cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos kultūros centrų asociacija
Veikla
Lietuvos kultūros centrų asociacija įkurta 2003 m. Vilniuje. Turi 140 narių (2008 m.). Atstovauja kultūros centrams ir rūmams, koordinuoja jų veiklą, rūpinasi jų integravimu į įvairius šalies ir tarptautinius projektus, pristatymu Lietuvoje ir užsienyje, kuria kultūros plėtojimo Lietuvoje projektus, dalyvauja kitų institucijų kultūros plėtojimo programose, teikia siūlymus ir projektus vyriausybei ir kitoms valdžios institucijoms dėl teisės aktų, susijusių su kultūros įstaigų veikla, teikia metodinę ir kitą informaciją nariams, palaiko ryšius su kitais šalių panašiomis organizacijomis ir kita. Valdymo institucijos – visuotinis susirinkimas, taryba, prezidentas.
Prezidentas: Romas Matulis – nuo 2003 m.
Kuzilai
Kuzilai – kaimas Ukmergės rajone, prie kelio.
Istorija
1567 m. Vilniaus vyskupija kaimą paskyrė būsimai Šešuolių bažnyčiai.
Sujakas
Sujakas – miestelis pietų Mauricijuje, vandenyno pakrantėje, prie Savano upės žiočių. Savano rajono administracinis centras. Verčiamasi cukranendrių auginimu, žvejyba, turizmu.
LSMU Visuomenės sveikatos fakultetas
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Visuomenės sveikatos fakultetas – vienas LSMU Medicinos akademijos fakultetų, kuriame ruošiami visuomenės sveikatos ir sveikatos vadybos specialistai.
Sujakas
Yra Telfeiro sodas, Ročesterio ir Gri-Gri kriokliai, La Nefo muziejus, senasis Batelažo uostas.
LSMU Visuomenės sveikatos fakultetas
Katedros
Šiuo metu farmacijos fakultetui priklauso:
Sujakas
Istorija
Pradėjo kurtis 1787 m. gubernatoriui Fransua de Sujakui salos pietuose įkūrus uostą (jis pavadintas įkūrėjo garbei). Valdant anglams pro uostą intensyviai eksportuotas cukrus, tačiau 1877 m. saloje nutiesus geležinkelius Sujako uosto reikšmė sumenko.
Tarnuvas
Tarnuvas (,, (Turna)) – miestas-apskritis pietryčių Lenkijoje. Geležinkelio stotis, vystoma chemijos ir mašinų pramonė.
Turistų lankomi objektai
170px|thumb|left|[[Vytis|Vyties herbas ant Sanguškų rūmų]]
Vėmimas
thumb|right|Vėmimas XIV a. piešinyje thumb|Aviakompanijų dalinami maišeliai vėmimui
Vėmimas – apsauginio virškinimo sistemos reflekso veikimas (kartais - skrandžio motorikos sutrikimas), kai pro burną pasišalina skrandžio, o kartais ir žarnų turinys. Tai sudėtingas refleksas, kurio metu dirginami vėmimo zonų receptoriai. Kartais vemti pradedama nuo stipraus susijaudinimo, pamačius, užuodus organizmui nepriimtino maisto, išvydus vėmalus, kraują. Vemiant giliai įkvepiama, nusileidžia antgerklis ir pakyla gerklos – tai apsaugo kvėpavimo takus nuo vėmalų patekimo.
Vėmimas dažnai turi apsauginę reikšmę, nes šitaip pašalinamas sugedęs maistas, toksinės medžiagos ir kt. Tačiau ilgai trunkantis ir gausus vėmimas šalina vandenį, chloridus ir vandenilio jonus iš organizmo. Atsiranda dehidratacija, todėl gali ištikti koma ir traukuliai. Dažnas vėmimas sekina organizmą, trikdo kraujotaką.
Dirbtinai sukeltą vėmimą naudoja kaip priemonę skrandžiui valyti. Tam paprastai geria daug šilto vandens, o po to pirštu ar plunksna kutena burnos gilumoje sritį apie ryklės žiotis, liežuvio šaknį. Nepageidaujamą vėmimą ar bent žiaukčiojimą dažnai sukelia gydytojai, kai apžiūrėdami mažų vaikų ryklę mentele prispaudžia liežuvį prie burnos dugno.
Vėmimą sukelia ir pykinimas, kuris gali atsirasti supantis supuoklėmis, skrendant lėktuvu, plaukiant laivu ar važiuojant duobėtu keliu. Kadangi vėmimas estetiškai nemalonus, vėmalai teršia aplinką, aviakompanijos lėktuvuose dalina nemokamus maišelius, kuriais gali pasinaudoti keleiviai, jei juos su supykins ir jiems teks vemti.
Maccabi Kiryat Gat FC
Kirjat Gato „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Kirjat Gato.
Ažušilė
Ažušilė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Vidiškių, pusiaukelėje tarp Ignalinos ir Vidiškių, 3 km į rytus nuo kelio. Kaime stūkso Būdakalnis (Ažušilės kalnas), Ažušilės piliakalnis, apylinkėse įkurtas Ažušilės kraštovaizdžio draustinis.
Ilgalūpė
Ilgalūpė (Corallorhiza) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso daugiamečiai, saprofitiniai ir cholorifilo neturintys augalai. Šakniastiebis išsikerojęs, be šaknų. Turi mažus žiedus. Jo apyžiedžio išorinio rato šoniniai lapeliai pamate yra vienas su kitu suagę.
Rūšys
Gentyje yra apie 16 rūšių:
Ažušilė
Kaimo kryžkelėje stovi 1930 m. originalus, per suirutes nenukentėjęs kryžius Vytauto Didžiojo garbei. Kryžius geležinis, suvirintas iš siauruko bėgių, ant betoninio postamento. Pastatė šv. Kazimiero draugijos kaimo skyrius.
Istorija
Išlikę žinių, kad, pastačius Vidiškių dvarą, į Ažušilę buvo perkelti baudžiauninkai iš Bališkių ir Strigailiškio. Caro ir lenkų valdymo metais Ažušilė buvo vadinama lenkiškai Zaborce ir priklausė Švenčionių apskrities Daugėliškio valsčiui. Po Pirmojo pasaulinio karo čia buvo lietuviška mokykla, vėliau tapusi lenkiška. Lenkų okupacijos metais veikė „Ryto“ draugijos mokykla (1924–1932).
Lukošiūnai (Raseiniai)
Lukošiūnai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Ilgižių III.
Ceiloninis pilkasis ragasnapis
Ceiloninis pilkasis ragasnapis (Ocyceros gingalensis) – ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukštis.
Kūnas iki 45 cm ilgio. Abi lytys panašios. Sparnai pilki, plasnojamosios plunksnos juodos. Nugara pilka, kuodas rudas. Uodega ilga, juosva, su baltais pakraščiais, apatinė pusė balta.
Tai Tai
Tai Tai – Latvijoje, Rygoje, susibūrusi folkloro grupė, atliekanti finougrų (lyvių, estų, vodų) bei latvių liaudies kūrinius. Grupės muzikinė veikla orientuota į finougriškosios tapatybės puoselėjimą bei išsaugojimą.
Kauno Lavera
Kauno Lavera - istorinis Lietuvos krepšinio klubas, įkurtas 1991 metais. Klubą įkūrė taksi parko įmonė, pradėjusi remti I lygoje žaidžiantį Kauno "Taksistas" klubą. LKL čempionate klubas rungtyniavo 2 sezonus, 1995 metais klubas bankrutavo.
Istorija
1993-1994 metų reguliariajame sezone užėmė trečią vietą, tačiau mažajame finale pralaimėjo Vilniaus "Statybai" ir medaliais nepasipuošė. Kitame sezone "Lavera" reguliariajame sezone vėl liko trečia ir po atkaklios kovos pusfinalyje nusileido Kauno "Atletui". Varžybos dėl trečios vietos organizuojamos nebuvo. Iškart po sezono klubas paskelbė apie savo bankrotą.
Klubo sudėtis
Žaidėjai:
Treneris:
Vytautas Kasiulis
thumb|Vytautas Kasiulis Vytautas Kasiulis (1918 m. balandžio 23 d. Simnas – 1995 m. kovo 12 d. Paryžius) – Lietuvos tapytojas.
Biografija
Nuo 1937 m. mokėsi Kauno meno mokykloje. 1941 m. baigęs Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institutą, 1941–1944 m. jame dėstė. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1946–1948 m. gyveno Freiburge, dėstė Dailės ir amatų mokykloje, 1947–1949 m. vadovavo piešimo klasei. Nuo 1948 m. gyveno Paryžiuje.
Kūryba
Aliejumi, guašu, pastele, tempera nutapė figūrinių kompozicijų („Dailininko šeima“, „Moteris su kūdikiu“), portretų („Autoportretas“, „Lietuvaitė“, „Čigonė“), lyrinių peizažų, natiurmortų. Ankstyvieji kūriniai – dažniausiai buitinio žanro paveikslai – realistiniai, psichologiški, su humoro elementais, tamsoko kolorito. Vėlesni – modernistiniai, jiems būdinga lyrizmas, dekoratyvumas, šviesių sodrių spalvų koloritas, improvizacija. Kompozicijose dažnai vaizdavo muzikantus, cirko artistus, šventuosius (Šv. Kazimierą, Šv. Petrą), jų figūros abstrahuotos, žaismingos, supintos su arabeskiškomis linijomis, kuria karnavalo efektą. Sukūrė piešinių, pastelių, akvarelių, litografijų, apipavidalino prancūzų kino filmą „Dvigubas gyvenimas“ (1954 m.). Surengė individualių parodų: Kaunas 1943 m., Freiburgas 1947 m., Paryžius 1950–1955 m., Hamburgas, Ženeva, Berlynas, Londonas, Kopenhaga, Stokholmas, Čikaga, Niujorkas.
Kaskalnio geomorfologinis draustinis
Kaskalnio geomorfologinis draustinis – geomorfologinis draustinis, esantis Jurbarko rajono savivaldybės teritorijoje.
Kaskalnio draustinis įsteigtas 1988 m. Saugomas žemyninių parabolinių kopų masyvas (Viešvilės-Kaskalnio kopynas). Plotas 905 ha. Kaskalnio draustinyje, esančiame Karšuvos girios glūdumoje šalia Viešvilės valstybinio rezervato, taisyklingų formų parabolinės kopos apaugusios mišku. Čia vyrauja pušynai, rytiniame draustinio pakraštyje – eglynai. Draustinyje sutinkami briedžiai, taurieji elniai, šernai. Auga grybai, mėlynės, bruknės. 2008 m. viena draustinio kopa nuniokota – iškastas smėlis.
Skydo mergelė
thumb|right|270px|[[Hervor, mirštanti po mūšio su hunais. Dail. Peter Nicolai Arbo]] Skydo mergelė (skjoldmøy; SV sköldmö, ) – skandinavų mitologijoje ir folklore – moteris, stojusi kovoti vyrų karių gretose. Jos dažnai minimos sagose, kaip Hervarar saga ir veikale Gesta Danorum. Skydo mergelės sutinkamos ir kitų germanų tautų (gotų, kimbrų, markomanų) pasakojimuose. Mitinės būtybės valkirijos galimai buvo išgalvotos pagal skydo mergeles. Skydo mergelių egzistavimas yra stipriai diskutuotinas, bet tokie mokslininkai kaip rašytojas Lars Magnar Enoksen ir profesorė Britt-Mari Näsström teigia, esą yra įrodymų, bylojančių apie jų egzistavimą, tuo tarpu mokslininkė Judith Jesch su tuo nesutinka, reikšdama, jog trūksta neabejotinų faktų.
Istoriniai paminėjimai
Yra keletas istorinių patvirtinimų, jog Vikingų laikais moterys dalyvaudavo kovose, bet Bizantijos istorikas Johanesas Skilica teigia, kad moterys kovėsi mūšyje, kai Sviatoslavas Igorevičius užpuolė bizantijiečius Rumunijoje 971 m. Patyrę triuškinantį pralaimėjimą, variagai buvo apstulbinti išvydę apsiginklavusias moteris šalia kritusių karių.
Pasakojama, kad Vinlande buvusi Leifo Eriksono nėščia įseserė Freydís Eiríksdóttir paėmė į rankas kalaviją ir apnuogintomis krūtimis išgąsdino ją užpuolusius Šiaurės Amerikos indėnus. Ši kova smulkiai nupasakojama Grenlandijos sagoje, tačiau tekste Freydís nėra aiškiai minima kaip skydo mergelė.
Pasak danų istoriko Sakso Gramatiko, skydo mergelės kovėsi danų pusėje Brovalos mūšyje 750 metais.
Makedonijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Sidabro šalis
Sidabro šalis, Sidabro kalnai – legendinė sidabro žemė, kuri, kaip buvo manoma, plyti Pietų Amerikos gilumoje. Manoma, jog šią legendą apie sidabro kalnus iš vietinių gyventojų išgirdo jūreiviai, išsigelbėję po laivo katastrofos.
XVI a. pradžioje Paranos upės estuarija pavadinta Río de la Plata („Sidabro upė“), kadangi konkistadorai manė, kad ji išteka iš Sidabro kalnų. Nepaisant to, kad Sidabro kalnai buvo tik legenda, Paranos baseine iš tiesų glūdi nemaži sidabro telkiniai (Potosi telkinys, Bolivija).
Dabartinis Argentinos valstybės pavadinimas kilo iš lotynų k. žodžio argentum, reiškiančio sidabrą.
Santa Isabelė
Santa Isabelė ( – 'Šv. Izabelė') gali reikšti:
Taip pat žiūrėkite: Santa Izabela.
Snieglenčių sportas 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Snieglenčių varžybos 2006 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko 2006 m. vasario 12-23 dienomis. Jas sudarė po tris vyrų ir moterų rungtis – pusvamzdžio, paralelinio didžiojo slalomo ir snieglenčių kroso. Šiose varžybose iš viso dalyvavo 187 sportininkų iš 24 šalių.
Medalių lentelė
== Vyrų rungtys ==
== Moterų rungtys ==
Nigerio himnas
„La Nigérienne“ – Nigerio himnas, kuriam žodžius parašė Maurice Albert Thiriet, o muziką sukūrė Nicolas Abel François Frionnet. Himnas sukurtas 1961 m.
Himno žodžiai (originalas)
Auprès du grand Niger puissant
Qui rend la nature plus belle,
Soyons fiers et reconnaissants
Evitons les vaines querelles
Afin d'épargner notre sang,
Et que les glorieux accents
De notre race soit sans tutelle !
Sokulkos apskritis
Sokulkos apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje. Apskrities centras – Sokulka. Apskritis ribojasi su Balstogės, Monkų, Augustavo apskritimis ir Gudija.
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
S'élève dans un même élan
Sokulkos apskritis
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Apie XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1914 m. priklausė Rusijos imperijos Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį apskrities šiaurinės dalies valsčiai buvo priskirti Lietuvos Respublikai. Tokiu pačiu pavadinimu 1919–1939 m. egzistavo tarpukario Sokulkos apskritis. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 m. priklausė Trečiajam reichui.
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
Jusqu'à ce ciel éblouissant,
Sokulkos apskritis
Istorija
Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 2005 m. lapkričio 25 d. patvirtintas Sokulkos apskrities herbas.
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
Où veille son âme éternelle
Sokulkos apskritis
Administracinis suskirstymas
thumb|left|Apskrities administracinis suskirstymas
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
Qui fera le pays plus grand !
choras:
Sokulkos apskritis
Administracinis suskirstymas
Apskrityje yra 10 valsčių:
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
Debout! Niger! Debout !
Sokulkos apskritis
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Nigerio himnas
Himno žodžiai (originalas)
Que notre œuvre féconde
Rajeunisse le cœur de ce vieux continent !
Et que ce chant s’entende
Aux quatre coins du monde
Comme le cri d’un peuple équitable et vaillant!
Debout! Niger! Debout!
Sur le sol et sur l’onde,
Au son des tam – tams
Dans leur rythme grandissant,
Restons unis toujours,
Et que chacun réponde
A ce noble avenir
Qui nous dit: – En avant !
Makira
Makira, anksčiau San Kristobalis – didžiausia sala Makiros-Ulavos provincijoje, Saliamono Salose. Yra į pietvakarius nuo Gvadalkanalio ir Malaitos salų ir į šiaurės vakarus nuo Renelo salos. Sala kalvota, aukščiausias taškas virš jūros lygio siekia 1250 m, plyti pelkynai, kuriuose veisiasi krokodilai. Salos plotas 3190,5 km², gyventojų 10 000 (1999 m. duomenys). Didžiausias miestas ir sostinė yra Kirakira.
Istorija
Sala apgyvendinta maždaug prieš 1400 metų. Makirą 1568 m. atrado ispanų keliautojas Alvaras de Mendanja de Neira. Nuo 1893 m. buvo Britų imperijos protektoratas ir iki 1971 m. administraciškai priklausė Britų Vakarų Ramiojo Vandenyno Teritorijoms. 1978 m. tapo Saliamono Salų dalimi.
Belzebubas
right|thumb|Belzebubas – Ekrono dievas
Belzebubas (arba Belzebulas; ) – dievybė, kuri buvo garbininima Palestinoje, Ekrono mieste, arba krikščionių mitologijoje demoniškos būtybės vaizdinys. Senesniuose tekstuose Belzebubas buvo tapinamas su Baalu, tačiau žydų tekstuose simbolizavo velnią. Ba'al Zebûb hebrajų kalboje reikštų 'Zebubo viešpats' arba 'Musių viešpats', tačiau Zebuvo vietovė nežinoma. Kitas žodis – Zebûb – vartojamas musėms vadinti arba veiksmažodžiui skraidyti, skristi. Taip pat hebrajai Belzebubo dievo reikšmę sumenkina iki musės, kuriai svarbiausias maistas mėšlas. Bendrai Belzebubas simbolizuoja piktąsias dvasias ar jų išvarymą.
Belzebubo vardą išgalvojo žydai, norėdami sumenkinti svarbiausią vietinę Kanaano žemės dievybę. Iš tikrųjų ligi tol hetitų dievas buvo vadinamas Baalzebubu (Baal – viešpats, valdovas + zebub – kunigaikštis). Apgalvotai pakeisdami antrąjį balsį (aa -> ee) žydai „Dievų kunigaikštį“ pavertė „Musių viešpačiu“.
Gaidiškės
Gaidiškės – buvęs kaimas Trakų rajono savivaldybėje, prie Vilniaus miesto ribos. Dabar buvusios kaimo žemės prijungtos prie Lentvario (rajonas aplink Topolių gatvę).
All We Know Is Falling
„All We Know Is Falling“ – debiutinis amerikiečių roko grupės Paramore, albumas, išleistas 2005 m. birželio 26 d. Albumas užėmė 8-tą vietą JK roko tope. JAV buvo užimta 30-ta vieta Billboard Heatseekers tope, tačiau nepateko į Billboard 200.
Gaidiškės
Istorija
1972 m. buvo Mačiuliškių apylinkės centras.
12,7×108 mm
thumb|right|250px|Šarvamušis padegamasis 12,7×108 mm šovinys. Juoda spalva kulkos nosyje reiškia, kad šovinys šarvamušis, raudona – kad šovinys padegamasis. thumb|right|250px|Juosta su 12,7×108 mm šoviniais.
All We Know Is Falling
Pagal Paramore prodiuserį „Atlantic Record“ kompanijoje, Steve Roberston, vietoje staigaus debiutinio albumo pristatymo radijo stotims, jis manė, kad grupė turėtų pradėti nuo pradžios ir lėtai stumtis link savo vietos pramogų pasaulyje. Jo žodžiais tariant, Robertsonas „norėjo, kad vaikai patys atrastų vietą grupėje be ypatingo postūmio. „
Aktau
Aktau – miestas vakarų Kazachstane, Mangyšlako pusiasalyje ir yra bene vienintelis šalies uostas prie Kaspijos; srities centras. Aktau miestas turi ypatingą sistemą – nė viena gatvė neturi pavadinimo. Visi adresai yra iš trijų skaičių: kvartalo, pastato namo ir apartamentų (butų). Yra regioninis studijų ir istorijos muziejus, II pasaulinio karo Ugnies memorialas, Beket Atos mečetė, dramos teatras, Yntymako aikštė.
All We Know Is Falling
Kaip teigė dainininkė Hayley Williams, šešėlis, krintantis nuo sofos albumo viršelyje, yra tapatinamas su bosisto Jeremy Davis išvykimu. Davis laikinai paliko grupę, kai ši atvyko į Orlandą, Floridą įrašinėti albumą. Davis prisipažino, kad iš karto pradėjo gailėtis palikęs grupę ir netvėrė savo kailyje, kai grupė paprašė jo grįžti neilgai trukus, kai albumas buvo išleistas. Jo išvykimas turėjo didelės įtakos grupei, įkvėpė parašyti dainą „All We Know“, kuri tapo ir albumo „All We Know Is Falling“ pagrindu. 2010-ųjų liepą buvo parduota jau 580 000 albumo kopijų Jungtinėse Valstijose, nors iki „Riot!“ išleidimo albumas buvo parduotas tik 50 000 kartų. 2009 m. gegužės 26 d. specialus albumo leidimas buvo išleistas „iTunes“ parduotuvėje. Jame yra įtrauktos 2 dainos iš pasirodymų ir 3 video klipai.
12,7×108 mm
12,7×108 mm – tarybinis didelio kalibro šovinys, skirtas sunkiesiems kulkosvaidžiams ir prieštechnikiniams šautuvams. Plačiai naudojamas buvusioje TSRS ir buvusiose Varšuvos sutarties šalyse.
Aktau
Istorija
Aktau buvo pastatytas 1961 m. ir buvo paprastas mažas kaimas, kol regione nebuvo atrasti milžiniški naftos klodai. 1963 m. Aktau įgavo miesto statusą. Nuo 1964 iki 1991 m. Aktau vadinosi Ševčenko (ukrainiečio poeto Taraso Ševčenkos garbei, kuris lankėsi Aktau vietoje dėl politinių represijų).
All We Know Is Falling
2005 m. rugsėjį specialiame albumo leidinyje Japonijoje buvo įtraukta iki šiol neišleista daina „Oh, Star“.
12,7×108 mm
12,7×108 mm šoviniai naudojami prieš įvairius taikinius, tinka naikinti nešarvuotam transportui, pramušti lengvai šarvuotos technikos šarvuotei, pažeisti rimtai šarvuotos technikos, pvz., tankų, išorinę pagalbinę įrangą (pvz., prožektoriai, radarai, stebėjimo įrangos išoriniai blokai, variklių dangčiai ir pan.). Šarvamušės šio kalibro kulkos pramuša apie 25 mm šarvą. Paprastos apvalkalinės kulkos šarvuose palieka tik nežymias įdubas. Pvz., visos Suomijos kariuomenės šakos naudoja 12,7 mm kalibro NSV Utios kulkosvaidį daugiausia kaip priešlėktuvinį ginklą.
Aktau
Istorija
Miesto pavadinimas Aktau išvertus iš kazachų kalbos reiškia „Baltasis kalnas“. Taip jis pavadintas dėl prie Kaspijos esančių šlaitų ir klifų.
12,7×108 mm
Istorija
1938 m. šovinys buvo modernizuotas, jam buvo sukurti dar keli kulkų variantai:
All We Know Is Falling
Dainų sąrašas
Visų dainų autorė Hayley Williams, išskyrus, kur pažymėta; muzika sukurta Williams ir Josh Farro, išskyrus, kur pažymėta.
12,7×108 mm
Charakteristikos
450px 1 kulkos tipas: 2 kulkos tipas: Bandant šias kulkas naudotas 1070 mm ilgio vamzdis.
Aktau
Transportas
Aktau turi Tarptautinį oro uostą, geležinkelio stotį ir gerą jūrų uostą. Autobusai ir taksi yra pagrindiniai miesto susisiekimo priemonės.
Česlovas Kudaba
Česlovas Kudaba (1934 m. liepos 24 d. Kobylnikas, dab. Naročius, Baltarusija – 1993 m. vasario 19 d. Vilniuje) – Lietuvos geografas, gamtininkas, politinis veikėjas, signataras.
Aktau
Geografija ir klimatas
Aktau yra pietvakarinėje Kazachstano dalyje, prie rytinės Kaspijos pakrantės, centrinėje Mangyšlako pusiasalio dalyje. Aktau turi akmenuotus šlaitus ir smėlėtus paplūdimius prie Kaspijos.
Česlovas Kudaba
Biografija
1940 m. šeima persikėlė į Vaiciekavą (Ignalinos rajonas). 1942–1950 m. mokėsi Tverečiaus progimnazijoje. Nuo 1950 m. mokslą tęsė Švenčionių pedagoginėje mokykloje, ją baigė 1954 m., perkeltą į Švenčionėlius ir pavadintą Mokytojų seminarija. 1954 m. pradėjo geografijos studijas Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultete. Jau studijuodamas domėjosi ne vien geografija, bet ir kitais mokslais, ypač istorija, etnografija, sociologija, mokslo istorija, gamtinės aplinkos naudojimu ir apsauga. miniatiūra|200px|left|Atminimo lenta Švenčionėliuose, prie [[Švenčionėlių Mindaugo gimnazija|Mindaugo gimnazijos]]
Aktau
Geografija ir klimatas
Miesto klimatas yra žemyninis, su sausomis vasaromis ir vėsokomis žiemomis. Vidutinė sausio temperatūra yra -4 °C, vidutinė liepos temperatūra siekia +27 °C.
All We Know Is Falling
Kūrybinė grupė
Paramore
Česlovas Kudaba
Biografija
1964 m. apgynė geografijos mokslų kandidato disertaciją. 1964–1968 m. VU Gamtos mokslų fakulteto dekanas, 1967 m. docentas. 1972 m. apgynė geografijos mokslų daktaro disertaciją. 1974 m. suteiktas profesoriaus vardas. 1978–1986 m. VU Hidrologijos ir klimatologijos katedros, 1986–1990 m. Bendrosios geografijos ir kartografijos katedros vedėjas, 1986–1993 m. Inžinerinės fotogrametrijos ir Kartografijos laboratorijų mokslinis vadovas. Nuo 1986 m. vadovavo sudarant Lietuvos atlasą, vyriausias mokslinis redaktorius.
Aktau
Geografija ir klimatas
Vidutinė poilsio sezono, kuris tęsiasi nuo gegužės iki rugsėjo, temperatūra būna +21 °C.
Česlovas Kudaba
Biografija
Palaidotas Vilniaus Karveliškių kapinėse.
Aktau
Aktau miesto projektas
Nuo 2007 metų Kazachstano prezidentas Nursultanas Nazarbajevas davė pradžią projektui Aktau miestas dėl turizmo plėtros ir investicijų pritraukimo. Visiškai naujas miestas išdygs į šiaurvakarius nuo Aktau dabartinės vietos. 4 mln. m² reidencijų ir verslo pastatų bus pastatyti. Architektūrinis stilius bus panašus kaip JAE.
All We Know Is Falling
Kūrybinė grupė
Kiti muzikantai
Česlovas Kudaba
Mokslinė veikla
Tyrė Lietuvos reljefą. Išnagrinėjo ledyno pakraštinių darinių morfologinę sudėtį, skulptūrines makroformas, kampinius moreninius masyvus ir dubumines glaciodepresijas, iškėlė naują ledyninės kilmės dubaklonių (rinų) susidarymo koncepciją. Jo atlikti Lietuvos aukštumų tyrimai atskleidė teritorijos nuledėjimo etapus, paleogeomorfologiją. Pagrindinis jo darbas – 1:200 000 mastelio kraštinių ledyninių darinių žemėlapis, sudarytas remiantis topografinių žemėlapių izohipsėmis. Daug dėmesio skyrė moreninių aukštumų reljefo morfogenetiniam tipizavimui ir ledyno pakraščio akumuliacinių darinių morfogenezės schematizavimui. Nustatė pagrindines apledėjimo stadijų ir fazių ribas Lietuvoje. Jį galima vadinti morfoevoliucinio glacigeninio reljefo Lietuvoje tyrimo pradininku, šios teorijos pagrindėju ir kūrėju.
All We Know Is Falling
Kūrybinė grupė
Gamyba
Česlovas Kudaba
Visuomeninė ir politinė veikla
thumb|[[Gotlando komunikatas]] Daug dėmesio skyrė svarbiems aplinkosaugos, kultūros ir švietimo klausimams. Nuo 1968 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys, aktyvus Lietuvos ir Vilniaus gamtos apsaugos, kraštotyros draugijų tarybų narys, Mažvydo knygos bičiulių draugijos vadovas. 1983–1987 m. „Žinijos“ draugijos Mokslų apie Žemę tarybos pirmininkas. 1987–1990 m. Lietuvos kultūros fondo įkūrėjas ir valdybos pirmininkas, 1990–1993 m. Atviros Lietuvos fondo valdybos pirmininkas, Stepono Kairio fondo vadybos narys.
1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės, 1988–1990 m. Sąjūdžio Seimo tarybos narys. 1988 m. Gotlando komunikato signataras. 1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo deputatas, Kovo 11 d. Akto signataras.
Bibliografija
Straipsniai:
Įvertinimas
thumb|190px|Paminklinė lenta ant [[Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetas|VU Gamtos mokslų fakulteto centrinio korpuso]]
Atminimo įamžinimas
Jo vardu pavadinta:
Mykolas Leonaitis
Mykolas Leonaitis (iki 1939 m. Mykolas Leončikas, 1904 m. kovo 25 d. Juodeliškės kaime, Seinų apskritis – 1948 m. kovo 29 d. Visloche, prie Heidelbergo, Vokietija) – Lietuvos karo lakūnas, aviacijos kapitonas.
Šv. Motiejaus kyšulys
thumb|250px|Abatija ir švyturys kyšulyje
'''Šv. Motiejaus kyšulys''' – kyšulys vakarų Prancūzijoje, kuriuo užsibaigia Bretanės pusiasalis. Yra Finistero departamente, Plugonveleno komunoje. Į jūrą leidžiasi 20 m aukščio klifais.
Kyšulyje stovi 56 m aukščio švyturys, pastatytas 1835 m., signalinis bokštas, Žemės krašto Šv. Motiejaus abatijos, pastatytos VI a., liekanos bei paminklas žuvusiems prancūzų jūrininkams.
Mykolas Leonaitis
Biografija
Mokėsi Juodeliškių pradinėje mokykloje, vėliau Seinų „Žiburio" gimnazijoje. Įstojo į Kauno karo mokyklą, kurią 1925 m. baigė leitenanto laipsniu. Paskirtas tarnauti į Devintasis pėstininkų Lietuvos kunigaikščio Vytenio pulką, 1926 m. perkeltas į Karo aviacijos Mokomąją eskadrilę. 1927 m. baigė Aukštuosius karininkų didžiojo Lietuvos kunigaikščio Vytauto kursus.
1932 m. skrisdamas patyrė avariją, buvo sužeistas. Pasveikęs perkeltas į Zoknių aerodromą, tarnavo 4-ojoje eskadrilėje. Štabe ėjo skyriaus viršininko, vėliau žvalgybos karininko pareigas. 1940 m. rugpjūčio 25 d. išleistas į atsargą. Slapstėsi nuo galimo suėmimo Linksmakalnyje. Antrojo pasaulinio karo metais partizanavo, vėliau dirbo fabriko vedėju Kaune. 1944 m. su šeima pasitraukė į Vokietiją.
Zeliona Gura
Miesto teisės Zeliona Gurai suteiktos 1323 m.
Geografija
Zeliona Gura yra vakarų Lenkijoje, Odros upės slėnio šlaite, kur upė kerta Val Zeliona Góra – kalvų liniją, kuri yra gamtos paminklas (yra apledėjimo pėdsakų).
Pramonė
Mieste išvystyta mašinų, tekstilės, maisto pramonė. Yra universitetas. Vyksta pramoginių dainų festivaliai.
Smurto siaubo filmas
Smurto siaubo filmas (angl. slasher) – siaubo filmų žanras, kurio pagrindinis veiksmas sukasi apie žudiką psichopatą, tykantį savo aukų, jas persekiojantį ir žudantį smurtiniu būdu. Vienu žymiausiu tokio tipo filmu laikomas „Klyksmas“.
Kwartalnik Litewski
Kwartalnik Litewski  – trimėnesis žurnalas, ėjęs 1910 m. Peterburge, 1911 m. Vilniuje lenkų kalba.
Istorija
Rašė Lietuvos, Baltarusijos ir Latvijos istorijos, kraštotyros ir etnografijos klausimais. Vilniuje žurnalas buvo leidžiamas pavadinimu „Litwa i Ruś“. Redaktorius ir leidėjas Janas Konradas Obstas. Išėjo 5 tomai.
Investicinė bankininkystė
Investicinė bankininkystė  – paprastai apima tarpininkavimą tarp vertybinius popierius išleidžiančių įmonių ir investuotojų. Baltijos rinkoje pagrindinės investicinės bankininkystės paslaugos yra viešas ir neviešas vertybinių popierių platinimas pirminėje rinkoje, konsultavimas įmonių įsigijimo ir susijungimo, įmonių finansų klausimais.
Tradicinės investicinių bankų veiklos sritys
Tradicinės investicinių bankų veiklos sritys:
NVS vėliava
thumb|right|200px|NVS vėliava Nepriklausomų valstybių sandraugos vėliava (rus. Флаг Содружества Независимых Государств) buvo įteisinta 1992 m. Vėliavos centre yra saulė mėlyname fone. Vėliavos dizainas simbolizuoja sandraugos narių lygybę, vienybę, taiką ir stabilumą.
Investicinė bankininkystė
Tradicinės investicinių bankų veiklos sritys
Finansinis konsultavimas, įmonių finansai
Vertybinių popierių platinimas
Prekyba vertybiniais popieriais, investicijos Turto valdymas
Pelkinis skiautalūpis
Pelkinis skiautalūpis (Epipactis palustris) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas. Aukštis 20-50 cm. Šakniastiebis šliaužiantis, su palaipomis. Lapai pailgai kiaušiniški ar lancetiški. Žiedai dideli, nusvirę. Pats žiedynas maždaug 5-15 cm ilgio. Žydi birželio – liepos mėn.
Auga pelkėtose pievose, pelkėtuose krūmuose ir miškuose. Augalas paplitęs visoje respublikoje, tačiau apyretis. thumb|left|210px|Pelkinis skiautalūpis
Investicinė bankininkystė
2008 m. finansų krizė
Įsisiūbavusi finansų krizė nupūtė visus stambiausius JAV investicinius bankus: „Goldman Sachs“, „Lehman Brothers“, „Merrill Lynch“, „Bear Stearns“, „Morgan Stanley“. „Bear Stearns“ ir „Merrill Lynch“ buvo nupirkti „JP Morgan Chase“ ir „Bank of America“ komercinių bankų, „Morgan Stanley“ ir „Goldman Sachs“ – paskubėjo pasiversti į paprastus Federalinio rezervų banko kontroliuojamus bankus, idant gautų laisvą priėjimą prie 90 dienų trumpalaikių jo paskolų. O liūdniausia bankroto dalia teko „Lehman Brothers“ bankui.
Lietuvoje
Investicinė bankininkystė Lietuvoje šiuo metu dar tik vystosi, kadangi palyginti menkai yra paplitusi investavimo kultūra, nemažai lėšų vis dar laikoma ne kredito įstaigose, šiose laikomos indėlių forma, laikantis konservatyvaus pinigų investavimo požiūrio. Investicinė bankininkystė ir jos plėtra skatina specializuotų kredito įstaigų atsiradimą. Pavyzdžiui, tokių kaip investicinis bankas, investicijų bendrovė bei kt. Tai Lietuvoje yra palyginti nauja netgi ir bankų veiklos kryptis. Lietuvoje investicinių bankų paslaugas teikia Finansų maklerio įmonės.
Didžiausi bankai
thumb|200px|Buvusi „[[Lehman Brothers“ būstinė Niujorke. Didžiausias bankrotas istorijoje – investicinio banko „Lehman Brothers“ griūtis.]]
Didžiausi investiciniai bankai pasaulyje, pagal „Financial Times“ duomenis:
Investicinės bankininkystės mokesčiai gauti už išduotas sindikuotas paskolas, atliktus įmonių susijungimo ir įsigijimo sandorius bei viešai išplatintas akcijų ir obligacijų emisijas.
Kūryba ir kritika
Kūryba ir kritika – iliustruotas laikraščio „Vilniaus žodis“ priedas, leistas 1937 m. kovo mėn. – 1939 m. gegužės mėn. Vilniuje.
Istorija
Ėjo kartą per mėnesį. Leido Jonas Latvys, vėliau Vincas Žilėnas. Spausdino spaustuvė „Zorza“ Vilniuje. Išėjo 19 numerių.
Nagrinėjo lietuvių bei lenkų ir gudų literatūros, meno raidos savitumus, jų sąsajas.
Bendradarbiavo Petras Babickas, Teodoras Buinickis, Vaclovas Biržiška, Kazys Boruta, Petras Cvirka, Jokūbas Dagys, Vladas Drėma, Kazys Inčiūra, Kazys Jakubėnas, Juozas Kėkštas, Vincas Kemežys, Kostas Korsakas, Ona Miciūtė, Fabijonas Neveravičius, Vladimiras Sakavičius, Jonas Šimkus, Ksaveras Sakalauskas-Vanagėlis, Albinas Žukauskas ir kt.
Redagavo Jonas Latvys, A. Krinickas, Jeronimas Cicėnas.
Indinis pilkasis ragasnapis
Indinis pilkasis ragasnapis (Ocyceros birostris) – ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukštis.
Paplitęs Indijoje miškingose vietose. Dažniausiai laikosi poromis. Plunksnų danga pilka, kaklas šviesiai pilkas ar nešvariai baltas. Lizdą įsirengia medžių drevėse. Patelė pasilieka drevėje, ją užlipdo moliu ir palieka tik nedidelę angelę, pro kurią patinas atneša jai ir išsiritusiems jaunikliams maisto.
Minta vaisiais, ypač figmedžio, retkarčiais lesa smulkius vazbdžius, driežus, mažas gyvates.
Devil Sold His Soul
Devil Sold His Soul – hardcore ir metalu pasižyminti progresyvaus roko/ambient grupė iš Anlglijos. Jie šiuo metu yra išleidę pirmąjį pilnos trukmės studijinį albumą „A Fragile Hope“, o keleri metai prieš tai koncertuodavo pristatinėdami nemažos sėkmės sulaukusį debiutinį EP „Darkness Prevails“.
Lukošiūnai (Utena)
Lukošiūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 12 km nuo Spitrėnų.
Lietuvos kvartetas
Lietuvos kvartetas – Lietuvos nacionalinės filharmonijos styginių kvartetas, veikęs 1945–1996 m. Vilniuje.
Istorija
Vienas Lietuvos kamerinės muzikos, styginių kvartetų festivalių iniciatorių ir dalyvių. Koncertavo užsienio šalyse, dalyvavo tarpt, festivaliuose. Repertuarą sudarė įvairių epochų ir stilių užsienio, lietuvių kompozitorių kūriniai. Koncertuose dalyvavo dainininkas Virgilijus Noreika, pianistai Stasys Vainiūnas, Jakovas Ginzburgas, Mariam Azizbekova, Tatjana Nikolajeva, klarnetininkai Juozas Jasenka, Algirdas Budrys, fagotininkai Vladas Kairys, Juozas Slankauskas, kontrabosininkai Antanas Masaitis, Kajetonas Leipus, Zigmas Žukas, valtornininkai Alfonsas Baužinskas, Alfredas Račkauskas ir kiti.
Muzikantai
I smuikas:
II smuikas:
Altas:
Violončelė:
Makedonijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Bronius Kazys Balutis
Bronius Kazys Balutis (1880 m. sausio 5 d. Seirijai, Rusijos imperija – 1967 m. gruodžio 30 d. Londonas) – Lietuvos diplomatas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1920 m. grįžo į Lietuvą. 1920 m. kovo – lapkričio mėn. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos (URM) Politikos departamento direktorius. Vadovavo Lietuvos delegacijai derybose su Lenkija Kalvarijoje ir Suvalkuose, pasirašė Suvalkų sutartį. 1920–1921 m. URM viceministras, 1921–1927 m. Vakarų ir Politikos departamentų direktorius, 1927 m. URM generalinis sekretorius. Nepritarė 1926 m. gruodžio 27 d. valstybės perversmui, atsisakė vykdyti perversmo organizatorių reikalavimą perimti vadovavimą užsienio reikalų ministerijai.
1928–1934 m. Lietuvos nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras JAV, nuo 1934 m. Olandijoje ir Didžiojoje Britanijoje (iki mirties, nes Didžioji Britanija nepripažino Lietuvos inkorporavimo į TSRS). 1940 m. liepos 25 d. Didžiosios Britanijos vyriausybei įteikė notą dėl TSRS įvykdytos Lietuvos aneksijos. 1940 m. liepos 26 d. vadinamoji Liaudies vyriausybė iš jo atėmė pilietybę, uždraudė grįžti į Lietuvą, konfiskavo jo turtą. Diplomatinėmis priemonėmis gynė Lietuvos aukso atsargas Didžiojoje Britanijoje, stengėsi išsaugoti Lietuvos pasiuntinybę Londone, tarpininkavo tarp VLIK ir diplomatinės tarnybos derinant politinius veiksmus. Aktyviai dalyvavo Jungtinės Karalystės lietuvių bendruomenės veikloje.
Dugnai (Kelmė)
Dugnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kiaunorių.
Lenkijos–Lietuvos valstybinė siena
Lietuvos-Lenkijos valstybinė siena – valstybės siena tarp Lietuvos Respublikos ir Lenkijos. Oficialiai sienos linija pradėjo veikti nuo 1991 m. rugsėjo 6 d.
Sienos linija
Valstybės siena prasidedanti Lietuvos, Baltarusijos ir Lenkijos trijų valstybių sienų sankirtoje eina Seinos upe į šiaurę, į rytus nuo Berzyko kaimo, eina pro Galadusio ežerą, toliau eina į šiaurės rytus, kur kerta Šešupės upę ir galiausiai netoli Vižainio kaimo pasiekia Lietuvos, Rusijos (Karaliaučiaus krašto) ir Lenkijos trijų valstybių sankirtą.
Istorija
thumb|right|200px|[[1919 m. gruodį Antantės valstybių siūlyta Lenkijai rytinė siena vadinama Kerzono linija]]
thumb|left|200px|Lenkijos okupuotos Lietuvos teritorijos miniatiūra|Siena prie [[Lazdijai|Lazdijų]] 1920 m. liepos 12 d. buvo pasirašyta Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartis, kuria buvo pripažintas Lietuvos suverenitetas ir visiškas atsiskyrimas nuo Rusijos su sostine Vilniumi bei rytinėmis etninėmis žemėmis į kurias įėjo ir Gardinas. Siena buvo nustatyta, pradedant Dauguvos upe per Malodečną iki Bebro upės už Gardino. Taip pat nuspręsta kad valstybės sienos tarp Lietuvos ir Lenkijos nustatymas, tai jų abiejų reikalas. Prėjus trims dienoms po sutarties pasirašymo – liepos 15 d. Lietuvos kariuomenė įžygiavo į Vilnių, kurį jau buvo apleidusi eilinį kartą ten įsibrovusi Lenkijos kariuomenė. Ji, beje, vykdė Antantės valstybių sprendimą iki liepos 10 d. grąžinti Vilnių ir rytines žemes Lietuvai, atsitraukiant už Kerzono linijos. Lietuvių daliniai Vilniuje rado Raudonąją armiją, kuri pasikeitus karo sėkmei vijosi lenkus. Diplomatiniais kanalais buvo susitarta, kad Raudonoji armija trimis etapais perleis Vilniaus kraštą. 1920 m. rugpjūčio 6 d. Lietuvos Steigiamasis Seimas ratifikavo Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį, tačiau per keletą sunkių tik ką po 200 okupacijos metų atgavusiai valstybingumą Lietuvai nepavyko įsitvirtinti Rytų Lietuvoje ne tik de jure, bet ir de facto. Vilniuje tebuvo trys Lietuvos kariuomenės batalionai. Raudonoji armija iš Vilniaus pasitraukė tik rugpjūčio 26 d., kada Lenkija savo ruožtu perėjo į kontrpuolimą prieš Raudonąją armiją. Tą pačią rugpjūčio 26 d. į Kauną atvyko lenkų derybininkų delegacija. Lietuva ir Lenkija ėmėsi sunkių derybų dėl Lietuvos ir Lenkijos tarpvalstybinių santykių. Deryboms nesisekant, prasidėjo susidūrimai tarp Lenkijos ir Lietuvos kariuomenių Suvalkijoje, kai lenkai įvykdė Seinų sukilimą, kurio metu užpuolė Lietuvos kariuomenės dalinius ir valdžios atstovus Suvalkų ir Seinų miestų apylinkėse. Tautų Sąjungos karinės kontrolės komisijos, atvykusios į susidūrimų vietą spaudimu, nutrūkusios derybos buvo vėl atnaujintos ir baigėsi Suvalkų sutartimi.
Pirmasis pasaulinis karas
thumb|300px|Karo eiga – [[Sąjungininkai (Pirmasis pasaulinis karas)|Sąjungininkų teritorijos (tamsiai žalia) ir kolonijos bei okupuotos teritorijos (šviesiai žalia), Centrinių valstybių teritorijos (oranžinė) ir kolonijos bei okupuotos teritorijos (geltona)]] thumb|Ipras thumb|Ipras, 1917 m. Po mūšio. Chateau miško likučiai
Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga
Istorija
Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga įkurta 1953 m. per IV Australijos lietuvių sporto šventę Džilonge L. Baltrūno iniciatyva. Lietuvių sporto klubai Australijoje ėmė kurtis 1949 m. 1950 m. Melburne surengta I Australijos lietuvių sporto šventė. 1988 m. gruodžio 26–31 d. Adelaidėje sąjunga surengė IV pasaulio lietuvių sporto šventę. Nuo 1990 m. Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga įsitraukė ir į Lietuvos sportinį gyvenimą. Australijos lietuvių delegacija 2005 m. vykusiose VII pasaulio lietuvių sporto žaidynėse Vilniuje buvo viena didžiausių – 60 dalyvių. 2009 m. VIII pasaulio lietuvių sporto žaidynėse Australijai atstovavo 70 žmonių.
Lenkijos–Lietuvos valstybinė siena
Istorija
1920 m. spalio 7 d. Suvalkuose Lietuvos ir Lenkijos įgaliotosios delegacijos pasirašė Suvalkų sutartį, kuri turėjo įsigalioti spalio 10 d. Šia sutartimi nustatyta demarkacijos linija, kuria didelė dalis Vilniaus krašto pripažinta Lietuvai, taip pat susitarta dėl karo veiksmų nutraukimo, numatyta apsikeitimo karo belaisviais tvarka. Paties Vilniaus miesto priklausomybės klausimas sutartyje nebuvo sprendžiamas. Sutartimi Vilniaus krašto dalis į pietus nuo Varėnos – Eišiškių linijos (taip pat ir Varėnos geležinkelio stotis) atiteko Lenkijai. Lenkija įsipareigojo per Varėną praleisti iš Alytaus į Vilnių vykstančius Lietuvos traukinius. Demarkacijos linija nustatyta tik iki Bastūnų, nuo Bastūnų geležinkelio stoties tolimesnis demarkacijos linijos pravedimas turėjo būti sprendžiamas išstūmus Raudonąją armiją. Lenkijai atitekus Varėnos geležinkelio stočiai, Lietuva nebegalėjo atsiųsti greito pastiprinimo į Vilnių iš Suvalkų fronto. Lenkija sutartį pasirašė tik dėl didelio Tautų Sąjungos spaudimo. Tiesioginiu J. Pilsudskio nurodymu 1920 m. spalio 9 d., karinį išsilavinimą gavęs carinės Rusijos armijoje Liucjanas Želigovskis su lenkų karių rinktine, grubiai paminant tarptautinę teisę, imitavęs Vilniaus krašto gyventojų maištą, apėjęs demarkacinę liniją, staigiu puolimu užėmė Vilnių, kuriame tebuvo trys Lietuvos kariuomenės batalionai. Po šio užgrobimo lenkai įkurė vadinamąją Vidurio Lietuvos valstybę. Jauna Lietuvos valstybė tarp abiejų sutarčių pasirašymo 'de facto' nesugebėjo įsitvirtinti Vilniaus krašte, tačiau sustabdė Želigovskio „maištininkų“ veržimąsi į Lietuvą, Lietuvos kariuomenei laimėjus kautynes prie Giedraičių ir Širvintų. Tolesnius karo veiksmus sustabdė Tautų Sąjunga, įtikinusi, kad konfliktą reikia spręsti derybomis. Tačiau jos Vilniaus problemos neišsprendė. 1922 m. Vidurio Lietuva buvo prijungta prie Lenkijos. Lietuvos sostinė ir etninė Rytų Lietuvos teritorija išbuvo lenkų valdžioje iki 1939 m. rugsėjo. Iki tada ten vyko polonizacijos – priverstinio lenkinimo procesai.
Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga
Struktūra
Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjunga vienija devynis Australijos lietuvių sporto klubus (2001 m.). Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjungos valdyba renkama 2 metams.
Valdybos pirmininkai
Vladas Daudaras, Leonas Baltrūnas, M. Katilius, S. Urnevičius, Jurgis Vytenis Jonavičius, A. Bladzevičius, Vincas Binkis, Petras Pilka, J. Tamošiūnas, V. Marcinkevičius, Antanas Laukaitis, R. Ragauskas, Stasys Šutas, R. Mickus, Jeronimas Belkus.
Lenkijos–Lietuvos valstybinė siena
Istorija
Šis dabartinės sienos ruožas buvo tose pačiose ribose kaip ir tarpukario laikotarpiu 1920 m. – 1939 m. Sienos ilgis buvo 541 km. Ši sienos ruožo dalis nuo Seinos upės iki netoli Vižainio esančios vietovės 1945–1991 m. buvo ir Lietuvos TSR-komunistinės Lenkijos siena. 1991 m. sienos kontrolės punktai tapo TSRS pajėgų antpuolių taikiniu.
Opoka
thumb|right|300px|Opoka Opoka (išvertus iš lenkų kalbos uola, akmenuota dirva) – nuosėdinė silicitinė uoliena. Susideda daugiausia iš labai smulkių opalo grūdelių. Būna klastinio kvarco, feldšpato, glaukonito, molio dalelių, organizmų (radioliarijų, diatomėjų, pinčių) griaučių liekanų. Stuktūra smulkiagrūdė. Tekstūra vientisa, sluoksniuota. Spalva nuo šviesiai pilkos iki tamsiai pilkos, beveik juoda. Poringa. Naudojama kaip adsorbentas ir aktyvus mineralinis priedas; iš opokos gaminamos statybinės medžiagos. Opokos kilmė neaiški (manoma kad biogeninė ar chemogeninė). Opoka slūgso kreidos ir paleogeno sistemų nuogulose. Lietuvoje kreidos sistemos opoka yra Šilutės rajone (Stoniškių-Žemaitkiemio telkinyje), paleogeno – pietų Lietuvoje daugiau kaip 100 m gylyje.
Opoka gail būti naudojama kaip priedas cemento gamyboje, garso izoliacijai gaminti. Taip pat naudojama cheminiams teršalams absorbuoti.
Balčiūnaitė
Balčiūnaitė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Balčiūnienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Balčiūnas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pirmasis pasaulinis karas
Pirmasis pasaulinis karas (iki Antrojo pasaulinio karo vadintas Didžiuoju karu, arba Didžkariu) – vienas iš pasaulinių karų, vykęs 1914 m. liepos 28 d. – 1918 m. lapkričio 11 d. daugiausia Europoje (taip pat Artimuosiuose Rytuose, Afrikoje ir Rytų Azijoje), kurio metu mobilizuota buvo 70 mln. karių, iš jų 60 – europiečių. Skaičiuojama, kad karas tiesiogiai pareikalavo 9 mln. kariavusiųjų ir 7 mln. civilių žūčių. Dar tarp 50 ir 100 milijonų buvo nužudyti kelių genocidų metu ar mirė dėl gripo epidemijos 1918-aisiais, kuriam karas buvo lemtingas faktorius. Karinius nuostolius padidino technologiniai ir pramoniniai pokyčiai bei užsitęsęs pozicinis karas. Tai buvo vienas kruviniausių konfliktų žmonijos istorijoje, sukėlęs didelių politinių pokyčių, tarp kurių – 1917–1923 m. revoliucijos, vykusios daugelyje į karą įsitraukusių šalių. Neišspręsti ginčai ir priešiškumas karinio konflikto pabaigoje lėmė Antrojo pasaulinio karo kilimą 20 m. vėliau.
Iki 1914 m. Europos jėgos buvo pasidalinusios į dvi koalicijas: Antantę, į kurią įėjo Prancūzija, Rusija ir Britanija, bei Trilypę Sąjungą, kurią sudarė Vokietija, Austrija-Vengrija ir Italija. Trilypė Sąjunga pradžioje buvusi gynybinė, leidusi Italijai neįsivelti į karą 1914 m., o daug sąlygų abiejose sutartyse buvo neformalios ir viena kitai prieštaraujančios. Pavyzdžiui, Italija atnaujino Trilypę sąjungą 1902 m., tačiau slapta susitarė su Prancūzija išlikti neutralia, jei šią užpultų Vokietija. Karui plėtojantis Antantė priėmė Italiją, Japoniją ir galų gale JAV, taip suformuodama Sąjungininkų stovyklą. Tuo tarpu Osmanų imperija ir Bulgarija prisijungė prie Vokietijos ir Austrijos bei įkūrė Centrinių valstybių sąjungą.
Tarp 1908 ir 1914 m. Balkanuose vyko destabilizaciniai procesai tiek dėl silpstančios Osmanų imperijos, tiek dėl 1912–1913 m. vykusių Balkanų karų ir varžybų tarp Rusijos bei Austrijos-Vengrijos. 1914 m. birželio 28 d. Bosnijos serbas jugoslavų nacionalistas Gavrilas Principas Sarajeve nužudė Austrijos-Vengrijos sosto įpėdinį erchercogą Pranciškų Ferdinandą, taip sukeldamas Liepos krizę. Liepos 23 d. Austrija-Vengrija paskelbė ultimatumą Serbijai, į sąjungas greitai įtraukdama visas didžiąsias Europos galybes bei jų kolonijines imperijas ir konfliktas greitai išplito po pasaulį.
Dabartinis karo pavadinimas istoriografijoje įsitvirtino tik prasidėjus Antrajam pasauliniam karui 1939 m. ir pakeitė iki tol Tarpukariu vartotą Didžiojo karo terminą.
Bendra apžvalga
Iš pradžių karas prasidėjo tarp Centrinio bloko imperijų – Vokietijos bei Austrijos-Vengrijos – iš vienos pusės ir Antantės valstybių – Prancūzijos, D. Britanijos, Rusijos bei Serbijos iš kitos pusės. Abi pusės planavo trumpą manevrinį karą. Prieš savo norą karo auka tapo Belgija, į kurią pagal Šlyfeno planą (Schlieffenplan) įsiveržė Vokietija, nepaisydama šios šalies neutraliteto. Karo metu į Vidurio Europos imperijų pusę stojo Osmanų imperija ir Bulgarija, o į Antantės pusę – Italija, Japonija, Portugalija, Rumunija bei JAV. Iki karo pabaigos į jį įsitraukė 25 valstybės ir jų kolonijos, kuriose iš viso gyveno 1,35 milijardai žmonių, t. y. apie 1/4 tuometinio pasaulio gyventojų.
Pirmajame pasauliniame kare pirmą kartą plačiai pradėta naudoti technika (šarvuočiai, lėktuvai ir orlaiviai) bei nuodingosios dujos, tačiau tai mažai tepaveikė padėtį frontuose, kuriems buvo būdingas pozicinis karas. Tokiuose mūšių laukuose, kaip prie Verdeno ir Flandrijoje, žuvo milijonai kareivių, nors tai visiškai neturėjo esminės įtakos karinei padėčiai. Karo metu pirmą kartą vykdyti pirmieji civilių bombardavimai iš oro.
Dėl šio karo žlugo keturios Europos šalių dinastijos – Osmanai, Romanovai, Habsburgai ir Hohencolernai, pasikeitė pasaulio jėgų santykis – iškilo Jungtinės Amerikos Valstijos. Karas radikaliai pakeitė iki tol nusistovėjusią pasaulio tvarką ir sužlugdė paskutiniąsias Europos absoliutines monarchijas. Pirmasis pasaulinis karas prisidėjo prie Rusijos revoliucijos sėkmės, o Vokietijos pralaimėjimas ir nesugebėjimas išspręsti prieštaravimų, kurie sukėlė Pirmąjį pasaulinį karą, vėliau sudarė pagrindą nacizmo įsigalėjimui ir Antrajam pasauliniam karui 1939 m.
Karo tikslai
thumb|left|240px|Kariniai aljansai 1914 m. Vokietija, Austrija-Vengrija ir Italija 1882 m. sudarė Trilypę Sąjungą. Kaip atsvara jai, 1891–1907 m. susidarė Prancūzijos, Rusijos bei Jungtinės Karalystės karinė-politinė sąjunga Antantė. Tarp šių blokų ėmė kilti daug nesutarimų.
Vokietija XIX–XX a. sandūroje virto viena galingiausių valstybių ekonominiu ir kariniu atžvilgiu. Ji siekė perdalyti pasaulį, kuriame politinę persvarą turėjo senosios, daug kolonijų turinčios valstybės. Vokietija savo tikslus numatė vadinamojoje „Rugsėjo programoje“, kurioje skelbta, kad „pagrindinis Vokietijos karo tikslas – taikos Rytuose ir Vakaruose garantavimas“. Šiam tikslui pasiekti numatyta labai susilpninti Prancūziją, o Rusiją nustumti kuo toliau nuo Vokietijos sienų, palaužti jos valdymą ne rusų žemėse.
Prancūzija savo tikslus paskelbė 1914 m. spalio mėn. Juose buvo numatyta sutriuškinti Vokietijos imperiją, susigrąžinti Elzasą ir Lotaringiją.