cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dzelzavos dvaras
Dvaro aplinka
Apie dvaro komplekso centrinę aikštę simetriškai suformuoti tarnautojų namai, kuriuos supa XIX a. įkurtas dvaro parkas su vietinių ir atsivežtinių medžių bei krūmų želdiniais. Dvaro parke yra estrada, kur vasarą vyksta įvairūs renginiai. Parke taip pat yra architekto V. Vitando paminklas „Už Tėvų žemę kritusiems“, atidengtas 1939 m. ir atstatytas 1989 m. Paminklas skirtas Pirmajame pasauliniame kare ir kovose prieš bermontininkus kritusiems Dzelzavos gyventojams.
Aaron Burr
Aronas Buras (, 1756 m. vasario 6 d. – 1836 m. rugsėjo 14 d.) buvo JAV politikas, JAV nepriklausomybės karo didvyris ir nuotykių ieškotojas. Tomo Džefersono valdymo metais jis tai pat buvo trečiasis JAV viceprezidentas (1801–1805).
Buras kovojo JAV nepriklausomybės kare, kurio metu jis gavo pulkininko rangą.
Prieš tapdamas viceprezidentu, Aronas Buras dirbo Niujorko valstijos įstatymų leidžiamajame susirinkime, buvo paskirtas Niujorko valstijos teisingumo ministru, ir JAV senatoriumi.
Aronas Buras rengė sąmokslą sukurti naują šalį pietvakarinėje JAV teritorijoje. Jis norėjo dirbtinai įplieksti karą su Ispanija, kad galėtų pasiekti savo tikslą. Keli žmonės, įskaitant ir prezidentą Tomą Džefersoną, kuris savo antrajai prezidento kadencijai pasirinko kitą viceprezidentą, Buro veiksmus laikė išdavyste. Tačiau Aronas Buras dėl šių kaltinimų buvo išteisintas.
Kapčiūnai
Kapčiūnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Joniškėlio. Vakariniu pakraščiu teka Šakaitės upelis, skiriantis Pasvalio ir Pakruojo rajonus.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Don't Cha
Don’t Cha – 2005 m. daina, sukurta Cee-Lo, Sir Mix-a-Lot ir Busta Rhymes. 2004 m. šią dainą išleido kaip singlą dainininkė Tori Alamaze. Tačiau ši daina tapo hitu, kai 2005 m. jį išleido singlo pavidalu ameriekičių Pop/R&B merginų grupė „Pussycat Dolls“. Taip pat dainoje panaudoti reperio Busta Rhymes vokalai. Tai yra antrasis „Pussycat Dolls“ singlas iš jų debiutinio albumo „PCD“.
Single panaudota atlikėjo Sir Mix A Lot 1988 m. dainos „Swass“ elementai („Don’t you wish your boyfriend was swass like me?“). Tori Alamaze 2004 m. singlas pasiekė tik #53 vietą Hot R&B/Hip-Hop Songs tope. „The Dolls“ single repavo Busta Rhymes. Daina pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje, Australijoje, Kanadoje, Vokietijoje ir Naujoje Zelandijoje. Pirmiausiai ši daina buvo pasiūlyta „Sugababes“, o paskui Paris Hilton, tačiau jos atsisakė.
Istorija
Daina buvo panaudota keliuose filmuose, kaip kad 2007 m. filmuose „Laukiniai šernai“, „Norbitas“, „Alvinas ir Burundukai“, bei 2006 m. filme „Pasimatymo filmas“. Taip panaudota daina video žaidimuose, kaip antai „World of Warcraft“ ir „The Sims 2: Pets“.
Grupė laimėjo apdovanojimą „Billboard“ muzikos apdovanojimuose už „Don’t Cha“ (Ralphi Rosario mix) kaip geriausią Šokių muzikos hitą.
Vaizdo klipas
right|thumb|[[Pussycat Dolls vaizdo klipe]] Vaizdo klipe „Pussycat Dolls“ matomos keliose vietose, kaip, pvz.: klube, apleistame name, tunelyje ir kt. Pagrindinė grupės vokalistė Nicole Scherzinger keliose scenose matoma tik su Busta Rhymes. Vaizdo klipe pasirodo „The Pussycat Dolls“ kūrėja Robin Antin, o vaizdo klipo režisierius yra Paul Hunter.
Vokalai
Kai daina atliekama gyvai, grupė dažnai pakeičia dainos trukmę, struktūrą ir t. t. Iki 2008 m. Nicole Scherzinger dainuodavo pagrindinius vokalus, o pritariamuosius Melody Thornton ir Carmit Bachar, o Ashley Roberts, Jessica Sutta, ir Kimberly Wyatt kartu dainuodavo priedainį. Vėliau, po Carmit išėjimo Melofy dainos gale turi solo, o Bachar vokalus pakeitė Sutta.
Remiksai
Klubų remiksai prodiusuoti Ralphi Rosario, Kaskade, ir DJ Dan ir buvo išleisti CD maxi singlo pavidalu 2005 m. liepos 19 d. Yra keletas dainos versijų radijo versija, singlo ir vaizdo klipo, bei trumpesnė (be Busta Rhymes repavimo) bei ilgesnė versija.
Pasirodymas topuose
Kai daina pirmiausiai pasirodė, kritikai ją sukritikavo, ir paskelbė, kad ji bus tikra nesėkmė. Tačiau daina tapo pasauliniu hitu.
„Don’t Cha“ debiutavo tope Billboard Hot 100 #95 vietoje, ir galiausiai pasiekė antrąją vietą ir ten išsilaikė 3 savaites. Be Hot 100, „Don’t Cha“ pasiekė pirmą vietą kituose JAV topuose, kaip Billboard Pop 100, ir #8 vietą Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks. O Hot 100 tope, pirmą vietą užėmė Mariah Carey hitas „We Belong Together“. Kadangi, daina nėra tipinė hiphopo ir R&B daina, todėl ji nepateko į Hot R&B/Hip-Hop Airplay topą, bet pateko į Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks topą. „Don’t Cha“ buvo labai gerai parduodamas singlas bei buvo hitas šokių muzikos topuose. „Don’t Cha“ tapo viena iš kelių dainų, kurios buvo atsisiųstos vieno milijono tiražu 2006 m. Daina buvo atestuota penkiskart platinine ir 40 savaičių išsilaikė Hot 100 tope.
Tarptautiniu mastu daina buvo labai sėkminga, ir tai yra kol kas sėkmingiausia „The Dolls“ daina. „Don’t Cha“ ypač buvo populiari Okeanijoje. Australijoje „Don’t Cha“ pasiekė aukščiausiąją pirmąją vietą ir ten išsilaikė septynias savaites Australijos ARIA singlų tope. Singlas Australijoje buvo atestuotas dukart platininiu. „Don’t Cha“ užėmė antrąją vietą Australijos 2005 m. metų pabaigos singlų tope. „Don’t Cha“ pasiekė irgi pirmąją vietą NZ oficialiajame tope RIANZ singlų tope. Europoje „Don’t Cha“ pasirodė irgi sėkmingai. JK „Don’t Cha“ pirmoje vietoje užsibuvo tris savaites UK Singles Chart tope, ir taip tapo „Dolls“ pirmuoju JK #1 vietos singlu. JK 2005 m. metų pabaigos singlų tope daina pasiekė šeštąją vietą. Airijoje daina pasiekė aukščiausiąją vietą ir išsilaikė tris savaites Irish Singles Chart topo pirmoje vietoje. „Don’t Cha“ pasiekė #1 vietą Kanadoje, Vokietijoje, Šveicarijoje, Rumunijoje, Belgijoje ir Norvegijoje, o top 3-tuką Austrijoje, Nyderlanduose, Švedijoje ir Italijoje.
Singlo turinys
JAV CD Maxi singlas
JK skirtas CD singlas
JK/Australijai skirtas CD Maxi singlas
Nagatačijas
thumb|260px|Nacionaliniai parlamento rūmai
Don't Cha
Singlo turinys
JAV reklaminis CD
Nagatačijas
Nagatačijas – mikrorajonas Tokijuje, Japonijoje, Čijodos seniūnijoje. Čia įsikūręs Japonijos parlamentas ir ministro pirmininko rezidencija (Kantei). Japonijos Aukščiausiasis Teismas įsikūręs kaimyniniame Hajabusačijuje.
Mstinas
Mstinas  – ežeras Rusijoje, Tverės srityje.
Aukštis virš jūros lygio – 154 m. Plotis – 1,8 km. Ilgis – 13,8 km. Ežeras ištęstas iš šiaurės į pietus.
Pietuose į ežerą įteka Cna, taip pat ežeras protakais jungiasi su keletu gretimų ežerų. Mstos ištakos – šiaurinėje ežero dalyje. 1794 m. prie jų pastatyta užtvanka vandens lygiui Mstino ežere reguliuoti (Višnij Voločioko vandens kelias).
Transdiscipliniškumas
Transdiscipliniškumas reiškia nuolatinį, sistemingą skirtingų disciplinų bendradarbiavimą, keičiant įprastą mokslo sričių, jų žinių sistematikos ir taikymo tvarką, būdus ir metodus, kuriant naujus produktus ir taip formuojant atskirą mokslo sritį. Nanotechnologijos ir nanomokslai atsirado, kai fizikai ir chemikai ėmė kartu kartu kurti nanostruktūras ir jas taikyti.
Tarpdiscipliniškumas reiškia skirtingų mokslo sričių sričių bendradarbiavimą bei jų metodų panaudojimą, reikalingą tik tam tikram darbui, kuris yra terminuotas ir baigiasi konkrečios užduoties atlikimu. Transdiscipliniškumas etimologiškai nukreiptas į dinamiką, nuolatinį procesą, atveria skirtingas požiūrio į tą pačią problemą perspektyvas, tuo tarpu tarpdiscipliniškumo atveju – liekama prie išeitinių (atskiro) mokslo pozicijų, nesiekiant unifikuoti skirtingų specialistų bendradarbiavimo rezultatų, juos išskiriant į atskirą sritį, erdvę, nes neatsisakoma įprasto požiūrio į esamą problemą ir jos sprendimo būdą.
Romas Mažeikis
Romas Mažeikis (g. 1964 m. balandžio 28 d. Gargžduose) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Tambo Koloradas
Tambo Koloradas  – archeologinė vietovė vakarų Peru, Ikos departamente, 40 km į rytus nuo Pisko, prie Pisko upės ir kelio į Ajakučą.
Romas Mažeikis
Biografija
Žaidė Žalgiris Vilnius (1982–1990) meistrų komandoje, vėliau išvyko žaisti į užsienį. Yra žaidęs Lietuvos rinktinėje.
Tambo Koloradas
Tambo Koloradas yra inkų laikų gyvenvietės griuvėsiai. Manoma, kad ji buvo pastatyta apie 1470 m., valdant Pačakutekui. Visas miestas buvo pastatytas iš plaušplyčių, aptvertas gynybine siena. Pastatai išsidėstę aplink centrinę aikštę (jos plotis iki 150 m). Taip pat yra ceremoninė pakyla – ušnu. Sienos buvo dekoruotos raudonais, juodais, baltais, geltonais dažais. Dėl sausringo klimato Tambo Koloradas gerai išsilaikė. Archeologinė vietovė užima 12 tūkst. m² plotą. Veikia nedidelis muziejus.
Trogiras
Trogiras − miestas Kroatijoje, prie Adrijos jūros, 27 km į šiaurės vakarus nuo Splito.
Istorija
Miestą įkūrė graikai III a. pr. m. e. Trogire išlikę XIII−XVI a. architektūros paminklai.
VII a. Dalmatijos pakrantėje įsikūrė slavai, ir nuo to laiko miestas buvo kroatų karalių įtakoje.
XI a. Trogire buvo įsteigta vyskupija.
1123 m. Trogirą užėmė saracėnai ir jį visiškai sugriovė. Tačiau miestas buvo greitai atstatytas ir XIII a. pasiekė savo klestėjimo viršūnę.
1420 m. miestas tapo pavaldus Venecijai.
1797 m. po Venecijos žlugimo, Trogiras tampa Austrijos dalimi.
Per Pirmąjį ir Antrąjį pasaulinį karą Trogiras būdavo okupuojamas Italijos, o po šių karų priklausydavo Jugoslavijai.
1990 m. Kroatijai atsiskyrus nuo Jugoslavijos, Trogiras tampa Kroatijos miestu.
Gailiūnai (Joniškis)
Gailiūnai – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kriukų.
Sway
„Sway“ – Angliškoji dainos „¿Quién será?“ versija. Originalas yra 1953 m. mambo daina, kurią sukūrė Mekskos kompozitorius Pablo Beltrán Ruiz. 1954 m. dainą į anglų kalbą išvertė Norman Gimbel, o Dean Martin ją įrašė. Nuo tada šią daina perdainavo daugelis atlikėjų.
Dovinė
Dovinės aukštupys iki Dusios ežero vadinamas Duselė arba Sutrė, tarp Dusios ir Simno ežerų – Koja, Spernia, Simnyčia ir tarp Simno ir Žuvinto ežero – Bambena. Prie Dovinės yra Simno miestas. miniatiūra|250px|left|Upė [[Dovinės vingio parkas|Dovinės vingio parke]]
Vaga 26–21 km ir 16–12 km ruožuose nuo žiočių reguliuota. Plotis 10–12 m, gylis 2,5-2,9 m. Srovės greitis 0,2-0.3 m/s. Vidutinis nuolydis 0,57 m/km. Vidutinis debitas žiotyse 3,24, didžiausias – 51,20 m³/s. 0,6 km nuo žiočių yra 1952 m. pastatyta 240 kW Netičkampio hidroelektrinė. Didžiausias gylis prie užtvankų. Tiršta vandens augmenija, seklios brastos.
Dovinės baseine yra Žuvinto biosferos rezervatas ir Metelių regioninis parkas.
Intakai:
Etimologija
Pavadinimas Dovinė laikomas labai archajišku, jo šaknis dov- siejama su („bėga, teka“),  („šaltinis, upelis, tėkmė“), angls. dean, sen. saks. dou („rasa“), 🇬🇷 („greitas“). Pavadinimas Bambena siejamas su bamba („pasipūtimas, bumbulas“). Pavadinimas Spernia, matyt, jotvingiškos kilmės iš *Sperinė ar *Sparinė (plg. „pieva, ganykla“).
Jonas Chodzinskis
Jonas Chodzinskis (, apie 1600 m. kovo mėn. Mazovijoje – 1660 m. balandžio 22 d. Pašiaušėje, dab. Kelmės rajonas) – SJ, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės filosofas, poetas, rašytojas, pedagogas.
Biografija
Nuo 1621 m. jėzuitas. 1624-1626 m. Braunsbergo kolegijoje (dab. Branevas) studijavo filosofiją, 1629-1633 m. Vilniaus akademijoje teologiją. 1639 m. laisvųjų menų ir filosofijos magistras, 1645 m. teologijos daktaras.
Kūryba
Laikomas vienu iš žymiausių M. K. Sarbievijaus mokinių. Eiliavo lotynų ir lenkų kalbomis. Sukūrė pasveikinimą „Vestuvių dovana“ (Donum nuptiale, 1639 m.), eiliuotą sveikinimą valdovui Vladislovui Vazai ir jo žmonai „Lukiškių floros grožis“ (Florae Ludsciane amoenitas), kuriame įdėtas ir dvieilis lietuvių kalba „Džiaugias žiedeliai“. Spėjama, kad buvo kelių satyrų lotynų kalba autorius, tarp jų antiprotestantiškų eilių „Vilniaus saksoniško Sinodo pranešimas ir maldavimas ponui Martynui Liuteriui“ (Relacya a oraz Supplika Zboru Wileńskiego Saskiego do Hern Martyna Lutra, 1623 m.), Tribunolo metai (Rok Trybunalski, 1625 m.), Pasveikinimas pirmojo atvažiavimo iš Karaliaučiaus proga (Witanie na pierwszy wjazd z Królewca, 1642 m.). satyra „Etmonas Jonušas Radvila verčia kryžius“ XVII a., (rankraštis).
Siūlė reformuoti Abiejų Tautų Respublikos mokesčių paskirstymą, įstatymus, kariuomenę, lengvinti valstiečių padėtį („Vieno lenkų dvasininko apmąstymai. Už ką Dievas Lenkų Karūną baudžia ir kaip tolesnės bausmės išvengti galėtumėme“,, 1657 m., išsp. 1976 m., su vertimu į lietuvių kalbą). Parašė Vilniaus universiteto vykusių teologijos disputų konspektą „Apie teisę ir teisingumą“ ( 1647 m.). apie 8 proginės poezijos (iš jų eilėraštį, satyros, publicistinius ir poleminius kūrinius.
Žiežmarių sinagoga
Žiežmarių sinagoga – buvusi žydų sinagoga, stovinti adresu Vilniaus g. 6 Žiežmariuose. Sinagogoje dažnai vyksta kultūriniai renginiai.
Istorija
Sinagoga Žiežmariuose buvo pastatyta 1690 m. – 1696 m. tarpe. 1889 m. Žiežmariuose jau veikė 1 sinagoga ir 2 žydų maldos namai.
Prieš Antrąjį pasaulinį karą Žiežmarių žydų bendruomenė turėjo apie tūkstantį narių, kurie sinagogoje ne tik melsdavosi. Sinagoga taip pat buvo mokymo ir bendruomenės gyvenimo centras. Po karo Žiežmariuose žydų beveik nebeliko, o unikali sinagoga daugelį metų buvo paversta sandėliu. Nuo 1980 m. nenaudota.
2018 m. sinagogos fasadas buvo restauruotas. 2021 m. rugsėjo mėn. pilnai renovuota sinagoga buvo atidaryta lankytojams. Ji naudojama kaip miestelio kultūrinių renginių ir meno erdvė.
Machtergraifungas
thumb|left|230px|Memorialas [[Berlynas|Berlyne, skirtas paminėti visiems 96 Reichstago nariams, nužudytiems nacistų po A. Hitlerio atėjimo į valdžią. Po vieną plokštę kiekvienam asmeniui]] Machtergraifungas ( – 'valdžios užgrobimas', arba Machtübernahme – valdžios perėmimas) – terminas, skirtas apibūdinti 1933 m. sausio 30 d. nacistų valdžios užėmimui Vokietijoje. Tą dieną Paulis fon Hindenburgas Vokietijos kancleriu paskyrė Adolfą Hitlerį, ir šalyje buvo įvesta diktatūra. Ši data taip pat laikoma Trečiojo Reicho pradžia.
Terminą Machtergreifung sugalvojo nacistai, norėdami savo veiksmus parodyti kaip teigiamus ir gerus (alternatyva šiam terminui buvo Nationale Erhebung (Nacionalinis iškilimas). Dabar terminas vartojamas apibūdinti nelegaliam atėjimui į valdžią ir siejamas tik su nacistais. Tuo tarpu terminas Machtübernahme yra skirtas apibūdinti bet kokiam atėjimui į valdžią ir ne visada yra siejamas su nacistais. Šiandien kyla daug diskusijų dėl šių terminų teisingumo juos verčiant iš vokiečių kalbos, todėl kaip alternatyva buvo pasiūlyta kitų variantų: Machtübertragung (valdžios perdavimas) arba Machterschleichung (tylus valdžios perėmimas).
Kitas pavadinimas, dažnai vartojamas šiam įvykiui apibūdinti, yra Rudoji revoliucija.
Istorija
thumb|right|250px|1933 m. sausio 30 d. vakarą po [[Berlynas|Berlyną žygiuoja SA daliniai, minėdami A. Hitlerio atėjimą į valdžią]]
Po nepavykusio Alaus pučo (1923 m. lapkričio 9 d.) nacistai pasimokė ir sukūrė „legalią strategiją“ teisėtai užgrobti valdžią.
Arvydas Malcys
Arvydas Malcys (g. 1957 m. vasario 22 d. Kaune) – Lietuvos kompozitorius, violončelininkas.
Biografija
1975 m. baigė Kauno Juozo Gruodžio konservatoriją. Baigė Lietuvos muzikos akademiją 1980 m. - prof. Domo Svirskio violončelės klasę, 1989 m. - prof. Vytauto Laurušo kompozicijos klasę.
Nuo 1979 m. dirba Lietuvos nacionaliniame simfoniniame orkestre. 1991–1997 m. griežė Šv. Kristoforo kameriniame orkestre, 1995–2000 m. – Vilniaus naujosios muzikos ansamblyje. Su ansambliu ir orkestrais koncertavo daugelyje šalių.
Arvydas Malcys yra Lietuvos kompozitorių sąjungos ir Lietuvos muzikų sąjungos narys.
Arvydo Malcio opusai buvo atliekami tarptautiniuose Lietuvos ir užsienio muzikos festivaliuose "Gaida", "Jauna muzika", "Iš arti" , Gento šiuolaikinės muzikos festivalyje (1999), Ravenos festivalyje (2002), Tarptautiniame kompozitorių reviu Belgrade (2003, 2004), ISCM pasaulio muzikos dienose Liublianoje (2003), "Sinfonia Baltica" Rygoje (2001, 2004), Kremliaus kalėdinės muzikos festivalyje Maskvoje (2007), "XXI amžiaus perspektyvos" Jerevane (2007), "Europos Kalėdose" Rygoje (2008), "Two Days and Two Nights of New Music" Odesoje (2009, 2010, 2012), "Europa-Azija" Kazanėje (2009), "Kiev Music Fest" (2009, 2010), "Kammermusikfest Lockenhaus" (2010), „Aktualios muzikos galerija“ Maskvoje (2011), "Gogolfest" Kijeve (2012), forume "Euro-Mediterranean Music Expo" Kipre (2012), Jurijaus Bašmeto festivalyje Maskvoje (2013), Schleswig-Holstein muzikos festivalyje (2013) taip pat koncertuose daugiau kaip trisdešimtyje  Europos, Azijos, Šiaurės ir Pietų  Amerikos šalių.
Sveckai
Sveckai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Į Sveckų sudėtį įjungtas Budzeviznos kaimelis. Valsčiaus keliai: Sveckai – Basiai, Sveckai – Poseiniai. Krašto kelias Nr. 27px|DK16: Sveckai – Olšanka ir Sveckai – Degučiai
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Šatapatha Brahmana
Šatapatha Brahmana ( 'šimto kelių brahmana') – vienas iš vedų komentarų (brahmanų) rinkinių, priskiriamas Baltosios Jadžurvedos tradicijai. Šiuos laikus pasiekė dvi šios brahmanos redakcijos: Madhjandina (madhyandina) ir Kanva (kāṇva). Madhjandina Šatapatha Brahmana sudaryta iš 14 knygų, 100 skyrių ir 7624 dalių, o Kanva Šatapatha Brahmana sudaryta iš 17 knygų, 107 skyrių ir 6806 dalių.
Ši brahmana sukurta vėlyvuoju vediniu sanskritu ir datuojama tarp 700 ir 300 m. pr. m. e. (skirtingos jos dalys siekia skirtingą laikotarpį).
Kūrinyje aprašoma keletas kosmogonijos atmainų, aprašomos kosmologinės kategorijos (šviesa ir tamsa, gėris ir blogis, laiko samprata). Aprašytas Manaus tvanas. Taip pat pateikiami smulkmeniški vedinio ritualo aprašymai: altoriaus paruošimas, apeiginės ištarmės, Somos aukojimas, aprašoma kiekvieno veiksmo simbolika. Į Šatapatha Brahmaną įeina Brihadaranjaka Upanišada.
Madhjandina Šatapatha Brahmaną XIX a. pab. išvertė į anglų kalbą Džiulijus Egelingas (Julius Eggeling), o Kanva Šatapatha Brahmaną – Vilemas Kalandas (Willem Caland).
Tarpzoninis šachmatų turnyras
Tarpzoninis šachmatų turnyras – tai pasaulio šachmatų čempionato atrankos antrojo etapo varžybos. Geriausi Tarpzoninių turnyrų dalyviai patekdavo į Kandidatų turnyrus, vėliau į Kandidatų mačus.
Istorija
Pradėtos rengti 1948 m., kai jas patvirtino 1947 m. Hagoje surengtas XVIII FIDE kongresas. Po 1993 m. Tarpzoniniai turnyrai neberengiami.
Viso (1948–1993) m. laikotarpiu surengti 25 tarpzoniniai turnyrai. Vienuolikoje Sovietų šachmatininkai buvo nugalėtojų tarpe. Daugiausiai kartų Tarpzoniniame turnyre dalyvavo J. Geleris, S. Gligoričius, B. Larsenas ir L. Portišas (po 8 kartus).
Atranka
Tarpzoninių turnyrų dalyviai buvo atrenkami iš FIDE zoninių turnyrų (kiek dalyvių iš kiekvienos zonos nustatinėjo FIDE) ir Kandidatų mačų ir FIDE to laikotarpio geriausių šachmatininkų sąrašo. Dalyvių skaičius iš kiekvienos grupės ne kartą keitėsi.
Turnyrai
Nuo 1948 m. iki 1970 m., per vieną pasaulio čempionato ciklą buvo rengiamas vienas Tarpzoninis turnyras. Augant FIDE narių skaičiui, daugėjo FIDE zonų, kartu ir zoninių turnyrų, todėl pradėta rengti daugiau tarpz. turnyrų: nuo 1973 m. iki 1979 m – 2 tarpzoniniai; nuo 1982 m. iki 1993 m. – 3.
Iki 1990 m. buvo naudojama ratų sistema. o vėliau – šveicariškoji sistema.
Žaidėjo vietos nustatymas
Žaidėjų vietos buvo nustatomos pagal surinktus taškus. Jei du ar daugiau dalyvių surinkdavo vienodai taškų, dėl vietos sekančiame etape, iki kandidatų turnyro, ar kandidatų mačų pradžios buvo papildomai rengiamos varžybos. Kai pretendentai du, buvo žaidžiami 6 partijų mačai, o kai daugiau – turnyrai po 4 ar tris partijas. Jei ir pasibaigus papildomam turnyrui, ar mačui, nugalėtojas neišaiškėja, aukštesnė vieta atitekdavo turinčiam geresnius tarpz. turnyro papildomus rodiklius.
Analogiškai buvo rengiamos varžybos dėl atsarginio žaidėjo į Kandidatų turnyrus ar Kandidatų mačus, kai į atsarginio žaidėjo vietą buvo keli vienodai taškų turintys žaidėjai.
Aleksandras Boreika Chodzka
thumb|left|100px
Tarpzoninis šachmatų turnyras
Žaidėjo vietos nustatymas
Pradėjus nuo 1990 m. naudoti šveicariškąją sistemą papildomos varžybos nebebuvo rengiamos: dalyviams turnyre surinkus vienodai taškų, aukštesnę vietą užimdavo žaidėjas, turintis aukštesnį papildomą rodiklį.
Aleksandras Boreika Chodzka
Aleksandras Boreika Chodzka (, 1804 m. rugpjūčio 30 d. Kryvičai, dab. Medilo rajonas – 1891 m. gruodžio 27 d. žuvo prie Paryžiaus) – Rusijos imperijos diplomatas, orientalistas, Lietuvos poetas. Rašė lenkų kalba.
Tarpzoninis šachmatų turnyras
Patekimas į sekantį etapą
Geriausiai pasirodžiusių dalyvių, patenkančių į Kandidatų turnyrą, ar mačus, skaičius keitėsi: jis priklausė nuo kand. Turnyrų ir kand. Mačų dalyvių skaičiaus ir Tarpz. turnyrų skaičiaus. Iš 1948 m. ir 1952 m. tarpzoninių turnyrų į Kandidatų turnyrą patekdavo 5 geriausiai pasirodžiusieji šachmatininkai, 1955 m. – 9, nuo 1958 m. iki 1970 m. – 6; nuo 1973–1979 m. ir 1987 m. į Kandidatų mačus iš kiekvieno tarpzoninio turnyro patekdavo 3 geriausiai pasirodžiusieji; iš Tarpzoninių turnyrų 1982–1984 m.- po 2, 1985 m. – po 4 dalyvius.
Aleksandras Boreika Chodzka
Biografija
Tėvas Jonas Boreika Chodzka. 1820–1823 m. studijavo Vilniaus universitete. Priklausė Filaretų draugijai. 1824–1831 m. Sankt Peterburge studijavo orientalistiką. 1831–1841 m. Rusijos diplomatas Irane. Nuo 1842 m. gyveno Paryžiuje, 1857–1883 m. Prancūzijos kolegijoje dėstė slavų literatūrą. Bendravo su Adomu Mickevičiumi.
Tarpzoninis šachmatų turnyras
Nugalėtojai
Smyslovas]], [[Borisas Spaskis|B. Spaskis]] ir [[Michailas Talis|M. Talis]];
Šachmatų profesionalų asociacijos turnyrai
1993 m. Groningeno atrankinis turnyras (PŠA), Nyderlandai
Aleksandras Boreika Chodzka
Biografija
Palaidotas Monmoransi kapinėse šalia Paryžiaus.
Kūryba
Kūrybai (rinkinys „Eilėraščiai“ Poezje, 1829 m.) būdingi kaimo ir orientaliniai motyvai, parašė ir lietuviškos tematikos eilėraščių. Tyrinėjo kurdų kalbą, persų literatūrą ir kalbą, 1852 m. parašė persų kalbos gramatiką.
Medžiotojų arbata
Medžiotojų arbata yra karštas alkoholinis (12–15°) gėrimas, gaminamas maišant juodąją arbatą bei romą (pagaminta arbata turi būti karšta, pakankamai saldi). Tai tipiškas Austrijos bei kitų Europos šalių žiemos gėrimas, anksčiau plačiai vartotas medžiotojų, miškininkų, medkirčių ir kitų, kuriems šiuo metų laiku reikia daug dirbti šaltame ore. Šiais laikais jis daugiausiai siūlomas kalnuose turistams bei (po slidinėjimo dienos) kalnų slidininkams. Medžiotojų arbatą nesunku pagaminti, tačiau parduodami ir jau paruošti mišiniai. Per metus vien Austrijoje ir Vokietijoje išgeriama ne mažiau 1 000 000 litrų. Jagertee yra oficialus, įstatymu apsaugotas austriško šio gėrimo varianto pavadinimas, todėl Vokietijoje ir kitur jis gali būti siūlomas kitokiais panašiais pavadinimais (Wilderertee – „brakonierių arbata“, Förstertee – „miškininkų arbata“, Hüttentee – „kalnų trobelės arbata“ ir pan.)
Maršalo ataka
Maršalo ataka (arba Maršalo gambitas) – vienas iš juodųjų agresyvesnių atsakų baltiesiems Ispaniškojoje partijoje – po 3…a6 4.Ra4 Žf6 5.0-0 Re7 6.Be1 b5 7.Rb3 0-0 8.c3 juodieji sužaidžia gambitą 8…d5, aukodami pėstininką. Juodieji šiame variante vadovaujasi logika, kad puolimas – geriausia gynyba. Pagrindinė seka prasideda 9.ed Žxd5 (9…e4!?, Hermano Šteinerio variantas laikomas silpnesniu) '''10.Žxe5 Žxe5 11. Bxe5 c6 (Maršalo ėjimai 11…Žf6 ir 11…Rb7''' laikomi silpnais, bet taip pat yra pasiteisinę žaidžiant aukšto lygio šachmatais). Juodieji atakuoja ir kirtimais sukuria baltųjų karaliaus pusės silpnumus – ji lieka be ginančių figūrų. Baltieji turi iškart apsispręsti – žaisti d3 arba d4. 8.c3 jau negelbsti. Juodųjų ataka gali būti triuškinanti – kadangi juodųjų pranašumas pozicinis, ne taktinis – labai sunku rasti būdą išvengti šios atakos. Kartais baltieji stengiasi išvengti Maršalo atakos, žaisdami vieną iš Anti-Maršalo sistemų: 8.a4 arba 8.h3 vietoj 8.c3.
Maršalo ataka pirmąkart buvo panaudota JAV šachmatininko Frenko Maršalo garsiame žaidime „Dovanėlė“ (Novelty Gift) 1918 m. Pasak legendos (nors ir mažai tikėtinos, nes iki Maršalo ėjimas 8…d5 jau buvo naudotas) Maršalas šį gambitą (8…d5) „taupė“ aštuonerius metus susitikimui su Kapablanka. Kapablanka laimėjo šią partiją. Vėliau buvo atrasta Maršalo klaida 11 ėjime (turėjo būti 11…c6! vietoj 11…Žf6!?), ir ši ataka pradėta naudoti vėlesnių aukšto lygio žaidėjų – Boriso Spaskio, Maiklo Adamso, Džono Nuno, Višvanatano Anando.
Pats F. Maršalas gyvenimo pabaigoje rašė: "Analizavau šį variantą daugelį metų ir padariau išvadą, kad ataka yra vykusi. Tai nereiškia, kad juodieji būtinai laimi; aš manau, kad ataka juodiesiems suteikia daug galimybių laimėti ir esti gera mažiausiai lygiosioms."
Nuorodos
Manheteno šachmatų klubų čempionatas, 1918 m. spalio 23 d., Ispaniškoji partija, Marshallo ataka
Šmurlai
Šmurlai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Bransko, apie 29 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 55 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Usninukas
Usninukas (Vanessa cardui) – pleštekių (Nymphalidae) šeimos drugys. Drugys į Lietuvą atskrenda iš Pietų Europos birželio mėn. Jie yra šviesiai gelsvos spalvos, bet Lietuvoje gimę antrosios kartos drugiai yra tamsesnės geltonos spalvos. Nuo liepos pabaigos iki rugsėjo pabaigos traukia atgal į pietus. Žiemoja šiaurės Afrikoje. Maitinasi usnių, ežeinių nektaru.
Vikšrai pilkai juosvi, su dėmėmis ir taškais bei geltonomis juostomis. Jie gyvena dagių ir usnių susuktuose lapuose. Lėliukė pilkai ruda. thumb|250px|left|Vanessa cardui
Atliekų tvarkymas
Atliekų tvarkymas – paprastai nuo žmogaus veiklos atlikusių medžiagų (atliekų) surinkimas, pervežimas, apdirbimas, perdirbimas ar pašalinimas dėl sveikatos, estetinių ir kitų priežasčių. Per paskutiniuosius dešimtmečius didesnis dėmesys taip pat skiriamas pastangoms sumažinti atliekų poveikį gamtai ir natūraliai aplinkai.
Atliekų tvarkymas apima kietąsias, skystąsias ir dujines medžiagas, kurioms taikomi skirtingi tvarkymo būdai ir metodai.
Atliekų tvarkymas pasauliniu ir regioniniu mastu skiriasi, priklausomai nuo valstybių ekonominio išsivystymo lygio, regiono urbanizacijos lygio bei vietovės pobūdžio (gyvenvietė, pramoninis ar komercinis rajonas).
Pagrindinės sąvokos
Atliekų tvarkyme naudojamų sąvokų yra daug, čia pateikiamos plačiausiai vartojamos.
Atliekų hierarchija
thumb|right|350px|Atliekų tvarkymo principų hierarchija Atliekų (tvarkymo principų) hierarchija klasifikuoja pasirenkamas atliekų tvarkymo strategijas taikant esminį atliekų minimizavimo kriterijų. Pagrindinės strategijos yra atliekų mažinimas, pakartotinis panaudojimas bei perdirbimas. Šios hierarchijos pagrindinis tikslas yra išgauti maksimalią naudą iš produktų ir minimalų atliekų kiekį.
Išplėsta gamintojų atsakomybė
Išplėsta gamintojų atsakomybė yra strategija, skirta aplinkos sąnaudų, siejamų su produktų gyvavimo ciklu, integravimui į tų produktų rinkos kainą. Tokiu būdu gamintojams, importuotojams ar pardavėjams priskiriama finansinė ar fizinė atsakomybė už produkcijos galimą poveikį aplinkai po pardavimo, Lietuvoje tai vadinama – gamintojų ir importuotojų atsakomybės principu.
„Teršėjas moka“ principas
Taikant šį principą, apmokestinama pramoninė ar komercinė veikla, prisidedanti prie aplinkos taršos. „Teršėjas moka“ principas taikomas ir kitose srityse, tuo tarpu atliekų tvarkyme paprastai reiškia, kad objektai, kurių veikloje išskiriamos atliekos, moka numatytus mokesčius už atliekų pašalinimą.
Atliekų surinkimo metodai
Atliekų surinkimo metodai įvairiose valstybėse ir regionuose skiriasi, kai kur, ypatingai mažiau ekonomiškai išsivysčiusiose šalyse, atliekų surinkimo sistemos apskritai nėra.
Viena dažniausiai taikomų surinkimo sistemų yra kai atliekas namų ūkiai, bendrijos bei įmonės kaupia specialiuose konteineriuose ar dėžėse, kurios reguliariai (pvz., kas savaitę) ištuštinamos ir išvežamos atliekų surinkimui skirtais sunkvežimiais. Kai kur Europoje bei kitose pasaulio dalyse naudojama Envac atliekų surinkimo sistema, kai atliekos susiurbiamos požeminiais kanalais. Kai kuriose nuo miestų nutolusiose vietovėse gyventojai turi patys pristatyti atliekas į surinkimo centrus.
Sąvartynai
thumb|right|Šiukšlių suspaudimo sunkvežimis Australijos sąvartyne
Sąvartynai yra vienas iš tradicinių ir daugelyje šalių labiausiai naudojamų atliekų šalinimo metodų. Praeityje, sąvartynai dažnai būdavo įrengiami nebenaudojamose kasyklose, pvz., karjeruose. Gerai suorganizuotas ir prižiūrimas sąvartynas yra palyginus nebrangus ir higieniškas būdas pašalinti atliekas. Senesni, netinkamai suorganizuoti ar prižiūrimi sąvartynai turi nepageidaujamos įtakos aplinkai: vėjo pernešamos šiukšlės, kenkėjų (pelių, žiurkių) ir parazitų pritraukimas, kenksmingų cheminių medžiagų susimaišiusių su lietaus vandeniu nutekėjimas, galintis užteršti požeminį bei paviršiaus vandenis. Taip pat anaerobiniams mikroorganizmams skaidant organines atliekas, susidaro sąvartyno dujos (daugiausiai metanas bei anglies dvideginis), kurios gali sukelti nemalonų kvapą, pakenkti augalijai ir taip pat yra šiltnamio dujos.
Neretai sąvartynų įrengimui priešinasi gretimų vietovių savininkai ir gyventojai, todėl tokiose vietovėse dažnai atliekų išvežimas būna brangesnis, nes vežama tolesniu atstumu arba taikomi kiti atliekų šalinimo metodai. Dėl šios priežasties, taip pat dėl pastebimo visuomeninio vartojimo tendencijų didėjimo, ieškoma būdų sumažinti į sąvartynus patenkančių atliekų kiekį. Prie šių būdų priskiriami mokesčiai, atliekų perdirbimas, vertimas energija, mažiau medžiagos sunaudojančių produktų kūrimas, ir atsakomybės už produktų atliekų šalinimą pasidalijimas su gamintojais. Šią sritį plačiau nagrinėja industrinė ekologija.
Pasak kai kurių ateities studijų tyrinėtojų, įmanoma, kad ateityje, kai kuriems ištekliams mažėjant, dabartiniai sąvartynai taps kasyklomis.
Deginimas
thumb|Deginamas kompostas
Taikant šį metodą, atliekos pašalinamos deginant jas aukštoje temperatūroje. Toks ir kiti su aukšta temperatūra susiję metodai vadinami terminiu apdirbimu. Atliekos paverčiamos šiluma, dujų emisijomis bei pelenais. Kiti terminio apdorojimo metodai yra pirolizė bei dujinimas.
Sąvoka „energija iš atliekų“ taikoma jėgainėms, kuriose iš atliekų deginimo gaunama energija (garai ir/arba elektra).
Žaliavų išgavimas
Tai palyginus nesena koncepcija, pagal kurią atliekos gali būti traktuojamos kaip žaliavos. Atliekos gali būti perdirbamos į antrines žaliavas, arba jų šilumos kiekis panaudojamas energijos gavybai; tam tinkamos technologijos vis dar tobulinamos ir vystomos. Tokia praktika pasaulyje vis populiarėja, ypač didmiesčių regionuose, kur nepakanka vietos sąvartynams. Kita priežastis – pripažinimas, kad vien atliekų pašalinimas nėra tvarus metodas ilgalaikės perspektyvos atžvilgiu bei daugumos pirminių žaliavų ištekliai yra riboti.
Rūšiavimas ir perdirbimas
thumb|Susmulkintas ir perdirbimui paruoštas plienas Perdirbimas – tai procesai, leidžiantys pakartotinai panaudoti perdirbtas atliekas. Didžiąją jų dalį sudaro pakuočių atliekos. Žinomiausias to įgyvendinimo būdas – atliekų rūšiavimas pagal medžiagas, iš kurių jos pagamintos. Surūšiuotos atliekos surenkamos iš gyventojų (dažniausiai taikoma konteinerinė pakuočių ir pakuočių atliekų surinkimo sistema) ir įstaigų, arba pristatomos į atitinkamus centrus, ir vėliau atitinkamai apdorotos panaudojamos naujų produktų gamyboje. Naudojama ir specialiai rūšiavimui pritaikyta įranga.
Ekonomiškai išsivysčiusiose šalyse dažniausiai perdirbama: aliumininės gėrimų skardinės, plienas, maisto ir purškiamų medžiagų indai, HDPE ir PET buteliai, stikliniai buteliai ir stiklainiai, kartonas, laikraščiai, žurnalai. Perdirbami taip pat ir kiti plastikai (PVC, LDPE, PP, PS). Visi išvardinti produktai paprastai sudaryti iš vienos medžiagos, dėl ko juos santykinai lengva perdirbti. Sudėtingesnių produktų, pvz., kompiuterių, elektroninės įrangos, perdirbimas yra sunkesnis bei brangesnis, nes reikalingas jų išardymas ir t. t.
Dėl perdirbimui skirtų atliekų rūšiavimo ir surinkimo sąnaudų, šių medžiagų kaina panaši arba net didesnė nei pirminių žaliavų. Dauguma dabartinių ekonomikų nepilnai arba išvis neapskaito žalos ar naudos aplinkai, nors šiuo požiūriu perdirbtų medžiagų panaudojimas pranašesnis už pirminių žaliavų išgavimą dėl to, kad reikalauja žymiai mažiau energijos, vandens ir kitų išteklių sąnaudų. Pvz., perdirbus 1000 kg aliumininių skardinių, būtų sutaupyta apie 5000 kg iškasamo boksito bei išvengiama šiltnamio dujų emisijų, atitinkančių 15,7 tonas anglies dioksido.
Šalyse, kur atliekų rūšiavimas yra įstatymiškai privalomas, dažnai dėl nežinojimo ar neigiamo nusistatymo gyventojai tai atlieka ne pagal reikalavimus, kas apsunkina tolimesnį perdirbimo procesą (įsimaišius pašalinėms medžiagoms – pvz., skardinės su maisto liekanomis arba aliejumi išteptas popierius – gali būti užkimšta ar sustabdyta perdirbimo sistema; kartais netinkamai išrūšiuotas atliekas tenka tiesiog išmesti). Neretai po gyventojų išrūšiavimo atliekos turi būti pakartotinai perrūšiuojamos.
Atliekų perrūšiavimas taip atliekamas naudojant specialią įrangą, kai visa atliekų srovė susmulkinama iki panašaus dydžio smulkių dalelių, iš kurių magnetine transporterio juosta pašalinamos geležies turinčios medžiagos, o cikloniniais separatoriais dalelės išskirstomos pagal mases. Toliau, panaudojant rentgeno spindulius (pagal tai, kaip medžiagos juos sugeria), galima atskirti stiklą bei įvairius metalus. Likusi atliekų masė, sudaryta daugiausiai iš plastiko, popieriaus ir kitų organinių medžiagų liekanų, paprastai deginama arba pirolizuojama.
Biologinis perdirbimas
Organinėms atliekoms, tokioms kaip augalinės liekanos, maisto atliekos, popieriniai produktai, vis plačiau taikomi biologinio perdirbimo metodai, kur medžiagos skaidomos mikroorganizmų. Biologinio perdirbimo metodų įvairovė yra didelė. Skiriami aerobinis (kompostavimas, procesui reikalingas deguonis) ir anaerobinis (aplinkoje be deguonies) skaidymas, gali būti derinami abu metodai. Likusi organinė masė gali būti panaudojama kaip mulčius ar kitiems agronomijos bei žemėtvarkos tikslams.
Pirolizė ir dujinimas
Pirolizė ir dujinimas (gazifikacija) yra panašūs terminio apdorojimo metodai, kurių metu atliekos yra kaitinamos aukštoje temperatūroje, su ribotu deguonies kiekiu, paprastai uždarame inde ir taikant aukštą slėgį. Šie metodai yra efektyvesni energijos išgavimo atžvilgiu nei tiesioginis deginimas.
Pirolizuojant kietąsias medžiagas, susidaro visų agregatinių būsenų produktai: liekamosios alyvos ir dujos gali būti vėliau deginamos išgaunant energiją arba rafinuojamos iki kitų naudingų medžiagų, kietieji likučiai (anglis) gali būti taip pat perdirbami į pvz., aktyvuotąją anglį.
Dujinimo proceso metu, organinės medžiagos tiesiogiai paverčiamos sintetinėmis dujomis, sudarytomis iš anglies monoksido bei vandenilio. Šios dujos panaudojamos deginimui gaunant elektrą bei garus. Dujinimas naudojamas biomasės jėgainėse energijai ir šilumai gauti.
Atliekų tvarkymas Lietuvoje
Atliekų tvarkymo būklės analizė pateikta „Valstybinio strateginio atliekų tvarkymo plano“ antrajame skyriuje.
Informaciją apie atliekų tvarkymą tam tikrose savivaldybėse galima greitai surasti tinklalapio www.atliekos.info skyriuje „Atliekų tvarkymas savivaldybėse (tik nuorodos) “.
Nors Lietuvoje nemaža dalis (30%) gamybos ir komunalinių atliekų vis dar šalinama sąvartynuose, situacija keičiasi ir ypač sparčiai auga atliekų perdirbimo dalis - 2016 m. ji jau lenkė ES vidurkį (pastarasis siekia 45,6%). Tai ypač skiriasi nuo 2004 m. atliekų tvarkymo statistikos: sąvartynuose tuomet šalinta apie 48,7%, 27,4% saugota, 10,5 % eksportuota (daugiausiai metalai), 6 % perdirbta, 4,6 % šalinta kitais būdais (naudojama statyboje, kelių remontui, dirvai tręšti, gyvuliams šerti ir t .t.), 2,8 % deginta (dažniausiai išgaunant energiją).
Ženevos ežeras
Ženevos ežeras ( arba Lac de Genève, ) – antras pagal dydį (po Balatono ežero) gėlo vandens telkinys centrinėje Europoje. Maždaug 60 % ežero yra Šveicarijos ir 40 % – Prancūzijos teritorijoje. Telkšo tektoninėje įduboje tarp Alpių ir Žuros kalnų.
Ežeras yra 73 km ilgio, 14 km pločio plačiausioje vietoje, didžiausias gylis – 310 m. Plotas – 582 km². Ežere yra dvi salos, kurios turi pavadinimus: Arfa ir Peilz. Krantai statūs, daug kur skardingi.
Ežeras laivuojamas. Prateka Ronos upė. Pakrantėse gausu kurortų. Prie Ženevos ežero įsikūrę miestai: Ženeva, Lozana, Montrė, Vevė (Šveicarija), Evian le Benas, Tonon le Benas (Prancūzija).
thumb|left|Ežeras iš kosmoso
Revolution In Me
„Revolution In Me“ – 2003 m. rugsėjo 29 d. anglų atlikėjos Siobhan Donaghy išleistas debiutinis albumas. Albumas debiutavo ir pasiekė tik #117 vietą Jungtinės Karalystės albumų tope. Tačiau albumas buvo gerai įvertintas keliose Europos šalyse, kaip antai Švedijoje ir Suomijoje.
Albumo istorija
Donaghy palikus grupę, ji pradėjo rašyti dainas su savo buvusiu prodiuseriu Cameron McVey (kuris dirbo kartu su „Sugababes“, „All Saints“ ir Neneh Cherry), ir pradėjo dainuoti pasivadinus slapyvardžiu „Shanghai Nobody“. 2003 m. kovo mėnesį Donaghy išleido singlą „Nothing But Song“, kuris nepasiekė komercinės sėkmės, bet buvo gerai įvertintas kritikų, o singlą Siobhan išleido kaip Shanghai Nobody, nes nenorėjo, kad apie ją galvotų „Kaip merginą, kuri paliko Sugababes“. Tačiau po šio singlo Siobhan nenaudojo savo slapyvardžio.
2003 m. birželio 23 d. ji išleido savo pirmąjį komercinį solo singlą „Overrated“, kurį parašė kartu su Cameron McVey, ir kuris pasiekė #19 vietą Jungtinėje Karalystėje. Pavadinimas singlo „Overrated“ yra „Sugababes“ debiutinio singlo „Overload“ perdirbinys. Po pirmojo singlo „Overrated“, 2003 m. rugsėjo 15 d. buvo išleistas antrasis singlas „Twist Of Fate“, kuris pasiekė #52 vietą. Po dviejų savaičių Siobhan išleido savo debiutinį solo albumą „Revolution In Me“.
Donaghy debiutinis albumas 2003 m. rugsėjo 29 d. buvo išleistas įrašų kompanijos „London Records“. Albumas debiutavo tik #117 vietoje. Dainas albumui parašė ir prodiusavo tiek Siobhan, tiek Cameron McVey ir Marlon Roudette iš „Mattafix“. Kiekviena iš 12 dainų, iš albumo yra kartu parašyta Donaghy su McVey, Preetesh Hirji, Matt Kent ir kitais.
„Parlophone“ nusipirko teises į albumą „Revolution In Me“, kai Siobhán pasirašė sutartį su šia įrašų kompanija.
Voldemarininkai
Voldemarininkai – 1929 m. nušalinto Lietuvos ministro pirmininko Augustino Voldemaro šalininkai. Jų politinė srovė nepriklausomoje Lietuvoje veikė slaptai, o 1941 m. birželio sukilime ir nacių okupacijos pradžioje veikė legaliai. Voldemarininkus telkė Lietuvių nacionalistų sąjunga Geležinis Vilkas ir Lietuvių nacionalistų partija. Jie buvo įtakingi Lietuvių aktyvistų sąjungoje, Lietuvių aktyvistų fronte, Tautinio Darbo Apsaugos batalione ir tarp generalinio komisaro Adriano fon Rentelno  generalinių tarėjų.
Ištakos
Voldemarininkai atstovavo radikaliajam tautininkų sparnui arba naujajai tautininkų generacijai, pasivadinusiai nacionalistais. Jos nariais buvo nepriklausomybės kovų savanoriai, karininkai, studentai. Oponavo prezidento Antano Smetonos režimui.
1933 m. „Geležinio vilko“ organizacija bendradarbiavo su Vokietijos nacių partijos įstaiga užsienio politikos klausimais (Aussenpolitisches Amt der Nationalsozialistischen Deutschen Arbeiterpartei – APA), kuriai vadovavo Alfredas Rozenbergas. Jis tais metais išvystė sumanymą sieti Klaipėdos prijungimą prie Vokietijos su valstybiniu perversmu Lietuvoje, kurį įvykdytų „Geležinio vilko“ organizacija su Vokietijos kariuomenės pagalba. Šį sumanymą sutrukdė 1934–1935 teismo procesas Kaune, kuriame tarp 126 kaltinamųjų buvo nemažai SD agentų.
1934 m. nesėkmingas perversmas
1934 m. gegužės 6 d. įsteigė slaptą Lietuvių nacionalistų partiją. Voldemarininkai aviacijos karo lakūnai dalyvavo 1934 m. birželio 6 d.–7 d. nesėkmingame kariniame perversme. Vienas dalyvis paskui teisinosi, „Kai sužinojau, kad perversmą rengia tie patys karininkai, kurie vykdė gruodžio 17 d. perversmą, neabejodamas prisidėjau, nes bijojau nemalonių pasėkmių, arba bausmių. Pirmajame perversme nedalyvavau ir vos tik išvengiau ištrėmimo į 7-tą pulką ūkio kuopos vado pareigoms.“ A. Motuzo tvirtinimu, sukilimą iššaukė lakūnų nedarbingumas, jaunų pulkininkų ambicijos ir generolo Kubiliūno nesugyvenimas su krašto apsaugos ministru. 1934 m. liepos 15 d. pučo organizatoriai Petras Kubiliūnas, Juozas Narakas ir Juozas Bačkus Karo lauko teismo buvo nuteisti mirti. Padavus malonės prašymus, bausmė sušvelninta iki 12 metų kalėjimo.
Už opozicinę ir antivalstybinę veiklą voldemarininkai buvo persekiojami, šalinami iš kariuomenės, kalinami.
Antismetoninė koalicija
Po 1938 m. kovo 17 d. Lenkijos ultimatumo Lietuvai, voldemarininkai, krikščionys demokratai ir valstiečiai liaudininkai puoselėjo antismetoninę koaliciją Ašis. Vytauto Didžiojo universiteto, Klaipėdos prekybos instituto ir Dotnuvos Žemės ūkio akademijos studentai nutarė gruodžio 10 d. sušaukti generalinį streiką. Reikalavo vyriausybę ir prezidentą Antaną Smetoną atsistatydinti ir sudaryti tautinės vienybės vyriausybę su profesoriumi Augustinu Voldemaru. Policija guminėmis lazdomis mušė ir vaikė studentus.
Gruodžio 12 d. valstietis liaudininkas Juozas Pajaujis kartu su voldemarininkais Jonu Vokietaičiu,  Leonu Prapuoleniu dalyvavo Klaipėdos studentų aktyvistų jungtinio komiteto iniciatyva surengtame renginyje Vytauto Didžiojo gimnazijoje, skirtame „pasisakyti gyvenamo politinio momento klausimais“. Juozas Pajaujis, kritikuodamas Antano Smetonos valdžią, iškėlė tikslą: „sudaryti tautos vienybės frontą ir stiprią vyriausybę iš tokių žmonių, kurie sugebėtų išlaikyti  Klaipėdos kraštą Lietuvai, susitardami pakenčiamomis sąlygomis su Vokietija“. Gruodžio 13 d. išėjo pirmas numeris iškart uždrausto laikraščio Žygis, pristatantis „Ašį“. „Priešingų srovių žmonės – katalikai ir liaudininkai – ne tik surado bendrą platformą, bet sutaria ir su nacionalistais aktyvistais, vadinamaisiais voldemarininkais dėl prof. Voldemaro kvietimo į bendrą darbą“. Daroma išvada, kad „Smetonos politika su Lenkija yra pilnas bankrotas“.
1938 m. gruodžio 29 d. Klaipėdoje įkurta Lietuvių aktyvistų sąjunga ir išrinkta jos vadovybė: generalinis sekretorius Algirdas Sliesoraitis, Leonas Prapuolenis, Ignas Taunys, Bronius Ziurys, Juozas Pajaujis (valstietis liaudininkas) ir Jonas Štaupas (krikščionis demokratas). Branduolį sudarė voldemarininkai. "čia įvairių ideologinių srovių ir buv. politinių partijų atstovai sunkioje tėvynei valandoje sutaria, jog turi būti likviduotos visos paskiros lietuvių politinės organizacijos, neišskiriant ir tautininkų sąjungos, turi būti sudarytas vieningas politinis lietuvių sąjungis, kuris remtųsi vieninga veiklos programa“. Valstybės saugumo departamentas užrašė pokalbį, kuriame Juozas Pajaujis tvirtino, „Krikščionys demokratai ir valstiečiai liaudininkai turi įtakos daugiau masėse, o voldemarininkai – kariuomenėje. Be kariuomenės, jeigu reikėtų ginkluota pajėga nuversti vyriausybę, susidarytų daug sunkumų. Voldemarininkai neturį aiškios savo ideologijos ir jų vadai savo siekimuose nėra tokie tvirti, kad jie galėtų šių didelių politinių grupių – valstiečių liaudininkų ir krikšč. tarpe gyventi. Mes giliai tikime, kad voldemarininkai turės ištirpti.“ Visgi, varpininkai suabejojo, kad jei aktyvistams ir pavyktų suorganizuoti sukilimą, Lietuvoje įsivyrautų fašizmas, o liaudininkams būtų galas. Atstūmė tai, kad Bendras žygis buvo fašistinis, aktyvistų veikla tvarkoma įsakymais ir net sveikinamasi fašistiškai. Bendra veikla su voldemarininkais nutrūko nacių Vokietijai okupavus Klaipėdą ir generolui Jonui Černiui suformavus vyriausybę į kurią įėjo po du ministrai iš krikščionių demokratų ir valstiečių liaudininkų.
Voldemarininkai buvo itin nusistatę prieš lenkus ir žydus, taip pat prieš visas Lietuvos partijas. Keletas karininkų dalyvavo jų tarpe. Juos visus labiausiai vienijo veikla prieš žydus. Jie puikavosi patys įvykdę visus išpuolius prieš žydus Lietuvoje. Voldemarininkai labai siekė Vokietijos ir Lietuvos bendradarbiavimo. 1939 m. birželio mėn. jie Vokietijos užsienio reikalų ministerijos prašė 100 000 litų (41 000 reichsmarkių) „visų pirma žydų pogromams rengti“. Vokietijos Vyriausiosios SD valdybos II valdyba 1939 m. birželio 29 d. kreipėsi raštu į užsienio reikalų ministrą J. fon Ribentropą, kad ministerija skirtų voldemarininkams pinigų. Ministerija atsakė, jog tai netikslinga, kadangi Lietuvos vyriausybė „jau seniai sėkmingai stengiasi išstumti žydus iš Lietuvos ekonomikos“, o be to, žydai negalį vaidinti Lietuvos viešajame gyvenime jokio vaidmens. Vis didėjančiam žydų emigravimui neturįs kliudyti „pogromų organizavimas“. Vyriausiosios reicho saugumo valdybos (RSHA) vadovas Reinhardas Heydrichas tuo metu pritarė, kad voldemarininkams būtų duodama šiek tiek pinigų, bet ne ginklų. Vokietijos užsienio reikalų ministras Ribbentropas 1939 m. liepos mėn. 21 d. įsakė kas ketvirtį išmokėti po 2000-3000 reichsmarkių.
1940 m. gegužės 26 d. Lietuvos žvalgyba suėmė beveik visą vadovybę ir aktyvesnius narius (8 žmones) ir įkalino priverčiamojo darbo stovyklose. Valstybės kontrolės tarnautojas Eduardas Sitavičius (slapyvardžiai Irmeikis ir Mackus) voldemarininkų žinias teikdavo Valstybės saugumo departamento direktoriui Augustinui Povilaičiui.
Issara Kachaiwong
Isara Kačaivongas (g. 1983 m. spalio 4 d. Čanfaburyje Tailande) – profesionalus angliškojo biliardo žaidėjas.
Voldemarininkai
Antismetoninė koalicija
SSRS okupavus Lietuvą, vadovaujantis 1940 07 07 saugumo departamento dir. Antano Sniečkaus patvirtintu priešvalstybinių partijų ir liaudies priešų sunaikinimo planu bei 1940 11 28 NKVD komisaro įsakymu suimta apie 200 voldemarininkų, tarp jų K. Mačius (miręs 1943 m. lageryje), Algirdas Sliesoraitis, Kazys Matulevičius, J. Gineitis ir kt.
Issara Kachaiwong
2002 metais tapo Tailando 20-mečių žaidėjų turnyro laimėtoju. 2004 metais jis laimėjo aukso medalį Tajų Žaidynėse.
Voldemarininkai
Antismetoninė koalicija
Iš Lietuvos pasitraukę voldemarininkai dalyvavo Lietuvių aktyvistų fronto (LAF) steigime ir veikloje, vadovavo organizacinei komisijai (Klemensas Brunius). Krašte likę nariai veikė pogrindinėje antisovietinio pasipriešinimo organizacijoje Geležinis Vilkas (Kauno, Šakių, Vilkaviškio, Alytaus apskr., apie 1000 narių), dalyvavo 1941 m. Birželio sukilime. Laikinojoje vyriausybėje turėjo teisingumo ir vidaus reikalų viceministrų postus (Izidorius Kurklietis, Juozas Narakas)