cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rohrbach Ro.VIII Roland
Eksploatacija
1932 m. kovo ir liepos mėn. vieną „Rohrbach Ro VIII Roland“, pavadinimu „Immelmann I“ (vok. Max Immelmann – Pirmojo Pasaulinio karo vokiečių asas), iš „Deutsche Luft Hansa“ buvo išsinuomavęs ir Reichstago rinkimų kampanijos metu pirmosioms dvejoms agitacinių skrydžių serijos naudojo Adolfas Hitleris. 1932 m. lapkričio mėn. Hitleris asmeniniu lėktuvu pasirinko modernesnį ir didesnį Ju 52.
Nors R.VIII užsirekomendavo kaip patikimi lėktuvai, sparčiai tobulėjant technologijoms ir atsiradus efektyvesnių modelių, „Deutsche Lufthansa“ 1934 m. atsisakė pirmosios serijos, o 1936 m. – antrosios serijos „Ro. VIII'.
Pop kultūroje
1928 m. rugsėjo 23 d. „Tibidabo“ pramogų parke (Barselona) buvo atidaryta realaus dydžio „Rohrbach Ro VIII Roland“ replika. Šis, raudonai nudažytas atrakcionas, pavadinimu „L’avió“ (kat. „lėktuvas“ arba „paukštis") kartais yra vadinamas pirmuoju pasaulyje skrydžio simuliatoriumi.
Lietuvoje
miniatiūra|„Ro. VII“, atvežęs S. Dariaus ir S. Girėno palaikus, 1933-07-19, Kaunas. Vokietijos ir SSRS aviakompanija „Deruluft“ maršrute Berlynas-Maskva („Rytų ekspresas 3a", per Dancigą, Kionigsbergą, Smolenską, vietoje pastarojo, nuo 1935 m. - per Velikije Lukus) 1932-1936 m. pakaitomis su kitais aviakompanijos lėktuvais naudojo ir „Rohrbach Ro.VIII Roland". Tarpiniu šio maršruto sustojimu buvo Kauno oro uostas.
1933 m. liepos 19 d. specialiu reisu, vykdytu „Rohrbach Ro. VIII Roalnd“ (reg. Nr. D-1729), į Kauną iš Vokietijos buvo pervežti prieš dvi dienas prie Soldino „Lituanicos“ katastrofoje žuvusių transtatlantinių lakūnų S. Dariaus ir S. Girėno palaikai.
Operatoriai
miniatiūra|Ispanijos karalius [[Alfonsas XIII „Iberia' inauguraciniame skrydyje]]
Kariniai
🇩🇪 Germany / Nazi_Germany
Variantai
miniatiūra|Rohrbach Roland priekinė važiuoklė, žurnalas „L’Aéronautique“, 1927 m. spalis Duomenys iš: German Aviation 1919–1945
Kunai
Kunai  – japoniškas, panašus į peilį, įrankis, kaip manoma, kilęs nuo mūrininko mentės. Yra dvi kunai rūšys: trumpasis kunai (少苦無, shō-kunai) bei didysis kunai (大苦無, dai-kunai). Geras pavyzdys, kaip paprastas įrankis, gali tapti daugiafunkciniu ginklu, kovos menų eksperto rankose. Šis įrankis dažnai siejamas su nindzėmis, kurie jį naudoja išskaptuoti skylėms tvorose.
Konstrukcija
Kunai paprastai būdavo gaminamas nuo 20 cm iki 60 cm ilgio. Kunai buvo naudojamas paprastų žmonių, kaip daugiafunkcinis sodo įrankis arba akmenskaldžių bei mūrininkų. Kunai nėra peilis, bet labiau gimingas laužtuvui. Kunai ašmenys buvo neaštrūs, daromi iš minkšto metalo, nes įrankis buvo skirtas daužyti tinkui ir medienai, kasti žemei arba vietoj laužtuvo. Paprastai, nugaląsdavo tik viršūnėlę. Būdai, kuriais kunai buvo naudojamas būtų galėję sunaikinti tokį termiškai apdorotą ir išgaląstą ginklą, kaip peilį.
Kunai paprastai turėjo lapo formos ašmenis ir rankeną su žiedu ant buoželės, kurį buvo galima pakabinti ant virvutės arba diržo. Tai leisdavo kunai surišti su pagaliu ir pagaminti tiesią ietį. Taip pat buvo galima kunai pririšti prie rankos ir šitaip užmaskuoti ginklą. Arba naudoti vietoj inkaro arba kobinio, vąšo.
Priešingai paplitusiai nuomonei, kunai nebuvo mėtomas ginklas, bet naudojamas kaip pjaunamasis ar duriamasis ginklas. Vis dėlto jį buvo galima ir mėtyti.
Pritaikymas kovai
thumb|Smarkiai stilizuotas kunai, kaip dažnai vaizduojama [[fikcija|fikcijoje]] Priešingai nei Šaolino vienuoliai Kinijoje, dauguma nindzių naudojo ginklus, kurie buvo kilę iš žemdirbystės įrankių. Kadangi kunai buvo pigiai gaminami, patogaus svorio, lengvai išgalandami žemdirbių įrankiai, iš jų buvo galima greitai pagaminti paprastus ginklus.
Kaip ir su šurikenais bei ninjutsu, senovės nindzių legendų išpūtimas suvaidino svarbų vaidmenį, kuriant šiuolaikinį pop kultūrinį kunai įvaizdį. Nindzių mitologijoje kunai vaizduojamas, kaip japoniškas peilis, naudojamas, kaip mėtomas bei duriamas ginklas.
Yra kelio kunai rūšys: trumpasis kunai, ilgasis kunai, siaurų ašmenų tipo kunai, dantytas kunai ir plačiašmenis kunai. Kai kuriais atvejai, kunai bei shikoro – plačiaašmenis pjūklas, su durklo tipo rankena, yra labai sunkūs atskirti.
Populiariojoje kultūroje
Kunai dažnai yra vaizduojamas mangoje/anime bei kompiuteriniuose žaidimuose, kaip nindzių ginklas.
Norvegijos futbolo varžybos 1916 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1916 m.
Mūrinės Vokės tvenkinys
Mūrinės Vokės tvenkinys – tvenkinys vakarinėje Vilniaus miesto dalyje, Mūrinėje Vokėje, susidaręs pastačius užtvanką per Vokės upę.
Norvegijos futbolo varžybos 1916 m.
Finalo rungtynės
''Frigg nugalėjo 2-0 ir tapo taurės savininkais. (Antrą kartą.)''
Mūrinės Vokės tvenkinys
Tvenkinys yra Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseine, 9,7 km atstumu nuo Vokės žiočių, jo hidrologinis nr. 12050200. Tvenkinio plotas – 10,6 ha. Tvenkinys yra saugomų ir globojamų žuvų migracijos kelyje, Vokės upė žemiau tvenkinio patenka į Vokės hidrografinį draustinį. Ilgis iš pietų į šiaurę – 0,86 km, plotis iki 0,19 km. Altitudė 113,8 m. Krantai vietomis aukštoki, beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje pakrantėje auga miškelis. Aplinkui plyti pievos ir krūmynai. Tvenkinio užtvanka eina kelias.
thumb|left|240px|Elektrinės pastatas iki perstatymo thumb|left|240px|Užtvanka 2015 m.
Užtvanka
Užtvanka su malūnu Mūrinėje Vokėje pastatyta XIX a. Malūnas 1887 m. rekonstruotas į popieriaus fabriką. Mūrinės Vokės fabrikas veikė iki 1964 m. Išlikę hidrotechnikos statiniai įrašyti į LR nekilnojamų kultūros vertybių registrą (unik. kodas: ).
2010 m. buvo statoma 300 kW galios mažoji hidroelektrinė, elektros energijos gamybai panaudojant Vokės upės tranzitinį nuotėkį. Įrengus papildomą 200 kW turbiną ir užbaigus hidroelektrinės modernizavimą bus sudarytos sąlygos įrengti žuvitakį vertingų lašišinių žuvų migracijai ir nerštui tvenkinio aukštutinėje dalyje bei Vokės upės aukštupyje. Užtvankos ilgis 180 m, plotis 7,3 m. Skaičiuotinis debitas 92,5 m³/s.
Šigadzės prefektūra
Šigadzės prefektūra  – prefektūra (nuo 2014 m. prefektūros lygio miestas) Kinijos Liaudies Respublikoje, Tibeto autonominio regiono pietinėje dalyje. Administracinis centras – Šigadzė.
Geografija
Prefektūra pietuose ribojasi su Nepalu, Sikimu (Indija) ir Butanu. Paviršius kalnuotas, išraižytas Transhimalajų šiaurėje ir Himalajų pietuose. Prefektūrą kerta Jarlung Dzangpo upė, sudarydama Jarlungo slėnį. Pietryčiuose ir šiaurės vakaruose telkšo keletas druskingų ežerų (Anglarenas, Takjelis/Dadzia, Gjesaras/Dzjesa, Rinčen Šubdzo, Taro ir kt.). Šigadzės prefektūroje stūkso Kailašas, Džomolungma ir daug kitų žymių Himalajų viršukalnių.
Papildomas darbas
Papildomas darbas - darbas greta pagrindinio (t. y. antraeilėse pareigose).
= Lietuva = Darbuotojas gali susitarti, jeigu to nedraudžia įstatymai, kad jis toje pačioje darbovietėje eis tam tikras papildomas pareigas arba dirbs tam tikrą papildomą (sutartyje nesulygtą) darbą (LR darbo kodeksas, 114 str.). Darbuotojas gali eiti antraeiles pareigas arba dirbti darbus kitoje darbovietėje, jeigu to nedraudžia įstatymai ar kiti norminiai teisės aktai. Darbo sutarties dėl antraeilių pareigų (darbo) ypatumus nustato LR Vyriausybė ir kolektyvinės sutartys.
Antraeilės pareigos
Antraeilės pareigos (darbas) – darbuotojo laisvu nuo darbo pagrindinėje darbovietėje laiku einamos pareigos ar atliekamas darbas. Darbo sutartyje dėl antraeilių pareigų (darbo), be kitų sutarties sąlygų, turi būti nurodyta, kad darbuotojas priimtas į antraeiles pareigas dirbti sulygtą darbą. Pagal antraeilių pareigų (darbo) sutartis darbuotojas gali dirbti keliose darbovietėse. Darbuotojams, kuriems nustatytas sutrumpintas darbo laikas (LR darbo kodekso 145 str. 1 d. 1 p.), eiti antraeilių pareigų (dirbti darbo) neleidžiama.
Darbuotojas, norintis eiti antraeiles pareigas (dirbti darbą), iki darbo sutarties sudarymo turi pateikti darbdaviui, kuris darbuotoją priima į antraeiles pareigas (darbą), iš pagrindinės darbovietės gautą pažymą, kurioje turi būti nurodytas jo kasdienio darbo toje darbovietėje pradžios ir pabaigos laikas. Darbuotojas, dirbantis keliose darbovietėse, būsimajam darbdaviui turi pateikti pažymas apie darbo laiko kitose darbovietėse pradžią ir pabaigą. Šios pažymos galioja 1-erius darbo metus ir yra saugomos kartu su darbo sutartimi.
Dmitrijus Radčenko
(g. 1970 m. gruodžio 2 d.) – buvęs Rusijos futbolininkas, rungtyniavęs Rusijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–1996 m.
Kristus stabtelėjo Ebolyje
Kristus stabtelėjo Ebolyje – 1979 m. sukurta drama pagal žymaus italų antifašisto Carlo Levi autobiografiją, išleistą 1945 m.
Filme pasakojama apie 1935-36 m. jo patirtą tremtį į atokų Italijos kaimelį, kuriame tai pat buvo izoliuoti kiti politiškai nepatikimi žmonės. Levi, pagal išsilavinimą gydytojas, laikė save dailininku ir šiame kaime susipažino su įvairiais žmonėmis: politikais, turtuoliais ir paprastais eiliniais kaimiečiais. Matydamas prastą šių buitį, Levi pradeda verstis gydytojo praktika ir ilgainiui čia tampa gerbiamu žmogumi, kol, pasibaigus tremčiai, turi išvykti.
Tenisas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Tenisas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 17-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Pirmą kartą nuo 1992 m. teniso olimpinis turnyras vyks ant molinės dangos.
Kapadokija (Romos provincija)
Raida
Prieš įsigalint romėnams, šias žemes kontroliavo nepriklausoma Kapadokijos karalystė, valdoma Ariaratidų dinastijos. Nusilpus jos valdžiai, dėl vietos sosto varžėsi Bitinijos ir Ponto karalystės, tačiau Roma 95 m. pr. m. e. apgynė Kapadokiją, paversdama ją savo kliente. Tačiau Ponto karalius Mitridatas VI neatsisakė savo interesų, dėl ko tarp jo ir Romos kilo Mitridato karai. Jų metu Pontas išlaikė įtaką Kapadokijoje.
Tik 64 m. pr. m. e. Romai pavyko naujai atgauti valdžią Kapadokijoje, tačiau ji neskubėjo jos paversti provincija. Oktavianas pasitikėjo savo statytiniu karaliumi Archelajumi ir netgi jam davė valdas Kilikijoje bei Mažojoje Armėnijoje. Tačiau po Oktaviano mirties 14 m. Romos rytų politika pasikeitė. Archelajas buvo iškviestas į Romą ir įkalintas, Kapadokija paversta provincija. Tiesa, Archelajaus palikuonys gavo sostus kitose Romos klientėse – Armėnijoje ir Kilikijos karalystėje.
62 m. imperatorius Neronas panaikino savo klientę Ponto karalystę ir jos teritorijas atidavė Kapadokijos provincijai. Administraciniu centru tapo Cezarėja, ilgametė Kapadokijos karalių sostinė. Provincijos valdytojas buvo tituluojamas prokuratoriumi. Būdama viena ryčiausių imperijos provincijų, ji buvo stipriai militarizuota. Tai leido mobilizuoti pajėgas karuose su Partų imperija ir kištis į Armėnijos vidaus reikalus. thumb|left|Ponto diecezijos provincijos apie 400 m. Po III a. pabaigos Diokletiano administracinių reformų Azijos provincija stipriai sumažinta, jai paliekant tik centrines dalis. Nuo jos atskirtos naujos provincijos: Pontas, Pirmoji Armėnija, Antroji Armėnija, Didžioji Armėnija. Pati Kapadokija padalinta į dvi dalis: Pirmąją Kapadokiją (Cappadocia Prima, su sostine Cezarėja) ir Antrąja Kapadokiją (Cappadocia Secunda, su sostine Tiana). Visos jos priklausė Ponto diecezijai.
VI a. provincija patyrė izaurų genčių invazijas o kurį laiką ją užvaldė Sasanidų imperija. VII a. Bizantijos imperijos administracinės reformos metu provincija buvo padalinta tarp dviejų administracinių vienetų: Armeniako temos ir Anatolijos temos.
Emilija iš Laisvės alėjos
Emilija iš Laisvės alėjos – 2017 m. išleista lietuvių istorinė drama. Filmo veiksmas susijęs su neramumais, vykusiais Kaune 1972 m. po Romo Kalantos susideginimo. Į juos atsitiktinai įsivelia pagrindinė filmo herojė Emilija, gavusi paskyrimą į Kauno dramos teatrą.
Siužetas
Jauna aktorė Emilija (vaidina Ieva Andrejevaitė) gauna paskyrimą į Kauno teatrą ir atvyksta būtent tą dieną, kai Kaune vyksta demonstracijos po R. Kalantos susideginimo. Netyčia įsimaišiusi į minią ji susipažįsta su būsimu jos teatro režisieriumi. Bandydama užstoti mušamą protestų dalyvį prieš milicininkus Emilija sumušama ir išvežama į KGB skyrių, kur, radęs Emilijos partizaniškų eilių knygutę KGB pareigūnas įsiunta ir ima persekioti Emiliją ir teatrą, kuriame ji pradeda dirbti. Nuvykusi į teatrą ir idealistiškai nusiteikusi Emilija greit ima pastebėti, kokia susiskaldžiusi trupė.
Filmavimas
Dauguma kadrų buvo filmuota Kaune: Laisvės alėjoje, taip pat keli kadrai Pelėdų kalne.
Po nufilmavimo, 2016 m. rugsėjo 16 d. – lapkričio 3 dienomis Kaune nuo savivaldybės pastato iki soboro nusidriekė paroda po atviru dangumi „Kaunas. Kinas. Laisvė“, kurioje pateiktos istorinės nuotraukos paraleliai su filmo kadrais.
Muzika
Garso takelių autorius – Jonas Jurkūnas, tačiau filme taip pat skamba kelios perdainuotos Vytauto Kernagio dainuojamosios poezijos dainos, specialiai filmui sukurta daina „Ar tu esi tas?“, atlikta Marijono Mikutavičiaus ir GJan.
Premjera ir apdovanojimai
Pagrindinė filmo premjera įvyko 2017 m. vasario 16 d., per 99-ąsias Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo metines. Premjeroje Kaune buvo ir prezidentas Valdas Adamkus su Alma Adamkiene, taip pat Vytautas Landsbergis su žmona Gražina, Kauno meras Visvaldas Matijošaitis, Martynas Starkus, Vytaras Radzevičius, Audrius Siaurusevičius, Vygaudas Ušackas ir kiti. Prezidentas V. Adamkus režisieriui ir prodiuserei įteikė apdovanojimą „Laisva šalis“ už „laisvės idėjos puoselėjimą“.
Filmas buvo nominuotas devyniose apdovanojimų „Sidabrinė gervė 2017“ kategorijose.
Paragvajaus krepšinio lyga
Paragvajaus krepšinio lyga – aukščiausia Paragvajaus krepšinio lyga.
2022 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas
2022 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas – tarptautinės irklavimo federacijos organizuotas geriausių pasaulio akademinio irklavimo sportininkų čempionatas, kuris vyko rugsėjo 18 d. – rugsėjo 25 d. Čekijoje.
Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.
Igoris Lediachovas
Nacionalinėje komandoje žaidė 1992–1994 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1917 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1917 m.
Finalo rungtynės
''Sarpsborg nugalėjo 4-1 ir tapo taurės savininkais. (Pirmą kartą.)''
Erebru lėnas
Erebru lėnas (SV Örebro län) – pietvakarių Švedijoje. Ribojasi šiaurėje su Dalarna, vakaruose su Vermlandu, ir pietuose su Vestra, ir rytuose su Siodermanlandu ir Vestmanlandu. Plotas 6 302 km², 256 901 gyventojų, 40,8 gyv./km². Įkurtas 1779 m. Administracinis centras Erebru (Örebro).
Savivaldybės
Lėno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
Miestai
Didžiausi Vestra Esterjotlando miestai yra:
Aureliano Dakija
Aureliano Dakija buvo Romos provincija, įkurta III a. pabaigoje, imperatoriaus Aureliano. Nors vadinosi Dakija, ji nebuvo istoriniame Dakijos regione, o apėmė šiaurės vakarinę Trakiją (dab. vakarų Bulgarija ir rytų Serbija).
Raida
IV a. pradžioje, valdant Diokletianui, Aureliano Dakija padalinta į dvi dalis. Šiaurinė dalis vadinta Paupio Dakija, ir jos sostinė buvo Ratiarija. Pietinė dalis vadinta Viduržemio Dakija, ir jos sostine liko Serdika.
Abi Dakijos priklausė Dakijos diecezijai (kartu su Aukštutine Mezija, Prevalitana ir Dardanija). Jos ribojosi su Makedonijos diecezija pietuose ir Trakijos diecezija rytuose. IV–V a. provincijos buvo klestinti Rytų Romos imperijos pasienio teritorija. 440 m. jas nusiaubė hunai, o 586 m. – Avarų kaganatas.
Lasos prefektūra
Lasos prefektūra  – prefektūra (prefektūros lygio miestas) Kinijos Liaudies Respublikoje, Tibeto autonominio regiono vidurinėje dalyje. Administracinis centras – šalies sostinė Lasa.
Tai mažiausia Tibeto AR prefektūra.
Geografija
Tai vienintelė Tibeto AR prefektūra, nesiribojanti su kitomis KLR provincijomis ar užsienio šalimis. Paviršius kalnuotas, išraižytas Lasos upės ir jos intakų. Pietine riba teka Jarlung Dzangpo, o šiaurėje siekia Namco ežerą. Iškilę Njenčen Tanglos kalnai.
Lasos apylinkės garsėja savo vienuolynais.
Administracinis suskirstymas
Prefektūra padalinta į 6 apskritis (5 kaimiškąsias ir 1 priemiesčių) bei 2 rajonus (1 miesto ir 1 priemiesčio).
Pareigos
Pareigos gali reikšti:
Komorų ir Lietuvos santykiai
Komorų ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Komorų ir Lietuvos.
Radijo trukdymai
Terminas radijo trukdymai reiškia kelis dalykus:
Komorų ir Lietuvos santykiai
Diplomatiniai santykiai užmegzti 2013 m. rugsėjo 26 d.
Anicetas Puškorius
Anicetas Puškorius (g. 1911 m. lapkričio 23 d. Skaudalių k., Kretingos raj. – 1994 m. gruodžio 19 d. Kretingoje) – tautodailininkas, skulptorius, Kretingos rajono garbės pilietis, visuomenės veikėjas.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės. 2023 m. pradžioje Lietuvoje nuolat gyvenančių Komorų piliečių nebuvo, nors 2022 m. Šengeno vizos išduotos dviems piliečiams.
Anicetas Puškorius
Biografija
1924 m. baigė Skaudalių pradinę mokyklą, liko gimtajame kaime, užsiėmė medžio drožyba. 1928 ir 1929 m. dalyvavo Kretingos ir Skuodo žemės ūkio parodose, kuriose jo medžio kūriniai pelnė apdovanojimus.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
thumb|200px|Lietuvoje koncertavusi Komorų atlikėja [[Nawal.]]
Anicetas Puškorius
Biografija
Vėliau dalyvavo liaudies menininkų sąjungos kūrime, eksponavo darbus Lietuvoje, sovietų Rusijoje, Čekoslovakijoje, Vengrijoje, Italijoje. 1937-1940 m. dirbo „Marginių“ bendrovėje, vėliau – Kauno „Dailės“ kombinate, o nuo 1947 m. – Klaipėdos „Dailėje“.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
2012 m. vasario pabaigoje Lietuvoje viešėjo ir Vilniaus šv. Kotrynos bažnyčioje bei Kauno valstybinėje filharmonijoje koncertavo Komoruose žymi atlikėja Nawal. Ši atlikėja yra surengusi koncertą Lietuvoje.
Anicetas Puškorius
Biografija
Tarpukariu Anicetas Puškorius buvo aktyvus Kalnalio parapijos visuomenės veikėjas, Lietuvių katalikų jaunimo federacijos „Pavasaris“ Kalnalio valdybos narys, vyrų kuopos vadas. Jis iš savo lėšų 1940 m. balandį užsakė Vilniaus lietuviams „Pavasario“ žurnalą, kartu su bendraminčiais leido Kalnalio pavasarininkų laikraštėlį „Velkė“.
Trakijos diecezija
Diecezijai priklausė 6 provincijos: Antroji Mezija, Trakija, Europa, Hemimontas, Rodopė ir Mažoji Skitija. Jos administracinis centras Filipopolis kartu buvo ir Trakijos provincijos centras.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
Lietuvos užsienio reikalų ministerija su Komorais užmegzti diplomatinius santykius nusprendė 2013 m. rugpjūtį. Vienas iš motyvų – Lietuvos pirmininkavimas ES Tarybai 2013 metų antrąjį pusmetį ir Vystomojo bendradarbiavimo svarba.
Trakijos diecezija
Kadangi ši diecezija buvo nuolatinis barbarų genčių taikinys, nuo 535 m. jos vikarai gavo pretoriaus laipsnį ir sukaupė kartu karinę ir civilinę valdžias. 536 m. dvi šiauriausios provincijos Antroji Mezija ir Mažoji Skitija buvo paverstos specialia karine provincija Quaestura exercitus.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
Santykiai užmegzti 2013 m. rugsėjo 26 dieną Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos paraštėse Niujorke (JAV). Tų pačių metų spalio mėnesį įvyko Lietuvos inicijuotas dvišalis viceministrų susitikimas, kuriame Lietuvos viceministras Andrius Krivas pristatė Lietuvos kandidatūrą ir tarėsi dėl paramos rinkimuose į nenuolatines Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nares 2014–2015 metų kadencijai.
Anicetas Puškorius
Biografija
1958-1962 m. mokėsi Vilniaus dailės instituto drožybos kursuose, 1960 m. tapo Lietuvos liaudies meno draugijos nariu. 1961 m. persikėlė į Kretingą.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
2014 m. birželio 10-11 d. Atėnuose (Graikija) vykusiame ES ir Arabų Lygos susitikime dalyvavo Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius, renginio paraštėse susitikdamas su Komorų užsienio reikalų ministru.
Trakijos diecezija
VI a. diecezijos teritorijas apgyvendinus slavams, ir Bizantijai praradus kontrolę, diecezija nunyko. Didžiąją diecezijos dalį VII a. nukariavo Pirmoji Bulgarijos imperija.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Ekonominiai santykiai
2017 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Komorų siekė 0,2 tūkst. eurų, o į Komorus eksportuojamų produktų nebuvo.
Anicetas Puškorius
Biografija
Didelę jo kūrybos dalį sudaro pasaulietinio turinio drožiniai senovės gyvenimo, žmogaus veiklos, socialinių negerovių (girtuoklystės, vagystės, tinginystės), globalinių problemų (bado, karo, žmogaus ir planetos likimo) motyvais, Užgavėnių kaukės, įvairūs suvenyrai. Nemaža Užgavėnių kaukių kolekcija saugoma Kretingos muziejaus rinkiniuose.
Komorų ir Lietuvos santykiai
Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas
2023 m. duomenimis, nei Lietuva, nei Komorų Sąjunga nėra viena kitai akreditavusios savo ambasadorių.
Anicetas Puškorius
Biografija
Jis sukūrė vyskupo Motiejaus Valančiaus, poeto Antano Strazdo ir kitų žymių asmenybių biustus.
A. Puškorius kūrė sakralinio meno kūrinius. Jo darbo šventųjų skulptūros 1930-1944 m. papuošė Salantų valsčiaus Imbarės kaimo kapinių koplyčią, Kūlsodžio kaimo kapinių–Kapkalnio koplytėlę ir pakelėje prie Blendžiavos upės pastatytą koplytstulpį, Kretingos valsčiaus Voveraičių pakelės koplytėlę ir Daktarų kaimo koplytėlę. Vėliau Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčiai išdrožė apaštalų, Nidos katalikų bažnyčiai – Šv. Pranciškaus, Klaipėdos Marijos Taikos Karalienės bažnyčiai – Šv. apaštalų Pauliaus ir Petro skulptūras. Kalnalio Šv. Lauryno bažnyčioje tebėra prieš karą sukurta Nukryžiuotojo skulptūra. Paskutinis meistro darbas buvo apie 4 metrų aukščio Kristaus skulptūra.
Jis turėjo literatūrinių gabumų. 1938 m. Svajoklio slapyvardžiu sukūrė dramas „Plyšo mylinti širdis“ ir „Didysis Vilniaus žygis“, 1943 m. Audros Sūnaus slapyvardžiu parašė lyriškų eilėraščių pluoštelį „Poezija Birutei“.
1981 m. jam įteikta Kultūros ministerijos Pauliaus Galaunės vardo premija, o 1989 m. suteiktas Kretingos rajono Garbės piliečio vardas.
Mirė Kretingoje. Palaidotas Kretingos senosiose kapinėse.
Loluičiai
Loluičiai (arba Laluičiai, Lalučiai) – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, prie kelio. Per kaimo žemes teka Žirgapievio upelis. Kaimo žemėse yra išlikusios trys senovinės kapinės: Maro kapeliai, Kapų kalnas, Saldotkalnis (visos pripažintos saugomais kultūros paminklais). Nuo XIX a. gyventojai laidojami Suginčių kapinėse. Priklauso Suginčių parapijai.
Istorija
Loluičių apylinkės apgyvendintos dar IX a. Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose Loluičiai paminėti 1620 m.
Apie 1932 m. istorinio gatvinio kaimo gyventojai išsikėlė gyventi į vienkiemius. 1939 m. kaime buvo 12 sodybų ir gyveno 56 gyventojai. 1948 m. įkurtas kolektyvinis ūkis – paskutinis Molėtų rajone. 1946–1965 m. apylinkėse veikė Lietuvos partizanai, tarp jų ir Antanas Kraujelis. 1964 m. kaime įvesta elektra. 1979 m. kaimo žemės numelioruotos, didžioji dalis sodybų sugriauta, gyventojai perkelti į Suginčių gyvenvietę. Šiuo metu kaime likę 2 sodybos. Iki 1991 m. aplinkinės žemės ir kaimas buvo „Petro Cvirkos“ kolūkio dalis.
Fargas
Fargas  – tai didžiausias Šiaurės Dakotos miestas, prie Šiaurės Raudonosios upės. 2010 metais mieste gyveno 105 549 žmonės (su priemiesčiais 208 777).
Istorija
Fargas įkurtas 1871 m. Pavadintas „Northern Pacific Railway“ bendrovės direktoriaus Viljamo G. Fargo garbei.
Norvegijos futbolo varžybos 1918 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1918 m.
Finalo rungtynės
''Haldeno „Kvik“ nugalėjo 4-0 ir tapo taurės savininkais. (Pirmą kartą.)''
MEGAL dujotiekis
MEGAL dujotiekis – magistralinis dujotiekis, jungiantis Vokietijos gamtinių dujų tinklą nuo pasienio su Čekija ir Austrija iki pasienio su Prancūzija.
Istorija
1975 m. pradėti statybos darbai pagal Vakarų Vokietijos „Ruhrgas“ ir Prancūzijos „Gaz de France“ partnerystės sutartį. Dujotiekių sistema buvo skirta rusiškoms dujoms pergabenti į Prancūziją tranzitu per Vokietiją.
1980 m. statybų darbai užbaigti ir dujotiekį pradėta eksploatuoti.
2009 m. liepą Europos Komisija skyrė baudą MEGAL dujotiekio savininkams dėl korupcijos ir monopolio sąlygų sudarymo dėl 8-ajame dešimtmetyje sutarčių, nusižengiant dabartinėms dujų sektoriaus liberalizavimo nuostatoms. Skirta 1,1 mlrd. € bauda yra antra didžiausia EK kada nors skirta bauda, bei pirmoji bauda skirta energetikos sektoriuje.
Atlanto vergų prekyba
miniatiūra|288x288px|1788 m. britų vergų laivo „Brooks“ planas. Atlanto vergų prekyba arba transatlantinė vergų prekyba – XVI–XIX a. vykdyta vergų prekyba, kurios metu vergų prekeiviai pavergtus Afrikos žmones gabendavo į svetimus kraštus, daugiausiai į Šiaurės bei Pietų Ameriką. Pagrindiniam prekybos keliui priklausė Amerika, Vakarų Europa ir Afrika. Didžioji dalis gabenamų žmonių buvo iš Vidurio ir Vakarų Afrikos: juos Britanijai, Portgualijai ir Prancūzijai pardavinėjo Vakarų Afrikos vergų prekeiviai. Dalis jų būdavo pagaunami grobiamuosiuose žygiuose pakrantėje, britai bei portugalai pavergtuosius įkalindavo Afrikos krantuose įrengtuose fortuose, o vėliau juos daugiausiai išgabendavo į Ameriką. Išskyrus portugalus, patys europiečiai grobiamuosiuose žygiuose dalyvaudavo retai, nes nebuvo prisitaikę prie gamtos sąlygų, o pastarųjų išgyvenimo tikimybė dėl maliarijos paplitimo Užsachario Afrikoje anuomet nesiekė nė vienerių metų.
Kolonijinės Pietų Atlanto ir Karibų ekonomikos buvo ypač priklausomos nuo vergų darbo cukranendrių plantacijose bei panašiose darbo srityse. Tokios gamybos našumas buvo svarbu Vakarų Europai, kurios šalys XVI–XVI a. konkuravo tarpusavyje, siekdamos plėsti savo užjūrio valdas.
XVI a. portugalai buvo pirmieji, kurie pradėjo pirkti vergus iš Vakarų Afrikos prekeivių ir juos gabenti per Atlanto vandenyną. 1526 m. jie sėkmingai nugabeno pirmuosius Afrikos vergus į Braziliją ir netrukus jų pavyzdžiu pradėjo sekti ir kiti europiečiai. Laivų savininkai į vergus žiūrėjo kaip į krovinius, kuriuos reikia nugabenti į Ameriką kiek įmanoma greičiau bei pigiau. Jie buvo parduodami ir įdarbinami kavos, tabako, kakavos, cukraus ir medvilnės plantacijose, aukso ir sidabro kasyklose, ryžių laukuose, statybų pramonėje, kiti dirbo ir kvalifikuotą darbą arba tarnaudavo namų ūkiuose. Pradžioje Anglijos kolonijos pirmuosius afrikiečius laikydavo įsipareigojusiais tarnais, kurių teisinis statusas buvo panašus į britų ar airių darbuotojus kontraktininkus. Tačiau XVII a. vergovė pamažu įgijo rasinį pagrindą: Afrikos vergai ir jų būsimi palikuonys pradėti laikyti savininko nuosavybe, o vergėms gimę vaikai likdavo vergais (lot. partus sequitur ventrem). Prekyboje afrikiečiai buvo prilyginami prekėms, jie būdavo pardavinėjami drauge su gaminiais ar paslaugomis.
Aistros vaisiai (filmas)
Aistros vaisiai – 2003 m. Nyderlanduose sukurtas filmas.
Atlanto vergų prekyba
Pagrindinės Atlanto vergų prekybos šalys, pradedant labiausiai ir baigiant mažiausiai į prekybą įsitraukusia, buvo: Portugalija, Didžioji Britanija, Prancūzija, Nyderlandai, Ispanija, Jungtinės Valstijos ir Danija.
Manoma, jog per 400 metų laikotarpį iš Afrikos Atlanto vandenynu išgabenta apie 12–12,8 mln. vergų. Tikima, kad belaisvių pirkimo mastai buvo kur kas didesni – maždaug 1,2–2,4 mln. afrikiečių mirdavo kelionės metu. Milijonai į Naująjį pasaulį sėkmingai atvykusiųjų neatlaikydavo prastų sąlygų ir stovyklose, kurios buvo skirtos pavergtuosius pripratinti prie naujų klimato sąlygų bei mitybos. Nors XIX a. pr. daugelis vyriausybių pradėjo leisti įstatymus, draudžiančius šią prekybą, anuomet vis dar buvo paplitusi kontrabanda žmonėmis. XXI a. pr. keletas vyriausybių viešai atsiprašė už dalyvavimą Atlanto vergų prekyboje.
Aistros vaisiai (filmas)
Turinys
Vienišas tėvas Arminas, atlikęs tyrimus, sužino esąs nevaisingas. Jo 14-mečio sūnaus Bo motina Monika mirė prieš 9 metus, tačiau jis nusprendžia bet kokia kaina sužinoti, kas yra tirasis vaiko tėvas. Jo antroji žmona Elena, kuri buvo gera Monikos draugė, žino, kas tikrasis tėvas, tačiau Arminas apie tai nežino. Jo bandymai sužinoti tiesą griauna santykius tiek su antrąja žmona, tiek su sūnumi, tačiau Arminas nesiliauja, kol neapsikentusi Eleną atskleidžai tiesą – tikrasis Bo tėvas yra itin artimas žmogus...
Massimo Ranieri
Massimo Ranieri (tikrasis vardas Giovanni Calone; g. 1951 m. gegužės 3 d. Neapolyje) – italų dainininkas ir aktorius.
Dainininko karjerą pradėjo 1964 metais, įrašęs keturias dainas: „Tanti auguri signora“, „Se mi aspetti stasera“, „Non chiudere la porta“ ir „La Prima Volta“, tačiau nei viena iš jų populiarumo nesulaukė.
Atlikėjas išgarsėjo 1970 metais, kai su daina „Vent’anni“ laimėjo „Canzonissima“ konkursą, o antrąkart pergalę pasiekė po dvejų metų – su kūriniu „Erba di casa mia“.
Suolelių tvenkinys
Suolelių tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 7 km į pietus nuo Utenos. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Viržintėlės intakas, Krašuonos baseinas) 1,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus - 0,38 km, plotis - iki 0,22 km. Altitudė 149,2 m. Krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmais. Aplink tvenkinį auga miškeliai, plyti pievos. Šalia įsikūrę Suolelių ir Aukštakalnio kaimai. Pietinėje pakrantėje yra paplūdimys.
Massimo Ranieri
Massimo kine debiutavo 1970 metais filme „Metello“, tai jam pelnė David di Donatello kino apdovanojimą geriausio aktoriaus kategorijoje. 1971 m. jis atstovavo Italijai 1971 m. „Eurovizijos“ konkurse Dubline, kur su daina „L’amore è un attimo“ užėmė penktą vietą. Vėliau daina buvo išleista dar keturiomis kalbomis. Po dvejų metų Massimo dar kartą išvyko į „Euroviziją“, bet tąkart su kūriniu „Chi sarà con te“ liko tryliktas.
Jelena Nikolajeva
Biografija
1998 m. baigė I. A. Moisejevo baleto mokyklą-studiją. 2006 m. baigė GITIS (O. L. Kudriašovo kursas).
Massimo Ranieri
Dainininko populiarumas pradėjo mažėti 8-to dešimtmečio viduryje, dėl to daugiausiai skyrė aktoriaus karjerai. Bendradarbiavo su Mauro Bolognini, Giuseppe Patroni Griffi, Giorgio de Lullo, Giorgio Strehler ir Maurizio Scaparro, taip pat vaidino pjesėse ir miuzikluose.
Jelena Nikolajeva
Biografija
Vaidino pagrindinius vaidmenis spektakliuose „Švediškas mačas“, „Figaro. Vienos dienos įvykiai“, „Elektra“, „Meilužės“ ir kiti. Teatro kritikė Oksana Kušliajeva rašė: „Elektra Jelena Nikolajeva, atrodo, yra tragiška herojė. Pikta, bjauri, stipri, ji muša šiame plastikiniame narve, įnirtingai užkalbina, šaukia į dangų. Nikolajevos aistringai, su deramu tragišku patosu ištartas Euripido tekstas, jos monotoniškas nešvarių vyriškų marškinėlių plovimas, įvedimas į transą – visa tai primena heroję, kurią galima pamatyti „pažangiame“ tragedijos pastatyme, kur režisieriai įvairiomis šiuolaikinėmis priemonėmis bando prasiveržti į neracionalią sferą“.
Massimo Ranieri
1988 metais Massimo su daina „Perdere l’amore“ laimėjo Sanremo festivalį.
Jelena Nikolajeva
Biografija
Kritikai labai palankiai įvertino jos Brigitos vaidmenį spektaklyje „Meilužės“.
2008 m. II tarptautiniame Andrejaus Tarkovskio kino festivalyje „Veidrodis“ ji gavo specialų festivalio prezidento prizą už filmą „Mergaitė“.
2010 m. XVIII tarptautiniame kino aktorių festivalyje „Žvaigždynas“ ji gavo žiūrovų apdovanojimą už vaidmenį filme „Aistros fonograma“.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai, arba Tamilų tigrai – separatistinė tamilų sukilėlių organizacija, veikusi 1976–2009 m. ir kovojusi dėl nepriklausomos Tamil Elamo valstybės sukūrimo šiaurės ir rytų Šri Lankoje bei valdžiusi de facto kai kurias teritorijas. „Tamilų tigrai“ – šiuolaikinio teroro pionieriai, iš jų patirties mokėsi ir tobulėjo tokios garsios teroristinės grupuotės kaip „Al Qaeda“ ar Afganistano Talibanas. miniatiūra|250px|left|{{legend|red|„Tamilų tigrų“ valdytos teritorijos}}{{legend|yellow|Šri lankos vyriausybei pavaldžios teritorijos, kurių siekė „Tamilų tigrai“}}
Dmitrijus Šostakovičius
Dmitrijus Šostakovičius (Дмитрий Дмитриевич Шостакович, 1906 m. rugsėjo 25 d. – 1975 m. rugpjūčio 9 d.) – vienas žymiausių rusų kompozitorių, pianistų ir muzikos pedagogų.
Biografija
Gimė Sankt Peterburge. Per tėvo giminės liniją buvo kilęs iš Vileikos lenkų Šostakovičių šeimos. Nuo pat vaikystės rodė gabumus muzikai. 1919 m. (būdamas 13-os) priimtas į Petrogrado konservatoriją, mokėsi pas Aleksandrą Glazunovą, Leonidą Nikolajevą, Maksimilianą Šteinbergą, Nikolajų Solovjovą). 1926 m. pristatė savo pirmąjį didesnį (baigiamąjį) darbą – „I simfoniją“.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Istorija
1983 m. liepos 23 d. „Tigrai“ pradėjo karinius veiksmus prieš vyriausybines pajėgas, vėliau peraugusius į pilietinį karą. Radikalių teroristinių strategijų įgyvendinimas pareikalavo iki 100 tūkst. žmonių gyvybių. Beveik 20 metų, iki 2009 m. sausio–vasario mėn. jie kontroliavo beveik visas Šri Lankos šiaurės ir rytų pakrančių teritorijas. Nuo oficialios valdžios valdomos teritorijos jas skyrė neoficiali demarkacinė linija su savo kontrolės–praleidimo punktais.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
Baigęs mokslus, išvyko į Maskvą, dirbo kompozitoriumi, daug koncertavo kaip pianistas, grojo Varšuvoje ir Berlyne. 1927 m. tapo I tarptautinio Šopeno pianistų konkurso garbės diplomo laureatu. Dmitrijus Šostakovičius kūrė eksperimentinio, avangardinio pobūdžio kūrinius, todėl susilaukė daug kritikos iš tarybinės nomenklatūros. Įsidarbino Darbininkų jaunimo teatre, kad išvengtų ideologinio persekiojimo. 1936 m. dėl operos „Ledi Makbet iš Mcensko apskrities“ (Леди Макбет Мценского уезда) kompozitorius susilaukė daug priekaištų iš tarybinės spaudos ir nomenklatūros, kritikuotas dėl realizmo trūkumo, masėms nesuprantamo formalizmo. Operos statymai nutraukti, taip pat atšaukta Šostakovičiaus 4-osios simfonijos premjera. 1937 m. kompozitorius pristatė konservatyvesnę 5-ąją simfoniją, kuri susilaukė teigiamų įvertinimų.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Istorija
2008 m. sausio 2 d. Šri Lankos karinės pajėgos atsisakė taikos paliaubų, pradėjo didelį puolimą prieš tamilų maištininkus jų kontroliuojamose teritorijose. Pergalę prieš „Tigrus“ 2009 m. gegužės 1 d. deklaravo Šri Lankos prezidentas Mahinda Rajapaksa, o LTTE pripažino savo pralaimėjimą netrukus, gegužės 19 d.
Pedro Rodríguez Ledesma
Pedras Rodrigesas Ledesma (Pedro Eliezer Rodríguez Ledesma; g. 1987 m. liepos 28 d.), dažniausiai vadinamas tiesiog Pedro – Ispanijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Klubo „FC Barcelona“ ir Ispanijos rinktinės žaidėjas.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Veikla
miniatiūra|250px|left|Automobilis su maištininkais „Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai“ ilgą laiką buvo finansuojami Indijos specialiųjų tarnybų, kurioms buvo patogu, kad savos valstybės įkūrimo siekę tamilai tą darytų kaimyninėje Šri Lankoje. Vėliau ypatingo globėjo vaidmenį perėmė Pakistanas – tradicinis Indijos priešas Nr.1. Nepaisant visų Šri Lankos vyriausybės pastangų juos izoliuoti ir nukenksminti, „Tamilų tigrai“ buvo gerai ginkluoti (automatai, granatsvaidžiai, priešraketinės gynybos elementai, artilerija, šarvuotoji technika, aviacija, karo laivynas), puikiai organizuoti ir veikė mafijos voratinklio principu.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
Vėliau Dmitrijus Šostakovičius kurį laiką atsidėjo pedagoginiam darbui: 1937–1941 ir 1945–1948 m. dėstė Leningrado konservatorijoje, 1943–1948 m. ir Maskvos konservatorijoje; 1939 m. įgijo profesoriaus laipsnį.
Karo metais savanoriavo Leningrado gaisrinėje ir radijuje. Vėliau evakuotas į Kuibyševą, ten sukūrė 7-ąją simfoniją, kuri buvo skirta Leningrado pasipriešinimui pažymėti. 1943 m. persikėlė į Maskvą, sukūrė 8-ąją simfoniją Stalingrado mūšio atminimui, bet vėl buvo kritikuojamas dėl pergalei netinkamos kūrinio nuotaikos. 1947 m. kompozitorius įtrauktas į RTFSR Aukščiausiosios Tarybos deputatus.
Pedro Rodríguez Ledesma
Vaikystėje treniravosi gimtųjų Kanarų klube „CD San Isidro“, būdamas 17-os metų atvyko treniruotis į Barseloną. Pagrindinėje komandoje debiutavo 2008 m. Pedro 2009–2010 m. sezone pasiekė klubo rekordą, įmušdamas bent po įvartį net 6 skirtinguose turnyruose.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Veikla
Teroristinės veiklos finansavimu ir ginklų tiekimu Šri Lankos sukilėliams rūpinosi ir užsienyje (ypač JAV, Didžiojoje Britanijoje, Indijos Tamilnado valstijoje) gyvenantys tamilai, nusikalstamo verslo grupės. Savo veiklą tamilai finansavo iš bankų grobimo, narkotikų kontrabandos ir kitų nelegalių veikų. Grupuotė buvo įsitraukusi į daugiašales nusikalstamas veikas, įskaitant bendradarbiavimą su Pakistano heroino gamintojais ir tiekėjais, užsieniečių grobimą ir kitas sukčiavimo priemones. Šios priemonės darė „Tamilų tigrus“ viena turtingiausių kovotojų organizacijų pasaulyje. Apskaičiuota, kad „tigrų“ finansavimas galėjo siekti 200–300 mln. JAV dolerių per metus.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
1948 m., vadovaujantis Ždanovo doktrina, Dmitrijus Šostakovičius (kaip ir Sergejus Prokofjevas, Aramas Chačaturianas, Visarionas Šebalinas) buvo apkaltintas formalizmu, pašalintas iš pedagogo pareigų Maskvos ir Leningrado konservatorijose, jo muzikos atlikimas visaip varžytas. Taip tarybinė valdžia mėgino kovoti su „antiliaudiškomis“, vakarietiškomis įtakomis. Dėl to, kompozitorius buvo priverstas sukurti keletą supaprastinto muzikinio stiliaus sovietinės tematikos kūrinių (oratoriją „Daina apie miškus“ Песнь о лесах, kantatą „Virš mūsų Tėvynės saulė šviečia“ Над Родиной нашей солнце сияет).
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Veikla
Tamilai buvo viena geriausiai organizuotų ir brutalius kovos įrankius pasirinkusių teroristinių grupių pasaulyje. Ši organizacija vienijo apie 10 tūkst. ginkluotų kovotojų ir 3000–6000 parengtų karių. Elitinis „Juodasis tigrų būrys“ vykdė savižudžių atakas prieš svarbiausius taikinius, o žemesnio rango nariai su savimi nešiojosi cianido kapsules, kad pasitaikius kritinei situacijai, verčiau nebūtų suimti, o atimtų sau gyvybę. Šalia to, yra žinoma apie moterų susisprogdinimus ar vaikų paėmimus į pasipriešinimo kariuomenės pajėgas.
Imtynės 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Imtynės 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 29-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Olimpinė imtynių programa liko nepakitusi nuo 2021 m.
Tamil Elamo išlaisvinimo tigrai
Veikla
Skelbiama, kad nuo pirmųjų konfliktų „Tamilų tigrai“ surengė apie 40 proc. visų pasaulyje įvykdomų teroristinių išpuolių, įskaitant daugiau nei 200 savižudžių atakų. Jie sprogdino viešuosius pastatus ir transporto centrus, Budos šventyklas ar kitas svarbias centrines vietas. „Tamilų tigrai“ išrado savižudžio diržą bei pirmi pradėjo verbuoti moteris savižudes. Pasak JAV federalinių tyrimų biuro, tai vienintelė teroristinė grupė, kuri per teroro aktus nužudė du pasaulinės svarbos lyderius – Šri Lankos prezidentą Ranasinghe Premadasa (1993 m.) ir buvusį Indijos premjerą Rajiv Gandhi (1991 m.). Šri Lankos vyriausybės sutikimu į šalį Gandhi buvo atsiuntęs Indijos karinį kontingentą, tada tamilai pagrindiniu priešu paskelbė Indiją ir kovojo su jos kariuomene.
Stiprioms pajėgoms užtikrinti buvo sukurtas ir sėkmingai įgyvendinamas „Tamilų tigrų“ globalus tinklas, kurio skirtingus struktūrinius padalinius koordinavo viešumo ir propagandos, finansų paieškos, apsirūpinimo ginklais ir jų atgabenimo sričių ekspertai.
Pedro Rodríguez Ledesma
Pedro Ispanijos rinktinėje debiutavo 2010 m., draugiškose varžybose prieš Saudo Arabiją. Pasaulio čempionate pakeitė prastos sportinės formos Fernandą Toresą.
Edvardas Lenkauskis
Edvardas Lenkauskis-Lenkauskas (1903 m. kovo 18 d. Skaudaliuose, Salantų vls., Telšių aps., Kauno gub. – 1942 m. rugpjūčio 28 d. Sverdlovske, RTFSR) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Salantų pradinėje mokykloje, Skuodo progimnazijoje, Kauno Tumėno suaugusiųjų gimnazijoje. 1920–1921 m. tarnavo savanoriu Lietuvos kariuomenėje, 1923 m. dalyvavo Klaipėdos krašto sukilime. Už tai jam buvo suteiktas Lietuvos kariuomenės kūrėjo savanorio vardas ir apdovanojimas.
Studijavo teisę Lietuvos universiteto Teisės fakultete. Drauge su bendraminčiais įsteigė akademinio žemaičių jaunimo korporaciją „Samogitia“. Baigęs mokslus gyveno Kaune. Dirbo valstybės kontrolės revizoriumi Susisiekimo ministerijoje, aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje. Buvo Lietuvių tautininkų sąjungos vyriausiosios valdybos reikalų vedėjas, Lietuvos tautinio jaunimo „Jaunoji Lietuva“ sąjungos centro valdybos narys. 1932–1934 m. redagavo jaunalietuvių leidinį „Jaunoji karta“. 1935 m. už nuopelnus jaunalietuviams apdovanotas II laipsnio Trijų Liepsnų žymeniu.
1941 m. birželio 14 d. kartu su žmona Elena ir šešiamete dukrele Aldona buvo suimtas ir išvežtas į Sevurallagą, Garių rajonas, Sverdlovsko sritis (Rusija). SSRS Vidaus reikalų liaudies komisariato Ypatingojo pasitarimo 1942 m. birželio 27 d. nuteistas mirti. Sušaudytas 1942 m. rugpjūčio 28 d. Sverdlovsko kalėjime.
Žmona su dukra ištremtos į Svetloozerskojė, Srostkų rajonas, Altajaus kraštas.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
Po Stalino mirties 1953 m., kompozitoriaus kūryba pradėta traktuoti laisviau. 1960 m. Dmitrijus Šostakovičius įstojo į TSKP. Parašė keletą TSRS pergales šlovinančių kūrinių. Gastroliavo po užsienį. Amerikos menų ir mokslų akademijos (1959 m.), Bavarijos dailiųjų menų akademijos (1968 m.) narys korespondentas, daugelio valstybių meno akademijų ir universitetų garbės daktaras. Menotyros daktaras (1965 m.). Politinio atšilimo metais D. Šostakovičiaus naujuosius kūrinius imta naudoti sovietų meno laimėjimams reprezentuoti TSRS ir užsienyje.
Fable
Fable – 2004 m. rugsėjo 14 d. išleistas kompiuterinis vaidmenų žaidimas (RPG), skirtas Xbox, Mac OS X ir Windows platformoms. Sukurtas „Big Blue Box“, „Lionhead Studios“ antraeilės kūrėjų grupės, ir išleistas „Microsoft“. 2005 m. buvo išleistas papildymas „Fable: The Lost Chapters“ Windows ir Xbox platformoms, vėliau ir Mac.
Veiksmas vyksta fiktyviame Albion pasaulyje. Žaidėjas valdo veikėją berniuką, anksti tapusį našlaičiu, ir bando įgyvendinti jo svajonę – tapti herojumi. Visi poelgiai teigiamai arba neigiamai veikia bendravimą su Albiono pasaulio gyventojais, veikėjas gali krypti į gėrio ar blogio pusę. Nuo žaidėjo elgesio, nuo to, kaip jis vykdys užduotis, žmonės reikš veikėjui simpatiją arba ims bijoti jo, laikys plėšiku ir pan.
Pradžioje vadinto Project Ego, „Fable“ kūrime dalyvavo per 70 žmonių. Muziką žaidimui parašė Raselas Šo (Russell Shaw), o įžanginę melodiją Oskarui nominuotas kompozitorius Danielius Elfmanas.
Žaidimas tapo perkamiausiu 2004 m. spalį, o 2007 metais jo kopijų buvo parduota daugiau nei 2 mln. „Fable II“ pasirodė 2008 m. spalio 21 d. „Fable III“ buvo išleistas 2010 m. spalio 26 d.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
1965 m. kartu su kitais TSRS kūrėjais viešai pasisakė prieš Josifo Brodskio politinį persekiojimą. Dėl nuolatinio ideologinio spaudimo kompozitoriaus sveikata pašlijo. Paskutinį gyvenimo dešimtmetį Dmitrijus Šostakovičius gerokai mažiau kūrė, muzikoje ėmė vyrauti tragiškos nuotaikos. Mirė 1975 m. nuo plaučių vėžio.
Fable
Apžvalga
Dauguma užduočių pradedamos pagrindinėje vietoje, žinomoje kaip Herojų gildija, būtinos užduotys žymimos aukso simboliu, o papildomos sidabro ir gali būti vykdomos bet kokia tvarka. Keletas užduočių leidžia pasirinkti pusę, padėti banditams ar pirkliams ir sargybiniams. Žaidėjai gali girtis priėmę užduotį, ją įvykdę, prieš tai susilažinę, tarkim, kad nepatirs jokios žalos ar užduotį įvykdys neapsiginklavus. Už tai galima gauti didesnį atlygį. Įvykdant užduotį žaidėjas gauna auksinių, už kuriuos galima pirkti ginklus ir šarvus bei garbės taškų, kurie įtakoja, kaip į Herojų žiūrės miestiečiai. Herojus taip pat gauna trofėjų, kuriuo galima pasigirti miesto gyventojams ir gauti dar daugiau šlovės.
Dmitrijus Šostakovičius
Biografija
Žymiausi mokiniai: K. Chačaturianas, B. Čaikovskis, K. Karajevas, G. Sviridovas, B. Tiščenko.
Fable
Apžvalga
Ginklus galima tobulinti pridedant tam tikrą efektą, kad dažniau atremtų puolimą ar kad darytų daugiau žalos. Herojaus sugebėjimai gali būti keliami patirties rutuliais, kurie gaunami užmušant priešus ar baigiant užduotis. Patirties taškai skirstomi į 4 kategorijas: bendrą, jėgos , įgūdžių ir valios.
Dmitrijus Šostakovičius
Kūrybos bruožai
Daugiausia kūrė stambios formos, monumentalius simfoninės ir kamerinės muzikos kūrinius. Jiems būdinga konfliktinė dramaturgija, pagrįsta ryškiais kontrastais, muzikinio tematizmo esminėmis transformacijomis. Savitame muzikos stiliuje susilydė ekspresionizmo ir neoklasicizmo bruožai. Kompozitoriaus stilių kūrė J. S. Bacho, L. van Bethoveno, P. Čaikovskio, ypač M. Musorgskio kūryba. Itin ryški G. Malerio simfonizmo įtaka, melodikoje ryšku rusų tęstinių liaudies dainų, žydų buitinės muzikos intonacijos, kūrybai būdinga linearinis mąstymas, išplėtota polifoninė technika.
Tarp svarbiausių kūrinių:
Fable
Apžvalga
Miestuose galima nusipirkti ne tik rūbų ir ginklų, bet net ir namą, jį apstatyti baldais ir net nuomoti keliautojams už auksinius. Herojus gali pirštis ir susituokti su moterimi ar net vyru ir turėti su jais lytinį aktą.
Veikėjo vystymo kryptys
Žaidime herojus gali lygiuotis į gėrio arba blogio pusę. Darant gerus darbus (žudant priešus ar gelbstint gyventojus) užsidirbama gėrio taškų, tuo tarpu darant blogus darbus (žudant nekaltus, pažeidinėjant įstatymus) kaupiami blogio taškai. Be to, valgant tam tikrą maistą taip pat gaunami blogio ar gėrio taškai, pvz., valgant tofu gausite gėrio taškų, o suvalgius keptą viščiuką – blogio, kadangi kažkada jis dar buvo gyva būtybė. Gėrio ar blogio efektai ne tik atsiliepia neigiamu ar teigiamu gyventojų žiūrėjimu į herojų, bet ir pakeičia jo paties išvaizdą. Daug gėrio taškų herojui suteiks aureolę ir tvinksintį spindulį aplinkui galvą, aplinkui skrajos drugeliai ir pan., o blogio apsėstas herojus pažeme skleis nedidelę, raudoną miglą, trauks muses, jo akys švytės raudonai ir ant kaktos augs ragai.
Herojų veikia ir kiti efektai, pvz., valgant daug herojus priauga svorio, tuo tarpu piktnaudžiavimas alkoholiu sukelia pykinimą, vėmimą. Įtakos turi ir tai, kokius rūbus herojus nešioja. Šviesūs drabužiai suteikia kilnumo, žmonės ima gerbti herojų. Tamsūs drabužiai suteikia blogio įspūdį, priverčia žmones bijoti herojaus. Herojaus išvaizdą galima keisti parenkant tam tikrus plaukus, barzdą, tatuiruotes. Herojaus savybės taip pat keičia išvaizdą, pvz., didelis jėgos taškų kiekis skatina raumenų augimą, įgūdžių taškai – ūgio, o aukšti burtų lygiai suteikia švytinčių paslaptingų efektų.
Siužetas
„Fable“ veiksmas vyksta sugalvotame Albion pasaulyje, pilname polių su didžiulėmis niekam nepriklausomomis lygumomis ir miškais. Kadaise vadinta Senąja karalyste, ištisa žemė buvo valdoma senovės karališkosios giminystės linijos, vadintos Archon. Pirmasis Archonas buvo taikus ir pasiturintis valdytojas, bet jo jėgos šaltinis buvo antikinis ir labai galingas kalavijas, kuris palaipsniui pražudė jį ir visą karalystę. Iki to laiko kai žaidimo veiksmas prasideda, pasaulis vis blogėjo ir blogėjo. Viena žymiausių institucijų – Herojų gildija. Tai herojų mokymosi ir treniravimosi centras. Herojai samdomi kaip vagys, kariai, sargybiniai, gelbėtojai ir saugotojai. Gildija nevykdo moralės nuosprendžių, kad ir kokie herojų veiksmai bebūtų.
Kai herojus yra dar vaikas, į jo kaimą, Oakveilą, jo sesers gimimo dieną įsiveržia banditai ir jį sunaikina. Paaiškėja, kad jo visa šeima žuvo. Staiga pasirodo herojus vardu Maze, jis išgelbsti berniuką ir įtikina jį įstoti į gildiją; Maze įžvelgia jame daug potencialo. Paūgėjęs berniukas išsiruošia į kelionę ieškoti priežasties, dėl ko jo kaimas buvo sudegintas.
Goce Sedloskis
(g. 1974 m. balandžio 10 d.) – buvęs Makedonijos futbolininkas, rungtyniavęs Makedonijos rinktinėje.