cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Damir Mulaomerović
Damiras Mulaomerovičius karjerą pradėjo gimtajame Tuzlos mieste, o, po labai sėkmingų keturių šio miesto komandoje praleistų sezonų, perėjo į Zagrebo „Ciboną“, čia praleidęs dar keturis sėkmingus sezonus krepšininkas tapo Bolonijos „Team System“ komandos nariu, o vėliau perėjo į Stambulo „Efes Pilsen“. 2001 metais krepšininkas tapo Atėnų „Panathinaikos“ nariu ir su šia komanda laimėjo Eurolygą. Po labai sėkmingo sezono krepšininkas gana netikėtai perėjo į daug silpnesne laikytą komanda „Snaidero“, bet sezonui vos prasidėjus papildė Madrido „Real“ gretas. Galiausiai krepšininkas vėl grįžo į Graikiją, kur rungtyniaudavo įvairiose komandose. 2006 m. pasirašė kontraktą su Pirėjo „Olympiacos“ komanda, kurioje turėjo pakeisti traumuotą lietuvį A. Macijauską. Eurolygoje krepšininkas pelnydavo po 2,5 taško. Graikijos lygoje jo statistika daug geresnė (vidutiniškai po 9,4 tšk.), tačiau dėl nesutarimų su komandos treneriu P. Geršonu kroatas buvo atleistas. 2007 m. sausio 20 d. pasirašė kontraktą su Ispanijos aukščiausioje lygoje rungtyniaujančia San Sebastjano „Bruesca“. Šios ekipos vadovai tikėjosi, kad D. Mulaomerovičius padės komandai kovoti dėl išlikimo stipriausioje Ispanijos lygoje.
Šcheras
Šcherų rajonai
Norvegijos pakrantė yra ištisinių šcherų rajonas (vadinamas skjærgård), kuriame skersiniai fiordai taip išsidėstę, kad išilgai Norvegijos pakrantės nuo jūros šcherų pridengtais kanalais galima nuplaukti apie 1600 km nuo Stavangerio iki Nordkapo. Kitas šcherų pridengtas kelias yra Blindleia, kuris prasideda prie Kristiansando Pietų Norvegijoje ir siekia Lilesandą (Lillesand).
Vidiniai šcherų apsaugoti keliai egzistuoja Aliaskoje nuo Sietlo (Seattle) iki Skegvėjaus (Skagway), Pietų Amerikoje nuo Magelano sąsiaurio į šiaurę.
Labai daug šcherų turi Suomijos pietvakarių pakrantė, Švedijos pakrantė ties Bohuslän, Škotijos pakrantės.
Piežchalai (Vengruvo apskritis)
Piežchalai  – kaimas Lenkijos rytuose, Livo valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietus nuo Vengruvo ir apie 70 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Jonas Barkauskas
Jonas Barkauskas (g. 1957 m. sausio 26 d. Radviliškyje) – Lietuvos architektas.
Biografija
1980 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultetą. Nuo 1980 m. Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių skyriaus architektas. Nuo 1993 m. UAB „Projektavimo centras“ architektas-projektų vadovas, nuo 2003 m. direktorius, J. Barkausko įmonės savininkas.
Lietuvos architektų sąjungos ir architektų rūmų narys.
Jusevičiai
Jusevičiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, prie kelio, 3 km į rytus nuo Kalvarijos. Seniūnaitijos centras.
Istorija
1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. Tuo metu atidarytas medicinos punktas, laisvalaikio salė, biblioteka, vidurinė mokykla, dab. Kalvarijos gimnazijos Jusevičių skyrius. Kaime yra UAB „Saerimner“ valdomas kiaulių kompleksas.
1393 m.
1393 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Algirdas Grigas
Algirdas Grigas (g. 1931 m. lapkričio 5 d. Gudžiūnuose) – Lietuvos agronomas, botanikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Šamoni
Šamoni  – miestas rytų Prancūzijoje, Ronos-Alpių regiono ir Aukštutinės Savojos miestas. 9 195 gyventojų (2006). Miestas yra Prancūzijos alpinizmo centras. Miestas yra Šamoni slėnyje, o visai netoliese iškilusi aukščiausia Alpių viršūnė – Monblanas.
Sportas
1924 m. mieste vyko I žiemos olimpinės žaidynės.
A Line of Deathless Kings
„A Line of Deathless Kings“ – devintasis studijinis doom metal grupės My Dying Bride albumas. Išleistas 2006 m. spalio 9 d.
Crazy 2K Tour
„Crazy 2K Tour“ yra antrasis Amerikiečių pop atlikėjos Britney Spears koncertinis turas. Turas palaikė Britney debiutinį studijinį albumą „…Baby One More Time“.
Istorija
1999 m. išleisdama ketvirtąjį singlą „From the Bottom of My Broken Heart“ Jungtinėse Amerikos Valstijose, Britney pranešė apie antrąjį turą. Scena turui „Crazy 2K Tour“ buvo panaudota ankstesnio turo dekoracijas, tačiau buvo pridėtos dvi rampos, liftas, videoekranas. Šiam turui Britney pasisamdė daugiau šokėjų bei naudojo specialius ugnies efektus. Tai buvo pirmasis kartas, kai Spears koncertavo 10–15 tūkstančių sėdimų vietų arenose.
Kai turas prasidėjo buvo išleistas antrasis studijinis albumas „Oops!…I Did It Again“, todėl Spears žiūrovams pristatė savo naujas dainas iš albumo: „Don’t Let Me Be the Last to Know“ (per šią dainą Britney keliauja po salę ant „skraidančio kilimo“) ir „Oops!…I Did It Again“.
Apie šou
Šou prasidėjo, kai keletas Britney šokėjų šoko lyg mokyklos koridoriuje. Kai suskamba mokyklos skambutis, Britney neateina į pamoką, taip paerzindama žiūrovus. Tačiau netrukus ji liftu pakyla iki laiptų ir pradeda dainuoti akapela dainą „Baby One More Time“. Tada Spears pradeda šokti ir paskui pradingsta mokyklos „rūbinėje“ prieš pradedant dainuoti „(You Drive Me) Crazy“.
Nuorodos
Crazy 2K Tour
Darko Miličić
Darko Miličičius (Дарко Миличић; g. 1985 m. birželio 20 d. Novi Sade) – Serbijos krepšininkas.
Dar nesulaukęs aštoniolikos metų, žiniasklaidoje buvo lyginamas su legendiniu Arvydu Saboniu ir NBA Naujokų biržoje 2003 metais buvo pakviestas antru šaukimu, tačiau atsidūręs stipriausioje pasaulio lygoje krepšininkas didžiąją dalį laiko praleido ant atsarginių suolelio.
2006 m. vasario 15 d. „Pistons“ klubas serbą, kartu su puertorikiečiu Carlos Arroyo, išmainė į Orlando "Magic" komandą už Celviną Cato ir pirmojo rato šaukimą 2007 m. NBA naujokų biržoje.
2007 m. liepos 12 d. D. Miličičius pasirašė 3 metų 21 miliono dolerių vertės sutartį su "Grizzlies" ekipa. 2009 m. birželio 25 d. jis buvo iškeistas į New York "Knicks" ekipą. 2010 m. vasario 18 d. atsidūrė Minnesota "Timberwolves" klube. Šioje komandoje žaidėjas skundėsi mažai praleidžiantis laiko aikštelėje, bet 2010–2011 m. tarpsezonyje pasirašė ketverių metų sutartį su Minesotos klubu. 2012 m. liepos 12 d. buvo atleistas pasinaudojus amnestijos taisykle.
1984 m. Pasaulio ralio čempionatas
'''1984 m. Pasaulio ralio čempionatas''' buvo dvyliktasis Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengiamas Pasaulio ralio čempionato sezonas, kurį sudarė 12 etapų, kaip ir praeitame sezone. Pasaulio čempionu tapo Stigas Blūmkvistas, kuris bendroje įskaitoje aplenkė 1983 m. Pasaulio čempioną ir „Audi“ komandos draugą Hanu Mikolą. „Audi“ komanda, gamintojų čempionato įskaitoje, užėmė pirmąją vietą, aplenkdami 1983 m. nugalėtojus – „Lancia“ komandą ir debiutantus „Peugeot“.
Apžvalga
thumb|left|[[Walter Röhrl|Valteris Riolis 1984 m. „Portugalijos ralyje“]] Vokiečių komanda „Audi Sport“ 1984 m. subūrė keturis geriausius Pasaulyje ralio lenktynininkus. Pasaulio čempiono titulą ginantis Hanu Mikola į komandą grįžo karu su Stigu Blūmkvistu. Mišelė Mouton turėjo nepilną sutartį, o du kartus Pasaulio čempionu tapęs Valteris Riolis perėjo iš komandos „Martini Racing“. „Lancia Martini“ išsaugojo kontraktą su Marku Alenu – pagrindiniu sezono pilotu. Taip pat prie komandos prisijungė Mikis Biasonas ir Atilio Betega. „Lancia“ komandos vadovas Cesare Fiorio taip pat pasirašė sezono sutartį su Henriu Toivonenu iš „Porsche“, pareikšdamas: „Kitais metais Audi turės keturis geriausius pilotus, todėl dviese bus labai sunku varžytis“.
thumb|[[Michèle Mouton|Mišelė Mouton 1984 m. „Didžiosios Britanijos ralyje“]] Visą sezoną dominavo S. Blūmkvistas ir H. Mikola vairuodami „Audi Quattro A2“. Sezono metu iškovojęs penkias pergales S. Blūmkvistas galutinėje įskaitoje tapo pirmas. „Audi“ komanda jau pirmuose etapuose atsiplėšė laimėdama šešis iš pirmų septynių etapų, tame tarpe dviejuose etapuose užėmė visas prizines vietas. Hanu Mikola teko pasitenkinti antrąja vieta bendroje įskaitoje, nežiūrint į tai, kad sezono metu aštuonis kartus užėmė prizinę vietą. Marku Alenas sezoną baigė trečias, vairuodamas „Lancia Rally 037“ laimėjo tik vieną etapą.
Kaip ir praeituose sezonuose, visuose dvylikoje etapų taškai buvo renkami vairuotojų įskaitoje ir tik dešimtyje iš jų taškai buvo skaičiuojami gamintojų įskaitai. 1984 m. sezone į gamintojų čempionatą neįtraukti „Švedijos“ ir „Dramblio Kaulo Kranto“ raliai.
Vaidila
Vaidila (taip pat vaidilė, vaidilutė; ; prūs. vaidilas, vaidilutis; šaknis „vaid-“ reiškia „žinojimą“, plg. prūsų wīdātun) – baltų religijos dvasininkas, žynys, pranašas. Galėjo būti ir moterys. Pirmą kartą minimas XVI a. Simono Grunau kronikoje.
left|thumb|250px|[[Nikolajus Rerichas|Nikolajaus Rericho 1914 m. iliustracija]]
Anot S. Grunau, dievų valią prūsų žyniai susapnuodavo, perduodavo ją paprastiems kaimo žmonėms. Be to, atlikdavo religines apeigas, pamokslavo, gydė, nurodydavo sėjos, javapjūtės ir kitų ūkio darbų pradžią. Vaidilos būdavo išlaikomi iš karo grobio, privalėjo gyventi skaistybėje, būti senyvo amžiaus.
Iki krikščionybės atsiradimo vaidilutės ąžuolų giraitėse kurstė šventąją ugnį dievams. Vaidilutės supdavę žynį taip pat privalėjo būti skaisčios mergelės arba našlės. (plg. romėnų vestalės).
Leonardina
Leonardina (Leonardina woodi) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti leonardinų (Leonardina) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami tik Filipinuose.
Pietkalniai
Pietkalniai (dar, , nuo 1938 m. birželio 6 d. Pötken, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės kaimas 18 km į pietryčius nuo Ragainės, prie kelio R 508.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities, (nuo 1922 m. birželio 30 d. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Pilkalnio rajono (Пиллькалленский район), vėliau Krasnoznamensko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Timofejevo apylinkės kaimas, prijungtas prie Petropavlovskojės.
Banifacas Janušauskas
Banifacas Janušauskas (1881 ? ? Šeduvoje, Radviliškio r. – 1947 ? ? Los Angeles, CA – JAV), vargonininkas ir chorvedys.
Biografija
Muzikos mokėsi pas vietos vargonininką, vėliau vargonuoti dar mokėsi pas J. Naujalį Kaune.
Nuo 1897 pradėjo vargonininkauti Debeikiuose, po to dirbo Girdiškėje. 1901 išvyko į JAV, o 1905 buvo pakviestas užimti vargonininko ir chorvedžio vietą Šv. Jurgio lietuvių parapijoje Čikagoje, IL. Aktyviau su choru pradėjo reikštis nuo 1912 metų, vadovavo muzikos ir dramos draugijai „Garsas“, vėliau – „Kanklių" draugijai. Su choru statė sceninius veikalus, rengė vakarus – koncertus. 1920 pasitraukė iš minėtos parapijos ir aktyvesnės muzikinės veiklos. 1929 pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorui Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijoje Čikagoje. Parapijos chorą padidino iki 58 giesmininkų, rengė metinius koncertus, statė operetes, atliko J. Žilevičiaus mišparus, nemaža giesmių, mišių ir dainų, dalyvavo tautiniuose renginiuose. Chorą parengė 1933 Pasaulinės parodos Lietuvių dienai ir 1936 2-ajai lietuvių parapijų dainų šventei Čikagoje. Dažnai akompanuodavo koncertuose.
Nuo 1914 priklausė ALRK Vargonininkų sąjungai, 1933 išrinktas Centro valdybos iždininku, bendradarbiavo žurnale „Muzikos žinios". 1947 persikėlė į Los Angeles, ten ir mirė.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Piežchalai (reikšmės)
Piežchalais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Gavarni krioklys
thumb|right|250px|Gavarni krioklys Gavarni krioklys  – pakopinis krioklys pietų Prancūzijoje, Pirėnų kalnuose, Aukštutinių Pirėnų departamente, prie Gavarni miestelio.
Tai vaizdingas, natūralus ir aukščiausias krioklys Prancūzijoje (aukštis − 422 m). Gavarni krioklys įeina į Pirėnų nacionalinio parko sudėtį. Krioklys buvo išskobtas ledyno Pirėnų uolose. Jo pagrindas netvarkingai padengtas morenomis, o slėnio dugne, pro kurį kelią prasigraužė upė, išsibarstę dideli rieduliai ir uolų nuolaužos, kai kurios namo dydžio; ledynui atsitraukus, jos liko sausos gulėti aukščiau. Aplink krioklį stūkso vienuolika uolų viršūnių, kurios siekia 3 000 m aukštį ir sudaro smailią keterą, skiriančią Prancūziją ir Ispaniją.
Anksčiau Gavarni būdavo būdavo vieno iš piligrimų maršrutų kelyje, vedančio iš Prancūzijos į Santjago de Kompostelą. Slėnyje ir aplink jį yra keletas gerų pėsčiųjų takų, nuo kurių atsiveria vaizdingi reginiai ir kartais galima pamatyti laukinių gyvūnų, pvz., gemzių, švilpikų, kilnųjį erelį, barzdotąjį ir palšąjį grifus, širšvanagį, alpinį erškėtžvirblį, vandeninį ir uolinį kalviukus, alpinę kuosą ir varną. Upės slėnyje galima pamatyti vandeninį strazdą ir liputį, išgirsti mažąją pelėdą ir juodąjį genį. Taip pat vasarą čia skraido pulkai spalvingų plaštakių.
Hiparchas (astronomas)
Hiparchas (g. 190 m. pr. m. e. Nikėjoje – m. 125 m. pr. m. e.) – senovės graikų astronomas ir matematikas.
Jis yra laikomas trigonometrijos kūrėju. Gali būti, kad jis yra pirmasis sukūręs saulės užtemimų prognozavimo metodą.
Hiparchas sudarė 850 žvaigždžių koordinačių katalogą. Jas suskirstė į 6 ryškių klases. Ryškiausias žvaigždes jis pavadino pirmojo ryškio žvaigždėmis, silpniausias – šeštojo. Atrastas žvaigždes suskirstė į 28 žvaigždynus. Vėliau, analizuodamas savo matavimų rezultatus su savo pirmtakų patirtimi, aptiko Žemės ašies precesiją bei nustatė jos dydį.
Biografija
Ptolemėjus Hiparchui priskiria stebėjimus nuo 147 iki 127 m. pr. m. e., tačiau galima priskirti ir senesnius stebėjimus, pradedant nuo 162 m. pr. m. e. Jo gimimo datą (apie 190 m. pr. m. e.) apskaičiavo prancūzų matematikas ir astronomas Žanas Baptistas Delambras remdamasis Hiparcho darbu. Panašiai remiantis jo paskutinių stebėjimų analize, daroma prielaida, kad Hiparchas turėjo gyventi po 127 m. pr. m. e. Iš jo darbų taip pat yra žinoma, kad jis gavo informacijos iš Aleksandrijos ir Babilonijos, tačiau nežinoma, ar jis buvo ten nuvykęs ir kada.
II ir III a. jo garbei Bitinijoje buvo pagamintos monetos su jo vardu ir pavaizduotas gaublys.
Manoma, kad mirė Rodo saloje, kur praleido didžią dalį savo brandaus gyvenimo. Ptolemėjus jam priskiria Rodo stebėjimus laikotarpyje tarp 141 ir 127 m. pr. m. e.
Geometrija, trigonometrija ir kitos matematinės technikos
Hiparchas buvo pripažintas pirmuoju matematiku, turėjusiu trigonometrinę lentelę, kurios jam prireikė skaičiuojant Mėnulio ir Saulės orbitų ekscentriškumą. Jis surašė stygos funkcijos reikšmes, kurioje stygos ilgis buvo nurodytas kaip kampo funkcija.
Elena Janušaitienė-Makarevičiūtė
Elena Janušaitienė-Makarevičiūtė (g. 1942 m. kovo 20 d. Vaidatonių k., Kėdainių r.) – muzikos mokytoja ir chorvedė.
Biografija
1966–1970 m. Vilkaviškio rajoninių kultūros namų meno vadovė, vyrų ir moterų vokalinių ansamblių vadovė.
Nuo 1968 m. vadovavo Vilkaviškio S. Nėries vidurinės mokyklos jaunučių chorui, o 1977–1986 m. Giedrių aštuonmetės mokyklos jaunučių chorui. 1983–1988 m. kartu su D. Borkertiene ir D. Virbickaite vadovavo Kybartų kultūros namų mišriajam chorui, su kuriuo išlaikė Lietuvos valstybinės konservatorijos baigiamuosius choro dirigavimo valstybinius egzaminus, jį parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei. 1987 m. respublikiniame konkurse „Dainuoja darbo Lietuva" savo grupėje choras laimėjo pirmąją vietą, dalyvavo J. Naujalio konkursuose Raudondvaryje, kultūros dienoje Vilniuje, koncertavo Vilkaviškyje, Marijampolėje ir kitur.
Nuo 1966 m. Vilkaviškio vaikų muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1988 m. direktorė.
Nuo 1985 m. mokyklos mergaičių choro vadovė. Mergaites parengė 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei ir konkursui, 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, 1991 m. Suvalkijos regiono vaikų ir jaunimo chorų festivaliui „Dainuok, jaunoji Lietuva", 1993 m. Lietuvos mažajai jaunimo dainų šventei Vilniuje, 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje ir 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje.
E. Janušaitienė – Vilkaviškio rajono dainų švenčių dirigentė ir įvairių kultūros renginių organizatorė.
Fiodorovo automatas
Fiodorovo automatas – automatinis karinis šautuvas, sukonstruotas V. Fiodorovo. 1915–1924 m. Kovrove (Rusija) buvo pagaminta 4100 Fiodorovo automatų. Dažnai laikomas vienu pirmųjų šturmo šautuvų, nes jis buvo gana lengvas, naudojo mažesnio galingumo šovinius ir turėjo galimybę perjunginėti ugnies tipą (pavieniai šūviai, automatinė ugnis).
Kūrimo istorija
Prieš pirmąjį pasaulinį karą visos pagrindinės pasaulio valstybės turėjo savus automatinių šautuvų modelius. Rusijoje 1912 m. buvo išbandytas Fiodorovo automatinis šautuvas. Pradžioje Fiodorovas bandė perdaryti dėtuvinį Mosino šautuvą, bet tai nepavyko. Tada sukūrė automatinį šautuvą su trumpa vamzdžio eiga. Rusijoje ši konstrukcija buvo apdovanota aukso medaliu ir premija.
Fiodorovo 7,62 mm automatinio šautuvo gamyba turėjo prasidėti Sestrorecko gamykloje, bet prasidėjęs pasaulinis karas tam sutrukdė. Buvo neaišku, kaip šis ginklas turėtų būti naudojamas kariuomenėje. Buvo manoma, kad šiais ginklais galbūt turėtų būti apginkluoti ypatingi daliniai (pvz., lėktuvų ekipažai).
V. Fiodorovas tuo metu kūrė specialų beatbrailį 6,5 mm šovinį – šis sumažinto kalibro šovinys turėjo sumažinti šautuvo masę, padaryti jį kompaktiškesniu, sumažinti atatranką šaudant serijomis. Naujasis šovinys turėjo apvalkalinę 8,5 g kulką, kuri turėjo pradinį greitį 860 m/s ir žiočių energiją 3140 J (standartinio atbrailinio rusiško šovinio 7,62x54R energija buvo 3600-4000 J).
6,5 mm Fiodorovo automatas buvo išbandytas 1913 m. pabaigoje, rezultatai buvo palankūs. Tačiau naujų šovinių gamyba pasirodė nepriimtina, ir teko imti naudoti japoniškus 6,5 mm Arisakos šautuvo šovinius. Šiuos šovinius tuo metu gamino D. Britanija, nes ji Pirmojo pasaulinio karo metais buvo Kariniam laivynui užpirkusi Arisakos šautuvų. Nenuimamą dėtuvę pakeitė nuimama lenkta 25 šovinių talpos dėtuvė.
Konstrukcija
Fiodorovo automato ypatumai:
Panaudojimas
1916 m. Rusijos armijos vadovybė nutarė užsakyti ne mažiau kaip 25000 Fiodorovo automatų. 1918 m. pradžioje buvo pagaminta tik 900 šautuvų. 1920-24 m. buvo pagaminta dar 3200 Fiodorovo automatų. Po to gamyba nutraukta.
Fiodorovo automatai naudoti Rusijos pilietiniame kare. Nedidelis kiekis šių šautuvų, paimtų iš sandėlių, buvo panaudotas ir Žiemos kare.
Uliūnų Kristaus Žengimo į Dangų bažnyčia
Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Uliūnų kaime, 12 km į pietus nuo Panevėžio, 1 km į rytus nuo kelio. Įrengta 1914 m.
Istorija
Kaimo gyventojai 1912 m. nutarė dideliame mūriniame bendruomenės grūdų sandėlyje įrengti koplyčią. Kauno gubernatorius pareikalavo į konsistorijos kasą sumokėti perstatymo išlaidas.
Bažnyčią Uliūnuose 1914 m. įkūrė iš Ėriškių atvykęs kun. Jonas Balvočius–Gerutis. Tais pačiais metais jis perdirbo buvusį sandėlį į bažnyčią. Buvo iškirsti 6 langai, aptvertas šventorius, iš Ramygalos atvežtas senosios bažnyčios altorius, iš Naujamiesčio – klausyklos. 1915 m. bažnyčią pašventino Panevėžio dekanas kun. Juozapas Stakauskas. Žemaičių vyskupas Pranciškus Karevičius kun. J. Balvočių pagerbė, pakeldamas į garbės kanauninkus. Tais pačiais metais kanauninkas mirė.
Iš pradžių Uliūnų bažnyčia buvo Ramygalos parapijos filija. 1921 ir 1927 m. įrengti altoriai. 1929 m. birželį Uliūnų bažnyčios kuratu paskirtas Jonas Steponaitis, čia tarnavęs iki mirties 1936 m. Jo rūpesčiu 1930 m. buvo įkurta Uliūnų Kristaus Žengimo į dangų parapija, jis buvo paskirtas pirmuoju jos klebonu. J. Steponaičio iniciatyva 1932 m. kapitališkai suremontuota bažnyčia. Pagal inžinieriaus Felikso Bielinskio projektą pastatytas akmenų ir plytų mūro bokštas. 1937 m. įrengti J. Mačiuko 4 registrų vargonai. 1940 m. išdažytas bažnyčios vidus.
1940 m. Uliūnų parapija turėjo 1735 parapijiečius. Tada jos kuratu buvo kun. Jonas Vaičiūnas. Pokaryje parapiją administravo kun. Juozas Dubnikas. 1974–1982 m. sąrašuose minimas kun. Izidorius Puriuškis.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano (27 × 14 m), vienabokštė, su bokšteliu. Šventoriaus tvora metalinė, su mūriniais stulpais. Šventoriuje palaidotas pirmasis Uliūnų kunigas, rašytojas Jonas Balvočius (1842–1915). Šv. Kazimiero draugija jam pastatė paminklą. Šalia palaidotas ir kun. Jonas Steponaitis (1894–1936). Jo kapą ženklina originalus, trikampio silueto, betoninis baltai dažytas paminklas su kryžiaus bareljefu ir tekstu iškiliomis betoninėmis raidėmis.
Apusinas
Apusinas, upė:
Half-Breed
„Half-Breed“ – 10-asis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „MCA Records“ 1973 m. spalį. Albumo išleidimui Cher vėl bendradarbiavo su Snuff Garrett ir Al Capps. „Half-Breed“ yra antrasis jos albumas išleistas su įrašų kompanija „MCA Records“ ir jis buvo pristatomas per sėkmingą Cher laidą „The Sonny & Cher Comedy Hour“. Po išleidimo albumas sulaukė įvairių vertinimų iš kritikų, o 1974 m. kovo 4 d. RIAA pripažino jį auksiniu. Albumas buvo antrasis sėkmingas Cher albumas 8-ajame dešimtmetyje.
Albumo informacija
Antrasis 1973 m. Cher išleistas albumas yra „Half-Breed“. Po nesėkmingo ankstesniojo pop stiliaus albumo „Bittersweet White Light“ pasirodymo, Cher visam laikui atsisakė savo vyro Sonny Bono kaip albumų prodiuserio paslaugų. Po sėkmingo albumų „Gypsys, Tramps & Thieves“ ir „Foxy Lady“ pasirodymo Cher vėl bendradarbiavo su Snuff Garrett ir įrašė kitą pasakojamųjų baladžių albumą.
Pirmoji albumo daina yra Paul McCartney ir Linda McCartney koveris „My Love“, kuri buvo išleista 1973 m. kovą. Albume yra dar du koveriai: Bee-Gees „How Can You Mend a Broken Heart“ ir The Beatles „The Long and Winding Road“. Visos originalios dainos, kurias perdainavo Cher buvo hitai Nr.1 JAV tope „Billboard Hot 100“ 8-ajame dešimtmetyje.
David Paich prisidėjo prie dainos „David’s Song“ kūrimo ir albumo aranžuočių. Paskutinė albumo daina „Chastity Sun“ buvo perrašyta Cher. Originalus dainos pavadinimas yra „Ruby Jean & Billy Lee“, kuri buvo išleista lengvojo roko grupės Seals and Crofts 1973 m. albume „Diamond Girl“. Cher perrašyta versija buvo dedikacija jos pirmajam vaikui Chastity Bono.
1999 m. rugpjūtį šis ir albumas „Dark Lady“ buvo išleisti vienu CD pavadinimu „Half Breed/Dark Lady“. Jame yra visos dainos iš abiejų albumų.
Pozicijos topuose
„Half-Breed“ tope Billboard 200 debiutavo 171-oje vietoje rugsėjo pabaigoje. Aukščiausia pasiekta pozicija – 21-oji vieta. 1974 m. pardavimai Šiaurės Amerikoje pasiekė 500 000 kopijų ir albumas buvo pripažintas Auksiniu.
Albumas taip pat pateko į Kanados albumų topą ir pasiekė 21-ąją vietą. Europoje jis pateko tik į Norvegijos albumų topą.
Singlai
Kaip iš anstesnių sėkmingų Cher albumų „Gypsys, Tramps & Thieves“ ir „Foxy Lady“ taip ir iš šio buvo išleisti tik du singlai. Pirmasis albumo singlas buvo „Half-Breed“. Tai antroji Cher daina, kuri pasiekė 1-ąją vietą Billboard Hot 100 tope bei pasiekė 3-iąją Adult Contemporary tope. Taip pat 1-ąją vietą užėmė Kanadoje ir Naujojoje Zelandijoje. Daina buvo gyvai atlikta laidoje „The Sonny & Cher Comedy Hour“, kurioje Cher buvo apsirengusi kaip indėnė. Antrasis albumo singlas „Carousel Man“ buvo išleistas kaip reklaminis 1974 metais. Jis užėmė 11-ąją vietą Billboard Airplay tope.
Itapua departamentas
Itapua departamentas užima pietrytinę Paragvajaus dalį. Išsidėstęs Argentinos pasienyje. Administracinis centras – Enkarnasjonas.
Geografija
Itapua departamentas yra išsidėstęs Paranenijos gamtinio regiono pietrytinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Kaasapos departamentu ir Aukštutinės Paranos departamentu, vakaruose – su Misjoneso departamentu, rytuose ir pietuose Paranos upės atskirtas nuo Argentinos (Misjoneso ir Korjenteso provincijų).
Šiaurinės departamento dalies paviršius kalnuotas, derlingas, išraižytas upių ir upelių, apaugęs vešlia augmenija. Pietryčiuose būdingos lygumos, ten plyti ganyklų plotai. Centrinė dalis skurdesnė. Itapua aukštumos sudaro San Rafaelio Kordiljerą. Aukščiausias taškas yra San Rafaelio kalnas, iškylantis į 850 m aukštį. Kitos didesnės viršukalnės – Mbopikua, Sero Guasu, Benites-kuė, Tores-kuė, Gvajaki, Kaa-oveti ir Mboreve Poti.
Svarbiausia Itapua upė yra Parana. Į ją suteka įvairios upės, iš kurių svarbiausios – Tebikvari, Jakui Gvasu, Tembėjus. Vidutinė metinė oro temperatūra yra 21 °C tačiau metų bėgyje svyruoja vidutiniškai tarp 16 ir 28 °C. Per metus iškrenta 2400 mm kritulių (daugiausiai šalyje); drėgniausias mėnuo – spalis. thumb|left|240px|[[Chesus de Tavarangės misijos griuvėsiai]]
Departamente yra San Rafaelio nacionalinis parkas, bei vienintelis šalyje UNESCO pasaulio paveldo objektas – La Santisima Trinidad de Paranos ir Chesus de Tavarangės jėzuitų misijų griuvėsiai.
Gyventojai
Itapua departamente 2002 m. gyveno 453,7 tūkst. gyventojų, tai sudaro 8,8 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 32 žm./km². Tankiausiai gyvenama pietinė–pietrytinė dalis, rečiau vakarai, centriniai rajonai. Apie 30 % gyventojų gyvena miestuose. Vyrų yra daugiau nei moterų. Indėnų Itapua yra užregistruota virš dviejų tūkstančių (2146; 2002 m.). Dauguma (86,3 %) ūkių turi elektrą, tačiau vandentiekį turi tik apie trečdalis.
Ekonomika
Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, gyvulininkyste, paslaugomis. Svarbiausios auginamos kultūros yra sojos (982,5 tūkst. t, 2002 m.), ryžiai (27,1 tūkst.), kviečiai (151 tūkst.) ir kukurūzai (161 tūkst.). Itapua yra svarbiausia kiaulių auginimo sritis šalyje (267 tūkst. vnt.), dar auginami galvijai (484 tūkst.), avys (33,9 tūkst.), arkliai (36,9 tūkst.).
Administracinis suskirstymas
thumb|280px|Administracinis suskirstymas Itapujos departamentas padalintas į 30 apygardų: {|
Saulius Ruškys
Saulius Ruškys (g. 1974 m. balandžio 18 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dviračių plento dviratininkas, 1999 m. Lietuvos čempionas.
Apusinas (Šešuvis)
Apusinas – kairysis Šešuvies intakas, įteka į ją 78,1 km nuo jos žiočių. Ištakos – į šiaurės vakarus nuo Gylių kaimo. Teka pietų, pietvakarių kryptimi. Prie upelio įsikūrusi Viduklė, Apusiną kerta ir  keliai. Įteka į Šešuvį šiauriau Paalsio tvenkinio, Žažačių kaime.
Intakai: dešinieji – Ringė (intakas-Kerupys), Upelis, kairieji – Plačiuva, Šilaupė.
Etimologija
Upėvardis laikomas kuršiškos kilmės, galimai kilęs iš žodžio epušė („drebulė“, plg., ).
Estorilis
Estorilis – miestas pietų Portugalijoje, prie Kaskaiso. Kurortas, išvystytas turizmas, yra azartinių lošimų centras. Netoliese stūkso Estorilio kalnas.
Petrašiūnų apylinkė (Pakruojis)
Istorija
Balsių apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pakruojo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pakruojo rajonui. 1954 m. prijungta Kapčiūnų apylinkė. 1961 m. gruodžio 28 d. perkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas iš Balsių į Petrašiūnus bei prijungta Lumbelių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Petrašiūnų apylinkė prijungta prie Klovainių apylinkės ir Linkuvos apylinkės.
Estorilis
Sportas
1984–1996 m. Estorilio trasoje kasmet vykdavo Formulė-1 varžybos.
Mieste žaidžia GD Estoril-Praia futbolo klubas.
Nepa
Nepa  – upė Rusijoje, Irkutsko srities šiaurėje; Žemutinės Tunguskos (Jenisejaus baseinas) kairysis intakas. Prasideda Angaros kalvagūbrio šiauriniame pakraštyje. Teka į šiaurę, žemupyje – į rytus giliu slėniu Vidurio Sibiro plokščiakalniu. Vaga vingiuota.
Užšąla spalį, atitirpsta gegužę. Upė laivuojama 532 km nuo žiočių ruože.
Dargiai (Šilalė)
Dargiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Požerės, šiauriau upelio jungiančio Nakačią su Paršežeriu.
Etenas
Etenas (arba etilenas) – organinė medžiaga, kuri turi cheminę formulę C2H4. Etenas normaliomis sąlygomis yra dujos. Iš eteno yra gaminamas etilo alkoholis, polietilenas (polietenas), ir įvairūs kiti dalykai.
Etenas priskiriamas prie alkenų.
Natūraliai šio angliavandenilio randama gamtinėse ir naftos dujose, taip pat šis junginys yra signalinė molekulė gyvoje gamtoje: pavyzdžiui, žali pomidorai prinoksta greičiau, jei yra patalpinami į etileno atmosferą. Tam tikromis sąlygomis hidratuojant eteną yra gaunamas sintetinis etanolis, dėl priemaišų netinkamas maistui ir dėl to vadinamas „techniniu“.
Chemijos pramonėje eteno pasaulyje yra pagaminama daugiau kaip 50 mln. tonų per metus.
Prancūzų leitenanto moteris
Prancūzų leitenanto moteris - 1981 m. filmas, režisuotas Karel Reisz, scenarijų sukūrė Harold Pinter. Filmas pastatytas pagal John Fowles romaną tuo pačiu pavadinimu.
Filme vaidina Meryl Streep ir Jeremy Irons, taip pat Hilton McRae, Jean Faulds, Peter Vaughan, Colin Jeavons, Liz Smith, Patience Collier, Richard Griffiths, David Warner, Alun Armstrong, Penelope Wilton ir Leo McKern.
Brukai
Brukai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Sūsninkų. Nemunaičių mokyklos skyrius, biblioteka. Telkšo Brukų tvenkinys.
Mersedarijas
Mersedarijas  – viršukalnė Anduose, aukščiausia Ramaldos kordiljeroje. Išsidėsčiusi Argentinoje, San Chuano provincijos pietvakariuose, netoli sienos su Čile, 100 km į šiaurę nuo Akonkagvos. Aukštis – 6720 m (kitais duomenimis – 6770 m).
Pirmieji įkopė 1934 m. sausio 18 d. lenkų alpinistai Adam Karpiński ir Wiktor Ostrowski.
Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla
Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla, 1966–2012 m. veikusi Šiauliuose, Ežero g. 11, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 190531941.
Bžezina
Bžezina  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šiaulių Dubijos pagrindinė mokykla
Istorija
Šiaulių miesto 10-oji vidurinė mokykla pastatyta 1966 m., pastačius plytinių gyvenamųjų namų kvartalą tarp miesto centro ir Kaukazo individualių namų rajono. Metais vėliau prie mokyklos pastatytas plaukimo baseinas (dab. Kūno kultūros ir sporto centro plaukimo mokykla „Delfinas“). 1968 m. mokykla išleido 1-ąją abiturientų laidą – 43 moksleivius. 1969 m. Respublikinės moksleivių meno ir sporto šventės diplomu apdovanotas I-ą vietą meninių kolektyvų konkursą laimėjęs 10-osios vidurinės mokyklos kolektyvas, vadovaujamas Motiejaus Kurilos.
1996 m. XXVIII laidos abiturientas G. Guginis tapo respublikinės fizikų olimpiados prizininku. 1997 m. mokykla pavadinta netoliese tekėjusio Dubijos upelio vardu – Dubijos vidurine mokykla. Pavadinimą rinko visa mokyklos bendruomenė. 1999 m. įrengta kompiuterių klasė. 1999 m. XXXI laidos abiturientas Mantas Vaidelauskas iškovojo III vietą Europos sambo jaunių pirmenybėse. Nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla turėjo pagrindinės mokyklos statusą. 2012 m. gegužės 26 d. mokykloje paskutinį kartą nuaidėjo Paskutinis skambutis – steigėjo, Šiaulių miesto savivaldybės tarybos sprendimu mokykla nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. prijungta prie Salduvės progimnazijos.
Polaziai
Polaziai  – kaimas Lenkijos rytuose, Livo valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas įsikūręs kairiajame Liveco upės krante.
Rusijos Federacijos civilinis kodeksas
Rusijos Federacijos civilinis kodeksas, RF CK (Гражданский кодекс Российской Федерации, ГК РФ) – Rusijos civilinės teisės sąvadas, rinkinys normų, reguliujančių santykius tarp fizinių, juridinių asmenų, nuosavybės ir asmenų santykius su valstybe. RF CK pakeitė ligi tol galiojusį TSRS modelinį civilinį kodeksą, kurio įvairios variacijos galiojo TSRS valdymo metu.
Struktūra
Rusijos civilinis kodeksas sudarytas iš 4 dalių, kurių priėmimo ir įsigaliojimo terminai skiriasi:
Pazas
Žodis pazas reiškia:
Rasa Levickaitė
thumb|Rasa Levickaitė Rasa Levickaitė (g. 1981 m. balandžio 6 d. Vilniuje) – socialinių mokslų srities daktarė (ekonomikos mokslo kryptis), Lietuvos kūrybos ekonomikos, kūrybinių ir kultūrinių industrijų tyrėja, kūrybinių iniciatyvų autorė, turizmo industrijos verslo praktikė, Kazimiero Simonavičiaus universiteto docentė. Sutuoktinis – Ramojus Reimeris, vaikai – Agnius ir Vilnius.
Biografija
1987–1999 m. mokėsi Vilniaus IX vidurinėje mokykloje (dabartinė Šv. Kristoforo gimnazija). 2006 m. įgijo informacijos visuomenės studijų specialybės sociologijos magistro kvalifikacinį laipsnį (Vilniaus universitetas), 2009 m. – vadovų mokyklos vadybos ir verslo administravimo kvalifikacinį magistro laipsnį (ISM vadybos ir ekonomikos universitetas, BI Norwegian Business School), 2015 m. apgynė socialinių mokslų srities, ekonomikos mokslo krypties daktaro disertaciją "Kūrybos ekonomikos tvariosios plėtros modeliavimas" (Vilniaus Gedimino technikos universitetas). Nuo 2000 m. – turizmo industrijos verslo praktikė      , nuo 2008 m. – kūrybos ekonomikos, kūrybinių ir kultūrinių industrijų sričių tyrėja, dalyvaujanti akademinėje veikloje. 2012-2015 m. vadovavo Kazimiero Simonavičiaus universiteto Kūrybos visuomenės ir ekonomikos institutui. 2015-2018 m. ėjo docentės pareigas Vilniaus Gedimino technikos universitete. Nuo 2020 m. eina docentės ir vyresiosios mokslo darbuotojos pareigas Kazimiero Simonavičiaus universitete. Yra mokslinio žurnalo "Creativity Studies" redakcinės kolegijos narė.
Akademinė veikla
Mokslinių interesų pagrindinės sritys: kūrybos ekonomika, kūrybinės ir kultūrinės industrijos. Paskelbė daugiau nei 20 mokslinių darbų, stažavosi JAV (Eastern Illinois University, South University, University of Texas), Danijos (Copenhagen Business School), Prancūzijos (Paris Graduate School of Management), Jungtinės Karalystės (Kingston University), Turkijos (Istambul Aydin University), Italijos (Impact HUB Firenze) universitetuose ir tyrimų centruose, skaitė paskaitas Portugalijos, Olandijos, Vokietijos, Turkijos universitetuose. Pristato pranešimus tarptautinėse mokslo konferencijose kūrybos ekonomikos, kūrybinių ir kultūrinių industrijų klausimais. Su bendraautoriais yra parengusi Vilniaus m. kūrybinių industrijų žemėlapį (2010 m.). 2008 m. įteiktas Lietuvos Respublikos Seimo Mokslo, švietimo ir kultūros komiteto apdovanojimas už aktyvią veiklą plėtojant Lietuvos kultūros sklaidą. Pelniusi įvairius kitus valstybinius ir universitetų apdovanojimus, Lietuvos mokslo tarybos, Lietuvių fondo stipendijas už akademinius pasiekimus. Su bendraautoriais sukūrusi akredituotas ir vykdomas Kūrybinių ir kultūrinių industrijų, Pramogų ir turizmo industrijų, Mados industrijos, Verslo sociologijos bakalauro studijų programas bei Kūrybos ekonomikos, Integruotos kūrybos komunikacijos magistro studijų programas.
Hpaanas
Hpaanas (MY ဘားအံမ္ရု; galima adaptacija – Paanas) – miestas rytų Mianmare, prie Salvino upės, netoli Moutamos įlankos. Kajinų valstijos sostinė. 41,5 tūkst. gyventojų. Yra koledžas ir universitetas.
Milmantas
Melmentas
Vladimiras Smirnovas
Vladimiras Smirnovas (g. 1978 m. balandžio 13 d. Klaipėdoje) – Lietuvos dviračių plento dviratininkas, 2000 m. Lietuvos čempionas.
Amadora
Istorija
1979 m. suteiktos miesto teisės.
Melmentas
Melmentas – dešinysis Tenenio intakas, įteka į jį 64,5 km nuo jo žiočių. Teka vakarų, pietų kryptimis. Į Tenenį įteka Teneniuose.
Mėlynosios liepsnelės
Mėlynosios liepsnelės (Myiomela) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių gentis.
Melmentas
Pavadinimo kilmė
Upė dar vadinama Milmantu, Milmontu. Pagal vieną spėjimą upėvardis sietinas su melmuo („kryžkaulis, paslėpsniai“), tačiau jei pirminė lytis Milmantas – tada tai asmenvardinės kilmės upėvardis (o Melmentas – tarmybė). Dar galima sieti ir su melmas („blyškus“).
Degliškė
Degliškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Laukuvos, prie.
1394 m.
1394 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Popeluvas (Mazovijos vaivadija)
Popeluvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Livo valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Vengruvo ir apie 68 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos.
Bardiškių apylinkė
Bardiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Diržių apylinkės, dalies Lauksodžio apylinkės, dalies Steigvilių apylinkės ir dalies Gelčių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Bardiškių apylinkė prijungta prie Lauksodžio apylinkės.
Concerto grosso
Concerto grosso (iš, dgs. concerti grossi) – muzikinis kūrinys, kai groja nedidelė grupė solistų (concertino) ir pilnas orkestras (ripieno).
Aliaksejus Dudaravas
thumb|Aliaksejus Dudaravas Aliaksejus Dudaravas (,  1950 m. birželio 6 d. – 2023 m. vasario 27 d. Klianai, Dubrovensko rajonas, Vitebsko sritis), baltarusių rašytojas, dramaturgas.
Biografija
1976 m. baigė Baltarusijos teatro ir meno institutą. Dirbo aktoriumi. Nuo 1991 m. žurnalo „Mastactvo“ redaktorius. Baltarusijos teatro veikėjų sąjungos seniūnas. Nusipelnęs Baltarusijos Respublikos meno veikėjas.
Kūryba
Apsakymų rinkinyje „Šventas paukštelis“ (Святая птушка, 1979 m.) ir pjesėse „Pasirinkimas“ (Выбар, pastatyta 1979 m., „Slenkstis“ (Парог, pastatyta 1981 m.), „Įsilaužimas“ (Злом, pastatyta 1989 m.) gvildenamos etinės problemos, atskleidžiami psichologiniai veikėjų poelgių motyvai. Istorinėje tragedijoje „Kupala“ (1994 m.) vaizduojama XIV a. Lietuva Krėvos unijos išvakarėse. Parašė pjesę „Giesmė apie stumbrą“ (1994 m., pagal M. Husovianą).
Diafilmas
thumb|right|240px|Diafilmas
Diafilmas (dalelė reiškia perėjimą nuo pradžios iki galo) – pozityvo fotojuosta, kurios kadrai susieti viena tematika ir sudaro nuoseklią iliustraciją ir kuri skirta rodyti ekrane specialiu projektoriumi ar žiūrėti individualiai naudojant specialų aparatą.
Istorija
Diafilmai plačiai naudoti mokymo, auklėjimo, žaidimo tikslais mokyklose, vaikų darželiuose, šeimose, taip pat – paskaitose, konferencijose iliustruoti dėstomam dalykui ar propagandos tikslais. Atsiradus buitinei vaizdo technikai (skaidrių projektoriams, po to vaizdo magnetofonams), palaipsniui nunyko.
TSRS daugiausiai šių filmų buvo pagaminama studijoje „Diafilm“.
Ypatybės
Diafilmų kadrų turinys nuosekliai susijęs vienodu turiniu ir tekstu (titrais). Įgarsintų diafilmų rodymą gali lydėti diktoriaus balsas ar muzika, tuo pačiu metu leidžiant plokštelę. Kadrų matmenys dažniausiai sudarė 18х24 mm, gamybai naudota skaidri perforuota 35 mm juosta, kurios ilgis sudarė apie 1,5 m. Praktiškai diafilmas – nesukarpytas ir neįstatytas į atskirus rėmelius diapozityvas.
Taip pat skaitykite
Diafilmo Raina_(valokuva) Diafilm Диафильм Диафильм Diafilmi Bildband
AEK-971
АЕК-971 – rusiškas automatas, sukurtas konstruktoriaus Sergejaus Kokšarovo Kovrovo mechanikos gamykloje.
Ginklas sukurtas TSRS Gynybos ministerijos 1978 m. paskelbtam naujo automato konkursui.
Konstrukcija
Automato AEK variantai:
Didžiausias automato AEK-971 ypatumas – subalansuota automatika (tokią turi ir AK-107, AK-108). Jos esmė – šūvio metu uokse priešpriešiais sinchroniškai juda dvi vienodos masės, dėl ko automato masės centras nejuda. Šios dvi masės – spynos rėmas ir specialus priesšvoris. Ši sistema padidina taiklumą šaudant trumpomis serijomis. Lyginant su AK-74 taiklumas didesnis 15-20 %.
Automato AEK-971 konkurentas AN-94 šiek tiek taiklesnis šaudant dvišūvėmis serijomis. Šaudant ilgesnėmis serijomis (3–5, 7–10 šūvių) AEK-971 yra taiklesnis. Be to, AEK-971 0,5 kg lengvesnis, paprastesnis ir pigesnis už AN-94.
Šaudant serijomis šaudymo glaustumas dukart geresnis negu AK-74 (šaudant 5,45 mm šoviniais) ir AKM (šaudant 7,62 mm).
AEK-971 korpusas (apsodo lovelis, rankenos, buožė) – metalinis, aptrauktas plastiku.
Automatas naudoja standartines AK-74 ir AK-47 dėtuves.
Šaudo trimis režimais – po 1 šūvį, po 3 šūvius ir serijomis.
Prie automato gali būti tvirtinamas peilinis durtuvas ir povamzdinis granatsvaidis.
Fafė
Fafė – miestas šiaurės Portugalijoje, netoli Bragos. Veikia teatras, automobilių muziejus.
Istorija
1986 m. suteiktos miesto teisės.
Mahavyra
Gyvenimas panašus į Sidartos Gautamos – augo pasiturinčioje šeimoje, bet sulaukęs 30 metų ėmėsi atsiskyrėlio gyvenimo. Panaikino kastų skirtumus, skleidė savo mokymą brahmanams. Mirė po ilgo pasninkavimo bado mirtimi, sulaukęs 72 metų. Paskutiniais gyvenimo metais vaikščiodavo visiškai nuogas.
Albervilis
Albervilis – miestas rytų Prancūzijoje, Ronos-Alpių regiono ir Savojos departamento miestas.
Sportas
1992 m. mieste vyko XVI žiemos olimpinės žaidynės.
Čigonų taboras
thumb|240px|Buvęs Letanovski Mlyno taboras Slovakijoje thumb|240px|Luník IX taboras Košicėje
Čigonų taboras (iš  – 'karinė stovykla, gyvenvietė') – kompaktiška čigonų (romų) gyvenvietė. Paprastai taborais buvo laikomos laikinos čigonų stovyklavietės, bet XX a. vid. jiems tapus sėsliais – nuolatinės čigonų gyvenvietės.
Dabar čigonų taborų gausiausia yra Vidurio ir Rytų Europoje, ypač Balkanų šalyse (Bulgarija, Rumunija, Vengrija, Slovakija, Serbija ir kt.). Taborai yra geto tipo gyvenamosios vietos – jose gyvena vien tik čigonai. Būdinga griežta hierarchinė stratifikacija, skirtingos kilmės ir religijos čigonai tame pačiame tabore gyvena atskirai. Taborai dažniausiai įsikuria didmiesčių priemiesčiuose, nors kartais gali sudaryti atskirus kaimus ar miestelius. Daug kur nelegalios statybos, nors kai kuriuose miestuose čigonams įrengti daugiabučiai. Nuo likusios miesto dalies taborai skiriasi labai didele netvarka (lūšnynas), aukštu nusikalstamumo lygiu. Čigonų taboruose būdingos sudėtingos socialinės problemos – skurdas, bedarbystė, narkomanija.
Didžiausi taborai:
Lietuvoje čigonų taboras buvo Vilniuje, Kirtimuose (Vilniaus taboras).
Darius Jakubauskas
thumb|Palendrių Šv. Benedikto ordino vienuolynas thumb|Prekybos centras „[[Saulės miestas“]] thumb|[[Šiaulių Švč. M. Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia]] Darius Jakubauskas (g. 1966 m. balandžio 22 d. Šiauliuose) – Lietuvos architektas.
Biografija
1984 ir 1986–1991 m. studijavo Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultete. 1991–1995 m. UAB „Šiaulių komprojektas“ architektas, nuo 1992 m. – IĮ „Proporcija“ savininkas, projektų vadovas, architektas.
Lietuvos architektų sąjungos narys, 1998–2000 m. atsakingasis sekretorius.
Tirkiliškių dvaras
Tirkiliškių dvaras – buvusio dvaro sodybos fragmentai, išsidėstę Kalvarijos g. 72, Aleksoto sen., Kaune.
Istorija
Dvaras kūrėsi XX a. pradžioje. 1928 m. dvarą nusipirko žymus XX a. pr. Lietuvos visuomenės veikėjas, teisininkas, politikas Martynas Yčas, kuris 1941 m. emigravo į Braziliją.
Kadaise atokiame Kauno priemiestyje buvusią Tirkiliškių dvaro sodybą per pastaruosius keletą dešimtmečių iš visų pusių apsupo besiplečiančios sodų bendrijos, sodybiniai namai.
Būklė
miniatiūra|250px|left|Vienas iš dvaro sodybos statinių – sandėlis Iki šių dienų dvarvietėje išlikęs tvenkinys, dvaro dviejų aukštų medinis namas, sandėlis, pirtis, arklidės. Kai kurie iš minėtų pastatų buvo perstatyti, pritaikyti butams ar gamybinėms reikmėms. Taip pat teritorijoje atsiradę ne dvaro laikotarpio (svetimkūnių) pastatų: gyvenamasis namas, transformatorinės pastotės. Neišliko kumetynas, kalvė, tvartas.
Šulaičių apylinkė
Šulaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš dalies Gelčių apylinkės, dalies Daugalonių apylinkės ir dalies Steigvilių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Lauksodžio apylinkės.
Sviesto forma
Sviesto forma  – medinė forma sumušto sviesto gabalams formuoti. Lietuvoje jas naudojo Klaipėdos krašte. Europos valstybėse jos buvo paplitusios prieš 100 metų. Vėliau, prasidėjus centralizuotam pieno produktų surinkimui ir apdirbimui, jos buvo primirštos ir dabar retai aptinkamos.
Sviesto forma buvo gaminama iš lapuočių medienos ir pagražinama įvairiais ornamentais.
Ruchenka
Ruchenka  – kaimas Lenkijos rytuose, Livo valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Vengruvo ir apie 76 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Trakėnai (Kalvarija)
Trakėnai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Kalvarijos, šalia kelio. Seniūnaitijos centras. Apylinkėse kasamas molis, žvyras.
Prie kaimo yra Trakėnų telmologinis draustinis (įsteigtas 1997 m.), jame saugomos į Lietuvos Raudonąją knygą įrašytos augalų rūšys: pelkinė laksva, plūduriuojantysis ričiokarpis ir Rusovo gegūnė.
Vasario 15
Vasario 15 yra 46-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 319 dienų (keliamaisiais metais – 320).
Vardadieniai
Faustinas – Girdas – Girdenė – Girdenis – Girdys – Girdmantas – Girdmantė – Girdutė – Girdutis – Jordanas – Jotautas – Jotautė – Jotys – Jovita – Jovitas – Jurgina – Jurgita – Vytis – Zygfridas
1395 m.
1395 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuota
Biržtvininkai
Biržtvininkai – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Grūšlaukės. Iš šiaurės ir vakarų kaimą supa Pėtaraičių miškas. Vakariniu žemių pakraščiu teka Pelkupis, o pietiniu – Biržtva (abu dešinieji Pievolupio intakai). Kaimą kerta kelias Plokščiai – Mažonai.
Etimologija
Pavadinimas kilo iš hidronimo Biržtva. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas, ,.
Istorija
Kaimas atsirado XIX a. Iš pradžių tai buvo Mažonų kaimo vienkieminis užusienis, susiformavęs bendro naudojimo žemėje. Po baudžiavos panaikinimo tapo savarankišku kaimu. 1866 m. buvo 9 kiemai, 1923 m. – 8 ūkiai, 1974 m. – 2 sodybos.
Degutaliai
Degutaliai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, prie Lokystos aukštupio ir kelio.
Vila Nova de Famalikaunas
Vila Nova de Famalikaunas – miestas šiaurės Portugalijoje, prie Bragos. Išvystyta tekstilės ir maisto pramonė. Veikia geležinkelio muziejus.
Istorija
1985 m. suteiktos miesto teisės.
Psichastenija
Psichastenija – psichinė astenija. Pagal I. Pavlovą, psichastenija serga žmonės su silpna požievio struktūrų bei I signalinės sistemos veikla ir dominuojančia II signaline sistema.
Ligonis viskuo abejoja, svarsto, nesiryžta nieko spręsti, nepasitiki savimi, jam stinga aktyvumo, iniciatyvos. Sergantysis psichastenija jaudinasi, bijo ne tik tikrovės, bet ir ateities, būna įtaigus, linkęs į hipochondriją. Yra santūrus ir taktiškas, itin pedantiškas. Neretai pradeda mikčioti, smarkiai prakaituoja, greit rausta arba blykšta; kartais atsiranda funkcinio pobūdžio tachikardija.
Psichastenija gydoma psichoterapija, fizioterapija, vaistais.
Filologija
200px|thumb|Filologija (Eglė Jokubonytės skulptūra [[Vilniaus universitetas|Vilniaus universitete)]]
Filologija (gr. philologia, meilė žodžiui) – kalbotyros (lingvistikos), literatūrologijos ir tautosakos mokslų visuma, tirianti atskiras kalbas arba jų grupes.