cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Agonija
Po agonijos prasideda klinikinė mirtis. Nors jos metu jau nebėra kraujotakos ir kvėpavimo, tačiau dar vyksta anaerobinė glikolizė, kol laipsniškai glikogeno atsargos smegenyse išsenka ir nervinį audinį ištinka mirtis.
Kiustendilo sritis
Kiustendilo sritis  – sritis pietvakarių Bulgarijoje. Srities plotas – 3084,3 km², tai sudaro 2,7 % šalies ploto. Srities populiacija – 163 889 žmonės. Sritis rytuose ribojasi su Sofijos sritimi, šiaurėje su Perniku ir pietuose su Blagojevgradu. Vakaruose turi pasienio ruožus su Serbija ir Makedonija. Administracinis centras – Kiustendilas.
Kontrabanda
Kontrabanda turi neigiamos įtakos valstybės finansų sistemai ir visuomenės saugumui. Kontrabanda laikoma nusikalstama veika, kurios dalykas – privalomi deklaruoti daiktai: prekės, meno ir kultūros vertybės, juvelyriniai dirbiniai, archeologiniai radiniai, grynųjų pinigų sumos, užsienio valiuta, vertybiniai popieriai ir kt. Pinigai, kurie nėra apyvartoje, kontrabanda pripažįstami tik tada, kai jie turi istorinę, meninę ir kitokią reikšmę.
Kontrabandos tikslas – išvengti draudžiamų prekių kontrolės, nemokėti muitų, akcizų ir kitų mokesčių. Dažnai į valstybę arba iš jos kontrabanda gabenami daiktai ir prekės, kuriems taikomos muitinės priežiūros priemonės, t. y. draudžiami ar ribojami gabenti daiktai ar prekės, pavyzdžiui, tabako gaminiai, nedetanūruotas etilo alkoholis, pinigai.
Dažniausi kontrabandos būdai – vežamų prekių muitinės dokumentų, žymų, prekės kodo ir kainos, krovinio svorio neteisingas nurodymas, siekiant išvengti mokėtinų mokesčių, prekių slėpimas sunkiai prieinamose transporto priemonės vietose, cheminis prekės apdorojimas nuslepiant jos tikrąjį pobūdį (pavyzdžiui, į spiritą įmaišoma kvapiųjų medžiagų ir jis deklaruojamas kaip kita cheminė medžiaga). Dažnai kontrabanda bandoma gabenti prekes ne per muitinės postus neteisėtai kertant valstybės sieną.
Kontrabanda gali būti gabenama bet kokiomis transporto priemonėmis, siunčiama paštu, nešama pėsčiomis, taip pat transportuojama vamzdynais, elektros linijomis, vandentiekiais ir kt.
Kontrabandos atsiradimą lemia daug priežasčių, pavyzdžiui, valstybės ekonominė būklė, geografinė padėtis, kainų skirtumai valstybėse, rinkos pusiausvyros nebuvimas, teisės aktų spragos.
Atsakomybė
2003 m. įsigaliojusiame Baudžiamajame kodekse kontrabanda laikomas daiktų nepateikimas muitinės kontrolei (kai prekės ar daiktai gabenami ne per muitinę arba per muitinę jų nedeklaruojant, nepateikiant jų muitiniam tikrinimui, slepiant iš anksto paruoštuose slėptuvėse) ir kitoks šios kontrolės vengimas (neteisingų duomenų apie gabenamus daiktus ar prekes pateikimas, taip pat suklastotų dokumentų pateikimas). Baudžiamasis kodeksas nustato draudžiamų ar ribojamų prekių kontrabandą. Tai – šaunamieji ginklai, šaudmenys, sprogmenys, sprogstamosios, radioaktyvios, nuodingos, stipriai veikiančios narkotinės ar psichotropinės medžiagos. Šių draudžiamų ar ribojamų prekių gabenimas kontrabanda visais atvejais užtraukia baudžiamąją atsakomybę, neatsižvelgiant į gabentų daiktų kiekį.
Daiktų ir prekių gabenimo į Europos Sąjungą tvarką aprašo Bendrijos muitinės kodeksas, o į Lietuvą – Lietuvos Respublikos Muitinės įstatymas , įsigaliojęs 2004 m.
Šaltiniai
, 542–543 psl.
Apskritalapė saulašarė
Apskritalapė saulašarė (Drosera rotundifolia) – saulašarinių (Droseraceae) šeimos, saulašarių genties vabzdžiaėdis augalas.
miniatiūra|kairėje|Apskritosios saulašarės lapas Daugiametis, 10-25 cm aukščio žolinis augalas. Lapai prisiglaudę prie žemės, sutelkti skrotelėje. Lapalakštis apskritas arba ovalinis, jo viršutinė pusė padengta liaukiniais plaukeliais. Žiedstiebiai 1-3, belapiai, ploni. Žiedai maži, sukrauti kekiškame žiedyne, vainiklapiai balti. Vaisius – pailga, lygi dėžutė. Sėklos iki 1,5 mm ilgio, verpstiškos, rudos.
Žydi liepos-rugpjūčio mėn. Sėklos subręsta rugpjūčio – rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis. Auga durpynuose, užpelkėjusiose pievose, kimininėse pelkėse.
Auga neturtingame maisto medžiagomis substrate. Augalas azotinių medžiagų gauna iš įvairių vabzdžių, kuriuos suvirškina. Ant lapo nutūpęs smulkus vabzdys sudirgina liaukingus plaukelius, kurie užsilenkia ir apgaubia vabzdį. Po to liaukutės išskiria į pepsiną panašų fermentą, kuris per vieną ar kelias dienas suvirškina vabzdį. Po to liaukiniai plaukeliai vėl išsitiesia ir laukia naujos aukos.
Paplitusi Šiaurės Europoje, Šiaurės Amerikoje, Japonijoje, sutinkama ir Naujoje Gvinėjoje.
Vaistinė žaliava
Vaistams vartojama visa antžeminė dalis. Ji pjaunama saulašarėms žydint. Žaliavoje yra 4,4 % cukrų, 1,5 % tanino, 5 % mineralinių medžiagų (silicio, geležies, magnio, fosforo, natrio, kalcio, mangano), gleivių, rauginių medžiagų, pigmentų, 0,1-1,0 % naftochinonų, drozerono ir plumbagino, askorbino rūgšties, organinių rūgščių (citrinos, vyno, gintaro, obuolių).
1906 m. Nobelio premijos laureatai
1906 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Revue Baltique
Revue Baltique  – Baltijos šalių mokslinis žurnalas, leidžiamas nuo 1990 m. Vilniuje, J.Basanavičiaus 6, anglų, prancūzų, vokiečių kalba kaip atkurtas 1940 m. Taline ėjęs to paties pavadinimo leidinys.
Istorija
Leidžia Lietuvos mokslininkų sąjunga. 1990 m. buvo perspausdintas 1940 m. išleistas Nr. 1, 1991 m. – iš atrastų atspaudų išleistas Nr. 2 ir visiškai originalus Nr. 3, 1994 m. – Nr. 4, 1995 m. – Nr. 5, 1996 m. – Nr. 6-7. Tiražas 1990 m. – 3000 egz., 1994 m. – 1500 egz., 1996 m. – 500 egz.
Rašo apie Lietuvos, Latvijos ir Estijos mokslininkų bendradarbiavimą, analizuoja šių valstybių ekonomikos, kultūros, istorijos problemas.
Holocenas
Holocenas ( 'visiškai' + καινός naujas) – geologinė epocha, prasidėjusi maždaug prieš 11650 metų (skaičiuojant nuo XXI a. pradžios). Ši epocha tęsiasi iki šių dienų. Formali holoceno riba – paskutinio ledynmečio epochos pabaiga (prieš 10 000 metų), kada ledynai pradėjo trauktis iš Pietų Suomijos. Skirtingai nei kitose epochose, paleontologai holocene neišskiria jokių faunos vystymosi stadijų. Skiriamas ankstyvasis (prasidėjo prieš 10 000 m.), vidurinis (prieš 7800 m.) ir vėlyvasis (prieš 2500 m.) holocenas. Pagal klimato pobūdį skiriami 5 periodai:
Holocenas, kaip ir pleistocenas, priklauso kvartero periodui. Holoceną 1882 m. išskyrė norvegų geologas A. Blytas ir švedų geologas R. Sernanderis. Žemynų judėjimas per pastaruosius 10 000 metų buvo nereikšmingas – ne daugiau kaip kilometras (mažiau nei 100 mm per metus). O jūros lygis dėl tirpstančių ledynų kaip tik pakilo apie 35 metrus.
Saturn
Saturn – automobilių gamintojas, kurį 1985 metų sausio 7 diena įkūrė koncernas General Motors. Saturn automobiliai skirti JAV ir Kanados rinkoms buvo pradėti gaminti 1990 metais. Markė buvo įkurta kaip atsakas mažiems japoniškiems automobiliams, kurie tuo metu buvo sėkmingai parduodami JAV rinkoje.
2009 metų vasario 17 dieną vykusios konferencijos metu, General Motors paskelbė savo nuosprendį dėl tolimesnio koncernui priklausančių markių likimo. Pranešime buvo teigiame, kad koncernas dėmesį sutelks į savo keturias pagrindines markes - Buick, Cadillac, Chevrolet bei GMC, tuo metu buvo teigiama, kad Pontiac markė taps antrine, o Saab bei Hummer markės bus parduotos. Pagal tuomet paskelbtą pranešimą Saturn markė turėjo būti panaikinta, pasibaigus šiuo metu gaminamų Saturn automobilių gyvavimo terminui, po to nauji modeliai neturėjo pasirodyti, tačiau kiek vėliau koncernas paskelbė kad parduos markę įmonei Penske Automotive Group. Kaip ir anksčiau buvo planuota šiuo metu parduodami automobiliai bus gaminami iki jiems nustatyto gyvavimo termino pabaigos, terminui pasibaigus GM nustos tiekti automobilius naujam markės savininkui ir savininkui teks susirasti kita tiekėją. Paskutinai GM gamybos automobiliai turėtų būti pagaminti 2010-2011 metais.
Mergašilis
Mergašilis – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km nuo Igliaukos.
Irklavimas
thumb|Irklavimo varžybos [[1952 m. Berlynas.]] thumb|[[Henlio regata. Harvardo universiteto aštuonvietė su vairininku]] thumb|Lietuvos aštuonvietė su vairininku per varžybas [[Bydgoščius| Bydgosčiaus mieste (Lenkija, 2010 metais)]]
Irklavimas – sporto šaka, fizinių pratimų rūšis, aktyvaus poilsio priemonė, pramoga; taip pat lenktynės bet kokios konstrukcijos buitinėmis valtimis, sportinėmis irklinėmis valtimis ar jūrinėmis valtimis. Oficialus sporto šakos apibrėžimas: irklavimas - valties su vairininku, ar be jo, postūmis vandens paviršiumi vieno ar kelių irkluotojų raumenų jėga, sėdint nugara į valties priekį ir naudojant irklus kaip antros eilės svertus. Irklavimo valtyse visos jų dalys, taip pat ir judančių dalių ašys, turi būti gerai įtvirtintos, išskyrus ikluotojų sėdynėles, kurios gali judėti išilgai valties ašies. Irklavimas aparatu ar baseine, imituojant irklavimą taip pat laikomas irklavimu (Tarptautinė irklavimo federacija - FISA) miniatiūra
Istorija
Sportinis irklavimas atsirado Didžiojoje Britanijoje. 1715 m. čia surengtos pirmosios lenktynės, nuo 1829 m. organizuojamos tradicinės regatos. XIX a. viduryje irklavimas jau buvo kultivuojamas daugelyje Europos šalių, Šiaurės Amerikoje, Australijoje. 1892 m. įkurta Tarptautinė irklavimo federacija (Fédération Internationale des Sociétés d'Avirons, FISA), kuri vienija 142 šalis.
Pirmasis irklavimo Europos čempionatas surengtas 1893 m., į Olimpinių žaidynių programą vyrų irklavimas įtrauktas 1900 m., moterų – 1976 m., o nuo XXVIII OŽ 2008 m. įtrauktas ir į Parolimpinių žaidynių programą. Pasaulio čempionatai rengiami nuo 1962 m. vyrų ir nuo 1974 m. moterų, nuo 1974 m. jie rengiami kasmet. Pasaulio čempionatai yra jaunių, jaunimo iki 23 m. ir suaugusiųjų. Be to, dar rengiami trys pasaulio taurės etapai. Irklavimą daugiausia kultivuoja Jungtinė Karalystė, Vokietija, Rusija, Kanada, Čekija, Slovakija, Olandija, Šveicarija, JAV, Australija, Italija, Prancūzija, Naujoji Zelandija.
Irklavimo sportas yra atskira sporto šaka, kuri dažnai neskiriama nuo kitos sporto šakos - baidarių ir kanojų irklavimo. Tai dvi skirtingos sporto šakos, turinčios atskiras - tarptautinę ir Lietuvos federacijas.
Sportinė valtis
Lenktyninė valtis siaura, ilga (ilgis svyruoja nuo 8.2m iki 19.9m), žemais lygia apkala (medine ar plastikine) šonais, su deniu. Irklo ilgis 285–385 cm, masė 3,5–4 kg. Irkluojama sverto principu veikiančiais pritvirtintais vienmenčiais irklais, sėdint ant judamų sėdynių nugara judėjimo kryptimi. Valtys būna 8 klasių:
Valtys bei irklavimo inventorius laikomi elinguose.
Klaipėdos senamiestis
Klaipėdos senamiestis – seniausia istorinė Klaipėdos miesto dalis, įsikūrusi prie Danės žiočių. Klaipėdos senamiesčiui būdingas taisyklingas gatvių tinklas, senoji fachverkinės konstrukcijos architektūra, būdinga Vokietijos miestams, bei išlikę XVII–XVIII a. Klaipėdos tvirtovės gynybinių įtvirtinimų fragmentai.
Klaipėdos senamiestis yra geometriškai labai taisyklingai išdėstytas, beveik visos gatvės susikerta stačiuoju kampu. Klaipėdos senamiestyje yra Senoji (Pirmoji) perkėla, išlikęs senosios P. Lindenau laivų statyklos elingas, Dramos teatras ir Teatro aikštė, Parodų rūmai, Mažosios Lietuvos istorijos muziejus, Evangelikų liuteronų maldos namai, Etnokultūros centras, Kalvystės muziejus, Turgaus aikštė. Senosios piliavietės teritorijoje yra įsikūręs Pilies muziejus ir Klaipėdos pilies uostas. Svarbus teatro aikštės akcentas – „Taravos Anikės“ skulptūra. Skulptūra buvo pastatyta poeto Simono Dacho atminimui. Taip pat „Arkos“ paminklas, sveriantis 150 tonų ir siekiantis 8,5 metrų aukštį. Jis buvo pastatytas 2003 m., minint Klaipėdos krašto (Mažosios Lietuvos) susijungimo su Lietuva 80-ąsias metines. XVIII a. fachverkiniuose sandėliuose yra įsikūrusios meno dirbtuvės.
Hummer
Hummer – General Motors priklausanti visureigius gaminanti automobilių kompanija. Civiliniai „Hummer“ automobiliai buvo pradėti gaminti 1995 metais. 2010 m. vasario 24 d. kompanija paskelbė nutraukianti modelio gamybą, po nepavykusio sandėrio su Kinijos investuotojais. 2010 m. gegužės 24 d. nuo konvejerio nuriedėjo paskutinis šios markės automobilis.
Revue Baltique (Niujorkas)
Revue Baltique  – Lietuvos, Latvijos ir Estijos laisvės komitetų žurnalas prancūzų kalba, pradėtas leisti 1959 m. Niujorke.
Istorija
Ėjo kas keturi mėnesiai. Skirtas prancūziškai kalbančiam pasauliui informuoti apie padėtį Pabaltijo valstybėse. Redakcinė kolegija: vyriausias redaktorius A. Trimakas (Lietuva), redaktoriai A. Beržinis (Latvija) ir L. Vahteris (Estija).
Riukiu kalbos
Riukiu kalbos, arba riūkiuiečių kalbos, – keletas glaudžiai susijusių Riukiu salose vartojamų kalbų, artimai giminingų japonų kalbai. Kartu su pastarąja sudaro japonų kalbų šeimą. Jomis kalbama Riukiu salose.
Nėra vieningos nuomonės dėl Riukiu kalbų padėties lingvistinėje sistemoje. Labai ilgai buvo laikomasi imperialistinės Japonijos laikais susiformavusios nuomonės, kad šios kalbos tėra japonų kalbos tarmės, pasiūlytos dar XIX a. pab. valstybės veikėjo Macuda Mičijukio.
Visgi skirtumai nuo bendrinės japonų kalbos yra pakankamai dideli, kad japonai šnekančiųjų Riukiu kalbomis negali suprasti. Teigiama, kad tarpusavyje Riukiu kalbos nutolusios tiek, kiek kai kurios romanų kalbos tarpusavyje. Manoma, kad Riukiu kalbos nuo japonų prokalbės atsiskyrė maždaug prieš VII a.
Sunku nustatyti kalbančiųjų Riukiu kalbomis, kadangi daugumą sudaro senoji karta. Tebėra vaikų, mokančių Riukiu kalbas ar jų besimokančių, tačiau tik retais atvejais – vaikams gyvenant ne su seneliais ir ne žemyninėje Okinavos dalyje. Kalbos vis dar vartojamos tradicinėje kultūrinėje veikloje, pavyzdžiui, atliekant tradicinę okinavų muziką ar šokius. Yra stotis, okinavų kalba transliuojanti žinias.
Kalbos
thumb|left|400px|Riukiu kalbų klasifikacija Nors diskutuojama, kaip išskirti konkrečias kalbas, įprasčiausia išskirti šešias:
Kiekviena Riukiu kalbų grupei priklausanti kalba yra beveik nesuprantama kalbantiesiems kita Riūkiū kalba. Kai kurių posakių pavyzdžiai pateikti žemiau.
Naujųjų laikų istorija
Nuo Antrojo pasaulinio karo pradžios Riūkiū kalbos daugumos žemyninės Japonijos dalies gyventojų buvo laikomos japonų kalbos tarme ar tarmėmis. Tačiau iki Riūkiū salų aneksijos XIX a. pab. niekam nekilo klausimų dėl Riūkiū kalbų nepriklausomo statuso. Net ir šiais laikais Riūkiū kalbos pačioje Japonijoje daugelio laikomos viena kalba ar tarmių grupe.
Riūkiū karalystei praradus nepriklausomybę į Riūkiū kalbas buvo žiūrima paniekinamai, jų mokymasis švietimo įstaigose buvo suvaržytas. Tačiau kitose imperijos dalyse, pavyzdžiui, Korėjoje ir Taivane, kurį laiką iki kultūrinės asimiliacijos politikos pradžios net buvo mokoma vietinėmis kalbomis. Okinavoje okinaviškai šnekantis studentas turėjo dėvėti tarmės kortelę (方言札), raištį ant kaklo su medine lentele, kurioje nurodoma, kad jis kalba tarmiškai (todėl yra blogas mokinys). Pavzydys buvo paimtas iš XIX a. „verdžunjos“ politikos, ypač palaikytos Žiulio Ferio, kai regioninių kalbų, pavyzdžiui, oksitanų, katalonų ir bretonų kalbų, vartojimas būdavo panašiai suvaržomas prancūzų kalbos naudai (analogiška sistema buvo taikoma ir valų kalbai D. Britanijoje – vališkai šnekantiems Velso mokiniams būdavo prisegamas valų lapelis).
Nors tai ir yra lingvicidas, tarmės kortelių sistema buvo neretai palaikoma okinavų tėvų, kurie vildavosi, kad jų vaikai, atsisakę savo gimtosios regioninės kalbos, ateityje galės lengviau susirasti darbo žemyninėje Japonijos dalyje. Sistema galop buvo panaikinta tik septintajame dešimtmetyje, kai Okinavos salas tebeadministravo JAV.
Pastaruoju metu vis palankiau vertinant įvairiakultūriškumą Riūkiū kalbų išsaugojimas tapo Okinavos prefektūros vyriausybės politikos uždaviniu. Tačiau Riūkiū kalbų padėtis nėra labai optimistinė, nes dauguma vietinių vaikų jau šneka vien tik japonų kalba (neretai – Okinavos japonų tarme).
Andraitis
Andraitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andraitienė (ištekėjusi moteris) ir Andraitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pūstelninkai (Kėdainiai)
Pūstelninkai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Josvainių miškų supamoje laukymėje.
Graužupys
Graužupys – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 15 km nuo Suginčių.
Kalkuonė
Kálkuonė (arba Kalkū́nai, Kaũkonys  – gyvenvietė pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, į pietus nuo Daugpilio miesto, netoli Dauguvos ir Laukesos santakos. Kalkūnų valsčiaus centras. 747 gyventojai (2021 m.). Pro gyvenvietę eina kelias A6 (Lietuva), A13 (Latvija) Kaunas – Daugpilis ir geležinkelis Vilnius – Daugpilis.
Istorija
XIX a. viduryje Kalkūnuose buvo spirito varykla, mielių fabrikas ir kelios smuklės. 1873 m. nutiesta geležinkelio linija Radviliškis–Kalkūnai. XIX a. pabaigoje minimas dvaras ir geležinkelio stotis Daugpilio apskrityje. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje Kalkuonės geležinkelio stotis garsėjo kaip geležinkelio Peterburgas–Varšuva ir Liepojos–Romnų geležinkelio susikirtimo vieta. Stoties pavadinimas buvo netikslus – ji yra arčiau Gryvos gyvenvietės, todėl 1924 m. pervadinta į Gryvos geležinkelio stotį.
1881 m. Kalkūnų dvaro savininkas baronas Etingenas Gecenšteinas įsteigė mokyklą, kurioje dirbo mokytojas Juozapas Gabrėnas. Jis mokė rusų ir vokiečių kalbų ir rengė vaikus Gryvos vokiečių mokyklai. 1927 m. spalio 16 d. Kalkūnų dvare įsteigti valstybiniai kūdikių namai. 1930 m. įvesta elektra.
Randenė (Latvija)
Randenė – gyvenvietė pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, į pietus nuo Daugpilio miesto, į vakarus nuo Kalkūnės. 403 gyventojai (2021 m.).
Dekadansas
thumb|[[Thomas Couture, „Romėnų dekadansas“]]
Dekadansas (iš + cadere) – visuomenės, valstybės, bendruomenės būklė, kuomet pasireiškia kultūros, meno, moralės, dvasingumo nuosmukis, klesti hedonizmas, chaosas, egoizmas.
Termino vartojimas
Dažniausiai nurodoma, kad dekadanso visuomenės išgyvena ekonominį klestėjimą, tačiau tuo pat metu didėja ir socialinė nelygybė, elitas tampa hedonistiškas, godus, o žemutinė klasė – apatiška, praradusi viltį. Vidurinė klasė gali įgauti abiejų klasių elgesio bruožų arba visai išnykti. Silpna valdžia yra dekadanso simptomas ir viena priežasčių, kai vengiama asmeninės atsakomybės, o kolektyvinė valdžia tampa neveiksni. Mene pasireiškia talento, pastangų stygius, kiekvienas didelių pastangų nereikalaujantis darbas gali būti pavadintas menu. Moksle, darbe pasireiškia darbo etikos erozija. Bendras visuomenės apatiškumas, egoizmas neleidžia sustabdyti nuosmukio. Vis dėlto reiškiniai, vienų įvardijami kaip nuosmukis, dažnai būna susiję su kitokia normų, idealų ar vertybių interpretacija, todėl dekadanso sąvoka yra mažai apibrėžta ir šiuo metu daugiau vartojama apibrėžti situaciją menuose.
Istorija
Dekadanso sąvoką pirmasis pavartojo XIX a. vokiečių filosofas ir rašytojas F. Nyčė, analizuodamas to meto kultūrą ir matydamas joje nuosmukį. Dekadanso terminas buvo ypač plačiai taikomas žlungančioms civilizacijoms. Teigta, jog Romos visuomenė gyveno dekadanse – aukštuomenė skendėjo vulgariose, amoraliose orgijose, kai paprasti piliečiai skurdo, valdžioje klestėjo korupcija, nebuvo stipraus, vienijančio valdovo. Poindustrinė civilizacija taip pat neretai laikoma kaip dekadansinė. Pagal Osvaldo Špenglerio civilizacijų teoriją (Vakarų saulėlydis), Vakarų civilizacijai, esą būdingi dekadanso bruožai, kaip ir kitoms žlungančioms civilizacijoms.
SHB Đà Nẵng FC
Futbolo klubas „SHB Đà Nẵng“ arba SHB Đà Nẵng FC – Vietnamo futbolo klubas iš Danango.
Namų rungtynes žaidžia „Hòa Xuân“ stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1976 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 1992, 2009 ir 2012 m. tapo čempionais.
Dvarčiai
Dvarčiais vadinama:
Grąžčiai
Grąžčiais vadinami kaimai:
Kelmenis
Kelmenis (Dichomitus) – kempininių (Polyporaceae) šeimos grybų gentis.
Dvarčių ežeras
Prie Dvarčių ežero įsikūrę Padvariškių, Raudonės I, Raudoniškių kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba.
Priekulė (reikšmės)
Priekulė yra:
Mikkelin Kissat
Mikelio MiKi – Suomijos futbolo klubas iš Mikelio.
Istorija
1999–2001 m. buvo prisijungęs prie FC Mikkeli klubo.
Andrašiūnaitė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Andrašiūnienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Andrašiūnas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vladislovas Rejus
Vladislovas Rejus (g. 1612 m., m. 1682 m.) – Liublino vaivada, Libusko ir Solotvinsko seniūnas, Karūnos dvaro paiždininkas , Krokuvos stalininkas.
Biografija
Pžeclavo valdyrtojas. Berestečko mūšio 1651 metais, taip Varšuvos mūšio (1656) dalyvis.
Po Jono ii Kazimiero Vazos abdikacijos 1668 metais, rėmė Fiodoro kandidatūrą į Lenkijos karkliaus sostą. Jono Sobieskio elektorius nuo Liublino vaivadijos 1674 metais.
Šeima
Vedė Teofilę Horaiską, Zbignevo Horaiskio dukterį. Buvo kalvinistas, bet apie 1655 metus perėjo į katalikybę.
Andrašūnas
Andrašūnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andrašūnienė (ištekėjusi moteris) ir Andrašūnaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Biržų šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
Istorija
miniatiūra|250px|left|Bažnyčios priekis, 2014 m. lapkritis miniatiūra|250px|left|Galinis fasadas
Apie 1500 m. Mikalojus II Radvila (1398–1509) pastatė pirmąją bažnyčią Biržuose. Bažnyčia buvo medinė, tačiau tiksli jos išvaizda nėra žinoma. Apie 1515 m., vyskupas Albertas Radvila (1478–1519) tarp Apaščios ir Agluonos upių pastatė kitą medinę bažnyčią, kuri stovėjo netoli dabartinės bažnyčios. 1553 m. pirmą kartą didžiojo Lietuvos iždo dokumentuose paminėta Biržų parapija. Šiame dokumente įamžinama, kad Biržų klebonas Jonas Virokovskis 1553 m. sumokėjo jam skirtą mokesčių dalį.
1564 m. Mikalojus Radvila Rudasis (1512–1584.) pasirinko protestantišką tikėjimą, todėl Biržų kunigaikštystėje persekiojo katalikus. 1580 m. pirmoji bažnyčia sunyko, o antrąją 1589 m. nugriovė Kristupas I Radvila (1547–1603). Tačiau 1674 m. Vilniaus vyskupas Steponas Pacas parašė laišką Biržų kunigaikštystės ekonomams, prašydamas, kad pastatytų katalikų bažnyčią ten, kur ji buvo, teigdamas, jog Biržų katalikai neturi patarnavimų. Būsimo Biržų katalikų parapijos administratoriumi paskyrė Andrių Maciejevičių, kuris pasirėmė jam suteikta katalikų bažnyčios teise ir jėga užėmė kunigaikščio dvarą, laikė pamaldas ir pastatė koplyčią.
1692 m. Biržų savininkė Liudvika Karolina Radvilaitė rėmė katalikus ir įrengė katalikų bažnyčią. Ji buvo medinė, nedidelė, su vienu altoriumi, neturėjo zakristijos. Varpinėje kabojo 3 varpai. Turėjo savo kunigą, kuriam mokėjo 400 auksinų per metus. Nuo 1684 m. veikė katalikų parapinė mokykla.
1739–1742 m. Kunigaikštienė Ona Sanguškaitė-Radvilienė fundavo naujos bažnyčios ir klebonijos statybą. Naująją bažnyčią ji pavadino šv. Jeronimo vardu. Bažnyčia buvo medinė, su penkiais bokštais, turėjo penkis altorius. Ji stovėjo iki devyniolikto šimtmečio pradžios, kadangi tarp katalikų ir reformatų XVIII a. vyko religinės kovos, susirėmimai.
Kai bažnyčia sugriuvo, klebonas Kazimieras Pikturna su parapijiečiais 1811 m. pastatė laikiną medinę šv. Onos bažnyčią, kuri išliko iki dabartinės mūrinės bažnyčios statybos. Jos statybą skatino ir rėmė Jonas Tiškevičius, kadangi XIX a. pradžioje Biržai atiteko grafams Tiškevičiams. Bažnyčia buvo statoma pagal architekto Tomo Tišeckio projektą, o statybos darbus prižiūrėjo Laurynas Cezaris Anikinis (Anichini). 1860 m. Biržų bažnyčią pasveikino Žemaičių vyskupas M. Valančius. Ją pašventino 1861 m. M. Valančiaus sekretorius kunigas Justinas Dovydavičius. Ji 1879 m. konsekruota. Bažnyčią sutvarkyti ir išpuošti daug padėjo klebonas Juozas Rimkevičius.
1901 m. įrengti vargonai (meistras Rodavičius). 1909 m. įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla. Į Rusiją 1915 m. išvežti 4 varpai (po karo grąžinti mažesni). 1919 m. įsikūrė pavasarininkų kuopa. 1934–1946 m. klebonavęs dekanas Antanas Grigaliūnas (1893–1960) pastatė 2 aukštų kleboniją, suremontavo bažnyčią. Laikinasis administratorius kunigas Juozapas Bagdonas 1947 m. spalio 8 d. suimtas, nuteistas 8 m. kalėti (Vorkutoje; į Lietuvą grįžo 1954 m.). Klebonas Mykolas Juodelis (1907–1968) 1950 m. balandžio 30 d. suimtas, nuteistas 10 m. kalėti (Kazachijoje; į Lietuvą grįžo 1956 m.).
Dabartinės bažnyčios architektūra
thumb|left|250px|Bažnyčios interjeras
Bažnyčia turi baroko ir klasicizmo bruožų. Bažnyčia yra halinė, stačiakampio plano (45×25 m), turi du bokštus, kurių aukštis su kryžiais siekia 43 m. Jos skliautai yra kryžminiai. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Bažnyčios centrinė nava 15 m pločio, šoninės – po 4,3 m pločio. Centrinės navos aukštis 15 m, šoninių – po 13,2 m. Yra dvi zakristijos, virš kurių padarytos emporos. Langai stačiakampiai su pusapskrite arka. Piliastrai, dvigubi karnizai pagyvina sienas viduje ir išorėje.
Jos viduje yra saugomi paveikslai, įtraukti į Kultūros vertybių registrą. Bažnyčioje yra įrengti 3 mūriniai altoriai. Klasikinio stiliaus mūriniuose altoriuose yra šv. Jono Krikštytojo (1861 m. nutapė dailininkas Vladislovas Majerovskis, drobė, aliejus), šv. Petro (1861 m. nutapė dailininkas Vladislovas Majerovskis, drobė, aliejus), Mykolo Arkangelo (1861 m. nutapė dailininkas Vladislovas Majerovskis, drobė, aliejus), šv. Jurgio (nutapė dailininkas Vaitiekus Gersonas, drobė, aliejus) paveikslai. Skulptūras ir gipsatūras darė skulptorius Pranciškus Andriolis. Į dailės paminklų sąrašą neįtraukti, bet vertingi meno kūriniai: paveikslas „Marija nekaltai pradėtoji“ (dailininkas Melnickis), arnotas (XIX a., Pacaitės-Tiškevičienės dovana bažnyčiai).
1901 m. statyti vargonai (meistras Juozapas Radavičius) neišlikę. Bažnyčioje stovi vienas didžiausių pneumatinių instrumentų Lietuvoje, pagamintas lietuvių meistro Jurgio Astrausko (1935 m.). Vargonai yra 28 registrų, trijų manualų, su pedalais.
Biržuose dirbę ir nemažai Biržams nusipelnę kunigai
Jis atidarė valdinę aukštesniąją pradžios (keturklasę) mokyklą, kurioje ir jis pats mokė vaikus. Taip pat įkūrė katalikų jaunimo sąjungos „Pavasaris“ Biržų kuopą, Lietuvos moterų katalikių draugijos Biržų skyrių, buvo Biržų taupomai-skolinamosios draugijos tarybos narys, „Saulės“ švietimo draugijos aktyvus narys.
Evaldas Mugurevičius
Evaldas Mugurevičius (, 1931 m. balandžio 6 d. Malsala, Rėzeknės apskritis – 2018 m. lapkričio 23 d. ) – Latvijos archeologas, habilituotas medicinos mokslų daktaras.
Biografija
1956 m. baigė Latvijos valstybinį universitetą. 1984 m. istorijos mokslų kandidatas, 1997 m. habilituotas medicinos mokslų daktaras.
1956–1957 m. dirbo Latvijos istorijos muziejuje, 1958–1995 m. – Latvijos mokslų akademijos Istorijos instituto mokslo darbuotojas, 1971–1995 m. Archeologijos ir antropologijos skyriaus vadovas. 1984–1995 m. Latvijos universiteto dėstytojas, nuo 1985 m. profesorius. 2002 m. Vokietijos archeologijos instituto užsienio narys korespondentas, 1995 m. Istorijos mokslų tarptautinio komiteto narys. Žurnalo „Lietuvos archeologija“ redakcinės kolegijos narys.
Mokslinė veikla
Tyrimų kryptys: Latvijos vėlyvojo geležies amžiaus gyventojų materialioji ir dvasinė kultūra, prekybiniai ryšiai, baltų ir finougrų etninė istorija, Latvijos viduriniųjų amžių rašytiniai šaltiniai ir archeologija. Paskelbė daugiau kaip 700 mokslo ir mokslo populiarinamųjų straipsnių.
Šaudymas 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Šaudymas 1896 m. vasaros olimpinėse žaidynėse – pirmosios šaudymo sporto varžybos olimpinėse žaidynėse, kurios vyko Kalitėjoje esančioje šaudykloje.
Dalyvaujančios šalys
61 šaulys iš 7 šalių dalyvavo pirmose olimpinėse šaudymo varžybose.
Mergbūdis
Mergbūdis – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Barzdų.
Tamsioji ambientinė muzika
Tamsioji ambientinė muzika  – muzikos žanras, susidaręs XX a. aštuntajame dešimtmetyje sujungus ambientinę ir industrinę muziką. Nuo įprastinės ambientinės muzikos, kurioje vyrauja švelnios melodijos, tamsusis ambientas skiriasi tuo, kad šiame žanre daugiau naudojama muzikinio triukšmo (noise), šaltumo jausmą kuriančių garsų (industriniai, kosminiai, elektroniniai). Neretai persipina su gotikine, folkloro, klasikine muzika. Keliamas melancholijos, depresyvumo, nostalgijos, niūrumo, paslaptingumo, baimės, mizantropijos jausmas.
Pagal savo tematiką ir atlikimą tamsioji ambientinė muzika skirstoma į industrinį ambientą, ritualinį ambientą, triukšmo ambientą, drone ambientą, juodąjį ambientą.
Kai kurie tamsiojo ambiento atlikėjai: Aghast, Akira Yamaoka, Antimatter, Arcana, Atrium Carceri, Bisclaveret, Brume, Burzum, Desideri Marginis, Deutsch Nepal, Lustmord, Elend, Nox Arcana, Wardruna.
Industrial
Mirties metalas
Mirties metalas  – vienas iš šiurkščiausių, sunkiausių, ekstremaliausių, dažnai didelio meistriškumo reikalaujančių metalo muzikos žanrų, susiformavęs praėjusio amžiaus 9-ojo dešimtmečio viduryje. Išsivystė iš thrash metalo, davė pradžią grindcore žanrui.
Pavadinimo kilmė
thumb|left|180px|[[Chuck Schuldiner iš grupės Death dažnai laikomas death metal tėvu.]] Yra kelios pavadinimo „Death metal“ kilmės teorijos. Viena iš jų teigia, jog pavadinimas kilo 1984 metais grupės Possessed dėka, kai ji įrašė ir išleido demonstracinį albumą „Death Metal“, o kitais metais ir dainą tuo pačiu pavadinimu. Taip pat manoma, kad žanro pavadinimas galėjo kilti iš vienų šios krypties pionierių grupės Death pavadinimo. Taip pat teigiama, kad pavadinimas susiformavo natūraliai kaip šiurkštaus dainavimo ir liguistų, baisių dainų tekstų.
Žanro atšakos
Blackened Death Metal – death metalo muzikos žanro atšaka su black metal elementais. Dainų žodžių tematika dažniausiai asocijuojasi su blogiu, satanizmu, okultizmu. Žanro pradininkai yra Sarcófago, Blasphemy, Beherit ir Impaled Nazarene. XX a. dešimtajame dešimtmetyje susikūrė ir kitos šį žanrą garsinančios grupės, kaip Belphegor, Behemoth, Akercocke, Zyklon ir Sacramentum.
Melodic Death Metal – death metalo muzikos žanro atšaka, pasižyminti labai ryškiu melodingumu. Pradžia – 1990 metai, kai Geteborge susikūrė šio stiliaus pradininkai – At The Gates, In Flames, Dark Tranquillity.
Smulkiažvynė
Smulkiažvynė – pievagrybinių (Agaricaceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga viena rūšis – auksuotoji smulkiažvynė (Phaeolepiota aurea).
The Gifted
The Gifted – trečiasis studijinis amerikiečių reperio Wale albumas, išleistas 2013 m. birželio 24 d. Albume kartu dainas atlieka tokie atlikėjai, kaip Nicki Minaj, Juicy J, Rihanna, Ne-Yo, Rick Ross, Wiz Khalifa bei kiti. Pats albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Wale įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
1907 m. Nobelio premijos laureatai
1907 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Deicide
Deicide (anglų kalboje reiškia „dievo nužudymas“) – amerikiečių death metal grupė, susikūrusi 1987 metais Floridoje.
Deicide debiutavo 1990 m. ir išleido jau 11 albumų. Daugelis jų dvelkia didele brutalumo ir aršumo doze, nors ypatinga grojimo technika nepasižymi.
Mike Batiste
Michael James „Mike" Batiste (g. 1977 m. lapkričio 1 d. Long Byče, Kalifornijoje) – buvęs JAV krepšininkas.
2014 m. rugsėjo pabaigoje nusprendė baigti profesionalo karjerą.
Braziūkų Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
'''Braziūkų Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Braziūkų kaime, 8 km į vakarus nuo Ežerėlio, 2,5 km į pietus nuo kelio. miniatiūra|240px|left|Interjeras
Istorija
Braziūkų gyventojai 1932 m. pasistatė medinę bažnyčią ir kleboniją (bažnyčia pašventinta gruodžio 6 d.). 1934 m. įkurta parapija. Bažnyčios statybai vadovavo P. Valaitis.
1991 m. buvo perdažyta bažnyčios išorė, pakeistos grindys, aptverta tvora.
2016 m. pakeisti visi nauji bažnyčios langai, abejų zakristijų vidaus ir lauko durys.
2017 m. bažnyčioje įrengta nauja elektros instaliacija ir restauruoti sietynai. Pakeisti nauji suolai.
Tais pačiais metais balandžio 16 d. (per Velykas) buvo pašventintas naujas varpas, pakeitęs iki tol bažnyčios bokšte kabojusį automobilio ratlankį. Varpui aukojo vietos bendruomenė ir bažnyčia. Jis buvo išlietas pagal užsakymą Lenkijoje. Varpo titulas kaip ir bažnyčios - Švč. Mergelės Marijos Nekaltasis Prasidėjimas.
Nuo 2015 m. parapijai vadovauja klebonas kunigas Andrius Vaitkūnas
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, trinavė, su stačiakampe apside ir 2 šoninėmis zakristijomis, dvibokštė. Vidurinės navos tąsoje yra stačiakampė presbiterija, o šonines navas pratęsia žemos zakristijos. Vidurinė nava yra aukštesnė ir platesnė už šonines. Pagrindinio fasado kampuose stovi du aukšti, masyvūs, kvadratiniai bokštai, kurie suskaidyti į tris tarpsnius. Viduriniai bokštai baigiasi smailiais trikampiais frontonais ir kryžminiais stogais.
Pasak vietinių gyventojų, visą bažnyčios interjerą bei altorių padirbo vietinis stalius B. Valaitis. Kitų nuomone, altorių darė iš svetur atvykęs meistras.
Šventoriuje, pietvakariniame kampe, stovi lurdas. Grota sumūryta iš lauko riedulių, šalia pastatyta besimeldžiančios Bernadetės statula. Ant lurdo pritvirtinta antkapinė plokštė čia palaidotam kunigui Andriejui Rimui MIC. (1909-1989). Pietrytiniame kampe stovi koplytėlė.
Šalia bažnyčios yra kapinės. Tvora medinė.
Andreikėnienė
Andreikėnienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Kampobasas
Kampobaso miestas plačiai žinomas dėl geležies gaminių (žirklių ir peilių), kriaušių auginimo ir sūrių gaminimo. Geležies gaminių pramonė šiame mieste buvo aprašyta dar XIV a.
Kadangi miestas įsikūręs apie 700 m virš jūros lygio ir arti Apeninų kalnų, Kampobasas laikomas vienu šalčiausiu miestu pietų Italijoje – vidutinė metų oro temperatūra mieste siekia +12 °C.
Pagal labiausiai paplitusią teoriją, miestą VIII a. įkūrė langobardai, kuomet pradėjo statytis stovyklas ir pilis ant kalnų.
Miestai partneriai
Kampobaso miestas savo miestais partneriais laiko tris pasaulio miestus:
Andreikėnienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Andreikėnaitė (mergautinė pavardė).
Rieduva (laikraštis)
Rieduva – laikraštis kiekvienam automobilininkui, ėjęs 1982–1992 m. Vilniuje.
Istorija
Iki 1990 m. vadinosi „Automobilininkas“ ir ėjo kaip Automobilių transporto ir plentų ministerijos savaitraštis lietuvių ir rusų kalba. Nuo 1990 m. pavadinimu „Rieduva“ ėjo tik lietuvių kalba kaip savaitraštis. Tiražas 1982 m. – po 6000 egz. lietuvių ir rusų k., 1989 m. – 24 200 egz. lietuvių k. ir 8000 egz. rusų k., 1992 m. – 10 000 egz.
Andreikėnienė
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Andreikėnas.
Rieduva (laikraštis)
Istorija
1991 m. leido priedą vaikams laikraštį Rieduvėlė (tir. 10 000 egz.).
Andreikėnienė
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Drigalskio sala
Drigalskio sala  – ledu padengta sala Deiviso jūroje, apie 78 km nuo Antarktidos.
Ilgis 18 km². Plotas 220 km². Ledo kupolo aukštis – 327 m, pačios salos – 325 m. Pirmą kartą salą iš Antarktidos žemyno pakrantės 1912 m. pamatė Australijos antarktinės ekspedicijos (1911–1914 m.) nariai. 1914 m. sausį salą iš arčiau apžiūrėjo Douglas Mawson iš laivo „Aurora“. Pavadinta vokiečių keliautojo Erich von Drygalski vardu.
Grąžčiai (Panevėžys)
Grąžčiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Petriškių.
Glosteris
Glosteris – miestas pietryčių Anglijoje, prie Severno upės, pasienyje su Velsu; grafystės centras. Išvystyta aviacijos, laivybos, transporto gamybos, maisto pramonė. Yra katedra, išlikę XI–XV a. akmeniniai pastatai.
Istorija
Miestą įkūrė 48 m. pr. m. e. romėnai ir pavadino Glevum. 1155 m. gavo miesto teises.
Džiugas
Džiugas (arba Telšys) – žemaičių padavimų personažas, siejamas su Džiugo kalnu šalia Telšių. Padavimuose minimas kaip milžinas, supylęs kalną. Kitur pasakojama, kad Džiugas buvęs didvyris, įkūręs Telšius, iškasęs Masčio ežerą, kovojęs su kryžiuočiais. Sakoma, kad jis buvęs toks galingas dėl velnių pagalbos. Jis galėdavęs su kuoka išmušti didžiausius priešų būrius, su šaknimi išrauti didelius medžius.
Pirmieji padavimai apie Džiugą suliteratūrinti ir užrašyti 1839 m. Liudviko Adomo Jucevičiaus. Džiugo vardas išpopuliarėjo, tapo asmenvardžiu.
Andrejauskas
Andrejauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Andrejauskienė (ištekėjusi moteris) ir Andrejauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Elenijos
Elenijos (Elaenia) – tironinių (Tyrannidae) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje. Būdingos rusva, žalsva arba alyvinė spalva.
Rūšys
Gentyje yra 18 rūšių:
Rudžiai (Kėdainiai)
Rudžiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į vakarus nuo Lančiūnavos. Pro kaimą teka Malčius, aplink plyti Lančiūnavos-Šventybrasčio miškai. Veikia žemės ūkio bendrovė. Yra rajoninis kelias į Lančiūnavą, vietiniai keliai į Pliupus, Tiskūnus.
Istorija
XX a. pr. Rudžių žemės priklausė Babenskiams, Paulauskams ir Macenisovams.
Chimik stadionas
Khimik stadionas yra įvairios paskirties stadionas Kemerove, Rusijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo ir bandžio varžyboms. Stadionas pastatytas 1947 m., talpina 32 000 žiūrovų. Jame namų varžybas žaidžia HC Kuzbaso (XK Кузбасс) klubas.
Kamenskojė (Želva)
Kamenskojė (,, iki 1907 m. Gut Saalau, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kamenskojės kaimo gyvenvietės centras.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas Zalvō prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Kamenskojės apylinkės (Каменский cовет) centras.
Apylinkė
Kamenskojės apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:
Džohoro sultonatas
Džohoro sultonatas (malajų kalba: Kesultanan Johor) – istorinė musulmoniška valstybė, Malakos pusiasalyje egzistavusi nuo 1526 m. Tai buvo vienas iš dviejų Melakos sultonato palikuonių, XVI a stipriai kontroliavęs prekybą Malakoje ir rytų Sumatroje. Oficialiai sultonato egzistencija nėra nutraukta. Jis yra įjungtas į Malaizijos sudėtį kaip Džohoro valstija.
Įkūrimas
Džohoro sultonatas yra tiesioginis Melakos sultonato įpėdinis. 1511 m Portugalams paėmus Melaką, jos paskutinis sultonas Mahmud Šahas pabėgo į Pahangą. Vėliau jis įsitvirtino Bintano saloje, kol 1526 m portugalai jo tvirtovės nesugriovė. Tada sultonas pabėgo į Sumatrą, kur mirė, palikdamas du sūnus.
Sūnus Muzafar Šahas įkūrė Perako sultonatą, o kitas sūnus, – Alauddin Riajat Šahas, – įsitvirtino salose, įkurdamas Džohoro sultonatą.
Andrejevs
Andrejevs − slaviškos kilmės latviška pavardė.
Džohoro sultonatas
Klestėjimas
thumb|left Džohoras nebepajėgė atkurti buvusios Malakos sultonato galybės. Tačiau jam priklausė nemažos teritorijos, įskaitant Pahangą, Selangorą, Negeri Sembilaną ir Sumatros rytines teritorijas. Dar šimtą metų jis išlaikė malajų hegemoniją, kovodamas su portugalais ir Ačehu, kurio sultonatas tapo stipriausiu prekybiniu konkurentu.
Andrejevs
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Džohoro sultonatas
Klestėjimas
XVII a salyne pasirodžius olandams, Džohoras sudarė su jais sąjungą ir padėjo iš portugalų atimti Melaką. Šis miestas olandams išliko iki pat XIX a.
Smukimas
Maždaug tuo metu Džohoras patyrė byrėjimo grėsmę. Nuo jo siekė atsiskirti atskiros dalys. Džambi sultonatas ne kartą norėjo ištrūkti iš Džohoro hegemonijos, kas 1666 ir 1673 m sukėlė karus. Nors galutinį karą laimėjo Džohoras, jo silpnėjimas buvo neišvengiamas.
Sultonato silpnumas nulėmė praradimą visų sričių Sumatroje, taip pat ir Malakos pusiasalyje: atsiskyrė Pahangas, Selangoras, Negeri Sembilanas.
1819 m. į sultonato gyvenimą įsikišo Malaja susidomėję britai. Jie nuvertė sultoną Abdul Rahmaną, vietoj jo pasodindami Hussein Šahą. Už tai jie gavo vieną sultonato salą – Singapūrą. Tai sukėlė sultonato skilimą, mat atsiskyrė Riau salos, suformavę atskirą Riau-Linga sultonatą. Šis liko bugių rankose.
Modernizacija
1855 m. visas sultonato valdymas buvo oficialiai perduotas temengong Ibrahimui, kuris pradėjo šalies modernizaciją. Jo sūnus, 1862 m. atėjęs į valdžią, 1866 m. titulavosi sultonu Abu Bakru, o senasis sultonas Ali liko valdyti Muare. 1877 m. Muaras prijungtas prie Džiohoro. Abu Bakro laikais pradėta intensyvi sultonato modernizacija. Sostinė perkelta į Džohor Bahru, išleista konstitucija, pertvarkyta administracija. Sultonatas ėmė greitai turtėti dėl kaučiuko ir palmių aliejaus gamybos.
Nepaisant to, 1914 m. Džohoras tapo Britų Malajos sudėtine dalimi, Nefederacinėmis Malajų Valstijomis. Tai buvo paskutinė kolonizuota malajų valstybė.
Strėvininkų ežeras
Strėvininkų ežeras – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 7,5 km į šiaurės rytus nuo Semeliškių miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,31 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 186,7 m. Šiaurrytinis krantas aukštas, kiti krantai žemi, daugiausia pelkėti. Pakrantėse auga miškeliai, plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Gilūšio ežero (Elektrėnų marių intako Antabrasčio baseinas). Šalia įsikūręs Strėvininkų kaimas. Rytine pakrante eina kelias.
Andreotti
Andreotti − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Grubios jėgos ataka
Grubios jėgos ataka arba nuosekli paieška – kriptoanalizės metodas, kai išbandomi visi galimi rakto ar slaptažodžio variantai.
Grubios jėgos atakos pavyzdys
Tarkime, mes žinome, kad 631d5db84e6bd7656958a298f06f6e30 yra skaičiaus iš intervalo [0, 1000000] santrauka. Norėdami tą skaičių surasti, galime generuoti visų mažesnių nei 1000000 skaičių md5 santraukas ir lyginti jas su turima santrauka.
Pavyzdys python programavimo kalba:
Naudodami šį skriptą galime greitai sužinoti, kad ieškomas skaičius yra 950645.
Brute-Force-Methode
Mindaugas Survila
Mindaugas Survila (g. 1983 m. vasario 4 d.) – Lietuvos gamtininkas, operatorius, režisierius.
Biografija
Biologijos bakalauras (2005 m., Vilniaus universitetas, Gamtos m. fak.), ekologijos ir aplinkotyros magistras (2007 m., Vilniaus universitetas, Gamtos m. fak.)).
Nuo 2007 m. dirba TV operatoriumi įvairiuose Lietuvos TV kanaluose. Laisvalaikiu filmuoja ir fotografuoja gamtą.
Sengirės fondo idėjos autorius ir pagrindinis iniciatorius.
Savinijus Katauskas
Savinijus Katauskas:
Aleksandras Kurkauskas
Aleksandras Kurkauskas (1882 m. kovo 10 d. Kasimovo apskritis, Riazanės sritis – ?) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas.
Biografija
Brolis Vladas Kurkauskas. Baigęs Orenburgo Antrąją kadetų mokyklą ir Nikolajaus karo inžinerijos mokyklą Sankt Peterburge tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1913 m. baigė karininkų elektrotechnikos mokyklą. Nuo 1916 m. tarnavo 11-osios armijos inžinerijos viršininko valdyboje. 1916 m. papulkininkis. 1916–1917 m. inžinerijos bataliono vadas. 1918 m. lapkričio mėn. – 1920 m. lapkričio mėn. mobilizuotas tarnavo Sovietų Rusijos kariuomenėje. Lietuvos valdžios prašymu iš jos paleistas grįžo į Lietuvą.
1920 m. gruodžio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1920 m. gruodžio mėn. – 1921 m. gegužės mėn. Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Technikos skyriaus inžinierius, 1921 m. gegužės mėn. – 1925 m. gegužės mėn. šio skyriaus viršininkas. 1925 m. generolas leitenantas. 1925 m. liepos mėn. – 1930 m. rugsėjo mėn. Aukštųjų karo technikos kursų inžinerijos kabineto vedėjas, dėstytojas.
TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugpjūčio 1 d. suimtas, kalintas Kaune. 1941 m. kovo mėn. emigravo į Vokietiją, gyveno Berlyne. TSRS kariuomenei užėmus Berlyną 1945 m. gegužės mėn. suimtas, tolesnis likimas nežinomas.
Andrews
Andrews − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Svinuka
Svinuka arba Viduga – ežerėlis Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 8,5 km į šiaurės rytus nuo Semeliškių miestelio. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,14 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 195,5 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti žemi, pelkėti. Šiaurinėje ir pietinėje pakrantėse stūkso miškas, į rytus plyti pievos, kiek piečiau įsikūręs Meičiškių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Elektrėnų marių upelio Antabrasčio baseinui.
Disjunkcija
Programavime teiginių sujungimo jungtuku „arba“ veiksmas vadinamas disjunkcija ir žymimas sutartiniu žodžiu „or“ arba simboliais |, ||.
Hadersfildas
Hadersfildas – miestas šiaurės Anglijoje, 16 km į pietus nuo Bradfordo. Geležinkelio stotis. Yra universitetas, kolegija. Vyrauja Viktorijos laikų architektūra.
Disjunkcija
Galimos disjunkcijos reikšmės (sujungiant du teiginius x ir y)
Disjunkcijos reikšmė lygi klaidinga tiktai tuo atveju, kai abiejų argumentų reikšmės yra klaidinga. Kitais atvejais disjunkcijos reikšmė lygi teisinga.
Mažupė
thumb|250px|left|Mažupė Joniškėlyje
Mažupė – upė Pakruojo ir Pasvalio rajonuose; Mūšos dešinysis intakas. Jo ilgis – 37 km, baseino plotas 162 km². Prasideda ties Tarvydais, 8 km į pietryčius nuo Rozalimo. Teka į šiaurės vakarus pro Joniškėlį. Įteka į Mūšą 72 km nuo jos žiočių, ties Narteikiais, 3 km į šiaurės rytus nuo Joniškėlio.
1908 m. Nobelio premijos laureatai
1908 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Mažupė
Intakai:
Visa vaga yra sureguliuota; plotis 5 – 6 m, gylis 0,3 – 1,4 m. Vidutinis nuolydis siekia 0,88 m/km. Srovės greitis 0,1 – 0,3 m/s. Vandens debitas žiotyse 0,84 m³/s.
Upėvardis kilęs nuo žodžio mažas („nedidelis, menkas apimtimi“).
Smaragdiniai kolibriai
Smaragdiniai kolibriai (Chlorostilbon) – kolibrinių (Trochilidae) šeimos paukščių gentis. Paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje, daugiausia tropiniuose miškuose.
Charles Gounod
Šarlis Guno, 1818 m. birželio 17 d. – 1893 m. spalio 18 d.) – prancūzų kompozitorius, sukūręs operas „Faustas“ ir „Romeo ir Džiuljeta“.
Taborė
Taborė ( []) – gyvenvietė pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, į rytus nuo Daugpilio miesto, kairiajame Dauguvos krante. Valsčiaus centras. 222 gyventojai (2021 m.).
Versmininkai (Įsruties apskritis)
Didieji Versmininkai arba Zaria (, nuo 1938 m. birželio 6 d., 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.