cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SD Logroñés
Club Deportivo Logroño (1924 – 1935 m.)
1931 m. pateko į Copa finalą, tačiau dėl finansinių problemų žlugo 1935 m.
Club Deportivo Logroñés (1940 – 2009 m.)
Klubas susidurdavo su piniginėmis problemomis, dėl sunkios ekonominės padėties 1961 m. iškrito į žemesnį divizioną.
1970 m. jis grįžo į antrą pakopą, bet 1973 m. buvo nukritęs į trečią pakopą.
Į elito divizioną pirmą kartą pateko 1987 m., po to, kai Antrajame divizione užėmė trečią vietą nusileisdami tik „Valencia“ ir „Deportivo“. Nugalėjo pereinamosiose rungtynėse ir žaidė šalies aukščiausioje lygoje.
„Aukso amžius“ atėjo prezidento Markoso Eguizabalio vadovavimo eroje. O vėlesniais metais (1994–1995 m.) jis turėjo labai prastą sezoną – pelnė tik 13 taškų ir buvo perkelti į antrąją lygą. Sugrįžo į elito divizioną 1996 m., tačiau po sezono vėl iškrito į žemesnę lygą. Tais metais Markosas Eguizabalas pardavė klubą įmonių grupei, tačiau po kurio laiko jie bankrutavo. Klubas patyrė du nuosmukius iš eilės ir 2000 m. buvo ant išnykimo ribos, tuo metu žaisdami trečioje pakopoje.
Klubas tęsė veiklą 2001 m., turėdami didelę skolą. Nuo tada visi sezonai prasidėdavo su klubo išnykimo rizika, kartais trečioje, kartais antroje B pakopoje.
Galiausiai, atėjo lemtingi 2009 m., kai buvo paskelbta apie klubo bankrotą.
Sociedad Deportiva Logroñés (2009 m. )
Kai CD Logroñés žlugo, klubo gerbėjai įkūrė „Plataforma Puerta Cero“ ir nusprendė suformuoti naują komandą Sociedad Deportiva Logroñés. Pradėjo nuo „Preferente de La Rioja“, o vėliau iškopė į Antrąjį B divizioną.
Koaguliacija
Koaguliacija (iš 'krešėjimas, sutirštėjimas') – koloidinio tirpalo (dispersinės sistemos) dalelių sukibimas į stambesnes, dėl ko susidaro stambesni telkiniai, paprastai iškrentantys į nuosėdas.
Panašus reiškinys, kai susilieja skysčio lašeliai (emulsijose) ar dujų burbuliukai vadinamas koalescencija.
Koaguliacija dažnai yra savaiminis koloidinio tirpalo (kietos dalelės, stambios molekulės skystyje) irimas, kai jis pasidalina į kietą ir skystą fazes. Toks savaiminis kitimas dažnai vadinamas kolodinės sistemos senėjimu. Koaguliacijos sparta priklauso nuo dalelių skersmens, difuzijos koeficiento, temperatūros, makrofazės tirpumo. Tirpale esantys elektrolitai spartina koaguliaciją.
Dėl šiluminio judėjimo įvykstantys kolodinių dalelių susidūrimai ne visada sukelia jų sukibimą. Sukibti neleidžia koloidines daleles supantys elektringi apvalkalėliai, kuriuos ardo tirpale esantys elektrolitai.
Kazys Žąsytis
Kazys Žąsytis (g. 1951 m. kovo 4 d. Kalnalyje, Švėkšnos seniūnija) – kunigas.
Biografija
1958–1969 m. mokėsi Švėkšnos vidurinėje mokykloje, 1974 m. baigė Kauno politechnikos instituto elektrotechnikos fakultetą. Pagal paskirimą dirbo Mažeikių elektrotechnikos gamykloje inžinieriumi technologu, nuo 1978 m. – Šilutės miesto įmonėse. 1987–1992 m. mokėsi Kauno kunigų seminarijoje, 1992 m. kovo 22 d. buvo įšventintas kunigu. Dirbo vikaru Mažeikių, Telšių parapijose, dėstė Telšių kunigų seminarijoje. 1996–2003 m. buvo Kvėdarnos parapijos klebonu, 2003–2010 m. – Vainuto ir Žvingių parapijų klebonas bei Bikavėnų ir Visbarų koplyčių rektorius, nuo 2010 m. liepos 7 d. – Pajūralio parapijos klebonas. 1996–2006 m. dar ėjo Šilalės dekanato vicedekano pareigas.
Sent Piter Portas
Sent Piter Portas  – Gernsio sostinė, viena iš parapijų bei pagrindinis uostas. 2001 m. duomenimis, parapijoje gyveno 16 488 gyventojai.
Sent Piter Portas yra ir parapija ir miestas, susidedantis iš siaurų gatvelių bei staiga atsiveriančių šlaitų. Žinotas kaip mainų miestu Romos laikais. Senasis miesto pavadinimas nėra žinomas.
Senąja Gernsio tarme Kastelo gyventojai buvo vadinami les Villais arba cllichards.
thumb|left|240px|Padėtis saloje
Stebėjimo programos
Stebėjimo programos yra skirtos automatizuotam įvairių objektų stebėjimui. Būna skirstomos pagal paskirtį (medicininės, tinklo, meteorologinės ir pan.) bei duomenų apdirbimo metodus.
Tinklo stebėjimo programos
Tinklo stebėjimo programos yra skirtos kompiuterių tinklo įrenginiams (maršrutizatoriams, kompiuteriams ir t.t) stebėti. Jos dažniausiai naudoja specializuotus stebėjimui skirtus tinklo protokolus, tokius kaip SNMP ir ICMP, bet neretai turi ir papildomų duomenų surinkimo galimybių. Neretai stebėjimo galimybės papildomos kitomis priemonėmis, pvz., tinklo valdymo ar paslaugų pateikiamumo įvertinimo.
Pagal paskirtį tinklo stebėjimo programos skirstomos į tris grupes:
Kitos paskirties stebėjimo programos
Be tinkle dirbančios įrangos stebėjimo, yra ir programų, skirtų specializuotiems uždaviniams. Pavyzdžiui, tipiškos stebėjimo programos dirba įvairiose signalizacijos sistemose: specializuotame mikrokompiuteryje esanti programa laikas nuo laiko apklausia įvairius daviklius (šiluminius, akustinius ar kitokius) ir atradusi QoS nukrypimus nuo nustatytų ribų, įjungia signalizaciją. Pačios sudėtingiausios programos naudojamos atmosferos reiškinių stebėjimui: QoS duomenys šiuo atveju būna gaunami per palydovus (fotonuotraukos), tokie duomenys analizuojami ir, naudojant sudėtingas atmosferos simuliacijos programas, prognozuojami orai ateinančioms 5-6 dienoms. Tokios programos reikalauja milžiniškų skaičiavimo resursų, tad joms dažniausiai panaudojami patys galingiausi pasaulio superkompiuteriai.
Kolumbija
Kolumbija (isp. Colombia), oficialiai Kolumbijos Respublika (isp. República de Colombia) – valstybė Pietų Amerikos šiaurės vakaruose. Ribojasi su Venesuela ir Brazilija rytuose, Ekvadoru ir Peru pietuose, Panama vakaruose, taip pat su Ramiuoju vandenynu ir Karibų jūra.
Istorija
Istorija iki ispanų kolonizacijos: Senovės Peru, Andų Tolimoji šiaurė
Kolumbijos teritorijos vakarinės sritys buvo neatsiejama Andų civilizacijos dalis. Čia koncentravosi šios civilizacijos Tolimosios Šiaurės regionas. Jame iškilo keletas sėslių vietos gyventojų sukurtų kultūrų, iš kurių ypač paminėtina vakarinėje dab. Kolumbijoje dalyje nuo II tūkstm. pr. m. e. II pusės iki pat ispanų invazijos klestėjusi muiskų (ispanakalbių dažniau vadinamų „čibčiais“) civilizacija (anot kai kurių tyrinėtojų, būtent ši ispanų 1542 m. galutinai sunaikinta civilizacija laikytina legendų apie vad. Eldorado šalį kūrėjų įkvėpimo šaltiniu).
Ispanai Kolumbijos Karibų jūros pakrantę pirmąkart ištyrė 1500 m., vadovaujami Rodrigo de Bastidaso. 1502 m. šią pakrantę aplankė ir Kristupas Kolumbas, o 1508 m. regiono užkariavimą pradėjo Vaskas Nunjesas de Balboa, 1513 m. pirmasis iš europiečių išvydęs Kolumbijos Ramiojo vandenyno pakrantę.
Pirmasis europiečių miestas dab. Kolumbijoje (?) – Santa María la Antigua del Darién (galbūt, dab. Čioko departamento teritorijoje) – buvo įkurtas 1525 m. (pasak dalies tyrinėtojų, šis neilgai gyvavęs miestas buvo įkurtas ne dab. Čioko departamente, o dab. Panamos pietryčių dalyje).
XX a. šalyje įsivešėjo korupcija, ėmė veikti kairiosios politinės orientacijos partizanų grupės, nemaža kolumbiečių visuomenės dalis tapo visiškai priklausoma nuo vietos narkomafijos. Padėtis pradėjo gerėti tik XX a. pab., vyriausybei ėmus griežčiau kovoti su mafija bei narkotinių kultūrų auginimu; tuo pat metu pradėjo sparčiau augti ir šalies ekonomika.
Politinė sistema
Kolumbija yra demokratinė unitarinė daugiapartinė prezidentinė respublika. 1991 m. priimta konstitucija numato tokį valdžių pasidalinimą:
Administracinis suskirstymas
300px|right|thumb|right
Departamentų sąrašas (skliaustuose pateiktas administracinis centras):
Geografija
thumb|right|250px|[[Ruiso ugnikalnis]] thumb|right|250px|Kokoros slėnis
Kolumbija išsidėsčiusi Pietų Amerikos šiaurėje, vadinamojoje Karibų Pietų Amerikoje. Turi jūrų sienas su Jamaika, Kosta Rika ir Gvatemala, bei sausumos sienas su Panama, Venesuela, Brazilija, Ekvadoru ir Peru. Kolumbija – vienintelė Pietų Amerikos šalis, besiribojanti ir su Atlanto ir su Ramiuoju vandenynais.
Kolumbijos sausumos plotas – 1,139 mln. km². Tai ketvirta pagal dydį žemyno šalis, nusileidžianti tik Brazilijai, Argentinai ir Peru, bei 7 Amerikų žemyne. Kolumbijai priklauso trys salos Karibų jūroje (San Andresas, Providensija ir Santa Katalina), sudarančios San Andreso ir Providensijos departamentą.
Sausuma dalijama į 4 geografinius regionus: Andų kalnus (sudaro 3 kalnagūbrių grandinės, atskirtos slėnių), Karibų jūros pakrantės žemumas, Ramiojo vandenyno žemumas ir Rytų Kolumbijos selvą.
Dėl didelio aukščių skirtumo pastebima didelė temperatūrų įvairovė, nors metų bėgyje ji beveik nesikeičia. Žemiau 900 m būdingas karštas, 900–1980 m aukštyje – vidutinis, apie 2000–3000 m – šaltas klimatas. Nors didžiojoje šalies dalyje kritulių netrūksta, tačiau jų kiekis skirtingose vietose labai priklauso nuo reljefo. Drėgniausias regionas – Ramiojo vandenyno pakrantė (ties Ljoro – 13 300 mm per metus).
Rytinę Kolumbijos dalį (daugiau nei pusė šalies teritorijos) užima savanos ir selvos, kertamos Orinoko ir Amazonės baseino upių. Šiaurinė dalis (Orinoko baseinas) vadinama Llanos – jai būdinga savanų augalija. Pietinė dalis (Amazonės baseinas) vadinama Amazonía, padengta tropiniais miškais. Jūrų pakratėse iškilusios plynaukštės.
Ekonomika
Po išgyvento pastovaus ekonomikos augimo (1970–1998 m. periodo BVP augimo vidurkis – 4 %), 1999 m. šalis kentė recesiją (pirmą kartą po 1929 m. BVP visus metus buvo neigiamas). Kolumbija kenčia nuo silpnos vietinės ir užsienio paklausos, biudžeto deficito, ginkluotų vidaus kovų. 2019 m. Kolumbijos BVP buvo 787,5 mlrd. JAV dolerių. 2004–2005 m. infliacija siekė 6 %, 2006 m. – nukrito iki 5 %. Svarbiausios eksporto prekės: pramoniniai gaminiai (41,32 %), nafta (28,28 %), anglis (13,17 %), kokainas (9,74 %; nelegaliai), kava (6,25 %).
Šalyje didelis nedarbas ir korupcija. Valdant prezidentui Uribei imtasi ekonominių reformų, kurios padino BVP augimą ir 2003 m. Kolumbijoje buvo sparčiausias BVP augimas visoje Lotynų Amerikoje.
Demografija
thumb|right|250px|[[Kartachena|Kartachenos paplūdimys]]
Turėdama virš 41 mln. gyventojų, Kolumbija yra trečia pagal gyventojų gausą Lotynų Amerikos šalis, nusileidžianti tik Brazilijai ir Meksikai. Kolumbija taip pat užima 3 vietą pagal juodaodžių kiekį Vakarų pusrutulyje, nusileisdama tik JAV ir Brazilijai. XX a. vyko labai sparti urbanizacija, tačiau šiuo metu jos mastai sumažėjo. 1938 m. miestuose gyveno 31 % gyventojų, 1951 m. – 57 %, 1990 m. – 70 %, šiuo metu – 77 %. 30 miestų turi daugiau nei 100 tūkst. gyventojų. Devyniuose rytinuose departamentuose, užimančiuose 54 % Kolumbijos ploto, gyvena tik 3 % šalies gyventojų, o gyventojų tankumas neviršyja 1 žm./km².
2006 m. Kolumbijoje gyveno 3 mln. gyventojų, neturinčių pastovios gyvenamosios vietos. Tai antra šalis pasaulyje (po Sudano) pagal šį rodiklį.
87 % Kolumbijos gyventojų praktikuoja Romos katalikybę. Likę 9 % daugiausia protestantai, mormonai, judėjai ir musulmonai. 3 % gyventojų save laiko netikinčiais, o apie 1 % gyventojų išpažįsta vietinius tikėjimus.
Kultūra
thumb|right|220px|La Candelaria – Bogotos senamiestis.
Kolumbijos kultūra – tai metisiška kultūra, su ryškia indėniška ir europietiška įtaka. Labai aiškiai dominuoja viena religija – net apie 90 % Kolumbijos gyventojų yra katalikai. Kolumbijos kultūra iš esmės niekuom neišsiskiria iš kitų Lotynų Amerikos šalių. Kadangi šalies paviršius labai kalnuotas ir ilgą laiką susisiekti tarp skirtingų regionų buvo sunku, todėl susiformavo subkultūros, turinčios kalbinių ir kitų nedidelių skirtumų:
Literatūra
Garsiausias ne tik Kolumbijos, bet ir vienas garsiausių visos Lotynų Amerikos rašytojų, Nobelio literatūros premijos laureatas – Gabriel García Márquez, išgarėjęs savo kūriniu Cien años de soledad („Šimtas metų vienatvės“).
Virtuvė
Pagrindinis valgymo laikas Kolumbijoje – almuerzo (pietūs), valgomi apie 13–14 val. Sudaro 3 patiekalai: sriuba, pagrindinis patiekalas ir desertas bei gėrimai. Kolumbijos virtuvėje naudojama daug vaisių, nežinomų kitose šalyse. Labai skirtingi valgiai valgomi skirtinguose regionuose. Tradicinis Kolumbijos valgis – Bandeja paisa, kurį sudaro ryžiai, pupos, jautiena, dešra, avokadas ir įvairūs kiti priedai. Plačiai gaminama Ajiaco – vištienos sriuba.
Būdelė (Jankai)
Būdelė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km nuo Jankų.
Adolfas Krogertas
Adolfas Krogertas (1928 m. rugpjūčio 9 d. Ukmergėje – 1988 m. liepos 5 d. Vilniuje) – choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
Mokėsi Ukmergės gimnazijoje, kur mokytojas J. Motiekaitis suteikė pirmąsias muzikos žinias ir paragino studijuoti muziką. 1945 m.– 1947 m. mokėsi skambinti fortepijonu Vilniaus muzikos mokykloje pas pianistę L. Keželytę. 1947 m.– 1952 m. choro dirigavimą studijavo Vilniaus ir Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. V. Arnastausko, dėst. J. Motiekaičio ir doc. K. Kavecko klasės).
Studijuodamas dirbo Vilniaus valstybinio universiteto dainų ir šokių liaudies ansamblio chormeisteriu (1951 m.– 1953 m.). Vėliau buvo Lietuvos valstybinio operos ir baleto teatro chormeisteris ir dirigentas (1959 m.– 1962 m.), Lietuvos valstybinio dainų ir šokių liaudies ansamblio „Lietuva„ chormeisteris (1963 m.– 1968 m.), Lietuvos valstybinio operos ir baleto teatro vyr. chormeisteris (1968 m.– 1983 m.). Teatre parengė daugelio užsienio ir lietuvių kompozitorių operų chorines scenas, dirigavo S. Moniuszkos operą „Halka“ ir G. Verdi „Traviatą".
Nuo 1985 m. iki mirties vadovavo studentų choro studijai ir kameriniam chorui, kuris per trumpą laiką pasiekė aukštą profesinį lygį, daug koncertavo, tarptautiniuose konkursuose Panamoje (1986 m.) ir Italijoje (1988 m.) tapo laureatu. Kūrybiškai dirbo ir su pagrindiniu studentų choro studijos mišriuoju choru (dainavo apie 80 merginų ir vaikinų). Choro repertuare buvo ištraukos iš W. A. Mozarto „Requiem„, J. Haydno Mišios B-dur, G. Verdi „Stabat Mater“, A. Vivaldi „Gloria„, G. Kuprevičiaus „Pagonių giesmės“ ir daugelio užsienio bei lietuvių kompozitorių sudėtingų kūrinių.
A. Krogertas ryškių meninių laimėjimų pasiekė ir su mėgėjų chorais. 1957 m. VI pasaulio studentų ir jaunimo festivalyje Maskvoje jo vadovaujamas Vilniaus jaunimo mišrusis choras laimėjo sidabro medalį ir laureato vardą. 1958 m.– 1962 m. sėkmingai vadovavo Vilniaus elektrotechnikos gamyklos „Elfą„ ir Grigiškių bandomojo popieriaus kombinato mišriesiems chorams, kuriuose dainuodavo po 100 ir daugiau choristų. 1963 m.– 1971 m. buvo Vilniaus miesto vyrų choro „Varpas“ (1963 m.) meno vadovas ir dirigentas. Chorą išmokė apie 200 lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių ir surengė per 400 koncertų, padarė įrašų radijui, televizijai ir plokštelėms. 1965 m. chorui buvo suteiktas nusipelniusio kolektyvo vardas. „Varpas" 1965 m. koncertavo Vokietijoje, 1968 m. Čekoslovakijoje, 1969 m. tarptautiniame chorų konkurse Arece (Arezzo – Italijoje) tapo laureatu.
K Sėkmingai „Varpas„ pasirodė ir 1968 m. tarptautiniame chorų konkurse Lenkijoje (Varšuva) bei 1971 m. analogiškame chorų konkurse Anglijoje (Llangollen). „Varpas“ ne kartą buvo respublikinių dainų švenčių ir chorų sąskrydžių konkursų absoliutus laureatas.
A. Krogertas 1975 m. prie Lietuvos kompozitorių sąjungos suorganizavo kamerinį vyrų chorą ir keletą metų jam kūrybiškai vadovavo, išmokė sudėtingų lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių. Choras koncertų surengė Lietuvoje, 1978 m. koncertavo Čekoslovakijoje. 1979 m.– 1983 m. dirigentas vadovavo Vilniaus gamybinio susivienijimo „Vilma„ kameriniam vyrų chorui, kuris 1981 m. V S. Šimkaus konkchorų urse Klaipėdoje tapo laureatu, surengė nemaža koncertų, talkino E. Balsio operos „Kelionė į Tilžę“, G. Verdi operos „Don Karlas„ ir M. Musorgskio operos „Borisas Godunovas“ pastatymams, koncertavo užsienyje.
A. Krogertas buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, chorų apžiūrų ir konkursų žiuri pirmininkas arba narys, respublikinių dainų švenčių repertuarinės komisijos narys, nuo 1957 m. respublikinių dainų švenčių, festivalių ir chorų sąskrydžių vyr. dirigentas, 1987 m. respublikinės moksleivių ir 1988 m. Baltijos studentų dainų šventės „Gaudeamus" Vilniuje organizatorius, meno vadovas ir vyr. dirigentas. Aranžavo vokalinių ir instrumentinių kūrinių, parašė straipsnių ir chorų koncertų recenzijų. 1961 m. jam suteikti nusipelniusio artisto, 1965 m. nusipelniusio meno veikėjo, o 1985 m. liaudies artisto garbės vardai.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Psichohigiena
Psichohigiena – medicininės psichologijos šaka, kuri tiria aplinkos poveikį žmogaus psichikai, rengia priemones, padedančias saugoti ir stiprinti psichinę sveikatą.
Profilaktika – pagrindinė darbo kryptis. Nemažas dėmesys skiriamas darbo (ypač protinio), šeimos santykių ir lytinio gyvenimo, vaikų ir paauglių auklėjimo bei mokymo, pagyvenusių žmonių psichohigienos problemoms.
Pirmasis psichohigienos veikalas „Aistrų, arba moralinė, higiena“ II a. parašytas romėnų gydytojo Galeno. XIX a. psichohigienos vystymuisi turėjo įtakos Ž. Eskirolis, B. Morelis, reformavęs psichiatrinį gydymą Prancūzijoje, Ė. Krėpelinas (Vokietija; nagrinėjo ir aprašė socialinę psichopatologiją, protinio darbo higieną), A. Forelis (Šveicarija). 1906 m. Konektikute įkurtas Psichinės higienos komitetas. Rusijoje psichohigienos pradininkas – I. Meržejevskis; ji buvo plėtojama S. Korsakovo, V. Bechterevo, V. Giliarovskio, G. Beliajevo.
Kareivio skrynelė
thumb|right|250px|Antrojo pasaulinio karo laikų kareivio skrynelė. Kareivio skrynelė – daiktų dėžė, kurioje kareivis laiko savo reikmenis.
Pavadinimas rodo tai, kad šios skrynelės būdavo laikomos kareivių gultų ar lovų kojūgalyje. Terminas footlocker iki šiol naudojamas JAV Jūrų pėstininkų korpuse.
JAV
Daugelis kareivių skrynelių yra fanerinės, bet pradedant Antruoju pasauliniu karu kai kurias skryneles ėmė gaminti iš elektros kartono. Tokia žaliava leido atpiginti skrynelių gamybą, tačiau tokios medžiagos sumažino skrynelių patvarumą veikiant vandeniui ir/ar drėgmei.
Atžalos (serialas)
Atžalos – 1998 m. sukurtas garsaus lietuviško serialo „Giminės“ 15 dalių tęsinys. Režisierius - Saulius Vosylius.
Tema
„Atžalų“ serialas– tai trečioji „Giminių“ karta – vaikaičiai, kuriems Baltijos kelias, Trispalvė Gedimino bokšte, tėvų ir senelių išgyventi Nepriklausomybės laikai prisimenami jau tik kaip istorija. Serialo herojams svarbiausią vietą gyvenime užima verslas, pinigai ir turtas. Jų nestebina nei smurtas, nei savivalė, nei cinizmas, nei išdavystė, nei apgaulės.
Gulbinų apylinkė (Biržai)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pabiržės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Biržų rajonui. 1954 m. prijungtos dalis Kirdonių apylinkė ir dalis Čėniškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Gulbinų apylinkė prijungta prie Pabiržės apylinkės.
Karmėlava II
Karmėlava II – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, besiribojantis su Karmėlavos miesteliu, abipus kelio (į šiaurės rytų pusę, link Jonavos).
thumb|left|250px|Viena iš sodybų
Berteškių apylinkė
Berteškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Betygalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Saugailių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Berteškių apylinkė prijungta prie Betygalos apylinkės ir Pagojukų apylinkės.
Raudonpilvis eglėlindis
Raudonpilvis eglėlindis (Gaurotes virginea) – ūsuočių (Cerambycidae) šeimos vabalas. Kūnas 9 - 12 mm ilgio. Juodas, pilvelis raudonas. Kojos juodos. Antsparniai mėlyni arba žali, kartais šviesiai melsvi arba beveik juodi. Antenos išaugusios prieš pat akis. Priešnugarėlės šonuose yra aiškus, bukas, nedidelis gumburėlis.
Vabalai skraido gegužės – rugpjūčio mėn. Randami ant įvairių, ypač skėtinių, augalų žiedų spygliuočių miškuose ar šalia jų. Lervos vystosi po spygliuočių medžių žieve.
Elektros kartonas
Elektros kartonas – kartonas, dažniausiai pagamintas periodinėje kartono mašinoje vien tik iš chemiškai labai švarios augalinės kilmės plaušienos. thumb|right|200px|Paveikslas, nutapytas aliejumi ant elektros kartono. Elektros kartonui būdingas santykinai didelis tankis, vienodas storis, paviršiaus glotnumas, didelis mechaninis stiprumas, lankstomumas ir geros elektros izoliacijos savybės. Šio kartono paviršius gali būti tekstūruotas. Buvo naudojamas ankstyvojoje elektros įrangoje, tam naudojama ir dabar (pvz., elektros transformatoriuose). Taip pat iš elektros kartono gamina kai kuriuos kanceliarinius reikmenis (pvz., segtuvus). Ant elektros kartono kartais ir tapomi paveikslai.
Heliadai
Graikų mitologijoje Heliadai („saulės vaikai“) – saulės dievo Helijo, Klimenės ir Rodės, Afroditės dukros, vaikai. Jų vardai susija su šviesa ir švytėjimu.
Pagal skirtingus šaltinius minimas skirtingas heliadžių, Klimenės dukterų, skaičius nuo trijų iki septynių. Tačiau, manoma, kad buvo septynios heliadės.
Faetonas, vienintelis Klimenės ir Helijo sūnus, mirė mėgindamas važnyčioti tėvo vėžimą. Heliadės sielvartavo keturis mėnesius ir dievai pavertė jas tuopomis (arba jos pačios pavirto putpelėmis), o jų ašaros tapo gintaru. Jų ašaros krito į Eridano upę.
Astrometrinis matavimas
Astrometrinis matavimas yra tikslus dangaus kūnų padėčių dangaus sferoje ir tų padėčių kitimo laike nustatymas, matuojant kampinius atstumus. Naudojantis šiais matavimais sudaroma žvaigždžių koordinačių sistema, kurioje kiekvieno dangaus kūno padėtis dangaus sferoje tam tikru laiko momentu yra nusakoma dviem kampais. Ypač svarbi yra astrometrijos sritis – žvaigždžių metinių trigonometrinių paralaksų nustatymas.
Epimenido paradoksas
Epimenido paradoksas, taip pat vadinamas melagio paradoksu – loginis paradoksas, priskiriamas antikiniam filosofui Epimenidui iš Knoso (Kreta, Graikija).
Laičiai (Alizava)
Laičiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Palėvenėlės.
Epimenido paradoksas
Formuluotė
Vienas žmogus tvirtina: aš visada meluoju. Jeigu patys savęs paklausime, ar jis melagis, netikėtai prieisime prieštaravimą. Jei jis melagis, tai tvirtinimas aš visada meluoju yra melas ir iš tikrųjų jis nėra melagis. Jei tuo metu sako teisybę, tai reiškia, kad yra melagis, bet tada jo žodžiais negalima tikėti.
Paradokso ištakos
Paradokso ištakos yra fakte, kad melagis naudojasi kalbos prieštaringumu – kalboje tokia struktūra galima, nors toks pasakymas yra prieštaringas.
Prie tokių paradoksų grupės galima priskirti ir „popieriaus kortelės paradoksą“. Jo esmė tokia: ant kortelės popieriaus parašoma: „Teiginys ant kitos kortelės pusės yra teisingas“ tuo tarpu kitoje „Teiginys kitoje kortelės pusėje yra neteisingas“, arba:
"Žemiau esantis teiginys yra neteisingas.
Aukščiau esantis teiginys teisingas. "
Paradoksas gali būti redukuotas į dar trumpesnį teiginį: „Šis teiginys klaidingas“.
Norėdami patikrinti tokių teiginių teisingumą susidursime su tokiu pačiu prieštaringumu, kaip ir melagio paradokse.
Melagio paradoksą bandė apeiti Bertranas Raselas su savo tipų teorija ir Alfredas Tarskis su savo semantiniais svarstymais.
Šie paradoksai atsiranda, nes vadovaujamasi „skurdžia“ logika, ar naudojamos kalbos trūkumu – kais pastebėjo pozityvus logikai.
Šaltiniai
Эпименид
Audrius Kšanavičius
Audrius Kšanavičius (g. 1977 m. sausio 28 d., Kaune) – buvęs Lietuvos futbolininkas žaidęs saugo pozicijoje.
Didžiąją karjeros dalį rungtyniavo FBK Kaunas klube (iki 2006 m. žaidė ir už „Jėgerius“), su kuriuo keliskart tapo šalies čempionu. 2007 m. rugpjūčio 1 d. pusei metų buvo skolinamas Škotijos Heart of Midlothian klubui, o 2008 m. kovo pradžioje ji buvo pratęsta. 2009 m. sausio 9 d., dar nepasibaigus sutarčiai su Škotijos klubu A. Kšanavičius sugrįžo į FBK Kauno klubą, bet 2009 m. balandžio 29 d. buvo atleistas. Audrius Kšanavičius kviečiamas ir į nacionalinę rinktinę.
Mario Mandžukić
Marijus Mandžukičius (Mario Mandžukić; g. 1986 m. kovo 21 d.) – Kroatijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Nuo 2015 m. žaidėjas yra Turino Juventus ekipos narys.
MT-LB
MT-LB  – tarybinis/rusiškas daugiafunkcis plaukiojantis vikšrinis šarvuotasis transporteris, pradėtas naudoti 1970 m. Vakaruose pradžioje žinotas kaip M1970.
Mario Mandžukić
Karjerą pradėjo „NK Marsonia“ klube, o 2007 m. pateko į vieną šalies lyderių – Zagrebo „Dinamo“. 2008–2009 m. sezone Mandžukičius tapo rezultatyviausiu lygos žaidėju (16 įvarčių). 2010 m. už 8 mln. eurų žaidėjas parduotas į „VfL Wolfsburg“.
MT-LB
Šarvuočio paskirtis:
Mario Mandžukić
Kroatijos rinktinėje Marijus Mandžukičius debiutavo 2007 m., varžybose prieš Makedoniją.
MT-LB
Konstrukcija
Įgula (vairuotojas ir vadas) sėdi šarvuočio priekyje esančiame skyriuje. Už jų nugaros – variklis. Likusią dalį užima skyrius, kuriame gali pervežti iki 11 pėstininkų arba krovinį iki 2000 kg. Šarvuotis gali vilkti krovinį iki 6,5 t. Šarvuotis plaukia varydamasis vandenyje vikšrais.
Šarvuočio priekyje yra mažas bokštelis, kuriame yra 7,62 mm kulkosvaidis PKT, galintis sukiotis vamzdį 360° horizontaliai ir nuo -5° iki +30° vertikaliai. MT-LB yra lengvai šarvuotas, šarvai saugo nuo šaulių ginklų ir skeveldrų. Desanto skyrius viršuje turi du priekin atidaromus liukus ir keturias šaudymo angas – dvi šonuose ir dvi galinėse dvivėrėse duryse
Vairuotojas turi infraraudoną/baltą sukiojamą žibintą ir TVN-2 infraraudoną periskopą, kuris leidžia matyti 40 m spinduliu. Šarvuotis turi apsaugos nuo RChB sistemą.
Buvusi TSRS (Rusija ir Ukraina)
thumb|right|Irako MT-LBV su platesniais vikšrais
Nuorodos
Klipas:
Neil Patrick Harris
Neil Patrick Harris (g. 1973 m. birželio 15 d.) – amerikiečių aktorius, prodiuseris, rašytojas, režisierius, komikas, magas ir dainininkas. Aktorius geriausiai žinomas dėl savo vaidmens komedijoje „Kaip aš susipažinau su jūsų mama“, už kurį jis buvo nominuotas keturiems Emmy apdovanojimams.
2010 m. Neil Patrick Harris pateko tarp 100 įtakingiausių žmonių pagal „Time“ žurnalą. 2011 m. rugsėjį aktoriui buvo atidengta žvaigždė Holivudo šlovės alėjoje.
Aktorius ves 2015 m. vasario 22 d. vyksiančią 87-ąją Oskarų teikimo ceremoniją.
2006 m. Neil Patrick Harris prisipažino esantis gėjus. Jis yra vedęs aktorių David Burtka. Jie kartu augina du vaikus.
1749 m.
1749 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Gimtadieniai
Nedatuota
Būdelė (Kazlų Rūda)
Būdelė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km nuo Gudelių.
Kumulo įduba
Kumulo įduba arba Hami įduba  – tektoninė įduba vakarų Kinijoje, Sindziange, į pietus nuo Tianšanio kalnų. Apima ~53 500 km² teritoriją, ilgis siekia 300 km, plotis iki 100 km. Žemiausia vieta yra 81 m virš jūros lygio. Teritoriją užima daugiausia druskožemiai, takyrai ir smėlio dykumos (Hami dykuma). Yra vadinamųjų „eolinių miestų“ – vėjo iš uolų suformuotų struktūrų, primenančių namus ir tvirtoves (pirmasis jas aprašė Vladimiras Obručevas). Šiauriniame pakraštyje yra oazių, vienoje kurių yra Kumulo miestas.
Įtaisas
Įtaisas  – negyvas materialus daiktas (ne taisyklės ar panašus abstraktus objektas), turintys tam tikrą sandarą, pritaikytą tam tikrai funkcijai atlikti. Ši sąvoka plačiai naudojama įvairių įrankių ir panašių priemonių klasifikacijose bei apibrėžtyse.
Pvz., elektronikoje įtaisas yra objektas iš komponentų, atliekantis tam tikrą funkciją ir sudarantis įrenginio, aparato ar sistemos dalį, tarkime, termostatas, relė, mygtukai, jungiklis arba kontaktorius.
Medicinos įtaisai
Medicinoje įtaisas (medicinos įtaisas) – bet koks daiktas, naudojamas gydymui ar diagnostikai, bet nesantis vaistas. Tai gali būti instrumentas, aparatas, įrenginys, įrankis, kuris vienas ar kartu su kitais įtaisais ar medžiagomis naudojamas diagnostikai, profilaktikai, monitoringui, gydymui ar būklės palengvinimui ar funkcijos atstatymui (pvz., kaip protezas). Medicinos priemonė yra platesnė sąvoka, apimanti tiek medicinos įtaisus, tiek organizacines priemones ir veiksmus (pvz., karantinas, chirurginė operacija, psichoanalizės seansas ir kt.), tiek medicinos medžiagas (fiziologinis tirpalas, antibiotikas, distiliuotas vanduo ir kt.).
Medicinos įtaisų pavyzdžiai yra šaukštelis gerklės apžiūrai, stetoskopas, chirurginė adata, švirkštas, įtvaras, tvarstis, skalpelis ir t. t.
Regina Volkaitė-Kulikauskienė
Regina Volkaitė-Kulikauskienė (1916 m. rugsėjo 10 d. Kėdainiai – 2007 m. kovo 28 d. Vilnius) – Lietuvos archeologė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė, Lietuvos mokslų akademijos narė – korespondentė.
Biografija
Gimė veterinarijos felčerio Kazimiero Volko ir Teklės Urbanavičiūtės-Volkienės šeimoje. Volkai buvo bajorai, kilę iš Gaižuvos. 1936 m. baigė Kėdainių gimnaziją ir įstojo į Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultetą, kur studijavo Lietuvos istoriją. Archeologija susidomėjo dar Kėdainių gimnazijoje mokytojos Onos Maksimaitienės, 1933 m. dalyvavusios P. Tarasenkos vykdytuose Velikuškių piliakalnio kasinėjimuose ir mokėjusios apie juos gražiai papasakoti, dėka. Prof. J. Puzino rekomenduota nuo 1938 m. spalio mėn. pradėjo dirbti muziejaus Priešistorinio skyriuje muziejininke, tvarkė archeologinius radinius, dalyvavo muziejaus renginiuose ir archeologinėse ekspedicijose Graužiuose, Upytėje, Veršvuose, Sargėnuose ir kt. Studijas 1940 m. baigė jau Vilniaus universitete, rugsėjo 27 d. apgynusi diplominį darbą „Rytinės baltų ribos priešistoriniais laikais“. Tiesa, dėl valdžių kaitos 1940–1944 m. ji įgijo net tris universiteto baigimo diplomus, nes kiekviena valdžia anksčiau išduoto diplomo nepripažindavo. 1941 m. spalio 12 d. susituokė su archeologiją studijuojančiu Pranu Kulikausku.
Mokslinė veikla
1941 m. balandžio mėn. pakviesta asistente neseniai Vilniaus universitete įkurtoje Archeologijos katedroje, kurios vedėju buvo J. Puzinas. Per didžiąsias karo audras Kulikauskai išbuvo Kėdainių apylinkėse. Nuo 1945 m. spalio mėn. Kauno universiteto Archeologijos katedros asistentė. Reorganizavus universitetą grįžo į Vilnių, kur iki 1952 m. dirbo universiteto Archeologijos-etnografijos katedroje. Be pedagoginio darbo tuo metu intensyviai dirbo prie didelės vėlyvojo geležies amžiaus studijos. 1951 m. sausio 5 d. ji apgynė istorijos mokslų kandidato disertaciją „Lietuvos gyventojų materialinė kultūra IX–XII a. (remiantis laidojimo paminklų duomenimis)“.
Tolesnėje R. Volkaitės-Kulikauskienės biografijoje išsiskiria du svarbūs etapai. Tai darbas Vilniaus universitete ir nuo 1962 m. lapkričio 1 d. – Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institute, kurio vyresniosios mokslinės bendradarbės pareigas ji užėmė iki 1992 m. balandžio 30 d. 1972 m. išrinkta Lietuvos mokslų akademijos nare-korespondente. 1977 m. buvo patvirtintas jos mokslinis projektas, skirtas lietuvių etnogenezės tyrinėjimams. Jo rezultatai apibendrinti 1987 m. kolektyvinėje monografijoje „Lietuvių etnogenezė“.
Dabramisliai
Dabramisliai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Alizavos, 13 km į šiaurę nuo Kupiškio, prie senojo kelio Kupiškis–Pandėlys, Kupiškio marių dešiniajame krante.
Regina Volkaitė-Kulikauskienė
Tyrinėti objektai
Per pusšimtį metų trukusius archeologinius kasinėjimus yra kasinėjusi daugiau kaip 30-tyje vietų. Žymiausi jos tyrinėti archeologijos paminklai: Maišiagalos piliakalnis (1971–1973 m.), Narkūnų piliakalnis (1976–1978 m.), Kernavės piliakalniai Mindaugo Sostas ir Pilies kalnas (1979–1982 ir 1983 m.), Rusių Rago pilkapynas (1963–1964 m.) ir Čiobiškio pilkapynas (1964 m.).
Dabramisliai
Etimologija
Manoma, kad vardą davė kaimo savininkas J. Kolyška. 1932 m. pavadinimą siūlyta keisti į Lėveniškius, Pavieškelį ar Upeliškius. Gyventojai tam pritarė, tačiau nė vienas neprigijo.
Fulda
Fulda – miestas centrinėje Vokietijoje, Heseno žemėje, prie Fuldos upės. Apygardos centras. 63,7 tūkst. gyventojų (2004 m.).
744 m. Fuldoje įkurtas benediktinų vienuolynas. Taip pat buvo Karolio Didžiojo karinis postas kovoje su Saksonijos žemėmis. Fulda buvo vienas pagrindinių Karolingų dinastijos centrų. Vienuolyne tarnavo Šv. Bonifacijus, kuris buvo vienas pagrindinių kovos prieš fryzus veikėjų. Jį pakeitęs Šv. Lulas įkūrė Hersfeldo abatiją. Iki pat 1802 m. Fuldą ir jos apylinkes valdė atskiras kunigaikštis, pavaldus Šv. Romos imperijos sąjungai.
Regina Volkaitė-Kulikauskienė
Bibliografija
Straipsniai apie ją
Fulda
Fulda – svarbus naftos chemijos (ypač padangų) centras. Taip pat popieriaus, maisto, elektronikos ir kita pramonė.
Dabramisliai
Istorija
Spaudos draudimo laikais kaime buvo lietuviškų knygų slėptuvė. 1915 m. slenkant I pasaulinio karo frontui didžioji dalis kaimo sudegė. 1932 m. išskirstytas vienkiemius. Pokariu priklausė „Gegužės pirmosios“, „Naujo gyvenimo“ ir Alizavos kolūkiams.
Nemenčinės seniūnija
Geografija
Seniūnija ribojasi su kaimyninėmis Bezdonių, Buivydžių, Sužionių, Paberžės, Riešės ir Nemenčinės miesto seniūnijomis. Seniūnijos plotas – 15 251 ha. Seniūnijai būdingi įvairūs kraštovaizdžiai: vakaruose kyla banguota, nedidelių raistų ir miškų dengiama aukštuma, o rytuose paviršius leidžiasi į Neries-Žeimenos žemumą, kurioje veši Lavoriškių-Nemenčinės miškai. Rytine seniūnijos riba teka Neris, o jon teka Žeimena, Jusinė, Nemenčia, Sąvalka; kitas didesnis upelis yra Žalesos intakas Girija. Yra ežerų: Girija, Gėla, Gėlaitis, Raudondvario ežeras, Stripūnų ežeras.
Istorija
Senoji Nemenčinės seniūnija minima nuo 1776 m.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Paveldas
Kultūrinis: Gamtinis:
Kundročiai (Tauragė)
Kundročiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurę nuo Batakių.
Istorija
Kaimas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1558 m.
Tyvis
Tyvis, Tovis  – upė Jungtinėje Karalystėje, pietvakarių Velse (ilgiausia vien Velse tekanti upė). Prasideda Kambrijos kalnuose, teka į pietus, pietvakarius. Įteka į Bristolio įlankos Karmarteno įlanką, sudaro estuariją.
Didžiausi intakai: Kotis, Gvilis, Branas, Dojtis. Ant upės įrengta Llyn Brianne užtvanka su tvenkiniu. Prie Tyvio įsikūrę Landoverio, Landelo miesteliai, Karmanteno miestas.
Babtai (kaimas)
Babtai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km nuo Babtų. Veikia „Agrokoncerno grupės“ būstinė.
Noreikiškės (reikšmės)
Noreikiškės yra:
Laičiai (Pakruojis)
Laičiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Rozalimo.
Real Burgos CF
Burgoso „Real“ arba Real Burgos CF SAD – Ispanijos futbolo klubas iš Burgoso.
Istorija
Burgos CF (1936) buvo įkurtas 1936 m., dar žinoma kaip „Gimnástica Burgalesa Club de Fútbol“. Šis klubas 1983 m. išnyko dėl finansinių problemų, o dublerių komanda „Burgos Promesas“ buvo pervadinta į „Real Burgos Club de Fútbol“.
1973 m. buvo suburta Burgos CF (1936) jaunimo ekipa, kuri vadinosi Burgos Promesas.
1983 m., kai pagrindinė klubo ekipa buvo išformuota, o klubas likviduotas, radosi naujadaras žinomas Real Burgos CF pavadinimu.
Pirmą kartą į elito divizioną pateko 1990 m., o debiutavo aukščiausioje lygoje „Real Burgos“ užėmusi 11 vietą. Namuose rezultatu 2:1 nugalėjo Madrido „Real“ ir išvykoje lygiosiomis (0-0) sužaidė prieš „Barceloną“.
1991–1992 m. sezonas buvo dar sėkmingesnis, nes pavyko užimti devintą vietą. Ekipa nugalėjo Madrido „Real“ ir sėkmingai kovojo prieš „Barcelona“ ir „Atlético Madrid“.
Trečiasis sezonas „La Liga“ buvo ypač nesėkmingas, nes liko paskutinėje vietoje. Per visą sezoną iškovojo tik keturias pergales ir surinko vos 22 taškus.
Po trijų sezonų aukščiausioje šalies lygoje prasidėjo kritimas į žemesniuosius divizionus ir finansiniai nepriteliai. 1993–1994 m. rungtyniavo Segunda divizione (antra pakopa) ir užėmė antrą vietą. 1994–1995 m. sezone dėl skolų žaidėjams buvo perkeltas į ketvirtą pakopą, tačiau pasitraukė iš čempionato ir nedalyvavo jokiose pirmenybėse.
1995–1996 m. vėl grįžo į čempionatą ir rungtyniavo ketvirtoje pakopoje, kurioje užėmė trečia vietą.
2011–2012 m. vėl grįžo į čempionatą. Rungtyniavo šeštoje pakopoje (Burgaso provincijos pirmenybėse, o sekančiais metais pakilo į penktą, o kurio laiko pateko ir į ketvirtą.
2018–2019 m. sezone nežaidė jokioje Ispanijos lygoje.
2021–2022 m. rungtyniavo regioninėje lygoje (šeštoji pakopa).
Korno Grandė
thumb|right|300px|Aukščiausia [[Apeninai|Apeninų viršukalnė Korno Grandė (šiaurė)]] Korno Grandė (iš ) – Gran Saso kalnų masyvo dalis ir aukščiausia Apeninų viršukalnė, siekianti 2912 m aukštį.
Šiaurinėje kalno dalyje yra piečiausias ledynas Europoje Kalderono ledynas.
Būdelė (Šakiai)
Būdelė – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Plokščių.
Antanas Krutulys
Antanas Krutulys (1887 m. vasario 17 d. Butrimiškių k., Alytaus raj. – 1979 m. lapkričio 26 d. Vilniuje) – kultūros veikėjas, muzikos pedagogas ir chorvedys.
Petras Lapelis
Petras Lapelis (1889 m. rugpjūčio 24 d. Panemunėlyje, Rokiškio rajonas – 1950 m. liepos 30 d. Čikagoje, JAV) – kunigas, visuomenės veikėjas.
Antanas Krutulys
Biografija
Baigęs Ūdrijos pradžios mokyklą, 1901–1905 m. mokėsi Vimislino (Lenkija) mokytojų seminarijoje. Čia pramoko muzikos. Už aktyvų dalyvavimą demonstracijose ir anticarinės peticijos pasirašymą iš seminarijos buvo pašalintas.
Petras Lapelis
Biografija
Metus pasimokęs Seinų kunigų seminarijoje, Petras Lapelis išvyko į JAV ir tęsė teologijos studijas Kirilo ir Metodijaus kunigų seminarijoje Detroite, MI. 1914 m. įšventintas kunigu. 1914–1915 m. Čikagos Šv. Kryžiaus parapijos vikaras, 1915–1927 m. Čikagos Visų Šventųjų parapijos klebonas.
1927 m. grįžo į Lietuvą. Įsikūrė Švėkšnoje. 1931–1940 m. ir 1942–1944 m. ėjo Švėkšnos Saulės gimnazijos kapeliono ir klasės aulėtojo pareigas. 1940–1941 m. buvo pasitraukęs į Vokietiją.
1944 m. vasarą kun. P. Lapelis išvyko į Vakarus. Prieš karo pabaigą nacių areštuotas ir kankintas Lanzendorfo koncentracijos stovykloje, Austrijoje. 1945–1947 m. JAV dalinių ir lietuvių Bad Woerishofeno stovyklos Vokietijoje kapelionas. 1947 m. atvyko į JAV, prisiglaudė pas Čikagos Švč. Mergelės Marijos gimimo parapijos kleboną J. Paškauską.
Antanas Krutulys
Biografija
1907–1913 m. mokytojavo Gintališkėje (Plungės raj.), kūrė muzikos kuopeles, vadovavo vaikų chorui, rengė vakarus – koncertus, bendravo su muzikais Vladu Paulausku ir Juozu Žilevičiumi. Vėliau kurį laiką buvo Gudžiūnų (Pakruojo raj.) pradžios mokyklos mokytojas.
Petras Lapelis
Veikla
1912 m., dar būdamas kleriku, P. Lapelis buvo vienas iš „Amerikos Lietuvių Katalikų Moksleivių Susivienijimas“ įkūrėjų, pirmasis jo pirmininkas ir pirmasis šio Susivienijimo žurnalo „Moksleivio“ redaktorius. Į šį žurnalą jis parašė daug straipsnių, eilėraščių. Pasirašinėdavo Vaidevučio slapyvardžiu.
Antanas Krutulys
Biografija
1914 m. mobilizuotas į carinės Rusijos kariuomenę, dirbo karo ligoninėse Daugpilyje, Maskvoje ir Minske, laisvalaikiu mokytojavo lietuvių karo pabėgėlių mokyklose, vadovavo meno mėgėjų būreliams, priklausė Minske susikūrusiai Lietuvių kairiųjų sąjungai. 1918 m. išrinktas Vilniaus darbininkų atstovų tarybos deputatu, dirbo Vilniaus ligoninėje ir Universiteto reikalų vedėju.
Petras Lapelis
Veikla
Į lietuvių kalbą išvertė ir atskiromis knygelėmis išleido E. Loebo „Kultūra ir spauda“ (1912 m.), komedijų scenai A. Belcikovskio „Pono Felikso apsilankymas“ (1911 m.), J. Chociszevskio „Medicinos daktaras“ (1911 m.), „Nuo ausies iki ausies“ (1913 m.) ir kt.
Antanas Krutulys
Biografija
1919–1941 m. dėstė Vilniaus Vytauto Didžiojo lietuvių gimnazijoje, mokytojavo seminarijoje ir pradžios mokykloje. Vadovavo gimnazijos ir lietuvių studentų sąjungos chorui, dramos ir muzikos būreliams, globojo 1919 m. įsikūrusią gimnazijos moksleivių meno mėgėjų kuopelę „Milda", rengė vaidinimus ir koncertus Vilniuje, Švenčionyse, Druskininkuose ir kitur. Kurį laiką buvo Vilniaus miesto burmistru.
Petras Lapelis
Veikla
Bendradarbiavo spaudoje. Lietuvoje, spausdino savo straipsnius „Kosmose“, „Tiesos Kely“, „Draugijoje“, „Židinyje“; Amerikoje – „Drauge“ ir kt.
Antanas Krutulys
Biografija
1930–1939 m. vadovavo Vilniaus lietuvių scenos mėgėjų kuopai, lietuvių studentų sąjungos dramos sekcijai, Vilniaus lietuvių teatro trupei, režisavo ir statė spektaklius. 1935 m. Vilniuje surengė nedidelę lietuvių chorų dainų šventę. Aktyviai dalyvavo „Kultūros" (1936–1939 m. – pirmininkas) ir kitų Vilniaus meno draugijų veikloje.
Petras Lapelis
Veikla
Rankraštyje paliko studiją „Krikščioniškosios civilizacijos likimo klausimu“, Lietuvoje buvo bebaigiąs parengti knygą apie JAV.
Antanas Krutulys
Biografija
1940 m. prisidėjo prie Dailės muziejaus organizavimo Vilniuje. 1940 m. Vilniuje vykusiame Lietuvos muzikų draugijos suvažiavime buvo išrinktas į valdybą. 1948–1967 m. dėstė teorines disciplinas Vilniaus Juozo Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje.
Parengė ir išleido „Trumpą muzikos žodyną“ (1960 m.) ir „Muzikinių terminų žodyną" (1975 m.), surinko daug įdomios medžiagos apie lietuvių teatrą ir muziką Vilniuje ir Vilniaus krašte (1919–1939).
Javinės muselės
Javinės muselės (Chloropidae) – musinių dvisparnių (Brachycera) pobūrio vabzdžių šeima.
Gyvena pievų, laukų, pamiškių, pelkių žolėje. Lervos vystosi javų, viksvų, žolių stiebuose, varpose. Būdingas dydis 2,5 – 5 mm. Kai kurios rūšys yra javų ir pašarinių žolių kenkėjai.
Rūšys
Pasaulyje žinoma per 2000 javinių muselių rūšių, Lietuvoje ~40. Dažnesnės:
Alala
Alala (gr. Ἀλαλά, iš gr. ἄλαλος, alalos 'nebylys, bekalbis') – moteriška dievybė, karo šūkio personifikacija senovės graikų mitologijoje. Ji buvo laikoma Polemo (pilietinio karo daimono) dukra ir karo dievo Arėjo padėjėja.
Graikų mitologijoje Arėjo karo šūkis buvo Alalos vardas - „Alale alala“. Šį šūkį šaukdavo ir graikų kareiviai. Yra hipotezė, kad šis šūkis imituoja siaubą keliantį pelėdos balsą.
Šių dienų kultūra
Televizijos seriale „Ksena: karingoji princesė“ herojė Ksena (vaidinama Lucy Lawless) naudojo karo šūkį „Alalae“.
Laužų apylinkė
Laužų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Raudonplaukis amerikietis
Raudonplaukis amerikietis – 1991 m. Italijoje sukurta komiška drama.
Turinys
1934-ieji metai. Vitorio dirba savo dėdės Oskaro pažinčių tarnyboje, tačiau netenka darbo dėl bandymo suvilioti pastarojo žmoną. Dėdė uždaro agentūrą iki rudens ir išvyksta, tuo tarpu Vitorio susipažįsta su amerikiečiu Džordžu, atvykusiu į Italiją rasti sau žmonos. Nusprendęs papildomai užsidirbti, Vitorio sutinka šiam padėti ir, palikęs savo žmoną Elvyrą, išvyksta į kitą miestą susitikti su kandidatėmis. Vis dėlto viskas klojasi ne taip paprastai, mat visos merginos yra pagražinusios savo anketos duomenis, o ir pats Džordžas, prisistatęs kaip laidojimo biuro bendrasavininkis, turi ką slėpti. Po kelių nesėkmingų bandymų jie randa amerikiečiui tinkamą merginą Antonetą, tačiau Vitorio turi per 5 dienas parengti visus reikalingus dokumentus merginai išvykti į Ameriką, nors ji pati abejoja ar nori tekėti už gerokai vyresnio vyro. Po kartu su Vitorio praleistos nakties Antoneta išvyksta su Džordžu. Vos šiems išplaukus, Vitorio perskaito laikraštyje, kad jo dėdė Oskaras nušautas, o jis pats ieškomas policijos. Jis sėda į automobilį, tačiau sulaikomas policijos, kuriame šie randa Džordžo paliktą lagaminą su ginklu. Filmo pabaigoje Vitorio, sėdėdamas kalėjime, rašo laišką Musoliniui (kurio partijai priklauso), tvirtindamas esąs nekaltas...
Grazer AK
Graco AK – Austrijos futbolo klubas iš Graco.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1902 m.
2007 m. dėl klubo finansinių problemų komanda iš aukščiausiosios lygos perkelta į Regionų lygą (trečią futbolo sistemos lygmenį).
Gerdaujė
Gerdaujė (arba Gerdauja) – upė Lietuvoje, Klaipėdos rajone; Minijos kairysis intakas. Prasideda Vėžaitinės miške, prie kelio ir Perkūnų kaimo. Teka į vakarus smarkiai vinguriuodama. Įteka į Miniją 60,3 km nuo jos žiočių, į pietvakarius nuo Rudaičių.
Etimologija
Upėvardį bandoma kildinti iš žodžio girdyti („duoti gerti“).
Cesc Fàbregas
Frančeskas Fabregasas Soleras g. 1987 m. gegužės 4 d.) – futbolininkas, Ispanijos rinktinės ir Chelsea klubo saugas.
Balandžio 25
Balandžio 25 yra 115-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 116-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 250 dienų.
Cesc Fàbregas
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2006 m. kovo 1 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per ketverias rungtynes atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
2014 birželio mėn. Ispanijos rinktinės saugas paliko „Barcelona“ klubą ir pasirašė penkerių metų sutartį su Londono „Chelsea“. „Barcelona“ klube jis praleido tris sezonus ir prie „Chelsea“ ekipos prisijungs po 2014 m. pasaulio čempionato.
Balandžio 25
Vardadieniai
Arėjus – Morkus – Tolmantas – Žadmantas – Žadmantė
The Fame Ball Tour
The Fame Ball – debiutinis amerikiečių atlikėjos Lady Gaga koncertinis turas. Šiame ture dainos skambėjo iš pirmojo jos albumo The Fame (2008), kuris sulaukė didelės sėkmės Jungtinėse Amrikos Valstijose, Europoje bei visame pasaulyje. Šiaurės Amerikoje koncertinis turas prasidėjo jau Kovo mėnėsį, netrukus Europoje ir Okeanijoje. Vėliau koncerto datos paskelbtos ir Azijoje festivalio metu Anglijoje, England’s V Festival. Visame pasaulyje buvo surengti 69 pasirodymai. Lady Gaga scenoje vilkėjo naujus kostiumus, tokius kaip suknelę padarytą iš plastikinių burbuliukų. Koncertinis turas sulaukė teigiamo kritikų įvertinimo. Jiems patiko Lady Gaga vokalas, aiškumas ir stilinga bei madinga apranga, koncertinio turo metu.
Būdežeriai
Būdežeriai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Alvito.
Būdežeriai (reikšmės)
Būdežeriais vadinami kaimai Vilkaviškio rajone:
Kumulas
Kumulas arba Hami  – oazė ir joje esantis miestas šiaurės vakarų Kinijoje, Sindziange, tektoninėje Kumulo įduboje. Hami prefektūros centras. Pro miestą eina Landžou–Urumčio geležinkelis, Šanchajaus–Almatos kelias. Prekybinis centras, verčiamasi oazine žemdirbyste. Miestas garsėja čia auginama melionų veisle.
Istorija
Miestas minimas jau Hanių dinastijos raštuose. Dėl šios strategiškai svarbios oazės kovojo kinai ir Šiongnu. Vėliau kraštą užkariavo mongolai. Nuo XVI a. Kumulas minimas europiečių aprašymuose (Matteo Ricci). XVIII a. Kumulas tapo vietinės reikšmės chanato centru, bet 1930 m. prijungtas prie Kinijos.
Eurovizijos dainų konkursas 1996
Žalia: 1996 m. konkurse dalyvavusios šalys. Geltona: šalys, 1996 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką. Raudona: diskvalifikuotos šalys|thumb|200px|right thumb|200px|Morten Harket ir Ingvild Bryn, vedėjai thumb|200px|Airijos atstovė Eimear Quinn iškovojo jau septintąją pergalę savo šaliai EUrovizijos dainų konkurse
'''1996 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – keturiasdešimt pirmasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1996 m. gegužės 18 d. Norvegijos sostinėje Osle. Konkurso nugalėtoja tapo Airijos atstovė Eimear Quinn su daina „The Voice“.
Šveplavimas
Šveplavimas - pastovus, tolydinis kalbos garsų, dažniausiai priebalsių, netaisyklingas tarimas. Vienas iš dažniausiai pasitaikančių fonetinių kalbos sutrikimų.