cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vasilijus III
Valdymas
Prijungė prie Maskvos kunigaikštystės Pskovo ir Riazanės žemes. 1514 m. po karo su Lietuva Maskva užkariavo Smolensko žemę. Likvidavo kai kurias dalines kunigaikštystes, įėjusias į Rusijos valstybės sudėtį. Kovojo su Kazanės chanatu norėdamas jį paversti priklausoma nuo Maskvos. Jam valdant, Maskvoje buvo naujai pastatytas Arkangelo soboras, o Pamaskvio kaime Kolomenskoje pastatyta Dangun Žengimo cerkvė. Abi šios šventovės yra pasauliniai architektūros šedevrai. Palaidotas Arkangelo sobore Maskvoje.
Santuokos ir vaikai
Žmonos: Vaikai (abu nuo antros santuokos): Ivanas IV (1530–1584) ir Jurijus Vasiljevičius (1532–1563).
Rausvieji ešerūnai
Rausvieji ešerūnai (Callanthiidae) – ešeržuvių (Perciformes) šeima.
Šeimoje 3 gentys, 13 rūšių:
Oribė
Oribė, arba aurebija (Ourebia ourebi) – tikrųjų antilopių (Antilopinae) pošeimio dykaraginis (Bovidae) žinduolis.
Paplitusi daugelyje Afrikos šalių: Etiopijoje, Somalyje, Kenijoje, Botsvanoje, Angoloje, Mozambike, Pietų Afrikoje ir kt.
Bionika
Kartu dirbantys biologai, inžinieriai, konstruktoriai, dizaineriai, technikos specialistai atlieka tarpdisciplininius tyrimus, analizuodami gamtoje vykstančius reiškinius ir funkcionuojančius mechanizmus.
Istorija
Žodis biometrija buvo sudarytas Otto Schmitt 1950 m., o terminas „bionika“ buvo sudarytas Jack E. Steele 1958 m.
Nuorodos
vokiečių kalba:
Estijos Respublikos šimtmetis
thumb|300px|Šventinis paradas Taline 2018 m. vasario 24 dieną Estijos Respublikos šimtmetis (, sutrumpintai ) – šimto metų sukaktis nuo nepriklausomos Estijos Respublikos paskelbimo 1918 m. vasario 24 d. Tiek šalyje, tiek ir užsienyje švenčiama kelerius metus, nes 2017–2020 m. sueina keletas Estijos valstybingumui reikšmingų jubiliejų.
Atmintini istoriniai įvykiai
thumb|250px|1919 m. šalis minėjo pirmąsias Nepriklausomybės metines
Renginiai šalies teritorijoje
Tradicija atžymėti Nepriklausomybės jubiliejus perimta iš Suomijos, kur valstybinės sukaktis švenčiamos itin plačiai. Sudarant renginių programą atsižvelgta ir į Estijos 90–mečio minėjimo patirtį. Organizacinis komitetas pakvietė gyventojus, ypač jaunimą, aktyviai jungtis prie Šimtmečio šventės – norima ribotomis lėšomis sukurti įsimintiną programą.
Organizatoriai taip pat kviečia įmones, įstaigas bei kt. organizacijas, o taip pat ir privačius asmenis Šimtmečio proga dovanoti visuomenei reikšmingus renginius, iniciatyvas ar net konkrečius daiktus. Iniciatoriai patys turi surasti lėšų projektų įgyvendinimui ir yra atsakingi už galimai neigiamas pasekmes. Laikraštis „Postimees“ skelbia „dovanų“ (jų kiekis siekia keletą šimtų) sąrašus savo puslapiuose, o aprašymus galima rasti Šimtmečiui skirtoje internetinėje svetainėje. Tarp įdomesnių projektų:
Renginiai už šalies ribų
Kanados ir JAV estai Respublikos šimtmetį šventė Toronto mieste. Jis buvo atžymėtas ir 2017 m. finougrų sostinėje – Karelijos kaimelyje Vuokkiniemi.
2017 m. Estija pirmininkavo Europos Sąjungoje, todėl neoficialioje šios organizacijos sostinėje Briuselyje buvo planuojama plati programa: Kaimyninės Suomijos sostinėje Helsinkyje: thumb|200px| [[Orsė muziejus|Orsė muziejuje vykusioje parodoje „Simbolizmas Baltijos šalių mene“ buvo eksponuojamas Aleksanderio Mülberio paveikslas „Kalevipoeg“, (1915 m.)]] Estų scenos menas buvo pristatytas Paryžiuje ir Diuseldorfe. Nacionalinis lėlių teatras viešėjo prestižiniame festivalyje Charleville-Mézières (Prancūzija). Konzerthaus Berlin vaidino estų Theatre NO99 trupė. Pastarojoje scenoje taip pat buvo parodytas dviejų šiuolaikinių įžymybių – kompozitoriaus Arvo Pärto ir režisieriaus Roberto Wilsono spektaklis „Adomo aistra“. Arvo Pärto kūryba buvo pristatyta ir Groningene.
Estijos šiuolaikinis menas pristatomas Londone. Didžiosios Britanijos sostinėje vyko ir reprezantyvinė estų dizaino paroda „Dydis neturi reikšmės“. Dizaneriai savo darbus pateikė taip pat Prancūzijoje, Belgijoje, Suomijoje ir Vokietijoje. Romos Galleria Nazionale d'Arte Moderna parodytas tapybos klasiko Konrad Mägi palikimas. Romiečiai galėjo pamatyti ir Tartu mieste užsimezgusią grafičio atmainą „Edward von Lõngus“. Taline gimusio ir mirusio olandų kilmės tapytojo Michael Sittow (c. 1469–1525) drobės išblaškytos po visą pasaulį. Didelių pastangų dėka jas pavyko surinkti į parodas Taline ir Vašigtone.
Į koncertinę kelionę po Europą susiruošė folk stiliumi grojanti grupė „Trad. Attack!“ ir senosios muzikos ansamblis „Vox Clamantis“. Pučiamųjų instrumentų kolektyvas „Festival Orchestra“ grojo gastrolėse Latvijoje, Suomijoje, Švedijoje ir Danijoje. Kompozitoriaus Tõnu Kõrvits kūryba skambėjo MITO SettembreMusica festivalyje Italijoje. Nacionalinės filharmonijos vyrų choras gastroliavo Asyžiuje ir Drezdene, o Kamerinis choras dainavo Londono Barbican Centre, Dublino Nacionalinėje koncertų salėje ir Amsterdamo Muziekgebouw aan 't IJ.
Dalia Bernotaitė-Beliauskienė
Dalia Bernotaitė-Beliauskienė (g. 1962 m. rugsėjo 21 d. Vilniuje) – Lietuvos muziejininkė, etnografė.
Biografija
Lietuvos dailės muziejaus Liaudies meno skyriaus darbuotoja.
Songnamas
Songnamas (hangul 성남시) – miestas Pietų Korėjoje, faktiškas pietinis Seulo priemiestis. 1,03 mln. gyventojų (2005). Platūs gyvenamieji rajonai, daug dangoraižių (ypač Bundang mikrorajone). Su Seulu jungia metropolitenas, dauguma gyventojų dirba Seule.
Mieste nežymiai išvystyta pramonė (tačiau plečiasi, ypač tokios šakos, kaip aukštosios kompiuterių technologijos.
Istorija
Kaip atskiras miestas, Songnamas suformuotas 1991 metais.
Vilius Jasinevičius
Vilius Jasinevičius (g. 1933 m. vasario 26 d. Javolinėje, Rokiškio valsčius) – Lietuvos fotografas.
Tvarkai
Tvarkai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vidiškių.
Vilius Jasinevičius
Biografija
1952–1955 m. studijavo elektrotechniką Kauno politechnikos institute. 1955–1970 m. Pramoninės statybos projektavimo ir Žemės ūkio statybos projektavimo instituto inžinierius Kaune. 1970–1972 m. Liaudies buities muziejaus, 1972–1977 m. Paminklų konservavimo instituto Kauno skyriaus, 1997–2000 m. Nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos fotografas.
1964–1976 m. su kitais vadovavo Kauno fotoklubui. 1969 m. su kitais įsteigė Lietuvos fotografijos meno draugiją (nuo 1989 m. Lietuvos fotomenininkų sąjunga), 1978–1996 m. dirbo joje.
Kūryba
Surengė individualių parodų Vilniuje. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos menininkas fotografas nuo 1999 m.
Kazys Jasinskas
Kazys Jasinskas (1925 m. gegužės 13 d. Rusnė – 1990 m. sausio 13 d. Vilnius) – Lietuvos muzikologas, vertėjas.
Biografija
1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Gaudrimo klasę. 1952–1960 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos, 1960–1969 m. Vilniaus pedagoginio instituto, 1965–1990 m. Lietuvos konservatorijos dėstytojas, nuo 1984 m. docentas. Parengė radijo ir televizijos laidų apie lietuvių muziką.
Bibliografija
Vertimai
Tomas Daumantas
Tomas Daumantas (g. 1975 m. rugpjūčio 30 d. Plungėje) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.
Biografija
Faktiškai visą profesionalaus žaidėjo karjerą praleido užsienyje, Lietuvoje žaidė tik FC Vilnius (2006–2007) komandoje. Yra žaidęs Lietuvos rinktinėje, turi ir Belgijos pilietybę.
Maknauto kometa
Maknauto kometa  – ne periodinė kometa, kurią 2006 m. rugpjūčio 8 d. atrado britų–australų astronomas Robertas H. Maknautas. Pirmą kartą vizualiai pastebėta 2007 m. sausio 12 d.
Tai buvo ryškiausia kometa per pastaruosius 40 metų ir puikiai matoma be optinių prietaisų Pietų pusrutulyje. Tokiu būdu ją galima buvo stebėti nuo 2006 m. sausio iki 2007 m. vasario mėnesio.
Intellivision
Intellivision – kompiuterinių žaidimų konsolė, bedrovės „Mattel“ išleista 1979 m. Kurti konsolę pradėta 1978 m., praėjus kiek mažiau nei metams po to, kai rinkoje pasirodė pagrindinė jos konkurentė – Atari 2600. Pavadinimas Intellivision sudarytas iš žodžių intelligent television ('pažangi televizija'). Iš viso konsolės vienetų buvo parduota 3 milijonai, sukurtų žaidimų kiekis – 125.
2009 m. IGN konsolę Intellivision išrinko 14-a geriausia visų laikų kompiuterinių žaidimų konsole. Tai buvo vienintelė bendrovės „Mattel“ išleista kompiuterinių žaidimų konsolė iki kol 2006 m. pasirodė HyperScan.
Vaidutė Strazdienė
Vaidutė Strazdienė-Šumkauskienė (g. 1970 m. rugsėjo 1 d. Lazdijai) – Lietuvos pedagogė, Vilniaus miesto politinė ir visuomenės veikėja.
Biografija
2004 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, specialybė – edukologija, socialinė pedagogika. Vilniaus „Laisvės“ gimnazijos socialinė pedagogė, nuo 2007 m. gimnazijos direktorė. 2016 m. gruodžio mėn. atleista iš pareigų „Laisvės“ gimnazijoje.
Vaikai Gedvilė-Marija, Žygimantas, Karolis, Dovydas.
Minaj Šmyriov
Minaj Šmyriov – vidutinio ankstyvumo juodųjų serbentų veislė. Krūmai labai augūs, truputį išsiskleidę. Uogos stambios (1 g), saldžiarūgštės. Uogose yra 82–132 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgio ir ilgos. Iš krūmo vidutiniškai priskinama po 2–4 kg uogų. Vidutiniškai atsparūs miltligei, deguliai mažiau pažeidžia, serbentinė erkutė – vidutiniškai. Lietuvos sortimente nuo 1980 metų.
Daniela Sruoga
Daniela Sruoga (g. 1987 m. rugsėjo 21 d. Buenos Airėse) – lietuvių kilmės Argentinos žolės riedulininkė. Olimpinė vicečempionė.
Biografija
2008 m. žaidė Argentinos jaunimo rinktinėje, o nuo 2009 m. žaidžia Argentinos suaugusiųjų rinktinėje. 2009 m. laimėjo Pan Amerikos ir čempionių taures. 2010 m. laimėjo Pasaulio ir čempionių taures. 2011 m. Sruoga pelnė sidabro medalius Pan Amerikos žaidynėse ir čempionų trofėjuje. 2012 m. debiutavo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ir pelnė sidabro medalį. 2014 m. pelnė pasaulio taurės bronzą.
Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija
Istorija
1981 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė Panevėžio 16-oji vidurinė mokykla. Pirmaisiais mokslo metais mokykloje mokėsi 769 moksleiviai, 1987/1988 m. m. – 1735 moksleiviai. Mikrorajone pastačius naujas mokyklas, moksleivių skaičius palaipsniui mažėjo.
Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į Panevėžio Alfonso Lipniūno pagrindinę katalikiškos krypties mokyklą. 2009/2010 m. m. mokykloje mokėsi 593 mokiniai. 2011 m. duris atvėrė mokyklos sporto muziejus, kuriame kaupiami mokyklos mokinių iškovoti sportinių varžybų diplomai, padėkos raštai, taurės. Nuo 2013 m. rugsėjo 1 d. Panevėžio Alfonso Lipniūno progimnazija.
Paprastasis rūtenis
Paprastasis rūtenis (Corydalis solida) – žvirbliarūtinių (Fumariaceae) šeimos, rūtenių (Corydalis) genties augalas.
Žydi balandžio – gegužės mėn. Viena iš pirmųjų pavasario gėlių, kuri pražysta ir subrandina sėklas iki sulapoja medžiai. Dažna visoje Lietuvoje. Auga lapuočių miškuose ir krūmuose, ypač krūmais apaugusiuose upių ir upelių krantuose, derlingose dirvose. Sunokinęs sėklas rūtenis nuvysta ir iki kito pavasario toje vietoje jo nė žymės nebūna. Augalas vaistinis, nuodingas. Parkuose tinka tamsiems pomedžiams apželdinti.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 18 psl.
Suvonas
Suvonas (hangul 수원시) – miestas Pietų Korėjoje, Kiongido provincijoje, 30 km į pietus nuo sostinės Seulo. Išvystyta tekstilės, maisto pramonė. Daug universitetų, yra metropolitenas.
Istorija
Korėjos karalius Jeongjo 1796 m. numatė Suvoną padaryti šalies sostine ir 1796 m. pastatė Hwaseong tvirtovę, kuri tebestovi iki šiol ir yra UNESCO pasaulinio kultūros paveldo sąraše. Tvirtovės sienos kadaise tvėrė visą miestą, tačiau dabartinis Suvonas išsiplėtęs žymiai labiau nei tvirtovė.
Vaitiekiškis
Vaitiekiškis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vidiškių.
Bliūdsukių senosios kapinės
Bliūdsukių senosios kapinės, vadinamos Marų kapeliais, Markapiais, Senkapiais, Kapeliais – neveikiančios kapinės Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pietuose, šalia Būbelių ir Žygų (Žalgirio seniūnija), 0,6 km į šiaurės rytus nuo kelių  ir Dupulčiai–Būbeliai kryžkelės. Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Kapinės
Įrengtos apie 3 m virš laukų iškilusioje, medžiais apaugusioje kalvoje. Pietvakarinėje pusėje stovi masyvi koplytėlė ir 2 aukšti kryžiai. Į pietus ir pietryčius nuo jų žymūs keturių kapų kauburėliai. Apie 20 m į šiaurės rytus nuo koplytėlės yra 1941 m. raudonarmiečių iškasta duobė dzotui.
Teritorijos plotas – 0,27 ha, perimetras – 252 m.
Koplytėlė
Medinė, apsidės plano, stačiasienė, vienanavė, atvira iš priekio. Frontonas trikampis, aklinas, stogas trišlaitis, apskardintas, su skardos kryželiu. Aukštis – 2,89 m, plotis – 1,96 m.
Istorija
Kapines XIX a. uždarius, mirusiųjų atminimui buvo pastatyti keli aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė su Švč. Marijos Maloningosios skulptūra. XX a. I pusėje koplytėlė atnaujinta. Prie koplytėlės Kryžiaus ir Šv. Morkaus dienomis gyventojai rinkdavosi melstis už mirusiuosius. Apie pamaldų pradžią buvo pranešama mušant geležiniu strypu arba plaktuku į plūgo noragą, pakabintą priešais koplytėlę.
1941 m. kapinių kalvoje raudonarmiečiai iškasė duobę kariniam įtvirtinimui, kurio įrengti nesuspėjo.
Oranžinė laibūnėlė
Oranžinė laibūnėlė – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, laibūnėlių (Rickenella) genties grybų rūšis.
Bliūdsukių senosios kapinės
Istorija
Padavimas pasakoja, kad kapinių kalva yra dirbtinė, supilta ant žemaičių karžygio, žuvusio kovoje su priešais, kapo.
Oranžinė laibūnėlė
Miškai, ypač spygliuočių, parkai, tarp samanų, žolių. Vasara, ruduo. Sporos mažos, neamiloidinės.
Vaisiakūniai smulkūčiai, mažyčiai. Kepurėlė 0,5–1,5 cm skersmens, gaubtai paplokščia, įdubusi, paviršius lygus, geltonai oranžinis, išblunkantis iki gelsvos, pakraščiai vagoti. Lakšteliai rusvi, geltoni, nuaugtiniai. Kotas 3–6 (8)×0,10,2 cm, kepurėlės spalvos. Trama blyški. Sporos 4–5,5×2–2,5 μm.
Bliūdsukių senosios kapinės
Istorija
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1991 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centras (Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė).
1974, 1982 ir 1995 m. kartografuotos.
Oranžinė laibūnėlė
Būdingi požymiai: oranžiniai mažyčiai vaisiakūniai.
Stripeikiai
Stripeikiais vadinami kaimai:
Oranžinė laibūnėlė
Auga pavieniui ar grupėmis, tik miškuose. Labai dažna. Saprotrofas. Labai panaši į juosvanugarę laibūnėlę. Nevalgoma.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 104 psl.
Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija
Panevėžio Juozo Miltinio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Aukštaičių g. 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190421338.
Istorija
Panevėžio 7–oji vidurinė mokykla atidaryta 1967 m. spalio 16 d. Aukštaičių ir Ramygalos gatvių sankryžoje, vienoje seniausių miesto dalių, kur tarpukaryje gyveno įvairių tautybių žmonės: lietuviai, lenkai, žydai, karaimai. Už kelių namų nuo dabartinės mokyklos, miesto centro link, buvo žydų mokykla (dabar suaugusių mokymo centras), sinagoga. Priešais mokyklą iki 1970 m. stovėjo karaimų šventovė – kenesa. 1960–1970 m. aplink mokyklą pastatytas didelis gelžbetoninių namų rajonas.
1995 m. vasario 24 d. mokyklai suteiktas Panevėžio dramos teatro steigėjo ir režisieriaus, filosofo, pedagogo, Gedimino ordininko, Panevėžio garbės piliečio Juozo Miltinio vardas. Nuo 1992 m. mokymo procese įteisintos teatro pamokos, kurių rezultatas – spektakliai, akcijos, dokumentiniai ir vaidybiniai filmai. Nuo 1996 m. mokykla organizuoja Respublikinį jaunųjų dramaturgų konkursą. 1998 m. įkurta Lietuvos dramos mokytojų asociacija, o jos būstinė – Panevėžio Juozo Miltinio gimnazijoje.
2010 m. kovo 26 d. mokyklai suteiktas gimnazijos statusas.
Kantariškiai
Kantariškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pasvalio.
Tamara
thumb|left|Gruzija 1200 metais
Tamara (mirė – 1207 m.) – Gruzijos valdovė (1184–1207).
Biografija
Jurgio (Georgijaus) III duktė, garsėjusi protu ir grožiu. Tamaros valdymo metais Gruzija sustiprėjo ir pasiekė politinių karinių laimėjimų. Apie Tamarą sukurta liaudies legendų, Š. Rustavelis ją pavaizdavo poemoje „Didvyris tigro kailiu“.
Šaltiniai
Istorijos žodynas. 2003 m. 392 psl.
Plonovas
Plonovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Bransko, apie 28 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 54 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Molas
thumb|right|Molas [[Klaipėda|Klaipėdoje]] thumb|right|Molai [[Nida|Nidoje]] thumb|right|Molas [[Prancūzija|Prancūzijoje, prie Kalė]] thumb|right|[[Ventės ragas|Ventės rago molas]] Molas ( 'užtvanka') − uosto, prieplaukos, laivų statyklos hidrotechnikos statinys, saugantis akvatoriją nuo bangų, ledonešio, užnešimo sąnašomis.
Priklausomai nuo bangavimo intensyvumo, molas gali būti statomas ilgas ar trumpas: jis gali būti ir 10 m pločio bei kelių šimtų metrų ilgio. Molai statomi iš didelių akmenų, didelių (50–1000 t) betono ar tuščiavidurių gelžbetoninių blokų (tuštumos pripilamos balasto).
Molas vienu galu (šaknimi) remiasi į krantą (čia būna sandėlių, krovimo įrenginių, kelių), antruoju (galva) išsikiša į akvatoriją iki gylio, atitinkančio uostą lankančių laivų grimzlę (jame dažniausiai statomas švyturys, įrengiama prieplauka). Dažnai jungiamas su bangolaužiu. Kai uostas yra užtakyje, iš dalies apsaugotame nuo bangavimo, užtenka vieno molo. Kitais atvejais (pvz., užtakio anga plati, vyraujantys vėjai pučia lygiagrečiai krantui, pakrantė sekli, ir į uostą įplaukiama kanalu) paprastai statomi du molai.
Dažniausios molų rūšys:
Klaipėdos molai
Lietuvoje Klaipėdos uostas turi du lygiagrečius molus, pietinio molo ilgis – 1227 m, o šiaurinio – 1158 m. Jie pastatyti ant polių. Viršvandeninė dalis išmūryta iš akmenų. Pagilinus uostą, molai sustiprinti akmenimis ir dideliais betono blokais.
Šiaurinis molas buvo statomas nuo 1834 m. iki 1884 m., o pietininis – nuo 1847 m. iki 1861 m. Šių molų funkcija – nukreipti Danės upės žiočių srovę į Baltijos jūrą, apsaugoti plaukimo vagą (farvaterį) nuo užteršimo.
Vandeninė stirna
Vandeninė stirna (Hydropotes inermis) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolių rūšis, paplitusi Rytų Azijoje (įvairiuose rytų Kinijos regionuose, Korėjos demilitarizuotoje zonoje). Yra įveistų Britanijoje, Prancūzijoje.
Vandeninė stirna turi daug bruožų, nebūdingų kitiems elniams. Aukštis ties pečiais 45-55 cm, kūno ilgis 75-100 cm, svoris 9-14 kg. Kailis rudas. Užpakalinės kojos ilgesnės už priekines, todėl gyvūnas juda šuoliuodamas. Vandeninė stirna vienintelė iš elninių gyvūnų turi kanopines liaukas. Uodega 5-10 cm ilgio. Ausys apvalios, trumpos. Vandenininė stirna kaip ir kabargos neturi ragų, bet turi ilgus iltinius dantis.
Minta žolėmis, kitais augalais. Gyvena nedidelėmis bandomis pelkių, pakrančių žolynuose. Labai baikšti, skleidžia įvairius signalinius garsus.
Marius Dovydėnas
Marius Dovydėnas (g. 1979 m. birželio 28 d. Panevėžyje) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas. Nuo 16 m. žaidė įvairiuose Estijos klubuose. 2011 m. buvo teisiamas už reketą byloje, susijusioje su lažybomis.
Pščyna
Pščyna  – miestas pietų Lenkijoje. Pščynos apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Silezijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Katovicų vaivadijoje. 25 999 gyventojai (2014 m. duomenys). Per miestą teka Pščynka (kairysis Vyslos intakas).
Pščyna įsikūrusi kalvotoje vietovėje. Aukščiausias taškas iškilęs 262 m virš jūros lygio.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1303 m.
Poletilai
Poletilai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Bransko, apie 22 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 44 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Juodupiai (Keturvalakiai)
Juodupiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Keturvalakių.
Diplomuotas teisininkas
Diplomuotas teisininkas – pirmosios pakopos akademinis kvalifikacinis laipsnis, suteikiamas aukštosios mokyklos absolventams, baigusiems vienpakopes (diplomines) teisės studijas.
Lietuva
Lietuvoje (VU TF) sovietiniais metais buvo suteikiama teisininko kvalifikacija, baigus diplomines (vienpakopes) teisės studijas, apgynus diplominį darbą, atlikus diplominę praktiką ir įvykdžius kitus reikalavimus. Šiuo metu šias studijas pakeitė teisės magistro studijos (išliko vientisosios studijos).
Vokietija
Vokietijoje diplomuotas teisininkas yra akademinis laipsnis (, 'diplomuotas juristas', sutr. Dipl.-Jur.), suteikiamas daugumoje Teisės fakultetų arba Teisės studijų padalinių įvairiose aukštosiose mokyklose, kai yra išlaikomas pirmasis valstybinis egzaminas arba baigiamasis aukštosios mokyklos egzaminas (kai kur - tik kai yra pateikiamas absolvento prašymas jį suteikti). Daugumoje fakultetų suteikia papildomai visiems, anksčiau išlaikiusiems pirmąjį valst. egzaminą.
Kai kuriuose fakultetuose po pirmojo valst. egzamino alternatyviai yra suteikiamas teisės magistras (, Mag. jur.) arba universitetinį išsilavinimą turinčio teisininko vardas. Hamburgo universitete teisės magistro laipsnis gali būti suteikiamas ir nelaikius pirmojo valst. egzamino, remiantis universitete studijuotais dalykais bei išlaikytas egzaminais.
Vokietijos taikomųjų mokslų aukštosiose mokyklose bei kai kuriuose universitetuose (pvz., Erlangeno/Niurnbergo u. ) taip pat yra suteikiamas kitas akademinis laipsnis - diplomuotas verslo teisininkas (, Dipl. jur. oec.)  Diplomuotų specialistų vardų suteikimą pakoregavo Bolonijos procesas: baigus diplomines studijas, atitinkami vardai suteikiami, laikantis pereinamųjų nuostatų (vėliau Vokietijoje ketinama visiškai pereiti prie bakalauro bei magistro studijų).
Pažymėtina, kad norint įsidarbinti aukščiausio rango valstybės tarnyboje, tapti advokatu arba notaru, būtina baigti podiplominę praktiką (žr. Teisės referendariatas).
Informatikos teisės centras prie Vilniaus universiteto Teisės fakulteto
Informatikos teisės centras prie Vilniaus universiteto Teisės fakulteto (ITC prie VU TF, VU TF ITC) - akademinė IT teisės įstaiga, Vilniaus universiteto (VU) Teisės fakulteto struktūrinis padalinys, įkurtas 2000 m. rugsėjo 1 d.
VU TF ITC buvo įsteigtas atsižvelgiant į spartų informacinių technologijų vystymąsi bei jų didėjančią įtaką tiek visuomenės gyvenimui, taip pat dėl poreikio užtikrinti tinkamą šios srities teisinį reguliavimą, skatinti akademines studijas ir mokslinius tyrimus. ITC dėstomi 2 kursai - „Europos Sąjungos ir tarptautinės informatikos teisės pagrindai” bei “Elektroninės komunikacijos". 2001 m. pradžioje Centro veiklos plėtojimui buvo gauta Europos Komisijos parama.
Tikslai, uždaviniai
Centro tikslai ir uždaviniai yra:
Kietis (reikšmės)
Žodis kietis reiškia:
Maria Josefina Sruoga
Marija Chosefina Sruoga (Maria Josefina Sruoga, g. 1990 m. rugpjūčio 23 d. Buenos Airėse) – lietuvių kilmės Argentinos žolės riedulininkė. Olimpinė vicečempionė.
Biografija
2008–2009 m. žaidė Argentinos jaunimo rinktinėje, o nuo 2009 m. žaidžia Argentinos suaugusiųjų rinktinėje. 2009 m. laimėjo pasaulio jaunimo ir čempionių taures. 2010 m. laimėjo čempionių taurę. 2011 m. Sruoga pelnė sidabro medalius Pan Amerikos žaidynėse ir čempionų trofėjuje. 2012 m. debiutavo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ir pelnė sidabro medalį. 2014 m. pelnė pasaulio taurės bronzą.
Hadriano siena
Hadriano siena – akmens ir žemių įtvirtinimų linija Didžiojoje Britanijoje. Pastatyta senovės romėnų, 122–125 m. e. Tęsėsi nuo Šiaurės iki Airijos jūros. Skirta gynybai nuo piktų genčių išpuolių iš šiaurės. Tai antra ir geriausiai išsilaikiusi iš trijų tokių sienų Didžiojoje Britanijoje. Hadriano siena buvo labiausiai įtvirtinta Romos imperijos pasienio atkarpa. thumb|200px|left Žymi sienos dalis išliko iki šių dienų, palei ją galima keliauti pėsčiomis, parengtas maršrutas turistams. Siena yra UNESCO pasaulio paveldo objektas nuo 1987 m. Nuo 2005 m. siena kartu su Romos imperijos sienos atkarpomis Vokietijoje yra didesnio pasaulio paveldo objekto „Romos imperijos pasienis“ (Frontiers of the Roman Empire) dalis.
Dekoruotos Troodo regiono bažnyčios
Dekoruotos Troodo regiono bažnyčios − grupė stačiatikių bažnyčių ir vienuolynų centriniame Kipre, Troodo kalnuose. Pastatai XI−XV a., bizantinės architektūros stiliaus, gausiai dekoruotos freskomis.
1985 m. Troodo regiono bažnyčios įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, 2001 m. objektų sąrašas praplėstas.
Sąrašas
Į UNESCO paveldą įtrauktos šios bažnyčios:
Cunejasu Mijamoto
Cunejasu Mijamoto (宮本恒靖; g. 1977 m. vasario 7 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, buvęs Japonijos rinktinės kapitonas.
Prieš pradėdamas profesionalo karjerą žaidė Došišos universitete ir Ikuno aukštojoje mokykloje, vėliau žaidė Gamba Osaka jaunimo komandoje ir Kongou FC klube, o nuo 1995 metų žaidė Osakos „Gamba“ klube.
2011 m. gruodžio 19 d. baigė profesionalo karjerą.
Nacionalinėje komandoje debiutavo 2000 m. birželio 18 dieną rungtynėse prieš Bolivijos vienuolikę. Po prasto pasirodymo 2002 metų pasaulio čempionate neteko vietos startinėje sudėtyje, bet 2003 metų gale vėl susigrąžino trenerio pasitikėjimą ir atgavo kapitono pareigas. Su rinktine žaidė dvejas 2006 m. pasaulio čempionato rungtynes.
Klevai (Seinai)
Klevai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Seinų ir apie 115 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Prie Klevo (Šeipiškių) ir Klevaičio ežerų, Seinos upės intako Akuotės. Į Klevų sudėtį įjungtas Rubežankos (dar vad. Melnyčėle) kaimelis. Valsčiaus keliai: Klevai – Lumbiai, Klevai – Vilkapėdžiai ir Klevai – krašto kelias Nr. 27px|DW651. XIX a. statyti dvaro rūmai su parku.
Istorija
1880-1902 m. išleistame Lenkijos Karalystės geografiniame žodyne nurodoma, kad Krasnapolio valsčiui priklausančiame kaime yra 38 namai, kuriuose gyvena 272 suaugusieji gyventojai, o greta esančiame palivarke – 6 namai, kuriuose gyvena 25 suaugusieji. Tarpukaryje veikė kaimo choras, kuriam vadovavo Antanas Vinikaitis; taip pat dramos būrelis (vadovai J. Marcinkevičius ir V. Sidaris), jaunųjų ūkininkų ratelis, kurį globojo Jonas Pajaujis. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 322 gyventojai, iš kurių 64 lenkai, 4 rusai ir 254 lietuviai.
1958 m. vasario 6 d. įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys. Nuo 1960 m. veikė biblioteka su lietuviškomis ir lenkiškomis knygomis, ji turėjo aštuonis filialus mažesniuose kaimuose. Bibliotekininkas mokėjo lietuvių kalbą, vakarais rengė knygų aptarimus. Pokaryje aktyviai reiškėsi kaimo saviveiklininkai, 1956-1999 m. pastatę 15 vaidinimų. 1956 m. prie piliakalnio įvyko pirmasis Lenkijos lietuvių saviveiklininkų sąskrydis, vėliau sąskrydžiai vykdavo Burbiškėse. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
1980 m. buvo 220 gyventojų, 93% – lietuviai. Iki 2004 pradžios mokykloje kaip neprivalomas dalykas dėstyta lietuvių kalba.
Paminklinis kryžius
Šv. Kazimiero draugijos rūpesčiu 1935 m. pastatytas paminklas – kryžius. Kadangi ant jo lenkų valdžia jokio užrašo iškalti neleido, buvo pažymėti tik pastatymo metai. Tarpukaryje prie kryžiaus gegužės mėnesiais buvo giedamos litanijos. Antrojo pasaulinio karo metu vokiečiai liepė jį nugriauti, todėl ūkininkas Jurgis Marcinkevičius slėpė kryžių kluone. Po karo jis vėl buvo atstatytas, o 1994 m. atnaujintas su užrašu:
''Lietuvių Šv. Kazimiero draugija jaunimui auklėti ir globoti 1935 m. Klevų kaimo paminklas.''
Paseiniai
Paseiniai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į pietus nuo Seinų ir apie 110 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Prie krašto kelio Nr. 27px|DW653. XIX a. medinė sodyba su mediniu tvartu.
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1880-1902 m. išleistame Lenkijos Karalystės geografiniame žodyne nurodoma, kad Seinų valsčiui priklausančiame kaime yra 29 namai, kuriuose gyvena 203 suaugusieji gyventojai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pavadinimo kilmė
Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo šalia esančio Seinų miesto, kurio pavadinimas siejamas su trimis senais Jogailos riteriais. Dėl kurių senumo ir miestas buvo pavadintas Seni, kuris vėliau polonizacijos laikotarpiu pakeitė pavadinimą į Sejny. Bet nėra šią legendą patvirtinančių dokumentų, todėl manoma kad miesto pavadinimas yra jotvingių kilmės.
Žalioji arbata
thumb|Arbatos lapelis iki ir po arbatos virimo
Arbatos lapai paliekami džiūti pavieniui arba suvynioti į mažus kamuoliukus, jeigu gaminama Parako arbata. Pastarasis procesas užima daug laiko ir dažniausiai taikomas tik aukštesnės kokybės Pekoe arbatoms. Arbata dažniausiai apdorojama praėjus 1-2 dienoms po derliaus nuėmimo.
Žaliosios arbatos ruošimas
Žalioji arbata ruošiama ilgiau nei juodoji. Verdančiu vandeniu užpilama 3-4 kartus taip, kad užplikymo procesas truktų 8-10 minučių. Vandens temperatūra žaliajai arbatai – 80 °C-85 °C. Kuo aukštesnė lapų kokybė, tuo žemesnė turi būti temperatūra. Kad arbata iškart neatšaltų, indas, kuriame ji yra pritraukiama, taip pat turi būti pašildytas.
Valdas Vasiliauskas
Valdas Vasiliauskas (g. 1951 m. gruodžio 10 d. Lazdijuose) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, leidėjas, teatro kritikas, politinis veikėjas.
Motociklas
Motociklas – dviratė motorinė transporto priemonė, varoma vidaus degimo variklio, kurio cilindrų darbinis tūris yra 50–1500 cm³. Kai kada motociklai būna ir triračiai arba keturračiai. Ši transporto priemonė sveria mažiau nei 400 kg.
Valdas Vasiliauskas
Biografija
1970 m. baigė Lazdijų vidurinę mokyklą, 1970–1975 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete studijavo žurnalistiką.
1974–1985 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijos teatro ir kino skyriaus korespondentas, šio skyriaus vedėjas, laikraščio atsakingasis sekretorius. 1985–1989 m. LSSR kultūros ministerijos Meno reikalų valdybos viršininkas. 1989–1990 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ atsakingasis sekretorius.
Motociklas
Pirmąjį motociklą 1885 m. sukonstravo vokiečių inžinierius Gottlieb Wilhelm Daimler. Pripučiamos guminės padangos motociklams pritaikytos po dešimties metų – 1895 m.
Motociklai klasifikuojami įvairiai. Remiantis variklio cilindrų darbiniu tūriu, išskiriami lengvieji (50–125 cm³), vidutiniai (125–500 cm³) bei sunkieji (500–1500 cm³). Pagal paskirtį ir konstrukcijos ypatybes išskiriami miesto, sportiniai, turistiniai, lenktyniniai, keturračiai, specialieji, sniego, vandens motociklai.
Valdas Vasiliauskas
Biografija
2012–2016 m. LR Seimo narys („Drąsos kelio“ sąraše).
Lietuvos teatro sąjungos, Lietuvos žurnalistų draugijos narys.
Jonas Trečiokas
Jonas Trečiokas (1892 m. birželio 14 d. Svėdasuose, Rokiškio raj. – 1938 m. birželio 14 d. Šiauliuose) – mokytojas, vertėjas, vadovėlių autorius, politinis veikėjas, LSDP Šiaulių organizacijos narys.
Nuo 1919 m. – mokyklų inspektorius, 1920–1921 m. – Šiaulių gimnazijos istorijos, 1919–1929 m. – lietuvių kalbos ir literatūros mokytojas. 1920 m. – „Kultūros“ bendrovės valdybos narys.
Lietuvos mokytojų sąjungos steigėjas. Išvertė Šarlio Pero pasakas.
Tokušima
Tokušima – miestas Japonijoje, Šikoku regione, šiaurės rytinėje Tokušimos prefektūros dalyje, ties Jošino upės žiotimis. Prefektūros administracinis centras. 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 263 tūkst. gyventojų.
Veikia trys universitetai. Netoliese esančiame Macušigės miestelyje veikia Tokušimos oro uostas.
Istorija
Šiandieninis miestas įkurtas 1889 m. spalio 1 d. Tuomet Tokušima buvo 10-as pagal dydį miestas šalyje. Antrojo pasaulinio karo metu Tokušimą buvo pasirinkta subombarduoti dėl to, kad miestas buvo svarbus regiono agrikultūros centras. 1945 m. liepos 3 d. virš Tokušimos praskriejo 137 JAV lėktuvai, buvo numesta 1050 tonų padegamųjų bombų, sugriauta 74 % miesto pastatų.
Kultūra
Kiekvieną rugpjūtį, Obon festivalio metu, Tokušimoje vyksta Ava Odori (Awa Odori) šokių festivalis. Awa Odori pažodžiui reiškia „Avos šokiai“ (Ava, tai senovinis prefektūros pavadinimas).
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra sakura, medis – alyvūnas.
Taurelinė juosvabudė
Taurelinė juosvabudė (Pseudoclitocybe cyathiformis) – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, juosvabudžių (Pseudoclitocybe) genties grybų rūšis.
Tarp žolių, miškai, parkai, paupiai, paežerės. Vasara, ruduo. Kepurėlė ir kotas juodai rudos spalvos.
Vaisiakūniai tauriabudžių tipo, vidutinio dydžio. Kepurėlė iki 8 cm skersmens, taurelės formos, giliai įdubusi, blizganti, juosva, juodai ruda. Lakšteliai pilkai rusvi, tankūs, toli nuaugtiniai. Kotas 5–10 cm ilgio ir iki 1 cm storio, kepurėlės spalvos. Trama plona, tampri, pilkai rusva, švelnaus skonio. Sporos 7–10×5–6,5 μm.
Būdingi požymiai: lakšteliai nuaugtiniai, sporos didelės, plačiai elipsiškos, amiloidinės.
Auga po kelis ir daugiau vaisiakūnių, tarp žolių. Valgoma, bet menkavertė. Reta.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 105 psl.
Aleksandras Vasiliauskas (1926)
Biografija
1949–1952 m. dirbo laikraščio „Lietuvos pionierius“ redakcijoje, 1951–1952 m. laikraščio „Tarybinis studentas“ redaktorius. 1952 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą.
Carl "CJ" Johnson
thumb|right|Carl "CJ" Johnson
Carl "CJ" Johnson yra žaidimo Grand Theft Auto: San Andreas pagrindinis veikėjas ir žaidimo Grand Theft Auto: Liberty City Stories antraeilis veikėjas. Žinoma, kad Carl yra vienas iš Grove Street Families (Orange Grove Families) gaujos lyderių Los Santos mieste, San Andreas valstijoje. Dar žinoma, kad Carl 1987 m. buvo išvažiavęs iš Los Santos į Liberty City dėl savo jaunesniojo brolio Brain mirties, nes jis buvo dalinai kaltas dėl Brain mirties.
Carl "CJ" Johnson žaidimuose Grand Theft Auto: San Andreas ir Grand Theft Auto: Liberty City Stories įgarsina Young Maylay.
Grand Theft Auto: Liberty City Stories
thumb|left|Carl Johnson Grand Theft Auto: Liberty City Stories žaidime
Grand Theft Auto: San Andreas
thumb|right|Carl Johnson Los Santos mieste
Veiksmas vyksta 1992 m., San Andreas valstijoje. Carl Johnson iš savo brolio Sean "Sweet" Johnson sužino, kad jo motina buvo nužudyta jų priešų Ballas gaujos. Tada Carl, grįžęs iš Liberty City, pradeda ieškoti savo motinos žudikų. CJ susitinka San Andreas valstijoje daug savo draugų ir priešų, be to susiranda daug naujų draugų ir irgi priešų. Norėdamas atkeršyti už savo mamos mirtį, CJ susigrąžina pagarbą iš kitų žmonių ir sustiprina savo gaujos jėgą. Radęs ir atkeršijęs žudikams, Carl Johnson lieka gyventi prabangiai ir ramiai San Andreas valstijoje.
cs:Seznam postav v Grand Theft Auto: San Andreas en:List of Grand Theft Auto: San Andreas characters pt:Anexo:Lista de personagens de Grand Theft Auto
Stripeikiai (Ignalina)
Stripeikiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės vakaruose, Aukštaitijos nac. parko šiaurės vakaruose, Minčios girios pakraštyje.
Pro kaimą eina keliautojų maršrutas Palūšė–Tauragnai, pietuose telkšo Pakasas, o pačiame kaime nedideli Šaminio ir Balinio ežerėliai. Upelis Tauragna (Tauragnėlė) ties kaimu užtvenktas, prie užtvankos stovi vandens malūnas (istorijos paminklas). Kaime yra vienintelis Lietuvoje bitininkystės muziejus (nuo 1984 m.).
thumb|left|240px|Bitininkystės muziejaus klėtelė
Muziejus
Stripeikiai garsėja Senovinės bitininkystės muziejumi (veikia nuo 1984 m.), kuriame galima išvysti įvairiausių senovinių avilių, bitininkystės įrankių, sužinoti apie bičių produktus, susipažinti su bitininkystės istorija Lietuvoje. Muziejų Vinco Bikaus sodyboje ant kalvos įkūrė Bronius Kazlas. Sodyboje Vinco Bikaus sūnus Mykolas ant Tauragnos upelio užtvankos buvo įrengęs malūną. Prie pagrindinio pastato stovi dievo Babilo skulptūra. Šlaituose išsidėstę senoviniai gulstieji, statieji ir figūriniai aviliai. Skulptūrinių kompizicijų autorius – dailininkas Teofilis Patiejūnas.
Vytautas Ambrazas
Vytautas Ambrazas (1930 m. kovo 25 d. Kaune – 2018 m. vasario 23 d. Vilniuje) – Lietuvos filologas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Algirdas Jonas Ambrazas (1934–2016), sūnus Saulius Ambrazas (1957–2010).
1947–1948 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1952 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. Nuo 1953 m. Lietuvių kalbos instituto mokslinis bendradarbis, 1989–2001 m. Gramatikos skyriaus vadovas. 1958 m. filologijos mokslų kandidatas, 1980 m. filologijos mokslų daktaras. Nuo 1996 m. profesorius (VDU).
Skaitė paskaitas Kauno Vytauto Didžiojo universitete (1995–1996 m.), Čikagos ir Kalifornijos (1988 m.), Pizos (1990 m.), Genujos (1994 m.), Florencijos, Parmos ir Potencos (1990, 1994 m.), Stokholmo (1995 m.) universitetuose.
1983 m. Milano kalbotyros draugijos narys korespondentas. 1991–2001 m. Lietuvos mokslo tarybos narys. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos narys. Aštuonių apgintų daktaro disertacijų mokslinis vadovas.
Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinio darbo kryptys – lietuvių kalbos istorinė sintaksė, teorinė ir normatyvinė gramatika. Apibendrino dalyvių tyrimus lietuvių ir kitose baltų kalbose, šiomis temomis paskelbė darbų lietuvių ir užsienio filologiniuose leidiniuose.
Bibliografija
Vytauto Dubindrio slapyvardžiu paskelbė eilėraščių rinkinius:
AGS-17 Plamia
AGS-17 Plamia – tarybinis 30 mm graižtvinis automatinis stovinis granatsvaidis, aptarnaujamas dviejų karių.
Skirtas apginkluoti pėstininkų kuopas ir naikinti gyvajai jėgai bei nešarvuotiems taikiniams (pvz., sunkvežimiams). Efektyvus apšaudant plotus su gyvąja jėga. Gali šaudyti tiek lėkšta, tiek iškila trajektorija.
Konstravimo darbai pradėti 1967 m. Nudelmano vardo konstruktorių biure. Spėjama, kad poreikį sukonstruoti tokį ginklą sukėlė konfliktai TSRS-Kinijos pasienyje ir tai, kad JAV kariuomenė tokius ginklus jau naudojo Vietnamo kare. Buvo manoma, kad toks ginklas bus labai efektyvus, jei teks atremti masines atakuojančių pėstininkų bangas iš artimo ir vidutinio nuotolio. Į ginkluotę priimtas ir gamyba prasidėjo 1971 m. Gaminamas Viatskije Poliany gamykloje Molot. AGS yra rusiško termino автоматический станковый гранатомёт santrumpa.
Naudojant mechaninį taikiklį tiesioginiu taikymu galima šaudyti iki 700 m. Šaudant dideliu nuotoliu naudojamas 2,7 karto didinantis optinis taikiklis PAG-17, turintis skalės apšvietimą nakčiai. Kovinė patirtis parodė, kad efektyviausia šaudyti serijomis po 3-5 granatas.
Pirmą kartą panaudoti kovos veiksmuose Afganistano kare. Buvo naudojami tiek pėstininkų, tiek sraigtasparnių, tiek šarvuočių variantai.
Šiuos granatsvaidžius naudoja Rusija, NVS šalys, Kinija, Afganistanas, Angola, Čadas, Kuba, Iranas, Mozambikas, Nikaragva, Lenkija, Pietų Afrikos Respublika.
Šaudmenys
Šaudmenys juostoje, kurioje telpa 29 unitariniai granatų šoviniai. Juosta sudėta metalinėje dėžėje, kuri tvirtinama prie granatsvaidžio dešinėje pusėje. Juosta užtaisoma rankomis ar naudojant specialų juostų užtaisytuvą.
Šiaulių žolės riedulio stadionas
Istorija
2014 m. stadione vyko moterų Pasaulio lygos pirmo turo atkrentamosios varžybos.
AGS-17 Plamia
Šaudmenys
Granatsvaidis naudoja dvejopas granatas: Be kovinių šovinių su skeveldrinėmis granatomis naudojami ir pagalbiniai šoviniai:
Aviacinis variantas
AGS-17 naudojamas ir sraigtasparniams apginkluoti. Aviacinis variantas AG-17A turi elektrinį nuleistuką, šūvių skaitiklį, šaudymo sparta padidinta iki 420–500 šūv./min. Masė – 22 kg. Ginkluotėn priimtas 1980 m. Vamzdis turi radiatorių, kuris ataušina vamzdį ir intensyviau šaudant.
Granatsvaidžiai būdavo įrengiami Mi-8 šoninėse duryse ir Mi-24 konteineriuose.
Naujesnis variantas
Už AGS-17 naujesnis ir efektyvesnis automatinio stovinio granatsvaidžio variantas yra AGS-30.
Atlanta (reikšmės)
Atlanta gali reikšti:
Ravičius
Ravičius  – miestas vidurio Lenkijoje. Apskrities centras. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Lešno vaivadijoje. 21 183 gyventojai (2011 m. duomenys).
Poplavai (Palenkės vaivadija)
Poplavai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietryčius nuo Bransko, apie 23 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 48 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Ravičius
Istorija
Miestą protestantų pabėgėliams iš Silezijos Trisdešimtmečio karo metu (1638 m., tais pačiais metais suteiktos miesto teisės) įkūrė Adamas Olbrachtas Pšyjma-Pšyjemskis (Adam Olbracht Przyjma-Przyjemski). XIX a. pr. mieste stovėjo protestantų bažnyčia ir rotušė. Pagrindinė miesto pramonė buvo cigarų ir uostomo tabako gamyba. Prekiauta grūdais, vilna, galvijais, kailiais bei mediena. 1905 m. gyveno 11 403 žmonės.
Pavietas
thumb|Lenkijos pavietų žemėlapis
Pavietas – buvęs administracinis-teritorinis vienetas LDK nuo XVI a. 2-osios pusės iki XVIII amžiaus.
Pavietas buvo administracinis vienetas Lenkijos karalystėje nuo XV a. ir Abiejų Tautų Respublikoje, vaivadijos dalis, turinti renkamą kolektyvinio valdymo instituciją, administraciją, teritorijos valdytoją kaštelioną. 1975-1998 m. Lenkijoje pavietų nebuvo.
Istorija
Lenkijos karalystėje pavietų teises XIV a. antroje pusėje įgijo kaštelionijos – miestas ar pilis, turinti savo kaštelioną. Pavieto valdytoju tapo bajorų seimelio renkamas seniūnas. Po Liublino unijos pavietai buvo įvesti ir Lietuvoje. Pavietais Lietuvos žemėse maždaug iki 1800 m. vadinosi ir valsčiai, vėliau – tik apskritys.
Lenkija
Nuo 1999 m. sausio 1 d., įvykdžius Lenkijos administracinę teritorinę reformą, šalyje sukurta trijų pakopų savivaldos sistema: vaivadija – pavietas – gmina. Sudaryti 65 miestų pavietai ir 314 žemių pavietų. Pagal Europos Sąjungos teritorijų klasifikaciją pavietas atitinka NUTS 4 teritoriją. Didžiausias miesto pavietas yra Varšuva, didžiausias žemės pavietas – Balstogė.
Miesto pavietui vadovauja miesto taryba ir jos renkamas miesto prezidentas, žemės pavietui – pavieto taryba ir jos renkamas seniūnas.
Vaidmenų žaidimas
thumb|right|250px|Žaidimuose naudojami kauliukai. Vaidmenų žaidimas (, sutrump. RPG) – žaidimas, kuriame žaidėjas susitapatina su fantastiniu, įsivaizduojamu veikėju, keliaudamas, kovodamas ir kitaip veikdamas už jį išgalvotame, fantastiniame pasaulyje. Žaidėjų tikslas yra kuo įtikinamiau atlikti savo vaidmenį žaidimo pasakojime. Tam prireikia ne tik tiesioginės vaidybos, bet gebėjimų priimti struktūriškai apibrėžtus sprendimus ir vystyti savo veikėją. Žaidėjo žaidime atlikti veiksmai gali nusisekti arba ne, atsižvelgiant į žaidimo taisykles ir gaires.
Egzistuoja keletas RPG žaidimo žanrų. Pirminis žanras, dažnai vadinamas stalo vaidmenų žaidimu (nors stalas nebūtinas), žaidžiamas diskutuojant. Tuo tarpu vaidybiniame vaidmenų žaidime (LARP) žaidėjai patys fiziniu būdu atlieka savo veikėjų veiksmus. Abiejuose šiuose žanruose už žaidimo pasaulį ir kitų žaidėjų sąveiką su juo atsakingas žaidimo meistras, kuris nustato žaidimo taisykles ir vyksmo vietą bei laiką ir eina tarsi teisėjo pareigas, tuo tarpu likusieji žaidėjai vaidina savo pasirinktą veikėją.
„Požemių ir drakonų“ pradžiamokslyje rašoma, jog žaidime nepralaimima: mirtis galima tačiau žuvus leidžiama iškart žaisti už kitą personažą. Žaidimo meistras nekovoja vienas prieš visus ir turi stengtis įtraukti į fantazavimą visą grupę. Meistrui nupasakojus situaciją, jei neaišku, žaidėjai turi aktyviai klausti. Žaidėjų kuriamiems personažams suteikiami taip pat ir charakterio trūkumai (godus, linkęs rizikuoti dėl žinių ir pan.), kurių paisoma. Nors žaidimui pakanka vieno ar kelių kauliukų (dažnai tik tiek ir tenaudojama), galima įsigyti parengtų aplinkos, charakterių, vietovės ir kitokių aprašymų bei planų. Anksčiau paplitusios vaizdingos plastmasinės figūrėlės dabar nebepopuliarios. Kai kurie meistrai nuotaikai sukurti naudoja muziką. Išsamus žaidimo taisyklių bei jų taikymo aprašymas užima tris tomus, kuriuos siūloma pirkti, jei pavyks ir patiks pirmieji bandymai.
Keletas RPG žaidimų tipų egzistuoja ir elektroninėje terpėje. Tai būtų internetiniai tekstiniai MUD žaidimai ir jų grafiniai pasekėjai – daugelio žaidėjų interneto vaidmenų žaidimai (MMORPG). Taip pat yra ir ne internete žaidžiamų kompiuterinių vaidmenų žaidimų, kuriuose žaidėjas valdo vieną veikėją ar jų grupę ir progresuoja vykdydamas užduotis. Tokie žaidimai paprastai yra artimai susiję su stalo vaidmenų žaidimais, kadangi dalijasi su jais vyksmo vieta ir taisyklėmis, tačiau siūlo gilesnį veikėjo vystymą.
Nors egzistuoja plati RPG žaidimų įvairovė, tokie žaidimai kaip kolekcionuojamų kortų žaidimai ar karo žaidimai, kurie turi sąsajų su vaidmenų žaidimais, nėra jais laikomi. Juose kartais gali pasitaikyti vaidmenų žaidimų elementų, bet tai nėra esminė detalė.
Struktūra
Žaidimo meistras kuria įsivaizduojamą žaidimo pasaulį su visais ten tvyrančiais pavojais bei tikslais. Priklausomai nuo pasirinktų taisyklių ir bendro sutarimo tarp žaidėjų pasaulis gali būti panašus į tam tikros epochos tikrą pasaulį (pavyzdžiui, viduramžių Anglija, Vytauto Lietuva, dabartinis Irakas ar pan.), arba tai gali būti visiškai išgalvotas pasaulis (tolima planeta su bestuburiais gyvūnais, tolima ateitis ar pan.). Maginės fantastikos stiliaus vaidmenų žaidimuose veikėjai susiduria su galingų burtininkų ar karalių sąmokslais, su dievų planais, kaunasi su pabaisomis (nuo šiaip pavojingų žvėrių, kaip antai lokių ar liūtų, iki drakonų ar galingų nemirėlių), draugauja ir konfliktuoja su kitų protingų rūšių būtybėmis (elfais, nykštukais, gnomais ar orkais).
Žaidimo meistras kuo objektyviau valdo pasaulyje esančius padarus (tiek veikėjų priešus, tiek ir draugus). Taip pat jis stebi, kad būtų laikomasi iš anksto nustatytų taisyklių.
Dažnai vaidmenų žaidimuose naudojami lošimo kauliukai, dažnai ne tik šešiasieniai, bet ir su 4, 8, 10, 12, 20 sienų. Tai priklauso nuo pasirinktų taisyklių.