cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pirmoji pusė
Penktajame rate keturios kovingos lygiosios.
6-me rate Levonas Aronianas ir Magnus Karlsenas savo persvarą turnyre padidina iki 1,5 taško.
Keturios lygiosios 7-me rate: L. Aronianas ir M. Karlsenas pirmauja ir prieš artimiausią varžovą išlaiko 1,5 taško persvarą.
Sužaidus pirmąją turnyro pusę lyderiai – L. Aronianas ir M. Karlsenas buvo surinkę 5 taškus iš 7galimų.
Antroji pusė
Po aštunto rato: Levonas Aronianas ir Magnus Karlsenas Kandidatų turnyre tebepirmauja. Vladimiras Kramnikas atsilieka tašku.
FK Èlektrosila
Sankt Peterburgo „Èlektrosila“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Petrograde.
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Antroji pusė
10-me rate Levonas Aronianas, Magnus Karlsenas ir Vladimiras Kramnikas laimi savo partijas.
FK Èlektrosila
Pasiekimai
Šaltiniai:
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Antroji pusė
Po to, kai Levonas Aronianas 11-me rate pralaimi Piotru Svidleriui, Vladimiras Kramnikas, įveikęs Teimūrą Radžabovą, pakyla į antrąją vietą (po Magnus Karlseno).
Vladimiras Kramnikas po 12-ojo rato dramatiškos kovos tampa turnyro lyderiu.
Nuo ketvirtojo rato buvęs tarp lyderių, o nuo 9-jo rato – vienvaldžiu, Magnus Karlsenas patenka į sunkią padėtį. Likus dviem ratams iki turnyro pabaigos nėra paprasta pavyti lyderį.
Bet 13-me rate Magnus Karlsenas nugali Teimūrą Radžabovą ir paveja Vladimirą Kramniką, kuris su Borisu Gelfandu sužaidė lygiosiomis. Pagal laimėtas pergales M. Karlsenas pirmauja.
14-rate dėl pirmosios vietos kovoja tik abu lyderiai. Likusieji varžovai atsilikę ir pavyti, ar pralenkti, nebegali. Vladimiras Kramnikas žaidžia su Vasilijum Ivančiuku. Norint būti pirmu, jam reikia surinkti daugiau taškų už Magnus Karlseną, todėl žaidžia dėl pergalės. Tą patį, žaisdamas su Piotru Svidleriu, daro Magnus Karlsenas. Bet abu lyderiai „persistengia“ ir pralaimi savo partijas.
Dėka šiame turnyre daugiau laimėtų partijų Magnus Karlsenas užima 1-ąją vietą ir iškovoja teisę 2013 m. žaisti mačą su Višvavanatanu Anandu dėl pasaulio čempiono vardo. Pasaulio eksčempionas Vladimiras Kramnikas – antras.
Prieš mačą
Iki mačo nuo 2005 m. iki 2013 m. birželio 18 d. V. Anandas su M. Karlsenu tarpusavyje buvo sužaidę 29 klasikines partijas. V. Anandas pirmavo 16 : 13 (+6, – 3, = 20). Pirmavo jis ir žaidžiant greitąsias partijas 17 : 16 (+9, – 8, = 16).
Mačo sąlygos
Abu varžovai turi lygias sąlygas. Mačo nugalėtojas turi surinkti daugumą taškų iš 12 partijų. Jei mačas baigtųsi lygiosiomis, po burtų traukimo, žaidžiamas 4 partijų greitųjų šachmatų mačas (25 min +10 sek po kiekvieno ėjimo) Jei ir vėl lygu – traukiami burtai ir žaidžiamas mačas iš dviejų žaibo partijų (5 min +3 sek po kiekvieno ėjimo), jei ir vėl lygu žaidžiamas sekantis 2-jų partijų žaibo mačas, jei ir vėl lygu naujas žaibo mačas ir t. t. Jei po 5-ių žaibo mačų vis dar lygu – traukiami burtai ir žaidžiamas „Armagedonas“, kur baltieji gauna 5 min. laiko, o juodieji 4 min. (nuo 61 ėjimo po kiekvieno ėjimo pridedama po 3 sek), bet baltieji privalo laimėti partiją, lygiųjų atveju, nugalėtoju skelbiamas juodosiomis figūromis žaidęs žaidėjas.
Mačo eiga
1-ojoje partijoje buvo sužaista naujoji griunfeldo gynyba. Tačiau M. Karlsenas žaidė šiek tiek netiksliai ir tris kartus, pasikartojus padėčiai, baltiesiems jau 16-ajame ėjime teko sutikti su lygiosiomis.
Antrąją partiją V. Anandas pradėjo ėjimu 1.e4. Į tai pretendentas pirmą kartą varžybose nuo 2011 m. panaudojo Karo-Kano gynybą. 14-ame ėjime čempionas padarė ilgąją rokiruotę. Sekė centrinio žirgo pasikeitimas, po kurio pretendentas pastatė valdovę į laukelį d5. Ekspertų nuostabai, vietoj 18. Vg4, baltieji iškeitė valdoves. Po apsikeitimo valdovėmis susidarė lyginė baigmė: V. Anandas atakavo bokštais karaliaus pėstininkų grandinę, ir 25 ėjime, dėl ėjimų pasikartojimo, buvo užfiksuotos lygiosios.
Trečiąją partiją M. Karlsenas pradėjo 1.Žf3, tačiau trečiuoju ėjimu žaidė 3.c4. Sekančiu ėjimu V. Anandas pėstininką paėmė. Vidurio žaidime, kai pretendentas patraukė savo valdovę į laukelį h1, čempionas buvo įgijęs persvarą. Tačiau M. Karlsenas ėjimu 28.e3, laikinai paaukojęs pėstininką, atvėrė poziciją ir sugebėjo suaktyvinti savo figūras. Tačiau juodieji nežaidė agresyviai (pav. vietoj 29…Rxb2 jie pasirinko 29… Rd4, arba vėliau nežaidė 34…Bf8), o pradėjo keisti figūras, o 41 ėjime čempionas pasiūlė lygiąsias, kurių M. Karlsenas atsisakė. Bet pasikeitus valdovėmis, susidarė įvairialaukių rikių baigmė ir netrukus varžovai sutiko su lygiosiomis
Ketvirtojoje partijoje pretendentas juodaisiais pasirinko solidų Berlyno variantą ispaniškojoje partijoje. 18 ėjime M. Karlsenas paėmė pėstininką ir vėliau susidariusioje padėtyje jį išlaikė, bet 35 ėjime V. Anandas surado nuostabų ėjimą 35.Že4!, kuris padėjo jam išlyginti žaidimą. Lygiosios 64 ėjime.
Penktojoje partijoje buvo sužaistas Maršalo gambitas pusiau slaviškoje gynyboje. Čempiono 45. Bc1+? ėjimas buvo jo lemiama klaida: po jos baltieji apgynė pėstininką a3 ir iškeitę rikius laimėjo antrąjį pėstininką. Reikėjo žaisti 45.Ba1 ir po 46.Rg8+ (po 46.Bxh4 Bxa3 =). 46…Kc6 47.Rxb3 Bxa3 48.Bxh4 Bxb3+ 49.Kc2 ir juodieji pasiektų lygiąsias. Mačo rezultatą persvėrė M. Karlsenas – 3:2.
Šeštojoje partijoje pretendentas žaisdamas juodosiomis figūromis vėl pasirinko Berlyno variantą. Po eilės figūrų apsikeitimo susidarė sunkiųjų figūrų baigmė, kuri buvo laikoma lygine. Savo 38. Vg3 ėjimu V. Anandas aukojo pėstininką, tikėdamasi pasiekti lyginę bokštų baigmę ir 45 ėjime, norėdamas suardyti juodųjų karaliaus pėstininkų grandinę, dar antrą pėstininką. M. Karlsenas, norėdamas prastumti pirmyn f pėstininką. grąžino abu pėstininkus. Lemiamą klaidą baltieji padarė žaisdami 60.Ba4? Analitikai ir kompiuteris vieninteliu ėjimu, siekiant lygiųjų, siūlė 60.b4 ir kuo skubiau stumti b pėstininką į valdoves.
Juodieji, paaukoję pėstininką ėjimu 60. …h3, įgijo praeinantį pėstininką f vertikalėje ir po 67-to juodųjų ėjimo baltieji pasidavė. Rezultatas tapo 4 : 2 M. Karlseno naudai.
Pastaba. Rezultatas juodame langelyje, kai mačo dalyvis žaidė juodosiomis figūromis. Mačo partijas galima peržiūrėti paspaudus kvadratėlius.
7-oje partijoje buvo žaidžiama ispaniškoji partija, po to, kai V. Anandas nukirto žirgą rikiu susidarė pozicija panaši į pasikeitimo varianto poziciją. Juodaisiais žaidęs V. Karlsenas gynėsi atydžiai ir po sekusių figūrų pasikeitimų ir po pozicijos pasikartojimo buvo užfiksuotos lygiosios.
Aštuntojoje partijoje pretendentas, žaisdamas baltaisiais, pirmą kartą mače pasirinko 1.e4, o čempionas ispaniškosios partijos Berlyno gynybą. Joje M. Karlsenui pavyko, pasikeitus figūromis, pereiti į simetrišką padėtį ir 33 ėjime partija pasibaigė lygiosiomis. Daugelis stebėjosi, kad atsilikdamas dviem taškais, V. Anandas pasirinko Berlyno gynybą, o nebandė žaisti aštresnį debiutą. Po partijos V. Anandas sakė kad jis:“pasiruošimo metų neteikė svarbos 1.e4 debiutams.
9-oje partijoje čempionas baltaisiais sužaidė aštrų variantą Nimcovičiaus gynyboje ir tai davė jam galimybių atakuojant varžovo karalių. M. Karlsenas gynėsi atydžiai ir rengė kontržaidimą valdovės sparne, ir tuo metu, kai V.Anandas koncentravo sunkiąsias figūras matinei atakai karaliaus sparne, pravedė „b“ pėstininką į dar vieną valdovę. Ir čia čempionas suklydo užsidengdamas žirgu (reikėjo rikiu: 28.Rf1 Vd1 29.Bh4 Vh5 30.Žxh5 gxh5 31.Bxh5 Rf5 32.Rh3 Rg6 33.e6 Žxf6 34.gxf6 Vxf6 35.Bf5 Vxe6 36.Be5 Vd6, kur greičiausiai lygiosios) ir po 28…Ve1, pasidavė nes po 29.Bh4 Vxh4 30.Vxh4 baltieji liktų be bokšto. Rezultatas tapo 6 : 3 pretendento naudai ir iki pergalės mače jam iš likusių 3 partijų užteko tik vienų lygiųjų.
Po mačo
Po mačo M. Karlsenas paklaustas, kada įvyko lūžis sakė: "Manau, kad trečioje, ketvirtojoje partijose. Trečiojoje partijoje turėjau sunkių momentų. 3-ioje ir 4-oje partijoje aš supratau, kad jis taip pat klysta. Nuo to momento aš apsiraminau ir … pradėjau žaisti šachmatais, o tai davė vaisių.“
V. Anandas spaudos konferencijoje po 10 partijos paklaustas kaip jis galėtų apibūdinti mačą sakė:
„ Jei kalbėti bendrai apie mačą tai aišku, kad varžovas dominavo. Prieš mačo pradžią galvojau, kad mano šansai priklausys nuo mano galimybių žaisti be klaidų ilgas partijas. Šiais metais klaidų padariau daug… kad ir penktoji partija: puiki padėtis po debiuto, o po to paslydau. Penktoji partija sukrėtė mane. Tikėjausi atsilaikyti ilgose partijose, bet to neatsitiko. Po to reikalai klostėsi vis blogyn … mano klaidos neatsirado pačios. Jis sugebėjo jas išprovokuoti. Pagarba jam“.
Sidabro moneta
miniatiūra|Sidabrinio [[Taleris (Austrija)|Austrijos talerio moneta, 1780 m.]] Sidabro moneta – moneta, nukaldinta iš sidabro arba lydinio, kuriame vyrauja sidabras. Sidabras buvo naudojamas monetoms kaldinti nuo Graikų laikų; jų sidabro drachmų monetos buvo dažnai naudojamos prekyboje. Dabar kaldinamos sidabro, kaip ir kitų tauriųjų metalų, monetos skirtos arba parduoti kolekcionieriams, arba kaip kaupiamosios monetos (angl. bullion coins). Kaupiamųjų sidabro monetų nominalas nėra svarbus, svarbus sidabro kiekis jose ir jo vertė. Sidabras žymimas tarptautiniu valiutos simboliu XAG pagal ISO 4217.
Sidabras buvo naudojamas monetų kalyboje nes yra:
Istorija
miniatiūra|Sidabrinė drachmų moneta, 404 m. po m.e. Lydijos monetos, kurių masė – apie 14 g, vadinamieji staterai, buvo pagamintos iš gamtinio aukso ir sidabro lydinio elektrono, jų paviršiuje esantys įspaudai neleido nepastebimai sumažinti jų svorio. Netrukus Eginos saloje buvo pradėti kaldinti pirmieji sidabriniai staterai, kuriuose buvo iškaltas pirklių ir jūreivių globėjo vėžlio atvaizdas. Jų masė buvo 12,6 g.
Kolekcionuojamosios sidabro monetos
Dėl sumažinto arba netgi neegzistuojančio ryšio tarp valiutos vertės ir tauriųjų metalų vertės nuo pat Didžiosios depresijos 1930 m., sidabras palaipsniui nustotas naudoti paprastųjų cirkuliuojančių monetų gamybai. Dėl šios priežasties, dabartinės sidabrinės monetos dažniausiai yra specialios proginės monetos nukaldintos parduoti kolekcininkams ar kaip kaupimo priemonė, tačiau, šios monetos taip pat yra teisėtos, cirkuliuojančios apyvartoje, mokėjimo priemonės.
Mažorinė dermė
Mažorinė dermė (arba mažorinė gama, trumpiau – mažoras arba dur) – viena iš diatoninių dermių. Ją sudaro septynios skirtingos natos (laipsniai) ir aštuntoji, kuri yra tokia pati kaip ir pirma, tik oktava aukščiau. Paprasčiausia parašyti do mažorinę gamą. Ši gama yra vienintelė mažorinė gama, neturinti prieraktinių ženklų ir pianinu ją galima pagroti vien baltais klavišais:
400px|Do mažorinė gama.
Kvintų ratas
400px
Skaičiai rato centre nurodo bemolių ir diezų skaičių prieraktyje. Diezai eina pagal laikrodžio rodyklę, bemoliai – prieš (pradedant C dur, kuri neturi prieraktinių ženklų).
Tanės žemė
thumb|300px|Tanės žemė Japonijos žemėlapyje, [[702 m.]] Tanė (多褹国; Tane no kuni) - senoji Japonijos žemė, buvusi sudaryta iš Tanegašimos ir Jakušimos.
824 m., Tanė buvo prijungta prie Osumio žemės.
Rupunioniai
Rupunioniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, šalia kelio. Aptiktas istorinis Rupunionių kapinynas.
Gužučiai (Vilkaviškis)
Gužučiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Klampučių.
Paužiškiai
Paužiškiai – kaimas rytinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Igliškėlių.
Kudymkaras
Kudymkaras  – miestas Rusijoje, Permės krašte, prie Invos upės (Kamos intakas). Iki 2005 m. buvo tuometinės Komių-permių autonominės apygardos sostine. 30,9 tūkst. gyventojų (2008 m.); komiai-permiai, rusai. Per miestą eina Permės-Gainų kelias. Maisto (pieno, mėsos, duonos), elektromechanikos, medienos apdirbimo pramonė.
Istorija
Kudymkaras minimas nuo 1579 m. Miesto statusą gavo 1938 m.
Leonidas Jacinevičius
Leonidas Jacinevičius (1944 m. gegužės 3 d. Kaune – 1995 m. rugpjūčio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytojas.
Mišelis de Montenis
Mišelis de Montenis (pr. Michel de Montaigne; 1533 m. vasario 23 d. – 1592 m. rugsėjo 13 d.) – prancūzų filosofas.
Leonidas Jacinevičius
Biografija
1962–1973 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1963 m. pradėjo spausdinti kūrinius. 1965–1967 m. dirbo laikraščio „Komjaunimo tiesa“, 1967–1972 m. žurnalo „Nemunas“, 1976–1980 m. žurnalo „Pergalė“ redakcijose. 1989–1990 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ redaktorius. 1988 m. Sąjūdžio Seimo narys.
Kūryba
Novelėse svarstomos miesto jaunuolių problemos, ieškoma tikslo ir prasmės, vyrauja gyvenimo reliatyvumo suvokimas. Būdinga klasikinė struktūra, taikli veikėjų charakteristika. Apysaka „Rūgštynių laukas“ išsiskiria jauno veikėjo savistaba, vidine autonomija, slepiama po atžagaria laikysena, bravūriškumu. Apysakoje „Keičiu gyvenimo būdą“ ir romane „Arbata penktą valandą ryto“ atskleidžiama veikėjų dvasinio atsinaujinimo galimybės, blaškymasis tarp bohemos, rutinos ir kūrybos, ryški ironija ir sarkazmas, psichologinis įtikinamumas. Gamybiniame romane „Atminki pradžią“ ir erotiniame romane „Trys meilės dienos prie jūros“ atsisakoma analitinio požiūrio, juose vyrauja vienprasmiškas siužetas. Apysaka „Įsiklausymo valandos“ parašyta alkoholiko išpažinties forma.
Mišelis de Montenis
Gyvenimas
Mišelis de Montenis gimė Montenio pilyje (netoli Bordo miesto Prancūzijoje) kilmingo dvarininko šeimoje. Tėvo Pjero Eikemo (tokia tikroji M. de Montenio pavardė) rūpesčiu nuo pat mažens jis buvo mokomas lotynų ir senovės graikų kalbų. Į Bordo koledžą šešiametis M. de Montenis įstojo, lotynų kalbą mokėdamas kaip gimtąją. Ką jis veikė baigęs koledžą nėra patikimų žinių. Aišku tik, kad jis dar studijavo teisę, kadangi tėvas jį rengė valstybinei tarnybai Bordo parlamente, kur vėliau buvo parlamento patarėju. Savo tarnyba M. de Montenis nebuvo patenkintas: jį piktino Prancūzijos įstatymų gausa ir prieštaringumas. Didelį poveikį M. de Montenio dvasiniam brendimui padarė artima draugystė su talentingu publicistu, humanistu Etjenu La Boesi (La Boetie, 1530–1563), išgarsėjusiu savo politiniu traktatu „Samprotavimas apie savanorišką vergovę“ (Discours sur la servitude volontaire, 1548 m.). M. de Montenis vedė 1565 m., turėjo 5 dukteris, bet tik viena išgyveno vaikystę. Netrukus po tėvo mirties, M. de Montenis metė tarnybą ir apsigyveno iš tėvo paveldėtoje pilyje (todėl ir pasivadino pagal pilies pavadinimą, o ne pagal tėvo pavardę), pasiryžęs likusį gyvenimą skirti literatūriniam darbui. 1580 m. jis išsirengė į ilgą kelionę po Europą, aplankė Vokietiją, Šveicariją, Italiją. Keliaudamas 1581 m. gavo žinią, kad jis išrinktas Bordo miesto meru. Juo išbuvo dvi kadencijas (4 metus). Mirė 1592 m. savo pilyje.
Leonidas Jacinevičius
Kūryba
Parašė scenarijus kino filmui „Neatmenu tavo veido“ (1988 m., rež. Raimundas Banionis), miuziklui „Ugnies medžioklė su varovais“ (su S. Šalteniu, muzika Giedriaus Kuprevičiaus, pastatyta 1976 m. (rež. Dalia Tamulevičiūtė) ir 2004 m. (rež. Gytis Padegimas), 1975 m. Latvijoje, 1976 m. Estijoje, 1979 m. Ukrainoje), pjesę „N kilometre“ (1977 m.) Kūrinių išleista bulgarų, latvių, lenkų, rusų, slovakų, vokiečių kalbomis.
Feijenoord stadionas
Feijenoord stadionas (dar žinomas kaip De Kuip) yra futbolo stadionas Roterdame, Nyderlanduose. Stadionas pastatytas 1935–1937 m. Jo talpa – 51 577 žiūrovai (rinktinės varžyboms – 49 000).
Mišelis de Montenis
Gyvenimas
Mišelis neigiamai vertino gyvulių skerdimą bei pats buvo vegetaras. Savo etinę poziciją gyvūnų atžvilgių jis buvo išreiškęs savo knygose.
Feijenoord stadionas
Stadione namų rungtynes žaidžia Feyenoord Rotterdam. Tai taip pat yra vienas iš Nyderlandų rinktinės stadionų, kuriame vyko daugiau nei 150 tarptautinių varžybų. Pirmosios tarptautinės varžybos įvyko 1937 m. gegužės 2 d. prieš Belgijos rinktinę. Stadione vyko 10 Europos finalų. Paskutinis buvo sužaistas 2002 m., kuriame Feyenoord klubas 3–2 nugalėjo Borussia Dortmund.
Mišelis de Montenis
Kūryba
Trijų knygų autobiografinio pobūdžio veikalas „Esė“ (Les Essais) parašytas remiantis pastabomis ir apmąstymais apie perskaitytas knygas. Pirmosios dvi knygos išleistos 1580 m., o trečioji – 1588 m. Rengdamas naujus šio veikalo leidimus (M. de Monteniui gyvam esant, jų buvo penki), autorius nuolat jį taisydavo ir pildydavo. 1789 m. Bordo savivaldybės bibliotekoje buvo surastas „Esė“ 1588 m. leidimo autorinis egzempliorius su gausiais M. de Montenio ranka rašytais papildymais. 1912 m. paskelbus faksimile šio surasto egzemplioriaus leidimą, buvo parengtas autentiškos mokslinės „Esė“ tekstų versijos. Dėl laisvamaniškų minčių, Vatikanas 1676 m. „Esė“ įtraukė į „Draudžiamųjų knygų sąrašą“.
Feijenoord stadionas
2000 m. stadione vyko Euro 2000 finalas, kuriame Prancūzija nugalėjo Italiją rezultatu 2–1.
DSCR
Dar viena DSCR rodiklio konservatyvesnė atmaina dar įskaičiuoja įmonės investicijas į ilglaikį turtą. Šis rodiklis taip pat turėtų būti skaičiuojamas įmonėms, kurios turi labai didelį poreikį palaikomosioms investicijoms (pvz., gamybinės įmonės). Šis rodiklis yra labai konservatyvus ir jį vertinant reikia atsižvelgti, jog visas likęs pinigų srautas „nusėda“ arba įmonės turimų grynųjų pinigų padidėjime arba nuosavybės pasikeitime – dividendų išmokoje, todėl vertinant ypač jaunas ir sparčiai besiplečiančias įmones nereikėtų neigiamai vertinti ir mažesnę nei 1 reikšmę, kas reiškia ne ką kitą, kaip skolinimąsi kredito institucijose.
Rogavkos Jėzaus Kristaus cerkvė
Rogavkos Jėzaus Kristaus cerkvė  – cerkvė, esanti Rogavkos kaime. Cerkvė priklauso Rogavkos Jėzaus Kristaus parapijai. Pirmoji cerkvė šioje vietovėje stovėjo nuo 1646 metų. Dabartinė cerkvė pastatyta 1858 metais. 1989 m. gruodžio 29 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Mišelis de Montenis
Šaltiniai
T. p. buvo remtasi „Filosofijos istorijos chrestomatija. Renesansas“ (1984)
Pajautiškės
Pajautiškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės rytuose, 1 km į pietus nuo Guronių.
Istorija
Sovietmečiu veikė Pajautiškių pradinė mokykla, vėliau tapusi Žaslių mokyklos pradinio ugdymo skyriumi.
DSCR
Šis rodiklis yra plačiai naudojamas finansinių institucijų vertinant skolinko - įmonės, galimybes gražinti ilgalaikes (>1 m.) paskolas. Jei gaunamas rodiklis yra mažesnis už 1 tai reiškia jog paskolų aptarnavimui duotoju periodu kils sunkumų, lėšos turės būti gautos iš apyvartinio kapitalo pokyčio arba pritraukiant papildomas investicijas. Ribinis DSCR = ~1.2
Australijos moterų rankinio rinktinė
Australijos moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Australijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Australijos rankinio federacija. Visų laikų sėkmingiausia Okeanijos moterų rinktinė, kuri laimėjo visus Okeanijos čempionatus.
Šaltinis (Seinai)
Šaltinis – iliustruotas savaitraštis, skiriamas Lietuvos visuomenei, katalikų savaitraštis, ėjęs 1906 m. kovo mėn. – 1915 m. rugpjūčio mėn.
Istorija
Iki 1915 m. Nr. 7 leistas Seinuose, nuo 1915 m. Nr. 7 iki Nr. 33 – Vilniuje. Leido „Laukaitis, Dvaranauskas, Narijauskas ir Bendrovė“. 1906–1915 m. buvo populiariausias lietuvių savaitraštis. 1914 m. Tiražas siekė apie 15 000 egz.
Leido priedus: 1906–1914 m. vaikams „Šaltinėlį“, 1911–1913 m. jaunimui „Vainikėlį“, 1913–1915 m. „Vainiką“, 1909–1914 m. „Artoją“.
Bendradarbiavo Juozas Balčikonis, Juozapas Bikinas, Antanas Civinskas, Blažiejus Čėsnys, Mečislovas Davainis-Silvestraitis, J. Grajauskas, Kazimieras Jokantas, Mykolas Krupavičius, Juozas Montvila, Juozas Naruševičius, Kazimieras Pakalniškis (Dėdė Atanazas), Marija Pečkauskaitė (Šatrijos Ragana), Justinas Bonaventūra Pranaitis, Kazimieras Prapuolenis, Sofija Pšibiliauskienė (Lazdynų Pelėda), Pranas Penkaitis, Ksaveras Sakalauskas-Vanagėlis, Kazys Samajauskas, Antanas Staugaitis, Antanas Šmulkštys (Paparonis), Stasys Tijūnaitis, Jonas Totoraitis, Vincas Totoraitis ir kt.
Taldykorganas
Taldykorganas (arba Taldy Kurganas) – miestas pietryčių Kazachijoje, prie Karatalo upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta švino, siuvimo, avalynės, baldų pramonė. Veikia pedagogikos institutas, istorijos ir kraštotyros muziejus, teatras.
Vedų žyniai
Vedų žyniai – žyniai, atlikę vedines atnašavimo apeigas (jadžną). Bendrai žyniai Vedose įvardijami kaip „ritvidžai“ ( – „laiku atnašaujantis“), turint omenyje jų, kaip išmanančių aukojimus, paskirtį, taip pat įvardijami kaip „viprai“ ( – „įkvėptasis, išminčius“) bei „kaviai“ ( – „dainius, žynys“), pabrėžiant jų visuomeninį išskirtinumą.
Taldykorganas
Istorija
Įkurtas XIX a. 2-ojoje pusėje. Iki 1920 m. vadinosi Gavrilovka.
Vedų žyniai
Taip pat žinomas vedų žynio pavadinimas yra „purohita“ ( – „išstatytas priešais, pirmadėlys“). Tai šeimos, valdovo žynys, atlikdavęs namų apeigas (gṛhya), tuo pačiu galėjęs būti ir hotaru ar brahmanu.
Antonas Potockis
Antonas Potockis (m. apie. 1782 m.) – Prancūzijoa armijos 1755 metais pulkininkas, Blonsko, Lvovo seniūnas (1767 – 1769), Rusios maršalka Radomo konfederacijoje.
Šeima
Žmona − Liudvika Šaniavska ( 1730−1785.7.27, Londonas), Lietuvos didžiojo medžioklio Fabiojono Šaniavskio ir Eleonoros Potockos duktė, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo
Die Prophezeiung
„Die Prophezeiung“ ('pranašystė') – vokiečių muzikinio projekto „E Nomine“ trečiasis studijinis albumas. Išleistas 2003 m. įrašų kompanijos „PolyGram“. Albumo singlai – Deine Welt („tavo pasaulis“) ir Schwarze Sonne („juodoji saulė“).
Albumui būdinga pranašysčių, mistikos, magijos tematika: daug dėmesio skiriama apokalipsei ir įvairiems jos ženklams, mitologijai.
Peter Løvenkrands
Karjera
2009 m. sausio 23 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Newcastle United klubu.
Maskojai
Maskojai, tobai-maskojai, Paragvajaus tobai ar tobai-lengua – Gran Čiake, vakarų Paragvajuje gyvenanti indėnų gentis. Kalba maskojanų šeimai priklausančia tobų-maskojų kalba. Dalis kalba ispaniškai, gvaraniškai, ar vokiečių menonitų žemutine kalba.
1995 m. Paragvajuje gyveno 4117 maskojai. Pagrindinės gyvenvietės: Presidente Hajese – Kasaniljas ir Fernheimas, Aukšt. Paragvajuje – Fuerte Olimpo, La Viktorijos apygardose (Padre Livio Farinjoje), Bokerone – Mariskal Estigaribijoje ir Meno kolonijoje, Konsepsjono departamente – San Lasaro apygardoje.
Tobai-maskojai yra kilę iš Argentinoje gyvenančių tobų, tačiau pietinių genčių išstumti į šiaurę, kur asimiliavosi su kitomis maskojanų gentimis. Dirba tanino gamyklose prie Paragvajaus upės. Ten gerokai asimiliavosi su kitomis maskojų gentimis.
1987 m. Paragvajaus vyriausybė paskyrė 30 tūkst. ha žemės plotą netoli Puerto Kasado, kuriame įsikūrė 5 maskojų bendruomenės. Žemė kontroliuojama Aukštutinio Paragvajaus vikariato.
Semiatyčių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė
'''Semiatyčių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Semiatičės mieste. Cerkvė priklauso Semiatyčių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. Cerkvė pastatyta 1865–1866 metais.
Elektrėnų pagrindinė mokykla
Elektrėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Elektrėnuose, Rungos g. 5, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190659115. Steigėjas Elektrėnų savivaldybės taryba.
Istorija
1971 m. įkurta Elektrėnų 2-oji vidurinė mokykla. 1998 m. Elektrėnų 2-oji vidurinė mokykla pervadinta į Elektrėnų vidurinę mokyklą. 2007 m. Elektrėnų vidurinė mokykla reorganizuota į lietuvišką pagrindinę mokyklą. 2012 m. Elektrėnų pagrindinė mokykla uždaryta.
Party
"Party" yra JAV atlikėjos Beyonce singlas iš ketvirtojo albumo 4 (2011). Daina buvo sukurta Kanye West, Jeff Bhasker, Beyoncé, André 3000, Dexter Mills, Douglas Davis ir Slick Rick. Albumo versija kartu su reperiu André 3000 buvo išleista kaip albumo trečiasis uban singlas JAV rugpjūčio 30, 2011 nes "Countdown" buvo trečiasis tarptautinis singlas išleistas spalio 4, 2011. Dainos remiksas kartu su reperiu J.Cole buvo išleista JAV spalio 24, 2011.
Vaizdo klipas
Klipo premjera įvyko spalio 26, 2011. Klipą režisavo Beyoncé Knowles ir Alan Ferguson.
Gvaldo Miškas
Gvaldo Miškas – viensėdis Telšių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Varnių.
Raseinių kūno kultūros ir sporto centro stadionas
Raseinių kūno kultūros ir sporto centro stadionas (sutr. Raseinių stadionas) – įvairios paskirties stadionas Raseiniuose. Namų rungtynes žaidžia LFF III lygos, Kauno apskrities pirmenybių komanda FK Danspin. Stadionas priklauso Raseinių kūno kultūros ir sporto centrui, kurį prižiūri miesto savivaldybė. Stadione rungtynes gali stebėti apie 1500 žiūrovų. miniatiūra|250px|left|Stebėtojų namelis miniatiūra|250px|left|Kūno kultūros ir sporto centras
Pranas Jackevičius
Pranas Jackevičius (1877 m. spalio 6 d. Pamarnakiai, Subačiaus valsčius – 1938 m. rugpjūčio 25 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
Duktė Galina Jackevičiūtė. 1899 m. Rusijos imperijos kariuomenės savanoris. 1902 m. baigė Vilniaus karo mokyklą, 1911 m. – raitelių kursus Carskoje Selo. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, rotmistras. Nuo 1918 m. gruodžio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. Nuo 1919 m. gegužės mėn. Pirmojo raitelių pulko vado padėjėjas (pavaduotojas), 1919 m. liepos mėn. – 1920 m. liepos mėn. – pulko vadas. Dalyvavo Nepriklausomybės kovose su Raudonąja armija ir bermontininkais. 1920 m. pulkininkas. Nuo 1920 m. spalio mėn. Antrojo raitelių pulko vadas, 1921–1926 m. – vėl Pirmojo raitelių pulko, 1926–1931 m. – Husarų pulko vadas. 1931–1932 m. kartu ėjo ir kavalerijos viršininko pareigas. 1932 m. liepos mėn. – 1934 m. balandžio mėn. kavalerijos viršininkas.
Matakų–gvaikurų kalbos
280px|right|thumb| Matakų–gvaikurų kalbos ar matakų–vaikuranų kalbos – hipotetinė indėnų kalbų grupė. Jai priskiriamos indėnų kalbos, vartojamos Brazilijoje, Bolivijoje, Paragvajuje ir Argentinoje. Priskiriamos kitai hipotetinei makro-panų kalbų grupei.
Kalbos
Kartais taip pat priskiriamos ir šios kalbos:
Bernatoniai (Kaunas)
Bernatoniai (anksčiau Bernatonių Kaimelė) – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Raudondvario, dešiniajame Nevėžio krante. Stūkso Bernatonių piliakalnis. Yra žemės ūkio bendrovė „Bernatoniai“.
Istorija
Anksčiau čia buvo Bernatonių dvaras.
Akademinis irklavimas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Akademinis irklavimas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko 2016 m. rugpjūčio 6-13 dienomis Kopakabanos paplūdimyje, Rodrigo de Freitas lagūnoje. Akademinio irklavimo varžybose iš viso dalyvavo 550 irkluotojų, 331 vyras ir 219 moterų.
Formatas
Sportininkai iš viso rungsis 14 rungčių: vyrai – aštuoniose, moterys – šešiose. Rungtys skirstomos į dvi svorio kategorijas: atviro (open weight) ir lengvo (lightweight); ir dvi irklavimo būdo kategorijas: pavieno irklo valčių kategoriją (sweep), kur kiekvienas sportininkas naudoja tik po vieną irklą, ir porinio irklo valčių kategoriją (scull), kur kiekvienas sportininkas naudoja irklų porą.
Porinio irklo valčių kategorijos rungtys yra vyrų ir moterų vienvietės, dvivietės, lengvo svorio dvivietės ir keturvietės valtys. Šios kategorijos rungtys sutartinai žymimos Nx, kur N – vietų skaičius (pvz., dvivietės porinio irklo valtys žymimos 2x). Pavienio irklo valčių kategorijos rungtys yra vyrų ir moterų dvivietės ir aštuonvietės bei vyrų keturvietės ir lengvo svorio keturvietės valtys. Šios kategorijos rungtys sutartinai žymimos N+ (su vairininku) arba N- (be vairininko) (pvz., keturvietės pavienio irklo valtys be vairininko žymimos 4-). Lengvo svorio valtys atskiriamos prieš sutartinį žymėjimą parašius raidę L.
Kvalifikacija
Kiekviena dalyvaujanti šalis gali deleguoti po vieną valtį kiekvienoje iš 14 rungčių, taigi iš viso daugiausiai 48 irkluotojus. Dauguma kvalifikacinių vietų buvo išdalytos per 2015 m. pasaulio irklavimo čempionatą, vykusį Prancūzijoje 2015 m. rugpjūčio 30 d.-rugsėjo 4 d. Vietos buvo skiriamos Nacionaliniams olimpiniams komitetams (ne individualiems sportininkams), galutinėje lentelėje esantiems pirmose 9 vietose 1x kategorijoje (vyrų ir moterų); pirmose 5 vietose 8+ kategorijoje; pirmose 11 vietų 2x, L2x, 4- ir L4- (tik vyrai) kategorijose; ir pirmose 8 vietose 4x vyrų kategorijoje bei pirmose 5 vietose 4x moterų kategorijoje. Kitos vietos yra išdalijamos šalims per žemynines kvalifikacines regatas Azijoje ir Okeanijoje (išskyrus Naująją Zelandiją ir Australiją), Afrikoje, Lotynų Amerikoje ir Europoje (Europos regatoje dalyvaus ir JAV, Kanada, Australija bei Naujoji Zelandija) bei galutinėje olimpinėje kvalifikacinėje regatoje Šveicarijos mieste Liucernoje.
Rausvažiedė ežiuolė
Daugiametis, 60-100 cm žolinis augalas trumpu šakniastiebiu. Stiebas rausvas, paprastas arba šakotas. Apatiniai lapai susitelkę į skrotelę, pailgai kiaušiniški, stiebiniai – kiaušiniškai lancetiniai, aštriais galiukais. Žydi liepos-rugpjūčio mėnesiais pavieniais, stambiais, purpuriniais arba pilkšvai raudonais, liežuviniais žiedais. Vaisiai – pilkos sėklytės.
Rausvažiedė ežiuolė kaip dekoratyvinis augalas auginama soduose, gėlynuose. Žiedai, rečiau šaknys turi vaistinių savybių. Augalo preparatai pasižymi skausmą malšinančiomis ir antiseptinėmis savybėmis, skatina fagocitų aktyvumą ir pažeistų ląstelių regeneraciją. Žiedų nuoviru gydomi furnukulai, pūlingos žaizdos, opos, nudegimai.
FK Stalinec Leningrad
Leningrado „Stalinec“ – buvęs Rusijos futbolo klubas iš Leningrado.
Istorija
Įkurtas prie Leningrado J. Stalino metalo gamyklos. Iširo 1939 m., kai treneriai ir dauguma žaidėjų perėjo į „Zenit“ klubą, įkurtą 1936 m.
Pasiekimai
Šaltiniai:
Šunskai
Šunskai – miestelis Marijampolės savivaldybėje, į šiaurę nuo Marijampolės. Seniūnijos centras, Šunskų seniūnaitija. Stovi Šunskų Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia (pastatyta 1865 m.), yra kapinės, veikia Šunskų pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-69065), pensionas turintiems psichikos negalią (nuo 1953 m.). Yra baldų gamybos, siuvimo įmonės.
Per gyvenvietę teka Žvirgždė, (Šešupės kairysis intakas), iš pietų prieina Šunskų miškas, praeina rajoniniai keliai ir.
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio Šùnskas, kuris yra bendrakilmis su Šumskà, Šùmskus. XX a. minimi kaip Šumskai.
Istorija
XVIII a. 2-ojoje pusėje minima Šunskų koplyčia, 1795 m. pastatyta pirmoji Šunskų bažnyčia. XIX a. pabaigoje Šunskų apylinkėse veikė slapta spaudos platintojų „Sietyno“ draugija. 1839 m. minima parapinė, 1867 m. įsteigta valdinė mokykla. XIX a. pabaigoje Šunskai – miestelis Marijampolės apskrityje, valsčiaus ir parapijos centras.
Tarpukariu miestelyje veikė pašto skyrius, Lietuvos ūkininkų sąjungos smulkaus kredito draugija, motorinis malūnas, aliejaus spaudykla, kūrėsi šaulių, pavasarininkų draugijos skyriai. Po II pasaulinio karo apylinkėse veikė Tauro apygardos partizanai.
Sovietmečiu buvo I. Laukaitytės kolūkio centrinė gyvenvietė. 1945 m. įkurta biblioteka.
2008 m. patvirtintas Šunskų herbas.
Jaknico kapinynas
Jaknico kapinynas – prūsų kapinynas kalvoje prie Juknyčių kaimo, Cintų valsčius, Šventapilės apskritis, dab. Uzornoje prie Kornevo, Kaliningrado sritis.
Europos Sąjungos oficialios kalbos
Europos Sąjungoje yra 24 oficialios kalbos. Be to, ES šalyse vartojamos ir kitos kalbos, kurios tokio statuso neturi – 60 regioninių ir mažumų kalbų (pvz., baskų kalba, katalonų kalba).
ES oficialios kalbos
thumb|right|350px| [[Europos Sąjunga|Europos Sąjungos oficialių kalbų žemėlapis.]] Šiuo metu ES turi 24 oficialios kalbos:
Aukščiausio lygio susitikimuose yra užtikrinamas vertimas žodžiu į visas oficialias kalbas. Pvz., į visas oficialias kalbas verčiama Europos Parlamento posėdžiuose ir Europos Vadovų Tarybos susitikimuose.
Kituose, žemesnio lygio susitikimuose (pvz., ES Tarybos darbo grupių susitikimuose) vartojamas paprastesnis kalbų režimas, verčiama tik į prancūzų ir anglų kalbas (kartais dar ir į vokiečių). Kai kurie susitikimai vyksta be vertimo, praktiškai tai reiškia, kad kalbama tik angliškai ir prancūziškai.
Įsikūrus Europos ekonominei bendrijai (1957 m.), oficialiomis buvo paskelbtos visos šalių narių oficialios kalbos (tuo metu – prancūzų, vokiečių, olandų ir italų), tačiau faktiškai dominavo prancūzų kalba. Jos dominavimas pradėjo mažėti nuo 1973 m., į bendriją įstojus Didžiajai Britanijai, tačiau iki pat XX a. 10-ojo dešimtmečio prancūzų kalba išliko pagrindine ES institucijų darbo kalba. Po 1995 m. (kai į ES įstojo Skandinavijos šalys ir Austrija) ir ypač 2004 m. (kai įstojo Rytų Europos šalys) ES plėtros į ES įstojo šalys, kuriose prancūzų kalbą moka labai mažai žmonių. Todėl nuo to laiko ir ES institucijose ėmė dominuoti anglų kalba.
Kitų kalbų statusas
2004 m. Airijos ir Ispanijos vyriausybės pradėjo siekti, kad oficialių ES kalbų statusas būtų suteiktas airių, baskų, galisų ir katalonų kalboms.
Airių kalba
1973 m. Airijai įstojus į Europos Ekonominę bendriją, airių kalbai buvo suteiktas oficialios kalbos, tačiau ne oficialios darbo kalbos, statusas. Tai reiškė, kad ES pirminė teisė (ES įsteigiančios sutartys) buvo skelbiamos ir airių kalba, piliečiai taip pat turėjo teisę kreiptis airiškai į ES institucijas. Tačiau ES institucijų teisės aktai nebuvo verčiami į airių kalbą, į ją nebuvo verčiama ir oficialių susitikimų metu. 2005 m. birželio 13 d. ES Taryba priėmė sprendimą, kad airių kalba nuo 2007 m. sausio 1 d. taps oficialia ES darbo kalba. Tačiau šis sprendimas priimtas su išimtimi, kad ne visi ES institucijų sprendimai bus verčiami į airių kalbą. Ši išimtis bus peržiūrėta po 4 metų (ir vėliau kas 5 metus).
Rodrigo de Freitas lagūna
thumb|Lagūna iš viršaus. Rodrigo de Freitas lagūna – lagūna Rio de Žaneire, Brazilijoje. Jungiasi su Atlanto vandenynu. Paplitęs didelis kiekis dumblių retina deguonies kiekį lagūnos vandenyse dėl ko lagūnoje mažėja žuvų populiacija.
Sportas
2007 m. Pan Amerikos žaidynių metu lagūnoje vyko baidarių ir kanojų irklavimo, akademinio irklavimo ir vandens slidžių sporto varžybos. 2016 m. lagūnoje vyks vasaros olimpinių žaidynių akademinio irklavimo bei baidarių ir kanojų sprinto varžybos.
Jozefas Alfredas Potockis
Grafas Jozefas Alfredas Henrikas Potockis (1895 m. balandžio 8 d., Šepetovka – 1968 m. rugsėjo 12 d., Lozana) – Lenkijos aristokratas ir diplomatas.
Biografija
1913 metais jo tėvas Josifas Mikalojus Ksaveras Potockis gavo nuo caro rūmų leidimą įkurti dvi ordinacijas savo sūnums: Antoninską (apie 25 000 ha) savo vyresniajam sūnui Romanui ir Koreckai (apie 24 000 ha) jaunesniajam sūnui Jozefui. Tokiu būdu po savo tėvo mirties Jozefas Potockis turėjo paveldėti Korecko ordinaciją. Sutinkamai Rygos taikos susitarimu broliai Potockiai negavo jiems pažadėtų ordinacijų.
1919–1922 metais Jozefas Alfredas Potockis buvo Lenkijos pasiuntinybės Londone sekretoriumi. 1929–1932 metais – pasiuntinio Londone patarėjas. 1934 metų vasarį tapo politinio departamento direktoriaus pavaduotoju ir vakarų skyriaus direktoriumi. Buvo taip pat Lenkijos pasiuntiniu Ispanijoje.
Buvo apdovanotas Atgimusios Lenkijos ordinu, Komandoro kryžiumi prancūziško Garbino legiono ordinu, portugališku Kristaus ordinu, brazilišku Pietų Kryžiaus 3 klasės ordinu (1934).
Po mirties „už nuopelnus daugelį metų diplomatinėje tarnyboje“ 1998 metais buvo apdovanotas du kartus Komandoro Kryžiaus ordinu už nuopelnus Lenkijos Respublikai (balandžio 20) ir Atgimusios Lenkijos Dižiojo Kryžiaus ordinu (rugsėjo 17).
Šeima ir vaikai
1930 m. spalio 8 d. Varšuvoje vedė kunigaikštytę Kristiną Mariją Pelagiją Radvilaitę (1908 m. lapkričio 15 d. – 2003 m. rugpjūčio 13 d.), 13-to Olykos ordinato kunigaikščio Jonušo Pranciškaus Ksavero Jozefo Labre Bronislavo Marijos Radvilos (1880–1967) ir kunigaikštytės Anos Jadvygos Marijos Luibomirskos (1882–1947) dukterį. Santuokoje gimė keturi vaikai:
Margava
Margava – kaimas rytinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Igliškėlių.
Semiatyčių Viešpaties Prisikėlimo cerkvė
Semiatyčių Viešpaties Prisikėlimo cerkvė  – cerkvė, esanti Semiatičės mieste. Cerkvė priklauso Semiatyčių Viešpaties Prisikėlimo parapijai. Cerkvė pastatyta 1999–2009 metais.
Baudieriškis
Baudieriškis arba Baldzieriškių ežeras – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajone, 8,5 km į šiaurę nuo Perlojos, Pakaršio miško pietiniame pakraštyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,26 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 130,1 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas aukštas ir sausas. Krantai apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurės vakaruose išteka upeliukas link toje pačioje pelkėje telkšančio mažo užankančio ežeriuko. Kiek atokiau į vakarus įsikūręs Pakaršio kaimas, į rytus – Biniūnų I kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Merkio baseino upelio Karmės baseinui.
Stanisław Małachowski
Stanislovas Malachovskis (1736 m. rugpjūčio 24 d. Konskiuose – 1809 m. gruodžio 29 d. Varšuvoje) buvo Gegužės trečiosios Konstitucijos signataras, Nuolatinės Tarybos narys (1776–1780 m.), nuo 1774 m. Karališkojo teismo maršalas ir Ketverių metų seimo maršalas (1788–1792 m.). 1782 m. karaliaus Stanislovo Augusto apdovanotas Baltojo erelio ordinu. thumb|170px|left|Antkapinis paminklas [[Varšuvos Šv. Jono Krikštytojo arkikatedra bazilika|Varšuvos Šv. Jono Krikštytojo arkikatedroje bazilikoje (fragmentas)]]
Biografija
Lenkijos bajorų Malachovskių giminės atstovas, herbo „Nalenč“ savininkas. Karūnos didžiojo kanclerio, grafo Jano Malachovskio (1698–1762), ir Izabelės Chumieckos antrasis sūnus.
Buvo Karūnos tribunolo maršalka; 1788 metais vienbalsiai buvo išrinktas seimo maršalka ir dalyvavo rengiant gegužės 3 d konstituciją.
Šeima
Buvo du kartus vedęs. Jo pirmoji žmona buvo Uršulė Huten-Čapska, Knišino seniūno Tomo Huten-Čapskio (1711–1784) dukterį, antrą kartą vedė jo seserį Konstanciją Huten-Čapską. Vaikų nei su viena žmona nesusilaukė.
Vikšrenis
Vikšrenis (Schoenus) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra apie 60 rūšių, paplitusių Europoje, Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje.
Lietuvoje auga dvi rūšys:
Arijandas Šliupas
Arijandas Šliupas (g. 1973 m. rugpjūčio 18 d. Šiauliuose) – Lietuvos politikas, vadybininkas.
Biografija
1997 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, 2007 m. – ISM Vadybos ir ekonomikos universitetą.
1995–2003 m. UAB DSV transporto vadybininkas. 2004–2005 m. UAB „Nordnet“ vykdantysis direktorius. 2005–2007 m. UAB „Balti logistika“ generalinis direktorius. 2007–2012 m. VĮ „Kauno aerouostas“ generalinis direktorius. Nuo 2012 m. rugsėjo iki gruodžio – UAB „Litcargus“ komercijos direktorius. Nuo 2012 m. gruodžio 21 d. iki 2016 m. Lietuvos Respublikos susisiekimo viceministras.
Stačiūnai
Stačiūnai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Lygumų ant Kruojos intako Obelės upelio kranto. Seniūnaitijos centras. Stovi Stačiūnų Šv. Lauryno bažnyčia (pastatyta 1811 m.; su varpine), 2007 m. restauruotas Stačiūnų vėjo malūnas (technikos paminklas), veikia Stačiūnų pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-83019). Yra veikiančios kapinės su Stačiūnų koplyčia.
miniatiūra|200px|left|Laikrodis skvere miniatiūra|200px|left|Akmuo Stačiūnų 330 m. jubiliejui (1999 m.)
Etimologija
Kaimo vardas – dvarininkinis vietovardis, kilęs nuo XVII a. dvarininko Stačiunevičiaus pavardės.
Istorija
Vietovė apgyvendinta žalvario amžiuje. 1916 m. pro kaimą vokiečių kariuomenė nutiesė 600 mm vėžės pločio geležinkelį Gubernija–Pasvalys. Geležinkelio stoties statybos darbų metu rastas III a. – XI a. kapinynas, kuriame rasta įkapių, papuošalų. Kasant žvyrą kapinynas suardytas.
1922–1972 m. pro Stačiūnų geležinkelio stotį važinėjo krovininiai ir keleiviniai traukiniai į Biržus. 1923 m. bažnytkaimyje ir kaime buvo 58 sodybos ir 331 gyventojas. Buvo pašto skyrius, pradžios mokykla, vaistinė, policijos nuovada, rajono agronomas, kelios parduotuvės. Sovietinės okupacijos metais buvo Gegužės 1-osios kolūkio centrinė gyvenvietė.
Daniel Tammet
thumb|160px|Daniel Tammet Reikjaviko universitete
Daniel Tammet (g. 1979 m. sausio 31 d. Londone) – britas, turintis aukštafunkcinį autistinį savanto sindromą, pasižymintis ypatingais matematiniais ir lingvistiniais gebėjimais.
Jo vaikystę paveikė Aspergerio sindromas, sinestezija, epilepsijos priepuoliai. Tametas įsivaizduoja skaičius, kaip turinčius unikalią formą, spalvą, sudėtį, jausmą. Jis skaičiuoja ne įprastiniu būdu, jam reikiamas atsakymas tiesiog atsiranda mintyse. Tametas sugeba atlikti matematinius veiksmus mintinai su dideliais skaičiais, atgaminti 22 514 skaičiaus pi ženklų po kablelio.
Tametas taip pat pasižymi unikaliu gabumu kalboms. Jis per savaitę sugebėjo išmokti islandų kalbą ir ja bendravo televizijos laidoje. Jis taip pat dar yra išmokęs prancūzų, vokiečių, ispanų, suomių, estų, lietuvių, rumunų, valų, esperanto kalbas.
Javoras
Javoras  – miestas pietvakarių Lenkijoje. 23 681 gyventojas (2014 m. duomenys). Priklauso Žemutinės Silezijos vaivadijai. Javoro rajono administracinis centras. Nutolęs 61 km į vakarus nuo Vroclavo.
Mieste esanti protestantų Taikos bažnyčia 2001 m. UNESCO įtraukta į pasaulio paveldo sąrašą. Javoras, iki 1945 m. priklausė Lenkijai, Bohemijai, Austrijos imperijai, Prūsijai ir Vokietijai.
Haliampolis
Haliampolis – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Beižionių, prie kelio ir Vuolastos aukštupio. Į pietus nuo kaimo gausu pelkynių.
Raudonblakės
Raudonblakės (Pyrrhocoridae) - negausi blakių šeima. Lietuvoje gyvena tik vienas šios šeimos atstovas - blakė kareivėlis.
Virbinis gluosnis
Virbinis gluosnis arba virbis (Salix pentandra) – gluosninių (Salicaceae) šeimos mažas medis arba krūmas.
Užauga 3–12 m aukščio, daugiašakis, laja netaisyklinga. Lapai tamsiai žali, blizgūs, lancetiški, lygiakraščiai, iki 12 cm ilgio ir 3-4 cm pločio. Augalas dvinamis. Žirginiai išauga vėlyvą pavasarį, augalui jau sulapojus: vyriški žirginiai geltoni, 2-5 cm ilgio, moteriški žalsvi, 1,5-3 cm ilgio. Vaisius – maža dėžutė, su daugybe smulkių, vėjo išnešiojamų sėklų.
Lietuvoje dažnas. Auga užliejamose pievose, paupiuose, šlapynėse, tarpinėse pelkėse, žemapelkių pakraščiuose. Dekoratyvus.
thumb|left|200px|Virbinio gluosnio lapai
Bebrukas
Bebrukas – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajone, 7,5 km į šiaurę nuo Perlojos. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,28 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 130,4 m. Krantai aukštoki. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į šiaurę įsikūręs Biniūnų I kaimas, į pietus – Tolkūnų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Merkio baseino upelio Karmės baseinui.
Gubernija (Šiauliai)
Gubernija – šiaurinė Šiaulių miesto dalis. Ribojasi šiaurėje su Vinkšnėnais, Bridais, Sutkūnais, rytuose su Ginkūnais, pietuose su Didždvariu, rytuose geležinkelis skiria nuo Medelyno.
thumb|left|Gubernijos „Lietūkio“ elevatorius thumb|left|[[Gubernijos geležinkelio stotis]]
Etimologija
Gubernijos pavadinimas atsirado po 1768 m., kai Šiaulių ekonomijos valdytojas Antanas Tyzenhauzas ekonomiją padalino į keturias – Šiaulių, Joniškio, Žagarės ir Gruzdžių gubernijas. Kiekviena tokia gubernija savo ruožtu buvo suskirstyta į raktus. Raktą sudarė dvaras su jam priklausančiais sodžiais. Į palivarką buvo perkelta ekonomijos administratoriaus, vadinto gubernatoriumi, rezidencija, todėl ekonomijos Šiaulių gubernijos centriniam dvarui ir prigijo Gubernijos vardas.
Istorija
Ekonomijos rūmuose greta dabartinės AB „Gubernija“ buvo įsikūrusi dvarų administracija, čia lankydavosi ekonomijos valdytojai ir nuomotojai. Patikimų žinių, kaip atrodė pirmasis Gubernijos dvaras ant buvusio Vinkšnos ežero kranto, mažai, tik užsimena apie jį ir Šiaulių ekonomijos istorijos autorius Mauricijus Griškevičius, tačiau iš parko likučių ir Dvaro gatvės, jungiančios senąją dvarvietę su Didždvariu, galima numanyti apie buvusios dvaro sodybos vietą. Vėliau ekonomijos centras perkeltas į Didždvarį.
Augant dvarui, buvo nugriautas senas malūnas, stovėjęs prie Vinkšnos ežero ir nuleistas šio ežero, tyvuliavusio nuo dabartinės Tilžės gatvės į šiaurės vakarus beveik iki Sutkūnų, vanduo. Laikui bėgant ežeras užako, jį beprimena Vinkšnėnais vadinama vietovė. Į greta dvaro įkurtas audimo, verpimo manufaktūras valstiečiai buvo varomi dirbti nemokamai.
1795 m. Rusijos imperatorė Jekaterina II Šiaulių ekonomiją su centriniu dvaru atidavė savo favoritui Platonui Zubovui. Jis pradėjo ekonomijos ir jos dvarų atnaujinimą. 1799 m. pradėta alaus daryklos, veikusios, kaip manoma, nuo 1675 m. rekonstrukcija. Tai liudija išlikusi data ant kertinio bravoro akmens. Ji truko daugiau kaip dešimtį metų. Rekonstrukcijos metu buvo keičiami pamatai, išplėsta pati įmonė. Pastatų pamatai ir sienos buvo išmūrytos iš lauko akmenų, o sienų angų apdailai panaudotos degto molio plytos. Šio laikotarpio mūro sienos ir angų apdailos fragmentai yra išlikę iki mūsų dienų.
Platonui Zubovui mirus 1827 m. po teismų Šiaulių, Joniškio ir kitus dvarus Lietuvoje paveldėjo brolis, Rusijos kariuomenės generolas majoras Dmitrijus Zubovas. Nikolajus Zubovas (1832–1898) pradėjo Gubernijos pramonės plėtrą, kurią tęsė jo sūnus Vladimiras Zubovas (1862–1933).
Notingamas
Notingamas – miestas vidurio Anglijoje, prie Trento upės; Notingamšyro grafystė centras. Lengvosios pramonės centras, mašinų, vaistų pramonė. Yra universitetas, dailės muziejus, pilis (XI a.), gotikinė Šv. Marijos bažnyčia (XV a. pabaiga), klasicizmo rotušė (XVIII a.).
Gubernija (Šiauliai)
Istorija
1877 m. pradėjo veikti garo malūnas, vėliau pastatyta statybinių medžiagų (alebastro) gamykla. 1899 m. Gubernijoje įkurtos mechaninės dirbtuvės ir liejykla, kur buvo gaminami plūgai, kuliamosios mašinos, pieninių ir lentpjūvių įrengimai, liejamas varis ir ketus.
Notingamas
Notingamas ilgą laiką buvo svarbus angliakasybos centras, tačiau dabar anglies gavyba praktiškai nebevykdoma.
Futbolas
Mieste 1996 m. vyko X Europos futbolo čempionatas. Žymiausi klubai:
Gubernija (Šiauliai)
Istorija
Zubovai rūpinosi ūkininkavimo kultūra, aktyviai dalyvavo žemės ūkio parodų rengime, kūrė žemės ūkio mokyklas, Šiaulių ekonomijos archyvui sutvarkyti buvo pasamdyti Jonas Jablonskis ir Augustinas Janulaitis.
Rytiniame Gubernijos pakraštyje iškilo brolių Nurokų odos apdirbimo fabrikas. 1908 m. jame buvo įrengtas elektrinis apšvietimas – pastatyta šiluminė elektrinė su „Schuckert & Co.“ garo katilu, garo mašina ir nuolatinės srovės generatoriumi.
1902 m. grafo V. Zubovo alaus daryklos, garo malūno ir ketaus liejyklos poreikiams Gubernijoje buvo sumontuota nedidelės galios elektros stotis, kurios gaminama energija buvo naudojama ne tik apšvietimui, bet ir gamyboje. Apšvietimui buvo panaudota 110 kaitrinių 16 žvakių lempų, todėl vakarais šis rajonas gražiai atrodydavo.
1905 m. Gubernijoje pradėjo veikti Zubovų pastatyta keturių skyrių pradžios mokykla.