cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Specialioji reliatyvumo teorija
Galiojimo sritis
Teorija vadinama specialiąja, nes joje nekreipiama dėmesio į gravitaciją. Bendroji reliatyvumo teorija papildo specialiąją reliatyvumo teoriją paaiškindama gravitaciją. Specialiąją reliatyvumo teoriją galima taikyti tik ten, kur gravitacinis potencialas žymiai mažesnis už c². Kitais atvejais taikoma tik bendroji reliatyvumo teorija.
Postulatai
Teorijai sukurti užtenka dviejų postulatų:
Inertinės atskaitos sistemos – tai tokios atskaitos sistemos, kurios viena kitos atžvilgiu juda tiesiai ir tolygiai (jose galioja I Niutono dėsnis). Specialioji reliatyvumo teorija nagrinėja tik tokias atskaitos sistemas.
Iš antrojo postulato išplaukia, kad šviesos greitis nepriklauso, ar šaltinis juda stebėtojo atžvilgiu, ar – ne. Pavyzdžiui, jei šviesos šaltinis juda šviesos sklidimo kryptimi greičiu, lygiu pusei šviesos greičio (0,5c), tai vis tiek išmatavę šviesos sklidimo greitį stebėtojo atžvilgiu gausime, kad jis lygus tam pačiam c, o ne 1,5c. Taip yra todėl, kad stebėtojas ir šviesos šaltinis yra dvi inertinės atskaitos sistemos.
Laiko sulėtėjimas
Jei stebėtojo „laiko etalonas“ yra trukmė, per kurią jo požiūriu šviesa įveikia žinomą atstumą, iš šios teorijos išplaukia jog laikas nėra vienas ir tas pats visiems stebėtojams.
Nejudančiam stebėtojui atrodo, kad judančio stebėtojo laikas eina lėčiau. čia vadinamas Lorenco daugikliu ir c yra šviesos greitis vakuume.
Taigi nėra absoliutaus laiko. Du įvykiai vienam stebėtojui atrodo vykstantys vienu metu, kitam gali vykti skirtingu laiku.
Nagrinėkime dvi atskaitos sistemas S ir S'. Tegul sistema S' juda greičiu v sistemos S atžvilgiu. Pažymėkime Δt0 laiką, kurį matuoja nejudantis atskaitos sistemoje S esantis stebėtojas. Šis laikas dar vadinamas savuoju laiku. Δt – tai laikas, kurį išmatuos judantis stebėtojas esantis S'. Sistemoje S šviesa atstumą L įveiks per laiką. Sistemoje S' šviesa įveiks atstumą. Vadinasi
L dabar įsistatykime iš pirmosios formulės.
.
Ilgio sutrumpėjimas
Ilgis gali būti nustatomas matuojant trukmę, per kurią žinomu greičiu judantis kūnas įveikia visą matuojamą atkarpą. Jei laikas stebėtojams teka nevienodai, nevienodas bus ir jų išmatuotas šios atkarpos ilgis.
Nejudančiam stebėtojui judančio stebėtojo ilgis atrodo mažesnis.
!Įrodymas Mes žinome, kad:
Pasinaudodami šiomis lygtimis išsireikškime ilgį atskaitos sistemoje S'.
Masės padidėjimas
Masė gali būti nustatoma pagal pagreitį, kuriuo juda žinoma jėga veikiamas kūnas. Tokiame bandyme reikia matuoti tiek atstumus, tiek ir trukmes. Kadangi abu dydžiai reliatyvūs, skirtingu greičiu judantys stebėtojai masę taip pat nustatys nevienodai.
Nejudančiam stebėtojui judantis stebėtojas atrodo masyvesnis.
Įrodymas
thumb|Rutulių judėjimas atskaitos sistemose S ir S'|right|400px Remsimės prielaida, kad reliatyvumo teorijoje galioja judesio kiekio tvermės dėsnis. Judesio kiekis yra. Atlikime mintinį eksperimentą. Nagrinėkime dviejų vienodų rutulių, kurių rimties masės m0 smūgį. Nagrinėkime dvi inercines atskaitos sistemas S ir S'. Stebėtojui esančiam S', atrodys, kad sistemoje S laikas eina lėčiau. . Tegul stebėtojai išmeta rutulius greičiais u. Laikykime, kad u yra pakankamai mažas greitis. Dabar pritaikykime judesio kiekio tvermės dėsnį. m'u'=m_{0}u. Vadinasi. Kadangi rutuliai susiduria, tai jie vienu metu būna tame pačiame taške. Rutulių nueiti keliai yra vienodi ir lygūs L, nes atstumas mažėja tik judėjimo kryptimi (\mathbf{v} kryptimi), o ne jai statmena, todėl ir. Pasinaudoję šiomis lygtimis užrašome, kad. Taigi išeina, kad.
Skirtingai nuo masės, elektros krūvis nuo judėjimo greičio pagal šią teoriją nepriklauso.
E=mc²
Vienas labiausiai žinomų rezultatų yra energijos ir masės sąryšis E=mc². Tai reiškia, kad masė ir energija yra ekvivalenčios. Bet kokia materijos rūšis, kuri turi energijos, turi ir masę. Kartais ši formulė yra klaidingai interpretuojama, nes sakoma, kad energija gali virsti mase ir atvirkščiai. Rimties masė gali virsti kitų rūšių energija. Dažniausiai ji virsta šviesa, kurios kvantai neturi rimties masės, tačiau masę – turi.
Įrodymas
Panagrinėkime, kaip kinta kūno kinetinė energija, kai jį veikia jėga. Pradžioje kūnas greitėja, bet kai greitis priartėja prie šviesos greičio, tada greitis beveik nebekinta, o didėja kūno masė. Tai leidžia manyti, kad masė yra energijos forma. Pažymėkime kūno kinetinę energiją raide Ek. Tarkime, kad reliatyvumo teorijoje galioja energijos tvermės dėsnis.
.
Dydį m0c² pavadinsime rimties energija. Tada gauname, kad:
Kai greičiai yra maži (iki 0.5c), tai:
Energija ir judesio kiekis
Reliatyvistinių kūnų energija ir judesio kiekis: Energiją ir judesio kiekį galime išreikšti vienas per kitą: Judančio kūno kinetinė energija yra: Kai, tai ši formulė išskleidus Teiloro eilute susiveda į.
!Įrodymai
Galime atmesti visus narius pradedant trečiuoju, nes jie labai maži. Narys mc² nepriklauso nuo v. Tai yra kūno rimties energija. Likęs narys ir yra kūno kinetinė energija. Faktas, kad esant mažiems greičiams gaunama klasikinė formulė, patvirtina specialiosios reliatyvumo teorijos teisingumą, nes tai yra bendresnė teorija už klasikinę mechaniką.
Lorenco laiko ir erdvės transformacijos
right|framed|Besikeičiantis erdvės vaizdas išilgai didelį [[Pagreitis|pagreitį turinčio stebėtojo pasaulio linijos.
Šioje animacijoje vertikali kryptis rodo laiką, o horizontali – atstumą, brūkšniuotoji linija yra stebėtojo erdvėlaikio trajektorija („pasaulio linija“). Diagramos apatinis ketvirtis rodo stebėtojui matomus įvykius, o viršutinis ketvirtis yra šviesos kūgis – tai, ką stebėtojas galės matyti. Maži taškai yra pasirenkami įvykiai erdvėlaikyje.
Pasaulio linijos krypties koeficientas yra santykinis greitis stebėtojo atžvilgiu. Atkreipkite dėmesį, kad kai stebėtojas juda su pagreičiu erdvėlaikis keičiasi.]] Pačioje XIX a. pabaigoje buvo pastebėta, kad Maksvelio lygtys netenkina Galilėjaus transformacijų. 1904 m. Henrikas Antonas Lorencas įvedė kitą koordinačių ir laiko transformacijų sistemą tam, kad išspręstų atsiradusias problemas. Sekančiais 1905 m. tas pačias formules nepriklausomai išvedė Albertas Einšteinas iš savo dviejų postulatų.
Priežastingumo principas
left|thumb|Šviesos kūgis Vienam stebėtojui du įvykiai gali atrodyti vykstantys vienu metu, o kitam stebėtojui vienas įvykis gali atrodyti anksčiau ar vėliau už kitą. Diagramoje įvykis A yra anksčiau už įvykį C. Įvykis C gali vykti ir anksčiau už įvykį A arba vienu metu. Tačiau A ir C jau nebegali susisiekti, nes C jau nebėra stebėtojo A šviesos kūgyje ir atvirkščiai. Taigi priežastingumo principas lieka nepažeistas, nes nei A, nei C nėra vienas kito priežastis ir pasekmė. O įvykio priežastis bus visada tame pačiame šviesos kūgyje kaip ir pats įvykis.
Greičių sudėtis
Išvedinėjant dviejų lygiagrečių greičių sudėties formulę iš Lorenco transformacijų gaunamos reliatyvistinės greičių sudėties formulės:
Pagal šias formules išeina, jog dviejų lėčiau už šviesą judančių kūnų greičių suma niekada negali viršyti šviesos greičio. Jei vienas kūnų juda šviesos greičiu, suma visada lygi šviesos greičiui.
Joks rimties masę turintis kūnas negali judėti šviesos greičiu. Jeigu jis judėtų šviesos greičiu, tai turėtų nulinį ilgį ir begalinę masę ir sustotų laikas. Taip tikrai negali būti, nes begalinės masės kūnas sunaikintų Visatą. Jeigu kūnas judėtų greičiau už šviesos greitį, pagal šią formulę jo rimties masė būtų kompleksinė (fizikinė šio teiginio prasmė nėra aiški). Tokie kūnai negalėtų judėti lėčiau už šviesos greitį. Kol kas neaptikta tokių kūnų, dar vadinamų tachionais, todėl abejojama dėl jų egzistavimo.
Niutono dėsnis
Klasikinis Niutono dėsnis reliatyvistiniu atveju nebegalioja, nes keičiasi kūno masė. Jeigu į klasikinę formulę vietoj m įsistatysime \gamma m_0, teisingo rezultato negausime. Teisinga formulė yra tokia:
Kaip matome, jėgos ir pagreičio kryptis gali nesutapti reliatyvumo teorijoje.
Keturmatis erdvėlaikis
Specialiojoje reliatyvumo teorijoje naudojama Minkovskio geometrija. Specialioji reliatyvumo teorija erdvėlaikį laiko neiškreivėjusiu. Minkovskio geometrija panaši į paprastą Euklido geometriją, kur atstumas tarp dviejų taškų yra: Minkovskio geometrijoje: Čia i yra menamasis vienetas. i^2=-1\,\!, todėl:
Taigi reliatyvumo teorijoje invariantas yra ne erdvės intervalas, o erdvėlaikio intervalas. Jis visose atskaitos sistemose yra toks pat.
Koordinačių transformacijos tarp inertinių atskaitos sistemų pasiekiamos naudojant Lorenco transformacijų tenzorių Λ. Judėjimui x-ašies atžvilgiu:
Čia:
Tai supaprastina daugumą specialiosios reliatyvumo teorijos formulių. Dauguma fizikinių dydžių yra tenzoriai. Transformacijoms iš vienos atskaitos sistemos į kitą, naudojame tenzorių transformavimo dėsnį:
Nagrinėkime keturi vektorių, užrašę jį atskirais komponentais:
Perėjimui iš sistemos S į sistemą S' , atliekame šiuos veiksmus:
Reliatyvumas ir elektromagnetizmas
Specialioji reliatyvumo teorija yra susijusi su Maksvelio lygtimis, kuri sako, kad elektrinis laukas ir magnetinis laukas yra reliatyvūs ir kitoje atskaitos sistemoje bus kitokie. Todėl sakoma, kad yra elektromagnetinis laukas. Elektrinis laukas ir magnetinis laukas  sujungiami į vieną elektromagnetinio lauko tenzorių: Krūvio tankis \rho ir srovės tankis sujungiami į krūvio-srovės keturmatį vektorių: Maksvelio lygtys specialiojoje reliatyvumo teorijoje užrašomos naudojant kovariantinius tenzorius:
(Ampero-Gauso dėsnis)
(Faradėjaus-Gauso dėsnis)
Amalinis strazdas
Amalinis strazdas (Turdus viscivorus)  – žvirblinių paukščių (Passeriformes) būrio, strazdinių (Turdidae) šeimos žvirblinių paukščių rūšis.
Taksonomija
Po atliktų molekulinių tyrimų paaiškėjo, kad artimiausi amaliniams strazdams yra į juos morfologiškai panašūs strazdai giesmininkai (Turdus philomelos) ir kininiai strazdai (Turdus mupinensis). Šios trys rūšys yra ankstyvosios Eurazijos strazdų linijos atšakos, atsiradusios po to, kai jie iš Afrikos žemyno išplito į šiaurę. Šios trys rūšys yra mažiau artimos kitoms europinėms strazdų rūšims, pavyzdžiui, juodiesiems strazdams (Turdus merula), kilusiems iš protėvių, kurie iš Afrikos kolonizavo Kanarų salas, ir vėliau pasiekė Europą.
Paplitimas
Arealas nevienalytis. Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto vakaruose iki Angaros aukštupio rytuose. Šiaurinė arealo riba eina Baltąja jūra, Obės žemupiu, o pietuose eina per Mongoliją, Altajų, šiaurės Kazachstaną, Karpatus ir Viduržemio jūros pakrantę. Kitas arealas driekiasi per Krymą, Mažąją Aziją, Tian Šanį, Pamyrą, vakarų Himalajus (vakarų Nepalas). Taip pat dalis populiacijos sėsliai gyvena šiaurės vakarų Afrikoje.
Žiemoja apie Viduržemio jūros pakrantes Europoje ir Afrikoje.
Paplitimas Lietuvoje
Amalinis strazdas Lietuvoje nėra labai retas, dažnesnis Rytų Lietuvoje, aptinkamas taip pat Žaliojoje, Karšuvos giriose. Lietuvoje sutinkamas porūšis Turdus viscivorus viscivorus. Į Lietuvą parskrenda kovo mėn., išskrenda rugsėjo ar spalio mėnesiais. Šalyje žiemoja labai retai.
Kasmet peri 15 000-25 000 porų.
Išvaizda
Amalinis strazdas yra didžiausias iš Lietuvoje gyvenančių strazdų. Jo kūno ilgis 27–28 cm, svoris 93–167 g, atstumas tarp abiejų išskleistų sparnų galų 42-48 cm.
Tik išsiritusių jauniklių galva ir nugara apaugusi tankiais ilgais rusvais pūkais.
Perėjimas
Peri smėlingose vietose (šilsamaniuose, viržynuose, mišriuose eglių-pušų miškuose), laikosi netoli sausų miškų, kirtimų.
Aktyvus dieną, čiulba ir triukšmauja prietemos metu. Gieda pušų viršūnėse. Lizdą krauna balandžio pradžioje, įrengia šalia kamieno 0,5–10 m aukštyje, suka iš miškinių šiurių, kerpių, seilėmis sulipdytos medienos. Pagrindinis lizdo sukimo laikmetis – balandžio-gegužės mėnesiai. Deda paprastai 3–5 balkšvai gelsvus arba žalsvai melsvus, išmargintus retomis rausvomis, blankiomis violetinėmis arba rusvomis dėmelėmis kiaušinius. Tik patelė peri 13–15 dienų. Išsiritę jaunikliai lizde išbūna 12–16 dienų.
Balsas
Giesmė garsi, melodinga, primenanti juodųjų strazdų (Turdus merula) giesmę.
Mityba
Maitinasi dieną, maistą renka pievose, pušynų kirtimuose, retšiliuose, sodybose. Visalesiai. Minta vabzdžių vikšrais, skėriais, voragyviais, žiogais, sliekais, ilgakojų uodų lervomis. Lesa uogas (mėlynes, medlievas, šermukšnius, kadagius, amalus).
Porūšiai
Tarptautinė ornitologų sąjunga pasaulio paukščių klasifikacijos v12.2 versijoje išskiria 3 amalinių strazdų porūšius:
Athlone Town AFC
Atlono „Town“ – Airijos futbolo klubas iš Atlono. Tai seniausias vis dar gyvuojantis futbolo klubas Airijoje.
Istorija
Klubas įkurtas 1887 m. Athlone pirmą kartą rungtyniavo Airijos lygoje 1922–1923 m. sezone ir užėmė šeštąją vietą. Jie buvo pirmasis ne Dublino klubas, kuris varžėsi nacionalinėje lygoje. Jie lygoje rungtyniavo iki 1928 m.
1974–1975 m. sezone klubas užėmė antrąją vietą Airijos lygoje ir užsitikrino vietą UEFA taurėje. Tai pirmas kartas, kai jiems pavyko patekti į Europos varžybas. Pirmame rate varžovais buvo su Norvegijos Vålerenga IF, kurią jie įveikė. „Athlone“ antrame etape kovojo su italų AC Milan. Mel's parke sužaidė lygiosiomis 0:0 ir užfiksavo rekordinį 9 000 žiūrovų skaičių, o „San Siro“ stadione pralaimėjo italams rezultatu 0:3.
„Athlone“ klubas 1980–1981 m. sezone pirmą kartą tapo Airijos čempionais.
1981–1982 m. sezone „Athlone Town“ antrą kartą laimėjo Airijos lygos taurę, įveikdamas „Shamrock Rovers“. Tais metais jiems nepavyko apginti čempionų titulo ir galutinėje ekipų rikiuotėje liko ketvirti.
„Athlone Town“ vėl tapo čempionu 1982–1983 m. sezone ir išlaikė lygos taurę įveikdamas Dundalką. Jų priešininkai Europoje buvo belgų Lježo „Standard“. Varžovai abu kartus nugalėjo: Airijoje 3:2 ir Lježe 8:2.
2008 m. gruodžio 15 d. klubas surengė skubią spaudos konferenciją. Jie turėjo finansinių sunkumų ir kreipėsi į visuomenę. Dalis finansų buvo surinkta. Lėšos gautos per globėjų schemą, prie kurios prisidėjo daugiau nei 350 ištikimų gerbėjų. Klubas tikėjosi surinkti likusią dalį, kurios jiems reikėjo, tačiau pareiškė, kad laukia sunkūs laikai.
2017 m. rugsėjį FAI suspendavo vartininką Igors Labuts ir vidurio puolėją Dragos Sfrijan 12 mėnesių po to, kai UEFA tyrime buvo rasti „aiškūs ir didžiuliai lažybų įrodymai“. Šios rungtynės įvyko 2017 m. balandžio 29 d. su Longford Town FC. Tuo metu Athlone klubas rungtyniavo 2017 m. Airijos lygos Pirmajame divizione. Apeliacinis skundas buvo pateiktas nepriklausomam teismui, tačiau jis taip pat buvo palankus FAI. Labutsas perdavė savo bylą į Sporto arbitražo teismą Šveicarijoje, kur 2020 m. laimėjo apeliaciją. Vartininkas visą šią bylą pavadino „raganų medžiokle“.
Stadionas
2007 m. klubas persikėlė iš St Mel's Park į naują stadioną, kuris buvo atidarytas 2007 m. kovo 9 d., kai šeimininkai sezono pradžioje priėmė Kilkenny City FC.
2018 m. tarp klubo ir vietos verslininko Declan Molloy kilo ginčas dėl „Athlone Town“ stadiono nuosavybės.
141 m.
141 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Visų turtas
Visų turtas – turtas, kuri gali vartoti daug naudotojų, nedarant vienas kitam žalos. Už naudojimąsi juo nereikia mokėti. Tai turtas, kuris yra gamtoje ir niekas jo specialiai nepagamino. Prie jo galima priskirti neišsenkančius šaltinius, tokius kaip saulės energiją, vėją, taip pat tradicijas, idėjas. Jis dažnai priskiriamas prie visuomeninio turto.
Lailos viršukalnė (Haramošo slėnis)
Lailos viršukalnė – viršukalnė Karakorume, Rakapošio-Haramošo masyve, prie Haramošo slėnio; stūkso šiaurės Pakistane (Gilgitas-Baltistanas). Aukštis – 6985 m.
Į kalną pirmą kartą įkopta 1979 m. (japonų ekspedicija – Hekiryou alpinistų klubas).
Makšties kempinė
Makšties kempinė – barjerinė - cheminė kontracepcijos priemonė, apvali vienkartinio naudojimo poliuretano putų kempinė, įdubusi centre ir prisotinta spermicidų. Ji veikia kaip barjeras tarp sėklos ir gimdos kaklelio bei kaip spermicidas. Prieš įdedant į makštį, ji suvilgoma vandeniu (iš to ir pavadinimas). Įdėjus, reikia pirštu patikrinti, ar teisingai įdėta (neturi jaustis gimdos kaklelis). Galima įdėti į makštį prieš 24 val. iki sueities pradžios ir išlaikyti joje ne ilgiau 30 val. Kempinę reikia pašalinti ne anksčiau, kaip praėjus 6 valandoms nuo sueities pabaigos.
P-Kudde
Radiocentro muzikiniai apdovanojimai
Radiocentro muzikiniai apdovanojimai yra vienos populiariausių radijo stoties Radiocentras rengiami muzikiniai apdovanojimai, kurie vyksta kiekvienų metų paskutinįjį sausio mėnesio savaitgalį. Kiekvienais metais nominacijos ir jų skaičius kinta, tačiau prestižiškiausios „metų daina“, „metų albumas“, „metų debiutas“, „metų atlikėjas (-a)“ būna visada.
2009 metai
2009-ųjų RC muzikiniai apdovanojimai vadinosi „Apdo 2009“ ir vyko „Forum Palace“ esančiame klube, Vilniuje. Renginį vedė Jurga Šeduikytė.
2008 metai
2008-ųjų RC muzikiniai apdovanojimai vyko Vilniaus Siemens Arenoje sausio 26 d. Be Lietuvos žvaigždžių renginyje pasirodė atlikėjai iš užsienio: Ola Svenson (Švedija), Nikki Belle (Didžioji Britanija) bei grupė September (Švedija).
2007 metai
thumb|Albumo „Muzika“ viršelis 2007-ųjų metų RC muzikiniai apdovanojimai vyko vasario 2 d. Vilniaus „Siemens Arenoje“. Be lietuviškų grupių savo pasirodymus surengė ir trys užsienio grupės: rumunų Activ, vokiečių Banaroo ir švedų dainininkė Amy Diamond.
2006 metai
2006-ųjų metų RC muzikiniai apdovanojimai vyko sausio 28 d. Vilniaus „Siemens Arenoje“. Ceremoniją, trukusią per 3 valandas, vedė cirko vadovu persirengęs visuomenės veikėjas Algis Ramanauskas bei jo talkininkė aktorė Rimantė Valiukaitė.thumb|Albumo „Aukso pieva“ viršelis Tradiciškai renginį vainikavusi užsienio grupė buvo Fun Lovin' Criminals.
2005 metai
2005-aisias apdovanojimai pirmą kartą iš Vilniaus sporto rūmų persikėlė į „Siemens“ areną. Renginį šį kartą vedė Inculto lyderis Jurgis Didžiulis. Bendra vakaro tematika buvo nepopsiškas, roko motyvų kupinas kūrinių atlikimas, su kuo daugelis popmuzikantų nelabai susitvarkė. Metų lyderiais tapo grupė Skamp, nuskynusi daugiausia laurų. Renginio pabaigoje visus linksmino vokiečiai Right Said Fred.
2001 metai
Apdovanojimai vyko Vilniaus sporto rūmų arenoje. Renginį vedė buvęs Radiocentro laidų vedėjas Rolandas Vilkončius. Apdovanojimų pabaigoje žiūrovus linksmino italų šokių muzikos projektas Eiffel 65.
1998 metai
Apdovanojimai vyko Vilniaus sporto rūmų arenoje 1999 m. vasario mėnesį. Renginį vedė Radiocentro laidų vedėjai Rolandas Vilkončius, Daiva Tamošiūnaitė ir kt. Apdovanojimus nugalėtojams teikė Redita Dominaitytė, Audrius Giržadas, Vilija Grigonytė, Virgilijus Noreika, Janina Miščiukaitė, Virgis Stakėnas, Vytautas Kernagis ir kt. Koncerte skambėjo tokie kūriniai kaip Andriaus Mamontovo „Vaikystės stogas“ ir „TV daina“, Luko ir Virgilijus Noreikos „Laikas“, debiutuojančių Mango „Svetimi“ ir „Pavasariniai žiedai“, SKAMP ir Andriaus Mamontovo „Nieko panašaus“, Naktinių personų „Kaltas ruduo“ ir „Ša-la-la“. Renginio pabaigoje visų dalyvavusių atlikėjų buvo atlikta bendra daina „Nereikia karo“.
Incidentai
2009 metų dainininku nominuotas Andrius Mamontovas apdovanojimą įmetė į Nerį protestuodamas prieš tariamą radijo stoties veidmainystę – „Radiocentras“ apdovanojimą dainininkui skyrė nepaisant to, jog nė viena A. Mamontovo daina tais metais nepateko į radijo stoties rengiamus geriausių dainų topus. 2013 m. A. Mamontovas šį savo poelgį pavadino intuityviu ir impulsišku bei pabrėžė, jog toks poelgis suteikė apdovanojimui didelę pridėtinę vertę.
Ruth Benedict
Biografija
Rut Falton-Benedikt baigė Kolumbijos universiteto antropologijos studijas pas Francą Boasą. 1923 m. tapo mokslų daktare. Nuo 1947 m. – Jungtinių Amerikos Valstijų antropologų asociacijos prezidentė, 1948 m. – Kolumbijos universiteto profesorė.
Idėjos ir mokslinė veikla
Rut Benedikt buvo antropologinės-etnopsichologinės mokyklos atstovė, rėmėsi Franco Boaso idėjomis, glaudžiai bendradarbiavo su kita šios srities tyrinėtoja Margaret Myd. Lyginamuoju metodu analizavo skirtingas kultūras (Šiaurės Amerikos indėnų genčių, japonų, Rytų ir Vakarų Europos tautų). Tyrinėjo Šiaurės Amerikos indėnus (apačius, pueblus, zunius, kočičius, dobuanus, kvakiutlius ir kt.), taip pat vokiečių, rumunų, japonų kultūras (dažnai remdamasi interviu ir dokumentais, bet, dėl karo, neatlikdama antropologinių lauko tyrimų).
Rut Benedikt pabrėžė kultūros poveikį asmenybės raidai ir saviraiškai. Laikėsi kultūrinio reliatyvizmo principo, holistinio požiūrio į kultūrą. Tyrinėdama indėnus taikė Nyčės apoloniškų ir dioniziškų tautų klasifikavimą. Pasak Benedikt, kultūros modelis lemia tos kultūros dalių prigimtį ir santykius tarp jų lyg atskirų vieno individo bruožų visuma, jungianti asmenybę kaip visumą. Apibrėždama kultūros modelį kaip esminių orientacijų, nusistatymų, pasaulėžiūros arba vertybių sistemos visumą, ji kultūrų skirtumus aiškino skirtinga žmonių psichika. Daug dėmesio skyrė tautos būdo tyrimams (ypač japonų, su kuriais tuo metu JAV kariavo).
Bibliografija
Svarbiausi veikalai:
Audrius
Audrius (Audrys) – vyriškas lietuviškas vardas, kilęs iš žodžio audra.
Moteriški vardų variantai: Audra, Audrė.
Vardadieniai sausio 11, sausio 22 d.
Avietinė
Avietine vadinami kaimai:
Meteorologinė stotis
thumb|right|210px|Meteorologinė stotis Meteorologinė stotis – meteorologinis įrengimas, skirtas fiksuoti ir užrašyti orų duomenis. Pagal stotyje esančių prietaisų rodmenis sudarinėjama tos vietovės klimato analizė.
Būdingiausi stoties prietaisai:
Dažniausiai statomos atvirose vietose, kad aplinkiniai objektai neužstotų vėjo ar kritulių. Meteorologai periodiškai tikrina šias stotis, paimdami iš jų užfiksuotus duomenis.
142 m.
142 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nicolas Hulot
thumb|Nicolas Hulot (2015). thumb|Nicolas Hulot (2008).
Jungtinių Tautų Organizacija
Jungtinių Tautų Organizacija (JTO), arba Jungtinės Tautos (JT) – tarptautinė organizacija, kurios tikslas yra palaikyti tarptautinę taiką ir saugumą, plėtoti draugiškus tautų santykius bei siekti tarptautinio bendradarbiavimo. Tai didžiausia ir labiausiai pasaulyje žinoma tarptautinė organizacija. Jungtinių Tautų būstinė įsikūrusi Niujorke, o kiti pagrindiniai biurai yra Ženevoje, Nairobyje, Vienoje ir Hagoje.
Jungtinės Tautos įsteigtos po Antrojo pasaulinio karo, siekiant išvengti būsimų pasaulinių karų. Jos pakeitė Tautų Sąjungą, kuri nepajėgė užkirsti kelią tokiems konfliktams. 1945 m. balandžio 25 d. 50 valstybių atstovai San Fransiske susirinko į konferenciją ir pradėjo rengti JT Chartiją, kuri priimta 1945 m. birželio 25 d. Jungtinės Tautos veiklą pradėjo 1945 m. spalio 24 d., kai įsigaliojo Chartija. Organizacijos tikslai, kaip apibrėžta jos Chartijoje, – palaikyti tarptautinę taiką ir saugumą, ginti žmogaus teises, teikti humanitarinę pagalbą, skatinti darnųjį vystymąsi ir laikytis tarptautinės teisės. Jungtines Tautas įsteigė 51 valstybė narė, o 2023 m. joms priklauso 193 valstybės – beveik visos nepriklausomos pasaulio valstybės.
Nicolas Hulot
Nicolas Hulot (g. 1955 m. balandžio 30 d. Lilyje, Prancūzijoje) – populiarių Prancūzijos TV laidų "Ušuaja – ekstremalių pojūčių žurnalas", "Okavango operacija" ir "Ušuajos gamta" – vedėjas. Dėl savo vedamos laidos "Ušuajos gamta" tapęs plačiai žinomu asmeniu ir aktyviai dalyvaudamas gamtosaugos veikloje, savo populiarumą jis siekia panaudoti ekologijos srityje. 1990 m. jis įkūrė Ušuajos fondą, kuris 1995 m. buvo pervadintas į Nicolas Hulot fondą gamtai ir žmonijai. Šiuo metu jis yra šio fondo pirmininkas.
Jungtinių Tautų Organizacija
Pirmaisiais gyvavimo dešimtmečiais organizacijos misiją – išsaugoti taiką pasaulyje – buvo sudėtinga įgyvendinti dėl Šaltojo karo įtampos tarp JAV ir Sovietų Sąjungos bei jų sąjungininkų. Jungtinės Tautos siunčia karines stebėjimo misijas, kurias vykdo neginkluoti kariniai pareigūnai. XX a. 7 deš. JT narių skaičius itin išaugo dėl sparčios dekolonizacijos. Nuo to laiko nepriklausomybę įgijo 80 buvusių kolonijų, įskaitant 11 globojamųjų teritorijų, kurias prižiūrėjo Globos Taryba. XX a. 8 deš. JT ekonominio ir socialinio vystymosi programų biudžetas gerokai viršijo išlaidas taikos palaikymui. 1991 m., pasibaigus Šaltajam karui, Jungtinės Tautos išplėtė savo veiklos sritį.
Jungtinės Tautos turi šešias pagrindines institucijas: Generalinę Asamblėją, Saugumo Tarybą, Ekonominę ir Socialinę Tarybą, Tarptautinį Teisingumo Teismą, JT Sekretoriatą ir Globos Tarybą, nors pastaroji nevykdo veiklos nuo 1994 m. Jungtinių Tautų sistemai priklauso daugybė specializuotųjų agentūrų, fondų ir programų, pvz., Pasaulio banko grupė, Pasaulio sveikatos organizacija, Pasaulio maisto programa, UNESCO ir UNICEF. Be to, nevyriausybinėms organizacijoms gali būti suteiktas konsultacinis statusas Ekonominėje ir Socialinėje Taryboje bei kitose agentūrose.
Nicolas Hulot
N. Hulot televizijos laida "Ušuaja – Ekstremalių pojūčių žurnalas" pradėta rodyti 1987 metų rugsėjį per Prancūzijos TV kanalą TF1. Anglų kalba ši laida vadinama "Ušuaja: didžiausias nuotykis", kuri pradėta rodyti per NBC, CNBC kanalus ir tarptautiniuose Discovery kanalo padaliniuose.
TV laida Ushuaia
Pirmasis šios laidos pavadinimas "Ušuaja – Ekstremalių pojūčių žurnalas" ir pagrindinis laidos akcentas buvo ekstremalių sporto šakų pristatymas. Kiekviena laida buvo skirta vis kitai ekstremalaus sporto šakai: šuoliui su parašiutu, sklandymui, nardymu, oro balionų ar snieglenčių sportams. Šios sporto šakos visuomet buvo pristatomos tolimiausiuose egzotiškuose pasaulio kampeliuose. Laikui bėgant, laida kito vis labiau akcentuojant keliones po nežinomus pasaulio kampelius, originalius ir ekologiškus keliavimo būdus, nematytų kultūrų pažinimą.
Jungtinių Tautų Organizacija
Jungtinių Tautų vyriausiasis administracinis pareigūnas yra generalinis sekretorius. Dabartinis generalinis sekretorius yra portugalų politikas ir diplomatas Antonijas Guterešas, pareigas einantis nuo 2017 m. sausio 1 d. Jungtinės Tautos finansuojamos iš valstybių narių įnašų.
Nicolas Hulot
TV laida Ushuaia
Dabar N. Hulot kelionės forma pristato tam tikra pasaulio regioną, dažniausiai lydimas specialisto (kokio nors mokslininko). Kiekviena laida turi vieną temą ir gali būti sudaryta iš kelių skirtingų reportažų.
Jungtinių Tautų Organizacija
Jungtinės Tautos, jų pareigūnai ir agentūros yra gavę daug Nobelio taikos premijų, tačiau kiti jų veiksmingumą vertina prieštaringai. Vieni mano, kad organizacija yra svarbi taikos ir žmogaus vystymosi jėga, o kiti ją laiko neveiksminga, šališka ir korumpuota.
Nicolas Hulot
Ekologinis paktas
N. Hulot parašė Ekologinį paktą (Jame žurnalistas pateikia aiškų mūsų planetos paveikslą – aštuonios ekosistemos (miškai, vandenynai, dykumos, ašigaliai, kalnai, pelkynai, lygumos, miestai), apibūdinamos pabrėžiant jų ypatumus, juose gyvenančias gyvūnų rūšis ir žmogaus įtaką kiekvienai ekosistemai. N. Hulot politines pažiūras kritikavo daugybė komentatorių ir aktorių. Neekonominio augimo ir politinės ekologijos šalininkai viešai pasmerkė jo naudojimąsi žiniasklaida bei didelių firmų, kaip EDF, L’Oréal ar Rhone-Poulenc, lėšomis, nekreipdami dėmesio į tai, jog už "Ušuaja" pavadintos kosmetikos priemones (dušo želė, šampūnus ir t. t.) gautos lėšos skiriamos neturtingiems Afrikos kaimams padėti, o už tuo pačiu pavadinimu sukurtos kelionių agentūros siūlomas išvykas surinkti pinigai aukojami įvairių rezervuarų statymui ar kitai pagalbai neturtingoms šalims.
Nepaisant politinių partijų kritikos, žurnalistas išliko populiarus žiūrovų tarpe. Jis sugebėjo papirkti daugomos prancūzų ir kitų prancūzakalbių šalių gyventojus laidų paprastumu.
Jungtinių Tautų Organizacija
Priešistorė (iki 1941)
Tarptautinės organizacijos, užtikrinančios taiką, idėją per Pirmąjį pasaulinį karą iškėlė JAV prezidentas Vudras Vilsonas. Karo nugalėtojai – Sąjungininkai – susitiko Paryžiaus taikos konferencijoje nuspręsti dėl oficialių taikos sąlygų. Konferencijoje nutarta įkurti Tautų Sąjungą, tačiau JAV prie jos neprisijungė. 1920 m. sausio 10 d. Tautų Sąjunga oficialiai pradėjo veikti. Sąjungos taryba veikė kaip vykdomasis organas, vadovaujantis Asamblėjos veiklai. Jos nuolatiniai nariai iš pradžių buvo Didžioji Britanija, Prancūzija, Italija ir Japonija.
XX a. 3 deš. Tautų Sąjunga dažniausiai sėkmingai sprendė įvairias problemas, tačiau 4 deš. paaiškėjo, kad organizacija nepajėgia išvengti konfliktų ir veiksmingai reaguoti net į narių karinę agresiją: 1931 m. Japonija įsiveržė į Mandžiūriją. 40 valstybių balsavo už Japonijos pasitraukimą iš Mandžiūrijos, tačiau Japonija balsavo prieš ir pasitraukė iš organizacijos. Tautų Sąjunga nesugebėjo užkirsti kelio ir Italijos karui prieš Etiopiją, o Italijai taikytos ekonominės sankcijos buvo neveiksmingos. Italija ir daug kitų valstybių išstojo iš Tautų Sąjungos.
1939 m. prasidėjus Antrajam pasauliniam karui Tautų Sąjungos veikla iš esmės nutrūko.
Antrojo pasaulinio karo Sąjungininkų deklaracijos (1941–1944)
1941 m. gruodį F. Ruzveltas ir V. Čerčilis susitiko Baltuosiuose rūmuose per Vašingtono konferenciją. Jungtinių Tautų pavadinimą pasiūlė F. Ruzveltas. Pirmą kartą jis oficialiai pavartotas 1942 m. sausio 1 d., kai D. Britanija, JAV, SSRS, Kinija ir dar 22 valstybės, kovojančios prieš Ašies jėgas, pasirašė Jungtinių Tautų deklaraciją. Jungtinės Tautos tapo oficialiu Sąjungininkų pavadinimu. Norėdamos prisijungti prie Sąjungininkų koalicijos, valstybės turėjo pasirašyti deklaraciją ir paskelbti karą Ašies jėgoms.
1943 m. spalį vykusioje Maskvos konferencijoje D. Britanija, JAV, SSRS ir Kinija priėmė keturių valstybių deklaraciją dėl visuotinio saugumo, kurioje pripažinta būtinybė „kuo greičiau įsteigti tarptautinę organizaciją“. Tai buvo pirmas viešas pranešimas, kad ketinama sukurti naują tarptautinę organizaciją, pakeisiančią Tautų Sąjungą. Netrukus po to įvyko Teherano konferencija, kurioje F. Ruzveltas, V. Čerčilis ir Josifas Stalinas aptarė pokario tarptautinės organizacijos idėją.
Organizacijos steigimo projektą parengė JAV ir pateikė 1944 m. Dambarton Okso konferencijai. Per šią konferenciją priimti pasiūlymai dėl naujos organizacijos tikslų, struktūros ir veiklos principų. 1945 m. vasarį vykusioje Jaltos konferencijoje buvo pritarta Dambarton Okso konferencijos pasiūlymams.
Įkūrimas (1945)
thumb|left|300px|Jungtinės Tautos 1945 m. Šviesiai mėlyna – narės steigėjos Tamsiai mėlyna – narių steigėjų protektoratai ir teritorijos Iki 1945 m. kovo 1 d. Jungtinių Tautų deklaraciją pasirašė dar 21 valstybė. 1945 m. balandžio 25 d. San Fransiske įvyko steigiamoji Jungtinių Tautų konferencija. Joje dalyvavo 50 valstybių atstovai. D. Britanijos, JAV, SSRS ir Kinijos delegacijos pirmininkavo plenariniams posėdžiams. Po Paryžiaus išvadavimo 1944 m. rugpjūtį V. Čerčilis paragino F. Ruzveltą grąžinti Prancūzijai didžiosios valstybės statusą. 1945 m. birželio 26 d. 50 valstybių pasirašė Jungtinių Tautų Chartiją. Formali Jungtinių Tautų steigimo data – 1945 m. spalio 24 d., kai Chartiją ratifikavo ją pasirašiusios valstybės.
Pirmieji Generalinės Asamblėjos (dalyvavo 51 valstybės atstovai) ir Saugumo Tarybos posėdžiai įvyko Londone 1946 m. sausį. Iš karto prasidėjo diskusijos dėl Rusijos karių buvimo Irano Azerbaidžane ir britų pajėgų Graikijoje. Britų diplomatas Gledvinas Džebas ėjo laikinojo generalinio sekretoriaus pareigas.
Generalinė Asamblėja pasirinko Niujorką JT būstinės vieta. Pirmuoju JT generaliniu sekretoriumi išrinktas Norvegijos užsienio reikalų ministras Triugvė Li (G. Džebas šias pareigas ėjo tik kol buvo išrinktas nuolatinis generalinis sekretorius).
Šaltasis karas (1947–1991)
Šaltojo karo metu JTO pastangos spręsti konfliktus tarp valstybių buvo varžomos TSRS bei JAV konfrontacijos. Vien tik TSRS vetavo 124, o JAV – 82 sprendimus iš visų 270 vetuotų sprendimų.
Po Rytų-Vakarų konflikto pabaigos JTO ženkliai padidino savo įtaką. JT Saugumo Tarybai, kuriai pagal JT Chartijos VII skyriaus 39 straipsnį esant „grėsmei taikai“ suteikiama teisė imtis prievartos priemonių, įskaitant ir karines akcijas, atsirado platesnės veiklos galimybės. Po 1988 metų buvo nuspręsta įsteigti virš 20 taikos misijų, nors per ligtolinį laikotarpį vykdytos tik 13 misijų. [1]
Po Šaltojo karo (1991–dabar)
JTO misijas riboja ir tai, kad jos reikalauja daug resursų, kurių netiesiogiai su konfliktu susijusios šalys nenori ar negali skirti.
Tikslai
thumb|upright=1.2|[[Jungtinių Tautų valstybės narės|JT valstybių narių vėliavos, iškeltos prie Tautų rūmų Ženevoje.]] Jungtinių Tautų tikslai:
Nuo 1990 metų, siekdamos parengti išsamią ir teisiškai pagrįstą plėtros darbotvarkę, Jungtinės Tautos rėmė daugybę pasaulio viršūnių susitikimų ir pasaulinių konferencijų. Prasidėjus trečiajam tūkstantmečiui, Jungtinių Tautų generalinis sekretorius sukvietė 147 valstybių ir vyriausybių vadovus į Tūkstantmečio viršūnių susitikimą. Jungtinių Tautų tikslas – kreiptis į pasaulio lyderius ir paprašyti dar kartą patvirtinti jų apsisprendimą kovoti su skurdu ir socialine atskirtimi, įveikti AIDS, maliariją ir kitas ligas, dirbti taikos labui ir padėti mažiausiai išsivysčiusioms šalims siekti pažangos. Be įsipareigojimų savo valstybėms pasaulio vadovai pripažino kolektyvinę atsakomybę išsaugoti žmogiškojo orumo principus. Be to, valstybių bei vyriausybių vadovai pareiškė, kad pagrindinis šiandieninio pasaulio tikslas – užtikrinti, kad globalizacija taptų pozityvia viso pasaulio tautų varomąja jėga. Taigi buvo suformuluoti šie tūkstantmečio tikslai:
Struktūra
Jungtinės Tautos – platesnės JT sistemos, apimančios platų institucijų ir agentūrų tinklą, dalis. Jungtinių Tautų Chartija įsteigti penki pagrindiniai Jungtinių Tautų organai: Generalinė Asamblėja, Saugumo Taryba, Ekonominė ir Socialinė Taryba, Tarptautinis Teisingumo Teismas ir JT Sekretoriatas. Šeštasis pagrindinis organas – Globos Taryba – nutraukė veiklą 1994 m., kai Palau, paskutinė JT globojamoji teritorija, paskelbė nepriklausomybę.
Keturi iš penkių organų įsikūrę pagrindinėje Jungtinių Tautų būstinėje Niujorke, o Tarptautinis Teisingumo Teismas – Hagoje. Kitos JT būstinės yra Ženevoje, Vienoje ir Nairobyje, o įvairios JT programos, fondai ir agentūros veikia visame pasaulyje. Šešios oficialios Jungtinių Tautų kalbos – arabų, kinų, anglų, prancūzų, rusų ir ispanų. Remiantis Jungtinių Tautų privilegijų ir imunitetų konvencija, JT ir jos agentūros yra apsaugotos nuo šalių, kuriose jos veikia, įstatymų, taip užtikrinant JT nešališkumą priimančiųjų šalių ir šalių narių atžvilgiu.
Pagrindiniai Jungtinių Tautų organai
Generalinė Asamblėja
thumb|[[JT generalinis sekretorius Antonijas Guterešas sako kalbą 77‑ojoje JT Generalinės Asamblėjos sesijoje.]]
Generalinė Asamblėja – pagrindinė JT patariamojo pobūdžio institucija. Asamblėja, kurią sudaro visos JT valstybės narės, renkasi į eilines kasmetines sesijas, tačiau gali būti sušaukta ir į specialiąsias sesijas. Asamblėjai vadovauja pirmininkas, renkamas valstybių narių rotacijos principu, ir 21 vicepirmininkas. Pirmoji Generalinės Asamblėjos sesija įvyko 1946 m. ​​sausio 10 d. Londone, joje dalyvavo 51 valstybės atstovai.
Generalinės Asamblėjos sprendimai svarbiais klausimais, pvz., dėl tarptautinės taikos ir saugumo palaikymo, naujų narių priėmimo, biudžeto svarstymo, priimami dviejų trečdalių dalyvaujančių ir balsuojančių valstybių narių balsų dauguma. Sprendimai kitais klausimais priimami paprasta narių balsų dauguma. Kiekviena valstybė narė turi po vieną balsą. Generalinės Asamblėjos nutarimai neprivalomi valstybėms narėms, išskyrus biudžeto klausimų tvirtinimą. Asamblėja gali teikti rekomendacijas bet kokiais JT klausimais, išskyrus taikos ir saugumo klausimus, kuriuos svarsto Saugumo Taryba.
Rezoliucijos projektus Generalinei Asamblėjai gali perduoti šeši pagrindiniai jos komitetai:
Taip pat šie du komitetai:
Saugumo Taryba
thumb|[[JAV prezidentas Barakas Obama pirmininkauja JT Saugumo Tarybos posėdžiui.]]
Saugumo Taryba atsakinga už tarptautinės taikos ir saugumo palaikymą. Kiti JT organai gali teikti tik rekomendacijas valstybėms narėms, tačiau Saugumo Tarybos sprendimai, pagal Jungtinių Tautų Chartijos 25 straipsnį, yra privalomi visoms narėms. Saugumo Tarybos priimti sprendimai vadinami rezoliucijomis.
Saugumo Tarybą sudaro penkiolika valstybių narių, iš kurių penkios yra nuolatinės: Kinija, Prancūzija, Rusija, Jungtinė Karalystė, JAV, ir dešimt nenuolatinių, renkamų Generalinės Asamblėjos dvejiems metams: Albanija, Brazilija, Gabonas, Gana, Indija, Airija, Kenija, Meksika, Norvegija ir JAE. Penkios nuolatinės Saugumo Tarybos narės turi veto teisę, todėl gali blokuoti rezoliucijos priėmimą. Nenuolatinių narių rinkimai vykdomi pagal geografinį pasiskirstymą: Afrikos šalims tenka 3 vietos, Azijos-Ramiojo vandenyno regionui – 2, Rytų Europai – 1, Lotynų Amerikai ir Karibų jūros regionui – 2, Vakarų Europos ir kitoms šalims – 2 vietos. Saugumo Tarybai vadovauja pirmininkas, kuris yra rotacijos principu kas mėnesį pagal anglišką abėcėlę besikeičiančios valstybės narės delegacijos vadovas.
JT Sekretoriatas
thumb|upright|[[António Guterres|Antonijas Guterešas – dabartinis Jungtinių Tautų generalinis sekretorius]]
JT Sekretoriatas atlieka kasdienes pareigas, reikalingas JT sistemai valdyti ir prižiūrėti. Sekretoriatą sudaro dešimtys tūkstančių tarptautinių valstybės tarnautojų visame pasaulyje, o jam vadovauja generalinis sekretorius, kuriam padeda generalinio sekretoriaus pavaduotojas. Sekretoriato pareigos – teikti informaciją ir priemones, reikalingas JT organų posėdžiams ir vykdyti užduotis pagal Saugumo Tarybos, Generalinės Asamblėjos, Ekonominės ir Socialinės Tarybos bei kitų JT institucijų nurodymus.
Generalinis sekretorius – JT atstovas spaudai ir jų vadovas. JT Chartijoje pareigos apibrėžtos kaip organizacijos aukščiausiasis administracinis pareigūnas. Chartijos 99 straipsnyje teigiama, kad generalinis sekretorius gali atkreipti Saugumo Tarybos dėmesį į „bet kokius klausimus, kurie, jo nuomone, gali kelti grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui“. Šios pareigos tapo dvigubu JT organizacijos administratoriaus ir diplomato bei tarpininko, sprendžiančio ginčus tarp valstybių narių ir ieškančio sutarimo dėl pasaulinių klausimų, vaidmeniu.
Generalinį sekretorių skiria Generalinė Asamblėja Saugumo Tarybai rekomendavus. Konkrečių kriterijų pareigoms užimti nėra, tačiau bėgant metams tapo priimta, kad jos gali būti einamos vieną ar dvi penkerių metų kadencijas. Dabartinis generalinis sekretorius yra portugalas Antonijas Guterešas, kuris 2017 m. pakeitė Ban Ki-muną.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
thumb|TTT nusprendė, kad [[Kosovas|Kosovo vienašališkas nepriklausomybės paskelbimas nuo Serbijos 2008 m. nepažeidė tarptautinės teisės.]]
Tarptautinis Teisingumo Teismas (TTT) – pagrindinė Jungtinių Tautų teisminė institucija. Tai yra Nuolatinio tarptautinio teisingumo tribunolo įpėdinis, įsikūręs buvusioje šio teismo būstinėje – Taikos rūmuose Hagoje, todėl tai vienintelė pagrindinė JT institucija, kurios būstinė nėra Niujorke. Pagrindinė TTT funkcija – spręsti ginčus tarp valstybių. Teismas yra nagrinėjęs tokius klausimus kaip karo nusikaltimai, valstybės suvereniteto pažeidimai ir etninis valymas. Kitos JT institucijos taip pat gali kreiptis į teismą, prašydamos pateikti konsultacinę išvadą tarptautinės teisės klausimais. Visos Jungtinių Tautų valstybės narės yra TTT statuto, kuris yra neatsiejama JT Chartijos dalis, dalyvės, o valstybės, kurios nėra JT narės, gali tapti statuto dalyvėmis. TTT sprendimai yra privalomi tik byloje dalyvaujančioms šalims ir, kartu su konsultacinėmis išvadomis, yra tarptautinės teisės šaltiniai. Teismą sudaro 15 teisėjų, kuriuos devynerių metų kadencijai skiria Generalinė Asamblėja. Teisme negali būti dviejų tos pačios valstybės piliečių.
Ekonominė ir Socialinė Taryba
Ekonominė ir Socialinė Taryba (ECOSOC) padeda Generalinei Asamblėjai skatinti tarptautinį ekonominį ir socialinį bendradarbiavimą bei plėtrą. Įkurta kaip pagrindinis JT forumas sprendžiant pasaulines problemas ir yra didžiausias bei sudėtingiausias JT organas. ECOSOC funkcijos – rinkti duomenis, vykdyti tyrimus ir konsultuoti bei teikti rekomendacijas valstybėms narėms. Jos veiklą pirmiausia vykdo pagalbinės institucijos, orientuotos į įvairias sritis, pvz., Jungtinių Tautų nuolatinis forumas čiabuvių klausimais (konsultuoja JT agentūras su čiabuviais susijusiais klausimais), Jungtinių Tautų Miškų forumas (koordinuoja ir skatina tvarų miškų valdymą), Jungtinių Tautų statistikos komisija (koordinuoja informacijos rinkimo pastangas tarp agentūrų), Tvarios plėtros komisija (koordinuoja pastangas tarp JT agentūrų ir NVO, siekiančių tvariosios plėtros). ECOSOC taip pat gali suteikti konsultacinį statusą nevyriausybinėms organizacijoms. 2021 m. tokį statusą turėjo beveik 5600 organizacijų.
Specializuotosios agentūros
JT Chartija numato, kad kiekvienas pagrindinis Jungtinių Tautų organas gali steigti įvairias specializuotąsias agentūras savo funkcijoms atlikti. Specializuotosios agentūros yra savarankiškos organizacijos, bendradarbiaujančios su Jungtinėmis Tautomis ir tarpusavyje per Ekonominės ir Socialinės Tarybos koordinavimo mechanizmus. Kiekviena jų buvo integruota į JT sistemą pagal susitarimą su Jungtinėmis Tautomis (57 str.). Yra 15 specializuotųjų agentūrų, kurių tikslas – skatinti tarptautinį bendradarbiavimą ekonominėje, socialinėje, kultūrinėje, švietimo, sveikatos apsaugos ir kitose panašiose srityse.
Fondai, programos ir kitos institucijos
Jungtinių Tautų sistema apima daugybę savarankiškų, atskirai administruojamų fondų, programų, tyrimų ir mokymo institutų bei kitų pagalbinių institucijų. Kiekviena šių institucijų turi savo veiklos sritį, institucinę struktūrą ir biudžetą. Pvz., Pasaulio prekybos organizacija (PPO) ir Tarptautinė atominės energijos agentūra (TATENA) veikia nepriklausomai nuo Jungtinių Tautų, tačiau palaiko oficialius partnerystės susitarimus. Jungtinės Tautos didžiąją dalį savo humanitarinės veiklos atlieka per šias institucijas, pvz., užkerta kelią badui ir netinkamai mitybai (Pasaulio maisto programa), saugo pažeidžiamus ir perkeltuosius žmones (UNHCR) ir kovoja su ŽIV/AIDS pandemija (UNAIDS).
Narystė
thumb|250px| {{legend|#009edb|193 [[Jungtinių Tautų valstybės narės}} {{legend|#9edb00|2 valstybės stebėtojos (Palestina, Vatikanas)}} {{legend|#db9e00|2 valstybės, galinčios tapti JT narėmis (Niujė, Kuko Salos)}} {{legend|#c0c0c0|17 nesavarankiškų teritorijų}} {{legend|#f0f0f0|Antarktida}}]] Visos nepriklausomos ir neginčijamos pasaulio valstybės, išskyrus Vatikaną, yra Jungtinių Tautų narės. Pietų Sudanas, prisijungęs 2011 m. liepos 14 d., yra naujausias JT narys. Organizacijai šiuo metu priklauso 193 valstybės. JT Chartija numato narystės taisykles:
"# Jungtinių Tautų narės gali būti visos kitos taikios valstybės, kurios prisiima šioje Chartijoje įtvirtintus įsipareigojimus ir kurios Organizacijos sprendimu gali ir nori šiuos įsipareigojimus vykdyti.
Taip pat yra dvi valstybės stebėtojos: Vatikanas ir Palestina. Kuko Salos ir Niujė, laisvai asocijuotos su Naująja Zelandija, yra visateisės kelių JT specializuotųjų agentūrų narės, o JT Sekretoriatas pripažino jų „gebėjimą sudaryti sutartis“.
Indonezija buvo pirmoji ir vienintelė šalis, pasitraukusi iš Jungtinių Tautų, protestuodama prieš Malaizijos išrinkimą nenuolatine Saugumo Tarybos nare 1965 m. Įkūrusi CONEFO kaip trumpalaikę JT varžovę, Indonezija atnaujino savo narystę 1966 m.
Taikos ir saugumo palaikymas
Nuo 1947 m. Jungtinės Tautos įvykdė 71 taikos palaikymo operaciją. Iki 2021 m. į JT misijas buvo išsiųsta daugiau nei 88 000 taikos palaikymo stebėtojų iš 121 šalies. Didžiausia yra Jungtinių Tautų misija Pietų Sudane (UNMISS), kurioje dirba beveik 19 200 žmonių, mažiausia – Jungtinių Tautų karinė stebėtojų grupė Indijoje ir Pakistane (UNMOGIP), kurią sudaro 113 civilių ir ekspertų, atsakingų už ugnies nutraukimo Džamu ir Kašmyre stebėjimą. Nuo 1948 m. JT taikdariai su Jungtinių Tautų paliaubų priežiūros organizacija (UNTSO) buvo dislokuoti Artimuosiuose Rytuose – tai ilgiausiai veikianti aktyvi taikos palaikymo misija.