cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sean Combs
2010 m. žurnalas „Forbes“ jį išrinko turtingiausiu Amerikos reperiu (turtas vertinamas apie 475 mln. JAV dolerių).
Uladzimiras Mackievičius
Biografija
Praeito amžiaus devintojo dešimtmečio pabaigoje apsigyveno Latvijoje ir ten įsitraukė į Perestroiką. 1994 m. grįžo į Baltarusiją (Gudiją). Mackievičius dalyvavo įvairių rinkimų kampanijų kandidatu ir dirbo politiniu technologu. Dirbo kartu su trimis partijomis, kurios susijungė į Jungtinę pilietinę partiją (Abjadnanaja hramadzianskaja partyja). Jam dalyvaujant taip pat buvo suformuota Chartija 97. Mackievičius yra ilgametis Aleksandro Lukašenkos kritikas, 2011 m. jis apibūdino politinę situaciją kaip „personalistinę diktatūrą, įvedusią karo padėtį“. Jis palaikė protestus po 2020 m. prezidento rinkimų ir pavadino Lukašenką „neteisėtu prezidentu“. 2021 m. vasarį Mackievičius palankiai įvertino neseniai paskelbtos bendros opozicijos strategijos atsiradimą, tačiau sukritikavo didelę dalį jos turinio.
1994 ir 1996 m. Mackievičius Baltarusijos švietimo ministerijos užsakymu dalyvavo rengiant du švietimo reformos projektus, tačiau šie projektai nebuvo įgyvendinti. 2007 m. Mackievičius dalyvavo kuriant EuroBelarus NVO, kuri yra Rytų partnerystės pilietinės visuomenės forumo narė. Jis taip pat įkūrė Humanitarinių technologijų agentūrą ir jai vadovavo. Mackievičius kartu su sociologe Tacjana Vadalažskaja sukūrė „Skrajojantį universitetą“, kuriame pagrindinis dėmesys buvo skiriamas kritinio mąstymo ugdymui.
Jis buvo sulaikytas 2021 m. rugpjūčio 4 d. Tacjana Vadalažskaja ir keli kiti su juo susiję aktyvistai buvo sulaikyti tą pačią dieną. Rugpjūčio 6 d. aštuonios Gudijos (Baltarusijos) žmogaus teisių organizacijos bendru nutarimu pripažino Mackievičių politiniu kaliniu. Pagal Baltarusijos baudžiamojo kodekso 342 straipsnį jis buvo apkaltintas „akcijos, šiurkščiai pažeidžiančios viešąją tvarką, organizavimu“.
2011 m. duomenimis, buvo paskelbęs daugiau nei 50 kūrinių. miniatiūra|Tacjana Vadalažskaja ir Uladzimiras Mackievičius galvoja apie Baltarusiją.
Papildoma literatūra
Uladzimiro Mackievičiaus tekstai ir vaizdo įrašai
Pašilės apylinkė (Skuodas)
Pašilės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje, į rytus nuo Skuodo.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ylakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Sedos rajonui. 1954 m. prijungtos Margininkų apylinkė, dalis Luobos apylinkės ir dalis Račalių apylinkės, o dalis Pašilės apylinkės prijungta prie Luobos apylinkės. 1959 m. gruodžio 7 d. Pašilės apylinkė prijungta prie Luobos apylinkės ir Židikų apylinkės, tačiau vėliau atkurta. 1988 m. birželio 22 d. prijungta prie Ylakių apylinkės.
Ema Bedžanian
Ema Bedžanian (, g. 1984 m. balandžio 12 d. Jerevane), geriau žinoma sceniniu vardu Emmy – Armėnijos dainininkė.
2010 m. su Mihranu Kirakosianu dalyvavo Armėnijos atrankoje į „Euroviziją“ su daina „Hey (Let Me Hear You Say)“. Finale duetas užėmė antrąją vietą. Po metų Emmy uždaru būdu išrinkta Armėnijos atstove 2011 m. „Eurovizijoje“, kuri vyko Diuseldorfe (Vokietija). Vėliau buvo rengiama atranka konkursinei dainai išrinkti, vykusi 2011 m. kovo 5 d. Jos metu atlikėja pristatė keturis kūrinius: „Hi“, „Boom Boom“, „Ayo“ ir „Good-bye“. Daugiausiai balsų iš komisijos ir žiūrovų pelnė daina „Boom Boom“. Atlikėja pasirodė pirmame „Eurovizijos“ pusfinalyje gegužės 10 d. Ten ji užėmė 12 vietą ir į finalą nepateko.
2014 m. Emmy buvo Armėnijos X-Factor viena iš teisėjų.
Gambino
Gambino – pavardė:
The Hollywood Reporter
Pastarąjį šimtmetį „The Hollywood Reporter“ buvo vienas iš dviejų didžiausių leidinių, skelbusių Holivudo aktualijas. Kitas – „Variety“.
thumb|left|225px
Istorija
„The Hollywood Reporter“ 1930 m. rugsėjį įsteigė William Wilkerson. Tai buvo pirmasis Holivudo pramogų ir prekybos dienraštis. 1962 m. mirus Vilkersonui, jo našlė, Tichi Wilkerson Kassel, perėmė laikraščio vyriausiosios redaktorės ir leidėjos pareigas. 1988 m. ji pardavė teises į žurnalą leidėjui „BPI“. Olandų leidybos konsorciumas „Verenigde Nederlandse Uitgeverijen“ įsigijo „THR“ 2006 m. 2007 m. dienraštį įsigijo „Nielsen Company“, 2009 m. – „Prometheus Global Media“. Pastarąją 2013 m. įsigijo „Guggenheim Digital Media“.
Šačių apylinkė
Šačių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mosėdžio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skuodo rajonui. 1954 m. prijungta Vabalių apylinkė ir dalis Erslos apylinkės, 1963 m. – visa Erslos apylinkė.
Makmerdo sausieji slėniai
thumb|Žemėlapis, kuriame punktyru apvesti Makmerdo slėniai
Makmerdo slėniai, dar vadinami tiesiog Sausaisiais slėniais, – Viktorijos žemėje, į vakarus nuo Makmerdo užutėkio esanti eilė daugiausiai sniegu nepadengtų slėnių. Sausuosiuose slėniuose itin žemas oro drėgnumas, o slėnį supantys kalnai sulaiko oro masių judėjimą. Slėnyje aptinkamos granitinės ir gneisinės uolienos. Tai yra viena sausiausių Žemės vietų – čia kritulių nebuvo apie 2 mln. metų. Visi krituliai (100 mm per metus) iškrenta sniego pavidalu. Slėnių plotas – 4800 km², arba 0,03 % viso žemyno ploto. Tai didžiausias beledis ir besniegis regionas visoje Antarktidoje.
Slėnyje tyvuliuoja itin druskingas Vidos ežeras, keletą mėnesių per metus išteka iš tirpstančio ledo susiformuojanti Onikso upė. Gamtinės sąlygos Makmerdo slėniuose laikomos panašiausiomis visoje Žemėje į Marso, todėl čia neretai vykdomi astrobiologijos tyrimai. Makmerdo slėnių amžinajame įšale neaptinkamos jokios gyvybės formos, tačiau sąlyginai drėgnesniuose uolų plyšeliuose yra fotosintetinančių bakterijų bei metabolizmui geležį ir sierą naudojančių anaerobinių bakterijų. Prie unikalaus kraštovaizdžio prisideda ir vadinamieji katabatiniai vėjai, galintys siekti 320 km/h, išgairinantys visą ledą, vandenį ir sniegą.
Janis Princis (1796)
Janis Princis (vyresnysis) (, ; 1796 m. lapkričio 16 d. Mikeltuornio k., dab. Ventspilio saviv. – 1868 m. sausio 4 d. Ventspilyje) – lyvių vertėjas, poetas, visuomenės veikėjas. Buvo savamokslis.
Biografija
Gimė žvejo šeimoje. Su žmona Edi turėjo devynis vaikus – aštuonis sūnus ir vieną dukrą.
1826–1844 m. tarnavo djaku Mikeltuornio bažnyčioje. 1844 m. pavasarį persikėlė su aštuoniais sūnumis į Ventspilį. Čia valdžia skyrė didelį žemės sklypą, skatindama kurtis ir želdinti smėlio pustomą vietovę apsisaugojimui nuo keliaujančių kopų.
1845 m. Jelgavoje kartu su bendravardžiu sūnumi Janiu (1821–1904) išspausdino latviškų eilėraščių rinkinį „Jūrnieku svētās dziesmas un lūgšanas“, kuris buvo antrasis originalios latvių literatūros kūrinys. Kartu su sūnumis Janiu ir Pėteriu (1831–1889) išvertė ir išleido lyvių kalba „Evangeliją pagal Matą“ (vieną iš pirmų dviejų knygų, išleistų lyvių kalba), kuri 1863 m. buvo išspausdinta Londone.
J. Princio straipsnius spausdino laikraštis „Latviešu Avīzes“. 1846 ir 1852 m. jis buvo suomių kalbininko Anders Johan Sjögren informantas, kuriant pirmąjį latvių–lyvių žodyną ir lyvių gramatiką.
Atminimo įamžinimas
J. Princis palaidotas Ventspilio Cirpstenės kapinėse. 2006 m. Ventspilyje, skvere prie Vasarnīcu ir Kroņa gatvių kampo, pastatytas atminimo paminklas, taip pat Princių vardu pavadinta gatvė (Prinču iela).
Blekingės lėnas
Blekingės lėnas (SV Blekinge län) – pietvakarių Švedijoje, Blekingės provincijoje. Ribojasi šiaurėje su Kronobergu ir Kalmaru, ir vakaruose su Skone. Lenas yra įsikūręs ant Baltijos jūros kranto. Plotas 2 941 km², 152 591 gyventojų, 51.9 gyv./km². Įkurtas 1683 m. Administracinis centras Karlskruna (Karlskrona).
Savivaldybės
Leno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
Miestai
Didžiausi Blekingės miestai yra:
Gustav Boese
Gustavas Biozė (1878 m. kovo 19 d. Šverine prie Vartos (dab. Skviežina Lenkijos Liubušo vaivadijoje) – 1943 m. Berlyne) – vokiečių tapytojas, vadinamas „Klaipėdos krašto namų dailininku“.
Biografija
Mokėsi Berlyno dailiųjų amatų mokykloje, vėliau tame pačiame mieste dirbo laisvuoju menininku. Pirmojo pasaulinio karo metais buvo pašauktas į Vokietijos kariuomenę, Karaliaučiuje įgijo pirminį karinį apmokymą. Vėliau jo dalinys buvo dislokuotas Klaipėdoje, o 1916 m. perkeltas į Prancūziją, kur dalyvavo didžiuliame Verdeno mūšyje. Gustavas Biozė buvo sužeistas, po to demobilizuotas. 1919–1924 m. gyveno Klaipėdoje, Kuršių Nerijoje ir kitose vietose prie Kuršių marių. Priklausė Nidos dailininkų kolonijai. 1924 m. išvyko iš Lietuvos Respublikos priklausomybėn perėjusio Klaipėdos krašto, o 1939 m. vėl į jį sugrįžo. Antrojo pasaulinio karo metais su žmona pasitraukė į Berlyną, kur ir mirė.
Dailininkas buvo pamėgęs Klaipėdos kraštą, peizažai ir klaipėdiškių portretai sudaro jo kūrybinio palikimo didžiąją dalį. Paveikslai išblaškyti po privačias kolekcija, atsidūrusi sunkioje finansinėje padėtyje menininko našlė pokaryje dar nemažai jų iš šeimos rinkinio pardavė. 2011 m. Klaipėdos kraštiečių organizacija AdM savo archyvą perdavė ilgalaikei panaudai Klaipėdos apskrities viešajai I. Simonaitytės bibliotekai, jame yra ir Gustavo Biozės kūrinių.
Listerio kalnas
Listerio kalnas  – kalnas, stūksantis Antarktidoje, Viktorijos žemėje, aukščiausias Karališkosios Draugijos kalnagūbryje. Aukštis siekia 4025 m.
Listerio kalną atrado Britų nacionalinė Antarktidos ekspedicija (1901–1904 m.); kalnas pavadintas lordo Joseph Lister, Londono karališkosios draugijos prezidento, šias pareigas ėjusio 1895–1900 m., garbei.
Skoto Krantas
Skoto Krantas – rytinės Antarktidos pakrantės ruožas Viktorijos Žemėje, tarp 74 ir 79 ° pietų platumos. Skalaujamas Roso jūros. Didžiąją dalį užima Princo Alberto kalnai, iškylantys į 2500 m aukštį, supami šelfinių ir žemyninių ledynų. Dalis pakrantės neapledėjusi, yra oazių. Vienoje jų, Viktorijos oazėje telkšo Vandos ežeras.
thumb|left|230px|Skoto Kranto vieta
Krantas pavadintas jį 1901–1904 m. tyrinėjusio britų keliautojo Roberto Skoto garbei.
Zygmantiškių geomorfologinis draustinis
Zygmantiškių geomorfologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija pietų Lietuvoje, Šalčininkų rajone, Rūdninkų girioje, į rytus nuo Žygmantiškių kaimo. Įsteigtas 1998 m.
Draustinyje saugomas raiškus Zygmantiškių kopagūbris (žemyninės kopos).
thumb|left|250px|Smėlėti draustinio miškai
Majari
Majari  – miestas rytų Kuboje, Holgino provincijoje, į šiaurę nuo Kubos Santjago, prie Majari upės, netoli vandenyno kranto. Apylinkėse auginamos cukranendrės, tabakas, vaismedžiai, yra mangano, chromo, geležies rūdų telkinių. Vystoma nikelio metalurgijos, plastiko pramonė, veikia šiluminė jėgainė. Netoli Majari prasideda Siera Kristalio nacionalinis parkas.
Istorija
Majari įkurta ispanų 1757 m. Savivaldybės centru tapo 1879 m.
2016 m. Kanados Grand Prix
'''2016 m. Kanados Grand Prix''' – 7-osios 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko birželio 10-12 dienomis Montrealio trasoje. Tai buvo 53-tas Kanados GP per visą Formulės 1 istoriją.
Apostolos Vellios
Apostolas Veliosas (Apostolos Vellios; g. 1992 m. sausio 8 d.) – Graikijos futbolininkas, puolėjas; atstovavo šalies jaunimo rinktinėms.
Klubinė karjera
Profesionalaus futbolininko karjerą Veliosas pradėjo „Iraklio“ klube 2008 m., kuriame anksčiau rungtyniavo jo tėvas Kostas Veliosas. Pirmąsias oficialias rungtynes jis sužaidė 2009 m. balandžio 26 d., pasirodęs aikštėje po keitimo, o lapkričio 7 d. pelnė pirmąjį įvartį rungtynėse su „Olympiacos FC“, padėdamas savo komandai pasiekti lygiąsias rungtynėse su vienu čempionato lyderių. Per visą sezoną jis 9 kartus pasirodė aikštėje (visus po keitimo) ir pelnė 2 įvarčius.
2011 m. susidomėjimą Veliosu išreiškė „Fulham“, „Olympiacos“ ir „Bologna“, tačiau sausio mėn. už 250 tūkst. svarų sterlingų pasirašė 4 metų sutartį su „Evertonu“. Rungtyniaudamas klubo rezervinėje komandoje pasižymėjo įvarčiu jau pirmosiose rungtynėse. 2011 m. balandžio 2 d. debiutavo pagrindinėje komandoje rungtynėse prieš „Aston Villa FC“. Pirmąjį įvartį Veliosas pelnė rugsėjo 17 d. rungtynėse su „Wigan Athletic FC“, tačiau pagrindinėje sudėtyje įsitvirtinti nepavyko, tad rungtynivo rezervinėje komandoje. 2014 m. nuomos pagrindais perleistas Blackpool FC.
Karjera rinktinėse
Sužaidė 14 rungtynių Graikijos U-19 rinktinėje ir pelnė 7 įvarčius.
Sužaidė 21 rungtynes U-21 rinktinėje (4 įvarčiai).
2016 m. debiutavo Grakijos nacionalinėje rinktinėje.
Draumėnų kraštovaizdžio draustinis
Draumėnų kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Pakruojo rajone, 7 km į vakarus nuo Rozalimo, tuoj į šiaurę nuo Draumėnų, Draumėnų miške, prie Ežerėlės upės.
Įsteigtas 1992 m., siekiant išsaugoti Šiaurės Lietuvos moreninėms lygumoms būdingą kraštovaizdį.
CD Ferroviário do Huambo
Clube Desportivo Ferrovia do Huambo, o sutrumpintai Ferroviário do Huambo bei žinomas kaip Ferrovia do Huambo – Angolos futbolo klubas, įkurtas Huambo mieste.
Ankstesniais metais žaidė nacionalinėje futbolo lygoje (Girabola). Klubo spalvinė gama – žalia ir balta.
Istorija
Įkurtas 1930 m. gruodžio 1 d. Huambo mieste.
2019/20 m. Girabola pirmenybės buvo sustabdytos dėl pandemijos. Tuo metu ekipa užėmė keturioliktą vietą.
2020/21 m. liko 16 vietoje iš 16 dalyvių ir iškrito iš Girabola.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Estádio do Ferroviário arba Ferroviário stadione, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.
Girabola ir taurės turnyras
Šaltiniai:
Gambino šeima
Gambino šeima ( arba Gambino Crime Family) – viena iš taip vad. Cosa Nostra penkių šeimų Niujorke, JAV, viena iš 5 grupių, iš kurių sudaryta mafija Niujorke. Šeimos pirmtakai - Enrico Alfano, kuris 1907 m. buvo išsiųstas į Italiją, ir jo pasekėjas Pellegrino Morano.
Island (grupė)
220px|miniatiūra|Island 1981 m.
Chris Evans
Evansas karjerą pradėjo suvaidinęs 2000 m. televizijos seriale „Opposide Sex“. Be vaidmenų superherojų filmuose, jis taip pat suvaidino filmuose „Kitoks parodijų filmas“ (2001), „Sunshine“ (2007), „Skotas Pilgrimas prieš pasaulį“ (2010), „Snowpiercer“ (2013) ir „Gifted“ (2017). 2014 m. jis debiutavo kaip režisierius su filmu „Before We Go“, kuriame jis taip pat atliko vaidmenį. 2018 m. Evansas debiutavo Brodvėjaus spektaklyje „Lobby Hero“.
Island (grupė)
Grupę „Island“ sudarė Alexia Vassiliou, Areti Kassapi, Haralbidou, Aristos Moskovakis, Roger Lee ir Doros Georgiadis. 1981 metais kolektyvas atstovavo Kiprui 1981 m. „Eurovizijos“ konkurse Dubline, kur su daina „Monika“ užėmė 6 vietą. Dainą graikų kalba sukūrė grupės narys D. Georgiadis. Šiame konkurse šalis dalyvavo pirmą kartą.
Grupės narė Alexia Vassiliou kaip solistė „Eurovizijoje“ dalyvavo 1987 metais, su daina „Aspro-mavro“ užėmusi septintą vietą. Aristos Moskovakis taip pat sukūrė Kipro atstovų dainas 1988 ir 1993 m. konkursui, tačiau 1998-ųjų kūrinys buvo diskvalifikuotas. Doros Georgiadis yra 1979 m. „Eurovizijoje“ dalyvavusios Graikijos atstovės Elpidos kūrinio „Sokrati“ autorius.
2019 m. Elitinės jaunių lygos sezonas
2019 m. SHARP Elitinė jaunių lyga – aukščiausio lygmens Lietuvos jaunimo futbolo varžybos, kurias sudarė U-19 (2000–2002 m. gim.), U-17 (2003 m. gim.), U-16 (2004 m. gim.), U-15 (2005 m. gim.) amžiaus grupių divizionai.
Sezono apžvalga
Šeštajame sezone EJL čempionato, kaip ir visų šalies jaunimo futbolo varžybų ir renginių organizavimą, iš LVJFA parėmė Lietuvos futbolo federacija. Aukso medalius iškovojo Kauno SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“ U-19, Vilniaus FK „Žalgiris“ U-17 ir U-16, Vilniaus FM U-15 vaikinų komandos.
2019 m. EJL sezoną gruodžio 16 dieną vainikavo bendra apdovanojimų šventė kartu su Merginų elitinės lygos laureatėmis Kauno Žalgirio arenos „Bosca“ amfiteatre.
Turnyro lentelės
EJL U19 divizionas
EJL U17 divizionas
EJL U15 divizionas
Rezultatai
EJL U19 pirmas ir antras ratas (2019 03 16 – 06 25)
EJL U19 trečias ir ketvirtas ratas (2019 06 22 – 11 02)
EJL U17 pirmas ir antras ratas (2019 03 16 – 06 18)
EJL U17 trečias ir ketvirtas ratas (2019 06 18 – 11 02)
EJL U15 pirmas ir antras ratas (2019 03 16 – 06 19)
EJL U15 trečias ir ketvirtas ratas (2019 06 18 – 10 30)
Sezono laureatai
Garbingiausios komandos apdovanojimą pagal „Fair Play“ koeficientą pelnė FK „Žalgiris“ U-16 komanda.
Rezultatyviausių žaidėjų sąrašas
EJL U19 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Armandas Kučys (Panevėžio Raimundo Sargūno SG) – 36 įv.
2. Deitonas Vinckus (SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“) – 31 įv.
4. Faustas Steponavičius (Panevėžio Raimundo Sargūno SG) – 16 įv.
5. Alanas Marčiukaitis (FA „Dainava“) – 15 įv.
EJL U17 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Mantas Pikčiūnas (Šiaulių SG-FA „Šiauliai“) – 25 įv.
2–3. Silvestras Kanopa (Vilniaus FM) ir Aleksas Okolovič (FK „Žalgiris“) – po 23 įv.
4–5. Titas Daškus (SM „Tauras“) ir Gabijus Micevičius (Šiaulių SG-FA „Šiauliai“) – po 20 įv.
EJL U16 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Romualdas Jansonas (FK „Žalgiris“) – 25 įv.
2. Enrikas Žukauskas (Klaipėdos FM) – 14 įv.
3. Nojus Lukšys (FA-FK „Panevėžys“) – 13 įv.
4–5. Joris Pikturna (FK „Žalgiris“) ir Pijus Seikauskas (FA-FK „Panevėžys“) – po 12 įv.
EJL U15 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Giedrius Onuškevičius (Vilniaus FM) – 27 įv.
2. Simas Civilka (Vilniaus FM) – 15 įv.
3. Justinas Novik (Vilniaus FM) – 13 įv.
4. Samvel Vardanyan (Baltijos FA) – 12 įv.
5–6. Nojus Grudis (SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“) ir Martin Žarov (Baltijos FA) – po 11 įv.
Ernstas Domšaitis
Ernstas Domšaitis (1900 m. birželio 27 d. Klaipėdoje, Vokietijos imperija – 1976 m. lapkričio 15 d. Lėverkuzene, VFR) – Vokietijos ir Lietuvos diplomuotas inžinierius statybininkas, plaukikas ir buriuotojas ledu.
Biografija
Gimė ir augo žinomos Klaipėdos statybų įmonės savininko šeimoje. Baigęs Klaipėdos Luizės gimnaziją, toliau studijavo Technikos aukštojoje mokykloje Dancige. 1925 m. išlaikė valstybinius egzaminus ir metus laiko stažavosi Siemens AG dukterinėje statybinėje organizacijoje. Vėliau grįžo į aukštąją mokyklą Dancige ir dar vienerius metus specializavosi hidrotechninės ir tiltų statybos srityje. Po baigimo dirbo įvairiose Vokietijos statybvietėse: statė tiltus, krantines ir užtvankas. 1930 m. Berlyne išlaikė egzaminus, suteikiančius teisę vykdyti techninę kontrolę atsakinguose hidrotechninės ir kelių statybos valstybiniuose objektuose. Grįžo į Klaipėdą ir perėmė tėvo verslą.
E.Domšaičio vadovaujamoje įmonėje dirbo apie tūkstantį darbuotojų, tai buvo didžiausia statybinė organizacija visoje Mažojoje Lietuvoje. Klaipėdoje ji statė naująją šiluminę elektrinę prie Dangės upės, gelžbetoninį tiltą per Miniją, išliejo pamatus trąšų fabrikui „Union“ ir gelžbetoninę halę Celiuliozės fabrike. Be to, esant aikštam gruntinio vandens lygiui, sugebėjo išbetonuoti 3 000 m² ploto požeminį rūsį naujajame Tekstilės fabrike. Įmonė statė ir administracinius pastatus: laikraščio Memeler Dampfboot redakciją, taip pat Miesto taupomąją kasą. Antrojo pasaulinio karo metu dalyvavo pertvarkant Klaipėdos ir Liepojos uostus.
Karo pabaigoje E.Domšaitis pateko į Raudonosios armijos nelaisvę ir iki 1950 m. atstatinėjo sugriautus namus Minske. Vėliau jam buvo leista išvykti į Vokietiją, apsigyveno Kelne. Vokietijos betono įmonių susivienijime dirbo patarėju Šiaurės Reino-Vestfalijos žemei. Ernstas Domšaitis buvo aktyvus visuomenininkas. Klaipėdoje jis buvo išrinktas Krašto pramonės ir prekybos rūmų vicepirmininku, priklausė Karaliaučiaus pramonės ir prekybos rūmų vienam iš komitetų. Buvo žinomas buriuotojas, išrinktas Kuršių ledo jachtklubo vadovu. (Tai buvo trečiasis pagal senumą buriavimo ledu klubas Europoje, kaip Lietuvos Respublikos sportinė organizacija priimtas į naujai įkurtą Europos buriavimo ledu sąjungą). E.Domšaičio vadovaujamos statybinės įmonės dirbtuvėse buriuotojai galėdavo pasigaminti naujas jachtas ir suremontuoti senas. Mėgdavo plaukti, vadovavo Klaipėdos sportinio plaukimo klubui.
Will Clyburn
Viljamas Deilenas Klaibernas (William Dalen Clyburn, g. 1990 m. gegužės 17 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, lengvasis krašto puolėjas.
Gimė Detroite. Baigė Romuluso mokyklą, kurios komandoje tapo geriausiu metiku. 2008–2010 m. mokėsi Maršaltono koledže (Ajova), 2010–2011 m. Jutos universitete (žaidė „Runnin' Utes“ komandoje), 2012–2013 m. – Ajovos valstijos universitete („Cyclones“ komandoje).
Vilo Klaiberno brolis Krisas Klaibernas – taip pat krepšininkas.
Koronelis
Į Koronelio savivaldybę patenka priešais vandenyne esanti Šv. Marijos sala.
Istorija
Vietovė ilgą laiką buvo gyvenama mapučių. XIX a. ispanai juos išstūmė ir atidarė anglių kasyklas. Koronelis įkurtas 1849 m., miesto teisės suteiktos 1875 m.
Per I pasaulinį karą 1914 m. lapkričio 1 d. prie Koronelio įvyko Vokietijos ir Didžiosios Britanijos jūrų eskadrų mūšis.
Gaiciai
Gaiciai – buvęs kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Svencelės.
Varčios pedologinis draustinis
Varčios pedologinis draustinis – valstybinis draustinis Lietuvoje, Alytaus rajone, 4 km į pietryčius nuo Alovės, Varčios miške. Įsteigtas 1988 m.
Draustinyje saugomi Pietų Lietuvos aukštumų šiaurinių atšlaičių tipingi ir giliai glėjiniai pasotintieji balkšvažemiai.
Leon Osman
Leonas Osmanas (Leon Osman; g. 1981 m. gegužės 17 d.) – karjerą baigęs anglų futbolininkas, rungtyniavęs saugo pozicijoje.
Biografija
Osmanas gimė Didžiajame Mančesteryje, jo tėvas kilęs iš Kipro, o senelis – iš Somalio.
Klubinė karjera
Osmanas 1998 m. pradėjo lankyti futbolo treniruotes Everton FC jaunimo akademijoje, su kurios komanda pelnė FA Cup jaunimo turnyro taurę, tačiau tame pat sezone patyrė traumą ir turėjo be futbolo praleisti visus metus.
2002 m. jis buvo paskolintas Carlisle United FC klubui, rungtyniaujančiam žemesnėje lygoje, ir sezono pabaigoje buvo pripažintas geriausiu komandos žaidėju. 2003 m., nepavykus patekti į pagrindinę Evertono sudėtį, jis vėl buvo paskolintas, šį kartą Derby County FC komandai. Čia sezonas jam tai pat susiklostė sėkmingai ir „Derby“ domėjosi galimybe įsigyti futbolininką, tačiau sandėris neįvyko. Likus 3 rungtynėms iki sezono pabaigos, Osmanas grįžo į Evertoną, kuriame debiutavo rungtynėse su Wolverhampton Wanderers FC ir per kelias žaidimo minutes sugebėjo pelnyti įvartį.
Nuo 2004–05 m. sezono Osmanas tapo pagrindinės sudėties žaidėju, o 2013 m. kovo 16 d. rungtynės su Manchester City FC jam buvo 300-osios komandos sudėtyje.
Tarptautinė karjera
Dėl savo kilmės Osmanas galėjo atstovauti Turkijos nacionalinei rinktinei, tačiau pasirinko Angliją. Šios šalies U-16 rinktinėje jis sužaidė 5 rungtynes, o 2012 m. lapkričio 14 d., būdamas 31, debiutavo nacionalinėje rinktinėje draugiškose rungtynėse su Švedija.
Lazarevo lovys
Lazarevo lovys – povandeninis lovys Pietų vandenyne, šalia rytų Antarktidos šelfo. Tęsiasi nuo Deiviso jūros iki Viktorijos Žemės maždaug 3800 km lygiagrečiai su žemyno pakrante. Plotis 18–45 km, gylis iki 1600 m.
Lovį ištyrinėjo 1955–1958 m. TSRS ekspedicija ir pavadino rusų keliautojo Michailo Lazerevo garbei.
Skoto sala
thumb|250px|Reginys į Skoto salą. Tolumoje kyšo Hagitso Kolona Skoto sala  – maža negyvenama vulkaninė sala Ramiojo vandenyno pietuose (Pietų vandenyne), 505 km nuo Adero kyšulio Antarktidoje. Ilgis 0,5 km, plotis iki 0,3 km. Sudaryta iš bazaltinių uolienų. Aukštis iki 54 m. Už 250 m į vakarus nuo salos stūkso 65 m aukščio uola – Hagitso Kolona. Plotas – 4 ha. Didžiąją dalį salos dengia ledas.
Skoto sala patenka į Naujosios Zelandijos pretenzijų zoną (Roso teritoriją).
Salą 1902 m. gruodžio 25 d. atrado britų jūrininko Viljamo Kolbeko (William Colbeck) laivas, gabenęs proviziją Roberto Skoto ekspedicijai. Šio keliautojo garbei sala ir pavadinta. 1987–1999 m. saloje veikė automatinė meteorologijos stotis.
Dropbox
„Dropbox“ – duomenų „debesų“ kompiuterijos paslaugų bendrovė, suteikianti galimybę saugoti virtualiuose serveriuose asmeninius bei įmonės dokumentus, vaizdo ir garso įrašus, kitas bylas. „Dropbox“ leidžia pasiekti savo duomenis per įvairius prietaisus, platformas („Microsoft“ „Windows“, „Windows Phone“, „Apple“ „macOs“, „iOS“, „Google“ „Android“, „Linux“), ir internetu.
Driu Hiustonas, bendrovės steigėjas, varginančios ir nuobodžios kelionės metu, važiuodamas autobusu iš Bostono į Niujorką pamiršo USB atmintuką bei užsimojo sukurti programą, kuri leistų dalintis asmeniniais duomenimis internetu.
Potomakas
Potomakas  – upė šiaurės rytų JAV. Susidaro susiliejus Šiaurės Potomako ir Pietų Potomako upėms, prasidedančioms Apalačų kalnuose, Virdžinijos ir Vakarų Virdžinijos valstijose. Teka Atlanto vandenyno žemuma į pietryčius Merilando, Virdžinijos valstijų ir Kolumbijos apygardos ribomis. Įteka į Atlanto vandenyno Česapyko įlanką; sudaro estuariją.
Didžiausias intakas – Šenandoa (kairysis). 22 km aukščiau Vašingtono upėje yra Didysis krioklys. Upė intensyviai laivuojama, jūriniai laivai pasiekia Vašingtoną. Slenksčių ruožuose įrengti apiplaukimo kanalai, jungiasi su Kamberlando upe. Pagrindiniai miestai prie Potomako: Vašingtonas, Arlingtonas, Aleksandrija.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Didysis Potomako krioklys
Maskvos didžioji kunigaikštystė
Istorija
Mongolams įsiveržus į Kijevo Rusią Maskva tebuvo nedidelis prekybinis postas Vladimiro-Suzdalės kunigaikštystėje. 1238 m. žiemą mongolai miestą sudegino, o 1293 m. baudžiamojo žygio metu – apiplėšė. Nepaisant to, miestą supantys miškai teikė tam tikrą apsaugą nuo mongolų puolimų, o aplinkinėmis upėmis buvo galima pasiekti tiek Baltijos, tiek Juodąją jūrą ir Kaukazo regioną. Maskvos Kunigaikštystė buvo įkurta 1283 m. suirus Vladimiro-Suzdalės kunigaikštystei. Prie kunigaikštystės suklestėjimo prisidėjo keletas ambicingų, ryžtingų ir sėkmingų valdovų. Pirmasis kunigaikštystės valdovas Danilas (valdė nuo 1303 m.) įtvirtino savo Riurikaičių dinastijos atšakos valdžią kunigaikštystėje. Jo sūnus Ivanas I, valdęs tarp 1325 ir 1340 m., žinomas kaip Ivanas Kalita, iš mongolų gavo Vladimiro didžiojo kunigaikščio titulą. Jis mongolams rinko duoklę iš kitų Rusios kunigaikštysčių. Toks Maskvos kunigaikščių statusas leido jiems plėsti įtaką regione. 1327 m. stačiatikių metropolito rezidencijos vieta buvo perkelta iš Vladimiro į Maskvą, taip suteikiant kunigaikštystei dar ženklesnį prestižą. XIV a. kunigaikštystė įgijo didžiosios kunigaikštystės vardą. 1392 m. Aukso Ordos chanas už karinę pagalbą Maskvai atidavė Žemutinį Naugardą. Maskvos didžioji kunigaikštystė iki XV a. prisijungė Muromą, Vologdą, Ustiugą, artimiausias komių žemes.
Ranheim Fotball
Istorija
Klubas įkurtas 1901 m. Nuo 1937 m. žaidė elito lygoje. Elito divizione žaidė iki 1955/1956 m. sezono. Vėliau sekė kritimas į žemesnius lygmenis.
Maskvos didžioji kunigaikštystė
Istorija
XV a. Maskvos didieji kunigaikščiai ėmė prisijunginėti vis naujas Rusios žemes, taip plėsdami kunigaikštystės gyventojų skaičių ir galią. Daugiausia šioje srityje nuveikė Ivanas III, kuris Maskvą valdė nuo 1462 iki 1505 m. Jis 1478 m. prisijungė Naugardą, taip pat Jaroslavlį (1463 m.), Rostovą (1474 m.), Tverę (1485 m.). Taip pat paveldėjimo keliu jam atiteko Riazanė. 1480 m. jam pavyko sumušti mongolus prie Ugros upės ir taip išsikovoti savarankiškumą. Pskovą prisijungė jo įpėdinis Vasilijus III (valdė 1505–1533 m.).
Ranheim Fotball
Istorija
Šiuo metu klubas yra dukterinė Rosenborg BK komanda. Nuo 2010 m. dalyvavo antros pakopos pirmenybėse.
Maskvos didžioji kunigaikštystė
Istorija
Ivanas III buvo pirmasis Maskvos valdovas ėmęs naudoti caro ir „Visos Rusios valdovo“ titulus. Šių naujų titulų nepripažino Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė, valdžiusi nemažai Rusios žemių. XV a. pab.–XVI a. pr. po karų su LDK Maskvos didžioji kunigaikštystė prisijungė dalį rytinių LDK žemių, visų pirma Dniepro aukštupyje ir Doneco baseine. Ivano III valdymo laikotarpiu kunigaikštystės teritorija padidėjo tris kartus.
1547 m. Ivanas Rūstusis (valdė 1533–1584 m.) vainikavosi caru. Nuo to laiko valstybė paprastai vadinama Rusija, o nebe Maskvos Didžiąja Kunigaikštyste, nors Lietuvos ir Lenkijos valdovai šio titulo ir Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės statuso kurį laiką nepripažino.
Glėbavo pedologinis draustinis
Glėbavo pedologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Pakruojo rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Žeimelio, Glėbavos (Glėbavo) miške.
Įsteigtas 1988 m., siekiant išsaugoti Mūšos-Nevėžio lygumos velėninių glėjinių priemolio dirvožemių dangos etaloną.
Taišetas
Taišetas  – miestas Rusijos rytuose, Irkutsko srityje, Sibire, 680 km į šiaurės vakarus nuo Irkutsko ir 400 km į rytus nuo Krasnojarsko. 36,5 tūkst. gyventojų (2009 m.).
Istorija
Išaugo po 1897 m. Miesto teisės suteiktos 1938 m.
Veiksmas
Veiksmas:
Taip pat skaitykite
Sociologija. Mintis ir veiksmas, akademinis žurnalas
Garcia Alabiano
Garsija Alabijanas (, 1549 m. Tarasona, Ispanija – 1624 m. balandžio 27 d. Saragosa, Ispanija) – ispanų jėzuitų profesorius ir teologas, antrasis Vilniaus akademijos rektorius.
Tiit-Rein Viitso
Biografija
1946–1956 m. mokėsi vidurinėje mokykloje Tartu. 1956–1961 m. studijavo Tartu universitete, filologijos fakultete. 1961–1965 m. buvo Estų kalbos ir literatūros instituto aspirantas. 1965–1973 m. Tartu universiteto mokslinis bendradarbis.
Garcia Alabiano
Garsija Alabijanas studijavo Saragosoje, Valensijoje, Barselonoje ir Romoje. 1567 m. įstojo į Jėzuitų ordiną.
Nuo 1578 m. vadovavo Vilniaus kolegijos scholastinės teologijos katedrai. Dėstė teologiją. Per paskaitas skaitė I Šv. Tomo Akviniečio veikalo „Summa theologica” dalį. 1583 m. Vilniaus universitete jam suteiktas pats pirmasis universiteto istorijoje teologijos daktaro laipsnis. Nuo 1584 m. ėjo Vilniaus akademijos vicerektoriaus pareigas. 1585 m. tapo Vilniaus akademijos rektoriumi. Šias pareigas Alabijanas ėjo iki 1592 m. vasaros.
Tiit-Rein Viitso
Biografija
1973–1993 m. dirbo mokslo darbuotoju Estų kalbos ir literatūros institute.
Garcia Alabiano
Rūpinosi Vilniaus akademijos plėtimu, studijų lygiu, taip pat rūpinosi neturtingų studentų išlaikymu, jiems buvo įsteigtas bendrabutis. Taip pat rūpinosi Šv. Jonų bažnyčios puošimu.
Tiit-Rein Viitso
Biografija
Nuo 1986 m. dirbo Tartu universitete, Estų kalbos katedroje, 1989–1991 m. dėstė Helsinkio universitete. Nuo 1989 m. buvo profesorius.
Garcia Alabiano
Tapęs kardinolo Jurgio Radvilos patarėju, 1592 m. G.Alabijanas paliko Vilnių, persikėlė į Krokuvą. Nuo 1593 m. rugpjūčio mėn. iki 1594 m. balandžio mėn. jis buvo Krokuvos jėzuitų provincijos vicepirmininkas. 1599 m. Alabijanas lydėjo Jurgį Radvilą kelionėje į Italiją. Romoje 1600 m. nelauktai mirus Jurgiui Radvilai, G.Alabijanas grįžo į Saragosą. Nuo 1600 m. jis buvo Saragosos kolegijos rektorius.
Vilniuje su A. Arijumi išleido teologijos tezių rinkinius.
Tiit-Rein Viitso
Moksliniai interesai
miniatiūra|180px|left|Tiit-Rein Viitso 2011 m. Vytsas per savo akademinę karjerą tyrė estų kalbą ir jos ryšius su artimomis ir tolimomis giminingomis kalbomis. Nuo studijų laikų pagrindine mokslinių interesų sritimi buvo Baltijos finų kalbų istorija, ypač kalbų, vartojamų Rygos ir Suomijos įlankų pakrantėse. Ilgainiui vis labiau gilinosi į Kuršo, Livonijos, Virumos istorinių sričių kalbas.
Vytsas paskelbė per 300 mokslo darbų. Tartu universitete diplominiam darbui buvo pasirinkęs temą „Vodų kalbos jūreivystės leksika“. 2012 m. išleistas iki šiol išsamiausias lyvių–estų–latvių kalbų žodynas (Viitso, Ernštreits 2012), kuris akivaizdžiai liudija kalbininko gilinimąsi į šią temą. Jis siekė išsaugoti viską, kas susiję su pakrančių žmonių gyvenimu ir pragyvenimo užsiėmimu – žvejyba. Baltijos finų tradicinio gyvenimo būdo tyrinėjimai sudėti į jo sudarytus žemėlapius ir straipsnius Baltijos finų lingvistiniame atlase (ALFE I–III, 2004–2010).
1961 m. pasirodė pirmas Vytso mokslinis straipsnis „Vodų kalbos Luutsa-Liivtšülä tarmės fonologija“. Baltijos finų kalbų fonetines sistemas kalbininkas tyrė daugelį metų. 1966 m. apgynė mokslų kandidato disertaciją, kurioje pasitelkė glosematinį metodą šiaurinių (Paonegės) vepsų kalbos ryšiams tirti (Viitso, 1968). 1983 m. Vytsas gavo filologijos mokslų daktaro laipsnį už Baltijos finų kalbų (estų, lyvių, vodų ir vepsų) lyginamosios fonologijos tyrimą, kuris papildytas vėliau tapo monumentaliu veikalu „Lyvių kalba ir Baltijos finų tautų kalbiniai landšaftai“ (2008).
Nuo 1970-ųjų metų, per kelis dešimtmečius ekspedicijose surinko neįkainojamos medžiagos iš paskutinių gimtosios lyvių kalbos vartotojų. Ši originali medžiaga buvo panaudota 2012 m. išleistame lyvių kalbos žodyne.
Be mokslinės veiklos, buvo Tarptautinės lyvių bičiulių draugijos pirmininkas, užsiėmė lyvių literatūrinės kalbos tobulinimu, knygų šia kalba redagavimu, šios kalbos dėstymu pačių lyvių palikuonims. 2006 m. už šią veiklą suteiktas Latvijos universiteto garbės daktaro vardas. Buvo žurnalo „Linguistica Uralica“ vyriausiasis redaktorius.
Skelbė ir kitų Uralo kalbų tyrimus: nencų (1970), chantų (1979), samių (1985). Iš pamėgtos ankstyvosios Baltijos finų kalbų istorijos nagrinėjo jų žemių grobimus ir seniausius kontaktus (1994). Taip pat pristatė vieną išsamiausių darbų apie estų kalbos formavimosi istoriją (2003, 2007).
Dienai brėkštant
Dienai brėkštant (serb. Кад сване дан, ) – serbų režisieriaus Goran Paskaljević 2012 metų filmas. Serbija šį filmą pristatinėjo Oskarui geriausios filmo užsienio kalba kategorijoje 85-ai Oskarų teikimo ceremonijai, tačiau jis nepateko į trumpąjį nominuotųjų sąrašą.
Siužetas
Miša Brankov – į pensiją išėjęs muzikos profesorius. Vieną dieną gauna laišką, kuriame jo prašoma atvykti į Žydų muziejų Belgrade. Muziejuje profesorius sužino, kad kasinėjant buvusią Antrojo pasaulionio karo metu koncentracijos stovyklą miesto centre, buvo rasta metalinė dėžutė. Dėžutės turinys atskleidžia, kad Miša buvo žydų vaikas, tėvų laiku išsiųstas pas draugus į užmiestį. Jo tikrieji tėvai iš stovyklos taip ir nebegrįžo. Netikėta žinia visiškai sujaukia profesoriaus mintis ir jis bando iš naujo susidėlioti kas jis toks ir ką jam reiškia tikrosios kilmės atskleidimas. Profesorius nutaria pabaigti tikrojo tėvo muzikinį kūrinį, kurio fragmentas buvo toje pačioje dėžutėje ir atlikti jį buvusios koncentracijos stovyklos teritorijoje. Vieninteliais seno žmogaus pagalbininkais tampa visuomenės atstumti čigonai.
San Chuan de la Magvana
San Chuan de la Magvana  – miestas vidurinėje Dominikos Respublikos dalyje, kalnų apsuptame San Chuano slėnyje, prie San Chuano upės, ~200 km į šiaurės vakarus nuo Santo Domingo. Provincijos centras. Plentai į Santo Domingą, Monte Kristį, Barahoną. Yra Oro uostas. Vystoma maisto pramonė, svarbus žemės ūkio centras – auginami ryžiai, kava, vaismedžiai, kukurūzai, bulvės, pupelės, veisiami galvijai. Veikia Vidurio rytų universiteto padalinys.
Istorija
San Chuan de la Magvana – vienas seniausių salos miestų. Ispanų, vadovaujamų Diego Velaskeso de Kveljaro, įkurtas 1508 m. Pavadinta pagal vietinę tainų karalystę Magvaną. Miestas augo kaip svarbus žemdirbystės centras, plėtota cukraus pramonė.
Barzdų apylinkė
Barzdų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Barzdų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naumiesčio rajonui. 1954 m. prijungtos Baltrušių apylinkė, Žečkalnių apylinkė, Miknaičių apylinkė ir dalis Stugučių apylinkės, o dalis Barzdų apylinkės prijungta prie Sparvinių apylinkės.
St. Jude
St. Jude – debiutinis anglų indie rock grupės „The Courteeners“ albumas, išleistas 2008 m. balandžio 7 d. Nors albumas ir susilaukė vidutiniškų kritikų įvertinimų, jis buvo komerciškai sėkmingas. Albumas debiutavo ketvirtojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje., 2016 m. lapkričio mėnesio duomenimis, šalyje parduota virš 166 tūkstančių kopijų ir albumas tapęs auksiniu.
Albumas perleistas 2023 m. sausį dviejų CD formatu, kartu su dainomis nepatekusiomis į albumą bei akustinėmis versijomis. Šis perleidimas debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės reitingų vietoje. Tai – ilgiausias tarpas tarp albumo išleidimo ir reitingo viršūnės pasiekimo reitingo istorijoje (14 metų, 9 mėnesiai, 14 dienų).
Daugyvenės hidrografinis draustinis
Daugyvenės hidrografinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Pakruojo rajone, apima Daugyvenės slėnį tarp Stūriškių ir Rozalimo. Iš pietų ribojasi su Daugyvenės kraštovaizdžio draustiniu.
Įsteigtas 1992 m., siekiant išsaugoti negilaus salpinio slėnio stipriai vingiuotą Daugyvenės vidurupio atkarpą. Būdingos europinės svarbos buveinės: karbonatinių smėlynų pievos, šienaujamų mezofitų pievos, rūšių turtingi smilgynai, griovų ir šlaitų miškai, žolių turtingi eglynai, plačialapių ir mišrūs miškai, pelkėti lapuočių miškai, aliuviniai miškai.
Laumekių botaninis draustinis
Laumekių botaninis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Pakruojo rajone, 8 km į pietvakarius nuo Žeimelio, 1 km į pietus nuo Laumekių, Ąžuolynės miške, Švitinio baseine.
Langreo
Langreo, Sama de Langreo – miestas šiaurės vakarų Ispanijoje, Astūrijoje, 20 km į pietryčius nuo Ovjedo, Kantabrijos kalnų slėnyje, prie Nalono upės. Geležinkeliai į Chichoną, Avilesą, Pola de Lavjaną. Kalnakasybos pramonės centras: juodoji metalurgija (geležies, plieno lydymas), mašinų gamyba, chemijos, keramikos, tekstilės pramonė, sidro gamyba. Apylinkėse yra akmens anglių, geležies rūdos kasyklos, auginami vaismedžiai. Veikia juodosios metalurgijos muziejus, Eduardo Úrkulo pinakoteka. Stovi XII a. Šv. Stepono, kelios kitos (XVI–XVIII a.) bažnyčios, XIV a. bokštas, keletas barokinių vilų, Švč. Karbajo Dievo Motinos šventykla, XIX–XX a. pr. industrinis paveldas.
Istorija
Langreo minimas 857 m. Astūrijos karaliaus Ordono I dovanojimo sutartyje. Miestas pradėjo augti XIX a. pr., pradėjus plėtoti kalnakasybą ir metalurgijos pramonę. 1846 m. miestą pasiekė geležinkelis. Kasyklų darbininkai dalyvavo 1934 m. revoliucijoje ir rėmė respublikonus Ispanijos pilietiniame kare. XX a. pab. – XXI a. pr. daugelis kasyklų ir sunkiosios pramonės įmonių užsidarė.
ZFC
ZFC gali reikšti:
Evaldas Šaulys
2017 m. vasaros universiadoje Evaldas Šaulys su Lietuvos rinktine iškovojo aukso medalį, finale 74:85 įveikę Jungtinių Amerikos Valstijų komandą.
Lazarevo šelfinis ledynas
Lazarevo šelfinis ledynas – šelfinis ledynas rytų Antarktidoje, tarp 13° ir 15°30' rytų ilgumos. Glaudžiasi prie Karalienės Matildos Žemės, Princesės Astridos Kranto. Išsikiša į Riserio-Larseno jūrą. Plotas apie 7800 km². Ilgis ~80 km, plotis iki 100 km. Ledo storis – 120–300 m.
Būblelių apylinkė
Būblelių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietvakariuose.
Istorija
Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš dalies Žvirgždaičių apylinkės, dalies Keturnaujienos apylinkės ir dalies Šilgalių apylinkės.
HAT-P-13 c
HAT-P-13 c – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HAT-P-13, esančią Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 698 šviesmečius (214 parsekų).
HAT-P-13 c yra dujinė milžinė, jos masė siekia 14,28 Jupiterio masės. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 446,27 (± 0,22) paros, jos orbitos didysis pusašis yra 1,186 av, o ekscentricitetas – 0,6616. Didelis HAT-P-13 c orbitos ekscentricitetas rodo, kad ši egzoplaneta skrieja ištęsta elipsine orbita. HAT-P-13 c pusiausvyros temperatūra – 276 K.
Apie HAT-P-13 c atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HAT-P-13 c, šioje sistemoje dar atrasta HAT-P-13 b planeta (taip pat dujinė milžinė).
XIV Europos futbolo čempionato atranka/B grupė
XIV Europos futbolo čempionato atrankos B grupės rezultatai.
Balandiškė (Šilutė)
Balandiškė – buvęs kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Vainuto.
Val Kilmer
Valas Edvardas Kilmeris (1959 m. gruodžio 31 d., Los Andžele, JAV) – JAV aktorius. Kilmeris tapo populiarus XX a. 8 deš. viduryje, kuomet jis suvaidino keliose komedijose („Top Secret!“ (1984), „Real Genius“ (1985), „Top Gun“ (1986)), fantastiniame filme „Willow“ (1988), ir Doką Holydėjų filme „Tombstone“ (1993).
Jis dar suvaidino Džimą Morisoną filme „The Doors“ (1991), Elvį Preslį „Tikra romantika“ (1993), Krisą Hiherlį „Karštyje“ (1995), Briusą Veiną–Betmeną – „Betmenas amžiams“ (1995), Simoną Templarą – „Šventasis“ (1997), astronautą Robį Galagerį filme „Raudonoji planeta“ (2000), FBI specialųjį agentą Polą Pryzwarą filme „Déjà Vu“ (2006) ir Dieterį Cuntą – „Magruberis“ (2010).
Ledina Çelo
Ledina Çelo (g. 1977 m vasario 9 d. Tiranoje, Albanijoje) – Albanijos dainininkė ir modelis.
2003 m. gruodžio mėnesį vedė Albanijos nacionalinį finalą į Eurovizijos dainų konkursą. Po metų pati dalyvavo tame pačiame konkurse su daina „Nesër Shkoj“ ir užėmė pirmą vietą. Eurovizijos konkurse dainą atliko anglų kalba. Ji iš karto pateko į finalą dėl gerų Anjeza Shahini rezultatų praėjusiais metais. Ji užėmė 16 vietą.
2006 m. lapkričio 19 d. Ledina Çelo su balade „Jemi Të Huaj“ užėmė 2-ąją vietą Kënga Magjike dainų šventėje.
Jesheimas
Jesheimas (Jessheim) – miestas pietryčių Norvegijoje, netoli Oslo.
Palangos miesto civilinės kapinės
Palangos miesto civilinės kapinės – veikiančios kapinės Palangoje, vienos iš trejų Palangos miesto savivaldybėje (kitos – Anaičiuose ir Šventojoje). Įsikūrusios miesto šiaurrytinėje dalyje, tarp Vytauto gatvės ir Klaipėdos plento. Jas sudaro senųjų ir naujųjų kapinių kvartalai. Senosios kapinės įsikūrusios pietinėje dalyje, aplink kapinių koplyčią. Naujosios driekiasi į šiaurę, ties Laidojimo namais ir toliau link Vanagupės gatvės. Kapinėmis rūpinasi bendrovė „Palangos komunalinis ūkis“.
Istorija
Pagal seną krikščionybės tradiciją, mirusieji katalikai Palangoje ilgą laiką buvo laidojami arti bažnyčios – šventoriuje arba šalia jo. Centre pritrūkus vietos toliau kapinėms plėstis, 1824 m. jos buvo iškeltos į neapstatytą plotą į šiaurės rytus nuo miestelio. Kapinėse paskirta teritorija laidoti kitatikiams – evangelikams-liuteronams ir stačiatikiams. Būsimųjų kapinių teritorijoje jau stovėjo medinė aštuoniakampė koplyčia. Ji iškilo 1815 m. už parapijiečių ir aukotojų pinigus. Kapinių koplyčioje, skirtoje šv. Marijos Magdalenos garbei, tam tikromis progomis buvo laikomos šv. mišios. Koplyčios rūsyje, tikėtina, buvo laidojama.
1958 m. Palangos miesto valdžia pavedė Vietinio ūkio valdybai priimti savo žinion visas Palangoje esančias kapines, užtikrinti jų priežiūrą, o neveikiančias – uždaryti.
1959 m. Palangos miesto civilinėse kapinėse perlaidoti 1941 m. birželio 27 d. (ties dabartine  „Auska“) nužudytų žmonių (106 žydų ir 5 lietuvių) palaikai.
Trūkstant laisvų laidojimo vietų, 1983 m. Palangos kapinės buvo uždarytos. Miestiečiai, neturėję šeimos kapaviečių senosiose kapinėse, savo artimuosius turėjo laidoti už keliolikos kilometrų nuo Palangos esančiose Šventosios kapinėse. 2009 m. Palangos kapinės praplėstos į šiaurės pusę, todėl čia palangiškiai vėl gali laidoti savo artimuosius naujame beveik 120 arų plote.
2021 m. pradėta Palangos kapinių plėtra, siekiant padidinti laidojimo vietų skaičių. Buvo tvarkoma ir laidojimui pritaikoma teritoriją kapinių šiaurinėje pusėje. Tai daugiau kaip 4 tūkst. kv. m plotas tarp Laidojimo namų, senųjų kapinių ir dabar veikiančių kapinių šiaurinėje pusėje. Išplėsti numatyta ir naujosiose kapinėse nuo 2014 m. esantį kolumbariumą. Nutiesti jungiamieji šaligatviai tarp senųjų ir naujųjų kapinių, teritorijoje įrengtas apšvietimas, vandentiekis, atnaujintos automobilių stovėjimo, atliekų konteinerių aikštelės. Ilgainiui Palangos civilines kapines bus galima plėsti tik į šiaurinę pusę iki Vanagupės gatvės, kur tektų panaikinti miškų teritoriją.
Virtualus gidas
Palangos miesto savivaldybės viešoji biblioteka parengė virtualų kapinių vadovą, įamžinantį žymių palangiškių amžinojo poilsio vietas. Jame pateikiama informacija apie dešimtis kapaviečių ir jose palaidotus asmenis. Prie kiekvieno įėjimo į kapines yra pateikti QR kodai, kurių pagalba surandamos žymių žmonių palaidojimo vietos.
Melanžas (kulinarija)
Pramoninėje kulinarijoje kiaušiniai yra nelabai patogi žaliava, nes: Todėl maisto pramonėje kiaušinius dažnai pakeičia kiaušinių baltymų ir trynių mišinys, vadinamas melanžu, kuris šių trūkumų neturi.
Melanžas yra pusskystė geltona ar geltonai oranžinė masė. Užšaldyto melanžo laikymo trukmė gerokai didesnė. Trūkumas – didesnė mikrobiologinės taršos rizika. Kai kurios stambios maisto pramonės įmonės gamina pasterizuotą melanžą, pakuojamą į aseptines pakuotes. Toks melanžas +4 – +6 °С temperatūroje gali būti laikomas iki 28 d.
Melanžas naudojamas gaminant patiekalus ir gaminius (pvz., šakočius), kuriuos gaminant nebūtini sveiki kiaušiniai.
Klaipėdos lėlių teatras
thumb|right|230px|Klaipėdos lėlių teatras (Vežėjų g.) Klaipėdos lėlių teatras – Klaipėdoje įsikūręs lėlių teatras, savo veiklą pradėjęs XX a. pab., atkūrus Lietuvos nepriklausomybę. Pradžioje buvo Klaipėdos universiteto Menų fakulteto padalinys, vėliau atsiskyrė ir pradėjo savarankišką veiklą.
Laumenio botaninis-zoologinis draustinis
Laumenio botaninis-zoologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Pakruojo rajone, 4 km į šiaurę nuo Guostagalio, 1 km į rytus nuo Steigvilių, Laumenio (Laumenų) miške.