cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
1939 m.
Įvykiai
Sausis Kovas Gegužė Birželis
Rugsėjis Spalis Gruodis Nedatuoti
Padujos provincija
Didžiausios iš jų 2005 m. yra:
1939 m.
Mirtys
Nedatuota
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Rugpjūtis Rugsėjis Spalis Lapkritis Nedatuoti
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Rimantas Armonas
Rimantas Armonas (g. 1952 m. spalio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos violončelininkas, pedagogas, Lietuvos muzikos ir teatro akademijos ir Vytauto Didžiojo universiteto profesorius. LMTA Kamerinio ansamblio katedros vedėjas. Lietuvos Respublikos Vyriausybės kultūros ir meno premijos laureatas (2017m.), Auksinio disko laureatas (2005 m.)
Biografija
Tėvas Augustinas Armonas – fleitininkas, mama Emilija Pilotaitė-Armonienė – smuiko pedagogė, sesuo Ingrida Armonaitė-Galinienė – smuikininkė, žmona Irena Uss-Armonienė - pianistė, sūnus Edvardas Armonas - violončelininkas.
1959-1970 m. mokėsi Nacionalinėje M.K. Čiurlionio menų mokykloje. 1975 m. baigė Lietuvos konservatoriją, prof. Silvija Sondeckienė). 1975–1978 m. stažavo Maskvos konservatorijoje, prof. Valentin Feigin.
Nuo 1978 m. Lietuvos konservatorijos, vėliau Lietuvos muzikos ir teatro akademijos (LMTA) dėstytojas, nuo 1994 m. docentas, nuo 2003 m. profesorius. 2000–2011 m.m. – LMTA Kauno fakulteto Styginių instrumentų katedros vedėjas. Nuo 2011 m. VDU profesorius. LMTA Senato narys. Nuo 2018 m. LMTA Kamerinio ansamblio katedros vedėjas.
Mokiniai: Edvardas Armonas, Mindaugas Bačkus, Elena Daunytė, Domas Jakštas, Jurgis Karbauskas, Justas Kulikauskas, Gleb Pyšniak, Ignė Pikalavičiūtė, Tomas Ramančiūnas, Gabrielė Samolytė, Tomas Šatas, Rūta Tamutytė, Rokas Vaitkevičius. 1986–1988 m. dėstė Alžyro nacionaliniame muzikos institute, 1991–2011 m. dėstė tarptautiniuose interpretacijos kursuose Suolahti (Suomija), Leipzig, Mannheim (Vokietija), Lyon (Prancūzija), Bruxelles (Belgija), Malmo (Švedija), Lodz,Wroclaw,Krakow, Warszawa (Lenkija). Minsk (Baltarusija), Ryga, Kuldiga (Latvija). Kamerinių ansamblių „Armonas-Uss Duo“ ir „Armonų trio“ narys. Kaip solistas, su pianiste Irena Uss-Armoniene, įvairių ansamblių sudėtyje koncertavo Lietuvoje bei užsienyje. Pirmasis griežė 50 lietuvių ir užsienio šalių kompozitorių kūrinius.
Palinis žvitražygis
Palinis žvitražygis (Agonum ericeti) – žygių (Carabidae) šeimos vabalas.
Išvaizda, gyvenimo būdas
Kūnas 6,5 - 8 mm ilgio raudonos vario spalvos, metališkai blizgantis.
Gyvena aukštepelkėsę, durpynuose. Minta smulkių vabzdžių lervomis.
Paplitimas
Aptinkamas Europoje ir šiaurinėje Azijoje. Lietuvoje retas, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Nuorodos
Agonum ericeti www.carabidae.org
806 m.
806 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pearl Jam Twenty (garso takelis)
„Pearl Jam Twenty“ (dar žinomas kaip „PJ20“) – amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ koncertuose įrašytų dainų rinkinys, skirtas to paties pavadinimo filmo garso takeliui. Jis buvo išleistas 2011 m. rugsėjo 19 d. Europoje ir rugsėjo 20 d. JAV.
Paprastoji rausvutė
Tai vienintelė Lietuvoje auganti rūšis. Lengvai atpažįstama pagal išilgai vagotą sporinę ir raudoną sporogono kotelį, kurie visam plotui suteikia gražiai raudoną atspalvį.
Stiebas 2-3 cm, paprastas, negausiai dvišakiai arba krūmiškai šakotas, ties pagrindu apaugęs rizoidais. Lapai lancetiški, nusmailėję. Sporogono kotelis 1-3,5 cm ilgio, purpuriškai raudonas. Sporinė palinkusi, pailgai ovalinė.
Auga nederlinguose dirvožemiuose, gaisravietėse, ant mūrų, akmenų, stogų ir panašių substratų tankiomis nešvariai žaliomis arba rausvomis vejomis.
Umberto II
thumb|left|100px|Umberto II monograma Umberto II (pilnas vardas Umberto Nicola Tommaso Giovanni Maria di Savoia, 1904 m. rugsėjo 15 d. – 1983 m. kovo 18 d.) buvo paskutinis, ketvirtasis Italijos Karalystės valdovas, paskutinis Savojų dinastijos atstovas.
Biografija
Savo tremties metu Umberto II dažnai keliaudavo, ypač pas savo dukterį Meksikoje princesę Mariją Beatričę. 1983 m. Umberto II esant ligos patale, Italijos prezidentas Sandro Pertini prašė parlamento leisti buvusiam karaliui grįžti į savo šalį, tačiau to nebuvo padaryta ir Umberto II mirė Ženevoje. Niekas iš Italijos valdžios nedalyvavo buvusio karaliaus laidotuvėse.
Šeima
Nuo 1930 m. buvo vedęs Mariją Chosė iš Belgijos, Belgijos karaliaus Alberto I dukterį. Sutuoktiniai turėjo tris dukteris ir sūnų:
807 m.
807 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Paul Pierre Lévy
Polis Pjeras Levi (, 1886 m. rugsėjo 15 d. Paryžius – 1971 m. gruodžio 15 d. ten pat) – prancūzų matematikas.
Biografija
1906 m. baigė Politechnikos mokyklą, 1910 m. baigęs Kasybos mokyklą Paryžiuje dėstė joje, 1920–1959 m. – Paryžiaus Politechnikos mokykloje; nuo 1913 m. profesorius, nuo 1964 m. Paryžiaus mokslų akademijos narys.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų svarbiausios sritys: funkcinė analizė, tikimybių teorija, eilutės, diferencialinės lygtys, Laplaso transformacija.
P53
p53 (Baltymas p53) – tai transkripcijos faktorius, reguliuojantis ląstelės ciklą. thumb|Kristalografinė baltymo p53 struktūra Nemutavusioje būsenoje veikia kaip ląstelės piktybėjimo supresorius, nes nuo jo priklauso ląstelės apoptozė. p53 koduojančio geno mutacijų aptinkama apie 50 % visų vėžinių ląstelių.
Baltymo p53 genas
Genas koduojantis baltymą p53 vadinamas TP53. Jis yra 17 os chromosomos trumpame petyje (17p13.1), kurio pažeidimai itin dažni piktybinėse ląstelėse.
Baltymo p53 paskirtis
Baltymas р53 sintetinamas visose organizmo ląstelėse. Jis yra universalus natūralaus ląstelės sunykimo – apoptozės reguliatorius-sukėlėjas. Jis taip pat dalyvauja pažeistos DNR atkūrime. р53 sintetinams kaip atsakas į šiuos išorinius stresus: р53 aktyvacijai bei stabilumui palaikyti pagrindinė rolė priklauso baltymui Mdm2. Jie abu sintetinami normaliomis sąlygomis, o veikimo stabdymas vyksta susirišant. Didesnis p53 kiekis suaktyvina Mdm2 sintezę – realizuojamas reguliacinis grįžtamasis ryšis. Panašiai veikia ir baltymas JNK.
p19ARF rolė didinant р53 koncentraciją
р53 baltymas aktyvuojamas kaip atsakas į padidintą protoonkogenų Ras, Myc, β-ketanino ir adenovirusinio onkogeno E1A raišką. р19ARF sumažina p53 degradavimo greitį – didina р53 koncentraciją.
p53 baltymo veikimas
Turėdamas transkripcijos faktoriaus savybes aktyvuotas p53 stimuliuoja apoptozės programos (ląstelės sunykimo ir mirties) baltymus bei ląstelės ciklo baltymus. Be to, aktyvuotas p53 baltymas represuoja kitų genų transkripciją ir yra šių baltymų antagonistas: TBP (baltymas susirišantis su TATA, baltymas CBF (baltymas susirišantis su CCAAT) ir baltymas SP-1.
Baltymo p53 polimorfizmas ir homologai
Genas р53 koduoja bent du baltymus su skirtinga reguliacija. Yra duomenų apie visą baltymų grupę, giminingą p53, kurių geriausia charakterizuotas yra р73.
Basonių piliakalnis
Basonių piliakalnis – piliakalnis ir gyvenvietė Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, Basonyse, Kruonio seniūnija. Pasiekiamas keliu Žiežmariai – Kalviai Basonyse ant kalno pasukus į kairę pietryčių kryptimi, yra priekyje už 350 m.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje aukštoje kalvoje. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 43x20 m dydžio, su kultūriniu sluoksniu. Jos rytiniame krašte supiltas 0,5 m aukščio, 16 m pločio pylimas. Šlaitai –­ 18 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, vakariniame šlaite kastų bulviarūsių ir apkasų. Aikštelė dirvonuoja, šiauriniame ir pietiniame šlaituose auga jauni lapuočiai.
Šiaurės vakarų papėdėje 0,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 32000 m². Išmatavimai/plotas: 270 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir iki 160 m pločio.
Tyrimai
1953 m. ir 1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Vievio seniūnija
Istorija
2000 m. iš dalies Vievio seniūnijos įkurta nauja Kazokiškių seniūnija.
Dieveniškių Adomo Mickevičiaus gimnazija
Šalčininkų rajono Dieveniškių Adomo Mickevičiaus gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Dieveniškėse (Šalčininkų raj.), Geranionų g.32, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191416479. miniatiūra|250px|left|Gimnazija 2016 m.
Piotr Zubowicz
Piotras Zubovičius (1880 m. balandžio 26 d. Marijampolėje, Rusijos imperija – 1956 m. liepos 10 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – advokatas, notaras, masonas, politikas, Lenkijos senato narys 1922–1927 metais.
Biografija
Gimė 1880 m. balandžio 26 d. Marijampolėje. XX a. pradžioje dirbo advokatu Zamostės mieste. 1922 m. išrinktas į Lenkijos seimą, kur atstovavo valstiečių partiją. 1928 m. gegužės 22 d. išrinktas vienu iš aštuonių Lenkijos vyriausiojo tribunolo teisėjų. Nuo 1933 m. gyveno Varšuvoje, kur dirbo Lenkijos notarų tarybos viceprezidentu. Po II pasaulinio karo P. Zubovičiaus pastangų dėka iš Vokietijos į Lenkiją buvo grąžinti per karą išgrobstyti tarpukario Lenkijos teisiniai dokumentai. Po karo toliau dirbo notaru. Mirė 1956 m. liepos 10 d. Varšuvoje.
Neseseras
thumb|right|200px|Odinis neseseras (apie 1955 m.) Neseseras (, iš 'būtinas') – dėklas, skrynelė ar rankinė, skirta tam tikros paskirties smulkiems daiktams sudėti. Juos saugomi asmeninės higienos, manikiūro, kosmetikos, siuvimo ar rankdarbių reikmenys. Paprastai kiekvienas nesesere laikomas daiktas turi savo skyrelį, dėl ko nesesero turinys nesusimaišo.
Neseserai atsirado XVIII a. pradžioje. Tada jie buvo dvejopi - staliniai ir kišeniniai. . Kišeniniai neseserai XVIII ir XIX a. dažnai buvo kostiumo puošmenomis, juos nešiodavo ant specialios grandinėlės, pritvirtintos prie diržo. Dabar paplitę daugiausia kišeniniai neseserai, paprastai odiniai.
Tualetinis neseseras
Neseseras, kuriame laikomi asmeninės higienos reikmenys, reikalingi kelionei su viena ar daugiau nakvynių. Tokie neseserai paprastai reikalingi žmonėms, keliaujantiems pėsčiomis, viešuoju transportu ir pan. Jie daiktus gabenasi kuprinėse, sakvojažuose, lagaminuose ir pan., tad tualetiniai neseserai jiems svarbūs.
Tualetinio nesesero turinys (ne visi surašyti daiktai privalomi):
Salomėja Pranaitienė
Salomėja Pranaitienė (g. 1955 m. sausio 25 d. Lauksodoje, Telšių rajonas) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistė, redaktorė.
Kazys Visackas
Kazys Visackas (g. 1949 m. vasario 12 d. Neveronyse, Gelvonų valsčius) – Lietuvos ir Širvintų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Salomėja Pranaitienė
Biografija
1972 m. baigė Plungės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1977 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo mokslinės agronomės specialybę.
Kazys Visackas
Biografija
1984 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius elektrikas.
1990–1995 m. Širvintų rajono tarybos pirmininkas, 1995 m. Vilniaus apskrities viršininko administracijos Širvintų raj. žemėtvarkos skyriaus vyresnysis specialistas, 2001 m. Širvintų savivaldybės administracijos Širvintų seniūnijos seniūnas, Lietuvos seniūnų asociacijos tarybos narys, 2003–2007 m. Širvintų rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2008 m. Nacionalinės mokėjimo agentūros prie Žemės ūkio ministerijos vyriausiasis specialistas.
Salomėja Pranaitienė
Biografija
Nuo 1977 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto korespondentė, rengė rytines radijo laidas kaimui. 1984 m. pervesta į Televizijos informacijos redakciją, vėliau tapusią Lietuvos televizijos „Naujienų“ direkcija, vyresnioji redaktorė. Ten dirbo iki 2020 m. Rengė videoreportažus, pateikė kitą informaciją „Panoramai“ kaimo gyvenimo, žemės ūkio reformos, aplinkosaugos temomis.
Kazys Visackas
Biografija
1990–1995 m. Širvintų rajono tarybos deputatas, 2000–2001 m., 2003 m., 2007 m (mandato atsisakė) ir nuo 2011 m. Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Vladislava, vaikai Jūratė, Paulius. .
Vytautas Matuzas
Vytautas Matuzas (g. 1985 m. liepos 24 d. Panevėžyje) – dainininkas, reperis. Išgarsėjo po pasirodymo TV3 projekte „Lietuvos talentai“.
Pirmasis pasirodymas dainuojant karaoke įvyko 2008 m. Karaoke čempionatų dalyvis: 2010 m. Lietuvos čempionatas – 3-oji vieta, Pabaltijos šalių čempionatas – 2-oji vieta.
Lietuvos talentų antrojo sezono finale užėmė 4-ąją vietą.
808 m.
808 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Dieveniškių Ryto gimnazija
miniatiūra|265px|right|Gimnazija 2016 m. miniatiūra|265px|right|Gėlynas prie gimnazijos
Vokietijos futbolo varžybos 1957–1958 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1957–1958 m.
KF Fjarðabyggðar
Knattspyrnufélag Fjarðabyggðar (KF Fjarðabyggðar, KFF) – Islandijos futbolo klubas iš Fjardabigdo.
Dieveniškių Ryto gimnazija
Šalčininkų rajono Dieveniškių „Ryto“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Dieveniškėse, Geranionų g. 34, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191416511.
Mokykloje veikia 10 neformaliojo ugdymo būrelių. Mokyklos bibliotekoje yra 1 kompiuterizuota darbo vieta, turinti interneto prieigą, reikalingą organizacinę techniką. Greta esančioje skaitykloje įrengtos 6 kompiuterizuotos darbo vietos. Mokykloje naudojamas elektroninis Mano dienynas. Mokykla dirba kabinetine sistema. Sukomplektuotos visų dalykų mokymui reikalingos mokymosi priemonės. Mokykla naudojasi Dieveniškių A. Mickevičiaus vidurinės mokyklos patalpose esančia valgykla, sporto sale, stadionu, fizikos, chemijos kabinetais.
Istorija
Svarbiausios mokyklos istorijos datos:
2019 m. prijungta Poškonių pagrindinė mokykla.
Himnas
Mokyklos himnas sukurtas pagal Gintaro Staniulio muziką ir Antano Kunsko žodžius. Keliai keleliai veda Į tėviškę brangią Žėrėki žiburėliu Dieveniškių padangėj. Pamėgo šią mokyklą Apylinkė plati. Skubės čia dienos brandžios, Darbai lauks dideli. Dažnai mes čia sugrįšim Svajonėm ir mintim. Šiandieną švenčiam šventę Ir sakom: liki su mumis. Išsiskleidė aplinkui Greit „Ryto“ spinduliai Mieloji mokyklėle, Globok mus amžinai.
KF Fjarðabyggðar
Istorija
Klubas įkurtas 2001 m., kai susijungė trys klubai (Íþróttafélagið Þróttur Neskaupstað, Ungmennafélagið Austri Eskifirði ir Ungmennafélagið Valur Reyðarfirði).
2010 m. prisijungė Ungmennafélagið Súlan Stöðvarfirði.
Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Žaidė antros pakopos pirmenybėse, tačiau liko paskutinėje (12–oje) vietoje (2016 m.) ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.
CST Thor
CST Thor buvo su Sinclair QL suderinamų asmeninių kompiuterių serija, kurią projektavo ir gamino „Cambridge Systems Technology“ kompanija XX amžiaus devintojo dešimtmečio pabaigoje.
Thor PC
Pirmasis Thor PC (taip pat vadinamas Thor 1, dar kartais retrospektyviai vadinamas Thor 8) buvo išleistas 1986 metais. CST gamino QL periferiją, todėl tai buvo logiškas žingsnis po to, kai Sinclair Research Ltd nutraukė QL gamybą. Kompanija nupirko neišparduotas QL dalis iš Sinclair ir papildė standartinę QL motininę plokštę savo suprojektuota praplėtimo plokšte, kuri suteikė papildomus 512 kB operatyviosios atminties, papildomos pastoviosios atminties, nekintamą realaus laiko laikrodį, „floppy“ diskelių skaitytuvą, SCSI, Centronics lygiagrečią, IBM PC stiliaus klaviatūros ir pelės sąsajas. Viskas buvo sutalpinta į neaukštą metalinį korpusą su integruotu maitinimo bloku. Atmintis susidėjo iš vieno (Thor 1F) arba dviejų (Thor 2F) 3,5 colio diskelių skaitytuvų arba iš vieno diskelių skaitytuvo ir vieno 20 MB Rodime RO652 SCSI kietojo disko (Thor 2WF). Į ROM buvo įrašyta Eidersoft kompanijos ICE grafinė vartotojo aplinka ir keletas Qdos praplėtimų. Taip pat kartu su Thor buvo pridedama speciali Psion Xchange taikomųjų programų rinkinio versija (papildytas Psion programų rinkinys, kuris buvo parduodamas kartu su QL).
Thor PC kainos be monitoriaus, pelės ir PVM mokesčio svyravo nuo £599 iki £1399. Taip pat buvo teikiama atnaujinimo paslauga esamiems QL kompiuteriams.
Iš viso buvo parduota apie 1100 Thor PC kompiuterių.
Thor 20/21
Thor 20 ir 21 buvo prekiaujami kartu su 68020 makro asembleriu ir procesoriaus dokumentacija. Iš pradžių buvo ketinama juos naudoti kaip įrenginius programinės įrangos kūrimui planuojamam patobulintam 68020 modeliui, vėliau paleisti į prekybą.
Thor 20 ir 21 buvo labai brangūs (12,5 Mhz Thor 21 kainavo daugmaž dvigubai daugiau nei Thor 1F) ir buvo daugiausia paskolinti programinės įrangos kūrėjų bendruomenei.
Thor XVI
Thor XVI buvo sukurtas kartu su Danijos kompanija DanSoft ir buvo pristatytas Personal Computer World renginyje 1987 metų rugsėjo mėnesį. Skirtingai nuo ankstesnių modelių, Thor XVI aparatinė įranga buvo sukonstruota iš naujo ir paremta Motorola 68000 8 Mhz procesoriumi bei 2 Mhz Motorola 68B02 koprocesoriumi audio ir įvedimo/išvedimo funkcijoms. Standartiškai buvo prieinama 512 kB operatyviosios atminties (plečiamos iki 2 MB, vėliau iki 6,5 MB). Video aparatinė įranga turėjo su QL suderinamus video režimus, taip pat ir naują 16 spalvų režimą. Buvo integruotos diskelių skaitytuvo, SCSI, Centronics, du RS-232, PC/AT klaviatūros, pelės, QL praplėtimo ir QLAN tinklo sąsajos. Atminties galimybės buvo panašios į ankstesnių Thor kompiuterių, plius 40 MB kietojo disko ir bediskinės tinklinės darbo stoties konfigūracijos. Thor XVI korpusas buvo panašus į ankstesnių Thor PC kompiuterių.
Thor XVI ROM turėjo su Qdos suderinamą operacinę sistemą, kilusią iš Qdos 1.13 versijos ir pavadintą Argos. Kaip ir ankstesni kompiuteriai, jis buvo parduodamas su Xchange programine įranga.
Kitais metais Thor International (ir CST) sužlugo su pykčiais ir buvo iškeltas ieškinys dėl neteisėtų partnerių veiksmų.
Helmutas Arnašius
Helmutas Arnašius (g. 1941 m. balandžio 7 d. Klaipėdoje) – lietuvių ir vokiečių filosofas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
Tėvas Klaipėdos teisėjas Valteris Arnašius, motina Gretė Stimbraitė-Arnašienė, senelis Tilžės akto signataras Jurgis Arnašius. Mokėsi Priekulės vidurinėje mokykloje, 1958 m. su motina išvyko gyventi į Vokietiją. 1962-1968 m. Getingeno, Marburgo, Tiubingeno universitetuose studijavo filosofiją, teologiją, socialinius mokslus. 1977 m. filosofijos mokslų daktaras.
1978-1981 m. dėstė Berlyno universitete. Komunistinio laikraščio „Die Wahrheit“ korespondentas Vokietijoje ir Maskvoje. 1988-1996 m. dirbo Vilniuje, Filosofijos ir sociologijos institute, skyriaus vadovas. Nuo 1991 m. Klaipėdos universiteto Teologijos katedros vedėjas, profesorius.
Paskelbė darbų iš protestantizmo Mažojoje Lietuvoje istorijos. Išleido atsiminimų knygą „Keliai ir klystkeliai“ (1983 m.).
Gibų šv. Onos bažnyčia
'''Gibų Šv. Onos bažnyčia''' - bažnyčia atidaryta 1912 metais Gibų kaime. 1913-1941 m. bažnyčia priklausė sentikiams. Nuo 1982 m. bažnyčia priklauso katalikams. 1980 m. kovo 3 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Sipio krioklys
thumb|200px|Sipio krioklys
Sipio krioklys  – krioklys Ugandos rytuose, Kapčorvos rajone, Elgono kalno nacionalinio parko pakraštyje. Krioklys yra Sipio upėje, krenta nuo atbrailos vientisu srautu ir yra ~100 m aukščio.
Oro pagalvė (efektas)
[[Vaizdas:Hovercraft - scheme.svg|thumb|right|Laivo su oro pagalve schema. 1. Propeleriai
2. Oras
3. Ventiliatorius
4. Prisitaikanti apatinė dalis]] Oro pagalvė  – suslėgto oro sluoksnis po objektu, užtikrinantis atramą ir mažą trintį. Paprastai sudaromas pučiant orą žemyn, kur šis „atsitrenkia“ į žemę ar vandenį, naudojamas laivuose ir kitur technikoje. Kitas variantas – kai oro pagalvė sudaroma po sparnais judančio oro, vadinamas ekrano efektu.
Oro pagalvė transporte
Oro pagalvės efektas naudojamas padidinto praeinamumo transporto priemonėse, pvz., laivuose su oro pagalve (angl hovercraft), kurie gali judėti skriedami virš žemės ar vandens paviršiaus ir jo neliesti. Juose oro pagalvės efektyvumas padidinamas orą sulaikant specialiu guminiu ar metalu sutvirtintu „sijonu“. Pvz., buvusios TSRS, o dabar Rusijos karo laivyno desantiniai laivai „Zubr“ gali judėti iki 60 mazgų (~111 km/val.) greičiu, o gabendami tris tankus T-80 – iki 40 mazgų (~74 km/val.) greičiu. Pilnai pakrautas (tuomet jo masė būna iki 535 t) toks laivas gali išplaukti į krantą, įveikdamas iki 1,6 m aukščio sienelę.
Egzistuoja ir laivai, kurie šonuose turi ne „sijoną“, o į vandenį panirusias plokštes, vadinamas side – walls ('šoninės sienelės'). Tokie laivai (pvz., Rusijos karo laivyno korvetės „Bora“ ir „Samum“) juda tik vandenyje ir negali išeiti į sausumą.
Oro pagalvė kitur
Oro pagalvės principas taip pat naudojamas kai kuriose judančiose mechaninėse konstrukcijose sumažinti trinčiai. Pvz., konvejerio trinčiai sumažinti.
Nuorodos
Hovercraft
Adenocritonia
Adenocritonia – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Ragijai
}
Ragijai (Rhagium) – ūsuočių (Cerambycidae) vabalų gentis. Vidutinio dydžio vabalai. Antenos, palyginus su kitais ūsuočiais, trumpos. Priešnugarėlės šonai su ilgais, smailiais gumburėliais. Antsparniai apaugę plaukeliais. Lervos vystosi po džiūstančių lapuočių ir spygliuočių medžių, šviežių rąstų ir kelmų žieve. Prieš virsdamos lėliukėmis, po žieve, iš savo išgraužų pasidaro ovalų „lopšelį“.
Lietuvoje žinomos 4 rūšys :
FC Lusitanos
Andoros „Lusitanos“ – Andoros futbolo klubas iš Andoros la Veljos.
Istorija
Klubas įkurtas 2000 m. Klube žaidė tik portugalai (seniau ši tauta vadinta luzitanais).
Oranjestadas
Oranjestadas − Arubos sostinė. Vietine papiamento kalba, Oranjestadas dažnai yra vadinamas „Playa“. Miestas išsidėstęs pietinėje salos pusėje, 18 m virš jūros lygio.
Architektūra
Miesto architektūroje vyrauja tipiškai olandiški statiniai, tačiau yra ir vietinių architektūrinių ypatumų.
Infrastruktūra
Mieste yra tarptautinis „Karalienės Beatričės“ oro uostas (Queen Beatrix International Airport).
Odra
Odra arba Oderis (lenk. ir, , sorbų kalba Wodra) – upė Vidurio Europoje. Teka per Čekiją, Lenkiją ir Vokietiją.
Odros ilgis 854 km, iš jų 112 km Čekijoje, 742 km Lenkijoje (įskaitant ir 187 km ilgio sieną su Vokietija). Tai antra pagal dydį (po Vyslos) Lenkijos upė. Kanalai Odrą jungia su Havelo, Šprė ir Vyslos upių baseinais.
Upė prasideda prie Fidliuv Kopeco vietovės Moravijoje, Oderio kalnyne (Sudetų kalnų rytinė dalis), netoli Olomouco, aukštupyje dalis upės sudaro sieną tarp Silezijos ir Moravijos, už Ostravos upė kerta Čekijos ir Lenkijos sieną ir teka per Sileziją ir jos sostinę Vroclavą.
Nuo Neisės įtekėjimo prie Racdorfo (Ratzdorf) Brandenburge, upės viduriu iki Schwedt/Oder miesto eina Lenkijos ir Vokietijos siena (187 km; Oderio-Neisės linija). Upė įteka į Ščecino marias, o paskui trimis šakomis įteka į Baltijos jūrą.
Didžiausi intakai: Bobras, Lužicos Nisa (kairieji), Varta (dešinysis).
Vincentas Kuprys
Vincentas Narimantas Kuprys (1937 m. kovo 25 d. Paskerdūmyje, Krakių valsčiuje – 2022 m. spalio 2 d. Vilniuje ) – Lietuvos dainininkas (bosas).
Biografija
1941 m. birželio 14 d. Kuprių šeima sovietų buvo ištremta į Sibirą. Nuo šeimos atskirtas tėvas Vincentas Kuprys lapkričio mėn. žuvo lageryje Krasnojarsko krašte, o motina Jadvyga su keturiais vaikais išvežta į Altajaus kraštą. 1947 m. J. Kuprienė su vaikais slapčia parbėgo į Lietuvą ir, išsisklaidę pas gimines, pagyveno dvejus metus, kol vėl buvo areštuoti ir ištremti į Irkutsko srities Bodaibo miestą. Dainuoti jis pradėjo mokykloje, kur muzikos mokė tremtinys Mykolas Simonaitis, o tapti dainininku nusprendė besimokydamas vidurinėje mokykloje Novosibirske. 1961 m. baigė Sverdlovsko konservatorijos F. Obrazcovskajos klasę.
1959–1968 m. Sverdlovsko, 1968–2000 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistas. 1986–1998 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas.
1974 m. suteiktas nusipelniusio, 1980 m. liaudies artisto vardas. 1998 m. tapo Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino V laipsnio ordino kavalieriumi.
Kūryba
Per 1968–2007 m. laikotarpį įrašė daugiau nei 150 Lietuvos radijo fondinių įrašų ir surengė daugiau kaip 300 solo koncertų, daugiausia su žmona pianiste Melitina Diamandidi, parengė 15 koncertinių programų ir 85 vaidmenis operose. Atliko vokalinių simfoninių kūrinių solo partijas. Dainavo Maskvos Didžiajame teatre, K. Stanislavskio ir V. Nemirovičiaus-Dančenkos muzikiniame teatre, Peterburgo Marijos teatre, Varšuvos Didžiajame teatre, Olandijos, Vokietijos, kituose Europos teatruose, Čikagos lietuvių operoje. Dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose Lenkijoje, Čekoslovakijoje, Suomijoje, Italijoje. Koncertavo Europos šalyse, JAV, Kanadoje, Australijoje.
Giedrius Klevinskas
Giedrius Klevinskas (g. 1981 m. spalio 4 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, rungtyniavo centro gynėjo pozicijoje.
Giedriaus jaunesnysis brolis Saulius Klevinskas taip yra futbolininkas.
Karjera
Žaidė FK Šilutė ir FK Sūduva.
Baigęs futbolininko karjerą ėmėsi kitos veiklos. 2019 m. talkininkavo FC Hegelmann Litauen ekipai. Vėliau paskirtas šio klubo sporto direktoriumi.
Dvyndantė
Dvyndantė (Dicranum) – dvyndantinių (Dicranaceae) šeimos samanų gentis. Stiebas 2-15 cm aukščio, paprastas arba šakotas, su rizoidais. Lapai lancetiški. Auga retomis arba tankiomis vejomis.
Lietuvoje žinoma 13 rūšių, iš jų 4 įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą:
Kurmelionių apylinkė
Kurmelionių apylinkė (arba Kurmelėnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kalniškių apylinkės, o dalis Kurmelionių apylinkės prijungta prie Akmenynės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kurmelionių apylinkė prijungta prie Akmenynės apylinkės.
Tobolinkos draustinis
Tobolinkos draustinis - draustinis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Gibų valsčiuje. Draustinio plotas 4,32 ha, įkurtas 1959 m. Draustinyje saugomas distrofinių ežerų savitumas ir šių ežerų salos.
Prožvaigždė
thumb|righ|280px|RCW 38 žvaigždžių spiečiaus dalis aplink jauną masyvią žvaigždę IRS2, kuri iš tiesų yra dvinarė žvaigždė, kurios abi komponentės vienodai masyvios. Nuotrauka daryta su VLT (Very Large Telescope) NACO adaptyvine optika. Šiame regione taip pat daug prožvaigždžių.
Prožvaigždė – masyvus dujų debesis, esantis gravitacinio traukimosi būsenoje, skendintis tankiame dujų ir dulkių apvalkale, pradinė žvaigždės formavimosi stadija.
Prožvaigždės susidaro dideliuose molekuliniuose debesyse, esančiuose tarpžvaigždinėje terpėje. Iš pradžių debesyje atsiranda sutankėjimų, kurie tampa būsimų prožvaigždžių branduoliais, aplink juos kaupiasi medžiaga ir susiformuoja prožvaigždė. Kai tankus apvalkalas praretėja tiek, kad galima stebėti pakankamai spinduliuotės optiniame diapazone, sakoma kad ji tapo žvaigžde, esančia iki pagrindinės sekos. Šį pasikeitimą žymi stiprūs žvaigždžių vėjai. Vėliau ši žvaigždė evoliucionuoja į pagrindinės sekos objektą - centre prasideda vandenilio virtimo heliu branduolių sąlajos reakcijos.
Stebėjimais nustatyta, kad molekuliniai debesys visada būna pusiausvyros būsenoje - juos sudarančių molekulių šiluminė kinetinė energija atsveria gravitacijos energiją ir debesys nesitraukia. Tačiau ši pusiausvyra yra labai nestabili. Ją sutrikdyti gali, pavyzdžiui, netoliese sprogusios supernovos žybsnio energija, netolygus tankio pasiskirstymas galaktikoje arba prasilenkimas ar susidūrimas su kitu molekuliniu debesiu. Jei sutrikdymas pakankamai didelis, debesyje suardoma pusiausvyra ir jis ima trauktis.
Pirmas šį reiškinį detaliai aprašė britų fizikas Džeimsas Džinsas (James Jeans). Jis įrodė, kad, esant tinkamoms salygoms, debesis arba jo dalis ima trauktis. Taip pat Džinsas išvedė formulę debesies kritinės masės ir dydžio, kaip funkcijos nuo tankio ir temperatūros prieš pradedant trauktis, apskaičiavimui. Mažiausia masė, kurią turėdamas debesis jau gali trauktis, vadinama Džinso mase ir apskaičiuojama pagal tokią formulę:
n - dalelių koncentracija, m - vidutinė dalelės masė, T - temperatūra.
Traukimosi sukeltas temperatūros augimas
Kai debesis traukiasi, jo temperatūra auga. Taip yra ne dėl branduolinių reakcijų, nes jos dar nevyksta. Temperatūros augimą sukelia gravitacinės sąveikos energijos virsmas šilumine kinetine energija. Kuo labiau debesis traukiasi, tuo labiau išauga jo temperatūra.
Po susidūrimo viena su kita dalelės dažnai lieka sužadintose būsenose, dėl ko jos spinduliuoja mikro ir infraraudonųjų bangų spinduliuotę (10 - 20 K temperatūroje). Didžioji dalis spinduliuotės palieka debesį, išsinešdama šiluminę energiją ir neleisdama temperatūrai pakilti per greitai.
Gumului traukiantis, jame didėja dalelių koncentracija ir spinduliuotei tampa vis sunkiau palikti debesį. Galiausiai jis tampa pernelyg tankus ir spinduliuotė nebegali ištrūkti. Tada temperatūra kyla daug greičiau.
Kai gumulas tampa toks tankus, kad infraraudonoji spinduliuotė nebegali iš jo ištrūkti, labai apsunkėja jo stebėjimas. Tada galima atlikti stebėjimus tik radijo bangų diapazone. Todėl šioje stadijoje žvaigždžių formavimose tyrimams reikalingi teoriniai ir kompiuteriniai modeliai.
Prožvaigždė tampa žvaigžde, kai baigiasi akrecijos procesas ir išsisklaido ją supantis medžiagos apvalkalas. Tada ji vadinama iki pagrindinės sekos žvaigžde ir jau turi savo vietą HR diagramoje ant žvaigždžių "gimimo" linijos. Galiausiai žvaigždėje ima vykti termobranduolinės reakcijos ir ji pasiekia pagrindinę seką.
Brazilijos geografija
thumb|right|250px|Žemėlapis Brazilija yra didžiausia Pietų Amerikos ir penkta pagal plotą pasaulio valstybė. Pietuose ji ribojasi su Argentina, Urugvajumi ir Paragvajumi, vakaruose – su Bolivija ir Peru, šiaurėje – su Kolumbija, Venesuela, Gajana, Surinamu ir Prancūzų Gviana, rytuose – su Atlanto vandenynu.
2008 m. Dakaro ralis
2008 m. Dakaro ralis – tradicinis kasmetinis dykumų ralis. Dakaro ralis turėjo prasidėti Lisabonoje, o baigtis sausio 20 d. Dakare. Tai turėjo būti 30-tas ralis, tačiau sausio 4 d. ralis buvo atšauktas dėl teroristinių išpuolių grėsmės. Viskas prasidėjo dieną prieš Šv. Kalėdas, kai Mauritanijoje buvo nužudyta prancūzų šeima, o įtarimai krito ant Al-Qaeda terositų grupės. Mauritanijoje buvo planuojamos aštuonios ralio dienos, tad tai buvo viena iš priežasčių ralio atšaukimui.
Brazilijos geografija
Valstybės plotas, įskaitant salas – 8.511.965 km². Vanduo užima 55,455 km².
2008 m. Dakaro ralis
Po tokių drastiškų veiksmų buvo suabejota Dakaro ralio ateitimi. Tačiau keletas šalių pasiūlė savo teritorijoje rengti kitus Dakaro ralius. Tarp jų buvo: Čekija, Vengrija, Čilė, Argentina ir Pietų Amerikos šalys. Netrukus buvo nuspręsta 2009 m. Dakaro ralį rengti Pietų Amerikos šalyse.
Brazilijos geografija
Valstybinė siena
Valstybinės sienos sausumoje ilgis 14.691 km.:
Valstybinės sienos Atlanto vandenyne ilgis 7 491 km.
2008 m. Dakaro ralis
Dalyviai
2007 m. gruodį Dakaro startui buvo pasiruošę 245 motociklų, 20 keturračių, 205 automobilių ir 100 sunkvežimių ekipažai. Iš viso ralyje turėjo dalyvauti 570 komandų.
Brazilijos geografija
Hidrografija
Brazilijos upės priklauso Atlanto vandenyno baseinui. Visą šiaurinę ir centrinę dalį (Amazonės žemumą, Gvianos plokščiakalnio pietus ir Brazilijos plokščiakalnio šiaurę) arba 45,7 % užima vandeningiausios pasaulio upės – Amazonės baseinas. Jam priklauso Amazonės upė su daugybe intakų: Tapažosas, Madeira, Negras, Tokantinsas, Aragvaja, Brankas, Šingu, Žapūra, Purusas, Žuruena, Iriri ir kt. Šiaurės rytinė dalis priklauso San Fransisko upės baseinui, o pietinė – La Platos baseinui (Parana, Urugvajus, Paragvajus, Paranapanema ir kt.). Taip pat daug upių, tiesiogiai tekančių į vandenyną (Šiaurės Paraiba, Pietų Paraiba, Mearinas ir kt.). Amazonijos upėse yra didelių salų (Maražo, Bananalis, Tupinambarana ir kt.).
Brazilijos plokščiakalnio upėse įrengta daug tvenkinių: Sabradinjo, Boa Esperansos, Furnaso, Itaipu ir kt. Šalyje didelė gausa krioklių. Pats žymiausias yra Argentinos pasienyje krentantis Igvasu krioklys. Amazonijoje gausu senvagių ir kitų laikinų ežerų. Šalyje labai gausu pelkynų.
Klimatas
Brazilijos, plytinčios ties pusiauju, klimatui yra būdingi regioniniai skirtumai. Amazonės žemumoje vyrauja ekvatorinis drėgnas klimatas – metinis kritulių vidurkis yra apie 4000 mm, vidutinė mėnesio temperatūra apie 25–28 laipsniai. Brazilijos ir Gvianos plokščiakalnyje vyrauja subekvatorinis drėgnas klimatas – vidutinis metinis kritulių kiekis yra apie 1000–2000 mm. Pietinėje šalies dalyje vyrauja subtropinis jūrinis klimatas – vidutinis metinis kritulių kiekis yra apie 1800 mm, vidutinė mėnesio temperatūra apie 13 laipsnių, liepos mėnesį – 24.
Gyvoji gamta
Miškai ir krūmynai užima ~56 % Brazilijos teritorijos; iš jų apie pusę sudaro drėgnieji pusiaujo miškai, augantys Amazonijoje. Jie gamina 20 % Žemės atmosferos deguonies ir yra unikalūs savo bioįvairove. Žemumos rytuose ir gretimuose Gvianos bei Brazilijos plokščiakalnių šlaituose auga visžaliai ir lapus metantys miškai. Tropinių miškų ruožų yra išlikę ir vandenyno pakrantėje (vadinamieji Atlanto miškai). Brazilijos plokščiakalnio centrinius regionus užima krūmų ir nedidelių medelius savanos, vadinamos seradu. Upių pakrantėse auga galeriniai miškai. Plokščiakalnio šiaurės rytuose (ypač Borboremos plynaukštėje) plyti pusdykumių sukulentų ir kserofitų retmiškiai, vadinami kaatinga. Į pietus nuo 24° p. pl. būdingi visžaliai lapuočių ir mišrieji miškai iš braziliškųjų araukarijų su lapuočių pomiškiu (jame auga ir paragvajinis bugienis).
Brazilijoje būdinga neotropinė gyvūnija, pasižyminti itin didele įvairove: ~2500 žinduolių rūšių, arba 55 % pasaulio rūšių (pumos, jaguarai, tapyrai, pampų elniai, beždžionės, tinginiai, skruzdėdos, šarvuočiai, pekariai, agučiai, oposumai, gėlavandeniai Amazonės delfinai, kapibaros ir kiti graužikai), ~3500 paukščių rūšių arba 40 % pasaulio rūšių (įvairios papūgos, kolibriai, hoacinai, tukanai, harpijos, tanagros, nandai), ropliai (įvairios gyvatės, tarp jų anakondos, driežai, vėžliai, kaimanai, gekonai, aligatoriai), varliagyviai (medvarlės, salamandros), žuvys (arapaimos, piranijos, elektriniai unguriai, upiniai spygliauodegiai, cichlidai, anostomai, amerikinės dvikvėpės).
Didelės Brazilijos teritorijos paskelbtos nacionaliniais parkais ir rezervatais, saugomų teritorijų bendras plotas viršija 150 000 km². Seniausias yra 1930 m. įkurtas Itatiajos nacionalinis parkas. Atlanto pietryčių miškų, Discovery pakrantės Atlanto miškų rezervatai, Pantanalio draustinis, Žau, Sera da Kapivaros, Igvasu nacionaliniai parkai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Žemės panaudojimas
Melioruotos žemės: 29 200 km² (2006 m. duomenys).
Reikia atkreipti dėmesį, kad šie duomenys greitai kinta, kadangi Brazilijos miškai – vienas iš didžiausių deguonies šaltinių planetoje – labai sparčiai kertami.
Grafas Sen Žermenas
thumb|200px|Grafo Sen Žermeno portretas (dailininkas nežinomas) Grafas Sen Žermenas ( 1699 m. – 1784 m.) – viena spalvingiausių XVIII a. asmenybių. Įvairiais vardais gyveno Anglijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Rusijoje ir kitur. Garsėjo kaip alchemikas, burtininkas, amžinojo gyvenimo eliksyro išradėjas. Buvo labai turtingas.
Asmenybė
Grafas Sen Žermenas buvo talentingas ir vienišas. Puikiai grojo keletu instrumentų, turėjo gerą atmintį, puikią fantaziją. Buvo gan neblogas dailininkas, išmanė mediciną, rašė eilėraščius, kūrė sonatas, arijas, įvairius kūrinius instrumentui kurį labiausiai mėgo – smuikui.
Gyvenimas
Sen Žermenui teko pagyventi Persijos šacho Nadiro dvare, garsusis mistikas bandė perprasti gamtos paslaptis. Po Persijos jis gyveno Anglijoje, Austrijoje, Prancūzijoje, Indijoje ir vėl Europoje. Jis gyveno ir puošėsi taip, kad gandas apie jo turtus jį pralenkdavo. Sakoma, kad mokėjo išgauti auksą ir brangakmenius. Puikiai mokėjo gaminti dažus audiniams, išrado švytinčius dažus, kuriais tapė savo paveikslus. Jį rėmė ir juo tikėjo Europos valdovai bei persų šachas. Manoma, kad Sen Žermenas priklausė masonų ložei.
Aavik Juhan
thumb|Avikas 1968 m. Juhanas Avikas (g. 1884 m. sausio 29 d. Holstrės valsčiuje – m. 1982 m. lapkričio 27 d. Stokholmo) – estų kompozitorius, dirigentas. J. Aviko kūryba – lyriška, grindžiama estų muzikos folkloru. J. Avikas dirigavo Estijos dainų šventėse.
Biografija
1911 metais baigė Sankt Peterburgo konservatorijos trimito ir kompozicijos klases. 1911-1923 metais dirigavo Tartu Vanetnuime. 1925-1933 m. Talino Estonia teatrų vyriausias dirigentas. Nuo 1925 metų dėstė Talino konservatorijoje, 1933–1944 jos direktorius. 1928 m. tapo profesoriumi. Nuo 1944 metų gyveno Švedijoje.
Kūryba :
809 m.
809 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Samuelis Peltinas
Biografija
Gimė 1830 m. Marijampolėje. 1853 m. atsikraustė gyventi į Varšuvą, kur iš pradžių dirbo Henryk Merzbach knygyne. 1866 m. atidarė savo spaustuvę ir pradėjo leisti savaitinį žydų laikraštį Izraelita, kurį redagavo iki mirties. S. Peltinas pasisakė už žydų asimiliaciją ir judaizmo religijos reformas. Buvo susituokęs su Salomea Gladsztern (1846-1935), su kuria susilaukė dukros Hilela Gladszterna. Mirė 1896 m. rugsėjo 30 d. Varšuvoje, palaidotas Varšuvos žydų kapinėse.
Akmenynės seniūnija
Akmenynės seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šalčininkų rajono savivaldybės rytuose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Vincas Girnius
Vincas Girnius (g. 1959 m. sausio 22 d. Betygaloje) – Lietuvos ir Šiaulių rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1977 m. baigė Betygalos vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos mechanizacijos fakultetą.
1982–1984 m. Raseinių rajono „Aušros“ kolūkio inžinierius. 1984–1986 m. Jonavos raj. Bukonių tarybinio ūkio eksploatacijos inžinierius, vėliau – vyr. inžinierius mechanikas. 1986–1991 m. Šiaulių rajono Žadžiūnų kolūkio vyr. inžinierius mechanikas. 1992–1995 m. Šiaulių rajono valdytojo pavaduotojas.
1990–1995 m. Šiaulių rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys, 1995–1996 m. Šiaulių rajono savivaldybės meras. 1996–1997 m. Seimo narys. 1997 m. sausio 15 d. – rugpjūčio 7 d. Šiaulių apskrities viršininkas.
Iki 2022 m. Šiaulių profesinio rengimo centro Buitinių paslaugų skyriaus padėjėjas ūkio reikalams.
1993 m. Tėvynės sąjungos narys.
Aleksas Mrozinskas
Aleksas Mrozinskas (1914 m. rugpjūčio 7 d. Šiauliuose – 1969 m. lapkričio 21 d. Brukline, JAV) – pianistas, pedagogas.
Biografija
1936 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1940 m. baigė Kauno konservatoriją.
1938–1944 m. Kauno radiofono koncertmeisteris. Lietuvoje surengė keletą solo koncertų. 1944 m. emigravo, nuo 1949 m. gyveno JAV. Brukline turėjo fortepijono studiją, suorganizavo vyrų kvartetą „Aitvarai“ ir jam vadovavo. Dalyvavo lietuvių radijo programose, akomponuodavo koncertuose, lietuvių renginiuose. Parašė per 100 dainų oktetams, kvartetams ir chorams.
810 m.
810 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Brunas Biskys
Brunas Biskys (g. 1991 m. kovo 31 d.) – Lietuvos futbolininkas.
Jančiūnų apylinkė
Jančiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Dantkarpinės
Dantkarpinės (Cyprinodontidae) – dančiakarpių (Cyprinodontiformes) būrio žuvų šeima. Paplitę Šiaurės ir Pietų Amerikos vandenyse. Nemažai rūšių auginamos akvariumuose.
Jančiūnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eišiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Butrimonių apylinkės.
Dantkarpinės
Šeimoje 10 genčių, 128 rūšys.
Gentys
thumb|left|210px|Cyprinodon variegatus
IF Huginn
Íþróttafélagið Huginn (ÍF Huginn, Huginn Seyðisfjörður) – Islandijos futbolo klubas iš Seidisfjorduro.
Istorija
Klubas įkurtas 1913 m. Dalyvavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Žaidė antroje pakopoje, tačiau liko priešpaskutinėje (11–oje) vietoje (2016 m.) ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.
Nuo 2019 m. trečioje pakopoje žaidė bendra ekipa, suburta iš ÍF Höttur ir IF Hugginn žaidėjų, kuri vadinosi Höttur/Huginn.
Spalvinė gama
Juoda ir geltona.
Švanys
Švanys arba Sosnovka (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietvakarinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Pograničnojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Varmės žemės kaimo pavadinimas Svainīs prūsiškos kilmės. 1419 m. minimi Laukiten. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Šventapilės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pogranično apylinkės kaimas.
Vokietijos futbolo varžybos 1958–1959 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1958–1959 m.
Venecijos provincija
thumb|right|260px|Veneto regiono žemėlapis
Venecijos provincija  – Italijos provincija Veneto regione. Provincijos sostinė – Venecija. Plotas 2,467 km², gyvena 829418 žmonės (2005 m.). Provincijoje yra 44 savivaldybės, didžiausios 2005 m. yra:
2010 m. Formulės 2 sezonas
thumb|250px|2010 m. sezono nugalėtojas [[Dean Stoneman lenktynėse Vokietijoje.]] 2010 m. Fomulės 2 sezonas buvo antras 2009 m. FIA atkurto Formulės 2 čempionato sezonas. Jis prasidėjo balandžio 18 d. Silverstone trasoje, o baigėsi rugsėjo 19 d. Valencijos trasoje. Buvo sudarytas iš 9 etapų.
Taisyklių pasikeitimai
2010 m. Formulės 2 čempionatas praplėstas nuo 8 dvigubų etapų iki 9, o kiekvienos iš abiejų lenktynių trukmė padidinta iki 40 minučių. Taip pat nuo 26 iki 30 buvo padidintas didžiausias galimas automobilių skaičius starto metu, tačiau vėliau sumažintas iki 24 , tačiau galiausiai čempionate startavo 22.
Siekiant čempionatą kuo labiau priartinti prie Formulės 1, naujame sezone įvesta pastarojo taškų skaičiavimo sistema – 25-18-15-12-10-8-6-4-2-1.
Automobilio pasikeitimai
Kodinio JPH1B pavadinimo automobilių galia nuo 400 stabdžio arklio galių padidinta iki 425 SAG, o laikinas galios padidinimas – nuo 50 iki 55 SAG. 25 kg palengvintas automobilis pasižymi 15 % efektyvesne aerodinamika ir 20 % stipresne prispaudimo jėga. Taip pat padidintas priekinių padangų diametras ir suminkštinta jų sudėtis. Patobulinimai įvesti siekiant padidinti artimos kovos ir lenkimų galimybę.
Elgonas
Elgonas  – užgesęs skydinis ugnikalnis Rytų Afrikoje, Kenijos ir Ugandos teritorijose, į vakarus nuo Kitalės. Aukščiausia kalno viršūnė, vadinama Vagagai, yra Ugandos teritorijoje ir siekia 4321 m aukštį (17-a pagal aukštį Afrikoje).
Elgono skydas užima ~3500 km² teritoriją. Ją sudaro didelė (15 km) kaldera ir 5 viršukalnės: Vagagai (4321 m), Sudekas (4302 m), Koitobosas (4222 m), Mubijis (4211 m) ir Masaba (4161 m). Yra karštųjų versmių, požeminių ertmių (Kitumo urvas ir kt.). Ugnikalnis susidarė mioceno laikotarpiu.
Kalno pavadinimas kilo iš masajų kalbos pavadinimo Ol Doinyo Ilgoo, kuris reiškia 'krūtinės kalnas'. Ugandoje gyvenantys bamasabai kalną vadina Masaba. Kalnas įtrauktas į nacionalinį parką.
Antbaliai
Antbaliai, Jukučiai (, nuo 1938 m. Abendwalde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 19 km į pietvakarius nuo Pilkalnio, 13 km į šiaurę nuo Gumbinės, prie Žąsupės.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Antbalių kaimo bendruomenė 1936 m. Anksčiau vadinti Jukučiais (Juckutschen). Po 1709–1711 m. maro į kaimą atkelta zalcburgiečių kolonistų: 1736 m. kaime gyveno 2 zalcburgiečių ir 5 lietuvių šeimos. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 16 ugniakurų, 1821 m. – mišrusis kaimas su 120 gyventojų. 1854 m. Antabaliuose buvo 19 gyvenamųjų pastatų ir 180 gyventojų. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Malviško valsčiaus kaimas. Tikintieji nuo 1617 m. priklausė Nybudžių, nuo 1718 m. – Malviško evangelikų liuteronų parapijai.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
811 m.
811 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Aurelijus Katkevičius
Aurelijus Katkevičius (1962 m. gruodžio 22 d. Kaišiadoryse – 2020 m. rugpjūčio 12 d. Vilniuje) – buvęs žurnalistas, Lietuvos verslo dienraščio „Verslo žinios“ leidžiamo žurnalo „Verslo klasė“ redaktorius, tinklaraštininkas, poliglotas, vienas pirmųjų ryšių su visuomene Lietuvoje specialistų.
Biografija
1970–1981 m. mokėsi Marijampolės Rygiškių Jono gimnazijoje, 1981–1986 m. studijavo Vilniaus universiteto Filologijos fakultete.
1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio patarėjas. 1992–1993 m. Danijos konsultacijų įmonės „Fyns erhvervsrad“ konsultantas, 1993–1995 m. Lietuvos ir Danijos bendros įmonės „Linea artis“ viceprezidentas. „Literatūros ir meno“ kritikos skyriaus žurnalistas, savaitraščio „Veidas“ vyr. redaktorius. Kartu su buvusiais kolegomis žurnalistais iš leidinio „Veidas“ įsteigė ryšių su visuomene agentūrą UAB „DDB&Co. ir Katkevičius“.
Rolando Pakso rinkimai
LR Prezidento rinkimų metu kūrė Rolando Pakso įvaizdį, vienas svarbiausių įvaizdžio patarėjų R. Pakso prezidentavimo metu, visuomeninis prezidento konsultantas informacijos valdymo klausimais, konsultavęs R. Paksą. .
Viešieji ryšiai
2000–2005 m. UAB „DDB&Co. ir Katkevičius“ valdybos pirmininkas, bendrovės dalininkas (turėjo 15 % įmonės akcijų). Dėl, kaip manoma, bendrasavininkių nesutarimų (nesutarė reklamos agentūros „Brand Sellers DDB“ direktorius Mikaelis Feigolovičius ir A. Katkevičius) agentūra skilo. Iš UAB „DDB&Co. ir Katkevičius“ į nuo 2002 metų veikusią (steigėjas - Linas Kontrimas) „PR Service“ savo noru perėjo beveik visi (8 ) darbuotojai.
Pasak „Delfi“, kadangi tai esą sužlugdė bendrovę, akcininkai „DDB Vilnius“ pateikė prašymą iškelti civilinę bylą buvusiai vadovei Romualdai Stonkutei, įmonei „Piar" („PR Service“) ir jos vadovui Linui Kontrimui dėl nesąžiningos konkurencijos bei neteisėtų buvusios vadovės veiksmų . Vėliau byla baigėsi taikos sutartimi.
Trumpai buvo UAB „Piar“, naudojančios prekės ženklą „PR Service“, valdybos pirmininkas. Dirbo UAB „Viešųjų ryšių partneriai“ (VRP) projektų vadovas (2000 m.).