cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liaudiškių karjeras
Liaudiškių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, 7 km į šiaurės vakarus nuo Baisogalos miestelio. Sudarytas išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,53 km, plotis – iki 0,38 km. Yra 2 salos (0,13 ha ir 0,09 ha). Altitudė 113,3 m. Krantai rytuose ir pietuose aukštoki, statūs, kranto linija labai vingiuota, ypač vakarinėje dalyje. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Vandens perteklius nuteka šiaurėje 2,4 km ilgio upeliu į Sorbalio upelį (Beržės intakas, Šušvės baseinas). Iš vakarų ir pietų tvenkinį supa Liaudiškių miškas, iš rytų - Pelkės miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje telkšo keletas mažų karjerų tvenkinėlių. Šalia įsikūręs Liaudiškių kaimas. Rytine pakrante nutiestas kelias. Pietvakarinėje pakrantėje yra maudykla.
Pažuvintys
Pažuvintys – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kvyklių.
Slabadų apylinkė
Slabadų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Būblelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Putinų apylinkės.
Ąžuoliškiai
Ąžuoliškiai – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Zalavo.
Jamaikiečiai
Jamaikiečiai (, kreol. Jumiekan piipl) – Karibų jūros regiono tauta, susidariusi Jamaikoje. Populiacija – apie 4,4 mln. žmonių. Be Jamaikos, jamaikiečių dar gausu JAV, Jungtinėje Karalystėje, Kanadoje, aplinkinėse salose. Kaip gimtąją vartoja Jamaikos kreolų kalbą (anglų kalbos atmainą) bei anglų kalbą. Išpažįsta įvairias krikščionybės atmainas (anglikonai, baptistai, metodistai, presbiterionai, katalikai ir kt.), yra nemažai rastafarių.
Beveik visi jamaikiečiai yra juodaodžiai ir mulatai – XVII–XVIII a. į salą iš Afrikos atvežtų vergų palikuonys. Yra šiek tiek anglų, kinų, indų kilmės žmonių.
Verčiasi žemės ūkiu (cukranendrių, bananų, citrusų auginimu), dirba kalnakasyboje, pramonėje, aptarnavimo bare (ypač turizme). Jamaikiečiai išlaikę afrikietiškos kilmės pasakų, muzikos, kitos tautosakos, religinių papročių. Išvystę savitą regio muzikinį stilių.
Ipatovas
Ipatovas  – miestas Rusijoje, Stavropolio krašte, 135 km į šiaurės rytus nuo Stavropolio, prie Kalauso upės. Rajono centras. Pro miestą eina Stavropolio–Elistos plentas ir geležinkelis. Maisto (aliejaus, pašarų, grūdų, alaus), statybinių medžiagų (plytų ir kt.) pramonė. Veikia krašto muziejus.
Istorija
1860 m. rusų kolonistai nogajų žemėse įkūrė Čemreko (Чемрек) gyvenvietę. 1880–1935 m. vadinta Vinodelnojė (Винодельное). 1935 m. gyvenvietė pervadinta čia žuvusio bolševikų karininko Piotro Ipatovo garbei. 1979 m. suteiktas miesto statusas.
Žosna
Žosna – buvusi gyvenvietė dabartinėje Baltarusijoje, 15 km į šiaurės rytus nuo Medilo, ties dabartine Hulių gyvenviete.
Istorija
XIX a. buvo du palivarkai – Naujoji Žosna ir Senoji Žosna. XIX–XX a. veikė Žosnos valsčius.
Islandijos futbolo varžybos 2014 m.
Islandijos futbolo varžybos 2014 m.
Sostinės regionas (Islandija)
Sostinės regionas  – vienas iš 8 Islandijos regionų, esantis šalies pietvakarinėje dalyje.
Vakaruose regioną skalauja Atlanto vandenynas, šiaurėje ribojasi su Vesturlandu, rytuose – Suduralandu, pietuose – Sudurnesu.
Lauksargių apylinkė
Lauksargių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Piktupėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Griežpelkių apylinkės. 1961 m. kovo 28 d. perkėlus pastarosios apylinkės centrą į Lauksargius pakeistas ir jos pavadinimas, tad Lauksargių apylinkė buvo atkurta.
Veršių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sintautų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sintautų apylinkės.
Jučiai (tauta)
Jučiai (, sav. Tsoyaha „saulės vaikai“) – Šiaurės Amerikos indėnų tauta, dabar gyvenanti daugiausia Oklahomoje. Populiacija apie 1500 žmonių. Jučių kalba, kuri laikoma izoliuota, beveik išnykusi (4 vartotojai 2016 m.), kalba angliškai. Pagal tikybą – protestantai (metodistai), Indėnų Bažnyčios nariai.
thumb|180px|left|Jučių gimtųjų žemių vieta
Jučiai kilę iš pietryčių JAV, rytinio Tenesio upės slėnio. XV a. patyrė kultūrinę muskogų įtaką. XVI–XVII a. kariavo su ispanų ir anglų atėjūnais, bet buvo jų išstumti į Tenesio aukštupį, prie Kamberlando kalnagūbrio (dab. Tenesio valstija). XVIII a. pirmoje pusėje jučiai įėjo į krikų konfederaciją. Dalis jučių prisijungė prie seminolų. Dėl epidemijų ir čerokių antpuolių labai nukentėjo. XIX a. 4-ajame dešimtmetyje kartu su krikais-muskogais jučiai ištremti į Indėnų teritoriją. Ten apsigyveno greta krikų.
Kultūriškai artimi kitoms pietryčių indėnų tautoms – vertėsi lydimine žemdirbyste, medžiokle, žvejyba. Gamino keramiką, ypač molinius vamzdelius. Giminės linija vesta pagal abu tėvus.
Dabar dirba daugiausia samdomus darbus, turi savivaldą, renkamus vadus. Visgi, jučiai neturi atskiros, federaciškai pripažintos rezervacijos. Dauguma jučių gyvena Sapulpos mieste ir apylinkėse (Krikų apygarda).
Žosnos valsčius
Žosnos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Žosna, vėliau – Slabada.
Istorija
Įkurtas 1870 m. Vilniaus gubernijoje. 1873 m. jam perduota dalis Zariežės valsčiaus (Gelijanavos, Krasnėnų ir Staržynos seniūnijos). 1927 m. balandžio 1 d. dalis Žosnos valsčiaus perduota Vilkaloto valsčiui ir Mankonių valsčiui, o Žosnos valsčiui priskirta dalis Medilo valsčiaus ir dalis Vilkaloto valsčiaus. 1929 m. balandžio 1 d. dalis valsčiaus (5 gyvenvietės) perduota Kryvičų valsčiui.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Oleksijus Smolka
Oleksijus „Aleksas“ Smolka (, g. 1975 m. rugpjūčio 6 d., Kijeve) – Ukrainos aktorius.
Biografija
2003 m. baigė Kijevo teatro institutą (Karpenko-Kary kursas). 1997–1999 m. dirbo Černigovo jaunimo teatre, 2003–2005 – Krasnojarsko teatre.
Geriausiu Oleksijaus Smolkoa vaidmeniu galima vadinti darbą Glebo Orlovo režisuotoje biografinėje dramoje „Poddubny“.
Aktorius vaidino tokiuose populiariuose kelių dalių projektuose kaip „Mitiajaus pasakaitės“ (populiaraus serialo „piršliai“ dalis), „Ledi Merė“, antrajame serialo „Raganų meilė“ sezone, romantiškoje komedijoje „Mano draugo nuotaka“ ir kt.
2023 m. pasaulio rankinio čempionatas
2023 m. pasaulio rankinio čempionatas – 28-asis pasaulio rankinio čempionatas, kuris vyko 2023 m. sausio 11 - sausio 29 dienomis Lenkijoje ir Švedijoje. Tai pirmasis pasaulio čempionatas vykęs Lenkijoje ir penktasis Švedijoje.
Danijos rinktinė laimėjo pasaulio čempionatą trečią kartą iš eilės. Danijos rinktinės dešinysis kraštas Mathias Gidsel išrinktas vertingiausiu turnyro žaidėju.
Rengėjų rinkimas
Iki 2015 m. balandžio 15 d. dokumentus oficialiai paraiškai rengti 2023 m. čempionatą pateikė trys šalys:
2015 m. birželio 4 d. teisė rengti čempionatą atiteko jungtinei Švedijos ir Lenkijos iniciatyvai.
Rezultatyviausi žaidėjai
Šaltinis: IHF
Ceveikiškė
Ceveikiškė – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Kločiūnų.
Verdulių karjeras
Verdulių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, 6 km į pietryčius nuo Radviliškio. Sudarytas išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,85 km, plotis – iki 0,21 km. Yra 0,45 ha sala. Altitudė 116,6 m. Krantai aukšti, šlaitai apaugę medžiais, tik šiaurvakarinis krantas žemas. Šiaurėje išteka 1,2 km ilgio upelis į Arimaičių ežerą (Ežerėlės baseinas). Pietrytinėje pakrantėje telkšo 1,27 ha karjero tvenkinys, į šiaurės vakarus plyti žvyro karjeras, kuriame tebevyksta kasybos darbai. Į rytus stūkso miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos. Šalia tvenkinio įsikūręs Verdulių kaimas. Į pietus eina kelias.
Černeliškiai
Černeliškiai – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Pavoverės.
Slabada (Medilas)
Slabadà – agromiestelis Baltarusijoje, į šiaurės rytus nuo Medilo, 2 km į šiaurę nuo buvusios Žosnos gyvenvietės.
Istorija
Seniau vadinosi Žosnos Slabada. XIX a. buvo kaimas Vileikos apskrities Žosnos valsčiuje. XX a. buvo Žosnos valsčiaus centras.
Zyplių apylinkė
Zyplių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sintautų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sintautų apylinkės.
Matematinis šachmatų uždavinys
Matematinis šachmatų uždavinys – matematikos uždavinys, kurio užduoties įvykdymui naudojama šachmatų lenta bei figūros. Šiais uždaviniais domisi daugiau matematikai negu šachmatininkai.
Matematika ir šachmatai
Matematika ir šachmatai eilėje sričių yra susiję: matematiko, ar šachmatininko mąstymas panašus, bet matematikų susidomėjimas ne dėl to – jie čia turi savų interesų. Šachmatų lenta, figūros ir pats žaidimas matematikams tinka, ne tik tikrinant matematikos teiginius ir skaičiavinų formules, bet ir, eksperimentuojant su šachmatų matematiniais uždaviniais sukurtų formulių, panaudojimu kitose srityse.
Šachmatų žaidimo terminai sutinkami kibernetikos, žaidimo teorijos, informatikos, skaičių teorijos, kombinatorikos, grafų teorijos srityse. Pastaroji sritis yra susijusi su, pav. žirgo ėjimo, aštuonių valdovių, figūrų dominavimo ir kt. matematiniais šachmatų uždaviniais.
Istorija
Šachmatų matematiniai galvosūkiai žinomi nuo XIX a. 875 m. jau paminėta žirgo kelionė Rudratos (Rudrata) sanskrito kalba rašytame kūrinyje KAVYALANKARA.
Šachmatų lentos apėjimas žirgu
left|Thumb|px120| Žirgo kelionė aplankant kiekvieną laukelį thumb|[[Leonardas Oileris|Leonardo Oilerio surastas šachmatų lentos simetriškas apėjimas žirgu ]] Visų šachmatų lentos langelių apėjimo žirgu, neužeinant du kartus į tą patį langelį, tema minima ir 1694 m. išleistojoje prancūzų matematiko Žako Ozanamo (Jacques Ozanam (1640–1718) „Récréations Mathématiques et Physiques“ knygoje. Tai buvo rinkinys pagal 1612 m. pasirodžiusio kito prancūzų matematiko Klūdo Bešės (Claude Gaspard Bachet de Méziriac (1581–1638) Problèmes Plaisans ir Délectable pavyzdį. Jame buvo pateikta daugybė, skirtų pramogoms ir švietimui socialiniuose susibūrimuose: galvosūkių, gudrybių, įdomiosios matematikos bei mokslinio populiarinimo publikacijų.
Šiuolaikinis šachmatų žirgo uždavinio nagrinėjimas, pradėtas XVIII a., nebežinant apie viduramžių darbus, išskyrus P. Guarini (Paulo Guarini di Forli) pusės šachmatų lentos apėjimą žirgu.
Šveicarų matematikas Leonardas Oileris (Leonhard Euler (1707–1783), šachmatų žirgo tema dirbo kelerius metus pakol 1757 m. laiške vokiečių matematikui Kristianui Goldbachui (Christian Goldbach (1690–1764) pateikė simetrišką lentos apėjimą žirgu, o 1759 m. Berlyne, mokslų akademijos leidinyje Mémoires de l’Academie Royale des Sciences et Belles Lettres, paskelbė įdomaus klausimo, kuris atrodo nebuvo nagrinėtas, sprendimas (“Solution d’une question curieuse qui ne paroit soumise à aucune analyse”) rašytą prancūzų kalba, analizuojantį šachmatų žirgo kelionę po šachmatų lenta.
Tai turėjo įtakos tolesniems temos nagrinėjimui, kuriuos tęsė: italų leidėjas Lelio dalla Volpė (Lelio dalla Volpe (1685–1749) 1766 m. pirmą kartą, vietoj skaitmeninės formos, pateikęs eilę žirgo kelionės diagramų.
Prancūzų muzikas, chemikas ir matematikas Aleksandras Vandermondas (Alexandre-Theophile Vandermonde (1735–1796)) – 1771 m., italų istorikas Kozimo Alesandras Kolinis (Cosimo Alessandro Collini (1727–1806)) savo knygoje Solution du Problème du Cavalier au Jeu des Echecs, 1773 m. išleistoje Manheime, skelbė, radęs žirgo kelionės uždavinio sprendimą, H. C. fon Varnsdorfas (H.C. von Warnsdorff) savo 1823 m. išleistoje knygoje Des Rösselsprung einfachste und allgemeinste Lösung pasiūlė taisyklę, kaip išspręsti žirgo uždavinį. , tačiau yra ir abejojančių.
Aštuonių valdovių uždavinys
Aštuonių valdovių uždavinį pirmas pasiūlė Maksas Bezelis (Max Friedrich Wilhelm Bezzel (1824–1871), patalpinęs 1848 m. jį Berlyno laikraštyje Schachzeitung. Pirmą kartą visus sprendinius (92) rado Francas Naukas (Franz Nauck) 1850 m., paskelbęs apie tai Leipcigo laikraštyje Illustrierte Zeitung, o 1874 m. Džeimsas Gleišeris (James Whitbread Lee Glaisher (1848–1928)) įrodė, kad kitų sprendimų nėra.
Užduotys
su šachmatų lenta,
su įvairių figūrų nepersikertančiais maršrutais,
jų išdėstymo lentoje savybėmis.
Yra uždavinių, kuriuose reikia:
sustatyti lentoje didžiausią figūrų skaičių taip, kad jos negrėstų viena kitai,
arba mažiausią figūrų skaičių taip, kad jos atakuotų visus kitus lentoje laukelius.
Yra uždavinių, kuriuose sprendimo esmę sudaro figūrų perstatymas, arba jų keitimas vietomis.
XIX a. buvo populiarūs uždaviniai: apie 8 valdoves, visos šachmatų lentos apėjimą žirgu, apie neliečiamą karalių ir eilė kitų.
Apie 8 valdoves
Bet kokiu atveju viena valdovė būtinai turi stovėti a4 laukelyje, arba simetriškuose jam laukeliuose 45, d8, e8, h5, h4, e1, d1. Unikalių pozicijų, kurių negalima sudaryti pasukimais, ar pagal veidrodinius atspindžius, yra tik 12-ka. Likusios padėtys – dvyniai, kurie iš 12-kos unikaliųjų, susidaro, pasukus jas pagal ašį 90, 180 ir 270 laipsnių kampu ir pridėjus veidrodinius atspindžius. Pirma pozicija turi 3 dvynius, likusios po 7. Šis uždavinys naudojamas programavimo mokymo vadovėliuose
Apie kitas figūras
Kai uždavinyje keliama tokia pat užduotis ir kitoms šachmatų figūroms, tai didžiausias karalių skaičius yra 16, valdovių – 8, bokštų 8, rikių – 14 žirgų 32. Būdų kaip išdėstomos figūros šachmatų lentoje skiriasi: bokštai gali būti išdėliojami vienoje, ar keliose, įstrižainėse 40320 būdais, žirgai tik dviem (ant baltų arba juodų laukelių) ir t. t.
Unikali yra enų matematiko Henrio Dudenio (Henry Ernest Dudeney (1857–1930)) šachmatų pozicija, kurioje patalpintos 8-ios valdovės, 8-ni – bokštai, 14-ka – rikių, 21-as žirgas. Joje figūros patalpintos taip, kad savosioms figūroms negrasina.
Neliečiamas karalius
Baltųjų karalius stovi šachmatų lentos c3 (arba c6, f6, f3) laukelyje ir valdovė bet kokiam laukelyje. Juodieji karalių. Ar visada baltieji gali nejudindami savo karaliaus užmatuoti juodųjų karalių. Sprendimą, panaudoję komiuterį surado A.L Brudno ir I.J. Landau. Matas esant bet kokiai juodųjų karaliaus ir baltųjų valdovės padėčiai, skelbiamas ne vėliau, kaip per 23 ėjimus. Kai baltųjų karaliaus padėtis kita, o juodųjų karalius bet kur, nejudinant baltųjų karaliaus, mato juodų karaliui paskelbti negalima.
Figūrų dominavimas
Dominavimo šachmatų uždaviniai siūlo rasti mažiausią vienvardžių figūrų (valdovių, bokštų, rikių, žirgų ir karalių) skaičių, kurį galima išdėlioti ant šachmatų lentos taip, kad jos atakuotų visus neužimtus lentos laukelius.
Dominavimui reikalingas figūrų skaičius nevienodas ir priklauso nuo figūros tipo. Mažiausias dominuojančių valdovių skaičius ant 8x8 (įprastinės), 9x9, 10x10 ir 11x1 laukelių lentų – penkios, o kitų figūrų ant 8x8 šachmatų lentos daugiau: bokštų – 8, karalių – 9, žirgų 12, rikių – 8 (4 baltaspalvių + 4 juodaspalvių).
Apskaičiuota, kad penkias valdoves dominavimui ant 8x8 laukelių lentos galima išdėlioti 4860, o aštuonis rikius – 20736 būdais. Dominavimo uždaviniuose galima būti reikalaujama, kad figūros saugotų ne tik laisvuosius laukelius, bet ir užimtuosius, t. y. visus. Tokios figūros vadinamos sargybinėmis. Aštuoni bokštai, stovintys vertikalėje, ar horizontalėje sergėja visus šachmatų lentos laukelius. Kitų figūrų visos lentos apsaugai reikia truputi daugiau negu dominavimui: žirgų ir rikių dviem, atitinkamai 14-kos ir 10-ies, o karalių trim, t. y. 12-kos. Penkios valdovės būtinai reikalingos jų dominavimui ant šachmatų lentos, bet dvi valdoves galima pakeisti silpnesnėmis figūromis – dviem bokštais, ar net bokštu ir rikiu. Pirmuoju atveju atakuojami visi lentos laukeliai (taip pat ir užimtieji.)
Aštuonios šachmatų figūros gali dominuoti visoje šachmatų lentoje tik tuo atveju, kai rikiai yra vienaspalviai. Jei jie skirtingų spalvų bent vienas lentos laukelis lieka nesaugomas.
Dominavimo uždaviniuose naudojamos ir pasakiškosios figūros: svirplys, bokštinis svirplys, nakviša ir kt.
Lomių apylinkė
Lomių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Batakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1960 m. prijungta Šakviečio apylinkė. 1988 m. birželio 22 d. Lomių apylinkė prijungta prie naujos Mažonų apylinkės.
IFK Berga
thumb|right|250px|Bergaviko stadionas Kalmaro IFK „Berga“ (SV Idrottsföreningen Kamraterna Berga) – Švedijos futbolo klubas iš Kalmaro. Klubas buvo įkurtas 1933 m. Berga rajone šiauriniame Kalmare. Asociacija turi savo buveinę ir savo veiklą vykdo Bergaviko sporto aikštelėje, esančioje šiaurės rytų Kalmare. Klubas turi tik vyrų ir vaikinų komandas, tačiau bendradarbiauja su IFK Kalmar, kuriame tik moterų, merginų komandos.
Istorija
thumb|right|250px|1938 m. thumb|right|250px|1939 m. Klubo ištakos siekia 1933 m. Anksčiau klube buvo žaidžiamas ir stalo tenisas, užsiimama lengvąja atletika, bei žaidžiamas bandis. Bandis buvo žaidžiamas ant Bergavikeno ledo iki septintojo dešimtmečio, kur šiandien randasi Bergaviks IP. Tuo metu futbolo namų rungtynės buvo žaidžiamos Funkabovallen arba Gröndals IP, dabartinėje IFK Kalmar namų arenoje. Futbolo ekipa rungtyniavo žemesniuose divizionuose. Žinoma, kad nuo 2000 m. rungtyniavo Division 4, kuriame 2008 m. sezone buvo antri ir po pereinamųjų rungtynių ciklo, pateko į Division 3.
2009 m. rungtyniavo Division 3 liko dešimtoje vietoje ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
2010 m. varžėsi Division 4 ir savo grupėje tapo nugalėtojais. Po sezono perkelti į aukštesnį divizioną.
Nuo 2011 m. rungtyniavo Division 3. 2014 m. sezone buvo antri, o po sėkmingai susiklosčiusių pereinamųjų rungtynių pateko į aukštesnę pakopą.
2020 m. Division 1 buvo pervadintas ir tapo Ettan. Rungtyniavo Šiaurės grupėje (SV Norra). Liko penkioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Bitinija ir Pontas
Bitinija ir Pontas buvo Romos provincija Mažojoje Azijoje. Ji maždaug atitiko dabartinės Turkijos šiaurės vakarinę dalį. Provincija kontroliavo istorinius Bitinijos ir Paflagonijos regionus ir Ponto regiono vakarinę dalį.
Raida
Prieš įsigalint romėnams, šias žemes kontroliavo nepriklausomos Bitinijos karalystė ir Ponto karalystė. 74 m. pr. m. e. Bitinijos karalius Nikomedas IV mirdamas paliko savo karalystę Romos Respublikai, kuri priėmė sprendimą jos vietoje įkurti provinciją. Tačiau pasinaudodamas suirute, Ponto karalius Mitridatas VI užėmė Bitiniją. Todėl jos statusas liko neaiškus iki 64 m. pr. m. e., kuomet romėnai galutinai atkūrė kontrolę Bitinijoje, o kartu ir nukariavo Pontą. Tais pačiais metais Bitinijos teritorija kartu su Ponto karalystės vakarinėmis teritorijomis formaliai sujungtos į Bitinijos ir Ponto provinciją.
Provincijos sostine tapo Nikomedija, nors joje buvo ir kiti stiprūs miestai, tokie kaip Nikėja, Amisas, Sinopė ir kt. 73 m. jai priskirtas ir Bizantijus.
thumb|left|Ponto diecezijos provincijos apie 400 m. Po III a. pabaigos Diokletiano administracinių reformų Bitinijos ir Ponto provincija padalinta į tris dalis. Vakariausia dalis su sostine Nikomedija liko vadinama Bitinija, centrinėje dalyje įkurta Paflagonija, o rytinėje – Diospontas. Visos jos priklausė Ponto diecezijai. VII a. Bizantijos imperijos administracinės reformos metu Bitinijos provincija paversta Optimatų tema.
Era (mitologija)
thumb|Ašūre aptiktas amuletas, ant kurio įrašyta Eros mito ištrauka (I tūkst. pr. m. e.)
Era   – negandų, karo dievas akadų mitologijoje. Babiloniečių dievų sąrašuose šios dievybės tėvu įvardijamas dangaus dievas Anu, o sutuoktine – požemio pasaulio valdovė Ereškigalė arba deivė Mami (veikiausiai tapati Mamitum). Eros epitetas – qarrâd ilî („dievų karys“), taip pat buvo įvardijamas „maro ir skerdynių viešpačiu“.
Pirmosios žinios apie Erą siekia Sargono dinastijos laikotarpį: pietinėje Mesopotamijoje aptikta asmenvardžių, kurių dėmuo yra šios dievybės vardas. Kaip ir Nergalas, Era garbintas Kutoje, E-meslam šventykloje (drauge su sutuoktine Mami). Iš pradžių buvo tapatinamas su dievu Šul-pa-e, vėliau – su Nergalu (abi chtoninės dievybės). Su Nergalu imtas sieti jau 2350–2200 m. pr. m. e. Išlikęs Nergalui skirtas šumerų himnas, kuriame minimas vardas Era. Kadangi išlikęs tekstas fragmentiškas, nėra aišku, ar turimos omenyje dvi savarankiškos dievybės, ar tai tik du skirtingi tos pačios dievybės vardai. Literatūrinės kompozicijos „Nergalas ir Ereškigalė“ versijoje vadinamąja standartine babiloniečių kalba vardas Era vartojamas vietoj Nergalo; tai rodo, kad tuo metu šios dievybės jau buvo glaudžiai susijusios.
Vadinamuosiuose pranašiškų ženklų tekstuose iš Seleukidų laikų Uruko (305–64 m. pr. m. e.) neretai sutinkama frazė „Era sunaikins kraštą“; ši frazė – užuomina į tai, kad Era laikytas mirties nešėju. Apie šią Eros funkciją užsimenama ir Naujosios Asirijos karalystės laikų užkalbėjimuose, skirtuose išvaryti bloguosius demonus iš Huzirinos miesto. Pirmojoje teksto dalyje aprašomi įvairūs demonai ir tai, ką blogo jie gali padaryti kraštui bei jo gyventojams. Dievas Era čia įvardijamas „didžiuoju Era, kuris gatvėje pakerta žmones“.
Dievavardis bandomas sieti su akadų k. žodžiu ereru, reiškiančiu „išdžiūti“, „būti išdžiūvusiam“. Teigiama, kad Era iš pradžių galėjo būti įvairių reiškinių, susijusių su Saulės kaitra, personifikacija (pvz., Saulės išdegintų laukų, stepėje kylančių gaisrų, dėl sausros kilusio bado).
Pasak istorikės Gwendolyn Leick, Era turėjo ir audros dievybės bruožų. Tikėta, kad Era valdo potvynius, kalnų upokšnius, o nuo to priklauso žemės (ypač stepės) derlingumas. Šios funkcijos būdingos ir chtoninėms dievybėms, su kuriomis Era buvo tapatinamas.
Šios dievybės atvaizdų neaptikta.
Eros mitas
Apie Erą pasakojama babiloniečių tekste „Išumas ir Era“, dar vadinamame Eros mitu (datuojamas VIII a. pr. m. e.). Didžiuma dantiraščio lentelių, ant kurių šis tekstas užrašytas, aptikta Ninevijoje, Ašūre bei Sultantepėje, dantiraščio lentelių taip pat rasta Babilone, Ūre ir Tel Hadade. Be to, aptikta amuletų, ant kurių įrašytos Eros mito ištraukos. Taip buvo siekiama apsisaugoti nuo blogio.
Eros mitas yra literatūrinė kompozicija; kolofone nurodoma, kad dievas Išumas šį tekstą sapne padiktavęs raštininkui Kabti-ili-Mardukui. Mite pasakojama, kaip Era, kuriam laikui užvaldęs pasaulį, nuniokoja Babiloniją. Manoma, kad pasakojimas gali turėti istorinį pagrindą: XII–IX a. pr. m. e. į šalį ne kartą buvo įsiveržusios įvairios klajoklių gentys (pvz., aramėjai).
Iravadžio lyguma
thumb|250px| Iravadžio lyguma prie Kjauksės
Iravadžio lygumoje susitelkę dauguma Mianmaro gyventojų. Kraštovaizdžiai sukultūrinti (ryžių, kukurūzų, bananų, sorų, kviečių, medvilnės, manijokų, kaučiukmedžių pasėliai). Didžiausi miestai: Rangūnas, Mandalajus, Patheinas, Pegu.
Ežeriūkų apylinkė
Ežeriūkų apylinkė (arba Ežeriukų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sintautų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sintautų apylinkės.
Amores perros
Amores perros – 2000 m. Meksikoje nufilmuota veiksmo drama, nominuota Oskarui geriausio užsienio filmo kategorijoje. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ ji vertinama 92% teigiamų atsiliepimų.
Turnys
Filmą sudaro trys tarpusavyje persipynusios istorijos, turinčios bendrą sąlyčio tašką – avariją.
Pirmoji istorija („Oktavijus ir Siuzana“): dviejų brolių tarpusavio konkurencija. Jaunėlis įsimyli vyresniojo žmoną, kuri bijo pasakyti vyrui, jog vėl laukiasi. Vaikinas siūlo jai bėgti kartu ir, besistengdamas uždirbti pinigų, įsivelia į nelegalias šunų kautynes.
Antroji istorija („Danielis ir Valerija“) – apie vedusio vyro aistrą manekenei, dėl kurios jis palieka šeimą ir persikelia su naująja meile į atskirą butą. Deja, jų laimė trunka tik kelias valandas, nes mergina, išvažiavusi nupirkti vyno, sunkiai sužalojama automobilio avarijoje.
Trečioji istorija („El Čivo ir Maru“) – apie samdomą žudiką, kuris mėgina užmegzti santykius su dukra, nieko nežinančia apie jo egzistavimą...
Stanislavas Danilovičius
Stanislavas Danilovičius (1611–1636) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, Korsuno ir Čyhyryno seniūnas.
Biografija
Lenkijos-Ukrainos bajorų Danilovičių giminės atstovas, herbo „Sas“ savininkas. Rusios vaivados Ivano Danilovičiaus (1570–1628) sūnus nuo antros santuokos su Sofija Žolkievska (apie 1590–1634).
Išsilavinimą gavo Europos universitetuose. 1631 metais Stanislavas Danilovičius seimo posėdyje iš pykčio seniūnui A. Kalinovskiui nukirto tris pirštus dešinėje rankoje. Už tai mršalkų teismas jam uždėjo baniciją (garbės netektis).
Pastoviai kovojo su Krymo totoriais, dalyvavo atremiant totorių atakas Ukrainos žemėse. 1632 metais Stanislavas Danilovičius su savo dvaro pulku dalyvavo Smolensko kare su Rusijos valstybe (1632–1634). Už nuopelnus ATR-Rusijos kare Stanislavui Danilovičiui banicija buvo panaikinta. Karo pabaigoje gyveno Korsune. 1636 metais pardavė Zvenigorodo miestelį Podolės vaivadai Martynui Kazanovskiui.
Buvo vedęs Marianą Semaško, gavęs kraitį Chopkovo kaimą ir dalį Koblino valdų, Voluinės vaivadijoje (2507 dūmų).
1636 metais Stanislavas Danilovičius Korsune apgyvendino savo gvardiją kazokų namuose, kas iššaukė įtampą mieste. Žygio prieš totorius stepėje metu S. Danilovičius pateko į nelaisvę murzai Kantemirui. Kantemiro sūnūs užmušė Danilovičių, atkeršydami už Kanteniro vieno iš sūnų žuvusio netoli Burštino. S. Daniovičiaus kūnas buvo pristatytas į Žovkvą ir ten palaidotas Šv. Lauryno bažnyčioje.
Gandingos kraštovaizdžio draustinis
Gandingos kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Plungės rajone, 4 km į pietvakarius nuo Plungės, tarp Gandingos, Prūsalių, Nausodžio ir Mardosų kaimų, Babrungo slėnyje.
Įsteigtas 1960 m., siekiant išsaugoti raiškų Babrungo upės slėnio kraštovaizdį su Gandingos piliakalniu, kitais archeologijos objektais (kapinynu ir kt.). Saugomos europinės svarbos buveinės: pievos (šienaujamų mezofitų, smilgynai, stepinės), miškai (aliuviniai, griovų šlaitų, žolių turtingi eglynai, plačialapių ir mišrūs, skroblynai), nekalkingi šaltiniai, upių sraunumos.
ÍF/Víkingur/B68 (moterys)
ÍF/Víkingur/B36 – jungtinė Farerų futbolo komanda iš Fuglafjorduro, Eisturojaus ir Toftiro.
Dalyvauja 1. deild kvinnur pirmenybėse nuo 2019 m. Namų rungtynes žaidžia „Sarpugerði“ stadione, Nordragiotoje.
Istorija
Moterų futbolo komanda susikūrė 2019 m.
ÍF/Víkingur ir B68 Toftir komandos 2019 m. sezone žaidė susijungusios į vieną ekipą. Buvo suformuota nauja komanda ÍF/Víkingur/B36.
Tai trijų futbolo klubų bendras projektas (ÍF Fuglafjørður, Víkingur Gøta, B68 Toftir).
Sudėtis
2019 m. sudėtis.
(kapitonė)
Baltakamienė pušis
Baltakamienė pušis (Pinus albicaulis) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi JAV ir Kanados vakaruose: Uoliniuose, Kaskadiniuose, Pakrantės kalnuose, atskiruose kalnų masyvuose Kalifornijoje ir Nevadoje.
Aukštis iki 21 m, kamieno skersmuo iki 150 cm. Kamienas status arba išsikraipęs, laja kūgiška, vėliau nereguliariai išsišakojusi. Žievė balkšvai pilka, iš toli atrodo balta; senstant aižėja į plokšteles. Spygliai 3-7 cm ilgio, 1-1,5 mm pločio, susitelkę po 5. Vyriški kankorėžiai iki 10-15 mm ilgio, raudoni. Moteriški Kankorėžiai kiaušiniški, pilki ar tamsiai purpuriniai, 4-8 cm ilgio, patys neprasiveria (juos išaižo ir sėklas išbarsto gyvūnai). Sėklos 7-11 mm ilgio, be skristuko, valgomos.
Baltakamienė pušis labai ilgaamžė, gali augti virš 1000 metų. Medis auga kalnuose, 1300-3700 m aukštyje, kartais sudaro medžių liniją. Pušies sėklos nuo seno vartojamos indėnų sališų. Iš jų gaminti miltai.
Didelovka
Didelovka – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, netoli Pabradės.
Gelgaudiškio pušis
Gelgaudiškio pušis – valstybės saugoma pušis, auganti Šakių rajono savivaldybėje, Gelgaudiškio seniūnijoje, Daukantiškių kaime. Pušies augavietė patenka į Gelgaudiškio dvaro parko teritoriją Panemunių regioniniame parke. Medis stūkso apie 1,3 km į rytus nuo Gelgaudiškio dvaro rūmų, tolimiausioje pažintinio tako vietoje – Velnio kalno miškingame šlaite, kuris leidžiasi į Šilupės slėnį. Pušis randama nuo Velnio kalno pavėsinės pasukus į rytus žemėjančiu šlaitu apie 100 m. Išraiškingo reljefo vietovė priklauso Šilupės geomorfologiniam draustiniui. miniatiūra|left|180px|Kamienas su žievės likučiais. Šalia – nulūžusios gretimos pušies šakos
2023 m. duomenimis, paminklinė pušis nebuvo pažymėta dvaro parko informaciniuose stenduose ir rodyklėse. Jos būklė prasta: nudžiūvusi, beveik be žievės, aplaužytomis šakomis (kliudyta prie pat kamieno nuvirtusios gretimos stambios pušies). Pagal 2021 m. atliktą valstybės saugomų botaninių GPO vertinimo ataskaitą, jau 2019 m. pažymėta kaip „sausa“ bei įvertinta kaip „supuvusi – tikėtina greitai išvirs“, su netvarkoma aplinka.
Gelgaudiškio pušis paskelbta valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu Aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255. Pagrindiniai duomenys:
Gintaras Jasaitis
Gintaras Jasaitis (g. 1964 m. sausio 17 d. Šakiuose) – teisininkas, prokuroras, teisėtyrininkas penalprocesualistas, Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto dėstytojas.
Pažvelsis (Vėžaičiai)
Pažvelsis – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Lapių, prie Žvelsos intako Trumpės. Tuoj į šiaurę plyti Reiskių tyras.
Gintaras Jasaitis
Biografija
1982 m. baigė Vilniaus 40-ąją vidurinę mokyklą, 1982–1990 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1989–1991 m. Vilniaus rajono prokuratūros tardytojas, 1991–1993 m. Nusikaltimų tyrimo departamento Vilniaus miesto tardymo skyriaus tardytojas, 1993–1995 m. Vilniaus prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus tardytojas, 1995–1997 m. Vilniaus apygardos prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo skyriaus prokuroras, nuo 1996 m. VU Teisės fakulteto Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedros (nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. – VU TF Viešosios teisės katedros) asistentas, 1997–2002 m. Kauno apygardos prokuratūros vyr. prokuroras, 1998–2001 m. VDU Teisės instituto asistentas, baudžiamojo proceso teisės dėstytojas, nuo 2002 m. LR generalinio prokuroro pavaduotojas. Dalyvavo žurnalisto Vito Lingio (1960–1993) nužudymo, kunigo Ričardo Mikutavičiaus (1935–1998) nužudymo, Darbo partijos buhalterijos bylose.
LR baudžiamojo proceso kodekso komentaro bendraautoris (2001, 2003 m.). Konferencijose skaitė pranešimus „LR Konstitucijoje įtvirtintas prokuroro statusas" (konferencijoje „Prokuroro nepriklausomumas", Ukraina, 2007), „Liudytojų, ekspertų ir nukentėjusiųjų apsauga" (konferencijoje „Kriminalizacija ir teisėsaugos institucijų veikla“, Ukraina, 2008), „Procesinių dokumentų įteikimas baudžiamajame procese problematika" („Procesinių dokumentų įteikimas: įveikiant nūdienos iššūkius", Vilnius, 2008).
Tarptautinės prokurorų asociacijos, VU Teisės fakulteto „Alumni“ draugijos, Šakių rajono Valenčiūnų aeroklubo, VU studentų savivaldos „Alumni“ draugijos narys.
Soproni VSE
Soproni VSE – Vengrijos futbolo klubas iš Šoprono.
Istorija
Klubas įkurtas 1921 m. Namų rungtynes žaidžia „Káposztás utcai Stadion“ stadione (Šopone).
Spalvinė gama
Purpurinė ir balta spalvos.
FK Baltija Panevėžys
Panevėžio „Baltija“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
Istorija
Sporto klubas „Baltija“ įkurtas 2002 m. rugsėjo 16 d. Pirmasis futbolo projektas buvo 2006 metais, kai SK „Baltija“ dalyvavo Panevėžio apskrities pirmenybėse. Tame sezone jie nė karto nepralaimėjo ir šiose pirmenybėse užėmė pirmąją vietą. Tačiau po sezono komanda išnyko iš futbolo žemėlapio.
Honky Château
„Honky Château“ – penktasis studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 1972 m. gegužės 19 d. Albumas pavadintas pagal XVIII a. prancūziškus rūmus Château d’Hérouville, kuriame buvo įrašinėjamas albumas. Tai pirmasis iš septynių Eltono Džono albumų, pasiekusių pirmąją vietą Amerikos Valstijos pardavimuose. Vieninteliai du singlai buvo išleisti – „Rocket Man“ ir „Honky Cat“, nors „Hercules“ irgi buvo ruošiamasi leisti, tačiau taip niekada ir netapo singlu.
FK Baltija Panevėžys
Istorija
2013 m. buvo suburta lauko pirmenybių komanda ir debiutavo LFF I lyga pirmenybėse, dvylikos dalyvių turnyre liko priešpaskutiniai, vienuolikti.
Honky Château
2012 m. albumas užėmė 359 vietą tarp 500 visų laikų geriausių albumų „Rolling Stone“ žurnale. 1972 m. tapo auksiniu, o 1995 m. – platininiu. Tai buvo paskutinis jo albumas, kurį JAV leido „Uni“ leidėjai.
FK Baltija Panevėžys
Istorija
2014 m. LFF I lyga pirmenybėse tarp 13 dalyvių liko paskutiniai, trylikti.
Honky Château
Turinys
Šiuo albumu Eltonas toliau siekė iš paprasto dainų kūrėjo pereiti į labiau rokenrolo stilių. Taip pat tai pirmasis albumas, kuriame dainas įrašinėjo jo koncertinių turų grupinė sudėtis – Dee Murray (bosinė gitara) ir Nigel Olsson (būgnai), įskaitant ir gitaristą Davey Johnstone (elektrinė ir akustinė gitara), nors prieš tai leidėjai primygtinai reikalavo Eltoną naudoti juos vos vienam įrašui. Praeituose albumuose Davey Johnstone teprisidėjo dalinai, tačiau nuo šio albumo jis prisijungė kaip nuolatinis grupės narys tiek koncertiniuose turuose, tiek įrašinėjimuose. 1995 m. prodiuseris Gus Dudgeon išleido pagerintos kokybės albumą, pridėdamas tik dainos „Slave“ greitesnio tempo versiją.
FK Baltija Panevėžys
Istorija
Baltija žaidė I lygoje kaip antroji stipriausia miesto komanda, tačiau po to, kai 2015 m. pradžioje Ekranas Panevėžys (stipriausia miesto komanda) bankrutavo, o įkurtas naujas FK Panevėžys klubas gavo teisę žaisti I lygoje, „Baltija“ iš varžybų pasitraukė.
Honky Château
Turinys
Kritikų vertinimu, tai vienas puikiausių Eltono Džono įrašų. Vienas žurnalo „Rolling Stone“ kritikų Jon Landau sakė, kad tai „turiningas, šiltas, jaudinantis albumas, kuris visa galva stoja aukščiau už to meto skurdžius įrašus“. Kiti kritikai taipogi vertino albumą palankiai. „Honky Chateau“ yra pirmasis Eltono albumas, pasiekęs pirmąją vietą Billboard pardavimuose Amerikos Valstijose. Kanadoje jis užėmė 3-ią vietą RPM 100 top albumų pardavimų sąraše 1972 m. liepos 29 d.
Dainų sąrašas
Visos dainos buvo parašytos Elton John’o ir Bernie Taupin’o.
FK Baltija Panevėžys
Istorija
Po to klubas žaidė tik salės futbolo pirmenybėse, pažymėtina, kad vienas iš Futsalo lyderių Lietuvos pirmenybėse, kovojantis dėl aukščiausiųjų vietų. Po 2017-2018 m. salės futbolo sezono pasitraukė iš futsalo A lygos.
Sezonai I lygoje
2013 ir 2014 m. dalyvavo LFF I lyga pirmenybėse. Žaisdavo žydromis aprangomis. Kartais juodais šortais ir oranžiniais marškinėliais.
Treneris
Arūnas Šteinas
Garsiausi žaidėjai
Tadas Markevičius 2006
Vidgirių apylinkė (Naumiestis)
Vidgirių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Griškabūdžio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sparvinių apylinkės.
Lietuvos lenkų mokslininkų draugija
Lietuvos lenkų mokslininkų draugija (LLMD)  – visuomeninė organizacija, vienijanti Lietuvos lenkų mokslininkus. Draugija įsteigta 1989 m. siekiant patenkinti bendrus poreikius ir tikslus, plėtoti mokslą ir meną bei kelti jaunimo išsilavinimo lygį. 2016 m. LLMD priklausė 63 nariai, kurie yra įvairių sričių mokslo daktarai.
Draugijos iniciatyva 2007 m. įkurtas Balstogės universiteto Vilniaus Ekonomikos-informatikos fakultetas.
Klenuvka (Švenčionys)
Klenuvka – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Zalavo.
Pagramančio apylinkė
Pagramančio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pagramančio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Matiškių apylinkės ir dalis Vizbarų apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. Pagramančio apylinkė prijungta prie naujos Mažonų apylinkės.
Pažvėrinė
Pažvėrinė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Joniškio.
Bandito mirtis
Bandito mirtis – 1975 m. Ispanijoje sukurtas trileris.
Turinys
Po sėkmingo juvelyrinės parduotuvės apiplėšimo Markus atsikrato savo bendrais ir, apgaudamas nusikaltimo užsakovą, pasprunka su visu grobiu. Ieškodamas ramaus prieglobsčio, jis įsidarbina prižiūrėtoju turtingoje viloje. Šios šeimininkas, patyręs traumą polo varžybose, liko prikaustytas prie vežimėlio, ir dabar visu ūkiu turi rūpintis jo žmona ir duktė. Jam nepatinka naujasis darbininkas, nes vyrą nuolat kamuoja pavydo priepuoliai. Ilgainiui Markus, naudodamasis padėtimi, iš tiesų tampa ne tik žmonos, bet ir dukters meilužiu, tačiau susidariusi padėtis tampa grėsminga, kuomet jo buvimo vietą sužino juvelyrinės apiplėšimą planavę žmonės...
Skaistupis
Skaistupis – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Pabradės.
Lydekis (Zarasų r.)
left|120px
Igoris Vernikas
Igoris Vernikas (, g. 1963 m. spalio 11 d., Maskvoje) – Rusijos teatro ir kino aktorius, televizijos prodiuseris, televizijos ir radijo laidų vedėjas, dainininkas ir kino kompozitorius.
Biografija
1984 m. jis suvaidino raudonąjį vadą filme „Pirmoji kavalerija“. Vaidmuo buvo nedidelis – jo pavardė titruose nepasirodė. Iki 90-ųjų pradžios jis daugiausia vaidino televizijos pjesėse („Pasakyk jiems tiesą“, „Baltas arklys - sielvartas ne mano“, „Tavo švelnus įvaizdis“ ir kt.). 1993 m. jis gavo vaidmenį populiariame televizijos seriale „Goriačiovas ir kiti“. Tiesa, šį serialą išgarsino ne Vernikas, o pagrindinį heojų suvaidinęs Igoris Bochkinas.
Nuo 1986 m. vaidino filmuose, dirbo teatruose, vedė TV laidas ir dalyvavo įvairiuose projektuose. Įgarsino posovietinius animacinius filmus, įskaitant kapitoną Proniną iš to paties pavadinimo animacinio serialo.
Paluobių apylinkė
Paluobių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Griškabūdžio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sparvinių apylinkės.
Pažvėriniai
Pažvėriniai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Smilgių.
Jeremy Clarkson
miniatiūra|240px|right|Vienas iš D. Klarksono turėtų galingų automobilių – [[Lamborghini Gallardo|Lamborghini Gallardo Spyder]]
Džeremis Klarksonas (, pilnas vardas Jeremy Charles Robert Clarkson; g. 1960 m. balandžio 11 d. Donkasteryje, Pietų Jorkšyre, Anglijoje) – anglų televizijos laidų vedėjas, žurnalistas, daugiausiai laiko skiriantis automobilizmo tematikai. Geriausiai žinomas iš BBC televizijoje kurtos laidos „Aukščiausia pavara“ (Top Gear), kurią 2002–2015 m. vedė kartu su Ričardu Hamondu ir Džeimsu Mėjumi. Taip pat teikia savaitines apžvalgas britų laikraščiams „The Sunday Times“ ir „The Sun“, rašo straipsnius į kitus leidinius.
Biografija
D. Klarksonas augo mokytojos ir prekybos agento šeimoje, turėjusioje arbatos prekybos verslą, vėliau gaminusioje meškiukus Padingtonus. Džeremis buvo atiduotas mokytis į privačią mokyklą „Hill House School“, vėliau į „Repton School“, kurioje kartu mokėsi su būsimu „Formulės 1“ konstruktoriumi Adrian Newey. Pasak paties Džeremio, jį išmetė iš mokyklos „už chuliganizmą, rūkymą ir alkoholio vartojimą“." Dar mokyklos suole, jis vaidino radijo BBC „Vaikų valandoje“. Po mokyklos užsiėmė žurnalistika. 1984 m. su bičiuliu įkūrė „Motoring Press Agency“ ir siuntė įvairių leidinių redakcijoms automobilių bandymų apžvalgas.
Pradėjęs vietos leidinio žurnalisto karjerą Šiaurės Anglijoje, D. Klarksonas netrukus ėmė kopti į karjeros aukštumas, 1988 m. tapęs pirmųjų  originalių „Top Gear“ laidų apie automobilius veidu. Nuo 1998 iki 2000 m. jis taip pat vedė savo pokalbių šou „Clarkson“. Po 2000 m. „Top Gear“ laida buvo porą metų nutrūkusi, bet vėliau pasirodė naujame formate, kai prie Klarksono prisijungė Hamondas ir Mėjus.
Greitai tapęs pripažinta televizijos asmenybe, jau 1990–ųjų pabaigoje D. Klarksonas vedė daug televizijos laidų. Jis pristatė ir savo projektus, ir buvo kviečiamas į kitų laidų filmavimus kaip svečias ar ekspertas. Be automobilių testavimo ir vertinimo temos, sukūrė kitų programų, dokumentinių filmų, parašė knygų iš istorijos ir technologijų pasaulio.
D. Klarksonas garsėja savo laidose ir rašiniuose kandžiu jumoru, dėl ko yra susilaukęs kolegų ir visuomenės kritikos. Viename interviu yra prasitaręs: „Pavalgiau, pamiegojau, parašiau ir vėl iš naujo". Nepaisant kritikos, jis vadinamas populiariausio BBC televizijoje šou „Top Gear“ atgimimo įkvėpėju.
2005 m. jam suteiktas „Oxford Brookes“ universiteteto inžinerijos garbės daktaro laipsnis. 2007 m. pelnė nacionalinės televizijos NTA apdovanojimą. 2011 m. žurnalo „Motor Trend“ įtrauktas į 50–ties įtakingiausių automobilizmo asmenų sąrašą (49-tuoju). Skelbiama, kad per metus darbo „Top Gear“ jis uždirbo £1 mln., už parduotas knygas ir DVD gavo dar £1,7 mln.
2015 m. kovo 25 d. BBC pranešė, kad nebepratęs kontrakto su D. Klarksonu dėl jo žodinio ir fizinio konflikto viešbutyje su laidos „Top Gear“ prodiuseriu. Tų pačių metų viduryje jis su kolegomis Hamondu, Mėjumi ir prodiuseriu A. Vilmanu įsteigė prodiuserinę kompaniją „W. Chump and Sons“ ir ėmėsi kurti „Amazon Video“ kanale pramoginę laidą „The Grand Tour“.
D. Klarksonas gyvena Čiping Nortono miestelyje, netoli Oksfordo.
10000 dolerių už žudynes
10000 dolerių už žudynes – 1966 m. Italijoje sukurtas vesternas, vienas iš neoficialių „Džango“ filmų.
Turinys
Džango – vienišas galvų medžiotojas, kurį nusamdo turtingas žemvaldys Mendoza, kad išvaduotų dukterį Doloresą, pagrobtą bandito Manuelio Vazkeso žmonių. Pastarieji sučiumpa ir Džango bei sunkiai sužeidžia. Jį radusi moteris Manžu slaugo, kol Džango pasveiksta, tačiau vėliau ji pati žūna Vazkeso gaujos užpuolimo metu. Dabar užsakymas išvaduoti Doloresą tampa asmeninio Džango keršto dalimi...
Stanislavavas (Pabradė)
Stanislavavas – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Pavoverės.
Paprastoji portulaka
Paprastoji portulaka (Portulaca oleracea) – portulakinių (Portulacaceae) šeimos vienmetis žolinis augalas.
Natūraliai paplitusi Viduržemio jūros regione, Vakarų Azijoje, Kaukaze, Afrikoje (išskyrus pietinę dalį). Dabar auga ar auginama didžiojoje dalyje Europos, pietų Sibire, beveik visoje Azijoje, Amerikoje, vietomis Australijoje.
Augalo aukštis iki 40 cm. Stiebas lygus, pusiau šliaužiantis, rausvas, lapai priešiniai. Žiedai geltoni, iki 6 mm skersmens. Žiedas žydi trumpai, bet augalas žydi visus metus.
Paprastoji portulaka vartojama kaip lapinė daržovė. Jauni lapai ir ūgliai valgomi švieži, troškinami, jų dedama į sriubas. Turi daug vitaminų (E, C, B2, B6), mineralų (magnio, geležies, mangano ir kt.), vertinamos dėl didelio kiekio nesočiųjų riebalų rūgščių. Naudojama liaudies medicinoje.
Paprastoji portulaka auginta ir vartota maistui antikiniame pasaulyje, dabar – svarbus graikiškų salotų ingredientas. Lietuvoje paprastoji portulaka daržuose auginama retai, pasitaiko sulaukėjusių dykvietėse, pakelėse, patakėse.
Apirbiškių apylinkė
Apirbiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Sintautų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šilgalių apylinkės.
Adamavas (Sariai)
Adamavas – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Sarių.
Oto Chodeckis
Biografija
Lenkijos bajorų Chodeckių giminės atstovas, herbo „Ogonczyk“ savininkas. Tėvas – Podolės (1462–1465) ir Rusios vaivada (1466–1474) Stanislovas Chodeckis (m. 1474), motina – Barbora Pilecka (m. po 1508), Krokuvos vaivados ir kašteliono Jano Pileckio (m. 1476) duktė. Vyresnysis brolis – Karūnos lauko etmonas 1492–1499 ir 1501–1505 m, Karūnos didysis maršalka, Lvovo kaštelionas Stanislavas (m. 1529)
Lopušno mūšio dalyvis 1512 tarp Lenkijos ir LDK karių vadovaujamų etmonų Mikalojaus Kameneckio ir Konstantino Ostrogiškio iš vienos pusės ir Krymo chanato totorių.
1519 metais išsiųstas pasiuntiniu į Moldavijos kunigaikštystę. 1521 metais – seimo Piotrkuve teismo teisėjas.
1524 metais dalyvavo Lvovo gynyboje turkų-totorių karių apgulties metu.
1531 metais vadovaujant Karūnos didžiąjem etmonui Janui Amor Tarnovskiui dalyvavo žygyje į Pokutją užsibaigiusiu Obertino mūšiu su Moldavijos kunigaikštystės kariais ir tos vietovės prijungimo prie Lenkijos karalystės.
Palaidotas Rogatina, Ukrainoje.
Sibirinė pušis
Sibirinė pušis (Pinus sibirica), dar vadinama sibiriniu kedru (nors kedrams negimininga) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi Sibire, Uralo kalnuose, Altajuje, vietomis auga Sichote Alinyje, Mongolijoje, šiaurės Kinijoje. Sutinkama tarp Uralo kalnų ir Timano kalvagūbrio.