cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Purnululu nacionalinis parkas
Vyrauja retmiškiai ir spinifeksų savanos su eukaliptais, akacijomis ir grevilėjomis, tarpekliuose ir slėniuose – nedideli pavieniai atogrąžų miškai. Gilesniuose slėniuose auga palmės, gegužraibės ir papartūnai. Parke suskaičiuotos 653 augalų rūšys, iš jų 13 – reliktinių. Parko teritorijoje pastebėta didžiausia Australijoje spinifeksų rūšių koncentracija; viena spinifeksų ir dvi grevilėjų rūšys – endeminės parke. Suskaičiuota 41 žinduolių, 149 paukščių, 81 roplių, 12 varliagyvių ir 15 žuvų rūšių. Sausose vietovėse gyvena trumpaausės uolinės valabės, Diumerilio varanai, įvairios scinkų rūšys, slėniuose – Rattus tunneyi (žiurkės), Myotis adversus (pelėausiai), varlės. Aptinkami reti pilkieji sakalai ir australiniai didieji einiai.
Parke yra aborigenų kultūros paveldo vertybių: uolų piešinių, laidojimo vietų. Parką kasmet aplanko apie 20 tūkst. turistų.
Apie Bangl Banglo kalnagūbrio gamtos vertybes sužinota tik 1982 m., paviešinus iš oro darytas nuotraukas. 1987 m. įkurtas nacionalinis parkas, 2003 m. įtrauktas į Pasaulio paveldo sąrašą.
Vištiškiai
Vištiškiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Veiviržėnų, prie Upitos upelio.
Jarmolynciai
Jarmolynciai  – miesto tipo gyvenvietė Ukrainoje, Chmelnyckio srityje. Rajono administracinis centras.
Tomas Berkmanas
Tomas Berkmanas (g. 1976 m. Kaune) – teisės filosofas, teisėtyrininkas, VDU profesorius.
Jarmolynciai
Įkurtas 1400 m., Magdeburgo teisė nuo 1455-ųjų metų, miesto tipo gyvenvietės statusas nuo 1938-ųjų m. Geležinkelio mazgas, išvystyta maisto pramonė yra plytų gamykla. Krašto muziejus.
Tomas Berkmanas
Išsilavinimas, veikla
1994 m. Tomas Berkmanas baigė Klaipėdos K. Donelaičio vidurinę mokyklą, įstojo į VDU Humanitarinių mokslų fakultetą, pradėjo studijuoti ir baigė filosofijos bakalauro (1998 m.), nuo 1998 iki 2001 m. – VDU TI teisės magistro studijas, nuo 2001 iki 2005 m. – VDU HMF filosofijos doktorantūrą, apgynė humanitarinių mokslų srities (filosofijos krypties) daktaro disertaciją „Teismo sprendimo legalumas ir kalbos ribos (postmodernistinis požiūris)“ (2005 m. gruodžio 13 d.), humanitarinių mokslų srities filosofijos krypties daktaras. Nuo 2006 m. docentas.
Nuo 2006 m. VDU Teisės instituto (dabar – VDU Teisės fakultetas) lektorius. Taip pat VDU Politologijos, Regionistikos katedrų dėstytojas, VDU ir Florida Coastal School of Law (JAV) bendrai leidžiamo tarptautinio mokslinio žurnalo International Journal of Baltic Law vyriausiasis redaktorius (nuo 2007 m.), VDU Teisės fakulteto Privatinės teisės katedros vedėjas (2008-2011 m.). Nuo 2011 m. VDU Teisės fakulteto prodekanas.
VDU dėsto kursus kaip Teisės teorija, Teisės diskursas, Viešoji teisė, Aktualioji politinė ir socialinė filosofija. Mokslinių interesų kryptys – Teisės filosofija, Šiuolaikinė politinė filosofija.
Ulug Chemo kožunas
Ulug Chemo kožunas  – administracinis rajonas Rusijoje, Tuvos vidurinėje dalyje. Administracinis centras – Šagonaras.
Geografija
thumb|250px|Vaizdas nuo Chajyrkano
Ūkis
Verčiamasi gyvulininkyste, žemės ūkiu.
Gyvenvietės
Kožunas yra padalintas į 8 kaimo gyvenvietes (sumonus) ir 1 miestą (Šagonaras):
Gdansko Arena
Gdansko Arena – futbolo stadionas Gdanske, Lenkijoje. Statybų darbai pradėti 2008 m., baigti 2011 m. Stadione yra 44 000 sėdimų vietų, įskaitant 1 500 VIP ir 50 neįgaliesiems skirtų vietų. Pastatytas Euro 2012 čempionatui, per jį buvo sužaistos 3 grupių turnyro rungtynės. Stadione namų rungtynes žaidžia Lechia Gdańsk.
Gintarinės spalvos stadionas ministrų tarybos sprendimu 2007 m. buvo pavadintas Baltijos arena. Tarp 2010–2015 m. pagal sutartį su rėmėju stadionas vadinosi PGE Arena. Pakitus rėmėjui, tarp 2015–2020 m. pakeistas ir pavadinimas į Stadion Energa. Pasibaigus sutarčiai, stadionas liko be pavadinimo – vadinamas tiesiog Gdansko miesto arena.
thumb|left|Stadion Gdańsk Pirmosios rungtynės vyko tarp Lechia Gdańsk ir Cracovia ir baigėsi lygiosiomis 1–1. Pirmosios tarptautinės rungtynės sužaistos lygiosiomis 2–2 2011 m. rugsėjo 6 d. tarp Lenkijos ir Vokietijos rinktinių.
Tajų kalbos
Tajų kalbos (th.: ภาษาไต phasa tai o ne ภาษาไทย phasa thai) – kalbų grupė, priskiriama tajų-kadajų kalbų šeimai. Šiai grupei priklauso plačiausiai vartojamos tajų-kadajų šeimos kalbos – tajų kalba, lao kalba, Minamaro šanų kalba ir džuangų kalba, kuri yra naudojama Kinijos Guangsi regione. Vartojamos Tailande, Laose, Pietų Kinijoje, Šiaurės Vietname, Šiaurės rytų Mianmare ir šiaurės rytų Indijoje (Asame).
Tajų kalbos turi daugiausia vienskiemenes žodžių šaknis, 5-6 leksinę reikšmę turinčius tonus, skolinių iš kinų, pali ir khmerų kalbų. Seniausi rašto paminklai išlikę iš XIII a.
Klasifikacija
Skiriami 3 tajų kalbų pogrupiai:
Džvangų kalboje vartoja lotyniškus rašmenis, dauguma pietvakarių pogrupio tajų kalbos – iš indų rašto kilusias rašto sistemas.
Nu metalas
Nu-metalas (aggro metal) – vienas iš naujausių metalo stiliaus muzikos žanrų. Populiarėjant hip-hop stiliui bei kultūrai tai palietė ir sunkiąją muziką. Taip susiformavo nu – metal stilius, kai kur dar vadinamas new metal.
Osakos universitetas
Osakos universitetas (, sutrumpintai Handai (阪大)) – Japonijos valstybinis universitetas, įsikūręs Osakos prefektūroje. Kartu su Tokijo universitetu ir Kioto universitetu dažnai patenka į geriausių Japonijos valstybinių universitetų trejetuką. Turi tris akademinius miestelius: Suitos, Tojonakos ir Mino. Bendradarbiauja su keliais šimtais pasaulio universitetų, Lietuvoje – su VDU.
Istorija
Osakos universiteto šiuolaikinės ištakos siekia Osakos prefektūros medicinos mokyklos įkūrimą Osakos miesto centre 1869 m. Vėliau 1919 m. mokykla buvo pavadinta Osakos prefektūros medicinos koledžu, turinčiu universiteto statusą. 1931 m. Medicinos koledžas susijungė su naujai įkurtu Mokslo koledžu ir sudarė Osakos imperatoriškąjį universitetą, tapusį šeštuoju imperatoriškuoju universitetu Japonijoje. 1947 m. visas universitetas buvo pervadintas į Osakos universitetą.
Nu metalas
Nu – metal yra vienas iš paprastesnių metalo stilių. Jaučiama nemažai hip – hop bei kitų pop muzikos stilių elementų, gitaros naudojamos tik paprastai ritmikai palaikyti, dažniausiai nebūna gitarų solo, koncertuose kartais netgi grojama pagal fonogramas, todėl daugelis Heavy metal muzikos mėgėjų Nu – metal (kaip ir Hair metal) grupių nelinkę pripažinti „tikromis“ metalo grupėmis.
Osakos universitetas
Istorija
1949 m. Osakos universitetas pradėjo savo pokario erą su penkiais fakultetais: tiksliųjų mokslų, medicinos, inžinerijos, literatūros ir teisės. Nuo to laiko buvo įsteigti nauji fakultetai ir mokslinių tyrimų institutai, kaip kad Humanitarinių mokslų fakultetas, vykdantis psichologijos, sociologijos ir edukologijos studijas. 2007 m. spalio mėn. buvo baigtas Osakos universiteto ir Osakos užsienio studijų universiteto susijungimas, kurio dėka Osakos universitetas tapo vienu didžiausių valstybinių universitetų Japonijoje.
Absolventai
Osakos universitetą yra pabaigę:
Nu metalas
Nu – metal stilius dar tik vystosi, todėl sunku vienareikšmiškai jam priskirti vieną ar kitą grupę ir tiksliau įvertinti tokių grupių kūrybą.
Su Nu – metal siejami dar ir šie artimi (persiklojantys) Heavy metal stiliai, turintys daug Hip hop bei Funk elementų:
Auksakurminiai
Paplitę Afrikoje į pietus nuo Sacharos. Šeimoje apie 20 rūšių:
'''Pošeimis. Chrysochlorinae''' '''Pošeimis. Amblysominae'''
S&P 500
thumb|250px|„S&P 500“ idekso kreivė nuo [[1949 m. iki 2007 m.]]
„S&P 500“ arba „Standard & Poor’s 500“ – indeksas, kuris yra laikomas vienu įtakingiausių JAV akcijų biržos rodiklių. Jį apskaičiuojant yra įtrauktos 500 pirmaujančių įmonių svarbiausiuose JAV sektoriuose, suskirstytuose pagal GICS klasifikaciją, akcijų kainos.
Pasirinkimo kriterijai
Jei įmonė nebeatitinka pirmiau nurodytų reikalavimų, ji nėra nedelsiant pašalinama. Pagrindinė pašalinimo iš indekso priežastis yra įmonių įsigijimai ir susijungimai.
Lygiavertė versija
Nuo 2003 m. pradžios yra S&P 500 EWI indeksas, kuriame visi 500 dalyvių turi vienodą 0,2 % svorį. Indeksas koreguojamas kas ketvirtį.
Onkologija
Onkologija ( – navikas + λόγος – mokslas) – medicinos šaka, tirianti navikus.
Kaip savarankiška medicinos šaka onkologija pradėjo plėtotis, kai Vokietijos mokslininkas Rudolfas Virchovas (Virchow) ištyrė navikų morfologinę struktūrą.
Skiriamos teorinė onkologija, kurios tyrimo objektas – navikų atsiradimo priežastys, vystymasis ir paplitimas, bei praktinė onkologija.
Elsa Pinilla
Elsa Pinilla Osuna (g. 1985 m. spalio 2 d., Madridas) – Ispanijos aktorė, dainininkė ir dainų autorė.
Elsa yra pirmas vaikas María’os Osuna ir įrašų prodiuserio Pablo Pinilla šeimoje. Ji studijavo kelias meno rūšis kaip baletas, grojimas pianinu, dainavimas ir vaidyba.
Jau nuo mažens aktorė filmavosi TV reklamose ir madų šou. 1999 m. laimėjo „El Corte Inglés“ 'Modelių fotografijų konkurse'. Ji taip pat pasirodė ant kažkokios ispanų muzikos grupės albumo viršelio ir nusifilmavo David’o DeMaría’os dainų vaizdo klipuose: „Sin miedo a perder“ ir „El perfume de la soledad“.
Ji buvo įkūrėja, dainų autorė ir „Tess“ muzikos grupės narė kartu su Úrsula Sebastián ir Laura Pinto.
2000 m. pradėjo aktorės karjerą. Vaidinti Elsa, sėkmingame ispanų televizijos seriale „Al salir de clase“, kartu su grupės narėms, o serialas padėjo išleisti pirmąjį grupės albumą.
2002–2003 m. Elsa vaidino vieną iš dingusių mergaičių ispanų miuzikle „Peter Pan“.
2006 m. aktorė išvažiavo į Argentiną ir ten praleido pusantrų metų. Ten ji vaidino Marilyn televizijos serialuose „Alma Pirata“, kartu su Benjamin Rojas, Luisana Lopilato bei kitais, ir Barbara „Romeo y Julieta“.
2007 m. ji grįžo į Ispaniją ir čia tęsė savo aktorės karjerą. Suvaidino keliuose televizijos serialų „Cuestión de sexo“ ir 2008 m. „Sin tetas no hay paraíso“ epizoduose.
2008 m. pasirodė „Antena 3“ TV filme antrame epizode apie Marisol, vaidino buvusią aktorę jos paauglystėje.
Nuo 2009 m. vaidina Susana Ispanijos televizijos seriale „Dieciocho“.
Nuorodos
Oficialus Elsa Pinila puslapis
Armėnija vaikų Eurovizijos dainų konkurse
thumb|200px|[[Monika Avanesian 2013 m.]] thumb|200px|[[Michaelis Varosianas|Mika 2015 m.]]
Brazilinė keturakė
Brazilinė keturakė (Anableps anableps) – keturakinių (Anablepidae) šeimos žuvis.
Patinai maždaug 15, patelės – iki 27 cm dydžio. Plaukioja paviršiuje, laikosi grupėmis. Šių žuvų akyse yra po dvi pigmentuotas audinio raukšles, kurios akies lėliukės viduryje susisiekia, tačiau nesusilieja – taip padalindamos akį į vidurinę ir apatinę dalis. Pakitęs akies lęšiukas leidžia vienu metu matyti ir virš vandens, ir po vandeniu. Šį gebėjimą sustiprina į dvi dalis suskilusi tinklainė: viena jos dalis priima šviesos spindulius iš virš vandens esančios aplinkos, kita – tuos, kurie sklinda po vandeniu.
Armėnija vaikų Eurovizijos dainų konkurse
Istorija
Ši Kaukazo šalis debiutavo 2007 metais ir iš karto pirmu bandymu buvo labai arti pergalės, kai grupė Arevik užėmė 2 vietą, tik vienu tašku nusileidę nugalėtojui Aleksejui Žigalkovičiui iš Baltarusijos.
Brazilinė keturakė
Akvariumas ilgas, uždengtas, pripildytas tik pusę arba tris ketvirtadalius tūrio, kad būtų galima matyti žuvies akis virš vandens ir po vandeniu. Vanduo šarmingas, vidutinio kietumo. Temperatūros ribos: 22-30 °C.
Armėnija vaikų Eurovizijos dainų konkurse
Istorija
Antroji Armėnijos atstovė buvo Monika Manučarova su daina Im Ergi Hnchyune, užėmusi 8-ą vietą. 2009 metais šalis vėl buvo arti pergalės su Luaros Hairapetian kūriniu Barcelona (užimta antroji vieta).
2010 metais Vladimiro Arzumaniano dėka Armėnija pirmą kartą laimėjo vaikų Euroviziją. 2011-ųjų konkursas vyko Armėnijos sostinėje Jerevane. Tai buvo pirmas kartas konkurso istorijoje, kai renginys surengtas praėjusių metų laimėjusios šalies.
Brazilinė keturakė
Paplitusi Meksikos pietinėje dalyje iki Pietų Amerikos šiaurinės dalies (ir gėlame, ir apysūriame vandenyje).
Katabanas
Katabanas (senovės pietų arabų kalba: QTBN, 15px15px15px15px, Qataban) – istorinis Senovės Jemeno regionas ir valstybė, buvęs dabartinio Jemeno pietuose, su kultūriniu politiniu centru vadi Baihan. Iki V a. pietuose jis susisiekė su Ausano karalyste, kurią vėliau užkariavo, šiaurės vakaruose – su Saaba, o rytuose – su Hadramautu. Šiaurėje jį ribojo Ramlat al-Sabatain dykuma.
Katabano tauta buvo vadinama katabaniais, kurie kalbėjo katabanių kalba.
Geografija
Katabano kultūrinis ir politinis centras buvo kalnuotose vietovėse ties vadi Baihan, kur koncentravosi pagrindiniai miestai, pirmiausia Timna. Nuo V a. pr. m. e. Katabano teritorija siekė Adeno įlanką, tačiau stipresnių uostų valstybė nevaldė.
Istorija
Kaip ir kitos Senovės Jemeno valstybės Katabanas konsolidavo savo valdžią tikriausiai I tūkst. pr. m. e. pradžioje, o VIII a. pr. m. e. pastatyta sostinė Timna. Iš pradžių valstybė buvo stelbiama piečiau buvusio Ausano, tačiau po to, kai VII a. pr. m. e. Ausaną nusiaubė Saabos valdovo Kariba-il Vataro kariuomenės, šis prarado įtaką ir ilgainiui absorbuotas Katabano, kuris taip gavo priėjimą prie jūros.
Nuo VIII a. pr. m. e. Saabai tapus stipriausia valstybe Senovės Jemene, įgijusia hegemoniją kitų atžvilgiu, Katabanas buvo priverstas pripažinti jos viršenybę, tačiau neretai sukildavo. Tik V a. pr. m. e. sugriuvus Maribo užtvankai ir Saaboje prasidėjus nelaimėms, Katabanas vėl tapo stipria jėga, ypač įsigalėjusia paskutiniaisiais amžiais pr. m. e.
I a. pr. m. e. klajokliai himjaritai, užėmę Saabą, neilgai trukus užkariavo ir Katabaną, taip sukurdami Pirmąją Himjaro imperiją. Katabanas trumpai išsivadavo II a., bet po keliasdešimties metų buvo bėl okupuotas, šį kartą vakarinio kaimyno Hadramauto. III a. regionas vėl perėjo Himjaro valdžion, kur išliko iki VI a., t. y. Aksumo imperijos įsigalėjimo regione.
Harumi Takahaši
Harumis Takahašis (, g. 1954 m. sausio 6 d.) – Japonijos politikė, dabartinė Hokaido prefektūros gubernatorė. Gubernatore išrinkta 2003 m. balandžio 23 d., ji tapo pirmąja Hokaido prefektūros gubernatore moterimi ir ketvirtąja gubernatore moterimi Japonijos istorijoje.
Vaikutėnų piliakalnis
Vaikutėnų piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3607; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1331; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A965) ir gyvenvietė Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Vaikutėnuose, Utenos seniūnija. Pasiekiamas iš plento A6 Utena – Zarasai už Vaikutėnų pasukus į kairę šiaurėn link Sudeikių, pavažiavus 250 m yra kairėje vakaruose.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiros pailgos kalvos aukščiausioje dalyje. 3 m žemiau aikštelės, šlaite pastebima pylimo žymių. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 22x10 m dydžio. Šiaurės rytų šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 5 m pločio terasa, 2 m žemiau kurios yra antra 6 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 16-17 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, pietinis šlaitas nukastas žvyrduobės. Aikštelė ir rytinis šlaitas dirvonuoja, kiti šlaitai apaugę mišriu mišku.
Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 3 ha.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Naujoji Ušycia
Įkurtas 1439 m., miesto tipo gyvenvietės statusas nuo 1924 m.
Kangvono provincija (Pietų Korėja)
Kangvono provincija, Kangvondo, Gangvondo (hangul 강원도, hanja 江原道 = Kangwŏn-do) – provincija Pietų Korėjos šiaurės rytuose. Vakaruose ribojasi su Kiongido, pietuose – su Čunčon Pukto ir Kionsan Pukto provincijomis, šiaurėje – su Šiaurės Korėja. Rytuose remiasi į Japonijos jūrą. Provincijos sostinė – Čunčonas.
San Salvadoro departamentas
San Salvadoro departamentas  – departamentas Salvadoro centrinėje dalyje. Tai daugiausiai gyventojų turintis ir tankiausiai gyvenamas šalies departamentas. Administracinis centras – San Salvadoras.
Auginama bananai, pupos, kava, cukranendrės. Gyvulininkystė. Pramonė.
Savivaldybės
Departamentas padalintas į 19 savivaldybių.
Kangvonas
Kangvonas arba Gangvonas (hangul 강원도) reiškia:
Gervelėnai
Gervelėnai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Papilio, 1 km nuo Kvetkų, prie kelio. Gervelėnus siekia Biržų girios pietinis pakraštys, prateka Senupio upelis (Nemunėlio baseinas).
Istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1596 m. 1923 m. buvo 10 ūkių.
Palenkės Sokoluvo Švč. Marijos Nekaltosios Širdies parapija
'''Palenkės Sokoluvo Švč. Marijos Nekaltosios Širdies parapija'''  – parapija, įkurta 1424 m. spalio 3 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Palenkės Sokoluvo dekanatui. 1948-1951 m. pastatyta Palenkės Sokoluvo Švč. Marijos Nekaltosios Širdies konkatedra.
Klivlando Cavaliers
Klivlando „Cavaliers“  – NBA Rytų konferencijos Centrinio diviziono krepšinio komanda iš Klivlando, Ohajo valstijos.
Istorija
Klivlando „Cavaliers“ pradėjo žaisti 1970–1971 m. sezone, kai lyga išplėtė komandų skaičių. Pirmuosius penkis sezonus jie stipriai pralaimėjo, o 1976 m. iškovojo pirmąjį diviziono titulą. 1976 m. komandoje žaidė Ostinas Karas, Bobis „Bingo“ Smitas, Džimas Čonsas, Dikas Snaideris, Neitas Turmondas ir jai vadovavo vyriausiasis treneris Bilas Fičas. Ši komanda įsiminė dėl „Stebuklo Ričfilde“, kai „Cavaliers“ Rytų konferencijos pusfinalyje 4–3 įveikė Vašingtono „Bullets“. Septintąsias rungtynes jie laimėjo 87:85, kai likus keturioms sekundėms iki rungtynių pabaigos metimą pataikė Snaideris. „Cavaliers“ pirmą kartą pateko į Rytų konferencijos finalą, tačiau liko be Čonso, kuris prieš pirmąsias serijos rungtynes susilaužė pirštą. Dėl to Klivlando ekipa 4–2 pralaimėjo Bostono „Celtics“ klubui. Kitus du sezonus jie dalyvavo atkrintamosiose varžybose, o po to šešerius metus tęsėsi atkrintamųjų varžybų sausra. Aštuntojo dešimtmečio pradžia pažymėta savininko Tedo Stepieno laikotarpiu. Jo vadovavimo metu „Cavaliers“ praktika buvo tokia, kad ekipa keisdavo būsimus naujokų biržos šaukimus į menkaverčius veteranus. Svarbiausias jo sudarytas sandoris – 1982 m. pirmojo rato šaukimas į Los Andželo „Lakers“ ekipą mainais už Doną Fordą ir 1980 m. 22-ąjį šaukimą. Dėl Stepieno mainų NBA įvedė „Stepieno taisyklę“, pagal kurią komandoms draudžiama mainyti pirmojo rato šaukimus kelis sezonus iš eilės. Per trejus metus, kai Tedas Stepienas buvo savininkas, „Cavaliers“ pasiekė 66–180 rezultatą, pagal lankomumą nukrito į lygos dugną ir prarado 15 milijonų JAV dolerių. Per šį laikotarpį komanda pakeitė šešis trenerius, įskaitant keturis per 1981–1982 m. sezoną. Komanda finišavo 15–67. 1982 m. kovo–lapkričio mėn. komanda patyrė 24 pralaimėjimų seriją, kuri tuo metu buvo ilgiausia NBA lygoje. 1983 m. Džordžas Gundas ir Gordonas Gundas nusipirko Klivlando „Cavaliers“ iš Stepieno.
1985–1998 m. „Cavaliers“ į atkrintamąsias varžybas pateko 10 kartų. 1988–1989 m. sezonas buvo geriausias klubo sezonas – reguliarųjį sezoną „Cavaliers“ baigė 57–25. Komandą sudarė Bredas Dohertis, Markas Praisas, Ronas Harperis, Laris Nansas ir vyriausiasis treneris Lenis Vilkensas. 1991–1992 m. jie antrą kartą iškovojo 57 pergales ir tais pačiais metais pasiekė Rytų konferencijos finalą. Tačiau 1999–2005 m. ekipai nepavyko patekti į atkrintamąsias varžybas. 2002–2003 m. sezoną komanda baigė 17–65 ir pasiekė blogiausią rezultatą NBA lygoje.
2003 m. NBA naujokų biržoje „Cavaliers“ turėjo pirmąjį šaukimą ir pasirinko būsimąjį NBA MVP LeBroną Džeimsą, kilusį iš netoliese esančio Akrono. 2005 m. sausio 3 d. komanda parduota verslininkui Deniui Gilbertui už 375 mln. dolerių,  o sandoris baigtas 2005 m. kovo 1 d. Tais metais komanda taip pat pasamdė vyriausiąjį trenerį Maiką Brauną ir generalinį vadybininką Denį Ferį. „Cavaliers“ sukūrė komandą aplink LeBroną Džeimsą ir Žydrūną Ilgauską, papildydami ją tokiais žaidėjais kaip Driu Gudenas, Laris Hudžas ir Andersonas Varežao. Vadovaujant naujai vadovybei, klubas 2006–2010 m. penkis kartus iš eilės pateko į atkrintamąsias varžybas ir kiekvieną kartą nužygiavo bent iki antrojo etapo. 2006–2007 m. ekipa pateko į NBA finalą, bet jį 4–0 pralaimėjo San Antonijo „Spurs“ klubui. 2008–2009 m. „Cavaliers“ laimėjo rekordines 66 rungtynes, taip laimėjo 39–2 namuose, bet Rytų konferencijos finale pralaimėjo Orlando „Magic“. Nors komandą papildė keturiskart NBA čempionas Šakilas Onilas, 2009–2010 m. „Cavaliers“ nepavyko sugrįžti į Rytų konferencijos finalą po pralaimėjimo Bostono „Celtics“ antrajame etape.
„Cavaliers“ iškritus iš atkrintamųjų varžybų, dėmesys buvo sutelktas į artėjančią LeBrono Džeimso laisvąją agentūrą. 2010 m. liepos 8 d. Džeimsas per nacionalinę televiziją transliuotame valandos trukmės specialiame video paskelbė, kad pasirašys sutartį su Majamio „Heat“. Šis pranešimas daugelį „Cavaliers“ fanų įsiutino ir privertė pasijusti išduotais. Po 19 pergalių 2010–2011 m. sezone organizacija pradėjo kurti komandą aplink Kairį Irvingą, kurį 2011 m. NBA naujokų biržoje pasirinko pirmuoju šaukimu.
2014 m. LeBronas Džeimsas grįžo į Klivlando „Cavaliers“ po keturių sezonų Majamyje. Per ketverius Džeimso žaidimo metus „Heat“ pasiekė 224–88 rezultatą ir 2012 bei 2013 m. laimėjo NBA čempionų titulus, o „Cavaliers“ iškovojo 97–215 rezultatą ir kiekvieną sezoną nepateko į atkrintamąsias varžybas. Klivlandas padarė keletą žingsnių, kad aplink Džeimsą sukurtų į čempionų titulą pretenduojančią komandą, visų pirma iš Minesotos „Timberwolves“ įsigijo sunkųjį kraštą Keviną Lavą. Daugelis gerbėjų ir žiniasklaidos atstovų Džeimsą, Lavą ir Irvingą vadino „didžiuoju trejetu“. 2015–2018 m. LeBrono vadovaujama „Cavaliers“ keturis kartus iš eilės dalyvavo finale – visus kartus prieš „Golden State Warriors“, o 2016 m. laimėjo. 2016 m. NBA finale komanda iškovojo pirmąjį titulą per visą klubo istoriją ir tapo pirmąja komanda, kuriai pavyko sugrįžti po 3–1 deficito ir laimėti finalą.
2017–2018 m. sezone „Cavaliers“ sudėtyje įvyko daug pokyčių, visų pirma Irvingas išmainytas į Bostono „Celtics“ už Aizėją Tomasą ir kitus. Vėliau Tomasas išmainytas į Los Andželo „Lakers“ komandą. Per mainų terminą komandą dar papildė Džordanas Klarksonas, Laris Nansas jaunesnysis (klubo legendos Lario Nanco sūnus) ir kiti. Kitą tarpsezonį Džeimsas atsisakė žaidėjo pasirinkimo teisės grįžti į komandą ir pasirašė sutartį su „Lakers“. Per kitus du sezonus komanda iškovojo tik 19 pergalių ir nepateko į atkrintamąsias varžybas.
Per pirmuosius tris sezonus nuo tada, kai LeBronas Džeimsas išvyko antrą kartą, „Cavaliers“ iš viso laimėjo 60 rungtynių, kiekvieną sezoną nepateko į atkrintamąsias varžybas ir turėjo keturis skirtingus vyriausiuosius trenerius: Taironą Lu, Larį Driu, Džoną Bilainą ir dabartinį vyriausiąjį trenerį Džoną-Bleirą Bikerstafą.
2021–2022 m. sezoną klubas baigė 44–38, užėmė aštuntąją vietą Rytų konferencijoje ir pateko į NBA įkrintamąsias, kuriose komanda žaidė pirmą kartą. Tačiau komanda nepateko į atkrintamąsias varžybas, nes pralaimėjo rungtynes prieš Bruklino „Nets“ ir Atlantos „Hawks“, taip nutraukdama savo sezoną.
2023 m. kovo 26 d. „Cavaliers“ iškovojo vietą NBA atkrintamosiose varžybose – pirmą kartą nuo 2018 m. komanda pateko į atkrintamąsias varžybas, 108:91 nugalėjusi Hiustono „Rockets“. Tai taip pat pirmas kartas nuo 1998 m., kai komanda į atkrintamąsias varžybas pateko be LeBrono Džeimso.
Sezonai
thumb|150px|2003-2010
Įamžinti marškinėliai
Cleveland Cavaliers klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:
Northern Rock
thumb|Northern Rock logotipas„Northern Rock“ – JK komercinis bankas. „Northern Rock“ problemos prasidėjo pernai po pasaulinės kreditų krizės ir apie jo nacionalizaciją prabilta jau 2007-ųjų rugsėjį, kai banko skola centriniam bankui pasiekė 29 mlrd. svarų. Kadangi šiam bankui nepavyko surasti pirkėjų, todėl jis buvo nacionalizuotas 2008 m. Didžiosios Britanijos vyriausybė nusprendė nacionalizuoti sunkumų krečiamą banką „Northern Rock“. JK Ministras pirmininkas pabrėžia, kad ilgalaikė šio banko nuosavybė turi priklausyti privačiam kapitalui, o vyriausybė jį valdys tol, kol pagerės rinkos sąlygos ir padidės banko vertė.
Masakijo Maezono
(g. 1973 m. spalio 29 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1994–1997 m., su ja dalyvavo 1996 m. AFC Azijos taurės turnyre. Taip pat žaidė paplūdimio futbolą.
Jasonas
Jasonas graikų mitologijoje – didvyris, vadovavęs argonautams. Jis buvo Eolo proanūkis, Aisono Jolko karaliaus ir Polimedės (variantai: Alkimedės, Amfinomės) sūnus. Dalyvavo Kalidono šerno medžioklėje.
Homofobija
miniatiūra|Užrašas ant Kenijos viešbučio sienos: „Alkoholis, [[prostitucija ir homoseksualumas uždrausti“]] Homofobija (iš graikų k. ὁμός homo (seksualus), „toks pat, lygus“ + φοβία (fobija), „baimė“) – neklinikinės kilmės terminas, apibūdinantis neracionalią baimę homoseksualams, jų vengimą ar diskriminaciją. Homofobiškas yra būdvardinė šio termino forma, vartojama šitų savybių buvimui apibūdinti; homofobas yra daiktavardinė forma, apibūdinanti individus su „homofobiškomis“ savybėmis.
Internalizuota homofobija
Homofobija gali būti būdinga ir patiems homoseksualams, pasireikšdama neigiamu socialiniu požiūriu į save pačius, bereikalingu savęs nuvertinimu, su tuo susijusiais vidiniais konfliktais ir prasta savigarba (internalizuota homofobija). Tokia situacija gali sukelti ekstremalų homoseksualaus potraukio slopinimą. Kitais atvejais gali įvykti sąmoninga vidinė kova, kai religiniai ar socialiniai įsitikinimai yra supriešinami stipriems seksualiniams ir emociniams norams. Šis disonansas dažnai sukelia klinikinę depresiją, ir neįprastai aukštas savižudybės tarp homoseksualių paauglių procentas (iki 30 % visų neheteroseksualių jaunuolių yra mėginę nusižudyti) yra priskiriamas šiam reiškiniui.
Pasireiškimas ir ištakos
Vis dėlto Katalikų Bažnyčia pasisako prieš homofobiją.
Atskleidus savo homoseksualumą, individui gali būti sunku susirasti darbą, pasirinkimo galimybės gali būti labai ribojamos; tokie asmenys taip pat gali būti atleisti iš darbo arba priskirti nepatikimų darbuotojų kategorijai; jiems dažnai neleidžiama įsivaikinti arba būti globėjais; homoseksualiems nuomininkams gali būti atsakyta išnuomoti butą; homoseksualiai porai grėstų smurtas, jei jie demonstruotų savo prieraišumą viešoje vietoje; daugelyje šalių homoseksualams neleidžiama įteisinti savo bendro gyvenimo (žr. žemėlapį).
Lesbietės ir gėjai gali susidurti ne tik su nusistovėjusia diskriminacija, bet ir su plintančiais visuomenės prietarais, kurie gimdo atvirą priešiškumą ir fizinį smurtą.
Homofobija Lietuvoje
Lietuva paskutinė iš trijų Baltijos valstybių panaikino sovietinio Baudžiamojo kodekso 122 straipsnio dalį, numatančią laisvės atėmimą iki trejų metų už savanoriškus dviejų vyrų lytinius santykius.
2007 m. gegužės ir spalio mėnesiais Vilniaus miesto taryba dukart atsisakė išduoti leidimą LGBT atstovams surengti akcijas viešose vietose: iš pradžių buvo atsisakyta Europos Sąjungos kovos su diskriminacija kampanijos sunkvežimiui sustoti Vilniuje, kurio centre turėjo įvykti keletas ES lygių galimybių visiems metų renginių; vėliau, rudenį, buvo atsisakyta Rotušės aikštėje iškelti 30 metrų vaivorykštės spalvų vėliavą – LGBT judėjimo simbolį; ši vėliava turėjo būti iškelta, minint 200 LGTB aktyvistų iš 40 skirtingų šalių susirinkimą į Vilniaus konferenciją, kurią organizavo Tarptautinė lesbiečių ir gėjų asociacija (ILGA) kartu su keletu šalies organizacijų. Savo apsisprendimą miesto valdžia argumentavo rizika saugumui, kurį galėjo sukelti renginio oponentai.
Netrukus po to Lietuvos gėjų lyga (LGL) padavė Vilniaus miesto savivaldybę į teismą, tačiau Vilniaus miesto 1-asis apylinkės teismas 2007 m. spalio 24 dienos nutartimi pareiškimą atmetė. Spalio 31 d. LGL, nesutikdama su teismo sprendimu, pateikė apeliacinį skundą Vilniaus apygardos teismui, kuriuo paprašė panaikinti Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo 2007 m. spalio 24 d. nutartį ir priimti naują sprendimą.
Lapkričio 1 d. tarptautinė organizacija Amnesty International pasmerkė Vilniaus valdžios veiksmus ir pareiškė, kad Lietuva negerbia LGBT žodžio laisvės bei teisės rengti susirinkimus. Nepaisant to, lapkričio 14 d. Vilniaus miesto taryba pakeitė Vilniaus miesto tvarkymo ir švaros taisykles, įteisindama galimybę neleisti organizuoti renginių viešose vietose, jei jų metu „policijos ar komisijos manymu, gali kilti riaušės, ar šie renginiai dėl savo pobūdžio gali išprovokuoti neigiamą visuomenės reakciją ar priešiškumą“.
Tų pačių metų gruodžio 21 dieną Liuksemburgo atstovas Jean Huss Europos Tarybos (ET) parlamentinėje asamblėjoje pateikė rašytinį klausimą ET Ministrų komitetui dėl LGBT teisių varžymo Lietuvoje.
Šiuo metu Lietuvos parlamentas svarsto įstatymus, kurie neleistų „propaguoti homoseksualumo“ tarp vaikų. Šis įstatyminės bazės pasikeitimas susijęs su dabartinio įstatymo dėl nepilnamečių apsaugos nuo neigiamo viešosios informacijos poveikio papildymu. Siūlomos pataisos autoriai aiškinamajame rašte nurodė, kad „netradicinės seksualinės orientacijos propagavimas ir informacijos, susijusios su teigiamais homoseksualių ryšių vertinimais, viešinimas gali neigiamai paveikti nepilnamečių fizinį, protinį ir, visų svarbiausia, dorovinį vystymąsi“. LGBT bei įvairių visuomeninių organizacijų teigimu, tokios Seimo pataisos yra homofobiškos, nes dėl formuluočių neaiškumo sudaro sąlygas drausti bet kokią viešąją informaciją apie homoseksualumą ir suvaržyti homoseksualių žmonių teisę į saviraišką.
Įtakos Seimo sprendimams greičiausiai turės 2007 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl kovos su Europoje plintančiu ekstremizmu. Ši rezoliucija dar kartą pasmerkė skatinimą netoleruoti tam tikrų grupių asmenų ir jų teisių dėl jų rasės, kilmės, tikėjimo, negalios, lytinės orientacijos ar pilietybės.
Malagiai
Malagiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę Veiviržėnų, prie kelio, Veiviržo kairiajame krante.
Homofobija
Homofobija Lietuvoje
2008 m. Amnesty International išvadose teigiama, kad Lietuvos valdžios institucijos skatina netoleranciją gėjams, lesbietėms, biseksualams ir transseksualams.
Senovinės bitininkystės muziejus
thumb thumb|Aviliai ir skuptūros
Senovinės bitininkystės muziejus – 1984 metais įkurtas muziejus Šiaurės rytų Lietuvoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Ignalinos raj. Stripeikių kaime, Vinco Bikaus sodyboje. Muziejaus teritorija yra 3 ha. Steigėjas – bitininkas Bronius Kazlas. Muziejų sudaro 5 pastatai su turiniu, apie 200 eksponatų (muziejus save pristato LIMIS sistemoje), 25 skulptūros iš medžio (pvz., atvaizduotos lietuvių dievybės Babilas, Austėja, skulptūriniai aviliai, šešios bičių šeimos ir stiklinis avilys su gyvomis bitėmis ir kt.).
Siūlomos edukacinės programos: „Kvapų palėpė“ bičių produktų aromaterapija, „Nuo žolyno iki korio“ ir „Radvilų desertas“ bičių produktų degustavimo programos, „Bitelės žvakelė“ žvakių liejimo programa. Muziejuje priglobtos prezidento V. Adamkaus bitės (prezidentui bites dovanojo Ukrainos prezidentas V. Juščenka).
Muziejus veikia nuo gegužės iki spalio. Nuo spalio mėnesio priimamos ekskursijos užsakius iš anksto. Tradiciškai, rugpjūčio 15 d. (per Žolinę) rengiama medkopio pabaigos šventė.
Jonas Glemža (1887)
Jonas Glemža (1887 m. sausio 20 d. Auliškyje, Panevėžio apskritis – 1988 m. rugsėjo 13 d. Badenas-Viurtembergas, Vokietija) – Lietuvos ekonomistas, politinis ir Vokietijos lietuvių bendruomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Mintaujos gimnazijoje, dalyvavo „Kūdikėlio“ draugijos veikloje. 1905 m. revoliucinių įvykių dalyvis. 1906 m. vasario 19 d. dalyvavo Šiaulių kalėjimo užpuolime, siekiant išvaduoti politinius kalinius. Suimtas ir Vilniaus karo teismo nuteistas 15 mėn. kalėti, bet po metų paleistas.
1907–1914 m. studijavo Petrapilio komercijos institute. 1914 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. – Petrapilio lietuviams tremtiniams šelpti komiteto sekretorius. 1917 m. Pskove įsteigė Lietuvių liaudies universitetą ir jame dėstė.
1919 m. grįžo į Lietuvą. 1919–1925 m. – Lietuvos kariuomenės intendanto pavaduotojas, 1925–1927 m. – bendrovės „Lietūkis“ skyriaus vedėjas, 1927–1940 m. ir 1943–1944 m. – kooperatinės bendrovės „Pienocentras“ valdybos pirmininkas, direktorius, vyr. direktorius, Kooperatyvų sąjungos direktorius, draudimo bendrovės „Kooperacija“ pirmininkas, daugelio kitų ekonominių organizacijų steigėjas ir vadovas. „Rotary“ klubo narys, „Kultūros“ bendrovės narys.
1944 m. liepos mėn. pasitraukė į Vokietiją, 1958–1965 m. Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto (VLIK) Vykdomosios Tarybos ir, su Steponu Kairiu – VLIK‘o Valdybos pirmininkas. Nuo 1950 m. Pasaulio lietuvių bendruomenės Vokietijoje ūkio ir finansų skyriaus vedėjas. 1957 m. – Lietuvių šalpos draugijos „Labdara“ steigėjas Vokietijoje, aprūpino lietuviška spauda Seinų, Suvalkų ir Astravo lietuvius. 1957–1965 m. Lietuvos telegramų agentūros „Elta“ direktorius, „Eltos“ registruotos draugijos valdybos pirmininkas. Leido „Eltos savaitinį informacinį biuletenį“, rengė tekstus Romos, Vatikano ir Madrido radijo stotims. Pajūryje išlaikė radijo priėmimo–pasiklausymo stotį.
Senoji Syniava
Senoji Syniava  – miesto tipo gyvenvietė Ukrainoje, Chmelnyckio srityje. Rajono administracinis centras.
Įkurtas XVI a. pradžioje, Magdeburgo teisė nuo 1543 -ųjų metų, miesto tipo gyvenvietės statusas nuo 1956-ųjų m. Yra cukraus gamykla.
Julius Kaupas (1890)
Julius Kaupas (g. 1890 m. sausio 7 d. Gudeliai I, Ramygalos valsčius, Panevėžio apskritis, Rusijos imperija – 1945 m. gegužės 27 d. žuvo autoįvykio metu Kaune.) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Ramygalos pradinėje mokykloje, vėliau tęsė mokslus Liepojos gimnazijoje, bet 1906 m. už revoliucinius ryšius iš jos atleistas. 1909 m. baigė „Saulės“ kursus Kaune.
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą gyveno Rusijoje, 1911 m. išvyko į JAV, kur nuo 1892 m. gyveno, kunigavo ir JAV lietuvių bendruomeniniame gyvenime veikė jo brolis Antanas Kaupas ir sesuo Marija Kazimiera Kaupaitė.
1911–1914 m. Valparaiso universitete studijavo chemiją ir gamtos mokslus. 1914–1919 m. studijavo sociologijos mokslus Vašingtono katalikiškajame universitete ir Fordhamo universitete Niujorke. Tuo pat metu redagavo lietuviškus leidinius „Moksleivis“, „Draugas“, „Garsas“. 1919 m. grįžo į Lietuvą.
1922 m. sausio 19 d. išrinktas į Tarptautinio banko valdybą. Nuo 1922 m. rugsėjo 28 d. Lietuvos banko direktorius, vėliau, iki 1940 m. birželio 17 d. Lietuvos banko Kauno skyriaus direktorius.
Kosvigas
Istorija
Gyvenvietė pirmąkart paminėta 1350 m. kaip Koczwicz. XV a. Kosvigas buvo kaimo tipo gyvenvietė, kurioje buvo vystoma vynuogininkystė.
1839 m. nutiesus geležinkelio liniją Leipcigas–Dresdenas, gyvenvietė ėmė sparčiai augti, todėl po maždaug šimto metų Kosvigui buvo suteiktas miesto statusas.
Santa
Santa  – upė Peru, daugiausia Ankašo departamente. Prasideda Konokočios lagūnoje, 4050 m aukštyje, Anduose. Teka į šiaurės vakarus Callejón de Huaylas slėniu, skiriančiu Baltąją ir Juodąją Kordiljeras. Maždaug 2000 m aukštyje Santa pasuka į vakarus ir kirstdama Juodąją Kordiljerą suformuoja gilų Pato kanjoną. Toliau upė sudaro Ankašo – La Libertado regionų sieną. Įteka į Ramųjį vandenyną 10 km į šiaurę nuo Čimbotės. Prie Santos įsikūrę miestai: Rekuajas, Uarasas, Karuasas, Jungajas, Karasas, Uljanka.
Sausuoju metų laiku smarkiai nusenka. Ant Santos įrengta Ualjankos hidroelektrinė. 1984 m. upės žiotyse rasta aukso smilčių, todėl kilo vietinė aukso karštligė.
Santa neretai kelia pavojų jos pakrančių gyventojams. Nuo kalnų nuslinkę dideli ledynų luitai ar liūčių sukeltos nuošliaužos smarkiai pakelia vandens lygį Santoje. 1941 m. upės potvynis pražudė 5000-7000 Uaraso gyventojų. 1962 m. upe nusiritusi purvo nuošliauža nusinešė 3000–4000 gyvybių.
Royal Clipper
Royal Clipper (Karališkasis kliperis) – kruizinis laivas. Yra pats didžiausias burlaivis pasaulyje su 5202,6 kvadratinio metro ploto burėmis, įrašytas į Gineso rekordų knygą. Plaukioja turistiniais maršrutais po Viduržemio ir Karibų jūras.
Nuorodos
thumb|left|200px
Patarėjas
Patarėjas - gali reikšti:
Teisėsauga
Prokuratūroje patarėjas yra tarnybinis rangas (žinomas ir Lietuvoje). Pvz., Rusijoje:
Peter Glotz
Peteris Glocas (, 1939 m. kovo 6 d. Egeryje, Čekija – 2005 m. rugpjūčio 25 d. Ciuriche, Šveicarija) – politologas, Vokietijos politinis veikėjas.
Biografija
Gimė Sudetuose, vokiečio ir čekės šeimoje, kuri 1945 m., kraštą prijungus prie Čekoslovakijos turėjo pasitraukti į Vokietiją. Vienos ir Miuncheno universitetuose (LMU) studijavo žurnalistiką, filosofiją, germanistiką ir sociologiją.
Nuo 1965 m. dėstė Miuncheno universitete, 1968 m. – filosofijos daktaras. 1968–1972 m. Miuncheno Liudviko Maksimilijano universiteto rektorius.
Nuo 1961 m. Vokietijos socialdemokratų partijos (SPD) narys. Nuo 1970 m. Bavarijos žemės landtago narys, 1972–1977 m. ir 1983–1996 m. Bundestago ir jo SPD frakcijos narys.
1974–1977 m. parlamento valstybės sekretorius mokslo ir švietimo klausimams. 1977–1981 m. Berlyno senatorius mokslo ir tyrimų klausimams. 1981–2000 m. Erfurto universiteto direktorius, 2000–2005 m. St. Galeno universiteto (Šveicarija) profesorius.
2002–2005 m. Europos Konvento kancleris.
1981–1987 m. SPD Generalinis sekretorius. 1988–2000 m. SPD teorinio žurnalo „Neue geselschaft“ redaktorius. Daugelio ideologinių ir politinių straipsnių autorius.
Magnolijiniai
Magnolijiniai (Magnoliaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima. Tai patys seniausi žiediniai augalai, kurių liekanos randamos kreidos ir tercero perioduose. Šeimai priklauso visada arba tik vasarą žaliuojantieji medžiai arba krūmai. Lapai išsidėsto pražangiai, kartais juose yra eterinių aliejų liaukos. Žiedai dideli. Vaisius sutelktinis. Magnolijiniai dėl gražių žiedų ir lapų auginami kaip dekoratyviniai augalai. Kai kurių rūšių vertinga mediena.
Šeimoje yra apie 7 gentys ir 220 rūšių, iš kurių dauguma auga tropinėje Pietryčių Azijos zonoje, nuo Himalajų į rytus iki Japonijos ir į pietus iki Malajos ir Naujosios Gvinėjos. Kitos rūšys auga nuo pietrytinės Šiaurės Amerikos dalies, per tropinę Pietų Ameriką iki Brazilijos. Lietuvoje auginami 2 genčių augalai:
Kitos gentys:
Giorgio Rubino
Giorgio Rubino (g. 1986 m. balandžio 15 d. Romoje) – Italijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportinio ėjimo rungtyse. Šalies olimpinės rinktinės narys.
Biografija
Rubino tarptautinę karjerą pradėjo 2003 m. pasaulio jaunučių čempionate. Šerbruke vykusiose varžybose ėjikas užėmė ketvirtą vietą. Po metų vykusiame pasaulio jaunimo čempionate sportininkui pasisekė prasčiau ir liko dešimtoje vietoje. 2005 m. Rubino tapo Europos jaunimo bronzos medalininku. Nuo 2006 m. lengvaatletis pradėjo varžytis suaugusiųjų čempionatuose. 2006 m. Europos čempionate jis liko aukštoje 8 vietoje. Po metų ėjikas įveikė pasaulinį normatyvą ir pateko į 2007 m. pasaulio čempionatą kur liko 5 vietoje. 2008 m. vasaros olimpinės žaidynės sportininkui tapo debiutinės. 20 km ėjimo rungtyje sportininkas užėmė 18 vietą. Po metų sportininkas vėl dalyvavo 2009 m. pasaulio čempionate ir pasiekė ketvirtą vietą. 2010 m. Europos čempionate su geriausiu sezono rezultatu ėjikas liko penktoje vietoje.
Super Sun SC
„Super Sun Sports Club“ – Šri Lankos futbolo klubas iš Beruvalos miesto. Savo laiku žaidė Premjer lygoje.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1984 m. O 2011 m. perkurtas. Žaidė elito divizione.
2019 m. sausio 27 d. rungtynėse su Renown SC įvyko indidentas, po kurio klubas buvo pašalintas iš Premjer lygos.
Pasiekimai
Premjer lyga
Medinė patranka
Medines patrankas naudojo įvairiais istoriniais laikotarpiais. Aurangzebas (gyvenęs 1618–1707 m.) Dekano plokščiakalnyje tokias patrankas gynyboje naudojo todėl, kad normalių patrankų neturėjo, bet pakako medienos.
Vamzdį iš vidaus kartais padengdavo alavu, o išorę sutvirtindavo 8-10 geležinių žiedų. Skėlimo mechanizmas buvo toks pat, kaip titnaginių šautuvų.
1862 m. Kochinchinos kampanijoje medines patrankas vietnamiečiai naudojo kovai su prancūzais. Kai kurių japonų pajėgos naudojo medines patrankas Bošino kare. Pietų Amerikos indėnai XVII–XVIII a. medines patrankas naudojo kovose su ispanais ir portugalais. Medines patrankas prieš įtvirtinimus naudojo ir Šiaurės Amerikos indėnai.
Medinės patrankos buvo naudojamos ir Europoje. Pvz., Rusijos caras Petras I vaikystėje buvo pramogai pasigaminęs kelias tokias patrankas. 1876 m. Balandžio sukilime bulgarai naudojo 52 vyšnines patrankas. Prieš 1903 m. Ilindeno sukilimą makedonai irgi buvo pasigaminę vyšnios medžio patrankų.
Patrankos apgaulei
JAV Pilietinio karo metais abi kariaujančios pusės naudojo netikras medines patrankas, kurios buvo vadinamos kvakerių patrankomis. Šias patrankas pavadino pagal kvakerius, kurių religinės pažiūros juos tradiciškai daro pacifistais, nusiteikusiais prieš karą ir prievartą.
Olimpinis laikraštis „Sportas“
Olimpinis laikraštis „Sportas“ – sporto savaitraštis, ėjęs nuo 1993 m. vasario mėn. iki 1995 m. Vilniuje.
Istorija
Įsteigė ir leido L. Jučo leidybos ir informacijos firma talkinant Lietuvos tautiniam olimpiniam komitetui nustojus eiti laikraščiui „Sportas“. Tiražas 1993 m. – 11 000 egz., 1994 m. – 16 800 egz.
Redakcijoje dirbo Vladas Klevinskas, Gintaras Nenartavičius, Eugenijus Onaitis, Tadas Žebrauskas.
San Visentės departamentas
San Visentės departamentas  – departamentas Salvadoro centrinėje dalyje. Pietuose siauru ruožu siekia Ramųjį vandenyną. Administracinis centras – San Visentė.
Savivaldybės
Departamentas padalintas į 13 savivaldybių.
Gintarai
Gintarais vadinami kaimai:
CERN
thumb|265px|CERN vaizdas šalia sienos tarp Prancūzijos ir Šveicarijos Europos branduolinių mokslinių tyrimų organizacija, trumpai vadinama CERN (akronimas CERN kilęs nuo pranc. Conseil européen pour la recherche nucléaire, 1952 m. suburtos laikinos tarybos, skirtos įsteigti organizaciją ) – tarpvyriausybinė organizacija, valdanti didžiausią pasaulyje dalelių fizikos laboratoriją. Pati laboratorija taip pat gali būti vadinama CERN. Laboratorija įkurta šiaurės vakarų kryptimi nuo Ženevos, išdėstyta Šveicarijos ir Prancūzijos teritorijose. Konvencija įsteigti CERN buvo pasirašyta 1954 m. rugsėjo 29 d. tarp 12 šalių. Pagrindinė organizacijos misija yra sudaryti sąlygas tarptautiniam bendradarbiavimui tarp didelių energijų fizikos atstovų. Tuo tikslu organizacija projektuoja, stato ir eksploatuoja dalelių greitintuvus ir kitą eksperimentinę įrangą dalelių fizikos moksliniams tyrimams.
Organizacijoje dirba 2660 darbuotojų (2019 m.), kurių didžiąją dalį sudaro inžinieriai, taikomųjų mokslų mokslininkai ir technikai. Organizacijai priklausančia laboratorija naudojasi 12427 vartotojai (2019 m.), atstovaujantys 110 tautybių iš daugiau kaip 70 valstybių.
Dėl tarptautinio laisvumo CERN nėra nei Šveicarijos, nei Prancūzijos jurisdikcijoje.
CERN yra viena iš didžiausių pasaulyje didžiojo mokslo įstaigų.
Moksliniai pasiekimai
Kai kurie svarbūs pasiekimai fizikoje buvo atlikti eksperimentų metu CERN. Žymiausi laimėjimai:
1984 m. už darbus, nuvedusius prie W ir Z bozonų atradimo, Carlo Rubbia ir Simon van der Meer buvo apdovanoti Nobelio fizikos premija.
1992 m. Nobelio fizikos premiją „už dalelių detektorių išradimą ir vystymą, konkrečiai už daugiavietę proporcingąją kamerą“ gavo CERN tyrinėtojas Georges Charpak
Didysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas
thumb|250px|[[LEP tunelis, panaudotas LHC įrengimui]]
Šiuo metu CERN baigtas įrengti naujas dalelių greitintuvas – Didysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas. Pirmieji protonų pluoštai į greitintuvą nukreipti 2008 m. rugsėjo 10 d..
Greitintuvas sumontuotas 27 km ilgio tunelyje (anksčiau naudotas LEP greitintuvui) 50–150 metrų gylyje. Šiame tunelyje yra du vamzdžiai, kurie padengti superlaidžiais magnetais, šaldomais skystu heliu. Kiekvienu vamzdžiu judės protonų pluoštas. Du protonų pluoštai judės priešingomis kryptimis tunelio vamzdžiais, kol jiems bus suteikta reikiama energija. Tada papildomi magnetai nukreips protonų srautus, kad jie susidurtų priešpriešiais. Kiekvienas protonas įgaus 7 TeV energiją, o bendra susidūrimo energija sieks 14 TeV.
LHC dalelių greitintuvu naudojasi aštuoni eksperimentai: ATLAS, CMS, LHCb, ALICE, LHCf, TOTEM, MoEDAL, FASER ir SND@LHC
Kiti įrenginiai
CERN naudojamas Antiprotonų lėtintuvas, sumažinantis protonų greitį iki 10–30 % šviesos greičio. Antiprotonų lėtintuvas naudojamas antivandenilio gamybai ir kt.
Ateities greitintuvai
CERN vykdo ateities greitintuvų mokslinius tyrimus ir eksperimentinę plėtrą. Daugiausia dėmesio yra skiriama tokiems greitintuvams:
CERN duomenų centras
Kompiuterių centras, naudojamas eksperimentinių duomenų analizei bei kitiems tyrimams.
Kompiuterių mokslas
thumb|200px|Pirmasis Web serveris Pasaulinis tinklas prasidėjo kaip CERN projektas ENQUIRE, inicijuotas Tim Berners-Lee ir Robert Cailliau 1989 m. Pagrįstas hiperteksto pagrindu, projektas siekė palengvinti informacijos dalijimasi tarp tyrinėtojų. Pirmasis tinklalapis, aprašantis patį projektą, pasirodė 1990 m. 1991 m. pasaulinis tinklas buvo pristatytas viešai.
Dar prieš pasaulinio tinklo kūrimą, CERN buvo pionieriai interneto technologiją Europoje, pradėdami jį įdiegti praėjusio amžiaus 9-ame dešimtmetyje.
Medicina
CERN moksliniams tyrimams sukurti fotonų sensoriai yra taikomi medicinoje, kuriant spalvotų rentgeno nuotraukų fotoaparato prototipą.
Dalelių greitintuvų mokykla
CERN Dalelių greitintuvų mokykla (CERN Accelerator School) kaupia ir perduoda žinias apie visų tipų dalelių greitintuvus ir dalelių daužykles. Mokykla organizuoja greitintuvų fizikos ir greitintuvų technologijų kursus, skirtus fizikams, inžinieriams bei technikams.
Šalys narės
thumb|CERN šalys narės 2022 metų sausio mėnesį.|right|400px|thumb|CERN šalys narės 2022 metų sausio mėnesį.
CERN organizaciją sudaro 23 šalys narės, 3 asocijuotos šalys narės prieš tikrąją narystę ir 7 asocijuotos šalys narės.
Dar 3 šalys ir 3 tarptautinės organizacijos turi stebėtojo statusą:
Osteosintezė
Osteosintezė ( 'kaulas' + σύνθεσις 'sujungimas') medicinoje – operacija, kurios metu sujungiami kaulo lūžgaliai. Atliekama gydant kaulo lūžį, kai lūžgaliai nesuauga arba suauga netaisyklingai, kai dėl lūžio būna sužalotos stambios arterijos ar nervai, kai susidaro netikrasis sąnarys, kai ligonis senyvo amžiaus.
Hideto Suzuki
(g. 1974 m. spalio 7 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1997 m., su ja dalyvavo 1999 m. Copa América.