cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smulkiažvynės šunžuvės
Smulkiažvynės šunžuvės (Ophioblennius) - jūros šuniukų (Blenniidae) šeimos žuvų gentis.
Pžitulų Šv. Kryžiaus parapija
'''Pžitulų Šv. Kryžiaus parapija''' - parapija įkurta 1436 metais. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Jedvabno dekanatui.
Kelionių organizatorius
Kelionių organizatorius – įmonė, teikianti kelionių organizavimo paslaugas. Skirtingai nei kelionių agentūra kelionių organizatorius veikia savo vardu. Įmonė rūpinasi skrydžiais, viešbučiais, gidais - teikia visas kelionės metu reikalingas paslaugas (servisą). Kai kurie organizatoriai be organizavimo paslaugų taip pat tarpininkauja, siūlo užsisakyti netgi ir konkurentų paslaugas. Stambiausi kelionių organizatoriai paprastai rūpinasi tik kelionės organizavimu, bendravimą su galutiniu pirkėju palikdami tarpininkams (kelionių agentūroms). Įmonė norėdama tapti kelionių organizatoriumi, turi pateikti prašyma Lietuvos Turizmo Departamentui prie Ūkio Ministerijos. Jei ji atitinka keliamus reikalavimus, jai yra išduodamas kelionių organizavimo pažymėjimas.
Agroverslas
Agroverslas – verslo šakų kompleksas, apimantis žemės ūkio produkcijos gamybą, perdirbimą ir realizavimą.
Mandalgobis
Mandalgobis – miestas centrinėje Mongolijoje, Gobio dykumoje, apie 300 km į pietus nuo sostinės Ulan Batoro. Dundgobio aimako sostinė. Gyvena 10,5 tūkst. žmonių (2005 m.).
Agroverslas
Skirstymas
Agroverslu užsiimančių įmonių skirstymo schema: ir kitos
Kriminologinių studijų centras
Kriminologinių studijų centras - 2006-2008 m. vykdomas ES struktūrinių fondų remiamas projektas „Tarpkryptinės plečiamosios kriminologijos studijos Vilniaus universitete“. Projektas įgyvendinamas Vilniaus universitete (VU), bendradarbiaujant su valstybės mokslo įstaiga Teisės institutu. Projekto vadovas - prof. Aleksandras Dobryninas.
Žukovskis
Žukovskis – miestas vakarų Rusijoje, Vidurio Rusijos aukštumoje prie Maskvos upės, 32 km į pietryčius nuo Maskvos miesto. Geležinkelio stotis „Otdych“ (Отдых). Išvystyta mašinų, medienos, statybų, popieriaus pramonė. Veikia aerohidrodinamikos institutas.
Mantvydai (Mažeikiai)
Mantvydai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Leckavos. Stūkso Mantvydų piliakalnis, yra dvejos neveikiančios kapinaitės.
Etimologija
Mantvydai – asmenvardinis vietovardis, vardo Mantvydas daugiskaitinė forma. Pasakojama, kad Mantvydų piliakalnyje stovėjusi valdovo Montvydo pilis.
Istorija
Kaimas minimas 1665 m.
Gustav Bauer
Gustavas Baueris (Gustav Adolf Bauer, 1870 m. sausio 6 d. Darkiemyje, Mažoji Lietuva – 1944 m. rugsėjo 16 d. Berlyne) – Vokietijos profsąjungų ir politinis veikėjas.
Biografija
1892–1903 m. dirbo „baltųjų apykaklių“ profsąjungose organizacinį ir vadovaujantį darbą, 1908–1918 m. Vokietijos profesinių sąjungų Generalinės komisijos pirmininkas.
1912–1918 m. ir 1920–1928 m. socialdemokratų atstovas Vokietijos Reichstage. 1918 m. spalio mėn. paskirtas princo Makso fon Badeno vyriausybės darbo ministru. 1919 m. birželio mėn. tapo pirmuoju Vokietijos Respublikos ministru pirmininku, nuo 1919 m. rugpjūčio 14 d., pakeitus pareigų pavadinimą – kancleriu. Jam teko pasirašyti Versalio taikos sutartį. Jam vadovaujant parengta Veimaro Respublikos konstitucija. 1920 m. kovo mėn. po Kapo pučo atsistatydino.
Buvo transporto ministru 1920 m. Hermano Miulerio vyriausybėje ir vicekancleriu bei darbo ministru 1921–1922 m. Jozefo Virto vyriausybėje. Vėliau iš politinės veiklos pasitraukė.
Grenlandijos himnas
Nunarput utoqqarsuanngoravit – Grenlandijos valstybinis himnas. Lyriką sukūrė Henrikas Lundas, o muziką Jonathanas Petersenas. Himnas oficialiai priimtas 1916 m. Yra taip pat ir kitas Grenlandijos himnas "Nuna asiilasooq" (Didelio Ilgio Žemė), kuris 1979 m. buvo taip pat oficialiai įteisintas vyriausybės.
Nemunynas (upė)
Nemunynas  – upė Mažojoje Lietuvoje, dab. Kaliningrado srityje, Nemuno deltos lygumoje, kartu su Šalteike buvusi nemuno kairioji atšaka.
Nemunyno pradžia – Šalteikės ir Šviekės (Ulitka) santaka 5 km į pietryčius nuo Kryžionių. Ilgis 16 km., baseino plotas 1380 km², vandens debitas 11 m³/s. Teka į pietvakarius. Žemupyje, 3,7 km nuo žiočių, jungiasi su Pričgrabe (Primorskij kanal). Nemunynas – vienintelis ryšio su Nemuno baseinu taškas. Įteka į Kuršių marias ties Nemunyno kaimu.
Intakai:
Nemunynas sudaro plačios intakų sistemos žemupį, turi nežymų 0,2 m/km nuolydį, pagilintą vagą laivininkystei. Daugelyje vietų Nemunyno krantai apjuosti apsauginiais pylimais, pastatyta keletas siurblinių, kurios į upę pumpuoja už pylimų susitelkusį polderių vandenį. Ilgą laiką Nemunynas buvo vandens kelio į Kuršių marias dalis.
Nemunynas (reikšmės)
Nemunynas gali būti:
Šovinio kapsulė
thumb|right|Kairėje [[pistoletas|pistoleto iššautos tūtelės dugnas su įmušta kapsule, dešinėje – šratinio medžioklinio šautuvo kapsulė]] thumb|right|Pistoletų šovinių kapsulės. Iš kairės į dešinę: šauta, nešauta, vaizdas iš vidaus.
Šovinio kapsulė − mažas įtaisas šovinio parakui padegti. Kapsulė – tai mažas tuščiaviduris varinis ar žalvarinis cilindras, kurio vienas galas uždaras. Prie uždarojo galo yra mažas užtaisas sprogstamosios medžiagos (pvz., gyvsidabrio fulminato), jautrios smūgiui. Daužikliui smogiant į kapsulės dugnelį šis užtaisas sprogsta, padegdamas sviedžiamąjį šovinio parako užtaisą.
Atskirosios kapsulės buvo išrastos apie 1830 m. Tuo metu jos išsprendė svarbią ginklų, užtaisomų per vamzdžio laibgalį, techninę problemą – šie ginklai buvo nepatikimi, nes labai priklausė nuo oro. Nuo drėgno oro atidrėkdavo parakas ant lentynėlės, ir titnaginio skeltuvo kibirkštis nepadegdavo atidrėkusio parako. Išradus kapsules daug titnaginių šautuvų ir pistoletų buvo perdaryti į kapsulinius. Kapsuliniai ginklai irgi turėjo savo techninę problemą − mūšio įkarštyje ar jojant būdavo sunku užtaisyti ginklą, nes mažą kapsulę sunku sučiupinėti.
Apie 1850 m. kapsules ėmė įtaisinėti šovinių tūtelėse. Taip įtaisomos kapsulės angliškai vadinamos primer.
Šovinių kapsulės yra mažesnės už atskirąsias kapsules. Tai irgi variniai ar žalvariniai gaubteliai, kurių viduje – stabilus, bet smūgiui jautrus sprogstamasis užtaisas. Kapsulės būna 4–6 mm skersmens.
Daužiklio smogtas kapsulės dugnelis deformuojasi ir sutrenkia viduje esančią sprogstamąją medžiagą į viduje esantį priekalėlį, kuri sprogdama padega šovinio viduje esantį paraką.
Pagal priekalėlio sandarą kapsulės būna dviejų tipų :
Kapsules dažnai skirsto pagal jų korozinį veikima:
XX a. paskutinį dešimtmetį imta plačiai naudoti švino neturinčias kapsules (senosiose kapsulėse dažnai būdavo švino azido). Šūvio metu švino junginiai patenka į aplinką ir ją teršia. Dabartinės bešvinės kapsulės yra mažiau jautrios smūgiui, o labiau jautrios drėgmei, todėl ir mažiau patikimos. Technologijoms tobulėjant bešvinės kapsulės greitai turėtų pasiekti tą patį patikimumo lygį kaip ir turinčios švino junginių.
Ruda Žečka
Ruda Žečka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Balstogės Čarnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Feliksas Maleckis
Feliksas Maleckis (1854 m. Trakuose, Rusijos imperija – 1928 m. balandžio 13 d. Vilniuje, Antroji Lenkijos Respublika) – Lietuvos karaimų dvasininkas.
Biografija
Gimė 1854 m. Trakuose, hazano Arono Maleckio šeimoje. 1894–1902 m. buvo Vilniaus kenesos ir Trakų kenesos hazanas. Jo iniciatyva ir surinktomis lėšomis 1903–1904 m. buvo rekonstruota Trakų kenesa. Vėliau Vilniuje dirbo hebrajų kalba leidžiamos spaudos cenzoriumi. Mirė 1928 m. balandžio 13 d. Vilniuje.
Abrahamas ben Jošijahu
Abrahamas ben Jošijahu (1636 m. Trakuose, Abiejų Tautų Respublika – 1687 m.) – Lietuvos karaimų kilmės gydytojas. Buvo vienas iš karaliaus Jono Sobieskio asmeninių gydytojų. Hebrajų kalba rašė liturginę poeziją.
Sonora
Sonora  – valstija šiaurės vakarinėje Meksikos dalyje, Ramiojo vandenyno pakrantėje. Jos sostinė yra Hermosiljas.
Geografija
Rytine Sonoros dalimi driekiasi Vakarų Siera Madrės kalnai. Aukščiausia valstijos vieta – Gvakamajos kalnas (2646 m). Kitur daugiausia būdingos pavienės aukštumos ir neaukšti kalnų masyvai. Šiaurės vakaruose plyti Sonoros dykuma. Klimatas sausringas, būdingos karštos vasaros ir šalčiai žiemą, kalnuose būna sniego. Upės daugiausia nevandeningos, dažnai išdžiūstančios. Šiaurės vakaruose plyti Kolorado upės delta. Pagrindinės Sonoros dalies svarbiausia upė yra Jaki, o pietuose teka Majas. Įrengta keletas tvenkinių.
Didžiausi miestai
thumb|left|250px|Punta Čuekos apylinkės. Sonora
Einhardas
Einhardas (Einhard, Eginhard ar Einhart, g. apie 775 m. – m. 840 m. kovo 14 d.) – frankų istorikas, imperatoriaus Karolio Didžiojo biografas.
Austėja
Austėja lietuvių mitologijoje – spėjama bičių deivė, šeimos gausintoja, ištekančių ir nėščių moterų globėja. Ši numanoma deivė minima tik vieninteliame šaltinyje – abejotiname J. Lasickio žemaičių dievų sąraše. Jos neliudija ir tautosaka.
Einhardas
Biografija
Gimė rytinėje, germaniškoje Frankų imperijos dalyje. Mokėsi Fuldoje. 791 ar 792 m. priimtas į karališkąjį Karolio Didžiojo teismą. Ten mokėsi pas žymų viduramžių švietėją Alkuiną. Nors tapo artimu Karolio Didžiojo draugu, jokio aukšto posto Einhardas neįgijo. Imperatoriui mirus, jo įpėdinis Liudvikas Palaimintasis paskyrė Einhardą savo privačiu sekretoriumi.
Austėja
Šaltiniai
Vienintelį kartą Austėją XVI a. paminėjo Jonas Lasickis žemaičių dievų sąraše De diis samagitarum (1580 m.). Jis Austėją vadino bičių deive (apum est dea), kurios šaukdavęsi ypatingai bičių spiečiaus metu.
Einhardas
Biografija
Einhardas parašė keletą darbų, tačiau pats svarbiausias jo veikalas – „Karolio Didžiojo gyvenimas“ (Vita Karoli Magni). Tai vienas reikšmingiausių viduramžių epochos biografinio žanro kūrinių. Jame sukuria įtaigų, šiek tiek suromantintą Karolio Didžiojo aprašymą, remiasi Svetonijaus stiliumi. Veikale pamini ir kai kurių istorinių, geografinių žinių. Vardindamas Europos tautas pamini Baltijos jūros pakrantėje gyvenusius aisčius.
Austėja
Vardo etimologija
Austėjos vardas siejasi su žodžiais „austi“, „ausyti“, t. y. greitai skraidyti, šen bei ten bėgioti, audinėti, rinkti medų, austi korius, į kuriuos bitės krauna medų ir augina perus.
Manoma, kad pirminė žodžio „audėja“, „audimas“ reikšmė sietina ne su audeklo audimu, o su bičių korių audimu. Kaip bitės audžia korius, taip vorai – voratinklius. Vienoje mįslėje sakoma: „Sėdi panaitė tamsioj seklyčioj, audžia be staklių ir nyčių“ (bitė korį lipdo).
Pagal A. J. Greimą Austėja ir Bubilas yra opozinė pora, kurioje Austėja – kultūrinis aspektas, o Bubilas – griaunantis ir jai trukdantis.
Vardas
Austėja (Austė, Austinėja) – moteriškas lietuviškas vardas, kilęs iš aust- (austi, austas) + -ėja (audėja).
Vardadieniai: gegužės 9.
Mantvydai (Panevėžys)
Mantvydai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Skaistgirių.
Chris Farley
Christopher Crosby "Chris" Farley (1964 m. vasario 15 d. – 1997 m. gruodžio 18 d.) – JAV aktorius, apdovanotas Auksine žvaigžde Holivudo žvaigždžių alėjoje, bei MTV Filmų apdovanojimu.
Biografija
Christopher Crosby Farley gimė 1964 m. vasario 15 d. Medisone, Viskonsine.
Šeimoje augo dar du broliai John Farley ir Kevin P. Farley. Aukštojoje mokykloje žaidė futbolą. Po universiteto Krisas Farley vaidino teatre, kur jį pastebėjo SNL prodiuseris. Jis dirbo joje, kartu ir vaidino tokiuose filmuose, kaip „Wayne's World“ ir jo tęsinyje „Wayne's World 2“, „Coneheads“, „Airheads“, „Tommy Boy“ ir „Beverly Hills Ninja“, „Billy Madison“. Su savo laidos partneriu Deividu Speidu vaidino filme „Black Sheep“ ir „Tommy Boy“, už kurį laimėjo MTV geriausio dueto apdovanojimą. 1997 m. su savo buvusiu SNL laidos partneriu Krisu Roku vaidino filme „Beverly Hills Ninja“. Jis turėjo problemų su alkoholio ir narkotikų priklausomybe. 1997 m. gruodžio 18 d. jis buvo rastas savo namuose John Hancock Center perdozavęs narkotikų. Vėliau buvo išleisti filmai Krisui Farliui atminti.
Algimantas Merkevičius (1959)
Algimantas Merkevičius (g. 1959 m. vasario 3 d. Kapsuke) – Lietuvos istorikas, archeologas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1977 m. baigė Kapsuko Jono Jablonskio vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą, įgijo istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę. Diplominio darbo tema – „Imbarės piliakalnis ir gyvenvietė I tūkst. pr. m. e. – IV m. e. a.“ 1993 m. apgynė daktaro disertaciją „Laidojimo paminklai ir laidosena Lietuvoje žalvario ir ankstyvajame geležies amžiuje“.
1982–1988 m. Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos Archeologijos skyriaus vyr. metodininkas. Nuo 1989 m. Vilniaus universiteto darbuotojas, 1991–1994 m. – Istorijos fakulteto Archeologijos ir etnologijos katedros asistentas, 1994–2001 m. – Archeologijos katedros vyr. asistentas, o nuo 2001 m. – docentas. 2004–2015 m. Istorijos fakulteto Archeologijos katedros vedėjas. Lietuvos archeologijos draugijos narys.
Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinės veiklos temos: žalvario ir ankstyvasis geležies amžius; archeologijos istorija, teorija ir metodai. Tyrimai:
Bobra Velka
Bobra Velka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujadvario valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime yra išlikę dvaro pastatai, kuriuose vienu ar kitu metu buvo apsistoję Janas Bulhakas, Ignacy Jan Paderewski ir Wanda Miłaszewska. Šiuo metu dvare įsikūręs muziejus.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Skuodo miesto seniūnija
Skuodo miesto seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Skuodo rajono savivaldybėje, apimantis Skuodo miestą.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uostas
Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uostas – trečias pagal pervežamų keleivių skaičių Rumunijos oro uostas (jį lenkia Bukarešto Anrio Koandos ir Bukarešto Aurelo Vlaiku tarptautiniai oro uostai). Šis oro uostas yra svarbiausias Vakarų Rumunijoje.
Oro uostas yra Timišoaroje (Banato regionas), netoli sienos su Vengrija ir Serbija. Uostas buvo pervadintas 2003 m. vasario 6 d. pagerbiant Trajaną Vują (Traian Vuia), Rumunijos aviacijos pionierių, kilusį iš Timišo apskrities.
Istorija
Pirmasis Timišoaros oro uostas buvo už keleto kilometrų nuo dabartinio oro uosto, Moşniţa Veche mieste. Jame pirmasis lėktuvas nusileido 1935 m. liepos 17 d.
Dabartinėje vietoje oro uostas buvo pastatytas 7-ojo dešimtmečio pradžioje. Vietinių skrydžių terminalas ėmė veikti 1964 m. 1980 m. oro uostas gavo tarptautinio oro uosto statusą.
Karinis panaudojimas
Timišoaros Trajano Vujos tarptautinis oro uoste buvo Rumunijos oro pajėgų 93-oji oro bazė, kuri buvo panaikinta 2004 m. rugpjūtį, o jos naikintuvai MiG-21 Lancers ir sraigtasparniai IAR 330 perkelti į Kimpija Turzyje]] esančią 71-ąją oro bazę. Oro bazės ginkluotėje buvę MiG-23 Flogger buvo išbraukti iš ginkluotės 2002 m. pradžioje. Virš 30 MiG-23 tebėra saugomi Timišoaros oro uoste. Šio oro uosto karinė dalis šiuo metu yra 71-osios oro bazės padalinys, joje veikia 714-oji transporto sraigtasparnių eskadrilė, ginkluota IAR 330.
Jerome K. Jerome
200px|thumb|right|Jerome K. Jerome Jerome K. Jerome (1859 m. gegužės 2 d. – 1927 m. birželio 14 d.) – anglų rašytojas, humoristas, žinomiausias savo knyga Trise valtyje (neskaitant šuns).
Džeromas gimė Volsle, kuris tuo metu buvo Stafordšyro grafystės dalis. Jis užaugo Londone, skurde. Gimtinėje jo garbei įkurtas muziejus.
Be to Džeromas parašė esių rinkinius "Dyko vaikino dykos mintys" ir "Kitos dyko vaikino mintys", "Trise kelionėje" (Three Men on the Bummel), "Trise valtyje" tęsinį, ir kitus romanus.
Vaikystė
Jerome K. Jerome buvo ketvirtas vaikas šeimoje. Jo tėvai - Jerome Clapp (kuris vėliau pasivadino Jerome Clapp Jerome), geležies dirbinių pirklys ir pasaulietinis pamokslininkas, paviršutiniškai domėjęsis architektūra, ir Marguerite Jones. Džeromas turėjo dvi seseris, Pauliną ir Blandiną, ir vieną brolį Miltoną, kuris mirė jaunas. Džeromas buvo registruotas kaip tėvas – Jerome Clapp Jerome, o Klapka yra vėlesnis variantas (pagal emigravusį vengrų generolą György Klapką). Dėl blogų investicijų į vietinę kalnakasybą šeima atsidūrė skurde ir ją dažnai aplankydavo skolų išieškotojai. Šią savo patirtį Džeromas gyvai aprašė autobiografijoje „Mano gyvenimas ir laikai“ (My Life and Times).
Vaikystėje jis svajojo būti politiku ir intelektualu, bet abiejų tėvų mirtis 1872 m., kai jis buvo trylikos metų, privertė mesti studijas ir susirasti darbą. Jis įsidarbino "Londono ir Šiaurės Vakarų Geležinkelyje" (London and North Western Railway) ir iš pradžių rinko iš garvežių iškritusią akmens anglį. Ten jis dirbo ketverius metus.
Aktoriaus karjera ir pirmieji kūriniai
1877 m. įkvėptas vyresnės sesers Blandinos meilės teatrui, Džeromas nusprendė tapti aktorium, pasivadinęs Harold Crichton. Jis prisijungė prie trupės, kuri bandė statyti pjeses esant skurdžiam biudžetui, tad dažnai aktoriai patys turėdavo paremti teatrą. Džeromas tą laikotarpį komiškai aprašo "Ant scenos - nuo scenos" (On the Stage–and Off), iš kur aiškų, kad jis visąlaik buvo be pinigų. Po trejų metų kelionių be matomos sėkmės, sulaukęs 21 metų, jis nusprendė, kad jam užteks vaidybos ir ėmė ieškotis kitos profesijos. Jis bandė tapti žurnalistu, rašančiu esė, satyras, trumpas istorijas, bet dauguma jo rašinių buvo atmesta. Per kelerius metus Džeromas buvo mokytoju, pakuotoju, klerku. Galiausiai 1885 m. "Ant scenos - nuo scenos" susilaukė sėkmės ir buvo atvertos durys kitiems Džeromo kūriniams. "Dyko vaikino dykos mintys" pasirodė 1886 m. 1888 m. birželio 21 d. jis vedė Georgina Elizabeth Henrietta Stanley Marris (kitaip Ettie) praėjus devynioms dienoms po jos skyrybų su pirmuoju vyru. Ji turėjo dukrą iš pirmos penkerių metų trukmės santuokos, kurią vadino Elze (Jos vardas buvo Džordžina kaip ir motinos). Medaus mėnuo buvo Temzėje. Tai padarė didelę įtaką kitam ir svarbiausiam Džeromo kūriniui "Trise valtyje".
Trise valtyje ir vėlesnė karjera
"Trise valtyje" Džeromas pradėjo rašyti vos grįžęs iš medaus mėnesio. Romane jo žmoną pakeitė seni Džeromo draugai George Wingrave (Džordžas) ir Carl Hentschel (Haris). Tai leido jam sukurti komiškas (ir nesentimentalias) situacijas, supintas su Temzės regiono istorija. Knyga, išleista 1889 m., iš karto susilaukė pripažinimo ir yra spausdinama iki šiol. Ji buvo tokia populiari, kad kitais metais po išleidimo Temzėje buvo užregistruota 50 procentų daugiau valčių ir ji labai prisidėjo prie Temzės tapimo turistų traukos centru. Per pirmus 20 leidimo metų pasaulyje parduota milijonas kopijų. Pagal knygą buvo kuriami filmai, televizijos ir radijo serialai, pjesės ir net miuziklai. Knygos stilius turėjo didelę įtaką Anglijos ir kitų šalių humoristams ir satyrikams.
Užsitikrinęs pinigų šaltinį iš nuolat leidžiamo „Trise valtyje“, Džeromas galėjo visą laiką skirti rašymui. Jis parašė daugybę pjesių, romanų, esė, bet nebesulaukė tokios pat sėkmės. 1892 m. Robert Barr jį (o ne Radjardą Kiplingą) išrinko redaguoti „Dykinėtoją“, visuomeninį mėnesinį džentelmenams skirtą iliustruotą satyrinį žurnalą. 1893 m. jis įkūrė To-Day, bet turėjo atsisakyti abiejų leidimo dėl finansinių sunkumo ir šmeižto bylų.
1898 m. trumpa kelionė į Vokietiją įkvėpė parašyti „Trise kelionėje“. Nors sugrįžo tie patys veikėjai, bet knyga nesusilaukė didelio pasisekimo. 1902 m. Džeromas išleido romaną „Paul Kelver“, kuris laikomas autobiografiniu.
Pirmasis pasaulinis karas ir mirtis
Kilus Pirmajam pasauliniu karui, Džeromas pasisiūlė savanoriu į frontą, bet dėl amžiaus (56 m.) nebuvo priimtas. Visgi norėdamas kaip nors pasitarnauti jis tapo karo ligoninės vairuotoju Prancūzijos armijoje. Karo prisiminimai jį prislėgė kaip ir podukros mirtis 1921 m.
1926 m. jis išleido autobiografiją "Mano gyvenimas ir laikai". 1927 m. birželį keliaujant iš Devono į Londoną jis patyrė paralyžių ir carebralinę hemoragiją. Jis gulėjo Northemtono ligoninėje, kol numirė birželio 14 d. Jis buvo kremuotas Golders Gryne ir palaidotas Šventos Marijos bažnyčioje Evelme (Ewelme) Oksfordšyre. Elzė, Ettie ir sesuo Blandina palaidotos greta.
Paprastoji nendrė
Paprastoji nendrė (Phragmites australis) – miglinių (Poaceae) šeimos augalų rūšis. Augalas 100–400 cm aukščio. Auga krantuose, pelkėse, pakelių grioviuose. Ypač vešlūs nendrynai Kuršių marių plovuose. Žydi liepos – rugsėjo mėn.
thumb|left|180px|Požymiai thumb|left|260px|Nendrynais apžėlęs karjeras
Visi jauni augalai turi daug baltymų ir cukrinių medžiagų ir mėgstami gyvulių. Tačiau dar prieš plaukėjimą augalo maistingumas smarkiai krinta, jis tampa labai šiurkštus ir gyvulių nemėgstamas. Nuganyti arba nušienauti nendrynai duoda gerą atolą. Stiebai tinka stogams dengti, pynimo darbams. Periodiškai užliejamose vietose sodinama smėliui sutvirtinti.
Didžiasalio Ryto gimnazija
Ignalinos r. Didžiasalio „Ryto“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Didžiasalyje (Ignalinos raj.), Agarinio g. 10, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190239620.
Istorija
1978 m. rugsėjo 22 d. pasirašytas nebaigtos įrengti Didžiasalio vidurinės mokyklos priėmimo aktas, bet jau po kelių dienų prasidėjo pamokos. Vidurinės mokyklos įkūrimas jau gerokai išaugusioje statybinių medžiagų kombinato darbininkų gyvenvietėje buvo reikalingas, nes darbininkų vaikai mokėsi vietos pradinėje, Dysnos aštuonmetėje, Tverečiaus ir Vydžių (Baltarusija) vidurinėse mokyklose.
Nuo mokyklos įkūrimo iki 1994 m. gegužės mėn. mokykloje buvo mokoma lietuvių ir rusų kalbomis. 1994 m. atidaryta nauja rusiška mokykla (rekonstravus vaikų darželio patalpas), o senoji mokykla pavadinta Didžiasalio „Ryto“ vidurine mokykla. 2004 m., po reorganizacijos, mokyklos vėl susijungė.
Mokykla turėjo Dysnos ir Tverečiaus pradinio ugdymo skyrius. Tverečiaus skyrius, nesusirinkus vaikams, 2007 m. rugsėjo 27 d. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos sprendimu panaikintas. Dysnos skyrius veikė iki 2008 m. rugsėjo 1 d.
1978 m. mokykloje mokėsi 293 mokiniai, o 1988 m. m. jau 598 mokiniai ir tai buvo didžiausias mokinių skaičius mokyklos istorijoje. 1980 m. pirmąją mokyklos laidą baigė 17 abiturientų. 1990 m. mokyklą baigė 26 abiturientai ir tai buvo pats didžiausias abiturientų skaičius mokyklos istorijoje. 1988 m. mokykloje įkurtas kraštotyros muziejus. 100-asis atestatas įteiktas 1985 m., 200-asis - 1990 m., 300-asis įteiktas 1998 m., 400-asis įteiktas 2004 m. 1978 m. mokykloje dirbo 26 mokytojai. 1987 m. mokykloje dirbo 50 mokytojų ir tai buvo didžiausias mokytojų skaičius mokyklos istorijoje.
2005 m. vasario 11 d. atidaryta treniruoklių salė, kurioje treniruojasi dviračių sporto klubo „Fortūna“ nariai mokiniai ir Didžiasalio bendruomenės nariai. Salė įrengta bendradarbiaujant su Didžiasalio seniūnija. 2020 m. prijungtos Dūkšto mokykla ir Naujojo Daugėliškio mokykla.
Žymūs mokiniai
2012 m. rugsėjo 1 d. duomenimis, duomenimis, mokykloje mokėsi 201 mokinys iš Didžiasalio ir Tverečiaus seniūnijų. Dirbo 24 dalykų mokytojai, specialusis pedagogas, specialusis pedagogas-logopedas, socialinis pedagogas, mokytojo padėjėjas, neformaliojo ugdymo pedagogas. 7 mokytojai – metodininkai, 18 – vyr. mokytojai.
Rytų Cavo nacionalinis parkas
Rytų Cavo nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija Kenijos pietryčiuose, Athi ir Cavo upių baseinuose. Plotas – 13 747 km². Įkurtas 1948 m. (vienas seniausių šalyje). Vakaruose Nairobio–Mombasos plentu ir geležinkeliu atskirtas nuo Vakarų Cavo nacionalinio parko.
Parkas apima pusdykumių plynaukštę, iškilusią į 600–2600 m aukštį ir apaugusią krūmokšniais, baobabais, karpažolėmis (sausųjų savanų kraštovaizdis). Parke yra Jato plynaukštė – didžiausias pasaulyje lavos srautas (290 km). Apie Athi, Cavo, Voi upes auga galeriniai miškai. Yra Lugardo krioklys, Arubos užtvanka. Taip pat žymus Mudandos atlikuonis, kurio papėdėje telkšo ežeras, sutraukiantis daug laukinių gyvūnų.
Rytų Cavo parke sutinkami afrikiniai drambliai, buivolai, žirafos, juodieji raganosiai, zebrai, urvinės hienos, gepardai, servalai, leopardai, liūtai, karakalai, civetos, hieniniai šunys, didžiaausės lapės, genetos, įvairios antilopės (oriksai, margosios antilopės, dikdikai, dukeriai, gazelės, galvijinės antilopės) ir kt. Yra virš 450 paukščių rūšių.
Parko administracija yra Voi miestelyje.
Nikolajus Vavilovas
thumb|Nikolajus Vavilovas
Nikolajus Vavilovas (, 1887 m. lapkričio 25 d. Maskvoje – 1943 m. sausio 26 d. Saratove) – vienas žymiausių rusų mokslininkų – genetikas, botanikas, selekcininkas, geografas, SSRS Mokslų akademijos narys, Sąjunginės žemės ūkio mokslų akademijos (ВАСХНИЛ) prezidentas (1929–1935 m.), viceprezidentas (1935–1940), SSRS geografijos draugijos prezidentas (1931–1940 m.), Sąjunginio augalininkystės instituto įkūrėjas ir direktorius (1920–1940 m.), SSRS Mokslų akademijos Genetikos instituto direktorius (1930–1940 m.).
Brolis – garsus fizikas Sergejus Vavilovas.
Pasiekimai
Orgnizavo botanikos-agronomijos ekspedicijas ir tyrinėjo senovės kultūrinių augalų formavimosi židinius visuose (išskyrus Australiją) žemynuose, sukūrė kultūrinių augalų atsiradimo pasauliniuose centruose teoriją. Moksliškai pagrindė augalų imunitetą ir įgimtą kaitą. Ypač daug prisidėjo kuriant rūšių teoriją. N. Vavilovui vadovaujant buvo suformuota stambiausia pasaulyje kultūrinių augalų sėklų kolekcija. Jis sukūrė lauko kultūrų valstybinių bandymų sistemą.
Žuvo stalininių represijų metais: 1940 m. sufabrikavus bylą suimtas, 1941 m. nuteistas sušaudyti (vėliau nuosprendis pakeistas 20 metų kalėti). 1943 m. kalėjime mirė. 1955 m. reabilituotas.
1987-uosius, minint N. Vavilovo 100-tąsias gimimo metines UNESCO buvo paskelbusi Vavilovo metais.
Tipajai-ipajai
Tipajai-ipajai (Tipai-Ipai), dar žinomi kaip diegenjai arba kumejajai (kumeyaay, kumiai) – indėnų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose (pietų Kalifornijoje) ir Meksikoje (Žemutinės Kalifornijos valstijos šiaurėje). Vartoja keletą jumanų-kočimių šeimos kalbų: kumejajų, ipajų, tipajų. Šios kalbos nunykusios (ypač JAV), dabar daugiausia šneka angliškai ir ispaniškai. Dauguma tikinčiųjų – Romos katalikai.
Skirstosi į dvi pagrindines grupes:
thumb|left|180px|Tipajų-ipajų ir [[Kahuiljai|kahuiljų gyventos sritys]]
Paprastosios šunžuvės
Paprastosios šunžuvės (Blennius) - jūros šuniukų (Blenniidae) šeimos žuvų gentis.
Tipajai-ipajai
Kultūriškai artimi kitoms pietų Kalifornijos tautoms. Gyveno pusiau sėsliai ir vertėsi rankiojimu, medžiokle (elnių, graužikų, paukščių), žvejyba. Imperialo slėnio tipajai vertėsi ir žemdirbyste. Laukinį tabaką, svogūnus persodindavo į derlingesnes žemes, išdegindavo žoles. Vystė tarpgentinę ir vidinę prekybą: pakrančių tipajai-ipajai mainė druską, džiovintus dumblius ir kriaukles į agavą, giles ir kt. sausumos žaliavas. Gaminosi valtis iš nendrių, dirbo keramiką. Dabar dirba samdomus darbus žemės ūkyje, pramonėje.
Būstas įvairaus pavidalo, karkasinis, iš vytelių, žabų, dengtas žole. Moterys tatuiruodavosi pasmakrę (per įvesdinimo apeigas), veidus puošdavosi raudonu-baltu-juodu raštu. Vaikams įsmeigdavo papuošalus į nosis ir ausis.
Tipajų-ipajų visuomenės pagrindas – giminė (iki 1000 žmonių), valdoma vado (titulas paprastai paveldimas per vyriškąją liniją) ir pagalbininko. Santuoka patrilokalinė, būta nuotakos išpirkos papročio. Tikybai būdingas šamanizmas. Mitologijoje vyrauja mitai apie dvynius-sutverėjus. Pagrindinės apeigos: mergaičių (vietomis ir berniukų) įšventinimas, Erelio šokis (su erelio aukojimu), ugnies apeiga. Iš luisenjų perėmė haliucinogeninio gėrimo apeiginį vartojimą. Kūrė taip vadinamą „smėlio tapybą“. Dabar išlaikę dalį papročių, nors ryški amerikietiškos it meksikietiškos kultūros įtaka. JAV gyvena 13-oje bendruomenių (visos – San Diego apygardoje).
Lenkijos geografija
right|thumb|300 px|Lenkijos geografinis žemėlapis Lenkija yra daugiausia vidutinio klimato 312 696 kv. km ploto Vidurio Europos šalis. Baltijos jūros pakrantėje yra du natūralūs uostai, didesnysis Gdansko-Gdynios regione ir mažesnis netoli Ščecino šiaurės vakaruose. Šiaurės rytų regionas, žinomas kaip Mozūrijos ežerynas, yra retai apgyvendintas ir miškingas, jame yra daugiau nei 2000 ežerų. Į pietus nuo ežeryno per visą centrinę Lenkiją tęsiasi lygumos, kurios baigiasi Sudetų kalnais Čekijos ir Slovakijos pasienyje pietvakariuose ir Karpatais Čekijos, Slovakijos ir Ukrainos pasienyje pietryčiuose. bei ties Slovakijos siena pasibaigiantis Sudetų ir Karpatams priklausančių Aukštųjų Tatrų kalnais. Pietryčiuose yra Mažosios Lenkijos ir Liublino aukštumos. Centrinės lygumos susiformavo pleistoceno ledynmečiu veikiant ledynų erozijai.
Sausumos sienų ilgis - 3528 km. Lenkija ribojasi su Vokietija vakaruose, Čekija ir Slovakija pietuose, Ukraina ir Baltarusija rytuose, Lietuva ir Rusijos Kaliningrado sritimi šiaurės rytuose.
Miškai sudaro 28 % teritorijos.
Geografinės koordinatės: 52 00 N, 20 00 E
Topografija
Kranto linija: 491 km.
Vidinis susitarimas
Vidinis susitarimas  – 1978 m. susitarimas tarp Rodezijos ministro pirmininko Jano Smito (Ian Smith) ir Abelio Muzorevos (Abel Muzorewa). Po beveik 15 m. trukusio pilietinio karo, spaudžiant tarptautinės bendrijos sankcijoms bei Pietų Afrikos, D. Britanijos bei JAV politikams Rodezijos vyriausybė susitiko su kai kuriais nuosaikiaisiais juodaodžių nacionalistų lyderiais ir sudarė susitarimą.
Susitarimo dėka 1979 m. kovo mėn. įvyko rinkimai, kurie atvedė vyskupą Abelį Muzorevą ir jo partiją UANC į valdžią. Rinkimų laisvumą ir teisingumą paliudijo tarptautiniai stebėtojai. 1979 m. birželio 1 d. Muzoreva iš Jano Smito perėmė ministro pirmininko postą.
Zimbabvė Rodezija
Muzorevai ėmus vadovauti nacionalinio vieningumo vyriausybei šalis buvo pervadinta, ėmė vadintis Zimbabvė Rodezija, priėmė naują vėliavą, kuri buvo iškelta virš Solsberio (dabar tai Hararė). Buvo tikimasi, kad visos sankcijos bus nutrauktos, nes šalį ėmė valdyti demokratiškai išrinkta juodaodžių dauguma. Tačiau sankcijos liko galioti, kadangi kietosios linijos partijos ZAPU ir ZANU nedalyvavo viešame politiniame gyvenime. D. Britanijos vyriausybė privertė Muzorevą 1979 m. rugpjūtį dalyvauti Lankasterio Rūmų sutartyje (Lancaster House Agreement), kad šalis būtų pripažinta tarptautinėje arenoje ir būtų nuimtos tarptautinės sankcijos.
Reakcija
Vidinį susitarimą pasmerkė 1978 m. kovo 14 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos 423-ioji rezoliucija, kuri skelbė bet kokius vidinius susitarimus Pietų Rodezijoje neteisėtais. Balsavimo metu JAV. D. Britanija, Prancūzija, Kanada ir VFR susilaikė.
Šerinis meldelis
Šerinis meldelis (Isolepis setacea) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos meldelių genties augalas. Paplitęs Europoje, Pietvakarių ir Centrinėje Azijoje. Šiaurės Amerikoje laikoma adventyvine (iš kitur perkelta) rūšimi.
Biologija
Tai vienmetis ar daugiametis žolinis augalas, siekiančiais 20 cm aukštį stiebais. Dauginasi sėklomis, bet gali plisti ir šakniastiebiais. Auga atvirose, drėgnose, dažniausiai laikinai užliejamose augavietėse: vandens telkinių pakrantėse, antropogeninėse augavietėse su pažeista žolių danga. Prieraišus Isoeto–Nanojuncetea bendrijoms. Labiausiai tinkantis dirvožemis – padengtas dumblu smėlis arba priemolis, turtingas maisto medžiagų.
Šerinis meldelis neatlaiko kitų žolinių ir sumedėjusių augalų konkurencijos, kuomet vystosi velėna, susiveria žolinių augalų danga.
Populiacija Lietuvoje
Lietuvoje šerinis meldelis nuo 2000 m. įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Literatūroje nurodoma šio meldelio radavietė Paluknyje (Trakų raj.), tačiau naujų patvirtinančių duomenų nėra. 1993 m. surastas Ruklos apylinkėse, kur išaiškintos 2 nedidelės populiacijos, siekusios apie keliasdešimt augalų. Vėliau jie išnyko. Grėsmę kelia augaviečių eutrofizacija, kuomet vystosi nustelbiantys nitrofiliniai augalai, mėgstantys azoto gausų dirvožemį.
Rudnia (Čarna Bialostockos valsčius)
Rudnia  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Balstogės Čarnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Far Cry Primal
Far Cry Primal – veiksmo ir nuotykių kompiuterinis žaidimas, sukurtas ir 2016 m. vasario 23 d. išleistas bendrovės „Ubisoft“. Žaidimas pritaikytas Microsoft Windows, PlayStation 4 ir Xbox One platformoms. Žaidime veiksmas vyksta maždaug prieš 10 000 m. pr. m. e., paleolito pab. – mezolito pr. Europoje, pagrindinis žaidimo herojus yra medžiotojas Takaras, kuris iš neginkluoto laukinio tampa tikru genties vadu. Žaidime veikėjai kalba išgalvota kalba su tam tikra sintakse ir struktūra. Ji pagrįsta pertvarkyta senąja indoeuropiečių prokalbe.
Asmeniniams kompiuteriams skirta versija žaidimų vertinimo svetainės Metacritic suvestinės duomenimis surinko 74 balus iš 100.
Butrimovcė
Butrimovcė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujadvario valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 26 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 61 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Marijavitas
Marijavitas – marijavitų mėnesinis žurnalas, leistas 1909–1912 m., 1933–1934 m. Lodzėje, nuo 1933 m. ir Kaune.
Istorija
Leido ir redagavo J. Kovalskis, J. Grinkevičius, A. Tulaba (nuo 1933 m.). Rašė apie marijavitų tikėjimą, religijos istoriją, spausdino religinius tekstus. Ėjo priedas „Marijavitų žinios“. . Spausdino J. Kovalskio spaustuvė Lodzėje, V. Atkočiūno spaustuvė Kaune. Išėjo 13 numerių.
Beržuoliukas
Beržuoliukas – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, 0,3 km į pietus nuo Beržuolio ežero. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,14 km. Altitudė 111,2 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas kiek aukštesnis, apaugęs medžiais. Aplinkui ežerą plyti krūmais apaugusios pievos. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Beržuolio ežero.
Mastiečių žodis
thumb|„Mastiečių žodis“ Mastiečių žodis – Telšių akcinės bendrovės „Mastis“ laikraštis, leistas 1986–1993 m. Telšiuose.
Istorija
Iki 1990 m. antrojo ketvirčio – trikotažo įmonės „Mastis“ savaitraštis, vėliau – dvisavaitis leidinys. Tiražas 1986 m. ir 1993 m. – 1000 egz.
Šiaurės Teritorija
Šiaurės Teritorija (, NT) – federacinė Australijos teritorija šalies šiaurinėje dalyje. Pietuose ribojasi su Pietų Australija, rytuose – su Kvinslandu, vakaruose – su Vakarų Australija. Šiaurėje siekia Arafuros jūrą ir Karpentarijos įlanką, o pačiuose šiaurės vakaruose – Timoro jūros Juozapo Bonaparto įlanką. Administracinis centras – Darvinas.
Pietinėje teritorijos dalyje vyrauja dykumos (Simpsono, Gibsono) su iškilusiais kalnų masyvais (Makdonelo, Masgreivo kalnagūbriai) ir uolų regionais (Kata Tjuta, Uluru). Centrinėje dalyje būdinga lygi Barklio plynaukštė, o jūrų pakrantėje – žemumos, apaugusios drėgnaisiais miškais. Miškai saugomi Kakadu nacionaliniame parke. Pačioje Šiaurinės teritorijos šiaurėje – kalnuotas Arnhemo Žemės regionas. Upės daugiausiai trumpos, prisipildančios vandens tik po liūčių (krykai). Didžiausios: Finkas, Viktorija, Aligatorių upė.
Šaltiniai
thumb|left|230px|Darvino miestas thumb|left|230px|Kakadu nacionalinio parko tyrai
Komjaunuolio sala
thumb|220px|Komjaunuolio sala thumb|220px|Komjaunuolio sala nuo Žuravliovo įlankos
Komjaunuolio sala  – toliausiai į šiaurę nutolusi Šiaurinės Žemės salyną Rusijoje sudaranti sala. Plotas 9600 km². Salos paviršius iškyla iki 781 m. 65 % Komjaunuolio salos dengia ledynai, didžiausias iš jų – Mokslų Akademijos ledynas. Yra arktinių dykumų ir tundros plotų. Šiaurėje sala užsibaigia Arkties kyšuliu.
Salą 1930–1932 m. ištyrinėjo Georgijus Ušakovas ir Nikolajus Urvancevas.
Eugenijus Remigijus Baltrušaitis
Eugenijus Remigijus Baltrušaitis (g. 1946 m. spalio 21 d. Jurbarke) – lietuvių poetas, dramaturgas, prozaikas, spaudos ir televizijos darbuotojas.
Biografija
Studijavo Vilniaus universitete, už antisovietinę kūrybą buvo tardomas KGB, vėliau pašalintas iš universiteto.
Respublikinėje spaudoje debiutavo 1964 m., kūrybą spausdino leidiniuose „Literatūra ir menas“, „Nemunas“, „Komjaunimo tiesa“ ir kt. Poema „Sibiras“, kurios ištrauką 1967 m. perskaitė Dailės instituto literatūriniame vakare, buvo konfiskuota ir liko gulėti KGB archyvuose. Vėliau ją atkūrė iš atminties. 1993 metais ji buvo išleista eilėraščių ir poemų knygoje „Raudoni voratinkliai“.
1972–1980 m. dirbo „Vakarinių Naujienų“ redakcijoje, 1980–1990 m. – Lietuvos televizijos Literatūros ir meno redakcijoje, 1990–1996 m. – detektyvinio žurnalo „Rankas aukštyn!“ vyr. redaktorius, vėliau įvairių interneto portalų bei spaudos leidinių politikos ir verslo apžvalgininkas.
Bibliografija
Eilėraščių ir poemų knygos: „Raudoni voratinkliai“ (1993) – būdinga publicistinės intonacijos, kandi sovietinės tikrovės satyra, dramatiškai nuspalvintas nerimas dėl pavergtos tautos likimo. Parašė poetines dramas „Vivat, Akademija“ (1979 m., pažymint Vilniaus universiteto 400-jų metinių jubiliejų, respublikiniame konkurse drama įvertinta pirmąja premija) „Donelaitis“ (1979 m., ištraukos skelbtos resp. spaudoje), pjesę vaikams „Sprigtas“ („Lėlės“ teatras, rež. V. Mazūras, 1986). Išvertė ir inscenizavo anglų dramaturgo Viljamo Vičerlio (William Wycherley) komediją „Žmona kaimietė“ (Rokiškio liaudies teatras, 1981 m., rodyta per Lietuvos TV).
Dviejų oratorijų libretų autorius (komp. V. Ločeris (1975) ir (1980) J. Navakauskas). Oratorijas atliko Lietuvos nacionalinis simfoninis orkestras – dirigentai M. Dvarionaitė ir J. Domarkas.
Detektyvinis romanas „Žmogžudystė penktą valandą ryto“, 1996, Artūro Vėberio slap. 2008 m. išleido meilės lyrikos rinktinę „Sapnų tiltais skubu pas tave“, 2009 m. – romanas anglų kalba „The Case Of The Jealous Doll“ (Arthur Webber slapyvardžiu) bei dviejų dalių romanas „Vilko vaikai“. Abu romanus išleido „Agatha press“ leidykla Londone, „Aliukas Snaudaliukas" - poemėlė mažiesiems, Vilnius, leidykla "Metodika", 2012. Pjesė vaikams "Sprigtas" - Panevėžio lėlių vežimo teatras, rež. V. Mazūras, 2012. 2013 m. išleisti romanai "Vilko vaikai" (Antras leidimas) ir "Murder at five o`clock in the morning" (Arthur Webber slap.), "Agatha press Ltd.", Londonas.
Poetinė drama "Donelaitis", rež. Vyt. Rumšas ( vyr.), Kaunas, Pažaislio muzikos festivalis, 2014 m.
Daugelis R. Baltrušaičio eilėraščių seniai tapo dainomis (pvz: „Mano senai mokyklai“, „Obelis" ir kt.), dirbo su žymiausiais respublikos kompozitoriais bei atlikėjais.
Eilėraščiai antologijose:
Heath Ledger
Heath Ledger (1979 m. balandžio 4 d. Pertas, Vakarų Australija, Australija – 2008 m. sausio 22 d. Niujorkas, Niujorko valstija, JAV) – australų televizijos ir kino aktorius. 10-ajame dešimtmetyje jis filmavosi Australijos televizijose ir kine, bet 1998 m. persikėlė į JAV vystyti savo kino aktoriaus karjerą. Jis nusifilmavo devyniolikoje filmų, tarp jų 10 Things I Hate About You (1999), The Patriot (2000), Monster's Ball (2001), A Knight's Tale (2001), Brokeback Mountain (2005) ir The Dark Knight (2008). Be vaidybos, jis dar prodiusavo ir režisavo muzikinius klipus ir siekė būti kino režisieriumi.
Už Ennis’io Del Mar’o vaidmenį filme Brokeback Mountain Ledger laimėjo 2005 m. New York Film Critics Circle Award apdovanojimą kaip Geriausias aktorius ir 2006 m. Geriausio aktoriaus apdovanojimą iš Australijos filmų instituto ir buvo nominuotas 2005 m. Oskarui bei 2006 m. BAFTA'ai. Po mirties jis su kitais aktoriais ir režisieriumi buvo apdovanotas 2007 m. Independent Spirit Robert’o Altman’o apdovanojimu už filmą I'm Not There, kuris buvo įkvėptas amerikiečių dainininko ir dainų autoriaus Bob’o Dylan’o gyvenimo ir dainų. Filme Ledger vaidino išgalvotą aktorių Robbie Clark, vieną iš šešių veikėjų, įkūnijančių Dylan’o gyvenimo ir asmenybės aspektus. Ledger laimėjo daug apdovanojimų už Joker’io vaidmenį filme The Dark Knight, tarp jų Oskarą kaip Geriausias aktorius, Geriausio tarptautinio aktoriaus apdovanojimą 2008 m. Australijos filmų instituto apdovanojimuose, kur jis tapo pirmuoju aktoriumi, apdovanotu po mirties, 2008 m. Los Angeles Film Critics Association apdovanojimą kaip Geriausias antraplanis aktorius, 2009 m. Auksinį gaublį kaip Geriausias antraplanis aktorius ir 2009 m. BAFTA apdovanojimą kaip Geriausias antraplanis aktorius.
Jis mirė būdamas 28-erių dėl atsitiktinio „receptinių vaistų perdozavimo“. Kelis mėnesius prieš mirtį Ledger baigė filmuotis savo priešpaskutiniame filme The Dark Knight, o jo mirtis per filmo redagavimą aptemdė tolesnį $180 mln. vertės produkcijos reklamavimą. Iki mirties 2008 m. sausio 22 d. jis buvo atlikęs maždaug pusę Tony’io vaidmens Terry Gilliam'o filme The Imaginarium of Doctor Parnassus.
Heinrichas Lizijus
thumb|200px|Heinrichas Lizijus Johanas Heinrichas Lizijus (, 1670 m. lapkričio 24 d. Flensburgas – 1731 m. spalio 16 d. Karaliaučius) – Prūsijos evangelikų liuteronų kunigas, visuomenės veikėjas, teologijos daktaras. Pirmasis karaliaus 1717 m. paskirtas Prūsijos lietuviškų mokyklų ir bažnyčių prižiūrėtojas, pietizmo skelbėjas Mažojoje Lietuvoje.
Biografija
1687 m. įstojo į Jenos institutą, 1688 m. perėjo į Leipcigo, 1690 m. – į Karaliaučiaus universitetą. Studijavo teologiją, filosofiją, klasikines ir Rytų kalbas, anatomiją, astronomiją, matematiką ir fortifikaciją. 1692 m. išvyko gilinti žinių į Kopenhagą, lankėsi Švedijoje, Norvegijoje. 1702 m. teologijos daktaras.
1702 m. paskirtas Karaliaučiaus Frydricho kolegijos direktoriumi; įvedė dėstymą vokiečių kalba, išplėtė jos pastatą. Tris kartus išrinktas Karaliaučiaus universiteto rektoriumi, 10 kartų Teologijos fakulteto dekanu; nuo 1709 m. profesorius. 1715 m. paskirtas Karaliaus rūmų trečiuoju pamokslininku, 1717 m. – konsistorijos tarėju. Frydricho Vilhelmo I įpareigotas 1718 m. parengė Prūsijos mokyklų reformos planą, labai nenaudingą lietuvininkams. Siūlė įvesti privalomą vokiečių kalbą mokyklose ir bažnyčiose, krašte steigti tik vokiečių mokyklas. Krašto vokietinimui pasipriešino lietuviškai mokantys vokiečių kunigai, konsistorija ir Jonas Jokūbas Kvandtas. 1718 m. konsultavo Frydrichą Vilhelmą I dėl Lietuvių kalbos seminaro steigimo Karaliaučiaus universitete; buvo pirmasis jo inspektorius. Vėliau buvo įpareigotas parengti M. Liuterio „Mažąjį katekizmą“ lietuvių kalba, organizavo dvikalbio katekizmo rengimą, parašė jo pratarmę. Atmetus jo pateiktą Prūsijos vokietinimo planą nušalintas ir nuo katekizmo leidybos. Nuo 1721 m. dirbo kunigu Karaliaučiuje, Lyvenikės bažnyčioje.
Išlikusius jo katekizmo rankraščius 1993 m. mokslo reikalams paskelbė italų kalbininkas Pjetras Umbertas Dinis Vilniuje ir vokiečių kalbininkas Balduras Panceris Heidelberge.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba – Kaišiadorių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Žaltynai
Žaltynai – kaimas Šakių rajono savivaldybės vakaruose, 1 km į pietryčius nuo Panovių, pasienyje su Rusija, Šešupės dešiniajame krante. Yra Panovių pagrindinė mokykla. Į šiaurę, už Novos upelio yra Panovių kaimas. Greta kelio.
Bubilas
Bubilas arba Babilas – lietuvių medaus ir bičių dievas. Bubilui aukodavo medų, kad bitės geriau spiestų.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Veikla
2003 m. vasario 6 d. liberalų demokratų, krikščionių demokratų, konservatorių, socialdemokratų ir socialliberalų atstovai suformavo koaliciją ir pasidalijo postus. 2003 m. balandžio 10 d. nežymia persvara, 13 prieš 12, mero rinkimus laimėjo socialdemokratų kandidatas G. Mišeikis, mero pavaduotoju išrinktas socialliberalas I. Prakapas. Administracijos direktoriumi paskirtas konservatorius R. Bauba. Tačiau naujoji Taryba normaliai dirbti nepradėjo, nes liberalai ir centristai apskundė rinkimų eigą Vyriausiajai rinkimų komisijai. Skundas nebuvo patenkintas, bet prie opozicijos prisijungė krikščionių demokratų atstovai ir VRK sprendimą opozicija apskundė Kauno apygardos administraciniam teismui. Mero įgaliojimai buvo sustabdyti. Gegužės 7 d. teismas skundą pripažino kaip atmestiną ir nepagrįstą.
Bet birželio mėn. tarybos narės mandato atsisakė socialdemokratė Ona Ditkevičienė, jis atiteko šios partijos nariui M. Mitkui, kuris, vos gavo mandatą, paskelbė išeinąs iš socialdemokratų partijos ir pareiškė palaikymą liberalcentristams. Prasidėjo derybos ir naujos daugumos formavimas. Valdančiąja koalicija tapo liberalcentristai, krikščionys demokratai, valstiečių ir NDPS koalicija, socialliberalai ir Laisvės sąjungos atstovai. Konservatoriai oficialiai pasiskelbė opozicija. 2003 m. birželio 26 d. meras G. Mišeikis atsistatydino, rajono savivaldybės meru 20 balsų išrinktas liberalcentristas Romualdas Urmilevičius, vicemeru - socialliberalas Ignas Prakapas, administracijos direktoriumi Antanas Lukoševičius.
Savivaldybės administracijoje įsteigti du departamentai su direktoriais, panaikintas Kraštotvarkos skyrius. Mero patarėjų (jų iki tol nebuvo) postus gavo krikščionė demokratė M. Šakienė ir valstiečių atstovė Z. Juodeikienė. Tačiau tarybos veikla pagerėjo, nes suaktyvėjo darbas komitetuose, didžioji dalis sprendimų projektų išnagrinėjami juose, padidėjo komitetų posėdžių skaičius.
Bubilas
Šaltiniai
Pasak Strijkovskio, žmonės Bubilą garbino, sėdėdami prie krosnies. Žynys laikydavo rankoje naują indą, pilną medaus, maldas pabaigęs, garsiai sušukdavo, tą indą trenkdavo į krosnį, kad subyrėtų į šukes ir prašydavo Bubilą, kad bitės gausiai spiestų.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Veikla
Vien 2006 m. gauta 6 mln. Lt valstybės investicijų, buvo renovuojamos ir rekonstruojamos mokyklos, pastatytas Pakertų kaimo kultūros namų priestatas. 2006 m. rajono biudžetas buvo 62,1 mln. Lt. Beveik pusė jo skirta švietimo reikmėms. 2006 m. gruodžio 31 d. rajone buvo 2,3 proc. bedarbių, per metus registravosi tik 1210 bedarbių.
Mantvydai (Šilutė)
Mantvydai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Saugų.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Nuorodos
Oficiali svetainė
RATMIL
RATMIL, PM Md. 1996 ( '1996 m. modelio pistoletas kulkosvaidis') – rumuniškas 9 mm pistoletas kulkosvaidis su kairėn užlenkiama petine atrama. Šiuos pistoletus kulkosvaidžius naudoja Rumunijos žandarmerija.