cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Senoji rusų kalba
Dukterinės kalbos
Supaprastėjo linksniavimo sistema, išnyko kai kurie priebalsiniai kamienai.
Išnyko siekinys. Veikiamieji būtojo laiko dalyviai su priesaga -l-, vartoti ir sudėtiniams laikams sudaryti, ilgainiui dukterinėse rytų slavų kalbose įsigalėjo kaip būtojo laiko formos ir išstūmė kitokios darybos praeitį reiškiančius laikus (visai nebeliko imperfekto ir aoristo, o naujoviškas pliuskvamperfektas gyviau vartojamas ukrainiečių kalboje; perfekto formų išlikę ukrainiečių Karpatų tarmėse, pvz., робилисьмо < робили єсьмо 'esame darę', tačiau jomis reiškiamas paprastas būtasis laikas ). Kadangi vadinamąjį būtąjį laiką sudaro ne veiksmažodžiai, o dalyviai, šios formos turi giminę ir skaičių, bet ne asmens galūnes; asmenį nurodo įvardis: pvz., tiesiogiai verčiant 'aš buvęs / buvusi', ты  был / была (ty byl, byla) 'tu buvęs / buvusi', он  был (on byl) 'jis buvęs', онa  была (ona byla) 'ji buvusi', оно  было (ono bylo) 'tatai buvę (vns. bev. g.)', dgs. мы, вы, они были (my, vy, oni byli) 'mes, jūs, jie/tatai/jos buvę/buvusios'.
Fonetikoje ir fonologijoje atsirado kai kurių naujovių, įvairiai atsiskleidžiančių atskirose kalbose ir bendrų visoms šiuolaikinėms rytų slavų kalboms: pavyzdžiui, redukuotas (itin sutrumpintas) neaiškios kokybės iš trumpojo u kilęs balsio palaikas ъ žodžio gale dabartinėse rytų slavų kalbose išnyko (plg. sen. rus. домъ (domъ) – ) ir kita.
1978 m. Afrikos Tautų taurė
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 2 Ganos stadionuose.
James Dougherty
Džeimsas Dohertis (, 1921 m. balandžio 12 d. Los Andželas, Kalifornija, JAV – 2005 m. rugpjūčio 15 d. San Rafaelis, Kalifornija, JAV) – amerikiečių policijos pareigūnas, Specialiųjų ginklų ir taktikos grupės pirmasis treneris. Labiausiai žinomas kaip pirmasis aktorės Merlin Monro vyras.
Biografija
Džeimsas Edvardas Dohertis gimė 1921 m. balandžio 12 d. Los Andžele, Kalifornijoje. Jis buvo penktasis ir paskutinis vaikas Edvardo ir Etel (mergautinė pav. Beatty) šeimoje, kilusioje iš Pueblo Kolorado valstijoje. Šeima, persikėlusi į Globą Arizonoje, kentėjo nuo Didžiosios depresijos, gyveno palapinėje. 1938 m. Dohertis baigė Van Naiso vidurinę mokyklą su ta pačia klase, kaip aktorė Džein Rasel.
Baigęs mokyklą Dohertis atsisakė Santa Barbaroje esančio Kalifornijos universiteto siūlomos sportininko stipendijos ir ėmė dirbti aviacijos kompanijos „Lockheed Aircraft“ naktinėje pamainoje; tuo metu pradėjo susitikinėti su Norma Džyn Beiker (Merlin Monro). Jos globėjai turėjo išsikelti į kitą valstiją, ir, kad Norma išvengtų našlaičių namų, 1942 m. birželio 19 d. juodu susituokė. Norma metė vidurinę mokyklą ir tapo namų šeimininke. Juodu persikėlė į Santa Katalinos salą, kur Dohertis dirbo prekybiniame laivyne, mokė saugos jūroje.
Todėl 1946 m. ​​Norma išsiskyrė su Doherčiu. Jis gavo skyrybų dokumentus būdamas prie Jangdzės ir nepritarė jos ambicijoms. Tačiau Dohertis sekė jau aktorės Merlin Monro karjerą, o po jos mirties pasirodė CBS laidoje „To Tell The Truth“ („Pasakyti tiesą“), yra davęs daugybę interviu. 2002 m. duodamas interviu naujienų agentūrai „Associated Press“ jis sakė:
"„Šlovė jai buvo žalinga. Ji buvo per švelni, kad būtų aktore. Ji buvo nepakankamai tvirta Holivudui. Ir kai tik kas nors ima vartoti tabletes – stimuliuojamąsias ir raminamąsias, kaip ji – gali nusiristi. Žmonės negali užmigti, tad ima vartoti vis daugiau ir daugiau tablečių.“"
1947 m. Dohertis vedė Patrišą Skoman (Patricia Scoman) ir susilaukė trijų dukterų. 1949 m. jis prisijungė prie Los Andželo policijos departamento ir dirbo detektyvu. Dalyvavo kuriant Specialiųjų ginklų ir taktikos grupę ir tapo pirmuoju ją apmokiusiu karininku. Be to, Dohertis sužlugdė sąmokslą pagrobti JAV aktorių Džeimsą Garnerį.
1974 m. Dohertis vedė paskutinę žmoną Ritą Lambert (Rita Lambert). Juodu persikėlė į gimtąjį Ritos miestą Sabatusą Meino valstijoje, kur Dohertis dėstė Baudžiamosios justicijos akademijoje ir dirbo Androskogino apygardos komisaru. Jis taip pat dirbo Meino valstijos bokso komisijoje. Drauge su aktoriumi Robertu Mitčemu ir klasės drauge aktore Džein Rasel Dohertis nusifilmavo dokumentiniame filme „Merlin Monro atradimas“ („Discovery Of Marilyn Monroe“).
1992 m. Dohertis ir Rasel kartu su aktore Siuzan Strasberg pasirodė bulvarinėje pokalbių laidoje „Sally“. Jis parašė ir išleido dvejus memuarus: „Slapta Merlin Monro laimė“ („The Secret Happiness of Marilyn Monroe“) ir „Su meile Normai Džyn – Džimis“ („To Norma Jeane With Love, Jimmie“).
2003 m. mirė Doherčio žmona. 2004 m. apie Dohertį buvo nufilmuotas dokumentinis filmas „Merlin vyras“ („Marilyn’s Man“). Dohertis mirė 2005 m. rugpjūčio 15 d. nuo leukemijos. Jam buvo skirti dideli nekrologai keliuose leidiniuose, įskaitant „Los Angeles Times“, „Chicago Tribune“ ir „The New York Times“.
Filiakovas
Filiakovas  – miestelis Lučeneco apygardoje, Banska Bistricos krašte, pietų Slovakijoje. 10 687 gyventojai (2015 m. duomenys).
Įsikūręs kalvotoje vietovėje, Belinos upelio slėnyje. Nutolęs maždaug 20 km nuo Šalgotarjano (Vengrija), 85 km nuo Banska Bistricos, apie 150 km nuo Košicės bei beveik 220 km nuo Bratislavos.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose miestelis pirmą kartą paminėtas 1242 m., kartu su Filiakovo pilimi, kuri atlaikė Mongolų invaziją. 1246 m. paminėtas kaip Filekas. 1423 m. suteiktos savivaldybės teisės. 1553 m. užkariautas turkų. Iki 1593 m. buvo sandžako administraciniu vienetu. 1662 m., kartu su pilimi, sudegintas osmanų. 1686 m. užkariautas austrų. Po Trianono sutarties (1920 m.), atiteko Čekoslovakijai. 1938–1945 m. buvo Vengrijos sudėtyje.
Dainavos apylinkė (Ukmergė)
Dainavos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Kuršų apylinkė (Ukmergė)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Siesikų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Atkočių apylinkės, Meilūnų apylinkės ir Siesikų apylinkės.
Baikos
Baikos – tai Baltarusijos gyvenvietės:
RK1910
RK1903 – rajoninis kelias, atsišakojantis nuo kelio Zapyškyje ir jungiantis Ežerėlį. Kelio ilgis – 6,3 km. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas.
Kelias prasideda Zapyškyje, sankryžoje su krašto keliu }. Eina kaip Zapyškio miestelio Muziejaus gatvė. Zapyškyje kelias iš karto kyla į kalną (stati įkalnė). Už Zapyškio eina per dirbamus laukus ir kerta Zapyškio mišką. Kelias baigiasi Ežerėlyje, kur kelias atsiremia į miestelio Miško gatvę.
Harariai
Harariai (, gezo raštas: ሐረሪ), save dar vadinantys Geyusu („miesto žmonės“) – negausi etninė grupė Etiopijoje. Tradicinė jų tėvynė yra Hararo miestas, aplink kurį yra Hararių regionas, tačiau šiuo metu jame harariai sudaro mažumą (vos 8.65%). Didžioji jų dalis (apie 20 tūkst.) koncentruojasi Etiopijos sostinėje Adis Abeba. Be to, didelė jų dalis sudaro hararių diasporą JAV, Vokietijoje ir kitose Europos valstybėse.
Kalba semitiška hararių kalba (jų dar vadinama gey ritma, arba „miesto kalba“), kuri yra gimininga amharų kalbai. Dėl to harariai laikomi habešų etnoso dalimi. Dauguma yra dvikalbiai: taip pat vartoja amharų arba oromų kalbas.
Kilmė ir istorija
Hararių protėviais dažniausiai laikoma senovinė tauta harlai, kurie gyveno gerokai didesnėje krašto dalyje ir kalbėjo semitiškos arba kušitiškos kilmės kalba. Jiems priklauso senoviniai nekropoliai ir akmeniniai statiniai, statyti iki XV a. Svarbiausi jų miestai buvo Metehara, Hararas ir Dire Dava.
X a. į kraštą atėję arabai išplatino jų tarpe islamą. Vienas pirmųjų jų mokytojų buvo Abdirahman bin Isma’il al-Jabarti. Kita žymi asmenybė, į kraštą nešusi islamą, buvo Abadir Umar ar-Rida, kuris 1216 m. atvyko iš Arabijos, vedė vietos moterį ir įkūrė čia mečetę. Jis prisimenamas kaip šventasis, o jo kapas lankomas piligrimų. Nuo XIII a. harlų žemes valdė Ifato sultonatas, kurį XV a. pakeitė Adalio sultonatas.
Pradedant XVI a. harlų žemes nusiaubė oromo migracijos, kurios labai stipriai sumažino jų populiaciją. Braukämper (2002) iškelia prielaidą, kad dėl šių migracijų harlų gyvenamos teritorijos buvo atskirtos į keletą „salų“ ir išsivystė į atskirus etnosus: tai buvo zajai, guragiai ir harariai. Pastarieji nuo oromų antpuolių užsisklendė Harario mieste. Vienas pirmųjų jų valdovų Nuras ibn Mudžahidas aplink miestą pastatė galingas sienas, kurios išlikę iki dabar.
Harare suklestėjo rafinuota musulmoniška kultūra, kurioje pynėsi Etiopijos ir islamiškosios kultūros įtakos. Jie naudojo hararių kalbą, kuri buvo rašoma arabų raštu. Harariai kontroliavo pelningą prekybą karavanų keliais tarp pajūrio ir Etiopijos kalnyno. Aplinkinės tautos hararius vadino adere, bet šis terminas laikomas žeminančiu.
1875 m. hararių gimtinę Hararo miestą užėmė Egiptas. Šiam valdant, sustiprėjo hararių ryšiai su musulmoniškuoju pasauliu. 1887 m. miestas prijungtas prie krikščioniškos Etiopijos imperijos. Nutiesus Adis Abebos-Džibučio geležinkelį, Hararo prekybinė galia sumenko, o jį nustelbė netoliese išaugusi Dire Dava. Ilgainiui tai lėmė hararių migracijas į didesnius miestus siekiant geresnio gyvenimo.
Baikos (Pružanai)
Baikos  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 5 km į pietvakarius nuo Ružanų.
Istorija
XIX a. buvo du kaimai Slanimo apskrities Ružanų valsčiuje.
Vaidas Jurgilas
Vaidas Jurgilas (g. 1968 m. gegužės 28 d. Raseiniuose) – Lietuvos krepšininkas. Rungtyniavo sunkiojo ir lengvojo krašto puolėjo padėtyse.
Debiutavo 1992 m. Kauno „Žalgiryje“. Du kartus LKL čempionas. Tris kartus LKL vicečempionas. Yra rungtyniavęs Kinijoje, Vengrijoje. Baigęs profesionalo karjerą, žaidė žemesnėse lygose (2017–2018 m. Viduklės „Vidukelė-Naftrus“). Kelis kartus yra sėkmingai pasirodęs LKL „Oro karaliaus“ konkurse.
2018-2021 m. – RKL prezidentas.
Paulius Stanikas
Paulius Stanikas (g. 1962 m. gruodžio 10 d. Vilniuje) – lietuvių dailininkas, tarpdisciplininio meno kūrėjas. Gyvena ir kuria Vilniuje, Paryžiuje. Kūrybinio dueto Stanikas S & P narys, kuria su žmona Svajone Stanikiene. Tėvas – ekonomistas Petras Stanikas, senelis – skulptorius Petras Vaivada.
Biografija
1985 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo ekonomisto išsilavinimą.
2003–2004 m. dėstė Le Fresnoy, Prancūzijos šiuolaikinio meno aukštojoje meno mokykloje (Studio national des arts contemporains). 2005 m. skaitė paskaitas Londono Goldsmiths College. Dėsto Ecolle supérieure d‘art des Rocailles, Bjarico mieste, Prancūzijoje.
Dovydiškių apylinkė (Ukmergė)
Dovydiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Deltuvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Deltuvos apylinkės.
Panevėžio valsčius
Istorija
Įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1933 m. pastatytas naujas valsčiaus būstinės pastatas Smėlynės g. 17. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujiems Miežiškių valsčiui ir Piniavos valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Panevėžio rajonui (10 apylinkių).
FK Borisfen Borispìlʹ
Boryspilio „Borisfen“ – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Boryspilio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1993 m. vasario mėn., kuomet 1993 metų pavasarį FK Niva (Myronivka) ir FK Borysfen (Boryspilis) susijungė, o naujasis darinys pavadintas Niva-Borysfen.
1992–1993 m. sezono pabaigoje „Niva-Borisfen“ vietą antroje lygoje užėmė „Borisfen“.
Po 1993–1994 metų čempionato pirmojo turo klubas pakeitė pavadinimą į FC Boryspil.
1994–1995 sezono viduryje Boryspilio pagrindu buvo įkurtas CSKA-Borysfen klubas (Boryspilis). Šio klubo steigime dalyvavo Gynybos ministerijos ir verslo struktūros.
1995–1997 m. buvo prijungtas prie CSKA Kiiv klubo. 1995–1996 sezono pradžioje CSKA-Borisfen persikėlė į Kijevą.
1996–1997 metais CSKA-Borisfen klube įvyko skilimas. Kariuomenės atstovavai norėjo savo klubo aukščiausiose lygose. Klubas pervadintas į CSKA.
Klubo veikla nuo 1997 m.
1997 m. tapo „Borisfen“ klubo atgimimo metais. Atgimimas prasidėjo Antroje lygoje (1996/1997 m. sezone Borisfenas žaidė mėgėjų turnyruose). Antroje lygoje klubas žaidė tris sezonus, o tada prasidėjo pakilimas.
Kitus tris sezonus (2000–2001, 2001–2002, 2002–2003 m.) klubas žaidė Pirmoje lygoje.
Klubas du sezonus (2003–2004 ir 2004–2005 m.) praleido Aukščiausioje lygoje. Kadangi buvimas elito divizione reikalavo didelių investicijų, o jų buvo nepakankamai, todėl pablogėjo finansinė klubo padėtis.
2005–2006, 2006–2007 klubas žaidė Pirmoje lygoje. Galiausiai situacija dar pablogėjo ir klubo vadovybė nebegalėjo vykdyti savo įsipareigojimų. Ekipa iš varžybų pasitraukė po 21 turo ir PFL biuro sprendimu (2007 m. vasario 6]] d. buvo atimti 6 turnyro taškai; likusiose rungtynėse įskaityti techniniai pralaimėjimai.
Darius Jankauskas
Darius Jankauskas (g. 1992 m. balandžio 27 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.
Žaidėjo karjera
2011 m. atstovavo FC Klaipėda. A lygoje sužaidė vienerias rungtynes.
2012 m. persikėlė į Latviją, kur atstovavo FK Jelgava.
2013 m. rungtyniavo FC Šiauliai. A lygoje sužaidė 21 rungtynes.
Nuo 2014 m. atstovavo Pakruojo „Kruojai“, kuri tais metais tapo A lygos vicečempione.
2015 m. vasarą „Kruoja“ pasitraukė iš čempionato dėl įtarimų dalyvaujant sutartose varžybose.
Nuo 2016 m. rungtyniavo FK Kauno Žalgiris, kuris dalyvavo A lygoje. Pagrindinėje ekipoje debiutavo 2022 m. rugpjūčio 11 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.
Tuo metu šio klubo susietuoju klubu buvo FC Hegelmann Litauen, kuris kovojo Pirmoje lygoje. 2016 m. rugpjūčio 5 d. debiutavo kauniečių gretose rungtynėse prieš Kelmės klubą.
2017 m. pradžioje jėgas išbandė Norvegijoje, kur atstovavo Eiger FK, o antroje metų pusėje – Islandijoje, kur atstovavo Leiknir Fáskrúds.
Nuo 2019 m. rungtyniavo FA Šiauliai, kuris tuo metu varžėsi Pirmoje lygoje. 2019 m. balandžio 20 d. rungtynėse prieš Žalgiris B pasižymėjo pelnydamas du įvarčius ir svariai prisdėjo prie šiauliečių pergalės rezultatu 4:0. 2020 m. tęsė karjerą FA Šiauliai.
Trenerio veikla
2021 m. dirbo FC Gintra vyr. trenerio asistentu. 2021 m. rugpjūčio 21 d. FC Gintra su žaidė čempionių lygos atrankos pirmos grupės finale. Grupės finalo rungtynės prieš Breiðablik susiklostė ypač nesėkmingai: islandės sutriuškino šiaulietes rezultatu 8:1 ir tapo grupės nugalėtojomis. „Gintros“ klubui tai buvo pati didžiausia nesėkmė Europos turnyruose. Po nesėkmingai susiklosčiusių rungtynių prieš islandes, iš pareigų atsistatydino ilgametis vyr. treneris Rimantas Viktoravičius, o pareigas užėmė asistentu dirbęs Darius Jankauskas.
2021 m. spalio mėn., likus 4 turams iki čempionato pabaigos, FC Gintra užsitikrino 20 čempionių titulą klubo istorijoje.
2022 m. vasario mėn. pristatytas naujasis ekipos vyr. treneris iš Bulgarijos Kalojanas Petkovas. Darius Jankauskas liko klube ir tapo vyr. trenerio asistentu. 2022 m. apgynė čempionių titulą. Dvidešimt pirmas kartas, kai Gintra tapo čempionėmis.
2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA B trenerio licenciją.
Waldemar Haffkine
Valdemaras Mordechajus Volfas Hafkinas (1860 m. kovo 15 d. – 1930 m. spalio 26 d.) – Rusijos imperijos bakteriologas, vėliau tapęs Prancūzijos piliečiu. Po emigracijos į Prancūziją jis dirbo Pastero institute, kur išrado choleros vakciną ir sėkmingai ją naudojo Indijoje. Pirmasis mokslininkas, išradęs ir sėkmingai naudojęs vakcinas nuo choleros ir buboninio maro. Jis išbandydavo vakcinas ant savęs. Dėl šių nuopelnų Hafkinas dažnai vadinamas žmonijos gelbėtoju.
Hafkinas tęsė savo studijas nuo 1879 iki 1883 metų, vėliau iki 1888 m. dirbo Odesos zoologijos muziejuje, bet po caro Aleksandro Antrojo nužudymo, pasitraukė į Šveicariją ir pradėjo dirbti Ženevos universitete. 1889 m. prisijungė prie Pastero universiteto.
Jis pradėjo mokslininko karjerą nuo zoologo ir protistologo. Apie 1885 m. pradėjo praktikuoti mikrobiologiją.
Vakcina nuo choleros
19 amžiaus pabaigoje cholera siautėjo pasaulyje. Hafkinas išrado vakciną ir rizikuodamas gyvybe, išbandė ją ant savęs. Vakcina, kaip vėliau paaiškėjo, pasirodė nepaprastai veiksminga.
Hafkinas išvyko į Indiją, žinodamas, kad toje šalyje paplitusi cholera. Jo vakcina išgelbėjo tūkstančius žmonių. Jis dar dirbo Biologijos instituto vedėju Kalkutoje.
Vakcina nuo buboninio maro
1896 m. Bombėjaus valdžia, matydama maro plitimo staigumą ir mirtingumą, paprašė Hafkino pagalbos. Po trijų mėnesių darbo, 1897 m. sausį vakciną pavyko išrasti.
Gulbynės tvenkinys
Gulbynės tvenkinys arba Gulbynės karjeras – tvenkinys Lietuvoje, Alytaus miesto Vakariniame pramonės rajone, Gulbynės ornitologiniame draustinyje. Suformuotas pelkėtoje vietoje prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,41 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 108 m. Krantai neaukšti, sausi. Šiaurinėje pakrantėje įkurtas Gulbynės parkas. Vakarine pakrante nutiestas kelias, į kurį ties pietine pakrante įsijungia kelias.
Waldemar Haffkine
Vakcina nuo buboninio maro
XX a. pradžioje Hafkinas tapo Bombėjaus instituto vadovu (dabar Hafkino institutas). 1900 m. gavo Kamerono apdovanojimą.
Gulbynės tvenkinys
Tvenkinys nenutekantis, priklauso Nemuno baseinui.
Kadangi tvenkinį labai pamėgo vandens paukščiai, gamtininko Vytauto Nedzinsko iniciatyva 1990 m. įkurtas Gulbynės ornitologinis draustinis. Tvenkinio nendrynuose peri iki 19 paukščių rūšių, 6 iš jų įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą. Prie tvenkinio yra įrengta apžvalgos platforma ir informacinis stendas.
Waldemar Haffkine
Vakcina nuo buboninio maro
Hafkinas pirmasis mokslininkas, sugebėjęs paruošti vakciną, naikinant choleros bakteriją 60 laipsnių pagal Celsijų temperatūroje.
1905 m. atvyko į Angliją. Vėliau sugrįžo į Indiją ir dirbo iki išėjimo į pensiją 1914 m. Apie mokslininką ir jo darbus yra sukurtas minifilmas.
Paskutiniai metai
thumb|Hafkinas ant pašto ženklo 1927 m. trumpam lankėsi SSRS. Paskutinius gyvenimo metus praleido Šveicarijoje. Mirė 1930 m. spalį Lozanoje.
Religija
Hafkinas buvo tikintis žmogus. Praktikavo tiek stačiatikių, tiek judaizmo tikybą. Gerbė visas religijas. „Svarbu išpažinti kokią nors religiją. Nėra nei blogesnės, nei geresnės. Kiekvienas turi pasirinkimą“.
Apdovanojimai
1900 m. Kamerono apdovanojimas. 1925 m. Bombėjaus instutas pervadintas Hafkino institutu. 1960 m. minint Hafkino 100 metų gimtadienį, Izraelyje įkurtas parkas jo garbei. 1964 m. Indijoje ant pašto ženklo buvo pavaizduotas Hafkinas.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1959–1960 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1959–1960 m.
1959–1960 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Šarūnas Kulevičius
Šarūnas Kulevičius (g. 1989 m. balandžio 29 d.) – Lietuvos krepšininkas.
Karjerą pradėjo gimtojo miesto „Šiaulių“ komandoje, vėliau atstovavo įvairiomis LKL komandoms – „Sūduvai“, „Lietkabeliui“, „Nevėžiui“, „Techasui“. Vėliau perėjo į NKL, tapo vienu iš Joniškio „Delikateso“ lyderių.
2022 m. rugpjūčio pabaigoje sugrįžo į Lietuvą iš Italijos ir pasirašė sutartį su Joniškio „Delikateso“ klubu.
2005 m. su Lietuvos jaunučių (U-16) rinktine dalyvavo Europos čempionate.
PFK Oleksandriâ
Oleksandrijos PFK – Ukrainos futbolo klubas iš Oleksandrijos.
Gilutis (Ignalinos r., Kazitiškio sen.)
Gilutis – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Kazitiškio seniūnijoje, prie pietinio Kazitiškio pakraščio. Beveik apskritas, ilgis iš šiaurės į pietus - 0,34 km, plotis - iki 0,3 km. Altitudė 152,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, tik rytinis krantas kiek aukštesnis, sausas, plyti dirbami laukai. Ežeras telkšo ~ 80 ha dydžio Sabališkės pelkės šiaurrytinėje dalyje. Rytuose išteka upelis link Sekluočio ežero (Švoginos upės baseinas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Kazitiškio dvaro sodyba ir parkas. Netoli rytinio kranto praeina plentas.
Tatkūnų apylinkė
Tatkūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Deltuvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Deltuvos apylinkės.
Dailusis čiuožimas 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Dailusis čiuožimas 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Iki 1924 m. žiemos sporto šakos vykdytos vasaros olimpiadoje.
Baikos (Linava)
Baikos  – buvęs kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 11 km į rytus nuo Linavos, tarp Rapiachų šiaurėje ir Bakūnų pietuose.
Istorija
XIX a. buvo dvaras, Pružanų apskrities Baikų valsčiaus centras. 1926 m. perėjo Malečo valsčiun. XX a. gyvenvietė sunyko.
Gustaf Dyrssen
Gustaf Dyrssen (g. 1891 m. lapkričio 24 d. – m. 1981 m. gegužės 31 d.) – Švedijos karininkas ir šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpinis čempionas. Tarptautinės šiuolaikinės penkiakovės sąjungos prezidentas.
Biografija
1914 m. Dyrssen pirmą kartą tapo Švedijos šiuolaikinės penkiakovės čempionu.
Antverpene vykusiose šeštose moderniose 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Dyrssen dalyvavo antrą kartą vykusiose šiuolaikinės penkiakovės varžybose. Šaudymo rungtyje švedas buvo antras, plaukime liko 6-as, fechtavime ir bėgime buvo antras, o jodinėjimo varžybose užėmė šeštą vietą. Susumavus visų rungčių taškus paaiškėjo, jog švedas tapo antruoju istorijoje šiuolaikinės penkiakovės olimpiniu čempionu.
1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo šiuolaikinės penkiakovės ir fechtavimo varžybose. Penkiakovės rungtyje Dyrssen nusileido tik bendrataučiui Bo Lindman ir pelnė sidabro medalį. Komandiniame fechtavime špagomis medalių nepelnė.
1927 m. Dyrssen pirmą kartą tapo Švedijos fechtavimo špagomis čempionu. Nuo 1936 m. iki 1940 m. Švedijos fechtavimo federacijos prezidentas.
1928 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo fechtavimo varžybose, bet medalių neiškovojo. 1936 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo individualioje ir komandinėje fechtavimo špagomis varžybose. Komandinėje rungtyje iškovotas sidabro medalis.
Nuo 1948 m. iki 1960 m. ėjo Tarptautinės šiuolaikinės penkiakovės sąjungos prezidento pareigas. Nuo 1952 m. iki 1970 m. Tarptautinio olimpinio komiteto narys.
1957 m. gavo Švedijos karinių pajėgų generolo leitenanto rangą.
Vilkuriai
Vilkuriai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į rytus nuo Bubių, prie kelio Aukštelkė–Trociškė.
Istorija
1923 m. kaimas priskirtas Šiaulių Šv. Jurgio bažnyčiai. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė kolūkiui „Naujas gyvenimas“.
Varžų apylinkė
Varžų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Taujėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kurėnų apylinkės ir Laičių apylinkės.
Jūratė Raguckienė
Jūratė Raguckienė (g. 1960 m. gruodžio 10 d. Kaišiadoryse) – Lietuvos diplomatė, valstybės tarnautoja. Lietuvos ambasadorė Kroatijoje (nuo 2019 m. sausio mėn.).
Metodas (filmas)
Metodas  – 2004 m. sukurtas kriminalinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko britų aktorė bei modelis Elizabeth Hurley.
Jūratė Raguckienė
Biografija
1983 m. baigusi Vilniaus valstybinio pedagoginio instituto Matematikos fakultetą, dirbo komjaunimo struktūrose. 2001 m. tuometiniame Lietuvos teisės universitete baigė viešojo administravimo studijas.
Metodas (filmas)
Turinys
Rebeka, populiari aktorė, grįžta filmuotis po trejų metų pertraukos. Jos partneris naujame filme – Džeikas Fyldsas, su kuriuo ji anksčiau yra turėjusi romaną. Juosta kuriama Rumunijoje, kur Džeikas atvyksta su savo žmona Betane, o Rebeka – su motina, nuo kurios yra psichologiškai priklausoma. Būsimas filmas – apie XX amžiaus pradžioje Indianoje vykusias žudynes, kurias, siekdama praturtėti, vykdė našlė Belle Gunners ir jos meilužis.
Pamažu aistra tarp Rebekos ir Džeiko sugrįžta ir šio žmona jį palieka, tačiau Rebekos, nuolat vartojančios vaistus, elgesys darosi neprognozuojamas, o greta filmavimo aikštelės, kaip ir filme, prasideda paslaptingos žmogžudystės.
Jūratė Raguckienė
Biografija
1997–2000 m. – KAM Administracijos departamento direktoriaus pavaduotoja, 2000–2002 m. – Krašto apsaugos ministerijos sekretoriaus pavaduotoja. 2002 m. paskirta ministerijos sekretore, 2006 m. – KAM valstybės sekretore.
2009–2010 m. buvo KAM vyriausiaja patarėja. 2010–2013 m. dirbo Vienoje, buvo Lietuvos Respublikos nuolatinės atstovybės prie Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos gynybos patarėja.
2013 - 2019 m. – Užsienio reikalų ministerijos kanclerė, vadovavo Lietuvos paslapčių apsaugos koordinavimo komisijai.
Nuo 2019 m. sausio mėn. - pirmoji Lietuvos Respublikos ambasadorė Kroatijoje.
Deividas Kumelis
Deividas Kumelis (g. 1995 m. balandžio 6 d., Vilniuje) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėjo pozicijoje.
Rungtyniavo daugiausia NKL komandose, 2016–2017 m. trumpai žaidė LKL rungtyniaujančiame „Nevėžyje“. Taip pat rungtyniavo Olandijoje, Portugalijoje.
D. Kumelis su Lietuvos jaunių (iki 17 metų) rinktine dalyvavo 2012 m. pasaulio čempionate, su jaunimo (U-20) rinktine – 2015 m. Europos čempionate.
Epona
Epona – keltų mitologijoje arklininkystės deivė, laikyta arklių, mulų, asilų ir vežėjų globėja. Kartu ji buvo ir vaisingumo deivė, motiniška dievybė.
Naujieji Lietuviai
Naujieji Lietuviai – Lietuvos popmuzikos grupė, susikūrusi 2003 m. Grupė išgarsėjo dainomis „Afigenai“ ir „Pasitūsinam“.
Epona
Galijos keltų mitologijoje Epona buvo viena iš svarbesnių dievybių. Arkliai keltams turėjo didžiulę reikšmę, jie naudoti ir pervežimams, ir kare, ir žemės ūkyje, dėl to natūralu, kad arklių globėjos kultas sudarė svarbią religinių vaizdinių dalį. Epona dažnai sieta su gydymu, ypač gydymu vandeniu. Dėl to jos atvaizdą galima surasti kai kuriose galų šventyklose netoli šaltinių. Manoma, kad jos kultas galėjo būti susijęs ir su mirtimi. Ji galėjo būti vedliu ir sargu, saugančiu mirusiųjų sielas pereinant į požemių pasaulį.
Atvaizdavimas
Epona vaizduota jauna moterimi, jojančia arkliu, stovinčia ant arklio, važiuojančia vežime, pakinkytame dviem-trim žirgais. Taip pat dažnai vaizduota su vaisingumo ir gausos simboliais, pvz., krepšiu pilnu vaisių ir grūdų.
Naujieji Lietuviai
2008 m. rugpjūčio 23 d. E. Remeikis ir J. Snytkinas žuvo automobilių avarijoje.
Piniavos valsčius
Piniavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Piniava.
Istorija
Įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje, XX a. tarpukariu panaikintas, atkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Panevėžio valsčiaus. Galutinai panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Panevėžio rajonui (9 apylinkės).
Kunigiškių apylinkė (Ukmergė)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Deltuvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kurėnų apylinkės ir Laičių apylinkės.
Ty Jerome
Tajus Džeremis Džeromas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Klivlando „Cavaliers“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį Virdžinijos „Cavaliers“ komandoje, su kuria 2019 m. tapo nacionaliniais čempionais.
Profesionali karjera
2019 m. NBA naujokų biržoje Filadelfijos „76ers“ pasirinko Tajų Džeromą 24-uoju šaukimu. Vėliau jo šaukimo teisės buvo iškeistos į Bostono „Celtics“ kartu su Filadelfijos 33-uoju šaukimu už Matisse Thybulle šaukimo teises, o po to iškeistos į Finikso „Suns“ kartu su Aron Baynes už būsimą pirmojo rato šaukimą. Lapkričio 25 d. žaidėjas buvo paskirtas į NBA G lygos Šiaurės Arizonos „Suns“ komandą.
2020 m. lapkričio 16 d. krepšininkas kartu su Kelly Oubre Jr., Ricky Rubio, Jalen Lecque ir 2022 m. pirmojo rato šaukimu buvo iškeistas į Oklahoma Sičio „Thunder“ mainais į Chris Paul ir Abdel Nader. Buvo paskirtas į „Thunder“ G lygos filialą Oklahoma Sičio „Blue“, kai vis dar gydėsi prieš metus patirtą sunkų kairės čiurnos raiščių patempimą.
PAZ-3205
thumb|250px|PAZ-3205 (2016 m., [[Antazavė)]] thumb|250px|Vaizdas iš galo
Ty Jerome
Profesionali karjera
2022 m. rugsėjo 30 d. Džeromas kartu su Derrick Favors, Maurice Harkless, Théo Maledon ir būsimu antrojo rato šaukimu buvo iškeistas į Hiustono „Rockets“ mainais į David Nwaba, Sterling Brown, Trey Burke ir Marquese Chriss, tačiau kitą dieną jį atleido.
PAZ-3205
PAZ-3205 – tarybinės (vėliau Rusijos) Pavlovo automobilių gamyklos (PAZ) nuo 1989 m. gaminamas autobusų modelis. Tai mažos klasės autobusas, naudojamas priemiesčio, miesto maršrutuose, tarnybinėms reikmėms. Važinėja Rusijos, Ukrainos, kitų buvusių tarybinių šalių keliais. Lietuvoje keletą PAZ-3205 autobusų naudoja Utenos, Molėtų, Zarasų, Ignalinos, Biržų, Širvintų autobusų parkai.
Ty Jerome
Profesionali karjera
2022 m. spalio 4 d. T. Džeromas pasirašė sutartį su „Golden State Warriors“ ekipa, vėliau konvertavo ją į dvipusę sutartį ir žaidė NBA G lygos Santa Kruzo „Warriors“ komandoje.
2023 m. liepos 6 d. krepšininkas pasirašė sutartį su Klivlando „Cavaliers“.
PAZ-3205
Standartinis modelis 6,925 m ilgio, 2,53 m pločio, 2,88 m bazinio aukščio. Sveria 5,6 t (pilnoje pakrovoje – 7,6 t). Kėbulas gana kampuotas, turi vienerias ar dvejas pneumatines duris („širmos“ tipo, sudarytos iš 2 dalių) bei rankines duris vairuotojui. Jei pneumatinės durys vienerios, tai antrųjų vietoje įrengtos atsarginės rankinės durys. Autobusą varo benzininis variklis ZMZ-5234 (4 cilindrų, 129 AG, 4750 cm³ darbinio tūrio, 100 km sunaudoja 32 l degalų) arba dyzelinis MMZ D-245,7 (8 cilindrų, 130 AG, 4670 cm³ darbinio tūrio, 100 km sunaudoja 25 l degalų). Išvysto maksimalų 90 km/h greitį. Įrengtos 25 sėdimos vietos.
PAZ-3205 bandomieji vienetai pradėti gaminti 1979 m., o masinė gamyba prasidėjo 1989 m., nutraukus PAZ-672 gamybą. 2001 m. jau buvo pagaminta 100 tūkst. PAZ-3205 autobusų. Nuo 2008 m. įvesti salono interjero ir apšildymo pakeitimai, o nuo 2014 m. – pakeistas išorės dizainas. Pagaminta įvairių PAZ-3205 modifikacijų; svarbiausios: PAZ-32051 ir PAZ-32054 – dviduris miesto autobusas, PAZ-3205-70 – mokyklinis autobusas, PAZ-32053 – vienaduris priemiesčio autobusas su ABS sistema, PAZ-3205-60 – šiauriniams kraštams pritaikytas autobusas, PAZ-3798 – furgonas, PAZ-3975 – laboratorija ant ratų. Kaip atskiras modelis gaminamas PAZ-3206 – keturių varomų ratų, padidinto pravažumo autobusas.
Komalapa
San Chuan Komalapa arba tiesiog Komalapa – miestas Gvatemaloje, Čimaltenango departamente, į šiaurės vakarus nuo Čimaltenango.
Miestas žymus kaip kakčikelių meno centras. Iš čia kilęs dailininkas Andrés Curruchich, susilaukęs tarptautinio pripažinimo. Vėliau jis Komalapoje įkūrė dailės mokyklą. Čia taip pat gimė Gvatemalos himno kompozitorius Rafael Álvarez Ovalle.
Istorija
Miestas smarkiai nukentėjo nuo 1976 m. žemės drebėjimo.
Daniel (daina)
„Daniel“ – baladinė daina, kurią parašė Elton John ir Bernie Taupin. Ji pasirodė 1973 m. albume „Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player“. Jungtinėje Karalystėje daina kaip singlas pasiekė 4-tą vietą. Amerikoje pasiekė 2-ą vietą (užleisdama pirmą vietą Paul McCartney ir jo grupės Wings dainai „My Love“). Bet „Adult Contemporary“ sąraše pavyko užkopti į 1-ą vietą. 1995 m. daina tapo auksine, o 2018 m. platinine. Kanadoje daina tapo antrąja Eltono daina, pasiekusia ten 1-ą vietą (kol prieš tai pirmoje vietoje laikėsi „Crocodile Rock“). Dainos autoriai už dainos muzikalumą ir žodžius 1973 m. gavo Ivor Novello apdovanojimą.
Reikšmė
Bernie dainos žodžius parašė po to, kai perskaitė laikraštyje apie Vietnamo karo veteraną, kuris buvo tame kare sužeistas ir grįžęs namo norėjo pabėgti nuo viso jam rodomo dėmesio, nepaisant to, kad žmonės ketino jį sutikti kaip didvyrį. Kaip ir daugumą dainų kuriant, būdavo sukuriama per daug posmų, o šios dainos paskutinis posmas irgi buvo išimtas, kadangi jis galėjo iš esmės pakeisti dainos tematiką. Bernie sakė, kad tai labiausiai klaidingai interpretuojama judviejų su Eltonu daina. Tačiau jis norėjo parašyti dainą, kuri būtų artima žmonėms, grįžusiems iš kažkur toli į savo namus.
RK1911
RK1903 – rajoninis kelias, jungiantis Rokus (taip pat Kauno pietinę dalį), Girininkus ir Purvininkus (sankryža su ). Kelio ilgis – 13,96 km. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas. Šiuo keliu patogu pasiekti pietinę ir pietvakarinę Lietuvos dalį (Prienus, Alytų, Lazdijus) iš pietrytinės Kauno miesto dalies (Panemunė, Petrašiūnai, Šančiai).
Kelias prasideda Rokuose (dalyje kuri priklauso Kauno miesto savivaldybei), skirtingų lygių sankirtoje su krašto keliu. Eina daugiausiai dirbamais laukais (vienintelis miškas pakeliui – Raželių miškas – tarp Rokų ir Girininkų). Didžiausios gyvenvietės pakeliui – Rokai, Girininkai, Laukiškės, Purvininkai. Baigiasi sankryžoje su krašto keliu.
Čarniakava
Čarniakava  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 13 km į pietus nuo Sihnevičų.
Trociškė
Trociškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 4,2 km į pietryčius nuo Bubių, prie kelio Aukštelkė–Bazilionai, Giniočių miške.
Istorija
TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.
Čarniakava
Istorija
XIX a. buvo bažnytkaimis ir dvaras, Pružanų apskrities Čarniakavos valsčiaus centras.
Sakizajų kalba
Sakizajų kalba (Sakizaya) – austroneziečių kalba, priskiriama rytų Formozos kalbų šakai. Vartojama Taivano aborigenų sakizajų, gyvenančių salos rytinėje pakrantėje (Hualiano apskrityje). Kalbančiųjų skaičius – apie 900 žmonių.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1958–1959 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1958–1959 m.
1958–1959 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Nuotekų apylinkė
Nuotekų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
NFK Spartak Ìvano-Frankìvsʹk
Ivano-Frankivsko „Spartak“ – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Ivano Frankivsko.
Nuotekų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pabaisko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lyduokių apylinkės.
NFK Spartak Ìvano-Frankìvsʹk
Istorija
2007 m. buvo performuotas į dukterinę Prikarpatta Ivano-Frankivsk klubo komandą.
Prikarpatta Ivano-Frankivsk
Prikarpatta Ivano-Frankivsk vardu vadinosi komandos:
Stasė Mikeliūnienė
Stasė Mikeliūnienė (mergautinė pavardė Žilvitytė, g. 1931 m. vasario 13 d. Petrauskynėje, Piniavos valsčiuje) – Lietuvos bibliotekininkė, tautodailininkė, kraštotyrininkė.
Biografija
Gimė Barboros ir Leono Žilvičių šeimoje. Šeima susilaukė trijų dukterų. Stasė – antras vaikas iš likusių gyvų. Dar neturėdama septynerių pradėjo lankyti Piniavos pradžios mokyklą. 1942–1951 m. mokėsi Panevėžio mergaičių gimnazijoje (dabar Panevėžio Vytauto Žemkalnio gimnazija). 1953–1958 m. studijavo bibliotekininkystę Vilniaus valstybiniame universitete. Paskyrimo į Panevėžį negavo – čia atvyko turėdama laisvą diplomą. Nuo 1958 m. dirbo Panevėžio 2-ojoje masinėje bibliotekoje. Buvo pirmoji, mieste turinti aukštąjį bibliotekinį išsilavinimą. Nuo 1963 m. 1-osios masinės bibliotekos skaityklos vedėja. 1969 m. paskirta Panevėžio viešosios bibliotekos Informacijos-bibliografijos skyriaus vedėja. 1978–1986 m. dėstė lietuvių kalbą ir literatūrą Panevėžio vakarinėje vidurinėje mokykloje. 1993–2005 m. dirbo Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešosios bibliotekos Retų spaudinių skyriaus rankraštyne. Sukaupė daugiau kaip 100 rankraščių fondų. Leidinių sudarytoja, išleidusi ne vieną kraštotyros leidinį. Jos straipsniai publikuoti vietos ir respublikinėje spaudoje. 1999–2018 m. redagavo laikraštį „Paįstrietis“.
Šeima
1956 m. rugsėjo 3 d. ištekėjo už Antano Zenono Mikeliūno (1930–1997). Su juo užaugino dukrą Dainą Mikeliūnaitę-Ubarevičienę (g. 1961 m., architektė) ir sūnų Audrių Mikeliūną (g. 1962 m., bibliotekininkas).
Kūrybinė veikla
S. Mikeliūnienė trauką piešti pajuto dar mokykloje, apipavidalindavo klasės sienlaikraščius. 1968–1972 m. lankė Panevėžio dailės mokyklos vakarinį skyrių. Pradedančiai dailininkei teko garbė mokytis pas tapytoją Kazimierą Naruševičių, Klausutį Beržanskį, grafikę Sofiją Kanaverskytę.
Vėliau pasirinko Jadvygos Rimšelienės ir Alberto Stepankos įsteigtą studiją „Spektras“. Šiai vėliau ėmė vadovauti K. Naruševičius ir grafikė, ekslibrisų kūrėja Stasė Medytė.
Iš visų tapybos technikų menininkei artimiausia akvarelė. Jos akvarelėse vyrauja peizažai ir gėlės. Sukūrė grafikos darbų. Kūriniams būdingas siužeto paprastumas, kompozicijos lakoniškumas, harmoninga paveikslų spalvinė gama ir nepriekaištinga technika. Sukūrė kelis šimtus darbų.
Nuo 1975 m. dalyvauja grupinėse, ataskaitinėse tautodailininkų parodose, surengė personalinių parodų. Jos kūryba eksponuota įvairiuose Lietuvos miestuose (Anykščiuose, Kupiškyje, Pasvalyje, Joniškyje, Pakruojyje, Kėdainių ir Panevėžio rajonuose), užsienio šalyse (Vokietijoje, Šveicarijoje, Korėjoje). Akvarelių yra įsigiję Lemonto M. K. Čiurlionio galerija, privatūs asmenys Lietuvoje, Šveicarijoje, Vokietijoje, Naujajame Hampšyre (JAV).
Goliubis-Dobžynis
Goliubis-Dobžynis  – miestas centrinėje Lenkijoje.
Istorija
Miestas įkurtas 1951 m., kai buvo sujungtos atskiros Goliubio ir Dobžynio gyvenvietės.
Goliubis
Goliubis žinomas nuo 1258 m. Jame gyveno lenkai, bet nuo 1231 m. Kulmo žemė priklausė Kryžiuočių ordinui. Kryžiuočių riteriai čia pastatė pilį (1296–1306), o gyvenvietė gavo miesto statusą. 1421 m. miesto privilegijas patvirtino didysis magistras Mykolas Kiuchmeisteris. Miestas tapo Lenkijos dalimi pagal 1466 m. Torunės taikos sutartį.
Goliubis suklestėjo karaliaus Zigmanto Vazos (1611-1625) valdžios metais. Miestas labai nukentėjo lenkų ir švedų karų metu, ypač 1626–1629, 1655 ir 1660 m., vėliau ir Septynerių metų karo metu (1756–1763).
Po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1772 m. Goliubis buvo prijungtas prie Prūsijos karalystės. Nuo 1807–1815 m. jis priklausė Varšuvos kunigaikštystei. 1815 m. buvo paskirtas Poznanės kunigaikštystei. 1817 m. buvo įtrauktas į Vakarų Prūsijos sudėtį. 1871 m. tapo Vokietijos imperijos dalimi.
1920 m. sausio mėn. tapo Lenkijos dalimi. 1920 m. rugpjūčio mėn. Raudonoji armija užpuolė miestą.
1939 m. prijungtas prie nacistinės Vokietijos.
Gyda Westvold Hansen
Gyda Westvold Hansen (g. 2002 m. balandžio 20 d.) – Norvegijos šiaurės dvikovės sportininkė, pirmoji pasaulio čempionė moteris.
Goliubis-Dobžynis
Dobžynis
Nuo XVII a. antrosios pusės žinoma gyvenvietė kairiajame Druvinčios krante –. 1789 m. grafas Ignacas Dzialinskis įkūrė Dobžynio miestą.
Gyda Westvold Hansen
Biografija
2019 m. pasaulio jaunimo čempionate pelnė sidabro medalį. 2020 m. tapo pasaulio jaunimo čempione. Tais pačiais metais vykusiose jaunimo olimpinėse žaidynėse iškovojo auksą mišrių komandų varžybose.
Goliubis-Dobžynis
Dobžynis
1793 m., po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, miestas atiteko Prūsijos karalystei. 1807-1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystei. 1815 m. įtrauktas į Lenkijos karalystę, kuri priklausė Rusijos imperijai.
Gyda Westvold Hansen
Biografija
2020 m. gruodį pasaulio taurės etape Austrijoje pirmą kartą lipo ant apdovanojimų pakylos užėmusi antrąją vietą.
Goliubis-Dobžynis
Dobžynis
Miestas greitai augo, didėjant žydų gyventojų skaičiui. Galiausiai Dobžynis tapo didesnis nei Goliubis.
Gyda Westvold Hansen
Biografija
2021 m. pasaulio čempionate pirmą kartą vyko moterų šiaurės dvikovės varžybose. Šuolių su slidėmis rungtyje norvegė liko 2-oje vietoje ir slidinėjimo etapą pradėjo su 3 sekundžių atsilikimu. Sportininkė 5 km trasą įveikė pirma ir tapo pirmąją pasaulio čempione moterimi.
Goliubis-Dobžynis
Dobžynis
1918 m. po I pasaulinio karo miestas tapo Lenkijos Respublikos dalimi. 1920 m. rugpjūčio mėn. Raudonoji armija užpuolė miestą. 1939 m. prijungtas prie nacių Vokietijos ir dauguma jos gyventojų buvo deportuoti į nacių koncentracijos stovyklas.
Sihnevičai
Sihnevičai  – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 15 km į pietvakarius nuo Biarozos.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir dvaras Pružanų apskrities Raviacičų valsčiuje. Vėliau buvo Sihnevičų valsčiaus centras.
Valdymo forma
Valdymo forma – sistema, pagal kurią valdoma valstybė.
Yra daugybė įvairių valdymo formas apibūdinančių sąvokų. Vienoje valstybėje galima suderinti keletą valdymo formų, kurios suteikia schematišką apibūdinimą apie valstybės vyriausybės galios struktūrą, tačiau kiekviena vyriausybė yra unikali, kaip ir kiekviena šalis bei jos konstitucija – pagrindinis įstatymas detaliai aprašantis valdymo formą.
Dažniausiai vartojamos valdymo formos:
Socioekonominiai judėjimai
Socioekonominiai judėjimai atsirado ir perėmė valdžią vadovaujami tam tikrų partijų. Dėl jų ilgametės buvimo valdžioje istorijos, stiprių ideologinių ryšių leido kai kuriems autoriams juos taip pat laikyti valdymo formomis.
Kraštų koplyčia
Kraštų koplyčia – veikianti koplyčia Pasvalio rajone, Krinčino seniūnijoje, Kraštų kaime, 1,5 km į pietryčius nuo kelio. Priklauso Krinčino Šv. apaštalų Petro ir Povilo parapijai. miniatiūra|220px|left|Koplyčios interjeras
Šiuolaikinė, atkurta Kraštų koplyčia įrengta įprastame buvusios mokyklos pastate. Šalia stūkso varpinė, kraštiečių laikoma ypatingu kaimo statiniu. Koplyčia gyvuoja nuo 1997 m. Ji buvo įrengta Pabiržės bažnyčios klebono Antano Balaišio (1923–2005) rūpesčiu, jis kas sekmadienį joje aukojo šv. Mišias. Koplyčioje įrengtos maldų, zakristijos ir šarvojimo patalpos.
Istorija
Beveik 50 metų Kraštuose nebuvo koplyčios. 1948 m. plečiant vietos plytų fabriką, senoji šv. Antano koplyčia buvo nugriauta. Šioje vietoje, kaimo centre pastatytas akmuo su atminimo įrašu.
Atkurti koplyčią ryžosi patys Kraštų kaimo žmonės, po Nepriklausomybės atkūrimo pradėję burtis į susirinkimus, pavadinę juos „Kraštų seimeliu“. Prašymą Krinčino klebonui ir Pasvalio rajono valdžiai pasirašė apie 230 gyventojų. Savivaldybė išskyrė patalpas jau keletrą metų nebeveikusios Kraštų mokyklos pastate. Kulto reikalams paskirtas pirmas mokyklos aukštas. 1997 m. pavasarį pradėtas patalpų remontas. Į darbą ateidavo dešimtys savanorių talkininkų. Darbo būta daug, nes patalpos ir teritorija buvo smarkiai apleistos. Apie du mėnesius į Kraštus važinėjo klebonas A. Balaišis, rūpinęsis būsima koplyčia. Kartu atnaujintas antrasis aukštas, kuriame veikė biblioteka ir įsikūrė medicinos punktas.
Kraštų koplyčią 1997 m. lapkričio 17 d. iškilmingai pašventino ir šv. Mišias aukojo Panevėžio vyskupas Juozas Preikšas. Ganytoją pasitiko išpuošti vainikais ir žolynais, nupinti dideli vartai, lauke šalia įrengtos koplyčios pastatytas puošnus kryžius. Koplyčioje įrengtame altoriuje, jo centre, pastatyta iš Prancūzijos atvežta ir restauruota Jėzaus Širdies statula, iki tol stovėjusi Pabiržės bažnyčioje. Šv. Mergelės Marijos ir šv. Antano paveikslus nutapė dailininkas iš Panevėžio Stasys Petrauskas.
Šalia koplyčios pastato 1999 m. pastatyta varpinė. Jos projekto autorius – pasvalietis architektas Artūras Piliponis. Varpinę pašventino pirmąjį birželio sekmadienį, per Tėvo dieną, Krinčino bažnyčios klebonas Sigitas Uždavinys, šv. Mišias aukojo Skrebotiškio bažnyčios klebonas Vytautas Butkus.
Varpinės statybos iniciatorius buvo kun. A. Balaišis, darbus organizavo Krinčino seniūnija. Varpinė buvo sumūryta iš nupirktos nebenaudojamos fermos plytų. Didįjį varpą padovanojo vienos Rytų Aukštaitijos bažnyčios klebonas, nenorėjęs skelbti savo pavardės. Mažasis laikinas varpas (ateityje buvo numatyta pakeisti didesniu) atkeliavo iš Pabiržės, trečiosios, 1782 m. statytos Pabiržės bažnyčios. Pirmajame naujosios varpinės aukšte įrengta patalpa bažnytinių vėliavų saugojimui.
Skačiūnų apylinkė
Skačiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žemaitkiemio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ukmergės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lyduokių apylinkės ir Žemaitkiemio apylinkės.
Gipsy.cz
„Gipsy.cz“ – romų hiphopo grupė iš Čekijos. Dalyvavo 2007 m. „Glastonbury“ festivalyje. Grupės pavadinimas išvertus reiškia „čigonai“, o „.cz“ – Čekijos interneto domenas. Visi grupės nariai (buvusieji ir dabartiniai) – romų tautybės.
Grupė atstovavo Čekijai 2009 m. Eurovizijos konkurse, vykusiame Maskvoje. Su daina „Aven Romale“ jie užėmė paskutinę vietą ir į finalą nepateko.
Balčiukas
left|120px
Balčiukas – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 6,5 km į pietvakarius nuo Ignalinos, Šakarvos miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 140,8 m. Pietrytinis krantas aukštas, kiti – žemesni, sausi, ištisai apaugę medžiais. Iš šiaurės rytų į pietvakarius ežerą prateka Laukupės upelis link Žeimenio ežero (Žeimenos upės baseinas). Vakaruose įteka upeliukas iš čia pat telkšančio Balčio ežero.
Dalia Miniataitė
Dalia Miniataitė (g. 1961 m. liepos 13 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistė, valstybės tarnautoja, Žemės ūkio ministerijos kanclerė.
Biografija
1979 m. baigė Vilniaus 22-ąją vidurinę mokyklą, 1984 m. – ekonominės geografijos studijas Vilniaus universitete. 1989–1992 m. buvo Lietuvos agrarinės ekonomikos instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė, čia mokėsi aspirantūroje.
1992–1994 m. buvo Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos Tarpvalstybinių ryšių departamento vyr. specialistė, 1994–1996 m. – Tarptautinės prekybos skyriaus viršininko pavaduotoja, 1996–1998 m. vadovavo Integracijos į Europos Sąjungą departamentui.
1998–2001 m. buvo Žemės ir maisto ūkio integracijos į Europos Sąjungą departamento prie Lietuvos žemės ūkio ministerijos direktorė.
2001–2004 m. – Lietuvos Respublikos žemės ūkio viceministrė, 2004–2009 m. – Žemės ūkio ministerijos sekretorė.
Nuo 2009 m. liepos 1 d. – Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos kanclerė.
Jan Safarewicz
Janas Safarevičius (. 1904 m. vasario 8 d, pagal kitus duomenis vasario 9 d. Daugpilis, Rusijos Imperija − 1992 m. balandžio 9 d. Krokuva, Lenkija) − lenkų kalbininkas, Jogailos universiteto profesorius, Lenkijos mokslų akademijos narys; Vilniaus ir Jogailos universitetų garbės daktaras.