cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sting
Asmeninis gyvenimas
thumb|right|Stingas „Madison Square Garden“ Niujorke, 2007 m. rugpjūčio 1 d. thumb|left|Kasparov ir Stingas, Times Square, Niujorkas. 1976 metų gegužės 1 dieną Stingas vedė aktorę Frances Tomelty iš Šiaurinės Airijos. Jie išsiskyrė 1984-aisiais. Prieš išsiskirdama pora susilaukė dviejų vaikų Joseph (gimė 1976 metų lapkričio 23 dieną) ir Fuchsia Catherine (gimė 1982 metų balandžio 17 dieną). Joseph Sumner yra „Fictionplane“ grupės narys. 1980-aisiais dėl mokesčių Stingas privalėjo išvykti į Galway, Airijoje. 1982 metais, netrukus po antrojo vaiko gimimo, Stingas išsiskyrė su žmona ir ėmė gyventi su aktore Trudie Styler. Pora susituokė 1992-ųjų rugpjūčio 20 dieną. Stingas ir Styler susilaukė keturių atžalų Bridget Michael (gimė 1984 metų sausio 19 dieną), Jake (gimė 1985 metų gegužės 24 dieną), Eliot Pauline (pravardė „Coco“, gimė 1990 metų liepos 30-ąją) ir Giacomo Luke (gimė 1995 metų gruodžio 17-ąją). Dukra Coco yra muzikos grupės „I Blame Coco“ lyderė. Abu Stingo tėvai mirė nuo vėžio. Stingas turi nekilnojamojo turto visame pasaulyje, įskaitant Elžbietos stiliaus (architektūros stilius) Lake House ir jo 60 akrų valdas (akras yra ploto vienetas, lygus 4046,8 m²), netoli Solsberio, Anglijoje, kotedžą Lake District’e, apartamentus Niujorke, paplūdimio namą Malibu, 600 akrų (2,4 km²) valdas Toskanoje ir du apartamentus Londone. Taip pat turi namus Karibuose. Pasak interviu, kurį Stingas 1996 metais davė Vokietijos kanalui NDR, jis pasirinko medį Lake House valdose, šalia kurio norėtų būti palaidotas. „Sunday Times Rich List“ sąraše apskaičiuota, kad Stingo turtas vertas 180 milijonų svarų sterlingų, todėl jis esąs vienas iš dešimties turtingiausių žmonių Britanijos muzikos industrijoje.
Tam, jog išliktų sveikas, daugelį metų Stingas nubėgdavo 5 mylias (8 km) per dieną ir užsiiminėdavo aerobika. Jis dalyvavo bėgimo varžybose Parliament Hill’e. 1990 metais muzikantas sutiko Danny Paradise, kuris supažindino jį su joga. Joga Stingas reguliariai užsiiminėja iki šiol.
Stingas taip pat yra šachmatų mėgėjas. 2000-aisiais, kartu su keturiais savo grupės nariais Dominic Miller, Jason Rebello, Chris Botti ir Russ Irwin, šachmatais žaidė simultaną prieš Garį Kasparovą, kuris juos visus nugalėjo per 50 minučių.
Stingas įtraukė keletą vegetarizmo aspektų savo dietoje, tačiau dabar jo racione pasitaiko ir mėsos.
1969 metais Stingas perskaitė Mervyn Peake „Gormenghast“ trilogiją ir tapo aistringu gerbėju. Vėliau jis peržiūrėjo filmus, pastatytus pagal šias knygas, o savo naminius gyvūnus, lenktyninį žirgą ir net savo dukterį (Fuchsia) pavadino veikėjų vardais.
Diskografija
Sting’o soliniai diskai (apie kitus kūrinius žiūrėkite straipsnyje „The Police“):
Parakaso nacionalinis rezervatas
Įkurtas 1975 m. siekiant apsaugoti sausringos pakrantės augaliją ir gyvūniją, jūrinius paukščius. Dėl šaltosios Humbolto srovės aplinkiniai vandenys pasižymi labai didele žuvų ir kitų jūrinių gyvūnų gausa.
Baljestos salose yra ypač gausios paukščių kolonijos. Ten ir žemyno pakrantėje sutinkami pelikanai, pilkieji kirai, inkinės žuvėdros, juodieji žirkliasnapiai, jūriniai sėjikai, raudonkojai kormoranai, Humbolto pingvinai, Čilės flamingai ir kt. Yra pietinių jūrų liūtų, Pietų Amerikos kotikų, jūrinių ūdrų gulyklos.
thumb|left|200px|Parko žemėlapis thumb|center|300px|La Catedral, 2007
Betygalos seniūnija
Betygalos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Raseinių rajono savivaldybės rytinėje dalyje.
Geografija
Vakariniu pakraščiu teka Dubysa, pietiniu – jos intakas Kirkšnovė, šiaurės vakaruose – Luknė. Kiti didesni upeliai – Lelykas, Mūkė irgi teka Dubyson. Rytuose prasideda Dubysos intakas Gynėvė, taip pat Šušvės intakas Ažytė. Ežerų nėra. Didžiausi tvenkiniai – Berteškių tvenkinys, Tauručių tvenkinys.
Didžiumą teritorijos užima dirbamos žemės. Rytuose siekia Lapkalnio–Paliepių miškus.
Dubysos slėnis patenka į Dubysos regioninį parką.
Istorija
Seniūnija sudaryta 1995 m. iš Betygalos apylinkės.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 7 seniūnaitijos:
Kultūrinis sluoksnis
Kultūrinis sluoksnis – žemės sluoksnis, kuriame aptinkama žmogaus veiklos pėdsakų.
Kultūrinis sluoksnis per ilgą laiką susidaro gyvenamojoje vietovėje. Jame būna organinių, buitinių, statybinių ir gamybinių atliekų. Kultūrinis sluoksnis – svarbiausias gyvenamosios vietos požymis. Iš jame rastų senovės statinių, ūkinių atliekų, buities reikmenų (darbo įrankiai, apyvokos daiktai), įvairių dirbinių (keramika, geležies šlakas, papuošalų, ginklų), jų gamybos priemonių liekanų nustatoma vietovės apgyvendinimo laikotarpis, gyvenusių žmonių etninė priklausomybė, rekonstruojama gyvensena. Kartais randama nuo vieno iki keliolikos kultūrinių sluoksnių – jų skaičius rodo naujus vietovės apgyvendinimo ar gyvenvietės atstatymo laikotarpius. Juos dažniausiai žymi degėsių, žemės ar smėlio sluoksniai. Čatal Hujuke rasta 13 kultūrinių sluoksnių.
Kultūrinio sluoksnio storis būna nuo kelių cm iki keliolikos metrų. Kultūrinių sluoksnių randama laikinose ir nuolatinėse senovės gyvenvietėse, piliakalniuose ir jų papėdžių gyvenvietėse, piliavietėse, miestų vietose, senamiesčiuose. Lietuvoje storiausias kultūrinis sluoksnis aptiktas Vilniaus senamiestyje – 7 m storio.
Tėbai (JAV)
Tėbai  – miestelis JAV, Ilinojaus valstijoje. Apie 480 gyventojų.
Gailiškė (Švenčionys)
Gailiškė – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Adutiškio.
Nikolajus Misiukas
Nikolajus Misiukas (g. 1987 m. sausio 4 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.
Biografija
Karjerą pradėjo Žalgiris Vilnius klube 2003 m. 2008–2010 m. žaidė užsienyje, vėliau grįžo į Lietuvą.
David Lee
Deividas Li (, g. 1931 m. sausio 20 d.) – litvakų kilmės amerikietis, fizikas, 1996 m. gavęs Nobelio fizikos premiją kartu su Robert C. Richardson ir Douglas Osheroff. Jiems ši premija buvo skirta už supertakumo ir helio-3 atradimą.
Deividas Li gimė Niujorke 1931 m. sausio 20 d. Jo tėvai Annette ir Marvin Lee buvo žydų emigrantų iš Lietuvos ir Anglijos vaikai.
D. Li baigė tris universitetus – Jeilio, Konektikuto ir Harvardo.
Afrikinė tiama
Afrikinė tiama (Entandrophragma utile) – melijinių (Meliaceae) šeimos, tiamų (Entandrophragma) genties lapus metančių medžių rūšis.
Fotojuosta
thumb|right|300px|Fujifilm firmos juosta Fotojuosta – šviesai jautri medžiaga su plastišku, skaidriu pagrindu (skirtingai, nei fotoplokštelė, kurios pagrindas – stiklas arba fotopopierius, kurio pagrindas neskaidrus), kurią sudaro plastikinė juosta (polietileno tereftalatas, nitroceliuliozė ar acetilceliuliozė), kuri padengta fotoemulsija, susidedančia iš sidabro halogenidų grūdelių, lemiančių fotojuostos šviesos jautrumą, kontrastą ir kampinę skyrą. Po šviesos poveikio (ar kitų formų elektromagnetinio spinduliavimo, tokio kaip rentgenas) ant fotojuostos susidaro nematomas vaizdas. Cheminių reakcijų dėka gaunamas matomas vaizdas.
Afrikinė tiama
Paplitimas
Šių medžių natūralus paplitimo arealas – Sub-Sacharos Afrikos atogrąžų regionai. O valstybės kuriose auga, tai:
Siera Leonė, Liberija, Dramblio Kaulo Krantas, Gana, Nigerija, Kamerūnas, Gabonas, Kongo Respublika, Kongo Demokratinė Respublika, Uganda, Angola.
Fotojuosta
Fotoemulsija
Esant didesnei nei 40 °C temperatūrai fotoemulsija yra klampus skystis, kuris krentant temperatūrai kietėja. Ja, plonu sluoksniu, padengiamas stiklas, celiuliodinė juosta ir popierius, kurie po džiovinimo įgauna šviesai jautrų fotomedžiagos sluoksnį.
Afrikinė tiama
Matmenys
Tai viena aukščiausiai užaugančių Afrikos žemyne vietinių medžių rušis. Užauga iki 50-65 m aukščio ir iki 2-3 m skersmens kamienu.
Fotojuosta
Pagrindas
Pagrindas – plastikinė juosta ant kurios dengiamas emulsijų sluoksnis.
Ankstyvaisiais fototechnikos ir kinematografo laikais juostų pagrindas buvo gaminamas iš karštos nitroceliuliozės, kuri tais laikais pasižymėjo geriausiomis stiprio savybėmis tarp tuo metu egzistavusių skaidrių, plastiškų plokštelių.
Šiais laikais foto ir video juostų gamybai naudojama skaidri, nekaršta medžiaga – acetilceliuliozė, kurios storis – 0,12-1,15 mm, taip pat tvirtesnė, nekaršta medžiaga – polietileno tereftalatas, kurio storis iki 0,06 mm. Juodai baltų negatyvinių juostų pagrindas paprastai papildomai nudažomas pilka ar violetine spalva tam, kad sumažinti atspindžius.
Pasluoksnis
Šiuo sluoksniu padengimas fotojuostos pagrindas prieš tai, kai jis dengimas šviesai jautria emulsija. Skirtas tam, kad emulsija tvirtai sukibtų su pagrindu. Susideda iš sukietėjusios želatinos, kurios storis maždaug 1 µm. Sluoksnis yra skaidrus, bespalvis ir chemiškai inertiškas visiems, šviesai jautraus sluoksnio komponentams. Negatyvinėse juostose jį kartais daro spalvotą tam, kad atliktų atspindžių mažinimo sluoksnio funkciją.
Afrikinė tiama
Kiti duomenys
Afrikinė tiama toleruoja sausrą ir mėgsta daugiau saulės šviesos.
Fotojuosta
Susisukti neleidžiantis sluoksnis
Šis sluoksnis susideda iš želatinos ir dengiamas kitoje pagrindo pusėje. Neleidžia susisukti juostai atliekant džiovinimą. Taip pat gali būti spalvotas ir atlikti atspindžių mažinimo sluoksnio funkciją.
Afrikinė tiama
Pavadinimas
Pilnas lotyniškas mokslinis pavadinimas (Entandrophragma utile (Dawe & Sprague) Sprague), rūšies pavadinimo autorius Thomas Archibald Sprague, gyvenęs 1877-1958 metais.
Fotojuosta
Atspindžių mažinimo sluoksnis
Atspindžių mažinimo sluoksnis skirtas mažinti atspindžius ir šviesos lūžius, kurie atsiranda nuo šviesių objektų ir fotografuojant prieš šviesą. Susideda iš želatinos su priedais, sugeriančiais šviesą (dažikliai, pilkas koloidinis sidabras). Fotocheminio apdorojimo metu šis sluoksnis išblunka.
Afrikinė tiama
Pavadinimas
Turi šiuos sinonimus:
Fotojuosta
Atspindžių mažinimo sluoksnis
Spalvotos fotojuostos ir fotopopierius paprastai padengtas koloidinio sidabro sluoksniu. Atspindžių mažinimo ir susisukti neleidžiantis sluoksnis fotojuostose būna sujungtas ir padengiamas priešingoje pagrindo pusėje.
Afrikinė tiama
Panaudojimas
Mediena labai plačiai naudojama statyboje, baldų gamyboje, namų vidaus ir išorės apdailose.
Fotojuosta
Atspindžių mažinimo sluoksnis
Papildomą atspindžių mažinimo funkciją gali atlikti dažytas juostos pagrindas ir papildomas, smulkiagrūdis, mažai jautrus sluoksnis, kuris dengiamas po pagrindine, jautria juodai balta emulsija.
Afrikinė tiama
Pavojai
Dėl vertingos medienos ši rūšies medžiai kertami per visą jos natūralaus išplitimo arealą, tad gresia didelė rizika išnykti natūralioje gamtoje. Kad apsaugotį ją, kai kuriose šalyse kur jos auga, įvesti apribojimai jų kirtimui.
Fotojuosta
Klasifikacija
Fotojuostos skirstomos į tris dideles grupes:
Skaidrinės ir pozityvinės juostos skirtos gauti galutiniam vaizdui, skirtingai nei negatyvinės, kuriose vaizdas yra tik tarpinė fotoproceso stadija. Todėl skaidrinės ir pozityvinės juostos lyginant su negatyvine paprastai charakterizuojamos mažesniu vualio tankiu, maskuojančio sluoksnio nebuvimu ir specialia įranga arba visišku atspindžių mažinimo sluoksnio nebuvimu.
Kartais, norint išgauti specialius efektus galima naudoti krosprocesą, kai negatyvinė juosta apdirbama taip kaip skaidrinė ir atvirkščiai. thumb|right|250px|Spalvotos fotojuostos sluoksniai: 1. Pagrindas 2. Pasluoksnis 3. Sluoksnis jautrus raudonai šviesai 4. Žaliai šviesai jautrus sluoksnis 5. Geltonas filtras 6. Mėlynai šviesai jautrus sluoksnis 7. Ultravioletinis filtras 8. Apsauginis sluoksnis 9. Matoma šviesa Fotojuostos būna juodai baltos ir spalvotos:
Taip pat egzistuoja monochrominės juostos, kurios apdirbamos spalvotu negatyviniu procesu, bet išgaunant juodai baltą atvaizdą vietoje spalvoto.
thumb|left|100px|35 mm fotojuosta
Juostos matmenys
Juostos skirstomos pagal matmenis į: perforuotos, kurių plotis – 16 ir 35 mm, neperforuotos ritininės, kurių plotis – 61,5 mm ir plokščias (lakštines).
Labiausiai paplitusi 35 mm pločio fotojuosta (pagal formatą sutampa su tokio paties pločio kino juosta, bet šiek tiek skiriasi perforacijos matmenimis ir forma). Kadro matmenys – 24×36 mm; taip pat sutinkami formatai – 18×24 mm, 24×24 mm, 24×30 ir kiti.
Neperforuota, 61,5 mm fotojuosta (vidutinio formato) naudojama profesionalioje fotografijoje. Kadro formatas gali būti – 4,5×6 cm, 6×6 cm, 6×7 cm, 6×8 cm ir 6×9 cm.
Lakštinė fotojuosta gaminama lakštų pavidalu, kurių matmenys – 9×12 cm, 13×18 cm, 18×24 cm ir kiti. Naudojamos didelio formato fotoaparatuose.
Fotojuostos jautrumas
Fotojuostos jautrumas nusakomas fotoemulsinio sluoksnio medžiagomis. Matuojamas ISO (ASA) vienetais, DIN arba GOST laipsniais. Didesnis jautrumas leidžia fotografuoti esnat mažesniems išlaikymams, bet turi ir savų trūkumų: padidėja nuotraukos grūdėtumas. Kartais galima naudoti push procesą, kai fotojuosta ryškinama specialiomis sąlygomis, kuriomis dirbtinai padidinamas ar sumažinamas juostos jautrumas.
Specialios paskirties juosta
Egzistuoja specialios paskirties fotojuostos, kurios gali būti jautrios, akiai nematomiems, ultravioletiniams arba infraraudoniems spinduliams. Juostos, jautrios rentgeno spinduliams, naudojamos medicinoje ir defektoskopijoje. Aerofotojuosta naudojama aeronuotraukoms daryti matomame spektre ir nematomuose spinduliuose. Egzistuoja daugiaspektrės juostos, kurios sukuria spalvotus vaizdus priklausomai nuo registruojamos spinduliuotės bangos ilgio. Kuriant mikrofilmus, naudojamos didelio kontrasto juostos.
Juostų gamintojai
Žinomiausi pasauliniai, Europos ir Rusijos fotojuostų gamintojai:
„Kodak“, „Fujifilm“, „Agfa“, „Polaroid“, „Konica“, „Ilford“, „ORWO“, Foma, Svema.
Kontai (reikšmės)
Kontais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Atostogos Amerikoje
Siužetas
San Krispino katalikišką mokyklą baigę mokiniai vasarai išvyksta atostogų į Ameriką, lydimi kelių dėstytojų ir vieno iš jų motinos, mis de Romanis. Vaikinai tikisi pašėlioti ir patirti nuotykių su merginomis, tačiau realybėje vienas po kito įsivelia į nesusipratimus. Alesio dar lėktuve susipažįsta su Antonela, tačiau mergina skrenda į Niujorką pas savo sužadėtinį. Vėliau jie jau trise netyčia susiduria parke ir Antonela su Alesio sutaria vakare susitikti. Peo ir 2 draugai naktiniame klube susipažįsta su 2 merginomis, kurios taip pat pasirodo turinčios itališkų šaknų. Jie išleidžia kelis šimtus dolerių šampanui, tikėdamiesi praleisti naktį, tačiau, merginos atsiveda juos į namus, kur vaikinams tenka bendrauti su jų giminaičiais ir vyru. Vaikinai stengiasi iškrėsti kuo daugiau pokštų savo mokytojams – dvasininkams, Filipo motina sulaukia priekabiavimų gatvėje. Peo turi pažįstamą bičiulį Niujorke ir tikisi, kad šis padės jiems susirasti merginų, tačiau paaiškėja, jog šis gėjus.
Grupė autobusu vyksta į Greislendą, vėliau viešbutyje Alesio vėl susutinka Antonelą, kuri pradeda jį atvirai vilioti. Peo, tapęs nusikaltimo liudininku, patenka į kamerą, tačiau susipažįsta su žavia policininke. Kalnų stovykloje jie susitinka turistų grupę iš Turino ir kadangi serga už skirtingas komandas, nusprendžia santykius išsiaiškinti futbolo varžybomis. Kalifornijos pliaže Filipo susipažįsta su mergina, kuri išmoko jį plaukioti banglente ir su kuria jis dingsta visai nakčiai, o motina su kunigu donu Buro leidžiasi po naktinius klubus jo ieškoti. Naktis baigiasi šokiais, o apsvaigusi ši vos nesuvilioja šventiko.Kol kiti ilsisi, Peo su draugais paslapčia pasprunka į Las Vegą, o Alesio eilinį kartą susitinka Antonelą. Vaikinai pradžioje išlošia, tačiau galiausiai praranda paskutinius pinigus. Netikėtai aptikęs kišenėje dar kelis dolerius, Peo užsisako eskorto merginą, tačiau ši pasirodo labai negraži ir jis netenka paskutinių pinigų taip ir nesugulęs su ja. Vaikinai grįžta taksi, už kurią sumokėti grupė turi sumesti paskutinius dolerius.
Praėjus mėnesiui nuo grįžimo į Romą, pas Alesio atskrenda Antonela, tačiau sutinka šį su mergina. Pas Filipą ir jo motiną atvyksta jo naujoji draugė iš Kalifornijos kartu su išsiskyrusiu tėvu. Peo mėgina bare susipažinti su mergina, kuri pasirodo esanti amerikietė, atvykusi su savo mokyklos draugėmis...
Andes Líneas Aéreas
thumb|right|260px|Firmos logotipas Andes Líneas Aéreas (Andų oro linijos) – Argentinos oro transporto bendrovė. Bazuojasi Saltos oro uoste. Vykdo vietinius Argentinos skrydžius, bei reisus į Braziliją. Bendrovė veikia nuo 2006 m.
Ramučiai (Akmenė)
Ramučiai – kaimas šiaurės rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Naujosios Akmenės.
Istorija
Ramučiai buvo įkurti prie netoliese įsteigto kolūkio, buvo Naujosios Akmenės apylinkės centras.
Vazirabadas
Vazirabadas (urdu وزیر آباد) – miestas Pakistane, Pandžabo provincijoje, prie Činabo upės. Geležinkelio mazgas (keliai į Pešavarą, Karačį, Sialkotą ir Faisalabadą). Išvystyta ryžių, geležies, plieno, odos pramonė, apdirbamos cukranendrės, gaminami chirurgijos instrumentai.
Skorba
Skorba – Maltos saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1992 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Skorbos šventykla buvo pastatyta apie 3600−3200 m. pr. m. e.
Edinburgh City FC (1928)
„Edinburgh City FC“ – Škotijos futbolo klubas iš Edinburgo.
Istorija
Klubas įkurtas 1928 m.
Klubas išformuotas 1955 m.
Stadionas
Namų rungtynes žaidė „Powderhall“ stadione.
Zaluskie Košcelnė
Zaluskie Košcelnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į rytus nuo Bransko, apie 18 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 42 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Madleno kultūra
thumb|240px|Madleno kultūros žeberklai thumb|240px|Lazda iš La Madeleine urvo Madleno kultūra – vėlyvojo paleolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1863 m. E. Larteto tyrinėtą urvą La Madeleine (Prancūzija) prie Dordonės intako Vėzerio upės. Vardo autorius Gabrielis Mortiljė.
Arealas
Madleno kultūra XVII–XI tūkstantmetyje pr. m. e. buvo plačiai geografiškai išplitusi visoje to meto Europoje iki Uralo. Vėlyvojo Madleno kultūros stovyklų randama nuo Portugalijos iki Lenkijos ir Lietuvos, jai būdingų radinių aptinkama taip pat ir Šiaurės Europoje. Visos seniausios Madleno stovyklos randamos Prancūzijoje. Smulkesnės savitą technologiją naudojančios Madleno kultūros grupės dažnai laikomos atskiromis kultūromis: Arensburgo kultūra, Bromės-Liungbiu kultūra, Kresvelo kultūra, Federmeserio kultūra, Hamburgo kultūra, Svidrų kultūra. Lietuvoje šios pirmųjų gyventojų, atsitraukus ledynams, kultūrų grupės dažniausiai vadinamos Pabaltijo Madlenu.
Kultūra
Madleno kultūros žmonės gyveno iš kaulų ir odų pastatytuose būstuose, dažnai klajodavo paskui šiaurinių elnių bandas.
Madleno kultūros žmonės naudojo paralelinį titnago skaldymą, taip buvo galima gaminti sąlyginai didelį kiekį taisyklingos formos ir tipo dirbinių. Toks skaldymo būdas iš pradžių paplito Pietų, vėliau ir Šiaurės Europoje. Iš pradžių Madleno žmonės naudojo nuoskalinį ir skeltinį titnaginių dirbinių gamybos būdą, vėliau dažniau skeltinį. Skeltes dalijo mikrorėžtukiniu būdu. Madleno kultūrai būdingi radiniai: gremžtukai, rėžtukai, ylos, strėlių, rėžiklių ir iečių antgaliai, iečių svaidyklės.
Papua pidžinų kalba
Papua pidžinų kalba (jų pačių kalba Tok Pisin, plg. ) – viena iš pagrindinių Papua Naujosios Gvinėjos kalbų, turinti oficialios kalbos statusą. Kalbančiųjų yra apie 121 000, iš jų 50 000 kalba tik šia kalba. Daugiausia kalbama šiaurinėje salos dalyje, taip pat sostinės regione (Port Morsbis). Ši kalba dar vadinama naująja melaneziečių kalba.
Kalba turi keletą tarmių – aukštaičių, žemaičių ir saliečių. Daugiausia anglų kalbos įtakos patyrusi aukštaičių tarmė. Kalba vartojama gana plačiai, šalies parlamente, komercijoje tai pagrindinė kalba. Ja kalba ir kitų tautų ir genčių žmonės kaip neutralia kalba. Maždaug 4 milijonams žmonių tai yra antroji kalba.
Madleno kultūra
Kultūra
Ant kaulo ir rago plokštelių raižė gyvulius, žmones, geometrinius ornamentus, iš gyvūnų kaulų ir ragų drožė gyvulių figūrėles. Puošėsi kaklo vėriniais, kabučiais ir karoliais iš žvėrių dantų, jūros kriauklių. Gamino muzikos instrumentus: fleitas, švilpukus, dūdeles. Dažniausiai medžiojo elnius. Mirusiuosius laidojo suriestus, apibarstytus ochra.
Madleno kultūros laikotarpiu ženkliai išaugo žmonių skaičius, pvz., dabartinės Prancūzijos teritorijoje manoma, kad gyventojų lyginant su ankstesne Soliutrėjo kultūra pagausėjo nuo 15 000 iki 50 000.
Madleno kultūra išnyko laikotarpiu, kai Europos klimatas Viurmo ledynmečio pabaigoje atšilo ir sumažėjo kaimeninių gyvūnų. Šiaurinėje Ispanijoje ir pietvakarių Prancūzijoje Madleno kultūrą pakeitė Azilio kultūra.
Lietuvoje
Lietuvoje tuomet plytėjusioje tundroje pirmieji Madleno gyventojai buvo Hamburgo kultūros žmonės, jų gyvensenos pėdsakų aptinkama Varėnos ir Alytaus rajonų savivaldybių teritorijose esančiose gyvenvietėse prie Kašėtų, Maksimonių, Margių, Varėnės upės.
Vištyčio sinagoga
Vištyčio sinagoga – buvusi žydų sinagoga Vištytyje.
Istorija
1589 m. Vištyčio seniūnas Kristupas Jesmanas leido žydams apsigyventi ir užsiimti prekyba Vištytyje, suteikdamas jiems privilegiją statyti sinagogą, skyrė vietą kapinėms. Vištyčio sinagoga stovėjo šiaurės vakarinėje miestelio dalyje, Kalno ir Sodų gatvių sankirtoje. Šiuo metu yra išlikusi tik nedidelis raudonų plytų vakarinės sienos fragmentas. Nėra žinoma kada tiksliai buvo pastatytos sinagogos Vištytyje, kada jos sugriautos ar perstatytos, kas buvo jų architektai bei nėra išlikusių jų nuotraukų.
Vištytyje medinė sinagoga buvo pastatyta XVII a. antroje pusėje. Vėliau Vištytyje pastatyta ir mūrinė sinagoga. Mūrinė sinagoga pastatyta apie 1850 m. Vištyčio sinagoga buvo vientiso tūrio arba vadinamojo pirmojo tipo.
Novosibirskas
Novosibirskas – miestas Rusijoje, Vakarų Sibiro lygumos pietryčiuose, prie Obės upės; srities centras. Dėl Novosibirsko vandens jėgainės užtvankos yra susiformavusios Novosibirsko marios. Miestas – svarbus geležinkelio ir automobilių kelių mazgas, upių uostas. Yra oro uostas, metropolitenas (nuo 1985 m.). Aleksandro Nevskio soboras (pastatytas 1897 m.).
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1893 m. kaip Новая Деревня, sujungus kaimus Гусевка ir Александровск, buvusius prie Transsibiro geležinkelio magistralės ties tiltu per Obės upę. 1895–1925 m. vadinosi Novonikolajevsku. 1903 m. gavo miesto teises, ėmė sparčiai vystytis, greitai pavijo ir pralenkė kitus Vakarų Sibiro miestus, nors iš pradžių daugiausia turėjo prekybinę, o ne pramoninę svarbą. Apie 1930 m. ėmė plėtotis pramonė, švietimo ir kultūros įstaigos. Po II pasaulinio karo miestas tapo neoficialia Sibiro sostine, svarbiausiu rytinės Rusijos pramonės, kultūros ir mokslo centru.
Ekonomika
Novosibirske išvystyta elektroenergetika, degalų ir naftos pramonė, metalurgija, mašinų ir prietaisų gamyba, radioelektronika, medienos apdirbimo pramonė, tekstilės, chemijos, vaistų, lengvoji, maisto pramonė. Miesto apylinkėse išgaunamas smėlis, molis plytoms, keramzito žaliavos, mineraliai vandenys.
Kultūra ir švietimas
Novosibirske yra Rusijos mokslų akademijos Sibiro filialas, Novosibirsko valstybinis universitetas, žemės ūkio ir technikos universitetai, medicinos akademija, konservatorija, daug institutų. 28 km į pietus nuo miesto, prie Novosibirsko marių kranto įsikūręs Akademinis miestelis (Академический городок), kuriame yra mokslinių tyrimų institutai, gyvenamieji pastatai, komunalinės įstaigos.
Amsterdamo-Reino kanalas
thumb|250px|Amsterdamo-Reino kanalas Amsterdamo-Reino kanalas − kanalas Nyderlanduose, jungiantis Amsterdamą su pagrindiniu laivybos keliu per Reiną.
Kanalo ilgis − 72 km, plotis siekia nuo 100 iki 120 m, gylis − iki 6 m. Kanalas yra pagrindinė laivybos arterija tarp Amsterdamo ir Rūro srities Vokietijoje. Taip pat kanalas naudojamas vandens aprūpinimui vakarinėje šalies dalyje.
Kai 1892 m. iškastas Mervedės kanalas ėmė neatitikti išaugusių laivybos poreikių, buvo nuspręsta iškasti naują kanalą. Atitinkamas įstatymas buvo priimtas 1931 m., bet dėl II Pasaulinio karo jo statyba buvo atidėta. Kanalo atidarymas įvyko 1952 m. gegužės 21 d. Nuo 1965 m. iki 1981 m. kanalas buvo nuolat tobulinamas.
GI
GI gali reikšti:
Rogožainių Velkiai
Rogožainių Velkiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vižainio valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietus nuo Vižainio, apie 29 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 137 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kuros-Arakso kultūra
thumb|300px|Kuros-Arakso kultūra (pilka) ir jos įtaka Kuros-Arakso kultūra – ankstyvojo bronzos amžiaus archeologinė kultūra, pavadinta pagal paminklus, tyrinėtus Kuros ir Arakso upių baseinuose (Kuros-Arakso žemuma).
Arealas
Kuros-Arakso kultūra 4 tūkstantmečio pr. m. e. antroje pusėje – 3 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi Kaukaze ir Užkaukazėje. Jos paminklų aptinkama Gruzijoje, Armėnijoje, Dagestane, Čečėnijoje, Ingušijoje ir Šiaurės Osetijoje. Manoma, susiklostė apie 3300 m. pr. m. e. Armėnijos kalnyno regione.
Kultūra
Kuros-Arakso kultūros žmonės gyveno sėsliai; gyvenvietes kūrė prie upių, ant įtvirtintų kalvų arba upių ir ežerų terasose. Jų gyvenvietes juosė nedegtų plytų gynybinės sienos, grioviai. Namai apskriti, dažniausiai 4,5 m, kartais iki 13 m skersmens. Prie jų buvo prišliejamos stačiakampės patalpos. Sienų storis apie 1 m. Aptinkama ir akmeninių stačiakampių namų, išdėstytų terasomis apie 60–90 m² aikštelę. Namai vienos patalpos, jos viduryje buvo molinis kilnojamas židinys.
Giriniai (Švenčionys)
Giriniai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurę Pabradės, Labanoro girioje, šalia Girinių Molėtų rajone. Yra išlikusi sodyba.
Pulkotai
Pulkotai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Į Pulkotų sudėtį įjungti Otkenščiznos ir Rištuvkos kaimeliai. Valsčiaus keliai: Pulkotai – Kreiviniai ir Pulkotai – krašto kelias Nr. 27px|DK16 Dolna Grupa – Aradnykai. Beržinio ežeras.
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gauruotasis vynmedis
Gauruotasis vynmedis (Vitis labrusca) – vynmedinių šeimos augalas. Paplitęs vidurio ir rytų Šiaurės Amerikoje. Daugelio veislių, iš kurių svarbiausia Concorde, tėvinė rūšis.
Aukšta liana su 20–30 cm skersmens stiebu. Ūgliai apvalūs, jauni veltiniški, vėliau apaugę padrikais baltų plaukelių kuokštais. Ūseliai dvišakiai, trišakiai, tankiais plaukeliais, išaugę iš kiekvieno bamblio. Lapai plačiai kiaušiniški arba beveik apskriti, ištisiniai arba negiliai triskiaučiai, 12–15 (25) cm ilgio, 12–15 (20) cm pločio, neaštriai smailiaviršūniai, apybukiai, dantyti arba skiaučių viršūnėse lygiakraščiai. Pamatas plačiai giliai iškirptas. Apatinė pusė balsvai gauruota, su iškilusiomis gyslomis. Lapkotis maždaug pusės lapalakščio ilgio, apaugęs gaureliais. Dvinamis augalas. Žiedai smulkūs, kvapnūs, 5–10 cm ilgio kekėse. Žiedynkotis apaugęs gaureliais. Uogos rutuliškos, rečiau pailgokos, 1,5–2 cm skersmens, paprastai ne daugiau kaip po 20 kompaktiškose kekėse, dažniausiai juodai purpurinės, rečiau rausvos ar gelsvai žalios, stora, vaškiniu sluoksniu odele. Sėklos stambios, 5–8 mm ilgio, su trumpu snapeliu.
Žydi gegužę–birželį. Uogos sunoksta rugsėjį–spalį.
Rytojus niekada nemiršta
Rytojus niekada nemiršta  – aštuonioliktasis filmas apie britų slaptąjį agentą 007 Džeimsą Bondą, sukurtas 1997 metais. Pagrindinį vaidmenį jame atliko Pierce Brosnan ir tai buvo antrasis jo vaidmuo šioje serijoje.
Filme pasakojama apie spaudos magnatą Eliotą Karverį, dėl savo verslo ir galio įtakos ketinantį sukelti ginkluotą konfliktą tarp Kinijos ir JAV. Jis sukurtas pagal rašytojo Raymond Benson to paties pavadinimo romaną.
Juosta uždirbo daugiau kaip 333 mln. JAV dolerių pelnė po vieną Auksinio gaublio ir Grammy nominaciją. Tai pirmasis filmas, kurį prodiusavo ne Albert R. Broccoli (pastarasis mirė 1996 metais), o jo dukra Barbara.
Aktoriai
Ellioto Carverio vaidmuo pradžioje buvo pasiūlytas Anthony Hopkinsui, tačiau šis pasiūlymą atmetė.
Su Bondo merginos vaidmeniu pradžioje buvo siejama aktorė Natasha Henstridge, bet vėliau buvo pasirinkta Michelle Yeoh, buvusi Mis Malaizija ir viena geriausiai apmokamų Azijos aktorių.
Muzika
Muziką filmui kūrė kompozitorius David Arnold. Pagrindinė filmo daina buvo renkama iš dvylikos variantų, tarp kurių buvo atlikėjas Marc Almond ir grupės Pulp, Swan Lee, Saint Etienne, taip pat Davido Arnoldo daina „Surrender“. Galiausiai nugalėjo atlikėja Sheryl Crow su daina „Tomorrow Never Dies“, o daina „Surrender“, atliekama k.d. lang taip pat buvo įtraukta į filmo garso takelį. Jame taip pat yra Moby atlikta pagrindinės Bondo filmų temos versija.
Apdovanojimai
Saturn apdovanojimas
Auksinis gaublys
Grammy
Satellite apdovanojimas
Motų kalba
Motų kalba – viena iš kalbų Papua Naujojoje Gvinėjoje, kalbančiųjų yra tik kelios dešimtys tūkstančių. Daugiausia kalbama Port Morsbio mieste ir apylinkėse, taip pat pietinėse Naujosios Gvinėjos salos pakrantėse. Motų kalbos pagrindu susidarė Hiri motu kalba, turinti oficialios kalbos statusą šalyje.
Striepsnė
Striepsnė (Melica) – miglinių (Poaceae) šeimos augalų gentis, kurioje viena Lietuvoje natūraliai auganti rūšis – nusvirusioji striepsnė (Melica nutans).
Lietuvoje dar kaip dekoratyvinis augalas soduose, sodybų gėlynuose, kapinėse auginama didžioji striepsnė (Melica transsilvanica).
Zaniai
Zaniai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Bransko, apie 26 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 41 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
LITNET
thumb|200px|Logo (nuo 2019) thumb|200px|Logo (iki 2019)
Lietuvos mokslo ir studijų kompiuterių tinklas (LITNET) – Lietuvos akademinis kompiuterių tinklas.
Tinklo valdymo centras yra Kauno technologijos universitete.
Istorija
Nuo 2000 m. dalyvauja Europos akademiniame tinkle GÉANT. Įgyvendinti keli projekto GN etapai (GN1, GN2, GN3, GN3plus, GN4-1 ir GN4-2). Šiuo metu įgyvendinami GN4-3 ir GN4-3N projektai, prie kurių vykdymo LITNET prisideda tapatybių valdymo produktų kūrimo, kibernetinio saugumo, tinklo plėtros srityse.
LITNET tinklas yra tarptautinių kompiuterių tinklų organizacijų (TERENA, CEENet, FIRST ir kt.) narys, kur atstovauja Lietuvos akademinių įstaigų interesams.
LITNET veiklą remia Švietimo, mokslo ir sporto ministerija, Europos Komisija.
Taryba
Aukščiausias LITNET valdymo organas yra Taryba, kurios struktūrą ir nuostatus tvirtina Švietimo, mokslo ir sporto ministerija. Pagrindinis Tarybos tikslas – koordinuoti LITNET programos įgyvendinimą, užtikrinti efektyvią LITNET veiklą.
2022 m. rugpjūčio 9 d. Tarybos pirmininku tapo VU Informacinių technologijų paslaugų centro direktorius Arūnas Stašionis.
Mokslinis tyrimas
thumb|right|200px|[[Biochemija|Biochemijos laboratorija]] Mokslinis tyrimas – mokslo tiriamoji veikla; metodiška naujų žinių, atradimų paieška, jų sisteminis dokumentavimas ir mokslinis publikavimas (moksliniai darbai, pvz., moksliniai straipsniai). Mokslinio tyrimo objektu gali būti daugelis gamtos ir visuomenės gyvenimo objektų bei reiškinių. Tik nedaugelio sričių (pvz., Dievo buvimo klausimo) kai kurie (ne visi) šaltiniai nepriskiria prie galimų mokslo tyrimų temų. Pagal savo pobūdį tyrimai gali būti teoriniai, taikomieji ir kt.
Konkrečių mokslinių tyrimų metu yra vertinami tam tikros srities empiriniai duomenys, dėsningumai (įvykiai, kurie kartojasi arba gali būti atkartoti esant tam tikrom aplinkybėm), paremtas konkuruojančių hipotezių sudarymu ir atmetimu tų, kurios prieštarauja stebėjimams. Todėl tyrinėjimo sąlygos ir eiga turi būti dokumentuojama. Gauti rezultatai yra apibendrinami formuluojant teoriją. Mokslo istorijoje nereti atvejai, kuomet tuos pačius duomenis skirtingai aiškina dvi ar daugiau skirtingų teorijų, tačiau ilgainiui neteisingas alternatyvas paprastai paneigia vėlesni tyrimai.
Mokslas yra nedogmatiškas: jo rezultatai iš anksto nežinomi ir paprastai neplanuojami. Rezultatai turi būti atkartojami. Mokslinių tyrimų rezultatai skelbiami publikacijose, sąlygos ir aksiomos turi būti dokumentuoti. Pateikiami visi naudoti šaltiniai, įskaitant žodžiu ar raštu suteiktas nuorodas, jei jos esminės.
Rūšys
Fundamentiniai moksliniai tyrimai – eksperimentiniai ir (arba) teoriniai pažinimo darbai, atliekami siekiant visų pirma įgyti naujų žinių apie reiškinių esmę ir (arba) stebimą tikrovę, tuo metu neturint tikslo konkrečiai panaudoti gautų rezultatų.
Taikomieji moksliniai tyrimai – eksperimentiniai ir (arba) teoriniai darbai, atliekami norint gauti naujų žinių ir pirmiausia skiriami specifiniams praktiniams tikslams pasiekti arba uždaviniams spręsti.
Moksliniai tyrimai ir eksperimentinė (socialinė, kultūrinė) plėtra – sisteminga kūrybinė gamtos, žmogaus, kultūros ir visuomenės pažinimo veikla ir jos rezultatų panaudojimas.
Tyrimų vieta
Tyrimų vieta priklauso nuo mokslo srities. Gamtos mokslų tyrimai paprastai atliekami laboratorijose.
Mokslas gali būti praktikuojamas visur. Tam tikriems tyrimams yra reikalinga brangi įranga. Ji paprastai būna universitetuose, institutuose, laboratorijose. Kai kada ji yra unikali, ir tik tarptautinio bendradarbiavimo dėka įsteigta (pvz., CERN, ISS). Šalia valstybinių, viešųjų mokslo įstaigų mokslinius – netgi ir fundamentinius tyrimus – atlieka privačių įmonių laboratorijos (pvz., IBM, kur dirbo itin daug fizikos Nobelio laureatų). Reikšmingą įnašą sukūrė pavieniai žmonės, dirbę savo lėšomis, smalsumo dėlei – pvz., broliai Humboldt, James George Frazer. Taip pat Albert Einstein, 1905 m. (kai parašė reikšmingiausius savo darbus) buvo tik 3 klasės patentų biuro pareigūnas ir neturėjo jokio mokslinio statuso ar pareigybės.
Mokslinių tyrimų etika
Duomenų falsifikavimas: palyginus su daugeliu kitų gerų profesijų, mokslininkas (taip pat ir doktorantas) turi daugiau galimybių klastoti savo darbo rezultaltus. Efektyvi priemonė prieš falsifikavimą yra reikalavimas straipsniuose atskleisti visą informaciją, reikalingą bandymui pakartoti. Jei kitos laboratorijos nesugeba gauti panašių rezultatų, paprastai kyla įtarimai. Jei falsifikacija įrodoma, ją paskelbę (kai kada ir kiti) moksliniai žurnalai paprastai vėliau nebespausdina tokio mokslininko darbų.
Šališkumas: ypač biomedicinos mokslo šakoje pasitaikė atvejų, kai skelbiamais rezultatais siekiama paremti tam tikrą nuomonę (pvz., apie vaistų, psichotropinių priemonių, svaigalų, tabako poveikį). Dažnai mokslininkai yra finansiškai suinteresuoti, nes dirba atitinkamo suinteresuoto asmens (pvz., tabako gamintojo bendrovėje, yra asmens konsultantai, kitaip gauna naudos iš asmens ar pan.). Todėl, pvz., biomedicinos srities žurnalai iš savo autorių reikalauja deklaruoti galimą interesų konfliktą. Tam tikri rezultatai taip pat gali būti reikalingi įvairioms ideologijoms (fanatizmui, fašizmui, stalinizmui) paremti arba pateisinti. Nors net ir diktatūros režimo metu atsiranda išdrįsusių pasipriešinti mokslininkų (Nikolajus Vavilovas, Džordanas Bruno ir kt.), visgi paprastai tokiais laikais gali būti paskelbiama daug vyraujančiai ideologijai reikalingas išvadas pateikiančių darbų.
Nepagrįstos išvados: nepagrįstas išvadas paprastai skatina išankstinis nusistatymas norint paremti kokią teoriją ar prielaidą. Rėmimasis anksčiau paskelbtais moksliniais darbais nėra klaida, nes tokiuose darbuose pateikiamas ir gautų išvadų pagrindimas. Tačiau ne klaida ir bandyti ankstesnių autorių gautus rezultatus paaiškinti kitaip. Rėmimasis nežinomo turinio darbu (tarkim, radus apie jį nuorodą kitame straipsnyje) paprastai laikomas etikos pažeidimu.
Asmeniškumas, vertinant mokslinius darbus: siekiant darbų įvertinimo neutralumo, darbai skelbiami recenzuojamuose mokslo žurnaluose, kur jie prieš tai vertinamai 2-3 nepriklausomų ekspertų. Sektinas recenzavimas yra toks, kai nei autorius nežino kas recenzentai, nei recenzentai kas autorius. Jei šalis pernelyg maža ir nepriklausomų recenzentų rasti nepavyksta, darbus stengiamasi skelbti už valstybės ribų (net jei mokslo lygis ten ir ne aukštesnis). Asmeniškumas taip pat gali pasireikšti ir renkant kandidatą mokslininko pareigoms užimti. Šiuo atveju neutralumo siekiama skelbiant atvirus konkursus atsakingoms pareigoms užimti.
Antanas Ulpis
Antanas Ulpis (1904 m. vasario 27 d. Rygoje – 1981 m. rugpjūčio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos bibliografas, kultūros darbuotojas.
Biografija
1923–1940 m. „Kultūros“ bendrovės Šiauliuose buhalteris, Liaudies namų direktorius, Dramos teatro statybos vadovas. 1929 m. įsteigė teniso klubą su dviem aikštelėmis Šiauliuose. 1937–1938 m. Kultūros švietimo draugijos valdybos narys. Dalyvavo Lietuvos Raudonosios pagalbos organizacijos veikloje.
1940–1941 m. Šiaulių miesto vykdomojo komiteto pirmininkas. 1941 m. Šiaulių dramos teatro direktorius. Karo metais pasitraukė į Rusiją. 1942–1944 m. 16-osios lietuviškos divizijos kovotojas.
Nuo 1946 iki 1980 m. buvo LTSR knygų rūmų direktorius, po karo daug dėmesio skyrė senovinių knygų rinkimui iš nykstančių dvarų, kitų bibliotekų ir visas jas vežė į Vilniuje vadovaujamos įstaigos žinion perduotos Vilniaus Šv. Jurgio bažnyčios patalpas, kur buvo įrengta saugykla. 1959 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas.
Parengė pokario laikotarpio „Lietuvos TSR knygų katalogą“ (1953 m., rusų k.). Su kitais sudarė bibliografines rodykles „V. Lenino raštai lietuvių kalba, 1914–1969“ (1970 m.), „Lietuvos komunistų partijos spauda, 1917–1940“ (1981–1985 m., 2 d.).
Juozapas Chodzka
Juozapas Chodzka (, 1800 m. gruodžio 19 d. Kryvičai, dab. Medilo rajonas – 1881 m. kovo 5 d. Tbilisis) – Lietuvos geografas, Rusijos imperijos generolas leitenantas, Kaukazo tyrinėtojas.
Biografija
Tėvas Jonas Boreika Chodzka, broliai poetai Aleksandras Boreika Chodzka ir Mykolas Chodzka. 1816-1821 m. studijavo Vilniaus universitete, dalyvavo patriotinėse studentų organizacijose. Dalyvavo estų kilmės Rusijos imperijos karininko K. Tenerio (1783–1859 m.) geodezinėje ekspedicijoje, kuri atliko topografinius matavimus Struvės geodeziniam lankui.
Koritkai (reikšmės)
Koritkais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Novaja Derevnia
Novaja Derevnia yra:
Tilžė (Akmenė)
Tilžė – kaimas šiaurės rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurę nuo Naujosios Akmenės.
Išganymas
Išganymas – Biblijoje aprašomas Dievo sukurtas žmogaus išgelbėjimo (atpirkimo) planas. Ši sąvoka yra viena svarbiausių krikščionybėje.
Teologijoje išgelbėjimo plano studijos vadinamos soteriologija.
Krikščionys išgelbėjimo įgijimą naudoja kaip patekimo į Dangų po mirties sinonimą. Kartu jie pabrėžia, jog išgelbėjimas atneša pasikeitimus ir žmogaus gyvenime šioje žemėje.
Pagal Bibliją, išgelbėjimui įgyti žmogus turi išgirsti bei patikėti Evangelija: „Aš nesigėdiju Evangelijos, nes ji yra Dievo jėga išgelbėti kiekvienam, kuris tiki, pirma žydui, paskui graikui.“
Evangeliniai krikščionys teigia, kad Dievas Biblijoje tikintiesiams pateikia tokį išgelbėjimo planą:
Ta Hadžratas
Ta Hadžratas  – Maltos saloje esantis megalito ansamblis, milžiniška neolito amžiaus konstrukcija, viena Maltos megalito šventyklų. 1992 m. įtraukta į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Dvi Ta Hadžrato šventyklos pastatytos 4 tūkstantmetyje pr. m. e.: didžioji − apie 3600−3200 m. pr. m. e., mažoji − apie 3300−3000 m. pr. m. e.
1923−1926 m. šventyklos buvo iškasinėtos. 1937 m. didžioji šventykla buvo rekonstruota.
Stalaktitas
thumb|right|300px|Stalaktitai
Stalaktitas ( (Σταλακτίτης) 'lašantis',, ) – kabantis urvinis darinys, paprastai cilindro arba kūgio formos, susiformavęs nuo lašančio vandens, kuris prasisunkia per karbonatingas uolienas ir palieka ant stalaktito paviršiaus mažą ploną kalcito sluoksnelį. Taip pamažu stalaktitas „auga“. Ilgiausias žinomas stalaktitas yra 20 m ilgio Brazilijoje.
Stalaktitui giminingas darinys yra stalagmitas.
Michael Levitt
Michael Levitt (g. 1947 m. gegužės 9 d.) – JAV, Anglijos ir Izraelio kilmės mokslininkas, biofizikas, Stanfordo universiteto struktūrinės biologijos profesorius. 2013 m. mokslininkas kartu su kolegomis M. Karplus ir A. Warshel už sudėtingų cheminių sistemų daugiamačių modelių išplėtojimą gavo Nobelio chemijos premiją.
M. Levitt gimė Pretorijoje, PAR, žydų iš Plungės šeimoje. Jo tėvas buvo lietuvis, o mama – čekė.
Hiri motu kalba
Hiri motu kalba – viena iš oficialių kalbų Papua Naujojoje Gvinėjoje. Kalbančiųjų yra apie 100–200 tūkst., tačiau kaip gimtoji kalba ji yra labai mažai daliai šalies gyventojų, kadangi ji yra žargoninis motų kalbos variantas, patyręs gana nemažai anglų, Papua pidžinų ir kitų polinezietiškų kalbų įtakos. Hiri motu labai panaši į motų kalbą, kadangi ji susikūrė motų kalbos pagrindu, tačiau kalbantieji Hiri motu nesupranta grynos motų kalbos dėl fonetinių ir gramatinių skirtumų, nors leksika tarp šių dviejų kalbų sutampa apie 90 proc.
Solinai
Solinai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vižainio valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Vižainio, apie 26 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 135 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kulniškė
Kulniškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Švenčionių.
Saranskas
Saranskas – miestas Rusijoje, kairiajame Insaro upės (Volgos baseinas) krante; Mordovijos sostinė.
Svarbus susisiekimo mazgas, yra oro uostas. Išvystyta mašinų, metalo apdirbimo, chemijos, medžio apdirbimo, maisto, elektroenergetikos pramonė, juodoji metalurgija, gaminami televizoriai.
Mieste yra mokslinių tyrimų institutai (kalbos, literatūros, istorijos, ekonomikos), du universitetai (Mordovijos valstybinis ir pedagogikos). Dramos ir lėlių teatrai, filharmonija, paveikslų galerija, skulptūros ir kraštotyros muziejai. Šv. Jono cerkvė (pastatyta 1693 m.).
Istorija
Miestas įkurtas 1641 metais kaip tvirtovė tuometiniame Rusijos valstybės pietrytiniame pakraštyje. Tvirtovėje gyveno rusai, mordviai ir totoriai. 1651 m. suteiktos miesto teisės, iš pradžių miestas vadintas Saranesku. XVIII a. karinę svarbą prarado ir tapo prekybos ir pramonės centru, kadangi buvo geroje geografinėje padėtyje – tarp Astrachanės, Maskvos, Krymo ir Kazanės. XIX a. pabaigoje nutiesta geležinkelio linija Maskva–Kazanė, todėl miesto ekonominė ir politinė svarba dar labiau išaugo. Po Spalio perversmo miesto pramonė taip nukentėjo, kad atsigavo tik 1928 m. 1934 m. Saranskas tapo Mordovijos ATSR sostine.
Lygintuvas
thumb|Šiuolaikinis elektrinis lygintuvas
Lygintuvas – buitinis prietaisas audiniams lyginti. Lygintuvu audinys įkaitinamas ir slankiojant lygintuvą ant audinio išlyginamas. Anksčiau lygintuvai buvo įkaitinami ant ugnies arba į vidų pribėrus degančios anglies, būta ir spiritinių lygintuvų.
Šiuolaikiniai lygintuvai įkaitinami elektros pagalba, turi temperatūros reguliavimo įtaisus, bakelius vandeniui (naudojamas garams gaminti). Anksčiau gaminti iš ketaus ar kito metalo, šiuolaikiniai kombinuoti – iš plieno (dažnai padengto apsauginiu sluoksniu), plastiko (korpusas).
Istorija
thumb|Senovinis lygintuvas, įkaitinamas anglimis
Melsvoji melvenė
Augalas apie 10-90 cm aukščio, turintis tankų kerą. Žiedai sukrauti šluotelėje. Žydi liepos – rugsėjo mėn. Auga drėgnose pievose, miškuose. Jauni augalai maistingi, tačiau suaugę tampa kieti ir pašarinės vertės netenka. Augalo stiebe ir žieduose rasta nuodingų medžiagų (HCN).
Marinavo Kolonija
Marinavo Kolonija – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Seinų ir apie 110 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Antanas Matulas
Antanas Matulas (g. 1956 m. liepos 1 d. Pernaravoje, Kėdainių raj.) – Lietuvos ir Pasvalio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1979–1981 m. Pasvalio rajono centrinės ligoninės greitosios medicinos pagalbos medicinos felčeris. 1987–1991 m. – ligoninės gydytojas akušeris – ginekologas, 1992–1996 m. ir 2000–2002 m. – ligoninės vyriausiasis gydytojas. 1991–1995 m. Pasvalio miesto savivaldybės tarybos pirmininkas. 1996–2000 m. ir nuo 2004 m. Seimo narys. 2003–2004 m. Pasvalio rajono pirminės asmens sveikatos priežiūros centro vyriausiasis gydytojas.
1990–1995 m. Pasvalio rajono tarybos deputatas, 2000–2004 m. Pasvalio rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1994 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.
Pomėgiai – medicina, žvejyba, organizacinė veikla.
Trys sūnūs (iš pirmos santuokos) – Vismantas, Tautvydas, Žygimantas.
Alkoholio reklamos draudimas
2007 m. gruodį Seimas priėmė A. Matulo inicijuotas pataisas ir uždraudė alkoholio reklamą iki 11 valandos vakaro.
Hoplitas
Hoplitas (gr. hoplitas < hoplon 'ginklas') - sen. graikų sunkusis pėstininkas.
Siūlapelekinės
Siūlapelekinės (Polynemidae) – ešeržuvių (Perciformes) būrio žuvų šeima. Paplitusios tropinio ir subtropinio klimato vandenyse. Dydis nuo 20 iki 200 cm. Yra verslinių rūšių.
Hoplitas
Ginkluotė: 2-3 metrų ietis (Dory), 60 centimetrų ilgio dviašmenis kardas (Xiphos) arba 65 centimetrų vienašmenis kardas su lenktu priekiu (Kopis).
Siūlapelekinės
Šeimoje 9 gentys, 33 rūšys.
Hoplitas
Šarvai: 91 cm skersmens skydas (Aspis), bronzinis šalmas, odos arba bronzos šarvai.
Ginkluodavosi savo lėšomis. Dažniausiai hoplitais tapdavo laisvi gyventojai. Pagrindinė kautynių rikiuotė - falanga. Manoma, kad hoplitai atsirado VIII-VII a. pr. m. e. Arge valdant tironui Feidonui. Arge rasti ~725 pr. m. e. nukalti šarvai ir šalmas. Hoplitai vėliau paplito visoje Graikijoje. IV a. Atėnų strategui Ifikratui įvykdžius karinę reformą hoplitų reikšmė sumažėjo. thumb|left|350px|Šiuolaikinė rekonstrukcija
Algirdas Sliesaravičius
Algirdas Sliesaravičius (g. 1939) – Lietuvos genetikas, vienas iš šiuolaikinių pašarinių augalų metodų kūrėjas, LMA narys ekspertas.