cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rudapilvis kūdrinis garnys
miniatiūra|Rudapilvio kūdrinio garnio paplitimas
Rudapilvis kūdrinis garnys (Ardeola rufiventris) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.
Išvaizda
Smulkus garninis paukštis. Kūno ilgis 38 – 39 cm, sveria 300 g. Būdingas lytinis dimorfizmas.
Patino galva ir pakaušis mėlynai juodi. Snapas geltonas, posnapis šviesesnis, posnapio galiukas juodas. Plikos odos plotas tarp snapo ir akių geltonas. Rainelė geltona. Smakras, gerklė, kaklas ir nugaros viršus pilkai melsvas. Sparno viršus rudas, plasnojamosios plunksnos juodos. Nugaros apačia tamsiai ruda. Pasturgalis, uodega ir kūno apačia kaštoninės spalvos. Kojos ryškiai geltonai oranžinės.
Patelė pilkesnė. Smakras ir kakta turi balsvą dryžį. Plikos odos plotas tarp snapo ir akių baltas. Snapas rudas. Didesnė dalis posnapio žalia arba geltonai oranžinė. Kaklas ir nugara rudi.
Veisimosi periodu keičia apdarą. Nugaroje atsiranda ilgos plunksnos. Rainelė oranžinė. Snapas ir plika oda tarp snapo ir akių raudoni. Kojos rožinės.
Paplitimas
Paplitęs Rytų Afrikoje, Centrinėje Afrikoje ir Užsachario Afrikos pietuose.
Biologija
Biotopas – lankos, nendrynai, žole apaugusios vandens telknių pakrantės, ryžių laukai.
Minta kirmėlėmis, vabzdžiais, vėžiagyviais, varlėmis ir žuvimi. Grobio ieško dieną, pavieniai. Kai nesimaitina slepiasi medžiuose.
Veisiasi 6 – 80 porų kolonijose, dažnai kartu su kitų rūšių paukščiais (geltonsnapiu žabiru, Afrikiniu marabu, purpuriniu garniu). Lizdavietė krūmuose, medžiuose ar nendrėse, 0,5 – 4 m aukštyje. Lizdą krauna iš nendrių, šakų, o iškloja nendrių stiebais. Lizdo diametras 25 – 35 cm, o aukštis 10 – 12 cm. Dėtyje 2 – 3 žydri kiaušiniai. 24 dienų jaunikliai jau apsiplunksnavę. Skraidyti pradeda būdami 32 dienų.
Rudapilvio garnio kiaušiniais maitinasi juodoji žaliasnapė vištelė, jauniklius medžioja varanai ir vanagai.
Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai (organizacija)
Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai – Kauno ir Marijampolės regionų pramonės, prekybos ir amatų įmones ir verslininkus vienijanti organizacija, įsikūrusi Kaune, Gedimino gatvėje 43. Organizacija vienija 649 įmones Kauno, Kauno rajono, Marijampolės, Kėdainių, Jonavos, Kaišiadorių, Raseinių, Prienų, Birštono, Šakių, Vilkaviškio, Kazlų Rūdos ir Kalvarijos savivaldybėse. Rūmų paslaugomis kasmet naudojasi apie 2500 visos Lietuvos įmonių.
Struktūra
Aukščiausias rūmų valdymo organas yra generalinė asamblėja, kuri yra visuotinis rūmų narių susirinkimas, šaukiamas kas 4 metus. Generalinė asamblėja renka rūmų prezidentą, viceprezidentus ir Rūmų tarybą, formuoja specializuotus komitetus. Organizacija turi filialus Jonavoje, Marijampolėje ir Kėdainiuose, atstovybes Prienuose, Šakiuose ir Vilkaviškyje.
Nuo 2018 m. rūmams vadovauja UAB „Liuks” generalinis direktorius Zigmantas Dargevičius.
Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai nuo 1992 m. kartu su kitais Lietuvos regioniniais rūmais susijungę į Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociaciją.
Istorija
thumb|260px|Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai įsikūrę istoriniame 1890 m. statytame Kauno tvirtovės inžinierių valdybos pastate (2013 m. nuotrauka) thumb|left|Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmams statytas pastatas Kaune, ~1939 m. 1925 m. Kaune įsteigti Lietuvos prekybos ir pramonės rūmai, pirmininku išrinktas ekonomistas ir inžinierius Jonas Dobkevičius (vadovavo rūmams iki 1934 m.). 1936 m. rūmai išplėsti ir pertvarkyti į Prekybos, pramonės ir amatų rūmus, vienijo 90 narių: šalies prekybos, pramonės, amatų, kredito ir kooperatyvų sąjungas. Klaipėdos krašte veikė Klaipėdos krašto pramonės ir prekybos rūmai, lenkų okupuotame Vilniaus krašte – Vilniaus pramonės ir prekybos rūmai.
1936 m. naujuoju rūmų pirmininku paskirtas inžinierius Vladas Kurkauskas (vadovavo iki 1940 m.). 1939 m. organizacija įsikūrė naujame architekto Vytauto Landsbergio-Žemkalnio suprojektuotame pastate K. Donelaičio gatvėje. 1940 m. Lietuvą okupavus Sovietų Sąjungai, pastatas nacionalizuotas, 1941 m. organizacija paleista.
1991 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę įkurti regioniniai Kauno prekybos, pramonės ir amatų rūmai, pirmuoju prezidentu išrinktas profesorius Simonas Ramutis Petrikis. 1996 m. prie rūmų prijungti iki tol savarankiškai veikę Marijampolės prekybos, pramonės ir amatų rūmai. 2018 m. organizacija įsigijo buvusį Kauno technologijos universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto pastatą Gedimino gatvėje 43, į kurį persikėlė po renovacijos 2020 m.
Kvantinė elektrodinamika
Kvantinė elektrodinamika – reliatyvistinė kvantinė lauko teorija (angl.-Quantum Field Theory;QFT) pritaikyta elektrodinamikai. Ji buvo išvystyta daugybės mokslininkų dėka pradedant 1920 metais. Teorija aprašo kaip sąveikauja elektronai, pozitronai ir fotonai. Kvantinė Elektrodinamika matematiškai aprašo visus reiškinius, susijusius su elektriniais krūviais, kaip apsikeitimą fotonais. Dėl itin didelio tikslumo ši teorija buvo pavadinta ,,fizikos brangakmeniu“. Ji davė itin tikslias elektrono anomalaus magnetinio momento ir Lembo poslinkio vertes. Kvantinė elektrodinamika kartais dar apibrėžiama kaip perturbacinė elektromagnetinio kvantinio vakuumo teorija.
Pagrindinės kvantinės elektrodinamikos sudedamosios dalys yra Dirako lygtis ir Maksvelo lygtys.
Istorija
Galima sakyti, kad kvantinės elektrodinamikos atsiradimui buvo svarbi kvantinės mechanikos raida. Labai svarbus momentas – N. Boro įvestas kvantavimas ir L. de Broilio išaiškinta banginė subatominio pasaulio prigimtis. Taip pat svarbu ir Heizenbergo sumanyta matricinė mechanika, Šrėdingerio lygtis ir daug kitų kvantinės mechanikos aspektų, Tačiau svarbiausiais derėtų laikyti kvantinės mechanikos pritaikymą laukams, kas atvedė iki kvantinės lauko teorijos sukūrimo ir dėka tokių mokslininkų kaip R. Feinmanas, F. Dysonas, J Švingeris ir S. I. Tomonaga, atvedė prie kvantinės elektrodinamikos. Verta paminėti, kad prie kvantinės elektrodinamikos kūrimo, ko gero, labiausiai prisidėjo R. Feinmanas, kuris naujai aprašė kvantinę mechaniką savo disertacijoje ir toliau plėtojo pagrindinius dėsnius, kas ir lėmė šios teorijos gimimą 1940 metais. Už darbus kvaninės elektrodinamikos srityje Feinmanui, Švingeriui ir Tomonagai 1965 metais buvo paskirta fizikos Nobelio premija. Kvantinė elektrodinamika naudoja kovariantinį ir kalibraciškai invariantinį stebimų dydžių skaičiavimą. Feinmano matematinė technika, pagrįsta jo diagramomis, atrodė visai kitokia nei operatorinė Švingerio ir Tomonagos priartėjimų metodas, bet vėliau Freeman’as Dyson’as parodė, kad šie metodai yra ekvivalentiški. Renormalizacija, kaip įrankis nereikalingų begalinių rezultatų pašalinimui QFT, pirmą kartą buvo realizuotas QED. Ir, nors šis ,,aparatas veikė gerai, Feinmanas niekada juo nebuvo patenkintas. QED buvo tarsi pavyzdys visoms kitoms QFT. Viena tokia ,,pasekmė“ yra Kvantinė Chromodinamika(QCD), kurios pradžia laikomi 1960 metai. Labiausiai prie šios teorijos prisidėję fizikai:, Sidney Coleman, David Gross and Frank’as Wilczek’as. Vėliau Švinger’is, Peter’is Higgs’as, Steven‘as Weinberg‘as įrodė, kad silpnosios sąveikos teorija gali būti sujungta su QED. Taip gimė Elektrosilpnosios sąveikos teorija (angl.- Theory of electroweak interactions).
Fizikinė QED prasmė
Klasikinėje optikoje šviesa sklinda visomis kryptimis ir jos interferencijos rezultatas nusakomas pagal Ferma principą. Panašiai ir QED, šviesa sklinda visomis kryptimis, kurias leidžia lęšiai. Stebėtojas užfiksuoja matematinį rezultatą- banginių funkcijų sumą kaip atskirų integralų sumą. Pagal QED, šviesa gali keliauti didesniu ar mažesniu greičiu nei c (įprastas šviesos greitis vakuume), bet jos vidutinis greitis bus lygus c. Fizikiniu požiūriu, QED aprašo krūvį turinčias daleles ir antidaleles, kurios tarpusavyje sąveikauja apsikeisdamos fotonais. Šių ,,mainų“ dydis apskaičiuojamas remiantis perturbacijų teorija; sudėtingos ir didelės formulės aprašo tai, kas vaizduojama Feinmano diagramose. Šis metodas buvo sugalvotas remiantis teorine Lagranžo mechanika. Feimano diagramomis aprašomos visos galimos trajektorijos tarp pradinio ir galinio taško. Kiekviena trajektorija pažymima sudėtinga matematine išraiška, kuri nurodo tikimybės amplitudę, kad dalelė judės būtent duotąja trajektorija. Amplitudė, kurią mes fiksuojame yra suma visų amplitudžių visomis galimomis kryptimis. Trajektorijos su stabiliomis fazėmis duoda didžiausią indėlį- tai yra pastovi klasikinė trajektorija tarp dviejų duotų taškų. QED nenumato, koks bus eksperimento rezultatas, bet ji duoda tikimybę, kad eksperimento metu bus gautas vienoks ar kitoks rezultatas. QED tikslumas tikrai didelis: teorinės prognozės ir eksperimentų rezultatai sutapo net 10-12 dalių tikslumu ir šis tikslumas būtų dar didesnis jei nebūtų eksperimentinių metodų paklaidų. Todėl QED yra viena iš labiausiai išbaigtų fizikos teorijų.
QED skaičiavimai
Kvantinėje elektrodinamikoje dalelių sklaidos skerspjūvis skaičiuojamas sumuojant visų galimų būsenų amplitudes, priklausančias perturbaciniam plėtojimui, kuris žinomas kaip Dyson’o eilutės. Tos būsenos grafiškai gali būti parodytos Feinmano diagramomis, kurias daug paprasčiau naudoti ir galima išvengti ,,griozdiškų” skaičiavimų. Feinmanas parodė, kaip skaičiuoti amplitudes naudojant Feinmano taisykles, kurios gali būti išvedamos iš sistemą aprašančio Lagranžiano. Kiekviena vidinė linija reiškia virtualias daleles, kiekviena verteksas, kur linijos susikerta, gaunamas faktorius, išvestas iš sąveikos Lagranžiano, o ateinančios ir išeinančios linijos suteikia informaciją apie dalelių energiją, momentą ir sukinį. Vis dėlto, nors perturbaciniai efektai gali būti apskaičiuoti iš Feinmano diagramų, neperturbaciniai efektai šiose diagramose nepalieka pėdsakų. Dėl didelės matematinės prasmės, Feinmano diagramos suteikia galimybę įsigilinti į dalelių susidūrimus ir jų pasekmes. Dalelės sąveikauja įvairiais būdais. Virtualios tarpininkaujančios dalelės net gali sklisti didesniu nei šviesos greičiu. Galutinė būsena skaičiuojama sumuojant visas galimas būsenas- panašiai, kaip funkcionalo integralas kvantinėje mechanikoje, taip pat išvestas Feinmano.
Buivydiškių II tvenkinys
Buivydiškių II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Vilniaus miesto šiaurvakariniame pakraštyje, į vakarus nuo Justiniškių. Sudarytas užtvenkus Sudervės upelį (Neries intakas) 6,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 149,6 m. Tvenkinio rytinis ir vakarinis krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje pakrantėje stūkso miškelis, vakarinėje – įsikūrusi Buivydiškių gyvenvietė. Priešsroviui ant vakarinės Sudervės upelio atšakos įrengta Buivydiškių dvaro 6 mažų tvenkinėlių kaskada. Priešsroviui ant rytinės Sudervės upelio atšakos už 0,25 km telkšo Buivydiškių V tvenkinys, pasroviui iškart – Buivydiškių I tvenkinys.
Džadaunai
Džadaunai – radžputų Čandravanšių (Jaduvanšių pošakės) klanas (gotra), kurio nariai gyvena Šiaurės Indijoje ir Pakistane.
Kilmė
Tradiciškai teigiama, kad Džadaunai kilę iš hinduistų mitologinio veikėjo Jadu (Yadu). Kaip Jadu palikuonys priskiriami radžputų Čandravanšių (Mėnulio dinastijos) šakai.
FK Tauras Šiauliai
Šiaulių „Tauras“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Istorija
XX a. 2-ojoje pusėje Šiaulių „Tauras“ buvo viena stipriausių miesto komandų ir reprezentavo televizorių gamyklą.
1974 m. tapo LTSR čempionais. Komandą treniravo Česlovas Urbonavičius (1973–84).
Atgavus Nepriklausomybę, 1991 m. klubas sugebėjo pasiekti LFF taurės finalą, tačiau 1992 m. iškrito iš aukščiausiosios lygos ir žaidė LFF I lygoje.
Klemensas Aleksandrietis
Klemensas Aleksandrietis – II–III amžiaus krikščionių teologas, vienas iš bažnyčios tėvų, bažnytinės mokyklos Aleksandrijoje vadovas.
Gynė krikščionybę veikaluose „Pamokomasis žodis graikams“, „Pedagogas“, „Kilimai“ ir daugelyje kitų.
Šelmeninės kregždės
Šelmeninės kregždės (Hirundo) – kregždinių (Hirundinidae) šeimos paukščių gentis.
Paplitimas
Dauguma rūšių sėslios, dalis gyvenančių šaltesnio klimato regionuose yra sezoninės migrantės.
Išvaizda
Nedidelių gana spalvingu plunksniniu apdaru kregždžių gentis. Snapas trumpas ir plokščias, žiotys labai plačios. Kojos trumpos. Daugelio šios genties kregždžių nugara mėlyna, ant veido, kartais pasturgalio ar pakaušio raudona dėmė, o apatinė kūno dalis balkšva arba rausva.
Porūšiai
Leidinyje „Pasaulio paukščiai: rekomenduojami angliški pavadinimai“ (Birds of the World: Recommended English Names), kurio sąrašus sudaro tarptautinė ornitologų sąjunga, ir jo internetinėje v12.1 versijoje išskiriama 15 šelmeninių kregždžių genties rūšių (pilnas sąrašas žemiau):
Paplitimas Lietuvoje
Lietuvoje aptinkama tik viena šios genties rūšis:
Šeimos gydytojas
Šeimos gydytojas (iki 2005 m. vadinta bendrosios praktikos gydytoju ) – medicinos specialistas, užsiimantis pirmine sveikatos priežiūra – ūmių ligų diagnostika ir gydymu, lėtinių ligų ilgalaike priežiūra ir ligų profilaktika, o prireikus nukreipiantis pacientus pas reikalingą specialistą. Šeimos gydytojo pareigos gali smarkiai skirtis tarp valstybių ar net jų viduje. Didesniuose miestuose išsivysčiusiose valstybėse šeimos gydytojai užsiima pirmine sveikatos priežiūra, o besivystančiose valstybėse ar išsivysčiusių valstybių kaimo vietovėse šie gydytojai taip pat gali atlikti skubios medicininės pagalbos specialistų, gimdymų priėmėjų ir nesudėtingų operacijų chirurgų funkcijas.
Lietuvoje šeimos gydytojo kaip specialybės ištakos siekia 1990 m., kai buvo priimta nacionalinė sveikatos koncepcija, o pirmieji 30 bendrosios praktikos gydytojų buvo paruošti apie 1995 m. Lietuvoje šeimos gydytojo profesinė kvalifikacija įgyjama baigus medicinos studijas ir šeimos medicinos rezidentūrą. Nuo 2017 m. Lietuvoje veikia Lietuvos šeimos gydytojų profesinė sąjunga.
2021 m. duomenimis, Lietuvoje dirbo apie 2000 šeimos gydytojų.
Dūkštų gamtinis rezervatas
Dūkštų gamtinis rezervatas priklauso Neries regioniniam parkui, yra Dūkštų ąžuolyno teritorijoje, rytų Lietuvoje, į šiaurę nuo Dūkštų, Vilniaus rajono savivaldybėje. Įsteigtas siekiant išsaugoti etaloninę brandaus ąžuolyno bendriją ir plačialapių miškams būdingą gamtinę aplinką, esančią Dūkštų girininkijos 7-ajame kvartale.
Lietuvos ir Malavio santykiai
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno vienas Malavio pilietis.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Raistiniai (Zarasai)
Raistiniai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Samanių, prie Kriaunelės upelio. Aplink – raistingi miškeliai. Praeina keliukas Aleksandravėlė–Samaniai.
Lietuvos ir Malavio santykiai
Santykių istorija
Yra duomenų, kad SSRS vykdytos Lietuvos okupacijos metais Malavis, nepriklausoma valstybe tapęs 1964 m., palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.
Diplomatiniai santykiai tarp dviejų valstybių užmegzti 2011 m. lapkričio 18 d. Pirmąjį ambasadorių Lietuvai Malavis akreditavo 2012 m. Vyrauja daugiašalis bendradarbiavimas. Nėra žinių, kad tarp Lietuvos ir Malavio būtų organizuoti dvišaliai susitikimai.
2017 m. Malavyje si UNICEF gerumo misija „Už kiekvieną vaiką“ Malavyje lankėsi įžymūs lietuviai – atlikėjai Donatas Montvydas ir Justė Arlauskaitė-Jazzu bei kunigas Ričardas Doveika.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Malavio siekė 1,74 mln. eurų.
Nepervestis
Vaga reguliuota. Įteka Karklynė (kairysis intakas). Prie upelio esantys kaimai: Šedeikoniai, Kaukliai, Valmoniai, Pakalniškiai, Vytėnai.
Lietuvos ir Malavio santykiai
Ekonominiai santykiai
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Malavį.
Nepervestis
Nepervesčio žemupį kirto Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, išlikęs tiltas.
Katarzyna Figura
Katažina Figura (, g. 1962 m. kovo 22 d.) – lenkų aktorė, kartais titruose žymima sutrumpintu vardu „Kasia Figura“. Viena labiausiai atpažįstamų Lenkijos kino veidų, jaunystėje vadinta „Lenkijos Marilyn Monroe“. Dažnai atliekanti seksualių moterų ar prostitučių vaidmenis, su amžiumi radikaliai pakeitė savo amplua ir dabar paprastai įkūnija liūdnas ar viskuo nusivylusias moteris.
Kasia baigė Varšuvos konservatoriją, vėliau mokėsi Paryžiuje. Karjerą pradėjusi kaip įvairių TV šou dalyvė, vėliau dažniausiai vaidino televizijos serialuose arba komedijose, taip pat yra sukūrusi kelis vaidmenis Holivude.
Aktorė yra du kartus ištekėjusi, turi 3 vaikus.
Kuvada
Kuvada ( 'kiaušinių perėjimas') – vyro paprotinė gimdymo imitacija (vyras stimuliuoja sąrėmius, gulasi į gimdyvės lovą, priima sveikinimus gimus naujagimiui, slaugo vaiką).
Trumpa istorija
Šis paprotys būdingas daugeliui tautų. Jį aprašė senovės Graikijos istorikai: Diodoras Sicilietis – Korsikos saloje; Strabonas, viešėdamas pas keltus ir baskus Ispanijoje. Paprastai vyras priiminėdavo kaimynų sveikinimus atsigulęs lovoje kartu su naujagimiu. Tuo tarpu vaiką pagimdžiusi žmona dirbdavo namų ruošos darbus ir kartais prieidavo pamaitinti naujagimį. R. Bretonas (pirmasis misionierius Gvadelupoje 1635–1656 m.) aprašė Karibų salų indėnus: „Jie turi įdomią ceremoniją. Moteris po gimdymo iš karto atsikelia ir imasi darbų. Tuo metu vyras guli hamake glostydamas pilvą ir skundžiasi skausmais“. Dar neseniai šis paprotys egzistavo tarp Kalifornijos ir Pietų Amerikos indėnų, Pietų Indijoje, Nikobarų salose, Sulavesije, Borneo ir tarp ainų.
XIX a. toks paprotys buvo pastebėtas tarp baltarusių ir Smolensko gubernijoje. Žmonai gimdant vyras apsirengdavo suknelę arba sijoną, ant galvos užsirišdavo skarelę ir dejuodavo. Tarp Kaukazo tautų toks paprotys pastebėtas pas čerkesus. Priimta laikyti, kad tokio pobūdžio paprotys susijęs su noru apsaugoti gimdyvę ir naujagimį nuo piktųjų dvasių ir apgauti jas. Priešingai nuo gimdyvės, tėvas ritualine prasme yra švarus ir stiprus. Jis tarsi užima jos vietą ir saugoja vaiką, namą nuo piktų jėgų įsiveržimo. Tikėtina, kad tokiu būdu tėvas patvirtindavo savo teisę į vaiką.
Trygve Lie
Triugvė Li (Trygve Lie, g. 1896 m. liepos 16 d. Osle, Norvegijoje – m. 1968 m. gruodžio 30 d. Geilo, Norvegijoje) – Norvegijos politikas, teisininkas, diplomatas. Buvo pirmasis Jungtinių Tautų Generalinis sekretorius (nuo 1946 m. iki 1952 m.).
Biografija
Gimė Kristianijoje, kuri 1925 m. buvo pervadinta į Oslą. Triugvė Li tėvas 1902 m. emigravo į JAV ir negrįžo. 1919 m. baigė teisės studijas Oslo universitete. Tais pat metais tapo Darbo partijos nariu. Nuo 1919 m. iki 1921 m. buvo Norvegijos Darbo partijos leidinio redaktoriumi. Nuo 1922 m. iki 1935 m. dirbo Norvegijos profsąjungų susivienijimo teisės konsultantu. 1935 m. paskirtas Norvegijos Teisingumo ministru. Tais pat metais pritarė L. Trockiui Norvegijoje suteikti politinį prieglobstį, kuris 1933 m. buvo ištremtas iš SSRS. 1937 m. išrinktas į Norvegijos parlamentą. 1939 m. dirbo ir Prekybos ministro pareigose. Nuo 1939 m. rugsėjo paskirtas Tiekimo bei laivybos ministru. 1940 m. balandžio 9 d. Nacių Vokietijai užpuolus Norvegiją, įsakė visiems šalies laivams išplaukti į Sąjungininkų šalių uostus. Nuo 1940 m. birželio dirbo Jungtinėje Karalystėje veikusioje emigracinėje Norvegijos vyriausybėje. 1940 m. gruodį pradėjo eiti Norvegijos užsienio reikalų ministro pareigas, o nuo 1941 m. vasario – užsienio reikalų ministru. 1945 m. dar kartą išrinktas į Norvegijos parlamentą. 1945 m. vadovavo Norvegijos delegacijai San Francisko konferencijoje, kurioje buvo įsteigta Jungtinių Tautų organizacija. Dalyvavo rengiant Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nuostatus. 1946 m. vadovavo Norvegijos delegacijai Jungtinių Tautų Generalinėje asamblėjoje. 1946 m. vasario 1 d. išrinktas pirmuoju Jungtinių Tautų generaliniu sekretoriumi. Palaikė Izraelio ir Indonezijos įkūrimą. Siekė išspręsti 1948 m. kilusį Indijos ir Pakistano konfliktą dėl Kašmyro. Rėmė Kinijos Liaudies Respublikos narystę Jungtinėse Tautose. Korėjos karo metu Jungtinių Tautų Saugumo Taryba pasmerkė Šiaurės Korėjos veiksmus ir paragino Jungtinių Tautų nares padėti Korėjos Respublikai atremti agresiją. Dėl to SSRS nepritarė 1950 m. lapkričio 1 d. Jungtinių Tautų Generalinės asamblėjos nutarimui vėl paskirti jį į Generalinio sekretoriaus pareigas. Dėl SSRS ir JAV spaudimo, 1952 m. lapkritį atsistatydino iš pareigų. Vėliau užėmė Akershuso gubernatoriaus pareigas. Nuo 1963 m. iki 1964 m. buvo Norvegijos pramonės, o nuo 1964 m. iki 1965 m. – prekybos ministras.
Liublino Januvas
Liùblino Jãnuvas  – miestas pietryčių Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Apskrities centras.
Istorija
XIX a. buvo miestas, Liublino gubernijos Januvo apskrities centras.
Kašubija
Kašubija – etnografinis regionas šiaurės vakarų Lenkijoje. Lenkijos Respublikai priklausančio regiono gyventojai kalbantys daugiausia kašubų kalba, save laikantys ne lenkais, o kašubais. Miestuose gatvių pavadinimai rašomi tiek kašubų tiek lenkų kalba. Veikia mokyklos, kuriose mokoma gimta kalba. Sostine laikomas Gdanskas. Pagrindinis kašubų ypatumas, kad slavų kalba buvo paveikta vokiečių kalbos ir jų kalboje yra persipynę abiejų kalbų žodžiai. Lenkų patriotai neigia, kad kašubai yra atskira tauta.
Etimologija
Kašubijos pavadinimas kilo iš slavų genties kašubų, XVIII–IX amžiuose apsigyvenusios prie Baltijos jūros.
Geografija
Istorinė Kašubija apima Vyslos žemupį prie pat Baltijos jūros. Į vakarus nuo Gdansko ir Vyslos upės žiotyse gyvena kašubų etninės grupės nariai.
Istorija
992 m. Meška I (Mečislovas) iš Piastų dinastijos pradėjo formuoti Lenkijos valstybę, tačiau tuo metu pamarėnai ir kašubai liko nuošalyje.
X a. gana stiprią valstybę sukūrę kašubai šiuo vardu minimi tik nuo XIII a. Pirma kartą kašubai paminėti 1238 m. kovo 19 d. popiežiaus Grigaliaus IX dokumente, nurodant vakarų Pamario kunigaikščių titulą dux Slavorum et Cassubia.
Kai į Prūsiją atsikraustė Kryžiuočių ordinas, jie užkariavę ir sunaikinę prūsus ėmė žvalgytis į vakarines žemes, kuriose gyveno slavų kilmės kašubai ir pamarėnai. Kryžeiviai užėmė jų žemes ir ėmė vokietinti slavus. Po Žalgirio mūšio (1410 m.) ir Melno taikos 1422 m. šios žemes atiteko Lenkijos karalystei. 1772 m. Žečpospolitos padalinimo metu Lenkijos dalis atiteko vokiškai Prūsijos karalystei. Daugiau nei šimtmetį buvo vokietinami vietiniai gyventojai. 1918 m. gruodžio mėn. regionas vėl atiteko Lenkijai. Po Antrojo pasaulio karo dalis kašubų pasitraukė į Vakarus. Likę bandė išlaikyti savo savitumą ir tautiškumą komunistinėje Lenkijoje. Nuo 1995 m. suaktyvėjo kašubų veikla. Visų pirma, jie atsisakė savo vaikus leisti į lenkiškas mokyklas, o vėliau kašubų apgyvendintuose regionuose atsirado ir dvikalbės lentelės su gatvių pavadinimais.
Svarbiausios Kašubijos gyvenvietės
Didžiausi Kašubijos miestai yra Gdanskas ir Gdynė, bei eilė mažesnių regiono miestelių (Bytuvas, Brusai, Kartūzai, Žukovas, Kosčežyna, Puckas, Helas, Jastarnia, Vladyslavovas, Veiherovas, Reda, Rumia).
Raišaičiai
Raišaičiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Grumblių.
Purgazo kunigaikštystė
Purgazo kunigaikštystė  – istorinė kunigaikštija apėmusi erzių gyventas teritorijas.
Istorija
Mordvių gentis erziai XIII a. gyveno tarp Okos ir Temnikovo-Vodskio miškų palei Mokšos upę. Čia gyveno ne tik erziai, bet ir rusų kilmės valstiečiai, kurie pabėgo nuo feodalinės priespaudos.
XIII a. pradžioje iškilo erzių kunigaikštis Purgazas, kuris įsitvirtino šiose teritorijose.
„Inazor Purgaz“ kunigaikštystė minima 1230-aisiais metais. Vengrijos keliautojas Julianas paminėjo du valdovus „mordvių karalystėje“ – Purgazą ir Purešą. Tarp šių dviejų kunigaikščių vyko nuožmūs karai, o patys kunigaikščiai buvo priešingų pusių sąjungininkai – Purešas buvo rusų kunigaikščio Jurijaus sąjungininkas, o Purgazas būdamas Volgos Bulgarijos sąjungininku, priešinosi Suzdalės kunigaikštijos plėtrai į modrvių (erzių) apgyvendintą regioną. Vėlesniais laikais jis tapo Erzano (Mordvijos) nepriklausomybės simboliu ir legenda.
Purgazas buvo dusyk paminėtas Rusijos kronikose 1228 metais. Muromo kunigaikštis Jurijus Dovidovičius užpuolė Purgazo kunigaikštiją, pridarė didelių nuostolių.
1229 m. ir 1232 m. Vladimiras Jurijus Vsevolodičius kovojo su Purgazu.
Taip pat žinomi konfliktai su mokšų kunigaikščiu Purešu.
1229 m. balandį Purgazas bandė atgauti iš Žemutinis Naugardo rusų Obrano Ošą. Jo kariai sudegino gyvenvietę, bet po kelių mėnesių jis buvo nugalėtas mokšų kunigaikščio Purešo ir pasitraukė į savo valdas.
1237 m. vasarą jis sėkmingai pasipriešino mongolams, tačiau 1238–1239 m. rudenį-žiemą vėl atsinaujino kovos ir Purgazas žuvo mūšyje.
XIII a. viduryje Purgazo kunigaikštija pateko į totorių jungą.
Karagandos zoologijos sodas
Karagandos zoologijos sodas – zoologijos sodas Karagandos mieste Kazachstane. Zoologijos sodas užima 43,5 ha, tai yra vienas iš didžiausių ir seniausių zoologijos sodų Kazachstane.
Karagandos zoologijos sode iki 1993 m. gyveno kalbantis Batyras.
Parananas (miestas)
Savivaldybės plotas – 11 260 km², gyventojų skaičius – 10 426 (2021 m.). Kitos didesnės gyvenvietės: Bon Žezus da Palma, Kampo Alegrė.
thumb|left|200px|Savivaldybės padėtis Tokantinso valstijoje
Virna Lisi
Biografija
Vaidinti kine pradėjusi dar paauglystėje, Lisi netruko išpopuliarėti gimtojoje Italijoje, o 1965 m. debiutavo ir Holivude, kur prodiuseriai joje įžvelgė naująją Marilyn Monroe. JAV aktorė filmavosi įvairaus žanro juostose su Jack Lemmon, Frenk Sinatra, Tony Curtis ir kitomis to laikotarpio žvaigždėmis.
8 dešimtmetyje sėkmingai grįžo į Italijos kiną ir yra pelniusi visus pagrindinius šalies bei Europos kino apdovanojimus. Vienas žymiausių jos vaidmenų – istorinė drama „Karalienė Margo“, už kurį buvo įvertina Cezariu.
Nuo 2000 m. Lisi daugiausia filmavosi televizijos serialuose.
Su vyru Franco Pesci (buvo susituokę 1960-2013, iki jo mirties) susilaukė sūnaus Corrado (g. 1962).
Apdovanojimai
right|thumb|150px right|thumb|150px right|thumb|150px right|thumb|150px
Karklynė (Nepervestis)
Karklynė, arba Karklinė – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajono pietinėje dalyje, Pušaloto seniūnijoje; Nepervesčio kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda laukuose, apie 3 km į pietvakarius nuo Mikoliškio. Teka šiaurės kryptimi Šedeikonių miško pakraščiu ir per dirbamus laukus. Ties Kaukliais įteka į Nepervestį 2,7 km nuo jo žiočių.
Vaga reguliuota. Gyvenvietės prie Karklynės: Kruopinė, Pabuojai, Kaukliai.
Lelionys (Varanavas)
Lelionys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Girkų apylinkėje. Įsikūręs 11,5 km į pietvakarius nuo Rodūnios, 3,5 km nuo Girkų, prie Pelesos aukštupio durpynų. Vieškelis į Pelesą.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas, patekęs į Lydos apskrities Užubalio valsčių, Kaniavos dvaro valdą.
2013 m. pasaulio šachmatų taurės varžybos
2013 m. pasaulio šachmatų taurės varžybos - tai atvirasis vieno minuso sistemos šachmatų turnyras, surengtas 2013 m. rugpiūčio 10 d. – rugsėjo 3 d. Trumsėje. 128 žaidėjai atkrentamosiose varžybose kovojo dėl dviejų kelialapių į 2014 m. Kandidatų turnyrą. Taurę laimėjo Rusijos didmeistris Vladimiras Kramnikas finale 2½ : 1½ įveikęs taip pat Rusijos didmeistrį Dmitrijų Andreikiną. Abu finalininkai pateko į sekantį pasaulio šachmatų čempionato etapą.
Žaidėjų atranka
Varžybų 128 dalyviai atrinkti pagal sekančius kriterijus:
Viso: 128 žaidėjai.
Žaidėjų keitimas
Žaidėjui atsisakius dalyvauti varžybose jis yra keičiamas. Pasaulio čempionas, 2011 m. pasaulio šachmatų taurės pusfinalininkai, moterų pasaulio čempionė, pasaulio jaunimo (J20) čempionai ir žaidėjai iš reitingo sąrašo keičiami tik žaidėjais iš vidutinio reitingo sąrašo.
Žaidėjai, iš žemynų ar zoninių turnyrų, keičiami žaidėjais iš minėtų varžybų. Žaidėjas iš zoninio turnyro atrankos varžybose, turi būti surinkęs ne mažiau 50%, galimų taškų. Kai tokio žaidėjo nerandama, keitimui atrenkamas iš žemyno čempionato.
Formatas
2013 m. pasaulio šachmatų taurės varžybose buvo žaisti šeši ratai atkrentamųjų mačų (po 2 partijas). Rato nugalėtojas patekdavo į sekantį ratą. Dalyvių po kiekvieno rato sumažėdavo perpus: pirmame rate žaidė 128 žaidėjai, antrame – 64, trečiame – 32, ketvirtame -16, penktame (ketvirtfinalyje) – 8, šeštame (pusfinalyje) – 4, septintame (finale) – 2 žaidėjai.
Nugalėtojo išaiškinimas
Kai 1-6 ratuose, pasibaigus pagrindiniam mačui, dalyvis yra surinkęs 1,5 taško, jis tampa mačo nugalėtoju ir patenka į sekantį ratą. Septintajame rate (finaliniame), kur žaidžiamos 4-ios partijos, pagrindinio mačo nugalėtojui reikia surinkti 2,5 taško.
Jei po jų mačo rezultatas lieka lygus, traukiami burtai ir žaidžiamos dvi (10 min. + 10 sek.  po kiekvieno ėjimo)  greitųjų šachmatų partijos.
Jei pabaigus šias partijas rezultatas vis dar lygus, traukiami burtai dėl spalvų  ir žaidžiamos dvi žaibo partijos (5 min. + 3 sek).
Jei ir vėl mačas baigiasi lygiosiomis, tai žaidžiama viena Armagedono partija.
Traukiami burtai ir žaidėjas, kuris laimėjo burtų traukimą, gali pasirinkti figūrų spalvą. Baltieji žaidimui gauna 5 min., o juodieji – 4 min., be to, nuo 61 ėjimo, po kiekvieno ėjimo, abiem žaidėjams pridedama po 3 sek. Jei ir ši partija baigiasi lygiosiomis, mačo nugalėtoju skelbiami juodieji.
Prizai
Visi Pasaulio šachmatų taurės dalyviai gauna piniginį prizą. Pirmą - šeštą ratą pralaimėjusiems dalyviams išmokami lentelėje nurodyto dydžio prizai.
Dalyviai pirmajam ratui
Pirmajame rate žaidėjai suporuojami ne pagal burtus. Iš anksto, reitingo mažėjimo tarka, sudaromas dalyvių sąrašas, kuriame, priklausomai nuo jų 2013 m. rugpjūčio mėn. turėto reitingo dydžio, dalyviai gauna numerį. Pirmajame rate sąrašo 1-ą numerį turintis žaidėjas žaidžia su 128 numerį turinčiu žaidėju, 2-ą numerį turintis - su 127-u ir t. t.
Pastaba. Pajuodintos santrumpos rodo, pagal kokius kriterijus žaidėjas pateko į taurės varžybas. Santrumpų reikšmės:
• Z2.1 (5), Z2.2 (1), Z2.3 (2), Z2.4 (2), Z2.5 (2), Z3.1 (1), Z3.2 (1), Z3.3 (2), Z3.4 (2), Z3.5 (2), Z3.6 (1), Z3.7 (1), Z4.1 (1), Z4.2 (1), Z4.3 (1), Z4.4 (1): Zoniniai turnyrai : Zoniniai turnyrai;
Ketvirtfinalis
2013 m. Pasaulio šachmatų taurės ketvirtfinaliai, pusfinaliai ir finalas.
Šventosios Dvasios ordinas
Šventosios Dvasios ordinas – aukščiausias ordinas Prancūzijos karalystėje, 1578 m. gruodžio 31 d. įsteigtas karaliaus Henriko III. Nuo Prancūzijos monarchijos panaikinimo dinastinis ordinas, priklausantis Burbonų giminei. Dabartiniai ginčijami ordino didieji magistrai yra pretendentai į Prancūzijos sostą – Liudvikas XX ir Jonas IV.
Visiems ordino nariams taip pat buvo suteikiamas Šv. Mykolo ordinas, todėl jie vadinti „karaliaus ordinų kavalieriais“ ir abu juos galėjo vaizduoti savo herbe. Šiuodu ordinai kartu vadinti „karaliaus ordinais“.
Istorija
kairėje|miniatiūra|[[Henrikas Valua|Henrikas III ir Šventosios Dvasios ordino kavalieriai, 1765 m. (Šarlis Andrė van Lo)]] Šventosios Dvasios ordinas Prancūzijos karaliaus ir pirmojo tuo metu neseniai sukurtos Abiejų Tautų Respublikos valdovo Henriko III Valua įsteigtas 1578 m. gruodžio 31 d. Prancūzijos karaliai buvo šio ordino didieji magistrai ir per savo karūnaciją duodavo priesaiką „jį sergėti, visomis savo jėgomis neleisti, kad jis žlugtų, sumenkėtų ar bent kiek būtų pakeisti jo pagrindiniai nuostatai.“ Ordino ceremonijoms pasirinktas Didžiųjų augustinų vienuolynas  Paryžiuje. Henrikas III ordiną įkūrė siekdamas aplink karalių suburti religinių karų suskaidytą aukštuomenę, o daugelio valdymų metu nuvertintas Šv. Mykolo ordinas nebegalėjo atlikti šio vaidmens. Liudvikas XIV, arba Karalius Saulė, žinomas kaip karalius, didikus suvaldęs prabanga, pompastika ir garbingais titulais, nuo pat savo viešpatavimo pradžios Šventosios Dvasios ordiną naudojo kaip politinės valdžios priemonę – naujų narių priėmimai visada pažymėjo svarbius įvykius: karaliaus asmeninės valdžios pradžią, karus. Nuo 1682 m. ceremonijos rengtos Versalio rūmuose.
Karališkuosiuose dokumentuose antspaudams paprastai buvo naudojamas raudonas arba žalias vaškas. Tik raštams, susijusiems su Šventosios Dvasios ordinu, galėjo būti naudojamas baltos spalvos vaškas.
Sudėtis ir regalijos
Šventosios Dvasios ordiną sudarė:
Kiekvienas didysis pareigūnas ėjo vienerias iš šių pareigų:
Karaliaus ordinams taip pat tarnavo keturi mažesnės svarbos pareigūnai:
Asmenys, kuriems buvo suteiktas Šventosios Dvasios ordinas, dėvėdavo ant šviesiai mėlynos apykaklės kabantį auksinį kryžių, vėliau pradėta ryšėti ties klubu į įmantrų kaspiną surištas tokios pat spalvos juostas. Nariai dar nešiojo visų viršutinių apdarų kairėje krūtinės pusėje prisiuvamą ordino kryžių. Ceremonijų metu dėvėtos prašmatnios mantijos. Regalijos nariams nepriklausė ir jiems mirus įpėdiniai privalėjo jas grąžinti valdovui.
Stanelių šv. Kazimiero koplyčia
'''Stanelių šv. Kazimiero koplyčia''' – Plungės šv. Jono Krikštytojo parapijos koplyčia, stovinti Stanelių kaime (Paukštakių sen.), Plungės rajone, 250 m į pietryčius nuo kelio.
Koplyčia įrengta 2011 m. buvusio vaikų darželio pastate. Jai yra suteikti tituliniai šv. Kazimiero atlaidai. Kiekvieną sekmadienį vyksta mišios, kurias aptarnauja Plungės klebonas.
miniatiūra|220px|left|Koplyčios interjeras
Istorija
2011 m. lapkričio 11 d. įvyko Žlibinų kultūros centro Stanelių filialo atidarymas po atliktų rekonstrukcijos ir viešosios infrastruktūros darbų. Visi susirinkusieji buvo pakviesti į tame pačiame pastate įsikūrusią koplyčią. Klebonas Julius Meškauskas ją pašventino ir pranešė naujieną – koplyčiai suteiktas šv. Kazimiero vardas ir gautas paties Popiežiaus palaiminimas septynerius metus atlikti titulinius atlaidus.
2013 m. kovo 3 d. buvo pašventinta šv. Kazimiero skulptūra.
Purešas
Purešas (dar žinomas kaip Kanazoras Purešas  – buvo mokšų (mordvių) lyderis pirmoje XIII a. pusėje. Jis buvo kunigaikštis iš Murunzos kunigaikštystės.
Gyvenimas
Murunzos valdovas Purešas XIII a. 3-ame dešimtmetyje buvo kunigaikščio Jurijaus II ir kumanų chano Kotiano (Köten) sąjungininkas prieš Volgos Bulgarijos valdovus ir jų sąjungininkus erzius.
1237 m. rugsėjo mėn. totoriai–mongolai įsiveržė į Murunzą, o Purešas buvo priverstas prisijungti prie mongolų kariaunos žygyje į Europą. Purešo kariai tapo Mongolijos kariuomenės dalimi ir dalyvavo užimant Kijevą, Sandomežą ir Zavichostą. Purešas slaptai susitiko su Henriku II vieną dieną prieš Legnicos mūšį ir susitarė, kad mokšų armija prisijungs prie Silezijos ir Didžiosios Lenkijos karių. Subudajus atskleidė šį sąmokslą, o Purešas, jo sūnus Atamazas ir daugelis mokšų karių buvo nužudyti.
Juodakaklė gulbė
Juodakaklė gulbė (Cygnus melancoryphus) – žąsinių (Anseriformes) būrio, gulbių (Cygnus) genties, Sthenelides pogentės stambus vandens paukštis. Anksčiau buvo priskirta monotipinei Sthenelides genčiai. Gulbių gentyje juodakaklėms gulbėms yra artimiausios gulbės nebylės ir juodosios gulbės.
thumb|left|200px|Nuo kitų [[Gulbės|gulbių genties rūšių, juodakaklę gulbę galima atskirti pagal juodą kalklą ir ant snapo pamato rausvą, plunksnomis neapaugusį didoką gumbą]]
Apibūdinimas
Mažiausia gulbių genties ir didžiausia Pietų Amerikoje žąsinių paukščių (Anseriformes) būrio rūšis. Patinai šiek tiek yra stambesni už pateles. Juodakaklių kūno ilgis 102–124 cm. Patinų kūno svoris 4,5-6,7 kg, patelių svoris 3,5-4,4 kg. Patinų sparnas 435–450 mm, patelių 400–415 mm. Juodakaklių gulbių kaklas juodas, likusi kūno dalis balta, ant snapo pamato viršutinės dalies yra neapaugęs plunksnomis rausvas, didokas odos gumbas. Per akis eina siaura, baltų plunksnų horizontali juostelė.
Paplitimas ir biotopas
Natūraliai paplitusios Pietų Amerikos žemyno pietinėje dalyje – pietinėje Čilėje, Patagonijoje, Ugnies Žemėje, Folklando salose.
Artinantis žiemai, jos migruoja šiaurės kryptimi į pietinę Braziliją, Paragvajų, Boliviją.
Migracijų ar klajonių metu užklysta į Antarktiką.
Aukščiau kaip 1200 m virš jūros lygio aukštumose neaptinkamos.
Gyvenimo būdas
Subręsta dvejų metų amžiaus. Veisimosi sezonas tarp liepos ir rugsėjo mėnesių, vėliausiai lapkričio mėnuo. Deda 3-7 kiaušinius. Kiaušiniai 101 mm ilgio ir 66 mm skersmens, sveria apie 238 g. Perėjimo metu patinėlis saugo lizdą.
Minta dažniausiai vandens augalais, vabzdžiais ir žuvų ikrais.
Kvietinių herbas
Kvietinių herbas – pagrindinis Kvietinių kaimo ir Dauparų-Kvietinių seniūnijos (Klaipėdos rajono savivaldybė) heraldikos atributas.
Istorija
2013 m. rugsėjo 13 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė herbą patvirtino dekretu Nr. 1K-1562. Herbo etalono autorius – Juozas Galkus.
Sonja Jeannine
Sonja Jeannine (g. 1956 m.) – karjerą baigusi austrų kino ir teatro aktorė.
Karjeros pradžioje ji vaidino „Löwinger-Bühne“ trupėje, o kine dažniausiai pasirodydavo erotinio turinio komedijose. 8 dešimtmečio viduryje sukūrė keletą vaidmenų Italijoje, eksploataciniuose filmuose bei vesternuose.
Viso kine 1973-82 m. ji sukūrė vaidmenis 32-uose filmuose.
Belet-seri
Belet-seri – deivė babiloniečių mitologijoje. Sutuoktinis – klajoklių dievas Amuru. Deivės vardas reiškia „stepės viešpatė“. Babiloniečiai įžvelgė sąsajų tarp stepės ir požemio pasaulio, todėl Belet-seri buvo laikoma ir požemio pasaulio dievybe, šio pasaulio raštininke.
Tapatinta su Dumuzio seserimi Geštinana, šumerų deive.
Phoebe Tonkin
Fibė Tonkin (g 1989 m. liepos 12 d. Sidnėjuje) – Australijos modelis ir aktorė.
Biografija
Nuo 4 metų Fibė lankė įvairias šokių pamokas, sulaukusi 12 ėmė mokytis jaunimo teatre Wharf. Ji yra baigusi Kvynvudo mergaičių mokyklą, kuri žinoma savo teatro sekcija.
Fibė vaidino įvairiuose mėgėjiškuose teatruose, kol 2005 m. ją pastebėjo TV prodiuseriai ir pakvietė į serialą „H2O: Just Add Water“. Čia Fibė įkūnijo undinę Kleo ir vaidino seriale 3 metus. Vėliau ji gavo vaidmenis kituose populiariuose Australijos TV serialuose „Packed to the Rafters“ ir „Be namų negerai“.
Debiutas kine įvyko 2010 m. kariniame utopiniame filme „Rytoj, kai prasidėjo karas“. Po metų Fibė persikėlė į Los Andželą norėdama siekti tarptautinės karjeros. Pirmasis vaidmuo JAV buvo seriale „Slaptas ratas“. Vėliau sekė vaidmenys serialuose „Vampyro dienoraščiai“ ir „The Originals“, tačiau Fibė kartais kuria vaidmenis ir Australijoje (interneto televizijos serialas „Bloom“). 2019 m. ji režisavo trumpo metražo filmą „Furlough“.
Fibė yra reklamavusi Vauxhall Motors, jos nuotraukas spausdino žurnalai Elle, Girlfriend, Vogue ir kt. 2011 m. ji nusifilmavo Miles Fisher dainos „Don‘t Let Go“ vaizdo klipe.
Filmografija
right|thumb|170px|2016 m. right|thumb|170px|2012 m.
Henri Drell
Henris Drelis (, g. 2000 m. balandžio 25 d.) – Estijos krepšininkas, žaidžiantis LNB lygoje besivaržančioje Roano „Chorale Basket“ komandoje.
Šalies rinktinė
H. Drelis atstovavo Estijos jaunimo iki 16 metų vyrų krepšinio rinktinei 2016 m. Jaunimo iki 16 metų Europos krepšinio čempionate. Čempionate jis vidutiniškai pelnė po 14,1 taško – daugiausiai rinktinėje.
Krepšininkas taip pat atstovavo Estijos vyrų krepšinio rinktinei 2019 m. pasaulio krepšinio čempionato atrankose ir 2022 m. Europos krepšinio čempionate.
Lietuva 1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Lietuvai 1992 m. žiemos olimpinėse žaidynėse atstovavo 6 sportininkai. Šalis kaip nepriklausoma valstybė olimpiadoje dalyvavo pirmą kartą nuo 1928 m. pasirodymo.
Biatlonas
1Už šūvį pro šalį pridedamas 150 m baudos ratas.
21 minutė už šūvį pro šalį.
Lygumų slidinėjimas
1 Startas atidėtas pagal 10 km rezultatus.
C = klasikinis stilius, F = laisvas stilius
2 Startas atidėtas pagal 5 km rezultatus.
Raišiai (Klaipėda)
Raišiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kretingalės.
Girdžių herbas
Girdžių herbas – pagrindinis Girdžių kaimo ir seniūnijos (Jurbarko rajono savivaldybė) heraldikos atributas.
Laikas žudyti (filmas)
Laikas žudyti – 1967 m. sukurtas vesternas.
Girdžių herbas
Aprašas
Girdžių herbe pavaizduotas raudonas stirninas sidabriniame fone ženklina praeitį, dabartį ir ateitį – kruvinas partizanų kovas, gamtos turtus ir girdžiškių pastangas gyventi veržliai.
Laikas žudyti (filmas)
Siužetas
Baigiantis JAV pilietiniam karui, grupė konfederacijos karių, vadovaujamų kapitono Bentlio, pabėga iš Sąjungininkų kalėjimo ir juda Meksikos sienos link. Pakeliui jie užpuola ir išžudo šiauriečių vilkstinę, su kuria keliauja ir kalėjimui vadovaujančio majoro Volkoto žmona. Kuomet Bentlį pasiekia žinia, kad karas baigėsi, jis tai nuslepia nuo savo vyrų, skatindamas juos toliau ginklu veržtis į priekį. Majoras Volkotas leidžiasi jų persekioti taip pat nekreipdamas dėmesio į įsigaliojusias paliaubas.
Kurijama (Hokaidas)
Kurijama – Japonijos miestelis, esantis Hokaido saloje, Soračio subprefektūroje. 2020 m. mieste gyveno 11 272 žmonių. Tai didžiausia Jūbario apskrities gyvenvietė.
Marmurinis urvas (Kosovas)
miniatiūra|Vaizdas urvo viduje Marmurinis urvas  – karstinis urvas Donje Gadimlje kaime Lipliano savivaldybėje, Kosove. Urvas mažai tyrinėtas. 1966 m. dirbdamas savo sode urvą atrado kaimo gyventojas.
Howard Phillips Lovecraft
Lovecrafto pagrindinis įkvėpimas ir išradimas buvo kosminio siaubo (cosmic horror) žanras; mintis, kad gyvybė yra nesuvokiama žmogišku protu ir kad visata yra iš esmės svetima. Lovecrafto kūryba išvystė kultą, kilusį iš jo kūrinio Cthulhu Mythos, kuris yra serija laisvai sujungtos grožinės literatūros, rodančios žmogiškumą ir žmogų, neigiantį panteoną, taip pat – Necronomicon – pramanytą ritualų rinkinį. Jo darbai buvo giliai pesimistiški ir ciniški, metantys iššūkį švietimo, romantizmo ir krikščioniško humanizmo vertybėms.
Sekmadienio moteris
Sekmadienio moteris – 1975 m. sukurtas kriminalinis filmas.
Turinys
Policijos komisaras Santamarija tiria keistą architekto Garonės nužudymą – šis rastas negyvas sode po smūgio į galvą akmeniniu falu. Kadangi byla susijusi su kilmingais ir garsiais miesto žmonėmis, policija bylą nagrinėja labai atsargiai, o jos viršininkas, bijodamas dėl savo reputacijos, linkęs kai kurias garsias pavardes pašalinti iš įtariamųjų sąrašo.
Greta šios žmogžudystės kitoje vietoje įvyksta dar vienas nusikaltimas – miršta savivaldybės darbuotojas Lelo, taip pat dalyvavęs tyrime. Aplinkybės susiklosto taip, kad visi pirmojo nusikaltimo įtariamieji tampa ir antrojo nusikaltimo įtariamaisiais.
Navikai (Varanavas)
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas, patekęs į Lydos apskrities Rodūnios valsčių, Pelesos apylinkę. Buvo Eivūnų, Juodkų ir Karkučių valda.
Karjera
Karjera – įvairių socialiai reikšmingų žmogaus vaidmenų seka, susijusi su saviraiška ir individualiu profesiniu tobulėjimu. Tokia seka atspindi asmenybės gyvenimo viziją bei stilių.
Kadaise tokia sąvoka buvo plūstamasis, nes dauguma žmonių painiojo ir iki šiol painioja karjeros ir karjerizmo sąvokų reikšmes. Už savo pirmąjį apibrėžimą ir dabartinį egzistavimą žodis „karjera“ turi būti dėkingas Italijai. Karjera pagal italų kalbos „carriera“ reiškia bėgimą, gyvenimo trajektoriją, veiklą. Karjera gali būti apibrėžiama, kaip iškilimas tam tikroje veiklos srityje ir išgarsėjimo, garbės ar naudos pasiekimas bei darbo pobūdžio žymėjimas. Tuo tarpu karjerizmas, tai be principų asmeninės sėkmės vaikymasis bet kurioje veikloje, asmeninės gerovės siekimas.
Raišiai (Rokiškis)
Raišiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žiobiškio.
Paloškai
Paloškai arba Paloškos, Paluškos  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Girkų apylinkėje. Įsikūręs 6 km į pietvakarius nuo Rodūnios, 2 km į šiaurės rytus nuo Girkų, prie Bartašunkos upelio. Šalia eina plentas Vilnius–Eišiškės–Gardinas.
Istorija
XIX a. pab. buvo valstybinė sodyba, patekusi į Lydos apskrities Rodūnios valsčių.
Kovenas
Kovenas - terminas, apibūdinantis raganų susibūrimą. Dabar šis terminas taip pat vartojamas kaip Wicca tikėjimo, tęsiančio raganavimo tradicijas, bendruomenės apibūdinimas. Wicca tikėjimo kovenų galima rasti daugelyje pasaulio šalių - Didžiojoje Britanijoje, Airijoje, Italijoje, Vokietijoje, JAV, Prancūzijoje ir nuo 2008 m. - Lietuvoje. Coven, išvertus iš anglų kalbos, reiškia "sąskrydis".
Kulio (Grabijolų) kraštovaizdžio draustinis
Kulio (Grabijolų) kraštovaizdžio draustinis priklauso Neries regioniniam parkui, yra įsikūręs vidurio rytų Lietuvoje, į šiaurę nuo Vievio, Elektrėnų savivaldybėje (dalis Dūkštų seniūnijoje, Vilniaus rajono savivaldybėje). Jo teritorijoje yra Grabijolų kaimas. Įsteigtas siekiant išsaugoti miškingą, išraižytą raguvomis Neries upės slėnio atkarpą, turtingą kultūros paveldo, Grabijolų kaimą su jam priklausančia žeme abipus Neries upės, kaimo plano struktūrą, Europos Bendrijos svarbos buveines: vakarų taigos, griovų ir šlaitų miškų su saugomų augalų rūšių augavietėmis bei didžiosios miegapelės (Glis glis) natūraliomis buveinėmis.
Kretingalės herbas
Kretingalės herbas – vienas iš Kretingalės miestelio ir seniūnijos (Klaipėdos rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Aprašas
Svarstant galimus Kretingalės herbo motyvus, buvo siūlomas ne vienas simbolis: tiltas, bažnyčia, kurioje meldžiasi dviejų konfesijų – evangelikų liuteronų ir katalikų – atstovai (vėliau tai bandyta išreikšti dviem kryželiais), taip pat knyga, kuršiškas ženklas – žalčių svastika, ietigaliai. Darbo komisija pasirinko du simbolius – vietos gyventojams labai svarbius mūrinį tiltą ir bažnyčią. Tačiau gyventojų pageidavimus pakoregavo Lietuvos heraldikos komisija. Herbo kūrimą lydėjo tam tikri neaiškumai dėl to, kodėl komisija priėmė ne klaipėdiečio dizainerio Kęstučio Mickevičiaus, bet Heraldikos komisijos nario Arvydo Každailio pasiūlytą herbą.
Santa Tereza
Taip pat:
Jonas Starkus
Jonas Adolfas Starkus (1895 m. birželio 19 d. Rudaminos kaime, dab. Lazdijų rajonas – 1968 m. rugsėjo 15 d. Bajone, Niujorko valstija, JAV) – Romos katalikų kunigas, pedagogas, bažnytinės teisės daktaras.