cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gaurišankaras
Iki 1913 m. Gaurišankaras kartais būdavo painiojamas su Džomolungma, stūksančia už 60 km į rytus. Į kalną mėginimai kopti pradėti XX a. vid., bet tarp 1965 ir 1979 m. buvo uždrausti. Kai leidimas buvo duotas, į kalną pirmieji įkopė amerikietis Džonas Roskelis (John Roskelley) ir šerpas Dordžė Šerpa.
Giōrgos Merkīs
Giorgas Merkys (g. 1984 m. liepos 30 d.) – Kipro futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijose.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2001 m. Žaidė Apóllōn ekipoje nuo 2001 m. Per tą laiką, kai atstovavo ekipą, sužaidė 252 rungtynes Pirmame divizione, tapo šalies čempionu.
2016 m. perėjo į APOEL FC ekipą.
Kipro rinktinės
Atstovavo Kipro nacionalinę rinktinę.
Zaliečiškis
Zaliečiškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Jūžintų.
Sosnuvka
Sosnuvka – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Joniškio.
Nevardėnų apylinkė
Nevardėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gardiškės apylinkės.
Adiada Šiauliai
Šiaulių „Adiada“ – Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Istorija
thumb|right|150px|„Omnitel“ emblema
Komanda kūrėsi prie Šiaulių „Omnitel“ bendrovės padalinio. 2009 m. ji debiutavo III lygoje. Komandą perėmė IĮ Adiada, 2011 m. komanda pervadinta į „Adiada“ ir debiutavo LFF taurės turnyre.
2018 m. ŠAFF III lygos pirmenybėse liko penktoje vietoje. Mindaugas Rudaitis komandoje tapo rezultatyviausiu sezono žaidėju pelnęs 12 įvarčių. Komanda prastai pradėjo pirmenybes, o antroje pusėje susirinko taškų ir pagerino pozicijas.
Salės futbolas
Klubo pagrindinė futsalo komanda, bei dublerinė futsalo „B“ komanda dalyvauja Šiaulių apskrities futsal pirmenybėse.
Amžiaus kiaušinis
thumb|Perpjautas amžiaus kiaušinis
Amžiaus kiaušinis  – kinų virtuvės užkandis, gaminamas kiaušinius kelias savaites ar mėnesius laikant specialiame mišinyje.
Delikatesas yra paveldėtas iš Mingų dinastijos. Iki šiol šis užkandis yra populiarus Kinijoje, Japonijoje, Korėjoje.
Amžiaus kiaušinių ruošimui dažniausiai yra naudojami ančių ir vištų, o kartais ir putpelių kiaušiniai. Kiaušiniai aptepami mišiniu iš arbatos, druskos, pelenų ir molio, po to vyniojami į ryžių lukštus ir šiaudus, sudedami į pintines ir užkasami į žemę. Egzistuoja daug gaminimo variantų, bet visada svarbiausia taisyklė yra ta, kad prie kiaušinių nepatektų oras. Cheminiai procesai vyksta 15-20 dienų, priklausomai nuo oro temperatūros, bet dažnai kiaušiniai laikomi 3-4 mėnesius. Jeigu amžiaus kiaušinius palikti apvalkale, jie gali išsilaikyti keletą metų.
Kiaušinio baltymas įgauna želatininę konsistenciją, pasidaro tamprus, tamsiai rudos spalvos, pusiau permatomas. Trynys tampa kreminės konsistencijos, spalva tamsi nuo pilkos iki beveik juodos su žaliu atspalviu, skleidžia stiprų amoniako kvapą.
Daugiau amžiaus kiaušiniai kulinariškai nebeapdorojami, valgomi kaip užkandis. Serviruojami supjausčius plonais griežinėliais, kartu patiekiant sojų ar austrių padažą. Kiaušiniai taip pat naudojami kaip ingredientas pagrindiniams patiekalams, o susmulkinti dažnai dedami į ryžių košę
Karklėnalių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Karklėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gardiškės apylinkės.
Zaghavai
Istorija
Arabų šaltiniuose zaghavai minimi nuo IX a., kaip galinga Sahelio tauta, turėjusi įtaką nuo Čado ežero vakaruose iki Nilo upės slėnio (Nubijos) rytuose. Jie tradiciškai laikomi Kanemo valstybės ir jos pirmosios dinastijos Duguva įkūrėjais.
XIII a. juos iš Kanemo išvijo jiems gimininga kanurių dinastija Saifava, panašiu metu zaghavų kontroliuojame Darfūre juos išstūmė dadžiu tauta. Tokiu būdu kadaise galingi zaghavai buvo išstumti į mažiau derlingus plotus Sacharos dykumos pakraštyje, kur galiausiai perėmė pusiau klajoklišką gyvenimo būdą. Be to, jie nepriėmė islamo ir išliko pagonimis.
XIX a. pabaigoje zaghavų teritorijos buvo padalintos tarp dviejų kolonijinių valstybių: Britų Sudano ir Prancūzijos Ekvatorinės Afrikos. Po nepriklausomybės jie liko padalinti tarp Sudano ir Čado. XX a. viduryje, vykstant tautiniam atgimimui, zaghavai masiškai priėmė Islamą, atsisakydami savo tradicinės religijos. Kadangi zaghavų kalba nebuvo rašoma, tuo pat metu vienas Sudano zaghavų šviesuolis, naudodamas tradicinius ženklus kuriais žymėti kupranugariai, sukūrė unikalų zaghavų raštą. Šis raštas reformuotas 2000 m.
Čado zaghavai yra svarbūs politiniame šalies gyvenime, aktyviausiai kovojantys už musulmonų teises šalyje. Iš jų kilęs ilgametis Čado prezidentas Idriss Déby, valdantis šalį nuo 1990 m. Sudano pusėje gyvenantys zaghavai pastaraisiais dešimtmečiais yra įvelti į Darfūro konfliktą. Neramumai jų gyvenamame regione paskatino jų migracijas į Čado teritoriją, kur nemažai jų gyvena pabėgėlių stovyklose.
The BlackSheeps
The BlackSheeps buvo Norvegijos muzikos grupė iš Nesebiu.
Grupė susikūrė 2008 metais dainininkės Agnete Johnsen, gitaristų Emelie Nilsen ir Alexanderio Touryguino bei būgnininkės Viktoria Eriksen. 2008 m. kolektyvas laimėjo „Melodi Grand Prix Junior 2008“ su daina „Oro jaska, beana“, kuri atliekama norvegų ir samių kalbomis. Vėliau su šiuo kūriniu nugalėjo ir „MGP Nordic 2008“ konkurse. Kūrinys laimėjo metų dainos apdovanojimą ir pasiekė pirmą poziciją topuose. 2011 metais grupė dalyvavo nacionalinėje „Eurovizijos“ atrankoje, kur su daina „Dance Tonight“ užėmė 4 vietą. Tais pačiais metais kolektyvas iširo.
Tarnavos valsčius
Tarnavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Tarnava, kurį laiką – Gurniotai.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Bielyčios valsčiaus, Lebedos valsčiaus ir naikinamo Hančarų valsčiaus. 1931 m. gruodžio 11 d. reformuotas į Belahrudos valsčių.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Sotkalnis
Sotkalnis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pakražančio.
Pesto padažas
thumb|250px|Pesto padažas thumb|250px|Pesto paruošimas
Mikšiškis
Mikšiškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Aukštakalnių.
Pesto padažas
Pesto padažas – padažas pradėtas gaminti Genujoje, Ligūrijoje, šiaurės vakarų Italijoje. Pirmąkart pasirodė 1860 m. Giovan Battista Ratto kulinarinėje knygoje „Genujos virtuvė“. Į jo sudėtį įeina trinti česnakai, kedrinės pinijos, baziliko lapai, parmezano ir pekorino kietieji sūriai, jūros druska, alyvuogių aliejus.
Pesto veikiausiai kilo iš moretumo padažo, kuris gamintas dar Senovės Romoje. Pastarojo sudėtyje buvo sūrio, česnakų bei prieskoninių žolelių. Viduramžiais apylinkėse atsirado pesto pirmtakas agliata, graikinių riešutų bei česnakų padažas. Vėliau, XVII a., italai, gamindami šį padažą, vietoj graikinių riešutų naudojo Ligūrijos apylinkėse augančius kedro riešutus ir bazilikus, tačiau iš pradžių jame vyravo aštrus česnakų prieskonis, būdingas Persijos ir Arabijos pusiasalio gyventojų virtuvėms. Česnaką vertino ir Genujos jūreiviai, naudojo jį kaip vaistą nuo visų ligų. Pesto išpopuliarėjo visame pasaulyje merkantilizmo bei jūreivių ir išeivių į Lotynų Ameriką dėka.
Be tradicinio pesto padažo, yra ir nemažai jo atmainų. Sicilietiškame pesto vietoj bazilikų naudojami pomidorai, o kedro riešutai pakeičiami migdolais. Aitrusis Kalabrijos pesto gaminamas iš keptų paprikų bei juodųjų pipirų.
Burbesis
Tarpukariu provizoriaus Juozapo Piekarskio, Nevarėnuose įkūrusio gaisrininkų organizaciją, iniciatyva Burbesio upelis buvo pagilintas (gaisrams gesinti buvo reikalingas vandens telkinys). Burbesis ne kartą buvo gilintas tarybiniais laikais; upelis praplėstas, sudaryta sala, be to, buvo pastatytas medinis tiltelis. 2004 m., vykdant projektą „Prakalbintas medis”, prie Burbesio įkurtas tautodailininkų parkas. Lietuvos vardo paminėjimo 1000-mečio proga per Burbesio upelį Nevarėnuose buvo nutiestas akmeninis tiltas.
Upėvardis Burbẽsis kildinamas iš žodžio „burbėti“ („burbuliuoti, kunkuliuoti“).
Vilniaus miesto dalys
Vilniaus miesto dalys, rajonai ir mikrorajonai:
Rajonai
Pagal Vilniaus bendrąjį planą, miestas yra suskirstytas į 41 rajoną:
FK Nautica Klaipėda
Istorija
<...> 2022 m. žaidė Klaipėdos regiono veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 3 vietą.
Kreiceris
thumb|250px|right|Sidabrinis 1690 m. [[Viurtembergas|Viurtembergo kreiceris.]] thumb|250px|1776 m. Berno kreiceris. Kreiceris  – sidabrinė moneta ir piniginis vienetas, naudotas pietinėse Vokietijos valstybėse ir Austrijoje.
Ankstyvoji istorija
1559 m. pietinės Šventosios Romos imperijos valstybės nutarė priimti kreicerius, kur 60 kreicerių lygūs 1 guldenui. Tuo tarpu šiaurinės vokiečių valstybės atsisakė prisijungti ir vietoj kreicerių naudojo grašius. Kreiceris buvo lygus maždaug 4,2 pfenigo. Vienas auksinis guldenas buvo vertas 60 kreicerių arba 252 pfenigų. Vėliau buvo priimtas pinigų santykis 240 pfenigų = 60 kreicerių = 1 guldenas. thumb|250px|30 kreicerių, [[Austrijos imperija, imperatorius Pranciškus II, 1807 m. Varis.]]
Pietų Vokietija (1837–1873 m.)
Pietų Vokietijos pinigų sąjunga 1837 m. naudojo sistemą, kur 60 kreicerių = 1 guldenas, o 1¾ guldeno = 1 taleris. Kreiceris buvo prilygintas senajam Kreuzer Landmünze. Tokie kreiceriai buvo apyvartoje iki decimalizacijos, įvykusios suvienijus Vokietiją.
Austrija–Vengrija (1857–1892 m.)
Austrijoje-Vengrijoje decimalizacija įvyko 1857 m., buvo priimta sistema, kur 100 kreicerių = 1 guldenas (kitaip dar Austrijos florinas, Vengrijos forintas). 1½ guldeno = 1 sąjunginis taleris (Vereinsthaler).
Šis kreiceris buvo vadinamas (dabar ),, ,.
Morkūniškės (Rokiškis)
Morkūniškės – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Kamajų.
Šauklių apylinkė (Varniai)
Šauklių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gintalų apylinkės.
Kūjainių apylinkė
Kūjainių apylinkė (arba Kujainių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gintalų apylinkės.
Spačiūniškiai
Spačiūniškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Ūtos.
Demokratų ir nepriklausomųjų sąjunga
Demokratų ir nepriklausomųjų sąjunga – centro dešiniųjų politinė partija Prancūzijoje. Partiją sudarė atskiros politinės partijos, kurios išlaikė savo nepriklausomybę, bet visada buvo koalicijoje su didžiausia dešiniojo sparno partija – Respublikonais. Kadangi dauguma jų buvo pašalintos arba pasitraukė, „Demokratinės Europos pajėgos“ yra paskutinė steigiančioji partija, dalyvaujanti UDI.
Dabartinis partijos pirmininkas yra Žanas Kristofas Lagaras, kuris buvo išrinktas partijos suvažiavime 2014 m. lapkričio 15 d.
Michael Moorcock
Michael John Moorcock (g. 1939 m. gruodžio 18 d. Londone) – britų rašytojas, labiausiai žinomas savo maginės fantastikos romanais, tačiau rašė ir kitų fantastikos žanrų kūrinius. Jo kalavijo ir burtų serija apie Elriką iš Melnibonės laužė daugumą žanro stereotipų, padarė didelę įtaką fantastikos žanro vystymuisi ir buvo vienas iš kūrinių, davusių pradžią tamsiajai maginei fantastikai. Daug Moorcocko naudotų temų vėliau tapo būdingais maginės fantastikos bruožais. 1964 – 1971 ir 1976 – 1996 m. būdamas fantastikos žurnalo „New Worlds“ redaktoriumi, Moorcock skatino ir vystė „Naujosios fantastikos bangos“ judėjimą, pasižymėjusį daugybe eksperimentinių kūrinių, didesniu dėmesiu literatūrinei kūrybai ir mažesniu mokslui mokslinėje fantastikoje.
Michael Moorcock taip pat yra roko muzikantas, turintis savo muzikinį projektą, ir taip pat prisidėjęs prie grupių Hawkwind bei Blue Öyster Cult. Savo laikmečio maginę fantastiką jis yra palyginęs su roko muzika, abiem atvejais pradėdamas kurti nežinai, koks bus galutinis rezultatas, o kai žanras nusistovi tiek, kad iš anksto žinai kokie turi būti kūriniai – ir fantastika, ir rokas miršta.
2000 m. rašytojas gavo Pasaulio maginės fantastikos premiją už gyvenimo pasiekimus. 2002 m. „Populiariosios kultūros muziejus“ įtraukė Michael Moorcock į „Mokslinės ir maginės fantastikos šlovės lentą“. 2004 m. buvo apdovanotas Bremo Stokerio premija už gyvenimo pasiekimus. 2008 m. „Times“ žurnalas įtraukė Michael Moorcock į „penkiasdešimties geriausių britų rašytojų nuo 1945 m.“ sąrašą.
Biografija
Michael Moorcock gimė 1939 m. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Jo vaikystės vietovės, ypač Ladbroke Grove rajonas Londone, padarė didelę įtaką kūrybai. Rašyti pradėjo dar eidamas į mokyklą, 1950 m. pradėjo leisti fenziną „Outlaws Own“, vėliau iki 1962 m. leido dar kelis fenzinus. Baigęs mokyklą 1957 m., įsidarbino žurnalo „Tarzano nuotykiai“ redaktoriumi ir dirbo ten vienerius metus, iki 1958 m. Šiam žurnalui Moorcock parašė savo pirmąją herojinės maginės fantastikos kūrinių seriją. Vėliau kurį laiką dirbo bulvarinės fantastikos žurnalo „Sexton Blake Library“ redaktoriumi, dainavo bliuzą, rašė apsakymus žurnalui „SF Adventure and Science Fantasy“.
1962 m. vedė rašytoją ir kritikę Hillary Bailey, su kuria susilaukė trijų vaikų. Išsiskyrė 1978 m. Vėliau vedė Jill Riches, iliustravusią ir kūrusia viršelius rašytojo knygoms, su kuria taip pat išsiskyrė, ir 1983 m. vedė Linda Steeles.
Šiuo metu gyvena Teksase (JAV) ir Paryžiuje Prancūzijoje, abejose vietose leisdamas maždaug po pusmetį.
Pakalniai (Rokiškis)
Pakalniai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kalvių.
Michael Moorcock
Pažiūros
Moorcockas savo politines pažiūras apibūdino kaip „anarchistas bet kartu ir pragmatikas“. Jis nemėgsta stereotipinės kūrybos, rašomos pagal iš anksto priimtus žanro rėmus, naudojančias paplitusias klišes. Moorcokas kritikavo Tolkieno kūrybą dėl paprastumo, „infantilumo“, paveldimosios monarchijos aukštinimo kai herojai kaip Aragornas yra gerais lyderiais vien todėl, kad kilę iš senos karalių šeimos, primityvaus gėris prieš blogį dualizmo. Taip pat jis apibūdino Tolkieno kūrybą kaip „palaikančią moraliai bankrutavusios viduriniosios klasės vertybes“.
Kūryba
Būdamas septyniolikos, Michael Moorcock pradėjo dirbti komiksų žurnalo „Tarzano nuotykiai“ redaktoriumi, kur publikavo ir savo paties kūrybą apie herojų Kardininką Sodžaną. 1958 m. parašė pirmąjį savo romaną, alegorinės maginės fantastikos kūrinį „Auksinė barža“. Romanas tačiau buvo pirmą sykį publikuotas tik 1980 m., „Savoy Books“ leidyklos. Devyniolikos metų pradėjo redaguoti „Sexton Blake Library“ žurnalą apie seklį Sexton Blake, melodramatiškesnę Šerloko Holmso kopiją. 1958 m. žurnale „New Worlds“ publikavo apsakymą „Going Home“, parašytą kartu su Barrington J. Bayley. 1962 m. žurnale „Science Fiction Adventures“ išspausdino 57 puslapių novelę „The Sundered Worlds“ ir vėliau jos tęsinį „The Blood Red Game“. Pastarųjų dviejų kūrinių pagrindu po trejų metų pirmą kartą išleido knygą, romaną „The Sundered Worlds“ („Compact Books“ leidykla, 1965 m).
Dauguma Moorcock „kalavijo ir burtų“, ar kitaip – herojinės maginės fantastikos žanro istorijų buvo „Amžinojo kovotojo“ fiktyvios multivisatos dalis. Pagrindiniai jos veikėjai Jerry Cornelius, Elrikas iš Melnibonės, Korumas, Erekozė, Mėnulio Sakalas, turėjo savo fiktyvius pasaulius, kuriuose vykdavo jų nuotykiai. Tačiau tuo pačiu jie buvo vieno ir to paties „Amžinojo kovotojo“ inkarnacijos. Kai kuriuose kūriniuose susitikdavo vienas kitą ir veikdavo drauge. Kai kurios Amžinojo kovotojo inkarnacijos žinodavo šį faktą ir apie kitas savo versijas, kai kurios ne. Kai kuriuose kūriniuose net galėdavo keliauti po įvairias visatas. Iki pat 1980-ųjų Moorcocko kūrybą daugiausiai sudarė trumpos knygos ir apsakymai.
1961 m. birželį 47-ajame žurnalo „Science Fantasy“ numeryje buvo publikuotas jo kalavijo ir burtų apsakymas „Sapnuojantis miestas“ apie fiktyvaus dekadantiško miesto Melnibonės imperatorių Elriką, ligotą, fiziškai silpną albinosą, užsiiminėjantį juodąja magija. Tai buvo pirmasis apsakymas apie šį antiherojų, vėliau tapusį populiariausiu Moorcocko veikėju. Elriko istorijos prieštaravo daugumai tuo metu populiarių žanro stereotipų ir klišių, įprastai istorijose pagrindiniai veikėjai būdavo fiziškai stiprūs karžygiai, o juodąja magija užsiiminėdavo tik jų priešai, įvairios blogio jėgos.
Nuo 1964 m. birželio Michael Moorcock pakeitė John Carnell žurnalo „New Worlds“ redaktoriaus pareigose. Jam vadovaujant, žurnalas tapo „naujosios fantastikos bangos“ judėjimo centru. Šis judėjimas propagavo stilių visiškai priešingą „tiksliajai“ mokslinei fantastikai. Svarbesnį vaidmenį kūryboje užėmė ne futuristinės technologijos, bent dalinai paremtos šiuolaikinėmis technologijomis ir žinomais mokslo dėsniais, o egzistencializmas, fantazija, originalumas, novatoriškumas, rašymo stilius.
1965 m. Moorcock parašė „Finalinę programą“, pirmąją knygą iš Jerry Cornelius serijos. Seriją vienijo labiau tas pats veikėjas ir panašios literatūrinės temos, nei siužetas – siužeto prasme knygos tarpusavyje neturėjo daug tęstinumo.
Nuo 1980 m. rašytojas pradėjo daugiau kurti ilgesnes, įprastas knygas, tačiau tuo pat vis sugrįždavo ir prie savo ankstesniųjų kalavijo ir burtų personažų, „Amžinojo kovotojo“ įsikūnyjimų. 1988 m. buvo išleista „Mother London“
2005 m. išleidęs „The White Wolf's Son“, Moorcock paskelbė daugiau neberašysiąs herojinės maginės fantastikos, tačiau bendradarbiauja ir padeda komiksų pagal jo knygas kūrėjams, visų pirma su komiksų rašytoju ir dailininku Walter Simonson.
Moorcock kūryba yra dažnai giriama dėl originalių, įdomių, stereotipus laužančių istorijų, tačiau kritikuojama dėl rašymo stiliaus, dažno Deus ex machina naudojimo atomazgose. Pats Michael Moorcock yra apie savo kūrybą pasakęs „laikau save prastu rašytoju su didelėmis idėjomis, bet tai geriau, nei kad būčiau geru rašytoju su prastomis idėjomis“.
Temos
Moorcocko kūrybai būdavo būdingas maištingumas prieš tuo metu nusistovėjusias fantastikos klišes ir stereotipus. Jo kūriniuose siužetai ir veikėjai dažnai apversdavo nusistovėjusias tradicijas ir stereotipus, pavyzdžiui, Elrikas iš Melnibonės buvo kurtas kaip priešingybė populiariam herojui barbarui Konanui ir kartu kaip kritika monarchiją aukštinančiai J. R. R. Tolkieno kūrybai. Ankstyvieji Moorcocko apsakymai, ypač publikuojami „New Worlds“ žurnale, dažnai būdavo eksperimentiniai, kontroversiški, laužantys nusistovėjusias normas.
Adaptacijos
1973 m. pagal pirmąją knygą iš Jerry Cornelius serijos, „The Final Programme“, buvo pastatytas to paties pavadinimo siurrealistinis filmas, režisuotas Robert Fuesto. Jungtinėse Amerikos Valstijose ir kai kuriose kitose šalyse jis buvo platinamas pavadinimu „Paskutinės žmogaus Žemėje dienos“. Iki šiol tai yra vienintelis pabaigtas ir išleistas filmas pagal Michael Moorcock kūrybą.
2019 m. vasarį BBC televizija paskelbė, kad kuria serialą apie Michael Moorcock personažą Dorianą Mėnulio Sakalą pagal jo „Runestaff“ seriją.
Michael Moorcock „amžinojo kovotojo“ multivisata, visų pirma Elriko iš Melnibonės istorijos, buvo daugybę kartų išleistos ir tebeleidžiamos kaip komiksai. 2013 m. „Titan Comics“ išleido „Rubininį sostą“ pagal pirmąjį apsakymą apie Elriką „Sapnuojantis miestas“, pieštą dailininko Julien Blondel. Michael Moorcock gyrė šią Elriko istorijos versiją kaip mėgstamiausią komiksą pagal jo kūrybą ir dar geresnę, nei jo paties originalus apsakymas. Jis teigė, kad panaši istorija gautųsi, jei pats ją rašytų dabar, būdamas labiau patyrusiu ir brandesniu rašytoju. 2014 m. jį sekė tęsinys „Audranešys“, istorija apie tai, kaip Elrikas įgijo savo žymųjį demonų apsėstą kalaviją tuo pačiu pavadinimu. 2017 m. išėjo trečioji šios komiksų serijos dalis „Baltasis vilkas“. Moorcock kūryboje Baltasis vilkas buvo viena iš Elriko pravardžių.
Taip pat yra išleisti komiksai pagal „Korumo kronikas“ ir daug kitų Moorcocko kūrinių.
Įtaka
Moorcocko „Amžinojo kovotojo“ kūriniuose dažna tema būdavo begalinė Chaoso ir Tvarkos stichijų kova, pasireiškianti įvairomis formomis. Ši tvarkos ir chaoso priešybė tapo vienu populiariausių modernios maginės fantastikos bruožų, ar net klišių. Ji stipriai įtakojo „Games Workshop“ leidžiamų žaidimų „Warhammer“ ir „Warhammer 40,000“ pasaulius – aštuoniakampė žvaigždė kaip chaoso simbolis, Chaoso lordai, Chaoso įtakojamos mutacijos bei erdvės, materijos, kūno iškraipymai, taip pat Moorcocko „Korumo kronikų“ cikle ir kitur aprašyti Chaoso jėgoms tarnaujantys žvėriažmogiai yra viena iš „Warhammer“ fakcijų. Miniatiūrų dizaineris Jes Goodwin Warhammer elfus bei tamsiuosius elfus vaizdavo panašiais aukštais šalmais, kaip savo ankstesnėse melniboniečių iš Elriko sagos miniatiūrose.
Dažnai Moorcocko kūryboje sutinkamas daugybės visatų pasaulis, kur herojai turi galimybę tarp jų keliauti, bei tų pasaulių susiliejimai, taip pat tapo įprasta tema ar beveik kliše fantastikoje.
Moorcocko aprašytas Chaoso simbolis aštuoniakampė žvaigždė naudojamas ir moderniame mistiniame kulte „Chaoso magija“.
Michael Moorcock kūryba inspiravo ne vieną roko ir metalo grupę: Deep Purple, Summoning (ypač „Let Mortal Heroes Sing Your Fame“ albumą ), Blind Guardian (dainos „The Quest For Tanelorn“ (1992) ir „Tanelorn (Into The Void)“ (2010) apie pasikartojantį amžinajį Tanelorno miestą Moorcocko multivisatoje) ir kitas.
FC Hegelmann
FC Hegelmann arba „Hegelmann“ futbolo klubas, o ankstesniais metais žinomas Kauno rajono futbolo klubas „Hegelmann Litauen“ pavadinimu. Trumpiau – Kauno „Hegelmann Litauen“ arba FC „Hegelmann Litauen“.
Istorija
Futbolo klubą 2009 m. įkūrė vokiečių kapitalo krovinių pervežimo ir logistikos bendrovė „Hegelmann Transporte“, siekdama skatinti ir plėtoti įmonėje dirbančių darbuotojų fizinį aktyvumą. 2009–2012 m. sezonuose rungtyniavo Trečioje lygoje (IV pakopa). Iš vietos žaidėjų sudarytos komandos aukščiausias laimėjimas buvo šeštoji vieta. 2013 m. sezone KAFF III lygoje užėmė antrąją vietą. 2014 m. žaidė III lygoje ir tapo jos nugalėtojais. Iškovojo teisę sportiniu principu žengti į Antrą lygą. LFF taurės varžybose pasiekė ketvirtą etapą.
2015 m. debiutavo Antrojoje lygoje ir užemė septintąją vietą.
2016 m. pradėjo bendradarbiavimą su „Kauno Žalgiriu“. Tais metais Pirmojoje lygoje žaidė kaip „Kauno Žalgirio“ dubleriai ir užėmė dešimtąją vietą.
2017 m. ekipa vėl tapo savarankiška ir žaidė Antrojoje lygoje. Dublerių ekipa žaidė Trečiojoje lygoje, Kauno zonos pirmenybėse.
2018 m. sezone FC „Hegelmann Litauen“ komanda pradėjo bendradarbiavimą su FRK „Feniksas“ ir pasipildžiusi šio klubo jaunimu tapo 2018 m. Antrosios lygos Pietų zonos nugalėtojais, taip iškovodama teisę sportiniu principu žengti į Pirmąją lygą.
2019 m. sėkmingai licencijavosi Pirmos lygos pirmenybėms ir debiutavo antrajame pagal pajėgumą Lietuvos futbolo divizione 2019 m. FC „Hegelmann Litauen“ pasiekė trečią etapą LFF taurės varžybose. Sezono metu buvo pirmoje turnyrinės lentelės pusėje, o galutinėje komandų rikiuotėje liko septinti.
2019 m. gruodžio 3 d. pranešta, kad klubas sieks 2020 m. A lygos licencijos, bet vėliau atsisakė šių planų ir licencijavosi į Pirmąją lygą.
Klubo įkūrėja, įmonė „Hegelmann Transporte“, 2020 m. tapo LFF taurės turnyro pagrindiniu rėmėju.
2020 m. paskelbta, kad naujuoju vyr. treneriu tapo Artūras Ramoška. Komanda prieš sezono pradžią pasipildė daug patirties turinčiais žaidėjais. Galutinėje komandų rikiuotėje ekipa liko antroje vietoje, surinkusi 46 taškus, nuo nugalėtojų (Kėdainių „Nevėžio“) atsiliko vos dviem taškais. Kadangi buvo planuojama išplėsti 2021 m. A lygą, todėl į ją pakviestas pirmasis ketvertas ekipų iš Pirmosios lygos.
2020 m. pabaigoje klubo atstovai teigė, kad komanda pasiruošusi žaisti 2021 m. A lygos pirmenybėse, turi ilgalaikę strategiją ir yra pasirengusi pakovoti dėl galimybės dalyvauti Europos turnyruose.
2021 m. klubas sėkmingai licencijavosi ir debiutavo aukščiausiame šalies divizione A lygoje.
„Hegelmann“ klubas nuo 2022 m.
2022 m. sausio 4 m. pranešta, kad „Hegelmann Litauen“ pakeitė pavadinimą ir nuo 2022 m. sezono oficialiai vadinsis „Hegelmann“. Pakito ir klubo logotipas.
Spalvinė gama
Geltoni marškinėliai ir juodi šortai buvo nuo klubo įkūrimo pradžios (2009–2010).
Nuo 2010 m. žaidžia mėlynomis (melsvomis) aprangomis su baltais žymenimis.
Mėlyna ir balta spalvos.
Sudėtis
Atnaujinta:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Papiškiai (Kamajai)
Papiškiai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Kamajų.
FC Hegelmann
Sudėtis
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Hegelmann / Hegelmann B
U-18
Paplūdimio futbolas
Debiutavo 2021 m. Lietuvos paplūdimio futbolo čempionate. Užėmė 5 vietą grupėje, o atkrintamąjame etape pasiekė ketvirfinalį.
2022 m. Lietuvos paplūdimio futbolo čempionate pasiekė ketvirtfinalį.
Vosyliškių valsčius
Vosyliškių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Vosyliškės.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. Lenkijos okupacinės valdžios statistikos duomenimis, 1919 m. Vosyliškių valsčiuje gyveno 500 lietuvių (manoma, jų buvo daugiau). 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Ščiutino valsčiaus.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Pluotinės apylinkė
Pluotinės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Janapolės apylinkės.
Spalviškiai
Spalviškiais vadinami kaimai Biržų rajone:
Spadviliškiai
Spadviliškiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žemųjų Viesų. Prie magistralės pastatytas Baltijos kelio atminimo kryžius (unik. kodas ).
SK AMG-Titanic Klaipėda
Klaipėdos „Titanikas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.
Istorija
Klaipėdos „Titaniko“ komanda žaidė II lygoje 2004 m.
Vėliau ji iširo, bet 2009 m. atkurta „Ekspautos“ vardu, o 2011 m. susigrąžintas istorinis „Titaniko“ vardas.
Petkūnai (Rokiškis)
Petkūnai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kamajų. Kaimą mena Petkūnų tvenkinys.
Margiai (Klaipėda)
Margiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 4,5 km į šiaurę nuo Agluonėnų. Smėlio telkinys.
FK Uralas Panevėžys
Panevėžio „Uralas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
SO Emyrne
Stade Olympique de l’Emyrne, o trumpiau SO Emyrne arba SOE – Madagaskaro futbolo klubas, rungtyniavęs aukščiausioje šalies lygoje. Klubas įsikūręs Antananaryve.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1911 m. Tapo čempionais 2001 m., o 2003 m. pateko į Madagaskaro futbolo taurės turnyro finalą.
2002 m. spalio 31 d. AS Adema nugalėjo varžovus SO Emyrne rezultatu 149–0. Šios rungtynės prieš SO l'Emyrne patenka į futbolo metraščius kaip pasaulio rekordas, užfiksuotas Gineso rekordų knygoje, kaip pergalė pasiekta didžiausiu skirtumu profesionaliame futbole.
Po rungtynių šalies futbolo federacija (FMF) SOE trenerį Zaka Ratsarazaka suspendavo trims metams. Nuobaudų susilaukė keturi ekipos žaidėjai: SOE kapitonas Manitraniriną ​​Andrianiaa, vartininkas Dominique Rakotonandrasana, Mamisoa Razafindrakoto (tuometinis Madagaskaro nacionalinės rinktinės kapitonas) ir Nicolas Rakotoarimanana. Kiti abiejų komandų žaidėjai gavo įspėjimus, jei pastarieji nusižengtų ateityje.
Petrauka
Petrauka – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Kalvių.
Jabari Smith Jr.
Džabaris Montšo Smitas jaunesnysis (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Hiustono „Rockets“ komandoje.
Prieš 2022 m. NBA naujokų biržą analitikai ir specialistai manė, kad Smitas bus pasirinktas pirmuoju šaukimu, o Smitas netgi sakė, kad būtų nustebęs, jei Orlando „Magic“ jo nepasirinktų pirmuoju šaukimu,  tačiau 2022 m. NBA naujokų biržoje Smitas buvo pasirinktas trečiuoju šaukimu ir jį pasirinko Hiustono „Rockets“.
Kedrinės pinijos
thumb|250px|[[Sibirinė pušis|Sibirinės pušies sėklos]]
Kedrinės pinijos (neteiktinas terminas kedro riešutai) – kedrinių pušų valgomos sėklos. Lietuvoje dažniausiai parduodamos sibirinių pušų sėklos. Apskritai daugiausia kedrinių pinijų išgaunama Pietų Korėjoje, Kinijoje, Rusijoje, Pakistane, Afganistane. Didžiausia eksportuoja iš jų Kinija.
Naudojamos kulinarijoje tiek pakepintos, tiek žalios: pesto ir kitų padažų gamyboje, jais pagardinami duonos gaminiai, sausainiai, žuvies, mėsos patiekalai, salotos ir kiti vegetariški valgiai. Iš jų spaudžiamas aliejus, naudojamas ir medicinoje, kosmetikoje.
Pinijomis taip pat minta gyvūnai, paukščiai giesmininkai, voverės, burundukai, putpelės, juodieji lokiai, juodauodegiai elniai ir kt. Nors daugelis jų valgomi, tačiau didžioji dalis riešutų per smulkūs, kad žmogui atsipirktų jų rinkimas.
Benedict Cumberbatch
Benediktas Timotis Karltonas Kamberbačas (, g. ) – anglų aktorius.
Žinomas dėl savo darbo ekrane ir scenoje, jis yra pelnęs įvairių apdovanojimų, įskaitant Britų televizijos akademijos apdovanojimą, „Primetime Emmy“ apdovanojimą ir „Laurence Olivier“ apdovanojimą, be to, buvo nominuotas dviem „Oskarams“, dviem Britų kino akademijos apdovanojimams ir keturiems „Auksiniams gaubliams“. 2014 m. žurnalas „Time“ jį įtraukė į 100 įtakingiausių pasaulio žmonių sąrašą, o 2015 m. Bakingamo rūmuose jam buvo suteiktas Britanijos imperijos ordino apdovanojimas už nuopelnus scenos menui ir labdarai.
Viešasis įvaizdis
2014 m. balandį Kamberbačas buvo pripažintas britų kultūros ikona, o užsienyje gyvenantys jaunuoliai įvardijo jį tarp žmonių, kurie jiems labiausiai asocijuojasi su Jungtinės Karalystės kultūra: Viljamas Šekspyras, karalienė Elžbieta II, Deividas Bekhamas, J. K. Rouling, Bitlai, Čarlis Čaplinas, Eltonas Džonas ir Adelė. Tą patį mėnesį žurnalas „Time“ įtraukė jį į kasmetinį „Time 100“ kaip vieną įtakingiausių pasaulio žmonių.
Politika
2003 m. Kamberbačas prisijungė prie „Stop the War Coalition“ protesto akcijos Londone prieš karą Irake. 2010 m. jis kalbėjo aktyvistams Vestminsterio profesinių sąjungų kongreso remiamoje protesto akcijoje apie numanomą pavojų menui dėl išlaidų mažinimo, kurio tikimasi pagal išlaidų peržiūrą. 2013 m. jis protestavo prieš, jo manymu, JK vyriausybės vykdomus pilietinių laisvių pažeidimus.
Kamberbačas palaiko LGBT+ teises ir 2013 m. liepą vadovavo tos pačios lyties draugų santuokai. Per šį šventimą jis vadovavo Roberto Rinderio ir jo partnerio Seto Kamingso vestuvėms. 2014 m. Tarptautinės moters dienos proga jis pasirašė „Amnesty International“ laišką ministrui pirmininkui Deividui Kameronui dėl moterų teisių Afganistane. Kamberbačas save priskiria feministams.
2016 m. Kamberbačas buvo vienas iš daugiau nei 280 meno pasaulio atstovų, kurie per 2016 m. birželį vykusį referendumą palaikė Jungtinės Karalystės pasilikimą Europos Sąjungoje.
ND Primorje
Pilnu pavadinimu vadinamas Nogometno društvo Primorje, o trumpai – ND Primorje.
Istorija
2011 m. birželio 6 d. įkurtas klubas. Kiek anksčiau tais pačiais (2011 m.) dėl skolų nutraukė veiklą šio klubo pirmuonis NK Primorje Ajdovščina.
Kuršų apylinkė (Varniai)
Kuršų apylinkė (arba Kuršių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Janapolės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lenkalių apylinkės.
Simoniškis (Rokiškis)
Simoniškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Kamajų.
Pastovių apskritis
Pastovių apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Abiejų Tautų Respublikoje, Rusijos Imperijoje ir Lenkijos Respublikoje. Centras – Pastovys. Apskričiai priklausė dabartinės Baltarusijos ir Lietuvos žemės.
Gliese 1132
Gliese 1132 arba GJ 1132 – M spektrinės klasės žvaigždė (raudonoji nykštukė), esanti Burių žvaigždyne, nuo Saulės nutolusi 41 šm. (12,6 parsekų). Žvaigždės masė yra 0,181 ± 0,019, o spindulys – 0,2105 (+0,0102−0,0085) Saulės spindulio.
Sistemoje yra dvi patvirtintos egzoplanetos – Gliese 1132 b, kurios masė siekia 1,66 Žemės masės, ir Gliese 1132 c, kuri yra 2,64 karto masyvesnė už Žemę, – ir numanoma Gliese 1132 d planeta, kurios masė gali siekti 8,4 Žemės masės.
Oravikas
Oravikas  – kaimas rytinėje Suvurojaus salos pakrantėje, Fareruose. Viena kaimo dalis įsikūrusi Oraviko pakrantėje, o kita nutolusi 3 km į šiaurę, šalia Krambatangio uosto. Šiaurinė Oraviko dalis ir pietinė Trongisvaguro yra susijungusios į vieną gyvenvietę. Oravikas yra viena iš nedaugelio salos gyvenviečių, kurioje auginami galvyjai. Be galvijų auginamos avys bei žąsys.
Pakrantėje yra prieplauka bei namelių valtims laikyti. Į pietus nuo Oraviko, kalnuose, yra retai naudojami takai į kitas salos gyvenvietes, tokias kaip Famjinas, Hovas, Porkeris ir Vaguras. Šie takai dažniausiai naudojami turistų.
Kelio bei tunelio statyba
1943 m. buvo pradėtas kelio projektas tarp Oraviko ir Hovo. Dėl nedidelio dirbančių žmonių skaičiaus darbai buvo nutraukti 1953 m. Buvo nutiestas kelias tik tarp Oraviko ir Trolaviko (šalia Tjaldaviko). Darbai buvo pradėti ir kitoje kalno (Hovo) pusėje bet taip pat buvo nutraukti. Buvo nutiestas tik kelias nuo kaimo. Po trejų metų, darbai buvo pradėti iš abiejų pusių. Šiaurinėje pusėje dirbo apie 70 žmonių, o pietinėje maždaug 60. Kelias buvo atidarytas 1958 m. spalio 1 d.
Tunelis („Hovstunnilin“) tarp dviejų kaimų buvo atidarytas 2007 m. spalio 20 d.
Dirgėlų apylinkė
Dirgėlų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltinėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kaltinėnų apylinkės.
Sparviniai (Šakiai)
Sparviniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Griškabūdžio, netoli kelio, prie Sparvinupio upelio.
Istorija
Sparviniai minimi 1697–1706 m. Sintautų parapijos metrikų knygoje.
Spartai
Spartai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Šlavantų.
Istorija
Kaimas įkurtas 1927 m. išparceliuoto Šlavantų dvaro žemėse.
Pasausalio apylinkė
Pasausalio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltinėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lingėniškės apylinkės.
HJK (moterys)
Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 1971 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą. Daugkartinės šalies čempionėmis.
Sudėtis
Atnaujinta 2023 m. rugpjūčio 8 d.
Naugarduko Jėzuitų bažnyčia ir kolegija
Jėzuitų ordino vienuolynui priklausiusi ''Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo, šv.Juozapo ir Šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia'' iškilo miesto centrinėje aikštėje 1702 m. Tai buvo dvibokštis vėlyvojo baroko stiliaus pastatas. XIX a. pr., matyt, jo būklė nebuvo gera, nes apie 1802 m. buvo demontuoti varpai ir perduoti Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčiai, vėliau buvo nugriautas ir pats pastatas. Išrinktos molio plytos panaudotos miestelio krautuvėms ir karčemoms statyti.
Vienuolynas ir kolegija
Ilgą laiką Naugarduką globojo Nesvyžiaus jėzuitai kovodami su liuteronų, kalvinų ir arijonų tikėjimų skleidėjais. 1626 m. jie mieste įkūrė jėzuitų misiją, vėliau pertvarkytą į rezidenciją, o 1644 m. prie jos atidarė gramatikos mokyklą. Vienuolius finansiškai rėmė Naugarduko vėliavininkas Jurgis Holovnia ir bajoras Jonas Moščinskis. Per 1652 m. gaisrą jėzuitų sodyba buvo sunaikinta. Atstatyti pastatai eilinį kartą degė per ATR–Maskvos karą (1654–1667), jėzuitų vienuolyno vyresnysis Jurgis Rafalovičius buvo užkapotas kardu, o tėvas Andriejus Kavėčinskis suimtas ir dešimčiai metų ištremtas į Sibirą.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio ir Lenkijos karaliaus Mykolo Kaributo Višnioveckio lėšomis 1702 m. mūrinės bažnyčios statyba buvo užbaigta. Statybos darbus prižiūrėjęs vienuolyno superioras Kazimieras de la Valle 1714 m. prie šventovės dar įkūrė kolegiją su bajorų vaikų internatu. Kolegijoje dėstė garsūs pedagogai: Johanas Erdmanas, Jonas Chodzinskis, Adomas Krupskis ir Vladislovas Baltramiejus Giedraitis, mokėsi Tomas Žebrauskas bei kt. LDK žinomos asmenybės. 1751 m. gaisras dar kartą sunaikino bažnyčią, vienuolyną ir kolegiją, bet viskas per penkerius metus buvo vėl atkurta. XIX a. uždarius vienuolyną, kolegijos patalpose įsikūrė Rusijos caro kareiviai. XX a. tarpukaryje veikė A.Mickevičiaus vardo gimnazija.
Petrašiūnų holokausto vieta
Petrašiūnų holokausto vieta – holokausto vieta Kaune, Petrašiūnų mikrorajono pramoninėje zonoje, nuošalioje vietoje, kuri gali būti pasiekiama iš Energetikų gatvės.
Regioninės reikšmės kultūros paminklas, nuo 2011 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.
Istorija
Per Antrąjį pasaulinį karą tuometinis Kauno priemiestis Petrašiūnai K. Jėgerio raporte buvo pažymėti kaip atskira žydų žudynių vieta. Dėl šios priežasties Petrašiūnų žydų žudynės priskiriamos prie Kauno apskrities, bet ne miesto žydų žudynių. Be to, Petrašiūnų žydų žudynės vyko panašiu laiku kaip ir kitų Kauno apskrities miestelių žydų žudynės.
Žališkės (Rokiškis)
Žališkės – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kamajų.
Petrašiūnų holokausto vieta
Istorija
Petrašiūnų žydų sušaudymo 1941 m. rugpjūčio 30 d. faktas paremtas išlikusiu Kauno apskrities viršininko V. Bortkevičiaus raštu. Įraše nurodyta, kad tą dieną karo belaisviai Petrašiūnuose užkasė sušaudytus žydus. Žudynių dieną akcijai vykdyti pasitelkta apie 40 TDA bataliono 3-iosios kuopos kareivių bei du sunkvežimiai. Baudėjai jais nuvažiavo į Petrašiūnų palaukę. Nuošalioje, krūmokšniais apaugusioje vietoje jau buvo iškasti du keliolikos metrų ilgio grioviai, stovėjo civilių apsaugininkų apsupti žydų tautybės vyrai, moterys ir vaikai. 3-iosios kuopos kareiviai šaudė pasmerktuosius pagal ltn. A. Dagio ir viršilos Z. Arlausko komandas. Aukos buvo grupėmis sustatomos prie duobių krašto ir sušaudomos.
Petrašiūnų žydų žudynėse vokiečių gestapininkai nedalyvavo. Pagal K. Jėgerio raportą, Petrašiūnuose buvo nužudyti 125 žydai: 30 vyrų, 72 moterys ir 23 vaikai.
FK Atomas Panevėžys
FK Atomas, PSSK Atomas – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
Petrašiūnų holokausto vieta
Holokausto vietos išaiškinimas
Petrašiūnų holokausto vieta ilgai nebuvo žinoma. Ji buvo atskleista tik 2011 m. istorijos entuziastų dėka. Tuomet Kultūros ministerija kreipėsi į Petrašiūnų seniūniją, prašydama sustabdyti planuojamo kartodromo įrengimo darbus dėl maždaug toje vietoje identifikuojamos žydų žudynių vietos. Lietuvos sveikatos mokslų universiteto profesorius Aleksandras Vitkus ir kaunietis Chaimas Bargmanas iki šiol nežinomą 125 žydų žudynių vietą išaiškino pagal knygoje „Masinės žudynės Lietuvoje“ pateiktą vokiečių saugumo policijos vado K. Jėgerio 1941 m. gruodžio 1 d. ataskaitą Berlynui apie įvykusias Petrašiūnų žudynes. Tačiau konkreti vieta nebuvo nurodyta.
FK Atomas Panevėžys
PAFF varžybos
2020 m. žaidė Panevėžio apskrities 8x8 futbolo čempionate, užėmė 1-ąją vietą.
Salės fubtolo varžybos
Dalyvauja Panevėžio apskrities I lygos salės futbolo (futsalo) pirmenybėse.
Petrašiūnų holokausto vieta
Holokausto vietos išaiškinimas
A. Vitkus nustatė ir surado žudynių liudininkus, galimą žudynių vietą. Netrukus Vilniaus Gaono žydų muziejus kreipėsi į Kultūros ministeriją dėl surastos vietos pažymėjimo. Prieš įrašant naują žudynių vietą Kultūros vertybių registre dar reikėjo patikrinti ir identifikuoti kauniečių A. Vitkaus, Ch. Bargamano, Antano Zinkevičiaus, Veronikos Špokauskaitės surinktą informaciją. Tikslią vietą nustatyti specialistams padėjo tiesioginis žudynių liudytojas Pranas Uldys (g. 1930 m.), tuomet dar vaikas ir atsitiktinai buvęs netoli egzekucijos vietos. Vietiniai vaikai dažnai rinkdavosi šioje smėlingoje ir kalvotoje vietovėje, kuri 1941 m. dar vadinosi Žemaisiais Amaliais. Pasak liudytojo, maždaug po 15 metų, Petrašiūnų „Bituko“ plytinės ekskavatorius šioje vietoje kartu su kasamu smėliu plytoms gaminti atsitiktinai pasėmė ir žmonių kaulų, kurie pateko į cechą. Po šio įvykio čia smėlį kasti uždausta.
Atminimo paminklas
2014 m. sausio 27 d.  minint tarptautinę Holokausto aukų atminimo dieną, Kauno miesto savivaldybės rūpesčiu buvo išvalyta ir sutvarkyta tragedijos vieta, pastatyta atminimo stela. Su visomis iškilmėmis atidengtas naujas paminklas pažymėtas ant jo iškaltu tekstu lietuvių ir žydų kalbomis:
Minėtam įrašui kritiką išreiškė Vilniaus Gaono žydų muziejaus istorikė Milda Jakulytė-Vasil: „iškaltas tekstas sako, kad žydus žudė „hitlerininkai”, nors puikiai žinoma, kad vokiečių Petrašiūnuose nebuvo ir žudynių kaltininkai yra vietiniai lietuvių koloborantai.“
Spičiai
Spičiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Daugėlaičių.
Skabučių apylinkė
Skabučių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kaltinėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Požerės apylinkės.
Ščiutino valsčius
Ščiutino valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ščiutinas.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Vosyliškių valsčiaus, 1929 m. birželio 21 d. – dalis naikinamo Dambravos valsčiaus.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Žiurkeliškis
Žiurkeliškis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Kamajų.
Fraidė Foster
Fraidė Foster – 1975 m. JAV sukurtas „blaxploitation“ stiliaus filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Pam Grier. Juosta yra sukurta pagal 1970–74 m. laikraščiuose spausdintą komiksą apie buvusį modelį, tapusį mados fotografe.
Tai paskutinis Pam Grier filmas pagal jos sutartį su kino kompanija „American International Pictures“. Tuo metu baigėsi era filmų, kuriuose vaidino daugiausia juodaodžiai, ir aktorė, kuri buvo laikoma šio žanro žvaigžde, nebesulaukdavo pagrindinių vaidmenų pasiūlymų.
Turinys
Fraidė Foster, nuolat į nemalonumus įsivelianti fotografė, gauna užduotį įamžinti paslapčia į šalį atvykusį turtingiausią pasaulyje juodaodį. Oro uoste ji tampa pasikėsinimo liudininke ir, užfiksavusi samdomo žudiko veidą, tampa šio taikiniu. Susipažinusi su privačiu detektyvu Koltu Hokinsu, ji padeda atskleisti nusikalstamą planą nužudyti visą eilę įtakingų juodaodžių politikų ir verslininkų...
Spiečiūnai
Spiečiūnais vadinami kaimai:
Spiečiai (reikšmės)
Spiečiais vadinama:
Freaky Fortune
180px|miniatiūra|Freaky Fortune
Dueto nariai – vokalistas Nicolas „Nick“ Raptakis (Νικόλας Ραπτάκης, g. 1990 m. balandžio 30 d. Atėnuose) ir prodiuseris Theofilos Pouzbouris (Θεόφιλος Πουζμπούρης, g. 1991 m. vasario 9 d. Atėnuose).
2014 m. kovo 11 d. buvo išrinkti atstovauti Graikijai 2014 m. Eurovizijoje. Kartu su reperiu RiskyKidd konkurse atliko dainą „Rise up“.
Erozija (reikšmės)
Dažniausiai skiriami trys erozijos variantai:
Žodis erozija vartojamas ir perkeltine prasme aprašant dalykus, kurie anksčiau buvo aiškūs, aiškiai suvokiamomis ribomis, o dabar dėl tam tikrų priežasčių ima prarasti šias aiškias ribas, darosi sunkiai atskiriami nuo gretimų dalykų.
Prialgava
Prialgava – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šačių, Bartuvos pakrantėje. Eina kelias.
Istorija
Kaimas pirmą kartą minimas 1564 m.
Naujadvario valsčius (Ščiutinas)
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo. 1929 m. perduotas iš Lydos apskrities Ščiutino apskričiai.
World Athletics
Prezidentai
Nuo įkūrimo organizacija turėjo penkis prezidentus.
Spiečiai
Spiečiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žemaičių Naumiesčio.
Daukantų apylinkė (Varniai)
Daukantų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pavandenės apylinkės.
Boholio jūra
thumb|right|250px|Kamiguin salos siluetas, matomas per Boholio jūrą Boholio jūra, Mindanao jūra – jūra tarp Visajų ir Mindanao salynų Filipinuose. Jūra driekiasi į pietus nuo Boholio ir Leitės salų ir į šiaurę nuo Mindanao. Sikidžoras ir Kamiginas yra dvi didžiausios Boholio jūros salos.
Kagajan de Oras, Iliganas, Butuanas, Dumaguetė, Ozamis ir Tagbilaranas yra pagrindiniai miestai, kurių krantus skalauja Boholio jūra.
Jalen Green
Džeilenas Romandas Grinas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Hiustono „Rockets“ komandoje.
Jis buvo penkių žvaigždučių naujokas ir geriausias 2020 m. klasės atakuojantis gynėjas. Grinas baigė vidurinę mokyklą „Prolific Prep“ mokykloje Napoje, Kalifornijoje, ir nusprendė atsisakyti koledžo krepšinio, kad galėtų prisijungti prie NBA G-lygos „Ignite“ komandos jos pirmajame sezone. D. Grinas su JAV iškovojo tris aukso medalius ir buvo pripažintas naudingiausiu 2018 m. FIBA jaunimo iki 17 metų pasaulio krepšinio čempionato žaidėju. 2021 m. liepos 29 d. Hiustono „Rockets“ 2021 m. NBA naujokų biržoje jį pasirinko antruoju šaukimu, todėl jis tapo pirmuoju žaidėju, pašauktu iš NBA G-lygos.
Kalvelių apylinkė
Kalvelių apylinkė sovietmečiu buvo:
Gomalių apylinkė
Gomalių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Varnių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Požerės apylinkės ir Palūksčio apylinkės.
KuPS (moterys)
KuPS arba pilnu pavadinimu Kuopion Palloseura (naiset) – Suomijos futbolo klubas iš Kuopijo. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga.
Istorija
2018 m. suburta moterų futbolo ekipa prie KuPS. 2019 m. pateko į aukščiausią šalies lygą, kurioje užėmė penktą vietą.
2020 m. sezone iškovojo bronzos medalius, o 2021 m. tapo šalies čempionėmis.
2022–2023 m. moterų čempionių lyga
2022–2023 m. UEFA moterų čempionų lygos atrankos burtai lėmė, kad susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra.