cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jokūbas Minkevičius
Biografija
Nuo 1946 m. SSKP narys. 1988 m. Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys, Sąjūdžio Seimo tarybos narys. 1989 m. gruodžio 20 d. išrinktas savarankiškos Lietuvos komunistų partijos CK nariu. 1990 m. vienas LKP atsiskyrimo nuo SSKP iniciatorių, Lietuvos demokratinės darbo partijos ir LDDP tarybos narys. 1990–1992 m. LR AT deputatas, išrinktas Kuršėnų rinkimų apygardoje Nr. 92.
1992 m. gegužės 12 d. LR AT nutarimu Nr. I-2567, atsižvelgus į AT laikinosios tyrimo komisijos SSRS KGB veiklai Lietuvoje ištirti išvadas ir remiantis LR įstatymo „Dėl deputatų, įtariamų sąmoningu bendradarbiavimu su kitų valstybių specialiosiomis tarnybomis, mandatų patikrinimo“ 13 straipsniu bei LR įstatymo „Dėl LR AT deputato statuso“ 3 straipsniu, buvo patenkintas Jokūbo Minkevičiaus pareiškimas dėl jo atsistatydinimo iš AT deputato pareigų.
Transnacionalinės radikalų partijos (Roma), Pilietinės ir parlamentarinės lygos už mirties bausmės panaikinimą visame pasaulyje iki 2000 m. garbės prezidiumo narys (Briuselis), Tarptautinės pagyvenusių žmonių federacijos Mokslinės tarybos narys (Paryžius), Lietuvos pagyvenusių žmonių asociacijos pirmininko pavaduotojas, Tarptautinės universalizmo draugijos valdybos (Varšuva), Lietuvos ir Lenkijos draugijos valdybos narys, kelių mokslo tarybų ir žurnalų redkolegijų, Lietuvos „Žinijos“ draugijos narys, kitų užsienio ir Lietuvos visuomeninių bei mokslo organizacijų aktyvus narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Mokslinė veikla
Tyrinėjo filosofijos istoriją ir šiuolaikinę filosofiją, filosofijos antropologijos, gamtos ir kultūros santykio, mokslo ir technologijų pažangos filosofijos problemas. Remdamasis ateizmo ir komunistinės ideologijos principais kritikavo religiją, krikščionybės filosofiją. Knygų bei straipsnių filosofijos, istorijos, kultūros bei religijos klausimais autorius. Daugelio tarptautinių ir pasaulinių simpoziumų, konferencijų ir kongresų dalyvis.
De la Pontezo olimpinis stadionas
Stade Olympique de la Pontaise yra įvairios paskirties stadionas Lozanoje, Šveicarijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms, kuriame namų rungtynes žaidžia FC Lausanne-Sport. Pastatytas 1904 m., talpinantis 15 850 žiūrovus.
1954 m. vyko penkerios V pasaulio futbolo čempionato varžybos.
Stadione vyko IAAF Deimantinė lyga, kasmetinė pasaulio lengvosios atletikos federacijos vykdoma susitikimų serija.
Kareivonys (reikšmės)
Kareivonys yra:
Latvija 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Latvija dalyvavo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Londone, Jungtinėje Karalystėje nuo liepos 27 iki rugpjūčio 12 dienos imtinai.
Canoeing pictogram.svg Baidarių ir kanojų irklavimas
Legenda
[[Image:Cycling (BMX) pictogram.svg|30px]] BMX
Legenda
Athletics pictogram.svg Lengvoji atletika
Latvijos atletai pasiekė kvalifikacijos standartus šiose atletikos rungtyse (iki 3 atletų A normatyvuose ir 1 atletas B normatyvuose):
Moterys
Legenda
Swimming pictogram.svg Plaukimas
Plaukikai įvykdė kvalifikacijos standartus šiose rungtyse:
Table tennis pictogram.svg Stalo tenisas
Latvija paršuošė šį žaidėja:
Volleyball (beach) pictogram.svg Paplūdimio tinklinis
Legenda
E265
miniatiūra|Kelyje tarp Talino ir Paldiskio, Valksės kaimas
E265 – 60,4 km (Estijoje) ilgio Europos kelių tinklo kelias jungiantis Estijos sostinę Taliną, su Švedijos uostu Kapelskiaru. Nuo Kapelskiaro tęsiasi keliu E18.
Krūminis rombapitonis
Krūminis rombapitonis (Morelia amethystina) – didžiausias morelia genties pitonas ir didžiausia Australijos gyvatė. Užauga iki 7 m, sveria iki 70 kg. Minta paukščiais ir žinduoliais, pvz., kengūromis.
Okčinas
Okčinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurę nuo Kodenio, apie 37 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 109 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šachmatų pasaulyje
Šachmatų pasaulyje – Lietuvos šachmatų federacijos leidinys, leistas 1991–1993 m. ir 1995 m. Vilniuje.
Istorija
1991–1993 m. ėjo kaip žurnalas, nuo 1995 m. – laikraštis. Leido spaudos bendrovė „Delta“ bei UAB „Šachmatai“, nuo 1995 m. – Lino Jučo leidybos ir informacijos centras. Tiražas 1991 m. – 5000 egz., 1993 m. – 3000 egz., 1995 m. – 1000 egz.
Rašė apie Lietuvoje vykstančius turnyrus, lietuvių išeivijos šachmatininkus, bridžo žaidimą, Lietuvos šachmatų istoriją.
Basonys
Basonys (arba Basonys I) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietvakariuose, 2 km į šiaurę nuo Kalvių. Kaime kertasi keliai ir.
Maskojanų kalbos
Maskojanų kalbos – nedidelė Pietų Amerikos indėnų kalbų šeima. Jos kalbos vartojamos Gran Čiako regione vakarų Paragvajuje. Kartais jungiamos į hipotetinę matakų-gvajkurų kalbų grupę.
Išskiriamos 5 maskojanų kalbos:
Lokalizacija
Lokalizacija – procesas, kai tam tikras produktas ar programinė įranga yra pritaikoma konkretaus regiono kalbinei ir kultūrinei terpei. Šis procesas apima vertimą bei visapusišką programinės įrangos pritaikymą tiksliniam regionui. Šiam tikslui pasiekti yra atliekamas išsamus lokalizacijos galimybių įvertinimas bei naudojama speciali programinė įranga ir vertimo atminties programos, kurios leidžia atlikti aukštos kokybės vertimą, sutaupyti laiką bei sumažinti išlaidas. Lokalizacijos procese dalyvauja projektų vadovų, programuotojų, maketuotojų, vertėjų bei redaktorių sėkmingai dirbanti komanda.
Monų valstija
Monų valstija (MY မ္ဝန္‌ပ္ရည္‌နယ္‌ (mwan pranynai)) – vienas iš Mianmaro administracinių vienetų. Valstija ribojasi su Kajinų valstija rytuose, Andamanų jūra vakaruose, Bago regionu šiaurėje ir Tanintajio regionu pietuose. Monų valstija pietryčiuose turi mažą sienos ruožą su Tailandu. Monų valstijai priklauso daug mažų Mianmaro salelių, 566 km atstumu nuo kranto linijos.
Zalfeldenas prie Akmens jūros
Zalfeldenas prie Akmens jūros  – miestas Zalcburgo žemėje, Austrijoje. Savivaldybės plotas apima 118 km². Populiacija – 16 400 gyventojų (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Miestas įsikūręs 748 m virš jūros lygio. Netoli miesto teka Zalcachas.
Bnei Yehuda Tel Aviv FC
Tel Avivo „Bnei Yehuda“ – Izraelio futbolo klubas iš Tel Avivo.
Zalfeldenas prie Akmens jūros
Vietovėje žmonių gyventa nuo neolito laikų. Geležies amžiuje regione gyveno keltų gentys. Maždaug VII a. iš šiaurės atkeliavę bavarai apsigyveno dabartinio miesto vietoje. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XIV a. 2000 m. suteiktos miesto teisės.
Monų valstija
Valstija pavadinta pagal monus – Mianmare gyvenančią tautą.
Figavaisė opuncija
thumb|left|210px|Vaisiai
Utenas
left|120px
Utenas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 9,5 km į rytus nuo Tauragnų, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Ežero ilgis vakarų-rytų-šiaurės kryptimi – 3,7 km, plotis – iki 0,94 km, vidutinis plotis – 0,55 km. Altitudė 147,1 m. Yra 2 priekrantės salos (0,53 ha ir 0,14 ha). Ežeras yra ledyninės, rininės, kilmės, sudarytas iš dviejų susikertančių rinų. Krantai gan statūs, aukšti, smėlingi. Atabradai smėlėti ir platūs, palyginti menkai apaugę vandens augalais. Dugnas duobėtas, padengtas moliu ir karbonatingu dumblu. Ežerą supa Minčios giria. Ežero baseinas 118 km², ežero vandens lygis per metus svyruoja 40–50 cm.
Į Uteną vakaruose įteka Žiežulna (iš Žiežulnio ežero), šiaurėje Minčia (iš Peštikio ežero), rytuose Ažvintė ir bevardis upelis. Pietryčiuose Utenas 40 m ilgio protaka (Minčios upe) jungiasi su Utenykščiu (Žeimenos baseinas).
Prie Uteno įsikūrę Minčiakampio ir Rūgšteliškio kaimai. Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio utis, utėlė.
Šaltiniai
thumb|left|400px|Utenas nuo Rūgšteliškio
Porto Santas
thumb|230px|Madeiros salų grupė
Baltriškė
Baltriškė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Liučiūnų.
Porto Santas
Oficialiai laikoma, kad salą 1418 m. atrado portugalų keliautojai Žuano Gonsalvešo Zarko ir Tristano Vaš Teišeiros. Saloje kurį laiką gyveno Kristupas Kolumbas, jis vedė salos valdytojo dukterį Filipą Moniz Perestrelo.
Zakristija
thumb|Katedros zakristija, Brixen Zakristija (viduramž. ) – vakarų krikščionių šventovių patalpa, kurioje laikomi svarbūs liturginiai reikmenys, nešventintos ostijos, taurės, liturginiai drabužiai. Zakristija dažniausiai įrengiama šalia presbiterijos ir sujungta su ja.
Zakristija yra patalpa, kurioje kunigas, ministrantai rengiasi pamaldoms: persirengia, ruošiasi, susikaupia maldai.
Zakristijoje padeda patarnautojai ir zakristijonas. Rytų bažnyčiose ikonostase nuo kitų bažnytinių patalpų yra atitverta altoriaus erdvė, kurioje rengiamasi pamaldomis. Atskiros zakristijos nėra.
Šakė (žurnalas)
miniatiūra|Žurnalo „Šakė“ viršelis (1926 m.) Šakė – mėnesinis juokų bei satyros laikraštis, JAV lietuvių satyros ir humoro mėnesinis iliustruotas žurnalas, ėjęs 1913–1923 m., 1926–1928 m. Čikagoje, Bostone.
Istorija
Leido Julius Mickevičius, „Šakės“ ir „Kardo“ bendrovės, Fortūnatas Bagočius, Lietuvių laisvamanių federacija, „Aušros“ spaudos bendrovė. 1916 m. balandžio mėn. – 1923 m. vadinosi „Kardas“.
Redaktoriai
Kazys Baronas, Steponas Bakanauskas, Fortūnatas Bagočius, Antanas Karalius, Antanas Montvydas, Kostas Augustas, Steponas Strazdas.
Laisvės kelias (Panevėžys)
Laisvės kelias – nelegalus hektografuotas laikraštis, ėjęs nuo 1915 m. spalio iki 1918 m. birželio Panevėžyje.
Istorija
1915–1916 m. ėjo pavadinimu „Liuosas kelias“. Ragino priešintis vokiečiams. Išėjo 22 numeriai. Leido Antanas Liaudanskas, Vincas Palukaitis, Juozas Indriūnas, Vincas Jonuška.
Estudiantes de La Plata
Estudiantes de La Plata – Argentinos sporto klubas iš La Platos miesto, garsėjantis aukšto lygio futbolo komanda. Įkurtas 1905 m. Klubas per savo istoriją ne kartą tapo šalies čempionu, bei laimėjo tarptautinius turnyrus.
Pinčeris
250px|thumb|[[Dobermanas]] 250px|thumb|[[Nykštukinis pinčeris]] Pinčeriai – tarnybinių ir dekoratyvinių šunų veislių grupė, kurią sudaro dobermanai, trumpaplaukiai, šiurkščiaplaukiai ir nykštukiniai pinčeriai.
Šie aukšti terjerai buvo universalūs ūkininko šunys, kilę iš Vokietijos maždaug XVIII amžiuje. Jie naikindavo graužikus, saugodavo ir varydavo galvijus, sargaudavo. Iš jų kilo nykštukiniai pinčeriai, kurie dalyvavo išvedant dobermanus.
Pinčeriai elegantiški, dailūs, vidutinio kūno sudėjimo, gerai tinka auginti bute, tačiau tai gana reta veislių grupė. Šie šunys guvūs, supratingi, gan lankstūs, pakankamai lengvai dresuojami, bet turi būti tinkama motyvacija. Pinčeriai, kaip ir terjerai, linkę įsitraukti į rietenas su kitais šunimis, todėl juos reikia griežtai auklėti.
Anksčiau pinčeriai buvo skirstomi į švelniaplaukius (trumpaplaukius) ir šiurkščiaplaukius. Tik 1892 m. šiurkščiaplaukiai pinčeriai pavadinti šnauceriais (mitelšnauceriais).
Išvaizda
Reikšmingos proporcijos:
Kazokiškės (Trakai)
Kazokiškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Antakalnio.
Lengua kalba
Lengua kalba – maskojanų kalbų šeimai priskiriama kalba. Vartojama vakarų Paragvajuje gyvenančių lengua indėnų.
Išskiriami du pagrindiniai lengua dialektai – šiaurės lengua (Eenthlit, Vowak) ir pietų lengua (Enxet). Skirtumai daugiausia fonologiniai ir ortografiniai.
Kalba naudoja lotynišką abėcėlę. 1995 m. į lengua kalbą išversta Biblija.
Vila Baleira
Vila Baleira  – miestelis Portugalijoje, Madeiros salyne, Porto Santo salos pietinėje pakrantėje; didžiausia salos gyvenvietė. Yra uostas, oro uostas, Liūdinčiosios Mergelės bažnyčia (pastatyta 1430 m., perstatyta 1667 m.), Kristupo Kolumbo namas.
Istorija
Gyvenvietė įkurta XV a. pr., tačiau miesto statusą gavo tik 1996 m.
thumb|left|250px|Kolumbo namas
Frankų hercogas
Frankų hercogas ( 'Frankų hercogas (karo vadas) ir princepsas (kunigaikštis)') – garbės titulas, kurį pirmas priėmė Pipinas Herstalietis po istorinės savo pergalės 687 m. mūšyje prie Tertrio, kai į nelaisvę paėmė frankų karalių Teodoriką III. Iki tol (nuo 680 m.) Pipinas buvo Austrazijos rūmų majordomu. Prie Tertrio sumušęs Neustrijos ir Burgundijos kariuomenę Pipinas privertė Teodoriką III pripažinti jį visų frankų žemių majordomu. Taip Pipinas savo valdžią išplėtė visose frankų žemėse ir tapo pirmu tiek valdžiusiu majordomu. Norėdamas pažymėti tokią didelę savo valdžią Pipinas Herstalietis įsivedė Frankų hercogo titulą.
Titulo pavadinimas kartais klaidingai verčiamas kaip Prancūzijos hercogas.
Vakarų Frankijoje (būsimoji Prancūzija) Frankų hercogo titulą turėjo kai kurie Robertjenų giminės atstovai, pvz., Robertas I, 922 m. tapęs Vakarų Frankijos karaliumi. Paskutinis Robertjenas, buvęs Frankų hercogu, buvo Hugas Kapetas, 987 m. tapęs karaliumi ir Kapetingų dinastijos įkūrėju.
Nuo Frankų hercogo iki Frankonijos hercogo
Rytų Frankijoje (būsimoji Vokietija) 906 m. Frankų hercogo titulą priėmė Konradas I, Tiuringijos hercogo Konrado sūnus. Jis užvaldė Tiuringiją ir gretimas frankų apgyvendintas žemes. Ši teritorija imta vadinti Frankonija. Tuo metu (895–925 m.) daugiausia frankų apgyvendinta Lotaringija faktiškai buvo nepriklausoma nuo Rytų Frankijos. 911 m. Konradą I išrinko Rytų Frankijos karaliumi. 918 m., po Konrado I mirties, Frankų hercogu, o faktiškai Frankonijos hercogu, buvo paskelbtas Konrado I jaunesnysis brolis Eberhardas. 939 m. Eberhardas žuvo mūšyje, o jo žemės tapo asmeninėmis karaliaus valdomis. Po daugelio metų titulas Herzog von Franken atgimė, tačiau jis tereiškė 'Frankonijos hercogas'.
Plovinė vištelė
Plovinė vištelė (Zapornia parva) – gervinių paukščių (Gruiformes) būrio, vandeninių vištų (Rallidae) šeimos paukščių rūšis.
Maždaug varnėno dydžio. Patino viršutinė kūno pusė rusva, išmarginta ilgomis tamsiomis dėmėmis. Nugara tamsesnė su baltais taškeliais. Kakta, galvos šonai, kaklo priekinė dalis ir šonai, krūtinė tamsiai pilkos spalvos. Kūno šonuose juodos ir baltos neryškios juostos. Pauodegys skersai dryžuotas. Snapas žalias, pamatas rausvas. Kojos žalsvos. Patelės kūno apačia rusva, o jauniklių – šviesesnė, beveik balta.
Gurnapolis
Gurnapolis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Imbrado.
Plovinė vištelė
Lietuvoje labai reta, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Aptinkama balandžio – rugsėjo mėn. Mėgsta užpelkėjusius ir su gausia augalija vandens telkinius. Gerai plaukioja ir nardo, puikiai bėgioja po plūduriuojačius augalus. Balsas „ke ke keee“, arba „vot vot vorrr“. Lizdą suka ant žemės, vandens augalų tankynėse. Birželio – liepos mėn. deda 6-8 rudai gelsvus kiaušinius, kurie gausiai išmarginti rudomis dėmėmis. Peri 20-21 dieną.
Gurnapolis
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Stambus riedulys Gurnapolyje
Čyžų Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė
'''Čyžų Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė'''  – cerkvė, esanti Čyžų kaime. Cerkvė priklauso Čyžų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapijai. Cerkvė pastatyta 1889 metais. 1989 m. gruodžio 29 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Irène Joliot-Curie
Irena Džoljo-Kiuri ( ; 1897 m. rugsėjo 12 d. – 1956 m. kovo 17 d. ) – prancūzų mokslininkė, Mari Kiuri ir Pjero Kiuri vyriausia dukra ir Frederiko Džoljo-Kiuri žmona. Kartu su vyru tapo chemijos Nobelio premijos laureate 1935 m. už radiacijos tyrimus. Taip pat abu Irenos ir Frederiko vaikai, Elena ir Pjeras yra mokslininkai.
Biografija
Kiuri gimė 1897 m., rugsėjo 17 d., Paryžiuje, Prancūzijoje. Vos po pirmųjų mokymosi metų Irenos tėvai pastebėjo jos išskirtinį talentą matematikoje. Kiuri įstojo į Savigno kolegiją (1912 m.), o po dvejų metų į mokslų fakultetą Sorbonoje, kuris dabar vadinamas Paryžiaus universitetu.
Mirė 1956 m., kovo 17 d. nuo leukemijos, kaip ir jos mama, tikriausiai dėl per didelio kontakto su radiacija.
Krikštatėvis III
Filmas susilaukė įvairių įvertinimų, tinklalapiai Rotten Tomatoes ir Metacritic įvertino atitinkamai 68 % (iš 100) ir 60 balų (iš 100). „Krikštatėvis III“ kritikų vieningai laikomas silpniausia trilogijos dalimi ir nors buvo nominuotas 7 Oskaro apdovanojimams, nelaimėjo nė vieno.
Ignas Aleškevičius
Ignas Aleškevičius (1950 m. rugpjūčio 27 d. Krekštėnuose, Alytaus raj. – 2010 m. balandžio 12 d.) – agronomas, Lietuvos ir Alytaus rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Tėvai išaugino 9 vaikus. 1977 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgijo mokslinio agronomo specialybę. Atitarnavęs armijoje, 1972–1975 m. Alytaus rajono „Gimtosios žemės“ kolūkyje dirbo brigadininku, 1975–1980 m. Alytaus rajono Rimėnų sovietinio ūkio agronomas, 1980–1985 m. Alytaus rajono „Volungės“ kolūkio vyriausias agronomas.
1985–1987 m. LKP Alytaus rajono komiteto Žemės ūkio skyriaus vedėjas. 1987–1990 m. Alytaus rajono žemės ūkio valdybos vyriausias agronomas. 1993–1995 m. UAB „Krokialaukio pieninė“ direktorius. 1995–1997 m. ir 2000–2007 m. Alytaus rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1996 m. Alytaus rajono savivaldybės meras.
1996–1997 m. Seimo narys. 1997–2001 m. Alytaus apskrities viršininkas. 2001–2003 m. Alytaus rajono savivaldybės mero patarėjas.
Nuo 2003 m. AB „Lytagra“ Alytaus ir Marijampolės regionų vadybininkas.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatoriai) narys. Žmona Laimutė, sūnus Irmantas, duktė Laura.
Rachinų valstija
Rachinų valstija (MY ရခိုင်ပြည်နယ် (rahkuing pranynai), buvęs Arakanas) – vienas iš Mianmaro administracinių vienetų. Valstija yra Mianmaro vakarinėje pakrantėje ir ribojasi su Činų valstija šiaurėje, Magvajaus, Bago ir Ajejarvadžio provincijomis rytuose, Bengalijos įlanka vakaruose ir Bangladešu šiaurės vakaruose.
Berlainiai
Berlainiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje.
Klauzūra
Klauzūra (iš vėl. = užsandarinimas, claudere = uždaryti) – pastato dalis, esanti prie vienuolyno.
Kaip gyvenamosios patalpos klauzūra prieinama tik bendruomenės nariams; svečiai negali įžengti.
Klauzūros kitos dalys yra dormitoriumas (miegojimui skirtos patalpos), celės, refektoriumas (valgymui skirta patalpa), salė, choras.
Klauzūra taip pat yra vidinė laikysena, išorės veiksnių ignoravimas siekiant susikoncentruoti.
Zakristijonas
Zakristijonas - krikščioniškos bendruomenės (bažnyčios) tarnautojas, pagalbininkas liturginėse apeigose, krikščioniškoje benduomenėje; bažnyčios „ūkvedys“, prižiūrėtojas. Paprastai pasaulietis žmogus.
Zakristijonas yra bendruomenės samdomas darbuotojas. Kai kuriose parapijose jis dirba visuomeniniais pagrindais, negaudamas jokio užmokesčio arba dirbdamas už simbolinį atlyginimą (nebūtinai finansinį). Kai kuriose parapijose apskritai nėra tokios pareigybės - dėl tam tinkamų asmenų trūkumo, retai vykstančių pamaldų ir kitų priežasčių. Zakristijonas rūpinasi liturgija, bažnytinių švenčių ir su jomis susijusių apeigų organizavimu, bažnyčia ir jos ūkiu, pastatų, kiemo, kai kur ir prie bažnyčios esančių įstaigų (pvz., krikščioniško darželio) priežiūra, remontu, įrengimu, atnaujinimu, saugumu. Funkcijų ir kompetencijos apimtis skiriasi kiekvienoje bendruomenėje. Ji priklauso nuo organizacijos dydžio, veiklos, valdomų išteklių, renginių, finansavimo. Liturgijos reikmenų, drabužių laikymui bažnyčioje gali būti speciali tam skirta vieta - zakristija.
Ankstyvosiose bažnyčiose zakristijono pareigas ėjo ostiarjeris.
Brunėjaus transportas
Brunėjaus transportas – transporto infrastruktūra ir priemonės Pietryčių Azijos valstybėje Brunėjuje.
Geležinkeliai
Viešųjų geležinkelių šalyje nėra. Yra 13 km privatus, nebenaudojamas 13 km geležinkelis (610 mm), kuriuo seniau gabenta akmens anglis iš kasyklų į Muaros uostą. Taip pat yra Serijos–Badaso geležinkelio, naudoto naftininkų, liekanos.
Keliai
Brunėjaus kelių tinklą 2005 m. sudarė 3650 km, iš jų 2819 km yra su tvirta danga. Svarbiausias kelias yra 135 km ilgio autostrada tarp Muaros ir Kvala Belaito (toliau tęsiasi į Mirį Malaizijoje). Statomas naujas kelias per Brunėjaus įlanką, sunjungsiantis pagrindinę šalies dalį su Temburongo rajonu.
Brunėjaus vienas automobilis tenka 2,09 gyventojo. Tai vienas aukščiausių automobilizacijos rodiklių pasaulyje.
Vandens transportas
Brunėjuje yra vienas giliavandenis jūrų uostas – Muara. Per jį vyksta šalies naftos eksportas. Vidaus vandenų kelių ilgis – 209 km. Didelė dalis šalies gyventojų gyvena namuose ant polių upių ir įlankų pakrantėse, todėl populiarus susisiekimas motorizuotomis valtimis.
Oro transportas
Brunėjuje yra vienas oro uostas – Brunėjaus tarptautinis oro uostas (ilgis – 3658 m). Iš jo vyksta skrydžiai daugiausia į aplinkinius didmiesčius (Singapūrą, Kvala Lumpūrą, Manilą), tačiau vykdomi skrydžiai ir į Londoną, Melburną, Šanchajų, Dubajų, Džidą.
Serijoje yra Andukio aerodromas, naudojamas naftos pramonės reikmėms.
Pastrėvys (Kaišiadorys)
Pastrėvys – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kruonio, ties Strėvos ir Nemuno santaka. Dabar šioje vietoje yra Kruonio HAE pralaida.
Amber Grid
miniatiūra|Buveinė miniatiūra|[[Lietuvos–Lenkijos dujotiekis|Lenkijos ir Lietuvos dujotiekių jungtis]]
Amber Grid – Lietuvos dujotiekių operatorius.
Veikla
Valdo gamtinių dujų perdavimą aukšto slėgio dujotiekiais bei infrastruktūros (>2100 km dujotiekių) tinklą ir 2 dujų kompresorių stotis.
Istorija
2013 m. birželio 11 d. įkurta AB „Lietuvos dujos“ visuotinio akcininkų susirinkimo sprendimu. Vykdant reikalavimus atskirti gamtinių dujų perdavimo veiklą, patvirtintos AB „Lietuvos dujos“ atskyrimo sąlygos ir nuspręsta nuo tęsiančios veiklą AB „Lietuvos dujos“ atskirti gamtinių dujų perdavimo veiklą su šiai veiklai priskirtu turtu, teisėmis bei pareigomis.
2013 m. birželio 25 d. LR juridinių asmenų registre įregistruota AB „Amber Grid“.
Bendrovė yra Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklo (ENTSO-G) narė.
Šostakai (Kodenio valsčius)
Šostakai  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Kodenio, apie 39 km į pietryčius nuo Palenkės Bialos ir apie 96 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Aitra
Žodis Aitra gali reikšti:
Vidinkstas
Vidinkstas – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 9 km į pietvakarius nuo Utenos. Telkšo ledyninės kilmės duburyje. Ežero ilgis (šiaurės–pietų kryptimi) – 2,03 km, vidutinis plotis – 0,49 km, didžiausias plotis – 1,01 km. Altitudė 162,1 m. Krantai daugiausia žemi, pietinis kiek pelkėtas, tik vakarinis krantas aukštas. Atabradai smėlingi, tačiau daug kur užaugę vandens augalais, dugną dengia dumblas. Krantai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Pakrantėse daugiausia plyti dirbami laukai ir pievos, tik rytinėje pakrantėje auga miškelis. Ežeras turi tris miškingas salas (0,66 ha, 0,61 ha ir 0,14 ha). Į Vidinkstą suteka keli upeliai, pietvakariuose išteka V-1 upelis į Versmyno ežerą (Anykštos baseinas).
Ežere gyvena 12 rūšių žuvys: karšiai, karosai, lydekos, raudės, ešeriai ir kt. 2013 m. atliktame ežero ichtiologiniame ištyrime nustatyta, kad žuvų biomasė yra menka, vyrauja kuojos pagal individų skaičių, o pagal masę – karšiai.
Prie Vidinksto yra įsikūrę šie kaimai: Pakalniai, Kudrė, Davainių Giria, Aleksiejiškis, Miliūnai, Pavidinkstė, Kvoseliai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Pietvakarinėje ežero pakrantėje stūkso Pakalnių piliakalnis.
Vandenvardis Vidiñkstas bandomas vesti iš žodžio vidus.
Romos Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia
Bažnyčia pradėta statyti 1568 m. pagal Džakomo Barocio da Vinjolos planą, 1575 m. pastatytas fasadas pagal Džakomo dela Portos projektą. Pastatas pasižymi pirmuoju tikrai barokiniu fasadu ir todėl laikomas baroko architektūros stiliaus pradžia. Šventovė buvo daugybės jėzuitų bažnyčių visame pasaulyje modeliu, ypač Pietų ir Šiaurės Amerikoje.
Jėzuitų ordino įkūrėjo Ignaco Lojolos pirmą kartą sumąstyta 1551 m. bažnyčia aktyviai veikė Reformacijos ir sekusios Kontrreformacijos metu bei buvo ordino kurija iki jo laikino uždarymo 1773 m.
Bažnyčioje palaidotas LDK didikas, kardinolas Jurgis Radvila.
Inderas
Inderas  – nenuotakus, druskingas ežeras Kazachstane, Atyrau srities šiaurėje, Pakaspijo žemumoje. Maždaug už 10 km teka Uralo upė.
Ežero plotas yra apie 110 km². Iš ežero išgaunama kalio, bromo, boro druska. Druskos sluoksnio storis 10–15 m.
Sodžiai (Geldapės apskritis)
Sodžiai arba Porchovas (, nuo 1936 m. Zodschen, nuo 1938 m. liepos 17 d. Zoden, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Geldapės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947–1993 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Šakių spaustuvė
Šakių spaustuvė – spaustuvė, veikusi nuo 1945 m. Šakiuose.
Istorija
Spaustuvė įkurta 1945 m. kartu su Šakių apskrities laikraščio „Tikruoju keliu“ redakcija Griškabūdyje. 1947 m. perkelta į Šakius. 1950 m. ėmė spausdinti vietoje laikraščio Tarybiniu keliu pradėjusį eiti Šakių rajono laikraštį „Socialistinis kelias“, o nuo 1951 m. – ir Kudirkos Naumiesčio rajono laikraštį „Kolektyvinis darbas“, Šakių ir Plokščių MTS politinių skyrių laikraščius „Kolūkiečių draugas“ ir „Komunizmo keliu“.
1963 m. Šakių spaustuvė gavo linotipą, 1976 m. tapo Kauno „Raidės“ spaustuvės skyriumi ir spausdino Šakių rajono laikraštį „Draugas“, kuris 1963 m. pakeitė anksčiau ėjusį laikraštį „Socialistinis kelias“. 1980 m. Vilkaviškio spaustuvei įsigijus ofsetą, „Draugas“ buvo renkamas Šakiuose, o spausdinamas Vilkaviškyje. Vėliau Šakių spaustuvė spausdino blankus, smulkius spaudinius.
Direktorius Juozas Bilinskas – 1973–1995 m.
Guanų kalba
Guanų kalba arba kaskihų kalba – maskojanų kalbų šeimai priskiriama kalba. Vartojama Gran Čiake, vakarų Paragvajuje gyvenančių indėnų guanų.
Išskiriami du dialektai:
Guanų kalba artima sanapanų kalbai. Nesusijusi su kita guanų kalba (kalbama Brazilijoje), priklausančia aravakų kalboms.
Kornaredo stadionas
Stadio Cornaredo yra įvairios paskirties stadionas Lugane, Šveicarijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia FC Lugano. Pastatytas 1951 m. Talpina 15 000 žiūrovų (5000 yra sėdimos, o 10 000 – stovimos vietos).
1954 m. vyko vienerios V pasaulio futbolo čempionato varžybos, tarp Italijos ir Belgijos rinktinių.
Gurnas
Gurnas – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Naujojo Daugėliškio, prie Šaminio ežero.
Istorija
Panaikintas 1982 m.
Baidarių ir kanojų irklavimas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Baidarių ir kanojų irklavimas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 19-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Pasikeitimai
Lyginant su 2012 m. olimpiada baidarių ir kanojų irklavimo programoje moterų keturviečių baidarių 500 m distanciją pakeitė 1000 m distancija. 2014 m. Tarptautinė baidarių ir kanojų irklavimo federacija pakoregavo kvalifikacijos sistemą ir iš anksto nustatė turnyruose skiriamų kvotų skaičių.
Dopingas
Moldavijos kanojininkas Serghei Tarnovschi laimėjo bronzos medalį vyrų vienviečių baidarių 1000 m rungtyje, bet vėliau buvo diskvalifikuotas dėl dopingo vartojimo. Moldavija taip pat neteko teisės varžytis dviviečių baidarių rungtyje.
Aetra
Aetra (Aitra) graikų mitologijoje – vadinami du personažai.
Šalcinis
thumb|„Šalcinis“ 2000 m. Šalcinis – Dzūkijos nacionalinio parko leidinys, einantis nuo 1992 m. Marcinkonyse, Miškininkų g. 61, Varėnos rajonas.
Istorija
Leidinys sukurtas Henriko Gudavičiaus iniciatyva. Redakcinė kolegija: Imantas Lazdinis, Eugenijus Drobelis ir kt. Tiražas 2000 egz.
Eglynai (Kaunas)
Eglynai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietvakarius nuo Babtų, prie Alksnupio upelio. Ties kaimu kertasi keliai ir. Toliau vakaruose plyti Karalgirio-Padauguvos miškai.
Andrew Lloyd Webber
Andrew Lloyd Webber (Lloyd-Webber, g. 1948 m. kovo 22 d.) – seras, baronas, vienas žinomiausių šiuolaikinių kompozitorių, labiausiai žinomas muzika miuziklams.
Keli jo miuziklai tiek Brodvėjaus, tiek West End'o teatre būdavo rodomi daugiau nei dešimt metų. Andrew Lloyd Webber yra gavęs tris „Tony“ apdovanojimus, tris „Grammy“, „Oskarą“, tarptautinį „Emmy“ apdovanojimą, šešis „Olivier“ apdovanojimus, „Auksinį gaublį“ ir Kennedy Center Honors apdovanojimą.
Iš viso kompozitorius yra sukūręs trylika miuziklų, requiem, garso takelius dviem filmams, dainų ciklą, įvairių variacijų. Žinomiausi jo miuziklai yra „Katės“ (Cats), „Jėzus Kristus – superžvaigždė“ (Jesus Christ Superstar), „Operos vaiduoklis“ (The Phantom of The Opera) ir „Evita“. Kelios dainos įgyjo didelį populiarumą, buvo dažnai perdainuojamos ir įrašinėjamos įvairių atlikėjų bei tapdavo populiariais hitais atskirai nuo jų miuziklų. Tarp tokių – The Phantom of the Opera bei The Music of the Night iš „Operos vaiduoklio“, I don't know how to love him iš „Jėzus Kristus – superžvaigždė“, Don't Cry for Me Argentina iš „Evitos“ ir Memory iš „Kačių“.
San Pietro in Vincoli
thumb|250px| San Pietro in Vincoli fasadas thumb|120px|Bazilikos planas '''Šv. Petro grandinėse bazilika''' (netiesiogiai išvertus − Šv. Petro, surakinto grandinėmis, bazilika, ) – katalikų bažnyčia bazilika Romoje. Pagrindinė bažnyčios įžymybė − Mikelandželo „Mozės“ statula, kurta popiežiaus Julijaus II kapui. Bažnyčioje saugojamas vienas krikščionių religijos artifaktų − Šv. Petro grandinės, kuriomis jis buvo surakintas prieš mirtį.
Įėjimas į baziliką nemokamas, ji uždaryta pietų metu. Jos adresas Piazza San Pietro in Vincoli 4A.
Istorija
Bazilika pastatyta ant ankstesnio pastato pamatų apie 432−440 m. ir yra netoli Romos Koliziejaus. Ją 439 m.  pašventino popiežius Sikstas III. Vėlesniais laikais ji buvo ne kartą perstatinėjama. Restauracija atlikta apie 780 m. Pagrindinį perstatymą organizavo kardinolas Giuliano della Rovere apie 1471−1503 m., matyt, norėdamas paversti bažnyčią įtakingos viduramžių Romos giminės kapaviete. Išrinktas popiežiumi ir pasivadinęs Juliju II, Giuliano della Rovere pakeitė planus. Jis planavo save palaidoti Šv. Petro bazilikoje ir užsakė Mikelandželui įspūdingą savo kapo monumentą, kurį turėjo sudaryti daugiau nei 40 skulptūrų. Grandiozinis sumanymas niekuomet nebuvo įgyvendintas. Mirus popiežiui ne kartą „apkarpytas“. Galų gale, iš viso projekto buvo atliktos tik trys statulos, iš kurių žymiausia „Mozės“ statula, kuri buvo baigta 1515 m. ir bazilikoje atsidūrė apie 1542−45 m. Paties Julijaus II kapas yra Šv. Petro bazilikoje.
Lennart Johansson
right|250px|thumb|Lennart Johansson
San Pietro in Vincoli
Istorija
Bazilika dar buvo restauruota 1875 m. Bažnyčioje yra Domenikino ir Gverčino dailės darbų. Freską Šv. Petro grandinių stebuklo tema bazilikos lubose 1706 m. atliko Giovanni Battista Parodi. Bazilikoje palaidotas XV a. dailininkas ir skulptorius Antonijus del Polajuolas, kuris savo metu čia dirbo kartu su savo broliu, dailininku Pjeru.
Lennart Johansson
Lennart Johansson (1929 m. lapkričio 5 d. Stokholme – 2019 m. birželio 4 d.) – buvęs UEFA prezidentas nuo 1990 m. iki 2007 m.
Gimęs Švedijoje, Johansson gyveno ir dirbo Stokholme. Iki 2005 m. buvo AIK Solna futbolo klubo prezidentas. 2005 m. balandį buvo perrinktas pakartotinai dvejų metų kadencijai UEFA prezidentu. 2007 m. sausio 26 d. buvo išrinktas naujasis prezidentas, juo tapo Michel Platini.
Dezertašo salos
thumb|230px|Madeiros salų grupė
Dezertašo salos ( – „dykosios salos“) – nedidelių negyvenamų salų grupė Atlanto vandenyne, Madeiros salų grupėje, 25 km į pietryčius nuo Madeiros salos. Plotas 14,2 km². Dezertašo salas sudaro 3 salos, nusidriekusios grandine iš šiaurės vakarų į pietryčius 22,3 km, grandinės plotis 1,3 km. Salos vulkaninės kilmės, sudarytos iš bazalto, tefros, trachito. Salų paviršius uolingas, krantai skardingi. Augalija labai skurdi – pavieniai krūmokšniai, žolės, efemeriniai augalai.
Dezertašo salas sudaro šios salos: Didžioji Dezerta (plotas 10 km², aukštis 442 m), Bužijas (plotas 3 km², aukštis 348 m), Šanas (plotas 1 km², aukštis 98 m).
Dėl gėlo vandens trūkumo salos niekad nebuvo apgyvendintos. Dabar Didžiojoje Dezertoje yra salų prižiūrėtojo namas. 1990 m. salos paskelbtos gamtos rezervatu, čia sutinkami labai reti Viduržemio jūros ruoniai vienuoliai.
Isykas
Isyku vadinami:
Ritvė
Ritvė (Austrocylindropuntia) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso cilindriškos išvaizdos kaktusai su gumbuotomis šaknimis.
Paplitusi Pietų Amerikoje: Argentinoje, Bolivijoje, Ekvadore ir Peru.
Feliksas Bieliauskas
Feliksas Bieliauskas (1914 m. vasario 13 d. Mažiškėje, Griškabūdžio valsčius – 1985 m. lapkričio 13 d. Vilniuje) – sovietinės Lietuvos partinis, valstybės bei visuomenės veikėjas, pulkininkas.
Biografija
Nuo 1932 m. dalyvavo nelegalioje komunistinėje veikloje. 1934 m. LKP Kauno parajonio, rajono komitetų narys, sekretorius. 1934 m. ir 1936–1940 m. kalintas. 1934–1935 m. mokėsi Tarptautinėje Lenino mokykloje Maskvoje. 1935 m. LKJS CK narys, nelegalaus komjaunimo laikraščio „Darbininkų ir valstiečių jaunimas“ redaktorius.
1940–1942 m. ir 1944 m. sovietams okupavus Lietuvą LLKJS CK pirmasis sekretorius. 1942–1943 m. Raudonosios armijos 16-osios lietuviškosios divizijos politinio skyriaus viršininkas. 1944–1945 m. 50-osios lietuviškosios atsargos šaulių divizijos vado pavaduotojas politiniams reikalams ir politinio skyriaus viršininkas; 1945 m. pulkininkas.
1945–1946 m. LKP(b) Kauno miesto komiteto sekretorius. 1946–1950 m. LKP(b) Vilniaus miesto komiteto antrasis, 1950–1951 m. ir 1957–1961 m. pirmasis sekretorius. 1951–1952 m. LKP CK sekretorius. 1952–1953 m. LKP Vilniaus srities komiteto pirmasis sekretorius. Buvo vienas pretendentų į LKP CK pirmojo sekretoriaus postą. 1954 m. LSSR MT pirmininko pavaduotojas. 1957 m. Maskvoje baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1964–1973 m. LSSR MT Spaudos komiteto pirmininkas, 1973–1985 m. Archyvų valdybos prie LSSR MT viršininkas.
1941–1976 m. LKP CK narys, 1950–1954 m. ir 1958–1963 m. LKP CK biuro narys. 1941–1946 m. ir 1954–1958 m. SSRS Aukščiausiosios Tarybos, nuo 1947 m. LSSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas, 1959–1967 m. LSSR AT prezidiumo narys. 1951–1955 m. LSSR AT pirmininkas.
Paskelbė biografinių apybraižų apie lietuvių sovietinius veikėjus: „Karolis Petrikas“ (1973 m.), „Juozas Bartašiūnas“ (1977 m.), „Artilerijos generolas“ (apie Joną Žiburkų, 1982 m.).
Zablocie Kolonija
Zablocie Kolonija  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pietų Orknio salos
thumb|250px|Pietų Orknio salų žemėlapis
Pietų Orknio salos  – salų grupė Antarktyje, Atlanto vandenyno pietuose. Plotas 620 km². Sudaro keturios pagrindinės salos – Karūnacijos, Lauri, Pauelo, Sainio – bei keletas mažesnių salelių. Aukštis iki 1266 m Nivėjos k. (Karūnacijos saloje). Beveik visas salų paviršius padengtas ledu. Klimatas vėsus, drėgnas ir vėjuotas. Vasarą temperatūra pakyla iki vidutiniškai 2 °C, žiemą nukrenta iki -10 °C.
Pietų Orknio salos įtrauktos į Britų Antaktidos teritoriją. Į jas taip pat pretenduoja Argentina.
Šanų valstija
Šanų valstija (MY ရှမ်းပြည်နယ် (yum: pranynai)) yra vienas iš Mianmaro administracinių vienetų. Valstijos vardas kilo iš čia daugumą sudarančios šanų etninės grupės.
thumb|left|250px|Kaimas Šanų valstijos šiaurėje
Pietų Orknio salos
Salas 1812 m. atrado amerikiečiai ruonių medžiotojai Nathaniel Brown Palmer ir George Powell. 1823 m. James Weddell salas pavadino Pietų Orknio vardu.
Pietų Orknio salose yra dvi tyrimų stotys: Argentinos Orkadaso bazė Lauri saloje ir JK Sainio salos bazė.
Degsnės miškas
Degsnės miškas – nedidelis, apie 440 ha (mišku apaugę 410 ha.) Lietuvos miškas pietų Lietuvoje, Prienų rajono savivaldybėje (Prienų miškų urėdijos Balbieriškio girininkijoje), apie 7 kilometrus į pietus nuo Prienų ir apie 2 kilometrus į šiaurę nuo Balbieriškio. Jo ilgis šiaurės – pietų kryptimi apie 3,5 kilometrai, didžiausias plotis – 2 kilometrai. Miškas yra viršutinėse Nemuno terasose, jo paviršius išvagotas nutįsusių link Nemuno ir Dūmės griovių. Degsnės miško pietvakarinė dalis siekia kairįjį Nemuno krantą. Šiaurės rytiniu pakraščiu teka Uosos upelis, pietiniu pakraščiu – Dūmė. Į pietvakarius nuo miško yra Balbieriškio miškas, į šiaurę – Prienų šilas. Per mišką nutiestas plentas.
Miškas garsėja jo šiaurinėje dalyje, 29 kvartale, 1 sklype augančiu Degsnės maumedynu, kuris saugomas ir yra našiausias miškas Lietuvoje. Čia augantis Europinių maumedžių porūšis, lenkiniai maumedžiai (Larix decidua subsp. polonica) yra tarp aukščiausių Lietuvos medžių rūšių, iš kurių vienas Degsnės miško maumedžių bevardis individas yra 49 metrai aukščio - dabar tai aukščiausias medis Lietuvoje.
Asahikava
Asahikava  – miestas šiaurės Japonijoje, Hokaido salos centrinėje dalyje, prie Išikario upės. Kamikavos subprefektūros centras ir antras pagal dydį miestas saloje (po Saporo). Yra oro uostas. Medienos apdirbimo, popieriaus ir celiuliozės, maisto pramonė, žemės ūkio mašinų gamyba. Žemės ūkio regiono centras. Turizmas (kalnų slidinėjimas, Daisencuzano nacionalinis parkas, zoologijos sodas). Miestas garsėja tiltų gausa (jų yra ~740).
Asahikava yra šalčiausia Japonijos vieta – 1902 m. čia užfiksuota rekordinė -41 °C temperatūra.
Istorija
Asahikava įkurta 1922 m.
Ženevos stadionas
Stade de Genève yra futbolo stadionas Ženevoje, Šveicarijoje. Stadiono talpa – 30 084 sėdimos vietos. Namų rungtynes žaidžia Servette futbolo klubas. Pastatytas vietoje seno State des Charmilles stadiono, kuris talpino 10 000 žiūrovų. 2003 m. buvo baigti statybų darbai. Oficialiai atidarytas tų pačių metų balandžio 30 d.
Stadione buvo sužaistos trys Euro 2008 čempionato A grupės rungtynės.
Stade de Genève taip pat yra naudojamas regbio varžyboms.
Robertjenai
Robertjenai, Robertinai – žymi frankų didikų giminė, gyvenusi Vakarų Frankijoje, iš kurios kilo Kapetingai. Ji buvo įtakinga visą Karolingų imperijos laikotarpį (800–888 m.) ir 888–988 m., kai egzistavo paskutinė Karolingų karalystė. Daug giminės narių turėjo vardą Robert, pvz., Robertas iš Hesbaye (g. 770 m.), Robertas III Vormsietis (g. 800 m.), Robertas Stiprusis (g. 820 m.) ir Robertas I (g. 866 m.). Jie gana ryškiai skyrėsi tarp Karolingų didikų, santuokiniais ryšiais siejosi su šia karališkąja gimine. Iš pačios Robertjenų giminės iškilo trys frankų karaliai, valdę Vakarų Frankijoje – Edas I, Robertas I ir Hugas Kapetas.
Istoriografijoje Hugas Kapetas vadinamas paskutiniuoju frankų karaliumi ir pirmuoju Prancūzijos karaliumi. Jis buvo Kapetingų giminės įkūrėjas, o ši giminė (per savo dukterinę giminę Burbonus) valdė Prancūziją iki Antrosios Prancūzijos respublikos (1848–1852 m.), išskyrus Prancūzijos revoliucijos ir Napoleono karų metus (nuo 1792 iki 1815 m.). Ji iki šiol valdo Ispaniją ir Liuksemburgą, nes Ispanijos karalius Chuanas Karlosas I ir Liuksemburgo didysis hercogas Henris per Burbonus yra kilę iš Robertjenų.
Kilmė
Manoma, kad seniausieji Robertjenai kilę iš Hesbaye grafystės žemių (apie Tongereną šiuolaikinėje Belgijoje). Pirmas tikrai žinomas Robertjenų protėvis yra Paryžiaus grafas Robertas Stiprusis, kuris galbūt buvo Roberto III Vormsiečio sūnus ir Roberto iš Hesbaye anūkas, bei Ermengardos iš Hesbaye sūnėnas. O Ermengarda buvo Ingremo iš Hesbaye duktė ir Liudviko I Pamaldžiojo žmona.
Gurniai
Gurniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Dubingių.
Bikūnai (reikšmės)
Bikūnais vadinami kaimai:
Kripta
200px|thumb|[[Kretingos Tiškevičių koplyčia-mauzoliejus|Tiškevičių koplyčios kripta, Kretinga]] thumb|right|200 px|[[Saint-Sernin bazilikos kripta, Tulūza]]
Kripta – šventovės apačioje (po choru) esanti erdvė, patalpa. Dažniausiai tai požeminė bažnyčios patalpa garbingiems asmenims laidoti, relikvijoms laikyti. Anksčiau čia buvo laidojami šventieji, kankiniai, vėliau – nusipelnę šventovei asmenys (vyskupai, fundatoriai). Įrengiama po koplyčia, presbiterija arba centrinės navos ir transepto susikirtimo vietoje. Būna įvairaus plano, ne vienos navos. Šiuo metu kripta taip pat gali būti vadinama koplyčia, esanti šventovės apačioje, rūsyje; tenai esančios patalpos, tinkamos susibūrimui, maldai.
Istorija
VI a. aplink kriptą pradėta įrengti siaurus koridorius, kurie nuo VII a. buvo praplečiami į platesnę erdvę maldininkams. X-XII a. Italijoje didesnėse bažnyčiose, daugiausia katedrose, po presbiterija buvo statomos skliautuotos, paremtų kolonomis kriptos, kurios sudarė požemines kelių navų halines koplyčias.
Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė
'''Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Dubinų kaime. Cerkvė priklauso Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapijai. Cerkvė pastatyta 1872 metais.
Villa Lituania
Villa Lituania – Lietuvos Pirmosios Respublikos pasiuntinybės pastatas Romoje, Italijoje.
Istorija
Pastatas buvo įsigytas išperkamosios nuomos būdu ir priklausė Lietuvos Respublikai XX amžiaus ketvirtajame dešimtmetyje. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, pastatas su Italijos vyriausybės parama buvo perduotas Sovietų Sąjungai. Nelikus kitų išeičių ambasadorius Stasys Lozoraitis iš pastato pasitraukė 1940 m. kartu su likusiu diplomatiniu korpusu ir šeima, sunaikindamas arba su savimi pasiimdamas daugumą dokumentų. Iki pastato okupacijos Lietuvos Respublika buvo sumokėjusi daugiau nei pusę pastato kainos. Šiuo metu pastate įsikūręs Rusijos generalinis konsulatas Italijoje.
2007 m. Lietuvos menininkai Nomeda ir Gediminas Urbonas dalyvavo Venecijos meno bienalėje su projektu Villa Lituania, už kurį susilaukė specialaus bienalės komisijos paminėjimo.
Villa Lituania buvo laikoma paskutine Sovietų Sąjungos okupuota Lietuvos dalimi. 2013 m. vasario 21 d. Lietuvos Respublikos Užsienio reikalų ministras Linas Antanas Linkevičius pasirašė kontroversišką susitarimą su Italijos vyriausybe, pagal kurią Lietuva atsisakė pretenzijų į Villa Lituania pastatą, vietoj jo sutikdama neatlygintinai naudotis kitomis patalpomis Romoje, Palazzo Blumenstihl pastate.
Jonas Lapėnas
Jonas Lapėnas (1891 m. rugpjūčio 5 d. Dagilynėje, dab. Pasvalio rajonas – 1937 m. liepos 24 d. Žiegždriai, dab. Kauno rajonas) – Lietuvos verslininkas, politinis veikėjas.
Biografija
Nuo mažens domėjosi prekyba, dar būdamas trylikos metų amžiaus pradėjo dirbti pardavėju Pumpėnų krautuvėje. Vėliau vadovavo parduotuvėms Ariogaloje ir Plungėje, vartotojų kooperatyvui „Žagrė“ Kalvarijoje. Po Pirmojo pasaulinio karo apsigyveno Dauguose, šioje vietovėje įkūrė savo kooperatyvą. Besikuriant nepriklausomai Lietuvai, kurį laiką buvo paskirtas Daugų karo komendantu. 1920–1926 m. buvo Pakaunės vartototojų bendrovių sąjungos valdybos nariu.
Dauguose suartėjo su vietos klebonu Vladu Mironu, kuris jį rekomendavo tapti vienu iš direktorių į pradedančią veikti „Maisto“ bendrovę. Šioje įmonėje Jonas Lapėnas dirbo dešimt metų, vėliau buvo paskirtas generaliniu direktoriumi. Į mėsos biznį įtraukė ir brolį Petrą, kuris dirbo „Maisto“ fabriko direktoriumi Tauragėje. J.Lapėnas su Juozu Tūbeliu buvo šalies kooperatinio judėjimo pirmeiviai – abu aktyviai veikė Žemės ūkio kooperatyvų sąjungoje „Lietūkis“.
Byla
miniatiūra Verslas gerai sekėsi; J.Lapėnas nusipirko Žiegždrių dvarą, pasistatė šešių aukštų gyvenamą namą Kaune. Netikėtai 1935 m. „Maisto“ direktoriui Jonui Lapėnui pareikšti įtarimai sukčiavimu.
(Pasaulinėje rinkoje rinkoje kritus mėsos kainoms, Lietuvos vyriausybė siekė padėti ūkininkams ir įvedė priemoką superkamiems bekonams. „Maisto“ bendrovės supirkėjai (spėjama vadovybės įsakymu), mažiausiu pretekstu priskirdavo gyvulius „lašininių“ kategorijai, t. y. turinčių virš 100 kg svorio. Tokioms superkamoms kiaulėms Vyriausybės kainos priemoka nebuvo taikoma. Tuo tarpu „Maistas“ kompensacijas iš valstybės biudžeto gaudavo; buvo įtariama, kad jas pasisavindavo įmonės vadovas)
J.Lapėnas buvo suimtas ir patalpintas į Kauno kalėjimo vad. „inteligentų kamerą“, kur bausmę atliko valstybės iždo vagys. 1936 m. teismas kaltinamąjį nuteisė 8 metams sunkiųjų darbų kalėjimo, „Maisto“ bendrovei jis privalėjo padengti pusės milijono litų nuostolį. Vėliau Apeliaciniai rūmai šį nuosprendį panaikino. Galutinį išteisinamąjį sprendimą J.Lapėnas nebeišgirdo – jau buvo miręs.
Lapėno namas
Pirmas aukštas skirtas parduotuvėms, o kituose penkiuose įrengti butai. Du iš jų buvo sujungti, šį plotą 1938–1939 m. nuomojo Lenkijos ambasada. Viršutiniame šeštajame aukšte įrengta salė su židiniu, patalpos sargui. Projektavo garsus architektas Feliksas Vizbaras, statė broliai Ilgovskiai. Pastato struktūra simetriška, butai išsidėstę apie centre išsikišusią dvigubą laiptinę. Koridorinė sistema, svetainių langai orientuoti į Kęstučio gatvę, pagalbinės patalpos – į kiemą. Namas tinkuotas granitiniu tinku, balkonų atitvarų ornamentas suderintas su langų juostos linijomis. Kieme garažai, patalpos šoferiams.
Po J.Lapėno mirties išskirtinės architektūros pastatą valdė įpėdinis Gediminas. Sovietiniais laikais namas buvo nacionalizuotas, jame įsikūrė Žemės ūkio akademijos bendrabutis, vėliau – mokslo tiriamasis institutas.
Žefas
Žèfas – gyvenvietė ir komuna Merta ir Mozelio departamente, šiaurės-rytinėje Prancūzijos dalyje. 7453 gyventojų. (1999 m.).
Egėjas
Egėjas (Aigėjas) graikų mitologijoje – Atėnų karalius, Pandiono sūnus, Tesėjo tėvas.
Mirus Pandionui, Egėjas ir jo broliai susigrąžino Atėnų valdžią iš Pandiono sostą užgrobusio Metiono. Jie valdžią padalino į keturias dalis, tačiau Egėjas tapo karaliumi. Jo pirmoji žmona Meta, antroji – Chalkiopė.
Egėjas turėjo dvi žmonas, tačiau vaikų nesusilaukė, todėl paklausė Delfų orakulo patarimo.
Žlaugai (Geldapės apskritis)
Žlaugai arba Torfianojė (, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės teritorija.
Egėjas
Trozenoje užaugęs Tesėjas nurideno akmenį ir pasiėmė savo tėvo paliktus ginklus. Tada, jo motina jam papasakojo apie jo tėvą Egėją ir kad jis turi nunešti ginklus jam. Tesėjas galėjo rinktis kaip keliauti į Atėnus sausuma, pavojingu keliu, kuriame gausu nusikaltėlių, ar jūra, saugesniu keliu. Kadangi buvo jaunas, drąsus ir ambicingas tesėjas nusprendė keliauti į Atėnus sausuma.
Žlaugai (Geldapės apskritis)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Geldapės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947–1992 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Egėjas
Atvykęs Tesėjas neatskleidė savo asmenybės. Jį pasveikino Egėjas, kuriam buvo įtartinas nepažįstamasis, atvykęs į Atėnus. Medėja mėgino pražudyti Tesėją paprašiusi pagauti maratoniečių bulių, tačiau Tėsėjas tai įvykdė. Vėliau ji mėgino nunuodyti Tesėją, tačiau paskutinę sekundę Egėjas atpažino savo sūnų pagal sandalus, skydą ir kardą, todėl išmušė Tesėjui iš rankos apnuodyto vyno taurę. Tėvas ir sūnus vėl buvo kartu.