cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naujų atvejų dažnumas
Naujų atvejų dažnumas – tai naujų ligos atvejų (ligos, mirties, invalidumo, rizikos veiksnio ir kt.) skaičiaus ir visų rizikos populiacijos narių stebėjimo laikotarpių sumos (stebimųjų metų) santykis. Šis rodiklis parodo, kiek naujų ligos atvejų pasitaiko tam tikroje populiacijoje per tam tikrą laikotarpį (dažniausiai – per metus). Sveikatos statistikoje taip yra skaičiuojami sergamumo ir mirtingumo rodikliai.
Suomijos ekonomika
Suomijoje išvystyta laisvos rinkos ekonomika, kuri pagal vienam gyventojui tenkančią produkciją lygi kitų Vakarų šalių ekonomikai, pavyzdžiui, Prancūzijai, Vokietijai, Švedijai ar Jungtinei Karalystei. Didžiausias ekonomikos sektorius yra paslaugos (65,7 %), gamybos ir perdirbimo pramonė (31,4 %) Pirminės produkcijos gamyba sukuria 2,9 %. Didžiausias užsienio prekybai svarbus segmentas yra gamyba. Didžiausių pramonės šakos yra elektronikos (21,6 %), mašinų, transporto priemonių ir kitų metalo gaminių (21,1 %), miško pramonė (13,1 %), ir cheminių medžiagų pramonė(10,9 %). Suomija turi medienos ir keletą mineralų bei gėlo vandens išteklių. Miškininkystė, popieriaus fabrikai ir žemės ūkio sektorius (kuriems mokesčių mokėtojai išleidžia maždaug 2 milijardus eurų per metus) yra politiškai jautrūs kaimo gyventojams. Helsinkio regionas generuoja apie trečdalį BVP. 2004 m. EBPO palyginime, aukštųjų technologijų gamybos Suomijoje užėmė antrą pagal dydį po Airijos. Bendra Trumpalaikė perspektyva yra gera, o BVP augimas buvo didesnis nei daugelyje ES šalių.
Miloš Zeman
Milošas Zemanas (, g. 1944 m. rugsėjo 28 d. Kolyne, Čekoslovakija) – Čekijos politikas, valstybės veikėjas, trečiasis Čekijos prezidentas (nuo 2013 m. kovo 8 d. iki 2023 m. kovo 8 d.).
Biografija
Dėl politinių kaltinimų negalėdamas mokytis universitete, 1963–1967 m. dirbo „Tatra“ gamykloje Koline. 1969 m. neakivaizdžiai baigė Prahos Aukštąją ekonomikos mokyklą ir pradėjo čia dėstyti. Prasidėjus Prahos pavasariui, 1968 m. įstojo į ČSKP, tačiau po Varšuvos sutarties šalių intervencijos į Čekoslovakiją, iš partijos pašalintas.
1971–1984 m. M. Zemanas dirbo sporto organizacijos „Sportpropag“ prognozavimo centre, vėliau – žemės ūkio kompanijoje „Agrodat“.
Aksominės revoliucijos metu pradėjo aktyviai dalyvauti politiniame gyvenime. 1990 m. nuo politinio judėjimo Piliečių forumas tapo ČSSR federalinio susirinkimo deputatu, buvo Biudžeto komiteto pirmininkas.
1993–2001 m. buvo Čekijos socialdemokratų partijos pirmininkas. 1996–1998 m. vadovavo Čekijos parlamento Deputatų rūmams.
2003 m. pralaimėjęs Čekijos parlamento rinkimus Vaclavui Klausui, pasitraukė iš politikos.
2013 m. sausio mėn. vykusių pirmųjų tiesioginių Čekijos prezidento rinkimų pirmajame ture M. Zemanas surinko 24,27 % balsų. Antrajame ture rungėsi su Čekijos užsienio reikalų ministru Karelu Švarcenbergu ir gavo 2 717 405 (54,80 %) balsų.
2013 m. kovo 8 d. inauguruotas. Dėl paliktų gramatinių klaidų, turėjo antrą kartą pasirašyti priesaikos tekstą.
2018 m. sausio mėn. vykusių Čekijos prezidento rinkimų pirmajame ture M.Zemanas surinko 38,56 % balsų. Antrajame ture rungėsi su Jirži Dragošu ir gavo 2 853 390 (51,36 %) balsų.
Junčionių apylinkė
Junčionių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Benino transportas
thumb|upright|Benine labai populiarūs [[taksi-motociklai zemidjan]] Benino transportas – transporto infrastruktūra ir priemonės Afrikos valstybėje Benine.
Bornėnai
Bornėnai arba Bogatovas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dolgorukovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Benino transportas
Geležinkeliai
Benine įrengta 578 km geležinkelių, kurių vėžės plotis 1000 mm. Šalies geležinkelių tinklą sudaro linija Kotonu–Bohikonas–Dasa Zumė–Savė–Paraku su atšaka į Porto Novą. Taip pat yra nebenaudojamos atšakos į Uidą, Pebę ir Segboruė. Seniau buvo neilga 600 mm pločio linija Abomdi–Zagandas. Artimiausiais metais planuojama pratęsti geležinkelio liniją nuo Paraku per Kandį iki Niamėjaus (Nigeris).
Bornėnai
Istorija
Varmės žemės kaimo pavadinimas Burnainīs prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Čiapajevo apylinkės kaimas, prijungtas prie Rasytės.
Benino transportas
Keliai
thumb|240px|Kelias Abeokuta–Kara netoli Paraku
Benine yra 6787 km automobilių kelių iš kurių 1357 km yra grįsta. Šalį pietuose kerta Trans-Vakarų Afrikos plentas (Dakaras–Lagosas). Kiti svarbesni keliai yra Kotonu–Paraku–Malanvilis (toliau į Dosą Nigeryje), Dasa Zumė–Džugu–Tangieta (toliau į Fada Ngurmą Burkina Fase), (nuo Abeokutos) Ketu–Abomėjus–Aplahuė, Savė–Savalu, Nikis–Paraku–Aplahuė (toliau į Karą Toge).
Šalies automobilių parkas senas, techniškai netvarkingas. Dėl to ir dėl blogos kelių būklės dažni autoįvykiai. Kotonu mieste tik kelios gatvės asfaltuotos, miestuose gatvių apšvietimo beveik nėra.
Vandens transportas
Beninas turi du jūrų uostus – Porto Novą ir Kotonu. Pastaruoju uostu taip pat naudojasi priėjimo prie jūros neturintis Nigeris. Šalis prekybinio laivyno neturi. Vidaus vandens keliai sudaro 150 km – tai pasienio atkarpa Nigerio upe. Poplūdžių metu laivuojama ir Uemės upė.
Oro transportas
2004 m. šalyje buvo 5 oro uostai iš kurių tik vienas buvo padengtas tvirta danga – Kadžehuno oro uostas Kotonu mieste. Iš jo vyksta skrydžiai į daugelį Afrikos didmiesčių (Akrą, Abidžaną, Lagosą, Uagadugu, Dakarą, Johanesburgą, Nairobį, Kinšasą ir kt.) bei kelis Europos miestus (Paryžių, Briuselį). Kiti oro uostai yra Paraku, Natitingu, Kandyje ir Abomėjuje.
Riadh Bouazizi
Riadas Ben Chemaisas Buazizis (رياض بن خميس بوعزيزي; g. 1973 m. balandžio 8 d.) – buvęs futbolininkas, Tuniso rinktinės saugas.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 1996 m. sausio 16 d.
Su rinktine žaidė 1998 m., 2002 m. ir 2006 m. pasaulio čempionatuose.
2004 m. atstovavo šaliai Afrikos Tautų taurės varžybose, kai Tuniso rinktinė iškovojo pirmą vietą.
Griaučių raumenys
Raumuo ir raumeninė skaidula
Pagrindinis griaučių raumens struktūros vienetas yra raumeninė skaidula (raumeninė ląstelė), turinti daugiau kaip tūkstantį branduolių. Jos storis yra apie 10-100 μm, ilgis - 1-40 cm. Raumenines skaidulas jungia trijų lygių jungiamojo audinio plėvelės:
Raumeninės skaidulos sukelia jėgą, kurią per šias jungiamojo audinio plėveles perduoda sausgyslėms ir kaulams (su sausgyslėmis jungiasi tik perimysium ir epimysium kolageninės skaidulos). Raumeninės skaidulos susijungia su sausgysle tam tikru kampu ir nuosekliai išsidėsto raumenyje. Vienos raumeninės skaidulos ilgis visada yra mažesnis už viso raumens ilgį, pvz., plekšninio blauzdos raumens raumeninės skaidulos ir viso raumens ilgio santykis sudaro 0,08, dvigalvio šlaunies raumens  - 0,52.
Benino himnas
Benino himnas – Benino Respublikos valstybinis simbolis. Jo oficialus pavadinimas yra L’Aube Nouvelle („naujos dienos aušra“). Himno eiles ir muziką sukūrė vienuolis Gilbert Jean Dagnon. Patvirtintas šaliai atgavus nepriklausomybę, 1960 m.
Griaučių raumenys
Raumuo ir raumeninė skaidula
Vieną raumeninę skaidulą iš išorės dengia membrana, kuri raumenyse vadinama sarkolema (1-1 pav.). Raumeninės skaidulos citoplazma vadinama sarkoplazma. Joje driekiasi išilginių vamzdelių sistema, vadinama sarkoplazminiu tinklu, kuris sudaro apie 5% viso raumeninės skaidulos tūrio. Gilūs sarkolemos įlinkimai raumeninėje skaiduloje vadinami skersinių (T) vamzdelių sistema. Abipus T vamzdelių yra sarkoplazminio tinklo sustorėjimai, kurie vadinami galinėmis talpyklomis (terminalinėmis cisternomis). Šios trys struktūros (T vamzdelis ir jam iš abiejų pusių esančios sarkoplazminio tinklo galinės talpyklos) vadinamos triada (1-1 ir 1-2 pav.). Specialios baltyminės struktūros, panašios į pėdą (angl. feet structure), jungia T vamzdelius ir galines sarkoplazminio tinklo talpyklas. Pėdos struktūros dalyje, susisiekiančioje su T vamzdeliu, yra membranos potencialo valdomi (elektriniai) Ca2+ kanalai (1-2pav.). Šį kanalą blokuoja farmakologinė medžiaga dihidropiridinas (DHP), todėl jis dar vadinamas DHP prijungiamuoju baltymu. Sarkoplazminio tinklo galinės talpyklos membranoje yra Ca2+ kanalai, pro kuriuos iš sarkoplazminio tinklo koncentracijos gradiento kryptimi išsiskiria Ca2+ jonai. Šie kanalai dar vadinami rianodino prijungiamuoju baltymu, nes augalų alkaloidas rianodinas sukelia jų atsiradimą (1-2pav.).
Benino himnas
Eilės
Himną sudaro 3 posmai ir priedainis. Daugeliu atveju (pvz., sporto varžybose) grojamas tik pirmas posmas ir priedainis.
Griaučių raumenys
Raumenų gijos (miofibrilės) ir sarkomerai
left|350px| Vienoje raumeninėje skaiduloje yra nuo kelių šimtų iki kelių tūkstančių raumenų gijų (miofibrilių), kurių kiekviena vidutiniškai susideda iš 1500 aktino ir 3000 miozino siūlelių (miofilamentų) (1-1pav.). Raumenų gijos (miofibrilės) skersmuo - apie 1μm. Miozino ir aktino siūleliai iš dalies persidengia, todėl miofibrilės turi tamsias ir šviesias juostas. Šviesias juostas sudaro tik aktino siūlai, kurie yra izotopiški poliarizuotai šviesai, todėl šios juostos vadinamos I diskais (1-1 pav.). Tamsios juostos, turinčios miozino ir aktino siūlelių (filamentų), yra anizotropiškos poliarizuotai šviesai ir todėl vadinamos A diskais. Aktino siūleliai (filamentai) tvirtinasi prie abiejų Z linijos galų. Z linija nutįsta per visas raumeninės skaidulos raumenų gijas (miofibriles) ir jungia jas į vieną darinį. Todėl tiek pavienėse miofibrilėse, tiek ir visame raumenyje aiškiai matomos šviesios ir tamsios juostos (1-1pav.). Tai būdinga griaučių ir širdies raumenims, kurie vadinami skersaruožiais (ruožuotaisiais).
Miofibrilės dalis, esanti tarp dviejų Z linijų, vadinama sarkomeru. Jo ilgis ramybės metu siekia 2,5 μm. Sarkomeras - tai mažiausias raumeninės skaidulos struktūros vienetas. Viduryje A juostos yra šviesi juosta, vadinama H sritis. Jos viduryje galima išskirti M ruožą, kuriame miozino siūleliai yra sujungti vienas su kitu (1-1 pav.). Normaliomis sąlygomis H sritis atsiranda retai, nes raumenims susitraukiant sarkomerų ilgis kinta 2,5-1,6 μm. Per visą sarkomero ilgį aktino siūleliai ne tik dengia miozino siūlelius, bet ir iš dalies persidengia su priešingo sarkomero galo aktino siūleliais (žr.1-5 pav.,1).
Raumenų siūleliai (miofilamentai)
Aktino siūlelių sandara. Plonieji raumenų siūleliai (miofilamentai) yra sudaryti iš aktino, tropomiozino ir trijų troponino baltymų (1-3 pav.). Aktino šerdis sudaryta iš dviejų susisukusių F aktino (fibrilinio aktino) grandinių, kurių kiekviena susideda iš apie 200 polimerizuotų G aktino (globulininio aktino) molekulių. F aktino grandinė visiškai apsisuka apie išilginę savo ašį kas 70 nm, tai yra kas 13 G aktino molekulių. Prie F aktino grandinių paslankiomis jungtimis yra prisitvirtinusios dvi tropomiozino molekulių grandinės. Jos išsidėsto dviejų aktino grandinių suformuotoje įduboje. Prie tropomiozino periodiškai jungiasi trijų troponino baltymų kompleksas, susidedantis iš troponino C (Ca2+ jonų prisijugimas), troponino I (slopinamasis) ir troponino T (tropomiozino prisijungimas).
Raumeninės ląstelės griaučiai (citoskeletas)
Raumeninės ląstelės griaučius (citoskeletą) sudaro baltymai, kurie sukuria tinkamas mechanines sąlygas skaiduloms susitraukti. Sarkomero griaučius formuoja šie pagrindiniai baltymai: titinas, nebulinas, C baltymas, M baltymas, miomesinas, aktininas, spektrinas. Titinas jungia mioziną su Z linija, nebulinas - aktino ir miozino molekules. Titino baltymas yra atsakingas ne tik už sarkomerų susitraukimo jėgos signalo perdavimą, bet ir už pasyviąją jėgą, kuri atsiranda ištempiant raumeninę skaidulą. Nustatyta, kad nebulinas ne tik lemia aktino ilgį, bet ir troponino bei tropomiozino molekulių, nuo kurių konfigūracijos priklauso miozino skersinių tiltelių sukibimo su aktinu kinetika. Raumenų gijų (miofibrilių) ir visos raumeninės skaidulos griaučius formuoja baltymai: desminas, integrinas, vimentinas, syneminas, skeleminas, distrofinas, vinkulinas. Distrofino baltymas apsaugo raumenines skaidulas nuo mechaninio pažeidimo, kuris dažniausiai atsiranda atliekant intensyvius ekscentrinius fizinius pratimus, pvz., šuolius žemai pritupiant (žr.1.3.1 skyrių). Dalis ląstelės griaučių baltymų (integrinas, spektrinas, vinkulinas) aktyviai dalyvauja perduodant signalus tarp sarkolemos ir sarkometų, pvz., padeda reguliuoti Ca2+ jonų išsiskyrimą iš sarkoplazminio tinklo. Raumeninės skaidulos griaučiai nulemia ne tik mechanines raumens savybes (tamprumą, klampumą), bet ir padeda reguliuoti jo prisitaikymo (adaptacijos) vyksmus.
Skersinių miozino tiltelių cikliškas darbas
Raumens susitraukimas vyksta slystamųjų siūlelių (filamentų) mechanizmu, t. y. skersiniai miozino tilteliai sukimba su aktino siūleliais ir traukia juos į sarkomerų vidurį. Šią raumens susitraukimo slystamųjų siūlelių teoriją (angl.sliding filament theory) pasiūlė 1954 m. anglų moklininkai H. Hakslis (H.Huxley) ir A.Hakslis (A.Huxley).
Pagrindiniai raumens susitraukimo slystamųjų siūlelių teorijos teiginiai:
Yra šie skersinių miozino tiltelių darbo ciklo etapai (1-4 pav.): center|400px| Viduląstelinė Ca2+ jonų koncentracija, reguliuodama aktino siūlelių pokyčius, lemia neorganinio fosfato atsijungimo nuo miozino galvutės ir miozino sukibimo su aktinu silpnos būsenos perėjimo į stiprią greitį. Nustatyta, kad skersinis miozino tiltelis, traukdamas vieno ciklo metu aktino siūlelius, atlieka 50·10-20 J darbą, sukelia 2-10pN jėgą ir pasislenka 5-15 nm. Manoma, kad tik 15-20% miozino skersinių tiltelių sukimba su aktinu, kai žmogaus griaučių raumuo įgyja didžiausią jėgą.
Griaučių raumens susitraukimo ir atsipalaidavimo etapai
Raumens susitraukimo etapai:
Raumens susitraukimo procesai, vykstantys nuo veikimo potencialo susidarymo sarkolemoje iki raumens jėgos sukėlimo, vadinami elektromechaniniu ryšiu.
Raumens atsipalaidavimo etapai. Ca2+ jonai, veikiant Ca2+ siurbliui (Ca2+ ATPazei), grąžinami į sarkoplazminį tinklą. Manoma, kad Ca2+ siurblys atplėšia Ca2+ jonus nuo baltymo parvalbumino, kuris labai greitai sujungia tam tikrą dalį Ca2+ jonų, išsiskyrusių iš sarkoplazminio tinklo. Sarkoplazmos laisvųjų Ca2+ koncentracijai sumažėjus iki 10-7 mol/l, tropomiozinas užblokuoja aktyviąsias aktino vietas. tarp raumenų gijų (miofibrilių) esant pakankamai ATP,raumuo atsipalaiduoja. Veikiant Ca2+ siurbliams, Ca2+ jonai sugrąžinami į sarkoplazminio tinklo išilginius vamzdelius (žr.1-2 pav.) ir galinėse talpyklose surišami su baltymu kalsekvestrinu. Dirbant Ca2+ siurbliams tiesiogiai naudojama ATP energija (pirminė aktyvioji pernaša). Stingant ATP, skersiniai miozino tilteliai išleika prisijungę prie aktino stipriosios jungties būsenos, nes susidaro rigoro kompleksas (1-4 pav., 5). Dėl šios priežasties griaučių raumenims būdingas pomirtinis sustingimas.
Griaučių raumens susitraukimo energetika
Griaučių raumens susitraukimo ir atsipalaidavimo metu energija, kuri gaunama ATP hidrolizės būdu, reikalinga:
ATP atsargų ląstelėje pakanka tik keliems raumens susitraukimams, toliau ATP verčiama iš kreatinfosfato (KP), t. y. vyksta anaerobinė ATP resintezė.
Raumenų susitraukimo tipai
Skiriami šie pagrindiniai raumenų susitraukimo tipai: izometrinis (raumuo sukelia jėgą, tačiau jo ilgis nekinta) ir dinaminis (raumuo įgyja jėgą, kintant jo ilgiui). Dinaminis susitraukimo tipas skirstomas į koncentrinį (raumens ilgis mažėja) ir ekscentrinį (ilgis didėja). Atsižvelgiant į tai, kaip kinta susitraukimo metu raumens ilgis ir jėga, koncentrinissusitraukimas skirstomas į izokinetinį (sukamasis judesys sąnaryje atliekamas vienodu greičiu) ir izotoninį (tai tik laboratorinėmis sąlygomis rodomas susitraukimas, kai raumuo susitraukia ir jo jėga nekinta). Net vieno judesio metu raumens susitraukimo tipai gali būti skirtingi, pvz., šuolio metu stebimas ekscentrinis, izometrinis ir koncentrinis susitraukimai.
Priklausomybė „raumens jėga - ilgis”
right|400px| Raumeniui, panašiai kaip spyruoklei ir amortizatoriui, būdingas tamprumas ir klampumas. Tai priklauso nuo nuosekliųjų ir lygiagrečiųjų raumens elastinių dalių, kurias formuoja raumeninės skaidulos sarkolema, ląstelės griaučiai (citoskeletas), sarkoplazminio tinklo vamzdeliai, miozino ir aktino siūleliai, raumens jungiamojo audinio trijų lygių plėvelės ir sausgyslė. Miozino ir aktino siūleliai formuoja aktyviąją raumens jėgos didinimo dalį, o visi kiti - pasyviąją raumens priešinimosi jo ilgio kitimui dalį.
Sukamojo judesio jėgos momentas, kurį sudaro raumens jėgos ir jėgos peties sandauga, kinta keičiant raumens ilgį ar sąnario kampą. Tai priklauso nuo šių veiksnių:
Priklausomybė „raumens susitraukimo greitis - jėga”
Raumens susitraukimo galia yra lygi susitraukimo jėgos ir greičio sandaugai arba atliktam darbui per laiko vienetą. Raumeniui susitraukiant izometrinėmis sąlygomis, susitraukimo greitis lygus nuliui, todėl ir raumens darbas neatliekamas. Raumuo pasiekia didžiausią galią, kai išorinis preišinimasis atitinka maždaug trečdalį izometrinės jėgos.
Priklausomybė „raumens susitraukimo jėga - laikas”
left|300px| Raumens susitraukimo jėga priklauso ne tik nuo keliamo svorio ar raumens ilgio, bet ir nuo aktyvinimo trukmės, kuri reikalinga Ca2+ jonų koncentracijai didinti ir pasyviajam raumens priešinimuisi įveikti. Raumeninės skaidulos sarkolemos veikimo potencialas trunka 5 -7 ms, didžiausias Ca2+ jonų išsiskyrimas pasiekiamas per 10 - 20 ms, o raumens jėga pradeda didėti tik po 20 - 30 ms nuo veikimo potencialo pradžios. Tai slaptasis (latentinis) laikotarpis, kuris tęsiasi nuo sarkolemos depoliarizavimo iki raumens jėgos didinimo pradžios.
Aktyvinimo pradžioje judinamasis (motorinis) neuronas siunčia porinius impulsus, tarp kurių intervalas apie 10 ms. Tada ypač didėja raumens susitraukimo greitis ir jėga, nes tai greitina raumens elastinių dalių ištempimą ir Ca2+ jonų koncentracijos didėjimą sarkoplazmoje. Šis reiškinys vadinamas užgriebimo fenomenu. Raumeniui sukėlus nekintamą jėgą ir jį aktyvinant poriniu impulsu, didėja ne tik raumens susitraukimo greitis ir jėga, bet raumens didinama jėga išlieka („užgriebiama”) tam tikrą laiko tarpą.
Didinant raumens stimuliavimo elektra dažnį (nuo 1 Hz iki 100 Hz), raumens susitraukimo jėga didėja  (1-6 pav.). Pasiekiama priklausomybė „jėga - dažnis”, kurios kreivės forma nėra tiesė, bet panaši į raidės „S” formą: stačiausia kreivės vieta yra tarp 10 - 30 Hz. Kreivės „jėga- dažnis” forma priklauso nuo raumens ištempimo ir jo būsenos (pvz., nuovargio, potenciacijos ir pan.). Esant didesniam raumens ištempimui ir raumens potenciacijai (žr. 1.5.2 skyrių), ši kreivė pasislenka į kairę.
Griaučių raumeninių skaidulų tipai
Remiantis fiziologinėmis, histologinėmis ir biocheminėmis ypatybėmis, raumeninės griaučių skaidulos skirstomos į I, IIA ir IIB tipus (1-1 lentelė). Šie raumeninių skaidulų tipai priklauso atitinkamiems judinamųjų (motorinių) vienetų tipams. center|600px|
Raumenų įsidirbimas
Raumenų įsidirbimui būdingi du pagrindiniai mechanizmai:
Dėl šių poveikių didėja veikimo potencialo sklidimo sarkolema greitis, aktyvėja ATP hidrolizė, mažėja raumens klampumas, didėja tamprumas ir paslankumas, greitėja raumens susitraukimas ir atsipalaidavimas, mažėja raumens vargstamumas. Pavyzdžiui, raumens temperatūrai padidėjus apie 3 °C, jo atsipalaidavimo greitis padidėja apie 22%, tačiau didžiausioji jėga nepakinta, o kojų raumenų temperatūrai padidėjus nuo 30,4 °C iki 38,5 °C, žmogaus stačiojo šuolio aukštis padidėja apie 17 cm. Įsidirbimo metu dažnai atliekami raumens tempimo pratimai, kurie pagerina aktino ir miozino siūlelių, raumenų ląstelių griaučių ir jungiamojo audinio plėvelių tamprumą. Po sunkaus fizinio darbo dažnai patariama atlikti tempimo pratimus. Jie mažina raumens tonusą ir atpalaiduoja rigoro komplekso miozino skersinius tiltelius. Daug kartų atliekant tempimo pratimus, ilgėja jungiamasis raumens audinys, sausgyslė, raumenų ląstelės griaučių baltymai ir ramybės būsenos sarkomero ilgis, pvz., po 10 lėtų raumens ištempimų raumens - sausgyslės ilgis didėja apie 4%.
Terespolis (Jurbarkas)
Terespolis – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Veliuonos, dešiniajame Gystaus krante. Prie Terespolio išteka Agliuona.
Griaučių raumenys
Raumenų potenciacija
Nuo pirmosios raumens darbo sekundės nustatoma raumenų potenciacija (aktyvacija), kuri skiriasi nuo raumens įsidirbimo mechanizmų:
Todėl po tetanusinio susitraukimo didėja pavienio raumens susitraukimo, sukelto vienu elektriniu dirgikliu, jėga ir greitis. Tai vadinama raumenų posttetaninės potenciacijos fenomenu. Nustatyta, kad esant posttetaninei potenciacijai didėja tik mažų stimuliavimo dažnių (1-10 Hz) sukelta jėga. Kitaip tariant, dėl posttetaninės potenciacijos raumens susitraukimo jėga, greitis ir galingumas padidėja tik tada, kai raumuo nėra maksimaliai aktyvinamas. Nustatyta, kad dėl posttetaninės potenciacijos padidėja ne tik elektrostimuliavimo sukelta jėga, bet ir valingai atliekamo judesio jėga, greitis ir galia. Pavyzdžiui, po 3-5 pritūpimų, naudojant 60-70% maksimalų apkrovimo svorį (tada raumuo yra potencijuojamas), didėja ėjimo ekonomiškumas, t. y. mažesnėmis pastangomis einama tuo pačiu tempu kaip ir prieš potenciaciją. Raumenį aktyvinant ritmiškai ir mažu dažniu, per 10-60 s jėga pradeda pamažu („laiptais”) didėti. Šis reiškinys fiziologijoje vadinamas laiptų fenomenu.
Raumenų nuovargis
Raumenų nuovargis – raumenų susitraukimo jėgos, greičio ir galios bei atsipalaidavimo greičio mažėjimas. Raumenų nuovargio mechanizmai:
Šie mechanizmai gali būti vieni su kitais susiję, pvz., dėl acidozės mažėja ATP hidrolizės ir resintezės greitis. Manoma, kad pagrindinė nuovargio mechanizmų paskirtis - saugoti nuo sutrikimų, sukeliamų sunkaus fizinio darbo, raumens struktūras ir energetiką.
Skiriamos raumenų nuovargio rūšys:
Raumens imobilizavimas ir judėjimas aktyvumo sumažėjimas (hipokinezija)
Kasdien mažėjant raumenų susitraukimui pakinta jų struktūra ir funkcija: mažėja raumenų siūlelių (miofilamentų) masė, blogėja nervinio signalo perdavimas sinapsėse, mažėja Na+ -K+ ir Ca2+ siurblių, blogėja raumens tamprumas, mažėja galia, didėja nuovargis. Nejudančio (imobilizuoto) raumens masė per 3-4 savaites gali sumažėti apie 20-50%. Nustatyta, kad daugiausia atrofuojasi lėtosios raumeninės skaidulos (I tipo). Todėl nejudrumo (imobilizacijos) ar judėjimo aktyvumo sumažėjimo (hipokinezijos) atvejais didžiausias raumens susitraukimo greitis gali net padidėti, o maksimali jėga mažėja. Neištemptam raumeniui nejudant, sarkomerų sumažėja, o ištemptam raumeniui nejudant - padaugėja.
Raumens augimas, vystymasis ir senėjimas
Raumenims augant ir vystantis, didėja jų masė. Naujagimio kūno raumenys sudaro 25%, o suaugusių žmonių - apie 40% kūno masės. Raumenų augimą ir vystymąsi reguliuoja hormonai (testosteronas, augimo hormonas, skydliaukės hormonai), nervinė aktyvacija ir mechaniniai raumens dirgikliai. Paauglystės metu berniukams apie 10 kartų padidėjusi testosterono gamyba skatina raumenų hipertrofiją. Raumens hipertrofija pasireiškia raumeninės skaidulos baltymų (miozino ir aktino siūlelių, sarkoplazminio tinklo, mitochondrijų, ląstelės griaučių ir kt.) daugėjimu. Be to, raumuo pailgėja, nes daugėja sarkomerų. Raumenims augant ir vystantis keičiasi baltymų izoformų kokybė, pvz., intensyvaus lytinio brendimo metu (apie 12-14 metų amžiaus) raumenyse ypač daugėja „greitųjų” sarkoplazminio tinklo baltymų ir galutinai diferencijuojasi skirtingo tipo raumeninės skaidulos. Todėl greitėja raumenų susitraukimas ir atsipalaidavimas, gerėja jų prisitaikymas prie tam tikro tipo fizinio darbo.
Kaimo-miesto valsčius
Kaimo-miesto valsčius  – Lenkijoje naudojamo administracinio tipo pobūdis, kai valsčių sudaro miesto statusą turinti gyvenvietė ir ją supantys kaimai.
Griaučių raumenys
Raumens augimas, vystymasis ir senėjimas
Senėjant atsiranda struktūriniai ir funkciniai raumenų pokyčiai: mažėja raumeninių skaidulų, raumeninės skaidulos masė, sarkomerų skaičius, jų ilgis, sarkoplazminio tinklo tankis Ca2+ siurblių skaičius. Mažėja viso raumens masė (raumens hipotrofija); didėja jungiamojo audinio masė, todėl blogėja raumens tamprumas; mažėja greitojo susitraukimo (II tipo) raumeninių skaidulų, o didėja lėtojo susitraukimo (I tipo) raumeninių skaidulų; mažėja raumens jėga, jo susitraukimo ir atsipalaidavimo greitis.
Boksas
Boksas – kovinio sporto šaka, kurioje du vienodos svorio kategorijos asmenys kovoja tik kumščiais. thumb|280px|Profesionali bokso dvikova:Ricardo Dominguez (kairėje) prieš Rafael Ortiz (dešinėje)
Istorija
Bokso varžybas randame jau Antikos laikais. Tai viena seniausių kovinio sporto šakų, pagal senumą nusileidžianti tik imtynėms. Boksas buvo viena senovės Graikijos Olimpinių Žaidynių sporto šakų. Graikų boksininkai naudodavo pirštines ir apsivyniodavo rankas žemiau alkūnių, tačiau kovodavo nuogi. Boksas buvo glaudžiai susijęs su senoviniu pankrationu, kuriame be smūginės technikos buvo įtraukti ir imtynių veiksmai, nors ir bokse dalis imtynių technikos buvo naudojama, buvo nedraudžiami įvairūs metimai. Boksas nuo pankrationo skyrėsi dar tuo, kad pankratione praktiškai nebuvo taisyklių, o bokse šiokie tokie apribojimai buvo. Nepaisant minimalių apribojimų, bokso kovos dažnai baigdavosi mirtimi, nes smūgiuoti buvo leidžiama ne tik kumščiais, bet ir galva, kojomis, alkūnėmis. Kovos neturėdavo laiko apribojimų, tęsdavosi tol, kol vienas boksininkų nebepajėgdavo kovoti. Raundas trukdavo iki nokauto. Boksas atgimė XIX amžiuje, kai Anglijoje buvo pradėtos organizuoti bokso kovos, tik, aišku, su daugiau apribojimų, nei antikinis boksas, tačiau, palyginus su dabartiniu boksu, tos kovos buvo pakankamai žiaurios.
Tik praėjusio amžiaus pradžioje boksas įgavo dabartinį veidą, buvo įvestas laiko apribojimas, uždrausti kai kurie smūgiai.
705 m.
705 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Kovas
FK Carlsberg Vilnius
Vilniaus „Carlsberg“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Jaunjelgavos savivaldybė
Jaunjelgavos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas pietų Latvijoje, Sėlijoje. Administracinis centras – Jaunjelgava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Aizkrauklės rajono dalies. Buvo suskirstyta į 1 miestą (Jaunjelgavą) ir 6 valsčius: Daudzesės, Jaunjelgavos, Secės, Sėrenės, Staburago, Sunakstės. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Aizkrauklės savivaldybės.
Krivonėliai
Krivonėliai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Žaslių.
Ūdrijos apylinkė
Ūdrijos apylinkė (arba Udrijos apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Krokialaukio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. 1954 m. prijungta dalis Pošnios apylinkės ir dalis Daugirdų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Ūdrijos apylinkė prijungta prie Krokialaukio apylinkės.
Didysis tautų kraustymasis
thumb|450px|II-V a. supaprastintos migracijos. Taip pat žiūrėkite [[:Vaizdas:World 820.png|pasaulio 820 m. žemėlapis.]] Didysis tautų kraustymasis – IV-VII amžiais vykęs barbarų genčių veržimasis į Romos imperiją bei su tuo susiję socialiniai, politiniai ir etniniai pokyčiai Europoje.
Priežastys
Barbarai keitė gyvenamąsias vietas ne dėl klajoklių būdo, bet dėl klimato pokyčių, populiacijos pertekliaus gyventose teritorijose.
Raida
Kartais skirstoma į du etapus – pirmajame (300-500) daugiausiai germanai užėmė beveik visą Vakarų Romos imperijos teritoriją, antrajame etape (500-900) slavai, tiurkai ir kitos gentys judėjo Rytų Europoje, Kaukaze, Anatolijoje.
Pirmasis etapas
Tautų kraustymosi pradžia laikoma germanų genčių (alemanų, frankų, gotų, burgundų, vandalų) migracija.
IV amžiaus pabaigoje hunai iš Amūro upės baseino kėlėsi prie Juodosios jūros pakrantės, kur užkariavo ostgotų teritorijas. Vestgotai persikėlė į Balkanus, prisiglaudė Romos imperijoje, bet greitai sukilo ir gavo Mezijos provinciją, kuriai suteiktas imperijos sąjungininkės statusas. 410 metais vestgotai nusiaubė Romą, judėdami link Galijos, 415 metais pasuko link Ispanijos ir 418 metais įkūrė pirmąją barbarų valstybę – Tulūzos karalystę.
V amžiuje kūrėsi ir kitos barbarų valstybės – Vandalų, Burgundų-Galijos, Frankų-Galijos karalystės. Tuo pat metu anglai, saksai ir jutai kraustėsi į Britaniją, kur įkūrė 7 karalystes.
V amžiaus pradžioje susivieniję hunai amžiaus viduryje nusiaubė Balkanus, Atilos vedami mėgino veržtis į Galiją, kur 451 metais juos sustabdė Romos imperijos ir sąjungininkų kariuomenė. 452 metais hunai nusiaubė Šiaurės Italiją, 455 metais vandalai įsiveržė ir nuniokojo Romą, prisidėdami prie Vakarų Romos imperijos žlugimo.
Antrasis etapas
Antrasis etapas vyko 500-700 m. Jo metu slavų gentys užėmė dideles sritis Rytų ir Pietų Europoje. Palaipsniui slavai pradėjo dominuoti rytinėje Europos dalyje. Šitame etape taip pat dalyvavo tokios tiurkų gentys kaip avarai. 567 m. avarai ir lombardai beveik visiškai sunaikino gepidų karalystę. VI a. germanų kilmės lombardai įsikūrė Italijoje kartu su savo sąjungininkais herulais, svebais, sarmatais, gepidais ir kitais.
Ona Balevičiūtė
Ona Balevičiūtė (g. 1954 m. lapkričio 26 d. Mangarote, Lazdijų rajonas) – pedagogė, Lietuvos politinė veikėja.
Biografija
1973 m. baigė Krikštonių vidurinę mokyklą, 1977 m. Vilniaus pedagoginį institutą, fizikos mokytoja, 2000–2003 m. kvalifikavosi Švedijoje, Izraelyje.
1977–1984 m. Pivašiūnų vidurinės mokyklos mokytoja, direktoriaus pavaduotoja. 1984–1989 m. LKP Alytaus miesto komiteto instruktorė. 1989–1996 m. Alytaus 6–os vidurinės mokyklos mokytoja.
1992–1996 m. Seimo nario Juliaus Veselkos padėjėja. 1996–1997 m. ir 2015–2019 m. Vyriausybės atstovė Alytaus apskrityje. 1997–2000 m. Alytaus miesto savivaldybės kontrolierė. 2000 m. ir 2010–2012 m. Alytaus miesto mero patarėja. 2001–2004 m. ir 2006–2008 m. Alytaus apskrities viršininko pavaduotoja.
1995–2003 m., 2011 m. ir 2014–2015 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė. .
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Alytaus skyriaus narė, skyriaus tarybos pirmininko pavaduotoja, LSDP tarybos narė.
Mieczysław Mackiewicz
thumb|right|250px|Suvalkų derybos. Kairėje pusėje trečias iš kairės
Mečislavas Mackevičius (1880 m. gegužės 9 d. Kurtiniškėse, Rusijos imperija - 1954 m. rugpjūčio 6 d. Bangore, Velsas) – Rusijos imperijos kariuomenės pėstininkų kapitonas, Antrosios Lenkijos Respublikos kariuomenės generolas.
Biografija
Gimė 1880 m. gegužės 9 d. Kurtiniškėse. Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, vėliau Sabkt Peterburgo junkerių mokykloje. Nuo 1902 m. Gardino 26-osios pėstininkų divizijos pareigūnas. Dalyvavo Rusijos-Japonijos kare. 1913 m. susipažino su Józef Piłsudski ir tapo slaptos lenkų organizacijos nariu.
Prasidėjus I pasauliniam karui kovojo fronte, 1915 m. paimtas į nelaisvę. Karo belaisvių stovykloje įkūrė lenkų mokyklą. 1918 m. balandį paleistas iš nelaisvės. Po karo tapo Lenkų karinės organizacijos nariu, kur padėjo lenkų tautybės karo belaisviams grįžti į Lenkiją. Po I pasaulinio karo karininko tėvai pasitraukė iš Lietuvos ir nusipirko 300 margų dvarelį Ožkinių kaime.
Nuo 1918 m. gruodžio tapo Lenkijos kariuomenės generalinio štabo nariu. Nuo 1918 m. iki 1920 m. dalyvavo mūšiuose prieš Lietuvos ir Tarybų Rusijos kariuomenes, fronte buvo sužeistas. 1919 m. gegužės ir birželio mėnesiais buvo Pilsudskio išsiųstas į Kauną, kur slapta rengė nepavykusį prolenkišką perversmą Lietuvoje. 1920 m. spalio 7 d. buvo vienas iš lenkų delegacijos narių, pasirašiusių Suvalkų sutartį, kurios metu karininkas tiesiogiai vykdė Pilsudskio laišku jam įteiktus nurodymus.
1927 m. suteiktas generolo laipsnis. 1935 m. rugsėjo 30 pasitraukė iš karinės tarnybos, bet 1939 m. prasidėjus Lenkijos ir Vokietijos karui vėl grįžo į kariuomenę. Karo metu pateko į nelaisvę, tačiau sugebėjo pabėgti ir prisijungti prie sąjungininkų kariuomenės Italijoje. Po karo apsigyveno Velse, kur ir mirė 1954 m. rugpjūčio 6 d. Bangore.
ČK
thumb|ČK kolegijos nariai 1921 m. (iš kairės į dešinę): [[Jakovas Petersas, Josifas Unšlichtas, Abramas Belenkis (stovi), Feliksas Dzeržinskis, Viačeslavas Menžinskis]] ČK (, sutrumpinimas iš − Visos Rusijos Ypatingoji komisija kovai su kontrrevoliucija ir sabotažu prie Liaudies komisarų tarybos) − Ypatingoji komisija, įkurta Rusijoje 1917 m. gruodžio 20 d.
Pirmasis ČK pirmininkas – Feliksas Dzeržinskis. ČK paskirtis – kovoti prieš kontrrevoliuciją, vykdyti revoliucinės partinės vadovybės potvarkius ir nurodymus.
ČK vykdė terorą prieš savo liaudį, diversijas įvairiose pasaulio valstybėse, naudojo politines žmogžudystes kaip priemonę savo tikslams įgyvendinti. Atsakinga už milijonų žmonių genocidą. Ji yra Tarybų Sąjungos ir Rusijos saugumo struktūrų GPU, NKVD, NKGB, KGB, FSB pirmtakė, perėmusi carinės Rusijos slaptosios policijos, vadintos ochranka, funkcijas.
1922 m. vasario 6 d. ČK buvo likviduota ir reorganizuota į GPU − Vyriausiąją politinę valdybą.
Tarnautojai
Šios struktūros tarnautojai vadinami čekistais. Kartais čekistais pavadinami ir vėlesni Tarybų Sąjungos saugumo darbuotojai. Čekistai pirmąją egzekuciją be teismo ir be nuosprendžio įvykdė 1918 m. vasario 24−25 d. Nuo tol ČK vykdydavo ir policinio teismo, ir budelio funkcijas. Be to, čekistams buvo patikėta skirstyti maisto korteles, konfiskuoti turtą, išaiškinti „liaudies priešus“ ir t. t. Laikraščių ir žurnalų redakcijos privalėdavo pateikti ČK po 3 egzempliorius savo leidinių.
1918 m. kovo mėnesį tarybų valdžios būstinę perkėlus iš Petrogrado į Maskvą, ČK oficialiai dirbo 120 darbuotojų. Į naująją sostinę persikėlė ir ČK vadovybė. Jos žiniai buvo atiduotas draudimo draugijos pastatas Lubiankoje. Tarpukario laikotarpiu labai išsiplėtusi Lubianka ir šiandien yra Rusijos federalinės saugumo tarnybos pagrindinė rezidencija.
Per pirmąjį 1918 m. pusmetį buvo įkurta daugiau kaip 400 regioninių ČK skyrių. Tų pačių metų liepos mėnesį vieno Jekaterinburgo namo rūsyje ČK nužudė carą Nikolajų II kartu su žmona, vaikais ir keletu tarnų.
Neįmanoma nustatyti tikslaus ČK aukų skaičiaus. Manoma, kad pilietinio karo metu ČK aukomis tapo 50 000 žmonių. Labiausiai paplitusi egzekucijos forma buvo sušaudymas. Prieš sušaudant aukas versdavo pačias kasti sau bendrą kapą. Nuosprendis dažniausiai priklausydavo nuo vietinio ČK skyriaus vadovo nuotaikos.
1920 m. gruodžio mėnesį ČK turėjo 70 000 darbuotojų. Ilgainiui ČK visiškai atsiskyrė nuo armijos ir tapo pavaldi tik Lubiankos centrui Maskvoje. Karinis pralaimėjimas prieš Lenkiją 1920 m. sąlygojo įkūrimą specialaus ČK skyriaus, vykdančio karinės žvalgybos funkcijas. Jo vadovu tapo Dzeržinskio pavaduotojas Janis Berzinis. Iš to palyginti nedidelio karinio ČK skyriaus vėliau išaugo Vyriausioji žvalgybos valdyba (GRU).
Sprendžiant iš turimos istorinės medžiagos, ČK buvo „valoma“, ir jos pačios nariai tikriausiai nebuvo tikri dėl savo likimo.
Nuorodos
Checa
Ngaremlengujis
Ngaremlengujis  – viena iš Palau valstijų. Administracinis centras – Imeongas.
Valstija yra Babeltuapo salos vakaruose, didžiausia iš 16 Palau valstijų. Būdingas miškingas, kalvotas paviršius, rytinėje pusėje stūkso žemi kalnai. Pakrantė apaugusi mangrovėmis.
Ngaremlengujyje yra šie kaimai: Imeongas, Ngčemesedas, Ngermetengelis.
706 m.
706 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Azartinis lošimas
Azartinis lošimas – žaidimas, kurio rezultatas (laimėjimas arba pralaimėjimas) yra atsitiktinis ir beveik nepriklauso nuo dalyvių sugebėjimų žaisti. Paprastai lošiama iš pinigų. Nors daugeliui lošimas tik pramoga ar būdas uždirbti, tai gali tapti priklausomybe.
Azartinio lošimo rezultatas yra visiškai atsitiktinis įvykis, skirtingai nuo kitų žaidimų, kurių rezultatai priklauso nuo žaidėjų meno, sugebėjimų žaisti ir žaidimą laimėti. Atsitiktiniu įvykiu suprantame tokį įvykį, kurio priežasčių iš dalies arba visiškai negalime ar nemokame ištirti, nes tikrovėje pastebėtų faktų priežastys susidaro iš sąlygų, tarp kurių veikia labai tolimas ir mums neaiškus sąryšis. Azartiniai lošimai yra tiriami matematikos šakos – tikimybių teorijos – kaip speciali problema.
Atsitiktinumo įtaka skirtinguose azartiniuose lošimuose turi skirtingą poveikį. Vadinamuosiuose grynuosiuose azartiniuose lošimuose rezultatas priklauso išskirtinai tik nuo atsitiktinumo ir niekaip nesusijęs su lošėjo sugebėjimais, pvz., žaidimas kauliukais, ruletė. Kituose lošimuose lošėjas turi tam tikrą pasirinkimo galimybę, o lošėjo įgūdžiai turi įtakos rezultatui, tačiau juose asmens pasirinkimas lemia tik dalį rezultato, o kita dalis priklauso nuo atsitiktinumo.
Istorija
Vienas iš seniausių azartinių lošimų yra lošimas kauliukais. Naudojami šešiasieniai kauliukai, sužymimi skaičiais nuo 1 iki 6. Lošimą laimi didesnį skaičių išmetęs lošėjas. Kauliukais lošdavo senovės graikai, ypač korintiečiai (Spartoje azartiniai lošimai buvo uždrausti), romėnai (jie skyrė neleistinus alea ir leistinus ludi). Pasak Tacito, kauliukais lošdavo ir germanai, kurie esą lošdami ne tik netekdavo turto, bet ir patys parsiduodavo į vergiją.
Apie 1423 m., atsiradus tam tikroms graviravimo ir varyje technologijoms, Ispanijoje ir Vokietijoje pradėtos gaminti kortos. Iš pradžių jos naudotos tik būrimui, tačiau vėliau ir azartiniams lošimams. Kartu su azartiniais lošimais kortomis atsirado ir sukčiavimas lošiant kortomis. Jau 1494 m. pasirodė traktatas Liber vagatorum, kuriame aprašomi ir aiškinami kortų šulerių apgavysčių būdai. Tuo metu azartiniai lošimai vykdavo smuklėse ir specialiose slaptose vietose. 1541 m. Anglijoje buvo paskelbtas pirmasis įstatymas apie lošimo namų savininkų ir nuomininkų persekiojimą.
Ilgainiui azartiniai lošimai paplito tarp visų visuomenės sluoksnių, ypač tarp diduomenės. Prancūzijoje azartiniai lošimai ypač paplito Liudviko XIII ir Liudviko XIV laikais. Lenkijoje, o iš ten ir Lietuvoje, azartiniai lošimai išplito XVI a., ypač nuo antrosios pusės (tai rodo Poznanės kapitulos prieš azartinius lošimus lošiančius kanauninkus, nusiskundimai šuleriais), bet labiausiai paplito XVIII a., valdant Augustui III ir Poniatovskiui. A. Mickevičiaus minimas pasakojimas apie bajorą Cibulskį, kuris maskoliui pralošęs žmoną.
Iki 1839 m. dideliuose Prancūzijos miestuose, o iki 1870 m. ir daugelio Vokietijos valstybėlių miestų (Baden Badenas, Emsas, Visbadenas, Noiheimas) įsikūrė viešieji lošimo namai.
Islamo šalys
Lošimas yra draudžiamas islamo šalyse, reguliuojamas daugelyje kitų šalių. Dėl apribojimų ir draudimų populiarus lošimo turizmas bei nelegalūs lošimo namai. Pagrindiniai azartinių lošimų draudimo ir ribojimo argumentai yra šie:
Lietuva
Azartiniai lošimai drausti ir prieškario Lietuvoje. Už lošimų organizavimą atsakingi asmenys bausti kalėjimu ir piniginėmis baudomis. Lietuvos Respublikos azartinių lošimų įstatyme (2001) nurodomos šios 5 lošimų rūšys: lošimai automatu, bingas, stalo lošimai, totalizatorius, lažybos, internetiniai lošimai.
Khunčae nacionalinis parkas
Khunčae nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Čiangrajaus provincijoje. Parkas įkurtas 1995 m. rugpjūčio 14 d.
Vieta
Parkas užima 270,00 km² plotą Viangpapao (Wiang Pa Pao) apylinkėse.
Flora ir fauna
Khunčae nacionaliniame parke vyrauja: Parke gyvena: Himalajinis lokys, loris (Nycticebus bengalensis), baltarankis gibonas, Bengalinė katė (Prionailurus bengalensis), ožka (Capricornis milneedwardsii), žalioji kufija (Trimeresurus gramineus), karališkoji kobra, (Draco blanfordii), gekonas (Gekko gecko), scinkas ir kt., daug įvairių paukščių – (Dicrurus leucophaeus) , pilkagalvė kanarėlinė musgaudė (Culicicapa ceylonensis), baltagalvė šakauodegė (Enicurus leschenaulti), rudasis žuvinis apuokas (Bubo zeylonensis), kryžiuotasis gyvatėdis (Spilornis cheela), šikra (Accipiter badius), bukutis (Sitta frontalis) , vikšralesis (Pericrocotus flammeus) , mėlyngerklis ūsys (Megalaima asiatica), (Megalaima haemacephala) , (Chloropsis cochinchinensis) , (Alcippe poioicephala) ir kt.
Baltaplunksnė arakura
Baltaplunksnė arakura (Pithys albifrons) – tikrųjų skruzdlesių (Thamnophilidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti arakurų (Pithys) genčiai. Šios rūšies paukščiai yra mažesni nei dauguma tikrųjų skruzdlesių šeimos paukščių. Vidutiniškai sveria 26 gramus.
Zubrickai
Zubrickai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Tamošių, kairiajame Mituvos krante.
Kinijos moterų krepšinio rinktinė
Kinijos moterų krepšinio rinktinė – tarptautinėse varžybose Kinijai atstovaujanti nacionalinė moterų krepšinio komanda. Daugkartinė Azijos čempionė.
Katanija
Katanija – miestas Italijoje, antras pagal dydį Sicilijos miestas po Palermo ir Katanijos provincijos sostinė. Katanijos miestas yra įsikūręs rytinėje salos pakrantėje, aktyvaus Etnos vulkano papėdėje.
Šalia miesto yra antras pagal dydį ir pirmas pagal aptarnautų keleivių skaičių Sicilijos oro uostas – Katanijos–Fontanarozos oro uostas.
2002 m. Katanijos senamiesčio barokiniai statiniai buvo įrašyti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Miestas įkurtas VIII a. pr. m. e. graikų kolonistų.
Ši vieta buvo labai stipriai suniokota per 1169 ir 1693 metais įvykusius žemės drebėjimus ir lavos išsiveržimus.
1434 m. buvo pastatytas pirmasis siciliečių universitetas.
Miesto simbolis yra u Liotru arba Fontana dell' Elefante, kurį sukonstravo 1736 m. Giovan Battista Vaccarini. Tai kūrinys iš sustingusios lavos vaizduojantis dramblį, nugalėtą Obelisko. Legenda sako, kad Vaccarinio tikrasis dramblys buvo kastruotas, ką Katanijos vyrai priėmė kaip jų vyriškumo įžeidimą. Tam, kad juos nuramintų, Vaccarini pridėjo atitinkamas dramblio sėklides prie originalios statulos.
Architektūra
thumb|left|150px|Miesto simbolis – dramblys
Katanijoje, kaip ir didelėje dalyje Sicilijos, vyrauja baroko stiliaus pastatai. Žymiausios Katanijos Barokinės bažnyčios ir rūmai:
Europinis plačiaausis
Europinis plačiaausis (Barbastella barbastellus) – lygianosinių (Vespertilionidae) šeimos šikšnosparnis.
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Arnoldas Abramavičius
Arnoldas Abramavičius (g. 1967 m. liepos 18 d. Zarasuose) – Lietuvos ir Zarasų rajono savivaldybės ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1995–1997 m. Zarasų rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 1997–2000 m. ir 2007–2013 m. Zarasų rajono savivaldybės meras. 2003–2007 m. Ignalinos atominės elektrinės regiono plėtros agentūros direktorius.
Politinė veikla
1995 m. Lietuvių tautininkų sąjungos, nuo 1997 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys. 2003–2007 m. tarybos Kontrolės komiteto pirmininko pavaduotojas, Utenos regiono plėtros tarybos narys.
Ngatpangas
Ngatpangas  – viena iš Palau valstijų. Administracinis centras – Ngatpangas.
Valstija yra Babeltuapo salos vakaruose. Būdingas miškingas, kalvotas paviršius, rytinėje pusėje stūkso žemi kalnai. Iš vakarų gylyn į valstiją įsiterpia Ngeremedu įlanka.
Jaunpiebalgos savivaldybė
Jaunpiebalgos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas šiaurės Latvijoje, Vidžemėje. Administracinis centras – Jaunpiebalga. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Cėsių rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Jaunpiebalgos ir Zuosėnų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Cėsių savivaldybės.
Liudvikas Abramovičius (1879)
Liudvikas Abramovičius (, 1879 m. liepos 5 d. Maskva – 1939 m. kovo 3 d. Vilnius) – lenkų žurnalistas, Lietuvos kultūros istorikas.
Biografija
Studijavo gamtos mokslus Charkovo, istoriją – Krokuvos universitete. Nuo 1905 m. bendradarbiavo lenkų spaudoje, 1906 m. persikėlė į Vilnių. Su kitais įsteigė laikraštį „Przegląd Wileński“ ir jį redagavo 1911–1915 ir 1921–1938 m. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Varšuvoje. 1919 m. grįžo į Vilnių. 1925–1939 m. Tado Vrublevskio įgaliotas Vrublevskių bibliotekos mokslinės pagalbos komiteto pirmininkas. Jai dovanojo savo surinktą XVI a.- XVIII a. retų spaudinių ir paveikslų rinkinį.
Išleido „Vilniaus spaustuvių keturių amžių istoriją“ (Cztery wieki drukarstwa w Wilnie 1925 m. Liko jo bibliografinės medžiagos apie Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę ir Lietuvą Pirmojo pasaulinio karo metais rankraščiai.
Antoni Hałko
Antoni Halko, Antanas Galkus (1896 m. liepos 15 d. Kudirkos Naumiestyje, Rusijos imperija - 1967 m. rugpjūčio 15 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – politikas, Lenkijos seimo narys, publicistas.
Biografija
Gimė 1896 m. liepos 15 d. Kudirkos Naumiestyje. Tėvai Jonas Galkus ir Jadvyga Marmaitė buvo valstiečiai. Baigė Marijampolės gimnaziją, vėliau studijavo Vilniaus universiteto teisės fakultete. 1919 m. tapo Lenkų karinės organizacijos nariu, vėliau paskirtas organizacijos Vilniaus ir Naugarduko skyrių vadu.
1922 m. išrinktas į Lenkijos seimą, kaip valstiečių partijos narys, seime dirbo iki 1927 metų. Prasidėjus II pasauliniam karui, veikė slaptose pasipriešinimo organizacijose, vokiečių buvo suimtas ir kalintas. 1945 m. tapo Lenkijos Liaudies partijos nariu. Po karo dirbo vietinės valdžios institucijose. Mirė 1967 m. rugpjūčio 15 d. Varšuvoje.
Dubesario vėliava
thumb|250px|Dubesario vėliava Dubesario vėliava – oficialus Dubesario miesto simbolis. Vėliava sukurta 2005 m. vadovaujantis miesto nuostatomis.
Dubesario miesto vėliava yra stačiakampis (kraštinių santykis 1:2), raudonai žalias audeklas. Spalvų santykis 3:2, viršuje raudona, apačioje žalia spalva. Vėliavos centre pavaizduotas raidės Д formos, geltonos spalvos elektros stulpas. Mėlynai pavaizduoti stulpo viduje esantys laužytos linijos formos stulpo elementai, bei keturi trikampiai stulpo viršutinėje dalyje. Kairiajame viršutiniame kampe, raudoname fone pavaizduotas žalias ąžuolo lapas su gile. Apatinėje vėliavos dalyje, žaliame fone pavaizduotos balta ir mėlyna linijos, einančios per visą vėliavos ilgį.
Vėliavos kotas kairėje pusėje. Jo ilgis nustatytas Padniestrės konstitucijos. Vėliava vienpusė.
707 m.
707 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Butrimiškių apylinkė
Butrimiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.