cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilniaus trečioji termofikacinė elektrinė
Darbo principas
Vanduo kranto siurblinės siurbliais imamas iš Neries upės ir tiekiamas į chemijos ūkį ir aušinimo bokštus. Chemiškai paruoštas vanduo iš chemijos ūkio tiekiamas į energetinius blokus ir šilumos tinklų vamzdynus, nuostoliams padengti. Į garo katilą paduodamas oras ir kuras.
Angis (grupė)
ANGIS – muzikos grupė iš Kauno. Įkurta 1996 m., grojo death/doom stiliaus muziką. Vėliau savo grojamos muzikos stilių pakeitė į pagan/folk metalą.
Pirmasis oficialus „ANGIES“ pasirodymas pogrindžio scenoje įvyko 1997 m. balandžio 19 d., Kaune, klube „Kreizhauzas”. Tų pačių metų gegužės antrą dieną grupė dalyvavo pagoniškų menų vyksme – „Mėnuo Juodaragis II“, Verbiškėse.
Korvetė
thumb|250px|right|Prancūzų korvetė thumb|250px|right|Portugalų korvetė Korvetė – mažas, manevringas, lengvai šarvuotas karo laivas. Korvetė yra mažesnė už fregatą tačiau didesnė už pakrančių apsaugos laivą. Burlaivių laikais korvetės buvo didesnės už šliupus, buvo naudojamos pakrančių apsaugai, mažuose kariniuose konfliktuose. Taip pat tarnaudavo kaip pagalbiniai laivai didelėse flotilėse. Pirmą kartą korvetės pavadinimas panaudotas aprašant Prancūzų laivyną apie 1670 m. Karališkasis Anglijos laivynas nenaudojo korvetės termino iki Napoleono karų.
Scuderia Toro Rosso
„Red Bull Toro Rosso Honda“ – Formulės-1 komanda, kurios savininkai yra gėrimų kompanija „Red Bull GmbH“ ir buvęs Formulės-1 lenktynininkas Gerhardas Bergeris. Komandos debiutas lenktynėse įvyko 2006 m. sezone po to, kai Paulas Stoddartas pardavė savo buvusią „Minardi“ ekipą po 2005 m. sezono. „Scuderia Toro Rosso“ yra „Red Bull Racing“ komandos dukterinė komanda.
2007 m. ir 2008 m. sezonams „Toro Rosso“ naudoja FerrariV8 tipo variklius, perimdami kontraktą iš „Red Bull“ komandos, kurio jie atsisakė 2006 m. sezono pabaigoje. Komandos vadovas yra Franzas Tostas, perėjęs į ekipą iš BMW autosporto padalinio. Jo sukurtas paskutinis komandos bolidas (STR2) labai panašus į Red Bull RB3, mat abu padėjo ruošti Adrianas Neweyus.
2008 m. sezonas
2008 m. sezone pilotų gretas sudarė Sebastianas Vettelis (buvęs trečiasis BMW-Sauber pilotas) ir Sebastianas Bourdais (keturis kartus Champcar serijos čempionas).
2008 m. balandžio 16 d. Barselonos trasoje bandymų metu debiutavo naujas komandos bolidas STR3. Bolido išorė praktiškai atitinka Red Bull RB4, naudojamas analogiškas priekinis sparnas ir kiek labiau pailgintas vertikalus sparnas ant variklio gaubto. Tačiau variklio gaubtas ir galinis sparnas skiriasi.
Italijos GP metu puikų rezultatą parodė vokietis S. Vettelis. Jis savo komandai ir sau pačiam pelnė pirmąsias vietas tiek kvalifikacijoje, tiek lenktynėse. Pirmą kartą nuo 1997 m. sezono lenktynes laimėjo kita italų komanda nei „Ferrari“.
Puikią formą viso sezono metu demonstravęs Vettelis pasiekė 4 vietą Brazilijos GP. Iš viso ekipa pelniusi 39 taškus užėmė 6 galutinės įskaitos vietą, 10 taškų aplenkdama savo pagrindinę ekipą „Red Bull Racing“.
Karinis
Karinis – Italijos miestas Sicilijoje, Palermo provincijoje.
Ant kranto yra Hyccara griuvėsiai. Manoma, kad tai vienintelė sikanų gyvenvietė pajūryje. 415 m. pr. m. e. miestą užpuolė Atėnai ir pagrobė daug vergų, tarp kurių buvo garsi kurtizanė Lais. Čia buvo rastos krikščionių katakombos.
FK Kretinga
Kretingos FK – Lietuvos futbolo klubas iš Kretingos.
Baltkarčiai
Baltkarčiais vadinami kaimai:
Nairobis
Nairobis  – miestas pietų Kenijoje, Rytų Afrikos plokščiakalnyje, maždaug 1700 m aukštyje virš jūros lygio. Šalies sostinė. 4,4 mln. gyventojų (2019). Su priemiesčiais 5,9 mln. gyventojų. Yra tarptautinis oro uostas. Geležinkeliai į Mombasą, Tororą (Uganda), plentai į Tanzanijos, Etiopijos, Sudano, Ugandos miestus. Išvystyta maisto, tekstilės, odos, avalynės, chemijos, metalo ir medienos apdirbimo pramonė. Nacionalinis universitetas. Vienas didžiausių lūšnynų Afrikoje – Kibera.
Istorija
Miestas įkurtas kaip geležinkelio stotelė 1899 m. tiesiant geležinkelį nuo Mombasos iki Viktorijos ežero. Pirmiesiems gyventojams čia pasirodė gan šalta, todėl jie miestą pavadino Nairobi , kas išverstus iš masajų kalbos reiškia „šaltas vanduo“. Mieste kūrėsi įvairių tautų ir rasių gyventojai. Miestas netruko išaugti ir 1907 m. pakeitė Mombasą šalies sostinės pozicijoje. Ilgą laiką buvo britų Kenijos kolonijos administracinis centras, XX a. 3–5 dešimtmečiuose čia veikė Didžiosios Britanijos karinė bazė. Kolonijiniu Kenijos laikotarpiu miestas tapo kolonijos kavos, arbatos ir sizalio pramonės centru.
1963 m. gruodį tapo nepriklausomos Kenijos sostine. XX a. 7-ajame dešimtmetyje pradėjo sparčiai plėstis; čia gyventi kėlėsi gyventojai iš aplinkinių provincijų. 1962 m. buvo 267 000, 1973 m. – 550 000, 2005 m. – 2,7 mln. (aglomeracijoje 3,6 mln.) gyventojų. Nesugebėdami pragyventi atvykėliai dažnai papildydavo nusikaltėlių gretas. 2001 m. Jungtinių Tautų komisija Nairobį pripažino pačiu pavojingiausiu pasaulio miestu.
517 m.
517 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kreiviai (Maišiagala)
Kreiviai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Maišiagalos.
Brunėjaus vyrų futbolo rinktinė
Brunėjaus vyrų futbolo rinktinė – Brunėjui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Brunėjaus futbolo asociacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Pranas Razma
Pranas Razma (1902 m. Stirbaičiuose, Platelių valsčius, Kretingos apskritis – 1942 m. Sosvos lageryje, Sverdlovsko sritis) – Lietuvos ekonomistas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Baigęs Vytauto Didžiojo universitete ekonomiką, nuo 1935 m. studijavo teisę.
1927–1928 m. Lietuvių katalikų jaunimo sąjungos „Pavasaris“ centro valdybos narys ir jos leidinio redaktorius. Nuo 1929 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ reporteris, 1933–1935 m. – jo atstovas Šiauliuose. 1933 m. savaitraščio „Šiaurės Lietuva“ leidėjas ir redaktorius, 1934–1935 m. – „Mūsų kelio“ redaktorius. 1935 m. redagavo savaitraštį „Mūsų kraštas“, 1935–1938 m. – žurnalą „Jaunoji karta“. 1937 m. buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos valdybos narys.
Bendradarbiavo periodiniuose leidiniuose „Ateitis“, „Pavasaris“, „Rytas“, „Tautos mokykla“ ir kt. 1937 m. suredagavo „Dešimtmečio sąskrydžio vadovą“ (1927–1937 m.). 1941 m. išvežtas į Sverdlovsko sritį, žuvo Sosvos lageryje.
Baltišius
Baltišius – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Skudutiškio.
Istorija
1745 m. Molėtų bažnyčios krikšto knygos kaimą Balteykie galbūt galima tapatinti su Baltišiumi. 1864 m. Skudutiškio dvaro vienkiemis.
Varniškiai (Šilutė)
Varniškiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4,5 km į pietvakarius nuo Švėkšnos, rytiniame pakraštyje teka Ašva, šiauriniame – Vilnutis (Ašvos deš. intakas). Ribojasi su Inkaklių, Kalkiškės, Nikėlų, Paulaičių kaimais. Varniškių kaime yra senosios kaimo kapinės.
Istorija
Varniškių kaimas minimas 1695 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje (buvo 8 šeimos). Nuo 1820 m. Varniškiai priklausė Vilkėno dvarui. 1880–1882 m., vykdant dvaro žemių atribojimą, Varniškių kaimo gyventojai trukdė matininkui tuos darbus vykdyti.
Sovietmečiu (1978–1989 m.) didesnė Varniškių kaimo dalis susiliejo su besiplečiančia Inkaklių gyvenviete.
Gyventojai
1923 m. Varniškių kaime buvo 5 ūkiai, 30 gyventojų, 1997 m. – 5 ūkiai, 11 gyventojų.
Žymūs žmonės
Varniškių kaime gimė:
Variaus ąžuolas
Variaus ąžuolas – Anykščių regioninio parko Variaus botaniniame draustinyje augęs Anykščių rajono savivaldybės saugomas gamtos paveldo objektas, buvęs vienu iš storiausių ąžuolų, esančių regioninio parko teritorijoje. Pasiekiamas vykstant keliu, ties Niūronimis pasukus į kairę (pietvakarių kryptimi), žvyrkeliu į pietvakarius. Už 0,5 km, ties posūkiu prie sodybos, einama į pietryčius apie 0,6 km krūmokšniais apaugusiu tarpumiškiu link vietinių vadinamo Ūso liūno. Toliau teka Varius. Prie paminklinio medžio pastatyta informacinė lenta. Keliuose nuorodų nėra, sunkiai surandamas.
Paskelbtas saugomu 2003 m. spalio 30 d. Ąžuolas 2014 m. vasarą buvo visiškai nudžiūvęs.
Driškūnų apylinkė
Driškūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Dūkšto valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Beržininkų apylinkės, Dūkšto apylinkės ir Sokiškių apylinkės.
Božolė (reikšmės)
Božolė vadinami:
Klykolių tvenkinys
Klykolių tvenkinys  – tvenkinys šiaurės Lietuvoje, Akmenės rajone, ties Latvijos siena, į šiaurės vakarus nuo Klykolių. Susidaręs patvenkus Vadaksties upę (Ventos baseinas) 44,7 km nuo jos žiočių. Ilgis iš rytų į vakarus 6,2 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 74,8 m. Tvenkinio rytinis galas užpelkėjęs, yra 0,78 ha sala. Dar viena sala (0,26 ha) yra prie Klykolio įtekėjimo. Krantai žemi. Pakrantės daugelyje vietų apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Išilgai tvenkinio viduriu eina siena su Latvija. Lietuvos teritorijoje yra ~ 39,2 ha tvenkinio. Rytinį tvenkinio galą kerta kelias.
Debitas:
Užtvanka 345 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1981 m. Latvijos pusėje 1999 m. pastatyta Vadakstės mažoji hidroelektrinė.
Prie tvenkinio esantys kaimai: Klykoliai, Pavadakščiai (Lietuva), Vadakstė, Priedula (Latvija).
Partinikas
Partinikas (, 🇬🇷) – Italijos miestas Sicilijoje, Palermo provincijoje. Miestas yra 30 km nuo Palermo ir 71 km nuo Trapanio.
Frank Zappa tėvo giminė kilusi iš Partiniko. Italijos ministras pirmininkas Vittorio Emanuele Orlando atstovavo miestui 1897-1925 m.
Jurgis Karnavičius (1957)
Jurgis Karnavičius (g. 1957 m. balandžio 30 d. Vilnius) – lietuvių pianistas, pedagogas, profesorius.
Biografija
Tėvas pianistas Jurgis Karnavičius (1912–2001 m.), žmona operos dainininkė prof. Sigutė Stonytė.
1980 m. Lietuvos konservatorijoje baigė pianisto J. Karnavičiaus klasę, 1983 m. – Maskvos konservatorijos asistentūrą stažuotę, L. Naumovo klasę.
Nuo 1981 m. Lietuvos konservatorijos (nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademija, nuo 2004 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademija) dėstytojas, nuo 1992 m. docentas, dabar - profesorius.
Jurgis Karnavičius (1912)
Jurgis Karnavičius (1912 m. balandžio 6 d. Sankt Peterburge – 2001 m. spalio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos pianistas, pedagogas, profesorius.
Biografija
Tėvas kompozitorius Jurgis Karnavičius (1884–1941), sūnus pianistas Jurgis Karnavičius (g. 1957 m.).
Baigė Kauno muzikos mokyklą, 1933 m. Kauno konservatorijoje baigė Lidijos Dauguvietytės fortepijono klasę. 1934–1938 m. stažavo Berlyne ir Paryžiuje pas Aleksandrą Lybermaną.
1938–1941 m. Kaune privačiai mokė skambinti fortepijonu. 1941–1949 m. dėstė Kauno, 1949–1993 m. LSSR konservatorijoje, 1949–1983 m. jos rektorius, nuo 1969 m. profesorius. 1943–1944 m. dar dirbo Kauno didžiojo teatro, 1944–1946 m. Kauno valstybinio teatro koncertmeisteriu. 1947 m. Kauno dešimtmetės muzikos mokyklos, 1948–1949 m. Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokyklos direktorius.
Kūryba
Surengė solo koncertų. Repertuarą sudarė J. S. Bacho, L. van Bethoveno, R. Šumano, F. Šopeno, F. Listo, P. Čaikovskio, M. K. Čiurlionio kūriniai.
Lietuvos ir tarptautinių (1962–1986 m. Čaikovskio Maskvoje, 1976 m. H. von Karajano Berlyne, 1980 m. Vercelli Italijoje, 1983 m. Miunchene, 1985 m. Paryžiuje) konkursų žiuri narys, 1982 m. Čiurlionio konkurso Vilniuje žiuri pirmininkas.
Mokiniai
Gintautas Abarius, Borisas Borisovas, Ramutis Čepinskas, Margarita Dvarionaitė, Edmundas Gedgaudas, Petras Geniušas, Rūta Ibelhauptienė, Rimantas Janeliauskas, Jurgis Karnavičius, Mūza Rubackytė, Rokas Zubovas.
Vidža lentelė
miniatiūra|Vidža lentelė, 1984 m. Vidža (Ouija) lentelė – pranašavimui ir spiritizmui naudojama schema. Paprastai joje yra abėcėlės raidės ir žodžiai „taip“, „ne“, „viso gero“, „galbūt“. Naudotojai užduoda lentelei klausimą, ir įvairiais būdais manipuliuodami adata iš atskirų raidžių sudėlioja atsakymą. Spiritistai tiki, kad atsakymus jiems diktuoja dvasios, mirusių žmonių sielos, kitų planetų gyventojai ar koks nors aukštesnysis kosminis protas.
Iš mokslinio atžvilgio Vidža lentelės veikimo principas yra ideomotorinio efekto padarinys, kai individo raumenys juda nepriklausomai nuo jo sąmonės. Šis reiškinys pirmą kartą paminėtas anglų psichologo ir fiziologo Viljamo Bendžamino Karpenterio po jo atlikto mokslinio tyrimo 1855 metais.
Bražuolės akmuo
left|150px miniatiūra|250px|right|Bražuolės akmuo įšalęs į upės ledą
Bražuolės akmuo – stambus riedulys, valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Joteliūnų kaime (Vievio sen.), Elektrėnų savivaldybėje, Bražuolės upės kairiajame krante. Priklauso Kaišiadorių miškų urėdijos Vievio girininkijos (66 kv., 10 skl.) teritorijai. Upelio slėnis nuo seno garsėja retų augalų, įrašytų į Lietuvos Raudonąją knygą, sankaupomis, todėl čia įsteigtas Bražuolės botaninis draustinis.
Akmuo slūgso prie stataus, mišku apaugusio šlaito, šalia plačios proskynos. Šioje vietoje nutiesta aukštos įtampos elektros linija kerta upę. Apie 100 m nuo akmens, pasroviui, ant šlaito pastatyta santvarinė elektros atrama. Riedulys dalinai apsemtas upės vandens, netaisyklingo kūgio formos, dalinai apsamanojęs, viršus apskaldytas. Jo matomos dalies ilgis 3,4 m, plotis 3,2 m, aukštis 2 m, apimtis ties apačia 11,2 m. Riedulį sudaro rausvas granitas su koncentruotomis lauko špatų kristalų sankaupomis, biotitu, pavieniais granatais.
Ties Joteliūnų kaimu, pasroviui už 800 m dešiniajame Bražuolės slėnio šlaite, atsidengia klintinio tufo atodanga.
Duomenys
Parametrai pateikti virš vandens esančios dalies.
Kalnų krištolas
thumb|300px|Kalnų krištolas
Kalnų krištolas – oksidų klasės mineralas, bespalvė kvarco atmaina.
Kietumas pagal Moso skalę 7.
Kalnų krištolas bespalvis, absoliučiai skaidrus mineralas.
Randamas Brazilijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Mianmare, JAV.
Bergkristall
Riaženka
Riaženka  – raugintas pieno produktas iš ukrainiečių virtuvės, gaminamas iš šutinto karvės pieno rauginant pienarūgščio rūgimo bakterijomis. Rauginama termofiliniais pienarūgščio rūgimo streptokokais ir grynu bakterijų ''Lactobacillus delbrueckii subsp. bulgaricus'' raugu 3-6 valandas. Paruošta riaženka būna gelsvai rudokos spalvos, su tradiciniu rūgštaus pieno skoniu. Riaženka gali būti laikoma vienu iš jogurto atmainų.
Iš riaženkos galima gaminti gėrimą lasi.
Panašūs gėrimai yra varenecas ir tiurkų katykas.
Maistinė vertė
Manoma, kad riaženka turi ir gydomųjų savybių, nes stiklinėje riaženkos yra ketvirtis paros dozės kalcio ir 20% fosforo. Riaženkos baltymai įsisavinami sparčiau nei žalio pieno baltymai. Pieno rūgštis žadina apetitą, gerina virškinimo trakto ir inkstų veiklą.
Lyginant su kitais raugintais pieno produktais riaženka kaloringiausia. Mažiau kaloringas riaženkos analogas yra varenecas, kuris skoniu primena riaženką, tačiau nėra toks riebus, kadangi jį gaminant nededa grietinėlės.
100 g riaženkos yra:
Riaženkos parametrai:
KMI
KMI gali reikšti:
518 m.
518 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Irena Regina Merkienė
Irena Regina Merkienė (g. 1937 m. vasario 14 d. Kaune) – Lietuvos istorikė, etnologė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Vyras Vytautas Merkys. 1960 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. habilituota humanitarinių mokslų daktarė. 2006 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos akademikė.
Mokslinė veikla
Suformavo Lietuvos etninės kultūros arealinių tyrimų mokyklą. Tyrimų pagrindinė kryptys: geografinis etninis ir kultūrinis tapatumas, etninės kultūros istorija, migracija ir kultūra, krikščionybės raiška kaimo kultūroje, etnologinių tyrimų metodika. Sudarė etninės gamybinės patirties elementų perimamumo ir arealų susiklostymo modelį. Daug mokslinių straipsnių spausdino Lietuvos, Lenkijos, Rusijos, Vokietijos, kt. šalių moksliniuose leidiniuose.
Senjoras
Senjoras ( < – vyresnysis) reikšmės:
519 m.
519 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Muna (Jakutijos upė)
Muna  – upė Rusijoje, Jakutijoje; Lenos kairysis intakas. Prasideda šiaurės rytiniame Vidurinio Sibiro plokščiakalnio pakraštyje. Teka daugiausia plokščiakalniu į rytus, žemupyje vaga labai vingiuota.
Munos baseine yra ~2500 upių bei 2460 ežerų. Didžiausi intakai: Munakanas, Chachčanas (dešinieji), Severnaja (kairysis). Upė būna užšalusi nuo spalio antrosios pusės iki gegužės pabaigos arba birželio pradžios. Laivuojama 100 km nuo žiočių ruože.
Baltkarčiai (Anykščiai)
Baltkarčiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Viešintų.
Liudvikas Beržanskis
Liudvikas Gediminas Beržanskis (1864 m. sausio 10 d. Pluoguose, prie Viekšnių – 1888 m. gegužės 23 d. ten pat, palaidotas Viekšnių kapinėse) – aušrininkas, lietuvybės platintojas.
Biografija
Gediminaičių kunigaikščio Jono Beržanskio jauniausias sūnus. 1882 m. baigė Šiaulių berniukų gimnaziją. Įstojo į Petrapilio universiteto Matematikos – fizikos fakultetą. Čia išklausė keletą kursų, tačiau dėl studentiškų riaušių iš universiteto buvo pašalintas. Po to grįžo į Pluogų vienkiemį, kur susirgęs džiova, mirė.
1884–1885 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Aušra“, 1888 m. – „Lietuviškas balsas“. Jo slapyvardžiai: J. K. Dagys, J. Kadagys, J. K-gis.
Broliai kunigas Antanas Beržanskis ir aušrininkas Jonas Beržanskis.
Kreiviai (Sužionys)
Kreiviai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Sužionių.
Nuotykių filmas
200px|thumb|dešinėje|Indiana Džounsas – vienas žinomiausių nuotykių filmų personažų Nuotykių filmas apibūdina tam tikrą filmo žanrą. Priešingai nei veiksmo, nuotykių žanro filmuose veiksmo scenos vaizduojamos priimtiniau didesnei auditorijai, nėra tiek daug smurto, brutalumo. Veiksmas plėtojamas per keliones, užkariavimus, tyrinėjimus, imperijų kūrimą ar kitus istorinius siužetus. Dažnai rodomos egzotiškos vietovės įvairiausių įvykių kontekste, t. y. egzotika derinama su aktyviomis veiksmo scenomis.
Pagrindiniai naratyvo elementai
Nuotykių filmai dažniausiai turi tokius naratyvo elementus: atpažįstamas herojinis veikėjas – centrinė veiksmo figūra; herojus ar herojė yra bebaimiai, geba įveikti didžiulius iššūkius; istorija susideda iš herojaus kelionės ar kitų veiksmų, daromų norint pasiekti savo tikslą (pavyzdžiui, rasti lobį); veiksmo vieta, ne tik džiugina žiūrovų akį, bet taip pat tampa svarbia naratyvo dalimi (pavyzdžiui, žemės drebėjimo išgyvenimas, sunki kelionė per džiungles); vienas veiksmas visada seka kitą, tai sukuriama beveik nenutrūkstama seka (pavyzdžiui: kovą kumščiais pakeičia sprogimai, iš jų išsivysto lenktynės automobiliais ir t. t.)
Protagonistas/antagonistas
Ankstyvuoju nuotykių filmų laikotarpiu protagonistai įprastai buvo vyrai. Šie herojai buvo drąsūs, kovojantys su priespauda ir tironais. Pastaruoju metu nuotykių filmų kūrėjai linkę herojus pakeisti herojėmis moterimis (pavyzdžiui, Lara Kroft). Kaip ir ankstyvuoju laikotarpiu, dabartiniai nuotykių filmo protagonistai išlieka kovingi, besikaunantys už tiesą ir neleidžiantys blogiui nugalėti.
Saro kraštas
Saro kraštas (arba tiesiog Saras; ) – žemė pietvakarių Vokietijoje. Sostinė – Sarbriukenas. Plotas – 2570 km²; 1,08 mln. gyventojų (2000 m.). Tai mažiausia Vokietijos žemė, išskyrus miestus-žemes (Brėmeną, Hamburgą ir Berlyną).
Nuotykių filmas
Protagonistas/antagonistas
Antagonistas – didžiausias protagonisto priešininkas, siekiantis sutrukdyti herojui įvykdyti savo tikslą. Antagonistas gali būti ne tik žmogus, bet ir stichinė nelaimė (pavyzdžiui: fantastiniame filme „2012“ pasaulyje siaučia įvairios stichinės nelaimės, kurios kelia pavojų protagonisto gyvybei). Antagonisto vaidmenį gali atlikti ir gyvūnas, padaras, mistinė būtybė (pavyzdžiui: fantastinis filmas „Godzila“).
Saro kraštas
Fiolkingeno metalurgijos gamykla yra įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Nuotykių filmas
Nuotykių filmų tipai, siužeto elementai, žiūrovų lūkesčiai
200px|thumb|dešinėje|„[[Žiedų valdovas (trilogija)|Žiedų valdovas“ – filmų trilogija, kurioje susipina nuotykių, veiksmo ir fantastikos žanrai]] Galima išskirti tokius nuotykių filmo pogrupius kaip „swashbuckler“ (filmai apie senovę, kuriuose kaunamasi kardais), katastrofų filmai ir istorinės dramos (epiniai filmai). Dažni siužeto elementai – dingusių žemynų ieškojimas, dominuojanti aplinka – džiunglės ar dykuma, būdingas veikėjų elgesys – ėjimas į lobių medžiokles, herojiškos kelionės, žygiai į nežinomybę. Nuotykių filmų laikas dažnai yra istorinis, veiksmo laiką galima priskirti tam tikrai epochai. Taip pat tai gali būti istorinių ar išgalvotų įvykių adaptacija istoriniame kontekste. Karaliai, mūšiai, sukilimai bei piratai – detalės, neretai sutinkamos nuotykių filme. Rinkdamiesi nuotykių filmą žiūrovai tikisi išvysti kažkuriuos iš šių elementų, nenutrūkstantį veiksmą, herojų siekiantį savo tikslo, jam trukdančias aplinkybes, protagonistui palankią veiksmo kulminaciją, ne per daug smurto elementų. Nuotykių žanras gali būti derinamas su kitais žanrais, tokiais kaip fantastika, mokslinė fantastika, veiksmo, karo.
Populiari koncepcija / konfliktinės situacijos
Konfliktas nuotykių filmuose gali vykti tarp vieno pagrindinio protagonisto ir antagonisto ar didesnių „gerųjų“ bei „blogųjų“ grupių. Vis dėlto „geroji“ grupė filmuose ne visada atspindi gerąsias vertybes, o „blogiečiais“ tampa tie, kurie tai grupuotei trukdo, prieštarauja, bet nebūtinai elgiasi blogai. Konfliktinių situacijų šablonai gali būti tokie:
Vizualūs ir garso elementai
Muzikinis takelis savo intensyvumu siejamas su vaizdu – dažniau kintant kadrams greitėja ir muzika. Muzika dažnai kartu su istorija būna pastoviai kintanti savo nuotaika ir emocine žinia: ji atitinkamai keičiasi kai veikėjui sekasi ir nesiseka, išduoda ar žūsta artimasis, pasiekiamas tikslas. Taip pat naudojami atpažįstami elementai, pažymintys svarbiausius įvykius ir nusakantys kaip žiūrovas turi jaustis įvykus netikėtam siužeto posūkiui, staigiai pasikeitus aplinkybėms ir t. t. Kai filmo aplinkybės nerealios muzikoje dažnai netrūksta mistikos, nekonkretumo. Taip pat nuotykių filmams ypač būdinga pagrindinė daina ar melodija, kuri susiejama su visa istorija (filmas „Karibų jūros piratai“) bei įkvepiančios melodijos, prieš esminius siužeto įvykius (filmas „Drąsiaširdis“). Kiekviename filme naudojami specialieji garso efektai: ginklų, sprogimų garsai (epiniu tapo lazerių susidūrimo garsas iš filmų serijos „Žvaigždžių karai“).
Istorija
Nuotykių filmai stipriai išpopuliarėjo XX a. 4-ajame – 5-ajame dešimtmečiuose dėl Holivudo produkcijos, kai tokie filmai, kaip „Kapitonas kraujas“ (Captain Blood), „Robino Hudo nuotykiai“ (The Adventures of Robin Hood) ir „Zoro ženklas“ (The Mark of Zorro) buvo reguliariai filmuojami su tuometinėmis kino žvaigždėmis, ypač – Errol Flynn ir Tyrone Power. Šiuos aktorius ilgainiui imta glaudžiai tapatinti su nuotykių žanru. Tuo pačiu metu sekmadienio rytais rodomuose serialuose pradėta intensyviai naudoti elementus, kurie sutinkami aukšto biudžeto nuotykių žanro filmuose.
Nuotykių istorijos atgijo 9-ajame dešimtmetyje, pasirodžius kino juostoms „Žvaigždžių karai“ bei „Indiana Džounsas ir dingusios Sandoros skrynios ieškotojai“. Šie filmai sulaukė didžiulio populiarumo ir sukėlė nuotykių žanro suklestėjimą. Nepraėjus nė vasarai, prasidėjo naujas nuotykių filmų bumas.
Nuotykių filmų žanras Lietuvoje
200px|thumb|dešinėje|[[Tadas Blinda (aktorius Mantas Jankavičius) filme „Tadas Blinda. Pradžia“]] XXI a. Lietuvos kino industrija dar nėra stipriai išvystyta, trūksta investicijų, lietuviška rinka per maža didelio biudžeto filmams, todėl žinomų lietuviškų filmų nėra daug. Nuotykių žanro filmai taip pat ne išimtis. Vis dėlto lietuviško kino istorijoje galime rasti nuotykių žanro apraiškų.
Pirmasis nuotykių filmas
1958 m. sausio 18 dieną buvusioje Tarybų Sąjungos Lietuvoje kino teatrų ekranuose pasirodė pirmasis visiškai lietuvių sukurtas pilnametražis meninis filmas „Žydrasis horizontas”. Šis pilno metro filmas priskiriamas nuotykinių žanrui bei yra skirtas vaikams. Pagrindinis filmo veikėjas jaunuolis Zigmas teturėjo tik tėvo valtį, bet rimtai planavo tapti jūreiviu. Istorijos pradžioje prie berniuko prisijungia dar du draugai ir visi vaikai vedini savo tikslų iškeliauja prie jūros. Nuotykingų įvykių filme nestinga, tačiau pasigendama nuoseklaus išdėstymo, labiau išvystyto kulminacijos augimo. Nors ir turi trūkumų, tai yra pirmas vien lietuvių kinematografininkų jėgomis sukurtas pilno metro nuotykių filmas.
„Tadas Blinda“
1972 m. lietuviai sukūrė biografinį veiksmo ir nuotykių filmą „Tadas Blinda“. Filmo pagrindinis herojus – lietuviškasis „Robinas Hudas“. Vis dėlto daug artimesnis ir žinomesnis pavyzdys yra beveik 40 metų pertraukos nuo originalaus kūrinio atsiradimo nufilmuotas pirmas lietuviškas nuotykinis istorinis veiksmo filmas nepriklausomos Lietuvos istorijoje „Tadas Blinda. Pradžia“ (režisierius Donatas Ulvydas). Šis filmas kino teatruose surinko virš 3,7 mln. Lt pajamų, jį pamatė per 300 000 žiūrovų.
Saulėlydis
260px|thumb|Saulėlydis jūroje
Saulėlydis – laiko tarpas vakare, kai Saulė leidžiasi vakaruose už horizonto ir pasikeičia dangaus spalva. Tai įvyksta dėl Žemės sukimosi aplink savo ašį. Saulėlydžio metu Saulė gali debesis nuspalvinti įvairiomis spalvomis.
520 m.
520 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Klimbalė
Klimbalė – durpynas Panevėžio rajone, 12 km į šiaurės rytus nuo Panevėžio, Žaliojoje girioje. Sudaro aukštapelkė (vakaruose), tarpinio tipo pelkė ir žemapelkė. 67 % durpių – žemapelkinio tipo, 20 % – aukštapelkinio, likusi dalis – mišraus tipo. Durpių peleningumas 8 %, drėgnumas 87 %. Nenusausinto durpių klodo vidutinis storis 1,5 m (didžiausias – 3,5 m). Po durpėmis yra 1,1 m storio sapropelio sluoksnis. Klimbalėje prasideda Lėvens intakai – Svalia ir Įstras.
Durpių gavyba pradėta 1964 m.
Rudyčiai
Rudyčiai arba Nagornojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dolgorukovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Varmės žemės kaimo pavadinimas Rudītjai prūsiškos kilmės. 1303 m. minimi Ruditen. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities kaimas, nuo 1874 m. gegužės 7 d. Didžiųjų Deksių valsčiaus kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Orechovo apylinkės kaimas. 1946 m. sujungti Didieji Deksiai ir Rudyčiai, kaimas pavadintas Nagornojė.
Rabatas
Rabatas (arba Ribatas) – miestas Maroko šiaurės vakaruose, šalies sostinė ir antrasis pagal dydį miestas (po Kasablankos). 1,66 mln. gyventojų (2005 m.). Išsidėstęs prie Atlanto vandenyno, Buragrago (Bou Ragrag) upės žiočių. Svarbus uostas, pramonės centras (tekstilė, maisto apdirbimas, statybinės medžiagos), Rabato oro uostas. Daug vyriausybinių pastatų. Gerai išvystytas turizmo sektorius, amatai. Yra Mohamedo V universitetas (įkurtas 1957 m.), nacionalinė muzikos, šokių ir dramos konservatorija, institutai (žemės ūkio, viešojo administravimo, taikomosios ekonomikos). Žymiausi muziejai: Antikos muziejus (daug archeologinių radinių), Maroko meno muziejus. Religinės įžymybės: XII a. Hasano bokštas (55 m minaretas), Jakubo al Mansuro mečetė (pastatyta apie 1160–1199 m., dabar apgriauta).
Istorija
Gyvenvietė buvo įkurta XII a. kaip karinis postas (arab.: ribat). Dabartinę svarbą miestas ėmė įgyti po 1912 m., kai tapo Prancūzijos Maroko kolonijos administraciniu centru (Prancūzijos Marokas). 1956 m. šaliai iškovojus nepriklausomybę, jis tapo Maroko sostine. 2012 m. Rabatas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Mantvilų apylinkė
Mantvilų apylinkė (arba Montvilų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rimšės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gaidės apylinkės.
Gerkonių apylinkė
Gerkonių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Dūkšto valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Dūkšto rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Beržininkų apylinkės, Rimšės apylinkės ir Sokiškių apylinkės.
Munana
Munana  – miestas pietryčių Gabone, Aukštutinės Ogovės provincijoje, Ogovės upės baseine. ~8,0 tūkst. gyventojų. Per miestą eina Fransvilio-Alembės kelias.
Bittersweet: The Love Songs Collection
„Bittersweet: The Love Songs Collection“ – antrasis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher kompiliacinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „MCA“ 1999 m. sausio 26 d. Ši kompiliacija sudaryta daugiausia iš Cher 1973 m. studijinio albumo „Bittersweet White Light“ dainų. Likusi albumo dalis sudaryta iš mažiau žinomų ar neįvertintų Cher XX a. 8-ojo dešimtmečio hitų, tokių kaip „The Way of Love“ ir „David’s Song“.
KS Luftëtari Gjirokastër
Girokasterio „Luftëtari“ – Albanijos futbolo klubas iš Girokasterio.
Istorija
Klubas įkurtas 1926 m. 1978 m. tapo šalies vicečempionais. Tai aukščiausias klubo laimėjimas per visą klubo gyvavimo istoriją.
Alfredas Kulpa-Kulpavičius
Alfredas Kulpa-Kulpavičius (1923 m. kovo 28 d. Baisogaloje, Kėdainių apskrityje – 2007 m. gegužės 16 d. Druskininkuose ) – lietuvių dailininkas, architektas, architektūros mokslų daktaras (1951 m.).
Biografija
1941–1943 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitetas, 1942–1943 m. ir Kauno taikomosios dailės institute. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1945 m. studijavo Hanoverio, 1946–1948 m. Darmštadto technikos universitete, 1948–1952 m. jame dirbo. 1952–2006 m. gyveno Kanadoje, iki 1997 m. dirbo savo įsteigtoje architektų bendrovėje Toronte. 2006 m. grįžo į Lietuvą.
Kanadoje suprojektavo lietuvių parapijų bažnyčių, daugiaaukščių ir kotedžinių gyvenamųjų namų. Sukūrė smulkiosios architektūros statinių – kryžių, koplytstulpių, antkapinių paminklų.
Aidai (žurnalas)
thumb|right|300px|Žurnalo viršelis Aidai – katalikiškas kultūros, literatūros ir politikos periodinis leidinys, nuo 1944 m. gruodžio iki 1991 m. leistas užsienyje lietuvių kalba.
Istorija
1944–1945 m. Lietuvių sąjungos Miuncheno skyriaus informacinis leidinys Bavarijoje gyvenantiems lietuviams. Išėjo 2 numeriai. Jį leido ir redagavo V. Bieliauskas Miunchene (Vokietija); spausdintas rotatoriumi. Stengėsi tęsti leidinių „Naujoji Romuva“ ir „Židinys“ tradicijas.
Nuo 1945 m. rugsėjo buvo spausdinamas spaustuvėje ir vadinosi lietuvių informacinis leidinys, nuo lapkričio 15 d. (Nr. 8) – kultūrinis informacinis leidinys, tapo kultūros žurnalu. Jo vyr. redaktorius buvo V. Bieliauskas, redaktorius – Kazys Bradūnas. 1947–1948 m. leistas Augsburge kaip mėnesinis kultūros žurnalas, leidėjas-redaktorius Juozas Sakevičius, leidėjas P. Gaučys. 1949 m. žurnalas perkeltas į Švabiš Gmundą, redagavo Jonas Grinius, vėliau Paulius Jurkus, išleisti penki numeriai. Iš viso Vokietijoje ėjo 48 numeriai, jų komplektas turėjo 1536 puslapius.
Iki 1982 metų žurnalas buvo leidžiamas kas mėnesį, po to kas du mėnesius, nuo 1986 m. kas ketvirtį. Rašė Lietuvos istorijos, kultūros, meno, filosofijos, religijos, teologijos, politikos, spaudos, kalbos klausimais, spausdino grožinės literatūros kūrinius, kritikos straipsnius, dailės darbų reprodukcijas.1952-1965 m. skyrė kasmetines literatūros ir mokslo premijas. Tiražas 1980 m. – 1650 egz.
1991 m. perkeltas į Lietuvą ir susijungė su Lietuvoje leidžiamu „Naujuoju Židiniu“, nuo 1992 m. pradėtas leisti nauju pavadinimu „Naujasis židinys-Aidai“. 1994 m. įsteigta leidykla „Aidai“ perėmė šio mėnraščio leidybą, o žurnalo steigėjo teisės buvo perduotos Ateitininkų federacijai.
Gianfranco Ravasi
thumb|250px|Kardinolo herbas
Gianfranco Ravasi (g. 1942 m. spalio 18 d. Italijoje, Milano regiono miestelyje Merate) – Milano vyskupijos dvasininkas, Ambrozijaus (Milano) bibliotekos-pinakotekos prefektas, popiežiškojo Biblijos komiteto narys ir biblinės egzegezės dėstytojas Šiaurės Italijos Teologijos fakultete. Daugelio publikacijų ir esė autorius, bendradarbiauja įvairiuose mokslo populiarinimo leidiniuose. 2010 m. Lapkričio 20 d. popiežius Benediktas XVI Gianfranco Ravasi paskyrė Romos Katalikų Bažnyčios kardinolu.
Vygrių nacionalinis parkas
Geografija
thumb|right|250px|Parko administracija Kreivojo kaime Parkas įsikūręs šiaurinėje Augustavo girios dalyje, kuri yra viena iš geriausiai išsilaikiusių senovinių girių Vidurio Europos žemumoje ir kurios plotas įskaitant Lietuvoje ir Baltarusijoje esančius girios plotus yra apie 300 000 hektarų. Parkas taip pat yra Baltijos aukštumos mezoreljefuose: Rytų Sūduvos aukštumoje, Vakarų Sūduvos aukštumoje ir Augustavo lygumoje. Beveik visas parkas yra Nemuno intako, Juodosios Ančios upės baseine.
Augalija
Parke yra 75 saugomos augalų rūšys, iš kurių 61 taikoma griežta apsauga ir 14 dalinė. 1994 m. parke saugomų augalų buvo 52, iš kurių vienas jau išnykęs Lenkijoje augalas – lininis brantas (Cuscuta epilinum).
Gegužraibių apsauga
Parke 22 rūšių gegužraibės, Lenkijoje iš viso yra 50 rūšių. Parke yra ir ties išnykimo riba esantys medauninkas ir plikaplaiskė. XXI a. pradžioje padedant naujausioms technologijoms buvo atlikti moksliniai tyrimai, kurių metu buvo imami augalų pavyzdžiai, atliekamas eksperimentinis augalų persodinimas, ištirtos augalų cheminės ir fizikinės savybės bei dirvožemis ir jo sudėtis. 2003–2004 m. buvo persodinta apie 10 medauninkų ir apie 50 plikaplaiskių. Kaip vėliau paaiškėjo šis eksperimentas pasiteisino ir visi persodinti augalai prigijo ir sužydėjo.
Gyvūnija
Parke yra 297 rūšys stuburinių gyvūnų, 32 žuvų rūšys, 12 varliagyvių rūšys, 5 roplių rūšys, 205 paukščių rūšys ir 46 žinduolių rūšys. Daugiau nei 82 % stuburinių (244 rūšys) yra įtraukti į saugomų objektų sąrašą. Parke yra 48 % visų Lenkijoje saugomų stuburinių. Taip pat į saugomųjų sąrašą įtraukta 185 paukščiai ir 37 žinduoliai.
Žuvų apsauga
Tartako kaime yra žuvivaisos, kuriose gaminamos žuvų gyvybei palaikyti labiausiai reikalingos medžiagos. Kaime veisiami ikrai, seliavos, sykai ir lydekos. Čia pagaminamos medžiagos naudojamos ir kituose Suvalkijos ežeruose. Parke taip pat stengiamasi apsaugoti sparčiai nykstančius ežerinius upėtakius.
Klimatas
Nors ir šios vietovės nėra labai toli nuo Baltijos jūros, bet klimatas vistiek yra ganėtinai atšiaurus, veikiamas rytų oro masių. Žiemos čia prasideda lapkričio pabaigoje ir tęsiasi iki balandžio pradžios.
Hidrologija
Parke yra 42 ežerai, iš kurių daugelis vaizdingi ir kuriuose yra nemažai gamtos saugomų objektų. Parko ežerai užima 29,08 km² teritoriją. Vaizdingiausias ir labiausiai turistų lankomas yra Vygrių ežeras išsiskiriantis savo vingiuotomis pakrantėmis, pusiasaliais, salomis ir aplinkinėmis kalvomis. Ežeras yra pačiame parko centre. Vygrių ežeras su dar keliais šalia esančiais ežerais sudaro vieną bendrą ekosistemą. Ežero plotas 2187 ha, o didžiausias gylis 73 metrai. Dar vienas iš įdomesnių ežerų yra užakėjęs Sausasis ežeras. Didžiausia parke tekanti upė yra Juodoji Ančia, kuri garsėja savo baidarių trasomis.
Londono teroro aktai (2005)
2005 m. liepos 7 d. sprogimai Londone – eilė planuotų teroristinių sprogdinimų, nugriaudėjusių Didžiosios Britanijos sostinėje Londone 2005 m. liepos 7 d. Piko metu, 8:50 ryte, per penkiasdešimt sekundžių detonavo trys sprogmenys požeminėje miesto metro linijoje. Beveik po valandos sprogo ir ketvirtoji bomba visuomeninio transporto autobuse 9:47. Per teroristinius išpuolius žuvo 54 keleiviai ir 4 savižudžiai teroristai.
Sprogdintojai kaip sprogstamąją medžiagą naudojo acetono peroksidą, dar kitaip vadinamu „Šėtono motina“.
Kulių miškai
miniatiūra|200px|right|Ąžuolas ties Mikoliškiais kelyje Kulių miškai – tai dešimtas pagal plotą Lietuvos miškų masyvas Plungės raj., Klaipėdos raj. ir Kretingos raj. savivaldybių teritorijose ir esantis Lietuvos vakaruose. Plotas 16 300 ha, mišku apaugę 12 650 ha.
Geografija
Kulių miškai prasideda 3 km į šiaurės vakarus nuo Rietavo ir apie 21 km tęsiasi Kartenos link. Pietinį pakraštį kerta autostrada Kaunas-Klaipėda. Masyvas labai netaisyklingos konfigūracijos. Jį sudaro 16 miškų; didesnieji: Peklinės, Žutautų, Mikoliškių, Pyvorų, Patyrio, Reiškių. 67 % miškų yra valstybės reikšmės, priklauso Kretingos miškų urėdijos Mikoliškių, Kartenos, Telšių miškų urėdijos Kulių, Mastaičių, Stalgėnų, Rietavo miškų urėdijos Skroblės girininkijoms.
Daug pelkių; didžiausios: Aukštasis tyras, Reiskių tyras ir Kalniškių tyro durpynas. Aukštasis tyras yra Minijos ir Jūros baseinų vandenskyroje. Per miškus teka Jūra ir jos intakas Tinalupis, Letauso dešinieji intakai Urnupis ir Vedega, Minijos kairieji intakai Alantas, Kartenalė, Žvelsa ir jos intakas Trumpė, Veiviržas ir jo intakas Juodupis. Yra Reiskių ežeras, Veiviržo aukštupyje – tvenkinys. Paviršius – kiek banguota lyguma.
Sint Eustatijaus vėliava
thumb|Sint Estatijaus vėliava. Sint Eustatijaus vėliava buvo priimta 2004 m. lapkričio 16 d. (Statijos diena).
Aprašymas
Vėliava yra stačiakampė su mėlyna, raudona, balta, auksinė ir žalia spalvomis bei padalinta į keturis penkiakampius mėlynus langelius, kiekvienas su raudona fimbra. Jos viduryje yra rombo formos baltas laukas; rombe yra žalios spalvos salos siluetas. Viduryje rombo viršuje yra penkiakampė auksinė žvaigždė. Pločio ir ilgio santykis – 2:3
Kulių miškai
Medynai
Miško augavietės labai derlingos arba nederlingos ir normalaus drėgnumo arba pelkinės. 68 % miškų yra ūkiniai IV grupės, 28 % ekosistemų apsaugos II grupės, 4 % vandens apsauginiai III grupės. Kultūrinės kilmės medynų 25 %. Eglynų yra 56 %, beržynų 17 %, pušynų 13 %, juodalksnynų 12 %, baltalksnynų 2 %. Jaunuolynai sudaro 27 %, pusamžiai medynai 48 %, bręstantys 17 %, brandus 8 %. Medynų vidutinis amžius 53 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,7, tūris 198 m³/ha. Kasmet priauga 3,7 m³/ha.
Aplinkosauga
Kulių miškuose gyvena pilkieji vilkai, nemaža saugomų augalų, gyvūnų (ypač paukščių) rūšių. Įvairiose Kulių miškų dalyse yra Kulių kraštovaizdžio draustinis, Reiškių tyro draustinis ir Aukštojo tyro telmologinis draustinis, prie Minijos – Minijos senslėnio kraštovaizdžio draustinis ir Minijos ichtiologinis draustinis.
Kulių miškuose yra 2 gamtos paminklai: ąžuolas Mikoliškių miško 25 kvartale ir paprastasis kadagys 7 kvartale, šeši kultūros paminklai: Pauškių piliakalnis Skroblės girininkijos 53 kvartale, senkapiai Skroblės, Kartenos, Mikoliškių girininkijose ir koplytstulpiai Skroblės girininkijos 49 ir 74 kvartaluose.
Istorija
1944–1953 m. miškuose veikė Žemaičių apygardos Šatrijos rinktinės Lietuvos partizanai.
Didžioji kinų siena
Didžioji kinų siena (, t. y. „Ilgoji siena“) – istoriniai gynybiniai įrenginiai palei istorines šiaurines Kinijos sienas, turėję saugoti Kinijos valstybes ir imperijas nuo klajoklių antpuolių iš Eurazijos stepės.
Keletas sienų buvo pastatytos jau VII a. pr. m. e. Vėliau jos buvo apjungtos, padidintos bei sustiprintos ir dabar bendrai vadinamos Didžiąja siena. Garsiausia yra siena, kurią 220–206 m. pr. m. e. pastatė pirmasis Kinijos imperatorius Ši Huangdi. Iš šios sienos mažai kas išliko. Po to, Didžioji siena buvo vis perstatoma, plečiama ir tobulinama; didžioji dalis iki šiol išlikusių sienos fragmentų yra iš Mingų dinastijos laikų.
Pagal išsamius archeologinius tyrimus naudojant modernius tyrimų metodus paskaičiuota, kad Mingų siena buvo 8850 km ilgio. Iš šio ilgio 6259 km buvo pati siena, 359 km – gynybiniai grioviai ir 2232 km gamtinės kliūtys – kalvos ir upės. Pagal kitą archeologinį tyrimą siena su visomis jos atšakomis buvo 21 196 km ilgio. Tai – ilgiausias rankų darbo statinys pasaulyje.
Pagrindinė siena puikiai pritaikyta prie reljefo, vingiuoja palei upių vagas, slėnius ir kalnus. Siena buvo statoma iš akmenų, žemės ir molio, o sienos dalys rytuose buvo apmūrytos plytomis. Apačioje jos plotis 4,6–9,1 m. (vidutiniškai 6 metrai), o viršuje iki 7,6 m. Jos aukštis siekia vidutiniškai 7,6 m (neįskaitant dantytos gynybinės sienos). Maždaug kas 180 m buvo įrengti sargybos bokštai (apie 12 m aukščio).
John Williams
Džonas Tauneris Viljamsas (g. 1932 m. vasario 8 d.) – vienas žymiausių amerikiečių kompozitorius.
Didžioji kinų siena
Siena tęsėsi nuo Dandongo prie dabartinės Kinijos–Korėjos sienos rytuose iki Lobnoro ežero vakaruose sudarydama lanką, kuris daugmaž atitinka dabartinę pietinę Vidinės Mongolijos sieną.
John Williams
Per daugiau kaip šešis dešimtmečius trunkančią karjerą, jis parašė vienus garsiausių garso takelių istorijoje tokiems filmams kaip „Žvaigždžių karų“ saga, „Nasrai“, „Supermenas“, „Indianos Džounso“ frančizė, „Ateivis“, „Vienas namuose“ ir jo tęsinys, „Kablys“, „Juros periodo parkas“, „Šindlerio sąrašas“, „Karo žirgas“, „Linkolnas“, „Terminalas“ ir pirmieji trys „Hario Poterio“ filmai.
Justinas Razma
Justinas Razma (1904 m. Žvirblaičiuose, Platelių valsčius – 1945 m. lapkričio 24 d. nužudytas Šiupyliuose, Gruzdžių valsčius, Šiaulių apskritis) – Lietuvos žurnalistas, pedagogas.
Didžioji kinų siena
Istorija
Jau prieš 2700 m. atskiros valstybėlės statė sienas, kad atsiskirtų nuo kaimynų. Pirmasis imperatoriumi pasiskelbęs valdovas Čin Ši Huangdi (Qin Shi Huangdi), siekdamas vieningos imperijos, įsakė jas nugriauti (maždaug prieš 2200 m.). Tada išliko tik sienos, esančios šiaurėje ir gynusios nuo klajoklių tautų: tokių kaip hunai ir mongolai.
Justinas Razma
Biografija
Visuomenės, kultūros ir filosofijos klausimais rašė leidiniuose „Vairas“, „Akademikas“, „Naujoji Romuva“.
John Williams
Jis taip pat parašė muziką keturioms Olimpinėms žaidynėms, 1980–1993 m. buvo pagrindinis Bostono „Pops“ orkestro dirigentas.
Didžioji kinų siena
Istorija
Valdant Ši Huangdi, buvo pradėti sistemingi sienos statybos darbai, gynybinių pylimų įrengimas (maždaug 221 m. pr. m. e.). Apie 204 m. pr. m. e. darbai buvo baigti. Spėjama, kad prie Ši Huangdi pastatyta beveik 1900 km sienos, apie anksčiau pastatytas sienos dalis vis dar negalima pasakyti, ar jos buvo pastatytos kaip viena visuma, ar visiškai nepriklausomai viena nuo kitos.
John Williams
Viljamsas pelnė penkis Oskaro, keturis Auksinio gaublio, septynis BAFTA ir 21 Grammy apdovanojimus. Buvo nuominuotas net 48 Oskaro apdovanojimams, ir pagal šį rodiklį yra antras po Volto Disnėjaus. 2000 m. išrinktas į Holivudo Bowl šlovės muziejų.
Bernardino Zanobi de Gianotis
Bernardas Zanobijus Džanotis (, šaltiniuose dar vadinamas Bernardinus, Romanus, Florentinus, g. XV a. pab. Florencijoje (?) – m. 1541 m. Vilniuje) – italų architektas ir skulptorius, brandžiojo Italijos Renesanso atstovas Lenkijoje ir Lietuvoje. Bendradarbiavo su Bartolomeo Berrecci, Giovanni Cini, Filippo di Bartolomeo da Fiesole (su dviem pastaraisiais nuo 1531 m. dirbo vienoje dirbtuvėje).
GD Estoril-Praia
Estorilio GD – Portugalijos futbolo klubas iš Estorilio.
Didžioji kinų siena
Istorija
Han dinastijos metu sienos dalys buvo sutvirtintos ir tarpusavyje sujungtos. Pirmoji siena vėliau nugriuvo, nes imperijos centras persikėlė tolyn į pietus, o mongolai, nuo kurių ji turėjo apginti, ją smarkiai apgadino, kai XIII a. užkariavo Kiniją.
Kopūstas
Kopūstas (Brassica oleracea) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų rūšis. Tai dvimetis (kai kurie varietetai vienmečiai) žydintis augalas, kurio žiedai gausiažiedėje kekėje. Vainiklapiai geltoni, kartais balti. Ankštaros labai stambios. Stiebas lapuotas, apatiniai lapai stambūs, mėsingi. Visas augalas pilkai žalias.
GD Estoril-Praia
Istorija
Klubas įkurtas 1939 m. Yra žaidę Primeira Liga, tačiau jose neįsitvirtindavo.
Didžioji kinų siena
Istorija
Ming dinastija (1368–1644 m.) vėl užsiėmė sienos statyba, siekdama sustabdyti klajoklių tautas. Ming dinastijos metais siena buvo patobulinta ir išplėsta, pakeičiant senus molio ir žemės pylimus mūrine siena. Šiuo laikotarpiu buvo pastatyta dabartinio ilgio ir formos siena.
Kopūstas
Maistingosios medžiagos susikaupusios lapuose; čia yra vitaminų A, B1, B2, C, riebalų, angliavandenių ir kt. Jau graikai ir romėnai žinojo 3-10 kopūstų atmainų. Dabar jų yra šimtai.
GD Estoril-Praia
Istorija
2020/21 m. tapo Antros lygos (D2) nugalėtojais ir pateko į 2021/22 m. Primeira Liga.
Bernardino Zanobi de Gianotis
Lenkijoje ir Lietuvoje atliktuose architektūros ir skulptūros užsakymuose B.Džanotis vartojo brandžiajam Italijos Renesansui būdingas, tačiau supaprastintas (prisitaikant prie užsakovų skonio) formas. Memorialinėje skulptūroje dailininkas vaizduojamus asmenis komponuodavo frontaliai (tai XVI a. pirmosios pusės Vidurio Europos antkapinėje skulptūroje populiarus tipas) su natūralistiškai traktuotais veidais (manoma, kad tam galėjo naudoti pomirtines kaukes iš vaško).
Didžioji kinų siena
Dabartis
thumb|270px|right thumb|270px|Didžiosios Kinų sienos žemėlapis
Kopūstas
Žymiausi kopūsto varietetai: gūžinis kopūstas, brokolis, žiedinis kopūstas (kalafioras), Briuselio kopūstas, ropinis kopūstas (kaliaropė), garbanotasis kopūstas ir kt.
Bernardino Zanobi de Gianotis
Biografija
thumb|LDK kanclerio A.Goštauto antkapinė plokštė Vilniaus katedroje. Autorius B. da Gianotis, apie 1539 m. Italijoje gyveno ir veikė Romoje bei Florencijoje.
Didžioji kinų siena
Dabartis
Dabar restauruota tik pora kilometrų, ištisos sienos dalys pusiau griuvėsiai, o kitos visiškai sunykusios. Ilgą laiką yra paplitęs mitas, jog Kinų sieną galima pamatyti iš kosmoso plika akimi. Taip nėra, kadangi siena nėra pakankamai plati. Tai 2004 m. turėjo būti pataisyta Kinijos mokinių vadovėliuose po to, kai pirmasis Kinijos astronautas (taikonautas) Jang Livei (Yang Liwei), 2003 m. spalio mėnesį sugrįžęs iš kosmoso pasakė: „Vaizdas buvo nuostabus, bet aš negalėjau pamatyti Didžiosios sienos“.
Aleksandr Dementjev
Aleksandr Dementjev (g. 1947 m. sausio 14 d. Myliuose, Švenčionių raj.) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Didžioji kinų siena
Dabartis
Kinų siena yra gausiai lankoma turistų. Labiausiai paplitusi vieta – Badalingas, kuris yra maždaug 70 km už Pekino. Apžvalgai puikiai tinka ir kitos vietos – Mutianju (Mutianyu), Simatai, Dzinšanlingas (Jinshanling). Nuotraukose aiškiai matosi, kad siena daugiausiai gana stati. Be to, ji tokia plati, kad ja galima naudotis kaip gatve. Daugelyje Didžiosios kinų sienos vietų yra pastatyti paminklai su populiaria Kinijoje Mao Dzedungo fraze:, t. y. „Tas, kuris neužkopė į Didžiąją kinų sieną, nėra tikras kinas“.
Kopūstas
Nuo kada kopūstai auginami Lietuvoje tiksliai nežinoma, greičiausiai XIV a. lietuviai kaip ir prūsai kopūstų neaugino. Tai liudija Prūsijos žemės kronika, kurioje rašoma, kad pamatę kryžiuočius valgant kopūstus prūsai stebėjosi, kad šie gali valgyti žolę.
Bernardino Zanobi de Gianotis
Biografija
1521–1536 m. gyveno Krokuvoje, Lenkijos karaliaus dvare, architekto B.Berrecci dirbtuvėje.
1536 m. įsikūrė ir iki mirties gyveno Vilniuje.
Didžioji kinų siena
Dabartis
1987 m. UNESCO paskelbė Kinijos sieną pasaulio kultūros paveldo objektu.