cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kupiškėnų studija
thumb|thumb|300px|Kupiškėnų studijos logotipas „Kupiškėnų studija“ – regioninė Kupiškio televizija. „Kupiškėnų studija“ savo programas transliuoja šeštadieniais nuo 6.30 iki 08.00 val., sekmadieniais nuo 6.30 iki 8.00 val., ir antradieniais vakare, kai baigiasi LRT televizijos programa. „Kupiškėnų studijos“ programa matoma Kupiškio, Biržų, Anykščių, Pasvalio, Ukmergės, Rokiškio, Panevėžio, Molėtų rajonuose. Kanalas nerodomas.
„Kupiškėnų studijos“ programą rengia VšĮ „Kupiškio televizijos ir informacijos centras“. Tai ne pelno siekianti organizacija, perorganizuota iš Kupiškio kultūros centro padalinio, įkurto 1996 m. lapkričio 20 d.
Laidos
„Kupiškėnų studija“ daugiau dėmesio stengiasi skirti etninės kultūros puoselėjimui, gerosios patirties sklaidai, švietimui, jaunimo užimtumui skatinti, meno populiarinimui ir pan. Taip pat dėmesys kreipiamas į aktualijas, įvykių rajone apžvalgą. „Kupiškėnų studija“ transliuoja tris originalias kūrybines laidas – šeštadienį rodomos apžvalginės – informacinės laidos Kupiškiui „Savaitė“ (informaciniai reportažai apie įvykius, aktualijas) ir „Pažintys“ (laidos apie kultūrą, meną ir mokslą), o sekmadienį – informacinio pobūdžio laida „Bendruomenių valanda“, skirta Biržų, Anykščių ir Pasvalio rajonų gyventojams.
„Kupiškėnų studija“ dalyvauja įvairiuose konkursuose. 2002 m. dalyvavo Lietuvos radijo ir televizijos komisijos paskelbtame geriausios kultūros laidos konkurse, kuris skirtas skatinti kultūros vertybių puoselėjimą, populiarinimą bei kultūros laidų kūrimą.
Commodore
Commodore gali reikšti:
Commodore International
„Commodore“ – prekinio ženklo pavadinimas, naudotas „Commodore International Limited“ ir keleto kitų bendrovių, kaip kad „Commodore Business Machines“ (CBM), namų kompiuterių ir elektronikos gamintojo, įsikūrusio Vest Česteryje, Pensilvanijoje, JAV. „Commodore“ suvaidino svarbų vaidmenį XX a. 8-ojo ir 9-ojo dešimtmečių asmeninių kompiuterių pramonėje. 1982 m. bendrovė sukūrė perkamiausią pasaulyje stalinį kompiuterį Commodore 64, o nuo 1985 m. išleido Amiga kompiuterių seriją.
1994 m. balandžio mėn. bendrovė paskelbė bankrotą. Ją įsigijo Vokietijos kompiuterių gamintojas „Escom“, kuris vėliau taip pat bankrutavo. Prekinis ženklas išliko po susijungimų 2005 m. su „Yeahronimo Media Ventures Inc.“, „SATXS Communications BV“ ir „Tulip Computers“.
Produktų linija
thumb|right|250px|Commodore PR-100 programuojamas skaičiuotuvas thumb|right|250px|Commodore PET 2001 (išleistas 1977 m.) thumb|right|250px|Commodore 64 (išleistas 1982 m.)
Skaičiuotuvai
774D, 9R23, C110, F4146R, MM3, M55, P50, PR100, SR1800, SR4120D, SR4120R, SR4148D, SR4148R, SR4190R, SR4212, SR4912, SR4921RPN, SR5120D, SR5120R, SR5148D, SR5148R, SR5190R, SR59, SR7919, SR7949, SR9150R, SR9190R, US*3, S61 (The Statistician).
Kompiuteriai
(chronologine tvarka)
Spausdintuvai
VIC 1520 Plotterthumb|right|250px|VIC 1520 Plotter
Alksniškės (Molėtai)
Alksniškės – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Luokesos.
Ilgas bučinys nakčiai (filmas)
Ilgas bučinys nakčiai – 1996 m. JAV režisieriaus Renio Harlino drama su Džina Devis ir Semueliu L. Džeksonu. Peržiūros amžiaus riba: N-16.
Siužetas
Mokytoja Samanta Kein prieš aštuonerius metus prarado atmintį. Dabar ji gyvena laimingą šeimyninį gyvenimą su aštuonmete dukra Keitlin ir net neįtaria turėjusi kruviną praeitį. Pasirodo, kadaise ši graži moteris buvo agentė Čarli Baltimor, vykdžiusi slaptas CŽV užduotis. Šokiruota staiga sugrįžusiais profesionalaus samdomo žudiko įgūdžiais, Samanta bando išsiaiškinti savo praeitį. Samdomas detektyvas Mitčas Henesis, pradėjęs tirti paprastos mokytojos praeitį, kartu su Samanta įtraukiamas į slaptą CŽV operaciją…
Lėnas (teritorija)
thumb|220px|right|Suomijos lėnai 2009 m. Lėnas  (len, SV län, ), dar žinomas kaip grafystė – administracinis teritorinis vienetas, naudotas keliose Skandinavijos valstybėse. Šiuo metu naudojamas tik Švedijoje.
Raida
thumb|180px|left|Dabartiniai Švedijos lėnai Lėnai, kaip stambus administracinis vienetas, apjungiantis smulkesnius (syssel) pradėti naudoti Danijos karalystėje. XIV a. pradžioje juos, kaip stambiausią administracinį vienetą įdiegė ir Norvegija (ji buvo dalinama į 4 lėnus). 1660 m. Danijoje, o 1662 m. Norvegijoje (kuri tuo metu sudarė uniją su Danija) lėnai pervardinti amtais ir po to niekada neatkurti.
1634 m. lėnus įdiegė Švedija, kuri modernizavo savo administracinę sistemą ir jais pakeitė tradicines provincijas. Kadangi Švedija valdė ir Suomiją, lėnų sistema apėmė ir Suomijos teritorijas. Suomiją valdant Rusijai, lėnai buvo vadinami gubernijomis. 1917 m. Suomijai iškovojus nepriklausomybę, ji turėjo 8 lėnus, kurių skaičius iki 1998 m. išaugo iki 12. Reformos metu jų skaičius sumažintas iki 5. Suomijos lėnai galutinai panaikinti 2010 m. Šiuo metu Švedijoje lėnai egzistuoja kartu su istoriniais administraciniais vienetais – provincijomis. Yra 21 lėnas. Pagal Europos Sąjungos Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūrą priskiriami NUTS 3 lygmeniui. Kiekvienas lėnas dar suskirstytas į komunas, kurių šiuo metu suskaičiuojama 290.
Taip pat skaitykite
Län Län Lään (haldusüksus) Län Län Län Lēne Län Län Län Лен (административная единица) Lääni Län
Stanislovas Mastauskis
Stanislovas Mastauskis (1890 m. birželio 14 d. Dauburaičiai, Krekenavos valsčius – 1978 m. balandžio 24 d. Kaunas) – Lietuvos agronomas, zoologas entomologas ir fitohelmintologas, biologijos mokslų daktaras.
Biografija
1917–1920 m. studijavo agronomiją Simferopolio universitete. 1953 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1961 m. biologijos mokslų daktaras.
1920–1924 m. Dotnuvos žemės ūkio technikumo dėstytojas, 1924–1974 m. dirbo žemės ūkio akademijoje. 1927–1940 m. dar ir Augalų apsaugos stoties Dotnuvoje Entomologijos skyriaus vedėjas. 1940–1943 m. Vilniaus universiteto Miškų fakulteto dėstytojas. 1945–1948 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Taikomosios zoologijos, 1948–1962 m. Fitopatologijos ir zoologijos, 1962–1969 m. Augalų apsaugos katedros vedėjas, 1952–1955 m. dar ir Miškų ūkio fakulteto dekanas; nuo 1962 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Taikomosios entomologijos pradininkas Lietuvoje, daugelio vabzdžių kenkėjų lietuviškų pavadinimų autorius. Paskelbė apie 400 straipsnių. 25 knygų autorius ir bendraautoris.
Aleksandras Lukašenka
Aleksandras Grigorjevičius Lukašenka (Aliaksandras Ryhoravičius Lukašenka;, , g. 1954 m. rugpjūčio 30 d. Kopysėje, Oršos raj., Vitebsko sr.) – Baltarusijos prezidentas (nuo 1994 m.). Tai vienintelis šalies prezidentas, užimantis postą nuo pat 1994 m., kai jis buvo įsteigtas. Po 2020 m. prezidento rinkimų, kurių skaidrumas kvestionuojamas, A. Lukašenkos prezidento statusas tarptautinėje bendruomenėje ginčytinas. Dėl faktiškai autokratinio valdymo stiliaus, A. Lukašenka dažnai įvardijamas „paskutiniuoju Europos diktatoriumi“.
Lukašenka galimai buvo vienintelis deputatas, balsavęs prieš Belovežo susitarimą (TSRS panaikinimą). Jis vėliau pavadino TSRS suirimą „didžiausia XX amžiaus geopolitine katastrofa“.
Biografija
Augo be tėvo. Baigė Mogiliovo pedagoginį institutą, įgijo istorijos ir visuomenės mokslų mokytojo kvalifikaciją (1975 m.) ir Baltarusijos žemės ūkio akademiją (neakivaizdiniu būdu, 1985 m.), gavo ekonomisto išsilavinimą.
1975–1982 m. tarnavo Sovietinės armijos pasienio daliniuose, dirbo komjaunimo ir komunistų partijos organuose. 1979–1991 m. – komunistų partijos narys.
1982–1983 m. – kolūkio „Udarnik“ (Šklovo raj.) pirmininko pavaduotojas, 1983–1985 m. – Šklovo statybos medžiagų kombinato direktoriaus pavaduotojas, 1985–1987 m. – Šklovo raj. Lenino kolūkio partkomo sekretorius, 1987–1994 m. – tarybinio ūkio „Gorodec“ (Šklovo raj.) direktorius.
1990 m. išrinktas Baltarusijos Aukščiausiosios Tarybos deputatu. Nuo 1993 m. vadovavo parlamentinei kovos su korupcija komisijai, turėjo kovotojo su šiuo nusikaltimu įvaizdį.
Pirmoji kadencija (1994–2001)
1994 m. liepos 10 d. išrinktas Baltarusijos prezidentu (surinko 80 % balsų antrame ture). 1996 m. balandžio 2 d. su Rusijos prezidentu Borisu Jelcinu pasirašė sutartį dėl Suverenių Respublikų Bendrijos įsteigimo. 1996 m. parlamentas balsų dauguma nusprendė pradėti apkaltos procesą A. Lukašenkai. Tada jis pasinaudojęs netvarkingos, posovietinės konstitucijos suteiktomis teisėmis, surengė referendumą dėl vykdomosios valdžios išplėtimo, kurio metu buvo paleistas parlamentas. Po šio referendumo, prezidentas įgavo didesnę galią ir pratęsė pirmąją kadenciją iki 2001 m.
Antroji kadencija (2001–2006)
2001 A. Lukašenka 75,65 % dauguma buvo išrinktas šalies prezidentu antrai kadencijai. Tačiau pasak daugumos ES šalių, JAV ir Kanados politikų tikroji Lukašenkos kadencija baigėsi dar 1999 m., bet sustiprinęs savo valdžią, A. Lukašenka užsitikrino perrinkimą Baltarusijos prezidentu, galimai klastojo rezultatus.
Trečioji kadencija (2006–2010)
2005 m. spalį Lukašenka patvirtino, kad sieks trečios kadencijos. 2006 m. šalies opozicijos atstovai ėmė kelti protestus nukreiptus prieš A. Lukašenką ir palaikyti Aleksandrą Milinkėvičių.
2006 m. kovo 19 d. rinkimuose Lukašenka nugalėjo, gavęs net 84,2 proc. visų balsų. Po šių rinkimų į gatves išėjo daug opozicionierių, Baltarusijos ir užsienio šalių piliečių. Minsko aikštėje apie 1000 žmonių, siekdami rinkimų rezultatų perskaičiavimo, išstovėjo 4 d. Baltarusijos žiniasklaidos, protestuotojai buvo kaltinti chuliganizmu, o opozicija masinių riaušių organizavimu. Vėliau neramius protestuotojus milicija išvaikė, kelis žmones, ypač aktyvius politikoje, suėmė 15 parų. „Pagrindiniu neramumų organizatoriumi“ pripažintas Aleksandras Kozulinas, anksčiau jau prasižengęs viešajai tvarkai ir kaltintas šmeižto skleidimu apie prezidentą A. Lukašenką, buvo nuteistas kalėti 5,5 m.
Ketvirtoji kadencija (2010–2015)
Po 2010 m. gruodžio 19 d. vykusių, galimai suklastotų rinkimų Aleksandras Lukašenka ketvirtą sykį tapo Baltarusijos prezidentu. Pasak Centrinės rinkimų komisijos, A.Lukašenka surinko 79.65% balsų (5,130,557), o rinkimų aktyvumas buvo 90.65%. Rinkimų dieną per protesto akcijas du kandidatai buvo sumušti policijos. Opozcijos kandidatas Uladzimiras Niakliajevas (Vladimiras Nekliajevas), gavęs galvos traumą, Baltarusijos pareigūnų buvo išvestas iš ligoninės. Pagrindinėse žiniasklaidos priemonėse pranešta apie maždaug 10,000 protestuotojų. Šimtai protestavusių žmonių buvo suimta, tarp jų ir 7 kandidatai į prezidentus.
2011 m. balandžio 11 d. Minsko metro įvykdytas teroristinis išpuolis. Žuvo 15 žmonių, dar 203 sužeisti. Pasak Europos Sąjungos, tyrimas buvo netinkamai vedamas ir teismas nedirbo teisiniais pagrindais, todėl Vokietijos parlamentas oficialiai suabejojo tarptautinio tyrimo objektyvumu, apkaltindamas Interpolą sąmoningai priėmus „klaidingus“ įrodymus, pateiktus Baltarusijos tyrėjų. 2012 m. kovą dviem nuteistiesiems dėl atakos buvo įvykdyta mirties bausmė.
Penktoji kadencija (2015–2020)
2015 m. spalio 11 d. Baltarusijoje prasidėjo prezidento rinkimai. Tą pačią dieną vyriausybės opozicija surengė mitingą, kad Baltarusijos žmonės boikotuotų šiuos rinkimus, nes jie gali būti vėl klastojami. Spalio 12 dieną paaiškėjo, kad Aleksandras Lukašenka ir vėl triumfavo, surinkęs beveik 84 procentus balsų.
Šeštoji kadencija (2020–)
2020 m. rugpjūčio 9 d. vyko eiliniai šalies prezidento rinkimai, kuriuose vėl dalyvavo A. Lukašenka. Rinkimuose buvo neleista dalyvauti keliems stipriems opozicijoms veikėjams, kurie buvo įkalinti ar priversti palikti šalį. Pagal šalies centrinio komiteto duomenis A. Lukašenka surinko daugiau kaip 80 % rinkėjų balsų, o opozicijos atstovė Svetlana Cichanovskaja – daugiau kaip 10 %. Po šių rezultatų paskelbimo visuomenėje ir tarptautinėje bendruomenėje kilo daug abejonių dėl jų tikslumo, šalies miestuose prasidėjo žmonių susibūrimai, mitingai, juos pradėjo slopinti Baltarusijos milicijos ir kitos karinės pajėgos. S. Cichanovskaja paskelbė, kad laiko save prezidento rinkimų nugalėtoja. Europos Parlamentas (EP) iki šios dienos nepripažino A. Lukašenkos teisėtai išrinktu prezidentu.
Kaolinitas
Kaolinitas – molio mineralas. Cheminė sudėtis Al2Si2O5(OH)4. Kietumas 1,0; tankis 2,6. Susidaro dūlant kalio feldšpatams, žėručiams ir kt. Panaudojimas porceliano ir keramikos pramonėje, statybinė medžiaga ir kt. Vienas labiausiai paplitusių mineralų. Ji sudaro 21,7 % silicio, 20,9 % aliuminio, 55,8 % deguonies ir 1,5 % vandenilio.
Subsidiarumas
Subsidiarumas – organizacinis principas, teigiantis, kad aukštesnio lygio organizacijos neturi kištis į žemesnio lygio organizacijos veiklą, bet turi joms padėti vykdyti šią veiklą. Dėl to šis principas draudžia priskirti aukštesnio lygio organizacijai funkcijas, kurias gali atlikti žemesnio lygio organizacija.
Politikos moksle tai atspindi idėją, kad valstybės institucijos turi atlikti tik tas funkcijas, kurios negali būti efektyviau įvykdomos mažesnių, lokalesnių valdžios vienetų. Subsidiarumas yra vienas iš centrinių pricipų federalizme, decentralizacijoje, Europos Sąjungos teisėje.
Subsidiarumas gali būti taikomas ne tik valstybės valdyme, bet ir vadyboje, karyboje ir kitose srityse.
Subsidiarumas yra vienas iš pagrindinių Bažnyčios socialinio mokymo principų. Jis buvo aprašytas popiežiaus Pijaus XI enciklikoje Quadragesimo Anno.
Dukterinė įmonė
Dukterinė įmonė – tokia įmonė, kuri atitinka bent vieną iš šių kriterijų:
Klarotai
Klarotai (Claroteidae) – šamažuvių (Siluriformes) šeima. Paplitę Afrikoje.
Šeimoje yra 13 genčių ir 86 rūšys. Žr. dygiosios katžuvės.
Kėdbusas
thumb|250px|„Kėdbuso“ MAN-[[Berkhof Junior]] thumb|250px|„Kėdbuso“ Mercedes-Benz 815 D thumb|250px|„Kėdbuso“ [[VanHool, kursuojantis 2 Nr. maršrutu]] thumb|250px|„Kėdbuso“ Mercedes-Sprinter
UAB „Kėdbusas“ – įmonė, teikianti keleivių pervežimo paslaugas. Būstinė – Kėdainių autobusų stotis, J. Basanavičiaus g. 93, LT-57354 Kėdainiai. Generalinis direktorius – Evaldas Cicėnas.
Nors pagrindinė autobusų aikštelė ir būstinė yra autobusų stotyje, garažai, remonto dirbtuvės yra Zabieliškyje (Pramonės g.). Parką sudaro 44 autobusai ir mikroautobusai.
Istorija
thumb|left|250px|Tuomečio UAB „Kėdainių autobusų parkas“ Ikarusas ~1994 m.
Įsikūrė 1958 m. kaip Kėdainių autobusų parkas. Pradinį ekipažą sudarė 5 autobusai KAG-3. Vėliau parkas plėtėsi, papildytas naujesniais autobusais LAZ, PAZ, „Ikarus“. 1991 m. bendrovė turėjo 49 autobusus. 1994 m. bendrovė persikėlė į Pramonės rajoną (Zabieliškį), kur veikė garažai, dirbtuvės. Nuo 1994 m. pradėtas autobusų ūkio kaita – tarybinius autobusus ir vengriškus „Ikarusus“ ėmė keisti belgiški DAF-VanHool. Nuo 2002 m. miesto maršrutais pradėjo kursuoti žemagrindžiai „VanHool“ ir „Neoplan“ autobusai. Nuo 2003 m. įmonė vadinasi UAB Kėdbusas.
Nuo 2013–2014 m. didele dalimi maršrutų ėmė vykti mikroautobusai.
Maršrutai
Bendrovė vykdo maršrutus Kėdainių mieste ir rajone. Dėl geografinės padėties tarpmiestiniai maršrutai nėra vykdomi, miestą aptarnauja pravažiuojantys aplinkinių miestų autobusai.
Miesto maršrutai
Istoriniai maršrutai:
Priemiestiniai maršrutai
thumb|left|550px|Priemiestinių ir tarpmiestinių autobusų stotelių brėžinys
Kai kurie seniau buvę maršrutai:
Parkas
2014 m. „Kėdbuso“ autobusų parką sudarė šie autobusai ir mikroautobusai:
Tarp 1990 ir 2014 m. Kėdainių autobusų parkui vienu ar kitu metu taip pat priklausė šių modelių autobusai:
V10
V10 variklis – vidaus degimo variklio tipas, turintis dešimt cilindrų dviejose eilėse po penkis, turinčias atskirus išmetimo vamzdžius.
Yiannis Dimitras
Yiannis Dimitras (g. 1954 m. Kerkyra) – graikų dainininkas ir kompozitorius.
Yiannis muzikinę karjerą pradėjo aštunto dešimtmečio viduryje. 1978 metais jis išleido debiutinį albumą.
1981 metais atlikėjas dalyvavo 1981 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su savo paties sukurta daina „Fegari kalokerino“ ir jame su 55 taškais užėmė aštuntą vietą.
Keturakiškės
Keturakiškės – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Veiverių.
Paberžės valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Nemenčinės rajonui (12 apylinkių) ir Širvintų rajonui (3 apylinkės).
Lembas (laivas)
Lembas ) – senovinė Ilyrijos galera, turinti vieną suolų eilę irklininkams ir neturinti burių. Lembai buvo maži ir lengvi, su žemu falšbortu. Jie buvo greiti ir manevringi kariniai laivai, galėję be irklininkų pervežti dar 50 karių. Ilyrijos piratai naudojo būtent tokias galeras. Jas naudoja ir Pilypas V Makedonietis Pirmojo Makedonijos karo metu.
Semelė
thumb|200px|Semelė Graikų mitologijoje Semelė – mirtingoji moteris, Kadmo ir Harmonijos duktė. Semelė buvo Dioniso motina, o tėvas Dzeusas.
Dzeuso žmona Hera, pavydžioji ir išdidžioji deivė, sužinojo apie išdavystę, kol Semelė dar buvo nėščia. Hera, pasirodžiusi kaip senė, susidraugavo su Semele, kuri tikėjo, kad jos vyras iš tikrųjų yra Dzeusas. Hera apsimetusi jog netiki tuo, pasėjo abejonės sėklą Semelės mintyse. Smalsioji Semelė pareikalavo iš Dzeuso, kad šis pasirodytų jai savo dieviškoje didybėje ir taip įrodytų savo dieviškumą. Nors Dzeusas maldavo Semelės to neprašyti, bet ji buvo užsispyrusi, ir Dzeusas sutiko. Mirtingieji pamatę tikrąjį dievo pavidalą miršta, dėl to mirė ir Semelė. Dzeusas išgelbėjo Dioniso embrioną, įsiūdamas jį į savo šlaunį. Po kelių mėnesių gimė Dionisas. (Ovidijus, Metamorfozės III.308-312).
Užaugęs Dionisas išgelbėjo savo motiną iš Hado karalystės, ir ji tapo Olimpo kalno deive nauju vardu Tionė.
DES
DES (Data Encryption Standard – duomenų šifravimo standartas) – blokinis simetrinis algoritmas, kurio blokų ilgis yra 64 bitai, rakto ilgis yra 56 bitai. DES duomenų šifravimo standartu paskelbtas JAV 1977 metais.
DES šifravimas:
Rubio
Rubio − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Žalsvasis melsvys
Žalsvasis melsvys (Glaucopsyche alexis) – melsvių (Lycaenidae) šeimos drugys. Skraido gegužės – birželio mėn. pušynų aikštelėse, pamiškėse. Vikšrai minta pupiniais augalais.
Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Paul Kirchhof
Paulas Kirchhofas (g. 1943 m. vasario 21 d. Osnabriuke, Vokietija) – vokiečių teisininkas, teisėtyrininkas mokestininkas ir konstitucionalistas, Heidelbergo universiteto profesorius, habilituotas teisės daktaras, nuo 1987 m. iki 1999 m. Vokietijos Konstitucinio Teismo (VFR KT) teisėjas.
Biografija
Paulas Kirchhofas mokėsi Osnabriuke ir nuo 1951 m. Karlsrūjėje (kur jo tėvas buvo VFR KT teisėjas). Brolis – Ferdinand Kirchhof, teisininkas, Tiubingeno universiteto profesorius, nuo 2007 m. VFR KT teisėjas.
Teisės studijų metais Paulas Kirchhofas buvo katalikiško studijų paramos fondo „Cusanuswerk“ stipendininkas. Po teisės studijų Miuncheno universitete apgynė teisės mokslų disertaciją tema „Valdžios įgaliojimų sąvoka Pagrindinio Įstatymo 33 straipsnio 4 dalyje“. 1974 metais Heidelbergo universitete apgynė habilitaciją.
Nuo 1974 m. iki 1981 m. Miunsterio universiteto Teisės fakulteto profesorius ir Mokesčių teisės instituto direktorius, vėliau – Heidelbergo universiteto Teisės fakulteto Finansų ir mokesčių teisės instituto direktorius. Nuo 2004 m. pabaigos iki 2006 m. liepos 15 d. „Deutsche Bank“ stebėtojų tarybos narys. Moksliniai interesai – teisės dogmatika, valstybės santvarka, finansinė santvarka, mokesčių teisė. Didelės apimties valstybinės teisės monografijų bendraautoris. Nepartinis, Angelos Merkel Bundestago 2005 m. rinkimų metu CDU/CSU kompetencijos komandos narys, kandidatas į finansų ministrus.
Görres bendrijos valdybos narys, Eugen-Biser-Stiftung kuratorijos pirmininkas, vienas iš krikščioniško dienraščio „Rheinischer Merkur“ leidėjų. 66-ojo Vokietijos teisininkų suvažiavimo pirmininkas. Cusanuswerk fondo docentas patikėtinis (Heidelberge).
Kirchhof vedęs; 2 sūnūs ir 2 dukros, 7 anūkai.
Musiniai dvisparniai
Musiniai dvisparniai (Brachycera) – dvisparnių (Diptera) būrio vabzdžių pobūris, kuriam priklauso į muses panašūs dvisparniai.
Jų antenos trumpos, trinarės. Pilvelis trumpas, susideda iš 5-8 segmentų. Paprastai turi tik vieną porą sparnų, antroji virtusi dūzgiais. Lervos be galvos ir be kojų. Lėliukės vadinamos puparijais. Entomologai tam pačiam dvisparnių būriui priskiria ir uodus.
Musės turi gerai išvystytas akis, neretai užtikrinančias tobulą trimatį regėjimą. Akys yra facetinės, sudarytos iš daugelio atskirai vaizdą fokusuojančių segmentų.
Kai kurios rūšys turi ir labai gerą klausą. Skonio organai yra kojų letenėlėse. Burnos aparatai gali būti įvairūs, priklausomai nuo rūšies mitybos būdo. Laižomasis burnos aparatas būdingas naminei musei, o, pavyzdžiui, musė-kandiklė (Stomoxys calcitrans) maitinasi krauju ir turi duriamąjį burnos aparatą, kaip ir akliai bei sparvos (šeima Tabanidae).
Naminė musė (Musca domestica) gyvena tvartuose, sąvartynuose, visur, kur yra antisanitarinės salygos. Šių vabzdžių vystymasis yra pilno kitimo (turi lėliukės stadiją). Kai temperatūra yra virš 20 laipsnių, vabzdžiai iš kiaušinėlių išsivysto per tris savaites.
Musės žmogaus aplinkoje labai paplitusios ir gali pernešti rimtas ligas, todėl jos naikinamos.
Londono Hitrou tarptautinis oro uostas
Londono Heathrow oro uostas  – pagrindinis Jungtinės Karalystės tarptautinis oro uostas. Įsikūręs 24 km į vakarus nuo Londono centro. Pagal aptarnautų keleivių skaičių per mėnesį šis oro uostas pasaulyje yra 6 vietoje – 2014 m. jis aptarnavo 5 387 073 keleivius. Tuo tarpu per 2013 m. oro uostas aptarnavo 72 367 05 keleivius (3,3 procento daugiau nei 2012 m.). Oro uostas turi 5 terminalus. Jis yra British Airways, Virgin Atlantic Airways pagrindinė bazė.
Iš Heathrow gausiausi keleivių srautai keliauja į Niujorką, Dubliną, Amsterdamą, Paryžių, Čikagą, Dubajų, Honkongą, Frankfurtą, Los Andželą, Madridą.
Avisijas
Avisijas (, vokiškai dar Lavis) yra kairysis Adidžės intakas, tekantis šiaurės Italijoje. Ilgis apie 89 km.
Iš Fedajos užtvankos ištekantis Avisijas (užšąlęs nuo pirmųjų šalnų dažnai iki pat birželio) iki Penijos gyvenvietės, kur į jį įteka pirmasis intakas Ruf de Cortina, teka didele nuokalne - pirmuosiuose 10 km Fasos slėnis žemėja daugiau nei 600 m. Už Penijos Avisijas dėl sumažėjusios nuokalnės išplatėja ir pasisuka į pietus. Canazei gyvenvietėje į Avisiją įsilieja iš Selos grupės tekantis Ruf d'Antermont upelis. Žemiau į Avisiją įteka keletas intakų iš Catinaccio ir Latemaro grupės kalnų. Tarp Soragos ir Moenos 1 200 m aukštyje Avisijas antrą kartą yra patvenktas ir sudaro 1 km ilgio ežerą (Lach de Soraga).
Tiemės slėnyje Avisijas dar platėja ir didėja, todėl čia galima plaukti plaustais (raftingas).
Irma Grebzdė
Irma Grebzdė (, 1912 m. gegužės 25 d. Rengė, dab. Saldaus savivaldybė – 2000 m. kovo 30 d. Torontas) – latvių rašytoja.
Biografija
Mokėsi Aucės pradžios mokykloje, 1930 m. baigė Rygos 2-ąją gimnaziją. Nors domėjosi filosofija ir istorija, bet įstojo į Latvijos universiteto žemės ūkio fakultetą. 1935 m. baigusi studijas dirbo laikraščių „Rīts“ ir „Brīvā zeme“ redakcijose. Dėl silpnos sveikatos persikėlė į Daugpilį, dirbo laikraštyje „Daugavas Vēstnesis“. 1940 m. mokytojavo Malnavos vidurinėje mokykloje, vėliau persikėlė į Jelgavą. Ten pradėjo rašyti, 1944 m. išleido pirmąją knygelę 1944 m. pasitraukė į Vakarus. Nuo 1948 m. gyveno Kanadoje.
Kūryba
Apsakymuose ir romanuose vaizduojami ikikarinės Latvijos įvairūs visuomeniniai sluoksniai – latvių gyvenimas Kanadoje, būdinga religinė, etinė problematika. Parašė atsiminimų.
Preičiūnai
Preičiūnai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Pakruojo, netoli Ežerėlės upės. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, parduotuvė. Kaimą kerta kelias. Vakariniame pakraštyje stovi 1918 m. statytas medinis kryžius, taip pat ornamentuotas kryžius stovi Preičiūnų centre.
thumb|left|180px|1918 m. statytas medinis kryžius thumb|left|240px|Preičiūnų centras
Istorija
Preičiūnai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1614 m. Pokario metais apylinkėse veikė Algimanto apygardos, Žaliosios partizanų rinktinės partizanai.
Tarybiniais metais – „Draugystės“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Veikė pradinė mokykla ir biblioteka.
Egliniškis
Egliniškis – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Skriaudžių.
Prancūzijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Žieduotoji strėliukė
Žieduotoji strėliukė, sin. sibirinė strėliukė (Sympecma paedisca) – žaliųjų stėliukių (Lestidae) šeimos vabzdys.
Rūšies arealas apima Vidurio ir Rytų Europą (aptinkama ir Lietuvoje) bei Aziją.
Pasynkai (Bielskas)
Pasynkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 8 km į šiaurės rytus nuo Bielsko ir apie 37 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime įsikūrusi Pasinkų Šv. Jono Krikštytojo Gimimo parapija, kurios medinė cerkvė pastatyta 1891 m. ir yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Istorija
thumb|left
Prienlaukys
Prienlaukys – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šilavoto, praeina kelias. Yra Prienlaukio piliakalnis, Prienlaukio ežeras.
miniatiūra|left|Pakelės kryžius, [[1933 m. pastatytas Prienlaukio „Gyvojo Rožančiaus“ narių]]
Pasynkai (Bielskas)
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas XVI a. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. kaimas buvo Bielsko apskrities Pasynkų valsčiaus centras.
Izidorius Šimelionis
Izidorius Šimelionis (1919 m. Dubiniuose, Rodūnės valsčius, Lydos apskritis – 2011 m. birželio 3 d.) – Lietuvos žurnalistas, kraštotyrininkas.
Biografija
Mokėsi Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. Baigė Berdaukos žemės ūkio mokyklą, įgijo agronomo specialybę.
1963–1987 m. dirbo įvairų žurnalistinį darbą Lietuvos televizijos ir radijo komiteto laidų lenkų kalba redakcijoje. Kartu ruošė trimis kalbomis laidas Vilniaus rajonui. Vilnijos draugijos steigimo iniciatorius, Pelesos lietuvių visuomeninio susivienijimo „Gimtinė“ garbės pirmininkas.
Kredito įstaiga
thumb|right|200px|[[Deutsche Bank būstinė Frankfurte – Europos finansų centre]] Kredito įstaiga – tokia įstaiga, kuri (paprastai turi licenciją verstis ir) verčiasi indėlių ar kitų grąžintinų lėšų priėmimu iš neprofesionalių rinkos dalyvių ir jų skolinimu ir prisiima su tuo susijusią riziką bei atsakomybę. Kredito įstaigų veikla yra griežtai reglamentuojama teisės aktais.
Rūšys
Yra skiriamos kelios įstaigų rūšys: bankas, kredito unija bei kt.
Bearnas
Bearnas (, 🇪🇺) – istorinė pietvakarių Prancūzijos provincija, esanti Pirėnų kalnų šiaurinėje pašlaitėje, Gaskonės krašte. Didžioji dalis Bearno yra dabartiniame Atlanto Pirėnų departamente. Plotas – 5800 km². 1975 m. ten gyveno 335 tūkst. žmonių. Pagrindinis miestas – Po.
Senovėje šiame krašte gyveno baskų gentys. Jų sostinė buvo Beneharnum miestas (nuo jo kilo Bearno pavadinimas), kurį 840 m. sugriovė vikingai. Vėliau čia įkurta Bearno grafystė.
Svarbiausi miestai (buvusios Bearno sostinės): Leskaras (Benearnumas), Morlasas, Ortezas, Po.
Galvijinė sparva
Kūnas 20–24 mm ilgio. Akys žalios, ant pilvelio driekiasi šviesiai rudi žiedai.
Dauginasi vasarą. Iščiulpusi kraujo, patelė deda kiaušinėlius ant augalų, augančių netoli vandens telkinių. Lervos gyvena puvėsiuose, minta smulkiais gyviais.
Galvijinės sparvos įgėlimas skausmingas, jų antpuolis galvijams sukelia silpnumą, mažina pieningumą. Gelia ir žmonėms, gali pernešti tularemiją, juodligę, tripanosomas, nematodus.
Begičevo salos
Begičevo salos  – dvi salos Laptevų jūroje, ties Chatangos įlankos žiotimis. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Sudaro Didžioji Begičevo sala (1800 km²) ir Mažoji Begičevo sala (15 km²). Aukštis iki 201 m. Plyti arktinė tundra, gausu smulkių ežerų. Verčiamasi elnininkyste, poliarinių lapių auginimu.
Salas 1908 m. atrado rusų jūrininkas Nikiforas Begičevas (jo garbei ir pavadintos).
15 km į šiaurę nuo Didžiojo Begičevo yra maža Persimainymo sala.
Jaunoji Lietuva (partija)
Partija „Jaunoji Lietuva“ - Lietuvos politinė partija, įkurta 1994 m. liepos 17 d. Lietuvių tautinio jaunimo sąjungos „Jaunoji Lietuva“ pagrindu.
Lietuvių Tautiškosios Jaunuomenės „Jaunosios Lietuvos" Sąjunga įkurta 1927 m. Atkurta 1988 m. kaip Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga „Jaunoji Lietuva". 1994 m. jos pagrindu buvo įkurta LNP „Jaunoji Lietuva". Kita dalis liko visuomenine ir sporto organizacija Lietuvių tautinio jaunimo sąjunga „Jaunalietuviai". Partijos ženklas - Geležinis vilkas, visuomeninės - Trys liepsnos.
1994-2000 m. vadinosi Lietuvių Nacionalinė Partija „Jaunoji Lietuva“, 2000 m. - Lietuvių nacionalinės partijos ir „Jaunosios Lietuvos“ sąjunga, 2000-2001 m. – „Jaunosios Lietuvos“, Naujųjų tautininkų ir politinių kalinių sąjunga, 2001-2005 m. - „Jaunosios Lietuvos“ ir Naujųjų tautininkų sąjunga, nuo 2005 m. – Partija „Jaunoji Lietuva“.
Partijos pirmininkas – Stanislovas Buškevičius. miniatiūra|Partijos "Jaunoji Lietuva" logotipas
Veikla
Partija dalyvavo ir savivaldybių, ir Seimo rinkimuose. S. Buškevičius buvo išrinktas Seimo nariu, o savivaldybių rinkimuose partijos atstovai 1995 m. gavo 16 vietų, 1997 m. – 9, 2000 m. – 6, 2002 m. – 2 vietas, 2007 m. - 2 vietas, 2011 m. - 4 vietas.
2000 m. dalis Lietuvių tautininkų sąjungos narių susijungė su „Jaunąja Lietuva“ į „Jaunosios Lietuvos“ ir naujųjų tautininkų sąjungą, vadovaujamą Stanislovo Buškevičiaus.
2005 m., rengiantis 2007 m. savivaldybių rinkimams, partija susigrąžino vardą „Jaunoji Lietuva“.
Nuorodos
<references group="www.jaunojilietuva.lt" />
Koprivnica
Koprivnica − miestas šiaurės Kroatijoje, 75 km į šiaurės rytus nuo Zagrebo, 10 km nuo sienos su Vengrija. Stambus susisiekimo mazgas; čia susikerta geležinkelio magistralės Zagrebas−Budapeštas ir Varaždinas−Osijekas. Automobilių keliai veda į Zagrebą, Varaždiną, Osijeką, Vengriją.
Stambiausia miesto įmonė − „Podravka“, kuri gamina gerai žinomus maisto papildus, pvz., „Vegeta“.
Istorija
Koprivnica pirmą kartą paminėta 1272 m., miesto teisės suteiktos 1356 m. XVI a. Koprivnicoje buvo pastatyta tvirtovė. XVII a. valdant Habsburgams miestas stipriai išsiplėtė. 1658 m. mieste pastatytas pranciškonų vienuolynas.
Moterų Eurolyga
Moterų Eurolyga – aukščiausio lygio Europos moterų krepšinio turnyras. Organizuoja FIBA Europa.
Komratas
Komratas  – miestas Moldavijos pietuose, prie Jalpugo upės, autonominio Gagaūzijos regiono sostinė. Dauguma gyventojų gagaūzai. Pagrindinė pramonės šaka – vynininkystė.
Istorija
Miestas nuo 1957 m.
Vytas Mašauskas
Vytas Mašauskas (g. 1938 m. sausio 4 d. Ruzguose, Šimonių valsčius) – Lietuvos agronomas agrochemikas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1945–1952 m. mokėsi Adomynės aštuonmetėje mokykloje, 1952–1956 m. Joniškėlio žemės ūkio technikume. 1959–1964 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje. 1973 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1964–2009 m. dirbo Žemdirbystės institute; 1964–1970 m. Chemizavimo skyriaus, 1970–1980 m. Tręšimo sektoriaus, 1980–2004 m. Agrochemijos skyriaus vedėjas, nuo 2004 m. dirbo Augalų mitybos ir agroekologijos skyriuje.
Kukmedis
Kukmedis (Taxus) – pušainių (Pinopsida) klasės kukmedinių (Taxaceae) šeimos augalų gentis. Šie žemaūgiai arba vidutinio aukščio, (užaugantys nuo 1 iki 40 m aukščio, o kamieno skersmuo gali siekti iki 4 m) medžiai ir krūmai priklauso plikasėklių induočių grupei. Auga palyginti lėtai, bet gali būti labai ilgaamžiški augalai – augti daugiau kaip 2000 metų. Visi nuodingi, išskyrus sėklamakštę.
Vytas Mašauskas
Biografija
Mokslinių tyrimų sritis – augalų mityba. Paskelbė apie 160 straipsnių. Išradimo autorius.
Kukmedis
Gentyje 9 rūšys, iš kurių europinis kukmedis (Taxus baccata) vienintelė kukmedinių (Taxaceae) šeimoje rūšis, savaime augusi Lietuvoje ir laukinėje gamtoje išnykusi †. Dabar rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą, bet iki šiol jokia Lietuvos valstybinė institucija, atsakinga už šalies biologinę vietinių rūšių įvairovę, nedėjo pastangų atkurti jų populiacijos.
Visos išskiriamos kukmedžių (Taxus) genties rūšys viena su kita yra labai artimai susijusios ir dėl to kai kurie botanikai linkę jas laikyti vienos rūšies porūšiais arba regioninėmis atmainomis ir pagrindu laikomas europinis kukmedis (Taxus baccata), kuris buvo pirmasis moksliškai apibūdintas. Iš visų kukmedžių (Taxus) rūšių tik sumatrinių kukmedžių (Taxus sumatrana) rūšis nuo kitų labiau skiriasi, o natūraliai paplitusi Sumatros ir Sulavesio salose, kurios priskiriamos Malezijos geobotaniniam augalijos regionui.
Rūšių sąrašas
Gentyje išskiriamos devynios rūšys:
Lengajo kalnas
Lengajo kalnas arba Ol Doinjo Lengajas – Afrikos Didžiajame riftiniame slėnyne, Šiaurės Tanzanijos kraterių grandinės viduryje stūksantis veikiantis ugnikalnis. Tai masajiškas pavadinimas, reiškiantis „Dievo kalnas“.
Veikiantis ugnikalnis Ol Doinjo Lengajas tik 2856 m aukščio, o netoliese kyla didingesni kalnai, pavyzdžiui, Kilimandžaras. Tačiau užuot spjaudęsis ugnimi ir dūmais, jis purškia sodą. Nepaprastą jo lavą sudaro karbonatitai, turtingi natrio ir kalio karbonatų (reti mineralai gregoriitas ir nierereitas).
Ol Doinjo Lengajas vienintelis pasaulyje veikiantis karbonatinis vulkanas – tai, kas jo viršūnėje atrodo panašu į sniegą, iš tikrųjų yra balzgani pelenai po išsiveržimų. Tačiau išsilydžiusios uolienos vulkano židinyje yra juodos, ir, nors krateryje jos grėsmingai kunkuliuoja, išsiveržia tik perpus tokio karščio kaip normali lava, išmetamos per ugnikalnio žiotis jos beveik nešvyti. Vos pasiekusi orą, lava keičia spalvą ir cheminiu būdu virsta soda (ši rūšis tinka valyti ir balinti ir yra gana stipri – gali nudeginti).
Tanzanijos ir Kenijos masajai, klajokliai galvijų ganytojai, tiki, kad krateriu vainikuotoje kalno viršūnėje griaudžia jų dievas Engai. Užėjus sausrai, masajai per saulės išdegintą pelenų spalvos kraštą keliauja į Ol Doinjo Lengajo papėdę melsti lietaus.
Magasas
Magasas (, iš ingušų kalbos 'Saulės miestas') – miestas pietų Rusijoje, naujoji Ingušijos sostinė. Magasas yra į pietus nuo Nazranės, didžiausio Ingušijos miesto.
Miesto vietoje iki 1239 m. jau buvo Magaso miestas, tačiau jis vėliau buvo sugriautas. Naujasis Magasas pradėtas statyti apie 2000 m.
2000 m. gruodžio 8 d. Rusijos Dūma vienbalsiai priėmė įstatymą dėl Magaso nustatymo Ingušijos sostine, kurį gruodžio 26 d. pasirašė prezidentas Vladimiras Putinas.
Acheronas
Mitologija
Graikų mitologijoje Acheronu dar vadinama graikų požemio upė.
Forti
Forti Corse, paprasčiau žinoma kaip Forti, buvo Italijos autosporto komanda, labiausiai žinoma dėl savo trumpo bei nesėkmingo dalyvavymo Formulėje 1 1994 - 1995 metų sezonuose.
Komanda buvo įkurta 1978 metais ir dalyvavo žemesnės klasės formulės varžybose du dešimtmečius. Didžiausia komandos sėkmė šiuo periodu buvo iškovoti keturi pilotų čempionų titulai Italijos Formulėje 3 devintajame dešimtmetyje, ir pergalės Tarptautiniame Formulės 3000 čempionate, kuriame komanda dalyvavo nuo 1987 m. iki 1994 m. Nuo 1992 m., komandos įkurėjas Guido Forti išplėtojo santykius su turtingu Brazilijos verslininku Abílio dos Santos Diniz, kurie leido jo sūnui Pedro gauti vietą komandoje, o Forti užsitikrino pakankamai didelį biudžetą, kad galėtų dalyvauti Formulėje 1.
thumb|left|[[Roberto Moreno vairuoja Forti FG01 1995 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix metu. Jis pasitraukė iš lenktynių 48 rate dėl hidraulikos problemų.]]
Viktoras Onopko
Viktoras Onopko (g. 1969 m. spalio 14 d.) – ukrainiečių kilmės rusų futbolininkas, Rusijos rinktinės gynėjas.
Per 12 žaistų metų, tapo daugiausiai rungtynių už rinktinę sužaidusiu žaidėju.
Kliniškės
Kliniškės – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 4 km į vakarus nuo Veiverių.
Nova Sulė
Nova Sulė  – miestas Liubušo vaivadijoje, vakarų Lenkijoje. Nova Sulės apskrities administracinis centras. Per miestą teka Odra. Nutolęs 22 km į pietryčius nuo Zeliona Guros. 40 369 gyventojai (2011 m. duomenys).
Istorija
Gyvenvietė, priklausiusi Bohemijos karalystei, minima nuo XIV a. 1585 m. dokumente paminėta gyvenvietė, vadinta Neusalzburg, vėliau pavadinimas pakeistas į Neusalz. 1592 m. pastatytas prekybinis uostas. 1591–1597 m. statyta protestantų šv. Mykolo bažnyčia, kuri 1654 m. pertvarkyta į Romos katalikų. 1742 m. okupuotas Prūsijos karalystės. Karalius Frydrichas II 1743 m. spalio 9 d. suteikė miesto teisės.
XIX a. pastatyti lino ir plieno fabrikai. 1871 m. geležinkelio bėgiais sujungtas su likusia Silezija. Tais pačiais metais tapo Vokietijos imperijos dalimi. 1897 m. spalio 11 d. prasidėjo uosto plėtros ir modernizavimo darbai. 1919 m. tapo Prūsijos (Žemutinės Silezijos provincijos) dalimi.
thumb|centre|700px|Miesto reginys
Pietžikovo Golombkai
Pietžikovo Golombkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Prancūzijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Leonora Šileikaitė
Leonora Šileikaitė (g. 1932 m. kovo 13 d. Kėdainiuose) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.
Biografija
1955 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1952 m. pradėjo dirbti laikraščio „Lietuvos pionierius“ redakcijoje. 1972–1988 m. šio laikraščio redaktorė.
Paprastasis žabalis
Paprastasis žabalis (Haematopota pluvialis) – sparvinių (Tabanidae) šeimos dvisparnių vabzdžių rūšis. Sutinkamas šiaurinėje Eurazijoje, Šiaurės Afrikoje; dažnas Lietuvoje.
Kūnas 8–12 mm ilgio. Krūtinėlė pilka, pilvelis su šviesesnėmis juostomis, akys didelės, blizgios, raštuotos. Kojos ilgos, su geltonais ruožais. Sparnai raštuoti.
Skraido vasarą pievose, ganyklose, prie vandens. Patelės siurbia daugiausia arklių kraują, skaudžiai gelia ir žmonėms. Ypač paprastasis žabalis nuožmus prieš lietų. Kaip ir kitos sparvos, gali pernešti ligas.
Reformuota politinė partija
Reformuota politinė partija (, SGP) – Nyderlandų ortodoksų protestantų kalvinistinė     politinė partija. Partijos pavadinimas yra nuoroda ne į politines reformas, o į kalvinizmą. SGP yra seniausia Nyderlandų politinė partija ir visą egzistavimo laikotarpį esanti opozicijoje dėl nėjimo į kompromisą.
Partija buvo įkurta 1918 m. nuo Antirevoliucinės partijos atsiklusių konservatyviųjų narių. SGP pasisakė prieš balsavimo teisę moterims, už kurias nubalsavo Antirevoliucinė partija. Be to, partija priešinosi ARP aljansui su Generaline Romos katalikų frakcijų lyga. Partija dalyvavo 1918 m. rinkimuose, bet negavo vietų. Vienas pagrindinių partijos veikėjų buvo Jersekės pastorius Gerrit Hendrik Kersten.
Kaip radikali protestantiška partija, SGP ideologija paremta refuormatų tradicija, būtent trimis Vienybės principais ir senuoju tikėjimo išpažinimo tekstu (Nederlandse Geloofsbelijdenis). Partija gina valstybės atskyrimą nuo bažnyčios, pasisakydama tiek prieš „valstybinę religiją“, tiek prieš „bažnytinę valstybę“. Partijos požiūriu, bažnyčia ir valstybė turi skirtingas pareigas visuomenėje, tačiau siekiančios to paties tikslo. Vis dėlto partija teokratinė. SGP pasisako prieš religijos laisvę, bet palaiko sąžinės laisvę.
SGP nepritaria feminizmui, ir, remdamiesi Biblija, teigia, kad vyrai ir moterys yra lygiaverčiai (gelijkwaardig), bet ne lygūs (gelijk), nes jų pareigos visuomenėje esą skirtingos. Šis įsitikinimas sąlygojo vien vyrų narystę partijoje iki pat 2006 m., kai apribojimas galiausiai buvo panaikintas.
Elvin Dandel
Biografija
Prieš tapdamas dainininku, Elvinas Dandelis 12 metų mokėsi groti fortepijonu, 4 metus mokėsi dainavimo, 3 metus mokėsi oratoriaus meistriškumo. Kaip dainininkas dalyvavo įvairiuose festivaliuose.
Savo aktorinę karjerą Elvinas Dandelis pradėjo epizodiniuose vaidmenyse. 2005 m. pasirodžiusiame filme Numirėlių sugrįžimas 4: Nekropolis Elvinas Dandelis suvaidino pagrindinį vaidmenį.
Pastaruoju metu Elvinas kurią dainų tekstus.
Nuklonas
Nuklonas – buvusi LTSR karinės pramonės gamykla, veikusi Šiauliuose, Dainų rajone.
Istorija
Gamykloje, įkurtoje 1966 m., buvo gaminamos modernios integralinės mikroschemos, naudojamos atsakingiausioje civilinės ir karinės technikos aparatūroje ir prietaisuose. 1994 m. bankrutavus gamyklai, darbo neteko apie 4,2 tūkst. žmonių.
1995 m. gamyklos darbą pratęsė 1994 m. lapkričio 22 d. įregistruota AB „Nuklonas“. Pirmaisiais įmonės darbo mėnesiais joje dirbo 250 darbuotojų, įmonės pajamos sudarė 300 tūkst. Lt. Greta senosios produkcijos gaminti saulės elementai ir įtampos reguliavimo mikroschemos. 1996 m. bendrovė už skolas Šiaulių miestui perleido turto už 1 mln. Lt. 1997 m. spalį bendrovės kreditoriai nusprendė bendrovę likviduoti.
Martynas Goštautas
Martynas Goštautas (, apie 1430 m., Vilnius – po 1483 m. liepos 3 d., Vilnius) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, 1477–1479/1480 m. Lietuvos didysis maršalka, 1480–1483 m. Trakų vaivada.
Biografija
Didikas, kilęs iš Goštautų giminės. Tėvas Jonas Goštautas, motina Darata Zadora, broliai Vaitiekus Goštautas, Jurgis Goštautas, seserys Marija Goštautaitė, Aleksandra Goštautaitė. Buvo du kartus vedęs, abu kartus – kunigaikščio Alšėniškio dukterį; iš pirmosios santuokos gimė sūnus Albertas Goštautas, duktė Elžbieta Goštautaitė (ištekėjo už Jono Radvilos II).
Dalyvavo 1461 m. Gardino seime. 1464–1470 m. Naugarduko vietininkas, 1471–1475 m. pirmasis Kijevo vaivada (oficialiai − nuo 1470 m.). Juo paskirtas po svainio, paskutinio Kijevo dalinio kunigaikščio Simono Olelkaičio mirties. Goštauto kaip kataliko ir nekunigaikščio nenorėjo pripažinti stačiatikiai kijeviečiai, kurie Kijevo vaivada reikalavo skirti Mykolą Olelkaitį ar kitą kunigaikštiškos kilmės stačiatikį, tačiau Goštautas užėmė miestą jėga. 1474 m. jis kariavo su Kijevo vaivadiją puolusiais Krymo totoriais. 1477–1480 m. Lietuvos didysis maršalka, 1480–1483 m. Trakų vaivada. Padėjo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje įsikurti bernardinų ordino vienuoliams: 1479 m. kartu su seserimi tretininke Aleksandra įkūrė bernardinų vienuolyną Tikocine, po 1480 m. pastatydino pirmąją bernardinų Šv. Mikalojaus bažnyčią Trakuose. Jo lėšomis taip pat įrengta Goštautų koplyčią Vilniaus katedroje.
Kroatijos geografija
Kroatija yra šalis Europoje, šiaurės vakarų Balkanų pussiasalyje, į rytus nuo Adrijos jūros.
Škotijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Škotijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Kroatijos geografija
Šalies kaimynės yra Slovėnija, Vengrija, Serbija, Juodkalnija, Bosnija ir Hercegovina. Turi jūros siena su Italija. Šalis yra suskirstyta į tris istorines žemes: Istrą, Slavoniją ir Dalmatiją.
Geografinė padėtis
Kroatijoje yra aukštų kalnų, platus upių tinklas, raižytos jūrų pakrantės, daug salų. Kroatija garsi savo kalnais: Dinarais, Vebitais, mažiau Velika Kapela. Aukščiausias Kroatijos taškas yra Dinara – 1830 metrų virš jūros lygio. Vebito šlaitai stačiai krenta į Adrijos jūrą, sudarydamas nepakartojamą grožį.
Škotijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Finalo rungtynės
-
--
Kroatijos geografija
Didžiausios upės
Kroatijos rytuose, t. y. Slavonijoje, teka daugybė upių. Ilgiausia iš jų yra Sava kur 562 kilometrai teka Kroatijoje. Ji teka ir Kroatijos sostinėje Zagrebe. Jos didžiausi intakai Kroatijoje yra Kupa, Lonja, Una ir įteka Serbijoje į Dunojų. Taip pat Kroatijos šiaurėje teka Drava. Jos didžiausi intakai Kroatijoje yra Bednja, Mura. Upė taip pat įteka į Dunojų tik dar Kroatijos teritorijoje. Taip pat yra upių įtekančių į Adrijos jūrą, tačiau jos nėra labai ilgos. Didžiausios iš jų yra Krka, Cetina, Neretva.
Didžiausi ežerai
Kroatijoje yra ir nemaža ežerų, dauguma jų yra kalnuose sudarydami nuostabias sąlygas turizmui. Didžiausi iš jų: Kopačevsko ežeras, Lokvarsko ežeras, Plitvička, Krušičko ežeras, Vransko ežeras, Peručko ežeras.
Didžiausi miestai
Kroatijos sostinė ir didžiausias miestas yra Zagrebas. Kiti didesni miestai: Splitas, Rijeka, Osijekas, Zadaras, Karlovacas. Didžiausi uostai: Rijeka, Splitas, Pločė, Pula.
Ivanovas (Rusija)
Ivanovas  – miestas vakarų Rusijoje, tarp Volgos ir Kliazmos upių, prie Kliazmos intako Uvodės, 318 km į šiaurės rytus nuo Maskvos; srities ir rajono centras. Geležinkelio mazgas. Svarbus tekstilės pramonės centras, išvystyta mašinų, elektros energijos, medienos, baldų, chemijos, maisto pramonė.
Ivanovo valstybinis, chemijos ir technologijos, energetikos universitetai, architektūros, medicinos, žemės ūkio, tekstilės akademijos, tarptautinis verslo institutas. Veikia dramos, muzikos, lėlių teatrai, cirkas, dailės muziejus, 1905–1907 m. revoliucijos memorialinis kompleksas, stovi Švč. Dievo Motinos Ėmimo į Dangų cerkvė (XVII a.).
Istorija
Miestas įkurtas 1881 m. sujungus Ivanovo kaimą (žinomas nuo 1561 m. kaip didelis prekybinis kaimas) ir Voznesenskij Posado (nuo 1853 metų) kaip Ivanovo Voznesenskas. Rusijos imperijoje miestas tapo tekstilės centru. XX a. pradžioje čia jau buvo daug gamyklų. Ivanovo Voznesenske buvo stiprus revoliucinis judėjimas. Būtent čia 1905 m. buvo įkurtas pirmasis Rusijoje sovietas. 1932 m. pervadintas Ivanovu. Mieste liko nemažai konstruktyvizmo pastatų.
Aega
Graikų mitologijoje Aega arba  Aeksa („ožka“ arba „vėjo šuoras“) – menka saulės ir naminių gyvulių deivė. Ji buvo Helijo ir Gajos duktė. Mūšio tarp titanų ir Olimpo dievų metu, Gaja paslėpė ją oloje, kad paslėptų jos akinančią šviesą. Kitame mite ji ir jos seserys prižiūrėjo Dzeusą. Jos sesuo Amaltėja pakeitė Aegą, žindant Dzeusą.
Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija
{{Infolentelė vyriausybės agentūra | Logotipas = LOGO LT URM.svg | Logotipo dydis = | Vėliava = | Vėliavos dydis = | Įkurta = 1918 m. lapkričio 4 d. (pirmoji} 1990 m. birželio 17 d. (dabartinė) | Anksčiau = | Trumpinys =  | Tipas = Ministerija | Būstinė = J.Tumo-Vaižganto g. 2 01108 Vilnius | Vadovas = Gabrielius Landsbergis | Jurisdikcija = Lietuvos Vyriausybė | Darbuotojai =  | Tinklapis = URM.LT }} thumb|Buveinė (2023) thumb|Buveinė (2010)
Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija – Lietuvos Vyriausybės įstaiga, atsakinga už užsienio reikalų ir saugumo politiką: tarptautinius santykius, ekonominį saugumą, užsienio prekybą, Lietuvos Respublikos, jos juridinių ir fizinių asmenų teisių ir interesų apsauga užsienyje; narystės Europos Sąjungoje koordinavimą; atstovavimą užsienyje, diplomatinius ir konsulinius santykius, diplomatinę tarnybą, vystomojo bendradarbiavimo politiką; užsienio lietuvių ryšių su Lietuva stiprinimą..
Didžioji Begičevo sala
thumb|240px|Salos padėtis
Didžioji Begičevo sala  – sala Laptevų jūroje, prie Chatangos įlankos žiočių, Begičevo salų grupėje. Priklauso Rusijai, Jakutijai. Plotas – 1800 km². Salos ilgis 61 km, plotis 57 km. Vakaruose 7 km pločio Pionieriaus sąsiauris skiria nuo Mažosios Begičevo salos. Už 14 km į šiaurę yra Persimainymo sala. Nuo pietinio salos taško iki žemyno yra 9 km.
Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija
Istorija
thumb|left|100px|Tarpukario ministerijos antspaudas thumb|left|250px|1937 m. gruodis. Baltijos šalių užsienio reikalų ministrų pasitarimas [[Talinas|Taline. Centre sėdi Estijos ministras Fridrichas Akelis, kairėje Lietuvos ministras Juozas Urbšys, dešinėje – Latvijos ministras Vilhelmas Munters]]