cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bukiškių žemės ūkio mokykla
Istorija
1977 m. mokykla reorganizuota į vidurinę kaimo profesinę mokyklą Nr.1, įvestas vidurinis mokymas, mokslo metų trukmė pailgėjo iki 3 metų. Kasmet buvo priimama apie 300 moksleivių. Mokykloje vienu metu mokėsi apie 1000 moksleivių. Be traktorininkų, melioratorių, vairuotojų, įvesta nauja sodininko – daržininko specialybė. Nuo 1981 m. pradėtos formuoti atskiros merginų grupės.
1984 m. mokykla pavadinta vidurine kaimo profesine technikos mokykla Nr.61, 1989 m. – žemės ūkio mokykla. Buvo panaikintas vidurinis mokymas, moksleivių skaičius žymiai sumažėjo. Įvestos naujos specialybės: namų ūkio meistro ir namų ūkio ekonomės. Mokytis šių specialybių buvo priimami mokiniai, baigę devynias klases. Mokslas truko dvejus metus ir 8 mėnesius. 1992 m. buvo atkurtas mokomasis ūkis, kuriame augintos grūdinės kultūros, įvairios daržovės, vyko praktiniai užsiėmimai. Moksleiviai iš pačių užaugintų daržovių gamino įvairų maistą. 1994 m. atkurta ferma. 1997 m. vėl įvestas vidurinis mokymas.
2015 m. mokykla buvo reorganizuota ir prijungta prie Vilniaus automechanikos ir verslo mokyklos (VAVM).
Sporting Bettemburg
Istorija
Klubo ištakos siekia 1927 m., kai buvo įkurtas Sporting Bettemburg.
1940 m., kai Liuksemburgas buvo okupuotas nacistinės Vokietijos, vadinosi Fußballklub Bettembourg.
Nuo 1944 m. vėl vadinaosi Sporting Club Bettembourg.
Ilgą laiką rungtyniavo žemesniuose divizionuose, o vėliau pateko Pirmąjį divizioną (trečia pakopa). Buvo iškritę į ketvirtą pakopą.
Pirmasis divizionas (III)
Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Pirmame divizione ir Serie 2 užėmė septintą vietą.
2019–2020 m. čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. Tuo metu ekipa lyderiavo Pirmojo diviziono Serie 2. Po sezono perkelti į aukštesnį divizioną.
Foussball Éierepromotioun (II)
2020–2021 m. sezone debiutavo Foussball Éierepromotioun lygoje (Promotion d’Honneur). Kai čempionatas buvo nutrauktas, ekipa užėmė dešimtą vietą.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Foussball Éierepromotioun lygoje (Promotion d’Honneur) ir užėmė šeštą vietą.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Foussball Éierepromotioun lygoje (Promotion d’Honneur).
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione – futbolo stadione, kurio talpa 1 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – dirbtinė danga.
Užtraukiamoji virvelė
200px|miniatiūra|dešinėje|Megztas kapšelis su užtraukute Užtraukiamoji virvelė, užtraukutė – virvelė (grandinėlė, kaspinas, raištelis ar juosta) iš bet kokios tekstilinės ar netekstilinės medžiagos,  skirta drabužio ar drabužio dalies dydžiui reguliuoti ar pačiam drabužiui užsegti, krepšiui uždaryti. Tam virvelė patraukiama ir užfiksuojama (paprastai surišama, kartais fiksuojama spaustuku). Paprastai užtraukiamoji virvelė būna perveriama per praveras, kilpas, ąsas ir pan., todėl tokias virveles dar vadina įveriamoji virvelė
Laisvosios užtraukiamosios virvelės dalies ilgis gali padidėti, kai užveržiant ji sutraukiama. Kai kuriais atvejais naudojama kilpos pavidalo užtraukiamoji virvelė su spaustuku, o ne vienlinka įveriamoji virvelė su dviem laisvais surišamais arba nesurišamais galais.
Naudojimas
Dažnai drabužių, krepšių ir pan. užtraukiamosios virvutės galuose turi antgalius, kurie neleidžia galams nuspurti, palengvina virvelės įvėrimą į pravėras.
Pavojai
1996 m. JAV Vartotojų produktų saugos komisija išleido nurodymus vaikų viršutinių drabužių saugai, turinčius apsaugoti nuo pasismaugimo drabužių kaklo ar juosmens užtraukiamosiomis virvutėmis ar apsiraizgymo jomis. Vaikų drabužių virvutės yra paslėptas rizikos veiksnys, nes gali tapti mirties ar sužalojimų priežastis, kai virvutės užsikabina už žaidyklų ir žaidimų aikštelių įrangos, autobusų durų, lovyčių ir pan. 1985-1999 m. CPSC gavo pranešimus apie 22 mirtis ir 48 nemirtinus nelaimingus atsitikimus, kai vaikų drabužių virvutės už ko nors užkliuvo. 2006 m. CPSC išleido laišką vaikų viršutinių drabužių gamintojams, importuotojams ir pardavėjams, kuriuo ragina užtikrinti, kad drabužiai neturėtų kapišonų užtraukiamųjų virvučių, kurios kelia vaikams pasismaugimo grėsmę. Paskutiniais metais JAV buvo atšaukti keletas gaminių dėl galimos pasismaugimo grėsmės.
Lietuvoje galioja analogiškos paskirties europinis standartas LST EN 14682:2008. Vaikiškų drabužių sauga. Vaikiškų drabužių virvelės ir įveriamosios virvelės. Techniniai reikalavimai
BBL dujotiekis
BBL dujotiekis – magistralinių dujotiekių jungtis tarp Jungtinės Karalystės ir Nyderlandų.
Dujotiekio tiesimo darbai nuo kompresorinės stoties šiaurės Nyderlanduose iki Baktono gamtinių dujų terminalo prasidėjo 2006 m. liepos 14 d. Tų pačių metų gruodžio 1 d. statybos darbai užbaigti. Dujotiekio ilgis – 235 km, iš kurių 230 km yra po vandeniu. Dujotiekiu tiektos dujos tik viena kryptimi: iš Nyderlandų į Jungtinę Karalystę. Nuo 2019 m. dujotiekis pritaikytas dujų tiekimui iš Jungtinės Karalystės į Nyderlandus.
Molaina
Ilgis 21 km, baseino plotas 64 km². Prasideda Radikonių miško pietiniame pakraštyje, Barklainių apylinkėse. Teka į šiaurę Gėlainių miškais, įteka į Nevėžį 130 km nuo jo žiočių, ties Maletiškiu, į vakarus nuo Panevėžio. Vagos plotis 5–8 m. gylis 1,4-1,6 m, ties Molainiais patvenkta. Vidutinis nuolydis 1,18 m/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Vandens debitas žiotyse 0,32 m³/s.
Intakai: Gardinas, Armuliškis, Vešeta (kairieji), Šakinė (dešinysis). Molaina ir visi jos intakai visiškai reguliuoti.
Upėvardis kildinamas nuo žodžio molis („tąsi rusva žemė“).
Geros blogybės
thumb|Parodos [[Šiuolaikinio meno centras|Šiuolaikinio meno centre plakatas (1992 m.)]] Geros blogybės – Lietuvos dailininkų grupė, įkurta 1992 m. Grupė atsisakė tradicijų ir reprezentavo meno pasaulį tokį, koks jis tuomet buvo.
Tyra West-F3 dujotiekis
Tyra West-F3 dujotiekis – magistralinių dujotiekių jungtis tarp Danijos ir Nyderlandų.
Geros blogybės
Grupės sukurimą paskatino tuo metu Vilniaus dailės akademijoje dėsčiusio Lietuvos išeivijos dailininko Kęstučio Zapkaus dėstymo įtaka. Zapkaus studentai kartu dirbo, bandė naujas strategijas, ieškodami savo temų rašė dienoraščius, aktyviai dalyvavo vieni kitų darbų aptarimuose, netgi kūrė bendrą diplominį darbą – devynias drobes, sukomponuotas iš devynių stačiakampių, iš kurių tik vienas buvo originalas, o kiti – bendrakursių darbų kopijos. Tiesa, jo neleista gintis. Tai išryškino nehierarchinį kūrybos ir bendradarbiavimo supratimą.
Tyra West-F3 dujotiekis
Dujotiekio tiesimo darbai užbaigti 2004 m. Dujotiekio ilgis – 100 km. Tiekiamos dujos tik viena kryptimi: iš Danijos į Nyderlandus.
Roberta Sirgedaitė
(g. 1995 m. balandžio 3 d.) – Lietuvos kino ir teatro aktorė.
Biografija
2014 m. baigė Tarptautinę Amerikos mokyklą Vilniuje.
2014–2015 m. studijavo Londono Royal Holloway universitete prancūzų kalbą ir kiną.
2015–2019 m. LMTA studijavo Vaidybą. 2019–2021 m. VDU studijavo Žurnalistiką ir medijas.
2021 m. liepą – gruodį dirbo „Lietuvos ryto TV“ reportere, sukūrė ~50 reportažų.
2017–2022 m. su kolegėmis Saule Gotberge, Kamile Lebedyte ir Jurgita Maskoliūnaite grojo bosine gitara ir dainavo grupėje kofewino.
Virginija Vingrienė
Virginija Vingrienė (g. 1971 m. rugsėjo 5 d. Kermušijoje) – LR aplinkos ministerija vyr. specialistė, politinės partijos Demokratų sąjunga Vardan Lietuvos narė, žaliųjų judėjimo aktyvistė.
2016 -2020 kadencijoje buvo išrinkta į LR Seimą.
Biografija
1989 m. baigė Druskininkų Druskininkų 4-ąją vidurinę mokyklą. 1995 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijoje agronomijos studijas.
1995–1997 m. studijavo ekonomiką ir ekologiją magistrantūroje Vokietijoje, Halės-Vitenbergo Martino Liuterio universitete, kur susidomėjo žaliosiomis idėjomis, įsitraukė į vietinių studentų ekologinių ir aplinkosauginių grupių veiklą.
1997 m. įstojo į Aleksandro Stulginskio universiteto doktorantūrą. 2001 m. atsisakė mokslininkės karjeros ir pasuko valstybės tarnybos keliu. Dirba LR žemės ūkio ministerijoje vyr. specialiste. Darbo tvarka derina svarbius Lietuvai sprendimus su Europos Sąjungos institucijomis Briuselyje, yra ministerijos darbuotojų profesinės sąjungos pirmininkė, Valstybės tarnautojų viešųjų ir biudžetinių įstaigų darbuotojų profesinės sąjungos narė. Lietuvos agronomų sąjungos narė. Viena iš žaliųjų organizacijos – susivienijimo „Žali.lt“ iniciatorių, steigėjų ir vadovų.
Išsituokusi. Turi sūnų Liutaurą ir dukterį Rusnę. Moka vokiečių, rusų, anglų kalbas. Pomėgiai: gamtosauga, kraštovaizdžio formavimas, filosofija, psichologija, knygos, gamtos fotografija, kelionės, kalnų turizmas, praktikavo tradicinį karatė ir jogą.
MFK Kauno Žalgiris
MFK Kauno Žalgiris – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno, žaidė Lietuvos moterų futbolo A lygoje.
Ankstesniais metais vadinosi Kauno „Inkaras“, „FM-Tauras“, „FM-Žara“, „LSU-Žara“.
Istorija
Klubo užuomazgos yra 2000 metai, kai susibūrė Kauno sporto mokyklos komanda, o 2002 m. Kauno futbolo mokyklos ekipa pradėjo dalyvauti Moterų futbolo čempionate. Nuo 2015 m. „Žaros“ merginų futbolo ekipa atstovavo Lietuvos Sporto Universitetui ir Kauno miestui, dalyvavo Lietuvos moterų A lygos čempionate bei kituose LFF organizuojamuose futbolo turnyruose.
2020 m. ekipai vadovavo Mantas Babušis. 2021 m. gegužę paskirtas naujas treneris. Juo tapo Martynas Karpavičius.
2022 m. sausio mėn. oficialiai pranešta, kad MFK Žalgiris keičia spalvas, pereina į FC Hegelmann struktūrą.
Logotipas
Komanda nuo 2017 m. naudojo BC Žalgirio logotipą.
Nuo 2017 m. balandžio 4 d.
Tapus BC Žalgiris sistemos dalimi spalvinė gama pasikeitė į žalią-baltą. Aprangų gamintojai – Hummel.
Pasiekimai
Aukščiausias pasiekimas yra antroji vieta 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 m. Lietuvos moterų A lygos čempionate.
2017 m. sezoną kaunietės pradėjo triumfu LMFA organizuotame Žiemos taurės turnyre, kuriame įveikė 3 komandas.
2011 ir 2016 m. dalyvavo moterų futbolo taurės finalo rungtynėse, bet nusileido MFK Gintra-Universitetas komandai.
Stadionai
Komanda namų rungtynes žaidžia Kaune, „Kauno Žalgirio“ FA stadione arba NFA stadione.
Žaidėjų sudėtis
''Atnaujinta 2020 m. birželio 24 d. ''
Dado Coletti
Dado Koletis (Dado Coletti, g. kaip Riccardo Broccoletti 1974 m. rugpjūčio 27 d.) – Italijos kino aktorius, balso aktorius, radijo ir televizijos laidų vedėjas.
Biografija
Rikardas Brakoletis gimė Romoje, mokėsi Enco Garinėjaus kino mokykloje, debiutavo Romos „Sistina“ teatre. Lankė pantomimos ir dubliavimo kursus. Pradėjo vesti laidas vaikams, 1991–1994 m. dirbo „Disney Club“ televizijoje. 1998–1999 m. jis vėl vedė „Disney Club“ programą kartu laidų vedėju Frančesku Barberiniu. 1999 metais jis vedė „Rai 1“ televizijos laidą Big!
1999 m. debiutavo kaip kino aktorius Luidžio Perelio filme „Morte di una ragazza perbene“. „Rai Isoradio“ radijo laidų vedėjas.
Televizijos Rai 1, 2 ir 3 kanaluose vedė, įgarsino laidas „Telethon“, „Vienas už visus“ (Uno per tutti), „GNU“, „Sereno variabile“, „Festa italiana“ ir kt.
Nadijadas
Nadijadas  – miestas vakarinėje Indijoje, Gudžarate, į pietryčius nuo Ahmadabado; Khedos rajono centras. Pro miestą eina Ahmadabado–Vadodaros geležinkelis ir plentas. Vystoma metalo apdirbimo, baldų, tekstilės, maisto (cukraus, tabako) pramonė, bambukinių krepšių pynimo, odos, geležies dirbinių dailieji amatai. Veikia Dharamsinho Desajaus universitetas (įkurtas 1968 m.).
2011 m. beveik 80 % gyventojų buvo hinduistai, 15 % – musulmonai.
FC Atert Bissen
Football Club Jeunesse Bissen
1917 m. buvo įkurtas Football Club Jeunesse Bissen. Netrukus, 1923 m. šis klubas buvo išformuotas.
Red Star Bissen
1923 m. įkurtas Red Star Bissen. O neturkus, 1934 m. šis klubas likviduotas.
Football Club Atert Bissen
1945 m. birželio 24 d. buvo įkurtas Football Club Atert Bissen.
Ilgą laiką rungtyniavo žemesniuose divizionuose, 2017–2018 m. sezone tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais, Serie 1 grupėje ir pateko į Ehrenpromotion (antrą pakopą).
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Terrain ZAC Klengbousbierg – futbolo stadione, kurio talpa 1,5 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – dirbtinė danga.
Hapoel Afula FC
Afulos „Hapoel“ – Izraelio futbolo klubas iš Afulos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1924 m. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Liga Leumit (II pakopa), o iš šešiolikos dalyvių liko dešimtoje vietoje.
Pasiekimai
Klubas didelių laimėjimų nepasiekė. 2014–2015 m. antros pakopos pirmenybėse užėmė ketvirtą vietą, tai aukščiausias pasiekimas pastaraisiais metais.
Tikrosios krevetės
Tikrosios krevetės arba tiesiog krevetės (Caridea) – aukštesniųjų vėžiagyvių (Malacostraca) infrabūrys. Krevetės plačiai paplitusios viso pasaulio jūrose, kai kurios rūšys prisitaikusios gyventi gėlame vandenyje.
Sudarytos iš 5-8 segmentų, dažniausiai rausvos spalvos. Patelės padeda 50 tūkst. – 1 mln. kiaušinėlių kurie per parą išsivysto į nauplijų. Jos minta ikro gemalu, jį suvartojusios metamorfozės būdu virsta į antrą lervos stadiją, zoea. Tada savarankiškai minta dumbliais ir po kelių dienų virsta suaugusia krevete. Minta dumbliais ir zooplanktonu. Suaugusios krevetės migruoja į upių estuarijas, kur gausu maisto medžiagų ir mažesnis druskingumas. Ten jos vystosi, o vėliau vėl grįžta į atvirą jūrą, kur dauginasi.
Naudojimas maistui
thumb|left|250px|Tradicinis [[Tigrinė krevetė|tigrinių krevečių kario troškinys iš bengališkos virtuvės]] Krevetės yra labai svarbus maisto produktas. Kasmet sugaunama ~3,5 mln. tonų krevečių. Jos taip pat dažnai patenka į žuvų tinklus. Daug kur įrengiamos krevečių fermos, kur krevetės specialiai veisiamos maistui. Tai gausus kalcio, jodo, baltymų šaltinis, tačiau turi nedaug maistinės energijos.
Pardavimui paruoštos krevetės pagal paruošimo būdą skirstomos į kelias kategorijas: su galva ir su kiautu (HOSO, nuo ang. head on shell on), su kiautu (SO), su nulupta uodega (PTO, peeled tail on), nuluptos bet su paliktu traktu (PUD, peeled undeveined), su palikta „drugelio uodega“ („peleku“, BTTY-TO). Kartais šių sutrumpinimų priekyje papildomai rašoma F raidė, rodanti, kad krevetės užaugintos krevečių ūkyje (nuo ang. Farm). Krevetės pakuojamos kartu pagal dydį; dydis matuojamas vienetais kilograme arba vienetais svare. Pavyzdžiui, 30/40 pcs/kg.
Krevetės maistui paruošiamos pašalinant galvą, kiautą, virškinimo traktą ir uodegą. Pardavimui skirtoms krevetėms uodega dažnai paliekama dėl geresnės prekinės išvaizdos. Dažniausi paruošimo būdai yra virimas, kepimas, skrudinimas, kepimas ant grotelių.
Krevetės užima svarbią vietą Rytų Azijos, Viduržemio šalių ir kitų šalių nacionalinėse virtuvėse. Jos valgomos su įvairiais garnyrais, dažnai – ryžiais. Europoje šie vėžiagyviai yra svarbi ispaniškos paeljos, itališko cacciucco, portugališko caldeirada ir kitų patiekalų sudėtinė dalis. Azijoje krevetės labai dažnai naudojamos įvairiuose kario troškiniuose.
Fosilijos
thumb|250px|right|[[Lysmata debelius – „ugninė krevetė“, namų akvariumuose populiari krevetė]] Iki dabar rastos tik 57 išnykusių krevečių rūšių fosilijos. Ankstyviausios jų yra iš ankstyvojo Juros bei Kreidos periodų ir nepriskiriamos nei vienai dabartinei krevečių šeimai.
Akvariumai
Labiausiai jūriniuose akvariumuose paplitusios krevetės yra krevetė sanitaras Lysmata amboinensis bei koraliniuose rifuose gyvenantys arlekinai (gentis Hymenocera).
Nuorodos ir šaltiniai
fa:میگو Chèrvette Camarão Shrimp
Lakulyša
thumb|150px|XVII a. Lakulyšos atvaizdas. Sangamešvaros šventykla Mahakutoje ([[Karnataka)]]
Lakulyša ( 'vėzdo valdovas') – apie II a. m. e. gyvenęs indų dvasinis mokytojas, dažnai laikomas šaivų Pašupatos mokyklos pradininku. Taip pat laikomas Šivos įsikūnijimu. Ikonografiškai Lakulyša vaizduojamas kaip nuogas jogas su stačiu falu, rankoje belaikąs vėzdą.
Lauciai
Lauciai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Kauleliškių apylinkėje. Įsikūręs 7 km į šiaurės vakarus nuo Kauleliškių, 3 km į pietus nuo Šalčininkų, šalia sienos su Lietuva, prie Beržūnos (Degutės) upelio. Keliai į Svilus, Varnakiemį.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.
Lietuvos šachmatų kompozicijų kūrybos čempionatas
Lietuvo šachmatų kompozicijų kūrybos čempionatas - tai kas 2 metus, rengiamos šachmatų uždavinių kūrybos varžybos. Jas, pradžioje, organizavo Šachmatų kompozicijos komisija prie Lietuvos šachmatų federacijos, o nuo 1999 m. - Lietuvos šachmatų kompozitorių sąjunga.
Čempionato prizininkai išaiškinami atskirai:
Varžybos - neakivaizdinės. Dalyviai siunčia savo sudarytus šachmatų uždavinius varžybų teisėjams, kurie juos įvertinę pagal šachmatų kompozicijai keliamus reikalavimus, kiekvienam uždaviniui skiria taškus. Taškai sumuojami. Daugiausiai taškų, surinkusių uždavinių autorius, tampa čempionato nugalėtoju. Reikalavimai kompozicijoms ir vertinimo taisyklės laikui bėgant keitėsi.
Istorija
Lietuvos šachmatų kompozitorių padėtis pagerėjo 1972 m., įsteigus Šachmatų kompozicijos komisiją prie Lietuvos šachmatų federacijos. Sekančiais, 1973 m., buvo surengtos pirmosios šachmatų uždavinių sudarymo pirmenybės. Kompozitoriai varžėsi dviejų ėjimų, trijų bei daugelio ėjimų žanruose (sekcijose). Teisėjavo patyręs latvių kompozitorius ir sprendėjas. Latviai pirmąsias kompozicijos pirmenybes buvo surengę dar 1950 m. – tad turėjo daugiau patirties. Pirmųjų šachmatų uždavinių sudarymo pirmenybių nugalėtoju dviejų ėjimų uždavinių sekcijoje tapo vilnietis V. Inflianskas, o trijų ir daugelio ėjimų uždavinių grupėje – vilnietis I. Gažimonas.
Pirmosiose pirmenybėse nebuvo aukšto lygio kompozicijų, tačiau pačios pirmenybės tapo ilgaus kruopštaus organizacinio darbo pradžia. Nuo 1973 m. iki 1990 m. reguliariai (kas dveji metai) vykdavo šie šachmatų uždavinių kūrybos čempionatai, vėliau su ilgesnėmis pertraukomis, o nuo 2008 m. apie jų rengimą duomenų nerasta.
Hapoel Hadera FC
Haderos „Hapoel“ – Izraelio futbolo klubas iš Haderos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1930 m. 2006 m. prisijungė Hapoel Ironi Eran Hadera klubą. 2015 m. susijungė su Giv'at Olga FC.
Namų rungtynės žaidžia Afuloje.
Klaipėdos vanduo
Akcinė bendrovė Klaipėdos vanduo – vandens gavybos, valymo ir tiekimo bendrovė Klaipėdoje.
Veikla
Eksploatuoja ir aptarnauja 5 vandenvietes (4 Klaipėdoje ir 1 Gargžduose), 23 vandens gręžinius, 21 nuotekų perpumpavimo stotį, vandentiekio (383 km), kanalizacijos (371 km), lietaus nuotekų (310 km) tinklus Klaipėdoje ir Gargžduose, nuotekų biologinio valymo stotį Dumpiuose (Dovilų seniūnija).
94,2% akcinės bendrovės akcijų priklauso Klaipėdos miesto savivaldybės tarybai, 4,6% – Klaipėdos rajono savivaldybės tarybai, 1,2% – Neringos savivaldybės tarybai (2006]] m.).
2005 m. patiekė vartotojams 9,6 mln. m³ vandens ir apvalė 18,9 mln. m³ nuotekų. 415 darbuotojų (2006 m.).
2009 m. bendrovė patiekia vartotojams apie 11 mln. kub. metrų vandens. 2009 m. pabaigoje bendrovė aptarnavo 82 755 abonentus. 2009 m. pabaigoje bendrovėje buvo 386 darbo vietos, iš kurių 160 specialistų ir 226 darbininkų.
Istorija
1898 m. pradėtas gręžti pirmasis Klaipėdoje giluminis vandens gręžinys (277,85 m gylio). 1902 m. pradėjo veikti Klaipėdos vandentiekis, 1926 m. jo ilgis buvo 41 kilometras. 1933 m. veikė 30,5 km kanalizacijos ir 7,5 km lietaus nuotekų linijų. Nacių okupacijos metais buvo sugadinti siurbliai, išardyti kai kurie įrenginiai. 1945 m. įkurta Vandentiekio kontora, pavaldi Klaipėdos vykdomojo komiteto Komunalinio ūkio skyriui. 1946 m. patiekta 2 mln. m³ vandens.
1951 m. įkurtas Vandentiekio ir kanalizacijos trestas. 1963 m. pradėjo veikti antroji, 1966 m. – trečioji vandenvietė. 1969 m. vandentiekio tinklų ilgis buvo 119 km, kanalizacijos – 90 kilometrų. 1973 m. įkurta Klaipėdos teritorinė vandentiekio ir kanalizacijos valdyba, 1991 m. – Klaipėdos valstybinė vandens tiekimo įmonė, 1995 m. pertvarkyta į specialiosios paskirties akcinę bendrovę „Klaipėdos vanduo“, 2003 m. tapo akcine bendrove.
Augustinas Normantas
Augustinas Normantas (g. 1952 m. Auksodėje, Mažeikių rajonas ) – teisininkas, Seimo kontrolierius, buvęs LR Konstitucinio Teismo teisėjas, Vilniaus universiteto (VU) docentas, teisėtyrininkas konstitucionalistas.
Biografija
1970 m. baigė Mažeikių vidurinę mokyklą, 1970–1975 m. VU Teisės fakultete su pagyrimu baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1976–1980 m. studijavo Maskvos M. Lomonosovo universiteto Teisės fakulteto aspirantūroje. 1982 m. birželio 25 d. apgynė teisės mokslų kandidato disertaciją tema „Visaliaudinė valstybė: atsiradimas, esmė ir funkcijos“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras.
1975–1976 m. VU TF Valstybinės teisės katedros dėstytojas, nuo 1980 m. vyr. dėstytojas, nuo 1987 m. VU docentas (vėliau – VU TF Konstitucinės ir administracinės teisės, nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. Viešosios teisės katedros), 1993–1996 m. LR Seimo Valstybės ir teisės komiteto patarėjas, LR vyriausiosios rinkimų komisijos pirmininko pavaduotojas, nuo 1996 m. LR Konstitucinio Teismo teisėjas, nuo 2005 m. Seimo kontrolierius. Tiria skundus dėl apskričių viršininkų administracijų ir savivaldybių pareigūnų piktnaudžiavimo, biurokratizmo ar kitaip pažeidžiamų žmogaus teisių ir laisvių viešojo administravimo srityje.
Sūnus Edgaras (g. 1980 m.), teisininkas, Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjo padėjėjas.
Moka anglų, rusų kalbas.
Virginijus Sinkevičius
Virginijus Sinkevičius (g. 1990 m. lapkričio 4 d. Vilniuje) – ES ir Lietuvos politikas.
Biografija
2009 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries gimnaziją. 2009–2012 m. studijavo Jungtinės Karalystės Aberistvito universitete, kuriame įgijo ekonomikos ir tarptautinių santykių bakalauro laipsnį.
2012–2015 m. naujienų portalo „The Lithuanian Tribune“ autorius ir redaktorius.
2013–2014 m. dirbo JAV Vašingtono Europos analizės centre (CEPA) projektų vadovo padėjėju. 2013 m. stažavosi LR atstovybėje Vašingtone, JAV.
2014 m. buvo AB Lietuvos pašto tarptautinės grupės projektų vadovas, 2014–2015 m. – programos „Kurk Lietuvai“ dalyvis, 2015–2016 m. – Lietuvos oro uostų koncesijos projekto koordinatorius. 2016 m. „Investuok Lietuvoje“ Investicinės aplinkos gerinimo grupės vadovas.
2017 m. baigė Skaitmeninės politikos kursą Oksfordo universitete.
Kalba anglų, rusų, lenkų kalbomis.
Politinė karjera
2016–2019 m. Seimo narys. 2017–2019 m. ūkio, 2019 m. – ekonomikos ir inovacijų ministras. Nuo 2019 m. Europos Komisijos narys, Fon der Lejen Komisijoje atsakingas už aplinkosaugą, vandenynus ir žvejybą.
Pasiekimai
2018 m. asociacija „Investuotojų forumas“ apdovanojo už Geriausią metų sprendimą investicinei aplinkai gerinti bei Blokų grandinės lyderystės apdovanojimu #SWITCH! Tech Awards 2018 konferencijoje. 2019 m. Lietuvos verslo konfederacija apdovanojo „Partnerystės lyderio 2018“ apdovanojimu už lyderystę formuojant šalies inovacijų politiką. 2018 m. įtrauktas į 100 Įtakingiausių pasaulio jaunų žmonių viešajame sektoriuje sąrašą („Apolitical“ platforma).
Laisvalaikis
Laisvalaikiu žaidžia krepšinį ir futbolą (priklauso LR Seimo komandoms bei sporto mėgėjų komandai „Kažkur matyti“), domisi numizmatika, istorija, grožine literatūra.
IC 1613
230px|thumb|220px|IC 1613
IC 1613 – nykštukinė netaisyklingoji galaktika, esanti Banginio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 2,3 mln. šviesmečių. Regimasis ryškis – 9,2.
Šią galaktiką 1906 m. atrado vokiečių astronomas Max Wolf. Paskiras žvaigždes 1928 m. pirmasis įžiūrėjo kitas vokiečių astronomas Walter Baade (stebėjimus atliko Kalifornijos Maunt Vilsono observatorijos 2,5 m teleskopu).
IC 1613 galaktika priklauso Vietinei galaktikų grupei, į kurią įeina daugiau nei 50 galaktikų (tarp jų ir Paukščių Takas). Kadangi kosminiu mastu galaktika yra netoli, ji gana gerai ištyrinėta.
Galaktika išsiskiria tuo, kad joje mažai tarpžvaigždinių dulkių, jų nedaug ir erdvėje, skiriančioje šią galaktiką nuo Žemės stebėtojo. Be to, IC 1613 esama cefeidžių ir RR Lyrae kintamųjų žvaigždžių. Šios žvaigždės ir tarpžvaigždinių dulkių stoka padėjo išskirtinai tiksliai nustatyti atstumą iki šios galaktikos.
Ilgą laiką IC 1613 galaktikoje nebuvo aptikta žvaigždžių spiečių, tačiau 1978 m. joje galiausiai pavyko aptikti 43 labai nedidelius objektus. Veikiausiai 25 iš jų yra labai maži žvaigždžių spiečiai. Taip pat pavyko aptikti 11 labai mažus dulkių debesis.
Tailandinė šorėja
Tailandinė šorėja (Shorea henryana) – sparneninių (Dipterocarpaceae) šeimos lapuotis, kietmedžio rūšių augalas, paplitęs Indokinijos pusiasalyje (Laose, Kambodžoje, Tailande, Vietname, Malaizijoje ir Mianmare). Auga kalnuotose sausuose visžaliuose miškuose iki 900 m aukščio, mėgsta granito ir smiltainio dirvožemį.
Medis užauga iki 40 m aukščio, kamienas iki 100 cm skersmens, šakos prie pagrindinio kamieno kabančios arba horizontalios. Laja netaisyklingai apvali. Žiedai išdėstyti šluotelės formos. Lapai – paprasti pakaitiniai ir dviejų eilių nuo 6,5-12,5 iki 2,5-5 cm dydžio, pilkšvai melsvi, prielapis pjautuviškas ir plaukuotus. Vaisius 22x4 mm apiculate formos su trimis dideliais sparneliais ir dviem mažesniais su išilginėmis rievėmis sunoksta vasario mėn. Žievė gyliai suaižyta, rausvai ruda arba pilkšvai ruda apačioje, šviesiai geltona ar oranžinė viršutinėje dalyje.
Mediena naudojama statybai: sijoms, lentoms, grindų dangai, klijuotai fanerai, baldų gamybai ir gaminamos vienkartinės lazdelės valgymui.
Vardai
Pramoninis tailandinės šorėjos pavadinimas,. Tajų kalba – čueam, khiam, khiam khanong, khiam sai. Tagalų kalba – manggasinoro. Malajų kalba – melapi (Sabahas), meranti puteh, meranti putih (Indonezija, Saravakas), tengkavang (Vakarų Kalimantanas).
Gruodys
Gruodys – ežeras Molėtų rajone, 6,5 km į pietus nuo Alantos. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,37 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 137,3 m. Gylis iki 4,8 m. Ežeras ledyninės kilmės, telkšo rininiame duburyje. Kranto linija laba vingiuota, daug įlankų, kyšulių. Krantai daugiausia aukšti, statūs, tik rytinis žemas, apaugę siaura medžių juosta. Atabradas gan platus, padengtas smėliu, vietomis apaugęs meldais, nendrėmis, asiūkliais. Dugnas padengtas sapropelingu moliu. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Į Gruodžio ežerą įteka 3 bevardžiai upeliai, o rytuose išteka Virintos kairysis intakas Alanta. Pietuose ežeras siaura sąsmauka (upeliu) jungiasi su Duobio ežeru.
Prie ežero įsikūrę Gruodžių ir Ažuožerių kaimai. Veikia kaimo turizmo sodyba. Vakarine pakrante eina kelias.
Ežerėvardis Gruodỹs kildinamas nuo žodžio gruodas („sušalusi žemė“).
Šarlotės voratinklis (1973 filmas)
Šarlotės voratinklis – 1973 m. JAV muzikinis animacinis filmas vaikams, sukurtas pagal populiarią rašytojo Elwyn Brooks White to paties pavadinimo knygą. Filmas taip pat yra susilaukęs ir pratęsimo.
Siužetas
Ūkininko Džono fermoje gimsta keli paršeliai, tačiau vienas iš jų neišnešiotas todėl ūkininkas nori ji pribaigti. Apie tai išgirdusi fermerio duktė paslepia paršiuką, duoda jam Vilburo vardą ir išaugina ji, tačiau paršelis vis tiek po 6 mėnesių yra parduotas. Sužinojęs apie savo nelabai gera ateitį Vilburas pradeda verkti, ir išgirsta balsą iš aukščiau kuris jam sako: „aukščiau smakrą“. Paskui jis sužino kad tokius žodžius jam pašnibždėjo vorė vardu Šarlotė. Ji išgelbėja paršelį nuo mirties rašydama įvairiausius žodžius ant savo voratinklių, tačiau netikėtai miršta.
Įvertinimas
Tinklalapis „Rotten Tomatoes“ praneša, kad 76 % kritikų filmui parašė teigiamas apžvalgas (remiantis 21 apžvalgomis), ir filmą įvertino vidutiniškai 6,6 iš 10 balų.
Plunksninė pomiglė
Plunksninė pomiglė (Desmostachya bipinnata) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinis augalas. Arealas apima Šiaurės Afriką, Artimuosius ir Vidurinius Rytus, Pietų bei Pietryčių Aziją.
Tai iki 1 m aukščio užauganti žolė, statmenais 10–50 cm ilgio ir 2–6 mm pločio aštriais lapais. Žiedai susitelkę į 15–40 cm ilgio šluoteles. Kviečių piktžolė. Augalas pašarinis.
Plunksninė pomiglė, sanskritu vadinama kuśa- (kartais ir darbha-, nors tai gali būti ir kita rūšis) ir turi svarbią ritualinę reikšmę. Kuša gausiai minima jau „Rigvedoje“ – aukojimo (jadžnos) metu šia žole būdavo klojama žemė apie altorių (vedį), kad ant jos susėstų dievai. Kai kurie asketai iš kušos žolės daro demblius sėdėti per meditaciją.
Karolis Petrukonis
Karolis Petrukonis (g. 1987 m. gegužės 18 d. Lietuvoje, Trakuose) – Lietuvos krepšininkas rungtyniaujantis Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ klube. 2009–2010 m. sezone rungtyniavo Panevėžio „Techase“. 2010–2011 m. sezoną pradėjo Vilniaus „Perlo“ klube, vėliau persikėlė į Vilniaus „Lietuvos rytą“ kuriame ir pabaigė sezoną. 2011 m. rugpjūčio 13 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu. 2012 m liepos 23 d. pratęsė sutartį su Utenos "Juventus" komanda. 2013 m. rugpjūčio 13 d. sudarė naują sutartį su Utenos „Juventus“ klubu.
Stageira
Stageira (t. p. Stagira, Stagiras; 🇬🇷) – senovinis miestas, buvęs Makedonijos srityje, prie rytinio Chalkidikės pusiasalio kranto, 8 km į šiaurės rytus nuo dabartinio Stagiros kaimo (Aristotelio savivaldybė), netoli Olimpiados miestelio, tarp Bolbėjaus ežero ir Strimono įlankos.
Greta Šepliakovaitė
(g. 1996 m. balandžio 24 d. Zarasuose) – Lietuvos kino ir teatro aktorė, dainininkė, edukatorė.
Stageira
384 m. pr. m. e. Stageiroje gimė žymusis filosofas Aristotelis. 348 m. pr. m. e. miestą užėmė ir sugriovė Pilypas II Makedonietis. Vėliau, kai Aristotelis tapo Aleksandro Makedoniečio mokytoju, Pilypas II miestą atstatė. Buvo pastatytas akvedukas, dvi Demetros šventyklos.
Greta Šepliakovaitė
Biografija
Mokėsi Zarasų Ąžuolo gimnazijoje, Zarasų menų mokykloje (fortepijono klasėje) ir Visagino Česlovo Sasnausko menų mokykloje (dainavimas, muzikinis teatras).
Stageira
thumb|left|250px|Stageira jūros pakrantėje
Greta Šepliakovaitė
Biografija
Nuo 2014 m. aktyvi dainuojamosios poezijos atlikėja. 2021 m. dalyvavo TV laidose „Lietuvos balsas“ (8 sezonas).
Plačiai vykdo edukacines veiklas.
Pranas Vytautas Rasimavičius
Pranas Vytautas Rasimavičius (1930 m. spalio 11 d. Skėriai - 2002 m. kovo 15 d. Vilnius) – teisininkas, LR Konstitucinio Teismo teisėjas, teisėtyrininkas civilistas, Vilniaus universiteto (VU) profesorius, buvęs teisės katedros vedėjas.
Biografija
VU Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1969 m. kovo 29 d. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė disertaciją tema „Kolūkių žemės ūkio produkcijos supirkimo kontraktacijos sutartis“, teisės mokslų kandidatas, socialinių mokslų teisės krypties daktaras. Vėliau apgynė habilitaciją, habilituotas daktaras.
1976-1986 m. VU TF Civilinės teisės ir civilinio proceso katedros vedėjas, 1993-1999 m. LR Konstitucinio Teismo teisėjas , nuo 1999 m. balandžio 21 d. iki 2002 m. Lietuvos teisės universiteto Teisės fakulteto, vėliau – MRU TF Civilinės ir komercinės teisės katedros vedėjas (pirmtakė doc. Dangutė Ambrasienė, pasekėjas prof. Vytautas Pakalniškis).
Paskelbė publikacijų. Lietuvos TSR santuokos ir šeimos kodekso komentaro bendraautoris. Lietuvos Respublikos elektroninės prekybos įstatymo projekto darbo grupės narys.
Šenhauzenas
Šenhauzenas  – miestas šiaurės Vokietijoje, Saksonijos-Anhalto žemėje, apie 70 km nuo žemės sostinės Magdeburgo.
Istorija
Miestą įkūrė Havelbergo vyskupai 1212 m. pradėję statyti bažnyčią.
1815 m. balandžio 1 d. šiame mieste gimė Otto von Bismarck, Prūsijos ir Vokietijos XIX a. politikas, Prūsijos ministras pirmininkas 1862–1890 m., nuo 1867 m. Šiaurės Vokietijos sąjungos kancleris.
Po II pasaulinio karo miestas pateko į Sovietų Sąjungos okupacijos teritoriją.
1998 m. čia įkurtas Bismarko muziejus.
Erslos tvenkinys
Erslos tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 10 km į pietryčius nuo Skuodo. Sudarytas užtvenkus Erslos upę (Šatos intakas) 3,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,68 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 54,3 m. Krantai žemi, rytuose vietomis pelkėti. Pietinė tvenkinio dalis gausiai užžėlusi vandens augalija. Rytinėje pakrantėje stūkso Erslinės miškas, vakarinėje – plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Erslos kaimas.
Gruožys
Gruožys – ežeras Lietuvoje, Trakų rajono pietuose, 5 km į pietryčius nuo Onuškio. Išsidriekęs rytų-vakarų kryptimi 1,07 km, plotis iki 0,38 km. Altitudė 141 m. Giliausia vieta siekia 14,7 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai daugiausia lėkšti, vietomis pelkėti, tik šiaurinis aukštas. Iš pietų prieina Bytautonių miškas, iš šiaurės rytų – Samninkėlių miškas, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Rytuose išteka Spenglos upelis į Spenglos ežerą.
Šaltiniai
thumb|left|550px|Gruožio krantas netoli Gruožninkų
Gruodiškis (Ignalinos r.)
left|120px
Gruodiškis - ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, 9,5 km į šiaurės vakarus nuo Ignalinos. Įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,84 km, plotis iki 0,67 km. Altitudė 143,7 m. Giliausia vieta siekia 10,4 m. Ežeras ledyninės kilmės, susidaręs termokarstiniame duburyje. Krantai daugiausia aukšti, tik pietinis žemas. Kranto linija labai vingiuota. Ežerą supa Linkmenų miškas. Dugnas padengtas dumblu, sapropeliu. Atabradas apžėlęs nendrėmis. Vakaruose išteka upelis į Baluošykščio ežerą (Srovės upelio baseinas). Vasarą vandens skaidrumas siekia 4,7 m.
Prie Gruodiškio šiaurės rytinės įlankos įsikūręs Trainiškio kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias.
Alopekė
miniatiūra|250px|right|Senovės Atikos demų žemėlapis
Šajenas (Šiaurės Raudonoji upė)
Šajenas  – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės Dakotoje; Šiaurės Raudonosios upės (Red Riverio) kairysis intakas (Vinipego ežero baseinas). Prasideda centrinėje valstijos dalyje, Šeridano apygardoje. Teka į rytus pro Dvasių ežero sijų rezervaciją, tada į pietus pro Vali Sitį. Ties Lizbenu pasuka į šiaurės rytus ir susilieja su Raudonąja upe už 16 km į šiaurę nuo Fargo.
Alopekė
Alopekė (🇬🇷) – demas senovės Atikoje, buvęs už Atėnų miesto gynybinės sienos, 10 ar 11 stadijų nuo miesto, netoli Kinosargo (Cynosarges). Šiandien tai teritorija Atėnų pietrytinėje dalyje, tarp Likabeto (Lycabettus) kalvos ir Iliso upės.
Šajenas (Šiaurės Raudonoji upė)
thumb|left|240px|Šajenas Raudonosios upės baseino žemėlapyje
Alopekė
Alopekėje stovėjo Afroditės ir galbūt Hermafrodito šventyklos. Atėnų Ambelokipo mikrorajone stovinčioje šventovėje išlikę senovinio pastato liekanų, manoma, priklausančių Afroditės šventyklai. Alopekė priklausė Antiochijos filei. Alopekėje yra spartiečio Anchimolijaus kapas netoli Herkuleso šventyklos.
Žymūs žmonės
Iš Alopekės kilęs senovės Atėnų valstybės veikėjas Aristidas ir žymus graikų filosofas Sokratas, čia gyvenęs su savo žmona Ksantipe ir trimis sūnumis.
Teritorijos prie Atikos sostinės vartų buvo populiarios tarp turtingų Atėnų aristokratų. Alopekėje buvo įsikūręs turtingas Sokrato mokinys Kritonas, minimas jo dialoguose „Cratylus“ ir „Phaedo“. Čia stovėjo Kalijaus, Hiponiko sūnaus, tuomet laikyto turtingiausiu žmogumi Graikijoje, šeimos rūmai.
Šajenas (Šiaurės Raudonoji upė)
Upė pavadinta pagal indėnus šajenus.
Abolicionizmas
thumb|right|200px|[[William Wilberforce|Viljamas Vilbeforsas]] Abolicionizmas – Vakarų Europoje ir Amerikos žemyne vykęs judėjimas už vergų prekybos panaikinimą ir vergų išlaisvinimą. Vergijos sistema nekėlė didelio nepasitenkinimo iki XVIII amžiaus, kai Švietimo epochos mąstytojai sukritikavo vergiją dėl žmogaus teisių pažeidimo. Daugelis religinių-evangelinių grupių pasmerkė vergiją, pavadindami ją nekrikščionišku reiškiniu. Nors XVIII amžiaus antroje pusėje prieš vergiją nukreipti jausmai išplito, tačiau vergijų centruose – Vest Indijoje, Pietų Amerikoje, pietinėse JAV valstijose, šios idėjos tapo populiarios negreit. 1807 m. vergų įvežimas į Britų kolonijas buvo uždraustas. Jungtinėse Valstijose vergija uždrausta 1808 m. Britams priklausančioje Vest Indijoje vergija uždrausta 1827 m., o Prancūzijos valdose dar po 15 metų.
Jonas Karka
Jonas Karka (1909 m. sausio 6 d. Vaidlonyse, Panevėžio apskritis) – Lietuvos ekonomistas, žurnalistas, Kanados lietuvių visuomenės veikėjas.
Abolicionizmas
1787 m., suformavus Prekybos vergais uždraudimo komitetą, Britanijoje vergijos uždraudimo reikalų tvarkyti ėmėsi Viljamas Vilbeforsas. Vilbeforso vadovaujama parlamentinė kampanija už prekybos vergais (ir vergijos) uždraudimą pasiekė savo tikslą tuomet, kai buvo priimti 1807 metų vergų prekybos aktas ir 1833 metų vergijos uždraudimo aktas.
Tačiau vienuolikoje pietinių JAV valstijų vergija buvo socialinė ir ekonominė institucija. Amerikos abolicionistų darbą sunkino pietinių valstijų kaltinimai Šiaurės ir Pietų Sąjungos harmonijos griovimu. Abolicionistų judėjimui šiaurinėse JAV valstijose vadovavo socialinio gyvenimo reformatorius, Amerikos antivergovinės draugijos įkūrėjas Vijamas Loidas Garisonas, rašytojai Džonas Grinlyfas Vitieris, Harieta Byčer Stau, buvę vergai, tokie kaip Frederikas Daglasas ir kiti.
1860 m. įvykęs Abraomo Linkolno, kuris priešinosi į vakarus plintančiai vergijai, išrinkimas į JAV prezidentus buvo persilaužimas abolicionistų judėjimo istorijoje. Įsitikinusios, kad jų gyvenimo būdui gresia pavojus, pietinės valstijos atsiskyrė nuo JAV. Šis atsiskyrimas privedė prie JAV pilietinio karo. 1863 m. Linkolnas paskelbė vergų Išlaisvinimo aktą, kuriuo visi Konfederacijos vergai gavo asmens laisvę. Lotynų Amerikoje buvo uždrausta nepriklausomybės karų metu (1810–1822 m.), tačiau vergija faktiškai iki 1888 m. egzistavo Brazilijoje, Kuboje ir Puerto Rike. Tam tikrose Afrikos dalyse ir kai kuriose islamiškose valstybėse vergija buvo uždrausta tik XX a.
Jonas Karka
Biografija
1932–1934 m. mokytojavo Kalnėnuose (Kauno apskritis). Nuo 1934 m. rugpjūčio iki 1940 m. birželio mėn. TSRS okupacijos dirbo Lietuvos finansų ministerijos sekretoriumi, kainų tvarkytojo įstaigos kontrolieriumi Kaune, nuo 1939 m. – Vilniuje. 1938 m. suredagavo ir išleido Lietuvos miestų tarifų knygą. Nuo 1940 m. rugsėjo iki 1944 m. Prekybos komisariate dirbo vyresniuoju ekonomistu.
Abolicionizmas
Šiais laikais vaikų ir suaugusiųjų žmonių vergija ir priverstinis darbas daugelyje šalių yra uždrausti, nes tai prieštarauja tarptautinei teisei. Neseniai iškilo naujas tarptautinis abolicionistų judėjimas. Šio judėjimo tikslas – kovoti su vis dar egzistuojančia vergija. Pasaulyje šiuo metu yra apie 27 milijonai pavergtų žmonių (įskaitant prostituciją, darbo vergiją ir pan.).
Jonas Karka
Biografija
Dalyvavo skautų, šaulių ir atsargos karininkų organizacijų veikloje, nuo 1933 m. aktyvus studentų atsargos karininkų korporacijos „Ramovė“ narys.
Antrojo pasaulinio karo metu 1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1944-1948 m. gyveno Vokietijos lietuvių pabėgėlių stovyklose, 1948 m. rudenį emigravo į Kanadą, įsikūrė Toronte. Ten 1956 m. baigė braižytojų kursus ir iki 1977 m. Toronto miesto savivaldybėje dirbo braižytoju.
1952 m. kaip Kanados lietuvių sąjungos atstovas tapo pirmosios Toronto lietuvių organizacijų sudarytos Toronto lietuvių namų laikinosios valdybos nariu, šias pareigas ėjo iki 1954 m. Lietuvių namų Toronte steigimo, pastato įsigijimo ir jo pritaikymo lietuvybės veiklai organizatorius. 1954 m. liepos 11 d. dalyvavo steigiamajame Toronto šaulių klubo susirinkime ir kartu su bendraminčiais įkūrė pirmąją šaulių organizaciją emigracijoje – Vl. Pūtvio šaulių kuopą. Vėliau ilgą laiką buvo Lietuvių žurnalistų sąjungos Toronto skyriaus pirmininkas.
Bendradarbiavo leidiniuose „Panevėžio balsas“, „Trimitas“, „Tautos ūkis“, „Mūsų rytojus“, „Lietuvos aidas“. Kanadoje bendradarbiavo leidiniuose Tėviškės žiburiai, „Nepriklausoma Lietuva“, „Draugas“, „Toronto Sun“, „Toronto Star“.
Svilai
Svilai̇ arba Sviliai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Kauleliškių apylinkėje. Įsikūręs 5,5 km į šiaurę nuo Kauleliškių, 5 km į pietryčius nuo Šalčininkų, 2 km nuo sienos su Lietuva, prie Beržūnos miško. Keliai į Padegutę, Varnakiemį, Kauleliškes.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas Lydos apskrities Benekainių valsčiuje, pateko į Sakalinės apylinkę ir dvaro valdą (tuomet priklausiusią Vagneriams).
Gyventojai
Kaime gimė:
Mopanai
Mopanai – viena iš majų tautų, gyvenanti šiaurės rytų Gvatemaloje (Peteno departamente) ir vakarų Belize. Kalba mopanų kalba.
Tradiciškai mopanai gyveno dabartiniame Belize, bet britams vykdant Britų Hondūro kolonizaciją, buvo išstumti į vakarus. Gvatemaloje daug mopanų atsidūrė vergijoje. XIX a. daug mopanų grįžo į gimtąsias žemes.
NGC 5927
220px|thumb|
NGC 5927 – kamuolinis spiečius, esantis Vilko žvaigždyne. Nuo Saulės šis spiečius nutolęs 25 100 šm, o nuo galaktikos centro – 15 000 šm. Objekto regimasis ryškis – 8,01, regimasis skersmuo – 12 arkminučių.
Šį spiečių 1826 m. gegužės 8 d. atrado James Dunlop. 1834 m. liepos 7 d. jį stebėjo John Herschel.
NGC 5927 spiečiui būdingas tankus branduolys. Palyginus su kitais kamuoliniais spiečiais, NGC 5927 gana gausu elementų, sunkesnių už vandenilį ir helį, be to, jame gali būti įvairioms kartoms priklausančių žvaigždžių.
Pro 20 colių teleskopą, padidinus vaizdą 300 kartų, šiame spiečiuje galima įžvelgti apie 50 žvaigždžių.
Mopanų kalba
Mopanų kalba – majų kalbų šeimos kalba, priklausanti jukatekų pogrupiui. Vartojama indėnų mopanų, gyvenančių Belize (Toledo, Stan Kryko, Kajo rajonuose) ir Gvatemaloje (Peteno departamente). Kalbančiųjų skaičius – apie 8600 žmonių (1982 m.): 6000 Belize ir 2600 Gvatemaloje.
Laukėsos durpynas
thumb|right|250px|Laukėsos durpyno prieigos Laukėsos durpynas - durpių eksploatavimo telkinys, užimantis didžiąją dalį Laukesos pelkės. Durpių įmonės administracija įsikūrusi Eičių kaime, Tauragės rajone. Durpės kasamos 3 km į rytus nuo gyvenvietės. Durpyno plotas apie 1500 ha.
McKenna Akimi Davidson
Makena Akimi Davidson (g. 1994 m. spalio 5 d., Havajai) – amerikiečių futbolininkė. Atakuojančio plano žaidėja (saugė arba puolėja).
Biksinas
Biksinas – apokarotinoidas, randamas anate, natūraliame maisto dažiklyje, gaunamame iš dažinės urlijos (Bixa orellana) sėklų. Urlijos sėklose yra apie 5 % pigmentų, iš kurių 70-80 % sudaro biksinas.
McKenna Akimi Davidson
Karjera
Studijų metais (2012–2016 m.) atstovavo „Pacific University“ (Ramiojo vandenyno universitetas, Oregono valstijoje).
Biksinas
Išskirtas biksinas yra chemiškai nestabilus ir izomerizuojasi į transbiksiną (β biksiną), izomerą su dviguba jungtimi.
McKenna Akimi Davidson
Karjera
Baigusi universitetą (2016) m., karjerą tęsė Čatanugos (Tenesio valstija) FC „Chattanooga“.
Biksinas
Biksinas yra tirpus riebaluose, bet netirpus vandenyje. Paveikus šarmais metilo esteris hidrolizuojasi ir susidaro dikarboksirūgštis norbiksinas, kuris yra tirpus vandenyje.
McKenna Akimi Davidson
Karjera
2017 m. perėjo į Sietlo „Issaquah Gunners“ klubą. Tais pačiais metais išvyko į Kaliforniją, kur atstovavo FC Freeze.
Veksfordo „Youths“
2018 m. persikėlė rungtyniauti į Europą. Su Veksfordo „Youths“ ekipa žaidė aukščiausioje Airijos lygoje, bei debiutavo UEFA moterų Čempionių lygos turnyre. 2019 m. rugpjūčio 10 d. Čempionų lygos rungtynėse Makenos pelnytas įvartis užkirto Šiaulių FC Gintrai patekti į kitą turnyro etapą. Lietuvos komanda pirmavo 1-0. Makena išlygino rezultatą, o vėliau Airijos komanda dar kartą pelnė įvartį. (Galutinis rezultatas buvo 2-1, airių naudai.) Su Veksfordo „Youths“ 2018 m. tapo šalies čempione. 2019 m. komanda Airijoje liko trečioje vietoje.
FC Gintra
2020 m. sausio mėn. FC Gintra pranešė apie naujokę iš Havajų. Moterų A lygoje 2020 m. sezone sužaidė 15 rungtynių ir pasižymėjo 7 įvarčiais.
Vėlesnė karjera
Vėlesniais metais rungtyniavo Albanijoje. Atstovavo Škoderio „Vllaznia“.
Kelmės profesinio rengimo centras
Centras susikūrė 2000 m., sujungus Kelmės statybininkų ir Tytuvėnų žemės ūkio mokyklas. Po šių mokyklų sujungimo, Kelmės PRC tapo vienu iš didžiausių profesinio rengimo centrų Žemaitijos regione. Nuo 2003 m. tapo viešąja įstaiga. Centre profesinis mokymas gali būti vykdomas pagal 9 mokymo sritis, turimos licencijos mokyti pagal 22 pagrindinio profesinio mokymo ir 44 darbo rinkos profesinio mokymo programas, vykdomas suaugusių mokymas bei perkvalifikavimas. Centre dirba 44 mokytojų kolektyvas, iš viso centre dirba 127 darbuotojai. 2016 m. Centre mokėsi 525 mokiniai, tame skaičiuje pagal pagrindinio ugdymo programas I–oje ir II–oje gimnazijos klasėse – 41, pagal bendrojo lavinimo ir formaliojo profesinio mokymo programas – 484.
Kelmės PRC Tytuvėnų skyrius
miniatiūra|240px|left|Baseinas [[Budraičiai|Budraičiuose]]
1959 m. atidarytas Tytuvėnų žemės ūkio technikumas, pradėjęs rengti agronomus ir zootechnikus. Technikumui buvo atiduotas Lietuvos KP Tytuvėnų rajono komiteto pastatas. Jame įsikūrė klasės, bendrabutis, valgykla. Po metų bendrabučiui pritaikytos buvusio vienuolyno patalpos.
1981 m. technikumas buvo performuotas į Tytuvėnų 28-ąja vidurinę kaimo profesinę technikos mokyklą. Moksleiviai galėjo pasirinkti vieną iš trijų naujų specialybių: plataus profilio traktorininko - mašinisto, melžiamų karvių priežiūros operatoriaus, sodininko - daržininko. Vėliau mokyklos pavadinimas keitėsi dar keletą kartų: Tytuvėnų 28-oji vidurinė kaimo profesinė technikos mokykla, Tytuvėnų 88-oji vidurinė profesinė technikos mokykla, 88-oji vidurinė profesinė technikos mokykla, Tytuvėnų profesinė technikos mokykla. Nuo 1990 m. — Tytuvėnų žemės ūkio mokykla. Nuo 1993 m. mokykloje pradėta rengti bitininkus, žemės ūkio technikos mechanikus, namų ūkio ekonomes. 1994 m. joje pradėjo veikti Tytuvėnų jaunimo mokykla. Nuo 1996 m. rengiami ūkio namų ūkio meistrai, o nuo 1998 m. - biuro komersantai.
2000-2001 mokslo metus mokykla pradėjo kaip Kelmės profesinio rengimo centro Tytuvėnų skyrius.
Kelmės statybininkų mokykla
1984 m. Kelmėje atidaryta nauja 31–oji VK PTM (profesinė technikos mokykla). Priimti mokytis 246 įvairių statybinių specialybių moksleiviai. Tais pačiais metais tapo Kelmės 60 VPTM (vidurine profesine technikos mokykla). Kasmet mokėsi apie 750 moksleivių. 1988 m. mokykla tapo Kelmės PTM, pradėtos ruošti siuvėjos–mezgėjos, vėliau virėjos–padavėjos.
Megalodonas 2: bedugnė
Megalodonas 2: bedugnė – 2023 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas, kurį režisavo Ben Wheatley. Tai filmo „Megalodonas: grėsmė iš gelmių“ (2018 m.) tęsinys. Jame vaidina Jason Statham, Wu Jing, Sophia Cai, Page Kennedy, Sergio Peris-Mencheta, Skyler Samuels ir Cliff Curtis. Kaip ir ankstesniame filme, siužetas sukasi apie mokslininkų grupę, kuri turi aplenkti ir perplaukti megalodonus, kai piktavališka kasybos operacija kelia grėsmę jų misijai ir priverčia juos stoti į mūšį dėl išlikimo.