cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eustachijus Erazmas Sanguška
Biografija
Rusijos-Lenkijos kare išsiskyrė Zelenco mūšyje ir tapo vienas iš pirmų 14-os paties garbingiausio Lenkijos karinio ordino Virtuti Militari kavalierių. Po lenkų pralaimėjimo priimtas į Rusijos tarnybą tuo pačiu laipsniu – brigadininkas, komandavo Kinsburgo dragūnų pulkui.
1794 metais, Kosciuškos sukilimo metu, prisijungė prie sukilėlių, buvo sukilėlių armijos generolas-majoras. Po sukilimo pralaimėjimo vėl priėmė Rusijos pilietybę, gyveno savo didžiuose dvaruose Voluinėje.
1812 metais įstojo į Prancūzijos karinę tarnybą, brigados generolu, buvo imperatoriaus Napoleono I palydos sudėtyje kampanijos į Rusiją metu kaip vienas iš trijų lenkų generolų-adjutantų imperatoriaus, kartu su Juozapu Kosakovskiu ir Liudviku Pacu. Garbingo legiono ordino kavalierius. Rusijoje jo turtas buvo konfiskuotas. 1813 metais Napoleonas padarė Sangušką divizijos generolu. Po pralaimėjimo trečią kartą išvažiavo į Rusiją, imperatoriaus Aleksandro I buvo atleista ir iki gyvenimo galo gyveno savo dvaruose, kuriuos jam grąžino atgal.
Šeima ir vaikai
Buvo vedęs Mariją Klementiną Čartioriską. 1815 metais parašė atsiminimus, kurių sudėtyje yra, 1812 metų Tėvynės karo aprašymai. Atsiminimai išleisti Krokuvoje 1876 metais.
Sūnūs: Romanas ir Vladislavas.
Mažeikių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Mažeikių rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Mažeikių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Savivaldybės meru 21 balsu išrinktas Antanas Tenys. Daiva Šideikienė gavo 2 balsus. Mero pavaduotojais paskirti Kęstutis Bartkevičius ir Jonas Siminkevičius.
Salos (Vilnius)
Istorija
Kaimas sudarytas 2000 m. iš Trakų rajono perdavus šiaurinę Salų kaimo dalį Vilniaus miesto savivaldybei.
Jurbarko herbas
Jurbarko herbas – vienas iš Jurbarko miesto ir Jurbarko rajono savivaldybės heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo raudoname lauke trys sidabrinės heraldinės lelijos.
Istorija
1611 m. Jurbarkui suteiktos Magdeburgo teisės ir herbas – trys lelijos raudoname skyde. XVIII a. patvirtintas 1792 m.
1993 m. lapkričio 24 d. dabartinį herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 176. Herbo etalono autorius – dailininkė Vaidilutė Grušeckaitė.
Vizgiai
Vizgiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kuznicos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Kužnicos, apie 18 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 57 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Aftonbladet
„Aftonbladet“ – bulvarinis laikraštis, leidžiamas Stokholme, Švedijoje. Tai vienas didesnių dienraščių Šiaurės šalyse.
Nuo 1994 m. rugpjūčio 25 d. veikia internetinė versija aftonbladet.se, kuri, pagal įvairius lankomumo reitingus, patenka tarp penkių lankomiausių Švedijos internetinių svetainių.
Istorija
thumb|left|175px|Pirmojo „Aftonbladet“ leidimo pirmasis puslapis Laikraštį pavadinimu Aftonbladet i Stockholm  1830 m. gruodį, Švedijos modernizacijos laikotarpiu, įsteigė Larsas Johanas Hierta (Lars Johan Hierta). Dabartinis pavadinimas Aftonbladet pradėtas naudoti 1852 m., po 25 pavadinimo keitimų, kuriuos lėmė pakartotiniai laikraščio leidybos nutraukimai ir draudimai iš nekartą laikraščio kritikuoto tuometinio naujojo Švedijos karaliaus Karolio XIV Jono pusės.
Savo egzistavimo laikotarpiu laikraštis nekartą keitė politinę pakraipą. Pradžioje buvęs liberalių pažiūrų, 1890–1921 m. Harald Sohlman ėjus vyriausiojo redaktoriaus pareigas, laikraštis laikėsi konservatyvios pozicijos. Pirmojo pasaulinio karo metu didžioji dalis turimų akcijų paketo slapčia buvo parduota Vokietijos vyriausybei. 1929 m. laikraštis perėjo į Kroigerių šeimos rankas, kai laikraštį įsigijo „Swedish Match“, tuomet priklausiusi Ivaro Kroigerio korporacinei imperijai. „Aftonbladet“ tapo „neutralus“. 1932 m. laikraštis rėmė Pero Albino Hansono naująją Švedijos demokratinę vyriausybę, o vos po kelerių metų sukirto rankomis su liberalų partija ir ėmė propaguoti liberaliąją politiką. Stipriai veikiamas provokiško personalo, Antrojo pasaulinio karo metu laikraštis palaikė Vokietiją.
Kroigerių šeimos valdymo era baigėsi 1956 m. spalio 8 d. Nepaisant susidomėjimo tiek iš liberalų, tiek iš centro partijų, Torstenas Kroigeris pardavė laikraštį Švedijos profesinių sąjungų konfederacijai. Savininko pasikeitimas atsiliepė sumažėjusiu tiražu, tačiau jau XX a. 7-ajame dešimtmetyje tiražas staigiai šovė į viršų, perkopdamas 507 tūkst. egzempliorių.
Apie 1990-uosius metus „Aftonbladet“ susidūrė su ekonominėmis problemomis ir dauguma ėmė abejoti profesinių sąjungų judėjimo, kaip žiniasklaidos priemonės savininko, kompetencija. 1996 m. gegužės 2 d. 49,9 proc. laikraščio akcijų įsigijo Norvegijos žiniasklaidos įmonių grupė „Schibsted“, vėliau tapusi pagrindine savininke.
Jonas Čekys
Jonas Čekys (iki 1939 m. Čeikauskas; 1916 m. gruodžio 22 d. Kaniūkuose, Dūkšto valsčius – 1999 m. rugsėjo 24 d. Vilniuje, palaidotas Kaniūkuose) – Lietuvos žurnalistas, spaudos ir kultūros darbuotojas, vertėjas, Vilniaus krašto visuomenės veikėjas.
Biografija
Lenkijos užimtame Vilniuje bendradarbiavo lietuvių leidiniuose „Mūsų jaunimas“, „Kultūra“, „Mintis“, „Sėja“, „Varsnos“ ir kituose. 1941 m. lietuvių dienraščio „Vilniaus balsas“ korespondentas. Dalyvavo antinacinėje veikloje. 1953–1972 m. leidyklos „Vaga“ direktorius, atleistas dėl ideologinių motyvų. Jo vadovavimo metais išleista vertingų lituanistikos veikalų. 1961 m. baigė partinę mokyklą. 1972–1986 m. LSSR Kultūros ministerijos Dramaturgijos repertuaro kolegijos redaktorius.
Parašė eilėraščių, sudarė Jono Karoso raštus („Audringi pavasariai“, 1978–1979 m., 2 t.), literatūros straipsnių ir apybraižų rinkinį „Literatūra ir visuomenė“ (1982 m.), Juozo Kėkšto (1986 m.), Juozo Mikšto (1996 m.) kūrybos rinkinių. Išvertė grožinės literatūros knygų iš rusų ir lenkų kalbų. Parengė Vilniaus krašto poezijos antologiją (rankraštis).
Take-Two Interactive
Take-Two Interactive Software, Inc. (stilizuojama kaip Take2), dar žinoma kaip Take-Two – JAV kompiuterinių žaidimų kūrėjas bei platintojas. „Take-Two“ priklauso bendrovės „Rockstar Games“ ir „2K Games“. Centrinė įmonės būstinė įsikūrusi Niujorke, o tarptautinė būstinė – Vindzore, Jungtinėje Karalystėje.
„Take-Two“ yra išleidusi tokias žymias žaidimų serijas kaip „Grand Theft Auto“, „Midnight Club“, „Manhunt“ ir „BioShock“.
1993–2004 m.
„Take-Two“ 1993 m. įkūrė Ryan Brant, žurnalo „Interview“ bendraįkūrėjo Peter Brant sūnus. 1998 m. kovą „Take-Two“ finansinė vertė išaugo po to, kai bendrovė iš „Bertelsmann AG“ įsigijo „BMG Interactive“ padalinį už apytiksliai 14,2 mln. JAV dolerių. Tais pačiais metais bendrovė išleido žaidimą “Rats!“. Vėliau tais pačiais metais „BMG Interactive“ buvo performuota į „Rockstar Games“.
1999 m. vasarį „Take-Two“ išleido point-and-click tipo nuotykių žaidimą „Biosys“. 1999 m. liepą išėjo viena pirmųjų taktinių pirmojo/trečiojo asmens šaudyklių „Hidden & Dangerous“, o 2003 m. pasirodė ir tęsinys „Hidden & Dangerous 2“.
2004 m. „Take-Two“ bendrovei „Infogrames“ sumokėjo 22,3 mln. JAV dolerių už teises į „Civilization“ žaidimų seriją.
2005–dabar
2005 m. bendrovė ėmė masiškai supirkinėti žaidimų kūrėjus, tam išleisdama daugiau kaip 80 mln. JAV dolerių. Už 32 mln. JAV dolerių ji įsigijo studijas „Visual Concepts“ ir „Kush Games“, už 11,4 mln. „Gaia Capital Group“ ir už apytiksliai 11,8 mln. „Irrational Games“. Tuomet subūrė leidybos padalinius „2K Games“ ir „2K Sports“, kuriuos paskyrė valdyti naujai įsigytas studijas. Paskiau, lapkritį „Take-Two“ už 27 mln. JAV dolerių įsigijo „Firaxis“. 2007 m. investuotojai iš bendrovės direktorių tarybos pašalino 5 iš 6 narius.
2008 m. konkurentė žaidimų pramonėje „Electronic Arts“ (EA) pateikė sandorio pasiūlymą supirkti „Take-Two“ akcijas po 25 JAV dolerius už vieną akciją, vėliau kaina buvo pakelta iki 26 dolerių. Gandai apie galimą įsigijimą internete jau sklandė prieš kelias savaites. „Take-Two“ atsisakius priimti sandorį, jos akcijų vertė pakilo 54 %, tuo tarpu EA krito 5 %, o tai bendrovei buvo didžiausias metų nuostolis.
Pilypas IV Gražusis
Pilypas IV Gražusis (1268–1314 m. lapkričio 29 d.), Pilypo III sūnus ir įpėdinis, Prancūzijos karalius 1285 m. spalio 5 d. – 1314 m. lapkričio 29 d.
Biografija
Gimė Fontenblo pilyje. Karūnuotas 1286 m. sausio 6 d. Reimse.
Valdymas
Siekė bet kokia kaina sustiprinti Prancūzijos karalystę. Jis rėmėsi profesionalia legistų biurokratija. Jo valdymas žymi perėjimą nuo charizmatinės monarchijos prie modernesnės biurokratinės karalystės.
1307 m. spalio 13 d. jo įsakymu buvo suimti tamplieriai, apkaltinti erezija. Jie buvo tardomi, kankinami, priversti prisipažinti. 1312 m. Ordinas buvo likviduotas. Pilypas IV pasisavino tamplierių iždą.
Akidabanas
Akidabanas  – upė šiauriniame Paragvajuje; Paragvajaus upės kairysis intakas. Prasideda Amambajaus Kordiljeroje, teka pietvakarių, vakarų kryptimi per Amambajaus ir Konsepsjono departamentus. Sudaro meandras. Įteka į Paragvajų į šiaurę nuo Konsepsjono, ties Punto Alegre.
Didžiausi intakai – Trementina ir Negla.
Udegėjai
Udegėjai (удээ, удэхе) – negausi Rusijos tauta, priklausanti tungusams. Gyvena Primorės krašte (918 žm., 2002 m.), Chabarovsko krašte (613), po keletą žmonių Kamčiatkoje, Žydų AS, Sachaline. Pagrindinis gyvenamasis arealas yra Sichote Alinyje, prie dešiniųjų Usūrio ir Amūro intakų. Kalba madžiūrų-tungusų šeimai priklausančia udegėjų kalba, tačiau dabar dauguma kalba tik rusiškai. Udegėjai rasiškai yra mongolidai.
Tauta rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1345 m. (kinų metraščiuose). Udegėjai bendravo su evenkais, nanajais bei oročiais. Iki pat XIX a. rusų tyrinėtojai uedegėjus ir oročius laikė ta pačia tauta.
Udegėjai tradiciškai vertėsi medžiokle (ypač iziubrių ir briedžių), žvejyba, rankiojimu (tame tarpe ženšenio). Tradicinė religija šamanistinė, svarbūs lokio, amūrinio tigro kultai.
Rokiškio Nemunas
Rokiškio Nemunas – Lietuvos ledo ritulio klubas iš Rokiškio, 1993-2000 m. žaidęs Lietuvos ledo ritulio lygoje.
Žaidimų teorija
Žaidimų teorija – mokslas, tiriantis strateginių sprendimų priėmimus. Formaliau vadinamas „matematinių modelių, tiriančių konfliktus ir bendradarbiavimą tarp protingų bei racionalių sprendimų priiminėtojų, mokslu“. Žaidimų teorija yra taikoma ekonomikoje, politikos moksluose, psichologijoje, taip pat logikoje ir biologijoje. Savo pirminėje stadijoje mokslas tyrinėjo vadinamąją zero-sum teoriją, kuri kalba apie vieno žaidėjo pajamas, lygias kito žaidėjo nuostoliams. Tačiau dabar, žaidimų teorija yra pritaikytina daugybei skirtingų elgesių modelių tyrimui bei analizei ir išsivystė iki „skėčio“ termino dėl loginių sprendimo mokslų paaiškinimų, įtraukiant ir žmones, ir ne žmones, pvz.: kompiuterius.
Modernioji žaidimų teorija prasidėjo nuo idėjos apie mišrios-strategijos pusiausvyros egzistenciją, dviejų žmonių zero-sum teorijoje ir Džono fon Neimanano pagrindimo. Fon Neimano originalus pagrindimas rėmėsi Brauerio fiksuoto taško teorema tiriant kompaktiškas iškiliąsias erdves, kas vėliau tapo standartiniu metodu žaidimų teorijoje ir matematinėje ekonomikoje. Šį mokslinį darbą sekė fon Neimano kartu su Oskaru Morgenšternu parašyta knyga „Žaidimų ir ekonominio elgesio teorija“, išleista 1944 m. Joje buvo kalbama apie kelių žaidėjų bendradarbiavimą. Antrasis knygos leidimas pateikė aksiomatinę numatytos naudos teoriją, kuri leido matematiniams statistams ir ekonomistams vertinti sprendimų priėmimą neapibrėžtinėmis sąlygomis.
Šią teoriją XX a. 7-ajame dešimtmetyje tobulino daugybė mokslininkų. Žaidimų teorija aštuntajame dešimtmetyje buvo konkrečiai pritaikyta biologijoje, nors panašūs bandymai pastebėti buvo dar ketvirtajame dešimtmetyje. Žaidimų teorija buvo plačiai pripažinta kaip vertingas įrankis daugelyje sričių. Aštuoni žaidimų teoretikai buvo apdovanoti Nobelio premija ekonomikos srityje, o John Maynard Smith buvo apdovanotas Krafordo premija už žaidimų teorijos pritaikymą biologijoje.
Gajuvka (Vilnius)
Gajuvka – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Paberžės.
Žiurliai
Žiurliai – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Traupio.
Palomenės seniūnija
72 proc. ploto užima žemės ūkio naudmenos, 25 proc. – miškai, 3 proc. – vandenys ir kitos paskirties plotai. Seniūnijoje yra 2 pašto įstaigos, 2 autobusų stotelės, 2 geležinkelio stotelės, 5 pradinės mokyklos, 2 pagrindinės mokyklos, 4 bibliotekos, 2 bažnyčios, 2 laisvalaikio salės, 5 medicinos punktai, 9 parduotuvės, 2 veterinarijos įmonės. Verslas: žemės ir miškų ūkis, maisto produktų perdirbimas, gyventojų aptarnavimas.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-6) įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Adanaspor FC
Adanos SK – Turkijos futbolo klubas iš Adanos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1954 m.
GameRankings
GameRankings – tinklalapis, kuriame talpinami tiek spausdintinių, tiek ir internetinių žaidimų apžvalgų sąrašai ir įverčiai, iš kurių išvedamas vidurkis. Tinklalapyje patalpinta virš 315 000 straipsnių, susijusių su daugiau kaip 14 500 žaidimų.
Tinklalapis įkurtas 1999 m., veiklą pradėjo 2000 m.
GameRankings priklauso bendrovei „CBS Interactive“.
Vertinimų sistema
GameRankings surenka ir patalpina recenzijų (apžvalgų) nuorodas (bet ne pačias recenzijas) iš kitų žaidimus vertinančių tinklalapių ar žurnalų ir išveda bendrą pasirinktų recenzijų vidurkį. Nors sąrašas gali talpinti šimtus apžvalgų nuorodų, vidurkiui išvesti naudojamos tik GameRankings nuožiūra atsirinktos apžvalgos. Tinklalapis visose apžvalgose naudoja procentinę balų sistemą tam, kad būtų lengviau išvesti vidurkį. Tačiau ne visi tinklalapiai naudoja tokią pačią balų sistemą (kai kurie skiria, pvz., 5 iš 10 balų arba naudoja raidinę sistemą), todėl GameRankings suvienodina vertinimo sistemas panaudodamas gana paprastą konversijos procesą.
Vazniškiai
Vazniškiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 7 km nuo Liudvinavo.
Markiškės
Markiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 11 km nuo Avižienių.
Klaipėdos jūrų uostas
thumb|Jūros vartai Klaipėdos valstybinis jūrų uostas – neužšąlantis universalus giliavandenis jūrų uostas, esantis Klaipėdos sąsiauryje. Per metus čia atplaukia apie 7000 laivų iš maždaug 50 šalių. Reguliariai kursuojančiais keleiviniais keltais galima nuvykti į Kylį, Karlshamną ir kitus miestus.
Infrastruktūra
Uosto teritorija užima 557,9 ha, akvatorijos plotas – 884,9 ha, įplaukos kanalo gylis – 15,5 m. Visos krantinės sudaro 24,7 km, uoste esančių geležinkelio linijų bendras ilgis – 102 km.
Uoste įrengti dengti sandėliai (99 380 m²), atviros aikštelės (1 045 879 m²), šaldytuvai (66 000 t), skystų krovinių talpyklos (749 000 m³), birių krovinių sandėliai (933 700 t).
Priimami ir aptarnaujami laivai: sausakrūvius – apie 200 000 DWT, tanklaivius – apie 170 000 DWT, konteinervežius - 19 500 TEU.
Įmonės, statyklos, terminalai
Svarbiausios krovos bendrovės: „Klaipėdos jūrų krovinių kompanija“, „Klaipėdos nafta“, „Bega“, „Klaipėdos Smeltė“. 96,11 % „Klaipėdos Smeltės“ (didžiausia pagal plotą) akcijų priklauso tarptautiniam uostų operatoriui „Terminal Investment“.
Istorija
thumb|left|Klaipėdos jūrų uostas, 1852 m. XIII a. viduryje pastačius Klaipėdos pilį, šalia pilies veikė uostelis. Klaipėdos gyventojams 1475 m. suteikus Kulmo teisės privilegiją, gyventojai galėjo verstis jūrų prekyba ir statyti laivus, suteiktas oficialus komercinio uosto statusas.
Uosto infrastruktūra formavosi XVII–XVIII a., kai pradėtas žymėti laivakelis, statytos prieplaukos, 1745 m. pradėta gilinti akvatorija, sutvirtintos Danės žiotys, 1796 m. įžiebtas švyturys, 1784–1791 m. įrengtos balasto krantinės. XIX a. viduryje sąsiauris pagilintas iki 7 m gylio. thumb|left|Žiemos uostas tarpukariu XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje buvo nuosmukis. 1919 m. uostas pagal Versalio sutartį atiteko Antantės blokui, 1924 m. uosto valdymą perėmė Direktorija. XX a. ketvirtojo dešimtmečio viduryje uostui teko apie 88,4 % viso Lietuvos eksporto ir apie 65 % importo. Lietuvos valstybei skiriant lėšų uostui, padidėjo laivybos apimtys (1924 m. į uostą įplaukė 694, 1938-aisiais – jau 1 544 laivai). Antrojo pasaulinio karo metu vokiečiams užėmus Klaipėdą, uosto veikla buvo sustabdyta, jis atstatytas tik po karo, o prieškarinis apyvartos lygis atstatytas tik po 15 metų. thumb|Vyksta krovos darbai thumb|Krantinė [[Kruizinių_ir_karinių_laivų_terminalas|kruiziniame laivų terminale]] thumb|[[Kruizinių_ir_karinių_laivų_terminalas|Kruizinis laivas Klaipėdos kruizinių ir karinių laivų terminale]] 1986 m. pradėjo veikti tarptautinis traukinių keltas Klaipėda–Mukranas su Pabaltijo geležinkelio formuojamais kroviniais naujai pastatytoje Draugystės geležinkelio stotyje.
2012 metais ekspertai teigė, jog uosto apyvarta laikui bėgant turėtų didėti, todėl būtina didinti jo galimybes. Svarbiais trūkumais buvo nurodyti pernelyg siauras dviem laivams prasilenkti įplaukimo kanalas bei riboti geležinkelio pajėgumai. Kiekviena tuo metu uoste perkrauta tona krovinio Lietuvos įmonėms uždirbdavo apie 50 litų.
2015 m. Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija pasirašė sutartį su Austrijos kompanija „Strabag“ dėl vidinio laivybos kanalo gilinimo 0,5 metru iki 15 m gylio. Planuojama projekto vertė − 5,04 milijonai €.
Akvatorijos ypatybės
Klaipėdos uosto fenomenai: trauklys, blaškeva ir vandensrūva.
Higaščičičibu
miniatiūra|Kaimo administracinis pastatas Higaščičibu (東秩父村; -mura) – kaimas, įsikūręs Čičibu apskrityje, Saitamos prefektūroje, Japonijoje.
Stanisław Sztarejko
Biografija
Gimė 1895 m. rugsėjo 21 d. Varėnoje. 1919-1921 m. dalyvavo Lenkijos-sovietų kare, buvo dislokuotas Breste. 1924 m. gruodžio 1 d. suteiktas majoro laipsnis, po kiek laiko buvo išsiųstas tarnauti į Poznanę. 1928 m. lapkričio 2 d. pradėjo lankyti Varšuvos aukštąją karininkų mokyklą, kurią baigė 1930 m. lapkričio 1 dieną. 1931 m. suteiktas papulkininkio laipsnis. 1932 m. išsiųstas atgal į Brestą, kur paskirtas štabo viršininku. 1934 m. gegužės 8 d. paskirtas vado pavaduotoju ir išsiųstas į Jaroslavo miestą. 1937 m. perkeltas į Pinską, kur išbuvo iki II pasaulinio karo pradžios. 1939 m. rugsėjo viduryje dalyvavo Bzuros mūšyje prieš vermachtą. Po pralaimėto mūšio pasitraukė į Modlino tvirtovę, kur vėliau vykstant mūšiams buvo sužeistas ir paimtas į nelaisvę, kurioje išbuvo viso karo metu. Po karo pasitraukė į Jungtinę karalystę, kur ir mirė 1976 m. spalio 13 d. Londone.
Higaščičičibu
2006 m. kovo 1 d. 37,17 km² ploto kaime gyveno 3 785 žmonės. Gyventojų tankis – 101,8 žm./km².
Sapopanas
Sapopanas  – miestas Meksikoje, Chalisko valstijoje, Gvadalacharos aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Gvadalacharos miesto. 1,0264 mln. gyventojų (2005 m.). Svarbus tekstilės, maisto, elektronikos pramonė centras. Yra piligrimystės centras – Sapopano bazilika su XVI a. Mergelės Marijos skulptūra. Mieste įsikūrę keleto Gvadalacharos universitetų fakultetai.
Istorija
Sapopanas ispanų įkurtas 1541 m.
Vaidas Slavickas
Vaidas Slavickas (g. 1986 m. vasario 26 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, treneris. Rungtyniavo krašto gynėjo ir krašto saugo pozicijose.
Karjera
Baigė Marijampolės futbolo mokyklą. Karjeros pradžia laikomi 2005 m. Eilę sezonų atstovavo S9duvos klubui. Per laiką laiką už ekipą sužaidė net 192 rungtynes A lygoje.
FK Ekranas
2013 m. sausio 3 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Panevėžio „Ekrano“ klubu.
FK Sūduva
2015 m. liepos pabaigoje grįžo į Sūduvos klubą.
2019 m. A lygoje sužaidė 16 rungtynių, pelnė vieną įvartį bei atliko du rezultatyvius perdavimus.
Čempionų lygos atrankos rungtynėse su „Crvena zvezda“ žaidėjas patyrė sunkią traumą - lūžo blauzdikaulis ir šeivikaulis.
2019 m. gruodžio mėn. pranešta, kad sutartis su žaidėju pratęsta.
2022 m. sausio mėn. pratęsta sutartis su žaidėju. Rugsėjo mėn. ėmė eiti FK Sūduva klubo techninio direktoriaus pareigas.
2023 m. vasario 28 d. oficialiai baigė profesionalo karjerą ir prisijungė prie „Sūduvos“ klubo trenerių štabo.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Karjera rinktinėse
2008 m. gruodžio 22 d. debiutavo Lietuvos nacionalinėje rinktinėje rungtynėse prieš Estiją.
Trenerio karjera
2020 m. įgijo UEFA B trenerio licenciją.
2022 m. rugsėjo mėn. ėmė eiti „Sūduvos“ klubo techninio direktoriaus pareigas.
2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.
Krūva
Krūva - panaši į dvejetainį paieškos medį informatikoje naudojama duomenų struktūra.
Krūva galėtų būti vadinama dvejetainiu paieškos medžiu su dviem sąlygomis:
Įterpimas
thumbnail|1200px|300px|Įterpimas į krūvą
Norėdami įterpti elementą į krūvą, mes pridedame jį į žemiausią krūvos lygį ir sukeičiame vaiką su tėvu, jei jie netenkina mūsų krūvos sąlygos. Tokio algoritmo sudėtingumas yra O (log n)
Pavyzdžiui, mūsų krūvoje gali būti krūvoje apibrėžta savybė, kad šaknis yra didesnė ar lygi vaikui. 11   /  \   5    8  / \  / 3  4 X Mes norime įterpti 15 į krūvą. Sakykime, 15 bus X pozicijoje. Įterpę palyginame 15 su tėvu – deja, jis neatitinka mūsų krūvos savybės, todėl sukeičiame jį su tėvu: 11   /  \   5    15  / \  / 3  4 8 Palyginame dar kartą – medis vis dar netenkina mūsų sąlygos (11 < 15). Sukeičiame ir gauname: 15   /  \   5    11  / \  / 3  4 8 Šitoks medis mūsų sąlygą tenkina.
Pašalinimas
Pašalindami, mes pakeičiame nereikalingą elementą, paskutiniu žemiausio lygio lapu ir tikriname krūvos teisingumą. Jei mūsų krūva neatitinka reikalavimo, sukeičiame viršūnę su vaiku, kol negausime mus tenkinančios krūvos.
Pavyzdžiui, mūsų krūvoje gali būti krūvoje apibrėžta savybė, kad šaknis yra didesnė ar lygi vaikui. 11   /  \   5    8  / \   3  4 Pašaliname 11 ir pakeičiame 4 4   /   \   5     8  /  3  Kaip matome, medis neatitinka reikalavimų, todėl pakeičiame 4 jo (labiausiai mūsų krūvos savybę atitinkančiu) vaiku 8   /   \   5     4  /  3 Toks medis tenkina mūsų reikalavimus.
Reikia pabrėžti, kad krūvos savybė yra labai susijusi su naudojama palyginimo operacija.
Realizacija
Būtų labai sunku realizuoti krūvą dvejetainiu medžiu, nes, kaip matėme, įterpimo ir pašalinimo operacijoms reikalinga žinoti, koks yra paskutinis lapas. thumbnail|Realizacijos masyvu pavyzdys
Patogiau ir populiariau krūvą realizuoti masyvu, saugant elementus tokia tvarka: šaknis yra pirmas elementas, toliau: kairysis šaknies vaikas, dešinysis šaknies vaikas, kairiojo šaknies vaiko kairysis vaikas… Jei, pavyzdžiui, viršūnė turi tik kairįjį vaiką, laukelis sekantis paskui tą vaiko elementą paliekamas tuščias. Taip realizuotoje krūvoje labai lengvai galima surasti paskutinį elementą bei įterpti naują.
Taikymas
Būdas, kuriuo duomenys yra organizuoti krūvoje, leidžia efektyviai realizuoti prioritetų eilės operacijas. Ši duomenų struktūra taip pat naudojama efektyviame krūvos rikiavimo algoritme.
Salos (Zarasai)
Salos – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Bikėnų.
Šri Lanka
Šri Lankos Demokratinė Socialistinė Respublika, Šri Lanka (iki 1972 m. žinoma kaip Ceilonas) – sala Indijos vandenyne ir to paties pavadinimo joje įsikūrusi valstybė. Sala yra už 55 km į pietryčius nuo Indostano pusiasalio.
Etimologija
Lanka (skr. tviskanti žemė) – istorinis-kultūrinis Pietų Azijos regionas, žinomas nuo I tūkst. pr. m. e. Jis buvo minimas Mahabharatoje ir Ramajanoje. Iš šio pavadinimo valstybė ir kildina savo pavadinimą.
Kitos tautos šią salą vadino įvairiai. Graikai ją vadino Taprobane, arabai – Serendib, portugalai – Ceilão, iš ko kilo ir angliškas salos pavadinimas Ceilonas.
Istorija
Šri Lankos sala nuo seno buvo gyvenama vedoidų tautų, tačiau I tūkst. pr. m. e. sala buvo apgyvendinama indoarijų išeivių iš šiaurės Indijos, kurie suformavo sinhalų tautybę. Vyko ir salos apgyvendinimas iš Tamilnado, iš kur į šiaurines salos pakrantes kėlėsi tamilai.
Nuo maždaug IV a. pr. m. e. salą užėmė Indijos Vidžajų dinastija ir valdė įvairios vietinės dinastijos, III a. pr. m. e. Ašokos rūpesčiu paplito budizmas.
Per visą salos istoriją vyko nuolatinės kovos tarpusavyje ir su tamilų įsiveržimais. Iki pat XI a. valstybės sostine buvo Anuradhapura, kuri buvo sugriauta 1017 m. tamilų Čola imperijos invazijos metu.
Sostinę perkėlus į Polonaruvą, valstybė politiškai sustiprėjo Parakrama Bachu I (1164–1197) laikais, bet jo įpėdinių laikais vėl įsivyravo senoji netvarka: čia įsigalėjo Kalingos dinastija. Maža to, nuo XIII a. sala susiskaldė į pietus, valdomus sinhalų, ir šiaurę, valdomą tamilų (Džafnos karalystė). XIII–XV a. pietinė valstybė net 8 kartus keitė sostinę.
1505 m. atvyko portugalai, kuriuos 1658 m. išstūmė olandai. 1785 m. salą užvadė anglai. 1802 m. tapo britų kolonija. 1923 m. konstitucija numatė šiek tiek kitokią, nei kitų britų kolonijų, administraciją. Aukščiausioji valdžia priklausė 5 metams skiriamam gubernatoriui, kuris buvo atsakingas kolonijų ministrui.
1970 m. valstybė iškovojo nepriklausomybę.
1976–2009 m. veikusi separatistinė organizacija „Tamilų tigrai“ siekė įkurti Tamil Elamo valstybę.
Politinė sistema
Šri Lanka yra demokratinė respublika. Šalies prezidentas, kuris tiesiogiai renkamas šešeriems metams, yra šalies ir vyriausybės vadovas, taip pat ginkluotųjų pajėgų vyriausiasis vadas. Vykdydamas pareigas, prezidentas, yra atskaitingas parlamentui. Pareigūnas gali būti pašalintas iš posto, parlamento daugumos sprendimu (reikia 2/3 balsų) pritariant Aukščiausiajam Teismui. Prezidentas skiria ministrų kabinetą ir jam vadovauja, ministrų kabinetas taip pat atskaitingas parlamentui.
Šri Lankos parlamentas yra įstatymų leidimo organas, turintis 225 narius, kuriuos renka rinkimų teisę turintys piliečiai šešerių metų kadencijai.
Geografija
Krantai daugiausia žemi, dažnai lagūniniai, daugelyje vietų juos supa koralų rifai. Pakrantės ilgis 1340 km right|250px Didžiausios upės – Mahaveli Ganga, Maduru, Yan (rytuose); Velave, Gin (pietuose) ir Kalu, Kelani, Deduru, Malvatta (vakaruose) dėl sraunumo netinka laivybai. Salos pakraščiuose susiplovusios kopos, lagūnos ir seklumos trukdo jūrinei laivybai.
Gyvūnai tokie patys kaip ir Indostane, tik nėra tigrų ir hienų. Drambliai stipriai išnaikinti. Daug beždžionių ir leopardų.
Klimatas
Klimatas nuolat karštas, jūrinio tipo; gegužės mėn. vidutinė temperatūra 28 laipsniai Celsijaus, sausio mėnesį – 26 laipsniai. Pats karščiausias metu laikas – kovo ir balandžio mėn., kuomet temperatūra siekia net iki 38 °C. Nuo lapkričio iki sausio mėn. būna vėsiau, temperatūra iki 30º C. Vidutinė metinė temperatūra lygumose – 26-30 °C, kalnuose – 15-20 °C.
Šri Lanka priklauso pietų Azijos musonų sričiai. Vasaros metu pučiant pietvakarių musonui iškrinta – kalnuose iki 5000 mm, vakarų pakraštyje apie 2300 mm, šiaurės rytinėje dalyje tik 500–600 mm kritulių. Žiemos metu pučia sausesnis šiaurės rytų musonas.
Demografija
Oficiali kalba – singalų, pripažįstama ir tamilų. Anglų kalba naudojama valstybinėse įstaigose, ja kalba apie 10 proc. salos gyventojų.
Sportas
Nors nacionalinė sporto šaka Šri Lankoje yra tinklinis, iki šiol populiariausia sporto šaka šalyje yra kriketas. Regbis taip pat yra populiarus, kaip ir vandens sportas, lengvoji atletika, futbolas ir tenisas. Šri Lankos mokyklose ir kolegijose reguliariai organizuojamos sporto ir lengvosios atletikos komandos, konkuruojančios dėl provincijos ir nacionalinių lygių.
Transportas
Dauguma Šri Lankos miestų ir miestelių sujungti Šri Lankos geležinkeliais. Pirma geležinkelio linija buvo atidaryta balandžio 26 d. 1867 m., susiejant Kolumbą su Kandžiu. Bendras Šri Lankos kelių ilgia viršija 11.000 km (6840 mylių), dauguma iš jų yra asfaltuoti.
La Digas
thumb|280px|Gran Anso paplūdimys La Dige La Digas  – ketvirta pagal dydį gyvenama Seišelių salyno sala. Yra Indijos vandenyne, į rytus nuo Prasleno ir į vakarus nuo Felisitės. Plotas 10 km². Sala granitinė. Aukščiausia vieta – Bel Vu kalnas (300 m). Centrinę La Digo dalį dengia tropiniai miškai (įeina į Viuvo gamtos rezervatą). Juose gyvena retas paukštis – japoninė rojinė musinukė (Terpsiphone atrocaudata).
La Dige gyvena ~2000 gyventojų. Pagrindiniai kaimai yra La Pasas (iš jo keltai į Prasleną ir Mahę) ir La Reunjonas. Kopros rinkimas, vanilės auginimas, turizmas.
Snieginis
left|120px
Snieginis – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6,5 km į vakarus nuo Švenčionėlių, 3 km į pietryčius nuo Januliškio, Labanoro girios apsuptyje (Baranavos miške), Labanoro regioniniame parke. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,93 km, plotis iki 0,32 km. Altitudė 146 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę mišku. Ežerą supa Snieginio pelkė. Pakrantės kalvotos. Pietinę ežero dalį atskiria smailas pusiasalis. Ežeras nenutekantis, priklauso Lakajos intako Peršokšnos baseinui.
Apyežerė negyvenama. Aplink telkšo Karosinėlio, Gilučio, Versminio ežerai. Įeina į Snieginio telmologinį draustinį.
Centro-pietiniai Andai
Centro-pietų Andai  – istorinis-kultūrinis Andų civilizacijos regionas, buvęs dabartinės Bolivijos, pietinės Peru, šiaurės Čilės, Šiaurės vakarų Argentinos teritorijose. Jis buvo vienas svarbiausių kultūrinių židinių, Andų civilizacijoje, jame klestėjo vienos stipriausių imperijų ir kultūrų.
Dabartinė administracija
Regionas yra padalintas tarp keturių valstybių. Regionas apėmė šiuos dabartinius administracinius vienetus:
Geografija
thumb|left|Regiono topografinis žemėlapis
Nyderlandai
Nyderlandai arba Olandija, oficialiai Nyderlandų Karalystė  – valstybė Vakarų Europoje, prie Šiaurės jūros, turinti užjūrio teritorijų Karibų jūroje. Rytuose ribojasi su Vokietija, pietuose – su Belgija. Karibuose Nyderlandai valdo Arubos, Kiurasao, Bonero, Sint Eustatijaus, Sabos (BES) salas ir Šv. Martyno salos pietinę dalį – Sint Marteną.
Centro-pietiniai Andai
Geografija
Regionas liečiasi su Centro regionu šiaurės vakaruose, Pietų regionu pietuose. Rytuose ir šiaurės rytuose jį riboja Gran Čiakas, šiaurėje – Amazonija, o vakaruose – Atlanto vandenynas. Kaip ir Centro regionas, šis regionas yra sudarytas iš dviejų geografinių ir gamtiškai skirtingų teritorijų: Andų kalnyno ir siauro pakrantės regiono.
Nyderlandai
Nyderlandai priklauso Žemutinių šalių regionui (į jį taip pat įeina Belgija ir Liuksemburgas). Nyderlandai dar priklauso ir šių trijų valstybių ekonominei sąjungai, vadinamai Beniliuksu (nuo 1948 m.). Žemutinės šalys yra tankiausiai gyvenamos Europoje, jose labai aukštas gyvenimo lygis.
Centro-pietiniai Andai
Geografija
Andų kalnynas šioje atkarpoje išsiplečia labiausiai, sukurdamas plačią aukštikalnių lygumų teritoriją, vadinamą Bolivijos plynaukšte. Regiono centre plyti milžiniškas aukštikalnių ežeras Titikaka, kuris visuomet buvo regiono kultūriniu centru. Plynaukštė išsidėsčiusi dabartinės Peru pietinėje dalyje, Bolivijos vakaruose ir Argentinos šiaurės vakarų regione. Iš rytų ir vakarų ją riboja dvi kordiljeros: Vakarų ir Centrinė.
Nyderlandai
Valstybė yra viena iš šalių, kurios įkūrė Europos Sąjungą. Nyderlandai yra Europos Sąjungos, JTO, EBPO, NATO, ESBO ir Europos Tarybos narė. Šalis yra viena iš tankiausiai apgyvendintų šalių Europoje. Pragyvenimo lygis joje aukštas. Nyderlandų konstitucinė sostinė – Amsterdamas, tačiau šalies parlamentas, vyriausybė ir karaliaus rūmai yra Hagoje.
Centro-pietiniai Andai
Geografija
Greta Centrinės kordiljeros lygiagrečiai tęsiasi Rytų kordiljera, ir tarp jų susidaro nemažai derlingų slėnių (pvz., Valles Calchaquíes), kurie istoriškai buvo gyvenami indėnų tautų: diagitų ir kt.
Nyderlandai
Pavadinimas
Lietuvių kalboje pavadinimai Nyderlandai, Olandija bei Nyderlandų Karalystė dažniausiai vartojami sinonimiškai, tačiau iš tiesų jie turi šiek tiek skirtingas reikšmes: Patys olandai šalį įvardija vienaskaita – Nederland. Kai šis žodis vartojamas daugiskaita – Nederlanden – jis apima ne tik europinę šalies dalį, bet ir visą karalystę (su Antilais ir Aruba).
Centro-pietiniai Andai
Geografija
Tarp Altiplano ir vandenyno plyti siauras dykumingas ruožas, kurio didelę dalį sudaro atšiauri Atakamos dykuma. Jis istoriškai buvo vadinamas Kolesujo. Kolesujo apėmė dabartinės Peru pietvakarinį pakraštį ir Čilės šiaurinę dalį. Šis regionas labai retai gyvenamas, bet yra keletas nedidelių upių, kurios sukuria oazes dykumoje: Kaplina, Azapa ir kt. Čia gyveno tokios tautos, kaip pukinai, urai, atakamenjai, Tiuanako kultūros atstovų bendrai vadinti kole, kas ir davė pavadinimą visam regionui. Jie vertėsi žemdirbyste, o giliau žemyne, tarp Altiplano ir pakrantės, gyveno žvejai kamančiakai.
Nyderlandai
Istorija
Valdant Karoliui V, Šventosios Romos imperijos imperatoriui ir Ispanijos karaliui, kartu su šiuolaikine Belgija regionas įėjo į 17 Nyderlandų provincijų sudėtį. Per 1568 m. prasidėjusį Aštuoniasdešimtmetį karą 1579 metais šiaurinės provincijos paskelbė nepriklausomybę, pagal Utrechto uniją susijungdamos į Jungtines Nyderlandų Provincijas – dabartinių Nyderlandų pagrindą. Pilypas II, Karolio V sūnus, nenorėjo taip lengvai pripažinti šiaurinių provincijų nepriklausomybės, tad nepriklausomybė buvo pripažinta tik 1648 m.
Centro-pietiniai Andai
Tiuanako kultūra
Pagrindinis straipsnis: Tiuanakas
Nyderlandai
Istorija
thumb|175px|left|Nyderlandai 1843 m. žemėlapyje thumb|175px|left|[[Viljamas I Oranietis laikomas Nyderlandų įkūrėju]]
Centro-pietiniai Andai
Tiuanako kultūra
Nuo maždaug II a. pr. m. e. prie Titikakos ežero įsikūręs Tiuanako miestas labai stipriai išaugo. Jo sukurtoji kultūra viduriniojo akiračio laikotarpiu (VII–X a.) išplito po visą regioną. Tai leidžia daryti prielaidas apie Tiuanako imperiją, kuri egzistavo vienu metu su Vario imperija šiaurėje.
Nyderlandai
Istorija
Galutinai iškovojusios nepriklausomybę nuo Ispanijos, 1648 m. Jungtinės Nyderlandų provincijos išaugo į vieną stipriausių pasaulio jūrinių ir ekonominių galybių. Tai Nyderlandų aukso amžius, kurio metu buvo kuriamos kolonijos ir prekybinės faktorijos visame pasaulyje. Dar 1624 m. olandas Peter Stuyvesant įkūrė Naująjį Amsterdamą dabartinio Niujorko vietoje.
Centro-pietiniai Andai
Tiuanako kultūra
Manoma, kad Tiahuanako atstovai nekolonizavo nei pakrantės, nei Andų slėnių rytuose dėl skirtingų gamtos sąlygų, bet valdė juos per vietos vadus. Jų kultūros įtakoje susiformavo savitos vietos kultūros: pvz., Aguada kultūra
Tarpinis laikotarpis (IX–XV a.)
thumb|150px|Kolesujo teritorija ir gyvenvietės
Nyderlandai
Istorija
Po trumpos prancūzų aneksijos Napoleono laikotarpiu, 1815 metais buvo suformuota Nyderlandų karalystė, apėmusi Nyderlandus, Belgiją bei Liuksemburgą. Nyderlandų karalius tapo ir Liuksemburgo didžiuoju kunigaikščiu. Belgija sukilo ir atsiskyrė 1830 metais. Liuksemburgas, nors ir priklausė Nyderlandams, tačiau turėjo kitokią sosto paveldėjimo tvarką. 1890 m., kai po karaliaus Vilhelmo III sostą užėmė jo duktė karalienė Vilhelmina, Liuksemburgas atsiskyrė, nes Liuksemburgo įstatymai draudė moteriai būti valstybės galva. Liuksemburgo monarchu tapo Nasau šeimos vokiškosios šakos narys.
XVIII−XIX a. Nyderlandai valdė nemažai kolonijų, kurių svarbiausios buvo Nyderlandų Rytų Indija (dabartinė Indonezija) ir Surinamas. Iš pradžių kolonijas administravo Rytų Indijos kompanija ir Vakarų Indijos kompanija, o 1815 ir 1791 m. šių kompanijų valdas pradėjo tiesiogiai administruoti Nyderlandų vyriausybė.
Centro-pietiniai Andai
Tarpinis laikotarpis (IX–XV a.)
Po Tiuanako imperijos sunykimo, regione įsigalėjo vietos kultūros ir smulkios valstybėlės:
Nyderlandai
Istorija
XIX a. Nyderlandų industrializavimas buvo lėtesnis lyginant su kaimyninėmis šalimis. Tai daugiausia lėmė unikali vandens kelių infrastruktūra ir priklausomybė nuo vėjo energijos. Pirmajame pasauliniame kare Nyderlandai išlaikė neutralitetą, bet Antrojo pasaulinio karo metu 1940 m. gegužę buvo okupuota nacių Vokietijos ir pilnai išlaisvinta tik 1945 m. Nuo 1941 iki 1945 m. naciai ir jų šalininkai išžudė virš 100 000 Nyderlandų žydų, daugybę Nyderlandų romų, homoseksualų ir psichiškai nesveikų bei fizinių trūkumų turėjusių asmenų.
Iki 1954 m. spalio 28 d. Surinamas ir teritorijos Antiluose buvo tik Nyderlandų Karalystės kolonijos, tačiau 1954 m. Surinamas ir tik suformuoti Nyderlandų Antilai gavo krašto statusą, Nyderlandų Karalystė tapo federacine valstybe, sudaryta iš šių dviejų teritorijų ir europinės Nyderlandų dalies. 1975 m. Surinamas paliko Nyderlandų Karalystę, tapdamas nepriklausoma valstybe. 1986 m. Aruba atsiskyrė nuo Nyderlandų Antilų ir tapo atskira karalystės dalimi, nuo tada Nyderlandų Karalystė turi du autonominius regionus: Nyderlandų Antilus ir Arubą.
Centro-pietiniai Andai
Inkų imperija
Pagrindiniai straipsniai: Inkų imperija
Nyderlandai
Istorija
Pokaryje Nyderlandų ekonomika greitai atsigavo, šalis tapo Beniliukso ir Europos ekonominės Bendrijos nare. Nyderlandai tapo ir NATO aljanso nariu, buvo viena iš šešių Europos anglies ir plieno bendriją, kuri išsivystė į Europos Sąjungą, įkūrusių šalių.
Centro-pietiniai Andai
Inkų imperija
Nuo XV a. šiaurėje Inkai kūrė savo imperiją. Jie prijungė Centro pietų regioną prie savo valstybės. Visas regionas buvo administruojamas kaip Koljasujaus sritis.
XVI a. Inkų imperija buvo sunaikinta ispanų.
Nyderlandai
Politinė sistema
Nuo 2013 m. valstybės vadovas yra karalius Vilhelmas Aleksandras iš Oraniečių-Nasau dinastijos. Nyderlandų vyriausybės visada susideda iš koalicijų, todėl nėra ir niekada nebuvo vienos politinės partijos, kuri surinktų pakankamai balsų, kad galėtų suformuoti daugumą parlamente. Formaliai karalienė skiria vyriausybės narius, tačiau praktikoje, paaiškėjus rinkimų rezultatams, formuojama koalicinė vyriausybė (dėl jos derybos gali tęstis kelis mėnesius). Po to ji oficialiai karalienės paskiriama. Vyriausybės vadovas yra ministras pirmininkas, kuris paprastai būna ir didžiausios partijos koalicijoje vadovas.
Parlamentas sudarytas iš dviejų rūmų. 150 žemutinių rūmų (Tweede Kamer arba antrieji rūmai) narių renkami kas ketveri metai tiesioginiuose rinkimuose. Taip pat kas ketveri metai tiesiogiai renkami provincijų parlamentai. Provincijų parlamentų nariai (netiesiogiai) renka mažiau svarbų Senatą (Eerste Kamer arba pirmieji rūmai). Kartu pirmieji ir antrieji rūmai sudaro Staten Generaal, generalinį susirinkimą.
Politologijoje Nyderlandai dažnai laikomi klasikiniu konsociacinės demokratijos pavyzdžiu.
Administracinis suskirstymas
Nyderlandai skirstomi į 12 administracinių regionų, vadinamų provincijomis, kiekvieną iš jų valdo gubernatorius (olandiškai vadinamas Commissaris van de Koning(in), t. y. karaliaus ar karalienės komisaras).
thumb|352px|Nyderlandų administracinis suskirstymas (raudoni taškai žymi provincijų centrus).
Pageldonis
Pageldonis – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Traupio.
Nyderlandai
Administracinis suskirstymas
Visos provincijos dalijamos į bendruomenes (municipalitetus, olandiškai gemeenten), jų iš viso yra 467.
Šalis taip pat dalijama į specialius rajonus vandens klausimais, valdomus „vandens valdybos“ (olandiškai waterschap arba  hoogheemraadschap), kiekvienas jų turi įgaliojimus valdyti vandens ūkį. 2004 m. sausio 1 d. buvo 37 tokie rajonai. Šie dariniai pirmą kartą buvo sukurti dar 1196 metais.
Savivaldą turinčios užjūrio teritorijos, priklausančios Nyderlandams:
Geografija
thumb|left|Pakrančių maršos Nyderlandai yra šalis Vakarų Europoje. Kartu su Belgija ir Liuksemburgu tai viena iš „Žemųjų šalių“. Sostinė ir didžiausias šalies miestas yra Amsterdamas. Nyderlandai rytuose ribojasi su Vokietija (577 km), pietuose su Belgija (450 km). Už Europos ribų Nyderlandai (Nyderlandų Antilai) dar ribojasi su Prancūzija (San Martenas) Karibų saloje San Martene (10 km).
Nyderlandai yra žemumų kraštas prie Šiaurės jūros. Kranto linijos ilgis apie 1100 km, ilgis iš šiaurės į pietus 360 km, plotis iš vakarų į rytus 260 km. Kranto linija labai vingiuota, gausu žemų, smėlingų salų, pusiasalių, užutėkių, estuarijų. Pagal šiaurinį šalies krantą driekiasi Vakarų Fryzų salos. Į šalies centrą įsiterpia Eiselmerio įlanka, kuri vėliau užtvenkta, paversta ežeru, užpildyta polderiais. Daugiau nei 50 proc. Nyderlandų teritorijos yra žemiau jūros lygio. Lygumos nuo potvynių yra apsaugotos pylimais ir dambomis, kurių bendras ilgis siekia apie 3000 km. Vidutinis šalies aukštis – 10 m virš jūros lygio. Aukščiausias Nyderlandų taškas yra Valserbergo kalva (322,7 m), esanti greta sienos su Vokietija ir Belgija, kur įsiterpia Ardėnų kalnų pakraštys. Aukščiausias Nyderlandų karalystės taškas – Scenery kalnas (877 m), esantis Nyderlandų Antilų Sabos saloje.
thumb|right|[[Lisė, Šiaurės Olandija]] Šalies paviršius išraižytas Reino (skaidosi į Valą, Leką, Eiselę), Maso ir Šeldės upių deltų. Visos jos vandeningos, intensyviai laivuojamos. Be to, Nyderlanduose įrengtas labai tankus laivybinių ir nutekamųjų kanalų tinklas. Šiaurinėje šalies dalyje upių mažiau. thumb|right|[[Fryzija]] Beveik visi šalies kraštovaizdžiai sukultūrinti – paversti dirbamais laukais, ganyklomis, šiltnamių plantacijomis, gyvenvietėmis. Miškai dengia tik ~8 % šalies ploto, dauguma jų – sodinti. Jūros pakrantėje, salose yra išlikę viržynų, maršų augmenijos sąžalynų. Yra pakrantės kopų ruožai. Laukinės gyvūnijos išlikę labai nedaug: yra lapių, elnių, šernų, pakrančių pelkynuose yra nemažai paukščių. Šalies gamta saugoma 20-yje nacionalinių parkų.
Klimatas
Dažniausiai pučia pietvakarių vėjas, todėl klimatas jūrinis su vėsiomis vasaromis ir nešaltomis žiemomis. Ypač šalies vakaruose (Šiaurės jūros pakrantė) klimatas yra stipriau veikiamas Atlanto vandenyno. Toliau į rytus, prie sienos su Vokietija, vandenyno įtaka mažėja, žiemos šaltesnės, o vasaros šiltesnės. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 1–3 °C, liepos mėnesio temperatūra 16–17 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis 650–750 mm. Sniegas iškrenta retai, užėjus Sibiro anticiklonui.
Ekonomika
Svarbiausios Nyderlandų pramonės šakos: maisto pramonė („Unilever“, „Heineken“), chemijos pramonė („Akzo-Nobel“, „DSM“), naftos perdirbimas („Shell“), elektros įrangos gamyba („Philips“, „TomTom“, „Océ“) ir sunkvežimių gamyba („Daf“). Paslaugų sektorius ypač svarbus. Tarptautiniai Roterdamo ir Amsterdamo uostai yra vieni svarbiausių ir didžiausių uostų Europoje. Šalį kasmet aplanko keli milijonai turistų. Labiausiai turistų lankomi yra vėjo malūnai, gėlių laukai ir miestai, ypač pamėgtas Amsterdamas. Kiekvienais metais šalį aplanko virš trijų milijonų turistų. right|thumb|Fermos Nyderlanduose Žemės ūkis gerai išvystytas, pasižymi dideliu produktyvumu: grūdų, daržovių, vaisių ir gėlių auginimas yra svarbios žemės ūkio šakos. Vienas svarbiausių eksporto produktų yra sūris. Žemės ūkio sektoriuje dirba tik 2 % dirbančiųjų, tačiau šalis – svarbi eksportuotoja. Po JAV ir Prancūzijos Nyderlandai yra trečia šalis pasaulyje pagal žemės ūkio produktų eksportą.
2015 m. Nyderlandų BVP siekė 690,008 mlrd. eurų ir augo 1,9 % per metus.
Svarbiausia šalies prekybos partnerė yra Vokietija, tačiau ir kitos Europos Sąjungos šalys, JAV yra svarbūs prekybos partneriai. Nyderlandai daugiausia eksportuoja maisto produktus, gėles, įrangą, cheminius produktus ir gamtines dujas. Daugiausiai importuojami vaisiai, grūdai, nafta ir automobiliai.
Gyventojai
thumb|right|Nyderlandų gyventojų skaičiaus kaita 1900–2000 m. (gyventojų skaičius pateikiamas milijonais)
Nuo 1900 m. iki 1950 m. šalies populiacija beveik padvigubėjo, paaugdama nuo 5,1 iki 10 milijonų. Nuo 1950 m. iki 2009 m. šalies gyventojų skaičius išaugo iki 16,5 milijono, bet augimo sparta sumažėjo. Pasak 2008 m. apskaičiavimų, augimo greitis dabar siekia 0,412 %. Vidutinė numatomo gyvenimo trukmė Nyderlanduose yra aukšta: 82 metai naujagimėms mergaitėms ir 77 berniukams (2007 m.)
Olandai yra viena iš aukščiausių tautų pasaulyje: vidutinis suaugusio vyro ūgis yra 1 m 85 cm, o suaugusios moters – 1 m 68 cm Žmonės pietuose yra vidutiniškai 2 cm žemesni nei šiaurėje. Taip pat Nyderlandai yra dvidešimt ketvirta tankiausiai apgyvendinta valstybė pasaulyje ir tankiausiai apgyvendinta iš daugiau nei 1 milijoną gyventojų turinčių Europos šalių. Gyventojų tankumas yra 395 žmonės kvadratiniame kilometre arba, jei skaičiuotume tik sausumos plotą, 484 žmonės kvadratiniame kilometre.
2012 m. liepą nedarbas Nyderlanduose siekė 6,5 %. 2003−2012 m. šalyje darbo neturėjo vidutiniškai 5,360 % darbingų žmonių, 2005 m. vasarį šis rodiklis šoktelėjo iki 7 %, o 2008 m. rugpjūtį nukrito iki 3,4 %.
Etninė sudėtis (2005 m. apskaičiavimai) :
Gyventojų amžiaus struktūra (2009 m. apskaičiavimai) :
Kalbos
Oficiali kalba yra olandų. Ja kalba dauguma šalies gyventojų, išskyrus kai kurias imigrantų grupes. Šiaurėje esančioje Fryzijos provincijoje oficiali ir Fryzų kalba, nors esama kai kurių apribojimų. Be to, pasak 2005 m. apklausos, 87 % Nyderlandų gyventojų gali susikalbėti angliškai, 70 % – vokiškai ir 11 % – prancūziškai.
Religijos
thumb|right|200px|Šv. Martyno katedra [[Utrechtas|Utrechte]] Pasiskirstymas pagal religiją (2006 m.) :
Pasak 2005 m. apklausos, 34 % Nyderlandų gyventojų „tiki, kad egzistuoja Dievas“, 37 % „tiki, jog yra kokia nors dvasia arba dvasinė energija“ ir 27 % „netiki jokiais dievais, dvasiomis ar dvasinėmis energijomis“. Pagal šiuos duomenis Nyderlandai yra viena iš mažiausiai tikinčių Europos sąjungos valstybių.
Tapyba ir menas
right|thumb|200px|Saulėgrąžos, [[Vincentas van Gogas]] Daug pasaulyje žinomų dailininkų buvo olandai. Vienas garsiausių viduramžių menininkų buvo Hieronymus Bosch. XVII a., vadinamais aukso laikais, kūrė tokie menininkai, kaip Rembrantas, Janas Vermejeris, Fransas Halsas, Carel Fabritius, Gerard Dou, Paulus Potter, Jakobas van Reisdalis ir Janas Stenas. Žymūs vėlesnių laikų dailininkai buvo Vincentas van Gogas ir Pitas Mondrianas. Maurits Cornelis Escher ir Otto Heinrich Treumann buvo garsūs grafikai.