cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Falco
Kūryba
Filosofiniai, poetiški Falco dainų tekstai yra tapę teksto analizės objektais. Pats Falco 1995 m. dėstė poeziją vienoje Vienos menų mokykloje.
Nuo pat dainos „Der Kommissar“ išleidimo Falco išvystė savo repavimo stilių ir laikomas šio žanro pionieriumi Europoje, o ypač – vokiškai kalbančių šalių muzikos pasaulyje.
Vienas muzikos kritikas Falco pavadino „politiniu satyriku“, nes atlikėjo tekstuose keliamios problemos apie paauglių prostituciją ar politinę priespaudą socialistinio lagerio šalyse, o šalia to galima išgirsti ir istorijos pamokas moksleiviams, kurie tingi ruošti namų darbus.
Savo dainose Falco yra paminėjęs ar apdainavęs nemaža garsių žmonių: supermanekenes Cindy Crawford ir Tatjaną Patitz („Tanja P. Nicht Cindy C.“), karo fotografą Robert Cappa, dailininką Pablo Picasso, rašytoją Ernest Hemingway, režisierių Alfred Hitchcock ir kt. („Kamikaze Cappa“), tuometinį Austrijos prezidentą Kurtą Waldheimą, dainininkus L. Pavarotti, James Brown, Bob Dylan („The Sound Of Musik“), kompozitorių W. A. Mozartą („Rock Me Amadeus“), aktores Kathleen Turner („The Kiss Of Kathleen Turner“) ir Gretą Garbo („Garbo“), poparto menininką Andy Warholą („Hoch Wie Nie“, „Manner Des Westens – Any Kind Of Land“) ir daugybę kitų.
Britų muzikos kritikas Ian Cranna paanalizavo Falco albumą „Emotional“: ''„Pamėginkite įsivaizduoti šio vaikino minčių eigą. Albume dainuojama apie naujuosius buržua („Les Nouveaux Riches“) ir fantazuojama apie pasimatymą su žymia aktore Kathleen Turner („The Kiss Of Kathleen Turner“). Taip pat čia rasite pašnekesį apie planetos ateitį, gresiant ekologinei krizei, kuris vyksta su nežinomu asmeniu Brazilijoje, blogai susijungus telefono tinklams. Prie viso to – pasakojimas apie karo metu pasižymėjusį fotografą Robert Cappa, kuris, nepaisydamas virš galvos švilpiančių kulkų, fiksuodavo šiurpą keliančius vaizdus („Kamikaze Cappa“). O desertui – daina „Crime Time“, tapusi pagrindine muzikine kriminalinės TV apžvalgos „Crimewatch“ tema – kūrinys, įrašytas beveik vien tik vokiečių kalba, pritariant džiazo bigbendui. Ir visa tai NUOSTABIAI MELODINGA. Tikriausiai šis vyrukas – ligonis, tačiau aš jį vadinu genijumi. Taškas.“''
Falco pabrėždavo, kad jis – ne tik austras, o tikras Vienos sūnus ir tuo didžiuojasi. Kartais jis dainuodavo ne vokiškai, o specifiniu Vienos dialektu (kurį net mokantiems vokiškai sunkoka suprasti). Ryškiausias to pavyzdys – kūrinys „Wiener Blut“ (Vienos kraujas). Dainų tekstuose jungė vokiečių ir anglų kalbas, kartais įmaišydamas ir italų („Junge Roemer“, „Charisma Kommando“).
Falco tapo pirmuoju visame pasaulyje garsiu atlikėju, kuris pelnė „muzikos poligloto“ šlovę. Paklaustas, kodėl pasirinko tokį stilių, dainininkas motyvuotai atsakydavo, kad tokiu būdu jis svariai prisideda prie jaunimo švietimo – juk bet kuriam paaugliui, išgirdusiam per radiją dainą, pakilusią į 1-ąją dainų topo vietą, norėdavosi sužinoti, kas joje apdainuojama.
Falco perdainavo kelis koverius – „It‘s All Over Now, Baby Blue“ (Bob Dylan), „Do It Again“ (Steely Dan), „Geld“ (Rio Reiser), taip pat įrašė simfoninį albumą (perdainavęs savo dainas su klasikinės muzikos orkestru). thumb|right|170px|Falco kapas [[Viena|Vienoje]] Sąsajos su žūtimi
Po atlikėjo žūties ėmė sklisti kalbos, kad tai buvo savižudybė, ypač todėl, kad tuoj po tragedijos buvo išleistas naujas Falco kūrinys „Out Of The Dark“, kuriame yra tarsi pranašiškos eilutės:
Diskografija
''Plačiau žr. straipsnyje: Falco diskografija''
Pasiekimai
Su 4 Nr. 1 hitais („Der Kommissar“, „Rock Me Amadeus“, „Jeanny, Part I“ ir „Coming Home“) Falco priklauso patiems sėkmingiausiems atlikėjams, kurie pateko į Vokietijos topus nuo 9-ojo dešimt. pradžios.
2006 m. Vokietijos RTL laidoje „Die ultimative Chart Show – Die größten Acts der 80er“ pagal muzikos ekspertų duomenis, susumavus singlų pasiekimo Vokietijos topuose rodiklius, paaiškėjo, kad po Pet Shop Boys Falco buvo pats populiariausias 9-ojo dešimt. grupė/atlikėjas Vokietijoje (aplenkęs net nacionalinę grupę Modern Talking, kurie liko treti). Tuo pačiu tai reiškia, kad Falco buvo pačiu populiariausiu Vokietijoje 9-ojo dešimt. solo atlikėju.
Daina „Jeanny“, Vokietijoje parduota 2,5 milijono tiražu, tapo perkamiausiu 1986 m. Vokietijos singlu.
Austrijoje tarp 1981–1986 m. Falco turėjo 3 Nr. 1 hitus, dar 7 jo singlai pakliuvo į Top 3. Šį pasiekimą viršijo tik ABBA, The Beatles ir Boney M., todėl Falco teisėtai laikomas visų laikų populiariausiu Austrijos nacionaliniu atlikėju bei šios šalies topuose pačiu sėkmingiausiu solo atlikėju apskritai.
Tris Nr. 1 hitus Falco turėjo Švedijos hitparaduose („Rock Me Amadeus“, „Jeanny“ ir „Coming Home“).
Didžiausias Falco hitas – 1985 m. išleistas singlas „Rock Me Amadeus“ (parduota per 7 mln. kopijų). Su juo Falco tapo vieninteliu atlikėju, su vokiška daina pasiekęs Nr. 1 poziciją JAV topuose.
1998 m. Falco albumas „Out Of The Dark (Into The Light)“ Vokietijoje išbuvo topuose beveik visus metus ir tapo perkamiausiu tų metų solinio atlikėjo albumu.
2004 m. pagal dienraščio „Kurier“ skaitytojų apklausos duomenis Falco užėmė 1-ą vietą sąraše „Reikšmingiausi Austrijos žmonės per pastaruosius 50 metų“.
2007 m. pagal dienraščio „Sozioland“ skaitytojų apklausos duomenis Falco, surinkęs 45 % ir aplenkęs S. Freudą su 26 % bei J. Straussą su 19 %, užėmė 1-ą vietą sąraše „Iškiliausios Vienos asmenybės“.
2008 m. pasirodęs vaidybinis filmas apie dainininką „Falco – Verdammt, wir leben noch!“ jau netrukus po premjeros tapo pačiu sėkmingiausiu visų laikų austrų produkcijos filmu. Metų pabaigoje nustatyta, kad DVD „Symphonic“ tapo perkamiausiu tais metais DVD Austrijoje.
Atminimas
Pagerbiant vieną pačių žymiausių visų laikų Austrijos asmenybių, Vienoje, netoli Falco namų, kuriuose jis gyveno su motina, Falco vardu buvo pavadinta gatvelė ir laiptai, 1994 m. išleistas 6 šilingų vertės pašto ženklas su Falco atvaizdu, 2011 m. Gars am Kamp miestelyje (Žemutinė Austrija) buvo pastatyta Falco skulptūra, o Madam Tiuso vaškinių figūrų muziejuje – jo figūra. 2008 m. San Franciske (JAV) Falco vardu taip pat buvo pavadinti laiptai, nusileidžiantys į Coit Tower.
Po Falco žūties ne vienas atlikėjas įrašė jam skirtus pagerbimo kūrinius, išleista nemažai biografinių knygų, sukurti virš 10 dokumentinių TV filmų, pastatytas teatrinis šou „F@lco – A Cyber Show“, miuziklas „Falco Meets Amadeus“, o 2008 m. vasario 7 d. (atlikėjo 10–ųjų mirties metinių proga) pasirodė vaidybinis filmas „Falco – Verdammt, wir leben noch!“. 2012 m. sukurtas baletas „The story of FALCO“.
Priskaičiuojama daugybę Falco dainų koverių, kurias įrašė įvairiausi atlikėjai (pvz., dainos „Jeanny“ oficialiai išleista daugiau kaip 10 versijų). Taip pat egzistuoja ir grupė „Falco Tribute Band“, koncertuose atliekanti Falco kūrinius. Įžymiausio Falco hito „Rock Me Amadeus“ semplai buvo panaudoti garsiuosiuose animaciniuose serialuose „The Simpsons“ ir „Family Guy“, taip pat Bloodhound Gang, Weird Al Yankovic bei kt. atlikėjų dainose.
Geras Falco draugas, legendinis lenktynininkas Niki Lauda vieną iš savo firmos „Boeing“ lėktuvų pavadino Falco.
Apdovanojimai
Dalis Falco apdovanojimų:
2012 m. Falco vaizdo medžiagos kūrėjai laimėjo „Chicago International Film & TV Festival“ apdovanojimų auksą už „Falco 3 – Eine Spurensuche“ Geriausios režisūros kategorijoje bei sidabrą už „Rock Me Amadeus – 2012 – Salieri-Version“ Geriausio muzikinio vaizdo klipo kategorijoje.
Force India VJM04
Force India VJM04 – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 metų sezone naudojo Force India ekipa. Automobilis buvo pristatytas vasario 8 dieną internetu.
Per 19 lenktynių ekipa pelnė 69 taškus. Geriausias sezono pasiekimas buvo trys šeštosios vietos.
Pilni Formulės 1 rezultatai
(paryškintos pole pozicijos; pakreipti greičiausi ratai) † Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.
Bezymianas
Bezymianas ( – 'bevardis') – veikiantis ugnikalnis Rusijoje, Kamčiatkoje, Rytinio kalnagūbrio sistemoje, ~40 km nuo Kliučių gyvenvietės. Aukštis – 2882 m. Tai jaunas, itin aktyvus stratovulkanas, sudarytas iš andezitinės lavos.
1956 m. kovo 30 d. įvyko gaivališkas iki tol užgesusiu laikyto ugnikalnio išsiveržimas (iki jo aukštis siekė 3075 m), piroklastai pasklido 20 km spinduliu, išsprogdintas 1,3 km skersmens krateris. Vėliau jame pradėjo formuotis naujas vulkaninis kūgis, jo aukštis pasiekė 500 m. Jo apimtis yra 1,3 x 2,8 km, šlaituose gausu lavos protakų, papėdėje – 16 ekstruzyvinių kupolų. Nuo to laiko išsiveržimai vyksta nuolat.
Cholestazinė gelta
Cholestazinė gelta – geltos rūšis, dar vadinama mechanine gelta.
Tulžis sunkiai teka arba visai nenuteka iš kepenų į žarnyną. Tulžies latakų spindį gali užkimšti tulžies akmenys, parazitai; gali užspausti padidėję limfiniai mazgai, išaugę navikai. Kaupiantis tulžiai, latakai išsiplečia, iš perpildytų tulžies kapiliarų tulžis patenka į kraują. Vystosi cholemija. Jai būdinga ne tik gelta, bet ir organizmo intoksikacija tulžies rūgštimis. Ilgiau užtrukus šiai geltai, suyra kepenų ląstelės, o jų vietoje ir aplink pažeistus tulžies latakus išveša jungiamasis audinys. Tai tulžinė kepenų cirozė.
Jeigu tulžis nepatenka į žarnyną, sutrinka riebalų virškinimas ir riebaluose tirpių vitaminų A, D, E, K rezorbcija.
Marimba
Marimba (kartais vadinama ksilorimba) – mušamasis ksilofoninių grupės muzikos instrumentas.
Marimba didesnė už ksilofoną, pasižymi sodriu, švelniu ir žemu garsu.
Instrumentas kilęs iš Malaizijos, populiarus Centrinėje Amerikoje (Gvatemaloje, Nikaragvoje, Hondūre), Kolumbijoje.
Albanas Bergas panaudojo ją kūrinyje „Trys pjesės orkestrui“, o Darijus Mijo parašė koncertą marimbai ir vibrafonui.
Kriovelis
Kriovelis – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 10 km į pietvakarius nuo Imbrado. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,2 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 133,6 m. Krantai žemi ir pelkėti, daugiausia apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos, pietuose ir rytuose apaugusios miškeliais, kitur plyti pievos. Rytuose įteka upelis iš Dubužio ežero, šiaurėje išteka upelis link Karklinio ežero (Juškų upelio intako Kiaulinio baseinas).
Prarasti Tamplierių lobiai (filmas)
Prarasti Tamplierių lobiai – 2006 m. danų režisieriaus Kaspero Barfedo nuotykių filmas jaunimui, sukurtas pagal anglų rašytojos Enidos Meri Blaiton istoriją. Filmas pelnė 5 apdovanojimus įvairiuose Europos kino festivaliuose.
Siužetas
Keturi paaugliai, vadovaujami trylikametės Ketrinos, leidžia vasaros atostogas Baltijos jūros Bornholmo saloje. Ten jie aptinka paslaptingų ženklų, rodančių kelią link tamplierių riterių lobių ir stengiasi įminti apvalių bažnyčios bokštų mįslę. Tačiau įprastas vaikų smalsumas tampa pavojingas. Kažkokios keistos būtybės, besislepiančios po apsiaustais, iš visų jėgų stengiasi sutrukdyti draugams…
Aktoriai
ir kt.
Kelbaskai
Kelbaskai – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per kaimą teka Klukuvkos upė.
Marina and the Diamonds
Marina Lambrini Diamandis (, g. 1985 m. spalio 10 d.) geriau žinoma kaip Marina and the Diamonds – britų atlikėja iš Brinmoro.
Atlikėja augo Velse. Kai buvo paauglė persikėlė į Londoną. 2009 m. užėmė antrąją vietą BBC konkurse „Sound of 2010“. Jos debiutinis studijinis albumas „The Family Jewels“ buvo išleistas 2010 m. ir užėmė 5-ąją poziciją JK albumų tope. Albumui buvo suteiktas auksinis sertifikatas. Singlas iš albumo „Hollywood“ užėmė 12-ąją poziciją JK singlų tope.
Antrasis atlikėjos albumas „Electra Heart“ pasiekė 1-ąją poziciją JK albumų tope, o pagrindinis albumo singlas „Primadonna“ pasiekė 11-ąją poziciją. Trečiasis studijinis albumas „Froot“ buvo išleistas 2015 m. JK jis pasiekė 10-ąją poziciją topuose, o JAV 8-ąją.
2023 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi penkis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Ancient Dreams in a Modern Land“, išleistas 2021 m. birželį.
Karjeros pradžia
Diamandis gimė ir augo Velse. Augo mamos britės ir graiko tėvo šeimoje, turi seserį Lafina Diamandis. Atlikėjos tėvai išsiskyrė kai jai buvo ketveri. Pati atlikėja savo vaikystę apibūdino kaip paprastą ir ramią. Atlikėja lankė mergaičių mokyklą ir teigė, kad būtent ten ji atrado savo talentą, padedama muzikos mokytojo. Kai Diamandis buvo 16 m. ji persikėlė į Graikiją, kur gyveno jos tėtis. Čia įgijo tarptautinį bakalaureatą ir po dvejų metų vėl persikėlė į JK. Grįžusi į gimtinę ji du mėnesius dirbo degalinėje, kad galėtu persikelti į Londoną.
Atlikėja persikėlusi į Londoną lankė šokių mokyklą, tačiau ją metė praėjus dvejiems mėnesiams. Po to ji studijavo muziką Rytų Londono universitete. Kitais metais persikėlė į Middlesex universitetą kompozicijos studijoms, bet šias studijas metė po dviejų mėnesių.
2005 m. Diamandis sukūrė savo sceninį vardą „Marina and the Diamonds“, kai atlikėja išgarsėjo jos fanai pradėti vadinti „the Diamonds“ („Deimantais“). Atlikėja po kelių nesėkmingų intervių ir perklausų, įkvėpta kitų muzikos industrijos asmenybių, nusprendė pati kurti savo muziką. Ji pati išmoko groti pianinu. Atlikėja savo pirmąjį extended play (EP) „Mermaid vs. Sailor“ parašė ir jam sukūrė muziką pati. EP buvo išleistas Myspace 2007 m. Atlikėja apie kontraktus diskutavo su 14 įrašų kompanijų, bet sutiko tik su vienos sąlygomis, tikėdamasi, kad būtent ši įrašų kompanija nesikiš į jos įvaizdžio kūrimą.
2009–10 metai: „The Family Jewels“
Diamandis debiutinis singlas „Obsessions“ buvo išleistas 2009 m. vasario 14 d., o extended play „The Crown Jewels EP“ buvo išlestas birželio 1 d. 2009 m. vasarą Diamandis pasirodė įvairiuose festivaliuose Anglijoje. Pasirodymas „iTunes Live“ festivalyje buvo įrašytas ir tapo EP, kuris buvo išleistas 2009 m. liepą.
2009 m. gruodį Diamandis užėmė 2-ąją poziciją apklausoje „Sound of 2010“, kurią organizavo BBC (pirmoji vieta atiteko atlikėjai Ellie Goulding), taip pat atlikėja buvo nominuota „2010 BRIT Awards“. Singlas „Mowgli’s Road“ buvo išleistas 2009 m. lapkričio 13 d. . Ši daina susilaukė visuomenės dėmesio po to, kai kūrinio vaizdo įrašu pasidalino tokios asmenybės kaip Perez Hilton ir Kanye West. Vėliau, 2010 m. vasario 1 d. buvo išleistas singlas „Hollywood“, kuris pasiekė 12-ąją vietą JK singlų tope.
Trečiasis atlikėjos singlas „I Am Not a Robot“ buvo išleistas 2010 m. balandžio 26 d. Ši daina deviutavo 26-oje pozicijoje JK singlų tope. Ketvirtasis singlas „Oh No!“ debiutavo 38-oje pozicijoje JK singlų tope. Penktasis ir paskutinis „The Family Jewels“ singlas „Shampain“ debiutavo 141-oje JK singlų topo pozicijoje. 2010 sausį prasidėjo „The Family Jewels“ koncertinis turas, jis baigėsi 2011 m. gruodį.
2011–13 metai: „Electra Heart“
2011 m. vasarą Diamandis, kartu su švedų atlikėja Robyn, koncertavo kaip apšildanti atlikėja Katy Perry koncertų ture „California Dream“. Rugsėjo 30 d. iTunes atlikėja išleido singlą „Radioactive“, kuris pasiekė 25-ąją poziciją JK singlų tope. Prieš antrąjį studijinį albumą, 2012 m. balandį, buvo išleistas singlas „Primadonna“, kuris JK singlų tope pasiekė 11-ąją poziciją ir JK jam buvo suteiktas sidabrinis sertifikatas. Australijoje, Danijoje ir Naujoje Zelandijoje singlui buvo suteikti platininiai sertifikatai.
„Electra Heart“ – teminis albumas, kuris nagrinėja „moters tapatybės“ ir „išsiskyrimo“ temas. Atlikėja šiam albumui sukūrė netikrą veikėją vardu „Elektra Heart“, kuris atitinka kelis Amerikos kultūros stereotipus ir archetipus. Albumas buvo išleistas 2012 m. balandžio 27 d. ir debiutavo 1-oje pozicijoje JK albumų tope (pirmą savaitę parduota 21 358 kopijų). Albumui JK buvo suteiktas auksinis sertifikatas už daugiau nei 100 000 kopijų pardavimą. Airijoje albumui taip pat buvo suteiktas auksinis sertifikatas už daugiau nei 7 500 kopijų pardavimą.
Antrasis albumo singlas „Power & Control“ buvo išleistas 2012 m. liepos 20 d. Tą patį mėnesį buvo paskelbta, kad trečiasis singlas bus „How to Be a Heartbreaker“. 2012 m. Diamandis surengė „The Lonely Hearts Club“ turą. Tais pačiais metais atlikėja pasirodė Coldplay koncertuose kaip apšildanti atlikėja. 2013 m. rugpjūčio 8 d. buvo išleistas muzikos vaizdo įrašas skirtas dainai „Electra Heart“, kuris simbolizavo netikro veikėjo mirtį ir albumo reklamos pabaigą. Albumas debiutavo 8 pozicijoje „Billboard 200“ tope.
2014–16 metai: „Froot“
Diamandis 2013 m. vasarį paskelbė, kad pradėjo rašyti dainas naujam studijiniam albumui. Per atlikėjos 29-ąjį gimtadienį, spalio 10 d., buvo išleistas singlas „Froot“ ir buvo paskelbta, kad ši daina bus pagrindinis albumo kūrinys.
Pradžioje buvo skelbta, kad pilnas albumas bus išleistas 2015 m. balandžio 3d., o kas mėnesi bus išleista po vieną dainą iš albumo. Išleidimo data buvo paankstinta dėl albumo nutekėjimo internete.
Nuo 2015 m. spalio iki 2016 m. spalio vyko turas skirtas albumui „Froot“ pavadinimu „Neon Nature“. Šio turo koncertai buvo padalinti į 3 dalis, kiekviena dalis buvo skirta vis kitam atlikėjos albumui. Koncertas Bostone buvo transliuojamas gyvai Yahoo! svetainėje.
Karklynė (Molėtai)
Karklynė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4,5 km į šiaurę nuo Giedraičių, prie Karklynės miško ir kelio. Pro kaimą teka Verbyla.
Istorija
1838 m. Giedraičių bažnyčios Status animarum knygoje minimas Karklynės vienkiemis.
2019 m.
2019 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kristupas Radvila Perkūnas
Kristupas Radvila Perkūnas (, 1547 m. Vilniuje – 1603 m. lapkričio 20 d. Lososnoje) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
thumb|left|150px|Kristupo Radvilos Perkūno žmona Kotryna Ostrogiškė thumb|left|150px|Kristupo Radvilo Perkūo trečioji žmona Kotryna Tenčinskaitė Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Biržų Radvilų giminės, Mikalojaus Radvilos Rudojo ir Kotrynos Ivinskaitės iš Tomičių sūnus. Brolis Mikalojus Radvila.
Valstybės tarnyba
1564 m. septyniolikmetis su tėvu dalyvavo Lietuvos – Rusijos kare, išgarsėjo kaip sumanus kariūnas, buvo pramintas Perkūnu. Nuo 1566 m. LDK didysis raikytojas, nuo 1569 m. Lietuvos pataurininkis, 1572–1579 m. Lietuvos lauko etmonas, 1579–1584 m. Lietuvos pakancleris ir Trakų kaštelionas, nuo 1584 m. Vilniaus vaivada, nuo 1589 m. Lietuvos didysis etmonas. Be to, Kuoknesės, Soleco, Žiežmarių, Uržendovo, Borisovo, Novomysko seniūnas.
Kariuomenės vadas
1577 m. Ivanas Rūstusis užpuolė ir nusiaubė Infliantų žemes, tuo pradėdamas penkerius metus trukusį karą. Etmonas Radvila pasižymėjo kautynėse prie Velikyje Luki miestelio, vadovavo jo apgulčiai.
thumb|Titulinis poemos Hodoeporicon Moschicum illustrissimi principis ac domini ... (Šviesiausiojo kunigaikščio pono Kristupo Radvilos žygis į Maskvą) puslapis, poema išleista 1582 Vilniuje.
Dalyvavo Stepono Batoro žygyje prieš Pskovą ir pasižymėjo 4000 raitelių reidu per centrinę Rusiją, kad ta negalėtų sukaupti jėgų Pskovo apsiausčiai atremti. Nuo 1579 m. rugpjūčio 5 d. iki rugsėjo 22 d. jo kariuomenė nukeliavo 1400 km per Vitebską, Rževą, Staricą, kur buvo apsistojęs pats caras, per Toropecą ir Starą Rusą prie Ilmenio ežero, kelis kartus susikaudamas su rusais. Šis žygis į karybos istoriją įėjo „Radvilos reido“ pavadinimu. 1583 m. Infliantai įėjo į Abiejų Tautų Respublikos sudėtį kaip bendrai valdoma teritorija, jos valdytoju buvo paskirtas Vilniaus vyskupas Jurgis Radvila.
thumb|Kuoknesės mūšio schema 1601 m. atrėmė Švedijos kariuomenės puolimą ties Kuoknese Dauguvos dešiniajame krante ir išvadavo Vendeno pilį.
Biržų valdytojas
thumb|left|310px|Medalis „Biržų miesto magdeburgo teisės. 1589-2009". Autorė: dailininkė [[Lina Kalinauskaitė ]] thumb|left|310px|[[Biržų pilis]] thumb|150px|Kristupas Radvila Perkūnas karstas Kėdainių evangelikų reformatų bažnyčios mauzoliejuje Siekdamas apsaugoti šiaurines Lietuvos sienas ir savo valdas, pastatydino Biržų pilį. Dar 1575 m. buvo užtvenktos Apaščios ir Agluonos upės ir karstinės kilmės Širvėnos pelkė virto pirmuoju dirbtiniu 400 ha tvenkiniu Lietuvoje, kuris buvo panaudotas tvirtovės bei miesto prieigoms apsaugoti. Biržų bastioninės itališko tipo tvirtovės statyba pradėta 1586 m., baigta 1589 m. Biržai tapo svarbiausia LDK karine tvirtove ir Radvilų šeimos rezidencija. 1589 m. gegužės 1 d. Biržams buvo suteiktos Magdeburgo teisės.
Reformacijos platintojas
Tęsė tėvo pradėtą evangelikų reformatų tikėjimo plėtrą Lietuvoje, tuo siekdamas atriboti Lietuvą nuo katalikiškos Lenkijos ekspansijos. Pastatė evangelikų reformatų bažnyčias 1584 m. Biržuose ir Nemunėlio Radviliškyje, 1595 m. Papilio Radvilų dvare. Rėmė Biržų gimnaziją, Kėdainių mokyklą. Karalius Zigmantas Vaza, kaip aršus katalikas nekentęs protestantų, buvo priverstas skaitytis su etmono kariniais sugebėjimais.
Dėl religinių įsitikinimų skirtumų vos neprasidėjo karas tarp Radvilų ir Chodkevičių. Kai Kristupo Radvilos sūnus Jonušas ir Chodkevičių globotinė našlaitė Sofija Olelkaitė dar buvo vaikai, Kristupas Radvila Perkūnas ir Sofijos globėjas Jurgis Chodkevičius buvo sudarę vedybų sutartį. Pagal ją Jonušas ir Sofija, sulaukę pilnametystės turėjo būti sutuokti. Bet atėjus metui Chodkevičiaus broliai atsisakė savo globotinę, turtingiausią Lietuvos nuotaką, išleisti už Jonušo. Radvilos kreipėsi į Tribunolą ir Chodkevičiams buvo priteista išmokėti 6 mln. grašių kompensaciją už sutarties nevykdymą. Atsakydami į tai Chodkevičiai griebėsi ginklo. Dvi galingiausios Lietuvos giminės Vilniuje ruošėsi karui: didysis etmonas Radvila Perkūnas surinko apie 6 000 karių, o Lietuvos lauko etmonas Jonas Karolis Chodkevičius – virš 2000 ir atgabeno 24 pabūklus. Ir tik vyskupo pastangomis ir karaliaus paliepimu buvo išvengta brolžudiško karo. Jonušas ir Sofija buvo sutuokti.
Palaidotas Kėdainių evangelikų reformatų bažnyčios mauzoliejuje.
Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos lenkų kalba
Mūšis dėl Britanijos (filmas)
Mūšis dėl Britanijos – režisieriaus Gajaus Hamiltono karinis filmas apie 1940 m. vasarą vykusius oro mūšius, kurių metų Nacių Vokietijos karinės oro pajėgos siekė įgyti pranašumą prieš Didžiąją Britaniją ir sudaryti sąlygas sausumos pajėgoms išsilaipinti britų salose.
Turinys
1940–ieji metai. Nacistinė Vokietija viešpatauja visoje Europoje ir dabar jos žvilgsnis nukrypsta į Didžiąją Britaniją. Planuojama operacija „Jūrų liūtas“, kurios tikslas – vokiečių kariuomenės įsilaipinimas britų salose. Tam, kad numatyta operacija būtų sėkminga, vokiečiams būtina įgyti pranašumą ore. Prasideda didžiausias iki tol istorijoje oro mūšis...
Jenandžiaungas
Jenandžiaungas (MY ရေနံချောင်း (Yenangyaung)) – miestas vidurio Mianmare, prie Ajejarvadžio upės, Magvės regione. Svarbus naftos gavybos centras. Naftotiekiai į Čau ir Tanhlino naftos perdirbimo gamyklas.
Vabanakiai
Vabanakiai (Wabanaki, Wabenaki, Wobanaki) – kelių indėnų genčių sąjunga, egzistavusi dabartinės pietryčių Kanados ir šiaurės rytų JAV teritorijoje. Jos teritorija buvo vadinama Wabanahkik („Aušros žemė“).
Geografija ir gentys
Vabanakių žemė užėmė didžiąją dalį buvo kur dabar yra JAV valstijos Meinas, Naujasis Hampšyras ir Vermontas (šiaurinė Naujoji Anglija), taip pat kur yra Kanados provincijos Naujoji Škotija, Naujasis Brunsvikas ir Princo Edvardo sala, ir Kvebeko dalis (Gaspės pusiasalis) – taip vadinama Akadija. Iš šiaurės regioną ribojo Šv.Lauryno įlanka, iš rytų – Atlanto vandenynas. Regionui priklausė ir Princo Edvardo sala (tradicinis pavadinimas Piktogeoag) bei Keip Bretono sala (Onomag).
Regione daug smulkių upių: Šv. Jono upė, Miramičis, Penobskotas, Kenebekas. Visos jos teka į Atlantą arba Šv. Lauryno įlanką. Merimakas buvo tradicinė pietinė riba, skyrusi nuo indėnų masačiusetų. Vakarinė riba buvo Šampleno ežeras, skyręs nuo Irokėzų konfederacijos.
Regiono gyventojai kalbėjo bent keturiomis artimai susijusiomis algonkinų kalbomis ir dalijosi į atskiras gentis:
Raida
Vabanakių konfederacija susiformavo didėjant grėsmei iš jų kaimynų irokėzų, prieš kuriuos jie sudarė sąjungą su kitomis aplinkinėmis grupėmis – huronais, inu ir kt. Europiečių kolonizacijos pradžioje XVI a. vabanakiai gyveno konfederacijoje, išskyrus penakukus, kurie buvo sukūrę atskirą politinį vienetą.
Prancūzai, XVI a. įsitvirtinę Šv. Lauryno upės žemupyje ir įkūrę ten Kanadą, vabanakių regioną pavadino Akadija. 1604 m. jie įkūrė pirmąją gyvenvietę Pasamakuodžių žemėse, Šv. Kryžiaus saloje (vietinis pavadinimas Muttoneguis). Vėliau jie savo pagrindinę gyvenvietę iškėlė šiauriau, kur išaugo Port Rojalis. XVII a. pradžioje vabanakiai leido prancūzams įsikurti jų žemių periferijose, kad šie padėtų kovoti su amžinaisiais priešais irokėzais. Katalikai prancūzų kolonistai buvo vadinami akadais, ir sudarė nemažą krašto gyventojų dalį. Jų kultūrinėje įtakoje daug vietos indėnų priėmė katalikų tikėjimą.
1620 m. gerokai į pietus nuo vabanakių, anglai įkūrė savo pirmąją koloniją Šiaurės Amerikoje – Plimuto koloniją. Iš čia jie plėtė savo įtaką į vabanakių žemes. Tokiu būdu regione susidūrė dvi kolonijinės valstybės. Per XVII ir XVIII a. vabanakių žemėse vyko kolonijiniai karai tarp britų ir prancūzų, tarp kurių svarbiausi buvo Karaliaus Viljamo karas (1688–1697), Karalienės Onos karas (1702–1713), Tėvo Ralės karas (1722–1725), Karaliaus Jurgio karas (1744–1748), Tėvo Le Lutre karas (1749–1755) ir Prancūzų ir indėnų karas (1754–1763). Vabanakiai karuose palaikė prancūzų pusę, tačiau karų pabaigoje pergalę šventė britai. Per du šimtus metų kadaise gausi indėnų populiacija buvo sunaikinta karų ir ligų.
Po JAV nepriklausomybės karo vabanakių teritorija buvo padalinta tarp JAV ir Kanados. 1862 m. vabanakių konfederacija galutinai panaikinta, tačiau ją sudarantys 5 genčių likučiai liko gyventi regione. 1993 m. šių genčių atstovai simboliškai atkūrė konfederaciją. Buvo uždegta tradicinė penkių genčių ugnis, kuri kūrenama iki šiol.
A Friend In London
„A Friend In London“ – Danijos indie pop ir roko grupė, kuri atstovavo Danijai 2011 m. Eurovizijos dainų konkurse Diuseldorfe, Vokietijoje su daina „New Tomorrow“ ir finale užėmė 5-ąją vietą.
Prancūzijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Purviškiai
Purviškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Seredžiaus ir 8 km į šiaurės vakarus nuo Vilkijos, kairiajame Lazduonos krante.
Etimologija
Žmonės pasakoja, kad kaimo pavadinimas kilo nuo kadaise šiose vietose buvusių pelkių. Pasakojama, jog kartą pro šias vietoves jojo raitelis, pamatęs kiek čia daug pelkių, šūktelėjo „purvas čia“ arba „daug purvo čia“. Taip esą galėjęs atsirasti Purviškių kaimo pavadinimas.
Raudonpilvis trumpakaklis vėžlys
Raudonpilvis trumpakaklis vėžlys (Emydura subglobosa) – žalčiakaklių (Chelidae) šeimos vėžlys.
Paplitęs Naujojoje Gvinėjoje, Australijoje.
Burgdorfas (Vokietija)
Burgdorfas  – miestas Žemutinės Saksonijoje, Hanoverio regione. 30 tūkst. gyventojų. Iki 1974 m. priklausė Burgdorfo apskričiai. Burgdorfe yra apylinkės teismas ir mokesčių inspekcija.
Istorija
miniatur|thumb|right|500px||Burgdorfas 1654 m. Miestas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1279 m. Anksčiau jis priklausė Hildesheimo vyskupijai.
Nuo 1433 m. kraštas priklausė Celės kunigaikščiams, kurių teritorija vėliau tapo Liuneburgo administraciniu rajonu. Trisdešimtmečio karo metu kilo mūšis prie Dachtmiseno vartų.
1637 m. su nedideliu maištu Burgdorfo gyventojai protestavo prieš įmokas ir mokesčius.
Po 1658 m. ir 1809 m. kilusių didelių gaisrų miestas buvo sugriauta ir vėliau vėl atstatytas.
1935 m. senamiesčio rytinėje dalyje buvo pastatyta katalikų Šv. Nikolajaus bažnyčia, kuri 1972 m. buvo padidinta ir modernizuota.
1974 m. balandžio 1 d. įsigaliojus Žemutinės Saksonijos regiono reformai, kad ir dauguma Burgdorfo gyventoju prieštaravo, prie miesto buvo prijungtos kai kurios kaimyninės apskritys: Noištadtas prie Riubenbergo (NRU), Špringenas prie Deisterio (SPR) ir kitos Hanoverio apskritys. Šitaip Burgdorfas tapo naujosios Hanoverio apskrities dalimi, neteko savo apskrities miesto statuso ir nebepriklausė Lüneburgo administraciniam rajonui.
2001 m. lapkričio 1 d. Hanoverio apskritis buvo sujungta kartu su Hanoverio miestu ir tapo Hanoverio regionu, kuriam priklauso ir Burgdorfas.
Geografija
Burgdorfas yra tarp Hanoverio, Celės ir Peinės ir nuo visų trijų miestų yra nutolęs maždaug 25 km. Ribojasi su Uetzės, Lehrtės, Isernhageno ir Burgvėdelio rajonais, bei su Celės apskritimi. Per Burgdorfą teka Burgdorfer Aue upė, dėlto miestas dar vadinamas Aue miestu.
Miesto rajonai
Burgdorfą sudaro šie miesto rajonai: Kernštadtas (centras), Veštstadtas, Siudštadtas, Ostštadtas, Beinhornas, Dachtmisenas, Heselas, Hiulptingsenas, Otzenas, Ramlingenas/Ehlershauzenas, Šilerslagenas, Sorgensenas ir Veferlingsenas, bei atokiau esantis Flatmoras.
Kobilanai (Losicės apskritis)
Kobilanai – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į rytus nuo Stara Kornicos, apie 14 km į pietryčius nuo Losicės ir apie 130 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per kaimą teka Klukuvkos upė.
Jonavos centrinis stadionas
Jonavos rajono savivaldybės kūno kultūros ir sporto centro centrinis stadionas trumpiau Jonavos centrinis stadionas – daugiafunkcis stadionas Jonavos centre, vaizdingoje miesto dalyje. Bendras plotas – 13 970 m². Prižiūri Jonavos rajono savivaldybės kūno kultūros ir sporto centras. Žemės sklypą, kuriame yra stadionas, valdo Jonavos rajono savivaldybės taryba. Stadionas talpina apie 2000 žiūrovų.
Rekonstrukcija
Šalia pagrindinės futbolo aikštės yra įkurta dirbtinė futbolo aikštė, 6 krepšinio aikštynai, regbio ir tinklinio infrastruktūros (paplūdimio tinklinio aikštelė įrengta šiek tiek toliau nuo tribūnos). Įrengtas apšvietimas. Kiek toliau nuo pagrindinės aikštės stūkso nenaudojama senoji stadiono tribūna. Už tribūnos – žaidėjų persirengimo namelis. Centrinio stadiono buitinės patalpos užima 182,95 m². Įrengtas mechaninis tablo (rungtynių rezultatams rodyti). Prie bėgimo takų yra išlikę sovietiniais metais pakabinti sportiniai lozungai, šūkiai („Šiandien tribūnoje – rytoj bėgimo take“, „Sportas – taikos vardan“ ir kt.).
Stadione daugiausiai vyksta futbolo varžybos. Namų rungtynes žaidžia Jonavos „Lietava“, Kėdainių „Nevėžis“. Taip pat vyksta kitų sporto šakų (pvz., lengvosios atletikos) rungtynės. Organizuojami įvairūs renginiai, koncertai, šventės. 2006 m. birželio 3 d. vyko galiūnų varžybos. II SAMPO Lietuvos galiūnų čempionato etapas. 2008 m. rugsėjo mėnesį vyko Lietuvos galiūnų komandinis čempionatas.
2008–2010 m. stadionas atnaujintas iš LR valstybės ir Jonavos savivaldybės biudžetų. 2010 m. buvo įrengta 3000 sėdimų vietų. Projekto vykdytojai – Jonavos rajono savivaldybė ir Kūno kultūros ir sporto departamentas prie LRV (projektas buvo vykdomas pagal Jonavos rajono savivaldybės probleminės teritorijos plėtros 2008–2010 m. programą). Pasak LFF generalinio direktoriaus Juliaus Kvedaro, Jonavos stadiono atvejis galėtų būti pavyzdžiu, kad „maži miesteliai geriau tvarkosi nei kai kurie didmiesčiai“.
2021 m. birželį stadionas atidarytas po dar vienos rekonstrukcijos. Stadiono talpa padidinta iki 2 tūkstančių žiūrovių. Stadiono patalpose įrengti nauji persirengimo kambariai sportininkams, treneriams, teisėjams, patalpos žurnalistams, VIP ložė.
Ragava
Ragava vadinami du kaimai:
Vigilijus
Vardadienis birželio 26.
Etimologija
Vardas kilęs iš lotynų kalbos asmenvardžio Vigilivs. Ši vardo forma į vartoseną pateko nuo Popiežiaus Vigilijaus 537–555 m.
San Nikolau Tarafalis
San Nikolau Tarafalis  – gyvenvietė ir savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, San Nikolau salos vakaruose.
thumb|left|250px|Žvejai Tarafalio prieplaukoje
Pagryniai
Pagryniai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Šilutės. Šiaurėje nuo Šilutės Pagrynius skiria Šyša. Gyvenvietėje yra 20 gatvių, eina keliai į Šilutę, Šlažus, Vileikius, Kirlikus. Pagryniai ribojasi su Šilutės miestu, Šlažų, Žalgirių, Kirlikų, Gaidelių kaimais. Šalia kaimo auga senas Pagrynių ąžuolas.
Seniūnaitijos centras. Yra Šilutės žemės ūkio mokykla, Šilutės raj. savivaldybės F. Bajoraičio viešoji bibliotekos filialas, medienos apdirbimo įmonė UAB „Pagrynių medis“, UAB „Pamario krašto projektai“, UAB „Bugama“, UAB „Šiaudenis“, bendruomenė (įsteigta 2006 m.), parduotuvė, kaimo turizmo Antano Vaišio sodyba, muzikos grupė „Karčema“ (susikūrė 1997 m.), trejos evangelikų liuteronų ir stačiatikių senosios kapinės (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą). 2009 m. atidengtas paminklinis akmuo Prezidento Kazio Griniaus 143‑iosioms gimimo metinėms pažymėti (architektas Mindaugas Kubaitis).
Pagryniuose matomos Šilutės kabelinės televizijos laidos. Yra vandentieko bokštas (nuo 2005 m. nenaudojamas). Ant bokšto yra sumontuotos mobiliojo ryšio antenos.
Istorija
1890 m. Pagryniuose įsteigta pradinė mokykla. 1956–1960 m. pradinėje mokykloje buvo po dvi klases – viena lietuvių, kita rusų vaikams; 1960 m. įkurta Šilutės žemės ūkio technikumo mokomoji bazė (400 ha). 1982 m. dėl mažo mokinių skaičiaus uždaroma pradinė mokykla. 1985 m. iš Šilutės perkeltas Šilutės žemės ūkio technikumas, tam tikslui pastatytas mokamasis korpusas, trys bendrabučiai (šiuo metu vienas gyvenamasis, antras moksleivių ir vienas apleistas). Tais pačiais metais iš Užlieknių kaimo perkelta biblioteka, pradėjo veikti laisvalaikio salė. 1986 m. įsteigtas lopšelis-darželis, prie kurio 1992 m. atidaryta pradinė mokykla. 1989 m. įsteigtas medicinos punktas. 2005 m. dėl mažo vaikų skaičiaus darželis-mokykla likviduota. Po darželio-mokyklos uždarymo mokykla buvo restauruota. Vienoje darželio-mokyklos pastato dalyje yra Pagrynių biblioteka.
Sovietmečiu buvo Šilutės tarybinio ūkio technikumo centrinė gyvenvietė. 1997 m. kaime buvo 334 ūkiai, 2003 m. galvijus laikė 126 ūkiai (889 vienetus).
Žymūs žmonės
Pagryniuose gimė poetė Ramunė Palekaitė (g. 1954), Mažosios Lietuvos kultūros veikėjo, rašytojo Vilhelmo Storostos-Vydūno tėvas Anskis Storosta (1837–1903), čia mirė jo senelis Dovydas Storosta (1802–1839).
Kūno kultūros ir sporto departamentas
thumb|Buveinė (2013)
Kūno kultūros ir sporto departamentas – Lietuvos įstaiga, atsakinga už sportą, liaud. „sporto ministerija“.
Istorija
1990 m. balandį vietoj Kūno kultūros ir sporto komiteto įkurtas Kūno kultūros ir sporto departamentas.
2019 m. spalio 1 d. įstaiga likviduota.
2022 m. sausį nutarta įkurti naują organizaciją, atsakinga už sporto politiką ir valdymą. 2022 m. balandžį įsteigta Nacionalinė sporto agentūra.
Miklós Fehér
Miklošas Feheras (1979 m. liepos 20 d. – 2004 m. sausio 25 d.) – Vengrijos futbolininkas, rungtyniavęs puolėjo pozicijoje.
Gimė Vengrijos mieste Tatabanioje, karjerą pradėjo 1995 m. „Győri ETO“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Po keleto sėkmingų sezonų, žaidėjas buvo pastebėtas „FC Porto“ skautų ir pakviestas į šį portugalų klubą. Tačiau Feheras ten žaidė nedaug, buvo skolinamas silpnesniems klubams. 2002 m. žaidėjas perėjo į „SL Benfica“.
Miklošas Feheras kviestas į Vengrijos jaunimo rinktines, o 1998 m. debiutavo nacionalinėje rinktinėje. 2000 m. spalio 11 d. jis įmušė net 3 įvarčius į Lietuvos rinktinės vartus (varžybos baigėsi 6-1 vengrų naudai).
2004 m. sausio 25 d. Estádio D. Afonso Henriques stadione, Portugalijos lygos varžybose tarp „Benfica“ ir „Vitória de Guimarães“ klubų, Miklošas Feheras pasirodė po keitimo ir atliko rezultatyvų perdavimą Fernandui Agiarui, įmušusiam vienintelį rungtynių įvartį. Jau pridėtinio varžybų laiko metu žaidėjas už pražangą gavo geltoną kortelę ir tuoj po to nugriuvo ant vejos. Medikai bandė gaivinti žaidėją, vėliau išgabeno į ligoninę, bet ten buvo konstatuota mirtis. Diagnozuota hipertrofinė kardiomiopatija. Estádio da Luz stadione surengti šermenys, vėliau Fehero kūnas nugabentas į Vengriją, kur buvo palaidotas. Jo garbei paliktas 29 marškinėlių numeris „Benfica“ komandoje, Estádio da Luz stadione atidengtas biustas.
Čagodoščia
Čagodoščia  – upė Rusijoje, Leningrado ir Vologdos srityse; Mologos kairysis intakas (Volgos baseinas). Prasideda Tichvino kalvagūbryje, Šipkovsko ežere; aukštupyje vadinama Čagoda (Чагода). Teka rytų kryptimi, nuo santakos su Pese vadinama Čagodoščia.
Didžiausi intakai:
Paviemuonys
Paviemuonys – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Veiverių. Pro kaimą teka Viemuonia.
Alsiai (Akmenė)
Alsiai – kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, prie kelio, 3 km nuo Klykolių.
Istorija
1932 m. pastatytas paminklas Ldk Kęstučiui, vėliau perkeltas į Kivylius.
Antanas Škėma
Antanas Škėma (1910 m. lapkričio 29 d. Lodzėje, Lenkija – 1961 m. rugpjūčio 11 d. Pensilvanija, JAV) – lietuvių išeivijos rašytojas, prozininkas, dramaturgas, literatūros kritikas, aktorius, režisierius, modernizmo atstovas.
Biografija
Gimė 1910 m. (pagal gimimo liudijimą – 1911 m.) Lodzėje, Lenkijoje, kur jo tėvas buvo išsiųstas mokytojauti. Pirmojo pasaulinio karo metais su tėvais gyveno Voroneže (Rusija), vėliau – Ukrainoje.
1921 m. grįžo į Lietuvą. Mokėsi Radviliškio progimnazijoje, Kauno „Aušros“ gimnazijoje. 1929 m. įstojo į Lietuvos universiteto Medicinos fakultetą, 1931 m. perėjo į Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą. 1935 m. įstojo į Vlado Sipavičiaus-Fedoto vadovaujamą dramos studiją. Dar būdamas joje, buvo priimtas į Valstybės teatrą Kaune. 1936–1940 m. Valstybės teatro aktorius. 1940–1944 m. Vilniaus miesto teatro aktorius, vėliau – ir režisierius. Vaidino beveik visuose tuo metu statytuose spektakliuose. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, kur dirbo įvairiuose lietuvių meniniuose sambūriuose: Augsburgo dramos teatre, Hanau „Atžalyne“, meno ansamblyje „Sietynas“, „Dainavos“ meno ansamblyje, „Klumpės“ literatūriniame kabarete. 1949 m. atvyko į JAV. Dirbo įvairius fizinius darbus – fabriko darbininku, lifto aptarnautoju. Dalyvavo kultūriniuose sambūriuose, vaidino Čikagos teatre, Bostono dramos sambūrio pastatymuose. 1960–1961 m. dirbo „Vienybės“ redakcijoje. Skaitė daug paskaitų, rašė ir spausdino straipsnius teatro ir literatūros klausimais įvairiuose leidiniuose. Žuvo automobilio avarijoje Pensilvanijoje.
Kūryba
Debiutavo 1929 m. „Lietuvos aide“ išspausdinta novele „Baimė“. Kūryba labai autobiografinė: pagrindiniai jo kūrinių veikėjai dažnai turi paties rašytojo bruožų, neretai minimi Kaunas, Ukraina, kur A. Škėma praleido vaikystę ir jaunystę, vaizduojami miestai, kuriuose jis gyveno vėliau. „Baltos drobulės“ pagrindinis veikėjas Antanas Garšva dirbo liftininku, kaip ir pats Škėma. Stilius originalus, kupinas netikėtų metaforų, pasąmonės prasiveržimų, nuostabių grožio švystelėjimų, yra stilistinių kontrastų: greta lyrinių, estetiškai švelnių atskleidimų staiga parodomi vulgarūs, ciniški vaizdai, šiurkštūs žodžiai.
Kūrybai būdinga ironija, autoironija, groteskas, siurrealistinė poetika (iracionalūs vaizdai, alogizmas, pasąmonės srautas su praeities fragmentais, vizijom) rodo psichologinę ir filosofinę neviltį. Autorius atsisako klasikinių prozinio pasakojimo bei draminės kalbos formų – aiškios išorinio ir vidinio pasaulio srities, laiko, erdvės, vientisumo, nuoseklaus siužeto. Iš pirmo žvilgsnio gali pasirodyti, kad tai tik neapgalvotas sąmonės srautas, valdomas atsitiktinių impulsų ir subjektyvių nuotaikų. Tačiau įsigilinus pastebimas apgalvotas planas, randamos nuorodos į kultūros ženklus, į Bibliją, mitologiją, filosofinius kūrinius.
Rašytojo kūryboje jaučiama Vakarų kultūros įtaka. Jis pats teigė, jog lietuvių meninis žodis turėtų pasiremti šiuolaikiniu Vakarų mentalitetu, kurį formuoja Zigmundo Froido ir Karlo Jungo teorijos, Igorio Stravinskio ir Bela Bartoko muzika, Pablo Pikaso ir Salvadoro Dali tapyba, Arturo Rimbaud ir Ezra Poundo poezija, Franco Kafkos ir Albero Kamiu proza.
Svinouiscis
Istorija
thumb|left|250px|Svinouiscis žemėlapyje thumb|left|250px|[[Svina|Svinos upės žiotys]] thumb|left|250px|Pasivaikščiojimų vieta Svinos (Świna) upė kadaise buvo supama nedidelių žvejų kaimų. XVII a. pradžioje ji buvo parengta praleisti dideliems laivams. 1720 m. Prūsijos karalystė šią teritoriją perėmė iš Švedijos, įtraukdama į Pomeranijos provincijos sudėtį. Swinemünde buvo įkurtas 1748 m., pastatyti gynybiniai įtvirtinimai. 1765 m. Prūsijos karalius Frydrichas II suteikė miesto teises. Swinemünde vaidino Šcecino išorinio jūrų uosto vaidmenį. Galutinai įėjo į Vokietijos imperijos sudėtį nuo 1871 m.
Lenkijai miestas atiteko pasibaigus II Pasauliniam karui, 1945 m. spalio 6 d. Todėl vietiniai vokiečiai buvo iškeldinti, o juos pakeitė lenkai, buvo sulenkintas miesto pavadinimas. Oficialiai miesto perdavimas tarp abiejų šalių patvirtintas tik kritus Geležinei uždangai 1990 m. Iki šio meto uoste bazavosi TSRS karo laivyno pajėgos.
Transportas
Per miestą dalijančią Svinos upę susisiekiama persikeliant nemokamais keltais. Tilto ar požeminio tunelio statybos į vakarinę miesto dalį, atskirtą nuo likusios Lenkijos, kolkas tik planuojamos. Iki Svinouiscio iš pietų Lenkijos driekiasi nacionalinis kelias nr.3 (droga krajowa), tarptautinio maršruto E65 dalis. Iki Ščecino pietų kryptimi yra apie 110 km, iki Gdansko rytų kryptimi – 365 km. Iš rytiniame Svinos krante, Volino saloje, esančios geležinkelio stoties vietine linija patenkama į Šceciną, tarpmiestinėmis – į daugelį kitų šalies miestų. Iš vakarinės miesto dalies geležinkeliu (Usedomer Bäderbahn) nuvažiuojama į gretimą Vokietijos kurortinį Heringsdorfą Uznamo saloje. Už 13 km į vakarus nuo Svinouiscio yra artimiausias Heringsdorfo oro uostas.
Turizmas
Pagrindiniai turistų traukos centrai Svinouiscyje:
Projektai
thumb|right|260px|Pajūrio kurorto architektūra
Miestų partnerystė
thumb|right|260px|Gerhardo fortas thumb|right|260px|„[[Geležinė uždanga|Geležinės uždangos“ likučiai pasienyje su Vokietija]]
Maniokas
Maniokas arba manijokas (Manihot) – karpažolinių (Euphorbiaceae) šeimos gentis, kuriai priklauso ~110 rūšių, savaime augančių tropinėje Amerikoje. Kai kurios iš jų yra kultūrinės, ir auginamos visame pasaulyje.
Diploidiniai (2n) maniokai turi 36 chromosomas.
Rūšys
Dažniausios rūšys:
SF
Dviraidis žodis SF gali reikšti:
Agdistis
Pasak graikų mito, stipriai paveikto Rytų įtakos, Dzeusas persekiojo deivę Kibelę, tačiau ši pasivertė uola, bet, nepaisant to, buvo išprievartauta. Taip atsirado hermafroditinė būtybė Agdistis.
Kita versija tvirtina, kad Agdistis gimė, kai ant žemės nukrito Dzeuso sėkla, jam susijaudinus, kai jį atstūmė nežinoma deivė. Tokiu būdu Dzeusas apvaisino uolą (žemę) arba deivę Gaja. Vienaip ar kitaip rezultatas buvo Agdistis, galingas hermofroditinis demonas. Jo prigimtis buvo chaotiška, jis buvo nei geras, nei blogas, bet ir nesuvaldomas. Agdistis turėjo visas kūrimo galias ir puikiai jas išmanė. Jis visiems kenkė, niokodamas aplinką pagal savo užgaidas.
Dievai nusprendė, kad tam turi būti padarytas galas. Dionisas nugirdė jį paversdamas šaltinio vandenį vynu, ir jis užmigo. Jis surišo vyriškus lyties organus prie jo rankų ir kojų, ir sujaudino jį, tada Agdistis atsibudo ir nusiplėšė savo genitalijas. Ten, kur ant žemės nukrito jo kraujas, išdygo migdolų medis.
Netekęs savo vyriškų lyties organų, Agdistis tapo moteriška dievybe Kibele.
Afaja
Afaja („ne tamsi“ arba „pradanginanti“) – Graikų mitologijoje deivė, daugiausia garbinta Eginos saloje. Vėliau ji yra identifikuojama su Atėne ir Artemide, ir su nimfa Britomartija.
Graikijos saloje Aeginoje yra rasti Afajos šventyklos griuvėsiai.
Alektrona
Alektrona ankstyvojo periodo graikų mitologijoje – Saulės deivė, kuri įsigalėjus klasikinės Antikos mitams tapo Helijo dukterimi. Jos garbinimo centru buvo Rodo sala, kuri vėliau tapo ir Alektronos tėvo Helijo kulto centru. Alektrona galėjo būti ryto arba prabudimo deivė, kuriai veikiant žmonės pabunda ryte.
Pirmasis laiškas tesalonikiečiams
Pirmasis laiškas tesalonikiečiams – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.
Apaštalas Paulius prisako tesalonikiečiams dar uoliau tęsti, ką pradėję. Laiške svarstomas pirmiesiems krikščionims vienas svarbiausių klausimų: kaip Jėzus sugrįš į pasaulį?
Turinys
Laiškas pradedamas pasveikinimu, giriami krikščionys, rašoma apie praktinį krikščionio gyvenimą. Kalbama apie tai, kaip laukti Kristaus atėjimo. Laiško pabaigoje pateikiami baigiamieji nurodymai ir linkėjimai.
Parašymo laikas ir adresatas
Tesaloniką (Makedonijos provincijos sostinę), kurios tikintiesiems adresuotas šis laiškas, Paulius, Silas ir Timotiejus aplankė per savo antrąją misijų kelionę. Tesalonikoje jie pabuvo neilgai, nes, kaip teigiama, buvo išvaryti priešiškai nusiteikusių žydų. Jei nelaikysime teisinga pirmosios Laiško galatams parašymo datos, tai seniausias Pauliaus laiškas.
Odmeniškis
Odmeniškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Biržų, Čeriaukštės dešiniajame krante.
Istorija
1958-1992 m. kolūkio „Pergalė“ gyvenvietė.
Kornica Kolonija
Kornica Kolonija – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 19 km į rytus nuo Losicės ir apie 135 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
San Albertas
San Albertas – miestelis rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamente, į šiaurės vakarus nuo Siudad del Estės. Apygardos centras. 6,6 tūkst. gyventojų (2009 m.). Netoliese eina Siudad del Estės-Anahio kelias, teka Limojo upė (Paranos intakas). Verčiamasi žemės ūkiu (soja, kviečiai, manijokas, saulėgrąžos).
Istorija
San Albertas įkurtas kolonjinės firmos Industrial Mbaracayu S. A. vadovo Alberto Fernandez Valenzuela.
Raso sala
miniatiūra|Raso salos kraštovaizdis Rasas  – negyvenama salelė Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinėse salose, į vakarus nuo San Nikolau salos. Plotas 7 km².
Altaronys
Altaronys – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Jašiūnų.
Raso sala
Saloje gyvena endeminis Raso vieversys (Alauda razae), taip pat reti paukščiai, kaip padūkėlis (Sula leucogaster), raudonsnapis faetonas (Phaethon aethereus), labai retos scinkų (Scincidae) rūšys.
Prancūzijos futbolo varžybos 1987–1988 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1987–1988 m.
Besarabija
Besarabija – istorinė sritis pietryčių Europoje, tarp Pruto ir Dniestro upių, beveik sutampanti su dabartinės Moldovos teritorija. Besarabija – Moldovos kunigaikštystės teritorija, aneksuota Rusijos 1812 metais.