cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plėviasparniai
Plėviasparnių biologija
Burnos organai graužiamieji su gerai išsivysčiusiomis mandibulėmis, arba lakamieji (geluoninių). Suaugėliai minta nektaru, lipčiumi, saldžiais vaisiais. Kai kurie plėviasparniai yra svarbūs žolinių ir sumedėjusių augalų kenkėjai, tačiau dauguma jų naudingi vabzdžiai, padedantys žiedams apsidulkinti. Galva judriai jungiasi su krūtine ir turi dideles daugiafacetines akis. Turi paprastas akeles bei įvairios sandaros antenas. Plėviasparnių pilvelis su krūtine jungiasi arba visu plotu (liemeniapilviai), arba stiebeliu (smaugtapilviai). Labiausiai išsivystęs vidurkrūtinis, jo tergitas užpakalinėje dalyje sudaro tam tikrą skydelį, kuris siūle atsiskiria nuo vidurkrūtinio ir priekinės dalies. Pirmasis pilvelio segmentas susijungęs su krūtine. Antrasis pas smaugtapilvius sudaro pilvelio stiebelį. Patelių pilvelio gale yra kiaušdėtis arba iš jo kilęs geluonis. Metamorfozė pilna. Lervos dažniausiai bekojės, bet gali turėti pseudopodijų ir priminti vikšrus. Lėliukės laisvosios, neretai kokonuose. Parazitinių, bendruomeninių plėviasparnių burnos organai iš dalies redukuoti. Daugeliui jų būdinga sudėtinga elgsena – sudėtingi instinktai, susiję su dauginimusi, lizdų statyba ir prieauglio priežiūra; didesni sugebėjimai įgyti sąlyginius refleksus. Nervinė veikla yra sudėtingiausia bendruomeninių vabzdžių (bičių, bendruomeninių širšių, kamanių, skruzdėlių). Atitinkamai plėviasparnių yra gerai išsivysčiusios galvos smegenys.
Biologinė ir ūkinė reikšmė
Didelė dalis plėviasparnių yra svarbūs kaip apdulkintojai. Daugelį augalų apdulkina tik plėviasparniai (ankštiniai, lūpažiedžiai, gegužraibiniai). Žmogui naudingi: bitė (neša medų, apdulkina kultūrinius augalus), vyčiai (deda kiušinius į žalingų vabzdžių kūno vidų).
Geluoniniams priklauso bitės, kamanės ir kt. Lietuvoje – apie 300 laukinių bitinių rūšių. Tai svarbūs kultūrinių ir laukinių augalų apdulkintojai. Manoma, kad bitės neša didesnę naudą kaip apdulkintojos nei medaus nešėjos.
Miškinės skruzdėlės – tai miško sanitarai. Jos naikina kenkėjus, purena miško paklotę.
Yra daug parazitoidinių rūšių, parazituojančių įvairių vabzdžių lervas. Vyčiai – stambūs vabzdžiai. Į kitų vabzdžių lervas ar vikšrus jie deda savo kiaušinius. Vystymosi pabaigoje vyčio lerva parazituojamą vikšrą sunaikina - tuo parazitoidai skiriasi nuo parazitų, kurie savo šeimininko įprastai nenužudo. Baltukų vikšrus dažnai sunaikina Apanteles genties vyčiai. Kiaušėdžiai (chalcididai, proktotrupidai ir kt.) parazituoja vabzdžių kiaušinius. Kai kurios rūšys naudojamos biologinė kovos su kenkėjais priemonė.
Dalis rūšių laikomos kenkėjais. Pjūkleliai – fitofagai. Jie nemažai žalos pridaro sodams, miškams. Agrastinis pjūklelis kartais suėda visus serbentų krūmų lapus. Kiti žalingi plėviasparniai: gumbavapsvės, vapsvelės.
Lietuvos raudonosios knygos plėviasparniai
0 (Ex) kategorija: 1 (E) kategorija 3 (R) kategorija: 4(I) kategorija:
2012 m. Europos Grand Prix
'''2012 m. Europos Grand Prix''' buvo aštuntosios 2012 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko Valensijos miesto trasoje birželio 22-24 dienomis.
Lenktynes laimėjo ispanas Fernando Alonso ir pelnė antrą pergalę šiame sezone. Trečias finišavęs vokietis Michael Schumacher tapo vyriausiu (43 metai ir 173 dienos) ant podiumo lipusiu lenktynininku po Jack Brabham pelnytos antros vietos 1970 m. Didžiojoje Britanijoje.
Nova Bordziluvka
Nova Bordziluvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Lešnos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pitėjas (mitologija)
Pitėjas graikų mitologijoje – Pelopso sūnus, Aetros tėvas. Jis buvo Troizenos karalius. Jis buvo išmintingas žmogus ir suprato Egėjo pranašystės žodžius, kai kiti jos nesuprato.
Ušuaja
Ušuaja  – miestas Argentinoje, Ugnies Žemės saloje, prie Byglio kanalo, Ugnies Žemės, Antarktidos ir Pietų Atlanto salų srities centras. Tai labiausiai nutolęs į pietus pasaulio miestas, turintis 73 541 gyventoją (2018 m.). Šiek tiek piečiau yra dar vienas miestas – Puerto Viljamsas, tačiau jame gyvena apie 2 000 gyventojų.
Istorija
thumb|left|240px|[[Pasaulio Pakraščio traukinys]] Pirmieji gyventojai prie Byglio kanalo apsigyveno maždaug prieš 10 000 metų. 1869 m. pirmieji europiečiai, apsilankę šiose apylinkėse ir įkūrę laikiną gyvenvietę, buvo britų misionieriai. Nuo 1884 m. gyvenvietė tapo nuolat gyvenama. Gyvenvietės pavadinimas Ush Wuaia indėnų jamanų k. reiškia „gili įlanka“. XX a. pirmoje pusėje Ušuaja buvo kalinių tremties vieta.
Susisiekimas
Miestas plentu ir keltu sujungtas su Patagonijos pietine dalimi. Iš tarptautinio Ušuajos aerouosto vyksta reguliarūs skrydžiai į Buenos Aires, Patagonijos ir Čilės miestus. Keltų reisai į Folklando salas, Argentinos Antarktidą.
Ekonomika
Žvejyba ir žuvies apdirbimas. Turizmas.
Lankytinos vietos
12 km į vakarus nuo miesto prasideda Ugnies Žemės nacionalinis parkas. Jame, be nuostabių kraštovaizdžių galima pamatyti ir piečiausią pasaulyje geležinkelį (8 km ilgio; dabar vežiojami tik turistai). „Pasaulio Krašto“ muziejus (Museo del Fin del Mundo). Pingvinų kolonijos Byglio kanale. Žiulio Verno aprašytas Les Éclaireurs švyturys, Byglio kanalo saloje. Cerro Castor slidinėjimo trasos taip pat yra piečiausiai esančios visame pasaulyje. Iš Ušuajos uosto vyksta kruiziniai reisai į Antarktidą.
600px|center|thumb|
Jucys
Jucys − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jucienė (ištekėjusi moteris) ir Jucytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Diferencialinė geometrija
Diferencialinė geometrija – matematikos šaka, kurioje geometrijos problemų sprendimui naudojamas diferencialinis ir integralinis skaičiavimas, tiesinės algebros metodai. Ši šaka ėmė formuotis XVIII–XIX amžiuose pradėjus nagrinėti kreives plokštumoje ir euklidinėse erdvėse. Dabar tai yra šaka, nagrinėjanti geometrines struktūras diferencijuojamose daugdarose. Diferencialinė geometrija yra glaudžiai susijusi su diferencialine topologija ir diferencialinių lygčių geometriniais aspektais.
Viena iš svarbiųjų diferencialinės geometrijos sąvokų yra kreivumas.
Mikoyan-Gurevich MiG-21
Istorija
Pagrindinis tikslas, sukurti antros kartos naikintuvą, buvo pradėtas įgyvendinti 1954 m. Mikojano ir Gurevičiaus konstruktorių biure. Viso buvo du prototipai: E-2 – su strėlinio tipo sparnais ir E-4 – su trikampio. Dėl geresnių charakteristikų pasiekiant viršgarsinį greitį buvo pasirinktas pastarasis variantas, kurio bazėje ir pagamintas MiG-21.
Modifikacijos
Taip pat pagal licenciją iki 1984 m. šiuos naikintuvus gamino Indijos bendrovė Hindustan Aeronautics, juos pavadinusi MiG-21 bis. Jų pagaminta 128. Vėliau, kiek patobulinusi pastarąjį modelį, pavadintą MiG Bison, Indijos KOP naudoja dabar. Taip pat nuspręsta, jog jis bus rikiuotėje iki 2015 m.
MiG-21 naikintuvą Kinija yra nukopijavusi ir suteikusi jam Chengdu J-7 (eksportuojamo modelio pavadinimas – F-7) vardą.
Naikintuvą yra patobulinęs ir gamina Izraelis (MiG-21-2000).
Šalys naudotojos
miniatiūra|200px|Šalys kurios naudojo (-ja) MiG-21.
Dabar naudoja
Skliausteliuose – naikintuvų kiekis. * – tikslus kiekis nežinomas.
Ginkluotė
miniatiūra|200px|MiG-21 raketų paleidimo įrenginiai. dešinėje|400px
Naikintuvui gali būti pakabinamas papildomas 450 litrų talpos kuro bakas.
Deloitte
„Deloitte“ – verslo patarėjų, audito bendrovė, vienijanti dešimtis tūkstančių profesionalų, dirbančių visame pasaulyje, teikiančių audito, mokesčių ir teisės, finansų konsultacijų, verslo konsultacijų ir rizikos valdymo paslaugas; prekės ženklas.
UAB „Deloitte Lietuva“
Lietuvoje paslaugas teikia UAB „Deloitte Lietuva“ (trumpai vadinama tiesiog „Deloitte Lietuva“), „Deloitte Central Europe Holdings Limited“ padalinys. „Deloitte Lietuva“ yra viena iš šalyje pirmaujančių organizacijų, teikiančių profesines audito, mokesčių ir teisės, finansų konsultacijų, verslo konsultacijų ir rizikos valdymo paslaugas. Lietuvoje paslaugas teikia daugiau kaip 60 šalies ir užsienio specialistų.
Max Ernst
Maksas Ernstas (, 1891 m. balandžio 2 d. Briūlyje, Vokietija – 1976 m. balandžio 1 d. Paryžiuje, Prancūzija) – vokiečių dailininkas, skulptorius, poetas, vienas žymiausių dadaizmo ir siurrealizmo atstovų.
Biografija
thumb|left|Maksas Ernstas (kairėje) ir [[Willy Brandt]] Maksas Ernstas gimė 1891 m. balandžio 2 d. Vokietijos mieste Briūlyje. Buvo antruoju iš šešių šeimos vaikų. Jo tėvas buvo griežtas katalikas, kurčnebylių mokyklos mokytojas ir tapytojas laisvalaikiu. Maksas Ernstas, pasak jo žodžių, buvo giliai paveiktas mėgstamo šeimos paukštelio mirties vaikystėje ir sesers gimimo vienu metu. Vėlesniuose M. Ernsto paveiksluose dažnas paukščio pavidalo būtybės vaizdinys. 1909 m. M. Ernstas įstojo mokytis filosofijos Bonos universitete, bet vėliau studijas metė ir atsidėjo dailei. Domėjosi psichologija ir menu, kurį kūrė mentalinių sutrikimų turintys žmonės. 1911 m. M. Ernstas susidraugavo su Augustu Make ir prisijungė prie Bonos ekspresionistinių tapytojų grupės. 1912 m. pirmą kartą buvo eksponuoti Makso Ernsto kūriniai Feldman galerijoje Kelne. Šiais metas M. Ernstas susipažino su P. Sezano, E. Munko, P. Pikaso ir V. van Gogo kūriniais parodoje Kelne. 1913 m. keliavo į Paryžių, susitiko G. Apolinerą ir R. Delonė. 1914 m. Kelne susitiko Ž. Arpą, kuris tapo ilgamečiu M. Ernsto draugu.
Pirmojo pasaulinio karo metu M. Ernstas tarnavo kariuomenėje artilerijos inžinieriumi, buvo sužeistas du kartus. 1915 m. vasarą pakeltas į karininkus ir užėmė lengvesnes pareigas štabe. Tuo metu nenutraukė tapytojo veiklos ir 1916 m. eksponavo Der Sturm („Audra“) galerijoje Berlyne. Karo pabaigoje Briuselyje M. Ernstas vedė Louise Strauss (išsiskyrė 1921 m.). Buvo paveiktas Dž. de Kiriko tapybos, 1919 m. Miunchene susitiko su P. Klė, susipažino su Ciuricho dadaistų grupės leidiniais. M. Ernstas grįžo į Kelną, sukūrė pirmuosius savo koliažus ir įsteigė trumpai gyvavusią Kelno dadaistų grupę. 1921 m. įvyko pirmoji M. Ernsto paroda Paryžiuje Sans Pareil galerijoje. 1922 m. dailininkas persikėlė į Paryžių, dalyvavo siurrealistų renginiuose su P. Eliuaru ir A. Bretonu. 1925 m. menininkas sukūrė savo pirmuosius frotažus. Jų seriją publikavo 1926 m. knygoje „Gamtos istorija“ (Histoire naturelle), bendradarbiavo su Ch. Miro kuriant scenos dekoracijas S. Diagilevo baletams. 1927 m. vedė Marie-Berthe Aurenche. 1929 m. buvo publikuotas pirmasis M. Ernsto koliažų romanas La Femme 100 têtes („Šimtas begalvių moterų“). Tais metais M. Ernstas susipažino su A. Džakomečiu, kuris tapo ilgamečiu draugu. 1930 m. M. Ernstas bendradarbiavo su Salvadoru Dali ir Lui Bunjueliu ties kino filmu „Aukso amžius“ (L'Age d'or). thumb|right|260px| Makso Ernsto skulptūros [[Briūlis|Briūlyje prie jo vardo muziejaus]] 1932 m. įvyko pirmoji M. Ernsto personalinė paroda JAV, Julien Levy galerijoje Niujorke. 1932 m. jo kūryba buvo reprezentuota dadaistų ir siurrealistų parodoje Šiuolaikinio meno muziejuje Niujorke. Po 1934 m. dailininkas pradėjo labiau dirbti skulptūros srityje. 1938 m. A. Bretono reikalavimu jis pasišalino iš siurrealistų grupės, apsigyveno su meiluže Leonora Carrington Provanso provincijos kaimo vietovėje. 1939 m. Maksas Ernstas, prasidėjus Antrajam pasauliniui karui, buvo Prancūzijoje internuotas. 1941 m. dailininkas išvyko į JAV per Ispaniją ir Portugaliją su Peggy Gugenheim, kurią vedė sekančiais metais. Su ja išsiskyrė 1943 m. ir 1946 m. vedė amerikiečių menininkę Dorothea Tanning. Tai buvo M. Ernsto ketvirtoji ir paskutinė santuoka. 1948 m. jis priėmė JAV pilietybę, P. Eliuaro pastangomis įvyko jo personalinė paroda Denise René galerijoje Paryžiuje. 1950 m. įvyko kita personalinė paroda René Drouin galerijoje. 1951 m. suorganizuota paroda jo gimtajame mieste Briūlyje, kuri patyrė fiasko.
M. Ernstas niekuomet nebuvo pasiturintis ir padėtis pasikeitė 1954 m., kai jis netikėtai buvo pasiųstas atstovauti JAV ir buvo apdovanotas Didžiuoju prizu už tapybą Venecijos bienalėje. 1955 m. M. Ernstas įsigijo nuosavybės ir apsigyveno Prancūzijoje. 1958 m. priėmė Prancūzijos pilietybę. Vėlyvaisiais gyvenimo metais dailininkas mažiau eksperimentavo, daugiau dirbo su tradicinėmis skulptūros medžiagomis. 1975 m. įvyko jo retrospektyvinė paroda Solomon R. Guggenheim muziejuje, kuri vėliau perkelta į Paryžiaus Pompidu centrą. Maksas Ernstas mirė 1976 m. balandžio 1 d. Paryžiuje, palaidotas Per Lašezo kapinėse. Briūlyje 2005 m. atidarytas jo vardo muziejus.
Senųjų Trakų Kęstučio pagrindinė mokykla
Senųjų Trakų Kęstučio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Trakų raj., Senieji Trakai, Trakų g. 66a, vykdanti ikimokyklinio, priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191817949. Steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|220px|left|Nuo aikštyno pusės
Istorija
Senųjų Trakų lietuviškos mokyklos pradžia – 1967 m., kai lenkų pagrindinėje mokykloje įkurtos lietuviškos pradinės klasės. Lietuviškos klasės veikė iki 1973 m., vėliau jos buvo panaikintos, atkurtos 1980 m., o 1991 m. įkurta lietuviška pagrindinė mokykla.
1992 m. dalis klasių perkeltos į VAF „Nesta" administracinį pastatą. 1995 m. lapkričio 8 d. Trakų rajono savivaldybės sprendimu Nr. 179 mokyklai suteiktas Ldk Kęstučio vardas. 1996 m. mokykla reorganizuota į vidurinę, po metų rajono savivaldybė nupirko mokyklai AB „Nesta“ administracinį pastatą. 2000 m. Trakų INP iniciatyva prie įvažiavimo į mokyklą pastatyta Kęstučio ir Birutės skulptūra. 2001 m. mokykla reorganizuota iš vidurinės į pagrindinę.
Enrikas Sapožnikovas
Enrikas Sapožnikovas (g. 1929 m. lapkričio 20 d. Alytuje) – Lietuvos energetikas, inžinierius elektrikas.
Biografija
1933 m. šeima persikėlė į Jiezną. 1936–1942 m. mokėsi Jiezno pradžios mokykloje, 1942–1945 m. Alytaus gimnazijoje, atsidarius Jiezno vidurinei mokyklai, perėjo į ją ir baigė 1949 m. 1954 m. baigė Kauno politechnikos instituto elektrotechnikos fakultetą. 1961 m. baigė dvimetę ekonomikos mokyklą prie Šiaulių miesto komiteto.
1954 m. rugpjūčio 2 d. Lietuvos energijos valdybos pirmininko pavaduotojo ir vyr. inžinieriaus A. Gruodžio siuntimu atvyko į Šiaulius. Rėkyvos – Bačiūnų elektrinės kadrų parengimo inžinierius, Turbinų cecho viršininko pavaduotojas, nuo 1957 m. rugsėjo 1 d. vyr. budintis inžinierius, nuo 1959 m. lapkričio 27 d. Šiluminio cecho viršininkas. 1964 m. balandžio 1 d. – 1968 m. rugpjūčio 9 d. Rėkyvos elektrinės direktorius, 1968–1985 m. Šiaulių elektros tinklų direktorius. 1961–1984 m. Šiaulių Darbo žmonių deputatų tarybos deputatas.
Algebrinė geometrija
Algebrinė geometrija – matematikos šaka, nagrinėjanti algebrinių lygčių sprendinius. Taškas priklauso algebrinei kreivei, jei jo koordinatės aprašomos kokia nors polinomine lygtimi. Tokių lygčių pavyzdžiai yra elipsės, hiperbolės, specialiosios funkcijos, ir pan.
Ši šaka prasidėjo nuo polinominių lygčių nulių tyrinėjimų. Analizėje daugiausiai naudojami komutatyviosios algebros metodai.
Istorija
Algebrinė geometrija susiformavo XIX a. iš N. H, Abelio, F. Ch. Kleino, J. H. Poincaré, B. Riemanno, K. Vejerštraso darbų.
Juozapava (Suviekas)
Juozapava – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Samanių. Išlikusi 1 sodyba.
Gegarkuniko sritis
Gegarkuniko sritis  – sritis rytų Armėnijoje, ribojasi su Azerbaidžanu. Tai 1-a pagal dydį ir 7-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Gavaras.
Geografija
Srities paviršius kalnuotas, driekiasi Gegamos kalnagūbris. Gegarkuniko teritorijoje yra didžiausias ežeras Kaukaze – Sevanas (saugomas Sevano nacionaliniame parke). Yra ir keletas mažesnių ežerų. Teka Hrazdano, Gavarageto, Masriko upės. Kalnuose yra miškų, kadagynų.
Sričiai de facto priklauso Arcvašeno eksklavas Azerbaidžane, bet buvo šios valstybės okupuotas per Karabacho karą.
Administracinis suskirstymas
Sritis padalinta į 92 bendruomenes, iš kurių 5 yra miesto ir 87 kaimo.
Miestai:
Neil Gordon Kinnock
Nilas Gordonas Kinokas (, g. 1942 m. kovo 28 d.) – žymus Didžiosios Britanijos ir Europos Sąjungos politinis veikėjas.
Biografija
Studijavo politologiją ir darbo teisę Kardifo universitete, dirbo darbininkų mokyklose.
1957 m. Leiboristų partijos (LP) narys. 1970–1995 m. Didžiosios Britanijos parlamento narys. 1974–1975 m. M. Futo asmeninis sekretorius.
1978 m. LP Nacionalinio vykdomojo komiteto narys, nuo 1980 leiboristų šešėlinio kabineto narys.
1983–1992 m. LP lyderis. Laikėsi „kietosios kairės“ pozicijų, išaugino naują politikų kartą.
1994–2004 m. Europos Komisijos transporto komisaras, nuo 1999 Komisijos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2004 m. Britų Tarybos pirmininkas.
2005 m. sausio 31 d. įvesdintas į Lordų Rūmus kaip baronas Kinokas iš Bedwellty Gvento grafystėje.
Vedęs Glenys Kinok, 1994–1999 m. Pietų Velso parlamento, nuo 1999 m. Didžiosios Britanijos parlamento narę, turi du vaikus – Stefaną ir Rachelę. Stefanas vedęs Danijos socialdemokratų partijos lyderę Helle Thorning-Schmidt.
Trumpalapis skiautalūpis
Trumpalapis skiautalūpis (Epipactis purpurata) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas, nuo 2000 m. įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Morfologiškai labai panašus į plačialapį skiautalūpį, nuo kurio skiriasi purpuriniu stiebu, žiedai su aiškia purpurine dėme žiedo viduryje.
Paplitęs Vakarų ir Vidurio Europoje. Auga bukų miškuose ir jų aikštelėse.
Dantų implantai
Dantų implantas – natūralios danties šaknies pakaitalas, titaninis varžtelis, kuris chirurginiu būdu įsukamas į žandikaulį vietoje iškritusio ar pašalinto danties šaknies. Implantai naudojami vienam, keliems ar visiems dantims atkurti. Yra daug būdų atkurti danties vainiką, tačiau tik implantai leidžia atkurti visą dantį – tiek šaknį, tiek vainiką. Jie laiko dirbtinių dantų vainikėlį ar tiltą taip, kaip šaknys laiko dantį savo vietoje. Dantų implantai padeda atkurti prarastus dantis nešlifuojant ir neapkraunant šalia esančių dantų. Implantas įsriegiamas į žandikaulio kaulą. Esant poreikiui prie jo tvirtinamas laikinas dantis ar dantys, kurie vėliau pakeičiami naujais nuolatiniais dantimis.
thumb|right|300px|Dantų implanto schema
Dantų implantų atsiradimo istorija
Šiuolaikinių titaninių dantų implantų išradėju laikomas švedų mokslininkas profesorius Per-Ingvar Brånemark. Praėjusio amžiaus šeštajame dešimtmetyje mokslininkas atrado, kad titanas, labai stiprus ir lengvas metalas, įsodintas į natūralų kaulą, gali tarnauti kaip pagrindas, keičiant natūralius dantis dirbtiniais. Žmogaus organizmas, paprastai atmetantis bet kokius svetimkūnius, priima titaną, ir šis lengvai „adaptuojasi“ žandikaulyje. Šis fenomenas buvo pavadintas osteointegracija t.y „kaulo susijungimu“. Pirmuoju pasaulyje pacientu, kuriam 1965 metais profesorius Per-Ingvar Brånemark įdėjo implantus, tapo švedas Gösta Larsson. Naujieji dantys jam tarnavo iki gyvenimo pabaigos, t.y daugiau nei 40 metų - Gösta Larsson mirė 2006 metais.
Profesoriaus Per-Ingvaro Brönemarko garbei jo išrasta implantavimo sistema, kurią gamina dantų implantų gamintoja „Nobel Biocare“, vadinama Brånemark System. Iki šių dienų ji išliko viena sėkmingiausių iš pasaulyje egzistuojančių implantavimo sistemų. 1982 metais Toronte vykusioje konferencijoje profesorius pristatė savo mokslinius tyrimus „Osteointegracija klinikinėje odontologijoje”. Šie tyrimai laikomi atskaitos tašku, kuomet buvo pripažintas ir pradėtas dantų atkūrimui plačiai taikyti dantų implantavimas. Tais pačiais metais JAV maisto ir vaistų administracija patvirtino titano naudojimą implantavimui Jungtinėse Amerikos Valstijose.
2012 metais osteointegracijos gimimo miestu vadinamame Geteborge buvo atšvęstas 60 metų osteointegracijos ir 30 metų kliniškai patvirtinto gydymo dantų implantais jubiliejus, renginyje dalyvavo pats išradėjas Per-Ingvar Brånemark ir jo komanda.
Degučių šv. Antano Paduviečio koplyčia
'''Degučių šv. Antano Paduviečio koplyčia''' – veikianti katalikų koplyčia Zarasų rajone, Degučių kaime, šalia kelio. Priklauso Zarasų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai.
Istorija
1906 m. visuomenės susirinkime nutarta įkurti parapijinį centrą ir pastatyti Degučiuose bažnytėlę. Šiam sumanymui pritarė ir Zarasų dekanas kun. Juozapas Žilinskas bei Salako klebonas kun. Antanas Kryžanauskas. Tačiau degutiškiams įgyvendinti tokius planus nepavyko, nes netikėtai sudegė medinė Salako bažnyčia. Kadangi Degučiai tuo metu priklausė Salako parapijai, šios vietovės gyventojai turėjo prisidėti prie naujos - akmeninės Salako bažnyčios statybos. Tik vėliau Degučių gyventojai vėl galėjo rūpintis savo maldos namais.
miniatiūra|240px|left|Interjeras
Sovietmečiu bažnyčia Degučiuose buvo uždaryta, jai priklausę pastatai atimti. Klebonijoje įsikūrė paštas, o bažnyčioje – Ždanovo kolūkio kultūros namai. Čia veikė ir biblioteka, vyko koncertai, buvo rodomi kino filmai.
1989-aisiais, atgimimo laikais, kunigo Algirdo Dauknio iniciatyva, dar negrąžintose patalpose buvo pradėtos aukoti mišios. 1992 m. buvusių maldos namų pastatas oficialiai grąžintas Degučių katalikų bendruomenei. Padedant Zarasų dekanatui, Degučių seniūnijai, tikintiesiems, buvusi bažnyčia suremontuota, sutvarkyta, gauta bažnytinių rūbų, liturginių indų. Nuo to laiko apeigos atliekamos reguliariai. Nuo tų metų Degučių bažnyčia toliau tvarkoma. Vidinės sienos iškaltos lentelėmis, pakeistos grindys, sutvarkyta elektros instaliacija, pakeisti langai, durys. Bažnyčioje padarytas naujas altorius, sakykla, įsigytas tabernakulis, sutvarkyta presbiterija. Pastato išorės sienos taip pat apkaltos lentelėmis, nudažytos. Bažnyčios vidus papuoštas dailininko, Degučių mokyklos pedagogo Alfonso Šeduikio darbais. Tik pusė didžiulio pastato užima bažnyčia. Kitoje pusėje įrengtos paveikslų galerija, šarvojimo salė.
Architektūra
Koplyčia įsikūrusi Pašto stoties pastatų komplekso istoriniame pastate, kuris priklausė arklių keitimo stočiai (unik. kodas ). Ji pastatyta 1836 m. pagal Vaclovo Ričelio tipinį projektą. Turi klasicizmo bruožų. Koplyčia vienos navos, viduje dekoruota medinėmis dailylentėmis, be vargonų choro.
Judickas
Judickas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Biocenozė
Biocenozė – sausumos ar vandens baseino plote gyvenančių augalų, gyvūnų ir mikroorganizmų visuma, tarp kurių susiformavę nuolatiniai tarpusavio ryšiai ir vyksta energijos ir maisto medžiagų apykaita.
Judickas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Judickienė (ištekėjusi moteris) ir Judickaitė (mergautinė pavardė).
Biocenozė
Pirmasis biocenozės terminą pavartojo vokiečių ekologas Karlas Mėbijus 1877 m.
Judickas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Italijos muzikos industrijos federacija
Italijos muzikos industrijos federacija (, FIMI) – oficiali Italijos muzikos industrijos asociacija. FIMI įkurta 1992 m. Yra IFPI narė.
FIMI kontroliuoja albumų ir singlų topus. Dėl sumažėjusių CD perkamumų FIMI į vietų konfigūravimą įtraukė ir legaliai atsisiųstus singlus bei mobiliųjų telefonų tonus nuo 2008 m.
Vartotojų kainų indeksas
Ekonomikoje vartotojų kainų indeksas (, CPI) – statistinis svorinis tam tikro nustatyto prekių ir paslaugų rinkinio (kurį vidutiniškai perka kiekvienas dirbantis miestietis) kainų įvertinimas. Šis kainų indeksas seka nustatyto prekių ir paslaugų rinkinio kainų pokyčius ir taip leidžia nustatyti infliacijos lygį.
CPI gali būti naudojamas sekti visų namų ūkio perkamų prekių ir paslaugų kainų pokyčius. Komunaliniai (vandens, gamtinių dujų tiekėjams) ir akcizo mokesčiai yra įskaičiuojami, tuo tarpu pajamų mokestis ir investicijos (akcijos, obligacijos, gyvybės draudimas ir pan.) – ne.
Bazinis CPI
Vartotojo kainų indekso variantas, kuris neapima aštuonių prekių ir paslaugų segmentų, kurių kainos yra pačios nepastoviausios. Šie segmentai sudaro apie 16 % CPI krepšelio. Tai – vaisiai, daržovės, degalai, mazutas, gamtinės dujos, paskolų palūkanos, tarpmiestinis transportas, tabako produktai. Šis indeksas taip pat neatspindi likusiems komponentams taikomų netiesioginių mokesčių pokyčių.
Baziniai metai
Infliacijos įvertinimas gali būti atliekamas keletu būdų. Pirmasis yra naudoti bazinių metų prekių ir paslaugų proporcijas (žymima „1992 metų kainomis“). Jei lietuviai, pavyzdžiui, išleido 20 % maistui, 30 % ilgalaikėms prekėms(pvz., buitinei technikai), 30 % nekilnojamam turtui ir 20 % kitiems dalykams, šios proporcijos bus naudojamos visiems kitiems metams. Tam tikrais intervalais baziniai metai yra keičiami į naujesnius.
Grandininis indeksas
Jei naudojame grandininius rodiklius, proporcijos yra keičiamos kasmet. Taigi atkreipiamas dėmesys, kad vartojimo įpročiai laikui bėgant keičiasi. Tęsiant pradėtą pavyzdį, galime sakyti, kad, tarkim, po 5 metų vartotojai ėmė išleisti tik 10 % maistui, o kitoms reikmėms – jau 30 %. Tuomet kitų prekių atpigimas mažiau įtakos baziniu metodu apskaičiuotą CPI, nei grandininiu, nes pirmajame jų svoris bus laikomas tik 20 % vietoj tikrųjų 30-ties. Tuomet bazinis rodiklis rodys didesnį kainų lygio augimą ir infliacija bus pervertinta.
Jungtinės Amerikos Valstijos
right|300px|thumb|CPI-U 1913–…
JAV Darbo departamento Darbo statistikos biuras CPI reikšmę skaičiuoja kiekvienam mėnesiui.
Aparai
Aparai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietus nuo Balninkų.
Vartotojų kainų indeksas
Jungtinės Amerikos Valstijos
CPI-U indeksas apima miesto dirbančiųjų, dvasininkų, specialistų, vadovų, technikų, individualia veikla užsiimančių, trumpalaikių, darbuotojų, bedarbių, pensininkų ir kitų, į darbo jėgą neįeinančių asmenų išlaidas. CPI-W apima tik gaunančių valandinį atlygį ir dvasininkų išlaidas. Nesenai pradėtas skaičiuoti ir grandininis vartotojų kainų indeksas C-CPI-U.
Duomenų šaltiniai
Duomenys apie skaičiavimams naudojamų produktų kainas yra renkami 87 miesto vietovėse visoje šalyje iš 23,000 mažmeninės prekybos ir paslaugų įstaigų. Duomenis apie nuomą pateikia maždaug 50,000 savininkų ar nuomininkų.
Aparai
Istorija
1911 m. minimas juodraštinėje Balninkų bažnyčios priešvedybinės apklausos knygoje.
Vartotojų kainų indeksas
Euro zona
Europos centrinis bankas (ECB) pateikia Pinigų sąjungos vartotojo kainų indeksą (MUICP). Tai svertinis visų euro zonos šalių kainų indeksų vidurkis – kas ketvirtį atnaujinamas grandininis indeksas.
Švedija
Indeksą skaičiuoja „Švedijos statistika“ .
Australija
CPI duomenis kas ketvirtį pateikia Australijos statistikos biuras.
Lietuva
CPI duomenis kas mėnesį pateikia Lietuvos statistikos departamentas.
Džahangyras
Džahangyras (, 1569 m. rugpjūčio 31 d. Fatehpur Sikri, Indija – 1627 m. spalio 28 d., palaidotas Lahore) – 1605-1627 m. Indijos Didžiųjų Mogolų imperijos valdovas.
Biografija
Kilęs iš Timūridų Didžiųjų Mogolų dinastijos. Tėvas – imperatorius Akbaras. Sūnus – imperatorius Džahanšachas.
Valdymas
Jam valdant sustiprėjo atskirų sričių separatizmas. Džahangyras kariavo su Radžputų kunigaikštėmis ir 1614 m. jas pajungė, rengė karinius žygius į Ahmadnagarą. 1613 m. leido anglų Ost Indijos bendrovei steigti Surate prekybos faktoriją, kuri tapo pradiniu Anglijos, nuo 1707 m. Didžiosios Britanijos skverbimosi į Indiją atramos punktu. Džahangyro valdymui didelę įtaką darė persų kilmės žmona Nur Džahan. Kultūros, meno globėjas. Mirė keliaudamas iš Kašmyro į Lahorą.
Pajėrubynis
Pajėrubynis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, dešiniajame Jėrubyno upelio krante, 3 km į šiaurės vakarus nuo Naujojo Obelyno. Šiaurės vakarinė kaimo dalis buvo Šilalės seniūnijoje.
Vičiuga
Vičiuga  – miestas Rusijoje, Ivanovo srityje, 30 km į pietvakarius nuo Kinešmos. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Kinešmos linijos, praeina Kovrovo–Kinešmos plentas. Mašinų gamybos, tekstilės pramonė. Yra dvi cerkvės (1908 ir 1911 m.), XX a. pr. ligoninė, rūmų kompleksas, tekstilės fabrikas, gyvenamieji namai. Veikia krašto muziejus, kultūros namai.
Istorija
Istorinė miesto dalis yra gretimame kaime – Senojoje Vičiugoje. Naujoji Vičiuga pradėjo augti aplink geležinkelio stotį. 1925 m. sujungus išsibarsčiusias dalis įkurtas Vičiugos miestas.
Rimutis Klevečka
Rimutis Klevečka (g. 1956 m. sausio 10 d., Krasnojarskas) – Lietuvos diplomatas, Nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras.
Biografija
1974 m. baigė Panevėžio J.Balčikonio vidurinę mokyklą, 1979 m. – Vilniaus universiteto Matematikos fakultetą.
1979–1990 m. buvo Elektrografijos mokslinio tyrimo instituto specialistas, vyriausias specialistas, vedantysis inžinierius, sektoriaus vadovas. 1990–1991 m. dirbo Lietuvos Pramonės ir prekybos ministerijos vyresniuoju specialistu, 1991–1993 m. Ekonomikos ministerijos vyr. specialistu, kuravo LT įmonių investicinius projektus,
1993–1994 laimėjus PHARE konkursą buvo paskirtas Ekonomikos ministerijos valstybės investicijų programų (VIP) vyriausiuoju ekonomistu. Atliko energetikos ir pramonės projektų įtraukiamų į VIP parengimą ir ekonominės naudos vertinimą.
1994–1997 m. dirbo patarėju ekonomikai Lietuvos ambasadoje Lenkijos Respublikoje.
2001–2002 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos patarėjas. 2002–2003 m. buvo Muitinės departamento direktoriaus pavaduotojas, 2003–2008 m. generalinis direktorius.
2008–2012 m. R.Klevečka buvo Lietuvos ambasadorius Slovėnijos Respublikoje.
2012–2013 m. Lietuvos Užsienio reikalų ministerijos Politikos planavimo departamento direktorius.
Nuo 2013 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos ambasadorius ypatingiems pavedimams.
Tauragės rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Tauragės rajono savivaldybės taryba – Tauragės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Viktoras Kovšovas.
Juozapava (Zarasai)
Juozapava – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Magučių.
Gvatemalos vyrų futbolo rinktinė
Gvatemalos vyrų futbolo rinktinė – Gvatemalai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Gvatemalos futbolo nacionalinė federacija (Federación Nacional de Fútbol de Guatemala). Rinktinė nė karto nedalyvavo pasaulio čempionate, bet dalyvavo 11 žemyno čempionatų (Aukso taurėje).
2016–2018 m. Gvatemalos futbolo federacija buvo suspenduota FIFA dėl to, kad šalies valdžia neleido FIFA institucijoms atlikti korupcijos tyrimo. Tuo metu rinktinei uždrausta dalyvauti varžybose.
Albertas Šimėnas
Albertas Šimėnas (g. 1950 m. vasario 17 d. Papiliuose, Anykščių rajonas) – ekonomistas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas, signataras.
Biografija
1956 m. pradėjo lankyti Antalinos pradinę mokyklą, 1967 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. 1967–1972 m. studijavo Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete, įgijo ekonomisto matematiko kvalifikaciją.
1972–1973 m. LSSR plano komiteto skaičiavimo centro ekonomistas. 1973–1984 m. Liaudies ūkio planavimo ir ekonomikos mokslinio tyrimo instituto mokslinis bendradarbis. 1981 m. ekonomikos mokslų kandidatas. 1984–1989 m. VISI Ekonomikos katedros dėstytojas, 1989 m. docentas. 1989–1990 m. LSSR MA Ekonomikos instituto Ūkio mechanizavimo skyriaus vyresnysis mokslinis bendradarbis. Paskelbė apie 60 mokslinių straipsnių ekonomikos klausimais.
1990–1992 m. Aukščiausiosios Tarybos deputatas, signataras. 1991 m. sausio 10 d. 20 val. – sausio 13 d. 5 val. LR Ministras pirmininkas. Sausio 13-osios įvykių metu su šeima slėpėsi Druskininkuose. 1993 m. įrašytas į Lietuvos rekordų knygą kaip trumpiausiai tokias pareigas ėjęs Lietuvos valstybės pareigūnas.
1991–1992 m. Gedimino Vagnoriaus ir Aleksandro Abišalos Vyriausybėse – LR ekonomikos ministras. 1992–1996 m. Ekonomikos ir privatizacijos instituto direktoriaus pavaduotojas, vyr. mokslinis bendradarbis. 1996–2000 m. LR Seimo narys. 2000 m. Lietuvos ūkio instituto direktoriaus pavaduotojas. 2000–2006 m. AB „Lietuvos geležinkeliai“ plėtros direktorius, 2006–2017 m. generalinio direktoriaus pavaduotojas
Osuvka (Liublino vaivadija)
Osuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Lešnos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurę nuo Palenkės Bialos ir apie 105 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Sidoriai (Račkų valsčius)
Sidoriai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Račkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Senųjų Trakų Andžejaus Stelmachovskio pagrindinė mokykla
Trakų rajono Senųjų Trakų Andžejaus Stelmachovskio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Senųjų Trakų kaime (Trakų raj.), Trakų g. 39, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 190671594. Steigėjas Trakų rajono savivaldybės taryba.
Prancūzijos vėliava
thumb|Prancūzijos vėliava, naudota 1974–2020 m.
Prancūzijos vėliava – vienas oficialių Prancūzijos valstybės simbolių. Prancūzijos vėliava – audeklas iš trijų lygių vertikalių spalvų juostų: mėlynos (Azure), baltos (Argent) ir raudonos (Gules). Vėliavos pločio ir ilgio santykis yra 2:3. Po Didžiosios revoliucijos ji pakeitė tradicinę baltą Prancūzijos Karalystės vėliavą su Burbonų dinastijos simboliais geltonomis lelijomis.
Istorija
Trispalvės vėliavos atsiradimo istorija siejama su 1789 m. liepos 14 d. vykusiu Bastilijos šturmu. Iš pradžių šios spalvos simbolizavo karaliaus (balta spalva) ir Paryžiaus miesto (mėlyna ir raudona) vienybę siekiant permainų. Ši sąjunga buvo trumpalaikė, tačiau iš tokio spalvų derinio atsirado vėliava, kuri ir šiandien tebėra svarbiausias ir oficialus Prancūzijos simbolis. Pirmoji porevoliucinė Prancūzijos vėliava buvo raudonos, baltos ir mėlynos spalvų, tačiau vėliau, 1794 m., nušalinus nuo valdžios jakobinų diktatūrą ir norint pabrėžti atsiribojimą nuo kraugeriško teroro, raudona ir mėlyna spalvos buvo sukeistos vietomis. Vėliavos priekyje vietoje buvusios revoliucinės raudonos spalvos atsirado mėlyna spalva.
Parimos kalnai
Parimos kalnai  – kalnagūbris Pietų Amerikoje, Gvianos plokščiakalnyje. Driekiasi Brazilijos–Venesuelos siena, į vakarus nuo Pakaraimos kalnų. Sudaro Orinoko–Amazonės vandenskyrą. Driekiasi pietų–pietryčių kryptimi 320 km. Būdingas aukštis – ~1500 m. Aukščiausia vieta – Neblinos kalnas (3014 m).
Parimos kalnai menkai ištyrinėti, apaugę tropinėmis džiunglėmis, apgyvendinti daugiausia indėnų janomamų. Čia prasideda daug upių. 1047 m aukščio Delgado Čalabo kalnas žymus tuo, jog čia prasideda Orinoko upė (ištakos rastos 1951 m.).
Juknaitė
Juknaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Juknienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Jukna.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vokietijos krikščionių demokratų sąjunga
miniatiūra|2015 m. partijos suvažiavimas
Krikščionių demokratų sąjunga – didžiausia Vokietijos konservatyvioji, dešiniojo centro politinė partija.
CDU neveikia Bavarijoje, kur jos vaidmenį atlieka Krikščionių socialinė sąjunga (CSU). CDU bendradarbiauja su CSU federaciniame lygmenyje. Nors abi partijos išlaiko savo struktūrą, Bundestage sudaro bendrą frakciją ir per rinkimus tarpusavyje nekonkuruoja.
Elektoratas, ideologija
left|thumb|150px|Buvusi federalinė kanclerė [[Angela Merkel]] CDU/CSU rinkėjai daugiausia katalikai, protestantai, kaimo gyventojai, tačiau praktiškai visų ekonominių klasių atstovai. Partija yra paprastai konservatyvi ekonominės ir socialinės politikos klausimais ir labiau identifikuojama su katalikų ir protestantų bažnyčiomis nei kitos didžiosios partijos, tačiau partijos programa yra daugiau pragmatinė nei ideologinė.
1990 m. Krikščionių demokratų sąjunga susijungė su to paties pavadinimo Vokietijos Demokratinės Respublikos partija.
Istorija
1945 m. įkūrė Konradas Adenaueris.
1973–1998 m. vadovavo Helmutas Kolis. Jį pakeitė Wolfgang Schäuble. 2000 m. pradžioje W. Schäuble po partijos finansavimo skandalo atsistatydino. Jį pakeitė Angela Merkel.
1998 m. nacionaliniuose rinkimuose CDU surinko 28,4 %, o CSU 6,7 % balsų. 2002 m. CDU gavo 29,5 %, o CSU – 9 % balsų.
2018 m. gruodžio 7 d. CDU lydere, vietoje Angelos Merkel, išrinkta Annegret Kramp-Karrenbauer.
Šepetovas
Šepetovas  – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Šepetovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Miestas yra apie 6 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 51 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Miestas įsikūręs Aukštutinės Mazovijos aukštumoje. Mieste įsikūręs Šepetovo dekanatas. Mieste yra I pasaulinio karo kareivių kapinės ir Šepetovo geležinkelio stotis.
Istorija
Gyvenvietė šioje vietovėje pradėjo kurtis XIX a., kai buvo pradėtas tiesti Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis. 1921 m. kaime buvo 9 namai ir 81 gyventojas, iš kurių 31 vyras ir 50 moterų. 1985 m. gruodžio 1 d. įkurta Šepetovo Marijos Gailestingumo parapija. 2007 m. lapkričio 12 d. pradėtas naudoti Šepetovo miesto herbas. 2010 m. sausio 1 d. gyvenvietei suteiktas miesto statusas.
Cgates
miniatiūra|Buveinė
Cgates – Lietuvos telekomunikacijų bendrovė. Teikia interaktyvios, skaitmeninės kabelinės ir antžeminės (DVB-C ir MMDS), analoginės televizijos, šviesolaidžio ir plačiajuosčio interneto bei fiksuoto telefono paslaugas.
Antroji pagal dydį fiksuoto interneto ir mokamos televizijos paslaugų teikėja kabelinės televizijos tinklais Lietuvoje, turi >160 tūkst. abonentų. Antras šviesolaidinio interneto tiekėjas Lietuvoje po „Telia Lietuva“. 85% „Cgates“ tinklo yra šviesolaidis (2014 m. vasaros bendrovės duomenys).
Bronius Makštutis
Bronius Makštutis (1929 m. gegužės 6 d. Pakašave, Simno valsčiuje – 2019 m. gegužės 3 d. Šiauliuose) – inžinierius energetikas, Lietuvos ir Šiaulių miesto visuomenės veikėjas.
Biografija
1936 m. pradėjo lankyti Simno valsčiaus Ūdrijos pradžios mokyklą, 1941–1944 m. mokėsi Alytaus gimnazijoje. 1948–1953 m. Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete studijavo elektros stočių, tinklų ir sistemų specialybę, inžinierius elektrikas.
1953 m. pagal paskyrimą atvyko į Šiaulius, nuo 1953 m. rugpjūčio 7 d. Rėkyvos-Bačiūnų Valstybinės rajoninės elektrinės elektros cecho meistras, nuo 1954 m. balandžio 1 d. Elektros cecho viršininko pavaduotojas. 1958 m. rugpjūčio 1 d. Rėkyvos VRE budintysis inžinierius. Nuo 1959 m. lapkričio 27 d. elektrinės vyr. budintysis inžinierius, nuo 1960 m. balandžio mėn. Šilumos cecho viršininko pavaduotojas, nuo spalio mėn. – vyr. meistras, nuo 1961 m. kovo mėn. – Gamybinio techninio skyriaus viršininkas. 1962 m. priimtas į TSKP. Nuo 1963 m. rugpjūčio 16 d. Rėkyvos VRE vyr. inžinierius. Nuo 1968 m. sausio 10 d. Rėkyvos VRE direktorius, nuo 1978 m. gegužės 1 d., pasikeitus įmonės pavadinimui – Šiaulių šilumos tinklų direktorius, ilgiausiai šias pareigas ėjęs įmonės vadovas.
1969, 1971 ir 1973 m. Šiaulių darbo žmonių deputatų tarybos deputatas. 1974 m. miesto teismas, pasiskundus įmonės darbuotojams, nustatė, kad Rėkyvos VRE premijos skiriamos nevienodai, dėl to direktorius pažeidė darbuotojų reikalavimus. 1975 m. tokį pat sprendimą pateikė ir LTSR Aukščiausiasis teismas. Be to, buvo išaiškinta, kad direktorius 1973 m. nusipirko įmonės nurašytą automobilį, o po metų jį pardavė. Pareikšta nuobauda – griežtas papeikimas. Po to deputatu „neberinktas“. Po kelerių metų materialinis darbuotojų skatinimas ir cechų ūkiskaita buvo įteisinti įstatymu.
1990 m. vasario 14 d. kolektyvas, spaudžiamas direktoriaus reiklumu nepatenkintų įmonės darbuotojų, susibūrusių į Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio grupę, surengė direktoriaus rinkimus. Direktoriumi buvo išrinktas dar reiklesnis vyr. inžinierius Vytautas Milašius. B. Makštutis paskirtas Šiaulių šilumos tinklų dispečeriu, 1992 m. rajono dispečeriu, o 2000 m. rugpjūčio 29 d., vienoje ir vienintelėje įmonėje išdirbęs 47 metus, išėjo į pensiją.
Wolfgang Petrick
thumb|Wolfgang Petrick Volfgangas Petrikas (, g. 1939 m. sausio 12 d., Berlyne) – vokiečių dailininkas, skulptorius, grafikas ir architektas.
Knoppix
left Knoppix – vienas iš operacinės sistemos Linux platinamųjų paketų, vadinamų Live CD, t. y. galintis veikti iš CD disko, nenaudojant kietojo disko ir neinstaliuojant į jį jokių failų. Knoppix pagrindas – Debian Linux platinamasis paketas. Knoppix autorius – GNU/Linux konsultantas Klausas Knoperis (Klaus Knopper).
Naudojant skaidrų suspaudimą/išspaudimą, viename Knoppix CD diske telpa iki 2 gigabaitų programinės įrangos. Knoppix yra suderinamas su įvairiomis vaizdo ir garso plokštėmis, SCSI bei kitais išoriniais įrenginiais.
Turint Knoppix CD diską galima turėti savą „Linux“ bet kuriame kompiuteryje, nes „Knoppix“ gali būti suderintas taip, kad namų katalogą sukurtų kokioje nors išorinėje laikmenoje – pavyzdžiui, USB atmintinėje. Tokiu būdu visi dokumentai ir programų nuostatos gali būti lengvai „perkeltos“ iš kompiuterio į kompiuterį.
Taip pat Knoppix gali būti naudojamas Linux demonstracijai bei įdiegimui, mokymo kursams, kaip „pirmos pagalbos“ sistema arba kaip komercinės programinės įrangos demonstravimo platforma.
Pagrindinės savybės:
Osuvka Kolonija
Osuvka Kolonija  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Lešnos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Postnatalinės infekcinės ligos
Pagal infekcijos paplitimą išskiriami keli postnatalinių infekcinių ligų etapai: infekcija apima tik gimdymo kanalą (pvz., būna endometritas), ji plinta už gimdymo kanalo (pvz., prasideda parametritas), infekcija plinta toliau (pvz., prasideda difuzinis peritonitas), ji generalizuojasi (pvz., būna sepsis).
Sepsinis šokas – sunkiausia postnatalinė infekcinė liga.
Ligos gali būti gydomos antibiotikais, sulfanilamidais ir kitais vaistais; kartais perpilamas kraujas.
Fryzija
Fryzija – Nyderlandų provincija, esanti šalies šiaurinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Šiaurės jūra, rytuose su Groningeno ir Drentės, pietuose su Overeiselio ir Flevolando provincijomis.
Geografija
Fryzijos reljefas yra labai lygus, aukščiausias regiono taškas – Vlilando sala (45 m).
Česlovas Vytautas Stankevičius
Česlovas Vytautas Stankevičius (g. 1937 m. vasario 27 d. Šeštiniuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas, LR krašto apsaugos ministras, diplomatas, signataras.
Biografija
Gimė smulkių ūkininkų šeimoje, kurioje augo jaunesni brolis ir sesuo. 1956 m. baigė Kauno politechnikumą, įgijo statybos techniko kvalifikaciją. 1956–1959 m. tarnavo sovietinėje kariuomenėje. 1959–1974 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filiale: buvo grupės vadovas, vadovaujantis konstruktorius, vyriausiasis specialistas konstruktorius, Techninio skyriaus viršininkas. 1965 m. baigė Kauno politechnikos instituto Statybos fakulteto vakarinį skyrių, įgijo pramoninės ir civilinės statybos inžinieriaus diplomą su pagyrimu. thumb|left|Česlovas Stankevičius 1990 m. kovo 11 d. paskelbus aktą (antras iš dešinės)
1974–1990 m. Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filialo vyriausiasis inžinierius. 1988 m. birželio 10 d. išrinktas į Sąjūdžio Kauno iniciatyvinę grupę; Sąjūdžio Kauno tarybos pirmininkas, Sąjūdžio Seimo narys. 1990 m. vasario 24 d. išrinktas Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo nariu, 1990–1992 m. Seimo pirmininko Vytauto Landsbergio pavaduotojas.
1996–2000 m. LR Seimo narys. Gedimino Vagnoriaus, Rolando Pakso ir Andriaus Kubiliaus Vyriausybėse – LR krašto apsaugos ministras. 2001–2005 m. LR ambasadorius Norvegijos Karalystėje. 2005–2008 m. LR užsienio reikalų ministrų Antano Valionio ir Petro Vaitiekūno patarėjas. 2008–2012 m. LR Seimo narys, Seimo pirmininkų Arūno Valinsko ir Irenos Degutienės pavaduotojas. 2008-2012 m. Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos pirmininkas.
Žmona Jadvyga (g. 1941). Vaikai Alius, Rimas.
Slidės (reikšmės)
Žodis slidė reiškia:
Petrikiškiai
Petrikiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Balninkų.
Istorija
1654 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje, 1670 m. – Petrikoniai. XVII–XVIII a. Balninkų seniūnijos kaimas. 1748 m. Balninkų bažnyčios krikšto metrikų knygoje užrašytas Petruliškių kaimas (de villa Petruliszki). 1765 m. buvo 6 ūkiai.
Juknienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Juknaitė, Juknytė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė atitinka vyriškas pavardes Juknas, Jukna, Juknys, Juknis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Juozapavas (Lazdijai)
Juozapavas – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Lazdijų, prie kelio.
Istorija
XIX a. Juzefuvo palivarkas priklausė Seinų apskrities Krasnavo valsčiui, Lazdijų parapijai, buvo Dumblio dvaro valda.
Alexander Graham Bell
Aleksandras Grehamas Belas (, 1847 m. kovo 3 d. Edinburgas, Škotija – 1922 m. rugpjūčio 2 d. Beinn Bhreagh, Naujoji Škotija, Kanada) – škotų mokslininkas, telefono ryšio išradėjas, Bello telefonų kompanijos įkūrėjas. Daug prisidėjo prie telekomunikacijų tobulinimo, taip pat prie aviacijos bei vandens pagalvės technologijų pažangos. 1872 m. Bostone įsteigė mokyklą kurčnebylių mokytojams rengti.
Palaidotas 1922 m. rugpjūčio 2 dieną, ta proga vieną minutę tylėjo 13 milijonų telefonų Š. Amerikoje.
Belo santuoka
Išradęs telefoną Belas tapo turtingu, tačiau daugiausiai jėgų jis skyrė darbui su kurčnebyliais, mokydamas juos kalbėti. Tad nieko nuostabaus, kad tarp Aleksandro ir jo kurčnebylės mokinės Meibl Habard užsimezgė meilė. Jai tebuvo penkiolika, kai Belas pradėjo ją mokyti kalbėti. Būdama aštuoniolikos ji susižiedavo su savo mokytoju. Jaunieji susituokė po dvejų metų. Belas turėjo dvi dukras, dar du sūnūs mirė kūdikystėje. Pora kartu pragyveno keturiasdešimt aštuonerius metus.
Rasytė
Rasytė arba Rybačis (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2005 m. Kuršių Nerijos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Rusītē sembiškos prūsiškos kilmės. Šioje vietovėje buvo kuršių žvejų gyvenvietė, kuri dėl slenkančio smėlio ne kartą buvo perkelta į kitą vietą. 1372 m. minima Vokiečių ordino pilis Russiten. 1507 m. pilis apleista, vėliau sunyko.