cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juozapas Daugirdas
Biografija
Juozapo Daugirdo fondą (F 94) sudaro 3247 saugojmo vienetai, dokumentai apima 1502–1911 m. laikotarpį. Yra išlikęs (saugomas Lietuvos Nacionalinės Bibliotekos rankraštyne) įdomus ir vertingas Juozapo Daugirdo archyvas, atspindintis būdingus įvairių laikotarpių Lietuvos bajorų gyvenimo reiškinius. Fondą sudaro Kauno, Ukmergės, Upytės ir šiek tiek kitų pavietų, apskričių įvairių dvarų savininkų turto paveldėjimo, perdavimo, įkeitimo dokumentai, mokesčių kvitai, teismų bylų aktai, savininkų autografai ir kt. Kolekcija daugiausia informacijos teikia vietovių istorijoms. Be kitų dalykų, ten išlikęs 1863 m. sukilimui skirtos lietuviškos dainos rankraštis. Išliko Daugirdų „namų poeto“ parašytos ilgos poemos rankraštis.
Taip pat išliko Daugirdų ir Zabielų „karo“ teisminė medžiaga. Grafams Zabieloms ilgą laiką priklausė kaimyninis Labūnavos dvaras anapus Nevėžio. Tarp Daugirdų ir Zabielų giminių vykusį konfliktą lydėjo šūviai iš patrankos, dvaro plėšimas ir grobstymas, ir kt.
Juozapas Daugirdas, eidamas bajorų vado pareigas, rūpinosi Kaune naujos gatvės, dabartinės Laisvės Alėjos, tiesimu ir medžių sodinimu.
Mirė 1871 m. liepos 5 d. Paliepių dvare, ten šalia palaidotas Paliepiukų kapinėse. Pagal Juozapo Daugirdo pageidavimą, jo testamentas įsigaliojo tik 1899 m. – po jo žmonos mirties, - ši data klaidingai minima šaltiniuose kaip J. Daugirdo mirties data.
Serena Dolan
Serena Dolan (Serena Dolan g. 1998 m. sausio 1 d.) – kanadiečių futbolininkė, centro saugės bei puolėjos pozicijose. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.
Karjera
Studijavo Memfio univestitete sveitatos mokslų specialybę. Prieš antro kurso sezoną patyrė traumą, tačiau žaidėja įveikė negandas ir tapo universiteto futbolo komandos kapitone.
2020 m. liepos 28 d. pasirašė sutartį su CA Osasuna. Rungtyniavo Ispanijoje, kurioje atstovavoo Pamplonos „C.A Osasuna“ klubui.
FC Gintra
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.
Rungtyniavo LMFA Žiemos taurės turnyre. Gavo traumą. Atlikus išsamesnius medicininius tyrimus paaiškėjo, kad žaidėja patyrė kryžminių kelio raiščių traumą ir prireiks operacijos.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Salinėlis
Salinėlis – mažytis ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Dusetų seniūnijoje, apie 5,5 km į pietvakarius nuo Dusetų, netoli Žiego ir Salinio ežerų. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,19 km, plotis – 0,12 km. Altitudė 106,9 m. Krantai žemi, užpelkėję. Pietinėje pakrantėje auga miškelis, šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse plyti pievos. Vakaruose išteka upelis link Salinio ežero (Šventosios upės baseinas).
Prie Salinėlio yra Vosgėlių kaimas, šiaurine pakrante praeina vieškelis.
Epic Games
Istorija
miniatiūra|kairėje|150px|Ankstesnis įmonės logotipas miniatiūra|kairėje|Įmonės būstinė [[Keris (Šiaurės Karolina)|Keryje, Šiaurės Karolina]] 1991 m. įmonė buvo įkurta Timo Svynio Rokvilyje, Merilande, JAV, pavadinimu „Potomac Computer Systems“. Tais pačiais metais bendrovė išleido pirmąjį produktą – „ZZT“. Vėliau įmonė pakeitė pavadinimą į „Epic MegaGames“ ir išleido dar keletą shareware tipo žaidimų, tokių kaip „Epic Pinball“, „Brix“, „Jill of the Jungle“, „Jazz Jackrabbit“ ir „One Must Fall: 2097“. Tuo metu „Epic“ taip pat leido žaidimus, kurtus kitų kompanijų, tokių kaip „Safari Software“. Bei kitų kompanijų kurtus „XLand’s Robbo“, „Heartlight“, „Electro Man“ ir „Zone 66“.
1993 m. išleido platformer tipo žaidimą „Xargon“. Žaidimas savo savybėmis primena „Super Mario Bros.“.
1997 m. „Epic Games“ visiškai įsigijo „Safari Software“ ir jai priklausė keli tos kompanijos kurti žaidimai, taip pat ir vėliau pasirodę žaidimai.
1998 m. „Epic MegaGames“ išleido „Unreal“, 3D pirmojo asmens šaudyklę, kuri vėliau tapo žaidimų serija. Kompanija pradėjo teikti Unreal Engine licenciją kitoms žaidimų kūrimo kompanijoms.
1999 m. bendrovė tapo „Epic Games“. Būstinę iš Rokvilio perkėlė į Kerį, Šiaurės Karolinoje.
2006 m. „Epic“ išleido bestselerį „Gears of War“, skirtą Xbox 360 ir AK, bei baigė kurti „Unreal Tournament 3“, skirtą AK, PS3 ir Xbox 360.
Kompanija įkūrė filialus Šanchajuje pavadinimu „Epic Games China“, Seule (Pietų Korėja) pavadinimu „Epic Games Korea“ ir Tokijuje pavadinimu „Epic Games Japan“.
2010 m. „Epic“ dirbo prie iOS platformai skirto „Infinity Blade“ žaidimo, kuris buvo išleistas tų pačių metų gruodžio 9 d. 2011 m. įmonė išleido „Gears of War 3“ bei uždarė „Titan Studios“ padalinį.
2012 m. birželį įmonė atidarė naują studiją „Epic Games Baltimore“, o po mėnesio nedidelę dalį „Epic“ akcijų įsigijo Kinijos investicijų bendrovė „Tencent Holdings“.
Apdovanojimai
„Gears of War“ sėkmė kompanijai pelnė IGN „Geriausios Xbox 360 žaidimų kūrimo kompanijos“, oficialaus Xbox žurnalo „Geriausios metų žaidimų kūrimo kompanijos“ ir „Metų studijos“, ir Spike TV „Metų studijos“ apdovanojimus.
Unreal Engine
„Epic“ yra keturių vienų sėkmingiausių grafinių žaidimų variklių savininkė. Kiekvienas Unreal variklis turi visas grafines vaizdavimo, garso apdorojimo funkcijas ir kt. Visa tai galima pritaikyti pagal kiekvieno poreikius, todėl žaidimų kūrėjams nereikia kurti savų variklių. Šiuo metu sukurti varikliai: Unreal Engine, Unreal Engine 2 (įtraukiant ir 2.5 bei 2.X versijas), Unreal Engine 3 bei Unreal Engine 4.
Epic Games Store
2018 m. gruodžio 4 d. „Epic“ pranešė apie internetinės žaidimų parduotuvės „Epic Games Store“ įsteigimą. Parduotuvės veikla pradėta prabėgus kelioms dienoms, kartu su jos pristatymu The Game Awards 2018 apdovanojimuose. Skirtingai nuo „Valve Steam“, kuri pasisavina 30 % pajamų (30/70 susitarimas dėl pajamų paskirstymo) nuo žaidimo pardavimų, „Epic Game Store“ teims 12 %, o „Unreal Engine“ varikliu kurtiems žaidimams pasisavinamų pajamų dalis dar sumažės 5 %, tikintis, jog tokios mažesnės pajamų pasidalijimo sutartys pritrauks žaidimų kūrėjus platinti žaidimus per šią platformą.
Sienikai
Sienikai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, dabar vakarinė Skemų kaimo dalis.
Kulveliai
Kulveliai – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Naujosios Akmenės.
Stramiliškis
Stramiliškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Stramilių.
Lietuvos futbolo varžybos 1928 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1928 m.
Finalas
Dėl čempionų vardo kovojo Kauno ir Klaipėdos apygardų nugalėtojai. Šiaulių čempionas į Klaipėdą neatvyko.
Briedlaukis
Briedlaukis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, tuoj į rytus nuo Imbrado, už plento. Seniūnaitijos centras. Yra fermų kompleksas. Saugomas Imbrado ąžuolas.
Gyventojai
thumb|left|240px|Apleistos fermos
Kelly Sildaru
Biografija
2016 m. sportininkė laimėjo pirmąjį auksą pasaulio X žaidynėse. 2017 m. Sildaru debiutavo pasaulio taurės varžybose. Tais pačiais metais sportininkė laimėjo du aukso medalius pasaulio jaunimo čempionate.
Šemetai (Rokiškis)
Šemetai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Skemų.
Kelpšiškės
Kelpšiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Avilių II. Seniūnaitijos centras.
Kumpuoliai
Kumpuoliai – kaimas šiaurės rytų Lietuvoje Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Antazavės. Seniūnaitijos centras. Vakarinė kaimo dalis ribojasi su Kumpuolio hidrografiniu draustiniu, kur telkšo Kumpuolaičio, Kumpuolio, Knyvasčiaus ežerai. Už 2 km vakarus yra Maniuliškių piliakalnis.
Istorija
Kumpuoliai pirmą kartą  minimi Kriaunų parapijos (Rokiškio raj.) bažnyčios krikšto registracijos knygoje. 1679 m. lapkričio 19 d. Kriaunose krikštytas Juozapas Abarius. Nurodoma, kad jis, jo tėvas ir motina, bei krikšto tėvas buvo iš Kumpuolių. Tose pačiose knygose Kumpuoliai minimi ne kaip kaimas, o kaip obščestvo, t. y. bendruomenė, dvaro ar palivarko sodyba.
Dabartinė Kumpuolių gyvenvietė įsikūrė dvaro sodybos teritorijoje ir artimiausiose jos prieigose po 1952 metų, aplinkiniuose kaimuose aktyviai pradėjus vykdyti melioracijos darbus.
1949–1954 kaimas priklausė Obelių rajonui. Kumpuoliai buvo apylinkės centras. Po 1954 metų reformos dalis priskirta Suvieko, dalis Samanių apylinkėms. 1949–1972 kolūkio „Lenino keliu“ centras. 1930–1975 m. veikė Kumpuolių kaimo pradinė mokykla, kurią lankė ir lietuvių choro dirigentas, pedagogas, kompozitorius Lionginas Abarius (g. 1929 m. rugpjūčio 8 d. Maniuliškėse, Zarasų apskritis).
Kumpuolių dvaras
Kaip susiformavo Kumpuolių palivarko ar dvaro sodyba, kada pastatyti pastatai bei kas pirmieji savininkai, tikslių žinių nėra. Metams bėgant valdytojai ir savininkai  keitėsi. Iš Aleksandravėlės parapijos bažnytinių knygų įrašų yra žinoma, kad 1874 m. Kumpuolių palivarke bajorams Vojevudzkiams gimė vaikas. 1886 metais Kumpuoliuose mirė bajoras Bernardas Koziela-Poklevskis, bajoro Jono Kozielos-Poklevskio sūnus. Nuo  maždaug 1900 m. dvaras priklausė bajorui Kazlui. Vėliau dvarą valdė bajoras Vainius. Paskutinis dvaro šeimininkas buvo Zakarevičius. Iki šių dienų išlikę tik fragmentai buvusio dvaro sodybos pastatų. Sodybos teritorijoje stovėjo: rūmai, klojimas, svirnas / sandėlis, keli tvartai, pirtis, malkinė, pastatas dvaro tarnautojams.
Nin-kisalsi
Nin-kisalsi – šumerų valdovas, III tūkst. pr. m. e. (tikriausiai apie 2600 m. pr. m. e.) valdęs Mesopotamijos Adabo miestą.
Šumero karalių sąraše šis valdovas nėra minimas, aptiktas tik vienas įrašas (ant dubens fragmento), kuriame minimas jo vardas. Jame rašoma:
{{Citata|{{cuneiform|𒈨𒁲 𒈗𒆧𒆠/ 𒂍𒊬 𒁓 𒈬𒄄 / 𒎏𒆦𒋛} 𒑐𒋼𒋛 𒌓𒉣}} me-silim lugal kisz e2-sar bur mu-gi4 nin-KISAL-si ensix(GAR.PA.TE.SI) adab "Me-silim, Kišo karalius, Esar šventyklai pasiuntė (šį) dubenį (burgi ritualui). Nin-KISALsi, (buvęs) Adabo valdytoju."
Iš šio įrašo sprendžiama, kad Kišo karalius Mesilimas valdė tuo pat metu, kaip ir Nin-kisalsi, kuris tikriausiai buvo Mesilimo pavaldinys. Kitas toks valdovas buvo Lugalšaenguras, Lagašo valdytojas, įrašuose taip pat minimas kaip Mesilimo pavaldinys.
Velniabalės telmologinis draustinis
Velniabalės telmologinis draustinis – saugoma sritis Lietuvoje, Zarasų rajone, Dusetų seniūnijoje, 11 km į pietryčius nuo Dusetų, 1 km nuo Vencavo ežero. Apima Velniabalės pelkę ir joje telkšantį Glušoko ežerėlį. Natura 2000 apsaugos objektas (nuo 2005 m.).
Draustinis įsteigtas 2010 m., siekiant išsaugoti saugomų rūšių buveines. Saugomos šios ekosistemos: natūralūs distrofiniai ežerai, aktyvios aukštapelkės, tarpinės pelkės ir liūnai, pelkiniai miškai, pelkėti lapuočių miškai, vakarų taiga.
thumb|left|550px|Glušoko ežerėlis draustinyje
Diliai II
Diliai II – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Rubikių.
Talantai
Talantai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Rokiškio, prie kelio.
Siuvamoji mašina
thumb|150px|Siuvamosios mašinos animacija. Siuvamoji mašina – mašina drabužio, apavo, galanterijos ar kitokio siuvinio detalėms siūlų dygsniais ir peltakiais sujungti.
Siuvamosios mašinos autorystė priskiriama britui Tomui Seintui, kuris pirmąją tokią mašiną sukonstravo 1790 m. Nuo to laiko siuvamosios mašinos smarkiai pakėlė siuvimo pramonės našumą. Pirmosios praktikoje naudojamos siuvamosios mašinos sukonstruotos XIX a. pirmoje pusėje. Labiausiai paplito siuvamoji mašina, kurią 1851 metais patentavo Izaokas Zingeris ir kuris tais pačiais metais pradėjo gaminti siuvamąsias mašinas savo įkurtoje bendrovėje „Singer“.
„Singer“ siuvamosiomis mašinomis Lietuvoje buvo prekiaujama dar carinės Rusijos laikais. Tiek tada, tiek tarpukariu jos buvo populiaresnės už Rusijoje gamintas. Dėl to tarpukariu buvo bandoma dirbtinai sudaryti palankesnes sąlygas prekiauti SSRS siuvimo mašinomis „Union“.
Lazerio kokybės moduliavimo veika
Lazerio kokybės moduliavimo veika – tai milžiniškųjų impulsų generavimas keičiant rezonatoriaus naudinguosius nuostolius, naudojant tam tikrus moduliatorius (užtūras), kurių pagalbą yra sukūriamą milžiniška "elektronų griūtis" sukurianti Gauso tipo impulsą.
Lazerio kokybės moduliavimo veika (Milžiniškųjų impulsų generavimas)
Lazerio kokybės moduliavimo veikai būdingas milžiniškųjų impulsų generavimas. Šios metodikos dėka pavyksta generuoti didelės galios, daug kartų viršijančios to paties lazerio generuojamą galią nuostovia veika, šviesos impulsus. Kokybės moduliavimo esmę sudaro (rezonatoriaus) kokybės moduliatorius, kuris per įmanomai trumpa laiką pakeičia rezonatoriaus kokybę. Tarkime, kad toks moduliatorius (užtūra) patalpintas rezonatoriuje, kuris esant kaupinimui yra „uždarytas“, t. y. rezonatoriuje palaikoma žema kokybė (dideli nuostoliai). Nesant generavimo,  sukuriama didelė inversija (užpildos apgrąža), kuri daug kartų viršija slenkstinę užpildos apgrąžos vertę. Suprantama, kad užpildos apgrąža, net ir nesant generavimo, apibrėžtu laiko momentu pasiekia sotį dėl savaiminio spinduliavimo ir kitų nuostolių rezonatoriuje. Jei šituo momentu sumodeliuojama rezonatoriaus kokybė (pagerinama), tai, stiprinimo koeficientui viršijus slenkstinę vertę, reikalingą generacijai pasiekti, spinduliuojamas šviesos lauko intensyvumas sparčiai auga,,,šluodamas“ užpildos apgrąžą. Taigi didžioji dalis energijos, sukauptos rezonatoriuje, bus spinduliuojama per labai trumpą laiką vadinamojo milžiniškojo impulso pavidalu.
Kokybės moduliavimo metodai
Kokybės moduliavimo metodai skirstomi į pasyviuosius, valdomus paties lauko spinduliuotės, ir aktyviuosius, kai rezonatoriaus kokybė keičiama pagal tam tikrą dėsnį ar nustatytu laiko momentu. Kokybės moduliatorius gali būti mechaninis prietaisas (pvz. užtūros), akustooptiniai arba elektrooptiniai moduliatoriai, pagaliau ir įsisotinantys sugėrikliai. Paprasčiausių (mechaninių-optinių) moduliatorių perjungimo sparta yra 10-6-10-7. Tačiau, įvertinę fotono gyvavimo trukmę realiame rezonatoriuje, randame τc~10–100 ns, t. y. tokia moduliatorių perjungimo sparta yra per lėta. Elektrooptiniai ir akustooptoniai moduluatoriai yra kur kas spartesni.
Mechaniniai moduliatoriai
Pirmą kartą lazerio kokybės moduliavimo veika buvo gauta rezonatoriaus kokybės perjungimui panaudojus besisukančius veidrodžius. Tuo tikslu heksagoninė veidrodžių sistema buvo pastatyta taip, kad sukant ją apie savo ašį, po kiekvieno šeštadalio apsisukimo vienas veidrodžių tapdavo lygiagretus su išvadiniu rezonatoriaus veidrodžiu.Tačiau naudojant plokščius veidrodžius tokią mechaninę užtūrą realizuoti yra sunku, nes besisukančio veidrodžio sukimosi ašis turi būti orentuota lygiagrečiai su išvadiniu veidrodžiu didesniu nei dalys miliradijano tikslumu. Dideliu greičiu sukant masyvią mechaninę sistemą, sunku suvaldyti kylančią vibraciją, tuo pačiu ir užtikrinti rezonatoriaus veidrodžių lygiagretumą. Be to, šios sistemos generuojamų impulsų energijai stabilizuoti reikia papildomos kaupinimo blykstės sinchronizacijos su veidrodžio sukimusi. Dėl minėtų priežasčių ir dėl sistemoje naudojamų guolių trumpo darbo laiko bei jų keliamo triukšmo tokios sistemos dabartiniu metu praktiškai nenaudojamos.
Akustooptinės moduliatoriai
miniatiūra|Kvarco kristalas naudojamas, kaip akustooptinis moduliatorius, be pjezoelektinio keitikilio. Dažniausiai naudojami kvarco kristalai. Prie kristalo prijungiamas pjezoelektrinis keitiklis, verčiantis elektrinius svyravimus akustiniais. Keitiklio įtampa palaikoma, kol aktyvus elementas (lazerinis stiprintuvas) yra kaupinamas. Todėl lazerio spindulys efektyviai sklaidomas dėl Brego difrakcijos ant kuriamos kristale akustinės bangos. Nuėmus įtampą, difrakcija išnyksta ir, rezonatoriaus kokybei pagerėjus, generuojamas milžiniškais impulsas. Paprastai naudojama tokia lazerio schema, kad akustooptinis moduliatorius yra talpinamas lazerio pluošto sąsmaukoje, kur pluošto diametras yra mažiausias. Pasiekiama perjungimo trukmę tp ≈ 300 ns.
Dažnai pasitaikantis moduliatoriai:
Elektrooptinis moduliatorius
Naudojami kristalai, kaip elektrooptinės užtūros:
Pasyvūs moduliatoriai
miniatiūra|LiF kristalai. Spalvinių centrų kristalai, skirtingų koncentracijų. Naudojami kaip pasyvūs moduliatoriai rezonatoriuose. Pasyviam kokybės modeliavimui naudojamos šviesą sugeriančios medžiagos, kurioms būdinga sugerties sotis, t. y. esant apibrėžtam rezonatoriuje pasiekiamam intensyvumui, jų sugertis, veikiant lazerio spinduliuotei, sumažėja arba išnyksta. Taigi, pradiniu laiko momentu, kol kaupiama energija, dėl vyraujančios sugerties rezonatoriaus kokybė yra žema. Tačiau, sukaupus čia pakankamą fotonų kiekį, sugeriklis praskaidrėja ir rezonatoriaus kokybė staiga pagerėja. Pasyviuosiuose moduliatoriuose sugėrimo skerspjūvis turi būti didesnis už aktyvios aplinkos stiprinimo skerspjūvį. Priešingu atveju visa spinduliuotė sugeriama ir skaidrėjimas nepasireiškia. Be to, pasyvaus moduliatoriaus relaksacijos trukmė turi būti trumpesnė, nei užpildos apgrąžos gyvavimo trukmė. Lazeriuose generuojančiuose 690-1320 nm srityje, kaip pasyvūs moduliatoriai yra naudojami organiniai dažalai, spalviniai centrai, spalvoti stiklai, IAG ar GSGG kristalai su keturvalenčiu chromu (Cr+4). IAG:Er lazerio moduliavimui 2900 nm diapazone buvo panaudotas vanduo, turintis toje srityje virpėjimo sugerties juostą.
Dažnai Naudojami kristalai:
Titan Studios
Titan Studios – buvo amerikiečių bendrovė, kūrusi kompiuterinius žaidimus; „Epic Games China“ dukterinė įmonė.
Istorija
Įmonė buvo įkurta 2008 m. birželį.
Anksčiau įmonė vadinosi „DarkStar Industrie“. Joje dirbo buvę „Epic Games“, „Ubisoft“, „Blizzard Entertainment“ ir „Lionhead Studios“ nariai.
2009 m. liepos 30 d. išleido pirmąjį gaminį – Fat Princess, skirtą PlayStation Network. Fat Princess buvo įvertintas neblogai; portalas IGN įvertino žaidimą dėl jo išdaigaus ir linksmo stiliaus bei pabrėžtinai už komandinio žaidimo galimybes.
Monparnaso kapinės
thumb|300px|Kapinių vaizdas iš viršaus su išlikusiu malūnu Monparnaso kapinės  – vienos iš trijų didelių Paryžiaus kapinių, XIX a. įkurtų užmiestyje. Seniau vadintos Pietų kapinėmis. Plyti 19 ha plote, Prancūzijos sostinės Monparnaso rajone. Apie 35 000 palaidojimų. Teritorijoje auga apie 1200 medžių, užimamas žaliasis plotas yra vienas didesnių mieste. Kartu su Monmartro, Per Lašezo ir Passi kapinėmis turistų yra dažniausiai lankomos.
Istorija
thumb|left|120px|[[1830–1831 m. sukilimas|1830–1831 m. ir 1863 m. sukilėlių kapavietė su Lenkijos–Lietuvos–Ukrainos heraldiniais ženklais]] Šioje užmiesčio teritorijoje plytėjo trijų dvarų žemės, veikė malūnas. 1654 m. šią vietovę nusipirko ''Šv. Dievo Jono labdaringos brolijos'' vienuoliai, Lietuvoje labiau žinomi bonifratrų vardu. Broliai vienuoliai įsteigė karitietiškas kapines, bet malūną jose paliko veikti (nuo to laiko jis vadinamas ). Šis malūnas, nors ir be sparnų, tebestovi kapinių viduryje. Nuo 1784 m. pradėta laidoti mirusius ligonius iš bonifratrų įsteigto hospitalio „Hôpital de la Charité“. XIX a. pr. Paryžiaus prefektas Nicolas Frochot nusipirko sklypą šalia ir įsteigė naujas kapines, jose 1824 m. supiltas pirmas kapo kauburėlis. Nuo 1890 m. bendra kapinių teritorija yra padalinta į dvi dalis: didesniąją, vad. ir mažesniąją –.
Monparnaso kapinėse paskutinę poilsio vietą rado Prancūzijos valstybės, kultūrinis ir intelektualinis elitas, čia palaidoti: rašytojas Guy de Maupassant, šalies prezidentas Jacques Chirac, enciklopedininkas Pierre Athanase Larousse, poetas ir filosofas Charles Baudelaire, skulptorius Jean-Antoine Houdon ir kt. Yra ir užsieniečių kapų: airių novelisto Semiuelo Beketo, JAV tapytojo ir fotografo Mano Rėjaus, ukrainiečių politiko Simono Petliūros, iš Lietuvos žydų kilusio tapytojo ekspresionisto Chaimo Sutino bei kitų. XIX a. antroje pusėje laidoti į Prancūziją pasitraukę nepasisekusių 1830–1831 m. ir 1863 m. sukilimų dalyviai: generolas ir lenkų rašytojas Liudvikas Mieroslavskis, raguvietis Juozapas Straševičius, Lietuvos ir Rusijos žemių draugijos Paryžiuje įkūrėjas ukmergietis Adomas Kolyška bei kiti.
Kaldūniškiai
Kaldūniškiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Naujųjų Elmininkų.
Vaičiūniškis
Vaičiūniškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Kazliškio.
Agnieška Ravdo
(g. 1991 m. sausio 25 d.) – Lietuvos teatro ir kino aktorė.
Mokėsi Buivydžių gimnazijoje.
Navariškiai
Navariškiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Elmininkų I.
Kiemionys
Kiemionys – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Salako, prie pietinių Antalieptės marių krantų ir Ligajos upelio. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias. Stūkso Kiemionių piliakalnis.
Versloviškis
Versloviškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Skemų.
Kopimas virve
miniatiūra|250px|right|Kopimas virve per karių treniruotę
Jugoslavijos vyrų krepšinio rinktinė
Jugoslavijos vyrų krepšinio rinktinė - krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose iki 2002 metų atstovavusi Jugoslavijos valstybę.
Kopimas virve
Kopimas virve – kopimas į viršų vertikaliai kabančia virve, dažniausiai naudojant vien rankų jėgą. Vienas seniausių fizinių pratimų, įtrauktas į daugelį fizinio lavinimo programų, stiprinantis rankų raumenis, lavinantis miklumą. Tai ir sporto šaka, kuri, kaip ir virvės traukimas, vienu metu buvusi įtraukta į Olimpinių žaidynių gimnastikos programą. Šiuo metu reguliariai praktikuojama Pasaulio policininkų ir gaisrininkų žaidynėse, atgimsta kai kurių šalių nacionaliniuose turnyruose.
Istorija
Olimpinėse žaidynėse, kurios buvo organizuojamos Jungtinėse Valstijose, sportininkai kopimui naudojo 7,62 m (25 pėdų) ilgio virves, tačiau Europoje vykusiose žaidynėse po 1896 m. buvo naudojama 8 m (26,3 pėdų) virvė. Beveik visose varžybose sportininkai siekė kopimo greičio, pradėdami nuo sėdimos padėties ant grindų ir naudodamiesi tik rankomis. Buvo leidžiami ir staigūs judesiai kojomis kopimui paspartinti. Tačiau 1896 m. Olimpinėse žaidynėse nugalėtojai buvo išaiškinami pagal kopimo laiką ir stilių – išlaikant „L“ formos poziciją. Bet virvė buvo tokia ilga (15 m), kad kai kurie varžovai nesugebėjo pasiekti jos viršaus. Visose kitose žaidynėse iki 1932 m. sportininkai buvo vertinami griežtai pagal pakilimo laiką ant trumpesnės virvės.
Kopimas virve išimtas iš Olimpinių žaidynių programos po 1932 m. Ši rungtis tapo plačiai paplitusi Amerikoje, savo zenitą pasiekusi šeštajame dešimtmetyje, kai buvo sukurtos kelios lygos. Tada vyko daugybė kopimo virve varžybų, taip pat įtrauktų ir į Panamerikos žaidynes. Pasaulio rekordą ant 20 pėdų virvės pasiekė Donas Peris, užkopęs per 2,8 sek. Tiek Mėgėjų sporto sąjunga AAU, tiek ir Koledžų atletų asociacija NCAA sankcionavo kopimo virve varžybas iki 1960-ųjų pradžios, kol šie sporto renginiai galiausiai nutrūko, nebevyko varžybos ir tarp JAV koledžų.
Ši sporto šaka antrą kartą atgimė Čekijoje. Nuo 1993 m. Čekijos čempionatai rengiami kopiant į 8 m aukštį. Šios disciplinos rekordas priklauso Martinui Masariui. 1997 m. čempionate šią rungtį jis įveikė per 5,58 sek. Šis čempionatas vis dar vyksta.
Tarptautinė hidrografijos organizacija
Tarptautinė hidrografijos organizacija  – tarptautinė organizacija, vienijanti hidrografijos visuomenę. Viena pagrindinių organizacijos užduočių yra prižiūrėti, jog pasaulio jūros, vandenynai ir kiti vandens telkiniai būtų ištirti ir aprašyti.
Tarptautinė hidrografijos organizacija turi stebėtojos teisę Jungtinėse Tautose.
Organizacija įkurta 1921 m., tuo metu vadinta Tarptautiniu hidrografijos biuru. Naujasis pavadinimas duotas 1970 m., valstybėms narėms pasirašius naują konvenciją.
Martynynė
Martynynė – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Salų.
Paprūdžiai (Anykščiai)
Paprūdžiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Naujųjų Elmininkų.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Turnyrinė lentelė
Pastaba.
Pirmos rungtynės
---
Antros rungtynės
Široki Brijeg taurę iškovojo tik po baudinių serijos. -
Nibrių kaimo kapinės
Nibrių kapinės – veikiančios kapinės, esančios Nemuno g., Nibrių kaime, Jiezno seniūnijoje, Prienų rajone, 11 km į šiaurės vakarus nuo Jiezno, Nemuno dešiniajame krante.
Kapinės aptvertos metaline tvora, jose yra vartai, kurių viršutinėje dalyje iškaltas užrašas: “Į uostą Viešpaties be poilsio einu”. Vartus sudaro dvi medinės skulptūros, laikančios medinį stogelį, padengtą apsaugančia skarda bei metaliniai varteliai.
Nibrių kaimo kapinėse  laidojami trijų kaimų: Nibrių, Daukantų ir Dambavos kaimų gyventojai.
Istorija
Jiezno bažnyčios mirties metrikose aplinkinių parapijos kaimų kapinės, kuriose žmones laidodavo, imtos nurodyti nuo 1802 metų. Nuo šių metų galima atsekti ir palaidotuosius Nibrių kapinėse.
Nibrių kaimo kapinėse palaidoti savanoriai Mikas Burbulis, Petras Daraškevičius, Petras Šabasevičius, Jonas Tamošiūnas, Jonas Galinskas.
Nibrių kapinėse stovi trys išlikę mediniai kryžiai.
Tik įėjus pro vartus po dešine puse yra medinė skulptūra. Tai 1994 m. J. Užkurnio sukurtas paminklas, ant jo iškaltas užrašas: ''“Gimtine brangi, tu esi viena, kaip ši šventa vieta. Nibrių, Daukantų, Dambavos kaimai. 1994.VII.30.”''.
Lietuvos futbolo varžybos 1927 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1927 m.
Klaipėdos apygarda
Finalas:
Finalas
Dėl čempionų vardo kovojo apygardų nugalėtojai. Turnyras numatytas 1927 m. rudenį, tačiau anksti atšalo ir iškrito sniegas, todėl varžybos nukeltos pavasariop. LFLS Šiauliai į finalinį turnyrą Kaune neatvyko.
Drezna
Drezna  – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, 80 km į rytus nuo Maskvos, 12 km į pietvakarius nuo Orechovo Zujevo, prie Dreznos upelio. Geležinkelio stotis prie linijos link Vladimiro. Veikia verpimo ir audimo fabrikas. Yra Didžiosios Kankinės Paraskevos cerkvė.
Istorija
Drezna įkurta 1897 m. prie tekstilės fabriko. 1940 m. suteiktas miesto statusas.
Pastrungiškis
Pastrungiškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Salų.
Michelle Gisin
Mišelė Gizin (, g. 1993 m. gruodžio 5 d.) – Šveicarijos kalnų slidininkė, olimpinė čempionė.
Biografija
2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pjongčange M. Gizin tapo čempione kalnų dvikovės rungtyje. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Pekine ji apgynė dvikovės čempionės titulą ir laimėjo bronzos medalį slalomo supermilžino (Super-G) rungtyje.
Suvieko valsčius
Suvieko valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje, pasienyje su Latvija. Centras – Suviekas.
Istorija
Valsčius gyvavo I pasaulinio karo metais.
Kopenhagos mokykla (tarptautiniai santykiai)
Saugumo studijų Kopenhagos mokykla  – tai teorija, kuri kildinama iš Barry Buzan knygos „Žmonės, valstybės ir baimė“, pirmąkart išleistos 1983 m. Kopenhagos mokykla išskirtinai pabrėžia saugumo socialinius aspektus. Su šia mokykla dažniausiai siejami teoretikai yra Barry Buzan, Ole Wæver bei Jaap de Wilde. Daugelį šios mokyklos atstovų sieja tai, kad jie yra dirbę Kopenhagos taikos tyrimų institute. Ryškiausiu Kopenhagos mokyklos kritiku laikomas Bill McSweeney. Pagrindine Kopenhagos mokyklos knyga laikoma autorių Barry Buzan, Ole Wæver bei Jaap de Wilde „Security: A New Framework for Analysis“. Teorija išskiria šias tris koncepcijas:
Kilmė
Bill McSweeney yra laikomas pirmasis paminėjęs Kopenhagos mokyklos sąvoką.
Sektoriai
„Sektorių“ sąvoka yra susijusi su skirtingomis sritimis, kuriose kalbama apie saugumą. Tai yra, daugiausia, analitinė priemonė, skirta stebėti skirtingas dinamikas. Knygoje „Security: A New Framework for Analysis“ autoriai išskiria tokius sektorius: karinis/valstybės, visuomeninis, politinis, ekonominis, aplinkos. Dėl šių sektorių išskyrimo Kopenhagos mokykla yra laikoma kaip praplečianti materialaus saugumo studijų ribas.
Sexxx Dreams
„Sexxx Dreams“ – amerikiečių atlikėjos Lady Gaga daina iš trečiojo studijinio albumo „Artpop“, išleisto 2013 m. Dainos tekstą parašė pati atlikėja, Paul „DJ White Shadow“ Blair, Martin Bresso ir William Grigahcine, o prodiusavo Lady Gaga, Blair, Nick Monson ir Dino Zisis. Kūrinys Pietų Korėjoje debiutavo 41 vietoje, pardavus 3414 dainų kopijų.
Kopenhagos mokykla (tarptautiniai santykiai)
Regioninio saugumo kompleksai
Regioninių saugumo kompleksų koncepcija atskleidžia, kaip saugumas išsidėstęs geografiškai apibrėžtuose regionuose. Kiekvieno regioninio veikėjo saugumas sąveikauja su su kitų veikėjų saugumu. Tačiau regioninių veikėjų saugumas sąveikauja daug intensyviau tarp to paties regiono veikėjais nei kitų, būtent tai apibrėžia, regioną, o regioninis saugumas tampa įdomi regioninio saugumo tyrimų sritis. Izoliacionistinės valstybės yra linkusios izoliuoti ir regioną taip, kaip Afganistanas, išsidėstęs tarp Vidurio Rytų ir Pietų Azijos. Izoliacionistinės valstybės nustato ribas, kuriose saugumo dinamika yra gana statiška. Šis atvejis yra kontrastas tradiciniam „buferinių valstybių“, kurios yra vietose, kur saugumo dinamika yra intensyvi (pavyzdžiui, Belgija yra tarp Vokietijos ir Prancūzijos), suvokimui. Regionai turėtų būti suprantami kaip mini sistemos, kuriose visos kitos tarptautinių santykių teorijos galėtų būti pritaikomos, pavyzdžiui, galios balanso, poliariškumo, aljansų sistemų ir kitos teorijos. Regioninio saugumo kompleksų teorija neturėtų būti painiojama su regionalizmo teorija (tarptautinių santykių šaka, besiorientuojanti į regioninę integraciją). Daugiau apie regioninį saugumą skaitykite B. Buzano knygoje „Regions and Powers“.
Saugumizavimas
Ole Waever išplėtota saugumizavimo koncepcija, ko gero, yra labiausiai paplitusi ir tyrinėta, lyginant su kitomis Kopenhagos mokyklos koncepcijomis. Ginčijamasi, kad „saugumas“ yra kalbos aktas su konkrečiomis pasekmėmis tarptautinės politikos kontekstu. Kalbėdamas apie saugumą veikėjas stengiasi tam tikrą temą nukreipti nuo politikos į susirūpinimo saugumu sritį, legitimuojant neįprastas reikšmes prieš socialiai sukonstruotą grėsmę. Saugumizavimo procesas yra intersubjektyvus, kas nėra nei objektyvios grėsmės klausimas, nei subjektyvus grėsmės suvokimas. Subjekto saugumizavimas priklauso nuo tikslinės auditorijos saugumizavimo kalbos akto suvokimo ir priėmimo. Daugelis kritinių saugumo studijų mokslininkų, ypač, po 2001 m. rugsėjo 11-sios įvykių, terminą „saugumizavimas“ vartojo nepabrėždami jo Kopenhagos mokyklos kilmės. Knygos, kuriose labiausiai išplėtota saugumizavimo koncepcija:
Kritika
Pagrindinė kritika, skiriama Kopenhagos mokyklai, yra tokia, jog tai yra eurocentistinis požiūris į saugumą. Realistai taip pat diskutavo, kad Kopenhagos mokyklos saugumo darbotvarkės praplėtimas rizikuoja sukurti saugumo studijų „intelektualinį nenuoseklumą“. Lene Hansen kritikavo, jog Kopenhagos mokykla neišskiria lyčių vaidmens. Kitokia kritika yra orientuota į saugumo studijų analitikų vaidmenį ir teorijos konservatyvią prigimtį.
Hidrografija
Hidrografijos istorija prasidėjo, kuomet keliautojai vandens telkiniais ruošė vandens žemėlapius, gerinant individualias keliones. Dažnai tai buvo daroma asmeniškai ir kartais laikytasi slaptumo standartų, ypač tų, kurie žemėlapius naudojo prekybai ar karo reikmėms.
1795 m. Jungtinėje Karalystėje buvo įkurta Jungtinės Karalystės hidrografijos taryba, kuri ėmėsi kataloguoti turimus vandens kelių žemėlapius. Pirmasis hidrografas tapo škotų geografas Alexander Dalrymple. Šiai organizacijai vadovaujant Thomas Hurd 1808–1823 m. laikotarpyje buvo profesionaliai pradėta kataloguoti žemėlapiai ir jie paskelbti viešai. 1834 m. pirmą kartą buvo pristatyta atmintinė keliautojui vandeniu.
Hidrografijos visuomenę vienija Tarptautinė hidrografijos organizacija, įkurta 1921 m.
Pašvenčiai (Anykščiai)
Pašvenčiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 20 km nuo Anykščių.
Šaltalaukiai
Šaltalaukiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Elmininkų I.
Vyželiai
Vyželiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Salako, šalia Ažvinčių–Minčios girios ir Pratkūnų geomorfologinio draustinio. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias, atšakos į Gatelius, Gulbinę. Kaime stovi tautodailės paminklas – stogastulpis (1990 m. pastatytas Juozo Verzos – sunykusio XIX a. stogastulpio kopija).
Samaniškis
Samaniškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Salų.
Girijos kraštovaizdžio draustinis
Girijos kraštovaizdžio draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Vilniaus rajone, 5 km į pietryčius nuo Paberžės, tarp Girijos ir Purnuškių kaimų. Apima pietrytinę Girijos miško dalį. Įsteigtas 1992 m.
2010 m. draustinis pervadintas iš Europos centro kraštovaizdžio draustinį į Girijos kraštovaizdžio draustinį, jo plotas daug kartų sumažintas.
Draustinio paskirtis: saugoti geografinio Europos centro apylinkių kraštovaizdį, Europos Bendrijos svarbos miškų buveinių tipus.
Aukso vartai (reikšmės)
Aukso vartai gali reikšti:
Antanava (Debeikiai)
Antanava – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Debeikių.
Kukmiškis
Kùkmiškis – buvęs kaimas ir girininkija Mažojoje Lietuvoje, Karaliaučiaus krašte, dabartinėje Jasnojės kaimo gyvenvietės teritorijoje.
Kukmiškiu buvo vadinti drėgni miškai Nemuno deltos pietinėje dalyje, piečiau Skirvytės. Kasmet potvynių užliejamame plote suvešėjo savotiški medynai ir krūmynai. Vėlesniais amžiais Kukmiškis sausintas stačiakampiu griovių tinklu, jį kirto tvarkingos kvartalinės proskynos.
Sarakiškės
Sarakiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Zarasų, prie Griežtos ežero ir Laukesos upės. Seniūnaitijos centras. Šiaurėje praeina plentas.
Savitiškis (Rokiškis)
Savitiškis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Kamajų.
Bronislava (Anykščiai)
Bronislava – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Leliūnų.
Americano (daina)
„Americano“ – amerikiečių atlikėjos Lady Gaga daina iš antrojo studijinio albumo „Born This Way“, išleisto 2011 m. Dainą kūrė ir prodiusavo pati atlikėja, Fernando Garibay, Paul „Dj White Shdow“ Blair, Cheche Alara.
Dainos versijos
Skaitmeninis parsisiuntimas
Born This Way: The Remix
Atmatos valsčius
Atmatos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Atmata.
Istorija
Valsčius įkurtas XX a. pradžioje. 1907 m. Atmata dar priklausė Rupkalvių valsčiui, bet 1908 m. jau minimas Atmatos valsčius. Gyvavo trumpai, panaikintas per I pasaulinį karą.
Paršai
Paršai – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 19 km į rytus nuo Pilkalnio, 4 km į vakarus nuo Kudirkos Naumiesčio, 2 km nuo Širvintos upės ir Lietuvos sienos.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Paršų kaimo bendruomenė 1937 m. 1785 m. buvo šatulinių kulmiškių gyvenvietė su 2 ugniakurais, 1823 m. – šatulinių kulmiškių dvaras su 11 gyventojų. 1847 m. Paršuose buvo 3 gyvenamieji pastatai ir 19 gyventojų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Širvintos valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1857 m. prie kaimo prijungta Pašilbalių kulmiškoji sodyba.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Pašilbalių sodyba
Kaimo vakaruose buvo Pašilbalių sodyba, prijungta prie kaimo 1857 m. Minima nuo 1740 m.: iš pradžių kaip šatulinių kulmiškių gyvenvietė su 2 ugniakurais (1785 m.), vėliau kaip šatulinių kulmiškių dvaras (1823 ir 1847 m.). 1847 m. Pašilbaliuose buvo 9, 1905 m. – 5 gyventojai.
Lukas (ežeras)
Lukas  – ežeras Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Luko apskrityje, Elko ežeryne. Šalia ežero, rytiniame jo krante yra Luko miestas.
Ežeras susidarė per paskutinį ledynmetį pleistocene. Sąsiaurių, per kuriuos pastatyti tiltai, padalintas į dvi dalis – pietinę („didžiąją“) ir šiaurinę („mažąją“). Didžiąją dalimi maitinamas Luko upės, kuri įteka į ežerą jo pietvakariuose, išteka per Sunovo ežerą šiaurės vakaruose ir Šareko ežerą pietvakariuose. Ežere yra sala, kurioje 1398 m. Vokiečių Ordinas pastatė pilį, prie kurios įsikūrė Luko miestas. Dabar saloje yra likę tik pilies griuvėsiai, prie kurių galima patekti per 1910 m. pastatytą tiltą.
Upiai (Rokiškis)
Upiai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Salų.
RSC Anderlecht (moterys)
Briuselio „Anderlecht“ – Belgijos futbolo klubas iš Briuselio Anderlechto rajono. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą.
Istorija
1971 m. buvo suformuota Brussels Dames 71 klubas, kuris eilę metų rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 1986–1987 m. sezone vienintelį kartą tapo čempionėmis.
Vėlesniais metais susidomėjimas moterų futbolu išaugo ir 1993 m. buvo nuspręsta prisijungti prie Belgijos superklubo RSC Anderlecht. Netrukus tapo vienu iš pajėgiausių moterų futbolo klubų Belgijoje. 2021–2022 m. sezone tapo šalies čempionėmis.
2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka
UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse ši komanda kovojo 5-oje grupėje.
2022 m. rugpjūčio 18 d. pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „Anderlecht” (Belgija). O kitame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anos Rendzios ir Dominykos Kopinskos pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. Belgijos klubo gretose pasižymėjo Allie Thornton, kuri pelnė du įvarčius ir Lola Wajnblum. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą“. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės.
Dėl vienintelio kelialapio į tolimesnį etapą kovojo Briuselio „Anderlecht” ir KuPS iš Suomijos. 2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugpjūčio 19 d.
Giluišis (Lazdijų r., Veisiejų sen.)
left|120px
Priklauso Balsio kraštovaizdžio draustiniui.
FC Carl Zeiss Jena (moterys)
Football Club Carl Zeiss Jena, o trumpiau FC Carl Zeiss Jena – Vokietijos futbolo komanda iš Jėnos, rungtyniaujanti moterų futbolo varžybose.
Istorija
Komanda suburta 2017 m. Rungtyniavo Tiuringijos pirmenybėse.
Licencijos perleidimas
2020 m. gegužės 26 d. FF USV Jena klubas paskelbė, kad liepos 1 d. perduoda licenciją ir teisę žaisti čemponatuose FC Carl Zeiss Jena.
Dėl COVID-19 pandemijos Antroji Bundeslyga buvo padalinta į du pogrupius. Jena žaidė Šiaurės grupėje ir tapo savo pogrupio nugalėtojomis.
Sasnauka
Sasnauka – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Zarasų Seniūnaitijos centras. Praeina kelias.
Vaboliai (Kamajai)
Vaboliai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Salų.
Gegužinės telmologinis draustinis
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti vertingą pelkinį kompleksą, kuriame yra Europos Bendrijos svarbos natūralių buveinių (tarpinės pelkės ir liūnai, pelkiniai miškai), ir užtikrinti palankią natūralių buveinių apsaugos būklę. Gegužinės pelkė įtraukta į Natura 2000 objektų sąrašą.
Račiai (Kusų parapija)
Račiai, Ratadailiai (, nuo 1935 m. Radenau) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 12 km į pietvakarius nuo Pilkalnio, 16 km į šiaurės rytus nuo Gumbinės, prie Eimenio.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Račių kaimo bendruomenė 1933–1936 m. Minimi nuo 1539 m. Rattadeilej, Rathatheilenn, Radadeil, Radtschen, Radczen pavadinimais. Po 1709–1711 m. maro į kaimą atkelta kolonistų: 1736 m. Račiuose gyveno 6 zalcburgiečių, 6 vokiečių ir 8 lietuvių šeimos. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 29 ugniakurais, 1823 m. – mišrusis kaimas su 210 gyventojų. 1854 m. Račiuose buvo 29 gyvenamieji pastatai, vėjo malūnas ir 260 gyventojų. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Būdupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Kusų valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. Tarpukariu buvo gatvinis kaimas prie Gumbinės–Pilkalnio plento su keletu įvairaus dydžio vienkiemių, išsibarsčiusių kaimo pakraščiuose. Kaime buvo mokykla.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorijos centrinė ir šiaurinė dalis priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei, pietinė – Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
Duobiniai (Anykščiai)
Duobiniai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Trumbatiškio.
Pelekonių kaimo kapinės
Pelekonių kapinės – veikiančios kapinės, esančios Pakalnės g. Pelekonių kaime, Jiezno seniūnijoje, Prienų rajone, 2 km į vakarus nuo Kašonių gyvenvietės, keli šimtai metrų nuo dešiniojo Nemuno kranto.
Duobiniai (Anykščiai)
Etimologija
Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo ąžuolų giraitės ( – „ąžuolas“).
Pelekonių kaimo kapinės
Kapinės aptvertos metaline tvora, jose yra vartai, kuriuos sutvirtina stogas, padengtas šiferio plokštėmis, bei du kvadratinio tipo stulpai. Atidaromi kapinių varteliai – mediniai.
Pelekonių kaimo kapinėse  laidojami Pelekonių kaimo gyventojai.
Istorija
Šiose kapinaitėse žmonės buvo laidojami nuo senų laikų. Jiezno bažnyčios mirties metrikuose aplinkinių parapijos kaimų kapinės, kuriose žmones laidodavo, imtos nurodyti nuo 1802 metų. Nuo šių metų galima atsekti ir palaidotuosius Pelekonių kapinėse.
Pelekonių kaimo kapinėse palaidoti Vyčio Kryžiaus kavalieriai Juozas Zencevičius ir Juozas Žuromskas. Taip pat palaidoti savanoriai Antanas Garnys, Juozas Šiugždinis ir Simas Karpavičius iš Mediniškių kaimo bei Lietuvos partizanai Pranas Bernatonis ir Kazimieras Bernatonis.
Pelekonių kapinėse tarp išlietų ir vamzdinių metalinių kryžių stovi keturi mediniai paminklai.
Prie pat kapinių įėjimo yra antkapis su suklupusios prie kryžiaus moters, dėvinčios mėlyną suknelę, skulptūra. Kapinės išsidėsčiusios miške.
Mélovin
Konstantinas Nikolajevičius Bočarovas (g. 1997 m. balandžio 11 d.), geriau žinomas kaip Mélovin – ukrainiečių dainininkas ir dainų autorius, atstovavo Ukrainai 2018 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Under the Ladder“.
Biografija
Konstantinas Bočarovas (Melovin) gimė 1997 m. balandžio 11 d.Odesoje, Nikolajaus Bočarovo ir Valentinos Bočarovos šeimoje. Jis pradėjo domėtis muzikos nuo ketverių metų. Mokykloje per pertraukas rengdavo mini koncertus. 2009 m. įstojo į Teatro mokyklą „Самоцвити“. 2012 m. ją baigė su pagyrimu. 2013 m. buvo sukurtas sceninis vardas Melovin, taip pat įkuriama komanda „Big house Melovin“. 2015 m. įstojo į Kijevo muzikos institutą „Glier“.
2015–2016: X-Faktorius Ukraina
2015 m. Konstantinas (Melovin) dalyvavo Ukrainos X-Faktoriaus 6 sezone. Laidoje jis pirmavo ir buvo paskelbtas nugalėtoju. Pasibaigus televizijos šou, jis pradėjo turą Ukrainoje kartu su kitais keturiais finalistais. 2016 metais jis išleido savo pirmąją dainą "Ne odinokaya".
2017, 2018: Eurovizijos atranka
2017 m. sausio 17 d. K.Bočarovas (Melovin) buvo paskelbtas vienu iš 23 pretendentų į Vidbir 2017, Ukrainos nacionalinę atranką, su daina „Wonder“. Konstantinas (Melovin) varžėsi trečiajame pusfinalyje tų pačių metų vasario 19 d., kur užėmė antrą vietą ir pateko į finalą. Pusfinalyje jis surinko daugiausia taškų iš televizijos žiūrovų ir užėmė ketvirtąją vietą žiuri balsavime. Finalas vyko vasario 25 d. Galutiniame skaičiavime K.Bočarovas (Melovin) liko trečias.
2018 m. Melovin nusprendė sugrįžti į Vidbir Sausio 16 d. jis buvo paskelbtas tarp 18 kitų pretendentų į Vidbir 2018 su daina „Under the Ladder“. Jis varžėsi antrame pusfinalyje, 2018 m. vasario 17 d. pateko į finalą. Finale, vykusiame vasario 24 d., jis nugalėjo. Ir tapo Ukrainos atstovu 2018 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. 2018 m. gegužės 10 d. Mélovin dalyvavo antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje. Jis pasirodė 18 numeriu ir pateko į finalą. 2018 m. gegužės 12 d. vyko „Eurovizijos“ finalas, kur Ukrainos atstovas pasirodė 1 numeriu. Finalo pabaigoje paaiškėjo, kad jis užėmė 17-ą vietą.
Gojus (Debeikiai)
Gojus – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Inkūnų, kairiajame Šventosios krante.
Daratiškis
Daratiškis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Suvainiškio.
Lietuvos futbolo varžybos 1926 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1926 m.
Klaipėdos apygarda
Finalas tarp Šiaurės ir Pietų pogrupių nugalėtojų:
Atmata (Šilutė)
Atmata – buvęs kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, Atmatos upės dešiniajame krante prieš Rusnę.
Lietuvos futbolo varžybos 1926 m.
Pietų pogrupis
Nugalėtojas SV Pagėgiai.
Atmata (Šilutė)
Istorija
Gyvenvietė minima XIX a., 1908 m. čia buvo Atmatos valsčius.
Šauliai II
Šauliai II – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Šaulių I. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
Lietuvos futbolo varžybos 1926 m.
Finalas
Dėl čempionų vardo kovojo apygardų nugalėtojai:
Jezero krateris
thumb|right|250px|Jezero krateris (dešinėje apačioje) ir visas regionas iš [[Viking 1 zondo]] Jezero krateris – 49 km diametro krateris Marse. Manoma, kad šiame krateryje anksčiau buvo vandens telkinys, tad šiuo metu čia randama daug molio nuosėdų. Ežeras šiame krateryje buvo formuojantis slėnių tinklui aplink jį.
2007 m., atradus šiame krateryje galimų vandens pėdsakų, krateris buvo pavadintas senovinio Bosnijos ir Hercegovinos miesto Jezero vardu. Daugumoje slavų kalbų žodis Jezeras reiškia ežerą.
2018 m. lapkritį šis krateris buvo pasirinktas kaip Mars 2020 misijos marsaeigio nusileidimo vieta.
Air One
Air One – mažų sąnaudų oro linijų bendrovė, pagrindinės Italijos oro linijų bendrovės „Alitalia“ filialas. Kompanijos būstinė yra Fjumičino mieste netoli šalies sostinės Romos. Pagrindinis Air One oro uostas yra Milano Malpensos oro uostas.
Prieš susijungiant su „Alitalia“, „Air One“ buvo stipri konkurentė, antra pagal dydį Italijos oro linijų bendrovė, skraidinusi 36 kryptimis Italijoje, Europoje ir Šiaurės Amerikoje.
2008 m. gruodžio 31 d. „Air One“ kartu su „Alitalia“ tapo Italijos konsorciumo Compagnia Aerea Italiana dalimi. Tuo pačiu šios dvi įmonės buvo sujungtos ir Air One tapo Alitalia dalis.
2010 m. kovo 28 d. „Air One“ pakeitę savo klasifikaciją ir tapo mažų sąnaudų oro linijų bendrove.
2011 m. liepos 1 d. „Air One“ atidarė savo bazę Pizos Galilėjo Galilėjaus oro uoste.
Kompanijos pavadinimas „Air One“ yra ne tik anglų kalbos žodis ore numeris vienas, tačiau ir italų kalbos žodis airone (garnys). Būtent šis paukštis yra pavaizduotas įmonės logotipe.
2011 m. liepos mėnesį įmonė savo flotilėje turėjo 7 Airbus A320 grupės lėktuvus.
Aukso Vartai
thumb|250px|Mile Rocks švyturys Aukso Vartuose Aukso Vartai  – sąsiauris Šiaurės Amerikos vakarinėje pakrantėje, jungiantis Ramųjį vandenyną su San Fransisko įlanka. Tai 8 km ilgio ir 1,5–3 km pločio sąsiauris, įsiterpęs tarp San Fransisko pusiasalio ir Marino kyšulio. Gylis iki 43 m.