cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Socialistų Internacionalas
Programiniai dokumentai
Pagrindinis SI programinis dokumentas yra Frankfurto deklaracija „Demokratinio socializmo tikslai ir uždaviniai“, kurioje išdėstyta kapitalizmo, leidžiančio visuomenės turtais naudotis privilegijuotiems sluoksniams, ir komunistinio socializmo kritika. Alternatyva kapitalizmui ir komunizmui yra demokratinis socializmas, pagrįstas politinės, ekonominės ir socialinės demokratijos, demokratinių teisių ir politinių laisvių principais. Ekonomikos pagrindas – nacionalinės, municipalinės ir kooperatinės įmonės. Pagrindinis tikslas – žmogaus išvadavimas iš visų išnaudojimo formų, sąlygų visapusiškam asmenybės vystymuisi sudarymas. Socializmas yra tarptautinis judėjimas, kuriam nebūdinga griežta vienovė. Ar socialistai savo doktriną grindžia marksizmu, ar kitais visuomenės analizės metodais, ar juos įkvepia religijos ir humanizmo principai, visi jie siekia vieno tikslo – visuomenės, kurioje vyraus socialinis teisingumas, geresnis gyvenimas, laisvė ir taika visame pasaulyje. 1962 m. Osle SI Generalinė taryba priėmė programinę deklaraciją „Pasaulis šiandien: socialistinė perspektyva“, kurioje įvertinta ekonomiškai išsivysčiusių šalių patirtis, mokslinės – techninės revoliucijos pasiekimai. Pabrėžta, kad dauguma kapitalizmo negerovių pašalinta, ypač tose šalyse, kuriose demokratinio socializmo partijos turėjo galimybę tai efektyviai veikti. Iškeltas tikslas stiprinti valstybės ir visuomeninių organizacijų kontrolę ekonomikai, plėtoti planavimą ir vartotojų apsaugą. Kritikuota sovietinio socialistinio lagerio vidaus politika. Laikantis šios programos buvo sušaukti 1978 m. Helsinkio ir 1985 m. Vienos forumai, apriboję ginklavimosi varžybas. Šiose konferencijose dalyvavo ne tik SI nariai, bet ir JAV bei TSRS, Jungtinės Tautos, Neprisijungimo judėjimas.
1978–1983 m. F. Gonsaleso vadovaujama grupė rengė naują programinį dokumentą, kurios projektas buvo paskelbtas Albufeiros kongrese. Tačiau Limos kongrese buvo priimtas tik tarpinis programinis dokumentas (Limos mandatas), kurį parengė ekspertų grupė, vadovaujama amerikiečio M. Haringtono. Parengti galutinį dokumentą buvo pavesta V. Branto vadovaujamai grupei.
1989 m. Stokholme priimta „Socialistų internacionalo principų deklaracija“, kurioje išryškinti Laisvės, Teisingumo ir Solidarumo principai, pliuralistinio demokratinio socializmo vertybės, pabrėžiama visų šalių įtraukimo, sprendžiant globalines problemas, svarba. Demokratinio socializmo tikslai ir uždaviniai negali būti pasiekti vienoje atskiroje šalyje, būtinas puolimas visu frontu, procesų, vykstančių šiuolaikiniame pasaulyje, internacionalizavimas. Demokratija yra svarbiausia tų nekontroliuojamų jėgų, kurios keičia planetą, nesirūpindamos jos ateitimi, liaudies kontrolės ir humanizavimo priemonė. Ji turi įsivyrauti visose visuomenės gyvenimo sferose: ekonomikoje, politikoje, socialiniuose santykiuose, kultūroje ir T. t. Negali būti vieningo ar fiksuoto ekonominės demokratijos modelio, todėl skirtingose šalyse yra galimybės drąsiai eksperimentuoti. Nepakanka vien valstybinės, formalios teisinės kontrolės, būtinas platus pačių dirbančiųjų, jų organizacijų dalyvavimas priimant ekonominius sprendimus. Pripažinta, kad nacionalizacija nėra socialinių ligų panacėja, tačiau negalima absoliutizuoti ir ekonomikos augimo, nes jis gali pakenkti socialinei ir ekonominei sferoms.
1999 m. lapkričio 8 – 10 d. Paryžiuje vykusiame Socialistų Internacionalo XXI kongrese, paaiškėjus, kad pasaulinė visuomenė pereina į naują vystymosi stadiją, paženklintą biotechnologijų ir informatikos plėtra – informacijos ir žinių visuomenę, buvo priimta Paryžiaus deklaracija.
Nuolatiniai organai
Kiti nuolatiniai SI organai yra Nusiginklavimo taryba, Lotynų Amerikos ir Karibų baseino komitetas, Artimųjų Rytų komitetas, Afrikos, Azijos ir Ramiojo vandenyno komitetas, Centrinės ir Rytų Europos komitetas, Viduržemio jūros baseino komitetas, Ekonominės politikos komitetas, Socialinės darnos ir Ekologijos komitetas, Taikos, demokratijos ir žmogaus teisių komitetas, Vietinės savivaldos komitetas.
2004 m. Madride įsteigti Ekonomikos, socialinės santarvės ir aplinkosaugos komitetas (pirmininkas Kristupas Ciopelis, SPD), Afrikos (pirmininkas Ousmanas Tanoras Diengas, PS), Azijos ir Ramiojo vandenyno komitetas (pirmininkės Takako Doi, SDPJ ir Helena Klark, NZLP), Migracijos komitetas (primininkė Amalija Garsija, PRD), Taikos, demokratijos ir žmogaus teisių komitetas (Pjeras Fasinas, DSI), CIS ir Kaukazo komitetas (Laslas Kovačas, MSzP), Viduržemio jūros komitetas (Trinidadas Chimenesas, PSOE), Vidurio Rytų komitetas (Torbjornas Jaglandas, DNA), Pietryčių Europos komitetas (Adrianas Nastasė, PSDR ir Georgas Papandreu, PASOK), Vietinės savivaldos komitetas (Elijas di Rupas, PSB).
Garbės pirmininkai
1999 m. Paryžiaus kongrese išrinkti: 2003 m. išrinktas Alanas Garsija.
Amalas
Žodis amalas reiškia:
Karakulis (Kinija)
Karakulis  – ežeras Kinijos Liaudies Respublikoje, vakarų Sindziange, netoli Tadžikistano sienos, Kyzylsu kirgizų autonominėje prefektūroje, 200 km nuo Kašgaro. Telkšo 3652 m aukštyje, apsuptas Muztag Atos, Kongūro ir Kongūrtiubės viršukalnių. Ežeras pasižymi savo žydra spalva.
Greta Karakulio praeina Karakorumo plentas, yra du kirgizų kaimai.
Pavadinimas „Karakulis“ tiurkų kalbomis reiškia 'juodas ežeras'.
Pranciškus Budrius
Pranciškus Budrius (g. 1938 m. vasario 20 d. Gorainiuose, Tauragės apskritis) – Lietuvos birbynininkas, koncertmeisteris.
Biografija
Pirmąsias muzikos žinias gavo iš tėvo. 1944–1948 m. mokėsi Gorainių pradinėje, 1949–1952 m. Pagramančio septynmetėje mokyklose, 1952–1956 m. Klaipėdos muzikos mokykloje. 1956–1962 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Povilo Samuičio klasė).
Parengė ansamblio „Lietuva“ programas: „Klonių aidai“ (1973 m.), „Per tėviškėlę“ (1974 m.), „Dainuojame žmogui“ (1977 m.), „Rugio giesmė“ (1985 m.), „Ein saulelė apie dangų“ (1991 m.). Koncertavo kaip solistas ir su „Lietuvos“ ansambliu Europos valstybėse, Kanadoje, Japonijoje, Filipinuose, Brazilijoje. 1998 m. Pasaulio lietuvių dainų šventės Ansamblių vakaro meno vadovas.
FC Troja Vilnius
Vilniaus „Troja“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Alfonsas Budvytis
Alfonsas Budvytis (1949 m. sausio 1 d. Balsėnai, Švėkšnos valsčius – 2003 m. spalio 30 d. Vilnius, palaidotas Veiviržėnų kapinėse) – Lietuvos fotografas.
Biografija
1967–1971 m. studijavo farmaciją Kauno medicinos institute. Surengė individualių parodų Lietuvoje (1987–1988 m., 1993 m., 1996 m.) ir užsienyje (Talinas, 1988 m., Varšuva, 1995 m.).
Fotografijų ciklai: „Vilniaus vaizdai“ (1986–1992 m.), „Lietuvos miesteliai“ (1988–1992 m.), „Tylioji gamta“ (nuo 1991 m.). Jo fotografijos konceptualios, motyvai minimalistiniai, fragmentiški. Kūrinių fonas palengva keičiasi nuo pelenų pilkumo iki visiško juodumo, primena piešinį plunksna.
Anastasijus IV
Anastasijus IV (Corrado di Suburra ar della Suburra, Konradas iš Suburra, mirė 1154 m. gruodžio 3 d.) – Romos katalikų Popiežius (1153-1154 m.).
Anastasijus IV kilo iš Romos; tėvo vardas – Benediktas. Anastasijus IV dalyvavo dvigubuose Popiežiaus rinkimuose 1130 m., buvo vienas aršiausių antipopiežiaus Anakleto II (1130–38 m.) priešų, o Popiežiui Inocentui II pasitraukus į Prancūziją, liko jo vikaru Italijoje. Iki išrinkimo Popiežiumi buvo Sabinos kardinolas vyskupas (1127–1153 m.). Per savo trumpą pontifikatą Anastasijus IV pasižymėjo kaip taikdarys: su vokiečių imperatoriumi Frydrichu I susitarė dėl Magdeburgo arkivyskupo skyrimo ir tuo užbaigė 4 pontifikatus trukusį ginčą, o William Fitzherbert (mirė 1154 m.), žinomą kaip šventą Viljamą Jorkietį, pripažino Jorko vyskupu nepaisant galingo Cistersų ordino pasipriešinimo. Anastasijaus IV įpėdiniu tapo Albano vyskupas ir Ostijos kardinolas Nicholas Breakspear (1110–1159 m.), pasivadinęs Adrianu IV.
Runionys
Runionys – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alantos. Į vakarus nuo kaimo telkšo Kėgžlys. Seniūnaitijos centras.
Istorija
1657 m. kaimas minimas Alantos bažnyčios metrikų knygoje. 1658 m. gyveno Elzbieta Kirnikaičia.
Jautakienė
Jautakienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Jautakaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Jautakas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
À
200px|thumb|Raidė „À“ sans-serif ir times šriftais. À ir à – lotynų abėcėlės raidė, sudaryta iš A ir viršuje pridėto kairinio kirčio diakritinio ženklo. Vartojama katalonų, prancūzų, galisų, italų, portugalų, škotų gėlų ir vietnamiečių kalbose.
À taip pat naudojama pinyin kalbos transliteracijoje. Sukurta prancūzų k. prielinksnio à pagrindu. Daugelyje kalbų raidė reprezentuoja balsę a.
Būdviečiai
Būdviečiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Pajevonio. Seniūnaitijos centras. Ties kaimu kertasi keliai ir Santara–Būdviečiai (RK5139).
Etimologija
Kaimas susiformavo iš gyvenvietės tipo – būdos, prie šio žodžio pridedant subūdvardintą vietos formą. Būda buvo vadinamos miško verslo įmonės Užnemunėje.
Vaivajų kalba
Vaivajų kalba (Waiwai, Uaiuai) – karibų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų vaivajų, gyvenančių Brazilijoje ir Gajanoje. Kalbančiųjų skaičius – 3110 žmonių.
2002 m. į vaivajų kalbą išversta Biblija. Naudoja lotynišką raidyną.
Jay
Jay − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šeflinas
thumb|right|250px|Šeflinai Šeflinas  – svaidomoji ietis, kurią naudodavo ankstyvieji landsknechtai. Antgalis ilgas ir platus, bet lengvas (tuščiaviduris), su trumpa mova. Ietikočio ilgis – apie 1,7 m. Koto galinė dalis paprastai turėjo plunksnas kaip ir strėlė.
Manoma, kad žodis Schefflin giminingas, javelot 'akstis',.
Maidanas
Maidanas (pers. میدان, meydan) – aikštė, atvira aikštelė, parkas. Tiurkų kalbose maidanas – pagrindinė miesto prekybinė aikštė.
Kazokų gyvenvietėse maidanas buvo aikštė gyvenvietės viduryje, prie kurios stovėdavo cerkvė, vietinė valdyba ir buvo turgus. Senovėje kazokų gyvenviečių maidanuose rinkdavosi liaudies susirinkimai ( 'ratas'), spręsdavę bendrus reikalus.
Anachronizmas
thumb|200px|Anachronizmas: graikų mitologijos veikėjas [[Orfėjus su XVI a. išrastu smuiku]]
Anachronizmas (iš 🇬🇷 'prieš' + χρόνος 'laikas') – meno kūrinys, archeologinis radinys, dirbinys ar kitas objektas, idėjos, tradicijos ir t. t., neegzistavusios bei nederančios vaizduojamame ar nagrinėjamame laikotarpyje. Anachronizmo terminas gali būti taikomas tiek apibūdinant praeitį, tiek dabartį – juo gali būti įvardintas ir su šiuolaikine epocha nederantis reiškinys ar objektas, pvz., rašymas paukščio plunksna.
Archeologijoje anachronizmu laikomas radinys, nederantis prie žinomų to krašto radinių, vaizduojantis tokius reiškinius arba atliktas tokiomis technologijomis, kurios išrastos daug vėliau, nei radinys preziumuoja. Tokie radiniai vadinami „nevietiniais radiniais“. Tarp tokių radinių būna klastočių ar labai abejotinų objektų, pavyzdžiui, kaip Ikos akmenys, krištolinės kaukolės bei iš tiesų autentiški dirbiniai (pvz., Antikiteros mechanizmas, Delio geležinė kolona ir kt.).
Mene anachronizmu laikomas su vaizduojamu laikotarpiu nesusijęs daiktas ar reiškinys. Anachronizmas gali būti panaudotas specialiai arba dėl nežinojimo. Jų sutinkama įvairiuose kūriniuose: pavyzdžiui, Šekspyras savo pjesėje „Julijus Cezaris“ mini mechaninį laikrodį (nors jis išrastas XI-XIII a.), dažname renesansiniame piešinyje senovės Graikijos ir Romos veikėjai vaizduojami su renesanso laikotarpio apranga ir atributika (pvz., Orfėjus su smuiku). Daug smulkių anachronizmų pasitaiko konkretų istorinį laikotarpį vaizduojančiuose filmuose – tuo metu neegzistavę ginklai, įmonės, prekių ženklai, apranga, aparatai, įrankiai, muzika ir t. t. thumb|left|200px|Ikos akmuo, kuriame vaizduojami dinozaurai
Beveik visi filmai, vaizduojantys nors kiek senesnę praeitį, yra anachronizmai kalbos atžvilgiu, nes aktoriai vartoja šiuolaikinę auditorijai suprantamą kalbą, o ne iš tiesų tuomet egzistavusią (pvz., taisyklinga lietuvių kalba kalbantis Tadas Blinda). Ryškesni anachronizmai yra tuo laiku neegzistavusių posakių bei frazių vartojimas.
Anachronizmų gali pasitaikyti taip pat ir žemėlapiuose – pavyzdžiui, viduramžių laikotarpį vaizduojantis istorinis žemėlapis su XX a. sudarytais tvenkiniais ar kanalais. Anachronizmu perkeltine prasme gali būti laikomas ir šiuolaikinių idėjų perkėlimas kalbant apie senovę – Šv. Romos Imperijos vadinimas Pirmuoju Reichu, marksistinių, feministinių teorijų taikymas senovės socialinei sanklodai.
Maišiakulė
Maišiakulė – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alantos.
Nicolás Avellaneda
Nikolasas Aveljaneda (Nicolás Avellaneda; 1837 m. spalio 3 d. – 1885 m. lapkričio 24 d.) – Argentinos politikas, žurnalistas, ėjęs šalies prezidento pareigas tarp 1847 ir 1880 m. Jo valdymo metais įvykdytos svarbios švietimo ir finansų reformos, prisidėjusios prie šalies ekonominio augimo, vyko Dykumos užkariavimas, Buenos Airių miestas atskirtas nuo provincijos.
Gimė Tukumano mieste, studijavo teisę Kordoboje, bet nebaigė. Pradėjo žurnalisto karjerą, 1857 m. išvyko į Buenos Aires, kur dirbo laikraščio „El Nacional“ redaktoriumi. Pabaigė studijas Buenos Airėse ir Domingo Faustino Sarmiento padedamas tapo ekonomikos dėstytoju Buenos Airių universitete. 1859 m. tapo atstovų rūmų nariu, o 1866 m. ministru. Valdant Sarmientui, Aveljaneda tapo teisingumo ir švietimo ministru ir vykdė švietimo reformą.
Pasibaigus Sarmiento kadencijai prezidentu paskirtas Aveljaneda. Tiesa, tokį paskyrimą užginčijo Bartolomė Mitrė ir surengė sukilimą. Jį atėmė tuometis generolas Chulijas Archentinas Roka. Nors Mitrė buvo suimtas, tačiau Aveljaneda jį ir dar kelis buvusius oponentus priėmė į savo ministrų kabinetą.
Aveljaneda savo valdymo metais skatino imigraciją iš Europos, taikė lengvatas naujakuriams, todėl šalies gyventojų skaičius sparčiai augo. Jis įpareigojo karo ministrą Archentiną Roką vykdyti Dykumos užkariavimo planą, kad indėnų antpuoliai nekeltų grėsmės naujakuriams. Be to, valdant Aveljanedai šalis išvengė nuosmukio ekonominės krizės metu.
1880 m. perleido prezidento pareigas Archentinui Rokai, o pats tapo Senato nariu. Mirė laive, keliaudamas iš Prancūzijos.
Teritorinė muitinė
thumb|150px|Lietuvos muitinės emblema Teritorinė muitinė - Muitinės departamento įsteigta ir jam atskaitinga muitinės įstaiga, organizuojanti ir užtikrinanti teisės aktų įgyvendinimą savo veiklos zonoje.
Teisinis pagrindas
Teritorinių muitinių veiklą reglamentuoja Muitinės įstatymas.
Veikla
Nuo 2002 m. liepos 1 d. Lietuvoje yra 5 teritorinės muitinės:
Teritorinės muitinės organizuoja ir užtikrina muitų teisės aktų įgyvendinimą jų veiklos zonoje, taip pat koordinuoja muitinės postų ir muitinės mobiliųjų grupių darbą.
Sisianas
Sisianas  – miestas pietryčių Armėnijoje, Siuniko srityje, prie Vorotano upės, 98 km į šiaurės rytus nuo Nachičevanės. Netoli miesto praeina Jerevano–Megrio plentas. Elektros technikos, maisto pramonė. Šalia miesto yra bronzos amžiaus observatorija ir nekropolis Zorac Kareras, taip pat Šakio krioklys. Mieste yra 691 m. statyta bažnyčia.
Gedimino tiltas
Gedimino tiltas – tiltas per Kupos upę esantis Kupiškio miesto centre. Architektūrinis akcentas – gelžbetonio arka, įrengti stulpai su žibintais. Per tiltą eina miesto pagrindinė Gedimino gatvė. Šalia stovi buvęs Kupiškio valsčiaus pastatų kompleksas (raštinė, kalėjimas, daboklė). Pietiniame tilto pakraštyje prasideda Krantinės mikrorajonas.
Sisianas
Istorija
Sisianas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo VIII a. pr. m. e. kaip Sisakanas arba Siuni. Turkų valdymo metais vadintas Karakilisu, nuo 1935 m. iki 1940 m. – Sisavanu. Miesto statusas suteiktas 1974 m.
Gedimino tiltas
Istorija
Pirmojo tilto per Kupos upę dabartinėje šio tilto vietoje tiksli data, statybinės medžiagos ar stilius nėra žinomas. Labiausiai tikėtina, kad iki 1928 m. čia stovėjo keli mediniai tiltai ar brasta. Pagal Savivaldybės urbanistikos ir ekologijos skyriaus dokumentus, senojo tilto pastatymo data – 1928 m. Šis tiltas gyventojams tarnavo iki 1938 m., o 1940 m. buvo pastatytas naujasis (dabartinis) tiltas, grįstas akmenimis. Senojo akmeninio grindinio liekanos buvo rastos paskutinį kartą 1997 m. atliekant renovaciją. Šio tilto ilgis – 13,36 m, jo plotyje išsitenka 2 eismo juostos ir šalitilčiai pėstiesiems.
thumb|left|600px|Kupiškio valsčiaus pastatų kompleksas
Ȳ
Ȳ ir ȳ – lotynų abėcėlės raidė, sudaryta iš Y su diakritiniu ženklu – brūkšneliu.
Moderniuose žodynuose bei vadovėliuose, parašytuose lotynų ir senąja anglų kalbomis, ȳ gali reikšti ilgąjį y. Lotynų kalboje tai pasitaiko tik skoliniuose. Taip pat naudojama lyvių ir kornų kalbose.
Jablon Samsonai
Jablon Samsonai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šepetovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 15 namų ir 79 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 14 namų ir 91 gyventojas, iš kurių 45 vyrai ir 46 moterys.
Didžiosios Britanijos Mergelių salų vyrų futbolo rinktinė
Didžiosios Britanijos Mergelių salų vyrų futbolo rinktinė – Didžiosios Britanijos Mergelių saloms atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Didžiosios Britanijos Mergelių salų futbolo asociacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate. Yra viena silpniausių CONCACAF rinktinių ir viena silpniausių pasaulio rinktinių apskritai.
Prie FIFA prisijungė 1996 m.
Učkudukas
Učkudukas − miestas Uzbekijos viduryje, Navojo vilajete.
Tarybiniais metais dėl urano pramonės Učkudukas buvo uždaras miestas. Miestas įsikūręs Kyzylkumų viduryje.
Istorija
1985 m. prie Učkuduko įvyko didžiausia aviakatastrofa TSRS istorijoje, kuomet nukritus lėktuvui žuvo visi 200 juo skridusių žmonių.
Maidanas (reikšmės)
Žodis maidanas reiškia:
Taip pat:
Muitinės mobilioji grupė
thumb|Muitinės mobiliosios grupės automobilis Muitinės mobilioji grupė – mobilusis Lietuvos teritorinių muitinių arba specialiųjų muitinės įstaigų padalinys, veikiantis nustatytoje teritorinės muitinės veiklos zonoje.
Teisinis pagrindas
Muitinės mobiliųjų grupių veiklą reglamentuoja Muitinės įstatymas.
Veikla
Muitinės mobiliosios grupės pradėjo veiklą 2004 m. liepos 1 d.
Muitinės mobiliosios grupės tikrina transporto priemones, asmenis, dokumentus ir gabenamas prekes visoje Lietuvos teritorijoje. Pagrindinis tikrinimų tikslas – kad į Lietuvą nepatektų nelegaliai gabenamos bei draudžiamos prekės. Turėdami išankstinės informacijos, kad prekės gali būti gabenamos neteisėtai, muitinės mobiliųjų grupių pareigūnai turi teisę visoje Lietuvos teritorijoje stabdyti automobilius, tikrinti vežamas prekes bei jų dokumentus. thumb|240px|left|Muitinės mobiliosios grupės automobilis Muitinės mobiliųjų grupių tarnybinės transporto priemonės yra nudažytos specialiomis spalvomis ir pažymėtos specialiaisiais ženklais bei gali naudoti specialiuosius garso ir šviesos signalus.
Tokie muitinės padaliniai veikia visose Europos Sąjungos valstybėse ir laikomi viena efektyviausių muitinės kontrolės priemonių kovojant su pažeidimais.
Bendradarbiavimas su kitomis institucijomis
Muitinės mobiliosios grupės taip pat teikia pagalbą ir keičiasi informacija su kitomis kontrolę atliekančioms institucijomis (Valstybine mokesčių inspekcija, Policijos departamentu, Valstybine maisto ir veterinarijos tarnyba ir kt.).
Aneksija
Aneksija ( – prijungimas) – vienašališkas ir neteisėtas svetimos valstybės teritorijos ar jos dalies prijungimas prie savosios (pvz., Lietuvos prijungimas 1940 m. rugpjūčio 3 d. prie SSRS arba didelės Meksikos teritorijos prijungimas 1848 m. vasario 2 d. prie JAV).
Aneksija paprastai įvykdoma po karinės jėgos panaudojimo ar bent jau grasinimo ja.
Jean
Jean − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Julio Ricardo Cruz
Chulijas Krusas (Julio Ricardo Cruz; g. 1974 m. spalio 10 d. Santjago del Estere) – Argentinos futbolininkas. Žaidė puolėjo pozicijoje Argentinos rinktinėje. 2006 m. laimėjo Italijos futbolo taurę.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1997 m. balandžio 2 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per dvejas rungtynėse aikštėje išbuvo 63 minutes.
Krasnavos tiltas
Krasnavos tiltas – tiltas per Kupos upę Kupiškyje, Krasnavos gatvėje,.
Istorija
Tiltas pastatytas 1964 m. , kuomet norėta nukreipti transporto srautus nuo Rajono statybos organizacijos (RSO). Pastačius Krasnavos tiltą, Atodūsių tiltas tapo tik pėsčiųjų tiltu.
Rekonstruotas 2008–2009 m.
Rozalimo ąžuolas
miniatiūra|200px|left|2012 m. pavasarį miniatiūra|200px|left|2019 m. pavasarį
Rozalimo ąžuolas – botaninis Lietuvos gamtos paveldo objektas nuo 1999 m. Tai 25 m aukščio medis, turintis daugiau kaip 5,75 m apimties kamieną, augantis netoli kelio, Rozalimo miestelio pakraštyje (Pakruojo rajone). Objektas paženklintas nuoroda, prie jo įrengtas informacinis stendas.
Būklė
Medžio genotipas, augimo sąlygos, žmogaus elgesys lėmė, kad Rozalimo ąžuolas yra šimtmečius menantis medis, neišvengiamai patiriantis natūralius senėjimo procesus. Žaliuojanti lajos dalis vietomis apmirusi ir išlūžusi, pažeistas kamienas, nebespėjantis apauginti atsirandančių žaizdų – neatskiriama sąsaja su branda. Netrikdoma natūrali medžio gynybinė sistema – apmirusios šakos, nebegyvos medienos buvimas – tinka saprofitų augimui, simbiotinių mikroorganizmų veiklai. Ąžuolas aptvertas, todėl po medžio laja išsaugomas natūralus grunto porėtumas, smulkiųjų šaknų gyvybinė veikla.
Glumbotiškė
Glumbotiškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 14 km nuo Lupikų.
Krampiai
Krampiai – kaimas centrinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 5 km į vakarus nuo Joniškio.
Koropuna
Koropuna arba Snieguotoji Koropuna  – aukščiausias ir didžiausias Peru ugnikalnis. Stūkso šalies pietuose, Anduose, Arekipos departamente, 150 km į šiaurės vakarus nuo Arekipos. Aukštis 6337 m (kai kurie šaltiniai pateikia 6425 m).
Koropuna – masyvus, ledynais padengtas kompleksinis stratovulkanas, iškilęs plynaukštėje. Užima 12 x 20 km teritoriją ir turi 6 viršūnes. Pastovi ledo kepurė užima 130 km² plotą (sniego ribos aukštis apie 5800 m). Veržiasi solfataros.
Koropunos viršukalnėje rasta inkų kultūros tekstilės liekanų, taigi manoma, kad į kalną įkopta dar prieškolumbiniais laikais. Pastaraisiais laikais pirmąsyk įkopta 1911 m.
Staugūnai
Staugūnai, arba riaumūnai (Alouatta) – koatų (Atelidae) šeimos primatų gentis. Prisitaikė gyventi medžiuose. Kibi uodega atlieka penktosios galūnės funkciją. Minta lapais ir vaisiais. Beveik tris ketvirtadalius dienos staugūnai ilsisi. Patinų gerklėje yra didelis kaulinis balso rezonatorius. Iš ryto ir pavakariais, įlipę aukštai į medį, nepaprastai garsiai riaumoja, įvairiai moduliuodami balsą. Gyvena gaujomis.
Gentyje 10 rūšių:
Austrijos himnas
Austrijos himnas –  – nuo 1946 m. spalio 22 d. yra oficialus Austrijos himnas.
Likus 19 dienų iki mirties Volfgangas Amadėjus Mocartas baigė rašyti Masonų kantatą, kuri vėliau tapo Austrijos himno muzikiniu pagrindu. Yra nuomonė, jog himno muzika yra parašyta Johano Cholcerio (Johann Holzer).
Eilės
Land der Berge, Land am Strome,
Land der Äcker, Land der Dome,
Land der Hämmer zukunftsreich!
Heimat bist du großer Söhne,
Volk begnadet für das Schöne,
Vielgerühmtes Österreich,
Vielgerühmtes Österreich!
Heiß umfehdet, wild umstritten,
Liegst dem Erdteil du inmitten
Einem starken Herzen gleich.
Hast seit frühen Ahnentagen
Hoher Sendung Last getragen,
Vielgeprüftes Österreich,
Mutig in die neuen Zeiten,
Frei und gläubig sieh uns schreiten,
Arbeitsfroh und hoffnungsreich.
Vaterland, dir Treue schwören.
Vielgeliebtes Österreich,
Vielgeliebtes Österreich.
Lietuvos dirvožemininkų draugija
thumb|300px|Draugijos logotipas Lietuvos dirvožemininkų draugija prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus yra savanoriška dirvotyros ir agrochemijos srityje dirbančių šalies piliečių visuomeninė organizacija. Ji vienija daugiau kaip 100 narių iš šalies universitetų, mokslo institutų, valstybinės žemėtvarkos tarnybos. Draugija yra Tarptautinės ir Europos dirvožemininkų sąjungų asocijuotoji narė. Draugijos internetinis puslapis pasiekiamas adresu www.lzuu.lt/ldd
Istorija
Draugija įkurta 1958 m., draugijos steigėjo ir ilgamečio pirmininko (1958-1970), Lietuvos mokslų akademijos nario korespondento, Lietuvos žemės ūkio akademijos profesoriaus Viktoro Ruokio (1885-1971). Viktoras Danilevičius pirmininkavo draugijai 1970–1990 m. 2005 m. Lietuvos dirvožemininkų draugija įregistruota prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus. 2008 m. draugija pažymėjo veiklos 50 metų sukaktį specialia tarptautine konferencija-ekspedicija "Dirvožemis tvarioje aplinkoje" ir keliais leidiniais.
Veikla
Draugijos pirmininkas prof. A. J. Motuzas, sekretorius – doc. R. Vaisvalavičius. Garbės pirmininkas – prof. habil. dr. M. Vaičys (LMI), užsienio Garbės narys – Lenkijos dirvožemininkų sąjungos prezidentas prof. habil. dr. P. Sklodovskis (Piotr Skłodowski).
Šaltiniai
A. Motuzas. Lietuvos dirvožemininkų draugijai prie Lietuvos mokslų akademijos Žemės ūkio ir miškų mokslų skyriaus – 50. EKologija. 2008. vol. 54. No. 3. P. i
Amoniakas
Amoniakas, NH3 – dujinis azoto ir vandenilio junginys. Tai bespalvės, nuodingos, aštraus kvapo dujos, kurios gerai tirpsta vandenyje (1 litre vandens ištirpsta 700 litrų NH3 dujų).
Etimologija
Amoniako junginiai buvo išgaunami romėnų laikais Libijoje, netoli Amono šventyklos.
Savybės
Kambario sąlygomis amoniakas yra aštraus kvapo dujos. -33,34 °C temperatūroje virsta skysčiu, o -77,73 °C – kietu kūnu. Padidinus slėgį, suskystėja. Skystam amoniakui būdinga didelė garavimo šiluma, todėl jis naudojamas šaldymo įrenginiuose.
Aktyvi cheminė medžiaga. Amoniakui reaguojant su rūgštimis susidaro vadinamosios amonio druskos, kurių bendra formulė – NH4R, kur R – rūgšties liekana, pvz.:
Gamyba
Amoniakas yra vienas pagrindinių chemikalų. Jis yra gaminamas dideliais kiekiais. 2011 metais jo buvo pagaminta 136 milijonų tonų visame pasaulyje. Pagrindiniai gamintojai yra Kinija, Indija, Rusija ir JAV. Amoniako gamybai dideliais kiekiais naudojamas iškastinis kuras. Amoniako gamyboje naudojama apie 1,4 % pasaulio iškastinio kuro.
Banda del Rio Sali
Banda del Rio Sali – miestas Argentinoje, Tukumano provincijoje, Tukumano aglomeracijoje, 3 km į rytus nuo Tukumano, Sali upės pakrantėje. Krus Altos departamento centras. 58 tūkst. gyventojų.
Amoniakas
Gamyba
Lietuvoje amoniaką gamina AB Achema (Jonavos rajonas). Amoniako gamybai reikalingas vandenilis gaunamas iš gamtinių dujų.
Banda del Rio Sali
Tai pramoninis Tukumano priemiestis. Daugiausia cukraus pramonė. Miesto centras – Generolo Belgrano aikštė. Priešais ją įsikūręs savivaldybės pastatas ir San Francisco Solano bažnyčia. Per miestą eina kelias į Santjago del Esterą.
Amoniakas
Sintezė
Laboratorijoje amoniakas gaunamas kaitinant amonio druskų ir šarmų mišinį. Dažniausiai tam naudojamas amonio chloridas ir gesintų kalkių perteklius. Šios medžiagos sumaišomos, supilamos į kolbą ir kaitinamos.
Panaudojimas
Amoniakas naudojamas azoto rūgšties gamyboje. Amoniako ir oro mišinį leidžiant pro platinos katalizatorių vyksta azoto oksidacija:
Taip pat amoniakas naudojamas dirvos tręšimui (laistant ją amoniako tirpalu) bei trąšų (diamonio fosfato, karbamido) gamybai. Karbamidas – labai vertinga azoto trąša; joje azoto masės dalis yra net 46 %:
Karbamidu tręšiama ne tik grynu, bet ir su kitomis azoto trąšomis. Karbamido dedama į galvijų pašarus, jis naudojamas polimerinių medžiagų bei pesticidų gamyboje.
Apsinuodijimo amoniaku simptomai
Apsinuodijus amoniaku:
Aragacotno sritis
Aragacotno sritis  – sritis šiaurės vakarų Armėnijoje, ribojasi su Turkija. Tai 5-a pagal dydį ir 9-a pagal gyventojų skaičių sritis šalyje. Administracinis centras – Aštarakas.
Geografija
Srities paviršius kalnuotas, čia iškilęs Armėnijos kalnyno masyvas su aukščiausiu kalnu šalyje – Aragacu (pagal jį ir pavadinta sritis – reiškia „Aragaco papėdė“). Vakariniu pakraščiu teka Arakso upė.
Gyventojai
Absoliuti gyventojų dauguma yra armėnai, tačiau srityje gyvena ženkli jezidų bendruomenė.
Administracinis suskirstymas
Sritis padalinta į 114 bendruomenių, iš kurių 3 yra miesto ir 111 kaimo.
Miestai:
Kadūnai
Kadūnai – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Alantos.
Alavas
Alavas (Stannum) – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Sn, eilės numeris 50. Tai sidabriškai pilkas, blizgantis, tamprus ir labai minkštas, lengvai liejamas, kalus, atsparus atmosferos įtakai metalas. Naudojamas plieninei skardai alavuoti, įvairiuose lydiniuose. Nedidelis kiekis alavo dedamas ir į monetas – 50, 20 ir 10 euro centų monetos turi apie 1 % alavo.
Alavas buvo žinomas nuo maždaug 5000 m. pr. m. e. Istorijos laikotarpis, kai alavas plačiai naudotas bronzos gamybai, vadinamas „bronzos amžiumi“.
Trys metalinio alavo atmainos – pilkasis (alfa; patvarus iki 13,2 °C), baltasis (beta; iki 173 °C) bei gamma (γ). Svarbiausia druska – alavo chloridas (SnCl2, SnCl4), naudojama pluoštui dažyti, kaip reduktorius organinėje sintezėje, paviršiaus aktyvavimui prieš cheminį metalizavimą. Monoksidas (SnO) naudojamas kaip katalizatorius ar juodasis pigmentas, dioksidas (SnO2) – kaip baltas pigmentas, transporto priemonių apsaugai nuo apledėjimo. Svarbiausi lydiniai – bronza, žalvaris, babitas. Grynas bei lydinyje su švinu naudojamas litavimui.
Gamtoje randamas mineraluose (kasiterite, stanite ir dar keliolikoje kitų), gaunamas iš rūdų. Gamtinį alavą sudaro 10 stabilių izotopų mišinys (nuo 112 iki 124 atominės masės), izotopas 124Sn šiek tiek radioaktyvus.
Kolumbijos ginkluotosios revoliucinės pajėgos
Organizacija kovoja prieš Kolumbijos valdžią.
Jak-52
Jak-52  – dvivietis mokomasis akrobatinis Jakovlev konstruktorių biuro sukurtas lėktuvas. Pirmą kartą pristatytas 1976 m., o po trejų metų pradėtas naudoti. Šiuo metu jis vis dar gaminamas Rumunijos kompanijos Aerostar.
Pagrindinis lėktuvo gamybos tikslas buvo akrobatinio skraidymo mokymas DOSAAF studentų.
Sugriuvus Tarybų Sąjungai didelė dalis šių lėktuvų buvo eksportuota į vakarus. Šiuo metu juos naudoja JAV, JK, Australija, Naujoji Zelandija, o kai kurios šalys ir kariniams mokymams.
Minuskulai
Minùskulai ( 'labai mažas, mažytis') – mažosios abėcėlės raidės (dažniausiai senovės graikų ir lotynų rašto sistemose).
Jak-52
Šiuos lėktuvus varo 268 kW galingumo žvaigždinis variklis.
Minuskulai
Šaltiniai
Greek minuscule
Mura
Mura – upė centrinėje Europoje, Dravos intakas (Dunojaus baseinas).
Ištakos Rytų Alpėse, ant sienos tarp Zalcburgo ir Štirijos žemių. Didžioji dalis upės – 295 km – teka Austrijos teritorijoje Štirijos žemėje, vėliau Slovėnijoje, o žemupyje – tarp Kroatijos ir Vengrijos. Įteka į Dravą prie Kroatijos miestelio Legrado.
Didžiausias miestas šalia upės – Gracas (Austrija).
Garofalo
thumb|right|180px| Garofalo paminklinis biustas ([[Rovigas)]] Benvenutas Tizis (arba Garofalas;, 1481–1559 m. rugsėjo 6 d.) – italų XVI a. pradžios renesanso dailininkas iš Feraros.
Biografija
Benvenutas Tizis, spėjama, gimė 1481 m. (kitu spėjimu 1476 m.) Feraroje Pietro Tisi ir Antonia Barbiani šeimoje. Pravardę gavo nuo šeimos miesto Garofalo. Iš pradžių Garofalas mokėsi pas Domenico Panetti, po to, apie 1497−1500 m. pas Boccaccio Boccaccino Feraroje. 1506 m. Garofalas sukūrė freskas Palazzo Costabili rūmuose Feraroje, kurios rodo ženklią Andrea Mantegna įtaką, ypač jo darbų Camera degli Sposi. Ankstyvojoje Garofalo kūryboje pasireiškė Lorenzo Costa įtaka. 1506 m. jis gavo pirmą užsakymą iš Feraros kunigaikščių Esčių − turėjo nutapyti keletą paveikslų Lukrecijos Bordžijos apartamentuose kunigaikščių pilyje.
Spėjama, kad apie 1508 m. Garofalas pabuvojo Venecijoje, kur, Giorgio Vasari tikinimu, susidraugavo su Džordžone, kuris paveikė jo tapybą. Apie 1513–14 m. Garofalas tikriausiai lankėsi Romoje, kur buvo stipriai paveiktas Rafaelio kūrybos, ką rodo 1514 m. atliktas altorinis ištapymas Feraros Santo Spirito bažnyčioje. Garofalas daug dirbo vietos bažnyčiose. Apie 1529–30 m. Garofalas vedė Caterina Scoperti. Maždaug nuo 1530 m. dailininkas dirbo Feraros bernardinų vienuolyne, sukurdamas daug paveikslų (laikui bėgant didelė jų dalis pateko į muziejus). 1530-ųjų pabaigoje Garofalo regėjimas pradėjo prastėti ir apie 1550 m. jis tapo beveik aklu.
Garofalas mirė 1559 m. rugsėjo 6 d. Palaidotas šalia anksčiau mirusios žmonos Santa Maria in Vado bažnyčioje Feraroje. 1829 m. jo palaikai buvo perkelti į kartuziečių vienuolyną Feraroje, 1841 m. toje vietoje pastatytas monumentas dailininkui. Be Džordžonės ir Rafaelio įtakų, dar Garofalas buvo paveiktas Giulio Romano ir Dosso Dossi. Jo dailė vertinama kiek tradiciškesne nei Dosso Dossi. Vėlesniems Garofalo darbams būdingas manieristinis vaizdavimas.
Adomas Mikalojus Seniavskis
Adomas Mikalojus Seniavskis (apie 1666–1726 m. vasario 18 d.) – Lenkijos magnatas, Belzo vaivada (1692–1710 m.), Karūnos lauko etmonas (1702 m.), Karūnos didysis etmonas (1706 m.), Krokuvos kaštelionas (1710 m.). Paskutinis Seniavskių giminės atstovas.
Biografija
Karūnos lauko etmono Mikalojaus Jeronimo Seniavsko (1645–1683) ir Sesilijos Marijos Radvilaitės (m. 1682) sūnus. Lvovo, Rogatinsko, Liubačevo, Stryjaus ir Piasečno seniūnas.
Šeima ir vaikai
thumb|150px|Adomo Mikalojaus Seniavskio žmona Elžbieta Liubomirskytė 1687 metais Adomas Seniavskis vedė kunigaikštytę Elžbietą Cheleną Liubomirskytę (1669/1670–1729), Karūnos didžiojo maršalkos Stanislovo Iraklijaus Liubomirskio (1642–1702), Lancuto pilies valdytojo, dukterį nuo pirmos santuokos su Sofija Opalinskaite (1642–1675). Sutuoktiniams gimė vienintelė duktė:
Milžiniškos Adomo Mikalojaus Seniavskio valdos dėl dukters Sofijos santuokos perėjo kunigaikščiams Čartoriskiams. Pradedant nuo jo anūko Adomo Kazimiero Čartoriskio daugelis iš Čartoriskių nešiojo savo protėviui atminti vardą „Adomas“.
Pierre Mauroy
Pjeras Morua (g. 1928 m. liepos 5 d. Kartinji – m. 2013 m. birželio 7 d.) – Prancūzijos politinis veikėjas, 1973–2001 Lilio meras, 1981–1984 Prancūzijos ministras pirmininkas.
Baigęs pedagoginę mokyklą dėstė koležuose.
1945 m. Socialistų Internacionalo prancūzų sekcijos narys, 1950–1958 m. Prancūzijos socialistinio jaunimo sąjungos nacionalinis sekretorius. 1955–1959 m. Nacionalinio švietimo federacijos gamybinių koležų darbuotojų profsąjungos (SIPS) generalinis sekretorius. 1961 m. SIPS Noro departamento federacijos sekretorius, 1963 m. SIPS Politinio biuro narys, 1966 m. generalinio sekretoriaus pavaduotojas.
1971 m. Prancūzijos socialistų partijos Šiaurės federacijos sekretorius, 1971–1979 m. partijos nacionalinis sekretorius koordinavimo klausimams. 1973 m. Nacionalinio susirinkimo narys. 1981–1984 m. Prancūzijos ministras pirmininkas, vadovavo trims vyriausybėms. 1984–2001 m. Lilio meras.
1988–1999 m. PSP pirmasis sekretorius. 1989 m. SI pirmininko pavaduotojas, 1999 m. SI Garbės pirmininkas.
Felipe González
Felipė Gonsalesas Markesas (g. 1942 m. kovo 5 d. Dos Hermanas) – teisininkas, Ispanijos visuomenės ir politinis veikėjas.
Biografija
1966 m. gavęs teisininko diplomą advokatavo, specializavosi ginti darbininkų atstovų teises.
1969 m. vedė Karmen Romero.
1965 m. Sevilijos provincijos PSOE komiteto narys, 1970 m. PSOE Vykdomosios komisijos narys. 1971 buvo suimtas. 1974 m. Siuresno (Prancūzija) suvažiavime išrinktas PSOE generaliniu sekretoriumi. Vadovavo partijai iki 1997.
1975 m. mirus diktatoriui Franko, grįžo į Ispaniją ir kartu su A. Suaresu pradėjo šalies demokratizavimą. Vienas Demokratinio judėjimo platformos lyderių. Legalizavus partiją, 1977 m. išrinktas Madrido tarybos nariu, 1977–2004 m. Kortesų (parlamento) narys, opozicijos lyderis.
1982–1997 m. Ispanijos ministras pirmininkas, jam vadovaujant prasidėjo reali ekonomikos rekonstrukcija, 1986 m. Ispanija priimta į Europos ekonominę bendriją ir NATO, peseta buvo įtraukta į Europos pinigų sistemą.
1989 m. pirmininkavo Europos Ministrų Tarybai.
Jo vadovaujama PSOE laimėjo 1986, 1989 ir 1993 m. Kortesų rinkimus.
1996 m. EBSO vadovas. 1978–1983 m. SI „Principų deklaracijos“ rengimo komisijos pirmininkas. Nuo 1980 m. SI pirmininko pavaduotojas.
Donatas Imbras
Donatas Imbras (g. 1979 m. spalio 11 d. Klaipėdoje) – daugkartinis Lietuvos, Europos ir pasaulio vicečempionas, karatė Kiokušin mokyklos ir sporto klubo „Budora” prezidentas.
Biografija
1986–1998 m. mokėsi Naujosios Akmenės „Ramučių” vidurinėje mokykloje. 1999–2003 m. studijavo Šiaulių universitete, kūno kultūros ir sporto pedagogiką (bakalauras). 2003–2005 m. tęsė studijas Šiaulių universitete, sporto pedagogika ir rekreacijos pagrindai (magistras).
1989 m. Naujosios Akmenės rajone pradėjo sportuoti Kiokušin karatė klube „Energija” (treneris Vladimiras Silvaško). 2006 m. Vilniuje įkūrė Kiokušin karatė mokyklą „Budora”.
Pasaulio čempionatas
2005 metų birželį Donato Imbro medalių kolekcija pasipildė dviem apdovanojimais. Kūno kultūros ir sporto departamente kartus su kitais svarias pergales tarptautinėse varžybose iškovojusiais sportininkais jis apdovanotas medaliu už sporto pergales, Donatas Imbras neslėpė esąs kovingai nusiteikęs ir žadėjo siekti naujų pergalių. Birželio viduryje įveikęs būrį varžovų šios sporto šakos meistrų tėvynėje, Japonijos mieste Osakoje, Donatas Imbras iškovojo pasaulio kiokušin karatė vicečempiono titulą. Dukart Europos čempionas, supersunkiasvoris pusfinalyje sensacingai nokautavo pasaulio čempioną Kunihiro Suzuki. Finale jis taškais pralaimėjo galingiausiam japonų kovotojui Takayuki Tsukagoshi.
2007 metais spalio 14 d. D. Imbras pakartojo šį pasiekimą. Finale jis pralaimėjo tam pačiam Tagayuki Tsukagoshi.
Pomėgiai ir visuomeninė veikla
Donatas Imbras dalyvauja VšĮ „Kultūros artelė“ organizuojamuose edukaciniuose – socialiniuose ir kultūros projektuose su negalią turinčiais Lietuvos vaikais ir jaunimu. Jo pomėgiai – muzika, knygų skaitymas, poilsis gamtoje, kelionės.
Klubas „Budora“
Donatas Imbras 2006 metais Vilniuje įkūrė kiokušin karate klubą „Budora“. Šis sporto klubas susilaukė didelio populiarumo Vilniaus Baltupių vidurinėje mokykloje. „Budora“ klubo treniruotės ir toliau sėkmingai vyksta Baltupiuose ir Pašilaičiuose.Taip pat ir Vilniaus inžinerijos licėjuje.
Nuodingieji grybai
thumb|right|260px|Paprastoji [[musmirė (Amanita muscarina)]] Nuodingieji grybai – grybų rūšys, sukeliančios organizmo apsinuodijimą, intoksikacijas ir funkcinius sutrikimus. Europoje žinoma apie 100 nuodingų grybų rūšių, Lietuvoje daugiau kaip 60.
Apsinuodijimo simptomai gali būti nuo nedidelių virškinimo sistemos sutrikimų iki grybuose esančių toksinų sukeltos mirties. Grybų toksinai yra jų metabolizmo šalutiniai produktai. Dažniausiai grybais apsinuodijama supainiojus valgomus su nuodingais grybais juos renkant. Kadangi dalis valgomų ir nuodingų grybų yra panašios išvaizdos, klaidos susijusios su nepakankamu valgomiesiems ir nuodingiems grybams būdingų požymių identifikavimu. Neteisingi ir kai kurie paplitę universalūs nuodingų grybų nustatymo būdai, pvz., „nuodingi grybai nekirmyja“ (kai kurie grybai gali būti nenuodingi bestuburiams, tačiau mirtinai nuodingi žmonėms).
Klasifikacija
Pagal sukeliamą poveikį organizmui nuodingi grybai skirstomi į 3 grupes:
Apsinuodyti galima ir gerais valgomais grybais, jei vartojami seni, ištižę, sukirmiję ar šalnų pakąsti grybai. Juose, irstant baltymams ir riebalams, susidaro amidų, aminų junginiai (taip pat susidarantys ir gendant mėsai, žuvims ar sviestui).
Mirtinai nuodingieji grybai
Žalsvosios ir smailiakepurės musmirių sukelta intoksikacija daugeliu atvejų baigiasi mirtimi. Tai priklauso nuo suvalgyto vaisiakūnių kiekio, taip pat nuo juose esančių nuodingų medžiagų poveikio ir ligonio sveikatos būklės. Žalsvojoje musmirėje susikaupia daugiau kaip 10 nuodingų medžiagų, kurių poveikis labai nevienodas.
Musmirėse yra ir daugiau nuodingų medžiagų tokių kaip falolyzinas, amavadinas, amanitinas, muskarinas, muskaronas, muscimolas ir kitų.
Joje muskarino yra 150 kartų daugiau nei kai kuriuose kituose nuodinguose grybuose. Labai panaši į pavasarinę balteklę, pievagrybius.
Pirmoji pagalba, apsinuodijus grybais. Pasijutus blogai, nedelsiant reikia išplauti skrandį, sukelti vėmimą, gerti daug kruopų nuovirų, skysto kisieliaus, stiprios beržo, bruknių, arkliauogės lapų arbatos. Kreiptis medicininės pagalbos (į gydytoją toksikologą).
Kiti nuodingieji grybai
Pavojingos ir kitos musmirės, kuriose nemažai muskarino ir kitokių nuodingų medžiagų. Muskarinas yra nejautrus aukštai temperatūrai, bet tirpus vandenyje. Verdant jis suyra ir yra neutralizuojamas. Muskarino yra beveik visuose grybuose, tik jo kiekis nevienodas, dažnai labai mažas kiekis (išskyrus plaušabudes).
Lietuvos miškuose auga ir ne tokių labai nuodingų grybų, pavyzdžiui, gleiviabudė (Stropharia hornemannii), nuodingasis pievagrybis (Agaricus xanthodermus), stambioji gijabudė (Entoloma sinuatus), labai panaši į valgomus pievagrybius, puokštinė kelmabudė (Hypholomafasciculare), eglinė kūgiabudė (Galerina marginata) – į kelmučius, dryžuotasis baltikas (Tricholoma virgatum), geltonasis baltikas (T.sulphureum) į juosvažalį baltiką ir žaliuokę. Sąlyginai nuodingų grybų aptinkama tarp ūmėdžių, piengrybių, net baravykų.
Jefremovas
Jefremovas − rusiška vyriškos giminės pavardė. Rusų kalboje ji rašoma Ефремов. Kilusi iš vyriško vardo su tipiška pavardžių priesaga -ov.
Šios pavardės lietuviškos moteriškosios giminės formos yra: Jefremovienė (ištekėjusi moteris) ir Jefremovaitė (mergautinė pavardė). Rusiškoji moteriška pavardės forma vienoda tiek ištekėjusioms moterims, tiek neištekėjusioms, tai (Jefremova).
Alksnynė (Klaipėda)
Alksnynė – Klaipėdos miesto dalis miesto pietuose, besiribojanti rytuose su Taikos prospektu, pietuse – su Smiltelės, vakaruose su Minijos gatve, šiaurėje su Statybininkų prospektu. Labiausiai išplėsta sovietmečiu. Rajonas apstatytas tipiniais penkiaukščiais ir devynaukščias mūriniais (raudonų plytų) pastatais. Rajone įsikūrusi Klaipėdos 1-oji specialioji mokykla ir lopšelis-darželis „Alksniukas“.
Jefremovas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Taip pat:
Džagoldajus
Džagoldajus – nedidelė totorių valda, buvusi Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kunigaikščių vasalinė valda, egzistavusi iki XVI a.
Istorija
Džagoldajų 1438 m. įkūrė išeiviai iš Aukso Ordos. Ankstesniais metais totorių vienybė buvo pašlijusi, ir kūrėsi nepriklausomos chanystės, kurios kovojo tarpusavyje dėl viršenybės. Kiekvienas Batijaus palikuonis galėjo reikšti savo teises į valdžią, dėl to vykdavo perversmai, kovajama dėl valdžios. Maža to, kilo maro epidemija, nusinešusi daug gyvybių. Šioje suirutėje dalis totorių persikėlė į kaimyninės Lietuvos kontruoliuojamas teritorijas ir stojo į didžiojo kunigaikščio karinę tarnybą. Rilskas, Kurskas ir kiti miestai buvo pasienyje, todėl džagoldajiečiai gindavo kraštą nuo rusėnų ir kitų totorių ordų išpuolių.
Manoma, kad Džagoldajaus teritorija buvo dabartinėse Kursko ir Belgorodo srityse, vadinamoje Severų žemėje.
Laisvoji ekonominė bendrija
Laisvoji ekonominė bendrija ( arba Императорское Вольное экономическое общество) – seniausia mokslininkų organizacija Rusijoje.
Įsteigta 1765 m. Peterburge. Buvo nutraukusi veiklą 1918 m., kurią atkūrė 1982 m.
Jegelevičius
Jegelevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jegelevičienė (ištekėjusi moteris) ir Jegelevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vytautas Adolfas Puplauskas
Vytautas Adolfas Puplauskas (g. 1930 m. spalio 3 d. Telšių valsčiaus Rubežaičių kaime) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.
Koatos (gentis)
7 rūšys, žr. tekstą
Gentyje 7 rūšys:
Paplitimas
Paplitusios nuo pietų Meksikos iki Bolivijos ir Brazilijos.
Live! The Farewell Tour
'''„Live! The Farewell Tour“''' – vienintelis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher gyvo garso albumas. Albumas buvo įrašytas American Airlines arenoje Majamyje, Floridoje, JAV turo „Living Proof: The Farewell Tour“ metu.
Tomas Gadeikis
Tomas Gadeikis (g. 1984 m. sausio 30 d. Šiauliuose) – Lietuvos kanojininkas. Daugkartinis pasaulio čempionas ir olimpinės rinktinės narys. Dalyvavo su partneriu Raimundu Labucku.
2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse C-2 500 m distancijoje pasiekė pusfinalį, bet į finalą nepateko.
Live! The Farewell Tour
Albumo informacija
Tas pats pasirodymas įrašytas ir DVD „Cher: The Farewell Tour Live in Miami“ ir įtrauktas į „The Very Best of Cher“ specialų leidimą JAV.
Edvardas Gaurilovas
Edvardas Gaurilovas – futbolo žaidėjas iš Lietuvos, žaidžiantis FK Palanga gynėjo pozicijoje.
Klubinė karjera
Karjerą kaip profesionalas pradėjo 2014 m., kai žaidė FK Dainava Alytus, po pusmečio perėjo į FC Šiauliai.
2015 m. atstovavo FK Trakai.
2018 m. už FK Palanga sužaidė trejas rungtynes A lygoje.
Karjera rinktinėse
Buvo Lietuvos U-19 atsarginis žaidėjas, 2004 m. antrajame rate žaidė rungtynėse su Vengrijos ir Olandijos U-19 rinktinėmis.
Kuria
Kuria  – pečenegų chanas, kuris buvo sudaręs sąjungą su Kijevo kunigaikščiu Sviatoslavu Igorevičiumi žygiui į Balkanus. Vėliau, po nesėkmingo Sviatoslavo žygio į Bizantiją, Kuria surengė pasalą Sviatoslavui prie Dnepro slenksčių, išžudė kunigaikščio družiną ir nukovė patį kunigaikštį.
Pagal Повести временных лет Kuria iš Sviatoslavo kaukolės pasidarė taurę, iš kurios gerdavo. Eurazijos klajoklių kultūroje tai buvo pagarbos priešui, kuris narsiai kovėsi, ženklas.
Jensen
Jensen − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys: