cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edgar Degas
Kolekcija
E. Dega buvo aistringas meno kolekcionierius, dalyvavęs visuose Paryžiaus aukcionuose, pirkęs dar gyvų ir mirusių dailininkų darbus antikvariatuose, sendaikčiuose ir pan. Jo bute po mirties rasta šimtai paveikslų, pastelių, skulptūrų ir eskizų tarp kurių buvo: dvidešimt Žano Ogiusto Dominyko Engro paveikslų ir eskizų (markizo de Pastore, pono de Norveno, vyro ir žmonos Leblanų portretai, vienas iš dviejų „Rožė ir Andželikos“ variantų, eskizas paveikslo „Achilas priima savo palapinėje Agamemnono pasiuntinius“, Forestje šeimos ir ponios Muatesje piešiniai), trylika Delakrua paveikslų ir šešiasdešimt piešinių, šeši Koro peizažai ir „Sėdinčios italės“ portretas, septyni Sezano kūriniai, tarp jų „Šoke portretas“ ir autoportretas, aštuonios Gogeno, tiek pat Manė, visų, be Monė, impresionistų drobės, dvylika Foreno kūrinių, tūkstantis aštuoni šimtai Domjė, du tūkstančiai Gavarni litografijų, milžiniškas Hirošigės, Utamaro, Kijonagos estampų rinkinys. Savo išsamioje knygoje Teodoras Reff yra nustatęs, kad 1898-1899 m. E. Dega pirkdamas paveikslus ir eskizus išleido 61 tūkst. frankų.
Žagariškės
Žagariškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės rytuose, 4 km į šiaurės vakarus nuo Lavoriškių, prie Vilnios, Vilnios hidrografiniame draustinyje, Nemenčinės–Lavoriškių miškų apsuptyje. Eina kelias Lavoriškės–Taurija.
Etimologija
Vietovardžiai greičiausiai kilę nuo pavardės Žagarys arba Žagarius.
Pantaleonas Potockis
Pantaleonas Potockis (1817 m. liepos 21 d. – 1846 m. kovo 17 d. Sedlcos) – Lenkijos bajoras, sukilėlis.
1846 metais organizavo sukilėlų būrį ir su jais užpuolė Rusijos garnizoną. Tai buvo bandymas duoti pradžią visuotiniam sukilimui. Nuteistas mirties bausme pakariant. Bausmė buvo įvykdyta Sedlcų turgaus aikštėje 1846 metų kovo 17 d.
Kačiūniškė
Kačiūniškė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, dešiniajame Nevėžio krante. Ant upės kranto išlikęs Kačiūniškės dvaras (pastatytas 1929 m., buvęs seserų benediktinių gyvenamasis namas-vienuolynas).
Istorija
XX a. tarpukariu įkurtas Kačiūniškės dvaras.
Ringovėlė
Ringovėlė – kaimas rytinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 2 km į pietvakarius nuo Igliškėlių.
Vikūnai
Vikūnai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Panevėžiuko, greta Aluonos ir Nevėžio santakos. Pro kaimą eina Panevėžiuko–Kampų II kelias. Šalia kaimo, Aluonos pakrantėje, stūkso Vikūnų piliakalnis (Kapčius).
Istorija
Vikūnų dvaras rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1585 m.
Mato Groso plynaukštė
Mato Groso plynaukštė  – plynaukštė Brazilijos plokščiakalnio šiaurės vakarinėje dalyje, apimanti didelę dalį Mato Groso valstijos. Plynaukštės teritorijoje yra Tapažoso, Šingu ir Paragvajaus aukštupiai. Sudaryta daugiausia iš smiltainio. Reljefui būdingos šapados – plokščiaviršūnės kalvos stačiais, skardingais šlaitais. Vidutinis aukštis – 500–700 m, didžiausias – 893 m. Būdingas savanų, serado krūmynų kraštovaizdis.
Jozefas Potockis
Grafas Jozefas Potockis (apie 1735–1802 m. gruodžio 14, Viena) – Lenkijos valstybinis veikėjas, magnatas Ležaisko seniūnas, Karūnos didysis raikytojas (1767–1780).
Mato Groso plynaukštė
Plynaukštę apgyvendinę indėnai šavante.
Jozefas Potockis
Biografija
thumb|190px|left|Jozefo Potockio žmona Ana Tereza Osolinska Žymios Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Smolensko vaivados Stanislovo Potockio (1698–1760) ir Elenos Zamoiskos (m. 1761) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – Karūnos didysis pakamaris ir Karūnos armijos generolas-leitenantas Vincentas (1740–1825).
Finsternis
„Finsternis“ ('tamsa') – vokiečių muzikinio projekto „E Nomine“ antrasis albumas. Išleistas 2002 m. įrašų kompanijos „PolyGram“. Albumo singlai – Mitternacht („vidurnaktis“), Wolfen (Das Tier in mir) („Vilkai (žvėris manyje)“) ir Das Böse („blogis“).
Jozefas Potockis
Biografija
1764 metais buvo išrinktas nuo Podolės vaivadijos pasiuntiniu į konvokacinį seimą kur gegužės 7 d. pasirašė manifestą, kuriame pripažino Rusijos armijos būvimą Varšuvoje, karaliaus rinkimo metu, neteisėtu. Buvo monetinės komisijos ir Karūnos iždo komisijos narys. ATR padalijimo seime 1773–1775 metais Lenkijos karaliui Stanislovui Augustui Poniatovskiui palaikant Jozefas Potockis buvo įtrauktas į Nuolatinės tarybos sudėtį.
Finsternis
Daina „Mitternacht“, įgarsinta Christian Brückner, pateko į Vokietijos 2002 m. hitų dešimtuką. Kitus Finsternis kūrinius įgarsino Vokietijos sinchroniniai įgarsintojai, įgarsinę aktorius Robert De Niro, Gary Oldman, Samuel L. Jackson, Oliver Reed, Anthony Hopkins, Al Pacino, Michael Caine, John Malkovich, Nicolas Cage.
Jozefas Potockis
Biografija
1766 metais Jozefas Potockis tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. Už nuopelnus gavo Baltojo erelio ordiną 1769 metais. 1776 metais – Rusijos ordino Švento Aleksandro Neviškio kavalierius.
Šeima
1760 metais vedė Aną Terezę Osolinską (1746–1810), Voluinės vaivados Juozapo Kanto Osolinskio (1707–1780) ir Terezės Stadnickos (1717–1776) dukterį. Vaikai:
Kcho kalba
Kcho kalba arba taa kalba (ǃXóõ) – koisanų kalboms priklausanti kalba, pasižyminti itin gausiu fonemų skaičiumi. 2002 m. šia kalba šnekėjo 4200 žmonių visame pasaulyje, dauguma – Botsvanoje (apie 4000 žmonių) ir Namibijoje (~200).
Prieš atrandant kelis senyvo amžiaus Nǀu kalba šnekančius žmones dešimtajame dešimtmetyje, kcho kalba buvo laikoma paskutine išlikusia tuu kalbų šeimos nare.
Fonologija
Kcho kalboje yra bent 58 priebalsiai, 31 balsis ir keturi tonai (Traill 1985, 1994 apie rytų kcho kalba) arba 87 priebalsiai, 20 balsių ir du tonai (DoBeS 2008 apie vakarų kcho kalbą), o tai yra daugiau nei bet kurioje kitoje žinomoje kalboje. Į skaičių įeina 20 (pagal Traill'ą) ar 43 (pagal DoBeS) spragsintys priebalsiai bei kelios balsių fonacijos, nors esama nuomonių skirtumo, kurie iš 130 (Traill) ar 164 (DoBeS) priebalsių garsų yra paskiri segmentai, kurie – priebalsių telkinys.
Gramatika
Kho yra subjektas-veiksmažodis-objektas schemos kalba, turinti serijinės konstrukcijos veiksmažodžius ir prielinksnius.
Entonis Treilas daug nuveikė tyrinėdamas šią kalbą. Jis net sudarė kcho kalbos žodyną (ǃXóõ Dictionary), išleido knygą apie kalbos fonetiką.
Murata
Murata  – Japonijos miestelis, įsikūręs Šibatos apskrityje, Mijagio prefektūroje.
2006 m. kovo 31 d. duomenimis, 78,41 km² ploto mieste gyveno 12 817 žmonių.
Pagrindiniai keliai:
Simboliai
Oficiali gėlė – Osmanthus, medis – Phasianus versicolor.
thumb|175px|left|Murata Mijagio prefektūroje
Likos–Senio apskritis
Likos–Senio apskritis  – apskritis Kroatijoje, apimti beveik visą Likos regioną. Administracinis centras – Gospičius. Pagal plotą didžiausia apskritis šalyje, į kurią įeina Plitvicų ežerai ir Velebitas, pagrindinės turistų lankomiausios vietos.
Geografija
Likos–Senio apskritis, apimanti 5352 km² teritoriją, skirstoma į 4 miestus ir 9 savivaldybes. Apskrities miestai: Gospičius, Novalia, Otočacas, Senis. Šiaurės rytuose ribojasi su Karlovacu, šiaurės vakaruose su Primorjė–Kalnų Kotaru bei pietuose su Zadaro apskritimi.
Homeorezė
thumb|right|250px|Mėnesinių ciklas. Parodytos tipinės hormonų kitimo trajektorijos.
Homeorezė ( 'panašus, vienodas' + 'srovė, srautas') - reiškinys, kai sistemoje (pvz., organizmo viduje) procesai vyksta taip, kad sistemos kitimas grįžta prie iš anksčiau užprogramuotos (galbūt numatytos) trajektorijos. Nuo homeostazės skiriasi tuo, kad homeostazėje grįžtama prie pastovios tam tikro parametro reikšmės, o homeorezėje - prie parametro kitimo pagal tam tikrą funkciją, prie kitimo tam tikra trajektorija.
Grįžimas prie vystymosi trajektorijos užtikrinamas neigiamais grįžtamaisias ryšiais.
Vilkėnai
Vilkėnai – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 6 km į šiaurę nuo Panevėžiuko, kairiajame Nevėžio krante priešais Panevėžiuką.
Gužiniai
Gužiniai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Dieveniškių.
Seniau kaimas vadintas Dobrovščizna.
Cigaretė
thumb|Rusenanti cigaretė Cigaretė – rūkymui skirtas gaminys, pagamintas iš plonai pjaustytų džiovintų tabako lapų (tabakas gali būti maišomas ir su įvairiais priedais). Džiovintas pjaustytas tabakas yra susukamas arba sugrūdamas į iš popieriaus suvyniotą cilindrą (dažniausiai trumpesnį nei 120 mm ir plonesnį nei 10 mm). Vienas cigaretės galas uždegamas, kad rusentų, o per kitą cigaretės galą (dažniausiai su filtru) galima traukti dūmus. Kartais rūkoma naudojant cigaretės laikiklį.
Terminas cigaretė skirtas apibūdinti tabako gaminiams, bet gali būti taikomas ir kitiems panašios išvaizdos gaminiams, vietoj tabako užpildytiems žolelėmis ar kanapėmis. Cigaretė nuo cigaro skiriasi mažesniu dydžiu, tuo, kad jos užpildui naudojamas apdorotas tabakas ir kad yra susukama į rūkomąjį popierių. Cigarus dažniausiai sudaro sveiki susukti tabako lapai.
Cigarečių rūkymas turi neigiamą poveikį sveikatai dėl tabake esančio nikotino, kuris sukelia stiprią priklausomybę. Apie pusę rūkančiųjų cigaretes miršta nuo tabako sukeltų ligų ir vidutiniškai gyvena 14 metų trumpiau. Pasyvus cigarečių rūkymas sukelia daugelį tokių pačių sveikatos problemų kaip ir rūkymas, tame tarpe vėžį,   dėl to daugelyje šalių įstatymiškai ribojamas rūkymas darbo ir viešosiose vietose. Be nikotino cigarečių dūmuose yra daugiau nei 7000 kitų cheminių junginių, tame tarpe arsenas, formaldehidas, cianidas, švinas, anglies monoksidas. Be to, cigarečių rūkymas yra dažna gaisrų priežastis, dėl to nuo 2011 m. Europos Sąjunga ir JAV draudžia specialių priešgaisrinių standartų neatitinkančias cigaretes.
Istorija
thumb|left|175px|Raižinio, esančio šventykloje Meksikoje, reprodukcija. Vaizduojamas majų žynys, rūkantis iš rūkymo vamzdelio Seniausios cigarečių formos buvo panašios į cigarus, iš kurių jos kilo. Panašūs į cigaretes gaminiai Centrinėje Amerikoje buvo žinomi apie IX amžių. Šiaurės, Centrinėje ir Pietų Amerikoje cigaretės suktos į tam tikrus augalų lapus. Kai jos pasirodė Ispanijoje cigaretės buvo sukamos į kukurūzų lapus, o nuo XVII a. į ploną popierių. Šis gaminys vadintas papelate ir yra atvaizduotas Gojos paveiksluose La Cometa, La Merienda en el Manzanares ir El juego de la pelota a pala (XVIII a.).
Pirmąją cigarečių gamybos mašiną 1847 m. Meksikoje užpatentavo Juan Nepomuceno Adorno. Cigarečių gamybos apimtys gerokai išaugo XIX a. devintajame dešimtmetyje, kai James Albert Bonsack sukūrė cigarečių gamybos mašiną, galėjusią per dieną pagaminamų cigarečių kiekį padidinti nuo 40 000 (sukamų rankomis) iki beveik 4 milijonų (naudojant mašiną).
Žoržas Bizė (George Bizet) operoje „Karmen“ (Carmen), pastatytoje Ispanijoje 1830 m., pagrindinė herojė Karmen iš pradžių dirbo cigarečių fabrike.
Anglakalbėse šalyse cigaretės, kaip tabako vartojimo forma, išpopuliarėjo per Krymo karą, kai britų kariai ėmė pamėgdžioti sąjungininkų turkų Osmanų karius, kurie vyniodavo tabaką į laikraščio skiautes. Per I ir II pasaulinius karus cigaretės buvo duodamos kareiviams kaip maisto davinio dalis. Per antrąją XX a. pusę daugiau sužinota apie tabako žalą, o tekstiniai perspėjimai ant cigarečių pakelių tapo jų įprasta dalimi. Australijoje ir Kanadoje naudojami tekstiniai ir grafiniai įspėjimai, kuriuose vaizduojamas neigiamas tabako poveikis žmogui.
Cigaretės ženkliai patobulėjo nuo jų atsiradimo: atsirado ruoželiai, matomi skersai „rūkymo ašies“, filtrai, įvairių rūšių rūkomasis popierius ir panašūs patobulinimai.
Gamyba
[[Vaizdas:Cigarette diagram.svg|thumb|right|Cigaretės struktūra: 1. Filtras, sudarytas iš 95 % celiuliozės acetato
4. Tabako mišinys]] Komerciškai pagamintos cigaretės yra tariamai paprastas produktas, pagamintas iš tabako mišinio, popieriaus, PVA (polyvinilo acetatas) klijų, skirtų suklijuoti išorinį popieriaus sluoksnį. Dažnai naudojamas ir celiuliozės acetato pagrindu pagamintas filtras. Nors pačių cigarečių gamyba yra paprasta, daug dėmesio yra skiriama kiekvieno iš komponentų gamybai, ypač tabako mišiniui, kurį gali sudaryti daugiau nei 100 komponentų (dauguma iš jų – medžiagos suteikiančios tabakui tam tikrą kvapą). Pagrindinis ingredientas, kuris didina priklausomybę nuo cigarečių, yra dirbtinis tabakas (reconstituted tobacco). Jis turi priemaišų, kurios daro nikotiną lakesnį cigaretei degant.
Popierius
Popierius, skirtas laikyti tabako mišiniui, gali būti įvairaus akytumo. Tai užtikrina tinkamą deguonies patekimą cigaretei degant. Popierius gali turėti ir priemaišų, kurios reguliuoja degimo spartą ar sulaiko degimo metu atsiradusius pelenus. Popierius, iš kurio gaminama burnoje laikoma cigaretės dalis, supanti filtrą, apsaugo nuo seilių, apriboja degimą. Jis taip pat praleidžia dūmus per vieną ar dvi eiles mažų, lazeriu padarytų skylučių.
Degimas reguliuojamas į popierių primaišant įvairių formų mikrokristalinės celiuliozės. Cigarečių popierius buvo specialiai „sukonstruotas“ derinant įvairaus akytumo popieriaus grupes, kad būtų galima sukurti „saugias“ (fire-safe) cigaretes. Šios cigaretės dega (kai yra tiesiog uždegtos, bet nerūkomos, t. y. – dūmai netraukiami) lėčiau, todėl gali pačios užgesti.
Niujorkas buvo pirmoji JAV valstija, pareikalavusi, kad visos parduodamos valstijoje cigaretės atitiktų saugumo standartus. Kanadoje išleido panašų įsakymą, kuris galioja visoje šalyje ir yra paremtas tais pačiais standartais. Dauguma JAV valstijų priėmė arba svarsto panašius įstatymus.
Scars on Broadway
Scars on Broadway yra Amerikos roko grupė, kurią įkūrė System of a Down nariai Daron Malakian ir John Dolmayan. Gyviems pasirodymams prie grupės prisijungia Franky Perez, Danny Shamoun, ir Dominic Cifarelli.
Algirdas Jackevičius
Algirdas Kazimieras Jackevičius (1926 m. rugpjūčio 3 d. Dembavoje – 2020 m. spalio 22 d.) – Lietuvos chirurgas onkologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Šaltinėlis (Marijampolė)
Šaltinėlis – dvisavaitis žurnalas, katalikų berniukų ir mergaičių laikraštėlis, ėjęs 1928 m. gruodžio mėn. – 1940 m. birželio mėn. Marijampolėje.
Scars on Broadway
Grupės debiutinis albumas tuo pačiu pavadinimu, Scars on Broadway buvo išleistas 2008 liepos 28 d.
Šaltinėlis (Marijampolė)
Istorija
Pavadintas iki Pirmojo pasaulinio karo Seinuose ėjusio žurnalo vaikams „Šaltinėlis“ vardu. Nuo 1928 m. iki 1937 m. Nr. 16 – nemokamas savaitraščio „Šaltinis“ priedas, 1937–1940 m. – savarankiškas leidinys. 1933 m. leistas 10 000 egz. tiražu.
Algirdas Jackevičius
Biografija
1948 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972 m. medicinos mokslų daktaras.
Šaltinėlis (Marijampolė)
Istorija
1938 m. vasario mėn. – 1940 m. birželio mėn. leido mėnesinį priedą „Marijos gėlės“ (redaktorius Adomas Jasenauskas). 1936 m. „Šaltinėlio knygynėlio“ serijoje išleido savo bendradarbių eilėraščių almanachą „Pas močiutę augau“.
Algirdas Jackevičius
Biografija
Nuo 1949 m. Šv. Jokūbo ligoninės gydytojas, nuo 1957 m. Onkologijos instituto bendradarbis, 1992–1995 m. Chirurgijos klinikos vadovas, nuo 1990 m. profesorius. Mokslinio tyrimų svarbiausia sritis – plaučių vėžio ir kitų piktybinių navikų diagnostika ir gydymas.
Studijų metais dainų ir šokių ansamblio „Lietuva“ šokėjas.
1794 m. Varšuvos sukilimas
thumb|Juliaus Kosako paveikslas
1794 m. Varšuvos sukilimas buvo ginkluotas miestiečių maištas ankstyvomis 1794 m. sukilimo dienomis. Sukilimas prasidėjo 1794 m. balandžio 17 d., netrukus po Tado Kosciuškos pergalės Raclavicės kaime. Su Lenkijos kariuomenės parama sukilėliai bandė išlaisvinti Lenkijos sostinę Varšuvą iš Rusijos kontrolės.
Sirijos istorija
''Šis straipsnis yra apie Sirijos istoriją nuo Islamo įsigalėjimo, t. y. 636 m. Apie ankstesnes Sirijos ir Libano teritorijoje klestėjusias civilizacijas, žiūrėkite straipsnį Senovės Sirijos istorija.''
Sirijos istoriją lėmė jos išskirtinė geografinė padėtis. Sirijos istoriją nuo Islamo įsigalėjimo galima suskirstyti į kelis laikotarpius:
Musulmonų imperija
636 m., po metų karo ir lemiamo Jarmuko mūšio prieš Bizantijos imperijos pajėgas, Siriją užkariavo arabai, vadovaujami generolo Chalido ibn al Valido ir įjungė šalį į arabų kalifatą.
661 m. nužudžius kalifą Ali, arabų kalifu tapo Muavija I. Jis Damaską padarė kalifato sostine. Muavija I garsėjo kaip politikos genijus. Jam valdant Sirija tapo klestinčia kalifato provincija. Muavija sukūrė profesionalią kariuomenę, efektyviai dirbančią vyriausybę, finansų kontrolę bei pašto sistemą. Jis buvo atidus paprastai liaudžiai ir tai didele dalimi prisidėjo prie jo politinės sėkmės.
Mirus Muavijai I šalį toliau valdė Omejadų dinastija. Omejadai Sirijoje įkūrė karinę valdžią. Valdant Omejadams dauguma sirų priėmė musulmonų tikėjimą, o aramėjų kalbą pakeitė į arabų. Omejadai įvedė metalines monetas, pastatė ligoninių bei įrengė požeminius kanalus, kuriais vanduo patekdavo į miestus. Šalis klestėjo ekonomiškai ir intelektualiai.
750 m. Omejadus nugalėjo Abasidai, kurie sostinę perkėlė į naujai įkurtą Bagdadą irake, o Sirija tapo imperijos provincija.
929 m. Sirija tapo Hamadano karalystės centru. Hamadano karalystė žlugo 1094 m. po turkų seldžiukų invazijos. Tuo pačiu metu Fatimidai įsikūrė Egipte ir įsiveržė į šiaurinę Sirijos dalį. Fatimidai nepasižymėjo tolerancija. Valdant Fatimidų kalifui Abu Ali Mansurui al Hakimui (966–1021 m.) buvo griaunamos bažnyčios, o krikščionys turėjo bėgti į kalnus. Kai kalifas paskelbė savo religiją, jo motina jį nužudė. Tačiau kai kurios gentys priėmė jo religiją ir šiais laikais Druzai yra šios religijos pasekėjai.
1060 m. šalis užkariauta turkų seldžiukų.
1174–1192 m. Siriją valdė Egipto sultonas Saladinas. Jo pradėta Ajubidų dinastija užtikrino harmoniją tarp musulmonų ir Vidurio Rytų. Saladinui mirus nuo maliarijos 1192 metais, jo valdžia siekė nuo Tigro upės iki pat pietinio Sudano. Saladino mirtis sugriovė iki tol egzistavusią vienybę. Ajubidų dinastijos pasekėjai susikivirčijo tarpusavyje ir Sirija suskilo į keletą dalių.
1260 m. į Siriją įsiveržė mongolų chano Chulagu pajėgos su sąjungininkais, tiek krikščionimis, tiek musulmonais. Po to kelis dešimtmečius dėl valdžios Sirijoje kariavo Egipto mameliukų sultonai prieš Ilchanatą iki 1323 m. sudarytos taikos.
1410 m. Siriją nusiaubė Tamerlanas, mongolų užkariautojas.
Osmanų imperija
1516 m. Sirija tampa Osmanų imperijos dalimi ir jos sudėtyje išlieka keturis amžius.
Kalninė austėja
Kalninė austėja (Jasione montana) – katilėlinių (Campanulaceae) šeimos dekoratyvinis, vaistinis augalas.
Sirijos istorija
I Pasaulinis karas ir prancūzų mandatas
1914 m. kilus I Pasauliniam karui arabams atsirado galimybė išsivaduoti iš Osmanų imperijos valdžios. Arabai gavo iš britų karinę pagalbą ir pažadą, kad pasibaigus Pasauliniam karui arabų valstybė gaus pilną nepriklausomybę. Tačiau britai ir prancūzai turėjo savų planų. 1916 m. gegužės 6 dieną, pasirašyta Saikso-Pikoto sutartis tarp Didž. Britanijos ir Prancūzijos pažeidė britų duotas garantijas Mekos šarifui Huseinui Ibn Ali dėl arabų nepriklausomybės, duotas sausio mėnesį. Saikso-Pikoto sutartimi buvo nutarta Vidurio Rytus padalyti į prancūzų ir britų įtakos sferas. Libanas ir Sirija atiteko Prancūzijai (Sirija prancūzų buvo padalyta į atskiras provincijas Alepą, Damaską, Latakiją ir Hauraną). Kipras, Palestina, Jordanija ir Irakas (Mesopotamija) perleistos Didž. Britanijai; Dodekaneso salos ir Rodas atiteko Italijai (tuo pačiu ir Antalija); Egėjo salos Imbra ir Teneda, Rytinė Trakija (išskyrus Konstantinopolį) ir Izmiro (Smyrnos) regionas vakarų Anatolijoje perduotas Graikijai; sąsiaurio zona (Bosforas ir Dardanelai) demilitarizuoti ir atsidūrė tarptautinėje okupacijoje.
Kalninė austėja
Dvimetis, 20-50 cm aukščio žolinis augalas, paplitęs sausose pievose, pušynuose, dirvonuose. Stiebas status, mažai šakotas, plaukuotas. Lapai aštrūs, lancetiniai, bekočiai. Žydi birželio-rugpjūčio mėnesiais smulkiais, melsvais žiedeliais, stiebo viršūnėje susitelkusiais į apvalias galvutes. Žiedynus gaubia kiaušiniški, užaštrinti lapeliai. Vaisius – apvali dėžutė.
Sirijos istorija
I Pasaulinis karas ir prancūzų mandatas
1920 m. kovo mėn. paskelbta nepriklausoma Sirijos karalystė vadovaujama Feisalo, šarifo Huseino Ibn Ali sūnaus. Feisalas ėmėsi pertvarkų šalyje: arabų kalba buvo paskelbta oficialia šalies kalba, buvo atidarytos seniau uždarytos ir naujos mokyklos (tarp jų Arabų Akademija Damaske), buvo sušauktas komitetas konstitucijos rašymui. Tačiau jau 1920 m. liepos 25 d., prancūzams užėmus Damaską, Feisalas turėjo bėgti iš šalies ir į Vidurio Rytus negrįžo tol, kol 1921 m. britai jo nepaskelbė Irako karaliumi. 1925 m. liepos 18 d. sirai sukilo prieš prancūzų mandatą. Prancūzų oro atakų metu buvo stipriai sugriautas Damaskas. 1926 metų rudenį Prancūzijos kariuomenė likvidavo svarbiausius sukilimo židinius ir iki 1927 birželio sukilimas buvo nuslopintas, tačiau Prancūzija pakeitė kolonijinio valdymo formą. 1930 m. gegužės 22 d. paskelbta Sirijos konstitucija, o 1932 m. birželio 11 d. paskelbta Sirijos Respublika (Prancūzijai liko Sirijos valdymo mandatas).
Paprastoji kaisaka
Paprastoji kaisaka (Bothrops atrox) – angių (Viperidae) šeimos nuodingų gyvačių rūšis, gyvenanti Centrinėje ir Pietų Amerikoje.
Sirijos istorija
I Pasaulinis karas ir prancūzų mandatas
1936 m. Prancūzijos – Sirijos sutartimi pripažintas Sirijos suverenitetas, bet 3 metų pereinamajam laikotarpiui paliktas mandatinis režimas. Tačiau Prancūzijos parlamentas šios sutarties neratifikavo, o 1939 m. sausio mėn. jos atsisakė.
Paprastoji kaisaka
Paprastoji kaisaka yra labiausiai paplitusi ir stambiausia tarp duobagalvių angių (Crotalinae) – jos ilgis paprastai siekia iki 2 m, tačiau pasitaiko ir iki 2,5 m. Tvirtas lieknas liemuo yra pilko ar rudo atspalvio su matomu didelių rombų, apibrėžtų juoda juosta, piešiniu. Išsiskiria būdinga geltona dėme pasmakrėje, dėl ko ji yra praminta „geltonąja barzda“ (barba amarilla). Nors šiai gyvatei būdingas antžeminis naktinis gyvenimo būdas, tačiau ji puikiai plaukioja bei laipioja medžiais, esant reikalui medžioja ir dieną, yra lengvai suerzinamos. Minta smulkiais žinduoliais ir paukščiais, taip pat varlėmis ir driežais. Stambesnei aukai suleidusi nuodus, ją paleidžia ir seka jos pėdsakais, kol suranda nugaišusią.
Sirijos istorija
II Pasaulinis karas ir nepriklausomybė
1941 m. birželio 8 d., Didž. Britanijos kariai įsiveržė į Siriją ir Libaną, kuriuos iki tol kontroliavo Viši vyriausybės administracija. 1941 m. rugsėjo 16 d., paskelbta nepriklausoma Sirijos Respublika. 1943 m. gruodį buvo panaikintas Prancūzijos mandatas. 1945 m. gegužės 21 d. Sirija ir Libanas paskelbė apie savo nepriklausomybę nuo Prancūzijos. Sirija tapo Jungtinių Tautų nare ir 1946 m. balandžio 17 d. kai Siriją paliko paskutinis prancūzų karys, faktiškai tapo nepriklausoma valstybe.
Po nepriklausomybės
1948 m. Sirija kartu su kitomis Arabų šalimis dalyvavo bendroje kovoje prieš Izraelio Valstybės įkūrimą ir pralaimėjo kovą. 1949 m. liepą, Sirija buvo paskutinė iš Arabų šalių, kuri pasirašė paliaubų sutartį su Izraeliu. Bet iš tikro tai buvo tik Sirijos ir Izraelio konfliktų pradžia.
1949 m. kovo 30 d. kurdų lyderis Husni-I Zaimas ir jo chunta paėmė valdžią Sirijoje. Bet jau tų pačių metų balandžio 14 d. Husni-I Zaimas nuverčiamas Sirijos pareigūnų. Greitai po to jam įvykdoma mirties bausmė. thumb|right|Prezidentas Bashar al-Assad 1950 m. rugsėjį paskelbta nauja konstitucija. Hašimas I išrenkamas šalies prezidentu.
Paprastoji kaisaka
Žinoma, jog šios gyvatės užsimaskavusios gali nejudėdamos ilgai tūnoti, siekdamos sumedžioti graužikų kavos ir bananų plantacijose, todėl jose dirbantys žmonės yra dažnai įgeliami. Nuodų poveikis yra stiprus ir greitas, hemotoksiškas, sužeistajam pirmąją pagalbą būtina suteikti iš karto. Būdingi simptomai: pykinimas, sąmonės aptemimas, paralyžius. Nuodingosios medžiagos naudojamos medicinos laboratorijose: iš gyvatės nuodų išskirtu batroksobinu matuojamas fibrinogeno lygis ir kraujo krešėjimo savybės.
Sirijos istorija
Po nepriklausomybės
1958 m. vasario 21 d. sukurta Jungtinė Arabų Respublika, susidedanti iš Sirijos ir Egipto. Dėl šalių ekonominių, socialinių, politinių skirtumų ši sąjunga nebuvo tvirta ir 1961 m. rugsėjo 25 d. Sirija išstojo iš Jungtinės Arabų Respublikos, paskelbdama Sirijos Arabų Respubliką.
1963 m. po pavykusio karinio perversmo į valdžią atėjo Ba’ath partija. 1966 m., kito karinio perversmo metu, buvo nuversti senieji partijos lyderiai Mišelis Aflakas and Saladinas al-Bitaras.
1967 m. birželio 5 d. prasidėjo šešių dienų karas tarp Izraelio ir Arabų šalių (Egipto, Jordanijos, Sirijos, Irako, Libano). Karas baigėsi 1967 m. birželio 11 d., Izraeliui užėmus Sirijos, Jordanijos ir Egipto teritorijas, įskaitant Rytų Jeruzalę, vakarų Jordano upės pakrantę, Gazos ruožą ir Sinajaus pusiasalį, bei Sirijos Golano aukštumas.
1970 m. gynybos ministras Hafezas al-Asadas užėmė valdžią ir pasiskelbė prezidentu, poste išbūdamas iki pat mirties 2000 m. Nuo tada Ba’ath partija išliko vienintele legalia politine partija Sirijoje, kurios piliečiai prezidentą gali išrinkti  tik referendumo būdu.
1973 m. Sirija ir Egiptas surengė ataką prieš Izraelį. 1974 m. tarpininkaujant JAV dalis Golano aukštumų grąžinta Sirijai. 1976 m. Sirijos kariuomenė Libano vyriausybės prašymu dislokavo savo pajėgas Libane, kad būtų nuslopintas ginkluotas konfliktas.
1978 m. Egipto prezidentas Anvaras Al Sadatas atskirai nuo kitų pasirašė taikos sutartį su Izraeliu, taip suduodamas stiprų smūgį arabų solidarumui. Sirija buvo viena iš arabų šalių, nepritarusių šiam žingsniui.
1982 m. birželio 5–6 d. prasidėjo aršūs Izraelio mūšiai su Sirija ir Izraelio kariuomenės puolimai Libane.
1982 m. Hafezo al-Asado įsakymu, naudojant išdegintos žemės taktiką, buvo numalšintas Hamoje islamistų sukilimas, per kurį labai nukentėjo Sunitai. Hamos žudynėse žuvo daugiau kaip dešimt tūkstančių žmonių.
Arabų pozicijos dar tapo silpnesnės, kai 1993 m. ir 1994 m. atskirai nuo kitų su Izraeliu taikos sutartis pasirašė Palestina ir Jordanija. Tačiau Sirija su Libanu pasižadėjo, - arba kartu pasirašys taikos sutartį arba nepasirašys visai. Sirija toliau palaikė Libano pasipriešinimo kovotojus, vadovaujamiems Hezbollah ir kovojantiems prieš Izraelio okupantus Pietų Libane. 2000 m. birželio 30 d. Izraelis užbaigė 22 metus trukusią Pietų Libano okupaciją.
Iš Bašaro al-Asado, buvo tikimasi demokratinių reformų. 2000 m. liepos mėn. – 2001 m. rugpjūčio mėn. vyko vadinamasis Damasko pavasaris. Šio periodo metu Sirijoje vyko laisvos politinės ir socialinės diskusijos. Tuo laikotarpiu labai aktyvūs buvo politiniai aktyvistai Riadas Saifas, Haitamas Al-Maleas ir kiti. Damasko Pavasaris baigėsi 2001 m. rugpjūčio mėn. kai buvo sulaikyti ir įkalinti dešimtys svarbiausių aktyvistų, kurie reikalavo demokratinių rinkimų ir pilietinių laisvių. Opozicija atsinaujino 2005 m. spalį, kai Sirijos krikščionių aktyvistas Mykolas Kilas, bendradarbiaudamas su kitais svarbiais opozicijos atstovais, pasirašė Damasko deklaraciją, kuria buvo kritikuojama Sirijos vyriausybė ir raginama vykdyti demokratines reformas. 2011 m. Sirijoje prasidėjo opozicijos sukilimas, kuris 2012 m. virto pilietiniu karu tarp vyriausybės ir opozicijos.
Mangirdas
Mangirdas – LDK didikas.
Biografija
Turėjo ikihorodlinį herbą. Tėvo ir žmonos vardai nėra žinomi. Sūnūs – Jonas (Hanus), Alekna ir Petras.
Mangirdo kaimas buvo Šalčininkų žemėje. Netoli lokalizuotas Ivanendorff, galbūt buvo jo sūnaus Jono Mangirdaičio kaimas.
Valstybės tarnyba
1396 m. – Polocko vietininkas.
Minimas Krokuvos bažnyčios brolijos atminimų knygoje.
Šaltiniai
Rimvydas Petrauskas "Lietuvos Diduomenė XIV a. Pabaigoje – XV a. " 259 psl.
Pilosas (šalmas)
thumb|right|250px|Pilosas thumb|right|250px|Kastoras rengiasi argonautų žygiui. Užsidėjes pilosą
Pilosas  – senovės Graikijos lengvųjų pėstininkų šalmas.
Pirmieji pilosai aptikti ant mikėninių vazų (II tūkstantmečio p.m.e pabaiga), tuomet juos darydavo iš bronzinių žvynų. V a. p.m.e jau gamino vientisus pilosus, spėjama, kad miestų užsakymu neturtingiems piliečiams apšarvuoti. III a. p.m.e pilosai pasidarė dažniausi Graikijoje, nes ankstesnieji šalmai (pvz., korintiniai) buvo sudėtingesni, brangesni, dažnai turėdavo būti gaminami individualiai, kad būtų pritaikyti prie galvos dydžio ir formos.
Šalmai pilosai pavadinti pagal Graikijoje paplitusias pusiau kūgines suapvalintas veltinines skrybėles pilosus. Šalmus pilosus lengva buvo gaminti, tačiau jie buvo gana prastas šarvas.
Pietų Italijoje pilosus puošdavo sultonais, o prie šalmo tvirtindavo antskruosčius, tokius pilosus naudodavo raiteliai. Kartais prie pilosų užpakalinio krašto pritvirtindavo ir neplatų antsprandį iš metalinės juostos.
Pilosai sverdavo 700–900 g, masė priklausė nuo bronzos lakšto storio. Pilosas dengė nedidelę galvos dalį, tačiau kaktos srityje ir viršugalvio priekyje, kur didesni pataikymo šansai, būdavo storesnis, kad geriau atlaikytų smūgius.
Daugpilio universitetas
Daugpilio universitetas – vienintelis universitetas Latgaloje. Universiteto statusas suteiktas 1993 m. vasario 22 d. Universitetas suformuotas Daugpilio pedagoginio instituto pagrindu. Universitete siūlomos 53 mokymo programos. thumb|left|300px|Daugpilio universitetas
Universitete yra 5 fakultetai:
Istorija
Daugpilio universiteto ištakos yra 1921 m., kai Daugpilyje buvo įkurta Mokytojų seminarija. 1923 m. ji buvo pervadinta į Daugpilio Valstybinį mokytojų institutą. 1952 m. jis buvo reorganizuotas į Daugpilio pedagoginį institutą. Po Latvijos nepriklausomybės atkūrimo, institutas savo veiklą išplėtė ir buvo pervadintas į Daugpilio pedagoginį universitetą. 2001 m. spalio 13 d. universitetas gavo savo dabartinį pavadinimą.
Antioksidantas
thumb|right|250px|Antioksidanto [[glutationas|glutationo modelis. Geltona sfera yra redoks-aktyvus sieros atomas, kuris suteikia antioksidanto savybes, raudonos, mėlynos, baltos ir tamsiai pilkos sferos yra atitinkamai deguonies, azoto, vandenilio ir anglies atomai.]] Antioksidantas – maisto priedai, kurie pailgina maisto produktų vartojimo laiką, apsaugodamos nuo oksidacijos. Antioksidantai taip pat pagerina maisto produktų skonį ir išvaizdą. Jie įsiterpia į autooksidacines reakcijas, sudaro patvarius junginius su maisto medžiagomis ir neleidžia toliau oksiduotis maisto produktui.
Rūšys
Antioksidantai būna natūralūs arba sintetiniai.
Natūralūs antioksidantai gaminami iš sojos, žaliosios ir juodosios arbatos, kavos, raudonojo vyno, erškėtrožės, šalavijo, citrusinių vaisių, svogūnų, alyvuogių ir kitų. Jų funkciją atlieka vitaminai C, E, karotinas.
Kriemala
Kriemala – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, dešiniajame Nemuno krante. Aptiktas istorinis Kriemalos kapinynas.
Kaimas įsikūręs Pakarklės miške, šiaurėje yra Paštuvos botaninis draustinis, pietuose teka Karklės upelis (dešinysis Nemuno intakas).
miniatiūra|200px|left|Sodybos miniatiūra|200px|left|Ženklas pamiškėje
Socialinis darbas
Socialinis darbas – profesinė veikla, kurios paskirtis – padėti socialinio funkcionavimo sunkumų turintiems asmenims, grupėms ir bendruomenėms pagerinti santykius su visuomene.
Šia veikla skatinami socialiniai pokyčiai, žmonių santykių problemų sprendimas, žmonių įgalinimas bei išsilaisvinimas, siekiama gerovės padidinimo. Socialinio darbo veikla taikoma ten, kur žmonės sąveikauja su socialine aplinka. Veiklos metu remiamasi žmogaus elgesio ir socialinių sistemų teorijomis, Žmogaus teisių ir socialinio teisingumo principais. Socialinio darbo metu siekiama padėti asmeniui, šeimai spręsti savo socialines problemas pagal jų galimybes ir jiems dalyvaujant, nežeidžiant žmogiškojo orumo ir didinant jų atsakomybę, pagrįstą asmens, šeimos ir visuomenės bendradarbiavimu.
Pagalba teikiama socialinės paramos, palaikymo, korekcijos ir reabilitacijos pavidalais, taip pat reformuojant pačią socialinę sistemą. Socialinio darbo pagrindas yra dalykiški ir kompleksiški veikimo būdai, kuriais formuojamas, palaikomas, reabilituojamas ar socialiai integruojamas (reintegruojamas) atskiras asmuo ar asmenų grupė.
Socialinis darbas – tai kompleksiška technologija, skirta gyventojų socialinei apsaugai, socialiniam valdymui ir socialinei politikai pažeidžiamų gyventojų atžvilgiu.
Turinys
Socialinio darbo esmė yra:
Smėlinė auslinda
Smėlinė auslinda (Labidura riparia) – auslindų (Dermaptera) būriui priklausantys vabzdžiai (Insecta). Apie 26 mm ilgio, geltonai rudas. akys juodos. Egzistuoja labai daug išvaizdos variacijų.
Kosmopolitinė rūšis, aptinkama visame pasaulyje. Ypač dažna atogrąžose, iš kur manoma ir kilo ši rūšis. Randame smėlėtose pakrantėse, kopose, paupių smėlynuose.
Gyvena atvirose lengvo, smėlėto grunto buveinėse. Dažnai aptinkama po lentgaliais, kelmais, kopų augalų išpustytomis šaknimis, kur smėlis yra kiek drėgnesnis. Tūno savo išsiraustuose urveliuose. Buvimo vietą žymi smėlio kauburėlis. Juose vasarą krūvelėmis po 60 – 70 deda kiaušinius ir saugo juos bei išsiritusius jauniklius iki pirmo nėrimosi.
Minta gyvais ir negyvais vabzdžiais ir kitais gyvūnais.
Žiemoja lervos ir suaugėliai giliai įsikasę (iki 2 metrų) smėlyje.
Lietuvoje reta. Aptikta Kuršių nerijoje ir karjeruose Marijampolės, Vilkaviškio, Jonavos rajonuose, Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Renata Turauskienė
Renata Turauskienė (merg. pav. Domkutė; g. 1969 m. vasario 23 d. Šiauliuose) – Lietuvos šachmatininkė, Moterų tarptautinė meistrė (2003 m.), šachmatų trenerė.
Biografija
1988 m. ir 2001 m. tapo Lietuvos moterų šachmatų čempionė, o 1989, 2002, 2003 metais - vicečempionė. 1992 m. Filipinuose dalyvavo Šachmatų olimpiadoje.
2003 m., kartu su Dagne Čiukšyte, Plovdive vykusiame penktajame Europos moterų komandiniame šachmatų čempionate, žaisdama už Lietuvos rinktinę prie 2-os lentos, užėmė komandinę penktą vietą.
Aleksander Kwaśniewski
Aleksandras Kvasnievskis (Aleksander Kwaśniewski, g. 1954 m. lapkričio 15 d. Bialogarde) – ekonomistas, Lenkijos politinis veikėjas.
Biografija
1973–1977 m. studijavo Gdansko universitete transporto ekonomiką; universiteto nebaigė: išklausė visus kursus, tačiau neapsigynė diplominio darbo.
1976–1977 m. buvo universiteto studentų sąjungos pirmininkas, 1977–1979 m. Gdansko vaivadijos studentų sąjungos pirmininkas, iki 1982 m. valdybos narys. 1977 m. įstojo į Lenkijos vieningąją darbininkų partiją.
1981–1984 m. studentų savaitraščio ITD, 1984–1985 m. „Sztandar Mlodych“ (Jaunųjų vėliava) leidėjas, 1985 m. įsteigė kompiuterių žurnalą „Bajtek“.
1985–1987 m. Lenkijos jaunimo reikalų ministras ir 1985–1990 m. Jaunimo ir kūno kultūros komiteto pirmininkas.
1990 m. vienas iš Lenkijos socialdemokratų partijos, nuo 1991 m. – Lenkijos demokratinė kairioji sąjunga, steigėjų ir pirmasis pirmininkas.
1991–1995 m. Lenkijos Seimo narys, Lenkijos demokratinės kairiosios sąjungos frakcijos lyderis, Užsienio reikalų komiteto narys, 1993–1995 m. Konstitucijos komiteto pirmininkas.
1995–2005 m. Lenkijos prezidentas, 1995 m. rinkimuose gavo 51,7 %, 2000 m. – 53,9 % balsų. Jam vadovaujant Lenkija įstojo į NATO ir Europos Sąjungą. Įvertinus praeities istoriją buvo normalizuoti ir santykiai su Lietuva.
Lietuvos
Tarp gausių jo apdovanojimų yra ir Lietuvos Respublikos ordinai: Vytauto Didžiojo ordinas su aukso grandine, Vytauto Didžiojo ordino Didysis kryžius ir Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino Didysis kryžius.
Juozapas Zabiela
Juozapas Zabiela (1750? – 1794 m. gegužės 9 d.) – Lietuvos lauko etmonas, Lietuvos-Lenkijos didikas. Pasižymėjo parama Rusijos imperijai paskuriniaisiais Abiejų Tautų Respublikos metais. Už ją iš Rusijos ir gavo lauko etmono pareigas. Gegužės trečiosios Konstitucijos oponentas ir signataras. Paaiškėjus apie iš Rusijos ambasados kelerius metus reguliariai gaunamą pensiją, kilus Varšuvos sukilimui buvo sukilėlių sugautas, teisiamas ir nubaustas mirties bausme pakariant už valstybės išdavystę. Egzekucija įvykdyta 1794 m. gegužės 9 d.
Biografija
Lietuvos didžiojo medžioklio, Kauno maršalkos Antano Zabielos sūnus, Mykolo Zabielos pusbrolis, Kosakovskių ir Prozorų giminių giminaitis. Per žmoną susigiminiavo su Stanislovu Augustu Poniatovskiu — buvo jo pakamariu ir artimu rūmininku.
1764 metais pasirašė rinkiminiuose sąrašuose, kad Stanislovas Augustas Poniatovskis būtų išrinktas karaliumi. Vadovavo kavalerijos regimentui generolo Liudviko Trokino brigadoje. Pasirašė gegužės 3 d. konstituciją. Dalyvavo ATR-Rusijos kare vadovaujant savo broliui Mykolui. Būdamas generolu-majoru, pademonstravo nekompetenciją ir elementarių karinių žinių nebuvimą, ir netgi buvo įtariamas tėvynės išdavimu. Po rusų karių įvedimo iš karto prisijungė prie Targovicos konfederacijos ir buvo paaukštintas iki generolo-leitenanto.
Rusijos pasiuntiniui Jakovui Sirvesui prašant gavo Targovicos konfederacijos Lietuvoje maršalkos laipsnį. Kaip apdovanojimą, 1793 metų birželio 15 d. gavo Lietuvos lauko etmono laipsnį. Vykdė Lietuvos didžiojo etmono Simono Kosakovskio programą mažinant Lietuvos kariuomenę ir jos prisijungimą prie Rusijos armijos.
Po 1794 m. Varšuvos sukilimo jis buvo revoliucionierių suimtas. Paaiškėjus, kad jis kelerius metus iš Rusijos ambasados nuolat gaudavo pensiją, buvo nuteistas ir 1794 m. gegužės 9 d. pakartas kaip išdavikas.
Kazimieras Konstantinas Pliateris
Kazimieras Konstantinas Pliateris (1746 m. – 1807 m. rugpjūčio 4 d.) – seniūnas, kaštelionas, rašytojas, Targovicos konfederacijos narys, Lietuvos pakancleris, viešai reikalavęs panaikinti baudžiavą. Už nuopelnus valstybei gavo Daugėliškio dvarą, kur ir mirė. Jis buvo paskutinis, valdęs Daugėliškio seniūniją ir dvarą su 27 kaimais ir 12 palivarkų. Dvarą sudarė mediniai rūmai su fligeliais (pamatai akmeniniai, stogas dengtas lentelėmis). Juose buvo 40 kambarių, kelios virtuvės. 7 namai buvo skirti tarnams. Buvo unikali 15 tūkst. tomų biblioteka. Dvaro rūmus supo parkas, kuriame augo reti augalai. Turėjo šešis sūnus.
Juozapas Zabiela
Apdovanojimai
thumb|150px|Juozapo Zabielos žmona Marijana Sobolevska 1777 metais apdovanotas Švento Stanislovo ordinu. Taip pat apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Kazimieras Konstantinas Pliateris
Biografija
Lietuvos bajorų Pliaterių giminės atstovas, herbo „Pliater“ savininkas. Mstislavlio vaivados ir Trakų kašteliono, grafo Konstantino Liudviko Pliaterio (1722–1778) ir Augustos Oginskos, Trakų vaivados, knigaikščio Juozapo Tado Oginskio dukters sūnus.
1773 metais gavo grafo titulą. 1787 metais Kazimieras Konstantinas Pliateris buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju stovyklininku, bet atsisakė nuo tų pareigų. 1790–1793 metais – Trakų kaštelionas, 1793–1795 metais – paskutinis Lietuvos didysis pakancleris. Pripažino naują Lenkijos konstituciją, priimtą 1791 metų gegužės 3 d.
1776–1788 ir 1793–1794 metais Kazimieras Konstantinas Pliateris buvo Nuolatinės Tarybos nariu.
1792 m. vienas iš aktyvių Targovicos konfederacijos dalyvių.
1793 metais Gardino seime Kazimieras Konstantinas Pliateris Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio buvo paskirtas seimo deputacijos nariu derybose su Rusijos pasiuntiniu Jakovu Siversu. Buvo Gardino konfederacijos, sudarytos seime dėl Antro ATR padalijimo patvirtinimo, nariu. 1793 metais buvo paskirtas Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Edukacinės komisijos nariu nuo Targovicos konfederacijos.
1774 metais Kalniko kaime įkūrė giminės Maltos ordino komandoriją.
Maltos ordino narys (1775), Švento Stanislovo ordino (1776), Aleksandro Neviškio ordino (1787) ir Baltojo erelio ordino (1791) kavalierius.
Šeima ir vaikai
thumb|left|150px|Kazimiero Konstantino Pliaterio žmona Izabelė Liudvika Borch Grafas Kazimieras Konstantinas Pliateris vedė Izabelę Liudviką Borch, Karūnos didžiojo kanclerio Jano Andžejaus von Borcho ir Luizos Zyberg dukterį. Vaikai: Liudvikas, Mykolas, Konstantinas, Janas, Kazimieras, Stanislovas ir Henrikas. Iš jų Mykolas Pliateris vedė Izabelę Eleną, paskutinę baronų Zybergų atstovę, ir gavo dvigubą pavardę Pliater-Zyberg.
Žemaičiai (Darkiemio apskritis)
Žemaičiai arba Solnečnojė (, nuo 1936 m. Schameitschen, nuo 1938 m. liepos 15 d. Brahmannsdorf, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas, 1928 m. spalio 17 d. prijungtas prie Vilemsberkio valsčiaus. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Vosiškiai
Vosiškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Babtų, Nevėžio dešiniajame krante. Šalia teka Vejuonos upelis, telkšo ežeriukas Ragana.
Kulvos seniūnija
Kulvos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Jonavos rajono savivaldybės vakaruose.
Geografija
Paviršius kalvotas, iškilęs Kulvos ozas. Pietine riba teka Neris, per seniūniją – jos intakai Juodmena, Šlėna, toliau šiaurėje jau yra Nevėžio baseinas (teka Barupės aukštupys, Lankesos intakai). Beveik visą teritoriją užima dirbami laukai, tik Kulvos ozo šlaite įsteigtas Kulvos geomorfologinis draustinis.
Seniūnijoje yra keli archeologijos paminklai: Skrebinų piliakalnis ir senkapiai, Pabartonių senkapiai ir akmens amžiaus stovykla. Taip pat seniūnijoje yra ir gamtos paminklų. Tarp jų Andruškonių atodanga, Batėgalos kaime yra akmuo Valiūnas.
Istorija
Seniūnija įkurta 1995 m. Kulvos apylinkės teritorijoje.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 7 seniūnaitijos:
Tona
thumb|1 t masės betono kubas Tona (t) – masės vienetas lygus 1000 kilogramų. Tai nėra SI sistemos vienetas, bet yra priimtas vartoti SI. Oficialiai tonos vienetas patvirtintas 1897 m.
Apibrėžimas ir kitos reikšmės
1 tona yra lygi 1000 kilogramų. Taip apibrėžiama vadinamoji metrinė tona. Vartojama (daugiausia Amerikoje) ir „trumpoji“ ar „mažoji“ tona,, kuri lygi 907,18474 kg. Vartojama ir „ilgoji“ arba „imperinė“ tona , lygi 1,016.047 kg (daugiausia naftos produktų kiekiams išreikšti). Būtent dėl „trumposios“ ir „ilgosios“ tonų buvimo matavimo vienetų ekspertai labiau norėtų matyti žodį megagramas (irgi 1000 kg), kurio prasmė vienareikšmė.
Priešdėliai
Tonomis paprastai išreiškiamos gana didelės masės: apie gramą nesakoma jog tai „mikrotona“.
Masė reiškianti energiją
Tona trinitrotoluelo (TNT) yra naudojama išreikšti energijai. Priešdėliai taip pat taikomi – pavyzdžiui, kilotona, megatona, gigatona – ypatingai išreiškiant atominio ginklo galiai.
SI sistemos energijos vienetas yra džaulis. Tariant, kad TNT sudaro 1000 mažų (termocheminių) kalorijų grame (4184 kJ/g), viena tona TNT reikštų 4184 gigadžiaulių. Yra įprasta tokiais vienetais nusakyti sprogimų energiją.
Šaltiniai
Metrische Tonne Megagram Megagram
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
'''2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' – mačas tarp pasaulio čempiono Višvanatano Anando ir pretendento Magnus Karlseno. Jis vyko 2013 m. lapkričio 7–23 d. Čenajuje. Sąlygos: nugalėtoju tampa tas, kas laimi daugumą iš 12-kos partijų Pasibaigus mačui lygiosiomis 6 : 6 žaidžiami greitųjų partijų mačai. Nugalėjo Magnus Karlsenas 6½ : 3½ ir tapo pasaulio šachmatų čempionu.
Dalyvių atranka
Kandidatų turnyre dalyvauja aštuoni žaidėjai, kurie atrenkami laikantis šių taisyklių:
Aleksandras Mykolas Sapiega
Aleksandras Mykolas Sapiega (1730 m. rugsėjo 12 d. Vysokoje- 1793 m. gegužės 28 d. Varšuva) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos lauko etmonas (1762–1775 m.), Polocko vaivada (1754–1775 m.), Nuolatinės tarybos narys (1773–1775 m.), Lietuvos didysis kancleris nuo 1775 metų, Vyriausiojo Lietuvos Tribunolo maršalka (1789 m.), Targovicos konfederacijos maršalka, Lietuvos dvaro paiždininkis.
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Dalyvių atranka
'''2013 m. Kandidatų turnyro dalyvių sąrašas.'''
Aleksandras Mykolas Sapiega
Biografija
thumb|left|Aleksandro Mykolo Sapiegos dvaras Derečine Bresto vaivados Kazimiero Leono Sapiegos ir Karolinos Teresės Radvilaitės sūnus. Jam priklausė Vysokoje, Druja, Zelva, Senasis ir Naujasis Bychavas. Lunoje, ir kitos vietovės Lietuvoje ir Baltarusijoje. Mokėsi Liubartuvo jėzuitų kolegijoje. Po tėvo mirties Aleksandrą Mykolą Sapiegą globojo jo dėdė Juozapas Stanislovas Sapiega. 1746 m. jis buvo išrinktas pasiuntiniu į Abiejų Tautų Respublikos Seimą.
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Kandidatų turnyras
Pasaulio šachmatų čempionato Kandidatų turnyras, Londonas 2013 m. kovo 14–balandžio 2 d.
Aleksandras Mykolas Sapiega
Biografija
1747 m. kunigaikštis Aleksandras Mykolas Sapiega paskirtas Lietuvos didžiuoju stovyklininku. 1750 m. gavo Lietuvos armijos generolo-majoro laipsnį. 1753 m. gavo Baltojo erelio ordiną. 1754 m. Aleksandras Mykolas Sapiega paskirtas Polocko vaivada. 1762 m. paskirtas Lietuvos lauko etmonu.
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pirmoji pusė
Turnyras prasidėjo taikiai: pirmajame rate visi varžovai baigia lygiosiomis.
Aleksandras Mykolas Sapiega
Biografija
1763–1764 m. A. M. Sapiega palaikė Karolį Stanislovą Radvilą ir pasisakė prieš Stanislovo Augusto Poniatovskio kandidatūrą į ATR valdovo sostą. Po Stanislovo Augusto Poniatovskio karūnavimo perėjo į „Familijos“ pusę, o jo žmona Magdalena užmezgė romaną su naujuoju karaliumi. Baro konfederacijos metu A. M. Sapiega palaikė konfederatus, todėl dalis lietuvių įgulų perėjo į jų pusę.
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pirmoji pusė
Antrasis ratas: Pirmieji pergales turnyre pasiekia Levonas Aronianas ir Teimuras Radžabovas.
Aleksandras Mykolas Sapiega
Biografija
1771 metais A. M. Sapiega iškviestas į Varšuvą, kur paskelbė Stanislovui Augustui Poniatovskiui apie LDK kariuomenės lojalumą Lenkijai. 1775 m. remiamas Rusijos pasiuntinio Oto Magnuso fon Štakelbergo gavo Lietuvos didžiojo kanclerio pareigybę. 1788 m. išrinktas į Ketverių metų seimą, o 1789 m. tapo Vyriausiojo Lietuvos Tribunolo maršalka. 1791 m. A. M. Sapiega pasisakė prieš gegužės trečiosios konstituciją. 1792 m. palaikė Targovicos konfederaciją ir buvo išrinktas LDK konfederatų maršalka.
1753 metais apdovanotas Baltojo erelio ordinu, 1765 metais – Šv. Stanislovo ordinu , 1776 metais – Šv. Aleksandro Neviškio ordinu.
Šeima
thumb|150px|Aleksandro Mykolo Sapiegos žmona Magdalena Agnieška Liubomirskaitė 1756 m. gruodžio 27 d. Aleksandras Mykolas Sapiega vedė Magdaleną Agniešką Liubomirskaitę (1739–1780), Karūnos didžiojo ginklininko Antonijaus Benedikto Liubomirskio ir Anos Sofijos Ožarovskaitės dukterį. Vaikai:
2013 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Pirmoji pusė
Po trečiojo rato Levonas Aronianas tampa vienvaldžiu lyderiu.
Ketvirtas ratas: Magnus Karlsenas pasiveja pirmaujantį Kandidatų turnyre Levoną Aronianą.