cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bulgarijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Buldiškiai
Buldiškiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietus nuo Kulvos, 1 km į šiaurės rytus nuo Čičinų, prie Dijokiškių–Čičinų kelio. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso Čičinams.
Istorija
Kulvos apylinkės Buldiškių kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Šlapakiai
Šlapakiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kepalių.
Regbis-7 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Regbis-7 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyks 3-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Turnyro programa išliko nepakitusi.
Aukštadvaris (Jonava)
Aukštadvaris – buvęs viensėdis Jonavos rajono savivaldybėje, 4,5 km į pietryčius nuo Kulvos, 1 km į šiaurės vakarus nuo Jonavos vakarinių pakraščių, prie Girelės miško. Viensėdžio žemės dabar priklauso Virbalams.
Istorija
Kulvos apylinkės Aukštadvario viensėdis 1983 m. gruodžio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Širdyje (filmas)
Turinys
Dvi merginos Sesilė ir Samira bando prasimanyti pinigų pavogdamos piniginę, tačiau joje neranda grynųjų. Tuomet jos, grasindamos žaisliniu pistoletu, mėgina apiplėšti juvelyrinę parduotuvę, tačiau šios savininkas pasipriešina, suveikia signalizacija ir policija sučiumpa Samirą. Išsigandusi Sesilė kreipiasi į savo vaikiną barmeną Vincentą, kad šis patvirtinų jos alibi, o vėliau nuvyksta pas advokatą Mišelį Farnesį, kuriam gražina pavogtą piniginę ir paprašo būti jos gynėju. Šis jau seniai neužsiima tokio pobūdžio bylomis, tačiau, susižavėjęs jauna mergina, sutinka padėti, tuo nustebindamas savo žmoną Vivianą ir kitus kolegas.
Byla pavyksta puikiai ir, Vincento liudijimo dėka, Sesilė išteisinama, tačiau Viviana vis labiau pavyduliauja vyrui. Galiausiai Mišelis iš tiesų suartėja su Sesile ir palieka žmoną, tačiau į judviejų santykius nuolat braunasi Vincentas, kuris neketina paleisti buvusios merginos. Mišelis su Sesile keletą kartų keičia gyvenamąją vietą, tačiau Vincentas juos vis randa, nes Sesilė pati nenori nutraukti judviejų romano ir blaškosi tarp dviejų vyrų.
Dviračių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Dviračių sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 29-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Jungtinės Karalystės rinktinė pelnė daugiausiai medalių.
Pasikeitimai
Tokijo olimpiadoje pirmą kartą vyko BMX laisvo stiliaus varžybos. Į dviračių treko programą pirmą kartą nuo 2008 m. vėl buvo įtrauktos madisono varžybos.
Tunguska
Tunguska  – upė Rusijoje, Chabarovsko krašte, Amūro kairysis intakas. Susidaro susiliejus Kuro ir Urmio upėms, prasidedančioms Burėjos kalnagūbryje. Teka į rytus Amūro žemupio žemuma, sudaro Chabarovsko krašto ir Žydų autonominės srities ribą. Įteka į Amūrą ties Mičiurinskoje, į šiaurę nuo Chabarovsko.
Upės ilgis 86 km, su Urmiu 544 km, su Kuru 434 km. Upės baseine yra apie 2000 ežerų, kurių bendras plotas beveik 80 km². Būna užšalusi nuo lapkričio ir balandžio, pavasarį patvinsta nesmarkiai. Laivuojama per visą ilgį, naudojama medienos plukdymui.
Svarbiausia gyvenvietė prie Tunguskos – Voločajevka II.
2016 m. Katalonijos motociklų Grand Prix
2016 m. Katalonijos motociklų Grand Prix – 7-tasis 2016 m. MotoGP sezono etapas. Jis vyko 2016 m. birželio 5 d. Catalunya trasoje, Montmeló.
Moto2 lenktynininkas Luis Salom žuvo per antrą penktadienio treniruotę padaręs avariją Europcar posūkyje iki treniruotės pabaigos likus maždaug 25 minutėms. Likusią savaitgalio dalį, norint sumažinti greičius trasos vietoje, kur įvyko Salomo avarija, trasa buvo pakeista Formulės 1 nuo 2007 m. naudojama trasos versija.
Prieš lenktynes
Buvo daug spekuliuojama dėl top lenktynininkų planų 2017 m. MotoGP sezonui. Paskelbta, kad Marc Márquez ir Dani Pedrosa atsovaus Repsol Honda komandai dar dvejus metus, o Tech 3 komandos pora Bradley Smith ir Pol Espargaró pereis į naują KTM gamyklos komandą.
Maverick Viñales perėjus į Yamaha komandą, paskelbta, kad buvęs Valentino Rossi komandos draugas Jorge Lorenzo atstovaus Ducati komandai. Vienintelės gamyklos komandos vietos liko Suzuki ir Aprilia komandose.
Bulgarijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Potvyniai Kaune
Potvyniai Kaune – stiprūs vandens lygio pakilimai Kauno mieste, vykdavę dėl Nemuno arba Neries patvinimo. Potvyniai apsemdavo nemažą dalį Senamiesčio ir Naujamiesčio, taip pat Vilijampolės. Vanduo pakildavo kelis metrus, kartais – iki 8 metrų. Dažniausiai potvyniai vykdavo pavasarį per ledonešį, didžiausi buvo 1926, 1931 ir 1946 m., o pasibaigė tik apie 1960 m., kai buvo pastatyta Kauno HE.
1926 m. potvynis
Neries potvynio metu Nemunas dar buvo užšalęs, bet kovo 6 d. vanduo buvo jau tiek pakilęs, kad ledai siekė Aleksoto tiltą. Kovo 7 d. buvo sekmadienis, jau pirmą potvynio dieną vanduo ėmė sunktis į Vytauto bažnyčios vidų, apsemtas ir šalia buvęs Juozo Tumo-Vaižganto būstas. Trečiadienį vanduo pasiekė Valstybinį teatrą. Laikinai be namų likusiems žmonėms Miesto valdyba leido apsigyventi kareivinėse, kuriose buvo įsteigtos ir trys valgyklos. Potvyniui užsitęsus, Vilijampolėje ėmė stigti duonos. Senamiesčio gatvės buvo apsemtos iki 2 m gylio, jomis žmonės plaukiojo valtimis. Kovo 11 d. Nemune prasidėjo ledonešis, neišlaikęs sugriuvo Vilijampolės tiltas, bet sangrūdos buvo pralaužtos ir vandens lygis staiga nukrito 4–5 m. Nuo potvynio nukentėjo 700 šeimų.
1931 m. potvynis
miniatiūra|1931 m. potvynis Kaune 1931 m. balandį Kaune, kaip ir Vilniuje, vyko didelis potvynis. Nors jį prognozavo VDU profesorius hidrologas Steponas Kolupaila, tačiau potvyniui nebuvo pasiruošta. Potvynis prasidėjo naktį į balandžio 14 d., o ryte pusmetrinės ledo lytys tarp Panemunės tilto ir Aleksoto tilto retkarčiais pajudėdavo ir pasislinkdavo pirmyn. Potvynio metu gyventojai turėjo plaukioti valtimis, viešuoju transportu keliaudavo ir ant stogų.
1936 m. potvynis
Stiprus potvynis įvyko ir 1936 m. kovo pirmoje pusėje.
1946 m. potvynis
Nemuno vanduo pavasariais turėdavo pakilti, kad sulaužytų upę kausčiusį ledą. Tada prasidėdavo kritiškiausias potvynio momentas – slinkdamos upe ledo lytys susigrūsdavo, sulaikydamos plūstantį iš Nemuno aukštupio vandenį. Tuomet ledų kalnai dar labiau išaugdavo, o vanduo dar labiau pakildavo. Taip ir atsitiko 1946 m. Nemuno vanduo patvino iki Laisvės alėjos, apsėmė du trečdalius miesto, nešė namus, nuskendo žmonių. Nemunas pakilo 748 cm virš nulinės žymos.
Sniegas tirpo sparčiai ir kovo 22 d. ledas pajudėjo Neryje ties Vilniumi, o ties Jonava tą pačią dieną pradėjo formuotis sangrūda, kuriai suirus, kovo 24 d. ledai pajudėjo link Kauno, tačiau ten buvo dar užšalęs Nemunas. Neradę kelio, Neries vandenys su ledais pasuko per Vilijampolę, nusiaubdami ją 2,5 m aukščio banga. Nemune ledai pajudėjo kitą dieną, o vanduo pakilo 8,57 m. Potvynis padarė labai didelių nuostolių. Išsiliejęs vanduo pasiekė Laisvės alėjos ir Gedimino gatvės sankryžą. Laisvės alėja buvo apsemta 1 metro aukščio sluoksniu, buvo nunešta daugiau kaip 10 namų, buvo žmonių aukų. Po potvynio Vilijampolėje ir kai kuriose senamiesčio gatvėse ledo krūvos siekė antro aukšto langus.
1951 m. potvynis
Nemunas buvo pakilęs apie 640 cm aukščiau nulinės žymos.
Didėnai
Didėnai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Jonavos, 1 km į rytus nuo Vaivadiškių, prie Gečių miško. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso daugiausia Vaivadiškiams.
Filipas de Mezjeras
Filipas de Mezjeras (, 1327 m. Mezjero pilis, dab. Šarlevilis Mezjeras, Ardėnų departamentas – 1405 m. gegužės 29 d. Paryžius) – prancūzų riteris, diplomatas, rašytojas, istoriografas.
Per karšta birželiui
Per karštas birželiui – 1964 m. sukurta veiksmo komedija.
Filipas de Mezjeras
Biografija
Gimė nuskurdusių Pikardijos didikų šeimoje. Tarnavo Neapolio karalystės kariuomenėje. Keliaudamas į Jeruzalę susipažino su Tripolio grafystės grafu Pjeru de Lusinjanu (būsimasis Kipro karalius Petras I), Nuo 1358 m. Kipro karalystės kancleris. Ieškodamas kryžiaus žygių į Artimuosius Rytus rėmėjų, pabuvojo beveik visose Europos šalyse, o 1364 m. lankėsi Prūsijoje. Po Petro I žūties 1369 m. grįžo į Prancūziją. 1379 m. paskirtas Prancūzijos sosto įpėdinio Karolio V auklėtoju ir patarėju. Nuo 1380 m., po Prancūzijos karaliaus Karolio V mirties gyveno celestinų vienuolyne.
Lituanistika
1389 m. parašė politinį veikalą „Senojo maldininko sapnas“ (Songe du vieil pelerin). Jo veikalas – svarbus istorijos šaltinis, sukurtas remiantis amžininkų pasakojimais. Veikale aprašytos ir smulkiai apibūdintos lietuvių karaliaus laidotuvių apeigos – miręs karalius deginamas aprengtas šarvais, pasodintas ant balto žirgo kartu su geriausiu bičiuliu, kuriam būdavo garbė lydėti karalių į aną pasaulį. Deginimo ritualui iš eglinių rąstų suręsdavo būstą. Jo aprašytų lietuviškų laidotuvių tikrumą patvirtina lyginamoji istorijos medžiaga.
Per karšta birželiui
Siužetas
Bedarbis čekų kalbą mokantis rašytojas Nikolas Vistleris sulaukia keisto darbo pasiūlymo: vykti į socialistinę Čekoslovakiją, apžiūrėti stiklo fabriko, kur jam nežinomas asmuo turi perduoti informaciją. Vistleris nenutuokia, kad tikrieji jo samdytojai yra Britanijos slaptoji tarnyba, nusprendusi, kad pavojingą užduotį geriausiai atliks apie ją nieko nenutuokiantis pašalinis žmogus.
Prahoje Nikolas susipažįsta su žavia vairuotoja Vlasta Simenova, kuri yra slaptosios tarnybos vadovo Simenovo duktė. Kai stiklo fabrike agentas perduoda jam informaciją, Nikolas pagaliau supranta, į kokį pavojingą žaidimą įsivėlė. Kai Simenovo agentai nesėkmingai mėgina jį suimti, Nikolas pabėga ir besislapstydamas vyksta į Vlastos namus, kur sužino, kas ji yra iš tiesų. Ši, įsimylėjusi Nikolą, turi pasirinkti tarp ištikimybės savo šaliai ir pagalbos priešui. Po to, kai Nikolas jos akyse sudegina slaptą pranešimą, Vlasta nusprendžia padėti jam patekti į Britanijos ambasadą, kurią supa gausios jos tėvo seklių pajėgos.
Dangriga
Dangriga  – miestas rytų Belize, Karibų jūros pakrantėje, prie Stan Kryko upės žiočių. Stan Kryko rajono administracinis centras. Tai didžiausias miestas pietinėje Belizo dalyje. Yra oro uostas, keliai į Belmopaną, La Demokrasiją, Punta Gordą. Veikia ligoninė. Verčiamasi turizmu, žemės ūkiu, žvejyba. Dauguma miesto gyventojų – garifūnai.
Istorija
Gyvenvietė įkurta XVIII a. garifūnų, atsikėlusių iš Hondūro. Miestas pavadintas Stan Kryk Taunu (Stann Creek Town) ir ilgą laiką buvo antras pagal dydį šalyje po Belizo miesto (vėliau jį aplenkė Orendž Volk Taunas). Apie 1980 m. miestas pervadintas garifūnišku pavadinimu Dangriga („stovintys vandenys“).
Potvyniai Vilniuje
Potvyniai Vilniuje – stiprūs vandens pakilimai Vilniaus mieste, dažniausiai vykdavę dėl Neries upės patvinimo. Didžiausias potvynis vyko 1931 m. Vėliau potvyniai nusilpo ties Minsku užtvenkus Nerį – susidariusios marios sulaiko dalį vandens.
1786 m. potvynis
1786 m. sausio 31 d. potvynis užtvindė krantus ir nunešė kelis Lukiškių uoste žiemai paliktus laivus, o kitus aplaužė.
1847 m. potvynis
1847 m. kilęs Neries potvynis sugriovė mūrinę Žvejų Šv. Teresės bažnyčią.
1931 m. potvynis
thumb|1931 m. Neries potvynio vandens lygio žyma ant [[Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių biblioteka|Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos sienos]] 1930 m. rudenį Neries baseine iškrito kritulių 13 proc. daugiau už normą, dėl ko vandens lygis prieš užšąlant upei buvo 114 cm aukštesnis už normą. Žemė įšalo labai šlapia, todėl pavasarį visas tirpsmo vanduo žemės paviršiumi sparčiai sutekėjo į upę. Žiema buvo gili ir ilga, sniegas pradėjo tirpti 1931 m. balandžio viduryje, esant aukštai oro temperatūrai (iki 19 °C), tad sniegas tirpo labai sparčiai.
Taigi, 1931 m. balandį Vilniuje, kaip ir Kaune, įvyko didžiulis potvynis. Nors potvynio nesitikėta, jis buvo toks intensyvus, kad pavadintas Didžiuoju, balandžio 21 d. pakilęs vanduo ėmė slūgti balandžio 27 d. Balandžio 25 d. dėl tirpstančių ledo lyčių sangrūdų Neris išsiliejo iš krantų, drumzlinu vandeniu apsemdama apie 10 tūkst. gyventojų namus, pasėlius, užkirsdama kelią susisiekimui miesto tiltais. Po kelių dienų įsisiautėjusi stichija perkopė 825 cm ribą (balandžio 26 d.) ir užliejo miesto elektros stotį, paskelbta nepaprastoji padėtis. Daug gyventojų turėjo palikti namus, kurių liekanas, stogus, sienas, tvoras buvo galima matyti ant tiltų. Plaukti valtimis buvo sunku, kadangi Neries srovė siekė 3,5 m/s greitį.
Buvo apsemti Vilniaus rajonai nuo Antakalnio iki Žvėryno, visiškai nuo miesto atkirstos dabartinės T. Vrublevskio, Tilto, Žygimantų gatvės. Buvo nutrauktas autobusų susisiekimas maršrutu Jurgio prospektas–Antakalnis. Užlieti geležinkeliai Vilnius–Lyda ir Vilnius–Daugpilis. Neris ir Vilnia išsiliejo iš krantų ir užliejo Bernardinų ir buvusį Puškino sodus ties katedra, visą Katedros aikštę. Ties katedros durimis vanduo pakilo apie pusę metro. Užlieta ir Vilniaus arkikatedra su joje esančiais palaikais, pažeisti katedros pamatai. Tuo pačiu kriptose buvo rasti kunigaikščių palaikai – Ldk Kazimieras Jogailaitis ir Ldk Žygimanto Augusto žmonos Barbora Radvilaitė bei Elžbieta Habsburgaitė. Palaikai per restauraciją perkelti į specialiai įrengtą mauzoliejų po šv. Kazimiero koplyčia.
Nerimdaičių–Pavirvyčio miškai
Nerimdaičių-Pavirvyčio miškai – miškų masyvas Lietuvoje, Telšių rajone, 7 km į pietvakarius nuo Tryškių. Priklauso Telšių miškų urėdijos Eigirdžių girininkijai. Apima 16,4 km² plotą. Masyvą sudaro Nerimdaičių ir Pavirvyčio miškai.
Potvyniai Vilniuje
1931 m. potvynis
Be pastogės liko keli tūkstančiai, nuo potvynio nukentėjo ~10 tūkstančių gyventojų. Potvynis nunešė dešiniajame Neries krante stovėjusį Adomo Mickevičiaus paminklą.
Grand Estas
Grand Estas (,, , 'Didieji Rytai') – administracinis regionas šiaurės rytų Prancūzijoje. Įkurtas 2016 m. sujungus Elzaso, Šampanės-Ardėnų ir Lotaringijos regionus. Regionas tuomet, pagal 2014 m. Prancūzijos parlamento priimtą regionų pertvarkos reformą, gavo laikiną Elzaso-Šampanės-Ardėnų-Lotaringijos pavadinimą.
Regionas yra išsidėstęs trijų upių baseinuose (Senos, Maso ir Reino) ir užima 57 433 km² plotą (penktas pagal dydį Prancūzijoje); apima dvi kalnų grandines (Vogėzus ir Ardėnus). Regionas ribojasi su Belgija, Liuksemburgu, Vokietija ir Šveicarija. 2017 m. jame gyveno 5 549 586 gyventojai. Prefektūra ir didžiausias miestas yra Strasbūras.
Nerimdaičių–Pavirvyčio miškai
Paviršius lengvai banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai silpnai sujaurėję priesmėliai. Prateka Virvytės baseino upės: Būgenis, Maldenis, Juodupis.
Medynai:
Jaunuolynai sudaro 32 % medynų, pusamžiai medžiai 52 %, pribręstantys 14 %, brandūs 2 %.
Kiškeliškio dvaras
Kiškeliškio dvaras – Ukmergės rajone, Siesikų seniūnijoje.
Dvaro sodybos fragmentai – vadinamojo „plytų stiliaus“ dviaukštis statinys, su dekoratyviniais plytų elementais, jau be langų.
Dvaro sodyba kūrėsi nuo XIX a. antrosios pusės. Rūmus mūsų laikais apgadino silikatinių plytų priestatas. Išliko dvaro laikotarpio prievaizdo namas, daržinė. Sodyboje pristatyta daug kolūkio laikotarpio statinių. Dabar – privati nuosavybė.
Šlapelės
Šlapelės – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skiemonių.
Langfordas
Langfordas – miestas Britų Kolumbijos pietuose, Vankuverio saloje, Kanadoje. 46,6 tūkst. gyventojų (2021).
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1851 m. britų kolonistų. Verstasi žemdirbyste ir aukso kasyba.
1992 m. gruodžio 8 d. Langfordui suteiktos miesto teisės.
Sportas
2009 m. atidarytas Starlight stadionas, kuriame kasmet rengiami regbio pasaulio taurės etapai.
Turgajus (upė)
Turgajus  – upė Kazachstane, Kustanajaus ir Aktiobės srityse. Susidaro susiliejus Žaldamos ir Karaturgajaus upėms, prasidedančioms Kazachijos kalvyne. Teka į pietvakarius Turgajaus geologiniu loviu, skaidosi į daugybę protakų, ežerėlių, keičia vagą, baigiasi nenuotakiame Šalkartengizo duburyje.
Intakai: Ulkajakas, Irgizas (dešinieji). Mityba pagrįsta sniego tirpsmo vandenimis. Vasarą žemupio vanduo uždruskėja. Būna užšalusi nuo lapkričio iki balandžio.
Pagrindinė gyvenvietė prie upės – Turgajus.
Bulgarijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Šlapeliai
Šlapeliai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Guostagalio.
Alvorada
Alvorada  – miestas pietų Brazilijoje, Pietų Rio Grandės valstijoje; Porto Alegrės priemiestis (nuo jos skiria Feižo upelis). Dauguma gyventojų dirba Porto Alegrėje.
Mieste yra keletas favelų, iš kurių didžiausia yra Umbu.
Nepėras
Nepėras – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 8 km į pietryčius nuo Semeliškių, Aukštadvario regioniniame parke; dabar – Bagdononių tvenkinio dalis. Ilgis iš vakarų į rytus 0,6 km, plotis iki 0,4 km. Vakarinis krantas aukštas, kiti – žemi, vietomis užpelkėję.
Įteka du upeliai (iš Bygaudo ir Aukšlinio ežerų), protaka jungiasi su buvusiu Strėvio ežeru.
Tarp Nepėro ir Aukšlinio ežerų įsikūręs Aukšlinės kaimas. Už 0,5 km į pietus nuo ežero praeina plentas.
Surviliškės
Surviliškės  – kaimas Baltarusijoje, Gardino srityje, Vijos rajone, Trobų apylinkėje. Yra ~30 km į pietus nuo Ašmenos, 5 km į šiaurės vakarus nuo Trobų, 3 km nuo Lietuvos Respublikos sienos, prie Trapiatuškos upelio (ir jo tvenkinio). Praeina Trobų–Norviliškių kelias. Veikia mokykla, felčerių ir akušerių punktas, biblioteka, klubas. Yra katalikų Švč. Trejybės bažnyčia (dab. pastatas – 1992 m.), varpinės liekanos, XIX a. dvaro ir parko fragmentai.
Istorija
Surviliškių kaimas (Surwillendorffe) minimas 1385 m. kryžiuočių kelių aprašymuose. Tada priklausė Ašmenos seniūno Mingailos broliui Survilai.
LDK laikais minimas Surviliškių dvaras. 1560 m. Jonas ir Rožė Gaikauskai paskyrė didelę dalį turto bažnyčios statybai. Ji pastatyta 1591 m., o 1758 m. ją perstatė jėzuitai. Šiai vienuolijai 1678 m. kaimą dovanojo LDK maršalka Palubinskis. Vėliau dvaras atiteko Lydos pilies raštininkui-iždininkui Juozui Kazimierui Stypalkovskiui.
XIX a. pab. kaimas pateko į Trobų valsčių, veikė vandens malūnas. Lenkmečiu turėjo miestelio statusą.
Kaftanas
thumb|200px|Kurdas, dėvintis kaftaną Kaftanas  – ilgas viršutinis vyrų drabužis. Siauras, vieneiliu arba dvieiliu užsegimu, ilgomis rankovėmis, dažniausiai sujuosiamas per liemenį. Būdavo siuvamas iš aksomo, milo arba gelumbės.
Neries–Žeimenos žemuma
Neries-Žeimenos žemuma (kartais dar Šiaurryčių žemuma) – žemuma rytų Lietuvoje, abipus Neries vidurupio ir jos intako Žeimenos. Apribota Aukštaičių, Švenčionių ir Ašmenos aukštumų. Iškilusi 140–150 m virš jūros lygio.
Būdingi skurdūs nekarbonatingo smėlio, rečiau karbonatingo žvirgždo, priesmėlio, moreninio priemolio dirvožemiai (velėniniai vidutiniškai nujaurėję, jauriniai, jauriniai pelkiniai). Žemumoje yra rininių klonių, senslėnių, žemyninių kopų, gausybė pelkių ir ežerų. Paviršių vagoja Neries, Žeimenos, Vilnios ir jų intakų slėniai. Didesnioji Neries-Žeimenos žemumos dalis apaugusi miškais, ypač pušynais (Labanoro, Ažvinčių-Minčios, Nemenčinės-Lavoriškių).
Susidarė paskutiniame pleistoceno ledynmetyje, ištirpus dviem ledyno plaštakoms – Neries vidurupio-Žeimenos ir Vilnios – ir plaštakines dubumas apsėmus prieledyniniams baseinams. Fliuvioglacialiniai vandenys ant dugninės morenos sunešė smėlį ir žvirgždą.
Neries-Žeimenos žemumoje įsikūrusi Pabradė, Nemenčinė, šiaurinė dalis Vilniaus, Švenčionėliai, Kaltanėnai, Labanoras.
Trapalava
Trapalava – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Šilų, į šiaurę nuo Širvių, prie nedidelio miškelio. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso daugiausia Juodžiams.
Istorija
Bukonių apylinkės Trapalavos kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Akvi Termė
Akvi Termė  – miestas Italijos šiaurės vakaruose, Pjemonte, 35 km į pietvakarius nuo Alesandrijos, Bormidos kairiajame krante. Tai kurortas, garsėjantis savo karštosiomis (iki 75 °C) mineralinėmis versmėmis, kurios turi sieros. Akvi Termės sanatorijose gydomos odos, reumatinės ligos. Plėtojamas turizmas.
Mieste yra XI a. katedra (restauruota), XIV ir XV a. pilys. Prie Akvi Termės yra senovės akveduko liekanos.
Akvi Termė jau antikiniais laikais garsėjo savo versmėmis, buvo žinoma kaip .
HD 290327 b
HD 290327 b – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 290327, esančią Oriono žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 186,1 šviesmečio (57 parsekus).
Apie HD 290327 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 290327 sistemoje aptikta planeta (2020 m. duomenimis).
Homo bodoensis
Homo bodoensis – primatų (Primates) būrio, žmonių (Homo) genties išnykusi rūšis.
Tymas
Tymas gali reikšti:
Homo bodoensis
Rūšis gyveno Afrikos žemyne pleistoceno epochos pabaigoje prieš 774 000–129 000 metų ir buvo tiesioginiai žmonių (Homo sapiens) kilties protėviai. Tačiau ši rūšis nebuvo Eurazijos (neandertaliečių ir Denisovo) ar Afrikos (Homo sapiens) homininų bendras protėvis.
Pagal kaukolės dydį, ši rūšis yra žmonių pirmtakas, bet jos kaukolėje trūksta bruožų, kurie yra būdingi neandertaliečiams.
Pirmą kartą rūšis buvo aprašyta ir pristatyta žiniasklaidoje 2021 m. spalio mėnesį. Rūšies kaukolė aprašyta ne pagal naujausios fosilijos atradimą, bet iš naujo įvertinus jau anksčiau rastų fosilijų priklausymą vienai ar kitai rūšiai.
Visas rūšies pavadinimas Homo bodoensis reiškia žmogų iš Bodo. Pirmas genties žodis ‘Homo’ kilęs iš lotynų kalbos ir reiškia žmogų. Antras žodis ‘bodoensis’ kilo iš Bodo D’Ar vietovės, esančios prie Avašo upės, kur buvo rastos rūšies fosilijos, esančios Afarų įduboje (Etiopija). Šios fosilijos buvo rastos dar 1976 m. ir klaidingai iki 2021 m. buvo priskiriamos Homo heidelbergensis, bei Homo rhodesiensis rūšims.
Čekijos moterų futbolo rinktinė
Čekijos moterų futbolo rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Čekijai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose.
Suburta 1993 m., o 1993 m. birželio 21 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Slovakijos rinktinę.
2015 m. Singapūro Grand Prix
'''2015 m. Singapūro Grand Prix''' – 13-tos 2015 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko rugsėjo 20-22 dienomis Singapūro trasoje.
Lenktynes iš pirmos pozicijos pradėjo vokietis Sebastian Vettel iš Scuderia Ferrari komandos. Jis nesunkiai išlaikė šią vietą visas lenktynes ir pelnė 3-ią pergalę sezone. Antras finišavo Daniel Ricciardo iš Red Bull, trečias – suomis Kimi Raikkonen. Tai buvo pirmos sezono lenktynės, kai ant podiumo nebuvo nei vieno Mercedes komandos lenktynininko.
Kvalifikacija
– Will Stevens gavo 5 starto pozocijų baudą už neplanuotą pavarų dėžės keitimą.
– Alexander Rossi gavo 5 starto pozicijų baudą už neplanuotą pavarų dėžės keitimą.
Lenktynės
– Romain Grosjean buvo klasifikuotas kaip finišavęs, nes įveikė daugiau nei 90 proc. distancijos.
Šlapės (Anykščiai)
Šlapės – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Surdegio.
Dragočiai
Dragočiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Šilų, 1 km į vakarus nuo Markutiškių, prie Dragočių miško. Stūkso Dragočių akmuo. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso daugiausia Butkūnams. Markutiškiuose pavadinta Dragočių gatvė.
Istorija
Šilų apylinkės Dragočių kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Bulgarijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Egidijus Baranauskas
Biografija
1994 m. Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 2002 m. vasario 19 d. LTU apgynė disertaciją tema „Įkeitimo teisinis reguliavimas“. Socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.
1995–1998 m. Vilniaus miesto 1-osios advokatų kontoros advokato padėjėjas, nuo 1998 m. gegužės mėn. Advokatų kontoros „Baranauskas, Sinkevičius ir partneriai“ advokatas, 1997–1998 m. Lietuvos teisės akademijos (dabar – MRU) Teisės fakulteto Policijos vadybos ir administracinės teisės katedros asistentas, nuo 1998 m. MRU Teisės fakulteto Verslo teisės katedros asistentas, doktorantas, lektorius, docentas, katedros vedėjas, 2004–2006 m. VU Tarptautinio verslo mokyklos dėstytojas, nuo 2009 m. balandžio mėn. – 2012 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas.
Nuo 2012 m. iki dabar – Advokatų kontoros „Ellex Valiūnas ir partneriai“ partneris.
Jautukas (žvaigždynas)
Jautukas (Poniatovskio Jautukas arba Taurus Poniatowski) – šiuo metu oficialiai nenaudojamas lietuviškos kilmės žvaigždynas, buvęs tarp Gyvatnešio ir Skydo. Žvaigždyną 1773 m. įvedė Vilniaus astronomai ir pavadino tuometinio valdovo Stanislovo Poniatovskio garbei. Žvaigždžių išsidėstymas panašus į Zodiako Jautį. 1778 m. žvaigždyno pavadinimą patvirtino Paryžiaus mokslų akademijos susirinkimas, jis buvo pavaizduotas Grinvičo direktoriaus Dž. Flemstydo atlaso pakartotiniuose leidimuose. Pavadinimas buvo prigijęs. Jautukas atvaizduotas Peterburge 1793 m. gamintuose dangaus gaubliuose. Žvaigždynas taip pat atvaizduotas ant Vilniaus senamiestyje buvusios astronomijos observatorijos sienų.
Astronomams siekiant sumažinti žvaigždynų skaičių ir griežčiau nustatyti ribas tarp jų, Jautukas pašalintas iš oficialaus astronomų naudojamo sąrašo, jo žvaigždes prijungiant prie gretimų žvaigždynų.
Turuchanas
Turuchanas  – upė Rusijoje, Sibire, Krasnojarsko krašto šiaurėje; Jenisiejaus kairysis intakas. Prasideda nedideliame ežere, vingiuoja daugiausia į pietryčius Vakarų Sibiro lygumos šiaurės rytiniu pakraščiu. Įteka į Jenisiejaus atšaką Didįjį Šarą ties Turuchansku, kartu su kiek aukščiau į Jenisiejų įtekančia Žemutine Tunguska sudaro pelkėtą deltą.
Intakai: Voločaika, Bludnaja, Makonicha, Didžioji Balcha (dešinieji), Markovskaja, Čulkova, Glubokaja, Pokatnaja, Kudosėja (kairieji). Aukštupio krantai skardingi, iš jų trykšta geležingos versmės, nudažančios upės vandenį raudonai, žemupio krantai lėkšti, pelkėti. Būna užšalusi nuo spalio iki gegužės-birželio. Pavasarį upė smarkiai patvinsta, dėl potvynio Jenisiejuje vanduo plūsta aukštyn upe ir sudaro dideles ledų sangrūdas. Vasarą smarkiai nusenka. Esant pakankamai vandens laivuojama 270 km nuo žiočių ruože.
Angra dos Reisas
Angra dos Reisas  – Brazilijos miestas, esantis pietinėje Rio de Žaneiro valstijos dalyje, 157 km į vakarus nuo Rio de Žaneiro, vandenyno pakrantėje; savivaldybė apima 365 jūrines salas (tarp jų – Grandė). 170 tūkst. gyventojų (2010 m.). Yra uostas. Veikia branduolinė jėgainė. Žvejyba, turizmas.
Kawasaki C-2
„Kawasaki C-2“ (ankstesni pavadinimai – „XC-2“ ir „CX“) – vidutinio dydžio dvimotoris reaktyvinis didelio nuotolio, greitaeigis karinis transporto lėktuvas, sukurtas ir gaminamas Japonijos įmonėje „Kawasaki Aerospace Company“.
Lėktuvas pakeitė ankstesnį, nuo aštunto dešimtmečio naudotą to paties gamintojo modelį Kawasaki C-1. Oficialios eksploatacijos Japonijos savigynos oro pajėgose (JASDF) pradžia – 2016 m. birželis.
Iki XXI a. trečio dešimtmečio pradžios lėktuvas nebuvo eksportuojamas, nors gamintojas ir šalies vyriausybė dėl šių orlaivių pardavimo dėrėjosi su Naująja Zelandija ir Jungtiniais Arabų Emyratais.
Projekto vystymas
Dešimtojo dešimtmečio pradžioje, ištyrusi užsienio orlaivius, tokius kaip C-130J Super Hercules, C-17 Globemaster III ir Airbus A400M, Japonijos gynybos ministerija padarė išvadą, kad nėra gaminamų orlaivių, atitinkančių Japonijos gynybos pajėgų reikalavimus. 1995 m. „Kawasaki“ kreipėsi į Japonijos gynybos agentūrą su prašymu finansuoti transportinio lėktuvo, kodiniu pavadinimu „C-X“, kūrimui. Apie 2000 m. JDA suformavo reikalavimus naujam transportiniam lėktuvui: tai turėjo būti reaktyvinis dvimotoris orlaivis, galintis iš Japonijos pasiekti Havajus ir gabenti dvigubai daugiau naudingo kvorinio nei C-130.
2001 m. gegužės mėn. Japonijos gynybos ministerija oficialiai išplatino prašymą teikti pasiūlymus sukurti naują transportinį orlaivį. Ši programa gavo pavadinimą „C-X“. Japonijos gynybos pajėgos planavo įsigyti 40 orlaivių, kurie būtų skirti pakeisti senstančius Kawasaki C-1 ir C-130 Hercules parkus. 2001 m. gruodį buvo paskelbta, kad konkursą laimėjo „Kawasaki Heavy Industries“ aviacijos ir kosmoso padalinys „Kawasaki Aerospace Company“. miniatiūra|Kawasaki C-1 C-X „Kawasaki“ kūrė lygiagrečiai su jūriniam patruliavimui skirtu modeliu P-X, kurio kūrimo kontraktą įmonė laimėjo kitame konkurse. Siekiant sumažinti išlaidas buvo priimtas sprendimas abiems orlaiviams naudoti tą patį sklandmenį ir daugumą sisteminių komponentai. Abejuose orlaiviuose naudojama ta pati pagrindinė sparno konstrukcija, nors ir skirtingo strėliškumo, skersinio v ir su skirtinga mechanizacija. Naudojami tokie patys pilotų kabinos langai, sparnų galai, horizontalus stabilizatorius ir kitos sistemos, taip pat pagalbinis generatorius, kabinos prietaisų skydas, skrydžio valdymo sistemos kompiuteris, žibintai ir t.t. 2007 m. bendros dviejų orlaivių kūrimo išlaidos siekė 345 mlrd. ¥ (360,07 mlrd jenų arba 3,3 mlrd. JAV dolerių 2019 m. kainomis), kas yra mažai, palyginti su kitomis programomis: pavyzdžiui, Boeing P-8 Poseidon kūrimo sutarties vertė 2004 m. siekė 3,89 mlrd. JAV dolerių.
Jėgainei buvo renkamasi iš Rolls-Royce Trent 800, General Electric CF6-80C2L1F ir Pratt & Whitney PW4000 agregatų. 2003 m. gegužę „Ishikawajima-Harima Heavy Industries“ paskelbė remianti „General Electric“ variklį CF6-80C2L1F, sudariusi susitarimą dėl jėgainės gamybos vietoje. Tais pačiais metais CF6-80C2L1F buvo pasirinktas maitinti tipui. 2003 m. rugpjūčio mėn. buvo paskelbta, kad CX projektas praėjo preliminarią JDA projekto peržiūrą, leidžiančią tęsti prototipo gamybą. miniatiūra| C-2 2018 m aviacijos parodoje Nahoje Statant pirmąjį prototipą buvo nustatyta dalies JAV pagamintų kniedžių brokas, dėl ko tiek C-X, tiek P-X, gavusio pavadinimą P-1, pristatymas buvo atidėtas iki 2007 m. liepos 4 d. Stendinių bandymų metu nustatytos horizontalaus stabilizatoriaus deformacijos, taip pat važiuoklės pagrindo konstrukcijos ir fiuzeliažo dalių įtrūkimai. Pranešama, kad įtrūkimų problemąs buvo sunku išspręsti. Vėliau prokuratūra tyrė įtarimus, kad pareigūnai, atsakingi už variklių pasirinkimą, buvo papirkti.
Remiantis laikraštyje „Chunichi Shimbun“ 2008 m. paskelbtu pranešimu, kiekvienas C-2 turėjo kainuoti kainuos apie 10 mlrd. ¥ (10,29 mlrd. jenų arba 94,43 mln JAV dolerių 2019 m. kainomis).
Vyriausybei atidėjus lygiagrečiai vykdytą naikintuvo kūrimo progrramą „F-X“, paskyrus papildimą finansavimą skubiai naikintuvų F-15J parko modernizacijai privertė CX programą atidėti vieneriems metams.
2014 m. lėktuvo kūrimas vėl buvo atidėtas po to, kai atliekant slėgio bandymus sugedo galinės krovinio durys. Dėl vėlavimo programos išlaidos padidėjo 40 mlrd. ¥ (383,35 mln. JAV dolerių) iki 260 mlrd. jenų. 2016 m. kovo mėn. buvo pranešta, kad C-2 programa lyginant su pradiniu grafiku vėlavo penkerius metus, o jos kaštai siekė 264,3 mlrd. jenų, t.y. 80 mlrd. jenų daugiau, nei planuota iš pradžių. 2017 m. kovo 27 d. Japonijos gynybos ministerija paskelbė, kad C-2 kūrimas baigtas. miniatiūra| C-2 prototipas„Kawasaki“ siekė pasiūlyti ir civilinę C-2 versiją. Šiame variante, gavusiame indeksą YC-X, numatyta nedaug modifikuoti C-2, kartu padidinant naudingąjį svorį nuo 26 iki 37 tonų. 2007 metais buvo paskelbta, kad civilinio C-2 varianto kūrimui teikiamas mažesnis prioritetas nei karinio lėktuvo užbaigimui. 2012 m. pabaigoje „Kawasaki“ vykdė konsultacijas su potencialiais klientais dėl negabaritinių krovinių gabenimui skirto YC-X. Konsultacijų pagrindu „Kawasaki“ 2020–2030 m. laikotarpiui prognozavo iki 100 tokių krovininių orlaivių pasaulinę paklausą.
Konstrukcija
„Kawasaki C-2“ yra metalinis dvimotoris aukštasparnis monoplanas su iš kompozitinių medžiagų pagaminta uodega, transportinis lėktuvas, skirtas dideliu nuotoliu pervežti vidutinio dydžio krovinius. Lyginant su senesniu modeliu C-1, C-2 gali šešis kartus didesniu atstumu gabenti iki keturių kartų sunkesnius krovinius, tokius kaip MIM-104 Patriot „žemė-oras“ tipo raketų baterijos ar sraigtasparniai Mitsubishi H-60 (licencinis japoniškas „Sikorsky UH-60 Black Hawk“ variantas). miniatiūra|Kawasaki C-2 krovinių skyrius „C-2“ buvo kuriamas pagal šiuos Gynybos ministerijos reikalavimus: degalų papildymo skrydžio metu galimybė, infraraudojųjų spindulių radaras, minimalus naudingas krovinys – 26 tonos, galimybė kilti ir leistis ant trumpų kilimo ir tūpimo takų (orientaciškai – 500 m, toks reikalavimas kilo iš Tachikawa (900 m), Kamigoto (800 m), Hateruma (800 m) aerodromų ypatybių), maksimalus naudingas krovinys – 37 600 kg, kylant nuo 2 300 m ilgio tako, esant iki 141 tonos kilimo svoriui; gebėjimas skristi tarptautiniais oro maršrutais daugiau nei 0,8 Macho greičiu (dėl mažesnio kreiserinio greičio buvo atmestas C-17 variantas). Įprasti krovininiai orlaiviai negali skristi komerciniais maršrutais optimaliame aukštyje dėl mažesnio kreiserinio greičio ir oro erdvės kontrolieriai dažnai jiems suteikia žemesnius ešelonus, kas sąlygoja mažiau efektyvius skrydžio režimus.
Nors būdamas sturktūriškai panašus su „Kawasaki P-1“, „C-2“ fiuzeliažas yra daug platesnis, kas leidžia sutalpinti krovinių denį su automatizuota pakrovimo ir iškrovimo sistema, sumažinančia personalo ir antžeminės įrangos poreikį. Priekinis fiuzeliažas ir horizontalus stabilizatorius yra pagaminti iš Japonijoje sukurtos kompozitinės medžiagos KMS6115. Lėktuve montuojama taktinė skrydžio valdymo sistema ir ant stiklo skrydžio duomenis vaizduojantis ekranas, palengvinantis pilotavimą mažame aukštyje virš kalnuoto reljefo. „C-2“ montuojami pilnai stikliniai pilotų displėjai, didelio tikslumo navigacijos sistema ir lėktuvo savisaugos sistemos.
Eksploatacijos istorija
miniatiūra| Iš C-2 vykdomas oro desantas 2010 m. sausio 26 d. įvyko pirmasis XC-2 skrydis. Lėktuvas pakilo iš Chūbu regione esančio Gifu aerodromo. Skrydis įvyko be jokių problemų. Prieš jį orlaivis buvo pervadintas C-2. 2010 m. kovo 30 d. pirmasis orlaivis buvo pristatytas užsakovui – Japonijos gynybos ministerijai.
2016 m. vasario 24 d. 1-ąjam prototipui, Nr. 08-1201, buvo baigta sustiprinto kėbulo programa.
2016 m. kovo mėn. JASDF oficialiai paskelbė apie C-2 eksploatacijos pradžią.
2017 m. lapkritį „C-2“ pirmą kartą buvo dislokuotas užsienyje – Japonijos savigynos pajėgų bazėje Džibutyje.
2021 m. rugpjūčio 23 d. Jungtinių Valstijų prašymu Japonija iš Irumos oro bazės išsiuntė vieną „C-2“ padėti evakuoti JAV personalą po Kabulo žlugimo. miniatiūra|Pirmasis C-2 (Nr. 08-1201) ir pirmasis serijinis C-2 (Nr. 68-1203), 2016 m.
RC-2
miniatiūra|Kawasaki RC-2 2015 m. pradėta kurti elektroninės žvalgybos platforma RC-2. 2018 m. vasario 6 d. Gifu aerodrome buvo pristatytas į „RC-2“ modifikuotas antrasis prototipas, Nr.18-1202. 2020 m. spalio mėn. JASDF oficialiai pristatė šiuos elektroninės žvalgybos (ELINT) orlaivius, kuriuos numatoma dislokuoti Irumos aviacijos bazėje. Jais numatoma pakeisti elektroninei žvalgybai naudotas NAMC YS-11 modifikacijas „EB“ ir „EA“.
Eksporto bandymai
„C-2“ yra tinkamas vykdyti strateginio transporto misijas taip pat sėkmingai kaip Airbus A400M Atlas ar Ilyushin Il-76 ir pasaulinėje rinkoje turi nedaug konkurentų, todėl „Kawasaki“ siekė jį eksportuoti. Reaguodama į Japonijos vyriausybės planus sumažinti gynybos eksporto apribojimus, 2015 m. Kawasaki pradėjo aktyviai reklamuoti C-2 užsienio klientams
2017 m. lapkričio mėn. „C-2“ buvo pristatytas Dubajaus aviacijos parodoje. 2018 m. liepos mėn. jis buvo pristatytas Didžiojoje Britanijoje kasmet vykstančioje aviacijos parodoje „Royal International Air Tattoo“. 2021 m. lapkričio 18 d. „C-2“ buvo reklamuojamas Dubajaus aviacijos parodoje.
2019 m. vasario mėn. lėktuvas buvo pristatytas Tarptautinėje Australijos aviacijos parodoje (Australian International Airshow). Ten prasidėjo derybos dėl jo įsigijimo su Naujosios Zelandijos Karališkosiomis oro pajėgoms, jų oro mobilumo ateities pajėgumų (angl. Future Air Mobility Capability – FAMC) programai, kuri „C-2“ pakeistų iki tol naudotus C-130H. Visgi, 2019 m. birželio mėn. Naujosios Zelandijos vyriausybė pasirinko amerikietiškus „C-130J-30 Super Hercules“.
Operatoriai
miniatiūra|Kawasaki C-2, 2018 m.
Techniniai duomenys (C-2)
Skrydžio duomenys
Susijusios konstrukcijos
To paties laikotarpio, konfigūracijos ir paskirties lėktuvai
Masiškiai
Masiškiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Bukonių, prie Lankesos. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso daugiausia Vaiškoniams.
Istorija
Bukonių apylinkės Masiškių kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Šlapekiai
Šlapekiai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Rokiškio, netoli kelio.
Istorija
1884 m. Šlapekių kaimas atskirtas nuo Rokiškio dvaro.
II pasaulinio karo metu, 1943 m. spalio 13 d. kaimą sudegino naciai, įtarę kaimo gyventojus remiant sovietų partizanus. Panašiai per akciją buvo sudegtin Lauciūnai ir Miliūnai. Kai kurie gyventojai išvengė mirties ir likę be namų apsigyveno Sodelių kaime. Sudegintų kaimų atminimui 1960 m. atidengtas paminklinis akmuo, 1978 m. pastatytas memorialinis ansamblis.
Panaikintas 1982 m. kovo 26 d.
DS2
DS2 – trečiasis studijinis amerikiečių reperio Future albumas, išleistas 2015 m. liepos 17 d. Pats atlikėjas teigia, jog albumas yra 2011 m. išleisto dainų rinkinio (mixtape) „Dirty Sprite“ tęsinys. Albumas susilaukė kritikų pripažinimo bei debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Future įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Neries žemupio žemuma
Neries žemupio žemuma – žemuma vidurio Lietuvoje, apie Neries žemupį ir Nemuno vidurupį. Apima Kauno marias ir driekiasi tarp Šilavoto ir Veiverių kalvagūbrių pietuose, Vilkijos kalvagūbrio vakaruose, Aukštaičių ir Dzūkų aukštumų rytuose. Ežerų nedaug, gilesnius slėnius sudaro Nemunas, Neris, Šventoji. Priemolingose lygumose vyrauja velėniniai jauriniai glėjiški ir velėniniai jauriniai glėjiški nujaurėję dirvožemiai, smėlingose lygumose – jauriniai ar velėniniai jauriniai silpnai nujaurėję dirvožemiai. Yra limnoglacialinių (Garliavos), aliuvinių (Pageležių) lygumų, moreninių plynaukščių (Rumšiškių-Kaišiadorių).
Neries žemupio žemuma susidarė pleistocene – jos pietvakarinę dalį kūrė Nemuno vidurupio, šiaurės rytinę – Neries žemupio ledyno plaštakos ir prieledyniniai vandens baseinai.
Būdingi sukultūrinti kraštovaizdžiai. Miškų daugiausia šiaurės rytuose (Gaižiūnų miškai). Žemumoje yra Kaunas, Kaišiadorys, Jonava, Garliava, Rumšiškės, Karmėlava.
Turuchanskas
Turuchanskas  – kaimas Rusijoje, Sibire, Krasnojarsko krašto šiaurėje, prie Jenisiejaus ir Žemutinės Tunguskos santakos, priešais Turuchano žiotis. Rajono centras. 4,8 tūkst. gyventojų (2002 m.).
Istorija
1607 m. Mangazėjos vaivada D. Žerbcovas dabartinės gyvenvietės vietoje įkūrė žiemavietę. 1619 m. Mangazėja buvo nuniokota gaisro ir dalis jos gyventojų persikėlė į Turuchansko žiemavietę. Po 1642 ir 1662 m. gaisrų Mangazėja visai sunyko, o nauja gyvenvietė prie Jenisiejaus imta vadinti Naująja Mangazėja. 1670 m. čia perkeltas vaivadijos centras.
1677 m. pastatyti 4 dideli mediniai bokštai su patrankomis. 1780 m. gyvenvietė pervadinta į Turuchanską, o 1785 m. gavo apskrities miesto statusą. XVII–XVIII a. tai buvo svarbus prekybos žvėrelių kailiais centras. XIX a. prekyba sustojo, miesto reikšmė sumenko, sumažėjo gyventojų. 1897 m. čia gyveno tik ~200 žmonių. 1917 m. Turuchanskas tapo kaimu.
XIX a. antroje pusėje – XX a. pr. į Turuchanską tremti komunistiniai veikėjai (Jakovas Sverdlovas, Josifas Stalinas, Julijus Martovas ir kt.), o po perversmo – antitarybiniai veikėjai.
Šlapės (Molėtai)
Šlapės – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Skudutiškio.
Didžiojo Lietuvos etmono Jonušo Radvilos mokomasis pulkas
Didžiojo Lietuvos etmono Jonušo Radvilos mokomasis pulkas – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Mokymo ir doktrinų valdybos sudėtyje.
Pagrindinė Mokomojo pulko užduotis vykdyti Bazinį kario rengimą, kurio tikslas - parengti Lietuvos kariuomenei karius, gebančius atlikti individualias užduotis taikos ir kovinių veiksmų metu, ugdyti karių savybes ir vertybes, suteikti teorinių žinių ir praktinių įgūdžių, būtinų ginklu ginant valstybę. Sėkmingai baigę Bazinį kario kursą, kariai įgyja pagrindinį karinį parengtumą.
Istorija
Mokomasis pulkas įkurtas 1998 m. Pulkui 2000 m. suteiktas Didžiojo Lietuvos etmono Jonušo Radvilos vardas ir įteikta kovinė vėliava.
Egidijus Bieliūnas
Egidijus Bieliūnas (g. 1950 m. gruodžio 13 d. Panevėžyje) – teisininkas, teisėtyrininkas penalistas ir kriminologas, LR Konstitucinio Teismo teisėjas, Vilniaus universiteto (VU) docentas, diplomatas, buvęs Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas.
Biografija
1973 m. VU Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1978 m. lapkričio 24 d. Maskvos M. Lomonosovo valstybiniame universitete apgynė teisės mokslų kandidato disertaciją tema „Nusikalstamumas ir jo priežastys buržuazinėje Lietuvoje“. Socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.
1969-1974 m. VU Teisės fakulteto kriminalistikos laboratorijos technikas, 1977-1989 m. VU Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės katedros asistentas, vyr. dėstytojas, docentas.
1977–1992, 2003–2004 m. VU TF Baudžiamosios teisės katedros asistentas, vyr. dėstytojas, nuo 1984 m. docentas (laipsnis ir vardas nostrifikuoti 1994 m.). 1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos (Atkuriamojo Seimo) Juridinio skyriaus vyr. konsultantas, referentas, 1992–1996 m. ėjo konsulo ir patarėjo pareigas Lietuvos Respublikos ambasadose Briuselyje (Belgija) ir Paryžiuje (Prancūzija), 1994–1996 m. LR ambasados Prancūzijoje patarėjas, 1996–1999 m. Europos žmogaus teisių komisijos (dab. EŽTT) narys, nuo 1999 m. kovo mėn. iki 2011 m. Lietuvos Aukščiausiojo Teismo teisėjas. Nuo 2011 m. kovo 15 d. LR Konstitucinio Teismo teisėjas (kandidatūrą LR Seimui skirti 2010 m. gruodžio 10 d. teikė Prezidentė Dalia Grybauskaitė, baigiantis KT teisėjų A. Abramavičiaus, K. Lapinsko ir Z. Namavičiaus kadencijai). Europos Sąjungos Bendrojo Teismo teisėjas nuo 2013 m. rugsėjo 16 d..
Vedęs. Žmona Aldona-Marija Bieliūnienė (g. 1948 m.). Sūnus Martynas (g. 1973 m.). Dukra Ieva (g. 1983 m.).
Konstantinovas (Riazanės sritis)
Konstantinovas garsus kaip žymaus rusų poeto Sergejaus Jesenino (1895–1925) gimtinė. Čia jis praleido vaikystę ir jaunystę. Kaimo viduryje įkurtas S. Jesenino memorialinis muziejus.
Stovi XVIII–XIX a. sandūros vienaukščiai dvaro rūmai su mediniu mezoninu, svirnas. Veikia klasicistinė Kazanskaja cerkvė, pastatyta 1779 m., restauruota 1964 m., Šv. Dvasios koplyčia (XIX a.), atstatyta 2002 m.
Istorija
Konstantinovo istorija skaičiuoja apie 400 metų. Pirmą kartą paminėtas 1619 m. Tuomet priklausė caro šeimai. Po kelių dešimtmečių atiteko kilmingoms rusų šeimoms. Dvarą valdė kunigaikščiai Myščeckiai, Naryškinai, Golycinai, Olsufjevai. Nuo 1897 m. dvarą valdė Maskvos pirklys I. P. Kulakovas (m. 1911), o iki 1917 m. – jo duktė L. I. Kulakova (1886–1937), ištekėjusi už filologijos profesoriaus N. P. Kašino.
Po Spalio revoliucijos, 1918 m. sausį, dvarininkai buvo iškeldinti, rūmuose įkurdinta vaikų prieglauda. 1933 m. dvaro parke pastatyta kaimo mokykla, dvare apsigyveno mokytojų šeimos. 1965–1969 m. dvarvietėje veikė gyventojų buitinio aptarnavimo kombinatas (siuvimo, avalynės cechai, kirpykla, stalių dirbtuvės).
1969 m. dvaro sodyboje prasidėjo naujas etapas – ji perduota steigiamam valstybiniam S. Jesenino muziejui–draustiniui. Po kapitalinio remonto ir restauracijos darbų dvaras įgavo pirmykštę XX a. pradžios išvaizdą. 1995 m. jame įsikūrė poemos „Ana Snegina“ muziejus – vienas iš nedaugelio pasaulyje, skirtų vienam literatūros kūriniui ir jo prototipui – L. I. Kašinai.
Dvarą Konstantinove lankė poetas S. Jeseninas, dailininkas Leonidas Pasternakas ir daugelis kitų kultūros ir meno veikėjų. Maskvos Tretjakovo galerijoje eksponuojamas L. Pasternako paveikslas „Pasirengimas šokiui“, kuriam pozavo dvarininkų Kašinų vaikai, D. Levickio tapytas kunigaikščio A. M. Golicyno portretas. Dvaro šeimininkų ir svečių epistoliarinis palikimas saugomas Literatūros ir meno archyve Maskvoje.
Tymas (Rusija)
Gyvenvietės prie Tymo: Napasas, Molodiožnas, Negotka, Ust Tymas.
Bulgarijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
DFW C.V
DFW C.V, kartu su DFW C.IV, DFW C.VI ir DFW F.37 buvo I pasaulinio karo metais Leipcige įsikūrusios Vokietijos imperijos įmonės „Deutsche Flugzeugwerke“ sukurta bei šios ir dar kelių įmonių gaminta dviviečių žvalgybinių ir artilerijos koregavimo biplanų serija, kurios modelis C.V tarpukariu buvo naudotas ir Lietuvos karo aviacijos.
Konstrukcija
miniatiūra|Vokietijos pilotai prie DFW C.V DFW C.IV, DFW C.V, DFW C.V ir DFW C.37 buvo Heinrich Oelerich, Hermann Dorner ir Wilhelm Sabersky-Müssigbrodt sukonstruoti tradicinės konstrukcijos dviviečiai biplanai su nevienodo mosto sparnais, atviromis pilotų kabinomis, priekyje įrengta piloto, o už jo – žvalgo darbo vietomis, ginkluoti su propeleriu sinchronizuotu 7,92 mm kalibro piloto kulkosvaidžiu Spandau MG 08/15 ir ant žiedo montuojamu sukiojamu 7,92 mm kalibro žvalgo kulkosvaidžiu Parabellum MG.14. Orlaivis galėjo vežti iki 100 kg bombų.
1915 m. pradžioje Wilhelm Sabersky-Müssigbrodt iš likviduojamos Miunchene įsikūrusios Gustavo Oto Flugmaschinenwerke įmonės persikėlė į Leipcige įsikūrusią DFW. Jis prisidėjo prie Heinricho Elericho ir Hermano Dornerio, jau sukūrusių sėkmingus DFW B.I ir B.II modelius. Pirmu jų bendru kūriniu tapo DFW C.I (gamyklinis indeksas KD15), kuris nuo B.I skyrėsi galingesniu varikliu, tačiau išlaikė ankstesnę įgulos komponuotę, kai piloto darbo vieta buvo už žvalgo. Šis nepatogumas buvo ištaisytas C.II ir vėlesniuose modeliuose – DFW C.IV, DFW C.V, DFW C.V ir DFW.
Lyginant su ankstesniais DFW gamintais B ir C tipų orlaiviais, DFW C.IV, DFW C.V, DFW C.V ir DFW C.37 pasižymėjo geresne aerodinamika, į juos buvo montuojami galingesni varikliai, kas užtikrino geresnes skrydžio charakteristikas.
Į vieną sparnų spyrių porą turėjusį C.IV buvo montuojamas 112 kW (150 AG) galios Benz Bz.III šešių cilindrų vienaeilis skysčiu aušinamas variklis. Jį netrukus pakeitė dvi sparnų spyrių poras kiekvienoje pusėje turėjęs modelis C.V, varomas 185 AG (138 kW) galios C.III N.A.G. arba 163 kW (220 AG) galios Benz Bz.IV skysčiu aušinamas vidaus degimo variklio.
Gamyba
C.V tipo orlaivių buvo pagaminta daugiausiai iš visų Vokietijos Imperijoje gamintų orlaivių. DFW pagamino apie du tūkstančius, Aviatik – apie 1250 (vadinti DFW C.V(Av) arba Aviatik C.VI), taip pat gamino Halberstadt (75 vnt.), Bayerische Flugzeugwerke (BFW) (apie 300 vnt.), ir Schütte-Lanz įmonės. C.V gamybą įmonėje Luft-Verkehrs-Gesellschaft (LVG) organizavo į ją 1917 m. pradžioje perėjęs Wilhelm Sabersky-Müssigbrodt. Iš viso LVG pagamino 250 C.V. LVG gamybos C.V išsiskyrė lašo formos uodega ir kiek didesniais sparnais.