cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kenijos istorija
Ankstyvoji istorija (iki portugalų pasirodymo apie 1500 m.)
Pirmojo tūkstantmečio pabaigoje Kenijos rytinė dalis, prisiglaudusi prie Indijos vandenyno, priklausė Svahilių krantui, ir čia vystėsi musulmoniška Svahilių civilizacija. Jai būdingi prekybiniai miestai-valstybės, kurie pradėjo kurtis X a. aktyviai dalyvaujant persų ir arabų pirkliams. Šie atnešė čia islamą, o miestuose darniai maišėsi musulmonų ir vietinės afrikietiškos tradicijos. To maišymosi rezultatas – visoje pakrantėje paplitusi kreolinė svahilių kalba. Svarbiausi prekybiniai sultonatai Kenijos teritorijoje buvo Patė, Lamu, Manda, Malindis, Mombasa. Apie 1300 m. jie pasiekė savo klestėjimo viršūnę. Miestuose buvo statomos mečetės ir prabangūs vietinio elito namai. Kai kurie miestai net kaldino savo monetas.
Kitas kultūrinis regionas buvo Kenijos vakarinė dalis, prisiglaudusi prie Viktorijos ežero. Dėl palankių gamtinių sąlygų gyventojų tankumas čia buvo ypač didelis, o svarbiausia etninė grupė Kenijos teritorijoje buvo luhjai, pasidalinę į keliolika genčių. XV a. į šias bantų gyvenamas teritorijas migravo gyvulių augintojai nilotai (luo), kurie maišėsi su vietos gyventojais ir labai pakeitė vietos visuomenės struktūrą. Sekdami kitų bantų genčių dabartinės Ugandos teritorijoje (tokių kaip Buganda, Busoga ir kt.) pavyzdžiu, luhjai susivienijo į didelę gentinę karalystę, valdomą vadų, tituluojamų nabongo. Suvienijimą įvykdė vangų gentis, todėl ši karalystė dar vadinama Vanga. Jos įkūrimas tradiciškai keliamas į XII a., tačiau mokslininkai linkę jį kelti į gerokai vėlesnius laikus, XVII a., kuomet susiformavo dauguma Afrikos Didžiųjų ežerų valstybių.
1500-1914 m.
Pirmieji europiečiai (portugalai) Kenijos pakrantėje pasirodė 1498 m. XVI a. pradžioje jie, turėdami pranašesnius ginklus, sunaikino klestinčius svahilių miestus ir vietinę viduramžių civilizaciją. Nuo tada jie formaliai traktavo regioną kaip Portugalijos Rytų Afriką. Indijos vandenyno prekyboje su portugalais varžėsi arabai. Arabai pasiprašė Omano imamo pagalbos ir iki 1698 m. Omanas išstūmė portugalus iš visų jų tvirtovių regione. Nuo 1730 m. Omanų Jarubi dinastija pakrantės valdytojais skyrė vietinį Mazrui klaną, teritorija įgavo daugiau savarankiškumo. Jarubi dinastiją pakeitus Busaidi dinastijai Kenijos pakrantė vėl imta griežčiau kontroliuoti iš Omano. 1840 m. Omano imamas Saidas bin Sultanas perkėlė valstybės sostinę iš Maskato į Zanzibarą (dabartinėje Tanzanijoje) taip tiesiogiai imdamas valdyti pakrantės teritorijas. Prieš mirdamas Saidas padalino savo valstybę dviem sūnums - vienam atiteko teritorijos Azijoje, kitam - Afrikoje. Pastarasis pasivadino Zanzibaro sultonu.
Apie Kenijos vidinių teritorijų visuomenė ir kultūra vis dar buvo mažai žinoma. Suahilių prekeiviai prekybą dramblio kaulu ir vergais vystė per tarpininkus, kurie gyveno netoli pakrantės. Iš jų jie gaudavo žinių, kad vidinių sričių gyventojai esantys pavojingi ir žiaurūs žmogėdros, kurių reikėtų saugotis. Skaičiuojama, kad Kenijos teritorijoje apie 1800 m. galėjo būti apie 2,5 mln. gyventojų. Nuo antrosios XIX a. pusės, kai dramblio kaulo kaina pasaulio rinkoje pašoko, pakrantės prekybininkai ėmė patys keliauti į šalies vidinius rajonus. Iš tų laikų išliko apie Keniją iki kolonijinių laikų pasakojantys pranešimai. Labiausiai buvo bijoma masajų, kurie XIX a. užkariavo didelę dalį Rytų Afrikos ir net grėsė pakrantės miestams. Prekybininkai bandė masajų įtakoje esančias teritorijas apeiti. Jų maršrutai siekė Didžiuosius ežerus, Viktorijos ežerą ir Rudolfo ežerą, bei Bugandą. Jie supirkinėjo dramblio kaulą, vergus ir kaučiuką. Svarbiomis prekybinėmis tarpininkėmis tapo savanose gyvenusios kikujų, kambų, masajų gentys, aptarnavusios karavanų kelius. Karavanus sudarė nuo 300 iki daugiau nei tūkstančio žmonių. Per prekybą intensyvėjo kontaktai su nuo pakrantės nutolusiomis visuomenėmis, kuriose didelę paklausą turėjo šaunamieji ginklai, varinė ir žalvarinė viela, medžiagos ir kitos prekės, ypač iš Europos.
Situacija su Zanzibaro sultonato pakrantės valdomis pasikeitė, kai 1884 m. čia pasirodė vokiečių tyrinėtojai, tarp jų garsiausias dr. Karlas Petersas (Karl Peters). 1885 m. vokiečiai įkūrė savo protektoratą Zanzibaro ir Vitu sultonams priklausančiose pakrantės teritorijose. Varžymasis su Vokietija paskatino Junginę Karalystę, kuri jau buvo pradėjusi domėtis šia Rytų Afrikos dalimi ir 1840 m. paskyrusi konsulą Zanzibare, užsitikrinti sau plačią teritoriją regione pagal 1886 m. britų-vokiečių sutartį. Buvo sutarta, kad piečiau linijos tarp Umbos upės deltos ir Viktorijos ežero rytinės pakrantės bus vokiečių įtakos sfera (Tanganika, dabartinė Tanzanija), o šiauriau - britų (Kenija). Zanzibaro sultonui neliko nieko kito tik pripažinti tai kaip įvykusį faktą.
1889 m. iškilo dviejų kolonijinių galių nesutarimai dėl Ugandos, 1890 m. liepos 1 d. sutartimi šie nesutarimai išspręsti baigus Kenijos ir Tanganikos sienos delimitaciją ir pripinus Jungtinei Karalystei kelis vokiečių anklavus Kenijoje. Nuo to laiko iki Primojo pasaulinio karo pražios šalių santykiai regione buvo draugiški.
1888 m. į Keniją atvyko Imperatoriškoji Britų Rytų Afrikos Kompanija (IBEA) ir iki 1895 m. ją valdė kaip Britų Rytų Afriką. ABEA palei veikiančius karavanų kelius įkūrė keletą savo postų. Kol buvo statomas geležinkelis iki Viktorijos ežero šie postai turėjo užtikrinti transporto kelią iki Bugandos protektorato. Šie postai buvo palaikomi daugiausia masajų, kurie gausiai stojo į pagalbinę britų kariuomenę. 1894 m. britai protektoratu paskelbė Ugandą, kuriai buvo priskirtos didelės teritorijos dabartinėje Vakarų Kenijoje, taigi visa Vangos karalystė. 1902 m. perbraižant protektorato sienas, Vangos karalystė perėjo Rytų Afrikos protektoratui, kuris 1920 m. tapo Kenijos kolonija.
Pirmasis pasaulinis karas
Per Pirmąjį pasaulinį karą Kenija tapo karine baze kovai su vokiečių kolonija pietuose. Iš pradžių Britų Rytų Afrika ir Vokietijos Rytų Afrika sutiko su paliaubomis. Paul von Lettow-Vorbeck tapo vokiečių armijos regione vadu ir siekė kiek galima labiau išsekinti britų resursus. Atskirtas nuo Vokietijos jis pradėjo efektyvų partizaninį karą, išlaikydamas pajėgas plėšimais ir britų turto grobstymu. Jo niekaip nepavyko nugalėti. Galiausiai jis pasidavė Zambijoje 1918 m. praėjus 11 dienų po karo pabaigos. Kautis su Paul von Lettow-Vorbeck britai panaudojo Indijos armiją ir jiems prireikė daug žmonių ją logistiškai aprūpinti toli nuo kranto. Nešikų korpusui buvo pasitelkta 400 tūkst. vietinių afrikiečių, o tai paveikė jų politinę savimonę.
thumb|200px|left|Prezidentas [[Jomo Kenyatta 1966 m.]] Neturėdami politinio atstovavimo ir spaudžiami atsikėlusių baltųjų kikujai 1920 m. įkūrė Jaunųjų kikujų asociaciją, kuriai vadovavo Harry Thuku. Jis pasitraukė iš organizacijos 1921 m. ir įkūrė Rytų Afrikos asociaciją. Uždraudus Jaunųjų kikujų asociaciją ją pakeitė Kikujų centrinė asociacija 1924 m.
1944 m. H.Thuku įkūrė Kenijos Afrikiečių Studijų Sąjungą, kuri 1946 m. tapo Kenijos Afrikiečių Sąjunga. Tai buvo Afrikos nacionalistų organizacija, kuri reikalavo grąžinti baltųjų atimtas žemes. 1947 m. Jomo Kenyatta, buvęs nuosaikios Kikujų centrinės asociacijos prezidentu, tapo radikalesnės Kenijos Afrikiečių Sąjungos prezidentu.
Kova dėl nepriklausomybės
1952–1956 m. įvyko Mau Mau sukilimas, nukreiptas prieš baltuosius naujakurius. Tai buvo didžiausias ir sėkmingiausias pasipriešinimas Britų Afrikoje. Sukilimą iš esmės rėmė tik kikujai, nors antieuropietinėmis nuostatomis buvo bandoma patraukti kitas gentis. Britai nužudė 12 tūkst. kikujų karių ir koncentracijos stovyklose įkalino 150 tūkst. vyrų, moterų ir vaikų. Jie prievartavo, kastravo, kankino elektrošoku kenijiečius. Keniata neigė, kad yra sukilėlių vadas, bet buvo įkalintas 1953–1961 m. Norėdama patraukti vietinius į savo pusę kolonijinė administracija leido jiems auginti kavą.
Nepriklausoma Kenija
200px|thumb|right|Prezidentas [[Daniel arap Moi 1979 m.]] Kenija tapo nepriklausoma 1963 m. gruodžio 12 d. Ji tapo respublika 1964 m. birželio 1 d., o Jomo Kenyatta – pirmu prezidentu. 1964 m. konstitucijos pakeitimai centralizavo valdžią, 1966 m. įkurtas Kenijos centrinis bankas.
1978 m. mirus J.Keniatai, prezidentu tapo Daniel Arap Moi, valdęs iki 2002 m. Jis buvo kalendžinas, tad valdžią telkė savo tautiečių rankose. 1982 m. rugpjūčio 1 d. Hezekiah Ochuka bandė įvykdyti perversmą. Pučą greitai numalšino armijos vadas Mahamoud Mohamed. Po perversmo kai kurie Nairobio vargšai nusiaubė azijiečių parduotuves.
2002 m. rinkimuose laimėjo opozicijos atstovas Mwai Kibaki. 2013 m. prezidento rinkimus laimėjo Uhuru Kenyatta, pirmojo Kenijos prezidento sūnus.
Naujoji Žemė (2011 filmas)
Naujoji Žemė – 2011 m. Nyderlandų režisieriaus Reinout Oerlemans sukurtas istorinis filmas apie trečiąją keliautojo Vilemo Barenco ekspediciją į Arktį. Tai pirmoji šalyje 3D formatu nufilmuota juosta.
Svetainėje Rotten Tomatoes filmas verinamas 41 proc. teigiamų atsiliepimų.
Turinys
1596 m., Nyderlandai. Jaunas, išsilavinęs jaunuolis Geritas svajoja vesti mylimą merginą, tačiau neturi pinigų ir žino, kad šios tėvas bus prieš judviejų vedybas. Norėdamas užsidirbti pinigų, jis gauna rekomandaciją ir vietą keliautovo Vilemo Barenco laive, kuris planuoja savo trečiąją ekspediciją į Arktį. Kadangi jūrose viešpatauja ispanai, Nyderlandai priversti ieškoti šiaurinio kelio į Kiniją ir Indiją, ir šiuo tikslu suburiama Barenco ekspedicija.
Laivas išplaukia į šiaurę, tačiau įstringa ledynuose prie Naujosios Žemės. Priimamas sprendimas persikelti į krantą ir ten laukti pavasario. Jūreiviai pasistado pastogę, tačiau atšiaurus oras ir laukiniai žvėrys kelia jiems nuolatinį pavojų.
Stevo Pendarovski
Stevas Pendarovskis (, g. 1963 m. balandžio 3 d. Skopjėje, Makedonijos socialistinėje respublikoje, Jugoslavijoje) – Šiaurės Makedonijos politinis ir valstybės veikėjas, politologas, šalies 5-tasis prezidentas, postą užėmęs 2019 m. gegužės 12 d.
Biografija
S. Pendarovskis dirbo Vidaus reikalų viceministru viešiesiems ryšiams ir 1998–2001 m. šios ministerijos Analizės ir tyrimų departamento vadovu. Jis buvo prezidento Boriso Trajkovskio nacionalinio saugumo ir vyriausiasis užsienio politikos patarėjas nuo 2001 m. iki Trajkovskio mirties 2004 m. Iki 2005 m. vadovavo nacionalinei rinkimų komisijai, po to nuo 2005 iki 2009 m. vėl užėmė nacionalinio saugumo ir vyriausiojo užsienio politikos patarėjo pareigas sekančio prezidento Branko Crvenkovskio komandoje.
Jis buvo kandidatas 2014 m. Makedonijos prezidento rinkimuose, atstovavęs opozicinę Makedonijos socialdemokratų sąjungą (užėmė antrą vietą). Laimėjo 2019 m. prezidento rinkimus, surinkęs daugiau kaip 51% balsų.
Adam Nevill
Adamas Nevilas (, taip pat Adam LG Nevill; g. 1969 m. balandžio 19 d. Birmingame, Anglijoje) – anglų rašytojas, siaubo literatūros atstovas, dalį savo knygų pasirašęs Lindsay Gordon slapyvardžiu. Išgarsėjo sukūręs romaną „Ritualas“, pagal kurį 2017 m. sukurtas to paties pavadinimo filmas.
Janavos valsčius
Janavos valsčius buvo:
Grybulių apylinkė
Grybulių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Adam Nevill
Biografija
Jau būdamas 20-ies pradėjo rimtai rašyti. Vėliau jis baigė rašymo kursus Šv. Andriaus universitete Škotijoje. Penkerius metus dirbo naktiniu sargu Londone – toks darbas suteikė rašytojui daug laisvo laiko, ir jis pradėjo kurti erotines istorijas, kad pagerintų savo kūrybinius įgūdžius. Taip gimė aštuoni erotiniai romanai, sukurti Lindsay Gordon vardu. Pirmasis A. Nevilo siaubo kūrinys datuojamas 2003 m.: jo apsakymas „Mother’s Milk“ pateko į Ramsey Campbell antologiją „Gathering the Bones“. Pirmąjį siaubo romaną „Banquet for the Damned“ leidykla „PS Publishing“ išleido 2004 m. po to, kai daugelis leidėjų trejus metus atsisakė jį spausdinti dėl priklausymo siaubo žanrui, kuris tuo metu nebuvo labai populiarus. 2008 m. debiutinis romanas buvo perspausdintas jau didelėje leidykloje „Virgin“. 2010 m. „Pan Macmillan“ išleido antrąjį jo siaubo romaną „Apartment 16“, pasirašytą tikruoju autoriaus vardu (vėliau slapyvardžio jis nebenaudojo).
Bibliografija
Romanai
Apsakymų rinkiniai
Kirmėlių apylinkė
Kirmėlių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raguvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Nausodės apylinkės.
Tota
Tota  – ežeras Kolumbijoje, Bojakos departamente, 34 km į pietus nuo Sogamoso, ~200 km į šiaurės vakarus nuo Bogotos. Telkšo 3020 m aukštyje virš jūros lygio, Andų Rytų Kordiljeroje. Tai didžiausias Kolumbijos ežeras (neskaitant lagūnų ir šlapynių). Plotas 56 km², baseino plotas 140 km², gylis siekia 67 m. Vandens skaidrumas iki 12 m, rūgštingumas – 7,9–8,4 pH.
Kranto linija vingiuota, yra keletas salelių ir didelių pusiasalių. Pakrantėse yra paplūdimių (nors ežero vanduo įšyla tik iki 12 °C). Apyežerėse plėtojamas žemės ūkis (ypač, svogūnų auginimas).
1939 m. ežeras įžuvintas upėtakiais. Endeminės žuvų rūšys: Pygidium bogotense, Grundulus bogotensis.
Michael Adams (1971)
Maiklas Adamsas (Michael Adams; g. 1971 m. lapkričio 17 d. Trure) – Anglijos šachmatininkas, didmeistris, Jis septynis kartus laimėjo Didžiosios Britanijos šachmatų čempionatus. 2000 m. spalio mėn. 2001 m. liepą jo FIDE reitingas buvo ketvirtas pasaulyje (2754). Tris kartus žaidė Kandidatų mačuose. Gerai pasirodydavo pasaulio šachmatų čempionatuose: pasiekė FIDE pasaulio šachmatų čempionatų pusfinalius: 1997, 1999 ir 2000 m., o 2004 m. – finalą, kuriame po lygiųjų 3:3 pagrindiniame mače, tik per papildomas greitąsias partijas (25 min. + 10 sek.) nusileido bendru rezultatu 3,5:4,5 Uzbekijos didmeistriui Rustamui Kasimdžanovui.
Bariai
Bariai  – nilotinė Afrikos tauta, gyvenanti žemyno vidurio rytuose, Pietų Sudano pietinėje dalyje, daugiausia Centrinės Ekvatorijos provincijoje. Atskiros grupelės gyvena ir gretimose teritorijose Ugandoje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje. Kalba nilotų kalbų šeimai priklausančia barių kalba (dar vadinama kutuk, t. y. „gimtąja kalba“).
Michael Adams (1971)
Šeima
Adamsas gyvena Tauntone (Somersetas) su žmona aktore Tara MacGowran. Jis turi vieną brolį, seserį Janet, gimusią 1970 m.
Bariai
Egzistuoja du skirtingi barių apibrėžimai. Plačiąja prasme bariais yra vadinamos aštuonios Centrinėje Ekvatorijoje gyvenančios gentys, kalbančios skirtingais barių kalbos dialektais (šia prasme jie dar žinomi kaip karai ). Siaurąja prasme taip vadinama tik viena iš genčių. Šiame straipsnyje apžvelgiami bariai plačiąja prasme.
Teritorija ir įvairovė
thumb|left|300px|Svarbiausios Centrinės Ekvatorijos gyvenvietės Bariai susitelkę Baltojo Nilo atkarpoje, kuri eina per Centrinę Ekvatoriją. Tai – palyginti derlinga vietovė, kurią nuolat drėkina Nilas. Šiaurėje jų teritorijos ribojasi su dinkų (borų genties) gyvenamomis žemėmis, vakaruose – su morų, mundų ir avukajų žemėmis, rytuose – su lotukų, ačiolių žemėmis.
Michael Adams (1971)
Jaunimo varžybos
Maiklo gabumai pasireiškė anksti. 1979 m. buvo pirmasis turnyras, kuriame jis dalyvavo. Jam ką tik buvo sukakę 8 metai, kai jis laimėjo Kornvalio (J10) čempionatą. 1981 m., kai buvo devyneri – laimėjo Kornvalio (J18) čempionatą. 1985 m. balandžio mėn. Adamsas užėmė 1-ą vietą Didžiosios Britanijos (J18) čempionate, o 1987 m. balandžio mėn. – Didžiosios Britanijos (J21) čempionatą.
Bariai
Teritorija ir įvairovė
Kiekviena barių etninė subgrupė (gentis) telkiasi aplink kelias svarbiausias gyvenvietes. Yra šios gentys:
Michael Adams (1971)
Jaunimo varžybos
1987 m. Insbruke pasaulio jaunių (iki 16 m.) šachmatų čempionate M. Adamsas iškovojo sidabro medalį (9 iš 11). Tais pat metais įvykdė tarptautinio meistro normą. 1989 metais, dar būdamas 17-kos, tapo didmeistriu.
Bariai
Istorija
Bariai yra vieni seniausių Pietų Sudano gyventojų, čia atsikėlę dar prieš nilotų migracijas. Gyvendami derlinguose regionuose, bariai ne kartą turėjo gintis nuo aplinkinių genčių invazijų. Jie nesuformavo jokių politinių junginių, o gyveno atskiromis gentimis ir klanais. Tautosakoje išlikę prisiminimai apie karus su luo invazijomis (XVI–XVII a.), taip pat apie kovas su azandžiais (XVIII–XIX a.). Kovodami su pastaraisiais, bariai vienijosi su greta gyvenančiais morais ir mundais.
Nuo 1841 m. į barių žemes buvo rengiamos egiptiečių ir europiečių ekspedicijos, siekiant atrasti Nilo ištakas. Netrukus buvo suprasta, kad barių žemėse yra daug dramblio kaulo, dėl ko suintensyvėjo prekybiniai santykiai su Sudano arabais šiaurėje. Tai lėmė Gondokoro prekybinės gyvenvietės išaugimą regione. 1854 m. įvykus konfliktui tarp barių ir pirklių, santykiai paaštrėjo, ir regione pradėta vergų prekyba, vietos gyventojus vežant į Sudaną. Tai nualino regioną, ir šie įvykiai vis dar gyvi barių foklore.
Tyrimas (filmas)
Tyrimas – italų režisieriaus Damiano Damiani režisuotas istorinis filmas.
Michael Adams (1971)
Jaunimo varžybos
1990 m. Istborne Didžiosios Britanijos šachmatų čempionate M. Adamsas, atsilikęs pustaškiu nuo prizininkų (7,5 iš 11), liko ketvirtas, bet jaunimo (iki 20 m.) čempionate ketvirtą kartą (trečius metus iš eilės) buvo pirmas.
Bariai
Istorija
Intensyvėjant vergų prekybai, į barių regioną atvyko britas Samuelis Beikeris, kuris siekė kovoti su vergove. 1871 m. Egipto chedivatas prisijungė barių žemes ir įsteigė čia Ekvatorijos provinciją. Taip bariai buvo įtraukti į Sudano teritoriją. 1894 m. barių žemes į vakarus nuo Nilo britai atidavė Belgijai, ir jos tapo Lado enklavu (Kongo Laisvosios Valstybės eksklavu). Daugiau nei 15 m. belgai eksploatavo barius, naudodami juos kaip nešikus gabenant dramblio kaulą į Atlanto pakrantę.
Skirjočiai
Istorija
XX a. pr. Skirjočiai buvo okolica Radviliškio valsčiuje.
Bariai
Kultūra
Bariai yra sėslūs žemdirbiai ir gyvulių augintojai. Svarbiausios jų auginamos kultūros yra kasava, sorgas, kukurūzas, sezamas, kvietys, saldžioji bulvė, okra, tikmedis ir kt. Gyvuliai buityje vaidina pagalbinį, tačiau atlieka daugiau socialinį, ritualinį vaidmenį. Bariai augina ožkas, avis, kiaules. Galvijų auginimas labai apribotas musės cėcė paplitimo regione.
Michael Adams (1971)
Šalies čempionatai
2018 m. KIngstone prie Halo M. Adamsas kartu su Mcshane Luke surinko po 7 tšk. Vietų išaiškinimui buvo žaidžiamos papildomos dvi greitosios partijos. M. Adamsas, laimėjęs pirmąją, antrąją pralaimėjo. Buvo paskirtos papildomos 2 žaibo partijos. Jas abi laimėjęs Adamsas, 6-ą kartą tapo D. Britanijos čempionu.
2019 m. Torkyje M. Adamsas, pelnęs 7,5 tšk. iš 9, 7septintą kartą tapo čempionu.
Turnyrai
1991–2009 m. M. Adamsas buvo dažnas Pajūrio Veiko turnyrų dalyvis. 1991 m. Jis buvo pakviestas žaisti 14 kategorijos „Hoogovens“ turnyre. Ten, pustaškiu atsilikęs nuo nugalėtojo Džono Nano (8,5), surinkęs 8 tšk, kartu su A. Černinu, C. Hansenu, A. Chalifmanu užėmė 2-ą vietą. 1998 m. Pajūrio Veike vykusiame Hoogovenso turnyre, kur nugalėjo V. Kramnikas ir V. Anandas (po 8,5 tšk.), Maiklas Adamsas, kartu A. Širovu ir J. Timanu pelnė po 7,5 tšk. ir užėmė trečiąją vietą
Bariai
Kultūra
Bariai tiki vietiniais afrikiniais dievais (ŋun), tačiau krikščionybė vaidina svarbų vaidmenį jų visuomenėje, maišydamasi su vietiniais elementais. Turi turtingą dainuojamąjį, muzikinį, pasakojamąjį folklorą.
Nuorodos
Barių foto albumas
Michael Adams (1971)
Turnyrai
Veik an Zėjėje, 2002 m. Corus turnyre, kur 1-as buvo E. Barejevas (9 tšk.), antras – A. Griščiukas, M. Adamsas, kartu su A. Morozevičiumi, surinkę po 8 tšk užėmė trečią vietą. 2004 m. Corus turnyre, kur 1-as buvo V. Anandas (8,5 tšk iš 13), Maiklas Adamsas, surinkęs kartu su Peteriu Leko po 8 tšk. dėl žemesnio Sonenbergerio rodiklio liko trečias. 2006 m. Corus turnyre, kur 1-as buvo V. Anandas (8,5 tšk iš 13), antras – V. Topalovas (9,0). Maiklas Adamsas, pelnęs kartu su Vasiliju Ivančiuku po 7,5 tšk. dėl aukštesnio Sonenbergerio rodiklio užėmė trečią vietą.
Geriausi jo rezultatai Linareso šachmatų turnyruose 1997 m. – 3-4 v. ir 2002 m. – 5 v.
1995 m. „Dos Hermanas“ turnyre jis, kartu Anatolijumi Karpovu ir Gata Kamskiu laimėjo – pirmaą vietą. Tačiau žymiausia jo turnyro pergalė buvo 1999 m. 19 kategorijos „Dos Hermanas“ turnyre, kuriame aplenkė Vladimirą Kramniką, Višvanataną Anandą, Piotrą Svidlerį, Anatolijų Karpovą, Veseliną Topalovą.
Kitą puikų rezultatą jis pasiekė 2000 m. 18 kategorijos turnyre Sarajeve, kurį nors ir laimėjo G. Kasparovas, bet M. Adamsui, surinkus vienodai taškų su A. Širovu pagal papildomus rodiklius atiteko antroji vieta.
Kiti jo pastarųjų metų rezultatai elitiniuose turnyruose dažniausiai būdavo 3-4 vietos. 2009 m. XVIII kategorijos (2696) London Chess Classic turnyre, kur už pergalę skiriami – 3, o už lygiąsias – 1 tšk. dalijasi 3 – 4 v. (dėl pap. rod. -4 vietą) ,o XXI kat. (2752) 2012 m. , taip pat, 3-4 vieta 2013 m. Baden Badene, XIX kategorijos GRENKE Chess Classic turnyre, kur šeši didmeistriai žaidė po 2 partijas, M. Adamsas pasidalijo 3-4 vietomis
Geriausias M. Adamso rezultatas iki šiol buvo 2013 m. pergalė XIX kategorijos turnyre Dortmunde (7 tšk. iš 9, +5, -0, = 4) bei turnyre parodytas reitingas (TPR) – 2923. Jis pusę taško aplenkė Vladimirą Kramniką (6,5 tšk.), o 3-4 vietą užėmusius A. Naidišą ir P. Leko (po 4,5 tšk.) net 2,5 taško.
Zoniniai šachmatų turnyrai
Pirmasis Adamso bandymas patekti į pasaulio čempionatą įvyko 1990 m. gegužės mėn., kai būdamas 18 metų, Anglijos zonoje jis užėmė 2 vietą. Šis rezultatas jam atvėrė kelią į po kelių mėnesių vykusį Manilos tarpzoninį turnyrą. Po trejų metų, 1993 m., jis dar kartą bandė tai padaryti. Šį kartą, laimėdamas Anglijos zoną, kuri buvo surengta Dubline. Už šį pasiekimą pateko į Bylio tarpzoninį turnyrą.
Tarpzoniniai šachmatų turnyrai
1990 m. Manilos tarpzoniniame turnyre M Adamsas tarp 64 dalyvių užėmė 25 vietą (7 tšk. iš 13). Iki 11-os vietos, kad patektų į kandidatų mačus, kuriuos laimėjo jo tautietis Naidželas Šortas, jam pritrūko taško.
Bylio tarpzoniniame turnyre sekėsi geriau: surinkęs 8,5 tšk. iš 11, pustaškiu atsilikęs nuo nugalėtojo Boriso Gelfando, jis, kartu su dar devyniais žaidėjais, pateko į 1994/95 m. FIDE Kandidatų mačus.
Kartu su FIDE renginiais PŠA vykdė atskirą pasaulio čempionato ciklą, kuriame dalyvavo ir M. Adamsas. 1993 m. Groningeno atrankos turnyre, jis, kartu su V. Anandus, surinkę po 7½ taško, užėmė pirmąsias dvi vietas. Po jų liko: G. Kamskis, V. Kramnikas, S. Tiviakovas, B. Gulko ir O. Romanišinas – po 7 taškus. Visi jie pateko į 1994/95 m. Kandidatų mačus (PŠA).
FIDE atkrentamųjų mačų pasaulio čempionatai
Maiklas Adamsas žaidė visuose FIDE atkrentamųjų mačų pasaulio čempionatuose ir gana sėkmingai: trijuose jis pasiekė pusfinalius, viename – finalą, kuriame žaidė mačą dėl pasaulio čempiono vardo. 1997 m. M. Adamsas pagal 1994–1996 m. reitingų sąrašą pateko į 1997 m. gruodžio 9–30 d. Groningene, vykusį FIDE pasaulio šachmatų čempionato atkrentamųjų mačų turnyrą, kuris turėjo atrinkti pretendentą mačui su Anatolijumi Karpovu.
Turnyras sekėsi jam neblogai: antrame rate 2:0 įveikė Gruzijos didmeistrį Geiorgą Georgadzę, trečiame – 1,:0,5 Sergejų Tiviakovą, ketvirtame – 4:2 Piotrą Svidlerį (abu iš) Rusijos, 5-ame rate 2,5:1,5 Niderlandų DM Loeką van Wely, 6-ame – 4:3 savo tautietį Naidželą Šortą. Finale susitiko su Indijos didmeistriu Višvanatanu Anandu, kuriam po atkaklios kovos pralaimėjo 4:5.
Dėka gero pasirodymo praėjusiame FIDE pasaulio čempionate jis pateko į FIDE 1999 m. pasaulio šachmatų čempionatą Pradėjęs nuo 2-ojo rato jis 2:0 įveikė Michailą Kobalją iš Rusijos, trečiame rate Zoltaną Almašį (Vengrija) – 1,5:0,5. 4-ame – 4:2 Aleksejejų Drejevą (Rusija). Ketvirtfinalyje po dviejų lygiųjų pagrindiniame mače ir dviejų lygių papildomame greitųjų (25 min+10 sek.), žaidžiant sekančias dvi greitąsias partijas (15 min+10 sek) 2:0 įvęikė varžybose aukščiausią reitingą (2751) turėjusį Vladimirą Kramniką (Rusija) ir bendru rezultatu 4:2 pateko į pusfinalį. Tačiau pusfinalyje, kur tarp dalyvių buvo žaidžiami 4 partijų mačai, M. Adamsas 0,5:2,5 (+0, -2, =1) pralaimėjo didmeistriui iš Armėnijos Vladimirui Akopianui ir į finalą nepateko.
Kaip 1999 m. FIDE čempionato pusfinalininkas jis pateko į 2000 m. FIDE pasaulio čempionato varžybas Delyje Čia jis vėl žaidė sėkmingai, įveikdamas 4-ajame rate – Piotrą Svidlerį (2,5:1,5), ketvirtfinalyje – Veseliną Topalovą (1,5:0,5), kol nepateko į pusfinalį, kuriame, 4 partijų mače, teko kovoti su būsimu 2000 m. čempionato nugalėtoju Indijos didmeistriu Višvanatanu Anandu, Varžovas įrodė savo pranašumą: 1,5-2,5 (+0,-1, = 3) ir Maiklas Adamsas į finalą nepateko.
Kaip praėjusio čempionato pusfinalininkas jis buvo pakviestas į 2002 m. FIDE pasaulio čempionatą vykusį Maskvoje. Tačiau 4 rate, susitikęs su Piotrų Svidlerių po dviejų lygiųjų pagrindiniame mače pralaimėjo žaidžiant greitąsias partijas (1:2,5).
Dėl aukšto reitingo jis buvo pakviestas į 2004 m. FIDE pasaulio čempionatą Pakeliui į finalą jis aštuntfinalyje įveikė Jungtinių Valstijų didmeistrį Hikaru Nakamurą (1,:0,5), ketvirtfinalyje – Armėnijos didmeistrį Vladimirą Akopianą (1,5:0,5), pusfinalyje – Azerbaidžano DM Temurą Radžabovą (2,5:1,5) ir pateko į finalą.
6-oje partijoje M. Adamsas, žaidęs juodaisiais, po debiuto buvo beveik išlyginęs padėtį, bet nepastebėjęs subtilaus manevro, liko be pėstininko. Baltieji pasiekė aiškią persvarą, bet 41 ėjime R. Kasimdžanovas suklydo. M. Adamsui liko rasti tikslų ėjimą ir jis būtų laimėjęs partiją bei mačą. Bet Maiklas šios galimybės nepastebėjo ir, paaukojęs rikį, paskelbė šachą. Mačas baigėsi lygiosiomis 3 : 3. Čempionas turėjo paaiškėti, sužaidus greitąsias partijas.
Žaidžiant pirmąją partiją M. Adamsas buvo įgijęs persvarą, bet ją iššvaistęs, apylygėje baigmėje pralaimėjo. 2-je greitojoje partijoje R. Kasimdžanovas nesunkiai pasiekė lygiąsias ir tapo FIDE pasaulio šachmatų čempionu.
FIDE pasaulio taurė
Maiklas Adamsas žaidė šešiose pasaulio taurės varžybose, tačiau ne taip sėkmingai, kaip FIDE atkrentamųjų mačų čempionatuose. Geriausi pasiekimai – aštuntfinaliai (2007) ir (2015) m.
Dėka aukštų reitingų pateko į 2011 m. pasaulio taurę. Jis pirmajame etape nugalėjo Filipinų DM Marką Paragua (1,5:0,5), tačiau po dviejų lygiųjų pagrindiniame mače, žaisdamas greitąsias partijas (25 min.+10 sek.) pralaimėjo bendru rezultatu 1,5:2,5 danų DM Peteriui Heine Nielsenui.
Jis pagal aukštą reitingą pateko į 2013 m. pasaulio taurės varžybas, kur pirmajame rate po greitųjų partijų mačo 2,5:1,5 nugalėjo Waną Yunguo, tačiau antrajame rate po greitųjų mačo pralaimėjo Ukrainos DM Jurijui Kryvoruchko.
M. Adamsas dėka reitingo pateko į Baku vykusias 2015 m. pasaulio taurės varžybas (2747).
Pirmame rate jis įveikė moterų pasaulio šachmatų čempionę Mariją Muzyčiuk, atkakliame antro rato mače (pirmosios šešios – buvo rezultatyvios partijos) su čekų didmeistriu Viktoru Laznicka, kai pasibaigus lygiosiomis pagrindiniame mače(-1,+1), sužaidus abu greitųjų partijų ir žaibo mačus rezultatas tebebuvo lygus, teko žaisti Armagedono žaibo partiją. Ją laimėjo baltaisiais žaidęs M. Adamsas ir pateko į 3-ią ratą.
Čia jis, po lygiųjų pagrindiniame mače ir dviejuose greitųjų mačuose, laimėjęs abi žaibo (5 min. +3 sek.) partijas įveikė Kubos didmeistrį Leinierą Domingesą Peresą. Bendras mačo rezultatas 5:3 leido jam patekti į sekantį ratą. Tačiau 4-ame rate jis 0,5:1,5 pralaimėjo amerikiečiui H. Nakamurai ir į 5-ą ratą nepateko
2017 m. pasaulio šachmatų taurės varžybose pirmajame rate įveikęs Malaizijos tarptautinį meistrą Yeoh Li Tianą (1, 5:0,5), antrame rate susitiko su Izraelio didmeistriu Maksimu Rodšteinu ir pralaimėjo (0,5:1,5) bei į trečią ratą nepateko.
Žaidžiant 2019 m. Pasaulio šachmatų taurės varžybose pirmajame rate, susitikus su jaunu Indijos didmeistriu Chithambaram Aravindhu (2641), teko žaisti net 8 partijas. Abi pagrindinio mačo partijos baigėsi lygiosiomis, pirmas papildomas greitųjų partijų (25 min.+10 sek.) mačas baigėsi dvejomis lygiosiomis, antras (10 min.+10 sek.) – vėl dvejomis lygiosiomis. Žaidžiant dvi papildomas žaibo partijas (5 min.+3 sek.), po lygiųjų pirmojoje M. Adamsas pralaimėjo antrąją žaibo partiją, tuo pačiu ir mačą (bendr. rez. – 3,5:4,5) ir į antrą ratą nepateko.
Kandidatų varžybos
Vijk an Zėjėje 1994 m. sausio 16–27 d. aštuonių partijų mače tarp M. Adamso ir B. Gelfando kova buvo atkakli iki mačo pabaigos. Po trijų lygiųjų, laimėjęs 4-ąją partiją, pirmasis savo sąskaitą atidarė B. Gelfandas. Bet M. Adamsas sekančiame susitikime mačo rezultatą išlygino. B. Gelfandas šeštojoje partijoje laimėjo ir vėl išėjo į priekį. Po lygiųjų 7-oje, M. Adamsui, kad pavytų varžovą, 8-oje partijoje buvo būtina pergalė. Bet jos pasiekti nepavyko – partiją laimėjo B. Gelfandas, kuris, padidinęs savo persvarą mače iki dviejų pateko pusfinalį.
1994 m. birželio mėn., Niujorke 1994 m. PŠA kandidatų ketvirtfinalyje susitiko su Rusijos DM Sergejų Tiviakovu. Mačas buvo rezultatyvus ir atkaklus: pirmąsias dvejas partijas laimėjo M. Adamsas, tačiau sekančias dvejas – S. Tiviakovas. Po lygiųjų penktojoje vėl dvi rezultatyvios partijos: šeštąją laimi M. Adamsas, o S. Tiviakovas sekančioje vėl išlygina mačo rezultatą. Lygiosiomis pasibaigus paskutinei aštuntajai mačo partijai, mačo nugalėtojas liko neišaiškintas. Kas pateks į pusfinalį varžovams teko aiškintis, žaidžiant tris papildomus greitųjų partijų mačus, kurių du baigėsi lygiosiomis, ir tik, trečiojo mačo paskutinėje partijoje, M. Adamsas, pasiekęs pergalę, pateko į pusfinalį.
Tačiau PŠA pusfinalyje, kuris 1994 m. rugsėjo mėn. vyko Linarese, 10 partijų mače M. Adamsui nepavyko pasipriešinti Višvanatanui Anandui. Pralaimėjęs pirmas tris partijas po lygiųjų pralaimėjo dar ketvirtąją ir netrukus (po 7-os partijos) mačą pralaimėjo -1,5:5,5.
M. Adamso dalyvavimas Sent Luise, 2005 m. pasaulio čempionato turnyre suteikė galimybę žaisti 2007 m. Kandidatų mačuose, kurie buvo surengti, siekiant apjungti dar nuo 1993 m. dviems žaidėjams atskirai suteikiamus pasaulio čempionų titulus.
Šešių partijų mačo pirmajame rate teko susitikti su A. Širovu. Nors trys pirmosios partijos baigėsi lygiosiomis ir ketvirtąją juodosiomis figūromis laimėjęs M. Adamsas persvėrė mačo rezultatą savo naudai, mačo pabaiga jam susiklostė nesėkmingai: po lygiųjų penktojoje, A. Širovas, sugebėjęs laimėti paskutinę partiją, išlygino mačo rezultatą 3:3. Nesėkmės tęsėsi: žaidžiant papildomą greitųjų šachmatų (25 min. + 10 sek.) keturių partijų mačą, M. Adamsas pralaimėjo dvi pirmąsias partijas ir po lygiųjų trečiojo partijoje – papildomas mačas baigėsi A. Širovo naudai 2½:½. M. Adamsas, pralaimėjęa mačą, nepateko į antrąjį varžybų ratą.
Komandinės varžybos
left|thumb|220 px|Maiklas Adamsas 2008 m. [[Drezdenas|Drezdeno olimpiadoje]] Jis daug kartų atstovavo Anglijai įvairiuose komandiniuose šachmatų turnyruose.
Šachmatų olimpiada
Nuo 1990 m. iki 2020 m. M. Adamsas atstovavo Anglijai kiekvienoje šachmatų olimpiadoje. Nuo 1998 m. žaidė tik prie 1-os lentos. 1990 m., kai dar žaidė prie 4-os lentos už komandos pasiekimus buvo apdovanotas bronzos medaliu. Už individualų žaidimą prie 1-os lentos 2014 m. olimpiadoje Trumsėje iškovojo sidabro medalį, o 2004 m. olimpiadoje Kalvijoje (Maljorka) – bronzos medalį.
Europos komandiniai čempionatai
Iki 2020 m. už Anglijos rinktinę žaidė 11-koje Europos komandinių šachmatų čempionatų (1989, 1992, 1997, 2001, 2007, 2009, 2011,2013, 2015, 2017, 2019; devynis kartus tapo medalininku: kartu su komanda – auksas (1997 m.) ir bronza (1992 bei 2019 m. ) ir individualiai – du kartus auksas pirmoje lentoje (2001 ir 2011 m. už reitingo rezultatą), sidabras (2001 m. – už reitingo rezultatą) ir tris kartus bronza (1992 m. – už reitingo rezultatą, ir tais pat metais – už taškus trečioje lentoje bei 2007 m. – pirmoje lentoje).
Pasaulio komandiniai čempionatai
Daqlyvavo trijuose pasaulio komandiniuose čempionatuose (1989, 1997, 2019 m.); iškovojo 4 medalius: du – kartu su komanda – bronzą (1989 m.) ir sidabrą (2019 m.) bei du kartus laimėjo bronzą individualiai (1989 m. – 5 lentoje, 1997 m. – 2 lentoje)
Europos klubų taurė
M. Adamsas Europos klubų taurės (EKT) varžybose atstovavo įvairiems klubams. Jose jis žaidė 1993 m., 1995–1998 m., 2000 m., 2002–2004 m., 2007–2012 m., 2014–2015 m. Pradžia buvo Prancūzijos „CE 92“ komanda, kuri 1993 m., jam pasiūlė žaisti prie 2-os lentos. Tačiau jo debiutas vienose stipriausių pasaulio klubų varžybų nebuvo sėkmingas: pralaimėjo abi žaistas partijas. 1995 m. jis žaidė „ŠK Bosna Sarajevo“, 1996 m. – Olandijos „Panfox Breda“ir 1997 m. – į „English Slough“ šachmatų klubo komandose.
Tačiau grįžęs į „Panfox Breda“ komandą 1998 m. iškovojo komandinį aukso medalį, o 2000 m. – bronzą. Komandinį auksą iškovojo 2002 m. žaisdamas „ŠK Bosna Sarajevo“ komandoje, 2003–2004 m. – Paryžiaus NAO, ir 2007 m. Ispanijos komandoje „CA Linex Magic Mérida“ (MMER). Pastarojoje komandoje žaidė ir 2008 m. bet 2009 m. perėjo kur tais metais žaisdamas prie 5-os lentos iškovojo individualų aukso medalį. 2010–2012 m. žaisdamas toje pat komandoje bet jau prie 1-os lentos medalių nelaimėjo.
2014 m. perėjo Baku SOCA klubą, kur žaidė prie trečios lentos ir laimėjo komandinį aukso, bei už pasirodymą prie 3-ios lentos – bronzos medalį. 2015 m., žaisdamas SOCA komandoje, už pasirodymą prie ketvirtos lentos laimėjo aukso medalį (pasirodymo reitingas – 2941), o už komandos pasirodymą – sidabro medalį.
Iki 2015 m. jis laimėjo šešis komandinius aukso medalius, vieną komandinį sidabro ir bronzos medalį, du aukso medalius ir vieną sidabro medalį už individualų žaidimą. Bendrai EKT varžybose sužaidė 92 partijas, iš kurių pelnė 63 % taškų (+35 = 46 -11).
Nacionalinės lygos
M. Adamsas taip pat žaidė įvairiose nacionalinėse lygose. Ispanijos lygoje kovojo „Magic Mérida“ komandoje, laimėdamas 2007 ir 2009 metų čempionatus. Nuo 1990-ųjų jis taip pat žaidė Bundeslygoje, Prancūzijos, Turkijos, keturių tautų šachmatų lygose, Islandijos, Olandijos komandiniuose čempionatuose. 2015 m. Bundeslygoje jis nugalėtojų komandoje „Baden Baden“ žaidė prie 1-os lentos.
Greitieji šachmatai
Dešimtame dešimtmetyje M. Adamsas buvo entuziastingas greitųjų ir „žaibo“ partijų žaidėjas. Jo geriausi rezultatai per šį laiką buvo:
Book Depository
„Book Depository“ – elektroninės komercijos bendrovė, internetinė knygų parduotuvė, priklausanti „Amazon“ bendrovei. Ši parduotuvė pristato knygas nemokamai daugelyje pasaulio šalių, tarp jų ir Lietuvoje.
Istorija
„Book Depository“ bendrovė įsteigta 2004 m. 2011 m. „Amazon“ įsigijo pastarąją bendrovę. Sandorio suma nebuvo atskleista. Sandoris tuo metu buvo laikomas prieštaringu, nes padidino knygų pardavimų koncentraciją. 2011 m. „Amazon“ pardavimai siekė 70 % JK e. komercijos rinkos dalies, o „Book Depository“ tuo metu buvo vienas iš pagrindinių konkurentų.
Skirkai
Skirkai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km nuo Jankų.
Bobslėjus 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Bobslėjus 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Jiaohaitou ledo trasoje, Pekine, Kinijoje.
Į žaidynių programą pirmą kartą įtrauktos moterų vienetų varžybos.
Ningbo
Ningbo  – Kinijos Liaudies Respublikos miestas Džedziango provincijoje. 3,5 mln. gyventojų (2012). Prekybos ir žvejybos uostas, statomi laivai. Geležinkeliais ir plentais sujungtas su Hangdžou. Yra oro uostas. Maisto, tekstilės, chemijos, elektronikos pramonė, žemės ūkio įrenginių gamyba. Turizmas. Yra trys universitetai, mokslinių tyrimų institutas. Mieste yra seniausia Kinijos biblioteka (XVI a.). Baoguo šventykla. Netoli Ningbo gaunama nafta, kasamos akmens anglys.
Alytaus miestas partneris nuo 2014 m.
Google Play
Google Play (anksčiau Android Market) – „Android“ operacinės sistemos mobiliųjų programų, knygų, žaidimų, muzikos ir filmų parduotuvė. Prieinama beveik visose šalyse.
„Android Market“ buvo įkurta 2008 m. Nuo 2012 m. priklauso „Google“ bendrovei. 2016 m. vartotojai atsisiuntė 82 mlrd. programėlių. 2017 m. parduotuvėje yra 2,7 mln. programėlių.
Jočiūnų apylinkė
Jočiūnų apylinkė (arba Jačiūnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raguvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Nausodės apylinkės ir Raguvėlės apylinkės.
Pagrobti poną Heinekeną
Turinys
Penketas draugų, gyvenančių Amsterdame, susiduria su finansiniais sunkumais, todėl nusprendžia pasukti nusikaltimų keliu. Apiplėšę inkasatorių automobilį, jie nusprendžia pagrobti turtingiausią šalies žmogų, verslininką Fredį Heinekeną.
Pagrobimas pavyksta, tačiau vyrams trūksta patirties derybose su policija, todėl išpirkos perdavimas gerokai užtrunka. Galiausiai jie gauna pinigus ir, pasidalinę juos, išsiskirsto, tačiau beveik tuo pat metu policija, gavusi anoniminį pranešimą, pradeda vieną po kito juos suimti.
Moses Bilsky
Mozė Bilskis (1829 m. gruodžio 10 d. Kaune – 1923 m. sausio 4 d. Otavoje) – Lietuvos žydų kilmės Kanados verslininkas, visuomenės veikėjas, laikomas pirmuoju Otavos žydu.
Biografija
Gimė 1829 m. gruodžio 10 d. Kaune. 1845 m. su tėvu emigravo į Kanadą, iš pradžių gyveno Montrealyje, tačiau vėliau tėvui nusprendus emigruoti į Palestiną M. Bilskis persikėlė gyventi į Niujorką. 1856 m. grįžo į Kanadą ir apsigyveno Otavoje. XIX a. šeštame dešimtmetyje dalyvavo aukso karštligėje, grįžęs į Otavą 1877 m. atidarė sendaikčių parduotuvę. Po kiek laiko centrinėje Otavos gatvėje Rideau atidarė papuošalų parduotuvę M. Bilsky and Son Limited. Kai Otava tapo Kanados sostine M. Bilskis savo namuose organizavo pirmųjų žydų maldos namų atidarymą bei žydų imigrantų prieglobsčio centrą, vėliau prisidėjo prie pirmosios Otavos sinagogos statybos ir atidarymo. Mirė 1923 m. sausio 4 d. Otavoje.
Jonas Grigaravičius
Jonas Grigaravičius (g. 2007 m. rugpjūčio 31 d.) – Lietuvos šaulys iš lanko, pasaulio jaunimo vicečempionas (2023 m.).
Biografija
2023 m. sportininkas iškovojo kelialapį į 2023 m. Europos žaidynes. Atrankiniame etape sportininkas pelnė 699 taškus ir su 14-u rezultatu pateko į kitą etapą. Ketvirtfinalyje sportininkas 144-147 nusileido prancūzui Nicolas Girard ir iš tolimesnės kovos pasitraukė.
2023 m. pasaulio jaunimo čempionate Limerike Grigaravičius iškovojo sidabro medalį vaikinų iki 18 m. skriemulinių lankų kategorijoje. Tais pačiais metais sportininkas debiutavo 2023 m. pasaulio šaudymo iš lanko čempionate.
Sortinas
Sortinas – Italijos miestas Sicilijoje, Sirakūzų provincijoje. Miestas įsikūręs Anapo upės slėnyje.
Tarp Sortino ir Ferlos miestų yra Pantalikos nekropolis – UNESCO Pasaulio paveldo sąrašo objektas.
Pirmasis miestas šioje vietoje buvo Panterga, tačiau jis buvo visiškai sugriautas 1693 m. žemės drebėjimo (7.4 M galingumo – paties didžiausio Italijos istorijoje). Po to miestas buvo atstatytas ir pavadintas Sortinu.
Rukiškio apylinkė
Rukiškio apylinkė (arba Rūkiškės apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Miežiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Troškūnų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Raguvėlės apylinkės.
Kiemas (reikšmės)
Kiemas gali reikšti:
Viola Beach
Viola Beach – britų indie rock grupė iš Voringtono, susikūrusi 2013 m. Galutinė grupės sudėtis buvo Kris Leonard (gitara ir vokalas), River Reeves (gitara), Tomas Lowe (bosinė gitara) ir Jack Dakin (būgnai). Visi keturi, kartu su grupės vadybininku Craig Tarry, 2016 m. vasario 13 d. žuvo autoavarijoje Sioderteljė mieste, Švedijoje.
Sekančią savaitę po grupės narių mirties, grupės singlas „Boys That Sing“ debiutavo Jungtinės Karalystės singlų reitingo 80-oje vietoje, o „Swings & Waterslides“ – vienuoliktoje. 2016 m. liepos 29 d. išleistas debiutinis grupės albumas „Viola Beach“. Albumas pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės albumų reitinge.
Klebiškio valsčius
Istorija
Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Marijampolės apskričiai.
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 5 537 žmonės:
Vambutai
Vambutas - lietuviška vyriškos giminės pavardė. Istorijos bėgyje buvo bandyta Vambuto pavardę keisti, kad ji skambėtų rusiškai ar lenkiškai, priklausomai nuo to, kieno įtakoje tuo ar kitu laikotarpiu buvo Lietuva. Kiti šaltiniai nurodo: Vambut, Vambutt, Wambut, Vembūtas, Vonibut. Pavardžių žodyne aiškinama - "Sudurtinė pavardė iš *Van-butas".
Giminės istorija
Giminės protėviu – pradininku laikytinas aukštaičių (Upytės pavieto) kunigaikštis Vembutas Ruškaitis, minimas 1219 m. Mindaugo sutartyje su Voluinės kunigaikščiu. Šiai giminei praradus politinę galią, jos nariai atsidūrė paprastų karių, o vėliau bajorų statuse.
„Kunigaikščių Vambutų reikšmė vėlyvesniame Lietuvos gyvenime sumažėjo. Jie ilgainiui tapo eiliniais bajorais - dvarininkais. Istoriko ir rašytojo Simono Daukanto brolis Aleksandras, studijavęs mediciną Vilniaus universitete, 1830 m. sausio 26 d. padavė prašymą Vilniaus bajorų deputacijai, nes norėjo gauti bajorystės dokumentus. Jo sudarytoje Daukantų giminės genealogijoje sakoma, kad, 1660 m., sudegus Jokūbo Daukanto namams ir turtui, jo nepilnamečiai vaikai Jonas ir Simonas Kazimieras už skolas užstatė Dabikinės dvarą Jonui Vambutui (gimęs 16 a. vid.)."
Istorinės vietovės
Telšių apylinkėse netoli Viešvėnų yra Vembūtų kaimas (per 500 gyventojų, turinčių balsavimo teisę), o vos keli kilometrai nuo Varnių, - Vembūtų piliakalnis, kuris dabar yra dalis Varnių regioninio parko. Žemaičių ALKA muziejaus direktorius Stasys Kasparavičius detaliai aprašo šį piliakalnį. Istorikai Adomas Butrimas ir Kazys Misius 2001 m. leidinyje  „Viešvėnai: istorija ir dailės paminklai“ rašė, kad XIII amžiuje paminėtas Vembutas gali būti siejamas su XV šimtmečio Vambutų žeme ir dvarais netoli Viešvėnų.
2003 m. Viešvėnai atšventė 750 metų jubiliejų. Ta proga tautodailininkas Adolfas Gedvilas pastatė drožtą medinį stogastulpį. Spaudoje buvo rašoma, kad šis stogastulpis skirtas kunigaikščiui Vambutui.
Valdos
Pagal A.Boniecki 1529 m. karalius Žygimantas padovanojo žemės broliams Kontrimams Telšių paviete. Vietovė pagal jų pavardę buvo pavadinta Kontrimaičiais (arba Kontrimiškėmis). Petro Kontrimo sūnus Povilas 1598 m. dovanojo sūnui Razmusui puse Kontrimų žemės. Razmuso sūnus Jonas 1649 m. Bortuliškes pardavė Vambutui. Bet yra žinoma, kad  Jokūbas Vambutovičius Vambutas (Jono Vambuto sūnus)  su žmona Kristina Janavičiūte 1617 m. gegužės 29 d. nusipirko  Krištopaičių ir Žukiškių dvarus iš Andriaus ir Sofijos Kristopaičių Viešvėnų valsčiuje.
Ateinančios kartos paveldėjo, pirko, pardavinėjo savo žemes. Jokūbo sūnus Merkelis  su žmona Marija 1642.01.10. pirko iš Augusto ir Jadvygos Mitkevičių dvarus: Kontrimaičiuose, Užupiuose, Dievaitiskėse.
Genealogija
Merkelis (Jokūbo Vambutoviėiaus Vambuto sūnus), pirmasis pasivadino Vambutu (prieš tai kiti save vadino Vambutovič Vambut), vedęs du kartus, turėjo tris sūnus; Jurgį, Danielių ir Mykolą. 1686 m. Merkelis nusigyveno, iš tėvo palikimo Jurgiui liko Vambutiškės (Vambutai), Goriškės (Tariškės), Krištopaičiai (Krištofaitiškės) Viešvėnų valsčiuje, Danieliui ir Mykolui - Kontrimiškės, Neižūnai ir Birkėnai Telšių valsčiuje.
Jurgis turėjo keturis sūnus, iš pirmos santuokos su Marijona Vaitkevičiūte - Vincentą ir Jokūbą, iš antrosios su Konstancija Volochavičiūte – Pranciškų ir Teodorą. Vedęs antrą kartą labai sirgo, norėjo būti palaidotas Telšių bažnyčios kapinėse giminės rūsyje priešais šv. Pranciškaus paveikslą. 1692.05.28. patvirtino testamentą: pirmajai žmonai ir jų vaikams Jokūbui ir Vincentui užrašė Vambutus, Viešvėnus, Krištopaičius, Kontrimiškes.
Visą kitą, ką įsigijo kartu gyvendami (Kontrimaičių, Užupio, Devailiškių ir Birikių dvarus), paliko savo antrajai žmonai Konstancijai Volochovičiūtei ir jų vaikams Pranciškui ir Teodorui, kurie savo dalį gavo pinigais. Pastatai, daržai, laukai, ganyklos, miškai, auksas, varis, sidabras po jos mirties turėjo atitekti jos vaikams. Vincentui paliko baudžiauninką Varfalamiejų Kliaumą, o Jokūbui – Zigmundą Kliaumą. Pagal testamentą po Jurgio antros žmonos mirties keturi vaikai turėjo viską pasidalinti,  pinigai turėjo būti laikomi pas du žydus, kol jie subręs. Žmonos Konstancijos,  Pranciškaus bei Teodoro globėjais buvo paskirti Danila Bialodoras (seniūnas), Dirvian Fiodoras Steponas Bielevičius ir Vladislovas Velchovičius.
Iš Vincento ir Jokūbo ilgainiui susiformavo dvi genealoginės šakos, kurios kaip palikimą gavo Vambutus, Viešvėnus, Krištopaičius, Kontrimiškes.
Literatūra
LIETUVOS BAJORAI: enciklopedinis leidinys, I tomas
Tinklapis www.vambutai.eu (kol autorė Audronaša bus gyva). Tinklapio medžiagą panaudojo Grzegorz Biaszczyk knygoje HERBARZ SZLACHTY ŽMUDZKIEJ Tom VI, skyrius WAMBUT (WANBUTOWICZ).
Skirkiškė
Skirkiškė – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Barzdų.
Ventuaris
Ventuaris  – upė pietų Venesueloje, Amazonės valstijoje; Orinoko dešinysis intakas. Prasideda Gvianos plokščiakalnyje, Parimos kalnuose, Venaču kalno papėdėje. Teka daugiausia į vakarus, pietvakarius. Žemupyje skaidosi į protakas.
Didžiausi intakai: Vivė, Manapiarė, Paru.
Tėkmė labai vandeninga (ypač nuo balandžio iki spalio). Vaga slenkstėta, laivuojama atskiruose ruožuose. Baseine yra aukso telkinių. Prie Ventuario ir jo intakų gyvena indėnai makiritariai, makai. Pagrindinės gyvenvietės prie upės – Jakurajus, Santa Barbara.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
1976–1977 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
-
Choina
Chòina  – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, 53 km nuo Ščecino. Choinos valsčiaus centras.
Istorija
Iki II pasaulinio karo priklausė Vokietijai, vadinosi Kėnigsbergu. 1945 m. atiteko Lenkijai, iš pradžių pervadintas Vladislavsku, vėliau suteiktas dabartinis pavadinimas.
Putiliškių apylinkė
Putiliškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Audible
„Audible“ – elektroninės komercijos bendrovė, internetinė įgarsintų knygų parduotuvė bei knygų įgarsinimo studija, priklausanti „Amazon“ bendrovei. Be kita ko, parduoda televizijos ir radijo programas, įgarsintas žurnalų ir laikraščių versijas.
2008 m. „Amazon“ įsigijo „Audible“ bendrovę už 300 mln. JAV dolerių.