cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pakražančio gimnazija
Istorija
1940 m. prasidėjus sovietų okupacijai valdžia keitė ugdymo turinį, iš mokyklos bibliotekos išimtos naudotos knygos, mokykla pradėjo rūpintis suaugusiųjų švietimu, mokyklą lankė 39-42 suaugusieji. 1940 m. rugsėjo 28 d. mokyklą lankė 152 mokiniai. Mokytojų kolektyvas nesikeitė. 1941 m. vokiečių kariuomenė trims savaitėms apsigyveno Pakražančio pradžios mokykloje, sunaikinta daug vertingų knygų ir dokumentų, mokykla apniokota. 1942 m. mokėsi 178 mokiniai. 1945 m. mokykloje veikė 4 skyriai, liko tik 37 mokiniai.
1962 m. pastatytas ir įrengtas antrasis pastatas, kuriame įsikūrė 6 klasės, mokytojų kambarys, mokykloje jau mokėsi 333 mokiniai, veikė sporto, meno saviveiklos, kraštotyros, jaunųjų literatų būreliai. 1964 m. gegužės 17 d. pirmą kartą atšvęsta mokyklos Garbės diena, kuri švenčiama iki šiol. Jos įkūrėja ir organizatorė mokytoja Filomena Taujanskaitė. Mokykla susikūrė savo vėliavą, abiturientas Tomas Rimkus parašė mokyklos himną „Žiburėliu spindėsi“. 1979 m. pastatytas dar vienas mokyklos priestatas, kuriame įsikūrė fizikos, chemijos, matematikos kabinetai ir kuklutė sporto salė. Tuo metu jau mokėsi 460 moksleivių. Keletą metų jų skaičius nesikeitė, o paskui mokinių pamažėle ėmė mažėti. 1995 m. rugsėjo 1 d. mokslo metai prasidėjo naujojoje 288 vietų mokykloje. 1997 m. pasirašyta bendradarbiavimo sutartis su Lenkijos miesto Bilgoraj mokykla. 2006 m. atlikta mokyklos renovacija.
Mokiniai
Per 45 abiturientų laidas įteikti 1085 atestatai. Mokyklą aukso medaliu baigė Zenonas Norkus, Jūratė Buivydaitė, Rasa Rimkutė, sidabro – Loreta Valčiukaitė, Egidijus Mika, Raividas Augys, su pagyrimu – Diana Čepauskytė, Asta Levickytė. Buvę mokiniai, sugrįžę į savąją mokyklą mokytojais: Aldona Ivanauskaitė-Sadauskienė, Birutė ir Vytautas Macaičiai, Eugenija Tamošaitienė, Laisvė Verpečinskienė, Petras Norkus, Alma Sadauskaitė, Alvydas Mišeikis, Rūta Gedminienė, Aldona Orvydienė, Ona Dambrauskienė, Nijolė Bielskytė-Čepauskienė.
Himnas
Žodžiai Tomo Rimkaus, muzika J. Šidlausko
Kininis ežerinis delfinas
Kininis ežerinis delfinas (Lipotes vexillifer) – praktiškai išnykusi upinių delfinų (Platanistidae) rūšis.
Sparčiai nykstanti (arba jau išnykusi ) rūšis, nes nelegaliai medžiojamas dėl maisto ir naudojimo tradicinėje medicinoje.
Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water
Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water yra trečiasis studijinis albumas Jungtinių Amerikos Valstijų nu metal grupės Limp Bizkit, išleistas Interscope Records įrašų kompanijos 2000 m. spalio 17 d. Albumas debiutavo pirmoje Billboard 200 topo vietoje, ir per savaitę buvo parduota daugiau nei 1 milijonas albumo kopijų. Pasak RIAA, albumas iki 2008 m. buvo parduotas 6 milijonų tiražu.
Albumo informacija
Pirmieji singlai "My Generation" ir "Rollin' (Air Raid Vehicle)" buvo išleisti tuo pačiu metu, kad pareklamuotų albumą. "Rollin" 2001 m. Jungtinės Karalystės topo viršūnėje išsilaikė net dvi savaites. "Take a Look Around" buvo pridėta prie dainų sąrašo, kadangi šis kūrinys yra garso takelis filmo „Misija Neįmanoma 2“ su Tom Cruise. Remiksas "Rollin' (Urban Assault Vehicle)" įrašytas kartu su Method Man, Redman ir DMX buvo taip pat hitas ir daina buvo panaudota filme „Greiti ir įsiutę“. Ketvirtasis singlas "My Way" buvo panaudotas kaip World Wrestling Entertainment laidos WrestleMania X-Seven atidarymo daina.
Albume galima išgirsti daug garsių reperių: Xzibit, Redman, DMX ir Method Man, bei grupės Stone Temple Pilots narį Scott Weiland. Aktorių Ben Stiller galima išgirsti per dainą "Outro".
Daina "Hot Dog" yra žinoma dėl to, jog joje 48 kartus apskomas angliškas keiksmažodis. O dainos priedainis parodijuoja Nine Inch Nails dainas "Closer", "The Perfect Drug" ir "Burn".
"Livin' It Up" galima išgirsti JAV roko grupės samples Eagles dainos "Life in the Fast Lane" pavyzdį.
Dainos "Rollin' (Air Raid Vehicle)" vaizdo klipo režisierius buvo Fred Durst, ir šis klipas nufilmuotas Pasaulio prekybos centre, laimėjo geriausio roko vaizdo klipo kategorijoje 2001 m. MTV Video Music Apdovanojimuose.
Albumo priėmimas
Nors albumas susilaukė tarptautinės ir komercinės sėkmės, dauguma kritikų albumą vertino vidutiniškai.
Vieniavos herbas
Vieniavos herbas – herbas naudotas LDK ir Lenkijos Karalystės bajorų.
Jokūbas Osolinskis
Jokūbas Osolinskis (? – 1712 m.) – Drohičino seniūnas, Mielniko vėliavininkas.
Šeima
Tėvas: Zbignevas Osolinskis, motina: Barbara Ivanovska. Vaikai: Teresa, Kotryna, Barbara, Jadvyga, Eufrozina, Erazmas ir Stefanas Osolinskis.
Vieniavos herbas
Herbo aprašas
Auksiniame skyde – juoda bekaklė stumbro galva su auksiniu žiedu šnervėse. Virš skydą vainikuojančios riterio karūnos iškilęs auksinis liūtas, letenoje laikantis kardą. Šalmaskraistė – skydo spalvų (auksinė ir juoda).
Herbo kilmė
Vieniavos herbas priskiriamas prie lenkiškų herbų. Anot heraldinių tyrinėjimų, jis nėra grynai lenkiškas herbas. Yra nuomonių, kad šis herbas riterių buvo atneštas iš Moravijos žemių. Lenkijoje tą patį herbą turėdavo ne viena, o kelios, net dešimtys ar šimtai giminių, dažnai net nesusijusių kraujo ryšiais. Paprastai, kilmingesnė giminė priimdavo į savo herbą mažiau kilmingą giminę arba jos atstovą. Adoptacija dažnai buvo susijusi su nobilitacija, t. y., nekilmingo asmens pakėlimu į bajorus. Asmuo, gaunantis bajorystę, būdavo priimamas į kurios nors giminės herbą, dažniausiai tos, kuri rūpinosi savo valdinio nobilitacija.
Istorikė Sigita Gasparavičienė
Ifato sultonatas
Ifato sultonatas  – XIII–XIV a. egzistavusi valstybė Rytų Afrikoje, dabartinės šiaurės rytų Etiopijos, Džibučio ir šiaurės Somalio (Somalilando) teritorijose. Jos politinis centras buvo Zeila.
Istorija
Tikriausiai nuo gana ankstyvų laikų regione įsitvirtino islamas, atėjęs per minėtuosius uostus iš kitapus Adenos įlankos buvusio Jemeno. Ilgainiui vieta tapo naujosios religijos avanpostu prieš krikščioniškąją Etiopiją. XII a. pabaigoje dab. šiaurės Somalyje ir rytų bei pietų Etiopijoje buvo sukurti 8 musulmoniški sultonatai: Ševa, Arbabni, Davaras, Hadija, Šarka, Balė, Dara ir Ifatas. Pastarajame 1185 m. įsitvirtino vietinė Valašma dinastija.
Ankstyviausiais laikais prekybinius kelius kontroliavo Ševos sultonatas Avašo upės aukštupyje. Tačiau kadangi vienintelis Ifatas turėjo priėjimą prie jūros, jis turėjo ekonominį privalumą, be to, čia islamas tvirtinosi greičiausiai. 1278 m. Ifatas nukariavo Ševą ir tapo galingiausia musulmonų valstybe visame Afrikos rage.
1403 m. Etiopijos imperatorius Ješakas I nugalėjo ir nužudė paskutinįjį Ifato sultoną. Tai baigė sultonato egzistenciją. Tuo pačiu metu regione kilo naujas visuomenės sluoksnis, ir įvairūs valdžią turintys asmenys (pirkliai, kariai, dvasininkai) neretai siekdavo įsitvirtinti atskiruose regiono miestuose ar vietovėse. Svarbiausi tokie augantys miestai buvo Zeila, Berbera, Dekeras, Hararas, Hubatas. Tik po šimto metų Dekero mieste įsitvirtinusi dinastija (Adalio sultonatas) pilnai atkūrė musulmonų valdžią visame Ifato kontroliuojamame regione.
Gutai (Palenkės vaivadija)
Gutai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į rytus nuo Piontnicos, apie 15 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 62 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Anglijos lygos taurė
Futbolo lygos taurė (nuo 2003 m. – Carling Cup) – Anglijoje organizuojamos futbolo klubų varžybos. Panašiai kaip FA Taurė, šios varžybos organizuojamos atkrintamųjų rungtynių principu, tačiau Lygų taurėje dalyvauja žymiai mažiau komandų – 20 Premier lygos klubų ir 72 Futbolo lygos klubai (viso 4 aukščiausiųjų lygų). Varžybų laimėtojai patenka į UEFA Taurės varžybas, tačiau jei laimėtojas jau yra užsitikrinęs vietą viename iš Europos komandinių turnyrų, kelialapis į UEFA Taurės varžybas atitenka šeštąją ar septintąją vietą Premier lygoje užėmusiam klubui. Finalininkas tokios teisės neįgyja (priešingai nei FA Taurėje).
Europos turnyruose dalyvaujančios komandos pradeda varžybas trečiajame ture, iki pusfinalių žaidžiama po vienerias rungtynes, jei reikia, skiriamas papildomas laikas ir baudinių serija. Pusfinaliuose žaidžiamos dvejos rungtynės, laimėtojas nustatomas pagal bendrą rezultatą, lygiųjų atveju pagal svečiuose įmuštų įvarčių kiekį, prireikus skiriama baudinių serija. Finalinės rungtynės žaidžiamas neutraliame stadione (paprastai Londono „Wembley“).
Klubas, kurio komanda daugiausiai kartų dalyvavo finale bei daugiausiai kartų laimėjo taurę – Liverpool, laimėjęs 8 kartus bei keturis kartus pralaimėjęs finale.
PhpMyAdmin
thumb|200px|right|PhpMyAdmin logotipas phpMyAdmin – valdymo įrankis, parašytas PHP kalba, skirtas administruoti MySQL duomenų bazes naudojantis naršykle. Šiuo metu jis gali kurti ir šalinti duomenų bazes, manipuliuoti lentelėmis bei įrašais (kurti, šalinti, keisti lenteles bei įrašus, tvarkyti ryšius), vykdyti SQL sakinius, valdyti vartotojus ir jų teises.
Istorija
1998 metais MySQL sąsają PHP kalba pradėjo kurti Tobias Ratschiller, tuo metu buvęs IT konsultantas ir kompanijos Maguma įkurėjas. Nuo 2000 metų jis nebedirbo prie projekto, bet phpMyAdmin jau buvo tapęs vienas populiariausių PHP įrankių ir MySQL administravimo priemonių su didele vartotojų ir plėtotojų bendruomene.
2001 metais trys programuotojai – Olivier Müller, Marc Delisle ir Loïc Chapeaux – užregistravo The phpMyAdmin projektą SourceForge svetainėje.
Panašūs produktai
Kitas panašus valdymo įrankis phpPgAdmin suteikia panašų funkcionalumą PostgreSQL duomenų bazių valdymo sistemai. Šis projektas pradėtas kaip phpMyAdmin atšaka, bet dabar yra visiškai atskira programa.
Giglas
Giglas  – miestas vakarų Dramblio Kaulo Krante, prie Nzo upės (Sasandros intakas). Kaveli regiono administracinis centras. Keliai į Daloa, Tabu, Tulepleu, Maną, yra aerodromas. Medienos apdribimo pramonė. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ryžiai, manijokai, kava, galvijai). Į pietus nuo miesto prasideda Tajaus nacionalinis parkas (pasaulio paveldo objektas).
Šliužiai (Kėdainiai)
Šliužiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Pernaravos, Gynėvės kairiajame krante.
Istorija
Kaimas sudarytas iš LTSR laikais Kėdainių rajonui priskirtos rytinės Šliužių kaimo (Raseinių raj.) dalies.
Grapsidae
Grapsidae - krabams priklausanti šeima. Jos monofiletiškumas nenustatytas - kai kurios jai priskirtos rūšys gali priklausyti kitoms šeimoms.
イワガニ科
Liuksmetras
145px|thumb|right|Liuksmetras Liuksmetras – prietaisas skirtas apšvietai matuoti. Prietaise įvairi paviršiaus apšvieta sukuria skirtingo stiprio elektros srovę, kadangi srovės stipris tiesiog proporcingas apšvietai. Dėl to prietaisą galima sugraduoti liuksais.
Grioviai
Grioviai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Buivydiškių, 2 km į pietvakarius nuo Pilaitės (Vilnius). Kaimas įsikūręs giliame Neries intako slėnyje. Aplink plyti Girulių miškai, įsteigtas Griovių geomorfologinis draustinis.
Liuksmetras
Sandara
Paprasčiausią liuksmetrą sudaro šviesai jautrus fotoelementas, galvanometras ir dvi varžos, sujungtos lygiagrečiai su galvanometru.
Grioviai
thumb|left|250px|Grioviai iš šiaurės
Klaipėdos televizija
UAB „Klaipėdos televizija“ – pirmoji televizija Lietuvos uostamiestyje, Klaipėdoje.
Istorija
1989 m. kovo 19 d. per respublikinės TV kanalą visuomeninės redakcijos parengta pasirodė pirmoji laida iš Klaipėdos. Oficialiai Klaipėdos televizija įsteigta 1991 m. sausio 25 d. Klaipėdos miesto tarybos sprendimu Nr. 4 kaip Klaipėdos valstybinė municipalinės televizijos studija. 1991 m. kovo 26 d. įregistruota įmonė (steigėjas ir leidėjas – Klaipėdos miesto taryba). Nuo 1992 m. Klaipėdos televizijai vadovaujant kūrybiniam duetui – direktoriui ir videooperatoriui Vytautui Peckui ir redaktorei Irenai Rezgevičienei nuolat pradėtos rengti „Vakaro žinios“ ir pirmosios autorinės laidos. Dėl 1993 ir 1994 metais vienas po kito vykusių tiek viešų, tiek ir neviešų konkursų siųstuvo nuomai Klaipėdos televizijai skirtas eterio laikas trumpėjo. Trūkstant lėšų Klaipėdos miesto biudžete, 1994 m. spalio 14 d. įregistruota UAB „Klaipėdos televizija“ (steigėjai – Irena Rezgevičienė ir Vytautas Peckus). 1995 m. balandžio 30 d. municipalinės televizijos studija oficialiai likviduota. (teisių perėmėja – UAB „Klaipėdos televizija“) 2001 m. gruodžio 21 d. UAB „Klaipėdos televizija“ jai priklausiusį eterio laiką 12-ajame kanale perdavė programos ruošėjai UAB „Balticum“.
Rido kanalas
Rido kanalas, dar žinomas kaip Rido vandens kelias, jungia du miestus: Otavą ir Kingstoną Kanadoje.
Kanalas buvo atidarytas 1832 m. ir naudojamas iki šiol. Į kanalo sistemą įtrauktos didesnės upės, tokios kaip Ridas (Rideau) ir Katarakvis (Cataraqui), bei keletas ežerų.
2007 m. Rido kanalas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą kaip geriausiai išsaugotas 202 km ilgio kanalas Šiaurės Amerikoje nuo kanalų kasimo eros pradžios XIX a.
Bobo Baldé
Dianbobo Baldė (g. 1975 m. spalio 5 d.) – futbolininkas, Gvinėjos rinktinės gynėjas.
Rinktinė
žaidė nuo 2002 m. Su rinktine dalyvavo 2004, 2006, 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
Žalgiriai (Ukmergė)
Žalgiriai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Deltuvos.
Indonezijos futbolo varžybos 2017 m.
Indonezijos futbolo varžybos 2017 m.
Karackiai
Karackiai – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 4 km į pietus nuo Magūnų, 0,28 km į vakarus nuo Neries upės, Buivydžių hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,67 km, plotis – iki 0,37 km. Altitudė 122 m. Krantai aukšti, tik šiaurvakarinis krantas žemas. Ežerą supa Bareišiūnų miškas. Pietuose išteka upeliukas link Karaičio ežero (Neries upės baseinas).
Michailovka (Molynė)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskritis) kaimas. 1947–2008 m. Kalužskojės apylinkės kaimas.
Karaitis
Karaitis – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, apie 5,5 km į pietus nuo Magūnų, Buivydžių hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 114,9 m. Krantai žemi, pelkėti. Pakrantės kalvotos, miškingos – ežerą supa Bareišiūnų miškas. Rytuose į teka upelis iš Karackių ežero, vakaruose išteka upelis link netoliese telkšančio Kario ežero (Neries upės baseinas).
Griovinai
Griovinai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Dusmenų.
Tuba (DKK)
Tuba  – miestas vakarų Dramblio Kaulo Krante, netoli Gvinėjos sienos, 680 km į šiaurės vakarus nuo Abidžano. Bafingo regiono administracinis centras. Pro miestą eina Mano–Odjenės plentas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (galvijų auginimas). Veikia ligoninė, kelios kolegijos.
Tuba yra mahų tautos kultūrinis centras. Tai mažiausiai gyventojų turintis regiono centras šalyje.
Liudmila Putina
Liudmila Aleksandrovna Putina (Людмила Александровна Путина; mergautinė pavardė – Škrebniova; g. 1958 m. sausio 6 d. Kaliningrade) – filologė, buvusi Rusijos prezidento Vladimiro Putino žmona.
Slovėnijos himnas
Tostas (slovėniškai Zdravljica arba Zdravica) yra oficialus Slovėnijos himnas. Žodžius 1844 m. sukūrė nacionalinis Slovėnijos poetas France Prešeren. Nuo 1989 rugsėjo 27 dienos septintasis dainos posmas pripažintas oficialiu šalies himnu.
Tostas sukurta kaip užstalės daina. Joje poetas išaukština laisvamanius slovėnus, slavų vienybę, norą suvienyti Slovėniją.
Istorija
Tostas nacionaliniu Slovėnijos socialistinės respublikos himnu paskelbtas 1989 metais dar prieš išyrant Jugoslavijai, naujai susikūrusi Slovėnijos respublika tik perėmė valstybinį himną.
Eilės
Visi dainos posmeliai parašyti specialia eiliavimo techniką carmen figuratum ir kiek primena vyno taurę.
Bartninkai
Bartninkai – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 17 km į pietus nuo Vilkaviškio, kelių ir  sankirtoje, Širvintos dešiniojo intako Aistos kairiajame krante. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia, veikia paštas (LT-70021), ambulatorija, Bartninkų Jono Basanavičiaus vidurinė mokykla, biblioteka, Bartninkų dvaro sodyba. Miestelio planas radialinis, sodybos išsidėsčiusios abipus kelių į Vilkaviškį, Kalvariją, Pajevonį. Iki XVIII a. pabaigos jo planas buvo linijinis, bet XVIII a. septintame dešimtmetyje tapo Alytaus ekonomijos rakto centru ir ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas miestelį pavertė dvaro centru, nutiesė kelius į Kalvariją ir Pajevonį, pagal kuriuos ir įšsiplėtė miestelis. Miestelio senojoje dalyje yra būdingų XVIII a. pabaigos plano elementų.
miniatiūra|left|Prie gatvės – senojo šventoriaus tvora miniatiūra|left|Buvusio [[Bartninkų dvaras|Bartninkų dvaro rūmai]]
Istorija
Gyvenvietė įsikūrė XVI a. antrojoje pusėje. Bartninkuose rasti 2 akmeniniai kirviai keturkampėmis pentimis ir dviašmenis akmeninis kirvis. 1649 m. minimas Bartninkų kaimas, kuris priklausė Alytaus ekonomijos Karalkrėslio vaitystei ir turėjo 16 valakų žemės. 1744 m. minimas miestelis. Ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas pastatydino gelumbės audyklą, geležies liejyklą, bet 1780 m. nušalinus A. Tyzenhauzą įmonės sunyko.
1663 m. pastatyta Bartninkų bažnyčia, 1783 m. įkurta parapija. 1790 m. Bartninkų Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia perstatyta iš akmenų mūro, 1865 m. pristatyti bokštai ir prieangis. 1944 m. bažnyčia susprogdinta, 1950 m. atstatyta medinė.
Nuo 1781 m. iki XIX a. antrosios pusės veikė parapinė, nuo 1868 m. (?) iki 1915 m. – valdinė mokykla, 1915–1949 m. pradinė, nuo 1949 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1979 m. vidurinė mokykla.
Po 1831 m. sukilimo caras Bartninkus dovanojo rusų kariškiams Nosticams, kurie valdą paskelbė majoratu. XIX a. buvo dvaras Vilkaviškio apskrities Bartninkų valsčiuje. 1905 m. pabaigoje gyventojai išvaikė caro valsčiaus pareigūnus. 1944 m. miestelis nukentėjo per karo veiksmus. Pokario metais apylinkėse veikė Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės partizanai.
Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
1999 m. patvirtintas Bartninkų herbas. Miestelis turi ir savo vėliavą.
Gyventojai
thumb|250px|Aistos gatvė Bartninkuose
Atesninkų piliakalnis
Atesninkų piliakalnis, Atesninkėlių piliakalnis – piliakalnis Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, prie Atesninkų I kaimo, Simno seniūnija. Pasiekiamas iš plento Simnas–Kalvarija Giluičių sankryžoje pasukus į kairę pietų kryptimi link Šarkiškių, Atesninkų kaime lauko keliuku pasukus į dešinę vakarų kryptimi, iš viso 800 m, yra 150 m į dešinę (šiaurėn) nuo keliuko, pasiekiamas einant per lauką.
Piliakalnis
Piliakalnis yra kalvos šiauriniame gale. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, iškiliu viduriu, 25x12 m dydžio. Šiauriniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės yra 2 m pločio terasa. Šlaitai vidutinio statumo, iki 7 m aukščio, pietinis – tik 3 m. Apaugęs retomis pušimis. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirma puse. Piliakalnį 1954 m. žvalgė Istorijos institutas, įtvirtinimų ir kultūrinio sluoksnio nepastebėta.
Sibiu
Sibiu – miestas vidurio Rumunijoje; apskrities centras. Išvystyta mašinų, lengvoji, medienos, chemijos, poligrafijos, maisto pramonė.
Išlikę XIV–XVI a. namų, XIII–XVI a. gotikinės bažnyčios, XIII–XIX a. akmeninių įtvirtinimų liekanos, XVIII a. Brukentalio rūmai. 2007 m. miestas buvo paskelbtas Europos kultūros sostinė.
Sportas
1962 m. mieste vyko 1962 m. pasaulio moterų rankinio čempionato grupių varžybos.
Stadionas
Namų rungtynes žaidė Sibiu miesto stadione. Stadionas talpino 12,3 tūkst. žiūrovų, o danga – natūralios vejos (žolė).
Šaldytos daržovės
thumb|right|Šaldytos daržovės dažnai pardavinėjamos kaip mišiniai (dešinėje lėkštės pusėje) Šaldytos daržovės – šaldytų maisto produktų rūšis. Daržovės užšaldomos namuose savo poreikiams arba pramoniniu būdu komerciniam realizavimui. Šaldytos daržovės pardavinėjamos parduotuvėse įpakuotos dėžutėse ar plastikiniuose maišeliuose.
Prekybos centruose paprastai pardavinėjamos tokios šaldytos daržovės kaip žiediniai kopūstai, brokoliai, žirniai, kukurūzai ir kt. Jos dažnai pardavinėjamos kaip šaldytų daržovių mišiniai. Šaldytos daržovės gali būti taip supjaustytos, kad išsyk tiktų maisto gaminimui ar valgymui.
Sibiu
Stadionas
Stadionas susilaukė investicijų ir buvo iš esmės pastatytas naujas stadionas. Naujasis stadionas atidarytas 2019 m.
Šaldytos daržovės
Privalumai ir trūkumai
Šaldytų daržovių privalumai:
Dalis žmonių mano, kad šaldytos daržovės yra prastesnės už šviežias: Dalis vartotojų nepagrįstai bijo, kad šaldytos daržovės būna praradusios dalį maisto medžiagų ir dar daugiau jų praranda termiškai apdorojant namuose. Verdant ar kepant dalis naudingų medžiagų išplaunamos ar suyra (pvz., vitaminas C, folio rūgštis), bet tai nutinka apdorojant tiek šviežias, tiek šaldytas daržoves.
Daug metų buvo svarstoma, kuris daržovių variantas yra geresnis. Tyrimai rodo, kad šaldytų daržovių maistinė vertė tik nežymiai skiriasi šviežių daržovių. JAV Maisto ir vaistų administracija (FDA) teigia, kad šaldytos daržovės maistingumo požiūriu nesiskiria nuo šviežių. . 2003 m. Austrijoje atliktas tyrimas rodo, kad šaldytos daržovės maistingumo požiūriu vertingesnės, nei sandėliuose gulėjusios nešaldytos daržovės ar iš toli vežtos šviežios daržovės. .
Čerokiai
Čerokiai (sav. ᎠᏂᏴᏫᏯ / ᏣᎳᎩ = Aniyvwiyaʔi / Tsalagi) – Šiaurės Amerikos indėnų (irokėzų) tauta, kilusi iš rytinės ir pietrytinės jos dalies bei priklausanti vienai iš Penkių civilizuotų genčių. Tai viena gausiausių JAV indėnų tautų, dabar įsikūrusi daugiausia Oklahomoje (prie Neimo upės, iki jos santakos su Arkanzasu) ir Šiaurės Karolinoje (Apalačų priekalnėse). Čerokių kalba nykstanti, išstumta iš kasdienio vartojimo anglų kalbos.
XVIII a. iš Ohajo aukštupio sričių buvo išstumti kitų irokėzų į dab. JAV pietryčius. Įsikūrė Mėlynojo kalnagūbrio pašlaitėse. Skirstėsi į 3 grupes, vartojusias skirtingas čerokių kalbos tarmes: žemutinius (išnykę; prie Savanos aukštupio), vidurinius arba rytų čerokius (prie Takasegio upės) ir kalnų arba aukštutinius čerokius (dab. Džordžijos ir rytų Tenesio kalnuoti rajonai; jų kalba tapo literatūrine). XVIII a. pr. populiacija siekė ~20 tūkst. žmonių. Vertėsi kapline-lydimine žemdirbyste (augino kukurūzus, tabaką, moliūgus), rankiojimu, medžiokle, žvejyba. Skirstėsi į matrilinijines gimines, kurios sudarė 7 fratrijas. Amžiaus pabaigoje kiekviena gyvenvietė turėjo savivaldą. Turėjo „baltuosius“ (taikos) ir „raudonuosius“ (karo) vadus. Rinkdavo aukščiausiąjį vadą, o fratrijų atstovai sudarė senolių tarybą. Tradicinis čerokių būstas buvo stačiakampio plano, iš statmenų žardžių sienų, dengtas šakomis ir žievėmis. Santuoka matrilokalinė, buvo leidžiama poligamija. thumb|left|200px|Rytų čerokių [[pauvau šokėjas]]
Čerokiai smarkiai rasiškai sumišo. Dabar verčiasi žemės ūkiu, prekyba, smulkiuoju verslu, dirba pramonės įmonėse. Oklahomos čerokiai patys turi pramonės įmonių.
Jeziorkas
Jeziorkas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Piontnicos, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 68 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW668. 1942-1944 m. šalia kaimo esančiame miške buvo nužudyti apie 175 žmonės. Šiuo metu šioje vietovėje įkurtos Jeziorko miško kapinės.
Apeironas
Apeironas (🇬🇷 – riba, apeiros – beribis) – tai neapibrėžta beribė būtis. Anaksimandras tapatino ją iš dalies su erdve, iš dalies su laiku. Anaksimandro netenkino Talio teiginys, jog vanduo esąs visko pagrindas. Jis visa ko pagrindu laikė apeironą.
Žodis „apeironas“ reiškia Beribis arba Neapibrėžtas. Apeironas esąs kiekviename daikte, tačiau nesutapatinamas su daiktais ir nesudarąs paprasto stichijų elementų mišinio. Būdamas materialus, turįs savo prigimtį. Anaksimandro teigimu, apeironas esąs amžinas, jis visų medžiagų – pradas. Vienintelis apeironas esantis pradžia, neturinti pradžios, taip pat ir pabaigos. Jis apima viską ir viską valdo. Pats apeironas esąs nekintantis, kinta tik jo formos. Gamtos įvairovė atsiradusi iš apeirono priešybių.
Anaksimandras manė, jog begaliniame apeirone egzistuoja ne vienas, o daugelis pasaulių.
Kražiškiai
Kražiškiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Račalių, tarp Kvistės (rytinis pakraštys) ir Varduvos (šiaurinis pakraštys).
Etimologija
Pasakojama, kad į dabartinį Kražiškių kaimą buvo atbėgusios Kražių davatkos ir pasislėpusios rytinėje kaimo dalyje, Varduvos upės pakrantėje, kur dabar yra kapeliai ir koplytėlė. Nuo tų Kražių davatkų ir kilęs šio kaimo Kražiškiai pavadinimas.
Geografija
Pietryčiuose Kražiškių kaimas ribojasi su Vadagių piliakalniu. Maždaug už 1 km nuo šio piliakalnio yra kalva, pavadinta „Sodybos kalva“. Kaimo šiaurinėje dalyje, kur Varduvos upė daro vingį, yra „Verdantis šaltinis“. Šio šaltinio vanduo buvęs toks skaidrus ir švarus, jog žmonės jį vartoję kaip vaistus akims. Šaltinio vanduo visą laiką burbuliavęs, tarsi viręs. Dabar šaltinis beveik yra užneštas smėliu.
Šiaurinėje kaimo dalyje yra upelis, pavadintas Rūdupiu. Šio upelio pavadinimes kilęs dėl nešvaraus vandens. Kaimo pietvakariuose yra krūmai, pavadinti Deginėm. Anksčiau ten buvęs didelis miškas, jo vienas rėžis išdegė, todėl krūmai ir pavadinti Deginėm. Vakaruose kaimas ribojasi su Urbono birže, nes šitas miškas priklausęs bajorui Urbonavičiui. Iš kaimo rytų eina keliukas į Račalių kaimą. Šis keliukas vadinamas Karalienės gatve. Istorikų liudijimu, seniau ten gyvenęs Vasiliauskas savo žmoną vadinęs Karaliene. Tad keliukas ir pavadintas Karalienės.
Kaimo vietovardžiai: Dauba, Liotekos miškas, Pilies ir Sodybos kalnai, Deginės.
thumb|250px|Kražiškių kapinaitės Ant Varduvos kranto yra Kražiškių kapinaitės, kuriose buvo 3-4 kryžiai ir dabar tebėra koplytėlė. Koplytėlę ir kryžius pastatė Laukinietis Kilmė.
Smailiasnukė varlė
Smailiasnukė varlė (Rana arvalis) – varlių (Ranidae) šeimos varliagyvis. Dydis 40-70 mm. Panaši į pievinę varlę, tik snukis smailesnis. Kūno viršus rudas ar pilkai rudas su juosvomis įvairaus dydžio ir kontrastingumo dėmėmis. Pilvas baltas ar gelsvas, beveik visada vienspalvis. Smilkinių dėmės kaip rusvosios varlės. Patinai tuoktuvių metu būna žydri.
miniatiūra|kairėje|Smailiasnukių varlių nerštas. Neršimo metu patinai pamėlynuoja. thumb|left|Smailiasnukės varlės patinai per tuoktuves būna žydri Aptinkama visur, bet retesnė už rusvąją varlę. Gyvena pelkėtose vietose. Neršia vandenyje. Jaunikliai po metamorfozės bei subrendę individai maitinasi sausumoje. Būdingos pavasarinės ir rudeninės migracijos į žiemojimo vietas ir atgal į nerštavietes. Po neršto gyvena įvairaus tipo ir sudėties miškuose, krūmynuose, dirbamuose laukuose, tarpmiškių pievose ir kt.
Rūšis saugoma Berno konvencijos (III apsaugos kategorija). Lietuvoje yra pakankamai dažnos.
Pagėgių rajonas
Pagėgių rajonas – 1950–1962 m. LTSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietvakariuose, į pietvakarius nuo Tauragės. Centras – Pagėgiai.
Istorija
thumb|left|Pagėgių rajono laikraščio „Raudonasis artojas“ [[Joninės|Joninių priedas]]
Gran Canaria (krepšinio klubas)
Las Palmo „Gran Canaria“ – Ispanijos krepšinio klubas iš Kanarų salų, Gran Kanarijos las Palmo miesto (pagrindinis salyno ir Gran Kanarijos salos miestas.
Istorija
Klubas įkurtas 1963 m. Ilgą laiką varžėsi trečiajame, vėliau antrajame pagal pajėgumą Ispanijos krepšinio divizione. 1985 m. debiutavo ACB lygoje, bet užėmė 15 vietą ir iškrito. Iki 1995 m. nuolat mirgavo tarp antros ir pirmos lygų, o vėliau įsitvirtino ACB lygoje. Ten laikėsi tarp vidutiniokių (aukščiausias pasiekimas – 4 vieta, 2013, 2018 m.).
2001 m. debiutavo Koračo taurėje. Keletą sezonų varžėsi ULEB taurėje, nuo 2009 m. – nuolatinė Europos taurės dalyvė. 2018–2019 m. sezone sužaidė Eurolygoje (užėmė 14 vietą). 2023 m. laimėjo Europos taurę.
Šv. Florijonas
Šventasis Florijonas (, m. apie 304 m.) – katalikų šventasis.
Globėjas
thumb|left|Šv. Florijonas [[Raguvos herbas|Raguvos herbe]]
Šv. Florijonas laikomas susijusių su ugnimi profesijų globėju: ugniagesių, kepėjų, kalvių, metalurgų, kaminkrėčių. Taip pat buvo paskelbtas Aukštutinės Austrijos (kur gimė) ir Lenkijos Karalystės (kur atsidūrė jo palaikai) globėju. Šv. Florijono diena tradiciškai minima pagal Katalikų bažnyčios kalendorių gegužės 4 d., pagal pravoslavų - gegužės 17 d.
Ugniagesių globėjas
Siekiant priminti Lietuvos gyventojams apie ugniagesių pasiaukojantį darbą bei nevaldomos ugnies keliamą pavojų, ugniagesių globėjo Šv. Florijono diena, minima gegužės 4 d., 2014 m. įrašyta į Atmintinų dienų įstatymą.
Skulptūroje
miniatiūra|220px|Šv. Florijono paminklas [[Plateliai|Plateliuose]]
Šv. Florijono skulptūrėlė buvo dedama prie trobų pastatytuose koplytstulpiuose. Tikėta, kad jis saugo namus nuo gaisro, todėl vaizduojamas gesinantis bažnyčią bei namą. Skulptūrėlės labiau paplitusios Žemaitijoje. Jos statomos miestuose ir miesteliuose nuo gaisro ir ugnies apsisaugoti.
Rimantas Urbonas
Rimantas Urbonas (1935 m. rugsėjo 26 d. Armoniškyje, dab. Utenos raj. – 1998 m. lapkričio 20 d. Kauno raj.) – hidrotechnikos inžinierius, profesorius, Lietuvos žemės ūkio akademijos rektorius (1989–1994 m.).
Biografija
R. Urbonas 1959 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. Po to 4 metus dirbo įvairiose Lietuvos melioracijos organizacijose. 1966 m. baigė aspirantūrą prie LŽŪA Melioracijos katedros ir pradėjo dirbti Akademijoje dėstytoju. 1967 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją, 1970 m. jam suteiktas docento vardas. 1968–1971 m. dirbo LŽŪA Hidromelioracijos ir Žemėtvarkos fakulteto dekanu. 1975–1978 – dirbo Afrikoje, kur dėstė Malio Respublikos Žemės ūkio politechnikos institute. Grįžęs iš užsienio, R. Urbonas toliau dirbo Melioracijos katedroje docentu, dėstė žemių sausinimo discipliną būsimiesiems hidrotechnikos inžinieriams.
1989 m. tapo Akademijos rektoriumi. Jis buvo pirmasis LŽŪA rektorius, Lietuvos Atgimimo laikotarpiu aktyviai dalyvavęs kuriant ir tvirtinant naują Lietuvos žemės ūkio universiteto statutą, pertvarkant studijas pagal Vakarų universitetų modelį. Pasibaigus rektoriaus kadencijai 1994 m., iki pat mirties dirbo profesoriumi Melioracijos katedroje. Profesoriaus vardas suteiktas 1990 m.
1988 m. įsitraukė į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veiklą, buvo vienu iš šio judėjimo grupės lyderių LŽŪA. Jis buvo ilgametis Lietuvos Žemės ūkio akademijos, Lietuvos vandens ūkio instituto tarybų narys, įkūrė Universiteto profesorių klubą, iki pat mirties buvo jo prezidentas.
Akademinė veikla
Paskelbė virš 130 mokslinių ir mokslo populiarinimo straipsnių melioracijos, sausinimo, drenažo, hidrologijos, vandens balanso, aplinkosaugos temomis. Vienas ir kartu su bendraautoriais parašė 6 vadovėlius, keletą knygų, metodinių patarimų studentams.
Campbell klanas
200px|thumb|right|[[XIX amžius|XIX a. Argylo kunigaikščio išvestas Vakarų kalniečių baltosios terjerų veislės šuo, papuoštas Campbell tartano apdangalu.]] Campbell klanas – vienas didžiausių ir galingiausių Škotijos kalniečių klanų.
Istorija
Campbellų kilmė nėra tiksliai žinoma; teigiama, jog pavardė kilo iš prancūziškų žodžių de Campo Bello, tačiau yra ir kitų teorijų, tarp jų idėja, jog pavardė kilo iš gėlų kalbos žodžių cam beul, reiškiančių „iškreiptą burną“. Ginčas dėl pavardės – dalis platesnių nesutarimų dėl klano kilmės tarp Britanijos keltų kilmės šalininkų ir teigiančiųjų, jog klanas kilo iš Airijos. Tačiau palyginus nauja genetinės geneologijos sritis teigia, jog Campbellai kilę iš tų pačių protėvių, kaip ir jų seni priešai iš Argylo.
Campbellų vardas gimė XIII a. pab. Argyle, Leno grafo pasekėjų tarpe – Campbellai valdė žemes Kintaire, o žymus karvedys Cailean Mór (Kolinas Didysis) 1380 m. buvo įšventintas į riterius ir įsikūrė Loch Awe. Kolino Didžiojo vyresnysis brolis įsikūrė Stračure ir suformavo seniausią Campbellų klano šaką. Kolino šeima tvirtai palaikė Robertą Briusą, o už tai jiems buvo atlyginta žemėmis, titulais ir sėkmingomis vedybomis.
Pirmasis lordas Campbellas titulą gavo 1445 m. XV a. Campbellai įgijo itin svarbų vaidmenį; Colinas Campbellas 1457 m. buvo paskelbtas Argylo grafu, o vėliau tapo Lorno baronu bei gavo žemių Knapdeile, kas rodė, jog Argylai Škotijoje turėjo didždiulės galios. Bėgant šimtmečiams įvairūs Campbellų klano vadai, tarp jų Archibaldas Campbellas, Penktasis Argylo grafas, Archibaldas Campbellas, Pirmasis Argylo markizas ir Johnas Cambellas, Antrasis Argylo kunigaikštis, suvaidino svarbius vaidmenis Škotijos ir visos Britanijos istorijoje.
Šv. Barbora
Šventoji Barbora (IV a.? – m. 306 m. gruodžio 4 d.) – katalikų šventoji ir Nikomedijos (Bitinijoje) kankinė. Gaisrininkų, šachtininkų ir artileristų globėja. Šv. Barboros šventė – gruodžio 4 d.
Pasak legendos, Šv. Barboras tėvas buvo pagonis Dioskoras, kuris ją uždarė bokšte, siekdamas apsaugoti ją nuo krikščionių. Šis bokštas turėjęs du langus. Kai tėvas išvyko, Šv. Barbora paprašė, kad būtų iškirstas trečiasis langas ir slapta pasikrikštijo. Tėvui sugrįžus, ji pareiškė, kad tie trys langai reiškia Dievą Tėvą, Sūnų ir Šv. Dvasią. Už tokį poelgį tėvas labai supyko ir Šv. Barborą atidavė kankinimams ir žiauriai nukankino (306 m. gruodžio 4 d.). Tačiau ir pats gavo atpildą – jį nutrenkė perkūnas.
Kalnakasių, sielininkų, bokštų, tvirtovių ir artileristų globėja, vaizduojama su taure ir ostija, bokštu arba palme. Prancūzijos laivuose parako sandėlis vadintas Santa Barbe.
Lietuvių liaudies mene Šv. Barbora vaizduojama su karūna ant galvos, kairėje rankoje laikančią kieliką su hostija, dešinėje – kardą – kankinimo įrankį. Lietuvoje buvo gana populiarus Barboros krikštavardis.
Vainikoniai
Vainikoniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, į pietus nuo Jakšių kaimo, prie kelio į Paaluonį. Prie kaimo prasideda Aluonos intakas Sakuona. Yra fermų, sandėlių ir žemės ūkio technikos garažų kompleksas (iš dalies sugriautas).
Istorija
Kaimas įsikūrė Sakūnėlių dvaro ir palivarko žemėse.
Aleksander Zawisza
Aleksander Zaviša (1896 m. gruodžio 12 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1977 m. kovo 28 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – teisininkas, politikas, Lenkijos emigracinės vyriausybės užsienio reikalų ministras, ministras pirmininkas 1965-1970 metais.
Biografija
Gimė 1896 m. gruodžio 12 d. Panevėžyje, baigė teisės studijas Vilniaus universitete. Nuo 1916 m. studijavo Sankt Peterburgo artilerijos mokykloje. Nuo 1917 m. lapkričio iki 1918 m. liepos priklausė Rusijos imperijos kariuomenės lenkų korpusui. Lenkijai paskelbus nepriklausomybę įstojo į Lenkijos kariuomenę, 1919 m. buvo Ignacy Jan Paderewski adjutantu Paryžiaus taikos konferencijoje. 1919-1921 m. kovėsi Lenkijos-sovietų kare. Nuo 1922 m. dirbo Lenkijos užsienio reikalų ministerijoje. Nuo 1935 m. balandžio iki 1940 m. birželio buvo Lenkijos ambasadorius Romoje. Nuo 1940 m. lapkričio iki 1941 m. gegužės buvo Čekoslovakijos Reikalų patikėtinis Romoje. 1942-1943 m. Lenkijos generalinis konsulas Lusakoje, 1943-1944 m. Hararėje, 1944-1945 m. Nairobyje. Po karo dirbo Lenkijos emigracinėje vyriausybėje Londone, buvo užsienio reikalų ministras ir ministras pirmininkas. 1959 m. jo pastangomis Lenkijos II pasaulinio karo laikų archyvas perkeltas iš Londono į Hoover institutą Stanfordo universitete. Mirė 1977 m. kovo 28 d. Londone.
Dinaras (moneta)
Dinaras – auksinė arabų moneta, pradėtos kaldinti arabų kalifo Abd al-Maliko (valdęs 685–705 m.) laikais.
Dinarai buvo pradėti kaldinti kaip solidų, kurie buvo svarbūs arabų kraštų ekonomikoje, kopijos. Vėliau auksinius dinarus kaldino įvairios musulmonų šalys.
Dabar dinarais vadinami kai kurių šalių piniginiai vienetai.
Vorotynovka (Žirandžiai)
Vorotynovka (,, nuo 1936 m. Schierandschen, nuo 1938 m. liepos 16 d. Schierheide, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalužskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Buožė (valstietis)
thumb|left|240px|Turto atėmimas iš buožės thumb|right|240px|Išbuožinimo žemėlapis Buožė (kitose kalbose naudojamas pavadinimas kulak; 'kumštis') – terminas, naudotas niekinamai apibūdinti valstietį, turintį daugiau turto už kitus valstiečius. Žodis atsirado ikirevoliucinėje Rusijoje (iki 1917 m.), buvo naudojamas pilietinio karo ir karinio komunizmo (1917–1921 m.), taip pat kolektyvizacijos metu (1928–1932 m.).
Kolektyvizacijos metu iš šio termino kilo žodis išbuožinti, t. y., jėga ir be teismo atimti iš valstiečio, laikomo buože, gamybos įrankius, žemę ir pilietines teises. Į buožių gretas galėjo papulti dauguma valstiečių. Ką paskelbti buožėmis, sprendė ne teismas, o vadinamieji NKVD trejetai. Buvo atimamas turtas, o dažnai ir pats valstietis ištremiamas į tolimus kraštus Gulago sistemoje. Per išbuožinimus į tremtį buvo išsiųsti milijonai valstiečių ir jų šeimos narių. Lietuvoje represijos ir kolektyvizacija vyko vėliau, po Antrojo pasaulinio karo. Iš Lietuvos (1939–1956 m.) pagal įvairius šaltinius buvo ištremta nuo 140 iki 240 tūkstančių žmonių.
Žmogus, kuris pasisakė prieš išbuožinimą, bet pats negalėjo būti vadinamas buože, buvo vadinamas padbuožininku (подкулачник).
Vikaičiai
Vikaičiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje, 5 km į rytus nuo Gudžiūnų, prie Liaudės intakų Nykio ir Druskalnio. Iš šiaurės prieina Balsių miškas, iš pietų – Serbentynės miškas. Seniūnaitijos centras. Kaimą kerta Devynduonių–Gudžiūnų kelias. Veikia Gudžiūnų mokyklos skyrius, biblioteka.
Istorija
thumb|left|235px|Vikaičių parduotuvė
Kaimas įkurtas išparceliuoto Antomyro dvaro žemėse.
Vikaičiai tarybiniais metais priklausė Gudžiūnų apylinkei, buvo „Žemaitės“ kolūkio centrinė gyvenvietė.
Kalenčinas (Palenkės vaivadija)
Kalenčinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo teka Lojeveko upė.
Vikaičiai
Istorija
2020 m. prijungtas Pasiekų kaimas.
Klorinda
Klorinda  – miestas Argentinos šiaurėje, Formosos provincijoje, prie Pilkomajo upės, priešais Paragvajaus sostinę Asunsjoną. 5 km nuo miesto yra Tarptautinis San Ignacio de Loyola tiltas per Pilkomają. Pilkomajo departamento centras.
Gyvenvietė įkurta 1899 m. kaip karinis fortas prie Pilkomajo ir Paragvajaus santakos. Netrukus į miestą atvyko daug imigrantų iš kitų Argentinos vietų, Europos bei Paragvajaus. Miesto apylinkėse auginama medvilnė ir bananai. Į vakarus nuo miesto yra Pilkomajo nacionalinis parkas. Qomp-Toba indėnų kultūros muziejus.
Maisiejūnų piliakalnis
Piliakalnis
thumb|left|250px|[[Strėvos mūšis|Strėvos mūšio paminėjimo ženklas, įrengtas 2008 m. (skulpt. Alfonsas Vaura) ]] thumb|left|250px|Nemunas ir [[Kruonio HAE elektros stulpai nuo Masiejūnų piliakalnio]] thumb|left|250px|Piliakalnis nuo kelio
Piliakalnis įrengtas ant Strėvos kairiojo kranto aukštumos pakraštyje esančios kalvos. Šlaitai statūs, 8–14 m aukščio. Aikštelė stačiakampė, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 33 x 13 m dydžio, beveik iš visų pusių apjuosta dabar nuskleistu pylimu, kuris išlikęs iki 0,6 m aukščio. Pietvakarinėje papėdėje yra 25 m pločio, 2 m gylio griovys. Piliakalnis apaugęs medžiais ir krūmais, pietrytinis šlaitas dirvonuoja. Pietvakarinės aikštelės krašte yra erozinė įduba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu­ – II tūkstantmečio pradžia.
130 m į pietvakarius nuo pirmojo yra Maisiejūnų piliakalnis II, o 250 m į šiaurės vakarus išlikę Maisiejūnų pilkapiai. Maisiejūnų piliakalniai ir pilkapiai – vienas geriausiai išlikusių Nemuno vidurupio archeologinių paminklų kompleksų.
Gristupys
Gristupys – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Raguvos.
Aleksandras Butleris
Aleksandras Butleris  – Drohičino ir Prienų seniūnas.
Šeima
Ketvirtasis Gotardo Vilhelmo Butlerio ir Konstancijos Vodinskos sūnus. Vedė Konstanciją Krasovską, su kuria susilaukė Marko Antonio Butlerio.
Apollo 1
Apollo 1 – NASA vykdoma kosminė misija, kuri pradžioje buvo vadinama AS-204. Ši misija buvo neįvykdyta, nes įgulos nariai žuvo gaisro metu per bandymus 1967 m. sausio 27 d. Visi trys astronautai buvo parinkti pirmajai žmogaus pilotuojamai Apollo programai – "Gus" Grissom, Ed White ir Roger B. Chaffee. Numatytas šios misijos tikslas buvo išbandyti įgulos ir variklių modulius Žemės orbitoje.
Anksčiau, 1966 m., buvo atlikti trys nepilotuojami Apollo programos skrydžiai, tačiau NASA planavo numerius suteikti tik į kosmosą pakilusiems erdvėlaiviams. Pagerbdami žuvusius šią AS-204 misiją NASA pavadino Apollo 1.
Tragiškos bandomojo paleidimo pratybos
1967 sausio 27 d. buvo numatyta atlikti bandymą, kurio tikslas – patikrinti, kaip erdvėlaivis veiks be išorinių energijos šaltinių. Prieš bandomąjį paleidimą astronautai kelias valandas laukė įgulos modulyje Saturn IB raketos viršuje, nes bandymas kelis kartus buvo atidėtas dėl techninių nesklandumų – įtartino kvapo, ryšio sutrikimų ir kt.
18 val. 20 min. vietos laiku nesklandumai buvo pašalinti ir po 10 minučių įvyko tariamasis startas. Po minutės skrydžių valdymo centras išgirdo, jog kabinoje prasidėjo gaisras. Nors raketoje degalų nebuvo, kabina buvo uždaryta 3 liukais ir pripildyta suslėgto deguonies, todėl gaisras greitai išplito ir technikai nespėjo išlaisvinti astronautų.
Pajūrio apskritis
Pajūrio apskritis buvo Lietuvos vakaruose, į šiaurės vakarus nuo Tauragės. Centras – Pajūris.
Istorija
Apskritį 1915 m. rugsėjo 23 d. sudarė vokiečių valdžia, gruodžio 15 d. prie jos prijungė Jočių apskritį. Pajūrio apskritis priklausė Oberosto Lietuvos sričiai. 1918 m. 1-ojoje pusėje performuota į Tauragės apskritį.
Žerdetiškis
Žerdetiškis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Milašiūnų.
Pultinis stalas
right|thumb|200px|Šiuolaikinis kompiuterinis pultinis stalas „Flextern F6 Classic“. Pultinis stalas (, iš 'pultas (knygai)') – stovimasis stalas nedideliu paviršiumi.
Šiuolaikiniai pultiniai stalai
Tokie stalai dažniausiai pardavinėjami pagal katalogus, juos perka konferencijų centrai, universitetai, pramonės įmonės ir ligoninės.
Juozas Rimkus (1960)
Juozas Rimkus (g. 1960 m. rugsėjo 14 d. Gineikiuose, Kelmės rajone) – agronomas, Lietuvos ir Kelmės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1999–2004 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio universitete. 1999–2002 m. buvo Šiaulių apskrities viršininko administracijos Kelmės r. Žemės ūkio skyriaus patarėjas augalininkystei ir kaimo vystymo reikalams, 2002–2007 m. – Kelmės rajono savivaldybės administracijos Žemės ūkio skyriaus vyriausiasis specialistas. 2007–2016 m. užėmė Kelmės rajono savivaldybės administracijos Žemės ūkio skyriaus vedėjo pareigas.
Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos Kelmės rajono skyriaus narys. 1990–1995 m. Kelmės apylinkės tarybos narys, 2007 m. (atsisakė mandato) ir nuo 2011 m. iki 2016 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. .
Laimėjo 2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose. Išrinktas Kel­mės–Šiau­lių vien­man­da­tė­je apy­gar­do­je. Dirbo Kai­mo rei­ka­lų ko­mi­te­te ir Pe­ti­ci­jų ko­mi­si­jo­je. 2020 m. antrai kadencijai į Seimą nebuvo išrinktas.
Kunigų seminarija
Kunigų seminarija – švietimo įstaiga, kurioje rengiami katalikų dvasininkai.
Lietuva
Lietuvoje yra 3 kunigų seminarijos:
Iki 2005 m. veikė dar ir Vilkaviškio Palaimintojo Jurgio Matulaičio kunigų seminarija.
Knygenos
Knygenos – atrajotojų skrandžio dalis, trečiasis jų skrandžio skyrius. Taip pavadintos dėl to, kad jų raukšlės primena knygos lapus.
Vencloviškiai (Kėdainiai)
Istorija
2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta prijungiant prie Gučkampio.
Saulėtekis
Saulėtekis – laiko tarpas, kai Saulė pateka rytuose virš horizonto ir pasikeičia dangaus spalva. Saulėtekis neturėtų būti painiojamas su aušra, kai dangus yra apšviečiamas prieblandoje. Dėl atmosferos refrakcijos, kai Saulė yra žemiau horizonto, susidaro optinės iliuzijos.
Saulėtekio ir saulėlydžio metas yra apskaičiuojamas iš pirmaujančios ir užpakalinės briaunos, o ne iš centro, tai šiek tiek prailgina dieną, lyginant sunakties laiku.
Aurora (giorno)
Mauricijus Griškevičius
Maurikis Griškevičius, Mauricijus Hriškevičius (, 1801 m. birželio 8 d., Šiauliuose – 1864 m. Liachovos dvare, Raseinių apskritis, Žemaitija) – teisininkas, istorikas, publicistas, žurnalistas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Kilęs iš nusigyvenusių bajorų. Aviacijos pradininko Aleksandro Griškevičiaus vyresnysis brolis. 1820–1821 m. mokėsi Vilniaus universiteto Moralinių politinių mokslų fakultete. Priklausė studentų žemaičių grupelei (Simonas Daukantas, Simonas Stanevičius, Kajetonas Nezabitauskis ir kt.), kuri domėjosi Lietuvos praeitimi, lietuvių kalba bei kultūra.
Nuo 1824 m. Šiauliuose Zubovų dvarų iždininkas, nuo 1832 m. dar ir Šiaulių apskrities teismo advokatas. Gyveno savo dvarelyje Andriejave.
Iš Šiaulių ekonomijos archyvo 1850–1859 m. surinktos medžiagos lenkų kalba parašė Šiaulių ekonomijos dvarų istoriją. Joje daug svarbios medžiagos Šiaulių miesto ir apskrities istoriniams, ekonominiams ir etnografiniams tyrimams. Rankraštį Mečislovas Davainis-Silvestraitis 1905 m. išvertė į lietuvių kalbą, tačiau originalo, buvusio Vilniaus mokslo bičiulių draugijos bibliotekoje, likimas nežinomas. Vertimą saugo Lietuvos mokslų akademijos biblioteka. Jo dalis paskelbta leidinyje „Mūsų senovė“. 1860 m. išvertė į lenkų kalbą Motiejaus Valančiaus veikalą „Žemaičių vyskupystė“ (Biskupstwo Żmudzkie, išsp. 1898 m. Krokuvoje).
Kalinovas (Lomžos apskritis)
Kalinovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Piontnicos, apie 6 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 70 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Diakonas
thumb|[[Romos katalikai|Romos katalikų diakonas]] Diakonas (gr. διάκονος diakonos = tarnas) – krikščionių dvasininkas, įšventintas diakonu.
Pavaldus bendruomenės administratoriui (klebonui); neturi visų pastoriaus ar kunigo pareigų, teisių. Evangelikų ir Katalikų Bažnyčioje diakonu tapti gali ir šeimą sukūręs asmuo, baigęs atitinkamus mokslus.
Vakarų Europoje kone kiekvienoje parapijoje yra diakonas: jis itin padeda bendruomenės dvasininkui atliekant patarnavimus parapijiečiams. Katalikų diakonas negali tik aukoti Šv. Mišių, klausyti išpažinčių ir teikti Ligonių patepimo sakramento (kadangi viena šio sakramento dalių yra išpažinties klausymas).
Pastaruoju metu Lietuvoje svarstomas diakonato instituto įvedimas bei plėtra, ypač esant kunigų trūkumui ir mažėjant pašaukimų.
Nuo 2007 m., Lietuvos Vyskupų Konferencijos sprendimu, pradėtas vedusiųjų vyrų rengimas nuolatinei diakonato tarnystei.
Kazimieras Venclauskis
Kazimieras Venclauskis (slapyvardžiai spaudoje: A. Targis, Kazys Stumbras, V., 1880 m. vasario 27 d. Juodeikiuose, Plungės valsčius, Telšių apskritis, Rusijos imperija – 1940 m. vasario 24 d. Šiauliuose. Palaidotas senosiose Šiaulių kapinėse.) – Lietuvos teisininkas, advokatas, Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) ir visuomenės veikėjas.