cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Armėnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Armėnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Gidim
Gidim – mirusiųjų dvasios ir vaiduokliai Mesopotamijos mitologijoje. Atitikmuo akadų kalboje – etemmu.
Tikėta, kad po mirties žmonių dvasios atsiduria požemio pasaulyje, jų pomirtinė būtis esanti nyki ir slogi. Dėl to buvo manoma, kad šios dvasios kaip vaiduokliai gali sugrįžti iš požemio pasaulio persekioti gyvųjų. Siekiant nuo to apsisaugoti, mirusiesiems būdavo atnašaujamas maistas ir gėrimai. Manyta, kad didžiausią pavojų kelia žmonių, mirusių smurtine mirtimi, dvasios. Įsivaizduota, kad jos galinčios įsiskverbti į žmogų pro ausis. Apsiginti nuo gidim būdavo pasitelkiama ir magija. Išlikęs užkalbėjimų rinkinys gidim-bul = etemmu lemnutu. Šiais užkalbėjimais buvo siekiama išvaryti piktąsias mirusiųjų dvasias.
Manyta, kad gidim gali sukelti įvairaus pobūdžio negalavimus. Vienas toks negalavimas, vadintas sibit etemmi („apniktas vaiduoklio“), buvo siejamas su fiziniais simptomais. Tuo tarpu qat etemmi („vaiduoklio ranka“) vadintas daugiausia psichologinio pobūdžio negalavimas.
Tarp babiloniečių buvo paplitusi nekromantija: tariamai iškviestiems vaiduokliams būdavo užduodami klausimai apie ateitį. Visgi tokia veikla buvo laikoma pavojinga. Aptiktas ritualas, kuriuo buvo siekiama apsisaugoti nuo neigiamo nekromantijos poveikio. Aptikta ir ritualų mirusiųjų dvasioms iškviesti, kad žmonės jas pamatytų, su jomis pasikalbėtų ir kad jų padedami priimtų sudėtingus sprendimus. Žinomi bent trys tokie tekstai.
Ivanas Kramskojus
Ivanas Nikolajevičius Kramskojus (, 1837 m. birželio 8 d. – 1887 m. balandžio 5 d.) – rusų tapytojas, portretistas, menotyrininkas. Nuo 1857 iki 1863 m. studijavo Peterburgo meno akademijoje. Buvo Kilnojamųjų dailės parodų draugijos lyderis (1860–1880 m).
Biografija
thumb|150px|left|Ivanas Kramskojus, autoportretas Ivanas Kramskojus gimė 1837 m. birželio 8 d. Ostrogožsko mieste, Voronežo gubernijoje, raštininko šeimoje. Baigęs Ostrogožsko gimnaziją Kramskojus taip pat dirbo raštininku Ostrogožsko dūmoje kaip ir jo tėvas. Nuo 1853 m. jis pradėjo retušuoti fotografijas. Šio meno jį išmokė kraštietis dailininkas fotografas Michailas Tulinovas. Vėliau Kramskojus dirbo pas Charkovo fotografą Jakobą Danilevskį.
1856 m. Ivanas Kramskojus persikėlė gyventi į Sankt Peterburgą, kur dirbo fotografijų retušuotoju tuo metu žinomo fotografo Aleksandrovskio ateljė.
1857 m. Kramskojus įstojo į Sankt Peterburgo imperatoriškąją dailės akademiją. Mokėsi istorinio žanro tapytojo, akademiko Aleksejaus Markovo vadovaujamoje klasėje. 1863 m. Dailės akademija jam paskyrė mažąjį aukso medalį už paveikslą „Mozė išgauna vandenį iš uolos". 1863 m. lapkričio 9 d. Ivanas Kramskojus iniciavo Dailės akademijos keturiolikos studentų maištą. Keturiolika studentų atsisakė dalyvauti konkurse dėl didžiojo aukso medalio. Konkursas buvo skirtas Dailės akademijos 100-osioms gyvavimo metinėms. Išėję iš akademijos studentai įkūrė dailininkų artelę, kuriai vadovavo Ivanas Kramskojus.
Nuo 1865 m. Kramskojus kartu su tapytojais Nikolajum Košeliovu ir Bogdanu Venigu tapė Maskvos Kristaus Išganytojo cerkvės (rus. „Хра́м Христа́ Спаси́теля" arba „Храм Рождества Христова") kupolo paveikslą.
1863–1868 m. Ivanas Kramskojus dėstė tapybą dailės mokykloje Sankt Peterburge. 1869 m. Kramskojui suteiktas akademiko vardas.
1870 m. buvo įkurta „Peredvižnikų" draugija, kurios vienas organizatorių ir ideologų buvo Ivanas Kramskojus.
Kūryba
Ivanas Kramskojus nutapė nemažai rusų rašytojų, menininkų, visuomenės veikėjų portretų (pvz.,Levo Tolstojaus (1873 m.), Ivano Šiškino (1873 m.), Pavelo Tretjakovo (1876 m.). Beveik visi Kramskojaus nutapyti portretai saugomi Tretjakovo galerijoje.
Vienas žinomiausių Kramskojaus paveikslų – „Kristus dykumoje" (1872 m.). Humanistinės ideologijos įtaka pastebima Kramskojaus nutapytuose portretuose ir teminiuose paveiksluose – „N.A.Nekrasovas „Paskutinių dainų" periode" (1877–1878 m.), „Nežinomoji" (1883 m.), „Nepakeliamas sielvartas" (1884 m.).
Paskutiniais gyvenimo metais Ivanas Kramskojus sirgo širdies aneurizma. Ivanas Kramskojus mirė nuo aortos aneurizmos 1887 m. balandžio 5 d. tapydamas daktaro Rauchfuso portretą. Pozavęs jam daktaras bandė suteikti pagalbą, tačiau buvo per vėlu. Ivanas Kramskojus buvo palaidotas vakarinėje Sankt Peterburgo dalyje esančiose pravoslavų kapinėse. 1939 m. urna buvo perkelta į Aleksandro Neviškio laurą, įrengiant naują paminklą.
Donatan
Donatan (tikrasis vardas – Vitoldas Čamara ; g. 1984 m. rugsėjo 2 d. Krokuvoje) – lenkų muzikantas, muzikos prodiuseris ir garso inžinierius. Su atlikėja Cleo atstovavo Lenkijai 2014 m. „Eurovizijoje“ Kopenhagoje, Danijoje. Joje atliko dainą „My Słowianie“. Jiedu finale surinko 72 taškus ir užėmė 14-ąją vietą.
Trečiokai
Trečiokai (, nuo 1936 m. Treufelde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Trečiokų kaimo bendruomenė 1931 m. Minimi nuo 1580 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai:  Tretzschocken,  Tretschaken,  Tretzocken, Tretzacken, Tretszaken, Treczacken, Tretziacken, Tretszacken, Trettschacken. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 11 ugniakurų, 1823 m. – mišrusis kaimas su 64 gyventojais. 1847 m. Trečiokų kaime buvo 17 gyvenamųjų pastatų ir 125 gyventojai. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1874 m. apskrityje įsteigtas Rudžių valsčius, kuriam priklausė ir Trečiokų kaimo bendruomenė. Kaimo šiaurėje tekėjo Meškupė, pietuose, Paniabalio pelkės pakraščiuose buvo kasamos durpės. Kaimo viduriu ėjo Pilkalnio–Širvintos plentas, tiestas XIX a. vid.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Polocko gubernija
Polocko gubernija – Rusijos imperijos gubernija, apėmusi dabartinės šiaurės rytų Baltarusijos dalį. Administracinis centras – Polockas.
Mosėdžio II tvenkinys
left|120px
Mosėdžio II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, Mosėdžio miestelyje. Sudarytas užtvenkus Bartuvos upę (Liepojos ežero intakas) 76,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,64 km, plotis – iki 0,12 km. Yra 5 salos (0,19 ha, 0,14 ha, 0,13 ha, 0,11 ha ir 0,04 ha). Tvenkinio plotas be salų 6,2 ha, kranto linijos ilgis su salomis 2,6 km. Altitudė 43,4 m. Vakarinis krantas aukštokas. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalais. Vakarinėje pakrantėje stūkso Mosėdžio piliakalnis, kiek piečiau – tarybinių karių kapinės. Šalia tvenkinio įkurtas akmenų muziejus. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias. Žemiau užtvankos įkurtas Akmenų muziejaus parkas.
Polocko gubernija
Apskritys
Polocko gubernijoje 1777 m. balandžio 2 d. sudarytos 11 apskričių. 1793 m. po antrojo ATR padalijimo sudaryta dar viena – Lepelio apskritis.
Mallonu
„Mallonu“ – pirmas studijinis grupės Pompa albumas, išleistas 1992 m. „Zona Editions“ kasetėje ZEMC 205, vėliau perleistas „Bomba Records“ kasetėje BBMC 001.
Kasetėje nurodoma, kad pirma pusė (pirmos keturios dainos) įrašytos „Human Records“ studijoje, Vilniuje, antra pusė (paskutinės šešios dainos) – „Tango“ studijoje, Šiauliuose.
Michel Rodange
Jo sukurtas satyrinis epas, garsėjantis įžvalgia Liuksemburgo gyventojų unikalių savybių analize, kurioje lapė ir jo bendražygiai vaizduojami naudojant regioninius ir subregioninius dialektus.
Jo vardu pavadinta Liuksemburgo miesto licėjaus „Michel-Rodange“ mokykla. Jis buvo pavaizduotas ant dviejų pašto ženklų.
Tolišiai
Tolišiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Vaiguvos.
Jwaneng Galaxy
„Jwaneng Galaxy“ futbolo klubas arba tiesiog „Jwaneng Galaxy“ – Botsvanos futbolo klubas iš Gaboronės, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Namų rungtynes žaidžia Nacionaliniame stadione, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
2014 m. įkurtas klubas. 2014–2015 m. rungtyniavo Pirmame divizione. Pietų grupėje tapo nugalėtojais ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią lygą.
Nuo 2015–2016 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje. 2019–2020 m. tapo šalies čempionais.
Toliškės
Toliškėmis vadinami kaimai:
Smalininkų valsčius
Smalininkų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vidurio vakarų Lietuvos teritorijoje, dešiniajame Nemuno krante. Centras – Smalininkai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Lietuvos TSR priskirtas 1945 m. sausio 28 d. 1947 m. prijungtas Viešvilės valsčius. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Jurbarko rajonui (2 apylinkės).
Toliškės (Anykščiai)
Toliškės – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Debeikių.
Juozas Baikštys
Juozas Baikštys (g. 1998 m. kovo 18 d.) – Lietuvos lengvosios atletikos sportininkas, specializuojantis šuolyje į aukštį.
Biografija
Nuo 2018 m. žiemos dėl traumų trejus metus varžybose nedalyvavo. 2021 m. žiemą J. Baikštys pateko į Torunėje vykusį Europos uždarų patalpų čempionatą ir užėmė 14 vietą.
Bujono kunigaikštystė
Bujono kunigaikštystė (val. Dutcheye di Bouyon), arba Builiono kunigaikštystė – istorinė kunigaikštystė dabartinėje pietinėje Belgijoje, egzistavusi nuo XV a. iki 1795 m. Šventosios Romos imperijos dalis.
Kailua-Kona
Kailua-Kona (hav., ) yra miestas JAV, Havajų valstijoje. Miestas yra Havajų saloje, vakarinėje jos dalyje, Kailua užutėkio pakrantėje, prie Hualālai vulkano. Tai svarbus turistinis centras. Yra tarptautinis oro uostas.
Istorija
Bendruomenę įsteigė karalius Kamehameha I, o gyvenvietė tapo jo vyriausybės buveine. Jis buvo Konos valdovas, galiausiai, įsitvirtino saloje ir 1795 m. jo įtakoje atsidūrė visas Havajų salynas. Miestas tapo naujai suvienytos Havajų karalystės sostine. Vėliau sostinė buvo perkelta į Lahainą, o po to į Honolulu.
Bujono kunigaikštystė
Istorija
thumb|left|Bujono senjorija Lježo vyskupystės sudėtyje XIII a. viduryje Bujono kunigaikštystė išsivystė iš Bujono senjorijos, kuri šiose teritorijose susiformavo 988 m. Žemutinėje Lotaringijoje iš Verdeno kilęs Godfridas įsitvirtino Bujono pilyje ir ėmė tituluotis Bujono lordu. Jo kontroliuojamos teritorijos tapo žinomos kaip Bujono senjorija. Ši senjorija kaip nepriklausoma valda egzistavo iki 1096 m., kol penktasis lordas Gotfridas pardavė ją Lježo vyskupui. Taip Bujonas tapo Lježo vyskupystės dalimi, o vyskupai titulavosi Bujono lordais.
Kailua-Kona
Istorija
Kailua-Kona buvo nedidelis žvejų kaimelis. XX amžiaus pabaigoje ir XXI amžiaus pradžioje regione įvyko nekilnojamojo turto ir statybų bumas, kurį paskatino turizmas ir investicijos.
Bujono kunigaikštystė
Istorija
Kunigaikštystė kaip nepriklausoma nuo Lježo valstybėlė susiformavo XV a., Bujone įsitvirtinus de la Markų giminei. Iš pradžių de la Markai buvo Lježo vyskupo vietininkai. Pirmuoju kunigaikščiu buvo tituluotas Robertas III de la Markas, valdęs 1496–1522 m. Vėliau Lježas trumpam susigrąžino šią valdą. Kadangi į kunigaikštystę kėsinosi Habsburgai, norėję ją prijungti prie Habsburgų Nyderlandų, į ją kariuomenę įvedė Prancūzija. Kadangi de la Markai taip pat įsitvirtino gretimoje Sedano kunigaikštystėje, Bujonas ir Sedanas buvo valdomi kartu.
Kailua-Kona
Istorija
2006 m. miestas atsidūrė Kiholo įlankos žemės drebėjimo epicentre.
Bujono kunigaikštystė
Istorija
1594 m. mirus Šarlotei de la Mark, Bujonas ir Sedanas perėjo jos vyrui Henrikui de la Turui d’Overn. 1676 m. Prancūzija dar kartą užėmė kunigaikštystę, bet paliko vietos dinastiją. Nuo tada Bujonas tapo de facto priklausomas nuo Prancūzijos, nors de jure priklausė Šventosios Romos imperijai: kunigaikštystė pastarojoje buvo priskirta Žemutinio Reino-Vestfalijos apskričiai.
Kailua-Kona
Pramogos ir laisvalaikis
center|600px|Kailua užutėkis
Bujono kunigaikštystė
Istorija
Po Prancūzijos revoliucijos 1794 m. Bujone įkurta trumpai gyvavusi Bujono respublika. 1795 m. ji prijungta prie Prancūzijos.
1815 m. kunigaikščio titulas (bet ne kunigaikštystė) buvo atkurtas ir atiteko Rohanų šeimai, ir ji išlaikė šį titulą iki dabar. Pati kunigaikštystės teritorija buvo prijungta prie Liuksemburgo. Po 15 metų, 1830 m., trečiojo Liuksemburgo padalinimo metu, teritorija perėjo Belgijai.
Kristian Kullamäe
Garsaus estų krepšininko Gerto Kulamejės sūnus. Karjerą pradėjo Talino „Audentes“ klube, vėliau rungtyniavo Vokietijos ir Ispanijos antrojo diviziono klubuose. 2022 m. perėjo į ACB lygos „CB San Pablo“ klubą, bet buvo skolinamas žemesnės lygos „Palma“ klubui. 2022 m. vasarą perėjo į Panevėžio „Lietkabelį“.
Kristianas Kulamejė rungtyniavo Estijos jaunimo rinktinėse (su aštuoniolikmečių rinktine laimėjo Europos B diviziono bronzą), o 2018 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje. Dalyvavo 2022 m. Europos čempionate.
Gerdašių entomologinis draustinis
Gerdašių valstybinis entomologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 10 km į pietvakarius nuo Druskininkų, tuoj į pietus nuo Gerdašių, Nemuno kairiajame krante. Įsteigtas 1998 m., nuo 2016 m. priklauso Veisiejų regioninio parko direkcijai.
Draustinyje saugomos retų ir nykstančių vabzdžių (machaonų, vapsvavorių ir kitų) populiacijos. Iš saugomų paukščių rūšių draustinio teritorijoje peri kukučiai.
RK1921
RK1921 – rajoninis kelias, jungiantis Giraitę ir Užliedžius. Kelio ilgis – 4,7 km.
Kelias prasideda į šiaurę nuo Giraitės gyvenvietės, sankryžoje su magistraliniu keliu. Prie sankryžos yra degalinė. Eina dirbamų žemių laukais. Už kelių kilometrų, šiauriniu pakraščiu praeina Užliedžių gyvenvietę. Už gyvenvietės, kelias nusileidžia į Nevėžio slėnį ir baigiasi sankryžoje su rajoniniu keliu
Toliškės (Kaišiadorys)
Toliškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Vilūnų.
Mallonu Menthol
„Mallonu Menthol“ – trečiasis pirmojo studijinio grupės Pompa albumo „Mallonu“ leidimas, kurį „Bomba Records“ pradėjo platinti 1994 m. kasetėje BBMC 004.
Šiame leidime prie ankstesnę kasetę „Mallonu“ sudariusių albumo dainų buvo pridėtos trys naujos: „Pompa“ bei rusų kalba atliktos „Baby“ ir „Na chaliavu i uksus sladkij“.
Kasetės viršelyje nurodoma, kad dainų tekstų autorius yra Justas Mamontovas, muzikos – Andrius Mamontovas.
Haradzišča
Haradzišča (rus. Gorodiščė, ukr. Haradyščė) – slaviškas vietovardis, kildinamas nuo žodžio, reiškiančio „piliakalnis, piliavietė“. Šiuo vardu vadinamos gyvenvietės:
Mindaugas Mikaila
Mindaugas Mikaila (g. 1957 m. kovo 16 d. Pikelionių kaime, Prienų rajonas) – vadybininkas, politinis veikėjas, buvęs LR socialinės apsaugos ir darbo ministras, VSDFV vadovas.
Biografija
1980 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.
Nuo 1980 m. iki 1987 m. Respublikinio studentų būrių štabo darbuotojas, nuo 1987 m. iki 1990 m. LR Vyriausybės kanceliarijos (Lietuvos TSR Ministrų Tarybos) vyresnysis referentas, nuo 1990 m. iki 1993 m. LR socialinės apsaugos ministerijos skyriaus viršininko pavaduotojas, nuo 1993 m. iki 1994 m. LR Socialinės apsaugos ir darbo ministro pavaduotojas, nuo 1994 m. iki 1996 m. LR socialinės apsaugos ir darbo ministras.
Paširvinčio II dvaras
Paširvinčio II dvaras – dvaras, esantis Širvintų rajone, Musninkų seniūnijoje.
Antrasis Paširvinčio dvaras įsikūręs ant Širvintos kranto, atokiau nuo Širvintų, arčiau Musninkų, netoli Narvydiškio dvaro, prie kelio iš Musninkų Liukonių link. Jame išsiskiria medinis kumetyno pastatas.
Toliškės (viensėdis)
Toliškės (anksčiau Toliškės II) – viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Darsūniškio.
Bahušeuskas
Bahušèuskas (arba Boguševskas) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Baltarusijoje, 35 km į rytus nuo Siano. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo palivarkas, XX a. pradžioje įrengta geležinkelio stotis ruože Vitebskas–Žlobinas. 1924–1931 ir 1935–1960 m. buvo Bahušeusko rajono centras. 1938 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. 1941 m. buvo įrengtas getas.
Gytis Vilius
Gytis Vilius (g. 1988 m. kovo 4 d.) – Lietuvos krepšinio teisėjas (FIBA kategorija).
Teisėjauja LKL, „Eurolygos“ varžybose. Parinktas teisėjauti 2021 m. „Eurolygos“ pusfinalio ir finalo varžyboms (pirmasis lietuvis po Romualdo Brazausko (2010 m.), kuriam suteikta teisė teisėjauti svarbiausio klubinio Europos krepšinio turnyro finalinėse kovose). Taip pat teisėjavo ir 2022 m. „Eurolygos“ finale.
2019, 2020, 2021 m. išrinktas geriausiu LKL teisėju.
Nuo septynerių metų treniravosi Kauno krepšinio mokykloje. Būdamas šešiolikos pradėjo teisėjauti krepšinio varžyboms. Vienerius metus teisėjavo RKL, dvejus – NKL, o būdamas 22-ejų debiutavo Lietuvos krepšinio lygoje. Tarptautinės kategorijos FIBA arbitru Gytis Vilius tapo 2017 m., o 2018 m. pradėjo darbą „Eurolygoje“. Taip pat dirbo tarptautinėse FIBA varžybose.
RK1922
RK1921 – rajoninis kelias, jungiantis Raudondvarį ir Žemaitkiemį. Kelio ilgis – 15,1 km.
Kelias prasideda Raudondvaryje, sankryžoje su krašto keliu. Už šios gyvenvietės sekančios kitos gyvenvietės: Naujieji Bernatoniai, Vosiškiai. Kelias daugiausia eina laukais ir pro nedideles gyvenvietės, kerta porą nedidelių miško masyvų. Už Vosiškių, Žemaitkiemio apylinkėse, baigiasi trišalėje sankryžoje su rajoniniu keliu. Joje, minimas rajoninis kelias daro posūkį nuo Vilkijos link magistralės.
Tin Machine II (albumas)
„Tin Machine II“ – antrasis studijinis anglų-amerikiečių roko grupės Tin Machine paskutinis albumas, išleistas kompanijos „Victory Music“ 1991 m. Išleidusi šį albumą ir užbaigusi pasaulines gastroles, grupė iširo, kai Davidas Bowie nusprendė grįžti prie solinės karjeros.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė David Bowie ir Reeves Gabrels, išskyrus kur pažymėta.
Dobryninas
Dobryninas – rusiška vyro pavardė.
Moteriška pavardės forma - Dobrynina.
Žymesni asmenys:
Niedaus ornitologinis draustinis
Niedaus valstybinis ornitologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio. Apima bevardę salą Veisiejo ežere ir aplinkinius vandenis. Įsteigtas 2005 m., 2016 m. priskirtas Veisiejų regioninio parko direkcijai.
Thomas Salamon
Tomas Salamonas (Thomas Salamon, g. 1989 m. sausio 18 d.) – futbolininkas iš Austrijos, žaidžiantis gynėjo pozicijoje.
Niedaus ornitologinis draustinis
Draustinyje saugomi įvairūs vandens paukščiai (ypač upinės žuvėdros, taip pat rudagalviai bei sidabriniai kirai, antys, kragai, laukiai, tilvikiniai paukščiai) ir jų perimvietės. Įtrauktas į Natura 2000 draustinių tinklą.
Thomas Salamon
Karjera
Žaidė gimtinėje. Atstovavo „Mattersburg“ (2008-2011), „Grodig“ (2011-2014), Vienos „Austria“ (2014-2019) ir „Horn“ (2019).
2020 m.
Nuo 2020 m. sausio 31 d. FK Sūduva narys. A lygoje 2020 m. gynėjas sužaidė 18 rungtynių, per kurias pelnė 2 įvarčius ir atliko rezultatyvų perdavimą.
2021 m.
2021 m. sezono pradžią praleido dėl patirtos traumos. 2021 m. birželio 16 d. pranešta, kad su žaidėju sutartis buvo nutraukta abipusiu susitarimu.
SKN Sankt Pölten
SKN Sankt Pölten tapo sekančiu klubu. Jame žaidė nuo 2021 m.
Statistika
Spalvų reikšmės:
FK Arsenal Tula
Tulos futbolo klubas „Arsenal“, o trumpai Tulos „Arsenal“– Rusijos futbolo klubas, įkurtas Tuloje.
Istorija
Klubas įkurtas 1946 m. gruodžio 23 d. 2007 m. šis klubas nustojo gyvuoti.
2011 m. klubas atkurtas. Žaidė ketvirtos pakopos pirmenybėse, bet greitai iškopė į elito divizioną.
2021/22 m. Premjer lygoje tarp 16 dalyvių liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Sezonai
Šaltiniai:
Liuksemburgo ginkluotosios pajėgos
Liuksemburgo ginkluotosios pajėgos – Liuksemburgo karinės pajėgos. Nuo 1967 m. kariuomenė komplektuojama iš savanorių. 2018 m. gruodžio mėn. duomenimis, joje tarnauja 939 kariai.
Kariuomenę kontroliuoja civiliai, o vyriausiasis vadas yra didysis hercogas. Kariuomenės operacijas prižiūri krašto apsaugos ministras, kuriuo šiuo metu yra François Bausch. Kariuomenės vadas yra Steve Thull, kuris yra pavaldus ministrui ir turi generolo laipsnį.
Liuksemburgas skyrė savo karius į misijas buvusioje Jugoslavijoje ir su nedideliu kontingentu dalyvavo dabartinėje NATO misijoje Bosnijoje ir Hercegovinoje. Liuksemburgo kariai taip pat buvo dislokuoti Afganistane. Kariuomenė taip pat dalyvavo humanitarinės pagalbos misijose, pavyzdžiui, kurdų pabėgėlių stovyklų įrengimo ir skubios pagalbos tiekimo Albanijai misijose.
Stambioji šorėja
Stambioji šorėja arba salmedis (Shorea robusta) – sparneninių (Dipterocarpaceae) šeimos lapuotis, kietmedžio rūšių augalas, paplitęs Indokinijos (Malaizijoje, Tailande, Mianmare) ir Indostano (Bengalijoje, Šivalike, Harjane) pusiasaliuose. Auga tropiniuose visžaliuose miškuose, Himalajų prieškalnėse.
Medis užauga iki 30–35 m aukščio, kamienas iki 2–2,5 m skersmens, sausuoju metų laikotarpiu meta lapus. Žiedai tamsiai rožiniai, purpuriniai su baltu viduriu ir geltonomis žiedadulkėmis. Žydi kovo mėn. Lapai yra 10-25 cm ilgio ir 5-15 cm pločio.
Mediena naudojama statyboje (langai, durys), baldų gamybai. Vaisių aliejus – kosmetikoje, smilkalams ir medicinoje.
Vardai
Salmedis turi daug pavadinimų:, , ,. Indų kalba – jall, sal, salwa, shal. Tagalų kalba – gugal, saluva, sarjmu. Malajų kalba – bangkirai (Borneo), damar laut (Indonezija, selangan batu kumus ir pan. thumb|left|Budos gimimas
Jeffery Taylor
Gimė Švedijoje apsigyvenusio buvusio NBA krepšininko Džefrio Teiloro šeimoje. 2006 m. Džefris Teiloras jaunesnysis išvyko į JAV ir ėmė rungtyniauti už Hobso mokyklą, kurios komandoje žaidė ir jo tėvas. 2008–2012 m. lankė Vanderbilto universitetą (Nešvilis) ir žaidė už jo komandą „Commodores“.
Stambioji šorėja
Salmedis ir religija
Pagal budizmo tradicijas, Buda gimė ir mirė po salmedžiu.
Jeffery Taylor
Dalyvavo 2012 m. NBA naujokų biržoje, antrame rate pasirinktas Šarlotės „Bobcats“ komandos, kurios sudėtyje ir debiutavo kaip profesionalus krepšininkas. Tačiau 2013 m. gruodį jam trūko Achilo sausgyslė, o 2014 m. rugsėjį Teiloras sulaikytas dėl užpuolimo ir suspenduotas 24 NBA rungtynėms. Po to išsiųstas į Ostino „Spurs“ komandą G lygoje.
2015 m. pasibaigus kontraktui su „Hornets“, Džefris Teiloras perėjo į Madrido „Real“ – šio klubo sudėtyje rungtyniavo 7 sezonus, 2018 m. tapo „Eurolygos“ čempionu. 2022 m. gruodžio 23 d. pasirašė sutartį su Alytaus „Wolves“.
Atstovavo Švedijos jaunimo rinktinėms, su nacionaline rinktine dalyvavo 2013 m. Europos čempionate.
Adrian Ursea
Adrianas Dantė Ursėja (Adrian Dante Ursea; g. 1976 m. rugsėjo 14 d.) – buvęs Rumunijos futbolininkas, saugas. Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.
Žaidėjo karjera
1982–1986 m. priklausė Petrolul Ploiești jaunimo ekipoms, o nuo 1986 m. rungtyniavo ir pagrindinėje ekipoje. Atstovaudamas šiame klubui sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių Rumunijos čempionate. 1988–1989 m. sezone nuomos pagrindais žaidė Victoria București.
1994 m. trumpai rungtyniavo Rapid București.
Nuo 1995 m. vėl žaidė Šveicarijos klubuose: Étoile Carouge FC, FC Bulle, FC Vevey-Sports 05, FC Stade Nyonnais, FC Fribourg.
Trenerio karjera
2000 m. dirbo futbolo treneriu. 2000–2001 m. tapo FC Vevey-Sports 05 strategu.
Nuo 2001 m. darbavosi Servette FC klube. Iš pradžių trenerio asistentu, vėliau laikinuoju treneriu ir vėl asistentu.
2005 m. perėjo į FC Meyrin. 2011–2016 m. dirbo su Neuchâtel Xamax jaunimu.
2016–2018 m. persikėlė į OGC Nice (Prancūzija). 2019 m. dirbo su Servette U21 ekipa.
2019–2020 m. vėl grįžo į OGC Nice ir dirbo trenerio asistentu. 2020 m. gruodžio 4 d. vyr. treneris Patrick Vieira pasitraukė iš posto ir jš pakeitė Adrian Ursea. Pasibaigus 2020–2021 m. sezonui paliko klubą.
Anatolijus Dobryninas
thumb|upright|Anatolijus Dobryninas, 1967 m. thumb|A. Dobryninas Baltuosiuose rūmuose (2 iš kairės), 1962 m. Anatolijus Fiodorovičius Dobryninas (1919 m. lapkričio 16 d. Krasnaja Gorka, Maskvos sritis – 2010 m. balandžio 6 d. Maskvoje, Rusija) – sovietų diplomatas, ambasadorius, „Rusijos diplomatijos legenda“, prisidėjęs, kad per Kubos raketų krizę būtų išvengta katastrofos.
Biografija
1946 m. pradėjo diplomatinę tarnybą, dirbo vadovaujant keliems TSRS užsienio reikalų ministrams (tokiems kaip Viačeslavas Molotovas ir Andrejus Gromyka). 1957–1960 m. JTO Sekretoriato tarnautojas, 1962–1986 m. SSRS ambasadorius Vašingtone (JAV). Tarptautinį autoritetą pelnė dirbdamas Nikitos Chruščiovo valdymo metu, kai dauguma amerikiečių sovietus laikė „primityviais ir karingais žmonėmis, vilkinčiais netinkančius kostiumus“. Michailo Gorbačiovo patarėjas.
Massimo Lombardo
Masimas Lombardas (, g. 1973 m. sausio 14 d.) – buvęs šveicarų futbolininkas, Šveicarijos rinktinės saugas. Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.
Klubinė karjera
Pirmuoju profesionaliu klubu tapo AC Bellinzona. O vėlesniais metais rungtyniavo Grasshopper Club Zürich, Perugia Calcio (Italija), FC Lugano, FC Lausanne-Sport, Servette FC, FC Meyrin, Neuchâtel Xamax FC, FC Stade Nyonnais.
Šveicarijos rinktinėje
žaidė nuo 1996 m.
Debiutavo 1996 m. balandžio 24 d. rungtynėse prieš Velsą. Šveicarai nugalėjo varžovus rezultatu 2-0.
1996 m. spalio 6 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš Suomiją. Šveicarai palaužė varžovus išvykoje minimaliu rezultatu 3-2.
Trenerio karjera
2007–2012 m. dirbo su FC Stade Nyonnais jaunimu. 2012–2015 m. su Servette FC jaunimu.
2015–2017 m. treniravo Šveicarijos U-15 ir U-16 rinktines.
Nuo 2019 m. Servette FC futbolo akademijos treneris.
Pertako ornitologinis draustinis
Pertako valstybinis ornitologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Lazdijų rajone, 7 km į pietus nuo Kapčiamiesčio, Pertako miške, 1 km į pietryčius nuo Pertako kaimo, Gudijos pasienyje. Įsteigtas 1998 m., 2016 m. priskirtas Veisiejų regioninio parko direkcijai.
Draustinyje saugomos retų Lietuvos paukščių kurtinių tuokvietės. Iš viso draustinyje Aptiktos 7 perinčios paukščių rūšys, įtrauktos į Lietuvos raudonąją knygą. Įtrauktas į Natura 2000 draustinių tinklą, patenka į Petrako miško biosferos poligoną.
Paširvinčio I dvaras
Paširvinčio I dvaras – dvaras, esantis Širvintų rajone, Širvintų seniūnijoje.
Paširvinčio I dvaro sodyba įsikūrusi kairiajame Širvintos upės krante, apie 3 km į pietryčius nuo Širvintų miestelio, upe prieš jos tėkmę.
Čia reikėtų priminti, kad dabartinėse Širvintų rajono ribose, prie Širvintos upės išsidėsčiusios net keturios dvarvietės su tokiu pačiu Paširvinčio vardu: Paširvinčio dvaras, esantis netoli Gelvonų ir priklausęs grafams Pliateriams, čia aptariamas Paširvinčio I dvaras ir palivarkas, priklausęs Jozefui Gorskiui, vėliau - grafams Ledochovskiams; Paširvinčio II dvaras, kiek mažesnis už anksčiau minėtą, priklausęs kunigaikščiams Giedraičiams; Paširvinčio dvaras, esantis netoli Musninkų, priklausęs Zavadskiams ir Urbonavičiams.
1806 m. Adomui Gorskiui priklausė ne tik Paširvinčio I dvaras, bet ir Šalkovščiznos dvarelis, Kazliškių ir Paširvinčio palivarkai. 1887 m. geografinis žodynas nurodo, kad Paširvinčio I dvaras ir anksčiau buvo Gorskių giminės valda. Apie 1821 - 1822 m., po vestuvių, kaip Liudvikos Gorskaitės kraitis, Paširvinčio I žemės atiteko jaunai Liudvikos ir Ignacijaus Ledochovskių šeimai.
Pokariu dvaro rūmuose ilgai veikė rajono ligoninė.
Kuapai
Kuapai (Quapaw, Ugahxpa – „išėjusieji pasroviui“) arba arkanzasai – sijams priklausanti indėnų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, Oklahomoje. Populiacija – 160 žmonių (kilmės – apie 3000). Kuapų kalba, priklausanti sijų kalbų šeimai, beveik išnykusi, vartoja anglų kalbą. Tikintieji – krikščionys (katalikai, protestantai), yra Indėnų Bažnyčios narių, prigimtosios tikybos puoselėtojų.
XVI a. vid. kuapai iš Ohajo žemupio srities patraukė žemyn pagal Misisipę. XVII a. pab. dalis kuapų persikėlė į vakarus, prie Baltosios upės žiočių. XVIII a. vid. kuapų populiacija buvo ~1600 žmonių. Su europiečiais susidūrė 1541 m. Nuo 1818 m. kuapai buvo perkelti į rezervaciją prie pietinio Misisipės kranto, bet 1824 m. baltųjų išstumti į Raudonosios upės baseiną, o 1833 m. perkelti į Indėnų teritorijos (dab. Oklahomos) šiaurės rytus.
Tradicinė kuapų kultūra panaši į kitų prerijų indėnų. Vertėsi kapline-lydimine žemdirbyste, raitąja bizonų medžiokle. Gyvenvietes įtvirtindavo gynybiniais grioviais ir molinėmis sienomis, vadų namus statydavo ant pakilų. Ręsdavo ilguosius namus ant medinių grebėstų, dengtus žievėmis ir nendriniais dembliais, vėliau statėsi žemines. Vyrai vilkėdavo strėnraiščius, odinius marškinius, aukštus aulinius, mokasinus; moterys – tiesias palaidines iki kelių, per šalčius – apsiaustus iš bizonų kailių. Gentis skirstėsi į patrilinijines gimines. Vadai, kurių titulas būdavo paveldimas, sudarydavo genties tarybą. Karo metu išrinkdavo karvedį. Karinis elitas palaipsniui išstūmė vadus. Kuapų šeima didžioji, patrilinijinė, patrilokalinė. Būta daugpatystės atvejų. Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, tikėjimas asmeninėmis dvasiomis-globėjomis, derliaus apeigos. Turėjo išplėtotą mitologiją.
Dabartiniai kuapai asimiliuoti, verčiasi samdomais darbais, smulkiuoju verslu. Dabar gyvena daugiausia kuapų rezervacijoje, esančioje pačiuose Oklahomos šiaurės rytuose, Otavos apygardoje.
Šiaulių miesto apylinkės teismas
thumb|300px|left|Šiaulių miesto apylinkės teismas Šiaulių miesto apylinkės teismas – bendrosios kompetencijos teismas, nagrinėjantis civilines ir baudžiamąsias bylas bei jo kompetencijai įstatymų priskirtas administracinių teisės pažeidimų bylas. Apylinkės teismas Šiaurės Lietuvoje. Teismo veiklos teritorija – Šiaulių miestas. Apylinkės teismą sudarė teismo pirmininkas, pirmininko pavaduotojas, kiti teisėjai, taip pat kitas teismo personalas. Iki 2002 m. gruodžio 31 d. prie Šiaulių miesto apylinkės teismo (Vytauto g. 149) veikė teismo antstolių kontora. Joje dirbo 12 antstolių (kontorai vadovavo teismo antstolis R. Kudrauskas).
Teismo buveinė: Vilniaus g. 247, LT-76343 Šiauliai. Teismo archyvas: Vytauto g. 149, Šiauliai. Hipotekos skyrius: Vytauto g. 149, Šiauliai.
Istorija
1987 m. kovo 26 d. buvo patvirtinti 6 teismo teisėjų etatai. 1987 m. birželio 21 d. Šiaulių miesto teismo pirmasis pirmininku išrinktas Vaclovas Algimantas Birbilas (1992 m. birželio 17 d. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku paskirtas naujai kadencijai).
Iki 1995 m. buvo įsikūręs dabartiniuose Šiaulių apygardos teismo rūmuose (Dvaro g. 83). Sovietų laikais šiame pastate buvo įsikūrę Karininkų namai.
1997 m. Šiaulių miesto apylinkės teismas tapo erdvesnis, buvo pastatytas šiuolaikiškas priestatas, 735,09 m² plotą užimančiame priestate įsikūrė teisėjai, Hipotekos skyrius, teismo posėdžių salės.
Nuo 1995 m. sausio 2 d. LRP dekretu atleistas ir paskirtas Šiaulių apygardos teismo teisėju (1994 m. lapkričio 17 d. Lietuvos Respublikos prezidento dekretu).
1994 m. gegužės 18 d. Lietuvos Respublikos prezidento dekretu Boleslovas Kalainis paskirtas apylinkės teismo teisėju, nuo 1995 m. sausio 17 d. – Šiaulių miesto apylinkės teismo pirmininku (1999 m. gegužės 18 d. Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu patvirtintas teisėju iki 65 metų amžiaus).
1998 m. balandžio 1 d. Šiaulių miesto apylinkės teisme įsteigtas Hipotekos skyrius. Hipotekos skyriaus teisėja 1997 m. spalio 31 d. Teisingumo ministro įsakymu paskirta D. Matiukienė. Nuo 1999 m. liepos 12 d. Hipotekos skyriuje teisėja dirba G. Janušienė, vyriausiosios ir vyresniosios specialistės. Hipotekos skyriaus veiklos teritorija nesutampa su Šiaulių m.apylinkės teismo veiklos teritorija.
1999 m. liepą – rugpjūtį Hipotekos skyriuje įgyvendintas duomenų pasikeitimo su Gyventojų registru ir Įmonių registru kompiuteriniais tinklais projektas, kompiuterizuotas Hipotekos registras, kuriame registruojami įkeitimo dokumentai.
Nuo 2003 m. sausio 1 d. įsigaliojus Turto arešto aktų registro įstatymui, pradėjo veikti Turto arešto aktų registras.
RK1923
RK1923 – rajoninis kelias, jungiantis Padauguvėlę ir Naujatrobį. Kelio ilgis – 6,2 km.
Toliūnai (Pasvalys)
Toliūnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Pušaloto, kairiajame Lėvens krante.
Liuksemburgo radijas
miniatiūra|250px|right|Liuksemburgo radijas [[Pasaulinė paroda|EXPO-58 parodoje]]
Liuksemburgo radijas – 1960–1980-aisiais metais buvusi populiari Liuksemburgo komercinė radijo stotis,  ilgosiomis ir vidutinėmis bangomis transliavusi jaunimo klausomą muziką ir propagavusi jos madas Vakarų ir Vidurio Europos auditorijai. Programos su reklamų intarpais buvo kuriamos keliomis kalbomis.
Istorija
1933 m. Liuksemburgo radijo tarnyba pradėjo transliuoti programas anglų kalba į Jungtinę Karalystę ir Airiją. 1951 m. radijo stotis perėjo nuo ilgų prie vidutinių bangų, į legendinį 208 m dažnį (tu-ou-eit). Signalo kokybė krito, tačiau auditorija didėjo ir pradėjo stabiliai augti. Stotis tapo bene vienintele vieta pradedantiems didžėjams išbandyti save. Daugelis būsimų BBC žvaigždžių čia pradėjo savo karjerą.
1950-aisiais Liuksemburgo radijas kartu su „American Forces Network“ (JAV ginkluotųjų pajėgų transliavimo padaliniu) buvo vienintelės radijo stotys Europoje, kuriose buvo galima klausytis roko muzikos. Tuo metu BBC nedomino jaunimo publikos dėl šio žanro ignoravimo. Tik 1960-ųjų pradžioje Didžioji Britanija jau turėjo savo radijo stotis, skirtas jaunimui – iš pradžių piratines, tokias kaip „Radio Caroline“ ir „Radio London“, o 1967 m. prisijungė BBC, paleisdama popmuzikos radijo stotį „Radio One“.
1980-aisiais Liuksemburgo radijo klausytojų mažėjo, radijo stotis pradėjo skaičiuoti nuostolius, kol 1992 m. užsidarė.
Liuksemburgo radiją patronuojanti bendrovė „RTL Group“ tęsė savo dalyvavimą transliacijose JK auditorijai su Didžiosios Britanijos televizijos kanalu, kuris tuo metu buvo žinomas kaip „Five“, kol 2010 m. jis buvo parduotas.
Lietuvoje
Viena nedaugelio užsienio radijo stočių, kuri buvo girdima SSRS okupuotoje Lietuvoje.
Radiocentras vieną savo muzikinių apdovanojimų už ypatingus nuopelnus lietuviškai muzikai skyrė Liuksemburgo radijui, kuris už Geležinės uždangos buvo bene vienintelis, nors ir trukdomas, bet viešai prieinamas informacijos šaltinis tiek muzikantams, tiek besikuriančių radijo stočių darbuotojams.
Langilajo ežeras
Langilajo ežeras  – ežeras Peru, Kusko departamente, Kanaso provincijoje, 130 km į pietryčius nuo Kusko, 20 km į pietus nuo Sikuanio. Telkšo Andų aukštikalnėse, 3950 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 16 km, plotis iki 5 km. Ežeras labai gilus (iki 232 m).
Aukščiausias vandens lygis būna vasario–kovo mėnesiais. Vidutinė vandens temperatūra – 12,2–13,1 °C. Rūgštingumas – 8,1–8,7 pH. Vandens skaidrumas – 8,5 m.
Iš ežero išteka Langi (arba Herkos) upė – Vilkanotos (Urubambos ištaka) kairysis intakas (Ukajalio baseinas). Pagrindinės gyvenvietės prie ežero – Langi ir Lajas.
Tolučiai (Šaukėnai)
Tolučiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šaukėnų.
Karpačas
thumb|300px|right|Žalios jautienos užkandis karpačas Karpačas, kartais vadinamas ir karpačo yra itališkos virtuvės šaltas užkandis iš žalios jautienos. Karpačas buvo išrastas maždaug1950 m. Venecijos restorane Harry's Bar. Pavadinimas užkandžiui suteiktas, pasiskolinus viduramžių italų dailininko Vittore Carpaccio pavardę.
Mūsų laikais karpačas dažniausiai serviruojamas jau nebe su originaliu padažu, bet supaprastintai: su alyvuogių aliejaus ir citrinos sulčių mišiniu, apibarsčius tarkuotu parmezano sūriu.
Šiuo metu sąvoka „karpačas“ naudojama kaip sinonimas, kai kalbama apie gaminimą tokių patiekalų, kuriems naudojami labai plonai supjaustyti ingredientai.
RK1924
RK1924 – rajoninis kelias, tarnaujantis kaip privažiuojamasis kelias prie Patamulšėlio gyvenvietės nuo rajoninio kelio. Kelio ilgis – 1,14 km.
Kelias tarnauja kaip atšaka nuo rajoninio kelio ir kerta Patamulšėlio gyvenvietę.
Spenglos hidrografinis draustinis
Spenglos valstybinis hidrografinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Varėnos rajone, 3 km į vakarus nuo Valkininkų. Apima Spenglos žemupio slėnį nuo Pūčkornių iki žiočių. Įsteigtas 1988 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti salpinio slėnio smarkiai vingiuotą Spenglos žemupį. Gyvena upėtakiai, aptinkama tulžių, žiemą apsistoja vandeniniai strazdai.
Raudonasis Lesteršyras
thumb|Raudonasis Lesteršyras. Raudonasis Lesteršyras – angliškas kietas karvės pieno sūris. Kildinamas iš Lesteršyro grafystės. Dažniausiai dažomas anatu, jog įgautu savo išskirtinę spalvą. Tradiciškai dažytas morkomis ir burokėliais. Pasižymi tvirta tekstūra ir riešutiniu skoniu. Brandinamas nuo 4 iki 9 mėnesių.
Seserys Tolmačiovos
Anastasija ir Marija Tolmačiovos (, g. 1997 m. sausio 14 d.) – rusų dainininkės dvynės iš Kursko, Rusijos. Būdamos devynerių, laimėjo 2006 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursą Bukarešte, Rumunijoje su daina „Vesennij džaz“. Po aštuonerių metų speciali komisija išrinko atstovauti Rusijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse.
2007 metais Tolmačiovos išleido albumą „Polovinki“. Tais pačiais metais seserys pasirodė naujametiniame televizijos miuzikle „Kreivų veidrodžių karalystė“, kur dainavo kartu su žymia Rusijos dainininke Ala Pugačiova.
Glėbo hidrografinis draustinis
Glėbo valstybinis hidrografinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Varėnos rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Varėnos. Apima Glėbo ežerą su apyežere. Įsteigtas 1988 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti raiškų guolinės kilmės duburį – Glėbo ežerą su apyežeriu. Saugomos draustinio ežere gyvenančios ir perinčios gulbės nebylės, apyežerėje perinčios antys klykuolės, didieji dančiasnapiai.
Tolučiai (Tytuvėnai)
Tolučiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Tytuvėnų.
Haradzišča (Baranovičiai)
Haradziščà (arba Gorodiščė, ) – miesto tipo gyvenvietė vidurio vakarų Baltarusijoje, 20 km į šiaurę nuo Baranovičių. Apylinkės centras. Stovi Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, Šv. Kryžiaus cerkvė, sinagoga. Veikia vidurinė, sporto ir muzikos mokyklos, kultūros namai, biblioteka, ligoninė, vaistinė, bankas. Išvystyta maisto, medienos pramonė.
Etimologija
Gyvenvietės vardas kilęs nuo bendrinio žodžio – „piliakalnis“. Haradziščos piliakalnis žinomas nuo ankstyvųjų viduramžių.
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Haradziščos valsčiaus centras Naugarduko apskrityje.
Orapa United
„Orapa United“ futbolo klubas arba tiesiog „Orapa United“ – Botsvanos futbolo klubas iš Orapos, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Namų rungtynes žaidžia Itekengo stadione, talpinančiame 5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
2012 m. įkurtas klubas. 2012–2013 m. debiutavo Pirmame divizione ir Šiaurės grupėje tapo nugalėtojais.
Mykolas Nikiforas Dolskis
Mykolas Nikiforas Dolskis (? – 1623 m.) – LDK valstybinis veikėjas.
Biografija
Pinsko stalininkas, nuo 1589 metų pateisėjas, nuo 1606 metų Pinsko žemės teisėjas, Bresto kaštelionas (nuo 1621).
Taurupio kraštovaizdžio draustinis
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Taurupio upelio erozinio slėnio kraštovaizdį Eišiškių‑Šalčininkų moreninėje pakilumoje.
Mykolas Nikiforas Dolskis
Biografija
1611 metais buvo Lietuvos tribunolo maršalka.
Šeima
Turėjo dukterį Alioną, kuri ištekėjo už Vasilijaus Kopeco.
Teruelis
Teruelis – miestas centrinėje rytų Ispanijos dalyje, Aragono regione, Teruelio provincijoje. Mažiausiai gyventojų turinti Ispanijos provincijų sostinė.
Teruelis taip yra garsėjantis visoje Ispanijoje savo tradiciniais kumpiais, kurie garsūs ne tik Ispanijoje, tačiau ir užsienyje.
Istorija
Įkurtas 1176 m.
Ansaldo A.1 Balilla
Ansaldo A.1 Balilla buvo vienintelis Pirmojo pasaulinio karo metu Italijos karalystėje aviacijos įmonės „Aeronautica Ansaldo Societa Anonima di Torino“ sukurtas ir pagamintas naikintuvas. Nepavykus modelio SVA pritaikyti naikintuvo vaidmeniui, įmonė 1917 metų viduryje pristatė Ansaldo SVA.5 pagrindu sukurtą modelį A.1. Dėl užsitęsusių derybų su kariuomene ir bandymų į ginkluotę jis buvo priimtas tik 1918 m. pradžioje ir beveik nedalyvavo karo veiksmuose.
Lėktuvas pasižymėjo dideliu greičiu, tačiau italų pilotai jo nemėgo dėl prasto manevringumo.
Po karo kariuomenei nereikalingi pertekliniai lėktuvai buvo naudojami aviacijos šou, akrobatiniams skrydžiams.
1919 m. 25 vnt. šių lėktuvų ir licenciją pasigaminti dar 100 vnt. įsigijo Lenkija. Pradedant 1921 m. Liubline, įmonėje „Plage i Laśkiewicz“ pagaminti 25 vnt. Ansaldo A.1. 1918 m. Sovietų Rusijos valdžia paskelbė perimanti Rusijos imperijos pateiktą užsakymą įsigyti 30 šių lėktuvų. Abi šalys šio tipo orlaivius naudojo Sovietų Rusijos-Lenkijos kare. Lenkijos pusė nuo 1919 m. liepos šiais lėktuvais apginklavo Kosciuškos eskadrilę, kur jie susilaukė teigiamo amerikiečių pilotų įvertinimo. Visi, išskyrus vieną šio tipo Lenkijos turėtų lėktuvų, buvo sunaikinti 1919 m. bolševikų kontrapuolimo Ukrainoje metu.
RK1925
RK1925 – rajoninis kelias, jungiantis Čekiškę ir Cinkiškius. Kelio ilgis – 13 km.
Ansaldo A.1 Balilla
Lenkijoje pagaminti A.1. buvo apie 80 kg sunkesni nei itališki originalai ir pasižymėjo variklių gedimais bei nekokybiško suvirinimo sąlygojamais lūžiais. Dėl šių priežasčių įvyko bent devynios pilotų auktų pareikalavusios avarijos. 1924 m. gamybos užskaymas buvo sumažintas iki 80 orlaivių, vėliau – iki 57 (tuo metu faktiškai pagamintas skaičius). 1925 m. Lenkijos kariuomenė nuginklavo visus turėtus A.1, o 1927 m. pašalino juos iš karinės tarnybos.
Sovietų Rusijos ir SSRS KOP savo įsigytus lėktuvus naudojo tiek karo veiksmuose, tiek, iki 1928 m., ir įvairiose karinėse apygardose dislokuotuose daliniuose. SSRS kariuomenė ketino A.1 apginkluoti savo gamybos sinchronizuotais kulkosvaidžiais, tačiau jų pagaminti nepavyko ir sovietiniai A.1 skraidė neginkluoti. miniatiūra|Italijos KOP Ansaldo A.1 Balilla (1918) 1923 ir 1925 m. 13 šių lėktuvų įsigijo Latvijos kariuomenė. 1923 m. birželio 7 d. demonstracinio skrydžio Rygoje metu žuvo Ansaldo pilotas-bandytojas. Latvijos įsigytų lėktuvų varikliai buvo papildomai izoliuoti nuo šalčio. Žinomi šių lėktuvų numeriai: 1K, 2K, 3K, 12K, 28, 34, 35, 39, 44, 45, 47, 49. Iki ketvirtojo dešmtmečio pradžios trukusios eksploatacijos Latvijos kariuomenėje laikotarpiu įvyko dvylika avarijų, iš jų dvi – mirtinos.
RK1925
Kelias prasideda Čekiškėje, sankryžoje su. Pakeliui esančios gyvenvietės: Liučiūnai, Karalgiris. Baigiasi Cinkiškių sankryžoje su magistrale. Toliau kelias eina kaip krašto kelias.
Ansaldo A.1 Balilla
Operatoriai
miniatiūra|Ansaldo A.1 Balilla, priklauses Antonio Locatelli, Bergamo aviacijos muziejus
Vasilije Micić
Vasilijė Micičius (Василије Мицић; g. 1994 m. sausio 13 d.) – Serbijos krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėjo arba atakuojančiojo gynėjo padėtyje.
2002–2006 m. treniravosi Belgrado OKK sporto mokykloje. 2006–2007 m. „Crvena zvezda“, 2007–2010 m. „FMP Železnik“ jaunimo komandose. Profesionalo karjerą pradėjo Belgrado „Mega Vizura“ klube. 2012–2013 m. tapo komandos lyderiu, padėjo jai pirmą kartą patekti į Adrijos lygą. 2014 m. Micičius sudarė dvejų metų kontraktą su Miuncheno „Bayern“, bet patyrė sunkią traumą ir ilgai nerungtyniavo. 2015–2016 m. skolintas „Crvena zvezdai“, su kuria „Eurolygoje“ vidutiniškai rinko po 5,5 taško.
2016–2017 m. rungtyniavo Turkijoje, Bursos „Tofaş“, o 2017 m. pasirašė dvejų metų kontraktą su Kauno „Žalgiriu“. 2017–2018 m. sezono „Eurolygoje“ jis rinko vidutiniškai 7,7 taško, atliko 4,2 perdavimo ir atkovodavo po 2,2 kamuolio per rungtynes. Su „Žalgiriu“ jam pavyko pasiekti „Eurolygos“ finalo ketvertą.
Striūna
thumb|left|180px|Upelis Panevėžiuke (Kauno raj.) Striūna – upė vidurio Lietuvoje, Kauno rajone; Nevėžio dešinysis intakas. Prasideda prie Pabalių, 7 km į pietryčius nuo Čekiškės. Teka į rytus, kerta Zacišiaus mišką. Žemupyje teka į šiaurės rytus, įteka į Nevėžį (30 km nuo jo žiočių) ties Panevėžiuku.
Intakai: Šakė, Strebukas (kairieji), Voveris, Žvirblis, Algupys (dešinieji).
4 km nuo Striūnos žiočių įrengtas Krivėnų tvenkinys. Vidutinis upės nuolydis 197 cm/km.
Gyvenvietės prie Striūnos: Pagiriai, Pastriūnys, Zacišius, Krivėnai, Panevėžiukas.
Manoma, kad upėvardžio kamienas str(i)ūn- kilęs nuo *sr(i)ūn-, šis – nuo srūti („tekėti, sruventi“).
Kininis gandras
Kininis gandras  – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukščių rūšis.
Paplitimas ir buveinės
Veisiasi Amūro ir Usūrio upių baseinuose. Žiemoja Jangdzės baseine ir pietų Kinijoje. Negausios populiacijos pastebimos Šiaurės Korėjoje, Pietų Korėjoje, Japonijoje, Filipinuose, Indijos  šiaurės rytuose, Mianmare ir Bangladeše, užklysta į rytinę  Mongolijos dalį. Populiacijoje 3000 individų. Buveinės – ryžių laukai, seklios upės, pelkynai, dirbami laukai šalia upių ar ežerų.
Išvaizda
Stambesnis už baltąjį gandrą, stambiausia tikrųjų gandrų (Ciconia) genties rūšis. Ūgis 110–115 cm. Patinas sveria 4500–5500 g, patelė – 3700–5000 g, skersmuo tarp išskleistų abiejų sparnų galų 195–200 cm.
Kūnas baltas, tik sparnų plasnojamosios plunksnos yra juodos. Pasmakrė neplunksnuota, raudona. Aplink akis siauras, raudonas žiedelis. Snapas ilgas, juodas. Kojos tamsiai raudonos.
Biologija
Migrantas. Po veisimosi, rugsėjo viduryje – spalio viduryje migruoja į pietus. Grįžta kovo – balandžio mėnesiais. Migruodamas ar grįždamas skrenda nuo vėlyvo ryto iki vėlyvo vakaro. Skrenda ištiesęs kaklą, plasnodami sparnais ir sklęsdami. Balsas – tylus švilpimas. Šalia lizdo kalena snapu.
Maitinasi pavieniai arba 10 – 15 individų grupėmis. Medžioja lėtai vaikščiodami sekliame vandenyje ar žemės paviršiumi. Minta žuvimi, varliagyviais, ropliais, vabzdžiais, kirmėlėmis, smulkiais paukščiais ir žinduoliais. Žiemojimo vietose minta žuvimi, moliuskais, krevetėmis, krabais.
Monogamai. Paukščių tuoktuvės prasideda balandžio viduryje. Peri 4 – 7 lizdų kolonijomis. Lizdą krauna aukštuose medžiuose, ant elektros stulpų, žmonių iškeltuose gandralizdžiuose. Lizdas – 3 – 30 metrų aukštyje nuo žemės paviršiaus. Dažnai peri sename lizde, tačiau nuolat jį taiso, krauna. Dėtyje 3- 4 kiaušiniai, padedami 2 – 5 dienų intervalu. Peri abu tėvai 31 – 35 dienas. Išsiritę paukščiukai apaugę baltais pūkais, snapas blankiai oranžinis. Jauniklius maitina abu tėvai, į lizdą atrydami maistą. Jaunikliai maitinami 55 dienas, lizdą palieka būdami 63 – 70 dienų.
Kartos trukmė 16 metų, ilgiausiai išgyvena 48 metus.
Apsauga
Rūšies apsaugos priemonės:
Pačitea
Pačitea  – upė Peru, Pasko ir Huanuko departamentuose; Ukajalio kairysis intakas (Amazonės baseinas). Prasideda 11 km į pietryčius nuo Siudad Konstitusjono, kur suteka Anduose prasidedančios Pičiso ir Palkasu upės. Nuo ten teka per Huanuko departamentą į šiaurę, šiaurės rytus, labai vinguriuoja. Įteka į Ukajalį ties Vista Boka Alegre de Pačitea gyvenviete (į pietus nuo Pukalpos).
Didžiausi intakai: Janajaku, Sungarajaku, Šebonija, Pata, Šanaitimpiška (kairieji), Jujapičisas (dešinysis).
Slėnyje gausu senvagių, mažų ežerėlių. Pagrindinė gyvenvietė prie Pačitea upės – Puerto Inka.
Krasnoselskis
Krasnoselskis gali reikšti: