cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Michių-sokių kalbos
Michių-sokių kalbos turi panašumų su kitomis Mezoamerikos kalbomis, bet jų giminystė nenustatyta. Michių-sokių kalbos galimai giminiškos su totonakų kalbomis ir nūnai išnykusia, Luizianoje vartota čitimačų kalba (totosokų kalbų hipotezė).
Vidmantas Vitkauskas
Biografija
1985–1990 m. Kauno rajono Domeikavos vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, 1990–1992 m. – Garliavos 2-osios vidurinės mokyklos, nuo 1992 m. Garliavos Juozo Lukšos gimnazijos direktorius.
Michių-sokių kalbos
Kalbos
Žinoma ~16 michių-sokių kalbų (dalis jų – tarmės):
Vidmantas Vitkauskas
Biografija
Nuo 1988 m. aktyviai dalyvavo Kauno miesto ir rajono visuomeninėje ir politinėje veikloje. Buvo aktyvus įvairių „Atgajos“ draugijos akcijų dalyvis, Domeikavoje įsteigė Lietuvos Sąjūdžio mokytojų grupę. 1990–2000 m. krašto apsaugos pajėgų savanoris.
Lietuvos centro sąjungos, Lietuvos liberalų ir centro sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Šiuo metu nepartinis.
1990–1995 m. Kauno rajono tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2004 m. ir 2007 m. (atsisakė mandato) Kauno rajono savivaldybės tarybos narys. 1992–1995 m. savivaldybės tarybos pirmininkas.
Nuo 2005 m. žurnalo „Į laisvę“ redaktorius.
Vaikai Vytenis, Almantas, Vincentas
Kubžanai
Kubžanai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Jedvabno, apie 23 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 61 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Griežionys
Griežionys – gatvinis kaimas Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose. Yra koplytstulpių. Aptiktas kapinynas.
Archyvas
thumb|XVI a. archyvas thumb|Prancūzijos nacionalinis archyvas thumb|[[Bazelis|Bazelio archyvas]] thumb|left|180px|[[Ašurbanipalas|Ašurbanipalo archyvo įėjimas]] miniatiūra|[[Matenadaranas (Jerevanas)]] thumb|Šiuolaikinio archyvo kartoteka thumb|right|180px|Šiuolaikinis archyvas
Archyvas ( < 'senovinis') – įstaiga ar įstaigos, įmonės, organizacijos skyrius, kuris kaupia, saugo, tvarko, registruoja, moksliškai tiria ir naudoja įvairius dokumentus, taip pat bet kokių institucijų ar asmenų veiklos dokumentų visuma (fondai); pastatai ar jų dalys, kuriuose laikomi dokumentai. Archyvai yra valstybiniai (centriniai, vietiniai), žinybiniai, bažnytiniai, partiniai, korporatyviniai, privatūs (juridinių asmenų), asmeniniai (fizinių asmenų), šeimų, giminių.
Archyvų darbo teoriją, metodiką, jų istoriją tiria archyvistika, jos dalis archyvotyra tiria archyvus ir jų fondų istoriją, t. p., vertina archyvinius dokumentus.
Istorija
Archyvai atsirado kartu su valstybe ir rašto plitimu. Seniausieji archyvai rasti senovės Rytų valstybėse (3 tūkst. pr. m. e.). Vergovinėms valstybėms būdingi žynių, karalių (rūmų), miestų bendruomenių, privatūs archyvai ir archyvai – bibliotekos. Ankstyvaisiais viduramžiais Europoje susikūrė barbarų karalių, Bažnyčios hierarchų, didikų archyvai, kurie buvo kilnojami kartu su raštine. Svarbiausius dokumentus saugodavo ižde. Didžiausią ir geriausią tų laikų archyvą turėjo Bizantijos imperatoriai, tačiau jis neišliko – likučiai dingo XV a. viduryje. Ankstyvųjų viduramžių didžiausi archyvai buvo Romoje popiežių (vėliau – Vatikano, įkurtas apie IV a.). V a. antroje pusėje – VI a. pradžios pradėti kaupti vienuolynų archyvai. Dauguma ankstyvųjų viduramžių archyvų sunyko.
X a. – XI a. atsirado miestų ir notarų archyvai. Centralizuojantis valstybėms karalių archyvai perimdavo provincijų ir feodalų archyvus. XII a. pabaigoje Prancūzijoje susikūrė vienas vertingiausių viduramžių Europos archyvų – Trésor dės Chartes (Chartijų lobynas). Daugiau archyvų išlikę nuo XIV a. Renesanso ir Reformacijos laikais feodalai, Bažnyčia, miestiečiai naudojo archyvų dokumentus per tarpusavio kovas turtiniams ginčams spręsti.
Valstybiniai archyvai
XVIII a. pradėjo kurtis šiuolaikiniai valstybiniai archyvai. Itin jų tvarkymą pakeitė Prancūzijos revoliucija. 1789 m. Prancūzijoje įkurtas Nacionalinis archyvas, kuris 1794 m. Konvento dekretu buvo paskelbtas šalies centriniu valstybės archyvu. Tai vienas didžiausių pasaulyje archyvų. Jam turėjo būti perduodami visi naujos įstatymų leidybos ir istorijos dokumentai žemės ir teismų klausimais. Provincijose šią medžiagą turėjo kaupti departamentų archyvai. Istorijos požiūriu vertingi dokumentai buvo atiduodami Prancūzijos nacionalinei bibliotekai Paryžiuje – taip susikaupė vienas didžiausių rankraštynų pasaulyje, archyvų fondai tapo prieinami tyrinėtojams – įsigalėjo archyvų viešumo principas. XVIII a. – XIX a. kūrėsi Rusijos valstybės archyvai. XIX a. antroje pusėje prie Prancūzijos švietimo ministerijos įkurtos archyvų valdymo įstaigos.
Prancūzijos pavyzdžiu 1875 m. savo archyvus pertvarkė Olandija, Prūsija, 1879 m. Belgija, vėliau Danija, Bavarija, 1838 m. iš dalies savo archyvus pertvarkė Didžioji Britanija, 1861 m. Italija ir kitos valstybės. Nuo 1881 m. tyrinėtojams prieinamas Vatikano archyvas. 1919 m. įkurtas pirmasis Vokietijos valstybės archyvas (Reichsarchiv). 1934 m. įkurtas JAV Nacionalinis archyvas, kuris kaupia federalinės vyriausybės žinybų dokumentus. Valstijų, grafysčių ir kiti vietiniai archyvai centrinei administracijai nepavaldūs.
Archyvai karuose
Per Pirmąjį pasaulinį karą nemažai dokumentų dingo. Po karo kai kurios valstybės dalį archyvų pagal priklausomybę perdavė kitoms, daugiausia naujoms, valstybėms (Austrija – Čekoslovakijai, Lenkijai, Jugoslavijai, Vengrijai, Belgijai, Olandijai; Vokietija – Lenkijai, Prancūzijai, Belgijai; Tarybų Rusija – Lenkijai, Latvijai, Lietuvai). Užsimezgė archyvų tarptautinis bendradarbiavimas.
Po 1917 m. bolševikinio perversmo Rusijos archyvai radikaliai pertvarkyti, jie 1918 m. vyriausybės dekretu centralizuoti, sukurtas valstybės archyvų fondas. 1938 m. visa TSRS archyvų sistema perduota NKVD žinion. Per Antrąjį pasaulinį karą buvo sunaikinta daug Vidurio ir Rytų Europos, ypač Lenkijos ir TSRS archyvų, labai nukentėjo Vokietijos, Prancūzijos, Italijos archyvai. Iš okupuotų kraštų naciai daug archyvų išvežė į Vokietiją. Po karo tie archyvai kartu su Vokietijos archyvais atiteko sąjungininkams.
Šiuolaikinė sistema
Po karo Europoje pradėta perimti valstybės žinion asmenų, privačius archyvus. Centralizuotai archyvus tvarko Prancūzija, Belgija, Olandija, Vokietija, Skandinavijos valstybės, t. p. visos Rytų Europos valstybės, kurių archyvistikai įtakos turėjo TSRS. Didžiojoje Britanijoje, JAV, Šveicarijoje archyvai necentralizuoti. Nacionaliniai archyvai sukurti daugumoje Azijos ir Afrikos šalių, didžiausi – Ankaros, Delio, Kairo. Bet čia, kaip ir Lotynų Amerikos valstybėse, nėra vienos archyvų sistemos. Japonijoje apskritai nėra valstybinių archyvų.
Paplitus informatikai ir informacinėms technologijoms daugelis archyvų sukauptų fondų skaitmeninami ir nuotoliniu būdu tampa prieinami visiems besidomintiems. Išplitus internetui atsirado ir nauja archyvų forma – virtualus archyvas. 1996 m. San Franciske įsteigtas Interneto archyvas.
Prie UNESCO 1948 m. įsteigta Tarptautinė archyvų taryba, kuri leidžia žurnalą „Archivum“, rengia archyvistų kongresus. Nuo 1954 m. vyksta „Archyvų apvaliojo stalo“ tarptautinės konferencijos.
Pomabambos provincija
Pomabambos provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento šiaurės rytinėje dalyje. Provincija padalinta į 4 apygardas. Sostinė – Pomabamba.
Belgijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Belgijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
1991–1992 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Juodoji mama, baltoji mama
Juodoji mama, baltoji mama  – 1973 m. JAV sukurtas trileris, priskiriamas „Blaxploitation“ kategorijai, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Pam Grier.
Turinys
Į atogražų saloje esantį moterų kalėjimą atgabenamas eilinis būrys nuteistųjų. Ly ir Karen, atsidūrusios seksualiai priekabiaujančios prižiūrėtojos Densmor akiratyje, sukelia muštynes, už ką atsiduria karceryje, o po kelių dienų turi būti pergabentos į kitą kalėjimą.
Pakeliui konvojus užpuolamas Karen draugų sukilėlių ir abi moterys, surakintos vienais antrankiais, pasprunka. Kol policija jų ieško, jos priverstos susitaikyti ir ieškoti išeities. Karen nori grįžti pas savo draugus, tuo tarpu Ly, atsidūrusi kalėjime už tai, kad apvogė savo buvusį draugą, prekiaujantį narkotikais, siūlo keliauti į kitą salos pusę, kur jos draugai gali padėti.
Jos persirengia vienuolėmis ir keliauja pakeleivingomis mašinomis bei autobusais, tuo tarpu į bėglių paiešką įsitraukia ne tik kariuomenė, bet ir Ly apvogto Viko Čengo žmonės, o sukilėliai seka iš paskos, tikėdamiesi išgelbėti abi moteris.
Šajenas
Šajenas  – miestas JAV, Vajomingo valstijos sostinė. 2010 m. jame gyveno 59 466 gyventojai. Tai didžiausias miestas Vajominge.
Istorija
Miestas buvo įkurtas 1867 m.
Gyventojai
2005–2007 metų duomenimis mieste gyveno 89,3 % baltaodžių, 12,7 % ispanų (ar Latino) kilmės žmonių, 4,5 % juodaodžių, 2,5 % Amerikos indėnų kilmės, 2,1 % azijiečių bei 6,4 % kitokios kilmės gyventojų.
Miestų partnerystė
Šajenas turi aštuonis oficialius miestus, su kuriais sudaręs partnerystės ryšius.
Iburio subprefektūra
Iburio subprefektūra  – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje.
Orlovo ristūnai
thumb|220px|Caras [[Aleksandras III atvirame lando, kurį traukia du Orlovo ristūnai (dail. Nikolai Sverchkov).]]
Iburio subprefektūra
Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje.
Rytų Lietuva (Vilnius)
Rytų Lietuva – politikos ir visuomenės gyvenimo laikraštis, leistas 1922–1923 m. Vilniuje.
Lietuvos muzikos ir teatro akademijos biblioteka
LMTA biblioteka – tai Lietuvos muzikos ir teatro akademijos padalinys, kaupiantis specializuotą muzikos, teatro, kino ir kitų meno šakų išteklių fondą.
Rytų Lietuva (Vilnius)
Istorija
Leistas vietoje sustabdyto laikraščio „Vilnietis“. Leido ir redagavo Teofilius Juodvalkis. Pirmasis numeris išėjo 1922 m. birželio 29 m. Ėjo triskart per savaitę. Spausdino spaustuvė „Motus“. Išėjo 75 numeriai. Nuo 1923 m. gegužės 10 d. vietoje jo pradėjo eiti „Lietuvos rytai“.
Lietuvos muzikos ir teatro akademijos biblioteka
Istorija
1945 m. Vilniuje įkurta Vilniaus konservatorijos biblioteka. Jos pavadinimas keitėsi kartu su šios aukštosios mokyklos pavadinimu. Pradinį fondą sudarė Vilniaus muzikos mokyklos (6000 egz.), Maskvos (10 000 egz.) ir Kauno (32 000 egz.) konservatorijų bibliotekų dokumentai. 1975–1991 m. biblioteka turėjo filialus Lietuvos konservatorijos Klaipėdos Teatro meno, Kultūros ir Pedagogikos fakultetuose, 1993 m. šių filialų dokumentų fondai ir turtas perduoti Klaipėdos universitetui. Nuo 1989 m. turėjo savo filialą Kauno fakultete, kuris  2011 m. buvo integruotas į Vytauto Didžiojo universitetą (VDU). 1995 m. biblioteka tapo Tarptautinės muzikos bibliotekų archyvų ir dokumentų centrų asociacijos (International Association of Music Libraries Archive and Documentation Centres) nare. 2001 m. kartu su Lietuvos universitetų bibliotekomis įsigyta bibliotekų informacijos sistema ALEPH-500 (Izraelis, ExLibris). Jos dėka visi bibliotekos procesai ( komplektavimas, katalogavimas, vartotojų aptarnavimas, informacijos paieška, statistika) automatizuoti. Bibliotekos elektroniniame kataloge atsispindi bibliotekos įsigyti ir saugomi/prieinami dokumentai. Nuo 2002 m. biblioteka dalyvauja LMBA (Lietuvos mokslinių bibliotekų asociacija) veikloje. 2017 m. biblioteka įstojo į LABA (Lietuvos aukštųjų mokyklų bibliotekų direktorių asociacija). Nuo 2018 m. LMTA magistrantūros baigiamųjų darbų, daktaro disertacijų ir jų santraukų elektroninių dokumentų (ETD) informacijos sistemoje kaupiami ir saugomi  magistrantūros darbų, daktaro disertacijų ir jų santraukų aprašai, užtikrinama jų paieška, o sklaida – pagal autorių licencinėse sutartyse nurodytas prieigos sąlygas. 2018 m. bibliotekoje idiegta  RFDI technologijų sistema, kuri  užtikrina leidinių saugumo kontrolę. Bibliotekinės, informacinės, techninės paslaugos teikiamos 4 bibliotekos padaliniuose su įrengtomis 36 darbo vietomis, iš jų 25 - kompiuterizuotomis. Lankytojų patogumui veikia dokumentų kopijavimo ir spausdinimo savitarnos sistema MyQ, belaidis kompiuterių tinklas, nuotolinės prieigos prie LMTA prenumeruojamų duomenų bazių paslauga per Ezproxy, skaitytojų informavimo elektroniniu paštu paslauga. 2018 m. prie LMTA bibliotekos prijungta Klaipėdos universiteto Menų fakulteto biblioteka.
Rytų Lietuva (Vilnius)
Istorija
Informavo apie įvykius krašte, užsienio šalyse, gynė lietuvių, gyvenančių Rytų Lietuvoje, kultūrinius, visuomeninius interesus, kėlė Vilniaus krašto klausimą.
Lietuvos muzikos ir teatro akademijos biblioteka
Istorija
2018 m. patvirtintas "LMTA miestelio" projektas, kuriame numatytos ir naujos bibliotekos patalpos. Naujai bibliotekai keliami siekiai, reikalavimai ir tikslai t. y. sukurti naują šiuolaikinę daugiafunkcionalę akademinę biblioteką – muzikos, meno sričių informacijos centrą, teikiantį tradicines ir virtualias paslaugas.
Fondai
Bibliotekos informacijos išteklių fondas kaupiamas pagal akademijos studijų ir mokslo kryptis, atsižvelgiant į akademinės bendruomenės poreikius, tyrėjų, dėstytojų, doktorantų pageidavimus ir katedrų rekomendacijas, studijų programų kaitą. Biblioteka specializuojasi menotyros ir meno darbų išteklių kaupime. Vystymo kryptys: specializuotų menotyros ir meno išteklių kaupimas, tyrėjų ir studentų darbų kaupimas ir talpinimas į duomenų bazę eLABa, turimų išteklių skaitmeninimas. Iš viso bibliotekos fonde sukaupta daugiau nei 233 tūkst. tradicinių dokumentų iš kurių apie 118 tūkst. sudaro natų fondas, apie 31 tūkst. garso ir vaizdo fondas (2018 m.). Kasmet fondas papildomas apie 3000 tūkst. dokumentų. LMTA bibliotekos fondai yra atviri visuomenei, skaityklose gali dirbti ir kitų institucijų tyrėjai.
Bibliotekos plotas – 1292 m². Leidiniai užima virš 2300 metrų lentynų.
Orlovo ristūnai
Orlovo ristūnai – kinkomųjų arklių veislė, išvesta Rusijoje XVIII a. pabaigoje – XIX a. pradžioje.
Veislė išvesta vadovaujant grafui Aleksejui Orlovui Chrenovojės žirgyne Voronežo gubernijoje (dab. sritis) kryžminant jojamųjų veislių (daugiausia arabų) ir kinkomųjų (daugiausia Danijos, Meklenburgo) arklių veisles.
thumb|left|120px|Orlovo ristūnams skirtas TSRS [[pašto ženklas (1968 m.)]] Orlovo ristūnai – harmoningos konstrukcijos, gražių formų, greiti. Dažniausiai būna širmi, juodi, bėri. Aukštis ties gogu 159–160 cm, įstrižasis liemens ilgis apie 161 cm, plaštakos 19,8–20,3 cm, kr8tinės apimtis 183 cm. Sveria 500–550 kg.
Naudojami arklių sporte: konkūre, išjodinėjime, draivinge. Daugelyje Rusijos, TSRS vietų buvo naudojami vietos arklių veislėms gerinti. Geriausi žirgai auginami Maskvos, Chrenovojės, Dubrovsko, Permės, Altajaus ir Novatomnikovskio žirgynuose. Lietuvoje (buvusioje LTSR) buvo auginami Vilniaus žirgyne (Riešėje).
<!-- Šią anksčiau raštą dalį palieku netvarkytą
Istorija
Pradiniam kryžminimui panaudoti 63 eržilus ir 143 kumelės. Tarp jų buvo ir unikalus savo veisline verte sidabriškai baltas Arabų veislės eržilas Smetanka, atvežtas iš Arabijos. Paaiškėjo, kad daugeliui Arabų, iš jų ir Smetankai, Pamaskvio klimatas buvo pražūtingas. Smetanka išgyveno tik vienerius metus ir, davęs 5 kumeliukus, krito. Žirgyną A. Orlovas perkėlė į Voronežo guberniją Chrenovojės, Česmenkos ir Padyj kaimus. 1778 m. rugsėjyje čia jau buvo laikoma apie 6 tūkst. arklių. Tolesniam veisimui buvo naudojamas Semetankos palikuonis Polkanas I ir Felkerzamas I. dešimt metų žirgyne kryžmino rytietiškus eržilus su Meklenburgo kumelėmis, bet reikiamo efekto negavo. Todėl Orlovas nutarė kryžminimui panaudoti olandų fermerių arklį. Toks sprendimas pasirodė labai sėkmingas, nes buvo gautas nuostabus eržilas Barsas I. Jis buvo labai artimas Orlovo įsivaizduojamam kuriamos veislės arklio paveikslui. Ilgą laiką grafas su juo važinėjo po Maskvą ir tik 7 metų amžiaus atidavė į Chenovojės žirgyną. Beveik visų Orlovo ristūnų kilmėje rasime Barso I sūnų Lebed I ir Liubeznyj I vardus.
Trisdešimt metų (1775–1808) A. Orlovas kūrė šią veislę. Tačiau jos konsoliduoti nespėjo. Jo sėkmingai pradėtą darbą su dideliu pasiekimu 20 metų tęsė A. Orlovo baudžiauninkas V. Šiškinas. Orlovo ristūnų kūrimo selekcijos ir veisimo modeliai tvirtai ėjo į zootechnijos mokslus. A Orlovas pirmasis veisė linijomis, kūrė Šeimas, taikė gyžtamąjį kryžminimą ir kryptingą prieauglio auginimą bei veislininkystės apskaitą, mokė treniravimo meno. Orlovo ristūnai yra gražaus harmoningo eksterjero. Eržilų kūno matmenys: ūgis ties gogu 161 cm, krutinės apimtis 183 cm, plaštakos apimtis 20,5 cm. Šios veislės eržilas Pionas 1974 m. Pasiekė veislės greičio rekordą, jis 1600 m nubėgo per 2 min. 0,1 s. Orlovo ristūnai nėra vien lenktyniniai arkliai. jie naudojami kitoms veislėms gerinti. 1980 m. Tarybų sąjungoje buvo 552 tūkst. Orlovo ristūnų veislės arklių, iš jų 40,7 tūkst. grynaveislių. Geriausi žirgai auginami Maskvos, Chrenovojės, Dubrovsko, Permės, Altajaus ir Novatomnikovskio žirgynuose. -->
Liublino Opolės apskritis
Liublino Opolės apskritis  – apskritis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Liublino Opolės mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Pulavų, rytuose su Liublino, pietryčiuose su Krašniko, pietvakariuose su Opatuvo, vakaruose su Lipsko ir šiaurės vakaruose su Zvoleno apskritimi. Apskrityje yra 7 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 7 valsčiai:
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Algirdas Vilkelis
Algirdas Juozas Vilkelis (, g. 1972 m. kovo 20 d. Seinuose) – Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Punsko licėjuje, buvo išrinktas Lenkijos lietuvių jaunimo sąjungos valdybos nariu. Studijavo Kauno Vytauto Didžiojo univeritete, kurį 1996 m. baigė verslo ir vadybos magistro laipsniu. Nuo 2002 m. perėmė Vyskupo A. Baranausko fondo valdybos pirmininko ir direktoriaus pareigas. Fondas rūpinosi lietuviškos „Žiburio“ gimnazijos statyba Seinuose, „Lietuvių namų“ veikla ir išlaikymu, globoja skaitlingus lietuviškus saviveiklininkų kolektyvus šiame mieste, jam pavaldus Seinų Kultūros, švietimo ir informacijos centras. Aktyviai dalyvavo saviveikloje: dainavo chore „Seinijos aidai“, grojo kaimo kapeloje „Sainai“.
Įvertinimas
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis
Negras (reikšmės)
Žodis negras ( 'juodas') reiškia:
Šiauliai (Širvintos)
Šiauliai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Širvintų, prie Lapavainės upelio. Seniūnaitijos centras. Yra Alekniškio biblioteka, Šiaulių koplyčia-mauzoliejus. Praeina kelias. atšaka į Alekniškį.
Seirijai
Seirijai – miestelis Lazdijų rajono savivaldybėje, 20 km į rytus nuo Lazdijų, Sūduvos aukštumoje. Į pietus nuo miestelio tvyro Seirijis. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos (Algirdo ir Vytauto). Stovi Seirijų Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia (pastatyta 1584 m.), veikia Seirijų Antano Žmuidzinavičiaus gimnazija, lopšelis-darželis „Žibutė“, biblioteka, paštas (LT-67010).
Miestelyje yra įmonė „Seirijų žirgai“, kurioje laikomi trakėnų veislės žirgai. Apylinkėse aptinkama balinių vėžlių.
thumb|left|[[Seirijų bažnyčia]]
Kermadeko salos
Sudaro šios salos:
Seirijai
Etimologija
Seirijai yra vandenvardinis vietovardis – pavadinimas kilęs nuo greta telkšančio ežero Seirijo, kuris savo ruožtu kilęs nuo Seiros upės vardo, kuris yra jotvingiškos kilmės.
Kermadeko salos
Yra veikiančių ugnikalnių, terminių ežerų, būna žemės drebėjimų. Salos negyvenamos, išskyrus Raulo salą, kurioje stovi vyriausybinė meteorologinė ir radijo stotis. Kermadeko salų klimatas subtropinis. Vidutinė mėnesio temperatūra apie 22,4 °C. Tik vasarį ir rugpjūtį temperatūra nukrenta iki 16 °C. Per metus prilyja apie 1500 mm. Nuo spalio iki sausio kritulių iškrinta mažiau. Veši subtropiniai miškai. Jūrinių paukščių kolonijos. 1934 m. paskelbtos rezervatu.
Kurtiso ir Makaulio salas 1788 m. atrado britai, kitas salas 1793 m. prancūzai.
Seirijai
Geografija
Miestelis įsikūręs Sūduvos aukštumos rytiniame pakraštyje, labai kalvotame Šventežerio–Seirijų gūbryje. Apylinkės ežeringos: piečiau Seirijų telkšo ežeras Seirijis, pietryčiuose Sagavas, vakaruose Pirčiukas, pačiame miestelyje Monkutis ir dar pora mažų bevardžių ežerėlių. Už 2 km į šiaurės vakarus prasideda Trako miškas, šiaurėje ir vakaruose – Metelių regioninis parkas.
Miestelis yra svarbioje kryžkelėje – čia kryžiuojasi keliai, ir , taip pat ,  ir.
Istorija
Seirijų kraštas nuo senovės buvo gyvenamas jotvingių. Dėl nuolatinių kryžiuočių puldinėjimų gyventojai pasitraukė ir Seirijai buvo virtę dykra – apaugo mišku. Po Žalgirio mūšio ir Melno taikos (1422), į Seirijus vėl pradėjo keltis gyventojai. Bogdanas Sapiega XVI a. pradžioje iš Ldk Žygimanto Senojo Seirijo ežero pietiniame krante gavęs žemės sklypą su 8 žmonių tarnybomis įkūrė Seirijų dvarą (vėliau vadintas Sapiegiškėmis). XVII a. dvarą perėmė Radvilos. Jurgis Radvila į šiaurę nuo Seirijo ežero įkūrė Seirijų dvarą. Prie jo ėmė plėstis miestelis. 1537 m. pastatyta katalikų, 1584 m. – evangelikų reformatų bažnyčia. Seirijai kurį laiką buvo kalvinizmo centras. Boguslavas Radvila, nors ir kalvinas, 1656 m. užrašė Seirijų bažnyčiai išlaikyti 12 valakų žemės. Mirus B. Radvilai, jo duktė Karolina ištekėjo už vokiečių kunigaikščio ir jam padovanojo Seirijus. Per 1654–1667 m. Rusijos–ATR karą, dvarą ir miestelį apgriovė Rusijos kariuomenė. 1671 m. Seirijai gavo miesto teises, 1797 m. minimi kaip karališkasis miestas. 1688 m. Varšuvos seimas pripažino Seirijus Prūsijos elektorių paveldima nuosavybe. Į Seirijų valdas buvo siunčiami vokiečiai amatininkai. Per Šiaurės karą 1710 m. kilo badas ir maras. 1726 m. Seirijuose pastatyta sinagoga. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. XVII–XVIII a. Seirijų dvarui priklausė plačios valdos iki pat Lazdijų ir dar už jų.
thumb|left|Lietuvos kariuomenė Seirijuose su šarvuotu automobiliu „Šarūnas“, 1920 m.
1795 m. Seirijai atiteko Prūsijai, čia buvo karališkasis Seirijų dvaras. 1815 m. kartu su Užnemune priklausė Rusijos imperijai, priklausė Augustavo vaivadijai ir gubernijai, vėliau – Suvalkų gubernijai. XIX a. pradžioje išaugo drobių audimo pramonė (1800–1807 m.). 1856 m. Seirijų dvare panaikinta baudžiava. 1863 m. Seirijai buvo vienu iš sukilimo židinių, o 1863 m. rugpjūčio 7 d. Felikso Kolyškos vadovaujami sukilėliai čia kovėsi su rusų caro kariuomene. 1867 m. caras Seirijų dvarą padovanojo generolui Suchozanetui. 1870 m. Seirijai neteko miesto teisių. XIX a. pabaigoje minimi kaip gyvenvietė ir palivarkas Seinų apskrityje, valsčiaus centras.
1900 m. Seirijai smarkiai apdegė. 1909–1914 m. veikė Blaivybės draugijos skyrius. XX a. tarpukariu Seirijuose veikė žemės ūkio mašinų gamykla, medienos apdirbimo įmonė, 3 malūnai, 2 karšyklos, verpykla, šaulių būrys (nuo 1919 m.). 1941 m. Baraučiškės miške išžudyti Seirijų žydai. o II pasaulinio karo apylinkėse veikė Lietuvos partizanų Šarūno rinktinės Seirijų batalionas.
Policijos pareigūnas
thumb|[[Lietuvos policija|Lietuvos policininkai]]
Policijos pareigūnas - policijoje tarnaujantis pareigūnas.
Lietuva
Policijos pareigūnas Lietuvoje - Lietuvos Respublikos pilietis, priimtas statutiniu valstybės tarnautoju į policijos įstaigą ir turintis viešojo administravimo įgaliojimus nepavaldiems asmenims (Policijos veiklos įstatymas, 2 str. 3 d.).
Vokietija
Policijos pareigūnas (, PVB) Vokietijoje - „vykdomosios tarnybos“ funkcijas atliekantis Federacijos arba federalinės žemės policijos tarnautojas, vad. „vykdantysis tarnautojas“ (Vollzugsbeamter). Vokietijos darbo birža tai įvardija kaip „policijos viduriniosios/aukštesniojo rango/aukštesnio rango vykdomosios tarnybos valstybės tarnautojas“ (Beamter des mittleren/gehobenen/höheren Polizeivollzugsdienstes). PVB uniforma skirtinga. Išimtis - Vokietijos kriminalinė policija. PVB veikia kartu su kitais tarnautojais, pareigūnais.
Šaltiniai
Polizeivollzugsbeamter Agent (Nederlandse politie) Polisman
Seirijai
Istorija
2003 m. patvirtintas Seirijų herbas.
Žymūs žmonės
Miestelyje mokėsi ir gyveno žinoma profesorė Danutė-Teresė Ramonaitytė.
Boedas
Boedas – kvartalas pietinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.
Kvartalas pavadintas Argentinos Nepriklausomybės akto signataro Mariano Boedo garbei. Kvartalas apribotas Sánchez de Loria, Caseros, La Plata, Independencia aveniu. Boedas – vienas iš tango kultūros centrų. Tai taip pat ir literatūrinis miesto centras. thumb|left|170px|Homero Manzi kampas
Federer (reikšmės)
Federer gali reikšti:
Mickaičiai
Mickaičiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Deglėnų.
Teresė Degutienė
Teresė Degutienė (, g. 1968 m. sausio 15 d. Vidugirių kaime, Punsko valsčius, dab. Lenkija) – pedagogė, saviveiklininkų vadovė.
Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Malinauskų šeimoje. Pasirinko pedagogės profesija, paskirta Pristavonių pagrindinės mokyklos direktore. Vadovauja mokyklos dramos būreliui, mokinių šokių kolektyvui „Dzūkelis“, kuris populiarina vietinius folklorinius šokius ir dainas. Už pedagoginę veiklą apdovanota Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medaliu. Ištekėjusi: vyras Petras, sūnus Raimundas.
Grežėniškiai
Grežėniškiai (arba Gražėniškiai) – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Gelvonų, kalvotoje vietovėje. Šalia sutvenktas Gražėniškių tvenkinys.
Baltymai
thumb|200px|Mioglobino trimatė struktūra
Baltymai – iš aminorūgščių sudarytos makromolekulės. Baltymai įeina į ląstelių ir audinių sudėtį, jų pagalba formuojami ląstelių ir audinių griaučiai, reguliuojama normali organizmo veikla, kovojama su infekcijomis, atliekamos sudėtingos cheminės reakcijos ir kita.
Baltymų sandara
Baltymai yra labai plačiai išplitę gyvoje gamtoje ir sudaro gyvybės pagrindą. Fiziologiniu požiūriu baltymai yra svarbiausi natūralūs stambiamolekuliniai junginiai, nors DNR, sauganti genus, taip pat yra natūralus gigantiškas polimeras. Baltymų sandara yra labai paini ir jų struktūrinių variantų skaičius nepaprastai didelis. Pavyzdžiui, pagal savo struktūrą baltymų yra fibrilinių, globulinių, elastingų, tirpių ir netirpių, kristalinių bei amorfinių.
Tačiau visiems baltymams yra būdingos šios savybės: (Šios dvi savybės siejasi tokiu būdu, kad visos į baltymų sudėtį įeinančios aminorūgštys pradinėse stadijose yra gaminamos iš to paties šablono, panaudojant tuos pačius fermentus, todėl bendra alfa ir L konfigūracija labai apsimokėjo ir evoliucijos eigoje įsitvirtino aminorūgščių sintezėje.)
Visos aminorūgštys (išimtį sudaro glicinas), kurios gaunamos suhidrolizavus baltymus, yra optiškai aktyvūs junginiai. Atskiri baltymai tesiskiria vienas nuo kito sudarančiomis juos aminorūgštimis ir tų aminorūgščių tarpusavio jungimosi tvarka (pirmine baltymo struktūra), kas nulemia ir skirtingas aukštesnes tokios makromolekulės struktūras (antrinę, tretinę).
Nustatyta, kad baltymus sudaro iš viso apie 20 skirtingų aminorūgščių, kurios turi po dvi, tris arba daugiau funkcinių grupių. Todėl polipeptidinės makromolekulės gali būti šakotos, tačiau gamtoje tai sutinkama ypatingai retai.
Baltymų makromolekulės pagrindą sudaro aminorūgštys NH2 – CH(R)COOH, kurios susijungusios tarpusavyje peptidiniais – CO – NH – ryšiais, o jose radikalas R yra labai įvairus. Be peptidinių ryšių, baltymuose dar rasta disulfidinių (S – S) ryšių tarp atskirų cisteino likučių, ir tai daro esminį skirtumą tarp polipeptido ir baltymo. Baltymo molekulėje taip pat dažnai randami metalo jonai, chelatuoti neigiamai įkrautomis aminorūgščių liekanomis (gliutamato, aspartato), taip pat didesni cheminiai junginiai, tokie kaip vitaminai arba lipidiniai inkarai. Baltymų makromolekulės gali kontaktuoti viena su kita bei su kitomis makromolekulėmis, dažnai sudarydamos itin painios struktūros stambiamolekulius kompleksus. Tokie kontaktai pagrįsti daugybe silpnų sąveikų tarp dviejų skirtingų molekulių paviršių, kurie vienas kitą atitinka kaip raktas spyną.
Kai kurios medžiagos baltymus iš jų tirpalų nusėsdina arba koagaliuoja. Nusėsdinimas gali būti grįžtamas arba negrįžtamas, t. y. nusėsdinta medžiaga gali dar ištirpti arba virsti netirpia. Virinami baltymai, o ypač kai dar į tirpalą pridedama acto rūgšties arba elektrolitų, negrįžtamai koaguliuoja. Negrįžtamą baltymų koaguliaciją sukelia taip pat mineralinės rūgštys, pikrino rūgštis ir taninas. Veikiami etanolio ir acetono, nusėsdinti baltymai išlieka tirpūs vandenyje.
Cheminiu požiūriu baltymai yra polielektrolitai. Fiziologinėmis sąlygomis jie nėra linkę sudaryti agregatus, tačiau dėl vienokių ar kitokių priežasčių praradę savo biologinį aktyvumą jie savaime agreguojasi ir koaguliuoja.
Baltymai pagal jų makramolekulių formą skirstomi į dvi grupes: globulinius ir fibrilinius baltymus.
Globuliniai baltymai
Globulinius baltymus sudaro kamuolinės makromolekulės – globulės. Tokio tipo baltymų pavyzdžiu galėtų būti albuminai, globulinai, hemoglobinas bei mioglobinas. Išvados apie šių baltymų makromolekulių formą padarytos, remiantis rentgenografiniais, viskozimetriniais, osmometriniais ir elektronmikroskopiniais tyrimo metodais.
Globuliniai baltymai daugiausia yra tirpūs vandenyje, juose yra daug į globulės išorę nukreiptų hidrofilinių grupių.
Fibriliniai baltymai
Fibriliniams baltymams priskiriami tie baltymai, kurių makromolekulės yra ištęstos linijinės formos arba lengvai jungiasi tarpusavy, sudarydamos pluoštines struktūras. Tai daugiausia netirpios vandenyje ir druskų tirpaluose medžiagos. Fibriliniuose baltymuose polipeptidinės grandinės sudaro kuokštus, kuriuose makromolekulės grandinės kryptimi yra orentuotos viena kitos atžvilgiu. Šiai baltymų grupei priskiriamas keratinas, miozinas, fibrinas, fibrinogenas, šilko fibroinas, kolagenas, želatina, gliuteinas ir kt. Rengenografiškai nustatyta, jog dauguma šių polipeptidinių grandinių suvytos į spiralę taip, kad spiralės viduryje kiekvienas aminorūgšties likutis su kitu aminorūgšties likučiu susijungęs vandeniline jungtimi.
Fiziologiškai aktyvūs baltymai
Šios grupės baltymams priskiriamos šios medžiagos: proteohormonai (insulinas, kurio struktūrą 1952 m. nustatė F. Zangeris), toksinai (toksalbuminas, gyvačių nuodai, bakterijų toksinai) ir antikūniai.
Svarba mityboje ir šaltiniai
Baltymai yra svarbi mitybos dalis. Rekomenduojama, kad per dieną būtų suvalgoma 0,8 gramo baltymų vienam kilogramui svorio. Jeigu žmogus sveria 80 kg, tai jam būtų rekomenduojama suvalgyti 64 gramų baltymų per dieną. Baltymai yra randami įvairiuose maisto produktuose skirtingais kiekiais.
Sent Džordžas (reikšmės)
Sent Džordžas reiškia:
Sent Džordžas (Bermuda)
Sent Džordžas  – miestas Bermudos salyno (JK užjūrio teritorija) šiaurės rytuose, Sent Džordžo saloje. 1,8 tūkst. gyventojų (2000 m.). Jūrų uostas. Miestui būdinga XVII–XIX a. architektūra. Dėl savo istorinės ir architektūrinės svarbos Sent Džordžas 2000 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Ašikagos klanas
Istorija
200px|right|thumb|Ašikagų herbas Pradininkas Ašikaga Takaudži. Žymiausias – Ašikaga Jošimicu, kuriam valdant pietinės dinastijos imperatorius 1392 m. abdikavo palikdamas sostą šiaurės dinastijos imperatoriui ir šiogūnas ėmė valdyti visą šalį.
Ašikagų valdžia, išskyrus pirmųjų trijų, buvo nestipri, ją silpnino daimių (kunigaikštysčių) separatizmas. Valdant Jošimasai 1467 m. prasidėjo kova dėl įpėdinystės teisių, peraugusi į šimtmečiui šalį suskaldžiusi karą. Nuo 1490 m. už Ašikagas valdė Hosokavų (1490-1558), Mijoši (1558-1565), Macunagų (1565-1568) šeimos.
Nuo 1378 m. Ašikagų rezidencija buvo Kioto miesto Muromači rajone, Muromači laikotarpiu išaugo prekyba su Kinija, suklestėjo kultūra, sustiprėjo dzenbudizmo įtaka. Paskutinį Ašikagų siogūną 1573 m. nuvertė karvedys Oda Nobunaga.
Ašikagos
Avraham Tory
Biografija
Gimė 1909 m. gruodžio 10 d. Lazdijuose, kaip Avrahamas Golubas vietinio prekybininko šeimoje. Jaunystėje mokėsi žydų religinėje mokykloje, vėliau išvyko į Pitsburgą, kur studijavo teisę. Grįžęs į Lietuvą, 1933 m. baigė mokslus Kauno Vytauto Didžiojo universitete, kur įgijo teisininko specialybę. 1932 m. buvo išvykęs į Palestiną, kur dalyvavo Makabėjų sporto varžybose Tel Avive. Tarpukariu aktyviai dalyvavo Kauno žydų visuomeniniame gyvenime.
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, pradėjo slapstytis dėl pavojaus būti ištremtam už sionistinę veiklą. 1941 m. naciams okupavus Lietuvą ir įkūrus Kauno getą, į jį pateko ir A. Tory, kur teisininkas pradėjo leisti geto žurnalą jidiš kalba, kuris buvo leidžiamas iki 1944 m. sausio mėnesio. Gyvendamas Kauno gete dirbo Seniūnų tarybos sekretoriumi. Būdamas daugelio žudynių ir kitų nusikaltimų liudininku, užsirašydavo visus nusikaltimus ir nusikaltėlius į savo dienoraštį.
XX a. devintajame dešimtmetyje dalyvavo kaip liudytojas teismuose prieš nacių nusikaltėlius. 1982 m. dalyvavo teisme Tampoje, kuriame buvo teisiamas nacių nusikaltėlis Kazys Paulciaskas. Taip pat dalyvavo kaip liudytojas Kauno geto gestapo karininko Helmut Rauca teisme. 1988 m. nusprendė išversti savo dienoraščius iš jidiš į hebrajų kalbą ir išspausdinti knygą. Po dvejų metų buvo išleista knyga anglų kalba ir vėliau pastatytas dokumentinis filmas remiantis autoriaus dienoraščiais. 1997–1999 m. dienoraščiai ir dokumentai buvo eksponuojami JAV Holokausto memorialiniame muziejuje, vėliau pervežti į Jeruzalės Yad Vashem memorialinis muziejus|Jeruzalės Yad Vashem memorialinį muziejų. Mirė A. Tory 2002 m. vasario 24 d. Tel Avive.
Masatenangas
Masatenangas  – miestas Gvatemalos pietvakariuose į šiaurės vakarus nuo Eskuintlos; Sučitepekeso departamento centras. Per miestą eina Gvatemalos (sostinės) – Tapačulos (Meksika) geležinkelis ir plentas. Tekstilės (medvilnės), maisto (kakavos, kavos, atogrąžų vaisių), avalynės, chemijos (kaučiuko) pramonė.
Japetas (palydovas)
Japetas, arba Saturnas VIII – natūralus Saturno palydovas, kurį 1671 m. spalio 25 d. atrado astronomas Giovanni Domenico Cassini. Palydovas pavadintas titano Japeto graikų mitologijoje vardu.
Vardas
Cassini keturis atrastus palydovus (Tetiją, Dionę, Rėją ir Japetą) Liudviko XIV garbei pavadino „Sidera Lodoicea“. 1789 m. William Herschel atrado Mimą ir Enceladą. Kadangi tuo metu palydovai neturėjo pavadinimų, kartu su Titanu jiems dabartinius pavadinimus 1847 m. davė W. Herschel sūnus John Herschel.
Fizinės charakteristikos
Mažas tankis leidžia daryti išvada, jog Japetas daugiausia sudarytas iš ledo ir nedidelio kiekio (~20 %) uolienų. Kitaip nei daugumos palydovų, pastarojo forma nei sferinė, nei elipsoidinė, per vidurį turi ryškią pusiaujo keterą, suplotus polius. Palydovas tankiai nusėtas krateriais, turi kelis ypač didelius kraterius, kurių didžiausio skersmuo viršija 500 km. Japetas pasižymi tuo, jog turi dviejų spalvų pusrutulius. Tamsų, pavadintą Kasinio regionu (Cassini Regio), ir šviesų, vadinamą Ronsevalio žeme (Roncevaux Terra).
Temperatūra tamsiajame regione ties pusiauju pakyla iki 130 K (-143,2°C). Šviesioji pusė sugeria mažiau Saulės šviesos, todėl čia temperatūra pakyla iki 100 K (-173,2 °C).
Pusiaujo ketera
thumb|220px|left|Pusiaujo ketera iš arti. Vienas ryškiausių šio palydovo paviršiaus darinių - pusiaujo ketera, besidriekianti 1300 km Kasinio regiono viduriu. Ketera yra 20 km pločio ir vidutiniškai 13 km aukščio. Atrasta, kai Cassini erdvėlaivis nufotografavo Japetą 2004 m. gruodžio 31 d. Vietomis ketera išauga net iki 20 km aukščiau supančių vietovių, gausiai nusėta kraterių, o tai liudija seną kilmę.
Kol kas tiksliai nežinoma, kaip susiformavo ši ketera ir kodėl driekiasi idealiai pusiaujo linija. Šiuo metu iškeltos trys hipotezės:
Orbita
Nors Japetas yra trečias pagal dydį Saturno palydovas, tačiau skrieja apie planetą žymiai toliau, nei artesnis didelis palydovas Titanas. Tuo pačiu palydovo orbitos plokštuma yra labiausiai pakrypusi iš visų reguliarių palydovų. Dėl tokių orbitos savybių Japete, vieninteliame iš didžiųjų palydovų, aiškiai matytųsi Saturno žiedai, o pati planeta atrodytų keturis kartus didesnė nei Mėnulis žvelgiant iš Žemės.
The Road Band
The Road Band yra 1992 m. susikūrusi grupė iš Vilniaus. Jų muzikoje dominuoja R&B, rokenrolas, džiazas, kantri stiliai. Grupė nuolat koncertuoja didžiausiame Lietuvoje bliuzo muzikos festivalyje „Bliuzo naktys“ ir tuo pačiu yra šio renginio himno autoriai.
Juozas Stanulis
Juozas Stanulis (1897 m. balandžio 3 d. Šventežeryje, Seinų valsčius – 1991 m. balandžio 3 d. Kačerginėje) – Lietuvos teatro aktorius, režisierius.
Biografija
1917–1918 m. mokėsi Imperatoriškojoje Aleksandro teatro dramos mokykloje (vadovas – R. Apolonskis), 1916–1918 m. J. Vaičkaus vaidybos mokykloje Sankt Peterburge.
1916–1918 m. J. Vaičkaus skrajojamojo teatro aktorius Sankt Peterburge, nuo 1918 m. Vilniuje. 1920–1921 m. Lietuvių meno kūrėjų draugijos Dramos vaidyklos (Kaunas), aktorius. 1923–1926 m. Liaudies teatro steigėjas, vadovas, režisierius, aktorius, 1924–1931 m. dar ir Valstybės teatro, aktorius. 1931–1935 m. Valstybės teatro Šiaulių skyriaus vadovas, režisierius ir aktorius, 1935–1939 m. Klaipėdos skyriaus direktorius, režisierius ir aktorius, 1939–1942 m. Valstybės teatro Šiaulių skyriaus direktorius, režisierius ir aktorius, 1943 m. „Vaidilos“ teatro, režisierius, 1944–1945 m. Vilniaus valstybinio dramos teatro direktoriaus pavaduotojas ir aktorius, 1945–1946 m. Vilniaus valstybinio dramos teatro direktorius ir aktorius, 1947–1958 m. LTSR valstybinio dramos teatro aktorius. Be to, dar ir LTSR valstybinės konservatorijos Aktoriaus meistriškumo katedros dėstytojas.
Kuče Malė
Kuče Malė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Jedvabno, apie 24 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 58 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Jonas Mikalojus Stankevičius
1648 metais buvo Jono Kazimiero Vazos elektorius nuo Žemaitijos seniūnijos. 1655 m. Spalio 20 d. pasirašė Kėdainių uniją.
Laisvės kryžiaus ordinas
miniatiūra Laisvės kryžiaus ordinas, Laisvės kryžius  – aukščiausias Estijos valstybės apdovanojimas už karinius ir civilinius nuopelnus ginant Estijos nepriklausomybę.
Įsteigtas 1919 m. vasario mėn. Pirmasis Estijos ordinas. Buvo trijų kategorijų, trijų laipsnių:
Golfas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Golfas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko trečią kartą olimpinių žaidynių istorijoje, po 112 metų pertraukos. Golfo programą sudarys dvi individualios rungtys moterims ir vyrams. Kiekvienoje rungtyje dalyvaus po 60 sportininkų atrinktų pagal oficialų golfo žaidėjų reitingą. Vienai šaliai galės atstovauti ne daugiau 4 sportininkų, esančių TOP 15 reitinge, ir ne daugiau 2, jei sportininkai nepatenka į TOP 15.
Laisvės kryžiaus ordinas
1919–1925 m. juo buvo apdovanota 3215 asmenų, iš jų 1064 užsienio piliečiai, daugiausia valstybių vadovai, kariškiai, diplomatai. Vėliau šio ordino neskirta.
Golfas 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Varžybos vyko naujai pastatytame Olimpiniame golfo lauke.
Istorija
2009 m. Kopenhagoje į olimpinių žaidynių programą nuspręsta grąžinti golfą. Taip pat priimtas nutarimas jog 2009 m. patvirtintos naujos programos sporto šakos (regbis-7 ir golfas) privalės būti žaidžiamos bent dvejuose olimpinėse žaidynėse (2016 m. ir 2020 m.).
Dalyviai
Olimpiadoje dalyvaus žaidėjai pagal 2016 m. liepos 11 d. reitingą. Iš viso dalyvaus 60 sportininkų, ne daugiau 4 žaidėjų iš vienos šalies.
Dalis sportininkų, patekusių į olimpiadą, atsisakė dalyvauti dėl Zika viruso pavojaus. Šie žaidėjai ir jų reitingas prieš olimpiadą:
Puoriai
Puoriai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6,5 km į pietus nuo Širvintų, prie Puorių ežero ir Puorių miško. Praeina kelias.
Gyventojai
thumb|left|150px|Puorių stogastulpis
Rytų Lietuva (Ukmergė)
Rytų Lietuva – nepartinis lietuviškos minties savaitraštis, ėjęs 1932–1935 m. Ukmergėje.
Istorija
Leido Rytų Lietuvos švietimo ir kultūros draugija. Spausdino Knygos spaustuvė, Slominskio spaustuvė Ukmergėje. Išėjo 140 numerių. 1935 m. prijungta prie „Mūsų krašto“.
Rašė kultūros, švietimo, socialiniais klausimais, ragino inteligentiją puoselėti lietuvių kalbą, gimtojo krašto istoriją, tradicijas.
Redagavo P. Kruopis, I. Pacevičius.
Kuče Vielkiai
Kuče Vielkiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Belaris
Belaris arba Balaris (kn: ಬಳ್ಳಾರಿ Baḷāri, ) – miestas pietų Indijoje, Karnatakoje, į šiaurę nuo Bangaloro, Dekano plokščiakalnyje. Rajono centras. Geležinkelių ir plentų mazgas. Prekyba medvilne centras. Metalo apdirbimo ir plieno gamybos, tekstilės, maisto (ryžių) pramonė. Veikia šiluminė elektrinė.
Yra išlikusi miesto tvirtovė, keletas hinduistų šventyklų, miesto parkas, zoologijos sodas, muziejus. 70 km nuo Belario yra Hampio gyvenvietė su į UNESCO pasaulio pavedą įtrauktu šventyklų kompleksu.
Kazys Morkūnas (1925)
Kazys Morkūnas (g. 1925 m. kovo 4 d. Žiežmariuose, Trakų apskritis – 2014 m. sausio 22 d.) – Lietuvos dailininkas, vitražistas.
Kūryba
1953 m. vienas pirmųjų Lietuvoje sukūrė eksperimentinį vitražą iš kelių sulydytų plono stiklo sluoksnių. Ankstyvojo laikotarpio vitražams būdingas realistinis figūrinis piešinys su ornamentais („Taika žemėje“, 1955 m., „Jūratė ir Kastytis“, 1956 m., „Subatos vakarėlį“, 1959 m.), alegorijos, simboliai, dekoratyvi stilizacija („Mūza“, 1956 m., „Mergaitė“ 1960 m.). Nuo septinto dešimtmečio naudoja luitinį stiklą, sujungtą betonu, derina įvairias stiklo faktūras („Pirčiupis“, 1962 m.) Sukūrė vitražų pasaulinių parodų paviljonams („Himnas darbui“ – Monrealis, 1967 m., „Tarybinis jaunimas“ – Osaka, 1970 m.), dekoratyvių siužetinių (pasakos „Eglė – žalčių karalienė“ motyvais Druskininkų biuvetėje, 1956–1960 m.), spalvoto veidrodinio stiklo („Rytas“, 1960 m.) vitražų.
Naudojo konusinės formos stiklą (Kryžkalnio memorialo vitražai „Kova“ ir „Darbas“, 1972 m.; LSSR valstybinė premija, 1973 m.). Kūrė storo luitinio stiklo (Kauno IX forto muziejaus memorialo vitražai, 1984 m.; SSRS valstybinė premija, 1985 m.), plono stiklo („Saulės mūšis 1236 m.“, Šiaulių kino teatras „Saulė“, 1986 m., 27 vitražų ansamblis Švč. Mergelės Marijos gyvenimo motyvais, Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra, 1996 m.) vitražo technika. Sukūrė 3 portretinius vitražus J. Baltrušaičio mokykloje Maskvoje, erdvinių vitražų Punsko mokykloje (abu 2005 m.), Utenos Dievo Apvaizdos bažnyčioje (2008 m.). Sukūrė vieną didžiausių 180 m² vitražų Lietuvoje „Šventė“ (dab. LR Seimo rūmai, Vilnius, 1981 m.).
Kūrybai būdinga optimizmas, ryškiai perteikta idėja, monumentalumas, vientisa raiški kompozicija, piešinio ir spalvos vienovė, dinamiškos formos, skriejančios figūros motyvas, raiški ritmika, sodrios kontrastingos spalvos (vyrauja mėlyna, geltona, raudona). Nuo 1953 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje.
Tarptautinės teisės magistras
Tarptautinės teisės magistras – kvalifikacinis teisės magistro laipsnis, suteikiamas baigus podiplomines studijas viešosios tarptautinės teisės srityje. Studijų programa, struktūra panaši kaip ir LL.M. programos atveju. Greta tarptautinės teisės studijų gali būti studijuojami politikos mokslai (diplomatija, tarptautiniai santykiai), gilinamasi į kitas teisės sritis, pvz., ES teisės, ES šalių teisines sistemas, nagrinėjama politinė, ekonominė bei socialinė santvarka. Studijos baigiamos kvalifikaciniu magistro egzaminu. Gali būti privalomas studijų semestras užsienio aukštojoje mokykloje.
Cisterninis automobilis
Cisterninis automobilis – automobilis su cisterna, pritaikytas pervežti skysčius (skysti naftos produktai, vanduo, skysti maisto produktai ir pan.), suskystintas dujas. Jei reikia, cisternos gali būti hermetiškos. Įrengus pertvaras vienu metu galima vežti ir kelis skirtingus skysčius. Dėl aukštai esančio svorio centro cisterninį automobilį valdyti palyginus sunku.
Tarptautinės teisės magistras
Aberdyno universitetas
Aberdyno universitetas (Aberdynas, Rytų Škotija): LLM in International Law. Studijuojama viešoji ir privatinė tarptautinė teisė. 12 mėn. nuolatinių studijų, 24 arba 36 mėn. dalinių studijų.
Cisterninis automobilis
Cisternos
Cisternų talpa būna nuo 0,8 m³ iki 15 m³. Cisternos būna įvairių formų – cilindro, kūgio, stačiakampio gretasienio pavidalo. Cisternos būna pagamintos iš aliuminio lydinių, nerūdijančio plieno, plastiko. Aliuminio lydinių cisternos naudojami šviesiesiems naftos produktams pervežti, o nerūdijančio plieno – maistinėms medžiagoms, degalams, chemikalams gabenti.
Tarptautinės teisės magistras
Rytų Londono universitetas
Rytų Londono universitetas (UEL), Teisės mokykla (Londonas, Jungtinė Karalystė): suteikiamas LLM laipsnis; studijų specializacija - tarptautinė teisė. „Branduoliniai“ moduliai - Aktualūs šaltiniai ir tyrimas tarptautinėje teisėje (Current Issues and Research in International Law) bei disertacija (baigiamasis darbas). Pasirenkamieji moduliai - Tarptautinė teisė ir jėgos nenaudojimo principas (International Law and the Use of Force), Tarptautinė baudžiamoji teisė (International Criminal Law), Tarptautinės žmogaus teisės (International Human Rights), Tarptautinė pabėgėlių teisė (International Refugee Law), Teisė ir politika Viduriniuose Rytuose (Law and Policy in the Middle East), Kritinės terorizmo perspektyvos (Critical Perspectives on Terrorism), Tarptautinė aplinkos teisė (International Environmental Law), Tarptautinės Darbo Organizacijos teisė (Law of the World Trade Organization), Tarptautinių finansų teisė (Law of International Finance).
Cisterninis automobilis
Cisternos
thumb|[[Pienvežis UAZ-452 bazėje]] Kai kurie skystieji kroviniai turi būti tam tikros temperatūros, tad jiems pervežti skirtos cisternos gaminamos su termoizoliacija (skystam bitumui, pienui ir kt. skysčiams gabenti).
Tarptautinės teisės magistras
Londono metropoliteno universitetas
Londono metropoliteno universitetas: programa - LLM International Law. Privalomieji moduliai - Tarptautinės teisinės institucijos (International Legal Institutions) Tarptautinės vaiko ir žmogaus teisės (International Child Law and Human Rights), Tarptautinės vystymosi teisė (International Law of Development), Teisinio tyrimo metodologija (Legal Research Methodology).
Edinburgo universitetas
Programa - „LL.M. tarptautinėje teisėje“, Edinburgo universitetas (Škotija), Teisės mokykla. Nuolatiniai kursai (40 kreditų, 1 ir 2 semestrai) - Pagrindiniai šaltiniai tarptautinėje teisėje (Fundamental Issues in International Law), tarptautinė aplinkos teisė (International Environmental Law), tarptautinė baudžiamoji teisė (International Criminal Law), Europos ir tarptautinė žmogaus teisių teisė (European and International Human Rights Law). Yra pasirenkamieji kursai.
1 semestro kursai (20 kreditų): pirmas semestras - tarptautinė investicijų teisė (International Investment Law), klimato katiso teisė (Law of Climate Change), tarptautinių santykių teorija (International Relations Theory, pirmas semestras, Politikos mokslų mokykla), 2 semestras - jūrų teisė (Law of the Sea), PPO teisė (WTO Law).
Programos direktorius prof. Bill Gilmore.