cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aramilis
Aramilis  – miestas Rusijoje, Sverdlovsko srityje, 15 km į pietryčius nuo Jekaterinburgo, prie Isetės upės ir jos intako Aramilkos. Už 5 km nuo miesto yra stotis prie Jekaterinburgo–Kurgano geležinkelio. Plastikinės pakuotės, gelumbės gamyba, maisto (duonos, malimo) pramonė. Yra 1838 m. pastatyta Šv. Trejybės cerkvė, XIX a. gelumbės fabriko liekanos, karo aukų obeliskas, krašto muziejus.
Istorija
1675 m. prie Isetės ir Aramilkos santakos įkurtas ostrogas. Aplink jį XVIII a. pradėjo kurtis naujos gyvenvietės (Jekaterinburgas, Sysertė, Uralo Kamenskas), vėliau savo reikšme ir dydžiu pralenkusios Aramilį. Miesto statusas suteiktas 1966 m.
Technikos enciklopedija (TSRS)
thumb|230px|Enciklopedijos tomai Technikos enciklopedija – enciklopedija apie techniką rusų kalba, išleista 1927–1934 m.
Istorija
Enciklopediją išleido leidykla АB Sovietinė enciklopedija («Сов. энциклопедия», Maskva). Vyriausiasis redaktorius – L. K. Martensas (Л. К. Мартенс). Technikos enciklopedija – tai vienintelis tokios apimties mokslinis leidinys, išleistas rusų kalba tuometinėje TSRS. Išsamūs ir gana platūs straipsniai parašyti suprantamai ir paprastai.
1936–1938 išleisti papildomas tomas ir dalykinė rodyklė.
Leidimai
1927 m. išleista pirmųjų tomų versija yra antikvarinė retenybė (atskirų tomų bukinistų parduotuvėse kaina siekia, kadangi ištisų komplektų rasti sunku, nuo 500 iki 1500 rublių).
2005 išleista elektroninė versija «26 томов на 3х CD Техническая энциклопедия».
Literatūra
2005, М.- ООО «Си ЭТС» («Словарное издательство Электронные и Традиционные Словари»), ISBN 5-86460-132-2
Ilgabradai
Ilgabradai – kaimas Jonavos rajono savivaldybės rytuose, 12 km į šiaurės rytus nuo Jonavos, prie plento. Kaimą supa miškai, praeina geležinkelis į Ilgojo durpyną. Seniūnaitijos centras.
Ramūnas Šimukauskas
Ramūnas Šimukauskas (g. 1975 m.  gruodžio  23 d. Kaune) – Lietuvos teatro, kino ir televizijos aktorius.
Biografija
1996 m. baigė privačią teatro studiją prie Kauno Mažojo teatro. 2004 m. įstojo į Klaipėdos universiteto Menų fakultetą, režisūros katedrą, studijos nebaigtos.
Vaidmenys teatre
Profesoriaus vaidmuo spektaklyje "Klastingas tirpalas" Rež Ričardas Vitkaitis
Vaidmenys radijo teatre
Kiti vaidmenys radijo spektakliuose:
Sonata Arctica
Sonata Arctica – suomių power metal grupė, sukurta 1996 m. Suomijoje, Kemio mieste.
2004 metų JAV prezidento rinkimai
2004 metų JAV prezidento rinkimai buvo 55-ieji Jungtinių Amerikos Valstijų prezidento rinkimai. Rinkimai buvo surengti 2004 metų lapkričio 2 dieną. JAV respublikonų partijos kandidatas tuometinis JAV prezidentas Džordžas V. Bušas nugalėjo demokratų partijos kandidatą Džoną Kerį, tuometinį JAV senatorių iš Masačiusetso. Rinkimų kampanijos metu dominavo užsienio politikos tema, ypač Bušo vadovavimas karui su terorizmu ir 2003 metų invazija į Iraką.
Palyginus su ankstensniais rinkimais, rinkėjų ištikimybė pasikeitė tik trijose valstijose. Naujoje Meksikoje ir Ajovoje 2000 metų JAV prezidento rinkimuose laimėjo demokratai, tačiau 2004 metais šiose valstijose jau laimėjo respublikonai. Naujasis Hampšyras 2000 metais daugiau balsavo už respublikonų kandidatą, o 2004 metais už demokratų partijos kandidatą. Rinkikų kolegijos balsavimu Džordžas V. Bušas gavo 286 balsus, o Džonas Keris - 251 balsą. Demokratų partijos kandidatas į viceprezidentus Džonas Edvardsas taip pat gavo vieną rinkikų kolegijos nario iš Minesotos prezidentinį balsą. Manoma, kad taip rinkikas balsavo per klaidą, nes jis pats atskirai balsavo ir už Edvardso kandidatūrą į viceprezidentus.
Mirror's Edge
Mirror's Edge – veiksmo ir nuotykių, platformer tipo kompiuterinis žaidimas, kurį sukūrė studija „EA DICE“, o 2008 m. lapkričio 11 d. išleido „Electronic Arts“. Žaidimas sukasi ant Unreal Engine 3 žaidimų variklio su patobulintais apšvietimo sprendimais, kuriuos sukūrė „Illuminate Labs“.
Žaidimo „Mirror's Edge“ veiksmas vyksta kvazifuturistinėje distopinėje visuomenėje, kurioje vadinamasis „bėgikų“ tinklas, kuriam priklauso ir pagrindinė žaidimo veikėja Faith, veikia kaip pro valdžios sektoriaus akis gebanti praslysti pranešimus perduodanti kurjerių tarnyba. Šiame trimačio platformer tipo stiliaus žaidime žaidėjas valdo veikėją Faith, parkūrą primenančiais judesiais manevruodamas pastatų stogais, sienomis, ventiliacijos šachtomis ir kitais miestų aplinkos objektais. Žaidimas pasižymi spalvingu vizualiniu stiliumi bei didele erdvės laisve 3D žaidimo aplinkoje.
Žaidimas iš kritikų sulaukė daugiausia teigiamų įvertinimų, AK versija tinklalapio Metacritic buvo įvertinta 81 %. Daugiausia buvo išgirtas žaidimo unikalumas ir plati aplinka, kritikos pažerta dėl silpnoko siužeto, bandymų ir klaidų metodu paremto žaidimo stiliaus  ir istorijos trumpumo. 2010 m. buvo išleista versija su šonan slenkančiu vaizdu įrenginiams su iOS sistema, o 2012 m. pasirodė Windows Phone adaptacija.
2016 m. išleistas antrasis žaidimas apie Faith nuotykius − „Mirror's Edge Catalyst“.
Vasario 25
Vasario 25 yra 56-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 309 dienos (keliamaisiais metais – 310).
Vardadieniai
Margiris – Rasa – Rasuolė – Regimantas – Viktoras
1436 m.
1436 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Jonas Grigonis
Biografija
1952 m. baigė Vilniaus universitetą (VU). 1952–1956 m. LLKJS CK sekretorius. 1960 m. Maskvoje baigė Visuomeninių mokslų akademiją prie SSKP CK. 1961 m. filosofijos mokslų kandidatas.
1960–1963 m. LKP CK kultūros, mokslo ir mokyklų skyriaus vedėjas. 1963–1992 m. VU Dialektinio ir istorinio materializmo (nuo 1964 m. Filosofijos) katedros dėstytojas, 1963–1991 m. prorektorius mokslo reikalams. Nuo 1980 m. profesorius. 2006 m. Liustracijos komisijos sprendimu pripažintas bendradarbiavęs su KGB.
1961–1964 m. LKP CK narys, 1964–1966 m. kandidatas į LKP CK narius. 1963–1967 m. LSSR AT deputatas.
Mokslinė veikla
Tyrinėjo šiuolaikinės fizikos idėjų reikšmę ir jų filosofijos interpretaciją. Pabrėžė, kad nauji fizikos duomenys patvirtina materialistinį požiūrį, teikia konkrečios medžiagos filosofijos išvadoms ir apibendrinimams.
Airijos futbolo varžybos 1933–1934 m.
Airijos futbolo varžybos 1933–1934 m.
Drakono kraujas
miniatiūra|250px|right|Drakono kraujo pigmento milteliai ir grubiai smulkinti smilkalai miniatiūra|250px|right|Drakono medžio (Dracaena draco) nukritęs lapas – su drakono kraujo pigmentu prie pagrindo
Drakono kraujas – skaisčiai raudoni sakai, gaunami iš skirtingų rūšių augalų, priklausančių eilei genčių, daugiausia tai krotonas (Croton), dracena (Dracaena), Daemonorops, kaliamas (Calamus rotang) ir koralmedis (Pterocarpus).
Raudonieji sakai senovėje buvo naudojami kaip spalvotas lakas, vaistai, smilkalai, dažai. Šiuo tikslu jie dažnai tebenaudojami ir šiandien. Jie buvo viduramžių magijos ir alchemijos seansų priemonė. Nustatyta, kad sodrią raudoną spalvą sakams suteikia atsparūs ir ryškūs drakorubino ir drakokarmino pigmentai, tačiau jų biologinė sandara iki galo neištirta.
Sakų gavimas
Keliautojai Kanarų salose XV a. gavo granato raudonumo drakono kraujo gabalėlių iš drakono medžio Dracaena draco, augusio tik Kanarų salose ir Maroke. Sakai sunkiasi iš jo sužaloto kamieno arba šakų. Tuo pačiu būdu drakono kraujas gaunamas ir iš raudonosios cinoberinės dracenos (Dracaena cinnabari), endeminės medžių rūšies, augančios tik Sokotros salose. Šie sakai į senovės Europą patekdavo Smilkalų keliu.
Drakono kraujas taip pat gaminamas iš Daemonorops genties rotangų (Calameae) palmių, augančių Indonezijos salyne, kur vadinamas jerangu arba djerangu. Surenkamas sulaužius tvirtą raudonų sakų sluoksnį, dengiantį nesunokusį rotango vaisių. Gauti sakai po to sukočiojami į tvirtus kamuolius pardavimui.
Raudonasis lateksas iš Sangre de Grado medžio (Croton lechleri), augančio Pietų Amerikos šiaurės rytuose, turi žaizdas gydančių ir antioksidanto savybių, jis šimtmečius tebenaudojamas čiabuvių.
Botaniniai šaltiniai
|miniatiūra|250px|right|Drakono medis (Dracaena draco)
1916 m. vasaros olimpinės žaidynės
'''1916 m. vasaros olimpinės žaidynės''' – turėjusios vykti VI Olimpinės žaidynės. Jas planuota surengti Vokietijos sostinėje Berlyne, tačiau dėl I pasaulinio karo žaidynės atšauktos.
Surengti žaidynes Berlynui patikėta 1912 m. liepos 4 d. (jis nurungė Budapeštą), tačiau statyti reikiamas arenas mieste pradėta dar iki tol. Prasidėjęs karas nesustabdė vokiečių pasiruošimo žaidynėms: iš pradžių tikėtasi, kad iki 1916 m. jis pasibaigs.
Podolskas
Podolskas  – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, 36 km į pietus nuo Maskvos centro, prie Pachros upės (Maskvos upės intakas). Rajono centras. Pro miestą eina Maskvos-Krymo geležinkelis (yra stotis), taip pat greta praeina Maskvos-Krymo plentas (M2).
Mašinų gamybos, metalo apdirbimo, kabelių gamybos, farmacijos, statybinių medžiagų (tarp jų cemento), poligrafijos, maisto pramonė. Yra keletas cerkvių, iš kurių svarbiausia – Šv. Trejybės.
Istorija
Miestas išaugo iš Podolo kaimo, kuris XVIII a. iki 1764 m. priklausė Maskvos Danilo vienuolynui. Gyventojai užsiiminėjo javų auginimu, daržininkyste, keldavo per Pachros upę važimus, roges, karietas, laikė pakelės užeigas ir smukles, išgaudavo skaldytą akmenį (бутовый камень) kelių grindimui ir statybinį baltąjį akmenį (белый камень). Į Maskvą vežė daugiausia maisto produktus, o iš Maskvos daugiausia atsiveždavo manufaktūrines prekes. XVII a. pabaigoje Podole Petro I nurodymu buvo atidaryta pašto stotis.
1764 m. keltą per Pachrą pakeitė pontoninis tiltas. Krymo trakto statymas pagerino ekonominę padėtį kaime. Tais pačiais metais kaimas buvo sekuliarizuotas – iš vienuolyno kaimo tapo „ekonominiu“ kaimu, pavaldžiu (1764–1781) ekonomijos kolegijai.
Imperatorė Jekaterina II 1781 m. suteikė miesto teises, miestas tapo Maskvos gubernijos Podolsko apskrities centru. Tuo metu Podolske buvo 208 kiemai ir 856 gyventojai. Pagrindinis verslas buvo skaldyto ir baltojo akmens gavyba. 1781 m. gruodį miestui buvo suteiktas herbas (auksiniame lauke du sukryžiuoti akmentašių įrankiai, reiškiantys, kad gyventojai šiuo verslu verčiasi).
1784 m. buvo patvirtintas stačiakampis miesto išplanavimas su stačiakampiu miesto gatvių išdėstymu. Miestą ėmė sudaryti 20 kvartalų. Devynioliktas kvartalas buvo vadinamas miestiečių kvartalu, aštuonioliktas – pirklių, septynioliktas – bajorų. Dešiniajame Pachros krante išliko šio planavimo likučiai.
1796 m imperatoriaus Pavelo I įsakymu Podolskas nustojo būti apskrities centru, o pašto stotis buvo perkelta į Molodžių kaimą. Pašto stoitis vėl buvo atidaryta tik 1801 m., o 1802 m. Podolskas Aleksandro I nurodymu vėl tapo apskrities centru.
1812 m. rugsėjo mėn. Podolską trumpam buvo užėmę Napoleono daliniai. Miestas pastebimai nukentėjo. Tų laikų atminimui mieste buvo pastatytas Trejybės soboras, kuri stovi iki šiol. Prieš Spalio revoliuciją Podolskas buvo vienas svarbiausių industrinių Rusijos miestų, veikė Zingerio kompanijai priklausiusi siuvimo mašinų gamykla.
Gerrit Dou
thumb|right|240px| Gerito Dau autoportretas, 1635 m. Geritas Dau (kitaip Gerardas Dou,, taip pat Dow, Douw, 1613 m. balandžio 7 d., Leidenas, Nyderlandai – 1675 m. vasario 9 d., ten pat) – XVII a. Nyderlandų tapytojas, vienas iš reikšmingiausių olandų dailės „aukso amžiaus“ kūrėjų.
Zenonas Ivinskis
thumb|260px|Istoriko jubiliejui skirtas 2008 m. [[Lietuvos paštas|Lietuvos pašto ženklas]] Zenonas Ivinskis (1908 m. gegužės 25 d. Kaušėnuose, Plungės valsčius, Telšių apskritis – 1971 m. gruodžio 24 d. Bonoje, Vokietija. Palaidotas Antakalnio kapinėse) – Lietuvos istorikas medievistas, spaudos bendradarbis.
Gerrit Dou
Biografija
Geritas (kitas vardo variantas − Gerardas) Dau gimė 1613 m. balandžio 7 d. Leidene, tuo metu turtingame Nyderlandų mieste, prekybos, tekstilės pramonės ir mokslo centre. Gerito tėvas Dauvė Jansas turėjo stiklo graviravimo ir glazūravimo dirbtuvę. Gerardas mokėsi pas stiklo liejikus ir puošėjus apie 2 su puse metų. 1625 ir 1627 m. jis paminėtas Leideno stiklininkų gildijos įrašuose. 1628 m. vasario 28 d. Geritas Dau buvo nusiųstas mokytis pas Rembrantą, tikriausiai jis mokėjo už medžiagas ir tapybos mokymą. Iš Rembranto Dau išmoko naudoti šviesos-tamsos kontrastus, tikslaus tekstūrų vaizdavimo tapyboje, bei persiėmė Rembranto pomėgiu autoportretams. Žinoma, kad Rembrantas ir Dau kartu nutapė paveikslą „Ona ir aklas Tobitas“ (dabar Londono nacionalinėje galerijoje).
Zenonas Ivinskis
Biografija
Zenonas Ivinskis gimė ūkininkų Juozapo ir Aurelijos Ivinskių šeimoje, kurioje išaugo 5 sūnūs ir 2 dukterys. Zenonas kartu su broliais iš pradžių mokėsi Telšių, paskui tik atidarytoje Plungės gimnazijoje, paskutinę klasę baigė vėl Telšiuose. 1925 m. įstojo ir 1929 m. baigė Lietuvos universiteto Filosofijos – teologijos fakulteto Istorijos skyrių, pagrindiniu dalyku pasirinkdamas Lietuvos istoriją. 1929–1932 m. tobulinosi Miuncheno ir Berlyno universitetuose. 1932 m. apgynė daktaro disertaciją (išleista 1933 m.). Po to dar kurį laiką dirbo Slaptajame Valstybiniame Berlin-Dahlen ir Dancingo archyvuose. Ten rinko medžiagą apie Lietuvos prekybą ir netrukus paruošė habilitacinį darbą „Lietuvių ir prūsų prekybiniai santykiai pirmoje XVI a. pusėje”, kurį 1933 m. birželio 12 d. Vytauto Didžiojo universitete (VDU) sėkmingai apgynė ir gavo venia legendi.
Gerrit Dou
Biografija
1631 m. Rembrantas išvyko iš Leideno. Geritas Dau greit pradėjo įgauti dailininko autoritetą mieste. Jo rėmėju tapo Pieter Spiering, kuris buvo Švedijos karalienės Kristinos atstovas ir sutiko Dau mokėti metinę išmoką už jo tapybos darbus. Rembranto įtaka dailininkui ilgainiui sumenko, Dau stiliaus spalvos pasidarė šaltesnės, paveikslų dažų paviršiui dailininkas suteikdavo beveik emalės tekstūros bruožų. Anksčiausias datuotas jo kūrinys yra „Jaunas smuikininkas“ (1637 m., Škotijos nacionalinė galerija). 1641 m. Dau minimas sekimo vertu tapytoju ir 1648 m. buvo vienu Leideno tapytojų gildijos įkūrėjų. Garsas apie jį pradėjo sklisti po Europą, Dau paveikslus rinko archercogas Leopoldas Vilhelmas Austras ir Toskanos hercogas Lorencas III de Medičis. Jo kūrinių Nyderlandų generaliniai luomai 1660 m. padovanojo Anglijos karaliui Karoliui II sosto atgavimo proga. Rėmėjas Jan de Bye 1665 m. suorganizavo 27 Dau paveikslų parodą. G. Dau buvo žymiu Leideno miesto tapybos mokytoju ir laikomas Leideno dailės mokyklos įkūrėju. Jo žymesniais mokiniais buvo Gabriël Metsu (1629–1667) ir Frans van Mieris (Vyresnysis, 1635–1681).
Geritas Dau nebuvo vedęs. Nepaisant savo populiarumo dailininkas retai palikdavo Leideną. Savo metu Dau buvo vienu geriausiai apmokamų Olandijos dailininkų, jam dvaro tapytojo vietą siūlė Anglijos karalius Karolis II. Dailininkas mirė 1675 m. Leidene, palaidotas vietos Šv. Petro bažnyčioje 1675 m. vasario 9 d. Didesniąją Gerito Dau kūrybos dalį sudaro mažo formato žanrinės-buitinės scenos ir portretai su detaliu, dažniausiai virtuvės, objektų vaizdavimu. Žymesniais G. Dau paveikslais minimi „Ištinusi moteris“, „Olandų moteris“, „Apsišaukėlis gydytojas“, „Moteris, grojanti su klavikordu“.
Zenonas Ivinskis
Biografija
Kaip nemaža Lietuvos istorikų grupė (Bronius Dundulis, Antanas Kučinskas, Jonas Matusas, Povilas Pakarklis, Jonas Remeika, Adolfas Šapoka, Simas Sužiedėlis ir Paulius Šležas, dauguma jų studijavo VDU TFF) priklausė aktyviai visuomeninei katalikų organizacijai – ateitininkams. Nuo 1920 m. ateitininkas, nuo 1923–1924 m. Plungės ateitininkų kuopos pirmininkas, nuo 1927 m. iki 1929 m. Kauno universiteto Studentų ateitininkų sąjungos centro valdybos sekretorius ir valdybos pirmininkas.
1933–1935 m. atlikdamas karinę prievolę Kauno Šarvuočių rinktinėje ne tik nenutraukė Lietuvos istorijos dėstymo VDU, bet ir pradėjo tyrinėti Lietuvos karo istoriją, parašė keletą darbų. 1935 m. rugsėjo 15 d. suteiktas VDU docento vardas. 1933–1943 m. vadovavo VDU Teologijos – filosofijos fakulteto Filosofijos skyriaus Visuotinės istorijos katedrai (su 1940–1941 m. pertrauka), dėstė Lietuvos istoriją, jos šaltinius ir istorinę geografiją. 1940 m. profesorius, nuo 1941 m. dėstė ir Vilniaus universiteto Ekonomikos mokslų fakultete Lietuvos ūkio ir visuomenės ūkio istoriją.
1941 m. vasarą Laikinoji Lietuvos vyriausybė pavedė Z. Ivinskiui organizuoti Filosofijos fakultetą. Jis buvo grąžintas į VDU, paskirtas Filosofijos fakulteto dekanu. Šias pareigas galėjo eiti tik iki 1942 m. pabaigos. 1943 m. pradžioje vokiečių valdžia uždarė visas Lietuvos aukštąsias mokyklas.
Nuo 1933 m. – Lietuvių katalikų mokslo akademijos narys akademikas, 1937–1940 m. – jos sekretorius, nuo 1939 m. III Suvažiavimo – narys mokslininkas. 1937 m. skaitė paskaitas Pirmajame Pabaltijo istorikų kongrese Rygoje, 1938 m. – tarptautiniuose istorikų kongresuose Ciuriche. 1938 m. išrinktas Estų mokslo draugijos nariu korespondentu ir Hanzos istorijos draugijos nariu. 1939 m. – Lituanistikos instituto istorijos skyriaus narys, 1941 m. – Laikinosios vyriausybės įkurtos Mokslų akademijos narys.
Spaudoje bendradarbiavo nuo 1923 m. 1926–1929 m. žurnalo „Sargyba“ redakcijos darbuotojas. Publikacijas skelbė leidiniuose „XX amžius“ (1937–1940 m. laikraščio vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas), „Židinys“, „Naujoji Romuva“, „Mūsų žinynas“, „Vairas“ ir kt. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
1936 m. vasario 23 d. Jis su kitais katalikų intelektualais pasirašė deklaraciją „Į organiškosios valstybės kūrybą“, kuri tapo protestu prieš egzistuojantį režimą.
Anglijos futbolo varžybos 1907–1908 m.
Anglijos futbolo varžybos 1907–1908 m.
Vakarinis Fidžio padalinys
Vakarinis Fidžio padalinys (Western Division) – vienas iš keturių Fidžio padalinių. Šis padalinys skirstomas į tris provincijas – Ba, Nadroga-Nasova ir Ra. Šio padalinio sostinė yra antras pagal dydį šalies miestas Lautoka. Žeme vakarinis padalinys ribojasi su Centriniu padaliniu, o su kitais ribojasi tik jūra.
450 km į pietvakarius nutolęs Konvėjaus rifas (Ceva-I-Ra) taip pat priklauso vakariniam padaliniui.
Kostas Katsouranis
Kostas Kacuranis (Κώστας Κατσουράνης; g. 1979 m. birželio 21 d.) – buvęs Graikijos futbolininkas, atraminis saugas arba vidurio gynėjas.
Karjera
Paskutinį kartą (?) atstovavo Australijos Heidelberg United klubui.
1996 m. debiutavo Patrų „Panachaiki“ klube, kuriame žaidė 6 metus. Vėliau perėjo į Atėnų AEK.
Graikijos rinktinėje debiutavo 2003 m., rungtynėse prieš Švediją.
Vienas pagrindinių „auksinės“ Graikijos rinktinės, laimėjusios 2004 m. Europos čempionatą, žaidėjų.
Nerčia
Nerčia  – upė Rusijoje, Užbaikalės krašte; Šilkos (Amūro baseinas) kairysis intakas. Prasideda Jablonovo kalnagūbryje, Oliokmos Stanovnike. Teka į pietvakarius plačiu slėniu. Žemupyje teka Nerčios stepe. Įteka į Šilką 7 km žemiau Nerčinsko.
Didžiausias intakas – Uldurga (dešinysis). Upė užšąla spalį, atitirpsta vėlyvą balandį arba gegužės pradžioje. Baseine išgaunamas auksas, plukdoma mediena.
Tikrosios liepsnelės
Tikrosios liepsnelės (Erithacus) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių gentis.
Frankolinai
Frankolinai (Francolinus) – fazaninių (Phasianidae) šeimos paukščių gentis.
Tai sausumos beveik neskraidantys paukščiai, kurie minta vabzdžiais, augaliniu maistu ir sėklomis. Iš 41 rūšies net 36 paplitusios Afrikoje.
Gentyje 41 rūšis.
1437 m.
1437 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Ranapungerja (upė)
Ranapungerja  – upė šiaurės rytų Estijoje, Rytų Viru apskrityje. Prasideda Atsalamos apylinkėse, miškingomis vietovėmis teka į pietus. Įteka į Peipaus ežero šiaurinį galą ties Ranapungerjos gyvenviete.
Jadvygava (Jonava)
Jadvygava – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje.
thumb|left|240px|Jonavos girininkija Jadvygavoje
Rafael van der Vaart
2008 m. rugpjūčio 5 d. R. van der Vartas perėjo iš Hamburger SV į Real Madrid komandą ir su ja pasirašė 5 metų sutartį. 2010 m. rugsėjo 1 d. perėjo į Tottenham Hotspur klubą ir pasirašė ketverių metų sutartį.
Rio Tinto
Rio Tinto – tarptautinė Didžiosios Britanijos ir Australijos kalnakasybos bendrovė, kurios būstinės yra Londone ir Melburne. Įmonė įkurta 1873 m., kai tarptautinis investuotojų konsorciumas iš Ispanijos vyriausybės įsigijo kasybos kompleksą prie Tinto upės kranto, Huelvoje. Vėliau bendrovė labai išsiplėtė, įsigydama kitas kasybos įmones. Ji pirmauja pasaulyje daugelio žaliavų – aliuminio, geležies rūdos, vario, urano, anglies ir deimantų gavyboje. Jos pagrindinė veiklos sritis yra mineralų gavyba. Rio Tinto taip pat užsiima žaliavų perdirbimu. Bendrovė veiklą vykdo visuose žemynuose, ypač Australijoje ir Kanadoje. Rio Tinto valdomo turto vertė siekia 81 milijardą JAV dolerių. Bendrovė 2007 m. buvo įvertinta 147 milijardais JAV dolerių.
Gaminiai
Geležies rūda, boksitas, aliuminis, varis, molibdenas, auksas, deimantas, akmens anglis, uranas, titano dioksidas, boratas, druska, talkas.
1X Band
„1X Band“ – slovėnų grupė, gyvavusi dešimtojo dešimtmečio pabaigoje.
Grupė buvo aktyvi iki 1997 m. Per grupės gyvavimo laiką išleido du albumus. 1993 m. grupė dalyvavo „Mak-festu“ festivalyje Makedonijoje.
Biržulio stovyklavietės
left|140px
Biržulio stovyklavietės ir gyvenvietės – akmens amžiaus stovyklų ir bronzos amžiaus gyvenviečių grupė Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, aplink Biržulio ežerą, Pabiržulio archeologinis kompleksas, Varnių regioninis parkas.
Vilkininkų piliakalnis
Vilkininkų piliakalnis, Karkliniškių piliakalnis – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Stakliškių seniūnija. Pasiekiamas plentu A16 Prienai – Trakai Lepelionyse pasukus į dešinę pietų kryptimi link Želkūnų, už 150 m yra kelio kairėje rytuose.
Biržulio stovyklavietės
Tyrimai
Tirta 1978–1984 m. Rasta daugiau, kaip 40 stovyklų ir gyvenviečių, dauguma jų yra ežero šiauriniame ir vakariniame krante iki Stervo ežero. 20 stovyklų, gyvenviečių ir kapų ištyrė Istorijos ir etnografijos muziejaus darbuotojai (vadovas Adomas Butrimas). Žmonių gyventa nuo mezolito; dauguma gyvenviečių vidurinio ir vėlyvojo neolito. Radiniai priskiriami Narvos kultūrai, Nemuno kultūrai ir virvelinės keramikos kultūrai.
Vilkininkų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 38x12 m dydžio, iškiliu viduriu. Šlaitai statūs, 9 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, dabar dirvonuoja.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Kompiuterinė animacija
Platesne prasme – kompiuteriniai vaizdai yra skirstomi į statines iliustracijas ir dinaminius vaizdus. Pastarieji (visi judantys vaizdai) ir sudaro kompiuterinės animacijos kūrinius.
Šiuolaikinė kompiuterinė animacija kuriama pasitelkiant trimatę (3D) arba dvimatę (2D) kompiuterinę grafiką. Pastaroji turi turi du porūšius: vektorinė ir rastrinė (taškinė) grafika.
Kompiuteriu kuriama animacija turi du tikslus:
Kompiuterinė animacija iš esmės yra 3D modelių, naudojamų tradicinėje, stop motion animacijoje, ir pakadrinės animacijos dvimačių iliustracijų samplaika. Ši animacijos kūrimo technika greit išpopuliarėjo dėl kelių, esminių skirtumų nuo kitų, animacijos kūrimo technikų.
Sukurti judėjimo iliuzijai, elementas, rodomas kompiuterio ekrane yra nuolat keičiamas kito labai panašaus elemento, dažniausiai jie keičiasi 24 arba 30 kadrų per sekundę greičiu. Ši technika analogiška judėjimo iliuzijai, sukuriamai televizijoje arba filmuose.
Kompiuterinė 3D animacija kuriama modeliuojant objektus (modelius), kurie yra riginami – t. y. atitinkamuose taškuose sužymimos judėjimo ašys – 3D objektui įkvepiama gyvybė ir suteikiamas skeletas, natūraliems judesiams atvaizduoti. 2D animacijoje atskiri objektai (iliustracijos) piešiami sluoksniais, kurie persidengia sudarydami vieną visumą, atskiriems elementams taip pat gali būti pritaikomas virtualus skeletas, judesių koordinacijai ir plastikai išlaikyti. Tuomet, animuojamos atskiros elemento, aplinkos detalės – vokai, akys, burna, rūbai, debesys ir pan. Viską tiksliai suanimavus, galutinis klipas yra renderinamas – visų objektų ir sluoksnių visuma išsaugoma kompiuteryje pasirinkta kokybe, norimu, suspaustu formatu. 3D animacijoje kadrų visuma gali būti renderinama tik pabaigus objektų modeliavimą, o 2D vektorinėje animacijoje, renderinti galima tiek kartų, kiek reikia galutinei visumai pamatyti.
Pavyzdys
right|146px|framed|Kompiuterinės animacijos kūrimo pavyzdys Kompiuterio ekranas užpildomas viena spalva, pavyzdžiui, juoda. Tada dešiniajame ekrano kampe nupiešiama ožka. Vėliau ekranas vėl užpildomas viena spalva, o ožka perpiešiama arba nukopijuojama ta pačia pozicija šiek tiek kairiau. Šis procesas kartojamas kaskart perkeliant ožką šiek tiek į kairę. Jeigu procesas kartojamas pakankamai greitai, atrodys, jog ožka į kairę juda tolygiai. Ši paprasta procedūra naudojama visiems judantiems paveikslėliams filmuose ir televizijoje.
Judanti ožka yra objekto vietos keitimo pavyzdys. Sudėtingesnės objektų transformacijos, tokios kaip dydis, forma, apšvietimas, efektai – dažnai pareikalauja sudėtingesnių apskaičiavimų ir vaizdo kūrimo kompiuteriniu, vietoje paprasto paveikslėlio perpiešimo ar kopijavimo.
Paaiškinimas
Tam, kad žmogaus akys ir smegenys suvoktų matomą objektą kaip judantį sklandžiai, paveikslėliai turi keistis 12 kadrų per sekundę greičiu ar dar greičiau (kadras – tai vienas baigtinis vaizdas). Paveikslėlių keitimasis didesniu greičiu nei 75–150 kadrų per sekundę poveikio animacijos realistiškumui ar sklandumui neturi. Taip yra dėl akių ir smegenų matomų vaizdų apdorojimo būdo.
Objektams judant mažiau nei 12 kadrų per sekundę greičiu dauguma žmonių gali pajusti vaizdo nesklandumą, nes naujų vaizdų pasikeitimas kadre yra aiškiai matomas, judesiai tampa kampuoti ir mažina realistiško judėjimo iliuziją. Tradicinė, ranka piešta, animacija dažniausiai naudoja 15 kadrų per sekundę greitį, siekiant tausoti reikiamų piešinių kiekį, tačiau paprastai tai yra priimtina dėl stilizuoto animacijos pobūdžio. Kadangi kompiuterinės animacijos vaizdai yra realistiškesni, ji reikalauja didesnio kadrų per sekundę greičio.
Filmai JAV kino teatruose rodomi naudojant 24 kadrų per sekundę greitį ir to užtenka sukurti tolydaus judėjimo iliuziją. Didesnei vaizdo rezoliucijai naudojami adapteriai.
Istorija
Didžioji dalis pirminės animacijos, kuriai sukurti buvo naudojami skaitmeniniai kompiuteriai, buvo sukurta Edward E. Zajac, Frank W. Sinden, Kenneth C. Knowlton ir A. Michael Noll „Bell Telephone Labaratories“ pirmojoje 7-ojo deš. pusėje. Taip pat ankstyvoji skaitmeninė animacija buvo kurta „Lawrence Livermore Laboratory“.
Kitas ankstyvas žingsnis kompiuterinės animacijos istorijoje buvo žengtas 1973 m. mokslinės fantastikos filme „Westworld“. Filme vaizduojama visuomenė, kurioje robotai dirbo ir gyveno kartu su žmonėmis. Tačiau pirmą kartą 3D Wireframe vaizdai buvo panaudoti jo tęsinyje „Futureworld“ (1976), kuriame matomi kompiuterio pagalba, Jutos universiteto absolventų Edwin Catmull ir Fred Parke, sukurti ranka ir veidas.
Apie naujoves kompiuterinėje animacijoje kasmet yra pranešama kasmetinėje kompiuterinės grafikos ir interaktyvių technologijų konferencijoje – SIGGRAPH, kurioje kiekvienais metais dalyvauja dešimtys tūkstančių kompiuterinių technologijų profesionalų. Kompiuterinių žaidimų ir 3D vaizdo plokščių kūrėjai siekia asmeniniuose kompiuteriuose realiu laiku pasiekti tokią pačią vaizdo kokybę kaip ir CGI filmų bei animacijos. Dėl sparčios pažangos realaus laiko perdavimo kokybei, dailininkai pradėjo naudoti žaidimų variklius perteikti neinteraktyviems filmams. Ši meno forma yra vadinama machinima.
Pirmasis pilnametražis, kompiuteriu animuotas filmas buvo „Žaislų istorija“, sukurtas 1995 m. „Pixar“ animacijos studijoje. Jame pasakojama istorija apie žaislų bei jų savininkų nuotykius. Šis novatoriškas filmas buvo vienas pirmųjų iš daugumos kompiuterinės animacijos filmų.
Kompiuterinė animacija padėjo sukurti tokius didelio populiarumo sulaukusius filmus kaip „Žaislų istorija 3“ (2010) („Disney“,“Pixar“), „Įsikūnijimas“ (2009), „Šrekas 2“ (2004) („DreamWorks Animation“) ir „Ratai 2“ (2011) („Disney“,“Pixar“).
Kompiuterinė animacija Lietuvoje
2002 m. vasario 8 d. Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejuje vyko antikos epo „Odisėja“ vaizdajuostės pristatymas ir atidaryta paroda, vaizduojanti pirmojo lietuviško pilnametražio animacinio filmo kūrimą. Filmas sukurtas kartu su anglų kino menininkais. Jo režisierius – Valentas Aškinis, jis taip pat ir scenarijaus autorius drauge su Jack Ritman. Filmo operatorius – Antanas Abromaitis, dailininkas statytojas – Rolandas Petrokas. Antikos epas filme sužėri įvairiomis spalvomis, suteikdamas ne tik estetinį pasigėrėjimą, bet ir antikos istorijos bei geografijos žinių: Trojos karas, Odisėjo klajonės, Viduržemio jūros salos. Todėl filmo tikslinė auditorija yra ne tik moksleiviai, bet ir suaugusieji.
Vakaro metu buvo parodytas ir Andriaus Abromaičio (sūnaus) Londone sukurtas dokumentinis filmas apie tai, kaip buvo kuriamas animacinis filmas „Odisėja“. Žiūrovams suteikta galimybė pamatyti, kaip studijos dirbtuvėse gimsta dailininkų Jolantos Šiugždaitės, Jurijaus Grigaravičiaus, Rolando Petroko piešiniai. Tai paskutinis animacinis filmas Lietuvoje, sukurtas tokia daug triūso ir lėšų reikalaujančia technika. Beje, kompiuteris buvo naudojamas tik retkarčiais. „Odisėja“ filmuota ant 35 mm juostos, kuri dėl savo brangumo taip pat jau beveik nebenaudojama. Juosta buvo ryškinama ir montuojama Londone, o muziką kūręs kompozitorius Martino Tirimo atvyko jos įrašinėti į Lietuvą su Operos ir baleto teatro simfoniniu orkestru, kuriam dirigavo Vytautas Viržonis. Yra sukurti trys „Odisėjos“ variantai: Europoje rodomas aštuonių, JAV – keturių serijų. Filmo premjera vyko keltų kalba. Lietuvoje filmas buvo rodomas per LNK televiziją, buvo parodytos aštuonios serijos (po 15-ka minučių). Vakaro metu norintieji galėjo įsigyti pusantros valandos trukmės pilnametražio animacinio filmo vaizdajuostę, sukurtą Vilniuje „Vilanimos“ studijoje 1999 metais.
Virtualių animacinių personažų kūrimo metodai
Dažniausiai 3D kompiuterinės animacijos sistemose animatorius sukuria supaprastintos anatomijos personažą, kuris iš pradžių primena tiesiog skeletą ar figūrą, sudėliotą iš pagaliukų. Kiekviena personažo skeleto segmento pozicija vadinama animacijos kintamuoju arba Avaru. Žmonių ir gyvūnų personažuose daugelis skeletinio modelio dalių atitinka tikrus kaulus, tačiau skeletinė animacija taip pat naudojama veido mimikoms animuoti. Pavyzdžiui, filmo „Žaislų istorija“ personažas Vudis turi 700 animacinių kintamųjų (avarų), iš kurių 100 priklauso vien veidui. Kompiuteris ne visuomet perteikia skeletinį modelį tiesiogiai (jis yra nematomas). Skeletinis modelis naudojamas perteikti konkrečią perzonažo pozą, kuri yra perkeliama į paveikslėlį. Taigi keičiant animacinių kintamųjų reikšmes yra sukuriamas judesys, kuomet personažas juda tolygiai nuo kadro iki kadro.
Kitas, naujesnis metodas, vadinamas veiksmo užfiksavimu, naudoja gyvą veiksmą. Tikras aktorius vaidina sceną, kuri vėliau yra animuojama. Jo judesiai yra nufilmuojami, o vėliau viskas perkeliama į animuotą personažą.
Kiekvienas iš šių metodų turi savo privalumų ir nuo 2007 metų tiek video žaidimų, tiek animacinių filmų kūrime abu jie yra plačiai naudojami. Keyframe animacija gali išgauti tokius judesius, kurių realiai butų neįmanoma atlikti, tuo tarpu naudojant veiksmo užfiksavimą galima atkurti tam tikro aktoriaus, gyvo žmogaus subtilybes. Pavyzdžiui, 2006-ųjų filme „Karibų piratai: numirėlio skrynia“, aktorius Bill Nighy sukūrė Davy Jones personažo charakteristiką. Nors pats B. Nighy filme nepasirodė, jo manieros, laikysena bei veido mimikos buvo įrašytos ir naudojamos su kitu personažu. Taigi vaizdo užfiksavimas yra tinkamas tuomet, kai yra reikalingas įtikinamas, realus elgesys, o personažo tipas turi viršyti tai, kas gali būti sukuriama naudojant tradicinius kostiumus.
Personažų ir objektų kūrimas kompiuteriu
3D kompiuterinė animacija sujungia 3D objektų modelius ir užprogramuoja keyframed judesį. Modeliai konstruojami iš geometrinių figūrų 3D koordinačių sistemoje. Objektai yra lipdomi tarsi iš plastelino, pradedant nuo esminių formų iki specialių detalių. Kaulų animacijos sistema yra sukurta taip kad galėtų deformuoti CGI modelį (pzv. pagaminti vaikščiojančių žmonių modelį). Proceso vadinamo takelažas metu, virtualiai marionetei suteikiami įvairūs valdikliai skirti kontroliuoti judesį. Animacinis vaizdas gali būti sukurtas naudojant veiksmo užfiksavimą, keyframing arba naudojant abu šiuos modelius.
Tam, kad į animaciją būtų galima perkelti 3D modelius, gali prireikti tūkstančių valdiklių, kaip, pavyzdžiui, Vudžio iš filmo „Žaislų istorija“ personažui buvo naudojami 700 specializuotų animacinių valdiklių. O štai, „Rhythm and Hues Studios“ dirbo dvejus metus, kad sukurtų personažą Aslan filme „Narnijos kronikos: liūtas, burtininkė ir drabužių spinta“. Šis personažas turėjo 1851 valdiklį iš kurių 742 priklausė vien veidui. 2004-ųjų filme „Diena po rytojaus“ dizaineriai naudodami vaizdo nuorodas ir meteorologinius faktus turėjo sukurti ekstremalių oro sąlygų jėgas. 2005-aisiais filmuojant filmą „King Kongas“ aktorius Andy Serkis padėjo dizaineriams tiksliai nustatyti pirminę gorilos buvimo vietą ir naudojo savo paties išraiškas modelio „žmogus" charakteristikos kūrime. Vėliau A. Serkis savo balsu ir vaidyba įkūnijo Golumo personažą trilogijoje „Žiedų valdovas“.
Kompiuterinės animacijos kūrimo įranga
thumb|Aplink savo ašį besisukančios figūros kubo viduje ir išorėje, 3D modelis. Kompiuterinė animacija gali būti kuriama kompiuterine-animacine įranga. Kartais net ir pati įspūdingiausia animacija gali būti sukurta su gana paprastomis programos, tačiau svarbu atkreipti dėmesį į tai, kad galutinio produkto sugeneravimas dirbant paprastu namų kompiuteriu gali užtrukti labai ilgai. Būtent dėl to, tie video žaidimų animatoriai, kurie nori žaidimus sugeneruoti namuose, yra linkę naudoti mažos rezoliucijos, realias aplikacijas. Tais atvejais, fotorealistinė animacija būna visiškai nepraktiška.
Profesionalūs filmų, televizijos ir žaidimų animatoriai kuria fotorealistinę bei labai detalią animaciją. Žinoma tokio lygio animaciją sukurti namų sąlygomis užtruktų dešimt tūkstančių metų. Kad to išvengti, kuriant dažniausiai naudojami labai galinga kompiuteriai (darbo stotys). Šie kompiuteriai turi nuo 2 iki 4 procesorių, ir nors atrodo, kad jie yra nedaug galingesni už namų kompiuterius, jie yra būtent skirti generavimui. Dažniausiai vienu metu ta patį filmą generuoja didelis skaičius darbo kompiuterių, kurie sukuria tam tikrą generavimo ūkį. Dirbant šiais kompiuteriais, dažniausiai kompiuteriu animuotas filmas yra sugeneruojamas per vienerius–penkerius metus. Šie kompiuteriai kainuoja nuo $2 000 iki $16 000, nes kaina priklauso nuo generavimo greičio bei kitų techninių parametrų. Taip pat profesionalai naudoja skaitmenines kameras, judesio užfiksavimo, mėlynuosius ekranus, filmų redagavimo įrangą, rekvizitą bei kitus animacijos kūrimo įrankius.
Žmogaus veido kūrimas
Realistiškas žmogaus veido bruožų sukūrimas – vienas iš sudėtingiausių procesų. Kompiuterinė veidų animacija – sudėtingas ir kompleksiškas procesas, kuris įtraukia daugelį animacijos būdų. Remiantis istorija, pirmoji „SIGGRAPH“ pamoka apie „Modernią veidų animaciją“ 1989 ir 1990 metais buvo reikšmingas įvykis šioje srityje, nes apjungė bei įtvirtino įvairius tyrimo elementus, taip sukeliant didelį susidomėjimą tarp tyrėjų.
„Veido emocijų kodavimo sistema“ (sudaryta iš 46 skirtingų veido emocijų, tokių kaip „prikasta lūpa“ ar „prisimerkimas“), kuri vėliau tapo populiaria pavyzdine sistema, buvo sukurta 1976 metais. Tačiau dar 2001 metais, MPEG-4 įtraukė dar 68 naujas veido išraiškas lūpoms, žandikauliams ir kitoms veido dalims, kas atnešė ryškų progresą mikro išraiškų padaugėjime.
Tam tikrais atvejais, siekiant sukurti tokius veidus, kaip avataro, naudojami PAD emotional state model. Jis animacijoje laikomas aukšto lygio modeliu, o MPEG-4 facial animation parameters (FAP) – žemo lygio modeliu. Vidutinio lygio modeliu laikoma Partial Expression Parameters (PEP), kai yra naudojama dviejų lygių struktūra: PAD–PEP kartografavimas ir PEP–FAP transliacijos būdai.
Kompiuterinės animacijos realizmas ateityje
Realizmo sąvoka kompiuterinėje animacijoje gali apibūdinti kiekvieno kadro padarymą fotorealistiniu (scena pateikiama taip, kad būtų panaši į fotografiją) arba animacijos personažus padarant realistinius, „kaip gyvus“. Šiame straipsnyje susitelkiama ties antruoju apibrėžimu. Kompiuterinė animacija gali būti realistinė su ar be fotorealistinio pateikimo.
Antanas Jozėnas
Antanas Jozėnas (g. 1927 m. gegužės 17 d. Kriaunų k. (Rokiškio raj.) – 2014 m. spalio 7 d.) – muzikos pedagogas ir choro dirigentas.
Kompiuterinė animacija
Kompiuterinės animacijos realizmas ateityje
Vienas iš didžiausių iššūkių kompiuterinėje animacijoje buvo sukurti žmonių personažus, kurie atrodytų ir judėtų lygiai taip, kaip realybėje. Vietoj to dauguma animacinių filmų pateikia personažus, kurie yra antropomorfiniai (antropomorfizmas – žmogaus savybių priskyrimas gamtos reiškiniams, gyvūnams, augalams ir pan.) gyvūnai („Žuviukas Nemo“, „Ledynmetis“, „Madagaskaras“, „Anapus tvoros“, „Rio“, „Kung Fu Panda“), mašinos („Ratai“, „WALL-E. Šiukšlių princo istorija“, „Robotai“), vabzdžiai („Skruzdėliukas Z“, „Iš vabalų gyvenimo“, „Lukas skruzdėliukas“, „Bitės filmas“), fantastikos būtybės ir personažai („Monstrų biuras“, „Šrekas“, „Vėžliukai nindzės“, „Karališka drąsa“, „Didingiausias filmas“) arba žmonės su nerealiomis, animacinius personažus primenančiomis proporcijomis („Nerealieji“, „Bjaurusis Aš“, „Aukštyn“, „Megamaindas“, „Džimis Neutronas: genialus berniukas“).
Antanas Jozėnas
Biografija
1945–1950 m. vargonuoti ir diriguoti mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. Nikodemas Martinonis). Mokydamasis vadovavo chorams Kauno valstybiniame universitete, Žemės ūkio technikume, dėstė fortepijoną Kauno aklųjų institute. 1949–1950 m. dėstė muziką ir vadovavo merginų chorui (120 dalyvių) Kauno S. Nėries vidurinėje mokykloje. 1950 m. respublikinės dainų šventės konkurse choras pelnė pirmąją vietą. 1950–1954 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. Antano Budriūno klasė).
Kompiuterinė animacija
Kompiuterinės animacijos realizmas ateityje
Viena iš priežasčių, kodėl patrauklius ir realistiškus žmonių personažus padaryti taip sunku, yra „šiurpusis slėnis“. Tai situacija, kai tam tikriems dirbtiniams objektams kopijuojant žmogų savo išvaizda ir judesiais, pasiekiama tokia riba, kai realistiškumas tampa atstumiantis. Be to, kai kurias medžiagas, dažnai pasirodančias scenoje – plaukus, drabužius, lapus, skysčius – yra žymiai sunkiau tiksliai atkurti ir animuoti, nei kitas. Dėl šios priežasties buvo sukurtos specialios programinės įrangos ir technologijos, kurios padeda geriau simuliuoti šiais konkrečiais elementais.
Teoriškai kompiuterinė animacija gali pasiekti tokį lygį, kur skirtumas tarp animacijos ir kamera užfiksuoto realaus vaizdo taptų nepastebimas. Kai kompiuterinė animacija pasieks tokį realumo lygį, didelių pasekmių gali sulaukti visa filmų industrija.
Kompiuterinės animacijos tikslas nėra visada stengtis kuo labiau priartėti prie realistiškojo vaizdo. Ji taip pat gali būti pritaikyta „pamėgdžioti“ ar pakeisti kitas animacijos rūšis, tokias kaip tradicinė sustabdyto kadro animacija („Srovės nublokšti“). Kai kurios jau seniai gyvuojančios pagrindinės animacijos taisyklės, tokios kaip „suspaudimas ir ištempimas“, nereikalauja griežtai realistiškų judesių ir toks principas yra plačiai taikomas ir kompiuterinėje animacijoje.
Antanas Jozėnas
Biografija
Be pagrindinių studijų darbo, vyresniųjų klasių moksleivių choras išplėtojo plačią koncertinę veiklą. Daug koncertų surengė Lietuvoje, su dideliu pasisekimu koncertavo Leningrade, Maskvoje, Rygoje ir Vokietijoje (Berlyne, Erfurte, Veimare, Eizenache). Choro repertuare buvo apie 200 įvairių epochų ir stilių kūrinių. Tai Dž. Pergolezio „Stabat Mater“, A. Skarlačio „Stabat Mater“, O. Mesiano „Trys mažosios liturgijos“, J. S. Bacho, Dž. Palestrinos, K. Sen-Sanso, V. A. Mocarto ir daug lietuvių kompozitorių kūrinių. Choras įdainavo 11 plokštelių, dalyvavo radijo ir televizijos laidose, Lietuvos kompozitorių sąjungos plenumų ir suvažiavimų koncertuose, respublikinėse dainų šventėse. Jis pasižymėjo aukšta menine muzikine kultūra ir buvo geras pavyzdys Lietuvos muzikos mokyklų chorams.
Kompiuterinė animacija
Filmai
thumb|Right|[[Computer-generated imagery|CGI filmas, sukurtas naudojant Machinima]] CGI trumpametražiai filmai buvo kuriami kaip nepriklausoma animacija nuo 1976-ųjų, nors kompiuterinės animacijos populiarumas (ypač specialiųjų efektų sferoje) šovė į viršų moderniosios JAV animacijos eros metu. Pirmasis TV serialas, visiškai sugeneruotas kompiuteriu buvo „ReBoot“ 1994-aisias, o pirmasis toks filmas – „Žaislų istorija“ 1995-aisiais.
Antanas Jozėnas
Biografija
1972–1985 m. A. Jozėnas – Lietuvos valstybinės konservatorijos (muzikos akademijos) Choro dirigavimo katedros vedėjas ir studentų choro studijos vadovas, nuo 1975 m. – profesorius, iki 1995 m. dėstė choro dirigavimą. Choro studiją lankė 80-90 būsimųjų choro dirigentų, naujais kūriniais praturtėjo studijinis ir koncertinis repertuaras. Be koncertų Vilniuje, studentai dainavo Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Rygoje, Taline, Tartu ir Leningrade, dalyvavo dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose, radijo ir televizijos laidose.
Kompiuterinė animacija
Mėgėjiška animacija
Didelis internetinių svetainių, suteikiančių galimybę jose talpinti savo ir vertinti kitų sukurtus mėgėjiškus filmukus, sudarė sąlygas susikurti ir išpopuliarėti animatorių-mėgėjų bendruomenei.
Antanas Jozėnas
Biografija
Didelio pasisekimo susilaukdavo profesionaliai interpretuoti sudėtingi kūriniai: J. S. Bacho kantata „Magnificat“ ir Mišios h – moll (pirmą kartą atliktos Lietuvoje), M. K. Čiurlionio kantata „De profundis“, F. Šuberto „Stabat Mater“, Dž. Verdi „Requiem“, D. Kabalevskio „Requiem“, K. Orfo kantata „Carmina Buraną" ir kt.
Kompiuterinė animacija
Mėgėjiška animacija
Programos, kuriomis galima kurti kompiuterinę animaciją, šiais laikais prieinamos kiekvienam. Yra sukurta nemokų ir atviro kodo animacijos kūrimo programų, tokių kaip „Fusio“, „Jashaka“, „Shake“. Pats populiariausias mėgėjų-animatorių formatas – GIF, kuris dėl itin nedidelio svorio lengvai įsikelia į puslapį ir jo neapkrauna.
Antanas Jozėnas
Biografija
1973–1978 m. vadovavo Lietuvos valstybinės konservatorijos kameriniam mišriajam chorui (40 dalyvių), kuris parengė nemaža įdomių kūrinių, dažnai koncertavo, padarė įrašų Lietuvos radijui ir televizijai, keletą kūrinių įdainavo į plokšteles.
A. Jozėnas per 45 pedagoginio darbo metus išugdė didelį būrį vidurinės ir aukštos kvalifikacijos choro dirigentų, kurių dalis tapo orkestrų ir operos dirigentais, kompozitoriais ir solistais. Jo dirigavimo klasę baigė Rolandas Aidukas, Dainius Puišys, Viktoras Masevičius, Algirdas Šumskis ir kiti.
Kompiuterinė animacija
Detalizuoti pavyzdžiai ir pseudokodai
2D kompiuterinėje animacijoje judantys vaizdai dažnai yra vadinami sprukliais. Spruklys yra vaizdas, turintys su juo susietas koordinates. Spruklio lokacija yra keičiama po truputį, tarp kiekvieno rodomo kadro siekiant priversti spruklį judėti. Šis pateiktas pseudokodas priverčia spruklį judėti iš kairės į dešinę:
Antanas Jozėnas
Biografija
A. Jozėnas nuo 1960 m. – visų respublikinių dainų švenčių ir chorų sąskrydžių vyr. dirigentas, 1969 m. 2-osios respublikinės moksleivių meno ir sporto šventės meno vadovas ir vyr. dirigentas, 1980 ir 1985 m. respublikinių dainų švenčių meno vadovas ir vyr. dirigentas, 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės vyr. dirigentas, nuo 1974 m. Baltijos studentų dainų švenčių „Gaudeamus“ vyr. dirigentas, 1978 m. „Gaudeamus-VII" Vilniuje meno vadovas ir vyr. dirigentas. 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Kaune ir Vilniuje dirigentas, 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventės Vilniuje garbės dirigentas. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentas. Respublikinių dainų švenčių konsultantas, chorų apžiūrų ir konkursų žiuri narys ir pirmininkas, Maskvos, Leningrado, Rygos ir Lietuvos muzikos mokymo įstaigų valstybinių egzaminų komisijų pirmininkas.
Kompiuterinė animacija
Detalizuoti pavyzdžiai ir pseudokodai
var int x := 0, y := screenHeight / 2; while x < screenWidth drawBackground drawSpriteAtXY (x, y) // draw on top of the background x := x + 5 // move to the right
Antanas Jozėnas
Biografija
Kartu su V. Krakauskaite parengė muzikos vadovėlius bendrojo lavinimo mokyklų I–IV klasėms (1960 m.), parašė mokymo priemonę „Balso lavinimo pratimai, dirbant su vaikų choru" (1970 m.), kitų metodinių darbų ir straipsnių, sudarė 14 dainų rinkinių chorams. 1965 m. dirigentui suteiktas nusipelniusio artisto, 1975 m. nusipelniusio meno veikėjo, 1985 m. liaudies artisto garbės vardai. 1986 m. apdovanotas Lietuvos valstybine premija. Sūnus Dainius Jozėnas yra pianistas, daugelio chorų koncertmeisteris.
Kompiuterinė animacija
Detalizuoti pavyzdžiai ir pseudokodai
Kompiuterinėje animacijoje yra naudojamos skirtingos technikos. Dažniausiai, sudėtinga matematika naudojama norint valdyti trijų dimensijų daugiakampių kompleksus, uždėti „tekstūras“, apšvietimą ir kitus efektus ant daugiakampių ir galiausiai viso vaizdo perdavimui. Sudėtinga grafinė sąsaja gali būti naudojama animacijai sukurti ir jos choreografijos tvarkymui. Kita technika, vadinama konstruktyvia pilnavidure geometrija, charakterizuoja objektus naudojant būlio operacijas įprastoms formoms. Šios technikos privalumas yra tas, jog animacija gali būti sukuriama itin tiksli nepaisant rezoliucijos dydžio.
Antanas Jozėnas
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Kompiuterinė animacija
Detalizuoti pavyzdžiai ir pseudokodai
Pereikime prie tokio paprato vaizdo, kaip kambarys medinėmis sienomis ir pilka piramide kambario centre, perteikimo. Piramidės viršuje yra žibintas, kuris ją apšviečia. Kiekviena siena, grindys ir lubos yra paprasti daugiakampiai, šiuo atveju, stačiakampiai. Kiekvienas stačiakampių kampas yra apibrėžiamas trimis reikšmėmis – X,Y ir Z. X nurodo kiek į kairę ar į dešinę taškas yra nutolęs. Y – kiek į viršų ar į apačią taškas yra nutolęs, o Z nurodo taško nuotolį į ir iš ekrano. Arčiausiai mūsų esanti siena būtų apibrėžiama keturiais taškais: (tokia tvarka: x, y, z). Toliau pavaizduota, kaip siena yra apibrėžiama:
(0, 10, 0)                       (10, 10, 0)
(0,0,0)                          (10, 0, 0)
Tolimiausia siena būtų: (0, 10, 20)                       (10, 10, 20)