cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žardas
Senoviniai žardai (iki XX a. pr. naudoti Rytų Aukštaitijoje) buvo kas 25–30 cm į žemę susmeigtų apgenėtomis šakomis eglaičių eilė. Vėliau paplito žardai, sudaryti iš karčių, pakabintų ant statmenai įkastų 3–4 m aukščio stulpų (jų būdavo nuo 2 iki 11). Šitokie žardai būdavo vienaeiliai arba dvieiliai. Vienaeiliuose žarduose per skyles būdavo perkištos kartys, dvieiliuose – apie 70 cm ilgio balžienai (skersiniai); ant jų uždėtos žardkartės prie stulpų rištos susuktų šiaudų grįžtėmis arba žilvičio vytelėmis. Žardo karčių skaičius gali siekti 13. Dideli žardai paspiriami spyriais.
Žardai daug kur Lietuvoje buvo naudojami iki XX a. vid. – antros pusės.
2022 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Afrika
Straipsnyje pateikiami atrankos į 2022 m. pasaulio futbolo čempionatą Afrikos zonos rezultatai.
Tvarka
Atranką sudaro trys etapai. Pirmame etape tarpusavyje susitinka silpniausios žemyno komandos. Porų nugalėtojai patenka į antrą etapą, kuriame iš viso dalyvauja 40 komandų. Grupių nugalėtojai patenka į trečią etapą, kur paskirstomi į poras ir varžosi tarpusavyje dėl 5 kelialapių į pasaulio čempionatą.
Rezultatyviausi žaidėjai
Daugiausia įvarčių įmušė:
Jarurai
Jarurai (Yaruro) arba pumiai (Pumé) – indėnų tauta, gyvenanti Venesueloje, Apurės valstijos pietuose, prie Gvačaros ir Sinaruko upių. Gyventojų skaičius – šiek tiek virš 7000. Jarurų kalba neaiškios kilmės, laikoma izoliuota (galbūt susijusi su Ekvadore vartota esmeraldiečių kalba). Tikintieji daugiausia katalikai, nors išlikę daug prigimtinės tikybos bruožų.
Jarurai su europiečiais susidūrė nuo XVII–XVIII a. Daugiau paveikti buvo paupiuose gyvenę jarurai, o gyvenantys savanose (Ljanose) gana išlaikė savitą gyvenimo būdą.
Tradiciškai verčiasi rankiojimu upių krantuose (ypač vėžlių ir krokodilų kiaušinių), upių gyvūnų (ypač krokodilų) medžiokle, žvejyba. Nuo XX a. antros pusės vis didesnę reikšmę įgija žemdirbystė. Pagrindiniai amatai – puodininkystė, krepšių pynimas.
Įprastas būstas – užuovėja iš šakų ir lapų (sausuoju metų laiku) arba pusapskritė palapinė. Giminė vedama pagal motiną, santuoka matrilokalinė. Gentis dalijasi į dvi egzogamines fratrijas. Būdingas šamanizmas, mitai apie Didžiąją Motiną (Puaną) ir jos sūnus (Jaguarą ir Vandeninę Gyvatę). Jarurai gana ženkliai buvo paveikti akultūracijos.
CAA
CAA:
Lubos
thumb|240px|XX a. pr. dzūkų pirkios lentinės lubos ([[Musteika)]] thumb|240px|[[Kauno katedra|Kauno katedros lubos]] Lubos – viršutinė sienas jungianti patalpos konstrukcija. Gali būti apatinė perdangos arba stogo dalis arba po ja pakabinta atskira konstrukcija (kabamosios lubos). Paprastai lubos gyvenamuose būstuose, nesudėtingos konstrukcijos pastatuose būna horizontalios, kartais (pvz., bažnyčiose, rūmuose) – erdvinės (skliautinės, kevalinės).
Lubos gali būti įvairiai dekoruojamos (tinkuojamos, dengiamos medinėmis, plastikinėmis, izoliacinėmis lentelėmis, puošiamos karnizais, raižytais ornamentais, reljefais, kesonais, tapomos). Ypač puošnios būna bažnyčių, mečečių, rūmų lubos, gausiai puošiamos freskomis, tapyba. Lubose įtaisomi šviestuvai, ventiliatoriai, gaisro apsaugos sistemos ir pan.
I tūkstm. pr. lietuvių būstų lubos buvo daromos iš suglaustų ir moliu apglaistytų karčių. Nuo XIV a. mūrinėse pilyse, bažnyčiose, visuomeniniuose pastatuose lubos dažniausiai buvo skliautinės. XVI a. būta medinių kesoninių lubų. Nuo XVIII a. gyvenamuosiuose namuose dengtos pjautinių lentų lubos, nuo XX a. pr. – suleistų pjautinių lentų, vėliau ir tinkuotos, dažytos, apdailinėmis medžiagomis apmuštos ar apklijuotos lubos. XXI a. pr. plinta įtempiamos, gipso kartono lubos.
Mitologinėje vaizdinijoje namo lubos (ir stogas) prilyginami galvai (kiaušui) ir dangui.
Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė 2011 m. Europos krepšinio čempionate
2011 m. Lietuvos rinktinės sudėtis
Lietuvos rinktinė 2011 m. Europos krepšinio čempionate Lietuvoje:
Kontrolinės rungtynės
Pastaba: Laiko zona UTC+2
Eurobasket 2011
Pastaba: Visos valandos yra vietiniu laiku
Finalinis etapas
Ketvirtfinalis
Dėl 5-8 vietų
Dėl 5 vietos
Amatitlano ežeras
Amatitlano ežeras  – vulkaninis ežeras Gvatemaloje, Gvatemalos departamento pietuose, į pietus nuo Gvatemalos miesto. Netoli pietinio ežero kranto iškilęs Pakajos ugnikalnis. Ežeras telkšo 1186 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 11 km, plotis 3 km. Gylis iki 33 m. Pagrindinė į Amatitlano ežerą įtekanti upė yra Viljalobosas, išteka Mičatoja (Marija Lindos intakas, Ramiojo vandenyno baseinas). Ties sąsiauriu ežero centrinėje dalyje įrengta užtvanka ir tiltas, dalijantis ežerą į du baseinus, kurie skiriasi cheminėmis ir fizinėmis savybėmis.
Į Amatitlano ežero baseiną patenka Gvatemalos aglomeracija, todėl į ežerą patenka daug nevalytų buitinių ir pramoninių nuotėkų. Vandens kokybės prastėjimas lemia eutrofikaciją ir dumblėjimą. Tai gali smarkiai atsiliepti visam regionui, nes ežero vanduo naudojamas gėrimui, irigacijai, be to, ežeras yra populiari gvatemaliečių poilsio vieta.
FK Elodena Kiduliai
Kidulių „Elodena“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kidulių.
Džangdziakou
Džangdziakou  – prefektūros lygio miestas šiaurės rytų Kinijoje, Hebėjaus provincijoje, ribojasi su šalies sostine Pekinu. Pietinėje miesto dalyje plėtojamas žemės ūkis ir su juo susijusi pramonė. Trečdalį miesto teritorijos dengia miškai. Prie Džangdziakou kasama geležies rūda, akmens anglys.
Istorija
Nuo senovės laikų buvo svarbus prekybos centras, čia eidavo karavanų kelias iš Pekino į Vidinę Mongoliją.
Sportas
2022 m. mieste vyko dalis 2022 m. žiemos olimpinių žaidynių rungtynių.
Rytų Tuvos kalnynas
Rytų Tuvos kalnynas  – kalnynas Rusijoje, Pietų Sibire, rytų Tuvoje, sudaro Bij Chemo ir Ka Chemo vandenskyrą. Aukštis iki 2895 m (Akademiko Obručevo kalnagūbryje). Sudarytas daugiausia iš nuosėdinių–vulkanogeninių stormių ir granitoidų. Susideda iš aukštikalnių kalnagūbrių ir juos skiriančių dubumų. Yra apledėjimo požymių (karos, trogai, morenos).
Šlaituose auga kalnų taiga (maumedžiai, kedrai), aukščiau 2200 m – samanų ir kerpių kalnų tundra.
Jokūbas Zigmantas Rybinskis
Jokūbas Zigmantas Rybinskis (m. 1725 m. gruodžio 16 d.) – generolas leitenantas, Karūnos artilerijos generolas 1714-1725, nacionalinės kavalerijos generolas nuo 1710, Kulmo vaivada 1714-1725, Karūnos didysis medžioklis  1710-1714, Karūnos tribunolo maršalka 1715 ir 1725 metais, saksų divizijos veikiančios Prūsijoje vadas 1705 metais, Vislicko, Kovalevo, Lipiensko ir Sniatinsko seniūnas, Kulmo pakamaris, Malborko ekonomas.
Biografija
Kilo iš kašubų bajorų Rybinskių giminės iš Rybno.
Pasiuntinys nuo Pamario vaivadijos į elekcinį seimą 1697 metais. Buvo pasiuntiniu nuo Pamario vaivadijos į pacifikacinį seimą 1699 metais.
Apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Švenčionių apskrities žydų holokausto vieta
Švenčionių apskrities žydų holokausto vieta, arba Švenčionėlių holokausto vieta – masinio žydų sušaudymo vieta Švenčionių rajone, prie Švenčionėlių, Platumų kaimą supančiame miške. Švenčionių apskrities žydų tautybės gyventojų holokausto vieta paskelbta nacionaliniu kultūros paminklu (unikalus kodas – ). Antrojo pasaulinio karo žudynių vieta yra priešingoje Žeimenos upės pusėje nuo Švenčionėlių. Aukų atminimui įamžinti įrengtas memorialas.
Istorija
Skirtingų istorinių šaltinių teigimu, miške prie Švenčionėlių už Žeimenos upės buvo sušaudyta 7-8 tūkstančiai žydų.
Vieta
Masiniam žydų naikinimui vieta pasirinkta netoli Švenčionėlių, už Žeimenos upės plytinčiame Platumų kaimo pušyne. Ten dar buvo išlikę buvusio poligono barakų. 1941 m. rugpjūčio viduryje Švenčionių valsčių policijos viršininkai gavo slaptą Švenčionių apskrities viršininko įsakymą dėl visų apskrities žydų suvarymo prie Švenčionėlių ir jų turto konfiskavimo. Suvaryti į barakus, žydai juose nežmoniškomis sąlygomis praleido apie savaitę laiko. Barakai buvo apsupti tvora, aplinkinės vietos užminuotos. Spalio mėnesio pradžioje atvykęs apskrities policijos viršininkas perdavė vokiečių valdžios nurodymą – sušaudyti visus Švenčionių apskrities, 22 aplinkinių miestelių žydus. 1941 m. spalio mėnesį kraupiai egzekucijai suvaryta net apie 8000 žydų.
1961 m. aukų atminimui įamžinti įrengtas memorialas – ant puslankio formos žemių sampilo pastatytas obeliskas, 3 betoninės atraminės sienelės. 1984 m. memorialas rekonstruotas pagal architektės Astutės Bučinskaitės projektą. 1993 m. paminklas dar kartą rekonstruotas. Memorialo centre esančiose granito plokštėse lietuvių ir žydų kalbomis buvo iškalti miestelių, kuriuose gyveno žydai, pavadinimai. Kitas didesnis tvarkymas atliktas 2002 m. - teritorija išgrįsta trinkelėmis, pastatyti suolai.
Pagal naują tvarkybos darbų programą, siekiama sutvarkyti memorialą, išsiaiškinti ir sudaryti nužudytų žydų sąrašą bei jį įprasminti naujoje informacinėje lentoje. Istorikams, žydų bendruomenės nariams sudėtinga identifikuoti konkrečius asmenis, nužudytus ir palaidotus šalia Švenčionėlių, nors buvo kreiptasi į ne vieną archyvą, remtasi leidiniu „Švenčionių apskrities dvidešimt trijų žydų bendruomenių atminimo knyga“ (1965 m. išleista Tel Avive).
Carlo Battisti
Karlas Batistis (, 1882 m. spalio 10 d. Trentas, Austrija-Vengrija – 1977 m. kovo 6 d. Empolis, Italija) – italų kalbininkas ir aktorius, išgarsėjęs dėl pagrindinio vaidmens 1952 m. V. De Sikos filme „Umbertas D.“
Biografija
K. Batistis gimė Trente, Austrijoje-Vengrijoje (šiuo metu Trentas priklauso Trentino-Alto Adidžės regionui, Italijai). Vienos universitete studijavo kalbotyrą. 1906 m. drauge su E. Tolomėjumi pradėjo leisti nacionalistinį žurnalą „Archivio per l’Alto Adige“. Trečiojo dešimtmečio pradžioje Florencijos universitete tapo kalbotyros profesoriumi. Per savo gyvenimą įvairiomis kalbotyros temomis publikavo daugybę knygų ir straipsnių, pradedant fonetika ir baigiant italų dialektologija, toponimika ir liaudies šnekamąja lotynų kalba. Pripažįstant jo pasiekimus ir patirtį, K. Batistis 1925 m. buvo išrinktas į Italijos nacionalinę kalbos akademiją. Kaip Nacionalinės fašistų partijos narys, K. Batistis visada palaikė italinimo programą, kurią fašistai taikė Pietų Tirolio gyventojams, ir ryžtingai pasisakė prieš vokiškai kalbančių žmonių, turėjusių palikti savo regioną po 1939 m. Pietų Tirolio sutarties, grįžimą į Alto Adidžės regioną pasibaigus II pasauliniam karui.
K. Batistis mirė 1977 m. Empolyje.
Max Pechstein
Maksas Pechšteinas (, 1881 m. gruodžio 31 d., Cvikau – 1955 m. birželio 29 d., Berlynas) – XX a. Vokietijos tapytojas ir grafikas. Ekspresionizmo meno srovės atstovas.
Biografija
Maksas Pechšteinas gimė 1881 m. gruodžio 31 d. Cvikau. Jis buvo antras iš septynių tekstilės fabriko darbuotojo Franz Hermann ir sodietės Lina Richter vaikų. Su daile susipažinti jam padėjo dėdė, tapytojas mėgėjas. 1896−1900 m. M. Pechšteinas mokėsi ir dirbo vietos dažymo ir dekoravimo įmonėje. 1900 m. įstojo mokytis į Menų ir amatų mokyklą Dresdene. 1903−1906 m. studijavo Dresdeno akademijoje pas prof. Otto Gußmann. 1906 m. M. Pechšteinas sutiko Eriką Hekelį, kuris supažindino jį su „Tilto“ grupės nariais, dailininkais ekspresionistais. Iki to laiko M. Pechšteinas tapė impresionistiniu stiliumi. Susipažinęs su grupės ir A. Matiso kūriniais pradėjo naudoti laisvesnius potėpius, nemaišytas grynas spalvas. Tikriausiai buvo įtakotas Van Gogo. 1907 m. vasarą M. Pechšteinas praleido su E. L. Kirchneriu Gopelne, Saksonijos kalnuose.
Su akademijos rėmimu M. Pechšteinas keliavo į Italiją, tačiau nutraukė viešnagę po trijų mėnesių ir išvyko į Paryžių, kur praleido 9 mėnesius, susipažino su avangardine tų laikų daile. Grįžęs į Vokietiją apsigyveno Berlyne. Kartu tapė su E. Hekeliu ir E. L. Kirchneriu prie Moricburgo ežerų netoli Dresdeno. M. Pechšteinas atrado puikią tapybos vietą Nidoje prie Baltijos jūros (dabar Lietuva), kur kūrė ramioje aplinkoje, toli nuo civilizacijos. Jis su kitais tapytojais įkūrė Naująją Berlyno secesiją ir bandė su E. L. Kirchneriu įkurti Šiuolaikinės tapybos studijų institutą (MUIM-Institut). M. Pechšteinui sekėsi pardavinėti paveikslus, jis gaudavo pasiturinčiųjų namų dekoravimo užsakymų. 1912 m. M. Pechšteinas paliko „Tilto“ grupę, tikriausiai dėl to, kad priklausymas jai varžė laisvę rengti personalines parodas, arba buvo pašalintas, nes eksponavo Naujosios Berlyno secesijos parodose.
1914 m. M. Pechšteinas keliavo į Palau salas Ramiojo vandenyno pietuose. Prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui grįžo į Vokietiją. Tarnavo kariuomenėje, dalyvavo mūšiuose Vakarų fronte prie Somos. Po karo padėjo įsteigti Novembergruppe, kairiųjų socialistų, politiškai aktyvių menininkų organizaciją. M. Pechšteinas buvo populiaresnis nei kiti vokiečių ekspresionistai. 1922 m. jis gavo profesoriaus vietą Berlyno akademijoje, kurią prarado 1933 m. Vokietijoje įsigalėjus nacistams. M. Pechšteino kūryba buvo priskirta „degeneraciniam menui“, 326 jo kūriniai buvo konfiskuoti ir pašalinti iš muziejų. Šešetas jų buvo eksponuoti nacistų suorganizuotoje „degeneracinio meno“ parodoje 1937 m. Miunchene. Šiuo laikotarpiu M. Pechšteinas gyveno Pomeranijos kaimo vietovėse ir tik po antrojo pasaulinio karo buvo reabilituotas Vokietijoje, įvertintas daugeliu apdovanojimų už savo kūrybą. Maksas Pechšteinas mirė 1955 m. birželio 29 d. Berlyne. Jis geriausiai žinomas dėl aktų ir peizažų tapybos. Vėlyvieji jo kūriniai tapo labiau sustabarėjusių formų, nei ankstyvieji. Jis sukūrė daugiau nei 900 grafikos kūrinių. Yra sukūręs mozaikų, vitražų.
Sigirija
thumb|right|250px|Sigirija thumb|right|250px|Viena iš freskų ant Sigirijos sienų Sigirija − buvęs pirmo tūkstantmečio Azijos miestas, įsikūręs 370 metrų aukštyje (1193 m virš jūros lygio), 165 km nuo Šri Lankos sostinės Kolombo.
Mardagailas
Mardagailas (🇦🇲 – „žmogus vilkas“) – būtybė armėnų mitologijoje, žmogus, įgyjantis vilko pavidalą. Dažniausiai šios būtybės būdavusios moterys.
Sigirija
Sigirija − tai gigantiška monolitinė uola, ant kurios viršūnės pastatyta tvirtovė. Sigirija išvertus iš sinhalų kalbos reiškia Liūto nasrai („sinha“ − liūtas, „girija“ − nasrai). Sigirija buvo taip pavadinta, kadangi vienintelis kelias, vedantis į šį miestą buvo iškalti liūto nasrai.
Mardagailas
Pasakojama, kad mardagailu moteris virsdavusi taip: pirma, Dievo priversta, paragaudavusi iš dangaus kaip kruša krintančio maisto, skirto mardagailui, po to ant jos iš dangaus užkrisdavusi vilkena. Tai būdavusi Dievo moteriai pasiųsta bausmė. Virtusi mardagailu, moteris naktį praleisdavusi klajodama su vilkais. Ji rydavusi lavonus, pagrobdavusi ir sudraskydavusi vaikus. Dienos metu mardagailas, nusimetęs ir paslėpęs vilkeną, atvirsdavęs moterimi. Šitaip tęsdavęsi septynerius metus, o jiems praėjus, vilkena sugrįždavusi į dangų ir mardagailas vėl tapdavęs paprasta moterimi.
Anot mito, kartą mardagailas bandęs suryti vieną savo svečią. Šis gindamasis smogęs jai durklu ir pataikęs į krūtį. Pienas išsitaškęs danguje ir taip atsiradęs Paukščių Takas.
Sigirija
Sigirija dėl savo įspūdingumo, nepriekaištingo išplanavimo bei sudėtingų to meto naudojamų technologijų vertinama kaip vienas iš Antikinio pasaulio stebuklų. Šiandien Sigirija gausiai lankoma turistų.
Meri Huws
Merė Hyus (, g. 1957 m. rugsėjį)  – buvusi Valų kalbos komisarė. Gimė Karmartenšyre, mokėsi Fišgardo vidurinėje mokykloje, Aberistvito universitete, kur baigė teisę ir politiką, o Oksfordo universitete studijavo socialinio darbuotojo specialybę. Bangoro universitete ji vadovavo visą gyvenimą trunkančio mokymosi fakultetui, šiame universitete ėjo rektoriaus pavaduotojo pareigas.
Nuo 1981 iki 1983 m. M. Hyus buvo Valų kalbos draugijos pirmininkė, o nuo 1993 iki 1997 m. – paprastoji Valų kalbos tarybos narė. M. Hyus yra leiboristų partijos narė.
Nuo 2004 m. buvo Valų kalbos tarybos pirmininkė, kol 2012 m. kovą ši organizacija buvo panaikinta, nes buvo įkurta Valų kalbos komisaro pareigybė. 2012 m. M. Hyus tapo pirmąja Valų kalbos komisare, jos kadencija baigėsi 2019 m. kovą.
2020 m. balandį M. Hyus buvo paskirta eiti Nacionalinės Velso bibliotekos prezidento pareigas, bibliotekos istorijoje ji tapo pirmąja šias pareigas užėmusia moterimi.
2023 m. Europos iki 23 metų lengvosios atletikos čempionatas
'''2023 m. Europos iki 23 metų lengvosios atletikos čempionatas''' – 14-as tarptautinis jaunimo lengvosios atletikos čempionatas, kuris vyko Suomijos mieste Espe.
Dalyvaujančios šalys
1153 sportininkai iš 40 šalių užregistruoti dalyvavimui Europos čempionate:
Lietuva čempionate
Lietuvai čempionate atstovavo aštuoni sportininkai.
A Tribe Called Quest
Per savo egzistavimo laikotarpį grupė išleido šešis studijinius albumus. Grupė yra laikoma alternatyvaus hiphopo pradininke bei yra pelniusi daugybę apdovanojimų.
Rytų Karpatai
thumb|230px|Rytų Karpatai pažymėti oranžine spalva
Šiliškių daugiakamienė vinkšna
left|140px
Rytų Karpatai
Rytų Karpatai – vidurinė Karpatų kalnų dalis, esanti tarp Vakarų Karpatų ir Pietų Karpatų. Eina per Slovakijos, Lenkijos, Ukrainos ir Rumunijos teritorijas. Riboja Tyličiaus ir Predialo perėjos. Ilgis apie 750 km, aukštis iki 2305 m (Pietroso k.).
Ašinė kalnų dalis sudaryta iš kristalinių, vakaruose ir vulkaninių uolienų. Šiaurės rytuose paplitęs flišas. Būdingi trumpi, dažnai plokščiaviršūniai kalnagūbriai ir kalnų masyvai.
Šiliškių daugiakamienė vinkšna
Šiliškių daugiakamienė vinkšna – išskirtinė vinkšna, auganti Ventos regioniniame parke  Akmenės rajone, Papilės seniūnijoje, Šiliškių kaime. Medis yra 20 m į šiaurę nuo dešiniojo Ventos upės kranto ir apie 50 m į pietus nuo Ventos miesto Šiliškių kolektyvinių sodų, bei už 350 m į vakarus nuo krašto kelio. Pasiekiamas iš sodų nuo Lazdynų ir Sodų g. sankirtos nusileidus į pietus link upės stačiu miškingu šlaitu. Objektas nepritaikytas lankymui: nėra informacinių nuorodų, sunkiai surandamas kitų medžių ir krūmų apsuptyje.
Rytų Karpatai
Šlaituose auga bukų, ąžuolų, spygliuočių miškai, kalnų pievos.
Šiliškių daugiakamienė vinkšna
Šiliškių daugiakamienė vinkšna – valstybinis botaninis gamtos paveldo objektas, paskelbtas saugomu Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2015 m. sausio 9 d. įsakymu Nr. D1-19.
Pietų Kuršo savivaldybė
Pietų Kuršo savivaldybė – administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kuržemėje. Ribojasi su Ventspilio, Kuldygos ir Saldaus savivaldybėmis, Lietuvos Respublikos Mažeikių, Skuodo, Kretingos rajonais ir Palangos miesto savivaldybe. Plotas 3591,3 km², 33 364 gyventojų (2021 m.). Administracinis centras – Gruobinia.
Šiliškių daugiakamienė vinkšna
Šiliškių daugiakamienė vinkšna turi penkiolika kamienų, kurie iš bendro pagrindo išsiskiria 0,7 metro aukštyje, 2, 3 ir 4 kamienai išaugę iš bendro kamieno, vėl susijungia (0,5 m atkarpoje) į vieną kamieną 1,80 m aukštyje, 8 ir 9 kamienai suaugę į vieną iki 2,0 m aukščio. Daugiakamienis medis savo įspūdinga forma ir labai plačia bei žema bendra laja, yra vienas iš įdomesnių parko lankytinų gamtinių objektų. Vinkšna yra už 10 m nuo Šiliškių daugiakamienio uosio. Uosio ir vinkšnos lajos susiliečia ir šiaurės–pietų kryptimi sudaro bendrą lają.
Pietų Kuršo savivaldybė
Istorija
Savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus Aizputės, Durbės, Gruobinios, Paviluostos, Priekulės, Nycos, Rucavos ir Vainiaudos savivaldybes. Savivaldybės teritorija atitinka iki 2009 m. administracinės-teritorinės reformos gyvavusio Liepojos rajono ribas.
Rytų Karpatai
Pagrindiniai masyvai: Maramurešo kalnai, Gorganai, Čiornogora, Beščiadai, Rodnos kalnai, Kelimanio kalnai, Vrančos kalnai ir kt.
Pietų Kuršo savivaldybė
Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 26 valsčius ir 5 miestus:
We Got It from Here... Thank You 4 Your Service
We Got It from Here... Thank You 4 Your Service – šeštasis ir paskutinis amerikiečių hiphopo grupės „A Tribe Called Quest“ albumas, išleistas 2016 m. lapkričio 11 d. Albumo įrašymo metu mirė grupės narys Phife Dawg ir grupė albumą užbaigė be jo. Albume dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Kendrick Lamar, Elton John, Kanye West bei kiti.
„We Got It from Here... Thank You 4 Your Service“ sulaukė didžiulio kritikų pripažinimo ir pateko į daugelį geriausių metų albumų sąrašų. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 135 tūkstančiai kopijų ir albumas pasiekė pirmąją vietą „Billboard 200“ reitinge, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2017 m. gegužės mėnesio duomenimis, JAV parduota daugiau, nei 500 tūkstančių kopijų ir albumas yra tapęs auksiniu.
Bučiškiai
Bučiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Alantos, prie Alantos upės.
Istorija
1658 m. kaimas minimas Alantos bažnyčios metrikų knygoje (kaip Bučėnai), 1671 m. – Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje, 1690 m. – Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje (kaip Butiškiai).
Krokuvos sutartis
miniatiūra|265x265px|Krokuvos sutartis Krokuvos sutartis – Lenkijos karalystės ir Vokiečių ordino taikos sutartis, pasirašyta 1525 m. balandžio 8 d. Krokuvoje.
Sutartis formaliai pabaigė Lenkijos–Vokiečių ordino karą. Paskutinis ordino magistras, Albrechtas Brandenburgietis, atsiskyrė nuo Vokiečių ordino ir tapo naujos valstybės – Prūsijos kunigaikštystės, susikūrusios po Vokiečių ordino ir jo valdytos teritorijos sekuliarizacijos – kunigaikščiu ir paskelbė vasalinę ištikimybę Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Žygimantui Senajam. Sąlygos patvirtintos tų pačių metų balandžio 10 d. Alberto Brandenburgiečio duota priesaika.
Išorinės nuorodos
Tekstas su turinio pastabomis (Leibnico Europos istorijos institutas)
Jiaohaitou ledo trasa
Jiaohaitou ledo trasa  – ledo trasa Pekine, Kinijoje. 2022 m. žiemos olimpinių žaidynių trasa bobslėjaus, skeletono ir rogučių varžyboms.
Charakteristika
Trasos ilgis - 1975 m. Įrengta šešiolika posūkių.
Karavanas
thumb|250px|Kupranugarių karavanas Sacharoje ([[Nigeris, 1985 m.)]] thumb|250px|Arklių karavanas Tibete (1938 m.)
Karavanas arba vilkstinė  – žmonių grupė, keliaujanti drauge dėl prekybinių, religinių tikslų, susibūrusi dėl bendros pagalbos sunkiame kelyje, apsaugos nuo plėšikų. Paprastai keliaujama kupranugariais, arkliais, mulais, asilais.
Pagrindine savo reikšme karavanas susijęs su Artimųjų Rytų, Šiaurės Afrikos, Vidurinės Azijos tradiciniu keliavimo būdu per nesvetingas dykumas, stepes, kalnus. Nuo senovės laikų prekybiniai karavanų keliai driekėsi per Sacharą (transsacharinė prekyba), Vidurinę Aziją (šilko kelias), pietų Arabiją (smilkalų kelias) ir kitur. Karavanų keliai jungė oazes, miestus, religinius centrus, per juos plisdavo naujos kultūrines, religinės idėjos, vyko prekių mainai. Svarbiuose karavanų keliuose būdavo statomi nakvynės namai, vadinami karavansarajais. Karavanine prekyba dažniausiai vertėsi klajokliškos tautos – arabai beduinai, tuaregai, tubai, tiurkai, hujai ir kt. Nuo viduramžių didelių nuotolių karavaninė prekyba ėmė menkti, nes suklestėjo prekyba jūromis (500 kupranugarių karavanas galėdavo pergabenti tik apie trečdalį krovinių, telpančių į Bizantijos prekybinį laivą). XIX–XX a. pr. karavanai naudoti krovinių gabenimui po sausringas JAV, Australijos vietas. XX a. pr. Turkestane karavaną sudarydavo paprastai apie 150 kupranugarių, surikiuotų į 8 gretas. Kiekvienai gretai vadovaudavo po vieną varovą, be to, dar būdavo viso karavano vedlys – senas, patyręs keliautojas. Taip pat būdavo keli virėjai ir karavano vadas, kuriam visi privalėjo paklusti. Karavanas taip pat galėdavo gabenti ir keleivių už užmokestį.
Vėliau paspartėjęs geležinkelių ir kelių tiesimas prekybą karavanais padarė nepelningą. Dabar karavanais prekės dar tebėra gabenamos kai kuriuose atokiuose Afrikos ir Azijos kraštuose.
Atkraštys
alt=|thumb|Džinsai, pasiūti iš audinio su atkraščiu. Atkraštys – tekstilės kraštas, sukuriamas audimo metu išilgai audinio ir apsaugantis jį nuo irimo. Audiniui su atkraščiu nebereikalinga papildoma kraštų apdaila ar apsiūlėjimas. Istoriškai terminas atkraštys taikomas tik audiniui, išaustam audimo staklėmis. Džinsų gamyboje itin vertinamas audinys su atkraščiu, kuris sukuriams tik audžiant šaudyklinėmis staklėmis.
Yohan Cabaye
Johanas Kabajė (g. 1986 m. sausio 14 d.) – prancūzų futbolininkas, Crystal Palace ir Prancūzijos nacionalinės rinktinės saugas.
Profesionalo karjerą pradėjo Prancūzijos klubo Lille gretose 2004 m. Svariai prisidėjo prie komandos iškovoto dublio 2010–2011 m. sezone. 2011 m. birželio 10 d. pasirašė penkerių metų sutartį su Newcastle United klubu. 2014 m. už numanomą 19 mln. svarų sumą buvo parduotas Paris Saint-Germain komandai, su kuria dukart triumfavo Ligue 1 ir Coupe de la Ligue pirmenybėse bei 2015 m. iškovojo Coupe de France trofėjų. Tapęs nereikalingu Paryžiaus klubui, 2015 m. liepos 10 d. už klubui rekordinę sumą persikėlė į anglų Crystal Palace gretas.
Amatitlanas
Amatitlanas  – miestas Gvatemaloje, Gvatemalos departamente, 27 km į pietus nuo Gvatemalos miesto, prie Amatitlano ežero vakarinio galo. Šalia eina plentas Gvatemala-Puerto San Chosė.
Yra didžiausias Gvatemaloje duty-free parduotuvių kompleksas. Tekstilės pramonės centras. Turizmas. Didelė dalis miesto gyventojų dirba Gvatemalos mieste.
Istorija
Senovėje čia buvo pokomamų gyvenvietė. 1520–1525 m. regioną užkariavo Pedras de Alvaradas. 1549 m. oficialiai įkurta San Chuan Amatitlano gyvenvietė.
Juodoji našlė (filmas)
Juodoji našlė – 2021 m. JAV mokslinės fantastikos filmas, sukurtas pagal „Marvel“ komiksų veikėją Juodąją našlę. Filmą pagal Eric Pearson scenarijų režisavo Cate Shortland. Jame Scarlett Johansson vaidina Juodąją našlę kartu su Florence Pugh, David Harbour, O-T Fagbenle, Olga Kurylenko, William Hurt, Ray Winstone ir Rachel Weisz. Tai 24-asis „Marvel Cinematic Universe“ (MCU) filmas. Filmo veiksmas vyksta po „Kapitonas Amerika: Pilietinis karas“ įvykių, Juodoji našlė bėga nuo savo praeities, bet yra priversta su ja susidurti.
Tai pirmasis MCU ketvirtosios fazės filmas, kurio išleidimo data dėl COVID-19 pandemijos buvo tris kartus atidėta nuo pradinės 2020 m. gegužės mėn. datos. Filmas sumušė kelis pandemijos kasos rekordus ir visame pasaulyje uždirbo daugiau nei 379 mln. dolerių. Filmas sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų, buvo giriami aktorių, ypač Johansson ir Pugh, pasirodymai ir veiksmo scenos.
Throat Full of Glass
Throat Full of Glass – norvegų aggrotech grupės „Combichrist“ EP, išleistas 2011 m. Kompaktinėje plokštelėje yra dainos „Throat Full of Glass“ remiksai, taip pat nauja kompozicija „Industrial Strength“. Diske taip pat yra „Throat Full of Glass“ dainos vaizdo klipas.
Vaizdo klipas
2011 m. vasario 14 d. karu su singlu „Throat Full of Glass“ pasirodė ir vaizdo klipas. Amerikietiška singlo kopija turėjo „Clean“ vaizdo klipo versiją. Europietiška vaizdo klipo versija vadinosi „Dirty“, kurioje buvo vaizduojamos švelnios nuogybės ir grafinis smurtas. Vaizdo klipo režisierius – žinomas amerikiečių fotografas Čedas Michaelis Vardas.
Ramoninės ąžuolas
Ramoninės ąžuolas – išskirtinio amžiaus ir išvaizdos ąžuolas, augantis Pasvalio rajone, Ramoninės kaime, apie 2 km į šiaurę nuo Vilkiškių. Medis pastebimas atvirame kraštovaizdyje, pasiekiamas iš kelio  pasukus Vilkiškiuose pro ūkio pastatus. miniatiūra|160px|left|Informacinė lentelė prie kamieno miniatiūra|240px|left|Ąžuolo aplinka Privažiavimo ar nuorodų nėra, paskutiniai 0,5 km nuo lauko keliuko įveikiami per dirbamą žemę. Ąžuolo papėdė apaugusi krūmokšniais, užversta nuo lauko surinktais akmenimis. Krūmuose pastebima informacinė lentelė. Šalia, iš rytų pusės, stovi medžiotojų bokštelis, iš vakarų pusės šalia kamieno – medinė kelių laiptelių pakyla. Ąžuolas paskelbtas saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1968 m. gegužės 14 d. įsakymu Nr. 157. Medis yra valstybinės reikšmės botaninis gamtos paveldo objektas.
Jonas Karolis Čartoriskis
Kunigaikštis Jonas Karolis Čartoriskis (apie 1626–1680) – ATR valstybinis veikėjas, Lenkijos magnatas, Krokuvos pakamaris (nuo 1664 m.), Sniatinos, Lanckorono, Markovo, Punsko, Bochneno ir Velicko seniūnas.
Biografija
Stambios magnatų Čartoriskių giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Voluinės vaivados, kunigaikščio Mikalojaus Jurgio Čartoriskio (1585–1661) ir Izabelės Koreckos (m. 1669) trečiasis sūnus. Kunigaikščių Čartoriskių Korecko linijos pradininkas.
Jam priklausė seniūnijos: Sniatino, Lanckorono, Markovo, Punsko, Bochneno ir Velicko.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona buvo Ana Zebžydovska (m. 1668), Karūnos didžiojo kardininko Mykolo Zebžydovskio (1613–1667) ir Marianos Stadnickos vyresnioji duktė. Vaikai nuo pirmos santuokos:
1668 m. gegužę vedė antrą kartą Magdaleną Konopacką (m. 1694), Lietuvos lauko etmono Vincento Korvino Gosievskio našlę. Vaikai nuo antros santuokos:
Kašmyro šaivizmas
thumb|230px|Trika tantrizmo [[jantra, simbolizuojanti tris didžiosios deivės Parašaktės pavidalus]]
Kašmyro šaivizmas – sąvoka, kuria nusakomos iš Kašmyro kilusios tantrinės šaivizmo tradicijos. Prie Kašmyro šaivizmo tradicijų priskiriamos trikos, kaulos ir kramos mokyklos.
Kramos („žingsnių“) mokykla susijusi su deivės Kali kultu šiaurės vakarų Indijoje (Kašmyre ir Udajanoje). Šioje tradicijoje deivės vaizduojamos su kaukolių girliandomis, neretai zoomorfinės. Kramos adeptai nesavastingumo siekia pažeisdami socialinius tabu.
Trikos („trejybės“) mokykla monistinė, bet išpažįsta deivių trejybę (Para – mielaširdingoji forma, Paraprara ir Apara – nuožmiosios formos), laikoma Kali emanacija. Abhinavagupta interiorizavo trikos ritualus, paversdamas jas vidinėmis dvasinėmis praktikomis. Po Abhinavaguptos trikos tantrizmas persiliejo su kaula tantra.
Pagrindiniai Kašmyro šaivizmo tekstai yra įvairios šaivistinės agamos, „Malinavidžajotara tantra“ bei Abhinavaguptos veikalai („Tantraloka“ ir kt.).
Smiltyninis laibenis
Smiltyninis laibenis (Alyssum gmelinii) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų rūšis. Kartais laikoma kalninio laibenio (A. montanum) porūšiu.
Augalas daugiametis, 10–25 cm aukščio. Stiebas beveik status, pilkšvažalis, su plaukeliais. Lapai atvirkščiai kiaušiniški, susmaugti. Žiedynas geltonas, vainiklapiai 5–6 mm ilgio. Žydi balandį–gegužę. Vaisius – ovali ankštarėlė.
thumb|left|230px|Augavietė Austrijoje
Smiltyninis laibenis auga Pietų, Vidurio Europoje, Rusijoje, Ukrainoje. Auga smėlynuose, sausuose šiluose, sausuose šlaituose, smėlingose pievose. Mėgsta kalkingą dirvą.
Smiltyninis laibenis Lietuvoje retas, įtrauktas į Raudonąją knygą. Randamas Dzūkijoje (Ūlos kraštovaizdžio draustinyje) ir Pajūryje.
Kapalika
Kapalika ( < kapāla 'kaukolė') – hinduistinė šaivistinė tradicija, atsiradusi pietų Indijoje pirmaisiais mūsų eros amžiais. Jos pavadinimas kilo nuo šio mokymo sekėjų naudojamo apeiginio ryko – kaukolės, skirtos išmaldai rinkti, gerti ir valgyti. Šitaip kapalikai pabrėžia būties, gyvybės laikinumą. Kapalikai pripažįsta kairiosios rankos tantrą ir nesilaiko socialinių tabu.
Kapalikai garbina ypač nuožmią Šivos atmainą Bhairavą, tepasi kūną pelenais, laikosi kremavimo vietose, nešioja ilgus plaukus (dredus). Teigiama, kad kapalikai atlikdavę ir žmonių aukojimus.
Kapalikų tradicija persiliejusi su nathų tradicija. Jos atšakomis laikomas kaulos ir trikos šaivizmas. Kapalikų praktikos turi daug panašumų su vadžrajanos budizmo praktikomis.
Eric Gordon
Erikas Ambrosas Gordonas jaunesnysis (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Los Andželo „Clippers“ komandoje.
2008 m. NBA naujokų biržoje jį septintuoju šaukimu pasirinko Los Andželo „Clippers“. Per pirmuosius NBA karjeros metus Gordonas savo komandoje pelnė 16,9 taško, vidutiniškai atkovojo 2,6 kamuolio, atliko 3,0 rezultatyvaus perdavimo per 36,0 minutes.
2011 m. gruodžio 14 d. „Clippers“ iškeitė Gordoną, Krisą Keimaną, Alfaruką Aminą ir 2012 m. pirmojo rato šaukimą į Naujojo Orleano „Hornets“ mainais į Krisą Polą ir du būsimus antrojo rato šaukimus. 2016 m. liepos 9 d. Gordonas pasirašė sutartį su Hiustono „Rockets“.
FK Gelgaudiškis
Gelgaudiškio FK – Lietuvos futbolo klubas iš Gelgaudiškio.
Eurolygos 2019–2020 m. sezonas
'''2019–20 m. Eurolyga''' – 20-asis šiuolaikinės Eurolygos sezonas (63-asis apskritai) ir 10-asis sezonas, kai turnyrą rėmė Turkish Airlines. Sezonas prasidėjo 2019 m. spalio 3 d., o 2020 m. kovo 6 d. nutrauktas dėl KOVID-19 pandemijos.
FK Gelgaudiškis
Istorija
Futbolas Gelgaudiškio krašte siejamas su mokytojo V. Červinskio pavarde. Gelgaudiškiečių atmintyje išlikusios vyresniosios kartos futbolininkų pavardės: Juozas Gabartas, Edvardas Zdanavičius, Mindaugas Klimavičius, Gediminas Šačkus. Gelgaudiškio komanda tada garsino savo kraštą, ne vienas jos aistruolis žaidė respublikinio lygio komandose. Mokytojui V. Červinskiui dirbant Gelgaudiškio vidurinėje mokykloje išugdyta ne viena futbolo mėgėjų karta. Jam išėjus į užtarnautą poilsį, futbolas Gelgaudiškyje išblėso.
Eurolygos 2019–2020 m. sezonas
2020 m. kovo 12 d. „Euroleague Basketball“ dėl pandemijos laikinai sustabdė turnyrą, o gegužės 25 d. priimtas sprendimas sezoną nuotraukti.
FK Gelgaudiškis
Istorija
Pranas Povilaitis po karinės tarnybos Lietuvos kariuomenėje subūrė gelgaudiškiečių futbolo komandą: 2004 m. vasarą Prano ir kelių jo bendraminčių dėka suburiama „Gelgaudiškio gelžbetonio“ komanda, kurios branduolys – įmonėje dirbantys vyrai. Per penkerius metus sužaista nemažai varžybų, laimėta taurių. Vėliau komanda įtraukė ir kitus miesto futbolininkus, moksleivius.
Komandą iki šiol remia UAB „Gelgaudiškio gelžbetonis“.
Eurolygos 2019–2020 m. sezonas
Klubai
Sezone dalyvavo 18 komandų iš 10 šalių.
Naudingumo balai
Šaltinis: EuroLeague
Taškai
Šaltinis: EuroLeague
Rezultatyvūs perdavimai
Šaltinis: EuroLeague
FK Kriūkai
Kriūkų FK – Lietuvos futbolo klubas iš Kriūkų.
Kanphata
Kanphata ( 'pradurtausiai') – hinduistinė šaivistinė mokykla, kuriai priklauso tantrikai asketai, kurių pagrindinis skiriamasis bruožas – pradurtos ausys ir nešiojami dideli auskarai. Jie priklausė prie Gorakhnatho pasekėjų nathų ir praktikavo hatha jogą, kad ištobulinę savo kūną pasiektų nemarumą. Kanphatai remiasi iš ezoterinių šaivų ir budistų mokymų patekusiomis tantrinėmis, midtinėmis praktikomis.
FK Mano kova Jankai
Jankų „Mano kova“ – Lietuvos futbolo klubas iš Jankų.
Palomenės II tvenkinys
Palomenės II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 8 km į šiaurę nuo Kaišiadorių, Palomenės gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Vertimo upelį (Lomenos intakas) 0,25 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,25 km, plotis – iki 0,06 km. Pasroviui iškart telkšo Palomenės I tvenkinys, priešsroviui už 1,05 km Palomenės rytiniame pakraštyje prie Antanaičių miško – 1,53 ha tvenkinys. Palomenės II tvenkinio užtvanka eina kelias. Pietiniame krante stovi Palomenės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.
Renaldo Cephas
Renaldas Šauveinas Sifasas (g. 1999 m. gruodžio 8 d.) – Jamaikos futbolininkas, puolėjas.
Karjera
Karjerą pradėjo Allman/Woodford FC. O nuo 2018 m. rungtyniavo Arnett Gardens klube, Jamaikos Premjer lygoje.
2022 m. vasarą išvyko į Šiaurės Makedoniją, kur atstovavo „Shkupi“. 2022–2023 m. sezone Shkupi užėmė antrą vietą.
2023 m. liepos 13 d. pasižymėjo pelnydamas keturis įvarčius į FC Hegelmann vartus. Makedonijos atstovai šventė pergalę triuškinančiu rezultatu 5:0.
2023 m. rugpjūčio 8 d. perėjo į Ankaragücü (Turkija). Rugpjūčio 12 d. debiutavo klube ir pelnė įvartį Süper Lig rungtynėse prieš Kasımpaşa. Varžovai pirmavo (2-1), o jamaikietis išlygino rezultatą (2-2), tačiau Ankaros klubas nesugebėjo išlaikyti lygiųjų ir pralaimėjo (2-3).
2028 m. vasaros olimpinės žaidynės
2028 m. vasaros olimpinės žaidynės arba XXXIV Olimpiada  – 31-osios olimpinės žaidynės, kurios vyks Los Andžele, Kalifornijoje 2028 m. vasarą.
Miestai kandidatai
Iš pradžių dėl organizatoriaus teisės varžėsi Paryžius ir Los Andželas. Tarptautinis olimpinis komitetas galutinį sprendimą paskelbė 2017 m. rugsėjo 13 dieną. Tai buvo precendento neturintis balsavimas, kurio metu paaiškėjo tiek 2024 m., tiek 2028 m. olimpinių žaidynių rengėjai. Teisęs surengti Olimpiadą gavo ir Paryžius ir Los Andželas. Anksčiau buvo pranešta, kad Budapeštas, Roma, Hamburgas atsisakė ketinimų surengti olimpines žaidynes 2024 metais.
Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis
Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis (1933 m. kovo 9 d. Šalniškėje, Kazlų Rūdos valsčius, Marijampolės apskritis – 2011 m. gruodžio 9 d. Čikagoje, JAV) – diplomatas, Lietuvos Respublikos ambasadorius, ekonomistas, JAV lietuvių visuomenininkas, ateitininkas, pirmasis lietuvis, baigęs Oksfordo universitetą.
Šeima
Gimė diplomuoto miškų inžinieriaus Vinco Žemaičio (1896-1983), Kazlų Rūdos miškų urėdo bei Sūduvos miškų revizoriaus ir mokytojos Bronės Ruseckaitės-Žemaitienės šeimoje. Brolis - kun. Kęstutis Žemaitis. 1956 m. Romoje (Italija) vedė Vandą Jadvygą Kybartaitę. Susilaukė penkių vaikų. Užaugo 2 sūnūs ir 3 dukterys: sūnus Alexis su žmona Ramona; duktė Maria su Leno Landini; duktė Rita; sūnus Paulus su žmona Caroline; duktė Julia ir vyras Saulius Eidukai. Anūkai Lorenzo, Aurelius, Diana, Leonardo, Priscilla ir Sofia.
Mokslai
1954-1956 m. studijavo ekonomiką ir tarptautinę teisę Bonos universitete (Vokietija). 1956-1959 m. Oksfordo universiteto (Jungtinė Karalystė) Balliolo koledže tęsė ekonomikos, politinių mokslų ir filosofijos studijas, įgijo bakalauro ir magistro laipsnius. A. J. A. Žemaitis - pirmasis lietuvis, baigęs Oksfordo universitetą.
Karjera
1952-1954 m. Jungtinių Amerikos Valstybių kariuomenėje Korėjos karo metu buvo fronto linijų pulko štabo informacijos skyriaus vadovas.
1959-1966 m. ekonomistas privačiose firmose Čikagoje - buvo vienos didžiausių JAV firmų, Borg Warner International, prezidento pavaduotojas. 1966-1968 m. tarptautinės prekybos specialistas JAV Valstybės departamente Vašingtone.
1968-1992 m. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Romoje pareigūnas, atsakingas už žemės ūkio programas Egipte, Irane, Persijos įlankos valstybėse, Sirijoje, Tailande, Tanzanijoje, Turkijoje bei FAO misijų į kitas besivystančias valstybes vadovas. 1983-1986 m. FAO atstovas su ambasadoriaus rangu Pietų Sudanui.
Arminas Jasikonis
Arminas Jasikonis (g. 1997 m. rugsėjo 12 d. Anykščiuose) – Lietuvos motokroso lenktynininkas, daugkartinis Lietuvos čempionas, nacionalinės rinktinės narys. Karjeros pasiekimas – 2011 m. Europos motokroso čempionato bronzos medalis motociklų 85cc klasėje.
Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis
Karjera
1992-1999 metais Lietuvos Respublikos ambasadorius, misijos vadovas ir pastovus atstovas prie JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos Romoje. Jo iniciatyva bei pastangomis, įvairiems žemės ūkio ir mitybos projektams, Lietuva iš FAO gavo apie 14 milijonų litų. 2000-2004 metais ambasadorius, neetatinis konsultantas žemės ūkio klausimais be atlyginimo Italijos LR ambasadoje. 2004 m. LR ambasadorius, laisvas konsultantas JT organizacijoms.
Vokietijos lietuvių bendruomenės Bonos apylinkės valdybos pirmininkas; Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto užsienio reikalų valdytojo pavaduotojas bei patarėjas; Ateitininkų federacijos Studentų sąjungos atstovas Vokietijoje; 1960-1962 m. Sendraugių sąjungos centro valdybos narys; Lietuvos Krikščionių demokratų sąjungos atstovas pasaulinėje unijoje; Lietuvių krikščionių demokratų sąjungos centro komiteto narys; Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijos Čikagos apskrities valdybos pirmininkas; Amerikos lietuvių tarybos Čikagos skyriaus vykdomasis sekretorius; Lietuvių katalikų mokslo akademijos centro valdybos narys.
Vinco Žemaičio leidinių Lietuvos politiniais ir etnografiniais klausimais bendradarbis; autorius eilės straipsnių Lietuvos klausimais lietuviškoje ir tarptautinėje žiniasklaidoje. Per savo 24 darbo metus Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijoje, rizikuodamas netekti darbo, nuolatos privačiai informavo kitų valstybių atstovus apie Lietuvą ir jos okupaciją.
Arminas Jasikonis
Biografija
Motokrosą ėmė sportuoti nuo ketverių metų, nuo 13 metų pradėjo dalyvauti profesionaliose varžybose. Pirmasis treneris – tėtis Rolandas Jasikonis. 2010 m. išvažiavo gyventi ir sportuoti į Estiją pas žinomą trenerį Avo Leok.
Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis
Karjera
Iš Vilniaus 2011 kovo 27 d. atvyko į Čikagą; mirė 2011 metų gruodžio devintąją. Po šv. Mišių Pal. Jurgio Matulaičio misijoje, gruodžio 17 dieną buvo palaidotas Šv. Kazimiero lietuvių kapinėse.
Arminas Jasikonis
Biografija
2011 m. sezone sėkmingai dalyvavo Europos čempionate, beveik kiekviename etape tapdamas prizininku. 2012 m. sezonui pakvietė „Route77Energy“ komanda atstovauti jai Anglijos čempionate. Tai buvo naujas iššūkis 14 metų sportininkui, atsidūrusiam ne tik toli nuo namų, bet ir persėdusiam ant didelio motociklo - 125cc. Pradėjo bendradarbiavimą su rėmėjais UAB „Motopoint Baltic“. 2013 m. gavo naują pasiūlymą iš komandos „Route77Energy MVRD Honda“ dalyvauti Anglijos ir Europos čempionatuose. 2013 m. sezone atstovavo Lietuvai Europos čempionate MX2 klasėje.
Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis
Apdovanojimai
Šventojo Sosto Šventųjų Metų Sidabro medalis ir Jeruzalės Šventojo Kapo Riterių Ordino didžiojo komtūro titulas. Specialiai įvertintas Pietų Sudano gubernatoriaus už trejų metų veiklą jo krašte. Įvairūs kariniai apdovanojimai.
Arminas Jasikonis
Biografija
Mokėsi ir baigė Anykščių Antano Baranausko pagrindinę mokyklą, kuri sudarė sąlygas mokytis pagal atskirą programą, pagal atskirą tvarkaraštį, suderinus atsiskaitymus. Gyvendamas užsienyje pildė lietuviškas pratybas, mokėsi namuose, o grįžęs kas trimestrą atsiskaitydavo Lietuvoje.
2016 m. rugsėjį paskelbta, kad Jasikonis atstovaus „Suzuki World MXGP“ komandai 2017 m. MXGP sezone.
Pasiekimai
Geriausi pasiekimai:
Narkuškiai
Narkuškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Videniškių, prie Mokios upės.
Arminas Jasikonis
Pasiekimai
A. Jasikonio sporto pasiekimai 2011 m. įvertinti KKSD medaliu „Už sporto pergales“.
Narkuškiai
Istorija
1656 m. kaimas minimas Alantos bažnyčios metrikų knygoje.
Gliese 581 g
Gliese 581 g arba Gl 581 g – šiuo metu žinoma labiausiai panaši į Žemę planeta, skriejanti apie M3V tipo raudonąją nykštukę Gliese 581 maždaug 20,5 šviesmečių (apie 193 trilijonų kilometrų) atstumu nuo Žemės, Svarstyklių žvaigždyne. Planetos atradimas viešai paskelbtas 2010 metų rugsėjo pabaigoje.
Mokslininkai apskaičiavo, kad Gliese 581 g gravitacija pakankama atmosferai išlaikyti. Jos atstumas nuo žvaigždės leidžia tikėtis, kad planetos paviršiuje arba nedideliame gylyje gali būti skysto vandens. Planetos apsisuka apie žvaigždę per 37 dienas.
Surastoji planeta pasižymi tam tikromis charakteristikomis, kurios ją daro panašią į Žemę. Savo saulės atžvilgiu ji yra gyvybei tinkamoje zonoje – nėra nei pernelyg nuo žvaigždės nutolusi, nei pernelyg arti jos, todėl ten gali būti skysto vandens. Ji taip pat nėra nei labai maža, nei labai didelė. Planetos paviršius turi būti tinkamas gyvybei, turėti atitinkamą traukos jėgą ir atmosferą.
Astronomai spėja, jog nuolat apšviestoje pusėje vyrauja karštis iki 71 laipsnio pagal Celsijų, o tamsiojoje -4 laipsnių šaltis. Tačiau tarpinėse zonose įmanoma surasti pastovaus ir gyvybei tinkamo klimato zonas.
Vytautas Mitalas
Vytautas Mitalas (g. 1989 m. birželio 16 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas.
Biografija
2008 m. baigė Vilniaus Žemynos gimnaziją, 2014 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institutą.
2008 m. įsitraukė į politinę ir nevyriausybinių organizacijų veiklą. Buvo Vilniaus liberalaus jaunimo organizacijos pirmininkas, nacionalinės Jaunimo reikalų tarybos narys, Vilniaus jaunimo organizacijų sąjungos „Apskritas stalas“ valdybos narys.
2012 m. švietimo ir mokslo ministro Gintaro Steponavičiaus patarėjas. 2012–2016 m. Seimo nario padėjėjas.
2017–2018 m. Liberalų sąjūdžio sekretoriato projektų vadovas ir 2018–2019 m. – Lietuvos laisvosios rinkos instituto ekspertas.
2019 m. balandį – 2020 m. lapkritį Vilniaus vicemeras, atsakingas už mokyklų, ūkio ir transporto, miesto plėtros bei socialinius klausimus.
Nuo 2020 m. lapkričio – 2020–2024 m. Seimo narys, Seimo pirmininkės Viktorijos Čmilytės-Nielsen pavaduotojas.
Gruffydd Robert
Grifidas Robertas (, 1527 m. – 1598 m. gegužės 15 d.) – valų katalikų kunigas ir gramatikas, valų kalba parašęs pirmąją valų gramatiką, kai 1567 m. su savo kolega kunigu Morisu Klinogu buvo priverstinai išvykęs į Milaną.
Biografija
Kilęs iš Šiaurės Velso, galbūt iš Kluido lygumos arba Anglesio. 1555 m. Oksfordo universiteto Kristaus Bažnyčios koledže įgijo magistro laipsnį, 1558 m. pradėjo eiti Anglesio arkidiakono pareigas. Netrukus po to, kai jis buvo paskirtas į šią vietą, mirė Elžbieta I ir į Angliją bei Velsą 1559 m. suprematiniu aktu vėl buvo įvestas protestantizmas. Velse katalikybė laikėsi stipriai ir Grifidas Robertas buvo tarp tų, kurie liko ištikimi senajai religijai.
Po Elžbietos I mirties Grifidas Robertas ir Morisas Klinogas, kaip tremtiniai, išvyko į žemyną, keliavo po Prancūziją ir Vokietiją. 1564 m. sausį atvyko į Romą, kur abu su Klinogu Anglų ligoninėje tapo kapelionais.
1567 m. Milane Grifidas Robertas išleido savo gramatikos Dosbarth Byrr ar y rhann gyntaf i ramadeg Gymraeg pirmąją dalį. Tais pačiais metais Grifidą Robertą įdarbino kardinolas Karlas Boromėjus, Milano arkivyskupas. A. Mundėjus ir M. Kifinas Grifidą Robertą vadino daktaru. Galbūt jis gavo daktaro laipsnį Luvene, Belgijoje, arba dirbdamas Boromėjui Milane. Grifidas Robertas buvo Boromėjaus nuodėmklausys ir Milano katedros teologijos kanauninkas. Per 1567 m. marą Grifidas Robertas padėjo Boromėjui dalyti išmaldą. Boromėjui jis tarnavo beveik 20 metų.
Grifidas Robertas mirė 1598 m. gegužės 15 d. arkivyskupo rūmuose Milane.
1988 m. Prancūzijos prezidento rinkimai
1988 m. Prancūzijos prezidento rinkimai – šeštieji eiliniai Prancūzijos prezidento rinkimai, kurie vyko 1988 m. balandžio 24 ir gegužės 8 d.
Kadangi per pirmąjį rinkimų turą nė vienas kandidatas negavo daugumos, po dviejų savaičių buvo surengtas antrasis turas. Jame socialistas Fransua Miteranas nugalėjo dešiniųjų atstovą Žaką Širaką ir buvo perrinktas Prancūzijos prezidentu antrajai kadencijai.
Rezultatai
Šaltinis: https://www.conseil-constitutionnel.fr/decision/1988/8856pdr.htm
I pasaulio futbolo čempionato finalas
I pasaulio futbolo čempionato finalas – finalinės 1930 m. pasaulio futbolo čempionato rungtynės tarp Urugvajaus ir Argentinos komandų, vykusios 1930 m. liepos 30 d.
Finalas buvo žaidžiamas Estadio Centenario stadione, Montevidėjuje. Komandos taip pat buvo susitikusios 1928 m. Olimpinių žaidynių finale.
Rungtynės ilgai neprasidėjo, nes abi komandos nesutarė, kuri pirma turėtų įžaisti kamuolį. Nesutarimai išspręsti įsikišus FIFA. Buvo nuspręsta, kad pirmąjį kėlinį pradės Argentina, antrąjį – Urugvajus.
Paskutinis žaidėjas iš šio finalo Francisco Varallo mirė 2010 m. rugpjūčio 30 d.