cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilkduja
„Vilkduja“ – Lietuvos „tamsiosios“ muzikos grupė iš Vilniaus, įkurta Povilo Vaitkevičiaus. Jis yra vienintelis grupės muzikos ir tekstų kūrėjas, tačiau koncertų metu jam talkina pagalbiniai muzikantai.
Istorija
Povilas Vaitkevičius (dar žinomas kaip „PoPo“) nuo seno dalyvavo įvairiuose tamsiosios, alternatyviosios lietuvių muzikos projektuose – vokalu, tekstais, instrumentine muzika jis yra prisidėjęs prie „pogrindžio“ (metalo, folkroko, elektronikos) grupių „Peorth“, „Ugnėlakis“, „Spanxti“, „Lauxna Lauksna“, „Andaja“, „Letarg“, „Žalvarinis“. Be to, greta „Vilkdujos“ jis plėtoja ritualinės ambientinės muzikos projektą „Oorchach“.
Permainų knyga
Yijing (kin.trad.: 易經; supapr.: 易经; pinyin: Yì Jīng; dar rašoma I Jing, Yi Ching, Yi King, I Ching), Idzingas, Permainų knyga arba Permainų kanonas - vienas seniausių klasikinių filosofinių veikalų Kinijoje. "Permainų knygoje" išdėstyta senovinė kosmologinė-filosofinė sistema, sudaranti kinų kultūros pagrindą. Knygą sudaro simboliai (heksagramos), jų paaiškinimai ir komentarai.
Vilkduja
Istorija
Nurodoma, kad „Vilkduja“ įkurta 1999 m., o 2001 m. išleido pirmąjį (daugiausia instrumentinį) albumą Prieblanda ir žemės arbata. Tačiau autorius jį laiko eksperimentiniu ir ne visai atitinkančiu „Vilkdujos“ kūrybą, o 2008 m. albumas Vakar duona, žymi ryškesnę „Vilkdujos“ pradžią.
Permainų knyga
Tradiciškai sakoma, kad "Permainų knygai" pagrindus padėjo legendinis kultūrinis herojus Fusi (Fuxi): jam apsireiškė aštuonios trigramos. Dabar nustatyta, kad knyga negalėjo būti sudaryta anksčiau nei Vakarų Džou laikais, galbūt apie IX a. pr. m. e. Nors tradiciškai "Dešimties sparnų" (十翼 shí yì) "Permainų knygos" komentarai priskiriami Konfucijui, jie ko gero buvo sudaryti Kariaujančių valstybių periodo pabaigoje, gal net Vakarų Han laikais.
Vilkduja
Istorija
„Vilkduja“ koncertuoja festivaliuose „Mėnuo Juodaragis“, „Velnio akmuo“, taip pat koncertuota Estijoje, Nyderlanduose, kartais rengiami soliniai pasirodymai.
Permainų knyga
"Permainų knygos" pagrindą sudaro 64 iš šešių ištisinių ir pertrauktų linijų (爻 yáo) sudaryti simboliai - heksagramos (卦 guà). Ištisinės linijos atitinka Jang, pertrauktos - In. Heksagramas taip pat galima padalinti į trigramas - trijų linijų darinius. Tradiciškai manoma, kad iš pradžių atsirado trigramos, vėliau - heksagramos, tačiau archeologiniai duomenys leidžia spėti, kad buvo atvirkščiai. Kiekviena heksgrama atspindi vieną būseną kismo procese. Būrimo praktikose heksagramos gaunamos metant kraujažolės stiebelius, taip pat naudojama ir kitų metodų. Knygoje kiekviena heksagrama yra paaiškinta, jai apibūdinti parinktas aforizmas.
Vilkduja
Stilius
„Vilkdujos“ kuriama muzika stilistiškai sunkiai apibūdinama: muzikos apžvalgininkai naudoja trip-hop, eksperimentinės muzikos, postpunk žanrų etiketes. Grupės kūryboje jungiami „šalti“ elektroniniai ritmai, noise elementai ir neįprasti, maginiai tekstai. Teigiama, kad „Vilkdujos“ muzika yra „tarsi šiuolaikinė tautosaka, kurianti nauja iš to, kas sena“.
„Vilkduja“ dainų tekstams būdingi mitopoetiniai vaizdiniai: vyrauja kosminių šviesulių (saulės, žvaigždžių, sambrėškių, ypač mėnulio), žvėrių ir chimeriškų sutvėrimų (kačių, žuvų, velnių, paukščių) motyvai, daug dėmesio skiriama žodžio ir tylos magijai bei įvairiopai fluidinei mitologijai, ryškus numinoziškumas, siekis peržengti skirtybes.
Sandraugos čempionų taurė
Sandraugos čempionų taurės turnyras – kasmetinis futbolo turnyras, vykstantis tarp buvusios SSRS šalių nugalėtojų.
Pradėtas žaisti 1993 m. Maskvoje. Turnyre dalyvauja buvusių 15 sovietinių respublikų stipriausi klubai, o šešiolikta be konkurencijos dalyvauja Rusijos jaunių arba jaunimo komanda (pastaraisiais metais šešioliktoji komanda paprastai iš Serbijos).
Turnyro žaidynių formulė – 16 komandų padalinamos į 4 grupes ir žaidžiama vieno rato sistema. Grupių nugalėtojai patenka į atkrentamąsias rungtynes. Dėl to, kad turnyras vyksta dirbtinės dangos manieže, kai kurios komandos atsisako dalyvauti turnyre, saugodamos savo futbolininkus nuo galimų traumų. Pavyzdžiui, Ukrainos čempionai nedalyvavo pirmuose dviejuose turnyruose. Kai kurie klubai, rungtyniaujantys Europos taurėse, į turnyrą atsiunčia atsarginę sudėtį. Dėl šių ir kitų priežasčių (didelis skirtumas tarp komandų pajėgumo, sumažėjęs susidomėjimas sovietinių laikų futbolu) prieš 2000 m. turnyras prarado savo populiarumą.
Indėnžuvės
Indėnžuvės (Ptychocheilus) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
Peleniškiai (reikšmės)
Peleniškiais vadinami kaimai:
Romualdas Marcinkus
Romualdas Marcinkus:
Paršeliai
Paršeliai – kaimas šiaurės vakarinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurę nuo Šunskų. Anksčiau priklausė Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiui.
Lubomir Gadon
Liubomiras Gadonas (slapyvardis Poraj, ; 1831 m. gruodžio 16 d. Skuodas – 1908 m. vasario 5 d. Krokuva) – teisininkas, lietuvių ir lenkų visuomenės veikėjas, publicistas, istorikas.
Biografija
Baigęs Mintaujos gimnaziją 1852–1856 m. studijavo Tartu universitete. Nuo 1858 m. teisėjas Kaune, vienas iš Kauno bajorų klubo pirmininkų. Per 1863 m. sukilimą sukilėlių paskirtas kurį laiką ėjo Kauno miesto viršininko pareigas. Emigravęs gyveno Prancūzijoje, Anglijoje, dirbo Tautinės valdžios agentūroje Londone, Vokietijoje. 1867–1894 m. V. Čartoriskio asmeninis sekretorius ir jo politinių siekių rėmėjas, diplomatinis pasiuntinys. Emigrantų istorijos ir literatūros draugijos Paryžiuje veikėjas. 1880–1892 m. Lenkų bibliotekos Paryžiuje direktorius. Organizavo žinių apie Lietuvą ir Lenkiją (ypač gyventojų persekiojimus) teikimą Vakarų Europos demokratinei spaudai; daug rašė ir pats. Persikėlęs į Krokuvą tvarkė Čartoriskių rinkinius. 1899 m. išspausdino surinktų atsiminimų apie A. Mickevičių.
Strėvininkai
Strėvininkais vadinamos šios gyvenvietės:
Ignotas Dembinskis
Ignotas Dembinskis (g. 1753 m. Krokuva, m. 1799 m. Krokuva) – medžioklis, pasiuntinys į seimą, kamergeris. Henriko Dembinskio – sukilimo dalyvio tėvas.
Biografija
Arnolfo Stepono ir Kunegundos Aksak sūnus. 1778 metais buvo Stanislovo Austo Poniiatovskio kamergeris, 1784 m. – medžiokliu, vėliau – Krokuvos vėliavininku. Pasiuntinys nuo Krokuvos vaivadijos į 1784 metų seimą. Buvo Ketverių metų seimo komisaru nuo Krokuvos pavieto.
Momentų metodas
Momentų metodas – statistikoje taikomas metodas taškiniams įverčiams rasti. Metodą pasiūlė K. Pirsonas.
Tiriamojo atsitiktinio dydžio X skirstinys priklauso nuo nežinomojo parametro \theta, todėl nuo jo turėtų priklausyti ir momentai. Momentų metodas siūlo sulyginti atsitiktinio dydžio momentus su jų empiriniais atitikmenimis ir sudaryti lygčių sistemą. Išsprendę sudarytą lygčių sistemą nežinomo parametro atžvilgiu, gauname nežinomo parametro įvertį.
Anankė (palydovas)
Anankė arba Jupiteris XII – Jupiterio palydovas, atrastas Seth Barnes Nicholson Mount Wilson observatorijoje. 1951 m.
Anankė yra didžiausias Jupiterio palydovas grupėje, pavadintoje tuo pačiu vardu. Anankė ir visa jos grupe sukasi aplink Jupiterį priešinga kryptimi nei Jupiteris aplink savo ašį, orbitos ištęstos eliptinės ir daug pasvirusios Jupiterio ekvatoriaus atžvilgiu. Visa tai liudija jog Anankė ir jos grupė atsirado greičiausiai iš subyrėjusio asteroido.
Pavadinimas
Anankė pavadinta Adrastėjos motinos vardu. Adrastėja buvo viena iš Kretos nimfų, prižiūrėjusi Dzeusą kai šis buvo dar mažas. Anankė yra viena iš lemties deivių, apdovanojančių bei baudžiančių žmones už jų veiksmus.
Anita Spanner
Anita Spanner (g. 1960 m. gruodžio 22 d. Štirija) – Austrijos dainininkė.
1984 m. atlikėja su daina „Einfach weg“ atstovavo Austrijai Eurovizijos konkurse, vykusiame Liuksemburge. Nors nacionalinėje atrankoje dainai nebuvo lygių ir pergalė pelnyta užtikrintai, tačiau tarptautiniame konkurse daina liko nepastebėta. Gavusi tik 5 taškus, Austrijos atstovė liko paskutinėje 19 vietoje.
Vėliau Anita išleido dar kelias dainas, tačiau jos nesusilaukė tokios sėkmės Austrijoje kaip 1984 m. eurovizinis kūrinys. 1991 m. atlikėja dar kartą bandė savo laimę konkurse, tačiau tą kartą daina „Land in Sicht“ nacionalinėje atrankoje aplenkė tik tris kūrinius ir liko 7 vietoje.
1990-ųjų viduryje Anita ištekėjo ir šeimos įsipareigojimai privertė ją sustabdyti savo muzikinę veiklą. Iki 2008 m. dirbo teisininke, o šiuo metu ji yra grupės Hit4You narė.
Pakertai
Pakertai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Žiežmarių, pakeliui į Stakliškes. Seniūnaitijos centras. Veikia Žiežmarių mokyklos pradinis skyrius, Dainių paštas (LT-56022), nedidelė parduotuvė, vaikų darželis, mokykla, biblioteka, sveikatos priežiūros punktas, kultūros namai.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Gatvė Pakertuose
Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Kosta Rikos provincijos
Kosta Rika administraciškai suskirstyta į 7 provincijas. Jos savo ruožtu skirstomos į kantonus (jų šalyje yra 81), o šie – į apygardas (iš viso 463).
1848 m. šalyje sudarytos 5 provincijos (komarkos): San Chosė, Alachuelos, Kartago, Heredijos ir Gvanakastės. 1858 m. sudaryta Puntarenaso provincija, o 1870 m. – Limono. Dabartinės 7 provincijos oficialiai patvirtintos 1902 m.
left|300px
Valinas
Valinas (Val) – viena iš dvidešimties dažniausių aminorūgščių Žemėje. Pirmąkart išskirtas vokiečių chemiko Emil Fischer iš kazeino. Žinduoliams bei paukščiams nepakeičiama aminorūgštis (turi gauti su maistu). Augalai ir mikroorganizmai geba sintetinti iš piruato.
Valinas, kaip ir kitos šakotosios aminorūgštys, yra susijęs su nejautrumu insulinui: diabetu sergantys žmonės (taip pat pelėse ir žiurkės) jo kraujuje turi daugiau. Vartojant mažiau valino turinčio maisto, jautrumas insulinui gali pagerėti, sumažėjant nutukimui. Riebalus kaupti skatina valino apykaitos produktas, 3-hydroksi-izobutiratas.
Valinas svarbus kraujodaroje, jo trūkstant gerai nebeatsistato pradinė, visoms kraujo ląstelėms pradžią duodanti pirmtakų populiacija.
Piliuona
Piliuona – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, kairiajame Nemuno krante prieš jam išsiplečiant į Kauno marias. Taurakiemio seniūnijos centras. Veikia Piliuonos gimnazija, biblioteka (nuo 1959 m.), paštas (LT-53021), medicinos punktas, kultūros namai, yra Piliuonos koplyčia. Medienos apdirbimo, mėsos, žuvų perdirbimo pramonė.
Apylinkėse – draustinis (260 ha), Piliuonos piliakalnis. Miestelį kerta keliai:
miniatiūra|left|Piliuonos gatvė miniatiūra|left|Renginių vieta
Istorija
Istoriniuose šaltiniuose Piliuona yra minima 1586 m. Darsūniškio inventoriuje. 1744 m. priklausė Darsūniškio parapijai. XIX a. Piliuona – kaimas Marijampolės apskrities Panemunės-Pažaislio valsčiuje, priklausęs Pakuonio parapijai.
Prieš pastatant Kauno HE, Piliuonos miestelis buvo šiek tiek į šiaurę nuo dabartinės gyvenvietės.54.803°N, 24.128°W
Gyventojai
1738 m. buvo 10 šeimų.
Didžiausio tikėtinumo metodas
Didžiausio tikėtinumo metodas – statistikoje naudojamas taškinių įverčių skaičiavimo metodas, pasiūlytas R. Fišerio.
Šiuo metodu rasti parametrų įverčiai yra suderintieji ir efektyvieji, tačiau kartais jie gali būti paslinktieji.
Visinčia
Visinčia – upė Šalčininkų rajone; Šalčios dešinysis intakas (Merkio baseinas). Prasideda greta Mikantonių kaimo, pačiame aukštupyje prateka Didžiosios durpyną. Teka į šiaurės vakarus, už Zavišonių – į pietvakarius. Upės vidurupis ir žemupys yra Rūdininkų girioje. Įteka į Šalčią 26 km nuo jos žiočių, netoli Tetervinų kaimelio.
Intakai:
Upės aukštupio vaga (iki Gasčionių) sureguliuota. Ties Šalčininkėliais (33 km nuo žiočių) patvenkta (tvenkinio plotas 17,7 ha). Upė pasižymi skaidriu, švariu vandeniu. Upės baseine gausu miškų, pelkių, telkšo Kernavo ežeras. Žemupio slėnis beveik negyvenamas, įtrauktas į Visinčios hidrografinį ir kraštovaizdžio draustinius.
Gyvenvietės prie upės: Anuliškės, Jackonys, Gasčionys, Šalčininkėliai, Tartokas, Zavišonys, Pavisinčia, Skubėtai, Jundiliškės, Gudeliai, Gumbas, Ūta.
thumb|left|230px|Visinčia ties Gudeliais
Iciūnai (Panevėžys)
Iciūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, šalia kelio. Rytiniu kaimo pakraščiu teka Upytė. Yra dievdirbio Vinco Svirskio kryžius.
Petras Pacenka
Petras Vytautas Pacenka (1885–1956) – Lietuvos visuomenės ir valstybės veikėjas.
Iciūnai (Panevėžys)
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Svirskio kryžius (be skersinio)
Petras Pacenka
Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Rožės ir Jono Pacenkų šeimoje, šiaurės rytų Lenkijoje, dabartiniame Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko kaime. Paaugęs keletą metų dirbo Punsko „Žiburio“ knygyne, kur įrišinėjo knygas, vėliau darbavosi „Dzūko“ bendrovės buhalteriu. Buvo Blaivybės draugijos Punsko skyriaus pirmininku, dalyvavo blaivininkų suvažiavimuose Kaune. Buvo aktyvus visuomeninkas ir blaivaus gyvenimo agitatorius, giedojo Punsko bažnyčios chore.
1919 metų lapkričio 15 d. vykusio Punsko krašto 49 kaimų atstovų mitingo metu karu su Vaitakiemio seniūnu Kazimieru Mielkumi ir Punsko bažnyčios klebonu Motiejumi Simonaičiu paskelbia apie lietuviško Punsko valsčiaus įkūrimą. Išrenkamas pirmuoju valsčiaus viršaičiu. Aktyviai imasi organizacinio darbo: buria valsčiaus milicininkus, vykdo mobilizaciją į Lietuvos kariuomenę, surašinėja per Pirmąjį pasaulinį karą valsčiaus nuostuolius.
Kai 1919 m. rugsėjo 7 d. ankstų rytą Lenkijos kariuomenė vėl užėmė Punską, lietuviško valsčiaus administracija kartu su Petru Pacenka priversta pasitraukti į Lietuvą. Valsčiaus centras įsikuria Radiškės geležinkelio stoties pastate. Po trejų metų viršaičio rūpesčiu valsčiaus administracijai pastatomas namas Sangrūdoje, kur Pacenka viršaičio pareigas eis dar trejus metus.
Calico Light Weapons Systems
Calico Light Weapons Systems (CLWS), Calico Light Weapons Inc. – privati JAV ginklų gamybos kompanija, pagarsėjusi ginklais su sraigtinėmis dėtuvėmis.
Dabartinė kompanijos būstinė yra Kornelijaus mieste (Cornelius; Oregonas).
Istorija
Kompanija, tada California Instrument Company, buvo įkurta 1982 m. Beikersfilde (Bakersfield, Kalifornija). Tada kompanija projektavo ir gamino instrumentus naftos pramonei. Kompanija turėjo gerus metalo apdirbimo ir inžinerijos specialistus bei įrangą, tad 1985 m. gegužę sukūrė naujovišką šaunamųjų ginklų dėtuvių variantą - sraigtines dėtuves. Tada buvo išbandytos pirmosios 100 šovinių talpos sraigtinės dėtuvės .22 LR kalibro karabinams. Vėliai šių dėtuvių bazėje buvo sukurta visa šaunamųjų ginklų šeima. 1989 m. birželį buvo išleisti pirmieji 9 mm kalibro ginklai su 50 ir 100 šovinių sraigtinėmis („dvigubos spiralės“) dėtuvėmis.
1990 m. kompanija buvo parduota, bet liko įsikūrusi Beikersfilde. 1991 m. kompanija buvo vėl parduota vienam iš dėtuvių konstruktorių. 1998 m. kompanijos veikla buvo perkelta į Sparksą (Sparks, Nevada), kur iki tol buvo gaminamos atsarginės ginklų dalys.
1994 m. Calico produkcijos pardavimai smarkiai sumažėjo, nes įsigaliojo Federalinis šturmo ginklų draudimas, apribojęs naujai gaminamų civilių ginklų dėtuvių talpą 10 šovinių. 2004 m. šio draudimo galiojimas baigėsi (įstatymas buvo priimtas dešimčiai metų), ir Calico vėl ėmė gaminti ginklus.
2006 m. Calico vėl buvo parduota ir perkelta į Hilsborą (Hillsboro, Oregonas), kur sutelkta visa kompanijos šaunamųjų ginklų gamyba.
Calico yra vienas didžiausių ginklų gamintojų, gaminančių didelės talpos (50 ir 100 šovinių) dėtuves automatiniams ir savitaisiams ginklams.
Panaudojimas
Calico ginklai kartais panaudojami filmuojant įvairius filmus, ypač fantastinius, nes jie ne tik patikimi, efektyvūs, bet ir atrodo futuristiškai.
1999 m. vasarį Bruklino Federalinis apygardos teismas priėmė nutartį, kad Calico (ir dar 5 ginklų gamintojai) neatsargūs savo rinkodaros ir platinimo veikloje, dėl ko jie prisidėjo prie nelegalaus ginklų gabenimo į Niujorko valstiją. Calico reklamos pabrėžia kompanijos ginklų dėtuvių talpą, ginklų patvarumą ir ugnies galią. Kompanija taip pat pabrėžia, kad jos ginklai, atseit, tinka sportiniam šaudymui.
Gaminiai
CLWS gamina eilę pistoletų ir and pistoletinio kalibro karabinų. Calico šaunamieji ginklai pasižymi cilindro formos sraigtinėmis 50 ar 100 šovinių talpos dėtuvėmis, tvirtinamomis prie ginklo viršaus. Tūtelės išmetamos pro angą ginklo apačioje, kur galima gan patogiai pritaisyti tūtelių gaudyklę.
Calico 9 mm pistoletai, karabinai ir pistoletai kulkosvaidžiai naudoja tokį patį spynos principą (roller-delayed blowback) kaip ir Heckler & Koch kompanija savo šaulių ginkluose.
2012 m. SHOT Show parodoje Calico pademonstravo 12 kalibro lygiavamzdžio šautuvo prototipą su viršutine sraigtine dėtuve.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/7 grupė
XIX Pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos 7 grupės rezultatai.
Žiedelis
Žiedelis – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 3 km į pietus nuo Platelių, tarp Ilgio ežero vakaruose ir Platelių ežero rytuose. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietryčius – 0,67 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 148,1 m. Rytinis krantas žemas, užpelkėjęs, kiti krantai aukštesni, apaugę mišku (Beržoro miškas). Rytuose išteka upelis link Akležerio ežero. Šalia įsikūręs Laumalenkų kaimas, kaimo turizmo sodybos.
Alvydas Katinas
Išsilavinimas
1978 m. baigė Utenos 2-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, kur įgijo lietuvių kalbos ir literatūros mokytojo specialybę.
Karjera
1982–1987 m. Leliūnų vidurinės mokyklos užklasinio darbo organizatorius. 1987–1988 m. Utenos rajono Kultūros skyriaus vedėjas. 1989–1990 m. LKP Utenos rajono komiteto ideologijos skyriaus vedėjas.
1991–1993 m. valstybinės įmonės „Mėsa“ apsaugos ir kontrolės skyriaus kontrolierius. 1994–1995 m. dirbo UAB „Avokada“. 1995–1997 m. Utenos apskrities administracijos kalbos tvarkytojas ir atstovas spaudai. 1997–1999 m. individualios įmonės „Aljukva“ savininkas. 2000–2001 m. Utenos jaunimo mokyklos direktorius.
Politika
1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus narys, nuo 2001 m. LSDP tarybos narys, Utenos skyriaus pirmininkas.
Nuo 1997 m. Utenos rajono savivaldybės tarybos narys. 2001–2003 m. Utenos rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2003–2023 m. Utenos rajono savivaldybės meras.
Korupcija
2015 m. lapkričio 3 d. – 2016 m. sausio 2 d., dėl įtarimų kyšininkavimu, nušalintas nuo mero pareigų.
2021 m. kovą VTEK vienbalsiai nusprendė, kad A. Katinas pateko į interesų konfliktą ir tokiais veiksmais pažeidė Viešųjų ir privačių interesų derinimo įstatymo reikalavimus.
Poezija
Nuo 1986 m. literatų klubo „Verdenė“ narys, nuo 2011 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Eilėraščiai spausdinti mokytojų poezijos rinktinėje „Pabūk džiaugsmu“, rinktinėje „Taip tyliai tyliai“ (111 meilės eilėraščių), Utenos literatų kūrybos almanache „Verdenė“, dainų tekstai – rinktinėje „Širdies melodija tyli“.
Skeltakūnės
Skeltakūnės (Pogonichthys) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
Stanislovas Potockis (1776)
Grafas Stanislovas Florionas Potockis (1776 m. gegužės 6 d., Monastiriska – 1830 m. lapkričio 29 d., Varšuva) – generolas-adjutantas, senatorius-vaivada, Lenkijos kongreso kunigaikštystės pėstininkų vyriausiasis vadas.
Vienas iš šešių lenkų generolų sukilėlių, užmuštų 1831 m. sukilimo metu už atsisakymą pažeisti priesaiką, duotą Lenkijos carui ir visos Rusijos imperatoriui Nikolajui I.
Biografija
Kilo iš Lenkijos magnatų Potockių, herbo „Piliawa“ savininkas. Haličo seniūno, grafo Juozapo Makarijaus Potockio ir Liudvikos Liubomirskos sūnus. Lvovo kašteliono Juozapo Potockio anūkas. Grafo Antono Potockio (brigados generolas, slaptasis patarėjas) vyresnysis brolis.
Karinę karjerą pradėjo 1794 metais Kostiuškos vadovaujamoje Lenkijos armijoje, sukilime prieš Rusijos imperijos ir Prūsijos jungtines pajėgas, kur jis buvo kunigaikščio Juozapo Poniatovskio adjutantas.
Napoleono karo dalyvis. 1809 Stanislovas Potockis pasireiškė Varuvos kunigaikštystės karo su Austrija karo Zamostės ir Sandomiero mūšiuose.
1818–1829 metais – Lenkijos kongreso kunigaikštystės 1-mos divizijos vadas. 1830 m. lapkričio 29 d. naktį, siekdamas užkirsti kelią Lenkijos sukilimo pradžiai, buvo sukilėlių užmuštas už atsisakymą pažeisti priesaiką, duotą Lenkijos carui ir visos Rusijos imperatoriui Nikolajui I, ir prisijungti prie jų bei vadovauti sukilėlių pajėgoms. thumb|left|200px|Paminklas septyniems generolams [[Varšuva|Varšuvoje]] thumb|left|200px|Stanislovo Potockio kapas Ištikimiems priesaikai lenkų generolams 1841 metais, prabėgus 10 metų po 1831 metų sukilimo numalšinimo, vienoje Varšuvos aikštėje, imperatoriaus Nikolajaus, asmeniškai padariusio busimo obelisko eskizą, įsakymu buvo pastatytas paminklas septyniems generolams:
Ant paminklo buvo iškaltas užrašas: „Lenkams, gulusiems 1830 metais už ištikimybę savo Monarchui“.
Paminklas buvo nepopuliarus tarp miestelėnų, kurie 1830 metų sukilėlius skaitė didvyriais, o nuo jų rankų žuvusius generolus – tautos išdavikais. 1917 m. balandį, Antrojo pasaulinio karo metu, vokiečių pajėgoms okupavus Varšuvą, paminklas Varšuvos gyventojų buvo išardytas.
S.Potockis palaidotas Varšuvos Povonzkų kapinėse.
Šeima
Pirmoji žmona – Jozefa Sologub (m. 1828), Lenkijos Seimo nario Jurgio Sologubo duktė, kurią jis vedė 1798 metais. Ji buvo jo sūnaus Leono Potockio (1799–1864), žinomo Lenkijos rašytojo, motina. Ta santuoka baigėsi skyrybomis. Antroji žmona (nuo 1815 m. vasario) Mariana (Marija Kazimirovna) Gurska (Gorska).
Sarakai
Sarakai – kaimas šiaurės vakarinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Šunskų.
Scarlett Johansson
Scarlett I. Johansson (g. 1984 m. lapkričio 22 d. Niujorke) – amerikiečių aktorė ir dainininkė.
Yra pelniusi po vieną Tony ir BAFTA apdovanojimą, nominuota dukart Oskaro ir penkiskart Auksinio gaublio apdovanojimams.
Aniujis
Aniujis  – upė Rusijoje, Sibire, Jakutijoje; Kolymos dešinysis intakas. Susidaro susiliejus Didžiojo ir Mažojo Aniujo upėms, kurios prasideda Anadyrio plokščiakalnyje. Aniujo upės ilgis – vos 8 km. Didžiojo Aniujo ilgis 693 km, Mažojo Aniujo – 738 km.
Diana Gaičiūnaitė
Biografija
Tėvai Lidija Gaičiūnienė ir Arvydas Gaičiūnas, brolis Arvydas Gaičiūnas. 1990–1991 m. kilnojamojo cirko „Jantar“ artistė Maskvoje. 1997 m. baigusi Maskvos estrados ir cirko meno mokyklą dirba su broliu Lietuvoje įkurtame kilnojamajame magijos teatre „DiArchy“.
Teatro „DiArchy“ trupės gastrolių geografija: Graikija, Indija, Italija, Japonija, Prancūzija, Vietnamas, Vokietija ir kt. šalys.
Įvertinimas
Tarptautinių iliuzionistų festivalių Grand Prix: 1994 m. Paryžius, 1998 m. Praha, 2000 m. Berlynas, 2002 m. Viena
FC Seoul
„FC Seoul“ – Pietų Korėjos futbolo klubas iš Seulo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1983 m., kai įsikūrė Lucky-Goldstar FC.
Vėliau Lucky-Goldstar Hwangso persikėlė į šalies sostinę Seulą.
Dar buvo vienas persikėlimas į Anjangą.
Galiausiai sugrįžo į Seulą ir tapo FC Seoul.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Juoda ir raudona spalvos.
Žaidėjai
Sudėtis atnaujinta: 2019 m. rugsėjo 12 d.
Glaruso kantonas
Glaruso kantonas – rytų vidurio Šveicarijos kantonas. Sostinė – Glarusas. 2006 m. liepos duomenimis, kantoną sudarė 25 savaivaldybės. Gyventojai kalba vokiečių kalba, pagrindinės religijos – protestantizmas ir katalikybė. Plotas 685 km². Aukščiausias taškas Tödi, 3614 m.
Nuorodos
thumb|left|260px|Glaruso kantonas
Puodžiūnai (reikšmės)
Puodžiūnais vadinami kaimai:
Šilalės Jono Tartilavičiaus Batakiečio evangelikų liuteronų bažnyčia
Šilalės Jono Tartilavičiaus Batakiečio evangelikų liuteronų bažnyčia – evangelikų liuteronų bažnyčia Šilalėje.
Istorija
XVIII a. pabaigoje į Šilalę ir jos apylinkes atkeliavo daug įvairių amatininkų iš Prūsijos ir čia apsigyveno. Jų vaikai dažniausiai būdavo krikštijami Romos katalikų bažnyčioje, o jų gimimai ir krikštai būdavo registruojami Šilalės Romos katalikų bažnyčios knygose. 1806 m. Šilalės Romos katalikų bažnyčios vikaras M. Jurkovskis išleido atskirą evangelikams liuteronams atliktų dvasinių apeigų knygą, kurioje krikštai, jungtuvės būdavo įrašomi lotynų kalba.
Dvarininkas Pilsudskis Šilalės evangelikams padovanojo žemės sklypą su sąlyga, kad ant dovanoto žemės sklypo prie Šilalės miestelio būtų statoma bažnyčia. 1806 m. Šilalės miestelio evangelikai pastatė medinę bažnyčią. 1833 m. bažnyčia sudegė. Vasaros metu evangelikai laikydavo pamaldas po atviru dangumi. Žiemos metu ir kai pamaldos būdavo su Šventa vakariene jos vykdavo parapijiečių namuose. 1838 m. nudegusios vietoje pastatyta antra medinė bažnyčia. Prie bažnyčios buvo pastatyta medinė varpinė. 1882 m. bažnyčia suremontuota, o ant bažnyčios vakarinio galo pastatytas medinis bokštas ir įkeltas varpas. 1941 m. birželio 24 d., pirmosiomis karo dienomis, bažnyčia vėl sudegė. Parapijos centras persikėlė į Obelyno kaimą. Dalį savo namo Julius ir Marė Gėrkiai paskyrė bažnyčiai ir čia vykdavo pamaldos. Gėrkių namuose pamaldos vyko iki 1991 metų, kol Šilalės parapijiečiai vėl atstatė savo bažnyčią.
Šilalės liuteronų parapijai švenčiant 200 metų jubiliejų, 2006 m. spalio 28 d., Lietuvos evangelikų liuteronų bažnyčios konsistorijos nutarimu Šilalės bažnyčiai suteiktas čia XVI a. evangeliją pradėjusio skelbti Jono Tartilavičiaus Batakiečio vardas. Šilalė buvo viena pirmųjų vietovių, kur buvo pradėtas skelbti liuteroniškas tikėjimas. Čia jau 1525-1527 m. iš Batakių kilęs Šilalės Romos katalikų parapijos klebonas J. Tartilavičius Batakietis kunigaudamas Šilalėje skelbė evangeliškus pamokslus ir skleidė reformacijos idėjas. Vyskupo Vaclovo Virbickio persekiojamas prieš 1536 m. gegužės 29 d. pasitraukė į Prūsiją pas kunigaikštį Albrechtą, kurio buvo paskirtas tarnauti Karaliaučiaus miesto lietuvių liuteronų bendruomenėje.
Demjanka
Demjanka  – upė Rusijoje, Tiumenės srityje; Irtyšiaus dešinysis intakas. Prasideda dviem ištakomis Omsko srityje, Vasiuganės pelkynuose. Teka į šiaurės vakarus pelkėtu slėniu Vakarų Sibiro lyguma. Krantai žemi, apaugę miškais. Vaga labai vingiuota. Demjanka būna užšalusi spalio–gegužės mėnesiais.
Didžiausi intakai: Keumas (dešinysis), Tegusas, Urna, Imgytas, Didysis Kunjakas (kairieji).
Internacionalizmas
Internacionalizmas – politinė doktrina ir idėja, pagal kurią nacionaliniai interesai pajungiami bendriesiems tautų arba kurios nors klasės interesams. Nacionaliniai interesai dažniausiai pajungiami ekonominiu bei politiniu bendradarbiavimu. Internacionalizmas yra priešingas nacionalizmui, šovinizmui ir patriotizmui.
Nikolajus Sliunkovas
Nikolajus Nikitovičius Sliunkovas (, 1929 m. balandžio 26 d. – 2022 m. rugpjūčio 9 d. ) – TSRS partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys.
Biografija
1962 m. baigė Baltarusijos žemės ūkio mechanizacijos institutą. Dirbo Minsko traktorių gamykloje meistru, cecho viršininku, gamyklos profsąjungos pirmininku. 1960–1965 m. – Minsko atsarginių detalių gamyklos direktorius, nuo 1965 m. – Minsko traktorių gamybinio susivienijimo generalinis direktorius.
1983–1987 m. – Baltarusijos KP CK I sekretorius. Nuo 1987 m. – TSKP CK sekretorius ir Ekonomikos skyriaus vedėjas. Nuo 1988 m. – TSKP CK socialinės – ekonominės politikos komisijos pirmininkas. TSKP CK narys nuo 1986 m., kandidatas į TSKP CK Politinio biuro narius nuo 1986 m., TSKP CK Politinio biuro narys nuo 1987 m. Nuo 1990 m. – pensijoje.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos 7, 10, 11 šaukimų deputatas. 1989 m. – TSRS liaudies deputatas.
Socialistinio darbo didvyris (1974 m.), TSRS Valstybinės premijos laureatas (1971 m.).
Hadrozauras
Hadrozauras (Hadrosaurus) – abejotino pavadinimo ančiasnapis dinozauras. Šio dinozauro skeletas, atrastas 1858 m., buvo pirmasis pilnas skeletas, rastas Šiaurės Ameikoje. 1868 m. tapo pirmuoju sumontuotu dinozaurų skeletu.
Hadrozaurai gyveno netoli Naujojo Džersio valstijos krantų (JAV) vėlyvajame kreidos periode (prieš 80 mln. metų). Manoma, jog buvo nuo 7 iki 10 metrų ilgio ir svėrė apie 7 tonas. kairėje|miniatiūra|Hadrozauro skeletas
Aitosas
Aitosas  – miestas rytų Bulgarijoje, Burgaso srityje. Nutolęs 30 km į vakarus nuo Juodosios jūros. Savivaldybės centras. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 22 591 gyventojas.
Istorija
Archeologiniai radiniai liudija, žmonių gyventa V amžiuje prieš mūsų erą. 1378 m. miestą užkariavo Osmanų imperija.
Saušilio ežerėlis
Saušilio ežerėlis arba Linmarkis – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 10 km į pietryčius nuo Žlibinų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,2 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 168,7 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais. Rytuose išteka upelis link Lendrupio (Minijos intakas). Pietiniu krantu eina riba su Telšių rajonu, į pietus stūkso Ariškės miškas. Šalia įsikūręs Saušilio kaimas. Rytine pakrante eina kelias.
Skirvytė (Šilutė)
Skirvytė – kaimas Šilutės rajono savivaldybės pietvakariuose, Rusnės saloje, Nemuno deltos regioniniame parke, 2 km į pietvakarius nuo Rusnės, prie Skirvytės upės. Kaime yra polderis, Simo Knapkio etnografinė sodyba, etnografinė sodyba – muziejus.
Istorija
Iki 1920 m. Skirvytės kaimas buvo įsikūręs abipus Skirvytės upės. 1736 m. Skirvytės kaime įkurta vienklasė pradinė mokykla, 1888 m. atidaryta antra klasė. XIX a. antroje pusėje Skirvytės kaime surinkimus laikė klimkiškis sakytojas Ziesdraitis. 1888 m. Skirvytės kaimas nukentėjo nuo pavasarinio potvynio. 1905 m. kaime buvo 507 gyventojai.
1920 m. Skirvytės kaimas padalintas: dalis, esanti kairiajame Skirvytės upės krante, liko Vokietijai (1925 m. buvo 392 gyventojai; nuo 1939 m. vadinamas Skirvyte I, nuo 1946 m. – Borovojė . Kita dalis, esanti dešiniajame upės krante, priskirta Klaipėdos kraštui, jame 1923–1939 m. buvo Lietuvos Respublikos pasienio policijos postas. 1939–1944 m. vokiečiai šį kaimą vadino Skirvyte II. Po II pasaulinio karo dalis pastatų buvo nugriauta, kita dalis – perkelta į Pakalnės ir Sodų gatves. 1959 m. Skirvytės apylinkė prijungta prie Rusnės, 1967 m. Skirvytės kaimas prijungtas prie Rusnės miesto ir pervadintas Skirvytės gatve, sunumeruotos sodybos. 1993 m. įsteigus Rusnės apylinkę Skirvytė vėl tapo kaimu. 1997 m. buvo 2 ūkiai, 3 gyventojai.
Žymūs žmonės
Skirvytės kaime gimė:
Stambulo Galatasaray (krepšinio klubas)
Galatasaray Medical Park - profesionalus Turkijos krepšinio klubas, žaidžiantis Turkijos krepšinio pirmenybėse ir ULEB Europos taurės turnyre. Tai viena iš 1905 metais Stambule įkurto Galatasaray SK klubo komandų. Klube 2009-10 m. sezone žaidė Simas Jasaitis.
Klubo istorija
Klubas įkurtas 1929. Jo įkurėjumi laikomas Ahmet Robensonas, vienas iš krepšinio pradininkų Turkijoje. Jis dar 1911 pradėjo mokyti mokinius krepšinio pagrindų Galatasarajaus vidurinėje mokykloje, o vėliau tapo Galatasaray SK klubo prezidentu. Klubas yra vienas iš pirmųjų susikūrųsių Turkijos krepšinio klubų. Ši komanda nuolat pirmaudavo Turkijos krepšinyje, tačiau Galatasaray SK vis labiau remiant futbolo komandą, komandos rezultatai ėmė vis labiau prastėti, tad geriausi krepšinio komandos metai jau praeityje.
Klubo pasiekimai
ULEB Europos taurės 2007–2008 m. sezone pateko į pusfinalį, bet į finalą nepateko nusileidusi Badalonos Joventut komandai.
Vilniaus sporto mokykla Tauras
Vilniaus sporto mokykla „Tauras“ – specializuota neformaliojo švietimo įstaiga.
Istorija
Vilniaus švietimo ir jaunimo reikalų skyriaus 1992 m. vasario 6 d. įsakymu Nr. 86 mokykla reorganizuota į Žaidimų mokyklą, prijungiant futbolo skyrių. 1994 m. rugsėjo 30 d. tapo savivaldybės biudžetine įstaiga. 1995 m. rugsėjo 13 d. Vilniaus m. savivaldybės rejestro tarnyboje įregistruojamas pavadinimas. 1997 m. kovo 25 d. pavadinimas pakeistas į Vilniaus sporto mokykla „Tauras“. Vilniaus m. savivaldybės taryba 2001 m. gegužės 30 d. sprendimu Nr. 329 nutarta reorganizuoti Vilniaus rankinio sporto mokyklą, prijungiant ją prie Vilniaus sporto mokyklos „Tauras“.
Elvyra Janina Kunevičienė
Elvyra Janina Misevičiūtė-Kunevičienė (g. 1939 m. gruodžio 9 d. Kazokuose, Krekenavos valsčius) – Lietuvos finansininkė, politinė bei visuomenės veikėja, socialinių mokslų daktarė.
Biografija
1991–1992 m. Gedimino Vagnoriaus Vyriausybėje – LR finansų ministrė. 1992–1996 m. ir 1996–2000 m. LR Seimo narė, 1996–1999 m. Seimo biudžeto ir finansų komiteto pirmininkė, 2000 m. Nuosaikiųjų konservatorių frakcijos narė. 2003–2017 m. VšĮ „Kiekvieno sveikata“ direktorė.
1989 m. Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos narė, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos tarybos narė, 1993 m. Tėvynės sąjungos valdybos narė.
Vyras Edmundas, ekonomikos mokslų kandidatas, docentas.
Būka
Būka – upelis Lietuvoje, Utenos rajone, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Išteka iš Utenykščio ežero vakarinės įlankos. Teka į pietryčius mišku. Žemupyje pasuka į pietus ir įteka į Baluošo ežerą tarp Strazdų ir Šuminų kaimų. Priklauso Žeimenos baseinui.
Vaga labai vingiuota, upė vandeninga ištisus metus. Upėje aptiktos žuvys: kuojos, lydekos, aukšlės, gružliai, ešeriai, šapalai, meknės, pasitaiko plakių, ungurių, kartuolių, vėgėlių.
Vienintelė gyvenvietė prie Būkos – Vaišnoriškė.
Klaipėdos Vitės progimnazija
Klaipėdos Vitės progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190438953. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1953 m. septynmetės mokyklos bazėje įkurta 5-oji Klaipėdos vidurinė mokykla. 1963 m. mokykla išsikelia į naujai pastatytą (dabartinį) pastatą. 1995 m. mokyklai suteiktas Vitės vidurinės mokyklos vardas. 2000/2001 m. m. reorganizuota į Vitės pagrindinę mokyklą. 2013 m. veikė adresu Švyturio g. 2. Nuo 2018 m. Vitės progimnazija.
Būka
Upėvardžio kilmė neaiški. Pavadinimas Būka siejamas su būkas („pelkių paukštis, baublys“). Tačiau upelis dar žinomas kaip Būga – šis žodis siejamas su („paupio klampynė“), sl. *buga („šlapynė, klampynė“), kurie kilę iš („lenkti“).
Arvydas Gaičiūnas (1969)
Biografija
Tėvai Lidija Gaičiūnienė ir Arvydas Gaičiūnas, sesuo Diana Gaičiūnaitė. 1984–1990 m. mokėsi Maskvos estrados ir cirko meno mokykloje. 1990–1991 m. Maskvos kilnojamojo cirko „Jantar“, nuo 1991 m. su seserimi Lietuvoje įkurto kilnojamojo magijos teatro „DiArchy“ artistas. Parengė numerių su sūnumi Arvydu (g. 2001 m.).
Teatro „DiArchy“ trupės gastrolių geografija: Graikija, Indija, Italija, Japonija, Prancūzija, Vietnamas, Vokietija ir kt. šalys.
Lidija Gaičiūnienė
Lidija Gaičiūnienė (g. 1946 m. gegužės 13 d. Gorkyje, dab. Žemutinis Naugardas) – Lietuvos cirko artistė, oro akrobatė.
Biografija
Vyras Arvydas Gaičiūnas, vaikai Arvydas Gaičiūnas ir Diana Gaičiūnaitė. 1967 m. baigusi estrados ir cirko meno mokyklą Maskvoje dirbo „Sojuzgoscirk“ cirkuose. Su V. Pikčiūnaite-Putriene parengė numerį „Kordeparelis“, su vyru – „Žaidimas su lašu ir šmaikščiais“ (1975 m.). Nuo 1991 m. Lietuvoje įkurto magijos teatro „DiArchy“ kostiumų dailininkė, cirko artistų asistentė.
Herschel kosminė observatorija
Herschel kosminė observatorija (Herschel Space Observatory) – didžiausia šiuo metu veikianti kosminė observatorija, turinti 3,5 metro skersmens teleskopą reflektorių ir 3 kosmoso tyrimo instrumentus, atšaldytus beveik iki absoliutaus nulio. Herschel gali dirbti infraraudonųjų – submilimetrinių bangų spektro ruože ir tyrinėti šalčiausius ir tolimiausius mūsų Visatos objektus, pasislėpusius už dulkių debesų ir nematomus kitiems teleskopams. Herschel Kosminė Observatorija priklauso ESA (European Space Agency), prie projekto daug prisideda ir NASA. Hershel be teleskopo turi tris kosmoso tyrimo prietaisus: HIFI, PACS ir SPIRE. Tai spektrometrai ir fotometrai. Svarbiausia Herschel užduotis – ištirti, kaip atsirado pirmosios galaktikos, kaip jos tapo tokiomis, kokios yra dabar. Taip pat dujų ir dulkių debesų – naujų žvaigždžių atsiradimo vietų - tyrimas, aplink kitas žvaigždes esančių diskų, iš kurių gali formuotis planetos, paieška bei kometų atmosferų, kuriose gausu sudėtingų molekulių, tyrimas. Ši kosminė observatorija į kosmosą išskriejo 2009 gegužės 14 vidurdienį. Savo darbą ši kosminė stotis baigs 2012 metais. Herschel į kosmosą pakilo nešamas raketos nešėjos Ariane 5 ECA kartu su taip pat ESA priklausančiu kosminiu teleskopu Planck. Po 30 minučių kelionės du kosminiai laivai atsiskyrė ir Herschel nuskriejo savo keliu.
Orbita
Herschel observatorijai ir Planck erdvėlaiviui atsiskyrus, abu jie nuskriejo atskiromis orbitomis į Lagranžo tašką L2 Žemės - Saulės sistemoje. Praėjus dienai po atsiskyrimo dar buvo atliktas Herschel trajektorijos patikslinimo manevras, užtikrinantis, kad observatorija tikrai skries numatyta orbita. Manevras buvo sėkmingas ir po 60 dienų Herschel jau pasiekė reikiamą orbitą. Dabar observatorija skrieja 1.5 mln km nuo Žemės, kitoje pusėje nei Saulė.
Kodėl Herschel orbitai buvo pasirinktas būtent L2 taškas? Saulė, Žemė ir Mėnulis yra stiprūs šviesos ir šilumos šaltiniai, trukdantys teleskopo darbui. Dėl šios priežasties visos arti Žemės esančios galimos orbitos kosminei observatorijai netinka. Artimiausia tinkama orbita yra aplink vieną iš Žemės - Mėnulio sistemos Lagranžo taškų, tačiau ji netinka dėl to, kad šie du dangaus kūnai pernelyg dažnai patenka į teleskopo regėjimo lauką. Todėl buvo pasirinktas artimiausias taškas, kuriame Saulės, Žemės ir Mėnulio spinduliuotė jau nebetrukdo stebėjimams.
Misija
Didžioji dalis tolimosios Visatos objektų yra šalti ir skleidžia tik infraraudonąją ir submilimetrinių bangų spinduliuotę. Šią spinduliuotę sugeria Žemės atmosfera, todėl antžeminiais teleskopais atlikti tyrimus šioje spektro dalyje nėra galimybės. Galėdamas registruoti tolimosios infraraudonosios srities ir submilimetrinių bangų spinduliuotę, Herschel pasiekia dar niekieno netirtą informaciją apie tolimuosius Visatos objektus ir jų evoliuciją. Tai yra pirmoji kosminė observatorija, skirta dirbti šioje spektro dalyje. Pagrindiniai Herschel informacijos apie tolimąją Visatą šaltiniai bus dulkės ir vanduo. Labai dažnai mes negalime stebėti tolimų Vistaos objektų dėl to, kad tarp jų ir Žemės yra šaltų dujų ir dulkių debesų, kurie sugeria beveik visą spinduliuotę, tačiau praleidžia infraraudonąsias ir submilimetrines bangas, taip pat ir patys jas spinduliuoja. Herschel galės rinkti ir analizuoti informaciją apie jų temperatūrą, cheminę sudėtį ir kitas savybes, leidžiančias spręsti apie jų aplinką ir tai, kas yra už jų. Vanduo taip pat spinduliuoja šioje spektro dalyje. Iš vandens spektro galima gauti daug informacijos apie jo aplinką.
Instrumentai
Herschel Kosminė Observatorija be teleskopo turi dar tris kosmoso stebėjimo ir tyrimo instrumentus, skirtus spektrometrijai ir fotometrijai. Šie prietaisai apima 55 – 672 mikrometrų ilgio bangų spektro ruožą. Visi trys instrumentai yra observatorijos service modulyje, prie kriostato (šaldiklio).
Kriostatas palaiko reikiamą žemą teleskopo ir prietaisų temperatūrą. Herschel teleskopas ir prietaisai yra šaldomi iki 0,3K. Daugiausiai šaldymo reikalaujančios prietaisų dalys yra laikomos pačiame kriostate. Kriostate yra 2160 litrų skysto helio pripildytas diuaras. Tiek helio užteks prietaisus šaldyti 3,5 metų, t. y. iki misijos pabaigos.
Veikdamas kaip spektrometras, šis prietaisas gali registruoti 51 – 220 µm spinduliuotę iš 50 x 50 arcsec lauko su R=1000 iki R=5000 ir gali aptikti iki −63 dB stiprumo signalą.
Energijos tiekimas
Kosminės observatorijos energijos tiekimo sistemą sudaro trys dalys: paneliai su Saulės baterijomis, paprasta baterija ir energijos tiekimo valdymo elementas (PCU).
Chris Brown
Christopher Maurice Brown (g. 1989 m. gegužės 5 d.), žinomas kaip Chris Brown, yra R&B ir pop dainininkas, šokėjas, aktorius.
Herschel kosminė observatorija
Energijos tiekimas
Herschel observatorijos Saulės baterija pritvirtinta prie Saulės skydo, skirto kriostatui apsaugoti nuo Saulės spindulių, viršutinės dalies. Kontrolės sistemos dėka, baterijos visada atsuktos į Saulę.
Chris Brown
2009 m. jis buvo areštuotas ir pripažintas kaltu dėl jo tada buvusios draugės, pop dainininkės Rihannos sumušimo.
Herschel kosminė observatorija
Atradimai
Herschel Kosminė Observatorija veikia jau metus ir per tą laiką buvo padaryta keletas įdomių atradimų.
Svarbiausi Herschel pasiekimai:
Finansų ministerija
Finansų ministerija – valstybės įstaiga (ministerija), tvarkanti valstybės biudžetą. Jai paprastai vadovauja finansų ministras. Skirtingose valstybėse šie pavadinimai bei konkretūs įgaliojimai gali būti skirtingi.
Vakarų šalyse finansų ministerijos dažnai laikomos esminių sprendimų formuotojomis. Komunistinėse šalyse finansų ministerijų įtaka paprastai menka.
Juodasis grundalas
Juodasis grundalas (Gobius niger) − grundalinių (Gobiidae) šeimos žuvis.
Paplitusi visoje Europoje.
Juodieji grundalai gyvena iki 3 metų ir pasiekia iki 18 cm ilgį. Žuvys labai vikrios ir jausdamos pavojų pasislepia savo urvuose, todėl jas sunku pastebėti. Aptinkamos nuo vieno iki 50 m gylyje, nuo 5 ‰ sūriame vandenyje.
Maitinasi kirmėlaitėmis, sraigėmis ir smulkiais vėžiagyviais; labai vislios. Kai kas priskiria jas prie parazitinių žuvų.
Naujarodžiai
Naujarodžiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, šalia kelio, Upytės upelio kairiajame krante. Seniūnaitijos centras. Stovi Rodų koplyčia-mauzoliejus (nuo 1861 m.), yra biblioteka.
Klaipėdos Tauralaukio progimnazija
Klaipėdos Tauralaukio progimnazija  – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Klaipėdos g. 31/Lazdynų g. 2, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 291792710. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.
Naujarodžiai
Rodų koplyčia
Gretimame Rodų II kaime yra koplyčia–mauzoliejus, pastatyta 1861 m. iš lauko akmenų, skaldos ir plytų (projekto autorius – italų architektas Cezaris Anikinis). Koplyčioje buvo palaidoti dvarininkai Švoinickiai (tarp jų ir 1863–1864 m. sukilimo dalyvis, dailininkas Romanas Švoinickis; 1845–1915 m.). Koplyčia restauruota 1989–2000 m.
Klaipėdos Tauralaukio progimnazija
Istorija
1933 m. Tauralaukio vaikus mokė mokytoja K. Jurevičiūtė-Klimavičienė. Po Antrojo pasaulinio karo Tauralaukyje apsigyveno daug rusų tautybės žmonių, todėl buvo įkurta mokykla, kurioje dėstyta tik rusų kalba. 1956 m. įsteigta klasė lietuvių kalba. Dirbo mokytoja J. Sirutienė. 1964 m. atidaryta antra klasė, dirbo mokytoja A. Butkutė. 1964 m. klasė dėstoma rusų kalba uždaryta. 1968 m. pastatyta nauja pradinė mokykla. Dirbo mokytojos A. Kazlauskienė-Rudžionienė, St. Steponavičienė. 1986–1987 m. mokykla reorganizuota į keturmetę. Mokinių skaičius išaugo iki 80, atsirado net dvi pirmosios klasės, kurioms vadovavo R. Jasienė ir V. Jurgutytė.
Naujarodžiai
Gyventojai
thumb|left|250px|Kelias ties Naujarodžiais
Klaipėdos Tauralaukio progimnazija
Istorija
1994–1995 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 1997 m. praplėstos Klaipėdos miesto teritorijos ribos. 1998 m. sausio 22 d. miesto tarybos sprendimu mokykla tapo Klaipėdos miesto Tauralaukio pagrindine mokykla. 1998 m. išleista pirmoji devintokų laida. 2002 m. mokykla reorganizuota, prijungtas Tauralaukio darželis.
Kazimieras Krasinskis
Kazimieras Krasinskis (g. 1725, m. 1802 m.) – Karūnos tribunolo maršalka 1783 metais, politinis veikėjas, Prūsijos grafas nuo 1798, Stanislovo Leščinskio kamergeris nuo 1747, Krasnostavo ir Novo Krčinos seniūnas, Karūnos didysis stovyklininkas nuo 1763 metų. thumb|left|150px| Kazimiero Krasinskio trečioji žmona Ana Osolinska Buvo karaliaus Liudviko XV dvariškis.
1764 metais buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius nuo Chelmo žemės.
Vaikai
Turėjo sūnų Juozapą Motiejų ir dukterį Elžbietą.
Ašmonai
Ašmonai – kaimas šiaurės vakarinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 4 km į rytus nuo Šunskų.
San Chosė provincija
thumb|240px|Kantonų žemėlapis
San Chosė provincija  – viena iš 7 Kosta Rikos provincijų, išsidėsčiusi šalies vidurio vakarinėje dalyje. Administracinis centras – San Chosė.
Geografija
Provincija ribojasi su Heredijos ir Alachuelos provincijomis šiaurėje, su Kartago ir Limono – rytuose, su Puntarenaso – pietuose ir vakaruose. Per provinciją driekiasi Centrinė Kordiljera, supama Centrinio ir El Cheneralio slėnių. Pereso Seledono kantone iškilusi aukščiausia šalies vieta – Čiripo (3820 m).
Konachtas
Konachtas (Connachta reiškia „Kono palikuonių žemė“) – vakarinė Airijos provincija, priklausanti Airijos Respublikai. Iš viso gyventojų 588 tūkst. (2022 m. duomenimis). Sudarytas iš: Golvėjaus grafystės, Leitrimo grafystės , Majaus grafystės, Roskomono grafystės ir Sligo grafystės. Provicijos centras Golvėjus. Konachtas užima 16 935 km².
Aukščiausias Konachto taškas Milris (air. Maol Réidh) (814 m) Majuje. Didžiausia Konachto sala, taip pat didžiausia Airijos sala – Akailo sala (air. Oileán Acla). Didžiausias ežeras – Koribo ežeras.
Dėl prancūzų karinės pagalbos iki 1798 metų egzistavo Konachto respublika.
Didžiausias miestas teritorijoje Golvėjus su 72 tūkstančiais gyventojų (2006 m.)
Lieplaukė
Lieplaukė – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Telšių, prie geležinkelio Klaipėda–Šiauliai. Seniūnaitijos, parapijos centras. Yra Lieplaukės geležinkelio stotis, stovi medinė Lieplaukės Šv. Jurgio bažnyčia, 1928 m. pastatytas Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas – koplytstulpis (atstatytas 2002 m.). Veikia Lieplaukės pagrindinė mokykla, biblioteka. Yra išlikusių XVIII–XIX a. liaudies skulptūrų. Yra vokiečių karių kapai.
Kaimą supa Alsėdžių-Pagermantės miškai, prateka Sruoja. 2 km į šiaurės vakarus nuo Lieplaukės tyvuliuoja Alsėdžių ežeras. Iš šiaurės rytų prie Lieplaukės prieina Germanto kraštovaizdžio draustinis. Rytuose yra Kuodžių alkakalnis, vadinamas Vorkalniu.
miniatiūra|left|Koplytstulpis – Nepriklausomybės paminklas (1918–1928) miniatiūra|left|Atminimo akmuo prie geležinkelio miniatiūra|left|Bendruomenės centras
Istorija
Kaimas žinomas nuo viduramžių, kuomet priklausė Ceklio žemei (tada vadintas Liepžemiu), istoriniuose šaltiniuose minimas 1253 m. 1421–1842 m. priklausė Žemaičių vyskupijai. Nuo XVI a. pradžios minima kaip miestelis. XVII a. suteikta turgaus privilegija. Per Šiaurės karą (1700–1721 m.) Lieplaukė labai nukentėjo. XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje veikė spirito varykla ir kelios smuklės. 1929 m. įsteigta Blaivybės draugija. Miestelyje veikė Šaulių kuopa. Vėliau miestelis sunyko dėl Telšių konkurencijos. TSRS okupacijos metais Lieplaukė buvo tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė.
1886 m. įsteigta pradžios mokykla, 1949–2002 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 2002 m. Lieplaukės pagrindinė mokykla. 1951 m. atidaryta biblioteka.
1621 m. Stanislovas Kiška pastatė koplyčią, 1861 m. pastatyta Šv. Jurgio bažnyčia, 1927 m. atnaujinta. 1844 m. įkurta parapija.