cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kašmyrų kalba
Kašmyrų kalba, kašmiri (کٲشُر, कॉशुर = kạ̄šur) – indoeuropiečių kalbų šeimos, indoiranėnų šakos kalba, dažniausiai priskiriama dardų kalboms. Vartojama daugiausia Kašmyre, viena iš oficialių Indijos kalbų (vartojama Džamu ir Kašmyro valstijoje). Taip pat vartojama kašmyrų diasporos, gyvenančios už Kašmyro ribų: Utar Pradeše, Delyje, Pakistane, Jungtinėje Karalystėje. Kalbančiųjų skaičius – 7,1 mln. žmonių.
Svarbiausios tarmės – kašmyrų (ja pagrįsta literatūrinė kalba) ir kaštavarų (kištvari). Kitos tarmės (bakavalų, bundžvalų, pogulų, siradžų, rambanų ir kt.) paveiktos dogrų kalbos (Džamu ir Kašmyro valstijos oficiali kalba).
Kašmyrų kalba turi 2 gimines, 3 linksniius (kai kurie vyriškosios giminės vienaskaitos vardažodžiai turi 4 linksnius – ir agentyvą), veiksmažodžiai 3 veikslus, vartojamos ergatyvinės konstrukcijos. Leksikoje gausu skolinių iš kitų dardų kalbų, sanskrito, pandžabų, persų kalbos.
Anulynas (Anykščiai)
Anulynas – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kavarsko.
Kašmyrų kalba
Tradiciškai kašmyrų kalba buvo užrašoma šarados raštu (kilusiu iš brahmi raštų), tačiau dabar naudojami raštai yra devanagari ir arabų rašto variantas (persų raštas). Šarada naudojama tik liturginėms reikmėms. Rašytiniai paminklai kašmyrų kalba žinomi nuo XII–XIII a., poezija suklestėjo XIV a. (mistikės šaivės Lalos Didi eilės).
Pranas Čepėnas
Pranas Čepėnas (1899 m. balandžio 4 d. Veleikiai, Utenos apskr. – 1980 m. spalio 3 d. Vorčesteris, Masačiusetso valstija, JAV, 1998 m. palaikai perlaidoti Kauno Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos istorikas ir enciklopedininkas.
Kašmyrų kalba
Kašmyrų kalba turi 28 balsius. Tai daugiausiai balsių turinti kalba pasaulyje.
Pranas Čepėnas
Biografija
Brolis Juozapas Čepėnas. Žmona Albina Sirutytė-Čepėnienė, duktė – JAV mokslininkė Ina Čepėnaitė-Užgirienė. 1926 m. baigė Lietuvos universitetą, diplomą 1940 m. gavo Vilniaus universitete. Studijuodamas buvo „Studentų socialistų aušrininkų draugijos“ veikėjas. Kaip atentato prieš A. Voldemarą dalyvis 1929 m. gegužės mėn. suimtas, kalintas, 1930 m. lapkričio mėn. paleistas. 1931–1940 m. Lietuviškosios enciklopedijos redakcijos sekretorius, 1940–1944 m. vienas redaktorių. Nuo 1940 m. dėstė Vilniaus universitete.
1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1945–1949 m. dėstė Pabaltijo universitete Hamburge, Pineberge prie Hamburgo. 1949 m. persikėlė į JAV. Dirbo Čikagos fabrikuose. 1953–1967 m. vienas Lietuvių enciklopedijos redaktorių ir autorių, vienas suredagavo aštuonis, su kitais – septynis jos tomus. Suredagavo K. Musteikio (1970 m.), V. Poželos (1971 m.) atsiminimus, K. Ališausko knygą „Kovos dėl Lietuvos nepriklausomybės. 1918-1920“ (1972 m.). .
Altas
Altas ( 'aukštas') – šis terminas gali reikšti:
Panašūs:
Šaltiniai
Альт ALT
Valiukaitė
Valiukaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Valiukienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Valiukas.
Vincentas Kazys Urbonas
Biografija
1954 m. baigė Simno vidurinę mokyklą. 1959 m. Vincentas Urbonas baigė Vilniaus pedagoginį institutą, įgijo biologijos, chemijos ir žemės ūkio pagrindų mokytojo specialybę. 1959–2001 m. dirbo Botanikos institute, 1984–1991 m. buvo šio instituto Sporinių augalų, 1992–2001 m. – Mikologijos laboratorijos vadovas, 1989–1991 m. – dar ir direktoriaus pavaduotojas. 1967 m. Vilniaus universitete apgynė mokslų kandidato disertaciją „Naujas indėlis Lietuvos TSR kepurėtiesiems (Agaricales eilės) grybams pažinti“. 1990 m. Ukrainos SSR mokslų akademijos N. Cholodno botanikos institute apgynė daktaro disertaciją „Lietuvos TSR agarikiečių eilės grybai (rūšių sudėtis, sistematika, ekologija)“.
Apdovanotas LTSR valstybine premija (1981 m.) ir Lietuvos mokslo premija (2001 m.; abi su kitais).
Bibliografija
Svarbiausi veikalai:
Tupių kalbos
Tupių kalbos – indėnų kalbų šeima, sudaryta iš apie 70 kalbų, vartojamų Pietų Amerikos centrinėje dalyje (daugiausia Brazilijoje, Bolivijoje ir Paragvajuje). Jai priklauso plačiai vartojama gvaranių kalba.
Kai kurios šios kalbų šeimos kalbos buvo stipriai paveiktos kolonijiniu laikotarpiu Pietų Amerikoje veikusių jėzuitų. Jie standartizavo vietinius dialektus į bendrą kalbą, kuria skleisdavo Dievo žodį (senoji tupių kalba, šiuolaikinė gvaranių kalba). Tupių kalbų šeimai priklauso ir nedidelės kalbos, kuriomis kalba vos viena kita indėnų bendruomenė.
Klasifikacija
Skirstomos į 10 atšakų:
Juki kalbos, priskiriamos tupių kalboms, klasifikacija neaiški.
Varinė
Varinė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, prie pat pietinių Ukmergės pakraščių (Pašilės). Seniūnaitijos centras.
miniatiūra|250px|left|Varinės kaimo akmuo
Lumbovkos sala
Lumbovkos sala, Lumbovskio sala  – sala, ribojanti Lumbovkos įlanką nuo Baltosios jūros, už 1 km nuo Terės kranto (Kolos pusiasalis). Sala priklauso Murmansko sričiai (Rusija).
Sala pavaizduota 1682 m. olando Johano van Kioleno žemėlapyje.
Valiulytė
Valiulytė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Valiulienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Valiulis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Koldūnai
thumb|240px|Paruošti koldūnai
Koldūnai arba mėsėčiai – tradicinis Rytų Europos virtuvės (ypač Rusijos) patiekalas.
Gaminamas iš tešlos ir maltos mėsos. Tešla paruošiama iš miltų, vandens, druskos, kiaušinių. Tada suminkyta tešla pjaustoma nedideliais gabaliukais kurie iškočiojami į nedidelį apskritimo formos plotą (kartais iškočiojamas didelis tešlos gabalas vėliau jį pjaustant į mažesnius). Ant paruoštos tešlos gabalėlio dedama malta, pasūdyta, su prieskoniais arba svogūnais mėsa (kiauliena, jautiena kartais aviena), suvoliota į nedidelį gumulėlį. Mėsa apgaubiama tešla, o kraštai užlipdomi (kad verdant neišbėgtų mėsa). Paruošti koldūnai dedami į verdantį pasūdytą vandenį ir verdami keletą minučių.
Patiekiami su grietine arba spirgučiais.
Lietuviškas žodis „koldūnai“ kildinamas iš totoriško „kuldum“.
Dabar parduotuvėse dažnai parduodami šaldyti koldūnai, kuriuos belieka tik išvirti.
Drūza
miniatiūra|[[Uvarovitas|Uvarovito drūza]] Drūza – mineralų kristalų agregatų suaugimo forma. Išsikristalizuoja uolienų tuštumose arba atviruose plyšiuose. Drūzą sudarantys kristalai dažniausiai užauga statmenai tuštumos sienelėms ir laisvuoju galu būna nukreipti į tuštumos vidų.
Randamos kvarco, kalcito, ametisto, epidoto, gipso ir kitų mineralų drūzos.
Muoriškiai
Muoriškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 24 km į šiaurę nuo Biržų, Nemunėlio kairiajame krante, prie kelio Kvetkai – Nemunėlio Radviliškis, Biržų girios šiauriniame pakraštyje.
Istorija
1949–1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Anuprava
Anuprava – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Paparčių.
Rusinai (tauta)
thumb|260px|right| 2022 m. žemėlapyje nurodyti rusinų gyvenami regionai, esantys Ukrainos, Lenkijos, Slovakijos, Vengrijos ir Rumunijos pasienių zonose
Rusinai (Русины) – rytų slavų tauta, gyvenanti daugiausia Rytų Karpatų teritorijoje, vadinamoje Karpatų Rusia (rytų Slovakijoje, vakarų Ukrainoje, šiaurės Rumunijoje, pietryčių Lenkijoje). Taip pat rusinų yra Vengrijoje, šiaurės Serbijoje (Voivodinoje) bei Kroatijoje (Slavonijoje). Rusinų gyvenamoje teritorijoje didžiausias miestas, Užgorodas. Rusinai kalba rusinų kalba.
Nepriklausomai nuo to, kad rusinai save identifikuoja atskira nuo ukrainiečių etnine grupe, Ukrainos valdžios institucijos nepripažįsta rusinų kaip atskiros etninės grupės, o rusėnų kalbą oficialiai laiko ukrainiečių kalbos tarme.
Nijolė Šimienė
Nijolė Šimienė (g. 1942 m. spalio 12 d. Kelmės r.) – Lietuvos pedagogė.
Biografija
1960–1965 m. studijavo VPI. 1965–1989 m. Kauno P. Vileišio vidurinės mokyklos biologijos vyresnioji mokytoja, dirbo pedagoginį-metodinį darbą miesto metodinėje taryboje, vadovavo VPI studentų praktinei veiklai mokykloje. 1989–1997 m. Kauno J. Grušo vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotoja ugdymui, nuo 1997 m. – direktorė.
Rusinai (tauta)
Istorija
2007 m. Užkarpatės srities taryba pripažino rusinus kaip atskirą etninę grupę. 2012 m. Ukraina priėmė naują įstatymą, kuriuo rusėnų kalba buvo pripažinta viena iš kelių tautinių mažumų ir regioninių kalbų, tačiau 2014 m. šis įstatymas buvo atšauktas.
Skirstymas
Rusinai skirstosi į šias etnografines grupes:
LOS40
LOS40 (anksčiau Los 40 Principales) – pagrindinė Ispanijos komercinė radijo stotis, turinti daugiau nei 3 mln. klausytojų. Radijo stotis buvo įkurta 1966 m. Ji priklauso „Grupo PRISA“ grupei. Radijo stoties sudaromas singlų topas laikomas vienu iš pagrindinių Ispanijos muzikos įrašų topų.
Radijos stotis transliuojama šiose šalyse:
Rusinai (tauta)
Kultūra
Rusinai pasižymi savo spalvingais tautiniais kostiumais, bei unikalia medine sakraliąja architektūra.
Olenioko ulusas
Geografija
Ulusas yra Krasnojarsko krašto pasienyje, už poliarinio rato. Paviršius kalnuotas, plyti Vidurio Sibiro plokščiakalnis. Šiaurėje siekia Šiaurės Sibiro žemumą. Svarbiausios upės yra Oleniokas ir Anabaras (su intakais: Arga Sala, Buru, Siligiru, Birekte, Buolkalachu, Mažąja Kuonamka).
Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra -36–40 °C, liepos mėnesio +12–14 °C.
Gyventojai
Tautinė sudėtis (2002 m.):
Gyvenvietės
Pagrindinės uluso gyvenvietės:
Kružiūnų apylinkė
Kružiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Šalgotarjanas
Šalgotarjanas – miestas šiaurės Vengrijoje, Čerhato kalnuose, 70 km į vakarus nuo Miškolco. Nogrado medės centras. Nogrado rusvųjų anglių baseino centras. Metalurgijos, žemės ūkio mašinų pramonė, stiklo gamyba.
Kružiūnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Butrimonių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Alytaus rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Raižių apylinkės ir Žagarių apylinkės.
Šalgotarjanas
Istorija
Šalgotarjanas žinomas nuo XIII a., tuomet čia stovėjo pilis, bažnyčia. XVII a. sugriautas, vėliau atstatytas, bet išliko mažu kaimeliu. XIX a. pradėta akmens anglių gavyba, o 1922 m. gavo miesto statusą. XX a. pab. kalnakasybos pramonė sustabdyta.
Ruandos vėliava
thumb|250px|right|[[Vaizdas:FIAV 111000.svg|20px Ruandos vėliava]] Ruandos vėliava buvo įteisinta 2001 metų spalio 25 dieną.
Vėliavos pagrindą sudaro trijų spalvų trispalvė, kurios dvi juostos yra vienodo formato, užimančios pusė visos vėliavos ploto. Likusi viršutinė juosta užima kitą pusę vėliavos.
Ruandos respublikos vėliavoje vyrauja trys spalvos: mėlyna, užimanti pusę vėliavos, bei geltona ir žalia spalvos. Vėliavos mėlyno fono dešiniajame kampe vyrauja saulės simbolis, kuris dominuoja tik nedaugelyje šalių. Šioje vėliavoje žydra spalva simbolizuoja taiką ir laimę šioje karo, nepritekliaus bei genocido išsekintoje šalyje, geltona spalva simbolizuoja ekonomikos progresą, kuris labai reikalingas šiai vienai skurdžiausių bei mažai gamtinių resursų turinčiam kraštui, žalia – viltį kada nors šiai šaliai tapti turtingai. Saulės simbolis – taiką ir vienybę tarp Ruandos tautų, kurių santykiai praeityje atnešė vien negandas ir nuoskaudas.
Istorija
thumb|250px|right|Ruandos vėliava 1962–2001 metais Ruandai priklausant Vokietijos Imperijai, 1914 metais buvo nutarta kiekvienai kolonijai suteikti vėliavą, atspindinčią šios teritorijos specifiškumą. Iki 1918 metų Ruanda buvo Vokietijos Rytų Afrikos dalimi ir šioje teritorijoje oficiali buvo pastarosios teritorijos vėliava. Vėliavos formatas buvo toks, koks ir Namibijos Respublikos, kuomet ji priklausė Vokietijos Imperijai. Skirtumas buvo tik emblema, kurioje buvo pavaizduotas liūtas. Nuo 1918–1962 metų, šiai šaliai priklausant Belgijai, įteisinta buvo atitinkama Belgijos administracijos vėliava.
Daugelis Afrikos buvusių kolonijų atgavusios nepriklausomybę tuojau keisdavo vėliavas. Kaip ir daugelis Afrikos šalių, Ruanda irgi nebuvo išimtis keičiant savo vėliavą. 1962 metų liepos 1 dieną, šaliai tapus nepriklausomai, buvo įteisinta naujoji vėliava, kuri egzistavo iki 2001 metų, kuomet buvo įteisinta dabartinė. Senoji vėliava bene unikaliausia iš kadaise egzistavusių, ši raudonos, geltonos bei žalios vertikalių spalvų trispalvė buvo unikali tuo, kad joje (geltonajame fone) buvo raidė – didžioji raidė R, kuri simbolizavo šalies pavadinimą. 2001 metais, siekiant mažinti pilietinio karo bei genocido žaizdas (vėliava daugeliui asocijavosi su genocidu), ši vėliava buvo pakeista.
Ramutis Čepinskas
Ramutis Čepinskas (g. 1944 m. liepos 21 d. Joniškyje) – Lietuvos pianistas, pedagogas.
Biografija
1968 m. baigė Lietuvos konservatoriją, Jurgio Karnavičiaus klasę. 1968–1971 m. Lietuvos operos ir baleto teatro, 1971–1974 m. Lietuvos konservatorijos koncertmeisteris.
Nuo 1968 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, 1984–1989 m. fortepijono, teorijos, istorijos ir kompozicijos fakulteto dekanas, 1989–1996 m. Kauno fakulteto dekanas, nuo 1996 m. studijų ir mokslo prorektorius, Senato narys. Nuo 1989 m. docentas. Nuo 1990 m. dar ir Kauno J. Naujalio muzikos gimnazijos Fortepijono skyriaus pedagogas metodininkas.
1977–1979 m. dėstė Irako nacionalinėje muzikos ir baleto mokykloje Bagdade. Akompanavo dainininkei Aušrai Stasiūnaitei Michailo Glinkos (Tbilisis, 1975 m.), Vioti (Verčelis, Italija, 1976 m.) vokalistų konkursuose, apdovanotas diplomais už geriausią akompanavimą. Dalyvavo daugiau, kaip 500 koncertų Lietuvoje ir užsienyje.
Gaizinkalnas
Gaizinkalnas, Gaizinis – aukščiausia Latvijos kalva, siekianti 311,9 m virš jūros lygio (santykinis aukštis 61,6 m). Kalva stūkso Vidžemės aukštumoje, Maduonos savivaldybėje, į vakarus nuo Maduonos. Sudarytas iš smėlio, žvirgždo, moreninio priemolio. Šlaitai statūs, apaugę eglėmis, beržais. Nuo 1987 m. priklauso Gaizinkalno gamtos parkui.
Lankomas turistų, veikia slidinėjimo trasos, keltuvai. XX a. devintajame dešimtmetyje kalvos viršūnėje pradėtas statyti apžvalgos bokštas, kuris dėl lėšų trūkumo ir neteisingai įrengtų pamatų liko nebaigtas. Bokštas nugriautas (susprogdintas) 2012 m. gruodį.
Lumbovkos įlanka
Lumbovkos įlanka  – įlanka Baltojoje jūroje. Yra Kolos pusiasalio šiaurrytinėje dalyje. Ilgis 16 km, plotis – iki 5 km. Įlanka sekli, iki 4 m gylio.
Krantai uolėti, statūs. Krante gyvenamasis punktas Lumbovka. Į įlanką įteka upės Lumbovka ir Kamenka. Įlanką nuo Baltosios jūros skiria Lumbovkos sala, abipus kurios yra du sąsiauriai – Didieji Vartai ir Mažieji Vartai.
Poligonas
Lumbovkos įlanką ir Lumbovkos salą apima karinis poligonas, aptarnaujantis Šiaurės laivyno aviaciją. Poligone karo lakūnai treniruojasi šaudyti. Tam įlankos centre stovi du seni laivai, o saloje įrengti keli antžeminiai taikiniai, kuriuos lakūnai atakuoja orlaivių ginkluote. Įlankos perimetre yra trys stebėjimo punktai, kurie stebi, ar orlaivių atakos buvo taiklios.
Neptūnas
Žodžio Neptūnas reikšmės:
Chanevalis
Chanevalis  – miestas rytų Pakistane, Pandžabe, į šiaurės rytus nuo Multano. Pro miestą eina Pešavaro-Karačio geležinkelis, yra antra pagal dydį geležinkelio stotis Pakistane. Verčiamasi žemės ūkio reikmenų gamyba, tekstilės (medvilnės valymo, verpimo, audimo), maisto (malimo, aliejaus) pramone. Apylinkėse gausiai auginama medvilnė.
Istorija
Chanevalis į svarbų miestą išaugo britų valdymo metais.
Tenesinas
Tenesinas  – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Ts, eilės numeris 117. Tai dirbtinis, natūraliai Žemėje nerandamas elementas. Pavadintas Tenesio garbei. Vardą suteikė IUPAC 2016 m. lapkričio 28 d.
Apie tenesino sintezę 2010 m. paskelbė Rusijos ir JAV mokslininkai Jungtiniame branduolinių tyrimų institute Dubnoje, sukūrę penkis tenesino-294 ir vieną tenesino-293 branduolius pagal branduolines reakcijas:
30 Rockefeller Plaza
Iki 1988 m. pastatas buvo žinomas RCA Building pavadinimu, vėliau iki 2015 m. – GE Building.
Istorija
miniatiūra|kairėje|„Pietūs ant dangoraižio“, 1932 m. daryta Charles Clyde Ebbets nuotrauka miniatiūra|kairėje|[[Rockefeller Center su RCA Building centre, 1933 m. gruodis]] Pradžioje dabartinio pastato vietoje Rockefeller centre turėjo išdygti naujas operos teatras Metropolitan Opera. Tačiau suprojektuotas pastatas pasirodė esąs per brangus, tad operos teatrą nuspręsta naujai statyti Lincoln centre.
Esamu projektu susidomėjo Džonas D. Rokfeleris jaunesnysis. Pagrindiniam Rockefeller centro architektui Reimondui Hudui kilo idėja derėtis su Amerikos radijo korporacija (RCA) ir jos dukterinėmis įmonėmis, National Broadcasting Company (NBC) ir Radio-Keith-Orpheum (RKO), dėl pastato žiniasklaidos įmonėms statybų šioje vietoje. Dangoraižio techniniai brėžiniai pristatyti 1930 m. kovą, o nustačius pastato tūrį ir matmenis galutinai baigti rengti kitų metų kovą. Dar po metų, 1932 m. kovą, prasidėjo pirmieji statytų darbai. Tų pačių metų rugsėjį pastatas jau buvo 64 aukštų. Statant 69 aukštą, 1932 m. rugsėjo 20 d., buvo padaryta žymi nuotrauka „Pietūs ant dangoraižio“, kurios autorius Čarlzas Klaidas Ebetsas.
Visuomenei pastatas iškilmingai atvertas 1933 m. gegužės pabaigoje. Tiesa atidarymą norėta daryti dar mėnesio pradžioje, bet dėl kilusių nesutarimų dėl žymaus Diego Riveros paveikslo „Žmogus kryžkelėje“, kuris galiausiai prieš atidarymą buvo pašalintas, atidarymas buvo atidėtas. Iškilusiam pastatui pagal susitarimą duotas RCA Building pavadinimas.
Architektūra
Dangoraižis buvo pastatytas atsižvelgiant į užsakovo, Amerikos radijo korporacijos, reikalavimus. Taigi, siekiant pagerinti garso izoliaciją, transliavimo patalpos buvo izoliuotos nuo laikančiųjų konstrukcinių elementų. Tam panaudoti plieniniai spaustukai, aptraukti veltiniu. Liftai, suprojektuoti iš viso 58 keleiviams, buvo įrengti centrinėje pastato dalyje.
Dangoraižio požeminiuose aukštuose įsikūrę parduotuvės ir restoranėliai. Dėl būdingos formos pastatas pramintas „plyta“. Virš pagrindinio pastato įėjimo yra iškilaus amerikiečių skulptoriaus Lee Lawrie frizas, kuriame cituojama iš Izaijo knygos (33:6):
Pažymėtina, kad 1933 m. pavasarį meksikietis muralistas Diego Rivera pagrindiniame fojė freskoje „Žmogus kryžkelėje“ nutapė Vladimiro Lenino atvaizdą ir gegužės 1 dienos paradą. Pajutęs visuomenės nuomonės spaudimą, Džonas Rokfeleris paprašė Riverą pašalinti šį atvaizdą arba bent jau pavaizduoti Abraomą Linkolną priešingoje vestibiulio pusėje. Rivera atsisakė, tad buvo nušalintas nuo darbo, o freska buvo apklijuota. 1934 m. vasario mėn. darbininkai ją visiškai sunaikino. Vietoje to buvo sukurta nauja freska, ant kurios, be kitų, buvo pavaizduoti Linkolnas ir Ralfas Emersonas.
Pastate yra apžvalgos aikštelė. Uždarytas rekonstruoti 1986 m., vėl atidarytas tik 2005 m.
Baltrušiai
miniatiūra|Paminklas [[varpininkai|varpininkams]]
Baltrušiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Barzdų ir 3 km į šiaurę nuo Pilviškių, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, bendruomenės namai.
Istorija
Kaimas minimas 1773 m. Naumiesčio bažnytinių kaimų sąraše. 1918 m. įkurta pradžios mokykla, 1952 m. atidaryta biblioteka. 1941 m., per vokiečių okupaciją, Baltrušiuose sušaudyta 1800 Pilviškių gyventojų (daugiausia – žydų). Žudynių vietoje įrengti Baltrušių holokausto aukų kapai.
1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Anupriškės (Elektrėnai)
Anupriškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Ubiškių, prie Vuolastos upelio, šalia Jagėlonių miškų.
Baltrušiai
Istorija
2004 m. atidengtas atminimo akmuo (aut. Albinas Bilinskas) varpininkų II suvažiavimui, 1889 m. vykusiam valstiečio Jono Lozoraičio sodyboje.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Oleniokas (gyvenvietė)
Oleniokas  – gyvenvietė Rusijoje, šiaurės vakarų Jakutijoje, Olenioko upės pakrantėje. Uluso centras. Yra oro uostas (skrydžiai į Jakutską, Udačną, Saskylachą). Veikia kultūros namai, etnografinis Šiaurės tautų muziejus.
Klimatas itin atšiaurus: vidutinė metinė oro temperatūra yra -11,6 °C, žemiausia užfiksuota – -62,9 °C.
Varkujai
Varkujai – kaimas Anykščių rajono savivaldybės rytuose, 5 km į šiaurės rytus nuo Debeikių, 6 km į šiaurės vakarus nuo Vyžuonų. Seniūnaitijos centras. Priklauso Vyžuonų parapijai (Utenos raj.). Yra neveikiančios kapinaitės, šalia Varniškių ežerėlio stūkso Kartakalnio piliakalnis.
thumb|left|240px| Varkujų kapinaitės
Istorija
Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 metų inventoriuose minima, jog sodžius priklausė didžiajam kunigaikščiui.
Revų apylinkė
Revų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Miroslavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Alytaus rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tolkūnų apylinkės.
Valutis
Valutis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Valutienė (ištekėjusi moteris) ir Valutytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Lietuvos ekonomikos skatinimo planas
thumb|ESP logotipas Ekonomikos skatinimo planas (ESP) – tai 15-osios Lietuvos Respublikos Vyriausybės įgyvendinamų priemonių paketas, skirtas palengvinti verslo veiklos sąlygas, įtraukti papildomų lėšų į Lietuvos rinką ir palengvinti verslui galimybę pasiskolinti, išlaikyti darbo vietas ir taip mažinti socialinę įtampą visuomenėje.
ESP yra atsakas į 2008–2009 m. pasaulio ekonominės krizės sukeltas ekonomikos problemas Lietuvoje.
Įgyvendinamos priemonės
ESP susideda iš penkių sričių:
ESP rezultatai
2009 m. gruodžio 24 d. dienos duomenimis, ESP plano rezultatai skirtingose plano srityse stipriai skyrėsi:
1892 m.
1892 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Gimtadieniai
Liepa
Nedatuota
Lumbovka (upė)
Lumbovka (, iš samių k. lumbal – 'pratakinis ežeras' ) – upė Kolos pusiasalyje (Rusija).
Upė yra Kolos pusiasalio šiaurrytinėje dalyje. Upė prasideda dviejų upelių santaka, o įteka į Lumbovkos įlanką netoli Lumbovkos kaimo. Upė slenkstėta, slenksčių yra visame upės ilgyje. Turi daug intakų, didžiausi yra Aukštutinis ir Žemutinis Eckuriokai, Aukštutinis ir Žemutinis Puntejai.
Intakai (išdėstymo tvarka – nuo žiočių):
Marija Čepinskienė
Marija Čepinskienė-Rauchaitė (g. 1946 m. kovo 14 d. Kaune) – Lietuvos pianistė, vargonininkė, pedagogė.
Biografija
1952–1963 m. mokėsi Kauno specialiojoje vidurinėje muzikos mokykloje (fortepijono specialybę). 1963–1971 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje, baigė Olgos Šteinberg fortepijono (1968 m.), Leopoldo Digrio vargonų (1971 m.) klases.
1966–1971 m. Vilniaus pedagoginio instituto, nuo 1971 m. Lietuvos konservatorijos (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija), nuo 1989 m. Kauno fakulteto dėstytoja, nuo 1994 m. Vargonų ir bendrojo fortepijono katedros vedėja, nuo 1992 m. docentė. Nuo 2011 m. Vytauto Didžiojo universiteto Muzikos akademijos docentė, Bendrojo fortepijono ir vargonų skyriaus vedėja.
Jau studijų metais kaip vargonininkė koncertavo Lietuvoje, Vokietijoje ir Čekijoje. Nuolat rengė vargonų muzikos rečitalius didžiausiuose Lietuvos miestuose. 2000 m. išleido natų leidinį „Baroko epochos miniatiūros fortepijonui“. Akompanuoja ir groja vargonais Lietuvos bažnyčiose bei užsienyje.
Reino-Noiso apskritis
250px|right|thumb|Apskritis Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje Reino-Noiso apskritis – apskritis Šiaurės Reine-Vestfalijoje, Diuseldorfo apygardoje. Reino-Noiso apskritis ribojasi su tokiomis apskritimis bei miestais kaip Viersen apskritis (šiaurėje), miestais Krėfeldas ir Duisburgu, rytuose – Diuseldorfas ir Mettmann apskritimi, pietuose – Kelnas bei Reino-Erfto apskritis.
Brendan Fraser
Brendan Fraser (g. 1968 m. gruodžio 3 d. Indianapolyje) – kanadiečių – amerikiečių aktorius. Labiausiai išgarsėjo suvaidinęs filme Mumija bei vėlesniuose jo tęsiniuose (Mumijos sugrįžimas, Mumija: Drakono imperatoriaus kapas).
Būdamas vaiku gyveno Seatle, Eurikoje, Otavoje, Kalifornijoje, Olandijoje, Šveicarijoje.
Buktiškiai
Buktiškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Barzdų. Seniūnaitijos centras. Vakariniu kaimo pakraščiu teka Vandupė.
Kinijos Liaudies Respublikos herbas
thumb|right|Kinijos Liaudies Respublikos herbas Kinijos Liaudies Respublikos herbe (kin. 中华人民共和国国徽) pavaizduoti Tiananmeno vartai raudoname skritulyje. Virš vartų yra penkios žvaigždės, kurios vaizduojamos ir šalies vėliavoje. Didžiausia iš jų simbolizuoja Kinijos komunistų partiją, o likusios mažesnės keturios - socialines klases pagal maoizmą.
Matematika Babilone
Matematika Babilone (taip pat Asirijos-Babilono matematika     ) sąvoka nusako Mesopotamijos žmonių pasiekimus matematikos srityje nuo Šumero laikų iki Babilono žlugimo 539 m. pr. m. e. Babilonietiški matematiniai tekstai yra suprantamai parašyti ir neblogai išsilaikę. Jie dalinami į du laikotarpius: Senosios Babilono karalystės periodo (1830-1531 m. pr. m. e.) ankstyvieji tekstai ir Seleukidų imperijos laikų tekstai (Beje, jų yra daugiausia, paskutinieji keturi amžiai iki Kristaus gimimo). Matematinių problemų turinio atžvilgiu beveik jokių sirtumų nėra, taigi, Babiloniečiai nagrinėjo tas pačias problemas beveik visus savo senovės kultūros egzistavimo du tūkstantmečius. Skirtingai nuo negausių Senovės Egipto matematikos šaltinių, apie Babilono matematiką mes žinome iš beveik 400 išlikusių molinių lentelių, atkastų nuo 1850 m. iki šių dienų. Jos buvo rašomos dantiraščiu drėgno molio lentelėse, po to išdegamos ugnyje arba kaitrioje Saulės šviesoje. Dauguma atrastų molinių lentelių datuojamos nuo 1800 iki 1600 m. pr. m. e. Jose nagrinėjamos trupmenų, algebros, Pitagoro teoremos, kvadratinių ir kubinių lygčių problemos. Babilono lentelė, pavadinta YBC 7289 pateikia \sqrt{2} aproksimaciją šešių dešimtainių skaitmenų tikslumu.
Babilonietiškieji skaičiai
Babilono matematika rėmėsi šešiasdešimtaine skaičiavimo sistema. Iš čia yra kilęs 60 sekundžių minutėje, 60 minučių valandoje, ir 360 laipsnių kampas pilnam apsisukimui naudojimas. Babiloničiai sugebėjo tiek daug pasiekti dėl dviejų priežasčių. Pirmoji yra ta, kad skaičius 60 yra sudėtinis, besidalinantis iš 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10, 12, 15, 20, 30 ir 60, kas labai palengvina trupmeninį skaičiavimą. Taip pat, skirtingai nuo egiptiečių ir romėnų, babiloniečiai ir indai turėjo pozicines skaičiavimo sistemas (skaitmens prasmė priklauso nuo vietos skaičiuje), kuomet skaičiai parašyti kairėje pusėje turi didesnes vertes (kaip ir dešimtainėje sistemoje: 734 = 7×100 + 3×10 + 4×1).
Šumerų matematika (3000 — 2300 m. pr. m. e.)
Jau nuo 3000 m. pr. m. e. šumerai turėjo išvystytą matavimo teoriją. Nuo 2600 m. pr. m. e., šumerai turėjo susirašę daugybos lenteles, mokėjo spręsti geometrinius ir dalybos uždavinius. Jau tuo metu buvo naudojama šešiasdešimtainė skaičiavimo sistema.
Matematika Senojoje Babilono karalystėje (2000–1600 m. pr. m. e.)
Dauguma rastų molinių lentelių yra datuojamos senosios Babilono karalystės laikotarpiu, todėl Mesopotamijos matematiniai pasiekimai dažniausiai vadinami Babilono matematiniais pasiekimais. Jose yra surašytos daugybos lentelės, matematiniai uždaviniai ir jų sprendimai.
Aritmetika
Babiloniečiai plačiai naudojo iš anksto sudarytas lenteles aritmetinių skaičiavimų palengvinimui. Pavyzdžiui, dviejose lentelėse, rastose Senkerah prie Eufrato 1854 m., (datuojamose apie 2000 m. pr. m. e.), surašyti skaičių nuo vieno iki 59 kvadratai ir nuo vieno iki 32 kubai. Babiloniečiai juos naudojo daugybos skaičiavimų palengvinimui kartu su formulėmis:
1/7, 1/11, 1/13 ir kiti panašūs skaičiai neturi baigtinio atvaizdavimo šešiasdešimtainėje sistemoje. Jų skaičiavimui babiloniečiai naudojo aproksimacijas. Tarkim 1/13 arba skaičiaus dalybai iš 13 buvo naudojamas sąryšis:
Algebra
Elementariosios algebros uždaviniams spręsti vėlgi plačiai naudotos panašios lentelės.
kur b ir c nebūtinai sveikieji skaičiai, bet c būtinai turi būti teigiamas. Jie žinojo, kad sprendinys turi tokį pavidalą:
Iš lentelių jie visada naudodavo tik teigiamą šaknies vertę, kuri dažniausiai reikalinga „realioms“ problemoms spręsti (pvz., surasti stačiakampio kraštines esant duotam stačiakampio plotui).
n3 + n2 lentelės buvo naudojamos tam tikros rūšies kubinėms lygtims spręsti. Tarkim turime lygtį:
Padauginę lygtį iš a2 ir padalinę iš b3 gausime
Įstačius y = ax/b gauname lygtį
kurios sprendimui galima naudoti n3 + n2 lenteles geriausiam artiniui dešinėje pusėje esančiam skaičiui rasti. Tačiau jie nežinojo algooritmo bet kokiai kubinei lygčiai spręsti.
Palūkanų skaičiavimas
Babiloniečiai mokėjo paskaičiuoti pinigų sumos padvigubėjimo laiką, esant žinomai palūkanų normai.
Tarkim lentelėse galima rasti uždavinį „Esant palūkanų normai 1/60 per mėnesį (nepridedant palūkanų), paskaičiuoti pinigų padvigubėjimo laiką“. Tai duos metinę palūkanų normą 12/60 = 20%, o padvigubėjimo laikas bus 100%/20% = 5 metai.
Plimpton 322
Plimpton 322 lentelėje surašyti „Pitagoro trejetai“, t. y., sveikųjų skaičių trejetai kurie tenkina lygtį.
Nors ir daug tyrinėta, iki šiol nežinoma, kokiais būdais jie gauti, kadangi jų yra gana daug ir skaičiai gana dideli, kad juos būtų lengva gauti paprastais visų galimų variantų peržiūrėjimo metodais.
Geometrija
Babilone buvo žinomi bendrieji plotų ir tūrių matavimo principai. Jie naudojo įvertį, kad apskritimo perimetro ilgis yra tris kartus didesnis už jo skersmenį, o skritulio plotas yra viena dvyliktoji perimetro kvadrato. Šie įverčiai teisingi, tarus kad pi yra apytiksliai lygus 3. Cilindro tūris buvo skaičiuojamas kaip jo pagrindo ploto ir aukščio sandauga, Tačiau nupjauto kūgio arba nupjautos piramidės tūris buvo klaidingai skaičiuojamas sudauginant aukštį iš pusės pagrindų sumos. Pitagoro teorema babiloniečiams taip pat buvo žinoma. Neseniai buvo atrasta molinė lentelė, kurioje pi buvo įvertintas lygiu 3 ir 1/8.
Babilono astronomai turėjo žvaigždžių tekėjimo ir laidos, planetų judėjimo, Saulės ir Mėnulio užtemimų lenteles, kurių sudarymui reikia mokėti matuoti kampinius nuotolius dangaus sferoje.
Jie taip pat naudojo tam tikrą skaičiavimo būdą, panašų į Furje analizę efemeridžių apskaičiavimui (dangaus šviesulių padėčių lentelė), koks buvo atrastas tik 1950 metais (Otto Neugebauer).
Jonas Čepinskis
Biografija
1972 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, 2002 m. habilituotas socialinių mokslų daktaras.
1972–1989 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos bendradarbis, nuo 1976 m. dėstytojas. 1989–1992 m. dirbo Ekonomikos institute. Nuo 1989 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, 1999–2000 m. Biznio ir vadybos fakulteto prodekanas, nuo 2001 m. profesorius. 1992–2002 m. stažavosi ir dėstė Ciuricho, Fribūro, Sankt Galeno (Šveicarija), Diuseldorfo, Štralzundo (Vokietija), Roskildės (Danija) universitetuose.
Dalyvavo rengiant Lietuvos įstatymų projektus, Aplinkos apsaugos (1995 m.) ir Darnaus vystymo (2002 m.) strategijas. Rašo aplinkos ekonomikos, draudimo, vadybos klausimais.
Italijos regionai
Italijos regionai yra didžiausi administraciniai suskirstymai šalyje. Kiekvienas regionas turi išrinktą tarybą ir vykdantį komitetą (Giunta Regionale), kuram vadovauja regioninis prezidentas. Komitetai yra renkami kiekvieno regiono gyventojų, išskyrus Aostos slėnį ir Trentiną-Alto Adidžę, kuriuose komitetus išrenka tarybos.
Regionų statusai
Kiekvienas regionas turi tam tikrą statusą numatytą šalies konstitucijoje. 15 regionų turi įprastą statusą, 5 – specialų.
Įprasto statuso regionai
Įprasto statuso regionai buvo apibrėžti 1970 m. Šie regionai turi administracines ir įstatymų leidybos teises. Tačiau jų finansinės galios yra mažos – šie regionai sau panaudoti gali tik iki 20 % surinktų mokesčių.
Specialaus statuso regionai
Šalies konstitucija suteikia penkiems Italijos regionams (Sardinijai, Sicilijai, Trentinui-Alto Adidžei, Aostos slėniui ir Friuliui-Venecijai Džulijai) autonomines teises ir specialų statusą. Pagal šį statusą šiems regionams suteikiamos daug didesnės įstatymų leidybos, administracijos ir finansų surinkimo teisės. Šie regionai gali pasilikti nuo 60 iki 100 % surinktų mokesčių. Už tokį statusą šie regionai turi remti sveikatos apsaugos, mokslo sistemas bei rūpintis visuomeminėmis paslaugomis. Sicilija papildomai gauną visas lėšas iš Italijos visoms paslaugoms.
left|thumb|300px|Sunumeruoti Italijos regionai
Mažeikių Merkelio Račkausko gimnazija
Istorija
1945 m. sovietų valdžios metais, gimnazija buvo uždaryta, paliekant vidurinės mokyklos statusą. 1996 m. rugsėjo 1 d., direktorės Mirdzos Žiaurienės iniciatyva, gimnazija buvo atkurta. 2009 m. mokykla paminėjo 90 m. sukaktį.
2006 m. duomenimis, mokykloje dirbo 59 mokytojai. Iš jų 5 ekspertai, 20 metodininkų, 20 vyr. mokytojų. Mokėsi 783 mokiniai, iš jų – 559 gimnazistai.
Danuta Jaskanis
Biografija
Vyras Janas Jaskanis. Studijavo Varšuvos ir Poznanės universitetuose.
Mokslinė veikla
Tiria pirmųjų amžių baltų, daugiausia jotvingių, kultūrą ir baltų bei slavų kultūrų paribį ankstyvaisiais viduramžiais. Parengė Varšuvos archeologijos muziejaus parodos „Baltai – šiauriniai slavų kaimynai“, 1978 m. lenkų kalba ir 1981 m. anglų kalba, 1987 m. vokiečių kalba, su M. Kačinskiu, katalogą, kuriame pateikė išsamią V a. pr. m. e. – XIV a. baltų kultūros apžvalgą. Tęstinio leidinio „Nemuziejinių archeologinių rinkinių katalogas“ (Katalog archeologicznych zbiorów pozamuzealnych) 1988-1993 m. ir knygos „Archeologinis paminklas ir jo aplinka“ (Zabytek archeologiczny i środowisko) 1980 m. redaktorė.
Katatonia
Katatonia – Švedijos doom metal grupė, suformuota Stokholme, 1991 m. Jono Renkses ir Anders Nyströmo.
1991–1993
Ankstyvieji Katatonia leidiniai, tokie kaip EP’as „Jhva Elohim Meth... The Revival“ ir jų debiutinis albumas „Dance of December Souls“, pasižymi blyškia ir melanchiliška atmosfera, ir dažniausiai yra priskiriami doom metal arba death/doom metalo stiliui. Ankstyvieji Katatonia leidiniai dažnai yra prilyginami grupių My Dying Bride, Anathema ir Paradise Lost albumams ir yra laikomi death/doom žanro pirmtakais.
1994
1994 m. rugsėjį grupė įrašė albumą „For Funerals to Come“, bet jį išleido tik 1995 m. Po to, grupės narys Le Huche paliko grupę.
Brave Murder Day (1996)
1996 m. Opeth vokalistas Mikael Åkerfeldt atliko vokalus „Brave Murder Day“ albume, nes tuometinis grupės dainininkas (tada ir būgnininkas) Jonas Renkse prarado galimybes kriokti tinkamai.
1998
1997 m. buvo įrašytas albumas „Discouraged Ones“ ir išleistas kitais metais. Tai buvo paskutinis albumas, kuriame Renske grojo būgnais, o Mikael Oretoft – bosine gitara.
Pupasodžio apylinkė
Pupasodžio apylinkė (arba Pupasodžių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Miroslavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Alytaus rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tolkūnų apylinkės.
Commentariorum rerum urbanarum
Miesto reikalų apybraižos  – itališkoji visuotinė enciklopedija, išleista XVI a.
Leidėjas – R. Maffei iš Volteros. Enciklopedija išleista 1506 m. Romoje, perspausdinta Paryžiuje 1526 m.; iki 1603 išėjo 6 leidimai).
Apimtis
38 knygose aprašomas šiuolaikinis pasaulis, kokį XVI a. suvokė autorius, įtraukdamas ispanų bei portugalų keliautojų atradimus, žymių žmonių biografijas. Enciklopedijoje taip pat pateikiamos įvairių mokslo disciplinų žinios (analizės forma).
Anupriškis
Anupriškis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Suvieko, prie plento. Išlikusi sodybvietė.
Svaikstikas
Svaikstikas (Suaxtix, Swayxtix, Schwayxtix, Schwaytestix) – senovės sūduvių šviesos dievas, vienas pagrindinių dievų. Jo buvo meldžiama tinkamu laiku apšviesti javus, žoles, gyvulius. Minimas XVI a. šaltiniuose apie sūduvių papročius. Autorių lygintas su romėnų Saulės dievu.
Pajūrio Švč. Trejybės bažnyčia
'''Pajūrio Švč. Trejybės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Pajūrio miestelyje, prie kelio ir Nemylo bei Jūros santakos.
Istorija
Pajūrio dvaro savininkas grafas Valavičius 1780 m. pastatė bažnyčią (buvo Žvingių parapijos filija). 1830 m. tikintieji pastatė naują mūrinę bažnyčią. Ji 1898 m. restauruota, panaujinti altoriai. Vyskupas Pranciškus Karevičius 1919 m. bažnyčią konsekravo. 1912 m. įkurta parapija.
1935 m. Kazys Nausėda Kretingos pranciškonams dovanojo 50 ha žemės ir mūrinius namus su malūnu, lentpjūve, vilnų verpykla. Pajūryje įsikūrė pranciškonų naujokynas. 1941 m. vienuoliai išsikėlė į Kretingą. Vienuolyne įsteigta žemės ūkio mokykla. Pajūryje nuo 1947 m. klebonavęs Klemensas Arlauskas (1910–1991 m.) 1949 m. vasario 6 d. areštuotas ir ištremtas. Į Lietuvą grįžo 1956 m.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, su 6 kolonų portiku, vienabokštė. Įrengti 5 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame palaidotas nuo 1988 m. Pajūryje klebonavęs Vytautas Sadauskas (1961–1991 m.).
40 Wall Street
40 Wall Street (Trump Building) – pastato, kuris atidarymo metu priklausė The Bank of the Manhattan Company, adresas, tačiau pastatas liko žinomas savo adresu, kai kompanija susijungė su Chase National Bank ir tapo Chase Manhattan Bank. Tai 70 aukštų dangoraižis, stovintis Manhatane, Niujorke. Dangoraižis buvo pastatytas 1930 m. po 11 mėnesių trukusių statybų. Statinio viršūnė siekia 282,5 m. Architektas – H. Craig Severance.
Pastatas labai trumpai buvo aukščiausias pasaulyje, nes neilgai trukus jį pralenkė Chrysler Building, kurio statybos užbaigtos dar tais pačiais metais. Dangoraižis dar žinomas Trump Building pavadinimu nuo tada, kai jį 1996 m. renovavo Donaldas Trumpas, kuriam jis ir priklauso. 1998 m. dangoraižis buvo priskirtas prie Niujorko miesto „simbolių“.
miniatiūra|kairėje|40 Wall Street (Trump Building)
Istorija
40 Wall Street buvo projektuojamas taip, kad būtų 41 m (135 pėdomis) aukštesnis už netoliese stovintį Woolworth Building, pastatytą 1913 m. Tačiau pastato planas buvo pakeistas taip, jog šis būtų dvejomis pėdomis aukštesnis už Chrysler Building, savo ruožtu turėjusį būti 282 m (925 pėdų) aukščio. Visgi baigus statyti 40 Wall Street, Chrysler Building statytojai sumaniai pakeitė projekto aukštį. 38 metrų (125 pėdų) antena buvo slaptai prijungta prie pastato karūnos, išpildant Volterio Kraislerio svajonę turėti aukščiausią pastatą pasaulyje. Tokia šlovė neilgai truko ir pastatą po metų, 1931 m., aplenkė Empire State Building.
GCompris
GCompris tai mokomųjų-lavinamųjų žaidimų rinkinys 3–12 metų vaikams, skirtas mokytis skaityti, rašyti, skaičiuoti, pažinti gamtos dėsnius, spręsti galvosūkius, lavinti atmintį, išmokti naudotis kompiuteriu (pele, klaviatūra, liečiamu ekranu), išmokti elektros grandinės pagrindus ir kt. Jis priklauso GNU laisvosios programinės įrangos projektui. Gcompris tikslas – suteikti laisvą alternatyvą nuosavybiniams mokomiesiems žaidimams. GCompris išverstas į daug kalbų, tarp jų ir į lietuvių,  rusų,  lenkų.
Dauguma užduočių yra sukurtos kaip žaidimai, bet visgi jos yra mokomosios.
Programos pavadinimas GCompris – tai prancūziško posakio trumpinys, reiškia „Aš supratau“.
Gcompris galimybės
Šiuo metu (2020 m.) rinkinyje yra daugiau kaip 130 įvairių pamokėlių:
Prie kiekvienos pamokėlės pateikiamas išsamus aprašymas bei naudojimosi instrukcijos.
Žvaigždutės, esančios šalia pamokėlės ikonos, nurodo kokio amžiaus vaikams ji skirta:
1, 2 ar 3 paprastos žvaigždutės – nuo 3 iki 6 metų vaikams; 1, 2 ar 3 sudėtingos žvaigždutės – 7 metų ir vyresniems vaikams.
Arga Sala
Arga Sala  – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašte (Evenkų rajone) ir Jakutijoje (Olenioko uluse); Olenioko kairysis intakas. Prasideda susiliejus Kairiajai ir Dešiniajai Arga Salos upėms. Teka į rytus Vidurio Sibiro plokščiakalniu, lygiagrečiai su Olenioku. Vaga slenkstėta, kerta trapus. Įteka į Olenioką 1528 km nuo jo žiočių, į rytus nuo Olenioko gyvenvietės.
Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia
'''Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Pajūralio miestelyje, Šilalės rajone, 3 km į pietvakarius nuo Kvėdarnos. Turi neogotikos ir neoklasicizmo bruožų.
Arga Sala
Didžiausi intakai: Kukusunda, Kiujonelekenas, Kjungedė (kairieji).
Pajūralio šv. Joakimo bažnyčia
Istorija
Liudvikas Pilsudskis Pajūralyje 1750 m. pastatė bažnyčią (XIX a. pabaigos bažnytiniuose kalendoriuose, supainiojus su Tauragės Pajūriu, neteisingai nurodyta 1569 m., vėliau, dėl korektūros klaidos – 1509 m.). Iš pradžių nuolatinio kunigo neturėjo. Po 1834 m. bažnyčia gerokai remontuota, pastatyta klebonija, įsigyti vargonai. Už 1863 m. sukilimo rėmimą filialistas Petras Mačinskas ištremtas į Sibirą (mirė 1893 m.). 1889, 1890 m. Rusijos valdžia neleido remontuoti bažnyčios.
1893 m. ji sudegė. Valdžia neleido statyti laikinos. Kunigas Kazimieras Žagrakalys laikiną bažnyčią įrengė klebonijoje. Už altoriaus (be leidimo) įrengimą K. Žagrakalys nubaustas 250 rb (caro manifestu bausmė dovanota). Prašyta leidimo statyti naują medinę bažnyčią (archit. Piotro Serbinovičiaus projektas). Kauno gubernatorius nusprendė, kad Pajūralyje bažnyčia nereikalinga.
1903 m. suprojektuota mūrinė. Pajūralio savininkui Vladislovui Pliateriui 1905 m. pavyko gauti leidimą statyti bažnyčią savo lėšomis. Pastatyta 1906–1908 m. 1928 m. įkurta parapija. 1942 m. gelžbetonio tvora apjuostas šventorius. 2014 m. perdažytas bažnyčios vidus, sudėtos medinės grindys
Anužiai (reikšmės)
Anužiais vadinami kaimai:
Richard Hamilton
Ričardas Hamiltonas (, 1924–2011 m.) – XX a. D. Britanijos tapytojas, koliažistas, grafikas. Vienas popmeno pradininkų.
Biografija
R. Hamiltonas dažnai vertinamas popmeno „tėvu“. 1956 m. „Nepriklausomos grupės“ parodoje Whitechapel galerijoje Londone pademonstruotas R. Hamiltono koliažas „Tai, kas gi taip keičia nūdienos namus ir daro juos jaukius?“ įvardijamas pirmu popmeno kūriniu. R. Hamiltonui buvo artimas M. Diušano požiūris į egzistuojantį objektą, kaip į gatavą meno kūrinį. Šį požiūrį popmenininkai pritaikė masinės kultūros objektams ir plataus vartojimo prekėms, R. Hamiltonas savo kūryboje trynė ribas tarp tariamai „aukštojo“ intelektualaus meno ir tariamai „prasto skonio“, „pigios“ komercinės kultūros objektų. 1968 m. R. Hamiltonas sukūrė britų roko muzikos grupės The Beatles albumo „White Album“ viršelį. 1947 m. menininkas buvo vedęs Terry O’Reilly, kuri žuvo 1962 m. autoavarijoje. 1991 m. jis vedė menininkę Rita Donagh. thumb|200px|right| „Tai, kas gi taip keičia nūdienos namus ir daro juos jaukius?“ Pagrindinės parodos:
1993 m. R. Hamiltonas buvo apdovanotas „Auksiniu liūtu“ Venecijos bienalėje, 1997 m. − Arnoldo Bodės prizu „Documenta“ parodoje Kaselyje ir 2006 m. − Makso Bekmano prizu. 1999 m. menininkas apdovanotas Britanijos Garbės ordinu. Ričardas Hamiltonas mirė 2011 m. rugsėjo 13 d. savo namuose netoli Oksfordo Anglijoje.
Vanagaitis
Vanagaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Vanagaitienė (ištekėjusi moteris) ir Vanagaitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
CE Sabadell
Sabadelio CE – Ispanijos futbolo klubas iš Sabadelio. Klubo komanda 2020-21 m. sezone žaidžia Ispanijos trečio lygmens lygoje (Segunda División).
Istorija
Klubo ištakos siekia 1903 m. Tapo Katalonijos čempionas (1934 m.), o 1935 m., kai ekipa pasiekė karaliaus taurės pusfinalį.
Du kartus tapo Antrojo diviziono (Segunda División) nugalėtojas (1942, 1946 m.)
2020–2021 m. Segunda División buvo užimta 19 vieta iš 22 dalyvių ir ekipa iškrito į naujai sukurtą trečios pakopos lygą Primera División RFEF.
Cyclopaedia
Terminas Cyclopaedia turi keletą reikšmių:
Geologinė nuotrauka
Geologinė nuotrauka – visapusiškas teritorijos geologinės sandaros tyrimas geologiniams žemėlapiams sudaryti ir teritorijos perpektyvumui naudingųjų iškasenų atžvilgiu nustatyti. Susideda iš paviršiaus geologinės nuotraukos, giluminės geologinės nuotraukos geofiziniais metodais bei gręžiniais ir aerovaizdų (aerofotonuotraukų) nagrinėjimo.
Paviršiaus geologinės nuotraukos metu tiriamos reljefo formos ir atodangos bei tolygiai dėstomų seklių gręžinių arba prakasų ir kitų kasinių medžiaga; tokiu būdu surenkama geologinė informacija apie tiriamo ploto paviršių. Geofiziniais metodais nustatomi bendri gelmių sandaros ypatumai. Aerofotometodais gaunamos aerofotonuotraukos, iš jų sudaromi pirminiai tiriamojo ploto paviršiaus geologiniai ir geomorfologiniai žemėlapiai, nustatomas paviršiaus ir giluminių formų hipotetinis ryšys.
Išnagrinėjus geofizinius duomenis ir aerofotonuotraukas, numatomos giliųjų gręžinių vietos. Išanalizavus gręžinių geologinę medžiagą (kernus), nustatomas įvairių sluoksnių amžius, jų sudėtis, apibūdinamos suakmenėjusios organizmų liekanos. Be to užfiksuojamos visos naudingosios iškasenos, ištiriami požeminiai vandenys. Padarius šių darbų komplekso sintezę sudaromi žemėlapiai. Teritorijos detalumą rodo tų žemėlapių mastelis. Jis būna smulkus (1:1000000 ir 1:500000), vidutinis (1:200000 ir 1:100000) ir stambus (1:50000 ir 1:25000). Naudingų iškasenų telkiniai kartografuojami detaliai (1:10000 ir stambesniu masteliu).
Vilkų Kampas
Vilkų Kampas – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Švėkšnos, prie kelio į Žemaičių Naumiestį. Ribojasi su Vilkėno II, Gedikų, Vilkėno III, Žiogų, Stankiškių ir Šiaulių kaimais. Vilkų Kampo-Tvaskučių seniūnaitijos centras. Yra 3 gatvės. Pietiniu pakraščiu teka Ašvos upė (Veiviržo intakas), upėje yra didžiulis riedulys – Ašvos akmuo, Alkos kalnas (Ašvos deš. krante) ir kapinynas, prie kurio 2005 m. pastatytos 4 ąžuolinės skulptūros: „Kario“ (V. Bliūdžius), „Bičiaus“ (R. Sūdžius), „Krivio“ ir „Perkūno“ (P. Balsys). Kaime yra išlikęs Vilkėno malūnas, aptiktas kapinynas.
Istorija
Radiniai Vilkų Kampo kapinyne byloja, kad kaimo teritorijoje gyventa jau IV a.
Priklausė Švėkšnos dvaro valdai (XV a. vid. – 1820 m.), Vilkėno dvarui (1820–1861 m.), Švėkšnos valsčiui, Švėkšnos apylinkei. 1880–1882 m. Vilkų Kampo gyventojai kovojo su Vilkėnų dvaru dėl žemių atribojimo. 1864–1904 metais kaime veikė „daraktorių mokykla“, gyveno aktyvių knygnešių. Yra buvusi pradinė mokykla (įsteigta 1919 m.). Sovietmečiu priklausė „Ašvos“ tarybiniam ūkiui (1959–1992 m.), pastatyta karvidė. Kaime veikia klojimo teatras (nuo 1997 m.). 2006 m. trims gatvėms suteikti pavadinimai: Vilkų Kampo, Ašvos ir Švėkšnelės.
Žymūs žmonės
Vilkų Kampe gimė:
Visoje seniūnijoje ir už jo ribų žinomi jo gyventojai: nagingas stalius Stasys Jucius, muzikantas, klojimo teatro įkūrėjas Mindaugas Nogaitis, Vytautas Auškalnis, važinėjąs po apylinkę „arkliamobiliu“ (automobilis, tempiamas arklio) ir kt.
Aliaksandras Kazulinas
Aliaksandras Kazulinas (, g. 1955 m. lapkričio 25 d.) – Baltarusijos socialdemokratų partijos lyderis, kandidatavęs į prezidentus 2006 m. vykusiuose prezidento rinkimuose kaip oponentas A. Lukašenkai.