cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
France Prešeren
Prešereno išvaizda
Jo veidas buvo ovalo formos, sveikai atrodantis ir šiek tiek įdegęs nuo saulės. Akys buvo pilkos, dažniausiai mažumėlę primerktos, jo žvilgsnis buvo šiek tiek apsiblausęs ir rimtas. Antakiai buvo šviesūs ir tankūs. Turėjo ilgą nosį su kuprele, mažą burną, viršutinė lūpa išsikišusi. Kai labai susijaudindavo, imdavo stipriai virpėti apatinė lūpa. Jo smakras buvo apvalus, su nedidele duobute. Aplink lūpas turėjo nuoširdaus gerumo ir draugiškumo raukšleles. France plaukai buvo tamsiai rudi, beveik juodi, šiek tiek garbanoti, tankūs, švelnūs ir blizgantys. Jis nemėgo kirptis, dėlto plaukų ilgis dažnai siekdavo pečius. Ausys buvo mažos ir prigludusios prie galvos.
Prešereno laisvalaikis
Iš prigimties Prešerenas nebuvo labai draugiškas žmogus. Dažniausiai lankydavosi smuklėje pas „krofastą Metką“, vienerius metus net gyveno virš jos smuklės. Jis buvo daugiau nei svečias – beveik namiškis. Kai būdavo labai geros nuotaikos, jis linksmindavo svečius ir patekdavo į dėmesio centrą. Tuomet atmosfera nebūdavo niūri, pasikeisdavo į kupiną laimės ir džiaugsmo.
Nei vienas slovėnų paprotys nebuvo svetimas poetui, o ypač šv. Martyno diena. Jis žinojo, kad kitą dieną po šios šventės negalės eiti į darbą, todėl iš anksto suplanuodavo atostogas. Kai dirbo pas Krobatą, net po tris dienas nepasirodė darbe, todėl jo viršininkas nusprendė, kad Prešereno imsis ieškoti pats. Jis rado France pas „krofastą Metką“, kur jiedu kartu vis šventė šv. Martyno dieną, Prešerenas atsiprašydamas pajuokavo ir pasiaiškino ponui Krobatui: „Užvakar švenčiau šv. Martyno popiežiaus, vakar šv. Martyno vyskupo, šiandien Martyno Liuterio dieną!“
Prešerenas kaip tėvas
Prešerenas niekada negyveno su šeima, nors turėjo tris vaikus. Pirma duktė mirė netrukus po gimimo, antroji – Ernestina, buvo jo mylimiausioji, trečiasis vaikas- sūnus Jože nebuvo jo pripažintas. Iškart po antrosios dukters gimimo Prešerenas atvyko į svečius pas savo vaikų motiną, paėmė Ernestiną ant rankų, įdėmiai ją apžiūrėjo lempos šviesoje ir nutarė, kad ji sveika. Mergaitei vardą išrinko motina, tėvas iš pradžių nesutiko, bet vis dėlto susitaikė ir pasakė, kad jam nesvarbu, kadangi „pati jau išrinko vardus savo vaikams.“ Pirmą kartą supdamas Ernestiną ant kelių Prešerenas, ją pavadino savo mažąja kepėja. Kai tik ji atvykdavo į svečius, France liepdavo savo sesei Katrai iškepti daug saldumynų. France mėgo savo dukterį lepinti, tačiau tą darė nelabai dažnai. Daug kartų jis norėjo, kad mergaitė persikraustytų pas jį, tačiau motina neleido. Kai Prešerenas leisdavo laiką su Ernestina, būdavo pats laimingiausias žmogus.
Dosnus žmogus
F. Prešerenas neturėjo didelio turto. Pinigai jam labai daug reiškė tik tuomet, kai jų neturėjo. Tai buvo nepaprastas žmogus, nors visą gyvenimą sunkiai vertėsi, tačiau visą laiką rūpinosi vargšais, kurie pas jį lankydavosi daug kartų per dieną. Paprastai jiems duodavo kokį pinigą arba pasiūlydavo ką nors iš savo senų drabužių.
Vaikai jį dievino. Jiems dažniausiai turėjo paruošęs raudoną piniginę su monetomis ir pilnas kišenes saldžiųjų figų, dėl jų gavo figų daktaro pravardę. F. Prešerenas mėgo lepinti vaikus. Kartais jiems pagražindavo dieną ir pavaišindavo pietumis žvakių šviesoje. Kai tik vaikščiodavo gatvėmis, mėtydavo pinigus, o po to džiaugsmingai stebėjo vaikus, kuris iš jų pirmasis pagaus pinigus.
Kūryba
France Prešereno kūrybą galima skirstyti į tris laikotarpius:
Jaunystės laikotarpis
Pirmasis Prešereno kūrybos laikotarpis siekia jo studijų laikus Vienoje, apie 1824 metus. Manoma, kad jis kūrė dar tuomet, kai nesimokė gimnazijoje, tačiau apie tai patvirtintų žinių nėra. Vienas iš pirmųjų jo eilėraščių „Zarjovena dvičica“, parašytas kaip paguoda meilės kankinamam bendraklasiui.
Vis dėlto, iki 1825 metų, Prešerenui pavyko sukurti pilną sąsiuvinį eilėraščių, kuriuos atidavė įvertinti Jernėjui Kopitarui. Šis patarė Francui kurį laiką neliesti eilėraščių, tada vėl juos paimti į rankas ir iš naujo peržvelgti bei pataisyti. Prešerenas skrupulingai paklausė jo patarimo ir visus eilėraščius sudegino, pasilikęs tik tris, kurie jam pasirodė geriausi – eilėraštį, išverstą iš vokiečių kalbos „Lenora“ („Lenore“), „Vandens žmogus“ („Povodnega moža“) bei „Astronomija“ („Zvezdogledam“). Pirmasis jo išspausdintas eilėraštis – „Mergaitėms“ („Dekletam“). 1827 metais šį eilėraštį slovėnų ir vokiečių kalba išleido „Ilirskos laikraštis“.
Michailas Čechovas
Michailas Čechovas (1891 m. rugpjūčio 28 d. Sankt Peterburge, Rusijos imperija – 1955 m. rugsėjo 30 d. Beverli Hilse, JAV) – režisierius, aktorius.
Kūrybinė ir pedagoginė veikla
Parašė knygas „Aktoriaus kelias“ (1928 m.) ir „Apie aktoriaus techniką“ (1946 m.).
Teklė Daubaraitė
Teklė Daubaraitė-Gailevičienė, Skobeikienė (1906 m. liepos 25 d. Radviliškyje – 1961 m.) – aktorė.
Kamakura
Kamakura  – miestas Japonijoje, Honšiu salos pietryčiuose, Kanagavos prefektūroje. Čia gyvena apie 173,6 tūkst. gyventojų. Mašinų ir įrengimų gamybos pramonė, kino industrija. Plėtojami tradiciniai amatai, suvenyrų gamyba. Turizmas. Veikia nacionalinių vertybių muziejus.
Istorija
Iš trijų pusių apsupta kalnais, turinti kranto liniją su Sagamio įlanka, Kamakura yra natūrali tvirtovė. Heian laikotarpiu, tai buvo svarbiausias miestas Kanto regione.
Miesto statusas Kamakurai suteiktas 1939 m. lapkričio 3 d.
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – gencijonas, medis – Prunus jamasakura
Rinkliava
Rinkliava – mokestis renkamas už tam tikrus atliktus ar norimus atlikti veiksmus.
Kitose kalbose, kaip rusų kalba žodžiu rinkliava (пошлина) apibūdinamas ir muito mokestis.
Lietuvoje yra valstybinės ir vietinės rinkliavos.
Rinkliavos mokestis nustatomas konkrečia pinigų suma priklausomai nuo norimos verstis ūkine veikla srities, nuo per tiltą ar kelią norima važiuoti transporto priemonės tipo, taip pat norimo nuvažiuoti kelio ilgio, pažymos rūšies. Leidimas verstis norima ūkine veikla išperkamas už tam tikrą laikotarpį.
Kai kuriems mokesčių mokėtojams rinkliavos mažinamos, tai pensinio amžiaus, neįgaliesiems asmenims. Taip pat gali būti rinkliavos mažinamos specifiniam transportui: neįgaliųjų, specialiosios paskirties (policijos, greitosios pagalbos ir kt.).
Tafijus
Graikų mitologijoje Tafijus – Poseidono, jūros dievo, ir Hipotojės, Nestoro duktės, sūnus. Jis laikomas Tafos miesto įkūrėju, valdovu. Tafijaus garbei pavadinta jo valdyta sala.
Tafijus turėjo sūnų Pterelają.
Kilsitas
Kilsitas  – miestas tarp Glazgo ir Stirlingo Šiaurės Lanarkšyre, Škotijoje. 2004 m. duomenimis, mieste gyveno 10 100 gyventojų.
Kilsitas yra 60 metrų virš jūros lygio, išsidėstęs tarp Kilsito kalnų šiaurėje ir Kelvino upės pietuose. Rytuose ir vakaruose ribojasi su pelkynais.
Kilsitas buvo pagrindinis susisiekimo taškas tarp Glazgo, Folkerko ir Edinburgo. Šalia miesto yra romėnų Antonino siena bei Forto ir Klaido kanalas.
Bogatyr
thumb|right|260px|Bogatyr Bogatyr – obelų veislė. 1927 m. Mičiurinske veislę išvedė S. Černenka, sukryžminęs paprastąjį antaninį su Landsbergo renetu. Nuo 1956 m. veislė buvo tiriama Vytėnuose, o nuo 1970 m. iki šiol platinama visoje Lietuvos teritorijoje.
Vaismedžiai aukšti, stori, vidutiniškai išsišakoję, su ilgomis šakomis. Žiemas ištveria vidutiniškai arba gerai. Iš dalies savidulkiai. Obuoliai ant šakų laikosi stipriai. Dera kasmet. Vainikas rutuliškas, kartais išsidraikęs, vidutinio tankumo. Derėti pradeda anksti, jauni medžiai dera gausiai ir kasmet. Vaisiai skanūs švieži, tinka ir perdirbti, tačiau desertui per stambūs.
Vaisiai skinami rugsėjo pabaigoje ar spalio pradžioje. Gerai išsilaiko iki kovo mėnesio. Jie gražūs, jaunų obelų stambūs, gana atsparūs rauplėms ir rudajam puviniui, skanūs, saldžiarūgščiai.
Obuoliai plokščiai apvalūs, kartais plačiai kūgiški. Odelė vidutinio storumo, kvapni, žalsvai geltona arba su šviesiu raudoniu.
Blusiškės
Blusiškės – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 6 km į pietryčius nuo Daugailių.
To Pimp a Butterfly
To Pimp a Butterfly – trečiasis studijinis amerikiečių hiphopo atlikėjo Kendrick Lamar albumas, išleistas 2015 m. kovo 16 d. Albumas susilaukė itin gerų kritikų įvertinimų, kurie albumą vadino muzikiniu šedevru bei teigė, jog albumas vos pasirodęs jau tapo hiphop klasika. Albumas debiutavo pirmosiose Jungtinės Karalystės ir „Billboard 200“ albumų reitingų vietose, per pirmą savaitę vien JAV pardavus 355 tūkstančius kopijų.
2016 m. „Grammy“ apdovanojimuose „To Pimp a Butterfly“ laimėjo apdovanojimą už geriausią repo albumą, taip pat buvo nominuotas metų albumo nominacijoje. Singlas „Alright“ laimėjo geriausios repo dainos bei geriausio repo atlikimo apdovanojimus, taip pat buvo nominuotas metų dainos bei geriausio vaizdo klipo nominacijose. Singlas „These Walls“ laimėjo apdovanojimą už geriausią grupinį repo atlikimą.
Dirbtinis palydovas
thumb|260px|Ryšių palydovas
Dirbtinis palydovas – objektas, įvestas į dangaus kūno orbitą žmogaus pastangomis. Tai dažniausiai būna ryšių palydovas, skriejantis aplink Žemę. Yra paleista dirbtinių palydovų ir prie kitų planetų.
Istorija
Pirmasis dirbtinis palydovas „Sputnik 1“ paleistas 1957 m. spalio 4 d. Sovietų Sąjungoje. Amerikiečiai savo ruožtu atsakė 1958 m. sausio 31 d. paleisdami „Explorer 1“. Tai sukėlė kosmoso lenktynes tarp Sovietų Sąjungos ir JAV.
Didžiausias šiuo metu skraidantis dirbtinis Žemės palydovas yra Tarptautinė kosminė stotis.
Palydovų greičiai
Žemės palydovų greičiai kinta atitinkamai nuo 7,9 km/s iki 11,2 km/s. Tai yra pirmasis ir antrasis kosminiai greičiai. Palydovai, kurie skrieja iš vakarų į rytus 35 786 km aukštyje virš pusiaujo gali „kyboti“ vienoje vietoje virš vieno Žemės pusiaujo taško, nes jų skriejimo kampiniai greičiai sutampa su Žemės sukimosi kampiniais greičiais, kuomet apskriejimo periodas yra lygus parai. Tokie palydovai su tokia orbita yra vadinami geostacionariaisiais palydovais. Jie daugiausiai naudojami ryšiams ir televizijai.
Dirbtinių palydovų judėjimas
Dirbtinį Žemės palydovą (DŽP) iškelia ir suteikia jam greitį daugiapakopė raketa. Palydovo paleidimo vieta ir laikas, taip pat paleidimo greičio dydis bei kryptis lemia orbitą, kuria dirbtinis palydovas skrieja toliau paklusdamas dangaus mechanikos dėsniams. Tiktai kartais DŽP orbita gali būti apskritimas, o šiaip palydovai skrieja elipsėmis, kurių viename židinyje yra Žemės centras. DŽP orbitos elementai (panašūs į planetų orbitų elementus) yra tokie: orbitos plokštumos posvyris į Žemės (dangaus) pusiaujo plokštumą i, kilimo mazgo (dangaus pusiaujo taško, kuriame palydovas pereina į šiaurinę dangaus pusę) rektascensija Ω, perigėjaus nuotolis nuo kilimo mazgo w, orbitos didysis pusašis a, jos ekscentricitetas e ir palydovo perėjimo per perigėjų momentas τ.
DPŽ orbitos didysis pusašis priklauso nuo pradinio greičio dydžio, o ekscentricitetas – dar ir nuo jo krypties. Palydovas skrietų apskritimine orbita, jeigu jis būtų paleistas tiksliai horizontalia kryptimi, o jo greitis tiksliai atitiktų apskaičiuotą reikšmę. Palydovo apskritiminį greitį galima rasti iš šios formulės:
čia m – Žemės masė (DPŽ masė mp << m); R – Žemės spindulys; h – palydovo paleidimo aukštis. Šią formulę, turint omenyje, kad laisvojo kritimo pagreitis ties Žemės paviršiumi g = Gm/R^2, galima parašyti kitaip:
.
Apskritiminis greitis, palydovo paleidimo taškui artėjant prie Žemės, didėja. Prie pat Žemės (h=0) v = 7,91 km/s. Šis greitis vadinamas pirmuoju kosminiu greičiu Žemės atžvilgiu. Tai yra mažiausias greitis, kai kūnas jau gali tapti Žemės palydovu, skriejančiu prie pat jos paviršiaus. Iš tiesų DŽP gali egzistuoti tik labai retoje atmosferoje (h>150 km).
Kai palydovas leidžiamas horizontalia kryptimi ir jo pradinis greitis mažesnis už pirmąjį kosminį greitį, paleidimo taškas tampa palydovo orbitos apogėjumi, o kai didesnis – perigėjumi.
DŽP apskriejimo aplink Žemę periodą nusako trečiasis apibendrintasis Keplerio dėsnis:
Palydovas, skriejantis vidutiniškai 300 km aukštyje, Žemę aplekia per 1,5 val. Kitas įdomus pavyzdys – palydovas, skriejantis iš vakarų į rytus Žemės pusiaujo plokštumoje apskritimine 35810 km aukščio orbita. Tokį DPŽ stebėtojas mato tarsi pakibusį vienoje vietoje, nes jo skriejimo kampinis greitis yra lygus Žemės sukimosi kampiniam greičiui (apskriejimo periodas lygus žvaigždinei parai). Palydovai su šitokia orbita vadinami stacionariaisiais.
Lietuvos dirbtiniai palydovai
thumb|right|250px|Lietuviškas palydovas „[[LituanicaSAT-2“]] Pirmieji Lietuvos dirbtiniai palydovai „LituanicaSAT-1“ ir „LitSat-1“ paleisti 2014 m. sausio 9 d. Trečiasis palydovas „LituanicaSAT-2“ paleistas 2017 m. birželio 23 d. iš Indijos erdvės tyrimų organizacijai priklausančio Satish Dhawan kosmodromo (SDSC), nešančiąja raketa „PSLV“ (Polar Satellite Launch Vehicle), kartu su dar kitais 7 „QB50“ projekte dalyvaujančiais palydovais ir kitais ne projekto palydovais (vienas iš jų – pirmasis Latvijos dirbtinis palydovas „Venta-1“ ). Paleistas palydovas skrieja poline Žemės orbita, kurios plokštumos posvyris 97,1° ir kurioje kiekvieno apsisukimo aplink Žemę metu, palydovas praskrieja arti Žemės ašigalių.
Smukuinis
Smukuinis – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės vakarus nuo Semeliškių miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,18 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 102,9 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežeras telkšo ~ 7 ha dydžio pelkėje. Aplinkui plyti kalvotos, vietomis krūmais ir medžiais apaugusios, pievos. Šiaurės vakaruose iš pelkės išteka upeliukas link Vuolastos upės (Elektrėnų marių intakas). Šiaurine pakrante eina kelias. Ežerėlis gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis.
Kalnėnai (Skuodas)
Kalnėnai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Ylakių, prie Spigino upelio ir jo tvenkinių. Yra Žemaitijos botanikos parkas, saugomas Žukausko ąžuolas.
Pelno mokestis
Pelno mokestis (įmonių pelno mokestis) – mokestis, renkamas nuo juridinių asmenų pelno. Pelno mokestis apskaičiuojamas nuo juridinių asmenų pajamų atėmus išlaidas, amortizaciją ir kartais investicijas į gamybą, mokslinius tyrimus, labdarai skiriamas sumas. Lietuvoje nuo skirtų labdarai iki 2 % pelno, mokesčio mokėti nereikia.
Eduardas Rozentalis
Biografija
Treneris Isakas Vistaneckis.
Pelno mokestis
Tarifai Lietuvoje
Nuo 2010 metų bazinis pelno mokesčio tarifas mažinamas nuo 20 iki 15 proc., o mažoms įmonėms (kuriose dirba ne daugiau 10 žmonių ir mokestinio laikotarpio pajamos neviršija 500 tūkstančių litų) pelno mokesčio tarifą - mažinamas iki 13 proc.
Eduardas Rozentalis
Biografija
1984, 1985, 1987 m. laimėjo TSRS jaunų meistrų (iki 26 m.) turnyrus. 1990 m. pirmą kartą dalyvavo tarptautiniame turnyre (Ženevoje) ir užėmė pirmą vietą. 1981 ir 2002 m. jis tapo Lietuvos šachmatų čempionu. Atstovavo Lietuvai vienuolikoje šachmatų olimpiadų (1992–1998, 2002–2010, 2014-2016 m.), jose sužaidė 109 partijas (+36 =51 -22). Jis taip pat žaidė Lietuvos šachmatų rinktinėje 1992–1999 ir 2005–2007 m. kur Europos komandiniuose šachmatų čempionatuos, kur sužaidė 44 partijas (+9 =28	-7) daugiausia prie pirmos komandos  lentos, išskyrus 2007 m, kai žaidė prie antros.
2003 m. spalio mėnesį turėjo aukščiausią Elo reitingą (2633) tarp visų laikų Lietuvos šachmatininkų
2014 m. Lietuvos senjorų (virš 50 metų) komandos sudėtyje tapo Pasaulio senjorų komandų šachmatų čempionu.
2015 m. Pasaulio senjorų čempionate, amžiaus grupėje +50, iškovojo sidabro medalį.
Lenčnos apskritis
Lenčnos apskritis  – apskritis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Lenčnos mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Parčevo, rytuose su Vlodavos ir Chelmo, pietvakariuose su Švidniko, vakaruose su Liublino ir šiaurės vakaruose su Liubartuvo apskritimi. Apskrityje yra 6 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 6 valsčiai:
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Dabinta
Dabinta – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, dešiniajame Nemuno krante, prie paskutinės kilpos iki Kauno marių. Kaimą supa pušų sengirė – Dabintos miškas, jis priklauso Kauno marių RP.
Pietvakariuose, prie Nemuno stūkso Dabintos piliakalnis, įkurtas Dabintos zoologinis draustinis. Susiaurėjusiose Kauno mariose, Nemuno patvankoje ties Viršužigliu yra Dabintos sala.
Istorija
1908 m. Dabintos stovyklą tyrinėjo T. Daugirdas ir L. Kšivickis. Iki 1959 m., kol nebuvo suformuotos Kauno marios, kaimas buvo į šiaurės vakarus nuo dabartinės vietovės 54.811°N, 24.144°W.
Transnacionalinė teisė
Transnacionalinė teisė - visuma teisės normų, reguliuojančių transnacionalinius visuomeninius santykius, jų subjektų teisinę padėtį, struktūras.
Transnacionalinė teisė plačiąja prasme - teisės taisyklės ir principai, kurių neapima nacionalinė teisė. Transnacionalinė teisė pradėjo formuotis aktyvėjant tarptautinei prekybai ir kitokiems mainams, tarptautinei civilinei apyvartai ir kitokiems ryšiams tarp skirtingų nacionalinių ir tarptautinių subjektų.
Sritys
Transnacionalinė teisė apima šias sritis kaip:
Transnacionalinė teisėtyra
Pasaulyje veikia transnacionalinės teisės institutai bei centrai, kuriuose tiriam transnacionalinė teisė. Pagrindinė kryptis - tarptautinių ūkinių santykių reglamentavimas, tarptautinė ūkinė teisė. Rengiamos tarptautinės konferencijos (Conference on The Practice of Transnational Law) bei kuriamos teisiniai duomenų bankai, taip pat rengiami seminarai, užsiėmimai, teismo inscenizacijos, vasaros akademijos transnacionalinės teisės srityje.
Lietuvoje
Lietuvoje rengiamos transnacionalinės teisės studijos VDU Teisės fakultete vientisųjų teisės magistro studijų studentams. Galima įgyti Mičigano valstijos universiteto transnacionalinės teisės sertifikatą, sėkmingai išklausius ne mažiau kaip 20 kreditų iš Mičigano valstijos universiteto aprobuotų dėstytojų dėstomų dalykų.
Susman Brothers
Istorija
Broliai Elie Susman (g. 1880) ir Harry Susman (g. 1876) emigravo iš Rietavo į Pietų Afriką XIX a. paskutiniajame dešimtmetyje ir apsigyveno Frensistauno mieste. Atvykę į Pietų Afriką pradėjo verstis prekyba. 1901 metai laikomi brolių verslo pradžia, kai šie kirtę Zambezės upę pradėjo supirkinėti galvijus iš Barotselando karaliaus Levanikos. 1907 m. brolių verslo organizacija buvo pervadinta iš „E. Susman“ į „Susman Brothers“.
Plėsdami savo verslą tarp 1916–1918 m. pradėjo verstis vario kasyba Nkanos mieste, kuri ilgainiui tapo pelningiausia vario kasykla visame pasaulyje. Už gaunamas pajamas broliai pradėjo supirkinėti žemes aplink tiesiamus geležinkelius ir jose užsiimti gyvulininkyste ir auginti tabaką, tačiau 1928 m. nukritus tabako kainoms pardavė dalį žemių ir pradėjo verstis viešbučių ir maitinimo įstaigų verslu įvairiuose pramoniniuose miestuose, o labiausiai Livingstone ir Kitvėje.
Medžiotojai-rankiotojai
thumb|250px|right|[[Jarurai išsirengę medžioti ir rankioti (1993 m.)]]
Susman Brothers
Istorija
1927 m. pagrindinis brolių ūkis sudarė 14 000 arų (57 km²), ūkyje gyveno 400 žmonių, įskaitant 150 darbuotojų. Ūkyje ne tik augino gyvulius, bet ir augino kukurūzus ir kviečius. XX a. trečiajame dešimtmetyje broliai vertėsi nekilnojamojo turto verslu, supirkinėjo ir pardavinėjo žemę Lusakos apskrityje. 1928 m. rugsėjį broliai įsigijo viešbutį Bvanos Mkubvos variakasių gyvenvietėje ir mėsinę bei kepyklą Ndolos mieste. Įsigiję šį turtą broliai pradėjo bendradarbiauti su Latvijos žydu, vario kasyklų savininku – Isidore Kollerberg. Sudarę partnerystę verslininkai pradėjo plėsti viešbučių, kepyklų ir mėsinių tinklą daugelyje variakasių gyvenviečių.
Medžiotojai-rankiotojai
Medžiotojai-rankiotojai – visuomenės, kuriose verčiamasi rankiojimu, medžiokle ir žūkle. Medžiotojų ir rinkėjų bendruomenės paprastai būna klajokliškos ir negausios. Joms būdingas darbo jėgos pasiskirstymas pagal lytį. Didesnioji dalis maisto prirankiojama moterų, o vyrų sumedžiojamas grobis laikomas daugiau pagarbos dalyku. Nors šiauresnėse šalyse, kurioms būdinga skurdesnė augmenija, mėsa ir žuvis laikoma svarbesne suvartoto maisto dalimi.
Susman Brothers
Istorija
1957 m. mirus E. Susman, jo visus verslus perėmė sūnus David Susman, kuris vedė Anne Laski – „Marks & Spencer“ įkūrėjo Lordo Markso dukterėčią ir ilgainiui tapo vienu iš „M&S“ valdybos narių.
Medžiotojai-rankiotojai
Jas antropologai tyrinėja itin kruopščiai. Nors dažniausiai patikslinama, kad šiuolaikinių visuomenių negalima lyginti su paleolito bendruomenėmis, dauguma antropologų ir archeologų vis dėlto gretina paleolito tautas su šių dienų arba neseniai gyvenusiomis tautomis. Pastarąsias būtų netikslinga lyginti, nes kai kurios iš jų buvo pasmerktos etniniam valymui arba į jų valdas buvo kėsintasi ūkininkų. Kad ir kaip būtų, jas vis vien bandoma gretinti, nes mažai terandama išlikusių senovės rinkėjų ir medžiotojų pėdsakų, kurie suteiktų žinių apie anuometinius žmones.
Kaina
Kaina – pinigų suma, mokama už produktą ar paslaugą, arba vertybių suma, kurią vartotojai išmaino į teisę turėti arba vartoti produktą ar naudotis paslauga.
Siaurąja prasme kaina yra pinigų suma, mokama už gaminį ar paslaugą, arba pinigai, kuriuos vartotojas keičia į naudą, gaunamą iš gaminio ar paslaugos. Istoriškai kainos buvo nustatomos derantis dėl jos pirkėjams ir pardavėjams. Pavieniai pirkėjai mokėdavo skirtingas kainas už tą patį produktą, nes tai priklausė nuo jų poreikių ir sugebėjimo derėtis. Kaina yra vienintelis rinkodaros komplekso elementas, kuris padeda generuoti pajamas. Visi kiti elementai yra susiję su sąnaudomis. Kaina kartu yra lanksčiausias rinkodaros komplekso elementas. Priešingai produkto savybėms ir įvairioms prekių paskirstymo grandinėms, kaina galima greitai pakeisti.
Vidiniai veiksniai
Rinkodaros tikslai – prieš nustatydama kainą, bendrovė privalo apsispręsti dėl produkto strategijos. Kuo aiškiau firma mato savo tikslus, tuo lengviau jai nustatyti kainas. Bendrieji tikslai gali būti tokie: bendrovės išlikimas, esamo laikotarpio pelno maksimizavimas, rinkos dalies maksimizavimas ir lyderystė rinkoje pagal produkto kokybę. Rinkodaros komplekso strategija – kad rinkodaros programa būtų nuosekli ir efektyvi, sprendimai dėl kainos turi būti derinami su produkto dizainu, paskirstymo ir rėmimo sprendimais.
Sąnaudos – nuo jų priklauso, kokia kaina gali būti nustatyta, nes siekiama padengti gamybos, paskirstymo ir produkto pardavimo sąnaudas ir būtų gauta pakankamai pelno už bendrovės pastangas bei riziką. Sunaudotos skirstomos į pastoviąsias sąnaudas, kintamąsias sąnaudas bei bendrąsias sąnaudas.
Kainodaros organizavimas – tai vidiniai sprendimai apie tai, kas organizacijoje turi nustatinėti kainas. Kainodaros veikla gali būti vykdoma įvairiais būdais. Mažose bendrovėse kainas dažniausiai nustato aukščiausio rango vadovybė, o ne rinkodaros ar pardavimų skyriai. Didelėse įmonėse kainodara dažniausiai užsiima padalinių arba prekių grupių vadybininkai. Pramonės prekių rinkose pardavėjams gali būti leidžiama derėtis su klientais tam tikrose kainų ribose. Bet kuriais atvejais aukščiausio lygio vadovai apibrėžia kainodaros tikslus bei politiką ir dažnai patvirtina kainas, kurias siūlo žemesnio rango vadovai ar pardavėjai.
Išoriniai veiksniai
Rinka ir paklausa – rinka ir paklausa nustato viršutines kainos ribas. Kainos ir paklausos santykis skiriasi skirtingų tipų rinkose. Ir vartotojai, ir verslo rinkos pirkėjai pasveria produkto ar paslaugos kainą ir gaunamą naudą juos įsigijus, todėl prieš nustatant kainą, pardavėjas privalo įvertinti santykį tarp kainos ir produkto paklausos.
Konkurencija – tai konkurentų sąnaudos, kainos bei galimos reakcijos į veiksmus. Bendrovės sprendimai dėl kainos gali turėti įtakos konkurencijos pobūdžiui ir atvirkščiai.
Kiti aplinkos veiksniai (ekonomika, prekybos tarpininkai, vyriausybė) – sprendimas dėl kainos įtaką gali daryti tokie ekonominiai veiksniai, kaip gamybos pakilimas ar nuosmukis, infliacija, palūkanų normos, nes jie lemia ir produkto gamybos sąnaudas, ir vartotojų suvokimą apie produkto kainą ir vertę.
Ahtna kalba
Ahtna kalba arba Ahtena – Na-dene kalbų šeimos, atapaskų grupės kalba. Vartojama Ahtna indėnų, gyvenančių Aliaskoje, Koperio upės baseine. Nors šią tautelę sudaro ~500 žmonių, kalbančiųjų gimtąja kalba tėra ~80.
Kalbą sudaro 4 dialektai iš jų trys tebevartojami.
Nuorodos
thumb|left|220px|Paplitimo regionas
Lilija Mulevičiūtė
Biografija
Sutuoktinis Vytautas Tomkus. 1961 m. baigė Lietuvos konservatoriją.
1961–1971 m. Kauno dramos teatro, 1971–1996 m. Lietuvos akademinio dramos teatro, 1996–1999 m. „Vaidilos“ teatro aktorė.
Vilniaus šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė
'''Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė''' stovi Vilniuje, N. Vilnioje.
Istorija
Cerkvė pastatyta 1908 m. Naujosios Vilnios mieste. Cerkvės statymo komitetui nuo 1903 m. vadovavo Vilniaus gubernatoriaus žmona Sofja Veriovkina, kuri rinko aukas ir pati prisidėjo savo įnašu. Kadangi pinigų neužteko akmeniniam statiniui, nuspręsta statyti medinę šventyklą. 1908 m. kovo 30 d. ji pašventinta.
thumb|left|200px|Fasadas
1947 m. sovietai įregistravo parapiją, joje buvo 350 tikinčiųjų. 1955 m. atliktas kapitalinis remontas, pastatyta nauja varpinė. Dabar prie cerkvės veikia sekmadienio suaugusiųjų mokykla.
Pārdaugava Rīga
Pārdaugava Rīga – buvęs Latvijos futbolo klubas iš Rygos.
Istorija
1948–1991 m. žaidė TSRS futbolo sistemoje, buvo stipriausiai Latvijos futbolo klubas, dalyvavo paskutinėse TSRS I lygos varžybose.
Plačiažiotiniai
Plačiažiočiai (Eurylaimidae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio paukščių šeima. Galva didelė, snapas platus, plokščias ir kumpas. Patinai būna žalių, raudonų, rausvų ir mėlynų spalvų, o patelės blankesnės. Maitinasi vaisiais ir vabzdžiais. Yra rūšių, kurios minta driežais, gaudo krabus ir netgi žuvis. Suka didelius kriaušės formos lizdus, kurių apatinėje pusėje būna landa. Lizdai sukami iš šaknelių, lapų ir šakelių, dažnai išpuošiami voratinkliais bei kerpėmis. Jie kabo ant neprieinamų šakų. Patelė deda 1-8 kiaušinius.
Ge (ginklas)
thumb|right|1971 m. iškasta [[Džou dinastija|Džou dinastijos laikų (475-221 m. pr. m. e.) ge „galva“]] Ge (kin. 戈; pinyin gē) – kiniškas snapius, kurį sudaro durkliška, paprastai dviašmenė geležtė įtvirtinta statmenai kotui. Ge geležtės išilgai vidurio linijos iš abiejų pusių dažnai turi stangrinančias briaunas (trumpų geležčių su briaunomis nuotrauka).
Ge variantai
Ankstyvieji ge yra tipiški snapiai – jų geležtės buvo trumpos, ilgo pailgo lygiašonio trikampio formos, trumpa įkote, kotas neilgas dažnai apie 60 cm ilgio ar kiek ilgesnis. Tokie ge dažnai vadinami (durklinis kirvis). Jie buvo naudojami panašiai kaip primityvūs kirviai.
Vėliau ge ėmė virsti ilgakočiu ginklu, kadangi jų kotai ėmė ilgėti.
Atsirado ietiniai ge – ge hibridai su ietimis: ties ieties galu įtvirtindavo ge geležtę. Tokį ginklą dažnai vadina kiniška alebarda czi. Atakuojant czi durdavo, o grįžtamuoju judesiu ge geležte galėdavo perrėžti kaklą.
Vėliau czi galvas ėmė gaminti vientisas – jas sudaro ietiškas viršūninis antgalis ir ge tipo šoninė geležtė. Toks ginklas iš tiesų primena europines alebardas (alebardiškos dzi galvos).
Kasinėjimuose paprastai randa tik ge geležtes ar czi galvas. Kotai būna suirę. Kartais randami ge su nefrito geležtėmis, tačiau šie ginklai nebūdavo koviniai, nors jų sandara tiksliai imitavo metalinius ge. Nefritiniai ge paprastai randami aristokratų kapuose, dažnai – karstuose. Matyt, nefritiniai ge buvo naudojami kaip ceremoniniai ar ritualiniai ginklai, galbūt – kaip valdžios simbolis. Kartais nefritinius ge randa po karstu esančioje duobėje kartu su auka, kuri turėjo saugoti mirusįjį dvasių pasaulyje, matyt, ginkluota tuo nefritiniu ge.
Nuorodos
Nuotraukos:
Pamela Anderson
Pamela Anderson (, g. 1967 m. liepos 1 d. Leidismitas, Kanada) – Kanadoje gimusi aktorė, prodiuserė, modelis, visuomenės aktyvistė ir gyvūnų teisių gynėja, garsiausia žurnalo „Playboy“ žvaigždė.
Kilmė ir vaikystė
Pamela gimė Bario ir Kerol Andersonų šeimoje. Jos prosenelis Juho Hytijainenas buvo suomis, palikęs gimtinę 1908 m., o senelė taip pat turėjo suomiškų ir rusiškų šaknų. Jie pakeitė savo pavardę į Anderson vos tik atvyko į šalį.
Interviu Pamela yra sakiusi, kad jos tėvas, nors ir mylėjo šeimą, tačiau kentėjo nuo alkoholio priklausomybės, o motina buvo nuolatos užimta dviejuose darbuose. Tik 2014 m. ji prisipažino vaikystėje ne kartą patyrusi seksualinę prievartą: nuo 6 iki 10 metų ją tvirkino auklė (moteris), sulaukus 12 ji buvo išprievartauta dvigubai už save vyresnio vyro, o 14 ją išprievartavo tuometinis draugas ir 6 jo bičiuliai.
Pamela lankė Hailando vidurinę mokyklą Komokse, Britų Kolumbijoje, kurioje žaidė tinklinio komandoje. 1988 m. ji persikėlė į Vankuverį, kur įsidarbino fitneso instruktore.
Aleknonis
Aleknonis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pamela Anderson
Išgarsėjimas
left |thumb|160px|2003 m. Pamela tapo žinoma atsitiktinumo dėka. 1989 m. vasarą ji su draugais apsilankė Kanados futbolo lygos varžybose. Pertraukų metu dideliame ekrane nuolat buvo rodomi žiūrovai tribūnose ir vienu metu į ekraną pateko Pamela. Mergina, vilkinti marškinėlius su alaus daryklos „Labatt“ pavadinimu, netikėtai sulaukė tokių didelių ovacijų, kad varžybų organizatoriai nusprendė ją pakvieti į aikštę. „Labatt“ atstovai, sužinoję apie tokį eilinės merginos pasisekimą, nusprendė, kad tai gali būti puiki reklamos kampanija. Gavusi pasiūlymą, Pamela nedvejodama sutiko, o alaus daryklos surengta akcija „Blue Zone Girl“ turėjo didelį pasisekimą.
Išgarsėjusi tokiu neįprastu būdu būdu, Pamela netruko sulaukti ir žurnalo „Playboy“ dėmesio. Jos nuotraukos pasirodė spalio mėnesio numerio viršelyje ir ilgainiui tapo pačiu garsiausiu žurnalo modeliu: Pamelos nuotraukos jame buvo spausdinamos iki pat 2011 m. 1990 m. vasarį ji tapo žurnalo mėnesio mergina ir nusprendė persikelti į Los Andželą, kad galėtų pradėti modelio karjerą.
Aleknonis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aleknonienė (ištekėjusi moteris) ir Aleknonytė (mergautinė pavardė).
Pamela Anderson
Aktorės karjera
Pradėjusi gyventi Los Andžele, Pamela nusprendė išmėginti save aktorės amplua. Netrukus jai pavyko gauti nedidelį vaidmenį situacijų komedijoje „Auksarankis“, kur beveik kiekvienoje serijoje ji epizodiškai pasirodydavo kaip pagrindinio veikėjo Timo Teiloro (aktorius Tim Allen) asistentė.
Aleknonis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Aleknevičienė
Aleknevičienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Pamela Anderson
Aktorės karjera
Po antrojo sezono Pamela nusprendė jį palikti, nes sulaukė kvietimo filmuotis tuo metu populiariame TV seriale „Gelbėtojai“. Per 6 metus, nuo 1992 iki 1998 m. jos kurtas C. J. Parker vaidmuo tik dar labiau įtvirtino jos, kaip „sekso simbolio“, vardą. Be šio serialo Pamela dirbo modeliu bei nusifilmavo atlikėjo Vince Neil dainos „Can‘t Have Your Cake“ vaizdo klipe.
1994 m. Pamela pirmą kartą pasirodė didžiajame ekrane – flme „Raw Justice“. 1996 m. ji atliko pagrindinį vaidmenį juostoje „Barb Wire“, kuri patyrė finansinę nesėkmę, o pati aktorė sulaukė „Auksinės avietės“ apdovanojimo.
1998 m. Pamela pradėjo filmuotis seriale „V.I.P.“ kurtą 4 sezonus, tačiau C.J. Parker vaidmuo jos vizitine kortele. 2003 m. ji vėl grįžo prie jo filme „Baywatch: Hawaiian Wedding“.
2005 m. Pamela pradėjo filmuotis situacijų komedijoje „Stacked“, kuris buvo nutrauktas po 2 sezonų net neparodžius visų sukurtų serijų. Tų metų gruodį ji suvaidino Elton John dainos „The Red Piano“ vaizdo klipe, kurį kanalas NBC atsisakė transliuoti. Šio klipo ištraukos dažnai yra rodomos Eltono Johno koncertuose šiam atliekant kūrinį „The Bitch Is Back“.
2006 m. ji pasirodė filme „Boratas“, kuriame suvaidino save – pagrindinio herojaus Borato aistros objektą, kurią šis nori vesti.
Literatūrinė veikla
rigth |thumb|180px|2008 m. 2004 m. ji kartu su Eric Shaw Quinn išleido knygą „Star“ apie paauglę, norinčią išgarsėti. Ši sulaukė populiarumo ir Pamela nemažai keliavo po šalį ją pristatydama ir dalindama autografus. 2005 m. ji išleido antrą knygą „Star Struck“, kurioje aprašė savo gyvenimą su Tommy Lee.
Realybės šou
2008 m. liepą ji 3 dienas filmavosi Australijos televizijoje kuriamame realybės šou „Big Brother“. 2010 m. lapkritį ji 4 dienas filmavosi Indijos televizijos šou „Bigg Boss“. 2011 m. rugsėjį ją buvo galima išvysti „Big Brother“ realybės šou Jungtinėje Karalystėje, o 2012 m. rugsėjį pasirodė kaip kviestinė viešnia „VIP Brother“ Bulgarijos televizijoje.
2010 m. 10-ame „Dancing with the Stars“ sezone Pamela pasirodė su šokėju Damian Whitewood. Pora buvo išbalsuota po 7 savaičių. 2012 m. ji vėl dalyvavo šou, šį kartą su partneriu Tristan Macmanus, ir buvo išbalsuoti pirmieji.
2011 m. Pamela dalyvavo šio televizijos projekto argentinietiškoje versijoje, kur vėl šoko su Whitewood. Pora buvo išbalsuota po 4 turo.
2013 m. ji dalyvavo Britanijos televizijos šou „Dancing on Ice“ 8 sezone, kuriame pasirodė su praėjusio sezono nugalėtoju Matt Evers. Pasirodymas nepavyko ir jie pirmieji paliko projektą.
Kita veikla
1995–2006 m. Pamela, kaip kviestinis svečias, ne kartą pasirodė amerikietiškose imtynėse.
Ji yra vegetarė ir aktyvi PETA narė nuo 1999 m. 2003 m. Pamela pozavo plakatų serijai „Geriau nuoga, negu su kailiniais“, kurioje apsinuogina įvairios garsenybės.
2006 m. liepą, protestuodama ji kartu su kitais modeliais pasirodė nuoga Stella McCartney butike Londone.
Be to, ji ne kartą protestavo prieš KFC tinklą, taip pat ruonių medžioklę, pasisakė prieš ŽIV ir už kanapių legalizavimą.
Asmeninis gyvenimas
left |thumb|160px|Su vyru Kidu Rocku 1995 m. vasario 19 d. vos po 4 pažinties dienų ji ištekėljo už grupės Mötley Crüe būgnininko Tommy Lee. Jų vestuvių ceremonija vyko paplūdimyje, Pamela vietoje suknelės buvo su bikini, o jos motina apie dukters vestuves sužinojo iš „People“ žurnalo. Pora nuolat buvo žiniasklaidos dėmesio centre, ypač po to, kai 1995 m. internete pasirodė jų sekso vaizdajuostė, kuri buvo pavogta iš namų (1998 m. internete pasirodė dar viena sekso vaizdajuostė, kurioje užfiksuoti Pamela ir grupės „Poison“ lyderis Brett Michaels). Jiedu susilaukė sūnų Brandon Thomas Lee and Dylan Jagger Lee, tačiau 1998 m. vasarį išsiskyrė po to, kai Pamela apkaltino vyrą naudojus fizinę prievartą ir šis 6 mėnesiams buvo įkalintas. Vis dėlto judviejų ryšys dar ne kartą atsinaujino: 2001 m., kai Tommy Lee buvo paleistas iš kalėjimo, kuriame sėdėjo dėl kaltinimo užpuolimu, ir 2008 m.
2002 m. viename interviu Pamela prisipažino užsikrėtusi hepatito C virusu nuo Tommy, jiems naudojant tas pačias adatas darantis tatuiruotes. Taip pat yra sakiusi ne kartą turėjusi su Tommy lytinių santykių po judviejų skyrybų.
Po skyrybų 1998 m. Pamela artimai bendravo su modelius Marcusu Schenkenbergu iš Švedijos, tačiau judviejų ryšys nutrūko 2001 m.
2002 m. ji susižadėjo su roko muzikantu Kid Rock, tačiau 2003 m. jų sužadėtuvės buvo nutrauktos. Vis dėlto 2006 m. rugpjūtį jie susituokė jachtoje Sent Tropeze, tačiau jau 2007 m. vasarį oficialiai išsiskyrė.
2007 m. rugsėjį, dlyvaudama Ellen DeGeneres TV šou, Pamela prisipažino susižadėjusi su prodiuseriu Rick Salomon (pastarasis išgarsėjo internete išplatinęs savo ir Paris Hilton sekso vaizdajuostę, pavadintą „One Night in Paris“). Spalio mėnesį jie susituokė, tačiau jau gruodį pradėjo gyventi atskirai. 2008 m. vasarį jie padavė prašymą anuliuoti santuoką, tačiau 2014 m. sausį vėl netikėtai susituokė.
Pamela vegetarė, aktyvi organizacijos PETA aktyvistė. 2004 m. ji gavo JAV pilietybę, tačiau išlaikė ir Kanados.
Apdovanojimai
right |thumb|180px
Kiti apdovanojimai
1999 m. Pamela laimėjo Lindos Makartni įsteigtą gyvūnų apsaugos apdovanojimą.
2005 m. Kanados ekonomikos žurnalas išrinko ją įtakingiausia kanadiete Holivude.
2006 m. kovą Pamela tapo vos antra kanadiete, gavusią žvaigždę Kanados Šlovės alėjoje už aktorystę ir modelio darbą.
Filmografija
right |thumb|180px|2004 m.
Aleknevičienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Aleknevičiūtė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Aleknevičius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Miežiškių apylinkė (Panevėžys)
Miežiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Apskritis
Apskritis – valstybės administracinis teritorinis vienetas.
Lietuvos apskritys
Lietuvoje yra 10 apskričių: Alytaus apskritis, Kauno apskritis, Klaipėdos apskritis, Marijampolės apskritis, Panevėžio apskritis, Šiaulių apskritis, Tauragės apskritis, Telšių apskritis, Utenos apskritis, Vilniaus apskritis.
Istorija
1919 m. sausio 16 d. išleistas cirkuliaras Nr. 1 „Dėl savivaldybių Lietuvoje“, kuris skelbė, kad visa Lietuva dalijama į apskritis. 1919 m. Lietuvoje buvo 20 apskričių. 1950 m. birželio 20 d. Lietuvos TSR Aukščiausios Tarybos prezidiumo įsaku Lietuvoje įvesta nauja administracinio – teritorinio suskirstymo sistema – apskritys buvo panaikintos, o Lietuva padalinta į keturias sritis: Vilniaus, Kauno, Klaipėdos ir Šiaulių.
1994 m. liepos 19 d. priimtas įstatymas Nr. I-558 „Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas". Juo atkurtos apskritys ir Lietuvos teritorija padalinta į 10 apskričių. 1994 m. gruodžio 15 d. priimtas Lietuvos Respublikos Apskrities valdymo įstatymas Nr. I-707. 1994 m. gruodžio 20 d. Lietuvos Respublikos Seimas įstatymu Nr. I-711 „Dėl Lietuvos Respublikos apskrities valdymo įstatymo įgyvendinimo“ nustatyta funkcijų ir įgaliojimų perdavimo apskričių valdytojams tvarka. Lietuvos Respublikos Seimas 2009 m. liepos 7 d. įstatymu Nr. XI-318 pripažino nuo 2010 m. liepos 1 d. netekusiais galios „Lietuvos Respublikos apskrities valdymo įstatymą“ ir kitus teisės aktus, panaikino apskričių administracijas, o jų valdytą turtą bei funkcijas perdavė ministerijoms ir, iš dalies, savivaldybėms. Apskritys išliko kaip teritoriniai vienetai.
Bananinė respublika
Bananinė respublika, arba bananų respublika, – sarkastiškas terminas apibūdinti mažai, dažniausiai Afrikos ar Centrinės Amerikos šaliai, kuri laikosi iš ribotos žemdirbystės, yra valdoma korumpuotos oligarchijos, stipriai atsilieka mokslo ir švietimo, technologijų, žmogaus teisių apsaugos srityse, o gyventojų daugumą sudaro darbininkai ir valstiečiai.
Apskritis
Teisinis statusas
Lietuvos apskritis buvo Lietuvos Respublikos teritorijos aukštesnysis administracinis vienetas, kurio valdymą per apskrities viršininką, ministerijas bei kitas Vyriausybės institucijas organizuoja Vyriausybė. Apskrities valdymas – sudėtinė valstybės valdymo dalis. Apskrities ribas bei centrą nustato ir keičia, pavadinimą jam suteikia ir keičia Lietuvos Respublikos Seimas Vyriausybės teikimu. Apskrities viršininką skyrė ir atleido Vyriausybė Ministro Pirmininko teikimu.
Apskrities viršininkas
Apskrities viršininko uždaviniai:
Bananinė respublika
Šiuo metu pavadinimas plačiai paplitęs, o populiariojoje kultūroje dažnai naudojamas tiek jis, tiek ir pati „bananinė respublika“ – stereotipinė atsilikusi valstybė.
Apskritis
Apskrities viršininkas
Apskrities viršininkas bendradarbiauja su savivaldybių valdymo institucijomis, joms pavaldžiomis valdymo įstaigomis, koordinuoja bendras apskrities savivaldybių programas, bet savivaldybės jam nėra pavaldžios. Šiems tikslamas apskrities viršininkas inicijuoja regiono plėtros tarybos sudarymą.
Belgijos apskritys
Belgijoje yra du apskričių tipai:
Kanados apskritys
Kanadoje į apskritis padalyti tik prancūziškai kalbančio Kvebeko miestai Kvebekas, Kokšyras-Itonas, Grenvilis, Madelenos salos, Longejis, Levis, Monrealis, Metis, Sagenėjus ir Šerbrukas.
Nyderlandų apskritys
Nyderlanduose yra teisminės apskritys.
Prancūzijos apskritys
Prancūzijoje yra du apskričių tipai :
Vokietijos apskritys
Apskritys atsirado po 1815 m. administracinės reformos. Vokietija turi kelias apskričių rūšis:
Į apskritis dalijamos Vokietijos žemės :
Prūsija
Iki 1945 m. Rytų Prūsijoje buvo 3 apygardos (Regierungsbezirk): Gumbinės apygarda (14 apskričių), Karaliaučiaus apygarda (15 apskričių) ir Alnaštyno apygarda (10 apskričių).
Gradaučizna
Gradaučizna – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Šiluvos, prie Šiluvos miško. Eina kelias.
Aleksejūnas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aleksejūnienė (ištekėjusi moteris) ir Aleksejūnaitė (mergautinė pavardė).
Ugriumovas (Matininkai)
Ugriumovas (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Svobodos apylinkės kaimas.
Kabala (Azerbaidžanas)
Kabala – miestas šiaurės vidurio Azerbaidžane; rajono centras. Išvystyta maisto, cemento, tabako pramonė. Yra istorijos muziejus, tvirtovės griuvėsiai. Už 20 km yra senojo Kabalos miesto liekanos.
Istorija
Iki 1973 m. buvo kaimas. Iki 1991 m. vadinosi Kutkašenu.
Vilniaus šv. Konstantino ir Mykolo cerkvė
'''Vilniaus Šv. Konstantino ir Mykolo cerkvė''' (dar žinoma kaip Romanovų cerkvė) stovi Vilniaus miesto centre, Naujamiestyje, J. Basanavičiaus g. 27.
Istorija
Cerkvė pastatyta 1913 m. carų Romanovų dinastijos 300 metų jubiliejaus proga ir pavadinta apaštališkojo caro Konstantino ir šventojo Michailo Maleino garbei. Ji pastatyta valdininko I. Kolesnikovo (žymus rusų cerkvių fundatorius) lėšomis. Architektūros stilius – Rostovo ir Suzdalės. Cerkvės vidus buvo tapytas senovės rusų stiliumi (dabar neišlikę). Architektai V. Adamovičius ir A. Špakovskis. Iš Maskvos atgabenta 13 varpų. Cerkvė pašventinta gegužės 9 dieną, į iškilmes atvyko kunigaikštienė Jelizaveta Romanova.
1915 m. miestą okupavę vokiečiai cerkvėje laikydavo komendanto valandos nesilaikančius asmenis. XX a. tarpukariu cerkvė priskirta stačiatikių soborui, 1921–1926 m. remontuota. Nuo 1939 m. joje dirbo Aleksandras Nesterovičius, 1951–1956 m. kalintas už antitarybinę veiklą. 1946 m. parapijoje buvo 300 tikinčiųjų. 1947 m. sovietai cerkvę oficialiai įregistravo.
thumb|left|250px|Cerkvės interjeras
Igoris Veliginas
Igoris Veliginas (g. 1947 m. rugsėjo 9 d. Panevėžyje) – Ukrainos dailininkas, grafikas.
Biografija
Gimė 1947 m. rugsėjo 9 d. Panevėžyje. 1972 m. baigė Leningrado dailės mokyklą, kur mokėsi pas V. Markovą ir O. Vasilkivskį. Svarbiausi darbai Bizantija (1995), Kalnų peizažas (1996), Pamirštas kaimas (1999) ir Ruduo Inkermanijoje (1999). Nuo 2000 m. priklauso Ukrainos dailininkų sąjungai.
Apskaitininkas
Apskaitininkas – žemesniosios grandies finansų ir buhalterijos darbuotojas, kuris skaičiuoja, klasifikuoja ir tikrina organizacijos ar įstaigos vykdomas ūkines operacijas.
Apskaitininkų atliekamų darbų apimtis ir būtina kvalifikacija priklauso nuo įmonės dydžio.
Nuorodos
Accountant
Kalnėnai (Šilalė)
Kalnėnai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, kairiajame Ašvijos krante.
Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių biblioteka
miniatiūra|Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių biblioteka
Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių biblioteka – valstybinės reikšmės mokslinė biblioteka, mokslo, kultūros ir edukacijos institucija. Bibliotekos steigėjo funkcijas vykdo Lietuvos mokslų akademija. Teisę naudotis Biblioteka turi visi Lietuvos ir užsienio šalių piliečiai.
Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos fondą 2015 m. sausio 1 d. sudarė 3.733.514 egz. dokumentų. 2015 m. sausio 1 d. Bibliotekoje buvo 12.274 registruotų vartotojų.
Istorija
Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos raidoje galima išskirti keletą laikotarpių, kuriems būdingi ne tik bendro turinio procesai bei darbai, bet ir saviti, kitais tarpsniais nesikartoję įvykiai. 1912–1931 metai laikytini Bibliotekos kūrimo, 1931–1940 – Valstybinės Vrublevskių bibliotekos, o 1941–2009 – Lietuvos mokslų akademijos bibliotekos laikotarpiu. 2009 metų rugsėjo 29 dieną Lietuvos mokslų akademijos Prezidiumui sugrąžinus įstaigos pavadiniman turėtą Vrublevskių vardą, o lapkričio 24 dieną patvirtinus naujus nuostatus, prasidėjo naujas – Lietuvos mokslų akademijos Vrublevskių bibliotekos – laikotarpis.
Bibliotekos kūrimas, 1912–1931 metai
Biblioteką įkūrė žymus Vilniaus advokatas, visuomenininkas, bibliofilas Tadas Stanislovas Vrublevskis (*1858 XI 8–†1925 VII 3). Jo tėvas – gydytojas homeopatas Eustachijus Vrublevskis (*1826–†1891 VI 9), motina – Emilija Beniovskytė-Vrublevska (*1830–†1886 XII 23). 1891 m. po tėvo mirties sugrįžęs į Vilnių, T. S. Vrublevskis įsikūrė tėvų bute Universiteto g. 9 ir čia praleido didesnę gyvenimo dalį. Dirbdamas advokato darbą, kone visas lėšas jis skyrė knygoms, rankraščiams, dailės kūriniams, medaliams, monetoms, kitoms muziejinėms vertybėms įsigyti, nes buvo pasiryžęs asmeninių rinkinių pagrindu palankiai progai pasitaikius įkurti viešąją biblioteką. Iš tėvų T. S. Vrublevskis paveldėjo kažkiek knygų bei rankraščių, tilpusių į dvi spintas. Šį rinkinį jis dar iki Pirmojo pasaulinio karo ženkliai išplėtė, įsigijęs grafo Juzefo Pliaterio, Juzefo Cechanovičiaus, Juzefo ir Jano Veisenhofų, Juzefo Bielinskio ir kai kurių kitų asmenų bibliotekas ar paskiras reikšmingas kolekcijas. 1912 metais T. S. Vrublevskio asmeninę biblioteką sudarė apie 65 000 knygų, 1 000 žemėlapių, apie 5 000 rankraščių ir autografų. Vertingoji jos dalis susidėjo iš Vilniaus ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos istorijos dokumentų. Biblioteka buvo saugoma T. S. Vrublevskio bute Universiteto g. 9.
1912 metai žymi esminę permainą Bibliotekos istorijoje iš privačios virstant visuomenine. Tų metų spalio 30 d. buvo užregistruotas kiek anksčiau įkurtos visuomeninės Eustachijaus ir Emilijos Vrublevskių viešosios bibliotekos draugijos statutas. Ši draugija buvo įsteigta rūpintis Vrublevskių rinkiniais. 1913 metų vasario 13 dieną T. S. Vrublevskis savo biblioteką perdavė šios draugijos nuosavybėn.