cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lotynų Amerikos popmuzika
Viena pirmųjų šio stiliaus atlikėjų laikoma Glorija Estefan, kuri sulaukė pasisekimo atlikdama ne klubinės stilistikos šokių muzikos hitus. Dešimtajame dešimtmetyje išryškėjo tendencija susilieti lotynoamerikietiškai šokių muzikai bei baladėms (suaugusiųjų muzikai). Nors dauguma šio stiliaus atlikėjų dainavo ispaniškai ir savo muziką skyrė daugiausia ispanakalbei auditorijai, tačiau šios muzikos panašumas su angliška popmuzika leido Lotynų Amerikos popmuzikai išpopuliarėti ne tik ispanakalbiuose kraštuose (atlikėjai dažnai įrašinėdavo ir angliškas savo dainų versijas). Ypač šią muziką JAV išpopuliarino tokie atlikėjai kaip Rikis Martinas ir Dženifer Lopes. XXI a. pr. šis stilius išpopuliarėjo ir Europoje („Aventura“ kūrinys Obsesión 2002 m. pasiekė didžiausio populiarumo Prancūzijoje, Italijoje, Vokietijoje). Kitur Lotynų Amerikos popmuzikos ištakos nukeliamos į XX a. septintąjį dešimtmetį, kai JAV pradėjo populiarėti samba, arba į aštuntąjį dešimtmetį, kai Chulijus Iglesijasas bei Robertas Karlosas išpopuliarino romantinės baladės lotynoamerikietiškais ritmais žanrą.
Tarp žymiausių Lotynų Amerikos popmuzikos atlikėjų minimi „Santana“, Glorija Estefan, Luisas Migelis, „Kaoma“, Selena, Karlosas Vivesas, Rikis Martinas, Dženifer Lopes, Selija Krus, „Aventura“, Chuanesas, Chulieta Venegas, Šakira, Markas Entonis, Enrikė Iglesijasas, Ch. Balvinas ir kt.
FK Obolonʹ Kiïv
Kijevo “Obolonʹ“ – Ukrainos futbolo klubas iš Kijevo.
Istorija
Klubas įkurtas 1992 m. kaip „Zmina“. Nuo 1993 m. vadinosi „Obolon`-Zmina“. Nuo 1995 m. tiesiog „Obolon`“. Nuo 1997 m. „Obolon`-PPO“. Nuo 2001 vėl „Obolon`“.
2012 m. įsiplieskė konfliktas tarp vieno iš rėmėjų ir klubo vadovybės. Galiausiai komanda buvo išformuota.
2013 m. vasario 21 d. oficialiai pranešta, kad klubas nebedalyvaus jokiose varžybose.
2013 m. susikūrė kitas klubas Kijevo „Obolon-Brovar“ pavadinimu.
KF Zajazi
KF „Zajazi“ – Makedonijos futbolo klubas iš Zajaso kaimo, netoli Kičevo miesto.
Istorija
Šio klubo ištakos siekia 1977 m., bet komanda suformuota buvo 1979 m.
Makedonijai tapus nepriklausoma valstybe, šis klubas žaisdavo trečioje ar ketvirtoje pakopoje.
Naujas etapas prasidėjo 2011 m., kai buvo suburta pajėgesnė sudėtis, kuri laimėjo Trečią lygą ir galėjo dalyvauti Antroje lygojE.
Šveicarijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Finalo rungtynės
--
Vytautas Kaltenis
Vladislovas Vytautas Kaltenis (1937 m. balandžio 26 d. Kėdainiuose – 2016 m. balandžio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, istorikas, Mažosios Lietuvos kraštotyrininkas.
Biografija
1970 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
1972 m. pradėjo dirbti laikraščio „Tiesa“ redakcijoje: atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas, skyriaus vedėjas, redakcinės kolegijos narys. 1994–1996 m. dienraščio „Diena“ korespondentas. Nuo 2000 m. Mažosios Lietuvos enciklopedijos redakcinės kolegijos narys, vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas leidybai. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius. Už publicistikos knygą "Ak, gražus dangau! Klaipėdietiški pasakojimai" (2008 m. išleido Mažosios Lietuvos fondas bei Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas), į kurią sudėti 1960–2008 metų pasakojimai iš susitikimų su krašto senbuviais lietuvininkais, suteikta I. Simonaitytės literatūrinė premija.
Daugiausia rašė kraštotyros, istorijos, etnokultūros temomis, Lietuvos radijuje buvo įrašyta radijo pjesė apie I. Simonaitytę, spaudai parengta kultūrinės publicistikos knyga.
Klaipėdos krašto vokiečių ir lietuvių sąjunga
Klaipėdos krašto vokiečių ir lietuvių sąjunga – Klaipėdos krašto vokiečių revanšistinė organizacija.
Istorija
1919 m. įkurta Berlyne paaiškėjus, kad kraštas bus atskirtas nuo Vokietijos. Steigėjai – Vokietijoje gyvenantys buvę klaipėdiškiai vokiečiai ir jų bendraminčiai. Klaipėdos krašto vokiečių ir lietuvių sąjunga turėjo skyrius Karaliaučiuje ir Tilžėje, palaikė glaudžius ryšius su Klaipėdos krašto kultūros sąjunga.
Veikla
Klaipėdos krašto vokiečių ir lietuvių sąjungos nariai Vokietijoje rengė mitingus, čia ir Klaipėdos krašte agitavo, kad jis būtų atskirtas nuo Lietuvos ir grąžintas Vokietijai. Sąjungos leidžiamame ir krašte nelegaliai platinamame laikraščio „Das Memelland“ buvo šmeižiami lietuviai, įtikinėjama, kad kraštas bus prijungtas prie Vokietijos. 1933 m. gegužės mėn. sąjunga prisijungė prie Berlyne įsteigto Rytų Prūsijos organizacijų centro – vadinamosios Vokiečių rytų sąjungos (Ostbund).
Balonau Sialecas
Balonau Sialecas – kaimas rytų Baltarusijoje, 33 km į šiaurės vakarus nuo Bychavo.
Istorija
XIX a. buvo Bychavo apskrities Balonau Sialeco valsčiaus centras, vėliau priklausė Hluchų valsčiui.
Klaipėdos mokytojų seminarija
Istorija
Oficialiai įsteigta 1902 m. Karalienės mokytojų seminarijos auklėtinių iniciatyva, pradėjo veikti 1903 m. Iš pradžių į seminariją buvo priimami baigusieji dvimetį Klaipėdos preparandumą (1913 m. jis prijungtas prie seminarijos, 1925 m. jo vietoje įsteigta Klaipėdos spartesnioji mokykla), nuo 1925 m. – baigusieji gimnaziją. Seminarijoje mokslas truko 3 (neilgai – 4) metus, dėstyta pedagogika, psichologija, visi mokyklose mokomi dalykai (lietuvių kalba tik iki 1909 m.) ir jų mokymo metodika, užsienio kalbos (prancūzų, vėliau ir anglų), muzikos teorija, t. p. smuikuoti, vargonuoti.
Lietuvos Respublikos vyriausybei nutarus pradinių mokyklų mokytojus rengti pedagoginiuose institutuose, 1936 m. Klaipėdos mokytojų seminarija uždaryta, jos pastate įkurtas Klaipėdos pedagoginis institutas.
Dėstytojai
Seminarijoje dėstė lietuvių kultūros veikėjai Martynas Emilis Nauburas, E. Kairys, Georgas Storosta, J. Stragys, Martynas Mertinaitis.
Auklėtiniai
Klaipėdos mokytojų seminariją baigė Klaipėdos krašto visuomenės veikėjai Mikas Šlaža, Eduardas Simaitis, E. Bajoras, Jurgis Lampsatis, Martynas Purvinas, Jonas Purvinas, Jonas Užpurvis.
Mstislavlio apskritis
Mstislavlio apskritis  – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijoje, dalis teritorijos buvo vakarų Rusijoje. Centras – Mstislavlis. 1897 m. buvo 103,3 tūkst. gyventojų.
Istorija
Apskritis įkurta 1777 m. balandžio 2 d. Rusijos imperijoje ir priklausė Mogiliavo gubernijai. Po I pasaulinio karo panaikinta.
Suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 10 valsčių.
NGC 6362
thumb| kamuolinis spiečius
NGC 6362 – kamuolinis spiečius, esantis Aukuro žvaigždyne. Nuo Saulės nutolęs 24 800 šviesmečių, o nuo galaktikos centro – 16 600 šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 7,73, o regimasis skersmuo – 16,7 arkminutės.
NGC 6362 spiečių 1826 m. birželio 30 d. atrado James Dunlop.
Šio kamuolinio spiečiaus forma sferiška, žvaigždžių koncentracija centre nėra didelė. NGC 6362 spiečius pasižymi vidutiniškai aukštu metališkumu. Amžius siekia apytikriai 12 mlrd. metų, o skersmuo – apie 110 šviesmečių.
Iki 1995 m. šiame spiečiuje buvo aptikta 30 kintamųjų žvaigždžių, o 1999 m. pranešta apie dar 19 kandidačių atradimą (5 RR Lyrae, 4 SX Phoenicis ir 8 užtemdomosios dvinarės). Kaip parodė fotometriniai stebėjimai Hablo kosminiu teleskopu, spiečiuje esama ir vadinamųjų mėlynųjų atsilikėlių.
Svetlana Romašina
Svetlana Romašina (, g. 1989 m. rugsėjo 21 d.) – Rusijos dailiojo plaukimo sportininkė. Daugkartinė olimpinė, pasaulio ir Europos čempionė.
Biografija
2008 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė komandinėje rungtyje. 2012 m. olimpinė čempionė duetų ir komandų rungtyse. 2016 m. olimpinė čempionė duetų ir komandų rungtyse.
Iki 2019 m. sportininkė turėjo 18 pasaulio čempionės ir 10 Europos čempionės aukso medalių.
Įvairiaspalvė dedervinė
thumb|Įvairiaspalvės dedervinės pažeista oda
Palankias sąlygas ligai plisti sudaro šiltas klimatas, gausesnis prakaitavimas, riebi oda, sumenkęs imunitetas. Šia liga dažniau serga jaunesnio amžiaus žmonės, vyrai kiek dažniau nei moterys. Sergama nuo kelių mėnesių iki kelerių metų.
Įvairiaspalvei dedervinei gydyti pasitelkiami priešgrybeliniai vaistai, gali būti pasirenkamos įvairios jų formos: tirpalai, tepalai arba šampūnai.
Svetlana Kolesničenko
Svetlana Kolesničenko (, g. 1993 m. rugsėjo 20 d.) – Rusijos dailiojo plaukimo sportininkė. Daugkartinė olimpinė, pasaulio ir Europos čempionė.
Vladas Kalvėnas
Vladas Kalvėnas (1933 m. balandžio 5 d. Jukiškiuose, Pakruojo valsčius – 1994 m. gegužės 4 d. Panevėžyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Svetlana Kolesničenko
Biografija
2016 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė komandinėje rungtyje.
Iki 2019 m. sportininkė turėjo 13 pasaulio čempionės ir 8 Europos čempionės aukso medalių.
Vladas Kalvėnas
Biografija
1953 m. baigė Pakruojo vidurinę mokyklą, 1954–1958 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką.
1953 m. pradėjo dirbti Pakruojo rajono laikraščio „Žvaigždė“ redakcijoje korektoriumi, vėliau jo korespondentas, 1961–1962 m. Varnių rajono laikraščio „Komunizmo pergalė“ redaktorius, vėliau dirbo Telšių rajono laikraščio „Komunizmo švyturys“ redakcijoje. 1967–1982 m. – Plungės rajono laikraščio „Kibirkštis“ redaktorius, 1982–1991 m. – Panevėžio miesto laikraščio „Panevėžio tiesa“ (nuo 1990 m. „Panevėžio balsas“) vyriausias redaktorius. 1991 m. įkūrė ir ėmė redaguoti savaitraštį „Panevėžio savaitė“. 1992 m. šiam susijungus su laikraščiu „Aukštaitijos rytas“, vietoje jo įsteigto dienraščio „Panevėžio rytas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.
Rašė ekonomikos, savivaldos, socialinėmis temomis.
Homo luzonensis
Homo luzonensis – išnykusi Homo genties rūšis, apie kurios atradimą paskelbta 2019 m.
2007 m. Callao oloje, esančioje Filipinų Lusono saloje, Philip J. Piper atrado hominino trečiąjį padikaulį. Florent Détroit iš pradžių jį priskyrė šiuolaikiniams žmonėms. Remiantis radiometriniu datavimu, atrastojo padikaulio amžius – 66 700 ± 1000 metų, o susijusių gyvūnų liekanų bei hominino danties, rasto 2011 m., apytikris amžius – 50 000 metų. 2019 m. Florent Détroit su kitais mokslininkais aprašė vėliau atrastas „dar dvylika homininų kūno dalių, priklausiusių bent trims skirtingiems individams ir atrastų tame pačiame stratigrafiniame Callao olos sluoksnyje, kaip ir anksčiau atrastas padikaulis“. Šie mokslininkai priskyrė fosilijas naujai atrastai Homo luzonensis rūšiai, remdamiesi skirtumais tarp atrastosios ir jau anksčiau žinomų Homo genties rūšių, įskaitant H. floresiensis bei H. sapiens. Vis dėlto kai kurie mokslininkai laikosi nuomonės, kad reikia papildomų įrodymų, patvirtinančių, kad atrastos fosilijos iš tikrųjų priklauso naujai rūšiai. Anot jų, gali būti, jog fosilijos priklausė kuriai nors prie vietinių sąlygų prisitaikiusiai Homo genties rūšies atstovų populiacijai (pvz., H. erectus ar Denisovo žmonėms).
Rūšies charakteristika
Nors pagal pradinę hipotezę žmonės Filipinų salyną pasiekė sausumos tiltais, susidariusiais paskutiniu ledynmečiu nusekus vandens lygiui, šiuolaikiniai batimetriniai Mindoro bei Sibutu sąsiaurių tyrimai parodė, kad šie sąsiauriai niekad nebuvo visiškai užsivėrę. Tai reiškia, kad norint pasiekti Lusoną ir kitas Filipinų salas, buvo būtina persikelti jūra.
Atrasti šių homininų krūminiai dantys yra nedideli, o tai verčia manyti, kad ši rūšis, kaip ir H. floresiensis, gyvendama saloje evoliucijos metu sumažėjo. Visgi kol kas nustatyti H. luzonensis ūgio nėra įmanoma. Vieno iš specialistų, nedalyvavusių tiriant ir aprašant naują rūšį, nuomone, šių homininų pirštų išlinkimas rodo, kad galbūt jie galėję laipioti medžiais.
Drauge su homininų fosilijų liekanomis buvo atrasta ir Filipinų elnio, šerno, išnykusios jaučių rūšies atstovo liekanų. Kai kuriuose gyvūnų kauluose esama, kaip spėjama, kirtimo žymių, o tai rodytų, kad jie buvo užmušti. Gretimoje San Pedro radimvietėje, esančioje Rizale, Kalingos provincijoje, Thomas Ingicco ir jo kolegos aptiko akmens įrankių bei beveik visiškai išlikusius fosilizuotus užmušto raganosio griaučius. Jų amžius – apie 700 000 metų.
Atradimas
2007 m. gegužės 5 d. tyrėjų komanda iš Filipinų, Prancūzijos ir Australijos, kasinėdami Callao olą, atrado trečiąjį padikaulį. Morfologinės radinio charakteristikos rodė jį neabejotinai priklausant Homo genties atstovui, tuo metu tai buvo seniausios homininų liekanos, atrastos Filipinuose. 2010 m. fosilija buvo mokslininkų aprašyta ir priskirta H. sapiens rūšiai. 2011 m. buvo atrasti fosilizuoti pirštikauliai (rankos bei kojos pirštų) ir penki krūminiai dantys. Jie taip pat priskirti šiuolaikiniams žmonėms.
Reikšmė
2019 m. žurnalo „Nature“ straipsnyje, aprašančiame H. luzonensis, pažymima, kad: „Dar vienos anksčiau nežinomos homininų rūšies egzistavimas į rytus nuo Voliso linijos vėlyvojo pleistoceno epochoje pabrėžia Pietryčių Azijos salų svarbą Homo genties evoliucijai.“
Plantacija
thumb|250px|Cukranendrių plantacija Filipinuose
Plantacija – didelis žemdirbystės ūkis, kuriame auginama viena ar kelios kultūros (paprastai pardavimui).
Plantacijose auginami kavamedžiai, arbatmedžiai, kakavmedžiai, kokospalmės, bananai, cukranendrės, tabakas, vilnamedžiai, kaučiukmedžiai ir kt. Dideli plotai priklauso tarptautinėms bendrovėms.
Rokiškio psichiatrijos ligoninė
thumb|Administracinis pastatas
Plantacija
Beveik visa plantacijų produkcija eksportuojama į ekonomiškai stiprias šalis, todėl tai nemažas pajamų šaltinis. Bet dėl to, plantacijas naudojančių šalių ekonomika stipriai priklauso nuo eksporto.
Rokiškio psichiatrijos ligoninė
– psichiatrijos ligoninė Rokiškyje.
Savybės
Ligoninėje atliekamas priverstinių medicininių priemonių taikymas, specialaus stebėjimo sąlygomis, visos Lietuvos psichikos ligomis sergantiems pacientams, padariusiems socialiai pavojingas ar nusikalstamas veikas ir teismo sprendimu pripažintiems nepakaltinamais.
Ligoninėje veikia 8 klinikiniai skyriai, kuriuose vienu metu gali gydytis iki 440 ligonių. 60 vietų Bendrosios psichiatrijos skyrius teikia pagalbą Rokiškio, Biržų, Anykščių, Zarasų ir Kupiškio rajonų gyventojams.
Istorija
Sovietmečiu Lietuvos gyventojai, padarę visuomenei pavojingą veiką ir pripažinti nepakaltinamais, gydyti Įsrutyje (Kaliningrado sritis).
1991 m. gruodžio 17 d. Lietuvos Vyriausybės nutarimu Nr. 566 „Dėl specialiojo psichiatrijos skyriaus įsteigimo“, nuspręsta tokius ligonius gydyti Lietuvoje. Tam Rokiškio psichiatrijos ligoninėje įkurtas specialaus režimo psichiatrijos skyrius. Nuo tada jame gydyti nusikaltimus padarę psichikos ligoniai sustiprinto ir griežto stebėjimo sąlygomis. Bendro stebėjimo sąlygomis ligoniai buvo gydomi paprastose bendro tipo psichiatrijos ligoninėse pagal gyvenamąją vietą.
2002 m. nutarta Rokiškio psichiatrijos ligoninėje sutelkti visus šalyje priverstinai gydomus pacientus. Tam sudarytas ligoninės rekonstrukcijos investicinis projektas, leidęs įrengti 270 vietų modernią priverstinai gydomų pacientų įstaigą. Nuo 2003 m. vykdyti ligoninės rekonstrukcijos darbai.
Nuo 2007 m. sutelktas visas Lietuvoje vykdomas stacionarinis priverstinis gydymas bendro, sustiprinto ir griežto stebėjimo sąlygomis. Ligoninė vienintelė šalyje įgijo specialiosios psichiatrijos licenciją, į ją perkelti visose kitose ligoninėse priverstinai gydyti pacientai.
Oršos apskritis
Oršos apskritis – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijoje ir iš dalies vakarų Rusijoje. Centras – Orša. 1897 m. buvo 187,1 tūkst. gyventojų.
Istorija
Apskritis įkurta 1777 m. balandžio 2 d. Rusijos imperijoje ir priklausė Mogiliavo gubernijai. 1840 m. kovo 6 d. prijungta Babinavičų apskritis. Po I pasaulinio karo panaikinta.
Suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 15 valsčių.
Manisa
Istorija
Senovėje miestai vadinta Magnezija.
FK Lokomotiva Skopje
FK Lokomotiva Skopje – Makedonijos futbolo klubas iš Skopjės.
Istorija
Šio klubo ištakos siekia 1954 m., kai buvo suburta geležinkeliečių futbolo komanda.
Makedonijai tapus nepriklausoma valstybe, šis klubas žaisdavo trečioje ar ketvirtoje pakopoje.
2007/2008 m. sezone pirmą kartą dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
Spalvinė gama
Žalia ir balta spalvos.
Jaime Camil
Jaime Camil (piln. Jaime Federico Said Camil de Saldaña da Gama; g. 1973 m. liepos 22 d. Meksike) – Meksikos aktorius, dainininkas ir laidų vedėjas.
Biografija
Gimė Meksike. Jaime Camil yra egiptiečių kilmės verslininko Jaime Camil Garza ir vienos žymios brazilų dainininkės sūnus. Savo karjerą pradėjo kaip radijo komentatorius stotyje Radioactivo 98.5. 1995 m. debiutavo kaip vedėjas televizijos laidoje „El show de Jaime Camil“. Vėliau dirbo vedėju laidose „Qué nochecita con Jaime Camil“ (1996) ir „Operación Triunfo“ (2002).
1999 m. C. Jaime išleido pirmąjį savo solinį albumą „Para Estar Contigo“, kuris jam suteikė galimybę koncertuoti didžiausiuose Meksikos miestuose, Pietų Amerikoje ir Jungtinėse Valstijose. Po dalyvavimo 2001 m. renginyje „Tributo a las Víctimas del 9/11“ C. Jaime išleido savo antrąjį albumą „Una Vez Más“.
1997 m. Jaime Camil debiutavo kine, filme „Delfines“. Vėliau perėjo prie telenovelių. 2000 m. debiutavo seriale „Mi destino eres tú“. Kino industrijos atstovai jo, kaip aktoriaus, talentą pastebėjo tik 2003 m. Tuomet jam buvo pasiūlyti trys vaidmenys, filmuose „Puños rosas“ (2003), „Zapata“ (2004) ir „7 días“ (2005). 2004 m. suvaidino Cezario Linareso vaidmenį telenovelėje „Mujer de Madera“.
Vaidmuo romantinėje meksikiečių komedijoje „La fea más bella“ (2006–2007 m.), susilaukė kritikų pripažinimo. Don Fernando Mendiolos vaidmuo laimėjo jam geriausio aktoriaus nominaciją Premios TVyNovelas apdovanojimuose. 2007 m. gegužę C. Jaime ėmė filmuotis filme „A propósito de Alexa“.
2008–2009 m., greta Jacqueline Bracamontes, C. Jaime atliko pagrindinį vaidmenį seriale „Las Tontas No Van al Cielo“. Telenovelė buvo ypač populiari Meksikoje, taip pat rodyta JAV.
Sophie Dee
Biografija
left |thumb|160px Sofi gime Pietų Velse, Karmardene, kur gyveno kartu su tėvu, pamote ir broliu. Šeima buvo persikėlusi į Angliją, bet vėliau grįžo į Velsą, kur Sofi baigė vidurinę mokyklą.
Baigusi mokslus, ji ilgą laiką negalėjo rasti sau tinkamo užsiėmimo ir nuolatos juos keitė:„– Turėjau daugybę darbų. Buvau padavėja, pristatinėjau laikraščius, buvau kambarinė ir klojau lovas viešbučiuose. Dirbau kepykloje ir patiekdavau arbatą bei sausainius sekmadieniais. Taip pat dirbau drabužių parduotuvėje, pardavinėjau telefonus“, – vardino savo užsiėmimus Sofi.
2005 m. sausį Sofi persikėlė į Kaliforniją, ketindama pradėti pornografinių filmų aktorės karjerą. „– Draugas sakė, kad man turėtų pavykti. Tuo metu aš jau šokau ir pozavau apsinuoginusi nuotraukoms bei žurnalams. Taigi, tai buvo sekantis žingsnis“.
Savo pseudonimą ji pasirinko pagal britų modelį Sophie Dahl, draugui pareiškus, kad jos yra panašios.
Jadranaja Slabada
Jadranaja Slabada – kaimas rytų Baltarusijoje, 40 km į šiaurės vakarus nuo Bychavo.
Istorija
XIX a. buvo Bychavo apskrities Jadranaja Slabados valsčiaus centras, vėliau priklausė Haradziščos valsčiui.
Sophie Dee
Biografija
Apie pirmąjį filmavimą Sofi pasakojo: „– Tai buvo scenos su Alexander DeVoe ir Mr. Marcus. Buvau tokia išsigandusi ne tik dėl to, kad tai buvo pirmasis filmavimas, bet taip pat ir mano pirmas kartas su juodaodžiu. Nemanau, kad filmuojant išleidau bent garsą. Ne dėl to, kad man nepatiko, tiesiog labai nervinausi.“
2011 m. Sofi įkūrė keletą interneto svetainių, už kurias vėliau pelnė ne vieną pornografijos verslo apdovanojimą. Tais pačiais metais ji režisavo savo kol kas vienintelį filmą „Sophie Dee‘s My Point Of View“.
Kiti filmai
left |thumb|130px|2005 m. Sofi yra vaidinusi keliuose siaubo filmuose: „Theater of Derange“ pirmoje ir antroje dalyse (2012 ir 2014 m.), „A Haunted House 2“ (2014 m.) bei komedijoje „Pagirių žaidynės“ (2014 m.), taip pat keliuose trumpo metražo filmuose.
2012 m. sukurtoje siaubo komedijoje „Sadistic Eroticism“ ji atliko pagrindinį vaidmenį.
Šeima
right |thumb|140px|2010 m. Sofi nėra vienintelė savo giminės atstovė, kuri filmuojasi pornografiniuose filmuose. Jos įseserė Linsey Dawn McKenzie taip pat vadina šio žanro filmuose Anglijoje, o kita įseserė Alyson McKenzie yra kino bei teatro aktorė. Jos pamotė yra buvusi striptizo šokėja.
Nuo 2010 m. Sofi yra ištekėjusi už pornografinių filmų aktoriaus bei agentūros „Valley Babes XXX“ vadovo bei savo agento Lee Bangso. right |thumb|140px|Sophie Dee (kairėje) ir [[Kelly Divine]] right |thumb|140px|Iš kairės: Sophie Dee, [[Sindee Jennings ir Jayden Jaymes]] right |thumb|140px|2010 m.
Apdovanojimai
2011 m. Sofi Dy laimėjo interneto puslapio FreeOnes.com rengiamos apklausos „Miss FreeOnes“ titulą. 2010 m. šiuose rinkimuose ji užėmė 4 vietą.
Semukačai
Semukãčai – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 45 km į pietvakarius nuo Mogiliavo. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo Bychavo apskrities Semukačų valsčiaus centras, vėliau priklausė Haradziščos valsčiui.
Dainius Raižys
Dainius Raižys (g. 1963 m. Jiezne, Prienų rajonas) – teisininkas, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (LVAT) teisėjas.
Biografija
1981 m. baigė Jiezno vidurinę mokyklą, 1986 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete – vientisąsias teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Kasičai
Kasičai gali reikšti:
Dainius Raižys
Biografija
Nuo 1986 m. rugpjūčio mėn. iki 1990 m. kovo mėn. Kauno miesto Centro rajono vidaus reikalų skyriaus tardytojas, 1990 m. kovo mėn. iki 1999 m. kovo mėn. advokatas Mažeikiuose ir Kaune, 1999 m. kovo mėn. iki 1999 m. gruodžio Kauno rajono apylinkės teismo, 1999 m. gruodžio iki 2007 m. gruodžio Kauno apygardos administracinio teismo, nuo 2007 m. gruodžio mėn. LVAT teisėjas. Dėsto administracinę teisę ir procesą Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultete.
Malonumų naktys
Malonumų naktys  – 1966 m. Italijoje sukurta situacijų komedija, kurios veiksmas vyksta viduramžiais. Filmas suskirstytas į 3 atskiras istorijas.
Turinys
Pirmojoje dalyje riteris įsimyli, tačiau moteris yra ištekėjusi, o jos vyras itin pavydus. Negana to, moteris turi kitą meilužį, kurį riteris netyčia nužudo. Norėdamas išvengti nemalonumų, jis imituoja, kad nusikaltimą įvykdė pavydusis vyras.
Dainius Raižys
Biografija
Moka rusų, prancūzų kalbas.
Malonumų naktys
Turinys
Antroje istorijoje keliaujantis popiežius sutinka astrologo žmoną ir ši pasakoja jam apie savo erotinius sapnus, kurie dažnai persipina su realybe ir dėl to ji nuolat nusideda su svetimais vyrais. Popiežius, kuris iš tiesų yra apsimetėlis dailininkas, išklauso istorijas ir nurodo moteriai grįžti pas vyrą.
Trečioje dalyje apsimetėlis popiežius dailininkas nuolat krečia draugams išdaigas, kol galiausiai sulaukia užsakymo nutapyti Lukrecijos Bordžijos, įtakingos ir nenuspėjamos kilmingosios, portretą. Dailininkas įsitikinęs, kad tai draugų pokštas, neįtardamas, kad Lukrecija yra tikra ir kad jo nepagarbus elgesys gali virsti mirties nuosprendžiu.
Tintiniškės
Tintiniškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Dūkštų.
Ziad Fazah
Ziadas Jūsefas Fazahas (g. 1954 m. birželio 10 d., Monrovijoje, Liberijoje) – kalbų mokytojas, dabar dirbantis Rio de Žaneire. Garsus tuo, jog moka 59 kalbas, iš kurių 10 laisvai ir tai yra Gineso rekordas.
Istorija
Ziadas užaugo netoli uosto Libane ir vaikystėje labai mėgo kalbėtis su įvairių šalių jūrininkais. Būdamas 11-os, jis nusprendė išmokti visų pasaulio kalbų. Vienu metu mokydavosi po vieną kalbą, o išmokti naują kalbą jam prireikdavo maždaug trijų mėnesių. Sunkiausia kalba buvo mandarinų. Nuo 1970 m. Ziadas gyvena Rio de Žaneire ir yra daug kartų padėjęs įvairioms įstaigoms susikalbėti su emigrantais, kalbančiais tik gimtąja kalba.
2016 m. JAV Grand Prix
2016 m. JAV Grand Prix (arba 2016 Formula One United States Grand Prix) – 18-tasis 2016 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko spalio 21–23 dienomis Amerikos trasoje Ostine, Teksase.
Mercedes komandos lenktynininkas Nico Rosberg lenktynes pradėjo būdamas čempionato lyderiu ir savo komandos draugą Lewis Hamilton lenkdamas 33 taškais. Mercedes komanda turėjo 208 taškų persvarą prieš antroje vietoje buvusią Red Bull Racing komandą ir konstruktorių čempionato pergalę užsitikrino dar prieš tai vykusiame Japonijos Grand Prix.
Lenktynės
– Kevin Magnussen buvo skirta 5 sekundžių bauda dėl draudžiamo Daniil Kvyat lenkimo.
Rahačovo apskritis
Rahačovo apskritis – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijoje. Centras – Rahačovas. 1897 m. buvo 224,7 tūkst. gyventojų.
Istorija
Apskritis įkurta 1777 m. balandžio 2 d. Rusijos imperijoje ir priklausė Mogiliavo gubernijai. Po I pasaulinio karo panaikinta.
Administracinis suskirstymas
1900 m. iš Rahačovo apskrities išskirti Palesės, Pokacio, Rečkų ir Staubuno valsčiai, kurie buvo perduoti Gomelio apskričiai. 1913 m. apskrityje buvo 14 valsčių.
Vaida Urmonaitė-Maculevičienė
Vaida Urmonaitė-Maculevičienė (g. 1958 m. Šiauliuose) – teisininkė, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (LVAT) teisėja.
Biografija
1976 m. baigė Šiaulių 9-ąją vidurinę mokyklą,1988 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete – vientisąsias teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1988 m. liepos mėn. iki 1990 m. rugpjūčio mėn. Teismo ekspertizės mokslinio tyrimo instituto jaunesnioji mokslinė bendradarbė, nuo 1990 m. rugsėjo mėn. Valstybinės teisinės informacijos departamento mokslinė bendradarbė, nuo 1991 m. vasario mėn. Vilniaus miesto prokuratūros skyriaus prokurorė, nuo 1995 m. sausio mėn. Vilniaus apygardos prokuratūros skyriaus vyr. prokuroro pavaduotoja, nuo 1997 m. gruodžio mėn. Vilniaus miesto 1-ojo apylinkės teismo, nuo 2000 m. vasario mėn. Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo teisėja, nuo 2002 m. birželio mėn. LR generalinio prokuroro pavaduotoja, nuo 2005 m. gruodžio mėn. LVAT teisėja.
Moka rusų, anglų kalbas.
Arūnas Ramanavičius
Arūnas Ramanavičius (g. 1966 m. sausio 6 d., Vilniuje) – fizikas, chemikas, Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakulteto profesorius.
Išsilavinimas
1973-1984 m. mokėsi Vilniaus 44-ojoje vidurinėje mokykloje, 1984-1991 m. studijavo Vilniaus universiteto Chemijos fakultete, 1993-1998 m. – studijavo Vilniaus universiteto doktorantūroje ir įgijo fizinių mokslų (chemijos) daktaro mokslinį laipsnį.
Darbinė veikla
Nuo 1998 m. – Biochemijos instituto mokslo darbuotojas, 1998-2001 m. – Vilniaus universiteto Chemijos fakulteto mokslo darbuotojas, 2001-2002 m. vyr. mokslo darbuotojas, 2002-2009 m. – Vilniaus universiteto Analizinės ir aplinkos chemijos katedros profesorius, Vilniaus universiteto Imunologijos instituto Imunoanalizės ir nanotechnologijų laboratorijos vadovas, Vilniaus universiteto Chemijos fakulteto prodekanas, nuo 2011 m. – Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakulteto Chemijos instituto Fizikinės chemijos katedros vedėjas. Taip pat yra Puslaidininkių fizikos instituto Bionanotechnologijų laboratorijos vadovas.
Mokslinė veikla
1998 m. apgynė daktaro disertaciją, 2002 m. atliko daktaro disertacijos „Katalizinių ir afiniškumo biosensorių kūrimas ir tyrimas“ habilitaciją. 2001 m. suteiktas Vilniaus universiteto docento pedagoginis vardas. 2003 m. suteiktas Vilniaus universiteto profesoriaus pedagoginis vardas.
Moksliniai darbai
Svarbiausi moksliniai straipsniai (su bendraautoriais):
Knygos:
Tirkšlioniai (Rozalimas)
Tirkšlioniai – viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Rozalimo.
Kasičai (Bychavas)
Kasičai – kaimas rytų Baltarusijoje, 20 km į šiaurę nuo Bychavo.
Istorija
XIX a. buvo Bychavo apskrities Kasičų valsčiaus centras, vėliau priklausė Hluchų valsčiui.
Europos demografija
Europoje gyveno 740 mln. žmonių remiantis Jungtinių Tautų 2010 m. duomenimis, 508 mln. – Europos Sąjungoje 2015 m. duomenimis.
thumb|250px|Populiacijos pokytis
Michel Lentz
Mišelis Lencas (, 1820 m. gegužės 21 d. – 1893 m. rugsėjo 8 d.) – nacionalinis Liuksemburgo poetas ir rašytojas. Jis geriausiai žinomas dėl to, kad parašė Liuksemburgo himną „Ons Hémécht“.
Diana Bacosi
Diana Bacosi (g. 1983 m. liepos 13 d.) – Italijos sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi šaudyme į skrendančius taikinius apvalioje aikštelėje. Pasaulio čempionė ir rekordininkė.
Biografija
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse italė pelnė savo pirmąjį olimpinį aukso medalį. 2019 m. pasaulio stendinio šaudymo čempionate pirmą kartą tapo pasaulio čempione. Italė iškovojo auksą individualioje rungtyje ir mišrių komandų varžybose. Sportininkė taip pat pagerino moterų pasaulio finalinio etapo pasaulio rekordą (58 taškai).
Ekoturizmas
Ekoturizmas (dar kitaip vadinamas ekologinis, gamtinis turizmas) – turizmo šaka, orientuota į ekologiją; gamtos, kultūros vertybių lankymas, stengiantis kuo mažiau paveikti natūralias vietovės sąlygas. Nuotykių turizmas neretai priskiriamas prie ekologinio turizmo. Taip pat iš dalies persipina su kultūriniu turizmu.
thumb|250px|Bekelės bėgimo varžybos, „[[Transgrancanaria“ trasa.]]
Jeruzalės išvadavimas (filmas)
Jeruzalės išvadavimas – 1957 m. sukurtas istorinis nuotykių filmas apie pirmąjį kryžiaus žygį. Siužetas paremtas italų poeto Torquato Tasso kūrinio „La Gerusalemme liberata“ siužetu, veiksmą perkeliant į senesius laikus.
Ekoturizmas
Pagrindiniai ekoturizmo principai:
Jeruzalės išvadavimas (filmas)
Siužetas
Kryžiuočių armija žygiuoja Jeruzalės link, kad išlaisvintų ją iš kitatikių valdžios. Žygiui vadovaujantis riteris Tankredis tarp armiją lydinčių pirklių atpažįsta Klorindą, žinomą musulmonų karę, tačiau neketina daryti jai nieko blogo ir leidžia laisvai palikti stovyklą. Tuo metu musulmonai į kryžiuočių stovyklą siunčia Armidą, Damasko valdovo dukterį, kuri turi įgauti vieno iš vadovaujančių riterių Rinaldo pasitikėjimą ir padaryti visą, kad suskaldytų priešo vienybę. Šis, įsimylėjęs merginą, stoja prieš kitus riterius ir po vieno iš jų nužudymo priverstas bėgti, tačiau patenka į musulmonų nelaisvę.
Priešų armijos išsirikiuoja kovai, tačiau prieš tai turi įvykti stipriausių jų karių – Tankredžio ir Arganto – dvikova.
Ekoturizmas
Ekoturizmas yra orientuotas į ekologiškai, socialiai išsilavinusius asmenis, o ne į vidutinį vartotoją. Tiesa, ekoturizmo sąvoka dažnai naudojama komerciniais tikslais, dėl to yra kritikuojama gamtosaugininkų. Pavyzdžiui, dalis turistinių kompanijų tiesiog įrengia viešbučius vaizdingose vietose, gamtos apsuptyje, siūlo kai kurias kelionių po gamtą paslaugas ir tuo pačiu priskiria save ekoturistinėms.
Dalis šalių, tokių kaip Kosta Rika, Ekvadoras, Madagaskaras, Kenija, Nepalas, intensyviai plečia ekoturizmo paslaugas, iš kurių gaunamas pelnas sudaro ryškią šalies pajamų dalį. Mažesnio masto ekoturistinės paslaugos siūlomos daugelyje šalių.
Lietuvoje
thumb|250px|[[Parnidžio kopa Kuršių nerijos nacionaliniame parke.]]
Lietuvoje ekologinis turizmas apima keliavimą saugomose gamtinėse teritorijose, augalų, gyvūnų stebėjimą, vietinės kultūros ir tradicijų pažinimą bei aplinkos puoselėjimą. Pavyzdžiui, Kuršių nerijos nacionaliniame parke dirbtinai ribojamas turistų srautas, sunkiai išduodami naujos statybos leidimai, apmokestinamas automobilių srautas, idant būtų apsaugota jos gamta, tačiau čia nutiestas Neringos dviračių takas, taip pat įrengti pažintiniai takai Pilkosios kopose ir kt. Čia galima užsiimti veržliu laisvalaikiu. Kuršių Nerijoje apsilanko bene daugiausia migruojančių paukščių Lietuvoje, todėl yra puikios sąlygos ornitologiniam turizmui plėtoti.
Tirmėnai
Tirmėnai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Lekėčių, Rūdšilio pakraštyje. Greta eina kelias.
Siano apskritis
Siano apskritis – buvęs teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijoje. Centras – Siano. 1897 m. buvo 161,7 tūkst. gyventojų.
Istorija
Apskritis įkurta 1773 m. rugpjūčio 2 d. Rusijos imperijoje ir priklausė Mogiliavo gubernijai. Po I pasaulinio karo panaikinta.
FK Labunishta
FK Labunishta (Labuništa) – Makedonijos futbolo klubas iš Labuništos kaimo, netoli Strugos.
Siano apskritis
Suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 15 valsčių.
FK Labunishta
Istorija
Šio klubo ištakos siekia 2011 m. Žaisdavo trečioje pakopoje.
2017/2018 m. sezone pirmą kartą dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
Haišynas
Haišynas – kaimas rytų Baltarusijoje, 12 km į pietus nuo Slauharado, prie Sožo upės.
Etimologija
Kaimo vardas siejamas su asmenvardžiu Gaiša, o šis kildinamas nuo lietuviško žodžio gaišus („lėtas, gaišuojantis“).
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras, priklausęs Bychavo apskrities Prapoisko valsčiui.
Liuksemburgo sportas
Kitaip nei daugumoje pasaulio šalių, Liuksemburge nėra vienos populiariausios sporto šakos, o gyventojai labiau kultivuoja įvairias sporto šakas. Apie 100 000 šalies gyventojų yra licencijuoti įvairių sporto klubų nariai.
Lengvoji atletika
Šalyje yra daug lengvosios atletikos klubų, kurie atstovauja atskiriems miestams. Daugiau nei 400 oficialių narių turi lengvosios atletikos klubas „CAL Spora Luxembourg“. Nacionaliniu mastu profesionaliais sportininkais rūpinasi lengvosios atletikos bei triatlono federacijos.
Olimpinėse žaidynėse vienintelį šalies aukso medalį 1952 m. laimėjo bėgikas Josy Barthel, laimėjęs 1500 m lenktynes.
1900 m. olimpiadoje maratono laimėtoju tapo Liuksemburge gimęs Michel Théato, tačiau jis atstovavo Prancūzijai.
Nuo 1969 m. Dykircho mieste kasmet vyksta vienos žinomiausių kroso bėgimo varžybų „Eurocross“.
Kiekvienais metais sostinėje vyksta Liuksemburgo maratonas. 2022 m. maratone dalyvavo virš 17 000 bėgikų, varžybas stebėjo apie 100 000 žiūrovų.
Dviračių sportas
thumb|right|250px|Charly Gaul [[1959 m. Giro d'Italia lenktynėse.]] Dviračių sportas yra viena sėkmingiausių šalies sporto šakų. Kiekvieną rugsėjį šalies teritorijoje vyksta profesionalios dviračių lenktynės „Tour de Luxembourg“. Šiuo metu sportininkų karjerą baigę dviračių sporto atstovai Nicolas Frantz, Charly Gaul, François Faber, Andy Schleck yra laimėję „Tour de France“ lenktynes. Iš viso sportininkai iš Liuksemburgo „Tour de France“ yra laimėję penkis kartus.
Liuksemburgo dviratininkė Elsy Jacobs tapo pirmąja Pasaulio plento čempionato laimėtoja 1958 m. Taip pat ši sportininkė 14 metų išlaikė valandos važiavimo rekordą, kai 1958 m. nuvažiavo 41 347 m.
Lauko tenisas
Kaip ir Vakarų Europoje, Liuksemburge yra populiarus tenisas. Iš viso šalyje yra 53 teniso klubai, iš kurių seniausias yra „TC Diekirch“, įkurtas 1902 m. Nuo 1991 m. šalyje rengiamos aukščiausio lygio moterų teniso varžybos „Luxembourg Open“.
Geriausiu šalies tenisininku laikomas 1983 m. gimęs Gilles Müller. Jis pasiekė ketvirtfinalius US Open ir Vimbldono čempionatuose. Geriausia šalies tenisininke laikoma 18 vietą 2002 m. pasiekusi Anne Kremer.
Futbolas
Futbolas yra viena populiariausių komandinių sporto šakų šalyje. Aukščiausia šalies futbolo lyga yra Liuksemburgo nacionalinė lyga, įkurta 1910 m. Iš viso lygoje rungtyniauja 14 komandų, o 2022 m. nugalėtoju tapo „F91 Diddeleng“ klubas iš Diudelanžo.
Liuksemburgo vyrų futbolo rinktinė ilgą laiką buvo laikoma viena silpniausių pasaulyje, iki 2002 m. nė karto nepakilusi aukščiau 150 FIFA reitingo vietos. 2022 m. viduryje užėmė 93 FIFA reitingo vietą. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate. Nuo 2021 m. rinktinė namų rungtynes žaidžia Liuksemburgo stadione Liuksemburgo mieste.
Olimpinės žaidynės
Šalies sportininkai dalyvauja vasaros olimpiadoje nuo pat 1900 m., tačiau didelės sėkmės nėra pasiekusi – sportininkai olimpinius medalius yra pelnę tik du kartus: Josy Barthel 1952 m. pelnė auksą, o Joseph Alzin gavo sidabro medalį 1920 m. sunkiosios atletikos rungtyje.
Žiemos olimpinėse žaidynėse Liuksemburgo sportininkai dalyvauja nuo 1928 m. Vienintelius du medalius šaliai pelnė kalnų slidininkas Marc Girardelli 1992 m.
Anatolijus Baranovas
Anatolijus Baranovas (g. 1952 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – teisininkas, buvęs Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (LVAT) teisėjas, buvęs Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (LAT) teisėjas, partinis veikėjas.
Biografija
1969 m. baigė Vilniaus miesto 6-ąją vidurinę mokyklą. 1971–1972 m. Hidrometeorologijos tarnybos val­dybos sandėlio vedėjas. 1972–1973 m. Chemijos ir cheminės technologijos instituto technikas. 1973–1974 m. Vilniaus statybos tresto darbininkas. 1974–1979 m. VU Teisės fakultete baigė vientisąsias teisės studijas, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Nuo 1979 m. rugpjūčio mėn. Vilniaus miesto Tarybų rajono teismo teisėjo stažuotojas, nuo 1980 m. vasario mėn. iki 1984 m. rugsėjo mėn. Vilniaus miesto Lenino rajono teismo, nuo 1984 m. spalio mėn. LAT narys (teisėjas). Nuo 1987 m. sausio mėn. LKP valstybės ir teisės skyriaus instruktorius, vedėjo pavaduotojas. Nuo 1990 m. sausio mėn. iki 1995 m. sausio mėn. LAT teisėjas, nuo 1995 m. kovo mėn. A. Baranovo ir R. Valiulytės advokatų kontoros advokatas. Nuo 2001 m. vasario mėn. iki 2017 m. balandžio mėn. LVAT teisėjas.
Moka anglų ir rusų kalbas.
Dancer
thumb|right|Dancer autobusas [[Klaipėda|Klaipėdoje]] „Dancer“ – Lietuvoje sukurtas elektrinis autobusas. „Dancer“ kėbulas gaminamas iš Lietuvoje sukurtos ir patentuotos medžiagos – stiklo audinio ir struktūrinės putos. Autobusas sveria 8 tonas. Vieną kartą įkrautas autobusas gali nuvažiuoti 90 kilometrų atstumą. Baterijos įkraunamos greičiau nei per 10 minučių. Autobusas sertifikuotas Europos Sąjungoje, gali būti naudojamas keleivių vežimui visose ES šalyse. Autobusas sukurtas UAB „Vėjo projektai“.
Daškauka
Dãškauka – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 22 km į pietus nuo Mogiliavo, dešiniajame Dniepro krante. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo Bychavo apskrities miestelis.
Tirmūnai
Tirmūnai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Leliūnų.
Adutiškio herbas
Adutiškio herbas – Adutiškio miestelio heraldinis simbolis.
Aprašas
Baltame skydo lauke juodas raitelis ant juodo žingsniuojančio žirgo su Lietuvos vėliavos spalvų dviuodegiu vimpelu ant juodo koto.
Edmundas Kalinas
Edmundas Kalinas (g. 1948 m. sausio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1967 m. baigė Šakių vidurinę mokyklą, 1970 m. – Vilniaus universitetą. 1981–1990 m. Kauno rajono laikraščio „Komunizmo vėliava“ skyriaus vedėjas, nuo 1991 m. – laikraščio „Kauno diena“ korespondentas, nuo 1999 m. generalinis direktorius. Rašė ekonomikos, socialiniais klausimais. Nuo 2007 m. UAB „Vox eteris“ generalinis direktorius, nuo 2008 m. – naujienų portalo Atn.lt generalinis direktorius bei vyriausiasis redaktorius.
Hohenfelsas (Badenas-Viurtembergas)
Hohenfelsas  – kaimas (komuna) pietų Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje. Hohenfelsas pavaldus Fraiburgo administracinei apygardai (Regierungsbezirk), įeina į Konstanco rajono sudėtį. miniatiūra|240px|left|Hohenfelso geografija
Geografija
Hohenfelsas yra į šiaurę nuo Bodeno ežero, rytiniame kalvoto Hegau regiono pakraštyje, apie 8 km į rytus nuo Štokacho miesto. Į komuną patenkantys kaimai: Deutwang, Kalkofen, Liggersdorf, Mindersdorf ir Selgetsweiler. Hohenfelso rotušė stovi Ligersdorfe. 2018 m. turėjo 2,0 tūkst. gyventojų, užėmė 30,50 km² teritoriją.
Istorija
1352 m. Hohenfelso pilį paveldėjo Švabijos Jungingenai. Konradas fon Jungingenas ir jo brolis Ulrichas tarnavo Vokiečių ordino didžiaisiais magistrais. 1506 m. Vokiečių ordinas nupirko Hohenfelso valdas, kurios tapo pavaldžios Altshauzeno komtūrijai Elzaso–Burgundijos beiliviko sudėtyje.
Po Vokietijos mediatizacijos 1803 m. Hohenfelsas atiteko Hohencolernų Zigmaringenų kunigaikštystei, o nuo 1850 m. tapo Prūsijos Hohencolernų žemės (Hohenzollernsche Lande) dalimi.
Garsūs žmonės
Hohenfelse gimė Vokiečių ordino magistras Ulrichas fon Jungingenas (1360–1410), Žalgirio mūšio dalyvis ir jame nukautas. Įamžintas Jano Mateikos 1878 m. nutapytame paveiksle „Žalgirio mūšis“.
Močai
Močai arba motosintlekai, totikiai, uinokotai – indėnų (majų) tauta, gyvenanti Meksikoje, Čiapaso valstijoje, Grichalvos aukštupio baseine, Motosintlos mieste ir apylinkėse. Populiacija ~10 tūkst. žmonių. Jų gimtoji močų kalba, priskiriama negausiai majų kalbų šeimai, ant išnykimo ribos (141 kalb., 2010 m., dauguma kalba ispaniškai. Tikintieji – katalikai. Močai kultūriškai artimi savo kaimynams tocholabaliams, celtaliams ir cociliams, su kuriais gyvena pramaišiui.
Močų tradicinis verslas – rankinė lydiminė žemdirbystė (kukurūzai, pupelės, moliūgai, cukranendrės, medvilnė ir kt.). Laiko kiaules, vištas, verčiasi žvejyba, medžiokle, rankiojimu. Išvystyti amatai: puodininkystė, audimas rankinėmis staklėmis, pynimas. Taip pat užsiima prekybiniu tarpininkavimu, svarbus močų verslas – kopalio dervų, naudojamų smilkalams, rinkimas.
Močų vyrų tradicinė apranga – tunikos pavidalo platūs balti marškiniai (išsiuvinėti raudonai), plačios kelnės, surištos kaspinais, sandalai aukštu galu, plačiabrylė šiaudinė skrybėlė aukštu kūgiu, per šventes galvą puošia spalvotu apdangalu, panašiu į turbaną. Moterys vilki mėlynus klostuotus sijonus, juodais kaspinais apsiūtus uipilius, skraistes raudonais apvadais.
Babinavičai
Babìnavičai (arba Babinovičiai, ) – agromiestelis šiaurės rytų Baltarusijoje, 27 km į pietvakarius nuo Lioznos. Apylinkės centras.
Istorija
Žinomas nuo XVI a. 1777–1840 m. buvo Babinavičų apskrities centras, vėliau perėjo Oršos apskričiai.
Kelių eismo taisyklės
thumb|KET reguliuoja eismą keliuose, transporto priemonių judėjimo tvarką, galimybes Kelių eismo taisyklės (KET) – eismą keliuose reguliuojančios oficialiai patvirtintos taisyklės, nuostatos (techninės ir teisės normos).
Lietuva
Lietuvoje KET tvirtina Lietuvos Respublikos Vyriausybė. Su KET dera Lietuvos Respublikos saugaus eismo automobilių keliais įstatymas. Už kelių eismo taisyklių pažeidimus taikomos nuobaudos. Naujausios kelių eismo taisyklės.
Vokietija
Vokietijoje galioja 1934 m. „Kelių eismo nuostatai“ (, StVO). Yra StVO komentaras. StVO yra patvirtintos federaliniu norminiu teisės aktu (Bundesrechtsverordnung).
Keturios karalienės tūzui
Keturios karalienės tūzui – 1966 m. sukurtas veiksmo filmas. Paremtas Michael Loggan romanu.
Siužetas
Slaptosios tarnybos agentas Danas Leitonas siunčiamas į Malagą rasti nusikaltėlį Hakimą Gregorį, kuris pabėgo po suėmimo nužudydamas kelis agentus, o vėliau plastine operacija visiškai pakeitė išvaizdą. Operacijos metu Leitonas priverstas nuolat laviruoti tarp keturių moterų: savo pavydžios sužadėtinės Merionos, dirbančios mieste gide, kolegės agentės Petulos, Gregorio meilužės Doloresos ir viešbutyje sutiktos Rozarijos.
Kašanetas
dešinėje|miniatiūra|200x200px|Kašanetas ir petankės rutulys Kašanetas ( 'maža kiaulė') – medinis rutuliukas, naudojamas petankės žaidime.
Kašanetai turi būti pagaminti iš medžio arba sintetinės medžiagos, turėti gamintojo ženklą ir tarptautinės federacijos (FIPJP) patvirtinimą, kad tiksliai atitinka keliamus standartus. Jų diametras – 30 mm (leidžiama paklaida: +/–1mm). Svoris – nuo 10 iki 18 gramų. Kad atitiktų diametro ir svorio reikalavimus, kašanetai tradiciškai gaminami iš buksmedžio arba buko. Dažyti kašanetus yra leidžiama, bet yra draudžiama, kad juos pakeltų ar pritrauktų magnetas.
Plieninius rutulius reikia mesti kuo arčiau medinio. Taškai skaičiuojami pagal tai, kiek arčiausiai kašaneto esančios komandos rutulių lenkia priešininkų arčiausiai kašaneto esantį rutulį. Išmestas kašanetas turi matytis iš lankelio (metimo vietos), jeigu nesimato, reikia mesti iš naujo.
Linkolno jūra
thumb|Linkolno jūra žemėlapyje
Linkolno jūra – pakraštinė Arkties vandenyno jūra. Skalauja Elsmyro ir Grenlandijos salų krantus, per Robsono, Kenedžio ir Smito sąsiaurius susisiekia su Bafino jūra. Srovės teka į rytus, gylis – 100–300 m.
Krantai uolėti, smarkiai išraižyti fjordų, į juos leidžiasi ledynai. Potvyniai kyla kas pusė paros, jų aukštis – ~0,8 m. Didžiumą jūros visus metus dengia dreifuojantys daugiamečiai ledai.
Pavadinta Robert Todd Lincoln vardu.
Kubiliškės II tvenkinys
Kubiliškės II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 3,5 km į pietvakarius nuo Skuodo. Sudarytas užtvenkus B-1 upelį (Bartuvos intakas) 0,65 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,47 km, plotis – iki 0,29 km. Yra 4 a sala. Altitudė 32,2 m. Pasroviui iškart telkšo Kubiliškės I tvenkinys. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Kranto linija vingiuota, į pietus yra nutįsusi 0,22 km ilgio įlanka. Pietvakarinėje pakrantėje prasideda Kernų miškas, šiaurinėje plyti dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Kubiliškės kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1972 m.
Kubiliškės I tvenkinys
Kubiliškės I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 3 km į pietus nuo Skuodo. Sudarytas užtvenkus B-1 upelį (Bartuvos intakas) 0,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,42 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 29,7 m. Krantai neaukšti, plačiai apaugę medžiais. Priešsroviui iškart telkšo Kubiliškės II tvenkinys, į šiaurės rytus už Kubiliškės piliakalnio – Skuodo tvenkinys. Į šiaurę įsikūręs Kulų II kaimas, į pietus – Kubiliškės kaimas.
Vaigutės ežeras
Vaigutės ežeras – ežeras šiaurės Lietuvoje, Šiaulių rajone, 14 km į pietus nuo Kuršėnų, Varputėnų gyvenvietėje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,16 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 109,4 m. Ežeras nenutekantis, priklauso Ventos upės intako Kesaučio baseinui. Pietinis krantas užpelkėjęs, apaugęs krūmynais, rytinis krantas aukštokas. Šiaurinėje pakrantėje yra maudykla. Rytiniu pakraščiu eina kelias.
Mendenas
Istorija
IX a. pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo 1180 m. teritorija aplink Mendeną priklausė Kelno regionui. 1276 m. suteiktos miesto teisės. 1695 m. pradėta pramonė: adatų gamyba, vėliau klinties produktų, tokių kaip cementas, gamyba. 1816 m. atiteko Prūsijai. 13 m. buvo Heseno sudėtyje.
Tiškai
Tiškai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Sedos, prie Varduvos ir Bradumo santakos. Praeina kelias, tiltas per Varduvą į Rimolius.
Istorija
Tiškų dvarą XIX a.–XX a. pr. valdė Daukantai. Nuo 1908 m. garsus gydytojas Jurgis Petras Daukantas (1826–1913) kaime gydė pacientus, pagal jo projektą pastatytas tam reikalui skirtas namelis.
Deksamenas
Deksamenas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas. Anot vienos versijos, Deksamenas – kentauras, gyvenęs Buroje (Achaja), anot kitų, – Oleno karalius, Dejaneiros tėvas. Šią Heraklis suviliojęs, kai buvo apsistojęs pas Deksameną, kuris Heraklį svetingai priėmęs. Išvykdamas Heraklis pažadėjęs sugrįžti ir vesti Dejaneirą. Visgi, Herakliui išvykus, Dejaneiros rankos pareikalavęs kentauras Euritionas, iš baimės Deksamenas jam savo dukrą pažadėjęs. Vestuvių dieną Heraklis sugrįžęs ir nugalabijęs Euritioną.