cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cukrinis diabetas
Tipai
Skiriamos trys grupės: pirminis cukrinis diabetas, antrinis cukrinis diabetas ir tolerancijos gliukozei sutrikimas. Pirminis cukrinis diabetas būna nuo insulino priklausomas arba I tipo cukrinis diabetas, nuo insulino nepriklausomas, arba II tipo cukrinis diabetas ir gestacinis cukrinis diabetas.
Susirgti pirminiu cukriniu diabetu turi įtakos paveldimas polinkis. I tipo diabetikų šeimose yra apie 20 % sergančių šia liga. Manoma, kad I tipo cukrinis diabetas yra autoimuninė liga - autoimuninis kasos uždegimas. Jį gali paskatinti virusinė infekcija. Autoantikūniai suardo kasos Langerhanso salelių ß ląsteles ir sukelia absoliutų insulino trūkumą. I tipo cukriniu diabetu paprastai suserga vaikai, paaugliai ar jauni žmonės.
II tipo cukriniu diabetu daugiausia serga nutukę, vyresni kaip 40 m. žmonės. Būdinga sutrikusi insulino sekrecija, dėl persivalgymo padidėjusi insulino koncentracija mažina insulino receptorių kiekį, o kartu ir insulino veikimą. Taip pat būdingas susilpnėjęs insulino poveikis dėl insulino receptorių defekto, sukeliančio atsparumą insulinui. Šio tipo diabetas dažnai nustatomas tyrimo metu radus padidėjusią gliukozės koncentraciją kraujyje.
Gestacinis cukrinis diabetas - tai angliavandenių apykaitos sutrikimas nėštumo metu. Jis labai padidina nėštumo komplikacijų riziką.
Antrinį cukrinį diabetą sukelia ligos, kurios pažeidžia kasos audinį (lėtinis pankreatitas, hemochromatozė), kasos pašalinimas, endokrininės ligos (pvz., posmegeninės liaukos navikų), kurioms būdinga padidėjusi hormonų, pasižyminčių insulinui priešingu poveikiu, gamyba. Diabetas gali atsirasti dėl kai kurių vaistų (pvz., gliukokortikoidų) vartojimo.
Simptomai
Cukrinio diabeto diagnostika - nesudėtinga. Tereikia atlikti kraujo tyrimus. Cukraligė diagnozuojama ištyrus gliukozės kiekį kraujyje (iš venos) ir nustačius glikuoto hemoglobino koncentraciją.
Tolerancijos gliukozei sutrikimas yra būklė, kuri nustatoma atlikus gliukozės tolerancijos testą - nevalgius gliukozės koncentracija kraujyje yra normali. Tokiems žmonėms yra padidėjusi rizika susirgti II tipo cukriniu diabetu. Dėl cukrinio diabeto atsiranda absoliutus ar santykinis insulino trūkumas, ląstelės negali pasisavinti gliukozės. Kraujyje padidėjus gliukozės koncentracijai inkstai pradeda išskirti ją su šlapimu. Dėl gliukozės trūkumo ląstelėse sutrinka riebalų, baltymų, dažnai - vandens ir elektrolitų apykaita.
Simptomai reiškiasi priklausomai nuo cukrinio diabeto tipo. I tipo cukrinis diabetas yra palyginti ūmus, jam būdinga silpnumas, nuovargis, kūno masės mažėjimas, pagausėjęs šlapinimasis, troškulys, pykinimas, iš burnos sklindantis acetono kvapas. Ligai progresuojant ligonis netenka sąmonės - prasideda diabetinė koma. Negydomas ligonis gali mirti.
Gydymas
Negydomas cukrinis diabetas labai pavojingas gyvybei. Ligos pradžia dažnai nejaučiama ir diagnozuojama per vėlai. Neretai liga diagnozuojama jau esant sunkioms komplikacijoms: apakimas, inkstų funkcijos nepakankamumas, galūnių amputacijos.
Gydymą koordinuoja pirminės priežiūros gydytojas, kartais pacientas siunčiamas endokrinologo konsultacijai. 1 tipo diabetas gydomas insulino injekcijomis. 2 tipo diabetikai gydomi geriamais vaistais, o jei jie nepadeda - insulinu.
Rekomenduojama, ypač vartojant insuliną, kelis kartus per dieną tikrinti gliukozę kraujyje. Ilgalaikę gliukozės kontrolę atspindi glikuoto hemoglobino tyrimas (HbA1C) – jo esant <7 %, sumažėja nefropatijos, retinopatijos, neuropatijos rizika. Turintiems viršsvorį ar nutukusiems pacientams rekomenduojama numesti svorio. Būtina ribotai naudoti sočių riebalų rūgščių, taip pat išmokti įvertinti angliavandenių kiekį maiste. Per savaitę reikia atlikti bent 150 min. vidutinio intensyvumo aerobinių pratimų. Pacientai turėtų skiepytis nuo gripo bei pneumokoko. Sergant hipertenzija, būtina kraujospūdį sumažinti vaistais. Cholesterolio kiekį kraujyje reikia sureguliuoti dieta bei vaistais. Daugumai pacientų rekomenduojama gerti mažą aspirino dozę širdies-kraujagyslių ligų prevencijai. Būtina mesti rūkyti. Reguliariai tiriant baltymą šlapime, galima anksti diagnozuoti ir pradėti gydyti diabetinę nefropatiją. Taip pat būtina periodiškai atlikti akių dugno tyrimą diabetinei retinopatijai aptikti. Reikia stengtis nustatyti diabetinę neuropatiją, parinkti patogią avalynę, prižiūrėti pėdas.
Lapinukai
Lapinukais vadinamos dvi straubliukų (Curculionidae) šeimos vabalų gentys: Phyllobius (Germar, 1824) ir Polydrusus (Germar, 1817)
Aprašymas
Abi lapinukų gentys labai panašios savo išvaizda ir bionomija.
Išvaizda
thumb|left|200px|Phyllobius glaucus priekinės kojos šlaunis su danteliu. Vidutinio dydžio vabalai. Straublelis trumpas, kiek siauresnis už galvą. Akys iššokusios, apvalios. Priešnugarėlė skersinė, siauresnė už antsparnius. Kūnas apaugęs įvairos formos ir spalvos žvyneliais arba prigludusiais (kartais ir pasišiaušusiais) plaukeliais. Turi plėvinius sparnus. Nagai suaugę.
Daugumos lapinukų rūšių kojų šlaunys turi dantelius (pav.) Tačiau kai kurios rūšys (Pvz.: Phyllobius roboretanus, Phyllobius virideaeris, Phyllobius viridicollis) dantelio ant šlaunų neturi.
Phyllobius genties lapinukų vabalų antenos prasideda straublelio nugarinėje dalyje, antenų pirmieji nareliai įsispraudžia į griovelį, kuris nesiekia akių. Pirmas antenų narelis aiškiai matosi žiūrint į vabalą iš viršaus. Polydrusus genties lapinukų antenų pirmas narelis žiūrint iš viršaus taip gerai nesimato. griovelis nueina į apačią už akių. Tai yra aiškiausias skirtumas, leidžiantis pagal išvaizdą atskirti šias dvi panašias straubliukų gentis. thumb|center|300px|[[Phyllobius (kairėje) ir Polydrusus (dešinėje) galvos.]]
Bionomija
Suaugę vabalai skraido gegužės – Liepos mėnesiais. Kiaušinius deda ant įvairių augalų, nuo kurių šie krinta ant žemės. Lervos vystosi žemėje, minta įvairių augalų šaknimis.
Vabalai aktyvūs dieną, aptinkami ant įvairių žolinių ir sumedėjusių augalų lapų ar spyglių. Kai kurios rūšys yra kenkėjai.
Lietuvos lapinukai
Lietuvoje yra apie 25-26 rūšys (Phyllobius: 13-14, Polydrusus: 12) lapinukų :
Brauningija
Brauningija (Browningia) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis.
Tarpbankinė lėšų pervedimo sistema
Tarpbankinė lėšų pervedimo sistema (TLPS; ) – lėšų pervedimo sistema, kurioje daugumas (arba visi) tiesioginiai dalyviai yra finansinės institucijos, ypač, bankai ir kitos kredito institucijos.
Atskira tarpbankinė lėšų pervedimo sistema yra konkrečios šalies arba jų grupės mokėjimo sistemos dalis.
Veikimo principai
Visas tarpbankines lėšų pervedimo sistemas, pagal jų veikimo principus galima skirstyti į:
Tarpbankines lėšų pervedimo sistemas taip pat galima grupuoti pagal tai kokiose sąskaitose yra fiksuojami atsiskaitymo rezultatai. Pagal šį rodiklį yra du tarpbankinių lėšų pervedimo sistemų tipai:
Sidabražvynis lapinukas
Požymiai
Vabalas 3,5-6 mm ilgio. Kūnas siauras, juodas, padengtas ryškiais aukso žalumo ir melsvais žvyneliais. Antsparniai be žvynelių, dar apaugę pasišiaušusiais geltonais plaukeliais. Antenos ir kojos rusvos, šlaunys dažnai tamsesnės. Straubelio pamatas ne siauresnis už galvą, per vidurį nėra išilginės vagutės. Akys didelės.
Polifagas. Kenkia įvairiems lapuočiams medžiams, taip pat obelims, kraušėms ir kitiems vaismedžiams.
Kauno miesto savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Kauno miesto savivaldybės taryba – Kauno miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Antrąkart vedęs
Antrąkart vedęs – 1971 m. sukurta kostiuminė komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Jean-Paul Belmondo.
Siužetas
1787 m. Nikolia Filiberas, neturintis pinigų ir jokių dokumentų, atvyko į Ameriką. Jam teko keletą dienų praleisti kalėjime, po kurių atsidūrė laisvėje ir galėjo kurti savo gyvenimą. Per penkerius metus jis tapo turtingas ir įtakingas bei susiruošė vesti vieno turtingiausių šalies žmonių dukterį. Deja, vestuvių ceremonijos metu vienas iš būsimosios nuotakos atstumtų garbintojų pareiškia, kad Nikolia jau buvo vedęs Prancūzijoje ir pastorius nutraukia ceremoniją, pareikšdamas, kad šiam teks pirmiausia išsiskirti su buvusia žmoną. Būsimasis uošvis puola į neviltį, nes Prancūzijoje skyrybos uždraustos, tačiau netrukus sužino, kad šalyje neseniai įvyko revoliucija ir vienas pirmųjų priimtų įstatymų tapo skyrybų legalizavimas.
Po dviejų savaičių Nikolia vienu iš uošvio laivu išvyksta į Prancūziją turėdamas užduotį ne tik išsiskirti, bet ir parduoti gabenamą grūdų krovinį. Deja, gimtinėje Nikolia sužino, kad jo buvusi žmona Šarlotė, kuriai vaikystėje čigonė išpranašavo princesės likimą, tapo vieno markizo meiluže ir su juo pabėgo. Nikolia leidžiasi ieškoti savo buvusios žmonos.
Hoseinas Alizadė
Hoseinas Alizadė (g. 1951 m.) – Irano kompozitorius, taro, setaro muzikos atlikėjas, etnomuzikologas, muzikos instrumentų kūrėjas.
Gimė Teherane, azerbaidžaniečių–persų šeimoje. 1975 m. baigė muzikos konservatoriją, vėliau Teherano universitete studijavo kompoziciją ir klasikinę persų muziką. Mokslus tęsė Berlyno menų universitete (kompozicija, muzikologija), pas įvairius persų muzikus (Hošangą Zarifą, Ali-Akbarą Šahnazį, Abdolą Davamį ir kt.) mokėsi persų muzikinių tradicijų (radifo).
Hoseinas Alizadė groja su daugeliu žymių Artimųjų Rytų muzikos atlikėjų: armėnų duduko virtuozu Dživanu Gasparianu, iškiliais Irano vokalistais Šahramu Nazeri, Mohamadu Reza Šadžarianu, kemančos virtuozu Kaihanu Kalhoru ir kt., kuria muziką filmams, konstruoja muzikinius instrumentus (salane, šurangizą).
Dandi (sritis)
Dandi  – pati mažiausia Škotijos sritis. Apima Dandi miestą. Ribojasi su Perto ir Kinroso bei Anguso sritimis.
thumb|left|245px|Dandi miestas
Al-Fahaheel FC
„Al-Fahaheel Sporting Club“  – Kuveito futbolo klubas iš Achmadi miesto.
Istorija
Klubas įkurtas 1964 m. Turi ne tik futbolo, bet ir kitų sporto rūšių komandas.
Algis Radauskas
Algis Radauskas (g. 1960 m.) – Birštono politinis veikėjas.
Biografija
1983 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą.
Balėtai
Balėtai arba Sadovojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1539 m. minimi Baleten. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities Jurgaičių valsčiaus, nuo 1723 m. Gudvalių valsčiaus kaimas, nuo 1907 m. Balėtų valsčiaus centras. Nuo 1770 m. Balėtų parapijos centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Sadovojės apylinkės (Садовский cовет) centras.
Apylinkė
Sadovojės apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:
Mindaugas Petras Bloznelis
Mindaugas Petras Bloznelis (g. 1963 m. spalio 17 d. Kaune) – Lietuvos matematikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, profesorius.
Biografija
Tėvas Mindaugas Julius Bloznelis, motina Kamilė Laimutė Bloznelienė, sesuo Laima Bloznelytė-Plėšnienė.
1986 m. baigė Vilniaus universitetą. 2000 m. habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Nuo 1986 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 2002–2008 m. Matematinės informatikos katedros vedėjas, nuo 2001 m. profesorius; 2002 m. Lietuvos mokslo premija (paskirta autorių kolektyvui: Mindaugas Bloznelis, Vigirdas Mackevičius, Eugenijus Manstavičius); 1999 m. gauta Humbolto stipendija mokslo tyrimams Vokietijoje.
Mokslinė veikla
Darbai iš tikimybių teorijos, matematinės statistikos, atsitiktinių procesų teorijos ir atsitiktinių grafų teorijos. Po 1990 m. mokslinį darbą dirbo Bylefeldo, Frankfurto prie Maino, Helsinkio, Leideno, Poznanės, Stokholmo, Vienos universitetuose.
Laima Bloznelytė-Plėšnienė
Laima Bloznelytė-Plėšnienė (g. 1961 m. gegužės 11 d. Kaune) – Lietuvos gydytoja onkologė, chirurgė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1988 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1997 m. habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Nuo 1988 m. dirba Lietuvos onkologijos centre (LOC). 1993 m. jos iniciatyva LOC įkurta Lazerinės ir fotodinaminės terapijos laboratorija, nuo 1997 m. jos vadovė. Dar dirba 1995 m. įkurtoje savo Lazerių chirurgijos klinikoje Vilniuje. Nuo 1996 m. Vilniaus universiteto dėstytoja. 2011 m. profesorė Klaipėdos universitete.Nuo 2012 m. profesorė Lietuvos edukologijos universitete.
Tėvas Mindaugas Julius Bloznelis, motina Kamilė Laimutė Bloznelienė, brolis Mindaugas Petras Bloznelis.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo svarbiausia sritis – fotodinaminis gydymas, lazerinė chirurgija, onkodermatologija, galvos ir kaklo navikų chirurgija, sensibilizuotų navikų terapija, piktybinių navikų diagnostika. 1989 m. pirmoji Lietuvoje ir buvusioje TSRS klinikoje pritaikė fotodinaminę terapiją (FDT) ir sukūrė naujų jos metodikų: gamadinaminį gydymą, intraarterinę FDT, melanomos FDT, 1991 m. pritaikė selektyvią fototermolizę, naudodama metalo garų lazerius.
Laima Bloznelytė-Plėšnienė priklauso Europos onkologų chirurgų draugijai, (ESSO) narė. Yra Lazerių chirurgijos ir medicinos tarptautinės akademijos narė,Lietuvos onkologų draugijos narė, Lietuvos lazerinės medicinos draugijos (LLMD) narė.
Kaulunas
Kaulunas (arba Dziulongas; kinų k. 九龙, pinyin Jiǔlóng) – miestas Kinijoje, Honkongo adm. regione. 1,99 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs pietinėje Dziulongo pusiasalio dalyje, faktiškai kalnuotoji Siangangdao miesto dalis. Svarbus uostas prie Pietų Kinijos jūros. Išvystyta laivybos, maisto, lengvoji pramonė.
Kunmingas
Kunmingas (kinų k. 昆明, pinyin Kūnmíng) – miestas Kinijos pietvakariuose, Junano provincijos adm. centras. 1,02 mln. gyventojų (2005). Išvystyta metalurgijos, mašinų, chemijos, tekstilės pramonė, amatai. Yra Kinijos mokslų akademijos filialas.
Kriaušinis lapinukas
Kriaušinis lapinukas (Phyllobius pyri) – straubliukų (Curculionidae) šeimos vabalas.
Krūtulis
Krūtulis (Echinomastus) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis. Stiebas koloniškas, iki 20 cm aukščio, su 13-21 briaunų. Iš areolių auga po 12-30 dyglių.
Gentyje yra 5-9 rūšys.
Kriaušinis lapinukas
Vabalas 5-6,5 mm ilgio, kresnas, juodas ar rudas, padengtas siaurais kiek blizgančiais pilkšvais, gelsvais ar varinės spalvos žvyneliais. Straublelis siauresnis už galvą. Išilgai priekinės blauzdos išorinio krašto eina aštrus randas. Antenos ir kojos rusvos, kartais tamsios. Skydas apaugęs tankiais baltais plaukeliais.
Kenkia įvairiems lapuočiams medžiams, tarp jų ir vaismedžiams, labiausiai kriaušėms.
Kriaušinio lapinuko padarytos lapų pakraščiuose iškarpos būna dažniausiai vienodos formos, tokio pat dydžio ir vienodu atstumu viena nuo kitos.
Lietuvoje dažnas ir žalingas. thumb|left|210px|Kriaušinio lapinukų [[kopuliacija]]
Yūhei Sato
Jūhėjus Sato (Yūhei Satō; 1947 m. gruodžio 13 d.) – Japonijos politikas, 2006-2014 m. ėjęs Fukušimos prefektūros gubernatoriaus pareigas.
Tenizas
Tenizas (rus. Тениз) yra ežeras Kazachstane, Kostanajaus srityje, vos už 20 km į pietus nuo Rusijos Kurgano srities pasienio.
Ežero upeliai pasiekia netoliese esančią Ubagano upę.
Gielčino miškas
Gielčino miškas - miškas išsidėstęs Gielčino kaimo apylinkėse. Kaimas yra Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje, Lomžos valsčiuje.
Istorija
Prieš 1939 m. miške buvo įrengtas karinis poligonas. Trečiajam Reichui okupavus Lenkiją 1941-1944 m. šiame miške buvo žudomi iš Lomžos geto atvežti žydų ir lenkų tautybės žmonės. Iš viso šioje vietovėje nužudyta apie 12,000 žmonių, iš kurių apie 7,000 žydų ir apie 5,000 lenkų. Žudynes organizavo vokiečių gestapas. Nužudyti žmonės buvo užkasami buvusiuose apkasuose ir šuliniuose. Dabar šioje vietovėje stovi trys paminklai skirti žudynių aukoms atminti.
Belaaziorskas
Istorija
Įkurtas 1958 m. Nivkų kaimo vietoje kaip energetikų gyvenvietė. 1970 m. gavo miesto teises.
Mindaugas Julius Bloznelis
Mindaugas Julius Bloznelis (1923 m. lapkričio 28 d., Merkinė – 2015 m. lapkričio 8 d., Vilnius) – Lietuvos antisovietinio ir antinacinio pasipriešinimo veikėjas, inžinierius elektrikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1941 m. Birželio sukilimo dalyvis. 1942–1945 m. balandžio mėn. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Technologijų fakultete; dalyvavo LF antinaciniame pasipriešinime, vienas 1944 m. pab. įkurtos nelegalios organizacijos „Lietuvos išlaisvinimo taryba“ steigėjų ir vadovų. 1945 m. balandį suimtas, iki 1954 m. kalintas. Nuo 1954 m. gyveno tremtyje Magadane. 1958 m. grįžo į Lietuvą. 1963 m. baigė Visasąjunginį neakivaizdinį politechnikos institutą Maskvoje. 1975 m. technikos mokslų kandidatas.
1964–1970 m. dėstė Kauno politechnikos institute, 1990–1994 m. Vytauto Didžiojo universitete. 1973–1990 m. dirbo Energetikos institute, tyrė dirbtinį intelektą. 10 išradimų autorius.
1989 m. dalyvavo atkuriant Lietuvių katalikų mokslų akademiją, 1992–1997 m. jos centro valdybos mokslinis sekretorius, nuo 1998 m. Kauno skyriaus pirmininkas. 1989 m. įkūrė Lietuvos politinių kalinių bendriją „Kolyma” ir buvo jos pirmininkas iki 2007 m. birželio. 1990 m. JAV fondo lietuviškai kultūrai ugdyti „Į Laisvę“ Lietuvos filialo steigėjas, valdybos narys. Nuo 2001 m. rezistencinio paveldo bendrijos „Atmintis” vadovas.
Parašė knygas „Lietuvos išlaisvinimo taryba” (1997 m.), „Adelė Dirsytė: gyvenimas ir darbai” (2003 m.), „Neramūs metai” (2007 m.), „Lietuvių frontas” (2008 m. pirmoji dalis, 2012 m. antroji dalis) ir kt. 1994 m. su kitais atkūrė žurnalą „Naujoji Romuva”. 1990 m. kartu su Petru Plumpa ir Arimantu Raškiniu atkūrė katalikų savaitraštį „XXI amžius“, redagavo šio savaitraščio pirmuosius numerius.
Sutuoktinė Kamilė Laimutė Bloznelienė, vaikai Laima Bloznelytė-Plėšnienė ir Mindaugas Petras Bloznelis.
Baranis
Barãnis  – miestas Vitebsko srityje, rytų Baltarusijoje, 9 km nuo Oršos. Išvystyta mašinų, lengvoji, maisto pramonė. 3 mokyklos, cerkvė (pastatyta 1993 m.).
Istorija
Minimas nuo 1518 m., kai Baranio kaimas (vėliau Senasis Baranis) priklausė kunigaikščiui Konstantinui Ostrogiškiui, nuo 1541 metų − jo sūnaus Konstantono Ostrogiškio nuosavybė. 1591 metų dokumentuose Baranės folvarkas minimas Kopysio dvaro žemių sudėtyje. 1598 metais Kopysės valdytojas Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės etmonas Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis įkūrė Baranės kaimą, kur pervedė valstiečius iš Senojo Baranio.
XIX a. buvo Oršos apskrities Baranio valsčiaus centras. 1972 m. įgijo miesto teises.
Linksmoji
Linksmoji – kaimas šiaurės rytinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Seirijų, prie kelio. Šiaurėje siekia Statiškių mišką. Prie plento yra degalinė „Melkasta“.
Etimologija
Vietovardis kilęs iš žodžio liñksmas (ʻapimtas džiaugsmo, smagusʼ)  – jis išverstas iš ankstesnio lenkiško pavadinimo Wesoła.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Seirijų valsčių ir parapiją. Kaimas iki XX a. vid. minimas kaip Veselauka.
Moluvėnai (Kelmė)
Moluvėnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Užvenčio.
Jonathan Borlée
Jonathan Borlée (g. 1988 m. vasario 22 d.) – Belgijos lengvaatletis, kuris specializuojasi 400 m bėgimo rungtyje. Nacionalinės 4x400 m bėgimo estafetės rintkinės narys.
Paprastasis perluotis
Paprastasis perluotis (Anthyllis vulneraria) – pupinių (Fabaceae) šeimos žolinis augalas. Paplitęs Europoje.
Augalas daugiametis, 20-50 cm aukščio. Stiebas status, plaukuotas, kartais viršūnėlėje šakotas. Žiedai ryškiai geltoni, susitelkę į tankias galvutes (kamuolėlius), apsuptas dengiamųjų lapelių stiebų viršūnėlėse. Žydi birželio-liepos mėnesiais, medingas.
Gausiai paplitęs visoje Lietuvoje. Auga kalvų šlaituose, pagrioviuose, pušynuose, sausose pievose.
Jonathan Borlée
2009 m. apdovanotas svarbiausiu Belgijos lengvaatlečių apdovanojimu – „Golden Spike“.
Šukionių šv. Mato koplyčia
'''Šukionių šv. Mato kop­ly­čia''' – kapinių koplyčia, esanti Šukionių kaime, Vabalninko seniūnijoje, Biržų rajone. Kapinės įsikūrusios atvirame lauke, už 1,5 km į pietvakarius nuo pagrindinės gyvenvietės, prie kelio. Šukionių koplyčia pastatyta 1746 m.
Paprastasis perluotis
Paprastasis perluotis – vaistinis augalas. Žiedų ir žolės nuoviru skalaujama burna esant dantų uždegimui, arbata varo šlapimą, padeda sutrikus nervų sistemai, esant nemigai, sergant cukriniu diabetu. Šviežiomis sultimis gydomos sunkiai gyjančios, pūliuojančios žaizdos.
Šukionių šv. Mato koplyčia
Priklauso Vabalninko Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai, įtraukta į turistinį maršrutą „Biržų krašto medinės bažnyčios ir koplyčios“. Rugsėjo pabaigoje šukioniečiai švenčia tradicinius Šv. apaštalo evangelisto Mato atlaidus.
Paprastasis perluotis
thumb|left|180px|Požymiai
Jonathan Borlée
Biografija
Jonathan Borlée gimė lengvaatlečių šeimoje. Jo brolis dvynys Kevin Borlée ir sesuo Olivia Borlée taip pat yra sėkmingi 400 m sprinto bėgikai. Visi trys atletai treniruojami tėvo Jacques Borlée. Šiuo metu gyvena Talahasyje, JAV.
Stambaus masto varžybose Borlée pirmą kartą pasirodė 2005 m. pasaulio jaunučių lengvosios atletikos čempionate. Marakeše vykusiame turnyre 400 m bėgimo distancijoje jis pasiekė finalą ir liko penktas. Po metų bėgikas startavo pasaulio jaunimo čempionate, kur pasiekė 4 vietą. 2008 m. įveikė olimpinė normatyvą ir dalyvavo 2008 Pekino žaidynėse. 400 m bėgime jis atbėgo penktas ir į finalą nepateko. Komandinėje estafetėje Borlée pelnė penktą vietą ir pasiekė nacionalinį rekordą. Po metų sportininkas debiutavo 2009 m. pasaulio čempionate ir komandinėje estafetėje užėmė 4 vietą. 2010 m. žiemos sezono metu 2010 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate, kartu su komandos draugais pelnė sidabrą. Tų pačių metų vasaros sezono metu Borlée sėkmingai startavo 2010 m. Europos čempionate, kur 400 m bėgimo pusfinalyje pasiekė nacionalinį rekordą, bet finale liko septintas, o komandinėje rungtyje pelnė bronzą.
Kairaku-en sodas
thumb|200px|Kairaku-en Kairaku-en (偕楽園) – japoniškas sodas, esantis Mito mieste, Ibarakio prefektūroje, Japonijoje. Kartu su Kenroku-en ir Koraku-en jis priskiriamas „Trims žymiesiems sodams“
Lamokėlių šv. Jurgio koplyčia
miniatiūra|250px|right|Galinis fasadas
'''Lamokėlių šv. Jurgio kop­ly­čia''' – kapinių koplyčia, esanti Lamokėlių kaime, Vabalninko seniūnijoje, Biržų rajone, 5,5 km į šiaurės rytus nuo Vabalninko, prie kelio, šalia Meilūnų. Pastatyta vietinių gyventojų 1726 m. Perstatyta 1928 m.
Priklauso Vabalninko Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai, įtraukta į turistinį maršrutą „Biržų krašto medinės bažnyčios ir koplyčios“. Koplyčia veikianti. Vyksta dveji tradiciniai atlaidai – šv. Jurgio ir šv. Pranciškaus rudenį. Koplyčioje virš altoriaus kabo šv. Jurgį vaizduojantis nežinomo autoriaus paveikslas. Gretimus paveikslus bei kelias skulptūrėles koplyčiai padovanojo vietiniai gyventojai. Smulkiai kryželiu siuvinėtas Marijos atvaizdas – Genės Grubinskienės kūrinys.
Istorija
XVII–XVIII am­žių san­dū­ro­je Va­bal­nin­ko pa­ra­pi­ja bu­vo la­bai di­de­lė. Esant blo­giems ke­liams, ypač pa­va­sa­rio ir ru­dens po­lai­džių me­tu, bu­vo la­bai sun­ku pa­siek­ti baž­ny­čią, į ku­rią daž­nai reik­da­vo klam­po­ti po ke­lio­li­ka ki­lo­met­rų. Tuo me­tu apy­lin­kės gy­ven­to­jai steng­da­vo­si pa­si­sta­ty­ti kai­mų kop­ly­čias (daž­niau­siai ant ka­pi­nai­čių), ku­rio­se ret­kar­čiais bū­da­vo lai­ko­mos pa­mal­dos, pa­šar­vo­ja­mi nu­mi­rė­liai, mel­džia­ma­si gegužinių pamaldų me­tu.
Vie­na iš to­kių kop­ly­čių sto­vi La­mo­kė­lių ka­pi­nė­se. Ji va­di­na­ma Šv. Jur­gio var­du. Pa­sak le­gen­dos, anks­tų ry­tą vieš­ke­liu ėju­si mer­gai­tė pa­ma­tė ant kal­ne­lio sto­vin­tį rai­te­lį ant bal­to žir­go. Vi­si nu­ta­rė, kad tai bu­vo pa­si­ro­dęs šv. Jur­gis ir nu­ro­dė kop­ly­čios sta­ty­mo vie­tą. Ant to kal­ne­lio pa­ra­pi­jos žmo­nės ir pa­sta­tė kop­ly­čią, ku­rią pa­va­di­no šv. Jur­gio var­du. Ir nuo tos die­nos bu­vo pra­dė­tos švęs­ti Jurginės pa­mal­dos, o vė­liau ru­de­nį Šv. Pran­ciš­kaus ker­mo­šius.
Dabartinė koplyčia
Dabartinė koplyčia pastatyta 1928 m. Šioji koplyčia – trečioji. Prieš tai stovėjusi buvo dengta šiaudais, apskrito daugiakampio plano. Apie kitą, pačią pirmąją žinių nebeišlikę. Senoji prastovėjo apie 200 metų, tačiau buvo jau labai prastos būklės, todėl teko ją nugriauti ir toje pat vietoje pastatyti naują, visai kitokį statinį. Lėšas sudėjo gretimų Meilūnų ir Lamokėlių gyventojai. Buvo pakviesti meistrai Šileika ir Lekarauskas iš Vabalninko. Jiems statybose talkino abiejų kaimų vyrai. Koplyčia buvo pastatyta ant akmeninių pamatų, kartu sumūryta ir akmeninė tvora, gerokai praplėtusi buvusias kapinių ribas į nuokalnės pusę. Anksčiau buvo laidota tik visai šalia šiaudais dengtosios koplyčios.
Į pamaldas koplyčioje gausiai rinkdavosi Lamokų, Lamokėlių, Meilūnų, Šalnių gyventojai, būdavo užsakytos mišios už kurį nors kaimą. Anuomet gyvavo tradicija po mišių visu būriu nusifotografuoti šalia koplyčios. Tam reikalui parapijiečiai iš anksto kviesdavosi fotografą J. Daubarą iš miesto. Kai kas tebeturi šio laikotarpio nuotraukų su fotografo štampu.
Lamokėlių koplyčia veikė visą sovietmetį, nebuvo uždaryta. Pastato vidaus remontą spėta padaryti prieš pat kolūkių griūtį, kolūkio lėšomis. Sienos ir skliautai iki pat viršaus buvo iškalti geromis storomis lentomis.
Varpas
Senojoje koplyčioje varpas kabėjo iki Pirmojo pasaulinio karo. „Zvaninyku“ buvo Bernotas, skambinęs kam gimus ar mirus, varpu kvietęs į mišias. Prasidėjus karui žmonės nutarė varpą apsaugoti jį nukabinę ir užkasę miškelyje netoli koplyčios. Naujai pastatytoje koplyčioje varpinės nebebuvo, tačiau jam vieta buvo pritaikyta akmeninių vartų arkoje. Čia tarpukariu varpas ir kabojo. Užėjus Antrajam pasauliniam karui varpas vėl buvo nukabintas ir užkastas. Praūžus karui, kai visa nusistovėjo, varpas buvo gražintas prie koplyčios. Pirmaisiais atkurtos Lietuvos metais prasidėjus metalų vagystėms, varpas vėl buvo nukabintas ir paslėptas, nes tarpuvartėje žemai kabojęs instrumentas buvo nesaugus. Jis buvo padėtas saugoti pas vietos gyventoją. Varpas nėra didelis, maždaug didesnio kibiro apimties. 2020 m. duomenimis, varpas buvo prižiūrėtas, nušveistas ir perdažytas, buvo ruošiamasi įrengti vietą jam pakabinti koplyčioje.
Jeziorko miško kapinės
thumb|right|300px|Jeziorko miško kapinės
Jeziorko miško kapinės - šalia Jeziorko kaimo esančiame miške įkurtos, 1942-1943 m. gestapo nužudytų aukų kapinės. Miškas yra apie 7 km nuo Lomžos miesto.
Lėšų pervedimo sistema
Lėšų pervedimo sistema (LPS; ) - formalūs sutartiniai ar teisiniai susitarimai tarp kelių narių, bendros taisyklės ir standartizuotos priemonės, skirtos pervesti lėšas ir atsiskaityti pagal piniginius įsipareigojimus, atsirandančius tarp šių narių.
Priklausomai nuo susitarimo tarp narių formos ir šių narių aibės lėšų pervedimo sistema gali būti tarptautinė, regioninė, šalies, tam tikros bankų arba kitų finansinių institucijų aibės ar atskiro banko ir jo klientų.
Kiekviena atskira lėšų pervedimo sistema turi savo taisykles ir priemonės lėšų pervedimams vykdyti.
Tarptautinės lėšų pervedimo sistemos
Tarptautinės lėšų pervedimo sistemos remiasi tarptautinėmis sutartimis ir jose yra atsiskaitoma visuotinai priimta valiuta. Šių sistemų nariais dažniausia būna įvairių šalių bankai ir kitos finansinės institucijos.
Tarptautinių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:
Regioninės lėšų pervedimo sistemos
Šios sistemos apima tam tikrą kelių šalių arba konkrečios šalies regioną.
Kelių šalių regioną apimančių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:
Šalies lėšų pervedimo sistemos
Daugelyje šalių šiuo metu veikia atskiros tos šalies lėšų pervedimo sistemos, kuriose atsiskaitymai vykdomi tos šalies nacionaline valiuta. Atskirose šalyse lygiagrečiai veikia ne viena lėšų pervedimo sistema, o keletas. Kiekvienos iš jų narių aibė priklauso šalies teisinės bazės bei konkrečios sistemos taisyklių.
Bankų ar kitų finansinių institucijų lėšų pervedimo sistemos
Šių lėšų pervedimo sistemų pavyzdžiai:
Banko lėšų pervedimo sistema
Tai atskiro banko sukurta lėšų pervedimo sistema skirta vykdyti lėšų pervedimus tarp šio banko klientų sąskaitų. Tokios sistemos yra ir kiekvieno atskiro banko apskaitos sistema bei internetinės bankininkystės sistemos.
Ugionių šaltinis
left|150px miniatiūra|250px|right|Šaltinis koplyčios viduje
Ugionių šaltinis su koplyčia – viena iš senųjų šventviečių prie Dubysos, Ugionių kaime Raseinių rajone, apie 4 km į pietvakarius nuo kelio, pasukus iš Liktėnų. Gyvenvietėje pastatytos nuorodos ir informacinis stendas.
Žemaitijoje išlikęs įsitikinimas, kad Ugioniuose Marija stebuklingai gydo į ją besišaukiančius žmones. Jos atsiradimas 1657 m. ir iškilimas susijęs su stebuklingu šaltiniu. Virš jo XIX a. pastatyta medinė koplyčia. Į Ugionių atlaidus XX a. pradžioje susirinkdavo nuo penkių iki dešimties tūkstančių maldininkų. Stebuklingiausiu laikomas koplyčios šaltinio vanduo, nors šlaite greta koplyčios šaltinio vanduo kaupiasi dar keliuose šulinėliuose. Gydančiu laikomas ir žvirgždas, akmenukai iš šaltinio. Daugiausiai šaltinio vandens žmonės semiasi Didįjį šeštadienį prieš Velykas, per Sekminių atlaidus ir ypač populiarių Žolinės atlaidų metu.
Muižė
Muižė (arba Peilė) – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Kintų, netoli Kuršių marių kranto, prie Muižės pelkės. Muižės dvaras (sunykęs, vietoje jo veikia žuvies konservų fabrikas), kapinaitės (jose palaidotas Ernstas Vilhelmas Berbomas). Pro kaimą eina kelias.
Istorija
Viena seniausių pamario dvarviečių. 1820 m. Muižės dvarą nupirko Ernstas Vilhelmas Berbomas. Išpuoselėta gyvenvietė imta vadinti Mažąją Italija.
Ugionių šaltinis
Istorija
Jau XIX a. pirmoje pusėje žemaičių krašto tyrinėtojas Liudvikas Jucevičius minėjo legendą, kad 1413 m. Vytautas ir Jogaila pradėjo Žemaitijos krikštą Ugioniuose, kur sugriovę pagonių aukurą. Anot vyskupo Motiejaus Valančiaus, „Pusėj septyniolikto amžiaus kaži kas Ugioniuose, ant krašto Dubysos, pastatė koplyčią, kuriojoj kunigas iš Betygalos atvažiuodamas šventomis dienomis, mišias laikydavo“.
Nuo pagonybės laikų šaltinis buvo garbinamas kaip dievams skirta vieta. Vietiniai žmonės tą vietą taip garbino, kad atėjusi krikščionybė nepajėgė priversti liautis čia aukas aukoti ir tą vietą garbinti. Tęsėsi taip tol, kol 1657 m. lapkričio 28 d. virš šaltinio nebuvo pastebėtas ore kabantis Dievo motinos paveikslas. Tas nutikimas vandenį padarė šventu ir padedančiu silpnam regėjimui. Kadangi kiekvienais metais toks gydymas duodavo rezultatus paveikslas pripažintas šventu ir jam pastatyta koplyčia, o netoli ir didelė bažnyčia. Nuo tada Ugionius imta laikyti šventa vieta, nes žmonės tikėjo, kad šaltinyje praplovus skaudančias akis jos išgyja, o akmenukais iš šaltinio patrynus skaudamas vietas - skausmai praeina.
Muižė
Gyventojai
thumb|left|250px|Muižės evangelikų kapinės
Žymūs žmonės
Kaimą išpuoselėjo dvarininkas Ernstas Vilhelmas Berbomas (1786–1865). Jis dirbo Klaipėdos burmistru, vėliau paskirtas Kuršių marių karališkuoju vyriausiuoju žvejybos meistru. Įvedė žvejų kaimų skiriamuosius ženklus – vėtrunges. Rinko lietuvių tautosaką, rašė eiles, tapė, vykdė archeologinius tyrinėjimus, nuo stogo stebėjo žvaigždes. Palaidotas Muižėje.
Ugionių šaltinis
Istorija
1658 m. sausio 14 d., vyskupas Petras Parčevskis surengė Ugionių stebuklo patikrinimą, tačiau negavęs nei vieno tikro liudijimo, jis apsireiškimo nepatvirtino. Tačiau tai maldininkų srauto nesumažino. Žmonės stengdavosi atsidėkoti ir, kaip rašoma 1885 m. „Aušroje“, kai „vieną kartą valė tą szulinį tai ant jo dugno rado visokiu senovės pinigu, primėtytu musu senteviu ant aukos“. Vyskupo Pranciškaus Karevičiaus leidimu koplyčioje buvo galima laikyti Šv. Mišias, sakyti pamokslus ir administruoti sakramentus.
Gnilanės sritis
Gnilanės sritis  – viena iš septynių Kosovo sričių. Administracinis centras – Gnilanė. Srities teritorija atitinka prieš tai būvusią Kosovo-Pomoravlės sritį. Vakaruose ribojasi su Prištinos sritimi ir Uroševaco sritimi. Rytuose turi pasienio ruožą su Serbija.
Savivaldybės
Žemiau yra pateikiamas savivaldybių sąrašas:
Tautinė sudėtis
2011 m. duomenimis, srityje gyveno 181 459 gyventojai. Daugumą sudarė albanai.
Jonas Dereškevičius
Jonas Dereškevičius:
Damfrisas ir Galovėjus
Damfrisas ir Galovėjus  – sritis Škotijos pietvakariuose, Anglijos pasienyje. Ribojasi su Rytų Eršyru, Pietų Eršyru, Pietų Lanarkšyru ir Škotų Sienomis.
Svarbiausi miestai
thumb|left|245px|Dalvino perėja thumb|left|245px|Vanlokhido kaimelis
Nicolás Otamendi
Nikolasas Ernanas Otamendis (Nicolás Hernán Otamendi; 1988 m. vasario 12 d.) – Argentinos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Yra „Benfica“ žaidėjas.
Karjera
Karjerą pradėjo 2008 m. „Club Atlético Vélez Sársfield“ klube. Labai sėkmingai rungtyniavo Argentinos lygoje.
2010 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė penkerių metų sutartį su FC Porto klubu.
Perėjo į Valencia CF, tačiau buvo skolinamas Atlético Mineiro.
Girnikai
Girnikai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Užvenčio, Kurtuvėnų regioniniame parke, prie kelio. Per kaimą teka Venta.
Nicolás Otamendi
Karjera
Rungtyniavo Manchester City 2015–2020 m.
Girnikai
Istorija
Girnikai rašytiniuose šaltiniuose minimi 1789 m., vėliau tapo Užvenčio dvaro palivarku. Iki 1937 m. Girnikuose veikė plytinė. 1950–1992 m. Užvenčio tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
1976 m. restauruotame Vasario 16 d. Akto signataro J. Smilgevičiaus svirne įrengtas Užvenčio kraštotyros muziejus. 1988 m. atidaryti Kultūros namai, biblioteka.
Nicolás Otamendi
Rinktinė
Nikolasas Otamendis Argentinos rinktinėje debiutavo 2009 m. draugiškose varžybose prieš Panamą. 2010 m. paimtas į pasaulio čempionatą.
Lenkijos žydų istorijos muziejus
thumb|right|Lenkijos žydų istorijos muziejus Lenkijos žydų istorijos muziejus  – muziejus Varšuvoje, Lenkijoje, pastatytas buvusioje Varšuvos geto teritorijoje. Kertinis akmuo buvo padėtas 2009 m., pradėjo veikti 2013 m. balandį, o pagrindinė ekspozicija buvo lankytojams pristatyta 2014 m. spalį d. Postmodernistinio pastato, kurio konstrukciją sudaro stiklas, varis ir betonas, architektai – Rainer Mahlamäki ir Ilmari Lahdelma.
thumb|left|Pagrindinis holas su 2 tiltais
Istorija
Muziejaus, parodančio Lenkijos žydų istoriją, idėja atsirado 1995 m. Tais pačiais metais Varšuva šiam tikslui išskyrė žemės sklypą miesto dalyje Muranuv, kur kadaise buvo Varšuvos getas. 2005 m. buvo įvykdytas pastato konkursas, kurį laimėjo Suomijos architektai Rainer Mahlamäki ir Ilmari Lahdelma. Statybos prasidėjo 2009 m. birželio 30 d.
Buvo planuota, kad statybos užtruks apie 30 mėnesių. Bendros statybų ir ekspozicijų išlaidos siekia apie 300 mln. zlotų.
Kultūrinė ir edukacinė veikla muziejaus pastate buvo pradėta vykdyti nuo 2013 m. balandžio 19 d., minint 70-ąsiais Varšuvos geto sukilimo metines. Per keletą pirmų mėnesių apie 180 000 lankytojų aplankė pirmąsias laikinas parodas, dalyvavo edukaciniuose ir kultūriniuose renginiuose. Didysis pagrindinės ekspozicijos atidarymas įvyko 2014 m. spalio 28 d. Parodą iškilmingai atidarė Lenkijos Respublikos prezidentas Bronisław Komorowski ir Izraelio prezidentas Reuven Rivlin.
Planuojama, kad kiekvienais metais muziejuje lankysis apie 250 000 žmonių.
Pagrindinė ekspozicija
700px|thumb|center| Paradisus Iudaeorum galerija, su [[Krokuva|Krokuvos ir Kazimiežo maketu ]] thumb|right|Rekonstruota Gvozdzieco sinagoga thumb|right|Žydų gatvės galerija Pagrindinę ekspoziciją sudaro aštuonios galerijos, užimančios virš 4000 m². plotą, kiekvienoje iš jų lankytojas suranda pasakojimą apie Lenkijos žydų istorijos laikotarpius.
Ekspozicija paveikia lankytoją per žodį, vaizdus ir garsus Joje yra apie 170 originalių daiktų ir 200 replikų, modelių ir faksimilių, taip pat įvairiausi įrašyti garsai, nuotraukos, filmai ir kompiuterinė animacija. Čia yra apie 200 multimedijų punktų, iš kurių interaktyvūs – 73.
Parodoje tuo pat metu gali lankytis apie 500 žmonių. Apytikriai apsilankymui reikia skirti apie 2-3 val.
Rašalas (filmas)
Rašalas – 2009 m. JAV sukurtas fantastinis filmas.
Turinys
Paraleliai mūsų pasauliui egzistuoja sapnų pasaulis, kuriame tarpusavyje kovoja dvi jėgos: gėris ir blogis. Žmogui užmiegant, nuo šių jėgų tarpusavio kovos priklauso, kokie sapnai užvaldys žmogų ir galiausiai kas nutiks su jo siela. Džonas ir Ema – tėvas ir duktė, patekę į šių jėgų kovos centrą, priversti kovoti dėl savo sielų išgelbėjimo.
Kuveito futbolo čempionatas
Kuveito Premjer lyga – Kuveito profesionalų futbolo lyga, įkurta 1961 metais.
Lygos varžybas organizuoja Kuveito futbolo federacija.
Komandos
Rungtyniauja dešimt komandų.
Gėluvos dvaras
Gėluvos dvaras – buvusi dvaro sodyba Gėluvoje, Raseinių rajone, apie 4 km į pietryčius nuo Ariogalos, už 3 km nuo kelio.
Gėluvos dvaro sodyba įregistruota Kultūros vertybių registre 1995 m. (unik. kodas ).
Istorija
Dvaras minimas nuo 1578 m. Žinoma, kad 1611 m. Gėluvą valdė Kens­tarai. Sebas­tijono Kens­taro našlė, vyk­dy­dama vyro prašymą, tais metais čia pa­statė evan­gelikų bažnyčią ir mokyklą.
1699 m. Gėluvą nupirko Vitebsko vaivadijos pastalininkas, katalikas B. Chlevinskis. Tuo metu Gėluva buvo gana didelis dvaras. Be mūrinių rūmų, jo teritorijoje stovėjo kelios arklidės, ant upelio kranto - bravoras ir du malūnai. Dvaro savininkas S. Chlevinskis 1738 m. gavo teisę rengti čia kasmetinius turgus. XIX a. I ketv. Gėluva priklausė Mykolui Chlevinskiui (1793-1831). Tai buvo Žemaitijos šviesuolis, švietimo ir kultūros mecenatas, Vilniaus universiteto garbės narys. Tuos laikus mena akmuo su įrašu dvaro sodybos teritorijoje, genealoginiai Chlevinskių kilmės dokumentai.
XIX a. pab. Gėluvos Chlevinskių palikuonė Teodora Burbienė savo šeimininkavimo metu perstatė senuosius dvaro rūmus, sutvarkė parką. Vėliau dvarą paveldėjo iš Austrijos-Vengrijos atvykęs tolimas giminaitis Mykolas Stanislovas Puzina.
1922 m. dvaras buvo išparceliuotas. 1925 m. dvaro centrą nusipirko Elena Baltrušaitienė, vėliau pardavusi jį Vilkijos miestiečiui Aronui Aranauskui. Dvare jis pastatė lentpjūvę, karšyklą, suremontavo seną malūną.
Pokario metais Gėluva tapo Ariogalos valstybinio sodininkystės ūkio centru. Teritorijoje iškilo nauji pastatai, nugriauta senoji rūmų dalis.
Jūros priekrantės srovės
thumb|Diagrama vaizduoja išilginę srovę. 1-paplūdimys; 2-jūra; 3-išilginės srovės kryptis; 4-sklindančios bangos; 5-įkrantinis srautas; 6-nuokrantinis srautas Jūros priekrantės srovės – srovės, daugiausia nulemtos gožtančių vėjinių bangų bei išilgai ir skersai kranto susidarančio bangų energijos gradiento. Šios srovės dažniausiai yra skirstomos į sroves, plūstančias išilgai kranto ir skersai kranto. Srovės pasižymi mažu greičiu, bet yra svarbios dėl vykdomos smėlio pernašos, kas nulemia povandeninio kranto šlaito vystymąsi.
Difuzinis grįžtamasis srautas
Difuzinis grįžtamasis srautas susidaro dėl vėjo ir bangų sukeltų vandens judesių, slėgio gradiento, banginės patvankos bei tankio skirtumų, susidarančių dėl temperatūros ir nešmenų kiekio netolygumo. Šios srovės yra nukreiptos jūros link. Difuzinis grįžtamasis srautas yra kompensacinis ir nuneša atgal į jūrą bangų atnešamus vandenis. Srovės yra plačios, todėl skiriasi nuo labiau koncentruotų atotrūkio srovių. Šios srovės aeronuotraukose matomos kaip drumsto vandens frontai, nukreipti jūros link. Greitis siekia apie 0,5 m/s.
Išilginė srovė
Išilginė srovė susidaro bangai pasiekiant krantą smailiu kampu. Sugožusi ir atsimušusi nuo dugno banga veikiant inercijos jėgai kyla tuo pačiu kampu šlaitu aukštyn, tačiau priešinga kryptimi veikianti sunkio jėga priverčia ją grįžti atgal. Vandens tekėjimas vyksta didžiausio nuolydžio kryptimi. Vanduo teka asimetrinėmis kreivėmis, primenančiomis paraboles. Didelis skaičius tokių bangų lemia priekrantinės srovės susidarymą, kurios kryptis sutampa su bangų kryptimi. Susidarius priekrantinei srovei priedugnėje bei vandens storymėje vyksta ir nešmenų pernaša. Srovės greitis priklauso nuo bangavimo sąlygų bei povandeninio šlaito mofometrijos. Stiprių audrų metu srovės greitis gali pasiekti 2,5 m/s.
Momakalnis
Momakalnis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Glitiškių.
Emaso nacionalinis parkas
Emaso nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija centrinėje Brazilijoje, Pietų Mato Groso ir Gojaso valstijose. Įkurtas 1961 m. ir apima 1320 km² teritoriją.
Nacionalinis parkas apima Brazilijos plokščiakalnio teritorijas su joms būdinga serado augalija. Čia saugoma daug retų ar nykstančių gyvūnų: didžioji skruzdėda, karčiuotasis vilkas, didysis šarvuotis, pampinis elnias, paprastasis nandas, jaguaras, puma, ocelotas, lyguminis tapyras, pekaris, baltabarzdis pekaris, balinis elnias, didžioji mazama, pilkoji mazama, kapibara ir kt.
2001 m. Emaso nacionalinis parkas drauge su Šapada dos Veadeiroso nacionaliniu parku įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Atakamos regionas
Atakamos regionas  – vienas iš 15 Čilės regionų, esantis šiaurinėje Čilės dalyje (497 km į šiaurę nuo Santjago). Regiono sostinė – Kopjapo.
Šiauriau yra Antofagastos regionas, piečiau – Kokimbo regionas.
Atakamos regioną sudaro trys provincijos:
Istorija
Regione gyveno indėnai diagitai, čangai ir inkai.
Jurgis Kairys
Jurgis Kairys (1952 m. gegužės 6 d. Saripove, Krasnojarsko kraštas, Sibire) – lietuvių lakūnas, aviacijos konstruktorius, akrobatinio skraidymo meistras, Europos ir pasaulio akrobatinio skraidymo čempionas, daugkartinis pasaulio čempionatų prizininkas, nugalėtojas, laimėjęs daugiausiai FAI Pasaulio Taurės (Grand Prix) varžybų.
Atakamos regionas
Istorija
Regiono ekonomika padarė šuolį, kai 1832 m. buvo atrastas sidabro telkinys ir įkurta Čanarsiljo sidabro kasykla, kuri daug metų buvo trečia pagal dydį. Nuo XIX a. regione išgaunami geležis, varis, sidabras, auksas.
Gamta
Didžioji dalis regiono yra Atakamos dykuma, kurioje slypi gausūs mineralinių iškasenų ištekliai.
Jurgis Kairys
Jurgis Kairys yra pripažintas geriausiu akrobatinio skraidymo be apribojimų meistru pasaulyje 1996–2006 m.
Atakamos regionas
Gamta
Atakamos regione aptinkama daug floros ir faunos rūšių. Regione gyvena mažojo nando (Rhea pennatus) porūšis Rhea pennata tarapacensis, laikomas esančiu prie išnykimo ribos. Šių paukščių skaičius sumažėjęs dėl ankstesniųjų laikų ir dabartinės medžioklės, bet taip pat ir dėl vis didesnių žemės plotų panaudojimo žemės ūkiui didėjant regiono gyventojų skaičiui.
Stepano Razino sukilimas
thumb|right|300px|[[Stepanas Razinas plaukia Volgos upe]] Stepano Razino sukilimas − 1670−1671 m. vykęs Rusijos valstiečių, kazokų ir miestų neturtingų gyventojų karas prieš baudžiavinį išnaudojimą.
Jurgis Kairys
Išsilavinimas
thumb|250px|right|Jurgio Kairio lėktuvas SU-31 thumb|250px|right|Jurgis Kairys (dešinėje) aerodrome 1970 m. Jurgis Kairys baigė Kaltinėnų vidurinę mokyklą (Šilalės raj.), studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute.
Atakamos regionas
Ekonomika
Kalnakasyba uždirba 45% regiono BVP ir užtikrina 90% regiono eksporto. Nauji geologiniai tyrimai aptinka vis naujus iškasenų telkinius.
Geležies rūdos kasimas yra viena iš paplitusių kalnakasybos veiklų. Gausios nedidelės šachtos savo iškastą rūdą parduoda nacionalinei kalnakasybos kompanijai ENAMI, kuri Paipotės lydykloje išlydo geležį. Pagrindinė regiono vario kasykla yra Kandelarijos (Candelaria) kasykla, kuri per metus išgauna apie 200 000 tonų vario. Šią kasyklą valdo tarptautinė korporacija „Phelps Dodge“. Antra pagal svarbą yra El Salvadoro vario kasykla (savininkas nacionalinė vario kompanija CODELCO), kasmet iškasanti 81 000 tonų vario. Abi kasyklos eksportuoja per Čanjaralio uostą.
Jurgis Kairys
Išsilavinimas
1973 m. baigė Techninę aviacijos mokyklą.
Stepano Razino sukilimas
Razino sukilimas kilo dėl baudžiavos stiprėjimo Centrinėje Rusijoje ir dėl jos įvedimo valstybės pietuose ir pietryčiuose. Šis sukilimas išaugo iš Dono kazokų rinktinės, vadovaujamos S. Razino, žygio prie Volgos. Prie sukilusių kazokų prisidėjo pabėgusių valstiečių, Pavolgio miestų gyventojų ir šaulių.
Jurgis Kairys
Išsilavinimas
1980–1984 m. studijavo Leningrado civilinės aviacijos akademijoje, kurią sėkmingai baigė.
Stepano Razino sukilimas
Sukilimo eiga
Svarbiausia sukilėlių jėga buvo kazokai. Sukilėliai žudė dvarininkus, vaivadas ir jų pareigūnus ir steigė kazokų savivaldą atitinkančius savo valdžios organus (rinko miestiečių ir valstiečių vyresniuosius, atamanus, esaūlus, šimtininkus).
Atakamos regionas
Ekonomika
Paskutiniais dešimtmečiais regionas ėmė eksportuoti šviežius vaisius, tai prasidėjo Kopjapo ir Huasko slėniuose ėmus auginti vaisius. Šioje veikloje regionas turi pranašumą, kadangi dėl saulėto klimato regione vaisia sunoksta anksčiau nei kitur Čilėje, tad regiono augintojai pirmieji pradedfa tiekti naujo derliaus vaisius Čilės rinkai bei šiauriniam pusrutuliui. Pagrindinė vaisinė kultūra yra vynuogės, taip pat auginami alyvuogės, pomidorai, paprika, svogūnai, pupos, citrusiniai, nektarinai, persikai, raudonėlis. Iš vynuogių gaminamo razinos. Regione išvystyta ir gėlininkystė.
Stepano Razino sukilimas
Sukilimo eiga
1670 m. gegužės mėnesį kazokai užėmė Caricyną (dabar Volgogradas), liepos 2 d. − Astrachanę. Iš čia buvo nutarta į Maskvą eiti pagrindinėmis jėgomis, o nuo Dono aukštupio − smogti pagalbinį smūgį.
Edinburgas (sritis)
Edinburgas  – sritis centrinėje Škotijoje. Apima Edinburgo miestą ir apylinkes.
Stepano Razino sukilimas
Sukilimo eiga
Iš Simbirsko Razinas išsiuntinėjo nedidelius kazokų būrius, kurie kėlė į kovą Volgos dešiniojo kranto valstiečius ir miestiečius, Pavolgio tautas.
1670 m. rugsėjo mėnesį sukilėliai užėmė Alatyrį, Saranską, Penzą, Kurmyšą ir kitus Pavolgio miestus. Sukilo Galičo, Nižnij Novgorodo, Tambovo apskričių valstiečiai.
Edinburgas (sritis)
thumb|left|245px|Edinburgo miestas
Stepano Razino sukilimas
Sukilimo nuslopinimas
thumb|right|300px|[[Astrachanė 1681 m.]] Sukilimui slopinti vyriausybė sutelkė didelę kariuomenę (apie 32 000 žmonių), kuriai vadovavo prityręs vaivada kunigaikštis J. Dolgorukovas (Юрий Долгоруков).
Išsklaidę savo jėgas, 1670 m. spalio mėnesį sukilėliai pralaimėjo prie Arzamaso, Nižnij Novgorodo, Simbirsko. Spalio 14 dieną sunkiai sužeistas Razinas buvo išvežtas prie Dono. Nuo spalio mėnesio antros pusės sukilėliai daugiausia gynėsi.
1670 m. spalio mėn. − 1671 m. sausio mėn. sukilėliai neteko daugumos Pavolgio miestų. Caro kariuomenei laimint, turtingieji Dono kazokai perėjo į valdžios pusę.