cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kumysas
Kumysas (,, baš.: qımıð; jak. kımıs; tuv. xımıs; , ; Mongolijoje tas pats produktas žinomas pavadinimu airag) – fermentuotas pieno produktas, svarbus Centrinės Azijos stepių gyventojams. Kumelės pienas rauginamas bakterijų (bulgariškų ir acidofilinių lazdelių) bei mielių raugu. Jis įprastai užraugiamas jau turimu skystu kumysu, kurio išsaugoma kaip raugo. Kadangi kumelės pienas turi daugiau laktozės nei karvės, rūgstant susidaro sąlyginai daugiau alkoholio nei rauginant kefyro ar paprasta pieno rūgšties bakterijų kultūra.
Kumysas yra baltos spalvos, malonaus, gaivinančio, saldžiarūgščio skonio. Paprastai stiprumas 0,2 %-2,5 %, stiprus – iki 4,5 % alkoholio. Priklausomai nuo raugimo būdo galima pasidaryti kumyso, kuriame yra dar daugiau alkoholio.
Pripažintas kaip sveikatai naudingas, organizmą stiprinantis gėrimas.
Gamyba
Kumysas daromas fermentuojant šviežią nepasterizuotą kumelių pieną. Fermentacija trunka nuo keliolikos valandų iki kelių parų. Produktas periodiškai maišomas ir plakamas, panašiai kaip sukant sviestą (aukštoje siauroje statinaitėje su specialiu menturiu plakimui). Fermentacijos metu skaidomas pieno cukrus, laktozė. Rauge esančios laktobacilų bakterijos, veikdamos pieną, išskiria pieno rūgštį, o mielės – anglies dvideginį ir etilo alkoholį. Taigi gaunamas rūgštaus pieno, gazuotas, šiek tiek alkoholinis gėrimas.
Kumelės pienas yra sunkiai gaunamas produktas. Vienu kartu primelžiama ne daugiau 1 litro pieno, bet melžiama gana dažnai, kas valandą ar pan. Melžiant kumelė turi matyti kumeliuką arba jis atvedamas žindyti, o paskui melžiama.
Tradiciškai kumysas būdavo fermentuojamas odiniuose maišuose, kurie būdavo vis pavartomi. Dabar, atsisakant klajokliško gyvenimo būdo, paplito rauginimas mediniuose induose su menturiu plakimui.
Pramoniniu būdu gaminamas kumysas paprastai daromas ne iš kumelių, o iš karvių pieno.
Volominas
Istorija
Sparčiai vystėsi po Antrojo pasaulinio karo. Pastačius langų surinkimo gamyklą (uždaryta 1989 m.), tapo Varšuvos priemiesčiu.
Juozas Šikšnelis
Juozas Šikšnelis (slapyvardis Raidas Dubrė, g. 1950 m. kovo 1 d.) – prozininkas, dramaturgas, skulptorius.
Gimė Švendubrėje, Varėnos raj. 1973 m. baigė VU bibliotekininkystę ir bibliografiją.2008–2018 m. Klaipėdos apskrities viešosios I. Simonaitytės bibliotekos direktorius. 2001 m. už romaną „Kryžiau žalio medžio“ rašytojas pelnė I. Simonaitytės ir Žemaitės literatūrines premijas. 1992 m. ir 1996 m. apdovanotas Lietuvos Respublikos Vidaus Reikalų Ministerijos premijomis už geriausią detektyvinį kūrinį. 2014 m. įteikta „Varpų“ literatūrinė premija. 2019 m. įteiktas Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medalis „Tarnaukite Lietuvai“.
Jo kūriniai yra versti į rusų, lenkų ir anglų kalbas.
Turėdamas tik vieną ranką, drožia iš medžio, kala akmens skulptūras. Yra surengęs 20 parodų Lietuvoje ir užsienyje.
Anatolijus Šenderovas
Anatolijus Šenderovas (1945 m. rugpjūčio 21 d. Uljanovske, Rusijos TFSR, TSRS – 2019 m. kovo 25 d. Naujajame Džersyje, JAV) – žydų kilmės lietuvių kompozitorius, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos bei kitų apdovanojimų laureatas. Laikomas vienu garsiausių šiuolaikinių Lietuvos kompozitorių. Kūrė tiek kamerinę, tiek simfoninę muziką, kuri atliekama koncertų salėse įvairiose pasaulio šalyse.
Biografija
Mokėsi Nacionalinėje M.K. Čiurlionio menų mokykloje. 1967 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (prof. Eduardo Balsio kompozicijos klasę). 1990 m. išvyko stažuotis į Tel Avivo S. Rubino muzikos akademiją. 1995 m. – 1997 m. studijavo kompoziciją Sankt Peterburgo N. Rimskio–Korsakovo konservatorijoje pas prof. O. Evlachovą.
Mirė 2019 m. kovo 25 d. netikėtai po ligos, gydydamasis Naujojo Džersio valstijoje, JAV. Palaidotas Sudervės kapinėse.
Kūryba
Vienas iš žymiausių šių laikų Lietuvos kompozitorių. Dalyvavo daugiau kaip 30 tarptautinių muzikos festivalių. Pastatė tris baletus („Mergaitė ir Mirtis“ 1982 m. Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre – „Mary Stuart“ 1987 m., „Vanemuine“ teatre, Tartu, Estijoje, „Dezdemona“ 2005 m.). Taip pat A. Šenderovas sukūrė muziką trims simfonijoms, dviem koncertams violončelei, koncertui gitarai ir kameriniam orkestrui. 1990 m. Izraelio kompozitoriaus, profesoriaus J. Dorfmano apsilankymo Lietuvoje proga tuometiniuose Menininkų rūmuose Vilniuje pirmą kartą Lietuvoje atlieka viešai Izraelio himną. 1992 m. 1 – ojo Tarptautinio profesionaliosios žydų muzikos festivalio Vilniuje vienas iš organizatorių. 1992 m. pagal „Giesmių giesmės“ tekstą hebrajų kalba sukuria simfoninį kūrinį „Prispauskit prie širdies mane kaip antspaudą“ sopranui, bosui, mušamiesiems solo ir simfoniniam orkestrui. 1995 m. panaudojant Elijo Ben Solomono Kremerio (Vilniaus Gaono) tekstus parašo simfoninį kūrinį „Shma Israel“ kantoriui, berniukų ir vyrų chorams ir simfoniniam orkestrui. Kompozitorius sukuria daugelį kitų kūrinių: 1996 m. „Jokūbo regėjimas“ saksofonui ir mušamųjų ansambliui, 2001 m. „Cantus in memoriam Jascha Heifetz“ smuikui solo, 2004 m. „Iš užmirštos knygos“ pagal senąsias Vilniaus krašto žydų dainas simfoninis kūrinys mecosopranui ir kameriniam orkestrui, 2004 m. „Exodus“ saksofonui, akordeonui, styginių kvartetui ir fonogramai, Cantus 1, Cantus 2 violončelei solo, muziką Lietuvos – Vokietijos vaidybiniam filmui „Vilniaus getas“. pripažintam geriausiu 2006 metų Lietuvos filmu. Anatolijaus Šenderovo muzika išsiskiria ekspresyvumu, tembro, dinamikos, faktūros įvairove. Joje stipri dramaturginė tėkmė, ekspansyvus laiko pojūtis. Kompozitorius nėra prisirišęs prie konkrečios komponavimo sistemos: didžiajai jo kūrybos daliai būdinga nuosaikiai moderni muzikinė kalba su įvairių šiuolaikinių technikų elementais.
Apdovanojimai
1996 metais apdovanotas Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino ordinu (Riterio kryžiumi), 2006 m. – ordinu „Už nuopelnus Lietuvai“ Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Karininko kryžiumi. 1997 metų Lietuvos Nacionalinės premijos laureatas. Kompozitorius yra kelių tarptautinių konkursų laureatas: 1993 metais už kūrinį "Der tiefe Brunnen… " apdovanotas II premija tarptautiniame konkurse Prahoje; 1994 metais už kūrinį „Mikalojaus Konstantino Čiurlionio eskizai“ – garbės diplomu tarptautiniame Witoldo Lutosławskio kompozicijos konkurse Kilyje (Švedijoje), 2002 metais už koncertą violončelei ir simfoniniam orkestrui „Concerto in Do“ – Europos kompozitoriaus premija „young.euro.classic“ festivalyje Berlyne. 2005 m. Anatolijus Šenderovas laimėjo prizą už geriausią sceninį kūrinį (baletą „Dezdemona“) Lietuvos kompozitorių sąjungos surengtame geriausių metų kūrinių konkurse. 2008 m. kompozitorius pelnė Pasaulinės intelektinės nuosavybės organizacijos (WIPO) apdovanojimą.
Žydrūnas Karčemarskas
Žydrūnas Karčemarskas (g. 1983 m. gegužės 24 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, Lietuvos nacionalinės rinktinės vartininkas.
Rinktinėje įsitvirtino 2004 m. pasitraukus vartininkui Gintarui Staučei. Iki tol atstovavo jaunimo iki 21 m. rinktinei. Sužaidė 19 sezonų klubiniame profesionaliame futbole, iš kurių tik du praleido Lietuvoje.
Biografija
Karjerą pradėjo gimtojo miesto klube „Dainava“. Vėliau persikėlė į Vilnių, kur buvo atsarginiu „Žalgirio“ vartininku.
2002 m. persikėlė į Maskvos „Dinamo“, bet ten žaidė labai epizodiškai, dažniausiai atstovavo dublerių komandą.
2010 m. tuometinio Lietuvos rinktinės trenerio José Couceiro pakviestas į Gaziantepspor komandą. Joje Karčemarskas pradžioje buvo atsarginiu vartininku, bet nuo 2010–2011 m. sezono pradžios tapo pagrindiniu vartininku. Vėliau šis klubas bankrutavo ir liko skolingas žaidėjams.
2019 m. rugpjūčio pabaigoje paskelbė nutraukiantis profesionalo karjerą. suorganizuotos simbolinės karjeros užbaigimo rungtynės tarp Alytaus „Dainavos“ ir Lietuvos futbolo legendų.
Sekmadienio futbolo lygos (SFL) 8x8 pirmenybėse Ž. Karčemarskas 2020 m. atstovavo Valerijaus Mižigurskio komandai „MV Team“ bei muša įvarčius pats.
Rinktinės
Karčemarskas pasižymėjo puikiu žaidimu nacionalinėje rinktinėje. Ženkliai prisidėjo prie istorinės Lietuvos rinktinės pergalės prieš Čekiją 2010 m., ne tik atrėmęs Milano Barošo 11 m baudinį, bet ir keletą labai pavojingų čekų smūgių į vartus. Rungtyniaudamas už rinktinę Karčemarskas dar yra atrėmęs du 11 m baudinius varžybose prieš Serbiją, bei vieną baudinį varžybose prieš Škotiją. Išsaugojo „sausus“ vartus varžybose su Ispanija, Ukraina, Rumunija ir kt.
Heart-Shaped Box
„Heart-Shaped Box“ (angl. „Širdies formos dėžutė“) – daina, kurią parašė amerikiečių grunge grupė „Nirvana“. Singlas buvo išleistas 1993 metais, tais pačiais metais pasirodė ir grupės albume „In Utero“. Vaizdo klipas, režisuotas Anton Corbijn, sulaukė didelių kritikų ovacijų.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Kurt Cobain, išskyrus kur pažymėta.
Izaokas Donskis
Izaokas Donskis (1898 m. Kaunas – 1938 m. gruodžio 20 d. Paryžius) – Lietuvos filosofas, filosofijos daktaras.
Biografija
1919–1923 m. studijavo Sankt Peterburgo, Berlyno universitetuose. 1923 m. apgynė disertaciją „Individuali sąvoka ir Bendrinė sąvoka“ („Der individualbegriff und der Allgemeinbegriff“) Berlyno universitete, suteiktas filosofijos daktaro laipsnis. 1931–1933 m. Londono universitete studijavo tarptautinę teisę. Lietuvos žydų istorinės–etnografinės draugijos narys. Bendradarbiavo laikraštyje „Logos“, „Židinyje“.
Šaltiniai
http://www.epaveldas.lt/vbspi/biRecord.do?biExemplarId=106812.
Bezdonių Saulėtekio pagrindinė mokykla
Vilniaus rajono Bezdonių „Saulėtekio“ pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Bezdonyse, Geležinkelio g. 40, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 291317980. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Po antrojo pasaulinio karo Bezdonyse veikė mokykla, kurioje buvo mokoma lenkų ir rusų kalbomis. Septintame dešimtmetyje vietos lietuvių iniciatyva mišrioje mokykloje buvo įsteigtos lietuviškos klasės. 1990 m. kovo 11 d., Lietuvai paskelbus valstybės atkūrimą, susidarė sąlygos steigti savarankišką mokyklą dėstomąja lietuvių kalba. 1992 m. sausio 1 d. senose pradinės mokyklos patalpose įsikūrė nuo mišrios mokyklos atsiskyrusi „Saulėtekio“ pagrindinė mokykla. Joje tada mokėsi 36 moksleiviai. 1997 m. tėvų pageidavimu Vilniaus apskrities viršininko administracija įsteigė Bezdonių vidurinės mokyklos klases (veikė iki 2015 m. rugsėjo mėn.)..
Mokykla turi savo himną, ženklą, vėliavą, kurios pagaminimą finansavo JAV gyvenanti Eugenija Bulotienė.
Jokūbaičiai (Šilalė)
Jokūbaičiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šilalės. Aukščiausia kaimo vieta – 107,4 m virš jūros lygio.
Kolosoma
Kolosoma (Colossoma macropomum, ) – gėlavandenė mažųjų lašišakarpių (Characidae) šeimos žuvis, priklausanti monotipinei kolosomų (Colossoma) genčiai. Gyvena Pietų Amerikos upėse, Amazonės ir Orinoko baseinuose, tačiau dabar įveista platesniame areale.
Gali užaugti daugiau nei 1 m ilgio ir sverti 30 kg. Savo forma primena piraniją ir kartais painiojama kaip plėšri žuvis. Kūno apačia ir pelekai juodi, per vidurį dėmėta.
Gyvena pavieniui, suaugusios žuvys plaukioja potvynių užlietuose miškuose. Minta zooplanktonu, vabzdžiais, sraigėmis, vaisiais, pūvančiais augalais.
Kolosomos vertinamos akvakultūroje; gali gyventi mineralais skurdžiuose vandenyse, atsparios ligoms.
Zaltarūnai
Zaltarūnai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kernavės.
Brovarai
Brovarai  – miestas, esantis Kijevo srityje, centrineje Ukrainoje. Brovarų rajono administracinis centras. Brovarai yra senovinis miestas, pirma kartą paminėtas 1630 metais. Jo vardas reiškia „aludarius“. Dabar tai yra Ukrainos „batsiuvių sostinė“ su daugybe tokiu batus gaminančių kompanijų. Brovarai taip pat svarbus Ukrainos sporto centras. Keli pasauliniai ir olimpiniai čempionai gimė arba pradėjo savo karjerą čia.
Aronas Gutmanas
Aronas Gutmanas (1936 m. birželio 4 d. Žitomire, Ukraina – 1999 m. kovo 15 d. Kaune) – fizikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1953 m. baigė Vilniaus 8–ąją gimnaziją, 1953–1958 m. Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto Teorinės fizikos katedroje studijavo teorinę fiziką. 1974 m. biologijos mokslų daktaras.
1959 m. – Vilniaus aliejaus gamyklos elektrikas, 1959–1960 m. Kauno medicinos instituto Elektroencefalografijos laboratorijos meistras, 1960–1962 m. mokslinis darbuotojas, 1962–1965 m. Fizikos katedros dėstytojas, 1965–1973 m. Fizikos, matematikos ir biofizikos katedros vedėjas, 1973–1999 m. Kardiologijos ir biomedicininių tyrimų instituto vyr. mokslo darbuotojas, nuo 1990 m. Kauno medicinos universiteto profesorius. 1973–1986 m. dirbo Kauno medicinos instituto Širdies ir kraujagyslių fiziologijos ir patologijos institute, 1986–1992 m. Centrinėje mokslinių tyrimų laboratorijoje, 1992–1999 m. Biomedicinos tyrimų institute.
1988–1991 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio seimo narys. 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos iniciatyvinės grupės narys, 1991–1995 m. LSDP etikos komisijos narys. 1989 m. Vytauto Didžiojo universiteto atkūrimo iniciatyvinės grupės bei 1989–1996 m. Vytauto Didžiojo universiteto atkuriamojo senato narys. Dalyvavo Atviros Lietuvos fondo veikloje.
Lietuvos žydų bendruomenės tarybos, Kauno žydų bendruomenės tarybos, Lietuvos fiziologų draugijos, JAV neuromokslų draugijos narys. Žmona Nijolė (1943-2010 m.), neurofiziologė. Vaikai – Michail (g. 1961 m.), Aleksandras (g. 1977 m.).
Mokslinė veikla
Su kitais eksperimentiškai nustatė elementarų smegenų pilkosios medžiagos biosrovių impulsą (elektroencefalogramos kvantą). Suformulavo neurono dendritų elektrinio bistabilumo, dendritų membranos elektros netiesiškumo teoriją, kurią pritaikė neuronų funkcijoms nustatyti, pagrindė teiginį, kad dendrito funkcijos netiesinės ir kad jis galėtų būti aprašomas kaip procesorius, ne tik perduodantis, bet ir apdorojantis signalus. Elektrokardiogramas ir elektroencefalogramas tyrė remdamasis biosrovių lauko teorijos principais. Vienas paskutiniųjų darbų – Adiabatinis biologinio kabelio lygties sprendimas.
Apie 90 straipsnių, spausdintų Rusijos bei Lietuvos mokslų akademijos, tarptautiniuose žurnaluose, Rusijoje ar Lietuvoje išleistose knygose, autorius.
Bibliografija
Straipsniai
70 m.
70 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Mėnulinės stauridės
Mėnulinės stauridės (Selene) – stauridinių (Carangidae) šeimos žuvų gentis.
Aksu
Aksu gali reikšti:
Sukučiai
Sukučiai (Gyrinidae) – vabalų (Coleoptera) šeima, kuriai priklauso smulkūs, vandenyje gyvenantys vabalai. Kūnas ovalus, blizgantis, iki 10 mm ilgio. Akys perskirtos pusiau galvos šoniniais kraštais, todėl atrodo, kad vabalai turi po 4 akis. Priekinės kojos labai ilgos, čiumpamosios, vidurinės ir užpakalinės – plaukiojamosios.
Suaugėliai ir jų lervos yra plėšrios. Vabalai šiltomis saulėtomis dienomis pulkeliais labai greitai sukasi vandens paviršiuje. Pabaidyti nardo, vilkdami su savimi pilvelio gale sidabrinę oro pūslelę. Lervos prieš virtimą lėliukėmis išropoja augalais ant vandens paviršiaus ir čia gamina kokonus. Žiemoja vabalai.
Rimas Mikalauskas
Rimas Mikalauskas (g. 1967 m. vasario 23 d. Kuršėnai) – Lietuvos evangelikų reformatų kunigas.
Biografija
1985 m. baigė Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1992 m. baigė istoriją Vilniaus universitete. 1992–1993 m. dirbo Lietuvos Respublikos Seimo Informacijos ir analizės centro Viešųjų ryšių grupės redaktoriumi. 1998 m. baigė Krikščioniškos teologijos akademiją Varšuvoje; įgijo evangelikų teologijos magistro laipsnį.
Dirbo etikos ir evangelikų reformatų tikybos mokytoju Kuršėnų, Šėtos ir Biržų vidurinės mokyklose. 1998 m. Kėdainiuose ordinuotas Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios diakonu, 1999 m. – kunigu. 1999–2003 m. Kėdainių, nuo 2003 m. – Biržų evangelikų reformatų parapijos klebonas. Nuo 2001 m. Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios sinodo konsistorijos narys, 2003–2004 m. ėjo generalinio superintendento pareigas, 2004 m. ordinuotas superintendentu, išrinktas Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčios generaliniu superintendentu. 2002 m. atstovavo Lietuvos evangelikų reformatų bažnyčiai Pasaulio reformuotų bažnyčių aljanso Europos regiono suvažiavime (Oradea, Rumunija). Nuo 2003 m. Europos evangelikų reformatų bažnyčių vadovų konferencijos nuolatinis narys.
Kadarės
Kadarės – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Pakasokio.
XIII Europos futbolo čempionato atranka/C grupė
XIII Europos futbolo čempionato atrankos C grupės rezultatai.
-
Niuportas
Niuportas  – miestas bei sritis pietryčių Velse. Įsikūręs prie Usko upės žiočių ir nutolęs 19 km į rytus nuo Kardifo. Trečias pagal dydį Velse. Jame 2011 m. duomenimis gyveno 145 736 gyventojų, su priemiesčiais – 306 844. Miestas formuoja Kardifo–Niuporto metropoliją, kurios populiacija – 1 097 000.
Istorija
Niuportas nuo viduramžių buvo uostamiestis. Miestas buvo istorinės Monmutšyro srities dalis. 2002 m. suteiktas Niuportui City statusas.
Miltonia clowesii
Miltonia clowesii (syn. Oncidium clowesii, Odontoglossum clowesii) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos augalas, priklausantis miltonijų genčiai.
Rūšis kilusi iš pietryčių Brazilijos.
Viršutinis žandikaulis
thumb|right|300px|Kairysis viršutinis žandikaulis (maxilla) Viršutinis žandikaulis  – kaukolės veidinės dalies porinis tuščiaviduris kaulas; žandikaulis. Tai netaisyklingo kubo formą primenantis kaulas, kurį sudaro tuščiaviduris kūnas ir keturios ataugos – kaktinė, skruostinė, dantinė ir gomurinė. Į jį įsikalę viršutiniai dantys.
Viršutinio žandikaulio kūnas
Žandikaulio kūnas (corpus maxillae) sudarytas iš tuščiavidurės ertmės – žandikaulio ančio (sinus maxillaris) ir išorinių paviršių. Per viršutinį paviršių, kuris yra vadinamas akiduobiniu paviršiumi (facies orbitalis), nes sudaro akiduobės dugną, eina poakiduobinė vaga (sulcus infraorbitalis). Kraštas, skiriantis akiduobinį paviršių nuo priekinio, yra vadinamas poakiduobiniu kraštu (margo infraorbitalis).
Daumantas Čibas
Daumantas Čibas (1907 m. rugsėjo 20 d. Ančiškiai, Vabalninko valsčius – 1982 m. gegužės 15 d. Vista, JAV) – Lietuvos kraštotyrininkas, fotografas, žurnalistas, pedagogas, tautodailininkas.
Viršutinis žandikaulis
Viršutinio žandikaulio kūnas
Priekinio paviršiaus viršuje yra poakiduobinė anga (foramen infraorbitale), per kurią eina poakiduobinis nervas ir kraujagyslės. Priekinio paviršiaus apačioje yra iltinė duobė (fossa canina). Priekinio paviršiaus apatiniame kampe yra priekinis nosies dyglys (spinga nasalis anterior), ribojantis priekinį ir nosinį paviršių. Nosinis paviršius (facies nasalis) sudaro nosies ertmės šoninės sienos dalį. Jame taip pat aiškiai matomos žandikaulio ančio žiotys (hiatus maxillaris).
Daumantas Čibas
Biografija
1930–1935 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo psichologiją ir pedagogiką.
Viršutinis žandikaulis
Viršutinio žandikaulio kūnas
Užpakalinis žandikaulio kūno paviršius yra vadinamas posmilkininiu paviršiumi (facies infratemporalis), šio paviršiaus didžiausias išsigaubimas vadinamas viršutinio žandikaulio gumburu (tuber maxillae).
Daumantas Čibas
Biografija
Daug keliavo po Lietuvą, spaudoje skelbė nuotraukas ir straipsnius kraštotyros temomis. Buvo surinkęs įvairių senienų, kurių dalį perdavė Pedagoginiam muziejui Kaune. Priklausė Lietuvos fotomėgėjų sąjungai. 1937–1940 m. redagavo žurnalus „Motina ir vaikas“ bei „Vyturys“, 1934 m. ir 1939 m. – tęstinį leidinį „Aklųjų dalia“, bendradarbiavo žurnale „Žiburėlis“.
Viršutinis žandikaulis
Kaktinė atauga
Į viršų, link kaktikaulio, kyšo ilgoka kaktinė atauga,. Jos viršutinė karpyta briauna jungiasi su kaktikauliu, priekinė aštri briauna- su nosikauliu, o užpakalinė- su ašarikauliu. Išoriniame jos paviršiuje iškyla vertikali priekinė ašarinė skiauterė (crista lacrimalis anterior), kuri su ašarikaulio panašia skiautere apriboja ašarų maišo duobę (fossa sacci lacrimalis). Vidiniame, nosiniame, ataugos paviršiuje sagitaliai driekiasi akytkaulinė skiauterė (crista ethmoidalis) akytkaulio vidurinės kriauklės iškyšuliui tvirtintis.
Gomurinė atauga
Gomurinė atauga,, sandūroje su kitos pusės tokia pačia atauga turi nosinę skiauterę (crista nasalis), kuri sudaro nosies pertvaros pamatą. Užpakalinis ataugos kraštas jungiasi su gomurikaulio gulsčiąja plokštele. Apatinis ataugos paviršius, sudarantis kietojo gomurio didesniąją dalį, nelygus, jo pakraščiu driekiasi gomurinė vaga (sulcus platinus), gomurį maitinančioms kraujagysėms. Išilgai abiejų ataugų siūlės gali būti kartais ir labai ryškus gomurio velenas (torus platinus). Siūlės priekyje, tarp kandžių (dentes incisivi) yra kandinė anga (foramen incisivum) vedanti į kandinį kanalą (canalis incisivus) kuris jungia burnos ir nosies ertmes ir kuriuo eina kraujagyslės bei nervas.
Skruostinė atauga
Skruostinė atauga,, yra plati ir trumpa, šiurkščiu trikampio pavidalo paviršiumi ir jungiasi su skruostikauliu. Nuo to paviršiaus apatinio kampo žemyn tęsiasi storokas velenas. Priekinė ataugos dalis įeina į poakiduobinį kraštą, o užpakalinė- į apatinio akiduobės plyšio briauną.
Dantinė atauga
Dantinės ataugos,, apatinis kraštas, arba dantinis žandikaulio lankas (arcus alveolaris) turi dantų dubeles, arba alveoles (alveoli dentales) dantų šaknims įsikalti. Jas skiria tarpdubelinės pertvaros (septa interalveolaria), o daugiašaknių dantų dubelėse dar esti tarpšakninės pertvaros (septa interradicularia). Ataugos išoriniame paviršiuje dantų šaknys iškelia vertikalias dantines kalveles (juga alveolaria).
Viršutinio žandikaulio kaulėjimo taškai
Viršutinis žandikaulis kaulėja iš 3-jų židinių, kurie užsimezga mezenchimoje, supančioje nosies kapsulę. Pirmiausia, maždaug šeštą gemalo savaitę, atsiranda svarbiausias osifikacijos centras virš iltinės duobės, jis vėliau paplinta beveik po visą kaulą. Du kiti centrai susiformuoja priekiniame kaulo gale, tad ir vadinami premaksiliariniais. Iš pradžių jie rutuliojasi kaip atskiras kandinis kaulas (os incisivum), o trečią mėnesį susilieja su viršutiniu žandikauliu. Išimtinais atvejais tai gali neįvykti, tada kandinis kaulas lieka atskiras. Kartais abiejų kaulų sąaugą galima matyti kaip liniją – buvusios siūlės vietą.
71 m.
71 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Antanas Gylys
Antanas Gylys (1894 m. kovo 14 d. Jurginiškiai, Garliavos valsčius – 1966 m. lapkričio 15 d. Tuksonas, Arizonos valstija) – Lietuvos gydytojas psichiatras, daktaras.
Biografija
1914–1915 m. studijavo Maskvos, 1917–1924 m. – Miuncheno universitete. 1921 m. daktaras.Antano Gylio ligoninė
1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1924–1944 m. Vytauto Didžiojo universiteto (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) dėstytojas, 1924–1934 m. Teologijos – filosofijos fakulteto dekanas. Nuo 1942 m. profesorius. 1935–1942 m. vadovavo ir savo įkurtai privačiai klinikai Kaune – Antano Gylio ligoninei.
Bendradarbiavo žurnaluose „Logos“, „Kosmos“, „Židinys“. 1926–1928 m. žurnalo „Santūra“ redaktorius.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Buvo Hanau lietuvių pabėgėlių stovyklos pirmininkas, Baltų vyriausiojo komiteto narys ir pirmininkas. 1948 m. išvyko į JAV. 1948–1952 m. Lojolos universiteto Čikagoje klinikinės psichiatrijos instruktorius, nuo 1952 m. dirbo Niujorko valstijos psichiatrijos ligoninėse.
72 m.
72 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Žiemgala (žurnalas)
thumb Žiemgala – Žiemgalos krašto kultūros laikraštis, nuo 1990 m. spalio 5 d. leistas Pakruojyje ir žurnalas, nuo 1998 m. leidžiamas Kaune, V. Krėvės pr. 111-66.
Istorija
Pirmasis numeris išėjo kaip „Žiemgalos kraštiečių draugijos“ ir Pakruojo rajono laikraščio „Auksinė varpa“ literatūros ir meno priedas, 2-asis – šios draugijos etninės kultūros, literatūros ir meno laikraštis, o nuo 3-ojo ėjo kaip krašto kultūros leidinys, nuo 1998 m. žurnalas. Steigėja ir leidėja – Pakruojo rajono kraštiečių draugija „Žiemgala“, nuo 1998 m. Viešoji įstaiga „Žiemgalos leidykla“. Tiražas 1990 m. – 1500 egz., 1996 m. – 500 egz.
Rašo apie Šiaurės Lietuvos (Žiemgalos) istoriją, kultūrą, tradicijas, papročius, įžymius iš šio krašto kilusius žmones, Lietuvos ir Latvijos kultūrinius ryšius.
Pašvaistė
Žodis pašvaistė lietuvių kalboje reiškia kelis panašius dalykus:
All Apologies
„All Apologies“ (angl. „Visi atsiprašymai“) – daina, kurią parašė amerikiečių grunge grupė „Nirvana“. Singlas buvo išleistas 1993 m. kartu su „Rape Me“, taip pat albume „In Utero“.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Kurt Cobain.
Reikjavikas
Reikjavikas  – miestas Islandijos pietvakariuose, Islandijos valstybės sostinė, didžiausias šalies miestas ir šiauriausia pasaulio sostinė. Visas sostinės regionas yra sudarytas iš aštuonių savivaldžių vienetų, įskaitant patį Reikjaviką. Tai pagrindinis šalies uostas, išsidėstęs prie Faksaflojo įlankos. Yra tarptautinis oro uostas.
Reikjavike ir jo apylinkėse sutelkta apie 2/3 visos Islandijos pramonės. Išvystyta žuvies apdorojimo, laivybos, maisto, lengvoji pramonė. Yra universitetas, meteorologijos, vulkanologijos institutai. Miesto šildymą užtikrina geoterminiai vandenys. Yra nacionalinis muziejus, valstybinė dailės galerija, katedra (XVIII–XIX a.).
Istorija
Miestas įsikūrė apie 874 m. toje vietoje, kur išsilaipino pirmieji norvegai. 1786 m. buvo suteiktos miesto teisės. Nuo 1944 m. – Islandijos sostinė.
Demografija
Reikjavikas yra pats didžiausias ir daugiausiai gyventojų turintis miestas visoje Islandijoje. Dabartiniame Reikjavike gyvena žmonių mažiausiai iš 100 valstybių. Didžiausios tautinės mažumos yra lenkai, lietuviai ir danai. 2009 metų duomenimis užsieniečiai sudarė 8 % visos populiacijos.
Reikjaviko populiacija 2011 metais buvo 119 848, kartu sudėjus su Sostinės regionu būtų maždaug 202 341.
Elektroninė žvalgyba
Elektroninė žvalgyba, radioelektroninė žvalgyba – duomenų apie priešą, priešišką pusę, asmenį rinkimas, gavimas radioelektroninėmis priemonėmis, žvalgybos dalis. Radioelektroninė žvalgyba pagal duomenų gavimo, fiksavimo priemonių rūšis dar gali būti skirstoma smulkiau, pvz., radijo žvalgyba, radiotechninė, infraraudonoji, radiolokacinė, lazerinė, televizinė, garso, hidroakustinė žvalgyba.
Prūdvabaliai
Prūdvabaliai (Hydraenidae) – vabalų (Coleoptera) šeima, kuriai priklauso iki 10 mm ilgio, gana siauri vabalai. Antenos 7-9-narės, 3-5 galiniai nareliai sudaro buoželę. Apatiniai žandų čiuopikliai ilgi, dažnai ilgesni už antenas. Užpakalinės kojos irkliškos.
Gyvena vandens telkinių krantuose, po akmenimis, dumble, smėlyje, sąnašose. Daugumos rūšių lervos plėšrios.
Pasaulyje yra apie 400 rūšių. Lietuvoje yra apie 33 rūšys, priklausančios šioms gentims: ir kt.
Radijo žvalgyba
Radijo žvalgyba - duomenų apie priešišką šalį, asmenį gavimas radijo paieška, klausymusi ir radiopelengavimu. Radijo žvalgyba yra sudedamoji radioelektroninės žvalgybos dalis. Radijo žvalgyba taip pat gali būti naudojama siekiant susekti politinio režimo priešininkus, palakančius radijo ryšį su režimui nelojaliais asmenimis, priešu ir pan. Pvz., Lietuvos rezistentai naudodavo radijo ryšį, turėjo netgi radijo stotį, kurios veikimą NKGB radijo žvalgyba Kauno rajone užfiksavo 1946 m. Saugumiečių manymu, ji priklausė vienai iš partizanų formuočių.
Atgimimo metais po kruvinųjų sausio įvykių prie radijo stočių Kaune, KTU miestelyje, kur dirbo KTU radijo klubo radistai, sovietai, važinėdami automobiliais su radijo pelengacijos įranga (radijo signalo vietos nustatymo įrenginiu), vykdė Radijo žvalgybą. Savo ruožtu KTU radijo klubo nariai entuziastai aktyviai vykdė radijo žvalgybą, klausėsi sovietų karių pokalbių.
Guanas
thumb|right|[[Peru gyvenančio paukščio Sula variegata lizdas, padarytas iš guano]]
Guanas (, iš kečua huanu 'mėšlas') – bekvapė medžiaga, natūraliai susidaranti iš jūrų paukščių ar šikšnosparnių suirusių išmatų likučių, turinti daug azoto (apie 9 % amoniako) ir fosforo (apie 13 % P2O5) junginių. Guane yra ne tik daug amoniako, bet ir šlapimo, fosforo, oksalo rūgščių, daug nitratų.
Naudojamas kaip efektyvios azoto ir fosforo trąšos. Dideli guano klodai yra Pietų Amerikoje (Peru, Bolivijoje), Pietų Afrikoje (Namibijos pakrantėje), Ramiojo vandenyno salose. Yra paskaičiuota, kad dabar egzistuojančiame guane yra tiek fosforo, kad jo kaip trąšos Žemės žemės ūkiui pakaktų 30-čiai metų.
Iš guano buvo išskirtas guaninas, kuris dėl to gavo dabartinį savo pavadinimą.
Guano kasyklos
XIX a. žinoma guano gavybos vieta buvo Peru. Guaną tenai kasė kelis šimtmečius. Peru pakrantėse, smulkiose uolėtose salelėse, kur neprieidavo keturkojai plėšrūnai ir žmonės, buvo susidarę didžiuliai guano telkiniai. Kormoranas Phalacrocorax bougainvillii buvo vienas pagrindinių guano gamintojų toje Ramiojo vandenyno pakrantėje. Kitos daugiau prisidėjusios rūšys buvo Peru pelikanas Pelecanus thagus ir padūkėlis Sula variegata.
Guanas buvo strateginė žaliava dėl dviejų priežasčių: Su guano gavybos ginčais susijęs ir Ramiojo vandenyno karas, tarp kurio priežasčių buvo ir guano bei iš jo susidarančios kalio salietros kasybos klausimai.
Bučinys
miniatiūra|250px|Motinos ir dukros bučinys
Bučinys – prisilietimas lūpomis prie ko nors, siekiant parodyti palankumą, pagarbą, pasisveikinimą ar atsisveikinimą, simpatiją, meilę ir pan. Atitinkamai, bučiniai būna įvairūs: draugystės, susitaikymo, džiaugsmo, giminiški, meilūs, erotiški ir kt. Tai yra visuomenėje išmokstamas elgesys.
Dažniausiai yra bučiuojami žmonės (lūpos, rankos, kojos, kakta, pečiai ir kt.), tačiau taip pat ir negyvi daiktai – kryžius, altorius, knyga, ikonos, amuletai, nuotraukos, laiškai, kortos, kulto objektai, fetišai ir kt. Bučiuojama vieta iš dalies yra susijusi su jausmu, kurį bučiuojantis asmuo nori parodyti: bučiuojamos rankos reiškia pagarbą, kojos – paklusnumą, kakta – rūpestį, žandai – geranoriškumą ir svetingumą, lūpos – meilę ir prisirišimą. Bučiuojami daiktai dažniausiai reiškia pagarbą jiems, jų brangumą.
Tarptautinė bučinių diena yra liepos 6-oji.
Tomas Kajokas
Tomas Kajokas (g. 1962 m. lapkričio 14 d. Šalčininkuose) – gydytojas toksikologas, psichoanalitikas, politikas.
Bučinys
Istorija
Jau nuo senovės bučinys turi seksualinę prasmę – jis yra realus ir simboliškas meilės ar įsimylėjimo ženklas. Dar ir šiandien sutuokimo ceremonijoje iškilmingai leidžiama jaunavedžiams pasibučiuoti. Tačiau nors ir daugelyje, bet ne visose kultūrose bučinys yra įprastas dalykas, pvz., senovės Japonijoje nebuvo net žodžio bučiniui nusakyti, o pas eskimus ir lapius (samius) labiau priimta pasisveikinti pasitrinant vienas kito nosį.
Tomas Kajokas
Biografija
1980 m. aukso medaliu baigė Ignalinos vidurinę mokyklą, 1986 m. su pagyrimu Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1997–2000 m. mokėsi psichoanalitinės psichoterapijos, 2001–2007 m. studijavo klasikinę psichoanalizę TPA Rytų Europos psichoanalizės institute. 2000 m. medicinos mokslų daktaras (Vilniaus universitetas).
1986 m. greitosios pagalbos gydytojas, Vilniaus universiteto vyr. laborantas, 1987–2002 m. Ūmių apsinuodijimų centro gydytojas toksikologas. Nuo 1992 m. dirba ir privačioje medicinos praktikoje, nuo 2003 UAB „Vilniaus toksikologijos klinika“ gydytojas. Nuo 2007 m. Tarptautinės psichoanalizės asociacijos (IPA) psichoanalitikas. Dėstė Vilniaus universitete ir Kauno medicinos universitete. Medicinos straipsnių ir vadovėlių bendraautoris.
Bučinys
Erotiniai bučiniai
miniatiūra|left|200px| „Bučinys“, [[Francesco Hayez (1791–1882) paveikslas]]
Tomas Kajokas
Politinė veikla
1978–1980 m. mokyklos komjaunimo organizacijos sekretorius. 1986 m. klubo „Talka“ narys, 1987 m. klubo pirmininkas, rūpinosi Vilniaus senamiesčio išsaugojimu. 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos veiklos atkūrimo iniciatyvinės grupės narys, programos komisijos narys, 1989–1990 m. revizijos komisijos pirmininkas, 1991–1993 m. LSDP prezidiumo narys, 1991–1995 m. spalio mėn. LSDP tarybos narys. Daugelio diskusinių ir politinių straipsnių autorius.
Bučinys
Erotiniai bučiniai
Manoma, kad dviejų žmonių bučinys į lūpas yra ypatingo intymumo išraiška, rodanti netgi didesnį dvasinį artumą nei sueitis: pavyzdžiui, prostitutės paprastai nebučiuoja klientų į lūpas, nors atlieka daugybę kitų erotinių paslaugų; pašlijus santykiams šeimoje, sutuoktiniai pirmiau atsisako intymių bučinių, o tik esant didesnėms problemoms ar nesutarimams atsisako ir sueities.
Erotinių bučinių technika ir būdai yra labai gausūs ir įvairūs. Pastebėta, kad besibučiuojančios poros dvigubai dažniau palenkia galvas į dešinę negu į kairę pusę (dėl patogumo, kad nesusidurtų nosys, abudu partneriai erotinio bučinio metu šiek tiek palenkia galvas į tą pačią pusę nuo savęs).
Zamečkavas
Zamečkavas – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Antavilių, Nemenčinės miško apsuptyje. Yra Zamečkavo skulptūrų parkas, sodininkų bendrija „Girios-7“. Naikinant mišką sparčiai statomos nausėdijos.
thumb|left|250px|Nausėdijų „getas“
Eitminiškių pagrindinė mokykla
Vilniaus rajono Eitminiškių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Eitminiškėse, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 291314870. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|250px|left|Kryžius prie mokyklos
Istorija
Pirmosios mokyklos šaknys aptinkamos Sobolių kaime. Pradinė mokykla buvo įkurta pas ūkininką Ilevič, vėliau perkelta į Puodžiūnų kaimą pas kitą ūkininką Krasodomskį. Mokymas buvo mokamas, tad keturias klases, kurios buvo mokykloje, galėjo baigti tik turtingų valstiečių vaikai. Jau tuomet mokykloje buvo dėstoma lenkų kalba.
1937 m. mokykla vėl buvo perkelta į Jotainiškių kaimą, kuris dabar pakeitęs pavadinimą į Eitminiškės. Deja, fašistų okupacijos metu mokykla buvo uždaryta, tačiau po karo vėl pradėjo veikti tame pačiame pastate.
1953 m. mokyklai buvo suteiktas septynmetės mokyklos statusas. Direktoriumi buvo paskirtas A. Radzevič. Tuomet mokyklą lankė jau 130 mokinių.
Dar po 4 metų Jotainiškių septynmetė mokykla tapo vidurine, o mokyklą lankė didžiausias mokinių skaičius per visą mokyklos istoriją – 370.
1992 m. Eitminiškių vidurinė mokykla buvo reorganizuota į pagrindinę, nes stipriai sumažėjo mokinių skaičius. 1999 m. mokykla atidarė dešimtą klasę ir 2000 m. jau išleista pirmoji dešimtokų laida.
Dūkštų pagrindinė mokykla
Vilniaus rajono Dūkštų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Dūkštose, Mokyklos g. 10, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 291318210. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Mokykla 2015 m. Dūkštose 1781 metais atidaryta pirmoji lenkiška mokykla. Ją įkūrė vienuoliai pijorai, kurie buvo tų žemių savininkai nuo 1743 m. Tuo metu mokyklą lankė 4 valstiečių vaikai. 1806 m. mokėsi jau 10 vaikų. Pralaimėjus 1863 m. sukilimui, carinė valdžia panaikino Dūkštose lenkišką mokyklą ir atidarė rusišką pradinę mokyklą. 1910 m. mokykloje dirbo vienas mokytojas, mokyklą lankė 70–80 mokinių. Per mokslo metus šis skaičius svyruodavo, nes valstiečių vaikai pavasarį ir rudenį turėjo dirbti savo tėvų ūkiuose. 1918 m. Dūkštose atidaryta 4 klasių lenkiška mokykla. 1920 m. joje mokėsi 80 moksleivių. Mokykla buvo mediniame pastate, kuris išliko iki mūsų laikų. Ilgus metus čia dirbo seserys Ana ir Konstancija Zachaževskos.
Neuropsichologija
Neuropsichologija – psichologijos šaka, taip pat priskiriama neuromokslams, tirianti psichikos funkcijas kaip kognicija, kalba, emocijos, sąmonė, jų mechanizmus bei neurofiziologinius pagrindus, jų reikšmę praktinėje veikloje.
Dūkštų pagrindinė mokykla
Istorija
1951 m. mokykla tapo septynmetė. 1969 m. ji persikėlė į naują mūrinį pastatą su šviesiomis jaukiomis klasėmis, kurį supa gražus kiemas, kurį suprojektavo dailininkas Bronius Grušas. 1977-1978 m. Dūkštų aštuonmetėje mokykloje mokėsi 115 moksleivių. 1984 m. lenkiškoje mokykloje atidaryta lietuviška klasė. Ji veikė tik 4 metus ir dėl vaikų stokos buvo uždaryta. 1991 m. vėl buvo atidaryta lietuviška klasė, nors joje mokėsi tik 2 mokiniai. 1992 m. įsteigta savarankiška pradinė mokykla dėstomąja lietuvių kalba, kuri įsikūrė darželio-lopšelio patalpose.
Neuropsichologija
Neuropsichologija remiasi bendrosios, eksperimentinės psichologijos bei psichofiziologijos metodais bei atitinkamais duomenimis.
Dūkštų pagrindinė mokykla
Istorija
1998 m. Dūkštų mokykla tapo dešimtmete pagrindine. 2003-2004 m. Dūkštų pagrindinėje mokykloje mokėsi 65 moksleiviai, 32 mergaitės ir 33 berniukai. Pradinėse klasėse 24, 5-10 klasėse – 41 mokinys.
Neuropsichologija
Taikymas
Pagrindinė neuropsichologijos taikymo sritis yra klinikinė neuropsichologija ir su ja susiję tyrimai.
Neuropsichologijoje kaip ir neurologijoje gali būti remiamasi, pvz., galvos smegenų veiklos po lokalinio jų pažeidimo ir kitais duomenimis.
ABB Group
ABB Group – tarptautinis elektrotechnikos koncernas, kurio pagrindinė būstinė yra Ciuriche. ABB veikia daugiau nei šimte šalių ir turi virš 104 tūkstančių darbuotojų. Fortune žurnalo „Fortune Global 500“ sąraše ji užimą 340-ą vietą (2020 m. rudenį), ir šiame sąraše yra nuo 1995 m.
ABB įsikūrė 1988 metais, susijungus švedų įmonei Asea ir šveicarų BBC.
Algimantas Šatas
Algimantas Šatas (g. 1946 m. balandžio 2 d. Daukšiai, Pasvalio raj.) – Lietuvos pedagogas, visuomenės veikėjas, nusipelnęs Lietuvos krepšinio treneris.
Biografija
Baigė Vabalninko Balio Sruogos vidurinę mokyklą, 1963–1968 m. studijavo Vilniaus pedagoginio instituto Gamtos – geografijos fakultete, Biologijos ir kūno kultūros specialybę.
Nuo 1968 m. Vilniaus pedagoginio universiteto dėtytojas. VPU komandos treneris. 1977 m. nacionalinės kategorijos krepšinio teisėjas, 1988 m. nusipelnęs Lietuvos krepšinio treneris.
Lietuvos kurčiųjų krepšinio rinktinės, 2007 m. Pasaulio kurčiųjų krepšinio čempionės treneris. Dalyvavo šešiose kurčiųjų pasaulinėse žaidynėse (dar vadinamose kurčiųjų olimpiadomis), visose pelnė medalių: 2013 m. Bulgarijoje ir 2017 m. Turkijoje – auksą, 1997 m. Danijoje ir 2009 m. Taivane – sidabrą, 2001 m. Italijoje ir 2005 m. Australijoje – bronzą.
Tongos kultūra
Tongos salynuose žmonės gyvena jau 3000 metų. Prieš atvykstant europiečiams keliautojams (XVII a. pab. – XVIII a. pr.), Tongos gyventojai bendravo su artimiausiais kaimynais Okeanijoje – Fidžiu ir Samoa. XIX amžiuje Tongos kultūrą stipriai paveikė vakariečių prekybininkų ir misionierių atvykimas.
Šiuolaikinės Tongos gyventojai dažnai vienaip ar kitaip susiję su užsienio valstybėmis: kai kurie yra dirbę ar gyvenę Naujojoje Zelandijoje, Australijoje, JAV. Daug tongiečių gyvena ne Tongoje.
Tongos gyventojai skiria dvi gyvenimo būdo sferas: anga fakatonga – tradicinė, būdinga Tongai – ir anga fakapãlangi – vakarietiška. Abi sferos kasdieniame gyvenime yra svarbios.
Renault R31
Renault R31 – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Lotus Renault GP ekipa. Automobilis buvo pristatytas sausio 31 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.
Renault R31 per 19 sezono lenktynių du kartus finišavo 3 vietoje, tačiau antroje sezono pusėje rezultatai prastėjo, o sezoną ekipa baigė 5 vietoje su 73 taškais.
Pilni Formulės 1 rezultatai
(paryškintos pole pozicijos; pakreipti greičiausi ratai) † Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.
Didžiaakės stauridės
Didžiaakės stauridės (Selar) – stauridinių (Carangidae) šeimos žuvų gentis.
Portveinas
|thumb|right|200px|Portveino taurė
Portveinas – spirituotas portugališkas vynas. Kilęs iš šiaurinės Portugalijos provincijų. Pavadinimas „portveinas“ kilęs iš vieno svarbiausių Portugalijos jūrų uosto Porto. Vienas geriausiai žinomų pietietiškų vynų.
Raudonasis rubino spalvos (Ruby), baltasis (Branco) ir auksinis (Tawny) vynas. Saldus su vaisių prieskoniu. Baltasis yra saldžiausias iš visų portveinų.
Įprastas vynas tapo stipresnis dėl to, jog portugalai į eksportuodami įpildavo vyno spirito ir taip ilgiau išlaikydavo nesugedusiu. Taigi į Britų salas plukdomas vynas įgaudavo brendžio prieskonį ir netrukus šis skonis tapo portugališko vyno skiriamuoju ženklu.
Gamyba
Raudonasis portveinas ilgai brandinami. Dažniausiai tai kelių vynų mišinys.
Baltasis portveinas taip pat bręsta keletą metų statinėse, o paskui supilstomas į butelius.
Vartojimas
Dėl savo (dažniausiai) saldaus skonio, portveinas yra vartojamas kaip desertinis vynas.
Keturmečio planas
thumb|250px|Hitlerio įsakymas dėl keturmečio plano vykdymo iš [[Reichsgesetzblatt]] Keturmečio planas – ekonominė programa, parašyta 1936 m. rugpjūtį ir vykdyta nacistų partijos. Tai buvo pirmas kartas, kai A. Hitleris įsikišo į Vokietijos ekonomiką. Programos tikslas buvo sumažinti bedarbystę, padidinti sintetinių pluoštų gamybą, imti vystyti viešųjų darbų sistemą, vadovaujamą Frico Todo, padidinti automobilių gamybą, plėsti statybų ir architektūros projektus ir išplėsti greitkelių sistemą šalyje. Planas taip pat pabrėžė A. Hitlerio ambicijas išplėsti šalies gynybines ir karines galias, šitaip tiesiogiai pažeidžiant Versalio sutarties nuostatus, kurie teigė:
''Vokiečių kariuomenės pajėgos sumažinamos iki 100 000 karių. Vokietija nebegali kviesti šauktinių, negali turėti tankų ar sunkiosios artilerijos bei negali turėti karinės vadovybės. Vokietijos karinio laivyno pajėgos sumažinamos iki 15 000 jūreivių. Vokietija negali turėti povandeninių laivų, jai leidžiama pasilikti tik 6 karinius laivus (ne sunkesnius nei 10 000 tonų), 6 kreiserius ir 12 eskadrinių minininkų. Vokietija negali turėti karinių oro pajėgų. Taip pat Vokietijos yra aiškiai reikalaujama išlaikyti visus eilinius ir puskarininkius tarnyboje dar 12 metų ir visus karininkus dar 25 metus, kad tik ribota dalis naujokų gautų karinį išsilavinimą.''
Visuotinė reakcija
1936 m. buvęs D. Britanijos ministras pirmininkas Loidas Džordžas, keliaudamas po Vokietijos kaimo vietoves, šitaip apibūdino Vokietijos padėtį:
''Vokietijos ginklavimasis negali būti paneigtas. Vis dėlto, Didžiojo Karo'' [aut. – Pirmasis pasaulinis karas]'' nugalėtojai, išskyrus Angliją, patys nepaisė savo nusiginklavimo pažadų, todėl fiureris panaikino susitarimą, kuris saikstė jo šalį, pasekdamas tautų, kurios buvo atsakingos už Versalio sutartį, pavyzdžiu. Šiandien tai jau patvirtinta Hitlerio politikos dalis, kad jis nori sukurti pakankamai galingą kariuomenę, galėsiančią atremti bet kokią ataką, nepriklausomai, iš kur ji ateitų. Manau, kad jis jau pasiekė savo „neliečiamumo tašką“.''
Metodai
Keturmečio planas patenkino ir vokiečių žemės ūkio apsaugą nuo išorinių ekonominių grėsmių, ir ekonominę nepriklausomybę. 1936 m. spalio 18 d. atsakingu asmeniu už planą buvo paskirtas Hermanas Geringas. H. Geringui buvo suteikti įgaliojimai imtis ypatingų priemonių ypatingais atvejais. Kitaip tariant, H. Geringas gavo teisę tvarkyti visą šalies ekonomiką. Jo pozicija labai sustiprėjo, kai Vokietijos finansų ministras Jalmaras Šachtas pradėjo smukti Hitlerio akyse, dėl pasisakymų opozicijoje apie pernelyg dideles karines išlaidas.
Kelerius paskesnius metus Vokietijoje buvo statomi rafinavimo fabrikai, sintetinių elementų gamyklos ir t. t.
Projektas formaliai baigėsi 1940 m., bet „Keturmečio plano kabinetas“ (tuomet savo dydžiu jau prilygęs ministrų kabinetams) virto įtakinga jėga ir pasiekė, kad Keturmečio planas būtų pratęstas neribotam laikui. Dauguma kabineto planų ir nurodymų buvo įvykdyti 1941–1944 m.
Įtaka
Keturmečio planas pasirodė esąs efektyvesnis už Franklino D. Ruzvelto Naujojo kurso programą savo dydžiu ir rezultatais. Vėliau vykdytas sovietų Penkmečio planas, kelias idėjas „pasiskolino“ iš Keturmečio plano.
Nuorodos
Ištrauka iš A. Hitlerio memorandumo apie Ketverių metų plano tikslus
74 m.
74 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Malaga (vynas)
miniatiūra|Malagos vynas Malaga  – spirituotas ispaniškas vynas. Kilęs iš Ispanijos miesto Malagos.
Saldus ir sausas desertinis vynas. Skonis aksominis, priklauso nuo panaudoto vynuogių mišinio. Jis gali būti tamsios gintaro spalvos baltasis arba raudonai auksinis.
Istorija
Vyndarystės Malagoje ir gretimuose kalnuose istorija viena seniausių Europoje. Malaga atsirado kaip tamsiai rudas razininis vynas, sukurtas graikų maždaug 600 m. pr. m. e. Tuomet jis vadinosi Xarabal Malaguii 'Malagos sirupas' ir buvo labai saldus. Jis buvo sukurtas Andalūzijoje, tame pačiame regione, kuriame apie 1100 m. buvo sukurtas ir cheresas.
44 m. Columela rašė apie puikius vynus, kuriuos daro Malagos provincijoje. Malagos vynų populiarumas augo. Apie 1500 m. imta galvoti, kaip patobulinti vyną, kad jį būtų galima toli pervežti jūra. Kad vynas būtų patvaresnis, į jį ėmė pilti brendį. Taip Malagos vynai pasidarė spirituotais.
Gamyba
Malagos gaminimo centras yra Sierra de Almijara, nors ją gamina ir kitose vietovėse – Antequera, Archidona, San Pedro Alcantara, Velez Malaga ir Competa. Tik malaga, išlaikyta statinėse Malagos mieste, gali būti vadinama tikrąja malaga.
XX a. malagos, kaip ir daugelio kitų desertinių vynų, paklausa labai krito, todėl buvo bijoma, kad malaga kaip vynas gali išnykti. Tačiau paskutiniaisiais metais susidomėjimas saldžiais vynais ima didėti, ir malagos rinka ėmė plėstis. Dabar Ispanija pagamina 5,8 milijonus galonų malagos. Praktiškai visas Malagos regionas gamina šiuos vynus.
Vartojimas
Malagos vynas geriausias, kai geriamas 20 °C temperatūros. Judėjai jį vartoja kaip košerinį vyną, skirtą savo apeigoms.
Rūšys
Yra 16 pagrindinių malagos tipų. Dažniausi tipai yra:
Frank Lampard
Frankas Lampardas jaunesnysis (g. 1978 m. birželio 20 d. Romforde, Anglijoje) – anglų futbolininkas, Londono „Chelsea“ futbolo klubo legenda, nuo 2019 iki 2021 m. šio klubo vyriausiasis treneris. Futbolininko karjeros pabaigoje futbolininkas atstovavo Niujorko City komandą už Atlanto. Lampardas pradėjo karjerą būdamas 17 metų West Ham United ekipoje bei vėliau žaidė už „Swansea City“.
Club Español de Madrid
Madrido „Español“ – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Madrido, gyvavęs XX a. pradžioje. Buvo vienas geriausių vidurio Ispanijos klubų.
Frank Lampard
Futbolininko karjera
Futbolininko tėvas Frankas Lampardas vyresnysis taip pat buvo futbolininkas, žaidė gynėjo pozicijoje ir su West Ham United klubu dukart laimėjo FA taurę.
Club Español de Madrid
Istorija
thumb|left|250px „Club Español de Madrid“ buvo įkurtas 1901 m., kai po konflikto tarp Madrid Foot-ball Club narių (dabartinio Madrido „Realo“ pirmtkai), viena grupuotė pasitraukė ir įkūrė naują klubą. „Club Español“ vėliau tapo čempionais regioninime čempionate 1904 ir 1909 m..
Frank Lampard
Futbolininko karjera
Frankas Lampardas keletą metų buvo įsitvirtinęs Anglijos futbolo rinktinės pagrindinėje sudėtyje. Per savo karjerą, iki 2006 sausio 1 dienos jis yra įmušęs 130 įvarčių, iš jų 61 – atstovaujant Chelsea ir 10 – Anglijos rinktinei. Šie pasiekimai yra itin įspūdingi, nes Lampardas žaidė vidurio saugo pozicijoje ir įvarčių mušimas nebuvo jo pagrindinė užduotis aikštėje.