cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos ir Meksikos santykiai
Santykiai iki 1938 m.
Nors Meksikoje lietuvių bendruomenė didelė nebuvo, 1933 metais lietuvių, kaip ir kai kurių kitų šalių ar rasių migrantų, atvykimas į Meksiką buvo apribotas, 1934 m. sąrašas išplėstas, įtraukiant ir žydus. 1935 m. prasidėjo derybos tarp Meksikos ir Lietuvos vyriausybių dėl Draugystės ir Prekybos sutarčių pasirašymo. Buvo siūlyta, kad Lietuvos pasiuntinys Vašingtone galėtų įteikti savo kredencialus Meksikos vyriausybei, o Meksika iš savo pusės tokias pat pareigas galėtų pavesti atlikti savo pasiuntiniams Švedijoje ar Vokietijoje pagal Lietuvos vyriausybės pageidavimą. Derybose būta daug pauzių, tad tik 1938 m. pradžioje Lietuvos ministrų kabinetas Meksikos vyriausybės pateiktam ir šiek tiek papildytam draugystės sutarties projektui pritarė. 1938 m. gegužės 31 d. Vašingtone Lietuvos pasiuntinys P. Žadeikis ir Meksikos ambasadorius F. Castillo Najera dviem egzemplioriais pasirašė Lietuvos Respublikos ir Jungtinių Meksikos Valstijų Respublikos draugiškumo sutartį. JAV spauda (Washington Post 1938 m. birželio 2 d.) labai trumpai paskelbė apie pasirašytą sutartį. Tuo tarpu dienraštis „Lietuvos aidas“ pranešė ne tik apie sutarties pasirašymą, bet ir trumpai aprašė Meksiką, pristatydamas ekonominę ir politinę padėtį ir akcentuodamas šalies turtingumą naftos ištekliais.
1938 m. gruodžio 12 d. sutartį ratifikavo Meksikos Senatas. Lietuvos ir Meksikos Draugystės sutarties ratifikacijomis Meksikos ambasadoje Vašingtone buvo apsikeista 1939 m. rugpjūčio 29 d. Tačiau tai neįnešė daugiau dinamikos į santykius tarp dviejų šalių. E. Turauskas 1940 m. gegužės 22 d. kreipėsi į pasiuntinį P. Žadeikį, prašydamas suteikti žinių apie Tomo Vilchio, kaip Lietuvos garbės konsulo, veiklą. 1939 m. liepos 18 d. garbės konsulas užklausė konsulo J. Budrio, ar šis negalėtų parūpinti 500 knygų apie Lietuvą ispanų kalba, tačiau į šį prašymą J. Budrys atsakė iš dalies — išsiuntė straipsnių apie Lietuvą ispanų kalba, kurie buvo publikuoti Kubos spaudoje. Be to, J. Budrys pateikė informaciją apie Lietuvos geopolitiką: Klaipėdos praradimo ir Vilniaus krašto susigrąžinimo pasekmes valstybei, kreipdamasis į garbės konsulą, prašydamas rinkti aukas Meksikoje ir kitose Centrinės Amerikos šalyse pabėgėliams iš Lenkijos ir Klaipėdos krašto bei nualintam Vilniaus kraštui paremti. Tačiau nėra informacijos, kad konsulas būtų kiek nors tokių aukų surinkęs. Lietuvos atstovai JAV ir kiti diplomatai nė karto nebuvo susitikę su Tomu Vilchiu ir net nebuvo bendravę telefonu.
Maximiliane Rall
Maksimiliana Rall (Maximiliane Rall, g. 1993 m. lapkričio 18 d., Vokietija) – Vokietijos futbolininkė, gynėja.
Lietuvos ir Meksikos santykiai
Santykiai iki 1938 m.
Dokumentų pasikeitimo 1939 m. proga ambasadorius dr. don Francisko Castillo Najera išreiškė viltį, kad Lietuvos vyriausybė Meksikai galbūt jau paskirs savo atstovą, nors ir reziduojantį Vašingtone, o Meksikos vyriausybė atsilygins panašiu paskyrimu. Tačiau oficialus paskyrimas taip ir nespėtas įgyvendinti.
Maximiliane Rall
Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Vokietijoje. Nuo 2010 m. rungtyniavo VfL Sindelfingen.
Lietuvos ir Meksikos santykiai
Santykiai 1938–1940 m. ir Lietuvos okupacijos metais
Garbės konsulas Tomas Vilchis Meksikoje dirbo iki 1941 m.
Lietuvą okupavus TSRS Meksika Lietuvos inkorporacijos de jure nepripažino, tačiau laikėsi tyliosios nepripažinimo politikos, t. y., šio klausimo nekėlė, nors pirmaisiais pokario metais pripažino Lietuvos diplomatinės tarnybos atstovus.
Santykiai po 1991 m.
Po diplonatinių santykių atkūrimo tarp šalių pasirašyta susitarimas dėl vizų režimo panaikinimo diplomatinių ir tarnybinių pasų turėtojams (2002 m.), susitarimas dėl bendradarbiavimo švietimo, kultūros, meno ir sporto srityse (2002 m.), sutartis dėl pajamų dvigubo apmokestinimo išvengimo ir mokesčių slėpimo prevencijos (2012 m.)
Įvyko keli aukščiausio lygio susitikimai. Meksikoje du kartus lankėsi Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus (2002 m. ir 2008 m.) 2002 m. taip pat lankėsi užsienio reikalų ministras Antanas Valionis, 2004 m. – laikinai prezidento pareigas einantis Artūras Paulauskas, 2008 m. – užsienio reikalų viceministras Oskaras Jušys.
Maximiliane Rall
Karjera
2015–2021 m. atstovavo 1899 Hoffenheim klubui.
Lietuvos ir Meksikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Lietuvių kalba išleista Visentės Rivos Palasijo, Chuano Rulfo, Karloso Fuenteso ir kitų kūrinių.
Maximiliane Rall
Karjera
Nuo 2021 m. atstovavo FC Bayern München.
Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. 2018 m. pakviesta į Vokietijos nacionalinę rinktinę.
Lietuvos ir Meksikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2006 m. Vilniuje surengtos Meksikos dienos. Šv. Kristoforo orkestras atliko Meksikos kompozitorių M. M. Ponce’s, C. Chávezo, J. P. Moncayo (Huapango) ir kitų kūrinius. Griežė smuikininkas virtuozas C. A. Romero Giordiano, orkestrui dirigavo kompozitorius ir dirigentas Aleksandras Šimelis. 2008 m. Meksikos ansamblis Cappella Cervantina (vadovas ir solistas H. Franco, fleitininkas) per Vilniaus festivalį atliko XVI–XVIII a. Meksikos ir ispanų kompozitorių vokalinius ir instrumentinius kūrinius, Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre koncertavo dainininkas (tenoras) Ramonas Vargasas.
Savu laiku Lietuvoje buvo populiarios meksikietiškos telenovelės. Lietuviškai dubliuotos ir per televiziją rodytos telenovelės „Apkabink mane“, El Manantial, La Intrusa, El noveno mandamiento ir kitos. Meksikos įvaizdžiai kartais pasireiškia Lietuvoje – pavyzdžiui, populiari populiariosios muzikos grupė „Kastaneda“ yra sukūrusi kadaise išpopuliarėjusią dainą „Mama, nupirk man sombrero“, kurioje žaidžiama meksikietiškais tropais. Lietuvoje vis populiarėja meksikietiška virtuvė.
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Meksikos siekė 27,7 mln. eurų, o Meksika buvo 71-a pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partnerė.
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Meksiką.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Meksika yra 73-a (investicijos siekia 70 tūkst. eurų). Savo ruožtu Lietuvos tiesioginių investicijų dydis Meksikoje 2020 m. buvo 470 tūkst. eurų (38-a vieta pagal apimtį).
Pasiuntiniai Lietuvai
Sąrašas nėra baigtinis
Korėjos istorijos chronologija
Korėjos istorijos chronologija - sąrašas svarbiausių Korėjos istorijos įvykių, išdėstytų chronologine tvarka.
Jerzy Popiełuszko
Jerzy Aleksander Popiełuszko (1947 m. rugsėjo 14 d. – 1984 m. spalio 19 d.) – Romos katalikų kunigas, 2010 m. birželio 6 d. Varšuvoje iškilmingai paskelbtas šventuoju.
Korėjos istorijos chronologija
Pietų Korėją (1948-)
thumb|170px|[[Pietų Korėjos vėliava]] thumb|170px|Pirmasis [[Pietų Korėja|Pietų Korėjos prezidentas I Singmanas]] thumb|170px|1963-1979 m. šaliai vadovavęs prezidentas [[Pak Čionghy]] thumb|170px|[[Čion Duhan - šalies prezidentas 1980-1988 m. laikotarpiu]]
thumb|170px|Šalies prezidentas [[Kim Dedžiunas (1998-2003 m.), kuris už siekius pagerinti Šiaurės ir Pietų Korėjos santykius 2000 m. gavo Nobelio Taikos premiją]]
Šiaurės Korėja (1948-)
thumb|170px|[[Šiaurės Korėjos vėliava]] thumb|220px|[[Kim Ir Senas – Šiaurės Korėjos vadovas nuo šalies įkūrimo 1948 m. iki savo mirties 1994-taisiais.]] thumb|170px|[[Kim Džong-ilas, šalies vadovas nuo 1994 m. iki savo mirties 2011 m.]] thumb|280px|[[Kim Džong-ilas|Kim Džong-ilo susitikimas su Rusijos prezidentu Dmitrijumi Medvedevu vizito į Ulan Udė 2011 m. rugpjūtį metu.]]
Lengvoji atletika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Lengvoji atletika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko ketvirtą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. JAV rinktinė laimėjo daugiausiai medalių. Olimpiadoje vyko tik vyrų varžybos.
Jerzy Popiełuszko
Kunigo J. Popieluszko kapą Varšuvos Šv. Stanislovo Kostkos parapijos bažnyčios šventoriuje per pastaruosius daugiau kaip 25 metus nuo jo mirties aplankė daugiau kaip dvidešimt milijonų žmonių. Prie jo kapo meldėsi popiežiai Jonas Paulius II ir Benediktas XVI.
Viktoras Meškauskas
Viktoras Meškauskas (g. 1970 m. lapkričio 4 d. Pabradėje, Švenčionių raj.) – Lietuvos lengvaatletis (sportinis ėjimas), treneris, olimpinių žaidynių dalyvis.
Lengvoji atletika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Maratonas
Maratono originali 25-ių mylių distancija buvo prailginta iki 26-ių mylių jog startas galėtų būti duotas šalia Vindzoro pilies. Vėliau princesė Meri pareikalavo jog startas prasidėtu ties karališkojo vaikų kambario langais kas dar labiau prailgino bėgimo distanciją. Galiausiai britų varžybų rengėjai pakeitė finišo liniją, jog sportininkai finišuotu priešais karalių Eduardą VII, pademonstruojant karališkosios šeimos svarbą. Dėl šių pakeitimų maratono trasa išaugo iki 26 mylių 385 jardų (arba 42,195 km). Nuo 1924 m. 42,195 km distancija tapo maratono standartu.
Viktoras Meškauskas
2001 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (kūno kultūros mokytojas). Pabradės sportinio ėjimo klubo prezidentas. Nuo 2008 m. – nacionalinių sportinio ėjimo rinktinių vyr. treneris.
Jerzy Popiełuszko
Biografija
Baigęs vidurinę mokyklą, 1965 metais įstojo į Varšuvos kunigų seminariją. Studijas teko laikinai nutraukti, nes 1966 metais buvo paimtas į armiją, kur už tvirtas religines pažiūras jam teko patirti pažeminimų. 1972 metų gegužės 28-ąją priėmė kunigo šventimus. 1980 metais Lenkijoje gimus nepriklausomam darbininkų judėjimui „Solidarumas“, kunigas Popieluszko tapo neoficialiu Varšuvos fabrikų kapelionu. Važinėjo taip pat po visą Lenkiją, bendravo su darbininkais, aukojo jiems Mišias, organizavo piligrimines keliones.
Viktoras Meškauskas
Sporto pasiekimai
1991-1994 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys. Pirmasis treneris – J. Romanovas (1981-1994).
Jerzy Popiełuszko
Biografija
1981 metų gruodžio mėnesį Lenkijoje įvedus karinę padėtį, kunigas Popieluszko veiklos nenutraukė. Garsas apie jo drąsią veiklą sklido po visą Lenkiją, žavėjo darbininkiją ir, aišku, erzino komunistus. Trys saugumo pareigūnai, persirengę kelių inspekcijos uniformomis, sustabdė 1984 metų spalio 19-osios naktį iš vieno susitikimo su darbininkais grįžtančio kunigo automobilį. Sumuštas kunigas buvo įgrūstas į automobilio bagažinę. Po kelių valandų, nežinia dar gyvas ar jau miręs, buvo įmestas į Vyslos upę.
Viktoras Meškauskas
Sporto pasiekimai
6 kartus Lietuvos sportinio ėjimo čempionas: 20 km (1990-1994), 30 km (1991). 1991 m. pasiekė Lietuvos 30 km sportinio ėjimo rekordą (2 h 09 min. 05 s.), kuris 2010 m. dar buvo nepagerintas.
Jerzy Popiełuszko
Biografija
Dar tą pačią suėmimo dieną kunigas Popieluszko aukojo šv. Mišias. Tą kartą per pamokslą kunigas darbininkus ragino atsisakyti neapykantos ir keršto bei siekti solidarumo ir taikos, nes blogį galima nugalėti tik gėriu. Lygiai taip pat ir kitais kartais kunigas visus kviesdavo melstis už klystančius brolius ir nesmerkti, bet atskleisti blogį ir melą, o patiems visada būti tiesos ir laisvės liudytojais ir gynėjais.
Lengvoji atletika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Maratonas
Bėgimo metu italas Dorando Pietri išsiveržė į priekį. Įbėgęs į stadioną sportininkas buvo labai išsekęs ir pasuką ne į tą pusę. Teisėjams sustabdžius sportininką, jisai suklupo ant žemės. Teisėjai padėjo italui atsikelti ir toliau tęsti bėgimą finišo link. Sportininkas dėl nuovargio suklupo dar keturis kartus. Visais kartais jam atsitiesti padėjo stadione buvę teisėjai. Italas finišo liniją kirto pirmas ir tapo rungties nugalėtoju. JAV delegacija pateikė protestą dėl sportininkui suteiktos pagalbos ir pareikalavo, kad aukso medalis būtu perduotas antram finišo liniją kirtusiam amerikiečiui Johnny Hayes. Varžybų rengėjai patenkino protestą ir diskvalifikavo Italijos bėgiką Dorando Pietri. Sekančią dieną karalienė Aleksandra Danė motyvuodama jog sportininkas buvo diskvalifikuotas ne dėl savo kaltės įteikė jam paauksuotą sidabrinę taurę.
Viktoras Meškauskas
Sporto pasiekimai
1993 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Štutgarte (Vokietija) 20 km nuėjo per 1 h 28 min. 57 s., užėmė 23 vietą.
Vasaros olimpinių žaidynių 1992 m. Barselonoje (Ispanija) dalyvis: 20 km įveikė per 1 h 33 min. 24 s., užėmė 26 vietą (tarp 42 dalyvių).
Žana Minina
Žana Minina–Ščepunova (g. 1977 m. birželio 11 d. Vilniuje) – buvusi Lietuvos lengvaatletė (200, 400 m nuotolių bėgikė), olimpinių žaidynių dalyvė.
2003 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą (trenerės specialybė).
Su šeima gyvena Londone, yra sveikatingumo klubų tinklo „Davido Lloyd“ darbuotoja.
Sporto pasiekimai
1994-2002 m. buvo Lietuvos lengvosios atletikos ir olimpinės rinktinės narė. Geriausias rezultatas – 400 m – 52,12 s. (2001).
15 kartų tapo Lietuvos bėgimo čempione: 200 m (1997, 1999-2001), 400 m (1997, 1998, 2001), 4 × 100 m (1993, 1996, 1997) ir 4 × 400 m (1993, 1998-2001) estafečių.
Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate (2001, Lisabona, Portugalija) 400 m bėgime užėmė 14 vietą.
IV Frankofonijos žaidynėse (2001, Otava, Kanada) tapo 400 m bėgimo rungties laimėtoja (52,91 s.).
XXVII olimpinių žaidynių 2000 m. Sidnėjuje (Australija) dalyvavo 400 m bėgime, 52,36 s., sužėmė 25 vietą (57 dalyvės).
2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas
2021 m. pasaulio kalnų slidinėjimo čempionatas – Tarptautinės slidinėjimo federacijos organizuojamas geriausių pasaulio kalnų slidinėjimo atletų čempionatas, kuris vyko vasario 8 d. – vasario 21 d. Italijos miestelyje Kortina d'Ampece.
Lietuvos komanda
Lietuvai čempionate atstovavo penki kalnų slidininkai. Tai didžiausia Lietuvos delegacija pasaulio čempionatų istorijoje.
Andrej Drukarov pasiekė geriausią rezultatą Lietuvos istorijoje.
Saltragys
Saltragys – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Betygalos.
Buivydo ąžuolas
left|150px
Buivydo ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Joniškio rajone, Gaižaičių seniūnijoje, Juodeikių kaime, apie 13 km į pietus nuo Žagarės. Medis auga ties Žagarės regioninio parko teritorijos riba. Jis stūkso vidury gyvenvietės, atvirame lauke šalia sodybos ties Sodžiaus g. 21. Kelio nuorodomis nepažymėtas.
Paskelbtas valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu, remiantis Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495.
Ąžuolas auga aušrininko, lietuvybės puoselėtojo Antano Buivydo (1856–1919) buvusios sodybos vietoje, todėl vietos gyventojų nuo seno vadinamas Buivydo vardu.
Duomenys
• duomenis pateikė Juodaičių bendruomenės vadovė girininkė E. Ginkuvienė
Sukhoi Superjet 100
Sukhoi Superjet 100 (rus. Сухой Суперджет 100) – rusiškas siaurafiuzeliažis keleivinis lėktuvas, regioninis oro laineris, pirmasis keleivinis lėktuvas Rusijoje sukurtas po SSRS griūties.
Istorija
2000 m. pradėtas projektuoti. Konsultacinėmis paslaugomis prisidėjo JAV įmonė Boeing. Taip pat teigiama, kad SuperJet 100 iš esmės buvo dėl gamintojo bankroto nutraukto Fairchild-Dornier 728 projekto menkai perdirbta versija.
2001 m. Rusijos vyriausybė projektui skyrė 46,6 mln. USD. 2003 m. Rusijos vyriausybė Rusijos regioninio oro lainerio gamybai (tikslas – 200 lėktuvų) pasirinko Suchoj.
2005 m. pasirinkta surinkimo vieta Komsomolske prie Amūro. 2005 m. liepą pavadinimas RRJ95 pakeistas į Superjet 100.
2005 m. gruodžio 7 d. Aeroflot pirmuoju klientu, įsigijo 30 šių lėktuvų.
2008 m. gegužės 19 d. lėktuvas atliko savo pirmąjį skrydį.
Ben Barron
Ben Barron (1896 m. balandžio 5 d. Kaune – 1993 m. gruodžio 17 d. Čarlstone, Pietų Karolina, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV verslininkas ir karininkas.
Sukhoi Superjet 100
Istorija
2010 m. birželį komplektacija buvo 90% baigta, bet užbaigimas atidėtas susidūrus su variklių problemomis. 2010 m. lapkritį „Armavia“ įvykdė pirmą keleivinį skrydį.
Ben Barron
Biografija
Gimė 1896 m. balandžio 5 d. Kaune. Vienas būdamas 14 metų 1910 m. emigravo į JAV, kur apsigyveno ir pradėjo dirbti pas savo dėdę Zelig Behrmann Pietų Karolinoje. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui įstojo į JAV kariuomenę, kovojo Prancūzijoje. 1919 m. baigė tarnybą ir grįžo dirbti pas dėdę. 1923 m. nusipirko apleistą verslą ir pavadino Barron's Department Store. Ilgainiui jo verslas išaugo į didžiausią Monks Kornerio miesto verslą, vėliau visos Berkelio apskrities verslą. Savo verslą pardavė 1960 m. Buvo vienas iš Berkelio banko įkūrėjų ir prezidentas iki 1952 m. Buvo tarptautinės Lions organizacijos narys. Jo garbei pavadinta viena iš Monks Kornerio gatvių. 1931 m. vedė Josephine Sidenberg su kuria susilaukė dviejų vaikų Edmund ir Zelda. Mirė 1993 m. gruodžio 17 d. Čarlstone.
Sukhoi Superjet 100
Istorija
2012 m. vasarį suteiktas Europos aviacijos saugumo agentūros sertifikatas. Tai leido skristi Europoje.
2022 m. kovo 14 d., dėl sankcijų už Ukrainos užpuolimą, EASA atšaukė skraidymo leidimus visiems rusiškiems orlaiviams (įskaitant ir Superjet 100). Atsakydamas į nuo 2014 m. Rusijos aviacijos sektoriui taikomas sankcijas lėktuvo gamintojas pareiškė ambiciją pradėti gaminti modelį Superjet 100 New, paremtą vien Rusijoje gaminamais komponentais. 2023 m. gegužę naujojo orlaivio gamyba buvo planuojama nuo 2024 m.
Salučiai
Salučiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Viktarino.
Juodosios burės
Juodosios burės – JAV istorinis nuotykių serialas apie piratus. Jo pagrindas yra Robert Louis Stevenson romano „Lobių sala“ priešistorės interpretacija: seriale yra ir romano herojai (kapitonas Džeimsas Flintas, Džonas Silveris, Bilis Bonsas, Benas Ganas), ir realūs žinomi piratai (Čarlzas Veinas, Džekas Rekhemas, Enė Boni).
Serialas buvo filmuojamas Pietų Afrikos Respublikoje 2014–2017 m., jį sudaro 38 serijos. Serialo premjerą 2014 m. sausio 18 d. nemokamai galima buvo žiūrėti „YouTube“ ir kitose vaizdo transliacijų platformose. Rodytas kabelinės ir palydovinės televizijos tinkle „Starz“. Lietuvoje serialas demonstruotas nebuvo.
Turinys
Veiksmas vyksta jūroje ir Nasau saloje, kuri XVIII amžiaus pradžioje buvo didžiausia piratų kolonija. Ši priklauso Britanijai, tačiau svarbiausi žmonės čia yra piratai ir Eleonora Getri – jauna moteris, valdanti visą salos prekybą: ji superka iš piratų grobį, šį išgabena iš salos ir parduoda. Jos tėvas Ričardas Getris buvo įtakingas žmogus, tačiau dabar Britanijoje paskelbta jo paieška.
Pirmas sezonas Kapitonas Džeimsas Flintas su komanda užpuola prekybinį laivą. Jame esantis Džonas Silveris, norėdamas išvengti mūšio, pasislepia triume. Čia jis aptinka laivo virėją, bandantį paslėpti kažkokį dokumentą. Grumtynėse Silveris nužudo virėją, paima popierius, o piratams pats prisistato virėju bei išreiškia norą prisijungti prie komandos.
Flintas grįžta į Nasau, kur komanda sukyla prieš jį: Flintas turi tikslą užgrobti gerai ginkluotą ispanų laivą „Urca de Lima“, gabenantį didžiulį aukso krovinį, tačiau šią informaciją žino vos keli žmonės. Užpulto laivo žurnale buvo pažymėtas maršrutas ir jis atsidūrė Silverio rankose. Eleonora Getri, žinanti apie Flinto planus, padeda jam gauti naują laivą ir naują komandą, nustumdama į šalį kitą kapitoną, savo meilužį Džoną Veiną. Flintas sužino, kad dokumentai pas Silverį, tačiau šis, norėdamas likti gyvas, juos įsimena ir sunaikina. Flintas priverstas pasiimti Silverį kartu. Jie aptinka „Urca de Lima“, tačiau kovoje su sargybos laivu piratų laivas paskandinamas ir jie atsiduria krante. Kilusi audra paskandina ir „Ucra de Lima“, ir krante taip pat atsiduria didelė ginkluota ispanų laivo komanda, sauganti auksą.
Antras sezonas Su dabartiniais įvykiais paraleliai rodoma istorija, kaip britų laivyno karininkas Džeimsas MakGrou kyla karjeros laiptais, susipažįsta su įtakingu karininku Hamiltonu ir jo žmona Miranda, tampa šios meilužiu, o po Hamiltono mirties priverstas bėgti ir tapti piratu Flintu.
Flintas užuola ispanų apsaugos laivą ir juo grįžta į Nasau, norėdamas surinkti reikiamas pajėgas ir grįžti aukso, kol ispanai neatvyko jo išgabenti. Saloje Eleonora Getri vis sunkiau išlaiko savo valdžią ir jos verslo partneriu tampa kapitonas Hornigoldas, o kapitonas Džonas Veinas vėl turi savo komandą. Buvusi prostitutė Maks kartu su kapitonu Rekhemu tampa vis svarbesnė saloje ir ima vadovauti bordeliui.
Netrukus grįžta Flinto komandos nariai, palikti stebėti ispanų aukso. Jie praneša Silveriui, kad ispanus ištiko tropinė liga ir auksas nebesaugomas. Silveris apie tai pasako kapitonui Rekhemui, o Flintui praneša, kad ispanai auksą jau išgabeno. Flinto autoritetas vis labiau svyruoja, o jis pats be skrupulų atsikrato stojančiais jam skersai kelio. Mūšyje jis išmeta Bilį Bonsą už borto, tačiau šis išgyvena ir patenka į anglų nelaisvę.
Piratai pagrobia britų lordo Ešo dukterį ir Veinas nusprendžia už ją pareikalauti išpirkos. Flintas su Eleonora ir savo meiluže Miranda Hamilton nusprendžia pagrobti įkaitę ir grąžinti ją tėvui mainais į taiką Nasau, kad britai nepultų salos. Lordas Ešas yra pagarsėjęs žiaurumu, tačiau kažkada jis pažinojo Mirandą Barlou ir Džeimsą Makgrou, todėl Flintas ir Miranda vyksta pas jį grąžinti dukters. Juos priima, tačiau netrukus Miranda supranta, kad būtent Ešas kaltas dėl jos vyro žūties ir jos su Flintu tremties. Miranda nužudoma, Flintui surengiamas viešas teismas, tačiau kapitonas Veinas jį išgelbėja. Kapitonas Hornigoldas išduoda Eleonorą Getri britams mainais už savo ir komandos pasigailėjimą.
Trečias sezonas Eleonora Getri perduodama naujai paskirtam Nasau gubernatoriui Rodžersui, kuris su 8 laivais vyksta į Nasau – jis turi 8 savaites, kad atgautų „Urca de Lima“ auksą ir atiduotų jį ispanams. Eleonora tampa jo pagalbininke, vėliau – meiluže ir žmona. Rodžersas pateikia ultimatumą ir Nasau pasiduoda, tik Veinas su Mėlynbarzdžiu 5 laivais išsiveržia į jūrą. Saloje esantys piratai sudeda ginklus, Maks taip pat pradeda padėti naujajai valdžiai. Buvęs piratas Hornigoldas persekioja Flintą, tačiau šis patenka į audrą ir atsiduria saloje, kurioje gyvena pabėgę vergai. Jie nusprendžia apjungti jėgas ir išvilioti gubernatorių iš Nasau.
Rodžersas atgauna auksą, tačiau piratai surengia išpuolį ir šį pagrobia. Lobis užkasamas vergų saloje ir jo vietą žino tik 3 žmonės. Bilis Bonsas grįžta į Nasau ir vėl prisideda prie Flinto, nors slapta ieško būdų su juo atsiteisti. Pačiame Nasau jis organizuoja maištą, o kad žmonės iškliktų vieningi, jų vadu iškelia ne Flintą, o Silverį. Piratai užpuola Nasau ir prasideda karas.
Ketvirtas sezonas Piratai su vergais bando užimti Nasau, o britų įgula visomis priemonėmis ginasi. Gubernatorius Rodžersas kreipiasi pagalbos į ispanus, tačiau šie nusiaubia salą ir mūšyje nužudo Eleonorą. Rodžersas persekioja išblaškytų piratų likučius,o Bilis bonsas galutinai pereina į jo pusę. Flintas pergabena lobį į Skeleto salą, prie kurios įvyksta paskutinis mūšis.
Jennifer Morrison
Dženifer Merė Morison (Jennifer Marie Morrison; g. 1979 m. balandžio 12 d.) – buvęs amerikiečių modelis, aktorė, prodiuserė ir režisierė. Labiausiai žinoma dėl gyd. Allison Cameron vaidmens seriale „Daktaras Hausas“, kurį atliko penkis su puse metų, taip pat Zoey Pierson vaidmens serialo „Kaip aš susipažinau su jūsų mama“ šeštajame sezone. Nuo 2011 iki 2017 m. ji atliko vieną pagrindinių vaidmenų ABC kanalo fantastiniame nuotykių seriale „Once Upon A Time“.
Biografija
Jennifer Morrison gimė Čikagoje, Ilinojuje. Jos tėvas David L. Morrison ir motina Judy buvo muzikos mokytojai. Aktorė taip pat turi du jaunesnius brolius – Julie ir Daniel Morrison. J. Morrison 1997 m. baigė Prospect High School vidurinę mokyklą, kur dirbo jos tėvai. Tuo metu ji grojo klarnetu bei dainavo chore, lankė Lojolos universitetą.
Portugalijos futbolo varžybos 1956–1957 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1956–1957 m.
Dilijan FC
Diližano „Diližano FC“ – Armėnijos futbolo klubas iš Diližano, Tavušo srityje.
Istorija
Klubas įkurtas 2018 m. lapkričio mėn. kaip jaunimo komanda. Į klubą investavo britų verslininkas Will Thomson.
2019 m. buvo priimti į Pirma lyga. Gagik Grigoryan tapo komandos treneriu. 2019–2020 m. antroje pakopoje buvo šešiolikti.
Sezonai
Šaltiniai:
Karo mokslas
Karo mokslas - mokslas, tiriantis valstybės pasirengimą karui, kariuomenės struktūrą, raidą ir kovos būdus.
Deividas Šlekys, politologas, karo teoretikas, socialinių mokslų daktaras, docentas, karo mokslą skirsto į karo istoriją, karo teoriją ir pagalbinius karo mokslus.
Po to karo istorija skirstoma į karų istoriją (tiria konkrečius karus ir konfliktus, jų priežastis ir padarinius, yra glaudžiai susijusi su visuotine istorija), karybos istoriją (tiria karybos, kariuomenės, jos rūšių, ginklų raidą) ir pagalbinių karo mokslų (fortifikacijos, karo kartografijos, kriptografijos, karo technikos, uniformologijos) istoriją.
Kitose valstybėse šis terminas apima viską, kas susiję su karu, gynyba ir agresija prieš priešą, t. y. karinius reikalus.
Anksčiau Rusijoje karo mokslas buvo apibrėžiamas kaip karo teorija, karo doktrina, sistemingas karo meno dėsnių plėtojimas.
Istorija
Senovėje karo teoriją plėtojo kinai, graikai, romėnai (pavyzdžiui, Julijus Cezaris).
Karo inžinierius ir gydytojas Adomas Freitagas 1631 m. (kai autoriui tebuvo 23 metai) parašė knygą „Architektura militaris nova et aucta“ (iš lotynų kalbos: „Karinė architektūra: nauja ir išaugusi“).
XVII a. viduryje Vilniaus universiteto auklėtinis K. Semenavičius sukūrė Europos karo mokslą papildančią artilerijos panaudojimo ir raketų teoriją.
XIX a. pradžioje vokiečių karo teoretikas C. F. G. von Clausewitzas skelbė karo, kaip politikos tęsinio, gravitacijos centro, likimo, nenuspėjamumo, psichologinio veiksnio kare svarbos idėjas.
1918–1940 metais labiausiai buvo tiriama karų ir karybos istorija.
Šaltojo karo metu atsirado naujų karo mokslo disciplinų: strategijos studijos (labai artimos karo teorijai), karo sociologija.
Nuo 1990 metų Lietuvos karo akademijoje plėtojama karų ir karybos istorija, pradėta kurti karo inžinerija, karo medicina, karo sociologija, strategijos studijos ir kitos disciplinos.
Borisas Kerveris
Borisas Kerveris (1917 m. kovo 30 d. Taline, Estija – 1994 m. rugpjūčio 17 d.) – Estijos kompozitorius.
Biografija
Kompozitorius Borisas Kerveris yra didžiausias Estijos operetės meistras ir daugybės populiarių dainų autorius. 1936 m. Borisas Kerveris baigė privačią Talino humanitarinę gimnaziją. Fortepijono studijas mokėsi Talino konservatorijoje pas Evą Noorma-Raudkats, o vėliau privačiai pas Arturą Lembą. 1937–1940 m. Borisas Kerveris studijavo ekonomikos mokslus Tartu universitete. 1950 m. baigė Talino valstybinės konservatorijos kompozicijos specialybę pas Heiną Elerį. Antrojo pasaulinio karo metais Borisas Kerveris buvo mobilizuotas į sovietų armiją, vėliau priklausė Estijos TSR valstybiniams meno ansambliams Jaroslavlyje. Ten kūrė ir aranžavo vietinių džiazo orkestrų repertuarą.
1938 m.–1941 m. ir 1947 m.–1950 m. Borisas Kerveris grojo fortepijonu džiazo orkestre „Auksinis septynetas“ ir 1944 m.–1947 m. Talino jaunimo namų orkestre. 1950 m.–1952 m. dirbo muzikos teorijos dalykų mokytoju Talino muzikos mokykloje, 1952 m.–1953 m. Estijos TSR valstybinės filharmonijos pučiamųjų ir lengvosios muzikos orkestro dirigentu. 1953 m.–1966 m. buvo Estijos kompozitorių sąjungos pirmininko pavaduotojas ir 1966 m.–1974 m. sąjungos pirmininkas. Nuo 1974 m. aktyviai dirbo kaip laisvai samdomas kompozitorius.
Kūryba
Kompozitorius Borisas Kerveris yra didžiausias Estijos operetės meistras ir daugybės populiarių dainų autorius. Dainos, chorinė muzika ir 11 miuziklų bei operečių sudaro pagrindinę Boriso Kerverio kūrybos dalį. Taip pat rašė muziką filmams, simfoninę muziką, įsk. Koncertas smuikui (1951 m./1973 m.) ir muzika vaikams. Boriso Kerverio muzika liaudiška ir turtinga melodijų, lyriškų, intymių ir šiltų koloritų. Jo dainos išliko daugelio dainininkų repertuare („Talinas, mano Talinas“, „Kadriorgas“, „Surely Sea Makes You a Man“, „North Coast Walt“ ir daugelis kitų). Populiarumo sulaukė jo dainos iš operečių („Elgetos daina“, „Baltoji Šiaurės ponia“, „Operetė užkariavo protą“) ir filmų („Sugrįžimas“, „Kai žydi alyva“, „O jūs, berniukai“). Jo dainos pelnė prizus kompozicijų konkursuose ir skambėjo dainų šventėse („Ką aš sakau apie savo brangųjį“, „Vasaros naktį“, „Eime į stovyklą, pionieriau!“, „Laimingas gyvenimas“, „Turistai“, „Jaunųjų jūreivių daina“ ir kt.).
Išleista keletas Boriso Kerverio dainų rinkinių: 1961 m., 1965 m., 1967 m. (choro dainos), 1977 m., 1987 m. 1999 m. Estijos pasieniečių orkestras įrašė kompaktinę plokštelę „Operetė užkariavo protą“.
Darbai teatre
Operetės:
Miuziklai:
1954 m. Borisas Kerveris pirmą kartą pasirodė filme pavadinimu „To negalima pamiršti“.
Operetės Lietuvoje
1961 m. Kauno valstybiniame muzikiniame teatre buvo pastatyta Boriso Kerverio operetė „Tiktai svaja“. Spektaklį režisavo estų ražisierius Epas Kaidu, dirigavo Juozas Indra, dekoracijas sukūrė Mykolas Labuckas ir choreografiją - Jurijus Jastrebovas. 1966 m. pastatyta dar viena šio kompozitoriaus operetė „Ko pageidaujate?“. Pastatymo režisierė Aldona Ragauskaitė, dirigentas Raimundas Vaitkus, dailininkas Mykolas Labuckas baletmeisteris V. Kindzilovskis.
Operetės „Tiktai svaja“ „Elgetos daina“, atliekama muzikinio teatro tenoro Aloyzo Domeikos, tapo labai populiari ir dažnai skambėjo per Lietuvos radiją.
Arturo Vidal
Arturas Erasmas Vidalis Pardas (Arturo Erasmo Vidal Pardo; g. 1987 m. gegužės 22 d.) – buvęs Čilės futbolininkas, Čilės rinktinės saugas.
Karjera
Karjerą pradėjo Colo-Colo klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. 2007 m. Vidalį už 11 mln. dolerių įsigijo Leverkūzeno „Bayer“ klubas. 2011 m. liepos 22 d. pasirašė penkerių metų sutartį su Juventus klubu. Nuo 2015 m. sportininkas atstovavo Miuncheno „Bayern“.
Samalaukė
Samalaukė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rudaminos.
Jonas Motiejūnas
Jonas Motiejūnas (g. 1974 m. gruodžio 7 d.) – Lietuvos lengvaatletis (bėgikas, 200, 400 m), olimpinių žaidynių dalyvis.
Sporto pasiekimai
3 kartus Lietuvos čempionas.
Asmeniniai reultatai:
XXVII olimpinių žaidynių 2000 m. Sidnėjuje (Australija) dalyvis: rungtyniavo 400 m bėgime, distancijos nebaigė dėl traumos (71 dalyvis).
Linda Dallmann
Linda Dalman (Linda Dallmann, g. 1994 m. rugsėjo 2 d., Vokietija) – Vokietijos futbolininkė, saugė.
Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Vokietijoje. 2011 m. rungtyniavo Leverkūzeno Bayern.
2011 m. atstovavo SGS Essen klubui.
Nuo 2019 m. atstovavo FC Bayern München.
Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. 2016 m. pakviesta į Vokietijos nacionalinę rinktinę.
Ani FC
Jerevano „Ani futbolo klubas“ – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.
Istorija
2019 m. buvo priimti į Pirmą lygą. 2019–2020 m. antroje pakopoje buvo keturiolikti.
Sezonai
Šaltiniai:
Samaliava
Samaliava – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Žaslių, piečiau Krivonių.
Istorija
XVIII a. pabaigoje minimas Samulevos dvaras.
Menininkų kalnelis
Menininkų kalnelis – Vilniaus miesto Antakalnio kapinių dalis, 25-asis kvartalas.
Pradžia buvo šioje kapinių dalyje 1964 m. palaidoto skulptoriaus Juozo Mikėno kapas. Vėliau netoli jo, žemumoje ir ant kalvelės, buvo palaidoti rašytojas Augustinas Gricius, operos dainininkė Elena Čiudakova, dailininkas Stasys Krasauskas, rašytoja Ieva Simonaitytė, poetas Paulius Širvys, kompozitorius Eduardas Balsys.
Vėliau palaidoti kiti žymūs kultūros veikėjai: poetas Justinas Marcinkevičius, kompozitorius Gintautas Abarius, kino režisierius Arūnas Žebriūnas, rašytoja Jurga Ivanauskaitė, aktoriai Arnas Rosenas, Donatas Banionis, Vytautas Šapranauskas, Antanas Šurna ir kt. Menininkų kalnelyje iškilo ir Jordanijoje mirusio humoro laidos Dviračio šou kūrėjo Gintaro Ruplėno kapavietė.
Vijūnėlės tvenkinys
Vijūnėlės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Druskininkų pietvakarinėje dalyje, Nemuno mažųjų intakų baseine. Sudarytas užtvenkus Vijūnėlės upelį 0,6 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 0,59 km, plotis iki 0,35 km, kranto linijos ilgis – 1,9 km. Altitudė 87 m. Užtvanka šachtinė, jos skaičiuotinis debitas – 0,77 m³/s.
Vijūnėlės tvenkinys – svarbi poilsinė kurorto vieta. Tvenkinio pakrantėje XX a. pab. įrengtas paplūdimys, kitapus driekiasi Vijūnėlės parkas. Iš Mergelės Akių ežerėlio atiteka Vijūnėlė. Šiaurinėje pakrantėje stovi Druskininkų Ryto gimnazija.
Vandens telkinys suformuotas dirbtinai – sovietmečiu tvenkinio vietoje plytėjo pelkė. Apie 1983 m. buvo nuspręsta buvusios pelkės vietoje iškasti tvenkinį. Vykdant darbus ekskavatoriai buvo statomi ant rąstų, nes įprastai privažiuoti į pelkėtą vietą buvo neįmanoma. Suformavus tvenkinį, maždaug 1989 m., buvo pastatyta valčių prieplauka.
Tvenkinio pakrantėje stovi lenta su užrašu: Aš noriu gražios Lietuvėlės / Kaip bundanti ryto aušra / Aš noriu skaidrių ežerėlių / Kaip spindinti ryto rasa.
Lea Schüller
Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Vokietijoje. Nuo 2013 m. atstovavo SGS Essen klubui.
Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. 2017 m. pakviesta į Vokietijos nacionalinę rinktinę.
Portugalijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Himalajinis kiparisas
Himalajinis kiparisas  – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, kiparisinių (Cupressaceae) šeimos, kiparisų (Cupressus) genties visžalių medžių rūšis.
Paplitimas
Savaime paplitę Azijos žemyno centrinėje dalyje – Indijos Džamu ir Kašmyre, Nepale, Butane, Kinijos Tibete. Auga vakarų Himalajų kalnų 1560-3670 m aukštyje, ant čia esančių klintinių uolienų.
thumb|left|240px|Himalajinio kipariso šaka
Samališkiai
Samališkiai – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Berčiūnų.
Himalajinis kiparisas
Aukštis
Vidutinio aukščio ar labai aukštų medžių rūšis. Paprastai užauga iki 45 m aukščio, o pietvakarių Kinijoje auga dar aukštesni individai. 2023 m. gegužės mėn. buvo aptiktas 102,3 m aukščio individas, kuris 2023 m. šaltiniais yra antras pagal aukštį medis pasaulyje ir aukščiu nusileidžia tik visžalėms sekvojoms (Sequoia sempervirens). Be šio 102,3 m aukščio individo, toje pačioje vietovėje taip pat aptikta daug milžiniško aukščio medžių, kurių aukštis viršija 85 m, o 25 iš jų yra aukštesni nei 90 m.
Sulfidų klasės mineralas
Sulfidų klasės mineralas – mineralas, kurio sudėtyje yra sulfido anijonas S2− (labiausiai paplitusi forma). Be šio anijono, sulfidų klasės mineralams priskiriami mineralai, kurie turi selenidų, telūridų, arsenidų, stibidų, bismutidų, sulfurarsenidų anijonus bei sulfodruskos. Šios grupės mineralai yra svarbios metalų naudingos iškasenos.
Dirvinis raguolis
Dirvinis raguolis (Consolida regalis) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos, raguolių (Consolida) genties augalas. Dar vadinamas dirviniu pentiniu.
Šaudymas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Medalių lentelė
thumb|left
Dirvinis raguolis
Vienmetis, 25−70 cm aukščio žolinis augalas. Šaknis liemeninė, silpna. Stiebas status, nuo pusės šakotas. Lapai du ar tris kartus plunksniškai suskaldyti į siauras, linijiškas skiltis, apatiniai kotuoti, viršutiniai bekočiai. Žiedai netaisyklingi, mėlyni, su 10−20 mm ilgio pentinu, retose kekėse. Vaisiai − pailgi lapavaisiai, kuriuose daug sėklų. Sėklos atvirkščiai kiaušiškos, nuo skersinių eilių pievinių žvynelių jų paviršius yra raukšlėtas. Augalas subrandina nuo 200 iki 4000 sėklų. Jos daigios 5−6 metus, ne visos iš karto sudygsta.
Žydi gegužės−rugsėjo mėn. Dažnas visoje Lietuvoje. Auga laukuose, dirvonuose, dykvietėse, daugiausia lengvuose dirvožemiuose. Gana paplitusi piktžolė žiemkenčiuose. Augalas nuodingas. Sėklų milteliais kartais naikinami vabzdžiai. Iš žiedų gaunami mėlyni dažai vilnai ir šilkui dažyti. Raguolis yra dekoratyvus, išvestos įvairios jo formos su baltais, rausvais, violetiniais žiedais. Medingas.
Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 24 psl.
Aunuu
Aunuu  – nedidelė vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, Samoa salyne, Amerikos Samoa, prie pietrytinių Tutuilos krantų. Plotas – 1,52 km².
Sala yra 1,5 km ilgio, 1,2 km pločio, kalnuota (aukštis iki 84 m – Fogatia k.). Buvusio ugnikalnio krateryje susidaręs gėlavandenis Faimulivajaus ežeras. 1972 m. Aunuu sala paskelbta gamtos draustiniu.
2012 m. Aunuu saloje gyveno 443 gyventojai. Sala administraciškai priklauso Rytų rajonui. Yra vienintelė gyvenvietė – Aunuu. Veikia švyturys, yra kapinės, radijo bokštas.
GR pėsčiųjų takai
GR Pėsčiųjų Takai (Grande Randonnée prancūziškai, Grande Rota portugališkai, Gran Recorrido ispaniškai) yra pėsčiųjų takų tinklas Europoje, daugiausia Prancūzijoje, Belgijoje, Olandijoje ir Ispanijoje. Vien tik Prancūzijoje takų ilgis yra apie 60000 km. Takai yra paženklinti charakteringu baltos ir raudonos juostelių žymėjimu, kuris sutinkamas intervalais palei taką, ypač kelio atsišakojimuose ar kryžkelėse.
Didelė dalis GR takų priklauso didesniam Europos Pėsčiųjų Takų tinklui, vingiuojančiam per daug šalių.
Petras Plumpa
Petras Plumpa (g. 1939 m. sausio 6 d. Ratkūnuose, Suvainiškio apyl., Rokiškio apskr.) – Lietuvos disidentas, publicistas, religinis mąstytojas.
Biografija
1954 m. įsijungė į moksleivių antisovietinę organizaciją su centru Pandėlio vidurinėje mokykloje: bendradarbiavo leidžiant nelegalų laikraštėlį „Laisvės balsas“ bei platino lapelius. Parašė apsakymą „Prie Nemuno" bei rašė romaną apie Lietuvos partizaninį pasipriešinimą „Kruvina pašvaistė“.
1958 m. vasario 16 d. ant Petrašiūnų elektrinės kamino iškėlė Lietuvos trispalvę. Netrukus su bendraminčiais įkūrė organizaciją „Laisvę Lietuvai“, tačiau ji gyvavo neilgai: 1958 m. kovo 14 d. buvo suimtas ir su septyniais draugais nuteistas septyneriems metams – ištremtas į Mordoviją, kur kalėjo lageriuose. Ten teko dirbti priverstinius darbus: metalo tekintojo, siūti pirštines ir įrankių maišelius, dirbti katilinėse kūriku, užpildyti elektrinių šildytuvų elementus kenksmingu smėliu. Darbo savaitė truko 6 dienas, kasdien dirbant po 8-9 valandas.
Masis FC
Masiso futbolo klubas arba Masis FC – Armėnijos futbolo klubas iš Masiso, Ararato srityje.
Istorija
Klubas įkurtas 2019 m. Klubo vadovu tapo buvęs Armėnijos rinktinės žaidėjas Artur Voskanyan.
Petras Plumpa
Biografija
Nuo 1969 m. perėjo į nelegalų gyvenimą Pluiro pavarde, kuria įregistravo santuoką ir vaikus. Nuo tada užsiėmė tik nelegalios literatūros leidyba: su aparatu „Era“ daugino Antano Maceinos, Juozo Girniaus, Stasio Ylos knygas, Molotovo-Ribentropo pakto medžiagą, iš Maskvos disidentų gautą literatūrą. Disidentams nelegalams Maskvoje teikdavo informaciją leidiniui „Dabarties įvykių kronika“ („Chronika tekuščich sobytij”). Jiems perdavė Lietuvos katalikų memorandumo 17 000 parašų tuometiniam Jungtinių Tautų Organizacijos generaliniam sekretoriui Kurtui Waldheimui.
Masis FC
Istorija
2019 m. buvo priimti į Pirma lyga. Samvel Sargsyan tapo komandos treneriu.
Petras Plumpa
Biografija
Bendravo su kun. Juozu Zdebskiu bei kitais rezistentais – kovojo už žmogaus teises, tarėsi kaip išsaugoti Lietuvos kultūrą. 1972 m. kartu su kun. Sigitu Tamkevičiumi pradėjo leisti „Lietuvos katalikų bažnyčios kroniką“. Slėptuves įrengęs turėjo Raudondvaryje, Zapyškyje, Kaišiadorių rajone, Kaune 14-jo Kranto ir Kalniečių gatvėse. 1974 m. vėl buvo nuteistas 7 metams.
Masis FC
Istorija
2019–2020 m. antroje pakopoje buvo penkiolikti. Armėnijos futbolo federacija diskvalifikavo šį klubą ir jie nebegalėjo dalyvauti Armėnijos futbolo čempionatuose.
Sezonai
Šaltiniai:
Petras Plumpa
Biografija
Po nepriklausomybės atkūrimo dalyvavo katalikiškų, politinių organizacijų veikloje, rašė spaudai. 1996 m. paskelbė dokumentą apie pavojus Lietuvai dėl Valstybės saugumo komiteto ir priešiškų Lietuvai jėgų veiklos.
1989 m. rugsėjo mėn. tapo „Caritas“ žurnalo atsakinguoju sekretoriumi, nuo 1990 m. birželio mėn. – „XXI amžiaus“ laikraščio redaktoriaus pavaduotoju. Nuo 1991 m. spalio mėn. Kauno kultūros ir švietimo skyriaus inspektorius etikai.
1992 m. rugpjūčio 11 d. paskirtas LR Saugumo tarnybos (VSD) generaliniu direktoriumi. Nuo 1993 m. sausio mėn. LR Vyriausybės patarėjas religijų klausimais. 2001 m. kovo 1 d. atsistatydino iš užimamų pareigų.
1999 m. Valdas Adamkus apdovanojo Vyčio kryžiaus 3-iojo laipsnio ordinu. Brolis Albertas Plumpa – Lietuvos partizanas, kaip ir tėvas kalėjęs GULAG. Brolis A. A. Jonas Plumpa – taip pat Lietuvos partizanas, kalėjęs GULAGe. Brolis Povilas Plumpa, bei A. A. sesuo Eugenija Plumpaitė.
Mnevis
thumb|Mneviui skirta apžadinė [[stela, datuojama XII a. pr. m. e. (Heliopolis)]]
Mnevis – dieviškasis jautis senovės egiptiečių mitologijoje. Senovės egiptiečiai jį vadino Mer-wer („didysis juodasis“) arba Nem-wer, Mnevis – graikiška vardo forma. Mnevio kulto centras buvo Heliopolis.
Piramidžių tekstuose minimas Heliopolio jautis, tačiau nėra aišku, ar taip įvardijamas Mnevis; tokios dievybės egzistavimas neabejotinai paliudytas pradedant Vidurinės Egipto karalystės laikais.
Nors iš pradžių Mnevis buvo savarankiška dievybė, vėliau jis susiliejo su Atumu-Ra – imtas laikyti jo kūniškąja manifestacija, taip pat laikytas dievo Ra ba. Mnevis neretai vaizduotas kaip juodas jautis su saulės disku bei urėjumi (uraeus). Anot Plutarcho, pagal svarbą jautis Mnevis nusileido tik jaučiui Apiui. Kaip ir jaučio Apio atveju, manyta, kad Mnevio judesiai priklausą nuo dieviškosios valios, tad jais remiantis pranašauta. Mnevio žyniai netgi tvirtino, jog Mnevis buvo ne kas kitas, o žymesniojo Apio tėvas.
Jaučiui Mneviui priklausė „haremas“, dvi jo „sutuoktinės“ – karvės, simbolizuojančios deives Hator bei Iusaaset. Jaučiui nugaišus, jį balzamuodavo ir iškilmingai laidodavo jam skirtame nekropolyje, vėlesniais laikais buvusiame į šiaurės rytus nuo pagrindinės Saulės dievo šventyklos Heliopolyje. Kita laidojimo vieta buvo skirta vadinamosioms Mnevio motinoms, kaip manyta, įkūnijančioms deivę-karvę Hesat. Jaučiui nugaišus, būdavo ieškoma jam pakaitalo, paprastai visiškai juodo jaučio. Vienu metu tegalėjo būti vienas jautis Mnevis.
Mnevio kultas – vienas iš labai nedaugelio, kurie buvo toleruojami per faraono Echnatono „Amarnos ereziją“, galbūt dėl to, kad jis buvo artimai susijęs su Saulės dievu. Žinoma, kad Echnatonas nurodė Achetatone jaučiui Mneviui pastatydinti nekropolį, tačiau kol kas jo aptikti nepavyko.
Sydney Lohmann
Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Vokietijoje.
Nuo 2017 m. atstovavo FC Bayern München.
Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms. 2018 m. pakviesta į Vokietijos nacionalinę rinktinę.
Pikutiškių piliakalnis
Pikutiškių, Švedų piliakalnis – piliakalnis Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje, Švedų kaime, netoli Grikienių. Pasiekiamas per Pikutiškių Centrinę gatvę įsukus į Izabelinės gatvę, pavažiavus ja 1,5 km, greta slėnio su nedideliais tvenkiniais, kairėje kelio pusėje.
Östersunds FK
Östersunds FK – Švedijos futbolo klubas iš Estešundo. Žinomas kaip Östersunds Fotbollsklubb, supaprastintai Östersunds FK, Östersund arba ÖFK.
Pikutiškių piliakalnis
Piliakalnis
left|200px|thumb|Piliakalnio pylimasPiliakalnis įrengtas atskiroje, Riešės slėnio daubų supamoje kalvoje, apaugusioje mišku, kuriame išsiskiria pavieniai seni ąžuolai. Kalva orientuota šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi. Pailga aikštelė – 28 m ilgio ir 8 m pločio, nuolaidžiais šonais ir 1,5 m žemesniu šiauriniu galu; aikštelėje yra senos apie 1,5 m skersmens duobės žymės. Aikštelės pietiniame gale supiltas apie 2 m aukščio ir 20 m pločio ties pagrindu pylimas su išoriniame šlaite pastebimais įvairaus dydžio akmenimis. Už priešais pylimą iškasto griovio galėjo būti ir antras pylimas – pastebimas nežymus pakilimas. Už pylimo iškastas apie 16 m pločio viršuje ir 6 m pločio dugne bei 2 m gylio griovys, apaugęs jaunais medžiais. Šlaitai statūs, iki 17 m aukščio. Šiauriniame šlaite apie 2 m žemiau aikštelės yra 8 m pločio terasa.
Östersunds FK
Istorija
Klubas įkurtas 1996 m., kai susijungė trys miesto klubai ir išsikėlė tikslą siekti kartu kuo aukštesnių vietų.
Ilgą laiką žaidė III (trečio) lygmens varžybose, kol 2013 m. debiutavo Superettan (antra pakopa).
Pikutiškių piliakalnis
Tyrimai
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Kultūrinis sluoksnis netyrinėtas (2018 m. kovo mėn. duomenys). Įtrauktas į Kultūros vertybių registrą 2018 m. kovą. Paminklo teritorijos plotas 15 342 m².
Östersunds FK
Istorija
Nuo 2016 m. žaidė Allsvenskan, aukščiausioje šalies lygoje. Debiutiniame sezone buvo aštunti, 2017 m. – penkti, 2018 m. – šešti, o vėliau tokių aukštumų pasiekti nebepavykdavo ir, galiausiai, 2021 m. liko paskutinėje vietoje (šešiolikti), bei iškrito iš aukščiausios lygos.
Pasiekimai
GE; grupių etapas.
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugsėjo 2 d.
Ikonostasas
thumb|Ikonostasas Ugličiaus katedroje Ikonostasas ( 'atvaizdas' +  'stovėjimo vieta') – medinė, dekoruota ikonomis cerkvės pertvara, skirianti altorių nuo likusios cerkvės erdvės. Ikonostaso pirmtakas – ankstyvosios krikščionybės bažnyčiose įrengtos akmens pertvaros. Jos X–XI a. Bizantijoje imtos pradėtos puošti ikonomis, karnizais, gausiai dekoruotos. Pagal Bizaniškąjį pavyzdį, XIV–XV a. ikonostasai ėmė plisti ir Rusijos stačiatikių cerkvėse. Rusiškajame ikonostase buvo treji vartai, vedantys į altorių: karališkieji (centriniai) ir diakonų (kairieji ir dešinieji). Karališkieji vartai atidaromi tik pamaldų metu. Pro šiuo vartus gali eiti tik dvasininkai apeigų metu.
Ikonostasus puošė 3-5 eilės ikonų, išdėstytų pagal ikonografinį kanoną. XVII a. cerkvėse kartais buvo įrengiamos dar dvi ikonų eilės. Ikonostasą užbaigia kryžius arba Jėzaus Kristaus nukryžiavimo ikona.
Samanai
Samanai – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Troškūnų.
Portugalijos futbolo varžybos 1954–1955 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1954–1955 m.
Vazgenas I
Vazgenas I (tikr. Levon Karaped Balgian, Levon Garabet Baljian; 1908 m. rugsėjo 20 d. Bukarešte – 1994 m. rugpjūčio 18 d. Jerevane) – Armėnų apaštališkosios bažnyčios (AAB) katolikas nuo 1955 iki 1994 m. Iš viso ištarnavęs 39 metus, jis buvo ketvirtasis katolikas pagal trukmę šiame poste bažnyčios istorijoje.
Biografija
1937–1938 m. gegužės mėn. leido ir redagavo kultūros žurnalą „Erk“. 1937–1942 m. Balgianas, gilindamasis į religiją, susipažino su Armėnijos bažnyčia, jos istorija, tradicijomis, užmezgė asmeninį kontaktą su AAB Rumunijos vyskupijos vadovu, kuris atvedė jį į pastoracinę tarnystę. 1942 m. Atėnuose (tuo metu valdant vokiečių karinei administracijai) AAB Graikijos arkivyskupo buvo įšventintas į dvasininkus.
1943–1944 m. studijavo Bukarešto universiteto Teologijos fakultete. 1943 m. jam suteiktas dvasinis vardapeto laipsnis ir Vazgeno vardas. 1947 m. paskirtas AAB Rumunijos vyskupijos vadovu. 1948 m. Ečmiadzine jam suteiktas aukščiausiojo vardapeto laipsnis, 1951 m. – įšventintas į vyskupus. Nuo 1954 m. buvo Ečmiadzino Aukščiausiosios dvasinės tarybos narys, taip pat gavo valdyti AAC Bulgarijos vyskupiją.