cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lil Durk
Durkas Derekas Benksas (Durk Derrick Banks, g. 1992 m. spalio 19 d.), geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu Lil Durk – amerikiečių reperis, dainininkas ir dainų autorius. Geriausiai žinomas kaip grupės ir įrašų leidyklos „Only the Family“ įkūrėjas ir pagrininis narys. Kaip solinis atlikėjas išgarsėjo su savo „Signed to the Streets“ dainų rinkinių serija, leista 2013–2014 m. Šis populiarumas patraukė įrašų leidyklos „Def Jam Recording“ dėmesį, su kuria Lil Durk pasirašė kontraktą ir 2015 m. birželį išleido debiutinį studijini albumą „Remember My Name“. Šią įrašų leidyklą paliko 2018 m.
Diskografija
Studijiniai albumai
Bendri albumai
Pelagonijos regionas
Pelagonijos regionas  – 4-as pagal gyventojų skaičių regionas Makedonijoje. Ribojasi su Pietvakarių ir Vardaro regionais. Turi pasienio ruožą su Albanija ir Graikija.
Savivaldybės
Regionas padalintas į 9 savivaldybes.
Veržuva (upė)
thumb|240px|left|Brasta per upelį ties Ž. Veržuva thumb|240px|left|Ties Veržuvos sodais ir tiltu po Nemenčinės plentu
Upė prasideda Kairėnų miško apylinkėse, teka iš rytų į vakarus. Žemupyje kerta kelią (Nemenčinės plentą). Turi bevardį dešinįjį intaką (V-1). Didžioji dalis vagos saugoma Veržuvos hidrografiniame draustinyje. Slėnis gilus, miškingas. Upės vaga vingiuota, joje gausu išvartų, srauni, šaltavandenė. Prie Žemosios Veržuvos yra medinės užtvankos liekanos, brasta.
Prie upės įsikūrusios gyvenvietės: Aukštoji Veržuva, Vaguva, Vismaliukai, Žemoji Veržuva, Vinciūniškės, Veržuva.
Upėvardis kildinamas nuo žodžio veržtis („su jėga eiti, trykšti“), veržti („stipriai spaudžiant rišti, spausti“). Dar upė žinoma kaip Varžuvka (Warżowka), Veržė, Varžė, Viržupis. Gali būti, kad seniau upė vadinta Viršupiu – šitokio pavadinimo dvaras buvęs pavilniuose. XVI–XVIII a. šiaurėje jo valdų ribos siekė Veržuvos upelį.
Joletenas
Istorija
Joletenui miesto statusas suteiktas 1939 m. Iki Turkmėnijos nepriklausomybės miestas oficialiai vadintas Jolotaniu.
Basarabiaskos rajonas
Basarabiaskos rajonas – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies pietuose. Skirstomas į administracinį centrą – Basarabiaska, 3 kaimus ir 6-ias komunas.
Geografija
Basarabiaskos rajonas šiaurėje ribojasi su Čimišlija, rytuose turi pasienio ruožą su Ukraina, vakaruose ir pietuose ribojasi su Gagaūzija.
Rajonas yra Kogilniko upės, kuri teka šiaurės pietų kryptimi, baseine. Dauguma ežerų yra dirbtinės kilmės.
Rusėnų kalba
Rusėnų kalba, arba rutėnų kalba (,, kiti pavadinimai, kurie skiriasi ukrainiečių ir baltarusių filologijoje:  рутенский язык, староукраинский язык, южнорусский язык, русинский язык, славянский язык Великого княжества Литовского, канцелярский язык Великого княжества Литовского, старобелорусский литературный язык, белорусское письмо ir kt.) – rytų slavų kalba, buvusi oficiali kanceliarinė kalba Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje XIV a.–1696 m. Rusėnų kalba surašyti Lietuvos ir lietuvių kultūros fenomenai – Lietuvos Statutai, Lietuvos Metrika, metraščiai. Iš šios kalbos kilusios šiuolaikinės ukrainiečių, baltarusių, rusinų kalbos.
Medininkų geležinkelio stotis
Medininkų geležinkelio stotis – buvusi stotis Medininkų kaimo pietvakariniame pakraštyje, Kretingos ir Skuodo rajonų paribyje. Iki 1972–1976 m. geležinkelio stotis turėjo atskiros gyvenvietės statusą.
Rusėnų kalba
Istorija
Iki XI a. Kijevo Rusioje vartota tik bažnytinė slavų kalba. Rytų slavų dialektų pagrindu nuo XI iki XIV a. susiformavusi kalba vadinama senąja rusų kalba, kuri jau XIV a. pradėjo skirtis į rytinius ir vakarinius dialektus. Rytuose šie dialektai davė pradžią rusų kalbai (великорусский язык 'didžiarusių kalba') Maskvos apylinkių šnektų pagrindu. Vakaruose vėliau susiformavo baltarusių ir ukrainiečių kalbos. Vakariniai dialektai buvo veikiami kaimynų kalbų ir įgavo naujų ypatybių, todėl galima kalbėti apie XIV a. viduryje LDK teritorijoje senosios rusų kalbos vakarinių dialektų pagrindu besiformuojančią rusėnų kalbą, kurią būtina skirti nuo stačiatikių religiniuose tekstuose vartotos bažnytinės slavų kalbos. Jau XV a. viduryje iš pradžių tik kaip kanceliarinė LDK kalba ji pradėta vartoti gana plačiai. Po unijų su Lenkija rusėnų kalbos pozicijos LDK pradėjo silpti, o XVII a. pabaigoje (1696 m.) oficialia tapo lenkų kalba. Rusėnų kalba, išstumta iš rašytinių LDK raštų, egzistuoti galėjo tik kaip šnekamoji, tačiau dėl ja šnekančių žmonių skaičiaus sumažėjmo ir toliau nyko.
Medininkų geležinkelio stotis
Istorija
Stotis įkurta XX a. pradžioje prie Bajorų–Priekulės geležinkelio. 1992–1994 m. stotis buvo užkonservuota, o 2003 m. uždaryta.
Rusėnų kalba
Istorija
LDK valdovai savo valstybės dokumentams pasirinko rašto tradiciją jau turinčią kanceliarinę rytų slavų kalbą (kartais vadinamą rutėnų ar rusėnų kalba), kuri buvo paplitusi dalyje Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemių. Kaip rodo kitų kalbų raštijos istorija, būtent valstybės kanceliarija yra pagrindinė raštijos tradicijos formuotoja. Lietuvių kalbos prestižo stoka lėmė ir tai, kad nuo XVII a. valstybės dokumentų kalba tapo lenkų kalba.
Valstybinė raštvedyba ATR
miniatiūra|P. Skorinos Biblija LDK ir Lenkijos Karalystė nuo 1569 m. buvo susijungusios į vieną valstybę – Abiejų Tautų Respubliką, tačiau abi išlaikė daug savo vidinės santvarkos savitumų. Lietuvoje ministrai (jais buvo skiriami įtakingiausi didikai) turėjo santykinai didesnius nei Lenkijoje įgaliojimus. Lietuvoje buvo labiau apribota bajorijos savivalda. Skyrėsi ir valstybinės raštvedybos kalba: Lietuvoje – rusėnų, o Lenkijoje – lotynų ir lenkų. Rusėnų kalbos oficialų statusą įtvirtino 1588 m. patvirtintas Trečiasis Lietuvos Statutas: „Žemės raštininkas privalo rusėniškai, raidėmis ir žodžiais rusėniškais visus pranešimus, įrašus ir šaukimus rašyti, o ne kuria kita kalba ir žodžiais“ (žemės raštininkas dirbo svarbiausiame bajoriškosios savivaldos teisme – vaivadijų ar pavietų žemės teisme). Vaivadijos, kurioje rinkdavosi Vyriausiasis tribunolas, raštininko pareigas eidavo tos vaivadijos žemės teismo raštininkas. Todėl iki 1697 m. Lietuvoje žemės teismų ir Vyriausiojo tribunolo raštvedyba buvo vedama beveik tik rusėnų kalba.
Kitose LDK valdžios įstaigose, kurių Lietuvos Statutas tiesiogiai neįpareigojo tvarkyti raštvedybos rusėnų kalba, jau XVII a. I pusėje buvo pereita prie lenkų kalbos.
Pirmąją knygą Lietuvoje rusėnų kalba išspausdino Pranciškus Skorina.
Pirmoji rusėnų kalbos gramatika 1643 m. (rankraštis) parašyta lotyniškai kataliko, Krokuvos ir Paryžiaus universitetų absolvento Jono Uževičiaus (Ivan Uzhevych). Šiam veikalui būdingas gretinamasis metodas: šalia rusėniškų formų kartais pateikiama informacija apie bažnytinę slavų ir kai kurias kitas slavų kalbas. Joje pateikiama abėcėlė kirilica su komentarais lotynų kalba, gausiai pateikiama pavyzdžių iš maldaknygių, aprašoma fonetinė „slavų kalbos" struktūra, morfologija ir sintaksė. Tai baltarusių-rusų mišrios kalbos, kurią naudojo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, gramatika. Ir nors neišplito plačiai, nes nebuvo atspausdinta tipografijoje, tačiau suvaidino svarbų vaidmenį gramatinės minties plitimui.
Pahariai
Pahariai ( – „kalniečiai“) – tautų grupė, gyvenanti Himalajų priekalnėse šiaurės Indijoje ir Nepale. Pahariai sudaro didelę gyventojų dalį Nepale, taip pat daugumą Indijos Himačal Pradešo bei Utarakhando valstijose, bei ženklią mažumą Džamu ir Kašmyre. Šneka paharių kalbomis, kurios priklauso indoarijų kalbų šakai (indoeuropiečių kalbos). Pagrindinės paharių tautos: nepalai, garhvaliai, kumaonai. Rasiškai persimaišę indiški ir mongoloidiški bruožai. Dauguma tikinčiųjų – hinduistai.
Verčiasi daugiausia ariamąją lygumų ir drėkinamąja terasine žemdirbyste (kviečiai, miežiai, soros, kukurūzai, ryžiai, pupos, daržovės), laiko stambiuosius ir smulkiuosius raguočius, arklius.
Paharių būstas dviaukštis, akmeninis arba medinis, su dvišlaičiu arba vienšlaičiu stogu. Apatinis aukštas naudojamas ūkinėms reikmėmis, viršutinis – gyvenamasis, su balkonu. Namai dažnai puošti drožinėtu medžiu.
Skirstosi į khasų (prekijų) ir dumų (15–30 amatininkų kastinių grupių) kastas. Kai kurios kastos gali būti šiaurės vakarų Indijos tautų, išstumtų arijų, palikuonėmis. Šeima monogaminė, didžioji, nors pasitaiko poligamija, mažosios šeimos. Santuoka patrilokalinė.
Tikyboje ryškus protėvių kultas, šamanizmas, magija.
Pahariais Indijoje ir Pakistane taip pat vadinamos ir kitos kalnų tautos, nepriklausomai nuo jų kalbinės priklausomybės: kašmyrai, dograi, šinai, burušai, baltai ir kt.
Čaplina
Čaplina – miestas Hercegovinoje, pasienyje su Kroatija, 20 km nuo Adrijos jūros, prie Neretvos upės. Stovi Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia, karaliaus Tomislavo statula.
Glušokas (Zarasų r., Dusetų sen., Narkyčių km.)
Glušokas - ežerėlis Lietuvoje, Zarasų rajone, 8,5 km į pietryčius nuo Dusetų, į vakarus nuo Narkyčių kaimo. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,16 km, plotis - iki 0,06 km. Altitudė 160,4 m. Krantai žemi, pelkėti. Vakarinė ir rytinė pakrantės aukštos, miškingos. Pietuose išteka upelis link netoliese telkšančio Vencavo ežero (Šventosios upės baseinas).
Živinicė
Živinicė – miestas šiaurės rytinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, į pietus nuo Tuzlos. Vyrauja musulmonai. Veikia kelios mokyklos, yra mečetė, trys parkai, stovi paminklas Bosnijos karo aukoms, Broz Tito garbei.
Paulauka
Paulauka – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Imbrado.
Amber Food grupė
Amber Food grupė – lietuviško kapitalo uždara akcinė bendrovė, valdanti virš 50 restoranų visoje Lietuvoje. Veikia nuo 1994 m., yra tapusi viena didžiausių maitinimo paslaugas teikiančių įmonių grupių Baltijos šalyse. Įmonės akcijas valdo Amber Food vadovas Gediminas Balnis. Iki 2022 m. gegužės tarp akcininkų buvo ir bendrovė „Deltos investicijos“, priklausanti Visvaldui Matijošaičiui.
Antrinės įmonės
Amber Food grupei priklauso:
Iki 2022 m. kovo 1 d. Amber Food administravo restoranų tinklą „Carskoje Selo“.
Kritika
2022 m. vasario pabaigoje prasidėjus Rusijos invazijai į Ukrainą, Amber Food sulaukė kritikos dėl sąsajų (per akcininką Visvaldą Matijošaitį) su veiklos Rusijoje nenutraukiančia „Vičiūnų grupe“. Kovo pabaigoje maisto išvežiojimo paslaugas teikiančios įmonės „Wolt“ ir „Bolt“ pašalino Amber Food grupės restoranus iš savo sistemų, tačiau gavusios patikinimą, kad veikla Rusijoje nutraukiama, bendradarbiavimą su restoranais atnaujino. Balandžio mėnesį paaiškėjus, kad „Vičiūnų grupė“ Rusijoje veiklą tęs dar kelis mėnesius, balandžio 12 d. Kaune buvo surengtas protestas prie restorano „Charlie Pizza“, o balandžio 20 d. platesnio masto akcija prie daugelio Amber Food grupės restoranų. Tą pačią dieną „Wolt“ ir „Bolt“ dar kartą pašalino restoranus iš savo platformų. Amber Food grupės vadovas Gediminas Balnis pavadino kritiką „politikavimu“ ir kenkimu Lietuvos įmonėms, kuriose įdarbinti nuo karo pabėgę ukrainiečiai.
2022 m. gegužės 31 d. Gediminas Balnis perpirko su V. Matijošaičiu siejamų įmonių kontroliuojamas akcijas ir tapo vieninteliu Amber Food akcininku. Atsižvelgiant į tai, buvo atnaujintas bendradarbiavimas su „Wolt“ ir „Bolt Food“ platformomis.
Ruandos Premjer lyga
Ruandos Premjer lyga (Premier League) – Ruandos profesionalų futbolo lyga, įkurta 1975 metais.
Dalyvių skaičiaus kaita
2019–2020 m. dalyvavo 16 komandų. 2020–2021 m. dėl pandemijos grėsmių teko kovas sustabdyti.
2021–2022 m. čempionatas vyko pandemijos sąlygomis. Kaip ir ankstesniais metais dalyvių skaičius liko toks pat – 16. Radosi nauji vardai elito divizione: Gorilla FC, Rutsiro FC, Etoile de l'Est FC.
Istorija
Ruandos futbolo lyga buvo įkurta 1975 m. Dabar ji vadinasi Prmejer lyga.
Trombozė
Trombozė – kraujagyslės (venos arba arterijos) užsikimšimas jos spindyje susiformuojančiu kraujo krešuliu. Priklausomai nuo kraujagyslės vietos ir tipo, trombozė gali būti įvairių ligų (širdies infarkto, galvos smegenų insulto) ir kitų patologinių būklių priežastis. Padidėjęs polinkis trombozei vadinamas trombofilija.
2021 m. Dakaro ralis
thumb|right|250px|2021 m. Dakaro ralio emblema 2021 m. Dakaro ralis – 43-asis Dakaro ralis, kuris vyko 2021 m. sausio 3–15 d. Saudo Arabijoje. Tai antrasis renginys šioje šalyje, šįkart ralis startavo ir finišavo Džidoje. Sausio 9 d. varžovai praleido poilsio dieną Hailo mieste.
COVID-19 pandemija
Dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos nuolat kilo abejonės ar renginys įvyks. Lapkričio mėn. organizatoriai patvirtino kad renginys vyks kaip planuota. Pakito renginio logistika, dalyviai iš Europos šalių privalėjo pristatyti visas transporto priemones į Marselio uostą gruodžio 1-3 d. Visi automobiliai iškart buvo pakrauti į krovininį laivą „Garnet Leader“, ir gruodžio 14 d. atvyko į Džidą. Administracinių ir techninių komisijų patikros, kurios ankstesniais metais buvo vykdomos Prancūzijoje, šįmet bus atliekamos Džedoje. Dalyviai turėjo atvykti komerciniais oro skrydžiais, tačiau gruodžio 21 d., ėmus plisti naujai COVID-19 atmainai Saudo Arabija uždarė šalies sienas, ir visi komerciniai skrydžiai buvo atšaukti. Renginio organizatoriai susitiko su Arabijos automobilių sporto federacijos vadovu, Princu Khalido Bino Sultanu Al Faizalu, kuris patikino kad renginiui bus leista vykti, ir dalyviai bus įleisti į šalį. Organizatoriams teko padėti dalyviams rasti būdų kaip atvykti į Saudo Arabiją, buvo suorganizuoti 18 lėktuvų, kurie čarterinių skrydžių principu pervežė beveik 700 dalyvių. Dalyviai iš Lietuvos patys susiorganizavo čarterinį skrydį. Prieš dvi dienas iki išvykimo visi dalyviai privalėjo atlikti COVID-19 mėginius. Ne visi Lietuvos dalyviai išvengė užkrėtimų – Ginto Petraus šturmano P.Valaičio mėginys buvo teigiamas, o taip pat dviejų iš trijų Vaidoto Žalos mechanikų. Komandos skubiai rado pamainą. Nukentėjo ir kitų šalių dalyviai, du ispanų sunkvežimių ekipažai pasitraukė dėl užkrėtimų, trims automobilių ekipažams teko ieškotis pamainos pakeisti užsikrėtusius šturmanus.
Maršrutas
Dėl COVID-19 pandemijos įvyko pokyčių – varžybų maršrutas buvo numatytas kirsti 2–3 šalis, tačiau dėl kelionių apribojimų visi etapai vyks tik Saudo Arabijoje. Tikslus maršrutas buvo pristatytas lapkričio 25 d., tačiau jau iš anksto buvo žinoma, kad maršrutas bus techniškesnis, lėtesnis, nei pernai. Pirmasis ir paskutinis etapai drieksis kopomis. Bus du kilpiniai greičio ruožai, vienas maratoninis ruožas. Dykynėje Empty Quarter planuoti greiti ruožai atšaukiami. Dalyviams viso teks įveikti 7646 kilometrus, iš kurių 4767 km – greičio ruožais. 2021 m. sausio 2 d. vyks starto ceremonija ir 11 km prologas, kurio pagrindu bus sudėliotos starto pozicijos pirmame etape.
Pasikeitimai
2020 m. birželio mėn. organizatoriai oficialiai pristatė 2021 m. Dakaro ralį. Dėl COVID-19 karantino organizatorių pristatymas pirmą kartą istorijoje vyko nuotoliniu būdu. Po dviejų motociklininkų žūčių pernai, 2021 m. visi motociklininkai privalėjo dėvėti specialias liemenes, kurios prisipučia kaip oro pagalvės. Buvo pristatyta nauja automobilių klasė „Dakar Classic“ – istorinės transporto priemonės, pagamintos iki 2000 m., arba atkurtos pagal originalią specifikaciją. Sparčiai augant populiarumui, „SxS“ kategorija buvo išskaidyta į dvi naujas įskaitas – T3.1 lengvieji prototipai (SSV), ir T4.1/T4.2 lengvieji bagiai (UTV). Buvo tikimasi atskiros alternatyvaus kuro klasės elektra bei vandeniliu varomiems automobiliams, tačiau dalyvių pristatyme tokios klasės nebuvo. Startavo tik vienas hibridinis vandeniliu varomas motociklas #127 Garnati 450 H2, tačiau jau po pirmo etapo pasitraukė dėl gedimo. Vienintelis dyzeliu-elektra varomas hibridinis sunkvežimis #511 Renault C460 Hybrid Edition pasitraukė po 7-o, maratono ruožo. Automobilių klasėje, nuo šių metų buvo leista naudoti benzininius variklius su turbina. Šiuo pranašumu pasinaudojo „Proteam“ komanda, sukūrusi naują T1.1 kategorijos automobilį „BRX Hunter“, varomą Ford EcoBoost 3.5l V6 varikliu su dvejomis turbinomis. Finišavo vienas iš dviejų komandos automobilių, užimdamas 5 vietą bendroje įskaitoje.
Dalyvių skaičiai
Renginio pristatyme buvo paminėta kad viso važiuos 560 vairuotojų ir šturmanų iš 49 pasaulio šalių, su 328 transporto priemonėmis. Tame tarpe – 82 „legendiniai dalyviai“ – kurie yra dalyvavę 10 ar daugiau Dakaro raliuose, 142 Dakaro ralio naujokai, 16 moterų. Dalyviai nefinišavę kuriame nors etape, vėl galėjo tęsti lenktynes atskiroje „Dakar Experience“ įskaitoje.
Dalyviai iš Lietuvos
Lietuvai ralyje atstovavo rekordinis dalyvių skaičius – 7 ekipažai. Benediktas Vanagas, Vaidotas Žala, Antanas Juknevičius, Gintas Petrus ir Edvinas Juškauskas su šturmanais važiavo automobilių įskaitoje, Arūnas Gelažninkas startavo motociklu ir pirmą kartą Lietuvos istorijoje ralyje dalyvavo keturračių įskaitos atstovas Laisvydas Kancius.
B. Vanagas važiavo su nauja gamykline Toyota Hilux Gazoo Racing. Jo pernykštį Toyota Hilux automobilį šįmet vairavo E. Juškauskas, o trečiąjį Toyota Hilux, kurį pernai vairavo E. Juškauskas, šiais metais vairavo baltarusai Andrej Halabarodzka ir Andrej Rudnickij. Nors visų trijų automobilių dalyvavimas yra organizuotas B. Vanago, du automobiliai važiavo „Team Pitlane“ komandos pavadinimu, o B. Vanago vairuojamo automobilio komanda vadinosi „Inbank Toyota Gazoo Racing Baltics“. V. Žala vėl startavo su Mini All4 Racing, kurį vasaros metu perrinko žinoma vokiečių automobilių sporto kompanija X-raid, iš kurios buvo gaunama dalinė parama ralio metu. G. Petrus įsigijo Lietuvoje dar nematytą MD Optimus Evo3 bagį, gaminamą prancūzijos bagių gamintojo MD Rallye Sport. Įsigytą automobilį pernai vairavo ilgametis Dakaro ralio dalyvis Jean Pierre Strugo. G. Petrus vairavo vieną iš šešių MD Optimus bagių, dalyvaujančių šių metų Dakaro ralyje. A. Juknevičiaus automobilis liko nepakitęs, nuo kovo mėnesio jis buvo saugomas Saudo Arabijoje.
Eiga
Atvykus į Saudo Arabiją visi dalyviai turėjo praeiti du koronaviruso mėginius. Trijų lenktyninikų mėginiai buvo teigiami, jie buvo priversti saviizoliuotis, ir startuoti negalėjo. Prieš pirmąjį ralio etapą vyko prologas, arba nulinis etapas, kurio tikslas buvo sudėlioti starto pozicijas pirmame etape. Išimtis buvo klasikiniai automobiliai, kurie nedalyvavo prologe. Klasikinių automobilių rezultatai taip pat buvo skaičiuojami kitaip – ne pagal parodytą laiką, o pagal surinktus taškus.
Pirmąjame etape, likus apie 25 km iki finišo, Vaidoto Žalos „Mini“ susidėvėjo sankaba. Sustojęs padėti Benediktas Vanagas nutempė Vaidą iki finišo. Vos prasidėjus antrąjam etapui Vaidoto Žalos "Mini" patyrė variklio gedimą, ekipažas buvo priverstas pasitraukti iš lenktynių.
Baltarusių Nr.367 „Team Pitlane“ ekipažui 5-ajame etape, kopose sugedo variklis. Kadangi jau buvo vėlu, organizatoriai parskraidino ekipažą į bivaką, o kitą dieną jie grįžo su pagalbos automobiliu ir partempė automobilį.
CS Santosh, važiavęs Nr.50 „Hero 450 Rally“ motociklu pateko į didelę avariją 4-ajame etape ir patyrė galvos traumą. Jam buvo sukelta dirbtina koma, daromi tolimesni tyrimai. Po kelių dienų buvo pranešta kad lenktynininkas atgavo sąmonę ir sėkmingai sveiksta.
7-ajame etape prancūzas Pierre Cherpin, važiuodamas „Husqvarna“ motociklu, 178 kilometre krito ir patyrė sunkius sužeidimus. Buvo smarkiai sužeista galva ir krūtinė. Jis buvo nugabentas į ligoninę malūnsparniu, jam buvo sukelta komos būsena. Sausio 14 d., perkeliant iš Saudo Arabijos į Prancūziją, Pierre Cherpin mirė. Jis tapo 31-uoju dalyviu, žuvusiu Dakaro ralio istorijoje.
Arūnas Gelažninkas finišavo 21 bendros įskaitos vietoje, tačiau nugalėjo Original by Motul, taip vadinamoje vienišių klasėje, kurioje važiuoja motociklininkai be techninio aptarnavimo komandos. Tai buvo pirmas kartas, kai šioje Dakaro ralio kategorijoje, bendroje įskaitoje laimėjo lietuvis.
Pašimšuva
Pašimšuva – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Bazilionų.
Šilo Padubysys
Šilo Padubysys – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Bazilionų.
Bričenio rajonas
Bričenio rajonas šiaurėje turi pasienio ruožą su Ukraina, rytuose ribojasi su Oknica, pietuose su Jedinecu bei vakaruose Pruto upė pasienyje skiria nuo Rumunijos.
Rajone gimė buvęs Moldavijos prezidentas – Marian Lupu.
Paulenka (Varėna)
Paulenka – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Merkinės, 2,5 km nuo Kibyšių.
Istorija
XIX a. pab. Paulenkos (Poguliankos) dvaras pateko į Seinų apskrities Kudrėnų valsčių, Liškiavos parapiją.
Ted Turner
Tedas Terneris (Ted Turner, arba Robert Edward "Ted" Turner III; g. 1938 m. lapkričio 19 d. Sinsinatyje, Ohajo valstijoje) – amerikiečių verslininkas, žiniasklaidos magnatas, filantropas. Milijardierius, „Forbes“ žurnalo duomenimis, 2015 m. valdęs $2,2 mlrd. vertės turtą.
T. Terneris yra JAV televizijos žinių kanalo CNN, pagarsėjusio visą parą transliuojamomis žiniomis per kabelinę televiziją, įkūrėjas. Jo buvusi žmona – aktorė Jane Fonda.
Biografija
Tėvas nusižudė turėdamas klestinčią reklamos stendų kompaniją. Prie šio verslo buvo prisidėjęs ir sūnus Tedas. Galiausiai jis pradėjo verslą radijo bei televizijos srityje. 1975 m. vienas pirmųjų panaudojo kosminį palydovą transliuoti savo WTBS kanalui. 1977 m. jis įkūrė televizijos kanalą CNN, kuris 1980 m. pradėjo veikti visą parą. Perpirko ABC kanalą - pagrindinį CNN konkurentą. Taip dar dešimt metų CNN veikė be varžovo šioje rinkoje. 1986 m. įsigijo „MGM/UA Entertainment Company“. Prisidėjo prie vaikų kanalo „Cartoon Network“ kūrimo.
1990 m. įkūrė savo vardo labdaros fondą.
T. Terneris daug investavo į sportą. 1976 m. nusipirko Atlantos „Braves“ beisbolo komandą, 1977 m. – NBA krepšinio komandą Atlantos „Hawks“. Siekdamas mažinti šaltojo karo įtampą, 1986 m. įkūrė Geros valios žaidynes, kuriose varžėsi atletai iš didžiųjų šalių: Didžiosios Britanijos, Rusijos, JAV. Po 2001 m. šios žaidynės buvo nutrauktos dėl kritusio populiarumo.
Nuo jaunystės užsiėmė buriavimu, 1977 m., būdamas jachtos kapitonu, laimėjo Amerikos taurę.
Paulenka (Lazdijai)
Paulenka – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Kapčiamiesčio, tarp Veisiejo ir Ančios ežerų, prie plento. Telkšo mažas ežerėlis Bludelis.
Aglaja-Darja Tarasova
Aglaja-Darja Tarasova (, g. 1994 m. balandžio 14 d., Sankt Peterburge) – Rusijos aktorė.
Biografija
Gimė aktorės Ksenijos Rappoport ir verslininko Viktoro Tarasovo šeimoje. Studijavo Sankt Peterburgo valstybinio universiteto Politikos mokslų fakultete.
2010 m. filmavosi trumpametražiame filme „Candy“, vaidino Dašą. 2012 m. vaidino filme „After School“, kuriame atliko Fridos vaidmenį. 2014 m. ji išgarsėjo pasirodžiusi viename pagrindinių – Sofijos Kalininos – vaidmenų TV seriale „Internai“.
2018 m. atliko pagrindinį vaidmenį filme „Ledas“, kuriame vaidino sužalotą čiuožėją Nadeždą Lapšiną. Po dvejų metų buvo išleistas filmo tęsinys.
2020 m. vaidino filme „Mirtinos iliuzijos“. 2020–2021 m. vaidino seriale „Begėdžiai“ su Pavelu Derevianka, Maksimu Vitorganu ir Pavelu Tabakovu.
2022 m. balandžio pabaigoje išleistas detektyvinis trileris „Lado Kvatania Execution“, kuriame vaidino išgyvenusią serijinio žudiko auką. Filme taip pat vaidino Niko Tavadze, Julija Snigir, Jevgenijus Tkačukas ir Daniilas Spivakovskis.
Terem Moffi
Teremas Moffi (Terem Igobor Moffi; g. 1999 m. gegužės 25 d.) – Nigerijos futbolininkas, puolėjas.
Kauno Žalgiris
2017 m. trumpai žaidė „Kauno Žalgiryje“. A lygoje aštuonis kartus pasirodė pagrindinėje sudėtyje ir pasižymėjo įvarčiu.
„Riterių“ klubas
2019 m. atstovavo FK Riteriai. Debiutavo rungtynėse prieš „Sūduvą“. Šiame mače pelnė vienintelį „riterių“ įvartį, o komanda pralaimėjo rezultatu 1-2. Iš viso 2019 m. A lygoje žaidė 29 rungtynes ir per jas pelnė 20 įvarčių. Rezultatyvumu A lygoje nusileido tik Tomislav Kiš (iš FK Žalgiris), kuris pelnė 2019 m. A lygoje pelnė 27 įvarčius. Su žaidėju Riterių klubas turėjo sutartį, tačiau leido save parodyti kitiems klubams ir Teremas gruodžio mėn. bandė laimę Belgijoje (Mukrono „Royal Excel“ klube)
KV Kortrijk
2020 m. sausio 7 d. pranešta, kad Belgijos KV Kortrijk klubas perpirko galiojusį kontraktą ir Moffi parduotas.
FC Lorient
2020 m. rugsėjo mėn. pasirodė pranešimai, kad žaidėją įsigijo prancūzai (FC Lorient klubas), o sandorio suma siekia 7 milijonus eurų. Sutartis pasirašyta penkeriems metams. Spalio 1 d. ši naujiena oficialiai patvirtinta ir žaidėjas buvo pristatytas klubo gerbėjams.
Valiuliškė
Valiuliškė – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Bazilionų.
Grafija (spaustuvė)
„Grafija“ – viena didžiausių Lietuvos spaustuvių, 2008 metais pasiekusi 31,47 mln. Lt apyvartą. Bendrovė teikia komercinės, reklaminės, saugios spaudos ir plastikinių kortelių gamybos paslaugas.
Bendrovė yra pagaminusi keletą gaminių, kurie buvo apdovanoti Lietuvos Metų gaminio apdovanojimu.
„Grafija“ vienintelė Lietuvoje ir, tikėtina, Baltijos šalyse gamina daugiasluoksnes plastikines korteles.
Magarai
Istorija
Magarų protėviai siejami su tibetiečių-mjanmų atvykėlių banga, VII–VIII a. judėjusia per Tibetą į Nepalą. Kalnų slėniuose jie sukūrė dvylika valstybėlių, dėl ko jų tradicinis gyvenamas regionas tapo žinomas Athar Magarat. XIII–XIV a. dalis magarų, ypač didikų, persimaišė su vakariniais kaimynais khasais (dab. nepalais).
Kultūra
Tradiciškai pietų magarai verčiasi ariamąja terasine žemdirbyste (kukurūzai, kviečiai, ryžiai, grikiai, soros, daržovės). Kaip pagalbiniai verslai yra gyvulių ir paukščių laikymas (zebu, galvijai, buivolai, ožkos, avys, kiaulės, vištos). Šiaurės magarai daugiausia verčiasi nugintine gyvulininkyste. Amatai: audimas, medžio drožyba, metalo apdirbimas, pynimas.
Gyvenvietė padriko plano. Būstas dviejų aukštų, akmeninis su šiaudiniu, čerpiniu arba šiferiniu stogu. Žemutinis aukštas – klėtis, viršutinis – dviejų patalpų, gyvenamasis, į jį veda išorinė laiptinė. Vakaruose paplitę nedideli apvalūs arba ovalūs būstai su sienomis, dažytomis ochra arba raudonu moliu. Rytuose būdingi stačiakampio plano būstai su veranda ir židiniu pagrindinio kambario kampe.
Moterys nešioja įvairius papuošalus: žiedo pavidalo auskarus, papuošimus iš stiklo karoliukų ir indiškų sidabrinių monetų.
Magarai skirstosi į keletą jungtinių patrilinijinių giminių (tharų). Šeima mažoji. Išlikę santuokiniai mainai tarp giminių, santuokos tarp pusbrolių ir pusseserių. Virtuvės pagrindą sudaro kukurūzai, ryžiai, daržovės, pieno produktai. Vartoja jautieną (išskyrus hinduistus), kiaulieną (išskyrus musulmonus), vištieną.
Tikyboje svarbus protėvių kultas, gausu animizmo bruožų.
Abarsiai
Abarsiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km į pietvakarius nuo Raudėnų, piečiau kelio.
Airijos futbolo varžybos 2022 m.
Airijos futbolo varžybos 2022 m.
Galutinė lentelė
Pastaba. (N) – Premjer diviziono naujokai;
Bulavėnų piliakalnis
Bulavėnų piliakalnis – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Bulavėnų kaimo, Tytuvėnų seniūnija. Pasiekiamas keliu Mosteikiai – Lyduvėnai Bulavėnuose prieš upelį pasukus į dešinę pietvakarių kryptimi, iki lauko galo ir toliau mišku - iš viso 450 m.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Dubysos kairiojo kranto aukštumos kyšulyje, suformuotame jos slėnio ir bevardžio upelio santakos. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 130 m ilgio ir 40 m pločio. Jos šiaurinėje pusėje nurodomas nedidelis pakilimas - tarsi išskleisto pylimo vieta. Pietiniame aikštelės pakraštyje yra 0,5 m aukščio, 13 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 15­-20 m aukščio.
Piliakalnis labai suardytas arimų, šiaurinę dalį nukasė karjeras. Šiuo metu piliakalnis užsodintas eglutėmis.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1967 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. (Valstybinės archeologijos komisijos archyvas 39/101) Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
San Marino futbolo varžybos 1989–1990 m.
San Marino futbolo varžybos 1989–1990 m.
1989–1990 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Penktasis.
Dalyviai
10 dalyvių. Po sezono dvi komandos iškrenta iš pirmenybių.
Dugnai (Šiauliai)
Dugnai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Dirvonėnų.
7220
7220 – septintasis amerikiečių reperio Lil Durk studijinis albumas, išleistas 2022 m. kovo 11 d. Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus virš 120 tūkstančių kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Bernardinai.lt
Bernardinai.lt – krikščioniškos pakraipos interneto dienraštis, priklausantis VšĮ Bernardinai.lt.
1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas
'''1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' tai 1934 m. balandžio 1 – birželio 14 d. vykęs 30 partijų šachmatų mačas tarp Aleksandro Aliochino ir Jefimo Bogoliubovo. Mačas vyko 12-koje Vokietijos miestų: Baden Badene, Vilingenee, Freiberge, Pforcheime, Štutgarte, Miunchene, Bairoite, Bad Kisingene, Niurnberge, Karlsruhėjė, Manheime ir baigėsi Berlyne Nugalėtojas turėjo surinkti daugumą taškų iš 30 partijų ir pasiekti ne mažiau 6-ių pergalių. Esant rezultatui 15 : 15 Aleksandras Aliochinas išsaugotų titulą. Mačas pasibaigė po 26 partijų. Aleksandras Aliochinas nugalėjo 15½ : 10½ (+8,-3,=15) ir išlaikė pasaulio čempiono titulą.
Bernardinai.lt
Svetainė pradėjo veikti 2004 m. vasario 21 d. Idėjos sumanytojai – pranciškonai Astijus Kungys ir Arūnas Peškaitis. Steigėjas – Mažesniųjų brolių ordino Lietuvos šv. Kazimiero provincijos Šv. Pranciškaus ir Šv. Bernardino vienuolynas.
2023 m. „Bernardinai.lt“ valdančios viešosios įstaigos direktoriumi paskirtas Juozas Ruzgys.
1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Priešistorė
Pasibaigus 1929 m. mačui, epopėja dėl mačo revanšo Aliochinas- Kapablanka vėl atgijo. Nekantrusis kubietis iškvietimą atsiuntė dar prieš mačo 9-ąją partiją, kai jau niekam nebekilo abejonių, kad mačą laimės čempionas. Bet A. Aliochinas į tai atsakė tik po dviejų mėnesių, pasibaigus 25-ajai mačo partijai. Jame jis rašė: „Aš priimu Jūsų iškvietimą ir skiriu mačo pradžią tarp 1930 m. spalio 15 d. ir gruodžio 15 d.“ R. Kapablanka iš karto pradėjo rūpintis maču, o A. Aliochinas dar pareiškė, kad iki 1930 m. galo jis laiko savo moraline pareiga sužaisti mačą su R. Kapablanka, bet jei šis nesuras reikalingų lėšų, tai priims ir kitų pretendentų iškvietimus.
Deja, R. Kapablankos viltims gauti iš turtingų draugų paramos nebuvo lemta išsipildyti – Niujorko biržos krachas ir sekusi po to “Didžioji depresija“ sugriovė viltis surinkti mačo priziniam fondui reikalingus 10 000 JAV dolerių ir jis liko už savo paties Londono susitarime pasiūlyto „ auksinio barjero“.
1930 m. A. Aliochinas gavo iš eksčempiono laišką su prašymu atkelti mačo pradžią iki 1931 m. vasario 15 d. Netrukus gavo dar vieną, kuriame R. Kapablanka rašė, kad praėjusiame laiške suklydo, ir kad mačo pradžią prašo atidėti iki 1931/1932 m. žiemos. Kartu R. Kapablanka kaltino varžovą dėl mačo revanšo klausimo per ilgo užtęsimo. Sekė abipusiai kaltinimai ir derybos dėl mačo nutrūko.
Po viso to A. Aliochinas ir R. Kapablanka daugiau nebesikalbėjo ir net nepaduodavo rankos prieš ir taip retai tarp jų žaidžiamas partijas.
Čempionas
Atsikratęs mačo revanšo su R. Kapablanka, A. Aliechinas grįžo į aktyvų šachmatų gyvenimą, kur žengė nuo pergalės prie pergalės. 1930 m. San Remo turnyre jis surinko 14 taškų iš 15 galimų privertęs 3½ taško atsilkusį ir 2-ą vietą užėmusį A. Nimcovičių pasakyti: „ Jis tvarkosi su mumis, kaip su geltonsnapiais viščiukais!” Po to sekė 1931 m. Bledas (22½ iš 26), 1932 m. Londonas (9 iš 11), Bernas (12½ iš 15) ir 1933 m. Paryžius (8 iš 9). Ir tik 1934 m. Heistingse A. Aliochinas užleidžia 1-ąją vietą S. Florui.
Pretendentas
J. Bogoliubovo žaidimo rezultatai, lyginant su 3-iojo dešimtmečio, buvo šiek tiek suprastėję. 1932 m. jis pralaimėjo mačą 4½ : 5½ R. Špilmanui, bet vis vien troško revanšo prieš A. Aliochiną. 1934 m. jam pavyko surinkti būtiną minimumą lėšų mačo dėl „karūnos“ priziniam fondui.
Keliaujantis mačas
Mačas buvo idomus tuo, kad tai buvo beveik visą Vokietiją apkeliavęs mačas. Prasideda jis 1934 m. balandžio 1 d. Baden Badene, kur iki balandžio 6 d. įvyksta 1-3 partijos, po to mačas keliasi į Vilingeną, kur nuo balandžio 11-os d. iki 13-os d. sužaidžiamos 4-oji ir 5-oji partijos. Po to keliaujama į Freibergą kur tarp 18 ir 22 d. žaidžiamos 6-oji, 7-oji ir 8-oji partijos. Toliau kelionės į Pforcheimą (25-27 d., 9-a – 10-a p.), į Štutgartą (bal. 29- geg. 2 d., 11-a – 12-a p.), į Miuncheną (geg. 6-11 d., 13-a – 15-a p.), į Bairoitą (geg. 13 d., 16-a p.), į Bad Kisingeną (geg. 20- d., 17-a – 18-a p.), į Niurnbergą (geg. 26-27 d., 19-a – 20-a p.), į Karlsrūhę (geg. 30 d., 21-a p.), į Manheimą (bir. 1-6 d., 22-a – 24-a p.) ir į Berlyną (bir. 11-14 d., 25-a – 26-a p.)
Mačo eiga
Mačas vyko su čempiono persvara. Pretendentui revanšu nekvepėjo. A. Aliochinas darė beveik viską ką tik norėjo, o J. Bogoliubovas pagal galimybes atsimušinėjo.
Ulf Stark
Ulfas Starkas (SV Ulf Stark, g. 1944 m. liepos 12 d. Stokholme, Švedijoje – 2017 m. birželio 13 d. ) – švedų vaikų ir paauglių rašytojas, scenaristas.
1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Mačo eiga
Po 17-osios partijos čempionas buvo laimėjęs šešias partijas (6 : 1) ir 10 sužaidęs lygiosiomis. Mačo pabaigoje prasidėjo sumaištis: pusė partijų galėjo baigtis bet kurio iš varžovų pergale. Klaidos sekė viena po kitos! Tuo pasinaudojęs J. Bogoliubovas laimėjo dvi partijas iš eilės – 23-iąją ir 24-ąją, bet A. Aliochinas laimi 25-ąją ir po lygiųjų 26-ojoje mačas baigiasi įtikinama A. Aliochino pergale 15½ : 10½.
Ulf Stark
Parašė beveik keturiasdešimt knygų, kurios verstos į daugelį užsienio kalbų. 1993 m. Ulfui Starkui įteikta Astridos Lindgren premija, o 1998 m. – Šiaurės Europos vaikų literatūros apdovanojimas.
1934 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Po mačo
Nors mačas baigėsi mažesniu skirtumu nei jų mačas 1929 m., didelių sunkumų čempionas nepatyrė. Žiniasklaida gėrejosi pritrenkiančiu A. Aliochino žaidimu laikydama, kad kaltas čia – J. Bogoliubovas. Pastarasis skėsčiojo rankomis: „Kovoti su juo neįmanoma!” – ir prognozavo, kad jo varžovas liks „soste“ iki amžiaus pabaigos. Ir A. Aliochinas patikėjo savo pranašumu bei nebaudžiamumu. Netrukus dėl to jam teko gailėtis. .
Ulf Stark
Ulfo Starko knygų problematika įvairi, tačiau visus kūrinius vienija šmaikštus pasakojimo stilius bei sudėtingos tikrovės refleksija.
Rašytojas kelis kartus lankėsi Lietuvoje.
Olesia Fatachova
Olesia Fatachova (, g. 1989 m. vasario 13 d., Karaliaučiuje) – Rusijos aktorė.
Biografija
Rusų-totorių kilmės aktorės motina – rusė, senelis – totorius, o tėvas – pusiau totorius. Mama Irina Graboreva – profesionali muzikantė, su dukra grojo pianinu ir cimbolais. Šeimoje buvo užauginti du vaikai – be Olesijos, augo jos jaunesnis brolis Nikita.
Mergina planavo eiti muzikiniu keliu, tačiau vieną dieną ji įsimylėjo ekrano herojų Erastą Fandoriną, kurį vaidina Ilja Noskovas. Mergina degė noru susitikti su aktoriumi, tačiau ji negalėjo tiesiog ateiti pas jį su gėlėmis. Ji nusprendė, kad turi prilygti savo dievui, todėl išvyko mokytis aktorinio meistriškumo. Pareiškėja dalyvavo atrankoje į Maskvos meno teatro mokyklą, tačiau pasirinko VGIK, kur įstojo į Igorio Jasulovičiaus kursą. 2010 m. baigė VGIK.
Kūrybinė Olesios Fattachovos veikla prasidėjo nuo melodramų ir serialų. Debiutas įvyko filme „Dvi seserys“. Pirmąjį svarbų vaidmenį ji gavo 2010 m. seriale „Oi, sužydo putinai“, kuris buvo nufilmuotas Kinijoje.
Paulinava (reikšmės)
Paulinava vadinami kaimai:
Pakemersiai
Pakemersiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Raudėnų.
Gurungai
Gurungai – Himalajų priekalnių tauta, gyvenanti Nepale (į vakarus nuo Katmandu slėnio, Pokharos apylinkėse), taip pat Butane, Indijoje. Gurungų kalba priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimai, turi keletą tarmių. Taip pat vartoja nepalių kalbą. Išpažįsta Tibeto budizmą, kuris tampiai persimaišęs su vietinėmis kalniečių religijomis (bon).
Gurungų protėviai siejami su tibetiečių-mjanmų atvykėlių banga, VII–VIII a. judėjusia per Tibetą į Nepalą. Nuo XVII a. įėjo į gurkhų sąjungą. Daugelis tapo britų, vėliau Nepalo ir Indijos kariais.
Tradiciškai gurungai verčiasi ariamąja terasine žemdirbyste (kukurūzai, kviečiai, ryžiai, grikiai, soros, bulvės, daržovės), laiko gyvulius (buivolai, ožkos, avys, dzo). Einant į šiaurę gyvulininkystės svarba didėja. Šiaurėje išvystyta prekyba druska, vilna, sviestu. Tarp amatų išsiskiria vilnos apdirbimas.
Gurungų gyvenvietės didelės, nuo 150–200 iki 700 namų. Pietų gurungų būstas dviejų aukštų, stačiakampio arba ovalaus plano: pirmas aukštas akmeninis, antras – medinių grebėstų. Stogas kūgiškas, yra balkonas. Šiaurėje paplitę senoviškesni būstai – vienaaukščiai, dviejų patalpų, užapvalintais kampais, medinių grebėstų, dengta veranda, keturšlaičiu bambukiniu stogu, sienomis iš molio ir mėšlo mišinio.
Vyrai vilki marškinius ir liemenę, kepurę, dhotį, plačią juostą, kaklaskarę. Moterys vilki koftą, sijoną, šiltą skraistę, plačias skaras.
Gurungai skirstosi į dvi endogamines grupes: čarus („keturi“), kuriems priklauso 4 patrilinijiniai klanai, ir sorus („šešiolika“), kuriems priklauso daugiau nei 16 klanų. Čarai daugiau gyvulių augintojai, o sorai – žemdirbiai. Tradicinė šeima didžioji. Giminės linija patrilinijinė. Nuo XX a. vid. paplito mažoji šeima. Santuoka patrilokalinė, iki pirmagimio gimimo – matrilokalinė. Tikyboje svarbus protėvių kultas, magija, šamanizmas.
Paulinava
Paulinava – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kurklių.
Glušokas (Zarasų r., Degučių sen.)
Glušokas – ežerėlis Lietuvoje, Zarasų rajone, 3,5 km į šiaurę nuo Degučių, Puščios miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,18 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 154,8 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmynais. Iš šiaurės į pietus ežerą prateka upelis link Kumpuolėjos upelio (Nikajaus intakas).
Česke Budejovicų rajonas
Česke Budejovicų rajonas  – vienas iš septynių Pietų Čekijos krašto rajonų. Administracinis centras – Česke Budejovicai. 190 844 gyventojai (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Žylakiai (Raudėnai)
Žylakiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Raudėnų.
Tamangai
Tamangai (šiaurės rytuose – murmai) – Himalajų priekalnių tauta, gyvenanti vidurio ir rytų Nepale: Gandako aukštupyje (Langtange), kalnų rajonuose aplink Katmandu slėnį, į pietus nuo Katmandu slėnio nuo Gandako vidurupio iki Sun Kosio upės, tarp šerpų. Tibeto pasienyje (nuo Karnalės aukštupio iki Bherės upės) vadinasi lama-tamangais. Tamangų kalba (murmų, ishangų) priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimai. Taip pat vartoja nepalių kalbą (apie Katmandu slėnį), tibetiečių kalbą (Tibeto pasienyje). Išpažįsta Tibeto budizmą, kuris tampiai persimaišęs su vietinėmis kalniečių religijomis (bon).
Tamangų kilmė neaiški: pasak vieno požiūrio, jie atsikėlė iš pietų Tibeto iki įkurdami ten valstybę (VII a.), pasak kito – tamangai yra raitųjų tibetiečių būrių, vėlyvaisiais viduramžiais patekusių į Nepalą, palikuonys. Kartais tamangai siejami su „Mahabharatoje“ minimais tamarais.
Tradiciškai tamangai verčiasi žemdirbyste (kukurūzai, ryžiai, soros, bulvės), laiko gyvulius (smulkieji ir stambieji raguočiai). Taip pat dirba samdomąjį darbą, verčiasi prekyba, amatais, krovinių gabenimu.
Tamangų tradicinis namas su pintomis ir apteptomis sienomis, vienaaukštis, dvišlaičiu stogu, bet dabar išstumiamas vakarų nepalietiškojo dviaukščio būsto su veranda. XIX a. aplink Katmandu slėnį statė namus ant polių su šiaudiniais stogais. Vyrų rūbas – marškiniai (daura), vilkimi virš strėnjuostės, aprišti plačia balta juosta, striukė iš veltinio (bakhu), ant galvos rišasi ilgą šaliką, kurio galu dengia kaklą ir nuleidžia per petį. Moterys vilki koftą su ilgomis rankovėmis, nedurstytą sijoną, šaltuoju metų laiku – skraistę (barką). Sega gėlės pavidalo auskarus į nosį.
Arina Postnikova
Biografija
2014 m. baigė Jekaterinburgo valstybinį teatro institutą (V. I. Marčenkos kursas), dramos teatro ir kino artistės specialybę.
2013 m. debiutavo veiksmo filme „Misija 1.2“, jos herojė – Natali. Vėliau buvo kriminalinis detektyvas „Neramus siužetas“, po kurio pakviesta į penktąjį komedijos „Aštuntasis dešimtmetis“ sezoną. Ten Postnikova vaidino legendinio „Ogoniok“ leidinio žurnalistę Sašą Novikovą. Režisieriams ir žiūrovams ši herojė patiko, todėl Arina Postnikova vaidino ir naujame serialo sezone.
Tamangai
Tikyboje svarbus protėvių kultas, magija, šamanizmas (ypač šiaurėje).
Arina Postnikova
Biografija
Pakviesta į fantastinio trilerio „Išgyventi paskui“ filmavimą, kuriame aktorei teko pagrindinis Kristinos vaidmuo. Mergina seriale pasirodė tik trečiajame sezone, tačiau iškart gavo ekrano laiką, prilygstantį žiūrovams jau pažįstamiems veikėjams. Veiksmas vyksta Maskvoje, atskirtoje nuo išorinio pasaulio. Mieste buvo surengta cheminė ataka, dėl kurios gyventojai pradėjo virsti žiauriais zombiais. Trečiajame sezone, po mutantų sukilimo, į miestą įžengė reguliariosios kariuomenės pajėgos, padalinusios Maskvą į saugias ir zombių užimtas zonas.
Aktorė pasirodė emocingoje melodramoje „Migdolų meilės skonis“, kur atliko pagrindinį vaidmenį. O vėliau ir fantastinėje komedijoje „Virsmas“.
Vėliau aktorė suvaidino medicinos seselę melodramoje „Vienatvė“ apie ekspedicijos į urvus dalyvį ir merginą, kuri jo laukia namuose net po žinios apie mylimojo mirtį.
2017 m. sporto dramoje „Laiko užkariavimas“ atliko pagrindinio veikėjo žmonos vaidmenį. Kitas filmas, kuriame 2017 m. dalyvavo aktorė, buvo komedija „Išgelbėk Puškiną“. Moksleiviai netyčia perkėlė Aleksandrą Sergejevičių į dabartį likus porai minučių iki tragiškos poeto mirties dvikovoje. Dabar herojai nori sugrąžinti Puškiną į savo laiką ir išgelbėti poetą nuo mirties.
Police FC (Ruanda)
Police Football Club arba trumpai Police FC bei Police – futbolo klubas iš Kibungo, Ruandoje, kuris dalyvauja šalies Premjer lygos pirmenybėse. Šio klubo spalvinė gama – mėlyna ir balta.
Istorija
Klubas įkurtas 2000 m. Nuo 2003 m. žaidė Premjer lygos piermenybėse.
2019/20 m. sezone žaidė Premjer lygoje. Čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. Tuo metu ekipa užėmė trečią vietą pirmenybėse.
Maršalo Salų tarptautinis oro uostas
Oro uosto terminalą sudaro keletas vienaaukščių statinių (nedideli angarai). Oro uostas geba aptarnauti visus sraigtinius ir turbosraigtinius lėktuvus, reaktyvinius verslo orlaivius bei mažo ir vidutinio dydžio reaktyvinius orlaivius (pvz., Boeing 737, Boeing 727). Galima nutupdyti ir Boeing 767.
Istorija
Oro uostas nutiestas po Antrojo pasaulinio karo, apie 1943 m., Anenelibw ir Lokojbar salelėse. Jis pakeitė koralinės dangos Madžūro aerodromą Delapo saloje, netoli rytinio Madžūro atolo pakraščio, kurį 1942 m. įrengė Japonijos okupacinės pajėgos. Iki XX a. 8-ojo dešimtmečio oro uoste nebuvo jokių pastatų. Dabartinis terminalas pastatytas 1971 m. Kilimo ir tūpimo takas nutiestas tais pačiais metais.
Siekiant apsaugoti įpylimą, kuris panaudotas oro uostui įrengti, nuo užliejimo, įrengtos jūros sienos. 2007 m. atnaujintas ir perdažytas kilimo tako paviršius. Naujai nutiesta aikštelė priešais angarus. Prie buvusių 3 gaisrinių automobilių pridėti dar du.
Glušokas (Zarasų r., Salako sen.)
left|120px
Glušokas – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 2 km į pietus nuo Degučių, Gražutės miške, 0,4 km į šiaurę nuo Antalieptės HE tvenkinio. Ežeras ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,19 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 150,8 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti žemesni. Krantai ištisai apaugę medžiais. Pakrantėse vietomis plyti pievos, įsikūręs tarp miško Zarkiškių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės baseinui.
Grušava
Grušava  – kaimas Baltarusijos pietvakariuose, Bresto srities Kobryno rajone, Haradzeco apylinkėje.
thumb|left|Dievaičio ąžuolas sodyboje
Istorija
Pirmąkart rašytiniuose šaltiniuose Grušava paminėta 1404 m., kai LDK Vytautas Didysis ją atidavė valdyti vienam iš Kobrinskių. 1454 m. priklausė Semionui Romanovičiui, o nuo 1495 m. – jo dukrai Anai Fedorovai. Vėliau valdė Pacai, po to Sanguškos. Išlikę 1528 m. dokumentai byloja, kad Grušava tuo metu buvo karaliaus dvaras. 1563 m. iškilo pirmoji stačiatikių cerkvė. 1677 m. kaimą nusipirko Samuelis Lubkovskis.
Rusijos imperijoje nuslopinus 1794 m. sukilimą, dvarą perėmė valstybė ir imperatorė Jekaterina II perdavė jį malšintojui Aleksandrui Suvorovui. 1812 m. jį iš karvedžio palikuonių atpirko Kobryno chorunžis Antonis Rodzevičius, kuris mirė bevaikiu. Tada valdas perėmė brolis Henrikas, o vėliau pastarojo duktė, žinoma rašytoja Marija Rodzevičuvna. XIX a. buvo kaimas Kobryno apskrities Ilasko valsčiuje.
Nuo 1921 m. kaimas įėjo į Lenkijos sudėtį, o po 1939 m. (išskyrus Antrojo pasaulinio karo laikotarpį) – į Baltarusijos TSR.
Dvaras
1825 m. Antonis Rodzevičius dvaro teritorijoje pastatė kelis įspūdingus gyvenamuosius rūmus. Aplink išsidėstęs parkas buvo originaliai suprojektuotas: jame grupėmis augo ąžuolai, liepos ir uosiai. Netoliese šakas skleidė 25 m aukščio 500–metis ąžuolas, vadinamas Marijos Rodzevičuvnos romano „Dievaitis“ vardu. Parke tyvuliavo tvenkinukas su Šv. Petro skulptūra saloje.
Antrojo pasaulinio karo metais keli pastatai sudegė, pokaryje likusiuose buvo įsikūrusios remonto dirbtuvės ir mokykla, gyveno kolūkiečiai.
Paulinavas (Ignalina)
Paulinavas – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Linkmenų.
Aušgirės
Aušgirės – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Šakynos.
Um Kalsum
Um Kalsum (, ; tikras vardas ; gimė 1898 m. gruodžio 31 d. arba 1904 m. gegužės 4 d.; mirė 1975 m. vasario 3 d.) buvo Egipto dainininkė (kontraltas ), dainų autorė ir kino aktorė, aktyvi nuo XX a. trečiojo dešimtmečio iki XX a. aštuntojo dešimtmečio. Jai buvo suteiktas garbės titulas (, kas reiškia žvaigždė iš rytų). Gimtajame Egipte laikoma nacionaline dainininke, yra vadinama „Egipto balsu“ ir „Egipto ketvirtąja piramide“.
Dažniausia Um atliktų dainų tematika – meilės, ilgesio ir netekties temos. Didžiąją savo karjeros dalį praleido kaip solo atlikėja.