cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tupinambai
Tupinambai – etnonimas, reiškiantis „seniausius“ arba „pirmuosius“, apibūdinantis indėnų tupių gentis, gyvenusias Brazilijoje, Amazonijoje. Tupinambus sudarė tamojai, temiminai, tupinikimai ir tikrieji tupinambai.
Rytų Timoro himnas
Lietuviškas vertimas
Į kovą prieš imperializmą
Tupinambai
Kaip tauta tupinambai dominavo žemyninėje Brazilijoje, vartojo bendrą tupių kalbą (dabartinės Nheengatu pirmtakę). Kalbant apie tupinambus dažnai turima omenyje gentys, sudariusios Tamojų konfederaciją, kovojusią prieš portugalus ir vadintą perós („šunys“). Dalis sąjungą sudariusių genčių praktikavo kanibalizmo ritualus.
Rytų Timoro himnas
Lietuviškas vertimas
Liaudies priešus iki galutinės pergalės.
Tupinambai
Gyveno miškuose, vertėsi žvejyba, medžiokle, augino manijokus, kukurūzus. Religija – šamanizmas.
Tupinambų gentys kolonizaciniu laikotarpiu buvo asimiliuotos, sunaikintos ir iki šių dienų praktiškai neišliko.
Mikalojus Husovianas
Mikalojus Husovianas (, ; kiti pavardės rašymo variantai: Hussoviensis, Hussovianus, Ussovius, Hussowski, Gusowski; apie 1480 m. – po 1533 m.) – lotyniškai rašęs poetas humanistas, gyvenimu ir kūryba betarpiškai susijęs su Lietuva.
Biografija
Apie jo kilmę ir gyvenimą nedaug kas žinoma. M. Husovianas buvo daugiatautės Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pilietis, jos patriotas. Remiantis poema apie stumbrą, galima manyti, kad poetas buvo gimęs LDK, kadangi tame kūrinyje Lietuvą jis vadina savo kraštu ir savo tėvyne.
Kūryba
thumb|left|120px|„Giesmė apie stumbro išvaizdą, žiaurumą ir medžioklę“, pirmą kartą išspausdinta 1523 m., perspausdinta 1855 m. Gyvendamas Romoje ir norėdamas supažindinti popiežių su stumbrų medžiokle, parašė didžiausią savo kūrinį – poemą „Giesmė apie stumbro išvaizdą, žiaurumą ir medžioklę“ (De statura, feritate ac venatione bisontis carmen). Giesmėje aptariamos to meto politinės ir socialinės aktualijos, keliama Europos krikščioniškų valstybių vienybės kovoje su Osmanų imperija idėja. Dalis poemos skirta pagerbti Lietuvos didįjį kunigaikštį Vytautą, kuris aukštinamas už griežtumą ir valdingumą. Vytautas taip pat įvardijamas kaip tvarkos valstybėje ir jos galios sustiprinimo pavyzdys. 1524 m. poetas parašė giesmę „Nauja ir nuostabi pergalė prieš turkus liepos mėnesį“ (Nova et miranda victoria de Turcis mense lulo). Giesmėje apdainuojamas Lenkijos didžiojo etmono M. Firlej 1524 m. liepos 2 d. laimėtas mūšis prieš turkus prie Trembiovlio. Trečias didesnis M. Husoviano kūrinys – „Giesmė apie Šv. Hiacinto gyvenimą ir darbus“ (De vita et gestis divi Hyacinthi carmen) išleistas 1525 m. Poemoje kritikuojamas M. Liuterio mokymas ir senųjų tikėjimų apraiškos lietuvių ir žemaičių kraštuose.
Įamžinimas
Vilniaus miesto savivaldybės taryba 2013 m. vienai sostinės Antakalnio seniūnijos gatvei (šalia Antavilio ežero) suteikė Mikalojaus Husoviano vardą.
Jonas
Žymiausi asmenys, kurie vadinami vardu Jonas:
Tupinambaranai
Tupinambaranai – indėnų tupių gentis, kalbėjusi tupių kalbų šeimai priklausiusia kalba. Gyveno dabartinėse Brazilijos Amazonės ir Paros valstijose. Priklausė tupinambų pogrupiui. XVI a. migravo į Tupinambaranos salą. Išnyko XIX a. antroje pusėje.
Edomas
Edomas  – senovės Artimųjų Rytų (Istorinės Sirijos) regionas, buvęs dabartinės Jordanijos pietvakarinėje dalyje (dab. Tafilaho ir Akabos muhafazų teritorijoje ir vakarinėje Maano muhafazoje) ir Izraelio pietinėje dalyje (Pietų apskrityje). Pagal regioną jos gyventojai vadinami Edomìtais – semitų gentis, kalbėjusi edomitų kalba.
Geografija
Amono regionas buvo išsidėstęs neapibrėžtoje ir kalnuotoje teritorijoje tarp Negyvosios jūros šiaurėje ir Akabos įlankos pietuose. Iš vakarų jį ribojo Negevo dykuma, iš rytų – Arabijos dykuma. Į šiaurės rytus nuo jo buvo Moabas, o į šiaurės vakarus – Judėja.
Iš visų Senovės Sirijos regionų Edomas turėjo mažiausiai dirbamos žemės. Žemdirbystei naudojamas buvo tik labai siauras žemės ruožas kalnuose, gaunantis pakankamai kritulių. Todėl prekyba sudarė esminę vietos ekonomikos dalį. Edomo teritorija ir miestai sudarė piečiausią svarbaus prekybinio Karalių kelio, kuris jungė Damaską šiaurėje su Akabos įlanka pietuose, atkarpą. Pagrindinis Edomo miestas senovėje buvo Bozra. Ne mažiau svarbus buvo Ailos uostas. Vėliau svarbiausiu miestu tapo Petra. Iš miestų prasidėdavo karavanų keliai per Arabijos dykumą į Senovės Jemeną – vadinamasis Smilkalų kelias.
Raida
Kuomet izraelitai apie XII a. pr. m. e. migravo iš Egipto į Pažadėtąją žemę, edomitai atsisakė juos praleisti pro savo teritoriją. XI a. pr. m. e. Izraelio karalius Saulius nukariavo Edomą ir pavertė jį savo vasalu. Paskutinis edomitų karalius Hadadas pabėgo į Egiptą. Taip Izraelis gavo ypač svarbų priėjimą prie Raudonosios jūros, iš kur Saliamonas rengdavo ekspedicijas į Ofiro žemę.
Izraeliui nusilpus ir suskilus, Edomas liko Judėjos karalystės vasalu. Tačiau edomitai atgavo autonomiją, o vėliau ir visiškai atsiskyrė. Judėjos karalius Amazijas bandė sutramdyti Edomą užpuldamas jo sostinę Selą, bet nesėkmingai.
Sąlyginis šalies atokumas garantavo Edomui tam tikrą nepriklausomybę nuo didžiųjų imperijų, nors dažniausiai jis buvo priverstas mokėti duoklę. Palestiną nukariavus Asirijos imperijai, Edomas buvo valdomas atskirų karalių. Asirams jis buvo žinomas kaip Udumi. Pasak Egipto šaltinių, tuometinė Edomo karalystė kontroliavo dideles dykumingas teritorijas. Palestinoje įsitvirtinus Babilonui (612–539 m. pr. m. e.), Edomitai padėjo babiloniečiams nukariauti Judėją ir dalyvavo Jeruzalės apsiaustyje, už ką buvo griežtai pasmerkti.
Edomą nusiaubė dykumų klajokliai kidaritai, o vėliau čia atsikėlė nabatėjai. Todėl edomitų etninė grupė greičiausiai asimiliavosi su atsikėlėliais. Jau VI a. pr. m. e. edomitų vardas nunyksta iš tekstų ir vietoj jų minimi arabai. Čia paskutiniaisiais amžiais prieš mūsų erą regioną viešpatavo Nabatėjų karalystė, ir Edome buvo svarbiausias nabatėjų miestas Petra. Šiaurės vakarinė Edomo dalis (arčiausia Judėjai), antikiniame pasaulyje žinoma kaip Idumėja, buvo helenizuota. Čia minimi Idumėjos valdytojai.
64 m. pr. m. e. Idumėja įjungta į Erodo Judėjos karalystę, vėliau tapo Romos imperijos Judėjos provincijos dalimi. Arabizuotasis Edomas į Romos imperiją įjungtas tik 106 m. kaip Arabijos provincija.
Žinomi valdovai
Visos datos yra apytikrės.
E420
200px|right thumb|E420 kelias E420 – Europinio tinklo kelias, jungiantis Nivelio miestą Belgijoje ir Reimsą Prancūzijoje. Kelio ilgis – 180 km
Maršrutas
Nivelis – Šarlerua – (Belgijos-Prancūzijos siena) – Reimsas
Julijos Alpės
thumb|right|Julijos Alpės Italijoje
Julijos Alpės – Pietinių Klintinių Alpių dalis, kuri tęsiasi į šiaurės rytus Italijos ir Slovėnijos teritorijomis. Aukščiausias Julijos Alpių taškas yra Triglavo kalnas (2 864 m virš jūros lygio). Kalnų grandinės vardas buvo duotas nuo Gajaus Julijaus Cezario, kuris įkūrė Čividale del Friulio municipiją visai netoli kalnų.
Jurgiškis
Istorija
Kaimas ėmė kurtis XVI a.
Naujieji Bokšiai
Naujieji Bokšiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krasnapolio valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Mountainside
Mountainside – Lietuvos alternatyvaus roko/metalo grupė susikūrusi Kaune 1996 m.
2002 m. išleistas debiutinis albumas „Distorted“.
Ketverius metus iš eilės Mountainside Lietuvos alternatyvios muzikos apdovanojimuose (2003 m. ir 2004 m. – Baltųjų velnių, o 2005 m. ir 2006 m. – A. LT buvo nominuoti Geriausios metų roko grupės kategorijoje.
2007 m. „Zona records“ išleido antrąjį grupės albumą „All About Time“, nominuotą geriausio rock albumo kategorijoje A.LT apdovanojimuose.
2013 metų pabaigoje pasirodė albumas „Solitary, Poor, Nasty, Brutish and Short“.
Bažnyčios ir valstybės atskyrimas
Sąvoka buvo pritaikyta daugelyje šalių, priklausomai nuo galiojančios teisinės tų šalių struktūros bei vyraujančių pažiūrų būdingo religijos vaidmens visuomenėje atžvilgiu. Panašus laicizmo principas yra pritaikytas Prancūzijoje ir Turkijoje. Tuo tarpu kelios pasaulietinės šalys, tokios kaip Norvegija, išsaugojo konstitucinį oficialios valstybinės religijos pripažinimą.
Bažnyčios ir valstybės atskyrimo sąvoka yra gretinama su kitomis tarptautinėmis socialinėmis ir politinėmis idėjomis, įskaitant sekuliarizaciją (supasaulietinimą), tikėjimo laisvę ir religinį pliuralizmą.
Varneliškiai
Varneliškiais vadinami kaimai:
Austrijos-Vengrijos susitarimas
thumb|180px|Austrijos-Vengrijos herbas Austrijos-Vengrijos susitarimas – 1867 m. kovo 15 d. sudaryta sutartis tarp Austrijos imperatoriaus Franco Jozefo I ir vengrų nacionalinio judėjimo atstovų, vadovaujamų Ferenco Deako.
Pagal šį susitarimą Austrijos imperija virto dualistine Austrijos-Vengrijos monarchija, susidedančia iš Austrijos ir Vengrijos valstybių. Susitarime numatyta, kad Vengrija įgauna visišką savarankiškumą vidaus politikoje, o imperijos lygmenyje sprendžiami tik užsienio, gynybos ir finansų politikos klausimai.
Austrijos-Vengrijos sukūrimu buvo bandyta pašalinti užsitęsusią imperijos krizę, kurią sukėlė nacionalinių judėjimų stiprėjimas, kariniai pralaimėjimai Austrijos-Italijos kare 1859 m. ir Austrijos-Prūsijos kare 1866 m., panslavizmo įtakos augimas, taip pat imperijos centralizacijos pastangų žlugimas.
Susitarimo sąlygos
Pagal šį susitarimą, bendromis Austrijos-Vengrijos institucijomis liko imperatorius, trys bendros ministerijos (užsienio reikalų, karo ir finansų) bei abiejų sudėtinių dalių delegacijos. Abi valstybės kiekvienam dešimtmečiui susitardavo dėl finansų, nustatydamos savo dalyvavimą bendrose išlaidose ir atlyginant bendrąsias valstybines skolas ir muitų bei prekybos unijas.
Lakvietai
Lakvietai (kin. 雒越; viet. Lạc Việt, pinyin Luòyuè), kartais sutrumpintai vadinami tiesiog lakais – istorinė austroazijiečių tauta, senovėje gyvenusi dab. šiaurės Vietname ir pietinėje Kinijoje. Lakvietai koncentravosi Raudonosios upės baseine ir laikomi tiesioginiais dabartinių vietnamiečių protėviais.
Istorija
Kinų šaltiniuose lakvietai minimi kaip viena iš šimto vietų tautų, gyvenusių į pietus nuo Jangdzės upės baseino. Joms buvo priskiriamos pačios įvairiusios lingvistinės grupės, ir lakvietai buvo žinomi kaip piečiasi iš visų vietų.
Archeologiškai lakvietai tapatinami su klestinčia Dongsono kultūra, kurios atstovai išvystė aukšto lygio žemdirbystę, sudėtingą visuomenę ir gamino geros kokybės bronzinius dirbinius.
Remiantis vietnamiečių mitologija, 2879 m. pr. m. e. lakvietus konsolidavo mitinis valdovas Kin Zuongas (Kinh Dương Vương 涇陽王), kuris įkūrė pirmąją karalystę. Jis pradėjo vadinamąją Hong Bang dinastiją (Hồng Bàng 鴻龐), kurios visi valdovai titulavosi Hùng Vương (雄王). Suskaičiuojamos 18 jų dinastijų, kurių kai kurie valdovai laikomi kultūriniais didvyriais, jiems priskiriami įvairūs išradimai.
Hong Bang dinastija valdė pusiau legendinę Vanlango karalystę, kurios sostine tradiciškai laikoma Fongčau (Phong Châu 峯州) gyvenvietė Raudonosios upės vidurupyje (dab. Phu Tho provincija). Iki dabar ši vieta yra viena švenčiausių Vietnamo vietų, ir čia stovi seniesiems valdovams garbinti pastatyta šventykla.
Lakvietai prekiavo ir kariavo su savo pietiniais kaimynais čiamais (austroneziečiai) ir šiauriniais kaimynais auvietais (tai-kadajai). 258 m. pr. m. e. pastarųjų vadas An Zuongas (An Dương Vương 安陽王) nukariavo lakvietus, sujungė Vanlango teritorijas su savomis ir sukūrė Aulako karalystę. Lakvietams maišantis su auvietais išsivystė vietnamiečių tautybė.
Fankas
Fanko muzikai naudojama daug ritminių instrumentų, tokių kaip elektrinės gitaros, bosinė gitara, būgnai ir elektriniai vargonai. Fanko muzikos stilius turi ir pučiamųjų instrumentų dalį, kurioje yra keletas saksofonu grojančių muzikantų, trimitininkas ir, kai kuriose grupėse, trombonistas.
Lazdijų spaustuvė
Lazdijų spaustuvė – spaustuvė, 1945 m. įkurta Lazdijuose.
Istorija
Nuo 1945 m. spausdino Lazdijų apskrities laikraštį „Dzūkų žinios“, nuo 1950 m. – rajono laikraštį „Raudonasis artojas“, kuris vėliau vadinosi „Tarybiniu keliu“, o nuo 1962 m. – „Darbo vėliava“. 1951–1953 m. Lazdijų spaustuvė spausdino ir Lazdijų MTS laikraštį „Kolektyvinis darbas“.
1964 m. Lazdijų spaustuvė gavo linotipą ir buvo prijungta prie Kapsuko spaustuvės. 1976 m. Lazdijų spaustuvė tapo Alytaus spaustuvės skyriumi. Čia spausdintas Lazdijų rajono laikraštis „Darbo vėliava“, kuris nuo 1990 m. vadinasi „Dzūkų žinios“ ir dabar spausdinamas Alytuje.
1990 m. Lazdijų spaustuvė tapo savarankiška, valstybine, turėjo iškiliosios spaudos mašinas, spausdino blankus, smulkius spaudinius. Nuo 1995 m. tapo UAB „Spaula“.
Triglavas
Triglavas ( – „trys viršūnės“;, ) – aukščiausias Slovėnijos ir Julijos Alpių kalnas. Kalno aukštis siekia 2 864 m virš jūros lygio.
Pirmą kartą Triglavas buvo aprašytas 1778 m., o aukštis išmatuotas – 1808 m.
Ant kalno viršūnės stovi metalinis „Aljažo bokštas“ – nacionalinis Slovėnijos ir šalies teritorinio vientisumo simbolis.
1642 m.
1642 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Kelerašio apskritis
Kelerašio apskritis  – apskritis pietryčių Rumunijoje, Muntenijos regione. Tai 28-a pagal plotą ir 34-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Kelerašis.
Geografija
Teritorija yra Begerano lygumoje (Valakijos žemumos) dalis), išraižytoje upių slėnių. Per apskritį vingiuoja Dunojus, sudarydamas salas, protakas ir senvaginius ežerus. Pietvakariniu pakraščiu teka Ardžešas.
Gyventojai
2011 m. tautinė sudėtis:
Administracinis suskirstymas
Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 3 miestelius ir 50 bendruomenių.
Lazdijų žvaigždė
Lazdijų žvaigždė – nepriklausomas Lazdijų rajono savaitraštis, ėjęs nuo 1996 m. gruodžio mėn. ir nuo 2004 m. informacinis portalas Seinų g. 3, Lazdijai.
Istorija
Įsteigė Kęstutis Matulevičius ir leidybinė firma „Rytų žvaigždė“. Leidžiamas penktadieniais. Tiražas 1996 m. – 2000 egz., 2010 m. – 4800 egz. Redaktorius Kęstutis Matulevičius.
Daugiakalbystė
Daugiakalbystė (multilingvizmas, dvikalbystė, bilingvizmas, poliglotizmas) – dviejų ar daugiau kalbų vartojimas kasdieniame gyvenime. Dvikalbystė išugdoma tokioje aplinkoje, kurioje greta gyvena dviem kalbomis kalbantys asmenys, taip pat kai dviem kalbom kalbama šeimoje. Didelę įtaką dvikalbystės formavimuisi turi ir mokykla.
Iki XX a. pabaigos dvikalbystė laikyta vaiko kalbos raidos sutrikimu. Anksčiau manyta, jog jei antrosios kalbos bus aktyviai mokomasi nuo mažumės, nukentės gimtosios kalbos mokymasis. Neva dvi kalbas nuo gimimo girdėję ir jų besimokę vaikai kurį laiką neišvengs kalbų interferencijos. Pastaruoju metu atlikti tyrimai tai paneigia.
Ekononimė nauda
Daugiakalbystė žmogui ekonomiškai naudinga, nes jis gali atlikti darbo užduotis, kurių tik vieną kalbą mokantis darbuotojas atlikti negali. Pavyzdžiui, dažnai naudinga kalbėti su svarbiu klientu, partneriu jo gimtąja kalba, net jei ši nepaplitusi, o klientas moka ir kitą kalbą. Šveicarijos ekonomistai nustatė, jog daugiakalbystė teigiamai koreliuoja su darbuotojo atlyginimu, įmonių produktyvumu ir bendru šalies ūkio efektyvumu. To darbo autoriai teigia, jog paplitusi daugiakalbystė padidina šalies ekonominį potencialą apie 10 %. Šveicarija turi tris paplitusias valstybines kalbas (ketvirtoji retai vartojama).
Europos Sąjungos politika
miniatiūra|160px|right|Dvikalbės lentelės [[Jurgio Mačiūno aikštė|J. Mačiūno aikštėje Kaune, 2017 m.]]
Europos Sąjungos daugiakalbystės politika siekia apsaugoti Europos kalbų įvairovę ir skatina mokytis 24 jos oficialių kalbų, taip pat per 60 regioninių ir mažumų kalbų (pvz., baskų kalba, katalonų kalba). Baltijos valstybėse daugiakalbystė paplitusi bene labiausiai iš visų ES šalių. Anot 2012 m. ES tyrimų, Lietuvoje tris kalbas ar daugiau moka 52 % šalies gyventojų, Latvijoje – 54 %, Estijoje – 52 %. Tam didelę įtaka turi lenkų, rusų ir kt. diasporos pastarosiose šalyse.
Pilsupiai
Pilsupiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Krakių, prie Josvainių–Krakių kelio, kairiajame Šušvės (Angirių tvenkinio) krante. Per kaimą teka Pilsupys (Šušvės intakas), prie kurio žiočių yra archeologinis paminklas – Bakano piliakalnis. Šušvės krante yra Pilsupių atodanga – respublikinės reikšmės geologinis paminklas, toliau vakaruose – Skinderiškio dendrologinis parkas, įkurtas Kęstučio Kaltenio. Parkas užima 100 ha plotą.
Istorija
Kaimas rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas 1596 m. XIX a. pab. įkurta pradinė mokykla. Tarybiniais metais priklausė Pajieslio apylinkei.
Vokiečių kalbos abėcėlė
thumb|Umliauto atsiradimas, kaip parodyta su raide ä. Vokiečių kalbos abėcėlė – lotyniškos abėcėlės variantas, skirtas vokiečių kalbai užrašyti. Šiandien bendrinėje kalboje naudojamos 26 lotyniškos raidės ir trys su umliauto ženklu (Ä, Ö, Ü). Vokietijoje, Austrijoje ir Liuksemburge, kaip ir vokiečių mažumų rytų Belgijoje, Danijos pietuose ir Italijoje (Pietų Tirolije), dar vartojamas escetas (ß), o Šveicarijoje ir Lichtenšteine šios raidės atsisakyta.
Atskiros raidės yra bevardės giminės, jų artikelis yra das („das A“, „das B“ ir t. t.)
Vokiečių kalboje naudojamos raidės:
Įvairiose tarmėse, istoriniuose dokumentuose ir rašant ne vokiškus žodžius, buvo arba yra naudojamos ir kitos raidės.
Eilės tvarka
Šis skirstymas nėra vienintelis. Jis gali ypač keistis nurodant umliautą ir escetą.
Raidžių tarimas ir pavadinimai
Žemiau pateiktas žodžių tarimas (pagal tarptautinę fonetinę abėcėlę) ir tada nurodomas galimas pavyzdys pagal rašybos taisykles (aa ir oo yra retai sutinkami, dėl to neminimi: taip pat mažai žinomi variantai su ä, tarkim Änn, Än). Paryškintai pateikti ir žodynuose randami rašymo būdai.
TV testinė lentelė
thumb|250px
thumb|250px|Lietuvoje populiari spalvų lentelė
Televizijos testinė lentelė (kitaip bandomoji, liaud. sietka) – įvairių linijų, spalvų, apvalių apskritimų sudaryta lentelė, skirta tvarkyti ir derinti televizorių, kompiuterių monitorių vaizdą.
Padeda nustatyti kontrastą, juodai baltos linijos (iš baltos pereinanti į juodą) – televizoriaus rodomo vaizdo šviesumą, spalvos – sodrumą ir atspalvį, o apskritimai – ar televizoriuje esantis vaizdas yra neiškreiptas, nes jei apskritimai įgauna ovalo, arba elipsės formą, tai reiškia, kad televizoriaus ekrane matomas iškraipytas vaizdas. Lentelės kraštinės nurodo, kiek reikia nustatyti televizoriuje vaizdą, kad jis būtų pilnai matomas, kad nebūtų apačia per daug nuleista, o viršus per daug pakeltas, arba šonai ištempti arba nėra centre apskritimo.
Televizijos testinės lentelės dažniausiai rodomos prieš prasidedant ir pasibaigus televizijos programai.
Rusijoje, tarybinės ir Nepriklausomos Lietuvos televizijose rodyta UEIT (universali elektroninė testinė lentelė). Lietuvos televizijose gan populiari tapo Barras EBU spalvų lentelė, kurios fone galima rodyti kanalo pavadinimą ir laiką.
Dar naudojamos ir kitokios. Pvz.:
Pašlūžmis
Pašlūžmis – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, kelio Švėkšna-Veiviržėnai dešinėje. Teka upelis Šlūžmė (dešinysis Šalpės intakas) ir jos intakas Balsė. Pašlūžmio pagrindinė mokykla yra gretimame Daukšaičių kaime.
Etimologija
Pašlūžmio kaimo pavadinimas kilęs nuo pro kaimą tekančio Šlūžmio (Šlūžmės) upelio vardo (vandenvardinis vietovardis).
Istorija
1795 m. Švėkšnos klebonijos turto aktai mini, kad Pašlūžmio kaimas priklauso jai. 1846 m. buvo 8 sodybos ir 56 gyventojai. Nuo XIX a. II-os pusės iki XX a. vidurio Pašlūžmio kaimas priklausė Švėkšnos valsčiui, vėliau – Veiviržėnų apylinkei.
Pokaryje į Sibirą ištremtos Grevio, Šaulio šeimos.
Gyventojai
1923 m. Pašlūžmio kaime buvo 16 ūkių, 99 gyventojai.
Žymūs žmonės
Pašlūžmio kaime gimė:
Kraujo plazma
Kraujo plazma – skystoji kraujo dalis, sudaranti 55 % kraujo tūrio. Gelsvai žalsvos spalvos. Kraujo plazma perneša biologiškai aktyvias medžiagas, medžiagų apykaitos produktus, lemia organizme cirkuliuojančio skysčio tūrio pastovumą, šarmų ir rūgščių pusiausvyrą. Plazmos laboratorinis tyrimas padeda diagnozuoti ligas. Natūralios kraujo plazmos ir jos įvairių komponentų perpilama, kai organizme smarkiai sumažėja cirkuliuojančių skysčių tūris, kai kraujyje sumažėja baltymų, nukraujavus. Perpilant kraujo plazmą ar jos komponentus, donoro ir recipiento kraujo grupės neturi sutapti.
Sudėtis
Plazmą sudaro:
Išskyrimas
Kraujo plazmos preparatas yra paruošiamas centrifuguojant. Šviežio kraujo mėginys, kuris turi antikoagulianto įpilamas į vamzdelį ir šis sukamas centrifugoje tol, kol kraujo ląstelės patenka ant vamzdelio dugno. Tada kraujo plazma yra išskiriama. Kraujo plazmos tankis ~ 1025 kg/m³ arba 1,025 kg/l.
Maltos futbolo varžybos 1952–1953 m.
Maltos futbolo varžybos 1952–1953 m.
Jacopo Bassano
right|thumb|220px| Jacopo Bassano autoportretas (apie [[1580 m., Meno istorijos muziejus Vienoje)]] Jakopas Basanas (it. Jacopo Bassano, tikr. Jacopo da Ponte, apie 1510 m., Basanas del Grapa – 1592 m. vasario 13 d., ten pat) – italų vėlyvojo renesanso dailininkas, garsiausias iš dailininkų šeimos, kurie kilę iš Basano miestelio Venete. Priklausė Venecijos dailės mokyklai. Geriausiai žinomas dėl peizažų su gyvulėliais vaizdavimo, tapė religines scenas.
Lietuvos dailės muziejus turi paveikslą „Kristaus guldymas į karstą“, kuris priskiriamas Jakopo Basano sūnui Frančeskui.
Biografija
Jakopas da Pontė gimė apie 1510–13 m. Basano del Grapos miestelyje, Venecijos respublikoje, dailininko Frančesko šeimoje. Visa šeima, tėvas ir keturi Jakopo broliai, turėjo Basano pravardę nuo gimtojo miesto, kaip vėliau ir dar keturi Jakopo sūnūs. Pirmuosius dailės mokslus Jakopas išėjo pas tėvą ir 1533 m. persikraustė į Veneciją, kur mokėsi pas dailininką Bonifačą Veronezę (Bonifaccio Veronese). Venecijoje Jakopas buvo paveiktas Ticiano ir Lorenco Loto kūrybos. Pirmieji Jakopo darbai buvo spalvinės žinomų meistrų (pvz., Diurerio) graviūrų kopijos ir sekė tradicine Venecijos dailės mokykla.
Venecijoje Jakopas užtruko tik kelerius metus. Jau 1537 m. buvo dokumentuotas gimtajame mieste atlikęs darbus vietos municipalitete. Apie 1540 m. Jakopas susidomėjo manieristiniais kūriniais. Buvo įtakotas Parmidžanino, Frančesko Salviati ir Tintoreto. Augantį dailininko talentą atskleidė 1542 m. manieristinis paveikslas „Paskutinė vakarienė“. Tačiau Jakopas neilgai tesilaikė šios dailės krypties. Greičiausiai dar ir dėl to, kad po to beveik visą likusį gyvenimą praleido gimtajame provincijos mieste. 1546 m. Jakopas vedė Elizabetą Mercari, su kuria susilaukė 8 vaikų. Keturi jo sūnūs tapo dailininkais ir padėjo tėvui jo dirbtuvėje.
Jakopas dirbo Basano viešosiose vietose, tiek freskos, tiek aliejinių paveikslų technika, ačiau nedaug jo freskų išlikę. Svarbiausios yra vietos katedroje. Maždaug nuo 1550 m. dailininkas išvystė nuosavą stilių. Garsiausiais jo darbais tapo tamsaus kolorito kaimiški provincijos pastoraliniai vaizdai, dažnai įpinti į biblijinių istorijų kontekstą, ties kuriais dailininkas pradėjo koncentruotis po 1560 m. Jakopas Basanas sumaniai žaidė šviesotamsos efektais ir neslėpė provincialaus paveikslų charakterio pripildydamas jų erdvę gyvulėlių atvaizdais. Vėlesniuose Jakopo darbuose vėl išryškėjo Tintoreto įtaka. Nors Jakopas iš pažiūros turėjo būti atlikęs daug darbų, tačiau originalių jo kūrinių nėra daug. Daugelį darbų pagal jo dizainą atlikdavo arba kopijuodavo dirbtuvės pagalbininkai ir sūnūs: Frančeskas, Leandras, Džambatista ir Džerolamas. Jakopas Basanas mirė 1592 m. vasario 13 d. Palaidotas San Francesco (Šv. Pranciškaus) bažnyčioje Basane del Grapoje. Nemažos Jakopo kūrinių kolekcijos sukauptos Prado muziejuje Madride ir Basano del Grapos valstybiniame muziejuje.
Pakalniškės
Pakalniškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Vievio, pakeliui į Semeliškes. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka (nuo 1945 m.). Praeina plentas. Piečiau telkšo Skynimų ežeras.
Gyventojai
thumb|left|220px|Pakalniškių biblioteka miniatiūra|220px|left|Pakalniškių kapinės
Burnotiniai
Burnotiniai (Amaranthaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima, kuriai priklauso vienmetės ar daugiametės žolės arba krūmai. Žiedai smulkūs, susitelkę į kamuolėlius, kurie sukrauti lapų pažastyse arba stiebų ar šakelių viršūnėse tankiose varpose, kekėse, šluotelėse.
Šeimoje yra daug endeminių rūšių tropikų ir subtropikų Amerikoje. Dabar prie šios šeimos prijungta balandinių (Chenopodiaceae) šeima. Todėl bendras rūšių skaičius yra apie 2400 rūšių, priklausančių 160 gentims. Lietuvoje auga šių genčių augalai:
Gentys
Pošeimis. Amaranthoideae
Pošeimis. Chenopodioideae Acroglochin – Agathophora – Agriophyllum – Alexandra – Allenrolfea – Anabasis – Anthochlamys – Aphanisma – Archiatriplex – Arthocnemum – Arthrophytum – Atriplex – Axyris – Baolia – Bassia – Beta – Bienertia – Blitum – Borsczowia – Camphorosma – Ceratocarpus – Chenopodium – Climacoptera – Corispermum – Cornulaca – Cremnophyton – Cyathobasis – Cycloloma – Didymanthus – Dissocarpus – Einadia – Enchylaena – Eremophea – Eriochiton – Exomis – Fadenia – Fredolia – Gamanthus – Girgensohnia – Grayia – Hablitzea – Halanthium – Halarchon – Halimione – Halimocnemis – Halocharis – Halocnemum – Halogeton – Halopeplis – Halosarcia – Halostachys – Halothamnus – Haloxylon – Hammada – Heterostachys – Holmbergia – Horaninovia – Iljinia – Kalidium – Kirilowia – Kochia – Krascheninnikovia – Lagenantha – Maireana – Malacocera – Manochlamys – Microcnemum – Microgynoecium – Monolepis – Nanophyton – Neobassia – Nitrophila – Noaea – Nucularia – Ofaiston – Oreobliton – Osteocarpum – Pachycornia – Panderia – Petrosimonia – Physandra – Piptoptera – Polycnemum – Rhagodia – Raphidophyton – Roycea – Salicornia – Sarcocornia – Scleroblitum – Sclerochlamys – Sclerolaena – Sclerostegia – Seidlitzia – Sevada – Spinacia – Stelligera – Suckleya – Sympegma – Tecticornia – Tegicornia – Teloxys – Threlkeldia – Traganopsis – Traganum – Zuckia Pošeimis. Gomphrenoideae
Pošeimis. Salicornioideae
Pošeimis. Salsoloideae
Verbalinė magija
Verbalinė magija – magijos metodas, paremtas tikėjimu, kad tam tikrais (maginiais) tekstais (užkeikimais), juos skaitant (giedant) balsu (kartais – skaitant mintyse ar naudojant užrašytus ant popieriaus ar pergamento) galima sukelti maginius poveikius pasauliui ar gauti informacijos apie jį.
Verbalinė magija kartais naudojama gryna – kerų ritualą sudaro tik užkeikimo, užkalbėjimo skaitymas, be jokių kitų ritualų, medžiaginių komponentų, simuliakrų ir pan. Tokios magijos pavyzdžiais yra nemaža dalis liaudies medicinoje žinomų užkalbėjimų.
Užkeikimų sakymas mintyse kartais priskiriamas mentalinei magijai.
Senovėje buvo tikima, kad galima iššaukti lietų pasakojant tam tikrą istoriją, mitą, legendą. Žodžio galia buvo ne tik tikima, bet netgi ir bijota jos demonstravimo. Su žodine magija siejasi daugelis tabu.
Įvairios žodinės magijos formos naudotos įvairių ritualų ir apeigų metu.
Įsivaizduojamas mechanizmas
Žodžių galia verbalinėje magijoje grindžiama teiginiu, kad kiekvienas žodis esą turįs tam tikrą ryšį su atitinkamu subjektu, daiktu arba reiškiniu. Žodžiai suvokiami kaip jų žymimo objekto identifikacija ar bent jau dalis. Jie atspindi tam tikrą objekto savybę. Teigiama, kad tinkama forma tariami žodžiai gali įtakoti arba netgi paveikti kokį nors objektą.
Lendimai
Lendimai – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Senosios Įpilties, pasienyje su Latvija. Veikia Piliakalnio pagrindinė mokykla.
Verbalinė magija
Verbaliniai tabu
Su verbalinės magijos galia siejami tabu neminėti dievo (dievų) vardo be reikalo. Toks paminėjimas gali atkreipti dievo dėmesį į save, ir dievo atsakas gali būti visiškai nepageidaujamas. Su verbaliniais tabu siejamas draudimas minėti krikščioniško velnio ar demonų vardus. Indoeuopiečių kalbotyroje verbaliniai tabu aiškinami kai kurių žvėrių pavadinimų keitimai. Pvz., aiškinama, jog rusiškas žodis медведь 'lokys, meška' (pažodžiui – 'medaus ragautojas') pakeitė originalų lokio pavadinimą. Lokys kaip galingas plėšrūnas buvo gerbiamas, o jo tikrasis pavadinimas buvo tabuizuotas ir pakeistas „pravarde“ 'medaus ragautojas'. Vėliau mažybinė žodžio медведь forma pateko į lietuvių kalbą kaip žodis meška.
Spėjama verbalinės magijos istorija
Manoma, kad žodinė magija buvo labai svarbi vystantis visai magijai. Bronislavas Malinovskis (Malinowski B.,1922), tyrėjęs Trobriando salų melaneziečių magijos apeigas, tvirtino, kad žodinė dedamoji vyrauja bet kokiame magijos akte, o veiksmas yra antraeilis ir net ne visada būtinas. Veiksmas reikalingas tik magiškam užkeikimui perkelti ant objekto.
Kita nuomonė – žodinė dedamoji yra tik savotiškas ritualo aprašymas. N. Poznanskis (1917) manė, kad pirmykštis magijos ritualas – tai paprastas, dažnai neįsisąmonintas bežodis veiksmas. Po kurio laiko tokie ritualai darėsi vis labiau nesuprantami kerinčiajam, ypač suvokiant, jog daiktas, į kurį nukreipti kerai, nėra objektas, kurį norima užkerėti. Žodinė formulė pradžioje aiškino, komentavo nebesuprantamą veiksmą, jo prasmę. Ilgainiui žodinė formulė – užkeikimas ėmė gyvuoti pati sau, ir žodis atitrūko nuo veiksmo. Užkeikimas tapo savarankiška magijos forma – užkeikimas vartojamas be jokių veiksmų, žodžių seka lyg įkūnija reikiamą veiksmų seką.
Judėja (reikšmės)
Judėja gali reikšti:
Brigantina (šarvai)
thumb|right|Itališkos 1470 m. brigantinos visua. Matyti šarvinės plokštelės. Brigantina (, iš ) – plokštelinių šarvų tipas, kurių pagrindas yra audeklinė ar odinė striukė, kurios vidinė pusė padengta prikniedytomis persidengiančiomis pailgomis plokštelėmis. Iš išorės brigantina atrodo kaip paprasta striukė, nors brigantinos paprastai buvo berankovės. Išorėje matomos kniedžių galvutės dažnai būdavo puošnios, auksuotos ar žalvarinės, su įspaustais ornamentais.
Etimologija
, iš, iš + -ine , kur brigand iš sen.it. brigante, iš brigare 'kautis', iš kelt. briga 'kova; kivirčas'.
Kelias E262
thumb|Lietuvos-Latvijos siena thumb|Jonavos rajone. Aklasis Ežeras thumb|Kelio 97 km ties Kurkliais, Anykščių raj. E262 – Europos tinklo kelias, einantis per Lietuvą, Latviją ir Rusiją nuo Kauno iki Ostrovo.
Tęsia kelią E85 iš Europos pietų.
Maršrutas
Iš viso apie 417 km.
Klužo apskritis
Klužo apskritis  – apskritis šiaurės vakarinėje Rumunijoje, Transilvanijoje regione. Tai 12-a pagal plotą ir 4-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Klužas.
Geografija
Apie trečdalį teritorijos (pietvakarius) užima Apusenio kalnai, likusioje dalyje plyti upių slėnių išvagota Transilvanijos plynaukštė. Svarbiausios upės: Mažasis Somešas, Arješas, Greitasis Krišas.
Gyventojai
2011 m. tautinė sudėtis:
Administracinis suskirstymas
Apskritis suskirstyta į 5 savivaldybes, 1 miestelį ir 75 bendruomenes.
Jos Sudarso sala
thumb|240px|Jos Sudarso sala
Jos Sudarso sala  – sala rytų Indonezijoje, Papua provincijoje, siauru sąsiauriu atskirta nuo pietvakarinio Naujosios Gvinėjos salos kranto. Ilgis 165 km, plotas 11 742 km². Auga džiunglės, mangrovių sąžalynai.
Kolonijiniu laikotarpiu buvo žinoma Frederiko Henriko vardu, dar vadinta Dolaku, Kimamu. Vėliau pervadinta Indonezijos komandoro Yos Sudarso garbei.
Subalansuota apskaita
Subalansuota apskaita (balanced scorecard) – labai apibendrintas verslo valdymo modelis, akcentuojantis ne tiek kokybę ar procesus, kiek bendrą veiklos įvertinimą. Sukurtas apie 1990 Jungtinėse Valsitjose, pagrindiniai kūrėjai – profesoriai Robetas Kaplanas ir Deividas Nortonas. Susideda iš 4 dalių:
Visos keturios dalys yra vienaip ar kitaip matuojamos bei gerinamos, remiantis gautais matavimų rezultatais. Visų šių dalių subalansuotas gerinimas leidžia vystyti įmonės veiklą mažiausiomis išlaidomis. Bet kurie ilgalaikiai (strateginiai) įmonės vystymo planai turi atsižvelgti į visas keturias Subalansuotos apskaitos dalis.
Nors paprastas, subalansuotos apskaitos modelis yra pakankamai efektyvus: kiekviena iš jo dalių gali būti gana giliai detalizuojama, o dėl orientacijos į matavimus, šis valdymo modelis yra veiksmingas. Vienas iš didesnių privalumų – tai, kad šis modelis visiškai neprieštarauja jokioms kitoms metodologijoms. Nepaisant patogumo, modelis yra pernelyg paprastas ir apibendrintas, kad leistų giliai optimizuoti įmonių darbą, todėl labiau tinkamas strateginiam planavimui bei pradiniam įmonių veiklos gerinimui, paruošiant jas funkcinių metodologijų diegimui.
Henrikas Gudavičius
Henrikas Gudavičius (g. 1943 m. balandžio 10 d.) – Lietuvos gamtininkas, kraštotyrinkas, rašytojas, žurnalistas. Dzūkijos nacionalinio parko darbuotojas.
Gimė Žemaitijoje, Kelmės rajone, Kalniškių kaime, lankė Varputėnų pagrindinę mokyklą, 1960 m. baigė Šaukėnų vidurinę mokyklą. Mokėsi Žemės ūkio akademijoje Kaune, 1965 m. įgijo agronomo specialybę. Dėstė filosofiją ir vokiečių kalbą LŽŪA, dirbo miškininku ar su geologais Šešuoliuose, Baškirijoje, Kalnų Altajuje, Biržų girioje, kolūkio brigadininku. Jo pastebėjimus pradėjo spausdinti žurnalas „Nemunas“. Vėliau 10 metų Henrikas Gudavičius dirbo „Komjaunimo tiesoje“, kur buvo atsakingas už gamtosaugos skiltį, „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje, „Moksleivyje“.
thumb|left|235px|[[Henrikas Gudavičius|Henriko Gudavičiaus retųjų augalų sodas Liškiavoje]]
1990 m. persikėlė į Dzūkiją, prie Liškiavos, ir tapo Dzūkijos nacionalinio parko darbuotoju. Rinko duomenis apie krašto gamtą, užrašinėjo vietos gyventojų pasakojimus, kūrybą. 1991 metais gamtininko iniciatyva pradėjo eiti Dzūkijos nacionalinio parko laikraštis „Šalcinis“, ilgą laiką buvęs vieninteliu to krašto periodiniu leidiniu, propagavusiu ir fiksavusiu Dzūkijos gamtos ir etnokultūros vertybes. Vėliau jo dėka pradėta leisti ir knygų serija apie etnografinius Dzūkijos parko kaimus – Musteiką, Mardasavą, Rudnią, Liškiavą ir kt. Dabar bendradarbiauja su Alytaus krašto laikraščiu „Dainava“, gamtosaugos žurnalu „Žaliasis pasaulis“, nuo 2008 m. rašo tinklalapiui bernardinai.lt. 2013 metais Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla išleido H. Gudavičiaus novelių, esė bei dienoraščių knygą „Gamtmeldžio sodas“. Nuo 2008-ųjų gamtininko dienoraščio mintys skelbiamos Bernardinai.lt, o 2014 m. šie tekstai sugulė į knygą „Laiškai iš kaimo“, kurioje autorius dalijasi gamtos paslaptimis, savita pasaulėžiūra, globaliojo pasaulio problemomis, matomomis iš Dzūkijos nacionalinio parko erdvės, ir ilgamečių gamtmeldžio patirčių.
H. Gudavičius Liškiavoje įrengė botanikos sodą. Jis renka savo išaugintų nykstančių ir į Raudonąją knygą įtrauktų augalų sėklas. Henrikas Gudavičius už nuopelnus Varėnos krašto kultūrai 1996 m. buvo apdovanotas „Sidabrinės bitės“ ženklu, o 1998 m. Aplinkos ministerija H. Gudavičiui skyrė Česlovo Kudabos premiją. 2018 m. kartu su Algimantu Černiausku apdovanotas Jono Basanavičiaus premija. Nuo 2019 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Mindanao (upė)
Mindanao upė  – antra pagal dydį upė Filipinuose, po Kagajano upės Lusono saloje. Tai yra didžiausia upė pietinėje saloje Mindanao, jos baseino plotas 23,169 km². Taip pat Mindanao upė yra antra ilgiausia upė šalyje, jos ilgis apie 373 km.
Tai svarbiausia transporto arterija saloje, daugiausia naudojama žemės ūkio produktų transportavimui, o anksčiau buvo naudojama medienai transportuoti.
Upė išteka iš kalnų Bukidnono provincijoje. Mindanao upės intakai yra Pulangi, Buluanas, Ala ir Libunganas.
Didžiausi miestai palei upę tai Kotabao, Datu Piangas, Midsajapas.
Rūgtiniai
Šeimoje yra maistinių, dekoratyvinių, rauginių, vaistinių ir pašarinių augalų, taip pat pievų ir laukų piktžolių. Iš viso šeimoje yra apie 800 rūšių iš 45 genčių.
Lietuvoje auga šių genčių augalai:
Speciali apranga
Speciali apranga (spec. apranga) – specialiai pasiūta apranga (kostiumas, kombinezonas, chalatas, kt.), skirtas apsaugoti nuo neigiamų aplinkos arba darbo veiksnių, sudaryti sąlygas tinkamai atlikti tam tikras darbo funkcijas. Svarbios savybės gali būti, pvz., medicininės specialios aprangos atveju – patogumas, higiena, antistatiškumas, kraujo nesugeriamumas, nesudėtingas dezinfekavimas. Darbininkų spec. aprangai – tvirtumas, narų – neperšlampamumas ir kt. gaisrininkų kostiumai, pvz., turi būti nedegūs, atsparūs aukštai temperatūrai.
Cassie
Cassie (gimė kaip Cassandra Ventura, g. 1986 m. rugpjūčio 26 d.) – JAV atlikėja, geriausiai žinoma kaip singlo Me & U atlikėja, kuris tapo hitu 2006 m.
Biografija
Cassie lankė „The Williams“ privačią mokyklą. Cassie pradėjo savo karjerą 14 metų, kaip modelis, pasirodydama „Delia's“, „Adidas“, „Abercrombie & Fitch“, ir „Seventeen“ reklamose. Kai baigė vidurinę mokyklą 2004 metais, ji pareiškė, kad ji ketina tobulinti savo muzikos ir modelio karjerą.
Niujorke – kur Cassie buvo modeliuotoja „Abercrombie and Fitch“, mokydavosi Brodvėjaus Šokių Centre (Broadway Dance Center. Prodiuseris Ryan Leslie 2004 metų pabaigoje, pastebėjo Cassie klubuose ir vakarėliuose, ir sakė, jog jautėsi lyg užburtas stovint prie jos. Ji galiausiai buvo supažindinta su juo per Sean „Diddy“ Combs', kuris jau dirbo su Cassie per vienas iš jos modeliavimo užduočių.
Netrukus po jos susipažinimo su Ryan Leslie, Cassie’s mama (kaip manoma) paprašė Cassie’s įrašyti dainą, jai kaip gimtadienio dovaną. Cassie kreipėsi į Leslie, kuris parašė duetą jiems, pavadintą „Kiss Me“. Leslie taip pat parašė ir išleido Cassie’s pirmąjį singlą „Me & U“ (2005). 2006 metų kovą, Cassie Dainavo su Diddy’s disko ženklu „Bad Boy Records“.
Kai išleido dainą „Me & U“, daina tapo didžiuliu hitu – ypatingai Jungtinėse Valstijose. Ji užėmė trečią vietą „Billboard Hot 100“, ketvirtą vietą „Billboard Pop 100“ ir pirmą vietą „Billboard's Hot R&B/Hip-Hop Songs“. Domėjimasis singlu „Long Way 2 Go“ buvo mažiau sėkmingas, jo viršūnė – 97 vieta „Billboard Hot 100“.
Cassie nusifilmavo Kanye West klipe "Stronger". Taip pat nusifilmavo filme Step Up 2, ir sukūrė dainą "Is It You?" garso takeliui. Taip pat išleido dvi naujas dainas "In Love With The DJ" ir "Turn the light off". Atlikėja dirba prie antrojo solinio albumo, kurio pavadinimas nėra žinomas, o išleidimo data – 2008 m. gegužės 20 d.
Albumai
Cassie
Lisa del Bo
Lisa del Bo (tikrasis vardas  Reinhilde Goossens; g. 1961 m. liepos 9 d. Bilzene, Belgija) – Belgijos dainininkė, populiari ne tik savo gimtojoje šalyje, bet ir Nyderlanduose bei Vokietijoje.
Savo karjerą pradėjo 1990 metais dalyvaudama televizijos projekte „Soundmixshow“, kuriame su grupės „Vaya Con Dios“ daina „What’s a Woman?“ tapo nugalėtoja.
1992-aisiais sceniniu vardu Lisa del Bo išleido debiutinį singlą „Liefde“.
1993 m. atlikėja su kūriniu „Vlinder“ Belgijos „Eurovizijos“ atrankoje užėmė trečią vietą. Su kita daina „Liefde is een kaartspel“ 1996 metais išrinkta atstovauti Belgijai 1996 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse ir užėmė 16 vietą. Singlas užėmė 2 vietą Flandrijos muzikos įrašų tope, tapęs sėkmingiausiu singlu jos karjeroje.
1998-aisiais kartu su Bart Kaëll įrašė dainą „Eenzaam zonder jou“.
Akultūracija
Akultūracija – antropologijoje, sociologijoje, psichologijoje vadinamas procesas, kurio metu dėl ilgalaikių ir tiesioginių kontaktų tarp skirtingų kultūrinių grupių viena iš jų perima visą arba dalį kitos kultūros. Paprastai poveikis yra abipusis, tačiau dažniausiai galima išskirti dominuojančią grupę, kurios kultūrą ir vertybes perima kitos grupės.
Akultūracijos procesą XIX–XX a. sandūroje pradėjo tyrinėti JAV etnografai. XX a. ketvirtajame dešimtmetyje tyrimus išplėtojo JAV antropologai ir sociologai, nagrinėję baltųjų kultūros įtaką indėnams ir juodaodžiams. Nuo 8 dešimtmečio tyrinėjimai pritaikyti tarpkultūrinėje psichologijoje atsižvelgiant į migrantų, pabėgėlių ar kolonizuotų teritorijų gyventojų kultūrinę ir psichologinę adaptaciją. Pastarieji išskyrė keturias skirtingas mažumų akultūracijos strategijas: integraciją, asimiliaciją, separatizmą, marginalizaciją.
Pliumbaginiai
Pliumbaginiai (Plumbaginaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima, kuriai priklauso vienmetės arba dažniau daugiametės žolės.
2012 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas
2012 m. Pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas – vienuoliktasis pasaulio šalių geriausių plaukikų trumpame baseine (25 m) čempionatas, vykęs Stambule, Turkijoje.
Pliumbaginiai
Šeimoje apie 24 gentys ir 800 rūšių, daugiausia paplitusių vidutinio klimato zonoje ir subtropikuose. Tai daugiausia kalnų ir arktiniai augalai, mėgstantys jūrų pakrantes ir druskingą dirvožemį.
Lietuvoje savaime auga viena rūšis ir keletą auginama iš šių genčių:
2012 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatas
Miesto rinkimai
Dėl teisės surengti 2012 m. pasaulio trumpo baseino plaukimo čempionatą varžėsi du miestai: Stambulas (Turkija) ir Viena (Austrija). 2008 m. balandžio 12 d. Mančesteryje Stambulas paskelbtas nugalėtoju.
Lietuvos komanda
ČR – čempionato rekordas, ER - Europos rekordas, NR – nacionalinis rekordas, AR – asmeninis rekordas.
1643 m.
1643 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Netiesinė optika
thumb|300px|[[KDP monokristalas. KDP kristaluose pasireiškia antros eilės optinis netiesiškumas – antrosios harmonikos generacija.]] Netiesinė optika – optikos šaka, nagrinėjanti šviesos sklidimą netiesinėse medžiagose, turinčiose netiesinį dielektrinės poliarizacijos atsaką į išorinį elektromagnetinio lauką (šviesą). Netiesinės optikos reiškiniai dažniausiai pasireiškia esant labai dideliems šviesos lauko intensyvumams, todėl ši mokslo sritis pradėjo vystytis 1960 m. išradus lazerį.
Netiesinės optikos pradžia
Netiesinė optikos nagrinėjimo pradžia siejama su lazerio sukūrimu. 1961 m. P. A. Franken su bendraautoriais iš Mičigano universiteto pademonstravo antrosios harmonikos generaciją su rubino lazeriu.
Netiesinis jautris
Elektromangnetinių bangų poveikis medžiagai priklauso nuo medžiagos poliarizuotumo. Poliarizuotumą, esant stipriam elektriniam laukui, galime užrašyti:
Čia \chi^{(n)} – n-osios eilės medžiagos elektrinis jautris. Trečios eilės netiesinis jautris maždaug septyniomis eilėmis mažesnis už antros eilės netiesinį jautrį. Dar aukštesnės eilės jautriai yra nykstamai maži, todėl netiesinės optikos reiškinių aprašyme pasiribojama tik kvadratinio ir kubinio netiesiškumo jautriais. Poliarizuotumo formulę galime parašyta supaprastintai, atskiriant tiesinės ir netiesinės poliarizuotumo narius:
Esant silpnam elektriniam laukui, medžiagos poliarizuotumas tiesiškai priklausys nuo išorinio elektrinio lauko. Tačiau kai išorinio elektrinio lauko stipris taps palyginamas su elektrono kuriamu elektrinio lauko stipriu, pasireišks netiesiniai poliarizuotumo nariai, sukeliantys įvairius netiesinius optinius reiškinius.
Netiesiniai kristalai
Kaip minėta, netiesinis poliarizacinis atsakas pasireiškia, kai išorinis elektrinis laukas tampa palyginamas su vidiniu elektronų kuriamu elektriniu lauku. Stiprus šviesos laukas iškreipia elektronų potencinį lauką. Izotropinių medžiagų ar kristalų, turinčių centrinę simetriją potencinis laukas iškreipiamas simetriškai, todėl šių medžiagų poliarizacija aprašoma tik nelyginio laipsnio elektrinio lauko nariais – joms lyginiai netiesiniai jautriai yra lygūs nuliui. Šios medžiagos (pvz., oras, vanduo, stiklai) yra vadinamos kubinio netiesiškumo medžiagomis.
Kvadratinės eilės jautris nėra lygus nuliui tik tam tikruose kristaluose, neturinčiuose centrinės simetrijos. Iš 32 simetrijos klasių 21 klasė neturi centrinės simetrijos. Tačiau palyginę kristalų kiekį galime pasakyti, kad kvadratinių kristalų tėra labai nedidelė visų kristalų dalis. Kvadratinio netiesiškumo kristalus galima suskirstyti į fosfidus (KDP, ADP, KTP), boratus (BBO, LBO), neobatus (LiNbO_3) bei kitus kristalus.
Netiesiniai optiniai reiškiniai
Pagal reiškinių prigimtį intensyviems lazerio impulsams sąveikaujant su medžiaga vykstantys reiškiniai skirtomi į kvadratinio netiesiškumo, kubinio netiesiškumo reiškinius, netiesines sklaidas, netiesinę sugertį. Pagal sąveikoje dalyvaujančių fotonų skaičių reiškiniai skirstomi į dvibangius (netiesinės sklaidos), tribangius (kvadratinio netiesiškumo reiškiniai) bei keturbangius (kubinio netiesiškumo reiškiniai).
Kvadratinio netiesiškumo reiškiniai:
Kubinio netiesiškumo reiškiniai:
Priverstinės sklaidos:
Ekstremalioji netiesinė optika:
Vanlangas
Vanlangas  – pusiau istorinė vietnamiečių protėvių karalystė, egzistavusi iki 258 m. pr. m. e. dabartiniame šiauriniame Vietname su centru Raudonosios upės slėnyje. Valstybę valdžiusi dinastija yra žinoma kaip Hong Bang dinastija.
Raida
Vanlango karalystę sukūrė Raudonosios upės slėnio gyventojai lakvietai. Archeologiniai radiniai patvirtina tik vėlyviausią Vanlango laikotarpį, tuo tarpu didžioji dalis istorijos yra laikoma mitologiniu. Vietnamiečių mitologija pasakoja apie pirmąjį lakvietų valdovą Kin Zuongą, kuris 2879 m. pr. m. e. konsolidavo gentis ir pradėjo Hong Bang dinastiją. Visi jos valdovai titulavosi Hung vuongais.
Niujorko Rangers
Niujorko „Rangers“ – NHL Rytų konferencijos, Atlanto pogrupio ledo ritulio komanda iš Niujorko, JAV.
Vanlangas
Raida
Trečiasis Hung vuongas 2524 m. pr. m. e. perkėlė sostinę į Fongčau gyvenvietę Raudonosios upės vidurupyje (dab. Phu Tho provincija) ir pervardino karalystę Vanlangu. Iki dabar ši vieta yra viena švenčiausių Vietnamo vietų, ir čia stovi seniesiems valdovams garbinti pastatyta šventykla.
Niujorko Rangers
Istorija
Komanda įsikūrė 1925 m. Niujorke.
Vanlangas
Raida
Nuo VII-VIII a. pr. m. e. Raudonosios upės gyventojai jau pasižymėjo ganėtinai aukšto lygio visuomenės organizacija, išvystytu žemės ūkiu, geros kokybės bronzos dirbiniais, ir tapatinami su Dongsono archeologine kultūra. Būtent šios kultūros laikotarpis labiausiai ir siejamas su Vanlango karalyste.
Vanlangas prekiavo ir kariavo su savo pietiniais kaimynais čiamais (austroneziečiai) ir šiauriniais kaimynais auvietais (tai-kadajai). 258 m. pr. m. e. pastarųjų vadas An Zuongas nukariavo Vanlangą, sujungė jo teritorijas su savomis ir sukūrė Aulako karalystę. Lakvietams maišantis su auvietais išsivystė vietnamiečių tautybė.
Organizacija
I tūkst. pr. m. e. viduryje Vanlango valstybė buvo gentinė konfederacija, vadovaujama valdovo Hung Vuongo. Ją sudarė 15 provincijų (bộ). Kiekvieną bộ valdė vietininkai (lạc tướng), kurie dažniausiai priklausė valdovo giminei.
Sanctus
Sanctus (lot. „šventas“) – viena iš Šv. Mišių nekintamų (missa ordinarium) giesmių, atliekamų liturgijos metu, dalis. Sanctus taip pat yra žinomas ortodoksų liturgijoje bei liuteronų pamaldose. Sanctus giedama eucharistijos metu po prefacijos. Giesmę gieda visi tikintieji arba/bei choras. Visų epochų kompozitoriai yra sukomponavę įspūdingų Sanctus (kaip ir daugelį kitų giesmių (Osana etc.). Dažniausiai yra atliekami M. K. Čiurlionio, F. Schubert'o, J. S. Bach'o ir G. Verdi „Sanctus“.