cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jungtinė Karalystė
Politinė sistema
Valdžia labai centralizuota – visa politinė valdžia yra Londone. Tačiau paskutiniu metu kiekvienoje priklausančioje tautoje (išskyrus Angliją) įsteigti nuosavi valdžios organai, atsakingi už vidinius sprendimus.
Įstatymų leidžiamoji valdžia – parlamentas – susideda iš Bendruomenių Rūmų ir Lordų Rūmų.
Diplomatiniai santykiai
Jungtinė Karalystė yra užmezgusi santykius su dauguma JTO valstybių narių, iš kurių 165 JK turi ambasadą. Tuo tarpu JK užsienio valstybėse yra įsteigusi 208 diplomatines misijas – 152 ambasadas, 44 konsulatus, 9 nuolatines misijas bei tris kitokio pobūdžio atstovybes.
Lietuva su JK diplomatinius santykius yra užmezgusi nuo XX a. trečiojo dešimtmečio. 1922 m. JK (tuometė Britų imperija) pripažino Lietuvos valstybingumą de jure, o 1929 m. atidaryta Didžiosios Britanijos pasiuntinybė Kaune. Šiuo metu JK turi atidariusi ambasadą Vilniuje, Lietuva – ambasadą Londone.
Teismų sistema
JK neturi vienos teisinės sistemos – 1706 m. Unijos sutarties 19-as straipsnis užtvirtina Škotijos atskiros teisinės sistemos tęstinumą. Dabartinė JK turi tris atskiras teisines sistemas: Anglijos teisę, Šiaurės Airijos teisę ir Škotijos teisę. 2009 m. spalį Lordų Rūmų apeliacinį komitetą ( pakeitė Jungtinės Karalystės Aukščiausiasis Teismas.
Administracinis suskirstymas
thumb|200px|Jungtinės Karalystės administracinis [[žemėlapis]]
Jungtinė Karalystė susideda iš 4 kraštų (skliausteliuose nurodoma sostinė):
Anglija skirstoma į 9 regionus:
Kiekvienas regionas skirstomas į grafystes. Atskirai dar išskiriamas Londonas.
Škotija yra suskirstyta į 32 sritis, Velsas – į 22 teritorijas, o Šiaurės Airija – į 24 savivaldybes, 2 miestus ir 6 provincijas.
Geografija
thumb|left|[[Ben Nevis – aukščiausias Jungtinės Karalystės kalnas.]] Anglijoje vyrauja kalvotos lygumos, tik šiaurės vakaruose ir šiaurėje – kalnuotos vietovės. Pagrindinė upė – Temzė, pagrindiniai miestai – Londonas, Birmingemas, Mančesteris, Šefildas, Liverpulis, Lydsas, Bristolis.
Didžioji dalis Velso – kalnuota. Aukščiausia vieta – Snowdon viršūnė (1 085 m virš jūros lygio). Pagrindinis miestas ir regiono sostinė – Kardifas, esantis pietinėje Velso dalyje.
Škotijos pietuose ir rytuose vyrauja žemumos, o vakaruose ir šiaurėje – kalnai. Aukščiausia vieta – Ben Nevis kalnas (1 343 m), tai taip pat ir visos Jungtinės Karalystės aukščiausia vieta. Pagrindiniai miestai – Edinburgas, Glazgas, Aberdynas.
Šiaurės Airija – kalvota. Pagrindiniai miestai – Belfastas ir Deris.
Jungtinei Karalystei priklauso apie 1098 mažų salų, kurių dalis yra natūralios, o dalis dirbtinės, pastatytos naudojant akmenis ir medieną.
Ekonomika
Jungtinė Karalystė turi dalinai reguliuojamą rinkos ekonomiką. JK yra penktoji didžiausia pasaulio ekonomika ir antroji didžiausia Europoje po Vokietijos.
Paslaugų sektorius šalyje sudaro apie 79% BVP. Sostinė Londonas yra vienas didžiausių pasaulio finansinių centrų, rodikliu nusileidžiantis tik Niujorkui, anot pasaulio finansų centrų indeksą. Taipogi Londono BVP yra didžiausias tarp Europos miestų.
2021 m. JK buvo 14-a didžiausia energijos vartotoja ir 22-a didžiausia gamintoja. Šalyje įsikūrę daug energetikos kompanijų, tarp jų – dvi iš šešių didžiausių naftos ir dujų kompanijų – BP ir Shell.
Vis dėlto šalyje sparčiais tempais vystomas atsinaujinančios energetikos sektorius (AES). 2020 m. AES pagamino 43 % elektros Jungtinėje Karalystėje. JK įsikūrusi labai palankioje vėjo energetikai vystyti vietoje, suinstaliuotų vėjo jėgainių skaičiai kasmet smarkiai auga. 2022 m. 26,8% visos elektros energijos pagaminta vėjo jėgainėse. Prie Jorkšyro krantų veikia didžiausias pasaulyje jūros jėgainių parkas. Šalis taip pat vysto atominę energetiką – 2023 m. šalyje veikė 9 branduoliniai reaktoriai, pagaminantys apie 15 % visos elektros energijos, planuojama statyti daugiau reaktorių. Tuo tarpu tradiciškai plačiai naudotos anglies dalis sparčiai mažėja.
Gyventojai
right|thumb|300px|Gatvė Londone Pasak paskutinio (2001 m.) surašymo, Jungtinėje Karalystėje gyvena 58 789 194 žmonių. 2007 m. viduryje buvo apskaičiuota, kad gyventojų skaičius išaugo iki 60 975 000. Populiacijos augimas daugiausiai vyksta dėl imigracijos, bet tam įtakos turi ir didėjantis gimstamumas (kuris yra šiek tiek didesnis nei mirtingumas) ir ilgėjanti vidutinė gyvenimo trukmė, kuri, pasak 2009 m. apskaičiavimų, yra 79,01 metų (76,52 vyrams ir 81,63 moterims). 2007 m. viduryje atlikti demografiniai apskaičiavimai taip pat atskleidė, kad pensijinio amžiaus gyventojų dabar Jungtinėje Karalystėje yra daugiau nei šešiolikmečių ir jaunesnių žmonių. Pasak tų pačių 2007 m. apskaičiavimų, Anglijoje gyvena 51,1 milijonas žmonių, Škotijoje – 5,1 milijonas, Velse – 3 milijonai, Šiaurės Airijoje – 1,8 milijono. Gyventojų tankumas Anglijoje yra 383 žm./km², Velse – 142 žm./km², Šiaurės Airijoje – 125 žm./km², o Škotijoje – tik 65 žm./km². Palyginimui, bendras pasaulio gyventojų tankumas yra 42 žm./km².
Imigracija
thumb|300px|right|Žemėlapis pagal užsienyje gimusių žmonių populiacijos. Kuo tamsiau nuspalvinta šalis, tuo daugiau joje gimusių žmonių gyvena Jungtinėje Karalystėje. Pasak oficialių duomenų, 2006 m. Didžiojoje Britanijoje dėl imigracijos žmonių skaičius padidėjo 191 000 gyventojų, o 2007 m. – 237 000. Nuo 1997 m. į Jungtine Karalystę imigravo 2,3 milijono daugiau žmonių, nei iš jos emigravo. 84 % iš jų atvyko ne iš Europos valstybių. Europos sąjungos piliečiai turi teisę gyventi ir dirbti bet kurioje ES šalyje, todėl šiuo metu vienas iš šešių imigrantų yra iš 2004 m. prie ES prisijungusių rytų Europos valstybių. Šiuo metu Jungtinėje Karalystėje yra apie 200 000 lietuvių išeivių. Emigracijos iš Lietuvos mastai mažėja, bet didėja į Angliją imigruojančių lietuvių studentų skaičius. Pasak 2005 m. apskaičiavimų, užsienyje gimę žmonės sudaro apie 9,1 % Jungtinės karalystės gyventojų. Pagal šiuos duomenis, šalis neišsiskiria iš kitų ES valstybių.
Vyksta ir emigracija iš Jungtinės Karalystės. Apie 5,5 milijono Britanijoje gimusių žmonių gyvena užsienyje. Daugiausiai emigruojama į Australiją, Ispaniją ir JAV.
Etninė sudėtis
Pasiskirstymas pagal etnines grupes (2001 m. surašymas):
Skirtingų Jungtinės Karalystės teritorijų etninė sudėtis ženkliai skiriasi. Londone nebaltaodžiai žmonės sudaro 30,4 %, o Lesteryje – net 37,4 % visos populiacijos.
Religija
300px|thumb|right|Velso miestelio katedra [[Anglija|Anglijoje]] Pasiskirstymas pagal religiją (2021 m. surašymas): Anglikonų bažnyčia yra didžiausia šalyje ir ją remia šalies vyriausybė.
Pasak 2005 m. apklausos, 38 % Jungtinės Karalystės gyventojų „tiki, kad egzistuoja Dievas“, 40 % „tiki, jog yra kokia nors dvasia arba dvasinė energija“ ir 20 % „netiki jokiais dievais, dvasiomis ar dvasinėmis energijomis“. Tik dešimtadalis gyventojų lanko bažnyčią kas savaitę arba dažniau.
Kalbos
Jungtinė Karalystė neturi jokios oficialios kalbos, bet pagrindinė šnekamoji kalba yra anglų. Taip pat šnekama valų (apie 25 % Velso gyventojų), škotų gėlų (1,5 % Škotijos gyventojų), menksiečių (keli Meno Salos gyventojai), kornų (apie 3000 žmonių), airių kalba bei įvairiais škotų kalbos dialektais. Iš imigrantų kalbų labiausiai paplitusios yra kinų ir hindi kalbos. Pasak 2005 m. apklausos, net 62 % gyventojų nemoka nei vienos užsienio kalbos. Pagal šį rodiklį Jungtinė Karalystė yra antra tarp ES šalių po Airijos. Populiariausia užsienio kalba yra prancūzų, kurią moka 23 % gyventojų. Dar 9 % populiacijos gali susišnekėti vokiškai ir 8 % – ispaniškai.
Kultūra
thumb|Iš [[Liverpulis|Liverpulio kilę Bitlai yra viena iš populiariausių ir komerciškai sėkmingiausių grupių muzikos istorijoje.]]
Jungtinėje Karalystėje veikia vieni žymiausių pasaulio universitetų – Kembridžo Universitetas ir Oksfordo Universitetas, kuriuose mokėsi bei dėstė tokie žymūs mokslininkai kaip Izaokas Niutonas, Čarlzas Darvinas ar Dž. R. R. Tolkinas.
Spėjama, kad nemažai šiuolaikinių sportų kilę Jungtinės Karalystės teritorijoje – futbolas, golfas, kriketas, boksas, regbis, biliardas, kerlingas.
Anglijos dramaturgas Viljamas Šekspyras buvo vienas geriausių visų laikų pasaulio dramaturgų. Taip pat JK gyveno ir rašė tokie rašytojai kaip Agata Kristi, Čarlzas Dikensas, poetas Džordžas Baironas.
Jungtinėje Karalystėje susibūrė ir kūrė nemažai žymių roko bei pop muzikos grupių – The Beatles, The Rolling Stones, Led Zeppelin, Queen, Black Sabbath, Iron Maiden ir kitos.
Nuorodos
Turistams ir kitos pažintinės nuorodos:
JK žemėlapiuose:
JK istorija:
Kitos nuorodos:
Chaiber Pachtunchva
Chaiber Pachtunchva  – provincija Pakistano šiaurėje. Šiaurės vakaruose ribojasi su Afganistanu, iš kitų pusių – su Gilgitu-Baltistanu, Laisvuoju Kašmyru, Pandžabu ir kt. Pakistano teritorijomis. Administracinis centras – Pešavaras.
Seniau provincija vadinta Šiaurės vakarų pasienio provincija (PS شمال مغربی سرحدی صوبہ (Śhumāl maġribī sarhadī sūbha)), o šnekamojoje kalboje vadinama įvairiai: Sarhadu, Afganija, Pachtunistanu (Puštūnistanu), Abasinu, Chaiberu ir kt.
Istorija
Chaiber Pachtunchva yra istorinio Puštūnistano regiono, apgyvendinto puštūnų, dalis.
Gyventojai
Didžioji dauguma Chaiber Pachtunchvos gyventojų yra puštūnai (susiskirstę į daug genčių), taip pat yra virš milijono pabėgėlių iš Afganistano (taip pat dauguma puštūnai, bet yra tadžikų, chazarų ir kt.), dar gyvena beludžiai, čitraliai, įvairios dardų tautos (kalašai, šinai, chovarai ir kt.). Plačiausiai naudojama puštūnų kalba. Beveik visi Chaiber Pachtunchvos gyventojai yra musulmonai (sunitai bei šiitų mažuma). Kalašai praktikuoja šamanizmą.
Miestuose gyvena 17 % gyventojų. Didžiausi miestai: Pešavaras, Mardanas, Mingora, Kohatas, Abotabadas, Svabis, Dera Ismail Chanas.
Administracinis suskirstymas
Chaiber Pachtunchva padalinta į 25 rajonus (skliaustuose – administracinis centras):
Grūšlaukės apylinkė
Grūšlaukės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Darbėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta Mončių apylinkė ir dalis Bargalio apylinkės, 1959 m. – didžioji dalis Bargalio apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Darbėnų apylinkės ir dalis Tuzų apylinkės. 1977 m. balandžio 4 d. Grūšlaukės apylinkė prijungta prie Darbėnų apylinkės.
Adomas Benediktas Jocheris
Adomas Benediktas Jocheris (, 1791 m. gruodžio 11 d. Vilnius – 1860 m. balandžio 3 d. Vilnius, bibliotekininkas, bibliografas, filologas.
Biografija
1807–1811 m. Vilniaus universitete studijavo filosofiją ir istoriją. 1811–1827 m. ir 1842–1856 m. dirbo privačiu mokytoju. 1827–1832 m. Vilniaus universitete dėstė lotynų kalbą, universitetą uždarius – 1832–1840 m. Vilniaus medicinos-chirurgijos akademijos, 1834–1842 m. Vilniaus dvasinės akademijos bibliotekų bibliotekininkas. 1856–1860 m. dirbo Vilniaus archeologinėje komisijoje.
Svarbiausias veikalas – kritinė bibliografijos rodyklė „Lenkijos literatūros ir mokslų bibliografinis istorinis vaizdas Lenkijoje nuo spaudos pradžios iki 1830 metų imtinai“ (Obraz bibliograficzno-historyczny literatury i nauk w Polsce od wprowadzenia do niej druku po rok 1830 włącznie) 3 t. 1840–1857 m. Jame užregistruota apie 10 000 veikalų, iš jų daugiau kaip 100 lietuviškų, daugiausia Vilniuje išleistų, knygų.
Sūnus generolas Adomas Teofilis Konstantinas Jocheris.
Vilniaus vaivadija (1413–1795)
Istorija
Lietuvai tapus vieninga valstybe, valdoma Didžiojo kunigaikščio ir siekiant suvienodinti Lietuvos ir Lenkijos, dviejų valstybių, valdomų vieno karaliaus, administracinį teritorinį suskirstymą, 1413 m. pagal Horodlės sutartį buvo panaikinta Lietuvos kunigaikštystė ir sudarytos Vilniaus bei Trakų vaivadijos. Vilniaus vaivadija suformuota Vilniaus kunigaikštystės vietoje. Žemaitijos seniūnija taip pat buvo prilyginta vaivadijai.
Vilniaus vaivadija iki XVI a. administracinių pertvarkymų apėmė netgi žymiai didesnę teritoriją, nei buvusioji Lietuvos kunigaikštystė, apie 44 200 km².
Prasidėjus ATR padalijimams, 1775 m. iš dalies Ašmenos apskrities suformuota Pastovių reparticija. 1791 m. iš dalies Lydos apskrities suformuota Eišiškių apskritis.
1793 m. įvykus Antrajam ATR padalijimui dalis rytinių Vilniaus vaivadijos teritorijų atiteko Rusijos imperijai. Rusija gavo dalį Breslaujos ir Ašmenos apskričių. Netrukus po to Abiejų Tautų Respublikoje įvykdyta administracinė reforma, kurios metu iš Breslaujos apskrities likučių ir Vilkmergės apskrities suformuota Breslaujos vaivadija, o Eišiskių apskritis priskirta naujai suformuotai Merkinės vaivadijai.
Po trečiojo padalijimo 1795 m. Vilniaus vaivadija buvo panaikinta. Rusijos imperijos sudėtyje dauguma jos žemių įėjo į Vilniaus guberniją.
Teritorija
Vaivadija sudaryta Horodlės susitarimu vietoje Vilniaus vietininkijos. Ji buvo didžiausia ir svarbiausia LDK vaivadija. Vaivadiją sudarė:
Vaivadijoje buvo Goštautų (Geranainys), Radvilų (Nesvyžius, Dubingiai), Zaberezinskių (Zaberezinas), Astikų (Vyžuonos) didelės valdos.
Administracinis suskirstymas
1564–1566 m. teismų ir administracinės reformos metu vaivadijos buvo padalintos į mažesnius administracinius vienetus – pavietus (apskritis). Vilniaus vaivadijai priklausė pavietai (apskritys):
Kartu nuo jos atskirtos Vitebsko žemės, Padnieprės valsčiai, didelė Lietuvos Rusios dalis, Slucko ir Klecko kunigaikštystės.
Vaivada
1413 m. pirmuoju Vilniaus vaivada tapo Albertas Vaitiekus Manvydas, nors 1385 m. Vilniaus seniūnas anksčiau irgi laikytas pirmuoju Vilniaus vaivada.
Vilniaus vaivadą skirdavo karalius ir jis pareigas eidavo iki gyvos galvos, jeigu nebūdavo priešininkų nušalinamas. Vaivada buvo aukščiausias valstybinės valdžios pareigūnas vaivadijoje ir vaivadijos bajorų vadas ir vaivadijos bajorų pašauktinių kariuomenės vadas. Jo kompetencijai buvo priskirti administracijos, karo ir teismo reikalai. Jis taip pat rūpinosi vaivadijos miestų, kuriems suteiktos Magdeburgo teisės, apsauga ir tvarka, prižiūrėjo jų matus, saikus ir kainas. Vaivados jurisdikcijai priklausė ir miestų žydų bendruomenės.
Vaivada buvo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Ponų tarybos narys, o nuo 1569 m. Abiejų Tautų Respublikos senato nuolatinis narys. Senate Vilniaus vaivada turėjo trečią pagal rangą aukščiausią pasauliečių poziciją.
Juozas Čepukaitis
Juozas Čepukaitis (1870 m. kovo 4 d. Naumiestis, dab. Kudirkos Naumiestis – 1923 m. rugsėjo 11 d. Niujorkas) – lietuvių rašytojas.
Biografija
1900 m. emigravo į JAV. Dirbo vargonininku. Bendradarbiavo lietuvių periodinėje spaudoje („Katalikas“, „Vienybė lietuvninkų“, „Vytis“). Parašė misterijų („Betliejaus stonelė“, 1904 m., „Išganymo apreiškimai“, 1911 m.), dramų mėgėjų scenai („Mamos nedasupta“, 1912 m., „Penkios gyvenimo dovanos“, 1918 m.) ir komedijų („Neužmokėjęs pabėgo“ 1912 m.). Kūriniuose iškeliamos etinės vertybės, aukštinama dora, pamaldumas. Išleido dainų, deklamacijų ir monologų rinkinių, knygelių vaikams.
Genoa CFC
Genujos CFC – Italijos futbolo klubas iš Genujos. Tai seniausias vis dar gyvuojantis Italijos futbolo klubas, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai.
1993 m. Europos Grand Prix
1993 m. Europos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos Donington Park trasoje balandžio 11 d., 1993 metais. Tai buvo trečiosios 1993 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Lenktynės pasižymėjo Ayrtono Sennos dominavimu.
Startavus per lietų, Senna pakilo į penktąją vietą, tada aplenkė keturis buvusių ir būsimų čempionų bolidus (įskaitant Alain Prost, Michael Schumacher ir Damon Hill) pirmajame rate. Oro sąlygos pasikeitė keletą kartų per lenktynes. Pabaigoje, Senna aplenkė ratu visą peletoną išskyrus Damon Hill, finišavusį antroje vietoje ir atsilikusį daugiau nei minute.
Feimanka
Feimanka – upė, dešinysis Dubnos intakas. Išteka iš Feimanių ežero šiaurės rytinės dalies Preilių savivaldybėje. Vaga reguliuota. Teka per Feimanių kalvyną ir Jersikos lygumą. Prie Škilterių, prieš Preiliupę, Feimanka užtvenkta ir sukurtas Feimankos tvenkinys (11,5 ha). Įteka į Dubną ties Ruožupe.
Didžiausi intakai:
Prie upės įsikūrę miesteliai: Silajaniai, Riebiniai, Ruožupė.
Merkmenys
left|120px
Merkmenys arba Merkmenai – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajono pietuose, 2 km į pietryčius nuo Ceikinių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 1,02 km, plotis iki 0,59 km. Altitudė 187,5 m. Giliausia vieta (13,6 m) yra ežero rytinėje dalyje. Telkšo rininės kilmės duburyje. Kranto linija labai vingiuota; pietuose giliai įsiterpia pusiasalis (priklauso Švenčionių rajonui), šiaurėje – 2 mažesni pusiasaliai. Vakarinės ir rytinės pakrantės apaugusios mišku, šiaurinėje ir pietinėje pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Centrinėje dalyje yra mažytė (0,05 ha) salelė. Dugnas duobėtas. Į ežerą suteka 3 upeliai, šiaurėje išteka Šventės upės (Žeimenos baseinas) intakas Ceikinė.
Merkmenys įeina į Sirvėtos regioninį parką. Prie ežero įsikūrę Merkmenių ir Degutiškės kaimai. Pietiniu krantu eina riba su Švenčionių rajonu.
Pavadinimo kilmė
Ežerėvardis Mer̃kmenys (arba Merkmenaĩ) kildinamas nuo žodžio merkti („šlapinti, drėkinti, lyti, drengti“).
Jutkonys
Jutkonys – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, apie 10 km į šiaurę nuo Kupiškio, netoli Virbališkių. Prateka Mituva ir Ožkalaukis, netoli teka Lėvuo. Praeina kelias, atsišakoja.
Jutkonių dvaras
Dvarą XIX a. pradžioje pastatė Butrimas. Pastatas stačiakampis su plačiu keturių kolonų portiku. Kolonos yra su korintiniais kapiteliais, jas apačioje jungia neaukšta lentelių tvorelė. Visą fasadą juosia dviejų dalių antablementas, kurį sudaro frizas, suskaidytas triglifais, ir karnizas su modiljonais. Timpane – nemažas pusiau ovalus langas. Langai su apvadais ir viršuje turi dantytas prikaltes.
Lilija amžinai
thumb|right|270px|[[Paldiskis|Paldiskio miestelis Estijoje, kur buvo filmuojama didžioji dalis filmo]] Lilija amžinai  – 2002 m. Švedijos ir Danijos kriminalinė drama. Režisierius Lukas Moodysson. Filmas sukurtas remiantis realia mergaitės iš Lietuvos Danguolės Rasalaitės istorija. Juo siekiama perteikti prekybos žmonėmis ir seksualinės vergovės aukų gyvenimą.
Pagrindinį vaidmenį filme atlieka rusų aktorė Oksana Akinšina. Didžioji dalis filmo buvo filmuojama Estijos Paldiskio miestelyje bei Švedijoje.
Filmas per pusmetį parodytas daugelyje Europos šalių, JAV ir Australijoje ir sulaukė didžiulio susidomėjimo. Filmo premjera įvyko Stokholme 2002 m. rugpjūčio 23 d. Per pusę metų filmas buvo parodytas visose Skandinavijos šalyse, kur jį ypatingai gerai sutiko tiek kritikai, tiek ir žiūrovai.
Siužetas
Lilija pasilieka viena. Po motinos išvykimo, Lilijos teta apgyvendina merginą senuose, prišnerkštuose kambariuose, o pati pasilieka gyventi naujame Lilijos motinos bute. Pinigai pasibaigia, už skolas atjungia elektrą, geriausia draugė pasakoja aplinkiniams apie Liliją įvairiausias šlykštynes. Merginos perspektyva nekokia – anksčiau ar vėliau ji atsidurs gatvėje ir bus priversta prekiauti savo kūnu. Ir štai vieną kartą Lilija susitinka Andrejų. Jis atvažiavo iš Švedijos paatostogauti ir ketina kartu su savimi išsivežti Liliją.
Jai lemta būti dar kartą išduotai – mergaitė verčiama dirbti prostitute. Kai Lilijai pavyksta pabėgti nuo sutenerio, ji bijo kreiptis į policiją. Mergina pasirenka mirtį.
Įvertinimas ir apdovanojimai
2003 m. Švedijoje filmas tapo šalies kino apdovanojimų nominantu – iš galimų šešių nominacijų filmas gavo penkias. Švedija taip pat šiuo filmu pretendavo į geriausio užsienio filmo kategoriją 75-iuosiuose Oskarų apdovanojimuose. JAV kino akademijos svarstymai, ar filmas tinkamas kandidatuoti, kai pagrindinė filmo kalba nėra švedų, sukėlė nesutarimų. Galiausiai filmui buvo leista kandidatuoti, tačiau jis nominuotas nebuvo. „Lilija amžinai“ taip pat buvo nominuotas Europos kino apdovanojimų geriausio filmo ir geriausios aktorės kategorijose.
Visockaitė
Visockaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Visockienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Visockas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Dajaus miško nacionalinis parkas
Dajaus miško nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija Džibutyje, į šiaurę nuo Tadžuros įlankos, Godos kalnuose. Įkurtas 1939 m.
Gustavas Klucis
Gustavas Klucis (,, 1895 m. sausio 4 d. Konių valsčius, Valmieros apskritis – 1938 m. vasario 26 d. Butovo poligonas ar 1944 m. kovo 16 d. Rusija) – latvių tapytojas, grafikas, skulptorius, fotografas, dizaineris.
Dajaus miško nacionalinis parkas
Parke saugomi Godos kalnų sausringieji miškai – vieninteliai šalyje (drauge su Mablos kalnų miškais). Čia auga Rytų Afrikos kadagiai, afrikinis alyvmedžio porūšis, buksmedžiai, kampariniai kemerojai, vietomis auga tėbinės hifenės. Dajaus miškas yra didžiausias Džibutyje ir užima 13,9 tūkst. ha, iš kurių 900 ha sudaro kadagynas. Kai kurie kadagiai siekia 20 m aukštį. Dabar jie nyksta, yra išstumiami buksmedžių.
Gustavas Klucis
Biografija
1913–1915 m. studijavo Rygos meno mokykloje, mokytojai Janis Rozentalis, Vilhelmas Purvytis. 1915–1917 m. mokėsi Petrogrado meno mokykloje. 1917 m. dalyvavo Vasario revoliucijoje ir Spalio perversme. Nuo 1918 m. gyveno Maskvoje, lankė Laisvojo meno studiją, 1918–1921 m. mokėsi pas K. Malevičių. 1921–1924 m. dėstė Aukštosiose meno ir technikos dirbtuvėse Maskvoje. 1938 m. NKVD suimtas ir netrukus sušaudytas Butovo poligone, kitais duomenimis, mirė koncentracijos stovykloje 1944 m. kovo 16 d. 1956 m. reabilituotas.
Kūryba
Kūrė konstruktyvizmo, suprematizmo stiliumi, įtakos turėjo N. Gabo, A. Pevsnerio kūryba. Tapė akvarele, guašu, naudojo koliažą, skulptūras kūrė iš popieriaus ir medžio, vienas pirmųjų knygų iliustracijoms ir projektams naudojo fotomontažo techniką. Sukūrė propagandinių kūrinių TSRS paviljonams Pasaulinėje parodoje Berlyne 1929 m., Paryžiuje 1937 m., agitacinių stendų, plakatų (Tribūnos eskizas 1922 m., „Fundacija“ 1924 m., „Sporto varžybos Maskvoje“ 1928 m.), dekoracijų, kostiumų projektų.
Dajaus miško nacionalinis parkas
Dajaus miške aptinkamas labai retas endeminis fazaninių šeimos paukštis Pternistis ochropectus. Kitas čia gyvenantis paukštis yra žaliasparnė pitilija (Pytilia melba), neprašyta Chalcomitra rūšis, gambagos musinukė, paprastasis bulbulis, Onychognathus blythii, sutinkamas retas žaltys Platyceps afarensis.
thumb|left|200px|Augalija
Tvanas
Tvanas gali reikšti:
Vieštovėnai
Vieštovėnai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, kalvotoje vietovėje, prie Vieštovės. Per gyvenvietę eina kelias. Seniūnaitijos centras. Saugomas Mingėlos ąžuolas, stūkso Vieštovėnų piliakalnis.
Zenitinis raketų kompleksas Buk
Zenitinis raketų kompleksas „Buk“ (kur 'bukas'), SA-11 Gadfly – tarybinis, vėliau rusiškas savaeigis zenitinis raketų kompleksas (ZRK), skirtas kovai su manevringais aerodinaminiais oro taikiniais mažuose ir vidutiniuose aukščiuose (nuo 30 m iki 14-18 km aukštyje), kai naudojami intensyvūs radijo trikdžiai.
Ančios ežero draustinis
Ančios ežero draustinis  – draustinis, esantis Rytų Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje ir Prieraslio valsčiuje. Įkurtas ministro įsakymu (MP nr 48, poz. 244) 1963 m. gegužės 10 d. Draustinis apima visą Ančios ežerą ir dalį jo apylinkių. Draustinio teritorija yra 227 m virš jūros lygio. Tai kraštovaizdžio, ekologinis, antropogeninis, vidaus vandenų ir mezotrofinių ežerų draustinis. Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. ši vietovė buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdose. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį ši vietovė pateko į Lietuvos Respublikai priskirtą teritoriją.
Gamta
Ančios ežeras yra ledyninės kilmės, giliausias Lenkijoje ir vienas iš gilesnių visoje Europoje. Didžiausias gylis yra 108,5 m, vidutinis gylis 38,7 m, tūris 120,4 mln. m³, paviršiaus plotas 304 ha ir kranto linijos ilgis 11750 m. Ežero krantai aukšti ir statūs. Ežero dugne ir apylinkėse yra nemažai riedulių. Vienas didžiausių riedulių yra Sienos akmuo (Kamieniem Granicznym). Ežero dugne yra dideli ir statūs šlaitai. Ežero zooplanktonui būdingi Skandinavijos-Baltijos rūšių vėžiagyviai. Ežere gyvenančios žuvų rūšys: Raibapelekis kūjagalvis, retai sutinkamas žemumose, ežerinis upėtakis, seliava, sykas, stinta, ešerys, europinė lydeka ir kiti. Ežero pakrantėse beveik nėra augalijos, tačiau ežero dugne auga nemažai povandeninių augalų, kurie auga tik švariuose ir giliuose vandenyse.
Zenitinis raketų kompleksas Buk
Sukūrimo istorija
Pirmajame etape buvo numatyta į ZRK 2К12 „Kub-M3“ sudėtį įtraukti savaeigius leistuvus 9A38 su raketomis 9M38. 1978 m. į ginkluotę buvo priimtas ZRK 2К12М4 „Kub-M4“ su tokiu papildymu. Antrajame etape į ginkluotę turėjo būti priimtas visas kompleksas, kurį sudarė aptikimo stotis 9S18, vadavietė 9S470, raketinė savaeigė 9A310, leistuvas užtaisytuvas 9А39 ir ZVR 9M38. 1977 m. lapkritį Embos poligone buvo pradėti viso komplekso bandymai, kurie tęsėsi iki 1979 m. kovo ir po kurių kompleksas buvo priimtas į ginkluotę. .
Modifikacijos
thumb|Ratinis komplekso „Buk-M2“ leistuvas (važiuoklė [[MZKT-6922)]] thumb|Komplekso „Buk-M2“ leistuvas užtaisytuvas 9A316 thumb|Komplekso „Buk-M2“ savaeigis leistuvas 9A317
9K37M1 „Buk-M1“
1979 m., ką tik kompleksą priėmus į ginkluotę, TSKP CK ir TSRS MT nutarimu buvo pradėti komplekso „Buk“ modernizavimo darbai. Modernizuoto komplekso bandymai vyko 1982 m., po kurių 1983 m. į ginkluotę buvo priimtas ZRK „Buk-M1“. Bandymai parodė, kad modernizuoto ZRK: ZRK ėmė atpažinti tris taikinių klases – lėktuvai, sraigtasparniai, balistinės raketos. Kompleksas įgijo techninių ir organizacinių galimybių efektyviai atremti priešradarines raketas. Visi ZRK Buk-M1 elementai derinasi su bazinės modifikacijos elementais.
Į užsienį šis ZRK variantas tiektas pavadinimu „Gang“.
Gelgaudiškio seniūnija
Gelgaudiškio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurėje, Nemuno kairiajame krante.
Zenitinis raketų kompleksas Buk
9K37M1-2 „Buk-M1-2“
1992 m. gruodį RF prezidento nurodymu imtas kurti ZRK 9K37M1-2 „Buk-M1-2“. Pagrindinis modernizavimo tikslas buvo į jau egzistuojantį ZRK 9K37M1 „Buk-M1“ įdiegti naują zenitinę raketą 9M317. Kompleksą tobulino 1993-1996 m. 1998 m. ZRK 9K37M1-2 „Buk-M1-2“ buvo priimtas į Rusijos Federacijos armijos ginkluotę. .
Gelgaudiškio seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Jonas Matulionis (1898)
miniatiūra|300px|right|[[Lietuvos laikinoji Vyriausybė|Lietuvos laikinosios Vyriausybės posėdis Kaune. Pirmininkauja Juozas Ambrazevičius, iš kairės: Jonas Matulionis, Juozas Senkus, Balys Vitkus, Pranas Vainauskas, Vytautas Landsbergis-Žemkalnis, Ksaveras Vencius, Vytautas Grudzinskas. Iš dešinės: Jonas Šlepetys, Stasys Raštikis, Adolfas Damušis, Juozas Pajaujis, Antanas Novickis, Leonas Prapuolenis, Mečislovas Mackevičius.]] Jonas Matulionis (1898 m. vasario 7 d. Šiugždai, Krokialaukio valsčius – 1980 m. sausio 24 d. Torontas) – Lietuvos finansininkas, teisininkas, lietuvių išeivijos visuomenės veikėjas.
Zenitinis raketų kompleksas Buk
9K317 „Buk-M2“
Kartu su mažąja komplekso 9K37 modernizacija vyko ir didysis komplekso modernizavimas. Naujojo komplekso varianto ypatumai: 1988 m. kompleksas buvo priimtas į TSRS Oro gynybos kariuomenės ginkluotę. Suirus TSRS ir kritus Rusijos ekonominėms galimybėms kompleksas serijiniu būdu nebuvo gaminamas. Praėjus 15 m. kompleksas pritaikytas šiuolaikinei elementinei bazei ir šiuolaikinei serijinei gamybai. 2008 m. kompleksas imtas tiekti RF kariuomenei. .
XX a. paskutinį dešimtmetį buvo sukurtas ir išbandytas komplekso variantas „Buk-M2E-Ural“ (''«Бук-М2Э»-«Урал»), skirtas Oro gynybos kariuomenei. Visi komplekso elementai perkelti ant padidinto pravažumo ratinių važiuoklių – sunkvežimiai KrAZ ir puspriekabės ČMZAP (ЧМЗАП).
Gelgaudiškio seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 4 seniūnaitijos:
Jonas Matulionis (1898)
Biografija
Per Pirmąjį pasaulinį karą 1915 m. evakavosi į Voronežą, mokėsi lietuvių gimnazijoje. 1917–1918 m. Lietuvos krikščionių demokratų (Rusijoje) CK narys. 1923–1925 m. Studentų ateitininkų sąjungos pirmininkas. 1927 m. baigė Lietuvos universiteto Teisių fakultetą. 1929–1937 m. dirbo Lietuvos banke, 1937–1940 m. Ūkio banko vyr. direktorius. 1938–1940 m. Prekybos ir pramonės rūmų valdybos narys, Bankų korporacijos pirmininkas. 1941 m. Laikinosios vyriausybės finansų ministras, ją paleidus – finansų generalinis tarėjas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, kur įkūrė lietuvių pabėgėlių stovyklą Blomberge ir jai vadovavo. 1947 m. emigravo į Didžiąją Britaniją, buvo Didžiosios Britanijos lietuvių sąjungos Coventry skyriaus pirmininkas. Nuo 1951 m. gyveno Kanadoje. 1952–1955 m. Kanados lietuvių bendruomenės, 1955–1957 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto, 1958–1961 m. pirmasis Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos pirmininkas. Parašė straipsnių politine, ekonomine ir tautine tematika.
Zenitinis raketų kompleksas Buk
9K317 „Buk-M2“
„Buk-M2E-Ural“ geba efektyviai naikinti taikinius, kurių efektinis atspindžio paviršius iki 0,05 m², su tikimybe 0,6-0,7. Parengimo šaudymui trukmė 5 min., pozicijos pakeitimo trukmė 20 sekundžių.
ZRK „Buk-M2“ gali naikinti taktines balistines raketas, kurių leidimo nuotolis iki 150–200 km..
9K317M „Buk-M3“
Šiuo metu oro gynybos kariuomenei aktyviai kuriamas perspektyvinis ZRK „Buk-M3“. Zenitinis „Buk-M3“ divizionas turės galimybę vesti 36 taikinius. Manoma, kad „Buk-M3“ gebės naikinti oro taikinius, skriejančius 3 km/s greičiu už 2,5-70 km (aukštyje nuo 15 m iki 35 km). Kompleksas naudos 9M317M raketas su radiolokacine nusitaikančiąja galvute, kurios yra greitesnės, atlaiko didesnes šonines perkrovas, dėl ko gali atakuoti manevringesnius taikinius, besiginančius stipresniais radiotrikdžiais. Šios raketos galės naikinti visus egzistuojančius aerodinaminius taikinius, sausomos ir antvandeninius taikinius, operatyvines taktines raketas.
Modernizuotas savaeigis leistuvas turi pakeistą septynių ratų vikšrinę važiuoklę ir 6 raketas transportiniuose leidimo konteineriuose.
9K317EK „Buk-M2EK“
ZRK 9K317EK „Buk-M2EK“ (9К317ЭК «Бук-М2ЭК») yra eksportinis „Buk-M2“ variantas, įrengtas ant ratinio vilkiko MZKT-69221 (МЗКТ-69221).
3K90 M-22 „Uragan“
Tai laivinis komplekso „Buk“ variantas, kuris NATO sistemoje vadinamas SA-N-7. Eksportinis jo variantas „Štil“ («Штиль» 'Štilis').
9K37MB „Buk-MB“
2005 m. gegužį Minske buvo pristatytas baltarusiškas komplekso Buk variantas 9K37MB „Buk-MB“ (9К37МБ «Бук-МБ»).
2013 m. birželio 26 d. kariniame parade Azerbaidžano ginkluotųjų pajėgų 95-čio garbei Baku buvo parodytos Baltarusijoje pirktos ZRK 9K37MB „Buk-MB“ mašinos – 6 savaeigiai leistuvai 9А310MB, 3 leidimo užtaisymo mašinos 9А39MB, judrioji kovinė vadavietė 9S470MB ir radiolokacinė stotis 80K6M. Kompleksas pritaikytas naudoti naujas zenitines raketas 9M317, kurias gamina Rusijoje, gamintojas AAB „Dolgoprudno mokslinė gamybinė įmonė“ (Долгопрудненское научно-производственное предприятие). Standartinis ZRK „Buk-M1“ savaeigis radaras 9S18M1 buvo pakeistas į savaeigę trikoordinatinę panoraminės žvalgos radiolokacinę stotį 80K6M su ratine važiuokle MZKT Volat (bendra Baltarusijos ir Ukrainos gamyba).
Naudotojai
600px|right|thumb|ZRK „Buk“ naudotojai
Merkmenys (Ignalina)
Merkmenys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietuose, Ceikinių seniūnijoje, 2 km į pietryčius nuo Ceikinių, Merkmenų ežero šiauriniame krante. Įeina į Sirvėtos regioninį parką.
Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas
thumb|300px|Nacionalinis Antrojo pasaulinio karo memorialas
Memorialas buvo oficialiai atidarytas 2004 m. balandžio 29 d. Paminklą administruoja Nacionalinė parkų tarnyba. 2018 m. duomenimis, memorialą kasmet aplanko 4,6 milijono žmonių.
Visockienė
Visockienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Visockaitė arba Visockytė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Visockas arba Visockis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Apidėmė (Panevėžys)
Apidėmė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Piniavos.
Gendyčiai
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Gunditai prūsiškos kilmės. 1469 m. minimi Gunditten. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities dvaras, nuo 1874 m. Galbų valsčiaus kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Nadeždino apylinkės kaimas, 2005 m. prijungtas prie Berizovkos.
Visockytė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Visockienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Visockis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Anelė Čepukienė
Anelė Čepukienė-Čenkutė (1904 m. birželio 6 d. Puodžiai, Varėnos valsčius – 1980 m. spalio 17 d. Pavilkiai, Šilutės raj., palaidota Pagėgiuose) – Lietuvos tautosakos pateikėja, pasakotoja ir dainininkė.
Kūryba
Užrašinėjo tautosaką pati, yra padainavusi apie 500 dainų, papasakojusi apie 20 pasakų, sakmių, pateikusi smulkiosios tautosakos (150 mįslių, 360 patarlių). Sukūrė eilėraščių, apsakymų, autobiografinių vaizdelių.
LHV bankas
Lõhmus, Haavel & Viisemann (LHV) yra investicinis bankas, vienas pirmaujančių Baltijos šalyse, teikiantis platų investicinių paslaugų spektrą verslo ir privatiems klientams Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.
Banko steigėjas – Rain Lõhmus.
LHV yra didžiausia pagal pajamas bei kapitalą Baltijos šalių investicinės bankininkystės bendrovė. LHV centrinė būstinė yra įsikūrusi Taline, o Rygoje ir Vilniuje veiklą vykdo LHV padaliniai.
LHV veiklos sritys: įmonių finansai, privatusis kapitalas, turto valdymas, investicinės paslaugos, struktūrizuoti finansai.
Nuorodos
Oficialus LHV tinklalapis (lietuvių, latvių, estų, anglų k.)
Ilgažandis bembiksas
Ilgažandis bembiksas (Bembix rostrata) – žiedvapsvių (Crabronidae) šeimos vabzdys.
Aprašymas
Būdinga nesusivėrusių smiltpievių ir smėlynų pievų buveinėmis. Suaugėliai būna nuo 15 iki 24 mm ilgio, aptinkami lizdų kolonijose ir ant žiedų. Turi ilgą straubliuką, todėl gali misti ir augalų su giliu vainikėliu – lūpažiedžių, ankštinių, gvazdikinių – nektaru. Lizdų kolonijas įkuria miškų gaisravietėse, smėlingose ganyklose ar nestačiuose šlaituose, kur dėl erozijos ar periodiško gyvulių trempimo iš dalies suardoma žolės danga. Patelė išrausia iki 20 cm gylio lizdą – urvelį, į jį atneša įgėlimu paralyžuotą musę ir padeda kiaušinį. Kai išsiritusi lerva musę suėdą, patelė atneša kitą, ir taip maitina, kol lerva užauga. Baigusi vystytis lerva pina kokoną, kuriame žiemoja. Pavasarį virsta lėliuke, iš kurios birželio pabaigoje – liepos pradžioje išsirita suaugėlis. Kadangi kiekvieną lervą patelė maitina palaipsniui, retai kada užaugina daugiau nei 10 palikuonių. Dėl tokio mažo vislumo išnykusios bembiksų populiacijos sunkiai atsikuria.
Paplitimas
thumb|left|Smiltpievės – tipiška ilgažandžio bembikso buveinė. Nuo Vakarų Europos iki Rusijos Irkutsko srities, Altajaus ir Mongolijos.
Šiaurės Europoje rūšis reta ir lokali, aptinkama iki Suomijos. Gausesnė Vidurio ir Pietų Europoje.
Lietuvoje pajūryje ir pietinėje dalyje aptiktos lokalios populiacijos. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Šaltiniai
Rašomavičius Valerijus, Lietuvos raudonoji knyga, Kaunas: „Lututė“, 2007. psl. 152. ISBN 978-9955-692-71-3
Paliepių Šv. Kryžiaus bažnyčia
'''Paliepių Šv. Kryžiaus bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Paliepių kaime, 11 km į šiaurės rytus nuo Ariogalos. Liaudies architektūros formų. Bažnyčios šventorius ribojasi su kaimo kapinėmis. Šalia stovi Paliepių kapinių koplyčia, parapijos teritorijoje dar yra Lepšiškės koplyčia.
Istorija
Paliepiuose 1754 m. pastatyta medinė kapų koplyčia. Apie 1840 m. ji padidinta, paskirtas kunigas, tapo Betygalos parapijos filija. XIX a. buvo parapinė mokykla, prieglauda. 1908–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.
Architektūra
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, vienanavė, su virš kraigo iškilusiu bokšteliu. Aukštą frontoną vainikuojantis aštuoniasienis bokštelis padalytas dviem karnizais, uždengtas varpo formos šalmu ir barokine trijų tarpsnių baze ažūriniam kryžiui. Priekinio fasado duris dengia žemas prieangis su 4 kolonų portiku.
Orderinis 4 kolonų didysis altorius išsiskiria reljefiškai papuoštu antablemento frizu ir frontonėlio voliutomis. Įrengti panašūs šoniniai altoriai.
Į šventorių veda geležiniai vartai su ažūrine arka tarp mūrinių stulpų. Mūrinė tvora iš dalies atskiria šventorių nuo kapinių, bet prie bažnyčios yra įsiterpusių keliolika eilinių parapijiečių kapaviečių. Šventoriuje stovi medinė 3 aukštų varpinė. Jos barokinis šalmas panašus į bažnyčios bokšto šalmą. Joje pakabintas Antano Zvolinskio dirbtuvėse 1852 m. nulietas varpas.
1894 m.
1894 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Cechanoveco sinagoga
Cechanoveco sinagoga – sinagoga, esanti Cechanoveco mieste ''ul. Mostow 6'' gatvėje, netoli turgaus aikštės. Sinagoga pastatyta ant stačiakampio plano formos. Iš dalies išlikę kai kurių dekoracijų ornamentai.
Istorija
Sinagoga buvo pastatyta XIX a. pabaigoje. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo nusiaubta. Po karo pastate veikė parduotuvė, sandėliai ir biurai. 1989 m. sinagoga buvo dalinai restauruota ir joje įsikūrė kultūros namai.
Palėvenėlės apylinkė
Palėvenėlės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Jutkonių apylinkės, Daukučių apylinkės ir dalies Laičių apylinkės. 1984 m. gegužės 29 d. Palėvenėlės apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Alizavos apylinkės (didžioji dalis) ir Aukštupėnų apylinkės.
Lėlaičiai
Lėlaičiais vadinami du kaimai Mažeikių rajone:
Sentimas
Sentimas (iš 'šimtas') – dalies ispaniškai ir portugališkai kalbančių valstybių smulki moneta.
Šiuo metu sentimai yra šių valiutų smulki moneta:
Centimo Céntimo Céntimo Սենտիմո Centimos
Taškas
Taškas gali reikšti:
The Clash
Plačiajam muzikos klausytojų ratui The Clash geriausiai žinomi dainomis „London Calling“ (1979), „Rock The Casbah“(1982) ir „Should I Stay or Should I Go“ (1982).
1976 m. Pradžia
The Clash susikūrė 1976 m. Londone veikiant pankroko judėjimui, kuriam atstovavo tokios grupės kaip The Ramones ir Sex Pistols. Grupės pagrindu tapo jau egzistavusi London SS grupė, kurios lyderiu buvo Mick Jones. Prodiuseris Bernard Rhodes tuomet ieškojo alternatyvos savo pažįstamo Malcolm McLaren suburtai The Sex Pistols. Jis suvedė London SS narius su būsimuoju vokalistu Joe Strummer. Po keleto narių keitimų nusistovėjo The Clash sudėtis, kurią sudarė vokalistas Joe Strummer (tikr. John Graham Mellor, g.1952 – m. 2002), gitaristas ir vokalistas Mick Jones (g.1955), bosistas Paul Simonon (g.1956) ir būgnininkas Terry Chimes (g.1955).
Principiniais dainų kūrėjais buvo Mick Jones ir Joe Strummer. Mick kūrė muziką, o Joe daugiau tekstus. Grupės pavadinimą esą pasiūlė Paul Simonon skaitydamas laikraščių straipsnius apie darbininkų susirėmimus su policija (Clash lietuviškai reiškia „susidūrimas“, „konfliktas“). Pirmą kartą grupė pasirodė apšildydami Sex Pistols 1976 m. Londone bei tais pačiais metais dalyvavo Sex Pistols legendiniame Anarchy ture.
1977–1978 m. „The Clash“ ir „Give 'Em Enough Rope“
thumb|right|220px| Debiutinio „The Clash“ viršelis 1977 m. grupė pasirašė sutartį su CBS įrašų kompanija ir įrašė debiutinį albumą. Besibaigiant įrašų sesijai Terry Chimes paliko grupę, todėl albumo viršelyje pavaizduota tik likusi The Clash trijulė.
Debiutiniai singlas „White Riot“ ir albumas „The Clash“ (J. Karalystė – 12 vieta) išleisti 1977-ųjų pavasarį. Prasta garso kokybė, primityvus akordai ir revoliucingi tekstai suteikė albumui griežtą ir bekompromisinį toną, o dainos kaip „Career Opportunities“ ar “I’m So Bored With the U.S.A” pelnytai laikomos pankroko muzikos perlais.
Vietoj Terry Chimes būgnininku tapo Nicky Headon (g.1955), pravarde „Topper“. Vėliau Joe Strummer apie jį pasakė: „jei nebūtume rade „Topper“io, nemanau, kad būtume kažką pasiekę.“ Skirtingai nuo kitų grupės narių Nicky buvo profesionalus muzikantas.
Netikėdama debiutinio albumo komercine sėkme CBS neišleido jo JAV rinkai. „The Clash“ JAV buvo išleistas tik 1979 m. pakeičiant 5 dainas vėliau įrašytais kūriniais. JAV leidimas yra dar stipresnis albumas nei originalus debiutas. Jame įtrauktos dainos „Complete Control“ ir „(White Man) In Hammersmith Palais“, laikomos vienomis geriausių The Clash kūryboje.
1978 m. The Clash paruošė albumą „Give 'Em Enough Rope“ (J. Karalystė – 2 vieta). Albumas pasižymėjo žymiai švaresniu garsu, tačiau prarado daug debiutinio „The Clash“ buvusios energijos ir agresijos. Nors albumo pirma pusė („Tommy Gun“, „English Civil War“) skamba kaip tikra pankroko klasika, tačiau antrojoje jaučiamas kūrybinis išsisėmimas.
1979–1980 m. „London Calling“ ir „Sandinista!“
thumb|right|Ikoniniu [[rokenrolas|rokenrolo istorijoje virtęs „London Calling“ viršelis]]
1979 m. grupė įrašė dvigubą albumą „London Calling“ (J. Karalystė – 9 vieta, JAV – 27), kuriame galima išgirsti daug muzikinių stilių: regio, džiazo, ska, Naujojo Orleano R&B, tradicinio roko ir net pop. Nusimetę stilistinius suvaržymus, The Clash kaip ir nusimetė talento suvaržymus. „London Calling“ tapo įspūdingu pasiekimu, visuotinai pripažįstamu vienu geriausiu visų laikų rokenrolo albumų. Albume skamba dainos: „London Calling“, „Clampdown“, „Spanish Bombs“, „Train In A Vain“, „Hateful“, „The Card Cheat“. Mikrofoną paėmė į rankas ir Paul Simonon, atlikęs „Guns of Brixton“ pagrindinę vokalo partiją. Persilaužimas stilistikoje The Clash atnešė publikos dėmesį JAV, tačiau atitolimas nuo pankroko šaknų sumažino klausytojų gretas J. Karalystėje.
1980 m. grupė sudalyvavo dokumentinio filmo „Rude Boy“ filmavimuose. Filme pasakojama apie vaikiną iš provincijos, kuris atvažiuoja į Londoną tam, kad pamatyti The Clash. Filmas buvo pristatytas Berlyno kino festivalyje.
1981–1986 m. „Combat Rock“, „Cut The Crap“ ir grupės iširimas
thumb|left|Albumo „Combat Rock“ viršelis. Iš kairės Mick Jones, Nicky Headon, Joe Strummer ir Paul Simonon 1982 m. išleistas albumas „Combat Rock“ (J. Karalystė – 2 vieta, JAV – 7). Nors albumas tris kartus trumpesnis nei „Sandinista!“, tačiau lygiai nenuoseklus ir nevientisas. Nepaisant to, The Clash pasiekė populiarumo viršūnę. Daina „Rock The Casbah“ JAV topuose pasiekė 8 vietą, o „Should I Stay or Should I Go“ tapo geriausiai atpažįstama The Clash daina, bei viena geriausiai atpažįstamų rokenrolo dainų, apskritai.
Liocichla bugunorum
Liocichla bugunorum – žvirblinių paukščių (Passeriformes) būrio, Leiothrichidae šeimos paukščių rūšis.
The Clash
1981–1986 m. „Combat Rock“, „Cut The Crap“ ir grupės iširimas
Dar prieš išleidžiant „Combat Rock“ Nicky Headon buvo atleistas iš grupės dėl narkotikų vartojimo. Po įrašų į grupę susigrąžintas Terry Chimes. Tokios sudėties The Clash dalyvavo 1982 m. The Who atsisveikinimo ture kaip atidarančioji grupė. Tačiau The Clash pankrokas neišlaikė egzamino groti šimtatūkstantinei publikai, grupė buvo netgi nušvilpinėjama pasirodymų metu. Vėliau Mick Jones šiuos pasirodymus įvertino kaip prarastą galimybę The Clash tapti roko superžvaigždėmis. Iškart, po turo, The Clash pradėjo byrėti, buvo pašalintas Terry Chimes, o 1983 m. gegužės 28 d. pasirodymas JAV festivalyje Kalifornijoje prieš grupei rekordinę 140 000 publiką tapo paskutiniu Mick Jones.
Liocichla bugunorum
Šios rūšies paukščius 1995 metais rytinėje Indijos dalyje, į rytus nuo Butano pastebėjo indų astronomas Ramana Athreya, pati rūšis buvo aprašyta tik 2006 metais.
The Clash
1981–1986 m. „Combat Rock“, „Cut The Crap“ ir grupės iširimas
1985 m. išleistas „Cut the crap“ (J. Karalystė – 16 vieta), įrašytas su kviestiniais muzikantais. Albumas sulaukė neigiamo kritikų įvertinimo ir buvo komerciškai nesėkmingas. Joe Strummer ir Paul Simonon vėliau netgi atsisakė jo autorystės. „Cut the crap“ tapo daugiau negu keistu pankroko albumu, kuriame mušamųjų partijos buvo patikėtos elektroninei ritmo mašinai, o pritariančių vokalų – chorams, primenantiems futbolo sirgalių skandavimą. Be to, dalį dainų autorystės prisiėmė prodiuseris Bernard Rhodes. Simboliška, kad vienintele dėmesio verta daina tapo „This Is England“ – pavargusio panko gulbės giesmė, kaip ir pažymėjusi grupės pabaigą. 1986 m. Joe Strummer ir Paul Simonon oficialiai baigė The Clash veiklą.
The Clash po iširimo
thumb|right|Mick Jones [[2008 m.]]
Iškart po iširimo Paul Simonon sukūrė trumpai egzistavusią pankroko grupę Havana 3am, po kurios atsidėjo tapybai. Joe Strummer vaidino filmuose, bendradarbiavo su kitomis muzikos garsenybėmis įvairiuose projektuose, bei išleido solinį albumą. Nicky Headon, taip pat, išleido solinį albumą.
Tačiau geriausiai sekėsi Mick Jones, kurio asmeninė sukurta grupė Big Audio Dynamite, bei daugelis jos reinkarnacijų sulaukė kritikų ir klausytojų dėmesio. Kai kuriuo metu Joe Strummer ir Mick Jones kartu dirbo prie Big Audio Dynamite įrašų ir yra žinoma, kad Joe Strummer kalbino Mick Jones atgaivinti The Clash, tačiau to niekuomet neįvyko. Buvo manoma, kad The Clash galėtų susivienyti įtraukimo į Rokenrolo šlovės muziejų 2003 m. proga, tačiau Joe Strummer mirė 2002 m. gruodžio 22 d. nuo nenustatytos širdies ligos.
2010 m. Paul Simonon ir Mick Jones prisidėjo prie Gorillaz albumo „Plastic Beach“ įrašų ir vėliau dalyvavo kartu su Gorillaz koncertiniame ture po daugiau nei 25 m. pertraukos.