cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sberbank
Sberbank (🇷🇺) – didžiausia ir seniausiai veikianti Rusijos kredito įstaiga. „Sberbank“ steigėjas ir pagrindinis akcininkas – Rusijos centrinis bankas – valdo 50 % + viena akcijų. Svarbiausias banko biuras veikia Maskvoje. Teikia visas svarbiausias bankines, draudimo, lizingo, vertybinių popierių prekybos paslaugas. Didžiausias Rusijos ir Rytų Europos bankas „Sberbank“ perėmė antro pagal dydį kito Rusijos investicinio banko „Troika Dialog“ akcijas. Sandorio vertė siekia apie 1 mlrd. JAV dolerių.
One Thing at a Time
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Techninis personalas
Brčko apygarda
Tautinė sudėtis (2013 m.): bosniai 42,36 %, serbai 34,58 %, kroatai 20,66 %.
Bosnijos ir Hercegovinos Federacija
300px|thumb|Federacijos vieta [[Bosnija ir Hercegovina|Bosnijos ir Hercegovinos valstybėje]]
Bosnijos ir Hercegovinos Federacija (Federacija Bosne i Hercegovine), taip pat vadintas Bosnių-Kroatų Federacija – autonominis darinys Bosnijoje ir Hercegovinoje, užimantis 51 proc. valstybės teritorijos. 2,85 mln. gyventojų (2007 m.), vyrauja musulmonai (70 proc.) ir kroatai (28 proc.). Administracinis centras – Sarajevas.
Gyventojai
72,9 % gyventojų sudaro bosniai, 21,6 % kroatai, 4,5 % serbai ir apie 1 proc. kiti (tarp jų Bosnijos čigonai).
Bosniai daugumą sudaro Unos-Sanos, Zenicos-Dobojaus, Tuzlos, Sarajevo ir Bosnių Podrinės kantonuose, kroatai Posavinos, Vakarų Hercegovinos ir Dešimtajame kantonuose. Hercegovinos-Neretvos ir Vidurio Bosnijos kantonuose tautinė dauguma skiriasi priklausomai nuo bendruomenės. Vakarų Bosnijoje yra keletas bendruomenių su serbų dauguma.
Administracinis skirstymas
Federacija suskirstyta į dešimt kantonų.
thumb|left|300px|Federacijos kantonai
Geografija
Federacija apima šalies pietus ir pietvakarius iki labiausiai į vakarus nutolusio Bihačo, taip pat šalies centrą beveik iki Savos upės šiaurėje. Nuo jos šalį skiria Brčko apygarda, kuri laikoma abiejų sudėtinių Bosnijos ir Hercegovinos dalių kondominiumu. Prie Savos yra du eksklavai (Posavinos kantonas), kurie priklauso federacijai ir yra supami Serbų respublikos bei Brčko apskrities iš vienos pusės ir Kroatijos kitapus upės.
Istorija
Bosnijos ir Hercegovinos Federacija sukurta Vašingtono sutartimis 1994 m. kovo 18 d., kuriomis taip pat buvo nutrauktos kovos tarp kroatų ir bosnių pajėgų.
The Witcher 3: Wild Hunt
The Witcher 3: Wild Hunt  – kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas (RPG), sukurtas lenkų „CD Projekt RED“ studijos, naujausia serijos „The Witcher“ dalis. Prekyboje pasirodė 2015 m. gegužės 19 d. Visos dalys paremtos lenkų rašytojo Andrzej Sapkowski „Raganiaus“ ciklu, žaidimo siužetai tęsia istoriją nuo ten, kur baigėsi knygos.
Atviro pasaulio žaidime iš trečiojo žaidėjo perspektyvos valdomas pagrindinis veikėjas Geraltas iš Rivijos, monstrų medžiotojas – raganius. Jis ieško savo įvaikintos dukters Ciri, kuri bėga nuo Laukinės medžioklės fenomeno. „Raganiaus“ pasaulyje Laukinė medžioklė yra iš paralelinės visatos atvykusi elfų grupė, siekianti pagrobti Ciri. Žaidime veikėjas kovoja prieš įvairius priešus naudodamas ginklus ir rudimentinę magiją („ženklus“). Be pagrindinės istorijos veikėjas gali vykdyti antrines misijas ir lobių paieškas.
Žaidimas kritikų buvo įvertintas labai gerai už istoriją, pasaulio dizainą, kovos galimybes ir vizualinį apipavidalinimą. Per pirmas šešias savaites po išleidimo visame pasaulyje buvo parduota apie 6 milijonai kopijų. Žaidimas gavo „Geriausio metų žaidimo“ nominacijas įvairiuose apdovanojimų renginiuose ir iš kritikų. Kai kurie jų įvardino ši žaidimą kaip geriausią visų laikų vaidmenų žaidimą. Jo populiarumas paskatino Sapkowski Raganiaus ciklo vertimus į kitas kalbas, visų pirma anglų.
Iš viso šio žaidimo buvo parduota virš 40 milijonų kopijų ir jis tapo vienu populiariausių žaidimų istorijoje. 2023 m. kovą žaidimo pardavimai pasiekė 50 milijonų ribą.
Splito–Dalmatijos apskritis
Splito–Dalmatijos apskritis  – apskritis pietų centrinėje Dalmatijoje, Kroatijoje. Administracinis centras – Splitas. 2011 m. duomenimis apskrityje gyveno 455 242 gyventojai, iš kurių kroatai sudarė 97,08 % populiacijos. Apskrities pagrindinis ekonomikos šaltinis yra turizmo sektorius, mažiau svarbi pramonė bei žemės ūkis.
Geografija
Fizinis apskrities plotas padalintas į tris dalis. Dalis Dinarų kalnyno formuoja pasienio ruožą su Bosnija ir Hercegovina.
Pagrindiniai apskrities miestai: Splitas, Kaštela, Solinas, Trogiras, Omišas, Makarska, Sinis, Imotskis ir Vrgoracas. Miestai, esantys salose: Bračo sala – Supetaras, Hvaro sala – Hvaras ir Stari Gradas bei Viso sala – Visas ir Komiža.
Emanuelė (filmas)
Emanuelė – 1974 m. sukurtas erotinis filmas, viena garsiausių šio žanro juostų, kuri, net ir išpeikta kritikų, sulaukė didžiulio populiarumo visoje Europoje ir JAV. Filmas, priskiriamas „softcore“ žanrui, vėliau sulaukė daugybės tęsinių ir pamėgdžiojimų.
Po filmo „Paskutinis tango Paryžiuje“ (1972) sėkmės, kino studijos susidomėjo galimybe kurti daugiau erotinių filmų. Prodiuseriui Yves Rousset-Rouard sugalvojus ekranizuoti Emmanuelle Arsan romaną „Emanuelė“ ir įsigijus teises į jį, režisuoti buvo pakviestas aktorius ir fotografas Just Jaeckin, iki tol neturėjęs filmų kūrimo patirties. Pagrindinis vaidmuo buvo patikėtas olandei Silvijai Kristel, šio filmo dėka tapusiai viena žymiausių Europos erotinio kino žvaigždžių.
Turinys
Jauna ir neseniai ištekėjusi prancūzė Emanuelė atvyksta pas savo vyrą Žaną į Bankoką, kur šis dirba diplomatinėje atstovybėje. Ji susipažįsta su kitomis darbuotojų žmonomis, kurios nuobodžiaudamos leidžia dienas ir tarp kurių klesti itin liberalus požiūris į intymius santykius. Žanas, kuris yra kiek vyresnis už žmoną, taip pat neprieštarauja ir netgi skatina žmoną atsiduoti seksualinėms fantazijoms, tikindamas jog taip ji galės atsikratyti savo drovumo ir galės gauti iš gyvenimo daugiau nei iki tol.
Per trumpą laiką Emanuelė išmėgina įvairiausius seksualinius santykius, kol susipažįsta su Mario – pagyvenusiu vyriškiu, kuris kardinaliai pakeičia jos požiūrį į seksą. Nepaisant to, kad sutuoktiniai laikosi taisyklės nieko neslėpti vienas nuo kito, Žanas pradeda bijoti, kad Emanuelė, patirdama vis daugiau seksualinių nuotykių, nutols nuo jo...
Ypatingasis pasitarimas prie TSRS NKVD
Ypatingasis pasitarimas prie TSRS NKVD  – neteisminis NKVD organas, vykdęs teismines funkcijas, egzistavęs 1922–1953 m. Ypatingieji trejetai prie NKVD buvo kiti organai, negu kad Ypatingasis pasitarimas.
Kiti pavadinimai: Ypatingoji komisija prie NKVD (Особая комиссия при НКВД), Ypatingasis pasitarimas prie OGPU (Особое совещание при ОГПУ), Ypatingasis pasitarimas prie TSRS MGB (Особое совещание при МГБ СССР).
YP turėjo įgaliojimus:
Ypatingasis pasitarimas prie TSRS NKVD nebuvo teismų sistemos dalis. Nuosprendžius jis priimdavo paspartinta tvarka, pagal tyrimo rezultatus. YP turėjo teisę priimti nuosprendį nagrinėjimo metu nedalyvaujant kaltinamajam ar jo advokatui.
Sudėtis
Ypatingojo pasitarimo nariais būdavo:
Istorija
Pirmieji ypatingojo pasitarimo analogai buvo įkurti Rusijoje dar Petro I laikais.
1924 m. kovo 28 d. TSRS CVK Prezidiumas patvirtino naujus OGPU teisių nuostatus. Ypatingasis pasitarimas prie OGPU gavo teisę nuteisti kalėti lageryje iki 3 metų.
1934 m. lapkričio 5 d., panaikinus OGPU teisminę kolegiją, TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu buvo sukurtas Ypatingasis pasitarimas prie TSRS NKVD, kuris egzistavo iki 1953 m. rugsėjo 1 d.
Didžiojo teroro metais UP atliko pagalbinį vaidmenį. YP nuteisdavo kalėti lageriuose, kartais nuteisdavo tremčiai ar uždrausdavo būti stambiausiuose TSRS miestuose. Maksimali tremties, kuriai galėdavo nuteisti YP, trukmė buvo 5 metai, vėliau, nuo 1937 m. balandžio – 8 metai. Nuteisti ilgesniam laikotarpiui ar, juo labiau, mirties bausmei, Ypatingasis pasitarimas negalėjo, nes neturėjo tam teisės. Aukštą padėtį užėmusių represuojamųjų bylos paprastai atsidurdavo teismuose.
Per pirmąją 1934 m. pusę dar nepanaikinta OGPU Kolegija nuteisė 21234 žmones. Per antrąją pusę – 1057 žmones.
1935 m. YP nuteisė 33823 žmones, o 1935 m. gegužę įkurti trejetai prie NKVD valdybų – 122 726 žmones.
1936 m. Ypatingasis pasitarimas išnagrinėjo 21 222 žmonių bylas, o trejetai tuo pačiu laikotarpiu išnagrinėjo 148 411 žmonių bylas.
1939 m. viduryje, pagal A. Vyšinskio pranešimą CK Politbiurui, kiekviename YP posėdyje būdavo nagrinėjama nuo 200 iki 300 bylų. Dėl to labai abejotina, ar tos bylos galėjo būti normaliai išnagrinėtos.
1940 m. pabaigoje YP gavo teisę naudoti dar vieną bausmę – konfiskuoti neteisėtai įgytą turtą ar turtą, naudotą nusikaltimams atlikti.
1942 m. lapkritį YP, atsižvelgiant į karo laiką, gavo įgaliojimus nagrinėti bylas apie ypač pavojingus nusikaltimus tvarkai ir nuteisti bet kokioms bausmėms, įskaitant mirties bausmę. Šie įgaliojimai buvo tik karo metais. Per tą laiką pagal YP prie TSRS NKVD nuosprendžius buvo sušaudytas 10 101 žmogus.
Pasibaigus karui maksimali YP skiriama bausmė buvo 25 įkalinimo metai. 5-ojo dešimtmečio antroje pusėje YP prie NKVD (nuo 1946 m. – YP prie MGB) buvo pagalbinė, bet svarbi priemonė įforminant bylas prieš nacionalistinio pasipriešinimo tarybų valdžiai Pabaltijo respublikose bei Tarybinei Armijai Lenkijoje dalyvius. Į YP patekdavo bylos, kurių neimdavo nagrinėti teismai ir karo tribunolai. Ši praktika susiklostė karo metais, kai taip būdavo sprendžiamos tėvynės išdavikų ir hitlerininkų pagalbininkų bylos.
Apibendrinimai
Einant laikui YP įgaliojimai keitėsi. Pagal pirmąjį projektą (1922 m. liepos 31 d.) YP galėjo tik ištremti iki 5 m. Didžiojo Tėvynės karo metais YP gavo teisę nuteisti mirties bausmei. Karo metais suteiktos neteisminio bylų nagrinėjimo teisės gali būti pagrįstos, bet tokio reikalo nebuvo taikos metais, bet galimybė nuteisti mirties bausmei išliko.
Pats Ypatingasis pasitarimas būdavo perkrautas bylomis, dėl ko negalėdavo kruopščiai ir visapusiškai jas išnagrinėti ir kartais padarydavo grubių klaidų. Pvz., 1950 m. vasario 13 d. MGB pranešė į VKP(b) J. Stalinui apie vasario 10 d. įvykusi YP posėdį, kuriame buvo nagrinėtos 1592 žmonių bylos. Suprantama, kad išnagrinėti tokį bylų skaičių neįmanoma.
1953 m. rugsėjo 1 d. TSRS AT prezidiumo nurodymu buvo panaikintas Ypatingasis pasitarimas.
Hahn
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šarvuotadenis kreiseris
thumb|right|250px|Šarvuotadenio kreiserio su karapaksiniu šarviniu deniu (raudona linija) šarvų schema. Virš šarvinio denio šoninių nuožulnų – anglių duobės, kurios irgi atlieka šarvų funkciją. Taip pat šarvuoti patrankų bokšteliai. Šarvuotadenis kreiseris  – XIX a. pabaigos – XX a. pradžios kreiseris su mechanizmus ir artilerinius rūsius dengiančiais daliniais šarvais – plokščiu ar išgaubtu (karapaksiniu) šarviniu deniu.
Šarvuotadeniai kreiseriai buvo silpniau šarvuoti negu šarvuotieji kreiseriai. Vėliau iš šarvuotadenių kreiserių atsirado lengvieji ir sunkieji kreiseriai, o iš šarvuotųjų kreiserių – linijiniai kreiseriai.
Atsiradimo istorija
XIX a. 8-ąjį dešimtmetį pradėti statyti greitaeigiai kreiseriai buvo bešarviai, kad jų masė būtų mažesnė. Gyvybiškai svarbios laivo dalys – artilerijos rūsiai, katilai ir garo mašinos buvo nepridengtos šarvais. Nuo priešo sviedinių jas turėjo saugoti jų vieta žemiau vaterlinijos ir virš jų esančios šoninės anglių duobės. Praktinis tokių kreiserių panaudojimas parodė, kad juos lengvai pažeidžia net vidutinio kalibro artilerija.
Pirmuoju šarvuotadeniu kreiseriu tapo 1878 m. pradėtas statyti D. Britanijos kreiseris „Comus“, kuris žemiau vaterlinijos turėjo plokščią 38 mm storio šarvinį denį, kuris dengė vidurinę laivo dalį. 1882 m. D. Britanijoje imti statyti Arethusa klasės kreiseriai, kurių 38 mm storio šarvinis denis turėjo į bortus nukreiptas nuožulnas, kurios šiek tiek kompensavo šarvų juostos palei vaterliniją nebuvimą. Toks šarvinis denis buvo vadinamas karapaksiniu deniu.
Tipiškų to meto šarvuotadenių kreiserių talpa būdavo nuo 2500 iki 7000 tonų, jie būdavo ginkluoti iki 12 patrankų (kalibrai nuo 100 iki 152 mm), jų greitis 18-23 mazgai.
Tobulinant šarvuotadenius kreiserius buvo storinami denio šarvai, jie buvo įtaisyti per visą laivo ilgį. Pirmasis kreiseris, turėjęs viso laivo ilgio šarvinį denį buvo kompanijos „Armstrong Whitworth“ 1882–1884 m. Čilės laivynui pastatyta „Esmeralda“. Šis kreiseris tapo vadinamųjų Elsviko kreiserių  – šarvuotadenių kreiserių su sunkiosiomis patrankomis – klasės pirmtaku. Laivai buvo vadinami pagal Elsviko laivų statyklas.
Šarvuotadenių kreiserių šarvinių denių šarvus papildydavo denio patrankų, kazematų, kovinių kabinų šarvai. Šarvai sudarydavo apie 1/10 visos laivo masės.
Naudojimas
thumb|left|250px|Pirmo rango britų kreiseris HMS „Powerful“ Šarvuotadenius kreiserius statė visos to meto jūrinės valstybės. Jų talpa, šarvų storis, ginkluotė, greitis ir plaukiojimo tolis buvo įvairūs.
D. Britanijos laivyno šarvuotadeniai kreiseriai buvo skirstomi į tris grupes:
Kitos valstybės dažnai naudojo britų kreiserių klasifikaciją. Kai kurios valstybės (pvz., Rusijos imperija) trečio rango kreiserių neturėjo.
Jan Schmid
2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse laimėjo savo pirmąjį olimpinį medalį - sidabrą komandinėje rungtyje.
Kai tau dvidešimt
Kai tau dvidešimt – 1978 m. sukurta erotinė drama.
Turinys
Dvi dvidešimtmetės merginos Lija ir Tina, susipažinusios paplūdimyje, kartu leidžiasi į kelionę per Italiją. Jos nerūpestingos, linksmos ir ieškančios nuotykių, norinčios ir imančios iš gyvenimo viską, ką tik pajėgia. Jos atsiduria vienoje iš Romos komunų, kur tikisi gerai praleisti laiką, tačiau greitai nusivilia ir patraukia toliau, ieškodamos seksualinių nuotykių. Viename iš barų jos susiduria su agresyviai nusiteikusių vyrų gauja ir čia merginų kelionė baigiasi tragiškai...
Pupiai (Raseiniai)
Pupiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Žaiginio.
Burger
Burger − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pelenai ir sniegas
„Pelenai ir sniegas“  – kanadiečių menininko Gregorio Kolberio sukurta paroda-instaliacija. Ją sudaro fotografijos, filmai ir medžiagos, pateiktos laiškų forma. Paroda keliauja iš miesto į miestą, kur įrengiama Klajojančiame muziejuje – laikinoje parodų salėje. Kolberio darbas atskleidžia žmonių ir laukinių gyvūnų santykį, jautrumą, poetiškumą. Parodą „Pelenai ir sniegas“ aplankė daugiau nei 10 milijonų žmonių, ji buvo surengta Niujorke, Meksike, Tokijuje, Venecijoje, Santa Monikoje. Tai gausiausiai pasaulyje lankoma paroda jos autoriui tebesant gyvam.
Kiekvienoje parodoje būna virš 50-ies didelio formato fotografijų ir trys videoinstaliacijos. Fotografijos padarytos sepijos stiliumi, 3,5 x 2,5 m formato, atspausdintos ant rankų darbo japoniško popieriaus. Lankytojai gali peržiūrėti pilnametražį 60 min. dokumentinį filmą, nufilmuotą 35 mm fotojuosta bei du haiku stiliaus trumpus filmus. Nei fotografijose, nei filmuose nenaudojamas skaitmeninis koliažas.
Filmai labiau ne dokumentiniai, o poetiniai su mistikos, egzotikos, ramybės vaizdiniais. Pilnametražį filmą redagavo dukart „Oskaro“ laureatas Pietro Skalija. Tekstą skaito Lourensas Fišbornas (anglų k.), Enrikė Rocha (ispanų k.), Kenas Vatanabė (japonų k.), Žana Moro (prancūzų k.). Garso takelį filmui sukūrė Maiklas Brukas, Deividas Darlingas, Haineris Gėbelsas, Liza Džerard, Lukas Fosas, Nusratas Fatė Ali Chanas ir Dživanas Gasparianas.
Kolberis nuo 1992 m. pradėjo keliauti po įvairius pasaulio kraštus ir fotografuoti žmones su gyvūnais. Jis aplankė Indiją, Mianmarą, Keniją, Šri Lanką, Egiptą, Dominiką, Etiopiją, Tongą, Namibiją, Antarktidą. Tarp vaizduojamų gyvūnų – drambliai, gepardai, lamantinai, banginiai, surikatos, orangutanai, karakalai, gibonai ir kt. Paroda pirmą kartą pristatyta Venecijoje, 2002 m.
Antrojo periodo elementas
Antrojo periodo elementas – cheminis elementas antroje periodinės elementų lentelės eilutėje (periode). Periodinė lentelė turi eilutes tam, kad būtų iliustruotos pasikartojančios savybės didėjant cheminių elementų protonų skaičiui: nauja eilutė prasideda, kai cheminės savybės pradeda kartotis, taigi elementai su panašiomis cheminėmis savybėmis atsiduria viename stulpelyje.
Antrasis periodas turi šiuos aštuonis elementus: litis, berilis, boronas, anglis, natris, deguonis, fluoras ir neonas. Ši skaičius aiškinamas šiuolaikinėmis atominės struktūros teorijomis. Kvantinės mechanikos atomo struktūros aprašyme šis periodas atitinka 2s ir 2p blokų bloko orbitalių užpildymus. Antrojo periodo elementai paklūsta aštuonių elektronų taisyklei – tam, kad būtų užpildytas valentinis elektronų sluoksnis, jiems reikia aštuonių elektronų. Šie elementai gali daugiausia turėti 10 elektronų: du 1s orbitalėje, du 2s orbitalėje ir šešis 2p orbitalėje. Visi šio periodo elementai, išskyrus berilį ir neoną, gali susijungti į dviatomes molekules.
Periodinės tendencijos
thumb|Apskaičiuotas antrojo periodo elementų atominis splindulys pikometrais
Antrasis periodas yra pirmas periodinėje lentelėje, kuriam galima pritaikyti periodines tendencijas. Pirmasis periodas, kuriame yra vos du elementai (vandenilis ir helis) yra per mažas, kad būtų galima pamatyti besikartojančias savybes. Antrajame periode, didėjant elemento protonų skaičiui, trumpėja atomo spindulys, o elektroneigiamumas ir jonizacijos energija didėja.
Antrajame periode yra tik du metalai (litis ir berilis), taigi šis periodas turi mažiausia metalų (pirmasis periodas neturi metalų, tačiau jame yra tik du elementai, taigi jis negalėtų turėti daugiau metalų) ir daugiausia nemetalų (4). Antrojo periodo elementai savo grupėse turi ekstremaliausias savybes, pavyzdžiui, fluoras yra reaktyviausias halogenas, neonas yra inertiškiausios inertinės dujos, o litis iš šarminių metalų yra mažiausiai reaguojantis.
Tagbo krioklys
thumb|right|175px|Tagbo krioklys Tagbo krioklys  – krioklys Ganoje, Voltos regione, netoli Afadžato kalno, prie Liati Wote kaimo, apie 27 km į rytus nuo Hohoės. Krioklys susideda iš keleto pakopų, iš kurių paskutinė yra apie 60 m aukščio. Apylinkėse auga drėgnieji atogrąžų miškai.
Jang Min-hee
Jang Min-hee (g. 1999 m. balandžio 5 d.) – Pietų Korėjos šaulė iš lanko, olimpinė čempionė.
Biografija
Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje korėjietė pelnė 677 taškus ir buvo antra. Komandinėje įskaitoje kartu su Pietų Korėjos nacionaline rinktine (An San ir Kang Chae-young) pasiekė naują pasaulio rekordą.
Schuster
Schuster − pavardė.
Pasaulinė skraidančiojo disko federacija
Pasaulinė skraidančiojo disko federacija (, WFDF) – svarbiausia skraidančiojo disko disciplinų organizacija, vienijanti skraidančiojo disko nacionalines organizacijas iš viso pasaulio, organizuoja žemynų ir pasaulio skraidančiojo disko disciplinų turnyrus.
WFDF vienija 62 valstybes iš viso pasaulio: Afrikos, Australijos, Azijos, Europos, Pietų Amerikos, Šiaurės Amerikos ir Karibų. WFDF yra nepelno siekianti organizacija, įkurta 1985 metais JAV, Kolorade. Federacija atstovauja šioms sporto šakoms: lėkščiasvydžiui (lauko, paplūdimio, uždarų patalpų), diskgolfui, individualioms rungtims su disku (toliausiai numesto disko rungtis, taiklumas, paties mesto ir pagauto disko rungtis, diskatlonas), guts, dvidiskiui, frystailui.
Narystė
WFDF yra SportAccord (anksčiau buvo žinoma GAISF vardu), tarptautinių pasaulio žaidynių asociacijos (IWGA) ir tarptautinės sporto mokslo ir fizinio lavinimo tarybos (ICSSPE) narė. 2013 metų gegužę federacijai vadovavus WFDF prezidentui Robertui L. „Nob“ Rauch, WFDF buvo pripažinta Tarptautinio olimpinio komiteto.
2015 rugpjūčio 2 dieną tarptautinis olimpinis komitetas (TOK), vykusioje 128-ojoje TOK sesijoje Kvala Lampūre, pripažino pasaulinę skraidančiojo disko federaciją (WFDF) ir jos kuruojamas skraidančiojo disko disciplinas kaip atskiras sporto šakas.
WFDF nariai
Šiuo metu pasaulinę skraidančiojo disko federaciją sudaro 62 nacionalinės federacijos iš visų žemynų.
WFDF nariai yra skirstomi į tikruosius narius ir asocijuotus narius.
Artėjantys WFDF sankcionuoti renginiai
Waterloo, Kanada, 2018 m., Rugpjūčio 19-25 d.
WFDF narių reitingas
(WFDF reitingas atnaujintas 2015 m. rugpjūčio 31 d. )
Pasaulio lėkščiasvydžio čempionatų rezultatai (WUGC)
Londonas, Didžioji Britanija, 2016 m. birželio 18-25 d.
Sakajus, Japonija, 2012 m. liepos 7–14 d.
Vankuveris, Kanda, 2008 m. rugpjūčio 2–9 d.
Turku, Suomija, 2004 m. rugpjūčio 1–7 d.
Heilbronas, Vokietija, 2000 m. rugpjūčio 12–20 d.
Bleinas, Minesota, JAV, 1998 m. rugpjūčio 15–22 d.
Jonšiopingas, Švedija, 1996 m. rugpjūčio 10–17 d.
Kolčesteris, Didžioji Britanija, 1994 m. rugpjūčio 21–28 d.
Ucunomija, Japonija, 1992 m. rugpjūčio 17–23 d.
Oslas, Norvegija, 1990 m. liepos 8–14 d.
Levenas, Belgija, 1988 m. rugpjūčio 29–rugsėjo 3 d.
Kolčesteris, Didžioji Britanija, 1986 m. rugpjūčio 25–31 d.
Geteborgas, Švedija, 1983 m. rugpjūčio 29–rugsėjo 3 d.
Azijos ir Okeanijos guts ir ultimeito klubų čempionato rezultatai
Kinijos Taipėjus, Naujasis Taipėjus 2015 m. spalio 17–18 d. Azijos ir Okeanijos ultimeito klubų čempionato rezultatai
Pasaulio klubų čempionatų rezultatai
Lekas, Italija, 2014 m. rugpjūčio 2–9 d.
Praha, Čekija, 2010 m. liepos 3–10 d.
Pertas, Australija, 2006 m. lapkričio 11–18 d.
Honolulu, JAV, 2002 m. rugpjūčio 4–10 d.
Sent Andrusas, Škotija, 1999 m. rugpjūčio 12–20 d.
Vankuveris, Kanada, 1997 m. liepos 27–rugpjūčio 2 d.
Milfildas, Didžioji Britanija, 1995 m. liepos 22–29 d.
Madisonas, Viskonsinas, JAV, 1993 m. liepos 24–31 d.
Torontas, Kanada, 1991 m. liepos 22–28 d.
Kelnas, Vokietija, 1989 m. liepos 26–30 d.
Pasaulio visų skraidančiojo disko sporto šakų čempionatų rezultatai
Noršiopingas, Švedija, 2015 m. liepos 18–25 d.
Atvirasis divizionas
Moterų divizionas
Jaunių divizionas
Džeksonvilis, Florida, 2009 m. liepos 9–12 d.
Pasaulio guts čempionatų rezultatai
Sakajus, Japonija, 2012 m. liepos 7–14 d.
Vankuveris, Kanada, 2008 m. rugpjūčio 2–9 d.
Karol G
Karolina Chiraldo Navaro (Carolina Giraldo Navarro, g. 1991 m. vasario 14 d.), geriau žinoma sceniniu slapyvardžiu Karol G – Kolumbijos kilmės atlikėja ir dainų autorė. Savo karjerą pradėjo vos keturiolikos dalyvaujant konkurse „El Factor X“. 2016 m. pasirašė kontraktą su Universal Latino įrašų leidykla. ir 2017 m. spalį išleido debiutinį albumą „Unstoppable“. 2023 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi keturis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Mañana Será Bonito“, išleistas 2023 m. vasarį ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju ispanišku moters atliekamu albumu, pasiekusiu reitingo viršūnę.
VTB Bankas
VTB (🇷🇺) – antras pagal dydį Rusijos komercinis bankas po Sberbank. VTB pradėjo veikti 1990 metais, 77,5 proc. akcijų paketo priklauso Rusijos vyriausybei. Po 2007 metų gegužės mėnesį išplatinto viešo pirminio pasiūlymo, banko 22,5 proc. akcijų kotiruojamos Maskvos RTS, MICEX ir Londono biržose.
Kalno Grikštų II piliakalnis
Pasiekiamas važiuojant keliu. Nuo kryžkelės su keliu Raguviškiai–Baubliai–Žutautai pavažiavus 470 m Budrių kryptimi, įsukama į dešinėje esančią laukymę. Piliakalnis yra dešinėje pusėje, Mišučių miško pakraštyje, miškingoje aukštumoje.
Istorija
Datuojamas I tūkst. – II tūkst. pradžia. Jame stovėjo medinė pilis, saugojusi kuršių genties Ceklio žemės vakarines prieigas.
Piliakalnį išaiškino biologas Darius Stončius, 2016 m. žvalgė Kultūros paveldo centro archeologai Algirdas Skrupskelis ir Arūnas Strazdas.
2017 m. registruotas Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbtas nacionalinio reikšmingumo lygmens registrine kultūros vertybe, turinčia archeologinį ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį.
Teritorijos plotas – 15 044 m².
950 m į pietryčius yra Kačaičių piliakalnis, 650 m į pietus – Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu, 1,05 km į pietvakarius – neįtvirtinta senovės gyvenvietė ir kapinynas. thumb|left|300px|Piliakalnio vaizdas iš pietryčių pusės
Piliakalnis
Įrengtas aukštumos kyšulyje, kurį iš šiaurės ir pietų pusių juosia gilios šaltiniuotos daubos, o iš vakarų – platus upės slėnis. Pietryčiuose toliau tęsiasi aukštuma. Šlaitai statūs, šiaurėje ir pietuose 15–16 m, o nuo slėnio pusės – iki 25 m aukščio.
Aikštelė beveik ovali, 20 x 25 m dydžio, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi. Vidurinė jos dalis išgaubta, o rytinė – žemėja link krašto.
Palei aikštelės pietrytinį kraštą supiltas apie 20 m ilgio, 20 m pločio ir 0,5 m aukščio gynybinis pylimas. Jo išorinis šlaitas 2 m aukščio, leidžiasi į priešais pylimą iškastą 5 m pločio ir 1 m gylio gynybinį griovį. Už griovio supiltas antras apie 10 m pločio ir 50 cm aukščio pylimas, kurio išorinis šlaitas leidžiasi į lygiagrečiai iškastą 10–12 m pločio ir 50 cm gylio antrąjį gynybinį griovį, skiriantį piliakalnį nuo aukštumos.
Piliakalnio šiaurės vakariniame šlaite, 3 m žemiau aikštelės yra iki 5–6 m pločio ir apie 20 m ilgio terasa. Kita apie 2–3 m pločio terasa išliko apie 4 m žemiau aikštelės šiaurinio krašto.
Piliakalnis apaugęs mišku, apgadintas ilgalaikių arimų ir iškastų duobių. Šlaitai vietomis šiek kiek erodavę. Vidinis pylimas smarkiai nuskleistas ir suplokštėjęs, o išorinis – šiek tiek deformuotas. Gynybiniai grioviai iš dalies užslinkę. Pirmosios terasos pietiniame gale buvusi iškasta apie 5 m skersmens ir 1 m gylio duobė.
Sutkaičiai
Sutkaičiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Kaulakių, kairiajame Dubysos krante.
Paserbentys
Paserbentys – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Kalnujų, prie Raseinių–Jurbarko kelio ir Serbentos upelio.
Etimologija
Kaimo vardas yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Serbentos upelio, kuris numelioruotas. Apie tai rašė iš čia kilęs poetas Marcelijus Martinaitis:
Saulius Strazdas
miniatiūra|Saulius Strazdas Saulius Strazdas (g. 1968 m. rugpjūčio 3 d. Kapsuke) – sportininkas, treneris, sporto darbuotojas.
Biografija
Mokėsi Marijampolės (Kapsuko) I vidurinėje mokykloje 1 klasėje, po pusės metų perėjo į II vidurinės mokyklos 1 klasę. Nuo 1976 metų mokėsi Kauno 35 vidurinėje mokykloje (2-3 kl.). Baigė Kauno 38 vidurinę mokyklą 1986 metais (4-11 kl.).
Nuo 1980 metų sportavo dviračių sportą, treneris Algimantas Guzevičius. Buvo ilgalaikis Kauno miesto ir Lietuvos dviračių sporto rinktinės narys.
1986 metais įstojo į LSU (tuometinis pavadinimas – LKKI). 1987–1989 m. tarnavo armijoje (SSRS). Aukštąją baigė 1992 m. įgydamas dėstytojo-sporto šakos trenerio diplomą (universitetinis – magistro).
1992–1997 m. dirbo Kauno kompleksinėje sporto mokykloje treneriu. Dirbo Kūno kultūros ir sporto departamento prie LRV (KKSD) vyriausiuoju specialistu, Lietuvos olimpinio sporto centro (LOSC) vyriausiu specialistu, Lietuvos olimpinės akademijos (LOA) administratoriumi.
Šaltiniai
"Olimpinė panorama " 2004 m. Nr.4, straipsnis "Ar neliks arena be trenerio" 23 psl.
"Panevėžio balsas" ir "Sekundė " 2016 m. Nr.32, straipsnis "Olimpiadų metraščiuose – unikalūs faktai ir net panevėžiečių vardai " 4-5 psl.
Moldavijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Dalyviai
Pokyčiai:
Johannes Høsflot Klæbo
Johannes Høsflot Klæbo (g. 1996 m. spalio 22 d. Osle) – norvegų slidinėjimo kroso sportininkas, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Daugkartinis olimpinis čempionas.
Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse norvegas pelnė trys aukso medalius.
2018 ir 2019 m. pasaulio taurės bendrosios įskaitos nugalėtojas.
Šveicarijos futbolo varžybos 1898–1899 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1898–1899 m.
Finalo rungtynės
Pastaba: Lozanos klubui atstovaujantys britų kilmės žaidėjai atsisakė žaisti sekmadienį.
Suchovolios žydų kapinės
Suchovolios žydų kapinės - kapinės įkurtos XIX a. Suchovolios mieste, iki šių laikų išlikę 2 antkapiai. Didelė dalis kapinių apaugusi medžiais ir krūmais.
Afrikinis elniukas
Afrikinis elniukas, arba vandeninis elniukas (Hyemoschus aquaticus) – elniukinių (Tragulidae) šeimos smulkus kanopinis žinduolis. Sutinkamas Afrikoje, tankiuose tropiniuose miškuose, netoli gėlavandenių telkinių. Medžiojamas vietinių gyventojų dėl skanios mėsos. miniatiūra|225px|left|Afrikinis elniukas 1883 m. piešinyje. Matomos jo priekinės iltys
Apibūdinimas
Afrikinis elniukas yra didžiausias iš elniukų: jo ūgis per pečius – 30–35 cm, kūno ilgis – 75–85 cm. Raumeningas pasturgalis aukštesnis už pečius. Šviesiai rudos spalvos, ant nugaros – šviesios dėmės, ant šonų – ilgi šviesūs dryžiai. Beragiai, bet patinai turi aštrias, ilgesnes viršutines iltis, kyšančias išorėje.
Afrikiniam elniukui būdingas naktinis gyvenimo būdas. Gyvena pavieniui, poros susitinka tik poravimosi metu. Priešingai nei daugelis kanopinių, miega palenkęs po savimi mažas kojeles, o ne stovėdamas. Kartais slepiasi medžiuose, ant kurių užsiropščia lianomis.
Šis mažas žvėrelis turi daug priešų – leopardai ir plėšrieji paukščiai. Kadangi elniukai negali greitai bėgioti, tai nuo plėšrūnų slepiasi vandenyje: lekia prie upelio ir neria po vandeniu, žingsniuodami dugnu ar slėpdamiesi po kokia nors priedanga, retsykiais nepastebimai iškišdami nosį įkvėpti oro. Paryčiais gyvūnai grįžta į savo buveinę, kur dieną slepiasi.
Elniukas minta vandens augalais, vaisiais, smulkiais vėžiagyviais, retai žuvimi ir dvėseliena. Gali pagauti smulkų graužiką, kurį pribaigia savo aštriomis iltimis. Šio žvėrelio mėsėdiški įpročiai yra pakankamai reti tarp porakanopių.
Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu
Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu (unikalūs kodai: komplekso –, piliakalnio – , priešpilio – ) – piliakalnis Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pietinėje dalyje, Kalno Grikštų kaime (Žalgirio seniūnija), 0,4 km į rytus nuo Minijos ir Kartenalės II santakos, kelio Raguviškiai–Baubliai–Žutautai kairėje pusėje.
Pasiekiamas važiuojant keliu. Nusileidus į Minijos slėnį, pasukama Baublių kryptimi į kelią Raguviškiai–Baubliai–Žutautai. Nuo kryžkelės pavažiavus 360 m, įsukama į kairėje esantį miško keliuką. Piliakalnis yra kairėje pusėje, Mišučių miško pakraštyje, Kartenalės II dešiniojo kranto aukštumoje.
Istorija
Piliakalnis su priešpiliu įrengti I tūkstantmetyje, naudoti iki II tūkst. pradžios. Ant jų stovėjo medinė pilis, saugojusi kuršių genties Ceklio žemės vakarines prieigas. Piliakalnis su priešpiliu apleistas XIII a. antroje pusėje, pietinių kuršių žemes užkariavus Livonijos ordino kryžiuočiams.
Piliakalnį su priešpiliu išaiškino biologas Darius Stončius. 2016 m. naująjį archeologijos paminklą žvalgė Kultūros paveldo centro archeologai Algirdas Skrupskelis ir Arūnas Strazdas.
2017 m. piliakalnis su priešpiliu registruoti Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbti nacionalinio reikšmingumo lygmens registriniu kultūros paveldo objektų kompleksu, turinčiu archeologinį ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį.
Teritorijos plotas – 31650 m².
Piliakalnis su priešpiliu apaugę mišku. Pylimai suplokštėję, šiek tiek nuskleisti, o gynybiniai grioviai iš dalies užslinkęs. Pietvakariniu ir vakariniu šlaitu eina keliukas. Vakariniame šlaite piliakalnio pusėje 1941 m. įrengtas raudonarmiečių dotas (ilgalaikis frontalinės ugnies kulkosvaidžio lizdas), o priešpilio pusėje iškasta duobė antrajam dotui.
370 m į pietvakarius yra Kalno Grikštų senovės gyvenvietė ir kapinynas, 650 m į šiaurę – antrasis piliakalnis, 1 km į rytus – Kačaičių piliakalnis. thumb|left|300px|Piliakalnio (antrajame plane) vaizdas iš šiaurės rytų pusės, nuo priešpilio
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas į Minijos ir Kartenalės II santakos slėnį įsiterpusiame aukštumos kyšulyje. Šlaitai statūs, 28–30 m aukščio, rytuose ir pietuose leidžiasi į Kartenalės II, o vakarų ir šiaurės vakarų pusėje – į platų bei gilų Minijos ir Kartenalės II santakos slėnį. Į šiaurės rytus nuo piliakalnio plyti aukštuma.
Ušantai
Ušantai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Pagojukų.
Kalno Grikštų piliakalnis su priešpiliu
Piliakalnis
Palei aikštelės šiaurės rytinį kraštą nuo aukštumos pusės supiltas apie 50 m ilgio, 12 m pločio ir 1,2 m aukščio žemių ir akmenų gynybinis pylimas, nežymiai išlenktas puslankiu. Jo išorinis šlaitas 1,6 m aukščio, leidžiasi į priešais pylimą iškastą 6 m pločio ir 40 cm gylio gynybinį griovį.
Priešpilis
Į šiaurės rytus nuo piliakalnio plyti priešpilis. Jo aikštelė stačiakampio plano, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, apie 50 m ilgio ir 17 m pločio. Šlaitai statūs, 27–30 m aukščio. Palei aikštelės šiaurės rytinį kraštą supiltas apie 50 m ilgio, 7 m pločio ir 0,5 m aukščio gynybinis pylimas, kurio išorinis šlaitas leidžiasi į 5 m pločio ir 0,5 m gylio gynybinį griovį, skiriantį priešpilį nuo aukštumos.
Maiken Caspersen Falla
Maiken Caspersen Falla (g. 1990 m. rugpjūčio 13 d.) – norvegų slidinėjimo kroso sportininkė, kuri specializuojasi sprinto rungtyse. Daugkartinė pasaulio čempionatų nugalėtoja.
Tomislavgradas
Tomislavgradas (,, prieš tai – Duvno) – miestas ir savivaldybė vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje, Bosnijos ir Hercegovinos Federacijoje, Dešimtajame kantone. 38 km nuo Livno, 88 km nuo Mostaro, 162 km nuo Sarajevo, 161 km nuo Bania Lukos, 91 km nuo Splito. Miesto pavadinimas reiškia 'Tomislavo miestas'. Iki 1928 m. buvo žinimas kaip Duvno. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 5 760 gyventojai, savivaldybės teritorijoje 33 032 žmonės.
Istorija
VII a. šioje vietovėje apsigyveno kroatai, o vietovė buvo pervadinta į Županjacą. Pasak kronikų, šiose vietovėse kunigaikštis Budimiras priėmė popiežiaus Stepono II ir Bizantijos imperatoriaus Konstantino V pasiuntinius. Manoma, kad 925 m. čia buvo karūnuotas karalius Tomislavas.
Iki 1320 m. Duvnas buvo Kroatijos Karalystės dalis, kai Bosnijos banas Steponas II atėmė žemę iš Šubicų ir įtraukė ją į Bosnijos banatą. Duvnas kartu su Livno ir Glamočiu tapo Vakarų regionų dalimi, Bosnijos Banato provincija. Tačiau Vakarų regionų gyventojai nesitapatino su Bosnijos karalyste. Po to, kai karalius Tvrtko 1357 m. atidavė Zachlumijos teritoriją į vakarus nuo Neretvos upės Vengrijos ir Kroatijos karaliui Liudvikui I, Duvnas tapo pietvakarine jo karalystės dalimi Kroatijos karalystės link. Vėlesniais metais dėl šio pasienio regiono kildavo ginčai. 1404 m. karalius Ostoja atidavė Duvną ir Glamočių valdyti kunigaikščiui Klešičiui. Apie 1444 m. Duvnas tapo Šventosios Savos kunigaikštystės kunigaikščio Stjepan Vukčić Kosača nuosavybe. Kitados šis asmuo buvo vienas galingiausių ir įtakingiausių Bosnijos ponų.
1477 m. Duvną užkariavo osmanai, įkūrę Duvno nahiją ir įtraukę ją į Hercegovinos sandžaką. Ji tapo Fočos Kadiluko dalimi.
Duvnas liko Osmanų valdžioje iki 1878 m., kai Austrija ir Vengrija okupavo Bosniją ir Hercegoviną.
Krizotinibas
Krizotinibas – ALK (anaplastinės limfomos kinazės) inhibitorius, priešvėžinis vaistas. Jis skiriamas plaučių vėžio, turinčio ALK translokaciją, gydymui ir šioje ligonių grupėje yra efektyvus. Krizotinibas yra vartojamas tablečių pavidalu, dažniausiai pasitaikantys nepageidaujami poveikiai yra regos sutrikimai, skonio pokyčiai.
Nzoia United FC
Istorija
Klubas įkurtas 1982 m. Jo įkūrėjais ir savininkais tapo vietos cukraus fabrikas.
Klubas išsikovojo vietą elito divizione ir dalyvaus 2020/21 m. Premjer lygos pirmenybėse.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Mamiaso sporto komplekso stadione, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.
Charline Schwarz
Šarlina Švarc (Charline Schwarz, g. 2001 m. sausio 15 d., Niurnberge) – vokiečių šaulė iš lanko, olimpinė prizininkė.
Biografija
2021 m. Europos čempionato moterų komandinėse varžybose pelnė sidabro medalį.
Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Vokietijos atstovė pelnė 607 taškus ir liko 60-a. Moterų komandinėse varžybose kartu su Vokietijos rinktine pasiekė pusfinalį, bet pralaimėjo Rusijos olimpinio komiteto komandai. Kovoje dėl trečiosios vietos įveikta Baltarusijos rinktine ir Schwarz pelnė bronzos medalį.
Pakruojis (kaimas)
Pakruojis – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, greta Pakruojo miesto. Seniūnaitijos centras.
Vli krioklys
thumb|right|175px|Vli krioklys Vli krioklys  – krioklys Ganoje, Voltos regione, ant Agumatsos upės, netoli Afadžato kalno, 20 km atstumu nuo Hohoės.
Tai aukščiausias šalies ir Vakarų Afrikos krioklys, jo aukštis siekia ~143 m. Krioklį sudaro dvi pakopos. Aukštutinė pakopa nuo krioklio apačios nematoma, ją galima pasiekti tik kopiant į kalnus. Prie vandens telkinio, į kurį krenta krioklys, veda siauras, nuo saulės šviesos aukštais (15–20 m) medžiais pridengtas takas, kurio kelyje yra keletas medinių tiltelių.
Detroito Red Wings
Detroito „Red Wings“ – NHL Vakarų konferencijos, Centrinio pogrupio ledo ritulio komanda iš Detroito, Mičigano, JAV.
Istorija
1924 m. Viktorios „Cougars“ pradėjo žaisti WCHL (Western Canada Hockey League), tačiau lyga žlugo 1926 m. Komandą nupirko keletas investuotojų ir perkėlė komandą į Detroitą ir pervadino „Cougars“. 1930 m. komanda buvo pervadinta Detroito „Falcons“, dėl to, kad ją rėmė vietinis laikraštis. 1932 m. komanda vėl pakeitė pavadinimą. Naujasis savininkas James E. Morris pervadino komandą į Detroito „Red Wings“.
Savanorių armija
Savanorių armija – baltagvardiečių armija, veikusi Rusijos Pietuose per Rusijos pilietinį karą 1917–1920 m. Savanorių armija kovojo su bolševikais pietų fronte ir Ukrainos nepriklausomybės karuose. 1919 m. ji tapo Pietų Rusijos ginkluotųjų pajėgų dalimi ir tapo didžiausia baltagvardiečių jėga, kol 1920 m. kovo mėn. buvo sujungta su Vrangelio armija.
Šveicarijos futbolo varžybos 1897–1898 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1897–1898 m.
Segmentavimas (reikšmės)
Segmentavimas gali reikšti:
Igliškėlių valsčius
Igliškėlių valsčius (carmečiu Javaravo valsčius,, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Javaravas, vėliau – Igliškėliai.
Istorija
XVIII a. pabaigoje minimas Igliškėlių valsčius. XIX a. 2-ojoje pusėje įkurtas Javaravo valsčius, jo būstinė iki I pasaulinio karo buvo Javaravo dvaras. 1930 m. spalio 21 d. pervadintas Igliškėlių valsčiumi. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Marijampolės rajonui (10 apylinkių).
Gyvenvietės
1923 m. valsčiuje buvusios gyvenvietės:
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 5128 žmonės:
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai 2016
M.A.M.A. muzikiniai apdovanojimai 2016 buvo surengti Žalgirio arenoje, Kaune, 2017 m. sausio 27 d. Apdovanojimus vedė Jogaila Morkūnas ir Indrė Morkūnienė.
Daugiausiai apdovanojimų – 3 gavo Donatas Montvydas, bei po 2 apdovanojimus gavo Leon Somov ir Jazzu, bei Šventinis bankuchenas.
Kubiliškė (Raseiniai)
Kubiliškė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Sujainių.
Pasiekai (Turmantas)
Pasiekai – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kimbartiškės.
Paverybis
Paverybis (arba Paviduklė) – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Paliepių, 5 km į pietryčius nuo Viduklės, šalia kelio.
Pasiekai (Zarasai)
Pasiekai – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Tirylių.
Skaborų I ąžuolas
Skaborų I ąžuolas – botaninis gamtos paveldo objektas, įspūdingų matmenų ąžuolas, turintis 7,30 m apimties kamieną, augantis Rietavo savivaldybėje, Skaborų kaime (Tverų sen.). Šimtmečius menantis medis stovi kaimo vidury, šalia sodybos, 50 m nuo kelio. 2016 m. profesionalūs arboristai tvarkė ir tvirtino pažeistą paminklinio medžio kamieną, išlūžusias lajos dalis. Pažymėtas informaciniu ženklu.
Ąžuolas valstybės saugomu paskelbtas 2016 m.
Rudašonis dukeris
Rudašonis dukeris  (Cephalophus rufilatus) – dukerių (Cephalophinae) pošeimio dykaraginių (Bovidae) žinduolis. Gyvena Afrikos vakarinėje ir centrinėje dalyje.
Apibūdinimas
Rūšies atstovai užauga nuo 34 iki 37 cm, sveria nuo 12 iki 14 kg. Uodega būna nuo 30 iki 38 cm. Patinų ragai siekia nuo 6 iki 9,5 cm, patelių – nuo 3 iki 4 cm. Kailis būna rausvai rudas arba rausvai geltonas. Minta lapais, kritusiais vaisiais, sėklomis, gėlėmis.
Paplitimas
Rudašoniai dukeriai gyvena Centrinėje Afrikoje: nuo Senegalo ir Gambijos vakaruose iki Sudano ir Nilo slėnio rytuose. Jų pagrindinė buveinė yra atvirų savanų miškai ir jų ribos. Laisvėje gyvena apie 170 000 individų.
Puišiai
Puišiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Anžilių.
Michelle Kroppen
Mišelė Kropen (Michelle Kroppen, g. 1996 m. balandžio 19 d., Klėvės apskr.) – vokiečių šaulė iš lanko, olimpinė prizininkė.
Biografija
2018 m. Europos čempionato bronzos medalininkė komandinėje rungtyje. 2019 m. Europos žaidynėse pelnė bronzą mišrių porų rungtyje.
2021 m. Europos čempionato moterų komandinėse varžybose pelnė sidabro medalį.
Šaudymo iš lanko turnyro 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kvalifikacijoje Vokietijos atstovė pelnė 655 taškus ir liko 11-a. Moterų komandinėse varžybose kartu su Vokietijos rinktine pasiekė pusfinalį, bet pralaimėjo Rusijos olimpinio komiteto komandai. Kovoje dėl trečiosios vietos įveikta Baltarusijos rinktine ir Kroppen pelnė bronzos medalį. Mišrių porų varžybose kartu su Florian Unruh liko 9-oje vietoje.
Kisumu All Stars FC
Kisumu Ol Starz futbolo klubas arba Kisumu „Ol Starz“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Kisumu All Stars Football Club, o trumpai Kisumu All Stars FC – profesionali Kenijos futbolo ekipa, įsikūrusi Kisumu.
Namų rungtynes žaidžia MOI stadione, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas išsikovojo vietą elito divizione ir dalyvaus 2020/21 m. Premjer lygos pirmenybėse.
Aleksandras Minionokas
Aleksandras Minionokas (,, g. 2003 m. birželio 25 d.) – Baltarusijos dainininkas.
2016 metais atstovavo Baltarusijai „Vaikų Eurovizijos“ dainų konkurse, su daina „Muzyka moich pobed“ užėmęs 7-ą vietą.
Mañana Será Bonito
Mañana Será Bonito – ketvirtasis studijinis Kolumbijos atlikėjos Karol G albumas, išleistas 2023 m. vasario 24 d. Albumo singlas „TQG“ tapo didžiausiu atlikėjos hitu, pasiekusiu septintąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ singlų reitinge. Albumas susilaukė didžiulio kritikų palaikymo ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 94 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Tai buvo pirmasis istorijoje ispaniškai moters atliekamas albumas, pasiekęs šio reitingo viršūnę.
2019 m. pasaulio imtynių čempionatas
2019 m. pasaulio imtynių čempionatas – geriausių pasaulio imtynių sportininkų čempionatas, kuris vyko rugsėjo 14 d. – rugsėjo 22 d. Kazachstano sostinėje Nur Sultane.
Čempionatas taip pat buvo ir atranka į imtynių varžybas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Invincible
„Invincible“ – dešimtasis ir paskutinis amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 2001 m. Visame pasaulyje yra parduota apie 13 milijonų albumo kopijų. Šis albumas buvo pirmasis Džeksono albumas nuo 1991 m. „Dangerous“, kuriame visos dainos buvo įrašytos naujai.
Bazarai
Bazarai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Alėjų.