cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mahajana
Mahajana ( „didžioji važiuoklė“) – viena iš dviejų pagrindinių (greta hinajanos) budizmo krypčių.
Tykocino žydų kapinės
Tykocino žydų kapinės  – žydų kapinės įkurtos apie 1522 m. Tykocino mieste, šalia Narevo upės. Kapinių teritorija 1,3 ha. Per Antrąjį pasaulinį karą kapinės buvo sunaikintos.
Mahajana
Susiformavo I–II a.
Remiasi 9 sūtromis, vadinamomis „Vaipulija sūtromis“. Skirtingai nei hinajana, teigia, kad pasaulis tėra regimybė. Vienintelė realybė esanti šūnjata (tuštuma), kuri iliuzijų dėka reiškiasi kaip pasaulio įvairovė. Anot mahajanos, gyvenimo tikslas – tapti bodhisatva, t. y. būsimuoju buda, kuris jau gali pasinerti į nirvaną, tačiau priešingai hinajanos arhatui, savanoriškai to atsisako ir, priėmęs žymaus žmogaus pavidalą, padeda kitiems išsigelbėti.
V–VI a. mahajana paplito Kinijoje, vėliau Korėjoje, Japonijoje, Tibete, kur susimaišiusi su vietinėmis religijomis virto Tibeto budizmu.
Armonika
thumb|200px|Armonikininkas su rusiška armonika
Šlasai
Šlasai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Armonika
Armonika – dumplinis liežuvėlinis aerofoninis muzikos instrumentas. 1822 m. sukurta Berlyne F. Bušmano. Lietuvoje paplito XIX a. viduryje. 1853 m. armoniką mini Antanas Baranauskas, kuria pats ir mokėsi groti. XX a. pr. pradėtos gaminti lietuviškos armonikos. Labiausiai paplitusios dviejų eilių Vienos, dar vadinamos konstantinka (diatoninė, būna 1-3 eilių, turi paruoštus mažoro ir minoro akordus) ir trijų eilių Peterburgo armonika (diatoninė, būna 2-4 eilių). Ištempiant ir suglaudžiant abiejų šių tipų armonikų dumples, garsų aukštis kinta. Griežiama solo, kaimo kapelose, ansambliuose.
Kasputis
Kasputis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kasputienė (ištekėjusi moteris) ir Kasputytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Tykocino bernardinų vienuolynas
thumb|right|250px|Bernardinų vienuolynas
Tykocino bernardinų vienuolynas  – tai bernardinų vienuolių vienuolynas Tykocino mieste, ''ul. Klasztorna'' gatvėje. Vienuolynas pastatytas 1771–1791 m.
Istorija
Martynas Goštautas ir jo sesuo Aleksandra 1479 m. į miestą pakvietė bernardinų vienuolius. 1480 m. vasario 8 d. pagal popiežiaus Siksto IV bulę buvo įkurtas vienuolynas. 1483 m. buvo pastatyta prezbiterija, kurioje apsigyveno pirmieji vienuoliai. 1559 m. buvo pastatyta medinė Šv. Morkaus bažnyčia, į kurią persikėlė vienuoliai. 1630 m. Kristupas Viesiolovskis finansavo naujo altoriaus įrengimą. Naujojo vienuolyno statybos, pietinėje miesto dalyje, prasidėjo 1771 m., kurias finansavo etmonas Jonas Klemensas Branickis. 1791 m. užbaigta statyti rytinė vienuolyno dalis. 1837 m. pastatyta bažnyčia, o 1853 m. vienuolyno vartai. 1864 m. vienuolynas buvo uždarytas apkaltinus vienuolius, kad šie dalyvavo 1863 m. sukilime. Tuo metu vienuolyne gyveno 13 vienuolių. XX a. septintajame dešimtmetyje čia pradėjo gyventi savo tarnystę baigę kunigai ir vienuoliai. Nuo 1998 m. čia prižiūrimos moterys su psichine negalia, kuriomis rūpinasi Lomžos Caritas.
Kraujinės siurbikės
Kraujinės siurbikės arba šistosomos (Schistosoma) – siurbikių (Trematoda) klasės plokščiosios kirmėlės, šistosomozės sukėlėjai.
Jos gyvena kraujagyslėse (venose). Aptinkamos kai kuriose tropinio ir subtropinio klimato šalyse. Skirtalytės. Patinėlių kūnas platesnis ir trumpesnis – 10-15 mm, patelių – iki 20 mm. Patinėlio pilvinėje pusėje yra vagelė, kurioje tūno patelė.
Žmogų parazituojančių kraujinių siurbikių yra šios rūšys:
260px|thumb|left|Schistosoma haematobium kiaušiniai žmogaus [[Šlapimo pūslė|šlapimo pūslėje
260px|thumb|left|Suaugusios žarnyno šistosomos (Schistosoma mansoni)]]
Ust Ilimsko tvenkinys
Ust Ilimsko tvenkinys  – didelis tvenkinys Rusijoje, Irkutsko srities šiaurės rytuose. Susidarė 1974–1977 m., ties Ust Ilimsko miestu patvenkus Angaros upę. Vanduo užliejo ne tik Angaros slėnį iki pat Bratsko, bet ir Ilimo žemupį. Ilgis Angaros upe 269 km, Ilimu 299 km, plotis iki 12 km. Gylis iki 91 m. Metinė vandens lygio svyravimo amplitudė 1,5 m.
Tvenkinys laivuojamas, plukdoma mediena, vykdoma žvejyba.
Simcha Zuhovitski
Simcha Zuhovitski (1908 m. birželio 17 d. Valkininkuose, Rusijos imperija – 1994 m. gruodžio 2 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės matematikas.
Kastanauskaitė
Kastanauskaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kastanauskienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kastanauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Latveliai (Biržai)
Latveliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Biržų, Biržų girios vakariniame pakraštyje, prie kelio, prie Gervės upės.
Istorija
Latveliai istorijos šaltiniuose paminėti 1606 m. Tuo metu tai nedidelė 3 valakų valda. 1645 m. rugpjūčio 8 d. tarp Upytės žemiono Martyno Lukiansko žmonai Sofijai užrašytų žemių minima Latvelių žemė. 1997 m. gruodžio 29 d. Vyriausybės nutarimu patvirtintas Latvelių botaninis draustinis.
XV amžius
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis – 3 tūkstantmetis
Amžiai: XIV amžius – XV amžius – XVI amžius
Dešimtmečiai: 1-as 2-as 3-as 4-as 5-as 6-as 7-as 8-as 9-as 10-as
Karas, taika ir politika
thumb|260ppx|J. Mateikos „[[Žalgirio mūšis“, XIX a.]] thumb|240ppx| [[Žana d'Ark, XV a. miniatiūra]] thumb|240ppx| [[Ferdinandas II Katalikas|Ferdinando ir Izabelės vedybinis portretas]]
Geografiniai atradimai ir kolonizacija
thumb|180px| K. Kolumbo karakos „Santa Maria“ replika
XV a. architektūra ir skulptūra
thumb|240ppx| [[Maču Pikču]]
Dailė
thumb|240ppx|S. Botičelio „[[Veneros gimimas“]]
Bitkovas
Bitkovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pilypavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Pilypavo, apie 31 km į šiaurės vakarus nuo Suvalkų ir 129 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
SMK Aukštoji mokykla
– 1994 m. įsteigta privati aukštoji mokykla. Veikia Vilniuje, Kaune ir Klaipėdoje. Siūlo studijų programas informatikos, sveikatos, menų, verslo ir viešosios vadybos, teisės, socialinių mokslų kryptyse.
Istorija
1994 m. įsteigta Nijolė Skučienės kalbų ir verslo vadybos aukštesnioji mokykla. 1996 m. išleista pirmoji mokyklos absolventų laida.
2018 m. įkurtas filialas Kaune. 2021 m. atidarytas naujas Kauno filialo pastatų kompleksas.
2022 m. pasiūlė IV lygmens profesinius mokymus ir trumpuosius tematinius kursus.
2023 m. persivadino į SMK Aukštoji mokykla.
Žekitinjonja
Žekitinjonja  – upė rytų Brazilijoje. Prasideda netoli Diamantinos miesto, Espinjaso kalnuose, 1200 m aukštyje. Teka Minas Žeraiso valstija, Brazilijos plokščiakalniu šiaurės, šiaurės rytų kryptimi. Ties Salto du Divisa upę perkerta 43 m aukščio Salto Grandės krioklys. Žemupyje teka žemuma, kerta Bahijos valstiją ir įteka į Atlanto vandenyną ties Belmonte. Vaga slenkstėta.
Svarbiausi intakai: Arasuajus, Piaui, San Migelis, Itakanbirasu, Salinašas, San Pedras ir San Fransiskas.
Upė dažnai smarkiai patvinsta ir nusiaubia slėnį. Svarbiausias slėnio miestas – Almenara. Žekitinjonjos žemupys (~100 km) laivuojamas. Ant upės įrengtos dvi hidroelektrinės: Itapebi ir Irapė.
Kolonistiniu laikotarpiu Žekitinjonja vadinta Rio das Virgens („Mergelių upė“).
Tarakonai
Tarakonai (Blattodea) – vabzdžių Dictyoptera būrio pobūris, kartais laikomas atskiru būriu.
Pilvelio gale yra trumpi cerkai, patelės – trumpa dviskiautė kiaušdėtis. Tarakonų vystymosi metamorfozė nepilna. Kiaušinius deda į specialų maišelį, kurį patelės nešioja pilvelio gale. Vystymasis kartais trunka 2-3 metus.
Tarakonai – naktiniai gyvūnai, labiau išplitę šilto klimato šalyse. Gyvena gamtoje ir butuose. Minta įvairiu maistu.
Pasaulyje yra apie 4000 rūšių, priklausančių 5 šeimoms. Europoje aptinkama 15. Lietuvoje rūšinė sudėtis ištirta nepakankamai.
Tiberijas
Tiberijas – miestas šiaurės Izraelyje, žemutinėje Galilėjoje, prie Tiberiados ežero.
Istorija
Įkurtas 20 m. Iki XVI a. buvo laikomas vienu iš 4 švenčiausių judaizmo miestų kartu su Jeruzale, Hebronu ir Safedu. 1948 m. gavo miesto teises.
Pavadinimo kilmė
Gyvenvietė pavadinta Romos imperatoriaus Tiberijaus garbei.
Jablon Dombrova
Jablon Dombrova  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 31 namas ir 150 gyventojų. 1921 m. kaime buvo 38 namai ir 206 gyventojai, iš kurių 6 žydai. 2006 m. buvo 36 namai ir 162 gyventojai.
Naikintuvas
thumb|250px|[[Šturmo lėktuvas A-10 Thunderbolt II ir naikintuvai F-86 Sabre, P-38 Lightning ir P-51 Mustang Lengley aviabazėje (JAV), aerošou metu (2004 m.)]]
Naikintuvas – kovos lėktuvas, kurio pagrindinė paskirtis naikinti skraidančius priešo taikinius arba dalyvauti oro mūšyje su priešo naikintuvais.
Naikintuvai skirstomi į lengvuosius ir sunkiuosius. Lengvieji naikintuvai yra kuriami kiek galima mažesni ir lengvesni, taip pasiekiant kuo geresnes manevringumo ir greičio savybes. Tuo tarpu sunkieji naikintuvai yra geriau aprūpinami šarvais, ginkluote ir paprastai turi gerokai didesnę degalų atsargą, tačiau dėl masės jie praranda dalį savo greičio ir vikrumo. Tai ne vien kovos stiliaus problema. Sunkieji naikintuvai naudojami bombonešių medžioklėje.
Manevringumu, greičiu, pakilimo greičiu, ginklų ir radiotechnikos galia dažnai pranoksta kitų karinės aviacijos rūšių lėktuvus. Į 15 000 m aukštį gali pakilti per 5 min. ir greičiau, aukščio riba paprastai apie 20–25 km. Ginkluoti automatinėmis patrankomis, valdomomis įvairaus tipo raketomis, reaktyviniais sviediniais. Turi radijo ir navigacijos aparatūrą, radiolokacinius taikymo įrenginius.
Pradėti naudoti per I pasaulinį karą. Buvo skirti naikinti bombonešiams, žvalgybiniams lėktuvams, dirižabliams.
Tykocino mažoji sinagoga
Tykocino mažoji sinagoga  – baroko architektūros stiliaus sinagoga, esanti Lenkijos Tykocino mieste ''ul. Koziej 2'' gatvėje, šalia Tykocino Didžiosios sinagogos.
Istorija
Sinagoga pastatyta 1772–1798 metais. Per II pasaulinį karą sinagoga buvo nusiaubta. 1974–1978 m. restauruota. Nuo 1977 m. sinagogoje veikia Tykocino Žydų kultūros muziejus. Sinagogoje stovi Aron hakodešas.
Elena Nijolė Bukelienė
Elena Nijolė Bukelienė (1934 m. rugpjūčio 14 d. Kungiai – 2006 m. gruodžio 25 d. Vilnius) – lietuvių literatūros tyrinėtoja, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
1958 m. baigė Vilniaus universitetą. Nuo 1958 m. mokytojavo Telšių raj. Ubiškės vidurinėje mokykloje. 1960–1964 m. studijavo aspirantūroje. 1973 m. filologijos mokslų kandidatė. 1964–1998 m. dėstė Vilniaus universitete, nuo 1991 m. profesorė.
1995 m. Lietuvos kultūros fondo tarybos narė.
Mokslinė veikla
Darbuose vyrauja kūrėjo gyvenimo ir kūrybos dermės aspektas. Kritiškai įvertino socialistinio realizmo stereotipus lietuvių prozoje. Paskelbė straipsnių apie A. Biliūno, M. Katiliškio, B. Radzevičiaus, A. Ramono kūrybą. Parengė chrestomatiją 12 klasei, skaitinių mokykloms, L. Dovydėno „Raštus“ (t. 2, 2002 m.).
Agurkų sezonas
Agurkų sezonas – laikotarpis nuo vasaros vidurio iki jos pabaigos, kai dėl masinių atostogų naujienų srautas išsenka. Laikraščiams, televizijoms, naujienų portalams tenka griebtis palyginti silpnų temų, kuriomis galėtų užpildyti savo puslapius bei minutes.
Agurkų sezonas - tai žurnalistų vartojamas pavadinimas. Kitomis kalbomis šis laikotarpis taip pat vadinamas agurkų sezonu, arba „kvailuoju sezonu“, „vasaros skyle“ ir pan.
DSV Leoben
DSV Leoben – Austrijos futbolo klubas iš Leobeno (Donavico rajono).
Istorija
Klubo ištakos siekia 1928 m.
Ust Kamengorsko tvenkinys
Oskemeno tvenkinys (arba Ust Kamengorsko tvenkinys) – hidroelektrinės tvenkinys šiaurės rytų Kazachstane, Rytų Kazachstano srityje, tuoj į rytus nuo Oskemeno miesto. Upės slėniu driekiasi 77 km, iki Serebriansko (nuo ten prasideda Buchtarmos tvenkinys). Tvenkinio plotis iki 1,2 km. Gylis iki 45 m. Metinė vandens lygio svyravimo amplitudė iki 5 m.
Tykocino pilis
thumb|right|250px|Atstatinėjama Tykocino pilis
Tykocino pilis – pilis esanti šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Tykocino valsčiuje, Tykocino mieste ant kairiojo Narevo upės kranto.
Istorija
1433 m. Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Kęstutaitis Tykociną kartu su aplinkinėmis žemėmis perdavė valdyti Smolensko seniūnui Jonui Goštautui. Tais pačiais metais prasidėjo medinės pilies statybos. Po tėvo mirties pilies valdytoju tapo Martynas Goštautas. Apie 1519 m. pilies valdytoju tapo Trakų vaivada Albertas Goštautas. Po paskutiniojo Goštautų giminės atstovo Stanislovo Goštauto mirties pilis atiteko karaliui Žygimantui Senajam, o po jo mirties atiteko jo sūnui karaliui Žygimantui Augustui. Naujasis pilies šeimininkas medinę pilį perstatė į mūrinę. Pilies rekonstrukcijai vadovavo architektas Hiob Bretfus. Taip pat pilyje buvo įrengti: karališkasis arsenalas, valstybės iždo saugyklos ir biblioteka. 1611-1632 m. pilis vėl buvo rekonstruojama, šį kartą prie pilies pastatytas bastionas. Rekonstrukcijos iniciatorius buvo miesto seniūnas Kristupas Viesiolovskis. 1655 m. Švedų tvano metu pilyje buvo apsistojęs Boguslavas Radvila su savo karine įgula. Taip pat pilyje trumpam buvo apsigyvenęs ir iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės pabėgęs Jonušas Radvila. 1655 m. gruodžio pabaigoje pastarąjį didiką, užsidariusį medinėje pilyje apsupo Povilo Jono Sapiegos vadovaujama kariuomenė. Jonušą Radvilą už Kėdainių sutarties pasirašymą norėtą suimti ir teisti, bet jis netikėtai gruodžio 31 d. mirė. thumb|right|250px|Tykocino pilies planas 1705 m. Vėliau pilis atiteko Stefanui Čarneckiui, kuris 1698 m. dar kartą rekonstravo pilį. Po jo mirties pilis atiteko Janui Klemensui Branickiui. 1705 m. pilyje buvo susitikę Abiejų Tautų respublikos karalius Augustas II ir Rusijos imperijos caras Petras I. Šios susitikimo metu karalius įsteigė Baltojo erelio ordiną – seniausią ir garbingiausią Lenkijos valstybinį apdovanojimą. Pastarajam įvykiui atminti 1982 m. buvo pastatytas paminklas (autorius Ježis Grigorčiukas), vaizduojantis pasiruošusį skristi bronzinį erelį. 1734 m. pilis sudegė. 1771 m. pilies griuvėsius nuplovė potvynis, o likusius akmenis per I pasaulinį karą 1915 m. vokiečių kariuomenė panaudojo kelių statyboms.
Pagal Sankt Peterburge esančius archyvinius dokumentus, kuriuose nubraižytas detalus pilies planas buvo nuspręsta pilį atstatyti. 1961-1963 m. prasidėjo archeologiniai kasinėjimai. Vėliau vyko įvairūs parengiamieji darbai, kol galiausiai 2002 m. prasidėjo pilies atstatymo darbai. Pilies atstatymo kaina siekia 12 milijonų zlotų.
Pilies lobynas
1565 m. karalius Žygimantas Augustas įkūrė pilyje biblioteką, kurioje buvo saugomos knygos atvežtos iš Lietuvos valdovų rūmų. Karalius labai mėgo rinkti juvelyrinius dirbinius. Savo kolekcijoje karalius turėjo Imperatoriaus Karolio V rubiną, kurio vertė siekė 80 tūkst. skudų. Taip pat turėjo imperatoriaus deimantą, ant kurio vienos pusės buvo pavaizduotas Habsburgų erelis, o ant kitos pusės šūkis Plus ultra. Taip pat turėjo sultono kardą, kurio vertė siekė 16 tūkst. dukatų. Turėjo 20 skirtingų šarvų rūšis ir 360 arasus, kuriuos jam 1550-1560 m. pagamino Briuselio meistrai. Arasai puošė pilies sienas. Po karaliaus mirties visus šiuos turtus išsidalino įvairūs žmonės.
Laužadiškis
Laužadiškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į pietryčius nuo Biržų, į rytus nuo kelio Parovėja – Papilys, į pietus nuo kelio Ageniškis – Skrebiškis, Biržų girios pietvakariniame pakraštyje, prie Bučkampio miško, Serbentos kairiajame krante.
Istorija
Laužadiškis dvarų dūmų surašymo dokumentuose minimas 1775 m.
Jehudas
Jehudas  – miestas vidurio Izraelyje, Guš Dano metropolijoje, 20 km į rytus nuo Tel Avivo.
Istorija
Jehudas minimas Biblijoje.
Šijkai
Šijkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Salmonėjus
Gaikų mitologijoje Salmonėjus - Eolo ir Enaretės sūnus, Atamanto, Sizifo brolis  ir Tiro tėvas. Salmonėjus tapo Elio karaliumi ir įkūrė miestą Salmonėją. Jis nusidėjo, nes jį užvaldė puikybė ir jis ėmė versti savo pavaldinius garbinti jį kaip Dzeusą, galiausiai jis buvo nutrenktas Jupiterio pasiųsto žaibo. Salmonėjus buvo įkalintas Tartare.
Populiarioji kultūra
Robert Trebor vaidina Salmonėjų televizijos seriale „Heraklis. Legendinės kelionės“ ir „Ksena: karingoji princesė“. Salmonėjaus personažas serialuose turėjo tik menką ryšį su mitu. Serialuose jis vaizduojamas kaip nuolat besistengiantis užsidirbt kuo daugiau dinarų, tačiau jis taip pat vaizduojamas kaip geros širdies žmogus.
Beira (antilopė)
Beira (Dorcatragus megalotis) – tikrųjų antilopių (Antilopinae) pošeimio dykaraginis (Bovidae) žinduolis.
Nedidelė antilopė su ilgomis kojomis, trumpa galva, plačia kakta, didelėmis ausimis ir akimis. Kūno aukštis 55-60 cm, masė 15-25 kg. Patelės didesnės už patinus. Viršutinė kūno dalis rusvai arba meslvai pilka. Apatinėje kūno dalyje tamsiai rudas apvadas, kuris tęsiasi iki priekinių kojų kanopų. Papilvė balta, kojos gelsvai rudos. Ragus turi tik patinai. Ragai vidutiniškai 10 cm ilgio, truputį išlinkę į priekį, vienas nuo kito gerokai nutolę.
Gyvena priekalnėse, kalnų šlaituose, krūmynuose ir pusdykumėse. Laikosi pavieniuiarba nedideliais būriais. Minta krūmų lapais ir ūgliais. Gali ištverti be vandens. Atveda vieną jauniklį.
Paplitusi Afrikoje, Somalio pusiasalyje.
Negausi, gali išnykti. Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Kiškialūpiniai šikšnosparniai
Kiškialūpiniai šikšnosparniai (Noctilionidae) – šikšnosparnių (Chiroptera) šeima. Gyvūnai 65-132 mm dydžio ir apie 15-70 g svorio. Šeimoje 1 gentis ir 2 rūšys, paplitusios tropikinėje Amerikoje į šiaurę iki Kubos ir į pietus iki Argentinos:
Leptoceratopsidae
Leptoceratopsidae – raguotųjų dinozaurų šeima. Šie dinozaurai gyveno kreidos periode. Panašūs į protoceratopsidae šeimos atstovus.
Kariai ir Magai
Kariai ir Magai (trumpinama kaip K&M) – tai lietuviškas stalo vaidmenų žaidimas, skirtas žaisti kalavijo ir magijos pasauliuose, viduramžiškoje aplinkoje. Sistema sukurta Kastyčio Beito bendradarbiaujant su Gediminu Beresnevičiumi 1992 m. ir pirmaisiais metais po išleidimo buvo populiariausia (tuo metu prieinamiausia) stalo vaidmenų žaidimų sistema Lietuvoje. Pirmosios taisyklės buvo išleistos dviem nedidelėmis knygutėmis „Žaidimo meistro knyga“ ir „Žaidėjo knyga“, komplekte buvo ir keletas atskirų A4 formatų lapų su įvairiomis lentelėmis. Dabar šios taisyklės yra ir internete. 1994 m. buvo paruoštas „Taisyklių priedas Nr.1“, papildęs pradines taisykles, o kitais metais (1995) pasirodė ir II taisyklių leidimas „Pagrindinės taisyklės“. Šios taisyklės stipriai praplėtė žaidimo galimybes. 1996 m. pasirodė ir „Taisyklių priedas Nr.2“.
Kastyčiui Beitui nustojus tobulinti K&M sistemą, ją plėtoti ėmėsi K. Beito studentai ir šios sistemos mėgėjai. Perėmus K. Beito paruoštą medžiagą, imtasi tobulinti sistemą, ir 2003 m. Adomas Urbanavičius paruošė III taisyklių leidimą pavadinimu „Pagrindinis taisyklių rinkinys“. Buvo detalizuota magijos sistema kiekvienai kerėtojų klasei, išplėstas įgūdžių sąrašas, patirties taškų rinkimas pririštas prie įgūdžių ir pan. Pati žaidimo mechanika liko praktiškai nepakitusi, tik patobulinta. 2005 m. buvo paruoštas ir „Lengvas taisyklių rinkinys“, kuriame paliktos tik pagrindinės taisyklės, skirtos daugiau pradedantiems žaidėjams.
Žaidimo mechanika
thumb|right|200px|Dešimtainiai kauliukai
K&M naudojami šimtainiai kauliukai – du dešimtsieniai kauliukai, žymimi d100 arba d%. Tam tikrose situacijose naudojamas vienas dešimtainis kauliukas (d10). Visų veiksmų sėkmė gali būti nustatoma keturiais būdais, priklausomai nuo konkretaus veiksmo ir jo atlikimo laiko bei būdo:
Visais aukščiau paminėtais būdais gali būti taikomos baudos arba priedai (nuo –100 iki +100) priklausomai nuo veiksmą įtakojančių aplinkybių.
Sint Marteno vyrų futbolo rinktinė
Sint Marteno vyrų futbolo rinktinė – Nyderlandams priklausančią Sint Marteno salos dalį atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Sint Marteno futbolo asociacija. Sint Martenas priklauso Nyderlandų užjūrio valdoms, ir futbolo asociacija nėra FIFA narė, todėl nedalyvauja pasaulio futbolo čempionatuose, bet dalyvauja CONCACAF taurės atrankos varžybose, kur yra viena silpniausių rinktinių. Rinktinė nedalyvavo nė viename žemyno čempionate.
Jablon Jankovcė
Jablon Jankovcė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Sint Marteno vyrų futbolo rinktinė
CONCACAF narė nuo 2013 m.
Jablon Jankovcė
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 27 namai ir 172 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 34 namai ir 193 gyventojai. 2006 m. buvo 46 namai ir 234 gyventojai.
Žurnalas Žingsniai (Airija)
Istorija
Žurnalas Žingsniai - leidžiamas Airijos Respublikoje nuo 2011 m. lapkričio mėnesio. Žurnalas yra skirtas lietuviams, gyvenantiems Airijoje. Tiražas 5000 egz. Spalvotas, 32-36 puslapių apimties. Žurnalo leidėjai: Zingsniai Ltd., Dublinas, Airija. Leidžiamas kas dvi savaitės. Leidinio redakcija: Jurga Petkus, Gintarius Petkus, administracija: Žilvinas Kuprys, Andrius Pikturnas.
Kariai ir Magai
Veikėjo kūrimas ir tobulėjimas
thumb|350px|right|Veikėjo lapas Kuriant veikėją pasirenkama viena iš aštuonių profesijų – karį, pėdsekį, vagį, magą, vitalistą, nekromantą, mentalistą arba bardą. Taisyklėse trumpai aprašytos ir tokios profesijos kaip šamanas, demonistas, žvėrininkas, dvasininkas ir asasinas, tačiau žaisti už šias profesijas rekomenduojama tik puikiai K&M sistemą išmanantiems žaidėjams.
Žurnalas Žingsniai (Airija)
Auditorija ir tikslai
"Žingsniai" nėra naujienraštis, o gyvenimo būdo žurnalas, atspindintis lietuvių išeivijos gyvenimą Airijoje, jų kultūrinę, švietėjišką, bendruomenių veiklą. Vienas iš žurnalo tikslų yra puoselėti ir perduoti lietuvių kalbą emigravusioje lietuviškoje šeimoje.
Kariai ir Magai
Veikėjo kūrimas ir tobulėjimas
Išsirinkus profesiją galima rinktis, kuriai protingų būtybių rūšiai iš penkiolikos aprašytų taisyklėse (driežažmogis, dvorfas, elfas, gnolis, gnomas, goblinas, koboldas, minotauras, miškavaikis, ogras, ogremagas, orkas, urvažmogis, vabalokis arba žmogus) priklauso veikėjas.
Žurnalas Žingsniai (Airija)
Turinys
Žurnalo Žingsniai turinys susideda iš keliolikos rubrikų įvairiausiomis temomis, kurios sukrenta į kelias kategorijas tokias kaip: žmonės, Lietuvos, Airijos ir pasaulio naujienos; Airijos lietuvių kultūrinis gyvenimas, sportas, pomėgiai ir laisvalaikis, konsultacijos, ir pan.
Kariai ir Magai
Veikėjo kūrimas ir tobulėjimas
Išsirinkus profesiją ir rasę, nustatomos pagrindinės (jėgos, vikrumo, proto, intuicijos, valios, sveikatos, žavumo, meniškumo) ir juslių (klausos, regos, uoslės) prigimtys. Tai daroma metant d100 po du kartus kiekvienai prigimčiai. Po to prigimčių vertės koreguojamos, priklausomai nuo pasirinktos rasės.
Tada pasirenkami tam tikri įgūdžiai, kurių skaičius ir vertė priklauso nuo pasirinktos profesijos (koviniai, magijos, fiziniai, medicininiai ir kiti įgūdžiai). Tokiu būdu galima sukurti skirtingus tos pačios profesijos veikėjus (pvz., vienas karys moka kautis kalavijais ir ietimis, o kitas kirviais ir spragilais). Išsirinkus įgūdžius jie modifikuojami priklausomai nuo pasirinktos rasės (jei pasirinktas žmogus, įgūdžiai nekinta).
Tada kauliukų metimu nustatoma, ar veikėjas turi kažkokių ypatybių ar trūkumų, o gal ir to, ir to. Nustatoma, kiek kalbų moka veikėjas, ar jis raštingas.
Kiekvienas veikėjas pradeda nuo pirmo lygio ir tobulėja žaidimo eigoje rinkdamas patirtį už atliktus veiksmus. Patirties taškų rinkimas nepriklauso nuo žaidimo meistro, t. y. meistras nesprendžia, ar žaidimo sesijos metu veikėjas nusipelnė patirties taškų ar ne. Veikėjas gauna patirties taškų už kiekvieną atliktą veiksmą, ir ta patirtis skiriama konkrečiam įgūdžiui. Paprasčiau tai nusakyti būtų galima taip: skaitydamas elfiškai parašytą knygą dvorfų kalbos neišmoksi, o besikaudamas tik kalaviju, lanku šaudysi kaip ir kiekvienas lanku šaudęs tik vaikystėje, kai lankas buvo viso labo virve surišta lazdyno šaka. Kiekvienas įgūdis tobulinamas atskirai ir auga nepriklausomai nuo veikėjo lygio kilimo. Veikėjo lygis pakyla, kai bendra patirtis (atskirų įgūdžių patirties suma) pasiekia nustatytą slenkstį. Veikėjo lygis faktiškai reikalingas tik gautiems patirtiems taškams apskaičiuoti.
Zinas
Nuo 2000 iki 2006 metų ir paskui iki 2013 m. nereguliariai leistas fenzinas „Monai“, skirtas Karių & Magų žaidimui. Jame publikuojami žaidimo meistrams ir žaidėjams naudingi straipsniai, įspūdžiai iš žaidimų, pasaulio mitologijos ir sistemos sąsajos bei kitokie su žaidimu susiję dalykai.
Taisyklių leidimai
Taip pat yra ruošiama „Kariai & Magai: pabaisynas“ bei pagrindinių taisyklių atnaujintas ir pataisytas leidimas.
Didysis Arberis
Didysis Arberis  – aukščiausia Bavarijos-Bohemijos Miško viršūnė, Bavarijoje, Vokietija. Viršūnė siekia 1456 m. Geografiškai priklauso Bavarijos Miškui. Įkurtas slidinėjimo kurortas. Kaimynystėje stūkso Mažasis Arberis, o šlaituose telkšo Didžiojo Arberio ir Mažojo Arberio ežerai.
Panorama
thumb|left|upright=2.5|Vaizdas nuo viršūnės pietų kryptimi thumb|left|upright=2.5|Vaizdas nuo viršūnės šiaurės kryptimi<br style="clear:left;" />
Bajoras
Bajoras:
Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba – Vilkaviškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Veikla
Rajono meru išrinktas Jonas Mačys, jo pavaduotoju Jonas Šuliauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Artūras Simanavičius.
Naujasis Kuršas
Naujasis Kuršas buvo Kuršo kunigaikštystės kolonija Karibuose, dabartinė Tobago sala Trinidade ir Tobage.
Istorija
Kuršo kolonistai (aštuoniasdešimt šeimų) 1654 m. gegužės 20 d. išsilaipino saloje. Pietryčiuose buvo pastatytas fortas Fort Jacob (Jakobo tvirtovė) ir aplinkui įkurtas miestas Jacobstad (Jakobo miestas; vėliau, Naujajam Kuršui jau žlugus ir teritoriją perėmus kitoms kolonijinėms jėgoms, miestas toje vietoje pavadintas Plimutu). Kitiems geografiniams objektams taip pat buvo suteikti su Kuršu susiję vardai (pvz., Didžioji Kuršo įlanka, ir šiandien išlikęs pavadinimas).
Netrukus olandai įsteigė konkuruojančią koloniją, o Kuršas įsitraukė į karą su švedais. Tuo pasinaudoję olandai Naująjį Kuršą užėmė. Vėliau buvo bandyta koloniją atkovoti ir iš dalies tai padaryti buvo pasisekę, tačiau silpstantis Kuršas jos išlaikyti nebesugebėjo, ji kentėjo nuo olandų ir piratų. 1690 m. Kuršo kunigaikščio valdiniai galutinai paliko salą, nors gubernatoriai jai valdyti buvo skiriami iki 1795 m.
3-oji Latgalos pėstininkų divizija
3-oji Latgalos pėstininkų divizija – Latvijos kariuomenės divizija, suformuota 1919 m. Tai buvo viena iš keturių Latvijos Respublikos divizijų.
Diviziją sudarė šie pulkai:
1940 m., po Latvijos okpuacijos, Latvijos kariuomenė buvo performuota į DVRA 24-ąjį šaulių korpusą, iš Žemgalos ir Latgalos divizijų buvo suformuota tarybinė 183-oji šaulių divizija.
Kėdainių evangelikų liuteronų bažnyčia
Kėdainių evangelikų liuteronų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Kėdainiuose.
Istorija
Pastatyta 1629 m. vokiečių iniciatyva.
1999 m. pradžioje bažnyčia grąžinta evangelikų liuteronų bendruomenei.
Architektūra
Bažnyčia mūrinė, vienanavė. Viduje yra išlikusios originalios XVII a. sieninės tapybos. Freskose vaizduojami apaštalai Petras ir Povilas, evangelistai Jonas, Lukas, Matas ir Morkus. Greta bažnyčios yra nebeveikiančios evangelikų liuteronų kapinaitės, kuriose palaidotas karo inžinierius, tvirtovių specialistas, filosofijos ir medicinos mokslo daktaras Adomas Freitagas (1608–1650), asmeninis Jonušo Radvilos gydytojas Jonas Fišeris, miesto gydytojas ir Kėdainių bažnyčios seniūnas Fridrichas Kaneinis (1663–1710). Pasaulinių karų metais kapinaitėse laidoti vokiečių kariai.
Nukusas
Nukusas − miestas Uzbekistane, autonominės Karakalpakijos respublikos sostinė. Yra geležinkelio stotis. Chemijos kombinatas, metalo apdirbimo, statybų, maisto, lengvoji pramonė. Uzbekijos mokslų akademijos filialas. Yra universitetas, du teatrai, muziejai (meno, istorijos ir kraštotyros).
Istorija
Nukusas įkurtas XX a. 3-ajame dešimtmetyje, nuo 1932 m. − miestas. Nukusas kūrėsi prie Aralo ežero ir Amudarjos upės. Iš mažos gyvenvietės jis virto moderniu sovietiniu miestu su plačiomis gatvėmis ir dideliais viešaisiais pastatais. Raudonoji armija čia turėjo cheminių bandymų institutą.
Prano Sederevičiaus skulptūrų ansamblis
miniatiūra|250px|right|Gatvėje skulptūros matyti iš toli
Prano Sederevičiaus skulptūrų ansamblis įsikūręs Šakių rajone, Kudirkos Naumiestyje, P. Mašioto g. 42. Skulptūros sukurtos liaudies menininko Prano Sederevičiaus (1905–1979) ir eksponuojamos privačios sodybos teritorijoje. Ansamblis sukurtas 1951–1979 m., jį sudaro daugiau kaip 20 skulptūrų – cementinių, betoninių su metalo konstrukcijomis viduje, polichromuotų dekoratyvinių skulptūrų. Tai bene vienintelis Lietuvoje panašaus pobūdžio primityviojo liaudies meno pavyzdys.
1993 m. skulptūros įtrauktos į Kultūros vertybių registrą (u. k. ). P. Sederevičiaus name šiuo metu gyvena vietos pedagogų šeima.
Skulptūrų kūrimas
Milžiniškos, po kelias tonas sveriančios skulptūros yra betoninės. Akį patraukia virš stogų išnirusios arklių galvos, pro šakas kyšantys didžiulių elnių ragai. Pasak vietinių žmonių, savamokslis skulptorius lipdė tas asmenybes, kurios jam buvusios autoritetai: Vytautas Didysis, Vincas Kudirka, Darius ir Girėnas, Juozas Tumas-Vaižgantas, Džonas Kenedis ir kiti. Skulptorių žavėjo žirgai, todėl kiemo centre iš cemento išdygo milžiniškas Pegasas, kiti herojai taip pat buvo užsodinti ant arklių. Lipdydamas iš cemento arklį, savo kieme trims dienoms įkurdindavo pasiskolintą gyvulį, kuris buvo kaip gyvas modelis. Žmonės pasakoja, kad didžiausio arklio skulptūroje yra įmūrytas prieš daug metų vienoje sodyboje sudegęs motociklas BMW su priekaba: priekaba arklio pilve, o visos kitos detalės panaudotos kitose betoninio arklio dalyse. Beje, P. Sederevičiaus namas papuoštas liūtų figūromis ant skliautų, o name išlieti net cementiniai baldai.
P. Sederevičiaus pagaminti cementiniai ristūnai sovietmečiu puošė ne vieno kolūkio kontorą, kai kurie gyventojai net savo kieme norėjo turėti P. Sederevičiaus išlietą cementinį arklį. Už gautus pinigus menininkas pirko cementą ir liejo naujas skulptūras. Cementas tuo metu buvo prieinamiausia kūrybos medžiaga. Skulptūras lipdė primityviais darbo įrankiais. Tvarkant namo aplinką, aptikta kieme užkasta statinė su statybos įrankiais. Menininkas turėjo savo kūrybos metodą. Skulptūras jis formavo iš metalinių strypų, įvairių tuomet prieinamų metalinių įrenginių, panaudodavo net gyvenimą pabaigusias metalines lovas, pabėgius, senus dviračius. Metalinius daiktus raizgydavo viela, išgaudavo formą, o tada liejo, lipdė, dažė.
Skulptūros 2012 m. buvo baigtos restauruoti. Šį darbą su pagalbininkais atliko vietos tautodailininkė Birutė Jakštienė. Vien tik užglaistyti įtrūkimų ir nudažyti paminklų neužteko. Kai kurios skulptūros buvo apaižėjusios, kiauros, permirkusios nuo vandens, pritekėjusio pro plyšius. Teko su specialiais prietaisais pažeidimus išpjauti, glaistyti po keletą kartų, džiovinti. Kai kurias skulptūras teko pergręžti ir laukti, kol išlašės per metų metus viduje, tarp metalo ir cemento, susikaupęs vanduo.
Windows Mobile
Windows Mobile − „Microsoft“ korporacijos sukurta operacinė sistema, skirta išmaniesiems telefonams bei kitiems mobiliesiems įrenginiams. Gamyba palaipsniui nutraukiama, ją pakeitė Windows Phone.
Paskutinė stabili versija buvo „Windows Mobile 6.5.3“. Sukurta Windows CE 5.2 branduolio pagrindu, ir pasižymi pagrindinių programų rinkiniu, sukurtu Microsoft Windows API sąsaja. Kuriant buvo siekta, jog ji būtų kuo panašesnė savo funkcionalumu ir estetika į asmeniniams kompiuteriams skirtą Windows versiją. Be to, yra galimas trečių šalių programinės įrangos, skirtos Windows Mobile, kūrimas bei taip pat programas galima pirkti internetu, naudojantis Windows Marketplace for Mobile paslauga.
Dauguma įrenginių su Windows Mobile operacine sistema parduodami kartu su specialiu pieštuku (stiliumi), kuris yra panaudojamas įvesti komandoms liečiant juo ekraną. Apie naują platformą, Windows Phone, „Microsoft“ pranešė 2010 m. vasario 15 d. Barselonoje vykusiame Mobile World suvažiavime. Telefonai su Windows Mobile 6.x nebus atnaujinami į 7 versiją.
Pastaruosius metus Windows Mobile pardavimai vis smuko ir smuko. 2010 m. buvo 5 populiariausia operacinė sistema išmaniesiems telefonams, turėjusi 5 % rinkos dalį (po Symbian OS, BlackBerry OS, Android OS ir iOS).
Elvyra Julija Bukevičiūtė
Elvyra Julija Bukevičiūtė (g. 1946 m. sausio 14 d. Strumbagalvėje, Rudaminos valsčius) – Lietuvos kalbininkė, istorinės – lyginamosios kalbotyros specialistė, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
1968 m. Vilniaus universitete baigė vokiečių kalbą ir literatūrą, 1974–1977 m. Greifsvaldo universiteto aspirantė. 1977 m. filologijos mokslų kandidatė.
1968–1974 m. dėstė Vilniaus universitete. 1980–1991 m. dirbo Vokietijos Demokratinės respublikos mokslų akademijos Centrinio kalbotyros instituto Baltistikos skyriuje Berlyne. Nuo 1992 m. Berlyno laisvojo universiteto, vėliau – Berlyno Humboldtų universiteto Vokiečių kalbos ir lingvistikos instituto Istorinės – lyginamosios kalbotyros katedros dėstytoja.
Mokslinė veikla
Tiria vokiečių ir lietuvių kalbų fonetiką, baltų kalbų frazeologizmus.
Viozovnica
Вязівниця
Kalgario Flames
Istorija
1971 m. Nacionalinė ledo ritulio pranešė, kad Atlantos miestas yra apdovanotas vieta NHL. Suburta komanda pateko į šešias iš aštuonių atkrintamųjų varžybų. Nepaisant sėkmės ant ledo, finansinė situacija buvo prasta. Komandai nepavyko pasirašyti sutarties su televizija, kadangi komandos rungtynės sutraukdavo nedaug žiūrovų. 1980 m. komandos vadovai nutarė parduoti ant bankroto ribos esančią komandą verslininkams iš Kalgario.
Elžbieta Šydloveckaitė
Elžbieta Radvilienė (netekėjusi Šydloveckaitė, ; 1533 m., Šydlovecas – 1562 m., Vilnius) – Lenkijos karalystės ir LDK aristokratė. Išpažino kalvinizmą.
Biografija
Lenkijos bajorų Šydloveckių giminės atstovė, herbo „Odrowąż“ savininkė. Karūnos didžiojo kanclerio Kristupo Šydloveckio ir Sofijos iš Targavicko duktė. Turėjo brolius: Mikalojų, Liudviką ir Zigmantą, taip pat seseris: Sofiją, Kristiną ir Mariją.
1548 m. liepos 12 d. ištekėjo už Mikalojaus Radvilos Juodojo, vestuvėse dalyvavo busimas karalius Žygimantas Augustas.
Koši - Švarco nelygybė
Pirmasis šią nelygybę skaičių sekoms suformulavo ir įrodė Augustinas Liuisas Koši (1821), o teoremą integralinėje formoje pirmasis įrodė Viktoras Buniakovskis (1859). Pirmas modernus integralinės nelygybės įrodymas buvo pateiktas Hermano Amadėjaus Švarco (1888).
Algebrinio tipo nelygybė dar gali būti išreikšta vadinamoje Engel formoje. Titas Andreskas ir Bogdanas Aneskas buvo pirmieji matematikai, kurie pateikė save apibendrinantį įrodymą tokioje formoje.
Vektorinė forma
Teorema: Tegul [x,y] – tiesinės erdvės vektorių skaliarinė sandauga, tai su vektoriais x ir y, priklausantiems šiai erdvei, galioja nelygybė:
be to, lygybė galioja tada ir tik tada kai vektoriai x ir y yra tiesiškai priklausomi.
Integralinė forma
Teorema: Bet kokioms tolydžioms ir integruojamoms intervale [a,b] funkcijoms ir  galioja nelygybė:
Lygybė galioja tada ir tik tada, kai egzistuoja toks, kad f(x)=cg(x).
Algebrinė forma
Teorema: Tarkime ir  yra realiųjų skaičių sekos, tuomet galioja nelygybė:
Lygybės atvejis pasiekiamas tada ir tik tada, kai:
Lagranžo būdas
Nelygybė lengvai įrodoma pasinaudojus Lagranžo tapatybe:
Kvadratinės lygties metodas
Tarkime ir  yra realiųjų skaičių sekos. Pastebėkime, kad kvadratinė funkcija yra teigiama su bet kokiu, taigi jos diskriminantas D turi būti mažesnis arba lygus už nulį. Taigi:
, bei
AM – GM metodas
Pažymėkime ir, tuomet pagal aritmetinio – geometrinio vidurkio (AM \geq GM) nelygybę turime:
, o pakėlus abi puses kvadratu gausime tai, ką ir reikėjo įrodyti.
Jenseno nelygybės metodas
Akivaizdu, kad funkcija f(x)=x^2 yra įgaubta visoje skaičių tiesėje (t. y. jos f''(x) > 0), todėl galime taikyti pasvertąją Jenseno nelygybę:
Dabar kiekvienam b_i \neq 0 ir parenkame  bei, o tai įsistačius į Jenseno nelygybės išraišką gausime Koši – Švarco nelygybę.
Andresko – Anesko įrodymas
Tarkime ir, tuomet akivaizdu, kad galioja:
, o pertvarkę gauname:
, o kartodami šias pakeitimo operacijas n kartų, gausime apibendrintą Tito lemą, dar vadinamą Koši – Švarco nelygybe Engel formoje (matematiko Artūro Engelio garbei):
Belieka tik pastebėti, kad parinkę tokius ir  gausime standartinę Koši – Švarco nelygybę:
Ustia
Ustia  – upė Rusijoje, Archangelsko srities pietuose; Vagos dešinysis intakas (Šiaurės Dvinos baseinas). Prasideda prie Udimskio gyvenvietės. Teka į vakarus miškinga, pelkėta žemuma.
Henry Ford
Henris Fordas (, 1863 m. liepos 30 d. – 1947 m. balandžio 7 d.) – JAV pramonininkas, inžinierius konstruktorius, automobilių gamyklos savininkas. Jo įkurta „Ford Motor Company“ gyvuoja iki šiol.
Jis pirmasis pritaikė konvejerį masinei įperkamų automobilių gamybai, realizuodamas savo motto „automobilis visiems“. Nors konvejeris buvo sukurtas dar iki jo, tačiau jo paleista linija buvo pirmoji komerciškai sėkminga. Šis pasiekimas ne tik įvykdė perversmą industrijoje, tačiau taip pat turėjo didelę įtaką moderniai kultūrai.
Pradžia
thumb|left|Henry Fordas 1888 metais Henris Fordas gimė nepasiturinčioje airių imigrantų Viljamo ir Merės Fordų šeimoje, turėjusioje fermą Mičigane. Jis buvo vyriausias iš šešių vaikų. Dar būdamas vaikas jis aistringai domėjosi mechanika ir labiau mėgo leist laiką tėvo dirbtuvėse, nei fermos darbuose. Būdamas 13 metų jis pirmą kartą susidūrė su savaeige transporto priemone, garu varoma kuliamąja.
1879 metais jis paliko namus ir išvyko į Detroitą, kur įsidarbino pameistriu mechanikos dirtuvėse. 1882 metais sugrįžo atgal į šeimą, čia įgydamas darbo su Westinghouse garo varikliais patirtį. Tai jam atvėrė kelią į darbą Westinghouse kompanijoje, kur jis aptarnavo garo variklius, taip pat vėliau prižiūrėjo fermą ir lentpjūvę. 1888 metais jis vedė Klarą Brajent (Clara Brayent).
1891 metais Fordas įsidarbino Edison Illuminating Company (Edisono apšvietimo kompanijoje), kur 1893 metais buvo pakeltas į vyriausiojo inžinieriaus pareigas. Tai suteikė jam laiko ir pinigų jo asmeniniams vidaus degimo variklio eksperimentams, kurie 1896 išaugo iki jo pirmosios savaigės transporto priemonės, pavadintos Kvadriciklu sukūrimo. Taip pat tai buvo pirmasis automobilis, kurį savo gyvenime vairavo Henris Fordas.
Po šios sėkmės Fordas paliko Edisono kompaniją ir su kitais investuotojais įkūrė Detroito automobilių kompaniją. Ši kompanija vėliau subankrutavo, nes Fordas sutelkė visą dėmesį į automobilių kūrimą, o ne jų pardavimus. Norėdamas įrodyti savo automobilių privalumus jis jais lenktyniaudavo prieš kitų gamintojų kūrinius. Įsitraukęs į lenktynes jis įkūrė Henrio Fordo kompaniją, iš kurios jį vėliau išstūmė investuotojai ir pervadino ją į Cadillac.
Ford Motor Company
1903 metais Fordas drauge su 11 kitų investuotojų įkūrė Ford Motor Company. Savo naujai sukurta mašina jis įveikė mylią (~1,609 km) per 39,4 sekundės, tuo pagerindamas greičio žemėje rekordą. Šio pasiekimo dėka Fordas pritraukė visuomenės dėmesio.
thumb|Ford Model T 1908 metais buvo pagamintas Ford Model T automobilis, tapęs vienu sėkmingiausių istorijoje. 1913 metais buvo pritaikyti judantys diržai surinkimo linijose, smarkiai padidinę gamybą. Nors dažnai šis išradimas priskiriamas Fordui, kai kurie tų laikų šaltiniai teigia, kad tiek idėja, tiek jos vystymas buvo keleto jo darbuotojų nuopelnas. 1918 metais pusė automobilių JAV buvo Model T, o jo gamybai trukus iki 1927 metų, jų jau buvo pagaminta 15 milijonų. Šis kiekis išliko rekordinis 45 metus. Henris Fordas yra pasakęs: „Bet kuris klientas gali nusidažyti savo automobilį kuria nori spalva, jeigu tik tai yra juoda“.
1919 metais, po nepavykusio mėginimo tapti JAV senato nariu, Henris Fordas perleido savo kompanijos prezidento titulą sūnui Edseliui, tačiau išliko tvirtas valdytojas. Vėliau T modelio populiarumas dėl didėjančios konkurencijos smuko, nes Henris Fordas netobulino savo automobilio, norėdamas išlaikyti mažas kainas, bei nesiūlė išperkamosios nuomos, manydamas, kad tai žalinga ekonomikai.
1926 metais krintantys pardavimai įtikino Henrį Fordą, kad naujo modelio atsiradimas būtinas, tad buvo sukurtas Model A. Šis modelis, gamintas 1927–1931 metais buvo gana sėkmingas, ir jo buvo pagaminti 4 milijonai vienetų.
Henris Fordas buvo susidomėjęs plastikais, sukurtais iš žemdirbystės produktų, ypač – sojų. Šie plastikai buvo naudojami atskiroms detalėms, tačiau 1942 metais Fordas patentavo automobilį, pagamintą beveik vien iš plastiko, pritvirtinto prie rėmo. Ji buvo 30 % lengvesnė už įprastus automobilius, ir buvo sakoma, kad galėjo ištverti 10 kartų didesnius smūgius nei plieninė. Be to, šis automobilis vietoj benzino naudojo grūdų alkoholį. Šis automobilis nebuvo suprastas ir jo gamyba nebuvo pradėta.
1943 m. gegužės 26 d. mirė Henrio Fordo sūnus Edselis, palikdamas tuščią kompanijos prezidento vietą. Henris Fordas siūlė į šią vietą Harį Benetą, tačiau Edselio našlė Eleonora, paveldėjusi akcijas, norėjo, kad prezidentu taptu jos sūnus Henris Fordas II. Kurį laiką tai buvo išspręsta Henrio Fordo, tuo metu 79-erių, asmeniniu sugrįžimu į šias pareigas. 1945 metais Henrio Fordo senatvė tapo žymi, ir jis buvo išstumtas iš kompanijos valdymo.
Kainodara
H. Fordo verslo politika – kainų mažinimas, verslo plėtimas ir produkto kokybės pagerinimas. Fordas išlaidų nelaikė fiksuotu dydžiu. Kainas nuleisdavo iki tokio taško, kuriam esant, pardavimai gali padidėti. Buvo stengiamasi pasiekti ir išlaikyti būtent šitokią kainą. Masinė gamyba leisdavo sumažinti gamybos išlaidas (masto efektas).
Gamyboje yra įprasta skaičiuoti vieneto kainą ir tik tada nustatyti produkto kainą. Toks metodas Fordui atrodė per siauras. Kas iš to, jei žinosi savo išlaidų dydį, bet gauta kaina negalėsi parduoti produkto ?
H. Fordas nuolat dėjo pastangas sumažinti kainą. 1908–1916 m. jam pavyko sumažinti ją iki 58 proc. (laikotarpiu, kai jis galėjo pakelti kainas, o jo produkcija vis tiek būtų buvusi perkama).
Standartizavimas ir masinė produkcija
Fordo modelis T buvo juodas, paprastas ir už prieinamą kainą. Dabartiniais automobilių gamintojai perėmė ir toliau propaguoja standartizavimo politiką. Gaminęs konvejeriu, Fordas vienas pirmųjų sėkmingai „multiplikavo“ savo produkciją iki tuo metu neįsivaizduojamų skaičių. Jis apskaičiavo, kad T modelio gamybai reikia 7882 atskirų žingsnių, todėl griežtai atskyrė gamybos barus ir skatino darbo specializaciją.
Autokratinis valdymas
Vadybininkus ir vadovus Fordas laikė bereikalingais. Jis sąmoningai siekė 1 mlrd. dolerių verslą administruoti be vadovų komandos. Stokodamas pasitikėjimo kitais, Fordas savo autokratiniu vadovavimo stiliumi tik pakenkė savo verslo imperijai ir gniaužė iniciatyvą. Pasak Fordo, inžinieriai neturi bendrauti su pardavimo specialistais, o atlikti tik jiems pavestas funkcijas. Be to svarbių sprendimų jie negali priimti be jo sutikimo.
Fordas „dehumanizavo“ darbą (automatizavimo procesą, įvedė konvejerį), bet ir toliau neatsisakė veiksmingo darbo jėgos naudojimo. Jis nuosekliai gerino darbininkų darbo sąlygas, įvedė 5 dolerių d. (tai buvo dvigubai daugiau ne to meto darbo užmokesčio vidurkis JAV pramonėje).
Inovacinė politika
Fordas buvo improvizatorius ir novatorius. Jis puikiai suvokė idėjų reikšmę versle. Fordas mokėjo atsirinkti, modifikuoti ir apjungti geras idėjas, jas sėkmingai įgyvendinti. Jis integravo produkcijos įrenginius bei sumaniai įtraukė žmones į automatizuotą gamybos procesą. Fordo pasiekimai sąlygojo tai, kad gamyba yra įmanoma, esant minimaliems žmogiškiesiems resursams.
Strateginis mąstymas
Fordas mąstė globaliai, be to planavo keletą metų į priekį ir sugebėjo numatyti plėtros tendencijas. Jo fabrikai buvo įsikūrę Detroite (Highland Park), o produkcija buvo ir yra perkama visame pasaulyje, ne tik JAV.
''Laikas – esminis ginklas konkurencinėje kovoje. Laiko švaistymas nuo kitų išteklių skiriasi tuo, kad jo neįmanoma susigrąžinti arba atsukti atgal'',- savo memuaruose rašė Fordas.
H. Fordo veiklos vertinimai
Garis Hamelis rašė: ''Fordas buvo autokratas ir paranoikas, bet Žmonijai jis padovanojo įstabią dovaną – mobilumą.
Pasak Hamelio, jį (kaip kiekvieną didį verslininką) buvo užvaldžiusi idėja esmingai pagerinti žmonių gyvenimą, ir tai padaryti globaliai.
Rupert Murdoch
miniatiūra|200px|Rupertas Merdokas Keitas Rupertas Merdokas (g. 1931 m. kovo 11 d.) – australų kilmės amerikietis, tituluojamas stambiausiu pasaulyje žiniasklaidos magnatu. Jam priklauso žiniasklaidos grupė „News Corporation“.
Šeima
1956 m. susituokė su savo pirmąja žmona Patrisija Buker. Po dvejų metų jiems gimė pirmoji dukra Priudens Merdok. Ši santuoka iširo 1967 m.
Tais pačiais metas R. Merdokas susituokė su estų kilmės žurnaliste Ana Torv, kuri dirbo viename jam priklausančių leidinių Australijoje. Su šia moterimi magnatas susilaukė trijų vaikų: Elisabeth (g. 1968), Lachan (g. 1971), James (g. 1972). Su antrąja žmona jis išgyveno 31-erius metus, ir išsiskyrė 1999 m.