cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sieros trioksidas
Gamyba
Didžioji dalis sieros trioksido, pagaminto šiuo būdu, yra paverčiama sieros rūgštimi ne tiesioginiai pridedant vandens, su kuriuo jis suformuoja rūgštinį rūką, bet absorbuojant koncentruotoje sieros rūgštyje ir pasigaminusį oleumą atskiedžiant vandeniu.
Šionradė
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas, 1928 m. rugsėjo 29 d. sujungtas su Reichau palivarku (1905 m. buvo 75, 1910 m. 119 gyventojų), Krug Reichau (1905 m. buvo 9 gyventojai) ir Aizervageno Malūnu (Mühle Eiserwagen, 1905 m. buvo 7 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novo Bobruisko apylinkės kaimas.
Šarkiškės
Šarkiškėmis vadinami kaimai:
Banikiškis
Banikiškis – upelis Kupiškio rajone, Šimonių seniūnijoje, Šetekšnos dešinysis intakas.
1,5 km ilgio upelis teka Punkiškio kaimo laukais.
Upėvardis (dar Banitiškis) galbūt asmenvardinės kilmės (plg. Banys).
Šinbaši (Tokijas)
thumb|Šinbaši gatvės
Shinbashi (新橋) yra vienas iš rajonų Minato seniūnijoje, Tokijuje. Rajonas išsidėstęs Ginzos pietuose, Tsukidži vakaruose, Toranomon rytuose ir Hamamatsučo šiaurėje.
Kaviškis
Kaviškis – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 4 km į vakarus nuo Kapčiamiesčio. Ilgis vakarų-rytų kryptimi 2 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 111,2 m. Gylis siekia 11,8 m.
Šiauriniai ir pietrytiniai ežero krantai statūs, pakrantės apaugusios miškais (Ivoškų miškas), rytinėje yra laukai, vakariniai krantai pelkėti. Atabradas siauras, smėlingas, ežero dugną dengia dumblas, durpės, gėlavandenė klintis.
Į šiaurę nuo ežero telkšo Veisiejo, Niedaus, Ilgio į vakarus – Juodojo Kauknorio ir Kauknorėlio ežerai. Šiaurės rytuose iš Kaviškio išteka Niedos intakas Kaviškė.
Strošiūnai
Strošiūnais vadinami kaimai:
Kaviškis
Ežere veisiasi kuojos, karšiai, karosai, lynai, raudės, aukšlės, lydekos ir ešeriai. Vakarinėje pakrantėje – Ivoškų gyvenvietė, rytinėje – Kalvių kaimas.
Naugaonas
Naugaonas – miestas šiaurės Bangladeše, prie Džamunos upės. 192,5 tūkst. gyventojų (2007 m.).
Kaviškis
Šaltiniai
thumb|left|350px
Estijos futbolo varžybos 1924 m.
Estijos futbolo varžybos 1924 m.
1924 m. Pirma klasė
Finale žaista iki dviejų pergalių:
Žaliašilis (Švenčionys)
Žaliašilis – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Magūnų.
Kibirkštis (Šiauliai)
Kibirkštis – LKP Šiaulių rajono komiteto laikraštis, ėjęs nuo 1928 m. lapkričio iki 1929 m. vasario Šiauliuose.
Istorija
Daugintas hektografu. Leistas kas du mėnesiai. Išėjo du numeriai. Redaktorius Jonas Kasperaitis.
Žiedas
Žiedas – daugelio gaubtasėklių arba magnolijūnų augalų dalis, dauginimosi organas, kurio pagrindinė funkcija yra gaminti dauginimuisi skirtas ląsteles. Jie skirti tam, kad apvaisintų ar būtų apvaisinami, dėl to turi vyriškų žiedadulkių ir moteriškų kiaušialąsčių.
Įvairios žiedų formos, spalvos, kvapai reikalingi privilioti vabzdžiams, kurie dažniausiai apdulkina žiedus. Žydėdamas augalas subręsta ir pasiruošia apvaisinimui. Visas jėgas jis skiria būsimiesiems vaisiams ir sėkloms, todėl žydintys ūgliai dažniausiai beveik liaujasi augti.
Žiedo sandara
thumb|right|300px|Žiedo sandara: 1.Žiedkotis, 2.Žiedsostis, 3.Kuokeliai, 4.Piestelė, 5.Vainiklapis, 6. Taurėlapis Pagrindinės žiedo dalys:
Žiedai pagal pagrindines žiedo dalis skirstomi į du tipus:
Pagal vienalyčius žiedus augalai skirstomi į:
Žiedo dalių išsidėstymas
Žiedo dalių išsidėstymas yra schematiškai pavaizduojamas žiedų diagramose arba žiedo sandara užrašoma pagal formulę. Išsidėstymas ant žiedsosčio yra labai svarbus šeimų apibūdinimui:
Žiedų formos
Varpelis (Galenis), piltuvas (Streptokarpas), drugelis (Kvapusis pelėžirnis), vamzdis (Eschinantas)
Didžiaakiai šamai
Didžiaakiai šamai (Auchenipteridae) – šamažuvių (Siluriformes) šeima. Dydis – nuo 3 iki 59 cm. Daugiausia su vandenyje esančia mediena susiję šamai, auginami ir akvariumuose. Paplitę upėse nuo Panamos iki Argentinos.
Šeimoje yra 19 genčių, apie 100 rūšių.
Rudauodegis pjautuvasnapis rojaus paukštis
Rudauodegis pjautuvasnapis rojaus paukštis (Epimachus albertisi) – žvirblinių (Passeriformes) būrio rojaus paukščių (Paradisaeidae) šeimos paukštis.
Šahdžadpuras
Šahdžadpuras – miestas Bangladešo vidurio vakaruose, Radžšahio regione. 102,4 tūkst. gyventojų (2007).
Tiuringo apdovanojimas
Tiuringo apdovanojimas – prestižiškiausia mokslo premija, įteikiama už išskirtinius pasiekimus kompiuterijos srityje, pavadinta britų matematiko Alano Tiuringo, informatikos ir dirbtinio intelekto pradininko, vardu. Kasmetinį apdovanojimą įteikia Informatikos asociacija. Apdovanojimas įsteigtas 1966 m. Jo dydis siekia $1 mln. miniatiūra|180px|left|[[Alan Turing|A. Tiuringas (1912–1954)]]
Kadangi Nobelio premija neskiriama informatikams, Tiuringo apdovanojimas pavadinamas „Nobelio kompiuterijos premija“.
Nuo 2007 iki 2013 m. prie apdovanojimo buvo skiriama $250 tūkst. premija, kurią finansavo Intel ir Google kompanijos. Nuo 2014 m. piniginio prizo dydis pasiekė $1 mln., kurį skyrė vien Google.
Pirmąjį Tiuringo apdovanojimą 1966 m. pelnė Alan Perlis (JAV Karnegio–Melono universitetas) už kompiliatorių technologijos vystymą, pirmoji laureatė moteris buvo Frances E. Allen iš IBM 2006 m.
Ašies posvyris
Ašies posvyris – kampas tarp planetos sukimosi ašies ir jo statmens į or­bitos plokštumą. Nuo ašies posvyrio priklauso, kokia yra planetos metų laikų kaita. 2000 m. Žemės ašies posvyris buvo lygus 23°26′21,448″; dabar jis po truputį mažėja 0,4″ per metus.
Bahnneigung Bahnneigung
Verduliukai (Šiauliai)
Verduliukai – Šiaulių miesto pietinės dalies rajonas, esantis 4 km nuo miesto centro. Buvusio kaimo dalis į miesto administracines ribas įtraukta 1961 m., kita dalis liko Šiaulių rajono administracinėje priklausomybėje.
Istorija
Kaimas žinomas nuo 1526 m., kai jis ir jo gyventojai buvo padovanoti Šiaulių bažnyčiai. 1923 m. kaimas, kuriame gyveno 43 vyrai ir 65 moterys priskirtas Šv. Jurgio bažnyčios parapijai.
Pavadinimo kilmė
Pavadinimas kilęs nuo Verdulių kaimo pavadinimo. Šiuo metu, po daugkartinių nusausinimų čia buvusios pelkės beveik išnykusios, likusi tik dalis prie Rėkyvos ežero.
Vieštovėnų apylinkė
Vieštovėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Albinas Lozuraitis
Albinas Lozuraitis (g. 1934 m. sausio 2 d. Pilies kaime, Jurbarko rajonas) – lietuvių filosofas, politikas, vertėjas ir redaktorius.
Biografija
1952 m. baigė Jurbarko vidurinę mokyklą, 1957 m. baigė Vilniaus universitetą, Istorijos ir filologijos fakultetą, įgydamas lietuvių kalbos ir literatūros specialybę. 1963 m. birželio 25 d. Vilniaus universitete apsigynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Socialinė ideologija (jos socialinių principų metodologiniai pagrindai)“. 1963 m. suteiktas filosofijos daktaro laipsnis.
1957–1992 m. dirbo Vilniaus universitete dėstytoju, vyresniuoju dėstytoju, docentu. 1974–1992 m. – Vilniaus universiteto filosofijos žurnalo „Problemos“ vyr. redaktorius. 1992–1996 m. Lietuvos Respublikos Seimo narys, Valstybės ir teisės komiteto pirmininko pavaduotojas.
Buvo Lietuvos demokratinės darbo partijos narys, šios partijos tarybos, prezidiumo narys, partijos kandidatas į Lietuvos Respublikos Seimo narius Naujamiesčio rinkimų apygardoje.
Vedęs. Pirmoji žmona – redaktorė Žana Levitina iš gyvenimo pasitraukė 1991 metais. Iš pirmosios santuokos turi du vaikus: architektą Eduardą Lozuraitį (g. 1960 m.) ir filologę Lizetą Lozuraitytę (g. 1968 m.). Antrą kartą vedė 1995 metais filosofę Loretą Anilionytę. Su ja turi dukrą teisininkę Ievą Lozuraitytę (g. 1996 m.).
Bibliografija
Monografijos
Vieštovėnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Nausodžio apylinkės, 1963 m. – dalis Šėmulių apylinkės. 1969 m. birželio 25 d. visa Vieštovėnų apylinkė prijungta prie Nausodžio apylinkės.
Albinas Lozuraitis
Bibliografija
Svarbesni straipsniai
Aluminė (upė)
Aluminė  – upė Argentinoje, Neukeno provincijos rytuose. Prasideda Aluminės ežere. Teka į pietus Andų kalnų slėniu. Vaga slenkstėta, krantai apaugę mišku. Aluminė susiliejusi su Čimehuino upe sudaro Koljon Kura upę (įteka į Limają).
Albinas Lozuraitis
Bibliografija
Sudarytojas, redaktorius
Aluminė (upė)
Didžiausi intakai: Pulmaris, Rukačorojis, Kiljenas, Maljejas (dešinieji), Katan Lilis (kairysis).
Ledynmetis 4
Ledynmetis 4: Žemynų atsiradimas  – animacinė komedija, pasirodysianti šių metų liepos 4 d. (Lietuvoje – liepos 6 d.).
Aluminė (upė)
Prie Aluminės upės įsikūręs Aluminės miestas.
Ledynmetis 4
Filmo leidėjas – Blue Sky Studios, platintojas – 20th Century Fox. Tai yra ketvirtoji Ledynmečio frančizės dalis, pirmosios trys: Ledynmetis, Ledynmetis 2: Eros pabaiga, Ledynmetis 3: Dinozaurų eros pradžia. Šis filmas bus antrasis filmų serijoje 3D formatu. Pirmasis buvo Ledynmetis 3: Dinozaurų Eros pradžia. Animacinė komedija režisuota Steve Martino ir Mike Thurmeier.
EO
eo gali reikšti:
Albinas Lozuraitis
Bibliografija
Vertimai
Estijos futbolo varžybos 1925 m.
Estijos futbolo varžybos 1925 m.
Aurimas Marcinkevičius
Aurimas Marcinkevičius (g. 1990 m. sausio 17 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.
Biografija
2008 m. pabaigoje debiutavo Panevėžio „Ekrano“ pagrindinėje komandoje, su kuria dukart tapo Lietuvos čempionu.
Vlodavos sinagoga
Vlodavos sinagoga – sinagoga, esanti Vlodavos mieste ''ul. Czerwonego Krzyża 7'' gatvėje. Šalia sinagogos stovi Vlodavos Didžioji sinagoga ir Vlodavos Mažoji sinagoga.
Istorija
Sinagoga pastatyta 1928 m. ir tarnavo kaip betmidrašas, kur vykdavo Toros, Talmudo ir potalmudinės rabinistinės literatūros studijos. Per II pasaulinį karą naciai nusiaubė pastatą, kuris po karo ilgus metus stovėjo apleistas. XX a. aštuntame dešimtmetyje vyko pastato rekonstrukcija, o nuo 1983 m. pastate įsikūrė miesto sinagogų muziejaus administracija, įrengta parodų salė.
Literatūra
Włodawa Synagogue
Keto
Keto (gr. Κητος, „jūros pabaisa“) graikų mitologijoje – paslaptinga vandens pabaisa, grėsmės, keistų padarų ir siaubo jūroje personifikacija. Ji – Gajos ir Ponto dukra. Galiausiai žodis „keto“ tapo santrumpa apybūdinančia bet kokią jūros pabaisą, net ir dabar naudojamas. Jos vyras – Forkinas, su kuriuo jie susilaukė daug vaikų bendrai vadinamų Forkidais (Forkinais).
Graikų mene Keta buvo piešiama kaip gyvatiška žuvis. Pagal Keto taip pat yra pavadintas Banginio žvaigždynas.
Vaikai:
Nimfa
Keto – Okeano duktė, okeanidė najadė, dievo Helijo mylimoji. Su Helijumi susilaukė žvaigždės nimfos Astridės, upės dievo Hidaspo žmonos.
Kibirkštis (Rokiškis)
Kibirkštis – LKP Rokiškio rajono komiteto laikraštis, ėjęs 1934 m. spalį ir lapkritį Rokiškyje.
Istorija
Daugintas hektografu. Išėjo du numeriai. Tiražas – 70 egz. Redakcinėje kolegijoje dirbo Kazys Didžgalvis, Juozas Gilys ir Juozas Grigalavičius.
Savivaldos teisė
Savivaldos teisė - administracinės teisės pošakis; visuma teisės normų, reguliuojančių valstybės teritorijos administracinių vienetų pagrindus, funkcionavimą ir statusą (vietos savivaldą).
Lietuvos savivaldos teisė
Lietuvoje savivalda įgyvendinama per atitinkamas savivaldybių tarybas. Savivaldybių tarybų nariais Lietuvos Respublikos piliečius ir kitus nuolatinius administracinio vieneto gyventojus pagal įstatymą ketveriems metams renka Lietuvos Respublikos piliečiai ir kiti nuolatiniai administracinio vieneto gyventojai, remdamiesi visuotine, lygia ir tiesiogine rinkimų teise, slaptu balsavimu. Savivaldos institucijų organizavimo ir veiklos tvarką nustato LR vietos savivaldos įstatymas. Lietuvos Respublikos įstatymams, Vyriausybės bei savivaldybės tarybos sprendimams tiesiogiai įgyvendinti savivaldybės taryba sudaro jai atskaitingus vykdomuosius organus (LR Konstitucija, 119 straipsnis).
Bubonas
miniatiūra|Bubonas ant kojos, kurį sukėlė [[buboninis maras.]] Bubonas ( 'kirkšnis') – ištinęs limfmazgis, atsirandąs sergant kai kuriomis užkrečiamomis ligomis (buboninis maras, gonorėja, tuberkuliozė, sifilis).
Metraščiuose minima, kad bubonai buvo būdingi Juodosios mirties pandemijai, galbūt ir kitoms senosioms pandemijoms. Bubonai paprastrai atsiranda pažastyse, kirkšnyse ir kaklo srityje. Viduramžiais daug gydytojų tikėjo, kad bubonų pratrūkimas yra kelias į pagijimą, nors iš tikrųjų bubonų pratrūkimas niekuo nepadėdavo arba net buvo kenksmingas. Pratrūkimo vieta būdavo vieta, pro kurią į kūno vidų patekdavo papildoma infekcija.
Gydant, bubonų gydyti nereikia, kadangi sistemiškai gydant antibiotikais jie patys sunyksta. Gydant buboninį marą bubonų prapjovimas ir drenavimas didina pavojų greta esantiems žmonėms, kadangi padidėja tikimybė, kad bubonų turinys su maro sukėlėjais pateks į orą. Bubono išsiurbimas adata naudojamas diagnostikai, taip pat kartais sumažina skausmą.
Žvėris (filmas)
Turinys
Mišelis Gošė ir Džeinė Gardner – kaskadininkų pora, kurie nuolatos tarpusavyje pykstasi, tačiau, nepaisant to, ketina susituokti. Net ir vestuvių dieną jie turi atlikti kaskadinį numerį, kuris nepavyksta: Mišelis nesuvaldo mašinos ir ši apvirsta. Jiedu atsiduria ligoninėje, kur atvyksta ir miesto meras, ketinantis juos sutuokti, tačiau įpykusi Džeinė pasako „Ne“.
Išėjęs iš ligoninės, Mišelis verčiasi uždarbiaudamas prekybos centre vaidindamas beždžionę, tačiau niekaip negali užmiršti Džeinės. Proga pasitaiko, kuomet į miestą filmuotis atvyksta didelė kino žvaigždė Bruno Feraris, nepaprastai panašus į Mišelį. Žvaigždė negali atlikti sudėtingų triukų pats, todėl režisierius priverstas samdyti Mišelį ir tenkinti visas šio užgaidas. Jam reikalinga ir partnerė, todėl jis leidžiasi ieškoti Džeinės, kuri dabar draugauja su pagyvenusiu grafu ir neketina grįžti į kiną. Vis tik, sužinojusi, kad grafas ketinai jai pasipiršti, Džeinė nusprendžia surizikuoti ir prisidėti prie Mišelio. Filmavimo aikštelėje kyla daugybė nesusipratimų, nes Bruno Feraris pasirodo esąs gėjus, neabejingas Mišeliui, šis visais būdais kovoja dėl Džeinės, o apie pastarąją sparną ima rėžti filmo režisierius. Galiausiai pasirodo dar ir grafas, neprarandantis vilties vesti. Filmo pabaigoje rodoma jo ir Džeinės vestuvių ceremonija, tačiau ją nutraukia beždžione persirengęs Mišelis ir Džeinė nusprendžia likti su juo...
Pasaulio trumpo baseino čempionatas
Pasaulio trumpo baseino čempionatas – kas dvejus metus vykstantis plaukimo čempionatas 25 metrų ilgio baseine. Čempionatą administruoja Tarptautinė vandens sporto federacija FINA. Pirmosios varžybos įvyko 1993 m. Maljorkos Palmoje, Ispanijoje. Lietuvos atstovė Rūta Meilutytė 2012 metais iškovojo 3 medalius (2 aukso ir 1 sidabro).
Prancūzijos ginkluotosios pajėgos
Prancūzijos ginkluotosios pajėgos − Prancūzijos ginkluotųjų formuočių visuma, apimanti armiją, laivyną, oro pajėgas ir žandarmeriją. PGP vadovauja šalies prezidentas, kuris vienintelis gali inicijuoti sprendimą dėl branduolinio smūgio.
PGP remiasi profesionaliąja karo tarnyba ir susideda iš daugiau nei 250 000 kareivių, karininkų, 100 000 teisėsaugos žandarmerijos tarnautojų ir 419 000 rezervo pajėgų. Todėl PGP yra gausiausios Europos Sąjungoje ir 12 vietoje pasaulyje pagal karių skaičių. Pagrindiniai PGP tikslai yra Prancūzijos teritorijos gynyba, prancūzų interesų užsienyje gynimas ir pasaulinio stabilumo užtikrinimas.
Šalis turi branduolinį ginklą: 350 kovinių galvučių (2020 m.).
Sausumos pajėgos (Armée de Terre)
Sausumos pajėgos (114 850 žm., rezerve – 22 750 žm.) sudaro 1 komanda (1 korpusas ir 2 divizijos), judrioji grupė (1 žvalgybos pulkas, 2 šarvuotosios brigados, 1 šarvuotoji kovinė grupė, 2 mechanizuotosios brigados, 1 mechanizuotasis pulkas, 1 kalnų brigada, lengvųjų pėstininkų 4 pulkai, 1 batalionas ir 1 kuopa, oro 1 brigada, 1 pulkas ir 1 batalionas, 1 amfibijų brigada ir kiti 4 pulkai bei 3 kuopos), kovinės paramos grupė (11 pulkų ir 1 batalionas), 10 karinės tarnybos paramos pulkų, viena sraigtasparnių brigada, vienas nepilotuojamų žvalgybinių orlaivių pulkas ir 1 oro gynybos pulkas, taip pat specialiųjų operacijų formuotė (2 pulkai ir vienas sraigtasparnių pulkas; 2200 žm.).
Jos turi 222 tankus, 4075 šarvuočius (iš jų 1730 – žvalgybiniai), 625 pėstininkų kovos mašinas, daugiau kaip 180 inžinerinių ir techninės priežiūros bei 40 branduolinės, biologinės ir cheminės saugos transporto priemonių, 110 savaeigių prieštankinių raketų, daugiau kaip 260 artilerijos vienetų (109 savaeigius, daugiau kaip 130 velkamųjų zenitinių pabūklų, 12 raketų žemė–oras leidimo įrenginių, 13 raketinių salvinės ugnies sistemų), 13 transporto lėktuvų, 66 atakos, 105 daugiafunkcinius ir 155 transporto sraigtasparnius, 23 nepilotuojamus žvalgybinius orlaivius (2020).
Karinės jūrų pajėgos (Marine nationale)
Karinės jūrų pajėgos (35 100 žm., rezerve – 6000 žm.) turi 9 povandeninius laivus, 1 lėktuvnešį, 11 eskadrinių minininkų, 11 fregatų, 22 patrulinius ir pakrančių laivus, 17 minų gaudytojų, 41 amfibiją, 35 logistikos ir paramos laivus.
Jūrų aviacijoje (6500 žm.) yra 96 lėktuvai (42 kovos, 12 kovos su povandeniniais laivais, 3 perspėjimo ir kontrolės, 8 paieškos ir gelbėjimo, 25 transporto ir 6 mokomieji), 36 kovos su povandeniniais laivais ir 43 daugiafunkciniai sraigtasparniai. Karinėms jūrų pajėgoms t. p. priklauso Jūrų pėstininkai (Komandos vienetai ir Jūrų šauliai; 2000 žm.; 2020).
Karinės oro pajėgos (Armée de l’Air et de l’Espace)
Karines oro pajėgas (40 500 žm., rezerve – 5700 žm.) sudaro 53 eskadrilės ir 2 kitos formuotės. Jos turi 512 lėktuvų (207 kovos, 2 elektroninės žvalgybos, 4 perspėjimo ir kontrolės, 4 degalų, 13 degalų-transporto, 125 transporto, 157 mokomuosius), 37 daugiafunkcinius ir 35 transporto sraigtasparnius, 5 nepilotuojamus orlaivius, 64 oro gynybos raketas. Karinėms oro pajėgoms taip pat priklauso Saugumo ir intervencijos brigada (57 formuotės; 2020).
Kiti struktūriniai vienetai ir sukarintosios pajėgos
Strateginės branduolinės pajėgos (4000 žm.) turi 4 povandeninius laivus, 40 kovos, 11 degalų-transporto ir 3 degalų lėktuvus, Kosminės pajėgos – 7 palydovus.
Prancūzijos sukarintos pajėgos – žandarmerija (100 500 žm, rezerve – 30 300 žm.; 2020).
Karinės bazės
Prancūzija karinių bazių turi Arabijos jūroje, Burkina Fase, Čade, Dramblio Kaulo Krante, Džibutyje, Estijoje, Gabone, Gvinėjos įlankoje (Atlanto vandenynas), Indijos vandenyne, Irake, Jordanijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Katare, Malyje, Naujojoje Kaledonijoje (Ramusis vandenynas), Nigeryje, Prancūzijos Gvianoje (Pietų Amerika), Prancūzijos Polinezijoje (Ramusis vandenynas), Prancūzijos Vakarų Indijose (Karibų jūros regionas), Senegale, Sirijoje ir Vokietijoje (2020).
Tarptautinė partnerystė
Prancūzija – NATO narė (nuo 1949 m.). Šalies lėšos 2019 m. sudarė apie 5 % NATO biudžeto. Prancūzija taip pat yra Jungtinių Tautų Organizacijos Saugumo Tarybos nuolatinė narė (nuo 1946 m.).
Prancūzijos karinė doktrina yra grindžiama nacionalinio suvereniteto, branduolinio atgrasymo ir karinio savarankiškumo principais. Nors Prancūzija yra NATO aljanso narė nuo pat jo įkūrimo, bet nuo 1958 m. PGP nebuvo integruotos į NATO struktūras, tačiau 2009 m. Prancūzijos prezidentas Nicolas Sarkozy paskelbė apie grįžimą į pilnateises NATO nares išlaikant tik branduolinių pajėgų nepriklausomumą.
Karinės išlaidos
Prancūzijos karinės išlaidos – 50,1 mlrd. Jungtinių Amerikos Valstijų dolerių, 1,9 % BVP (2019).
Žemasis Tauernas
thumb|300px|Hochgolingo kalnas
Žemasis Tauernas – kalnai Austrijoje (Zalcburgo ir Štirijos žemės), priklausantys Centrinėms Alpėms. Aukščiausia viršūnė – Hochgolingo kalnas (2863 m). Nuo Aukštojo Tauerno skiria Mura. Išteka Enso upė. Kalnuose išplėtotas turizmas, žiemos sportas.
Kino naujienos
miniatiūra|Savaitraščio „Kino naujienos“ 5-asis numeris. Kino naujienos – savaitraštis, ėjęs 1931–1932 m. Kaune.
Istorija
Spausdino kino apžvalgas, filmų recenzijas, vertimus iš užsienio kino spaudos, skaitytojų straipsnius, norinčių filmuotis nuotraukas, skelbė konkursus.
Puelas
Puelas  – iš mapudungunų kalbos kilęs žodis, reiškiantis „vanduo rytuose“. Reiškia šiuos objektus:
Pabaliai (Šiauliai)
Pabaliai – Šiaulių miesto dalis, esanti 3 km į pietryčius nuo miesto centro, ties Pabalių gatve.
Geografija
thumb|295px|Pabaliai iš oro
Šiaurėje rajono riba eina geležinkelis, skiriantis nuo buvusio Rėžių kaimo ir Šimšės, rytuose ribojasi su Zokniais, pietuose su Piktmiškiu, vakaruose su Verduliais.
Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo balų, supusių šį buvusį kaimą.
Istorija
1923 m. rajonas, kuriame gyveno 305 vyrai ir 247 moterys, priskirtas Šv. Jurgio bažnyčios parapijai. Į miestą integruotas nutiesus Serbentų ir Pramonės gatves.
1996 m. Pabaliuose įsteigtas pramoninių prekių turgus.
Kristina Levišauskaitė
Biografija
1975 m. baigė Kauno politechnikos instituto Inžinerinės ekonomikos fakultetą, 1988 m. ekonomikos mokslų kandidatė.
1994–2000 m. konsultacinės bendrovės „Abišala ir partneriai“ finansų konsultantė. 1993 m. ir 1994 m. stažavo Niujorke, 1998 m., 1999 m. ir 2001 m. Paryžiuje, 2001 m. Kopenhagoje, 2003 m. Atėnuose, 2004 m. Londone.
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: finansų ir bankų sistemos veikla ir struktūriniai pokyčiai, verslo finansavimo problemos, investicijų aplinka Lietuvoje, žinių visuomenės formavimo proceso tyrimai. Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių.
Bibliografija
Mokomosios priemonės aukštosioms mokykloms;
Dembina (Vlodavos apskritis)
Dembina  – kaimas Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 24 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 54 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Lenčickio spaustuvė
Lenčickio spaustuvė – poligrafijos įmonė, veikusi Vilniuje 1584–1589 m. ir 1594–1600 m.
Istorija
Spaustuvę įkūrė Danielius Lenčickis, perėmęs dalį Radvilų spaustuvės įrangos. Spaustuvė iš pradžių spausdino evangelikų reformatų raštus. 1591–1594 m. D. Lenčickis dirbo Vilniaus akademijos spaustuvėje. 1594 m. pardavęs namą Vilniuje, įsirengė naują spaustuvę, kuri veikė iki 1600 m. Joje išspausdino nemaža katalikiškų leidinių, kuriuose dažnai polemizuojama su anksčiau jo paties išleistais protestantų leidiniais. Spaustuvė knygas leido įvairiomis kalbomis, gražiai apipavidalintas, spausdintas dailiu antikva. Darbas buvo organizuotas komerciniais pagrindais.
Franki Piaskai
Franki Piaskai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kobilino Božimų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 48 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 14 namų ir 75 gyventojai, iš kurių 38 vyrai ir 37 moterys.
Audronė Girdzijauskaitė
Audronė Girdzijauskaitė (g. 1938 m. kovo 18 d. Kaune) – Lietuvos teatrologė, dailėtyrininkė, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Gyd. V. Girdzijausko duktė. 1963 m. baigė A. Lunačiarskio teatro meno institutą Maskvoje. 1989 m. menotyros kandidatė.
1964–1973 m. dirbo Istorijos instituto Menotyros sektoriuje. 1973–1982 m. Vilniaus universitete dėstė teatro istoriją. 1983–1988 m. dirbo Lietuvos konservatorijos Muzikos teorijos laboratorijoje, 1988–1990 m. – Filosofijos, sociologijos ir teisės institute. Nuo 1990 m. dirba Kultūros, filosofijos ir meno institute (iki 2002 m. Lietuvos kultūros ir meno institutas). Nuo 1995 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos dėstytoja, nuo 1996 m. docentė.
Mokslinių tyrimų pagrindinės sritys: teatro istorija ir teorija, scenografija, lėlių teatro menas, Rytų teatras.
Estijos futbolo varžybos 1926 m.
Estijos futbolo varžybos 1926 m.
Šerpuras
Šerpuras  – miestas Bangladeše, netoli Maimansingho. Arti 100 tūkst. gyventojų (2011).
Istorija
Apie 1800 metus čia vyko „pamišėlių pasekėjų“ (Pagal Panthis) sukilimas prieš anglų kolonistus.
Sicherheitsdienst
thumb|135px|right|Sicherheitsdienst SD ( 'Vokietijos valstybės saugumo tarnyba') – tai 1931 m. sukurta Vokietijos žvalgybos organizacija, atskaitinga Himleriui ir gestapo pareigūnams. 1936 m. SD suskilo į du skyrius – Ordnungspolizei (Tvarkos policija) ir Sicherheitspolizei (Saugumo policija).
SD departamentai
1939 m. SD buvo padalinta į du skyrius – Inland-SD (vidaus reikalams) ir Ausland-SD (užsienio reikalams).
Ausland-SD
Po Antrojo pasaulinio karo SD buvo pripažinta nusikalstama nacių organizacija, persekiojusia žydus, o jos vadovai nuteisti Niurnbergo teisme.
Zabalina
Zabalina – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Joniškio, prie kelio Joniškis–Graužiniai. Šiaurės vakariniame kaimo pakraštyje teko Švento ežeras.
Konstantinas Kregždė
Konstantinas Kregždė (1896 m. liepos 1 d. Lyglaukiuose, Biržų valsčius – 1947 m. kovo 26 d. Kaune) – Lietuvos mokytojas, žurnalistas, kooperatininkas.
Biografija
1923–1926 m. Lietuvos Antrojo ir Trečiojo Seimų narys nuo Valstiečių liaudininkų.
Žmona tautodailininkė, audėja Olga Užunarytė-Kregždienė (1912–2002 m.), sūnus inžinierius, radijo sportininkas Algis Kregždė.
Žuromino apskritis
thumb|right|250px|Apskrities administracinis suskirstymas Žuromino apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Žuromino mieste. Apskritis šiaurės rytuose ribojasi su Dzialdovo apskritimi, rytuose su Mlavos, pietryčiuose su Plonsko, pietvakariuose su Serpco ir vakaruose su Ripino bei Brodnicos apskritimis. Apskrityje yra 6 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 6 valsčiai:
Istorija
Nuo 1343 m. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Plocko departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Plocko departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Plocko vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Plocko gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai.
Žaliašilis (Vilnius)
Žaliašilis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km nuo Lavoriškių.
Žuromino apskritis
Istorija
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Vašuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Rytų Prūsijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Cechanuvo vaivadijai.
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Laminas (reikšmės)
Žodis laminas gali reikšti:
Vienos baseinas
thumb|right|
Vienos baseinas – tektoninės-nuosėdinės kilmės baseinas tarp Alpių ir Karpatų kalnų. 50 % baseino yra Žemutinėje Austrijoje, kita dalis Čekijoje ir Slovakijoje. Gelmėse randama naftos ir dujų.
Paulius Janušauskas
Paulius Janušauskas (g. 1989 m. vasario 28 d.) – buvęs profesionalus Lietuvos futbolininkas, saugo. Daugkartinis Lietuvos čempionas.
FK Ekranas
Karjerą pradėjo Panevėžio „Ekrane“ (2007–2009), su kuriuo dukart tapo Lietuvos čempionu.
FK Šiauliai
Nuo 2010 m. žaidė FK Šiauliai klube.
FK Žalgiris
2012 m. perėjo į Vilniaus „Žalgirį“.
FK Sūduva
2017 m. atstovaudamas „Sūduvos“ klubui tapo šalies čempionu.
FK Panevėžys
2017 m. gruodžio pradžioje pasirašė trejų metų sutartį su Panevėžio klubu.
2018 m. sezonas
2018 m. su FK Panevėžys tapo Pirmos lygos nugalėtoju. Sužaidė Pirmoje lygoje 25 rungtynes ir pasižymėjo 12 įvarčių.
2019 m. sezonas
2019 m. FK Panevėžys debiutavo A lygoje, o Paulius Janušauskas buvo šios ekipos kapitonas ir vienas iš lyderių. A lygoje sužaidė 30 rungtynių ir jose pasižymėjo penkiais įvarčiais.
2020 m. sezonas
2020 m. karjerą tęsė FK Panevėžys. A lygoje sužaidė 14 rungtynių ir pasižymėjo įvarčiu. (Dėl pandemijos sezone sužaista vos 20 rungtynių.)
2021 m. sezonas
2021 m. sezoną praleido dėl traumos. Antroje sezono pusėje žaisdavo Pirmoje lygoje atstovaudamas Panevėžys B ekipai. 2021 m. lapkričio pabaigoje pranešta, kad P. Janušauskas baigia futbolininko karjerą, ir sieka UEFA A trenerio licencijos.
Atsisveikinimo rungtynėmis tapo jo pasirodymas 2021 m. lapkričio 28 d. prieš Kauno rajono „Hegelmann Litauen“ futbolo klubą. Šiose rungtynėse jau trečią susitikimo minutę pasižymėjo pelnydamas įvartį. 17 min. buvo pakeistas.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Trenerio karjera
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.
Estijos futbolo varžybos 1927 m.
Estijos futbolo varžybos 1927 m.
Abliacija (glaciologija)
Abliacija glaciologijoje vadinamas reiškinys, kai ledynas praranda jo paviršiuje esantį ledą ar sniegą. Abliacijos priežastis gali būti ledo tirpimas ar sublimavimasis, paviršiumi tekančio vandens poveikis. Dėl abliacijos ledyno storis plonėja, jei nėra ją kompensuojančių veiksnių.
Tangajalas
Tangajalas – miestas vidurio Bangladeše, į šiaurės vakarus nuo Dakos, kairiajame Džamunos krante. 180,1 tūkst. gyventojų (2007).
Garbovo Kolonija
Garbovo Kolonija  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kobilino Božimų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vatinės kelnės
250px|miniatiūra|dešinėje|Vatinės kelnės Vatinės kelnės – šiltos kelnės su vatos užpildu, skirtos apsaugai nuo šalčio.
Vatinės kelnės Tarybų Sąjungoje ir Rusijoje
XX a. Tarybų Sąjungoje vatinės kelnės buvo labai paplitęs žieminis drabužis:
Tai buvo pigus drabužis, siūtas iš medvilninio audeklo, šiltintos medvilnine vata. Kelnių viršutinį sluoksnį sudarydavo 5 dalys – dvi priekinės, dvi užpakalinės ir plati juosmens dalis. Pamušalas irgi būdavo medvilninis. XX a. 10-tą dešimtmetį grynai medvilninius audeklus pakeitė mišrūs audeklai. DVRA vatinės kelnės buvo siuvamos su metalinėmis sagomis. Vėliau imta naudoti plastikines sagas.
Kinijos kariuomenės vatinės kelnės siuvamos iš žalesnio audeklo.
1968 m. gruodžio 12 d. TSRS Sveikatos apsaugos ministerijos įsakymu Nr. 878 vatinės kelnės buvo priskirtos prie nemokamai statybininkams išduodamos aprangos. Nurodyta vatinių kelnių dėvėjimo trukmė buvo 24 mėnesiai arba kita trukmė pagal juostas.
TSRS laikais vatinės kelnės buvo siuvamos pagal Techninį aprašą TU 17-1200-74 (Технические Условия ТУ 17-1200-74). Rusijos federacijoje 1992 m. vatinės kelnės imtos gaminti pagal standartą GOST 29335-92 „Vyriški kostiumai apsaugai nuo žemų temperatūrų“ (ГОСТ 29335–92 Костюмы мужские для защиты от пониженных температур). Pagal šį standartą vatinės kelnės būna 6 ūgių (158, 164, 170, 176, 182 ir 188 cm).
Vatinės kelnės gali būti šiltinamos trijų tipų įdėklais: vilnonis dygsniuotas vatinas, medvilninis dygsniuotas vatinas ar medvilninė siuvamoji vata, Vata arba vatinas tvirtinamas arba prie viršutinio sluoksnio, arba prie pamušalo dygsniais.
Vatinių kelnių spalvos: 1970-1986 m. TSRS Gynybos ministerijos užsakymu kariuomenei siūtos vatinės kelnės pasižymėjo labai gera kokybe, didelėmis įleistinėmis kišenėmis, sudvigubintu audeklu ties keliais, reguliuojamu juosmeniu. Vėlesnių metų modeliai siūti su uždedamomis kišenėmis.
Paweł Wypych
Biografija
Baigė Varšuvos universiteto Socialinės profilaktikos ir resocjalizacijos institutą ir Istorijos fakultetą, o veliau Varšuvos universiteto Žurnalistikos ir politikos mokslų fakulteto podiplomines studijas irgi Leono Kozminsko Aukštosios verslo ir vadybos mokyklos viešojo administravimo vadybo studijas.
Lazne Bohdanečas
Lazne Bohdanečas (iki 1980 m. Bohdanečas) – miestas vidurio Čekijoje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Pardubicių. Renesansinė rotušė (nuo 1530 m.), Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia (nuo 1715 m.).
Paweł Wypych
Biografija
Nuo 1990 m. iki 2003 m. Varšuvos savivaldybių tarybų narys. 1996–1999 m. Lenkijos mokslų akademijos Teisės mokslų instituto Kriminologijos katedros asistentas. 1999–2002 m. Varšuvos pagalbos šeimai centro vadovas. Nuo 2002 m. iki 2005 m. Varšuvos valdybos Socialinės politikos biuro vedėjas. thumb|left|150px|Paweł Wypych kapas 2005–2006 m. Darbo ir socialinės politikos ministerijos valstybės sekretorius ir Vyriausybės įgaliotinis neįgalių reikalams. Nuo 2006 m. rugsėjio iki lapkričio Varšuvos valdybos koordinatorius, o veliau ministro pirmininko patarėjas. Nuo 2007 m. vasario iki birželio Ministrų tarybos pirmininko kancelarijos valstybės sekretoriaus pavaduotojas. Nuo 2007 m. birželio 1 d. iki lapkričio 26 d. Socialinio draudimo valdybos pirmininkas.
2007 m. gruodžio 11 d. paskirtas prezidento Lecho Kačinskio patarėjas darbo ir socialinės politikos reikalams, o 2009 m. balandžio 30 d. Prezidento kancelarijos valstybės sekretorius.
Buvo Lenkijos skautijos sajungos ir Respublikos skautijos sajungos narys. Nuo 1987 m. iki 1999 m. skautijos instruktorius.
Elektrėnų pradinė mokykla
Elektrėnų pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Elektrėnuose, Taikos g. 15, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190675315. Steigėjas Elektrėnų savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|250px|left 1991 m. įkurta lopšelio-darželio patalpose Elektrėnų 3-iosios vidurinės mokyklos pagrindu.
Motinos-kekšės kompleksas
Motinos-kekšės kompleksas - Froido psichoanalizėje naudojama sąvoka apibūdinti psichologinį kompleksą, pasitaikantį pas vyrus ir kurio pagrindu laikomas vyrų polinkis skirstyti moteris į šventas (idealizuojamas) ir nuodėmingas (niekinamas). Pasak Froido psichologijos, toks kompleksas dažnai išsivysto pas žmones, turėjusius šaltus santykius su motina. Tokie vyrai linkę grupuoti moteris į „motinas“ ir „kekšes“. Šį kompleksą turintys vyrai dažnai mergina moteris, panašias savo savybėmis į jų motiną, tikėdamiesi patenkinti savo vaikystėje nepatenkintą artumo poreikį. Dažnai žmoną toks vyras traktuoja kaip motiną (krikščioniškoji Madona), ir kaip objektą, kuriam lytinis potraukis neįmanomas, vyro supratimu meilė ir seksas negali būti derinami kartu, todėl jis vengia lytinių santykių su žmona, nes tai pasąmonėje suvokiama kaip kraujomaiša. Savo seksualumą toks vyras nukreipia į „nešvarias“ ir „blogas“ moteris.
Keta
Keta  – ežeras Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Taimyro rajone. Telkšo Putorano plynaukštėje. Ilgis 94 km, plotis 14 km. Vandens skaidrumas 6-11 m. Užšąla spalį, atitirpsta birželį. Iš Ketos ežero išteka Rybnajos upė (Piasino ežero baseinas).
Sutinkama 15 žuvų rūšių: šližys, šalvis, sykas, kiršlys, vėgėlė, lydeka, ešerys, raibapelekis kūjagalvis, seliava, peledė ir kt.
Sagavas
Sagavas – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2 km į pietryčius nuo Seirijų. Nusitęsęs iš šiaurės į pietus 2 km, plotis iki 0,8 km. Altitudė 123,5 m. Netaisyklingo pavidalo – šiaurinę dalį skiria iš rytų giliai įsiterpiąs pusiasalis. Ežero gylis siekia 14,9 m. Kranto linija, kurios ilgis 5,56 km, labai vingiuota. Krantai statūs, aukšti, kai kur skardingi, ardomi. Pietinė ir vakarinė pakrantės miškingos, kitose pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Atabradas siauras, smėlingas, dugną dengia dumblingas molis, vakaruose – molinga klintis.
Į Sagavą įteka Lankuva, dar keli upokšniai, pietuose į Seirijį išsrūva Sagavo upelis (Baltosios Ančios baseinas).
Kairionys (Širvintos)
Kairionys – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Žemųjų Viesų.
Sagavas
Prie ežero yra Lapšiaus, Šilaičių, Miesto Kolonijos, Gervėnų kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos, poilsiavietė. Šiaurine pakrante eina kelias.
Etimologija
Vandenvardis Sãgavas greičiausiai jotvingiškos kilmės (<*Zagavas < *Žagavas). Toliau būtų susijęs su žagti („teršti vandenį, maistą“), nors įmanoma ir asmenvardinė kilmė (plg. ).
Airių seteris
Kilmė ir paskirtis
Pagal spalvą airių seteriai yra dviejų rūšių: vienspalviai kaštoniniai ir rudadėmiai, t. y., balti su rudomis dėmėmis. Manoma, jog pirmiau buvo rudadėmis seteris, iš kurio selekciniu būdu atsirado vienspalvis kaštoninis.
Airių seteriai jau buvo žinomi nuo XVI amžiaus. Vienas iš pirmųjų airių seterių veisėjų buvo Morisas O`Konoras. 1779 m. jis nuomojo sodybas airių seterių dresavimui. Jo šunys buvo kaštoninės spalvos su baltom dėmėm, bet ne juodos spalvos. To pačiu laiku buvo ir seterių su juodu snukiu. Airijos veisėjus vienijo noras sukurti veislę, kuri tiktų airių medžiokliniams plotams. Airija su plačiomis pelkėmis ir laukais bei tankiais krūmynais buvo medžioklės rojus ir iš medžioklinio šuns buvo reikalaujama greitos paieškos bei ištvermės. thumb|left|220px|Airių seteris medžioklėje XIX a. kaštoninė seterio spalva beveik išstūmė baltą seterio spalvą su rudomis dėmėmis, kuri tapo tokia reta, kad atsirado beveik prie pat išnykimo ribos. Nuo 1920 m. buvo dedamos pastangos šios spalvos atgaivinimui.
Pirmasis airių seterio standartas pasirodė 1885 m. 1906 m. įsikūręs airių seterių klubas rūpinosi šios veislės likimu Prancūzijoje.
Arių seteris prisitaiko prie bet kurios aplinkos, jam patinka drėgnos vietovės. Seteris - medžioklinis šuo ir yra skirtas slankų bei kurapkų medžioklei. Dabar dar auginamas kaip šeimos draugas.
Išvaizda
Rudadėmio airių seterio ūgis ties ketera: 62-66 cm (patinų), 57-61 cm (patelių); kaštoninio: 57-70 cm (patinų), 54-67 cm (patelių). Svoris nuo 20 kg iki 30 kg.
Kūno sandara proporcinga. Labai raumeningas, ne per storas kaklas neturi pagurklio. Žiūrint iš šono krūtinė yra siaura. Ji turėtų būti kiek įmanoma gilesnė. Raumeningas, šiek tiek išgaubtas juosmuo.
Airių seterio ovali kaukolė, pailga galva. Snukis ganėtinai kvadratinės formos. Standžios lūpos nėra kabančios. Nosies galiukas gali būti juodas, rudas arba kaštoninės spalvos. Baltai kaštoninio seterio galva yra kiek platesnė.
Ausys vidutinio dydžio, kabančios ausys turi vieną ryškią raukšlę. Baltai kaštoninių seterių ausys yra akių aukštyje. Nedidelės akys yra tamsios spalvos (rudos).
Kojos ilgos, raumeningos, stiprių kaulų. Mažos, bet labai tvirtos letenėlės. Tvirti, suspausti ir tinkamai išgaubti pirštai. Tarpupirščiai apžėlę kailiu.
Kailis vienspalvis arba kaštoninės spalvos ir rudadėmis - baltos spalvos su rudomis dėmėmis bei šlakeliais. Trumpas kailis yra ant galvos bei letenų priešakinės pusės. Vidutinio ilgio kailis, dengiantis kitas kūno dalis, nebūna nei garbanotas, nei raitytas. Ilgas ir švelnus kailis matomas vidinėse visų keturių letenų pusėse. Puošniai karantis ir krentantis kailis yra pilvo srityje.
Charakteris ir elgesys
Dėmėtasis airių seteris laikomas kur kas ramesniu šunimi nei vienspalvis kaštoninis. Airių seteris yra nuolat kupinas energijos, ūmus ir nepriklausomas. Turi puikiai išvystytą uoslę. Labai mėgsta fizinį aktyvumą ir bent kurį laiką turi būti paleistas pabėgioti be pavadėlio. Namie - santūrus ir ramus, lauke - mėgstantis padūkti ir paišdykauti.
Sergio Batista
Serchijas Danielis Batista (Sergio Daniel Batista; g. 1962 m. lapkričio 9 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs besiginančiojo saugo pozicijoje, taip pat futbolo treneris.
1981 m. karjerą pradėjo „Argentinos Juniors“ klube. Su juo du kart laimėjo šalies čempionatą bei „Libertadores“ taurę. Vėliau porą sezonų žaidė „River Plate“ klube, po to grįžo į „Argentinos Juniors“. Karjeros pabaigoje rungtyniavo Japonijoje bei silpnesniuose Argentinos klubuose. Batista 5 metus rungtyniavo Argentinos rinktinėje, su kuria laimėjo pasaulio čempionato auksą bei sidabrą.
Kočamas
Kočamas – miestelis Čilėje, Los Lagoso regione, Ljankihuės provincijos pietryčiuose, Relonkavi estuarijos pakrantėje, šalia Puelo upės žiočių. 4,4 tūkst. gyventojų (2002 m.). Šalia yra Kočamo slėnis, garsėjantis aukštomis granito uolomis bei Vicente Pérez Rosales nacionalinis parkas.
Istorija
Kočamas oficialiai įkurtas 1979 m.
Dominičinas
Dominičinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 21 km į pietvakarius nuo Vlodavos ir apie 56 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino.
FK Mituva Jurbarkas
Jurbarko „Mituva“ – Lietuvos futbolo klubas iš Jurbarko.
Istorija
Jurbarko futbolo komanda žinoma nuo 1950 m. Didžiąją dalį laiko komanda vadinta „Mituvos“ vardu ir žaidė II lygoje. 1989 m. netikėtai pateko į Lietuvos taurės pusfinalį, kur nusileido Tauragės „Taurui“. Atgavus Nepriklausomybę, komanda 1992 m. iškovojo bronzos medalius II lygos Pietų zonoje, bet vėliau tokių aukštumų nebepasiekė, o nuo 2010 m. žaidžia III lygoje.
Midas cichlidas
Šiai rūšiai reikia didelio akvariumo, su gerais apsaugotais ir tvirtais augalais, slėptuvėmis ir keliais plokščiais ar apvalainiais akmenimis. Akmenis reikia gerai įtvirtinti dugne. Vandens cheminė sudėtis nėra labai svarbi. temperatūra 21-25 °C.
Patirties taškai
Patirties taškai vaidmenų žaidimuose simbolizuoja veikėjo tobulėjimą. Jie skiriami veikėjui už nugalėtus oponentus, atliktas užduotis, gerai suvaidintą personažą ir kitką.
Stalo vaidmenų žaidimuose veikėjui skiriamų patirties taškų kiekis apsprendžiamas įvairiai, priklausomai nuo konkrečios sistemos taisyklių. Galimi variantai:
Estijos futbolo varžybos 1928 m.
Estijos futbolo varžybos 1928 m.
FINA pasaulio meistrų čempionatas
FINA pasaulio meistrų čempionatas – kas dvejus metus rengiamas vandens sporto čempionatas, kuriame gali dalyvauti tik profesionalūs plaukikai ir vyresni nei 25 metų. Čempionate varžomasi penkiose sporto šakose: plaukime, sinchroniniame plaukime, atvirų vietų plaukime, nardyme ir vandensvydyje.
Žaliknys
Žaliknys – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kiaunorių.
Azavadas
Azavadas (,, tif. ⴰⵣⴰⵓⴷ ) arba Azavado Nepriklausoma Valstybė  – nepripažinta valstybė Vakarų Afrikoje, 2012 m. balandžio 6 d. vienašališkai paskelbusi nepriklausomybę nuo Malio. Apima visą šiaurės rytinę Malio dalį, o sostinę skelbia esant Gao mieste.
Bagdoniškiai
Istorija
Kaimo vietovė minima nuo XVI a., kai priklausė Upytės karališkajam valsčiui. 1554 m. valsčiaus inventoriuje vadinta Mažeikiškiais, o jau XVII a. pradžioje teritorija minima kaip Upytės pavieto bajorų Kirkilo ir Zavišienės žemės. Nuo XVIII a. kartu su senuoju minimas dabartinis pavadinimas. Tuo metu Augusto II ir Augusto III privilegijomis kartu su keliais aplinkiniais kaimais prijungtas prie Ukmergės pavieto Subačiaus seniūnijos.
Azavadas
Priešingai nei likusioje Malio dalyje, kur gyvena daugiausia juodaodžiai, Azavade dominuoja berberams priklausanti klajoklių tauta tuaregai. Jie ne kartą rengė sukilimus prieš Malio bei kaimyninių šalių valdžią. Tačiau 2012 m. tuaregų sukilimo metu patys maliečiai nuvertė savo prezidentą Amadu Tumani Turė, o tuo pasinaudojęs Azavado išlaisvinimo nacionalinis judėjimas (MNLA) užvaldė pagrindinius šiaurinio Malio miestus – Gao, Timbuktu ir Kidalį.
Sieros monoksidas
Sieros monoksidas – cheminė medžiaga, kurios cheminė formulė yra SO. Tai nestabilus junginys, kuris susiformuoja, kai vienatomis deguonis reaguoja su siera: 2O + S2 → 2SO.
Bagdoniškiai
Istorija
Sovietmečiu Bagdoniškiai priklausė Lukonių kolūkiui.
Sieros monoksidas
Oksidas yra pagaminamas sonoliuminescencijos eksperimentuose, jeigu vietoje vandens yra naudojama sieros rūgštis.
Bagdoniškiai
Žymūs žmonės
Iš kaimo kilęs partizanų vadas Povilas Samuolis-Juodas Ponas (m. 1947 m. rugsėjo 25 d.), partizanai Povilas Šimkus, Kazys Padleckas.
Sieros monoksidas
Natūraliai sieros monoksidas egzistuoja Jupiterio palydovo Ijo toro plazmoje ir tarpžvaigždinėje erdvėje.
Šlapės (reikšmės)
Šlapėmis vadinami kaimai Aukštaitijoje:
Padėkos diena
thumb|250px|right|„Pirmoji Padėkos diena“, Jean Leon Gerome Ferris (1863–1930) paveikslas Padėkos diena ( arba Thanksgiving Day) – JAV ir Kanados šventė, JAV švenčiama ketvirtąjį lapkričio ketvirtadienį, o Kanadoje – antrąjį spalio pirmadienį. Nuo šios šventės prasideda šventinis laikotarpis, kuris apima Kalėdas ir tęsiasi iki Naujųjų metų.
Istorija
Iš pradžių Padėkos diena buvo dėkingumo Dievui, šeimai ir draugams už materialinę gerovę ir gerus santykius išraiškos šventė. Dabartiniu metu šventė JAV ir Kanadoje didžiąja dalimi prarado savo religinę reikšmę ir tapo bendra pilietine švente.
Šventės šaknys siekia pirmuosius kolonistus iš Anglijos, kurie prie Amerikos krantų atplaukė 1620 m. dabar garsiu „Mayflower“ laivu. Jo keleiviai po ilgo plaukiojimo audringu vandenynu išsikėlė dabartinio Masačusetso pakrantėje žvarbią lapkričio dieną ir įkūrė Plimuto koloniją.
Daugiau nei pusė atvykusiųjų neišgyveno pirmosios žiemos ir žuvo nuo šalčio, bado ir ligų. Išgyvenusiesiems vietiniai indėnai padėjo įsikurti, išmokė kokias kultūras ir kaip auginti nederlingoje, akmenuotoje dirvoje. Jų pastangas vainikavo netikėtai didelis derlius. Pirmasis kolonistų gubernatorius V. Bredfordas pasiūlė surengti padėkos Viešpačiui dieną. Į šventę 1621 m. rudenį tėvai piligrimai pakvietė jiems padėjusių indėnų genties vadą ir 90 indėnų. Ši su indėnai pasidalinta vakarienė tapo pirmąja Padėkos dienos švente. Vėliau kolonistai gero derliaus proga Padėkos dieną šventė retsykiais.
Nedarbo diena ji pirmą kartą buvo paskelbta 1671 m. Masačusetse. Po JAV nepriklausomybės iškovojimo pirmasis JAV prezidentas Dž. Vašingtonas pasiūlė Padėkos dieną kaip nacionalinę šventę švęsti kasmet lapkričio 26 d. 1864 m., po Pilietinio karo pabaigos A. Linkolnas suvienodino jos datą, visose Valstijose Padėkos dieną pradėta švęsti ketvirtąjį lapkričio ketvirtadienį. 1939 m. Franklinas Ruzveltas perkėlė šventės datą į priešpaskutinį lapkričio ketvirtadienį, tačiau šis sprendimas buvo ne privalomas ir pusė valstijų Padėkos dieną ir toliau šventė paskutinį mėnesio ketvirtadienį, o dalis šventė Padėkos dieną du kartus.
1941 m. JAV Kongresas priėmė įstatymą, pagal kurį Padėkos diena turi būti švenčiama ketvirtąjį lapkričio ketvirtadienį. 1941 m. gruodžio 26 d. prezidentas Ruzveltas šį įstatymą pasirašė ir taip buvo nustatyta iki šiol galiojanti tvarka.
Kanada
Kanadoje Padėkos diena yra trijų dienų savaitgalis (nors kai kuriose provincijose švenčiama keturias dienas, nuo penktadienio iki pirmadienio). Tradiciniai šios šventės valgiai yra kalakutiena, kimštos daržovės, bulvių košė.