cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Busilas
Biografija
1919 m. redagavo žurnalą „Švietimo darbas“, 1920 m. „Trimitas“, 1921–1922 m. ir 1934–1938 m. žurnalo „Mokykla ir gyvenimas“ redaktorius. Bendradarbiavo žurnale „Darbo Lietuva“. Parengė matematikos, lietuvių kalbos bei gamtos mokslo vadovėlių, pedagoginių ir metodinių priemonių, parašė pedagogikos ir metodikos darbų, grožinių kūrinių vaikams, išvertė Aleksandro Puškino poemą „Broliai plėšikai“, Michailo Lermontovo, Nikolajaus Nekrasovo kūrinių. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Bibliografija
Vadovėliai:
Kūriniai vaikams:
Apaštalas Petras
thumb|left|160px|Apaštalas Petras ant [[Viekšniai|Viekšnių senųjų kapinių vartų stulpo]]
Apaštalas Simonas Petras (, 1-67 m.) – apaštalas, Romos katalikų bažnyčios laikomas pirmuoju popiežiumi (32–67 m.). Pagal evangeliją tikrasis Petro vardas buvo Simonas, Jono sūnus; teigiama, kad jis buvęs žvejys iš Kafarnaumo Galilėjoje. Katalikai ir stačiatikiai laiko apaštalą Petrą šventuoju. Jam yra priskiriama dviejų laiškų, įtrauktų į Naujojo testamento kanoną, autorystė.
Naujajame Testamente
Apaštalas Petras minimas evangelijose ir Apaštalų darbuose.
Jėzaus Kristaus pašauktas, Simonas metė žvejybą ir tapo jo mokiniu. Pirmas pripažino Jėzų mesiju ir buvo jo pramintas Petru (graik. πετρος Petros ‘akmuo, uola’, aramėjiškai כיפא Kefas ‘uola, opolė’). Simbolinę vardo prasmę atskleidžia Jėzaus žodžiai, kad Petras būsiantis uola, ant kurios jis pastatysiąs savo bažnyčią. Petro svarbą pabrėžia ir kitas Jėzaus posakis: „Aš tau duosiu raktus nuo dangaus karalystės; kas bus sujungta ant žemės, bus sujungta danguje“. Katalikai tiki, kad šiais žodžiais Jėzus padarė apaštalą Petrą Bažnyčios galva – pirmuoju popiežiumi. Bet tokią interpretaciją protestantai ginčija teigdami, kad ji remiasi klaidingu vertimu.
Pagal evangelijas Jėzus Kristus nuspėjo, kad po jo arešto Petras tris kartus jį išduos. Kai Jėzus Kristus buvo pagautas, Petras bandė jį apginti puldamas kalaviju ir nukirsdamas sargybiniui ausį. Evangelijos pagal Joną 21 dalyje Jėzus Kristus vėl Petrui liepęs globoti savo bažnyčią: „Ganyk mano avis“.
Po Šventosios Dvasios nužengimo Petras greičiausiai kurį laiką vadovavo bažnyčiai Jeruzalėje. Petras pirmą kartą užsiėmė pagonių krikštijimu.
Gyvenimas Romoje
Apie Petro veiklą Romoje yra labai mažai žinoma, Biblijoje nieko apie tai nerašoma, nėra ir kitų rašytinių šaltinių apie šį laikotarpį. Romoje, kapuose, kur turėjo būti Petro palaidojimo vieta, rasti keleto vyrų ir keleto dešimčių metų senumo moters kaulai.
Apokrifiniuose Petro darbuose teigiama, kad Nerono valdymo metu prasidėjus krikščionių persekiojimams Petras nusprendė pabėgti iš Romos. Kelyje jam pasirodė Jėzus Kristus. Petras paklausęs jo, kur jis einąs. Jėzus Kristus jam atsakė: „Einu į miestą, kad mane antrą kartą nukryžiuotų“. Tada Petras grįžęs atgal. Įvykio vietoje dabar pastatyta bažnyčia.
Bažnytinė tradicija skelbia, kad Petras mirė Romoje, Vatikano kalne, kankinio mirtimi ant kryžiaus. Nukryžiuotas, jo prašymu, galva žemyn, nes manė nesąs vertas mirti taip, kaip Kristus. Vėliau toje vietoje pastatyta bažnyčia, kurioje palaidotas jo kūnas. Dabar ten stovi Švento Petro bazilika.
Mene
Lietuvių ikonografinėje medžiagoje Petras dažnai vaizduojamas pagyvenęs, žilstantis, su barzda, vienoje rankoje laikantis du raktus nuo rojaus vartų, o kitoje – knygą (evangeliją). Šalia jo dar vaizduojama: žuvis, apsiaustas, gaidys, knyga, kepurė, gėlė ar ritinys.
Šventė
Birželio 29 d. – šventųjų Petro ir Povilo šventė – Petrinės ir Povilinės.
Flavijų dinastija
Flavijų dinastija – Romos imperatorių dinastija, valdžiusi nuo 69 m. iki 96 m. Viso buvo trys Flavijų imperatoriai:
Po Domiciano mirties imperatoriumi tapo Nerva, pradėjęs Nervų dinastiją, kartais kartu su Antoninais bendrai vadinama Nervų–Antoninų dinastija. Flavijų pavardė išliko Romoje labai populiari dar ilgą laiką.
Giuseppe Garibaldi
Džuzepė Garibaldis (, 1807 m. liepos 4 d. – 1882 m. liepos 2 d.) – Prancūzijoje gimęs Italijos karinis ir politinis lyderis, įžymus italų revoliucionierius.
Garibaldis atliko svarbų vaidmenį kovoje dėl Italijos susivienijimo ir išvadavimo. Dėl karinių veiksmų Europoje ir Pietų Amerikoje buvo vadinamas „Dviejų pasaulių herojumi“. Laikomas Italijos nacionaliniu didvyriu.
Biografija
1870 m. Garibaldis pats pasiūlė savo pagalbą Prancūzijos respublikai, kariaujančiai su Prūsijos kariuomene. Prancūzijos–Prūsijos kare 1870–1871 m. Garibaldis vadovavo korpusui.
Bugandos karalių kapai
Bugandos karalių kapai − ant Kasubio kalvos (Kampala, Uganda) esantys keturių kabakų − Bugandos karalių kapai. Nuo 2001 m. jie įtraukti į Pasaulio paveldo sąrašą.
Bugandos karalių kapavietė yra svarbus Bugandos dvasinis centras. Tai yra dažniausiai lankoma religinė vietovė visoje karalystėje, joje atliekami įvairūs religiniai ritualai. Pagrindinis kapavietės pastatas, stovintis kalvos viršuje, vadinamas Muzibu-Azaala-Mpanga. Jis pastatytas vien iš medžio, žolių, nendrių ir yra svarbus XIII a. Bugandos architektūros stiliaus pavyzdys.
2010 m. kovo 16 d. jie buvo beveik visiškai sunaikinti gaisro ir šiuo metu restauruojami. Gaisro priežastis nežinoma. Pačių karalių palaikai liko nepažeisti.
Keturi ten palaidoti kabakai yra:
thumb|260px|left|Pastato interjeras, su palaidotų karalių relikvijomis ir portretais
Vaiteliškiai
Vaiteliškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Ukmergės, netoli Žirnajų ežero. Gretimi kaimai – Gailiūnai, Gegžnai.
Dainuok, jei gali
Dainuok, jei gali – Lietuvos televizijos laida, kuri buvo rodoma 2011–2012 metais per LNK kanalą. Laida buvo rodoma kiekvieną savaitę, sekmadieniais 19:30 val. vakaro. Laidos vedėjai – Algis Ramanauskas ir Rimantė Kulvinskytė. Laida transliuota pagal „Sing If You Can“ laidos, kurioje pakviečiamos įžymybės susirungti dėl to, kuri ištvers dainuodama įvairias staigmenas ar netikėtumus, formatą.
Piotras Goriunovas
Piotras Goriunovas (, 1902–1943) – tarybinis rusų ginklų konstruktorius.
Biografija
P. Goriunovas gimė 1902 m. Kamenkos kaime Kolomnos apskrityje (Maskvos gubernija, Rusija), valstiečių šeimoje.
Baigęs tris pradinės parapijinės mokyklos klases ėmė dirbti šaltkalviu Kolomnos garvežių gamykloje. 1918 m. pašauktas į tarnybą Raudonojoje Armijoje. 1923 m., po demobilizacijos, Goriunovas grįžo į Kolomnos garvežių gamyklą, kur toliau dirbo šaltkalviu.
1930 m. žiemą į gamyklą atvyko Kovrovo ginklų ir kulkosvaidžių gamyklos karinis atstovas. Su juo susitikęs Goriunovas pasakė turįs svajonę patobulinti Maksimo kulkosvaidį. Atstovas užsirašė Goriunovo duomenis, ir netrukus Goriunovas buvo pakviestas dirbti naujoje vietoje. Tų pačių 1930 m. kovą P. Goriunovas persikėlė į Kovrovą, kur ėmė dirbti šaltkalvių montuotoju.
Nuo 1931 m. gruodžio Goriunovas dirbo gamyklos konstruktorių biure, kuriam vadovavo garsus mokslininkas ir ginklų konstruktorius Vladimiras Fiodorovas, techniku. Po dvejų metų jis perėjo dirbti šaltkalviu derintoju į Kovrovo gamyklos Naujų konstrukcijų ir standartizacijos biuro bandomąsias dirbtuves. Čia dirbo vadovaujamas konstruktoriaus ginklininko V. Degtiariovo, dalyvavo kuriant naujus automatinius šaulių ginklus.
Nuo 1934 m. P. Goriunovas dirbo bandomosiose dirbtuvėse kartu su sūnėnu šaltkalviu derintoju Michailu Goriunovu (1912–1991), kuris atsikėlė iš Kolomnos dirbti Kovrove. Buvo sukurta darbo grupė, kurią sudarė Piotras ir Michailas Goriunovai bei patyręs meistras Vasilijus Voronkovas (1899–1976). Ši grupė, padedama Kovrovo gamyklos bandomųjų darbų cecho darbininkų, per trumpą laiko tarpą sukūrė originalų rankinį kulkosvaidį GVG, pavadintą pagal pirmąsias konstruktorių pavardžių raides.
Mirė 1943 m. gruodžio 23 d., palaidotas Kovrove.
Sukurti ginklai
1943 m. birželio 16 d. TSRS Valstybinio gynybos komiteto nutarimu Nr. 3575 7,62 mm 1943 m. modelio Goriunovo sistemos stovinis kulkosvaidis (SG-43) su Degtiariovo ratiniu stovu buvo priimtas į Raudonosios Armijos ginkluotę. Šis kulkosvaidis – patobulintas GVG variantas.
FIBA EuroBasket 2015 C grupė
C grupė yra viena iš keturių 2015 m. Europos krepšinio čempionato pirmojo etapo grupių. Šios grupės rungtynės vyko Kroatijos miesto Zagrebo arenoje „Zagrebo arena“.
Šioje grupėje varžėsi Kroatija, Gruzija, Graikija, Makedonija, Nyderlandai ir Slovėnija. Keturios geriausios komandos pateko į antrąjį etapą.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Rostoko universiteto Teisės fakultetas - Rostoko universiteto struktūrinis padalinys; Teisės fakultetas Šiaurės Vokietijoje.
Maunas
Maunas  – miestas Botsvanoje, Šiaurės vakarų rajone. Penktas pagal dydį šalyje. Jis yra eklektinis šiuolaikinių pastatų ir gimtųjų trobelių mišinys. Maunas yra Botsvanos turistų sostinė ir Ngamilando apygardos administracinis centras. Mieste taip pat yra įsikūrsios daugelis firmų, kurios veža turistus į Okavango deltą.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1409 m. į Vidurio Vokietiją atėjus universitetų steigimo „bangai“, o Prahos universitete dėl ginčų daugeliui dėstytojų bei profesorių pasitraukus, Šiaurėje kilo universiteto poreikis. Rostokas ideali vieta, kadangi buvęs svarbus Hanzos miestas. Be to, Meklenburgo hercogai tame matė padidinti savo galią.
Petras Smilgys
Petras Smilgys (g. 1970 m. rugsėjo 22 d. Mažeikiuose) – kunigas kanauninkas, kanonistas, Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Teisės ir Katalikų teologijos fakultetų (KTF) dėstytojas (lektorius, docentas), buvęs VDU KTF dekanas.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1419 m. buvo įsteigtas universitetas. Nuo pat įkūrimo dėstyta ir teisė (Petrikloster zu Rostock vienuolyno pastate).
Maunas
Nors oficialiai Maunas yra kaimas, tačiau jis vystėsi greitai nuo žemės ūkio centro ir išsiplėtė palei Tamakanės upę. Šiuo metu mieste yra prekybos centrai, viešbučiai, automobilių nuomos punktai, tuo pačiu miestas išlaiko žemės ūkio atmosferą, tad vietiniai gentainiai vis dar mieste pardavinėja savo galvijus.
Petras Smilgys
Biografija
1985–1988 m. studijavo Klaipėdos žemės ūkio buhalterinės apskaitos technikume, 1988–1990 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos (dab. LŽŪU) Ekonomikos fakultete, vėliau – Telšių kunigų seminarijoje. 1997 m. Romos Popiežiškajame Laterano universitete baigė podiplomines studijas, kanonų teisės licenciatas. 2002 m. Popiežiškajame Laterano universitete apgynė daktaro disertaciją, kanonų teisės daktaras.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1950/1951 m. m. žiemos semestro metu Teisės fakultetas uždarytas.
Petras Smilgys
Biografija
1997–2005 m. Klaipėdos universiteto, Telšių kunigų seminarijos dėstytojas, 2002–2005 m. Šv. Antano religijos studijų instituto prie VDU Katalikų teologijos fakulteto lektorius, nuo 2006 m. VDU Teisės instituto (dab. VDU TF) lektorius. Dėstomi dalykai – Bažnytinė teisė, Teisininko etika, Romėnų teisė, nuo 2006 m. einantis docento pareigas, nuo 2006 m. rugpjūčio 21 d. VDU Katalikų teologijos fakulteto dekanas, vienas iš Kauno kunigų seminarijos vadovų. Kanauninkas. Paaiškėjus kunigo Petro Smilgio santykiams su „ilgamete“ drauge, jog tuometinis VDU KTF dekanas su ja įsigijo bendrą butą ir kartais net likdavo pas ją nakvoti (pasak spaudos, esą jis ne vienerius metus gyvenęs su savo „mylimąja“ i kad netgi tapęs ir draugės skyrybų su pirmuoju vyru priežastimi, tačiau šio fakto nepripažino, tuo abejojo ir arkivyskupas S. Tamkevičius; pasak jo, „ir kunigas, ir vyskupas gali kur nors apsilankyti, pasisvečiuoti“) , Kauno arkivyskupijoje, Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius pradėjo bažnytinį vidaus tyrimą. Paties Smilgio prašymu VDU senatas suspendavo jo, kaip Katalikų teologijos fakulteto dekano, įgaliojimus neribotam laikui (VDU KTF dekaną tvirtina Vatikanas). Po tyrimo S. Tamkevičius dekretu P. Smilgiui uždraudė Kauno arkivyskupijoje eiti kunigo pareigas (t. y. aukoti Šv. Mišias, klausyti išpažinčių etc.), be to, kaip Katalikų teologijos fakulteto didysis kancleris, uždraudė P. Smilgiui Kaune skaityti paskaitas. Akademinėje bendruomenėje bei sielovadinėje veikloje laikomas vienu iš šiuolaikiškų katalikų dvasininkų bei pedagogų.
Maunas
Istorija
Nuo 1915 m., kai buvo įkurtas Maunas, kaip Batawana gentainių sostinė, jis turėjo sunkiai gyvenamo laukinių vakarų miestas, kuriame vietiniai medžioja ir gano savo galvijus. Tačiau, didėjančo turizmo ir dervos kelio iš Natos nuo 1990 m. užbaigimo dėka, Maunas greitai vystėsi ir šiuo metu smarkiai skirasi nuo senojo savo vaizdo. Dabar jame gyvena daugiau nei 30.000 gyventojų.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1991/1992 m.m. pradėtos vykdyti studijos. Buvo apie 300 studentų. Fakultete buvo dalykinė biblioteka.
Petras Smilgys
Biografija
Trejus metus buvo Klaipėdos Marijos Taikos Karalienės bažnyčios, vėliau – Salantų parapijos klebonas, Skaudvilės (Tauragės rajonas) Šv. Kryžiaus parapijos rezidentas. Telšių vyskupijos katedros kapitulos narys.
Maunas
Istorija
Mieste yra trys pagrindiniai dideli prekybos centrai – Shoprite, Spar ir Score.
Rostoko universiteto Teisės fakultetas
Istorija
2008 m. pirmajam semestrui (pradedantieji) studentai nebuvo registruojami. Iš 12 profesorių palikti 6 etatai; iš jų vėliau nuspręsta palikti tik jaunuosius profesorius (Juniorprofessor). Įvestos bakalauro ir magistro studijų programos su pagrindine ūkinės teisės dalimi.
Petras Smilgys
Biografija
Mokslinių tyrimų kryptys – bažnytinių teismų istorinis aspektas, valstybės ir Bažnyčios santykiai. Paskelbė 6 mokslines publikacijas ir parengė metodinę mokymo priemonę.
Maunas
Istorija
Turistai lėktuvais nusileidžia Mauno tarptautiniame oro uoste, apsstoja vietiniuose viešbučiuose arba važiuoja į stovyklas netoli Okavango deltos.
Maunas, kaip daugelis pietų Afrikos miestų, turi užsitęsusią aviacijos istoriją.
Etimologija
Mauno pavadinimas kildinamas iš Bušmenų žodžio maung, kuris reiškia „trumpų nendrių vieta“. Kaimas įkurtas 1915 m. kaip Tawanos žmonių sostinė. Sostinė buvo perkelta iš Totengo miesto po Ndebele karaliaus Lobengulo pergalės.
McDiarmid Park
McDiarmid Park – futbolo stadionas Perte, Škotijoje. Namų rungtynes žaidžia Saint Johnstone FC. Stadione yra 10 673 sėdimos vietos. Didžiausias žiūrovų skaičius: 10 525 žiūrovai, kurie 1999 m. gegužės 23 d. stebėjo paskutines lygos rungtynes prieš Dundee FC.
Vyšnialaukis (Marijampolė)
Vyšnialaukis – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km nuo Padovinio.
Kazys Dausa
Biografija
Baigęs Utenos progimnaziją, 1925 m. baigė Panevėžio berniukų gimnaziją, mokėsi Marijampolės pedagoginiuose kursuose. Lietuvos universitete studijavo pedagogiką ir filosofiją. Gavęs diplomą, žinias gilino Vienoje ir Berlyne. 1934 m. Vytauto Didžiojo universitete apgynė diplominį darbą „M. Schelerio antropologinės filosofijos bruožai“.
1934–1936 m. mokytojavo „Aušros“ mergaičių gimnazijoje ir Kūno kultūros kursuose Kaune. 1936–1940 m. Vytauto Didžiojo ir Vilniaus universitetų humanitarinių fakultetų asistentas. 1929–1930 m. redagavo „Jaunąją kartą“, 1939–1940 m. – paskutinis reformuoto žurnalo „Vairas“ vyriausias redaktorius.
Priklausė Lietuvos žurnalistų sąjungai. 1941 m. išvežtas į Krasnojarsko kraštą, 1957 m. grįžo į Lietuvą.
Ignotas Bušinskis
Ignotas Bušinskis (, 1807 m. Šaukotas – 1873 m. spalio 3 d. Mintauja, dab. Jelgava) – Lietuvos istorikas, kraštotyrininkas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Bajoras. Baigė Kražių gimnaziją, mokėsi Vilniaus universitete. 1853-1855 m. Raseinių apskr. bajorų vadovas. Už paramą 1863 m. sukilėliams su sūnumi ištremtas į Sibirą, jo Baltojo Šaukoto dvaras konfiskuotas.
Šeštame dešimtmetyje įsitraukė į Žemaitijos praeities tyrimo sąjūdį. Rašė lenkų kalba. Pateikė daug žinių apie gyventojų verslus, ypač žemdirbystę, žemės ūkio įrankius, valstiečių maistą, drabužius, trobesius. Su kitais rūpinosi išspausdinti S. Daukanto raštus.
Daukonys
Daukonys – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje. Stūkso mitologinis Daukonių akmuo vadinamas Ramytės aukuru.
thumb|left|200px|Daukonių akmuo, vadinamas Ramytės aukuru
Jono Basanavičiaus gimtoji sodyba-muziejus
thumb|250px|Jono Basanavičiaus gimtoji sodyba-muziejus thumb|250px|Jono Basanavičiaus ąžuolynas Jono Basanavičiaus gimtoji sodyba-muziejus – muziejinis architektūros ir kraštovaizdžio kompleksas, esantis Vilkaviškio rajone, Bartninkų seniūnijoje, Ožkabalių kaime, apimantis daktaro, Lietuvos Respublikos patriarcho Jono Basanavičiaus gimtąją sodybą. Yra Ožkabalių kaimo pietuose, šalia Šiulės upelio, pasiekiamas kelio atšaka.
Sodybą sudaro 1991–1998 m. atstatyti Jono Basanavičiaus gimtųjų namų statiniai (XIX a. II pusė).
Taip pat į kompleksą patenka Ožkabalių senosios kapinės, pažymėtos metaliniu kryžiumi, kurio postamente iškalta data „1898“, koplytstulpis (medinis dekoratyvinis stačiakampio formos stulpas, puoštas drožinėtu geometriniu ornamentu, viršuje koplytėlė su ornamentuotais lenktu stogeliu ir keturkampiu pagrindu bei trijomis skulptūromis: Švč. Mergele Marija, Rūpintojėliu ir Šv. Agota. Stulpas užsibaigia smaile su mediniu stilizuotu kryžiumi).
Greta sodybos yra 1989–1998 m. (Vitaliaus Stepulio iniciatyva) įveistas Lietuvos Tautinio atgimimo ąžuolynas, sudarytas iš 14 teminių giraičių: Sąjūdžio Seimo giraitė, Sąjūdžio seimo žiedas, Tautos atgimimo giraitė, Aukuro kalnas, Represijų aukų giraitė, Sausio 13-osios ir Medininkų aukų memorialas, Įžymių žmonių giraitė, Vilkaviškiečių giraitė, J. Basanavičiaus premijos laureatų giraitė, Knygnešių giraitė, Svečių giraitė, Tautos vienybės giraitė, Jaunimo giraitė, Vasario 16-osios nepriklausomybės akto signatarų giraitė, Kovo 11-osios nepriklausomybės atkūrimo akto signatarų giraitė ir Vardiniai ąžuolai Lietuvos Respublikos prezidentams.
Piuros departamentas
Istorija
thumb|left|240px|Narihualio archeologinė vietovė netoli [[Katakoasas|Katakoaso]]
Geografija
Didesniąją dalį teritorijos užima pakrantės lyguma, vadinama Kosta. Rytuose paviršius kyla į Andų kalnus. Aukščiausia vieta siekia 3100 m (Surotipės k.). Dėl pusiaujo artumo, šaltosios Humbolto srovės bei šiltosios El Ninjo srovės įtakų Piuros departamente susidarė savitos gamtinės sąlygos. Pietuose plyti sausringa Sečiuros dykuma, kuri šiaurėje pereina į sausaisiais miškais apaugusią savaną. Kalnų šlaitai daug kur apaugę drėgnaisiais tropiniais miškais, o aukštikalnėse veši paramai.
Dauguma departamento upių priklauso Ramiojo vandenyno baseinui ir sudaro derlingus slėnius – Čira, Piura ir kt. Rytinio pakraščio upės savo vandenis neša link Amazonės (svarbiausia – Činčipė).
Įkurtas Amotapės aukštumų nacionalinis parkas.
Administracinis skirstymas
Piuros departamentas administraciškai padalintas į 8 provincijas (skliaustuose – administracinis centras).
Julijų–Klaudijų dinastija
thumb|300px|right|Julijų–Klaudijų genealoginis medis Julijų–Klaudijų dinastija – Romos imperatorių dinastija, valdžiusi 27 m. pr. m. e. – 68 m. e. m. Jai priklausė pirmieji penki Romos imperijos epochos imperatoriai:
Kartais pirmuoju valdovu ir dinastijos įkūrėju laikomas Julijus Cezaris, tačiau jis nebuvo imperatorius ir neturėjo ryšių su Klaudijų gimine. Pradedant Augustu, šie penki imperatoriai buvo susiję su Julijų ir Klaudijų giminėmis kraujo ryšiais bei per juridinius įsivaikinimus.
Julijų–Klaudijų dinastijos imperatorių valdymas buvo ganėtinai panašus. Visi išplėtė Romos Imperijos teritoriją, pradėjo didelių statybų projektus, visi turėjo didelį populiarumą tarp plebėjų tačiau nesutarė su nobilitetu. Visi, išskyrus galbūt Klaudijų, vykdė didelio masto savo politinių priešininkų trėmimus bei žudymus. Visus buvo bandyta nuversti įvairiais sąmokslais, dažnai bandant atstatyti Romos respubliką. Senovės istorikai (Tacitas, Svetonijus, Kasijus Dionas) juos (ypač Tiberijų, Kaligulą ir Neroną) vaizdavo kaip garbėtroškas, savanaudžius, seksualinius iškrypėlius ir kraujo ištroškusius tironus.
Be Cezario, kiti žymesni su šia dinastija susiję žmonės buvo Markas Vipsanijus Agripa (Kaligulos senelis ir Nerono prosenelis) ir Markas Antonijus (Augusto sesers Oktavijos vyras ir per vaikus su ja – Kaligulos, Klaudijaus ir Nerono giminė).
Paskutinis dinastijos imperatorius Neronas valdžią ir gyvenimą baigė savižudybe bėgdamas iš Romos dėl kilusio sąmokslo. Vėlesnis metus trukęs periodas vadinamas keturių imperatorių metais, paskui valdė Flavijų dinastija.
Jedžiotų paminklas partizanams Vaitkams
Paminklas
Paminklo aukštis – 1,70 m, teritorijos plotas – 1 m².
Istorija
Šioje vietoje stovėjo Jedžiotų kaimo (Ylakių vls., Mažeikių apskr.) ūkininkų Bronislovo ir Julijonos Vaitkų sodyba. Jos savininkas Bronislovas Vaitkus (1898–1947) po Antrojo pasaulinio karo buvo Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos partizanų rėmėjas. Už tai 1946 m. rugsėjo 20 d. suimtas, kalintas Mažeikių kalėjime. 1947 m. sausio 9 d. Karo tribunolo nuteistas 7 metams lagerio, išvežtas į Macikų (Šilutės) lagerį, Šilutės apskr., kuriame 1947 m. rugpjūčio 5 d. mirė.
Jo sūnus Bronius Vaitkus (1929–1949) tapo Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto kuopos partizanu Aukštaičiu. Žuvo 1949 m. gretimame Kaukolikų k., Apuolės apyl., Skuodo vls., Kretingos apskr.
Per pokario melioraciją sodyba nugriauta. Artimųjų rūpesčiu jos vietoje 2010 m. atidengtas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas) pokario rezistencijos dalyviams tėvui ir sūnui Vaitkams atminti.
Paprastasis kapucinas
Paprastasis kapucinas (Cebus capucinus) – kabiauodegių (Cebidae) šeimos primatas.
Paplitęs Pietų ir Centrinės Amerikos miškuose. Išplatina augalų sėklas ir žiedadulkes.
FM99
FM99 − Lietuvos komercinė regioninė radijo stotis, transliacijas pradėjusi Alytuje 1993 m. sausio 6 dieną.
Racing Club de Avellaneda
Aveljanedos „Racing Club“ – Argentinos futbolo klubas iš Buenos Airių priemiesčio Aveljanedos. Įkurtas 1903 m.
Stadionas
center|1000px|
Treneriai
Nuo 2000 m.:
Muradas III
Muradas III (1546 m. liepos 4 d. – 1595 m. sausio 15/16 d.) buvo Osmanų imperijos sultonas nuo 1574 m. iki savo mirties.
Valdymas
1593 m. Muradas nusprendė pradėti karą su Rudolfu II dėl Vengrijos.
Lanus
Lanús yra vadinama:
Atogrąžų klimatas
thumb|350px|right|Vietovės, kurioms būdingas tropinis klimatas (pagal Köppen). {{legend|#0000FE|[[Pusiaujinis klimatas|Pusiaujinis}} {{legend|#0077FF|Subekvatorinis}} {{legend|#46A9FA|Savanų}}]] thumb|350px|right|Tropinio klimato juosta (pagal Alisovą).
Atogrąžų (arba tropinis) klimatas – klimatas, būdingas tropikų sričiai. Jo apibrėžimas skiriasi pagal Köppen klimato klasifikaciją, sudarytą pagal vietovių temperatūrų ir kritulių skirtumus, ir Alisovo klimato klasifikaciją, besiremiančią vyraujančiomis oro masėmis ir klimatą skirstančią į juostas.
Köppen apibrėžimas
Pagal Köppen klimato klasifikaciją, tropinį klimatą turi tokios vietovės, kur kiekvieno mėnesio vidutinė temperatūra viršija 18 °C. Klimatui taip pat būdingas šalnų nebuvimas, maža temperatūros kaita ištisus metus, aukštas slėgis. Ne visos teritorijos, esančios tropikuose, turi tropinį klimatą. Pavyzdžiui, Sacharos dykuma, aukšti kalnai.
Tropinis klimatas turi tris tipus. Nors jiems visiems būdinga 18 °C viršijanti kiekvieno mėnesio vidutinė temperatūra, jie išsiskiria kritulių kiekio pasiskirstymu metuose.
Alisovo apibrėžimas
Atogrąžų klimato juosta yra tarp subtropinės ir subekvatorinės juostų. Būdingos aukštos temperatūros (vidutinė metinė aukštesnė nei 18 °C), aukštas slėgis, mažas kritulių kiekis. Vasaros itin karštos (virš 40 °C), žiemos vėsios (pasitaiko neigiamų temperatūrų). Augalija labai skurdi, vyrauja dykumos.
Luka (Malta)
Čia įsikūręs Maltos tarptautinis oro uostas.
Istorija
thumb|left|Karališkųjų oro pajėgų bazė Antrojo pasaulinio karo metu. Fone Lukos miestelis. Popiežiaus Urbono VIII išduotu dekretu, Luka įkurta 1634 m. gegužės 15 d., ją atskyrus nuo Gudžos. 1592 m. kaime siautė buboninis maras, kuris tuo metu užklupo visus Maltos gyventojus ir daugumą jų pražudė.
1850 m. Lukos kaimą užklupo kita tragedija – choleros epidemija, nusinešusi 13 žmonių gyvybes. Šioms tragedijoms atminti įrengtos kapinės.
Antrojo pasaulinio karo metu Lukoje buvo įkurta Britų Karališkųjų oro pajėgų bazė, kuri vėliau performuota į civilinį oro uostą. Karo metu didelė dalis miestelio buvo sugriauta, nukentėjo nemaža dalis gyventojų.
Rozvaduvka
Rozvaduvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į vakarus nuo Sosnuvkos, apie 34 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 75 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
X-Ray Dog
X-Ray Dog – JAV muzikinė studija, įsikūrusi Berbanke, Kalifornijoje. Kuria muzikinius takelius filmams. Būdinga pompastiška, teatralinė, epinė orkestrinė muzika su stipriais chorų pritarimais. X-Ray Dog garso takeliai daugiausia naudojami veiksmo, fantastiniams, mokslinės fantastikos, nuotykių filmams.
X-Ray Dog muzika skamba tokiuose filmuose kaip „Žiedų valdovas“, „Aleksandras“, „Kruvinasis deimantas“, „Narnijos kronikos“, „Karibų piratai“, „Ekvilibriumas“, „Niujorko gaujos“, „Haris Poteris“, „Aš - robotas“, „Nužudyti Bilą“, „Kingkongas“, „Dangaus karalystė“, „Pano labirintas“, „Ridiko kronikos“, „Ženklai“, „Žmogus-voras“, „Terminatorius 3“, „Diena po rytojaus“, „Troja“, „Van Helsingas“, „X-Menai“, „Avinėlių tylėjimas“, „Tamsos riteris“, „Dingę“ ir kt.
Studijai vadovauja Chris Field. Be jo, pagrindiniai kompozitoriai yra Paul Dinletir, Mark Griskey, Justin R. Durban, Lior Rosner, Inon Zur, Jim Crew, Michael Rubino, Mitch Lijewski, Bernhard Groinig, Tim Stithem, Brian Rogers, Juan Suarez, Jono Brown, Assaf Rinde, Alistair Cooper, LeakyBrain, Tom Lilly. Be to, prisideda visa eilė kviestinių kompozitorių.
Diskografija
X-Ray Dog yra sudarę 35 albumus, tačiau šie komerciškai nėra platinami.
Nuorodos
Muzikos pavyzdžiai:
Christian Klien
Christian Klien (1983 m. vasario 7 d.) – autosporto lenktynininkas iš Austrijos. Nuo 2003 m. jis dalyvauja Formulės 1 čempionate. Šiuo metu jis užima Hispania Racing ekipos lenktynininko bandytojo vietą.
Kaip ir dauguma Formulės 1 lenktynininkų Klienas pradėjo savo sportininko karjerą važiuodamas kartingais. Su jais jis dalyvavo Austrijos ir Šveicarijos čempionatuose.
Po sėkmingų pasirodymų žemesnėse Formulės klasėse 2004 m. austras debiutavo Formulėje 1. Pirmoji jo ekipa buvo Jaguar. Su ja jis sugebėjo pelnyti 3 taškus. Tačiau po sezono komanda buvo parduota ir ją įsigijo Red Bull Racing. Su savo nauja komanda Klienas pasiliko dar dvejus kitus sezonus. Per juos jis sugebėjo pelnyti 11 taškų ir pasiekti geriausią karjeroje 5-tąją vietą Kinijos GP.
2007 m. jis tapo Honda ekipos lenktynininku bandytoju. Kitame sezone jis debiutavo BMW Sauber ekipoje kaip trečiasis ir atsarginis šios ekipos lenktynininkas. Šias pareigas Klienas užėmė ir 2009 m. sezone.
2010 m. gegužės 5 d. buvo paskelbta, kad C. Klien tapo Hispania Racing ekipos lenktynininku bandytoju. Paskutinėse dvejose 2010 m. sezono lenktynėse austras ekipoje pakeitė japoną Sakon Yamamoto.
Radvilonys (Alytus)
Radvilonys – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 11 km nuo Venciūnų.
Šaltiniai
thumb|left|240px|Kaimo kryžius
IAMX
thumb|Chris Corner IAMX autografų sesijoje [[Miunchenas|Miunchene.]]
IAMX yra solinis Chris‘o Corner‘io muzikinis projektas. Dainų temos dažniausiai yra tokios kaip seksas, mirtis, apsvaigimas nuo narkotikų, biseksualumas, visuomenės nykimas, religija, susvetimėjimas, yra užuominų į politiką. Corner‘is šiuo metu gyvena Berlyne, kur jis randa „įkvėpimą mažiau rūpintis muzikos industrija ir gali susirasti savo kryptį.“
Albumai
Susidedantis iš tamsaus, erotiško, devintojo dešimtmečio įtakotos elektroninės muzikos, debiutinis albumas, Kiss + Swallow, buvo išleistas 2004-aisiais. Dauguma kūrinių pirmiausia buvo įrašytos taip ir neišleistam Sneaker Pimps albumui, gerbėjų pavadintam SP4. Nelegalios originalių įrašų kopijos vis dar laisvai prieinamos internete. 2008-ųjų birželio 17-ą Kiss + Swallow buvo iš naujo išleistas JAV. Albume buvo ir anksčiau neįtrauktas kūrinys „I-Polaroids“ ir „Kiss And Swallow“ remiksas. Šis leidimas tai pat turėjo kitokį viršelį.
Gyvo garso albumas, Live in Warsaw, buvo išleistas 2008-ųjų lapkričio 14-ą. Pasirodymas buvo įrašytas koncerto Pirmajame Lenkijos radijuje metu ir veliau suderintas Berlyne, IAMX3 studijoje.
Trečiasis albumas, Kingdom of Welcome Addiction, buvo išleistas 2009-ųjų gegužės 19-ą, tačiau į internetą nutekėjo jau balandžio 5-ąją. Šis albumas yra emocionalesnis ir lyriškesnis už ankstesnius du darbus, o pats Corneris, su jam būdingu žaismingumu Kingdom Of Welcome Addiction apibūdino kaip „Disnėjus pasaulį, tik su lūpdažiu, cinizmu ir sąmoju“. 2010 metų kovo 19 d. Buvo išleista perdirbta ir remiksuota albuvo versija, pavadinimu Dogmatic Infidel Comedown OK.
2010 m. Balandžio 14 d. IAMX per savo Twitter puslapį pranešė, kad dirba su savo ketvirtuoju albumu, tuo metu vadintu „IAMX4“. Spalio 19 d. IAMX Facebook profilyje paskelbė, kad „IAMX4“ vadinsis "Volatile Times". Šis albumas turėtų pasirodyti 2011 metų kovo 4 d. Kai kurios dainos primena Chriso Cornerio ankstesnė grupės, Sneaker Pimps, stilių, pripildytą kabareto manierų ir tamsaus elektroninio garso.
Visi albumai buvo atlikti, prodiusuoti, suderinti ir valdyti paties Corner‘io.
Gyvų pasirodymų nariai
Ankstyvuosiuose IAMX pasirodymuose, nebuvo pastovios sudėties grupės. Juose grodavo Sue Denim ir Dee Plume iš Robots in Disguise, Noel Fielding ir Jualian Barrat iš The Mighty Boosh, James Cook iš Nemo bei Julia Davis.
Nuo 2006-ųjų ant scenos IAMX grupė susidėdavo iš Chriso Cornerio (vokalas, sintezatoriai, gitaros), Dean Rosenweig (gitara ir bosinė gitara), Tom Marsh (būgnai) ir Janine Gezang (sintezatoriai, gitara, bosinė gitara, pritariamasis vokalas).
Vladislovas Ivaška
Vladislovas Ivaška (1943 m. lapkričio 2 d. Ageniškis, Biržų valsčius) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, profesorius, atradėjas.
Biografija
Baigė Biržų J. Janonio vidurinę mokyklą, 1969 m. baigė Vilniaus universitetą, 1987 m. fizikos ir matematikos mokslų daktaras.
Nuo 1962 m. Vilniaus universiteto bendradarbis, nuo 1993 m. Radiofizikos katedros vedėjas, 1990 m. profesorius.
Lietuvos fizikų draugijos Mokslo komisijos narys. 1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys. Sutuoktinė Janina, vaikai Petras, Justinas.
Veikla
Mokslinių tyrimų sritys – mikrobangos ir taikomoji elektrodinamika, elektromagnetinio lauko topologinės ir geometrinės savybės. Atrado nenuostoviuosius elektromagnetinius virpesius ferite, išplėtojo mikrobangų neapgręžiamųjų grandinių teoriją.
Bogušiškiai
Bogušiškiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Šiluvos, šalia kelio į Raseinius.
Vyžuonų pagrindinė mokykla
Utenos rajono Vyžuonų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vyžuonose (Utenos raj.), Šilo g. 6, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190184177. Steigėjas Utenos rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|left|2017 m.
Pirmosios mokyklos įkūrimo metai nežinomi, tačiau 1772 m. ji čia jau buvo. 1777 m. mokėsi 25 vaikai, 1781 m. ją lankė 26, 1782 m. – 24, 1804 ir 1805 m. – po 20, 1828 m. – 10 mokinių. 1853 m. vyskupo Motiejaus Valančiaus inicityva ji atkurta. Tuomet mokėsi 19 mokinių. 1864 m. veikė parapijinė pradinė mokykla. 1880 m. rusų mokytojas P. Lebedevas įveisė sodą. 1899 m. mokėsi 50 moksleivių, mokytojavo St. Ostapkovičius. Buvo metų kai čia mokyta lenkiškai, rusiškai. Tikyba dėstyta lietuviškai. 1902 m. mokytojavo Trubač, po 1905 m. – Žakevičius, kartu dirbęs ir felčeriu. Jis iš dvarininko Meištavičiaus išrūpino 1 ha žemės ir ėmė statyti mokyklą, tačiau Pirmasis pasaulinis karas sutrukdė. 1909 m. špitolėje atidaryta „Saulės“ draugijos mokykla, joje mokėsi 60 mokinių. Mokytojavo Kazys Juška, Marija Vitaitė, vedėja – M. Zatautaitė. 1914 m. mokytojas Žakavičius pasitraukė į Rusiją.
1913 m. įsikūrė mergaičių mokykla, tačiau 1915 m. jos vietoje vokiečiai įsteigė pieninę. 1917 m. mokytojavo J. Matelis, 1918 m. – A. Karickas, po 1918 m. – P. Saladžius, M. Zaštautytė, O. Malinauskaitė. 1923 m. Vyžuonų pradžios mokyklą lankė per 100 vaikų. 1927–1933 m. mokyklos vedėjas M. Varnas, dirbo mokytojos Striškaitė ir Kazlauskaitė, 1933–1935 m. Vaškelis, Saladžius, S. Šileikienė. 1930 m. baigta statyti dalis mūrinės mokyklos, ji baigta tik 1935 m. 1935 m. atidaryti V ir VI skyriai. 1935–1940 m. mokyklos vedėjas J. Striška, mokytojai Masiulytė-Žiedienė, J. Striškienė, U. Saladžiūtė. J. Striška įveisė sodą. Nepriklausomybės metais buvo ir maža žydų mokyklėlė. 1941–1944 m. mokykloje dirbo Marcinkevičius ir Slapšys.
1944 m. įsteigta progimnazija, dirbo dvejomis pamainomis. 1948 m. mokyklai atiduota klebonija. 1949 m. atidaryta Vyžuonų septynmetė. 1954 m. Vyžuonų septynmetė mokykla perorganizuota į priaugančią vidurinę mokyklą. Atidarytos aštunta ir devinta klasės, į devintą klasę sugrįžo Utenos vidurinių mokyklų aštuntose klasėse mokęsi mokiniai. 1956 m. išėjo pirmoji 12 abiturientų laida. 1969 m. ji tapo vidurine mokykla. 1968 m. pavasarį pradėta statyti nauja vidurinė mokykla, o 1969 m. gruodžio 3 d. įvyko mokyklos atidarymas. 1997 m. pradėta dėstyti informatika, 1997 m. išrinktas pirmasis mokyklos prezidentas – dešimtokas Marijus Zaborskas. 1998 m. įsikūrė ikimokyklinė grupė, nuo 2000 m. Vyžuonų seniūnijos biblioteka, nuo 1998 m. veikia moksleivių įmonė „Tik jums“, nuo 1998 m. veikia muziejus. 2001 m. Vyžuonų vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2009 m. uždarytas Šiaudinių skyrius.
2017 m. mokykla tapo Užpalių gimnazijos skyriumi.
Kausija
Kausija – senovės makedonų plokščia kepurė. 250px|miniatiūra|kairėje|[[Indo-graikų karalystė|Indo-graikų karalius Antialcidas su kausija]] Kausijas nešiojo helenizmo laikais, nors gali būti, kad jos paplitusios dar iki Aleksandro Makedoniečio. . Vėliau šias kepures kaip apsaugą nuo saulės nešiojo skurdieji Romos gyventojų sluoksnių atstovai.
Kausijų atvaizdai aptinkami skulptūrose ir monetose nuo Viduržemio jūros regiono iki Graikų-baktrų karalystės ir s šiaurės vakarų Indijoje. Persai makedonus vadino Yaunã Takabara ('Graikai su skrybėlėmis, kurios atrodo kaip skydai'), manoma, kad tai atkreiptas dėmesys į makedonų kausijas.
Manoma, kad šiuolaikiniai kausijų palikuonys yra pakoliai – labai panašios Afganistano kalnų rajonuose vyrų nešiojamos kepurės.
Indžija
Indžija – miestas šiaurės Serbijoje, į pietryčius nuo Novi Sado.
Istorija
Minima nuo 1496 m. XIX a. 2-ojoje pusėje ėmė vystytis pramonė.
Vareikiai (Ukmergė)
Vareikiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Laičių.
Jablon Zažeckiai
Jablon Zažeckiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 58 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 20 namų ir 101 gyventojas, iš kurių 1 stačiatikis. 2006 m. buvo 24 namai ir 77 gyventojai.
Karlsbadas
Karlsbadas (Carlsbad) gali reikšti:
Vyšniauka
Vyšniauka – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Smalvų.
Sandra Kalniete
Sandra Kalniete (g. 1952 m. gruodžio 22 d. Togūras, Tomsko sritis, Rusija) – Latvijos politikė.
Rozvaduvka Folvarkas
Rozvaduvka Folvarkas  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Sandra Kalniete
Biografija
Į Latviją atvyko būdama septynerių. 1977–1981 Latvijos dailės akademijoje studijavo dailę, meną, vėliau dirbo meno istorike. 1988 m. atėjo į politiką, kai Latvijoje prasidėjo nepriklausomybės judėjimas. Ji buvo viena iš Latvijos liaudies fronto įkūrėjų. 1992 m. baigė studijas Lidso universitete, Tarptautinių studijų institute. Taip pat studijavo Ženevos universitete. 1993 - 1997 m. buvo Latvijos ambasadorė prie Jungtinių Tautų. 1997 - 2000 m. ambasadorė Prancūzijoje. 2000 - 2002 m. ambasadorė prie UNESCO. 2002 - 2004 m. buvo Latvijos užsienio reikalų ministre. 2004 gegužės 1 – 2004 lapkričio 22 Sandra Kalniete buvo ES komisarė atsakinga už žemės ūkį, kaimo plėtrą ir žuvininkystę. Nuo 2009 m. išrinkta į Europos parlamentą. Parašė knygą Latvijos tekstilės menas(1989).
Pianola (knyga)
Pianola  – pirmasis Kurto Voneguto romanas, išleistas 1952 m. Antiutopinio romano istorija vyksta netolimos ateities visuomenėje, kur viskas yra mechanizuota, žmogaus darbas yra nereikalingas. Ši paplitusi mechanizacija sukuria konfliktą tarp turtingos aukštesnės klasės – inžinierių ir vadybininkų – ir žemesnės klasės darbininkų, kurių įgūdžius ir tikslus visuomenėje pakeitė mašinos.
Romanas yra lengvos fantastikos pavyzdys, kuriame itin svarbios socialinės temos. Autoriaus išskirtiniu bruožu tapo jo vartojami ironija ir sentimentalumas, išvystyti jo vėlesniuose darbuose.
Parašyti romaną autorių įkvėpė darbas „General Electric“. K. Vonegutui padarė įspūdį tai, kad darbininkus, atlikusius mašinų valdymo darbą, pakeitė kompiuteriai. Viename interviu 1973 m. K. Vonegutas sakė, kad tai buvo nuviliantis pakeitimas žmonėms, kurie įgyja orumo, dirbdami savo darbą.
Išleidus „Pianolą“, tuo metu ji nesulaukė populiarumo. Romanas dar kartą buvo išleistas 1954 m. pavadinimu „Utopia 14“, tikintis, kad tai pritrauks fantastikos skaitytojus.
Pavadinimas
Pianola yra modifikuotas pianinas, kuris groja pats. Pianolos klavišai juda pagal skylių, išmuštų besisukančiame ritinyje, raštą. Instrumentas kuria garsus klavišų, judančių aukštyn ir žemyn, pagalba. Klavišų judėjimas sukuria iliuziją, kad nematomas atlikėjas groja instrumentu. Pianola taip pat gali būti grojama rankomis. K. Vonegutas pianolą naudoja kaip metaforą apibūdinti ateities visuomenę, kuri bus valdoma ne žmonių, o mašinų.
Santrauka
Pagrindinis romano veikėjas – inžinierius Polas Proteusas, Iliumo gamyklos inžinierius. Veiksmas vyksta ateities Amerikoje, kur mašinos valdo viską ir verčia žmones jaustis nereikalingais. Kiekvienas visuomenės narys turi specializuotis vienoje srityje, ir visi aukštesnės turtingųjų klasės nariai turi daktaro laipsnį. Galiausiai tai suskaido visuomenę į išsilavinusius mąstytojus ir neišsilavinusius darbininkus. Polas atrodo esantis savo karjeros kelyje – jis turi puikią žmoną, gerą postą Iliumo gamykloje ir galimybę būti paaukštintam pareigose. Tačiau jį vargina abejonės dėl to, kuo pavirto šiuolaikinis pasaulis. Polas Proteusas įsijungia į revoliucinės organizacijos veiklą ir net tampa jos lyderiu. Šią organizaciją įkvėpia praeitis, kai žmonija buvo viso pasaulio esmė. Tačiau organizacija supranta savo misijos beviltiškumą, jų tikslu tampa suteikti žmonėms viltį, o ne revoliucionuoti visuomenę.
Polas Proteusas
Polas Proteusas, pagrindinis personažas, yra Iliumo gamyklos viršininkas. Romane jis išgyvena vidinį konfliktą, priverstas pasirinkti, ar tęsti darbą gamykloje ir sulaukti sėkmingos karjeros, ar tapti pasipriešinimo prieš mašinų visuomenę lyderiu. Polo tėvas padarė didelę įtaką, visuomenei keičiantis į mechanizuotą visuomenę. Dėl to Polas atsiduria įdomioje padėtyje. Jis greitai turi būti paaukštintas – vadovauti inžinieriams Pitsburgo gamykloje, didžiausiame gamybos centre rytinėje Amerikoje. Polo viršininkas Koneris pažinojo jo tėvą ir visada ruošė Polą sėkmei. Tai dar komplikuoja situaciją, nes Polas nenori nuvilti Konerio.
Anita
Anita yra Polo žmona. Ji apibūdinama kaip patraukli moteris, per daug trokštanti vyro sėkmingos karjeros. Jai pačiai nepvyko gauti inžinierės darbo ir pasiekti gerų rezultatų koledže. Anita negali turėti vaikų, nors jie su Polu susituokė, kai atrodė, kad Anita nėščia.
Kroneris
Kroneris yra Polo viršininkas ir vienas iš svarbiausių asmenų šalyje. Su savo pavaldiniais jis elgiasi kaip su vaikais ir net savo žmoną vadina mama, kai apie ją kalba su Polu. Jis tvirtai tiki šiuolaikine visuomene ir tuo, kad mechanizacija yra geriausia šaliai.
Edas Finertis
Edas Finertis yra Polo geriausias draugas. Tačiau jų draugystė susilpnėja, kai Finertis užima aukštą postą Vašingtone. Finertis yra keistuolis, kuriam niekada nerūpi, ką apie jį mano kiti. Jo prasta higiena yra aprašyta romano pradžioje. Būtent Finertis priverčia Polą mąstyti apie revoliuciją ir įstoti į revoliucinę organizaciją.
Šepardas
Šepardas, kaip ir Finertis, yra Polo draugas ir pavaldinys. Jie visi trys buvo draugai, būdami jauni inžinieriai. Tačiau jų draugystei trukdo tai, kad Šepardas pavydi Polui sėkmės ir žiūri į jį kaip į konkurentą.
Lašeris
Lašeris su Polu susipažįsta bare ir įsitraukia į diskusiją apie šiuolaikinę visuomenę. Polą sudomina Lašerio mintys, bet jis dar nežino, kad Lašeris yra slaptas revoliucinės organizacijos viršininkas.
Šeichas
Šeichas yra sektos dvasinis lyderis. Jis keliauja po Jungtines Valstijas, norėdamas pasimokyti iš galingiausios pasaulio šalies, kaip pagerinti žmonių gyvenimus jo karalystėje. Tačiau pamatęs amerikietiškos viuosmenės modelį, darbininkus jis prilygina vergams.
La Riochos provincija
La Riochos provincija  – provincija Argentinos šiaurės vakaruose. Šiaurėje ribojasi su Katamarkos, rytuose – su Kordobos, pietuose – su San Luiso, pietvakariuose – su San Chuano provincijomis. Šiaurės vakaruose turi sieną su Čile. Administracinis centras – La Riocha.
Ekonomika
thumb|right|250px|Talampajos nacionalinis parkas thumb|240px|Pirkas Negraso perėja
La Riochos provincijoje žemės ūkis vystomas upių pakrantėse ir drėkinamuose laukuose. Auginamos vynuogės, riešutai, alyvuogės, medvilnė. Gyvulininkystė (galvijai, ožkos). Urano gavyba El Kolorado telkinyje. Vyno gamyba, maisto, tekstilės, elektronikos pramonė.
Gyventojai
La Riochos provincijoje gyvena beveik 400 000 gyventojų. Iš jų trečdalis La Riochoje. Gyventojai susitelkę provincijos centre ir pietryčiuose. Andų kalnai ir skurdžios šiaurės rytų lygumos gyvenamos labai retai. Provincijoje gyvena nemaža imigrantų iš Libano ir Sirijos bendruomenė. Didžiausi miestai:
Svadilfaris
Skandinavų mitologijoje Svadilfaris – milžino Hrimthuro arklys.
„Jaunesniojoje Edoje“ pasakojama, kad Asgardą pastatė milžinas Hrimthuras, kuriam padėjo šio žirgas Svadilfaris. Milžinui už darbą buvo pažadėta deivė Frėja, saulė ir mėnulis, tačiau jis turėjo darbą užbaigti per šešis mėnesius. Klastingas dievas Lokis pasivertė kumele ir atitraukė statytojo žirgą, nuo kurio vėliau dievui gimė Sleipnis, aštuonkojis žirgas, kurį atidavė Odinui. Be žirgo pagalbos Hrimthuras laiku nebaigė darbo, negavo pažadėto atlygio. Milžiną užmušė dievas Toras, kai šis, įniršęs, kad neteko užmokesčio, pradėjo mėtyti statybinius akmenis
Atgiriniai
Atgiriniai (Huperziaceae) – buvusi pataisūnų (Lycopodophyta) skyriaus pataisainių (Lycopodiopsida) klasės augalų šeima. Priklauso sporinių induočių grupei. Šiuo metu visos šiai šeimai priklausiusios gentys priskirtos pataisinių šeimai.
Šeimoje buvo išskiriamos 2-3 gentys:
Alfonsas Brazas
Alfonsas Brazas (g. 1957 m. kovo 19 d. Eisraviškiuose, Šilutės raj., dabar Pagėgių savivaldybė) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas; savivaldos propaguotojas, aplinkosaugininkas, atliekų tvarkymo specialistas.
Biografija
1975 m. baigė Pagėgių vidurinę mokyklą, 1980 m. Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą.
1980–1991 m. Lietuvos mokslų akademijos Puslaidininkių fizikos instituto mokslinis bendradarbis, 1990–1996 m. Seimo narių (Petro Vaitiekūno, Aloyzo Sakalo, Vytauto Plečkaičio) padėjėjas, 1991–1993 m. Vilniaus darbo biržos direktoriaus pavaduotojas, 1994–1995 m. LR Seimo pirmininko pavaduotojo A. Sakalo patarėjas, 1995–1997 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos direktoriaus pavaduotojas, 1997–2002 m. Lietuvos komunalininkų ir atliekų tvarkytojų asociacijos administracijos direktorius, 2003-2008 m. UAB „Ekoprojektas“ projektų vadybininkas, nuo 2003 m. UAB „Atlieku tvarkymo konsultantai“ partneris ir direktorius.
1988–1991 m. Lietuvos mokslų akademijos Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio koordinatorius, Vilniaus m. Sąjūdžio tarybos narys, LPS rinkimų programos rengimo komisijos organizatorius. 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos atkūrimo iniciatyvinės grupės narys, programos rengimo komisijos narys, 1989 m. LSDP Vilniaus m. skyriaus pirmininkas, 1991 –1993 m. LSDP Vilniaus m. skyriaus atsakingasis sekretorius,1991–1993 m. LSDP prezidiumo narys, 1991–1995 m. LSDP tarybos narys, LSDP statuto ir programos bei LSDP rinkimų programų (1992 m ir 1996 m.) vienas iš autorių. Nuo 2015 m. LSDP Vilniaus m. skyriaus prezidiumo narys, skyriaus Miesto ūkio, energetikos ir infrastruktūros mokisijos pirmininkas. 1996–1997 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Aplinkos inžinerijos ir biomasės energetikos konsultantas / pardavimų agentas.
Daugelio miestų ir rajonų atliekų tvarkymo planų, programų ir taisyklių; savivaldybių teisės aktų ir įstatymų projektų autorius. Konferencijų ir seminarų savivaldos, komunalinių (miestų inžinerinių techninių) paslaugų, atliekų tvarkymo ir aplinkosaugos klausimais organizatorius ir pranešėjas. Straipsnių įvairiose monografijose savivaldos klausimais autorius. Daugelio straipsnių laikraščiuose ir žurnaluose autorius.
Žmona Rima, vaikai Algirdas, Justina, Lauryna.
Bulgarijos futbolo varžybos 1924 m.
Pirmenybės
Dalyvavo 6 komandos-apygardų nugalėtojos:
Antrajam pusfinaliui pasibaigus lygiosiomis, pratęsimas nebuvo žaidžiamas dėl sutemų. Pakartotinės rungtynės iš pradžių numatytos Sofijoje, tačiau Varnos klubas grįžo į savo miestą apeliuodamas futbolo federacijai, kad pakartotinės rungtynės turėtų būti žaidžiamos Varnoje. Federacija sutiko, tačiau Sofijos klubas pareikalavo kompensuoti jo išlaidas ir nuostolius. Neradus kompromiso, pirmenybės nutrauktos neišaiškinus nei čempiono, nei prizininkų.
Asčio provincija
Asčio provincija – Italijos provincija Pjemonte. Provincijos sostinė yra Astis.
Šiaurės vakaruose yra Turino provincija, vietvakariuose - Kuneo provincija, rytuose Alesandrijos provincija, o pietuose Savonos provincija, kuri priklauso Ligūrijai.
2010 m. Europos Grand Prix
2009 m. čia laimėjo brazilas Rubens Barrichello su Brawn GP, 2008 m. – kitas brazilas Felipe Massa su Ferrari.
Treniruotės
Pirmose penktadienio treniruotėse greičiausias buvo Mercedes GP lenktyynininkas Nico Rosbergas (1:41.175 min.). Už savęs jis paliko abu McLaren lenktynininkus – Lewisą Hamiltoną (1:41.339) ir Jensoną Buttoną (1:41.383).
Antrose treniruotėse greičiausią ratą nuvažiavo ispanas Fernando Alonso iš Ferrari (1:39.283). Antroje ir trečioje vietose liko abu Red Bull Racing lenktynininkai – Sebastianas Vettelis (1:39.339) ir Markas Webberis (1:39.427).
Šeštadienio rytą greičiausias buvo S. Vettelis (1:38.052). Jo komandos draugas M. Webberis liko trečias (1:38.313), o tarp jų įsiterpė lenkas Robertas Kubica (1:38.154).