cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mišparai
Pagridinės mišparų dalys yra pasveikinimas, himnas, Psalmės, skaitiniai, Responsorium, Magnificat, maldavimai, Tėve mūsų, Dienos malda ir Palaiminimas. Gali būti pridedama Marijos antifonija.
Mišparų giesmės buvo daugelio žymių kompozitorių (Claudio Monteverdi, Antonio Vivaldi, Wolfgang Amadeus Mozart) kūrybos tema.
Nuorodos
Maldų už krikščionių vienybę savaitės pabaigos Mišparai
Naujos brolių Grimų pasakos
Naujos brolių Grimų pasakos – 2003 m. Nyderlanduose sukurta komedija.
Turinys
Bedarbis tėvas, nebepajėgdamas išmaitinti šeimos, savo vaikus Džeikobą ir Mariją paklaidino miške. Sūnus randa kišenėje laiškelį su raginimu keliauti į Ispaniją pas judviejų dėdę. Išėję iš miško, broils ir sesuo laikinai įsikuria po tiltu, mirusios prostitutės palapinėje. Vėliau jiedu netyčia nužudo šios klientą, Džeikobas pavagia motorolerį ir jie leidžaisi į Ispaniją. Atvykę į vietą sužino, kad dėdė jau prieš metus mirė. Netrukus Marija susipažįsta su pasiturinčiu vyru ir įsikrausto į jo namus. Džeikobas įsikuria kartu, tačiau naujasis sesers draugas kelia jam įtarimų ir ne veltui – pastarojo sesuo sunkiai serga ir jai reikalingas inksto persodinimas. Naujasis Marijos draugas pasirodo besąs chirurgas, o reikalingą inkstą jis ketina gauti iš Džeikobo…
Biržų rajono taryba 1990–1995 m.
Biržų rajono taryba – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Biržų rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Biržų rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Biržų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Veikla
Biržų rajono valdytojais buvo paskirti 1990–1994 m. Jonas Jonušys, 1994–1995 m. Regimantas Ramonas.
Ekonominė santvarka
Ekonominė santvarka – ekonominė visuomenės sąranga, kuria remiantis, organizuojama bei vyksta ekonominis visuomenės, kitos organizacijos (pvz., valstybės) gyvenimas.
Ekonominė santvarka susiklosto vystantis pačiai visuomenei; dirbtinis bei radikalus naujos sąrangos įvedimas, nepaisant jau egzistuojančių tradicijų gali apsunkinti ekonominį gyvenimą ir netgi privesti prie ekonominės krizės.
Nibrai
Nibrai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 29 km nuo Dovilų.
Viduklės Jėzaus Nazariečio koplyčia
Viduklės Jėzaus Nazariečio koplyčia – koplyčia, esanti Viduklėje, Raseinių rajone, Viduklės Šv. Kryžiaus bažnyčios šventoriuje. Priklauso šios bažnyčios architektūriniam kompleksui, nuo 2015 m. įrašyta į Kultūros paveldo registrą (regioninės reikšmės paminklo unik. kodas ). Ji stovi šventoriaus pietvakarinėje dalyje, už bažnyčios, ties jos apside. miniatiūra|200px|right|Koplyčios viduje – Jėzaus Nazariečio statula su baldakimu ir šoniniais angelais (vaizdas pro langą)
Viduklėje tarnavęs klebonas Alfonsas Svarinskas 1981 m. suremontavo bažnyčią ir šventorių, o taip pat ir perstatė Jėzaus Nazariečio koplyčią šventoriuje. Tuomet į ją grąžinta ir ilgai bažnyčioje buvusi Jėzaus Nazariečio statula.
Istorija
Bažnyčios inventoriuje pateikiama žinių, kad koplyčia šventoriuje stovėjo dar iki 1922 m.: be 14 „stacijų“, „yra mažutė medinė koplytėlė baldakimui ir altorėliams sudėti“. 1934 m. koplyčiai išlieti nauji pamatai, be to, tuo pat metu buvo nugriautos prastos būklės Kryžiaus kelio stotys. Naujasis šventoriaus statinys tarnavo procesijų reikmenų sandėliu. Tokios paskirties jis išbuvo iki 1980 ar 1981 m. Viduklėje tarnavęs klebonas Alfonsas Svarinskas 1981 m. suremontavo bažnyčią ir šventorių, o taip pat ir perstatė Jėzaus Nazariečio koplyčią šventoriuje. Tuomet iš Igliaukos pakviesti meistrai klebono paliepimu nugriovė seną, jau sunykusią šventoriaus koplyčią ir ant jos senųjų pamatų pastatė naują, visai tokią pačią. Stogui uždengti tiko senoji skarda. Visas darbas buvo atliktas be sunkiai gaunamo tuometinės valdžios leidimo, tad labai skubiai, per kelias dienas. Skulptūra „Jėzus Nazarietis“ ilgą laiką, iki pat koplyčios perstatymo, išbuvo bažnyčios prieangyje. Koplyčios su Nazariečio statula buvimas Kryžiaus kelio stočių ansamblyje laikomas unikaliu dalyku, nes kito tokio atvejo Lietuvoje nežinoma.
Architektūra
Koplyčios statinys stovi tuščioje šventoriaus dalyje, tiesiai už bažnyčios, prie akmens mūro tvoros, priekiniu fasadu atgręžtas į šiaurės rytus (bažnyčios link). Pastatas kompaktinis, stačiakampio plano, 3, 5 x 3, 3 m dydžio, 2,65 m aukščio sienomis, stogas dvišlaitis, dengtas skardos lakštais. Kraigo galuose įtaisyti nevienodo dydžio, palyginti neseni metaliniai kryžiai. Iškylantis virš priekinio fasado – didesnis ir ažūrinis. Langų ir durų angos stačiakampės. Sienos vertikaliai apkaltos medinėmis profiliuotomis lentomis. Iki remonto stovėjo pjautų rąstų sienomis, be apkalos. Dvivėrės durys papuoštos iš eglute sukaltų lentų. Viduje įrengtos medinės grindys ir lubos. Altoriaus vietoje – stovinčio Jėzaus ir šoninių angelų skulptūros. Be koplyčios Jėzaus, gretimos klebonijos salėje-priimamajame pastatyta antra to paties pavadinimo skulptūra „Jėzus Nazarietis“. Abi jos yra liaudiškos kūrybos, bet padarytos ne vieno meistro ir skirtingu metu. Koplyčios statulos sukūrimo aplinkybės bei apytikris laikas žinomi, tuo tarpu klebonijos statulos kilmė nėra išaiškinta.
Jėzaus Nazariečio skulptūra
Klebonijos medinė, 100 cm aukščio skulptūra „Jėzus Nazarietis“ XIX-XX a. sandūroje sukurta nenustatyto meistro. Statulos plastika liudija, kad tai buvo vienas iš gerai savo amatą įvaldžiusių ir patyrusių drožėjų, kurių darbų lygis tenkino ne tik tuomečių kaimo ūkininkų, bet ir bažnyčių administratorių estetinius reikalavimus. Koplyčioje stovinti statula yra vertingas liaudies skulptūros kūrinys, pagamintas iki 1880 m., 67 cm (su pjedestalu 163 cm) aukščio. Jos atsiradimo aplinkybes išaiškino kunigas Pranas Tuminas. Šią statulą kartu su nedidele šventoriaus koplyčia paaukojo ilgametis Viduklės klebonas Anupras Kalenda, čia klebonavęs nuo 1834 m. ir miręs 1891 m. Tokiam Viešpaties atvaizdui jis puoselėjo meilę seniai. Dar vaikas būdamas mėgęs melstis panašioje Jėzaus Nazariečio koplyčioje, buvusioje netoli jo gimtinės, kažkur Adakave ar netoli jo. Koplyčia su jos viduje pastatyta statula buvo įkomponuota į šventoriaus Kryžiaus kelio stočių ansamblį, supusį visą bažnyčią. Tai tebuvo ant 1 metro aukščio mūrinių stulpų iškeltos medinės koplytėlės. Maždaug 10 kv. m ploto Jėzaus Nazariečio koplyčia, suręsta už bažnyčios, išsiskyrė ir tūriu, ir centrine vieta, tad buvo tarsi papildoma, penkioliktoji stotis. Šventoriaus Kryžiaus kelio stotys įrengtos apie 1880 m. Jų stulpus mūrijo vietos meistras Klikūnas, o medines dalis padarė tuometinis zakristijonas, nagingas meistras Adomas Beinorius, kuris pastatė ir Nazariečio koplytėlę. „Jėzus Nazarietis“ joje stovėjo ne visą laiką. Jis iš čia tikriausiai iškeltas dar prieš 1922 m.
Viduklės statulai, kaip ir altorių „Nazariečiams“, būdingas įprastas, karališką šlovę pabrėžiantis elementas - baldakimas. Į savo pirminę vietą koplyčioje „Jėzus Nazarietis“ kartu su konsole, ant kurios stovėjo bažnyčioje, ir baldakimu perkeltas po visų statybos darbų. Dar vėliau, XX a. paskutinio dešimtmečio viduryje, pertvarkytas koplyčios vidus: įdėtos grindys ir lubos, sienų apačia apkalta lentelėmis, padengta laku. Pažemėjus patalpai dėl sudėtų lubų, baldakimas nebetilpo, todėl jis neteko viršūnės kryželio, o buvusi konsolė sumažinta, padėta ant grindų. Baldakimas su statula priglaustas prie galinės koplyčios sienos. Abipus jo, ant šoninių pakylų pastatytos angelų statulos, anksčiau skirtos tarpukaryje pastatytam, dabar neišlikusiam bažnyčios šoniniam altoriui.
Koplyčios „Jėzus Nazarietis“ - tai tiesiai stovinčio, ilgu raudonu rūbu vilkinčio, su erškėčiais dengta karūna, surišto, nukankinto Viešpaties atvaizdas. Jis sietinas su scena Poncijaus Piloto rūmuose, kai šis Romos prokuratorius pastatė Jėzų prieš minią ir tarė „Štai žmogus“. Viduklės „Jėzui Nazariečiui“ būdinga tradicinė ikonografija. Statula medinė, bet dar turi ir iš kitų bei naujesnių medžiagų padarytų elementų. Vainikas nebe pirminis, bet tikriausiai panašus į autentiškąjį, nupintas iš natūralios spygliuoto augalo šakos. Dabartinė virvė irgi naujesnė, kitokios formos, kabo atsipalaidavusi. Škaplierius laikomas autentišku. Figūros plastika turi ir visai liaudies skulptūrai, ir tik Jėzaus Nazariečio siužetui būdingų ypatybių, atspindi individualų meistro braižą. Kaip dažnai būna liaudiškose statulose, pasiaurinti pečiai ir pakeistos proporcijos, smarkiai padidinta, atkreipianti dėmesį skulptūros galva. Jėzaus veidas labai išilgintas, aptakių linijų. Skulptūros polichromija kartotinė, tradicinė. Dirbinio viršų užbaigia baldakimas, kuris vainikuoja Išganytojo atvaizdą, pabrėždamas dangaus ir žemės karaliaus įvaizdį.
Muavija I
Muavija I (taip pat tarta Moavija,, ~602 – 680 m.) – VII a. arabų kalifas, valdęs 661–680 m. Omejadų dinastijos pradininkas.
Biografija
Muavija ibn Abu Sufjanas gimė apie 602 m. Mekoje. Jis buvo kilęs iš Abd Šamsų klano, kuris įnirtingai priešinosi Mahometui, kai pastarasis gyveno Mekoje ir vėliau jam pradėjus veiklą Medinoje. Tačiau 630 m. Mahometui užėmus Meką Muavija kartu su tėvu Abu Sufjanu priėmė islamą. Tikriausiai susitaikymo vardan Muavija buvo priimtas į pranašo raštininkus. Muavija garsėjo išmintimi, sugebėjimu valdyti, susitarti, buvo aukšto ūgio, tvirtai sudėtas, išsilavinęs. Muavija kartu su broliu Jazidu dalyvavo sėkminguose karuose prieš bizantiečius Sirijoje ir 640 m. kalifo Umaro buvo paskirtas Damasko valdytoju. Kalifas Usmanas paskyrė jį visos Sirijos valdytoju, suteikė įgaliojimus įkurti laivyną. Iki 647 m. Muavija sustiprino Sirijos musulmonų pajėgas ir 649 m. musulmonai atmušė iš bizantiečių Kiprą. 654 m. užėmė Rodą ir 655 m. pasiekė Bizantijos laivyno sutriuškinimą prie Likijos.
656 m. buvo nužudytas kalifas Usmanas ir Muavija siekė keršto už jį rėmusio ir giminaičio kalifo mirtį. Naujuoju kalifu tapęs Ali nepersekiojo Usmano žudikų ir Muavija nepripažino Ali teisėtu kalifu. Kilo Pirmasis kalifato pilietinis karas (fitna). Ali kariuomenė surengė žygį į Siriją ir susitiko su Muavijos pajėgomis Sifino mūšyje prie Eufrato upės (prie dab. Rakos). Muavijos kariuomenė buvo silpnesnė ir po kelių susirėmimų jis apeliavo į priešininkų religinius jausmus. Jam pavyko pasiekti, kad mūšis būtų išspręstas derybų keliu. Pasiekus taikos susitarimą Muavija išlaikė savarankiškumą Sirijoje. Tuo tarpu Ali autoritetas dėl to tarp jo valdinių smuko, prieš jį sukilo charidžitai. Pasinaudojęs Ali problemomis Irake, Muavija nusiuntė kariuomenę, vadovaujamą Amro ibn al Aso, į Egiptą ir jį užvaldė. 661 m. nužudžius Ali, Muavija valdė didžiausią kariuomenę kalifate ir jam nekilo kliūčių būti pripažintu kalifu. Su Ali sūnumi Hasanu ibn Ali buvo pasiektas susitarimas, kad jis nekovos prieš Muaviją ir taip užbaigta Pirmoji fitna.
Tapęs kalifu Muavija I suvaldė charidžitų pasipriešinimą Irake, kur Basros valdytoju buvo paskyręs žiaurumu pagarsėjusį Zijadą ibn Abu Sufjaną ir Kufą valdė Mughiras ibn Šoba. Jis perkėlė kalifato sostinę iš Ali įpėdinių rėmėjų Kufos į jam ištikimą Damaską. Savo giminaičius Sajidą ibn Al Asą ir Marvaną ibn Hakamą paskyrė Mekos ir Medinos valdytojais. Jis stengėsi palaikyti balansą tarp įvairių genčių, pavyzdžiui, įsteigė genčių diduomenės patariamąją tarybą šurą, tik sirų pajėgas naudojo karams su Bizantija. Į ją rengė žygius beveik kasmet ir porą kartų jo kariuomenė pasiekė Konstantinopolį, bet reikšmingiau įsigalėti Mažojoje Azijoje nepavyko. Geriau kalifatui sekėsi karuose Šiaurės Afrikoje, kur buvo užimtos Tripolitanija ir Ifrigija, 670 m. įsteigtas karinis miestas Kairuanas. Rytuose pasiekta Amu Darjos upė ir Chorasanas įtrauktas tarp kalifato provincijų. Valdyti tokias plačias teritorijas vien remiantis gentine santvarka ir religinėmis praktikomis buvo sudėtinga. Kalifato valdymas tapo labiau sekuliarizuotas, Muavija įsteigė Damaske divanus – administracinius biurus, ir siekė, kad jo įpėdiniu būtų pripažintas sūnus Jazidas I kaip Sasanidų ir Bizantijos imperijose. Muavija I mirė 680 m. Damaske. Musulmonų istoriografijoje jis vertinamas vienu iš kelių reikšmingiausių kalifų, literatūroje vaizduotas idealiu valdovu, tačiau tiek sunitai, tiek šiitai turėjo jam priekaištų dėl nusisukimo nuo Mahometo „teisingo kalifato“ valdymo pavyzdžio ir dėl valdžios uzurpavimo iš Ali įpėdinių.
Ničiūnai (Panevėžys)
Ničiūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 19 km nuo Karsakiškio.
Žagarės bažnyčios šventoriaus koplyčia
Žagarės bažnyčios šventoriaus koplyčia – buvusi šarvojimo koplyčia, stovinti prie Naujosios Žagarės bažnyčios, Joniškio rajone. Koplyčia prigludusi šventoriaus pietinėje pusėje, sutampa su tvora, besiribojančia su gatve. Bažnyčia ir šalia koplyčios stovintis koplytstulpis yra kultūros paveldo objektai. Koplyčia nuo 2019 m. taip pat įrašyta į LR Kultūros vertybių registrą. Ji yra regioninės reikšmės architektūros ir sakralinis paminklas.
Koplyčios paskirtis
Koplyčia išskirtinė savo paskirtimi – ji stovi netra­diciškai sukomponuotų šventoriaus Kryžiaus kelio stočių („stacijų“) linijoje. Baltasienės koplyčios galinė siena sudėta iš lauko riedulių, nenutinkuota, atsukta į gatvę, sutampa su panašaus akmenų mūro tvora. Keturioliktosios stoties medinė koplytėlė (kitos yra mūrinės) įrengta šarvojimo koplyčios („kaulinyčios") pastate, pastatyta balkonėlyje, dvejomis kolonomis paremtame virš įėjimo į koplyčią. Medinė koplytėlė savo dydžiu ir forma atkartoja mūrines, išsidėsčiusias šventoriaus tvoros linijoje.
Toks koplytėlės ir šarvojimo koplyčios sąlytis turi religinį pagrindą: Kryžiaus kelio apeigose akcentuojama intencija – malda už mirusius. Įgyti atlaidai aukojami už skaistykloje kenčiančias sielas, ant paskutiniosios stoties dažniausiai būdavo įrašomi fundatorių vardai, kartais prašymas už juos pasimelsti. Kita vertus, šitaip išreiškiama sąsaja su Išganytojo mirtimi – paskutinioji stotis vadinasi „Kristus karste“.
Istorija
1827 m. buvo kapitališkai sutvarkyta šventoriaus tvora: suremontuota mūrinė dalis, vietoje senos medinės tvoros kraštinės sumūryta nauja. Tais pačiais metais šventoriuje pastatyta akmens mūro koplyčia. Koplyčia su viena iš Kryžiaus kelio koplytėlių minimos 1856 m. Likusios koplytėlės buvo įterptos šventoriaus aptvare. Sovietmečiu Kryžiaus kelio stotys buvo suniokotos, 10 koplytėlių užmūrytos baltomis silikatinėmis plytomis. Keturios koplytėlės buvo paliktos atviros. Jose tikintieji įrengdavo altorėlius Devintinių procesijai, kuriai tuometinė valdžia neleisdavo išeiti į miestą. Kryžiaus kelio stotys, tarp jų ir keturioliktoji virš šarvojimo koplyčios, buvo visiškai atstatytos 2008 m. (įstiklintos, apšviestos). Jose buvo patalpinti dailininko iš Alytaus Evaldo Griniaus sukurti bareljefai su Kryžiaus kelių vaizdais.
Ničiūnai
Ničiūnai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Antašavos.
Aramazdas
Aramazdas – armėnų mitologijoje aukščiausioji dievybė, dangaus ir Žemės sutvėrėjas, derlingumo dievas, dievų tėvas. Jo vaikai: Anahita, Mihro, Nanė. Jo kilmė siejama su Ahūra Mazda iranėnų mitologijoje. Aramazdo kultas į Armėniją atėjo iš Irano, ko gero, VI–V a. pr. m. e. Achemenidų laikais jis sutapo su vietinių dievybių kultu. Helenizmo epochoje Aramazdas identifikuotas su Dzeusu. Pagrindinė Aramazdo šventykla buvo senosios Armėnijos kulto centre Ani. Plintant krikščionybei, Aramazdo šventykla mieste buvo sugriauta (III a. pab.).
Tres Riosas
Tres Riosas (port. ir isp. „trys upės“) gali reikšti:
Astchika
Armėnų mitologijoje Astchika – meilės, grožio ir vandens deivė. Dievo Vachango mylimoji. Identifikuojama su Afrodite. Kulto centras – Aštišatas. Birželio 22 d. buvo švenčiama Vardavar („Rožių šventė“ arba „Vandens karas“) šventė, kurios metu žmonės vieni kitiems dovanodavo rožes ir vienas kita šlaikstydavo vandeniu, leisdavo balandžius.
Presbiterija
Presbiterija ( – kunigas) – priekyje esanti paaukštinta šventovės dalis, skirta didžiajam altoriui, kitaip choras.
Presbiterijoje atliekamos liturginės apeigos, skaitomi skaitiniai, joje pamaldų metu būna dvasininkai (vyskupas, kunigas) ir ministrantai, rečiau – garbūs svečiai, politikai.
Patosas (reikšmės)
Patosas gali reikšti:
Kalėdų kalnai
1964 m. Arthur F. Wightman suteikė kalnagūbriui ir viršukalnėms pavadinimus, pastebėdamas, kad anksčiau buvusios bevardės viršūnės buvo iškilusios prie Šiaurės Ašigalio upelio ištakų, todėl šią Apalačų kalnų grandinę tiko pavadinti krikščioniškos Kalėdų šventės vardu – Kalėdų kalnais.
Tai 10 viršukalnių:
Aštuonios viršūnės pavadintos vardais Kalėdų senelio elnių, kurie buvo minimi 1823 m. išspausdintame Klemento Mūro eilėraštyje „Šv. Nikolo apsilankymas“ (A Visit From St. Nicholas). Nors vėlesnėje populiarioje kalėdinėje dainoje „Elnias Rudolfas Raudonnosis“ (Rudolph the Red-Nosed Reindeer) prie Kalėdų senelio kompanijos buvo pridėtas žymiausias devintasis elnias, kinkinio vedlys Rudolfas, tačiau šio vardo tarp Kalėdų kalnų taip ir neatsirado.
Miškų iškirtimai
Iki 1990–ųjų metų vidurio Kalėdų kalnų miškai nebuvo paliesti pramoninės miškotvarkos. Plačią valstybinio miško plotų juostą, plytinčią provincijos šiaurės rytinėje dalyje, administravo Naujojo Bransviko Gamtos išteklių departamentas. Vos keli keliai vedė į šią teritoriją, todėl Kalėdų kalnuose ilgai augo Akadijos senosios girios, kurios buvo unikalios Šiaurės Amerikos žemyno šiaurės rytuose. Naujojo Bransviko Gamtos išteklių departamentui išnuomojus Kalėdų kalnų miškų plotus JAV celiuliozės ir popieriaus kompanijai „Repap“ (atvirkščiai iš Paper – popierius), apie 1995 m. regione prasidėjo intensyvus miškovežių kelių tiesimas ir plynas miško kirtimas. Tai truko keletą metų, nekreipiant dėmesio į radikalių aplinkos apsaugos judėjimų protestus, nes buvo baiminamasi prarasti senuosius miškus. Nepaisant šių pastangų, dešimtmečio pabaigoje žymi dalis Kalėdų kalnų miškų buvo iškirsti.
Nykiškė
Nykiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Gubavos.
Aligatoriai
Aligatoriai (Alligator) – aligatorinių (Alligatoridae) šeimos gentis.
Gentyje 2 rūšys:
Aprašymas
Vidutinis Misisipės aligatoriaus svoris ir ilgis yra 360 kg ir 4 m, tačiau jie kartais užauga iki 4,4 m ilgio ir sveria virš 450 kg. Didžiausias Misisipės aligatorius buvo rastas Luizianoje, jo ilgis buvo 5,84 m. Kiniškasis aligatorius yra mažesnis, retai siekia 2,1 m ir sveria 45 kg.
Monstrancija
thumb|Monstrancija
Nikaja
Nikaja – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Joniškio, Nikajos upelio pakrantėje, tarp Nikajo ir Arino ežerų, raistingoje vietovėje.
Nikolajevka
Nikolajevka – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Miežiškių. Yra Šilelio Šv. Izidoriaus koplyčia Šilelio kapinėse.
Monstrancija
Monstrancija ( – rodymas, lenk. monstrancja) – vienas brangiausių ir meniškiausių katalikų liturginių reikmenų.
Monstrancijos laikiklyje (melchizedeke) yra įdėta Ostija (Švč. Sakramentas), kai jis yra rodomas bei garbinamas per pamaldas ir procesijas (adoruojamas).
Monstrancijos paplito nuo XIV a. Gaminamos iš tauriųjų metalų (aukso, sidabro, sidabruoto vario ir kt.).
XX a. pabaigoje rastame Katedros lobyne yra išlikę keletas itin vertingų Vakarų Europos meistrų (auksakalių) darytų monstrancijų.
Administracija
Administracija – organizacijos biurokratinis aparatas, vykdantis organizacijos struktūrų (vadovybės, institucijų) suformuluotus uždavinius ir priimtus sprendimus bei įgyvendinantis savo parengtas organizacijos veiklos, plėtros ir veiklos administravimo programas.
Įmonės administracija
Verslo sektoriuje administracija – valdantysis ūkio subjekto, ūkinės organizacijos personalas; jam vadovauja (generalinis) direktorius ar kitaip vadinamas asmuo.
Struktūra
Administracijai vadovauja administracijos vadovas (oficialiai tai gali būti (generalinis ar vykdomasis) direktorius, prezidentas, viršininkas ir pan.). Jį skiria organizacijos valdžios subjektai, vadovaujančios organizacijos ar institucijos (pvz., bendrovių atveju direktorijų skiria akcininkų susirinkimas metu).
Pareigybės
Administracijos pagalbiniam personalui priklauso: sekretorė, referentė (sekretorė-referentė), finansininkas (buhalteris), raštinės vedėja(s) (raštvedys), kt.
Nirpliai
Nirpliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Maironių.
Adoracija
Adoracija – Švč. Sakramento kultas. Ši sena Bažnyčios tradicija išreiškia ypatingą pagarbą Eucharistiniam Jėzui.
Adoracija paplito viduramžiais. Žmonės norėjo Kristaus atvaizdą (Šv. Ostijos pavidale) ne tik įsivaizduoti ir priimti jį Komunijos metu, bet nuolat, besimeldžiant, jį matyti. Pamaldų metu Švč. Sakramentas yra išstatomas, kad matytųsi, dažniausiai įdedamas į monstranciją.
Niurkiai
Niurkiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Nevarėnų.
Adoracija
Kaip malda, adoracija turi tokias dalis: garbinimas, klausymasis, auka, pašventinimas, permaldavimas, bendruomeninė malda.
Nuorodos
Apie Adoraciją
Gilbietis (ežeras)
Gilbietis  – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone ir Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų valsčiuje, 10,5 km į vakarus nuo Lazdijų. Per ežerą eina Lietuvos-Lenkijos valstybinė siena. Lietuvoje yra ~ 6 ha ežero ir ~ 1 ha yra Lenkijoje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,42 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 146,8 m. Krantai aukštoki, daug kur apaugę medžiais. Aplinkui plyti krūmynais ar medžiais apaugusios pievos, miškeliai. Ežeras nenutekantis, priklauso Nemuno mažųjų intakų baseinui.
Vandenvardis Gil̃bietis greičiausiai kilęs iš žodžio gilus.
Niurkiškė
Niurkiškė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Raseinių.
Niurkoniai
Niurkoniai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 17 km nuo Piniavos.
Biržų rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Biržų rajono savivaldybės taryba – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.
Veikla
Rajono meru išrinktas Vytautas Zurba, jo pavaduotoju Kęstutis Slavinskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Romas Šaltauskas, kontroliere – Kristina Palšienė.
Gudežeris
Gudežeris – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 3,5 km į vakarus nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,45 km, plotis – iki 0,29 km. Altitudė 120 m. Krantai aukštoki, sausi, tik pietinis krantas žemesnis. Rytinis ir pietinis krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplink ežerą plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Petroškų kaimas. Šiaurvakarine pakrante eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Veisiejo ežero baseinui.
Biržų rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Veikla
Rajono meru išrinktas Vytautas Zurba, jo pavaduotoju Kęstutis Slavinskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Romas Šaltauskas.
Nociūnai (Joniškis)
Nociūnai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Bučiūnų.
Žuazeiras
Žuazeiras  – miestas rytų Brazilijoje, Bahijos valstijoje, 502 km į šiaurės vakarus nuo Salvadoro, Sertauno srityje, San Fransisko upės dešiniajame krante, priešais Petroliną. Pro miestą eina Salvadoro–Petrolinos geležinkelis, yra upių uostas. Plėtojama maisto, statybinių medžiagų pramonė, odos apdirbimas, amatai (apdirbama mediena, oda, skarda). Žuazeiro apylinkėse auginamos cukranendrės, pupelės, pomidorai, kukurūzai, mangai, bananai, arbūzai, kiti vaisiniai augalai, veisiamos ožkos, avys. Į vakarus nuo miesto yra Sobradinijo hidroelektrinė ir tvenkinys.
Istorija
Miestas pavadintas pagal čia augančius bolivinio zizifo (Ziziphus joazeiro), portugališkai vadinamo žuazeiru, medžius. 1706 m. pradėjo kurtis pranciškonų misionieriai, įsteigta Nossa Senhora das Grotas do Juazeiro misija. 1833 m. tapo gyvenviete, miesto teisės suteiktos 1878 m. Ėmė augti kaip svarbiausias upinis uostas San Fransisko upėje.
Ministrantas
thumb|right|220px|Lietuvos ministrantai apeigų metu
Ministrantas ( 'patarnautojas') – dvasininko padėjėjas, pagalbininkas (taip pat diakonas, akolitas), padedantis atlikti liturgijos apeigas.
Plačiąja prasme priskiriami ir asmenys, kuriems pavedama skaityti Dievo Žodį, asistuoti Aukos celebrantui, vadovaujančiam apeigoms (pamaldoms).
Pasosas
Pasosas  – miestas pietryčių Brazilijoje, Minas Žeraiso valstijoje, 352 km į pietvakarius nuo Belo Horizontės, prie Bokainos upės. Geležinkelis ir plentas į Belo Horizontę, yra nedidelis oro uostas. Vystoma maisto (cukraus, mielių, pieno, paukštienos), avalynės, siuvimo, cemento pramonė, automobilių dalių gamyba. Apylinkėse vystoma gyvulininkystė (galvijai), žemės ūkis (kava, cukranendrės, ryžiai, kukurūzai, medvilnė, pupelės). Veikia Minas Žeraiso universiteto padalinys, medicinos tyrimų kompleksas, Švč. Penjos Mergelės bazilika.
Ministrantas
Katalikų Bažnyčioje ministrantais gali būti tiek mergaitės, tiek ir berniukai. Yra nustatyta, kad vyskupijos ordinaras turi teisę galutinai nuspręsti dėl tokios tarnybos sąlygų.
Pasosas
Istorija
XVIII a. antroje pusėje dabartinio Pasoso vietoje ėmė kurtis naujakuriai. 1829 m. pastatyta Šv. Antano koplyčia. Aplink ją ėmė steigtis Pasaoso gyvenvietė, kuri 1848 m. gavo savivaldą, o 1858 m. – miesto teises.
Ministrantas
Lietuvoje ministrantais tarnauja kiekvienoje parapijoje nuo 2 iki keliolikos jaunuolių. Vilniaus arkivyskupijoje patarnauja tiek mergaitės, tiek ir berniukai. Kai kuriose Lietuvos vyskupijose mergaitėms patarnauti apeigų metu draudžiama (leidžiama nebent tik dalyvauti procesijoje, adoruoti).
Kiekvienais metais kai kurios parapijos rengia savo vyskupijos ministrantams stovyklą, kurioje patarnaujantys jaunuoliai ir jaunuolės meldžiasi, bendrauja su bendraminčiais, žaidžia, mokosi būti geresniais ministrantais.
Juodežeris (Lazdijų r.)
left|120px
Juodežeris – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 9,5 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, 2 km į šiaurės rytus nuo Verstaminų, Kalniškės miško pietinėje dalyje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 151,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinėje pakrantėje yra dirbamos žemės plotas. Ežeras nenutekantis, priklauso R-1 upelio baseinui (Kirsnos baseinas).
Eksesyvas
Eksesyvas – linksnis, rodantis pokytį iš kur nors į kur nors. Šis linksnis sutinkamas Baltijos finų kalbose, pavyzdžiui, estų, vodų (dabar beveik išnykęs), suomių kalbos pietryčių ir Savonijos tarmėse.
Suomių tarmėse eksesyvas sudaromas su priesaga -nta/-ntä: Estų kalboje sudaroma su priesaga -nt: Vodų kalboje buvo sudaromas su priesaga -nD:
Biržų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Biržų rajono savivaldybės taryba – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Biržų rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Saulius Kubiliūnas, jo pavaduotoju Gintaras Butkevičius. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Romas Šaltauskas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Paulo Afonsas
Paulo Afonsas  – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Bahijos valstijoje, San Fransisko upės dešiniajame krante, prie 80 m aukščio Paulo Afonso krioklio. Plentai į Salvadorą, Resifę, yra vietinės reikšmės oro uostas. Vystoma tekstilės pramonė, turizmas. Veikia vandens jėgainė. Įsteigtas Bahijos universiteto padalinys.
Istorija
thumb|left|250px|Paulo Afonso krioklys
Gurtiškės ežeras
Gurtiškės ežeras arba Dubioji – ežerėlis Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, Verstaminų kaimo rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,055 km. Altitudė 146 m. Krantai aukšti, tik šiaurvakarinis krantas žemas ir užpelkėjęs. Aplinkui plyti pievos, dirbami laukai. Šiaurinė ežero dalis gausiai užžėlusi vandens augalais, užankanti. Ežeras nenutekantis, priklauso Kirsnos upės baseinui.
Gilujis
left|120px
Gilujis arba Tulupis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, Giraitės miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,33 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 134,5 m. Krantai žemi, pelkėti, tik pietvakarinis krantas aukštas. Ežero pietrytinėje dalyje yra plaukiojančių pelkinių augalų sąžalynų salų. Pakrantės kalvotos, ištisai apaugę medžiais. Iš rytų į vakarus ežerą prateka Balinės upelis (Kirsnos baseinas) link netoliese telkšančio Dubiosios ežero.
Skarulių aštuonmetė mokykla
Jonavos rajono Skarulių aštuonmetė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skaruliuose (Jonava), vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba.
Istorija
1781 m. minima pirmoji Skarulių mokykla klebono Akmenskio sodyboje, kurią lankė 14 vaikų: 10 bajorų ir 4 valstiečiai. 1812 m. Napoleono Bonaparto armijai keliaujant pro Skarulius špitolė buvo sudeginta. Skarulių parapijos klebonas Motiejus Gulbinas špitolę atstatė 1814 m. Nuo 1927 m. veikė Skarulių parapijinė pradžios mokykla, kurią atkūrė Julijonas Šakenis.
Nuo 1945 m. mokykla veikė Skarulių dvare kaip septynmetė, vėliau aštuonmetė mokykla. Mokykla turėjo filialų, tarp jų – dabartinė Ruklos Jono Stanislausko pagrindinė mokykla, 1961–1963 m. veikusi kaip Skarulių aštuonmetės mokyklos filialas. Pradėjus veikti chemijos (azotinių trąšų) gamyklai G/S Azotas (dabartinė AB Achema), Skaruliai išnyko kaip gyvenvietė, tad 1984 m. mokykla uždaryta.
Jonkiškės ežeras
left|120px
Jonkiškės ežeras – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Seirijų miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,41 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 163,7 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas aukštesnis. Į šiaurės vakarus plyti virš 10 ha dydžio pelkė, prieina Trako miškas. Kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Prie ežero įsikūręs Jonkiškės kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Baltosios Ančios intako Seiros baseinui.
Noliečiai
Noliečiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ariogalos.
Nodiejiškiai
Nodiejiškiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Alizavos.
Noliškis (reikšmės)
Noliškiu vadinami kaimai:
Ašvalajana
Ašvalajana  – senovės Indijos scholastas, egzegetas ir liturgininkas, gyvenęs apie V–IV a. pr. m. e..
Ašvalajana garsus tuo, jog sukūrė aukojimo (jadžnos) atlikėjams hotarams skirtą apeigyną – Ašvalajana šrauta sūtrą (Āśvalāyana Śrautasūtra), priklausančią Rigvedai. Ašvalajanai priskiriama viena grihjasūtra („namų apeigynas“) ir 4 aranjakos.
Ašvalajana laikomas Šaunakos sūnumi, vedinės mokyklos steigėju.
Kanaukų ežeras
left|120px
Patosas (Brazilija)
Patosas  – miestas rytų Brazilijoje, Paraibos valstijoje, Sertauno gamtinėje srityje, 316 km į vakarus nuo Kampina Grandės, prie Espinjaraso upės. Geležinkeliai ir plentai į Žuan Pesoją, Searos miestus, yra vietinis oro uostas. Vystoma medvilnės, avalynės, maisto (ypač aliejaus) pramonė, turizmas. Apylinkėse plėtojamas žemės ūkis (medvilnė, pupelės), yra rausvojo marmuro, aukso, geležies rūdos, klinties, kalnų krištolo telkinių. Yra XVIII a. Gijos Dievo Motinos katedra.
Kanaukų ežeras
Kanaukų ežeras – ežerėlis Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų, Šlavantų miške. Ežeras netaisyklingo apskritimo formos, jo skersmuo ~ 0,09 km. Altitudė 124 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Į vakarus plyti pievos. Netoliese įsikūręs Kanaukų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Šlavanto ežero upelio Š-1 baseinui.
Noliškėlės
Noliškėlės – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kvyklių.
Santana do Livramentas
Santana do Livramentas ( arba Sant’Ana do Livramento) – miestas pietų Brazilijoje, Pietų Rio Grandės valstijoje, 498 km į pietvakarius nuo Porto Alegrės, Urugvajaus pasienyje, priešais Riveros miestą. Transporto mazgas: yra oro uostas, plentai į Porto Alegrę, Rio Grandę, Montevidėją, geležinkeliai į Rio Grandę, Rosario do Sulį, Paisandu. Vystoma odos apdirbimo, maisto (mėsos, vyno), pramonė, turizmas. Svarbus gyvulininkystės (galvijai, avys) ir žemdirbystės (vynmedžiai, ryžiai, soja, vaismedžiai) centras, be to, išgaunami ametistai ir agatai.
Santana do Livramente veikia Kampanijos regiono universiteto skyrius (įkurtas 1989 m.), istorijos muziejus.
Istorija
Į buvusias indėnų čarujų ir minuanų žemes naujakuriai ėmė keltis XIX a. pr. Pradėjus ispanų kolonijoms skelbti nepriklausomybę, 1810 m. Portugalijos Brazilijos pajėgos dabartinio miesto vietoje įkūrė karinį postą ir pastatė Šv. Onos koplytėlę. Santana do Livramento gyvenvietė oficialiai įkurta 1823 m., o 1857 m. gavo miesto teises. 1912 m. miestą pasiekė pirmoji Brazilijoje tarptautinė geležinkelio linija. Ja buvo galima patekti iš Brazilijos didmiesčių į Buenos Aires, Montevidėją. Dabar ja traukiniai nekursuoja.
Noliškis (Leliūnai)
Noliškis – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakalnių.
Tres Riosas (Brazilija)
Tres Riosas  – miestas pietryčių Brazilijoje, Rio de Žaneiro valstijoje, 125 km į šiaurę nuo Rio de Žaneiro, prie Pietų Paraibos upės. Transporto mazgas: geležinkeliai ir plentai į San Paulą, Belo Horizontę, Rio de Žaneirą. Vystoma mašinų ir transporto priemonių, tekstilės, maisto pramonė. Veikia transporto muziejus, XIX a. Šv. Sebastijono bažnyčia, kultūros namai.
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XIX a. pirmoje pusėje ir pradžioje vadinta Entre Riosu (Entre-Rios). 1861 m. vietovę pasiekė geležinkelis, ėmė augti gyvenvietė. 1938 m. Entre Riosas gavo savivaldą, o 1943 m. pavadinimas pakeistas į Tres Riosą („trys upės“), pagal apylinkėse tekančias Pietų Paraibos, Piabanijos ir Paraibunos upes.
Lapšiaus ežeras
Lapšiaus ežeras – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4,5 km į rytus nuo Seirijų miestelio, Lapšiaus kaime. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,27 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 128,6 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti pievos, įsikūrę sodybos. Ežeras nenutekantis, priklauso Lankuvos baseinui. Šiaurine pakrante eina kelias.
Aštadhjaja
„Aštadhjaja“ ( „aštuondalė“) – pirmoji norminė sanskrito gramatika, sudaryta Indijos kalbininko Paninio (~V–IV a. pr. m. e.). Veikalą sudaro 8 dalys, kiekviena suskirstyta į 4 skyrius. Iš viso, tekstą sudaro 3996 sūtros (kelios gali būti neautentiškos). Paninio „Aštadhjaja“ išdėstytais principais remiasi visa klasikinio sanskrito gramatika – šis veikalas tapo pagrindu vėlesnėms sanskrito gramatikoms. Tai nėra pati seniausia sanskrito gramatika (Paninis mini kelis savo pirmtakus), bet seniausia išlikusi.
„Aštadhjaja“ yra ypač sudėtingas techninis tekstas, sudarytas algoritmų principu, neturintis analogų niekur tuometiniame pasaulyje.
Noliškis
Noliškis – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Daugailių. Šalia kaimo stūkso Noliškio piliakalnis.
Istorija
Noliškis sietinas su 1298 m. vokiečių dokumentuose minima Sėlos vietove Nalexe. XVIII a. minimas Noliškio dvaras.
Bindus
Bindus ( „lašas, taškas“) – hinduistinio ir budistinio tantrizmo sąvoka, reiškianti tašką, sudarytą iš vyriškų ir moteriškų pradmenų. Vyrišką pradą simbolizuoja balta spalva, moterišką – raudona (arba purpurinė). Tikima, kad bindų yra visame kūne. Tibeto budizme bindus nurodo į subtilųjį arba vaivorykštinį kūną.
Hinduistai bindus laiko dievo Šivos žmonos Šaktės apraiška, todėl pagal paprotį ištekėjusių moterų kaktoje kaip vaisingumo simbolis žymimas raudonas taškas, vadinamas bindi (बिंदी = bindī).
Ignalinos rajono taryba 1990–1995 m.
Ignalinos rajono taryba – Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d. Pilnas pavadinimas – Ignalinos rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Ignalinos rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Ignalinos rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Noreikiai (Panevėžys)
Noreikiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Krekenavos.
Lapūkas
Lapūkas – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 3 km į vakarus nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,53 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 121,6 m. Krantai aukštoki, apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplink ežerą plyti dirbami laukai ir pievos. Šalia įsikūręs Petroškų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Veisiejo ežero intako V-3 baseinui.
Vandenvardis kildinamas nuo žodžio lapūkas („varnalėša; vandens lelija; puriena; lūgnė; žinginys“).
Mahabhūta
Mahabhūta ( „didysis pradmuo“) – esminis Visatą sudarantis sandas indiškosios tradicijos požiūriu. Atitinka penkis elementus (🇬🇷, ) senovės graikų ir kinų tradicijose.
Samkhjos ir vedantos filosofinėse mokyklose skiriamos 5 mahabhūtos:
Šitoks pradmenų išdėstymas pateikiamas jau Taitiryja upanišadoje, kalbant apie penkis purušą sudarančius sluoksnius.
Budizme dažniausiai kalbama apie 4 mahabhūtas, dar vadinamas catudhātu („keturios dalys“). Visas medžiagiškas pasaulis laikomas šių keturių pradmenų (oro, ugnies, vandens ir žemės) samplaika erdvėje (akašoje). Pali kanone kartais paminimi ir dar du pradmenys – ta pati akaša ir sąmonė (vijñāna).
Norbutai
Norbutai – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kivylių, Kivylių tvenkinio šiaurinėje pakrantėje.
Istorija
1966 m. spalio 24 d. Norbutų kaimas prijungtas prie Bitininkų, tačiau vėliau atkurtas, bet XXI a. pradžioje galutinai panaikintas.
Kukutis (ežeras)
Kukutis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4 km į šiaurę nuo Lazdijų, 0,23 km į šiaurės rytus nuo plento. Ežeras samtelio formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,23 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 116,5 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę krūmynais ir medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos. Šiaurėje išteka upelis link Rimiečio ežero (Kirsnos baseinas). Šalia ežero įsikūręs Karužų kaimas. Rytine pakrante eina kelias.
Vandenvardis siejamas su žodžiais kukti („linkti, svirti, klumpti“), kukis („kablys, vąšas, lazdos riestagalis“).
Noreikupiai
Noreikupiai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km nuo Jankų.
Ignalinos rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Ignalinos rajono savivaldybės taryba – Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d. vadovaujantis 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistu Savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Taip pat buvo pakeista Konstitucija, tarybų kadencija prailginta iki 3 metų.
Veikla
Rajono meru išrinktas Bronis Ropė, jo pavaduotoju Henrikas Šiaudinis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Vilius Cibulskas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Anglijos nacionalinė lygų sistema
Anglijos nacionalinė lygų sistema, NLS – Anglijos futbolo lygos sistemos dalis, užimanti žemesnę pakopą po Futbolo lygos. Aukščiausia Anglijos nacionalinė lygų sistemos lyga National League yra 5-asis Anglijos futbolo sistemos divizionas. Anglijos nacionalinę lygų sistemą sudaro septyni lygiai, kurie viso susideda iš 95 lygų, jose dalyvauja virš 1 600 klubų. Klubų perkėlimai į žemesnę ar aukštesnę lygą priklausomai nuo rezultatų vyksta hierarchijos principu.
Sistema
Pagal sponsoriavimo sąlygas lygos pavadinimai dažnai turi sponsoriaus pavadinimą.
Atnaujinta 2019 m. rugpjūčio 26 d.
Brahma samadž
„Brahma samadž“ ( „Brahmano draugija“) – hinduistų religinė visuomeninė organizacija, 1828 m. įkurta bengalų brahmano Ramos Mohano Rojaus. Pradžioje vadinta Brahma sabha (ব্রাহ্মসভা = Brāhmo sabhā), o esamu pavadinimu atkurta 1861 m.
„Brahma samadž“ veikla laikoma bengalų tautinio atgimimo dalimi. Išsilavinę Bengalijos brahmanai ėmė siekti kultūrinių-visuomeninių reformų, kad Indijos visuomenė atsinaujintų ir pasipriešintų britų dominavimui. „Brahma samadž“ nariai siekė išgyvendinti iš indų visuomenės, jų požiūriu, ydingas praktikas: griežtą kastinį susiskirstymą, maldas prieš dievų atvaizdus (ikonolatriją), daugpatystę, vaikų vedybas, satės (našlės susideginimo) praktikas. Siekė reformuoti hinduizmą pagal brahmanistinę teologiją.
Apie 1830 m. organizacijos veikla prigeso, bet 1843 m. ją atgaivino Debendranathas Tagorė. XX a. pradžioje organizacija turėjo įtakos Indijos tautiniam judėjimui. „Brahma samadž“ pagrindu kūrėsi kitos panašios organizacijos Indijoje (žymiausia – „Arja samadž“). Po Indijos padalinimo „Brahma samadž“ praktiškai išnyko, bet jos atskala "„Adi Dharm“ tebėra skaitlinga organizacija.
Ignalinos rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Ignalinos rajono savivaldybės taryba – Ignalinos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Bronis Ropė, jo pavaduotoju Henrikas Šiaudinis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Algimantas Ribokas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Fabijoniškių baseinas
Fabijoniškių baseinas – 25 m ilgio sportinis baseinas Fabijoniškėse, Vilniuje.
Istorija
2018 m. gruodžio 31 d. baseinas oficialiai atidarytas. Ceremonijoje dalyvavo tuometinis Vilniaus meras Remigijus Šimašius, Lietuvos plaukimo federacijos prezidentas Emilis Vaitkaitis. Baseino operatoriumi paskirtas VŠĮ „Sveikas miestas“.
2019 m. lapkričio 15 d. Lietuvos plaukimo federacija baseine surengė pirmąsias oficialias varžybas - LPF taurė.
Techniniai duomenys
Sportinis 25 m ilgio, 8 takų baseinas. Įrengtas sporto klubas, treniruočių salė bei pirčių zona. Statinio projektuotojai - UAB "Projektų rengimo centras", projekto vadovė - Ana Gurevičienė. Projekto autoriai - UAB "Tiksli forma" architektai Jokūbas Fišeris, Dovilė Gavėnė, Edvardas Šegžda.
Baulai
thumb|240px|Baulas su ektaru
Baulai ( – „beprotis, paikšas“) – Bengalijoje ir kaimyniniuose kraštuose (Asame, Tripuroje) veikiantys elgetaujantys asketai-dainiai. Tai labai heterogeniška bendruomenė, susidedanti daugiausia iš vaišnavų ir sufijų. Nepaiso ortodoksinių religijos socialinių normų.
Pagrindinė baulų dvasinė praktika – dainavimas apie mistinę meilę pritariant ektaru (vienastygiu instrumentu). Dainų poetika panaši į sufijų bei bhakti judėjimo adeptų: paprastais žodžiais išreiškiama meilė vienatiniam Dievui, jo ilgesys. Dievas įžvelgiamas visame kame aplinkui ir savyje.
Baulų kilmė nėra aiški. Pats žodis bengališkuose tekstuose minimas nuo XV a. Šis judėjimas išsirutuliojo veikiant tiek vietinėms tantrinėms srovėms, tiek bhaktizmo, sufizmo, budizmo įtakoms. Iki pat XIX a. baulų tradicija gyvavo tik žodiniu pavidalu. 2008 m. baulų muzika, papročiai įtraukti į UNESCO nemedžiaginio paveldo sąrašą (kaip Bangladešo paveldas).
Žymiausi baulų dainiai: Lalonas, Bhaba Pagla, Parvatė Baul. Baulų poetika turėjo įtakos Rabindranathui Tagorei, Kazi Nazruliui Islamui ir kitiems bengalų poetams.
Brahmasūtra
„Brahmasūtra“ ( 'veikalas apie Brahmaną') – vienas pagrindinių hinduizmo vedantos mokyklos tekstų, priskiriamas pusiau mitiniam scholastui, vedantos sistemintojui Badrajanai. Galutinė redakcija sudaryta ~I a. pr., nors atskiri tekstai klostėsi maždaug nuo V a. pr. m. e.
„Brahmasūtrą“ sudaro 4 skyriai (adhyāya), 555 aforizmai (sūtra). Pirmoje dalyje analizuojamos upanišados, antroje – samkhjos mokyklos filosofiniai bei religiniai pagrindai, apibūdinti budizmas ir džainizmas, trečioje ir ketvirtoje išdėstyti būdai, kaip išsivaduoti iš samsaros. Tekste aptariami Brahmano suvokimo būdai, Brahmano ir atmano sąryšis, karmos doktrina, praktinės, metodinės priemonės, vedančios į išsivadavimą.
„Brahmasūtrai“ komentarus sukūrė daugelis žymių hindų filosofų: Šankara, Ramanudža, Madhva, Valabha ir kt. Į vokiečių kalbą tekstą išvertė Paulas Desenas (Paul Deussen), į anglų – Džordas Tibo (George Thibaut). Lietuviškas fragmentas 1999 m. išverstas Audriaus Beinoriaus.
Kalėdų giesmė (novelė)
thumb|200px|Pirmojo Kalėdų giesmės leidimo (1843 m.) viršelis Kalėdų giesmė – Čarlzo Dikenso novelė, išleista 1843 m. Laikoma viena žinomiausių kalėdine tematika parašytų istorijų, tapusi bestseleriu jau po išleidimo ir išlaikiusi populiarumą iki šių dienų. Pagal ją yra pastatyti teatro spektakliai, kino filmai.
Novelėje pasakojama apie šykštų ir nelaimingą žmogų, vardu Ebenyzeris Skrudžas, kuris pasikeičia į geraširdį filantropą, kai jį aplanko vaiduokliai: buvęs verslo partneris Jacob Marley, Kalėdų praeitis, Kalėdų dabartis ir Kalėdų ateitis. Istorija skatina dalintis su mažiau turinčiais, kritikuoja godumą.
Novelė pirmą kartą suvaidinta teatre Londone 1844 m., adaptuota filmui 1901 m., o pirmasis radijo teatro spektaklis transliuotas 1934 metais JAV per CBS. Iki šiol yra pastatyta virš 200 novele paremtų kino ir televizijos filmų.
Noreikoniai
Noreikoniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Pakruojo, prie kelio. Į rytus nuo kaimo teka Kruoja.