cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antrinis ūkio sektorius
Valstybės, kuriose dominuoja antrinis gamybos sektorius vadinamos industrinėmis valstybėmis.
Kompiliacija
Kompiliacija (, nuo compilare: con- (com-) - „kartu; su“ + pilare - „pašalinti“) gali reikšti:
Andžejus Cetneris
Andžejus Cetneris (apie 1591–1624) – Lenkijos bajoras ir karys. Baltazaro Cetnerio ir Jadvygos Kurzanskos (Stanislovo Žolkievskio giminaitės) sūnus.
Biografija
Lenkijos bajorų Cetnerių giminės atstovas, herbo „Przevora savininkas.
Šukionių Jono Noreikos pagrindinė mokykla
Pavadinta Šiaulių apskrities viršininko, partizanų vado „Generolo Vėtros“ Jono Noreikos vardu.
Andžejus Cetneris
Biografija
Būdamas jaunas keliavo, po to tapo kariu. Dalyvavo ATR-Maskvos 1609–1618 m. kare (dalinai 1609 metais Smolensko apgultyje, vadovavo gausiam būriui).
1620 metais Andžejus Cetneris dalyvavo Lenkijos armijos, vadovaujamos Stanislovo Žolkievskio, žygyje į Moldaviją. Lenkijai nesėkmingame Cecoros mūšyje į nelaisvę turkams pateko jo brolis Aleksandras Cetneris. Andžejus Cetneris prisidėjo išperkant iš nelaisvės savo brolį.
Užėmė pareigas: karaliaus stalininkas, Lvovo pataurininkas (nuo 1617 metų). Gyvenimo pabaigoje buvo karaliaus rūmininku. Mirė būdamas 33 metų.
Šeima
Buvo vedęs Kateriną Lesnovolską, Belzo kašteliono Motiejaus Lesnovolskio dukterį, kuri (pagal jo valią) palaidojo jį Lvove prie motinos, pastatydama antkapį „in turri curiae urbis“. Vaikų neturėjo.
Medičių Venera
Medičių Venera – natūralaus žmogaus dydžio antikinė skulptūra, esanti Uficių galerijoje Florencijoje.
Apie skulptūrą
„Medičių Venera“ yra Graikijoje sukurta marmurinė skulptūra, datuojama I a. pr. m. e. ir laikoma dar ankstesnės bronzinės statulos kopija. „Medičių Venera“ yra Venus pudica skulptūrų tradicijos variantas, kurios pradžia siejama su Knido Afrodite. Neko nežinoma apie skulptūros atsiradimą. Spėjama, kad garsas apie ją augo palaipsniui. Ji žinoma nuo XVI a. Buvo išstatyta 1638 m. Villa Medici Romoje. Popiežius Inocentas XI 1677 m. leido ją išvežti į Florenciją, kur ji buvo eksponuojama Uficių Tribunoje. Dėka besilankančių turistų „Medičių Venera“ tapo viena žinomiausių ir labiausiai kopijuojamų statulų XVIII a. Europoje. Veneros nudaužti pirštai buvo restauruoti XVII a.
Ant statulos pagrindo yra autografas „Kleomenas, Apolodoro Atėniečio sūnus“ (apie kurį nežinoma nieko ir autografas iškaltas vėliau, nei sukurta statula), tačiau statula buvo tokia garsi, kad jos autorystė buvo priskiriama žymiai garsesniems skulptoriams, kaip Fidijas ir Praksitelis. 1803–1815 m. statula buvo Napoleono pagrobta ir eksponuojama Luvre. Kanova buvo sukūręs statulą „Venera italika“ tam, kad pakeisti pagrobtąją. 1840 m. Džonas Raskinas apibūdino ją „viena gryniausių ir aukščiausių moters inkarnacijų“, tačiau vėliau statulos autoritetas ženkliai smuko ir 1975 m. menotyrininkas Martin Robertson apibūdino ją „viena iš labiausiai blankių antikinių liekanų“. 2012 m. po tyrimų buvo paskelbta, kad statulos lūpos buvo dažytos raudonai, o plaukai paauksuoti. Ausyse tkriausiai buvo įverti brangūs auskarai.
Balsių pagrindinė mokykla
Pakruojo rajono Balsių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pakruojo raj., Balsiuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190065123. Steigėjas Pakruojo rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|left|Mokykla 2019 m.
Arijų brolija
miniatiūra|Airių brolijos simbolis Arijų brolija (, sutrumpintai AB arba tiesiog Brolija) − kalinių gauja, kurią sudaro apie 15 000–20 000, šiuo metu kalinčių arba jau atlikusių bausmę.
Balsių pagrindinė mokykla
Istorija
Balsiuose pradinė mokykla veikė nuo 1918 m. ūkininko Vaitekūno namuose. Prasidėjus žemės reformai 1922 m. mokykla persikėlė į Pocevičių namus, kur veikė iki 1938 m. 1938-1948 m. mokykla veikė Rimšonių kaime esančioje Stankevičių sodyboje, liaudyje vadinamoje Vigadine. Nuo 1948 m. mokykla vėl veikė Balsiuose, Pocevičių sodyboje, o nuo 1950 m. mokykla veikė ir Vigadinėje. 1952 m. Vigadinėje esanti mokykla ir Akmenėlių pradinė mokykla apjungtos į vieną ir atidaryta Petrašiūnų septynmetė mokykla. Balsiuose pradinė mokykla kaip atskiras Petrošiūnų septynmetės mokyklos komplektas dar kurį laiką veikė, tačiau greitai buvo uždaryta, ir visi balsiečiai vaikai perėjo mokytis į Rimšonius. Mokykloje buvo 1-6 klasės, mokėsi 152 mokiniai. Pradinės klasės mokėsi Vigadinėje, vyresniosios – nusavintame Dzvinkų name Rimšonių kaime. Vigadinėje buvo ir mokytojų butai – sunkiai apšildomi, be elektros. 1953 m. mokykloje atsirado ir 7-oji klasė.
Arijų brolija
Arijų brolija įsikūrė 1964 m. ir yra rasistinė grupuotė, siekianti baltųjų dominavimo kalėjimuose. Ji plaiko glaudžius ryšius su meksikiečiais, įvairiais visuomenės priešais, kitomis rasistiškai nusiteikusiomis baltųjų grupuotėmis. Savo priešais laiko įvairias juodaodžių grupuotes, taip pat ir visas kitas gaujas. Pasak 1989 m. FTB atlikto tyrimo, Arijų brolija sudaro labai mažą JAV kalinių dalį, tačiau yra atsakinga už neproporcingai didelį žmogžudysčių kalėjimuose skaičių – apie 26 %.
Balsių pagrindinė mokykla
Istorija
1980 m. atliktas centrinio pastato kapitalinis remontas, kurio metu buvo sumontuota katilinė, įrengta centrinio šildymo sistema. 1992 m. iš kolūkio „Naujas ūkis“ nupirktas tipinis dviejų grupių vaikų darželis, kuriame įsikūrė pradinės klasės. Nuo to laiko mokykloje veikia paralelės pradinės klasės – vienos Rimšoniuose, kitos Balsiuose – iš viso 7 klasių komplektai. 1995 m. vėl įsteigtos priešmokyklinio ugdymo klasės, vėliau grupės. 1999 m. mokykloje atidaryta 10-ta klasė ir mokykla tapo pagrindine. Kasmet mokykloje daugėjo mokinių ir mokytojų. Jei 1984 m. mokykloje buvo 140 mokinių ir mokytojų, tai 2002 m. jau 293 mokiniai ir 25 mokytojai.
Apie 2020 m. prijungta Klovainių pagrindinė mokykla kaip skyrius.
Kairių poligonas
Kairių poligonas – karinis poligonas, įkurtas 1949 m. netoli Kairių kaimo, Klišių-Tyrų miške, Klaipėdos rajone. 1995 m. birželio 17 d. priskirtas Lietuvos kariuomenės reikmėms. Šiuo metu priklauso kariuomenės Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Butigeidžio dragūnų pėstininkų batalionui.
2014 m. gegužės 17 d. Kairių poligonui buvo suteiktas generolo Povilo Plechavičiaus vardas.
2016 m. buvo priimtas sprendimas atnaujinti poligono infrastruktūrą ir iki 2017 m. jame planuojama įrengti elektrinių taikinių ir individualaus kovinio šaudymo treniruotėms skirtas šaudyklas.
Gerbera
Gerbera (Gerbera) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Natūraliai auga Pietų Amerikoje, Afrikoje, Madagaskare ir tropikinėje Azijoje.
Gentyje yra apie 30 rūšių. Lietuvoje gerberos auginamos šiltnamiuose kaip dekoratyviniai augalai.
Jonas Pipynė
Jonas Pipynė (1935 m. lapkričio 30 d. Biržuose – 1997 m. rugsėjo 23 d. Vilniuje) – buvęs Lietuvos lengvaatletis (bėgikas) ir slidininkas, treniravosi pas Vik­to­rą Bar­ka­la­ją.
Sporto pasiekimai
J. Pipynė (1500 m bėgime) – penkiskart SSRS čempionas, keturiskart SSRS rekordininkas, SSRS tautų spartakiados nugalėtojas ir Pasaulio jaunimo žaidynių laimėtojas (SSRS rekordas – 3:41,1), 1956 metų Melburno olimpiados dalyvis.
J. Pipynė 1954 m. buvo Lietuvos slidinėjimo čempionas.
Jis buvo pirmas geriausias Lietuvos lengvaatletis. Geriausi lengvaatlečiai pirmą kartą buvo renkami 1957 m. Tame sezone jis 800 m nubėgo per 1:50.0, 1500 m – per 3:41.1 ir 5000 m – per 14:34,6. Jis nugalėjo pasaulio jaunimo žaidynėse Maskvoje, įveikdamas pasaulio rekordininką Stanislavą Jungvirtą ir pasiekdamas 1500 m distancijoje vėliau 30 metų gyvavusį Lietuvos rekordą.
Dekretistai
thumb|200px|Glosuota teksto ištrauka. Graciano dekreto fragmentas Dekretistai (nuo dekretas, iš 'paskirtas') – bažnytinės teisės mokykla (dekretistika), susiformavusi viduramžiais (XII a.), kurios veiklą XIII a. tęsė dekretalistika.
Dekretistais laikomi Stephan iš Tournai, Laurentius Hispanus, Goffredus iš Trani, Rufin iš Bolonijos († prieš 1192 m.), Huguccio iš Pizos († 1210) ir Henricus de Segusia (1200–1271), kurio veikalas Summa Aurea tapo dekretalijų rinkinio Liber extra sudėtine dalimi.
Juškaičiai (Kaunas)
Juškaičiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje.
Mikniūnai (Anykščiai)
Mikniūnai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Debeikių, prie Uolintos upelio.
Istorija
Minimi nuo 1765 m., priklausė didžiajam kunigaikščiui. 1922 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais.
Beriozovka (Kolyma)
Beriozovka  – upė Rusijoje, Jakutijoje; Kolymos dešinysis intakas. Prasideda ir teka daugiausia Jukagirų plokščiakalniu šiaurės vakarų, vakarų kryptimi. Vidurupyje ir žemupyje formuoja meandras. Užšalusi nuo spalio iki gegužės.
1901 m. Beriozovkoje, įšalusiame grunte buvo rasti ir iškasti trys suledėję, puikiai išsilaikę mamutų lavonai. Dabar eksponuojami Sankt Peterburgo zoologijos muziejuje.
thumb|left|150px|Mamutas iš Beriozovkos. St. Peterburgo zoologijos muziejus
Ivoniškė
Ivoniškė – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pašilės.
Vidurio Europos mažoji rasė
thumb|200px|Vidurio Europos mažoji rasė. [[Bedržichas Smetana]]
Vidurio Europos mažoji rasė  – viena iš europidų didžiosios rasės mažųjų rasių. Dar vadinama Vidurio Europos antropologiniu tipu.
Arealas
Šio tipo žmonės paplitę visoje Europoje, tačiau pagrindinis arealas – Šiaurės Europos lyguma nuo Atlanto iki Volgos.
Šios rasės atstovai dažniausia pasitaiko pietų vokiečių, čekų, slovakų, lenkų, austrų, vengrų, šiaurės italų, šiaurės ukrainiečių, pietų baltarusių, rusų tarpe. Šio tipo žmonės vyrauja Europoje.
Požymiai
Ši mažoji rasė daugeliu požymių artima Atlanto-Baltijos mažajai rasei bei Baltosios jūros – Baltijos mažajai rasei. Šio mažosios rasės atstovams būdinga:
Rytiniai šio tipo variantai būna šviesesni.
Ivoniškės
Ivoniškėmis vadinami kaimai:
Didysis ir Mažasis Borsykai
Didysis Borsykas ir Mažasis Borsykas arba Didieji ir Mažieji Barsukai – smėlio dykynės Kazachstane, į šiaurę nuo Aralo jūros, daugiausia Aktiobės srityje. Išsidėsčiusios paraleliai, Didžiojo Borsyko ilgis – 200 km, Mažojo – 100 km. Būdingas aukštis – iki 100 m.
Smėlynai vietomis pustomi, sudaro barchanus, graubius, kalvagūbrius. Lygiuose ruožuose auga kserofitiniai krūmynai, druskės, efemerai. Tarp gūbrių auga džuzgūnai, smėlinės akacijos, kulkšnės, halimodendrai.
Verčiamasi ganykline gyvulininkyste. Borsykuose yra Šalkaro miestas.
Dekretalistika
thumb|220px|Apie 1140 m. sudaryta [[Nesuderinamų kanonų harmonija apėmė ir Popiežiaus dekretalijas]] Dekretalistika – bažnytinės teisės mokykla, tęsusi XII a. pradėtą ankstesnių kanonistų (dekretistų) veiklą, jos atstovai – dekretalistai.
Dekretalistai tyrė Katalikų Bažnyčios popiežiaus laiškus, tapusiais bažnytinės teisės šaltiniais. Abiejų teisės mokyklų atstovai universitetuose dėstė Graciano dekretą (Decretum Gratiani) ir popiežių dekretus (Decreta Paparum), rašydavo „Summae“ („didžiosios sintezės“) ir „Lecturae“, taip pat ir komentarus. Kanonistai komentavo kiekvieną popiežiaus teisės aktų rinkinį, sudarinėdavo standartines glosas, – kaip ir glosatoriai – pastabas rašė teksto pakraštyje. Tokio tipo glosa buvo, pavyzdžiui, sukurta IV Laterano susirinkimo, vykusio 1215 m., teisės aktams.
Viduramžių dekretalistikos darbus bei dekretalijas tiria Miuncheno universiteto Viduramžių kanonų teisės S. Kutnerio institutas (Stephan-Kuttner-Institute of Medieval Canon Law).
Istorija
Ankstyvaisiais Viduramžiais nebuvo jokio vieningo bažnytinės teisės rinkinio. Institucijų nutarimai remti atskirais Bažnyčios susirinkimų arba Popiežių ir vyskupų sprendimais, o tai dažnai sąlygojo tarpusavio prieštaravimus bei skirtingas normas, atitinkamus sprendimus. Prieštaravimus pašalinti bandyta vėlesnėmis Popiežiaus dekretalijomis. Teisiniam tęstinimui užtikrinti buvo būtina tokius teisės aktus dokumentuoti, todėl buvo pradėti sudarinėti rinkiniai. Po vad. Decretum Gratiani (apie 1140 m.) ypač XIII a. itin paplito bažnytinės teisės rinkiniai: 1191–1226 m. buvo sudarytos 5 vadinamosios kompiliacijos (compilationes). 1226 m. kanonistas Tankred Popiežiaus Liucijaus III pavedimu sudarė Compilatio quinta; šis 5 knygų rinkinys tapo pavyzdžiu vėlesniems sudarinėtojams.
Atstovai
Dekretalistais laikomi Bernardus Parmensis, Johannes Teutonicus (Zemeke) iš Halberstadt, popiežius Inocentas IV, Henricus iš Segusio (Hostiensis, kadangi paskirtas Ostia kardinolu).
Tuksonas
Tuksonas  – antras pagal dydį miestas Arizonos valstijoje ir trisdešimt antras pagal dydį miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose. Miestas yra įsikūręs Pimos apskrityje, 98 kilometrus nuo Meksikos sienos. 2010 metais mieste gyveno 520 116 žmonės.
Istorija
Archeologiniai kasinėjimai patvirtina, kad netoli miesto buvo paleoindėnų gyvenvietė. Ji yra datuojama 4000 m. pr. m. e. 1777 m. rugpjūčio 20 d. ispanų kolonistai įkūrė įtvirtinimus, Presidio San Agustín del Tucsón vardu. Tai yra laikoma miesto įkūrimo data. 1821 m. miestas atiteko Meksikai. 1853 m. miestas tapo JAV teritorija.
Ford CD3 platforma
CD3 (C/D-klasė) – automobilių platforma vidutinio dydžio automobiliams. Platformą kūrė bendrovės „Mazda“ ir „Ford“. Pirmą kartą panaudota 2003 m. Mazda 6 modelyje. Platforma skirta priekiniais arba visais ratais varomiems automobiliams.
Platforma naudojantys automobiliai:
Čiuna
Čiuna  – upė Rusijoje, Irkutsko srityje ir Krasnojarsko krašte; Tasejevos ištaka. Prasideda Rytų Sajane, kur teka į rytus siauru tarpukalnių tarpekliu. Upė aukštupyje vadinama Uda (Уда). Teka į šiaurę, šiaurės vakarus Vidurio Sibiro plokščiakalniu, sudaro slenksčius. Susilieja su Biriusa ir sudaro Tasejevą (Angaros intakas).
Užšąla nuo spalio iki balandžio. Vidurupyje, 189 km ruože, laivuojama. Prie Udos įsikūręs Nižneudinsko miestas.
Thimphu FC
Timpu futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Thimphu FC“ – buvęs Butano futbolo klubas iš Timpu.
Istorija
Klubas įkurtas 2015 m. Žaidė elito divizione.
2019 m. komanda buvo išformuota, o klubas pasitraukš iš Butano futbolo lygos.
Ulmo mūšis
Ulmo mūšis – Rusijos ir Austrijos karo su Prancūzija mūšis, įvykęs 1805 m. spalio mėnesį netoli Ulmo (Badeno-Viurtembergo žemėje, Vokietijoje, karo su Trečiąja koalicija metu, tarp Austrijos ir Prancūzijos kariuomenių.
Labė
Labė – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 1 km į pietvakarius nuo Tauragnų.
Ulmo mūšis
Padėtis prieš mūšį
1805 m., kai buvo sudaryta Trečioji koalicija kovai su Prancūzija, Napoleonas subūrė Didžiąją armiją, suskirstytą į septynis korpusus. Ją sudarė apie 200 000 karių. Austrai ir rusai ketino per Šiaurės Italiją ir Pietų Vokietiją įsiveržti į Prancūziją. Austrijos kariuomenės pagrindinės jėgos, vadovaujamos feldmaršalo K. Mako (Karl Mack), nuo 1805 m. spalio mėnesio buvo sutelktos prie Ulmo. Austrams į pagalbą iš Ukrainos žygiavo M. Kutuzovo vadovaujama Rusijos kariuomenė. Napoleonas I siekė sutriuškinti Austrijos kariuomenę iki Rusijos kariuomenės atvykimo.
Labė
Ežeras telkšo Klykių-Politiškių-Tauragno rinoje. Ilgis (iš vakarų į rytus) 2,2 km, plotis iki 0,25 km, vidutinis plotis 0,15 km. Altitudė 165 m. Krantai aukšti ir statūs, beveik ištisai apaugę medžiais. Vakarinėje ir pietinėje pakrantėse apaugę Tauragnų mišku, kitose pakrantėse plyti pievos, vietomis dirbami laukai. Trumpa protaka (T-3), kuri sausmečiais neretai esti sausa, jungiasi su Tauragno ežeru. Priklauso Žeimenos upės baseinui. Rytinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Tauragnų dvaro sodyba, eina kelias, pietine pakrante eina kelias Nr. 2813 (Gečiai – Kuktiškės – Tauragnai).
Ulmo mūšis
Mūšio eiga
Didžioji armija judėjo greičiau, nei tikėjosi jos priešai, ir didžioji jos dalis rugsėjo 24 d. pasiekė Šiaurės Vokietiją. Persikėlę per Reiną, prancūzai apėjo austrus iš rytų, pietų ir vakarų, apsupdami juos ir atkirsdami jiems kelią į Vieną ir Tirolį. Austrų mėginimas prasiveržti buvo nesėkmingas.
Labė
Ežerėvardis Labė̃ sietinas su liet. lobas – „dauba, slėnys, loma“.
Ulmo mūšis
Mūšio eiga
1805 m. spalio 14 – 15 d. prancūzai (120 000 žmonių) Ulme apsupo 23 000 Austrijos karių ir spalio 16 d. pradėjo Ulmą apšaudyti.
1805 m. spalio 17 d. K. Makas pasirašė kapituliacijos aktą, o spalio 20 d. Austrijos kariuomenė kapituliavo.
Ulmas
Mieste yra universitetas (įkurtas 1967 m.). Ulmo miesto planas yra radialinis, kuris susiformavo dar viduramžiais. Mieste daug sodų, fontanų; nemažai architektūros paminklų: aukščiausia pasaulyje bažnyčia – vėlyvosios gotikos stiliaus katedra (1377–1529), rotušė (XIV – XVI a.), daug XV – XVII a. gyvenamųjų namų.
Istorija
Ulmo miestas minimas jau 854 m. 1163 m. miestas gavo miesto teises. Tuo metu Ulmas buvo laisvasis imperijos miestas. Nuo 1376 m. Ulmas tampa svarbiausiu Švabijos miestų sąjungos miestu. 1805 m. prie Ulmo įvyko Ulmo mūšis.
Cibavas
Cibavas – kaimas centrinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 6 km į pietvakarius nuo Kalvarijos.
Vaksholmas
Vaksholmas (SV Vaxolm) – miestelis Švedijoje, Stokholmo lėne, Stokholmo priemiestis, įsikūręs į rytus nuo sostinės. Yra XVI a. pilis–sala, rotušė. Vaksholmas yra mėgiama stokholmiečių poilsio vieta.
Cibavas
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio Cibas.
Vaksholmas
Žymūs žmonės
Vaksholme gimė švedų vaikų rašytoja Marija Gripė.
Mikniūnai (Kamajai)
Mikniūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kamajų. Saugomas mitologinis Mikniūnų akmuo.
Regina Lopienė
Regina Lopienė (g. 1949 m. lapkričio 26 d. Anykščiuose) – istorikė politologė, Lietuvos visuomenės ir politinė veikėja.
Biografija
1967 m. baigė Kėdainių 1-ąją vidurinę mokyklą, 1974 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.
1974 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto asistentė, 1986–1990 m. Lietuvos dailės muziejaus teatro ir muzikos skyriaus darbuotoja, 1990–2000 m. Lietuvos teatro, muzikos ir kino muziejaus skyriaus vedėja, 2000–2019 m. – direktorė.
1988 m. Dailės muziejaus Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio tarybos narė. 1989–2003 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Vilniaus skyriaus narė, 1992–2003 m. skyriaus tarybos narė, 2001–2003 m. – skyriaus pirmininko pavaduotoja. 1993–1995 m. LSDP revizijos komisijos narė. 1999–2003 m. LSDP tarybos narė.
1991–2003 m. Lietuvos socialdemokračių moterų sąjungos narė, 1992 m. – vicepirmininkė. Nuo 2004 m. Liberalų ir centro sąjungos narė.
Nuo 1995 m. Moterų organizacijos „Devyndarbė“ pirmininkė, Šeimos planavimo asociacijos Vilniaus apskrities tarybos pirmininkė.
Vyras – Laurynas Vakaris Lopas, vaikai – Lauryna Dovilė ir Augustas.
Grizlis
Grizlis (Ursus arctos horribilis) – lokinių (Ursidae) šeimos, rudųjų lokių rūšies porūšis, gyvenantis Šiaurės Amerikoje.
Išvaizda ir savybės
Patinų masė 136–408 kg, patelių 93–206 kg. Kailis juodas, rudas ar raudonas, plaukų galai sidabriškai balti. Grizlio dydis priklauso nuo populiacijos tankio, maisto kiekio ir kokybės, per metus masė gali skirtis apie 2 kartus. Gyvena pavieniui, turi savo teritoriją. Minta augaliniu ir gyvuliniu maistu. Kai daug maisto (lašišinių žuvų nerštas), prie upių maitintis susirenka po keletą ar net kelias dešimtis grizlių. Žiemos viduryje veda 1–4 (dažniausiai 2) apie 400 g jauniklius. Subręsta 4–7 m., gyvena 20–25 metų.
Paplitimas
thumb|Grizlio arealas Išplitę beveik visoje Kanadoje. JAV gyvena Aliaskoje, Montanos, Aidaho, Vajomingo, Vašingtono valstijų rezervatuose, Jeloustauno nacionaliniame parke.
Skaičiuojama apie 60 000 grizlių, kurių pusė gyvena Aliaskoje.
Jelenia Gura
Istorija
thumb|left|250px|Rotušės aikštė thumb|left|250px|Senamiestis Miestą 1108 m. įkūrė Boleslovas III Kreivaburnis. 2008 m. miestas šventė 900 m. jubiliejų. 1288 m. suteiktos miesto teisės. Silezijos Piastams praradus miesto kontrolę, jis 1392 m. atiteko Bohemijai, kurią valdė Liuksemburgiečių dinastija. 1526 m. atiteko Habsburgų monarchijai. Prieš tai jau buvo mieste įsigalėjęs protestantizmas. Mieste vystėsi audimo pramonė. Imperatorius Ferdinandas II suteikė 1630 m. miestui privilegiją lengvųjų audinių gamybai. Stipriai nukentėjo per Trisdešimtmečio karo antpuolius. 1871 m. atiteko Vokietijos imperijai. Po I Pasaulinio karo buvo Prūsijos provincijos sudėtyje. Po II Pasaulinio karo perduotas Lenkijai.
Kilova
Istorija
Kaimo vardas minimas nuo XVI a., nors kaimas vadinosi ir Balių k.
Gyventojai
1923 m. buvo 85 gyventojai Kilovos dvare, o 6 gyventojai pas Kilovos malūną.
Ivoniškės (Zarasai)
Ivoniškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Antazavės. Stūkso Ivoniškių piliakalnis.
Žiogys
left|120px
Žiogys – ežeras vakarų Lietuvoje, Šilutės rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Juknaičių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 1,32 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 1,3 m. Krantai beveik ištisai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Aplinkui plyti pievos, šiaurinėje pakrantėje auga miškeliai. Priešsroviui už 0,25 km telkšo Vakarinis ežeras, pasroviui iškart – Kapų ežeras (Nemuno baseinas). Šalia įsikūręs Girininkų kaimas. Šiaurvakarine pakrante eina kelias.
Lengvoji atletika 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse/400 m vyrai
Vyrų 400 m bėgimo rungtis 2012 olimpinėse žaidynėse vyko Olimpiniame stadione rugpjūčio 4–6 dienomis.
Vyrų 400 m bėgimo rungtį sudarė bėgimų raundas, pusfinaliai ir finalas. Trys greičiausi dalyviai iš kiekvieno bėgimo bėgimų raunde pateko į pusfinalius kartu su trimis greičiausiais bėgikais iš viso raundo, dar nepatekusiais į pusfinalius. Į finalą pateko po du greičiausius dalyvius iš kiekvieno pusfinalių bėgimo ir dar du greičiausi bėgikai iš visų pusfinalių bėgimų, dar nepatekę į finalą. Finale varžėsi aštuoni atletai.
Rekordai
Pasaulio ir olimpiniai rekordai prieš žaidynes:
Grafikas
Laikas surašytas UTC+1 laiko juostoje.
Rezultatas
Legenda
Bėgimų raundas
Trys greičiausi dalyviai iš kiekvieno bėgimo bėgimų raunde patenka į pusfinalius kartu su trimis greičiausiais bėgikais iš viso raundo, dar nepatekusiais į pusfinalus.
1 bėgimas
[a] Ahmed Mohamed Al-Merjabi buvo priverstas pasitraukti iš šio bėgimo, kai prieš tris dienas per treniruotes susižalojo pedą.
Romualdas Gailiūnas
Romualdas Gailiūnas (g. 1956 m. gegužės 17 d. Gudžiūnuose, Kėdainių rajonas) – Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Lengvoji atletika 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse/400 m vyrai
Nuorodos
Londono olimpiados vyrų 400 m bėgimo rungties puslapis
Romualdas Gailiūnas
Biografija
1975 m. baigė Panevėžio hidromelioracijos technikumą, hidrotechnikas. 2009 m. baigė viešąjį administravimą Kauno technologijos universitete.
2005–2007 m. Kėdainių rajono savivaldybės administracijos direktorius. Nuo 2007 m. mero pavaduotojas, 2010–2011 m. ir nuo 2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės administracijos direktorius.
1999 m. Naujosios sąjungos, 2004 m. Darbo partijos, 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos, nuo 2010 m. vėl Darbo partijos narys. 2007-2010 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys.
Sutuoktinė Alma, vaikai Vaiva, Šarūnė.
Rytas Kupčinskas
Rytas Kupčinskas (g. 1949 m. vasario 8 d. Kaune) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1966 m. baigė Kauno 1-ąją vidurinę mokyklą. 1966 m. pradėjo ir 1972 m. baigė studijas Kauno politechnikos institute, įgijo inžinieriaus elektriko (automatika ir telemechanika) kvalifikaciją.
1972–1992 m. Kauno Pramoninės statybos projektavimo instituto inžinierius, vyresnysis inžinierius, vadovaujantis inžinierius, I kategorijos inžinierius. Projektavo dispečerinio valdymo ir informacines sistemas komunalinio ūkio, energetikos įmonėms ir gyvenamųjų namų eksploatacijos tarnyboms. 1992–1993 m. Kauno miesto savivaldybės Socialinių reikalų ir sveikatos apsaugos skyriaus Rūpybos poskyrio vyr. inspektorius. 1993–1995 m. Kauno miesto savivaldybės Socialinės rūpybos skyriaus vedėjo pavaduotojas. 2001–2004 m. Vilniaus miesto savivaldybės Žirmūnų seniūnijos seniūnas.
1990–1995 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos deputatas, Socialinės apsaugos ir Savivaldos nuolatinių komisijų narys. 1995–1996 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos ir valdybos narys. 1996–2000 m. Seimo narys, dirbo Socialinių reikalų ir darbo komitete. 2003–2004 m. ir nuo 2019 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2004–2016 m. Seimo narys, Biudžeto ir finansų komiteto narys.
Nuo 1993 m. Tėvynės sąjungos narys, Tarybos narys, 2001–2003 m. Kauno skyrių sueigos Koordinacinės tarybos pirmininkas, 2003–2005 m. Kauno skyrių sueigos tarybos narys.
Iki 2009 m. Lietuvos Sąjūdžio tarybos pirmininkas.
Tėvas Juozas Kupčinskas – gydytojas profesorius, motina Sofija Kupčinskienė – gydytoja stomatologė. Žmona Zita, sūnus Andrius, duktė Rita.
Čiuko kalba
Čiuko kalba (dar vadinama Trukų) – austronezinių kalbų šeimos čiuko kalbų pogrupio kalba; šnekama pirmiausia Čiuko salose (Karolinų salos, Mikronezija). Yra nedidelės kalbančiųjų grupės Ponapės ir Guamo salose. Apytikriais skaičiavimais šia kalba šneka apie 45000 žmonių, įskaitant tuos, kam ji yra antroji.
Čiuko kalba priklauso didžiulei malajų-polineziečių kalbų šeimai, vienai iš pagrindinių austronezinių kalbų grupių. Kitos pagrindinės grupės, bendrai žinomos kaip Formozos kalbos, yra aptinkamos tik Taivane, tuo tarpu malajų-polineziečių kalbų grupė susidaro iš kalbų, paplitusių Ramiojo vandenyno salose, Indonezijoje, Filipinuose, Malaizijoje ir Madagaskare.
Čiuko kalboje turi neįprastą savybę, leidžiančią priebalsio, kuris yra žodžio pirma raidė, geminatą (padvigubinimą). Manoma, kad kalbos, iš kurių kilo vakarų mikroneziečių kalbos, turėjo tokią savybę, bet dauguma tų kalbų šiuolaikinių variantų ją prarado.
Aukštelkės pensionatas
Aukštelkės socialinės globos namai (anksčiau – Aukštelkės pensionatas) – valstybinė stacionari socialinės globos įstaiga, skirta gyventi suaugusiems neįgaliems asmenims, sergantiems lėtinėmis psichikos ligomis, turintiems intelekto sutrikimų, kurie negali gyventi savo namuose ar savarankiškai ir jiems būtina priežiūra, slauga ar medicininis aptarnavimas. Adresas: Poilsio g. 16A, Aukštelkės km, LT-80013 (Šiaulių rajonas).
Yra Pagryžuvio filialas.
Istorija
1949 m. buvusiame Aukštelkės dvare įsteigti senelių ir invalidų namai. Tuo metu buvo apgyvendinti 25 globotiniai. O dirbo 7 darbuotojai. 1954 m. pastatytas nedidelis 2 aukštų medinis namas, kuriame įsikūrė raštinė bei apgyvendinti pensionato darbuotojai. 1956 m. pensionato vadovu tapo Jonas Gilys, kuriam vadovaujant 1958–1959 m. buvo pastatytas dviejų aukštų mūrinis 80 vietų pirmasis korpusas. 1960 m. pastatytas naujas pastatas, kuriame buvo: pirtis, skalbykla, katilinė bei minkšto inventoriaus sandėliai.
1962 m. panaikintas „Auksinės varpos kolūkis“, o jam priklausiusi 400 ha žemė perduota globos namams. 1963 m. užbaigtas statyti (pradėtas 1961 m.) didelis dviejų aukštų antrasis korpusas. Jame buvo 200 vietų kambarių globotiniams, virtuvė, valgykla, salė-biblioteka, medicinos punktas. 1965 m. į visus namus buvo įvestas vanduo, kanalizacija ir šildymas.
1969 m. pensionate gyveno 400 globotinių ir dirbo 76 darbuotojai. 1985 m. antrame korpuse išplėsta virtuvė, valgykla. Globotiniai pradėjo valgyti viena pamaina. 1996 m. pensionatas tapo psichoneurologinio profilio, skirtas gyventi suaugusiems asmenims, turintiems psichikos ar proto negalia.
2006 m. atidarytas Aukštelkės pensionato filialas Pagryžuvio kaime (Kelmės raj.).
Didžiauodegės banginukės
Šeimoje yra 1 gentis – paprastosios didžiauodegės banginukės (Gigantura) ir 2 rūšys.
Juozas Lozoraitis
Juozas Lozoraitis (1871 m. sausio 10 d. Baltrušiuose, Vilkaviškio apskritis – 1920 m. rugsėjo 12 d. Kaune) – knygnešys, varpininkas, rašytojas, Lietuvos spaudos, visuomenės ir politinis veikėjas.
Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, vėliau vertėsi prekyba, dažnai važinėjo į Tilžę, iš kurios parveždavo ir draudžiamos literatūros. Nuo 1895 m. su broliu Jonu veikė „Sietyno“ draugijoje. Daug kartų kratytas, kelis kartus suimtas.
1900 m. Paryžiaus parodai surinko apie 200 liaudies meno eksponatų. Nuo 1902 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos narys. 1905–1907 m. – įvykių Užnemunėje organizatorius ir dalyvis. Per I pasaulinį karą pasitraukė į Rusiją. Maskvoje rūpinosi pabėgėlių šelpimu. Po karo gyveno Utenoje.
Kūryba
Nuo 1891 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Ūkininkas“, „Varpas“, „Naujienos“, „Vienybė lietuvninkų“, „Vilniaus žinios“, „Darbininkų balsas“. Slapyvardžiai: Višakis, Musė, Tilvikas.
Rašė prozą, eiles, publicistinius straipsnius. Kūrybai būdinga varpininkų programos nuostatos – Tėvynės meilės, darbo, lygybės idėjų akcentavimas, užuojauta nuskriaustiesiems, smerkiama carinė priespauda. Apysakoje „Kėkštų Simas“ propaguojamos žemės ūkio naujovės. „Idėjoje ant mėšlyno“ keliama aktuali to meto „lietuviškų šeimynų“ problema. Išvertė rusų revoliucinių dainų.
Hopėja
Hopėja (Hopea) – sparneninių (Dipterocarpaceae) šeimai priklausanti augalų gentis. Gentis pavadinta škotų gydytojo ir botanisto John Hope garbei, gyvenusio 1725–1786 metais, kuris buvo pirmasis Karališkojo botanikos sodo Edinburge (Škotija) prižiūrėtojas.
Rūšys
Genčiai priklauso apie 104 rūšis. Tai vidutinio aukščio ir labai aukšti, amžinai žaliuojantys lapuočiai medžiai daugiausia augantys Pietryčių Azijos tropiniuose miškuose – nuo Šri Lankos bei pietų Indijos jų arealo išplitimo vakarų dalyje, iki pietų Kinijos arealo rytuose, o pietuose per visą Malajų salyną ir Papua salą. Šiaurės rytų Borneo saloje auga aukščiausias iš visų Hopėjų genties rūšių medis – Hopea nutans, jos aukštis 82,82 m.
Pašvitinio pagrindinė mokykla
Pakruojo rajono Pašvitinio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pakruojo raj., Pašvitinyje, A. Vainausko g. 10, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190067099. Steigėjas Pakruojo rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|250px|left
Istorija
Pašvitinio mokykla įsteigta 1802 m. Tačiau tik 1934 m. įkurta pradinė mokykla, kuri 1957 m. reorganizuota į vidurinę mokyklą. 1976 m. iškilo naujas vidurinės mokyklos pastatas. 2001 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę. 2003 m. baigti mokyklos renovacijos darbai.
Solna
Solna – savivaldybė Stokholmo apskrityje, Švedijos centrinėje dalyje. Ji yra įsikūrusi į šiaurę nuo Stokholmo miesto centro ir priklauso Stokholmo aglomeracijai.
Futbolas
Solnoje 1958 m. vyko VI pasaulio futbolo čempionatas, o 1992 m. – IX Europos futbolo čempionatas.
Futbolo klubai
Miestą garsina AIK Fotboll klubas.
Ivoniškės (Birštonas)
Ivoniškės – kaimas Birštono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Birštono, prie rytinių Prienų pakraščių, Nemuno dešiniajame krante, prie kelio.
Algimantas Dagys
Algimantas Dagys (g. 1943 m. rugsėjo 4 d. Antupėje, Biržų rajonas) – Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1961 m. baigė Nemunėlio Radviliškio vidurinę mokyklą ir įstojo į Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakultetą. 1963–1966 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, grįžęs tęsė studijas ir 1969 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1969 m. Lietuvos gyvulininkystės mokslinio tyrimo instituto Šeduvos eksperimentinio ūkio vyriausiasis agronomas, 1972 m. Lietuvos hidrotechnikos ir melioracijos mokslinio tyrimo instituto eksperimentinio ūkio vyriausiasis agronomas, 1985 m. direktoriaus pavaduotojas pašarų gamybai, 1987 m. ūkio direktorius. 1992–1994 m. vadovavo šio ūkio teritorijoje įsikūrusiai Keleriškių Žemės ūkio bendrovei. 1994 m. Kėdainių rajono žemės ūkio valdybos viršininkas, rajono valdytojo pavaduotojas. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Kėdainių rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2003 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos sekretorius.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, 1999 m. Naujosios sąjungos, 2004 m. Darbo partijos, 2006 m. Pilietinės demokratijos partijos, nuo 2010 m. vėl Darbo partijos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys.
Kęstutis Keblys
Kęstutis Keblys:
Mikniūnai (Pandėlys)
Mikniūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pandėlio.
Antonijus Cetneris
Antonijus Cetneris – Lenkijos bajoras, ATR valstybinis veikėjas.
Amūrinis tigras
Amūrinis tigras, sibirinis tigras, mandžūrinis tigras (Panthera tigris altaica) – stambiausias katinių (Felidae) šeimos plėšrus žinduolis; vienas iš 6 tigrų porūšių. thumb|left|250px|Amūrinio tigro patelė su jaunikliu [[Bafalas|Bafalo zoologijos sode]]
Kūno ilgis (iki uodegos galo) 2,7-3,8 m. Patelės mažesnės už patinus. Uodegos ilgis gali siekti 1 m. Aukštis ties ketera 105–110 cm. Svoris 250–280 kg. Lytinę brandą pasiekia būdamas 4-5 metų. Paprastai atveda 2-4 jauniklius, nors kartais gali atvesti ir 7. Aktyvūs naktį; patinai gyvena pavieniui. Kaip ir visi tigrai, griežtai gina savo valdas nuo kitų tigrų. Minta įvairiais žinduoliais: elniais, briedžiais, lūšimis, meškomis, laukiniais ožiais, kiškiais ir kt. Gali užklysti į naminių gyvulių kaimenes.
Kaip ir bengališkasis tigras, amūrinis tigras taip pat gali tapti žmogėdra (ypač jei yra senas ir sužeistas). XIX a. pab. – XX a. pr. nuo tigrų smarkiai kentėjo Primorės (Rusijos rytinio pajūrio) darbininkai. O ir patys tigrai labai nukentėjo nuo brakonierių.
Išplitęs Tolimuosiuose Rytuose: Rusijos Primorjės ir Chabarovsko kraštuose, šiaurės rytų Kinijoje, Korėjos pusiasalio šiaurėje.
Valinčiškiai
Valinčiškiai – kaimas centrinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 9 km į pietvakarius nuo Kalvarijos.
Triatlonas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Triatlonas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 5-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Kvalifikacija
Brazilija kaip olimpiados šeimininkė pelnė dvi kvotas olimpinėse žaidynėse. Visi olimpiadoje dalyvaujantys triatlonininkai privalo būti tarp top 140 viename iš šių ITU sąrašų: olimpinės kvalifikacijos, pasaulio taurės arba taškų įskaitos. Olimpiniai kelialapiai atiteks geriausią reitingą turintiems triatlonininkams bei Azijos, Okeanijos, Afrikos ir Pan Amerikos kvalifikacinių turnyrų bei 2015 m. Europos žaidynių nugalėtojams. Dar 4 kvotos bus skirtos besivystančioms šalims.
Tamošaičių akmuo
thumb|right|Akmuo milžinas Tamošaičių akmuo milžinas – kataklazuoto granito, pailgas (rytų – vakarų kryptimi), plokščias, apie 5 m ilgio, 3,5–4 m pločio, 1,5 m virš žemės iškilęs, per vidurį įdubęs akmuo.
Stūkso netoli Tamošaičių kaimo, 1,2 km į šiaurę nuo Lylavos ir Šakos upių santakos, apie 750 m į vakarus nuo Lylavos dešiniojo kranto, apie 400 m į šiaurės rytus nuo Kernušupio kairiojo kranto.
Akmuo atgabentas iš Skandinavijos.
Butano futbolo čempionatas
Lygos varžybas organizuoja Butano futbolo federacija.
Tracy Morgan
Tracy Jamal Morgan (g. 1968 m. lapkričio 10 d. Bronkse, Niujorke, JAV) – amerikiečių aktorius ir komikas. Labiausiai žinomas iš NBC televizijos šou „Saturday Night Live“ ir situacijų komedijos „30 Rock“, kurioje atliko Treisio Džordano vaidmenį.
2006–2013 m. Treisis Morganas atliko vieną iš pagrindinių vaidmenų seriale „30 Rock“. Vaidino Treisį Džordaną, egocentrišką ir skandalingą išgalvoto televizijos šou „TGS with Tracy Jordan“ pagrindinį aktorių, savotišką savęs parodiją. Personažo atlikimas teigiamai įvertintas kritikų, 2009 m. aktorius buvo nominuotas prestižiniam „Emmy“ apdovanojimui kaip geriausias antraeilis aktorius.
1996 m. Morganas prisijungė prie NBC televizijos šou „Saturday Night Live“ aktorių grupės. Aktorius šou reguliariai vaidino iki 2003 m. Per tuos metus atliko labai daug įvairių vaidmenų, parodijavo keliolika garsių žmonių, įskaitant Samuel Leroy Jackson, Louis Armstrong, Oprah Winfrey ir daugelį kitų.
Morganas 2003 m. turėjo savo televizijos serialą „The Tracy Morgan Show“, tačiau NBC serialo transliaciją nutraukė po pirmo sezono.
2009 m. spalio 20 d. Morganas išleido savo autobiografiją „I Am the New Black“.
El Tigrė
El Tigrė  – miestas šiaurės rytų Venesueloje, Ansoategyje, Gvanipos plynaukštėje, prie Tigrės upės. Sudaro aglomeraciją su Tigritu. Plentų mazgas. Naftos gavyba ir perdirbimas. Iš miesto nafta naftotiekiu tiekiama į Puerto la Kruso uostą prie Karibų jūros. Apylinkėse auginami žemės riešutai, soja, manijokai, vaisiai.
Istorija
El Tigrė įkurta 1933 m., pradėjus naftos gavybą. 1939 m. tapo savivaldybės centru.
Raudonieji rifiniai ešeriai
Raudonieji rifiniai ešeriai, arba katalufos (Priacanthidae) – ešeržuvių (Perciformes) šeima.
Ivoniškės (Trakai)
Ivoniškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Ubiškių.
Storažiomenės plėšikės
Storažiomenės plėšikės (Omosudidae) – gelmiažuvių (Aulopiformes) šeima, kurioje yra vienintelė plėšri rūšis – storažiomenė plėšikė (Omosudis lowii). Žuvis iki 23 cm ilgio. Kūnas iš šonų suspaustas, priekyje didelės galva su stambiomis išsprogusiomis akimis. Apatiniame žandikaulyje turi vieną porą stambius durklo pavidalo dantis.
Gyvena vidutinio ir tropinio klimato vandenyse iki 4000 m gylyje.
Balkanų-Kaukazo mažoji rasė
thumb|200px|Balkanų-Kaukazo mažoji rasė. [[Petras Bagrationas]]
Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) – taurės turnyras, vykstantis nuo 1880 metų. Vienas seniausių pasaulyje taurės turnyras.
Balkanų-Kaukazo mažoji rasė
Balkanų-Kaukazo mažoji rasė  – viena iš europidų didžiosios rasės mažųjų rasių. Kitas pavadinimas – Balkanų-Kaukazo antropologinis tipas.
Šią mažąją rasę išskyrė tarybinis antropologas Nikolajus Čeboksarovas (1951 m.). . Taip pat šią rasę išskyrė Valerijus Aleksejevas (1974 m.). Tačiau pagal Viktoro Bunako schemą (1980 m.) Balkanų mažoji rasė priklauso Viduržemio šakai, o Kaukazo rasė – Vidžemio šakai (средиземная ветвь).
Šiaurės Airijos futbolo taurė
Taurės laimėtojai (kartai, metai)
Atnaujinta: 2022 m. gegužės 18 d.
Balkanų-Kaukazo mažoji rasė
Arealas
Pagrindinis arealas – Eurazijos kalnų juostoje. Paplitę Kaukaze, kuriame vyrauja, Balkanų varianto atstovai paplitę buvusios Jugoslavijos teritorijoje, Austrijos pietuose, Šiaurės Italijoje (Tirolis), Šiaurės Graikijoje ir kaimyninėse šalyse. Artimosios Azijos variantui priklauso kai kurios vakarų Irano tautos (lurai, bachtiarai, asirai, Chorasano persai).
Požymiai
Arealo pakraščių atstovai labiau skiriasi nuo vidurkinių variantų. Alpinio potipio atstovai turi palyginti nedideles nosis, o nugarėlė gali būti įdubusi. Pamyro ir Hindukušo kalniečių nosys taip pat ne tokios didelės, o tretinis plaukuotumas silpnesnis.
Rasiniai potipiai
Balkanų-Kaukazo mažojoje rasėje išskiria dar smulkesnius diskrečius potipius, pvz.,:
Aukštelkės pagrindinė mokykla
Aukštelkės mokykla-daugiafunkcis centras – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Aukštelkėje (Šiaulių raj.), Paparčių g. 2, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190059031. Dabar tai Dubysos aukštupio mokyklos skyrius.
Istorija
thumb|200px|left|Aukštelkės mokykla-daugiafunkcis centras
Tik 1940 m. prasidėjo Aukštelkės mokyklos statyba. Ją statė patys Aukštelkės gyventojai. Bet, vos pradėjus statybą, prasidėjo Antrasis pasaulinis karas. Vokiečiai statyti mokyklos neleido ir jokių lėšų jos statybai neskyrė. Tačiau mokykla buvo statoma. Akmenis suvežė žmonės. Lėšos statybai renkamos iš gyventojų. Plytos buvo gabenamos iš Bubių ir Kuršėnų plytinių, surenkamos liekanos nuo Pašiaušės ir nebaigtos statyti Pakapės mokyklos. Miško medžiaga buvo vežama iš Pakruojo, Šaukėnų, Kuršėnų miškų. Dirbo ir keletas samdytų statybininkų. Inžinierius Gergelis slapčia skirdavo geležies nuo vokiečių statomų tiltų. Vieno aukšto mūrinė mokykla pastatyta organizatoriaus Dargužo Prano ir vietos gyventojų didžiulės paramos dėka.
Mokykla nuo 1944 m. sausio 15 d. pradėjo veikti. Pradžioje mokykla buvo tik pradinė, o vėliau septynmetė. Mokėsi 107 mokiniai. Naujojoje pradinėje mokykloje dirbo tik du mokytojai – Pranas Dargužas ir Konstancija Jakubonienė. 1953 m pristatytas antras mokyklos aukštas.
2005 m. vasarą mokykloje susikūrė Aukštelkės kaimo bendruomenė „Aukštarūžė“. 2020 m. prijungta prie Dubysos aukštupio mokyklos kaip jos skyrius.
Direktoriai
Pranas Dargužas, Marija Baranauskienė, Juozas Vaitkevičius, Juozapa Ačienė, Dalia Vėdaraitė, Alia Ksaverija Braškienė, Vaidas Bacys
Lebedžiai (Kaunas)
Lebedžiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Liučiūnų, prie Žąsino aukštupio. Praeina kelias, prasideda Padauguvos–Karalgirio miškai.
Istorija
1950–1954 m. – Lebedžių apylinkės centras.
Gaiteinių kapinynas
Gaiteinių kapinynas – prūsų kapinynas Sembos pusiasalyje, netoli Gaiteinių arba Gaitėnų kaimo (, Žuvininkų apskritis, nuo 1946 m., Zelenogradsko rajonas, Kaliningrado sritis, prie Aleikos upelio tvenkinio.
Tyrimai
1906 m. tyrinėjo Emilis Holakas ir Adalbertas Becenbergeris. Ištyrė 4 mirusiųjų kapus ir žirgo palaidojimą. Mirusieji laidoti sudeginti urnose, kapo viršus apdėtas akmenimis. Įkapės: žeberkliniai ietigaliai, stiklo ir gintaro karoliai, peiliukų fragmentai, lankinė segė palenkta kojele, kibirėlio formos pakabutis. Vienas mirusysis buvo palaidotas su nedegintu žirgu; rasta kamanų sagtys ir žąslai. Vieno mirusiojo kapo vietą žymėjo didelis akmuo.
Klišiai (Darkiemio apskritis)
Klišiai, Klišai arba Kutuzovas (, nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. Kleschowen, nuo 1938 m. birželio 2 d. Kleschauen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės kaimas prie Vikos upės.
Istorija
1684 m. įkurta Klišių evangelikų liuteronų parapija, 1701 m. pastatyta bažnyčia. 1912 m. jai priklausė 2654 gyventojai. Bažnyčioje kunigavo:
Binturongas
Binturongas (Arctictis binturong) – viverinių (Viverridae) šeimos žinduolis.
Kūno ilgis 61-97 cm. Uodegos ilgis 56-89 cm. Sveria 9-14 kg. Poruojasi kovo-balandžio ir spalio-lapkričio mėnesiais. Veda 1-3 jauniklius.
Veiklūs naktį. Gyvena medžiuose nedidelėmis šeimyninėmis grupėmis. Ant šakų laikosi ilga kibia uodega. Mintai įvairiais lapais, vaisiais, žuvimis, smulkiais žinduoliais. Gyvena maždaug 18 metų.
Išplitęs Pietryčių Azijoje: Mianmaro, Tailando, Malaizijos, Laoso, Vietnamo, Indonezijos (Javos, Sumatros, Borneo) džiunglėse.
Lelerviškiai
Lelerviškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, išsibarstę 1–2 km į pietus ir pietryčius nuo Liučiūnų, prie kelių bei  ir Žąsino aukštupio. Yra fermos.
Istorija
1882 m. ten gimė Lenkijos kariuomenės kapitonas ir Katynės žudynių auka Adolfas Vaidotis. Pagal Lenkijos Karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodyną, 1883 m. Lelerviškių akalicoje bajorai Danilavičiai valdė 26 dešimtines, Lukoševičiai – 33, Milgiusai – 5, Sipavičiai – 18, Žutavičiai – 36.
Gyventojai
1845 m. buvo 84 Čekiškės parapijiečiai.
Ivoniškės (Vilnius)
Ivoniškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Vėliučionių.
Gabrieliškiai
Gabrieliškiai – kaimas centrinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 8 km į pietvakarius nuo Kalvarijos.
Kudlė
Kudlė (Pilosella) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Stiebas belapis, su vienu graižu. Kartais iš pamatinės skrotelės išauga keli stiebai. Lapai kiaušiniški.
Sistematika paini. Vieni autoriai gentį išskiria į vanagės (Hieracium) pogentę.
Lietuvoje auga vienagraižė kudlė (Pilosella officinarum).
Grikpėdžių Broniaus Nainio pagrindinė mokykla
Pakruojo rajono Grikpėdžių Broniaus Nainio pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pakruojo raj., Grikpėdžiuose, veikusi 1920–2011 m., vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190065461. Steigėjas Pakruojo rajono savivaldybės taryba.
Pavadinta Pasaulio lietuvių bendruomenės pirmininko Broniaus Nainio vardu.
Istorija
Gretimame Liesų kaime pirmoji mokykla apylinkių vaikams buvo atidaryta 1920 m., ją lankė trijų – Kriukų, Žeimelio ir Pašvitinio valsčių vaikai. 1984 m. kolūkis Grikpėdžiuose pastatė naują mokyklą. 2000 m. Grikpėdžių mokykla pavadinta išeivijos šviesuolio, Lietuvos antinacinio ir antitarybinio pasipriešinimo dalyvio, JAV lietuvių visuomenės veikėjo, buvusio Pasaulio lietuvių bendruomenės valdybos pirmininko, Pakruojo rajono garbės piliečio Broniaus Nainio vardu. Mokykla pastatyta ant B. Nainio tėvų namų žemės. B. Nainys nuo 1995 m. globojo Grikpėdžių mokyklą. Šalia mokyklos jis pastatė paminklą 1941–1945 m. žuvusiems kaimo žmonėms – savo broliui ir kaimynams. Moksleiviams buvo numegzti šalikai su mokyklos pavadinimu. B. Nainys mokyklai dovanojo naujas lentas, fotoaparatą, kompiuterių. Prie šių kompiuterių net pagyvenusios kaimo moterys išmoko kompiuterinio raštingumo pagrindų. Kalėdų ir kitų švenčių proga iš B. Nainio kiekvienas mokyklos vaikas gaudavo dovanėlę. Kasmet organizuojamam rašinių konkursui B. Nainys ir jo dukrų šeimos skirdavo po 2000 litų. Šie pinigai būdavo išdalyjami mokyklos mokinukams, kurie noriai rašydavo rašinius lietuvių ir anglų kalbomis.
Alejandro Patronelli
Alejandro Patronelli (g. 1978 m. gegužės 22 d.) – Argentinos sportininkas, lenktyniaujantis keturračiais motociklais. Nuo 2010 m. jis dalyvauja Dakaro ralyje. Pirmais metais jis liko antras, o 2011 ir 2012 m. tapo nugalėtoju.
Jo jaunesnis brolis Marcos Patronelli taip pat dalyvauja lenktynėse keturračiais.
Pėžų ežeras
left|120px
Pėžų ežeras – ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 9 km į pietryčius nuo Tytuvėnų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,18 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 140,1 m. Krantai žemi, pelkėti, iš visų pusių apaugę mišku – ežerą supa Papušynio miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Šušvės upės baseinui.
Sofija Jasaitienė
Sofija Janina Lukauskaitė–Jasaitienė (1901 m. kovo 29 d. Šiauliuose – 1981 m. spalio 21 d. Bostone) – agronomė, Lietuvos visuomenės veikėja.
Biografija
Advokato Stasio Lukauskio ir dantų gydytojos Elenos Ziabickaitės – Lukauskienės duktė, Onos Lukauskaitės–Poškienės sesuo, Domo Jasaičio žmona.
1923 m. baigė Berlyno aukštąją žemės ūkio mokyklą, 1923–1924 m. stažavosi bei studijavo gyvulininkystę ir kooperaciją Danijoje. Grįžusi dirbo gyvulininkystės instruktore.
1925 m. ištekėjo už krikščionių demokratų veikėjo Domo Jasaičio. 1926 m. – Lietuvos žemės ūkio parodos Šiauliuose komiteto pirmininkė. Nuo 1925 m. – Gyvulių globos draugijos skyriaus pirmininkė ir centro valdybos narė, nuo 1926 m. balandžio 18 d. – Lietuvos vaiko draugijos vicepirmininkė, nuo 1930 m. – pirmininkė. 1926–1940 m. – Šiaulių apygardos ligonių kasos tarybos ir valdybos narė. 1926 m. redagavo kalendorių „Ūkininko vadovas“.
Antrojo pasaulinio karo metais su vyru slėpė iš Šiaulių geto pabėgusius žydus. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, o 1947 m. išvyko į JAV.
Lipikiškiai
Lipikiškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Vilkijos, prie Padauguvos–Karalgirio miškų. Netoli eina kelias.
Butano futbolo varžybos 2018 m.
Butano futbolo varžybos 2018 m.