cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Motetas
Motetas – daugiabalsės vokalinės muzikos žanras, kuriamas dažniausiai pagal religinį tekstą. Būdinga išplėtota forma, sudėtinga polifoninė technika. Atsirado XIII amžiuje, Prancūzijoje. Lietuvoje 40 keturbalsių vokalinių motetų XVI amžiuje sukūrė Martynas Lvovietis. XX amžiuje motetus kūrė Juozas Naujalis, Juozas Gruodis.
Stanislavas Karolis Jablonovskis
Stanislavas Karolis Jablonovskis (m. 1702) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis stovyklininkas (1701–1702 m.), Boguslavo, Blonės, Sninsko, Sololtinsko, Januvo seniūnas.
Biografija
Lenkijos magnatų Jablonovskių giminės atstovas, herbo „Prus“ savininkas. Karūnos didžiojo etmono ir Krokuvos kašteliono Stanislavo Jano Jablonovskio (1634–1702) ir Marianos Kazanovskos (1643–1687) trečiasis (jauniausias) sūnus. Vyresnieji broliai – Janas Stanislavas ir Aleksandras Janas.
Kartu su vyresniu broliu Aleksandru Janu Jablonovskiu Stanislavas Karolis Jablonovskis mokėsi jėzuitų koledže Lvove ir Prahoje, po to keliavo po Vakarų Europos šalis.
1695 metais dalyvavo mūšyje su Krymo totoriais prie Lvovo, 1697 metais buvo nusiųstas savo tėvo prieš Krymo totorių grupes.
1701 metais Stanislavas Karolis Jablonovskis gavo Karūnos didžiojo stovyklininko pareigybę
Šeima
1701 metais vedė Marianą Potocką (m. 1749), Krokuvos kašteliono ir Karūnos didžiojo etmono Felikso Kazimiero Potockio (1630–1702) ir Keistinos Liubomirskos (m. 1669) dukterį. 1702 po savo vyro mirties Mariana antrąkart ištekėjo už Liublino vaivados Adomo Petro Tarlo (m. 1719).
500 m. pr. m. e.
'''500 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Antušava
Antušava – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Gudžiūnų, prie Gudžiūnų–Krakių kelio. Taip pat keliai į Gražiškius ir Čystapolį. Į pietus nuo kaimo yra nedidelis Antušavos miškas, o į rytus – Skirpstynės miškas.
Istorija
XX a. pr. Antušava buvo Určinų žemės valda Krakių valsčiuje. Vėliau tapo Zaborskų nuosavybe.
Gyventojai
thumb|left|240px|Antušavos kaimo sodyba
Mindaugas Šalčius
Biografija
1994 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultetą.
1993 m. AB „EKSPO“ ekonomistas. 1993–1994 m. dirbo revizoriumi LR vidaus reikalų ministerijos Finansų ir kontrolės valdyboje. 1994–1996 m. dirbo vyriausiuoju revizoriumi Draudimo reikalų taryboje prie Finansų ministerijos. 1996–1997 m. dirbo finansinės priežiūros skyriaus viršininku Valstybinėje draudimo priežiūros tarnyboje prie Finansų ministerijos. 1997–2004 m. dirbo direktoriaus pavaduotoju Valstybinėje draudimo priežiūros tarnyboje prie Finansų ministerijos. 2004–2005 m. Lietuvos Respublikos draudimo priežiūros komisijos narys, 2005–2011 m. šios komisijos pirmininkas.
2012–2017 m. Lietuvos banko Priežiūros tarnybos Riziką ribojančios priežiūros departamento direktoriaus pavaduotojas, nuo 2017 m. – Finansinių paslaugų ir rinkų priežiūros departamento direktorius.
Ambasadorių konferencija
Ambasadorių konferencija – Antantės aukščiausiosios tarybos nutarimu sudarytas vykdomasis organas, nuo 1919 m. iki 1931 m. veikęs Paryžiuje ir turėjęs prižiūrėti Versalio taikos sutarties nuostatų įgyvendinimą.
Ambasadorių konferenciją sudarė Didžiosios Britanijos, Italijos ir Japonijos ambasadoriai Prancūzijoje bei Prancūzijos užsienio reikalų ministras, kuris kartu buvo ir konferencijos prezidentas. JAV ambasadorius turėjo stebėtojo teises, kadangi Jungtinių Valstijų Senatas neratifikavo Versalio sutarties ir JAV nedalyvavo Tautų Sąjungos veikloje. Faktiškai konferencija buvo neformalus Tautų Sąjungos politiškai įtakingiausių valstybių organas, dalyvavęs įvairių teritorinių konfliktų Europoje sprendimuose, tarp jų: Zaolzės konfliktas tarp Lenkijos ir Čekoslovakijos, Vilniaus krašto priklausomybės konfliktas tarp Lenkijos ir Lietuvos, Klaipėdos krašto priklausomybės klausimas. Po Lokarno sutarčių pasirašymo 1925 m., Ambasadorių konferencijos aktyvumas ženkliai sumažėjo.
Uplands Vesbis
Uplands Vesbis (arba Vesbis) – miestas Švedijoje, 30 km į šiaurės vakarus nuo Stokholmo. Geležinkelio stotis. Išvystyta automobilių pramonė.
Žirnodagis
Žirnodagis – ežeras Lietuvoje, Širvintų rajone, 7,5 km į rytus nuo Zibalų miestelio. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 131,5 m. Pietinis krantas aukštas. Ežerą supa Gaidelių miškas. Šiaurėje išteka upeliukas link Vilkesos upės (Širvintos intakas).
Psichoterapija Lietuvoje
Psichoterapija Lietuvoje - Lietuvos medicinos dalis. Psichoterapija Lietuvoje pradėta XX a. II pusėje. Vieni pirmųjų entuziastų ir specialistų ugdytojų - doc. Napoleonas Indrašius ir dr. Aleksandras Alekseičikas.
Istorija
Vienas iš pirmųjų Psichoterapijos mokytojų - VU doc. Napoleonas Indrašius (1905-1984), taikęs hipnozę, ja gydęs; maždaug nuo 1959 m. kėlęs idėjas apie pradėti lietuvišką psichoterapiją, kurias pirmasis pradėjo įgyvendinti Aleksandras Alekseičikas Kirinovas (g. 1940 m.).
1967 m. Alekseičikas Kirinovas įsteigė pirmąjį Lietuvoje psichoterapijos kabinetą. Pradėjo vesti grupinės terapijos seminarus, psichoterapiją dėstė gydytojams bei psichologams. Vėliau sukūrė atskirą psichoterapijos skyrių.
Nuo 1976-1977 m. prasidėjo aktyvaus mokymosi ir savarankiškų studijų etapas. Tuomet susiformavo 12-15 specialistų grupė - vidurinė psichoterapeutų karta. Lietuvoje psichoterapeutų profesionalų rengimas yra gana aukšto lygio. Daugelis specialistų rengimo programų atitinka Europos psichoterapijos asociacijos reikalavimus.
Akademinis dėstymas, veikla
Psichoterapija kaip akademinė disciplina dėstoma psichologams bei gydytojams (psichiatrams) studijų metu.
Be to, yra dalį mokymo funkcijų atlieka psichoterapeutų draugijos, pavyzdžiui, Geštalto terapijos draugija; tuo tarpu psichoanalitinės psichoterapijos studijos vyksta aukštosiose medicinos mokslo įstaigose. KMU ir VU Mokslo tarybos patvirtino psichoterapijos nenuosekliųjų studijų (kvalifikacijos kėlimo arba keitimo) programas. Psichoterapeutų rengimo programos reguliuojamos tik LR SAM ministro įsakymais
Nuo 1978 m. VU Medicinos fakulteto Studentų mokslinės draugijos psichoterapijos būrelis vienija žmogaus psichikos procesais ir dvasiniu gyvenimu besidominčius studentus. Visus šiuos metus būreliui vadovauja doc. dr. Eugenijus Laurinaitis.
Prieinamumas
Lietuvoje psichoterapija vyrauja kaip privačių psichoterapeutų siūloma paslauga. Remiantis teisės aktais, privalomuoju sveikatos draudimu apdraustas asmuo turi teisę į nemokamus (t. y. iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo lėšų finansuojamus) psichoterapijos 24 seansus per kalendorinius metus. Valstybinė ligonių kasa per mažai ir neadekvačiai finansuoja psichoterapijos paslaugas. Dominuoja psichikos sutrikimų gydymas vaistais.
Iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo lėšų finansuojami psichoterapijos 24 seansai per kalendorinius metus. Jų ilgalaikei terapijai nepakanka. Formaliai yra numatyta galimybė, kad įvertinus psichoterapinio gydymo reikalingumą ir suderinus su teritorine ligonių kasa, iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšų gali būti mokama ir už didesnį seansų skaičių. Valstybinėje psichikos sveikatos strategijoje numatyta psichoterapijos paslaugų plėtra neįgyvendinta.
Individuali ir grupinė psichoterapija
Individualios psichoterapijos seansai vyksta ne rečiau kaip 1-2 kartus per savaitę. Iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšų mokama ne daugiau kaip už 24 seansus vienam pacientui per kalendorinius metus. Įvertinus psichoterapinio gydymo reikalingumą ir suderinus su teritorine ligonių kasa, iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšų gali būti mokama ir už didesnį seansų skaičių.
Grupinės psichoterapijos seansai vyksta ne rečiau kaip 1-2 kartus per savaitę. Iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšų mokama ne daugiau kaip už 24 seansus vienam pacientui per kalendorinius metus. Mokėjimo suma skaičiuojama už kiekvieną asmenį, dalyvaujantį grupiniame seanse. Pvz., grupiniame seanse dalyvauja 7 pacientai, mokėjimo suma iš Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto lėšų - 7 x N Lt.
VLK (iš PSD fondo) finansuojamą individualią ir grupinę psichoterapiją sveikatos draudimu draustiems asmenims nemokamai teikia Vilniaus miesto psichikos sveikatos centras, Konsultacinis centras (vedėja psichiatrė Laisvė Dembinskienė) (Vasaros g. 5, 8 korpusas, II a.).
Rasheed Wallace
Rasheed Abdul Wallace (g. 1974 m. rugsėjo 17 d.) – buvęs JAV krepšininkas, visą karjerą praleidęs NBA lygoje. 2004 metais su Detroito „Pistons“ tapo lygos čempionu. Žaidė sunkiojo krašto ir vidurio puolėjo pozicijose.
Karjera
2009 m. liepos 8 d. pasirašė 2 metų sutartį su Bostono „Celtics“ komanda, tačiau 2010 m. dėl nesibaigiančių nugaros skausmų paskelbė baigiąs karjerą.
2012 m. nusprendė atnaujinti karjerą ir spalio 3 d. sudarė kontraktą su Niujorko „Knicks“ komanda. 2013 m. balandžio 17 d. neatsigavęs po vasario 27 d. patirtos pėdos traumos, nusprendė antrą kartą pasitraukti iš profesionalaus krepšinio.
Daumantas Ciunis
Daumantas Ciunis (g. 1984 m. balandžio 10 d. Klaipėdoje) – Lietuvos aktorius.
Biografija
2002–2004 m. studijavo architektūrą Vilniaus Gedimino technikos universitete, lankė VGTU teatrą- studiją "Palėpė".
Nuo 2018 m. - profsąjungos „Lietuvos aktorių gildija“ pirmininkas.
Wen Jiabao
Ven Dziabao (, supaprastintai – 温家宝; g. 1942 m. rugsėjo 15 d. Tiandzine) – Kinijos politikas, buvęs šalies ministras pirmininkas (2003–2013) ir Komunistų partijos politbiuro narys (2002–2012), viena iš pagrindinių asmenybių tarp ketvirtosios kartos Kinijos lyderių.
Gimė 1942 m. Tiandzino mieste, mokytojų šeimoje. 1960–1968 m. studijavo geologiją Kinijos geologijos universitete. Baigęs studijas gavo siuntimą dirbti geologu į Gansu provinciją Kinijos šiaurės vakaruose. Būdamas Gansu susipažino su ten taip pat dirbusiu būsimu šalies prezidentu Hu Dzintao. Gavęs tuometinio provincijos sekretoriaus Song Ping rekomandaciją, 1982 m. išvyko į Pekiną, dirbo Išteklių ir geologijos ministerijos tyrimų departamente tyrinėtoju, vėliau – viceministru. 1985 m. buvo išrinktas Komunistų partijos Centrinio komiteto biuro vicedirektoriumi, o sekančiais metais – direktoriumi. 1993–2002 m. dirbo partijos sekretoriato sekretoriumi, buvo atsakingas už ekonominės politikos formavimą. 2002 m. pabaigoje išrinktas Kinijos ministru pirmininku, šias pareigas pradėjo eiti 2003 m.
Wen politika pasižymi socialinės ir sveikatos apsaugos, švietimo stiprinimu, pastangomis skatinti vystymąsi skurdesniuose regionuose, kaimo vietovėse, dėmesiu aplinkos apsaugai. Dėl šių priežasčių jis pramintas „liaudies premjeru“. Manoma, kad Wen valdymo metu priimti sprendimai padėjo Kinijos ekonomikai išlaikyti spartų augimą. Tuo pačiu jis kritikuojamas dėl nesugebėjimo suvaldyti aukštą infliaciją, daugelyje sričių susilpninti glaudų politikų ir verslo įmonių ryšį, sumažinti valstybės kišimąsi į rinką, nepakankamo dėmesio politinės reformos vykdymui.
Vakarinė žalioji mamba
Vakarinė žalioji mamba (Dendroaspis viridis) – aspidų (Elapidae) šeimos gyvatė. Paplitusi Vakarų Afrikoje (Ganoje, Dramblio Kaulo Krante, Toge ir kt.).
Ilgis 1,4 – 2,1 m, nors atskiri individai užauga iki 3 m. Kūnas šviesiai žalias, kartais šiek tiek pilkšvas, gelsvas, su tamsiomis žvynelių ribomis. Paprastai aktyvi dieną, minta paukščiais, smulkiais žinduoliais, driežais. Gyvena drėgnuosiuose miškuose, sutinkama krūmynuose, priemiesčių parkuose, miškeliuose. Deda 6 – 14 kiaušinių, jaunikliai išsirita per 90 – 104 dienas.
Kaip ir kitų mambų, vakarinės žaliosios mambos įkandimas laiku nesuteikus pagalbos yra mirtinas.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Vakarinė žalioji mamba
Jonas Žentelis
Jonas Žentelis|thumb Jonas Žentelis (1929 m. birželio 5 d. Kazlaučiznos k., Ukmergės r. Veprių seniūnijoje – 2014 m. rugpjūčio 21 d.) – muzikos pedagogas, chorvedys, skulptorius, visuomenininkas.
Biografija
Mokėsi Ukmergės berniukų gimnazijoje, o 1955 baigė Kauno pedagoginę mokyklą. 1959–1964 choro dirigavimo neakivaizdiniu būdu mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje-technikume (dėst. J. Narvidas). Nuo 1965 iki 1970 m. neakivaizdiniu būdu Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute studijavo geografiją, nuo 1991 iki 1995 m. mokėsi Katalikų teologijos fakulteto prie Kauno Vytauto Didžiojo universiteto aukštesniojoje katechetų mokykloje Kaišiadoryse.
1954–1961 m. muzikos ir dainavimo mokytojas Šešuolėlių (Širvintų r.) septynmetėje mokykloje, vadovavo mokyklos vaikų ir kultūros namų chorams bei styginių orkestrėliams. Nuo 1961 m. iki 1991 m. Veprių (Ukmergės r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, jaunučių, jaunių ir vyresniųjų klasių merginų chorų, styginių bei pučiamųjų orkestrų vadovas. Chorus ir pučiamųjų orkestrą parengdavo Ukmergės rajono ir respublikinėms dainų šventėms: jaunių choras dalyvavo 1964 ir 1965, o merginų 1964 respublikinėse dainų šventėse. Moksleivių vokalinius ansamblius paruošė 1980 m., 1982 m. ir 1984 m. respublikiniams „Dainų dainelės" konkursams. Mokykloje įrengė pavyzdingą muzikos kabinetą.
1967 Vepriuose įkūrė etnografinį muziejų, kuris 1995 m. suvalstybintas ir tapo Ukmergės kraštotyros muziejaus filialu. Kuria akmens skulptūras; daugelis jų eksponuojamos Vepriuose. Sukūrė antkapinius paminklus ilgamečiam Veprių mokyklos direktoriui Jonui Jurkūnui (1978 m.) bei savo tėvams, paminklines skulptūras Gyvybės globėja (1980 m.), kuri įkūnija nesibaigiantį gyvybės tąsos žemėje vyksmą, motinystę ir Labora (1982 m.), paremtą to paties pavadinimo Vinco Kudirkos eilėraščio idėja. Abi pastarosios skulptūros pastatytos ties Vepriais ant Šventosios upės kranto. Ukmergės Dukstynos kapinėse atidengtas J. Žentelio sukurtas paminklas partizanams (1991 m., su arch. M. Grigaliūnu).
2004 m. dirigavo Ukmergės rajono dainų šventėse. Apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1983 m. jam suteikta muzikos mokytojo metodininko, o 1995 m. – tikybos vyresniojo mokytojo kategorijos kvalifikacija.
501 m. pr. m. e.
'''501 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Miego paralyžius
Žmonės, prabudę ir pirmą kartą patiriantys šį jausmą, dažnai ima šiam paralyžiui priešintis ir supanikuoja. Jei prabudus jaučiamas paralyžius, specialistai rekomenduoja jam nesipriešinti, nes tai tik dar labiau kelia baimę ir stiprina paralyžiaus jausmą. Rekomenduojama žmogui atsipalaiduoti, giliai kvėpuoti, ir, jei paralyžius nepraeina, po truputį išjudinti galūnes, pradedant nuo pirštų.
Miego paralyžiaus metu gali ištikti įvairios haliucinacijos, pasireiškiančios vaizdais, garsais arba jausmais. Šios haliucinacijos yra labai tikroviškos ir gali žmogų įbauginti. Būtent dėl šių haliucinacijų, kai kurių mokslininkų teigimu, žmonės tikina buvę pagrobti ateivių, matę vaiduoklius ir kitus reiškinius.
Miego paralyžiaus sąvoka susijusi su sąmoningu sapnavimu, nes praktikuodami WILD metodą, skirtą sukelti sąmoningus sapnus, žmonės sąmoningai patiria šį paralyžių.
Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis
Vincentas Tomas Tiškevičius Logoiskis (, 1796 m. balandžio 10 d. Žemojoje Panemunėje – 1856 m. balandžio 28 d. Gryleve) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Lenkijos karalystės valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Tiškevičius Logoiskis II. Motina Liucija Pranciška Liubomirska. Broliai Henrikas Jurgis Tiškevičius Logoiskis, Jurgis Henrikas Tiškevičius Logoiskis, Jaroslavas Tiškevičius Logoiskis.
Šeima
1833 m. vedė, pirmoji žmona Febronija Šolaiska (Febronia Szołajska). Vaikai:
Antroji žmona nuo 1850 m. Izabelė Gecendorf-Grabovska (Izabella Goetzendorf-Grabowska)
Očeretos dvaro valdytojas.
Valstybės tarnyba
Lenkijos karalystės kariuomenės karininkas, 1831 m. Varšuvos seimo atstovas.
Fraktalinis menas
thumb|256x256px|Julia aibė Fraktalinis menas – algoritminio meno forma, kuriama apskaičiuojant fraktalinius objektus ir juos pateikiant kaip nejudrų vaizdą, animaciją arba daugialypės terpės (multimedijos) kūrinį. Fraktalinis menas ėmė plėtotis nuo XX a. IX dešimtmečio. Tai kompiuterinio ir skaitmeninio meno žanras, kuris yra naujojo daugialypės terpės meno dalis. Julia aibė ir Mandelbroto aibė gali būti laikomos fraktalinio meno klasikiniais pavyzdžiais. Fraktalinis menas (ypač Vakaruose) nėra piešiamas arba tapomas rankiniu būdu. Paprastai jis kuriamas pasitelkiant fraktalų generavimo programinę įrangą, kartojant tris fazes: nustatant atitinkamos programinės įrangos parametrus; nustatant reikiamą skaičiavimo laiką; įvertinant rezultatą. Kartais naudojamos kitos grafinės programos gautiems vaizdams keisti. Tai vadinama pofraktaliniu apdorojimu. Į fraktalinio meno kūrinį taip pat galima įterpti ir nefraktaliniu būdu sukurtų kūrinių. Manoma, kad fraktalinis menas negali būti kuriamas be kompiuterio, nes reikalingos šio prietaiso skaičiavimų galimybės. Fraktalai generuojami taikant iteracinius metodus, kuriais sprendžiamos netiesinės ir polinominės lygtys. Fraktalas yra sudėtinis geometrinis darinys, kurio atskiri fragmentai yra panašūs arba identiški visumai arba kitiems fragmentams. Pagrindinė fraktalų bendra savybė yra panašumas į save, t. y. išdidinta maža geometrinės struktūros dalis atrodo identiška didesnei daliai. Viena pirmųjų fraktalinio meno parodų vadinosi „Map Art“ („Meno žemėlapis“). Tai buvo Brėmeno universiteto matematikų Heinzo-Otto Peitgeno ir Michaelio M. Richterio darbų kilnojamoji ekspozicija (1981–1985 m. ). Autoriai pastebėjo, kad atvaizdai parodos lankytojams atrodė ne tik gražūs, bet taip pat jiems buvo įdomu sužinoti, kaip šie darbai buvo sukurti. Bene pirmoji fraktalinio meno paroda Lietuvoje buvo surengta 2015 m. Vilniuje. Autorius – KTU taikomosios matematikos absolventas Rytis Bartkus.
Neuroestetika
Neuroestetika – tarpdisciplininių tyrimų sritis, tirianti neurobiologinius grožio pajautimo pagrindus.
Melsvasis mėlitas
Melsvasis mėlitas (Sesleria caerulea) – miglinių (Poaceae) šeimos augalas, priklausantis mėlito genčiai.
Neuroestetika
Vienas pirmųjų tyrinėtojų Ernst Haeckel (1834-1919) jau XIX a. pabaigoje teigė, kad grožio pajautimas yra sąlygojamas „estetinių neuronų“.
Melsvasis mėlitas
Augalas daugiametis, su trumpu šliaužiančiu šakniastiebiu. Žiedynas – tanki varpašluotė. Žydi gegužės – birželio mėn. Auga gana šlapiose bei durpinėse pievose. Pašarinė vertė menka.
Neuroestetika
Peizažo grožio suvokimas priklauso nuo didžiųjų smegenų pusrutulių neuronų fiziologinių funkcijų. Tai, ar kas nors yra žmogaus laikoma gražiu ar bjauriu dalyku, priklauso nuo nervų sistemos ypatumų, itin daug lemia įgimti dalykai; toliau estetinius pojūčius gali lemti individualios ir kultūrinės patirties perėmimo ir mokymosi procesai.
Melsvasis mėlitas
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Neuroestetika
Dabartis
Yra rengiamos tarptautinės neuroestetikos konferencijos. Londone veikia Neuroestetikos institutas, direktorius – Semir Zeki.
Pasak Jean-Pierre Changeux, mokslas identifikuojasi ne su protu, o kultūra – ne su malonumais, tačiau nėra mokslo be malonumo ir nėra meno be proto.“
Literatūra
Jean-Pierre Changeux. L’homme neuronal (Neuroninis žmogus: kaip funkcionuoja siela – naujų smegenų tyrimų atradimai).
502 m. pr. m. e.
'''502 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Vienkartinis bloknotas
Vienkartinis bloknotas (kitaip – Šenono absoliučiai atsparus šifras arba Vernamo šifras) – šifravimo algoritmas, kuriame teksto kodavimui naudojamo rakto ilgis yra lygus paties teksto ilgiui. Kodavimui naudojama modulinė sudėtis.
Vienkartinis bloknotas yra kol kas vienintelis žinomas kriptografijos algoritmas, kurio neįmanoma įveikti, jei laikomasi šių sąlygų:
Praktikoje vienkartinio bloknoto panaudojimą labai riboja visi šie trys veiksniai, labiausiai – visiškai atsitiktinių raktų generavimas ir perdavimas. Suprantama, kad raktais abi pusės turi apsikeisti skirtingu būdu, nei keičiasi koduotais pranešimais.
Vienkartiniu bloknotu užšifruotą tekstą yra vienoda tikimybė iššifruoti į bet kokį kitą tokio paties ilgio tekstą.
1940 m. šifro nepažeidžiamumą įrodė Claude Shannon.
Glotniagalvė
Glotniagalvė (Psilocybe) – gleiviabudinių (Strophariaceae) šeimos grybų gentis.
Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė kūgiška ar varpelio pavidalo. Jų paviršius lygus, kartais nedaug raukšlėtas. Auga ant medienos, žemės, tarp samanų, taip pat ant šiaudų, ekskrementų, lapų. Valgomų nėra, kai kurios rūšys nuodingos, Lietuvoje žinoma 11 rūšių:
Haliucinogeninis poveikis
Kai kurios glotniagalvių rūšys, Lietuvoje tik Smailiakepurė glotniagalvė (Psilocybe semilanceata), pasižymi haliucinogeniniu poveikiu, kurį sukelia grybe esančios psichotropinės medžiagos: psilocibinas, žmogaus organizme virstantis į psilociną. Daugelis Amerikos indėnų genčių vartodavo ir šiandien tebevartoja šiuos grybus savo ritualinėse apeigose.
Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas
Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas - paminklas popiežiui Jonui Pauliui II, Suvalkų mieste, Józef Piłsudski aikštėje prie Suvalkų Šv. Aleksandro katedros.
Stavarygala
Stavarygala – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Bagaslaviškio, Gelvanės ežero pietrytinėje pakrantėje, kur iš jo išteka Ūdara (dešinysis Širvintos intakas). Pietvakariuose telkšo Stavarygalos ežeras (anksčiau vadintas Prienų ežeru).
Suvalkų Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas
Istorija
Paminklas buvo pastatytas paminėti popiežiaus atvykimą į Suvalkus 1999 m. birželio mėnesį. Paminklą 2007 m. spalio 16 d. atidengė ir pašventino vyskupas Jerzy Mazur ir miesto vadovas Józef Gajewski. Paminklo atidengimo metu vyko iškilmingas koncertas. Paminklas nulietas iš bronzos, o jo pagrindas iš granito. Paminklo autorius Kazimierz Gustaw Zemła, kuris yra sukūręs dar porą paminklų popiežiui kituose Lenkijos miestuose. Sprendimas statyti paminklą buvo priimtas 2005 m. balandžio mėnesį. 2005 m. į paminklo planavimo grupę priimtas ir garsus Suvalkijos architektas Andrzej Strumiłło. Paminklas kainavo 300,000 zlotų, iš kurių 67,154,51 zlotą surinko privatūs rėmėjai, likusią dalį padengė miesto valdžia. Viso paminklo statyba ir aplinkos sutvarkymas kainavo apie 1,127,000 zlotus. Prie paminklo vyksta įvairios vietinės ir nacionalinės šventės. Tai vienas iš dviejų atskiriems žmonėms skirtų paminklų mieste, kitas yra skirtas švedų mokslininkui, Suvalkijos vietovardžių ir vandenvardžių tyrinėtojui Knut Olof Falk.
Stavarygala
Etimologija
thumb|left|180px|Kaimo kryžius
Kaimo pavadinimas yra asmenvardinis, nuo pavardės Stavaras + -gala – „galas, sritis, kraštas“.
CACAO
CACAO yra mokslininkų (informatikų) sukurta virtuali mašina Java kalbai. Tai buvo viena pirmųjų mašinų, vietoj tuomet įprasto Java klasių kodo interpretatoriaus naudojusi kompiliatorių. Ji buvo pasiūlyta kaip daug greitesnė Sun mašinos alternatyva. Sun mašina tuo metu taip pat tebuvo interpretuojanti (dabartinės versijos irgi turi kompiliatorių). CACAO visada buvo akademinis projektas, vydomas daugiausia jos pagrindu diplominius darbus rašančių studentų. CACAO buvo sukurta 1997 metais Vienos technologijos universitete. Pirmųjų versijų kodas buvo uždaras.
Nuo 1998 metų prasidėjo projekto stagnacija, kurią įveikti pavyko tik 2004 metais perėjus prie atviro kodo modelio su GPL licencija. Tuomet projektu pradėjo rimtai domėtis įvairios su atviru kodu dirbančios grupės, kurioms tokia mašina buvo reikalinga. CACAO palaiko Alpha, MIPS (64-bitų), x86, x86-64 ir PowerPC (32-bitų) procesorius. CACAO naudoja GNU Classpath klasių bibilioteką.
Eitminiškių gimnazija
Vilniaus rajono Eitminiškių gimnazija – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Eitminiškėse, Bažnyčios g. 26, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195001473. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija. miniatiūra|250px|left|Eitminiškių gimnazija, 2016 m.
Filialai:
Hatušas
Hatušas (Hatusas, Hatuš, Hatušaš, ) – hetitų imperijos sostinės liekanos Turkijoje. Senovės miesto liekanos yra centrinėje Anatolijoje, šalia Bogazkale gyvenvietės, ant Kizilirmako upės intako Budakioziu dešiniojo kranto, 145 km į rytus nuo Ankaros.
Vabalas raganosis
Vabalas raganosis (Oryctes nasicornis) – Ragvabalių (Dynastidae) šeimos vabalas.
Hatušas
Istorija
Jau šeštame tūkstantmetyje prieš mūsų erą šių apylinkių kalnų šlaituose gyveno žmonės. Bronzos amžiaus pabaigoje čia apsigyveno hetitai.
Po 2000 m. pr. m. e. pro Hatušą ėjo Asirijos pirklių prekybos kelias iš Ašūro į Kanešą (Kiultepę), ir Hatušas traktuotas kaip viena asirų prekybinių kolonijų. Hatuše prekybininkai užėmė net ketvirtį miesto. Prekybos apskaitai buvo naudojamas dantiraštis. 1700 m. pr. m. e. Pithanos karalius Anitas sugriovė ir sudegino Hatušą.
Vabalas raganosis
Lervos stambios, sukumpusios. Vystosi komposto bei pūvančių medžių pjuvenų krūvose. Pietiniuose Europos rajonuose vystosi miškuose, trūnijančiuose lapuočių medžių kelmuose ir šaknyse. Vystymosi ciklas 3 – 4 metai. Vabalai afagai (niekuo neminta, eikvoja medžiagas, kurias sukaupė būdami lervos stadijoje). Skraido prieblandoje birželio – rugpjūčio mėnesiais. Skrenda į šviesą. Lietuvoje lokalus sinantropas, gausiau aptinkamas netoli lentpjūvių.
Hatušas
Istorija
thumb|left|175px|„Yenicekale“ pastatų kompleksas thumb|left|175px|„Yerkapi“ apsauginis pylimas, Sfinkso vartai Hetitų valdovas Labarnas II (1650–1620 m. pr. m. e.) atstatė miestą ir padarė jį visos karalystės sostine.
Hatušo klestėjimo metais miestas užėmė 1,8 km² ir sudarė dvi dalys: vidinė (senamiestis) ir išorinė. Visą miestą supo masyvios akmeninės sienos. Senamiestis užėmė apie 0,8 km², kuriame buvo dideli administraciniai pastatai bei šventyklos. Išorinė miesto dalis su įspūdingais vartais, papuoštais liūtų, sfinksų ir karių skulptūromis, buvo pietinėje miesto dalyje. Čia taip pat buvo keturios šventyklos su savo vidiniais kiemais. Už miesto sienos buvo kapinės, kuriuose daugiausia palaidoti kremuoti miesto gyventojai. Dabartiniais skaičiavimais Hatuše galėjo gyventi nuo 40 000 iki 50 000 gyventojų. Pastatai, kurie buvo pastatyti iš medžio ir dumblo plytų iki mūsų laikų neišliko. Liko tik akmeninės šventyklų ir rūmų liekanos.
Žlugus hetitų imperijai, apie 1200 m. pr. m. e. Hatušas buvo sugriautas ir čia niekas negyveno iki 800 m. pr. m. e., kai regione suklestėjo Frygija.
Hatušo atradimas
1834 m. liepos 28 d. prancūzų archeologas Karlas Teksieras atrado Hatušo miesto griuvėsius, o nuo 1906 m. Vokietijos orientalistai čia pradėjo archeologinius kasinėjimus. Dabar čia kasinėjimo darbus atlieka Vokietijos archeologijos institutas.
Didžiausias archeologinis atradimas Hatuše buvo surastas, dantiraščiu ant molinių plytelių parašytas, hetitų karališkasis archyvas. Archyvą sudaro: oficiali korespondencija, sutartys, juridinis kodeksas, kulto apeigų aprašymai, pranašystės ir Artimųjų Rytų literatūra. Ypač svarbi yra 1258 m. pr. m. e. hetitų karaliaus Hatušilio III ir Egipto faraono Ramzio II pasirašyta Kadešo taikos sutartis. Ši sutartis dabar eksponuojama Stambulo Archeologijos muziejuje. Padidinta Kadešo sutarties molinė kopija kabo Jungtinių Tautų Organizacijoje, kuri atspindinti pačią seniausią istorikams žinomą pasaulio sutartį. Visas Hatušo archyvas, kuri sudaro apie 30 000 molinių plytelių parašytų hetitų kalba, yra saugomas Ankaros ir Stambulo archeologijos muziejuose. thumb|center|440px|Hatušo Didžiosios Šventyklos liekanos
Ciklazomos
Ciklazomos (Cichlasoma) – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvų gentis.
Leliškiai
Leliškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Krinčino.
Žuvinčių ežeras
Žuvinčių ežeras – ežeras Lietuvoje, Širvintų rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Gelvonų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,56 km, plotis – iki 0,41 km. Altitudė 86,7 m. Vakarinis ir rytinis krantai aukšti, pietinis ir šiaurinis – žemi. Krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Šiaurėje plyti ~ 20 ha dydžio Šarkaičių raistas ir per jį iš ežero išteka Žuvintės upelis (Šventosios intakas). Rytinėje pakrantėje stūkso Vėjos miškas, vakarinėje įsikūręs Žuvinčių kaimas.
Tampyklė
miniatiūra|dešinėje|220px|Spyruoklinė tampyklė miniatiūra|dešinėje|220px|Gniaužyklė plaštakoms Tampyklė (seniau vartota svetimybė espanderis ) - prietaisas rankų, krūtinės ir nugaros raumenims mankštinti. Paprastai šį prietaisą sudaro rankenėlės, sujungtos guminėmis pynėmis arba spyruoklėmis. Plaštakoms ir dilbio raumenims treniruoti skirta gniaužyklė. Ji primena standžias žirkles arba delne maigomą guminį ratuką.
Spyruoklinę tampyklę paprastai sudaro iki penkių spyruoklių, kurias po vieną galima nuimti ir taip reguliuoti pratimų sunkumą - spyruoklės išsiima ir pasipriešinimas mažėja. Su tampykle galima atlikti efektyvius jėgos ir lankstumo pratimus – stūmimą ir traukimą.
Tampyklė tinka įvairioms viršutinės kūno dalies raumenų grupėms treniruoti. Naudojant tampyklę sukuriamas tolygus pasipriešinimas treniruojant krūtinės ląstos, nugaros, rankų raumenis.
Taip pat skaitykite
Kita sportinė įranga raumenims treniruoti:
Jacob Obrecht
thumb|right|180px| Jakobo Obrechto portretas (1496 m., priskiriamas [[Hans Memling)]] Jakobas Obrechtas (apie 1457-58 − 1505 m. rugpjūčio 1 d.) – prancūzų-flamandų (arba Nyderlandų) muzikos mokyklos, renesanso kompozitorius. Buvo vienu pirmaujančių Europos kompozitorių XV a. pabaigoje, šlove nusileido tik Žoskenui Deprė
Biografija
Jokobas Obrechtas gimė tikriausiai Gente apie 1457 metus. Tai sprendžiama iš užrašo ant jo išlikusio portreto, priskiriamo Hansui Memlingui. Motete Mille quingentis jis mini, kad yra Guillermus Hobrecht sūnus. Tėvas identifikuotas su trimitininku, kuris dirbo gente nuo 1452 m. iki mirties 1488 m., buvo susijęs su Burgundijos hercogo dvaru. Spėjama, kad Jakobas buvo vienintelis vaikas iš tėvo pirmosios santuokos su Lijsbette Gheeraerts, kuri mirė 1460 m. Nieko nežinoma apie Obrechto mokslus. gali būti, kad jis mokėsi tapti trimitinku, kaip jo tėvas. Tikriausiai galėjo turėti ryšiu su kompozitoriumi Antoine Busnoys, kurio muzika tikriausiai paveikė Obrechto ankstyvuosius kūrinius.
1480-84 m. Obrechtas dirbo kapelmeisteriu Bergene prie Zomo Šv. Gertrūdos bažnyčioje. Šiam laikotarpiui priskiriamos pirmosios jo kompozicijos. 1484 m. jis Tinktorio jau minimas vienu žymiausių kompozitorių, lyginamas su John Dunstable, Guillaume Dufay ir žymiais kitais kompozitoriais. 1484 m. Obrechtas tapo Kambrė katedros berniukų choro vadovu. Tačiau po keliolikos mėnesių laimėjo vietą Briugės Šv. Donato bažnyčioje ir paliko Kambrė. 1486-87 m. jis sukūrė mišias „De Sancto Martino“ ir „De Sancto Donatiano“, ir, tikriausiai, „Salve diva parens“. 1487 m. jam buvo leista išvykti į Ferarą hercogo Erkolė I d’Este kvietimu. Į Briugę jis grįžo beveik po metų. Dėl nežinomų priežasčių jis buvo pašalintas iš savo posto ir 1492 m. dirbo kapelmeisteriu Dievo Motinos bažnyčioje Antverpene. Versija, kad Obrechtas esą dirbo Utrechte ir mokė giedojimo Erazmą Roterdamietį, tikriausiai yra tik legenda.
1497 m. Obrechtas buvo grįžęs į Bergeną prie Zomo. Kitais metais vėl grįžo dirbti į Šv. Donato bažnyčią Briugėje. 1500 m. dėl ligos paliko postą. Bažnyčia jį apdovanojo trimis beneficijomis. 1501-03 m. Obrechtas vėl dirbo Antverpeno Dievo Motinos bažnyčioje. 1503 m. minimas Insbruke imperatoriaus Maksimilijono I tarnystėje. 1504 m. jis buvo pasamdytas Feraros hercogo Erkolės I d’Este, kuris buvo didelis Obrechto talento gerbėjas. Feraroje Obrechtas užėmė prieš tai čia dirbusio Žoskeno Deprė vietą, kuris pabėgo iš miesto dėl maro. Obrechtas taip pat ieškojo darbo kitur − Mantujoje, tačiau mirė nuo maro 1505 m. vidurvasarį Feraroje.
Išliko Obrechto portretas, dėl aukšto meninio atlikimo lygio priskiriamas Hansui Memlingui, tapytas 1496 m. jo paties užsakymu. Nepastovų Obrechto gyvenimą, nepaisant jo kompozitoriaus sugebėjimų įvertinimo, tikriausiai lėmė jo prastas balsas, nes tais laikais visų pirma kompozitorius ne tik kūrė muziką, bet ir dainavo. Paskutiniais XV a. dešimtmečiais Obrechtas buvo vienu garsiausiu kompozitoriumi Europoje. Gyvenimo metu buvo įvardijamas „antru po Žoskeno“. Obrechtas paliko apie 26 mišias, virš 30 motetų, apie 30 pasaulietinių kūrinių. Svarbiausiais jo kūriniais vertinamos mišios. Vienu geriausių įvardijamos mišios „Missa Maria zart“.
503 m. pr. m. e.
'''503 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Neurosociologija
Neurosociologija – tarpdisciplininių tyrimų sritis, apimanti neurobiologinius socialinių aktorių (asmenų, organizacijų) tarpusavio ryšių ir santykių, socialinių bendruomenių, grupių pagrindus.
Naujausi neurobiologijos tyrimai ir kritinė naujų žinių masė sudarė sąlygas naujų teiginių ir tyrimų formulavimui bei plėtojimui. Neurosociologijai svarbu yra tai, kad centrinė nervų sistema susideda iš daugybės keleriopais arba netgi kartais nesuskaičiuojamais ryšiais susijusių neuronų; bet kuri socialinė grupė taip pat pasižymi dideliu atskirų narių ryšių skaičiumi. Todėl natūraliai egzistuojančių ir veiksmingai funkcionuojančių elementų tarpusavio jungtys ir jų pagrindai yra svarbūs ir socialiniams mokslams. Neuromokslai gali pateikti vertingų duomenų, padedančių paaiškinti sudėtingų ir daugialypių reiškinių kaip kultūra, visuomenė pagrindus ir numatant jų plėtojimo, vidinės integracijos ir tobulėjimo galimybes.
Taip pat skaitykite
Social Neuroscience, Social Cognitive Neuroscience.
Viktoras Trofimovas
Viktoras Trofimovas (g. 1975 m. spalio 29 d. Panevėžyje) – Lietuvos ir Panevėžio miesto savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1982–1993 m. mokėsi Panevėžio 17-oje vidurinėje mokykloje. 1998 m. baigė Kauno technologijos universiteto Panevėžio fakulteto studijas, vadybos bakalauras. 2003 m. baigė Kauno kolegijos studijas ir įgijo verslo teisės specializacijos teisininko kvalifikaciją.
1995–1997 m. V. Trofimovo individualios įmonės savininkas. 1997–2001 m. dirbo Panevėžio apskrities valstybinėje mokesčių inspekcijoje. 2001–2003 m. AB banko „Hansabankas“ paskolų projektų vadovas. 2003–2005 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero patarėjas ekonomikos ir investicijų klausimais. 2005–2008 m. Panevėžio miesto savivaldybės administracijos Miesto ūkio skyriaus Vadovaujantysis eksploatavimo inžinierius. Nuo 2006 m. uždarosios akcinės bendrovės „Panevėžio gatvės“ valdybos pirmininkas, uždarosios akcinės bendrovės „Panevėžio regiono atliekų tvarkymo centras“ valdybos narys. 2008–2010 m. Panevėžio apskrities viršininkas, 2010–2016 m. Panevėžio teritorinės darbo biržos direktorius.
Visuomeninė, atstovaujamoji veikla
Nuo 2009 m. lapkričio mėn. iki 2014 m. gruodžio mėn. Europos Sąjungos Regionų komiteto tikrasis narys (nuo 2010 m. vasario pakaitinis narys).
Nuo 2011 m. iki 2015 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.
Partinė veikla
Nuo 2005 m. partijos Tėvynės sąjunga (nuo 2008 m. partijos Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai) narys, nuo 2008 m. Panevėžio miesto skyriaus sekretorius. Nuo 2008 m. LR Seimo nario Vito Matuzo padėjėjas – sekretorius. Nuo 2009 m. spalio mėn. Panevėžio miesto skyriaus pirmininko pavaduotojas.
Nuo 2014 m. spalio 6 d. nepartinis.
Asmeninis gyvenimas
Domisi informacinėmis tecnologijomis, mėgsta medžioklę, futbolą. Moka anglų, rusų kalbas. Žmona Edita, vaikai Viktorija, Marija, Matas.
Suvalkų miesto rotušė
thumb|right|250px|Suvalkų miesto rotušė
Suvalkų miesto rotušė  – klasicistinio architektūros stiliaus rotušė esanti Suvalkų mieste. Rotušės pastatas susideda iš dviejų dalių: sargybinės, kuri buvo pastatyta 1834 m. ir pagrindinės pastato dalies, kuri buvo pastatyta 1844 m. Rotušės projekto architektas Karol Majerski. Vienu metu rotušėje buvo apsistojęs Adomas Mickevičius. Šiuo metu rotušėje yra įsikūrusi Suvalkų miesto valdžia.
504 m. pr. m. e.
'''504 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Ištikimybė (filmas)
Ištikimybė – 2000 m. sukurta drama.
Turinys
Klėja – jauna talentinga ir jau žinoma kanadietė fotografė, gauna darbą leidinyje, priklausančiame spaudos magnatui Liusjenui MakRojui, kadaise buvusiam jos motinos meilužiui. Lydėdama į Paryžių, motina ragina ją įsikurti ir greičiau sukurti šeimą.
Vieną dieną Klėja susipažįsta su Klevu – vaikiškų knygų redaktoriumi, dirbančiu tam pačiam MakRojui. Įsimylėjęs ją iš pirmojo žvilgsnio, Klevas atsisako vesti MakRojaus dukterį ir pasiperša jai. Klėja, kurios motina sunkiai serga, neatsilaiko prieš jo tiesmukumą bei paprastumą ir sutinka.
Pademonstravusi pirmąsias savo darytas nuotraukas, Klėja sulaukia kolegų sveikinimų. Nemo, jaunas paparacis, dirbantis viename MakRojaus leidinyje, įsimyli Klėją ir dėl jos palieka savo draugę ir meilužę Inesą. Kankinama naujai įsiplieskusios aistros, Klėja iš paskutiniųjų stengiasi atsispirti Nemo žavesiui ir likti ištikima Klevui...
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Pasvalio rajono savivaldybės taryba – Pasvalio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Meilė ir ugnis
„Meilė ir ugnis“ – antrasis grupės Junior albumas, išleistas 1997 m. tik MC formatu.
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Meilė ir ugnis
Dainos
A pusė
Pasvalio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Veikla
Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 11 d. Savivaldybės meru išrinktas Gintautas Gegužinskas. Mero pavaduotoju išrinktas krikščionis demokratas Povilas Balčiūnas. Administracijos direktoriumi paskirtas Edvardas Trinkūnas, nuo birželio 15 d. Rimantas Užuotas. Direktoriaus pavaduotoju paskirtas Paulius Petkevičius.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Meilė ir ugnis
Dainos
B pusė
Bildava
Bildava arba Sosnovka (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Kovrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Bildavō prūsiškos kilmės. 1396 m. minimas Billedaw. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947–2006 m. Muromskojės apylinkės kaimas.
Spalio 28
Spalio 28 yra 301-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 302-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 64 dienos.
Šventės
Vilniaus atgavimo šventė
Vardadieniai
Judas – Tadas – Simonas – Almantė – Gaudrimas – Simas
Danilava (Kėdainiai)
Danilava – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, apie 0,5 km į rytus nuo Gudžiūnų, šalia kelio. Teka Dotnuvėlės intakas Stabė.
Istorija
Iki XX a. vid. buvo Danilavos dvaras. Išlikę dalis parko ir alėjos medžių.
Mockėnai (Molėtai)
Mockėnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurėje, 1 km į vakarus nuo Sidabrinių.
Istorija
Užrašytas 1694 m. Molėtų bažnyčios metrikų knygoje de Mackany. XVI a., matyt, priklausė Stirnių dvarui, nuo 1730 m. Stirnių jėzuitams.
Cu (Mijė)
Miesto vietoje buvo įkurtas kaip pilies miestas, kuris Edo laikotarpiu tapo populiaria nakvynės vieta keliautojams į Isės šventovę. Naujasis miestas buvo įkurtas 1889 m. balandžio 1 d., pusė jo buvo subombarduota 1945 m. vykusių bombardavimų metu.
190px|thumb|left|Cu pilis iš paukščio skrydžio Mieste veikia Mijės Universitetas.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – japoninis skirpstulas, medis – azalija, paukštis – Cettia diphone.
Derbiheivnas
Derbiheivnas ( 'Karaliaus užutėkis') – kaimelis netoli Kasltauno (Meno sala), priklausantis Malew parapijai. Jis išsidėstęs pamatinėje sąsmaukos, jungiančios Langneso pusiasalį su Meno sala dalyje, rytiniame krante.
XVII a. čia buvo svarbus uostas. Vėliau Meno lordas Džeimsas, 7-asis Derbio erlas, netolimoje Šv. Maiklo salelėje atstatė fortą, kurį 1540 m. buvo pastatęs karalius Henrikas VIII. Atstatytas fortas turėjo ginti Derbiheivną nuo parlamento šalininkų Anglijos pilietinio karo metais. Vėliau, XVIII a., forte buvo įrengtas švyturys.
505 m. pr. m. e.
'''505 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kosta Rikos vyrų futbolo rinktinė
Kosta Rikos vyrų futbolo rinktinė – Kosta Rikai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Kosta Rikos futbolo federacija (Federación Costarricense de Fútbol). Rinktinė dalyvavo 6 pasaulio ir 20 žemyno čempionatų.
Istorija
2006 m. pasaulio čempionato finaliniame etape grupės varžybose Kosta Rikos komanda pralaimėjo visas rungtynes – Ekvadoro, Vokietijos ir Lenkijos komandoms, grupėje užėmė ketvirtąją vietą ir į aštuntfinalį nepateko.
Sėkmingiausias Kosta Rikos pasirodymas įvyko 2014 m. pasaulio čempionate. Ten komanda pateko į itin sunkią grupę su Italija, Anglija ir Urugvajumi, tačiau nepaisant to, visas šias komandas aplenkė ir užėmė pirmą vietą grupėje. Aštuntfinalyje susidūrė su Graikijos rinktine, kur varžybose pirmavo, bet paskutinėmis rungtynių pagrindinio laiko akimirkomis praleido graikų įvartį, tačiau sėkmingai sužaidė 11 m baudinių seriją. Ketvirtfinalyje Kosta Rika žaidė su Nyderlandais – komanda sėkmingai apsigynė nuo olandų atakų ir išlaikė rezultatą 0-0, tačiau 11 baudinių seriją šį kartą susiklostė nesėkmingai.
2018 m. pasaulio čempionate iš grupės neišėjo, nusileidusi Serbijai ir Brazilijai bei sužaidusi lygiosiomis nieko nelemiančiame susitikimr su Šveicarija.
2022 m. pasaulio čempionatą Kosta Rika pradėjo triuškinančiu pralaimėjimu 0:7 prieš Ispaniją, tačiau kitose varžybose išnaudojusi vienintelę progą nugalėjo būsimus grupės laimėtojus japonus 1:0, lemiamose rungtynėse Kosta Rika susigrūmė su Vokietija ir kurį laiką netgi pirmavo, bet galop pralaimėjo 2:4 ir grupėje liko paskutinė.
Treneriai
& Luis Cartín Paniagua (1951)
Striptizas (1996 albumas)
„Striptizas“ – pirmasis/debiutinis grupės Junior albumas, išleistas 1996 m. tik MC formatu. Albumo išleidimo metu grupė vadinosi „XXL Junior“, nes buvo sukurta kaip filialinė XXL grupė.
Dainos
A pusė
B pusė
Albumo detalės
Įrašyta studijoje „Cactus“, Klaipėdoje.
Juodasparnė kregždūnė
Juodasparnė kregždūnė (Glareola nordmanni) – kregždūninų (Glareolidae) šeimos paukštis.
Suka lizdus tik šiltose ir labai šiltose kontinentinėse zonose.
Lietuvoje labai retai aptinkami tik pavieniai, atsitiktinai užklydę paukščiai.
Subartonių miškai
thumb|255px|Subartonių miškai netoli Gelovinės ežero Subartonių miškai – miškų masyvas pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 1 km į šiaurę nuo Merkinės, Nemuno dešiniajame krante. Priklauso Alytaus miškų urėdijos Dainavos girininkijai ir Druskininkų miškų urėdijos Subartonių girininkijai. Apima ~60 km² plotą. Masyvą sudaro Subartonių, Netiesų, Makniūnų, Pelekiškės, Veismūnų miškai. Anapus Nemuno plyti Kibyšių miškas, o vakaruose pereina į Noškūnų mišką.
Sulforafanas
thumb|Gliukorafaninas.
5-asis lietuvių policijos batalionas
Penktasis lietuvių policijos batalionas – iš lietuvių savanorių suformuotas pagalbinės kariuomenės dalinys, kovęsis Trečiojo Reicho pusėje. Batalionas užsiiminėjo apsauga – saugojo geležinkelius ir kitus karinės reikšmės objektus, Baltijos jūros pakrantę. Keli bataliono būriai pabuvojo fronte, buvo apsuptyje, kovėsi su tarybiniais partizanais.
Sulforafanas
Sulforafanas – organosulfitinis junginys, turintis priešvėžinių, antidiabetinių ir antimikrobinių savybių. Gaunamas su daržovėmis - brokoliais ir kt. Fermentas Mirozinazė transformuoja gliukorafaniną, gliukozinoltą į sulforafaną jį kramtant. Jauni brokolių ir kalafijorų ūgliai yra itn turtingi gliukorafaninu.
Subartonių miškai
Paviršius – smėlėta lyguma su negausiomis kalvelėmis ir įdubomis. Būdingi jauriniai ir velėniniai jauriniai mažai sujaurėję smėliai. Pietine miškų riba teka Nemunas, o per mišką – jo intakai: Strauja (su Mikalaviškiu, Gelovine), Apsingė (su Kempe, Netiesa), Geitupė, Pakrikštė. Subartonių miškuose telkšo ~20 ežerų: didžiausi – Gelovinė, Apsingis, Gilšė, Lauja, Linamarkė, Pakelinis, Kampinis, Netiesis, Kozamkas.
5-asis lietuvių policijos batalionas
Patirti nuostoliai buvo nedideli: žuvo kelios dešimtys kareivių, dar keliasdešimt buvo sužeista arba dezertyravo.
Sulforafanas
Atradimas ir išskyrimas
Sulforafanas buvo išskirtas iš brokolių, kurie tarp gūžinių daržovių turi didžiausią sulforafano koncentraciją. Jis taip pat randamas šiose daržovėse: Briuselio kopūstai, kopūstas, kalafiorai, Kiniški kopūstai, kale, Kiniški brokoliai, ropė, kaliaropė, garstyčia, pašarinė ropė, ridikas, sėjamoji gražgarstė ir paprastasis rėžiukas.
Subartonių miškai
Medynai:
5-asis lietuvių policijos batalionas
5-asis batalionas nepadarė jokių karo nusikaltimų, nedalyvavo žydų ar kitų civilių gyventojų žudynėse.
Sulforafanas
Medicininės savybės
Brokolių ūgliai turi Helicobacter pylori augimą stabdantį efektą,  kadangi jie turi sulforafano.
Subartonių miškai
jaunuolynai sudaro 43 % medynų, pusamžiai medžiai 46 %, pribręstantys 9 %, brandūs 2 %.
Sulforafanas
Medicininės savybės
Optimali dozė dar nebuvo nustatyta, bet kai kurie medikai rekomenduoja 200-400 μg sulforafano ekstrakto kasdien iš brokolių ūglių. Sulforafanas bei gūžinių daržovių naudojimas padeda vaistų apykaitai ir jų įsisavinimui. Bent iki 2008 m. nors ir jokių pašalinių efektų nepastebėta, žmonėms vartojantiems vaistus patariama pasikonsultuoti su gydytoju prieš vartojant sulforafaną ar brokolių ūglių ekstraktą.
5-asis lietuvių policijos batalionas
Formavimas
5-asis batalionas (vadintas „pagelbinės policijos tarnybos batalionu“) pradėtas formuoti 1941 m. rugpjūčio pabaigoje Kaune. Bataliono vadas buvo kpt. Juozas Kriščiūnas (nuo spalio 9 d. – majoras). Spalio 8 d. pavadintas apsaugos batalionu. Į batalioną susirinko savanoriai iš visos Lietuvos (Kretingos, Panevėžio, Šiaulių, Telšių ir kitų verbavimo punktų), jie pasižadėdavo tarnauti 6 mėn. Į batalioną stojo buvę Lietuvos kariuomenės karininkai, 1941 m. birželio sukilimo dalyviai, patriotiškai nusiteikę eiliniai jaunuoliai. Pvz., rugsėjo 1 d. į batalioną priimti 178 savanoriai, rugsėjo 2 d. – 44, rugsėjo 3 d. – 93, rugsėjo 4 d. – dar 143 savanoriai. 1941 m. rugsėjo mėn. 5-ojo bataliono vadovybė buvo suformuota.