cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maddalena Crippa
Magdalena Kripa (, g. 1957 m. rugsėjo 4 d.) – italų kino, teatro ir televizijos aktorė.
Biografija
1981 m. už vaidmenį filme Trys broliai nominuota David di Donatello ir Nastro d'argento apdovanojimams kaip geriausia antrojo plano aktorė. Daugiausia vaidina teatre, kur labiausiai žinoma tragiškais ir klasikiniais moterų vaidmenimis.
Jos brolis Giovanni Crippa taip pat aktorius.
Filmografija
right|thumb|170px|2008 m.
Stavokas
Stavokas gali reikšti:
Skirmantiškės
Skirmantiškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Balceriškių, prie magistralės.
Pinkavičai
Pinkavičai – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 4 km į šiaurės rytus nuo Pinsko. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Pinsko apskrities Pinkavičų valsčiaus centras.
Užunevėžių apylinkė
Užunevėžių apylinkė (arba Užunevėžio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raguvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Raguvos apylinkės.
Papilių apylinkė (Troškūnai)
Papilių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Baltazaras Kalinovskis
Baltazaras Kalinovskis (1827 m. Kaune – 1884 m. spalio 10 d. Sankt Peterburge) – teisininkas, ekonomistas.
Biografija
Gimė 1827 m. Kaune. 1846 m. su pagyrimu baigė Vilniaus gimnaziją. 1851 m. baigė Sankt Peterburgo universiteto teisės fakultetą. Baigęs mokslus dėstė istoriją ir statistiką Sankt Peterburgo karo mokykloje. 1859 m. tapo ekonomikos magistru, Sankt Peterburgo universiteto teisės fakulteto docentu. Bendravo su Zigmantu Sierakausku, padėjo sukilėliams už tai buvo suimtas ir ištremtas į Astrachanę, vėliau Kazanę. XIX a. septintojo dešimtmečio pabaigoje leista apsigyventi Tuloje, kur dirbo vietos valdžios administracijoje. 1873 m. grįžo į Sankt Peterburgą, kur dirbo teisininko Włodzimierz Spasowicz asistentu. Mirė 1884 m. spalio 10 d. Sankt Peterburge.
Vičada (upė)
Vičada  – upė rytų Kolumbijoje (Metos ir Vičados departamentuose); Orinoko kairysis intakas. Prasideda susiliejus Planaso ir Tiljavos upėms Puerto Gaitano savivaldybėje. Teka į rytus Ljanoso lygumomis. Vaga labai vingiuoja.
Didžiausias intakas: Mukas.
Pagrindinė gyvenvietė prie upės – San Chosė de Okunė. Prie Vičados upės aptikta geologinė Vičados struktūra.
Viola Beach (albumas)
Viola Beach – debiutinis ir vienintelis britų to paties pavadinimo indie rock grupės albumas, išleistas 2016 m. liepos 29 d., po grupės narių žūties. Singlas „Swings & Waterslides“ pasiekė vienuoliktąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge, o „Boys That Sing“ – penkiasdešimtąją. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.
Dainų sąrašas
Visų dainų autoriai Kris Leonard, Jack Dakin, River Reeves ir Tomas Lowe.
Alibaba Group
Alibaba Group Holding Limited – didžiausia Kinijos elektroninės komercijos kompanijų grupė, metinių operacijų skaičiumi lenkianti „eBay“ ir „Amazon“ kartu sudėjus. miniatiūra|260px|right|Grupės būstinė
Istorija
Bendrovę su partneriais kinas Jack Ma įkūrė 1999 m. Hangdžou mieste, kur buvo įregistruota internetinė Alibaba.com. svetainė. Nuo pat pradžių „Alibaba“ buvo laikoma kaip prekybos platforma tarp smulkių ir vidutinių įmonių.
2005 m. kompanija „Yahoo!“ įgijo 43 % kompanijos akcijų. 2007 m. lapkritį akcijos išplatintos Honkongo vertybinių popierių biržoje. 2012 m. rugsėjo 18 d. „Alibaba“ atliko jų išėmimą iš biržos prekybos sąrašo, baigdama išsipirkti 20 % savų akcijų, kurios priklausė „Yahoo!“. 2014 m. bendrovė grįžta į biržą, pritraukdama 25 mlrd. JAV dolerių. Pirminis viešas siūlymas tuo metu buvo didžiausias pasaulyje.
2011 m. pradžioje „Alibaba“ turėjo virš 65 mln. registruotų vartotojų iš 240 šalių ir regionų.
Paslaugos
Alibaba.com internetinės prekybos platforma leidžia surasti ir nusipirkti labai daug įvairių Kinijos gaminių. Ją labiau naudoja potencialūs gamintojai (rasdami ir užsakydami savo gaminių komponentus) arba įvairūs platintojai - perpardavinėtojai. Daugelį prekių galima nusipirkti ir pavieniui, bet tokie pirkiniai laikomi „pavyzdžiais“ ir kainuoja brangiau nei perkant dešimtimis ar šimtais. Yra daug neužbaigtos elektronikos, stiklo, metalo komponentų kurie galutiniam vartojimui dar netinka. Amerikiečių saugumo agentai apsimetė iešką urano ir rado pardavėjų, nors pasiūlyta buvo tik mažai urano teturinti rūda (1,000 tonų iš Siera Leonės)
Platformą naudoja ir ne Kinijos firmos. Galima rasti, pavyzdžiui, Anglijos gaminių, nors ir nelabai daug.
Sibiro chanatas
Sibiro chanatas – totorių kilmės chanatas Vakarų Sibire, tarp Uralo kalnų ir Jenisiejaus upės. Gyvavo nuo XV a. pab. iki 1598 m. Sostinė – Čimgi Tura, vėliau – Kašlykas. Tai buvo toliausiai į šiaurę nutolusi musulmonų valstybė. Alternatyvūs pavadinimai – Tiumenės chanatas (1468–1495), Iskersko jurtas (1495–1582).
Sibiro chanatas susiformavo nusilpus Džoči palikuonių valdomai Aukso Ordai. Pirmuoju chanato chanu tapo Čaimuga iš Čimgi Turos (dab. Tiumenė). Jis užėmė teritoriją tarp Tobolo ir Irtyšiaus. Dėl to kilo karas tarp mongolų ir totorių. Mongolų chanas Ibakchanas užėmė Čimgi Turą, tačiau totoriai įkūrė naują sostinę Kašlyke. Per visą chanato gyvavimo laikotarpį nuolat vyko karai tarp mongolų kilmės šaibanidų klano ir totorių taibugidų klano.
1552 m. Rusijai užėmus Kazanę tabugidų klano chanas Jadigaras bandė siekti taikos su Rusija, tačiau buvo nuverstas šaibanidų chano Kučiumo. Jis siekė islamizuoti Sibiro totorius, praktikavusius šamanizmą. Jis sugriovė rusų pirklių postus, todėl į chanatą karinę ekspediciją pasiuntė Jermakas. 1584 m. Kučiumo armija nukovė Jermaką ir iš dalies atstatė savo valdžią. Tačiau rusai palaipsniui užkariavo visą Sibiro chanatą, 1598 m. nugalėtas Kučiumas pasitraukė į Nogajų Ordą.
Policijos diena
Policijos diena, Angelų sargų diena – Lietuvos policijos profesinė šventė, švenčiama spalio 2 d.
Istorija ne Lietuvoje
Angelų sargų šventė atsirado XVII a. Ispanijoje ir Prancūzijoje, ji buvo minima pirmąjį rugsėjo sekmadienį. XVII a. pabaigoje ją visos katalikų bažnyčios švente padarė popiežius Klemensas X, bet perkėlė į spalio 2 d.
Angelai sargai suvokiami kaip savotiškas policininkų analogas. nes šių pareigūnų misija - rūpintis visuomenės ramybe, siekti susitaikymo, taikos, užtikrinti žmogaus saugumą.
Istorija Lietuvoje
Lietuvos policijos tradicijos ėmė formuotis 1918-1924 m., kai Lietuvoje įkurta milicijos organizacija, dirbo milicininkai savanoriai. 1924 m. sausio 1 d. milicija oficialiai pervardyta į policiją. Jos veiklą reglamentavo to meto įstatymai ir statutai. Pagrindiniai jų: 1920 m. gegužės 14 d. Milicijos įstatymas, 1935 m. gegužės 19 d. Valstybinio saugumo departamento statutas, Policijos aplinkraščių Sąvados ir Instrukcija policijos tarnautojams.
Nuo 1924 m. policijos organizacija ne kartą keitėsi. Iš pradžių policijos reikalus tvarkė Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamentas. Vėliau jis buvo reorganizuotas ir 1935 m. sausio 1 d. įkurtas Policijos departamentas, kuriam priklausė viešoji arba tvarkos, geležinkelio, pasienio, privatinė ir vandens kelių policija. Kriminalinė policija veikė kaip atskira Valstybės saugumo departamento dalis.
Pirmoji policijos šventė Lietuvoje švęsta 1921 m. spalio 2 d.
Atkuriant nepriklausomą Lietuvos valstybę 1990 m. gruodžio 11 d. priimtas Lietuvos Respublikos policijos įstatymas. Vilniaus Arkikatedroje Bazilikoje pašventinta policijos vėliava su devizu „Įstatymas ir teisėtumas“, atkurta Policijos diena – spalio 2-oji. Policijos darbuotojams rengti pirmaisiais nepriklausomybės metais Lietuvoje duris atvėrė Vilniaus policijos akademija, jos filialas Kaune, Klaipėdos aukštesnioji policijos mokykla.
Šventės eiga
Profesinės šventės dieną visi policijos pareigūnai, tarp jų ir budintys gatvėse, vilki šventines uniformas. Policijos dienos šventiniuose renginiuose dalyvauja aukščiausieji šalies pareigūnai, vyksta iškilminga apdovanojimų ceremonija. Vilniaus Arkikatedros aikštėje rikiuojasi policijos būriai, Arkikatedroje bazilikoje aukojamos Šv. Mišios. Panašūs renginiai vyksta ir kituose šalies miestuose, rajonų centruose, visose Lietuvos teritorinėse policijos įstaigose. Kasmet pasirodo kinologų, raitosios policijos, antiteroristinių operacijų rinktinės „Aras“ kovotojų, ugniagesių-gelbėtojų atstovai. Vaikams organizuojamos lazerinio šaudymo varžybos, sporto aikštelėse vyksta vyrų gatvės krepšinio turnyrai, šventiniai koncertai.
Skirna
Skirna – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kimbartiškės.
Stavokas (Pinskas)
Stavòkas – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 10 km į šiaurę nuo Pinsko. Apylinkės centras.
Prančiškiai
Prančiškiai (arba Prunciškiai) – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Viešintų.
Istorija
Sovietmečiu kaime buvo pionierių stovykla.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
1975–1976 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Giulia Lazzarini
Džulija Lazarini (, g. 1934 m. kovo 24 d. Milane) – italų aktorė.
Biografija
Mokėsi Eksperimentinio kino centre Romoje. Daugiausia vaidino teatre („Piccolo“ teatras Milane) ir televizijoje.
2015 m. už vaidmenį filme „Mia madre“ pelnė pagrindinius Italijos kino apdovanojimus. right|thumb|150px|1962 m. right|thumb|150px|1970 m.
AliExpress
„AliExpress“ – internetinių aukcionų ir elektroninės prekybos bendrovė. Internetinė parduotuvė buvo įkurta 2010 m. „Alibaba Group“ Kinijos koncerno ir yra orientuota į užsienio šalių rinkas, tarp jų ir Lietuvos rinką.
AliExpress.com veikia kaip tarpininkas tarp pirkėjo ir pardavėjo, aptarnaujantis mažmenininkus ir didmenininkus. Iš esmės tai yra „eBay“ ir „Amazon“ analogas, tiekiantis prekes iš Kinijos rinkos. „AliExpress“ bendrovė neleidžia Kinijos pirkėjams apsipirkti šioje platformoje, nepaisant to, kad visi pardavėjai yra iš Kinijos. „Alibaba Group“ turi „Taobao“ bendrovę orientuotą į Kinijos rinką.
Skirpsčiai
Skirpsčiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Alsėdžių. Alsėdžių girininkija (Telšių miškų urėdija).
Uhrynyčiai
Uhrynyčiai  – kaimas šiaurės vakarų Ukrainoje, 15 km į pietvakarius nuo Liubešivo.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Pinsko apskrityje, Uhrynyčių valsčiaus centras.
Kvietiškio valsčius
Kvietiškio valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Kvietiškis ir Rakališkė, Aleksandravas.
Istorija
Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Marijampolės apskričiai. 1931 m. sausio 1 d. Kvietiškio valsčius kartu su Šunskų valsčiumi sujungtas į Marijampolės valsčių.
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 5 148 žmonės:
Blossoms
Blossoms – britų indie rock grupė iš Stokporto, susikūrusi 2013 m. Grupė pateko į „BBC Sound of 2016“ konkursą, kuriame pasiekė ketvirtąją vietą. Debiutinis grupės albumas „Blossoms“ išleistas 2016 m. rugpjūtį ir pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge. 2023 m. duomenimis, grupė yra išleidusi keturis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Ribbon Around the Bomb“, išleistas 2022 m. balandį.
Vyčivka
Vyčivka  – kaimas šiaurės vakarų Ukrainoje, 15 km į rytus nuo Zaričnės, pasienyje su Baltarusija.
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas Pinsko apskrities Radčycko valsčiuje. XX a. buvo Vyčivkos valsčius.
Honoraras
Honoraras (autoriaus atlyginimas, autoriaus honoraras) – vienos šalies (licenciato arba frančizės gavėjo) mokestis kitai šaliai, kuriai priklauso tam tikras turtas, už teisę tuo turtu nuolat naudotis. Honoraras paprastai mokamas kaip procentas nuo bendrųjų arba grynųjų pajamų, gautų naudojantis turtu, arba kaip fiksuota suma už parduotą vienetą, tačiau yra ir kitų apmokėjimo būdų bei priemonių.
Licencinė sutartis
Licencine sutartimi nustatomos sąlygos, kuriomis viena šalis kitai šaliai suteikia teisę naudoti išteklių arba nuosavybę, be išlygų arba taikant laikotarpio, veiklos, geografinės vietos, gaminio rūšies ir kt. apribojimus. Licencinės sutartys gali būti sudaromos teisės aktų nustatyta tvarka, ypač tais atvejais, kai valstybė yra turto savininkė, arba kaip individualios sutartys laikantis įprastų reikalavimų.
Knygų leidyba
Knygų leidyboje honorarą visada moka leidėjas, kuris ir nustato autoriaus honoraro dydį, išskyrus retus atvejus, kai autorius reikalauja didelio avanso arba didesnių honoraro išmokų. Dažniausiai leidėjas sumoka dalį honoraro avansu, kuris ir sudaro didžiąją dalį autoriaus galutinių pajamų, neskaitant papildomų išmokų už kiekvieną parduotą knygos egzempliorių. Jei mokant honorarą avansu atsiranda papildomų sąnaudų, jos išskaičiuojamos iš būsimų avansų arba išmokų už kiekvieną parduotą knygos egzempliorių. Autorius arba jo agentas ir leidėjas taip pat gali pasirašyti autorinę sutartį. Autorius turi atsižvelgti į daugybę rizikos veiksnių: knygos pardavimo kainą (nurodytą ant viršelio), mažmeninę kainą, grynąją kainą, pardavimų nuolaidas, didmeninę prekybą POD (liet. leidyba pagal poreikį, angl. print on demand) platformoje, sutarties sąlygas, leidėjo apskaitos auditą nustačius finansinius pažeidimus ir pan., tačiau visu tuo gali pasirūpinti ir agentas.
Grynųjų pajamų metodas
Per XX amžiaus 9-ąjį dešimtmetį pasikeitė honorarų apskaičiavimo tvarka, nes ėmė kurtis vis daugiau tinklinių knygynų, kurie pradėjo iš leidėjų reikalauti nuolaidų. Dėl šios priežasties leidėjai buvo linkę mokėti honorarus nuo grynųjų pajamų vietoje procento nuo knygos pardavimo kainos (nurodytos ant viršelio). 1984 m. rašytojų ir menininkų metraštyje teigiama, kad įsigaliojus naujai tvarkai atitinkamai keisis (didės) ir honoraro suma ir kad toks susitarimas nėra nepalankus rašytojams. Vis dėlto, nepaisant šio užtikrinimo, 1991 m. Frederikas Nolanas – rašytojas, anksčiau dirbęs vadovu leidybos srityje – paaiškino, jog nuo grynųjų pajamų mokami honorarai dažniau yra naudingesni leidėjams nei autoriams:
2003 m. du amerikiečių rašytojai Kenas Engleidas ir Patricija Simpson kreipėsi į teismą ir laimėjo bylą prieš „HarperCollins“ (JAV) dėl jų kūrinių pardavimo užsienio padaliniams neįprastai žemomis kainomis.
Prasidėjus šiai bylai buvo iškeltas grupinis ieškinys ir perskaičiuoti tūkstančių rašytojų, pasirašiusių sutartis su „HarperCollins“ laikotarpiu nuo 1993 m. lapkričio iki 1999 m. birželio, honorarai.
Muzika
Skirtingai nuo kitų intelektinės nuosavybės formų, muzikos kūrėjų honorarai glaudžiai susiję su konkrečiu asmeniu – kompozitoriumi (partitūra), dainų kūrėju (dainos tekstas) ar miuziklų kūrėju – jie turi išskirtines autoriaus teises į sukurtą muzikos kūrinį ir gali patys, be kitų bendrovių, suteikti autoriaus teises į kūrinio atlikimą. Įrašų bendrovei ir atlikėjui sukūrus muzikos garso įrašą pasirašoma kitos rūšies autorinė sutartis ir mokamas honoraras nuo parduotų įrašų skaičiaus ir už kūrinio platinimą skaitmeniniu formatu (priklausomai nuo konkrečios šalies įstatymų).
Pirminiam autoriaus teisių turėtojui savaime suteikiamos šios penkios išskirtinės teisės:
Jungtinė Karalystė ir Europa
Jungtinėje Karalystėje honorarus, skirtus kompozitoriams, dainų tekstų kūrėjams, kompaktinių diskų ir kitų skaitmeninių laikmenų leidėjams, renka (ir skiria) MCPS, (angl. Mechanical-Copyright Protection Society) kartu su PRS (angl. Performing Rights Society). MCPS – tai ne pelno siekianti organizacija, kurios veikla finansuojama iš komisinių, kuriuos ji renka nuo visų gautų pajamų. Toliau pateiktos pagrindinės licencijas ir mechaninio atgaminimo teises administruojančios organizacijos Europoje:
Mykolas Jeronimas Bžostovskis
Mykolas Jeronimas Bžostovskis (1762 m. balandžio 14 d., Nesvyžius – 1806 m., Vilnius) – grafas, ATR valstybinis veikėjas, vėliau Rusijos imperijos, Minsko seniūnas, paskutinis Lietuvos didysis taurininkas (nuo 1794 m.), Zavileisko pavieto maršalka (1795 m.), dramaturgas.
Biografija
Buvo renkamas pasiuntiniu (deputatu) nuo Trakų vaivadijos į Keturmetį seimą (1788–1792 metais). 1792 metais prisijungė prie Targovicos konfederacijos, Lenkijos magnatų sąjungos, pasisakiusios prieš reformas, priimtas Keturmečio seimo.
Buvo vienas iš sąmokslininkų, rengusių sukilimą Lietuvoje. Kosciuškos sukilimo dalyvis.
Mykolas Bžostovskis parašė keletą dramatinių kūrinių, tarp jų „Gulbės Riteriai – riterių drama penkiais aktais, parašyta originaliomis eilėmis“.
Šeima
thumb|left|150px|Mykolo Jeronimo Bžostovskio žmona Eva su dukterimi Izabele Santuokoje su Eva Chreptavičiūte, Joachimo Chreptavičiaus dukterimi, turėjo sūnų Karolį ir dukterį Izabelę.
Keturbriaunė ožkarožė
Keturbriaunė ožkarožė (Epilobium tetragonum) – nakvišinių (Onagraceae) šeimos daugiametis žolinis augalas, priklausantis ožkarožių genčiai.
Stiebas status, šakotas, lygus (beplaukis) užauga nuo 30 iki 80 cm. Žiedai su 4 vainiklapiais rausvi, šviesiai violetiniai. Žiedlapiai mažyčiai – 5-7 mm. Lapai lancetiški, siauri, pjūkliški 3-8 cm ilgio ir 0,5–2,5 cm pločio, išsidėstę pražangiai. Augalas savidulkis.
Liubavo valsčius
Liubavo valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Liubavas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje. 1905 m. gruodžio 11 d. valstiečiai užpuolė Liubavo valsčiaus valdybą ir sunaikino dokumentus.
XX a. pokariu valsčiuje veikė Tauro apygarda. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kalvarijos rajonui (6 apylinkės).
Prančiškių apylinkė
Prančiškių apylinkė (arba Prunciškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Viešintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Surdegio apylinkės ir Viešintų apylinkės.
Skiručiai
Skiručiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Liolių.
Svaigė
Svaigė – upė Žemaitijoje, Telšių rajono šiaurinėje dalyje; Tausalo dešinysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda į pietus nuo Vigantiškių kaimo. Teka daugiausia į šiaurės rytus, įteka į Tausalą 10 km nuo jo žiočių.
Gyvenvietės prie Svaigės: Vigantiškiai, Anulynas, Gintalai, Skurvydiškė, Pasvaigė, Norvydai.
Upėvardis Svaigė siejamas su liet. svaigti „nykti sąmonei, darytis girtam“, svaigus „svaiginantis“. A. Vanago teigimu, upėvardis veikiausiai išlaikė senesnę šaknies svaig- reikšmę, plg. sen. isl. sveigja „lenkti, sukti; gręžti“, sveigr „lanksti šaka; lankstus“, SV svēga „lenktis“, jie kildinami iš ide. *su̯ei- „lenkti, sukti; mojuoti“.
Nigel Hayes-Davis
Naidželas Heisas-Deivisas (Nigel Hayes-Davis, g. 1994 m. gruodžio 16 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniaujantis FC Barcelona klube. Žaidžia sunkiojo krašto puolėjo ir lengvojo krašto puolėjo pozicijose.
Karjera
2019 m. birželio 12 d. pasirašė vieno sezono trukmės kontraktą su Kauno „Žalgirio“ klubu.
Simas Gedžiūnas
Simas Gedžiūnas (g. 2000 m. gruodžio 2 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.
Karjera
Už FC Stumbras žaidė nuo 2018 m. Buvo registruojamas į A lygos rungtynes, tačiau tais metais į aikštę neišbėgo.
2019 m. debiutavo pagrindinėje FC Stumbras komandoje.
2021–2022 m. žaidė Hegelmann B komandoje.
Taip pat žaidė FK Kauno Žalgiris (futsal) komandoje.
Žabčycai
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Pinsko apskrities Žabčycų valsčiaus centras.
Mirba
Mirba arba Murba  – gyvenvietė Jungtiniuose Arabų Emyratuose; Fudžeiros emyrate. Gyvenvietę labiausiai garsino vietos futbolo klubas, rungtyniavęs profesionalų lygoje.
Blossoms (albumas)
Blossoms – debiutinis to paties pavadinimo britų indie rock grupės albumas, išleistas 2016 m. rugpjūčio 5 d. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašų, pasiekusiu šią viršūnę.
Padvarė (Varanavas)
Padvarė arba Padvariškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 1 km į pietryčius nuo Benekainių, prie kelio Benekainys–Lietuva–Remežiškės ir Graužupės (Hružuvkos) upelio. Išlikęs XIX a. Rimšų dvaras su parku. Jame įsikūrusi kolūkio valdyba.
Istorija
Padvariškių dvaras minimas nuo 1690 m. XIX a. priklausė Osten-Sakenams, vėliau Rimšoms.
XIX a. pab. buvo palivarkas Lydos apskrityje, Benekainių valsčiuje, Geiceniškių apylinkėje; Rimšų valda.
Machro
Machro  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 19 km į pietus nuo Ivanavos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas, Pinsko apskrities Machro valsčiaus centras, vėliau prijungtas prie Dubajės valsčiaus.
Tomas (Orinokas)
Tomas  – upė rytų Kolumbijoje, Metos ir Vičados departamentuose, Metos ir Vičados tarpupyje; Orinoko kairysis intakas. Teka į šiaurės rytus, rytus Ljanoso lygumomis, vaga labai vingiuota.
Didžiausias intakas – Elvita (kairysis).
Tomo žemupys patenka į El Tuparo nacionalinį parką.
Tomas (reikšmės)
Tomas gali reikšti:
Jonna Sundling
Biografija
2018 m. pasaulio taurės etape Faliune pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmusi antrąją vietą sprinto rungtyje.
2019 m. pasaulio čempionate užėmė 4-ą vietą individualaus sprinto rungtyje. 2021 m. pasaulio slidinėjimo čempionato moterų sprinto nugalėtoja.
Rogučių sportas 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Rogučių sportas 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Jiaohaitou ledo trasoje, Pekine, Kinijoje.
Žaidynių programoje sumažintas dalyvių skaičius nuo 110 sportininkų iki 106.
Vokietijos nacionalinė rinktinė pelnė visus aukso medalius.
Kietavarpė
Tai vienametė arba daugiametė žolė, kurios aukštis 5–80 cm. Turi labai tankią vienašalę varpą. Vienamečių kietavarpių pašarinė vertė menka, dalis jų yra piktžolės.
Rūšys
Žinomos 9 rūšys. Lietuvoje sausose pievose savaime auga paprastoji kietavarpė (Cynosurus cristatus). Iki žydėjimo gera pašarinė žolė, tinka ganyti, sėjama vejose.
Kitos rūšys:
Jack Ma
Ma Jun (1964 m. rugsėjo 10 d.; slapyvardis Džekas Ma) – Kinijos verslo magnatas, filantropas, elektroninės komercinės bendrovės „Alibaba Group“ įkūrėjas, turtingiausias Azijos ir vienas iš turtingiausių pasaulio žmonių, 2017 m. liepą jo turtas vertintas 41,4 mlrd. JAV dolerių. Išgarsėjo dėl savo unikalios verslo filosofijos.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
1974–1975 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Klaibūnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raguvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Traupio apylinkės.
Medūza (Caravaggio)
Apie paveikslą
Paveikslas nutapytas apie 1595-99 m. Jį užsakė Karavadžo rėmėjas kardinolas Francesco del Monte ir padovanojo Toskanos didžiajam hercogui Frančeskui I Medičiui. Medičių kolekcijoje paminėtas 1631 m., esantis ant turnyro skydo.
Pagal mitus Medūza buvo gorgonė, kurios galvą juosė gyvatės ir kas tik pamatydavo jos akis, tas suakmenėdavo. Persėjas nukovė ją žiūrėdamas per veidrodį. Apskrita paveikslo forma yra dėl to, kad drobė aptrauktų medinį skydą. Karavadžas nutapė du paveikslų variantus (ankstesnis ir mažesnis yra privačioje kolekcijoje). Jame pavaizduota Medūzos galva tik nukirsta ir ne tiek kelia siaubą, kiek atrodo pati išsigandusi. Medūzos galvai, spėjama, pozavo vyras ar berniukas.
Mikališkių valsčius
Mikališkių valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Mikališkės, vėliau – Paskrynupys, Jiestrakis.
Istorija
Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Marijampolės apskričiai.
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 4 753 žmonės:
Manuel Fettner
Manuel Fettner (g. 1985 m. birželio 17 d. Vienoje) – Austrijos šuolių su slidėmis sportininkas, olimpinis prizininkas.
Biografija
2010 m. pasaulio taurės etape pelnė bronzos medalį. 2013 m. kartu su Austrijos nacionaline rinktine pelnė pasaulio čempionato aukso medalį komandinėje rungtyje. 2017 m. pasaulio čempionate pelnė komandinės rungties bronzos medalį.
Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo trijose rungtyse. Vidutinio aukščio rungtyje užimta 23-ioji vieta, o aukšto kalno rungtyje sportininkas liko 32-as. Komandinėse varžybose kartu su Austrijos rinktine užimta 4-oji vieta.
2022 m. žiemos olimpiadoje Fettner vidutinio aukščio varžybų finale nusileido tik japonui Ryōyū Kobayashi ir pelnė sidabro medalį.
Pelkinis garždenis
Lietuvoje dažnas Baltijos pajūryje, kitur – retas. Pašarinis augalas, tinkamas sėti durpynuose. Nupjautas gerai atželia
Šaltiniai
thumb|left|230px|Pelkinis garždenis
App Store
„App Store“ – „Apple“ „iOS“ bei „iPadOS“ operacinės sistemos mobiliųjų programų parduotuvė.
Statistika
2017 m. pradžioje parduotuvėje buvo pasiekiamos 2,2 milijonai programėlių. Nuo 2008 m., per pirmajį parduotuvės gyvavimo dešimtmetį programėlių kūrėjai gavo daugiau nei 100 mlrd. JAV dolerių pajamų. Per pastarąjį laikotarpį pelningiausios, plačiai vakarų šalyse naudojamos programėlės, neskaitant žaidimų, buvo „Netflix“, „Spotify“, „Tinder“. „Apple“ bendrovė taiko 30 % mokestį nuo programėlės generuojamų pajamų, arba 15 % mokestį, jei prenumeruojamų programėlių paslaugos užsakomos arba nenutraukiamos ilgiau nei metus. Tačiau tiek „Netflix“, tiek „Spotify“ pasitraukė iš platformos dėl pastarųjų mokesčių. 2018 m. „App Store“ apyvarta siekė beveik 50 mlrd. JAV dolerių. 2022 m. duomenimis, 70 % pajamų duoda žaidimai, tačiau tik nedidelė žaidėjų dalis išleidžia reikšmingas sumas žaidimuose.
Ekosistema
„Apple“, priešingai nei „Google“, palaiko vadinamąją uždaro sodo programėlių ekosistemą. „Apple“ yra nustačiusi griežtas taisykles, kaip programėlės turi atrodyti ir veikti. Jei jos neatitinka taisyklių, į parduotuvę „App Store“ bendrovė jų nepriima. Be to, prieš programėles patalpinant parduotuvėje, jos (ir jų kodas) tikrinamos ir testuojamos. „Apple“ neleidžia vartotojams diegtis programėlių iš kitų šaltinių. Taip esą siekiama išlaikyti aukštą kokybę.
Dubajė
Dubajė  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 25 km į pietvakariu nuo Pinsko. Apylinkės centras.
Istorija
Seniau priklausė jėzuitams. XIX a. buvo bažnytkaimis Pinsko apskrityje, 8-ajame dešimtmetyje buvo Dubajės valsčiaus centras.
Ludwig zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg
Liudvikas zu Sainas-Vitgenšteinas-Berleburgas (1799 m. birželio 8 d. Jiezne – 1866 m. birželio 20 d. Kanuose) – Lietuvos vokiečių kilmės Rusijos imperijos karininkas, Kavalergardų rotmistras, dekabristų organizacijų narys, vienas iš stambiausių XIX a. Europos dvarininkų, Nesvyžiaus Radvilų giminės turtų paveldėtojas, Myriaus pilies ir Verkių dvaro valdytojas.
Biografija
Gimė 1799 m. birželio 8 d. Jiezne, Trezantolio dvare, vokiečių kilmės Rusijos imperijai tarnaujančio karininko Pėterio Vitgenšteino (1769-1843) ir Antuanetos Cecilijos Snarskos (1779-1855) šeimoje. Jaunystėje buvo kavalerijos karininkas. Tapęs caro adjutantu, daug keliavo po Europą. 1828 m. birželio 14 d. vedė Stefaniją Radvilaitę (1809-1832). Jiedu kartu tegyveno vos ketvertą metų. Jauna moteris mirė nuo plaučių ligos, sulaukusi vos 23-ejų ir palikusi sūnų bei dukrą. Liudvikas Vitgenšteinas paveldėjo žmonos turtus. Perėmęs didžiąją dalį Radvilų giminės Nesvyžiaus atšakos turtų, Vitgenšteinas tapo stambiausiu privačiu žemvaldžiu to meto Europoje. Jo valdos apėmė 1,2 milijono hektarų žemės. Antrąja Liudviko Vitgenšteino žmona tapo devyniolikmetė kunigaikštytė Leonila Bariatinskaja (1816-1918) Mirė 1866 m. birželio 20 d. Kanuose.
Siauralapis garždenis
Siauralapis garždenis (Lotus tenuis) – pupinių (Fabaceae) šeimos, garždenių (Lotus) genties daugiametis augalas.
Lietuvoje retas. Auga pakelėse, ant pylimų, apysausėse pievose. Mėgstamas gyvulių.
Čenčycai
Čenčycai  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 1 km į šiaurę nuo Stavoko.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Pinsko apskrities Stavoko valsčiuje.
Sklėriškė
Istorija
1683 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje kaip Sklėriai.
Laukagalių apylinkė (Troškūnai)
Laukagalių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Troškūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Traupio apylinkės.
Walter Vega
Walter Vega – penkių cilindrų, oru aušinamas aviacinis žvaigždinis variklis, XX a. trečiame dešimtmetyje sukurtas Čekoslovakijos įmonėje „Akciová továrna automobilů Josef Walter a spol., Praha – Jinonice“. Šie varikliai buvo montuojami ir į Lietuvoje gamintus pilotų mokymui skirtus lėktuvus Anbo V.
Istorija
XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje „Walter“ sukurti sportiniams ir mokomiesiems orlaiviams skirti lengvi aviaciniai varikliai NZ-40, NZ-60, NZ-85 ir NZ-120 greitai seno ir trečiajame dešimtetyje buvo pradėtos gaminti jų modernizuotos versijos NZ-45, NZ-70, NZ-95 ir NZ-130.
1929 m. „Walter“ pristatė seriją ženkliai atnaujintų žvaigždinių variklių, pavadintų dangaus kūnų vardais. Tai buvo penkių cilindrų „Walter Vega“, septynių cilindrų „Walter Venus“ ir devynių cilindrų „Walter Mars“. Vėliau, 1932 m., prie jų buvo pridėtas tos pačios šeimos trijų cilindrų variklis „Walter Polaris“.
Visiems šiems varikliams buvo naudojami tie patys 105 mm skersmens cilindrai su 120 mm eigos stūmokliais ir kiti komponentai, jie pasižymėjo tuo pačiu suspaudimo laipsniu ir pasiekdavo tokius pat maksimalius sūkius. Skyrėsi tik cilindrų skaičius. „Tarpinis“ modelis „Walter Vega“ buvo penkių cilindrų radialinis benzininis variklis su „Zenith 50-J“ karbiuratoriumi.
Naujųjų variklių pasaulinė premjera įvyko Londono aviacijos parodoje Olimpijos parodų centre. Kartu su jais buvo eksponuojamas ir analogiškos konstrukcijos modelis Walter Castor, tapęs „žvaigždžių serijos“ įpėdiniu. „Walterio“ stendas buvo įrengtas pagrindinės parodų salės centre. Jame buvo eksponuojami radialiniai varikliai „Walter Vega“, „Walter Venus“ ir „Walter Mars“.
Variklio aprašymas
miniatiūra|„Walter“ motorai „Vega“, „Venus“ ir „Mars“ parodoje [[Londonas|Londone, 1929 m.]] „Žvaigždinės“ serijos modeliai struktūriškai buvo panašūs į „NZ" serijos modelius. Lyginant su „NZ“ didžiausi struktūriniai, metalurginiai ir technologiniai pokyčiai buvo variklio cilindrų gavutėse. Naujų tipų galvutės buvo liejamos nebe iš ketaus, o iš aliuminio lydinio. Iš aliuminio lydinio išlietos galvutės buvo prisukamos prie plieninio cilindro korpuso. Galvutes buvo galima nuimti neišimant viso cilindro iš karterio, todėl variklio aptarnavimas buvo žymiai greitesnis ir lengvesnis.
Palyginti su pirmtaku „Walter NZ-60“, „Walter Vega“ pasižymėjo padidintu suspaudimo laipsniu, beveik tuo pačiu svoriu ir didesne galia.
„Zenith 50-J“ karbiuratorius buvo montuojamas lengvai pasiekiamoje vietoje karterio gale. Jis tiekė kuro mišinį į žiedinę kamerą, iš kurios įsiurbimo vamzdžiais mišinys buvo nukreipiamas į atskirus cilindrus. Uždegimo procesas buvo valdomas dviem „Scintilia MN7D“ arba „MN7DA“ magnetais, sumontuotais ant konsolių ir integruotais į galinę variklio dangčio dalį. Tepimo sistema – slėginė su sausu karteriu. Su varikliu komplektuotas naujos konstrukcijos stūmoklinis siurblys su alyvos filtru.
Variklis nebuvo sėkmingas – viso buvo pagaminti tik 28 vnt., jų naudotojai skundėsi nepatikimu veikimu, dažnais gedimais.
Eksploatacija Lietuvoje
Lietuvos karo aviacijoje naudoti trys „Walter Venus“. Jie buvo sumontuoti į pirmuosius Anbo V (Nr. 43, Nr. 46 ir Nr. 49). Su mokymams naudotais ANBO V buvo skraidoma gana daug – po maždaug 220 valandų į metus. Labai greitai išaiškėjo „Walter“ variklių žemas patikimumas, nepakankama galia – mokymų procesą apsunkinusios prastos kilimo charakteristikos: skrendant „dėžutę“ apie pusė laiko buvo skriama vien pakilimui. Į vėlesnius ANBO V (Nr. 50 ir Nr. 51) A. Gustaitis montavo tos pačios šeimos galingesnius, 81 kW (110 AG) galios „Walter Venus“, tačiau visi šios šeimos varikliai jau 1934–1935 m. buvo pakeisti galingesniais ir patikimesniais „Armstrong Siddeley“ gamybos žvaigždinais 7 cilindrų 160 AG galios variklais „Genet Major IA“.
Naudojimas
miniatiūra|Fizir AF-2 miniatiūra|[[Orta-Saint Hubert G.1]] Penkių cilindrų „Walter Vega“ buvo montuojamas į čekoslovakų gamybos „Aero A-34 Kos“ (pagaminti 6 vnt.) ir „Avia BH-11B“ (pagaminti 4 vnt.), taip pat po keletą vienetų buvo eksportuota į Lietuvą (3 vnt. montuoti į ANBO V), Belgiją (Orta-Saint Hubert G.1), Bulgariją (DAR-1, DAR-6), Didžiąją Britaniją (Cunningham-Hall X-90), Jugoslaviją (Fizir AF-2, 1 vnt.), Prancūziją, (Couzinet 22, Couzinet 30), Vokietiją (Junkers A50ba (Junior)), Nyderlandus (Pander EF85), Lenkiją (LKL-2, PWS-8, PWS-51).
Techniniai duomenys
miniatiūra|Walter Vega iš šono
Bendrosios characteristikos
miniatiūra|Walter Vega galios grafikas
Dubenecas
Dubenecas  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Stolino.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Pinsko apskrities Plotnicos valsčiuje.
Pašalčis (Baltarusija)
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas (Mažoji Pašalčis) ir okolica (Didžioji Pašalčis) Lydos apskrityje, Benekainių valsčiuje, Dluskių ir Stečkevičių valdos. Veikė vandens malūnas.
Mac App Store
„Mac App Store“ – „Apple“ „macOS“ operacinės sistemos programinės įrangos parduotuvė.
Istorija
„Mac App Store“ buvo pristatyta 2011 m. sausio 6 d. Šią programėlę galėjo atsisiųsti visi „Snow Leopard“ operacinės sistemos naudotojai. Nuo pat pradžių „Apple“ bendrovė „Mac App Store“ parduotuvėje pradėjo tiekti vis daugiau savo programinės įrangos. Iki tol ja prekiavo savo fizinėse parduotuvėse.
Nuo 2011 m. liepos mėnesio ši linkmė tapo dar labiau pastebimesnė, po to kai buvo pristatyta „Lion“ operacinė sistema. Tai buvo pirmas kartas, kai bendrovė atsisakė tiekti savo operacinę sistemą DVD formatu. Nuo 2013 m. macOS pristatoma nemokamai kaip ir iOS operacinė sistema.
Kidfa
Kidfa  – gyvenvietė ir oazė Jungtiniuose Arabų Emyratuose; Fudžeiros emyrate. Gyvenvietę garsino vietos futbolo klubas, rungtyniavęs profesionalų lygoje. Veikia Fudžeiros elektrinė ir didžiausia šalyje vandens gėlinimo gamykla.
Kidfos oazėje rasta laidojimo vieta – išskirtinis pasagos formos kapas, eksponuojamas Fudžeiros nacionaliniame muziejuje. Radinys buvo neįprastas, nes šioje vietoje buvo rasti šimtai ginklų, įskaitant ilgus kardus, lankus ir strėles.
Umėnų apylinkė
Umėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Troškūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Vaidlonių apylinkės ir Vašuokėnų apylinkės.
Birtumas
Birtumas, Birdu – antraeilė chtoninė dievybė Mesopotamijos mitologijoje. Tėvas – dievas Enlilis, sutuoktinė – deivė Nungalė. Ilgainiui imtas tapatinti su Nergalu, požemių karalystės valdovu. Minimas akadų Anzu mite. Šiame mite Birtumas – Enlilio pasiuntinys. Tėvo pasiųstas, Birtumas paprašo Ninurtos grąžinti Enliliui likimo lentelę.
Ryōyū Kobayashi
Biografija
2017 m. debiutavo pasaulio čempionato komandinėse varžybose.
Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkas dalyvavo trijose rungtyse. Vidutinio aukščio rungtyje užimta 7-oji vieta, o aukšto kalno rungtyje sportininkas liko 10-as. Komandinėse varžybose kartu su Japonijos rinktine užimta 6-oji vieta.
2019 m. kartu su Japonijos rinktine pelnė bronzą komandinėje rungtyje.
2022 m. žiemos olimpiadoje Kobayashi vidutinio aukščio varžybų finalo pirmąjame etape nušoko toliausiai ir iškovojo aukso medalį.
Skurupas
Skurupas – Švedijos Skonės provincijos miestelis. 2015 m. čia būta 8 tūkst. gyventojų. Vykdoma plytų, pieno ir žemės ūkio įrangos gamyba.
Istorija
Kai 1874 m. atidarytas Malmės-Istado geležinkelis (MYJ), dar vadinamas „Grevebanan“ kaimas pradėjo augti.
1900 m. čia gyveno 983 asmenys, 1960 m. jau 3320, o 2015 m. viršijo 8 tūkst ribą.
Sportas
1950 m. čia įsikūrė šaudymo iš lanko klubas (SV Skurups bågskytteklubb). Skurupo klubo nariai yra užėmę daugybę prizinių vietų įvairaus rango varžybose tiek nacionaliniu, tiek tarptautiniu mastu.
Sklėriškė (Mindūnai)
Sklėriškė – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mindūnų.
Cezaris Antonovičius Kiuji
Cezaris Antonovičius Kiuji (rus. Це́зарь Анто́нович Кюи́, 1835 m. sausio 18 (pagal senąjį kalendorių sausio 6 d.), Vilniuje, Rusijos imperijoje – 1918 m. kovo 13 d., Petrograde) – prancūzų ir lietuvių kilmės rusų kompozitorius, muzikos kritikas, žinomo Rusijos kompozitorių susivienijimо „Galingasis sambūris“ („Могучая кучка“) narys, M. Beliajevo būrelio narys, fortifikacijos profesorius, dėstytojas ir inžinierius generolas (1906 m.).
Biografija
Jo tėvas buvo prancūzas Antuanas Kiuji (pranc. Antoine Cui; anksčiau pavardė buvo rašoma "Queuille", vėliau supaprastinta), pasilikęs Lietuvoje po 1812 m. Napoleono žygio į Rusiją ir dėstęs prancūzų kalbą, o mama – lietuvė Julija (Justina) Gucevičiūtė iš neturtingų bajorų šeimos. Cesarius-Benjaminus (tokiu vardu jis buvo registruotas katalikiškų krikštų knygoje) buvo jauniausias iš penkių vaikų.
Po Vilniaus gimnazijos Cezaris mokėsi Sankt Peterburgo Vyriausiojoje inžinierių mokykloje, o jau 1857 m. baigė Sankt Peterburgo Nikolajaus inžinierių akademiją. Tais pačiais metais jis pradėjo dėstytojo karjerą. Per keletą dešimtmečių Kiuji dėstė trijose karinėse mokyklose Sankt Peterburge; tarp jo mokinių buvo keletas imperatoriaus šeimos nariai, žymiausias jų – būsimasis imperatorius Nikolajus II. Atlikęs svarbią užduotį 1877–1878 m. Rusijos-Turkijos karo metu, Kiuji gavo paaukštinimą. 1880 m. jam buvo suteiktas profesoriaus laipsnis, o 1906 m. – generolo laipsnis. Parašė daug svarbių mokslinių darbų, tyrimų ir straipsnių.
Muzika
Nepaisant pasiekimų savo karo akademiko karjeroje, šiandien Kiuji visame pasaulyje yra daugiau žinomas kaip kompozitorius.
Būdamas 5 metų pradėjo groti pianinu. Vilniuje tuo metu gyvenantis kompozitorius S. Moniuška metus nemokamai mokė talentingą berniuką.
Nors Kiuji negavo formalaus muzikinio išsilavinimo ir muziką kūrė laisvu nuo darbo metu, jis tapo pripažintu ir vaisingu kompozitoriumi. Didelę įtaką Kiuji talento ir muzikinio stiliaus vystymuisi padarė Šopeno kūryba, draugystė su kompozitoriu M.Balakirevu (susivienijimо „Galingasis sambūris“ įkūrėju), ilgalaikis bendravimas su kompozitoriais A.Dargomyžskiu, M.Musorgskiu, N.Rimskiu-Korsakovu, A.Borodinu ir, svarbiausia, savarankiškas kruopštus muzikinės literatūros studijavimas.
Pirmus romansus jis parašė 1850 m., rimčiau užsiiminėti muziką jis pradėjo baigus Nikolajaus inžinierių akademiją. 1859 m. įvyko jo viešas debiutas Peterburge, Rusų muzikos draugijos simfoninio koncerto metu.
Po ilgos ir aktyvios muzikinės karjeros Kiuji buvo dosniai apdovanotas ir pagerbtas Rusijoje ir užsienyje. 1896–1904 m. buvo M. Beliajevo būrelio Peterburgo skyriaus pirmininku, o 1904 m. buvo išrinktas Imperatoriaus Rusų muzikos draugijos garbingu nariu. 1880 m. antrojoje pusėje ir 1890 m. keletas užsienio muzikos bendrijų suteikė jam narystę, įskaitant Prancūzijos akademiją (narys korespondentas). Prancūzijoje jis buvo apdovanotas Garbės legiono ordino komandoro kryžiumi už operą „Flibustjeras“ (1894 m.). 1896 m. tapo Belgijos karališkosios akademijos nariu. 1909–1910 m. vyko renginiai kompozitoriaus veiklos 50-ties metų jubiliejui paminėti.
Nuorodos
Cezaris Kiuji. Lietuvos integrali muziejų informacijos sistema (LIMIS): Personalijos: K.
Nemokamos Cezario Kiuji partitūros Tarptautiniame partitūrų bibliotekos projekte.
Jakara Anthony
Jakara Anthony (g. 1998 m. liepos 8 d. Kernse) – Australijos akrobatinio slidinėjimo sportininkė, kuri specializuojasi gūbrinio slidinėjimo rungtyse. Olimpinė čempionė.
Biografija
2017 m. pasaulio čempionate užėmė 12-ą vietą gūbriniame slidinėjime. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 4-ą vietą.
Rokas Stanulevičius
Rokas Stanulevičius (g. 1994 m. vasario 10 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.
Jakara Anthony
Biografija
2019 m. pasaulio čempionate pelnė sidabro medalį gūbrinio slidinėjimo rungtyje, o gūbrinės dvikovos varžybose liko 7-a.
Rokas Stanulevičius
FK Ekranas
Profesionalo karjerą pradėjo 2013 m. Panevėžio „Ekrane“. Klube rungtyniavo iki 2014-ųjų sezono pabaigos.
Jakara Anthony
Biografija
2022 m. žiemos olimpiadoje Anthony laimėjo visus keturis varžybų etapus ir pelnė aukso medalį gūbrinio slidinėjimo varžybose.
Rokas Stanulevičius
FK Trakai
2015 m. atstovavo tuometiniam „Trakų“ klubui.
Izraelis
Buvo parduotas į Izraelį. Hapoel Ironi Kiryat Shmona FC ekipoje sužaidė šešis susitikimus.
Vėliau persikėlė į kitą Izraelio klubą Hapoel Nof HaGalil FC. Jame sužaidė 34 susitikimus ir pasižymėjo trimis įvarčiais.
Latvija
Žaidė Latvijoje.
FK Panevėžys
2019 m. grįžo į Lietuvą ir atstovavo FK Panevėžys. A lygoje sužaidė 15 rungtynių.
2020 m. sausio mėn. pranešta, kad žaidėjas palieka „Panevėžio“ klubą.
FC Džiugas
2020 m. vasario 15 d. pranešta, kad biržietis tapo Telšių „Džiugo“ nariu.
2021 m. karjerą tęsė Džiugo ekipoje. 2021 m. balandžio 8 d. rungtynėse prieš Nevėžį pasižymėjo įvarčiu ir prisidėjo prie varžovų triuškinimo (3:0).
2021 m. lapkričio mėn. pasirodė interviu, kuriame žaidėjas papasakojo apie savo karjerą, traumas, operacijas ir ateities planus.
FK Panevėžys
2022 m. atstovavo „Panevėžio“ klubui. 2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.
2022 m. kovo 11 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo pelnydamas vienintelį įvartį, kuris garantavo pergalę panevėžiečiams rezulutatu 1:0.
2023 m. sausio 11 d. tapo aišku, kad žaidėjas palieka klubą.
Cork City
2023 m. liepą tapo žinoma, kad karjerą tęs Cork City FC (Airija). 2023 m. liepos 15 d. debiutavo klube rungtynėse prieš Sligo Rovers FC. Pasirodė po keitimo, kai rezultatas buvo 2:0 varžovų naudai. Galutinis rezultatas – 3:0 Sligo Rovers FC naudai.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Pasmerkti. Pajūrio džiazas
'''Pasmerkti. Pajūrio džiazas''' – 2019 m. lietuvių kriminalinė drama; filmo „Pasmerkti. Kauno Romanas“ tęsinys. Režisierius – Ramūnas Rudokas. Filmo premjera – 2019 m. lapkričio 22 d.
Siužetas
Filmas paremtas tikrais įvykiais. Gerbiant žmonių privatumą, kurie gyveno ar yra gyvi, autoriai pakeitė veikėjų vardus.
Rokui (akt. Tadas Gryn) puikiai sekasi. Jis idealiai tvarkosi su visomis finansinėmis užduotimis, kurias jam paveda investuotojų fondas „3D Klubas”: jaunų bei ambicingų verslininkų – Daliaus, Dainiaus ir Dominyko susivienijimas. Rokas – Dominyko draugas nuo vaikystės – tapo Klubo suklestėjimo priežastimi. Ne veltui dėl savo „uoslės” pinigams jis gavo Kauko pravardę. Žiūrovas susipažįsta su Kauku, kuomet šis jau yra kone savo pasiekimų zenite. Po paskutiniosios užduoties jis taps pilnateisiu „3D Klubo” nariu. Rokas išvyksta į Klaipėdą, kurioje ir turi sutvarkyti pastarąjį reikalą.
Labiausiai šio momento laukia Roko žmona Irma. Pagaliau jos vyras pradės gyventi ramesnį gyvenimą ir daugiau laiko skirti šeimai. Rokas ir Irma iš pažiūros ideali pora. O neįgaliojo sūnaus auginimas, juos daro kone nenugalimus. Tačiau Rokas turi vieną problemą. Jis negali gyventi be kitų moterų. Antra vertus, jis turi ir tos bėdos sprendimą. Rokas niekada nesusitinka su ta pačia meiluže dar kartą ir visuomet sugrįžta pas žmoną ir sūnų. Todėl, įvykis, kai Rokas, išvykęs į Klaipėdą susižavi vietos gražuole Inga, neatrodo niekuo ypatingas. Tik štai netikėtai paaiškėja, kad šis susižavėjimas nevienadienis. Rokas įsimyli iki ausų. O meilė ir pinigai – tai jau sprogstamasis užtaisas, kuris iki pamatų sudrebins ramią ir snūduriuojančią Klaipėdą, o sprogimo banga sugriaus ne vieną likimą ir atims ne vieną gyvybę...
Jaocu (Gifu)
Jaocu  – miestelis Gifu prefektūroje, Japonijoje. Priskiriamas Kamo apskričiai (kartu su Hičiso, Kavabe, Sakahogi, Širakava ir Tomika miesteliais bei Rytų Širakavos kaimu). Gyvena apie 11 tūkst. gyventojų. Šis miestelis yra Čiunės Sugiharos vaikystės vieta, ir yra susigiminiavęs su Kaunu Lietuvoje.
Geografija
thumb|left|Miestelis prefektūroje Miestelis yra kalnuotoje Japonijos dalyje, išsidėstęs slėniuose tarp kalnų. 80% jo teritorijos yra kalnuota ir apaugusi miškais. Per teritoriją teka Kiso ir Hidos upės. Kiso upė dviejose vietose yra užtvenkta (Kanejamos ir Marujamos užtvankos), ir susidarę dirbtiniai ežerai. Yra vaizdingas Goho krioklys.
Gyventojai gyvena keliolikoje atskirų gyvenviečių. Didžiausia jų yra pagrindinis Jaocu miestelis prie Kiso upės. Šios upės slėnyje glaudžiasi ir Igitsushi, Nishikori, Wachi gyvenvietės. Kamiyoshida, Kutami, Fukuchi, Minato, Shiomi, Kamiida kaimeliai yra išsimėtę kalnuotoje teritorijoje.
Iki 2001 m. miestelį su likusia Japonijos dalimi jungė geležinkelis ir buvo dvi stotys. Tačiau vėliau traukinių eismas sustabdytas. Artimiausia sttis yra Akeči (gretimame Kani mieste), su kuria jungia transportas autobusu.
Istorija
Miestelio teritorijos nuo senovės (kaip ir visa pietinė Gifu prefektūra) priklausė Mino žemei. Dėl svarbios transportui Kiso upės, čia buvo kertami medžiai, ir sieliai bei kita vietinė produkcija plukdomi į Nagojos miestą. Dėl to pagrindinėje gyvenvietėje buvo gausu prieplaukų, iš ko ir kilęs miestelio pavadinimas. Jis reiškia „800 (t. y. labai daug) prieplaukų“.
1889 m. pagrindinei gyvenvietei suteiktos miestelio teisės, o 1955-56 m. į miestelio (kaip administracinio vieneto) sudėtį įjungti aplinkiniai kaimai. Nepaisant to, miestelio ekonomika yra palaipsniui silpstanti. Ji apsiriboja nedidelėmis tradicinėmis maisto produktų (acto, sakės, sojų padažo ir pan.) bei baldų gamyklėlėmis. Gyventojų skaičius mažėja. 2003 m. buvo iškelta diskusija dėl šio ir aplinkinių miestelių inkorporavimo į Mino Kamo miestą, tačiau projektas atmestas. 2016 m. meru tapo Masanori Kaneko.