cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karaliaus ložė (operetė)
Pastatymai Lietuvoje
Operetė „Karaliaus ložė“ pirmą kartą pastatyta Kauno valstybiniame muzikiniame teatre 1971 m. ir nauju pavadinimu „Karaliaus antrininkas“ – 2020.10.29.
=== 1971 metų pastatymas Kauno valstybiniame muzikiniame teatre === miniatiūra|kairėje|Operetės programa. 1971 m. Pastatyminė grupė: Lietuviškas tekstas – Ramutės Skučaitės. Režisierė – LTSR nusipelnusi meno veikėja Vlada Mikštaitė, dirigentas – Stanislovas Čepinskis ir J. Idzelis, dailininkė – Viktorija Gatavynaitė, baletmeisteris – N. Margolinas, chormeisteris – Ramūnas Tilvikas, baleto repetitorė – L. Dautartaitė, koncertmeisterė – Ilona Žvaginytė, spektaklio vedėja M. Pampalienė.
=== 2012 metų pastatymas tarptautiniame festivalyje „Operetė Kauno pilyje“ === Operetės, su pavadinimu „Karaliaus antrininkas“ premjera po atviru dangum įvyko 2012 m. liepos 7 dieną.
Pagrindinių vaidmenų atlikėjai: miniatiūra|kairėje|Scena iš operetės. Madlen – Kristina Siurbytė ir Žanas – Raimondas Baranauskas, 2022 m.
Retų kalba
Retų kalba (Rhaetic) − mirusi kalba, kuria buvo kalbama senovės Retijos regione Rytų Alpėse romėnų ir ankstesniais laikais. Išlikę trys šimtai rašytinių šaltinių, pateiktų dviem etruskų kalbos abėcėlės variantais šiaurės Italijoje, pietų Vokietijoje, rytų Šveicarijoje, Slovėnijoje ir vakarų Austrijoje. miniatiūra|240px|left|Retų kalbos šaltinių geografija: kaip manoma, retų kalba vartota [[Retija|Retijos provincijos pietinėje dalyje ]]
Senovės retų kalba nėra tokia pati, kaip viena iš to paties Alpių regiono šiuolaikinių romanų kalbų, vadinamų retoromanų kalbomis, tačiau abi jos kartais yra vadinamos kaip Rhaetian. Manoma, kai retų gentis nukariavo romėnai, vėliau jos buvo stipriai romanizuotos.
Šia kalba Rytų Alpėse buvo kalbama V–I a. pr. m. e. į šiaurės vakarus nuo gimtosios venetų kalbos vartotojų arealo. Išlikę daug, bet labai trumpų rašytinių liudijimų, padarytų vienu iš šiaurės etruskų rašto variantų. Užrašai rodo žodžių ir gramatinių ypatybių buvimą, galbūt nurodantį ryšį su etruskų kalba. Tikėtina, kad artimiausia retų kalbai galėjo būti kamunų kalba (Camunic) – graikų istorikas Strabonas laikė kamunus tauta, panašia į retus.
Šiuolaikiniai tyrinėtojai pateikia prieštaringą retų kalbos klasifikaciją. Vieni ją su etruskų kalba priskyrė hipotetinių ikiindoeuropietiškų tirėnų kalbų grupei, galbūt paveiktai kaimyninių indoeuropiečių kalbų, kiti laiko gimininga ilyrų ir keltų kalboms. Didesnį palaikymą gauna tirėniška kilmė, nes išaiškinta panašumų retų, etruskų ir lemniečių kalbų morfologijoje, fonologijoje ir sintaksėje. Apie kamunų kalbą turima mažai žinių.
Karolis Grudzinskis
Karolis Grudzinskis (g. 1699, m. 1758 m. rugpjūčio 31 d.) – Gniezno, Nakielsko ir Poznanės kaštelionas.
Biografija
Belomovsko seniūno Zigmanto Grudzinskio ir Terezės Rydzynskos (m. 1744) sūnus. Turėjo 2 seseris: Sofija Macejaus Rydzynskio žmona, Mariana ištekėjo už Gniezno vaivados Rocho Zbijevskio.
Nuo 1744 iki 1754 metų buvo Nalielsko kaštelionas. Po to tapo Gniezno (1754) ir Poznanės kaštelionu (1757). Už nuopelnus apdovanotas Baltojo erelio ordinu 1758 metų rugpjūčio 3 d. Varšuvoje
Šeima
Apie 1728 metus vedė Kristiną Sviniarską, nuo santuokos su kuria turėjo 2 sūnus: Adomą (1732-1779) ir Zigmantą (1735-1804).
Norma John
Norma John – Suomijos duetas, kurį sudaro Lasse Piirainen (fortepijonas) ir Leena Tirronen (vokalas).
Vokalistė Leena Tirronen 2010 metais užėmė trečią vietą suomiškoje „X Faktoriaus“ laidoje ir tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Leena Ihmemaassa“. Lasse Piirainen yra muzikos prodiuseris, bendradarbiaujantis su garsiais suomių atlikėjais.
2017 metais duetas su daina „Blackbird“ laimėjo nacionalinę atranką ir atstovavo Suomijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Denysas Taraduda
Denysas Taraduda (g. 2000 m. rugpjūčio 17 d.) – Ukrainos futbolininkas, gynėjas.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Ukrainoje. Kitados rungtyniavo Rusijoje bei Estijoje.
Žinoma, kad atstovavo Dnipro klubo jaunimo ekipoms.
2018 m. vasarą persikėlė į FK Vorskla Poltava. Atstovavo šio klubo dublerių ekipai.
2020 m. spalio mėn. perėjo į FK Vovčansk. 2021 m. vasario mėn. paliko klubą.
2021 m. sezone priklausė Chabarovsko SKA (Rusija). Grįžęs į Ukrainą atstovavo FK VPK-Agro.
2022 m. antroje pusėje rungtyniavo JK Trans Narva (Estija).
DFK Dainava
2023 m. vasario 24 d. tapo aišku, kad atstovaus „Dainavos“ klubui.
2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Hegelmann“ klubas. Varžovai palaužė dzūkus rezultatu 3;0.
Statistika
Spalvų reikšmės:
NK Naklo
Istorija
Klubo ištakos siekia 1936 m., kai buvo įkurtas sporto klubas „Slovan“.
Nuo 1991 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje.
Nuo 1995 m. žinomas „NK Naklo“ pavadinimu.
2010 m. klubas žlugo.
Pastaraisiais metais ekipa Nklo pavadinimu žaidė regioninėse priemnybėse.
Isės įlanka
thumb|250px|Reginys į Isės įlanką nuo O kalno
Isės įlanka  – Ramiojo vandenyno įlanka, įsiterpianti į pietrytinius Honšiū salos (Japonija) krantus. Ją riboja Čitos ir Šimos pusiasaliai. Ilgis 60–70 km, plotis ties žiotimis 20 km, didžiausias (įtraukiant užutėkius) – 80 km. Gylis siekia 33 m. Potvyniai kyla kas parą, jų aukštis iki 1 m.
Įteka šios upės: Kiso, Ibis, Nagara, Niko, Šonajus.
Verčiamasi žvejyba, perlų auginimu, dirbtinėje įlankos saloje įrengtas Čubu Centrair tarptautinis oro uostas. Pagrindinis uostamiestis – Nagoja. Įlankos pavadinimas kilo nuo jos pakrantėje stovinčio šventojo šintoistų miesto Isės.
Macistas, Spartos gladiatorius
Macistas, Spartos gladiatorius – 1964 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas. Filmą režisavo  Mario Caiano, pagrindinius vaidmenis atliko Mark Forest ir Marilù Tolo.
Siužetas
69-ieji mūsų eros metai. Romos imperiją valdo Vitelijus, tingus ir nuolatines intrigas keliantis imperatorius. Macistas – geriausias šalies gladiatorius, turintis malonę imperatoriaus ir jo žmonos akyse, tačiau tik tol, kol susipažįsta su jauna krikščione Silvija. Kuomet ši ir jos tikėjimo broliai suimami, Macistas, padedamas kurtizanės Olimpijos, padeda jiems pabėgti...
Odontologija
Odontologija (, kilm. odontos – dantis;  – mokslas) – medicinos šaka ir mokslas, tiriantis dantis, taip pat kaukolės ir veido dalių aspektus, įskaitant smilkininį apatinio žandikaulio sąnarį (lot. articulatio temporomandibularis) ir kitas atramines, raumenų, limfines, nervų, kraujagyslių ir anatomines struktūras. Lietuvoje odontologijos praktika yra glaudžiai susijusi su stomatologija – mokslu apie burnos ertmės organų ligas ir jų gydymą. Odontologijos mokslas šakojasi į: miniatiūra|Skersinis danties pjūvis
Dantų gydymą atlieka odontologų komanda, kurią dažniausiai sudaro gydytojas odontologas ir pagalbiniai gydytojai (odontologų asistentai, burnos higienistai, dantų technikai, terapeutai). Dauguma odontologų dirba privačioje praktikoje (pirminė sveikatos priežiūra), valstybinėse poliklinikose arba antrinės sveikatos priežiūros įstaigose – kalėjimuose, ginkluotųjų pajėgų bazėse ir kt.
Istorija
Manoma, kad odontologija ir kai kurios medicinos šakos Europos istorijoje kilo iš kirpėjų prekybos. Tačiau, nuo to laiko abi sritys vystėsi, daugiau dėmesio buvo skiriama gyvybės mokslams, įrodymais pagrįstiems tyrimams ir įrodymais pagrįstai praktikai, todėl dabar šios dvi specialybės nėra siejamos.
Odontologijos istorija yra beveik tokia pat sena kaip žmonijos ir civilizacijos istorija; Iki prasidedant agrikultūrai, dantų ėduonis nebuvo didelė žmonių problema, tačiau ūkininkaujančios visuomenės atsiradimas, prieš daugiau nei 10 000 metų koreliavo su dantų ėduonies, skylių dantyse, padidėjimu. Seniausias žinomas odontologijos įrodymas – užkrėstas jauno italo dantis, gyvenusio 13 820–14 160 m. pr m. e., iš dalies išvalytas su titnago įrankiais. Manoma, kad odontologija buvo pirmoji medicinos specializacija, kuri įgijo savo akredituotą laipsnį su savo specializacijomis. Šiuolaikinis įrodymais pagrįsta odontologija reikalauja naudoti aukštos kokybės mokslinius tyrimus ir įrodymus, kad būtų vadovaujamasi priimant sprendimus, pvz., dantų konservavimą rankiniu būdu, gydymą vandeniu bei fluoru ir fluoro turinčią dantų pastą, kovojant su burnos ligomis, tokiomis kaip dantų ėduonis ir periodontitas, taip pat sisteminėmis ligomis, tokiomis kaip osteoporozė, cukrinis diabetas, celiakija, vėžys, ŽIV/AIDS, kurios taip pat gali paveikti burnos ertmę.
Kitos įrodymais pagrįstos odontologijos praktikos apima burnos rentgenologiją, kurios metu patikrinama dantų deformacija ar burnos negalavimai, hematologiją (kraujo tyrimus), kuri taikoma siekiant išvengti kraujavimo komplikacijų dantų chirurgijos metu, kardiologiją (dėl įvairių sunkių komplikacijų, kylančių po dantų chirurgijos pacientams, sergantiems širdies ligomis).
Odontologinė praktika
miniatiūra|Burnos chirurgas ir jo asistentas atlieka protinio danties šalinimo operaciją. Odontologija paprastai apima su burnos ertme susijusias praktikas. Pasaulio sveikatos organizacijos teigimu, burnos ligos yra pagrindinė visuomenės sveikatos problema dėl didelio jų dažnumo ir paplitimo visame pasaulyje, o nepalankioje padėtyje esantys asmenys nukenčia labiau nei kitos socialinės ir ekonominės grupės.
Didžioji dalis odontologinių procedūrų atliekamos, siekiant išvengti dviejų dažniausiai pasitaikančių burnos ligų – dantų ėduonies (karieso) ir periodonto ligos (dantenų ligos arba piorėjos) arba jų gydymui. Įprasti gydymo būdai apima dantų atkūrimą, ištraukimą arba chirurginį dantų šalinimą, šaknų obliavimą, endodontinį šaknies kanalų gydymą ir estetinę odontologiją.
Lietuvoje, visi odontologai baigia penkerių metų studijas universitete ir įgyja sveikatos mokslų magistro laipsnį ir gydytojo odontologo profesinę kvalifikaciją. Gydytojai odontologai taip pat gali baigti rezidentūros studijas, kurios trunka trejus metus, baigę rezidentūros studijas, gydytojai odontologai gali būti įgiję šias kvalifikacijas:
Gydytojas odontologas, nebaigęs rezidentūros studijų gali atlikti daugumą dantų gydymo procedūrų, tokių kaip protezavimas, dantų šalinimas, estetinis plombavimas, atlikti rentgenogramas ir diagnostiką ir kt.
Išsilavinimas ir licenzija
Johnas M. Harrisas įkūrė pirmąją pasaulyje odontologijos mokyklą Beinbridže, Ohajo valstijoje ir padėjo išpopuliarinti odontologiją kaip sveikatos profesiją. Mokykla atidaryta 1828 m. vasario 21 d., o dabar ten veikia odontologijos muziejus. Lietuvoje dantų gydytojai pradėti mokyti 1922 m. Lietuvos universitete (1930–46 m. – Vytauto Didžiojo universitetas, 1946–50 m. –Kauno universitetas), nuo 1951 rengiami Kauno medicinos universitete. Pirmasis odontologijos lektorius universitete buvo A. Petrauskas, pirmajai Stomatologijos ir dentiatrijos katedrai, įkurtai 1924, vadovavo P. Stančius. 1922–40 parengti 386 dantų gydytojai.
Jungtinėje Karalystėje pirmosios odontologijos mokyklos – Londono dantų chirurgijos mokykla ir Metropoliteno odontologijos mokslo mokykla – atidarytos 1859 m. Korėjoje, Taivane, Japonijoje, Suomijoje, Švedijoje, Brazilijoje, Čilėje, Jungtinėse Amerikos Valstijose ir Kanadoje odontologas yra sveikatos priežiūros specialistas, turintis kvalifikaciją užsiimti odontologija, gavęs dantų chirurgijos daktaro (DDS) arba odontologijos daktaro laipsnį. Daugumoje Vakarų šalių, norint tapti kvalifikuotu odontologu, paprastai reikia baigti bent ketverių metų magistrantūros studijas ; Europos Sąjungoje išsilavinimas turi būti bent penkerių metų (taip pat yra ir Lietuvoje). Odontologai paprastai baigia nuo penkerių iki aštuonerių metų vidurinį išsilavinimą prieš pradėdami dirbti. Nors tai nėra privaloma, daugelis odontologų pasirenka atlikti stažuotę ar rezidentūrą, sutelkdami dėmesį į konkrečius dantų priežiūros aspektus.
Lietuvoje odontologo specialybės specialistus ruošia Lietuvos sveikatos mokslų universitetas (LSMU) ir Vilniaus universitetas (VU).
Specializacija
Lietuvoje, pabaigus odontologijos studijas, įgyjamas sveikatos mokslų magistras ir odontologo profesinė kvalifikacija. Neįgijęs jokios aukštesnės kvalifikacijos gydytojas odontologas gali specializuotis estetinio plombavimo ir kitose srityse. Atlikti diagnostiką ir įprastą plombavimą, burnos higieną. Tačiau tiek Lietuvos sveikatos mokslų universitetas (LSMU), tiek Vilniaus universitetas (VU) siūlo ir rezidentūros studijas, kuriose gydytojas odontologas gali įgyti aukštesnę kvalifikaciją.
Yra šios gydytojo odontologo specializacijos kryptys:
Mikalojus Gurka
Mikalojus Gurka (g. ? – m. tarp 1482 ir 1497). Luko I Gurkos ir jo žmonos Dorotės sūnus.
Gniezno kaštelionas. Nuo 1418 m. buvo Uchorovo valdytojas.
Šeima
Jo žmona buvo Barbora iš Kutno, nuo santuokos su kurią turėjo sūnų Luką.
Graužiškės
Gráužiškės  – kaimas Baltarusijoje, prie kelio Lyda – Dieveniškės – Ašmena, 13 km į pietvakarius nuo Ašmenos, 50 km į pietryčius nuo Vilniaus, prie Ašmenos dešiniojo intako Graužės upelio. Apylinkės ir kolūkio centras. Yra Graužiškių vidurinė mokykla, ligoninė, paštas, vaistinė.
Istorija
Graužiškės minimos nuo XIII a. Iki 1795 m. priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštijai, vėliau Rusijos imperijai, 1920–1939 m. Lenkijai, nuo 1939 m. priklauso Baltarusijai. Apie 1495 m. pastatyta pirmoji Šv. Petro ir Povilo bažnyčia, manoma, apgriauta XVII a. viduryje per Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos karą su Rusija, vėliau atstatyta. 1503 m. Graužiškių dvaro savininkas M. Butrimas bažnyčiai davė žemės ir baudžiauninkų, 1510 m. ir 1557 m. fundacija išplėsta.
1518 m. įkurtas Graužiškių miestelis. Nuo XVIII a. veikė parapinė mokykla. XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje pastatyta Graužiškių Šv. Jurgio bažnyčia. 1880 m. buvo 230 gyventojų, vyko kasmetinė mugė. XIX a. buvo miestelis ir dvaras Ašmenos apskrities Graužiškių valsčiuje.
1944 m. gegužės mėn. ties Graužiškėmis įvyko Vietinės rinktinės susirėmimas su Armijos Krajovos daliniu.
Lietuviai
Iki XIX a. vidurio Graužiškės priklausė ištisiniam lietuvių kalbos plotui. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje vietos gyventojai sparčiai gudėjo, lietuviškai dar kalbėjo dvaro kumečiai, smulkieji bajorai ir vienkiemių gyventojai.
Slovakijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
1982–1983 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Finalo ir pusfinalio rungtynės
Finalas:
Pusfinaliai:
Eino Nieminen (kalbininkas)
Einas Vilhas Kalervas Nieminenas (, 1891 m. gegužės 23 d. Helsinkis, Rusijos imperija – 1962 m. gegužės 24 d. Helsinkis, Suomija) – suomių kalbininkas.
Biografija
1910 m. pradėjo studijuoti Helsinkio universitete, 1913–1914 m. studijas tęsė Leipcigo universitete, čia jo dėstytojai buvo garsūs kalbininkai K. Brugmanas ir A. Leskynas. 1915–1917 m. studijavo Petrograde, kur susipažino su K. Būga. 1922 m. suformulavo lietuvių kalboje galiojantį kirčiavimo dėsnį, pavadintą jo vardu – Niemineno dėsniu. 1923 m. tapo mokslų daktaru. 1924 m. dėstė Lenkijoje, taip pat kurį laiką gyveno Lietuvoje, studijavo lietuvių kalbą. Nuo 1928 m. Helsinkio universitete dėstė slavų, lenkų ir baltų filologiją. 1939 m. pradėjo eiti profesoriaus pareigas. Parašė straipsnių apie baltizmus Baltijos finų kalbose. Buvo įsitikinęs, kad Baltijos finų kalbos susidūrė ne su baltų prokalbe, o su jau atitolusia nuo baltų prokalbės atskira baltų kalba. Paskelbė savo mokytojo J. Mikolos archyve rastas P. Kriaučiūno užrašytas lietuvių liaudies dainas, jas išvertė į vokiečių kalbą ir drauge pateikė lietuviškus originalus. Šis darbas buvo publikuotas 1949 m.
Išikario žemuma
thumb|220px|Išikario žemumoje esanti Saporo metropolinė teritorija
Išikario žemuma – svarbi žemdirbystės sritis. Pagrindinis miestas – Saporas.
Kunigiškių pradinė mokykla
Kunigiškių pradinė mokykla – buvusi pradinė mokykla Kunigiškių I kaime, Svėdasų seniūnijoje, Anykščių rajone. Mokyklos pastatas stūkso prie pagrindinės kaimo gatvės, netoli kelio.
Mokykla yra vietinės reikšmės paminklas, nuo 1993 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą. Mokyklos pastate įkurtas Svėdasų krašto (Vaižganto) muziejus, kuriuo rūpinasi Anykščių rajono savivaldybė ir Svėdasų seniūnija. Nuo 1992 m. muziejaus vedėju dirba Vytautas Bagdonas.
Pradžios mokyklos istorija
Kunigiškių pradžios mokykla buvo pastatyta dar carizmo metais, po 1863 m. Mokytis čia susirinkdavo iš aplinkinių vietovių iki šimto ir daugiau vaikų. Šioje mokykloje 1879-1881 m. mokėsi rašytojas Juozas Tumas-Vaižgantas, 1886-1890 m. – dailininkas Kajetonas Sklėrius. Pradžios mokslus vaikystėje čia išėjo inžinierius Povilas Sklėrius, chemikas Feliksas Staniulis, miškininkas Algirdas Matulionis, išeivijos rašytoja Elena Nakaitė-Arbačiauskienė (slapyv. Alė Rūta) ir daug kitų žmonių.
Kunigiškių pradinė mokykla veikė nuo 1913 m. joje 1913–1915 m. dirbo mokytojas Julijonas Greimas (1882–1942). Po Pirmojo pasaulinio karo mokykla vėl buvo atidaryta. 1918 m. rugpjūtį J. Greimas su šeima grįžo iš Rusijos ir 1918–1919 m. vėl dirbo Kunigiškių mokykloje mokytoju ir pirmuoju šios mokyklos vedėju. Erdviame mokyklos pastate buvo įrengti ir butai mokytojų šeimoms, tad Greimų šeima čia ir apsigyveno. Jo šeimoje Kunigiškiuose augo sūnus Algirdas Julius Greimas (1917–1992) – būsimasis pasaulinio garso lingvistas, semiotikos mokslo kūrėjas. 1919–1920 m. mokykla jau buvo įsikūrusi Švietimo ministerijai priklausiusiose patalpose, veikė I–III skyriai. 1921–1929 m. mokyklos vedėju dirbo mokytojas Antanas Pliupelis, palaikęs glaudžius mokyklos ryšius su kanauninku J. Tumu-Vaižgantu. 1922–1923 m. mokykloje pradėjo veikti jau 4 skyriai.
miniatiūra|200px|left|Apleista mūrinė mokykla
1929–1940 m. mokyklos vedėju dirbo mokytojas Juozas Jokšas. 1929 m. mokyklos mokiniai, mokytojai ir mokinių tėvai kreipėsi į rašytoją Vaižgantą, prašydami jo artėjančio gimimo jubiliejaus proga sutikimo pavadinti mokyklą jo vardu. Rašytojas sutiko, ir 1930 m. gegužės 22 d. Kunigiškių mokyklai buvo suteiktas kanauninko Juozo Tumo-Vaižganto vardas. J. Jokšas susirašinėjo su rašytoju, jo paskatintas pradėjo rinkti mokyklos istoriją, užrašinėti senolių prisiminimus. Tais pačiais metais prie mokyklos buvo prijungta Vaitkūnų pradžios mokykla kaip antras komplektas. 1939–1940 m. mokykla turėjo tris komplektus: du iš jų veikė Kunigiškiuose, o trečias – Vaitkūnuose. Šiuo laikotarpiu I–IV skyriuose mokėsi 124 vaikai.
Pradinė mokykla veikė iki pokario metų. Paskutine jos vedėja iki 1951 m. dirbo Emilija Lapelienė. Pastatas buvo perduotas susikūrusio kolūkio reikmėms: 1951-1984 m. joje buvo skaitykla, butai.
miniatiūra|180px|right|Atminimo lenta: čia mokėsi Vaižgantas miniatiūra|180px|right|Jurginas „Tumas-Vaižgantas“ po mokyklos langu
Šalia gyvenvietės tuometinis kolūkis savo lėšomis pastatė šiuolaikinę dviaukštę mūrinę mokyklą su sale. Vaikų Kunigiškiuose ir aplinkiniuose kaimuose gyveno daug, tad mokykla buvo septynmetė, vėliau pagrindinė. Smarkiai sumažėjus mokinių skaičiui, toji dviaukštė mūrinė mokykla 2001 m. pertvarkyta į Svėdasų J. Tumo-Vaižganto vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrių, o 2002 m. galutinai uždaryta ir apleista.
Muziejus
Pokaryje įsteigus kolūkį, mokykla iš Kunigiškių buvo iškeldinta į Malaišių kaimą, kur užėmė ištremtų į Sibirą ūkininkų Antanėlių erdvią trobą. Buvusios pradžios mokyklos pastatas pritaikytas kolūkiečių reikmėms: įrengtas klubas, veikė skaitykla, vyko jaunimo poilsio vakarai, įvairūs renginiai. Kolūkiui pasistačius kultūros namus, mokykla virto daugiabučiu namu, kuriame apie 20 metų gyveno kolūkiečių šeimos. Vėliau namas ištuštėjo, buvo neprižiūrimas, apleistas.
Veiklūs kraštiečiai ir kiti geros valios žmonės, kuriems rūpėjo nuo carizmo laikų stovėjusios mokyklos likimas, rašė į spaudą, valdininkams aiškino apie būtinybę ją išsaugoti. Tam neliko abejinga ir Anykščių rajono valdžia, o „Lenino keliu“ kolūkis ėmėsi konkrečių veiksmų. Pagal architektės Živilės Mačionienės paruoštą projektą 1986 m. pradėti pastato restauravimo darbai. 1987 m. pradžioje į suremontuotas, naujai atgimusias patalpas pradėti gabenti pirmieji muziejiniai eksponatai. Tų pačių metų rugpjūčio mėn. pradėjo veikti „Lenino keliu“ kolūkio kovų ir darbo šlovės muziejus. Nors tai buvo sovietmečio laikai, bet pavyko įamžinti ir rašytojo kunigo Vaižganto atminimą, įrengti gana gausią šiam kraštiečiui skirtą ekspoziciją. Vaižgantas niekam neužkliuvo, nes muziejuje šalia kraštiečio nuopelnų buvo su kaupu „pašlovintas“ ir pats kolūkmetis: viename iš kambarių glaudėsi senų namų apyvokos daiktų, padargų ekspozicija, o du muziejaus kambariai buvo skirti kolūkiečių pasiekimams, darbo pirmūnams, Lenino ordininkams, komjaunimo ir komunistų partijos aktyvistams. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, likvidavus kolūkį, muziejaus ekspozicijos buvo pertvarkytos, atnaujintos, o sovietmečio eksponatai iškelti saugojimui į muziejaus fondus.
Kurį laiką muziejus užėmė tik pusę viso pastato, nes čia buvo įrengtas butas, kuriame gyveno viena šeima. Prieš keletą metų jai išsikrausčius, pastate liko tik muziejus, atsirado galimybė organizuoti daugiau kilnojamų ir nuolatinių parodų, muziejinių ekspozicijų. Mokyklos rūbinės vietoje patalpinta gausi įvairiausių padargų, namų apyvokos reikmenų ekspozicija. Muziejinėje klasėje įamžintas ir Vaižganto atminimas. Dalis rašytojo knygų, foto nuotraukų, dokumentų, bylojančių apie jo gyvenimo kelią, visuomeninę veiklą, kūrybą perkelta į kitus muziejaus kambarius.
Ekspozicijose pristatomi išeivijos rašytojai Alė Rūta, Stepas Zobarskas, dailininkai Kajetonas Sklėrius, Jonas Rimša, vaikų rašytoja Bronė Buivydaitė, mokslininkas prof. Algirdas Julius Greimas ir kiti iškilūs kraštiečiai. Įrengtas kampelis kovotojų už Lietuvos laisvę ir nepriklausomybę atminimui. Muziejuje pristatomos ir svėdasiškių autorių išleistos knygos, kraštotyrinė medžiaga apie kaimo vietoves, žymius žmones.
2020 m. muziejui padovanotas ir po jo langais pasodintas naujos „Tumo-Vaižganto“ veislės jurginas (Dahlia sp.).
Senovinė mokykla
Įrengiant muziejų atkurtas senovinės mokyklos vaizdas. Pagal išlikusias senas fotografijas buvo įrengta ne tik klasė, bet ir mokyklos iškaba, puošusi pastatą nuo 1929-ųjų iki pokario metų. Pastate yra erdvi klasė su trimis eilėmis senų juodų mokyklinių suolų, mokykline lenta, spinta, įvairiomis mokymo priemonėmis. Ilgai ieškota originalių mokyklinių suolų. Jie buvo surasti Ukmergės rajono Žemaitkiemio pagrindinės mokyklos sandėlyje, kur gulėjo kaip nebereikalingi, nebenaudojami. Čia rastas ir kitoks mokyklinis inventorius, kuris buvo padovanotas Kunigiškių muziejui. Muziejuje yra autentiškų daiktų iš buvusios mokyklos laikų, tarp kurių mokyklinis varpelis, kryžius su Nukryžiuotoju, prieškaryje dirbusio mokyklos mokytojo darytų nuotraukų kolekcija. Įvairiomis relikvijomis muziejų praturtino vietiniai gyventojai, kraštiečiai, kiti muziejai, bibliotekos.
Athletic Club (moterys)
„Athletic Club Femenino“ – Ispanijos futbolo klubas iš Bilbao miesto, Biskajos provincijoje, Baskų krašte (šiaurės Ispanija),
Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniaujančią Liga F.
Istorija
2009 m. suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies lygoje.
Slovakijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
1981–1982 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Finalo ir pusfinalio rungtynės
Finalas:
Pusfinaliai:
Blogo žmogaus upė
Blogo žmogaus upė – 1971 m. sukurtas vesternas.
Turinys
Rojaus Kingo gauja apiplėšė banką ir traukiniu paspruko į Meksiką. Gražuolė Alicija, kurią jis sutiko ir vedė, pasibaigus pinigams metė Rojų ir susidėjo su revoliucionieriumi Montero. Ieškodamas naujo būdo praturtėti, Rojus nusprendžia apiplėšti armijos ginklų sandėlį, tačiau tam jis turi suvienyti jėgas su Montero...
Venecijos kaprizas
Venecijos kaprizas – 2002 m. Italijoje sukurtas erotinis filmas.
Turinys
Roberta, dėstanti Venecijos muzikos akademijoje, susipažįsta su gatvės dailininku Lorenzo. Pastarasis įtraukia ją į pačius keisčiausius seksualinius žaidimus, kuriems Roberta pasiryžta norėdama bet kokia kaina išlaikyti jį šalia savęs...
Frankfurto automobilių paroda
thumb|right|225px|2011 m. Frankfurto automobilių paroda, [[BMW stendas]] Frankfurto automobilių paroda (IAA,, ) – viena didžiausių tarptautinių automobilių parodų pasaulyje, kas dvejus metus vykstanti Vokietijos Frankfurto mieste. Parodą koordinuoja Tarptautinė automobilių gamintojų organizacija.
Mercedes-Benz SLS AMG
Mercedes-Benz SLS AMG – Vokietijos automobilių gamintojo „Mercedes Benz“ GT modelis, pakeitęs iki tol gamintą Mercedes-Benz SLR McLaren modelį. SLS AMG buvo pristatytas 2009 m. Frankfurto automobilių parodoje, o pradėtas pardavinėti 2010–2011 metais. Europoje šis modelis su visais mokesčiais kainuoja 177 310 eurų.
Šio modelio atvaizdas yra ant Playstation 3 kompiuterinio žaidimo „Gran Turismo 5“ viršelio, o nuo 2010 m. Formulės 1 sezono Mercedes-Benz SLS AMG naudojamas kaip saugos automobilis.
2014 m. šį modelį pakeitė Mercedes-AMG GT.
Versijos
Mercedes-Benz SLS AMG turės 4 skirtingas versijas – SLS AMG GT3, SLS AMG „Blackbird“, SLS AMG E-Cell ir SLS AMG Roadster.
Larry Page
Laris Peidžas (Larry Page, tikrasis vardas Lawrence Edward Page, g. 1973 m. kovo 26 d. Lansinge, Mičigane) – amerikiečių informatikas ir interneto verslininkas, kuris kartu su studijų draugu Sergejumi Brinu įkūrė paieškos sistemą „Google“, taip pat bendrovę „Google“, siūlančią platų interneto produktų ir paslaugų asortimentą.
2019 m. lapkričio mėn. duomenimis, Laris Peidžas yra 10-as turtingiausias žmogus pasaulyje, jo turto grynoji vertė siekia 50,8 mlrd. JAV dol.
Jaunystė
Laris Peidžas gimė 1973 m. kovo 26 d., Lansinge, Mičigano valstijoje. Jo tėvas, žydas, Karlas Peidžas (Carl Page) buvo informatikos ir dirbtinio intelekto pradininkas, taip pat informatikos profesorius Mičigano universitete, o motina, Glorija Peidž (Gloria Page), mokė programavimo Mičigano universiteto Laimano Brigso koledže.
Duodamas interviu L. Peidžas prasitarė, jog kai jis augo, jo aplinką supo netvarka – „visur buvo kompiuteriai, mokslo ir technologijų žurnalai bei „Popular Science“ žurnalai“. Į šią aplinką jis ir pasinėrė. Anot Nikolo Karlsono (Nicholas Carlson) L. Peidžą supanti aplinka bei tėvų įtaka „skatino kūrybiškumą ir išradingumą“. Muzika taip pat prisidėjo prie Peidžo kūrybingumo. Augdamas jis grojo fleita bei mokėsi muzikos kompozicijos.
Pirmą kartą kompiuteriais L. Peidžas susidomėjo būdamas šešerių metų. Jis tiesiog žaisdavo su aplink esančiais daiktais – pirmos kartos asmeniniais kompiuteriais, kuriuos palikdavo jo tėvas ir motina. Jau vaikystėje žinojo, jog nori kurti ir išrasti įvairius dalykus, kadangi vyresnysis brolis mokė jį kaip ardyti daiktus, todėl savo namuose jis „ardė viską, jog pamatytų kaip kas veikia“. Beje, Peidžo brolis taip pat tapo sėkmingu interneto verslininku. Būdamas dvylikos metų L. Peidžas žinojo, jog ateityje tikrai bandys įkurti savo įmonę.
Išsilavinimas
L. Peidžas 1975–1979 m. lankė Okemos Montessori School mokyklą (dab. Montessori Radmoor) Okemose, Mičigane. Vėliau perėjo ir 1991 m. baigė Rytų Lansingo vidurinę mokyklą. Jis buvo vienas geriausių studentų Mičigano universitete. Ten priklausė saulės automobilį kūrusiai komandai, sukūrė rašalinį spausdintuvą iš Lego kaladėlių ir rašalo kasečių mechanizmą. Įgijęs kompiuterių inžinerijos bakalauro laipsnį Mičigano universitete L. Peidžas toliau tęsė studijas ir nusprendė sutelkti dėmesį į informatiką, kurią pasirinko studijuoti Stanfordo universitete Palo Alto, Kalifornijoje bei siekti magistro laipsnio. Būtent ten jis pirmą kartą ėmėsi analizuoti skirtingų internetinių svetainių sąsajų modelius. Taip pat Stanforde jis pirmą kartą susitiko su Sergejumi Brinu.
Karjera
Tiek L. Peidžas, tiek jo studijų draugas S. Brinas norėjo sukurti kažką naujo. Dirbdami L. Peidžo bendrabučio kambaryje, jie sugalvojo naujo tipo paieškos sistemų technologiją, kuri pasinaudojo pačių interneto vartotojų reitingavimo galimybėmis, stebint kiekvienos svetainės „atgalines nuorodas“, tai yra, kitų su jais susietų puslapių skaičių. Taip, 1998 m. rugsėjo mėn., gimė „Google Search“ – išplėstinis paieškos variklis. Įmonės vardas kilo dėl klaidingo žodžio googol rašymo (matematinis terminas vienetui, po kurio eina 100 nulių). Iš pradžių, „Google“ jie įkūrė kaip privačią įmonę ir perkėlė savo serverius iš Peidžo bendrabučio į draugo garažą Menlo Parke, Kalifornijoje. Laris Peidžas ėjo bendrovės generalinio direktoriaus pareigas, o Sergėjus Brinas – prezidento pareigas. Jų misija buvo „sutvarkyti pasaulio informaciją ir padaryti ją visuotinai prieinamą bei naudingą".
1998 m. įkūręs „Google“ bendrovę, tapo jos generaliniu direktoriumi. 2001 m. rugpjūčio mėn. pasitraukė iš „Google“ generalinio direktoriaus pareigų, o jo pareigas perėmė Erikas Šmitas. 2011 m. balandžio mėn. vėl susigrąžino generalinio direktoriaus pareigas, L. Peidžas oficialiai tapo „Google“ vyriausiuoju vadovu. Apie ketinimą atsistatydinti antrą kartą Peidžas paskelbė 2015 m. liepos mėn. Tų pačių metų rugpjūčio mėnesį Peidžo įkurta „Google“ įmonė paskelbė ketinanti įkurti naują viešąją akcinę bendrovę „Alphabet“. Laris Peidžas paskelbė šį pranešimą oficialiame „Google“ tinklaraštyje. „Alphabet Inc.“ buvo sukurta norint pertvarkyti „Google“, dukterines įmones perkeliant į bendrovę „Alphabet“ bei susiaurinant „Google“ taikymo sritį. Peidžas tapo „Alphabet“ („Google“ motininės įmonės) generalinis direktorius.
2019 m. gruodžio 3 d. Peidžas pranešė, jog pasitraukia iš „Alphabet“ vadovo pareigų, o jo vietą užima „Google“ generalinis direktorius Sundaras Pichai. Peidžas ir jo draugas, vienas „Google“ įkūrėjų bei „Alphabet“ prezidentas Sergėjus Brinas paskelbė bendrame tinklaraštyje įrašą, kuriame teigė, jog tiek „Alphabet“, tiek „Google“ yra gerai įsitvirtinusios, veikia kaip nepriklausomos įmonės ir joms nebereikia dviejų generalinių direktorių ir prezidento.
Laris Peidžas taip pat yra „Tesla Motors“ įmonės vienas investuotojų. Jis investavo į atsinaujinančios energijos technologijas ir padedamas „Google.org“ siekia skatinti hibridinių elektrinių automobilių gamybą bei domisi kitomis alternatyviųjų energijų investicijomis.
Peidžas domisi pažangiomis technologijomis, intelektualių sistemų ekonominiu bei socialiniu poveikiu. Taip pat siekia pritaikyti pažangias skaitmenines technologijas žmonių gyvenime. T. y. patenkinant žmonių poreikius, sutrumpinant darbo savaitę.
Jis taip pat prisidėjo prie „Singularity“ universiteto atidarymo.
Asmeninis gyvenimas
Laris Peidžas yra vedęs mokslininkę Liusindą Southworth. Su Liusinda susituokė 2007 m. Nekerio saloje, priklausančioje Ričardui Bransonui. Liusinda yra mokslininkė ir aktorės bei modelio Kari Southworth sesuo. Laris ir Liusinda turi du vaikus, gimusius 2009 ir 2011 m.
2009 m. pradėjo investuoti į nekilnojamąjį turtą, įsigijo namus esančius šalia jo gyvenamosios vietos bei juos nugriovė, jog galėtų pastatyti didelį ekologinio tipo namą. Nugriautų pastatų medžiagos buvo paaukotos perdirbimui. Ekologiškas namas buvo sukurtas taip, jog kuo mažiau terštų aplinką.
2011 m. Peidžas nusipirko 45 mln. JAV dol. vertės, 59 metrų ilgio superjachtą „Senses“, kuriame įrengta sraigtasparnio nusileidimo aikštelė, treniruoklių salė, dešimt prabangių apartamentų bei pasamdyta 14 žmonių įgula. Stilingą ekspedicinę jachtą suprojektavo „Kusch Yachts“ ir ji buvo pristatyta 1999 m., Vokietijoje. Jachtos interjero dizainą sukūrė Filipas Starkas (Philippe Starck).
2013 m. gegužės mėn. „Google+“ profilyje Laris Peidžas paskelbė, kad dešinioji jo balso styga buvo paralyžiuota dėl peršalimo, o kairioji balso styga paralyžiuota nuo 1999 m. Problemos, su kuriomis Peidžas susiduria dėl balso stygų, trukdo jam šnekėti bei kartais net kvėpuoti. Peidžas paaiškino, jog nuo balso stygų problemų kenčia nuo 14 metų. „Google+“ įrašas taip pat atskleidė, kad Peidžas paaukojo nemažą pinigų sumą balso stygų nervų funkcijos tyrimų programai sveikatos institute, Bostone.
Slovakijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
1980–1981 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Finalo ir pusfinalio rungtynės
Finalas:
Pusfinaliai:
Austrės
Austrės (Ostreidae) – dvigeldžių moliuskų (Bivalvia) šeima. Gyvuoja jau 250 milijonus metų, evoliucijos metu išsivystė daugybė šeimų ir rūšių.
Paplitusios jūrose, kurių druskingumas 20–35 ‰, o temperatūra viršija 15 °C. Gali gyventi ir litoralėje, nes per atoslūgius jų kriauklės hermetiškai užsidaro.
Kriauklė plokščia, apvalaina. Lervos planktoninės, po 2 savaičių prisitvirtina prie uolų. Vėliau nebejuda, dažnai sudaro dideles kolonijas.
Dalis rūšių vartojama maistui.
Išskiriama >30 austrių genčių. Žinomesnės rūšys:
Lova aikštėje
Lova aikštėje – 1976 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Luka Realis miestelyje garsėja kaip moterų užkariautojas, nepraleidžiantis nei vienos progos. Situacija pasikeičia, kuomet jis išgelbėja Dženifer – nusižudyti bandančią amerikietę, kuri jį įsimyli. Miestelėnai, sužinoję, kad mergina labai turtinga, visais būdais skatina Luką ją vesti, tuo tarpu jis pats vis nori grįžti prie savo senų įpročių.
Pamaina (2020 filmas)
Pamaina – 2020 m. sukurtas filmas.
Turinys
Briuselio mokykloje savižudis teroristas įvykdo išpuolį, kurio metu žūva daug mokinių. Visos greitosios medicininės pagalbos mašinos siunčiamos į įvykio vietą, taip pat ir gydytoja Izabelė su vairuotoju Adamo, nors jų pamaina jau baigėsi. Įvykio vietoje jie paima sužeistą mokinį ir veža jį į artimiausią ligoninę, tačiau pakeliui paaiškėja, kad „mokinys“ yra antrasis savižudis teroristas.
Rveru
Rveru arba Rugveras (Rugwero) – ežeras Afrikoje, Burundžio ir Ruandos teritorijose. Telkšo 1350 m aukštyje virš jūros lygio, ilgis siekia 18 km, plotis iki 14,5 km. Rveru užima ~100 km² plotą, iš kurio 80 % yra Burundžio teritorijoje. Į ežerą suteka Kvisigu ir Nzovės upės, išteka Kageros intakas Njabarongas.
Pakrantės pelkėtos, tuoj į šiaurę nuo ežero plyti Rugvero–Mugeseros pelkynė. Netoli telkšo Kanzigirio ežeras.
Šantra
Šantra (Marrubium) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų gentis, paplitusi Europoje, Azijoje, Šiaurės Afrikoje.
Augalas daugiametis, rečiau vienametis, gausiai plaukuotas, žolinis. Lapai kiaušiniški, apskriti arba plačiai lancetiški, dantyti. Žiedai lapų pažastyse susitelkę į menturius. Vainikėlis baltas, rausvas arba violetinis, retai geltonas. Vaisius – tribriaunis riešutėlis.
Dalis rūšių turi vaistinių, medingųjų savybių, visos šantros gali būti naudojamos kaip dažiklis (veikiant geležies druska puikiai suteikia juodą spalvą).
Rūšys
Žinoma ~40 rūšių (kitur – 49 ), tarp jų:
Carlos Eduardo da Silva Cândido
Karlušas Eduardas da Silva Kandidas (Carlos Eduardo da Silva Cândido; g. 1996 m. lapkričio 17 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, gynėjas. Žaidė Lietuvoje, atstovavo Gargdžų „Bangai“.
Karjera
Nuo 2016 m. atstovavo „Criciúma“ klubui (Brazilijoje). 2020 m. rungtyniavo Tubarão-SC (Atlético Tubarão).
2021 m. ir 2022 m. pirmoje sezono pusėje atstovavo Hercílio Luz-SC.
Gargždų „Banga“
2022 m. spalio 21 d. debiutavo A lygoje ir Gargždų „Bangos“ klubui ir pelnė įvartį pačioje rungtynių pabaigoje.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Salvador Sobral
Biografija
Salvador Sobral gimė 1989 metais Lisabonoje, bet kartu su šeima yra gyvenęs Jungtinėse Amerikos Valstijose, bei studijų metais – Ispanijoje, kur mokėsi prestižinėje muzikos akademijoje. Jo sesuo Luísa Sobral taip pat dainininkė ir kompozitorė. Prieš pradėdamas atlikėjo karjerą jis universitete studijavo psichologijos specialybę. Salvador Portugalijoje išgarsėjo, kai 2009 metais sudalyvavo „Idols“ realybės šou, kur liko septintas. 2016 m. išleido debiutinį albumą „Excuse Me“. 2017 m. Salvador Sobral su daina „Amar pelos dois“ laimėjo nacionalinę Portugalijos atranką ir atstovavo savo šaliai „Eurovizijos“ dainų konkurse Kijeve.
Diagnozė
Diagnozė ( – „pažinimas, nustatymas) – medicininė išvada dėl asmens sveikatos būklės, ligos arba mirties priežasties. Tai ligos nustatymas, remiantis ligonio tyrimo duomenimis. Įvairių ligų diagnozės klasifikuojamos vadovaujantis Tarptautinės ligų klasifikacijos (angl. International Classification of Diseases) žinynu.
Diagnozei nustatyti naudojami įvairūs būdai – simptomų atpažinimas, apčiuopa, kraujo, radiologiniai ir kiti tyrimai bei mėginiai. Patologinė-anatominė diagnozė nustatoma pagal mirusiojo skrodimo duomenis (atveriant mirusiojo kūną).
Kasumi Ishikawa
Kasumi Išikava (g. 1993 m. rugpjūčio 3 d.) – Japonijos stalo tenisininkė, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionatų prizininkė. 2017 m. vasarį buvo trečioji raketė pasaulio reitinge.
Tatjana Chramova
Tatjana Chramova (Muratova) (g. 1988 m. lapkričio 29 d., Nižnekamske) – Rusijos aktorė.
Biografija
Nuo penkerių metų užsiiminėjo ritmine gimnastika. Būdama 10 metų įstojo į olimpinio rezervo mokyklos internatinę mokyklą. Suteiktas sporto meistrės vardas, iškovojo sidabro medalį Rusijos ritminės gimnastikos čempionate. Baigusi Nižnij Novgorodo olimpinio rezervo mokyklą, kurį laiką dirbo trenere.
2013 m. baigė VGIK, V. Grammatikovo kursą.
Nuo 2012 m. pradėjo filmuotis kine. Debiutavo filme „Čempionės“, įkūnijusi trenerę Olesią. Vėliau filmavosi juostose „Karpovas“, „Pavasario belaukiant“, „Veronika. Prarasta laimė“, „Be pėdsakų“. Tada vaidino filmuose „Trečias bandymas“ (Vika), „Graži iki mirties“ (Lija), „Penktoji gvardija“ (Katia), „Delta. Tęsinys "(Gulija).
2014 m. atliko vieną pagrindinių vaidmenų televizijos seriale „Švyturio šviesa ir šešėlis“. Įkūnijo Galiną Beliajevą, pavydžią pagrindinio veikėjo draugę.
NK Jezero-Medvode
Medvodžių „Jezero“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Medvodžių.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1972 m.
1991–1992 m. sezone rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Liko dvidešimtoje vietoje ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
Pauls Mandelštams
thumb|right|250px|Gyvenamasis namas Kalejų g. 23 Paulas Mandelštamas (1870 m. rugsėjo 6 d. Žagarėje, Rusijos imperija – 1941 m. Rygoje, Trečiasis Reichas) – Lietuvos žydų kilmės Latvijos inžinierius ir architektas.
Biografija
Gimė 1870 m. rugsėjo 6 d. Žagarėje. Mokėsi Rygos vokiečių gimnazijoje. 1891-1892 m. studijavo mechaniką Rygos technikos universitete, o 1892-1898 m. architektūrą. 1901-1902 m. dirbo Rygos tramvajaus projektavimo darbuose, 1903-1904 m. Rygos santechninių inžinerinių tinklų projektavime. Per savo gyvenimą suprojektavo apie 70 gyvenamųjų namų Rygos mieste. Mirė 1941 m. Rygos gete.
Mikalojus Kosceleckis
Mikalojus Kosceleckis (m. 1510) – Lenkijos karalystės valstybinis veikėjas, Bydgoščiaus (1475–1480 m., 1482–1485 m.), Inovroclavo, Malborko, Tucholio, ir Naševo (iki 1477 m.), Oseksko (nuo 1504 m.) ir Čluchuvo (nuo 1489 m.) seniūnas, Brest-Kujavijos vaivada (1501–1510 m.).
Biografija
Lenkijos bajorų Kosceleckių giminės atstovas, herbo „Ogonszik“ savininkas. Inovroclavo vaivados Jano Kosceleckio (1415–1475) sūnus. Jaunesnieji broliai – Karūnos didysis iždininkas Andžejus (1455–1515) ir Poznanės vaivada Stanislavas (1460–1534).
Iš savo tėvo Mikalojus Kosceleckis paveldėjo stambias dvaro žemes Kujavijoje. 1478 metais Lenkijos karalius Kazimieras Jogailaitis konfiskavo dvaro žemes ir atėmė daug Mikalojaus Kosceleckio titulų, skirdamas baudą Maborko ir kitioms Pamario pilims. Vėliau Mikalojus Kosceleckis sugebėjo išpirkti dalį savo turto, tame tarpe Osecko ir Čluchuvo seniūnijas, taip pat eilę dvaro žemių valdant Jonui Albrechtui. 1501 metais nuo karaliaus gavo Brest-Kujavijos vaivados pareigybę.
1510 metais Mikalojus Kosceleckis mirė.
Šeima
Buvo vedęs Aną Olesnicką (m. iki 1513), nuo santuokos su kuria turėjo dvi dukteris:
Raudonosios jūros pakrantės provincija
(Rytų Sudano ir) Raudonosios jūros pakrantės provincija buvo Egipto chedivato administracinis teritorinis vienetas 1864-1885 m. Didžiausio išsiplėtimo metu 1975 m. jis apėmė didžiąją dalį dabartinės Eritrėjos, Džibutį, šiaurės vakarų Somalį ir rytinę Etiopiją.
Raida
thumb|left|Dogalio mūšis Vykdant Osmanų imperijos reformas, 1865 m. Habešo ejaletas, nominaliai kontroliavęs Eritrėjos pajūrio teritorijas iš Masavos uosto, buvo perduotas Egipto chedivato kontrolei. Tuo metu Egiptą valdė ambicingas Ismailis Paša, kuris jau kontroliavo Nubiją, ir siekė įsigalėti turtingose žaliavomis Etiopijos teritorijose. Tam buvo pasitelktas tiek laivynas iš Raudonosios jūros, tiek sausumos armija iš Nilo slėnio.
Pirmiausia, Egipto laivynas atkūrė centrinę valdžią pajūryje, t. y. strategiškai svarbiuose Masavos ir Suakino uostuose. Jis sparčiai plėtė teritorijas į pietus, įgydamas kontrolę vietiniams pakrantės sultonatams - afarų Girifui, Rahaitai ir Tadžurai, somalių Zeilai, galiausiai 1875 m. užėmė Hararą.
Tuo pat metu buvo plečiamos teritorijos iš vakarų, t. y. iš Sudano (Nubijos), kur Egiptui pavyko sėkmingai užimti praktiškai nekontroliuojamas tigrių genčių teritorijas ir tokiu būdu užvaldyti prekybą tarp Nubijos ir pajūrio. 1872 m. buvo užimtas svarbiausias prekybinis regiono miestas Kerenas ir bilenų gyvenamas Senhito regionas. Visų šių užkariavimų dėka Egiptui pavyko užimti strategiškai svarbius miestus ir trumpam sustiprinti pozicijas Raudonojoje jūroje. Šiuose užkariavimuose svarbi asmenybė buvo šveicarų kilmės tyrinėtojas Verneris Munzingeris, kuris tarnavo Egipto pašai.
1875 m. Egipto armija užėmė Hamasieną, taip pradėdama ekspansiją į Etiopijos kalnyną, tačiau čia susidūrė su stipriu Etiopijos imperijos, tuo metu valdomos Johanes IV, pasipriešinimu. Tais pačiais metais Dogalio mūšyje Egipto armija buvo sutriuškinta, o 1876 m. patyrė pralaimėjimą prie Guros. Savo šiaurinėse teritorijose Etiopija sustiprino pozicijas, įkurdama Mereb Melašo provinciją. 1881 m. Sudane prasidėjus Mahdi sukilimui, Egiptas nebegalėjo skirti pakankamai dėmesio provincijos palaikymui. Po 10 m., t. y. 1884 m., Egiptas pripažino Etiopijai ne tik Hamasieną, bet ir Senhitą.
Raudonosios jūros pakrantėje Egipto hegemoniją varžė europiečiai, kurie sudarydavo sutartis su vietos vadais ir įsitvirtindavo atskirose atkarpose. 1862 m. Tadžuros sultonate įsitvirtino prancūzai, 1869 m. Italai įsitvirtino Asebe, britai įsitvirtino somalių žemėse, ir t. t. Provincija galutinai panaikinta 1885 m., kai Italija užėmė Masavą, ir Egiptas galutinai atsisakė ambicijų Afrikos rage.
Provincijos vietininkai (valiai)
thumb|150px|Ismailis Paša, Egipto chedivas
Slovakijos futbolo varžybos 1979–1980 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1979–1980 m.
1979–1980 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Finalo ir pusfinalio rungtynės
Finalas:
Pusfinaliai:
Forumas
Forumas ( 'turgaus aikštė') – vieša erdvė senovės Romos miestų centre. Forumai veikė ne tik kaip turgaus aikštės, bet ir kaip miesto gyventojų susirinkimo vieta, kur vykdavo politinės diskusijos, debatai, susitikimai ir pan. veikla.
Forumai buvo būtina Romos provincijų dalis Respublikos ir Imperijos laikais. Naujuose romėnų miestuose forumas būdavo įrengiamas pagrindinių gatvių, ėjusių šiaurės-pietų ir rytų-vakarų  kryptimis, sankryžoje ar greta jos. Visi forumai šiaurinėje pusėje turėdavo Jupiterio šventyklą. Forume būdavo ir kitų šventyklų bei bazilika. Forume būdavo viešas svarmenų ir matų stalas, kad turgaus pirkėjai galėtų pasitikrinti, kad jų neapsvėrė ar neapmatavo. Dažniausiai netoliese būdavo pirtys.
Ryuga Nakamura
Riuga Nakamura (,中村 龍雅/Ryuga Nakamura, g. 2001 m. liepos 24 d.) – Japonijos futbolininkas, saugas.
Karjera
Žaidė gimtojoje Japonijoje. Atstovavo SC Sagamihara jaunimo ekipoms. 2020 m. pakviestas į pagrindinę ekipą, tačiau J3 League nedebiutavo.
Latvija
2021 m. pasirašė sutartį su Valmiera FC, tačiau dėl traumos nežaidė pusmetį.
2022 m. sezone Valmieros klubas nuomos pagrindais žaidėją pasklino Tukumo klubui. Rungtyniaudamas šaime klube sužaidė 32 rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.
Kauno rajono „Hegelmann“
2023 m. vasario 24 d. tapo žinoma, kad atstovaus Hegelmann klubui.
2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš DFK Dainava. „Hegelmann“ klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3;0.
2023 m. liepos 8 d. pranešta, kad japonas palieka klubą. A lygoje sužaidė ketverias rungtynes, dar vienerias – LFF taurės turnyre.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinė
Kitados atstovavo Japonijos U-18 rinktinei.
Paprastoji šantra
Paprastoji šantra (Marrubium vulgare) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų rūšis.
Augalas medingas, turintis aromatinį kvapą, 30-60 cm aukščio. Stiebas apaugęs plaukeliais, status. Lapai apskritai kiaušiniški, jų apatinė pusė plaukuota. Vainikėlis baltas. Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais.
Auga pakelėse, laikuose, sankasose. Paplitęs beveik visoje Eurazijoje, Viduržemio jūros regione. Pasitaiko ir Lietuvoje.
Augalas vaistinis, naudojamas gydant kvėpavimo takų ligas, taikytas kaip chinino žievės pakaitalas. Turi daug nektaro, auginamas bitininkų. thumb|left|210px|Paparstoji šantra
Lee Strasberg
Ly Strasbergas (, gimęs kaip Israel Strassberg, 1901 m. lapkričio 17 d. Budzanuvas, Galicijos ir Lodomerijos karalystė – 1982 m. vasario 17 d. Niujorkas, JAV) – amerikiečių aktorius, teatro ir kino režisierius, aktorinio meistriškumo ugdytojas ir dramos mokytojas.
Biografija
Gimė žydų Berucho Mejerio ir Idos Strasbergų šeimoje Galicijos ir Lodomerijos karalystėje, Budzanuvo miestelyje (dabar Budanivas, Terebovlios rajonas, Ternopilio sritis, Ukraina). 1908 m. su tėvais emigravo į Ameriką.
1925–1931 m. Niujorko teatre „Guild“ dirbo aktoriumi ir režisieriaus asistentu. 1931 m. tapo vienu iš Grupinio teatro steigėjų. 1948 m. Niujorke pradėjo dirbti aktorinio meistriškumo mokykloje „Aktorystės studija“. 1951 m. tapo jos meno vadovu, mokė pagal K. Stanislavskio sistemą taikydamas savo metodiką. Tarp mokyklos absolventų daug žinomų aktorių: Dž. Dinas, P. Niumanas, A. Pačinas, M. Monro, Dž. Fonda, D. Hofmanas, R. De Niras, M. Brando, M. Rurkas, T. Holandas.