cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gyvai
Istorija
2011 m. grupė GYVAI išleido velykinį singlą „Amžinai gyvent“,  pristatantį  ketvirtąjį grupės albumą „– / +“. Šis albumas skyrėsi nuo senesnių tuo, kad pusė jame įrašytų dainų prieš tai nebuvo grotos koncertuose, jas klausytojai pirmą kartą išgirdo albumo pristatymuose. Ketvirtajame albume „-/+“  grupė „Gyvai“ atsiskleidė kaip egzistencinio roko atstovė. Albumas prisodrintas XX amžiaus 8-ajam dešimtmečiui būdingos roko stilistikos. Dainų tekstai dažnai kalba apie priešingybes: gyvenimą ir mirtį, Dievą ir žmoniją, Lietuvą ir pasaulį, vyrą ir moterį, vienatvę ir bendrystę. Kūriniai – tai šiuolaikinio žmogaus psalmės ir meditacijos, atliekamos roko ritmu. Per trylika naujojo albumo dainų nusidriekia ieškojimų, dramatizmo ir iššūkių kupinas kelias, kurį simboliškai žymi albumo pavadinimas „-/+“, apimantis neigiamų ir teigiamų patirčių žmogaus gyvenime sampyną. Grupei talkino Dominykas Vyšniauskas, įrašęs trimito partiją vienoje iš dainų, ir grupės bičiulis Corbie, su kuriuo jau ne kartą prieš tai bendradarbiauta elektroninės muzikos srityje. Vokalas įrašinėtas savo studijoje. Albumo pristatymo koncertai vyko Vilniuje (Vilniaus profsąjungų rūmuose, klube „Propaganda“), Kaune, Klaipėdoje ir kituose miestuose.
2011 m. grupė buvo "Geriausia roko grupė" nominantė kasmetiniuose naujos muzikos žurnalo Sharkeen.lt rengiamuose lietuviškos muzikos rinkimuose „Sharkeen LT geriausi 2011“.
2011 m. liepos 30 d. dalyvavo festivalyje "Rebel Rock" (Utena). 2011 m. rugpjūčio mėn. dalyvavo Pasaulio jaunimo dienose Madride (Ispanija), Plaza de España, Pranciškonų kaimelyje, Plaza de San Francisco, Principe Pio (Metro projektas). 2011 m. spalio mėn. GYVAI grojo „Siemens“ arenoje Vilniuje ("Vilties festivalis").
2013 m. grupė GYVAI baigė savo veiklą. Atsisveikinimo koncertas vyko 2013 metų kovo 1 dieną klube GLUCK. Kiekvienas nusipirkęs bilietą, gavo antrąjį GYVAI albumą „91“ dovanų.
Grupės nariai muzikuoja ir toliau. Būgnininkas Joshua McClung koncertuoja su grupėmis G&G Sindikatas, The Perfect Pill, Yoko Mono ir Jurga Šeduikyte. Milda Kriščiūnaitė atlieka bažnytinę šlovinimo muziką, yra pagrindinė grupės ICHTHUS vokalistė, dalyvauja muzikiniuose projektuose, tokiuose kaip roko opera „Prisikėlęs“ ir kt. Gitaristas Justas Kupstys muzikuoja su aktoriumi ir giesmių kūrėju Arnoldu Jelianiausku, o Dima Škulis groja būgnais bažnyčios šlovinimo grupėje. GYVAI nariai neatmeta galimybės vėl susijungti į naują grupę ar projektą.
Albumai
right GYVAI (2003)
91 (2006) right
Sparnai EP (2009)
right Me Without You EP (2009)
+/- (2011)
Didžiausi koncertai
Pasaulio jaunimo dienose - Ispanijoje 2011 m. ir Vokietijoje 2005 m. (~100 000 žm.), „Lietuvos jaunimo dienos 2004” Šiauliuose (5000 žm.), savižudybių prevencijos koncertas „Renkuosi gyvenimą“ (10 000 žm.). Koncertuota Rygos arenoje (2012 m.), Siemens arenoje (2009 m.).
Batorynas
Batorynas  – ežeras Gudijoje, Minsko srityje, Medilo rajone, Naručio ežeryne, šalia Medilo. Telkšo 165 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 3,5 km, plotis iki 2,4 km. Kranto linija vingiuota, jos ilgis 15 km. Krantai žemi, pelkėti, ypač vakaruose, kur pereina į pelkynes. Atabradą dengia smėlis ir dumblas. Vandens augmenijos juosta 150–300 m pločio. Dugną dengia sapropelis.
Batorynas menkai pratakus. Į jį suteka keletas griovių iš pelkių. Protaka jungiasi su Mėstro ežeru.
Lydekupė
Lydekupė – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Musninkų.
Batorynas
Ežere sugaunamos lydekos, starkiai, karšiai, ešeriai, kuojos, lynai, vėgėlės, raudės ir kt.
Batoryno ežeras patenka į Naručio nacionalinį parką.
Beikeris (Čilės upė)
Svarbiausias intakas – Kokreinas, ištekantis iš Kokreino ežero. Mažesni intakai: Nefas, Kolonija, Čakabukas, De los Njadsas, Ventiskeras ir kt.
Beikeris pasižymi labai šaltu, turkio spalvos vandeniu. Upė mėgiama plaukiotojų kajakais. Tačiau planuojama ant Beikerio įrengti hidroelektrinės užtvanką.
Lapkričio 17
Lapkričio 17 yra 321-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 322-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 44 dienos.
Vardadieniai
Dionyzas – Elžbieta – Getautas – Gilvilė – Grigalius – Salomėja – Viktorija – Benita
Beikeris
Beikeris gali reikšti:
Meksikinis odmedis
Meksikinis odmedis (Chiranthodendron pentadactylon) – sterkulijinių (Sterculiaceae) šeimos augalų rūšis, priklausanti monotipinei odmedžių (Chiranthodendron) genčiai.
Natūraliai auga Meksikoje ir Gvatemaloje.
thumb|left|210px|Meksikinis odmedis (Chiranthodendron pentadactylon)
Zacišiaus dvaras
Zacišiaus dvaras išlikęs Zacišiuje (Kauno rajonas), 2,5 km nuo magistralės, prie Striūnos upelio tvenkinio. Netoliese yra Zacišiaus miškas. Dvaro rūmas vieno aukšto, raudonų (vadinamųjų trupintų) plytų, dengtas Varšuvos gamybos čerpėmis, pasislėpęs tarp medžių.
Istorija
thumb|left|250px|Pagrindino statinio priekis Dvaras pastatytas apie 1900 m., priklausė Korevų giminei iš gretimo Panevėžiuko dvaro. Iš Jonušo Korevos dvarelį nupirko Antanas Dičmanas, kuris ir buvo paskutinis šeimininkas, dėl sovietų invazijos pasitraukęs į Vakarus.
Pokariu dvaras priklausė Panevėžiuko tarybiniam ūkiui, „Nevėžio“ kolūkiui, iš kurio 1988 m. jį nupirko „Kauno audiniai“ savo poilsinei. Pagal Kauno paminklų restauravimo projektavimo instituto projektą (architektas R. Miliūkštis) 1989–1990 m. dvarelis atnaujintas, šalia pastatyti keli dviaukščiai kotedžai. Teritorija aptverta senovę imituojančia raudonų plytų tvora su prašmatniais vartais. Po to kai „Kauno audinius“ ištiko finansiniai sunkumai, dvarą perėmė „Kauno energija“.
Unguraitis (reikšmės)
Žodis Unguraitis reiškia:
Carlos Mendes
200px|miniatiūra|Carlos Mendes 2012 m.
Carlos Eduardo Teixeira Mendes (g. 1947 m. gegužės 23 d. Lisabonoje) – portugalų dainininkas ir aktorius.
1963–1967 m. buvo grupės Sheiks narys. 1967 m. palikęs grupę, atlikėjas pradėjo solinę karjerą. Carlos du kartus dalyvavo „Eurovizijos“ dainų konkurse: 1968 m. su daina „Verão“ užėmė vienuoliktą vietą, o 1972 m. konkurse atlikęs kūrinį „A festa da vida“, liko septintas.
Atlikėjas iki šiol aktyviai užsiima muzikine veikla, taip pat vaidino keliuose Portugalijos televizijos serialuose.
Christina Chanée
Kristina Šani (g. 1979 m. sausio 6 d.) – Danijos pop dainininkė, kuri kartu su Tomas N’evergreen laimėjo danų atranką Dansk Melodi Grand Prix 2010 su daina „In a Moment Like This“, gaudami teisę atstovauti Danijai 2010 m. Eurovizijoje. Sėkmingai įveikę konkurso pusfinalį, finale užėmė 4 vietą.
Šani šiuo metu gyvena Kopenhagoje.
Club Sportivo Luqueño
Lukės „Club Sportivo Luqueño“ – Paragvajaus futbolo klubas iš Lukės miesto (Asunsjono priemiestis).
Istorija
1921 metais įkurtas Lukėje.
Pasiekimai
Komanda 3 kartus dalyvavo Copa Libertadores čempionate ir 2 kartus CONMEBOL taurėje.
Maumedis
Maumedis (Larix) – pušinių (Pinaceae) šeimos medžių gentis. Genties pavadinimas iš lotynų k. žodžio laridum – taukai, taip šios genties medžių sakai palyginti su taukais.
Milano vėliava
thumb|right|250px|Milano miesto vėliava Milano vėliava - stačiakampė, su raudonu kryžiumi baltame lauke. Vėliava vadinama miesto globėjo šv. Ambrozijaus, buvusio Milano vyskupu 374-397 m., vėliava.
Maumedis
Paplitimas
Paplitę Žemės šiaurės pusrutulio vidutinių platumų klimato ir subarktikos juostose – Centrinės Europos Alpių, Sudetų, Tatrų, Sudetų, vakarų Karpatų kalnuose, Rusijos europinės dalies šiaurės rytuose, Šiaurės Azijoje (Sibiras ir Rusijos Tolimieji Rytai), Tibetas, Mongolija, Kinija, Japonija ir Šiaurės Amerikos žemyno šiaurinėje dalyje.
thumb|[[Nepalinis maumedis|Nepaliniai maumedžiai rudenį pageltus spygliukams (Kinijos Sičuano provincija)]] thumb|[[Plačiažvynis maumedis|Plačiažvynio maumedžio (Larix x marschlinsii) kankorėžiai ir spygliukai]] thumb|[[Uralo kalnai|Uralo kalnų Taigos miškuose augantys sibiriniai maumedžiai (Beriozovskio rajonas, Chantų-Mansių autonominė apygarda, Tiumenės sritis 64°17’47"N 60°54’10"E]]
Morfologija
Tai vidutinio stambumo ar stambūs, netaisyklingo šakojimosi, su retoka laja medžiai. Spygliai minkšti, švelnūs, rudenį nukrinta. Maumedžiai – vienanamiai medžiai. Vyriškieji kankorėžiai geltoni, sukrauti trumpuosiuose ūgliuose, pamate apsupti pumpurų žvynų. Moteriškieji kankorėžiai rausvi arba žalsvi, sukrauti trumpuosiuose ūgliuose, pamate apsupti spyglių. Subrendę kankorėžiai apvalūs, kiaušiniški arba cilindriški. Kankorėžiai prinoksta tų pačių metų rudenį. Sėkloms išsiaižius, kankorėžiai pasilieka ant šakų dar kelerius metus, kol supūva. Sėklų daigumas blogas.
Milano vėliava
Yra duomenų, kad vėliavą miestas gavo 930 m.
Maumedis
Morfologija
Maumedžiai greitai auga, šviesamėgiai, atsparūs šalnoms ir žiemos šalčiams. Turėdami ilgas ir gilias šaknis, jie atsparūs ir vėjavartai. Taip pat atsparesni nei kiti spygliuočiai dūmams bei dujoms, kadangi kasmet meta spyglius. Dauginami sėklomis. Geriausiai auga derlinguose, pakankamai drėgnuose, bet pralaidžiuose dirvožemiuose. Palyginus ilgaamžiai, kai kurių rūšių (europiniai ir vakariniai maumedžiai) pavieniai medžiai išgyvena beveik iki 1000 metų. Gentyje aukščiausi ir masyviausi yra vakariniai maumedžiai (aukščiausias 58,5 m, masyviausias 78 m³ tūrio).
Paplitimas Lietuvoje
Lietuvoje plačiau paplitęs europinio maumedžio lenkinis varietetas (Larix decidua var. polonica), bet dėl jo statuso iki šiol nėra vieningos nuomonės, ar tai laikytina vietine ar introdukuota rūšimi. Kita kiek plačiau introdukuota svetimkraštė rūšis Lietuvoje yra sibirinis maumedis.
Saugomi Lietuvoje maumedžiai (2017 m. duom.):
Rūšys, porūšiai ar hibridinės formos
Eurazijos žemyno maumedžiai (7 rūšys):
Šiaurės Amerikos žemyno maumedžiai (3 rūšys):
Hibridinės formos:
Tolydi funkcija
thumb|Funkcija g tolydi visame intervale, funkcija f – netolydi Funkcija f(x) vadinama tolydžia intervale (a; b), jei kiekviename intervalo taške galioja lygybė:
Be šio, naudojami ir kiti tolydumo apibrėžimai:
Visi trys pateikti apibrėžimai savo prasme yra lygiaverčiai.
Paprastesniais terminais, funkcija yra tolydi, jei labai mažus argumento pokyčius atitinka labai maži funkcijos reikšmės pokyčiai. Tokių funkcijų grafikai yra tolygios kreivės, be staigių šuolių bei trūkių.
Beveik visos pagrindinės funkcijos yra tolydžios: trigonometrinės, daugianariai, logaritmai ir t. t. Pavyzdžiui, įrodysime, kad natūrinis logaritmas yra tolydi funkcija, pasiremdami antru apibrėžimu:
Tolydžių funkcijų savybės
Šias savybes galima lengvai įsivaizduoti, turint omeny, kad tolydžios funkcijos grafikas yra tolygi kreivė, nedaranti staigių šuolių.
Gameta
Lytinės ląstelės arba gametos (🇬🇷 – 'sutuoktinė') – tai daugialąsčių organizmų ląstelės, kurios vystosi lytinėse liaukose (gonadose). Lytinės ląstelės būna dviejų tipų: vyriškos (spermatozoidai) ir moteriškos (kiaušialąstės). Spermatozoidai vystosi sėklidėse, kiaušialąstės – kiaušidėse.
Lytinės ląstelės turi pusinį chromosomų rinkinį, o po apvaisinimo organizmas gauna abiejų tėvų rinkinius. Lytinių ląstelių susidarymas vadinamas gametogeneze. Ji šiek tiek skirtinga spermatozoidų (spermatogenezė) ir kiaušialąsčių (oogenezė).
Susiliejus vyriškai ir moteriškai gametoms susidaro zigota – naujojo organizmo užuomazga.
Žmogaus gametos
Vyrų organizme nuo lytinės brandos iki pat mirties susidaro daugybė gametų (spermatozoidų), kuriose yra po 22 autosomas (nelytines chromosomas) ir po 1 lytinę chromosomą – X arba Y. Vyriškoji gameta su Y chromosoma apvaisinimo metu užmezga berniuką, o su X chromosoma – mergaitę.
Moters organizme visos lytinės ląstelės susiformuoja dar vaisiaus stadijoje, o vėliau, sulaukus lytinio brendimo pradžios, maždaug kas mėnesį susiformuoja viena (retai 2 ar 3) kiaušialąstė, kuri išsiskiria ovuliacijos metu. Joje yra taip pat 22 autosomos, bet lytinė chromosoma yra tik X, tad apvaisinimo akimirką moteriškoji gameta būsimojo individo lyties nelemia.
Kadangi moters lytinės ląstelės yra jau nuo pat gimimo, o gyvenimo eigoje jos tik yra „išnaudojamos“, bet negaminamos naujos, todėl bet koks mutageninis poveikis moters organizmui gali sąlygoti jos palikuonims genetines anomalijas. Pas vyrą spermatozoidų kartos gana dažnai keičiasi, todėl jeigu vyras ir turėjo kokį nors mutageninį poveikį (pvz., dirbo atominiame laive), tai spermijai, kurie susidaro po vienerių – pusantrų metų nuo to laiko, kai žalingas veiksnys nustojo veikęs, jau nebeturi mutacijų, kurios gali būti susijusios su radiacija.
Bžozovo Chabdai
Bžozovo Chabdai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Posventnės valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vandžiogalos herbas
Vandžiogalos herbas – vienas iš Kauno raj. Vandžiogalos miestelio heraldikos atributų.
Albrechtsburgas
thumb|300px|Albrechtsburgo pilis ir [[Meiseno katedra nuo Elbės upės, 2017 m.]] Albrechtsburgas − vėlyvosios gotikos pilis Vokietijoje, Saksonijoje, Meiseno mieste.
Vandžiogalos herbas
Aprašas
Herbo skydo mėlyname lauke du skydo papėdėje geležtėmis sujungti sidabriniai kalavijai, sudarantys V pavidalo ševroną, su auksiniais skersiniais ir buoželėmis.
Albrechtsburgas
Pilis buvo pastatyta tarp 1471 m. ir 1524 m. vietoje senos markgrafų tvirtovės, kaip saksonų kurfiurstų iš Vetinų dinastijos rezidencija. Statybų pradžioje Saksoniją valdė kurfiurstas Ernstas ir hercogas Albrechtas.
Vandžiogalos herbas
Istorija
2002 m. spalio 16 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1946. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Albrechtsburgas
Nuo 1710 m. iki 1863 m. pilyje buvo įrengta manufaktūra ir pradėtas gaminti įžymusis Meiseno porcelianas, kurio simbolis yra sukryžiuoti mėlynos spalvos kardai.
Albrechtsburgo pilis laikoma pirmuoju pilies statiniu Vokietijoje. Pilyje veikia keli muziejai ir ekspozicijos, žinoma, yra vietos ir didžiajai miesto aistrai − porcelianui. Nepaprastai gražūs ir Švč. Dievo Motinos bažnyčios (Frauenkirche) bokšto porcelianiniai varpai, nuo 1929 m. savo skambesiu užburiantys kiekvieną besiklausantįjį. O Šv. Mikalojaus bažnyčioje (Nikolaikirche) stovi didžiausios kada nors iš Meiseno porceliano pagamintos figūros.
Diliava
Diliava – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Kupreliškio. Negyvenamas, sodybos išnykusios. Buvęs dvaras.
Andrušivka
Andrušivka  – miestas Ukrainoje, Žytomyro srityje, 47 km į pietryčius nuo Žytomyro, prie Huivos upės. Rajono centras. Geležinkelio stotis, keliai į Žytomyrą, Ružiną. Veikia cukraus kombinatas, spirito, sūrio gamyklos.
Istorija
Gyvenvietė rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1683 m. (kaip Andrusovka). Nuo XVII a. Andrušivka priklausė lenkų bajorams Beržinskiams, jie pastatė dvaro rūmus, įveisė parką. Nuo XIX a. iškilo kaip cukraus pramonės centras. Andrušivkai miesto statusas suteiktas 1975 m.
Kardas (Čikaga)
Kardas – JAV lietuvių iliustruotas satyros, humoro ir kritikos žurnalas, leistas kas mėnesį 1916–1926 m.
Istorija
Išleistas vietoj humoro ir satyros žurnalo „Šakė“. Nr. 1 išėjo 1916 m. balandžio mėn. Vusteryje. 1917 m. leido „Kardo“ bendrovės komitetas, kurio pirmininkas buvo A. F. Miliauskas, sekretorius Jonas Repšys, iždininkas N. J. Kudarauskas ir administratorius J. Navickas. 1917 m. balandžio mėn. buvo perkeltas į Bostoną, kur jo leidimą perėmė grupė „Laisvės draugai“. Jie išleido 16 numerių. 1918 m. (nuo Nr. 8) perkeltas į Čikagą ir perduotas Lietuvių laisvamanių federacijai. Čia ėjo iki 1926 m., kai vietoj žurnalo „Kardas“ vėl pradėtas leisti žurnalas „Šakė“.
Zapyškio bažnyčia
Zapyškio bažnyčia gali reikšti vieną iš žemiau išvardintų dalykų:
Lyduvėnai (Kelmė)
Lyduvėnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Lyduvėnų miestelio (kitame Dubysos krante).
RAID
''Šis straipsnis apie atminties įrenginį. Apie Prancūzijos dalinį, žr. Recherche Assistance Intervention Dissuasion''
thumb|Diskas, paruoštas įstatyti į serverį. Toks diskas išimamas bei įstumiamas kaip stalčius ir gali būti keičiamas serverio neatidarant bei neišjungiant. RAID ( 'perteklinis nepriklausomų diskų masyvas' ar redundant array of inexpensive disks) – būdas paprastai sujungti keletą standžiųjų diskų (nors taip galima sujungti ir kitokius), padidinant tiek bendrą talpą, tiek ir patikimumą. Į RAID sujungti diskai veikia kartu ir įvairių programų matomi kaip vienas, paprastai didesnės talpos diskas. Toks diskas (jei tai ne RAID 0) lieka įvairių programų matomas ir veikiantis net vienam ar net keliems diskų sugedus. Jei praradus diską duomenys neprarandami, serverio įranga paprastai leidžia sugedusią laikmeną tiesiog pakeisti jo neišjungiant (prarastas disko turinys automatiškai atkuriamas darbo metu). RAID leidžia padidinti greitaveiką bei kurti labai didelės talpos „virtualius diskus“, didesnius nei galimi pagaminti fiziniai diskai. RAID jungimo schemos tradiciškai žymimos numeriais ir vadinamos „lygiais“.
Sukūrimo būdai
thumb|RAID kontroleris su šešiomis vidinėmis ir viena išorine jungtimi, tinkamas 28 diskams prijungti (kabelis iš tokios jungties išsišakoja į keturis diskus). RAID galima sukurti tiek operacinės sistemos priemonėmis, tiek ir specialiais kontroleriais. Operacinės sistemos palaikomas RAID naudoja procesoriaus resursus (šiaip jis nebūtinai lėtesnis), tačiau geri kontroleriai (paprastai PCI-Express plokštės) neretai brangūs. Skirtingos kompanijos naudoja skirtingus formatus tiems patiems RAID lygiams pasiekti, todėl sugedusį kontrolerį paprastai galima pakeisti tik tokiu pat ar labai panašiu, tuo tarpu ta pati operacinė sistema gali skaityti seną masyvą ir kitokiame kompiuteryje. Kontroleris būtinas jei diskų yra daugiau nei motininė plokštė turi jungčių jiems prijungti (paprastai apie šešias). Specialus duomenų saugojimo serveris (pavyzdžiui, toks kaip ) gali turėti dešimtis diskų kurie per tarpines "plėtimo" schemas jungiami prie kontrolerio.
Nors kai kurios RAID schemos galimos jau su dviem diskais, serveriuose paprastai naudojama daugiau. RAID paprastai kuriamas su vienodais ar bent jau vienodos talpos diskais. RAID (dažniausiai RAID 1) naudojama ir asmeniniuose kompiuteriuose, jei labai svarbu neprarasti duomenų sugedus diskui.
Paplitę RAID lygiai
Dažniausiai pasitaikantys RAID jungimo būdai yra :
Praeityje naudoti RAID 2, 3 ir 4 dabar yra pasenę. RAID 5 ir RAID 6 palyginus daugiau apkrauna procesorių ar kontrolerį. Linux palaiko RAID 0,1 ir 5 operacinės sistemos lygyje. Kontroleriai palaiko ir įvairius nestandartinius RAID jungimo būdus.
Atsarginis diskas
Jei jungimo schema leidžia saugiau prarasti ne daugiau kaip vieną diską, jam sugedus masyvas lieka neapsaugotas tol, kol diską pakeitus iš kitų diskų neatkuriamas jo turinys. Kadangi tai gali trukti gana ilgai (o taip pat ir diskas ne iškart gali būti pakeistas), kai kada naudojamos nestandartinės schemos 5E ir 6E, turinčios „atsarginį diską“ kuris tuojau pat pakeičia sugedusį, nelaukiant kol tai padarys administratorius. Kadangi atsarginis diskas daugumą laiko nenaudojamas, jis gali būti ir prastesnis, nors būtinai tokios pat ar didesnės talpos. Schema 5EE atsarginį diską, kol jis nereikalingas pakeitimui, bando panaudoti masyvo darbo pagreitinimui.
Sudėtiniai lygmenys
thumb|200px|RAID 10 RAID rezultatas yra „virtualus diskas“, kuris, panašiai kaip ir realus fizinis, pats gali būti kito, „aukštesnio lygmens“ RAID masyvo dalis. Taip galima padidinti tiek patikimumą, tiek ir veikimo greitį. Dažniausiai naudojami sudėtiniai lygmenys yra RAID 10, RAID 50 ir RAID 60 (du ar daugiau RAID 1, 5 ar 6 masyvų sujungiami kartu kaip RAID 0).
Duomenų apsauga
Nors RAID 1 (ir aukštesni) lygiai apsaugo nuo duomenų praradimo ir neretai net serverio darbo sutrikimo diskams gendant, duomenys gali būti prarasti ir dėl kitų priežasčių (virusų ir pan), net jei diskų sistema tvarkinga. Todėl RAID nėra pakankama priemonė svarbiems duomenims apsaugoti ir nepakeičia reguliariai daromų atsarginių kopijų.
Juozapas Tiškevičius III
Juozapas Tiškevičius (, 1850 m. Trakų Vokėje – 1905 m. Poznanėje) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelivos herbo grafas, kolekcininkas numizmatas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Mykolas Tiškevičius (1826–1897 m.), motina – Marija Radvilaitė (1830–1902 m.). Brolis Jonas Antanas Tiškevičius (1851–1901 m.).
Šeima
1888 m. kovo 19 d. Lvuveke (Lenkija) vedė Eleną Juozefą Loncką (1861–1890 m.), 1889 m. sausio 13 d. Drezdene (Vokietija) susilaukė dukters Marijos Antaninos.
Anksti mirus žmonai, 1893 m. liepos 16 d. Posadove (Lenkija) susituokė su velionės seserimi Izabele Emilija Loncka (1859–1944 m.), su kuria susilaukė keturių sūnų: Vladislovo (1894–1972 m.), Juozapo Stepono (1895–1975 m.), Stepono Jono (1897–?) ir Jono Antano (1898–1986 m.).
Vidurinį ir aukštąjį išsilavinimą įgijo Paryžiuje ir Heidelberge. Gyvendamas Biržų (Astravo) dvare, ankstesnių majorato savininkų sukauptą meno rinkinį papildė naujais kūriniais. Ypač mėgo kolekcionuoti medalius ir monetas. Gyvendamas Lenkijoje gilino numizmatikos žinias, buvo Krokuvos numizmatų draugijos narys. Jo sukauptas monetų ir medalių rinkinys nebuvo gausus, bet išsiskyrė ypatingai retais eksponatais.
Dvarai
thumb|250px|[[Astravo dvaras|Biržų (Astravo) dvaro rūmai]] 1872–1880 m. trečiasis Biržų majorato valdytojas. Kol buvo nepilnametis, dvarą valdė Eustachijus Tiškevičius. 1871 m. dėl pablogėjusios sveikatos negalėdamas nuolat gyventi ir prižiūrėti ūkinės veiklos Biržų majorate, tėvas Mykolas Tiškevičius kreipėsi į imperatorių, prašydamas leisti perduoti Biržus pilnametystės sulaukusiam vyriausiajam sūnui. Leidimas buvo gautas 1872 m. liepos 10 d. Juozapas Tiškevičius tapo vienu turtingiausių Lietuvos žmonių. Tačiau greitai įsitikino, kad majoratas jį labai įpareigoja ir užkrauna didelę visokiausių nemalonių pareigų naštą. Motinai patariant apsisprendė atsisakyti majorato jaunesnio brolio naudai. Marija Tiškevičienė ėmė rūpintis, kad majorato paveldėjimo įsake būtų padaryta išimtis, nes Rusijos įstatymai neleido perduoti majorato, jį buvo galima tik paveldėti. Reikėjo išimtinio caro sutikimo, tačiu Aleksandras II iš pradžių atsisakė jį suteikti ir tik proteguojant Aleksandrui Potapovui sutiko. 1876 m. spalio 8 d. vardiniu imperatoriaus įsaku, duotu Valdančiajam Senatui, 1880 m. birželio 14 d. Juozapas Tiškevičius perdavė Biržų majoratą jaunesniajam broliui tokį, koks jis aprašytas imperatoriaus įsake 1862 m. gegužės 29 d. įkuriant majoratą.
Čandos
Čandos - stiklinių ešerių (Ambassidae) šeimos žuvų gentis.
Dobromylis
Istorija
Nuo XIV a. priklausė lenkams, iki XX a. – austrams. Iki 1962 m. buvo rajono centras.
Sportas
Mieste žaidžia FK Lʹvìv klubas.
Veisiejų herbas
Veisiejų herbas - vienas iš Veisiejų miesto ir seniūnijos (Lazdijų rajono savivaldybė) heraldikos atributas.
Aprašas
Skydo raudonoje galvoje sidabrinis riteriškas kryžius, po juo sidabriniame lauke trys juodos plaukiančios antys su raudonais snapais.
Istorija
Patvirtintas 2000 m. kovo 23 d. LR Prezidento dekretu Nr. 825. Herbo etalono autorius - dailininkė Laima Ramonienė.
FK Jablonec
Jabloneco „Baumit“ – Čekijos futbolo klubas iš Jabloneco.
Medilas (ežeras)
Į Medilą suteka 6 upeliai, išteka Medila (Birvėtos intakas, Dauguvos baseinas).
FK Jablonec
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m. 2009–2010 m. sezone tapo vicečempionais. Antroji vieta – aukščiausias pasiekimas per visą klubo istoriją.
Medilas (ežeras)
Ežere sugaunamos lydekos, karšiai, ešeriai, kuojos, lynai, vėgėlės, raudės ir kt.
Medilo ežeras patenka į Naručio nacionalinį parką.
FK Jablonec
Istorija
Nuo 2015 m. vadinamas FK Jablonec.
Kreisiraadio
Kreisiraadio – Estijos humoristinis trio, kurį sudaro Hannes Võrno, Peeter Oja ir Tarmo Leinatamm.
2008 metais Kreisiraadio laimėjo Estijos atranką Eurolaul su daina „Leto Svet“. Daina buvo atliekama suomių ir vokiečių kalbomis su nerišliais serbų kalbos žodžiais. Eurolaul konkurse daina laimėjo su daugiau nei 30 000 žiūrovų balsų skirtumu nuo antroje vietoje likusios dainos, bet Eurovizijoje daina nepateko į finalą, užėmė 18 vietą su 8 taškais.
HPS Helsinki
Helsinkio HPS – Suomijos sporto klubas iš Helsinkio. Veikė futbolo ir ledo ritulio skyriai.
Veiverių herbas
Veiverių herbas – vienas iš Prienų raj. Veiverių miestelio heraldikos atributų.
Istorija
2004 m. liepos 7 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 143. Herbo etalono autorius – dailininkas Juozas Galkus.
Konstanta
Paprastai konstantos žymimos pirmosiomis lotynų abėcėlės raidėmis (a, b, c).
Žvaigždėlapis
thumb|right|250px|Kinų žvaigždėlapis (1020–1101) m. Žvaigždėlapis – dangaus srities ar visos dangaus hemisferos planas su dangaus pusiaujinėmis koordinatėmis. Jame pavaizduotos ten esančios žvaigždės, jų spiečiai, ūkai, galaktikos bei kiti dangaus objektai. Žvaigždėlapiuose žvaigždės gali būti pa­vaizduotos iki skirtingo ribinio ryškio.
Žvaigždėlapis yra taip sudarytas, kad juo galėtų naudotis ir šiaurinio, ir pietinio Žemės pusrutulių žvaigždžių stebėtojai. Kadangi žvaigždės juda nakties dangaus skliautu, todėl jų padėtis visą laiką keičiasi. Dėl to žvaigždėlapiuose yra vaizduojamos žvaigždės, kurias galima matyti žiūrint tam tikra kryptimi ir tam tikru laiku. Žvaigždėlapyje paprastai būna nurodytas metų laikas, mėnuo ir valandos. Atsižvelgiant į laiką, viena valanda pridedama tuo metų laiku, kai laikrodis atsukamas viena valanda atgal.
Dangaus skliautas suskaidomas į 12 dalių ir sudaromi 12 žvaigždėlapių, kurių kiekviename yra atvaizduoti atitinkamą mėnesį matomi žvaigždynai. Jie sudaromi atskiroms geografinėms platumoms, atsižvelgiama į skirtingus metų laikus.
Šiuolaikiniuose žvaigždėlapiuose iki šiol vartojami graikų ir arabų astronomų pasiūlyti žvaigždynų pavadinimai. Prieš keletą amžių žvaigždėlapiuose aplink tam tikro žvaigždyno žvaigždes būdavo piešiamos sudėtingos figūros.
Šiuolaikiniuose žvaigždėlapiuose vieno žvaigždyno žvaigždės jungiamos paprastomis linijomis.
Paladijo bazilika
thumb|right|260px| Paladijo bazilika ir kampanilė naktį Paladijo bazilika (arba Paladijaus bazilika, ) – XV−XVI a. rūmai Vičenzos mieste Italijoje. Rūmus juosia architekto Andrea Palladio lodžijos ir portikas, kurie yra tikriausiai pats žinomiausias jo kūrinys.
Istorija
Miesto taryba kvietėsi žymiausius to meto architektus sukurti naują projektą. Vyriausybės pasitikėjimą laimėjo Vičencos architektas Andrea Palladio. Spėjama, kad tuo metu jauno Vičencos architekto labui pasistengė įtakingas tarybos narys ir Andrea Palladio rėmėjas Giangiorgio Trissino. Kontraktas darbams buvo pasirašytas 1549 m. Darbai baigti tik 1614 m., gerokai po Andrea Palladio mirties (1580 m.). Andrea Palladio dirbo ties projektu visą likusį savo gyvenimą. Vičencos miestas jam kas mėnesį mokėdavo 5 dukatus. Renesanso stiliaus lodžijų ir portiko statybose buvo panaudotas baltas marmuras. Pastato pavadinimas „bazilika“ buvo paties Andrea Palladio sumanytas. Viduramžiais „bazilika“ reiškė ne vien bažnyčią, bet ir susirinkimų kambarį, salę, pastatą.
2007 m. buvo organizuotas kapitalinis bazilikos restauracinis projektas, kainavęs apie 21 mln. eurų. 2012 m. restauracija baigta ir pastatas šiuo metu yra parodų rūmai.
Kakavmedis
Kakavmedis (Theobroma) – sterkulijinių (Sterculiaceae) šeimos augalų gentis, kartais priskiriama dedešvinių (Malvaceae) šeimai.
Natūraliai auga Centrinės ir Pietų Amerikos tropiniuose miškuose. Didžiausios plantacijos yra Vakarų Afrikos ir Pietų Amerikos šalyse.
Gentyje yra apie 20 rūšių, daugiausiai auginami:
Ojos de Brujo
Ojos de Brujo (iš ispanų k. „raganiaus akys“) – muzikos grupė iš Ispanijos miesto Barselonos, atliekanti muziką, kurioje persipina flamenkas, rumba, hiphopas ir kt. stiliai. Grupė susidarė 1998 m., laikui bėgant tapo populiari ir už savo šalies ribų, kelis kartus nominuota BBC 3 pasaulio etninės muzikos apdovanojimams.
„Ojos de Brujo“ savo muzikoje daug dėmesio skiria socialinėms problemoms, kritikuoja šiuolaikinę socialinę nelygybę, kapitalizmą.
Zapyškio herbas
Zapyškio herbas – Zapyškio miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Herbe pavaizduota senoji Zapyškio bažnyčia, vėlyvosios gotikos paminklas.
Istorija
Herbas patvirtintas 2005 m. gegužės 19 d. prezidento [http://www3.lrs.lt/pls/inter3/dokpaieska.showdoc_l?p_id=256134 dekretu Nr. 309].
Husqvarna
Husqvarna – švedų firma, gaminanti pjūklus, žoliapjoves ir kitus įrankius skirtus miškų, parkų ir sodų priežiūrai.
Istorija
XVII a. Husqvarna tiekė muškietas švedų kariuomenei ir iki pat XX a. dešimto dešimtmečio pradžios gamino keletą pačių geriausių medžioklinių šautuvų modelių pasaulyje.
1903 m. buvo įkurtas kompanijos padalinys „Husqvarna Motorcycles“, gaminantis motociklus. Vėliau šį padalinį perėmė „KTM Motor-Fahrzeugbau“.
Diliavietė
Diliavietė – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 15 km nuo Traupio.
Giacomo Casanova
Giacomo Girolamo Casanova (gimė 1725 m. balandžio 2 d. – mirė 1798 m. birželio 4 d.) – italų nuotykių ieškotojas, avantiūristas, rašytojas (rašė prancūziškai). Savo klajones ir avantiūristinius nuotykius aprašė „Dienoraščiuose“, kuriuose atspindėjo ir rokoko epochos papročius. Pagarsėjo kaip moterų suvedžiotojas, priversdavo jas įsimylėti rafinuotais būdais, kaskart vis kitokiais; jam padėdavo ir plačiai sklindanti šlovė apie nepaprastus lytinius sugebėjimus. Užkariavęs vieną moterį, gana greitai ją palikdavo, kadangi suvedžiojimas jam buvo svarbiau už pačią moterį.
Kazanovos vardas tapęs bendriniu – taip vadinami vyrai, dažnai keičiantys lytines partneres, lengvus ir trumpalaikius meilės nuotykius vertinantys labiau nei pačią meilę.
Pričalai (Įsė)
Istorija
Skalvos žemės kaimo pavadinimas kuršiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Prochladnojės apylinkės kaimas.
Pierre Nkurunziza
Pierre Nkurunziza (1963 m. gruodžio 18 d. – 2020 m. birželio 8 d. ) – Burundžio prezidentas ir Demokratijos gynybos nacionalinio komiteto (politinės partijos) vadovas.
Nkurunziza gimė 1963 m. Burundžio sostinėje Bužumbūroje. Jis baigė mokyklas mažesnėse šalies provincijose, o aukštąjį išsilavinimą gavo Burundžio universitete 1990 m. Universitete jis pasižymėjo sporte ir moksluose.
Jo tėvas Eustache Ngabisha 1965 m. buvo išrinktas į šalies parlamentą, o vėliau tapo dviejų provincijų vadovu. 1972 m. buvo nužudytas per etnines žudynes, kuriose žuvo apie 100 000 Burundžio gyventojų.
Nkurunziza dirbo dėstytoju Burundžio universitete, kai šalyje 1993 m. išsiplėtė pilietinis karas. Dar po dvejų metų jis prisijungė prie Demokratijos gynybos nacionalinio komiteto partijos.
Kildamas karjeros laiptais, 1998 m. jis tapo vienu partijos vadovų, o 2001 m. visos partijos vadovu.
Nuo 2004 m. lapkričio Nkurunziza dirbo tuometinio prezidento Domitien Ndayizeye komandoje kaip vienas ministrų. 2005 m. partija laimėjo keletą smulkesnių šalies rinkimų, tad tais pačiais metais Nkurunziza tapo partijos kandidatu į šalies prezidento postą. 2005 m. rugpjūčio 19 d. parlamentas P. Nkurunziza išrinko prezidentu, prisaikdintas 2005 m. rugpjūčio 25 d.
Pierre Nkurunziza buvo vedęs, turėjo du sūnus. Jis pats yra iš septynių vaikų šeimos, tačiau du jo broliai buvo nužudyti pilietiniame kare, o dar trys žuvo kovodami partijos kovose. Šiuo metu iš jo šeimos gyva yra likusi viena sesuo.
XV pasaulio futbolo čempionatas
XV pasaulio futbolo čempionatas vyko 1994 metų birželio 17 d.– liepos 17 d. Jungtinėse Valstijose (Bostonas, Čikaga, Dalasas, Detroitas, Los Andželas, Niujorkas, Orlandas, San Franciskas, Vašingtonas). Į finalinį turnyrą pateko 24 komandos, suskirstytos į 6 grupes. Finaliniame turnyre už pergalę buvo skiriami ne 2, kaip anksčiau, o 3 taškai.
Čempione ketvirtą kartą tapo Brazilija. Pirmąkart pasaulio čempionas išaiškėjo tik po 11 metrų baudinių serijos.
Atrankos varžybos
Atrankos varžybose dalyvavo 133 rinktinės, kurios varžėsi dėl 22 kelialapių (čempionė Vokietija ir šeimininkė JAV pateko be atrankos).
A grupė
Galutinė lentelė:
B grupė
Galutinė lentelė:
C grupė
Galutinė lentelė:
D grupė
Galutinė lentelė:
E grupė
Galutinė lentelė:
F grupė
Galutinė lentelė:
Darbininkas komunistas
Darbininkas komunistas – Lietuvos ir Baltarusijos komunistų partijos CK leidinys, išleistas 1918 m. lapkritį Voroneže.
Istorija
Išėjo vienas numeris. Redagavo Vincas Kapsukas, Justinas Bartkus. Bendradarbiavo Pranas Eidukevičius, Zigmas Angarietis.
Daujotas
Daujotas – XIII a. pirmojo ketvirčio vienas iš 5 vyresniųjų lietuvių kunigaikščių, vadovavusių Lietuvių žemių konfederacijai.
Biografija
Minimas Ipatijaus metraštyje. Su kitais lietuvių kunigaikščiais 1219 m. sudarė Lietuvos-Voluinės sutartį. Daujoto ir jo brolio Viligailos valdos veikiausiai buvo prie Molėtų ir Nemenčinės. Jo ir vėliau žinomų Giedraičių kunigaikščių santykiai nėra aiškūs. Yra nuomonė, kad Daujotas – vienos jų šakos pradininkas. Pasak istoriko Tomo Baranausko, Daujoto tėvas galėjęs būti Stekšys.
Manoma, kad Daujotą kaip ir jo brolį Viligailą nužudė Mindaugas kovoje dėl krašto valdžios.
Medienos reglamentas
Medienos reglamentas (sutrumpintai ESRM) – 2010 m. spalio 20 d. priimtas Europos Sąjungos reglamentas (Nr. 995/2010), kuriuo kovojama su neteisėtu miško kirtimu, draudžiant prekybą neteisėtai paruošta mediena ir medienos produktais ES vidaus rinkoje. Juo taip pat nustatomos veiklos vykdytojų pareigos. Reglamentas taikomas visose ES valstybėse narėse nuo 2013 m. kovo 3 d.
Apžvalga
2003 m. ES sukūrė FLEGT (Miškų teisės aktų vykdymas, miškų valdymas ir prekyba mediena) veiksmų planą, kuriame pateikiamos priemonės, skirtos pašalinti neteisėtai paruoštą medieną iš rinkos, pagerinti teisėtai paruoštos medienos tiekimą ir padidinti atsakingai pagamintų medienos produktų paklausą. ESMR ir savanoriški partnerystės susitarimai (prekybos susitarimai su medieną eksportuojančiomis šalimis, padedantys užkirsti kelią neteisėtai paruoštos medienos pateikimui Europos rinkai) yra du svarbiausi šio veiksmų plano elementai.
Siekiant kovoti su neteisėta medienos ruoša tarptautiniu mastu, ESMR draudžia pateikti ES rinkai neteisėtai paruoštą medieną ir produktus, pagamintus iš tokios medienos. Prekiaujantieji mediena ir medienos produktais skirstomi į dvi kategorijas – veiklos vykdytojus ir prekiautojus. Kiekvienos grupės pareigos skirtingos. Veiklos vykdytojai, reglamente apibrėžiami kaip pirmą kartą pateikiantieji medieną ir medienos produktus ES rinkai, privalo vykdyti „deramą patikrinimą“. Tuo tarpu prekiautojai, ESMR apibrėžiami kaip perkantieji arba parduodantieji medieną arba medienos produktus jau pateiktus ES rinkai, privalo saugoti informaciją apie savo tiekėjus ir klientus, kad būtų galima lengvai juos atsekti.
Deramas patikrinimas
Veiklos vykdytojai privalo vykdyti „deramą patikrinimą“, pateikdami medieną ar medienos produktus ES rinkai, kad sumažintų riziką prekiauti neteisėtai paruošta mediena arba produktais, kurių sudėtyje esama neteisėtai paruoštos medienos. Kitaip tariant, tai reiškia, jog jie privalo įgyvendinti rizikos valdymo sistemą, sudarytą iš trijų elementų:
Veiklos vykdytojai gali parengti savo deramo patikrinimo sistemą arba naudoti trečiųjų asmenų (šioje veikloje besispecializuojančių „stebėsenos organizacijų“) parengtą sistemą.
Produktų kategorija
Šis teisės aktas taikomas medienai ir medienos produktams, pagaminamiems ES ir importuojamiems iš užsienio. Produktai, kuriems taikomas teisės aktas: natūraliosios medienos produktai, klojinys, sluoksniuota klijuotinė mediena, celiuliozė ir popierius ir t. t. Perdirbtiems produktams ir spausdinamam popieriui, kaip antai knygoms, žurnalams ir laikraščiams, teisės aktas netaikomas.
Mediena ir medienos produktai, kuriems taikoma galiojanti FLEGT licencija ar CITES leidimas, laikomi atitinkantys ESMR reikalavimus.
Išsamus produktų, kuriems taikomas šis įstatymas, sąrašas pateikiamas ESMR priede.
Asmenims, parduodantiems ar perkantiems medieną arba medienos produktus asmeniniais tikslais, ESMR įtakos neturi.
Taikymas
ES medienos reglamentas yra privalomas kiekvienoje ES valstybėje. Teisės aktų leidėjai kiekvienoje valstybėje nustato veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas, kad būtų laikomasi ESMR. Kiekvienoje valstybėje yra kompetentinga institucija, koordinuojanti reglamento vykdymą (sąrašas )
Antrinės teisės aktai
2012 m. vasario 23 d. Europos Komisija priėmė Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 363/2012, kad teisės aktuose būtų numatytos taisyklės dėl stebėsenos organizacijų pripažinimo ir jo atšaukimo.
Pabiržė (Ignalina)
Pabiržė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Antalksnės. Kaimas įsikūręs Aukštaitijos nacionaliniame parke prie Asalnų ežero pietinio kranto. Kaimo plotas – 1,50 km², atskiros sodybos siekia Lūšykščio, Lūšių, Asalnų, Asalnykščio ežerus. Pusiasalio rytuose esančiame raiste vasarą gausu uogų ir grybų, ežeruose gausu žuvies. Pabiržės kaimo pakrantės yra smėlėtos. Daugiausia vyrauja spygliuočiai ir beržai. Pačiame pusiasalio gale, vakarinėje dalyje auga kelių šimtų metų trikamienis 5,2 metrų apimties ąžuolas.
Nuo senų laikų iki šių dienų, iš Meironių į Pabiržės pusiasalį Asalnų ežeru yra plukdomos karvės. Atgal jos parplukdomos rudenį, prieš Mykolines.
Etimologija
Pavadinimas kildinamas nuo žodžio pabiržė („vieta prie biržės; pamiškė; miško plotas“), kuris – nuo žodžio biržė („beržų miškelis, beržynas, beržynėlis; miško ruožas, miško plotas, paskirtas (atmatuotas) kirsti, nusakinti ir pan.; miške iškirsta linija“) arba biržis („beržynas“).
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1554 m.
Sovietmečiu kaimas buvo Linkmenų apylinkėje, priklausė „Atžalyno“ kolūkiui.
Archeologinis paveldas
Senovės gyvenvietė buvo įrengta Lūšių ir Lūšykščio ežerų salpoje, moreninės kalvos šlaite. Pietinėje kalvos dalyje yra buvęs pilkapis. Šiaurinėje gyvenvietės dalyje yra kalva, vadinama „Vyskupo kepure“, kurios šlaite aptinkama pavienių akmens amžiaus dirbinių. Senovės gyvenvietės teritorijoje aptikta pavienių lipdytinės keramikos lygiu ir grublėtu paviršiumi fragmentų, geležies gargažių, apskaldytų akmenų. Tyrimų metu rastas I tūkstantmečio kultūrinis sluoksnis.
Pabiržė (Molėtai)
Pabiržė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Videniškių.
Biota
Biota (, iš 'gyvybė') – visų organizmų visuma tam tikrame geografiniame regione tam tikru laikotarpiu. Geografinis regionas gali būti nuo tam tikros vietovės iki visos planetos, laikotarpis – nuo tam tikro laiko momento iki visos gyvybės egzistavimo Žemėje trukmės.
Biota yra evoliuciškai susiklosčiusi organizmų (augalų, gyvūnų, grybų, protistų, bakterijų, virusų ir kt.) visuma, susieta bendra gyvenama erdve.
Žemės planetos biota yra pagrindinis (biotinis) biosferos komponentas. Bet kurio hierarchinio lygio ekosistema turi savo biotą.
Lydžiūnai
Lydžiūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pandėlio.
Haremas
Haremas (arabų k. haram – uždrausta, neliečiama) – namo ar rūmų dalis, skirta daugpatystę praktikuojančių musulmonų moterims (žmonoms ir sugyventinėms). Į haremą turi teisę įeiti tik sutuoktinis. Haremus turėjo ir Kinijos imperatoriai (jis vadinosi „antraisiais rūmais“ – hongong). Egipte faraono haremas buvo laikomas uždara teritorija.
Musulmonų papročiai leidžia vyrui turėti keturias žmonas su sąlyga, kad kiekvienai jų ir jos vaikams būtų suteikta atskira gyvenamoji vieta. Vyro santykiai su žmonomis, jų lankymo eilė būdavo griežtai reglamentuota ir vyras privalėjo šių taisyklių laikytis. Valdovai kartais turėdavo daugiau kaip 100 žmonų ir sugyventinių, tad suprantama, kad moterų lytinis gyvenimas būdavo nereguliarus. Haremuose dėl vyrų stokos dažniau nei kitur pasitaikydavo lesbiečių.
Didieji stikliniai ešeriai
Didieji stikliniai ešeriai (Parambassis) – stiklinių ešerių (Ambassidae) šeimos žuvų gentis.
Bohajaus įlanka
thumb|260px|Laivų keliai Bohajaus įlankoje
Bohajaus įlanka arba Bohaivanas  – Geltonosios jūros įlanka, giliai įsiterpusi į šiaurės rytų Kinijos krantus. Apima ~78 tūkst. km² teritoriją. Įlankos ilgis 280 km, gylis siekia 40 m. Nuo Geltonosios jūros įlanka atskirta Liaodongo ir Šandongo pusiasaliais, jungiasi Bohajaus sąsiauriu. Kranto linija vingiuota, yra 3 didesnės įlankos – Laidžau, Liaodongo ir Bohajaus užutėkis. Pakrantės žiemą užšąla. Į Bohajaus įlanką įteka Huanghė ir Haihė. Jūros potvyniai vyksta kas pusė paros, jų aukštis iki 3,4 m.
Bohajaus įlanka labai intensyviai laivuojama, šelfe išgaunama nafta. Svarbiausi uostai: Tangšanas, Tiandzinas, Ingkou, Činhuangdao, Longkou, Huanghua.
Dirbtinis apvaisinimas
Pagalbinis (dirbtinis) apvaisinimas – apvaisinimas, kuomet sėkla yra įvedama į moters makštį arba gimdą specialiais prietaisais (o natūraliam apvaisinimui užtenka tiesiog sueities). Šis apvaisinimo metodas dažniausiai taikomas tuomet, jei vyras serga ligomis, trukdančiomis atlikti normalų lytinį aktą (sueitį) arba sutrikdančiomis jo dauginimosi funkciją (spermatogenezės patologija, lytinių organų anomalijos, lytinių liaukų nepakankamumas, varpos trauminiai pažeidimai, erekcijos ir ejakuliacijos sutrikimai, sėklidžių hidrocelė, kapšelio patinimai ir kt.). Kartais priežastis pagalbiniam apvaisinimui būna moters ligos (makšties raidos anomalijos, vaginizmas, gimdos kaklelio nepraeinamumas spermatozoidams), taip pat – spermatozoidų žūtis dar makštyje arba gimdos kaklelyje, skirtingi vyro ir moters rezus veiksniai, sutuoktinių medicininės ar genetinės charakteristikos, sukeliančios paveldimų susirgimų riziką kūdikiui ir pan.
Dažniausiai pagalbinis apvaisinimas taikomas ištekėjusioms moterims, kurių vyrai nevaisingi, retkarčiais – vienišoms moterims arba lesbietėms. Dažniau būna apvaisinama su donoro sėkla, rečiau – su sutuoktinio. Sėkla gali būti įvedama iškart po to, kai gaunamas ejakuliatas, arba paimant specialiomis sąlygomis užšaldytą spermą. Inseminacija (sėklos įvedimas) gali būti atliekama į makštį, į gimdos kaklelį arba į gimdą, priklausomai nuo to, koks būdas (atsižvelgiant į medicinę apžiūrą) tikėtina bus veiksmingiausias. Po inseminacijos lytinis gyvenimas turi būti sustabdomas 3 mėnesių laikotarpiui. Pagalbinio apvaisinimo efektyvumas siekia 7–22 proc. apvaisinant sutuoktinio sėkla, ir 30–60 proc. – donoro sėkla.
Alternatyvus pagalbinio apvaisinimo metodas – apvaisinimas in vitro (mėgintuvėlyje).
Creative Commons
thumb|162px|Creative Commons logo Creative Commons – pelno nesiekianti organizacija, nustatanti išviešinamas licencijų sutartis, kurių pagalba autoriai apibrėžia teisinį savo kūrinių naudojimo režimą.
Creative Commons tikslas yra išplėsti kūrybiškų darbų, laisvai pasiekiamų viešam bei teisiškai legaliam naudojimui kitiems naudotojams diapazoną. Organizacija išleido kelias autorinių teisių licencijas, žinomas kaip Creative Commons licencijos. Šios licencijos, priklausomai nuo pasirinktos, apriboja tik tam tikras (arba jokias) licencijuoto darbo naudojimo teises, kas iš esmės skiriasi nuo tradicinio autorinių teisių (copyright), kur yra numatomos griežtos intelektinės nuosavybės teisės, labiau ribojančios kūrybinių darbų naudojimą.
Creative Commons licencijų naudojimas
Šiuo metu milijonai žiniatinklio puslapių savo turiniui taiko Creative Commons licencijas.
Projektų, naudojančių Creative Commons licencijas, sąrašas:
Portalai ir archyvai: Oficialios publikacijos: Mokomosios medžiagos: Bendro turinio: Tinklaraščiai, vaizdaraščiai ir podcast’ai: Komiksai: Žurnalizmas: Kartografija: Leksikografija: Progresyvi kultūra: Kontrkultūra: Filmai: Vartotojo teisės: Kita:
Kardas (žurnalas)
Kardas – Lietuvos karininkų iliustruotas žurnalas, leistas 1925–1940 m. Kaune.
Istorija
Pradėjo leisti Karo mokslo draugija du kartus per mėnesį. Nuo 1929 m. vasario ėjo kartą per mėnesį kaip žurnalo „Mūsų žinynas“ priedas, vadinosi „Karo mokslo draugijos žinios“. Nuo 1933 m. gegužės 15 d. „Kardą“ leido Lietuvos karininkų ramovė du kartus per mėnesį. Spausdino Raidės spaustuvė, nuo 1933 m. Spindulio spaustuvė Kaune. Tiražas 1925 m. – 1000 egz., 1938 m. – 2000 egz.
Bendradarbiavo Jurgis Byla, Vytautas Bulvičius, M. Butavičius, Stasys Dabušis, B. Gentvilas, K. Gabriūnas, Vincas Grigaliūnas-Glovackis, Antanas Januševičius, Pranas Kaunas, Antanas Mačiuika, Vytautas Maželis, Vladas Mieželis, Jonas Noreika, Jonas Petruitis, K. Slašauskas, J. Šepetys, Konstantinas Žukas ir kt.
Redaktoriai
Kazys Skučas, Vincas Jonuška, Petras Biržys, Jonas Asevičius-Acukas, Juozas Balčiūnas, Vytautas Steponaitis, Aleksandras Šimkus, Liudas Zibavičius (nuo 1938 m. pabaigos).
Jonas Leonas Tiškevičius
Jonas Leonas Antanas Tiškevičius (1851 m. Astravo dvare, Biržuose – 1901 m. birželio 9 d. Paryžiuje, Prancūzija) – Lietuvos bajoras, didikas, Leliva herbo grafas.
Kardas (žurnalas)
Nuorodos
Žurnalo elektroninės versijos PDF formatu
Jonas Leonas Tiškevičius
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų šakos. Tėvas Mykolas Tiškevičius, Biržų dvarininkas, motina Marija Radvilaitė (1830–1902). Vyresnysis brolis Juozapas Tiškevičius, Biržų majorato paveldėtojas.
Šeima
1878 m. rugsėjo 4 d. Lvove vedė Klementiną Potocką (1856–1921). Sūnus Alfredas Jonas Tiškevičius (1882–1930).
Jaunystėje tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, leibgvardijos raitininkų pulko jaunesnysis poručikas.
Dvarai
thumb|left|Jono Leono Tiškevičiaus žmona Klementina Potocka Nuo 1880 m. ketvirtasis Biržų majorato Astrave valdytojas. Vyresnysis brolis Juozapas, nesugebėjęs valdyti majorato, apsisprendė jo atsisakyti jaunesnio brolio naudai. Marija Tiškevičienė ėmė rūpintis, kad majorato paveldėjimo įsake būtų padaryta išimtis, nes Rusijos imperijos įstatymai neleido perduoti majorato, jį buvo galima tik paveldėti. Reikėjo išimtinio imperatoriaus sutikimo, tačiu Aleksandras II iš pradžių atsisakė jį suteikti ir tik proteguojant Aleksandrui Potapovui sutiko. 1876 m. spalio 8 d. vardiniu imperatoriaus įsaku, duotu Valdančiajam Senatui, 1880 m. birželio 14 d. Juozapas Tiškevičius perdavė Biržų majoratą jaunesniajam broliui tokį, koks jis aprašytas imperatoriaus įsake 1862 m. gegužės 29 d. įkuriant majoratą.
Majoratas davė dideles pajamas, vedęs su žmona kelerius metus Paryžiuje gyveno labai prabangiai, dalyvaudavo labdaros vakaruose Lambert rūmuose. Vilniuje 1881 m. įsigijo butą, bet grafienės geidė turėti prabangius reprezentacinius rūmus. 1884–1888 m. Tiškevičiai Neries krantinėje (dab. Žygimantų g. 1/8, Lietuvos mokslų akademijos biblioteka) pasistatė naujus originalius, neturinčius analogų Vilniuje rūmus pagal Kiprijono Maciulevičiaus projektą.
Rūmų paradiškumą pabrėžė lodžija, skirta prie pat durų privažiuoti karietoms, vestibiulis, kurį dalija dvi poros sudvejintų kolonų ir didingi laiptai. Iš kitų Vilniaus rezidencijų Tiškevičienės rūmai išsiskiria Europos didmiesčiams būdingu užmoju. Jau po poros metų Klementina geidė, kad jos gyvenimo būdas taptų sektinu pavyzdžiu Vilniaus aukštuomenei, ji troško Vilniuje užimti tokią padėtį, kokią jos motina turėjo Lvove.