cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mackių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balbieriškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. 1954 m. prijungtos Putrišių apylinkė, Žiūronių apylinkė ir Žagarių apylinkė. 1972 m. lapkričio 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1977 m. balandžio 4 d. Mackių apylinkė prijungta prie Balbieriškio apylinkės.
Algirdas Steponavičius (1950)
Algirdas Steponavičius (g. 1950 m. rugsėjo 2 d. Rinktinėliuose, Radviliškio rajonas) – Lietuvos žurnalistas, agronomas.
Biografija
1973 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę, 1980 m. Buivydiškių tarybiniame ūkyje-technikume – agronomijos specialybę.
Item number
Item number arba item song – muzikiniai numeriai, kuriuose skambant lengvai įsimenamai dainai šoka provokuojančiai apsirengusi moteris (kartais ir vyras). Būdingi Indijos kinui, kuriamam hindi, kanadų, tamilų bei telugų kalbomis. Terminai paprastai neverčiami, tačiau tiksliausias lietuviškas atitikmuo būtų „papildomas numeris“.
Item number paprastai išplatinamas dar prieš filmo pasirodymą. Žiūrovams sukeliamas vojeristinis pasitenkinimas – daugeliu atvejų tai garantuoja būsimo filmo populiarumą.
Žanro pioniere laikoma Cuckoo, šeštajame dešimtmetyje savo šokiais įkūnijusi patrauklias, gundančias moteris. Cuckoo atlikti „parduodamieji numeriai“ siejami su filmais „Awara“ bei „Aan“.
Krasnojė (Padniestrė)
Krasnojė  – miestelis Slabodzėjos rajone, pietų Padniestrėje, Moldavijoje. Išsidėstęs kairiajame Dniestro krante. Nutolęs 7 km nuo Dnestrovsko, 15 km nuo Slabodzėjos, 40 nuo Tiraspolio, 55 km nuo Benderų, 110 km nuo Kišiniovo, 90 km nuo Odesos. 3 553 gyventojai (2014 m. duomenys).
Gelminiai meškeriotojai
Gelminiai meškeriotojai (Ceratiidae) – velniažuvių (Lophiiformes) šeima. Paplitę visuose vandenynuose. Kai kurios rūšys iki 1,2 m dydžio.
Vilius Navickas
Vilius Navickas (g. 1959 m. spalio 14 d. Kaune) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1977 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, inžinierius – mechanikas.
1982–1991 m. Valstybinės autoinspekcijos transporto techninės priežiūros inspektorius. 1991–2003 m. UAB „VEDA“ direktorius, 2003 m. UAB „Eurokubas“ patarėjas – konsultantas, 2005 m. UAB „Euro-Construct“ direktorius.
2001–2010 m. TS-LKD Vilniaus miesto skyriaus narys, pašalintas iš partijos kilus skandalui dėl daryto spaudimo Vilniaus savivaldybės kontrolieriui Šarūnui Skučui, reikalaujant tendencingai atlikti tyrimus.
Nuo 2007 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys. 2009–2010 m. ėjo Vilniaus miesto mero pareigas.
Šauklių kraštovaizdžio draustinis
Šauklių kraštovaizdžio draustinis – saugoma erdvė Lietuvoje, Skuodo rajone, 3 km į pietvakarius nuo Mosėdžio, į rytus nuo Šauklių. Patenka į Salantų regioninį parką. Sudarytas 1995 m., išplėtus buvusį Šauklių geologinį draustinį (įsteigtas 1971 m., plotas 1,62 ha).
Svarbiausia saugoma vieta yra Šauklių riedulynas – prieš 12–13 tūkst. metų susidaręs paviršius su daugybe eratinių riedulių, kurie buvo išplauti ledyno tirpsmo vandenų ir sukrauti plačiame nuosruvos latake. Tai daugiausia kristaliniai, iki 3 m skersmens akmenys, atnešti ledyno iš Švedijos, vakarų Suomijos, Baltijos dugno uolienų masyvų. Beveik pusė visų riedulių (48 %) yra granito atmainos, 23 % – gneisai ir migmatitai, 16 % – porfyrai ir porfyritai bei kitos uolienų rūšys. Riedulyne įrengtas pažintinis takas.
Kitos svarbesnės saugomos vietos yra panašaus pobūdžio Kulalių riedulynas, Rimšinės miškas.
Ant riedulyne glūdinčių akmenų randamos 3 retos, į Lietuvos Raudonąją knygą įrašytos kerpių rūšys. Tai gūbriuotoji, suodinoji ir daugialakštė saitakerpės. Draustinyje sutinkami ir saugomi vabzdžiai – rudakiai satyriukai. Čia taip pat gyvena ir veisiasi driežai, gluodenai. Sutinkami retesni paukščiai – tetervinai, plėšriosios medšarkės, vapsvaėdžiai, gervės, gulbės giesmininkės, sodinės startos, raibosios devynbalsės, dirvoniniai kalviukai, startsakaliai, pilkosios meletos. Būdingi viržynai, besikaitaliojantys su kadagių sąžalynais. Reti augalai: baltijinė gegūnė, dėmėtoji gegūnė, vyriškoji gegužraibė, žalsvažiedė blandis, statusis atgiris, paprastoji šertvė.
Lille OSC
Lilio OSC, dažnai vadinama LOSC, LOSC Lille – profesionalus Prancūzijos futbolo klubas iš Lilio, Aukštutinės Prancūzijos. Klubas yra dabartiniai Ligue 1 čempionai. Namų rungtynes žaidžia Pierre-Mauroy stadione.
Istorija
Klubas, įkurtas Lilio metropolijoje sujungus du klubus – 1902 m. įkurtą Olympique Lillois ir 1901 m. įkurtą SC Fives.
Sėkmingiausi klubo komandos metai - po antrojo pasaulinio karo. Į aukščiausiąją Prancūzijos lygą Ligue 1 paskutinį kartą pakilo 2000 metais, kur sėkmingai kovoja – 2002, 2005 ir 2006 metais komanda iškovojo teisę dalyvauti Čempionų lygoje. 2004 metais laimėjo UEFA Intertoto taurę.
Sudėtis
2021 m. liepos 28 d.
Latvijos nacionalinis dailės muziejus
thumb|300px|Latvijos nacionalinis dailės muziejus Latvijos nacionalinis dailės muziejus, LNMM – dailės muziejus Rygoje, įsikūręs specialiai jam pastatytuose neobarokiniuose rūmuose K. Valdemāra ielā 10a ir Torņa ielā 1.
Istorija
1905 m. įkurtas Rygos dailės muziejus. 1941–1945 m. Rygos muziejus, 1945–1989 m. Latvijos muziejus, 1989–2005 m. Latvijos dailės muziejus, nuo 2005 m. Latvijos nacionalinis dailės muziejus.
Rūmų architektas ir pirmasis muziejaus direktorius V. Neumanas. Muziejaus pagrindą sudaro Rygos dailės kabineto prie Miesto bibliotekos ir Rygos miesto tapybos galerijos, įkurtos 1868 m. kolekcijos.
Fondai
Latvijos nacionalinis dailės muziejus turi daugiau kaip 52 000 eksponatų (2005 m.). Saugo ir eksponuoja Latvijos tapybos, grafikos, skulptūros kolekcijas nuo XVIII a. pabaigos, tarp jų – T. Zalkalnio, G. Škiltero, B. Berzinio, J. Grosvaldo kūrinių rinkinius, XVIII-XX a. ketvirto dešimtmečio rusų vaizduojamosios dailės, porceliano dirbinius, XVI-XX a. ikonas, buvusių SSRS tautų, Baltijos regiono germanų tautų dailės kūrinių kolekcijas.
Be pagrindinių rūmų K. Valdemāra ielā 10a muziejui priklauso:
Eikiniškio ežeras
Eikiniškio ežeras arba Baldūnų ežeras – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 5 km į šiaurę nuo Čedasų, Latvijos pasienyje. Ežeras ovalios formos, ilgis iš vakarų į rytus – 0,58 km, plotis – iki 0,5 km. Altitudė 90,3 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę krūmynais, link Latvijos pasienio stūkso miškelis. Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalais. Į Eikiniškio ežerą suteka 2 upokšniai, pietuose ištekia upelis link Vyžuonos upės intako Minavos (Nemunėlio baseinas). Aplinkui plyti dirbami laukai.
Vakariniame ežero krante įsikūręs Eikiniškio kaimas.
Visagalybės paradoksas
thumb|250px|right| Ibn Rušdas (1126 m. – 1198 m.), žinomas kaip [[Averojus – vienas iš pirmųjų filosofų, pateikusių omnipotencijos paradoksą.]] Visagalybės paradoksas (Omnipotencijos paradoksas, absoliučios galios paradoksas) – paradoksas, atsirandantis pasitelkus logiką siekiant suprasti visagalio egzistavimą. Paradoksas tyrinėja, ar visagalis gali apriboti savo galias, ar ne. Bet kokiu atveju, atsakant „taip“ ar „ne“ atsiranda prieštaravimas. Per amžius filosofai įvairiais būdais formulavo šitą paradoksą, tarp kurių labiausiai klasikinis yra: Kai kurie filosofai tvirtina, kad omnipotencijos paradoksas parodo, kad negali būti visagalio. Kiti sako, kad šis paradoksas kilo iš nežinojimo ir pikto omnipotencijos supratimo.
Absoliučios galios supratimas skiriasi tarp įvairių kultūrų ir religijų žmonių bei tarp atskirų filosofų. Dažniausias teiginys, kad visagalis „turi visišką galią“, bet toks teiginys nepakankamas paaiškinti omnipotencijos paradoksą. Šis paradoksas nepaaiškina būties, pavyzdžiui, jei omnipotencija yra pateikiama kaip veiklos galimybė virš loginio paaiškinimo. Naujausią šios problemos paaiškinimą pateikė semantikai, teigdami, kad kalba bei filosofija gali pati paaiškinti omnipotencijos paradoksą.
Žeimiai (Rokiškis)
Žeimiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kamajų.
Visagalybės paradoksas
Filosofų atsakymai
Populiariausias omnipotencijos paradokso pavyzdys yra klausimas: „Ar visagalis gali sukurti akmenį, kurio pats negalėtų pakelti?“
Daug žmonių tiesiog net atmeta tokį klausimą, sakydami, kad toks klausimas neatitinka absoliučios jėgos tyrinėjimo ir t. t.
Galima tokį klausimą analizuoti ir tokiu būdu: Ar gali ta esybė sukurti akmenį, kurio negali pakelti, ar negali sukurti akmens, kurio negalėtų pakelti?
Tyrinėjant šį paradoksą, jį paaiškinti naudojamas kitas populiarus klasikinis jėgos paradoksas: jėga, kurios niekas negali sulaikyti. Kas atsitiks, jei jėga, kurios niekas negali sustabdyti, susitiks su jėga, kurios niekas negali pajudinti?. Atsakymas yra toks: jei yra jėga, kurios niekas negali sulaikyti, tada nėra objekto, kurio niekas negali pajudinti, ir atvirkščiai, jei yra objektas, kurio niekas negali pajudinti, tai nėra jėgos, kurios niekas negali sustabdyti. Tačiau šis atsakymas neišsprendžia paradoksu keliamo klausimo, kadangi paradokso klausimas, siekiant pripažinti esybės visagališkumą iš principo ir reikalauja situacijos, kai egzistuotų nesustabdoma jėga, kuri negalėtų pajudinti tam tikro objekto. Todėl toks atsakymas laikytinas ne paradokso nuneigimu, bet jo pagrindimu.
Toks paradokso traktavimas iš dalies atitinka paradokso esmę, bet nenustato visagalio galimybių ribų. Omnipotencijos paradoksas turi ryšį su panašiu filosofiniu senelio paradoksu: Ar galima grįžti laiku ir užmušti savo senelį, juk tada tavęs nebūtų ir to padaryti negalėtum?. Taip pat šį paradoksą galima pateikti ir tyrinėjant kelionę laiku: Ar visagalė esybė gali sugrįžti laiku ir užmušti savo dėdę?. Tai nėra labai logiškas tyrinėjimas, nes negalima antgamtiškai esybei suteikti tik žmogiškas formas.
Taip pat galima šį klausimą spręsti darant prielaidą, kad visagalė esybė tai padarys skirtingu laiku:
Toks atsakymas į omnipotencijos klausimą sutampa pjesės „Kas sėja vėją“ (Inherit the Wind) personažo Metju Harisono Brado, kurio spėjamas prototipas – Viljamas Dženingsas Bryanas. Kulminacinėje filmo scenoje (1960 m. versija) Bradas argumentuoja: „Gamtos dėsniai gimė Kūrėjo mintyse. Jis juos gali pakeisti – atšaukti – naudoti taip, kaip panorės!“. Akmens svorio pakeitimas yra logiškas gravitacijos pasikeitimas. Panašia nuostata remiasi krikščionybė. Krikščioniškose evangelijose visagalis savanoriškai atsisako dalies savo galios ir ją atiduoda savo kūriniui. Šitame scenarijuje visagalis yra (iki tam tikros ribos) apribotas savo paties sukurto pasaulio taisyklių. Per savo sukurtą egzistenciją visagalis atranda savo neribotą valdžią. Tuomet galima iš naujo suformuluoti paradoksą taip: ar visagalis gali sukurti tokį nepakeičiamą akmenį, kad pats nesugebėtų pakeisti to akmens svorio? Be to, ar tokia situacija primeta galias omnipotencinei būtybei: pvz., jei paskui jis sumažintų akmens svorį – ar tuo pačiu apribotų šitos būties laisvą valią?
Kadangi toks atsakymas neleidžia išspręsti suformuluoto omnipotencijos paradokso kita forma: Ar visagalis galėtų sukurti akmenį, kurio niekada negalėtų pakelti?
Jeigu apibrėžtumėme visagalį kaip esybės dalį, kuri gali atlikti tik vieną bet kokį veiksmą, tai omnipotencijos paradoksas tokiam apibrėžimui yra per platus. Pagal tokį požiūrį visagalis gali sukurti akmenį, kurio niekados negalės pakelti. Taip samprotaujant visagalis negalėtų nei anksčiau, nei vėliau (nei kada nors) panešti savo sukurto akmens. Taip pat reikia neužmiršti, kad visagalybės atsisakymas negali būti ilgas, nes tai suardo grandinę sąlygų: a) akmens sukūrimas, b) akmens sunaikinimas. Po sąlygos a visagalis kuri laiką negali kai ko padaryti (pakelti akmens), bet po sąlygos b jau nėra akmens, kurio negali pakelti.
Klasikinio paradokso dalis „jėga, kurios negalima sulaikyti“ turi silpnas puses iš šiuolaikinės fizikos pusės, nes greitai judantis objektas, pvz., šovinys, kurio negalima pakreipti, ir, pvz., siena, kurios negalima nugriauti – abu daiktai yra negalimo tipo, tai yra objektai su nesibaigiančia inercija. Tai yra fizikinis dalykas, kurio negalima tiesiogiai taikyti logiškai aiškinant šį paradoksą, bet jis daro įtaką filosofinių pavyzdžių, kuriuos naudojame paradoksui iliustruoti, išsirinkimui. Šiame klasikiniame omnipotencijos paradokse skalė – toks sunkus, kad visagalis negali jo pakelti – remiasi Aristotelio mokslu. Toks požiūris pripažįsta kosmoso egocentrizmą ir plokščią Žemę – ar akmuo gali būti pakeltas virš žemės? Be to, jei akmuo pastatytas Saulės atžvilgiu, aplink kurią sukasi planetos, kai kurie gali tvirtinti, kad akmuo yra nuolatos pakeliamas. Dabartinė fizika sako, kad tokios formuluotės suformulavimas – akmens pakėlimas – gali būti klaidingas, bet nesumenkina paties fundamentinio omnipotencijos paradokso. Toliau sekant Stiveno Hokingo mintimis dėl visagalio ir gamtos dėsnių, galima modifikuoti klasikinius sakinius:
Mokslinis rašytojas Džeimsas Gleikas, rašydamas Ridčardo Feynmano biografiją, atkreipė dėmesį, kad šis paradoksas iškilo, kai mokslininkai pradėjo tyrinėti atomų skilimą: ar galėtų visagalis – šiuo atveju – krikščionių dievas – sukurti atomus, kurių pats negalėtų padalinti?
Panašus šiam paradoksui yra toks: tolerantiška visuomenė nėra tolerantiška netolerantiškiems asmenims, nes jei visuomenė toleruotų netolerantiškus asmenis, pati būtų netolerantiška. (Be to, toks aiškinimas nėra be spąstų, nes kalbama tik apie žmonių dalį). Panašiai, kaip Dievas apibrėžiamas kaip „visagalis“, ši dalis turi būti suprantama nekreipiant dėmesio į kitus veiksnius, kurie galėtų susilpninti šį akivaizdų faktą. Dievo negalėjimas numirti nesumažina jo visagalybės, bet patvirtina jį. Toks paradoksas gali būti išspręstas, kad Dievas yra apribotas savo nustatytų dėsnių ir negali sukurti akmens, kurio pats negalėtų pakelti. Dėl to termino „omnipotencija“ vartojimas, gali būti apribotas tik dėl semantinių teiginių (pvz., jei „visagalis“ reiškia „turintis visišką galią“, negalėjimas numirti atimtų galią būti visagaliu.).
Kitas omnipotencijos nagrinėjimo aspektas gali remtis visagalės esybės valios ir jo galimybės rinktis nebuvimu, taigi ir omnipotencijos nebuvimu.
Loginė seka atrodo taip:
Omnipotencijos pagrindai
Jei būtis yra visagalė, tada tokį paradoksą galima išspręsti taip:
Toks tvirtinimas galiausiai pritaria požiūriui, kad net visagalis negali nusižengti logikos dėsniams, net visas šitas paradoksas gali būti suvokiamas kaip svarus tokio argumento įrodymas. Filosofas Averojus buvo apkaltintas vyskupo Tempiero erezija, nes vietoj klausimo su akmeniu paklausė: ar Dievas galėtų padaryti trikampį, kurio visų kampų suma nebūtų lygi 180 laipsnių? Taip pat ši seka pati iš savęs nuneigia pirminę savo prielaidą: „Visagalė būtis yra visagalė, todėl negalima, kad ji būtų nevisagalė.“ Šiuo atveju, parodoma, kad esybė nevisagalė būti gali, o jos omnipotencija, apibendrinus, yra tik dalinė. Kadangi omnipotencija iš principo yra riba, kitaip sakant, begalybė („visa-“), dalinės omnipotencijos samprata netenka prasmės, t. y. omnipotencija yra visiška arba tai nebėra omnipotencija.
Reikia paminėti, kad vėliau atsiradusi neeuklidinė geometrija neišspręstų šio klausimo, kadangi būtų galima paklausti: „Ar atsižvelgus į hiperbolinės geometrijos aksiomas, visagalis galėtų sukurti trikampį, kurio kampų suma būtų mažiau nei 180 laipsnių?“. Abiem atvejais klausiama, ar visagalis gali peržengti savo nustatytas ribas.
Filosofas Nikolas Everitas siūlo į paradoksą įvesti „nieko negalintį“ (nullpotentišką būtybę), kuris negali nieko padaryti. Sutikę su sąlyga, kad visagalis negali to padaryti, ko logiškai negalima, tuo tarpu nullpotentiška esybė turi būti tyrinėjama kaip visagalė esybė.
Pagrindiniai katalikų teologai sutiko su graikų ir arabų samprotavimais daugiausiai dėl Tomo Akviniečio, kurio Teologinė suma patvirtino požiūrį, kad negalima prieštarauti logikai. Tuo požiūriu Tomas Akvinietis vysto mintis Maimonido, XII a. žydų gydytojo ir filosofo, kuris pateikė tokią pačią poziciją savo knygoje „Vadovas pasimetusiems“ (More Nebuchim; The Guide for the Perplexed). Maimonidas buvo apofatinės – negatyvios teologijos, kuri laikosi požiūrio, kad Dievą galima suprasti tik per tai, kas Jis nėra – šalininkas. Esą visi pozityvūs Dievo apibūdinimai rizikingi, nes gali tapti piktžodžiavimu ar erezija. Čia reikėtų pridurti, kad ne tik pozityvūs, bet apskritai visi Dievo apibūdinimai yra „rizikingi“, kadangi bet koks abstrakčios Dievo koncepcijos siaurinimas ir apibrėžimas suteikia prielaidas tuos konkrečius apibrėžimus ginčyti. T. y. „saugiausia“ Dievo koncepcija yra visiškai neapibrėžta ir visiškai abstrakti koncepcija, į ką su laiku plėtojantis žmonijos žinioms ir, tuo pačiu, jos gebėjimui nuginčyti šios koncepcijos apibrėžimus ji ir konverguoja.
Ethanas Alenas, Amerikiečių revoliucijos dalyvis, parašė traktatą: „Protas: vienintelis žmogaus orakulas“ (Reason: The Only Oracle of Man), kuriame aiškina gimtąją nuodėmę, teodicėją ir kitus klasikinius Švietimo amžiaus klausimus. 3 dalies, IV skyriuje rašo, kad visagalis „pats savyje“ negali išlaisvinti jokio veiksmo mirties atžvilgiu, nes pokyčiai ir mirtis – tai gyvenimo atributai. Argumentuoja: „vienas negali egzistuoti be kito ne daugiau, nei kalnai be slėnių arba aš galėčiau būti ar nebūti tuo pačiu laiku arba Dievas galėtų padaryti kokį nors prieštaravimą gamtoje“. Savo pažįstamų pavadintas deistu, Alenas sutiko su Dievo egzistavimu, kuris prieštarauja jo traktatui bei argumentavo, kad Dievo buvimas kertasi su logika.
Logiškas negalimumas
Kai kurie filosofai laiko, kad šis paradoksas gali būti išspręstas laikantis Renė Dekarto požiūrių, kad visagalis gali padaryti tai, kas logiškai negalima:
Leiskime, kad visagalis gali padaryti tokią sudėtį 2 + 2 = 5 ir pasakyti, kad tai matematiškai galima, ar sukurti kvadratinį kuolą. Kaip pasakė Haris Frankfurtas, Jei visagalis gali padaryti tai, kas logiškai neįmanoma, tai gali sukurti situaciją, kurioje jis negalės susitvarkyti, tačiau jis nėra apribotas logiškomis ribomis, tai gali susitvarkyti situacijose, su kuriomis negali susitvarkyti.
Toks sprendimas kertasi su logine konsistencija. Paradoksas gali būti išspręstas pripažinus logiką, turinčią trūkumų, bergždžią ar bereikšmę tyrinėjant visagalį, nes visagalis peržengia (transcendencinę) logiką. Tačiau, tokiu atveju, nebetenka prasmės jokia esybės ar jos omnipotencijos sąvoka, kadangi ji yra sukurta ta pačia logika. Prasmės taip pat netenka bet kokio klausimo, įskaitant ir šį, nagrinėjimas.
Pasirodo, kad meta kalba sprendžiant šiuos paradoksus kyla iš to, kaip mūsų kalba parodo reikšmę. Tik aukštesnio lygio kalba gali išspręsti tokią problemą. Be visko, pati formalioji logika neleidžia praplėsti argumentų. Formaliąją logiką galima nagrinėti tik mūsų kalba, o ne meta kalba.
Popkultūra ir humoristiniai pasisakymai
Omnipotencijos paradoksas prasiskverbė ir į masinę kultūrą. Ryšį su juo galima rasti skirtinguose srityse:
Kvik Halden FK
Kvik Halden Fotballklubb arba Haldeno „Kvik“ – Norvegijos futbolo klubas iš Haldeno.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1906 m. Prieš šimtmetį gerai pasirodė Norvegijos futbolo taurės turnyruose. 1918 m. iškovojo šalies futbolo taurę, o du kartus 1915 ir 1922 m. patekdavo į finalą, tačiau juose pralaimėdavo.
Pastaruoju metu žaidė 3. divisjon arba 2. divisjon pirmenybėse.
Černiauskaitė
Černiauskaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Černiauskienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Černiauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kobila
Kobila  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Perlejevo valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Perlejevo, apie 33 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 75 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 42 namai ir 288 gyventojai, iš kurių 7 žydai.
NUTS:DE
NUTS:DE – Vokietijos suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistema.
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
NUTS 1 lygmenyje Vokietija suskirstyta į žemes. NUTS 2 lygmenyje šalis skirstoma į apygardas. NUTS 3 lygmenį atitinka apskritys, jos į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos Vietinių administracinių vienetų sistemą LAU.
Džetas
miniatiūra|200px|dešinėje|Džeto kapo stela Džetas (Zetas, Uadži, Vadži) – ketvirtasis pirmosios Egipto dinastijos faraonas. Vardas reiškia „gyvatė“.
Džetas valdė apie 2980 m. pr. m. e. Mažai žinoma apie jo valdymą, tačiau jis tapo žinomas dėl savo kapo stelos. Ji dekoruota Džeto Horo vardu, kuri parodė, kad egiptiečių meno stilius tapo pilnai išvystytas. Džetas buvo palaidotas, manoma, kape „z“ Abydose, Um el Kaabo nekropolyje. Kapą XIX a. pb. kasinėjo Émile Amélineau ir Flindersas Pytris. 1988 m. kasinėjimus pakartojo Werner Kaiser ir Günter Dreyer. Kapas Nr. 3054 Sakaroje, tikima, buvo skirtas jo valdininkui Sekhemkai ir rasta didelė mastaba Gizos nekropolyje priskiriama Džeto valdymo laikotarpiui − abiejuose kapuose rasta objektų su Džeto vardu. Mastaba Gizoje, dėl jos didumo, galbūt buvo skirta karaliaus motinai. Tarchano kapinyne (apie 50 km piečiau Kairo) rastos dvi mastabos iš Džeto laikų. Kapuose rasti neegiptietiški objektai nurodo palaikytus prekybinius ryšius su Sirija ar Palestina Džeto valdymo metu.
Kolno Šv. Mikolajaus cerkvė
'''Kolno Šv. Mikolajaus cerkvė'''  – nebeegzistuojanti stačiatikių cerkvė Kolno mieste. Cerkvė pastatyta 1904–1905 metais. Cerkvės pastatymas kainavo 16,000 rublių. Architektas Henryk Jabłoński. 1905 m. sausio 4 d. cerkvė buvo atidaryta. Prasidėjus I pasauliniam karui cerkvė buvo apleista, o visi tikintieji pasitraukė į Rusijos imperiją. Nuo 1918 m. cerkvėje vyko katalikų mišios. 1929 m. cerkvė buvo nugriauta ir vietoje jos pastatyta pradinė mokykla. Katalikų kapinėse išlikę keli paminklai menantys kadaise čia buvusias stačiatikių kapines.
Itakiri
Itakiri – miestas rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamento šiaurės vakaruose. 31,4 tūkst. gyventojų. Verčiamasi miškininkyste, žemės ūkiu. Automobilių kelias į Hernandarijasą. Apylinkės miškingos.
Istorija
Itakiri apylinkėse rasta 10 tūkst. metų senumo gvaranių keramikos, kuri dabar saugoma Tierra Guaraní muziejuje. XX a. pr. buvo verčimasi matės auginimu ir palmių šerdžių gavyba.
Meldučių apylinkė
Meldučių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Debeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Debeikių apylinkės.
Lošiai
Lošiai arba Lavrovas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės teritorija.
Majakas (Moldavija)
Majakas  – miestelis Grigoriopolio rajone, vidurio Padniestrėje, Moldavijoje, prie pasienio su Ukraina. Nutolęs 13 km į rytus nuo Grigoriopolio. 1 060 gyventojų (2014 m. duomenys). Įkurtas 1978 m.
Blake Lively
Bleikė Laiveli (g. 1987 m. rugpjūčio 25 d. Los Andžele) – amerikiečių aktorė, geriausiai žinoma vaidmeniu TV seriale „Liežuvautoja“ bei romantinėje dramoje „Adelinos amžius“.
Šeima
Bleikė gimė Los Andželo priemistyje Tarzanoje, aktoriaus Ernie Lively ir madų pasaulio atstovės, talentų medžiotojos Elaine šeimoje. Ji turi vyresnį brolį Ericą,o motina – dar 3 vaikus iš ankstesnės santuokos. Visi Laivelių šeimos nariai dirba pramogų industrijoje.
Aktorės karjera
left|thumb|170px|2009 m. Vaikystėje Bleikė nuolat su tėvais lankėsi jų vedamuose užsiėmimuose, aktorystės pamokose, nes šie nenorėjo, kad mergaitė liktų su aukle. Būdama 10, ji atliko epizodinį vaidmenį tėvo režisuotame filme „Sandman“.
2005 m. ji baigė Burbanko vidurinę mokyklą, kurioje buvo sporto komandos palaikymo grupės nare. Jos vyresnysis brolis paprašė savo talentų agento nusiųsti seserį į kelias atrankas vasaros mėnesiais. Taip Bleikė gavo Bridžitos vaidmenį filme „The Sistehood of the Travelling Pants“, kuris buvo filmuojamas vasarą po jos mokyklos baigimo. Šis vaidmuo pelnė Bleikei Teen Choice Award apdovanojimą už debiutinį – proveržio vaidmenį. 2006 m. ji atliko epizodinį vaidmenį siaubo filme „Simon Says“ ir komedijoje „Accepted“, kuris nors ir nebuvo palankiai sutiktas kritikų, pelnė proveržio apdovanojimą „Hollywood Life“.
2007 m. Bleikė pradėjo vaidinti jaunimui skirtame seriale „Liežuvautoja“ pagal to paties pavadinimo knygų seriją. Pradžioje ji ketino atsisakyti vaidmens, nes jau buvo metams atidėjusi studijas ir dabar ketino stoti į universitetą, tačiau buvo patikinta, kad galės suderinti studijas ir vaidmenį. Serialas buvo filmuojamas iki 2012 m. ir Bleikė jame atiko pagrindinį vaidmenį. right|thumb|170px|2010 m. 2008 m. ji nusifilmavo juostoje „The Sisterhood of the Traveling Pants 2“, tačiau 2009 m. romantinė komedija „New York, I Love You“, nors ir teigiamai sutikta kritikų, patyrė finansinę nesėkmę. Tais pačiais metais pasirodžiusi juosta „The Private Lives of Pippa Lee“ taip pat buvo išgirta kino kritikų.
2013 m. ji tapo kosmetikos kompanijos L'Oréal reklamos veidu. 2015 m. nusifilmavo dramoje „Adelinos amžius“ kartu su Michiel Huisman ir Harrison Ford, kuriame įkūnijo nesenstančią merginą.
2016 m. Bleikę buvo galima išvysti siaubo filme „Sekluma“ ir Woody Allen režisuotoje juostoje „Café Society“, kuri debiutavo Kanų kino festivalyje. 2018 m. mistiniame trileryje „A Simple Favor“ ji vaidino kartu su Anna Kendrick, o 2020 m. Bleikė pasirodė veiksmo trileryje „The Rhythm Section“, prodiusuotame Džeimso Bondo frančizės prodiuserių Barbara Broccoli ir Michael G. Wilson.
2021 m. ji debiutavo kaip režisierė, sukurdama vaizdo klipą atlikėjos Taylor Swift dainai „I Bet You Think About Me“. right|thumb|150px|2010 m. Su [[Ryan Reynolds]]
Asmeninis gyvenimas
Nuo 2007 m. Bleikė 3 metus susitikinėjo su kolega iš serialo „Liežuvautoja“ Penn Badgley.
2010 m., filmuojant juostą „Žaliasis žibintas“, ji susipažino su pagridinio vaidmens atlikėjo Ryan Reynolds. 2011 m. spalį jie pradėjo susitikinėti, o 2012 m. rugsėjo 9 d. susituokė. Jiedu turi 4 vaikus. Šeima artimai bendrauja su atlikėja Taylor Swift. right|thumb|170px|2010 m. right|thumb|170px|2011 m. right|thumb|170px|2014 m. right|thumb|170px|2016 m. [[Kanai|Kanuose]]
Žaidimo meistras
Žaidimo meistras (, dažnai trumpinama GM) – vaidmenų žaidimų žaidėjas, valdantis žaidimą (žaidimo pasaulį, ne žaidėjų vaidinamus veikėjus, žaidimo taisykles).
Magistralinis kelias A8 (Lietuva)
thumb|right|260px|Kelias prie [[Sitkūnai|Sitkūnų]] A8 – Lietuvos magistralinis kelias, jungiantis Panevėžį ir Sitkūnus. Kelio ilgis – 87,86 kilometro. Šiame kelyje viena „juodoji dėmė“.
Kelias prasideda Panevėžyje, J.Basanavičiaus g. Eina Panevėžio, Kėdainių ir Kauno rajonų savivaldybių teritorija. Svarbesnės gyvenvietės – Ramygala, Kėdainiai, Sitkūnai. Baigiasi ties Sitkūnais, sankryžoje su automagistrale. Kelias yra dalis „Via Baltica“ magistralės. Ties Kėdainiais, viaduku kerta „Kaišiadorių-Radviliškio“ geležinkelį.
Istorija
Sovietmečiu (~1980-1990 m.) kelias tarp Aristavos ir Panevėžio buvo žymimas indeksu A230. Iki Aristavos A230 ėjo senuoju Kauno-Panevėžio keliu nuo Cinkiškių per Kėdainius.
~2002 m. buvo atidarytas eismui nauji keliai tarp Sitkūnų ir Vandžiogalos bei Nociūnų ir Aristavos. Iki ruožo atidarymo pagrindinis kelias į Panevėžį iki Aristavos ėjo nuo Cinkiškių sankryžos per Kėdainius. Po atidarymo, visam senąjam keliui nuo Cinkiškių per Kėdainius iki Aristavos buvo suteiktas Lietuvos krašto kelio numeris.
Kruna
Kruna – nedidelė upė Kauno rajone. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) baseinui. Įteka dešiniajame krante, 233 km atstumu nuo pastarojo žiočių. Prasideda Pabiržio kaimo rytinėje dalyje. Į upę įteka vienintelis intakas – Krunelė (dešinysis). Kerta geležinkelį Vilnius–Kaunas, magistralę.
Pastačius Kauno HE, Krunos upelio įtekėjimo į marias vietoje susidarė įlanka. Šioje vietoje Kauno marių regioninio parko teritorijoje pastatytas tiltas per Kruną.
Prie Krunos įsikūrusios gyvenvietės – Karčiupis, Neveronys.
Upėvardis kildinamas iš krunoti („kruknoti, pamažu kriūkti“), krunėti („kosėti, krenkšti“), kruna („kas nuolat kosti“).
Hapoel Be'er Sheva FC
Beer Ševos futbolo klubas „Hapoel“, o trumpai Beer Ševos „Hapoel“– Izraelio futbolo klubas iš Beer Ševos.
Istorija
1949 m. įsikūrė klubas. Nuo 2009–2010 m. sezono žaidžia Izraelio Ligat ha'Al (Aukščiausioje lygoje).
1975, 1976, 2016, 2017, 2018 m. tapo šalies čempionais.
2023–2024 m. Konferencijų lyga
Hapoel Be'er Sheva FC pateko į 2023–2024 m. Konferencijų lygą, kur antrame etape varžovais buvo „Panevėžio“ klubas. 2023 m. liepos 27 d. Izraelyje rezultatu 1:0 nugalėjo šeimininkai. Vienintelio įvarčio autoriumi tapo Shay Elias. Atsakomosiose rungtynėse Panevėžyje, 2023 m. rugpjūčio 3 d. Miguel Vítor pasižymėjo įvarčiu prieš „Panevėžio“ klubą. Po jo tikslaus smūgio (53 minutę) Izraelio atstovai pirmavo rezultatu 1:0, tačiau Noel Mbo 79 min. išlygino rezultatą. Mačas Panevėžyje baigėsi lygiosiomis 1:1. Bendras dviejų rungtynių rezultatas 2:1 lėmė, kad žydai pateko į kitą etapą, o Lietuvos klubas pasirodymą baigė.
Kvapusis kėnis
Kvapusis kėnis (Abies procera) – pušinių (Pinaceae) šeimos, kėnių (Abies) genties medis.
Paplitimas
Savaime paplitęs Šiaurės Amerikos žemyno vakarų pakrantėje. Tai JAV esančiose Vašingtono, Oregono valstijų vakarinėse dalyse ir Kalifornijos valstijos šiaurės vakarų pakraštyje. Paprastai auga JAV esančiuose Kaskadiniuose ir Ramiojo vandenyno pakrantės kalnuose 300–1500 metrų aukštyje virš jūros lygio ir retai kada aptinkami medžių augimo riboje.
Matmenys ir amžius
Savaiminio paplitimo areale paprastai užauga apie 40–80 m aukščio ir iki 220 cm, bet retai iki 2,7 m skersmens kamienu. Dabar auga aukščiausias 87,48 m aukščio. Praeityje buvo žinomas 99,06 m aukščio medis, kuri sunaikino 1980 m. gegužės 18 d. galingai išsiveržęs Šv. Elenos kalno ugnikalnis. Kitas, bet jau nudžiuvęs buvo 89,9 m aukščio, 192 cm kamieno skersmes, 87,7 m³ tūrio.
Kvapieji kėniai gyvena daugiau kaip 300 metų.
Požymiai
Medžio laja siaura, kūginio pavidalo. Jauno medžio žievė lygi, pilkšvai ruda, su sakingomis pūslelėmis. Subrendusių medžių žievė tampa rausvai ruda, stora ir giliai raižyta. Kankorėžiai yra patys didžiausi iš visų žinomų kėnių genties medžių, kurių ilgis 10-24 cm ir 5-7 cm skersmens. Sėklos 12 mm ilgio ir 6 mm pločio, rausvai rudos, o jų sparneliai truputį ilgesni nei pati sėkla ir šviesiai rudi.
Panaudojimas
Mediena lengva, kieta, stipri, tad dėl šių priežasčių praeityje buvo naudojama lėktuvų konstravime, darydavo iš medienos kopėčias. Dabar mediena naudojama popieriaus pramonėje. Pats medis puošiamas kaip kalėdinė eglutė.
Tiltas per Kruną
Tiltas pastatytas prie Kauno miesto, rajono ir Kaišiadorių rajono ribos. Nuo jo atsiveria vaizdas į marias. Šis statinys – vienas aukščiausių tarp panašios konstrukcijos – arkinių tiltų – Lietuvoje, be to, vienas iš nedaugelio, pastatytų upės žiotyse. Statybininkų ir architektų sukurta erdvė po tiltu likusi maksimaliai atvira, neužgožta tilto konstrukcijomis, todėl statinio arka vizualiai apgaubia marių pakrantes su tolumoje stūksančio Pažaislio vienuolyno bokštais.
Istorija
Pastačius Kauno hidroelektrinę, Krunos upelio įtekėjimo į marias vietoje susidarė įlanka. Per šią įlanką pirmąjį tiltą pastatė 1960 m. AB „Kauno tiltai“ pirmtakė – Kauno kelių statybos rajonas Nr.1. Nutiesus automagistralę Vilnius–Kaunas, 1966 m. šalia jo, upelio aukštupio pusėje, Kauno tiltų statybos valdyba Nr.1 (TSV-1) pastatė visiškai tokį patį naują tiltą. Statinys vadinosi Tiltu per Kruoną.
Prie tilto iš abiejų pusių buvo įrengtos automobilių sustojimo ir atokvėpio aikštelės. Pastaraisiais metais jos buvo uždarytos, nes nebeatitiko saugaus eismo reikalavimų – prie jų nebuvo įrengtos šoninės greitėjimo ir lėtėjimo juostos.
Techniniai duomenys
Tiltas – gelžbetoninis, su karpyta perdanga, 9 tarpatramiais. 1–5 ir 7-9 tarpatramiai perdengti gelžbetoninėmis 8,7 m ilgio sijomis. Vandens telkinio krantus jungia lenktos formos nešančioji konstrukcija – monolitinė gelžbetoninė arka, kuri įrengta 6–ajame tarpatramyje. Arkos aukštis – 18 m, jos perdangos ilgis – 53 m. Bendras tilto perdangos ilgis – 134 m. Ramtai (kranto atramos) atlaiko išorinio arkos skėtimo apkrovą. Visos tilto atramos remiasi į gelžbetoninius polinius pamatus. 2–ji ir 9–ji atramos sumontuotos iš surenkamų gelžbetoninių kolonų. Tarp jų esančių atramų (3–8) kolonos yra monolitinės, joms papildomą tvirtumą suteikia įrengti tarpusavio skersiniai ryšiai, jungiantys po tris kolonas.
Tilto važiuojamoji dalis įrengta ant arkos. Kairiosios ir dešiniosios važiuojamosios dalies juostų pločiai – po 8,0 m. Jas skiria 1,0 m pločio apsauginė juosta.
Rekonstrukcija
Pirmieji viso tilto (abiejų pusių) rekonstrukcijos darbai vykdyti 1997–1998 m. UAB „Ukmergės keliai“ 1997 m. atliko viršutinės dalies remontą: buvo paklota nauja hidroizoliacija, sumontuoti turėkliniai ir šalitilčio blokai, įrengti deformaciniai pjūviai, pakeisti turėklai, paklota nauja asfaltbetonio danga. 1998 m. ši bendrovė atliko tilto atramų ir perdangos konstrukcijų betono remonto bei dažymo darbus.
2023 m. duomenimis, rengiamas tilto rekonstrukcijos projektas, kuriame planuojamas esamo prastos būklės statinio nugriovimas ir naujo pastatymas. Statybų metu numatyta dalį automobilių srauto leisti esamu statiniu, dalį – įrengtu laikinu tiltu.
Vytautas Jonas Sirvydis
Veikla
V. J. Sirvydis ilgą laiką buvo Vilniaus universiteto Širdies chirurgijos klinikos vadovas. Profesorius atlikinėdavo visų rūšių širdies operacijas, tarp jų – širdies persodinimo bei dirbtinės širdies implantavimo. Modifikavo ir sėkmingai atlikinėjo sudėtingą Ross operaciją. V. J. Sirvydis turi didelį vožtuvų protezavimo ir rekonstrukcinių operacijų, vainikinių arterijų, aortos ligų chirurginio gydymo patyrimą.
V. J. Sirvydis skaito kardiochirurgijos paskaitas penkto kurso studentams ir VU Medicinos fakulteto gydytojų tobulinimo skyriuje gydytojams specializantams.
V. J. Sirvydis vadovauja įgimtų širdies ydų, širdies vožtuvų pakeitimo ir organų persodinimo, dirbtinės širdies implantavimo intensyviems moksliniams tyrimams.
Jis taip pat yra žurnalų „Seminars in Cardiology“, „Lietuvos chirurgija“, „Medicinos teorija ir praktika“ redakcinės kolegijos narys.
Karjera
Nuo 1990 metų – Vilniaus universiteto ligoninės Santariškių klinikų Širdies chirurgijos centro vadovas.
Stažavosi daugelyje Europos ir JAV klinikų: Budapešte, Prahoje, Frankfurte prie Maino, Hanoveryje, Diuseldorfe, Miunchene, Londone, Čikagoje, Filadelfijoje, Naujajame Džersyje.
1967 m. apsigynė kandidatinę disertaciją „Eksperimentinės renovaskulinės hipertenzijos chirurginis gydymas“, 1974 m. – daktarinę disertacija „Širdies vožtuvų protezavimo rezultatai“. Yra keleto šimtų mokslinių straipsnių autorius, dviejų vadovėlių – "Širdies ydos“ (1978 m.) ir „Chirurgija“ (1984 m.) – bendraautoris.
Pasiekimai ir apdovanojimai
V. J. Sirvydis yra aukščiausios kvalifikacijos kardiochirurgas – atlieka visų rūšių širdies operacijas, tarp jų – širdies persodinimo bei dirbtinės širdies implantavimo. Modifikavo ir sėkmingai atlieka sudėtingą Ross operaciją (nuo 1993 metų). Vienas pirmųjų Lietuvoje diegė naujagimių ir kūdikių širdies chirurgiją.
V. J. Sirvydis yra Lietuvos valstybinės premijos laureatas, apdovanotas Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Gedimino III laipsnio ordinu (1995 m.), „Už nuopelnus Lietuvai“ Didžiojo kryžiaus ordinu, Estijos Raudonojo kryžiaus III laipsnio ordinu, Valstybiniu apdovanojimu „Už nuopelnus Ukrainos tautai“, Aukso medaliu „10 metų Ukrainos nepriklausomybei“, yra Prahos universiteto Garbės daktaras.
Narystė
Lietuvos medicinos akademijos tikrasis narys, Prahos universiteto garbės daktaras, Tarptautinės chirurgų kolegijos, Europos širdies ir krūtinės ląstos chirurgų asociacijos, Baltijos šalių širdies ir krūtinės ląstos chirurgų bendrijos narys, Lietuvos širdies ir krūtinės ląstos chirurgų bendrijos prezidentas. 2005 metais išrinktas Pasaulio širdies ir krūtinės ląstos chirurgų bendrijos prezidentu.
Stirlingas
Stirlingas – miestas Škotijoje; Stirlingo srities centras. Miestas susitelkęs apie tvirtovę ir viduramžių senamiestis prie Forto upės. Istoriškai Stirlingas buvo svarbus kaip „vartai į Hailandą“, nes yra ant ribos tarp Škotijos aukštumų ir žemumų ir buvo apibūdinamas kaip sagė, kuri sujungia lygumas ir kalnus. Kadangi čia buvo arčiausiai Forto žiočių buvusi brasta, miestas buvo dažnai puolamas. Stirlingo žvėris yra vilkas, kuriuo jis dalinasi su Roma. Pagal legendą, miestą užpuolus vikingams sustaugė vilkas ir perspėjo miestiečius.
Kernagiškiai
Kernagiškiai – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kavarsko.
Stirlingas
Istorija
Stirlingas buvo viena iš Škotijos sostinių. Mieste yra didžioji salė (atstatyta 1999 m.), Renesanso rūmai (atstatyti 2011 m.) pilyje, kurie varžėsi su kitais to meto pastatais Europoje. Stirlinge yra Šv. Rudės bažnyčia, kur Jokūbas VI buvo karūnuotas Škotų karaliumi 1567 m. liepos 29 d. Šioje bažnyčioje ir dabar vyksta pamaldos kiekvieną sekmadienį.
Stirlingas yra vietinės valdžios, švietimo, mažmeninės prekybos ir lengvosios pramonės centras. 2008 m. Stirlinge gyveno 33 710 gyventojų. Didesnėje urbanistinėje srityje, kuriai priklauso Alano tiltas ir Banokburnas, gyvena 45 750 žmonių. Stirlingas yra mažiausias Škotijos miestas (city). Miesto teisės buvo suteiktos 2002 m.
Armonių ežeras
Armonių ežeras – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 5,5 km į pietryčius nuo Juodupės, Bakūriškio miško šiaurinėje dalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,72 km, plotis – 0,32 km. Altitudė 119,5 m. Krantai žemi, vietomis pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Į pietvakarius plyti dirbami laukai. Vakaruose išteka upelis (Šeškynės upelio Š-1 intakas, Vyžuonos upės baseinas). Į šiaurę įsikūręs Armonių kaimas.
Tordera
Tordera – Ispanijos miestas, esantis Katalonijoje, Barselonos provincijoje. Miestas įsikūręs rytinėje šalies dalyje, nuo Barselonos jį skiria 64 km, nuo Cheronos – 36 km.
2004 m. mieste gyveno 11 719 žmonės, o pagal 2010 m. duomenis miestas turėjo 15 641 gyventojų.
Žemės ūkis išlieka pačia svarbiausia pramonės dalimi mieste, viena svarbiausių regione gaminamų žaliavų yra kamščiamedžio žievė, taip pat įvairūs tekstilės gaminiai bei statybinės medžiagos.
Per miestą teka Torderos upė.
Linas Pernavas
Linas Pernavas (g. 1976 m. rugsėjo 1 d.) – Lietuvos teisininkas.
Biografija
1995–1996 m. Ignalinos rajono policijos komisariato Savivaldybių policijos policininkas. 1996 m. Ignalinos rajono policijos komisariato Savivaldybių policijos Prevencijos tarnybos jaunesnysis inspektorius. 1996–1999 m. Ignalinos rajono policijos komisariato Savivaldybių policijos Didžiasalio policijos nuovados Prevencijos tarnybos apylinkės inspektorių jaunesnysis inspektorius, nuovados inspektorius.
1999–2005 m. Ignalinos rajono policijos komisariato kelių policijos vyresnysis inspektorius, viešosios policijos komisaras inspektorius, komisaro pavaduotojas, viršininko pavaduotojas. 2005–2008 m. Zarasų rajono policijos komisariato viršininkas. 2008–2014 m. Utenos apskrities vyriausiojo policijos komisariato viršininkas, vėliau Kauno apskrities vyriausiojo policijos komisariato viršininkas.
Nuo 2014 m. lapkričio 11 d. – policijos generalinis komisaras. 2019 m. lapkričio 12 d. tapo Lietuvos policijos atašė Jungtinėje Karalystėje.
Labna (gyvenvietė)
Labna - Kolno miesto priemiestis, esantis kairėje Labnos upės krante. 1425 m. Kolno miestui persikėlus arčiau Labnos upės, ši gyvenvietė tapo Kolno miesto dalimi. Gyvenvietėje veikė vandens malūnas, iki XVI a. veikė ligoninė. 1940-1941 m. Tarybų Sąjungai okupavus Lenkiją šioje gyvenvietėje buvo pastatyti bunkeriai, kurie įėjo į Molotovo liniją.
Paro tarptautinis oro uostas
Paro oro uostas – viešasis oro uostas, vienintelis esantis Butane. Nutolęs 6 kilometrus nuo Paro miesto, šalimais Paro upės. Oro uoste sertifikatus dirbti turi tik 8 pilotai. Oro uostas garsėja savo sudėtingomis nusileidimo sąlygomis.
2002 m. oro uostas aptarnavo 37151 keleivį ir pergabeno 90983 tonas krovinių.
Japoninis kėnis
Japoninis kėnis (Abies veitchii) – pušinių (Pinaceae) šeimos, kėnių (Abies) genties medis.
Sirijos svaras
, arba Sirijos lira – Sirijos valiuta. ISO 4217 kodas SYP. Padalinta į 100 piastrų, tačiau jie nebekaldinami.
Japoninis kėnis
Paplitimas
Savaime paplitęs Japonijos Honšiu ir Šikoku salose. Introdukuotas Lietuvoje.
Požymiai
Užauga iki 35 m aukščio.
Yra trijų porūšių:
Černiauskienė
Černiauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Černiauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Černiauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Baalbekas
Baalbekas ( Bizantijos laikais Balanios, romėnų Heliopolis) − Libano miestas į šiaurę nuo Palestinos, Antilibano prieškalnėse, Bikaa plokščiakalnio pakraštyje. 80 km į šiaurės rytus nuo Beiruto, 1 150 m virš jūros lygio. 18 tūkst. gyventojų. Miestas gausiai lankomas turistų.
Istorija
Senovėje buvęs Baalo ir Dionizo kulto centras. Iki Aleksandro Makedoniečio Sirijos užkariavimo 332 m. pr. m. e. miestas šaltiniuose nėra minimas, nors apgyvendintas buvo nuo seniausių laikų. Po Aleksandro Didžiojo mirties Sirija atiteko Ptolemėjui, kuris pervadino miestą Egipto Heliopolio garbei, mieste įsikūrė daug graikų.
Nuo Augusto laiku čia buvo romėnų Colonia Julia Augusta Felix. I−II a. pastatytos kelios didelės šventyklos, kurių griuvėsiai išlikę iki šiol. Svarbiausioji Jupiterio šventykla pastatyta aukštoje terasoje iš didžiulių akmens luitų. Į pietus nuo jos yra mažesnė Veneros Atargatės šentykla, šalia jos apskrita Fortūnos šventykla. Merkurijaus šventykla iki mūsų dienų neišliko. Veneros garbinimą uždraudė Konstantinas Didysis. Teodosijus Jupiterio šventyklos dalį perstatė į krikščionių bažnyčią. 554 m. žaibui sunaikinus Jupiterio šventyklą, ji buvo atstatyta kaip krikščionių bazilika, kurią 634 m. užėmė arabai ir pavertė tvirtove. 1170 m. Baalbekas nukentėjo nuo žemės drebėjimo. 1260 m. sugriautas mongolų, 1401 m. − Timūro. 1759 m. didelis žemės drebėjimas sunaikino visą miestą ir išlikusius senovės paminklus.
Pirmasis Baalbeko griuvėsius tyrinėjo R. Wood (1757 m.), vėliau Cassas (1790 m.) ir kiti.
Arciškonys
Istorija
Arciškonys (dar žinomi kaip Arčiškonys) iki 1954 m. buvo Arciškonių apylinkės centras.
Koski Dužė
Koski Dužė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Perlejevo valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Perlejevo, apie 20 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 75 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Dobilas Kurtinaitis
Dobilas Kurtinaitis (g. 1958 m. liepos 6 d. Švitrūnuose, Vilkaviškio rajonas) – Lietuvos ir Alytaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas, Alytaus meras 1995−2000 m.
Biografija
1976 m. baigė Kybartų K. Donelaičio vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonominės kibernetikos ir finansų fakultetą ir įgijo ekonomisto kvalifikaciją. 2003 m. baigė Mykolo Riomerio universiteto teisės magistrantūrą.
1981–1983 m. tarnavo armijoje. 1983–1990 m. Alytaus statybos tresto Ekonominės laboratorijos viršininkas bei Planavimo skyriaus vyresnysis ekonomistas.
Politiko karjerą pradėjo Sąjūdžio laikais. 1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos pirmininkas, 1995–1997 ir 1997–2000 m. Alytaus miesto savivaldybės meras. 2000 m. Seimo nario padėjėjas – sekretorius, vėliau Alytaus rajono savivaldybės administracijos Finansų skyriaus vedėjas, nuo 2003 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos sekretorius.
Nuo 1995 m. Tėvynės sąjungos narys, Alytaus skyriaus pirmininkas.
1990–1995 m. Alytaus miesto tarybos deputatas, 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys. 1999–2000 m. Lietuvos savivaldybių asociacijos prezidentas.
Alytaus miesto moksleivių tėvų tarybos pirmininkas.
Žmona Valė, dukros Dovilė, Vytenė.
Įtarimai Česlovo Daugėlos baudžiamojoje byloje
2010 m. spalio 6 d. Alytaus meras Česlovas Daugėla buvo sulaikytas (ikiteisminis tyrimas pradėtas 2010 m. liepos mėnesį) dėl piktnaudžiavimo tarnyba, dokumentų klastojimo ir didelės vertės svetimo turto iššvaistymo. Baudžiamoji byla remiasi miesto stadiono rekonstrukcijos darbų, kuriuos atliko Česlovo Daugėlos šeimai priklausanti bendrovė „Kortas“, tyrimu. Šioje byloje kartu su Česlovu Daugėla įtarimai pateikti ir Dobilui Kurtinaičiui, jis kaltinamas piktnaudžiavimu tarnybine padėtimi, didelio svetimo turto iššvaistymu, dokumentų klastojimu, bendrininkavimu padedant daryti nusikaltimus.
2015 m. su kitais asmenimis buvo pripažintas kaltu šioje byloje, 2016 m. apeliacinis teismas atmetė jų skundus. 2018 m. Alytaus apylinkės teismas panaikino D.Kurtinaičio teistumą.
Čerskis
Čerskis gali reikšti:
Čekonių apylinkė
Čekonių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Debeikių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Anykščių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Debeikių apylinkės.
Glitertindas
Glitertindas (Glittertinden) – antras pagal aukštį Norvegijos kalnas po Galhiopigeno. 2465 m aukščio kalnas yra išsidėstęs Jutunheimeno kalnyne, priklausančiame Skandinavijos kalnams. Glitertindą dengia storas ledynas, be kurio kalno aukštis būtu 2452 m.