cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ornella Muti
Biografija
Kasmet pasirodydama vis naujame filme, Ornela netruko išpopuliarėti Italijoje, o netrukus ir visoje Europoje, kur jai teko filmuotis su pačiais garsiausiais Senojo žemyno aktoriais: Alenu Delonu („Niekšo mirtis“ 1977 m.; „Įsimylėjusi gulbė“ 1984 m.) Žeraru Depardje („Paskutinė moteris“ 1976 m., „Grafas Montekristas“ 1999 m.), Adrijanu Čelentano („Užsispyrėlės sutramdymas“ 1980 m.; „Beprotiškai įsimylėjęs“ 1981 m.), Mikele Plačido („Tautinis romanas“ 1974 m.; „Agnesė nusprendžia mirti“ 1976 m.), Marčelo Mastrojani („Neapolio detektyvas“ 1979 m.) ir kitais.
1991 m. Ornela vaidino komedijoje „Oskaras“ kartu su Silvestru Stalone. Jos personažas Sofija Provolone filme turi dukrą, kurią vaidino aktorė Marisa Tomei. Įdomu tai, kad tarp aktorių buvo vos 9 metų skirtumas.
1994 m. žurnalo „Class“ skaitytojai Ornelą Muti išrinko gražiausia pasaulio moterimi. Jai tuo metu buvo 39.
Asmeninis gyvenimas
2000 m. jos kartu vaidino juostoje „Bebaimis“, kur vėl abi vaidino tą patį personažą (Rafaela) jaunystėje ir dabartyje.
1970 m., vaidindama debiutiniame filme „Pati gražiausia žmona“, Ornela susipažino su aktoriumi Alessio Orano, filme vaidinusį ją išprievartavusį mafijos atstovą. 1971 m. jiedu vaidino filme „Vasaros nuotykis“, o 1972 m. – „Priešvestuvinis patyrimas“. 1975 m. Ornela ir Alessio susituokė, o 1981 m. išsiskyrė.
1988–1996 m. ji buvo ištekėjusi už aktoriaus Federico Facchinetti. Jiedu susilaukė sūnaus Andrea ir dukters Carolinos.
1998–2008 m. Ornela gyveno su 8 metais jaunesniu plastikos chirurgu Stefano Piccolo. Nuo 2008 m. jos gyvenimo partneris yra Fabrice Kerhervé.
Filmografija
right|thumb|170px right|thumb|170px
Jonavos Panerio pradinė mokykla
Jonavos Panerio pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Kauno g. 9, vykdanti priešmokyklinio ir pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191674159. Steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.
Įkurta 1994 m.
Baušiškiai
Baušiškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kamajų, į rytus nuo Aukštakalnių. Kaimo pietrytinėje dalyje stūkso Baušiškių piliakalnis.
Kriptidas
thumb|right|200px|([[japonų kalba|jap. りゅうぎょ, ryūgyo – japoniška žuvis kriptidas]] Kriptidas ( 'pasislėpęs') – hipotetinis gyvūnas arba, rečiau, augalas, apie kurį žinoma iš legendų, tautosakos arba mėgėjiškų kadrų. Jo egzistavimas yra abejotinas, nepatvirtintas moksliniais įrodymais ir neretai laikomas sunkiai įmanomu. „Garsiausi“ kriptidai: sniego žmogus, Lochneso pabaisa ir čiupakabra.
Kriptidus gyvūnus tiria zoologijos šaka – kriptozoologija.
thumb|right|150px|Ya-Te-Veo ([[Medis žmogėdra)]] Kriptidus augalus tiria botanikos šaka – kriptobotanika.
Terminas
Terminas kriptidas buvo vartojamas 19 a. pabaigoje – 20 a. pradžioje, apibūdinti kai kurioms plėviasparnių vabzdžių gentims. Šiuolaikinę termino reikšmę pirmąkart pavartojo Džonas E. Volas (John E. Wall) 1983 metais Tarptautinės kriptozoologijos bendruomenės informaciniame biuletenyje.
Kriptozoologai prie kriptidų priskiria ir gyvūnus, kurių egzistencija buvo įrodyta, tačiau jie laikomi kriptozoologijai naudingais, pvz.: latimerija, žuvis, kuri ilgą laiką buvo laikoma išnykusia arba okapija, ilgą laiką laikyta išgalvotu gyvūnu. Prie kriptidų retkarčiais priskiriamos ir mitinės būtybės kaip drakonas arba vienaragis, tačiau kriptozoologai jų tokiais nelaiko.
Kriptidais taip pat gali būti laikomi seniau išnykę gyvūnai, kurių išgyvenimo klausimas gali būti iškeltas kaip hipotezė, tačiau moksliškai neįrodytas.
Skeptikų teigimu, kriptidų egzistencijos įrodymai yra anekdotų lygio, neturintys jokio panašumo į mokslinius įrodymus. Termino šalininkai sutinka, kad daugumos kriptidų egzistavimo įrodymai yra silpni, tačiau tvirtina, kad dauguma mokslinės bendruomenės neigia kriptidų egzistenciją ne dėl silpnų įrodymų, bet dėl užsispyrimo. Mokslininkai teigia, kad kai kurie įrodymai gali iš tiesų parodyti mokslui nežinomą gyvūną.
Dažniausiai gaunami kriptidų egzistencijos įrodymai yra mėgėjiški kadrai, tačiau dauguma jų būna falsifikuoti (pvz.: 1934 metų Lochneso pabaisos nuotrauka).
Kriptidai yra vaizduojami tokiose televizijos programose kaip Monster Quest, Destination Truth, The Secret Saturdays ir Lost Tapes.
Eberharto klasifikacija
Džordžas M. Eberhartas (George M. Eberhart) iš Amerikos bibliotekų draugijos (American Library Association), rašęs Journal of Scientific Exploration žurnalui apie paribio mokslų straipsnių katalogavimo sunkumus, suskirstė kriptidus į 10 kategorijų:
Taip pat skaitykite
Kryptozoologie
Bacteroidetes
Bacteroidetes – bakterijų (Bacteria) karalystės gramteigiamų bakterijų tipas, sudarytas iš trijų didelių klasių. Šios bakterijos nesudaro sporų, būna anaerobinės ir aerobinės, lazdelės pavidalo, plačiai paplitusios aplinkoje: dirvožemyje, nuosėdinėse uolienose, jūros vandenyje bei ant gyvūnų odos ar žarnynuose.
Dauguma Bacteroidetes bakterijų yra simbiotinės, prisitaikiusios prie organizmų virškinimo trakto. Jų gausu žarnyne - siekia iki 1011 ląstelių g−1 žarnyno medžiagos. Jos atlieka metabolinius virsmus, kurie yra būtini šeimininkui, pvz., skaido baltymus ar sudėtingus cukraus polimerus.
Klasifikacija
Sudaro trys plačiai aplinkoje paplitusios klasės:
Minijos pralaužos kraštovaizdžio draustinis
Minijos pralaužos kraštovaizdžio draustinis – saugoma teritorija, draustinis. Didžioji draustinio dalis yra Telšių rajono, Žarėnų seniūnijoje, likusi dalis – Rietavo savivaldybės, Medingėnų seniūnijoje ir Plungės rajono, Žlibinų seniūnijoje. Plotas 553 ha.
Draustinio paskirtis – išsaugoti Minijos upės prasiveržimo pro moreninius kalvagūbrius kraštovaizdį. Į draustinį patenka Paplienijos piliakalnis.
Žuvų (lašišų, žiobrių, šlakių, ungurių ir kt.) migravimo sąlygų pagerinimui ant buv. Grąžčių vandens malūno užtvankos įrengta žuvų pralaida.
Dubingiai (laivas)
thumb|300px|VŽT-3216 „Dubingiai“. „Dubingiai“ – vidutinis žvejybos traleris VŽT-3216. Pastatytas „Baltijos“ laivų statykloje 1961 m. Buvo skirtas žvejoti tralu ir dreifuojančiais tinklais. Eksponuojamas iškeltas iš vandens Smiltynėje senųjų žvejybos laivų aikštelėje.
Charakteristikos
„Dubingiai“ – Bologoje tipo laivas.
Naudojimas
Iki 1955 m. Klaipėdos miesto žvejams vidutiniai žvejybos traleriai buvo statomi Vokietijos Demokratinėje Respublikoje. Nuo 1955 iki 1961 m. šie traleriai jau buvo statomi Klaipėdoje, „Baltijos“ laivų statykloje. Per šešerius metus buvo pastatyti 122 vidutiniai traleriai Lietuvos, Latvijos, Archangelsko, Petrozavodsko žvejams. 116-as laivas ir buvo „Dubingiai“.
Žvejams perduotas 1961 m. rugsėjo mėnesį. 1967 m. VŽT-3216 buvo pritaikytas žūklei gaubiamaisiais tinklais. 1980 m. laivas perduotas Jūrų muziejui.
1986 m. iškeltas į senųjų žvejybos laivų aikštelę. 2004 m. laivą neatlygintinai restauravo vakarų laivų gamykla ir „Baltijos“ laivų statykla.
Kočečiumas
Kočečiumas  – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Evenkijoje; Žemutinės Tunguskos dešinysis intakas. Prasideda Putorano plynaukštės pietiniame pakraštyje. Teka į pietus Vidurio Sibiro plokščiakalniu. Įteka į Žemutinę Tunguską ties Turos gyvenviete.
Imperatorius Pranciškus I
Pranciškus I (1708 m. gruodžio 8 d. Nansi – 1765 m. rugpjūčio 18 d. Insbrukas) – Šv. Romos imperatorius (1745–1765).
Biografija
Lotaringijos kunigaikščio Leopoldo sūnus. 1736 m. vedė erchercogienę ir Habsburgų palikimų paveldėtoją Šv. Romos imperatoriaus Karolio VI dukterį Mariją Teresę. 1737 m. atidavė Lotaringiją Stanislovui Leščinskiui mainais už Toskanos didžiąją kunigaikštystę (sutartis patvirtinta 1738 m. sudarant Vienos taiką, kuria baigtas Lenkijos įpėdinystės karas). Marijos Teresės įtakoje išrinktas Šv. Romos imperijos imperatoriumi. Mažai dalyvavo valstybės valdyme, buvo nustelbtas Marijos Teresės, stipresnės asmenybės. Pranciškaus ir Marijos Teresės palikuoniai vadinami Habsburgų Lotaringų linija.
Ofidiofobija
Ofidiofobija – tai patologinė gyvačių baimė, viena iš specifinių fobijų. Žodis kilęs iš graikų kalbos žodžių „ophis“ (ὄφις – „gyvatė“) ir „phobia“ (φοβία – „baimė“).
Ofidiofobija siejama su herpetofobija – roplių ir (arba) varliagyvių baime.
Tikslinga atskirti žmones, kurie tiesiog nemėgsta gyvačių, bijo jų nuodingo įgėlimo ar būti jų uždusinti. Asmuo, kuriam nustatyta ofidiofobija, jaus baimę ne tik pamatęs gyvatę realiame gyvenime, bet ir mąstydamas apie jas, matydamas televizijoje arba žiūrėdamas nuotraukas.
Patologinę gyvačių baimę turi maždaug trečdalis žmonijos, dėl to ši fobija laikoma viena iš labiausiai paplitusių. Pagal vienus šaltinius, tai labiausiai paplitusi fobija, pagal kitus – antra pagal paplitimą.
Naujausi tyrimai kelia hipotezę, kad ofidiofobija gali būti įgimta. Skubi reakcija į grėsmę, kurią kelia gyvatė, buvo gyvybiškai svarbi ir leido žmonijai išlikti.
Gūšra
left|120px
Gūšra, dar žinoma kaip Milvydo ežeras – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 9,5 km į šiaurės rytus nuo Varnių, 4,5 km į rytus nuo Janapolės, Varnių regioniniame parke. Ežeras ovalios formos; ilgis iš šiaurės į pietus 0,54 km, plotis 0,5 km. Altitudė 152,5 m. Giliausia vieta – 2,3 m. Ežeras telkšo ištirpusio ledo luisto suformuotame duburyje. Krantai žemi, vakarinis krantas plačiai užpelkėjęs, apaugęs mišku. Pietuose įteka bevardis upelis, vakaruose į netoliese tekančią Virvytę išteka Druja. Ežeras yra Drujos geomorfologiniame draustinyje.
Prie Gūšros rasta neolito gyvenviečių pėdsakų. Šalia įsikūrę Milvydiškių ir Lenkalių kaimai.
Pasargė
Paslenka – upė šiaurinėje Lenkijoje. Upė teka ežeringomis Olštyneko ir Mrongovo miestų apylinkėmis, taip pat Gdansko pakrantės teritorija. Jos ilgis kinta priklausomai nuo šaltinių ir gali siekti nuo 169 iki 211 km. Upė pakyla į 156,6 m aukštį virš jūros lygio netoli Olštyneko, tarp Stavigudos ir Gryžlinų kaimų ; nors kiti šaltiniai nurodo Paslenkos rezervuarą, kuris telkšo 153 m aukštyje. Paslenka įteka į Vyslos įlanką. Upės baseino plotas 2295 km².
Teritorija palei visą upės vagą paskelbta Bebrų prieglobsčio gamtiniu rezervatu. Paslenka dalija dvi istorines žemes – Varmę ir Viršutinę Prūsiją, kurios šimtmečius žymėjo pasienio ribą tarp Prūsijos ir Lenkijos Varmės.
Pavadinimas Pasłęka įvestas 1949 m. ir pakeitė ankstesnį suvokietintą prūsišką Passarge pavadinimą. V. Mažiulio manymu, senasis prūsiškas upės pavadinimas buvęs *Paserijīs ir reiškęs 'upės *Serijā intakas'. Šaknis *ser- reiškia 'tekėti'.
Paslenka laivuojama nuo žiočių prie Nova Paslenkos gyvenvietės iki Branevo hidroelektrinės. Ant upės įrengta keletas hidroelektrinių, didesnės – Branevo (0,815 MVA) ir Pješchavų (3,3 MVA, pastatyta 1936 m.).
Intakai:
Chopokas
Chopokas patenka į E8 Europos ilgų distancijų maršrutą ir yra nesunkiai pasiekiamas pėsčiomis.
Šio kalno šlaituose yra įsikūręs žiemos slidinėjimo centras Jasna. Slidinėjimui naudojami šiaurinis ir pietinis Chopoko šlaitai.
2011 m. AFC Azijos taurė
'''2011 m. AFC Azijos taurė''' – penkioliktasis AFC Azijos taurės turnyras, vykęs 2011 m. sausio 7-29 dienomis Katare. Turnyre dalyvavo 16 komandų, o čempionais 4-ą kartą tapo Japonija.
Susidomėjimą rengti čempionatą buvo pareiškęs Kataras, Indija ir Iranas, vėliau prisijungė Australija. 2007 m. paskelbta, kad čempionatą rengs Kataras. Azijos čempionatas paprastai vyksta vasarą, tačiau Katare tuo metu itin karšta, todėl data perkelta žiemą.
Atranka
Atrankoje į čempionatą vyko kitaip nei įprasta: net 4 komandoms nereikėjo dalyvauti atrankoje (šeimininkams ir praeito čempionato medalininkams). Kitos 10 komandų pateko po atrankos turnyro, be to, dar 2 vietos skirtos 2008 ir 2010 m. AFC Iššūkio taurės laimėtojams.
Į čempionatą pateko šios komandos:
Sudėtys
Kiekvieną komandą kaip įprasta sudaro 23 žaidėjai, iš jų 3 vartininkai.
Įvarčių autoriai
5 įvarčiai:
3 įvarčiai:
2 įvarčiai:
1 įvartis:
1 į savo vartus:
2 į savo vartus:
Gulbinai (Joniškis)
Gulbinai – viensėdis Joniškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Gruzdžių.
Lietuvos TSR revoliucijos muziejus
thumb|right|250px|Muziejaus pastatas, naudotas [[1949–1980 m.]] thumb|right|250px|Muziejaus pastatas, naudotas [[1980–1990 m.]] Lietuvos TSR revoliucijos muziejus – buvęs Lietuvos muziejus, veikęs 1940–1941 m. ir 1944–1991 m.
Istorija
thumb|right|250px|[[Feliksas Dzeržinskis|F. Dzeržinskio namas muziejus, buvęs filialu 1959–1989 m.]] Įkurtas 1940 m. Kaune kaip Liaudies kovų muziejus. 1948 m. perkeltas į Vilniaus mokslo bičiulių draugijos pastatą ir pervadintas Valstybiniu istorijos ir revoliucijos muziejumi. 1965 m. gavo Revoliucijos muziejaus pavadinimą. 1980 m. persikelė į naujas patalpas Šnipiškėse.
1990 m. muziejus pervadintas į Lietuvos revoliucijos muziejų, o 1991 m. – į Lietuvos valstybės muziejų. 1991 m. pabaigoje jis uždarytas, o pastatas perduotas Lietuvos dailės muziejui.
Nykstančios kalbos
Nykstančios kalbos – kalbos, turinčios tiek mažai vartotojų, kad gali nustoti būti vartojamos. Pavyzdžiui, per XIX ir XX a. dėl JAV valdžios vykdomos politikos išnyko daugelis indėnų kalbų. Kai nebelieka žmonių, kuriems ta kalba yra gimtoji, kalba vadinama mirusia (išnykusia).
Nykimo požymiai
Nėra aiškios ribos, kurią peržengus kalba būtų pradedama laikyti nykstančia. Naudojami 3 pagrindiniai kriterijai:
Nykimo priežastys
Kalbų nykimas ir naujų atsiradimas – natūralus procesas, nuolat vykstantis per visą žmonijos istoriją. Pavyzdžiui, lotynų kalba išnyko, tačiau jos pagrindu susidarė šiuolaikinės romanų kalbos. Vykstant tautų migracijai, maišantis tautoms ir jų kalboms, taip išnyksta vienos kalbos, o jų vietą užima kitos.
Kita vertus, ypač pastaraisiais šimtmečiais daugelis kalbų išnyko dėl sąmoningai vykdomos kalbų naikinimo politikos. Kalbų naikinimo (lingvicido) mechanizmai:
Kai kurie kalbų nykimo mechanizmai nėra prievartiniai:
Greipfrutinis citrinmedis
Greipfrutinis citrinmedis (Citrus paradisi) – rūtinių (Rutaceae) šeimos citrinmedžių (Citrus) genties augalų rūšis.
Diploidinis chromosomų rinkinys turi 18 chromosomų (2n = 18), yra triploidinių (3n = 27) ir tetraploidinių formų (4n = 36).
Augalų morfologija
Žydi vasario–balandžio, pakartotinai – rugsėjo–spalio mėn. Žiedai su 3-5 vainiklapiais, apie 30 mm skersmens, kvapūs. Vaisiai – greipfrutai.
Kilmė ir pavadinimas
Laukinių greipfrutų forma neaptikta. Jie kilę iš Amerikos šiltų šalių, ten jų daugiausiai ir auginama. Pirmą kartą augalas paminėtas apie 1750 m. Barbadose. Manoma, kad jis sukurtas kryžminant didįjį citrinmedį (Citrus maxima) su apelsininiu citrinmedžiu (Citrus aurantium). Į Floridą (JAV) atvežtas 1823 m.
Knyzlaukis
Knyzlaukis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Veprių. Kaime vyrauja retai išsidėsčiusios senos medinės sodybos; išsiskiria dviejų aukštų mūrinis tipinės sovietinės architektūros silikatinių plytų namas. Yra memorialinis kryžius, skirtas Knyzlaukio senoliams. Šalia kapinaičių prateka upelis.
Greipfrutinis citrinmedis
Kilmė ir pavadinimas
1905 m., kryžminant greipfrutinį citrinmedį, sukurtas tangelinis citrinmedis (Citrus×tangelo), 1931 m. – mineola, 1984 m. – hibridas, anglišku pavadinimu žinomas kaip sweetie. Mineolos ir Sweetie lietuviški pavadinimai dar nesukurti – jų nėra Lietuvos terminų banke.
Maždaug iki 1830 metų botanikai greipfrutinio citrinmedžio neskyrė nuo didžiojo citrinmedžio (Citrus maxima), bet apie 1830 m. greipfrutiniam citrinmedžiui davė pavadinimą Citrus paradisi. Tik apie 1940 m. buvo nustatyta, kad greipfrutinis citrinmedis yra hibridas, todėl botaninis jo pavadinimas buvo pakeistas į Citrus×paradisi.
Knyzlaukis
Tarpukario Lietuvos žemėlapiuose kaimas vadinamas Knislaukiu.
Greipfrutinis citrinmedis
Panaudojimas
Lietuvoje auginamas kaip dekoratyvinis augalas sodų oranžerijose, šviesiose patalpose, kambariuose.
Greipfrutų žievelių eterinis aliejus nuo seno žinomas dėl savo aromato ir yra naudojamas aromoterapijoje.
Sąveika su vaistais
Palyginus nesenai sužinota, kad greipfrutai ir jų sultys sąveikauja su vaistais, neretai stiprindami vaistų veikliųjų medžiagų veikimą. Greipfrutuose yra naringino ir bergamotino, kurie inhibuoja citochromo P450 izoformą CYP3A4 kepenyse. Dėl šio baltymo slopinimo greipfrutai stiprina buspirono (Buspar, ), kofeino, keleto statino darinių (pvz., simvastatino), terfenadino, felodipino , nifedipino , verapamilo, estradiolio, takrolimo , dekstrometorfano , benzodiazepinų , ciklosporino ( ar cyclosporine) veikimą. Šis nepageidautinas greipfrutų poveikis buvo aptiktas tiriant keletą mirčių dėl vaistų perdozavimo.
Žiuželis
thumb|Eukariotinių žiuželio ir blakstienėlės judėsenos. Kairėje – būdinga sukamoji žiuželio, dešinėje – irkluojamoji blakstienėlės judėsena. thumb|Žiuželiuota bakterija [[Desulfovibrio vulgaris]]
Žiuželiai  – judrios citoplazmos ataugos. Išilgai žiuželio praeina 20 mikrovamzdelių, kurie yra stipriai prisitvirtinę prie pagrindo, todėl žiuželis išlinksta. Eukariotinių ląstelių žiuželių storis siekia 200 nm, o ilgis 100 µm ir daugiau.
Trumpesni už žiuželius (paprastai 10-20 µm) dariniai, kurių vienoje ląstelėje būna daug, vadinami blakstienėlėmis. Blakstienėlės nuo žiuželių skiriasi ne tik ilgiu, bet ir judesio tipu.
Prokariotinių ląstelių žiuželiai yra mažesni, jų skersmuo 10-20 nm, o ilgis 12 µm.
Eukariotų žiuželiai paprastai naudoja ATP energiją. Žmogaus organizme žiuželius turi spermatozoidai ir kvėpavimo takus išklojančios ląstelės.
Žiuželių tipai
Išskiriami trys žiuželių tipai:
Bakteriniai žiuželiai
thumb|Bakterinio žiuželio sandara. 1 – žiuželio siūlas, 2 – periplazminė ertmė, 3 – kablys, 5, 7, 10, 11 – žiedai, 9 – statorius.
Bakterijų žiuželiai yra kitokios sandaros ir kitaip veikia. Jie paprastai atlieka sukamąjį judesį ir yra varomi į ląstelę besiskverbiančių H+ jonų (ląstelės pH paprastai didesnis, be to, ji paprastai įkrauta neigiamai). Kai kada vietoj H+ panaudojamas Na+ jonų gradientas. Žiuželiai gali būti 10-20 nm skersmens ir 3-15 µm ilgio. Kai kurių bakterijų žiuželis gali būti dešimt kartų didesnis už pačios bakterijos ilgį. Žiuželį sudaro trys pagrindinės dalys: fibrilė, kablys ir tvirtinimosi žiedai. Pagrindinę žiuželio masę (iki 95 %) sudaro ilgas, spirališkai susisukęs siūlas (fibrilė), kuris prie pat ląstelės sienelės sustorėja (iki 20-45 nm) ir išlinksta sudarydamas kablį. Kablys fibrilę pritvirtina prie pamatinio (bazinio) kūno, kuris įsiterpęs į ląstelės sienelę. Daugelio bakterijų siūlą sudaro tik vienas baltymas – flagelinas. Flagelino subvienetai susukti į spiralę, kurios viduje yra tuščiaviduris kanalas. Žiuželis auga nuo distalinio galo, į kurį pro vidinį kanalą patenka reikiami struktūriniai baltymų subvienetai. Tam tikrų bakterijų rūšių žiuželius iš išorės dengia apvalkalas, kuris yra sudarytas iš tokių pačių cheminių medžiagų kaip ir ląstelės sienelė. Kablį sudaro baltymas, kuris nėra tapatus flagelinui. Jis padeda fibrilei lanksčiai susijungti su pamatiniu kūnu. Pamatinis kūnas sudarytas iš 2 ar 4 plazminėje membranoje ir sienelėje įsitvirtinusių žiedų, užmautų ant šerdies, kuri yra kablio tęsinys. Du vidiniai (S ir M) žiedai yra būtinos pamatinio kūno sudėtinės dalys, o du išorinius žiedus (P ir L) turi tik gramneigiamosios bakterijos, taigi jie judrumui nėra būtini. M žiedas yra plazminėje membranoje, S žiedas – gramneigiamųjų bakterijų periplazminėje ertmėje arba gramteigiamųjų bakterijų peptidoglikano sienelėje. P ir L žiedai būna tik gramneigiamųjų bakterijų peptidoglikano sluoksnyje ir išorinėje membranoje. P ir L žiedų funkcija susijusi su geresniu šerdies, perveriančios gramneigiamųjų bakterijų ląstelės sienelę, įtvirtinimu. Gramteigiamosiose bakterijose įtvirtinimo funkciją atlieka daugiasluoksnė stangri peptidoglikano sienelė. Žiuželių „variklis“ yra pamatinio kūno vidiniai žiedai, kurie gali suktis, suteikdami sukimo judesį su jais susijusiam žiuželio siūlui. Jei ląstelė turi daug žiuželių, visi jie jungiasi į pluoštą, sukdamiesi viena kryptimi. Dauginių žiuželių sukimasis perduodamas ląstelei, kuri ima suktis priešinga kryptimi. Žiuželio pagrindas sukasi apie 200–1000 apsisukimų per minutę greičiu. Žiuželiai padeda bakterijoms veiksmingai judėti (plaukti) skystoje aplinkoje ir, kiek lėčiau, standžių medžiagų paviršiumi.
Archėjiniai žiuželiai
Archėjų žiuželiai iš išorės panašūs į bakterijų žiuželius. Abu žiuželiai sudaro gijas, kurios išsikiša iš ląstelės ir judėdamos stumia ląstelę į priekį. Archėjų žiuželio struktūra unikali tuo, kad nėra centrinio kanalo. Bakterijų žiuželiai juda H + jonų (kartais Na+ jonų) pagalba, o archėjų žiuželiai naudoja ATP. Bakterijų žiuželių gijos gali judėti visos atskirai, savarankiškai. Archėjų žiuželį sudaro gijų, kurios pluošte juda kaip viena, visos kartu. Bakteriniai žiuželiai yra storesni nei archėjiniai žiuželiai, jų skersmuo nuo 10 iki 15 nm.
Žiuželių reikšmė
Pernašą atlieka ir blakstienėlės – nosies ir trachėjos, kiaušintakių gleivinės virpamosios ląstelės ir kt.
Vakarų Midlandsas (grafystė)
Geografija
Svarbiausios upės: Teimas, Rija, Ankeris, Blytas, Koulas, Sou, Šerbarnas, Sturas. Grafystės teritorijoje yra valstybinio gamtos rezervato statusą turintis Satono parkas.
Miestai
Didesni miestai ir gyvenvietės:
Red Auerbach
1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Auerbachas buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA trenerių. Jis mėgdavo užsidegti pergalės cigarą, nors rungtynių laikas dar nebūdavo pasibaigęs.
Treneris
Prieš pradedant darbą NBA, Auerbachas dirbo trenerio asistentu Duke universiteto krepšinio komandoje. Jį priėmė į darbą, kad pakeistų senstantį Gerry Gerard, kuriam tuo metu buvo diagnozuotas vėžiu. Tačiau Auerbachas universitete neužsibuvo ir po trijų mėnesių paliko komandą, nes nenorėjo eiti pareigų, kurių jo geras draugas Gerard jau negalėjo atlikti.
Tarp 1947 ir 1949 metų jis treniravo Washington Capitols, su kuriais du kartus laimėjo pogrupį. 1947 m. komandos pasiektas laimėjimų procentas (81,7 %) nebuvo aplenktas net 20 metų. Ta pati komanda laimėjo 17 iš eilės sezono rungtynių ir iki pat 1969 m. nei viena komandai nepasisekė pagerinti šio rezultato. 1949–1950 m. jis treniravo Tri-Cities Blackhawks, kurie laimėjo 28 ir pralaimėjo 29 rungtynes, ir tai buvo vienintelis negatyvus sezono rezultatas per visą jo karjerą.
Kitais metais Auerbachas ėmėsi treniruoti Bostono „Celtics“, kur jis pasiekė nepakartojamų rezultatų kaip profesionalus krepšinio treneris. Per 20 metų treneris Auerbachas laimėjo 938 reguliaraus sezono rungtynes, vieninteliam Lenny Wilkens pavyko jį pralenkti 1994–1995 m. sezono metu. Auerbachas kaip ir Phil Jackson yra laimėjęs NBA čempionatą daugiau negu bet kuris kitas treneris – 9 kartus.
Auerbachas kaip treneris buvo pirmasis rasių santykiuose. 1950 m. NBA naujokų biržos metu jis pakvietė pirmajį juodaodį Chuck Cooper iš Duquesne universiteto atstovauti Celtics klubą. 1963–1964 m. sezone Auerbacho startiniame penkete buvo vien juodaodžiai žaidėjai su Bill Russell priešakyje. Kai Auerbachas pasirinko Russell savo įpėdiniu trenerio pareigose, tai buvo pirmas kartas, kad juodaodis taptų JAV profesionalios komandos treneriu. Jis taip pat pašaukė Larry Bird į savo klubą metais anksčiau ir turėjo lukterėti kol pastarasis baigs savo studijas Indianos universitete.
Vadovas
1980 m. Auerbachas, kaip „Celtics“ vadovas, buvo apdovanotas NBA metų vadovo prizu. Taip pačiais metais sporto žurnalistai jį išrinko visų laikų geriausiu NBA treneriu.
Asmeninis gyvenimas
Gimęs Brukline Auerbach gavo pravardę „raudonas“ (Red) dėl to, kad nešiojo raudoną megztinį. Jis lankė Seth Low kolegiją vienerius metus, persivedė į Džordžo Vašingtono universitetą, kurį vėliau baigė.
Prieš mirtį Redas Auerbachas vis dar treniravo jaunimą savo vardo krepšinio mokykloje. Jis taip pat vadovavo savo vardo Jaunimo fondui.
Auerbachas mirė nuo širdies smūgio šalia savo namų Vašingtone 2006 m. spalio 28 d.
Arysas (miestas)
Arysas  – miestas pietų Kazachstane, Pietų Kazachstano srityje, 79 km į vakarus nuo Šymkento, prie Aryso upės. Geležinkelio stotis prie Orenburgo–Taškento linijos ir atšakos į Almatą. Pabėgių gamyba, lokomotyvų remontas. Verčiamasi žemės ūkiu (javai, medvilnė, galvijai).
Margininkai
Margininkai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Piliuonos, prie Striaunios upelio. Stovi Margininkų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia (pastatyta 1871 m.).
Žiežmarių gimnazija
Kaišiadorių rajono Žiežmarių gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žiežmariuose (Kaišiadorių raj.), Žaslių g. 21, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190596476. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.
Filialai:
Istorija
''„…katalikų šv. Jokūbo bažnyčia įsteigta 1508 m. Žygimanto Senojo potvarkiu. 1511 m. Žygimantas Senasis davė bažnyčiai 3 žemes ir 2 midaus-alaus smukles, pabrėždamas, kad Žiežmariuose būtų kunigas, mokąs lietuviškai ir bakalauras mokyklai. 1520 m. mokykla Žiežmariuose jau veikė“.''
1920 m. LR švietimo ministerija užregistravo pradžios mokyklą. 1920 m. atidaryta vidurinė mokykla. 1928 m. Žiežmariuose veikė žemės ūkio mokykla. 1954 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida. Auklėtoja Eugenija Vosylytė. 1958 m. įvestas privalomas visuotinis aštuonmetis išsilavinimas. 1964 m. pastatytas priestatas su pusrūsiu. Mokykla dirbo dviem pamainom. Trečioje pamainoje dirbo suaugusiųjų vakarinė mokykla. 1978 m. atidarytas keturių aukštų pastatas. Mokykla pradėjo dirbti viena pamaina. 1982 m. pastatytas 80-ies vietų bendrabutis, veikiantis iki šiol. 2003 m. rugpjūčio mėnesį, rajono savivaldybės mero potvarkiu prie Žiežmarių vidurinės mokyklos prijungti Pakertų ir Stoniavos pradinio ugdymo skyriai.
Mika Häkkinen
Mika Hekinenas (g. 1968 m. rugsėjo 28 d. Vantoje) – pilotas iš Suomijos, 1998 ir 1999 m. tapęs F1 čempionu.
Lenktynininko karjera
Nuo penkerių metų pradėjo dalyvauti kartingo varžybose. 1987 m. perėjo į automobilių lenktynes. Formulėje 1 Hakkinenas debiutavo 1991 m. atstovaudamas Lotus komandai. 1991 m. sezoną pabaigė 16 vietoje, 1992 m. – 8-oje.
1993 m. Hakkinenas tapo McLaren komandos pilotu bandytoju, o sezono pabaigoje iš komandos pasitraukus Maiklui Andretti (Michael Andretti), Hakkinenas užėmė jo vietą lenktynėse. Debiutiniame Portugalijos etape suomis kvalifikacinėse varžybose aplenkė komandos lyderį ir tris kartus pasaulio čempioną Ayrtoną Senną, o kitame etape Japonijoje pirmą kartą užėmė trečią vietą lenktynėse.
1994 m. Sennai perėjus į Williams komandą Hakkinenas tapo McLaren lyderiu, šešis kartus lipo ant prizininkų pakylos ir galutinėje čempionato įskaitoje užėmė 4 vietą. 1995 m. Hakkinenas ant podiumo lipo dar du kartus ir galutinėje įskaitoje liko septintas. Paskutiniajame sezono etape Adelaidėje sportininkas patyrė sunkią avariją ir buvo sužeistas, tačiau spėjo išgyti iki 1996 m. Formulės 1 sezono pradžios.
1996 m. Hakkinenas 4 kartus užėmė trečią vietą lenktynėse ir galutinėje čempionato įskaitoje liko penktas. 1997 m. paskutiniajame sezono etape Europos didžiojo prizo lenktynėse Ispanijoje suomis iškovojo pirmą savo pergalę Formulėje 1.
1998 m. pasikeitus Formulės 1 techniniam reglamentui McLaren inžinieriai sukūrė labai greitą MP4/13 automobilį. Jį vairuodamas Hakkinenas iškovojo pergales Australijos, Brazilijos, Ispanijos, Monako, Austrijos, Vokietijos, Liuksemburgo bei Japonijos etapuose, iš viso surinko surinko 100 taškų ir tapo pasaulio čempionu. 1999 m. Hakkinenas iškovojo 5 pergales ir surinko 76 taškus, tačiau to užteko apginti čempiono titulą. 2000 m. dėl nepatikimo McLaren bolido pilotas nesugebėjo pelnyti trečiojo iš eilės čempionų titulo ir, surinkęs 89 taškus, galutinėje įskaitoje 19 taškų nusileido Michaeliui Šumacheriui. 2001 m. sezonas Hakkinenui susiklostė itin nesėkmingai. Pirmajame sezono etape Australijoje lenktynininkas pateko į avariją, Ispanijoje pirmaujančiam Hakkinenui dėl techninių problemų teko pasitraukti iš lenktynių paskutiniajame rate. Hakkinenas per sezoną iškovojo dvi pergales (Didžiojoje Britanijoje ir Jungtinėse Amerikos Valstijose), galutinėje rikiuotėje užėmė penktąją vietą ir pasitraukė iš Formulės 1.
Po 2001 m. baigė F1 karjerą ir nuo 2005 m. lenktyniauja DTM. Iškovojo tris pergalęs šioje serijoje ir po 2007 sezono paskelbė, kad traukiasi apskritai iš lenktynių.
2008 m. vasario 28 d. paskelbta, kad Mika Hakkinenas paskirtas „Laureus pasaulio sporto akademijos“ nariu. Šiuo metu akademijos nariais yra 45 gerai praeityje žinomi sportinininkai ir sportinininkės, tarp jų tenisininkas Borisas Bekeris, lenktynininkas Emersonas Fittipaldis, lengvaatletis Michaelas Johnsonas, tenisininkas Johnas McEnroe‘jus, golfo žaidėjas Jackas Nicklausas, kriketo žaidėjas Steve‘as Waughas ir kiti.
Kiekvienais metais akademijos nariai slaptu balsavimu išrenka „Laureus“ apdovanojimų nugalėtojus.
Formulės 1 rezultatai
Atstovavo Lotus (1991–1992 m.) ir McLaren (1993–2001 m.) ekipas. Iškovojo 2 čempiono titulus ir 20 pergalių.
Šv. Vincento kyšulys
thumb|250px|Šv. Vincento kyšulys
Mika Häkkinen
Formulės 1 rezultatai
Santrumpos: Nef – nefinišavo, Nekv – neįveikė kvalifikacinių varžybų, Nest – nestartavo, Diskv – diskvalifikuotas.
Šv. Vincento kyšulys
'''Šv. Vincento kyšulys'''  – kyšulys pietvakarių Portugalijoje, Algarvėje, prie Sagrešo miestelio. Išsikiša į Atlanto vandenyną. Tuo į rytus nuo Šv. Vincento kyšulio yra Sagrešo kyšulys. Šv. Vincento kyšulys užsibaigia 75 m aukščio skardžiais.
Kyšulys buvo apgyvendintas jau neolito laikais, apylinkėse yra išlikę menhyrų liekanų. Graikai kyšulį vadino Ofiusa – „gyvačių žeme“. Buvo manoma, kad tai Žemės pabaiga, o toliau yra pasaulio kraštas. Pasak legendos, prie šio kyšulio išplauti Šv. Vincento Sargosiečio palaikai (nuo to ir kilęs jo pavadinimas). XVI a. kyšulyje pranciškonai įkūrė vienuolyną. XIX a. jis buvo apleistas, o toje vietoje pastatytas švyturys (vienas galingiausių Europoje – turi 2 lempas, kurių galia 1000 W, o matomumas – 60 km).
Mika Häkkinen
Formulės 1 rezultatai
Paryškintos lenktynės, kuriose Hakkinenas užėmė pirmą starto poziciją, kursyvu išskirtos lenktynės, kuriose Hakkinenas greičiausiai nuvažiavo vieną ratą.
Akadija
Akadija – istorinė sritis, buvęs Naujosios Prancūzijos administracinis vienetas, esantis  Šiaurės Amerikos šiaurės rytuose, apimanti Kanados Naujosios Škotijos, Naujojo Briunsviko, Princo Edvardo salos provincijas, nedidelę, rytinę Kvebeko provincijos dalį, bei JAV dabar priklausančią didesniąją Meino valstijos šiaurės rytinę dalį iki Kenebeko upės.
thumb|right|290px|Akadija (''žemėlapyje nepažymėta Akadijai priklausiusi dabartinio [[Meinas|Meino (JAV) valstijos didesnioji dalis jo šiaurės rytuose iki Kenebeko upės]]
Akadijoje (Šv. Krua saloje) pirmieji koloniją įkūrė prancūzai 1604 metais. Kitais metais gyvenvietė perkelta per Fundi įlanką į Port-Royalį. 1608 metais dalis gyventojų, vedami Samuelio de Šampleno (Samuel de Champlain) įkūrė Naująją Prancūziją dabartinio Kvebeko miesto teritorijoje. 1613 metais svarbiausia prancūzų gyvenvietė (Port-Royalis) sugriauta anglų, o 1623 metais anglai žemyninėje dalyje įkūrė Naujosios Škotijos koloniją. 1632 metais Anglijos karalius perdavė koloniją prancūzams, bet 1654 metais teritorijas vėl užgrobė ir iki 1670 valdė anglai, vėliau taikiai gražino regioną Prancūzijai. 1710 metais teritorija vėl užimta anglų, o 1713 metų Ultrechto taika Naująją Škotiją pripažino Didžiajai Britanijai. 1755 metais daugelis akadų buvo iškeldinti į Šiaurės Amerikoje Jungtinei Karalystei priklaususias Trylika kolonijų, bei atgal į Europą - Prancūziją ir Jungtinę Karalystę. Po Septynerių metų karo Didžioji Britanija užvaldė iki tol prancūzų valdytas Akadijos salas – Šv. Džono (dabar Princo Edvardo) ir Bretono Kyšulio.
Elburso kalnai
thumb|230px|Demavendo viršūnė Elburse
Elburso kalnai  – kalnų masyvas šiaurės Irane, netoli Kaspijos jūros kranto. Driekiasi rytų-vakarų kryptimi apie 900 km, plotis 60-130 km. Kalnus sudaro keletas lygiagrečių kalnagūbrių, kurių būdingas aukštis 2000-3500 m. Aukščiausia viršukalnė – Demavendas (5604 m, aukščiausia šalies vieta).
Kalnai sudaryti daugiausia iš smiltainio ir kalkakmenio. Būdingi statūs šlaitai, plokščios viršūnės. Vyksta vulkanizmas (yra fumarolių). Kalnus kerta Sefidrudo upės kanjonas, yra kalnų ežerų.
Šiauriniuose Elburso šlaituose auga subtropinės džiunglės (Šomalis), pietiniuose – kserofitiniai krūmynai. Žiemą kalnai padengti sniegu, todėl čia įrengtos kalnų slidinėjimo trasos, įkurti kurortai.
Frithjof Schuon
Fritjofas Šuonas (Frithjof Schuon; priimtas vardas ; 1907 m. birželio 18 d. – 1998 m. gegužės 5 d.) – šveicarų filosofas, metafizikas, dvasinis veikėjas, menininkas. Jis laikomas vienu iškiliausių ir įtakingiausių perenalizmo (Religio Perennis – „paamžės tikybos“) srovės atstovų.
Biografija
Gimė vokiečių kilmės šeimoje Bazelyje. Mirus tėvui, Šuonas su motina ir dviem broliais persikėlė į Miulūzą ir tapo Prancūzijos piliečiu. Nuo vaikystės domėjosi metafizika, Rytų filosofija, skaitė upanišadas, „Bhagavadgytą“, vėliau atrado prancūzų mistiko Renė Genono veikalus. Baigęs tarnybą armijoje, Fritjofas Šuonas persikėlė į Paryžių, kur dirbo tekstilininku, o laisvu laiku vietos mečetėje mokėsi arabų kalbos, domėjosi Azijos kultūra, kurios apraiškų metropolyje būta nemažai. 1932 m. Šuonas išvyko į Alžyrą, kur susipažino su žymiu sufijų šeichu Ahmadu al Alavi ir buvo įšventintas sufijų broliją. 1935 m. jis keliavo po Maroką ir Alžyrą, o 1938–1939 m. – po Egiptą, kur susitiko su Renė Genonu (su juo Šuonas susirašinėjo 27 metus). 1939 m. Frijofas Šuonas pasiekė Indiją, bet dėl prasidėjusio II pasaulinio karo buvo priverstas grįžti į Europą, ten suimtas vokiečių, bet pasitraukė į Šveicariją ir tapo jos piliečiu. 1949 m. vedė vokiečių šveicarų dailininkę.
Jonavos pradinė mokykla
Jonavos pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Smėlio g. 11, vykdanti priešmokyklinio ir pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290307360. Steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.
Tura
Tura gali reikšti šiuos objektus:
Manitoba
Manitoba – viena iš Kanados provincijų. Ji penktoji pagal dydį Kanados provincija. Iš vakarų Manitoba ribojasi su Saskačevanu, rytuose su Ontarijo provincija, iš šiaurės – su Nunavutu ir Hadsono įlanka. Pietuose Manitoba turi sieną su JAV.
Didžiausias miestas ir valstijos sostinė – Vinipegas. Valstijoje telkšo vienas didžiausių Kanadoje Vinipego ežeras.
Uldis Bērziņš
Uldis Bėrzinis (, 1944 m. gegužės 17 d. Rygoje – 2021 m. kovo 24 d. ten pat ) – Latvijos poetas, žurnalistas, vertėjas, politinis veikėjas.
Biografija
1962–1964 m. studijavo latvių filologiją Latvijos valstybiniame universitete. 1968–1971 m. studijavo tiurkų kalbas Leningrado universiteto Rytų fakultete. Gilino turkų ir persų kalbų studijas Maskvos Azijos ir Afrikos šalių institute, uzbekų kalbos – Taškento valstybiniame universitete, islandų kalbos – Reikjaviko universitete. Amsterdamo laisvajame universitete studijavo Bibliją, Lundo universitete – Koraną.
1989–1991 m. ir po 1993 m. Latvijos SDP susijungimo su LSDSP iki 1999 m. Latvijos socialdemokratų darbininkų partijos pirmininkas. 1990–1993 m. Latvijos Aukščiausiosios Tarybos deputatas. Nuo 2002 m. dėstė turkų ir moderniasias kalbas Latvijos universitete.
1992 m. Latvijos mokslų akademijos garbės narys. 1995 m. apdovanotas Latvijos Trijų žvaigždžių ordinu.
Kūryba
Nors kaip poetas debiutavo septintojo dešimtmečio pabaigoje, daugelis jo kūrinių pirmą kartą buvo išspausdinti tik po TSRS žlugimo. Tik tada jis buvo įvertintas. 1995 m. už poezijos rinktines „Vabzdžių žingsniai“, „Poezija“ ir už eilėraščių knygą „Laikas“ (bendraautoris – Švedijoje gyvenantis Juris Kronbergs) gavo Baltijos Asamblėjos literatūrinę premiją. 1994 m. Zinaida Lazda, 2000 m. Spidola premijų laureatas.
Medainis
left|120px thumb|150px|XIX a. pab. ežero apylinkių žemėlapis
Medainis – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 9 km į rytus nuo Varnių, paribyje su Kelmės rajonu. Kadangi telkšo Žvirgždžių kaimo centre, vietinių gyventojų vadinamas Žvirgždžių ežeru. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,3 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 180,7 m. Krantai žemi, užpelkėję. Vakarinėje ir šiaurinėje pakrantėje auga miškelis, į pietus ir rytus plyti dirbami laukai. Pietuose išteka Ventos upė.
Lydeka (reikšmės)
Lydeka:
Lydeka − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lydekienė (ištekėjusi moteris) ir Lydekaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Paskarbė
Paskarbė – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietus nuo Veprių. Ant aukšto Šventosios slėnio įsikūrusiame viensėdyje yra dvi sodybos. Aplinką puošia vietinių meistrų sukurtas memorialinis kryžius žuvusiems už Lietuvos laisvę bei piemenuko skulptūra šalia sankryžos su keliu į Samantonis.
Gyventojai
thumb|250px|center|Paskarbės kryžius žuvusiems už Lietuvos laisvę
Ešpišelo kyšulys
thumb|250px|Ešpišelo kyšulys
Ešpišelo kyšulys  – kyšulys vakarų Portugalijoje, į pietus nuo Lisabonos, Setubalo pusiasalyje. Išsikišęs į Atlanto vandenyną. Užsibaigia stačiais skardžiais. Kyšulyje yra 1790 m. pastatytas švyturys bei Ešpišelo kyšulio Mergelės šventykla (visiškai šalia skardžio krašto).
Jonavos Rimkų pradinė mokykla
Jonavos Rimkų pradinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jonavoje, Chemikų g. 136, vykdžiusi priešmokyklinio ir pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 191727551. Steigėjas Jonavos rajono savivaldybės taryba.
2008 m. rugpjūčio 31 d. Jonavos Rimkų pradinė mokykla Jonavos rajono savivaldybės tarybos sprendimu uždaryta.
Tura (Rusija)
Tura  – gyvenvietė Rusijoje, Krasnojarsko krašto centrinėje dalyje, prie Žemutinės Tunguskos ir Kočečiumo upių santakos. Iki 2007 m. buvo tuometinės Evenkijos autonominės apygardos sostine. 5,5 tūkst. gyventojų (2008 m.); rusai, evenkai, jakutai. Yra du oro uostai: vietiniams ir tolimesniems skrydžiams. Medienos apdirbimo pramonė. Yra krašto muziejus.
Tura įkurta 1924 m. Turėjo miesto tipo gyvenvietės stausą, bet 2011 m. jis pakeistas į paprastos gyvenvietės.
Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija
'''Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapija''' – viena iš Hainuvkos stačiatikių dekanato parapijų, Dubinų kaime. Parapijoje yra 1872 m. pastatyta Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė ir 1846 m. pastatyta Krinočkos Šv. Brolių Makabėjų cerkvė.
Bavarų kunigaikštystė
Bavarų kunigaikštystė, kartais vadinama Bavarų karalyste – ankstyvaisiais viduramžiais Vidurinėje Europoje egzistavusi gentinė konfederacija, kurią sukūrė germanų gentis bavarai. Ji egzistavo nuo VI a. vidurio iki 788 m. dabartinės pietryčių Vokietijos, Austrijos, Slovėnijos teritorijose.
Istorija
Prielaidos atsirasti bavarų valstybei susidarė sumenkus Ostgotų karalystei, į kurios šiaurines periferijas migravo bavarų gentis. Pirmasis žinomas bavarų valdovas buvo Garibaldas I, valdęs VI a. viduryje. Jis įsteigė Agilolfingų dinastiją, kuri valdė per visą kunigaikštystės egzistenciją. Ši dinastija tapo tokia įtakinga, kad ilgainiui užvaldė Langobardų karalystės sostą, kur žinomi kaip Bavarų dinastija. Ankstyvuoju laiku kunigaikštystė buvo stipriai priklausoma nuo Frankų valstybės, nes yra išlikę įrašų, kad frankų karaliai skirdavo bavarų karalius. Iš Merovingų sklido Krikščionybė.
Valstybė labiausiai iškilo VII a. pradžioje, valdant Teodui. Šis valdovas sostinę įsteigė Ratisbone, užmezgė tiesioginius santykius su popiežiumi, rengė krikščioniškas misijas. Taip pat jis stiprino Bavarijos nepriklausomybę nuo Merovingų. Jo laikais įsteigtas Zalcburgas, vyko sėkmingi karai su avarais. Rytuose prisijungė slavų kunigaikštystę Karantaniją.
Po Teodo mirties valstybė padalinta tarp keturių sūnų, kurie kariavo tarpusavyje dėl valdžios. Visus pergyveno jauniausias sūnus Grimoaldas, kuris vėl tapo vienvaldžiu karalystėje 715 m.
Laimingasis Lukas (filmas)
Tai filmas – parodija apie Laukinius Vakarus. 1992 m. buvo sukurtas to paties pavadinimo 8 dalių serialas, kuriame pagrindinį vaidmenį taip pat atliko Terensas Hilas.
Turinys
Filme šaržuotai pasakojama nedidelio miestelio Laukiniuose Vakaruose atsiradimo ir vystymosi istorija.
Bavarų kunigaikštystė
Istorija
736 m. Hugbertui mirus, jis nepaliko vyriškos lyties įpėdinio, ir sostą paveldėjo Agilolfingų atšakos iš Alemanijos atstovas Odilas. Jo laikais sukurtas Bavarų teisynas, įkurtos naujos abatijos. Po Odilo mirties 748 m. Bavarijos valdovu norėjo tapti Karolingas Grifo, tačiau jį nugalėjo kitas Karolingas Pepinas Trumpasis, kuris į Bavarijos sostą pasodino mažametį Tasilą III.
Laimingasis Lukas (filmas)
Turinys
Laimingasis Lukas – greičiausias Vakarų šaulys – tampa miestelio šerifu ir greitai įveda tvarką, žmonės net ima skųstis, kad čia nuobodu ir nieko nevyksta.
Bavarų kunigaikštystė
Istorija
Nors Tasilas III ne kartą pasiekė ištikimybę Frankų valstybės majordomams, tai netrukdė jam stiprėti per asmeninius ryšius su Langobardais, Popiežiumi ir Akvitanija. Jo stiprėjimas buvo nemalonus Karoliui Didžiajam, kuris traktavo Tasilą kaip maištingą savo vasalą. 788 m. pagrindinio seimo susirinkime Ingelheime, Tasilą kartu su žmona privertė prisipažinti intrigavus ir nuteisė mirčiai. Tačiau Karolis ją pakeitė įkalinimu Žiumeže vienuolyne. Tikėtina, kad pavergiant kraštą buvo kilę sunkumų, nes po šešerių metų (794 m. birželį), pagrindinio seimo susirinkimo Frankfurte metu, Tasilas buvo atgabentas iš vienuolyno, kad pakartotinai atsisakytų valdžios.
Bavarų kunigaikštystė kartu su jai priklausančia Karantanija ir Kraina buvo įtraukta imperijos sudėtin, padalinta į grafystes, kurias valdė vienas prefektas. Į šį postą buvo paskirtas Karolio pusbrolis Heroldas. Jos pakraštyje buvo įsteigta Avarų marka (nuo 856 m. Panonijos marka). Kunigaikštystė buvo atkurta 907 m. kaip Bavarijos kunigaikštystė.
Ringailiai
Ringailiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje. Veikia Žiežmarių vidurinės mokyklos Ringailių pradinio ugdymo skyrius. Kaime stūkso saugomi rieduliai: Čigonės akmuo, Ringailių akmuo Juozytis, Ringailių II akmuo.
miniatiūra|250px|left|Sodyba miniatiūra|250px|left|Koplyčia Ringailių kapinėse miniatiūra|250px|left|[[Alšyčia|Alšyčios upelis]]
Juozas Mažeika (1952)
Biografija
1982 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, treneris.
1974–1991 m. Kūlupėnų Motiejaus Valančiaus pagrindinės mokyklos kūno kultūros mokytojas.
Tesėjas
thumb|Tesėjas prie Labirinto vartų – kalbasi su Ariadne Graikų mitologijoje Tesėjas (gr. Θησεύς / Thêseús) buvo Atikos didvyris, Atėnų karalius ir valstybės įkūrėjas, Egėjo arba Poseidono ir Aitros sūnus, Pitijo anūkas.
Juozas Mažeika (1952)
Biografija
1997–2005 m. Kūlupėnų Motiejaus Valančiaus pagrindinės mokyklos direktorius.
2003–2009 m. Kretingos rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
2009 – 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės meras.
Tesėjas
Atvykęs Tesėjas neatskleidė savo asmenybės. Jį pasveikino Egėjas, kuriam nepažįstamasis atrodė įtartinas. Medėja mėgino pražudyti Tesėją paprašiusi pagauti maratoniečių bulių, tačiau Tėsėjas tai įvykdė. Vėliau ji mėgino nunuodyti Tesėją, tačiau paskutinę sekundę Egėjas atpažino savo sūnų pagal sandalus, skydą ir kardą, todėl išmušė Tesėjui iš rankos apnuodyto vyno taurę. Tėvas ir sūnus vėl buvo kartu.
Apė
Apė – miestas šiaurės Latvijoje, Smiltenės savivaldybėje, netoli nuo Estijos sienos. Miestas įsikūręs lėkštoje įdauboje sraunios, šaltiniuotos Vaidavos upės krante 2 km nuo Vidžemės plento.
Juozas Mažeika (1952)
Biografija
Nuo 1990 m. aktyvus visuomenės ir rajono politinio gyvenimo lyderis: Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų skyriaus pirmininkas (nuo 2000 iki 2019 m.), 1990–1995 m. Kretingos rajono Kūlupėnų apylinkės tarybos pirmininkas, 1995–1997 m. ir nuo 2000 m. iki dabar – Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys, 2004–2009 m. dirbo mero pavaduotoju, 2009–2019 m. ėjo Kretingos rajono savivaldybės mero pareigas. Lietuvos savivaldybių asociacijos tarybos, Klaipėdos regiono plėtros tarybos narys, ženkliai prisidėjęs prie pajūrio regiono politikos formavimo ir plėtros, inicijavęs ir bendrus regionu mastu vykdomus projektus.
Tesėjas
Tesėjas kartu su Minotauru siunčiamais Atėnų jaunuoliais buvo nuvykęs į Kretą, kur jam pavyko Minotaurą užmušti. Kretos karalius Minas Minotaurą laikė Dedalo pastatytame labirinte. Įėję į šį labirintą žmonės neberasdavo išėjimo. Tesėjui čia padėjo Ariadnė, davusi jam siūlų kamuolį. Sėkmingai pavykus užmušti Minotaurą, Ariadnė ir jos sesuo Faedra pabėgo iš salos kartu su Tesėju, tačiau grįžtant į Atėnus, šis Ariadnę „pamiršo“ miegančią Nakso saloje. Kadangi, skirtingai nuo ankstesnio susitarimo, Tesėjas nepakeitė savo laivo burių į baltas, kurios turėjo reikšti pergalę, jo tėvas Egėjas nusižudė nušokdamas į jūrą.
Apė
Apė yra vienas iš mažiausių Latvijos miestų. Čia susikerta keliai, vedantys į Estiją ir Rusiją. Miestelio teises Apė gavo 1921 m.
Juozas Mažeika (1952)
Biografija
2019 m. už nuopelnus Lietuvos savivaldai, jos plėtrai bei stiprinimui apovanotas Lietuvos savivaldybių asociacijos (LSA) įsteigtu „Auksinės krivūlės riterio" ženklu.
Sporto klubo „Kūlupėnai“ pirmininkas, Kretingos raj. kūno kultūros mokytojų asociacijos pirmininkas. Sutuoktinė Aldona, vaikai Jūratė, Gediminas. .
Tojonaka
Osakos tarptautinis oro uostas dalinai įsikūręs Tojonakoje, įskaitant ir terminalą.
Istorija
Miestas įkurtas 1936 m. spalio 15 d.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra erškėtis, medis – puošnioji kvepenė.
Ivančius
Ivančius – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 3,5 km į pietvakarius nuo Žarėnų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,31 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 169,8 m. Krantai žemi, šiaurinis ir rytinis užpelkėję. Šiaurinėje pakrantėje stūkso Girkantiškės miškas, į pietus – Budginų miškas. Pietinėje ir rytinėje pakrantėse plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Žarnos upelio baseinui (Minijos upės baseinas). Šalia įsikūręs Girkantiškės kaimas.
Desagvaderas (Bolivija)
Desagvaderas  – upė rytų Bolivijoje, Altiplane. Išteka iš Titikakos ežero, teka į pietus plačiu kalnų slėniu, senovinio ežero dugnu. Įteka į Poopo ežerą. Žemupyje sudaro Bolivijos–Peru sieną. Dėl didelio garuojamumo ir dėl to, kad teka druskingomis sritimis vanduo sūrus. Nedideliais laivais Desagvaderu vyksta laivyba 65 km aukštupio ruože.
Ikikolumbiniu laikotarpiu Desagvaderas vadintas Aullagas ir Chacamarca.
Pavelas Čerenkovas
Biografija
1928 m. baigė Voronežo universitetą. 1930–1935 m. dirbo TSRS mokslų akademijos Fizikos ir matematikos institute, nuo 1936 m. – Fizikos institute. Nuo 1948 m. Maskvos energetikos instituto, nuo 1951 m. Maskvos inžinerinio fizikos instituto profesorius.
Nuo 1970 m. TSRS mokslų akademijos narys.