cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tarptautinės teisės magistras
Gyseno universitetas (VFR)
Gyseno universitete (Vokietija) nuo 1990 m. tarptautinės teisės magistro studijų programa vokiečių kalba. Baigus suteikiamas tarptautinės teisės magistro laipsnis (, moterims - Magistra Juris Internationalis, MJI). Programa gali būti tiek kaip pirminės, tiek ir kaip papildomos studijos. Studijų dalykai pagal valstybinio egzamino studijų kryptį arba užsienyje išlaikyti egzaminai gali būti užskaitomi. Galima specializuotis tarptautinėje arba ES teisėje. Studijų trukmė - 8 semestrai. Studijos gali būti pradedamos tiek žiemos, tiek ir vasaros semestro metu. Kontaktinis asmuo užsienio studentams prof. Thilo Marauhn.
Mykolo Romerio universitetas
Programoje „Teisė“ (programos kodas 62401S111) yra tarptautinės teisės specializacija. Reikalavimai - teisės bakalauras (kvalifikacinis laipsnis) ir priėmimo į universitetą konkursinių sąlygų įvykdymas. Studijuojama 13 studijų dalykų: tarptautinių sutarčių teisė, diplomatinė ir konsulinė teisė, teisės sociologija, tarptautinė humanitarinė teisė, tarptautinės organizacijos, pabėgėlių teisė, tarptautinė jūrų teisė, Tarptautinis komercinis arbitražas ir kt. Studijų programa baigiama magistro darbu. Baigusiajam suteikiamas teisės magistro kvalifikacinis laipsnis. Baigus teisės magistrantūros studijų programą studijas galima tęsti teisės krypties doktorantūroje.
Ciševas
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Rekuajaus provincija
Rekuajaus provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento pietinėje dalyje. Provincija padalinta į 10 apygardų. Sostinė – Rekuajus.
Apygardos
thumb|left|240px|[[Konokočios lagūna]]
Arvydas Lekavičius
Arvydas Lekavičius (1941 m. rugsėjo 21 d. Kaunas – 2003 m. liepos 14 d. Vilnius) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
1963 m. baigė Vilniaus radiotechnikos karo mokyklą, 1972 m. baigė Charkovo artilerijos radiotechnikos karo akademiją. 1972–1978 m. Irkutsko srityje, 1978–1987 m. Kazachstane dislokuotų radiolokacinių stočių inžinierius-radioelektronikas. Tobulino kosminės erdvės kontrolės ir balistinių raketų atakos atrėmimo radiolokacinę sistemą. 1978–1985 m. padalinio vadas, dalinio vado pavaduotojas. Nuo 1985 m. TSRS ginkluotųjų pajėgų pulkininkas. 1987–1992 m. Kolomnoje (Maskvos sritis) dislokuotos divizijos vado pavaduotojas ginkluotei ir technikai.
Nuo 1992 m. Lietuvos kariuomenės pulkininkas. 1992–1993 m. Lietuvos krašto apsaugos mokyklos viršininko pavaduotojas ūkio reikalams. 1994–1996 m. Lietuvos kariuomenės vado pavaduotojas užnugariui, rūpinosi užsienio valstybių karinis techninės pagalbos priėmimu. 1995 m. Vokietijoje ir JAV baigė NATO aplinkos saugos kursus. Nuo 2000 m. Atsargos karininkų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas.
Įvertinimas
2003 m. Vyčio Kryžiaus ordino Riterio kryžius
Palainiškiai
Palainiškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Ąžuolaičių, Josvainių miško apsuptyje. Yra prie kelio Kėdainiai-Krakės ir atšakos į Dotnuvą. Šalia kaimo teka Smilga ir jos intakas Graisupis. Greta kaimo prasideda Smilgos kraštovaizdžio draustinis. Yra autobusų stotelė „Pamiškė“.
Istorija
XX a. pr. buvo Palainiškių dvaras Josvainių valsčiuje.
Gyventojai
thumb|left|240px|Smilga į pietryčius nuo Palainiškių
Tako
Tako  – tradicinis Meksikos patiekalas, gaminamas iš kukurūzinės arba kvietinės tortilijos ir į ją susukto įdaro.
Tortilija būna minkšta arba kieta. Įdarą gali sudaryti labai įvairūs ingredientai, todėl yra didelė šio patiekalo įvairovė. Taco gali būti įdaromas įvairia malta ar smulkiai pjaustyta kepta mėsa, žuvimi ar moliuskais, sumaišant su daržovėmis (svogūnais, kopūstais, pomidorais, kalendra), padažu (salsa), sūriu, prieskoniais.
Valgant taco, nenaudojami stalo įrankiai. Tai dažnas greito maisto patiekalas Centrinėje Amerikoje, JAV, Europoje.
Žviliūnų apylinkė
Žviliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Žudžgalio apylinkės ir dalies Surdegio apylinkės. Panaikinta 1963 m. sausio 12 d. prijungiant prie Surdegio apylinkės.
Kučevskiai
Kučevskiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Načios
thumb|250px|Načios su mėsa, sūriu ir pupelėmis
Načios  – iš Meksikos kilęs užkandis. Tai nedidės tortilijos užpiltos lydytu sūriu.
Načios valgomos rankomis, kukurūzų traškučiais „kabinant“ ingredientus.
Prie kukurūzų traškučių patiekami įvairūs padažai, salotos, daržovės, svogūnai, pupelės. Gali būti užpilami kepta mėsa.
Vartojami kaip priedas prie kitų patiekalų ir kaip pagrindinis patiekalas. JAV načios dažnai parduodamos įdarytos prieskoniais ir užpiltos su lydytu sūriu.
Psichodelija
thumb|right|Psichodelinė animacija Psichodelija (gr. ψυχη psychḗ, „siela“ ir gr. δῆλος dẽlos, „atviras“; atvirumo būsena) – euforinė, transo būsena, bei su ja susiję rezultatai, taip pat ją sukeliantys vaizdiniai, muzika.
Būseną aktyvuoja įvairūs veiksniai: psichoaktyvios medžiagos, meditacija, muzika, akustinės arba optinės priemonės.
Šakynos koplyčia
Šakynos koplyčia – koplyčia Šiaulių rajone, Šakynos veikiančiose kapinėse. Ji stovi atokiau nuo gyvenvietės, apie 1 km į pietvakarius link Mikutaičių, prie kelio. XVIII a. statyta koplyčia yra kultūros paveldo objektas (unik. kodas ). Manoma, kad ji statyta kartu su Šakynos bažnyčia. miniatiūra|200px|left
Šakynos kapinių koplyčia nukentėjo gaisre 2005 m. pradžioje. Po to tvarkyta (su pertraukomis) daugiau kaip dvejus metus. Uždengtas buvęs nudegęs stogas.
Žvirblinės papūgėlės
Žvirblinės papūgėlės (Forpus) – papūginių (Psittacidae) šeimos paukščių gentis.
Išvaizda
Tai labai mažos papūgos, kurių kūnas nuo 12 iki 14,5 cm ilgio. Uodega trumpa. Snapas storas. Patelės blankesnių spalvų.
Paplitimas
Paplitusios Pietų Amerikos šiaurės vakarinėje dalyje ir Centrinėje Amerikoje.
Rūšys
Gentyje 5-7 rūšys:
Vladimiras Lunia
Vladimiras Lunia (1906 m. birželio 22 d. Šilalėje – 1992 m. lapkričio 15 d. Vilniuje) – sovietinis karininkas, pulkininkas.
Biografija
1927 m. baigė Tauragės mokytojų seminariją. Nuo 1930 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1932 m. baigė Kauno karo mokyklą.
Sovietams okupavus Lietuvą, 1940 m. lapkričio mėn. paskirtas 29-ojo teritorinio šaulių korpuso štabo viršininko adjutantu, vėliau – Vilniaus pėstininkų karo mokyklos mokymo dalies vedėju. 1941 m. birželio 22 d. prasidėjus SSRS-Vokietijos karui su mokykla atsitraukiant dalyvavo kautynėse prieš vokiečius, pasitraukė į Novokuznecką. Nuo 1942 m. pradžios 16-osios lietuviškosios divizijos diviziono vadas, vėliau – pulko vado pavaduotojas. 1943 m. baigęs Frunzės karo akademijos (Maskva) kursus, paskirtas tos divizijos štabo operatyvinio skyriaus viršininku, 1944 m. – 156-ojo šaulių pulko vadu. 1944 m. vasario mėn. su kitais 23 buvusios Lietuvos kariuomenės karininkais pasirašė kreipimąsi į Lietuvoje likusius karininkus, raginantį nesipriešinti artėjančiai SSRS kariuomenei. 1945 m. pulkininkas.
Po karo buvo SSRS kariuomenės pulko vadas, divizijos vado pavaduotojas. 1956–1961 m. Vilniaus universiteto Karinės katedros dėstytojas. 1961–1982 m. LSSR Ministrų tarybos referentas, vyr. referentas.
Smalininkai (kaimas)
Smalininkai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Smalininkų miesto. Smalininkų kaimo seniūnaitijos centras. Yra Smalininkų technologijų ir verslo mokykla.
Mėgučiai
Mėgučiai (arba Miegučiai) – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose, šalia kelio ir netoli kelio. Pietuose prateka Šašuola.
Istorija
Sovietmečiu veikė pradinė mokykla.
Grėžieniškės
Grėžieniškės – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kruonio.
Pazardžiko sritis
Pazardžiko sritis  – sritis pietų Bulgarijoje. Pavadinta pagal srities administracinį centrą – Pazardžiką. Sritis padalinta į 11 savivaldybių. 2009 m. duomenimis, 4 456,9 km² plote, gyvena 275 548 žmonės. Pazardžiko sritis šiaurėje ir šiaurės vakaruose ribojasi su Sofijos sritimi, rytuose su Plovdivu, pietryčiuose su Smolianu bei pietvakariuose su Blagojevgradu.
I amžiuje pr. m. e. sritis tapo Romos provincija. Žlugus Romos imperijai, priklausė Bizantijai. IX amžiuje didesnė teritorijos dalis buvo Bulgarijos impererijos sudėtyje. XIV amžiuje teritorija priklausė turkų osmanams.
Tautinė sudėtis
Iš 275 548 srities gyventojų, 246 002 žmonės identifikavo save kaip:
Čarna Viešas
Čarna Viešas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Raigardo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietvakarius nuo Raigardo, apie 15 km į šiaurės rytus nuo Grajevo ir apie 75 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Carl Friedrich Gauss
Karlas Frydrichas Gausas (, 1777 m. balandžio 30 d. – 1855 m. vasario 23 d.) – vokiečių matematikas, fizikas, mokslininkas, pasižymėjęs daugelyje sričių: skaičių teorijoje, matematinėje analizėje, diferencialinėje geometrijoje, geodezijoje, astronomijoje, optikos teorijoje ir kitur. K. Gausas vadinamas vienu geriausiu visų laikų matematiku.
Biografija
left|thumb|Gauso statula jo gimtinėje, Brunsvike (dabartinis [[Braunšveigas)]]
Ankstyvieji metai
K. Gausas gimė neturtingoje šeimoje 1777 m. balandžio 30 d. Brunsvike (dabartinis Braunšveigas), esančiame Žemutinėje Saksonijoje. Jo matematiniai sugebėjimai pasireiškė labai anksti. Pasakojama, kad, būdamas tik 3 m. amžiaus, jis rado klaidą tėvo finansiniuose paskaičiavimuose. Į gabų vaikiną atkreipė dėmesį Brunsviko hercogas ir suteikė paramą, leidusią 1792–1795 m. mokytis Brunsviko Karališkoje kolegijoje (Collegium Carolinum, dabar Braunšveigo technikos universitetas). Vėliau, 1795–1798 m., K. Gausas studijavo Giotingeno universitete.
Vidurinieji metai
1799 m. Helmstedto Julijaus akademijoje (Academia Julia) apgynė daktaro disertaciją, kurioje įrodė fundamentaliąją algebros teoremą – bet kokia algebrinė lygtis su kompleksiniais koeficientais turi bent vieną sprendinį.
Gausas taip pat daug prisidėjo prie skaičių teorijos. 1801 m. savo knygoje „Aritmetiniai tyrimai“ įvedė simbolį ≡ kongruencijai ir naudojo jį aiškindamas modulinę aritmetiką.
Nuo 1807 m. iki mirties 1855 m. vasario 23 d. jis ramiai dirbo astronomijos observatorijos vadovu ir buvo savo gimtojo universiteto profesorius. Kaip ir jo amžininkai I. Kantas, Gėtė, Bethovenas ir Hėgelis, jis laikėsi nuošaliai nuo politinių įvykių.
Medžidija
Medžidija – miestas Rumunijos pietryčiuose, į vakarus nuo Konstancos. 44 900 gyventojų (2008 m.). Uostas prie Dunojaus – Juodosios jūros kanalo. Plentai ir geležinkeliai į Konstancą, Bukareštą. Staklių, žemės ūkio mašinų gamyba, statybinių medžiagų, medienos apdirbimo ir baldų, siuvimo, avalynės, trikotažo pramonė. Yra muziejus, 4 universitetai, stačiatikių Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia (1890 m.), cerkvė (1860 m.). Netoli miesto yra klinties skaldykla.
Dovydų miško botaninis draustinis
Dovydų miško botaninis draustinis – savivaldybės botaninis draustinis vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Truskavos seniūnijoje, Dovydų miške.
thumb|left|250px|Šviesus lapuočių miškas Dovydų draustinyje
Draustinis įkurtas 1996 m., užima 40 ha plotą. Jame saugomas šimtametis etaloninis uosynas. Auga reti augalai – vyriškoji gegužraibė, retažiedė miglė, paprastasis kardelis, statusis atgiris.
Joris
Joris  – upė Pietų Kaukaze, tekanti Gruzijos rytuose, toliau per Azerbaidžaną (ten vadinama Gabiri) ir įtekanti į Mingečevyro tvenkinį (Kura). Prasideda Didžiajame Kaukaze. Teka giliais kanjonais, tada – per Jorio plokščiakalnį į pietryčius.
Jorio vandeniu drėkinami laukai, per Samgorio kanalą vanduo tiekiamas Tbilisio marioms. Įrengta hidroelektrinių kaskada.
Prie upės miestų nėra.
Mickeliūnai
Mickeliūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Piniavos.
Lipnikas (Lomžos apskritis)
Lipnikas  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Panzerkampfwagen II
PzKpfw II buvo sukurtas kaip PzKpfw I analogas su 20 mm kalibro prieštankine patranka KwK 30 L/55 (modifikacijos Ausf. A-f) ir KwK 38 L/55 (modifikacijos Ausf. J-L). Tankas taip pat turėjo kulkosvaidį 7,92 mm Maschinengewehr 34 gynybai nuo pėstininkų. Gamyba pradėta 1935 m. Tankas išbandytas Ispanijos pilietiniame kare. Iš pradžių naudotas kaip pagrindinis Vokietijos kovinis tankas, vėliau naudotas žvalgybai. 1943 m. gamyba nutraukta, bet važiuoklė naudota kitoms karinėms mašinoms.
Belgijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Belgijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
1992–1993 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Vincas Steponavičius
Vincas Steponavičius (1898 m. gegužės 22 d. Deveitoniuose, Pasvalio rajonas – 1958 m. kovo 1 d. Vilniuje) – Lietuvos aktorius, kolekcionierius.
Biografija
Lietuvos savanoris, 1918 m. Gedimino kalne kartu su kitais iškėlė Lietuvos trispalvę. Baigė Voronežo lietuvių gimnaziją, studijas tęsė Rygoje, Prahoje, Vienoje. Kaip talentingas dramos aktorius dirbo įvairiuose teatruose Lietuvoje ir Estijoje. Domėjosi menais, buvo sukaupęs paveikslų kolekciją. 1951 m. nuteistas, paveikslų kolekcija konfiskuota. 1989 m. reabilituotas.
Loading
Loading ( – kraunama) – 2005 m. lietuviškas trumpametražis animacinis filmas. Vienas iš 99 „Pravda viena minutė“ festivalio filmų, taip pat išrinktas tarptautinio kino ir video meno festivalio „Next Festival 2006“ geriausiu lietuvišku filmu, kino ir video meno festivalio festivalio „Žymės“ gavo padėką už dalyvavimą konkursinėje programoje.
Pi (raidė)
Pi (Π, π) – šešioliktoji graikų abėcėlės raidė. Išsivystė iš finikiečių pė. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra πι, lotynų kalboje – pi.
Anihiliacija
thumb|[[Elektronas ir pozitronas anihiliuoja ir pavirsta į fotoną, kuris netrukus skyla į tuos pačius elektroną ir pozitroną]] Anihiliacija ( niekas) – fizikos terminas, žymintis subatominės dalelės susidūrimą su ją atitinkančia antidalele ir jų virsmą kitomis dalelėmis. Energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai neleidžia dviem dalelėms išnykti, taigi jos pavirsta naujomis dalelėmis.
Kai mažos energijos elektronas susiduria su antielektronu (pozitronu) ir anihiliuoja, jie gali sudaryti tik du gama spindulių fotonus, nes neturi pakankamai masės, kad pavirstų į didesnės masės daleles.
Dokdo
thumb|right|220px|Dokdo salos thumb|220px|Dokdo salų geografinė padėtis Dokdo  – smulkių uolėtų salų grupė Japonijos jūroje. Šiuo metu salas valdo Pietų Korėja (Pietų Kiongsango prov.). Į jas pretenduoja Japonija, kuri jas vadina Takešima (, Bambukų salos) ir laiko savo teritorijos dalimi. Dabar sykiais salos, siekiant išvengti jų priklausomybės nurodymo, vadinamos pavadinimas „Liankūro uolomis“. Šis pavadinimas kilęs nuo prancūzų banginių medžiotojų laivo, kurio įgula jas pažymėjo žemėlapyje 1849 m.ž.
Anihiliacija
Elektrono ir pozitrono poros anihiliacija į pavienį fotoną e+ + e- → γ yra neįmanoma, kadangi tokiame procese būtų pažeisti energijos ir judesio kiekio tvermės dėsniai. Atvirkštinė reakcija taip pat neįmanoma dėl šios priežasties, išskyrus tuos atvejus, kada egzistuoja kita dalelė, galinti nusinešti energijos ir judesio kiekio perteklių. Tačiau, kvantinėje lauko teorijoje toks procesas yra leistinas, jei jis aprašo tarpinį virtualų vyksmą. Vieni autoriai interpretuoja tai teigdami, kad fotono egzistavimo laikas proceso metu yra per trumpas tam, kad jo energija būtų apibrėžta (Heizenbergo neapibrėžtumo principas) ir energijos bei tvermės dėsniai gali būti lokaliai pažeisti. Kiti autoriai savo interpretacijoje pasirenka tarpinį fotoną su mase nelygia nuliui. (Galutiniam rezultatui neturi įtakos tarpinio virtualaus fotono masės pasirinkimas). Tokia interpretacija įgalina būdą virtualios poros susidarymui arba anihiliacijai, kuomet vienadalelinė kvantinė būsena gali fluktuacijos metu pavirsti į dvidalelinę būsena bei atvirsti atgal (koherentinė superpozicija). Tokie vyksmai yra svarbūs nagrinėjant vakuumo būsenas bei renormalizacijos problemą kvantinio lauko teorijoje.
Dokdo
Plotas 0,187 km². Sudaro dvi didesnės salos Vakarinė (, kor. Seodo) ir Rytinė (, kor. Dongdo), bei ~90 mažesnių salelių, rifų ir uolų. Aukštis iki 150 m.
Keturskiautis žvaigždulis
Keturskiautis žvaigždulis (Geastrum quadrifidum) – žvaigždulinių (Geastraceae) genties grybų rūšis.
Dokdo
Kaip savo gyvenamąją vietą salas nurodo virš 900 Pietų Korėjos piliečių ir virš 2000 Japonijos piliečių. Tačiau iš tiesų čia nuolat gyvena tik du civiliai – korėjiečių šeima.
Keturskiautis žvaigždulis
Jauni vaisiakūniai rutuliški, uždari, 2-4 cm skersmens, odiškai geltoni, pilkai rudi. Egzoperidžiui trūkus, 4 nusmailėjusiomis, į žemę, lyg rankomis, atsirėmusiomis skiautėmis iškeliamas kiaušiniškai pailgas, 2x1 cm dydžio, melsvai pilkas, vėliau rudas, beveik juodas endoperidis, kūnelis su gražia angele viršūnėje. Gleba juodai ruda. Sporos 6-7 μm.
Auga vasarą – rudenį, spygliuočių ir mišriuose miškuose, tarp nukritusių spyglių, lapų ir ant jų. Sengirių grybas. Retas. Saugomas, įrašytas į Lietuvos Raudonąją knygą. Nevalgomas.
Semiatyčių dekanatas
thumb|300px|right|Semiatičės dekanatas Semiatičės dekanatas - tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas Bogusław Kiszko.
Parapijos
Dekanate yra 12 parapijų:
Santos provincija
Santos provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento šiaurės vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 13 apygardų. Sostinė – Čimbotė.
Mickiai
Mickiais vadinami kaimai:
Druskingumas
thumb|100px|Standartinis jūros vanduo naudojamas jūros tyrinėtojų kaip etalonas tyrimams.
Druskingumas – vandenyje ištirpusių druskų koncentracija. Skaičiuojamas procentais (%) promilėse. Skaičius rodo, kiek druskos svorio dalelių tenka 1000-čiui vandens svorio dalelių.
1978 m. įvesta ir daugelio šalių okeanografinių organizacijų patvirtinta Praktinė druskingumo skalė (Practical Salinity Scale 1978, PSS-78)
Jūros druskingumas
Vidutinis jūros vandens druskingumas svyruoja tarp 33 ir 37 druskų dalių tūkstančiui vandens dalių, t. y. 33–37 ‰, vandenynų labai nevienodas. Įtekančios į jūrą didelės upės arba ledo tirpsmas druskingumą mažina; jūros ypač druskingos ten, kur mažai lyja, bet daug išgaruoja. Baltijos jūroje, į kurią daug gėlo vandens atneša upės ir polaidžio srautai, vandens druskingumas mažas – tik 7,2 ‰. Druskingiausia yra Raudonoji jūra – 41 ‰.
Kad jūros vanduo virstų gėlu, reikia atskirti iš jo ištirpusias druskas. Vanduo gėlinamas elektra, cheminiu būdu arba keičiant jo fazę: garinant ir po to distiliuojant arba užšaldant (ledas išstumia druską). Eskimai nuo seno iš jūros ledo gaudavo gėlą vandenį; kai kurios pajūrio tautelės dar ir dabar gauna druską iš jūros vandens, garindami jį nuo jūros atskirtuose baseinuose.
Akis (Trakų r., Trakų sen.)
Akis – ežeras rytų Lietuvoje, Trakų rajone, Trakų seniūnijoje, Varnikuose, apie 1,5 km į šiaurės rytus nuo Trakų, Varnikų kaime. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,12 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 148,9 m. Ežero krantai lėkšti, apaugę vandens augmenija, pelkėti. Pakrantės apaugę medžiais ir krūmais. Tiesioginis vandentakis – Luknos ežeras. Ežeras yra Trakų istorinio nacionalinio parko teritorijoje.
Darbėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia
'''Darbėnų šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Darbėnų miestelyje, prie Darbos upės. Romantizmo laikotarpio architektūrai būdingų formų.
Istorija
Apie 1620 m. Darbėnuose pastatyta koplyčia, XVII a. kunigo neturėjo. Koplyčiai skirti žemės sklypai 1665 ir 1735 m. atimti. 1737 m. vėl duota žemės, paskirtas kunigas. Po 1740 m. įkurta parapija.
1782 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, 1831 m. per sukilėlių kovas sudegė. Pamaldos laikytos Darbėnų dvaro klėtyje. Pagal Fridricho Gasbeno projektą 1838–1842 m. pastatyta dabartinė bažnyčia. Darbėnų klebonas Jurgis Valašinskis po 1863 m. sukilimo ištremtas į Sibirą (mirė 1893 m. Omske). 1886 m. bažnyčia iš dalies perstatyta, pristatytas medinis bokštas, 1911 m. perstatytas. 1908–1911 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.
1935 m. spalio 24 d. bokšte kilo gaisras, bažnyčia sudegė. Pamaldos perkeltos į parapijos salę. 1936 m. bažnyčia atstatyta. 1997 m. šalia bažnyčios šventoriaus pastatyta skulptūra vienuolio saleziečio Petro Perkumo atminimui.
Parapijos klebonai
1925–1928 m. – Kazimieras Genys
Architektūra
Bažnyčia romantizmo laikotarpio architektūrai būdingų formų, stačiakampio plano, su bokštu ir bokšteliu. Joje 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė (XIX a.).
Laivūnas
thumb|100px|Laivūno antpetis Laivūnas – aukščiausias Lietuvos karinių jūrų pajėgų seržanto laipsnis. Atitinka sausumos karinių pajėgų viršilą, kitų valstybių karo laivynuose – bocmanas.
Terminas atsirado XIX a. Iš pradžių taip vadintas laive dirbantis žmogus arba laivininkas. 1935 m. laipsnis įsteigtas pirmajame Lietuvos karo laive „Prezidentas Smetona“ kaip aukščiausias tarp viršilų ir puskarininkių. 1936 m. Karo tarnybos įstatymu laivūnas priskirtas prie puskarininkių.
1992 m. atkūrus Lietuvos karinį jūrų laivyną, atkurtas ir laipsnis.
Promilė
thumb|Promilės simbolis. Pròmilė ( – nuo tūkstančio)  – tūkstantoji kokio nors dydžio dalis (1000 promilių = 100%).
Promilėmis matuojamas druskingumas, alkoholio kiekis kraujyje.
Upyna (Virvytė)
Upyna – upė Lietuvoje, Žemaitijoje, Telšių rajone; Virvytės dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda prie Gintenių kaimo, 3 km į pietryčius nuo Upynos gyvenvietės. Teka į šiaurės vakarus. Įteka į Virvytę 49,6 km nuo jos žiočių, ties Kaunatava.
Intakai: Medakupis, Duobinis, Dabruotas, Žemalė (dešinieji), Punžupys, Žemikė, Blauzgalas, Vėdarė (kairieji).
Upės vaga daugiausia ištiesinta (išskyrus žemupį). Prie Upynos upelio įsikūrę Upynos, Kaunatavos kaimai.
Griaučionys
Griaučionys – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 12 km nuo Buivydžių.
Ruletė
Ruletė (<rouler – vynioti, sukti) – azartinis lošimas iš pinigų: spėjama, kurioje vietoje sustos rutuliukas, mestas ant besisukančio rato. Ruletė lošiama prie didelio stalo, turinčio tik jam būdingą tablo. Viename stalo gale yra cilindras, kuris sukasi mediniame katile. Jame yra 37 skyreliai, sunumeruoti nuo 0 iki 36 imtinai, o amerikietiškoje versijoje dar yra vienas laukelis su dviem nuliais (00).
Istorija
Ruletės kilmė grindžiama labai menkai. Ruletės rato išradimas dažnai priskiriamas prancūzų matematikui Blaise Pascal, kaip jo eksperimentų su Perpetuum mobile išdava. Kita teorija teigia, kad ji kilusi iš senovinio anglų lošimo, vadinamo roll it. Dar kita – jog jos pradininkas esąs lošimas, vadinamas even odd, kuris lošiamas ant besisukančio disko. Reikėtų manyti, kad ruletė ilgainiui išsirutuliojo iš šių žaidimų.
Taisyklės
Lošimo tikslas – iš anksto pasakyti skaičių, ant kurio nusileis rutulys, krupje mestas į katilą. Rutulys turi aplink apriedėti mažiausiai tris kartus, kol nukrenta į vieną iš numeriais pažymėtų skyrelių. Krupje meta dramblio kaulo rutulį prieš besisukantį ruletės skritulį, kuris sukamas pakaitomis tai i kairę, tai į dešinę. Galimybę nuspėti skaičių mažina ir tai, kad krupje nuolatos keičia rato sukimosi ir kamuoliuko metimo greitį, be to, keičiami patys krupje. Kiekvienas ruletės stalas turi savo žetonus, jų vertę nustato lošėjai, tačiau ne mažesnę, nei mažiausia galima to stalo statoma suma ir ne didesnę, nei leidžia stalo limitas. Krupje vadovauja lošimui, kiekvieno jo etapo pradžioje ištardamas tam tikrus posakius. Lošėjai turėtų suprasti ką sako krupje ir pagal tai žinoti kada statyti, o kada baigti statymus. Lošėjai žaidžia tik savo spalvos žetonais, svetimų statymų jiems liesti negalima, jei taip atsitiko, krupje statymą pataiso atgal.
Variantai
Prancūzų ruletė. Ši ruletė, amerikiečių ruletės pirmtakė, lošiama visuose Europos kazino. Lošimui vartojami prancūziški posakiai, joje yra tik vienas nulis, taip pat ji skiriasi nuo amerikietiškosios savo tablo, rato skaičių išdėstymu, be to ji yra beveik dvigubai didesnė. Kiekvienas stalas turi du krupje ruletei sukti, bei vieną prižiūrėtoją. Lošėjai mėto žetonus ant stalo link tos vietos, kur jie nori statyti, o krupje juos tvarkingai sustato stumdamas žetonus grėbliuku ant tablo.
Anglų ruletė. Tai prancūzų ir amerikiečių rulečių derinys. Tačiau patys britai ją vadina „amerikiečių rulete“. Ji lošiama visų pirma britų ir kai kuriuose Europos kazino su amerikiečių ruletės tablo ir prancūzų ratu, turinčiu tik vieną nulį. Lošiama amerikiečių ruletės stiliumi, bet su daugeliu prancūzų ruletės elementų, tarkim, vartojami prancūziški posakiai ir daromi specialieji statymai.
Rusiška ruletė. (rus: Руле́тка — азартная). Tai rusų ir ukrainiečių rulečių derinys. Tačiau patys rusai ją vadina „ukrainiečių rulete“. Ji lošiama visų pirma ukrainiečių ir kai kuriuose Europos kazino su ukrainiečių ruletės tablo ir rusų ratu, turinčiu tik du nulius. Lošiama ukrainiečių ruletės stiliumi, bet su daugeliu rusų ruletės elementų, tarkim, vartojami rusiški posakiai ir daromi specialieji statymai. Rusų filme (Руле́тка) yra atvejis, kai baigiasi žaidimas, žmogus nušaunams iš apkabos su pistoletu vienu šūviu. Tai vadinama rusiška ruletė.
Aštuonmetė mokykla
Aštuonmetė mokykla – bendrojo lavinimo vidurinės mokyklos pakopa, veikusi Lietuvoje, kaip ir visoje TSRS 1958–1986 m. vietoje septynmetės mokyklos.
Istorija
Lietuvoje 1959–1960 m. veikė 38 aštuonmetės mokyklos su 6900 moksleivių. 1962–1963 m. aštuonmečių mokyklų buvo daugiausia – 920, iš jų 848 kaime, jose mokėsi 133 000 moksleivių, 1965–1966 mokslo metais buvo daugiausia aštuonmečių mokyklų moksleivių – 139 800. 1986–1987 m. veikė 614 aštuonmečių mokyklų, iš jų 580 kaime, jose mokėsi 58 900 moksleivių. 1987 m. reorganizuotos į devynmetes mokyklas.
Doktorantūra
Diplomo įteikimo ceremonija [[Bengaluru (Indija)|thumb]] Doktorantūra – mokslininkams rengti skirtos trečiosios pakopos universitetinės studijos, į kurias, be tam tikrų kursų studijų, įeina moksliniai tyrimai ir disertacijos rengimas. Į doktorantūrą priimami asmenys, baigę magistrantūros ar vientisąsias studijas (ne bakalauro).
Aštuonmetė mokykla
Mokymo turinys
Aštuonmetis išsilavinimas buvo privalomas, jį įgydavo ir vidurinėse mokyklose. Mokymo programą sudarė gimtoji, rusų kalba, užsienio kalbos, matematika, istorija, geografija, fizika, chemija, piešimas, braižyba, muzika, fizinis lavinimas, darbai. Mokymas ir auklėjimas buvo ideologizuoti.
Doktorantūra
Asmeniui, išėjusiam doktorantūros studijų programą ir apgynusiam disertaciją, suteikiamas daktaro mokslinis laipsnis.
Aštuonmetė mokykla
Mokymo turinys
Mokėsi 7–15 m. vaikai. Moksleiviai, gavę aštuonmetės mokyklos baigimo pažymėjimą, toliau galėjo dirbti ir kartu mokytis vakarinėje arba neakivaizdinėje bendrojo lavinimo vidurinėje mokykloje arba mokytis bendrojo lavinimo vidurinėje, profesinėje technikos mokyklose, stoti į specialiąsias mokyklas (technikumus).
Doktorantūra
Mokslų daktaro rengimo tvarka įvairiose šalyse šiek tiek skiriasi ir ilgainiui kiek keičiasi, tačiau pagrindinės taisyklės daugmaž nusistovėjusios.
Stojimas
Į doktorantūrą gali stoti tik atitinkamoje srityje aukštąjį išsilavinimą įgijęs žmogus, t. y. aukštojo išsilavinimo pakopos peršokti negalima. Nors doktorantūra jau yra pirmosios „tikros“ mokslininko pareigos, reikalavimai doktorantui žemesni nei kitoms mokslinės sistemos pakopoms. Lietuvoje įgyto aukštojo universitetinio išsilavinimo paprastai pakanka įstoti į doktorantūrą rimtoje mokslo įstaigoje tiek Lietuvoje, tiek įvairiose užsienio valstybėse.
Finansavimas
Daugelis valstybių doktorantui pragyventi skiria vienokią ar kitokią stipendiją. Kitais atvejais doktorantas formaliai įdarbinamas kokiose nors kitose pareigose, paprastai tik etato dalimi.
Pirmuosius metus doktorantas įstaigai paprastai nenaudingas, nes jį mokant gaištama daug laiko. Antraisiais ir vėlesniais metais doktorantas tampa naudingu ir reikalingu laboratorijos nariu. Daugelyje šalių žymi svarbių tyrimų dalis atliekama būtent doktorantų rankomis. Doktoranto atlyginimas neretai yra žymiai (Šveicarijoje – beveik kaip dukart) mažesnis už tą patį darbą atliekančio laboranto ar aukštesnes pareigas užimančio mokslininko, dargi oficialiai nurodant kuri dalis (pavyzdžiui, 60 %) įprastinės algos vis dar mokama. Todėl, skirtingai nuo bakalauro ar magistro studijų, doktorantūra neretai finansuojama ir užsienio šalies piliečiui. Teigiama, jog tai nėra išnaudojimas, nes pagrindinė doktoranto atlyginimo dalis yra jam suteiktos žinios.
Vadovai
Doktorantas privalo turėti jam vadovaujantį, jau daktaro (pageidautina habilituoto, jei toje šalyje toks pripažįstamas) laipsnį turintį mokslinį vadovą. Kai kuriose sistemose doktorantui skiriamas net keleto vadovų komitetas. Atsakingiausia šių vadovų užduotis – teisingai parinkti doktoranto darbo (disertacijos) temą bei sudaryti apytikrį darbo planą. Net ir turint šį planą, doktorantui paprastai tenka labai daug dirbti ir mąstyti savarankiškai, nes plane paprastai būna nurodytos tik bendros gairės.
Tema ir publikacijos
Doktorantas privalo atlikti mokslinę vertę turintį darbą, taigi atrasti ir moksliškai įrodyti ką nors naujo. Paprastai siekiama, jog doktorantas savo darbus paskelbtų akademinės visuomenės pripažįstamoje mokslinėje spaudoje. Tik labai retais atvejais įmanoma apginti disertaciją neturint tokių publikacijų. Net jei tai pavyksta, suteiktas doktoranto laipsnis vis viena neretai laikomas nelabai geros kokybės.
Taigi doktorantūros tema turi teikti galimybes atrasti ką nors nauja. Iš kitos pusės, planuojamas darbas turi būti galimas atlikti per keletą metų bei techniškai įmanomas naudojant doktorantą ruošiančiai institucijai prieinamą laboratorinę įrangą ir finansus. Dėl šių prieštaringų reikalavimų gerą doktorantūros temą parinkti labai sunku.
Asmeninis vadovas
Kadangi aukštos kvalifikacijos specialistai (profesoriai, habilituoti daktarai) neretai turi keletą doktorantų bei daugybę kitokių pareigų, (kasdieniniame darbe) doktorantui gali būti skiriamas tiesioginis vadovas, kuris laipsnio gali ir neturėti. Ši praktika būdingesnė tiksliųjų mokslų srityse, ypač kur reikia dirbti laboratorijose. Humanitariniuose moksluose darbas yra atliekamas labiau izoliuotai, pagalbos paprastai reikia rečiau, todėl įprasta, kad darbui vadovauja doktorantūros vadovas.
Egzaminai
Daugeliu atveju doktorantui taip pat skiriamos papildomos teorinės studijos bei egzaminai, nors tam skiriamas laikas paprastai sudaro tik nedidelę dalį eksperimentams skirto laiko.
Literatūra
Doktorantas privalo surinkti ir apibendrinti naujausią prieinamą literatūrą savo darbo tema, todėl sėkmingai baigę doktorantūrą daktarai paprastai jau gerai skaito bent viena užsienio kalba (paprastai anglų) ir yra perskaitę daug įvairios literatūros.
Disertacija
Dažniausiai doktorantas privalo savo atliktą darbą aprašyti vadinamojoje disertacijoje, kurios pagrindiniai skirsniai daugeliu atveju yra šie:
Pakartotina doktorantūra
Jei disertacijos gynimas pavyko ir laipsnis suteiktas, antrą kartą stoti į doktorantūrą paprastai neleidžiama net jei laipsnis buvo suteiktas kitoje valstybėje. Todėl konkrečios mokslo srities, vadovo bei įstaigos, kurioje bus atliekama doktorantūra, pasirinkimas yra labai atsakingi doktoranto žingsniai. Pagrįsti įtarimai, jog studijos nesuteikia pakankamai vėlesniam darbui reikalingų žinių ir todėl įgytas laipsnis nebus vertinamas, gali priversti doktorantą keisti doktorantūros vietą, ankstesniajai dar nepasibaigus. Dėl vadovų tarpusavio sutarimų pakeisti temą ir vadovą toje pačioje laboratorijoje, net toje pačioje institucijoje ar dargi ir toje pačioje nedidelėje valstybėje gali būti sunku, ir doktorantui tenka išvykti kur nors toliau.
Gynimas
Gynimo metu doktorantas maždaug valandą, kartais ilgiau, pristato savo darbą, demonstruoja skaidres ar kitą informacinę medžiagą susijusią su baigiamuoju darbu, atsako į klausimus. Formaliai gynimo procedūros metu patikrinama doktoranto kvalifikacija ir, ja įsitikinus, suteikiamas daktaro laipsnis.
Iš tiesų beveik visose mokslo institucijose matant, jog doktorantas dar neatliko disertacijos plane numatytų darbų, nepaskelbė publikacijų, jo rezultatų ir apskritai darbo kokybė labai abejotina, disertacijos gynimas pradedamas labai retai, todėl, jei jau vyksta, tikimybė jam baigtis sėkmingai yra didesnė nei, tarkim, laikant egzaminą. Tačiau gynimo metu paprastai dalyvauja su doktoranto rengimu tiesiogiai nesusiję kiti mokslininkai, galintys protestuoti ne tik prieš doktoranto, bet ir prieš jo vadovų netinkamą darbo kokybę (prasta tema, per ankstyvas leidimas gintis ir pan).
Smalininkai (Lazdijai)
Smalininkai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Krosnos.
Etimologija
Manoma, kad pavadinimas kilęs nuo žodžio smalininkas („degučius“) daugiskaitos.
Mickiai (Akmenė)
Mickiai – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Papilės.
David Caruso
Deividas Karusas ( g. 1956 m. sausio 7 d. Kvynse) – JAV aktorius.
Kurį laiką gyveno Los Andžele, Majamyje.
Yra gavęs Auksinio gaublio apdovanojimą ir Emmy apdovanojimą už Džono Kelio (John Kelly) vaidmenį seriale „NYPD Blue“. Vėliau jis vaidino CBS serialo „Michael Hayes“ vienoje serijoje, taip pat seriale „CSI: Majamis“.
Jo pilnametražiai meniniai filmai: „Proof of Life", „Session 9", „An Officer and a Gentleman", „Rembo: Pirmasis kraujas", „Body Count", „Cold Around the Heart", „Jade", „Kiss of Death", „Mad Dog and Glory" ir „Hudson Hawk".
Gintautas Mikolaitis
Gintautas Mikolaitis (g. 1959 m. gruodžio 19 d. Liepynuose, Raseinių rajonas) – inžinierius, Lietuvos ir Raseinių rajono savivaldybės politinis veikėjas.
Biografija
1967–1971 m. mokėsi Šilininkų pradžios mokykloje, 1971–1978 m. Girkalnio vidurinėje mokykloje, 1979 m. baigė Kauno profesinę technikos mokyklą Nr. 33, kino mechanikas. 1984 m. baigė Kauno politechnikos instituto Lengvosios pramonės fakultetą, inžinierius mechanikas.
1984–2000 m. Raseinių siuvimo gamybinio susivienijimo „Šatrija“ darbininkas, vyr. inžinieriaus pavaduotojas, generalinio direktoriaus pavaduotojas statybai. 1997–2000 m. Raseinių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2000 m. UAB „Raseinių šilumos tinklai“ direktorius, 2000–2004 m. ir 2004–2008 m. kadencijų Seimo narys.
Nuo 1994 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Raseinių rajono skyriaus narys, 1997–2000 m. Raseinių skyriaus pirmininkas, nuo 1999 m. LSDP tarybos narys, 2010 m. skyriaus pirmininko pavaduotojas.
1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Raseinių rajono savivaldybės tarybos narys.
1979 m. Lietuvos žiemos daugiakovės čempionas.
2008 m. birželį Seime rinkti parašai dėl interpeliacijos G. Mikolaičiui už politikų elgesio kodekso pažeidimus. Politikas buvo matomas neblaivus Vyriausybės metinės ataskaitos metu, taip pat buvo pasinaudota jo balsavimo kortele jam būnant atostogose Maltoje.
Hainuvkos dekanatas
thumb|300px|right|Hainuvkos dekanatas Hainuvkos dekanatas - tai vienas iš 11 katalikų, Drohičino vyskupijos dekanatų. Dekanas Zbigniew Niemyjski.
Parapijos
Dekanate yra 5 parapijos:
Galapaginis albatrosas
Galapaginis albatrosas (Phoebastria irrorata) – albatrosinių šeimos jūrinis paukštis.
Galapaginis albatrosas lizdus suka išskirtinai Espanjolos saloje, esančioje Galapagų salyne, vulkaninėje aplinkoje su akmens luitais ir skurdžia augmenija. Paukščiai maitinasi žuvimi, galvakojais moliuskais ir vėžiagyviais. Neperėjimo metu paukščiai gyvena Peru ir Ekvadoro pakrantėse.
Tekistlatekų kalbos
Tekistlatekų kalbos (Tequistlatecan, Chontal de Oaxaca, Slijuala xanuk) – indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartojamos pietinėje Meksikoje, Oachakoje. Jomis 2010 m. kalbėjo >4000 žmonių.
Tekistlatekų kalbas bandoma sieti su eile Šiaurės Amerikos kalbų, jas jungiant į hipotetinę hokų kalbų šeimą. Kitas bandymas buvo tekistlatekų kalbas sieti su chikakų kalbomis Hondūre.
Kalbos
Žinomos 3 tekistlatekų kalbos:
Ro (raidė)
Ro (Ρ, ρ arba ϱ) – septynioliktoji graikų abėcėlės raidė. Išsivystė iš finikiečių rešo. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra ρω, lotynų kalboje – rho.
Fizika
Fizikoje raidė ϱ žymi tankį.
Jan Hus
Janas Husas (1369 m. Husinece, Pietų Čekija – 1415 m. liepos 6 d. Konstancoje) – čekų kultūros veikėjas, teologas.
Reformacijos ir antifeodalinio revoliucionio sąjūdžio Čekijoje ideologas, čekų tautos nacionalinis didvyris.
Biografija
Gimė neturtingoje šeimoje, tėvas mirė Janui esant dar jaunam. Motina auklėjo berniuką labai pamaldžiai.
Mokėsi Prahos universitete. Baigęs jį laisvųjų menų magistro laipsniu, dėstė universitete, vėliau tapo dekanu. 1410 metais įšventintas kunigu. Du kartus (1402-1403, 1409-1410 m.) buvo išrinktas Prahos universiteto rektoriumi. Dirbdamas universitete, susipažino su anglų bažnyčios reformatoriaus Džono Viklifo kūriniais, kurie jam padarė didelę įtaką. Nuo 1402 m. buvo Prahos Betliejaus koplyčios (prie kurios tuo metu buvo įsteigta lietuvių kolegija) pamokslininkas. Savo pamoksluose, kuriuos sakė čekų kalba, kritikavo katalikų dvasininkiją, smerkė už prabangą, reikalavo ją reformuoti. Rėmėsi kito reformatoriaus, John Wycliff idėjomis. J. Huso pamokslai susilaukė plataus atgarsio antifeodališkai nusiteikusioje visuomenėje, o tai sukėlė katalikų bažnyčios, gynusios feodalizmą, vadovų pasipiktinimą. Romos popiežius ir Prahos arkivyskupas ne kartą griebėsi baudžiamųjų sankcijų prieš J. Husą. 1410 m. buvo atskirtas nuo bažnyčios. Iš pradžių J. Husą palaikė Čekijos karalius Vaclovas IV, tačiau, kai jis pasisakė prieš prekiavimą indulgencijomis, iš kurio turėjo pajamų ir pats karalius, J. Husui buvo įsakyta išvykti iš Prahos. Keliaudamas po Pietų, vėliau po Vakarų Čekiją, gyvendamas kaime, J. Husas tęsė literatūrinę ir pamokslavimo veiklą. 1414 m. jis buvo iškviestas į Konstanco bažnyčios susirinkimą pasiaiškinti dėl savo veiklos ir pažiūrų. Nors imperatorius Zigmantas I užtikrino jo asmenybės saugumą, tačiau, vos tik atvykęs į Konstancą, J. Husas buvo suimtas ir apkaltintas erezija.
Virtualus dedikuotas serveris
Virtualus dedikuotas serveris (VDS) – tai toks serverio tipas, kai fizinis serveris „padalinamas“ į kelis virtualius serverius. Kiekvienam virtualiam serveriui priskiriama (rezervuojama) dalis fizinio serverio resursų: atminties, diskinės talpos, procesoriaus laiko ir pan. Kiekvienas virtualus dedikuotas serveris gali dirbti nepriklausomai nuo kitų tame pačiame fiziniame serveryje esančių virtualių serverių: vykdyti skirtingas operacines sistemas, teikti skirtingas paslaugas ir pan.
Jan Hus
Teismai
J. Husas buvo kaltinamas erezija. Bažnyčios susirinkimas reikalavo, kad jis atsisakytų savo pažiūrų, bet J. Husas atmetė šį reikalavimą ir buvo nuteistas mirti. Pirmasis teismas prasidėjo 1415 m. liepos 5 d. Dėl šio teismo proceso J. Husas buvo perkeltas į pranciškonų vienuolyną, kuriame jis ir praleido paskutines savo gyvenimo savaites. Jis pripažino, kad rašė prieš Bažnyčią, būtent prieš Zmojmos parapiją, Paleč ir Stanislausą iš Znaimo ir pasakė, kad nori atsakyti už padarytas klaidas, jei jos bus įrodytos pagal Bibliją. Husas norėjo teisingo teismo jam ir prašė daugiau laiko, kad galėtų įrodyti savo pažiūras. Jam buvo pasiūlyta pripažinti savo nuodėmes ir išsižadėti savo doktrinų (daug kaltinimų buvo jam išgalvoti).
Nuosprendis ir sudeginimas
thumb|200px|Jan Hus sudeginimas [[Konstanco susirinkimas|Konstanco susirinkime 1415 metais]] J. Husui nuosprendis buvo paskelbtas 1415 m. liepos 6 d. Nuosprendį priėmė Katedros susirinkimo Tarybos nariai, kurių kiekvienas dažniausiai atsistojęs pasakydavo kalbą (dažniausiai skambią), kurios pabaigoje pasakydavo ar, jo nuomone, J. Husas turėtų gyventi, ar mirti. Didžioji dauguma nubalsavo už tai, kad reikia išsaugoti J. Huso gyvybę, tačiau sprendimą priėmė mažuma.
Virtualus dedikuotas serveris
Virtualių dedikuotų serverių paslauga nuo tinklalapių hostingo skiriasi daugiausiai tuo, jog pastaruoju atveju viename serveryje tuos pačius resursus naudoja šimtai skirtingų tinklalapių ir vienam jų netikėtai sulaukus didelio vartotojų antplūdžio yra stipriai paveikiamas kitų tinklalapių pasiekiamumas. Tuo tarpu atskirti ir rezervuoti procesoriaus, disko ir atminties resursai virtualiuose dedikuotuose serveriuose leidžia išvengti panašių atvejų.
Galimybė kurti virtualius dedikuotus serverius atsirado sukūrus virtualizacijos technologiją.
Jan Hus
Nuosprendis ir sudeginimas
Prieš pat įvykdant mirties bausmę, imperinis maršalas Von Pappenheim, stebint Count Palatine, paprašė J. Huso išpažinti savo nuodėmes ir taip išsaugoti gyvybę, tačiau Husas atsisakė tai padaryti ir pasakė: "Dievas yra mano liudininkas, dėl kurio aš nemaniau, kad mane neteisingai apkaltins. Giesmės tiesoje, kurią aš parašiau, ja meldžiausi ir iš jos pamokslavau, aš mirsiu šiandieną su palaima". 1415 m. J. Husas buvo sudegintas gyvas, o pelenai išpilti į Reino upę.
1999 m. gruodžio 18 d. popiežius Jonas Paulius II atsiprašė už Jano Huso sudeginimą, tačiau atsisakė jį reabilituoti, nepaisant to, kad Bažnyčia pritaikė daugybę jo mokymų.
Kūryba
J. Huso teologiniai raštai parašyti lotynų ir čekų kalbomis. Pamokslų Betliejaus koplyčioje klausytojams skirti darbai paprastai buvo rašomi gimtąja čekų kalba. Tai pedagoginis traktatas „Duktė, arba Apie tikrojo išganymo kelio pažinimą“ (1412 m.), traktatas „Tikėjimo išdėstymas, dešimt Dievo ir mūsų Tėvo įstatymų“ (1413 m.), „Postilė, arba Šventųjų sekmadieninių skaitymų aiškinimas“. Lotyniškai parašyti poleminiai teologiniai traktatai „Apie Kristaus kraują“, „Apie Kristaus kūną“, sisteminis teologinis darbas pagal garsiąsias Petro Lombardo (Petrus Lombardus) apie 1164 m. „Sentencijas“ – „Prie keturių sentencijų“ (1409 m.), prieš popiežiaus politiką nukreipti traktatai „Indulgencijų klausimas“ ir „Prieš popiežiaus bulę“ (1412 m.), taip pat pats reikšmingiausias J. Huso veikalas „Apie bažnyčią“ („De ecclesia“, 1413 m.).
Sigma (raidė)
Sigma (Σ, σ, ς) – aštuonioliktoji graikų abėcėlės raidė. Mažoji sigma būna dvejopa: ς vartojama žodžio gale, σ – visais kitais atvejais. Sigma išsivystė iš finikiečių šyno. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra σίγμα, lotynų kalboje – sigma.
Makovskiai
Makovskiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į rytus nuo Jedvabno, apie 26 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 54 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Mocažė
Mocažė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į rytus nuo Jedvabno, apie 31 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 52 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Amenchotepas III
Amenchotepas III (Amenhotepas III, m. apie 1353 m. pr. m. e.) – devintasis aštuonioliktosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 1405–1367 m. pr. m. e. arba 1391–1353 m. pr. m. e. pagal kitus autorius. Paveldėjo sostą iš savo tėvo Tutmozio IV. Su pagrindine karaliene Tii susilaukė Amenchotepo IV (Echnatono).
Amenchotepas III buvo karūnuotas dar vaikas, manoma, kad jam buvo nuo 6 iki 12 metų. Jo valdymas pasižymėjo taika, šalies suklestėjimu ir meno didingumu. Jo valdymo laikotarpiu Egiptas pasiekė meno ir diplomatijos aukštumas su Asirija, Mitanija, Babilonu ir hetitais. Valdė savarankiškai apie 38 metus ir nėra aišku, ar vėlyvaisiais metais buvo koregentu su Echnatonu ir kiek laiko. Penktaisiais jo valdymo metais Egipto generolai buvo surengę baudžiamąjį žygį į Nubiją. Tai minima trijose stelose Asuane ir Sai saloje prie trečiojo Nilo slenksčio. Nubijos vicekaralius paliko stelą Semnoje prie antrojo Nilo slenksčio, kurioje tikriausiai užsimenama apie antrąjį žygį į Nubiją. Amenhotepas III užsakė tvirtovės statybas kiek žemiau Sai salos Solebe.
Amenchotepas III įrengė savo rezidenciją vakariniame Nilo krante Tėbuose, vietovėje, kuri dabar vadinama Malkata. Jis joje rezidavo bent nuo 20-ųjų valdymo metų. Jo žmona buvo karalienė Tija, kurią vedė antraisiais valdymo metais. Su ja susilaukė dviejų sūnų (Tutmozis V ir Amenchotepas IV) ir bent trijų dukterų, kurios paminėtos „Karaliaus žmonomis“, tačiau tai tikriausiai buvo tik garbingas titulas. Iš Amarnos laiškų matyti Amenchotepo III užsienio politikos santykiai. Jis bandė susitarti, kad jam į žmonas būtų atiduotos Arzavos Sirijoje ir Mitanijos princesės. Amenchotepas III egiptiečių buvo apibūdinamas „akinančiu saulės disku“. Jo dvaras garsėjo prabanga, o apie vieną iš ministrų, Amenhotepą, Hapu sūnų, buvo sudėta legenda, kuri po tūkstančio metų jį pavertė gydymo dievu.
Amenchotepas III statė bent du Karnako šventyklos pilonus ir naują šventyklą, skirtą deivei Maat. Jis pradėjo Luksoro šventyklą iš dviejų pilonų ir kolonada už jų. Vienuoliktaisiais valdymo metais pradėjo milžiniškų rūmų Tėb uose statybą, dabartiniu metu vaidinamų Malkata, vakariniame Nilo krante. Amenchotepas III, be to, pastatė laidojimo šventyklą vakariniame Nilo krante – tuo metu tai buvo didžiausias religinis kompleksas Tėbuose. Tačiau buvo pasirinkta ne itin gera vieta, kadangi dažnai užliejama potvynių metu. Mažiau nei po 200 metų iš šventyklos komplekso liko tik griuvėsiai. Komplekso nykimą lėmė ir vėlesni faraonai, kurie „vogdavo“ medžiagą savo statybų projektams. Dabartiniu metu yra išlikę tik 18 metrų aukščio akmeniniai Memnono kolosai, kurie stovėjo prie įėjimo į laidojimo šventyklą.
Faraono vardas reiškia „Amonas yra patenkintas“. Jo epitetas Hekavaset reiškia „Tėbų valdytojas“. Graikai Amenchotepą III vadino Amenofiu. Jo vyriausiasis sūnus Tutmozis mirė dar jam valdant ir įpėdiniu tapo Amenchotepas IV. Egiptologai nesutaria, ar tarp tėvo ir sūnaus buvo koregencijos laikotarpis ir jei jis buvo, tai kiek truko.
Amenchotepas III buvo palaidotas vakarinėje Karalių slėnių dalyje, WV22 kapavietėje. Jis gerai žinomas iš didelio kiekio fajansinių skarabėjų, skirtų paminėti jo pasiekimams. Jo mumija rasta Amenchotepo II kape KV 35 Karalių slėnyje.
Drucko kunigaikštystė
Drucko kunigaikštystė  – XII a. – XVI a. pradžioje dalinė kunigaikštystė Dniepro intako Drucės aukštupio baseine. Centras Druckas.
Istorija
XII a. atskilo nuo Polocko žemės, kaip viena dalinių kunigaikštysčių. Valdė vietinė Riurikaičių atšaka – Rogvolodovičiai, kurių pirmieji siekė taip pat įsitvirtinti ir Polocko soste. XII a. III deš. kunigaikštystę nusiaubė Smolensko kunigaikštystė, VI deš. kurį laiką įsitvirtino Minsko kunigaikščių linija. 1158 m. Drucko večė išvijo Minsko statytinį, ir atkūrė vietos liniją, tačiau netrukus kraštą nusiaubė Minsko ir Polocko armijos. 1180 m. Drucką puolė daug aplinkinių kunigaikštysčių, tačiau ji išlaikė nepriklausomybę.
XIII a. antroje pusėje jiems įtaką darė Minsko, XIV a. pirmoje pusėje – Vitebsko kunigaikščiai.
XIV a. viduryje Drucko kunigaikštystė prijungta prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir skilo į vyresniosios ir jaunesniosios šakos kunigaikščio Michailo Druckio sūnų Vasilijaus ir Semiono valdas, o XV a. – į dar smulkesnes.
Vyresniosios šakos kunigaikštis, Vasilijaus vaikaitis Andrius Druckis 1399 m. žuvo Vorsklos mūšyje, jo sūnūs įpėdinių neturėjo ir didumą jų valdų Vytautas 1411 m. atidavė Vilniaus vyskupijos kapitulai.