cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klaipėdos rajono savivaldybė
Klaipėdos rajono savivaldybėje 2006 m. veikė Lietuvos žemdirbystės instituto Vėžaičių filialas, 2 gimnazijos, 4 vidurinės, 14 pagrindinių, 12 pradžios mokyklų, 4 mokyklos-darželiai, ugdymo centras, 6 ikimokyklinio ugdymo įstaigos, vaikų ir jaunių sporto, 2 vaikų muzikos mokyklos, moksleivių namai, Pedagoginė psichologinė tarnyba, 2 ligoninės, 10 ambulatorinių gydymo įstaigų, 14 medicinos punktų, pagyvenusių žmonių ir vaikų globos įstaigos, 20 kultūros centrų, Gargždų krašto muziejus su 4 filialais 28 bibliotekos, Gargždų kino teatras „Minija“, Sporto centras, 29 sporto klubai, Gargždų turizmo informacijos centras.
Geografija
thumb|240px|[[Laistų piliakalnis]] thumb|240px|Minija ties [[Dituva]] thumb|240px|[[Olando kepurė]]
Klimatas
Sausio vidutinė temperatūra apie 3,6 °C, liepos 16,3 °C. Kritulių per metus 711–892 mm. Karščio rekordas buvo užfiksuotas 2011 m. Liepos mėn. 35,2 °C. Šalčio rekordas buvo užfiksuotas 1962 m. Vasario pradžioje -38,3 °C.
Vandenys
Klaipėdos rajono ežerai: Kalotės, Kapstato, Plazės, Kalvių žvyro karjero, Laukžemių, Greičiūnų, Agluonėnų, Plikių tvenkiniai. Tyrų, Svencelės pelkės.
Miškai
Miškingumas 23,8%, didžiausi miškai: Vėžaitinės, Kliošių, Padumblės miškas. Auga daugiausia pušynai, eglynai.
Geologija
Savivaldybės teritorijos rytuose, Endriejavo kalvagūbryje dirvožemiai daugiausia paprastieji karbonatingieji išplautžemiai; šiaurėje, Kretingalės apylinkėse, – karbonatingieji sekliai glėjiški išplautžemiai, į vakarus nuo jų tęsiasi balkšvažemių juosta, plačiausia ji yra teritorijos šiaurėje. Savivaldybės pietinėje dalyje vyrauja jauražemiai, šiaurės vakarų pakrantėje – smėlžemiai, pelkėtose vietovėse – durpžemiai. Upių slėniuose yra salpžemių, pietvakariuose (pakrantėje) – palvažemių.
Svarbiausios naudingosios iškasenos – nafta, didžiausi telkiniai: Dieglių, Pietinių Šiūparių, Vėžaičių, Vilkyčių. Dar yra žvyro (Poškų, Slengių, Šiūparių, Šnaukštų telkiniai), smėlio (Juodikių telkinys), durpių (Dauparų durpynas).
Saugomos teritorijos
Klaipėdos rajono savivaldybei priklauso didžioji dalis Pajūrio regioninio parko; jame yra:
Gelasijus II
Gelasijus II (Gelasio II, gimimo vardas Giovanni Coniulo, g. apie 1060 metus, Gaetoje – 1119 m. sausio 29 d. palaidotas Kliuni abatijoje, Prancūzija) – popiežius nuo 1118 m. sausio 24 d. iki mirties.
Klaipėdos rajono savivaldybė
Saugomos teritorijos
Gamtos paminklai – 2 geologiniai: Lapiškės akmuo ir akmuo Baravykas (buvęs).
Gruodis
Gruodis – pirmasis kalendorinis prasidedančios žiemos ir dvyliktas metų mėnuo pagal Grigaliaus kalendorių, jį sudaro 31 diena. Lotyniškas mėnesio pavadinimas December reiškia dešimtasis mėnuo. Kiti gruodžio mėnesio pavadinimai lietuvių kalba – Pustis, Ragas, Didysis Ragutis ir kt. Pažymėtina, kad gruodis prasideda ta pačia savaitės diena, kaip rugsėjis.
Klaipėdos rajono savivaldybė
Susisiekimas
Per savivaldybės teritoriją eina automobilių magistralė Klaipėda-Vilnius-Minskas (Baltarusija), geležinkeliai Klaipėda-Vilnius ir Klaipėda-Pagėgiai. Dirvupiuose yra Klaipėdos oro uostas.
Gelasijus II
Biografija
Gimė galingoje Pizos respublikos šeimoje. Monte Kasino tapo vienuoliu iš kur jį į Romą pasikvietė Popiežius Urbonas II. 1088 m rugpjūtį paskirtas popiežiaus subdiakonu ir 1088 m. spalio 23 d. Šventos Marijos Kosmedine kardinolu diakonu. Būdamas Romos Katalikų Bažnyčios kancleriu 1089–1118 reformavo bažnyčios administravimą, paskyrė nuolatinius popiežiaus tarnautojus, įveikė ankstesnę tradiciją kai popiežiaus dokumentus tvirtindavo Romos notarai. Jo kadencijoje įsigaliojo tvarka, kad popiežiaus kancleris turi visada būti kardinolu, ir turi užimti šį postą iki gyvenimo galo ar kol jo neišrinko popiežiumi.
Juna
Juna  – 2-a ilgiausia Dominikos Respublikos upė. Ilgis siekia 185,17 km. Upė prasideda 1075 m aukštyje, Centrinėje Kordiljeroje, į pietvakarius nuo Bonao miesto, teka derlingu Sibao slėniu, paskui pasuka šiaurės–šiaurės rytų kryptimi, prateka pro Bonao. Į pietus nuo Kotui miesto upė pasiekia Hatilijo ežerą, tada pasuka į šiaurės rytus, vėliau į rytus ir įteka į Atlanto vandenyno Samanos įlanką. Kaip ir daugelio kitų Dominikos Respublikos upių pavadinimai, Junos pavadinimas kilo iš tainų kalbos.
Klaipėdos rajono savivaldybė
Istorija
1959 m. prijungtos panaikinto Priekulės rajono 8 apylinkės ir Priekulė, 1962 m. – Plungės rajono 2 apylinkės, Šilalės rajono 1 apylinkė, Šilutės rajono 1 apylinkė ir dalis kitos apylinkės. 1965 m. šiek tiek pakeistos rajono ribos.
Gelasijus II
Biografija
Greitai po išrinkimo popiežiumi Gelasijus II buvo įkalintas Imperatoriaus Henriko V šalininkų, tačiau Romos gyventojams sukilus išlaisvintas. Henrikas V siekė priversti naują popiežių pripažinti savo teisę kištis į popiežiaus skyrimo procedūrą, kuria jam suteikė prieš tai buvęs popiežius Paskalis II (vėliau panaikinta). 1118 m. kovą jis išvarė Gelasijų II iš Romos, paskelbdamas jo rinkimus negaliojančiais ir niekiniais. Tuo pačiu metu jis paskelbė Bragos arkivyskupą antipopiežiumi žinoma Gregorijaus VIII vardu (1118–1121 m.).
Gruodis
Lietuvos klimatas
thumb|240px|Žemaitija gruodžio pabaigoje
Klaipėdos rajono savivaldybė
Istorija
1995 m. įkurta Klaipėdos rajono savivaldybė. 2009 m. birželio 26 d. savivaldybės tarybos sprendimu Nr. T11-62 įsteigtos 75 seniūnaitijos.
Juna
Upę daugiausia maitina lietaus vanduo, iškrentantis gegužės–lapkričio mėnesiais. Laivuojama nuo žiočių. Upė buvo smarkiai patvinusi 2000 ir 2004 m.
Gelasijus II
Biografija
Gelasijus II pabėgo į Gaetą, kur jis buvo įšventintas į kunigus 1118 m. kovo 9 d., ir kitą dieną gavo vyskupo įšventinimą. Jis iš karto ekskomunikavo Henriką V ir antipopiežių. Remiamas normanų liepą grįžo į Romą, tačiau neramumai mieste privertė popiežių dar kartą bėgti. Iškeliavęs į Prancūziją spalį pasiekė Marselį, buvo džiaugsmingai sutiktas Avinjone, Monpeljė ir kituose miestuose. 1119 m sausį surengė sinodą Vjene ir planavo surengti Visuotinį Bažnyčios susirinkimą, bet tų pačių metų sausio 29 dieną mirė.
Juna
Intakai:
Prie upės įsikūrę Bonao, Kotui miestai.
Klaipėdos rajono savivaldybė
Gyventojai
Miesto gyventojų 36% (2005 m.). Gyventojų tankumas 35,8 žmonės/km² 86,8% gyventojų yra katalikai, 2,5% – evangelikai liuteronai, 1,1% – stačiatikiai, yra sentikių, evangelikų reformatų ir kt. (2001 m.).
Gruodis
Lietuvos klimatas
Gruodį vidutinis dienos ilgumas yra 7 val. 25 min. Vidutinė oro temperatūra vyrauja apie -2,2 °C, pajūryje +0,1 °C. Užėjus šaltoms oro masėms temperatūra gali nukristi iki -34 °C Varėnoje, -24 °C Klaipėdoje, o šiltoms – pakilti iki +10-12 °C. Vidutiniškai iškrenta 40–50 mm kritulių, Žemaičių aukštumoje ir pajūryje – 60–70 mm. Dažniausiai (53 %) būdingi mišrūs krituliai, 29 % sudaro sniegas. Gruodžio antrojoje pusėje didžiojoje šalies dalyje (išskyrus pajūrį, Kybartų apylinkes) susidaro pastovi sniego danga (nors pastaraisiais metais gruodį ji dažniausiai nesusidaro). Per mėnesį vėjuotų dienų, kai vėjo greitis viršija 8 m/s, būna 7-10, Klaipėdoje – 18. Rūko dienų vidutiniškai būna nuo 4 (Kybartuose, Ukmergėje) iki 14 (Laukuvoje). Rūko vidutinė trukmė 116 ha Laukuvoje, 68 h Vilniuje. Būna 2–5 pūgos dienos, pajūryje gali būti iki 7. Perkūnija gruodį pasitaiko labai retai (užregistruota tik Klaipėdoje ir Vilniuje).
Klaipėdos rajono savivaldybė
Gyvenvietės
Didžiausios gyvenvietės (2022 sausio 1d.):
Administracija
250px|thumb|left|Savivaldybės pastatas Gargžduose
Atstovaujamoji valdžia – Klaipėdos rajono savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Klaipėdos rajono savivaldybės administracija.
Seniūnijos
Savivaldybėje yra 11 seniūnijų (skliausteliuose – seniūno būstinė):
Ekonomika
Visoje Klaipėdos rajono savivaldybėje pagaminama 2,9% Lietuvos pramonės produkcijos (2003 m.).
Pramonės svarbiausios šakos:
Žemės ūkio naudmenos užima 55,7% savivaldybės teritorijos, iš jų 89,0% – ariamoji žemė, 8,4% – pievos ir natūralios ganyklos, 2,6% – sodai ir uogynai. 38,4% pasėlių užima javai (0,8% Lietuvos javų derliaus), 38,2% – daugiamečių žolių pasėliai, 9,0% – bulvės (2,3%),3,4% – lauko daržovės (2,3%).
2004 pagaminta 1,9% Lietuvos gyvulininkystės produkcijos (1,9% pieno). 2005 m. buvo 17 900 galvijų (2,3% Lietuvos galvijų), 26 400 kiaulių (2,5%), 860 avių ir ožkų (1,8%), 1100 arklių (1,7%).
Gruodis
Astronomija
Saulė gruodį pereina per Gyvatnešio (lapkričio 30 – gruodžio 17) ir Šaulio (gruodžio 18 – sausio 18) žvaigždynus.
Zodiakas
Gruodžio zodiako ženklai:
Kitomis kalbomis
Panašiai kaip lietuviškai, gruodis vadinamas ir žemaičių tarme – Groudis, lenkų kalboje – Grudzień, ukrainiečių kalba – грудень (tariasi gruden su minkštąja N).
Tim Krul
Timotis Michaelis Krulis (g. 1988 m. balandžio 3 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės vartininkas.
2014 m. pasaulio čempionato ketvirtfinalio varžybose prieš Kosta Riką specialiai išleistas pabaigoje prieš baudinių seriją, kurioje atmušė 2 iš 5 baudinių.
Kozenca
Kozenca  – miestas pietų Italijoje, Kalabrijoje, prie Busento ir Kračio santakos. Provincijos centras. Medienos apdirbimo, maisto, metalo apdirbimo, keramikos pramonė.
Dombrova (Kleščelės valsčius)
Dombrova  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Kleščelių valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kozenca
Antikoje Kozenca buvo vadinama Kalabrijos Atėnais. Kosencijos akademija, įkurta 1511 m., buvo viena pirmųjų Europoje. Iki šių dienų Kozenca yra svarbus kultūrinis centras su keliais muziejais, teatrais, keliomis bibliotekomis, Kalabrijos universitetu.
Istorija
Kosencija, italikų genties brutijų sostinė, buvo italikų atsvara kovoje su Jonijos kolonijų helenistine įtaka. Netoli vyko Pandosijos mūšis, kur maža brutijų ir lukanų armija nugalėjo Aleksandro Makedoniečio dėdę Aleksandras Epyrietį. Šimtmečiams bėgant miestas išlaikė savitą charakterį, kuris jį išskyrė iš kitų regiono miestų. Imperatoriaus Augusto laikais Kozenca tapo svarbia stotele Via Popilijos kelyje, kuris vedė į Siciliją. Nors imperijos laikais miestas buvo tik kolonija, jis turėjo savivaldos privilegijas.
410 m. Alarikas I, vizigotų vadas, užėmė Romą ir tapo pirmuoju tą padariusiu užsieniečiu per 800 metų. Palikęs miestą jis išsivežė daugybę grobio. thumb|left|250px|Alariko mirtis Pasak gotų istoriko Jordano, Alarikas patraukė į pietus. Prie Kozencos jis staiga mirė. Nežinoma kas jam nutiko: spėjama liga ar priešų antpuolis. Pagerbdami vadą gotai palaidojo jį kape. Tai nebuvo įprastas kapas. Teigiama, kad jis buvo Kračio ir Busento santakoje. Daugybė vergų nukreipė Busento vandenis, kad iškastų kapą Alarikui, jo žirgui ir grobiui. Po to vanduo buvo sugrąžintas į vagą, o gotų kariai išžudė vergus, kad niekas neprasitartų.
Keli miestai Kozencos provincijoje, ypač Rosanas, šimtmečiais atsisakė pripažinti barbarų valdžią`po Vakarų Romos imperijos žlugimo. Su miestus juosiančiomis sienomis ir mažais romėnų garnizonais, jie buvo paskutiniai romėnų bastionai Italijoje. Tad tai buvo laikoma Bizantijos teritorija iki lombardų įsiveržimo.
Po didelių kovų tarp saracėnų ir lombardų, miestas buvo sugriautas, atstatytas 988 m. ir vėl sugriautas XI a. pradžioje. Bėgdami nuo žudynių miestiečiai pasitraukė iš Kozencos ir aplinkinėse kalvose įkūrė keletą kaimelių.
XI a. Kalabrija tapo normanų kunigaikštyste, o Kozenca – jos sostine. Miestas sukilo prieš Roger Guiscard, bet po ilgos apgulties buvo užimtas. Valdant Štaufenams, miestas tapo Kalabrijos rūmų (Curia Generale) vieta. Imperatorius Frydrichas II ypač domėjosi miestu: skatino statybas ir verslą, organizavo svarbią kasmetinę mugę.
Po to Kozenca smarkiai kovėsi prieš Angevinų valdžią, kurią rėmė dvasininkija. Miestas tapo Angevinų ir aragoniečių kovos arena. 1432 m. Liudvikas III Neapolietis apsigyveno Kozencos pilyje su žmona Margarita Savojiete. Kai ji mirė 1434 m., ją palaidojo katedroje. thumb|left|250px|Senamiestis 1500 m. nepaisant pasipriešinimo Kozencą užėmė ispanų armija, vadovaujama kapitono Consalvo de Cordoba. XVI a. miestas klestėjo kaip Kalabrijos vietininko sostinė. Kultūrinė reikšmė padidėjo tuo metu įkūrus Kosencijos akademiją, kurios nariai buvo Bernardino Telesio, Aulo Gianni Parrasio, broliai Martirano, Antonio Serra ir kiti. 1707 m. vietoj ispanų Neapolio karalystę pradėjo valdyti austrai. 1799 m. po trumpai egzistavusios Pantenopėjos respublikos ir labai nuožmaus pasipriešinimo burbonų vardu Kozencą užėmė kardinolo Fabrizio Ruffo Lazzari. Rufo buvo gimęs Kalabrijoje.
1806–1815 m. Kozenca kovojo su prancūzų valdymu. Miestas patyrė daug žiaurių represijų, o 1813 m. Karbonarai, kurie atsirado Kozencoje, patyrė daugelio savo narių žūtį. 1821 ir 1837 m. kilo vietinės reikšmės riaušės. 1844 m. kovo 15 d. sukilimo klimaksas buvo brolių Bandierų išsilaipinimas ir egzekucija Kozencoje. 1860 m. Kalabrija tapo Italijos karalystės dalimi.
Ilizis
Ilizis – miestas pietryčių Alžyre, oazėje Sacharos dykumoje. Vilajos centras. 7,4 tūkst. gyventojų (2007). Ilizis – turistinis centras, įsikūręs prie turistų lankomo Tasilio Adžero nacionalinio parko.
Danijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
Danijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
Palankesių dvaras
Palankesių dvaras – buvęs dvaras Vidurio Lietuvoje (Palankesiai, Žeimių seniūnija, Jonavos rajonas).
thumb|left|240px|Svirnas
Netoli Palankesių dvarvietės teka Lankesa. Į šiaurę yra miestelis Žeimiai. Išlikusi dvarvietė saugoma valstybės, nustatytas individualus apsaugos ir naudojimo reglamentas. Išlikusi Palankesių buvusio dvaro sodyba. Jos pagrindinį kiemą formuoja alėjos ašyje stovintis ponų namas ir abipus jo, kiemo šonuose, suręstas kumetynas (šeimyninė) bei fachverko konstrukcijos svirnas. Sprendžiant iš formų, struktūros ir konstrukcijų dvaras statytas XIX a. viduryje.
Ažugirių kapinynas
Ažugirių kapinynas – kapinynas Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Ažugirių kaimo, Pakapių kalne.
Tyrimai
1976 m. Istorijos instituto ir Utenos kraštotyros muziejaus archeologai (tyrimų vadovas Vytautas Urbanavičius) ištyrė 614 m² m. plotą. Rasti 56 XIV a. pabaigos – XVII a. kapai; kai kurie jų suardyti. Mirusieji laidoti stačiakampėse iki 2 m ilgio duobėse, įvairiame gylyje, su karstais ir be jų. Vienoje duobėje aptikti vyro ir vaiko palaikai. Tirtuose kapuose rasta geležinių įrankių, ietigalių, peilių, molinių puodų (jų aptikta tik moterų kapuose), žalvarinių papuošalų (segių, žiedų, apyrankių, antsmilkinių), Lietuvos, Lenkijos ir Švedijos monetų, odinių piniginių liekanų. Radinius saugo Utenos kraštotyros muziejus (60 dirbinių) ir Lietuvos nacionalinis muziejus.
Kovaičiai (Molėtai)
Kovaičiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Dubingių, šalia kelio.
Beris
Beris – miestas šiaurės vakarų Anglijoje, 9 km į rytus nuo Boltono ir 13 km į šiaurę nuo Mančesterio. Tekstilės pramonės centras, eina Mančesterio metropolitenas. Veikia meno galerija, muziejus, bažnyčia, dvi kolegijos.
Marso teraformavimas
thumb|180px|right|Dailininko pavaizduotas Marso išvaizdos kitimas teraformuojant Marsą.
Marso teraformavimas – hipotetinis Marso planetos teraformavimas. Tai būtų Marso atmosferos, klimato bei jo paviršiaus geologinių sąlygų (dirvožemio ir vandens telkinių formavimas) pakeitimo procesas, kuriuo siekiama sukurti žemiškas gamtines sąlygas, tinkamas gyventi žmonėms ir kitiems Žemės organizmams. Marso teraformavimas leistų jame sukurti nuolatines žmonių kolonijas.
Šis procesas neatpažįstamai pakeistų Marso atmosferos cheminę sudėtį, klimatą, slėgį ir paviršiaus temperatūrą. Kol kas nėra technologijų, leidžiančių Marsą padaryti gyvenama planeta. Netgi kyla abejonių, ar tai įmanoma padaryti ir kiek stabilus būtų naujasis klimatas. Net jei ir atsirastų technologijos, leidžiančios pradėti Marso teraformavimą, tai labai ilgai užtruktų.
Žmonijos gausėjimas ir išteklių poreikis gali gana greitai pastūmėti užimti naujas erdves - pirmiausia Žemės vandenynų paviršių ir vandenyno dugną, kosminę erdvę apie Žemę, Mėnulį. Tolesnis žingsnis būtų artimiausių planetų – Marso ir Veneros, tačiau ši kolonizacija būtų maksimali, jei pavyktų šias planetas teraformuoti.
Dabartinės sąlygos
Marso paviršiniame grunte yra daug mineralų, kurie galėtų būti panaudoti teraformavime. Po paviršiumi yra daug vandens ledo, o ties Marso ašigaliais vandens ledas susimaišęs su sausu ledu (kietu anglies dvideginiu). Buvo aptikti dideli vandens ledo telkiniai ties pietų ašigaliu. Jei šis ledas būtų sparčiai ištirpintas, vandens sluoksnis Marsą padengtų 11 m gylio sluoksniu. Užšalęs anglies dioksidas (CO2), esantis poliuose, Marso vasarą sublimuojasi į atmosferą, lieka nedideli vandens ledo likučiai, kuriuos greiti vėjai (apie 400 km/val.) pučia nuo ašigalių link pusiaujo. Šie sezoniniai veiksniai permeta daug dulkių ir vandens garų į atmosferą, dėl ko gali susidaryti žemiški plunksniniai debesys.
Dauguma Marso atmosferos deguonies atomų yra anglies dvideginio sudėtyje (CO2), kuris yra pagrindinė sudedamoji atmosferos dalis. Molekulinio deguonies (O2) yra tik pėdsakai. Daug deguonies atomų yra Marso paviršiaus uolienose (geležies oksidai ir nitratai). Marso zondo Phoenix paimtų Marso grunto mėginių analizė rodo, kad grunte yra perchloratų, iš kurių galima irgi išskirti deguonį. Naudojant elektrolizę galima skaldyti vandenį ir išgauti deguonį, jei tik pakaks vandens ir elektros energijos.
Buvo keliama mintis, kad Marso sąlygos kažkada buvo gana panašios į Žemės sąlygas ankstyvosiose pastarosios vystymosi stadijose. Anksčiau Marso paviršiuje buvo vandens, o dabar jis susikaupęs ašigaliuose ir po grunto paviršiumi kaip amžinas įšalas. Gali būti, kad Marsas neturi magnetinio lauko ir geologinio aktyvumo dėl to, kad Marsas yra santykinai mažas, dėl ko jis ataušo sparčiau negu Žemė. Nors šie galimi reiškiniai nėra gerai suprasti.
Reikalingi pokyčiai
Teraformuojant Marso atmosferą svarbu įgyvendinti tris pokyčius: Marso atmosfera yra reta, ties paviršiumi jos slėgis tėra 0,6 kPa (Žemėje jis 101,3 kPa), o Olimpo kalno viršūnėje (22 km aukštis) tesiekia 0,003 kPa (tame pačiame aukštyje Žemėje jis lygus 4,0 kPa).
Marso atmosferos dujų sudėtis: 95% anglies dioksido (CO2), 3% azoto, 1,6% argono, o deguonies, vandens ir metano tėra tik pėdsakai. Atmosferą sudarantis anglies dioksidas yra šiltnamio dujos, todėl planetai pradėjus šilti turėtų padėti šilumą sulaikyti. Planetai šylant į atmosferą turėtų patekti dar daugiau CO2 iš ašigaliuose esančio užšalusio anglies dvideginio atsargų. Tai reikštų, kad du teraformavimo procesai (atmosferos formavimas ir planetos paviršiaus šildymas) stiprins vienas kitą.
Atmosferos ir hidrosferos formavimas
Teraformuojant Marso atmosferą svarbus etapas bus vandens importavimas. Papildomas vanduo gali būti gautas iš ledinių asteroidų, Jupiterio ar Saturno palydovų ledo. Kitas svarbus dalykas bus atmosferos dujų sulaikymas. Tam padėtų dirbtinės magnetosferos sudarymas.
Anglies dvideginio sublimacija
Dabar Marse anglies dvideginio yra pakankamai daug kaip ledo pietų ašigalio zonoje ir absorbuoto gruntuose. Klimatui pašiltėjus keliais laipsniais kietas anglies dioksidas sublimuotųsi, ir atmosferos slėgis padidėtų iki 300 milibarų (30 kPa), kas atitiktų atmosferos slėgį dvigubame Everesto aukštyje.
Tokia atmosfera dar netiktų žmonėms kvėpuoti, bet nebereikėtų kompresinių kostiumų, ištirptų vandens ledas šiaurinėje poliarinėje zonoje (vanduo užsemtų šiaurės pusrutulio žemumas), maždaug pusėje Marso paviršiaus susidarytų klimatas, kur temperatūros viršytų užšalimo temperatūrą. Dėl to būtų įmanoma augalinė gyvybė, ypač fitoplanktonas šiaurinėse jūrose, kuris imtų išskirti deguonį į atmosferą ir surištų dalį anglies dioksido.
Amoniako importas
Kitas galimas Marso atmosferos teraformavimo metodas pagrįstas amoniako, kaip efektyvių šiltnamio dujų, panaudojimu. Tai būtų paprasta, jei asteroiduose pavyktų aptikti daug amoniako ledo. Tokius asteroidus nukreipus į Marsą jų amoniakas taptų Marso atmosferos dalimi. Kadangi amoniakas (NH3) turi daug azoto, šis galėtų būti paverstas molekuliniu azotu ir tapti atmosferos buferiu.
Aprūpinimas buferinėmis dujomis yra svarbus kuriant žemišką atmosferą. Žemės atmosferoje šią funkciją atlieka azotas, kurio atmosferoje yra apie 77%. Marse tokio buferio irgi reikės, nors jo gali būti ir mažiau. Tačiau gauti reikiamą kiekį inertiškų buferinių dujų (azotas, argonas ar kitos panašios) yra sunki užduotis.
393 m.
393 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Balčiulėniškė
Balčiulėniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ceikinių.
Vidugirių Pal. Jurgio Matulaičio bažnyčia
Vidugirių Palaimintojo Jurgio Matulaičio bažnyčia – Romos katalikų bažnyčia Lenkijoje, Seinų apskrities Punsko valsčiaus Vidugirių kaime. Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios filija.
Parapijos istorija
Būdami gana tolokai nuo arčiausios bažnyčios Punske, Vidugirių ir gretimų kaimų gyventojai nusprendė pastatyti kaime bažnyčią. JAV lietuvių mecenatai Marija ir Antanas Rudžiai pažadėjo paremti jos statybą ir pažadą tęsėjo. 1986 m. pradėti statybos darbai, o 1992 m. paskelbiama, kad iš kelių Punsko ir Seinų parapijų kaimų įkurta nauja Vidugirių parapija. Šio projekto autorystė priskiriama Punsko ir Seinų klebomams Ignotui Dzermeikai ir Stanislovui Rogovskiui. Lenkijos lietuviai šiame sprendime įžvelgė bandymą suskaldyti lietuvių tikinčiuosius Lenkijoje. Parapijos taryba ir lietuvių organizacijos protestavo: rengia mitingus, rašė Luko vyskupui raštus, reikalaudami sprendimą atšaukti. Lietuvos žmogaus teisių asociacija kreipėsi į Lenkijos prezidentą ir kitas institucijas prašydama padėti. Nebaigtos Vidugirių bažnyčios duris buvo užtvertos metalinėmis sijomis. 820 šeimos pasisakė prieš naujos parapijos steigimą. Parapijos taryba kreipėsi į kaimo seniūnus, ragindama žmones nepriimti kalėdojančio kunigo Dzirmeikos, nuo jo nusišalino beveik visi parapijiečiai. Galiausiai Ignotas Dzermeika buvo atšauktas iš klebono pareigų.
Vidugirių bažnyčios parapijiečiai liko Punsko parapijoje, o pati Vidugirių bažnyčia tapo Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios padaliniu.
Randamonys
Nuo 1930 m. kaime stovi betoninis Vytauto Didžiojo paminklas–kryžius.
Etimologija
miniatiūra|180px|left|Koplytstulpis
Pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio *Rándamonis (plg. pavardė Randamánskas).
Istorija
Randamonys rašytiniuose šaltiniuose yra minimi nuo 1589 m.
1919 m. balandžio 19 d. Randamonių kaimas, kaip ir visas Vilniaus kraštas, buvo lenkų okupuoti. Randamonių kaimas atsidūrė prie pat demarkacinės linijos su Lietuva. Kaimui priklausė apie 50 sodybų. 1923 m. įkurta lietuvių „Ryto“ draugijos pradžios mokykla, kurią lankė apie 30 mokinių. 1929 m. mokykla buvo uždaryta dėl lenkų persekiojimų, vėliau vėl atidaryta. 1927 m. įsteigtas Šv. Kazimiero draugijos skyrius. Jis organizavo bei rėmė lietuviškos mokyklos veiklą, lietuviškos spaudos platinimą, rengdavo tautines bei krikščioniškas šventes.
2001 m. kaimas (išskyrus jo rytinį pakraštį) iš Varėnos rajono perduotas Druskininkų savivaldybėn.
LDK Vytauto paminklas
1930 m. Randamonių lietuviškoji bendruomenė surinko lėšas LDK Vytauto paminklo statymui. Vaivada leido paminklą statyti, jei šalia lietuviško įrašo bus ir lenkiškas. Cementinis paminklas su kaltiniu kryžiumi buvo pastatytas prie Randamonių kaimo pagrindinio kelio Juliaus Akstino žemėje prie augusio ąžuolo. Ant paminklo užrašyta lietuvių kalba: „''Statytas pagerbimo D.L.K.VYTAUTO 500 m. nuo mirties 1430–1930''“. Taip pat lenkų kalba: „Pamiec Wielkiego Ksieci Litewskiemu Witeldows w 500 lecie jego zgony 1430–1930“. Lenkiškasis užrašas buvo žemiau už lietuviškąjį, todėl neįtiko lenkų valdžiai. Paminklo organizatoriai Gardine buvo tardomi.
Sovietmečiu vietos gyventojų iniciatyva ant paminklo pritvirtinta LDK Vytauto porcelianinė nuotrauka, šalia pasodintos liepaitės bei atnaujintas pats paminklas. 2015 m. lapkričio mėnesio pabaigoje nuo paminklo kryžiaus nuvalytos samanos ir kerpės, aptvarkyta aplinka.
Hašima
Hašima  – miestas Gifu prefektūroje, Japonijoje. Mieste gyvena apie 67 tūkst. gyventojų.
Miestas įkurtas 1954 m. balandžio 1 d.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – minogiku, medis – kaizuka.
Likiškiai
Likiškiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Alytaus miesto, prie Žirgupės, kitapus Marijampolės–Alytaus geležinkelio. Rytinė kaimo dalis prijungta prie Alytaus.
Verneris fon Orselnas
Verneris fon Orselnas (, 1280 m. Urselnas prie Frankfurto, Hesenas – 1330 m. lapkričio 18 d. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.
Biografija
Kilęs iš Urselno vaito šeimos. 1312 m. minimas kaip Ragainės komtūras, nuo 1314 m. Marienburgo komtūras. 1317 m. kilus komtūrų maištui, palaikė didžiojo magistro Karlo fon Tryro šalininkus ir kartu su juo išvyko tremtin į Vokietiją. 1319 m. grįžo į Prūsiją ir vykdė didžiojo magistro pavedimus. Stengėsi sutaikyti besivaidijančias grupuotes, įvedė hierarchinę discipliną Ordino valdose.
Po Karlo fon Tryro mirties 1324 m. liepos 16 d. Ordino kapitula jį išrinko didžiuoju magistru. Netrukus iškėlė pretenzijų Lenkijai, o gavęs atkirtį, pradėjo rengtis karui. Subūrė koaliciją, į kurią įėjo Mazovija, Silezija ir Čekijos karalius. Lenkijai surengus žygį į Plocko žemę, 1327 m. nusiaubė Kujaviją ir Dobrynę. Toliau tęsė Varmės kolonizavimą.
1330 m. lapkričio 19 d. prie Marienburgo pilies Aukso vartų jį užpuolė ir sukapojo Jonas fon Endorfas, buvęs Klaipėdos pilies riteris, pašalintas iš Ordino už regulos pažeidimus. Palaidotas Marienverderio (dab. Kvidzynas, Pamario vaivadija) Jono Evangelisto katedros kriptoje.
Versijos
Tikroji didžiojo magistro nužudymo priežastis neaiški. Iš laiško vyskupams galima spęsti, kad Jonas fon Endorfas galėjo būti psichiškai nesveikas. Galėjo nužudyti ir afekto būsenos, nes didysis magistras buvo atmetęs jo prašymą grąžinti į Ordiną ir atsisakė su juo dar kartą susitikti.
2007 m. gegužės mėn. buvo atidengti trijų Kvydzino katedroje palaidotų didžiųjų magistrų kapai. Antropologinis tyrimas nustatė, kad vienas iš palaidotųjų yra Verneris fon Orselnas.
Likiškiai (reikšmės)
Likiškiais vadinamos gyvenvietės:
Japonų kalbos gramatika
Japonų kalbos gramatika – japonų kalbos morfologija ir sintaksė. Ji daugeliu atžvilgių skiriasi nuo indoeuropiečių kalbų gramatikos, pasižymi agliutinacinėms kalboms būdingais bruožais.
Kalbos dalys
Visos japonų kalbos dalys yra skirstomos į tris dideles grupes:
Taigen kaitymas
Taigen neturi galūnių kaitos, skirtingai nei, pvz., lietuvių kalbos daiktavardžio kaitymas, tačiau jų tarpusavio ryšį ir ryšį su yogen nustato gausybė pagalbinių kalbos dalių, prijungiamų prie žodžio galo. Šiuo atžvilgiu japonų kalba yra labai panaši į korėjiečių. Pagalbinės kalbos dalys nurodo linksnį, kitas kategorijas. Pvz., žodis mise „parduotuvė“ gali įgyti šias formas:
Pruškuvas
Pruškuvas – miestas centrinėje Lenkijoje, Mozovijos vaivadijoje. Apskrities administracinis centras.
Japonų kalbos gramatika
Taigen kaitymas
mise-wa (parduotuvė), mise-no (parduotuvės), mise-wo (parduotuvę), mise-ni (parduotuvei, į parduotuvę), mise-de (parduotuvėje), mise-e (link parduotuvės), mise-kara (iš parduotuvės), mise-made (iki parduotuvės), mise-yori (negu parduotuvė), mise-dake (tik parduotuvė), mise-sae (net parduotuvė) ir t. t.
Taigen paprastai neturi daugiskaitos. Daugiskaitinėms formoms sudaryti retais atvejais vartojamos specifinės priesagos (tokios kaip tachi), arba žodžiai sudvigubinami (tai nurodo ženklas 々: pvz., 山 (yama) reiškia „kalnas“, o 山々 (yamayama) – „kalnai“, 人 (hito) reiškia „žmogus“, o 人々 (hitobito) – „žmonės“.
Pruškuvas
Gyvenvietė susikūrė XV a., bet miesto statusą pelnė tik 1916 m. Iki Antrojo pasaulinio karo Pruškuve gyveno daug žydų. Karo metu mieste buvo įkurtas Nacistinės Vokietijos stovykla. Po Antrojo pasaulinio karo Pruškuvas tapo vienu didžiausiu industriniu miestu Mozovijos vaivadijoje.
Japonų kalbos gramatika
Yogen kaitymas
Yogen yra daugiausia įvairių formų galinčios įgyti kalbos dalys. Jos turi laikus, nuosakas, tačiau neturi asmens kategorijos. Kaitoma specialiomis priesagomis, taip pat keičiant galūnę, o kartais ir žodžio šaknį. Paprastai žodynuose teikiamos veiksmažodžių う (u), o paprastųjų būdvardžių – い (i) formos.
Toliau pateikiami žodžių 読む yomu (skaityti), 食べる taberu (valgyti), 悪い warui (blogas) pavyzdžiai parodo, kaip gali kisti yogen galūnės, galinčios įgyti 7 pagrindines formas:
Japonų kalboje egzistuoja daugybė priesagų, kurios suteikia veiksmažodžiui arba būdvardžiui įvairių laikų ir nuosakų reikšmes. Jos jungiamos prie nustatytos galūninės formos. Pvz., veiksmažodis yomu, priesagomis gali būti kaitomas šitaip: yomanai (neskaitau), yomaseru (liepiu skaityti), yomareru (skaitomas), yomimasu (skaitau), yominagara (skaitydamas), yomitai (noriu skaityti), yomuna (neskaityk), yomeba (jei skaityčiau), yondara (jei skaityčiau), yondekara (perskaitęs) ir t. t.
Labai dažnai vienas veiksmažodis gali įgyti keletą priesagų, einančių viena po kitos ir kintančių viena kitos atžvilgiu, kurių kiekviena suteikia tam tikrą prasmę. Pvz: 読ませられなければ yomaserareranakereba (yomu + seru + reru + nai + ba) reiškia „jei man nebūtų liepta skaityti“.
Žodžių tvarka
Šiuo atžvilgiu japonų kalba yra artima korėjiečių ir kai kurioms altajaus kalboms. Žodžių tvarka sakinyje yra gana griežta. Pagrindinė taisyklė – veiksnys eina visada sakinio pradžioje, o tarinys – sakinio gale. Visos kitos sakinio dalys išsidėsto tarp jų, o norimoji pabrėžti sakinio dalis eina arčiau tarinio. Paprasto japonų kalbos sakinio sandara grindžiama temos ir remos santykiu: pradedant naują mintį, iš pradžių pasakoma sakinio tema, užbaigiama dalelyte は (tariama wa), po kurios, taikant minėtą struktūrą, išdėstomas ją apibūdinantis sakinys. Tokiu būdu sakinio Aš vakar ėjau namo japoniškas variantas būtų 私は、昨日で家に行きました　kalbant apie mane, vakar namo ėjau.
Ši taisyklė ypač sudėtingai pritaikoma sudėtiniame sakinyje. Sakinio Jei tu vakar būtum nėjęs į kiną, mama būtų pagaminusi skanų suši pažodinis vertimas būtų あなたは、昨日で映画に来なかったら、お母さんがおいしい寿司を作った (Kalbant apie tave, vakar kinas-į ėjęs-ne-būtum jeigu, mama skanų suši pagamino).
Mandagumas
Skirtingai nei daugelis vakarų kalbų, japonų kalbos gramatikoje išskirtinas dėmesys skiriamas pagarbos išreiškimui.
Daugiausia tam įtakos turi socialinė nelygybė japonų visuomenėje, kurią apsprendžia daugybė faktorių, tokių kaip darbas, amžius, patirtis ar net psichologinė būsena. Žemesnio rango kalbantysis turi vartoti pagarbesnę japonų kalbą, o aukštesniojo rango kalbantysis, bendraudamas su žemesniuoju rangu, gali vartoti ir paprastesnę kalbą. Pagarbi japonų kalba vartojama ir bendraujant nepažįstamiems žmonėms.
Teineigo (丁寧語) (mandagi kalba) pagrįsta linksniavimu, sonkeigo (尊敬語) (pagarbioje kalboje) ir kenjōgo (謙譲語) (kuklioje kalboje) dažniausiai vartojami specialūs pagarbą ar kuklumą išreiškiantys žodžiai, pvz., veiksmažodis iku mandagioje kalboje skamba ikimasu, o pagarbioje kalboje vartojamas žodis irassharu, kuklioje kalboje - ukagau arba mairu.
Sinchroninis plaukimas 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Sinchroninis plaukimas 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 4-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Žaidynėse galėjo dalyvauti tik moterys. Sportininkės varžėsi komandų daugiakovėje, kurią sudarė laisvųjų pratimų pasirodymas ir techninė programa. Iš programos buvo pašalinti moterų duetai ir solo pasirodymai.
394 m.
394 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Puslaidininkinis įtaisas
Puslaidininkis įtaisas - įtaisas, kurio veikimas pagrįstas puslaidininkių savybėmis.
Klasifikacija
Vaizdas:Puslaidininkiai prietaisai.PNG Rezistoriuose ir galvanometriniuose prietaisuose naudojama izotropinė medžiaga (vieno tipo puslaidininkis be sandūrų). Šiuose prietaisuose fizikiniai reiškiniai, lemiantys prietaisų elektrines savybes, vyksta visame tūryje. Galvanomagnetiniuose prietaisuose naudojamas Holo efektas.
Dioduose naudojami skirtingo tipo puslaidininkiai, sudarantys elektroninę-skylinę sandūrą, todėl diodo elektrinės charakteristikos yra apibūdinamos sandūros elektrinėmis savybėmis.
Dvipoliuose tranzistoriuose panaudotos dvi pn sandūros. Šių tranzistorių elektrines savybes lemia dviejų pn sandūrų tarpusavio veikimas.
Lauko tranzistoriuose naudojami skirtingo tipo puslaidininkiai, kurie sudaro pn sandūras. Nuo diodų lauko tranzistoriai skiriasi tuo, kad jų elektrinės charakteristikos priklauso nuo pn sandūros ir izotropinio puslaidininkio kanalo tarpusavio veikimo.
Tiristoriuose yra trys ir daugiau pn sandūrų. Tiristorių pagrindines elektrines savybes lemia sandūrų tarpusavio veikimas.
Fotoelektriniuose prietaisuose panaudoti vidinis ir ventilinis fotoefektai.
Integrinių mikroschemų visi elementai ir tarpelementiniai junginiai išdėstyti kristalo (puslaidininkio) paviršiuje arba tūryje.
Prva HNL
SuperSport lyga, o ankstesniais metais žinoma kaip Prva HNL (Prva hrvatska nogometna liga) – aukščiausioji Kroatijos futbolo lyga, įkurta 1991 m. Ilgą laiką vadinta Pirma lyga, tačiau po lygų reorganizacijos, nuo 2022–2023 m. vadinta SuperSport lyga.
Lygoje žaidžia 12 stipriausių Kroatijos futbolo komandų. Sezonas prasideda liepos-rugpjūčio mėnesiais, kovo mėnesį komandos pagal rezultatus suskirstomos į dvi atskirai besivaržančias grupes po 6 komandas – stipriųjų grupę ir silpnųjų grupę. Paskutinę vietą užėmusi komanda iškrenta į Antrą lygą.
Lygos laimėtojai patenka į UEFA Čempionų lygos atranką, o antrąją vietą užėmusi komanda – į UEFA taurės varžybas.
Sigitas Plaušinaitis
Sigitas Plaušinaitis (1941 m. Rudžiuose, Šakių rajone, Lietuvos TSR) – vokiečių kalbos vertėjas ir vokiečių kalbotyros docentas.
Biografija
Gimė 1941 m. Rudžiuose, Šakių rajone. Studijavo germanistiką Vilniaus universitete. Nuo 1964 m. pradėjo dirbti Vilniaus universiteto filologijos fakultete. 1972 m. Maskvos valstybiniame lingvistikos universitete apsigynė daktaro disertaciją.
Nuo 1981 m. tapo Vilniaus universiteto, užsienio kalbų instituto, vokiečių kalbos katedros docentu. Universitete dėstė paskaitas. Daugiausiai laiko skyrė vokiečių kalbos istorijos studijoms, taip pat vertė senovinius tekstus bei domėjosi lyginamąja lingvistika. 2005-2006 m. kartu su Yvonne Goldammer išleido vokiečių-lietuvių kalbų žodyną teisininkams.
Japonų piratai
thumb|200px|Wako plėšikavimo maršrutai thumb|left|200px|Wako plėšikavimas (tapyba, [[XVI amžius|XVI a.).]] Japonų piratai (倭寇 jap. wako, kin. woukou) – piratai, siautę Pietų Kinijos jūroje XIV–XVII a. Nors jie vadinosi japonų piratais, tautinė sudėtis buvo labai mišri: reiduose dalyvaudavo ne tik japonai, bet ir kinai, korėjiečiai. Spėjama, kad klestėjimo metu tarp jų tikri japonai sudarė tik vieną trečdalį.
Japonų piratų suklestėjimą nulėmė Japonijos prekybinė izoliacija nuo Kinijos, kuomet šią ėmė valdyti Juan dinastija. Tai grėsė ekonominiu nuosmukiu, todėl reikėjo atrasti naują prekybos būdą.
Taip XIV a. vid. tarp šių dviejų šalių ėmė rastis nelegali prekyba. Čia lemtingą vaidmenį suvaidino piratai. Savo bazes įtvirtinę šiaurės Kiūšiū ir Cušimos salose, jie siaubė Korėjos pusiasalio bei Šiaurės Kinijos pakrantes, žudė žmones, plėšė gyvenvietes. Didžiausias proveržis buvo 1377 m., kai Korėja buvo užpulta net 50 kartų. Kinija ir Korėja ne kartą ragino Japoniją susitvarkyti su piratais, tačiau ši buvo bejėgė prieš šią naują atsiradusią „valstybę“ jūroje.
Nors kinai ir korėjiečiai patys ėmėsi iniciatyvos, rengdami negailestingas jūrines operacijas, užimdami Cušimą, ir iki XV a. piratų grėsmė buvo apmalšinta, tačiau jie išliko labai aktyvūs iki pat XVII a.
UTC-2
thumb|400px|UTC-2 laiko juosta: mėlyna – žiemą, oranžinė – vasarą, geltona – visus metus
UTC-2 – viena iš pasaulio laiko juostų, einanti dviem valandomis vėliau už pasaulinį laiką. Driekiasi per Atlanto vandenyno salas.
Išskiriamos šios UTC-2 laiko juostos zonos:
Kaip standartinis laikas, visus metus
Kaip vasaros laikas, šiaurės pusrutulyje
Kaip vasaros laikas, pietų pusrutulyje
Časové pásmo Huso horario
Meka
Meka ( arba مكة المكرّمة Makka al-Mukarrama, anksčiau – Makoraba) – miestas vakarinėje Saudo Arabijoje, Hidžazo provincijoje, netoli Džidos miesto. 1,32 mln. gyventojų (2005 m.). Tai musulmonų pranašo ir islamo įkūrėjo Mahometo gimtasis miestas, pats švenčiausias iš visų islamo miestų. Pagal musulmonų tradiciją, musulmonas dienos metu privalo melstis atsisukęs veidu į Mekos pusę, nesvarbu kurioje pasaulio vietoje jis bebūtų. Kasmet paskutinį mėnesį pagal islamo kalendorių (hadžą) į Meką suplūsta daugiau nei milijonas piligrimų. Miestas buvo svarbus jau nuo senų laikų, pro jį ėjo svarbūs prekybos keliai. Dar prieš gimstant Mahometui Meka jau buvo religinis centras ir dar yra išlikę tų laikų šventos vietos, iš jų labiausiai žinoma – mečetė Haramas. Jos kieme pastatyta Kaaba, kubo formos pastatas be langų, kurią esą pastatęs Abraomas. Pietrytiniame Kaabos kampe yra Juodasis akmuo, kurį Abraomui davęs arkangelas Gabrielius. Iš priešislaminio laikotarpio yra likęs ir šventasis šaltinis – Zamzamas, kuriuo naudojosi Hagar, Abraomo sūnaus Samuelio (Ishmael) sūnaus motina.
Istorija
Pirmąkart miestą pamini Aleksandrijos geografas Ptolemėjus, II a. ją aprašęs Makorabos vardu. VII a. čia gimė Mahometas. XIII a. miestą užėmė egiptiečiai, XVI a. – turkai. Nuo 1517 m. turkų vietininkai Mekoje buvo Mahometo palikuonys. 1916 paskutinis iš jų išvijo Huseinas ibn Alis, pirmasis Hidžazo karalius. 1924 m. miestą užėmė Abdul Azizas ibn Saudas, tuometinis Nedždo valdovas, pavertęs Meką Arabijos religine sostine.
Juozas Kaunas
Juozas Kaunas (1870 m. birželio 13 d. Pavilktiniuose, Sintautų valsčiuje, Rusijos imperija - 1936 m. rugpjūčio 28 d. Jonavoje, Lietuva) – mokytojas, politikas, Jonavos burmistras.
Biografija
Iki 1915 m. mokytojavo Ingavangyje, Klebiškyje, Jominuose, Štabine ir Suvalkų mieste. Pirmojo pasaulinio karo metu buvo pasitraukęs su pabėgėliais į Rusiją, gyveno Tombove. 1918 m. grįžo į Lietuvą, mokytojavo Žemojoje Panemunėje, vėliau persikėlė į Kauną.
1919 m. buvo paskirtas į Vidaus reikalų ministerijoje besikuriantį Savivaldybių įstaigų departamentą. 1920-1921 m. buvo valsčiaus skyriaus viršininkas, 1921-1924 m. – Savivaldybių departamento direktoriaus padėjėjas, 1924-1926 m. – Departamento vyriausiasis revizorius, 1924-1925 m. rengė valsčių savivaldybių raštvedžių ir sekretorių kursus. 1926-1936 m. buvo Jonavos miesto burmistru. Iš šių pareigų pasitraukė visiškai pablogėjus sveikatai.
Daug prisidėjo prie Lietuvos savivaldos kūrimo, tvarkė ir tobulino savivaldybių veiklos pirmuosius žingsnius. Daug dirbo sudarydamas administracinius vienetus – apskritis, nustatydamas jų ribas, vėliau tvarkydamas valsčius ir jų ribas. Mirė 1936 m. rugpjūčio 28 d., palaidotas Skarulių kapinėse.
Tabalų vandens paukščių draustinis
Tabalų vandens paukščių draustinis - buvusi saugoma teritorija Vidurio Lietuvoje, paukščių draustinis prie Smalos upelio (artimiausia gyvenvietė - Aklasis Ežeras, Šilų seniūnija, Jonavos rajonas). Išeksploatuotas Tabalų durpynas šiuo metu jau prarado ornitologinę vertę. Dar prieš keletą metų užliejamose durpyno pievose gyveno švygždos, griežlės, stulgiai, geltongalvės kielės, daug retų rūšių paukščių apsilankydavo migruodami, tačiau sumažėjus vandens lygiui, paukščiai pasitraukė.
Marija Klimaševska
Marija Klimaševska (g. 1972 m. rugpjūčio 5 d.) – Lietuvos pedagogė.
Biografija
1990–1995 m. mokėsi Vilniaus pedagoginio universiteto Gamtos mokslų fakultete ir įgijo chemijos ir taikomųjų darbų mokytojos kvalifikaciją. 1995–1999 m. dirbo Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos technologijų mokytoja, vyresniąja mokytoja. 1995–2000 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos sekretorė. Nuo 1995 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos chemijos mokytoja metodininkė. 2000–2008 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui. Nuo 2008 m. Vilniaus Lazdynų vidurinės mokyklos direktorė.
Priklauso Lietuvos lenkų rinkimų akcijai.
Zalmanas Giršavičius
Zalmanas Giršavičius (1901 m. kovo 8 d. Vilnius – 1951 m. rugpjūčio 10 d. Kaunas) – Lietuvos zootechnikas, mokslų daktaras.
Biografija
1923 m. baigė Vroclavo universitetą, 1924 m. mokslų daktaras.
1925–1941 m. dėstė Gruzdžių, Alytaus ir Kauno žemės ūkio mokyklose. 1941–1945 m. kalintas Kaune ir Dachau koncentracijos stovykloje. 1945–1951 m. Lietuvos veterinarijos akademijos dėstytojas; 1945 m. zoohigienos, 1945–1951 m. Gyvulių šėrimo katedros vedėjas, 1945–1947 m. prorektorius; nuo 1947 m. docentas.
Paskelbė mokslinių straipsnių apie Švedijos žalmargių naudojimą vietinėms galvijų veislėms tobulinti, gyvulių mitybą, galvijų ir kiaulių šėrimą.
Kvapusis lipikas
Kvapusis lipikas (Galium odoratum), seniau – kvapioji krunė (Asperula odorata) – raudinių (Rubiaceae) šeimos augalas, priklausantis lipikų (Galium) genčiai. Tai daugiametis, smulkus žolinis augalas. Kvapioji krūnė žydi gegužės – birželio mėnesiais.
Paplitimas
Kvapusis lipikas auga Europoje, Vidurio Azijoje ir Šiaurės Amerikoje. Šis augalas gausiai paplitęs ir Lietuvoje: auga puveninguose miškuose.
Vaistinė žaliava
Medicinoje naudojama kvapiojo lipiko žolė, kurią patariama ruošti šio augalo žydėjimo pabaigoje. Kvapiojo lipiko žolę patariama džiovinti šešėlyje. Džiūdami lapai pajuoduoja.
Kvapiojo lipiko antpilas gydo egzemos pažeistas vietas, opas.
Kvapusis lipikas yra nuodingas augalas. Augalo preparatais patariama gydytis itin atsargiai, nes išgėrus per daug šio preparato gali pradėti pykinti, skaudėti galvą. Kvapiuoju lipiku galima netgi stipriai apsinuodyti.
Letas
Ežeras yra U formos ir iš visų pusių (išskyrus pietvakarinę) supa Gharato kalną. Ežero ilgis pietų šiaurės kryptimi apie 9 km, plotis – apie 6 km, o plotas – 19 km². Letas telkšo 20 km skersmens saloje, maždaug 600 m aukštyje virš jūros lygio. Didžiausias gylis apie 350 m. Ežeras priskiriamas prie gėlavandenių kraterinių ežerų, kurio temperatūra siekia 32° C (todėl jame gali išgyventi tik unguriai ir krevetės). Ežero vanduo neskaidrus, šiek tiek žalsvo atspalvio. Vanduo iš ežero išteka rytinėje pusėje, ir už 3 km pasiekia Siri krioklį, o po to įteka į Mbe Solomul upę, kol galiausiai išteka į Ramujį vandenyną.
Aplink ežerą lizdus suka stambūs vandens paukščiai. Kadangi ežerą supa pelkynai, aplink jį auga daugybė pelkinių augalų, tarp kurių išskiriami sagai (Metroxylon warburgii) ir pelkinės palmės. Tarp kitų augalų galima išskirti Hibiscus tiliaceus, skirtingas Heliconia rūšis ir Cyathea lunulata. Be to Leto apylinkėse užregistruota 19 endeminių augalų rūšių, 39 rūšys paukščių, iš kurių du trečdaliai endeminių, dvi rūšys driežų.
Džida
Džida – miestas Saudo Arabijos vakaruose, Mekos emyrate, antrasis pagal dydį šalies miestas. 3,4 mln. gyventojų (2005 m.). Tai uostas prie Raudonosios jūros, yra tarptautinis oro uostas, gera magistralių infrastruktūra. Tai ir verslo centras, pro jį importuojama didžioji dalis Arabijos gyvulių (ypač avių ir kupranugarių). Yra geležies ir plieno gamyklos, aliejaus perdirbimo fabrikai, gaminami baldai, plytos, čerpės. Nemažai diplomatinių ir ministerijų pastatų. Tūkstančiai piligrimų pro Džidą kasmet keliauja į Meką – šventąjį musulmonų miestą.
Luca Toni
Luka Tonis (g. 1977 m. gegužės 26 d.) – futbolininkas, buvęs Italijos rinktinės puolėjas, nuo 2013 m. – Hellas Verona FC klubo žaidėjas.
Džida
2013 metais Džidoje pagal amerikiečių architekto Adriano Smitho projektą pradėtos aukščiausio pasaulio pastato, „Jeddah Tower“, statybos. Numatyta, kad dangoraižis pasieks rekordinį 1000 metrų aukštį ir bus oficialiai atidarytas 2020 metais. Jo statybos – dalis ambicingo „Džidos ekonominio miesto“ projekto, kuris įeina į bendrą Saudo Arabijos ekonomikos diversifikavimo planą.
Istorija
Miestas įkurtas XVII amžiuje. Iki 1947 m. visą miestą supo siena. Nuo 1970 m. labai išplėstas uostas, kuris nuolatos augo ir tapo svarbiu šalies ekonomikoje, plėtojant prekybos ryšius su užsienio valstybėmis.
Luca Toni
2009 m. gruodžio 31 d. žaidėjas pusmečiui buvo išnuomotas Italijos AS Roma klubui. 2011 m. sausio 7 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Juventus FC klubu.
Nuo 2013 m. italas žaidžia Hellas Verona FC klube.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2004 m. rugpjūčio 18 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per ketverias rungtynes aikštėje išbuvo 286 minutes, ketvirtfinalio rungtynėse įmušė du įvarčius į vartus. 2008 m. dalyvavo Europos čempionate. 2009 m. baigė karjerą nacionalinėje rinktinėje.
Ašmenos apskritis (1795–1915)
Istorija
Apskritis minima nuo XVI a. pradžios. Po trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, iš LDK Ašmenos apskrities suformuotas Rusų imperijos ujezdas. 1795–1796 m. apskritis priklausė Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai, 1801–1915 m. – vėl Vilniaus gubernijai.
I pasaulinio karo metu, 1915 m. dalis, o 1918 m. visa apskritis buvo okupuota Vokietijos. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir TSRS taikos sutartį Ašmenos apskritis atiteko Lietuvai, tačiau greitai buvo okupuota lenkų. 1920 metais čia suformuota Ašmenos apskritis Lenkijos Respublikoje ir Valažino apskritis.
Suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 23 valsčiai.
Lietuviai
1857 m. duomenimis iš 128,666 tūkstančių apskrities gyventojų didžioji dalis – 50,6 % save laikė lietuviais, 21,3 % – baltarusiais, 16 % – lenkais. 1897 m. didžioji dalis (80,0 %) gyventojų save laikė baltarusiais, 12,1 % – žydais, 3,7 % – lietuviais, 2,3 % – rusais, 1,7 % – lenkais. Ašmenos mieste gyveno 7214 žmonių.
Nemažai Ašmenos apskrities gyventojų XIX a. – XX a. pirmoje pusėje buvo lietuviai. 1857 m. lietuviškai kalbantys sudarė 30,8 %, 1890 m. – 9,4 %, 1897 m. – 3,7 %, 1909 m. apie 4,6 % apskrities gyventojų. XIX a. pabaigoje lietuvių kalbos arealas sparčiai siaurėjo. 1890 m. lietuvių kalba buvo išlikusi visame Dieveniškių valsčiuje, Lazūnų apylinkėse ir kai kuriuose kaimuose aplink Jokintonis. 1910 m. lietuvių kunigų duomenimis, lietuviškai kalbėjo 10,3 % visų apskrities katalikų.
Lenkijos Liaudies Respublika
Lenkijos Liaudies Respublika  – oficialus Lenkijos pavadinimas 1952–1989 m. Iki tol 1944-1952 m. tas pats valstybinis darinys kaip tarptautinės teisės subjektas egzistavo pavadinimu Lenkijos Respublika. Beveik oficialiu pavadinimu, palaikomu valstybinės propagandos 1944-1989 m. laikotarpiu buvo Liaudies Lenkija.