cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Romanian Top 100
Daugiausiai pirmos vietos singlų metuose
2008
Mulkis (Girdavos apskritis)
Mulkis arba Severnas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Северный) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ašvinės upės, Mulkio miško pietiniame pakraštyje, 30 km į rytus nuo Pravdinsko.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1433 m. Ginynų miške minima gyvenvietė Gnee. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities, nuo 1874 m. balandžio 9 d. Mažųjų Ginynų valsčiaus, nuo 1928 m. Veselavos savivaldybės kaimas. 1910 m. buvo 88 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio apylinkės kaimas.
Vytautas Almanis
Vytautas Almanis (g. 1936 m. rugpjūčio 8 d. Viešučiuose,  dab. Akmenės raj.) – prozininkas.
Biografija
1961–1970 m. gyveno Altajuje, ten baigė Bijsko miškų technikumą, buvo girininku įvairiuose Altajaus, grįžęs – Lietuvos miškų ūkiuose, nuo 1988 m. dirba Kamanų rezervate.
2008 m. V. Almanis tapo konkurso „Lietuvos kaimo spindulys“ laureatu.
Bibliografija
nuotykių romanus:
kelionių romaną Už Ribos (2017).
Lietuvos irklavimo federacija
Lietuvos irklavimo federacija (LIF) – nevyriausybinė organizacija plėtojanti akademinio irklavimo sporto šaką Lietuvoje.
Istorija
Lietuvos irklavimo federacijos priešistorė prasidėjo 1885 m., kuomet Klaipėdoje įkurtas pirmasis irklavimo klubas. 1908 m. įkurta irklavimo sekcija Vilniuje. 1936 m. surengtas I Lietuvos čempionatas. Tik 1945 m. įkurta atskira Lietuvos irklavimo federacija. 1991 m. po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo LIF priimta į tarptautinę irklavimo federaciją (FISA).
2006 m. Surengtas FISU pasaulio studentų irklavimo čempionatas Trakuose. 2012 m. Trakuose surengtas FISA pasaulio jaunimo (iki 23 m.) irklavimo čempionatas. 2013 m. Trakuose organizuotas FISA pasaulio jaunių (iki 18 m.) irklavimo čempionatas ir atranka į 2014 m. jaunimo vasaros olimpines žaidynes.
Pakauškaulis
thumb|right|200px|Pakauškaulio vieta kaukolėje thumb|right|300px|Pakauškaulis iš vidaus thumb|right|300px|Pakauškaulis iš išorės
Pakauškaulis – neporinis galvos griaučių smegeninės dalies kaulas. Tai plokščiasis kaulas, kurį sudaro žvynas,dvi šoninės dalys ir pagrindas.
Šoninės dalys
Šoninės dalies,, apatiniame paviršiuje iškyla porinis pakauškaulio krumplys, occipitalis, susinerti su atlanto viršutiniais sąnariniais paviršiais. Skersai krumplio eina poliežuvinio nervo kanalas,, bendravardžiam galvos nervui. Kartais kanalas esti dvigubas ar net trigubas. Už krumplio yra krumplinė duobė,, kuri kartais vienoje, kitoje arba abejose pusėse prakiūra ir tampa kanalu,. Jis taip pat priklauso veniniams nuotakams,. Viršutinio paviršiaus viduryje matyti jungo gumburėlis,, atgal ir į šoną nuo jo yra riestinio ančio vagos, , ruožas. Viršutinį ir apatinį paviršius skiriantis šoninis kraštas turi jungo įlanką,. Įlanka su bevarde smilkinkaulio uolinės dalies įlanka sudaro jungo angą,, pro kurią iš kaukolės ertmės į kaklą lenda jungo vena, , riestinio ančio, , tęsinys.
Žvynas
Žvyno,, išorinį ir vidinį paviršius skiria kraštas, kurio viršutinė, lambdinė dalis, , lambdinė siūlė rišasi su momenkaulių pakaušiniu kraštu, o apatinė, speninė dalis, , jungiasi su smilkinkaulios spenine atauga. Išorinio paviršiaus centre yra ryškus išorinis pakauškaulio kyšulys,, nuo kurio leidžiasi išorinė pakauškaulio skiauterė,. Skersai gumburo lanku driekiasi viršutinė sprando linija,, žemiau lygiagrečiai eina apatinė sprando linija, , o aukščiau gali būti aukštutinė sprando linija,. Visa grublėta sprando plokštuma, sudaro plačią atramą sprando raumenims. Lygi viršutinė žvyno dalis vadinama pakauškaulio plokštuma,. Žvyno vidiniame paviršiuje kyšo vidinis pakauškaulio kyšulys,, sudarantis pačią kryžinės pakylos, , sankirtą. Nuo jos žemyn eina vidinė pakauškaulio skiauterė,, į viršų – viršutinio strėlinio ančio vaga, , į šonus - skersinė ančio vaga, , smilkinkaulio speninės ataugos vidiniame paviršiuje pereinanti į riestinio ančio vagą. Kryžinė pakyla skirsto žvyno vidinį paviršių į dviduobių poras. Viršutinėje, smegenų duobėje,, guli smegenų pusrutulių pakaušio skiltis, o į apatinę, smegenėlių, duobę, , remiasi smegenėlių pusrutulis.
Kaulo orientavimas
Norint orientuoti kaulą, reikia jį laikyti taip, kad didžioji anga būtų nukrypusi į apačią, o žvynas – atgal ir į viršų.
Kaulėjimas
Pakauškaulis plėtojasi gana sudėtingai. Antrą gemalo gyvenimo mėnesį jungiamojo audinio plokštelėje virš aukštutinės sprando linijos susiklosto kaulėjimo centrai, jie veikiai susilieja. Tačiau žvyno viršus gali nepriaugti prie likusios žvyno dalies, tada susidaro vienas ar keli tarpmomeniniai kaulai, ossa interparietalia, anksčiau vadinti inkų kaulais. Kai kuriose populiacijose jų, tai didesnių, tai mažesnių, pasitaiko net iki 19 procentų. Likusi kaulo dalis rutuliojasi per kremzlę. Septintą embriono savaitę po aukštutine sprando linija susidaro du kaulėjimo židiniai, iš kurių rasis žvyno apačia. Kartais papildomas taškas esti didžiosios angos užpakalinėje briaunoje. Šoninės kaulo dalys turi po vieną atskirą osifikacijos centrą, kuris atsiranda aštuntą savaitę. Šiek tiek anksčiau, šeštą savaitę, kaulėjimo centras užsimezga kaulo pamatinėje dalyje. Kaulo dalys susilieja tik po gimimo: antrais metais žvynas suauga su šoninėmis dalimis, o šeštaisiais pastarosios susilieja su pamatine dalimi.
Vorskla
Vorskla  – upė Rusijoje (Belgorodo srityje) ir Ukrainoje (Sumų ir Poltavos sr.); Dniepro kairysis intakas. Prasideda Vidurio Rusijos aukštumoje, prie Jakovlevo gyvenvietės. Teka į pietvakarius. Įteka į Dniepro upės Kamianskės tvenkinį.
Dešinysis krantas status, kalvotas, raižytas, kairysis – žemas, su plačiomis užliejamomis pievomis. Upės slėnyje auga nedidelės giraitės. Tėkmė vietomis lėta, susidariusios senvagės. Prie Vorsklos įsikūrę Graivorono (Rusija), Poltavos, Ochtyrkos ir Kobeliakų miestai (Ukraina).
Georgis Leonidzė
Georgis Leonidzė (, 1899 m. gruodžio 27 d. Patardzeulis, Kachetija – 1966 m. rugpjūčio 9 d. Tbilisis) – gruzinų poetas. Gruzijos mokslų akademijos narys.
Biografija
Mokėsi Tbilisio dvasinėje mokykloje, nuo 1913 m. – seminarijoje, bet šventiku netapo. Nuo 1918 m. priklausė gruzinų simbolistų grupei „Žydrieji ragai“, kurioje susibūrė žymūs gruzinų lyrikai Galaktionas Tabidzė, Ticianas Tabidzė, Paolas Jašvilis, Simonas Čikovanis. 1944 m. Gruzijos mokslų akademijos narys.
Kūryba
1924–1925 m. sukūrė gražiausius savo gamtinės ir meilės lyrikos kūrinius: eilėraščius „Ninosmindžio naktis“, „Kipčago pasimatymas. Patarška“, „Kalila ir Damana“, „Kipčago naktis“ ir kt. Trečio dešimtmečio pabaigoje jo kūryboje ėmė vyrauti socialistinis realizmas: aukštinamas kolektyvinis darbas, socialistinė ekonomika ir kultūra. Parašė poemą apie Staliną, apsakymų rinkinį apie vaikystę Kachetijoje.
Piratų Aukso amžius
thumb|right|250px|[[Edward Thatch|Juodabarzdis kovoja su leitenantu R. Meinardu.]] Piratų Aukso amžius − bendras istorikų terminas, apibūdinantis piratų aktyvius veiksmus nuo 1650 iki 1730 m.
Manoma, kad Piratų Aukso amžius prasidėjo atradus Naująjį pasaulį, t. y. Amerikos žemyną. Daugiausiai piratavimas buvo paplitęs Karibų jūros regione. Tačiau piratai plėšikavo ir prie Vakarų Afrikos, Amerikos bei Indijos vandenyno krantų.
Pirmieji įrašai apie Piratų Aukso amžių buvo publikuoti 1894 m. britų žurnalisto Džordžo Pauelo (George Powell). Kiek vėliau istorikas Džonas Fiskė (John Fiske) priskyrė šiam periodui ir Berberų korsarus bei Rytų Azijos piratų plėšikavimus.
Vieni iš garsiausių to amžiaus piratų buvo: Edvardas Tečas (Juodabarzdis), Henris Everis, Edvardas Lou ir Bartolomėjus Robertsas. Deja, daugiau ar mažiau patikimos informacijos apie jų veiklą iki mūsų dienų neišliko. Šiandien remiamasi daugiausiai literatūriniais aprašymais.
Daug daugiau gyvenimo faktų išliko apie garsiausią piratą pasaulyje − Henrį Morganą. Ypatingai jo pastangomis Britų imperijai pavyko kuriam laikui kontroliuoti Karibų jūros regioną. Jis taip pat aktyviai dalyvavo puolant Panamą, o paskutinius gyvenimo metus praleido būdamas Jamaikos gubernatoriumi.
Piratų Aukso amžius baigėsi, kai pagrindiniai piratai buvo išgaudyti ir jiems viešai įvykdyta mirties bausmė. Tai turėjo atgrasinti kitus nuo piratavimo. Prie to prisidėjo ir visuomenės nepakantumas piratavimui, nes pakrančių gyventojai vis labiau ėmė priklausyti nuo jūrinės prekybos.
Šaudymo sparta
right|thumb|[[Muškietininkas|Muškietininkai šaudo muškietomis [Rekonstrukcija]. ]] thumb|right|15 colių (381 mm) JAV [[haubica|haubicos užtaisymas (Pirmasis pasaulinis karas)]] thumb|right|JAV [[sraigtasparnis|sraigtasparnio kulkosvaidininkas Vietname šaudo iš M134 Minigun (1968 m.)]] Šaudymo sparta – taktinis techninis šaunamo ginklo (pistoleto, šautuvo, kulkosvaidžio, patrankos, minosvaidžio, arbaleto, katapultos ir pan.) rodiklis, paleidžiamų šūvių skaičius per minutę. Matavimo vienetas – šūviai per minutę ( arba round/min), šūviai per sekundę ar minučių skaičius vienam šūviui.
Tai viena svarbiausių šaunamojo ginklo charakteristikų. Ji priklauso ne tik nuo paties ginklo konstrukcijos, bet ir nuo aplinkybių (aplinkos temperatūros, šovinių parako kokybės, šaulio ar įgulos įgūdžių ir fiziologinės būsenos ir pan.). Dėl temperatūros įtakos daugelio automatinių ginklų reali šaudymo sparta keičiasi šaunant ilgą seriją, nes įkaista ginklo mechanizmas, kas keičia ginklo mechanines charakteristikas. Todėl šaudymo spartos apibūdinimas „kiek šūvių iššauna per minutę“ ne visiškai tikslus, nes tai ne realus konkretus dydis, o statistinė charakteristika.
Rankinio taisymo ginklų (dėtuviniai šautuvai, didelio kalibro patrankos) šaudymo sparta daugiausia priklauso nuo šaulio ar įgulos treniruotumo, nuovargio, kitų ribojančių veiksnių. Daug lemia ergonominiai veiksniai – pvz., šautuvo šaudymo sparta priklauso nuo užtaisomosios rankenėlės įtaisymo vietos ir formos, automatinio ginklo – nuo dėtuvės pakeitimo patogumo ir t. t. Traukiamosios artilerijos patrankos šaudymo sparta bus didesnė, negu tos pačios konstrukcijos patrankos, įmontuotos savaeigiame pabūkle ar forto kaponieriuje šaudymo sparta, nes patrankos įgula galės laisviau judėti užtaisydama. Uždarose erdvėse įrengtų neautomatinių patrankų šaudymo spartą lemia ir šaudmenų talpyklų išdėstymas, net vidinės erdvės vėdinimo kokybė – blogai vėdinamoje patalpoje dėl susikaupiančių parako dujų įgula greičiau nuvargsta, dėl ko šaudymo sparta blogėja. Didelio kalibro rankinio užtaisymo artilerijos šaudymo sparta priklauso nuo šaudmenų tipo (unitariniai šaudmenys ar ne) ir masės (kiek jėgos reikia šaudmeniui pakelti, ar tai gali padaryti vienas žmogus).
Automatinių ginklų (kulkosvaidžių, aviacinių patrankų) šaudymo sparta yra iš esmės mechanikos savybė.
Tobulėjant ginklams jų šaudymo sparta didėja. Nedideli šaulių daliniai, ginkluoti šiuolaikiniais automatiniais ginklais (automatais ir kulkosvaidžiais) duoda didesnį ugnies tankį, negu gerokai didesni daliniai, ginkluoti neautomatiniais ginklais. Karinių dalinių ugnies galios didėjimas daugiausia susijęs būtent su padidėjusia šiuolaikinių ginklų šaudymo sparta. Geru pavyzdžiu ginklo, padidinusio ugnies galią per šaudymo spartą, yra Maksimo kulkosvaidžiai. „Maksimai“ užtikrino taiklią, pastovią ugnį (dėl šių dienų akimis griozdiškos, bet efektyvios vandeninės aušinimo sistemos).
Techninė šaudymo sparta
Techninė šaudymo sparta – didžiausia techniškai įmanoma šaudymo sparta. Automatinio ginklo techninė šaudymo sparta yra šūvių skaičius per minutę, jei būtų šaudoma naudojant pakankamai didelio dydžio dėtuvę ar ilgą juostą. Apima ginklo veikimo ciklą (užtaisymas, spynos užrakinimas, šūvis, atrakinimas, tūtelės išmetimas). Nemažai ginklų pilną dėtuvę iššaudo greičiau nei per minutę. Tuomet techninė šaudymo sparta (šūviai per minutę) gaunama perskaičiuojant.
Daugelio automatų ir automatinių šautuvų techninė šaudymo sparta yra 500-800 šūv./min. Tipiško pėstininkų kulkosvaidžio techninė šaudymo sparta yra 600-1200 šūv./min. Itin didele šaudymo sparta pasižymi dalis aviacinės ginkluotės (tiek skirtos šaudyti į antžeminius taikinius, tiek į oro taikinius). Tai susiję su didelių skrydžio greičiu – kad taikinį kliudytų pakankamai daug kulkų, šaudymo sparta turi didelė. Tai buvo ypač svarbu šautuvinio kalibro aviaciniams kulkosvaidžiams Antrojo pasaulinio karo metais. Aviacinės patrankos šaudo lėčiau, nes kitaip pernelyg greitai iššaudytų visus šaudmenis, be to, jų kalibras didesnis, tad dažnai pakanka, kad pataikytų keli sviediniai. Pvz., JAV aviacinio šešiavamzdžio 7,62 mm kulkosvaidžio M134 Minigun techninė šaudymo sparta yra iki 6000 šūv./min. Nemažai automatinių šaulių ginklų turi specialiai sumažintą techninę šaudymo spartą, kad šaulys per greitai neiššaudytų dėtuvės. Tam šaudymo mechanizme įtaisyti specialūs lėtinantys įtaisai.
Kovinė šaudymo sparta
Kovinė šaudymo sparta (kitaip – praktinė šaudymo sparta; ) – tai šaudymo sparta, įskaitant laiką, sugaištamą nusitaikymui, užtaisymui, ugnies perkėlimui, įkaitusių vamzdžių keitimui ir pan. Paprastai kulkosvaidžiais šaudoma trumpomis papliūpomis, kadangi tenka surasti naują taikinį ir perkelti ugnį. Kartu tai apsaugo kulkosvaidžio vamzdį nuo perkaitimo. Kovinė šaudymo sparta yra mažesnė už techninę spartą.
Kaitimas
Vienas pagrindinių veiksnių, ribojančių techninę šaudymo spartą, yra šiluma. Kiekvieno šūvio metu išsiskirianti šiluma įkaitina vamzdį, o kartu – ir gretimas ginklo dalis.
Kaisdamas vamzdis plečiasi, tad jo faktinis kalibras didėja, kulka (sviedinys) ima vis silpniau įsikirsti į graižtvas, tad mažiau įsisuka ir prastėja kulkos stabilizacija ir ginklo taiklumas. Dujos ima veržtis pro kulkos (sviedinio) šonus, dėl ko mažėja kulkos greitis. Įkaistant šaudymo mechanizmui judančios dalys gali įstrigti ir ginklas užsikirsti. Arba į perkaitusį lizdą įstumtas šovinys gali iššauti nuo karščio per anksti, dar nemušus kapsulės. Tai ypač aktualu kuriamiems begilziams šoviniams, kadangi ten presuotas parakas tiesiogiai liečia įkaitusią lizdo sienelę.
Priemonių nuo perkaitimo yra keletas: Vandeniu aušinami ginklai efektyviai atsikrato šilumos, bet yra sunkūs (pvz., oru aušinamas M2 Browning sunkusis kulkosvaidis sveria 38 kg, o vandeniu aušinama to paties kulkosvaidžio versija sveria 66 kg įskaitant aušalą) ir jautrūs aušinimo kontūro pažeidimams. Dėl šių priežasčių vandeniu aušinami kulkosvaidžiai mažai kur naudojami. Aviaciniams kulkosvaidžiams ir automatinėms patrankoms aušinimo sistemų nereikia, nes juos aušina skrendant aptekantis oras.
Šaudmenų stygius
M134 Minigun vienos sekundės (techninė šaudymo sparta 100 šūv./min.) papliūpa iššauna ~2,5 kg šovinių. Todėl aišku, kad toks ginklas gali būti naudojamas tik turint didelę šovinių atsargą, o pėstininkai tiek šaudmenų negali nešioti. Todėl tokie šoviniams „neekonomiški“ ginklai naudojami tik įtvirtinimuose ir transporto priemonėse.
Gineikiai (Kelmė)
Gineikiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Verpenos, prie kelio. Stūkso mitologinis Gineikių akmuo.
Paežerių ežeras (Kėdainių r.)
Paežerių ežeras – ežeras vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, Truskavos seniūnijoje, apie 8 km į pietus nuo Truskavos, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Paežerių. Ilgis iš šiaurės į pietus ~0,2 km, plotis ~0,14 km. Altitudė 61,4 m. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija, virstantis pelke. Pakrantės supelkėjusios, apaugusios krūmų sąžalynais. Pelkę prateka upelis (Š-2 intakas, Šumeros baseinas). Į šiaurę nuo Paežerių ežero plyti Laukagalio durpynas, į vakarus - Laukagalio miškas.
Ežerėvardis kilo nuo Paežerių kaimo pavadinimo.
Norvegijos himnas
Taip, mes mylim šią šalį (norvegiškai „Ja, vi elsker dette landet“) yra oficialus Norvegijos himnas. Dažnai dar sutrumpintai vadinamas „Taip, mes mylime“ (Ja, vi elsker). Melodiją 1864 metais sukūrė Rikard Nordraak, dainos žodžius 1868 parašė kompozitoriaus pusbrolis Bjørnstjerne Bjørnson. Pirmą karta sugrota 1864 m. gegužės 14 dieną, minint Norvegijos konstitucijos priėmimo penkiasdešimtmetį. Dažniausiai atliekamas pirmas ir du paskutiniai posmeliai.
Eilės
Ja, vi elsker dette landet,
som det stiger frem,
furet, værbitt over vannet,
med de tusen hjem.
Elsker, elsker det og tenker
på vår far og mor
og den saganatt som senker
drømmer på vår jord.
senker drømmer på vår jord. 2
med sin kjemperad,
dette landet Håkon verget
medens Øyvind kvad;
Olav på det landet malte
korset med sitt blod,
fra dets høye Sverre talte
Roma midt imot. 3 Bønder sine økser brynte
hvor en hær dro frem,
Tordenskiold langs kysten lynte,
så det lystes hjem.
Kvinner selv stod opp og strede
som de vare menn;
andre kunne bare grede,
men det kom igjen!
4
Visstnok var vi ikke mange,
men vi strakk dog til,
da vi prøvdes noen gange,
ti vi heller landet brente
enn det kom til fall;
husker bare hva som hendte
ned på Fredrikshald! 5
Hårde tider har vi døyet,
ble til sist forstøtt;
men i verste nød blåøyet
frihet ble oss født.
Det gav faderkraft å bære
hungersnød og krig,
det gav døden selv sin ære -
og det gav forlik.
6
Fienden sitt våpen kastet,
opp visiret for,
vi med undren mot ham hastet,
ti han var vår bror.
Drevne frem på stand av skammen
gikk vi søderpå;
nu vi står tre brødre sammen,
og skal sådan stå!
7
Norske mann i hus og hytte,
takk din store Gud!
Landet ville han beskytte,
skjønt det mørkt så ut.
Alt hva fedrene har kjempet,
mødrene har grett,
har den Herre stille lempet
så vi vant vår rett.
8
Og som fedres kamp har hevet
det av nød til seir,
også vi, når det blir krevet,
for dets fred slår leir.
Nuorodos
Norvegijos himno garso įrašas, visų posmų vertimas į lietuvių kalbą - Tinklalapis Himnai.lt
Vodonys
Vodonys – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Šimonių.
Lietuvos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Lietuvos lyga
Aukščiausios lygos varžybos vyko dviem etapais. Rudenį, pirmajame rate žaidė 14 komandų (vieno rato sistema). 8 geriausios pavasarį dviejų ratų sistema kovojo dėl aukščiausių apdovanojimų, o 6 likusios komandos kovojo dėl išlikimo lygoje.
Kauno zona
„Vytis-2“ žaidė tik antrajame rate.
Mažosios Lietuvos zona
Lemiamos kovos:
Vilniaus zona
„Neris“ ir „Sigma“ žaidė tik pirmajame rate.
Sudoku
thumb|right|250px|Tipinis Sudoku galvosūkis thumb|right|250px|Sudoku galvosūkio sprendimas
Sudoku – galvosūkiai, kuriuose reikia surasti ir įrašyti skaitmenis nuo 1 iki 9 taip, kad skaitmenys nesikartotų eilutėse, stulpeliuose bei paryškintuose 9 langelių (3×3) kvadratuose. Dažniausiai sudoku sprendžiami 9 eilučių ir stulpelių galvosūkiai, kuriuose įrašyta keletas pradinių skaitmenų. Sudoku paplito Japonijoje 1986 metais, o 2005 metais pasidarė populiarūs kitose šalyse.
Žodis Sudoku, kilęs iš japonų kalbos, reiškia „vienintelis skaičius“. Pagal susitarimą galvosūkiuose naudojami skaitmenys, tačiau matematiniai ryšiai čia nėra svarbūs, taigi galimi galvosūkio variantai naudojant kitus simbolius, pavyzdžiui, abėcėlės raides ar spalvas.
Priklausomai nuo pradinių įrašytų skaitmenų, galvosūkiai gali būti skirstomi pagal sudėtingumą. Kartais įvairaus sudėtingumo sudoku galvosūkiai pateikiami mokyklose kaip loginio mąstymo pratimai.
Sprendimo būdai
Paprastai sprendžiant sudoku galvosūkį, pasitelkiamas trijų strategijų derinys – skanavimas, žymėjimas ir analizavimas.
Skanuojant pasirenkamas skaitmuo ir peržiūrimos visos eilutės randant vietas, kur skaitmuo gali būti įrašytas, vėliau peržiūrimi stulpeliai ir 3×3 kvadratai. Vėliau skanuojami kiti skaitmenys. Taip pat galima iš eilės pasirinkti langelius ir atmesti negalimus skaitmenis.
Kai skanavimas nebepadeda, padeda žymėjimas, kai langeliuose pasižymimi visi galimi skaitmenys (smulkiu šriftu ar taškais atitinkamose vietose).
Sprendimas kompiuteriu
Gana nesunku parašyti programą kompiuteriui, kuri paprastu perrinkimu ras sprendimą. Taip pat galimi efektyvesni algoritmai, eliminuojantys negalimus atvejus tol, kol lieka tik po vieną variantą kiekvienam langeliui. Taip pat yra algoritmų, imituojančių rankinį sprendimą. Šie algoritmai padeda įvertinti galvosūkio sudėtingumą.
Arvydas Ambrasas
Biografija
Studijavo Vilniaus dailės institute, sirgo leukemija, mirė būdamas vos 23-ejų metų amžiaus.
Sudoku
Variantai
Be skaitmenų galvosūkiams naudojamos raidės ar kiti simboliai. Sukurti galvosūkio variantai su raidėmis, kur išsprendus galima perskaityti tam tikrą žodį ar frazę.
Arvydas Ambrasas
Bibliografija
Liko pjesių rankraščiai:
Sudoku
Istorija
Pirmą kartą tokio tipo galvosūkis išspausdintas Niujorke „Math Puzzles and Logic Problems“ žurnale XX amžiaus aštuntojo dešimtmečio pabaigoje, tuo metu galvosūkiai vadinti „Number Place“. 1984 balandį tokie galvosūkiai pradėti spausdinti Japonijoje pavadinimu, kiek vėliau galvosūkiai pavadinti „Sudoku“.
1989 metais sukurta pirmoji kompiuterinė versija „Commodore 64“ kompiuteriams.
2004 metų lapkričio 12 dieną Sudoku pradėti spausdinti kasdien „The Times“ dienraštyje, po trijų dienų – „The Daily Mail“, vėliau kituose laikraščiuose ir žurnaluose, taip labai išpopuliarinant galvosūkius.
Evangelija
Evangèlija ( 'geroji naujiena, džiugi žinia') – tekstas, aprašantis Jėzaus gyvenimą. Keturios evangelijos patenka į Naująjį Testamentą: Evangelija pagal Matą, Evangelija pagal Morkų, Evangelija pagal Luką ir Evangelija pagal Joną. Tačiau esama ir daugiau tokio pobūdžio tekstų.
Ziemia Ojczysta
Ziemia Ojczysta – katalikiškas lietuvių savaitraštis, leistas 1923 m. sausio 14 d. – gruodžio 10 d. Vilniuje lenkų kalba.
Istorija
Leistas vietoje „Nasza ziemia.“ Leido ir redagavo T. Jasus. Svarstė Vilniaus krašto lietuvių politinius, ekonominius, socialinius klausimus, kritikavo lenkų valdžios politiką, todėl laikraščio numeriai dažnai buvo konfiskuojami. Nuo 1924 m. sausio 13 d. vietoje „Ziemia ojczysta“ pradėta leisti „Życie ludu“.
Ispanijos peseta
Ispanijos peseta buvo oficiali Ispanijos valiuta, pradėta naudoti nuo 1868 m. vietoj eskudo, o ją pakeitė 2002 m. įvestas euras.
Danny Simpson
{{Football player infobox 2006 2006−2007 2007 2008 2008−2009 2009−2010 nuo 2010 →Royal Antwerp(skol.) →Royal Antwerp(skol.) →Sunderland(skol.) →Ipswich Town(skol.) →Blackburn Rovers(skol.) →Newcastle United(skol.) Newcastle United 14(0} 16(1) 14(0) 8(0) 12(0) 20(1) 34(0) }}
Daniel Peter „Danny“ Simpson (g. 1987 m. sausio 4 d.) – anglų futbolininkas, žaidžiantis dešiniuoju gynėju Newcastle United klube. Jis yra Manchester United akademijos auklėtinis.
2010 m. sausio mėnesį už neatskleidžiamą sumą iš Manchester United perėjo į Newcastle United komandą ir pasirašė su ją trejų su pusę metų sutartį.
Prieš tai, kai atstovavo Manchester United klubui, buvo skolinamas anglų Sunderland, Ipswich Town, Blackburn Rovers, Newcastle United ir belgų Royal Antwerp klubams.
Commerzbank
Commerzbank AG – vienas iš pagrindinių Vokietijos bankų, veikiantis kaip universalusis bankas. Būstinė įsikūrusi Frankfurte prie Maino. 2019 m. buvo antras pagal dydį Vokietijoje pagal bendrą balansinę vertę. Bankas veikia daugiau nei 50 pasaulio šalių ir teikia beveik trečdalį Vokietijos prekybos finansavimo paslaugų. Commerzbank yra Cash Group narys. 15 % banko akcijų priklauso Vokietijos Federacinei Respublikai, o 85 % akcijų yra laisvai cirkuliuojančios.
Rytų Manyčius
Rytų Manyčius  – upė Rusijoje, Kalmukijoje (dalį kelio teka riba su Stavropolio kraštu). Ilgis 141 km, su žemupiu (kuris dažniausiai yra bevandenis) – apie 200 km. Prasideda Salsko-Manyčiaus kalvagūbryje. Teka į pietryčius, daugiausia Kumos-Manyčiaus dubuma. Įteka į Sostinsko ežerus.
Didžiausias intakas – Kalausas (dešinysis).
Upės baseine yra 113 ežerų, kurių bendras plotas 155 km²; dauguma druskingi. Kai kurios Rytų Manyčiaus atkarpos dažnai išdžiūsta. Įeina į Kumos-Manyčiaus vandens sistemą.
Budriūnai
Budriūnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje. Stūkso rausvas, trikampio formos Budriūnų akmuo („su dubeniu“).
Chelychelynechen quassus
Chelychelynechen quassus (taip pat anksčiau vadinta didžiąja Kauai antimi) – Antinių šeimos išnykęs neskraidantis paukštis. Tai buvo dideli, į antis panašūs paukščiai, kurie vystėsi Havajų salose (išskyrus Didžiąją salą). Šie paukščiai buvo aprašyti 1991 m., kai JAV mokslininkas Storrs Lovejoy Olson ištyrė 1976 m. rastas subfosilijas Kauai saloje. Paukščio liekanų buvo rasta ir netoli esančioje Makauvahi oloje.
Paukščio pavadinimas Chelychelynechen kildinamas iš graikiškų žodžių chelys  („vėžlys“), chelyne („žandikaulis“) ir chen („antis“) dėl neįprasto snapo išvaizdos ir panašumo su vėžliu. Paukščio rostrumo forma beveik vienoda į aukštį ir plotį, su plačiu palataliniu paviršiumi. Šių skirtingų gyvūnų maisto paėmimo organų panašumas yra konvergentiškas, susijęs su prisitaikymu prie mitybos augalais. Epitetas („sudaužytas“) nurodo rūšies fragmentiškumą tipų klasifikacijoje.
Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia
'''Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčia''' – anglikonų bažnyčia Visbiče, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
Pirmoji bažnyčia šioje vietoje pastatyta apie 1150 m. šalia Visbičo pilies. Augant gyvenvietei senoji mažesnė bažnyčia buvo nugriauta siekiant pastatyti didesnės talpos bažnyčią. Apie 1400 m. Visbičo bažnyčios rekonstrukcija jau buvo užbaigta ir pastatyta dabartinio tūrio bažnyčia. XV a. smarki audra sugriovė bažnyčios varpinę. Apie 1530 m. pastatytas dabartinis bažnyčios varpinės bokštas. XVIII a. atnaujintas bažnyčios interjeras. Bažnyčios vitražuose išlikęs XV a. vitražo stiklas.
Bažnyčios kapinės paverstos į bažnyčios sodo parką su išlikusiais autentiškais antkapiais.
Émile Durkheim
Emilis Diurkheimas (1858 m. balandžio 15 d. Epinalis, Prancūzija – 1917 m. lapkričio 15 d. Paryžius) – žydų kilmės prancūzų sociologas ir antropologas, laikomas vienu sociologijos ir socialinės antropologijos mokslo pradininkų.
Prancūzų sociologijos mokykla dažnai vadinama Durkheimo mokykla. Žymiausias jo mokinys – Marcel Mauss.
Darbo pasidalijimas visuomenėje
Savo disertaciniame darbe „Darbo pasidalijimas visuomenėje“ Durkheimas iškėlė socialinio solidarumo paradigmą, plėtotą per visą vėlesnę karjerą. Jo teigimu sociumo vienybė nėra prievartinės, išorinės jėgos priežastis. Žmones kartu laiko vidiniai saitai. Šiame darbe jis nagrinėjo vidinės socialinio gyvenimo normas, kuriomis kuriamas solidarumas. Durkheimo teigimu, darbinė specializacija yra didesnio solidarumo priežastis. Darbo pasidalijimo nulemtą solidarumą jis pavadino organiniu solidarumu, o nepasiskirsčiusioje visuomenėje, kurioje saitai tarp individų apsiriboja giminystės ryšiais, dominuojantį – „mechaniniu solidarumu“.
Elementariosios religinio gyvenimo formos
Šiame antropologiniame veikale išanalizavo Australijos aborigenų ir Šiaurės Amerikos indėnų giminystės sistemas, toteminius tikėjimus ir ritualus. Tai jam padėjo prieiti išvados, kad žmonės suvokia pasaulį per socialiai išmoktas (ir sukurtas) klasifikacines sistemas. Visos klasifikacijos yra binarinės.
Kalantė
Kalantė (Calanthe) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso dirvožemyje augančios orchidėjos. Žiedynas gana ilgas, stačias. Žydi kelis mėnesius, nes žiedai skleidžiasi paeiliui, pradedant nuo žiedyno apačios viršūnės link. Dekoratyvinis augalas.
Kalantės paplitusios Australijoje, Azijoje ir Indonezijoje.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Calanthe triplicata]]
Gentyje yra apie 150 rūšių. Gentis skirstoma į dvi grupes: lapus numetantys ir visžaliai:
Čiurliniai paukščiai
Čiurliniai paukščiai (Apodiformes) – paukščių (Aves) būrys.
Labai maži, maži ir vidutinio dydžio, vikriai skraidantys paukščiai, turintys smailius sparnus ir mažas, vaikščioti netinkamas kojas. Monogamai. Jaunikliai išsikala pliki ir akli.
Skirstomi į 4 šeimas :
Lietuvoje aptinkama tik viena čiurlinių (Apodidae) šeima ir 3 rūšys, priklausančios tikrųjų čiurlių (Apus) ir alpinių čiurlių (Tachymarptis) gentims:
Teflonas
Teflonas, politetrafluoroetenas, politetrafluoroetilenas, PTFE – karščiui atsparus polifluorvinilinis plastikas. Dauguma savybių panašus į polivinilchloridą, tačiau chemiškai stabilesnis, mechaniškai tvirtesnis, turi stipresnes hidrofobines ir dielektrines savybes. Jis naudojamas cheminių indų, dėmėms atsparių rūbų ir kilimų, kabelių izoliacijos bei nedegių statybinių konstrukcijų gamyboje.
thumb|left|200px|Teflonu padengta keptuvė Skirtingai nuo daugelio plastikų teflonas nedega, tačiau smarkiai kaitinamas skyla, išskirdamas itin toksiškus ir dirginančius fluoro junginius, dėl to manoma, kad statiniuose teflonas gali būti pavojingesnis už degius plastikus.
1939 m. tefloną išrado kompanija „DuPont“. Ši medžiaga pasižymi labai panašiomis savybėmis kaip ir silikonas: atsparus aplinkos poveikiui (korozijai), aukštoms ir žemoms temperatūroms, chemiškai inertiškas. Atlaikęs tyrėjų ir vartotojų išbandymus teflonas jau nuo šešiasdešimtųjų plačiai naudojamas masinėje gamyboje įvairių prietaisų, įrengimų, virtuvės indų ir įrankių paviršiams dengti. Viena iš teflono populiarumo priežasčių – prie tefloninio paviršiaus praktiškai niekas nelimpa.
Poveikis sveikatai
PTFE pirolizė aptinkama 200 °C temperatūroje, jos metu išsiskiria keletas anglies fluoridų dujų. . Eksperimentai su gyvūnais parodė, kad šių medžiagų iki 250 °C išsiskiria tiek nedaug, kad sveikatai nekenkia. . Tiesa, paukščiai šiems teflono pirolizės produktams pasirodė esą žymiai jautresni.
Įprastinėmis sąlygomis PTFE yra stabilus ir netoksiškas, tačiau pasiekęs 260 °C temperatūrą jis ima skilti. Terminio skilimo produktai paukščiams gali būti mirtini, o žmonėms gali sukelti gripiškus simptomus.
Mėsa paprastai kepama 200–230 °C temperatūroje, o daugelis aliejų ima rūkti dar neįkaitę iki 260ºC. Tiesa, dygmino ir avokado kepimo aliejų smilkimo temperatūra yra aukštesnė nei 260 °C. Tušti indai su teflonu irgi gali įkaisti iki aukštesnės temperatūros.
1959 m. atlikti tyrimai, po kurių JAV Maisto ir vaistų administracija (US FDA) leido tefloną naudoti maisto gaminimo reikmenų gamyboje, parodė, kad sausai kaitinamos keptuvės su teflonu išskiriami dūmai yra mažiau toksiški, negu toje pačioje temperatūroje rūkstančio kepimo aliejaus skilimo produktai.
Leoninas
Leoninas (Leo,, , g. apie 1150 m. – m. apie 1201 m.) – XII a. antrosios pusės prancūzų kompozitorius, poetas, rašęs lotynų kalba. Paryžiaus katedros mokyklos atstovas.
Biografija
Paryžiaus Dievo Motinos katedros vargonininkas. XIII a. pabaigoje – XIV a. pradžioje anglų muzikos teoretiko Anonimo IV (Anonymous) teigimu – geriausias to meto organumų kūrėjas. 1160–1180 m. sudarė organumų rinkinį „Didžioji organumų knyga“ (Magnus Liber organi, jos išliko tik perdirbtos kopijos), skirtą Paryžiaus Dievo Motinos katedros visų metų bažnytinėms šventėms. Rinkinys sudarytas iš jo ir, manoma, jo pirmtakų ar amžininkų – tos katedros kantoriaus Alberto, dvibalsių (gal ir tribalsių) polifoninių kompozicijų – mišių bei valandų liturgijos responsorinių giesmių – gradualų, aleliujų, didžiųjų responsorijų, kai kurių procesijų antifonų organumų ir konduktų. Kūriniai pagrįsti paraleline arba priešpriešine balsavada.
Kursko srities herbas
thumb|right|200px|Kursko srities herbas Kursko srities herbas - oficialus Rusijos Federacijos Kursko srities simbolis, priimtas 1996 m. gruodžio 17 d.
Herbo aprašas
Herbo skydas prancūziškas/rusiškas. Sidabriniame lauke mėlynas dešinysis kaspinas su trimis kaspine esančiomis skrendančiomis sidabrinėmis kurapkomis. Virš skydo auksinė karūna, iš kurios skydo viršumi į šonus eina siauros raudonos juostelės. Apie skydą šonuose ir apačioje - auksinis ąžuolo lapų vainikas, apvytas mėlyna juosta.
Kyšulys
thumb|250px|Pointe du Raz kyšulys Prancūzijoje
Kyšulys arba ragas – sausumos paviršiaus vieta, išsikišanti gilyn į vandens telkinį. Gali būti nedidelio, siauro pusiasalio pavidalo, nors paprastai tai tik uolų grupė, užbaigianti pusiasalį ar sausumos paviršiaus išlinkimą.
Žymiausi Lietuvos kyšuliai yra Ventės ragas ir Kopgalio kyšulys.
Gliukozė
Gliukozė (arba dekstrozė, vynuogių cukrus) – paprastasis angliavandenis, kurio cheminė formulė C6H12O6. Saldaus skonio gerai tirpstanti vandenyje skaidri kristalinė medžiaga. Jos molekules jungia daug vandenilinių jungčių, todėl kaitinama skyla. Svarbus ir gerai įsisavinamas angliavandenis įvairiuose organizmuose, cirkuliuoja kraujyje. Visi kitokie angliavandeniai virškinimo metu yra skaidomi iki paverčiami gliukoze, kuri naudojama kaip galutinis energijos šaltinis daugelyje organizmų nuo bakterijų iki žmonių.
Gliukozė augaluose gaminama fotosintezės proceso metu − panaudojant saulės šviesos energiją sujungiamas anglies dvideginis ir vanduo. Tai svarbiausias energijos šaltinis ir ląstelių medžiagų apykaitos produktas. Saugoma polimerų pavidalu − augaluose kaip krakmolas, gyvūnų organizmuose glikogeno pavidalu.
Funkcija
Viena iš dviejų svarbiausių gliukozės funkcijų gyvuose organizmuose – aprūpinti juos energija. Gliukozė susidaro fotosintezės metu iš CO2 ir H2O, panaudojant Saulės energiją, kuri lyg „užkonservuojama“ šioje medžiagoje. Gliukozei oksiduojantis (tai vyksta laipsniškai), ta energija išsiskiria ir suvartojama gyvybiniuose procesuose. Galutiniai oksidacijos produktai yra CO2 ir H2O (kaip ir degimo):
Gliukozė – daugelio gyvam organizmui būtinų junginių pradinė medžiaga. Tai antra svarbi jos biocheminė funkcija. Veikiama fermentų, kuriuos gamina mikroorganizmai, gliukozė gali pradėti rūgti (tai labai sudėtinga reakcijų grandinė, kurios gale susidaro paprastesnes medžiagos), pavyzdžiui:
Życie ludu
Życie ludu  – liberalinis lietuvių laikraštis, leistas 1924–1929 m. Vilniuje lenkų kalba.
Gliukozė
Funkcija
Alkoholinis rūgimas:
Życie ludu
Istorija
Leistas nuo 1924 m. sausio 13 d. vietoje „Ziemia Ojczysta“. Iki 1929 m. ėjo kas savaitę, vėliau – dukart per mėnesį. Leido ir redagavo Kazimieras Veleckas. Laikraštis buvo ne kartą konfiskuotas, Redaktorius baustas.
Gliukozė
Funkcija
Pienarūgštis rūgimas: C6H12O6→ 2CH3–CH–COOH |              OH
Pienarūgštis rūgimas – tai pieno, kopūstų, silosuojamos žolės rūgimas. Susidariusi pieno rūgštis neleidžia produktui gesti, stabdo puvimo procesus.
Voksa
Voksa – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Vidutinės.
Gliukozė
Struktūra
Kaip buvo nustatyta D-gliukozės struktūra? Pirmiausia iš elementų analizės paaiškėjo paprasčiausia jos formulė CH2O. Paskui buvo apskaičiuota santykinė molekulinė masė – ji lygi 180; iš to išplaukia, jog molekulinė gliukozės formulė (CH2O)6 arba C6H12O6. Tokios sudėties molekulėje turi būti arba viena dviguba jungtis (C=С arba C=O), arba vienas ciklas, nes joje dviem vandenilio atomais mažiau negu atitinkamame sočiame junginyje (C6H14O6). Gliukozė rodo „sidabro veidrodžio“ reakciją, taigi joje yra aldehidinė grupė. Gliukozei saveikaujant su vario (II) hidroksidu, esant šarmų, susidaro tamsiai mėlynas tirpalas – vadinasi medžiaga yra polihidroksilis alkoholis. Kitų funkcinių grupių gliukozėje nerasta. Redukuojant ją vandeniliu ant platinos (20 °C temperatūroje), susidaro šešiahidroksilis alkoholis C6H14O6 (sorbitas). Tai reiškia, jog gliukozė turi šesių anglies atomų skeletą ir penkias hidroksilo grupes prie skirtingų anglies atomų. Keliais skirtingais metodais (pavyzdžiui, oksiduojant gliukozę azoto rūgštimi) įrodyta, kad anglies skeletas yra nešakotas. Vėliau buvo nustatyta ir erdvinė konfiguracija prie visu keturių asimetrinių anglies atomų.
Tolesni tyrimai parodė, jog dažniausiai gliukozė būna ciklinio pusacetalio formos. Jam susidarant, „buvęs karbonilinis“ anglies atomas tampa asimetriškas, ir atsiranda du nauji izomerai, vadinami α ir β formomis. Vandeniliniame tirpale abi formos yra pusiausvyros ir virsta viena kita per atvirą – aldehidinę –formą:
Atvirosios gliukozės formos tirpale labai mažai, o iš dviejų ciklinių vyrauja β forma. Tačiau jeigu kurioje nors reakcijoje dalyvauja tik viena tų formų, pusiausvyra pasislenka jos susidarymo pusėn ir visa medžiaga reaguoja kaip toji forma. Taip, pavyzdžiui, vyksta sidabro veidrodžio reakcija, kai gliukozė reaguoja kaip aldehidas. Kieta gliukozė paprastai būna α formos.
Vartojimas
Maistui labai naudinga vartoti pupelių, žirnių, daržovių, vaisių ir avižų ląstelieną, nes ji padeda kontroliuoti gliukozės kiekį, sulėtindama virškinimą, taigi ir cukraus įsisavinimą.
Gliukozę geriausia gerti ištirpintą vandenyje. Rekomenduojama kasdien suvartoti ne daugiau 10−15 g. Sergantiesiems cukriniu diabetu vartoti tik pasitarus su gydytoju.
Poveikis
Gliukozė tai vienas iš pagrindinių energijos šaltinių žmogaus organizme vykstantiems procesams. Ji dalyvauja daugybėje procesų, vykstančių žmogaus organizme. Angliavandenių turintys maisto produktai plonojoje žarnoje yra galutinai suvirškinami ir pasisavinami tik gliukozės pavidalu. Ji su krauju gabenama į kepenis, kur dalis kaupiamas atsargai glikogeno pavidalu, o kita dalis patenka į visas ląsteles ir naudojama kaip energijos šaltinis. Nepavalgius, glikogeno atsargos sunaudojamos maždaug per 12-20 val. Jei gliukozė negali patekti į ląsteles tuomet jos badauja ir miršta dėl energijos stygiaus. Kasos hormonas insulinas skatina gliukozės patekimą į ląsteles. Jei insulino kasa pagamina per mažai, ląstelė negali panaudoti gliukozės, todėl padidėja jos koncentracija kraujyje.
Gliukozė būtina viso organizmo veiklai, ypač smegenų ir nervų sistemos. Suaugusio žmogaus smegenys kasdien sunaudoja apie 120 g gliukozės. Ji gerina medžiagų apykaitą, stiprina širdies raumens susitraukimą, plečia kraujagysles, didina diurezę. Suteikia energijos procesams, vykstantiems organizme neutralizuojant nuodus (apsinuodijus alkoholiu, narkotikais, smalkėmis). Gliukozė reikalinga intensyviai sportuojantiems, įtemptai dirbantiems žmonėms − ji greitai pašalina atsiradusį nuovargį.
Kasdien vartojant alkoholį, kasa nesuspėja gaminti pakankamo kiekio insulino, todėl sutrinka gliukozės apykaita organizme. Dėl nuolat padidėjusio gliukozės kiekio kraujyje gali kilti įvairių komplikacijų – dažniausiai pažeidžiamos kraujagyslės ir nervai, o tai turi labai didelę įtaką kitiems mūsų organams. Per didelis kiekis kenkia kasos veiklai, gali išsivystyti diabetas.
Pasodėlė (ežeras)
Pasodėlė – visiškai užpelkėjęs ežeras vidurio Lietuvoje, Panevėžio rajone, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Krekenavos. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,12 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 55,1 m. Krantai plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Ežeras nenutekantis, priklauso Nevėžio upės baseinui. Į rytus įsikūręs Pasodėlės kaimas.
Italijos lira
Italijos lira  – buvusi oficiali Italijos valiuta, pradėta naudoti nuo 1861 m., o ją pakeitė 2002 m. įvestas euras.
Šią valiutą 1941–1943 m. naudojo ir Albanijos karalystė, o 1807–1814 m. Italijos karalystė.
Valiutos pavadinimas kilęs nuo žodžio svaras lotyniško pavadinimo Libra. Iki II pasaulinio karo liros buvo dalinamos į 100 centų (centesimi).
Liros vertė buvo lygi 4,5 gramų sidabro arba 290,322 miligramų aukso. Lira pakeitė iki tol naudotą Sardinijos lirą. Taip pat lira pakeitė iki tol kitose teritorijose naudotas valiutas – Lombardijos-Venecijos svarą, Dviejų Sicilijų dukatą, Toskanos floriną, Popiežiaus skudą ir Parmos lirą.
1865 m. Italija tapo Lotynų monetarinės sąjungos nare ir taip sulygino liros vertę Prancūzijos, Belgijos ir Šveicarijos frankams. Tuo metu dalyje šiaurės-vakarų Italijos lira buvo pradėta vadinti franku.
I pasaulinis karas nutraukė Lotynų monetarinės sąjungos gyvavimą, nuo to pradėjo kilti kainos. 1926 m. rugpjūčio 18 d. Benito Mussolini siekė sumažinti infliaciją nustatydamas liros ir svaro kursą – 1 svaras = 90 lirų. Tuo tarpu rinkoje kursas buvo 1 svaras prie 140–150 lirų. Tai sukėlė nedidelę defliaciją ir tikrojoje ekonomikoje pradėjo tam tikras problemas. 1927 m. lira buvo pririšta prie JAV dolerio ir 1 doleris buvo vertas 19 lirų.
Po Sąjungininkų įsiveržimo į Italiją, liros kursas dolerio atžvilgiu pakilo iki 120. Pasibaigus karui kursas dar labiau augo – 1947 m. doleris buvo vertas 575 lirų. Po svaro devalvavimo 1949 m. 1 doleris buvo vertas 625 lirų.
Oficialia Italijos valiuta lira buvo iki 1999 m. sausio 1 d. ir pakeista euru. Tiesa, iki 2002 m. eurai dar nebuvo apyvartoje. Vienas euras buvo vertas 1 936,27 lirų.
Oficialiai Italijos lira buvo legali valiuta San Marine ir Vatikane. Tuo pačiu Italijoje cirkuliavo ir San Marino lira bei Vatikano lira.
Vilja Klaros provincija
Vilja Klaros provincija  – provincija vidurio Kuboje, prie šiaurinio salos kranto. Ribojasi su Sankti Spirituso provincija pietryčiuose, Sjenfuegoso provincija pietuose ir Matansaso provincija vakaruose. Administracinis centras – Santa Klara.
Geografija
Vilja Klaros provincijai priklauso daug smulkių Sabanos-Kamagvėjaus salyno salų, nusidriekusių pagal pakrantę. Būdingas kalvotas kraštovaizdis – iškilusios Santa Klaros aukštumos (aukštis iki 464 m), bei Eskambarajaus kalnai (~900 m). Yra ežerų, svarbiausia upė – Sagva la Grandė.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 13 savivaldybių:
Tortosa
Istorija
Tortosa po Kordobos kalifato suirimo, XI a. keletą kartų iškovojo nepriklausomybę kaip atskira karalystė (taifa). Kurį laiką ją valdė gretima Saragosa, o 1092 m. užėmė Denija, po kurios valdymo įia įsitvirtino Almoravidai.
Tortosa atkovota iš maurų 1148 m.
Kaunas (reikšmės)
Kaunas gali reikšti:
Subatė
Subatė (lietuviškai dar vadinama Subata, seniau vartotas pavadinimas Subačius) – miestas pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, 40 km nuo Daugpilio, netoli Lietuvos sienos, ties Obeliais, Rokiškio raj. 609 gyventojai (2021 m.). Pro gyvenvietę praeina pagrindinis kelias tarp Panevėžio ir Daugpilio.
Istviko raganos
Istviko raganos – 1987 m. siaubo komedija, pastatyta pagal to paties pavadinimo John’o Updike’o romaną. Ją režisavo George Miller, o pagrindinius vaidmenis atliko Jack Nicholson (Daryl Van Horne), kartu su Cher, Susan Sarandon ir Michelle Pfeiffer, kurios vaidina raganas.
Sabangas
Sabangas  – miestas Indonezijoje, Ačeho regione, nedidelėje Veho saloje šalia Sumatros krantų.
Istviko raganos
Siužetas
Alexandra Medford (Cher), Jane Spofford (Susan Sarandon) ir Sukie Ridgemont (Michelle Pfeiffer) yra trys nepatenkintos moterys, gyvenančios mažame Istviko miestelyje Rod Ailande. Alexandra yra skulptorė ir vieniša motina, muzikos mokytoja Jane yra ką tik išsiskyrusi ir neturi vaikų, o žurnalistė Sukie yra neįprastai vaisinga moteris auginanti daug mažų vaikų. Palikusios arba paliktos vyrų, jos nesąmoningai sudaro raganų sąlėkį, kuris susideda iš savaitinių susitikimų, per kuriuos jos geria, žaidžia kortomis ir dalijasi savo fantazijomis apie idealų vyrą.
Sabangas
Jūrų uostas. Žvejyba. Indonezijos karinė jūrų bazė (II pasaulinio karo metu valdyta japonų). Sabangas – labiausiai į vakarus nutolęs Indonezijos miestas. Miestas padalintas į 2 parajonius.
thumb|left|250px|Gapango paplūdimys
Istviko raganos
Siužetas
Kitą dieną po vieno tokio susitikimo į Istviką atvyksta paslaptingas vyras ir nusiperka Lennox'ų rūmus, didžiulį dvarą, kuris prieš tai nebuvo apgyvendintas. Labai įdomus ir charizmatiškas nepažįstamasis sukelia miestelėnų susižavėjimą, bet pykdo vietinę gyventoją Felicią Alden (Veronica Cartwright), konservatyvią nenuoramą, kuri yra ištekėjusi už laikraščio redaktoriaus Clyde’o Alden’o (Richard Jenkins). Nepažįstamasis pagaliau prisistato visam miesteliui muzikiniame rečitalyje; surengęs gana ekscentrišką pasirodymą jis pasirodo esąs Daryl Van Horne (Jack Nicholson). Kai tik Sukie prisimena jo vardą iš savo ieškojimų, jos karoliai nepaaiškinamai sutrūksta ir išbyra ant grindų, dėl ko Felicia suklumpa ir nusirita laiptais žemyn ir susilaužo koją.
Daryl’as nusprendžia suvilioti moteris vieną po kitos, pradėdamas nuo savimi pasitikinčios Alexandra’os, kuri iš pradžių yra įbauginta jo arogancijos ir drąsos, po to pereina prie kuklios ir užsidariusios Jane, kurią paskatina būti aistringa ir nerūpestinga. Pakvietęs visas tris moteris į rūmus, jis pagaliau atkreipia dėmesį į Sukie, sukurdamas pavydžios konkurencijos tinklą tarp moterų, kuris paskatina antgamtišką teniso žaidimą ir atskleidžia pirmuosius jų raganiškų sugebėjimų ženklus. Vėliau jos pakyla virš Daryl’o baseino ir mėgaujasi naujai atrastomis galiomis.
Laikui bėgant, besitęsiantis raganų lankymasis Daryl’o rūmuose paskatina gandus, kurie atstumia jas nuo vietinių miestelio moterų, kurios viešai pažemina Jane prekybos centre. Felicia yra ypač įsiutinta suvokto jų elgesio nemarumo, bet su ja greitai susitvarkoma labai vaizdingoje Daryl’o kerų scenoje, kurie priverčia ją išvemti raganų išspjautus vyšnių kauliukus. Išgasdintas ir matydamas jos apsėdimą, jos vyras yra priverstas užmušti ją žarstekliu.
Staiga, išgąsdintos pavojingų santykių su Daryl’u, raganos stengiasi nutraukti visus ryšius, tačiau susiduria su šiurpiomis įžeisto Daryl’o orumo pasekmėmis. Turėdamas anksčiau įrašytą pokalbį, kuriame trys moterys išpažįsta savo slapčiausias baimes, Daryl nusprendžia jas įgyvendinti: Alexandra atsibunda lovoje pilnoje gyvačių, Jane pasižiūri į veidrodį ir pamato save klaikiai pasenusią, o Sukie priverčiama patirti nepakenčiamą skausmą, dėl kurio ji paguldoma į ligoninę. Kol ji sveiksta, tampa aišku, kad visos trys moterys laukiasi Daryl’o vaikų.
Supratusios, kad vienintelis būdas atsikratyti Daryl’o yra panaudoti galias, kurių jis jas išmokė, raganos panaudoja užkerėtą lėlę, kuri imituoja Daryl’ą ir triuką su vyšnių kauliukais, kurį jis panaudojo per jas Felicia’ai. Nepataisomai sulaužiusios lėlę, jos įmeta ją į ugnį, o Daryl sudega liepsnose.