cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vidas Mikalauskas
Biografija
1978–1979 m. Maišiagalos vidurinės mokyklos geografijos mokytojas, 1979–1983 m. Marcinkonių vidurinės mokyklos kūno kultūros mokytojas. 1983–1986 m. ir 1996–1997 m. Varėnos sporto mokyklos rankinio treneris. 1986–1987 m. sporto draugijos „Nemunas“ pirmininkas. 1987–1996 m. Varėnos rajono kūno kultūros ir sporto komiteto pirmininkas, Sporto sektoriaus vedėjas.
1995–2015 m. ir nuo 2018 m. Varėnos rajono savivaldybės tarybos narys. 1997–2011 m. ir 2013–2015 m. Varėnos rajono savivaldybės meras. 2011–2013 m. Varėnos rajono savivaldybės mero pavaduotojas. 2015–2016 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys.
1995–2005 m. Lietuvos centro sąjungos, 2005–2011 m. Lietuvos centro partijos narys, Varėnos skyriaus pirmininkas. 2011–2018 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys.
1996–2009 m. Lietuvos rankinio federacijos viceprezidentas. 2000–2007 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos viceprezidentas.
Šeima
Žmona Irena. Vaikai: Jurgita, Tautvydas.
BMW 7 serija
miniatiūra|BMW i7 (nuo 2023 m.) miniatiūra|BMW i7 (interjeras)
Ramsaro konvencija
thumb|200px|right|Ramsaro konvencijos logotipas
BMW 7 serija
BMW 7 serija – aukščiausios klasės prestižinis automobilis, gaminamas standartiniu arba prailgintu sedano kėbulu. 7 serijos modelis – tai BMW AG flagmanas. Pirmieji 7 serijos BMW automobiliai pasaulį išvydo 1977 metais. Ši serija apima septynias kartas:
Ramsaro konvencija
Ramsaro konvencija (pilnas pavadinimas Jungtinių Tautų Konvencija dėl pelkių, turinčių tarptautinę reikšmę, ypač vandens ir pelkių paukščių apsaugai) – tarptautinė sutartis, kuria įsipareigojama saugoti ir atsakingai naudoti pasaulio pelkes ir kitas šlapynes. Pasirašyta 1971 m. vasario 2 d. šiaurės Irano mieste Ramsare. Įsigaliojo nuo 1975 m.
Ramsaro konvencijos tikslas – išsaugoti svarbiausias žemės šlapynes (pelkes, ežerynus, upių deltas, lagūnas, maršas ir kt.), kurios yra svarbi retų augalų ir gyvūnų buveinė, daro didelę įtaką vietovės ekosistemai, klimatui, gyvenamosioms sąlygoms. Svarbiausios tokios šlapynės yra įtraukiamos į Ramsaro tarptautinės svarbos šlapynių sąrašą, joms taikomi išskirtiniai apsaugos reikalavimai.
2018 m. spalio mėn. duomenimis konvenciją yra pasirašę 170 šalių, kuriose yra virš 2200 Ramsaro objektų, užimančių bendrą daugiau nei 2,1 mln. km² plotą. Daugiausia Ramsaro objektų yra Jungtinėje Karalystėje (169), o didžiausią plotą užima Bolivijoje (148 000 km²).
Lietuva konvenciją ratifikavo 1993 m. Į Ramsaro vietovių sąrašą įtrauktas Čepkelių rezervatas, Kamanų rezervatas, Viešvilės rezervatas, Žuvinto rezervatas, Nemuno deltos regioninis parkas.
526 m.
526 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Burata
thumb|right|250px|Maža burato sūrio porcija Burata (it. Burrata) – šviežias itališkas sūris, gaminamas iš mocarelos sūrio ir grietinėlės. Burata sūrio paviršius sudarytas iš mocarelos sūrio, o viduje yra sumaišyta grietinėlė su mocarela, todėl burata yra neįprastai tiršto pavidalo. Kai kuriais atvejais paviršinis sluoksnis daromas iš mocarelos, sumaišytos su sviestu. Žodis „burata“ itališkai reiškia sviestuotas.
Burata sūris yra gaminamas Apulijos regione, pietų Italijoje. Jis gaminamas iš karvės pieno, šliužo fermento ir grietinėlės. Manoma, kad pirmą kartą šis sūris buvo pagamintas 1900 arba 1920 m. Andrijos mieste.
Geriausios būklės burata sūris išsilaiko iki 24 val. atidarius įpakavimą. Šis sūris labai tinka su salotomis, traškia duona, kumpiu, šviežiomis daržovėmis ar makaronais.
Ramsaras
Ramsaras  – miestas šiaurės Irane, Mazenderano provincijoje, Kaspijos jūros pakrantėje. Į pietus nuo miesto stūkso Elburso kalnai.
Ramsaras žymus savo radioaktyviomis karštosiomis versmėmis. Čia fiksuojamas didžiausias natūralus radioaktyvumas Žemėje (iki 260 mSv).
Kreivoji (Šalčininkai)
Kreivoji – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Poškonių.
Aleksandrijos muchafaza
Aleksandrijos muchafaza  – muchafaza Egipto šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje. Ribojasi su Matruho muchafaza vakaruose bei Beheiros muchafaza rytuose ir pietuose. Administracinis centras – Aleksandrija.
Miestai
Muchafaza apima Aleksandriją ir jos priemiesčius: Agamį, Borg el Arabą, Abu Kirą ir kt.
Jūra (reikšmės)
Jūra gali reikšti:
Seksualumas
Seksualumas ( – 'susijęs su lytimi, seksu') – tai sąvoka, apimanti su lytimi ir seksu susijusius jausmus, artimumą (intymumą) bei elgesį tarp žmonių. Seksualumas dažnai yra tam tikras meilės, simpatijos ar dėmesio patraukimo būdas: tam tikra apranga, elgsena, bendravimo būdas (flirtas).
Mokslas, nagrinėjantis žmogaus seksualumą, vadinamas seksologija. Žmogaus seksualumas apima labai daug įvairių elgesio manierų ir procesų, kurie turi fiziologinius, psichologinius, socialinius, kultūrinius, politinius, religinius ir dvasinius pagrindus. Be to, seksualumą nagrinėja ir filosofija (ypač etika ir moralė) bei teologija. Menas kaip kultūros išraiška iš dalies nusako tam tikros visuomenės grupės, kultūros ar laikmečio požiūrį į seksualumą. Beveik visose kultūrose yra teisiškai apibrėžtos vienokios ar kitokios seksualumo išraiškos formos, kurios yra įvairios priklausomai nuo kultūros, šalies ir laikmečio.
Evoliucinė teorija
Žmonės yra vieni iš 3 proc. pasaulyje egzistuojančių monogamiškų žinduolių. Tačiau įvairiose kultūros monogamiški santykiai labiau paplitę nei poligamiški. Evoliucinė teorija teigia, kad vyrų ir moterų paskatos, tiek trumpalaikių, tiek ilgalaikių santykių perspektyvoje skiriasi. Trumpalaikiuose santykiuose vyrams svarbesnė lytinių partnerių įvairovė bei jų išvaizda, moterims – dominuojančių, protingų, kūrybingų partnerių asmenybės savybės. Ilgalaikiuose santykiuose vyrai labiau linkę rinktis jaunas, vaisingo amžiaus merginas. Moterims svarbesnis vyrų brandumas, jų finansiniai ištekliai, ambicijos, socialinė padėtis.
Lytinė pakraipa
Pasak A. Giddenso, visose visuomenėse dauguma žmonių yra heteroseksualai – jie jausminiams ryšiams ir seksualiniams malonumams ieško priešingos lyties. Kiekvienoje visuomenėje heteroseksualumas sudaro santuokos ir šeimos pagrindą. Tačiau gyvuoja daug mažumų, turinčių savus seksualinius skonius bei poreikius. Kitiems žmonėms būdingas homoseksualumas, biseksualumas, transseksualumas.
Vakarų kultūroje
XIX a. religinius seksualumo pagrindus iš dalies pakeitė medicinos nuostatos. Tačiau dauguma ankstyvųjų raštų, sukurtų gydytojų, seksualinę elgseną apibūdina taip pat griežtai kaip ir bažnyčia. Kai kurie autoriai manė, kad bet koks seksualinis aktyvumas, nesusijęs su giminės pratęsimu daro fizinę žalą. Viktorijos laikais nestigo seksualinės veidmainystės. Manyta, kad doros moterys yra frigidiškos, o sutuoktinių meilę priima tik iš pareigos. Kita vertus, didmiesčiuose klestėjo prostitucija, kuri dažnai būdavo toleruojama, o palaidos moterys laikytos visiškai kita rūšimi, nepanašia į jų garbiąsias seseris. Iš pažiūros santūrūs ir dori vyrai lankydavosi pas prostitutes ar meilužes, į tai žvelgta atlaidžiai. Tačiau, jei paaiškėdavo, kad meilužį turi moteris, visuomenė pasmerkdavo jos elgesį ir viešai jos šalindavosi. Skirtingi požiūriai į vyrų ir moterų lytinį aktyvumą sukūrė dvigubą standartą, kuris ilgai gyvavo ir kurio liekanos reiškiasi iki šiol.
Natūriniai mainai
thumb|250px|Natūriniai mainai
Musis
Musis  – upė Indonezijoje, Sumatros saloje, Pietų Sumatros provincijoje. Prasideda Barisano kalnagūbryje salos centrinėje dalyje. Teka į šiaurės rytus pelkėta lyguma. Įteka į Bankos sąsiaurį, sudaro deltą.
Didžiausi intakai: Komeringas, Ravasas, Batangaris, Lekas, Lakitanas, Kelingis, Lematangas, Semangusas, Oganas. Upė vandeninga ištisus metus, laivuojama 360 km nuo žiočių ruože, jūriniais laivais – 85 km ruože. Musio deltoje įsikūręs Palembango uostamiestis.
Natūriniai mainai
Pirmykštėje visuomeninėje bendruomenėje buvo naudojamas tik toks prekybos būdas. Tais laikais žmonės nežinojo kas yra pinigai, o jei jie ir buvo, tai dažnai buvo suprantami kaip prekė. Žmonės vietoj pinigų naudojo vertingesnius, ilgiau galinčius išsilaikyti daiktus, tokius, kaip žvėrelių kailius, grūdus, kriaukles, metalų lydinius.
Dabartiniais laikais dar pasitaiko, kad žmonės apsikeičia daiktais. Taip pat natūriniai mainai išauga hiperinfliacijos laikotarpiu, kai žmonėms sunkiau nustatyti tikrą daiktų kainą pinigais ar iš vis nenori turėti nuvertėjančių pinigų. Vykdant natūrinius mainus stengiamasi iš karto apsikeisti lygiavertėmis prekėmis.
Nuorodos
Mainų svetainės Lietuvoje:
Jacopo Caraglio
thumb|Jacopo Caraglio portretas (dail. [[Paris Bordone)]] Jacopo Caraglio, Giovanni Giacomo Caraglio, Giovanni Jacopo Caraglio, Jonas Jokūbas Karaljas (g. 1500/1505 m. Veronoje – m. 1565 m. Krokuvoje) – italų graveris, juvelyras, medalininkas, vėlyvojo Italijos Renesanso atstovas, dirbęs Italijoje, Lenkijoje ir Lietuvoje.
Italijoje G.G.Caraglio specializavosi vario raižiniuose pagal kitų dailininkų (Marcantonio Raimondi, Rosso Fiorentino) piešinius ir tapybos darbus.
Lenkijos ir Lietuvos periodu dailininkas daugiau kūrė medalius, plaketes, kamėjas.
G.G.Caraglio atstovavo manieristinei brandžiojo ir vėlyvojo Renesanso krypčiai, jo darbams būdingas puošnumas ir dekoratyvumas, sudėtingi vaizduojamų žmonių figūrų rakursai grafikoje, prabangių medžiagų (auksas, perlai, brangūs akmenys) naudojimas papuošalų gamyboje, kruopštus detalizavimas.
Biografija
Iki 1527 m. – vadinamojo Romos apiplėšimo, dirbo Romoje. Paskui veikė Venecijoje ir Parmoje. 1538 m. atvyko į Lenkiją. 1545 m. buvo įrašytas į Žygimanto Augusto dvaro auksakalių sąrašą. 1552 m. Krokuvos miesto magistratas jam suteikė miesto piliečio teises, tais pačiais metais Žygimantas Augustas dailininkui suteikė indigenatą (Lenkijos bajoro privilegiją).
Lietuvoje lankėsi ir gyveno (su Žygimanto Augusto dvaru) 1545–1548, 1554–1556, 1559–1560, 1561–1562 m.
Alksnėnų apylinkė
Alksnėnų apylinkė sovietmečiu buvo:
Jura (reikšmės)
Jura gali reikšti:
Laučiūniškės apylinkė
Laučiūniškės apylinkė (arba Laučiuniškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Salako valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gubavos apylinkės ir Kazitiškio apylinkės.
528 m.
528 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Jonavos turgus
thumb|Jonavos turgus iš šono thumb|Automobilių aikštelė prie turgaus Jonavos turgus – prekyvietė (turgus) Jonavos rajone. Pagrindinis – Jonavos miesto centre (Turgaus g. 7; kitas – Fabriko g.). Atitinkama vieta nuo seno žinoma kaip turgaus prekyvietė; jos gatvė pavadinta Turgaus vardu.
Istorija
1750 m. Augusto III M. Kosakovskienei suteiktoje privilegijoje tarp kitų tautos atstovų minimi kaip galimi būsimi gyventojai (…įkurti Jonavos miestelį, leisti jame turgus ir prekymečius, apgyvendinti laisvus įvairių religijų žmones, t. y. krikščionis, totorius, žydus…).
1836 m. nutiesus traktą Peterburgo-Varšuva, vystėsi prekyba augo Jonavos gyventojų skaičius. Miestelyje padaugėjo pirklių, taip pat atvykstančių į turgus ir muges. Jonavos turgūs ir mugės garsėjo grūdų, arklių prekyba. Tarpukariu mugės Jonavoje vykdavo retai, daugiausia prekiauta tik turgų dienomis.
2010 m. turgus atnaujintas, įrengtas stogas, atnaujintos tvoros, įrengti atskiri vidaus prekystaliai, paviljonai.
Vytautas Vaškelaitis
Vytautas Vaškelaitis – ekonomistas, Vilniaus universiteto (VU) profesorius, habilituotas daktaras.
Biografija
Baigė ekonomikos studijas. 1980 m. gruodžio 29 d. Ekonomikos institute apgynė disertaciją tema „Technikos pažangos ekonominio mechanizmo tobulinimas gamybiniame susivienijime (Prietaisų gamybos pramonės pavyzdžiu)“, ekonomikos mokslų kandidatas; socialinių mokslų (ekonomikos krypties, 04 S) daktaras.
1988 m. balandžio 21 d. SSRS mokslų akademijos ekonomikos institute apgynė disertaciją tema „Sąveikos tarp sąjunginių respublikų socialinio ekonominio ir mokslinio-techninio vystymo valdymo mechanizmas“, ekonomikos mokslų daktaras (habilituotas socialinių mokslų (ekonomikos krypties, 04 S) daktaras).
Kazys Mockus
Kazys Mockus (1910 m. liepos 4 d. Rikantuose, Kelmės rajonas – 1972 m. sausio 8 d. Bostone, JAV) – Lietuvos pedagogas, žurnalistas, vertėjas.
Biografija
1941 m. Telšiuose įsteigė Žemaičių meno ir mokslo centrą, jam vadovavo. 1941 m. Telšiuose įsteigė ir redagavo savaitraštį „Žemaičių žemė“, iki 1944 m. buvo jo redaktorius (slapyvardis K. M.). 1942–1944 m. kartu su P. Geniu redagavo ir leido „Žemaičių kalendorių“. 1942 m. išleido knygelę „Žemaičių kankiniai“, kurią 1955 m. Lietuvos išlaisvinimo komitetas buvo išleidęs ir prancūziškai.
1944 m. pasitraukė iš Lietuvos. Gyveno Vokietijoje, kur tęsė pedagoginį darbą, aktyviai dalyvavo užsienio lietuvių kultūriniame ir politiniame gyvenime, bendradarbiavo spaudoje, buvo „Lietuvių enciklopedijos“ bendradarbis.
SC União Torreense
Istorija
1917 m. gegužės 1 d. įkurtas klubas. Rungtyniavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Pateko į Trečią lygą.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje ir užėmė devintą vietą.
Vytautas Mizaras
(g. 1974 m. rugpjūčio 20 d. Babruose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos teisininkas. Konstitucinio Teismo teisėjas, VU TF Privatinės teisės katedros vedėjas, profesorius.
Biografija
Baigė Avižienių pradžios mokyklą, 1992 m. – Veisiejų vidurinę mokyklą (pastarąją aukso medaliu). 1992–1997 m. studijavo VU Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. Gavęs stipendiją, 1997–1998 m. studijavo Frankfurto universitete, labai gerai baigė podiplomines teisės studijas, teisės magistras (LL. M.).
1998–2002 m. studijavo VU Teisės fakulteto doktorantūroje, 2002 m. gegužės 23 d. apgynė disertaciją tema „Civiliniai autorių teisių gynimo būdai“ (vėliau išleido to paties pavadinimo monografiją), socialinių mokslų (teisės krypties) daktaras. 2009 m. gegužės 5 d. atliko habilitacijos procedūrą (tyrimo tema „Autorių teisių apsaugos ir kitų intelektinės nuosavybės teisių gynimo teoriniai ir praktiniai aspektai“).
Gavęs stipendijas (skirtas jauniesiems mokslininkams), stažavosi Pavijos universitete (tyrimų apsikeitimų ES Phare programa, Italija, 1999), J. V. Gėtės universitete (Vokietija, 2003 m., 2006 m. sausio mėn.), Miuncheno Makso Planko intelektinės nuosavybės, konkurencijos ir mokesčių teisės institute (Vokietija, 2001 m. birželio-gruodžio mėn., 2006 m. liepos-rugsėjo mėn., 2007 m. rugpjūčio-lapkričio mėn., 2008 m. liepos-gruodžio mėn., 2010 m. liepos-gruodžio mėn.).
1999 m. rugsėjo mėn. – 2001 m. liepos mėn. LR teisingumo ministro patarėjas civilinės teisės ir civilinio proceso klausimais (koordinavo LR civilinio kodekso projekto ir LR civilinio proceso kodekso projekto rengimą ir priėmimą), Pretendentų į teisėjus egzamino komisijos narys (2002–2005 m.); 2002 m. spalio 17 d. – 2006 m. praktikuojantis advokatas, advokatų profesinės bendrijos „Jurevičius, Bartkus ir partneriai“ vadybininkas, patarėjas (sritis – verslo teisė).
Dalyvauja tarptautiniuose mokslo projektuose.
LR civilinio kodekso komentarų, įvairių knygų bendraautoris. Skelbia straipsnius intelektinės nuosavybės teisės, atskirų sutarčių rūšių temomis Lietuvos ir užsienio teisės mokslo leidiniuose.
Jonas Beržanskis
Jonas Gediminas Beržanskis-Klausutis (1862 m. rugpjūčio 25 d. Pluogų vienkiemyje, Viekšnių valsčius, Rusijos imperija – 1936 m. liepos 12 d. Kaune) – Lietuvos istorikas, žurnalistas, visuomenės veikėjas.
Aston Martin One-77
thumb|220px|Aston Martin One-77
Jonas Beržanskis
Biografija
Išsilavinusiems lietuviams caro vyriausybė trukdė dirbti Lietuvoje. Todėl Jonas išvyko į Varšuvą ir ten susirado tarnybą. Čia jis susipažino su V. Kudirka, kartu su juo įsteigė laikraštį Varpas ir tapo vienu aktyviausių jo bendradarbių, pasirašydamas Dagio, j – b, Klausučio slapyvardžiais. 1889, 1890, 1892–1895 m. „Varpe“ skelbė publikacijas svarbiais to meto visuomeniniais klausimais. Vėliau atsidėjo istoriniams tyrinėjimams ir rečiau rašė į spaudą, pamažu nutolo ir nuo visuomeninio darbo. Daug laiko praleisdavo archyvuose, ieškodamas įrodymų, kad Pluogų Beržanskų giminė yra Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino palikuonys, o jų giminės pilna pavardė – Gediminas-Beržanskis-Klausutis.
Aston Martin One-77
Aston Martin One-77 – sportinis „Aston Martin“ automobilis pristatytas 2009 metais Ženevos automobilių parodoje. Buvo pagaminta ribota 77 vienetų partija (todėl toks automobilio pavadinimas). Kaina siekia 1 200 000 £.
Savybės
Aston Martin One-77 turi pilnai anglies pluošto važiuoklę, rankų darbu išdirbtą aliumininį kėbulą ir 7,3 litrų V12 variklį su daugiau kaip 700 AG (520 kW) galia. Variklis yra atmosferinis ir turės 6 greičių pusiau automatinę pavarų dėžę, reguliuojamo aukščio pakabą, dinaminę stabilumo kontrolę ir keraminius anglies pluošto stabdžius. Didžiausias automobilio greitis bus 320 km/h, nuo 0-100 km per valandą spurtuos per maždaug 3,5 sekundės.
Jonas Beržanskis
Biografija
1892 m. dirbo Petrapilyje, 1893 m. – Krasnoufimske, vėliau – Ilūkstėje, Lepelyje. 1905 m. gruodžio 4-6 dienomis aktyviai dalyvavo Didžiajame Vilniaus Seime.
1918 m. iš Rusijos grįžo į Lietuvą, dirbo Finansų ministerijoje, buvo paskirtas Vyriausiosios valstybinės komisijos karo metais padarytiems Lietuvos valstybei nuostoliams apskaičiuoti pirmininku.
1932 m. apdovanotas Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino Tėvūno laipsnio ordinu.
Urna su J. Beržanskio palaikais 2009 m. palaidota Romainių kapinėse.
Kremesiškės
Kremesiškės – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kamajų.
529 m.
529 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Florence and the Machine
Florence and the Machine (stilizuotai Florence + the Machine) – anglų indie rock grupė, susidedanti iš pagrindinės atlikėjos Florence Welch, Isabella Summer, taip pat bendradarbiauja su kitais atlikėjais, kurie sukuria fono muziką. Prieš pasiekdama sėkmę, grupės muzika susilaukė daug pagyrų visoje muzikos žiniasklaidoje, ypač iš BBC. BBC labai prisidėjo grupės kelyje į pasisekimą reklamuodami „Florence and the Machine“ kaip „BBC Introducing“ dalį.
Grupės debiutinis albumas „Lungs“ buvo išleistas 2009 m. liepos 6 d. ir pirmas penkias savaites išsilaikė antroje vietoje pagal JK albumų populiariausių įrašų sąrašą. 2010 m. sausio 17 d., po 28 savaičių, albumas pasiekė aukščiausiąją poziciją. Nuo 2010 m. spalio albumas buvo Jungtinės Karalystės top keturiasdešimtuke 65 savaites iš eilės. Tai tapo labiausiai parduodamas albumas 2009 m. ir 2010 m. Antras studijinis grupės albumas „Ceremonials“ buvo išleistas 2011 m. spalį; jis debiutavo pirmas Jungtinėje Karalystėje ir šeštas JAV.
Aprašoma, kad grupės „Florence and the Machine“ muzika yra įvairių žanrų kaip rokas ir soulas mišinys. „Lungs“ laimėjo MasterCard Britų albumo apdovanojimą 2010 m. BRIT Awards apdovanojimuose. 53-iuose Grammy apdovanojimuose grupė buvo nominuota Geriausio naujo atlikėjo nominacijoje. Be to, grupė pasirodė 2010 m. MTV video muzikos apdovanojimuose ir 2010 m. Nobelio taikos premijos koncerte.
2007 m: susikūrimas ir ankstyvoji veikla
2007 m. Welch įrašė dainą su grupe „Ashok“, kurie išleido albumą, pavadinimu „Plans“, per „Filthy Lucre/About“ įrašų studiją. Albume buvo ankstyvoji jos dainos „Kiss with a Fist“, kuri vėliau tapo hitu, versija. Tada ji vadinosi „Happy Slap“. Welch pasirašė kontraktą su „Ashok“ vadybininku, bet pradėjo nujausti, kad esanti „netinkamoje grupėje“ ir nutraukė tą kontraktą. „Florence and the Machine“ vadybininkas yra Mairead Nash (vienas iš „Queens of Noize“ DJ dueto). Jis nusprendė būti grupės vadybininku, kai apsvaigusi Welch sekiojo jį į tualetus viename klube ir dainavo Etos Džeims 1962 m. dainą „Something’s Got a Hold on Me“.
2008–2010 m.: „Lungs“
thumb|left|Pagrindinė vokalistė Florence Welch Singapūre, 2010 m. 2009 m. liepos 6 d. Jungtinėje Karalystėje „Florence and the Machine“ išleido savo debiutinį albumą „Lungs“. Albumą prodiusavo James Ford, Paul Epworth, Steve Mackey ir Charlie Hugall. Dauguma kūrinių buvo parašyta kaip sąsaja su laikinu Welch ir jos buvusio vaikino išsiskyrimu. Welch sakė: „Jam nepatinka kai apie tai kalbu. Todėl smagu apie tai dainuoti“. Oficialiai albumas su dainų sąrašu buvo išleistas „Rivoli Ballroom“, Brokle, pietryčių Londone. JK albumas pasiekė pirmąja, o Airijoje – antrąją vietą. Nuo 2009 m. rugpjūčio JK buvo parduota daugiau nei 100 tūkst. kopijų, o iki rugpjūčio 10 d. albumas penkias savaites buvo antroje vietoje. Po 2009 m. liepos 25 d. parsisiunčiamos versijos išleidimo JAV, albumas užėmė 17 vietą Billboard Top Heatseekers populiariausių įrašų sąraše, o vėliau – ir pirmąją vietą. Kompaktiniai diskai JAV išleisti spalio 20 d. įrašų studijos „Universal Republic Records“.
Tauragės muzikos mokykla
Tauragės rajono muzikos mokykla – moksleivių meno mokymo įstaiga, kurioje mokoma groti, dainuoti. Mokykla įsikūrusi Tauragėje, Dariaus ir Girėno g. 11A, vadovas Robertas Kazlauskas. Mokymo įstaigos kodas – 190473210. Yra filialas Skaudvilėje.
Mokykla įkurta 1954 m., joje dirba 43 darbuotojai. Tai neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla, kurioje veikia fortepijono, smuiko, gitaros, akordeono, kanklių, pučiamųjų instrumentų, chorinio dainavimo klasės. Muzikos mokykloje laukiami ir tie, kurie savo muzikinius gebėjimus nori tobulinti pagal specialiai parengtą muzikos mėgėjų programą.
Anksčiau šioje vietoje veikė Tauragės mokytojų seminarija (ant priekinės sienos atidengta atminimo lenta).
Reorganizacija
65-etį minėjusioje Muzikos mokykloje 2019 m. mokykloje dirbo 27 mokytojai, 11 personalo darbuotojų, mokėsi 283 mokiniai. Jau kelis dešimtmečius su pertraukomis veikė Muzikos mokyklos filialas Skaudvilėje. Buvo svarstomas šios mokyklos ir Moksleivių kūrybos centro (MKC) sujungimo klausimas. MKC lankė 554 vaikai, dirbo 20 pedagoginių darbuotojų. MKC dominavo meninės krypties būreliai, buvo populiarūs technologijų užsiėmimai.
Vilius Telis
thumb|200px|Viliaus Telio ir jo sūnaus statula [[Altdorfas|Altdorfe (Richard Kissling, 1895 m.)]] Vilius Telis (vok. Wilhelm Tell, pranc. Guillaume Tell, it. Guglielmo Tell) – legendinis herojus, kurio istorinis autentiškumas diskutuojamas, gyvenęs Urio kantone Šveicarijoje XIV a.
Legenda
Vilius Telis iš Biurgleno buvo patyręs šaulys su lanku. Tuo metu Habsburgų imperatoriai siekė valdyti Urį. Hermanas Gesleris, austrų paskirtas Altdorfo vogtas, liepė pastatyti stulpą miesto aikštėje su jo skrybėle viršuje ir įsakė vietiniams jai lenktis. Kai pro šalį ėjęs Vilius Telis nenusilenkė, buvo suimtas. Jis buvo priverstas šauti į obuolį ant sūnaus Valterio galvos, nes kitu atveju jiems abiem grėsė mirtis. Už taiklų šūvį pažadėta laisvė. 1307 m. lapkričio 18 d. Viliaus šūvis buvo taiklus. Tada Gesleris paklausė kam Teliui reikalinga antra strėlė strėlinėje. Vilius Telis atsakė, kad jei būtų prašovęs, būtų bandęs nužudyti Geslerį. Tai supykdė Geslerį ir šis liepė surišti šaulį ir jį nugabenti į jo laivą, kuris per Liucernos ežerą plaukė į Kiusnachto pilį. Kelionės metu Vilius pabėgo ir sausuma pasiekęs pilį nušovė su lanku ten atvykusį Geslerį.
Telio nepaklusnumas Gesleriui sukurstė maištą, po kurio buvo įkurta Senoji Šveicarijos konfederacija.
Vilius Telis kovėsi 1315 m. Morgarteno mūšyje. Jis mirė 1354 m., kai bandė gelbėti skęstantį vaiką. 1582 m. nutapyta Biurgleno koplyčios freska vaizduoja šią sceną.
Dūminis kvarcas
200px|thumb|
Dūminis kvarcas – oksidų klasės mineralas, kvarco atmaina. Cheminė formulė SiO2.
Jakštiškės apylinkė
Jakštiškės apylinkė (arba Jaktiškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Dūminis kvarcas
Dūminis kvarcas rudos spalvos.
Jakštiškės apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Salako valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gubavos apylinkės ir Salako apylinkės.
Baltpamūšis
Baltpamūšis – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kiemėnų, Mūšos kairiajame krante, priešais Latviją.
2011 m. Amerikos krepšinio čempionatas
2011 m. Amerikos krepšinio čempionatas buvo 15-as FIBA organizuotas Amerikos krepšinio čempionatas. Jis vyko Argentinoje rugpjūčio 30-rugsėjo 11 dienomis. Pirmas dvi vietas užėmusios komandos (Argentina ir Brazilija) pateko į 2012 m. olimpines žaidynes Londone. 3-5 vietas užėmusios komandos (Dominikos Respublika, Puerto Rikas ir Venesuela) pateko į 2012 m. pasaulio krepšinio olimpinį atrankos turnyrą, kuriame 12 ekipų kovos dėl 3 kelialapių į olimpines žaidynes.
2011 m. Amerikos krepšinio čempionato nugalėtoja antrą kartą tapo Argentina, finale 80-75 nugalėjusi Brazilijos komandą.
1752 m.
1752 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuota
Gimtadieniai
Nedatuota
Įvykiai
Kovas Nedatuota
LSKL
Lietuvos studentų krepšinio lyga (LSKL) – krepšinio lyga, kurioje žaidžia Lietuvos universitetų vaikinų ir merginų krepšinio komandos.
Lygą sudaro 2 vaikinų divizionai ir vienas merginų. Lygoje gali žaisti ir profesionalūs krepšininkai. Lygos prezidentas - Rimantas Cibauskas.
Lengvasis krašto puolėjas
left|220x220px|thumb|Standartinės krepšinio vietos aikštelėje:1–Įžaidėjas · 2–Atakuojantis gynėjas · 3–Lengvasis krašto puolėjas · 4–Sunkusis krašto puolėjas · 5–Vidurio puolėjas miniatiūra|[[LeBron James|Lebronas Džeimsas saugo kamuolį nuo Bradlio Bylo lengvojo krašto pozicijoje]] Lengvasis krašto puolėjas (lengvasis kraštas) – viena iš standartinių pozicijų krepšinyje, dar kitaip vadinama trečiojo numerio pozicija. Lengvasis krašto puolėjas priklauso priekinei linijai.
Įprastai lengvieji krašto puolėjai yra aukštesni už atakuojančius gynėjus ir įžaidėjus. Šios pozicijos žaidėjai dažniausiai būna tie, kurie pelno daugiausiai taškų, nes jie turi daugiausiai galimybių puolime. Gynyba dažniausiai vaidina antraeilį vaidmenį. Todėl pagrindinis rodiklis vertinant šios vietos žaidėją yra pelnyti taškai ir taiklumas.
Žaidėjų ūgis retai būna mažesnis nei 195 cm, bet įprastai neviršija 210 cm.
NUTS:HU
NUTS:HU – Vengrijos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d. Jis buvo papildytas 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1888/2005 į Europos Sąjungą įstojus Čekijos Respublikai, Estijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Vengrijai, Maltai, Lenkijai, Slovėnijai ir Slovakijai.
Vengrija NUTS 1 lygmenyje suskirstyta į 3 statistinių regionų grupes, NUTS 2 lygmenį atitinka Vengrijos regionai. NUTS 3 lygmenį atitinka Vengrijos apskritys, jos į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos Vietinių administracinių vienetų sistemą LAU į savivaldybes.
FK Sveikata Kybartai
Futbolo klubas „Sveikata“, o trumpai Kybartų „Sveikata“ bei FK „Sveikata“– Lietuvos futbolo klubas iš Kybartų. Tai seniausias iki šiol veikiantis šalies futbolo klubas, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai.
Istorija
1918 m., po I pasaulinio karo, iš Lietuvos išsikraustant vokiečių okupacinei kariuomenei Kybartų mieste buvo kuriama futbolo komanda, kuri pasivadino „Banga“. 1919 m. vokietis Freitachas rado kemsuotą, neaptvertą pievą prie geležinkelio, įsigijo kamuolį ir subūrė entuziastus. Komanda pasivadino „Sveikata“, joje žaidė lietuviai, rusai, vokiečiai ir žydai. „Sveikata“ turėjo mėlynai raudoną vėliavą. Komanda rungtyniavo su Rytprūsių, Klaipėdos, Kauno, Vilkaviškio komandomis.
Karo metu Kybartai savo aikštės neturėjo, joje stovėjo barikados, ganėsi karininkų arkliai, todėl futbolą tekdavo žaisti dr. Šneiderio pievoje. Jau patį pirmąjį sekmadienį po karo Kybartai vėl žaidė futbolą. Pokario metais pasikeitus santvarkai, komandai teko keisti pavadinimą, tačiau tai buvo laikina. Vėliau komanda žaidė Lietuvos A klasės „Nemuno“ čempionate. Žymesni laimėjimai – 3-oji vieta 1978 m., 1-oji vieta 1980 ir 1984 m. Tuo metu beveik visi žaidėjai dirbo Kybartų prekybos įrengimų gamykloje. Komanda žaidė aukščiausiojoje lygoje, tačiau neretai iškrisdavo į I lygą („Nemuno“ zoną).
Atkūrus nepriklausomybę komandai buvo ne pats lengviausias metas, joje tuo metu žaidė labai daug jaunimo. Komandą treniravo ilgametis treneris V. Miknevičius, vėliau keletą metų treneriu dirbo G. Jarmala. 1994 m. komandą pradėjo treniruoti ilgametis žaidėjas J. Murinas ir rezultatai pradėjo gerėti. Tris kartus II lygoje buvo iškovoti medaliai (1999, 2000 ir 2001 m.). Vėliau komandos rezultatai pablogėjo, tačiau ji tebežaidžia II lygoje.
Klubas siekė licencijuotis 2019–ųjų sezono Pirmai lygai, tačiau nesėkmingai. Klubas toliau žaidė II lygoje, gerai pradėjo pirmenybes, bet vėliau išbarstė persvarą ir, galiausiai, tarp 13 dalyvių liko aštunti.
2019 m. Kybartuose atidengtas skulptoriaus Kęstučio Dovydaičio sukurtas paminklas ilgamečiui klubo žaidėjui ir treneriui Vytautui Kochanauskui. 2019 m. rugpjūčio 31 d. Harleme (Šiaurės Olandija) vyko tradicinis 5–tasis „Club of Pioneers“ turnyras, kuriame dalyvauja seniausi įvairių Europos šalių klubai. Jame dalyvavo ir prieš kelis mėnesius priimto į klubą „Sveikatos“ klubo senjorai. Sveikatiečiai nugalėjo ir parvežė „Pioneers Cup“ taurę į Kybartus.
2022 m. licencijavosi Antrai lygai. Tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje.
Salės futbolas
2020 m. klubas žaidė KAFF organizuotame "Let's Go Futsal I lygos" čempionate. Čempionatas buvo sutrukdytas koronaviruso pandemijos protrūkiu. Sužaidus 12-13 rungtynių, čempionatas buvo nutrauktas kovo 12 d., ir komandų pozicijos tą dieną tapo galutiniu rezultatu. Sveikata užėmė 2-ąją vietą.
2022-2023 m. žaidė LFF futsal taurės turnyre, pasiekė aštuntfinalį.
Sudėtis
''Atnaujinta:
Taivano vyrų futbolo rinktinė
Kinų Taipėjaus (Taivano) vyrų futbolo rinktinė – Taivanui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Kinų Taipėjaus futbolo asociacija. Rinktinė nė karto nedalyvavo pasaulio čempionate, bet dalyvavo 2 žemyno čempionatuose.
Istorija
Kinijos futbolo asociacija įkurta 1924 metais, 1932 metais ji tapo FIFA nare. 1949 metais pasibaigus Kinijos pilietiniam karui, asociacija persikėlė į Taivaną. 1954 metais Taivano futbolo asociacija vėl įstojo į FIFA, vėliau dėl Kinijos Liaudies Respublikos prieštaravimų buvo pervadinta į Kinijos Respublikos futbolo asociaciją, dar vėliau – į Kinų Taipėjaus futbolo asociaciją.
Beheiros muchafaza
Beheiros muchafaza  – muchafaza Egipto šiaurėje, Viduržemio jūros pakrantėje, Nilo deltos vakaruose. Ribojasi su Matruho muchafaza bei Aleksandrijos muchafaza vakaruose, Monuchijos, Garbijos ir Kafr el Šeicho muchafazomis rytuose, Gizos muchafaza pietuose. Administracinis centras – Damanhūras.
Rytiniu pakraščiu teka Nilo atšaka Rozeta. Vadi el Natruno slėnyje yra svarbus koptų religinis centras.
Miestai
Svarbiausi miestai:
Šlėzvigas-Holšteinas
Šlėzvigas-Holšteinas  – žemė pačioje Vokietijos šiaurėje, prie Baltijos ir Šiaurės jūrų. Plotas – 15,8 tūkst. km²; 2,8 mln. gyventojų (2007 m.). Sostinė – Kylis. Istoriniame kontekste Šlėzvigui-Holšteinui taip pat priskiriama dalis pietų Jutlandijos, dabar priklausančios Danijai. Iš viso čia gyvena 3,3 % visos Vokietijos gyventojų. 5,1 % visų gyventojų sudaro kitataučiai, daugiausia turkai ir buvusios Jugoslavijos tautos.
Hanzos sąjungos miestas Liubekas ir Vatų jūra yra įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Absoliuti Šlėzvigo-Holšteino gyventojų dauguma išpažįsta evangelikų tikėjimą, katalikai tesudaro 6,1 proc., didelė gyventojų dalis nepriklauso jokiai religinei bendruomenei.
Šlėzvigas-Holšteinas – modernus ekonomikos ir technologijų regionas. Perspektyviausios ir sparčiausiai augančios ūkio šakos – jūrų bei medicinos technika, biotechnologijos, informacija ir komunikacija, mikroelektronika ir mikrosistemos bei energetikos ir aplinkos technikos gamyba.
Istorija
1490 m. laikomi Šlėzvigo-Holšteino gimimo metais. Tais metais Danijos karalius Christianas I išrenkamas abiejų žemės dalių hercogu. Ripeno sutartimi jis garantuoja, kad Šlėzvigas ir Holšteinas turi likti „amžiams nedalomi“. Su Danija per šimtmečius neišvengta ir įtemptų momentų. Tai patvirtina vis sužlugdavę sukilimai prieš danų valdovus.
Tik 1920 metais Šlėzvigas-Holšteinas tapo visiškai nepriklausomas nuo danų, kai referendumu buvo patvirtinta siena tarp Šlėzvigo-Holšteino žemės ir šiaurinės kaimynės Danijos. Po 1949 metų Kylio deklaracijos ir 1955 metų Bonos-Kopenhagos deklaracijų Danija ir Šlėzvigas-Holšteinas glaudžiai kaimyniškai bendradarbiauja. Šlėzvigas-Holšteinas nuo 1949 metų yra Vokietijos Federacinės Respublikos savarankiška žemė, o nuo 1990 m. joje įsigalėjo sava konstitucija.
Administracinis suskirstymas
Šlėzvigas-Holšteinas teritorija suskirstyta į 11 apskričių (Kreis), į 4 miestų 350px
Apskritys:
Kultūra
thumb|Bendras patiekalas su Danija: [[Rødgrød Šlėzvige-Holšteine patiekiamas su pienu arba su saldžiu kremu.]] Šlėzvigas-Holšteinas apjungia skandinavų ir vokiečių kultūras. Pilys ir dvarai kaimavietėse yra geriausias šios tradicijos pavyzdys. Kai kurie valgiai, pvz., Rødgrød - „raudonos kruopos“, taip pat yra bendri.
Patys svarbiausi regiono festivaliai yra Šlėzvigo-Holšteino muzikos festivalis ir Liubeko šiaurės filmų dienos.
Netaisyklingoji galaktika
250px|thumb|NGC1427A - netaisyklingoji galaktika. Netaisyklingoji galaktika – netaisyklingos formos galaktika, kuri turi daug tarpžvaigždinės medžiagos, dujų ir dulkių. Jos žymimos Ir (irregular). Tokios galaktikos sudaro ~5 % visų galaktikų. Tai dažniausiai mažos masės (108 - 1010 Saulės masių), nesimetriškos, padrikos struktūros žvaigždžių debesys. Jų skersmuo yra 3000–30000 šviesmečių. Centrinis telkinys nėra ryškus, nes žvaigždžių koncentracija centre nedidelė. Skirtingų netaisyklingųjų galaktikų regimojo paviršiaus vienetinio kampinio ploto spindesys labai nevienodas. Taip pat jis nevienodas ir tos pačios galaktikos skirtingose vietose. Ryškesnės dėmės - tai pagreitėjusios žvaigždėdaros židiniai. Juose iš dujų tebesiformuoja daug naujų žvaigždžių. Intensyvi žvaigždėdara tokiuose židiniuose trunka keliolika ar keliasdešimt milijonų metų. Stambiausi iš jų tampa jaunais kamuoliniais spiečiais. Tačiau Ir galaktikose randama ir vidutinio amžiaus bei labai senų kamuolinių spiečių.
Cheminė tarpžvaigždinių dujų sudėtis skirtingose Ir galaktikose yra gana skirtinga. Tačiau visur už helį sunkesnių elementų yra nedaug (kelis ar keliasdešimt kartų mažiau negu Saulėje). Dėl to jose susidaro žvaigždės, kurios savo chemine sudėtimi užima tarpinę padėtį tarp nemetalingųjų ir normalios cheminės sudėties žvaigždžių. Netaisyklingosios galaktikos savo chemine evoliucija atsiliko nuo spiralinių ir masyvių elipsinių galaktikų, nes jos formavosi ir tebesiformuoja iš mažesnio tankio progalaktinių debesų. Todėl vidutinis žvaigždinis tankis tebėra mažesnis negu spiralinėse ir elipsinėse galaktikose.
Kai kuriose netaisyklingose galaktikose, ypač stambesnėse, galima aptikti kažką panašaus į menkas skersės ir spiralinių vijų užuomazgas. Anksčiau buvo manoma, kad Didysis Magelano Debesis ir Mažasis Magelano Debesis yra netaisyklingosios galaktikos. Tačiau vėliau buvo atrasta, jog jos turi spiralinę struktūrą ir skerses. Šiuo metu jos priskiriamos SBm tipui.
Nuorodos
Kiti šaltiniai:
Antanas Skripkauskas
Antanas Skripkauskas (1904 m. balandžio 13 d. Ritinės kaime, Židikų valsčiaus, Mažeikių rajonas – 1941 m. gruodžio 18 d. Gorkyje, Rusija) – Lietuvos spaudos darbuotojas, prozininkas, rezistentas.
Biografija
Mokėsi Šiaulių mokytojų seminarijoje. Nuo 1926 m. mokytojavo Minupiuose, Sereikiuose, Ariogaloje ir kitur. 1930–1935 m. dirbo Telšiuose. Redagavo Šiaulių literatų žurnalą „Takas“ (1930–1931 m. išėjo 2 nr.), Telšiuose redagavo (nuo 1931 m.) Telšių savaitraštį „Žemaičių balsas“ (vėliau „Mūsų balsas“, 1932–1934 m.).
Bendradarbiavo laikraščiuose „Šiaulietis“, „Šiaurės Lietuva“, „Lietuvos aidas“, „Lietuvos žinios“, „Jaunųjų pasaulis“, kituose periodiniuose leidiniuose. Parašė ir išleido romanus: „Jis ir moteris“ (1931 m.), „Romanas be moters“ (1932, 2004 m.), „Savanoriai aria“ (1936 m.), „Mokytojo dalia“ (1937 m.).
Prasidėjus sovietų okupacijai, mokytojavo Naujoje Vilnioje, mokėsi Vilniaus pedagoginiame institute, įsitraukė į Lietuvos aktyvistų fronto organizaciją, buvo pogrindžio laikraščio „Laisva Lietuva“ redakcijos narys ir bendradarbis (slapyvardis Džiugas). 1941 m. suimtas ir sušaudytas. Kartu buvo sušaudyti Vytautas Bulvičius, Juozas Kilius, Juozas Radzevičius, Leonas Žemkalnis, Jurgis Gobis, Aleksas Kamantauskas ir Stasys Mockaitis.
Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia
'''Skardupių Švč. Mergelės Marijos, Krikščionių Pagalbos, bažnyčia' (iki 1955 m. buvusi Šv. Juozapo bažnyčia'') stovi Skardupių kaime, 9 km į pietvakarius nuo Marijampolės, prie Kazlų Rūdos-Šeštokų geležinkelio.
Dotnuva
Dotnuva – miestelis Kėdainių rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Kėdainių, šalia kelio. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia Dotnuvos pagrindinė mokykla.
Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia
Istorija
1940 m. pabaigoje įkurta Skardupių parapija (iš Kalvarijos, Liudvinavo, Marijampolės parapijų dalies kaimų ir vieno Keturvalakių parapijos kaimo).
Dotnuva
miniatiūra|left|Akmuo su įrašu „Dotnuva [[1372“]] thumb|left|Dotnuvos kapinės
Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia
Istorija
1941 m. vyskupo Antano Karoso pašventintoje naujoje bažnyčioje pradėtos laikyti mišios. Vokietijos okupacijos metais ji baigta įrengti. Iš sugriautos Marijampolės žydų sinagogos pastatyta dviaukštė klebonija. Visas statybas organizavo klebonas Antanas Ylius, 1945 m. nuteistas 10 m. kalėti. Skardupiuose dirbo ir mirė buvęs kalinys, klebonas Vincas Gelgata (1905–1975) bei čia 1980–1989 m. klebonavęs Boleslovas Čegelskas (1922–1989).
Dotnuva
Etimologija
Nors lotyniškuose raštuose 1382 m. minima forma Datinen, vėlesnė vyraujanti forma buvo Dotnava (vartota iki 1925 m.). Anksčiau šiuo vardu vadinosi ir šalia miestelio pratekanti upė – Dotnuvėlė, tad manoma, kad miestelio pavadinimas kilo nuo upėvardžio ir yra hidroniminės kilmės.
Skardupių Švč. Mergelės Marijos Krikščionių Pagalbos bažnyčia
Architektūra
Projekto autorius – arch. Romanas Steikūnas (panaši jo suprojektuota Pamūšio bažnyčia). Bažnyčia kryžminio plano, su siaura trisiene apside ir 3 bokšteliais. Šventoriaus tvora medinių statinių, su mūriniais vartais.
Dotnuva
Geografija
Miestelis išsidėstęs Vidurio Lietuvos žemumoje. Dotnuvoje vidutiniškai iškrenta mažiausiai Lietuvoje kritulių per metus – 572 mm. Tam įtakos turi pavėjinė padėtis Žemaičių aukštumos atžvilgiu.
Rytiniu miestelio pakraščiu Dotnuvėlės upė daro kilpą, kurioje įrengtas nedidelis tvenkinys. 4 km nuo miestelio yra Dotnuvos geležinkelio stoties gyvenvietė, susiformavusi Dotnuvos konurbacija.
Miestelio parke kasmet švenčiamos Joninės. Čia trykšta šaltinis, kuris veržiasi iš Gėlainių kaimo požeminio ežero. Vanduo yra labai skaidrus, be kenksmingų priemaišų.
Istorija
thumb|Įmonė „Dotnuvos projektai“
Gyvenvietė (Datinen) minima nuo XIV a. 1372 m. minimas Dotnuvos valsčius. 1545 m. minimas Dotnuvos dvaras dabartinio Akademijos miestelio vietoje, 1568 m. – Dotnuvos kaimas. Dotnuvos dvare 1572 m. leista steigti miestelį, rengti du savaitinius turgus ir dvi metines muges. 1582 m. Dotnuva vadinama miesteliu.
thumb|left|Dotnuvos vienuolynas
Prieš 1636 m. pastatyta Dotnuvos bažnyčia; kitą medinę bažnyčia 1672 m. pastatydino bajorai Mlečkos. 1701 m. Bžostovskių iniciatyva įsteigtas bernardinų vienuolynas. 1637 m. Dotnuva gavo miesto teises. 1777 m. karalius Stanislovas Augustas suteikė privilegiją rengti vieną savaitinį turgų ir keturias metines muges.
1773–1810 m. vienuoliai pastatė mūrinę, vėlyvojo baroko stiliaus bažnyčią. 1796 m. prie vienuolyno įsteigta pirmoji triklasė mokykla. Joje 1803 m. mokėsi 187, 1817 m. – 266, 1822 m. – 276, 1828 m. – 177 mokiniai. Mokykla greitai pertvarkyta į penkių klasių mokykla. 1803–1835 m. veikė apskrities mokykla.
1810 m. pastatyta mūrinė bažnyčia ir vienuolynas. Vietos bernardinai aktyviai dalyvavo 1831 m. ir 1863 m. sukilimuose. Vyresnysis kunigas A. Daukša buvo vienas 1831 m. sukilimo vadų. Už tai Rusijos imperijos valdžia 1835 m. uždarė vienuolyno mokyklą, o 1864 m. – vienuolyną; du vienuoliai ištremti į Sibirą, vienas uždarytas į kalėjimą. 1844 m. įsteigta realinė dviklasė mokykla. 1849 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla, 1949–1956 m. septynmetė, nuo 1956 m. vidurinė mokykla, nuo 1996 m. – Dotnuvos pagrindinė mokykla.
1821, 1833, 1896 m. ir 1911 m. Dotnuva degė. XIX a. pabaigoje ties miesteliu buvo nutiestas Liepojos–Romnų geležinkelis. XIX a. pabaigoje Dotnuva – Kėdainių apskrities miestelis. Apie 1908 m. įsteigta kooperatinė pieninė. Dotnuvos dvare 1911 m. įsteigta vidurinė žemės ūkio mokykla, 1919–1922 m. veikė vidurinė žemės ir miškų ūkio mokykla, 1922–1927 m. Dotnuvos žemės ūkio technikumas, 1924 m. įsteigta Dotnuvos žemės ūkio akademija, kuri 1945 m. perkelta į Kauną.
XX a. 1-ojoje pusėje veikė du malūnai, odų dirbtuvė, 8 krautuvės. 1923 m. 49 technikumo šauliai dalyvavo Klaipėdos sukilime. 1937 m. įsteigta biblioteka.
1941 m. iš Dotnuvos į Sibirą ištremta 21, 1948 m. ir 1951 m. – 17 žmonių. Po II pasaulinio karo Dotnuvos apylinkėse veikė Prisikėlimo apygardos Maironio rinktinės partizanai, žuvusiesiems 1991 m. Dotnuvos kapinėse pastatytas paminklas. 1947 m. vasario 26 d. Dotnuvoje įkurtas pirmasis Lietuvos kolūkis, pavadintas M. Melnikaitės vardu; jį įkūrė 8 šeimos. 1947–1992 m. Dotnuva buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1956 m. gruodžio 28 d. pakartotinai suteiktos miesto teisės.
1990 m. bernardinų vienuolyno vietoje įkurtas kapucinų vienuolynas, kurį laiką jam vadovavo tėvas Stanislovas. 1996 m. balandžio 11 d. Vyriausybės nutarimu miestas pervadintas miesteliu atsižvelgiant į Kėdainių rajono tarybos teikimą ir Dotnuvos gyventojų pasiūlymus. 2022 m. patvirtintas Dotnuvos herbas.
Architektūra
thumb|Buvusi lentpjūvė thumb|Vandens malūnas
Dotnuva linijinio, miestams nebūdingo plano. Svarbiausi statiniai:
FK TEC Vilnius
Vilniaus TEC – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Sudėtis
2017 m. lapkričio 10 d.
Nuorodos
FK TEC Facebook paskyra
Aston Martin DB9
thumb|300px|Aston Martin DB9 thumb|Aston Martin DB9 Volante
Darbutų II piliakalnis
Darbutų II piliakalnis – piliakalnis Raseinių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Darbutų kaimo, Betygalos seniūnija, Dubysos regioninis parkas, 400 m į šiaurės vakarus nuo Darbutų pirmojo piliakalnio. Pasiekiamas plentu Ariogala – Betygala pervažiavus Kirkšnovę, pakilus plentu į Dubysos šlaitą, jame pasukus į kairę vakarų kryptimi žvyrkeliu, vedančiu Vandžių link, pavažiavus 100 m – yra 30 m į dešinę šiaurėje, miške.
Piliakalnis
Piliakalnis rengtas Dubysos aukštutinės terasos krašte esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 25x8 m dydžio. Jos šiauriniame gale supiltas 9 m ilgio, 1,7 m aukščio, 14 m pločio pylimas, kurio išorinis 3 m aukščio šlaitas leidžiasi į 9 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 15­-20 m aukščio.
Aston Martin DB9
Aston Martin DB9 yra GT klasės kupė ir kabrioletas gaminamas nuo 2004 metų. Pavadinimas „DB“ reiškia David Brown buvusio Aston Martin savininko inicialus. Šis automobilis pakeitė Aston Martin DB7 modelį. DB9 turėjo būti pavadintas DB8, tačiau nebuvo taip pavadintas, kad nesudarytų įspūdžio jog automobilis turi V8 variklį, be to šio automobilio gamybą atliko milžinišką kokybės šuolį nuo pirmtako DB7, todėl DB8 pavadinimas nebūtų atspindėjęs tokių ženklių permainų. Šis automobilis buvo sukurtas, kad garantuotų Aston Martin išlikimą ir klestėjimą 21-ajame amžiuje, ir kad padėtų atsigaut nuo bendrovę kamavusių nesekmių patirtų XX amžiaus pabaigoje. 2004 metais šio automobilio gamybos apimtys pasiekė penkis tūkstančius vienetų per metus, o tai beveik tiek pat kaip ir jo konkurentų Ferrari F430 ir Porsche 911 Turbo. Tačiau prie jo konkurentų dažniau priskiriami Jaguar XKR, Bentley Continental GT, BMW M6, ir Mercedes-Benz SL AMG varianto modelis.
Savybės
Aston Martin DB9 turi 470 AG (350 kW) galios, 600 Nm sukimo momento 6.0L V12 variklį pasiskolintą iš Aston Martin Vanquish V12. Automobilis nuo 0–100 km/h spurtuoja per 4.8 sekundės, o didžiausias jo pasiektas greitis yra 305 km/h.
Darbutų II piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Kultūros paveldo departamento Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos 2007-02-20 aktas Nr. KPD-RM-238 dėl paskelbimo kultūros paminklu. Paminklo teritorijos plotas 24000 m².
Vardžiukiemio apylinkė
Vardžiukiemio apylinkė (arba Vardžiakiemio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Dūkšto valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gubavos apylinkės ir Kazitiškio apylinkės.
Salvatore Riina
thumb|2150px|right|Salvatore Riina Salvatore Riina (dar žinomas kaip Totò Riina, 1930 m. lapkričio 16 d. – 2017 m. lapkričio 17 d.) – Sicilijos mafijos bosas, pagarsėjęs dėl net mafijos pasauly ypač žiauriais laikomų veiklos metodų. Per savo gyvenimą yra nužudęs apie keturiasdešimt žmonių ir manoma, kad jo įsakymu yra nužudyta dar apie tūkstantis.
Salvatore Riina buvo pramintas Žvėrimi dėl savo žiaurumo, taip pat dėl mažo ūgio – Trumpuoju (sicilietiškai 'U curtu)
1980–1990 Riina ir jo mafijos šeima, Korleoniečiai (nepainioti su fiktyvia Korleonių šeima iš romano „Krikštatėvis“), kariavo žiaurų karą ir prieš kitas mafijos šeimas, ir prieš valstybę. Karo kulminacija buvo dviejų teisėjų žmogžudystės, sukėlusios didžiulę visuomenės reakciją ir spaudimą valdžiai bei pareigūnams. Todėl (paplitusi nuomonė, kad tik todėl) sustiprinta kova prieš organizuotą nusikalstamumą maždaug po metų, 1993-iaisias, pasibaigė Toto Riinos ir daugelio jo bendražygių areštu. Šiuo metu jis įkalintas iki gyvos galvos, o kontaktai su išoriniu pasauliu ribojami.
Iškilimas
Salvatore Riina gimė ir užaugo Korleonėje. 18 metų amžiaus prisijungė prie nedidelio vietinio mafijos klano, korleoniečių (Corleonesi), kuriam tuo metu vadovavo Michele Navarra. Po metų buvo areštuotas už žmogžudystę, kai ginčo įkarštyje nušovė savo oponentą, ir 6 metus sėdėjo kalėjime.