cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Blue-eyed soul
1980–1990 m.
miniatiūra|176x176px|Daryl Hall ir John Oates (2008 m.) Įžengusi į devintąjį dešimtmetį, grupelė „Hall & Oates“ ir toliau garsėjo naujais hitais, tarp kurių įvardijami „I Can't Go for That (No Can Do)“, „Kiss on My List“, „Adult Education“, „Out of Touch“ ir kiti. Didelė dalis hitų atsirado R&B ir šokių muzikos pardavimų sąrašuose. Dėka „Hall & Oates“, baltųjų soulas dažnai skambėdavo miestietiškos šiuolaikinės muzikos radijo stotyse. 1985 m. grupė „Simply Red“ išleido vieną sėkmingiausių šio žanro baladžių – „Holding Back the Years“, be to „Money's Too Tight (to Mention)“ ir keletas kitų šios grupės singlų pasirodė irgi neblogai. 1982 m. Phil Collins perkūrė 1966 m. grupės „The Supremes“ dainą „You Can't Hurry Love“, kuri devintajame dešimtmetyje tapo hitu. Vėliau sekė kitų atlikėjų hitai, tokie kaip „Do You Really Want to Hurt Me“ (grupės „Culture Club“), „Come On Eileen“ (grupės „Dexys Midnight Runners“), „Every Time You Go Away“ (atlikėjo Paul Young), „Missionary Man“ (grupės „Eurythmics“) ir atlikėjo Steve Winwood 1988-ųjų „Roll with It“. Dar 1985 m. dainininkas George Michael sulaukė milžiniško populiarumo su dainomis „Careless Whisper“ ir „Everything She Wants“, taip pat patekus šios dainoms į Hot R&B/Hip-Hop Songs sąrašą, tačiau Michael'as kaip soul muzikos atstovas išgarsėjo tik 1987 m. pasirodžius pirmajam soliniam albumui „Faith“, kuris atnešė ne vieną hitą, taip pat paminėtina, jog jis pelnė ne vieną apdovanojimą R&B ir soul muzikos kategorijoje. Artėjant dešimtmečiui prie pabaigos, atlikėja Lisa Stansfield išleido keletą dainų, tapusių R&B muzikos hitais, iš kurių populiariausia buvo „All Around the World“.
1990–dabar
Ankstyvajame dešimtajame dešimtmetyje šis požanris toliau klestėjo, kai kurie praeitame dešimtmetyje išgarsėję atlikėjai pakeitė kūrybinę kryptį ir ėmė įrašinėti soul muziką. Dainininkas Rick Astley, kūręs dance-pop žanro muziką ir išgarsėjęs tokiais kūriniais kaip „Never Gonna Give You Up“ bei „Together Forever“, 1991 m. išleido albumą „Free“, kuriame skambėjo naujasis hitas „Cry for Help“. 2003 m. atlikėjai Joss Stone išleidus pirmąjį albumą „The Soul Sessions“, ši sulaukė kritikų liaupsių, o škotų atlikėjo Paolo Nutini pirmieji du albumai buvo įkvėpti soul'o, vėliau tapę penkiskart platininiais. Pastarajame dešimtmetyje viena daugiausiai populiarumo sulaukusių dainininkių buvo Adele, kuri debiutuodama parodė esanti verta didelio dėmesio ir iki pat šios dienos sėkmingai surenka didžiules auditorijas.
Trakininkai II
Trakininkai II arba Trakinykai II  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 17 km į šiaurę nuo Astravo, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Trakininkų I, Lavoriškių miškų pakraštyje, už Tartako upelio. Eina Trakininkų I–Žarnelių kelias.
Larry Poons
Lawrence Poons (geriau žinomas kaip Larry Poons g. 1937 m. spalio 1 d. Tokijuje, Japonijoje) – abstrakcionizmo srovės dailininkas.
Biografija
Šiuo metu gyvena Niujorke, kur atidaręs savo meno studiją.
NK Beltinci
Beltincų NK – Slovėnijos futbolo klubas iš Beltincų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1949 m. Ne kartą keitė pavadinimus.
2006 m. išformuotas.
Spalvinė gama
Mėlyna ir geltona spalvos.
Banda (antropologija)
Banda (orda) – antropologijoje tradicinėje visuomenėje bendruomenė, sudaryta iš 25–150 individų, besiverčianti medžiokle bei rankiojimu, sudaro gentis. Susijusi giminystės ryšiais, turinti bendras religines apeigas. Pasižymi egalitariškumu.
Pirmykštėse žmonių ir hominidų bendruomenėse klostėsi kolektyvinio darbo įgūdžių, laimikio dorojimo ir valgymo tradicijos, poriniai egzogaminiai santykiai. Santvarka išsirutuliojo ankstyvajame (prieš 1,8 mln.–250 000 metų) ir viduriniajame (prieš 250 000–40 000 metų) paleolite, Homo erectus, neandertaliečių bandose.
Voldenas, arba gyvenimas miške
Voldenas, arba gyvenimas miške  – amerikiečių transcendentalisto filosofo Henrio Deivido Toro žymiausias veikalas. Tai 1854 m. išleisti memuarai apie tai, kaip Toro praleido dvejus metus, dvi savaites ir dvi dienas paties pasistatytoje trobelėje miškuose prie Vodeno tvenkinio, netoli gimtojo Konkordo (Masačiusetsas).
Knygoje autorius pasakoja apie priežastis, paskatinusias jį ryžtis tokiam išbandymui – jis norėjęs patirti tikrą gyvenimą, suvokti gyvenimo esmę, atsisakyti visų nereikalingų daiktų ir santykių. Tačiau Toro pabrėžia, kad jis nesiekiąs gyventi atsiskyrėliškai, bet atsidėti skaitymui, apmąstymams. Išėjau į mišką todėl, kad norėjau gyventi išmintingai, turėti reikalą tik su esmingais gyvenimo faktais ir įsitikinti, kad jis mane gali kažko išmokyti, ir kad prieš pat mirtį nepasirodytų, jog išvis negyvenau.
thumb|left|230px|Voldeno tvenkinys thumb|left|230px|Toro namelio replika
Toro iš paties pastebėtų gamtos dėsnių, prieitų išvadų, remdamasis gausia perskaityta literatūra (Biblija, Bhagavadgyta, antikiniai tekstai, Konfucijaus filosofija, anglų, amerikiečių poezija ir proza, kelionių knygos) kuria savo gyvąją filosofiją. „Voldene“ autorius kritikuoja žmonių prisirišimą prie daiktų, nenuovokumą, nesiryžimą siekti teisingumo, apmąsto filosofines, etines problemas (medžioklę, vegetarizmą, vergiją, karą, kūno ir dvasios turtą bei skurdą, žmogaus raidą ir būtį). Toro kūrinyje pabrėžia „paprastą gyvenimą“ kaip laisvės išraišką, gamtą išaukština kaip neatsiejamą žmogaus dalį, kaip žmogaus jausmų atspindį, skatina siekti vidinio, o ne išorinio turto. Autoriaus kalba poetiška, gamtos vaizdai pasitelkiami kaip metaforos. Knyga užbaigiama šiais žodžiais: ''Išaušta tiktai tas rytas, kuriam mes patys pabundame. Diena ateina po aušros. Saulė tėra ryto žvaigždė.''
Pradžioje knyga didelio dėmesio nesusilaukė (per 5 metus parduota 2000 egzempliorių), nesyk kritikų vertinta kaip „ekscentriška“, „mizantropiška“, „savanaudiška“, „pagoniška“, škotų rašytojas ir keliautojas Robertas Luisas Stivensonas Toro aprašytą gyvenimo būdą vadino „moteriška vienatve“. Nepaisant to, knyga vėliau susilaukė didelio susidomėjimo ir tapo amerikiečių literatūros klasika – Toro radikalios, prieš sustabarėjusią visuomenę nukreiptos nuostatos tapo įkvėpimu daugeliui vėlesnių rašytojų, kultūros, politikos veikėjų.
Lietuviškai „Voldeną“ išvertė ir įvadinį straipsnį parašė Rolandas Pavilionis (išleista drauge su kitu Toro veikalu „Apie pilietinio nepaklusnumo pareigą“).
Šileikonių apylinkė (Šeduva)
Šileikonių apylinkė (arba Šilaikonių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alksniupių apylinkės.
Jess Learmonth
Jess Learmonth (g. 1994 m. kovo 15 d. Mančesteryje) – Jungtinės Karalystės triatlono sportininkė, olimpinė čempionė.
Biografija
2018 m. dalyvavo Sandraugos žaidynėse kaip Anglijos rinktinės narė. Mišrių komandų estafetėje kartu su Vicky Holland, Jonathan Brownlee ir Alistair Brownlee nusileido tik Australijos rinktinei ir pelnė sidabro medalius. Moterų individualioje rungtyje Learmonth nusileido tik Bermudų atstovei Flora Duffy ir iškovojo antrą sidabro medalį.
2019 m. pasaulio čempionato įskaitoje Georgia pirmą kartą pelnė medalį - sidabrą moterų triatlone.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Taylor-Brown varžėsi dvejose triatlono rungtyse. Moterų triatlono varžybose anglė likoe 9-oje vietoje. Pirmą kartą olimpiadoje vykusioje mišrių komandų estafetėje kartu su Jungtinės Karalystės rinktine (Jonathan Brownlee, Alex Yee, Jess Learmonth, Georgia Taylor-Brown) aplenkti visi varžovai bei pelnyti aukso medaliai.
Jonas Rudzinskas
Jonas Rudzinskas (g. 1956 m. Vilniuje)  – Lietuvos tautodailininkas, visuomenės veikėjas.
Biografija
1986 m. baigė Lietuvos dailės akademiją, nuo 1995 m. – Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Nuo 1992 m. Lietuvos tautodailininkų sąjungos vadovas. 1998–1999, 2002–2003, 2006–2007 m. menininkų deleguotas buvo Kultūros ministerijos Kultūros ir meno tarybos nariu. Nuo 1990 m. – Lietuvos autorių teisių gynimo asociacijos agentūros valdybos narys-ekspertas, nuo 1993 m. – Meno kūrėjų sąjungų asociacijos valdybos narys, nuo 1996 m. – Spaudos, radijo ir televizijos rėmimo fondo valdybos narys. 1999–2005 m. – Vilniaus etninės veiklos centro valdybos narys, nuo 2000 m. – Lietuvių etninės kultūros draugijos valdybos narys.
Kūrybinė, visuomeninė veikla
Jonas Rudzinskas rengia seminarus, konferencijas, konkursus, plenerus, užsiima knygų, įvairių leidinių apie tautodailininkus ir tautodaile leidyba. Žurnalo „Tautodailės metraštis“ įkūrėjas ir leidėjas, daugelio menotyrinių, analitinių, garsinimo, mokomųjų straipsnių autorius.
Surengęs autorines parodas Vilniuje (1978, 1979 m.), salone „Dailė“ Vilniuje (1992 m.), Kretingos dailės muziejuje (2005 m.), Plungės kultūros centre (2005 m.), Telšių dailės galerijoje (2006 m.), Biržų krašto muziejuje (2006 m.), Varėnos parodų rūmuose (2007 m.), LATGA–A salėje Vilniuje (2007 m.), taip pat dalyvavo bendrose parodose Lietuvoje ir užsienyje: Heje Tostrupe, Danijoje (1992 m.), Lietuvių dailės parodoje Romoje (1994 m.), Lietuvių kultūros dienose Orhuse, Švedijoje (1994 m.). Jonas Rudzinskas yra iliustravęs 7 knygas medžio raižymo ir akvatintos technika.
Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis
Jaroslavas Tiškevičius (, 1806 m. – 1859 m. Vilniuje, palaidotas Rasų kapinėse) – Lietuvos ir Lenkijos bajoras, didikas, Lelivos herbo grafas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos Didžioji Kunigaikštystės didikų grafų Tiškevičių giminės Lahoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius, motina – Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Liudvikas, Henrikas Jurgis Vincentas, Vincentas Tomas, Jurgis Henikas ir Mauricijus Tiškevičiai, seserys – Klementina Tiškevičiūtė-Rucka ir Adelė Tiškevičiūtė-Neimanovska.
Šeima
1835 m. lapkričio 28 d. Tarnuvo katedroje vedė Mariją Pauliną Mecenseffy (, 1818–1871).
Sūnūs: Vladimiras Tiškevičius (, apie 1840 m. – 1865 m. gegužės 18 d., palaidotas Paryžiuje). Kazimieras Tiškevičius (, apie 1840 m. – 1863 m. gegužės 8 d.)
Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis
Panevėžio–Joniškėlio siaurukas – 38 km ilgio, 750 mm vėžės siaurasis geležinkelis Lietuvos šiaurėje, Panevėžio miesto, Panevėžio rajono ir Pasvalio rajono savivaldybių teritorijose, veikęs nuo 1938 iki 1996 m. Inžinerinio paveldo paminklas, valstybės saugomo siaurojo geležinkelio komplekso dalis.
Istorija
Nutarus Panevėžyje statyti cukraus fabriką, imta rūpintis cukrinių runkelių pristatymo į fabriką būdais. Tuometinė Lietuvos vyriausybė nusprendė tam reikalui plėsti siaurųjų geležinkelių tinklą – sujungti Panevėžio stotį su Gubernijos–Biržų geležinkelio linija. 1937 m. pradėtas tiesti 750 mm vėžės geležinkelis iš Panevėžio į Joniškėlį (projekto autorius – inžinierius J. Kiaunė). Dirbo apie 500 darbininkų ir 40 meistrų, statybinių medžiagų transportui naudoti 6 garvežiai ir 50 vagonų.
thumb|left|Tiltas per Sanžilės kanalą Ruožas suskirstytas į šešis tarpstočius, pastatytos Bernatonių, Skaistgirių, Medikonių, Pušaloto ir Vaitkūnų stotys, jose įrengti vandens bokštai, hidrokolonėlės, vandens šuliniai, semaforai. Bernatonių, Skaistgirių ir Medikonių stotyse pastatyti vienodo stiliaus vienaaukščiai su salkomis ir rūsiu mūriniai trobesiai, kuriuose įrengta po du butus, keleivių laukiamąjį ir kasą. Pušaloto stotyje pastatytas dviaukštis pastatas su keleivių ir tarnybinėmis patalpomis pirmame ir dviem butais antrame aukšte, Vaitkūnų stotyje – dviaukštis su trim butais. Per Sanžilės kanalą nutiestas geležinis tiltas ant gelžbetoninių atramų, po tiltu įrengtas slenkstis Sanžilės tėkmei sumažinti. Panevėžyje pastatyti ruožo administraciniai rūmai su didele sale, skaitykla, valgykla, raštine, dušais ir kitais įrengimais, depo pastatas, gyvenamieji namai tarnautojams. Geležinkelio oficialiai dar neatidarius, juo jau vežtos Lietūkio trąšos ir cementas. 1938 m. lapkritį geležinkelis atidarytas, o gruodžio 3 d. administraciniuose rūmuose Panevėžyje surengta darbų užbaigimo šventė.
1969 m. keleivinių traukinių tvarkaraščio duomenimis, geležinkeliu kasdien kursuodavo 3 keleiviniai-prekiniai traukiniai Panevėžio–Joniškėlio, Panevėžio–Biržų ir Panevėžio–Gubernijos maršrutais. Kelionė iš Panevėžio į Joniškėlį trukdavo kiek ilgiau nei valandą. 1980 m. uždarius Gubernijos–Pakruojo ruožą, liko du keleiviniai-prekiniai traukiniai per parą, o po 1992 m. keleivius vežiodavo tik tarp Panevėžio ir Skaistgirių. Mažėjo ir krovinių pervežimai, prastėjo infrastruktūros būklė: paskutiniais geležinkelio gyvavimo metais maksimalus leistinas greitis linijoje sumažintas iki 15 km/h. 1996 m. liepos 1 d. traukinių eismas geležinkeliu nutrauktas.
Žybartų apylinkė
Žybartų apylinkė (arba Žibartų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alksniupių apylinkės.
Kryžių ravas
Kryžių ravas – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio rajone, Paįstrio seniūnijoje; Įstro dešinysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda Žaliosios girios pakraštyje, prie Jutiškių kaimo, teka girios pakrašiu į šiaurę, paskui dirbamais laukais į pietvakarius. Įteka į Įstrą 25,3 km nuo jo žiočių, ties Gegužinės kaimu. Žemupyje upelį kerta magistralinis kelias. Visa upelio vaga reguliuota.
Gyvenvietės ties Kryžių ravu: Jutiškiai, Pūkiai, Kaukiškiai, Baroniškiai, Siteniai, Gegužinė.
The Sims 4: Discover University
The Sims 4: Discover University – aštuntasis kompiuterinio žaidimo „The Sims 4“ papildinys, išleistas 2019 m. lapkričio 15 d. asmeniniams kompiuteriams, Windows ir macOS operacinėms sistemoms, kompanijos „Electronic Arts“. Gruodžio 17 d. išleistos ir „Xbox One“ bei „PlayStation 4“ konsolėms. Papildinyje vėlgi pristatomas universiteto gyvenimas, panašiai kaip ir „The Sims 2: University“ bei „The Sims 3: University Life“, įskaitant ir tam tikrus elementus iš kitų ankstesniųjų dalių papildinių bei paketų.
Nuo šiol studentai galės gyventi naujajame Britechester mieste, kuriame įsikūrę du universitetai – „University of Britechester“ ir „Foxbury Institute“, jos tarpusavyje konkuruoja. Gyvenant bendrabučiuose, atsiranda galimybė turėti kambariokų, be to pristatomos naujos profesijos – teisininko, mokytojo ir inžinieriaus. Atsiranda viešieji tualetai su durelėmis, taip pat dviračiai. Šis papildinys iš ankstesniųjų „The Sims“ pirmtakų išsiskiria tuo, kad studentai pertraukų metu gali sugrįžti namo, po to vėl grįžti į paskaitas, be to, čia įleidžiami paviešėti universitete nesimokantys ir bendrabutyje negyvenantys svečiai. Britechester mieste gali gyventi ir nesimokantys universitete sims'ai.
Avienos
Avienos arba Avienai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 19 km į šiaurės rytus nuo Astravo, 7 km nuo Varnionių. Pietiniame kaimo pakraštyje stovi Astravo atominė elektrinė. Yra prie Polocko plento atšakos į Valeikūnus.
Elipsinė geometrija
miniatiūra|Elipsinėje geometrijoje nėra tokios tiesės, kuri eitų per tašką M ir būtų lygiagreti tiesei D. Elipsinė geometrija – viena iš neeuklidinių geometrijų, kurioje bet kurio trikampio vidaus kampų suma didesnė už 180°.
Šios geometrijos aksiomos yra identiškos Euklidinės geometrijos aksiomoms, išskyrus lygiagretumo postulatą, nes elipsinėje geometrijoje kokios bebūtų dvi skirtingos plokštumos tiesės, egzistuoja vienintelis jų bendras taškas. Iš to seka, kad elipsinėje geometrijoje lygiagrečios tiesės neegzistuoja.
Elipsinę geometriją 1854 m. sukūrė Bernhardas Rymanas ir ji kartais klaidingai vadinama Rymano geometrija, nes elipsinė geometrija yra tik viena iš Rymano geometrijos dalių.
NK Pohorje
Rušių „Pohorje“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Rušių.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1956 m.
Ilinca Băcilă
Maria Ilinca Băcilă (g. 1998 m. rugpjūčio 17 d. Tirgu Mureše) – Rumunijos dainininkė. Yra žinoma dėl savo jodliavimo.
Ilinca gimė muzikantų šeimoje. 2013 metais merginų grupės „Quattro“ sudėtyje pasirodė rumunų „X Faktoriaus“ atrankoje. Grupė iškrito po pirmųjų gyvų pasirodymų. 2014 m. kaip solistė sėkmingai pasirodė projekte „Vocea Romaniei“ (Balsas). Nors prizinių vietų nepasiekė, vien dalyvavimo laidoje pilnai užteko išplėsti muzikinę karjerą. Ilinca yra vienintelė profesionali jodliavimo meistrė gimtinėje, be to, ji gali dainuoti operiniu stiliumi.
2017 metais Ilincos ir Alex Florea duetas su daina „Yodel It!“ laimėjo nacionalinę atranką ir atstovavo Rumunijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Svetlana Masterkova
Svetlana Aleksandrovna Masterkova (Светлана Александровна Мастеркова, g. 1968 m. sausio 17 d.) – Rusijos vidutinių nuotolių bėgikė, olimpietė.
1997 m. pakartoti šiuos pasiekimus sutrukdė trauma, tačiau 1998 m. Masterkova vėl buvo pajėgi kautis dėl aukščiausių apdovanojimų ir laimėjo 1500 m bėgimą Europos čempionate. 1999 m. Pasaulio čempionate Masterkova laimėjo auksą 1500 m distancijoje ir bronzą 800 m distancijoje. 2000 m. Olimpinėse žaidynėse iš kovos 1500 m distancijoje Masterkova pasitraukė dėl traumos.
Karjerą sportininkė baigė 2003 m.
Ludwik Jenike
Liudvikas Jenikė (, 1818 m. Varšuva, Lenkijos Karalystė – 1903 m. gegužės 2 d. Varšuva, Lenkijos Karalystė) – lenkų publicistas, vertėjas, enciklopedistas, vienas iš žurnalo „Tygodnik Ilustrowany” įkūrėjų ir šio žurnalo redaktorius.
Biografija
Liudvikas Jenikė gimė 1818 m. Varšuvoje Karolio Jenikės ir Friderikos Vilhelminos iš Spiessow giminės šeimoje. Jo tėvas dirbo valstybės kontrolės pareigūnu. Liudvikas Jenikė baigė Varšuvos gimnaziją ir įsidarbino pameistriu Aukščiausiojoje audito tarnyboje. Nuo 1920 m. pradėjo publikuoti savo darbus Varšuvos spaudoje. 1848 m. Liudvikas Jenikė dalyvavo antirusiškame sąmoksle. Jis buvo žurnalų redaktorius. 1852 m. Jenikė tapo mėnesinio „Księga Świata“ žurnalo redaktoriumi. 1859 m. – žurnalo „Tygodnik Ilustrowany“, kurį jis redagavo 27 metus, įkūrėju bei redaktoriumi (leidėjas – Józefas Ungeris).
Jenikė išvertė į lenkų kalbą Gėtės kūrinių. Buvo aktyvus Varšuvos Augsburgo parapijos evangelikų narys. 1877–1898 m. buvo šios bažnyčios kolegijos prezidentas. Dalyvavo daugelyje socialinių iniciatyvų (pavyzdžiui, Adomo Mickevičiaus paminklo statyba Krokuvoje). Liudvikas Jenikė buvo vienas iš 289 tomų „Orgelbrand“ visuotinės enciklopedijos, sudarytos 1859–1868 m., įrašų autorių. Jo vardas minimas 1859 m. išleistame šios enciklopedijos pirmo tomo autorių sąraše.
Jo pirmoji žmona buvo Aniela Rydzevska (1828–1869), antroji – Tekla Dalevskytė (1833-?).
Liudvikas Jenikė mirė 1903 m. gegužės 2 d., Varšuvoje, palaidotas Varšuvos Augsburgo evangelikų kapinėse.
Raginėnų apylinkė
Raginėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Alksniupių apylinkės ir Pakalniškių apylinkės.
Anaičių senosios kapinės
Anaičių senosios kapinės – kapinės Palangos mieste, buvusio Anaičių kaimo teritorijoje, Anaičių g. 3. 1993 m. liepos 8 d. įtrauktos į Kultūros vertybių registrą (unikalus objekto kodas ). Kapinės aptvertos metalinio tinklo tvora. Valstybės saugomo objekto statusas kapinėms suteiktas dėl jų vertingųjų dailės ir memorialinių savybių. Yra nemažai memorialinių mažosios kraštovaizdžio architektūros statinių ir vaizduojamojo meno formų, išskiriama 14 kalto metalo antkapinių kryžių.
Apibūdinamos kaip viena iš Klaipėdos krašto išskirtinių vietų, vienos tvarkingiausių etnografinių liuteronų kapinių. Liuteroniškoms kapinėms būdingi lieti ar kalti kryžiai, „tablyčios“, granitinės ir marmurinės lentelės šiose kapinėse išlikusios žymiai geriau nei Karklės kaimo I senosiose kapinėse.
Brother
Brother – ketvirtasis studijinis airių pop grupės „Boyzone“ albumas, išleistas 2010 m. kovo 5 d. Tai – pirmasis grupės albumas per dvylika metų. Albumas skirtas grupės nario Stephen Gately atminimui, kuris mirė likus penkiems mėnesiems prieš albumo išleidimą. Tačiau Gately balsas skamba dainose „Gave It All Away“ ir „Stronger“, todėl šis albumas – jo paskutinis. Singlas „Gave It All Away“ pasiekė pirmąją vietą Airijos singlų reitinge bei devintąją Jungtinės Karalystės.
„Brother“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmose Jungtinės Karalystės ir Airijos albumų reitinguose. 2013 m. spalio mėnesio duomenimis, pasaulyje parduota per 450 tūkstančių albumo kopijų.
Bedugnys (Jūžintai)
Bedugnys – ežeras Lietuvoje, Rokiškio rajone, Jūžintų miestelio vakariniame pakraštyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,51 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 125,7 m. Pietinis krantas aukštas, apaugęs medžiais, vakariniame krante stūkso miškas, šiaurinėje ir pietinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Rytuose išteka upelis į Jūžinto ežerą (Šventosios upės baseinas). Šiaurine pakrante nutiestas rajoninis kelias.
Uttar Baridhara Club
„Uttar Baridhara Club“ – Bangladešo futbolo klubas iš Dakos. Namų rungtynes žaidžia šeicho Fazlulo Chakvės Mani stadione.
Istorija
Klubas įkurtas 1995 m.
Sezonai
šaltinias:
Pakiršinio apylinkė
Pakiršinio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Baisogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Baisogalos apylinkės.
Mykolas Vielhorskis
Biografija
Lenkijos bajorų Vielhorskių giminės atstovas, herbo „Kierdeja“ savininkas. Braclavo seniūno Felikso Ignoto Vielhorskio ir Liudviko Zamoiskos sūnus. Vielhorskiai, kilę iš Voluinės, buvo giminyste ir vedybomis susiję su galingomis lenkų-lietuvių giminėmis, tame tarpe su Zamoiskiais, Potockiais, Jablonovskiais ir Mnišekais. Anksti liko našlaitis, paveldėjo keletą dvaro žemių su centru Horochivo miestelyje. Išsilavinimą gavo Lvovo teatinceve. Po to keliavo po Europą, kur aplankė Prancūziją ir Vokietiją. Ilgą laiką buvo Dresdene, kur bandė priartėti prie karaliaus rūmų.
Būdamas Lenkijos karaliaus ir Saksonijos kurfiursto Augusto III rūmuose Mykolas Vielhorskis patraukė į savo pusę jo pirmajį ministrą Henriką von Briulį, kuriam padedant prasidėjo jo karjeros augimas. Vadovaijant Briuliui Mykolas Vielhorskis dalyvavo seimuose ir diplomatinėse misijose. Kaip apdovanojimą už savo veiklą nuo karaliaus gavo valdyti Kameneco ir Sedlco seniūnijas. 1758 metais gavo Karūnos didžiojo stovyklininko pareigybę, o 1763 metais tapo Lietuvos didžiuoju prievaizu.
Po Lenkijos karaliaus Augusto III mirties Mykolas Vielhorskis perėjo į naujojo karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio opoziciją. 1766 mettais buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Voluinės vaivadijos į Čaplico seimą, kur pasisakė už „liberum veto“ teisių gynybą. 1767 metais tapo vienu iš Radomo konfederacijos įkūrėjų ir kreipėsi į Rusijos imperatorę Jekateriną su prašymu dėl apsaugos.
1768 metais Mykolas Vielhorskis įstojo į Baro konfederatų eiles. 1770 metų sausį kaip Baro konfederatų oficialus pasiuntinys buvo išsiųstas į Prancūzijos rūmus Versalyje.
1776 metais, po karaliaus Stanislovo Poniatovskio amnestijos paskelbimo Baro konfederacijos dalyviams, Mykolas Vielhorskis grįžo į tėvynę. Karalius sugebėjo išsaugoti Vielhorskio dvaro žemes nuo konfiskacijos. Siekiant padengti savo skolas jis buvo priverstas parduoti dalį dvaro žemių kartu su Horochivu karaliaus giminaičiui, princui Stanislovui Poniatovskiui. Mykolas Vielhorskis liko ištikimas Austrijos rūmams (dalis jo valdų po ATR padalijimo perėjo Austrijai). 1787 metais Vokietijos imperatorius Josifas II suteikė jam grafo titulą ir Galicijos ir Lodomerijos didžiojo arklininko laipsnį. Pasmerkė 1791 metų gegužės 3 d. konstituciją ir simpatizavo Targovicos konfederacijai.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. 1754 metais vedė kunigaikštytę Elžbietą Oginską (1731–1771), Trakų vaivados, kunigaikščio Juozapo Tado Oginskio (1700–1736), ir Anos Višnioveckos (1700–1732) dukterį. Antrą kartą vedė grafaitę de Traversier.
Balninkai (Astravas)
Balninkai arba Balnykai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 15 km į šiaurės rytus nuo Astravo, 2 km į šiaurę nuo Varnionių. Pro kaimą eina Varnionių–Gožės kelias, rytuose teka Gožės (Haziankos) upelis.
Bill Finger
Bilas Fingeras (1914 m. vasario 8 d. – 1974 m. sausio 18 d.) – amerikiečių komiksų kūrėjas ir rašytojas, geriausiai žinomas dėl kartu su Bob Kane sukurto DC Comics personažo Betmeno.
Fingeras taip pat parašė daug pirmųjų 1940 metų Žaliojo žibinto istorijų, po to kai padėjo sukurti jo personažą ir prisidėjo prie daugelio kitų komiksų serijų plėtros bei kūrimo.
Ankstesnis gyvenimas ir karjera
Bill Finger gimė Denveryje, Kolorade  žydų šeimoje. Jo tėvas Louis Finger emigravo į JAV 1907 metais. Motina Tessie taip pat pagimdė Bilo Fingero seses: Emily ir Gilda. Šeima persikelė į Bronksą, Niujorką, kur didžiosios ekonominės krizės metu Fingero tėvui teko uždaryti savo parduotuvėlę.
Fingeras baigė DeWitt Clinton gimnaziją Bronkse 1933 metais. Trokštantis būti rašytoju jis prisijungė prie Bobo Keino besiformuojančios studijos 1938 metais, po to kai būdamas šventėje susipažino su Keino kolega DeWitt Clinton. Kane vėliau jam pasiūlė vaiduoklio rašytojo darbą Rusty ir Clip Carson juostoje.
Po metų, kai „National Comics“ sukūrė sėkmingą superherojų Supermeną (Action Comics komiksų žurnale), kilo lenktynės dėl panašių superherojų sukūrimo. Reaguodamas į tai Keinas sugalvojo „The Bat-Man“ personažą. Fingeras patardamas Keinui personažui pasiūlė suteikti gobtuvą vietoj domino kaukės, apsiaustą vietoj sparnų, taip pat pridėti pirštines ir pašalinti raudoną spalvą iš originalaus kostiumo. Pasak paties Fingero, vardas Briusas Veinas kilo iš Robert Bruce, Škotijos patrioto: "„Veinas buvo bajoras. Ieškojau pavardės kuri atspindėtų kolonializmą, bandžiau pavadinti Adamsu, Hankoku… Tada pagalvojau apie Mad Entoniu Veiną.“"
Keinas po dešimtmečio savo autobiografijoje parašė: „Aš sukūriau Betmeną kaip superherojų-blogietį, o Bilas jį pavertė mokslininku-detektyvu.“
Betmeno piktadariai
1994 metais Keinas apdovanojo Fingerą už Betmeno piktadario Džokerio sukūrimą.
Pingvinas pasirodė Detective Comics #58 numeryje (1941 m. gruodį). Keinas jį nupiešė po to, kai buvo įkvėptas „Kool“ cigarečių, ant kurių pakelio buvo vaizduojamas pingvinas su kepure ir vytele.
Filmai
Kaip scenaristas Fingeras parašė, ar padėjo rašyti: Death Comes to Planet Aytin, The Green Slime, ir Track of the Moon Beast, taip pat padėjo rašyti televizijos serialą Hawaiian Eye ir 77 Sunset Strip. Taip pat prisidėjo prie dviejų dalių epizodo „The Clock King’s Crazy Crimes / The Clock King Gets Crowned“, bei prie antrojo Betmenas TV serialo sezono.
Asmeninis gyvenimas
Fingeras buvo vedęs du kartus. Pirmoji jo žmona Portia  pagimdė jam sūnų – Fredą, kuris mirė 1992 metais. Po skyrybų Fingeras vedė Lyn Simmons 1960 m.
Alex Florea
Alexandru Ionuț „Alex“ Florea (g. 1991 m. rugsėjo 15 d. Konstancoje) – Rumunijos dainininkas.
Tapo žinomas 2015 metais, dalyvavęs projekte „Vocea Romaniei“ (Balsas). Ten jis priklausė dainininko Marius Moga komandai ir pasiekė pusfinalio etapą.
2017 metais Alex Florea ir Ilincos duetas su daina „Yodel It!“ laimėjo nacionalinę atranką ir atstovavo Rumunijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Kubiliūnų apylinkė (Šeduva)
Kubiliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Grinkiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Baisogalos apylinkės ir Grinkiškio apylinkės.
Antanas Seikalis
Antanas Seikalis (1933 m. lapkričio 16 d. Vabalninke, Biržų apskrityje – 2022 m. sausio 15 d. ) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, visuomenininkas.
Biografija
Gimė Vabalninke, bet vėliau apsigyveno Bajorų kaime, vėliau kurį laiką gyveno Kazliškyje, mokėsi jo pradžios mokykloje, paskui Rokiškio pradinėje mokykloje, vėliau – gimnazijoje; iš jos buvo pašalintas 1948 m. už antisovietinių nuotaikų skleidimą. Po dvejų metų buvo suimtas ir nuteistas dešimčiai metų kalėti tremtyje.
1955 m. grįžo į Lietuvą, apsigyveno ir dirbo Šimonyse, dirbo Panevėžio mechanizacijos mokykloje instruktoriumi. Apie 1958 m. grįžo į Rokiškį, dirbo melioracijos įmonėje, gyveno Panemunyje, dėstė Konstantinavos profesinėje mokykloje. 1961 m. persikėlė į Vilnių. Dirbo dėstytoju 14-oje profesinėje mokykloje, Lengvosios pramonės technikume, Akademiniame teatre direktoriaus pavaduotoju, vadovavo kultūros ir teatro susivienijimui „Sietynas“. 1989 m. baigė žurnalistikos studijas Vilniaus universitete.
Dalyvavo Tremtinių ir politinių kalinių grįžimo fondo veikloje, ekspedicijų po tremčių ir lagerių vietas, organizavo paminklų statybą žuvusiems lietuviams. Dirbo žurnalistu spaudoje ir televizijoje, rengė tremtiniams skirto ciklo „Sugrįžimai“ laidas, susidomėjęs tautiečių gyvenimu išeivijoje, keliavo po Ameriką, dalyvavo susitikimuose, filmavo, kūrė televizijos laidas.
Buvo tarptautinio kongreso „Komunizmo nusikaltimų įvertinimas“ organizacinio komiteto narys (2000 m.).
Bendradarbiavo periodinėje spaudoje: „XX amžius“, „Lietuvos aidas“, „Lietuvos žinios“, „Prie Nemunėlio“, „Tremtinys“, „Universiteto žurnalistas“, „Valstiečių laikraštis“, „Voruta“ ir kitur.
Buvo Lietuvos žurnalistų draugijos narys, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos narys, Lietuvos spaudos, radijo ir televizijos rėmimo fondo ekspertas.
Konrad Witz
Konradas Vicas (, apie 1400−1447 m.) – XV a. Šveicarijos tapytojas, kūręs vėlyvosios gotikos stiliumi.
Šalmabudė
Šalmabudė (Mycena) – šalmabudinių (Mycenaceae) šeimos grybų gentis.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio arba smulkūs. Kepurėlė kūgio ar varpelio pavidalo su priaugtiniais lakšteliais. Auga miškuose, parkuose, soduose, laukuose, pievose. Dygsta vasarą ir rudenį. Kai kurios rūšys yra valgomos, tačiau yra ir nuodingų bei medžių lapų ligų sukėlėjų.
Gana didelė rūšių skaičiumi gentis. Lietuvoje užregistruotos 56 šalmabudžių rūšys: miško paklotės, medienos saprotrofai; aktyvios lignino ir celiuliozės ardytojos, gana svarbios miško gyvenime.
Gožė
Gožė  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 19 km į šiaurės rytus nuo Astravo, 6 km į nuo Varnionių. Pro kaimą eina Vilniaus–Polocko plentas, atsišakoja keliai į Varnionis, Ašmeną. Į šiaurę nuo kaimo plyti miškas, už kurio teka Vilija; į ją pro kaimą teka Gožės upelis (Hazouka). Toliau pietryčiuose – Astravo atominė elektrinė.
Chinua Achebe
Činua Ačebė (Chinua Achebe, gimė kaip Albert Chinụalụmọgụ Achebe, 1930 m. lapkričio 16 d. – 2013 m. kovo 21 d.) – Nigerijos rašytojas, poetas ir kritikas, laikomas pagrindine šiuolaikinės Afrikos literatūros figūra. Jo pirmasis ir šedevru tituluojamas romanas „Sugriūva viskas“ (1958 m.) užima pagrindinę vietą Afrikos literatūroje ir išlieka plačiausiai ištirtas, išverstas ir skaitomas afrikiečio parašytas romanas. „Sugriūva viskas“, „Ne be įtampos“ (1960) ir „Dievo strėlė“ (1964 m.) sudaro „Afrikos trilogiją“. Vėlesni rašytojo romanai – „Liaudies žmogus“ (1966 m.) ir „Skruzdėlynai iš savanos“ (1987 m.) Vakaruose Achebe dažnai vadinamas „afrikiečių literatūros tėvu“, nors pats autorius atkakliai tokio apibūdinimo kratėsi.
Gimė Ogidyje, kolonijinėje Nigerijoje. Vaikystėje stipriai paveikė ir igbų tradicinė kultūra, ir postkolonijinė krikščionybė. Jam puikiai sekėsi mokykloje. Įstpojo į Ibadano universitetą, jame studijuodamas įnirtingai kritikavo tai, kaip Vakarų literatūra vaizduoja Afriką. Baigęs studijas persikėlė į Lagosą, dirbo Nigerijos transliuotojų tarnyboje ir sulaukė tarptautinio dėmesio dėl 1958 m. išleisto romano „Daiktai griūva“.
Ačebė siekė pabėgti nuo kolonijinės perspektyvos, kuri tuomet rėmino Afrikos literatūrą, ir rėmėsi igbo tradicijomis, krikščionybe ir Vakarų bei Afrikos vertybių susidūrimu, kad sukurtų unikalų afrikietišką požiūrio tašką. Jis rašė ir gynė anglų kalbos vartojimą, apibūdindamas ją kaip priemonę pasiekti plačią auditoriją, ypač kolonijinių tautų skaitytojus. 1975 m. jis skaitė prieštaringai vertinamą paskaitą „ Afrikos vaizdas: rasizmas Konrado širdyje“, kurioje kritikavo Albertą Šveicerį ir Džosefą Konradą kaip „visiškus rasistus“. Kai 1967 m. Biafros regionas atsiskyrė nuo Nigerijos Ačebė palaikė Biafros nepriklausomybę, buvo nepriklausomybininkų ambasadorius. Vėliau sekęs Nigerijos pilietinis karas atnešė siaubingus padarinius ir Ačebė kreipėsi į Europos ir Amerikos žmones prašydamas pagalbos. Kai 1970 m. Nigerijos vyriausybė atkovojo regioną, Ačebė įsitraukė į politiką, tačiau netrukus nusivylė korupcija ir elitizmu. Aštuntajame dešimtmetyje jis keletą metų gyveno Jungtinėse Valstijose, o 1990 m. patyrė automobilio avariją, po kurios liko iš dalies paralyžiuotas ir vėl sugrįžo į JAV. Liko gyventi JAV ir devyniolika metų dirbo Bardo koledže kalbų ir literatūros profesoriumi.
2007 m. pelnė Bukerio tarptautinę premiją, kitus tarptautinius apdovanojimus. 2004 m. buvo apdovanotas Nigerijos valstybiniu apdovanojimu, tačiau jo atsisakė dėl nepasitenkinimo tuomete Nigerijos valdžia, ypač prezidentu Gudlaku Džonatanu. Valstybinis apdovanojimas pakartotinai siūlytas 2011 m., tačiau ir tąkart atsisakė. 1999 m. jam suteiktas JT Geros valios ambasadoriaus titulas. Daug nigeriečių jaučia nuoskaudą, kad nepaisant žinomumo visame pasaulyje jis vis dėlto liko neapdovanotas Nobelio literatūros premija.
Nuo 2009 m. iki mirties buvo Brauno universiteto Afrikos studijų profesorius. Ačebė kūryba buvo plačiai analizuojamas ir tyrinėjamas kitų mokslininkų. Be romanų Ačebė yra parašęs daugybę apsakymų, poezijos, esė ir vaikų literatūros. Jo stiliui milžinišką įtaką darė igbo žodinės tradicijos, tiesus pasakojimas derinamas su liaudies istorijomis ir patarlėmis. Pagrindinės kūrinių temos – kultūra ir kolonializmas, vyriškumas ir moteriškumas, politika ir istorija. Jo garbei kasmet rengiamas Činua Ačebės literatūrinis festivalis.
Susilaukė 4 vaikų.
Į lietuvių kalbą išverstas garsiausias rašytojo romanas Things Fall Apart (1966 m. kaip „Ir prasidėjo griovimas…“, vertė Juozas Keliuotis, 2019 m. – kaip „Sugriūva viskas“ (vertė Juozas Keliuotis, Saulius Repečka). Taip pat yra išverstas apsakymas „Cukrinis berniukas“ (knygoje „Didžiųjų XX amžiaus rašytojų apsakymai“, 2006 m., vertė Gytis Kudarauskas).
Bellingcat
Bellingcat (stilizuotai bell¿ngcat) – tiriamosios žurnalistikos svetainė, kurios specializacija yra faktų tikrinimas ir atvirųjų šaltinių žvalgyba. Ją 2014 m. liepos mėn. ikūrė britų žurnalistas ir buvęs tinklaraštininkas Eliot Higgins. Bellingcat publikuoja informaciją apie karinius konfliktus, žmonių teisių pažeidimus, kriminalinio pasaulio atstovus. Puslapio istorija prasidėjo nuo tyrimo apie naudojamus ginklus Sirijos pilietiniame kare.
Pavadinimo kilmė
Bellingcat pavadinimas kilo iš fabulos „Belling the cat“. Tai yra pasakojimas apie peles, kurios susirinkusios bando surasti išeitį dėl nuolatinės katino keliamos grėsmės. Viena iš pelių pasiūlė katinui ant kaklo uždėti varpą, kuris skleisdamas garsą perspėtų. Su šiuo pasiūlymu sutiko visos pelės, tačiau vienai iš pelių paklausus, kas bus savanoris ir tai padarys, pasigirdo daugybė įvairių priežasčių, kodėl daugelis negali to padaryti. Šis pasakojimas yra skirtas pamokyti išminties ir parodyti, jog yra svarbu ne tik parengti planą ir gauti rezultatus, o jį įvykdyti.
Istorija
2012 m. Eliotas Higinsas buvo atleistas iš administratoriaus pareigų ne pelno siekiančioje organizacijoje padedančioje surasti namus prieglobsčio ieškotojams. . Savo, kaip nepriklausomo žurnalisto, karjerą pradėjo pasislėpęs už pseudonimo Brown Moses. Eliotas Higinsas peržiūrėjo tūkstančius vaizdo klipų, susijusių su Sirijos pilietiniu karu, bei rinko informaciją apie Sirijoje vykstančiame kare naudojamus ginklus. Išsamiai išanalizavus surinktus įrodymus Eliotas Higinsas galėjo demonstruoti, jog Sirijoje vyraujantis režimas naudoja uždraustus kasetinius ginklus ir cheminius ginklus.
Pirmasis didelis Bellingcat nagrinėtas įvykis yra Malaizijos orlaivio MH17 numušimas Rusijos okupuotame Donbaso regione. Šis tyrimas buvo atliktas savanorių pagalba. 2013 m. Kristyan Benedict, kampanijos „Amnesty Internation“ vadovas žurnalui „The New Yorker“ pasakė, kad daugelis organizacijų turi analitikus, kurie atlieka panašius tyrimus kaip Elliot Higgins, tačiau Elliot Higgins buvo greitesnis už daugelį tokio pobūdžio komandų.
2014 m. Elliot Higgins įkūrė Bellingcat platformą, kuriai paramą pradėjo rinkti „Kickstarter“ platformoje. Pagrindinis tikslas buvo surinkti 47 000 svarų sterlingų. Tačiau šis tikslas buvo viršytas – buvo suaukota 50 891 svarų.
2016 m. parama buvo gauta iš „Google Digital News Initiative“. Suteikta pinigų suma nėra žinoma. Tais pačiais 2016 m. pinigai buvo gauti iš olandų finansuotojo, žinomo kaip Adessium. Suteikta pinigų suma viešai nėra žinoma.
2019 m. Bellingcat laimėjo 500 000 eurų loterijoje „Dutch Postcodeloterij”, vykstančioje Nyderlanduose. Gauti pinigai panaudoti naujo ofiso statybai Hagoje .
2019 m. Bellingcat pilnu etatu dirba 17 darbuotojų įskaitant įkūrėją Elliot Higgins.
MH17 orlaivio numušimas
miniatiūra|MH17 skridimo trajektorija 2014 m. liepos 17 d. buvo numuštas „Malaysia Airlines“ laineris MH17. Orlaivis buvo susprogdintas ore virš prorusiškų separatistų kontroliuojamos teritorijos Rytų Ukrainoje. Visi lėktuve skridę 298 žmonės žuvo. Nyderlandų institucija Onderzoeksraad voor Veiligheid (OVV), kuriai pavestas katastrofos tyrimas, rugsėjo 9 d. išleido pirmąsias išvadas, pagal kurias priekinė lėktuvo dalis buvo pažeista daugybės „dideliu greičiu judėjusių objektų“. Pagal šiuos pažeidimus tikėtina, kad lėktuvas sudužo ore. Techninių gedimų ar pilotų klaidų požymių nustatyta nebuvo.
Buvo teigiama, jog 10 kilometrų aukštyje skriejantį orlaivį numušė nuo žemės paleistą žemė-oras tipo raketą BUK. Dėl šio išpuolio buvo kaltinami prorusiški separatistai. JAV žvalgyba patvirtino šį teiginį, tačiau negalėjo rasti duomenų, kas yra atsakingas už šį išpuolį. 2014 m. rugsėjo 8 d. Bellingcat paviešino įrodymus, kurie parodo, jog MH17 buvo numuštas naudojant rusišką BUK sistemą. Tai padėjo įrodyti vietinių rusų nuotraukos, kurios buvo padarytos Belgorodo mieste. BUK įrenginys buvo atpažintas pagal baltas žymes kairėje pusėje ir pagal identifikacinio numerio raštą. 2015 m. birželį Bellingcat surado įrodymų, jog Rusija naudojo Adobe Photoshop programinę įrangą, kad suklastotų palydovo parodymus susijusius su MH17 parodymais. 2019 m. birželio 19 d. Bellingcat puslapis paskelbė separatistų, kurie įtariamai yra susiję su lainerio numušimu, vardus ir pavardes.
Sirijos pilietinis karas
miniatiūra|Sirijos pilietinio karo žemėlapis Sirijos pilietinis karas yra tebevykstantis karinis konfliktas tarp vyriausybės ir įvairių oponuojančių pajėgų. Pilietinio karo ištakos buvo taikūs protestai 2011 m. pradžioje, kuriuos paskatino Arabų pavasaris. Sirijos vyriausybei protestus ėmus malšinti jėga, taikus pasipriešinimas peraugo į ginkluotą konfliktą. Kare dalyvauja Sirijos vyriausybė, Sirijos arabų sukilėlių aljansas, Kurdų kovotojai, Islamo radikalai (įskaitant Al-Qeada) ir Islamo Valstybė. Konfliktui tęsiantis didelę reikšmę įgijo užsienio šalys, kurios kovojančioms šalims tiekia ginklus ir finansavimą. Konflikto eigoje šalyje ėmė didėti užsienio savanorių ir samdinių skaičius. Pirminis opozicijos tikslas – Sirijos demokratizacija – prarado reikšmę, o jį pakeitė etniniai ir religiniai atskirų organizacijų motyvai.
Bellingcat indėlis į Sirijos pilietinio karo faktų viešinimą prasidėjo nuo informacijos apie cheminio ginklo panaudojimą prieš Sirijos piliečius 2014 m. Pradėjus analizuoti surinktą medžiagą iš vietinių šaltinių, kuriose buvo matoma chloro cilindrų dalys. 2016 m. birželį Bellingcat paviešino informaciją, jog Bašaro al-Asado vyriausybė prieš sukilėlius naudoja uždraustus kasetinius ginklus ir taip pažeidžia kasetinių šaudmenų konvenciją, pasirašytą 2008 m. Turimos Bellingcat nuotraukos parodė, jog naudojama amunicija yra identiška Rusijos kariuomenės naudojamai amunicijai. 2018 m. kovo mėnesį Bellingcat apskaičiavo, jog nuo Sirijos pilietinio karo pradžios Sirijos vyriausybė prarado mažiausiai 2322 šarvuotąsias transporto priemones. 2019 m. rugsėjį Bellingcat paviešino informaciją apie Rusų gamybos M4000 chemines bombas, naudotas Sirijos Vyriausybės vadovaujamų pajėgų. Remiantis M4000 cheminės bombos schema, kurią paskelbė Rusijos Federacijos atstovai, buvo pastebėti panašumai su 2013 m. Sirijoje panaudota chemine bomba ir tapo akivaizdu, jog Rusijos Federacija ir Sirijos Vyriausybė pažeidinėja Tarptautinę cheminio ginklo konvenciją, pasirašytą 1993 m.
Skripalių apnuodijimas
thumb|Namai, kuriuose gyveno Skripaliai Sergejus Skripalis ir jo duktė Julija Skripal 2018 m. kovo 4 d. buvo apnuodyti ir rasti be sąmonės Anglijos pietvakariniame Solsberio mieste. Skripaliai buvo apnuodyti kovine nervus paralyžiuojančia medžiaga „Novičiok“ („Naujokas“), kuri buvo sukurta Sovietų Sąjungoje. Bellingcat netrukus pareiškė, jog vienas iš įtariamųjų yra GRU pulkininkas Anatolijus Chepiga. Kitas įtariamasis yra Aleksandras Miškinis, taip pat GRU pulkininkas. 2019 m. Bellingcat nustatė ir trečiąjį įtariamąjį – aukšto rango Rusijos karinės žvalgybos pareigūną Denisą Sergejevą. Anot Bellingcat, D. Sergejevas, veikdamas tarptautiniu mastu naudojosi slapyvardžiu Sergejus Fedotovas. Tinklalapis skelbė, kad pasą S. Fedotovo vardu išdavė ta pati įstaiga Maskvoje, kuri išdavė padirbtus pasus kitiems GRU agentams, tarp kurių – A. Petrovas ir R. Boširovas.
Teroro aktas Kraistčerče
Po įvykusio teroro akto Kraistčere esančioje Al Noor mečetėje per penktadienio pamaldas ir Linvudo musulmonų centre. Bellingcat paviešino informaciją, jog šio teroristinio akto planuotojas naudojosi 8chan’s /pol/ board forumais, kuriuose dalinosi mintimis apie rengiama išpuolį.
Vladimiras Solovjovas
Vladimiras Solovjovas (, 1853 m. sausio 28 d. – 1900 m. rugpjūčio 13 d.)  – Rusijos filosofas, poetas, literatūros kritikas, mistikas.
XX a. pr. rusų dvasinio atgimimo pradininkas, ryškiausias rusų idealizmo atstovas ir vienas rusų simbolizmo įkvėpėjų.
Biografija
Gimė Maskvoje, rusų istoriko, profesoriaus Sergejaus Solovjovo šeimoje. 1869 m. aukso medaliu baigė V-ąją Maskvos gimnaziją. 1869–1873 m. studijavo Maskvos universitete, istorijos ir filosofijos fakultete. 1871–1872 m. išgyveno idėjinį lūžį – nusivylė ateistine pasaulėžiūra, po trumpo romano su viena moterimi patyrė sofijos regėjimą. 1873–1874 m. klausė paskaitas Maskvos dvasinėje akademijoje. 1874 m. Peterburgo universitete apgynė magistro darbą „Vakarų filosofijos krizė“.
Gyvenimo pabaigoje gyveno pas draugus, užsienyje. Smarkiai pablogėjo sveikata (gausiai vartojo terpentiną). Mirė Petro Trubeckojaus dvare Uzkojėje.
Filosofija
Vladimiras Solovjovas savo filosofijoje derino antikinę Platono, Plotino filosofiją, vokiškąjį idealizmą (Šopenhaueris, Hėgelis, Kantas, Šelingas), Bažnyčios tėvų (Origenas, Šv. Augustinas), gnostikų (Valentinas), mistikų (Jakobas Bėmė, Paracelsas, Emanuelis Svedenborgas) mokymus bei gamtos mokslų idėjas, visu tuo siekė atskleisti pasaulinės dvasios istorijos raidą. Pasak Solovjovo, nei empirinis, nei abstrakčių esinių (idėjų, sąvokų) pasaulis nėra tikras. Tikroji būtis yra dvasinės prigimties. Tikra, anot jo, yra tik tai, kas turi valią.
Filosofo teigimu, kultūros raida vyksta kaip žmonijos ir Dievo dialogas. Žmogui skirtas mesijo vaidmuo – jis turi išlaisvinti, įdirbti, išsaugoti ir puoselėti gamtą; žmonija yra Dievo ir gamtos tarpininkė. Viena kertinių Solovjovo idėjų – dievažmonija. Pasak filosofo, visatos istorija tai žmonijos susijungimo su Dievu ir jos išganymo procesas. Pirmojoje, natūraliojoje, šio proceso pakopoje žmonija suvokė Dievą kaip gamtos esybę (pirmykštės religijos), antrojoje, negatyviojoje, pakopoje kaip transcendentinę, antgamtišką esybę (pavyzdžiui, budizmas), trečiojoje, pozityviojoje, pakopoje per Šv. Raštą žmonijai buvo apreikšta tikroji Dievo esmė.
Sofiją Solovjovas laikė moteriškuoju dievybės pradu, lygino su Šventąja Dvasia, laikė Dievo ir žmonijos tarpininke. Dėl tokio vertinimo smerktas daugelio ortodoksų dvasininkų.
Blogio ir nuodėmės šaltiniu Solovjovas laikė individualizmą, susiskaidymą, egoizmą – šias ydas esą galima įveikti tik meile. V. Solovjovas iškėlė visuotinės teokratinės valstybės idėją – Stačiatikių ir Katalikų bažnyčios turinčios susivienyti, valstybės dvasiniu vadovu taptų popiežius, pasaulietiniu valdovu – rusų caras.
Vladimiras Solovjovas padarė didelę įtaiką vėlesniems rusų mąstytojams bei menininkams – Nikolajui Berdiajevui, Sergejui Bulgakovui, Pavelui Florenskiui, Semionui Frankui, Andrejui Belui, Aleksandrui Blokui, Viačeslavui Ivanovui, Levui Tolstojui, taip pat Rudolfui Štaineriui, lietuvių mąstytojams ir menininkams – Stasiui Šalkauskiui, Adomui Jakštui, Vladimirui Šilkarskiui, Levui Karsavinui, Vincui Mykolaičiui-Putinui.
Kūryba
Vladimiro Solovjovo eilėse išdėstomi jo filosofijos principai, ryškūs mistiniai, teosofiniai motyvai.
Bibliografija
Svarbiausi veikalai:
Lufira
Lufira – upė Kongo Demokratinėje Respublikoje; Lualabos intakas (Kongo baseinas). Ilgis siekia 500 km.
Upės ištakos yra Katangos plynaukštėje, į pietus nuo Likasio, ji teka į šiaurės rytus, šiaurę-šiaurės vakarus, prateka Bia kalnus, kol galiausiai įsilieja į Lualabą (per Kisalės ežerą).
Netoliese Likasio Lufira patvenkta, jėgainės reikmėms sudarytas tvenkinys, kurio plotas siekia 410 km².
Lights
Albumas slaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje pardavus per 36 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2012 m. spalio mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota per 1.6 milijono „Lights“ kopijų.
Swadhinata KS
Istorija
Klubas įkurtas 2005 m.
Sezonai
šaltinias:
Didžioji armija
Didžioji armija – pagrindinės prancūzų karinės pajėgos, kurioms vadovavo imperatorius Napoleonas Bonapartas Napoleono karų metu. 1804–1808 m. ji pasiekė daugybę karinių pergalių, kurios leido Prancūzijos imperijai kontroliuoti didžiąją Europos dalį. Visuotinai pripažinta viena geriausių kada nors surinktų karinių pajėgų, ji patyrė didžiulius nuostolius per pražūtingą 1812 m. invaziją į Rusiją, po kurios taip ir neatgavo savo strateginio pranašumo.