cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Powerage
Powerage yra penktasis australų hard roko grupės AC/DC studijinis albumas, išleistas 1978 metų gegužės 25 dieną. Visas albumo dainas rašė grupės nariai Angus Young, Malcolm Young ir Bon Scott. Broliai Angus ir Malcom Young teigia, kad tai yra jų mėgstamiausias albumas, su jais sutinka ir daugybė grupės fanų teigiančių, kad šis albumas yra vienas iš jų geriausių, gal net pats geriausias.
Anglininkai (Trakai)
Anglininkai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Rūdiškių, prie Luknos upelio.
Spirit
MER-A (Mars Exploration Rover - A), arba Spirit – NASA marsaeigis. Spirit Marse nusileido 2004 sausio 4, tai yra, 3 savaitėm anksčiau nei jo „dvynys“ Opportunity. 2009 m. gegužės 1 dieną jis įstrigo puriame dirvožemyje. Paskutinis signalas iš šio marsaeigio gautas 2010 m. kovo 22 d.
Spirit veikė 24 kartus ilgiau, nei NASA mokslininkai tikėjosi, tai leido mokslininkams atlikti išsamesnius tyrimus.
Įrangos gedimai
Spirit, pagal NASA mokslininkų apskaičiavimus, turėjo veikti 90 dienų. Iš tikrųjų jis veikė 2210 dienų, iš jų 1892 buvo mobilus. Tačiau neapsieita be problemų: 415 dieną Spirit saulės baterijos gavo tik 40 % reikiamos energijos, bet smarkus vėjas nupūtė dulkes ir saulės baterijos vėl veikė beveik visu pajėgumu (93 %). 779 dieną, Spirit Marso paviršiumi pravažiavus 7,2 km, pirmasis priekinis ratas nustojo veikti. Inžinieriai Spirit „liepė“ važiuoti atbulomis, velkant ratą, laimei, jis vėliau susitvarkė. 2009 gegužės 1 d. marsaeigis įklimpo į purų dirvožemį. Per visą misiją Spirit nukeliavo apie 7,6 kilometro.
Smilginis strazdas
Smilginis strazdas (Turdus pilaris) – strazdinių (Turdidae) šeimos žvirblinis paukštis. Nuo kitų strazdų skiriasi pilka galva ir antuodegiu bei rudais pečiais. Paukščiui skrendant matyti balta apačia.
Paplitimas
Gyvena miškingose ar krūmingose Šiaurės Europos ir Azijos vietovėse – nuo Skandinavijos vakaruose iki Aldano rytuose, šiaurinė arealo riba eina pro Jamalo pusiasalį, Jenisiejaus žemupį, pietinė – pro Tuvą, Jenisiejaus aukštupį, Altajų, šiaurės Kazachstaną, Volgos žemupį, Karpatus, Šveicariją. Taip pat gyvena Grenlandijoje, Gotlande, Alando salose. Smilginis strazdas sutinkamas visoje Lietuvoje, gana gausus.
Žiemą dideliais būriais migruoja į pietus, dažnai kartu su baltabruviais strazdais (Turdus iliacus).
Kasmet peri 80 000-120 000 porų.
Išvaizda
Tiek patino, tiek patelės pakaušis, galva ir antuodegis pilki, viršugalvis dryžuotas. Pečiai bei nugara rudos spalvos. Uodega juodai ruda. Krūtinė, pagurklis, gerklė raibi. Kojos šviesiai rudos. Snapas tamsiai rudas, pamatinė dalis geltona. Rainelė ruda.
Išsiritusių jauniklių galva ir nugara padengta ilgokais rusvai pilkais pūkais. Vėliau tampa rusvi, o jų papilvė labiau raiba nei suaugusiųjų.
Elgsena
Dažniausiai įsikuria gluosniais ir alksniais apaugusiose paupiuose, laukų pušynėliuose, parkuose, soduose, juodalksnynuose, kapinėse, greta girių. Smilginiams strazdams nesvarbus apgyvendinto miško brandumas, pomiškis. Apsistoja ir kultūriniuose kraštovaizdžiuose. Skirtingai nuo kitų strazdų, dažniausiai suka lizdus kolonijomis (5-15 porų, nors kartais iki 100). Labai įnirtingai gina lizdus – garsiai rėkia, atėjūną puola, smūgiuoja, apipila skystomis išmatomis. Taip jie paprastai išveja varnas ar kėkštus, todėl greta smilginių strazdų mėgsta įsikurti ir kiti smulkūs paukščiai (kikiliai, žaliosios ir ankstyvosios pečialindos, strazdai giesmininkai, sodinės ir juodagalvės devynbalsės, liepsnelės, volungės, tošinukės, pilkosios musinukės).
thumb|200px|Piešinys
Smilginis strazdas lizdus suka pušyse, tuopose, alksniuose, drebulėse, beržuose, maumedžiuose, gluosniuose ir kt. medžiuose. Lizdą sukrauna iš varpučio, smilgų, aplipdo moliu, dumblu, gūžtą iškloja varpinių žolių lapeliais. Dažniausiai lizdą susuka kamieno išsišakojimuose, rečiau šakų galuose, prie kamieno, medžio vainike, pasitaiko ir ant inkilų, kempingrybių. Vidutiniškai lizdą įrengia 4,3 m aukštyje, kur dažniau lankosi žmonės – 4–15 m aukštyje.
Kiaušinius deda balandžio 15–26 d. Padeda 4–6 žalsvus, ovalius, rudomis dėmelėmis ir brūkšniais margintus kiaušinius. Peri 12–14 dienų (daugiausia patelė). Jaunikliai pradeda plunksnuotis po 7 dienų. Sulaukę 13–14 dienų (gegužės viduryje) palieka lizdą, bet dar nemoka skraidyti, todėl daug jų žūva. Jei pirma dėtis žūva, peri antrą kartą.
Pavasarį, vasarą maistą rankioja laukuose, drėgnose pievose, prie vandens telkinių, šaltinių, pakelėse. Rudenį gausiais būriais traukia arčiau sodybų, nulesa vaisius. Žiemą laikosi prie gyvenviečių, sutinkami tujų, gudobelių krūmuose, ieško nenuskintų vaisių, uogų.
Smilginiai strazdai veiklūs dieną, žmogaus nevengia, bet arti neprisileidžia. Mėgsta tupėti šakų galuose, aukštuose medžiuose, kur plačiai matyti vietovė. Maitinasi ant žemės, šuoliuoja dideliais šuoliais, drabsto senus lapus, žolę ir ieško bestuburių.
Mityba
Visaėdžiai, maitinasi įvairiais vabzdžiais ir kirmėlėmis vasarą, uogomis žiemą. Maitindami rankioja sliekus, sparvas, vikšrus, smulkius moliuskus, laumžirgių lervas. Vėliau, antroje vasaros pusėje pereina daugiausia prie uogų – žemuogių, mėlynių, aviečių, ievų uogų, spanguolių. Rudenį ir žiemą ypač lesa šermukšnius. Jiems gausiai užderėjus, daug smilginių strazdų lieka žiemoti.
Baleliai
Baleliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės šiaurėje, prie senojo kelio Ukmergė-Panevėžys. Seniūnaitijos centras. Pro kaimą teka Mūšia (dešinysis Šventosios intakas), kurios ištakos yra už kelių kilometrų į šiaurės vakarus nuo Balelių. Yra Balelių pagrindinė mokykla, biblioteka, veikia Balelių koplyčia. Aptiktas kapinynas. Kaimo pakraštyje auga saugomas Viškonių ąžuolas.
Rifo kalnai
thumb|250px|Rifo kalnai Rifo kalnai (berberų kalba:Vaizdas:Arif tifinagh.svg; ) – kalnai šiaurės Maroke; Atlaso kalnų dalis. Rifo kalnai išsidėstę lanku prie Viduržemio jūros nuo Gibraltaro sąsiaurio iki Mulujos upės deltos ir iki Feso apylinkių pietuose.
Priklauso Betikos Kordiljeroms, kurių dalis yra ir pietų Ispanijoje. Rido kalnai nėra Atlaso kalnų dalis, bet priskiriami Gibraltaro arkai arba Alborano jūros geologiniam regionui.
Geografija
Plotas – 1 750 km², ilgis – apie 350 km, plotis – apie 52 km, vidutinis aukštis – 600 m, aukščiausias – 2356 m Tidigino kalnas yra centrinėje Rifo kalnų dalyje (Džebel–Tidigino masyvas). Sniegas čia laikosi nuo spalio iki gegužės mėn.
Rifo kalnai gana jauni, susidarė maždaug prieš 40-45 mln. metų, kaip Atlaso kalnai ir Alpės, kai Afrikos plokštė pajudėjo į šiaurę ir susidūrė su Eurazijos plokšte. Be Rifo kalnų tai pačiai tektoninei struktūrai priklauso Gibraltaro kalnas ir Andalūzijos kalnai Pirėnų pusiasalyje. Nuo Vidurinio Atlaso Rifo kalnus skiria, taip vadinami, Tazos vartai, – Sebu upės slėnis. Rifo kalnai sudaryti daugiausiai iš klinčių, išraižyti daugybės upių slėnių. Landšaftas – Viduržemio jūros pakrančių tipo, labai paveiktas žemės ūkio. Šiauriniai šlaitai apaugę makviu, kamštinių ąžuolų miškais, aukščiau vyrauja spygliuočių – tujų, kadagių, eglių ir kedrų miškai. Pietiniuose Rifo kalnų šlaituose auga sodai.
Livo valsčius
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V a.-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837-1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 169,56 km², iš kurių: Valsčius sudaro 13,91 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Božichai, Janovas, Jarnicė, Jarnice Pienkai, Jartiporai, Kripai, Kucikas, Livas, Ludvinuvas, Osolinas, Piežchalai, Polaziai, Popeluvas, Ruchenka, Ruchna, Šnicė, Staraviešas, Šarutai, Tonča, Tonča Januvkai, Vitankai, Viškuvas, Zajoncas, Zavadai.
Šlekiškiai
Šlekiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 27 km į pietus pietryčius nuo Biržų.
Istorija
Vabalninko bažnyčios inventoriaus dokumentuose Šlekiškiai paminėti 1782 m.
Karmėlavos herbas
Karmėlavos herbas – vienas iš Kauno raj. Karmėlavos heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo mėlyname lauke dvi auksinės ratu palei dešinįjį kaspiną plaukiančios žuvys – lašišos.
Istorija
1998 m. lapkričio 24 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 241. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Sąjungininkai (reikšmės)
Sąjungininkai gali reikšti:
Šidzuoka (miestas)
Šidzuoka  – miestas vidurio Japonijoje, Honšiū saloje; prefektūros centras. Išvystyta spalvotoji metalurgija, mašinų, maisto, baldų, lako pramonė, amatai. Apylinkėse auginami mandarinai, arbata. Yra universitetas.
Istorija
2005 m. miestui suteiktas valstybinio pavaldumo miesto statusas.
Sportas
2002 m. vyko XVII pasaulio futbolo čempionatas.
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – gausiažiedė sedula, medis – gausiažiedė sedula, paukštis – tulžys.
Baltraitiškė
Baltraitiškė – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Šimkaičių, 4 km į šiaurės rytus nuo Stakių, kairiajame Alsos krante. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka, Veliuonos kultūros centro Baltraitiškės skyrius.
Dargužiai (reikšmės)
Dargužiais vadinami kaimai:
Raudona
Raudona spalva – viena iš trijų pagrindinių spalvų.
Matomos raudonos šviesos bangos ilgis yra 650 nm.
RGB spalvų kodavimo sistemoje būna žymima, kaip 100 %,0 %,0 % (dešimtainė, procentais) arba FF0000 (šešioliktainė, intensyvumu).
CMY sistemoje būna žymima, kaip 0 %,100 %,100 % (dešimtainė, procentais).
Įtaka organizmui
Raudona yra „karšta“ spalva, didinanti gyvybingumą ir aktyvumą, skatinanti optimizmą, ryžtingumą, kartais net agresyvumą.
Kosmetologai raudona lempa gydo spuogus, kapiliarus, o raudonojo molio kaukės rekomenduojamos linkusiai raudonuoti odai.
Raudonos spalvos mėgėjai paprastai būna veiklūs, energingi, drąsūs, optimistiški, nevengia rizikos, tačiau kartais būna kerštingi ar ūmūs. Nemėgstantys šios spalvos – ramūs, taikūs, malonūs.
Kazliškiai (Ukmergė)
Kazliškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Želvos, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Yra žvyro telkinys, saugoma Bliūdašilio eglė.
Etimologija
Manoma, kad kaimo vardas – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Kazlas, pridėjus priesagą -išk- („labai aukštas, didelis žmogus“), nors gali būti ir nuo slaviško žodžio kozel („ožys“).
Gyventojų registro tarnyba
thumb|right|220px|Tarnybos logotipas thumb|right|250px|Tarnybos buveinė 2000–[[2011 m.]] thumb|right|250px|Tarnybos buveinė 2011–2015 m. Gyventojų registro tarnyba – Lietuvos valstybės įstaiga, tvarkiusi Gyventojų registrą 2000–2015 m.
Istorija
Tarnyba įkurta 2000 m. prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos, perėmus iš Lietuvos statistikos departamento tvarkyti Gyventojų registrą.
Nuo 2009 m. sudarė ir tvarkė asmens atpažinimo elektroninėje erdvėje sertifikatus ir kvalifikuotus sertifikatus, įrašomus į asmens tapatybės korteles.
2014 m. įstaiga perėjo Lietuvos Respublikos teisingumo ministerijai ir ėmė kartu su Registrų centru tvarkyti Gyventojų registrą. 2015 m. tarnyba prijungta prie Registrų centro.
Direktorė – Marija Norkevičienė.
Nuorodos
Tarnybos interneto svetainė
Arnoldas Valkauskas
Arnoldas Valkauskas (g. 1961 m. lapkričio 14 d.) – katalikų kunigas, Jonavos dekanato Ruklos Šventosios Dvasios parapijos klebonas (nuo 2000 m. kovo 11 d.), karo (Ruklos įgulos) kapelionas, Katalikų teologijos fakulteto dėstytojas, dogminės teologijos specialistas, vienas iš nedaugelio Lietuvos egzorcistų (Kauno arkivyskupijoje jų yra trys, visoje Lietuvoje – šeši), egzorcistų asociacijos narys, majoras.
Biografija
Arnoldas Valkauskas gimė Kaune, chemiko-inžinieriaus ir laboratorijos darbuotojos šeimoje; vienas iš senelių buvo kariškis, dalyvavęs 1926 m. perversme. Valkauskų šeima butu dalinosi su dar dviem šeimomis. Nuo mažens auklėtas patriotiškai, Valkauskas jau vaikystėje žinojo, kad gyvena svetimos jėgos okupuotoje Lietuvoje. Anksti išmokęs žegnotis ir melstis, Valkauskas priėjo pirmąją komuniją ir gavo sutvirtinimą Šančių bažnyčioje. Gerai sutarė su jį mokiusia vienuole ir vietiniu klebonu. Paauglystėje užsiėmė sportu, lankė pramoginių šokių užsiėmimus, kurį laiką mokėsi groti instrumentu. Įkvėptas tėvo, pradėjo domėtis filosofija, ypač stoikų mokyklos mintimi.
Atėjus metui rinktis specialybę, Valkauskas nusprendė jokia forma netarnauti komunistams. Kurį laiką patarnavęs Tarybinėje kariuomenėje, įstojo į Kauno kunigų seminariją, 1988 m. gegužės 29 d. priėmė kunigo šventimus. Vėliau studijavo teologiją Romoje. Popiežiškajame Grigaliaus universitete apsigynė teologijos daktaro disertaciją iš Karl Rahner teologijos.
Vėliau Valkauskas pradėjo dėstyti Vytauto Didžiojo universitete, buvo paskirtas dirbti vikaru Jonavos dekanato Šv. apaštalo Jokūbo parapijoje, nuo 2000 m. – Ruklos parapijos klebonu. Eina karo kapeliono pareigas DLE Jonušo Radvilos mokomajame pulke. Pradžioje jam buvo suteiktas kapitono, vėliau – majoro laipsnis.
Keitučiai
Keitučiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Laumėnų.
Karl Rahner
thumb|200px|Karlas Raneris
Karlas Raneris (Karl Rahner, 1904 m. kovo 5 d. Breisgau Freiburgas – 1984 m. kovo 30 d. Insbruke) – SJ, vokiečių filosofas, katalikų teologas.
Laikomas vienu įtakingiausių XX a. teologų. Jo darbai turėjo įtakos II Vatikano susirinkimo veiklai. Raneris pats buvo vienas iš Susirinkimo rengėjų, ekspertų. Filosofijoje laikomas Martin Heidegger sekėju. Siekė teologinės tradicijos su moderno mąstymu sintezės. Raneris buvo vienas iš Teologijos ir bažnyčios žinyno (Lexikon für Theologie und Kirche) sudarytojų, turėjo įtakos vokiškajai teologijai. Kritikavo Katalikų Bažnyčios nesutarimus, rėmė tarptautinio teologų bendravimo, taip pat teologijos, gamtos mokslų ir marksizmo atstovų suartėjimo idėjas.
Naklas (Slovėnija)
Naklas – miestas šiaurės vakarinėje Slovėnijoje, į šiaurės vakarus nuo Kranio; savivaldybės centras. Netoliese eina kelias Liubliana–Jesenicės. Išvystyta maisto, žemės ūkio pramonė, turizmas.
Žeberiai (Rietavas)
Žeberiai – kaimas Rietavo savivaldybėje, nutolęs 7 km į pietus nuo Tverų, link kelio į Žemaičių plentą. Šiaurėje ribojasi su Skaborais, pietuose – su Pajomančiu, iš vakarų šliejasi Taukolydžių miškas.
Gyventojai
1923 m. kaime buvo 12 sodybų, jose gyveno 83 gyventojai.
Mozambiko vėliava
thumb|250px|right|[[Vaizdas:FIAV 111111.svg|20px Vėliavos santykis: 2:3]] thumb|250px|right|Senoji vėliava (1975-1983) Mozambiko vėliava buvo įteisinta 1983 metų gegužės 1 dieną, tuo pakeisdama iki tol egzistavisią senąją Mozambiko vėliavą. Ši vėliava vadinama viena iš unikaliausių iš kada nors egzistavusiųjų dėl joje vaizduojamo šiuolaikinio kovos ginklo – Kalašnikovo automato (AK-47).
Will Arnett
William Emerson „Will“ Arnett (g. 1970 m. gegužės 4 d. Toronte, Ontarijuje, Kanadoje) – kanadiečių aktorius, filmų įgarsintojas.
Mozambiko vėliava
Vėliavos pagrindą sudaro horizontali keturspalvė su kairiajame vėliavos esančiame krašte esančiu lygiašoniu trikampiu. Šioje vėliavoje vyrauja penkios spalvos bei keturi simboliai. Spalvų išdėstymas vėliavoje: horizontaliai – žalia, balta, juoda, balta, geltona ir raudonos spalvos trikampis. Žalia – gamtos turtai, juoda – Afrikos žemynas, geltona – mineraliniai ištelkliai, balta – taika, raudona – kova už nepriklausomybę. Simboliai: geltona žvaigždė – solidarumas, liaudies kova bei socialistinis šalies kursas; knyga – švietimas ir tautos pažanga; kauptukas – žemės ūkis; AK-47 – šalies stiprybė.
Will Arnett
Geriausiai žinomas už vaidybą amerikiečių televizijos serialuose. Yra atlikęs George Oscar „G.O.B.“ Bluth II vaidmenį FOX dramoje „Arrested Development“, vaidinęs pagrindinį personažą NBC seriale „Up All Night“, taip pat to paties kanalo sitacijų komedijoje „30 Rock“. Pastarajame seriale aktorius vaidino Devoną Banksą. Už vaidybą seriale jis buvo nominuotas keturiems „Emmy“ apdovanojimams.
Mozambiko vėliava
Istorija
Iki 1974 metų, kuomet ši teritorija buvo Portugalijos kolonija, oficiali vėliava buvo Portugalijos Respublikos vėliava, kadangi priešingai nei Didžioji Britanija, savo užjūrio valdas laikė neatskiramomis savo dalimis, nors buvo planų Portugalijos vėliavos pagrindu sukurti vėliavas kolonijoms, ant vėliavos pridedant simbolius, parodančius kolonijos specifiką. Tačiau šie planai taip ir nebuvo įgyvendinti. 1974–1975 metais, kuomet FRELIMO bei Portugalijos administracija derėjosi dėl paliaubų bei tolesnio šios buvusios kolonijos tapimo nepriklausoma, buvo naudojama vėliava analogiška dabartinei, tačiau be keturių simbolių dominuojančių dabartinėje vėliavoje. 1975-1983 metais buvo naudojama visai kita vėliava, tačiau, lyginant su dabartine vėliava, išlaikant jos absoliučiai visas spalvas bei daugumą simbolių. Esminis skirtumas buvo spalvų išdėstymas – visos spalvos ėjo iš viršutinio kairiojo kampo link dešiniojo apatinio kampo. Joje buvo ir vienas dabartinėje vėliavoje neegzistuojantis simbolis – dantytas ratas su nedidele raudona žvaigžde, simbolizuojantis darbą bei darbininkų klasę. 1983 metais buvo atliktas priešpaskutinis pakeitimas, prie dabartinėje vėliavoje esančių simbolių pridedant penktajį – dantytą ratą, bet tokia vėliava egzistavo mažiau nei metus ir tais pačiais metais buvo patvirtinta dabartinė Mozambiko Respublikos vėliava.
Will Arnett
Dažnai įgarsina personažus įvairiuose animaciniuose filmuose, tarp jų – tokie garsūs filmai kaip „Ice Age: The Meltdown“ (2006), „Ratatouille“ (2007), „Monsters vs. Aliens“ (2009), „Despicable Me“ (2010).
Mozambiko vėliava
Istorija
Dabartiniais laikais, nepaisant to, kad buvusios Rytų Bloko šalys jau senai nėra komunistinės ir dauguma jų atsisakė komunizmo laikais buvusių simbolių, Mozambikas tapo bene vienintele išimtimi, nepakeitusi vėliavos pasikeitus santvarkai. Šiuo metu yra svarstoma ar reikia pakeisti vėliavą, kadangi pastaroji yra FRELIMO partijos simbolis, tuo tarpu kai Mozambike vyrauja daugiapartinė sistema.
Will Arnett
Biografija
Viljamas Arnetas gimė 1970 m. gegužės 4 d. Toronte. Turi dvi vyresnes seseris ir jaunesnįjį brolį.
Asmeninis gyvenimas
1994 m. aktorius vedė Penelope Ann Miller, tačiau pora išsiskyrė po vienerių metų draugystės (1995). 2003 m. Will Arnett vedė garsią amerikiečių aktorę Amy Poehler. Juodu susilaukė dviejų vaikų. 2012 m. rugsėjį pora išsiskyrė. 2020 m. gegužės 27 d. jis susilaukė dar vieno vaiko – jam gimė sūnus Aleksandras.
Dalius Bajorūnas
Dalius Bajorūnas (g. 1963 m.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Biografija
Žaidė Tauras Šiauliai (1990–1991), Tauras Tauragė (2001) komandose. 1990 m. tapo rezultatyviausiu aukščiausiosios lygos žaidėju.
Rezervatas
thumb|right|250px|Čepkelių raistas Rezervatas − teritorija, kur gamtos turtų apsaugos ir didinimo, mokslo tikslais saugomas visas gamtos kompleksas, draudžiama bet kokia žmogaus ūkinė veikla.
Rezervatų teritorijos steigiamos siekiant sudaryti visapusiškas sąlygas natūraliai gamtinių procesų eigai arba kultūros paveldo teritorinių kompleksų ir objektų (vertybių) autentiškumui palaikyti. Rezervatuose saugomi tipiški arba unikalūs gamtiniai bei kultūriniai kraštovaizdžiai, juose esantys paveldo objektai, vertingos natūralios ekosistemos, buveinės, laukinių augalų, gyvūnų ir grybų genofondai.
Alanga (upė)
Upėvardis neaiškios kilmės. Siejamas su („šaltinis, duobė vandenyje“) tačiau šis, kaip ir upėvardis Alanga, taip pat gali būti kilęs iš finourgų Alanga, Olanga, Olonga.
Rezervatas
Pagal saugomų vertybių pobūdį rezervatai skirstomi į:
Pagal steigimo ir organizavimo ypatumus skirstomi į valstybinius rezervatus ir rezervatus, esančius valstybiniuose parkuose, taip pat rezervatines apyrubes.
Lietuvoje yra 3 valstybiniai gamtiniai rezervatai:
1 valstybinis biosferos rezervatas:
2 valstybiniai kultūriniai rezervatai:
Valstybiniuose gamtiniuose rezervatuose draudžiama imtis ūkinės veiklos, lankytis be atitinkamo leidimo. Čia tiriami ir stebimi gamtiniai procesai, gali būti atkuriamos žmogaus veiklos pažeistos ekosistemos ir objektai.
Lietuvoje yra vienintelis archeologijos ir istorijos muziejus−rezervatas Kernavėje.
Amerikos lietuvių informacijos centras
Amerikos lietuvių informacijos centras – Amerikos lietuvių tarybos įstaiga, 1944-1965 m. veikusi Niujorke.
Veikla
Siekė formuoti Lietuvai palankią pasaulio visuomenės nuomone, palaikė ryšius su JAV vyriausybe, Kongreso nariais, teikė informaciją apie Lietuvą žinių agentūroms, rengė Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto ir kitų lietuvių veikėjų spaudos konferencijas Niujorke ir Vašingtone. Rūpinosi, kad JAV Kongresas oficialiai ištirtų Lietuvos aneksiją, teikė pagalbą specialiai tam sudarytam Kersteno komitetui. Turėjo skyrių San Franciske.
Amerikos lietuvių informacijos centras anglų kalba leido neperiodinį leidinį „Lithuanian Bulletin“. 1944 m. turėjo socialinį skyrių, kuris padėjo iš Lietuvos pasitraukusiems asmenims susirasti JAV gyvenančius gimines. Vėliau tas pareigas perėmė Bendrasis Amerikos lietuvių fondas. Nuo 1965 m. Centro veiklą tęsė Amerikos lietuvių tarybos centras Čikagoje.
Igvasu (upė)
Žemupio vagoje gausu salų. Patenka į Igvasu nac. parko teritoriją. Vietomis patvenkta. Vidurupyje laivuojama nedideliais laivais.
Pavadinimas y guasu gvaranių kalba reiškia „didysis vanduo“.
Wilfried Bony
Profesionalo karjerą pradėjo Dramblio Kaulo Krante, „Issia Wazi“ klube. 2007 m. žaidėju domėjosi „Liverpool FC“, bet kontrakto nepasiūlė. 2008 m. Vilfredas Boni išvyko į Europą, žaidė „Sparta Prague“ dublerių komandoje, vėliau prasimušė į pagrindinę komandą ir su ja laimėjo šalies čempionatą. 2011 m. už 4,1 mln. eurų perėjo į „SBV Vitesse“, kuriame sužaidė 69 rungtynes ir pelnė 51 įvartį.
2013 m. vasarą jis persikėlė į „Swansea City“ už 12 mln. svarų sterlingų
Veleniškiai
Veleniškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 29 km į pietus nuo Biržų.
Papeetė
Papeetė  – Prancūzijos Polinezijos (Prancūzijos „užjūrio valstybė“) sostinė. Išsidėsčiusi Visuomenės salų, Priešvėjinėse salose, Taičio šiaurės vakarinėje pakrantėje. Papeetės komunoje gyvena 26,2 tūkst. gyventojų, tačiau visoje miesto teritorijoje – 127,6 tūkst.
Veleniškiai
Istorija
Veleniškiai istorijos šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1555 m.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Papeetė
1962 m. šalia miesto įkurtas tarptautinis Faa’a oro uostas. Yra katedra, Septintosios Dienos adventstų šventykla. Miestas taip pat turi svarbų prekybinį jūrų uostą iš jo taip pat vykta kruizinės kelionės). Papeetėje yra ir vienintelis šalies universitetas.
Komunos
Miesto aglomeraciją sudaro 7 komunos:
Istorija
Papeetės teritorija apgyvendinta 1818 m. britų misionieriaus William Crook. 1820 m. karalienė Pomare IV čia perkėlė sostinę. Papeetė tapo svarbiu prekybos centru. 1842 m. Tačiau tapusi Prancūzijos protektoratu, Papeetė tapo administraciniu centru. 1884 m. miestą nuniokojo gaisras, o 1906 m. – uraganas. 1995 m. Papeetėje kilo dideli protestai dėl Prancūzijos vykdomų branduolinių bandymų Mururoa atole. Riaušės truko 3 dienas. Per sumaištį nukentėjo 40 žmonių.
thumb|left|240px|Papeetės komuna thumb|right|250px|Miesto turgus
Bardauskai
Bardauskai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Keturvalakių, prie kelio į Antupius. Yra Bardauskų seniūnaitija.
Gyventojai
Pirmojo Lietuvos Respublikos visuotinio gyventojų 1923 m. rugsėjo 17 d. surašymo metu kaime buvo 42 ūkiai.
Kiaukliškis I
Kiaukliškis I – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Laumėnų.
Etimologija
Manoma, kad kaimo vardas galėjo atsirasti nuo bažnytkaimio Kiaukliai.
Adygeiskas
Adygeiskas – miestas Adygėjos respublikoje, Rusijoje. Miestas tiesiogiai pavaldus respublikai. Adygeiske 2009 metais gyveno 12 205 žmonės.
Adygeiskas atsirado 1969 m. Jis buvo pervadintas į Teučežską (Теучежск) 1976 metais, bet 1992 m. grąžintas senasis vardas.
Marjina Horka
Márjina Hòrka  (arba Marjina Gorka, ) – miestas vidurio Baltarusijoje, prie Minsko–Gomelio kelio. Puchavičų rajono centras. Lengvoji, maisto pramonė.
Istorija
XIX a. buvo geležinkelio ir pašto stotis, mokykla, dvaras. Miesto statusą įgijo 1955 m.
Adygeiskas
Miestas 85 km nutolęs į pietryčius nuo Maikopo ir 15 km nuo Krasnodaro. Miestas yra Čerkesijoje, ant Krasnodaro vandens saugyklos kranto, 8 km nuo Psekupso geležinkelio stoties Eneme – Krivenkovskaja linijoje. Automobilinių kelių sandūra. Gyventojų skaičius nuio 1979 m., kai gyveno 9,7 tūkst. žmonių, išaugo iki 12,6 tūkst. 1992 m.
Pramoniniame Adygeiske yra betono gamykla, baterijų fabrikas. Dauguma gyventojų dirba Krasnodare.
Claude (Grand Theft Auto)
thumb|180px|Claude Speed Claude Speed yra žaidimų Grand Theft Auto II bei Grand Theft Auto III pagrindinis veikėjas, taip pat žaidimo Grand Theft Auto: San Andreas antraeilis veikėjas. Žinoma, kad Claude yra smulkus nusikaltėlis, kuris dirba visiems kas moka jam pinigus už darbą. Dar žinoma, kad Claude yra nelabai kalbus ir žmonės jį vadina „Kid“ arba „Fido“.
Žaidimo Grand Theft Auto II pristatomajame filmuke Claude įgarsina Scott Maslen.
Grand Theft Auto: San Andreas
Veiksmas vyksta 1992 m., San Andreas valstijoje. Claude, būdamas lenktynininku, susipažina su labai karingo charakterio mergina Catalina ir kartu su ja išvažiuoja iš San Andreas į Liberty City. Claude Grand Theft Auto: San Andreas žaidime yra matomas tik keliuose žaidimo filmukuose.
Grand Theft Auto III
thumb|left|Claude bėga nuo policijos Veiksmas jau vyksta 2001 m., Liberty City mieste. Claude dabar jau yra smulkus nusikaltėlis, kuris dirba kolumbiečių kartelio mafijai, bet staiga per banko apiplėšimą Claude yra peršaunamas savo paties merginos Catalinos ir sulaikytas policijos. Kai Claude yra vežamas į kalėjimą, policijos konvojų sustabdo mafija, tada ji išlaisvina visus kalinius ir kartu Claude. Tada kai Claude išsilaisvina, jis susipažįsta su sprogmenų specialistu 8-Ball, kuris jį supažindina su Luigi. Pastarasis dirba Leone šeimos mafijai. Po kiek laiko Claude susipažįsta su Leone šeimos mafija, Jakudzos mafija, meksikiečių, jamaikiečių ir juodaodžių gaujomis ir dirba joms. Dar Claude pradeda dirbti kitiems įtakingiems asmenims, randa savo išdavikus ir jiems atkeršija. Po savo išdavikų mirties, Claude toliau sau dirba žmonėms, kurie moka jam nemažus pinigus už darbą.
Grand Theft Auto II
thumb|right|Claude Grand Theft Auto II žaidime (tas mažas žmogeliukas prie taksi automobilio) Veiksmas vyksta jau 2013 m., Anywhere City mieste. Claude ramiai sau dirba visoms šio miesto gaujoms ir mafijoms. Jis daugiausiai žudo žmones, vagia automobilius ir sprogdina pastatus. Už atliktus darbus jis gauna daug pinigų ir prabangiai gyvena. Claude Grand Theft Auto II žaidime susitinka su rusų mafija, jakudzos mafija, kaimiečių ir bepročių gaujomis. Claude tikslas susirinkti ko daugiau pinigų ir tapti „miesto karaliumi“.
cs:Seznam postav v Grand Theft Auto: San Andreas es:Anexo:Personajes de Grand Theft Auto pt:Anexo:Lista de personagens de Grand Theft Auto
Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjunga
Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjunga – JAV lietuvių kultūros ir savišalpos organizacija, įkurta 1914 m. Čikagoje.
Veikla
Rūpinasi lietuvybės išlaikymu, doriniu ir religiniu narių mokymu, profesiniu lavinimu. Amerikos lietuvių Romos katalikių moterų sąjungos aukščiausias organas – seimas, šaukiamas kas 2 metai. Sąjunga turi dvasios vadus, garbės narių. Žemiausias organizacinis vienetas – kuopos, kurios jungiasi į apskritis. Sąjunga turi 3 skyrius: pašalpų, draudimo ir socialinį.
Žymesnės veikėjos: M. Juškienė, U. Gudienė, M. Jokūbaitė, S. Subatienė, M. Vaičiūnienė, S. Sakalienė.
Abiejų Tautų Respublikos pareigūnai
Abiejų Tautų Respublikos pareigūnai – renkami arba skiriami Abiejų Tautų Respublikos valstybės sudėtinių dalių – Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, žemietijų, teritoriniai ir atskirų institucijų pareigūnai.
Dauguma šių pareigybių susiformavo Lenkijoje dar iki bendros valstybės su Lietuva sudarymo, kai kurios buvo įvestos 1569 m. sudarius Liublino uniją. Dauguma pareigūnų tiesioginio atlyginimo iš valstybės iždo negaudavo, pareigybės buvo siejamos su žemės ar kito valstybės turto valdymu ir pajamos iš šio turto naudojimo bei įvairios lengvatos būdavo atlygis už atliekamas pareigas.
Valstybinei valdžiai taip pat buvo priskiriami teritorijų valdytojai ir garbės pareigybės, Abiejų Tautų Respublikos gyvavimo metu jau nebesusiję su konkrečiomis pareigomis:
FMF Super Liga
Moldavijos futbolo Superlyga arba tiesiog Superlyga bei Super Liga  – aukščiausia Moldavijos futbolo lyga.
MI6
MI6 – Jungtinės Karalystės karinė žvalgyba, įkurta 1909 m. Ji dar žinoma kaip SIS (The Secret Intelligence Service). Jos bendrą veiklą su vidaus saugumo tarnyba MI5 koordinuoja bendras žvalgybos komitetas (JIC). MI6 turi ir kitą populiarų pavadinimą vartojamą visuomenėje – Box 850, kuris kilęs nuo praeityje vartoto pašto adreso. Nuo 1995 m. MI būstinė yra Vauxhall Cross ant pietinio Temzės kranto Londone.
FMF Super Liga
Istorija
Kito dalyvių skaičius: rungtyniavo 8 klubai (2018 m. sezone), o 2020–2021 m. sezone Nacionaliniame divizione būta 10 ekipų. O nuo 2021–2022 m. vėl aštuonios ekipos.
Formatas
Kitados sezonas prasidėdavo pavasarį ir baigdavosi rudenį. Pastaruoju metu sezonas vyksta pagal sistemą ruduo–pavasaris.
Paskutinę vietą užėmęs klubas iškrenta į žemesnį divizioną, ją pakeičia ekipa iš antros pakopos.
2022–2023 m. naudota sistema, kai aštuonios ekipos sužaidė pirmoje fazėje, o antroje fazėje varžėsi šešios komandos. Septintą ir aštuntą vietas užėmusios ekipos antroje fazėje varžėsi su stipriausiomis Pirmos lygos komandomis.
Sanžilės kanalas
miniatiūra|250px|right|Sanžilės santaka su Nevėžiu (dešinėje) [[Berčiūnai|Berčiūnuose]] thumb|250px|left|Sanžilės santaka su Lėveniu (Sanžilė kairėje)
Sanžilės kanalas – 8 km ilgio, 2 m gylio ir 8 m pločio kanalas tarp Lėvens (48 km nuo jos žiočių) ir Nevėžio. Iškastas 1930 m. norint sumažinti Lėvens potvynius. Šiuo kanalu iš Lėvens į Nevėžį vidutiniškai nuteka 3,29 m³/s vandens. Vandens kritimui sušvelninti įrengti trys slenksčiai.
Turi du intakus: Lokupė (dešinysis) ir Siesrautis (kairysis).
Per kanalą pastatyti keturi tiltai (palei srovę):
200px|thumb|left|Siaurojo geležinkelio tiltas per Sanžilės kanalą
Upelis
Kaip upelis Sanžilė susiformavo Sanžilės senslėnyje nuslinkus ledynui. Prieš apytiksliai 9 tūkst. metų (ilgalaikio šiltmečio pradžioje) senslėnis jungė Lėvenį su Nevėžiu. Prieš 8–5 tūkst. metų (atlantiniu laikotarpiu) pavasariais Nevėžis virsdavo 130 km ilgio ežeru ir Lėvuo per senslėnį nutraukdavo vandenis į Dauguvos baseiną. Tačiau ilgainiui Nevėžio pavasario nešmenys užpildė šį senslėnį ir Sanžilė virto mažu upeliu, nutrūko ryšys su Lėveniu.
Vokietijos lietuvių jaunimo sąjunga
Vokietijos lietuvių jaunimo sąjunga (VLJS) – Vokietijoje gyvenantį lietuvių jaunimą vienijanti organizacija. VLJS vienija lietuvių jaunimo organizacijoms priklausantį jaunimą bei atskirus asmenis.
Sanžilės kanalas
Kanalas
200px|thumb|right|Kanalo sausinimo darbai 1931 metais
Vokietijos lietuvių jaunimo sąjunga
Veikla
VLJS rūpinasi bendru jaunimo veiklos planavimu bei derinimu, informuoja lietuvių jaunimą aktualiais klausimais, parūpina kultūrines, švietimo ir kitas pagalbines priemones jaunimo veiklai. Kartu su Vokietijos lietuvių bendruomene (VLB) organizuoja įvairius renginius.
Sanžilės kanalas
Kanalas
Idėja sujungti Lėvenį ir Nevėžį kilo dar XVIII a. pabaigoje. Planas prisimintas 1884 m. Rusijos valdžiai pradėjus įgyvendinti Ventos–Dubysos kanalo projektą. Po tyrinėjimų Nevėžio–Lėvens kanalo projektas buvo atmestas kaip netinkamas vandens keliui.
Tarpukariu melioratoriams sutvarkius Lėvens aukštupį, smarkiai padidėjo upės žemupio debitas. Polaidžių ir liūčių metu vanduo pasiekdavo Sanžilės ištakas, išsiliedavo slėnyje ir užtvindydavo 20-ies kaimų laukus. Lėvens reguliavimui iki Mūšos vagos tvarkymo darbai buvę per brangūs, todėl pasiūlyta dalį vandens nukreipti į Nevėžį. Iš trijų pasiūlytų kanalo variantų – aukščiau Panevėžio, tarp Vabalos ir Venslaviškių; ties Panevėžiu; žemiau Panevėžio, ties Bernatoniais ir Berčiūnais – buvo pasirinktas trečiasis kaip pigiausias. Kasimo darbai prasidėjo 1930 m. birželį ir baigėsi tų pačių metų lapkritį. Darbai kainavo 250 000 litų.
Iš pradžių ištakose dar būta slenksčio, tačiau per kelerius metus buvo visiškai nuplautas ir vanduo iš Lėvens pradėjo tekėti natūraliai.
Pavadinimo kilmė
Seniausias Sanžilės pavadinimo paminėjimas aptiktas 1694 m. Upytės žemės teismo dokumentuose kaip Sonžylė. Tarpukariu pavadinimas rašytas įvairiai: Sonžyla, Sanžylė, Sanžila. Manoma, kad vardas kilęs iš priešdėlio san- vedinio ir šaknies žil-, todėl siejamas su lietuvių kalbos žodžiais žilas (baltas, nubalęs), žilti (darytis žilam), žylis (žilumas).
O dviejų intakų etimologija pakankamai aiški. Dešiniojo intako Lokupės pavadinimas kildinamas iš lietuviškų žodžių lokys, lokė, o kairiojo Siesrauto – iš žodžių srūti, strūti (plaukti, lietis, tekėti).
Kazys Januta
Kazys Januta (1912 m. vasario 14 d. Stripiniuose, Ylakių valsčius – 2006 m. rugpjūčio 15 d. San Franciske, Kalifornija) – Lietuvos teisininkas, žurnalistas.
Amerikos baltų laisvės lyga
Amerikos baltų laisvės lyga – Rytų Baltijos šalių kilmės JAV piliečių organizacija. Įkurta lietuvių iniciatyva 1981 m. Los Andžele.
Kazys Januta
Biografija
Gimė ūkininkų šeimoje, kurioje augo šeši vaikai. Mokėsi Ylakiuose, Mažeikų gimnazijoje. 1928 m. moksleivių šaulių būrio valdybos narys, 1929 m. pirmininkas. Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisės mokslus. 1932–1934 m. buvo žemaičių studentų korporacijos „Samogitia“ pirmininkas.
Amerikos baltų laisvės lyga
Struktūra
Lygą sudaro privatūs asmenys ir organizacijos. Sumokėję vienkartinį nario mokestį jie įgyja balsavimo teisę. Lygai vadovauja direktorių valdyba – 17 direktorių, kasmet renkamų suvažiavime. Valdyba renka vykdomąjį komitetą – prezidentą, vykdomąjį viceprezidentą ir 3 viceprezidentus, sekretorių, iždininką.
Veikla
Iki 1990 m. Lyga rėmė Baltijos šalių kovą dėl nepriklausomybės. Būdami JAV piliečiai Lygos nariai galėjo lengviau oficialiai pasiekti Kongresą, Valstybės departamentą ir Baltuosius Rūmus, tuo skyrėsi nuo kitų emigrantų organizacijų. Lyga informuodavo JAV vyriausybę ir visuomenę apie Baltijos šalyse TSRS vykdomus žmogaus teisių pažeidimus, religinį persekiojimą, kultūrinę ir tautinę diskriminaciją.
Kazys Januta
Biografija
1939 m. susituokė su pedagoge literate Petronėle Orintaite (1905-1999). 1941 m. jis, žmona ir tik gimęs sūnus išvengė trėmimo į Sibirą, nes tą naktį, kai Vilniuje NKVD atėjo jų ieškoti, bute šeimos nerado. Visi kiti K. Janutos šeimos nariai – per 10 žmonių – atsidūrė Sibire.
Amerikos baltų laisvės lyga
Veikla
Lyga leidžia žurnalą „Baltic Bulletin“, organizuoja viešas diskusijas, platina informaciją JAV administracijai, visuomenei, spaudai.
Kazys Januta
Biografija
1944 m. Raudonajai armijai vėl artėjant prie Lietuvos, su šeima pasitraukė į Vokietiją. 1948–1949 m., lietuvių karo pabėgėlių stovykloje redagavo ir leido biuletenį „Dienos žinios“. Gyveno Augsburge, 1948 m. baigė linotipininkų kursus.
1949 m. su šeima persikėlė į JAV, Čikagą, dirbo „Naujienų“ spaustuvėje raidžių rinkėju. Vėliau, baigęs braižytojų kursus, dirbo firmoje, gaminančioje elektronines kontrolės priemones JAV karo laivynui. Čia jis gavo elektronikos konstruktoriaus profesinį pažymėjimą. 1959 m. persikėlė į Los Andželą, po žmonos mirties, 2006 m. pavasarį apsigyveno pas sūnų San Francisko apylinkėje.
Palaidotas Ylakių kapinėse.
Kūryba
1934 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje, rašė „Policijos žurnale“. Pasirašinėjo J. Klauseikio ir kt. slapyvardžiais. Amerikoje rašė straipsnius „Naujienoms“, „Dirvai“ ir kt. laikraščiams bei leidiniams.
Antanas Bieliauskas
Antanas Bieliauskas (1928 m. liepos 27 d. Aštruliuose, Marijampolės apskritis – 2005 m. lapkričio 18 d. Vilniuje, palaidotas Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje) – Lietuvos rašytojas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Baigęs Prienų vidurinę mokyklą, 1953 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Lietuvių kalbos ir literatūros fakultetą.
1953–1960 m. ir nuo 1972 m. dirbo laikraščio „Tarybinis mokytojas“ redakcijoje, 1960–1962 m. laikraščio „Literatūra ir menas“ Literatūros ir literatūros kritikos skyriaus vedėjas, 1962–1968 m. – biuletenio „Ekrano naujienos“ redaktorius, 1968–1972 m. – Lietuvos mokslų akademijos Mokslinio organizacinio skyriaus vyr. redaktorius.
Nuo 1973 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Kūryba
Parašė pjesių, apybraižų ir apsakymų, kelionių įspūdžių knygų. A. Bieliausko proza ir draminė kūryba yra realistinio tipo, joje atsispindi visuomeninės ir moralinės problemos, apsakymuose netrūksta detektyvinių elementų. Daugiausia rašytojas savo jėgų ir sumanumo skyrė pedagoginei spaudai, joje propaguodamas kultūros ir literatūros problemas. Kita vertus, žurnalistinis darbas ir visuomeninė veikla davė jam nemažai medžiagos, kurią jis sėkmingai naudojo savo apsakymų knygose.
Pasaulio lietuvių jaunimo sąjunga
Pasaulio lietuvių jaunimo sąjunga (PLJS) – už Lietuvos ribų gyvenantį lietuvių ir lietuvių kilmės jaunimą vienijanti organizacija.
Istorija
PLJS buvo įsteigta Įsteigta 1972 m. Kento Universitete (Ohajas, JAV) per II Pasaulio lietuvių jaunimo Kongresą vykusias studijų dienas (delegatų suvažiavimą). Pirmuoju PLJS pirmininku išrinktas Antanas Saulaitis, atsižvelgiant į tai, kad buvo suplanuota, jog III Pasaulio lietuvių jaunimo Kongresas vyks Pietų Amerikoje (Urugvajus, Argentina ir Brazilija).
Iki Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo, PLJS kartu su kitomis Lietuvos išeivijos organizacijomis aktyviai dirbo skleidžiant žinias apie Lietuvą ir neteisėtą jos okupaciją. Rašė peticijas ir kreipimus, kartu organizavo mitingus, siekiant nepripažinti Lietuvos okupacijos.
Lietuvai atgavus nepriklausomybę, į PLJS veiklą aktyviai pradėjo įsijungti ir Lietuvoje gimęs jaunimas, norintis puoselėti lietuvišką tapatybę gyvenant ne Lietuvoje.
Struktūra
miniatiūra|367x367px|PLJS struktūra
Pasaulio lietuvių jaunimo Kongresas
miniatiūra|366x366px|XVII Pasaulio lietuvių jaunimo Kongreso dalyviai stovykloje Neringa ([[Vermontas, JAV)]] Pasaulio lietuvių jaunimo Kongresas (PLJK) šaukiamas kas 2-3 metus vis kitame krašte, kur yra kraštų lietuvių jaunimo sąjungos. Kongresą sudaro PLJS delegatų suvažiavimas ir kultūrinė-pramoginė dalis. Suvažiavimas yra aukščiausias PLJS valdymo organas, kurio metu primamos rezoliucijos ir nutarimai, kurie nustato gaires PLJS veiklos strategijai iki kito Kongreso.
Anksčiau įvykę Kongresai
Valdyba
PLJS valdybą sudaro pirmininkas, vicepirmininkas, sekretorius, iždininkas bei trys kiti valdybos nariai. Pirmininkas, sekretorius ir iždininkas renkami tiesiogiai, o likę Valdybos nariai renkami bendrai (kartu) ir pasiskirsto funkcijomis tarpusavio sutarimu. Valdybos kadencija tęsiasi iki kito Kongreso.
Valdyba įgyvendina PLJS tikslus, nutarimus ir strategiją; planuoja, organizuoja ir skatina pasaulio lietuvių jaunimo, konsultuoja kraštų lietuvių jaunimo sąjungas; koordinuoja ir prižiūri PLJS programų ir projektų įgyvendinimą; tvarko PLJS lėšas ir rūpinasi tikslingu jų panaudojimu; atstovauja PLJS; teikia informaciją apie PLJS veiklas Kraštų sąjungoms
Kontrolės komisija
PLJS audito organas. Valdyba kasmet teikia kontrolės komisijai veiklos ir finansines ataskaitas vertinimui bei konsultuoja valdybą įvairiais einamaisias klausimais.
Veikla
PLJS vykdo veiklą keturiose strateginėse srityse :
Kartenos herbas
Kartenos herbas – vienas iš Kretingos raj. Kartenos heraldikos atributų.
Istorija
1999 m. liepos 7 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 515. Herbo etalono autorius – dailininkė Regina Songailaitė-Balčikonienė.
Juozas Prunskis
Juozas Prunskis (1907 m. gruodžio 22 d. Žvilbučiuose, Daugailių parap. – 2003 m. balandžio 26 d. Paloje, netoli Čikagos, JAV) – katalikų dvasininkas, kunigas, prelatas (nuo 1987 m.), žurnalistas, kanonistas.
Biografija
1918–1922 m. mokėsi Utenos Saulės proginazijoje, 1922–1925 m. Rokiškio gimnazijoje. Nuo 1925 iki 1927 m. Dulių pradinės mokyklos mokytojas. 1927–1932 m. studijavo teologiją Kauno kunigų seminarijoje, vėliau – ir teisę bei filosofiją Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos – filosofijos fakulteto Teologijos skyriuje, teologijos licenciatas. 1932 m. gegužės 22 d. arkivyskupas Juozapas Skvireckas jį įšventino kunigu. Pirmąsias šv. Mišias aukojo Antalieptės bažnyčioje.
Nuo 1932 iki 1934 m. Kupiškio parapijos vikaras, nuo 1934 iki 1936 m. dirbo Pažaislio vienuolyne, nuo 1936 iki 1940 m. Šv. Jėzaus Širdies tarnaičių kongregacijos kapelionas, Katalikų veikimo centro informacijos biuro vedėjas. 1936–1939 m. laikraščio „XX amžius“ redaktorius.
1940 m. liepos 22 d. emigravo į Vokietiją, nuo 1940 m. gruodžio gyveno Čikagoje (gyventi priglaudė prelatas Mykolas Leonas Krušas). Nuo 1944 iki 1945 m. Vašingtono katalikiškajame universitete studijavo kanonų teisę, anglų kalba apgynė daktaro disertaciją „Lyginamoji studija tarp Lietuvos konkordato ir valstybės įstatymų“, kanonų teisės daktaras (1945 m.).
1945–1993 m. sielovadinį darbą dirbo Šv. Jurgio lietuviškoje, vėliau Šv. Simfarozos bei Visatos Karalienės nelietuviškoje parapijose. 1948–1972 m. dirbo „Draugo“ redakcijoje. Nuo 1993 m. gyveno Ateitininkų namuose Lemonte.
Mecenatystė
Nuo 1954 m. nedidelėmis premijomis rėmė spaudos darbuotojus, mokslininkus, menininkus, visuomenininkus (katalikiškos veiklos aktyvistus), nuo 1962 m. Lietuvių fondo narys.
Lietuvių katalikų mokslo akademijos (LKMA) narys, skyrė lėšų pirmosioms premijoms LKMA nariams už mokslinę, visuomeninę bei žurnalistinę veiklą. Skatindamas LKMA religinės literatūros leidybinę veiklą, 1991 m. įkūrė savo vardo fondą (kapitalas – 150 000 JAV dolerių), iš palūkanų remiantį knygų leidimą.
Kūryba
Nuo 1929 m. rašė leidiniuose „Rytas“, „Skautų aidas“, „Panevėžio balsas“, „Darbininkas“, „Tiesos kelias“, Ūkininkas, „Židinys “ ir kt. JAV – „Lietuvių dienos“, „Draugas“, „Laiškai lietuviams“, „Muzikos žinios“, „Žvaigždė“ ir kt. Pasirašydavo J. Daugailio, J. Žvilbučio slapyvardžiais. Parašė kelis tūkstančius straipsnių.
Parašė, išvertė, sudarė ar redagavo 39 knygas:
Maja Blagdan
Maja Blagdan (g. 1968 m. gegužės 16 d. Splite) – kroatų popdainininkė.
1986–1990 metais Maja buvo roko grupės „Stijene“ vokalistė. 1993 metais atlikėja išleido debiutinį albumą „Vino i gitare“, kuris sulaukė didžiulės sėkmės. Už tai 1994 m. pelnė „Porin“ apdovanojimą. Antrasis jos albumas „Bijele ruže“ išleistas 1994 metais. 1993-aisiais Maja dalyvavo kroatų nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją“ „Dora“, kur su daina „Jedini moj“ užėmė antrąją vietą. Antrą kartą joje dalyvavo 1996 metais ir su daina „Sveta ljubav“ iškovojo teisę atstovauti Kroatijai 1996 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Osle. Ten atlikėja su 98 taškais užėmė ketvirtą vietą. Tais pačiais metais ji išleido albumą „Sveta ljubav“. Vėliau muzikiniame konkurse „Dora“ dalyvavo 1997 metais, jame su daina „Za nas“ užėmė trečią vietą, o 2003-aisiais su kūriniu „Moje ime je ljubav“ liko paskutinėje vietoje. Paskutinį kartą atrankoje „Dora“ dalyvavo 2008 metais, tačiau su daina „Zvala sam ga Anđele“ užėmė 14 vietą.
Superzauras
Superzauras (Supersaurus), „Super driežas“ – diplodocidae šeimos augalaėdis dinozauras. Atrastas 1972 m. JAV Kolorado valstijoje, suradus tik kelis kaulus kartu su brachiozauro liekanomis. Atradus brachiozauro ir superzauro liekanas buvo manyta, kad tai vienas dinozauras, kuris buvo pavadintas „Ultrazauru“. Dabartinį pavadinimą dinozaurui suteikė Dr. Jim Jensen 1985 metais. Dinozauras užaugdavo iki 18 m aukščio ir 30-35 m. ilgio. Svėrė iki 50 t. Superzauras yra vienas ilgiausių dinozaurų, ilgiu nusileidžia tik seismozaurui ir argentinozaurui, kurių ilgiai atitinkamai 38 ir 40 m.
thumb|left|Superzauro skeletas
Igvasu
Igvasu (ispanų k.: Iguazú; portugalų k.: Iguaçu; :; gvaranių k.: Y guasu – „didysis vanduo“) turi kelias reikšmes:
Dovilų seniūnija
Dovilų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Klaipėdos rajono savivaldybės vakaruose.
Geografija
Dovilų seniūnija ribojasi su Sendvario seniūnija, Dauparų-Kvietinių seniūnija, Vėžaičių seniūnija, Veiviržėnų seniūnija, Agluonėnų seniūnija, Priekulės seniūnija ir Klaipėdos bei Gargždų miestais. Dovilų seniūnijai priklauso Baičių, Šiūparių ir Lėbartų kadastro vietovės.
Istorija
1995 m. gegužės 3 d. įsteigta Dovilų seniūnija, kuriai priskirti 34 kaimai ir Dovilų miestelis. 1996 m. koreguotos seniūnijos ribos, Klaipėdos miesto teritorijai perleisti Budelkiemio, Lypkių, Žardės kaimai ir Laistų, Švepelių, Rimkų kaimų dalys.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Ūkis
Dovilų seniūnijoje veikia plastmasės gamykla „Klai-PET“, Dovilų, Šiūparių ir Ketvergių pagrindinės mokyklos, visuomeninė jaunimo organizacija „Dovilanas“ (įkurtas 2001 m.), klubas „Sidabrinė gija“ (įkurtas 2003 m.). 2019 m. yra užregistruota 19 sodų bendrijų.
Dovilų seniūnijoje yra apie 400 ūkininkų. Dauguma ūkių – smulkūs. Plėtojamas kaimo turizmas. Kasmet Dovilų seniūnijoje renkama gražiausia seniūnijos sodyba.
Paveldas
Seniūnijoje yra 45 kultūros paveldo objektai: 7 archeologinės vietos, 4 istorinių įvykių vietos, 4 statiniai ir jų kompleksai, 2 dailės monumentai, 28 neveikiančios kapinaitės.
Dovilų seniūnijos iniciatyva išleista knyga „Mūsų Dovilai“ (2004 m.), lankstinukas „Gražiausios Dovilų seniūnijos sodybos“ (2006 m.). 2018 m. Klaipėdos rajono savivaldybės lėšomis išleista knyga „Vytautas Majoras“. Knyga skirta Lietuvos šimtmečiui.
Barskūnai
Barskūnai  – kaimas Širvintų rajono savivaldybės pietryčiuose, 6 km į šiaurės rytus nuo Maišiagalos, tarp Juodės II ir Ringės upelių. Seniūnaitijos centras. Yra Barskūnų pagrindinė mokykla. Eina kelias.
miniatiūra|left|240px|Gatvė Barskūnuose
Mudather El Tahir
Mudatheras Eltaibas Ibrahimas El Tahiras „Kareka“ (g. 1988 m. liepos 23 d.) – Sudano futbolininkas, rungtyniavęs puolėjo pozicijoje.