cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Komunizmas
Proletariato diktatūra
Antikomunistiniai kritikai pabrėžia, kad komunizmo kūrimą visada lydėdavo smurtas, tiek SSRS, tiek daugelyje kitų socialistinių respublikų vyko vadinamieji „socialiniai valymai“, kurių metu buvo susidorojama su buržuazija ir kitaminčiais. Dažnai socialistinė revoliucija baigdavosi pilietiniu karu. Ši kritika nėra visiškai teisinga, nes istorijoje yra buvęs ne vienas atvejis, kai socializmas laimėdavo demokratiniu keliu, pvz., rinkimuose laimėjus komunistams. Tokios socialistinės revoliucijos pavyzdžiai yra Nepalo Federacinė Demokratinė Respublika, kuriame 2008 m. rinkimus laimėjo maoistai, taip pat Kipras ir Čilė, pastarojoje 1970 m. prezidento rinkimus laimėjo komunistas Salvadoras Aljendė. Kaip teigė F. Engelsas, kuo žemesnis valstybės ekonominis ir kultūrinis išsivystymo lygis, tuo daugiau prievartos lydi socialistinę revoliuciją.
Utopiniuose romanuose kartais aprašoma kokia nors nuošali sala kur tremiami visi norintys gyventi kitaip, Tommaso Campanella net mini nevykusių individų savižudybes dėl visuomenės spaudimo. Taigi nors Marksas bei Engelsas teigia jog sukūrus komunizmą diktatūra nebebūtų reikalinga, net šalininkai kai kada mano jog greičiausiai tebeegzistuotų kokia tai prievartos sistema, kad ir ribotai taikoma.
Ekonominis efektyvumas
Kai kurie ekonomistai abejoja ar be rinkos ir kainų įmanoma efektyviai nuspręsti kiek ir ko gaminti mano jog tokioje santvarkoje technologinė pažanga bus lėta ar jos ir visai nebus,, mažės žmonių iniciatyva,   galimas ekonomikos smukimas,. Abejojama ir ar tokia santvarka apskritai galima  ir ar jos socialiniai bei politiniai efektai būtų teigiami. . Komunizmo šalininkai atsako jog vienas planuotojas, vienas šeimininkas bei stambūs ūkio bei gamybos vienetai kur galima taikyti dideles mašinas irgi turi privalumų kurie padėtų tokiai santvarkai būti efektyvesnei.
FK Reaktyvas Vilnius
Vilniaus „Reaktyvas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Komandos simbolika ir spalvos
Komanda žaidžia mėlynomis sportinėmis formomis: mėlyni marškinėliai, juodi šortai ir kojinės.
Papiškiai (Jurbarkas)
Papiškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Veliuonos.
Igmanas
thumb|250px|Šuolių trasa. Igmanas
Igmanas  – kalnų masyvas Dinaruose, Bosnijoje ir Hercegovinoje, į pietvakarius nuo Sarajevo, tarp Bjelašnicos kalnų ir Ilidžos miesto. Aukštis – 1502 m virš jūros lygio. Apaugęs spygliuočių miškais.
Populiari slidinėjimo ir alpinizmo vietovė. 1984 m. Sarajevo olimpinių žaidynių metu ant Igmano kalno vyko didesnė dauguma visų olimpinių varžybų.
Žiemą čia gausu sniego, o temperatūra kartais rekordiškai nukrinta iki -43 °C.
Rutki Starai
Rutki Starai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Augustavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Augustavo ir 87 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gedminai
Gedminais vadinama:
Paflagonija
Paflagonija (gr. Παφλαγονία) – istorinis regionas Mažojoje Azijoje, pietinėje Juodosios jūros pakrantėje. Į vakarus nuo Paflagonijos buvo Bitinija, į rytus – Pontas. Nuo Frygijos (vėliau – Galatijos) skyrė Bitinijos Olimpo kalnų atšaka. Pagal Straboną regiono vakarinė riba buvo Partenijaus upė (Parthenius), o rytinė – Halyso upė.
Geografija
Didžioji Paflagonijos dalis yra labai kalnuota, bet joje yra derlingų slėnių, kuriuose labai deri lazdynų riešutai ir vaisiai (ypač slyvos, vyšnios ir kriaušės). Kalnai labai miškingi, kuriuose gausiai auga buksmedžiai.
Paflagonijos pakrantę nuo senovės buvo kolonizavę graikai. Pakrantės miestai: Toliau nuo jūros buvę miestai:
Istorija
Paflagonijos gyventojai (paflagonai) istorijos knygose praktiškai neminimi, tačiau jie buvo viena senoviškiausių Anatolijos tautų. Hetitų laikais Paflagonijoje gyveno tauta kaškėjai, kurių etniniai ryšiai su paflagoniečiais neaiškūs. Spėjama, kad jie buvo giminingi gretimos Kapadokijos gyventojams, kalbėjusiems viena iš indoeuropiečių kalbų (Anatolijos grupė).
Paflagonija nuo seniausių laikų buvo artimai politiškai susijusi su stipresne Frygija. Ją nuo XIII a. pr. m. e. valdė Frygijos Tantalidų dinastijos atšaka, kildinama iš Tantalo sūnaus Pelopso. Nuo X a. pr. m. e. Paflagonija priklausė Frygijai. Herodotas minėjo paflagoniečius kaip VII a. pr. m. e. Lydijos karaliaus Krezo (Croesus) užkariautą tautą.
Ponto valdžioje
IV a. pr. m. e. Paflagoniją užvaldė Makedonijos karaliai. Mirus Aleksandrui Didžiajam, Paflagonija kartu su Kapadokija ir Mysija tapo Eumeno (Eumenes) valda. Tačiau tiesiogiai šalį ir toliau valdė vietiniai kunigaikščiai, kol šalį pajungė Ponto karalystė. Ponto karalystės dinastija tapo didžiosios Paflagonijos dalies šeimininkais dar Mitridato Ktisto (Mithridates Ctistes; 302–266 m. pr. m. e.) laikais. Paflagoniją jie užvaldė visiškai 183 m. pr. m. e., kai Farnacas (Pharnaces) užvaldė Sinopą.
Romos valdžioje
Pompėjus prijungė pakrantinius Paflagonijos rajonus kartu su didžiąja Ponto dalimi prie Romos provincijos Bitinijos ir Ponto. Vidinė Paflagonijos dalis liko valdoma vietinių vadų, kol šių dinastija išnyko ir visa Paflagonija tapo Romos imperijos dalimi.
Po to geografai Paflagonijos pavadinimą išlaikė, nors jos ribų geografas Klaudijus Ptolemėjus jau griežtai nenurodė. Paflagonija kaip atskira Paflagonijos provincija vėl pasirodė III a. pabaigoje, Diokletiano reformų metu, Bitiniją ir Pontą padalinus į 3 dalis. VII a. provinciją panaikinus, Pflagonijos vietovardis nunyko.
Barsukai (Kaišiadorys)
Barsukai – viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Žaslių.
Gerklė (upė)
Gerklė – dešinysis Ežeruonos intakas, įteka į ją netoli Pryšmantų. Teka rytų kryptimi.
Pavadinimo kilmė
Upėvardis kilęs nuo žodžio gerklė su reikšme „įlanka, uostas, duobės anga“.
697 m.
697 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Krivašiūnai
Krivašiūnai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, netoli Vievio.
Iecavos savivaldybė
Iecavos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Žiemgaloje. Administracinis centras – Iecava. Savivaldybė sudaryta 2003 m. reformos metu iš Bauskės rajono dalies (Iecavos valsčiaus). Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Bauskės savivaldybės.
Tekvondo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Tekvondo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' kaip oficiali olimpinė sporto šaka vyks jau ketvirtą kartą nuo rugpjūčio 8 d. iki rugpjūčio 11 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Varžybos vyks ExCeL London parodų centre. Iš viso olimpiadoje startuos 128 sportininkai aštuoniuose svorio kategorijose (4 vyrams ir 4 moterims). Kiekviena šalis maksimaliai gali deleguoti vos keturis sportininkus (po 2 vyrus ir moteris).
Šeperdo salos
thumb|250px|Piemenų salos ir povandeniniai ugnikalniai Piemenų salos – salų grupė, esanti Naujųjų Hebridų salyne tarp Epi ir Efatės salų. Į šią salų grupę patenka Laikos, Tongoa, Tongariki, Emae, Makiros, Mataso ir Monumento salos. Piemenų salos priklauso Šefos provincijai (Vanuatu).
Salų regione yra du povandeniniai ugnikalniai – Kuvae ir Makura. Salos išsidėstę šių ugnikalnių kalderų ribose. Aukščiausia iš salų yra Emae (644 m virš jūros lygio). Tongariki salos aukštis taip pat viršija 500 m.
Kalbos
Daugumoje Piemenų salų gyvena melaneziečiai, kaip ir didžiojoje dalyje Vanuatu salų, bet Emae priklauso Polinezijos kultūrai. Be Emae salos, kurioje bendraujama futunų kalba, Piemenų salose yra trys kalbos, kuriomis kalba kitos salos: šiaurinės efatės kalba, kuri naudojama Tongoa saloje ir namakura kalba, kuria kalbama Mataso, Makura, Tongoa ir Tongariki salose. Šiomis kalbomis taip pat kalbama Efatės saloje. Šios kalbos taip pat yra susijusios su kitomis Efetės ir centrinės Vanuatu kalbomis, kurios patenka į centrinės Vanuatu kalbų grupę.
Bambininkų apylinkė
Bambininkų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Simno valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. 1954 m. prijungta dalis Simno II apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Bambininkų apylinkė prijungta prie Verebiejų apylinkės.
Eugenija Kupčinskienė
Eugenija Kupčinskienė-Baškytė (g. 1952 m. liepos 8 d. Joniškyje) – Lietuvos biologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė, profesorė.
Biografija
Sutuoktinis Limas Kupčinskas. 1975 m. baigė Vilniaus universitetą, 1980 m. – Maskvos universitetą. 2003 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Nuo 1980 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos, 1991-2002 m. dar ir Vytauto Didžiojo universiteto dėstytoja, nuo 2006 m. dar ir Kauno medicinos universiteto dėstytoja, nuo 2004 m. profesorė. Nuo 2008 m. VDU Gamtos mokslų fakulteto Biologijos katedros profesorė. 1991-1993 m. stažavosi Sausumos ekologijos institute (Didžioji Britanija), 1996 m. Velso universitete. 2004 m. Europos Sąjungos mokslo projektų ekspertė.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – augalų hormoninės reguliacijos mechanizmai, augalų DNR metilinimo procesai, ekologinė morfofiziologija, kultūrinių augalų jautrumas metalams, sumedėjusių ir žolinių augalų latentiniai pažeidimai Lietuvos lokalios taršos zonose, aplinkos bioindikacija, oro tarša.
Skaitė pranešimus tarptautinėse mokslinėse konferencijose JAV, Japonijoje, Kinijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje, Suomijoje, Italijoje, Australijoje. Paskelbė apie 100 mokslinių straipsnių.
Udalrykas Kristupas Radvila
Udalrykas Kristupas Radvila (, 1712 m. sausio 28 d. Zietela – 1770 m. liepos 21 d.) – rašytojas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
thumb|left|150px|Udalryko Kristupo Radvilos žmona Sofija Rei Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos Zietelos-Berdyčevo šakos, tėvas Mikalojus Faustinas Radvila, motina Barbora Pranciška Zavišaitė-Kęsgailaitė. Broliai Albertas Radvila III, Jurgis Radvila V, Stanislovas Radvila V. Seserys Teresė Barbora del Campo-Pacienė, Ona Augustina Radvilaitė, Marija Gertrūda Radvilaitė, Brigita Petronėlė Sologub.
Šeima
Žmonos: Sofija Rei ir Eleonora Kamienska, sūnus Mateušas Radvila (Mateuzs Radziwiłł, 1768–1818).
Valstybės tarnyba
1731 m. Karūnos raštininkas, 1734 m. Lietuvos didysis žirgininkas, nuo 1747 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės generalinis regimentas, Lietuvos Didžiojo etmono pavaduotojas.
Kūryba
Buvo labai kūrybinga asmenybė, parašė apie 50 eilių ir prozos knygų, moralinių elegijų. Iš jų žymiausios:
Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos lenkų kalba
Jokubinės ežeras
Jokubinės ežeras arba Glušokas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 6 km į rytus nuo Zarasų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,3 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 139,3 m. Krantai aukštoki, tik šiaurinis krantas žemas. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai, šiaurrytinėje pakrantėje auga miškelis. Šiaurėje išteka upeliukas link Laukesos intako L-2 upelio.
Luko apskritis (Prūsija)
thumb|left|200px|Rytų Prūsijos provincija iki 1905 m.: vakarinė dalis – [[Karaliaučiaus apygarda, rytinė dalis – Gumbinės apygarda]] Luko apskritis  – 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos, nuo 1905 m. Alnaštyno apygardos administracinis teritorinis vienetas. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą. Centras – Lukas.
Geografija
Luko apskritis apėmė Rytų Prūsijos provincijos pietrytinę dalį, ribojosi su Johanisburgo, Lėciaus ir Alėckos apskritimis bei Lenkijos karalyste. Apskrities plotas 1910 m. buvo 1 114,03 km².
Istorija
Buvusios Prūsijos kunigaikštystės Lietuvos departamento Luko apskritis įsteigta 1818 m. reorganizuojant krašto valdymą. Luke įkurta Landrato įstaiga. Apskrityje buvo 9 parapijos. 1905 m. Luko apskritis priskirta naujai suformuotai Alnaštyno apygardai. 1920 m. liepos 11 d. apskritis padalyta tarp Vokietijos ir Lenkijos. 1945 m. sausio 1 d. apskrityje buvo Luko miestas bei 157 savivaldybės.
1890 m. lenkais užsirašė 39 000 gyventojų.
Gyventojai pagal tikėjimą
Aikido
right|thumb|260px|Aikido metimas Aikido (合気道) – šiuolaikinis rytų kovos menas, sukurtas 1930–1960 metais. Aikido yra vienas iš gražiausių šiuolaikinių Japonijos kovos menų.
Istorija
Aikido kūrėjas yra Morihėjus Uešiba (1883 - 1969). Didžioji dalis aikido techninio arsenalo kilo iš Daito mokyklos aiki džiužiutsu.
Po įkūrėjo mirties 1969 m. jo sūnus Kisiomaru Uešiba tapo II Aikido Doshu. Šiuo metu Moriteru Uešiba, įkūrėjo anūkas, sėkmingai tęsia meną kaip III Aikido Doshu. Aikido, kaip atskirą kovos meno šaką, japonų vyriausybė oficialiai pripažino 1940 m., įkurdama Aikido Fondą, kurio tikslas – apsaugoti ir propaguoti teisingus aikido idealus, sukurtus ir propaguotus paties įkūrėjo. Fondas, kaip Pasaulinis Aikido Centras, yra pagrindinė aikido vystymo ir plėtojimo organizacija visame pasaulyje.
Technika
Pagrindinė aikido užduotis – susilieti su puolančiojo judesiu ir jį pratęsti, kontroliuojant ir nukreipiant energiją. Nuolatinis fizinis aktyvumas stiprina sveikatą ir didina pasitikėjimą savo jėgomis.
Judesiai, sudarantys aikido pratimus ir techniką, koreguoja laikyseną bei nuima įtampą ir stresą, koncentruoja dėmesį į atsipalaidavimą ir kvėpavimą. Aikido judesiai, kurie kartojami daugybę kartų, padeda natūraliai ir ramiai reaguoti bet kurioje situacijoje.
Pritaikymas
Aikido kovos mene nėra varžybų, nes jis remiasi dvikovos neegzistavimo filosofija, kuri smerkia žmogaus agresiją ir dvikovos instinktus, skatina juos nukreipti į harmoniją ir santarvę. Įvairių aikido mokyklų techniniai ypatumai demonstruojami festivaliuose ir įvairių lygių tarptautinėse, nacionalinėse, regioninėse, miesto ar studentų parodomosiose programose. Dažnai rengiami seminarai, aikido stovyklos.
Meistriškumo kategorijos
Lankančių aikido treniruotes meistriškumo lygį nustato speciali komisija kvalifikacinio egzamino metu. Jį išlaikius, kandidatams suteikiamos atitinkamos mokinio (kiu) ir meistro (dan) kategorijos. Kiu kategorijos duodamos nuo 9-o kiu didėjimo tvarka iki 1-o kiu, o danų kategorijos nuo 1-o dano didėjimo tvarka iki 10-o dano. 9-as – 7-as kiu paprastai duodami vaikams ir paaugliams. Vidutiniškai, pirma suaugusiųjų kategorija – 6-as kiu – gaunamas po maždaug 6 mėnesių treniruočių. Meistro kategorijos nuo 1-o iki 4-o dano duodamos už technikos meistriškumą, o nuo 5-o iki 10-o dano už nuopelnus aikido organizacijai, aikido propagavimui ir tobulinimui.
Kryptys
Dabar aikido kovos menas turi keletą krypčių. Gausiausia kryptis yra aikido AIKIKAI, kurios ištakos siekia aikido įkūrėjo laikus, dabar jai vadovauja įkūrėjo anūkas Moriteru Uešiba. Aikido AIKIKAI paplitusi 56-iose pasaulio šalyse, o lankančiųjų aikido treniruotes skaičius viršija 1,2 mln. žmonių. Visų pasaulio aikido AIKIKAI organizacijų centras yra 1932 m. įkurtas AIKIKAI Fondas. Centrinė AIKIKAI Fondo būstinė ir jo metodinis treniruočių centras, vadinamas AIKIKAI Hombu Dojo, yra Japonijoje, Tokijo mieste.
Kita kryptis – Iwama ryu (arba Takemusu Aikido) – paskutinis Uešibos aikido variantas, Morihiro Saito kryptis, kuris tiek savo kailiu išbandė visas Uešibos idėjas ant savęs, tiek ir tiesiogiai dalyvavo kuriant „idealią ir išbaigtą“ aikido, įvardijamą kaip Takemusu.
Joseph D. Pistone
Joseph D. Pistone (slapyvardžiu Donnie Brasco, g. 1939) – FTB agentas, infiltravęsis į Bonanno mafijos šeimą Niujorke. Jo surinkti įrodymai padėjo apkaltinti virš 200 ir nuteisti virš 100 mafijos narių. Po to Bonanno šeima įgijo didelį nepasitikėjimą gangsterių tarpe ir ilgam laikui buvo pašalinta iš Sindikato.
Taip pat šeimą susilpnino iškart po to sekę tarpusavio konfliktai „Juodasis Sonis“ Napolitano (caporegime) už Donnie Brasco globą buvo nužudytas 1982, o Benjamin Ruggiero bijodamas mirties 1981 metais pasidavė FTB.
Šiuo metu agentas vis dar aktyviai dalyvauja kovoje prieš mafiją kaip konsultantas.
Populiariojoje kultūroje
1987 metais Joseph Pistone savo veiklą aprašė knygoje My undercover life in mafia (Mano gyvenimas po priedanga mafijoje). 1997 metais pagal šią knygą buvo pastatytas filmas Donnie Brasco, kuriame Johnny Deppas vaidino agentą Pistone, o Al Pacino – Benjamin Ruggiero.
2004 metais Pistone išleido kita knygą apie savo gyvenimą mafijoje, The Way of the Wiseguy (Išmintingojo vaikino kelias). Išmintingasis vaikinas (ang. wiseguy) arba išmintingasis žmogus (ang. wiseman) mafijos žargonu reiškia mafijos narį.
Fonai
Fonai (Fon nu) – Afrikos tauta, gyvenanti Gvinėjos įlankos pakrantės regione, daugiausia pietų Benine ir pietvakarių Nigerijoje. Populiacija >3,5 mln. žmonių. Kalba fonų kalba, priklausančia Nigerio-Kongo kalbų šeimai.
Didelė dalis tikinčiųjų formaliai yra krikščionys (katalikai, metodistai, Suvienytosios Afrikos bažnyčios nariai), tačiau plačiai paplitę vietiniai tikėjimai ir maginės praktikos (vudu). Fonų tikėjimas politeistinis, svarbiausia dievybė – Nana Buluku. Fonų kultūroje praktikuojama poligamija, skyrybos, šeimos linija vedama pagal tėvą. Svarbūs laidojimų ritualai su kelias dienas trunkančiais šokiais, grojimu būgnais. Verčiasi daugiausia žemės ūkiu, gyvulių auginimu, dabar daug kas dirba plantacijose, verčiasi prekyba, dirba miestuose.
thumb|left|200px|Fonų fetišas
Fonai save kildina iš adžių, nuo kurių atsiskyrė XII–XIII a. ir patraukė į rytus. XVI a. jie įkūrė Dahomėjos karalystę su sostine Abomėjuje. Fonai užkariavo visą pietų Beniną ir įsivėlė į karą su jorubais (Ojo karalyste). Daugelį užkariautų jorubų fonai parduodavo kaip vergus europiečiams, todėl daug jorubų pateko į Braziliją, Kubą. Tiesa, daug fonų taip pat kaip vergai pateko į Ameriką, ženkliai prisidėjo prie vudu tradicijų paplitimo Naujajame Pasaulyje.
Balčia (Ežeruona)
Intakai: dešinysis – Šaka, kairysis – Trumpė.
Etimologija
Upės pavadinimas kildinamas nuo žodžio baltas, baltasis, baltajis, taip pat plg. albanų baltë „ežeras“, baltësi „pelkė“, senovės slavų *balta, baltьce – „pelkė, raistas“.
Mikronezijos vyrų futbolo rinktinė
Mikronezijos vyrų futbolo rinktinė – Mikronezijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Mikronezijos futbolo asociacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Rinktinė nėra FIFA organizacijos narė, tačiau yra asocijuota OFC narė. Rinktinė dalyvauja Ramiojo vandenyno žaidynėse.
Mikronezijos rinktinė tėra sužaidusi keletą draugiškų varžybų su kaimyninėmis šalimis 1999 m. ir dalyvavusi 2003 m. Pietų Ramiojo vandenyno žaidynėse, kur buvo sutriuškinta visų varžovų. 2015 m. Mikronezijos jaunimo iki 23 m. futbolo rinktinė dalyvavo Pietų Ramiojo vandenyno žaidynėse, kur patyrė rekordinius pralaimėjimus (0:30 prieš Taitį, 0:38 prieš Fidžį ir 0:46 prieš Vanuatu).
Jean-Claude Van Damme
Žanas Klodas van Damas (, g. 1960 m. spalio 18 d. Berchem-Sainte-Agathe, Briuselyje, Belgija) – JAV aktorius ir režisierius.
Van Damme yra vienas garsiausių veiksmo filmų aktorių ir lyginamas su kitais garsiais aktoriais – Sylvester Stallone, Arnold Schwarzenegger, Jet Li, Jackie Chan ir Bruce Lee.
Biografija
Gimė 1960 m. spalio 18 d. Berchem-Sainte-Agathe, Bruselyje, Belgijoje. Tėvai – Eugene Van Varenberg ir Eliana Van Varenberg.
Kai Van Damme sukako vienuolika metų, tėvas nuvedė jį pas karatė meistrą Claude Goetz. Pirmosios treniruotės buvo labai sunkios, tačiau karatė kovos menas įkvėpė jam pasitikėjimo savo jėgomis. Jaunasis Van Damme taip pat domėjosi ir kitais kovos menais: kikboksu, Tekvondo ir Muay Thai. Be kovos menų, Van Damme dar užsiėmė kultūrizmu bei lankė baleto pamokas.
Būdamas 19 metų, Van Damme išvyko į Honkongą, kur labai susidomėjo veiksmo filmais. 1981 m. išvyko į Los Andželą, kur bandė įsikurti ir ieškojo tinkamo užsiėmimo, taip pat intensyviai mokėsi anglų kalbos.
Gyvendamas JAV, Van Damme dirbo limuzinų vairuotoju, picų išvežiotoju, apsaugininku ir treneriu, kol negavo pasiūlymo iš Chuck Norris 1984 m. suvaidinti antraeilį vaidmenį filme „Missing in Action“. Netrukus jis sudarė kontraktą su Menahem Golan ir Yoram Globus Cannon Films. Tapo įžymus 1987 ir 1989 metais, kai pasirodė filmai „Kruvinas sportas“ ("Bloodsport") und „Kiborgas“ ("Cyborg"). Šiuose filmuose jis visus sudomino savo garsiuoju špagato veiksmu, kurį vėliau kopijavo kiti veiksmo filmų aktoriai.
1,77 metro ūgio Van Damme nebuvo laikomas perspektyviu aktoriumi, jam netgi buvo suteikta pravardė "Raumenys iš Briuselio".
1995 m. Van Damme debiutavo kaip režisierius (filmas „The Quest“). Tais pačiais metais turėjo problemų dėl kokaino vartojimo, perėjo reabilitacijos programą.
Asmeninis gyvenimas
thumb|left|180px|Jean-Claude Van Damme 2007 metais Van Damme buvo vedęs penkis kartus (du kartus dabartinę žmoną, fitneso trenerę Gladys Portugues). Vedybos:
Sporto pasiekimai
1978 m., paskyręs dvejus metus intensyvioms treniruotėms, 18 metų Jean-Claude sudalyvavo Atvirajame jaunių kovos menų čempionate Antverpene. Turėdamas patirties ir žinių, Jean-Claude nesunkiai įveikė varžovus ir pasiekė tris pergales: per 18 sekundžių nokautavo vokiečių įžymybę Eric "Basel" Strauss, per 39 sekundes – Michel Juvillier ir per 12 sekundžių – Orlando Lang.
Po dviejų mėnesių Iseghem mieste Belgijoje Van Damme vėl laimėjo jaunių čempionatą: įveikė Emile Leibman ir Cyrille Nollet.
Van Damme didžiausia sporto pergalė buvo Tarptautinis Europos kikbokso čempionatas, vykęs 1979 m. Briuselyje. Jam pavyko įveikti prancūzą Georges Verlugels dviejuose raunduose ir iškovoti čempiono vardą.
Marija Rekst
Marija Rekst (, g. 1956 m. lapkričio 9 d. Daulėnuose, Šalčininkų rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
1975 m. baigė Vilniaus žemės ūkio buhalterinės apskaitos technikumą ir įgijo buhalterės specialybę. 2009 m. baigė Lodzės Humanitarinių ir ekonomikos mokslų akademiją, pedagogė.
1975–1977 m. Šalčininkų rajono „Akmenynės“ kolūkio buhalterė. 1977–1988 m. Rukainių tarybinio ūkio buhalterė. 1988–2003 m. Rukainių seniūnijos sekretorė. 2003–2004 m. Seimo nario V. Tomaševskio padėjėja sekretorė. 2004–2023 m. Vilniaus rajono savivaldybės merė.
Nuo 2003 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narė.
Sovietiniais laikais buvo Lietuvos komunistų partijos narė. 1988 m. Lietuvos lenkų sąjungos, nuo 1994 m. Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narė.
Lietuvos lenkų sąjungos Vilniaus rajono poskyrio pirmininko pavaduotoja. Sutuoktinis Vladislav, vaikai Alicija, Vladislav.
Kazys Abromavičius
Kūryba
Akvarele nuliejo peizažų – „Kuršių marios“ (1979 m.), „Nidos kopos“ (1986 m.), natiurmortų – „Saulėgrąžos“ (1997 m.), portretų – „Moteris su skrybėle“ (1996 m.), „Žydrė“ (1997 m.). Sukūrė piešinių, daugiausia portretų: „Aktorė Eugenija Pleškytė“ (1970 m.), „Autoportretas“ (1997 m.). Kūriniams būdingas lyriškumas, skaidrus koloritas.
Nuo 1957 m. dalyvavo parodose, surengė individualių parodų. Jo kūrinių turi Lietuvos, Latvijos (Rygos) muziejai.
Barsukinė (Prienai)
Barsukinė – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Skriaudžių.
Pelučiai
Pelučiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Veliuonos, dešiniajame Gystaus krante.
Baltakaktis urvinis tironas
Baltakaktis urvinis tironas (Muscisaxicola albifrons) – tironinių (Tyrannidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti urvinių tironų (Muscisaxicola) genčiai. Jie aptinkami Bolivijoje, Čilėje ir Peru.
Dabrupis
Dabrupis – kairysis Ežeruonos intakas, įteka į ją 18,5 km nuo jos žiočių, 1 km į šiaurę nuo Aukštupių. Išteka ir teka Dabrupinės miške, pietų kryptimi.
Upėvardis kilo nuo tarmybės dabras („bebras“).
Glacioizostazija
Glacioizostazija (lot. glacies – ledas + izostazija), teritorijos, kuri yra ar buvo apledėjusi, žemės plutos vertikalieji judesiai. Atkuria hidrostatinę pusiausvyrą sutrikusią ledynams kaupiantis ir tirpstant. Sritys, išsivadavusios nuo pleistoceno ledynų pvz., Kanada, Skandinavija, kyla; kilimo greitis vietomis iki 1 m per šimtmetį. Po ledynų skydais esančios Grenlandijos, Antarktidos vidinės sritys grimzta. Glacioizostaziniai judesiai vėlyvojo ledynmečio laikotarpiu vyko ir Lietuvoje.
Geometrinė progresija
dešinėje|miniatiūra|300px|Diagrama, iliustruojanti tris geometrines progresijas, turinčias 6 narius. Pirmasis narys yra vienetas, o brūkšninė linija yra kiekvienos progresijos [[Begalybė|begalinės skaičių sekos sumos rezultatas, skaičius, prie kurio seka amžinai artės, bet niekada nepasieks. Atitinkamos sekų sumos yra 2, 3/2 ir 4/3.]] Geometrinė progresija - skaičių seka, kurioje kiekvienas narys pradedant antruoju gaunamas padauginus ankstesnįjį iš pastovaus skaičiaus (koeficiento, dar vadinamo geometrinės progresijos vardikliu), kuris nėra lygus nuliui.
Apibrėžimas
Skaičių seka vadinama geometrine progresija, jei tam tikram skaičiui q \ne 0\, tenkinama ši sąlyga:
Skaičius q \, vadinamas geometrinės sekos vardikliu.
Jeigu yra žinomas pirmasis progresijos narys a=a1 ir vardiklis q, tada n-asis narys gali būti apskaičiuojamas pagal formulę:
Savarai
Organizacija
Kavaleristai buvo verbuojami iš dabartinės Libijos arabų ir berberų. Savarų kavalerija imta kurti po 1911-1912 m. Italijos-Turkijos karo, kai Italija užėmė Libiją. Pirmasis savarų dalinys suformuotas 1912 m. gruodį.
Geometrinė progresija
Apibrėžimas
Priklausomai nuo vardiklio reikšmės, sekos riba skiriasi:
Geometrinės progresijos narių suma
Geometrinės progresijos baigtinio n narių skaičiaus suma yra:
Savarai
Organizacija
Buvo suformuota 14 eskadronų: 12 eskadronų buvo reguliarieji linijiniai, o 2 – štabiniai. 7 eskadronų kavaleristai verbuoti Tripolitanijoje, 5 – Kirenaikoje.
Geometrinė progresija
Geometrinės progresijos narių suma
Begalinės mažėjančios geometrinės progresijos narių suma ( | q | < 1 ! ) yra:
Savarai
Organizacija
Beveik visi šių 14 eskadronų karininkai buvo italai. Eiliniai kavaleristai ir dalis puskarininkių buvo savanoriai berberai ir arabai, pasižymėję senovinėmis raitelių tradicijomis.
Geometrinė progresija
Istorija
Vienintelis žinomas geometrinės progresijos įrašas iš Babilono matematikos laikų yra įspaustas molio lentelėje, šios progresijos pagrindas - 3, o vardiklis 1/2.
Euklido Pradmenų (apie 300 m. pr. m. e.) VIII ir IX knygose yra analizuojamos geometrinės progresijos ir pateikiamos jų savybės.
Savarai
Uniformos
Kiekvienas eskadronas skyrėsi skirtingų spalvų spalvotomis juosmens juostomis ir farmulomis (berankovė striukė), kurios būdavo dėvimos su baltomis ar chaki uniformomis. Juostos ir farmulos buvo geltonos, juodos, tamsiai avietinės, mėlynos, žalios, raudonos ir oranžinės, dėvimos skirtingomis kombinacijomis, priklausomai nuo dalinio. Visi savarai musulmonai dėvėjo tamsiai raudonus fesus tachia, tradicinės libietiškos išvaizdos.
Istorija
Savarai buvo dalis Regio Corpo Truppe Coloniali della Libia ('Karališkasis Libijos kolonijinės kariuomenės korpusas'). Šį korpusą sudarė dykumų ir kupranugarių kavalerijos, pėstininkų batalionai, artilerija ir neregularioji kavalerija spahiai. Truppe Coloniali plačiai naudoti tolesniame Kirenaikos užkariavime, kuris baigtas tik 1932 m. 1936 m. savarai ir kiti libiški daliniai dalyvavo Italijos įsiveržime į Etiopiją, buvo apdovanoti Auksiniu garbės medaliu už nuopelnus mūšiuose.
Antrasis pasaulinis karas
Italijai įsijungiant į Antrąjį pasaulinį karą Karališkąjį Libijos kolonijinės kariuomenės korpuse tarnavo apie 20 tūkst. vietinių gyventojų. Marmarikos mūšyje (1940 m. gruodis) korpusas patyrė didžiulius nuostolius.
Ringė (reikšmės)
Ringė yra upė:
Dušnionių apylinkė
Dušnionių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alovės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Alytaus rajonui. 1954 m. prijungta dalis Užupio apylinkės, o dalis Dušnionių apylinkės prijungta prie Nemunaičio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Dušnionių apylinkė prijungta prie Alovės apylinkės.
Gaudikaičių lobis
Gaudikaičių lobis – Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Gaudikaičių kaime 1961 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.
Atradimas
1961 m. balandžio 22 d. į Telšių kraštotyros muziejų Žemaitės vidurinės mokyklos mokiniai Romas Norkevičius ir Algis Lisauskas atnešė 160 monetų. Monetos buvo visos sidabrinės, stipriai vienodai pažaliavusios. Dauguma jų buvo tiesiog sulipusios. Jie paaiškino, kad monetos rastos prie naujojo fabriko „Mastis“. Balandžio 24 d. muziejaus vyr. mokslinis darbuotojas Vitas Valatka su mokiniais nuvyko į vietą. Paaiškėjo, kad karjero tvenkinyje plaukiodami valtele vaikai sutiko durpes kasančius vyrus, kurie rado puodą su pinigais. Puodas gulėjo tuojau pat po velėna, maždaug 15 cm gylyje ir todėl jį perkirto kastuvu. Bekasdami durpes, darbininkai rado ir du juodus, atrodo, geležinius cilindro formos dirbinius. Jų jie vaikams nerodė ir pasiėmė. Dalį monetų vyrai atidavė vaikams, kurie ir atnešė į muziejų 224 monetas ir sidabrinį žiedą su akute.
Lobis rastas į šiaurę nuo Telšių miesto esančiame Gaudikaičių kaime, kuris šiuo metu jau įeina į miesto teritoriją, į šiaurę nuo geležinkelio Klaipėda – Šiauliai, 1938–1939 m. iškasto durpyno karjere. Kadangi lobis buvo durpyne, apaugęs tik velėna, atrodytų, kad jis buvo neįkastas į žemę, o tiesiog padėtas ant žemės paviršiaus ir tik vėliau apaugęs durpių velėna, kuri tesiekė 15 cm. storio. Per durpyną, kuriame rastas lobis, tėra tik laukų keliukas. Arti stambesnių kelių nėra. Todėl lobis sietinas su ant kalno esančia sodyba.
Lobis
Lobį sudaro:
Lobį saugo Telšių Alkos muziejus.
699 m.
699 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vitimo plokščiakalnis
Vitimo plokščiakalnis  – plokščiakalnis Užbaikalėje, šiaurės Buriatijoje ir Užbaikalės krašte (Rusija), Vitimo aukštupio baseine. Būdingos plačios, neaukštos skliautkalvės (aukštis 1200–1600 m), atskirtos tarpukalnių dubumų. Sudarytas iš granito ir kristalinių uolienų, pietvakariuose – iš bazalto. Yra 15 senovinių ugnikalnių kūgių.
Vitimo plokščiakalnyje išplitęs amžinasis įšalas. Tarpukalnes dengia maumedžių taiga, gūbrių šlaitus – krūmokšninių beržų sąžalynai, pelkės, pievos.
LDP (reikšmės)
LDP gali reikšti:
Borowa MC
Borowa MC – latvių muzikos grupė, kuri žinoma tapo 2005 m. su latgalių liaudies daina Vysskaistuokajai meitiņai, išsiskirdama tuo, kad dainuoja latgalių kalba. 2005 m. grupė gavo tris Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimus.
Istorija
2005 m. pradžioje Borowa MC pasirodė 2004 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimo ceremonijos pabaigoje su daina Latgaļu party, kuri laikoma posūkio tašku grupės raidoje. Po šio koncerto Borowa MC pasirašė sutartį su Microphone Records dėl debiutinio albumo išleidimo. Pradėjus albumo formavimą, grupę paliko Barovskis, taigi joje liko tik solistas ir lyderis Aigaras Runčis. 2005 m. prie grupės prisijungė dainininkė Guntra Kuzmina ir gitaristas Ingaras Gusanas. Kartu su Gusano atėjimu į grupę, pasikeitė ir jos muzikinis stilius, kartu su repu į dainas įtraukiant roko elementus.
2005 m. vasarą Radio SWH į laidą Priekšnams, kurioje varžosi naujos grupės, pateko Borowa MC daina Vysskaistuokajau meitiņai, kuri sulaukė pripažinimo, tope užimdama pirmą vietą. Rudenį daina buvo įtraukta į Radio SWH Top 40 sąrašą ir netikėtai pasiekė II vietą. 2005 m. lapkritį išėjo grupės debiutinis albumas Trepis iz nakurīni, kuriame visos dainos buvo latgalių kalba.
Savo populiarumo viršūnę Borowa MC pasiekė 2006 m. pradžioje, kai sausį daina Vysskaistuokajai meitiņai buvo pripažinta ir Radio SWH, ir Latvijas Radio 2 laidos Muzikālā banka 2005 m. populiariausia daina, abiejuose topuose aplenkdama Brainstorm dainą Četri krasti. Vasarį 2005 m. Latvijos Muzikos įrašų metų apdovanojimų ceremonijoje Borowa MC gavo tris apdovanojimus: už geriausią debiutą, geriausią hip hop albumą ir geriausią hip hop dainą.
2006 m. pirmoje pusėje radijo stotyse sėkmingai pasirodė Borowa MC dainos Maņ navajag (kartu su Martinu Freimaniu) ir I kod līsmeņa soak dzist. Vasarą iš grupės išėjo solistė Guntra Kuzmina, todėl joje liko tik Runčis ir Gusanas. 2006 m. rudenį pasirodė ir pirmasis grupės video klipas dainai Siļva.
Šyša
Šyša – upė Šilutės rajone, Nemuno dešinysis intakas. Išteka Vainuto apylinkėse, 14 km į rytus nuo Žemaičių Naumiesčio. Iki Katyčių teka į pietus. Toje upės atkarpoje – daug bebrų užtvankų, vaizdingas Šyšos ir jos intako Lazduonos senslėnis, stūkso Akmeniškių piliakalnis. Nuo Katyčių Šyša teka į vakarus pro Pašyšius, Macikus, per Šilutę. Šilutėje yra įsikūręs Šilutės mažųjų laivų uostas. Įteka į Atmatą 10 km nuo jos žiočių, ties Šyšos kaimu, 6 km į pietvakarius nuo Šilutės. thumb|left|240px|Šyša prie [[Šilutės Geltonasis tiltas|Geltonojo tilto Šilutės centre]] thumb|200px|Šyša Šilutės centre, o joje meno kūriniai
Upės vaga sureguliuota – aukštupyje ir nuo Šilutės iki žiočių – kur yra laivuojama, tai sudaro du trečdalius visos jos vagos. Vidutinis nuolydis 95 cm/km. Vagos plotis aukštupyje 2–3 m, ties Šilute – 15 m, žemiau Šilutės 20–25 m, žiotyse 30 m. Gylis vidurupyje 0,8 – 1,5 m, žemiau Šilutės – 2 m. Debitas Jonaičiuose (19 km nuo žiočių): didžiausias – 37, vidutinis – 1,88, minimalus – 0,18 m³/s. Pavasarį vanduo pakyla 1,5 – 2,3 m virš vidutinio vasaros vandens lygio, per vasaros poplūdžius – iki 2,1 m, rudenį 0,3 – 0,8 m. Žiemos poplūdžiai kartais būna aukštesni už pavasario potvynius. Prie Šyšos įrengta vandens siurblinė, pumpuojanti vandenį iš Šyšos polderio.
1995 m. Šilutės žuvivaisos įmonės darbuotojai į Šyšą išleido margojo upėtakio ir šlakio mailių, kuris sėkmingai auga. 1999 m. Šyšoje sugautas 2,4 kg upėtakis.
Tai lašišinė upė, kurioje nuo Pašyšių kaimo iki žiočių nuo spalio 1 d. iki gruodžio 31 d. draudžiama spiningauti, velkiauti, žvejoti naudojant gyvūninės kilmės masalus.
Pavadinimo kilmė
Spėjama, kad upėvardis galėjęs kilti nuo žodžio šyša („daugybė, knibždėlynas“, gal kaip upė, kurioje gausu žuvų ar pan.) arba nuo šišti (šyšta, šišo; „šašti, darytis šašuotam“).
Ikškilės savivaldybė
Ikškilės savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Ikškilė. Savivaldybė sudaryta 2004 m. reformos metu iš Uogrės rajono dalies. Buvo suskirstyta į Ikškilės miestą ir Tynūžių valsčių. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Uogrės savivaldybės.
Barsukinė (Raseiniai)
Barsukinė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, už 6 km į pietryčius nuo Vosiliškio, prie Ažytės kairiojo kranto. Pro kaimą eina vieškelis.
FK Milano Kumanovo
Kumanovo „Milano“ – Makedonijos futbolo klubas iš Kumanovo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2004 m.
Kumarkachas
Istorija
thumb|left|240px|Poklasikinio laikotarpio Majos aukštumos Kičiai būsimo miesto teritorijoje gyveno nuo VI a. pr. m. e. Tačiau aukštesnio lygio civilizacija čia prasidėjo tik nuo XIII a., ir yra susijusi su stipria įtaka iš šiaurės, pasireiškusia naujų genčių migracija į Majos aukštumas. Šaltiniuose jie minimi kaip yaqui, ir tai reiškia, kad kalbėjo nauatlių kalba. Kaip tik tuo metu šiaurėje žlugo nauatliškai kalbėjusių toltekų imperija, ir tai galėjo būti artimai susiję. Ateiviai greičiausiai perėmė vietines majų kalbas, tačiau įkūrė dinastijas ir miestus, atsinešė Jukatano šiaurėje paplitusį meno stilių. Savo protėviais juos laiko keturios majų aukštikalnių tautos: kičiai, kakčikeliai, cutuchiliai ir rabinaliai, tuo metu dar šnekėjusios bendra kalba. 1225 m. buvo įkurta kičių valstybė su sostine Chakavic (Jakawitz), vėliau perkelta į Kumarkachą. Per XIV a. kičių ekspansija plėtėsi, jie ėmė kontroliuoti rabinalius, cutuchilius, pokomamius, kakčikelius. Didžiojo užkariautojo K’iq’ab' (~1435–~1475) laikais Kičiams pavyko sukurti laikiną imperiją, užvaldžiusią visas Majos aukštumas, kuri subyrėjo po didžiojo valdovo mirties.
XV a. pabaigoje kičiai aktyviai kovojo su aplinkinėmis tautomis, kas juos labai nusilpnino. 1510 m. jie buvo priversti prisiekti ištikimybę Actekų imperatoriui Montesuma II. Tuo metu actekai išvertė Kumarckacho pavadinimą į savo kalbą ir vadino jį Utatlán.
1524 m., po Meksikos užkariavimo, Pedro de Alvarado pasiekė šią piečiausią Actekų imperijos teritoriją ir ją nukariavo. Valstybės sostinė buvo sunaikinta, o netoli jos pastatytas ispanų miestas Santa Krus del Kičė.
Gvinėjos frankas
Frankas – Gvinėjos valiuta. ISO 4217 kodas – „GNF“. Frankas padalintas į 100 sentimų, jie nenaudojami. Simbolis – FG. Gvinėjos frankas atsirado 1959 m., pakeitus CFA franką. Pirmasis frankas gyvavo 1959–1971 m., vėliau jį pakeitė sylis. Frankas vėl buvo įvestas 1985 m. 2007 m. birželio 11 d. buvo įvestas 10000 frankų nominalo banknotas.
Kriveikiškis
Kriveikiškis – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Kernavės. Stūkso Kriveikiškio piliakalnis.
Etimologija
Gali būti, kad XIV a. kaimas priklausė kriviui Lizdeikai, pagal kurį galėjo ir būti pavadintas.
Ermupolis
Ermupolis – Graikijos miestas, Kikladų prefektūros ir Syro salos sostinė ir pagrindinis miestas.
Istorija
Miestas įkurtas per Graikijos revoliuciją 1820-1830 m. kaip Ano Syro tęsinys. Jis greitai tapo svarbiausiu verslo ir pramonės centru ir uostu Graikijoje. 1856 m. įkurta Graikų garlaivių kompanija. Tūkstančiai laivų buvo pastatyta įvairiose Syro laivų statyklose.
XIX a. pabaigoje Ermupolį kaip uostą užgožė Pirėjas. Ekonomika smuko kelis dešimtmečius, bet neseniai atsigavo dėl paslaugų sektoriaus.
Lietuvos civilinės teisės istorija
Lietuvos civilinės teisės istorija - istorinė Lietuvos civilinės teisės raida.
Rusijos imperijos sudėtyje
1840 m. buvo panaikintas Lietuvos Statutas. Lietuvos teritorijoje galiojo ne tik Lietuvos, bet ir užsienio valstybių įstatymai (kai Pvz., Prancūzijos civilinis kodeksas (Užnemunės krašte), Prūsų žemės teisynas, Rusijos imperijos civiliniai įstatymai (sudarę civilinį kodeksą, vad. X tomas). Palangos apylinkėse, Lietuvai priskirtose iš buvusios Kuršo gubernijos, buvo taikomi carinės Rusijos laikų civiliniai įstatymai Pabaltijo kraštams.
Lietuvos TSR
TSRS okupavus Lietuvą, laikinai buvo įvesti okupaciniai įstatymai.
Lietuvos TSR Aukščiausioji Taryba 1964 m. liepos 7 d. patvirtino sovietinį Civilinį kodeksą.
1965 m. sausio 1 d. įsigaliojo Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos civilinis kodeksas. Jį sudarė (ideologizuota, komunistinius lozungus skelbianti) Preambulė ir 610 straipsnių (8 skyriai, 50 skirsnių). Kodeksas galiojo ir po Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimo.
Šiuolaikinė Lietuvos civilinės teisės istorija
2000 m. liepos 18 d. LR Seimas priėmė naująjį Civilinį kodeksą. Kodekso priėmimas buvo antras pagal svarbą (teisėkūros) įvykis po LR Konstitucijos priėmimo.
2001 m. liepos 1 d. Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas įsigaliojo (išskyrus kai kurias išimtis).
Basenas
Basenas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 62 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimas įsikūręs Belovežo girioje.
Krivičiai (reikšmės)
Krivičiais vadinama slavų genčių grupė – krivičiai. Kitos reikšmės:
FK Nerealas
Vilniaus „Nerealas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Istorija
Klubas įkurtas 2000 m. ir iki 2002 m. neturėjo pavadinimo, taip pat nežaidė oficialiose varžybose.
Ankstesniais metais žinomas kaip Lipton ir Tygelis. 2005 – 2016 m. žaidė SFL. 2017 m. debiutavo III lygoje. 2018 m. susijungė su VGTU Vilkai Vilnius, toliau žaidė VGTU Vilkai pavadinimu. Veteranai toliau žaidė FK Nerealas pavadinimu 45+ VRFS ir 50+ Lietuvos čempionatuose.
Spalvinė gama
Mėlyna ir tamsiai raudona spalvos.
Aksis (ežeras)
Aksis – ežeras Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 10,5 km į rytus nuo Leipalingio, 50 m į vakarus nuo Liškiavio ežero, Liškiavio ežero pusiasalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 116,3 m. Krantai žemi, pelkėti, ypač šiaurinis krantas. Ežerą iš visų pusių supa miškelis. Šiaurės rytuose išteka upeliukas link Liškiavio ežero (Liškiavės baseinas). Į vakarus įsikūręs Liepiškių kaimas.
Baltajuostis juodsprindis
Baltajuostis juodsprindis (Baptria tibiale) – sprindžių (Geometridae) šeimos drugys. Skraido birželio – liepos mėn. Vikšrai gyvena ant varpotosios juodžolės.
Lietuvoje labai reta rūšis, aptikta Kauno, Kėdainių, Trakų, Ukmergės rajonuose.
Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Robertas Zemeckis
Robertas Zemeckis (Robert Lee Zemeckis, g. 1952 m. gegužės 14 d.) – Holivudo filmų režisierius, laureatas, vienas žymiausių pasaulyje lietuvių kilmės žmonių. Išgarsėjo XX a. 9-ajame dešimtmetyje su filmų trilogija „Atgal į ateitį“. 1994 m. laimėjo režisieriams skiriamą Oskarą už tais metais geriausiu pripažintą filmą „Forestas Gampas“.
Bronziniai karveliai
Bronziniai karveliai (Henicophaps) – karvelinių (Columbidae) šeimos paukščių gentis.
Robertas Zemeckis
Biografija
R.Zemeckis gimė 1952 metais Čikagoje JAV lietuvio ir italės šeimoje. Svarbiausią vaidmenį jo gyvenime suvaidino motina, todėl R.Zemeckis, nors ir neslepia savo kilmės, savęs lietuviu nelaiko.
Bronziniai karveliai
Šiai genčiai priklauso dvi rūšys:
Robertas Zemeckis
Biografija
Po šių didžiulės komercinės sėkmės sulaukusių filmų R.Zemeckis tapo vienu žymiausių kūrėjų Holivude. Jo smagus filmas „Kas pakišo triušį Rodžerį?“ buvo pripažintas nauju žodžiu kine, pelnė daug įvairių premijų.
R.Zemeckiui iš viso būdingas noras plėsti kino meno ribas, jis nuolat ieško naujovių, žavisi kino efektais, ir jie dažniausiai jam pavyksta. Kritikai jį vadina žmogumi, kuris turi absoliučią kino klausą. Jis – ne tik režisierius, bet ir savo filmų scenaristas.
1994 metais R.Zemeckis sukūrė filmą apie vadinamąjį paprastą žmogų „Forestas Gampas“, už kurį pelnė „Oskarą“. Vienu geriausių pastarojo meto filmų vadinama ir jo režisuota melodrama „Kur nuneša sapnai“ (2000) bei nuotykių juosta „Prarastasis“ (2000).
Be to, jis yra įsteigęs savo filmų kūrimo bendrovę, sėkmingai prodiusuoja juostas (jų yra daugiau kaip 30) ir yra vadinamas vienu turtingiausių žmonių Holivude. Tačiau R.Zemeckis priklauso tiems menininkams, kuriems kurti kiną yra didžiulis asmeninis malonumas.
Zemeckis savo filmuose naudoja daug specialiųjų efektų. Ypač filmuose „Kas pakišo triušį Rodžerį“ (Who Framed Roger Rabbit), kuriame sumaišė animaciją su tradiciniu vaidybiniu filmu, ir „Forestas Gampas“ (Forrest Gump), kuriame aktorių Tomą Henksą dokumentiniuose kadruose „įkišo“ šalia žymių asmenybių, tokių kaip JAV prezidentai Džonas F. Kenedis ir Ričardas Niksonas, ar The Beatles nario Džono Lenono. Viename iš savo naujausių filmų „Poliarinis ekpresas“ (The Polar Express) pasitelkęs judesių fiksavimo techniką aktorius pavertė kompiuterinės animacijos personažais.
Ringė (Ežeruona)
Ringė – kairysis Ežeruonos intakas, įteka į ją 24,5 km iki jos žiočių, į pietus nuo Žygaičių. Išteka prie Visbarų, teka pietų kryptimi.
Upėvardis kildinamas iš žodžio ringė („vingis, rėžis, gumbas, juosta“) bei ringuoti („vinguriuoti, rangytis“).
Pelutėliai
Pelutėliai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Veliuonos, kairiajame Snietalos krante, šiauriau Pelučių.
700 m.
700 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Dadotkų lobis
Dadotkų lobis – Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, Dadotkų kaime 1977 m. rastas vėlyvųjų viduramžių monetų lobis.
Atradimas
Kasdami Nevarėnų mokyklos moksleiviai rado žalvarinio puodo dugną su prilipusiomis monetomis, šalia jo buvo išbyrėjusių monetų, puodo sienelių fragmentų, odos gabaliukų.
Lobis
Lobį sudaro 666 XVI a. monetos:
Lobio 636 monetas saugo Alkos muziejus.
Barsūniškės
Barsūniškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 2 km nuo Kazokiškių.
Vincas Kupčinskas
Vincas Kupčinskas (g. 1951 m. vasario 20 d. Giluičiai, Simno rajonas) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
Baigė Simno vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1988 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1981–2005 m. dirbo Žemdirbystės instituto Perlojos bandymų stotyje; 1992–2004 m. direktorius. 1992 m., 1998 m. stažavo Švedijoje.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos Varėnos raj. skyriaus narys, 1995–1997 m. ir 1997–2000 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – lauko sėjomainų produktyvumas, trąšų derinių naudojimas priesmėiio dirvožemiuose ir grikių auginimo technologijos.
Pangrama
Pangrama (graik. pan gramma – kiekviena raidė) – kuo trumpesnis sakinys iš visų abėcėlės raidžių. Pangramos praverčia vaizdžiai parodyti kokiam nors šriftui, patikrinti rašomajai mašinėlei ir panašiai.
Stengiamasi, kad pengramos sakinys būtų sklandus, todėl kai kurios raidės pasikartoja, bet paprastai vis tiek sakiniai būna beprasmiai. Pangramos, sudarytos iš tik po vieną kartą įrašytų visų tos kalbos abėcėlės raidžių, vadinamos tobulosiomis pangramomis. Šitokios pangramos labai retos ir dažniausiai jose būna netaisyklingų, žargoninių žodžių.
Lietuvių kalboje tėra viena plačiau žinoma pangrama:
Kanopus
thumb|left|250px|Kanopus žvaigždė Kanopus (Kanopas, α Car, Alpha Carinae) – 2-a pagal ryškumą naktinio dangaus žvaigždė Laivo Kilio žvaigždyne. Matoma pietiniame pusrutulyje, Lietuvoje nematoma. Kiti pavadinimai – Suhailis, Suhelis.
Tai geltona supermilžinė, nutolusi nuo Saulės 313 šm.
Pavadinimas
Kanopus graikų mitologijoje – Spartos karaliaus Menelajo laivo vyresnysis Trojos karo metu. Pagal kitą versiją – tai koptų žodis Kahi Nub ('Aukso Žemė').
Populiarioje kultūroje
Arakis, pramanyta dykumos planeta Frenko Herberto romanų serijoje „Kopa“, yra trečioji planeta, skriejanti aplink Kanopaus žvaigždę.
Virenė
Virenė XVI a. pab. Šiaurės Europoje išsirutuliojo iš atviros ugniavietės. Žemaitijoje, vidurio, šiaurės ir šiaurės rytų Aukštaitijoje virenės statytos iki XX a. pr., nuo XX a. vid. retai naudojamos.
Žemaitijoje virene bendrai vadinama virtuvė (kuknė).
Karo laivas
thumb|220px|„Turuma“ klasės [[fregata.]] Karo laivas – laivas, statomas kariniais tikslais. Karo laivai visiškai skiriasi nuo prekybinių laivų: daug greitesni, manevringesni, ginkluoti bei specialiai šarvuoti. Karo laivas paprastai gabena ginklus, amuniciją ir atsargas savo paties įgulai. Dažniausiai šie laivai priklauso savos valstybės kariniam jūrų laivynui, retai valdomi individualiai ar privačių kompanijų.