cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Raudonkos piliakalnis
Tyrimai
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7200 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 500000 m².
WYSIWYG
Reikšmės
Terminas dažniausiai apibūdina du dalykus:
Raudonkos piliakalnis
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
WYSIWYG
Reikšmės
Daugelyje situacijų juntamas nežymus skirtumas tarp „to ką matote“ ir „to ką gaunate“. Iš tiesų programos naudotojui dažnai siūlo įvairius WYSIWYG režimus su skirtingais realistiškumo lygiais:
Liuksemburgo futbolo varžybos 1926–1927 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1926–1927 m.
Apylinkė
Apylinkė (arba kaimiškoji apylinkė, kaimo taryba) – mažiausias TSRS administracinis-teritorinis vienetas, mažiausias teritorinis vienetas šalyje. Žlugus TSRS tai tebėra trečiojo lygmens padalinys Baltarusijoje, Ukrainoje, kai kuriuose Rusijos Federacijos subjektuose. Lietuvos TSR įvedus apylinkes 1940 m. vietoje seniūnijų jų buvo beveik trys tūkstančiai, panaikinant ir performuojant į seniūnijas 1995 m. – mažiau nei pusė tūkstančio.
Apylinkės taryba yra vietos savivaldos organas, pavaldus rajono administracijai.
Lietuva
Įvestas 1940 m. pabaigoje vietoje seniūnijos, iki 1950 m. administracinės reformos keletas apylinkių sudarydavo valsčių, vėliau jų skaičius sumažėjo (buvo sustambinamos), jos priskirtos tiesiogiai rajonams. Aukščiausias valdžios organas buvo apylinkės darbo žmonių deputatų taryba (DŽDT). Apylinkei vadovavo tarybos vykdomojo komiteto pirmininkas, vėliau iki 1990 m. – tarybos pirmininkas, 1990–1995 m. – viršaitis. 1995 m. apylinkės performuotos į seniūnijas.
Nuo 1990 m. apylinkės tapo žemesniosios pakopos savivaldybe. Pirmieji ir paskutinieji demokratiniai apylinkės deputatų tarybos rinkimai vyko 1990 m. kovo 24 d. pagal 1989 m. gruodžio 7 d. Lietuvos TSR vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymą Rinkimai vyko pagal mažoritarinę sistemą. Apylinkės taryba rinko apylinkės viršaitį, bet turėjo ribotas savivaldos teises.
1992 m. spalio 25 d. Lietuvos Respublikos Konstitucijoje tolesnė apylinkių veikla nebebuvo numatyta. Pagal 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos vietos savivaldos įstatymą savivaldybėse įvesta seniūno, kuris yra administracijos pareigūnas seniūnijoje, pareigybė.
Reformos
Apylinkių sudarymas ir pertvarkymas priklausė LTSR AT Prezidiumo kompetencijai. Pagrindiniai apylinkių stambinimai vykdyti vadovaujantis LTSR AT įsakais:
Apylinkių skaičius
Apylinkių skaičius :
Lenkijos karalystė
Lenkijos karalystė (tam tikrais etapais vadinta Lenkijos kunigaikštyste) – istorinė valstybė dabartinės Lenkijos ir aplinkinių šalių teritorijoje, egzistavusi nuo XI a. I pusės iki XVI a. vidurio. 1569 m. kartu su Lietuvos Didžiąja Kunigaikštyste įjungta į Abiejų Tautų Respubliką, kur išlaikė savivaldą iki 1795 m.
Susikūrimas
Lenkijos valstybė pradėjo formuotis X amžiuje. Polianų gentyje iškilus Piastų dinastijai, ši ėmė konsoliduoti kitų slavų žemes. Vienas jų kunigaikščių, Meška I, 966 m. apsikrikštijo ir pradėjo užkariavimus, užimdamas daugumą lenkiškų žemių, tarp jų Pomeraniją, Sileziją, Mažąją Lenkiją.
Boleslovas Narsusis
Meškos I sūnus Boleslovas Narsusis po tėvo mirties dar kartą konsolidavo Lenkiją. Jo užkariavimų laikais XI a. pradžioje Lenkija laikinai užvaldė ir Bohemiją, Moraviją bei dabartinės Slovakijos teritorijas. Iš jų Lenkijos šiaurėje susiformavo nepriklausoma Pomeranijos kunigaikštystė, kuri ilgą laiką nebuvo Lenkijos dalis.
1025 m. Boleslovas Narsusis karūnavosi, tapdamas pirmuoju karaliumi. Tuo tarpu jo įpėdiniai vis negavo karaliaus titulo, kol 1295 m. Pšemislas II pradėjo nuolatinę Lenkijos karalių seką.
Susiskaldymas
Po Boleslovo Kreivaburnio valdymo (1102–1138) Lenkija buvo padalinta į keturias dalis, valdomas atskirų sūnų. Tai pradėjo Lenkijos skaldymosi procesą, kas lėmė smulkių kunigaikštysčių atsiradimą. Nusilpusios Lenkijos provincijos dažnai tapdavo priešų puolimų taikiniu.
Suvienijimas
1306 į valdžią atėjus Vladislovui Lokietkai, Lenkija buvo vėl suvienyta. Jo sūnus Kazimieras III Didysis buvo vienas svarbiausių Lenkijos karalystės valdovų, nes siekė centralizuoti valdymą, skatino šalies ekonominį gyvenimą ir įkūrė Krokuvos universitetą. Jo valdymo metu „pasislinko“ Lenkijos teritorija: Bohemijai atiteko lenkų istorinė Silezijos sritis, Kališo taika patvirtinta Rytų Pamario priklausomybė Kryžiuočių ordinui, tačiau Lenkija užėmė Haličą, Voluinę ir Mazoviją.
Jogailaičių dinastija
Mirus Lenkijos karaliui Liudvikui I, neturėjusiam sūnaus, karaliene tapo jo dvylikametė duktė Jadvyga. Lenkų bajorija baiminosi jos vedybų su hercogu Vilhelmu Habsburgiečiu, todėl jos vyru išrinko Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kunigaikštį Jogailą. Šis 1385 m. pasirašė Krėvos sutartį, kitais metais priėmė katalikybę ir tapo naujuoju Lenkijos karaliumi Vladislovu II. Po 1410 m. Žalgirio mūšio sumažėjo, o po 1454–1466 m. vykusio Trylikamečio karo visiškai išnyko Kryžiuočių ordino grėsmė, Lenkija atgavo Rytų Pamarį ir naujai gavo Kulmo žemę, Marienburgą, Elbingą ir Varmę.
ATR laikotarpis
1569 m. Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sudaryta Liublino unija, suformavusi Abiejų Tautų Respubliką ir prie Lenkijos prijungusi trečdalį LDK teritorijos. 1772–1795 m. valstybė pamažu panaikinta.
Šaltiniai
Kongedømmet Polen (1025-1385)
Betygalos piliakalniai
miniatiūra|250px|right|Rodyklė [[Betygalos (Pilkalnio) kapinėse į Betygalos piliakalnius]]
Betygalos piliakalniai yra du:
Velikuškės
Velikuškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Antazavės, Sartų regioniniame parke, šiaurinėje Sartų ežero pakrantėje. Kaime stūkso du Velikuškių piliakalniai, pietryčiuose plyti Antazavės šilas. Turistinė stovyklavietė.
Algimantas Salamakinas
Algimantas Salamakinas (g. 1952 m. rugsėjo 4 d. Baroninėje, (Kėdainių rajonas) – Lietuvos ir Kėdainių rajono profsąjungų, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1959–1967 m. mokėsi Mantviliškio aštuonmetėje mokykloje, 1967–1970 m. Radviliškio profesinėje technikos mokykloje, 1972–1975 m. Kėdainių 3–oje vidurinėje mokykloje.
1970–1971 m. dirbo Kėdainių rajono K. Poželos kolūkyje tekintoju. 1971–1974 m. tarnavo tarybinėje armijoje, atsargos kapitonas. 1975–1990 m. Kėdainių gamyklos, vėliau AB „Progresas“ tekintojas, kolektyvo tarybos, stebėtojų tarybos, cecho profsąjungos pirmininkas, 1990–1992 m. stebėtojų tarybos pirmininkas.
1992–2020 m. Seimo narys. 1996–2000 m. Valdymo reformų ir savivaldybių komiteto pirmininkas, 2001–2004 m. Etikos ir procedūrų komisijos pirmininkas, nuo 2004 m. Jaunimo ir sporto komisijos pirmininkas.
1990–1995 m. Kėdainių rajono tarybos deputatas, prezidiumo narys, 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys, tarybos nariu buvo išrinktas ir 2002 m. gruodžio mėn. bei 2007 m. vasario mėn., bet mandato atsisakė.
Apdovanojimai
2004 m. ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžius.
Dišliai (Radviliškis)
thumb|left|200px|Dišliai (Disla) pavaizduoti XVI–XVII amžiaus Livonijos žemėlapyje
Rasų kolonija
Rasų Kolonija – Vilniaus miesto istorinė dalis tarp Rasų, Užupio, Senamiesčio, ribojama Drujos, P. Višinskio, Balstogės ir Rasų gatvėmis bei geležinkelio linijos. Užima ~10 ha. Kultūros vertybių registro kodas.
Istorija
thumb|left|245px|Kotedžai Švenčionių gatvėje
Rasų kolonijos vietoje XVIII a. buvo parkas ir sodas, XIX a. valda priklausė grafams Čapskiams. 1898 m. Vilniaus žemės banko direktorius Juozapas Montvila žemę kolonijai nusipirko iš Veronikos Ziberg-Plater. Didžioji dalis parko išdalinta sklypais, nutiestos naujos, stačiais kampais susikertančios gatvės – Baltstogės, Vitebsko, Mogiliovo (Mielagėnų), Radomo (Švenčionių) ir Gervėčių. Pigiausiems butams pastatytas dviaukštis korpusas, sudarytas iš aštuoniolikos vienodų blokuotų sekcijų (1898 m., architektas Vladislovas Stipulkovskis, Švenčionių g. 1-35). Kiekvienai sekcijai atitverti du kiemeliai: prie gatvės ir 1,4 a. už namo. Daugiausiai kolonijoje statyta dviejų butų sodybinio pobūdžio namukų pagal V. Stipulkovskio projektą: su dviem atskirais įėjimais, langinėmis užveriamais langais, vientisu dvišlaičiu stogu. Dešimt tokių namų išliko prie giluminių kolonijos gatvelių. Kiekvienas savininkas turėjo 12-15 a. sklypą. Pagal Augusto Kleino projektus penki 2 a. ploto keturių būtų namai pastatyti 1899–1900 m. Pagal 1900 m. A. Kleino projektą pastatyti aštuoni vienaaukščiai kotedžai. Jų savininkai turėjo ne mažesnius kaip 3 a. sklypus. Tris komplekso namus V. Stipulkovskis projektavo individualiai. Kolonija pastatyta per 4 metus – 1898–1902 m. Šalia kolonijos pagal 1903 m. A. Kleino sudarytą projektą iškilo generolo majoro A. Mušnikovo vila (P. Višinskio g. 27).
Lengvenis (XIII a.)
Lengvenis – Lietuvos sritinis kunigaikštis XIII a. Mindaugo seserėnas ir vasalas.
Biografija
Minimas 1242–1260 m. Manoma, kad valdė sritį šiaurės rytų Lietuvoje (centras tikriausiai buvęs Linkmenų pilis).
Lygumai (Švenčionėliai)
Lygumai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, netoli Švenčionėlių. Stovi Lygumų apžvalgos bokštas‎.
Gyventojai
thumb|left|260px|Lygumų kaimas
Salango perėja
Salango perėja  – viena svarbiausių kalnų perėjų Afganistane. Yra Parvano provincijoje, Hindukušo kalnuose, 3878 m aukštyje. Šia perėja eina kelias tarp Kabulo pietuose ir Kundūzo šiaurėje. Greta prasideda Salango upė. 1964 m. po perėjos ketera (3400 m aukštyje) iškastas Salango tunelis, supaprastinantis eismą šioje kalnuotoje teritorijoje. Iki jo įrengimo, pagrindinis eismo srautas ėjo per Šibaro perėją.
Vietovė pasižymi pavojingomis sniego nuošliaužomis (2010 m. jų buvo net keletas).
Blizna
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pavadinimo kilmė
Tikėtina, kad kaimo vardas kilęs nuo šalia esančių Bliznos ežero ar Bliznos upės, kurių vardą galbūt galima sieti su lietuvių kalbos veiksmažodžiu blyžoti (upės pavadinime vietoje šaknies ž yra išlikęs jotvingių buvęs pribalsis z) – "gulėti paslikam" arba nuo veiksmažodžio blizgėti "atsispindėti saulei ramiame vandenyje". Priesaga n nurodo erdvėje nusidriekusį objektą - upę.
Geležinkelis
Kaimas turi vienos platformos, vieno perono geležinkelio stotelę, per kurią eina Sokulkos-Suvalkų geležinkelio linija Nr. 40. Stotelė yra 74.789 šios linijos kilometre, nuo stotelės iki Ščepkų geležinkelio stotelės yra 7.565 km ir iki Augustavo Porto geležinkelio stotelės 5.387 km.
Kiotangas
Kiotangas  – miestas Kioto prefektūros šiaurėje, Japonijoje. Čia gyvena apie 318 tūkst. gyventojų.
Miestas įkurtas 2004 m. balandžio 1 d.
Silvana Imam
Silvana Imam (g. 1986 m. rugsėjo 19 d. Klaipėdoje) – lietuvių (žemaičių)-sirų kilmės Švedijos reperė. 2015 metų Švedijos Grammis apdovanojimuose Silvana Imam laimėjo metų atlikėjo titulą.
Jaunystė, grupė RMH ir pirmieji karjeros žingsniai
Silvanos Imam mama - lietuvių kalbos dėstytoja Lilia Bakanauskaite gimusi Žemaitijoje, tėvas - žurnalistas Talal Imam kilęs iš Sirijos. Imam, gimusi Klaipėdoje, iki ketverių metų gyveno Plungėje, vėliau su tėvais ir vyresniąja seserimi Suzana persikraustė į Švediją (Kiruną), kiek vėliau – į Stokholmą. Kalba švedų, lietuvių (tik žemaičių tarme), arabų ir anglų kalbomis. Baigė psichologijos studijas. Kartu su reperiais Erik „Eboi“ Lundin ir Cherrie sudaro hiphopo kolektyvą „RMH“. 2013 m. gegužę bendradarbiaudama su įrašų kompanija Playground Music išleido debiutinį albumą „Rekviem“. 2014 m. išleido EP albumą pavadinimu „När du ser mig • Se dig“ (liet. „Kai pamatysi mane • Pažiūrėk į save“), bei tų pačių metų vasarą leidosi į turą po Švediją „Jag ser dig“ (liet. „Aš matau tave“).
2015: „Jag dör för dig“ EP, pergalė Švedijos Grammis
2015 m. sausį atlikėja pasirašė kontraktą su „Refune Records“ įrašų kompanija, balandį išleido antrąjį EP albumą „Jag dör för dig“ (liet. „Aš mirštu dėl tavęs“), bei leidosi į antrąjį koncertinį turą „Jag är naturkraft“ (liet. „Aš esu gamtos galia“). Silvana Imam savo dainų tekstuose vadina save „repo Vincentu van Gogu, repo Quentin Tarantinu“. 2015 metų Švedijos Grammis apdovanojimuose Silvana Imam laimėjo metų atlikėjo nominaciją.
2016: „Naturkraft“ albumas, pirmasis koncertas Lietuvoje
2016 m. vasarą dienos šviesą išvydo naujas Imam albumas „Naturkraft“ (liet. „Gamtos galia“). Pirmasis albumo takelis, pavadintas „Lietuva“, skirtas atlikėjos lietuviškai kilmei – jame S. Imam mama Lilia skaito eiles apie Silvaną lietuvių kalba. Albumo pristatymo proga S. Imam pradėjo vasarinį koncertinį turą „Storm“, kurio metu aplankė ne tik Švediją, bet ir Meksiką, bei Zarasuose vykstantį elektroninės muzikos festivalį Galapagai. Tai pirmasis reperės pasirodymas Lietuvos scenoje. 2016 m. rudenį Silvana leidosi į ketvirtąjį koncertinį turą „Regnbågsfärger Över Sverige“ (liet. „Vaivorykštės spalvos virš Švedijos“), kurio pasirodymai vyko Švedijoje, Suomijoje ir Danijoje.
2017-2018: filmo „Silvana“ premjera, knyga, „Helig Moder“ planai
2017 m. rugsėjo 15 d. Švedijos kinuose pasirodė biografinis filmas apie Silvaną Imam pavadinimu „Silvana – Väck mig när ni vaknat“ (liet. „Pažadinkit mane kai atsibusit“). Lietuva pirmąjį filmo seansą išvydo gruodį – dėka Tarptautinio Kauno kino festivalio.
2018 m. pavasarį Vilniaus tarptautinis kino festivalis „Kino pavasaris“ filmą „Silvana“ paskelbė atidarymo filmu, kurį Lietuvos publikai, atvykusi į Vilnių pristatė pati Silvana Imam. Tų pačių metų gegužės mėnesį atlikėja planavo išleisti albumą „Helig Moder“ (liet. „Šventoji Motina“), tačiau tebuvo paviešinti vos du singlai („4h“ ir „Ta Hand Om Dig“), kitos dainos nuskambėjo Švedijoje gyvuose koncertuose, tuo tarpu albumo išleidimas nukeltas į 2019 m. vasarį. „Tai liūdniausios ir kartu linksmiausios eilės kurias esu kada sukūrusi“ - apie naujausiojo albumo turinį kalbėjo Silvana. Pavasarį reperė išleido savo knygą „Silvana“, kuriame mergina išdėliojo savo mintis, papasakojo apie savo jaunystę, vaikystę, knygoje gausu nuotraukų iš įvairiausių Silvanos gyvenimo akimirkų. Pirmasis knygos tiražas buvo iššluotas iš Švedijos knygynų lentynų vos per kelias dienas. Metų gale šis leidinys nominuotas QX žurnalo Gaygalan apdovanojimuose, geriausios knygos kategorijoje.
2018 m. pabaigoje dainininkė paskelbė apie kitąmet įvyksiantį „Helig Moder“ albumo pristatymo turą po Švediją, Norvegiją bei Suomiją, kurio pirmasis pasirodymas numatomas 2019 m. kovo 1 d. Linšiopinge.
Asmeninis gyvenimas
Silvana Imam yra gavusi leidinio Gaygalan geriausio Homo/Bi/Trans (homoseksualių, biseksualių, transseksualių) asmens apdovanojimą. Ji viešai pasisako už feminizmą, kovoja prieš patriarchatą, rasizmą, tai puikiai atsispindi jos dainų tekstuose. Atlikėjos širdies draugė yra taip pat Švedijoje gerai žinoma dainininkė Beatrice Eli. Silvanos antroji aistra po muzikos – krepšinis, kurį atlikėja žaidė dešimt metų.
Diskografija
{|
Llanelli Town AFC
Lanelio AFC – Velso futbolo klubas iš Lanelio.
Klubo savininkas Robert Jones, kuris yra Catherine Zeta-Jones dėdė.
Sezonai
Šaltinis:
Ditkūnai
Ditkūnai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Zarasų, ant Zaraso ežero kranto, priešais Zaraso salą. Kolektyviniai sodai. Auga saugomas Ditkūnų ąžuolas.
Limbuvanas
Limbuvanas (limbų kalba: Yakthung Laaje) – istorinis-geografinis Nepalo regionas, iki XVIII a. pabaigos buvęs nepriklausomas. Jis buvo (ir iš dalies yra) gyvenamas kirantų limbų tautos.
Šis regionas užima Nepalo rytinį pakraštį ir koncentruojasi ties Kaši upės baseinu (apima dvi ryčiausias Nepalo zonas). Kadangi tradiciškai visi kirantai gyveno į rytus nuo Katmandu slėnio, o limbai buvo labiausiai nutolę, šis regionas dar yra vadinamas Tolimaisiais kiratais (palokirat). Be jų egzistavo ir viduriniai kirantai bei artimieji kirantai.
Istorija
Manoma, kad limbų ir visų kirantų protėviai kadaise valdė Katmandu slėnį kaip Kiratų dinastija, o vėliau išsikėlė į rytus.
10 karalysčių
Pirmosios žinios apie Limbuvaną yra iš VI a., kuomet susiformavo 10 karalysčių su savo valdovų dinastijomis. Limbų kalba jos vadinamos jakthung laadže, ir vėliau jos vaidino svarbų vaidmenį Limbuvano istorijoje. Valstybės vadinosi: Tambanas, Maiva, Athraja, Jangvarokas, Pantharas, Phedapas, Ilamas, Bodhejus, Thara, Četaras.
Suvienijimas
Vienas iš karalių Mavrong Hangas IX a. pradžioje suvienijo pietinį Limbuvaną, įkurdamas Morango karalystę. Ji turėjo įtaką visame Libuvane. Kadangi jis nepaliko vaikų, valdžią užgrobė Uba Hangas, ir toliau valdovų seka buvo tokia: Paskutinieji Morango valdovai buvo silpni, ir Libuvanui nugrimzdus į chaosą, šiaurėje iškilo naujas valdovas – Siridžonga. Jis sutvarkė valstybę, jam priskiriamas limų rašto išradimas. Jo dinastija valdė iki XV a.
Bidžpuro karalystė
Apie XV a. pietiniame Limbustane (Morane) į valdžią atėjo Ingų dinastija, kuri valdė iš Varatapos miesto. Nusilpus Siridžongos dinastijai, Morano karalystė vėl iškilo, ir jos pirmuoju valdovu tapo Sangla Ingas.
Ši dinastija suvienijo visą Limbuvaną iš naujo, ir 1584 m. įkūrė naują sostinę Bidžpuro mieste (netoli dabartinio Dharano (Sunsari rajonas)). Dėl to karalystė vadinama Bidžpuro karalyste.
Valstybės valdovų seka 1609 m. Ingų dinastiją pakeitė Senų dinastija. Valdant senams, vyriausiųjų ministrų pareigybė tapo paveldima ir čia įsigalėjo Khebangų giminė. 1769 m. vyriausias ministras užgrobė valstybės sostą ir pradėjo Khebangų dinastiją.
Limbų kultūrinis atgimimas
Nuo XVII a. pašonėje augant tibetiečių kultūros Butano ir Sikimo karalystėms, Limbuvanas neteko kai kurių rytinių teritorijų, ir čia prasidėjo tibeto kultūros bei religijos ekspansija. Priešinantis jam, limbų tarpe prasidėjo kultūrinis atgimimas, kuomet buvo atnaujintas limbų rašto naudojimas, sukurta daug literatūros kūrinių.
Limbuvano aneksija
Dabar Limbustanas siekia autonomijos Nepalo sudėtyje.
Parinakoča
Parinakoča  – ežeras Peru, Anduose, Ajakučo departamente, Parinakočos provincijoje. Tai vienas didžiausių šalies ežerų. Ilgis 12,8 km, plotis 10,1 km. Iškilęs į 3272 m aukštį. Šalia ežero stūkso Sara Sara ugnikalnis.
Ežerą lanko daug vandens paukščių: flamingai, Andų žąsys, antys, kirai, laukiai, nendrinės vištelės ir kt.
LXDE
LXDE – nemokama, atvirojo kodo darbalaukio aplinka, skirta Unix ir kitoms su POSIX suderinamoms operacinėms sistemoms, tokioms kaip Linux ar BSD. Pavadinimas LXDE yra santrumpa iš „Lightweight X11 Desktop Environment“.
LXDE skirta mažesnio galingumo kompiuteriams. Ši grafinė aplinka gali būti naudojama įvairiuose Linux platinamuosiuose paketuose, pavyzdžiui, Ubuntu ar Debian. Kaip pagrindinę aplinką ją pasirinko U-Lite, Lubuntu, TinyMe, Baltix-mini, Baltix-server ir kai kurie kiti Linux platinamieji paketai.
Istorija
Projektą 2006 m. pradėjo Taivano programuotojas Hong Jen Yee, dar žinomas kaip PCMan, išleisdamas PCManFM, naują failų tvarkyklę ir pirmą LXDE modulį.
LXDE projekto tikslai
LXDE projekto siekiai:
Kūrimas
LXDE yra kuriama C programavimo kalba, naudojant GTK+ biblioteką ir veikia su POSIX suderinamose operacinėse sistemose. GTK+ yra naudojama daugelyje GNU/Linux platinamųjų paketų.
Komponentai
Skirtingai nei kitose darbalaukio aplinkose, LXDE komponentai nėra glaudžiai integruoti. Jie gali veikti nepriklausomai vienas nuo kito.
Fire and Water
Fire And Water yra trečias studijinis anglų roko grupės Free albumas. Jis buvo kur kas sėkmingesnis už ankstesnius šios grupės albumus, netgi iškopė į antrą vietą Didžiojoje Britanijoje. Tai pats garsiausias Free albumas.
Įrašymas
Fire And Water yra bendras Fraser'io ir Rodgers'o darbas. Net penkios iš septynių dainų yra priskiriamos tik jiems. Šiuo albumu buvo siekiama sukurti populiarų singlą: grupė turėjo tik vieną dainą (The Hunter iš albumo Tons of Sobs) kuri klausytojams sukeldavo ekstazę. Šis komercinis sprendimas labai aiškiai matosi: dauguma dainų atrodo skirtos klausyti po vieną, vietoj to, kad albumas būtų klausomas kaip vientisas kūrinys.
Kaip ir ankstesniame albume, šiame jaučiasi šiek tiek hardroko. Taip pat šis albumas išlaiko lengvo jausmingumo pojūtį. Jame nėra nei vienos bliuzo dainos, nors būtent šiame stiliuje ir yra grupės šaknys. Albumas ir singlas sulaukė didžiulės sėkmės. Honoraras už pasirodymus gyvai pakilo iki 1000 svarų, apie grupę imta rašyti muzikos žurnaluose ir t. t.
LXDE
Versijos
2013 m. pradžioje LXDE buvo pradėta portuoti į Qt. Autoriaus teigimu GTK+ ir Qt versijos bus vystomos lygiagrečiai.
Licencijos
LXDE kodas pateikiamas pagal GPL ir LGPL licencijas.
Abdula Ansari
Abdula Ansari (Abdullah Ansari), pilnas vardas – Abu Izmailas Abdula ibn Abi Mansūras Mohamadas (1006–1088 m.) – persų rašytojas, mistikas, sufijus, rašęs ir arabų kalba.
Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai
thumb|Vaizdas nuo šlaito thumb|Vaizdas link Neries upės
Abdula Ansari
Savo kūryboje Abdula Ansari neigė pasaulietinės valdžios ir turto prasmę, aukštino dvasinės tobulybės siekimą. Kūrinyje „Maldos“ pirmą kartą persų literatūroje panaudota rimuota proza (sadžas), kurią Saadi pritaikė poemoje „Gulistanas“ (1258 m.). Ansari išvertė iš arabų kalbos Sulami veikalą „Sufijų gyvenimai“. Proza perkūrė žinomą siužetą apie Jusufą ir Zuleichą, parašė kūrinių, kuriuose ryškios sufizmo idėjos.
Iš trijų jam priskiriamų divanų išliko tik fragmentų. Svarbiausias kūrinys – „Dialogai su Dievu“ (Munajat Namah).
Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai
Jonavos geležinkelio tilto bunkeriai – slėptuvės (bunkeriai), įrengti Jonavoje, prie Jonavos geležinkelio tilto per Nerį. Išlikę keturi betoniniai bunkeriai, aktyviosios slėptuvės (Jonavos miesto brėžinio Nr. S58, S59, S60, S61) AB „Lietuvos geležinkeliai“ sklypo ribose, bet jiems nepriklauso ir gali turėti įtakos tolimesniam geležinkelio plėtimuisi – numatytai Rail Baltica vėžei. Apžiūros galimybės yra ribotos, nes slėptuvės yra geležinkelio kelių ir jų įrenginių apsaugos zonos ribose.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1927–1928 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1927–1928 m.
Vulkanologija
Pagrindiniai vulkanologijos uždaviniai – sukurti metodus, kurie padėtų prognozuoti ugnikalnių išsiveržimus ir taip išvengti stichinių nelaimių. Kai kurie vulkanologai taip pat nemažai dėmesio skiria ugnikalnių šilumos panaudojimo problemai. Vulkanologinių tyrimų rezultatai dažnai naudojami kitose geologijos mokslų srityse.
Somonijonas
Somonijonas  – miesto tipo gyvenvietė Tadžikistane, šalia Uzbekistano sienos, 18 km į pietus nuo Dušanbės, Gisaro slėnyje; Rudaki rajono centras.
Istorija
Senasis gyvenvietės pavadinimas - Koktašas (Кокташ - tiurkų kalbomis "mėlynasis akmuo"). Čia būta didelio akmens, kuris buvo gerbiamas vietinių dėl gydomųjų galių. 1927 m. Koktašas tapo rajono centru. 1938 m. tapo miesto tipo gyvenviete, kuri pavadinta Karhano Sardarovo, su basmačiais kovojusio komunisto garbei. 1970 m. minint Lenino šimtmečio jubiliejų, pervadinta Leninsku. 1999 m. vėl pervadinta į Somonijoną minint 1100 metų tadžikų kilmės Samanidų dinastijos sukaktį.
Sutapimas
Sutapimas – bendrąja prasme, pastebimas kelių ar daugiau reiškinių ar aplinkybių atsitiktinis atitikimas, susiderinimas, nesant akivaizdaus priežastinio ryšio tarp jų.
Statistiniu požiūriu, sutapimai yra neišvengiami ir todėl nelaikomi reikšmingais. Vienas iš pavyzdžių yra Gimtadienių paradoksas, kuris teigia, kad 23 žmonių grupėje, tikimybė, kad dviejų žmonių gimtadieniai bus tą pačią dieną, yra didesnė nei 50 %.
Matematikoje naudojama matematinio sutapimo sąvoka, kai skirtingų skaičiavimų galutiniai rezultatai sutampa ar skiriasi labai nežymia dalimi, pavyzdžiui, yra beveik lygu 20 arba, tačiau nors tokių sutapimų yra daug, jie retai panaudojami kitaip nei vien tik įdomybės.
Optikoje sutapimu vadinamas atsitiktinis dviejų ar daugiau spindulių fokusavimasis viename taške.
Ahamkara
Ahamkara ( – „savikūra, ašainumas“) – hinduizmo filosofinė sąvoka: pojūtis, leidžiantis individui susivokti esant savarankišku asmeniu. Dualistinėje sankhjos sistemoje ahamkara nusako vieną pirmapradės materijos (prakritės) pakopų. Nesusaistyta siela veikiant ahamkarai susitapatina su tikrovės suvokimu bei patyrimu ir patekusi į materiją įtraukiama į atgimimų ratą (samsarą), todėl sankhjos ir jai artimos jogos mokyklos pabrėžia būtinybę įveikti ahamkarą ir taip ištrūkti iš materialiosios pojūčių tikrovės (majos).
Ahamkarą Vakarų psichologijoje iš dalies atitinka ego.
Lygumai II
Lygumai II – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Švenčionių.
Kerbedžio tiltas
Kerbedžio tiltas – pirmasis pastovus plieninis tiltas per Vyslą Varšuvoje, pastatytas 1864 m. pagal inžinieriaus Stanislovo Kerbedžio projektą.
Istorija
Pradžioje planuota pastatyti per Vyslą vien geležinkelio tiltą, kuris sujungtų strategines Varšuvos-Vienos ir Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelių linijas. Tačiau tokio tilto miesto centre buvo atsisakyta, o geležinkelio tiltas pastatytas vėliau, po kelerių metų, į šiaurę nuo Kerbedžio tilto, ties Varšuvos citadele.
1859-1864 m. laikotarpyje pastatytas 6 tarpatramių po 74,7 m, geležinis santvarinis, su lygiagrečiomis juostomis tiltas, kurio atramoms pirmą kartą Rusijos imperijoje panaudoti kesonai. Važiuojamoji dalis įrengta santvarų apatinėje dalyje, ant jos nutiesti arklių tramvajaus bėgiai, Statinys sujungė Varšuvą su kairiajame krante esančiu Prahos priemiesčiu, į kurį vedė Maskvos plentas, Peterburgo–Varšuvos (dab. Warszawa Wileńska stotis) ir Varšuvos-Vienos geležinkeliai (dab. Warszawa Śródmieście stotis). Oficialiai pavadintas Aleksandro tiltu caro Aleksandro II garbei, tačiau buvo prigijęs jį projektavusio ir stačiusio inžinieriaus S. Kerbedžio vardas. 1861 m. carinė vyriausybė buvo paskyrusi S.Kerbedį Lenkijos Karalystės geležinkelių viršininku. Jau gyvendamas Varšuvoje, jis ir projektavo bei vadovavo šio tilto statybos darbams. Po kiek laiko inžinierius vėl buvo atšauktas į Peterburgą, ėjo įvairias pareigas, tapo Rusijos imperijos Susisiekimo ministru.
1973 m. Europos krepšinio čempionatas
1973 m. Europos krepšinio čempionatas – krepšinio čempionatas, vykęs 1973 m. Badalonoje ir Barselonoje (Ispanija). Europos krepšinio čempionais pirmą kartą tapo Jugoslavijos vyrų krepšinio rinktinė, finale 78:67 nugalėjusi Ispanijos rinktinę. TSRS rinktinės sudėtyje žaidė ir bronzos medalį iškovojo Modestas Paulauskas.
Pirmasis etapas
Pirmajame turnyro etape komandos buvo suskirstytos į dvi grupes – vienoje jų buvo šešios rinktinės. Kiekviena rinktinė sužaidė po vienerias rungtynes su visomis savo grupės komandomis. Už pergalę grupėje buvo skiriami 2 taškai, už pralaimėjimą – 0 taškų.
Pirmąsias dvi vietas kiekvienoje grupėje užėmę komandos pateko į pusfinalius. Kitos rinktinės buvo priverstos toliau žaisti dėl 5-8 ir 9-12 vietų.
Anglijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Anglijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Agastja
thumb|200px|Rišio Agastjos skulptūra
Agastja  – senovės vedų rišis, kuriam priskiriama įvairių „Rigvedos“ giesmių autorystė.
Vėlesnėje epų ir puranų tradicijoje Agastja laikomas Vasišthos broliu, Mitros-Varunos ir Urvašės sūnumi. Savo asketinėmis galiomis Agastja susikūręs sau žmoną Lopamudrą. Jos prašymu Agastja atėmė daitjo Ilvalos turtus, o patį brahmanų priešą Ilvalą sudegino savo žodžiu. „Mahabharatoje“ rišis vaizduojamas kaip ištikimas devų sąjungininkas kovoje prieš asurus. Tris pasaulius užvaldžiusį karalių Nahušą jis pavertęs dievu ir į sostą grąžinęs Indrą. Agastja išgėręs vandenyną, kurio dugne slėpėsi asurai, ir taip padėjęs devams juos nugalėti. Kita istorija pasakoja, kad Vindhjos kalnai išaugę taip, kad atsirėmę į dangų ir trukdę saulės bei mėnulio eigai. Tada devų prašymu Agastja įtikinęs kalnus nusilenkti, kad jis galėtų nueiti į pietus. Jis iš ten taip ir negrįžęs, o kalnai palikę pasilenkę.
Pietų Indijoje Agastja tapatinamas su Agatijaru. Tai viduramžių tamilų karalių globėjas ir guru. Jam priskiriama pirmoji tamilų kalbos gramatika Agattijam (neišliko). Vienas iš 12 Agatijaro mokinių Tolkapijanaras laikomas seniausios išlikusios tamilų kalba gramatikos Tolkappijam (IV–V a.) autoriumi. Rišio buveine laikomas šventas Podžio kalnas. Agastjos (Agatijaro) kultas išplitęs Pietryčių Azijos kraštuose.
Tarp tamilų Agatijaras turi kultūrinio didvyrio bruožų. Agastjos nukeliavimas į pietus galimai žymi brahmaniškos arijų kultūros pernašą į dravidų kraštus.
Vyskupininkai
Vyskupininkai arba Ochotnojė (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Bīskupenīks prūsiškos kilmės. 1388 m. minimas Biskopenik. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.
Scottie Pippen
Scottie Maurice Pippen (g. 1965 m. rugsėjo 25 d. Hamburg, Arkanzasas) – buvęs NBA krepšininkas, šešis kartus NBA čempionas. Labiausiai įsimintinu krepšinio aikštelėje laikomas jo tandemas su Maiklu Džordanu Čikagos „Bulls“ komandoje. Krepšinio šlovės muziejaus narys.
Biografija
Sportininkas gimė 1965 m. rugsėjo 25 d. dvylikos vaikų šeimoje. Pradėjo žaisti krepšinį Hamburgo vidurinėje mokykloje. Vėliau žaidė Centrinio Arkanzaso universiteto komandoje, kurioje itin pasižymėjo 1987 m., pelnydamas 23,6 taško ir atkovodamas 10 kamuolių per rungtynes. Tais pat metais vykusioje NBA naujokų biržoje jį aštuntuoju numeriu pašaukė Sietlo SuperSonics klubas ir iškart iškeitė į Čikagos „Bulls“ už vidurio puolėją O. Polynice.
S. Pippen žaidimas pagerėjo 1990/1991 m. NBA sezone. Tais pačiais metais jis pirmą kartą dalyvavo NBA Visų žvaigždžių rungtynėse. 1990/1991 m. NBA sezono metu, lapkričio 23 d. runtynėse su Los Andželo „Clippers“ klubu, pasiekė pirmą karjeroje trigubą dublį. Šiame sezone jis iš viso pasiekė tris trigubus dublius, taip pat prisidėjo prie klubo pirmosios pergalės NBA čempionate. 1992 m. jis buvo Svajonių komandos, kuri laimėjo 1992 m. olimpinių žaidynių auksą Barselonoje, narys. Po ketverių metų Atlantoje vykusiose žaidynėse Pippenas vėl iškovojo olimpinį aukso medalį.
Sapiegos
thumb|right|Didysis Sapiegų herbas (F. Régamey litografija, [[1858–1859 m.]]
Sapiegos  – rusėnų kilmės LDK didikų giminė, labiausiai sustiprėjusi XVII amžiuje. Vilniuje ir Kodenyje išlikę giminės mauzoliejai Vilniaus Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje ir Kodenio Šv. Onos bazilikoje.
Istorija
Giminė atsirado XV a. viduryje iš Didžiojo kunigaikščio raštininko Simono, kuris minimas nuo XV a. 5-ojo dešimtmečio. Pirmieji atstovai buvo stačiatikiai, nuo XVI a. pradėjo pereiti į katalikybę. Simono sūnūs Ivanas Sapiega ir Bagdonas pradėjo dvi giminės šakas (Kodenio ir Čerėjos). Iš Sapiegų giminės atstovų 22 buvo vaivados. Po 1700 metais pralaimėto Valkininkų mūšio giminės įtaka smarkiai susilpnėjo.
Josvainių apylinkė
Josvainių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, į pietvakarius nuo Kėdainių.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Josvainių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. 1954 m. prijungtos Ruseinių apylinkė ir Svilių apylinkė, o dalis Josvainių apylinkės prijungta prie Kunionių apylinkės. 1963 m. prijungta Karūnavos apylinkė ir dalis Kunionių apylinkės, 1988 m. – visa Kunionių apylinkė.
Prancūzijos žandarmerijos laipsniai
Prancūzijos žandarmerijos laipsniai – Prancūzijos nacionalinė žandarmerija yra Prancūzijos ginkluotųjų pajėgų dalis, todėl jų laipsnių sistema yra karinių laipsnių sistema.
Aukštųjų karininkų (generolų) laipsniai
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! NATO kodas ir JAV atitikmuo ! Atitikmuo Lietuvos kariuomenėje armijos generolas generolas korpuso generolas generolas leitenantas divizijos generolas generolas majoras brigados generolas brigados generolas
Vyresniųjų ir jaunesniųjų karininkų laipsniai
! Departamentinė žandarmerija ! Judrioji žandarmerija ! Respublikinė gvardija ! Techninis ir administracinis korpusas ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! NATO kodas ir JAV atitikmuo ! Atitikmuo Lietuvos kariuomenėje pulkininkas pulkininkas pulkininkas leitenantas pulkininkas leitenantas komandantas Chef d’escadron eskadrono vadas majoras kapitonas kapitonas leitenantas pirmasis leitenantas subleitenantas antrasis leitenantas
Kandidatų į karininkus laipsniai
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! NATO kodas ir JAV atitikmuo ! Atitikmuo Lietuvos kariuomenėje aspirantas (nėra) kandidatas į karininkus kadetas
Puskarininkių laipsniai
! Departamentinė žandarmerija ! Judrioji žandarmerija ! Respublikinė gvardija ! Techninis ir administracinis korpusas ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! NATO kodas ir JAV atitikmuo ! Atitikmuo Lietuvos kariuomenėje majoras komandinis seržantas majoras vyresnysis adjutantas seržantas majoras adjutantas master-seržantas (vyresnysis seržantas ?) štab-seržantas karjeros žandaras ar gvardietis Maréchal des logis-chef karjeros seržantas seržantas kontraktinis žandaras ar gvardietis Maréchal des logis-chef kontraktinis seržantas seržantas
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas kandidatas į puskarininkius
Žandarų padėjėjų laipsniai
Tai žemiausi žandarmerijos laipsniai, kurie, nustojus imti į kariuomenę šauktinius, praktiškai nebenaudojami.
! Antpetis ! Laipsnio pavadinimas ir lietuviškas jo vertimas ! NATO kodas ir JAV atitikmuo ! Atitikmuo Lietuvos kariuomenėje seržantas seržantas žandaro padėjėjas vyresnysis brigadininkas kapralas žandaro padėjėjas brigadininkas pirmos klasės eilinis pirmos klasės žandaro padėjėjas eilinis žandaro padėjėjas eilinis
Portugesa (kalnas)
Portugesa arba Čikljarasas  – Andų viršukalnė Peru, Ajakučo departamente (Kangaljo provincija, Paraso rajonas). Aukštis – 5167 m.
Kalno pavadinimas kečujų kalba reiškia 'žalias sniegas' arba 'žalias snieguotas kalnas'.
Nuolatinė elektros srovė
thumb|300px|Nuolatinė elektros srovė (raudona kreivė). Horizontalioje ašyje atidedamas [[laikas, o vertikalioje srovės stipris arba įtampa.]] Nuolatinė elektros srovė – elektros srovė, kurios stipris ir kryptis laikui bėgant nekinta.
Sąlygos elektros srovei atsirasti
Nuolatinė elektros srovė atsirasti ir tekėti gali tik tada, kai medžiagoje yra laisvųjų elektringųjų dalelių. Jeigu teigiamieji ir neigiamieji krūviai susiję vienas su kitu atomuose arba molekulėse, tai jų judėjimas nesukels elektros srovės. Bet laisvųjų krūvių egzistavimo dar nepakanka srovei atsirasti. Elektringųjų dalelių tvarkingam judėjimui sukelti ir palaikyti reikia jėgos, veikiančios jas tam tikra kryptimi. Kai ši jėga nustoja veikti, kryptingas elektringųjų dalelių judėjimas nutrūksta dėl varžos, kurią sukelia metalų kristalinės gardelės jonai arba elektrolitų neutraliosios molekulės. Paprastai elektrinis laukas laidininko viduje yra priežastis, sukelianti ir palaikanti elektringųjų dalelių kryptingą judėjimą. Tik statikos atveju, kai krūviai nejuda, elektrinis laukas laidininko viduje lygus nuliui.
Nuolatinės srovės darbas ir galia
Elektrinėje grandinėje vyksta įvairūs energijos virsmai. Kai elektringosios dalelės laidininke juda kryptingai, elektrinis laukas atlieka darbą. Šį darbą įprasta vadinti srovės darbu. Srovės darbas A grandinės dalyje lygus srovės stiprio I, įtampos U ir laiko t, per kurį atliekamas darbas, sandaugai:
Pagal energijos tvermės dėsnį šis darbas turi būti lygus nagrinėjamos grandinės dalies energijos pokyčiui. Todėl energija, išsiskirianti nagrinėjamoje grandinės dalyje per laiką Δt, lygi srovės darbui. Bet kuris elektrinis prietaisas, lempa, elektros variklis ir t. t. yra apskaičiuoti tam tikram energijos kiekiui suvartoti per laiko vienetą. Todėl kartu su srovės darbu labai svarbią reikšmę turi srovės galios sąvoka. Srovės galia lygi srovės darbo per laiką Δt ir to laiko santykiui:
kur R – elektrinė varža.
Nuolatinės elektros srovės žymėjimas
thumb|300px|Simbolis gali būti atvaizduotas Unicode ženklu U+2393 (​⎓​)
Čadca
Čadca  – miestas šiaurės Slovakijoje, netoli Čekijos ir Lenkijos sienų, 30 km į šiaurę nuo Žilinos, Javornikų kalnuose, prie Kisucos upės. Pro miestą eina Žilinos–Česky Tešyno geležinkelis ir plentas. Mašinų gamybos, tekstilės (vilnos), baldų, maisto pramonė. Veikia muziejus. Vystomas kalnų turizmas.
Istorija
Čadca rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1565 m. Miesto statusas suteiktas 1778 m.
Virdžinija Bičas
Virdžinija Bičas  – miestas rytų JAV, Virdžinijoje, prie Atlanto vandenyno Česapyko įlankos. 437,9 tūkst. gyventojų (2010 m.), su priemiesčiais – 1,6 mln. Tai svarbus kurortinis miestas, garsėjantis paplūdimiais, viešbučių, motelių ir restoranų gausa. Yra JAV karinė oro bazė. Įsteigti du universitetai.
Anabergas-Būchholcas
Anabergas-Būchholcas  – miestas rytų Vokietijoje, Saksonijoje, Rūdiniuose kalnuose, prie Šemos upės, į pietus nuo Chemnico, netoli Čekijos sienos. Pro miestą eina Chemnico-Karlovy Varų plentas. Metalo apdirbimo, popieriaus ir kartono, elektrotechnikos, žaislų gamybos pramonė. Tradicinis mezginių ir pozumentų gamybos centras. Seniau Anabergo-Būchholco apylinkėse buvo kasamas sidabras, kobaltas ir urano rūda. Dabar miestas yra svarbus turistinis, žiemos sporto centras. Veikia Rūdinių kalnų muziejus.
Mieste yra dvi XVI a. vėlyvosios gotikos bažnyčios (Šv. Onos ir Šv. Marijos) bei pranciškonų vienuolyno griuvėsiai.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1492 m., o 1497 m. jai suteiktos miesto teisės. Nuo 1501 m. vadinama Anabergu. XVI a. buvo vienas didžiausių Saksonijos miestų, svarbus kalnakasybos centras. 1949 m. Anabergas sujungtas su Būchholcu į vieną miestą.
Oziorsko rajonas
thumb|Oziorsko hidroelektrinė Oziorsko municipalinis rajonas, 1946–2004 m. Oziorsko rajonas  – Kaliningrado srities (Rusijos Federacija) administracinis vienetas srities pietrytinėje dalyje. Rajono centras – Oziorskas.
Geografija
Ribojasi vakaruose su su Pravdinsko rajonu, šiaurėje – su Černiachovsko ir Gusevo rajonu, rytuose su Nesterovo rajonu, pietuose su Lenkija.
Rajono plotas 871 km², iš jų 67 700 ha žemės ūkio paskirties žemė, 10 600 ha miškas. Rajono teritorijoje yra nemažai naudingų iškasenų – akmens druska, sapropelis, molis, durpės, nafta, smėlis, žvyras.
Istorija
1946 m. balandžio 7 d. įkurtas Darkiemio rajonas, kuris apėmė buvusią Rytų Prūsijos provincijos Darkiemio apskritį, bet 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku „Dėl Kaliningrado srities administracinio teritorinio sutvarkymo“ pakeitus rajono centro pavadinimą, pavadintas Oziorsko rajonu. Vykdant municipalinę reformą, nuo 2008 m. oficialus pavadinimas – Oziorsko municipalinis rajonas.
Gyventojai
Iki 1710 m. maro epidemijos dauguma gyventojų buvo lietuviai, dalis lenkų. Mirusių ir pabėgusių nuo maro bei po jo sekusio bado vieton atsikėlė nemažai vokiečių. 1905 m. lietuviškai kalbančių gyventojų jau nebeužfiksuota.
Didelė dalis vietinių gyventojų artėjant Antrojo pasaulinio karo frontams pasitraukė į Vakarus. Bet jau 1946 m. rugsėjo mėn. iš Rusijos atvyko pirmieji persikėlėliai. 1947 m. spalio 11 d. TSRS Ministrų Taryba priėmė slaptą nutarimą Nr. 3547–1169 – C „Dėl vokiečių perkėlimo iš Kaliningrado srities į Vokietijos tarybinę okupacinę zoną“. Jau pavasarį likusieji vietiniai gyventojai buvo jėga susodinti į geležinkelio vagonus ir išvežti.
Paminklai
Iš rajono istorijos ir kultūros paminklų paminėtina 1842 m. pastatyta liuteronų bažnyčia, Pirmajame pasauliniame kare žuvusiųjų kapinės.
Ekonomika
Svarbiausia ekonomikos šaka – žemės ūkio produkcijos perdirbimas. Iš naujų įmonių paminėtina automobilių žvakių gamykla, kurios produkcija eksportuojama į daugelį užsienio šalių. Prie Angrapės veikia Oziorsko HE, pastatyta 1880 m., rekonstruota 2000 m.
Savivalda
Rajono teritorijoje iki 2008 m. buvo šios apylinkės, kurios rinko savo tarybas: thumb|Oziorsko municipalinio rajono administraciniai subjektai nuo 2008 m. Vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256 rajone sudaryti:
Vietovardžiai
1945 m. rusų okupacinė karinė valdžia buvo sugrąžinusi iki 1938 m. buvusius vietovardžių pavadinimus, nes vokiečių pakeisti pavadinimai nesiderino su rusų kariniuose žemėlapiuose pažymėtais seniaisiais prūsiškais ir lietuviškais vietovių pavadinimais. Tačiau 1947 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku pakeitus rajono didesnių gyvenviečių pavadinimus, buvo pakeisti ir mažųjų gyvenviečių, dažniausiai buvusių dvarų, pavadinimai.
Kėdainiai (savaitraštis)
Kėdainiai – Kėdainių rajono savaitraštis, ėjęs nuo 1994 m. iki 1997 m. Kėdainiuose.
Istorija
Leidėjai: UAB „Statyba“, UAB „Riliuda“. Tiražas 1994 m. 2 spaudos lankai – 2600 egz., 1997 m. 2,5 spaudos lanko – 2500 egz.
Redaktoriai: Artūras Navickas, Laima Juškauskaitė, Žilvinas Menčikovas.
Vytautas Četkauskas
Vytautas Četkauskas:
Mumbvos apskritis
Mumbvos apskritis – viena iš Zambijos Centrinėje provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mumbva. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 158 861.
Anykščių šilelis
„Anykščių šilelis“ – Antano Baranausko poema, išleista 1861 m. Lauryno Ivinskio. Poema laikoma labai svarbia lietuvių literatūros istorijai.
„Anykščių šilelyje“ išreiškiama sąsaja tarp lietuvių ir jų miškų. Poemai įtaką padarė Adomo Mickevičiaus kūryba. Juntami panašumai su William Wordsworth bei kitų XIX a. romantizmo poezijos kūrėjais, taip pat esama nuorodų į XIX a. Lietuvos politinę situaciją, ypač Carinės Rusijos priespaudą.
Lapkričio 28
Lapkričio 28 yra 332-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 333-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 33 dienos.
Lygumai (Vilkaviškis)
Lygumai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šikšnių.
Leopoldas Digrys
Leopoldas Mykolas Digrys (g. 1934 m. rugsėjo 8 d. Kaune) – Lietuvos vargonininkas, pianistas.
Biografija
Mokėsi Vilniaus dešimtmetėje muzikos mokykloje, 1952–1957 m. studijavo Maskvos konservatorijos G. Ginzburgo fortepijono ir A. Gedikės vargonų klasėse. 1960 m. baigė šios konservatorijos fortepijono, 1961 m. vargonų klasės aspirantūrą. 1969 m. ir 1976 m. stažavo Prahos muzikos akademijoje.
XV Europos futbolo čempionatas
XV Europos futbolo čempionatas (trumpiau Euro 2016) buvo penkioliktas Europos čempionatas, vykęs 2016 m. birželio 10–liepos 10 d.
2010 m. gegužės 28 d. buvo paskelbta, kad Prancūzija tapo čempionato šeimininke. Po slapto balsavimo visų 53 UEFA narių delegatai pritarė, kad čempionate žaistų 24 komandos, vietoje 16.
Čempionatą laimėjo Portugalija, kuri gavo teisę dalyvauti 2017 m. FIFA konfederacijų taurėje Rusijoje.
UEFA paskelbė, kad čempionato apyvarta siekia €1,93 mlrd. Europos futbolo čempionato finale „Nike“ marškinėlius vilkėjo tiek Prancūzijos, tiek Portugalijos rinktinės. Padėtis, kai bent viena „Adidas“ remiama komanda nežaidė finale, šiemet susidarė pirmą kartą per tris dešimtmečius.
Paraiškos
thumb|right|240px| Iki 2009 m. kovo 9 d. keturios paraiškos buvo pateiktos iš Prancūzijos, Italijos, Turkijos ir Norvegijos bei Švedijos kaip dviejų čempionato šeimininkių. 2009 m. gruodį Norvegija ir Švedija atsisakė savo pasiūlymo.
Dybakalnis
Dybakalnis – buvęs kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km nuo Trakiškių.
XV Europos futbolo čempionatas
Atrankos varžybos
Atrankos varžybų burtai buvo traukiami 2014 m. vasario 23 d. Nicoje. Atrankos varžybos prasidėjo 2014 m. rugsėjį. Dėl padidinto dalyvių skaičiaus iki 24 komandų, vidutinio lygio komandoms atsirado didesni šansai patekti į pagrindines čempionato varžybas.
Dybakalnis
Istorija
Trakiškių apylinkės Dybakalnio kaimas 1987 m. kovo 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
XV Europos futbolo čempionatas
Atrankos varžybos
Iš viso atrankos varžybose dalyvavo 53 komandos; jos varžėsi dėl likusių 23 vietų čempionate.
VII amžius
Septintasis mūsų eros amžius – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 601 metų sausio 1 dieną ir pasibaigęs 700 metų gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis
Amžiai: VI amžius – VII amžius – VIII amžius
Gaudeamus
thumb|Gaudeamus 2014 thumb|Gaudeamus 2014 thumb|Gaudeamus 2014 Baltijos šalių Studentų dainų ir šokių festivalis nuo 1956 metų rengiamas Estijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.
Pirmas studentų festivalis įvyko 1956 metais Tartu. Festivalio pradininkas buvo Richard Ritsing. 1967 metais festivalis buvo pavadintas Gaudeamus. Šį festivalį Estija, Lietuva ir Latvija ėmė organizuoti pasikeisdamos.
Gaudeamus siuntė pasauliui žinią apie Baltijos šalių tautines, kultūrines ir iš dalies politines idėjas bei jų kūrybinę saviraišką. Baltijos šalių žmonėms festivalis formavo tautinę savimonę, jaunimui atskleidė jo tautines šaknis.
Brizgelis
Brizgelis – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės rytus nuo Naujinės, 19 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 99 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra pietiniame Vygrių ežero krante.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimą XVIII a. pradžioje įkūrė Vygrių vienuoliai atsiskyrėliai, kurie čia vertėsi žvejyba. 1740 m. kaimas buvo įtrauktas į mokesčius mokančių kaimų sąrašus. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Per Antrąjį pasaulinį karą dauguma kaimo pastatų sudegė. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Turizmas
Kaimo apylinkėse yra kaimo turizmo sodybų ir observatorijos bokštas, iš kurio atsiveria Ordów Wigry, Ostrów ir Krowa salų vaizdas.
Jonas Rimantas Klimas
Jonas Rimantas Klimas (g. 1939 m. balandžio 21 d. Užsieniuose, Salako valsčius) – Lietuvos miškininkas, visuomenės veikėjas.