cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Breros pinakoteka
Istorija
1776 m. Marijos Teresės iniciatyva pastate įkurta Milano Breros meno akademija. Akademija pradėjo kaupti meno kūrinius savo galerijai. Pirmaisiais eksponatais buvo tuo metu dominavusio klasicistinio stiliaus darbai. Napoleono valdymo metu, kuomet buvo išleisti įstatymai, atimantys meno kūrinius iš bažnyčių ir vienuolynų, Breros akademija dalyvavo jų skirstyme ir surinkime. Taip galerijoje atsidūrė italų renesanso ir baroko paveikslų. 23 paveikslai buvo paimti iš Milano arkivyskūpijos. 1813 m. iš Luvro įsigyti 5 Nyderlandų meistrų darbai (Rubenso, Rembranto, Jordanso). 1826 m. į galeriją pateko vieni garsiausių darbų: Andrea Mantegna „Miręs Kristus“ ir Bernardino Luini „Roseto Madona“.
Šiuo metu Breros rūmuose, be pinakotekos, tebėra įsikūrusi Breros akademija, observatorija, biblioteka. Rūmams priklauso botanikos sodas.
Galerijos eksponatai
Keletas žymiausių galerijos eksponatų:
Nuorodos
Oficiali svetainė (italų k.)
Karališkoji kobra
Karališkoji kobra (Ophiophagus hannah) – aspidų (Elapidae) šeimos gyvatė. Tai didžiausia nuodinga gyvatė pasaulyje - atskirų egzempliorių ilgis gali siekti 5,6 m. Nuodai nėra patys pavojingiausi tarp aspidų, be to, karališkoji kobra salyginai kantri gyvatė - kanda žmogų retai ir įkandusi suleidžia nuodus tik 15-oje % atvejų. Tačiau pilnaverčio įkandimo metu suleidžia jų labai daug - iki 7 ml (beveik du arbatiniai šaukšteliai) todėl 75 % tokių įkandimų žmogui baigiasi mirtimi. Nuodai, turintys neurotoksinų, sukelia visišką paralyžių, todėl sustoja plaučių ir širdies veikla. Karališkoji kobra salyginai atspari savo ir kitų gyvačių nuodams, todėl gali medžioti tokias nuodingas gyvates kaip indiškoji kobra, tačiau viskas priklauso nuo nuodų dozės ir pilnavertiškai įkandusi, viena karališkoji kobra gali užmušti kitą karališkają kobrą.
Paplitusi pietų ir pietryčių Azijoje, daugiausia tropiniuose miškuose. Minta dažniausiai kitomis gyvatėmis, rečiau driežais, graužikais. Karališkoji kobra skiriasi nuo kitų gyvačių, nes suka lizdą iš pagalių ir lapų. Patelė deda 21-40 kiaušinių ir guli ant lizdo viršaus tol, kol jos jaunikliai iššliaužia lauk.
Gumbinė
thumb|250px|Gumbinė, buvusi gamykla thumb|250px|Z. Kosmodemjanskajos gatvė thumb|250px|Ulonų pulko pastatas thumb|250px|Evangelikų liuteronų bažnyčia Gumbinė (arba Gusevas,, ) – miestas Rusijoje, Kaliningrado srities pietrytinėje dalyje, apie 25 km į rytus nuo Įsruties prie Romintos ir vieno iš Priegliaus ištakų, Pisos upės santakos. Gusevo rajono centras.
Istorija
1812 m. Gumbinėje buvo apsistojęs Napoleonas Bonapartas, 1813 m. miestą buvo užėmusi rusų kariuomenė. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui prie miesto įvyko Gumbinės kautynės tarp Rusijos imperijos kariuomenės ir Vokietijos armijos.
1945 m. sausio 18 d. šturmuojant antrąją gynybos liniją žuvo 28-osios armijos politinis vadovas (zampolitas) S. Gusevas, kuriam buvo po mirties suteiktas Tarybų Sąjungos didvyrio vardas, o 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku jo vardu pavadintas miestas.
2014 m. buvo atidengtas Pirmojo pasaulinio karo karių paminklas.
Savivalda
Gumbinės miestelis pirmąkart paminėtas 1580 m. 1722 m. iš Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas I Gumbinei suteikė miesto teises. Pirmasis magistrato posėdis įvyko 1724 m. gegužės 25 d. ir ši diena laikoma miesto įkūrimo diena. 1724–1736 m. veikė Lietuvos deputacijos kolegija, 1736 m. pertvarkyta į Gumbinės karo ir domenų rūmus, kurie 1736–1818 m. administravo Lietuvos departamentą, 1818–1945 m. – Gumbinės apygardą. 1907 m. įsteigta Gumbinės apskritis, 1908 m. pastatytas apskrities administracijos pastatas.
1947 m. įsteigtas Gusevo rajonas.
Švietimas
Aukštesniojoje valstybinėje mokykloje (Staatliche Oberschule, Friedrichsschule, įkurtoje 1763 m. iki XIX a. antrosios pusės, manoma, buvo mokoma ir lietuvių kalbos. 1810 m. įsteigtas Mergaičių licėjus. Tada Gumbinė tapo Mažosios Lietuvos kolonizavimo ir germanizavimo židiniu. 1910–1914 m. veikė Gumbinės lietuvių draugija.
1930 m. Žemės ūkio mašinų gamyklai darbuotojus rengusi mokykla tapo aukštąja inžinerine mokykla.
Spauda
Nuo 1811 m. Gumbinėje leistas laikraštis Amts-blatt der Königlichen Litthauischen Regierung, 1812–1848 m. vadintas Intelligenz-Blatt für Lithauen. 1805–1819 m. Gumbinėje veikė „Lietuviškoji spaustuvė“, 1817–1944 m. Krauzeneko spaustuvė ir kitos. 1809–1919 iš viso veikė 14 spaustuvių, iš jų keturios išspausdino 31 knygą ir lietuvių kalba.
Turizmas
Tarp svarbiausių miesto architektūros ir istorijos paminklų – buvusios Gumbinės apskrities administracijos pastatas su laikrodžiu ir kurantais, miesto simboliu tapusio briedžio bronzinė skulptūra, pastatyta 1912 m.
XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje vokiečių atstatyta ir atšventinta 1752 m. zalcburgiečių statyta bažnyčia, vienuolyne veikia zalcburgiečių dekanato centras.
Ekonomika
1860 m. nutiestas valstybinis plentas Karaliaučius – Stalupėnai. Dabar tai europinės magistralės E28 dalis. Jau XIX a. mieste buvo daug pramonės įmonių, didelės kareivinės. 1917 m. pradėjo veikti žemės ūkio mašinų gamykla. Mieste iki šiol veikia elektrotechnikos (šviestuvų) gamykla. 2009 m. ir 2010 m. Gumbinėje buvo pastatytos naujos gamyklos.
Demografija
Iki XVIII a. pradžios Gumbinės apylinkėse gyveno vien lietuvininkai, o pačioje Gumbinėje jie sudarė daugumą gyventojų. Per 1709–1711 m. didįjį marą bei po jo sekusį badmetį daugiau, kaip 50 % jų mirė. Po to sekusi Didžioji Prūsijos kolonizacija paliko savo pėdsaką – iki 1736 m. Gumbinėje ir apylinkėse apsigyveno daug kolonistų, ypač zalcburgiečių. Vien mieste jų apsigyveno 237. 1890 m. surašymo duomenimis iš 12 207 gyventojų 269 užsirašė katalikais, 95 žydais.
1945 m. į miestą atvyko pirmieji ešelonai su persikėlėliais iš Rusijos. Grįždami į Rusiją tie ešelonai jau vežė tremtinius iš Lietuvos. Likę vietiniai gyventojai buvo deportuoti į Vokietiją.
Žmonės
Gumbinėje gimė:
Vilkeliškių piliakalnis
Vilkeliškių piliakalnis, Krugla Gura – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Vilkeliškėse, Zujūnų seniūnija. Pasiekiamas iš Vilniaus Pilaitės rajono pavažiavus į vakarus link Kriaučiūnų, yra kairėje pietuose nuo kelio, tik pravažiavus tarp Balčio ir Gilužio ežerų.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje tarp Balčio pietuose ir Gilužio šiaurėje ežerų. Viršuje buvo apie 20 m skersmens aikštelė. Didžiąją piliakalnio dalį iš šiaurės pusės sunaikino karjeras, liko tik šiaurinis, vakarinis ir pietinis šlaitai bei 20 m ilgio rytų – vakarų kryptimi, 2 m pločio aikštelės kraštas viršuje. Šlaitai statūs, 10 m aukščio.
Piliakalnis dirvonuoja, karjero nukastos dalies vietoje auga paskiri jauni lapuočiai ir pušys.
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Gripas
thumb|[[Gripo virusas|Gripo viruso vaizdas elektroniniame mikroskope]] Gripas – sezoninis virusinis susirgimas. Jis sukelia komplikacijas ir pagreitina kitų susirgimų eigą.
Spalio 13
Spalio 13 yra 286-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 287-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 79 dienos.
Gripas
Simptomai vyrauja nuo švelnių iki aštrių. Dažniausi yra aukšta temperatūra, varvanti nosis, gerklės peršėjimas, sąnarių ir raumenų skausmai, galvos skausmas, kosulys ir nuovargis.
Didysis jaučiaragis
Didysis jaučiaragis (Buceros bicornis) – ragasnapinių paukščių (Bucerotiformes) būrio, ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukščių rūšis.
Gripas
Komplikacijos gali apimti virusinį ir bakterinį plaučių uždegimą, sinusų infekcijas ar apsunkinti ankstesnes sveikatos problemas: astmą, širdies nepakankamumą.
Spalio 13
Šventės
Pasaulinė kostiumų diena.
Didysis jaučiaragis
Didieji jaučiaragiai stambiausia Azijos ragasnapinių paukščių būrio rūšis. Kūno ilgis 95–130 cm, atstumas tarp išskleistų sparnų tarpugalių 152 cm, sveria nuo 2 iki 4 kg. Pasvertų 7 patinų vidutinis svoris buvo 3 kg, pasvertų trijų patelių vidutinis svoris buvo 2,59 kg.
Tai puošnus paukštis, vietinės tautos šį paukštį naudoja ritualiniams tikslams.
Paplitę Indijos miškuose, Malakos pusiasalyje, Sumatroje ir Indonezijoje.
Nelaisvėje išgyvena iki 50 metų amžiaus.
Spalio 13
Vardadieniai
Eduardas – Mintaras – Nortautas – Venancijus – Edvardas – Nortautė – Edgaras
Įvykiai
(kol kas nėra)
Gripas
Dažniausiai virusas plinta oru kosėjant ar čiaudėjant, tai įmanoma trumpais atstumais. Galima užsikrėsti liečiant virusu užterštus paviršius ir tada burną ar nosį. Užkrėsti kitus žmogus gali tiek per inkubacinį periodą, tiek jau sirgdamas.
Padidintos rizikos grupėms Pasaulio sveikatos organizacija rekomenduoja pasiskiepyti. Vakcina dažniausiai efektyvi prieš 3 ar 4 gripo tipus, gerai toleruojama. Kadangi virusas greitai mutuoja, todėl skiepai kitais metais tampa nebeefektyvūs. Priešvirusiniai vaistai, pvz., neuraminidazės inhibitorius oseltavimiras („Tamiflu“) naudojamas gydymui, tačiau rekomenduojamas tik padidintos rizikos grupėms.
Gripo virusai skirstomi į tris gentis: A, B ir C. Pirmojo, A tipo, virusai yra patogeniškiausi.
Istorija
Pirmasis gripą aprašė prancūzas Etjenas Paskjė 1403 m., kai Europoje buvo gripo epidemija. 1933 m. anglų virusologai nustatė žmogaus gripo virusą.
Pavadinimo kilmė
Gripo vardas atsirado 1743 m. ir kilo nuo prancūziško veiksmažodžio gripper t. y. „sugriebti, apimti“ (aliuzija į tai, kad liga tarsi apima visą kūną). Pagal kitą versiją, šios ligos pavadinimas yra kilęs iš vietovardžio, kuriame ja pirmą kartą buvo susirgta.
Simptomai
thumb|400px|Gripo paveikiamos organizmo vietos Gripui būdingi šie simptomai:
Maždaug trečdalis segančiųjų gripu neturi jokių simptomų. Gripo simptomai pasireiškia staigiai, praėjus 1-2 dienoms nuo užsikrėtimo. Dažniausiai pakyla temperatūra iki 38-39 °C. Tai dažniausiai trunka trumpiau nei savaitę.
Ankstyvoje stadijoje gripą sunku atskirti nuo peršalimo, tačiau jis skiriasi staigiai pakilusia temperatūra ir nuovargiu.
Virusologija
Gripo virusai yra RNR tipo, priklausantys Orthomyxoviridae (gr. Orthos tiesus, myxa gleivės) šeimai ir klasifikuojami į tris gentis: Influenzavirus A, Influenzavirus B, Influenzavirus C. Jos atitinkamai turi po vieną viruso rūšį: A, B ir C. Gripo viruso A tipas išskirtas 1933 m., 1940 m. B tipas, o 1947 m. – C tipas.
Daugelio rūšių gripo viruso A šeimininkai yra paukščiai. Kartais jie gali būti perduoti kitoms rūšims ir sukelti gripo protrūkį tarp naminių paukščių ar net pandemiją tarp žmonių. A tipas yra pavojingiausias gripo patogenas. A tipo gripo virusas skirstomas į serotipus pagal antikūnų atsaką į skirtingus antigenus gripo viruso apvalkale. A tipo viruso serotipai pagal didžiausią sukeltų mirčių skaičių:
B tipo gripo virusas būdingas beveik išskirtinai žmonėms ir yra mažiau paplitęs nei A tipo. Vieninteliai žinomi juo sergantys gyvūnai yra ruoniai ir šeškai. B tipo gripo virusas mutuoja 2-3 kartus lėčiau nei A tipo ir todėl yra mažai genetiškai įvairus – turi tik vieną serotipą. Dėl to ir imunitetas jam įgyjamas ankstyvame amžiuje, tačiau B tipo virusas mutuoja pakankamai greitai, kad nesusidarytų imunitetas ilgesniam laikui. Sąlyginai lėta mutacija ir mažai viruso šeimininkų rūšių užtikrina, kad B tipo gripo virusas nesukels pandemijų.
C tipo gripo virusu gali sirgti žmonės, šunys ir kiaulės. C tipo virusas kartais sukelia sunkesnes formas ir vietines epidemijas, tačiau yra dar retesnis nei B tipo, o vaikams pasireiškia švelnia forma.
Viruso sandara
Gripo virusai A, B ir C yra labai panašūs savo struktūra. Jie būna sferinės arba pailgos formos, skersmuo nuo 80 iki 120 nm. Dažniausiai viruso genomą sudaro ne viena, o kelios RNR dalys, kurių kiekviena turi vieną ar du genus, koduojančius atitinkamus baltymus. Pavyzdžiui, gripo viruso A genomas susideda iš 11 genų, esančių 8 RNR segmentuose ir koduojančių 11 baltymų: hemaglutininą (HA), neuraminidazę (NA), nukleoproteiną (NP), M1, M2, NS1, NS2, PA, PB1 (polimerazinė bazė 1), PB1-F2 and PB2.
403 m. pr. m. e.
'''403 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gripas
Viruso sandara
Virusą sudaro ribonukleoproteinai, polimerazių kompleksas (fermentai PB2, PB1, PA), nestruktūriniai baltymai (NS1 ir NS2), matricos struktūriniai baltymai (kapsidė) ir išorinis dvigubas lipidinis apvalkalas (superkapsidė) su virš jo išsikišusiais dviejų rūšių ,,spygliais“ – išoriniais antigenais hemagliutininu (HA arba H) ir neuraminidaze (NA arba N). Hemagliutininas yra lektinas (angliavandenius ,,surišantis“ baltymas), kuris tarpininkauja prijungiant virusą prie ląstelės – taikinio, o neuraminidazė dalyvauja išleidžiant viruso palikuonis iš infekuotos ląstelės ,,praskeldama“ angliavandenius, kurie jungia subrendusio viruso daleles. Hemagliutininas ir neuraminidazė yra antivirusinių vaistų taikiniai, taip pat jie yra antigenai, prieš kuriuos sintetinami antikūnai. Gripo viruso A potipiai klasifikuojami pagal antikūnų atsaką į HA ir NA (pvz., H5N1). Yra žinomi 16H ir 9N variantai, tačiau žmonių tarpe dažniausiai randama tik H1, H2, H3 ir N1, N2.
Kadangi gripo virusas neturi RNR korektūros fermentų, nepakitusio genomo išsaugojimas priklauso nuo RNR polimerazės, kopijuojančios viruso genomą, o ji padaro klaidą maždaug kartą kas 10 000 nukleotidų (toks yra apytikslis gripo viruso RNR ilgis). Taigi, dauguma naujų virusų yra mutantai, tai sukelia genų dreifą, kuris palaipsniui keičia ir išorinius antigenus. RNR pasidalinimas į aštuonis fragmentus leidžia virusams rekombinuoti RNR, jei ląstelę vienu metu puola du virusai. Žaibiški viruso genomo pasikeitimai susikombinuojant kelių sukėlėjų genomams sukelia antigenų pasikeitimą. Tai leidžia infekuoti naujas rūšis ir išvengti susiformavusio kitokiems antigenams imuninio atsako. Tai yra svarbi pandemijų kilimo priežastis. thumb|Viruso replikacija ląstelėje šeimininkėje|Viruso replikacija. Jos etapai aprašyti tekste Virusas gali daugintis tik gyvose ląstelėse. Tai vyksta kaip daugiapakopis procesas, kurio stadijos yra tokios:
Perdavimas
Gripo virusas gali plisti trim pagrindiniais būdais: tiesioginiu (kai infekuotas asmuo nusičiaudi kitam tiesiai prie akių, nosies ar burnos), oro lašeliniu ir nuo rankos į burną, nosį ar akis (nuo užterštų paviršių ar tiesiogiai paspaudžiant rankas). Kartais užtenka įkvėpti vieną lašelį nuo 0.5 iki 5 µm skersmens, kad užsikrėstum. Vieno sučiaudėjimo metu į aplinką patenka iki 40 000 lašelių, tačiau dauguma yra dideli ir iškart nusėda. Kiek laiko gripo virusas išgyvena lašeliuose ore, priklauso nuo oro drėgmės ir UV spinduliuotės, abiejų trūkumas žiemą prailgina viruso gyvavimo laiką. Galėdamas išlikti už kūno ribų, gripo virusas gali būti perneštas per užterštus paviršius, pvz. banknotus, durų rutulines rankenas, šviesos įjungimo mygtukus ir kt. Virusas išlieka vieną dvi dienas ant plastiko ar metalo, apie 15 min ant sauso popieriaus ir tik 5 min ant odos. Tačiau gleivėse gali išgyventi ilgiau.
Diagnostika
Praktikoje gripas dažniausiai diagnozuojamas pagal būdingus simptomus ir epidemiologinius duomenis, t. y. kai gripo sezono metu tam tikroje vietoje virusologiškai patvirtinama, kad cirkuliuoja gripo virusas. Gripą reikia skirti nuo kitų respiratorinių infekcijų, taip pat ir nuo bakterinių infekcijų: sepsio, pneumonijos, meningito, vidurių šiltinės, parazitinių ligų – maliarijos bei trichineliozės.
Diagnozę patvirtina laboratoriniai tyrimai. Patvirtintas gripo atvejis turi atitikti bent vieną iš šių laboratorinių gripo diagnozės kriterijų: nustatoma gripo antigeno arba specifinė viruso RNR, išskiriamas gripo virusas, nustatomas specifinių serumo antikūnų gripo A ir B virusams atsakas.
Viruso antigenas kvėpavimo takų gleivėse arba epitelio ląstelėse nustatomas imunofermentinės analizės (IFA) arba tiesioginės imunofluorescencijos (TIF) metodais. Polimerazės grandininė reakcija (PGR) naudojama specifinei viruso RNR nustatyti. Tai greitas, jautrus, specifinis, bet brangus diagnostikos metodas. Pagrindinis laboratorinės diagnostikos metodas – viruso išskyrimas iš ryklės ir nosiaryklės sekreto atliekant pasėlį į ląstelių kultūrą (rezultatai po 24 val.). Gripo virusai gali būti indentifikuoti tiesioginės imunofluorescencijos metodu.
Komplikacijos
Pandemijų metu dažniausia komplikacija yra gripinė pneumonija, kuri per epidemijas pasitaiko retai, jai būdingas kvėpavimo nepakankamumas (dusulys). Liga greitai progresuoja ir dažniausiai baigiasi mirtimi. Hemoraginė plaučių edema sukelia skrepliavimą su krauju.
Sergant gripu galimos ir retesnės komplikacijos: miozitas (ypač vaikams), miokarditas, perikarditas, meningitas, meningoencefalitas, encefalopatija, poliradikuloneuritas, Reye sindromas, Guillain ir Barre sindromas, hemolizinis ureminis sindromas, infekcinio toksinio šoko sindromas. Gripo komplikacijos dažnesnės ir sunkesnės vyresniems nei 65 metų pacientams, vaikams nuo 6 mėnesių iki 4 metų, asmenims, sergantiems lėtinėmis širdies ir kraujagyslių, plaučių, inkstų, metabolitinėmis (cukrinis diabetas) ligomis, taip pat esant imunodeficitinėms būklėms (ŽIV, gydymas imunosupresantais, citostatikais, gliukokortikosteroidais, radioktyviuoju spinduliavimu, sergantiems navikinėmis kraujodaros organų ligomis ir kt.).
Gydymas ir vakcinacija
thumb|Pacientui suleidžiami skiepai Sergantiems gripu patariama ilsėtis, gerti daug skysčių, vengti alkoholio ir tabako, jeigu reikia, vartoti paracetamolį norint sumažinti karštį ir raumenų skausmus. Vaikai ir paugliai turi vengti aspirino, kuris gali sukelti dažnai mirtiną Reye sindromą. Kadangi tai virusinė infekcija, antibiotikai gali būti skiriami tik bakterinėms komplikacijoms, pvz., pneumonijai gydyti.
Specifiniam antivirusiniam gripo gydymui vartojami nukleozidų analogai, proteino M2 inhibitoriai: rimantadinas ar amantadinas, taip pat neuraminidazės inhibitoriai: zanavimiras ir oseltamiviras. Jie turi šalutinį poveikį. Visus antivirusinius medikamentus reikia pradėti vartoti kuo anksčiau, ne vėliau kaip per 48 val. nuo ligos pradžios.
Gripo vakciną PSO rekomenduoja padidintos rizikos grupėms: vaikams, senyviems žmonėms, sveikatos apsaugos darbuotojams, sergantiems chroniškomis ligomis (astma, cukriniu diabetu, širdies ligomis ar turi sumažėjusį imunitetą dėl ŽIV/AIDS, vėžio, organų transplantacijos). Kadangi gripo virusas dažnai mutuoja, PSO kiekvienais metais stengiasi prognozuoti, kokia viruso atmaina vyraus ir rekomenduoti prieš ją kurti vakciną. Vakcina vertinama kaip rentabili bent tarp vaikų ir senų žmonių. Ji sukelia imuninę reakciją, panašią į patį gripą, tik švelnesnės formos.
Epidemiologija ir prevencija
Gripas plinta sezoniškai, kiekvienais metais sunkia forma suserga maždaug 3 -5 mln. žmonių, miršta apie 250 000–500 000. Šiaurinėse ir pietinėse pasaulio dalyse gripas paplinta žiemą, o prie pusiaujo bet kuriuo metų laiku. Miršta daugiausiai jauni, pagyvenę arba turintys kitų sveikatos problemų.
Pakankamai efektyvus būdas sumažinti gripo plitimą yra geri asmeninės higienos įpročiai: neliesti akių, nosies ar burnos, dažnai plauti rankas (su vandeniu ir muilu arba įtrinant spiritu), užsidengti burną kosint ar čiaudant, vengti kontakto su sergančiaisiais, likti namuose, jei sergi. Galima dezinfekuoti paviršius.
Bubulis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bubulienė (ištekėjusi moteris) ir Bubulytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Henricho Herco submilimetrinis teleskopas
Henricho Herco submilimetrinis teleskopas (SMT) yra submilimetrinis radioteleskopas Arizonoje, JAV. Teleskopo konstrukcijos buvo pabaigtos statyti 1993 m. Jo paraboloido veidrodžio skersmuo yra 10 metrų. Šis radioteleskopas yra azimutinės montuotės. Priklauso Arizonos radijo observatorijai.
Nuotraukos
270px|thumb|left|Henriko Hertzo submilimetrinis teleskopas
Arizonos radijo observatorija
Arizonos Radio Observatorijos ( arba ARO) yra Arizonos universiteto Stiuarto observatorijos dalis. Turi du teleskopus: 12 metrų radijo teleskopą ir Henricho Herco sumbmilimetrinį teleskopą.
Žiglos maumedis
thumb|266px|Maumedžių grupę žyminti lentelė Žiglos maumedis – saugomas gamtos paveldo objektas Kauno marių regioniniame parke, Kauno rajone, Viršužiglio miške. Pasiekiamas Viršužiglyje pasukus iš kelio. Miško gatve ir lauko keliuku pagal informacines nuorodas link marių (apie 1,7 km). Objektas yra Dubravos miškų urėdijos Šilėnų girininkijos 34 kvartale, 2 sklype. Valstybės saugomu paskelbtas 2008 m.
Aprašymas
thumb|left|250px|Aikštelė netoli maumedžių Netoli Žiglos upelio augantys grupėje 7 europiniai maumedžiai išsiskiria iš aplinkinių miško medžių savo dydžiu. Storiausio iš jų kamieno skersmuo siekia 100 cm, lajai būdingas netaisyklingas šakojimasis. Tai vienas stambiausių šios rūšies medžių Lietuvoje. Žiglos pakrantėje maumedžiai buvo pasodinti prieš 160 m. vietinio dvarininko iniciatyva. Maumedžius supa kiti spygliuočiai (pušys, eglės), įspūdingus kamienus gaubia tankūs krūmokšniai. Be šios grupės, miške auga dar dvi maumedžių grupės – po 5 ir po 9 medžius.
Asaba
Asaba  – miestas pietinėje Nigerijoje, Onitšos aglomeracijoje, Nigerio upės dešiniajame krante, priešais Onitšą. Deltos valstijos sostinė. 123,7 tūkst. gyventojų (2007 m.); daugiausia igbai. Per miestą eina Transafrikos plentas. Tekstilės pramonė. Prekyba manijokais, palmių vaisiais, javais, vilna. Netoli Asabos kasamos rusvosios anglys.
Juozapas Skuminas Tiškevičius
Juozapas Skuminas Tiškevičius (, apie 1694 m. Vilniuje – 1754 m. rugsėjo mėn.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.
Šeima
1729 m. vedė, pirmoji žmona Teresė Ščit, sūnūs Kristupas Skuminas Tiškevičius, Kazimieras Skuminas Tiškevičius, Jonas Skuminas Tiškevičius, duktė Ona Tiškevičiūtė (g. 1736 m., vyras Tadas Kocielas).
Antroji žmona Marijona Bucholc, su ja vaikų neturėjo.
Valstybės tarnyba
1730 m. LDK raštininkas, 1737 m. Žemaitijos kaštelionas, 1742 m. Žemaitijos seniūnas. Be to, Obelių ir Kermelio seniūnas.
1746 m. rugpjūčio 3 d. apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Degutiškė II
Degutiškė II – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naujojo Daugėliškio.
Tikroji padėtis
Tikroji padėtis – 2009 m. sukurtas politinis trileris pagal 2003 m. to paties pavadinimo BBC 6 dalių mini serialą.
Siužetas
Vašingtone, metro stotyje, žūsta jauna moteris Sonia Beiker, senatoriaus Stiveno Kolinso padėjėja. Netrukus pasklinda gandas, kad mergina buvo senatoriaus meilužė. Kolinso draugas žurnalistas Kalas Makafris, kolegė Dela Fraj ir redaktorė Kameron Lain, norėdami parašyti straipsnį, pradeda gilintis į visą istoriją ir netrukus kyla įtarimas, kad Sonia buvo nužudyta, siekiant paveikti senatorių ir jo atliekamą tyrimą dėl valstybės lėšų pasisavinimo.
Trimūrti
thumb|250px|Trimūrti thumb|right|250px|Trimūrti thumb|right|250px|Trimūrti
Trimūrti („trys mūrti“) tai yra hinduizmo sąvoka, kurioje Brahma – Visatos kūrėjas, jos įkūnytojas ir siela, Višnus – jos sergėtojas, Šiva – naikintojas. Šios trys dievybės vadinamos hinduizmo triada arba Didžiąja Trejybe.
Triados sąvoka apima pačią Dieviškumo sandarą, kurios pagrindą sudaro:
Višnu - Dieviškoji energija;
Šiva - Dieviškoji esybė.
Madžlis al Džino urvas
thumb|240px|Madžlis al Džino urvo dugnas Madžlis al Džino urvas  – antras pagal dydį pasaulyje urvų kambarys. Yra Omane, Selmos plynaukštėje, 1600 m aukštyje. Atrastas 1983 m. geologo Don Davidson. Į urvą galima patekti per nedidelę skylę, nuo kurios angos galo iki urvo dugno – 300 m.
AJAX
AJAX arba Asinchroninis JavaScript ir XML programavimas – terminas, apibrėžiantis svetainių programavimo technologiją, naudojančią šias priemones maksimaliam interaktyvumui pasiekti:
Kaip ir DHTML ar LAMP, AJAX nėra technologija, bet tik abstraktus terminas, apimantis kelių technologijų kombinaciją.
Puslapiai, sukurti naudojant AJAX technologija, reikalauja naršyklių, palaikančių šias technologijas. Tokios naršyklės, pavyzdžiui, yra Mozilla Firefox, Internet Explorer, Opera, Konqueror ir Safari.
AJAX puslapių ypatumai
Tradicinių svetainių interaktyvumas kuriamas kaskart kreipiantis į serverį. Pavyzdžiui, užpildžius anketą (ar formą), kreipiamasi į serverį ir užkraunamas naujas puslapis. Tokiu būdu bereikalingai iššvaistomi resursai, nes didelė dalis informacijos nepakinta ir siunčiama kaskart iš naujo. Taip pat tokiu būdu neįmanoma pasiekti tokio interaktyvumo, kokį gali suteikti ne internetinės aplikacijos.
Tekilinė agava
Tekilinė agava (Agave tequilana) – agavinių (Agavaceae) šeimos augalas.
AJAX
AJAX puslapių ypatumai
AJAX svetainės gali siųsti užklausas serveriui, gauti atsakymą tam tikra apsibrėžta forma (SOAP ar kita XML paremta), bei naudojant JavaScript programavimą atnaujinti tik reikiamą puslapio dalį. Tokiu būdu sutaupomi tinklo resursai, nes žymiai sumažinami duomenų srautai. Taip pat taupomi ir serverio procesoriaus resursai, nes dalis logikos perkeliama klientui.
Tekilinė agava
Iš tekilinės agavos raugintų sulčių distiliuojamas gėrimas tekila. Ši agavų rūšis auginama Meksikoje, kur kalvos apsodinamos šių augalų plantacijomis.
AJAX
Privalumai bei trūkumai
Kaip ir DHTML svetainėms, AJAX svetainėms reikia žymiai daugiau testavimo, nes kiekviena naršyklė gali elgtis šiek tiek skirtingai. Tačiau naudojant šią technologiją paspartinamas interaktyvumas. Naudojant AJAX, padaugėja mikro - užklausų į serverį, tai neapgalvotai naudojant gali sulėtinti bendravimą tarp kliento ir serverio.
Tekilinė agava
thumb|left|210px|Tekilinės agavos šerdis
AJAX
Privalumai bei trūkumai
Kartais sunku ar net neįmanoma AJAX svetainių pritaikyti nepalaikomoms naršyklėms, taip pat sudėtinga pritaikyti svetaines standartams, kurie atsižvelgia į žmones su negalia.
Nuorodos
Keletas svetainių, sukurtų naudojant šią technologiją:
Czesław Kwieciński
Biografija
Gimė 1943 m. sausio 20 d. Romaškiuose. 1948 m. su tėvais ištremtas į Sibirą. 1958 m. persikėlė gyventi į Lenkiją, apsigyveno Petrakave. Dalyvavo 1964 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Laimėjo bronzos medalius klasikinių imtynių rungtyje 1972 m. ir 1976 m. žaidynėse. 1965 m. pasaulio čempionate laimėjo bronzą, 1970 m. ir 1973 m. sidabrą. Žmona Ewa Gryziecka ietininkė.
Geltonviršė ūmėdė
Geltonviršė ūmėdė (Russula ochroleuca) – ūmėdžių (Russula) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, iš pradžių pusiau apvali, vėliau iškili, paplokščia, kartais įdubusi, aukso geltonumo, geltona, žalsvo atspalvio, minkšta, matinė, sausa, luobelė gerai lupasi. Lakšteliai balti, senesnių ochriniai, tankūs, minkšti, deginančio skonio, prisegtiniai. Kotas 3-8 cm ilgio, 1-2,5 cm storio, baltas, senų pilkas, vidus kamštiškas, minkštas. Trama balta, kieta, nekarti, malonaus kvapo.
Auga liepos–spalio mėnesiais spygliuočių, lapuočių miškuose. III kategorijos valgomas grybas. Lietuvoje retas.
404 m. pr. m. e.
'''404 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Niyaz (albumas)
Niyaz (iš persų k. „ilgesys“) – pirmasis studijinis muzikinio projekto „Niyaz“ albumas, išleistas 2005 m.
Albumas pasiekė 12-ą vietą „Billboard“ pasaulio etninės muzikos albumų reitinge.
Autoriai
Carmen Rizzo. .
Dunauskaitė
Dunauskaitė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Dunauskienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Dunauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Somalio šventės
Valstybinės šventės Somalyje yra nustatomos naudojant du kalendorių tipus – pasaulietinių švenčių datos yra nustatomos pagal Grigaliaus kalendorių, tuo tarpu religinės – pagal musulmonų kalendorių.
Vėgėlinės
Vėgėlinės (Lotidae) – menkiažuvių (Gadiformes) šeima. Žuvys su 2 nugariniais ir 1 analiniu peleku. Apie burną 3 ar daugiau ūsų.
Lietuvoje gyvena:
Adam Kszczot
Adamas Kščotas (g. 1989 m. rugsėjo 2 d.) – Lenkijos vidutinių nuotolių bėgimo lengvaatletis, kuris specializuojasi 800 m bėgimo rungtyje.
Biografija
A.Kszczot pirmose svarbiose tarptautinėse varžybose pasirodė 2007 m. Nyderlanduose vykusiame Europos jaunimo čempionate bėgikas finaliniame etape pasiekė 1:48.10 laiką ir pelnė bronzos medalį. Po metų sportininkas varžėsi pasaulio jaunimo čempionate, bet liko ketvirtas ir medalio savo šaliai nepelnė. Nuo 2009 m. atletas dalyvauja suaugusiųjų profesionalų lygio varžybose. Europos uždarų patalpų čempionate sportininkas vėl liko ketvirtoje vietoje. Kaune vykusiame 2009 m. Europos iki 23 metų čempionate lengvaatletis pelnė aukso medalį. Tais pačiais metais Kszczot įveikė IAAF nustatytą pasaulinį normatyvą ir pateko į 2009 m. pasaulio čempionatą. Berlyne vykusių varžybų kvalifikaciniame ture sportininkas užėmė trečiąją vietą savo grupėje ir pateko į pusfinalius. Pusfinalio bėgime sportininkui nepavyko patekti į geriausiųjų dvejetuką savo grupėje, bei negavo papildomų kelialapių ir finalo nepasiekė. 2010 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate sportininkas pelnė bronzos medalį. Tais pačiais metais bėgikas įvykdė normatyvą ir pateko į 2010 m. Europos čempionatą. 2011 m. Ostravoje vykusiame Golden Spike Ostrava susitikime sportininkas 1000 m bėgime užfiksavo nacionalinį rekordą. Jis distanciją įveikė per 2:16.99.
Jevišovka
Jevišovka  – upė Čekijos Respublikoje, kairysis Dijės intakas. Išteka iš Bohemijos-Moravijos aukštumų, 602 m aukštyje ir teka 81,7 kilometro į Jevišovką, kur pasiekia Dijės upę.
Škoda Octavia
2004 m. debiutavo antrosios kartos modelis (Octavia II – A5 platforma).
2005 m. Octavia II iškovojo Lietuvos metų automobilio titulą.
2009 m. atnaujintas modelio dizainas.
2014 m. Octavia III iškovojo Lietuvos metų automobilio titulą.
Avka
Avka – miestas pietinėje Nigerijoje, prie Enugu-Anitšos kelio. Anambros valstijos sostinė. 152,3 tūkst. gyventojų (2002 m.); dauguma – igbai. Valgomųjų balatų, javų, palmių auginimo rajono prekybinis centras. Netoli Avkos rasta bronzos amžiaus metalo ir medžio dirbinių.
Mimaras Sinanas
Mimaras Sinanas, pilnas titulas Kodža Mimaras Sinanas Aga („Aga Sinanas, didysis architektas“, ; 1489 m. balandžio 15 d. – 1588 m. birželio 8 d.) – žymiausias Osmanų imperijos architektas ir inžinierius.
Biografija
1538 m. Sinanas tapo Osmanų imperijos vyriausiuoju architektu. Jo kūrybai įtakos turėjo Bizantijos architektūra (daugiausia – Šv. Sofijos soboro Konstantinopolyje). Pradėjęs nuo nesudėtingų mečečių ir viešųjų pastatų, maždaug nuo 1570 m. Mimaras Sinanas sukūrė savo žymiausius kūrinius.
Darbai
Mimarui Sinanui priskiriama >370 įvairiausių statinių. Jis suprojektavo 159 mečetes, 45 mauzoliejus, 74 medreses, 38 rūmus, 31 karavansarajų, 56 pirtis, 3 ligonines, 9 tiltus, keletą akvedukų, viešųjų virtuvių (imaretų), kriptų. ~200 jo suprojektuotų statinių tebėra išlikę Turkijoje, Makedonijoje, Bulgarijoje, Sirijoje, Kryme ir kitur.
Žymiausi darbai:
Krepšinis olimpinėse žaidynėse
right|100px Krepšinis Vasaros olimpinėse žaidynėse žaidžiamas nuo 1936 m., neskaitant demonstracijų 1904 ir 1924 m. JAV yra daugiausiai aukso medalių laimėjusi šalis.
Neoficialūs demonstracinių turnyrų čempionai
1904 🇺🇸 Buffalo German YMCA
1924 🇬🇧 London Central YMCA
Nilo varanas
Nilo varanas (Varanus niloticus) – varanų (Varanidae) šeimos plėšrus roplys.
Noreikiškių apylinkė
Noreikiškių apylinkė (iki 1961 m. Virbališkių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Nilo varanas
Tai didžiausias Afrikos driežas. Išauga iki 1,5–1,8 m. ilgio su uodega, retkarčiais net iki 2,2 m. ilgio. Sveria 3–18 kg. Minta dvėseliena, vabzdžiais, smulkesniais driežais, gyvatėmis (kurias sugeba įveikti), krabais, graužikais, vėžlių jaunikliais, smulkiais paukščiais, žuvimis ir moliuskais. Neretai sudrasko naminius paukščius ir kates.
Noreikiškių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Zapyškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panemunės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Gaižėnų apylinkės. 1961 m. liepos 25 d. perkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas bei prijungta dalis Ringaudų apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.
Nilo varanas
Paplitęs Afrikoje į pietus nuo Sacharos. Gyvena drėgnesnėse vietose, dažniausiai prie vandens telkinių.
405 m. pr. m. e.
'''405 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nilo varanas
thumb|left|210px|Nilo varanas
Kjell Magne Bondevik
Kjellis Magne Bondevikas (Kjell Magne Bondevik, g. 1947 m. rugsėjo 3 d. Moldėje) – liuteronų pastorius, norvegų politikas, du kartus buvęs Norvegijos ministras pirmininkas (1997–2000 m. ir 2001–2005 m.).
Biografija
1975 baigė Norvegijos teologijos mokyklą. 1972–1973 m. buvo ministro pirmininko Larso Korvaldo vyriausybės valstybės sekretorius. Nuo 1973 m. iki 2005 m. – Stortingo (Norvegijos parlamento) narys nuo Krikščioniškosios liaudies partijos, ilgą laiką vadovavo partijos frakcijai parlamente. 1983–1995 m. buvo šios partijos vadovas.
1983–1986 m. K.M.Bondevikas buvo vicepremjeras bei švietimo ir bažnyčios reikalų ministras K.Vilocho, o 1989–1990 m. – užsienio reikalų ministras Jan P. Syse vyriausybėse.
1997–2000 m. K.M.Bondevikas vadovavo koalicinei vyriausybei, kurioje dalyvavo ir Centro bei Venstre (liberalų) partija. 2001–2005 m. jo vadovaujamoje vyriausybėje kartu su Krikščioniškąja liaudies partija dirbo Venstre bei konservatorių partijos.
Hani
Hani (hani kalba: Haqniq, kinų kalba: 哈尼族, pinyin Hāní Zú, vietnamietiškai:Người Hà Nhì) – viena iš 56 oficialiai pripažintų tautinių mažumų Kinijos Liaudies Respublikoje. Hani tauta gyvena Kinijos liaudies respublikoje, Vietname, Laose ir Mianmare. Daugiau nei 90 % hani tautos gyvena Kinijos Liaudies Respublikoje, pietinėje Junanio provincijos dalyje, Ailao kalnuose, Mekongo bei Raudonosios upių slėniuose.
Hani etninės grupės kilmės teorijos
Yra 4 hani etninės grupės kilmės teorijos:
Rytietiška kilmė. Teigiama, kad hani tautos kilmė yra susijusi su hanių tautos kilme. Ši teorija yra grindžiama faktais, kad hani bendruomenių, gyvenančių pietiniame Junanyje tėvų ir sūnų vardai yra panašūs į hanių gyvenamų teritorijų: Nankino, Šansi, Henano, Dziangsi ir Guidžou gyventojų vardus.
Įvairių kultūrų susiliejimas. Teigiama, kad hani etninė grupė yra įvairių tautų ir kultūrų mišinys: susimaišant šiaurinėms gentims (nuo Činghai-Tibeto plynaukštės) ir pietinėms, žemdirbyste (dažniausiai ryžių auginimu) besiverčiančioms tautoms, gyvenančioms Junanio plynaukštėje.
Raudonosios upės slėnių senieji gyventojai. Remiantis archeologiniais radiniais, teigiama, kad hani tauta yra kilusi iš Raudonosios upės slėnių senųjų gyventojų ir neturi jokių ryšių su šiaurės vakarų aukštumų tautomis.
Atsiskyrusi Ši Čiangų genties dalis Ši teorija yra populiariausia, aiškinant hani tautos kilmę. Teigiama, kad kartu su I ir Lahu tautomis, hani tauta kilo iš senųjų Ši ir Čiang klajoklių, gyvenančių Činghai-Tibeto plynaukštėje. Vėliau viena genties šaka („Hevis“) persikėlė į pietus, iš kurios kilo hani tauta.
Etninės grupės vardo kilmė
Hani etninė grupė turi daug savo pavadinimų, kurie skiriasi pagal gyvenamąją vietą. Daugiausiai naudojami: Hani, Kaduo, Yani, Haoni, Biyue, Budu, Baihong. Tang ir Song dinastijos metu hani etninė grupė buvo vadinama Heman, Juan dinastijos metu – Wuman, Ming dinastijos metu – Heni, Čing dinastijos metu- Woni arba Heni. Nors ši etninė grupė turi daug pavadinimų, daugelis jų prasideda panašiu į dvigarsį He tarimu, kas kinų kalboje reiškia harmoniją ir ramybę. Įkūrus Kinijos Liaudies Respubliką, hani tautos pageidavimu, hani tapo bendriniu etninės grupės, gyvenančios Kinijos Liaudies Respublikoje pavadinimu. Hani etninė grupė, gyvenanti už Kinijos Liaudies Respublikos ribų, vadinami – Akha.
Kastytis Klimas
Kastytis Klimas (1969 m. balandžio 26 d. Domeikavoje, Lietuvos TSR) – Lietuvos sprinto bėgikas, Lietuvos čempionas.
Biografija
Gimė 1969 m. balandžio 26 d. Domeikavoje. 1989, 1992, 1993 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionato 100 m bėgimo aukso medalio laimėtojas. 1988, 1991, 1992 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionato 200 m bėgimo aukso medalio laimėtojas. 1991 m. 400 m estafetės bėgimo aukso medalio laimėtojas.
Hani
Hani tautos simbolis
left|100px|thumb|Sidabrinis fazanas Hani tautos simbolis yra sidabrinis fazanas, tupintis ant ryžių terasų šlaitų. Hani tauta ilgai gyveno miškuose, kur saugojo ir garbino šiuos paukščius. Hani tiki, kad sidabrinis fazanas yra medicinos ir keliautojų globėjas. Sidabrinis fazanas kartu su ryžių terasomis simbolizuoja darbštumą ir išmintį.
Istorija
Istoriniai šaltiniai mini, kad hani tauta kilusi iš „Heiyi“ genties, gyvenusios Dadu upės pietiniuose krantuose III amžiuje prieš mūsų erą. IV–VIII amžiuje dalis Heiyi genties persikėlė gyventi prie Mekongo upės. X amžiuje hani gyvenamą teritoriją valdo Dali karalystė. Tang dinastijos metu, vietiniai hani klanų vadai moka mokesčius valdžiai, gaudami apsaugą. Juan dinastijos metu (1271–1368) įkuriama prefektūra, siekiant valdyti visas Junanio provincijos tautines mažumas.Ming dinastijos metu (1368–1644), hani padeda Ming kariuomenei užkariauti naujas žemes, mainais gaudami Junanio provincijoje vietinės valdžios postus. Ming dinastijos pabaigoje, Long Tao (hani klano vadas) suvienija hani klanus, gyvenančius Ailao kalno papėdėje. Čing dinastijos valdymo metu (1644–1911) hani aktyviai priešinosi naujajai valdžiai, rengė sukilimus, kurie būdavo žiauriai numalšinami. Siekiant sustiprinti šio regiono kontrolę, regionas buvo suskaidytas į smulkesnius regionus. XVIII amžiaus viduryje hani pradeda migruoti į Mianmarą, dėl represijų Kinijoje, o po II pasaulinio karo – į Vietnamą. Nuo 1949 metų regioną valdo Kinijos Liaudies Respublika.
Kalba
Hani kalba susideda iš 3 dialektų (Haja, Haohai ir Bika)ir priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimos tibetiečių-mianmariečių kalbų grupei. Kiekvienas hani kalbos dialektas labai skiriasi vienas nuo kito, tad skirtingais dialektais kalbantys žmonės negali tarpusavyje susišnekėti. Hani neturėjo savo rašto, tad palikdavo įrašus įrėždami pagaliukus lentelėse. 1957 metais vyriausybė sukūrė rašto sistemą, remiantis romėnų alfabetu, bet ši sistema nepaplito. Hani kalba kalba 500 000 žmonių, Vietname – 20 000, Laose – 1000. Dauguma hani kalba kinų kalba.
Ekonomika
Hani tauta daugiausiai verčiasi žemdirbyste. Kadangi tauta gyvena subtropinio klimato zonoje, klimatas yra švelnus, gausu lietaus ir derlinga žemė. Švelnus klimatas suteikia geras sąlygas plėtotis žemės ūkiui. Pagrindinės auginamos kultūros yra: ryžiai, meldvilnė, kviečiai, indigažolės ir arbata. Pagaminama 1/3 visos arbatos produkcijos Junanio provincijoje. Sišuangbannos Nanru kalnai yra pagrindinės „Pu’er“ arbatos auginimo vietos. Hani gyvenamas regionas yra “Dian Lu“ ir “Pu’er“ arbatų tėvynė. Taip pat šioje vietovėje gausu gamtos išteklių: augalų, gyvūnų ir mineralinių išteklių. Ailao kalnuose gausu pušų, kiparisų, palmių, tungų aliejaus ir kamparo medžių. Taip pat gausu laukinių gyvūnų: tigrų, leopardų, meškų, beždžionių, povų, fazanų ir papūgų. Kalnuose yra dideli rezervai mineralių išteklių, tokių kaip: nikelis, geležis, alavas ir varis. Rašytiniuose šaltiniuose užfiksuoti prekybiai santykiai su hanių, i ir dajų tautomis. Prekiaudavo arbata, mėsa, gyvuliais ir grūdais. Nors regione gausu gamtinių išteklių, hani tauta yra viena vargingiausių Kinijos Liaudies Respublikoje. Gyvenimo kokybės indeksas siekia tik 38 %, kai Kinijos Liaudies Respublikoje – 63 %. Nuo 1950 metų regione intensyviai vystoma pramonė: pastyta cemento, cheminių medžiagų, plastmasės gamyklos, kasyklos, geležies lydyklos, vystomas turizmas.
Religija
Hani yra politeistai ir garbina gamtą (kalnus, vandenį, saulę, mėnulį) ir savo protėvius, nes tiki, kad kiekvienas daiktas turi sielą. Atliekami religiniai ritualai pagerbiant gamtinius reiškinius (vėją, lietų, krušą), miestelio ir šeimų globėjus. Religinėms apeigoms vadovauja šamanai, dažniausiai aukodami buivolus. Taip pat yra dienų, paskirtų gyvūnams, kaip Avies diena, kur yra aukojamos aukos (hani -animistai). 1920 metais pasklido budizmas ir krikščionybė, bet beveik neprigijo šiame regione.
Hani tauta tiki, kad kiekvienas žmogus turi 12 sielų, kurios atlieka skirtingas funkcijas. Nei viena siela negali palikti kūno, nes tada žmogus suserga arba jį ištinka nelaimės. Hani turi sistemą, kaip grąžinti palikusią kūną sielą. Ypatingas dėmesys sielai kyla iš tikėjimo, kad žmogui mirus, siela nemiršta, tik palieka kūną. Taip pat tikima, kad mirus žmogui, į miestelį atklysta laukinis gyvūnas arba šuo užlipa ant namo stogo, arba staiga kyla ugnis, tada žmonės nustoja dirbti ir rengia ceremonijas išvengti nelaimių.
Religines apeigas atlieka 3 žmonės: Zuima – vadovaujantis visoms apeigoms, Beima – atlieka egzorcizmo apeigas ir magiškus ritualus, bei Nima – spėja ateitį ir renka vaistažoles.
Virtuvė
Lipnus ryžių pyragas. Kad pyragas būtų lipnesnis ir minkštesnis, ryžiai laikomi vandenyje mažiausiai 7-8 valandas prieš juos išverdant. Išvirti ryžiai sutrupinami ir padaromi iš jų pyragėliai. Pyragėliai suvyniojami į bananų lapus, kad įgautų jų aromato.
Baiwang. Nedidelis kiekis cukraus įberiamas į kiaulės, ožkos ar šuns kraują, kad jis greičiau sutirštėtų. Tada kraujo pyragėliai yra kepami ant medžio anglių su kiauliena, ridikų griežinėliais, česnakų lapais, čili pipirais ir kitomis daržovėmis bei prieskoniais. Galiausiai keletas žemės riešutų pabarstomi ant pyrago viršaus.
Weiyan arbata.Unikalus arbatos skonis išgaunamas verdant pakepintą geltonąją arbatą su šviežiu vandeniu. Arbata yra šviesios spalvos ir labai kvapni.
Žuvienė. Hani tauta Pengduo kaimelyje turi tradiciją valgyti įvairią šviežią mėsą: stirnas, ožkas, laukinius paukščius, geltonuosius ungurius. Jie turi ypatingą žuvies gaminimo būdą. Išdarinėta žuvis kepama ant medžio anglių, kol įgauna geltoną spalvą. Tada žuvis apibarstoma pipirais, druska, čili, aliejumi ir kitais žuvies prieskoniais. Dažniausiai patiekiamas su vynu arba alumi.
Kiti hani patiekalai: mėsos košė, bananų sirupas, mėsos kukulių ir pupelių sriuba, bičių medus. Tiek vyrai, tiek moterys yra rūkaliai ir mėgsta gerti karštą vyną ir arbatas. Taip pat populiaru kramtyti areką.
Rūbai
right|250px|thumb|Tradiciniai hani rūbai Hani mėgsta medvilninius tamsiai mėlynus drabužius. Vaikai (mergaitės ir berniukai) iki 7 metų dėvi vienodus rūbus, nėra lyčių skirtumų. Suaugę vyrai dėvi trumpus švarkus, susegamus priekyje ir ilgas kelnes. Mėgsta nešioti baltus ir juodus turbanus. Vyresni vyrai dažniausiai dėvi tiubeteikas. Moterų drabužiai yra skirtingi, priklauso nuo gyvenamos vietovės. Daugumoje vietovių moterys dėvi be apykaklių palaidines su sagomis dešinėje pusėje ir ilgas kelnes.
Jaunos moterys nešioja daug papuošalų, dažniausiai sidabrinių. Mėgstami sidabriniai bumbulai ir varpeliai, kabinami ant diržo (einant jie skamba). Skiriasi ištekėjusių ir neištekėjusių moterų kepurės.
Literatūra
Nors hani tauta savo literatūrinius kūrinius neužrašydavo (perduodavo iš kartos į kartą), išliko gausi literatūrinių žanrų įvairovė:legendos, pasakos, poezija, mitai, patarlės, mįslės ir pasakėčios. Dauguma kūrinių pasakoja apie pasaulį, žmones, nugalėjusius gamtos nelaimes, ir hani etninės grupės istoriją.
Seniausi ir gausiausi literatūriniai šaltiniai yra mitai, epai ir legendos. Garsiausi hani epai: Ausemise, Pasaulio kilmė, Žmogus senovėje, Čanaja. Ausemise – labiausiai paplitęs hani epas. Legendos dažniausiai aiškina daiktų kilmę (Genesis) arba pasakoja žmonių žygdarbius (Potvyniai – apie žmogų, nugalėjusį potvynį) Pasakomoji poezija taip pat užima ypatingą vietą hani literatūroje (Ardžiluočiluoje ir Džasidžaji).
Mitai
Mitai atskleidžia hani tautos pasaulėžiūrą, kilmę ir papročius.
Muzika ir šokiai
Yra 2 tipai folklorinių polifoninių dainų: Habare ir Anqigu. Habare dainos dažniausiai dainuojamos atliekant religinius ritualus, vestuvėse ar laidotuvėse. Anqigu dainuojama kalnuose, tai dainos apie meilę, darbą ir kraštovaizdį. Jos išsiskiria savo lengva ir gražia melodija. Vyrai groja tristyginiais arba keturstyginiais muzikos instrumentais, o merginos renkasi Bawu (panašus į fleitą instrumentas, padarytas iš bambuko) ir Xiangmie (mažas bambukinis pučiamasis instrumentas). Svarbiausiose šventėse grojama ir dainuojama visą naktį. Tradiciniai hani muzikos instrumentai yra: trijų ir keturių stygų, fleita, Bawu ir Xiangmie. Bawu yra unikalus, nes išgauna elegantišką ir jausmingą melodiją, labai gerai išreiškia žmogaus emocijas.
Architektūra
left|200px|thumb|Hani būstas Hani dažniausiai statydavosi miestelius pietiniuose kalnų šlaituose. Miestelis susidaro nuo 10 iki 400 namų (šeimų), kurie buvo susiję kraujo ryšiais.
Hani tautos namų išvaizda priklauso nuo vietovės, kurioje jie gyvena. Gyvenantys Raudonosios upės slėniuose stato namus iš molio (sienos) ir šiaudinių stogų, kurie paremiami medininėmis kolonomis, pastatytomis ant akmeninio pagrindo. Gyvenantys Sišuangbanna vietovėje, namus stato iš bambukų, o stogus dengia šiaudais ir medžiu. Tokie namai dažniausiai turi 2 aukštus. Viršutinis aukštas skirtas šeimai, o žemutinis aukštas tarnauja kaip sandėlis. Gyvenamąją patalpą dažniausiai sudaro 3 dalys: viduryje yra ugnies aukuras, o aplink jį išsidėstę kambariai. Namo išvaizda primena grybą, tad jie yra vadinami „grybų namais“. Pasak legendos, hani tauta gyveno uolose. Dėl stipresnių genčių įtakos, jie buvo priversti migruoti į „Reluo“ vietovę, kur pamatė grybų lauką. Pastebėję, kad grybai yra atsparūs vandeniui ir vėjui, o po jais gyvena vabzdžiai, nusprendė patys pasistatyti tokio tipo namus.
Ryžių terasos
Garsiausios ryžių terasos yra Juanjang mieste, Ailao kalnų šlaituose. Ryžių terasos buvo pradėtos statyti prieš 1000 metų. Pirmiausiai buvo pastatyta užtvankos ir pylimai (irigacinė sistema), atsižvelgiant į žemės derlingumą ir skirtingą aukštį. Pavasarį, kai sodinami ryžiai, vanduo nuo kalno subėga į terasas. Vasarą, garuodamas vanduo suformuoja debesis. Rudenį – nuimamas ryžių derlius. Terasose auginami ne tik ryžiai, bet ir veisiamos žuvys, kurios sugaunamos nuimant ryžius. 2008 metais šios ryžių terasos įtrauktos į UNESCO paveldo sąrašą. Terasos užima 13 190 ha plotą.
Šventės
Kaip ir haniai hani tauta švenčia pavasario ir rudens vidurio, Drakono valties ir mėnulio šventes. Jų tradicinės šventės yra spalio ir birželio šventės.
Spalio šventė, žinoma kaip Amutu, daugiausiai ceremonijų turinti šventė. Šventė rengiama pirmą drakono dieną 10 mėnesį pagal mėnulio kalendorių ir švenčiama kaip Naujųjų metų diena. Pirmą šventės dieną būna didelė šventė pagrindinėje miestelio gatvėje. Gatvėje daug stalų su skirtingais ir spalvingais patiekalais, tad ši diena vadinama Didžiojo Drakono puota. Ruošiantis šiai puotai kiekviena šeima paruošia po stalą maisto ir sustato į vientisą liniją. Garbės vietose sėdi šamanas ir miestelio vadovas. Kiekviena šeima vaišina visus ir linki laimės ir sėkmės. Šventė trunka 5-15 dienų, nedirbama.