangsteris Jefferson Smith buvo nušautas keršijant už apgavystę ir pinigų išviliojimą trijų kortų monte žaidimu.
Henry Cornelius
Henry Cornelius (1855 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėdoje – ?) – teisininkas.
Biografija
Gimė 1855 m. rugpjūčio 10 d. Klaipėdoje. 1876 m. pradėjo teisininko karjerą. Nuo 1885 m. dirbo prokuroru, nuo 1893 m. apskrities teisėju. 1896 m. tapo magistrato teisėju. 1900 m. tapo aukščiausiojo teismo teisėju Breslau, 1905 m. aukščiausiojo teismo teisėju Leipcige. 1923 m. gruodžio mėnesį išėjo į pensiją.
Stalingrado mūšis
thumb|280px|Raudonosios armijos kontrapuolimas Stalingrado mūšis – Antrojo pasaulinio karo mūšis, vykęs 1942 m. rugpjūčio 21 d.–1943 m. vasario 2 d. tarp Vokietijos su sąjungininkais ir TSRS kariuomenių dėl Stalingrado miesto. Tai buvo vienas svarbiausių įvykių Antrojo pasaulinio karo metu, o kartu su mūšiu Kursko lanke tapo persilaužimo momentu, po kurio Vokietijos kariuomenė prarado strateginę iniciatyvą. Stalingrado mūšis buvo didžiausias ir daugiausiai istorijoje gyvybių atėmęs karo mūšis. Mūšis baigėsi Vokietijos pralaimėjimu. Pirmą kartą visa vokiečių armija buvo paimta į nelaisvę. Kartu 1943 m. sausio 31 d. į nelaisvę buvo paimtas Feldmaršalas Paulius. Šis mūšis kartais laikomas strateginio persilaužimo Antrajame pasauliniame kare pradžia.
Stalingrado mūšyje vokiečių pusėje dalyvavo ir 7-asis lietuvių savisaugos batalionas su vadu kapitonu Jonu Semaška. Iš 700 bataliono karių grįžo 400.
Esmė
Adolfui Hitleriui nepavykus užimti Maskvos, jis visą savo dėmesį nukreipė į Stalingrado miestą. Stalingradas turėjo milžinišką strateginę reikšmę, tai buvo pramoninis miestas ir tuo pačiu raktas nuo Volgos upės, kurią perkirtus būtų blokuotas naftos iš Kaukazo tiekimas, tuo pačiu parūpintas degalų tiekimas Vermachtui. 1942 m. Stalinas paskelbė žymųjį įsakymą Nr.277 („Nė                žingsnio atgal“), dėl kurio visą 1942-ųjų rudenį ir žiemą buvo kovojama dėl kiekvienos Stalingrado gatvės,  kiekvieno namo, kiekvieno kambario. Didžiąją laiko dalį abi pusės buvo taip arti, kad galėjo viena kitai svaidyti įžeidinėjančius šūkius. Kad žemėje atsivėrė pragaras, bylojo tai, jog degantis miestas naktį matėsi iš už 45 kilometrų... Po lapkričio 19-ąją surengtos sovietų kontratakos, generolas Friedrichas Paulusas ir 90 tūkst. jo 6-osios armijos karių pateko į apsuptį. Tada šeštosios armijos vadas                generolas Fridrichas Paulius, pasiuntė radiogramą į Berlyną ir paprašė leidimo bandyti prasiveržti iš apsupties, Hitleris atmetė                 šią paskutinę išsigelbėjimo galimybę trumpu nurodymu: „Armija turi išlaikyti savo pozicijas iki paskutinio šovinio“. Nors buvo                pažadėta „Stalingrado katile“ atsidūrusius dalinius aprūpinti kariniu oro tiltu, tačiau esamomis sąlygomis tai reiškė šimtų                 tūkstančių karių – vokiečių ir rusų – pasmerkimą pražūčiai. Dėl šių priežasčių Rytų flangas buvo priverstas pasiduoti. Vėliau A.Hitleris apie generolą F.Paulusą ir Stalingrado mūšį kalbėjo, jog "tokio didelio skaičiaus kareivių heroizmą pavertė niekais vienintelio charakterio neturinčio ir silpnavalio žmogystos veiksmai".
Okulič-Kazarinas
Panašios pavardės:
Levaniškis
Levaniškiu vadinami kaimai:
Giniūnai (reikšmės)
Giniūnais vadinami kaimai:
Bolšijė Gorkos (Veisenzėjė)
Bolšijė Gorkos (,, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Gvardeisko rajone, nuo 2005 m. Zorino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. 1947–1993 m. Kuibyševskojės, 1993–2005 m. Zorino apylinkės kaimas.
Antonio del Pollaiolo
right|thumb|180px| Antonijo Polajuolo portretas (1568 m. iliustracija [[Giorgio Vasari „Le Vite“)]]
Antonijas Polajuolas (it. Antonio del Pollaiolo arba Antonio del Pollaiuolo, tikr. Antonio Benci, apie 1432 – 1496 m. vasario 4 d.) – italų XV a. ankstyvojo renesanso tapytojas, grafikas, skulptorius ir auksakalys iš Florencijos.
Biografija
Antonijas Polajuolas gimė apie 1432 m. Florencijoje paukštininko Antonio Benci šeimoje. Jis ir šiek tiek jaunesnis jo brolis Piero vėliau prisiėmė pravardę nuo tėvo verslo − prekybos naminiais paukščiais. Spėjama, kad jis mokėsi auksakalio amato pas Lorenzo Ghiberti sūnų Vittore, o jo brolis Piero − tapybos pas Andrea del Castagno. Nuo 1457 m. jis buvo įtrauktas į Šv. Jono baptisterijos dekoravimo darbus. Apie 1470 m. broliai atidarė nuosavas dirbtuves Florencijoje. Daugeliu atveju jie dirbdavo kartu ir sunku išskirti vieno kurio iš jų darbą. Antonio Polajuolo įnašas spėjamas iš jam priskiriamos bronzinės to meto skulptūros „Herkulis nugali Antėją“ (Bargello muziejuje) ir vienintelės išlikusios graviūros „Dešimties nuogų vyrų mūšis“, atspausdintos apie 1470-ųjų viduryje Francesco Squarcione dirbtuvėse Padujoje. Antonijas vaizdavo įsiręžusių ir įsitempusių vyrų kūnus. Spėjama, kad tokį realistinį vaizdavimą Antonijas galėjo pasiekti tik studijuodamas raumenis kūnų skrodimo metu. Jo rankai priskiriami maži paveikslai „Herkulis nugali Antėją“ ir „Herkulis ir hidra“ Uficių galerijoje.
1472 m. Antonijas Polajuolas įstojo į Florencijos Šv. Luko dailininkų gildiją. Daugelį dirbinių jam užsakinėjo to meto įtakingiausia Florencijos Medičių giminė. Su broliu Piero Antonijas dirbo San Miniato ir Santissima Annunziata bažnyčiose ties tapybos darbais (pastarasis, vaizduojantis Šv. Sebastijoną, yra Londono nacionalinėje galerijoje). 1484 m. Antonijas, kartu su broliu Piero, atvyko į Romą darbams ties popiežiaus Siksto IV kapu, ant kurio Antonijas iškalė savo autografą. 1492 m. Antonijas pradėjo darbus ties popiežiaus Inocento VIII kapu, kurie užtruko iki skulptoriaus mirties 1498 m. Šiame kape pirmąkart buvo iškaltas sėdinčio popiežiaus portretas − modelis, kuris tapo įprastu daugelyje vėlesnių popiežių kapų. Abu Antonijo Polajuolo popiežių kapai yra Šv. Petro bazilikoje. Spėjama, kad Antonijas Polajuolas galėjo būti nukalęs Romulo ir Remo skulptūras pagarsėjusiai statulai „Kapitolijaus vilkė“. Dailininkas ir skulptorius mirė 1498 vasario 4 d. Palaidotas šalia kiek anksčiau mirusio brolio Piero San Pietro in Vincoli bažnyčioje Romoje.
Maskoliškiai
Maskoliškiais vadinami kaimai:
Vandeninis pelėausis
Vandeninis pelėausis (Myotis daubentonii) – šikšnosparnių rūšis.
Lietuvoje gana plačiai paplitusi šikšnosparnių rūšis. Mėgsta ežeringas vietoves, tačiau klajodami nutolsta ir toliau nuo vandens. Vasarą pavieniui arba nedidelėmis grupėmis gyvena medžių drevėse, inkiluose, medinių pastatų plyšiuose. Veisimosi kolonijos randamos palėpėse, medinių namų ertmėse, didelėse senų medžių drevėse. Slėptuvės dažniausiai būna pavėsyje, drėgnose vietose. Žiemoja tik požemiuose su teigiama oro temperatūra. Daug šių žvėrelių randama šiltose drėgnose žiemavietėse Kauno teriologiniuose draustiniuose ir Panerių tunelyje Vilniuje.
Rūšis saugoma Berno konvencijos (II kategorija).
Dailusis čiuožimas
thumb|250px|2007 Pasaulio šokių ant ledo čempionai Isabelle Delobel ir Olivier Schoenfelder
Dailusis čiuožimas – sporto šaka, kurioje dalyviai čiuožia ledu dailiojo čiuožimo pačiūžomis, skambant muzikai. Rengiamos individualios vyrų ir moterų, porų bei šokio ant ledo varžybos. Čiuožiama 53-60 m ilgio ir 26-30 m pločio ledo arenose. Teisėjai vertina čiuožimo figūrų ir šokio elementų atlikimo kokybę, figūrų įvairovę, sudėtingumą, judesių darnumą, kompozicijos originalumą, čiuožimo grožį. Nugalėtojas nustatomas, sumuojant balus.
Pavienio ir porų dailiojo čiuožimo varžybose yra trumpoji bei laisvoji programos, šokiuose ant ledo – privalomieji šokiai, originalusis ir laisvasis šokiai. Varžybos paprastai baigiamos parodomąja programa, kurioje dalyvauja penkias pirmąsias vietas užėmę kiekvienos rungties čiuožėjai.
TSKP suvažiavimas
thumb|280px|XX TSKP suvažiavimas 1956 m. TSKP suvažiavimas – pagal TSKP įstatus, aukščiausias Tarybų Sąjungos komunistų partijos valdymo organas.
Dailusis čiuožimas
Be dailiojo čiuožimo varžybų dar vyksta įvairios šou programos, kurioms netaikomos Tarptautinės čiuožimo sąjungos taisyklės ir reikalavimai. ISU varžybose dalyvaujantiems čiuožėjams taikomi tam tikri apribojimai dalyvauti tokiose šou programose. Baigusiems sportinę karjerą čiuožėjams apribojimai dėl dalyvavimo tokiose šou programose nebetaikomi.
TSKP suvažiavimas
Dalyviai
TSKP suvažiavimo delegatus rinkdavo respublikų partijų suvažiavimai, o Rusijos TFSR atveju – kraštų, sričių, bei autonominių respublikų partijų suvažiavimai. Išrinkimas į suvažiavimą daugiausiai buvo naudojamas kaip apdovanojimas. Maždaug pusė delegatų būdavo svarbesni partijos nariai (pavyzdžiui, XXVIII suvažiavime dalyvavo 1074 partijos funkcionieriai, 1240 valstybės pareigūnų, 147 mokslininkai, 332 aukšto rango kariškiai, 279 rašytojai ir menininkai), kita pusė – eiliniai nariai.
Dailusis čiuožimas
Dailiojo čiuožimo rūšys
thumb|right|2006 m. pasaulio čempionė Kimmie Meissner Į dailiojo čiuožimo Olimpinėse žaidynėse programą yra įtrauktos tokios šios sporto šakos rungtys:
Dailiojo čiuožimo rūšys, neįtrauktos į Žiemos olimpines žaidynes:
Kitos dailiojo čiuožimo rūšys, kurių nereglamentuoja ISU taisyklės ir kurios nėra įtrauktos į Žiemos olimpines žaidynes:
TSKP suvažiavimas
Eiga, funkcijos, įtaka
Paprastai TSKP suvažiavimas trukdavo apie savaitę. Pagrindinis jo įvykis būdavo TSKP Generalinio sekretoriaus pranešimas apie partijos būklę, užsienio ir ekonominę politiką, pasiekimus. Be to, TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas perskaitydavo pranešimą apie būsimą penkmečio planą. Kitos kalbos (respublikų partijų sekretorių, obkomų sekretorių, įvairių valstybės pareigūnų) formalizuotai aptardavo tai, ką minėjo Generalinio sekretoriaus kalba. Keletas centrinio aparato atrinkti eiliniai partijos nariai sakydavo kalbas, šlovinančias partijos politiką. Be to, kalbas sakydavo ir kitų šalių komunistų ar darbininkų partijų (palankių TSRS) sekretoriai. Kartais suvažiavimas priimdavo ir naują TSKP programą.
Dailusis čiuožimas
Dailiojo čiuožimo rūšys
thumb|right|250px|Sinchroninis čiuožimas
Dvidešimtketurtaškė boružė
Dvidešimtketurtaškė boružė (Subcoccinella vigintiquatuorpunctata) – boružių (Coccinellidae) šeimos vabalas.
Dailusis čiuožimas
Šuoliai
Šuoliai yra vienas svarbiausių dailiojo čiuožimo elementų.
TSKP suvažiavimas
Eiga, funkcijos, įtaka
Nuo 1921 m. vykusio X suvažiavimo debatai suvažiavimo metu nevykdavo.
Dvidešimtketurtaškė boružė
Išvaizda
Kūnas 3-40 mm, raudonai rudas, tankiai taškuotas. Priešnugarėlės dėmelės neryškios. Ant kiekvieno antsparnio yra keturios skersinės eilės juodų dėmelių, po 3 eilėje.
TSKP suvažiavimas
Eiga, funkcijos, įtaka
Daugėjant suvažiavimo delegatų, suvažiavimų įtaka vis mažėjo. Iki 1925 m. suvažiavimai vykdavo kasmet. Po to jų įtaka sumenko, ir jie vyko kas trejetą – ketvertą metų. 1939–1952 m. suvažiavimai ir visai nevyko. Po to, mirus Stalinui, į įstatus buvo įrašyta, kad suvažiavimai turintys vykti kas penketą metų.
Dailusis čiuožimas
Šuoliai
Atlikdami šuolius, čiuožėjai pašoka nuo ledo aukštyn, kelis kartus greitai apsisuka ore ir viena koja nusileidžia ant ledo. Priklausomai nuo varžybų lygio, yra atliekami viengubi, dvigubi, trigubi, keturgubi šuoliai, jų kombinacijos ir junginiai.
Dvidešimtketurtaškė boružė
Vystymasis
Kiaušinėliai geltoni. Lervos apie 5-6 mm ilgio, plačios, plokščios, siaurėjančios į abu galus, gelsvos, apaugusios šakotais spygliais. Turi galvą ir krūtinės kojas. Kenkia liucernoms, rečiau bulvių ir runkelių lapams.
Dailusis čiuožimas
Šuoliai
Šuoliai yra dviejų tipų. Prikausomai nuo to, kaip čiuožėjas pakyla nuo ledo, gali būti šuoliai nuo pavažos dantukų ir nuo pavažos briaunos. Šuolių kryptis paprastai yra prieš laikrodžio rodyklę, tačiau kai kurių čiuožėjų šuolių kryptis yra pagal laikrodžio rodyklę. Vertinant, tai nelaikoma klaida.
Dailiajame čiuožime yra šeši pagrindiniai šuoliai.
Dvidešimtketurtaškė boružė
Vystymasis
Lėliukėmis lervos virsta tarp pažeistų lapų. Lietuvoje per metus išsivysto 1-2 generacijos.
Dailusis čiuožimas
Šuoliai nuo dantukų
Šuoliai nuo dantukų atliekami atsispiriant į ledą kitos kojos pačiūžos pavažos dantukais. Pagrindinis šių šuolių skirtumas – pavažos briauna ir koja, nuo kurios pradedamas šuolis. Yra trys šuoliai nuo dantukų:
Morta Lukošytė
Morta Lukošytė (1896 m. balandžio 17 d. Užupė, Surviliškio valsčius, Kėdainių apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
Nuo 1912 m. dalyvavo visuomeninėje veikloje, priklausė ateitininkų ir pavasarininkų draugijoms. Iki 1915 m. gyveno ir dirbo tėvų ūkyje, po to persikėlė į Vilnių, kur lankė vakarinius pedagogikos kursus. 1916 m. baigė Panevėžio „Saulės“ seminariją.
Dailusis čiuožimas
Šuoliai nuo briaunos
Šuoliai nuo briaunos atliekami atsispiriant ne nuo pavažos dantukų, bet atsispiriant atitinkama pavažos briauna. Šuoliai nuo briaunos irgi yra trys:
Apsisukimų skaičius atliekant šuolius ir šuolių kombinacijos
Pagal atliktą apsisukimų ore skaičių šuoliai skirstomi į viengubus, dvigubus, trigubus arba keturgubus. Kokius šuolius čiuožėjas sugeba atlikti, priklauso nuo čiuožėjo meistriškumo. Kuo daugiau apsisukimų, tuo šuolį yra sunkiau atlikti. Keturgubi šuoliai ir trigubi akseliai yra sunkūs šuoliai, juos atlieka aukšto meistriškumo čiuožėjai. Keturgubus šuolius į savo programas įtraukia vyrai, ir tik 2007 m. pasaulio čempionei Miki Ando yra pavykę tarptautinėse varžybose sėkmingai atlikti keturgubą salchovą. Trigubą akselį atlieka tik kelios čiuožėjos. Kokie šuoliai turi būti įtraukiami į programas, yra nustatyta ISU taisyklėse. Be atskirai atliekamų šuolių čiuožėjai dar atlieka šuolių kombinacijas ir junginius. Atliekant šuolių kombinacijas, nusileidus po pirmojo šuolio, iš karto atliekamas kitas šuolis, neatliekant papildomų žingsnių ar pasisukimų. Atliekant šuolių junginius tarp šuolių gali būti įtraukiami jungiamieji elementai, pvz., žingsniai.
Morta Lukošytė
Biografija
1919-1922 m. Surviliškio pradžios mokyklos vedėja.
Dailusis čiuožimas
Kitokie šuoliai
Be minėtų šuolių, yra ir kitokie šuoliukai, kurie atlieka jungiamojo šuolio vaidmenį ir paprastai būna pusiniai, pvz., pusinis ritbergeris, šuolis špagatu, jaunio šuolis.
Sukiniai
Sukiniai skirstomi į pavienio vyrų ir moterų bei porinio čiuožimo ir šokių ant ledo sukinius. Vyrų ir moterų bei porinio čiuožimo sukiniai yra labai įvairūs. Atskirai išskiriami sukiniai per šuoliuką (angliškai „flying spin“), kuriuos atlikti yra sunkiau. Sukinio pavadinimas priklauso nuo čiuožėjo padėties, sukantis: stačiomis (angliškai „upright spin“), pritūpus (angliškai „sit spin“), „kregždute“ („camel spin“), atsilenkus atgal (angliškai „layback spin“). Atlikdamas sukinį, čiuožėjas turi išlaikyti sukinio centrą ir sukimosi ašį. Gali būti atliekami pavieniai sukiniai ir jų kombinacijos, pakeičiant koją ir kūno padėtį.
Porų čiuožime labai svarbu, kad sukiniai ir jų kombinacijos būtų atliekamos sinchroniškai.
Šokių ant ledo sukiniai skirstomi į paprastus ir kombinuotus. Paprastas sukinys atliekamas bet kokia padėtimi, abu partneriai tuo pačiu metu turi suktis ant vienos kojos. Atlikdami kombinuotą sukinį, abu partneriai vieną kartą pakeisti koją ir tęsti sukinį.
Morta Lukošytė
Biografija
Mirties data nežinoma.
Dailusis čiuožimas
Pakėlimai
thumb|right|Šokių ant ledo pakėlimas Pakėlimai atliekami porų ir šokių ant ledo varžybose. Porų varžybose vyras partnerę pakelia virš galvos, neapribojant rankų pakėlimo aukščio. Atliekant šokių ant ledo pakėlimus, vyras negali pakelti rankas aukščiau negu jo galvos lygis.
Šokiuose ant ledo pakėlimai skirstomi į grupes pagal pakėlimą atliekančio čiuožėjo padėtį: stacionarus, judant tiesia linija, judant lanku, su sukiniu, judant serpantinu, su sudėtingu sukiniu. Pakėlimai ilgieji (trunka iki 12 sek.) trumpieji (trunka iki 6 sek.). Jei viršijamas nustatytas pakėlimo laikas, čiuožėjai gauna baudos balą.
Porų čiuožime pakėlimai suskirstyti į penkias grupes pagal partnerės laikymo poziciją. Pirmajai grupei priskirti pakėlimai yra paprasčiausi, penktajai – sudėtingiausi. Atliekant nesudėtingus pakėlimus, partnerė turi būti išlaikoma pakelta ne trumpiau kaip 3 sek., o atliekant sudėtingus pakėlimus – viena pakėlimo pozicija turi trukti ne trumpiau kaip 5 sek.
Sinchroninio čiuožimo laisvojoje programoje pakėlimai irgi gali būti atliekami. Tokie pakėlimai būna poriniai arba grupiniai (kai vieną čiuožėją pakelia keli čiuožėjai).
Pasisukimai ir jungiamieji elementai
Pasisukimai yra baziniai dailiojo čiuožimo elementai. Jie naudojami, atliekant žingsnelių serijas ir perėjimus tarp elementų.
Mokykla ir visuomenė
thumb|200px|Mokykla ir visuomenė, 1933 m. Nr. 1 „Mokykla ir visuomenė“ – Lietuvos pedagogikos, kultūros ir visuomenės mėnesinis žurnalas, ėjęs 1933–1936 m. Kaune.
Dailusis čiuožimas
Pasisukimai ir jungiamieji elementai
Viena koja atliekami pasisukimai yra:
Dviem kojomis atliekami pasisukimai yra:
Mokykla ir visuomenė
Žurnalas
Nagrinėjo mokyklų reformos, švietimo sistemos, mokymo metodikos, mokinių estetinio, dorinio ugdymo, kūno kultūros klausimus, svarstė šalies ekonomikos, politikos ir kultūros problemas, aptarė naujus mokymo metodus.
Bendradarbiavo: Jurgis Ambraška, Alfonsas Gučas, Augustinas Jakučionis, Jonas Laužikas, Vladimiras Lazersonas, Petras Leonas, Antanas Purėnas, Vincas Ruzgas, Juozas Stankevičius, Peliksas Šinkūnas, Stanislovas Tarvydas, Jonas Vabalas-Gudaitis, Genrikas Zimanas, Juozas Žiugžda.
Dailusis čiuožimas
Pasisukimai ir jungiamieji elementai
Prie jungiamųjų elementų priskiriami įtūpstai, "šautuvėliai, „laiveliai“, Ina Bauer elementas ir kt.
„Kregždutės“
Atlikdamas „kregždutę“ (angliškai „spiral“), čiuožėjas čiuožia pirmyn arba atbulomis ant vienos kojos vidine arba išorine pavažos briauna, o kitą ištiestą koją pakelia ne žemiau kaip klubų lygiu. Labai lankstūs čiuožėjai laisvą koją gali iškelti beveik į vertikalią padėtį. Šį elementą sunkiau atlikti, čiuožiant vidine briauna. Atliekant „kregždučių“ derinius, paprastai keičiama briauna, judėjimo kryptis, laisvos kojos (į priekį, į šoną arba atgal) ir rankų padėtis (klasikinė „kregždutė“, Biellmann padėtis, Kerrigan padėtis ir kt.). Derinyje kiekviena padėtis turi būti išlaikoma ne trumpiau kaip 3 sek.
Specifiniai porų čiuožimo elementai
Porų čiuožime čiuožėjai atlieka ir specifinius, būtent šiai rungčiai būdingus elementus. Prie tokių elementų priskiriama:
Varžybų formatas ir vertinimo sistema
Tarptautines dailiojo čiuožimo varžybas rengia Tarptautinė čiuožimo sąjunga. Tarptautinės čiuožimo sąjungos varžybų kalendorius kasmet skelbiamas jos oficialiame tinklalapyje. Iš didesnių varžybų paminėtinas pasaulio čempionatas, Europos čempionatas, keturių kontinentų čempionatas, pasaulio jaunimo čempionatas, ISU Grand Prix varžybos. Dalis ne tokio didelio masto varžybų priskiriamos reitingo varžyboms, kuriose dalyvaujantys čiuožėjai gauna reitingo taškus.
6.0 balų sistema
Čiuožėjų pasirodymai anksčiau buvo vertinami pagal techninį atlikimą (laisvojoje programoje), pagal privalomus elementus (trumpojoje programoje) ir artistiškumą (abiejose programose). Čiuožėjai už pasirodymą iš kiekvieno teisėjo galėjo gauti nuo 0.0 iki 6.0 taškų. Tokia vertinimo sistema buvo naudojama, norint nustatyti čiuožėjo užimamą vietą varžybose. Kiekvienas teisėjas po čiuožėjo programos skirdavo sportininkui vietą tarp visų dalyvių. Po kiekvienos programos būdavo žiūrima ne į surinktus taškus, bet į teisėjų skirtą vietą. Aukščiausią vietą gavęs čiuožėjas laimėdavo varžybas.
Nauja ISU vertinimo sistema
2004 m., atsižvelgiant į 2002 m. Žiemos olimpinėse žaidynėse kilusį skandalą dėl neobjektyvaus teisėjų vertinimo, Tarptautinė čiuožimo sąjunga pakeitė visą vertinimo sistemą. Naujoji vertinimo sistema tarptautinėse varžybose yra taikoma nuo 2006 m.
Naujoje vertinimo sistemoje yra vertinamas kiekvienas čiuožėjo atliktas elementas atskirai, o pasibaigus programai jo surinktų taškai už elementus sumuojami ir pateikiamas bendras įvertinimas. Čiuožėjai prieš pasirodymą privalo pateikti ISU savo atliekamų elementų sąrašą. Pirmiausia techninius elementus įvertina technikos specialistas. Technikos specialistas įvertina kiekvieną elementą, nustatydamas jo sudėtingumo lygį. Po technikos specialisto įvertinimo dvylika teisėjų kiekvieną elementą įvertina nuo -3 iki +3 balų. Gavus kiekvieno teisėjo įvertinimą kompiuteriu atsitiktine tvarka išrenkami devynių teisėjų įvertinimai, iš tų devynių įvertinimų panaikinami aukščiausias ir žemiausias įvertinimai, o iš likusių septynių teisėjų įvertinimų yra išvedamas vidurkis.