cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naginata
Kotas
Antrasis naginatos galas turėdavo metalinį apkaustą (ishizuki), kuris dažnai turėjo spyglį. Apkaustas veikė kaip balansą gerinantis priešsvoris bei papildoma kaunamoji dalis (kaip ietigalis).
Naginata ir kovų menai
Šių dienų Japonijoje naginata asocijuojasi su moterų kovų menais, nes moterys Japonijoje treniruojasi su naginatomis dažniau nei vyrai, tuo tarpu Europoje ir Australijoje naginatas naudoja beveik vien vyrai.
Japoniškas kovos su naginata menas vadinasi naginatadžiutsu (naginatajutsu).
Istorija
upright=0.7|thumb|Samurajus su naginata. Spėjama, kad naginata kilusi iš kinų guandao. Žinoma, kad naginatas Japonijoje naudojo vienuoliai kariai apie 750 m. 936 m. mūšių piešiniuose matyti, kad naginatas naudojo mūšiuose. Apie 1086 m. laikė, kad naginata yra labai efektyvus karių ginklas.
Apie 1180 m. naginata buvo labai efektyvus ginklas, kadangi tuo metu labai paplito raitelių mūšiai, o naginata buvo labai efektyvus ginklas prieš raitelius. Po 1600 m. naginata tapo samurajų klasės moterų socialinės padėties simboliu. Naginata būdavo samurajų dukrų kraičio dalimi. Buvo tikimasi, kad moterys, esant reikalui, turi sugebėti naginatomis apginti namus. Naginatas laikė labai tinkamas moterims, kadangi dėl ilgo koto jos gali laikyti vyrus priešininkus toliau, kur jų didesnis ūgis, masė nesuteikia tokio didelio pranašumo.
XVII a. ėmė populiarėti šaunamieji ginklai, todėl naginatas mūšio lauke ėmė naudoti vis rečiau. Paskutinį kartą naginatas mūšio lauke naudojo 1868 ir 1876 m., abiejuose mūšiuose naginatas naudojo moterys.
Stephane Mallarmé
miniatiūra Stephane Mallarmé (gim. 1842 m. gegužės 18 d. – 1898 m. rugsėjo 9 d.) – prancūzų poetas ir kritikas. Tikras vardas Étienne Mallarmé. Gimė Paryžiuje, Prancūzija. Buvo vedęs (1863 m. rugpjūčio 10 d.) Maria Christina Gerhard. Turėjo dukrą (Stéphanie Françoise) Geneviève Mallarmé.
Veikla
Poeziją laikė raktu, atveriančiu duris į pažinimą, teigė kad pažinimas turėtų atspindėti daiktų vidinę prigimtį, o poetinė kalba turi būti suprantama tik ypatingai pasišventusiems. Jo paties labai sunkiai suprantami eilėrasčiai pasižymi dideliu žodiniu muzikalumu. Žinomiausias kūrinys – „Fauno popietė“ (1876 m.), kuriai Claude Debussy parašė preliudą. Stephane Mallarmé buvo vertinamas kaip simbolistinės poezijos atstovas.
Šaltiniai
Barbara Johnson, „Translator’s Note“ to Stéphane Mallarmé, Divagations, trans. Johnson, Cambridge, MA: Harvard University Press, 2007, pg. 301
Permo-triaso masinis rūšių išnykimas
Permio-triaso masinis rūšių išnykimas įvyko paleozojaus ir mezozojaus riboje, tarp permo ir triaso. Tai buvo viena didžiausių biosferos katastrofų Žemės istorijoje. Išmirė apie 96 procentus jūrinių rūšių ir apie 70 procentų stuburinių. Kadangi tik apie 25 procentų gyvybės liko, jos atkūrimas užtruko ilgiau ne kiti, mažesni išnykimai, skiriantys periodus. Manoma, kad šis masinis rūšių išnykimas galėjo atsitikti dėl kitokios globalinės katastrofos. Tai galėjo būti meteorito kritimas, ypatingai suaktyvėjusi ugnikalnių veikla, metanhidratų staigus išsiskyrimas jūrų dugne, pakilęs jūrų lygis, staigus deguonies kiekio sumažėjimas okeanuose, rūgštūs lietūs, Pangėjos skilimas ar šių įvykių kombinacijos.
Kolumbijos lietuvis
Kolumbijos lietuvis – Kolumbijos lietuvių katalikiškai tautinės minties žurnalas, ėjęs nuo 1950 m. liepos 1 d. iki 1956 m. (?) Medeljine.
Istorija
Įsteigė ir leido Kolumbijos lietuvių katalikų komitetas. Redagavo kun. M. Tamošiūnas. Iki 1956 m. išėjo 22 numeriai.
Bordo
Bordo − miestas pietvakarių Prancūzijoje, Naujosios Akvitanijos regione; Žirondos departamento centras. Išsidėstęs prie Garonos upės, netoli Dordonės žiočių. Apylinkėse auginama daug vynuogių ir išgaunamas vienas plačiausiai žinomų pasaulyje Bordo vynas.
Tanenbergas
Tanenbergas (dabar Stembarkas; kartais lietuviškai vartojamas ir Stablaukis) − gyvenvietė šiaurės vakarų Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Ostrudos apskrityje, Griunvaldo savivaldybėje; 25 km į pietryčius nuo Ostrudos ir 40 km į pietvakarius nuo Olštyno.
Tanenbergas dažniausiai minimas dėl netoli jo vykusių dviejų istorinių mūšių:
Lankytini objektai
Šalia kaimo yra istorinis Žalgirio mūšio laukas, įrengtas Mūšio muziejus.
Bordo
Architektūra
Išlikę Senovės Romos laikų amfiteatro griuvėsiai, miesto sienos vartai. Šv. Andriejaus katedra. Romaninio ir gotikinio stiliaus Šv. Sereno, Šv. Kryžiaus, Šv. Mykolo bažnyčios. XV amžiaus Bordo universiteto pastatas. Miesto centre išlikę daug XVIII amžiaus klasicistinės architektūros paminklų – Didysis teatras, miesto rotušė, biržos ir prefektūros pastatai.
Futbolas
Mieste žaidžia FC Girondins de Bordeaux klubas.
Bordo 1938 m. vyko III pasaulio futbolo čempionatas, o 1998 m. – XVI pasaulio futbolo čempionatas.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Bordo yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Pro lituania (biuletenis)
Pro lituania („Už Lietuvą“) – lietuvių mėnesinis biuletenis prancūzų kalba, ėjęs 1915–1918 m. ir 1923 m. Pradėtas leisti Paryžiuje, vėliau leistas Lozanoje. Lietuvių infomacijos biuro vardu leido ir redagavo Juozas Gabrys-Paršaitis.
Logitech
Logitech International S.A. (SIX: LOGN, NASDAQ: LOGI) – IT gamintoja, įsikūrusi Šveicarijoje. Bendrovė įkurta 1981 m.
„Logitech“ gamina išorinius asmeninių kompiuterių įrenginius: klaviatūras, peles, žaidimų pultus ir internetines vaizdo kameras ir kitokius išorinius įrenginius. Taip pat gamina asmeniniams kompiuteriams kolonėles, ausines, bevielius garso įrenginius, skirtus MP3 grotuvams, mobiliesiems telefonams ir kitokiems mobiliesiems įrenginiams.
Sindava
Sindava arba Vodnojė (, nuo 1939 m. Syndau, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Sindavs prūsiškos kilmės. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities dvaras ir kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Šatrovo apylinkės kaimas.
Alfonsas Grumbinas
Alfonsas Grumbinas (1943 m. rugpjūčio 15 d. Jonavoje – 2018 m. kovo 17 d. Vilniuje ) – Lietuvos regbininkas, regbio teisėjas.
Klitikai
Klitikai – bekirčiai žodžiai (pavyzdžiui, įvardžiai arba dalelytės), gramatiškai savarankiški, bet fonologiškai priklausomi. Pagal apibrėžimą klitikai yra visi žodžiai, nesudarantys skiemens (pavyzdžiui, rusų kalbos prielinksniai v 'į', k 'prie, pas', s 'su'). Klitikai gali šlietis prie kurios nors vienos kirčiuotos kalbos dalies formos (pavyzdžiui, romanų kalbų netiesioginių linksnių įvardžiai – tik prie veiksmažodžių) arba prie bet kokių kalbos dalių (kaip lietuvių kalbos dalelytės tik, gi); pastarieji klitikai vadinami transkategoriniais.
Alfonsas Grumbinas
Biografija
Gimė 1943 m. rugpjūčio 15 d. Jonavoje. 1965 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1966–1983 m. dėstė Vilniaus politechnikos institute. 1983–1989 m. Vilniaus kolegijos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1991 m. profesorius. 1965, 1966, 1968, 1975 m. tapo Lietuvos regbio čempionu su Kauno „Politechnikos“ komanda. 1966, 1968, 1972, 1975 m. laimėjo Lietuvos regbio taurę. 1974–1987 m. buvo renkamas geriausiu TSRS regbio teisėju. Nuo 1977 m. tapo tarptautiniu teisėju. Daugiausia tarptautinių rungtynių teisėjavęs Lietuvos regbio teisėjas. 2008 m. tapo FIRA – Europos regbio asociacijos viceprezidentu.
Klitikai
Ypatingą klitikų rūšį sudaro vienetai, galintys skaldyti žodį, įsisprausti tarp šaknies ir afikso arba į šaknį (jie vadinami intraklitikais, mezoklitikais, endoklitikais).
Senovinėse indoeuropiečių kalbose klitikų vietą sakinyje lemdavo tam tikros taisyklės; žr. straipsnį Vakernagelio dėsnis.
Mercury Mystique
Mercury Mystique buvo kompaktinės klasės automobilis, kurį 1995–2000 m. gamino „Mercury“. Mystique, kartu su Ford Contour, buvo perdaryta europopietiško Ford Mondeo versija, skirta Šiaurės Amerikos rinkai. Automobilio gamyba prasidėjo 1994 m. rugpjūčio 15 d., o baigėsi 1999 m. gruodžio 23 d.
Mercury Mystique
Žirgėnai
Žirgėnai (anksčiau Marivilis) – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Vištyčio, rytiniame Vištyčio ežero krante, kelių ir  sankryžoje. Kaime yra kempingas „Pušelė“, kuriame yra metalo skulptūros.
Istorija
XIX a. pabaigoje Žirgėnų vietoje buvo Marviliaus (Maravilės) palivarkas (Vištyčio valsčius ir parapija).
Ispanijos futbolo varžybos 1953–1954 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1953–1954 m.
Berknerio sala
Berknerio sala arba Berknerio ledo aukštuma – sala Antarktyje, antra pagal dydį po Aleksandro I Žemės. Visiškai padengta ledu. Plotas 43 873 km². Ilgis 320 km, plotis 135 km. Tai yra labiausiai į pietus nutolusi pasaulio sala, tačiau ji nėra pasiekiama jūra, kadangi ją supa Flišnerio-Rionės šelfinis ledynas. Šiauriausias salos taškas yra 17 km nuo atviros jūros. Aukštis iki 869 m (Thyssenhöhe k.).
Salą 1958–1959 m. atrado norvegas Finn Ronne. Pavadinta amerikiečių fiziko Lloyd Berkner garbei.
Lauraičiai
Lauraičiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skaudvilės.
Žalioji
Žalioji – taip vadinama daug Lietuvos kaimų:
San Migelis
San Migelis (port. ir, „Šv. Mykolas“) reiškia šias vietoves:
Liuksemburgo futbolo varžybos 1986–1987 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1986–1987 m.
Liubartai
Liubartai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Ramygalos, prie kelio.
Etimologija
Kaimo pavadinimas tikriausiai yra asmenvardinis vietovardis, kadangi žmonių pavarde Liubartas čia gyventa dar XX a. viduryje.
Ford Australia
Ford Australia – „Ford Motor Company“ padalinys, gaminantis Ford markės automobilius Australijos rinkai. Kompanija buvo įkurta 1925 m.
2004 m. Lietuvos Seimo rinkimai
2004 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai vyko 2004 m. spalio 10 d. (sekmadienį). Iš viso balsavo 46,8 % rinkėjų, kurie išrinko 141 Seimo narį: 71 vienmandatėse rinkimų apygardose ir 70 daugiamandatėse.
Rinkėjų aktyvumas
Viso buvo registruota 2 646 873 rinkėjų 2031 apylinkėje ir 71 apygardoje.
Paštu balsavo 200 922 arba 7,6 % visų rinkėjų.
Aktyvumas balsavimo dieną:
Aktyvumas pakartotinio balsavimo dieną (1838 apylinkėse ir 66 apygardose):
Eduardas Viskanta
Eduardas Viskanta (1902 m. kovo 13 d. Išlandžiuose, Marijampolės raj. – 2002 m. sausio 2 d. Kaune) – vertėjas, pedagogas lituanistas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1908–1909 m. mokėsi Kirsnos pradinėje mokykloje, 1910–1912 m. Rudaminos (Lazdijų raj.) pradinėje mokykloje, 1912–1913 m. Seinų triklasėje mokykloje, 1914–1915 m. Vilniaus lietuvių gimnazijoje, 1918–1922 m. Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje. 1922–1926 m. Lietuvos universiteto Humanitarinių mokslų fakultete studijavo lituanistiką. Buvo Lietuvos tautininkų sąjungos narys.
Sidadi di Deušas
thumb|250px|„Dievų miesto“ gatvelė
Eduardas Viskanta
Biografija
1924–1925 m. LR užsienio reikalų ministerijos sekretorius. 1926–1927 m. Telšių gimnazijos ir Mokytojų seminarijos mokytojas lituanistas. 1928–1932 m. grožinės literatūros vertėjas. 1932–1935 m. Kauno mergaičių mokytojų seminarijos mokytojas, žurnalo „Vairas“ stilistas ir techninis redaktorius. 1933–1936 m. Kauno 3-iosios gimnazijos mokytojas. 1937 m. VDU dėstė visuotinę literatūrą. 1937–1938 m. Neapolio (Italija) orientalinio instituto lietuvių kalbos lektorius. 1939–1940 m. Kauno „Aušros“ berniukų gimnazijos, 1941–1942 m. Kėdainių gimnazijos mokytojas.
Audenis
Audenis arba Ožionių ežeras – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 5,5 km į rytus nuo Naujojo Daugėliškio, 14,5 km į šiaurės rytus nuo Ignalinos geležinkelio stoties. Ilgis iš rytų į vakarus 0,56 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 143,5 m. Gylis siekia 8 m. Vakarinis ir pietinis krantai žemi ir pelkėti. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Rytuose iš ežero išteka Audenio upelis (Dysnos intakas).
Eduardas Viskanta
Biografija
1942–1944 m. Kauno valstybinės leidyklos redaktorius. 1945–1947 m. visuotinės literatūros dėstytojas Kauno universitete. Sovietinės valdžios nuteistas 25 metams lagerio su turto konfiskavimu. 1951–1955 m. kalintas Kostromos ir Gorkio srities lageriuose. 1955 m. rudenį grįžo į Kauną, dirbo leidyklos „Vaga“ vertėju. Lietuvos rašytojų sąjungos, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Audenis
Audenio šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Ožionių kaimas, į pietus – Liekių kaimas.
Sidadi di Deušas
Sidadi di Deušas garsėja aukštu nusikalstumumu ir giliomis socialinėmis problemomis.
Audenis
Vandenvardis Audẽnis neaiškios kilmės: jis vienų laikomas finougrizmu (iš, „duobė“), kitų – kildinamas iš  „gausus“ arba iš baltiškos šaknies aud-, susijusios su audra, audringumu.
Eduardas Viskanta
Biografija
Paskutinių gyvenimo metų 27 vasaras ir rudenius praleido Mardasavo kaime (Dzūkija). Nors ir būdamas silpnos sveikatos, daug kartų sirgęs kvėpavimo ligomis (plaučių uždegimu, tuberkulioze), trumpaamžių tėvų vaikas, išgyveno bemaž 100 metų. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Sidadi di Deušas
Sidadi di Deušas vaizduojamas 2002 m. brazilų filme „Dievų miestas“.
Eduardas Viskanta
Kūryba
Į lietuvių kalbą išvertė Levo Tolstojaus, Antono Čechovo, Viktoro Hugo, Anatolio Franso, Benvenuto Čelinio, Luidžio Pirandelo, Džiovanio Bokačo ir kitų užsienio rašytojų kūrinių. Iš prancūzų, italų, vokiečių ir rusų kalbų išvertė Knuto Hamsuno „Paną“ (1928 m.), Gi de Mopasano „Rinktines noveles“ (1929 m.), Levo Tolstojaus „Karą ir taiką“ (1950 m.), Žano Žako Ruso „Išpažintį“ (1967 m.), Džiovanio Bokačo „Dekameroną“ ir kt. Su Jurgiu Talmantu sudarė „Visuotinės literatūros chrestomatiją“ (3 d. – 1931 m.; 4 d. – 1932 m.).
2002 m. išleista E. Viskantos prisiminimų, dienoraščių, straipsnių knyga „Gyvenimo kelionėje“.
Plačialapis šaukštis
Plačialapis šaukštis (Petasites hybridus) – astrinių (Asteraceae) šeimos, šaukščių (Petasites) genties augalas.
Žydi balandžio - gegužės men.
Auga vandens telkinių pakrantėse, versmėtuose šlaituose, tarp krūmų.
thumb|left|240px
Vaistams vartojami lapai (kartais šaknys). Jie pjaunami gegužės pabaigoje ir birželio mėn.
Lapuose yra flavonoidų, gleivių, triterpeninių saponinų, alkaloidų, karčiųjų, rauginių, mineralinių medžiagų, eterinio aliejaus.
Švieži švarūs lapai dedami ant vočių ir žaizdų.
Augalas dekoratyvus, medingas.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 30 psl.
Zenitinė savaeigė
Zenitinė savaeigė  – sausumos kovos mašina, skirta dalinių, karinių ir civilinių objektų oro gynybai nuo aviacijos atakų, ginkluota zenitinėmis patrankomis, zenitinių raketų leistuvais ar tiek patrankomis, tiek leistuvais.
Savaeigėms artimas dalykas yra zenitiniai automobiliai, kurių kėbule įtvirtinta zenitinė patranka. Tikrųjų zenitinių savaeigių ypatumas – integralus zenitinio ginklo sujungimas su mašina.
Zenitinių saveigių klasifikacija
Zenitinių savaeigių skirstymas:
Septintoji kompiuterinių žaidimų konsolių karta
Septintoji kompiuterinių žaidimų konsolių karta – kompiuterinių žaidimų konsolių karta, kuri prasidėjo 2004 metais. Pagrindinės šios kartos konsolės yra XBOX 360, PS3 ir Wii konsolės. Šiai kartai buvo išleistos ir dvi nešiojamosios konsolės, PSP ir Nintendo DS.
Zenitinė savaeigė
Istorija
Pirmąja zenitine savaeige gali būti vadinamas 1906 m. „Erhard“ kompanijos šarvuotasis automobilis su dideliu patrankos pakėlimo kampu.
Septintoji kompiuterinių žaidimų konsolių karta
Namų konsolės
Stacionarių ar namų konsolių kovą pradėjo XBOX 360, kuris buvo išleistas 2005 lapkričio 22 dieną. Kitais metais tą patį mėnesį buvo išleistas PS3, po savaitės ir Nintendo Wii konsolė. Kiekviena konsolė labai pagerino savo pirmtakų grafikos rodiklius, tačiau naujiems žaidimams reikėjo didesnių talpų diskų. XBOX 360 žaidimai buvo įrašomi į DVD-DL diskus, PS3 į Blu-ray diskus, Wii žaidimai į Wii optinį diską.
Zenitinė savaeigė
Istorija
Pirmojo pasaulinio karo metais visuose frontuose naudojo dešimtis zenitinių automobilių, gamintų iš komercinių sunkvežimių.
Šį būdą naudojo ir tarpukaryje. Mažakalibres automatines ar didesnio kalibro zenitines patrankas montuodavo sunkvežimių arba artilerijos vilkikų kėbuluose. Tokie zenitiniai automobiliai būdavo pernelyg pažeidžiami paprasčiausių šaulių ginklų kulkomis, todėl antrojo pasaulinio karo metais ėmė gaminti tikrąsias zenitines savaeiges šarvuočių ar tankų bazėje. Pvz., vokiškos zenitinės savaeigės Ostwind ir Wirbelwind.
Antrojo pasaulinio karo laikų zenitinės saveigės
Po antrojo pasaulinio karo kuriamos savaeigės pasižymėjo suporinta ar suketverinta sparčiašaude patrankine ginkluote. Vėliau – raketų leistuvais bei ugnies valdymo elektronika. Šiuolaikinės zenitinės savaeigės pavyzdys yra Rusijos „Tunguska“.
Septintoji kompiuterinių žaidimų konsolių karta
XBOX 360
Xbox 360 yra antras žaidimų kompiuteris iš Xbox šeimos žaidimų kompiuterių. Priklauso septintajai žaidimų kompiuterių kartai. Microsoft šį žaidimų kompiuterį kūrė kartu su IBM ir ATI. Didelis Xbox 360 sistemos privalumas – galimybė prisijungti į internetą per Xbox Live sistemą, kurioje galima parsisiųsti arkadinių žaidimų, demonstracinių Xbox 360 žaidimų versijų, filmų, pramoginių laidų.
Zenitinė savaeigė
Patrankiniai zenitiniai automobiliai
Nešarvuoti ar šarvuoti automobiliai su kėbule įtvirtinta zenitinė patranka:
Septintoji kompiuterinių žaidimų konsolių karta
PlayStation 3
PlayStation 3 (trumpiau – PS3) – septintos kartos konsolė. PS3 pasižymi gigabitiniu tinklu, labai talpiu kietuoju disku, HD palaikymu ir Blue-Ray grotuvu. Šis žaidimų kompiuteris pirmąkart buvo išleistas 2006 m. lapkričio 11 d. Japonijoje, tų pačių metų lapkričio 17 d. Š. Amerikoje, Taivane bei Honkonge ir tik 2007 m. kovo 23 d. Europoje ir Australijoje. Buvo išleistos 5 Playstation 3 versijos: 20GB, 40GB, 60GB be PS2 žaidimų palaikymo, 60GB su PS2 žaidimų palaikymu ir 80GB versijos. Konsolė pardavimo pradžiose kainavo dvigubai daugiau nei XBOX 360 ir beveik trigubai daugiau nei Nintendo Wii.
Wii
Wii – tai kompanijos Nintendo septintos kartos žaidimų kompiuteris, ypatingas tuo, kad žaidimus ir patį kompiuterį galima valdyti naujos kartos belaidžiu valdikliu, reaguojančiu į žaidžiančiojo judesius – kūrėjai šį įrenginį pavadino Wii Remote vardu. Pirmą kartą apie naująją Nintendo konsolę, paslaptingai vadinamą „Revolution“, buvo galima išgirsti 2004 metų E3 parodoje. Vėliau, 2006, Nintendo pranešė, kad „Nintendo Revolution“ oficialus pavadinimas pakeistas į „Wii“. Nintendo Wii Šiaurės Amerikoje buvo išleistas 2006 metų Lapkričio 19 ir iškart aplenkė PS3 pardavimų skaičiumi.
Akonitinas
Akonitinas – alkaloidas, viena iš stipriausių augalų nuodingųjų medžiagų, randamas mėlynosiose kurpelėse (Aconitum napellus L.). Pradžioje jis veikia kaip stimuliatorius, tačiau po to paralyžiuoja nervų sistemą.
Patekęs ant odos, akonitinas pirmiausiai sukelia odos uždegimą, po to ant odos iškyla daug pūslių. Akonitinui patekus į organizmo vidų, jis sukelia odos niežėjimą, kurtumą ir spaudimą į psichomotorinius centrus. Toliau tęsiant akonitino vartojimą, net ir nedidelėmis dozėmis, akonitinas sumažina eritrocitų ir hemoglobino kiekį kraujyje, sulėtina širdies darbą ir sumažina arterinį spaudimą, sukelia aritmiją.
Bara
Bara gali reikšti:
Krepšinis 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Krepšinio turnyras 1996 metų olimpinėse žaidynėse vyko Forbes Arenoje Atlantoje, Džordžijos valstijoje, JAV, nuo liepos 20 d. iki rugpjūčio 4 d. Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė antrą kartą dalyvavo Olimpinių žaidynių krepšinio rungtyje ir antrą kartą iš eilės laimėjo bronzos medalius, nugalėjusi Australijos rinktinę, rezultatu 80:74.
Vyrų turnyras
Pirmąsias rungtynes Lietuvos rinktinė žaidė su Kroatijos rinktine ir po nepaprastai atkaklios kovos, po dviejų pratęsimų jas laimėjo rezultatu 83:81 (37:31, 66:66, 72:72). Šiose rungtynėse Lietuvos rinktinei A. Sabonis pelnė 20 (atkovojo 14 kamuolių), A. Karnišovas 16, Š. Marčiulionis 14, R. Kurtinaitis 12 taškų. Kroatijos rinktinėje pasižymėjo: T. Kukočas 33 (11 atkovotų kamuolių), D. Radža 12 taškų. Paskutinius 9 Lietuvos rinktinės taškus antrajame pratęsime pelnė R. Kurtinaitis.
A grupė
! Šalis ! ! ! ! ! 🇦🇷 ! 🇦🇴 ! Laimėjo ! Pralaimėjo ! Taškai
B Grupė
! Šalis ! ! ! ! ! ! ! Laimėjo ! Pralaimėjo ! Taškai
Medaliai
! Auksas ! Sidabras ! Bronza
Komandų sudėtys (prizininkai)
1. JAV: Charles Barkley, Penny Hardaway, Grant Hill, Hakeem Olajuwon, Karl Malone, Reggie Miller, Shaquille O'Neal, Gary Payton, Scottie Pippen, Mitch Richmond, David Robinson, John Stockton).
2. Jugoslavija: Dejan Tomašević, Miroslav Berić, Dejan Bodiroga, Željko Rebrača, Predrag Danilović, Vlade Divac, Aleksandar Đorđević, Saša Obradović, Žarko Paspalj, Zoran Savić, Nikola Lončar, Milenko Topić).
3. Lietuva: Arvydas Sabonis, Rimas Kurtinaitis, Darius Lukminas, Saulius Štombergas, Eurelijus Žukauskas, Šarūnas Marčiulionis, Mindaugas Žukauskas, Gintaras Einikis, Artūras Karnišovas, Rytis Vaišvila, Tomas Pačėsas).
Animacijos režisierius
Animacijos režisierius – vadovas, atsakingas už visus animacijos proceso aspektus kuriant animacinį filmą ar animacinį intarpą gyvo veiksmo filme. Šios pareigos gali apimti personažų dizainą, fono animaciją ir bet kokį kitą animacijos aspektą.
Šios pareigos skiriasi nuo animacinio filmo režisieriaus pareigų. Animacijos režisierius kartais reiškia asmenį, kuris rūpinasi techniniais animacijos aspektais, o animacinio filmo režisierius dirba prie kadruočių.
Skirtumai tarp amerikietiškojo ir japoniškojo modelių
Jungtinėse Valstijose terminai animacijos režisierius ir prižiūrintysis animatorius kartais naudojami kaip sinonimai ir, iš esmės, reiškia tą patį. Kadangi, žmonės, užimantys šias pareigas, amerikietiškoje tradicijoje vadinami prižiūrinčiaisiais animatoriais, animacijos režisieriai dirbantys JAV taip ir bus vadinami. Vis dėlto yra vienas svarbus skirtumas: pagal klasikinį „Disney“ amerikietiškosios animacijos modelį, prižiūrintysis animatorius tiesiogiai prižiūri kurio nors vieno personažo animacijos procesą. Pavyzdžiui: Eric Goldberg buvo Džino (The Genie) prižiūrintysis animatorius filme „Aladinas“ (Aladdin), tačiau jis neprisidėjo nei prie vieno kito svarbaus personažo animacijos ar sekų.
Vis dėlto dabar Japonijoje animatoriai yra padalinti į dvi grupes: personažų (piešia gyvas būtybes) ir mašinų (daugiausiai piešia negyvus objektus: automobilius, lėktuvus, robotus).
Mechaninės animacijos režisieriai yra unikali anime žanro savybė. Jie prižiūri animaciją visų objektų, kurie juda naudodamiesi savo galia (pvz.: automobiliai, tankai, milžiniški robotai). Kartais, jie taip pat animuoja didelius, ne žmogiškus personažus (pvz.: monstrai, drakonai ir gyvos mašinos). Netgi dažniau nei personažų animacijoje, yra didelis persipynimas tarp mechanikos dizainerių ir animacijos režisierių ir beveik visada mechaninės animacijos režisierius turi animuoti efektus (pvz.: sprogimai ar užtaisų tūtelės išmetamos iš ginklų).
Komercinės žinios
Komercinės žinios – verslo laikraštis, ėjęs 1989–1995 m. Vilniuje.
Istorija
Iki 1991 m. Nr. 4 ėjo kaip Lietuvos informacijos instituto informacinis komercinis leidinys. Teikė įvairią informaciją verslininkams ir visiems besidomintiems komercija. Tiražas 1989 m. – 1000 egz., 1994 m. – 2000 egz. Nuo 1995 m. balandžio 19 d. vietoj jo leistas dienraščio „Diena“ priedas „Ekonomika. Gamyba. Finansai“.
Hepatito B vakcina
Hepatito B vakcina – tai skiepas, skirtas apsaugoti nuo susirgimo hepatitu B. Pirmąją dozę patartina suleisti per 24 valandas po gimimo, o vėliau skirti dar dvi arba tris papildomas dozes. Skiepyti galima ir tuos, kurių nusilpusi imuninė funkcija (pvz., dėl ŽIV / AIDS, ir gimusius per anksti. Skiepijant sveikus asmenis, imunizacijos veiksmingumas siekia daugiau nei 95 %.
Skyrimo būdas
Didelės rizikos grupės asmenims po skiepijimo rekomenduojama atlikti kraują tyrimą, kuris gali parodyti, ar vakcina suveikė. Papildomų dozių gali reikėti asmenims, kurių imunitetas silpnas, tačiau daugumai šios priemonės nereikia. Jeigu asmuo kontaktavo su hepatito B virusu, tačiau skiepytas anksčiau nebuvo, kartu su vakcina reikia suleisti hepatito B imunoglobulinų. Vakcina leidžiama į raumenis.
Saugumas ir preparato sudėtis
Sunkus nepageidaujamas hepatito B vakcinos poveikis pasitaiko labai nedažnai. Gali skaudėti injekcijos vietą. Šią vakciną saugu naudoti nėštumo arba žindymo laikotarpiu. Ji nebuvo susieta su Gijeno-Bare (Guillain-Barré) sindromu. Dabartinės vakcinos gaminamos taikant rekombinacinės DNR metodus. Šis preparatas tiekiamas kaip vienvalentė arba daugiavalentė vakcina.
Istorija, visuomenė ir kultūra
Pirmoji hepatito B vakcina įregistruota JAV 1981 m. Saugesnė vakcina pateikta į rinką 1986 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro svarbiausi pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. 2014 m. duomenimis, vienos dozės didmeninė kaina buvo 0,58–13,20 JAV dolerių. Jungtinėse Amerikos Valstijose šiai vakcinai kasmet išleidžiama apie 50–100 JAV dolerių.
Čelanas
Čelanas – ežeras JAV, Vašingtono valstijoje. Tai didžiausias šios valstijos ežeras.
Žodis Chelan viena iš indėnų kalbų reiškė „gilus vanduo“.
Antarktidos kontinentinis šelfas
Antarktidos kontinentinis šelfas yra geologinis darinys Pietų vandenyne, aplink Antarktidos žemyną. Šelfas yra lėkštas ir neįprastai dideliame gylyje – jo kraštas yra 400–800 metrų gylyje (pasaulinis vidurkis yra 133 metrai). Šelfe yra turtinga ekosistema su pingvinais ir šaltųjų vandenų žuvimis.
Vašuokėnų ežeras
Vašuokėnų ežeras – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 5,5 km į šiaurę nuo Troškūnų. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,33 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 89,7 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais, tik šiaurinis krantas kiek aukštesnis. Vakaruose išteka upeliukas link netoliese pelkėje prasidedančios Šakos upelio (Vašuokos intakas). Šalia įsikūręs Vašuokėnų kaimas. Rytinėje pakrantėje yra buvusio Vašuokėnų dvaro sodyba.
Pietų sala (Naujoji Žemė)
miniatiūra|240px|Pietų sala
Pietų sala  – pietinė Naujosios Žemės salyną Rusijoje sudaranti sala. Nuo Šiaurės salos atskirta siauru Matočkino sąsiauriu. Pietuose nuo Vaigačo salos atskirta ~50 km pločio Karos Vartų sąsiauriu. Plotas 33 275 km². Tai trečia pagal dydį sala Rusijoje. Vyrauja tundra, peri didelės jūrų paukščių kolonijos.
Seniau saloje gyveno nencai, tačiau TSRS laikotarpiu buvo evakuoti, kadangi saloje atlikinėti branduoliniai bandymai.
Malborkas
Malborkas arba Marienburgas (lenk. Malbork, ; istoriškai ir liet. Malbarkas, Malburgas) yra miestas šiaurinėje Lenkijoje, Pamario vaivadijoje prie Nogato upės. Malborko pavieto sostinė. 41 000 gyventojų (2001 m.). 5 km į rytus nuo Malborko centro yra karinis aerodromas, jame dislokuota Lenkijos karinių oro pajėgų 22-oji taktinės aviacijos bazė.
Pilies istorija
Miesto įkūrimas susijęs su Marienburgo pilies įkūrimu. 1286 m. suteiktos miesto teisės. 1309–1457 m. Marienburge buvo Teutonų ordino Didžiojo magistro rezidencija ir ordino valstybės sostinė.
Po karo senamiestis sunaikintas, iš turistinių įžymybių liko tik pilis.
Čekijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Čekijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Asmeninė bajorystė
Asmeninė bajorystė Rusijoje
Asmeninis titulas, numatytas Rusijoje nuo 1722 m. galiojusios Rangų lentelės.
Pradžioje paveldimo ir asmeninio bajorų teisės nesiskyrė. Asmeninis bajoras turėjo tokias pačias lengvatas, kaip ir paveldimas – jis nemokėjo asmeninio mokesčio, jo negalėjo paimti į rekrūtus, jis galėdavo pirkti žemę ir žmones.
Asmeninę bajorystę gaudavo VIII rangą pasiekę valdininkai. Žmogui mirus šio jo turėto bajoro titulo niekas nepaveldėdavo.
Po 1785 m. asmeniniai bajorai nebūdavo įtraukiami į bajorų knygas, jie negalėdavo turėti baudžiauninkų ir žemės su baudžiauninkais. Asmeniniai bajorai, kurių tėvas ir senelis 20 m. buvo asmeniniai bajorai, galėdavo pateikti prašymą suteikti paveldimą bajorystę.
Pagal 1832 m. įsaką asmeninių bajorų vaikai tapdavo garbės piliečiais.
Pagal 1856 m. įsaką asmeninę bajorystę gaudavo XII-os klasės laipsnį turintys kariškiai ir IX-os klasės valdininkai.
Vožupis
Vožupis – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 12,5 km į vakarus nuo Svėdasų, Šimonių girioje. Ežeras ovalo formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,13 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 96,5 m. Krantai žemi, šiaurinis krantas pelkėtas. Pietuose išteka Daržapievio (Varžavietės) upelis link Šventosios upės.
Aidas Bareikis
Aidas Bareikis (g. 1967 m. spalio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas, dirbantis JAV.
Biografija
1987–1993 m. mokėsi Vilniaus dailės akademijoje, 1992 m. lankė dailininko Kęstučio Zapkaus paskaitas. 1993 m. gavęs Fulbraito stipendiją išvyko į Niujorką. 1993–1997 m. mokėsi Hunterio koledže Niujorke. 1997 m. baigė magistro studijas.
Kūryba
Sukūrė instaliacijų iš įvairių panaudotų daiktų, ready – made („Malonu girdėti“, 2002 m.). Kūriniai efektingo dydžio, yra aliuzijų į meno istoriją.
Individualios parodos:
Chromosoma
thumb|right|300pc|Chromosoma: 1. Chromatidė, 2. Centromera, 3. Trumpasis petys, 4. Ilgasis petys Chromosoma (, nuo 'dažas' + σῶμα 'kūnas') – ląstelės branduolio dalis, kurią sudaro DNR ir histonai. Chromatinas sudaro chromosomas. Chromatinas nesidalijančiose ląstelėse yra dekondensuotų gijų pavidalo. Pati chromosoma sudaryta iš dviejų išilgai einančių gijų – chromatidžių. Kompaktinės chromosomos būna lazdelės formos. Chromosomoje yra skiriama pirminė persmauga – centromera ir pečiai. Chromosomų pečiuose yra storesnės ir intensyviau nusidažiusios sritys – chromomeros, kurios kaitaliojasi su tarpchromosominiais siūlais. Dėl to chromosoma gali būti panaši į nevienodai suvertus karolius. Žmogaus somatinėse ląstelėse ir zigotoje yra 46 chromosomos (katės – 38, bulvės – 48 chromosomos), šis skaičius vadinamas diploidiniu (2n) chromosomų rinkiniu. Diploidiniame rinkinyje kiekviena chromosoma turi beveik identiškos genetinės kompozicijos antrininkę – homologinę chromosomą. Jose išsidėsto požymiui darančios itaką sekos – aleliai. Perpus mažesnis neporinis chromosomų rinkinys vadinamas haploidiniu (n). Jis nurodo, kiek yra skirtingų (nehomologinių) chromosomų. Haploidinis chromosomų rinkinys dažniausiai sutinkamas lytinėse ląstelėse (gametose) ir sporose.
Pagal centromeros padėtį yra skiriami trys chromosomų tipai:
Norint apžiūrėti žmogaus chromosomas, pradžioje reikia paruošti auginamos periferinio kraujo limfocitų kultūros preparato tepinėlį, kuriame būtų daug ląstelių metafazės stadijoje. Chromosomoms vizualizuoti naudojami įvairūs chromosomų dažymo būdai. Paprastai analizei naudojamas šviesinis mikroskopas, prijungtas prie kompiuterinės kariotipo analizavimo sistemos. Analizuojama imersinio padidinimo objektyvu. Speciali programa nufotografuotas chromosomas automatiškai suskirsto poromis. Poros nariai yra vienodo dydžio, formos ir toje pačioje padėtyje turi sąsmauką. Be to, nudažius jose matosi toks pats charakteringas juostelių raštas. Sudėstytų poromis vaizdas, t.y ląstelės chromosomų visuma (skaičius, dydis, forma) vadinamas kariotipu.
Tiek vyrai, tiek moterys įprastai turi 23 chromosomų poras, bet vyrų vieną iš šių porų sudaro skirtingos chromosomos. Didesnioji šios poros chromosoma yra X, mažesnioji Y. Jos vadinamos lytinėmis chromosomomis, kadangi jose koduojamos sekos daro įtaką lyties determinacijai. Žmogaus chromosoma Y yra kilusi iš chromosomos X, jai labai pakitus ir sumažėjus. Ji tebeturi šiek tiek X chromosomai giminingų sekų ties kuriom tebevyksta rekombinacija (pseudo-autosominė sritis, apie 5% visos chromosomos).
Žmogaus chromosoma 2 (antroji paga dydį chromosoma) yra dviejų chromosomų susiliejimo rezultatas. Ji tebeturi antrą (nebefunkcionuojančią) centromerą bei chromosomos viduryje (ne kraštuose kai įprasta) esančias telomerines sekas. Manoma, jog chromosomos susijungė miocene, taip atskirdamos žmogaus genomą nuo šimpanzės, kuriame yra viena chromosomų pora daugiau.
Autosomos
Kitos chromosomos yra vadinamos autosomomis – tai visos likusios chromosomos, išskyrus X ir Y. Kariotipe chromosomos yra išdėstomos pagal dydį (išskyrus kelias išimtis (pvz., 21 ir 22 chromosomas)) ir numeruojamos pradedant nuo didžiausios ir baigiant mažiausia.
Ląstelės dalijimosi ypatumai
Ląstelei dalijantis prie centromerų prisitvirtina dalijimosi verpstės (achromatinė verpstė) siūlai. Kai kurios chromosomos gali turėti gilias antrines persmaugas, kurios dalina chromosomas į dalis, vadinamas palydovais.
Papildoma chromosoma sukelia viso organizmo sutrikimą, pavyzdžiui, tokių vaikų nervų sinapsės (tai yra nervų susijungimo vieta, per kurią iš vieno nervo į kitą keliauja nervinis impulsas) yra šiek tiek didesnės nei normalių, taigi jų nervų impulsai yra lėtesni, jų liežuviai yra didesni, dėl to jiems sunku tarti artikuliuotus garsus, šaltu oru jiems sunkiau išlaikyti kūno temperatūrą.
Chromosomų sandaros pakitimai
Kartais biologiniai procesai ar išoriniai veiksniai (radiacija, kai kurios cheminės medžiagos, virusai) gali sukelti chromosomų trūkius. Kartais sutrūkusių chromosomų galai nebesusijungia taip, kaip buvo, ir todėl chromosomų sandara pakinta.
Adolfas Strakšys
Jonas Adolfas Strakšys (1937 m. balandžio 25 d. Puodkaliuose, Skuodo valsčiuje – 2022 m. spalio 18 d. Vilniuje ) – Lietuvos žurnalistas, publicistas, poetas satyrikas.
Biografija
1957 m. baigė Skuodo vidurinę mokyklą, o 1964 m. – Vilniaus valstybinį V. Kapsuko universitetą, kuriame neakivaizdiniu būdu įgijo žurnalisto specialybę. Nuo 1956 iki 1969 m. buvo Skuodo rajono laikraščio „Pergalė“, nuo 1962 m. – „Mūsų žodis“ antrasis korektorius, 1969–1978 m. Akmenės rajono laikraščio „Vienybė“, 1978–1985 m. – Šiaulių rajono laikraščio „Leninietis“ redaktorius, 1985–1990 m. žurnalo „Šluota“ vyriausiasis redaktorius.
1991–1992 m. valstybinės įmonės leidyklos „Spauda“ redaktorius, 1992–1993 m. savaitraščio „Pozicija“ literatūrinis darbuotojas, 1993 m. AB „Lietuvos geležinkeliai“ Leidybos skyriaus viršininkas, UAB „Gaza“ atstovas spaudai, 1995 m. laikraščio „Lietuva“ literatūrinis darbuotojas. 1996–2003 m. Šiaulių apskrities laikraščio „Šiaulių kraštas“ reporteris ir apžvalgininkas, 2005–2006 m. buvo laikraščio „Karštas komantaras" redaktoriaus pavaduotojas, 2006–2008 m. buvo Seimo nario Dailio Alfonso Barakausko padėjėjas.
Išleido grožinės literatūros knygų suaugusiems bei vaikams. Nuo 1974 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos, 2001 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Sutuoktinė Gertrūda, sūnūs Virginijus, Vidas.
Trumparegystė
thumb|250 px|right|Trumparegystės gydymas lęšiais
Trumparegystė arba miopija – akių refrakcijos (gebėjimo laužti šviesos spindulius) yda, kai žmogus blogai mato tolimus daiktus, nes jų vaizdas susidaro prieš tinklainę. Trumparegių žmonių arba akies obuolys būna per daug pailgas, arba pernelyg iškilusi ragena, dėl ko į akį patenkantys spinduliai susitinka nepasiekę tinklainės.
Dažniausiai išsivysto 7–12 m. vaikams, augant akies obuoliui, stiprėja paauglystėje, paskui regos aštrumas stabilizuojasi.
Išskiriami 3 trumparegystės laipsniai: silpna (mažiau nei 3,0 D), vidutinė (3,0–6,0 D) ir didelė (daugiau nei 6,0 D). Esant didelei trumparegystei, gali atsirasti pakitimų akies obuoliuose, didesnė tinklainės atšokos rizika.
Trumparegystės defektas paprastai koreguojamas akiniais arba kontaktiniais lęšiais, kurių lęšiai – neigiamos optinės galios, t. y. įgaubti. Taip pat taikomi chirurginiai metodai, pvz., fotorefrakcinė keratektomija (korekcija lazeriu).
Rūta Daujotaitė-Leonova
Rūta Daujotaitė-Leonova (g. 1940 m. balandžio 2 d. Piktupėnuose) – pedagogė, poetė, vertėja, Karaliaučiaus krašto lietuvių visuomenės veikėja.
Biografija
Gimė Piktupėnų kaime, valstiečių šeimoje. Baigusi Batakių vidurinę mokyklą, 1961- 1967 m. studijavo rusų kalbą ir literatūrą Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, 1961–1968 m. mokytojavo Kelmės raj. Žirnainių, Stulgių, Šaltenių kaimų mokyklose. Ištekėjusi už karininko Viktoro Leonovo, 1968–1977 m. gyveno įvairiose Rusijos ir Kazachijos vietose, dirbo mokytoja. Nuo 1977 m. gyvena ir dirba Kaliningrade. 1991 m. pradėjusi dirbti miesto 48-oje vidurinėje mokykloje, įsteigė lietuvių kalbos ir etnokultūros fakultatyvą, iki išėjimo į pensiją 2013 m. mokė lietuvių mokinius gimtosios kalbos, rengė jų ekskursijas į Lietuvą. Nuo 1989 m. dalyvauja lietuvių tautinėje veikloje, nuo 1992 m. aktyvi Liudviko Rėzos lietuvių kultūros draugijos narė, 2000–2004 m. šios draugijos pirmininkė. Bendradarbiauja su LR generaliniu konsulatu Karaliaučiuje, Mažosios Lietuvos lietuvių draugija Čikagoje, kitomis lietuvių organizacijomis.
Rašo eilėraščius, noveles, publicistikos straipsnius lietuvių ir rusų kalbomis, skirtus Mažajai Lietuvai ir jos gyventojams. Yra išleidusi poezijos knygų, taip pat keletą paruošusi spaudai. Atskiri Rūtos Leonovos Daujotaitės eilėraščiai publikuoti almanache „Balsai iš toli“, taip pat periodiniuose leidiniuose : „Donelaičio žemė“, „Draugas“, „Pasaulio lietuvis“, „Naujoji aušra“ ir kt. 1990 m. sukūrė Karaliaučiaus krašto lietuvių himną.
Dubingių tiltas
Dubingių tiltas – medinis tiltas per ilgiausią Lietuvoje Asvejos ežerą ties Dubingiais Molėtų rajone. Tiltas yra Asvejos regioniniame parke. Tai vienas iš trijų Lietuvos medinių tiltų, esančių valstybiniuose keliuose – rajoniniame kelyje. Statinio ilgis – 76,4 m, plotis – 6 m, aukštis – 2,6 m, 12 angų, jį laiko ąžuoliniai poliai. Tiltu važiuojančių transporto priemonių svoris ribojamas iki 5 t. Statinį eksploatuoja VĮ „Utenos regiono keliai“.
Tai pirmasis medinis tiltas per ežerą Lietuvoje, 1934 m. pastatytas Lietuvos prezidento Antano Smetonos iniciatyva. 1995 m. Dubingių tiltas paskelbtas technikos ir istorijos paminklu (reg. nr. 4492, S20).
Istorija
Iki tilto pastatymo per ežerą grafo Tiškevičiaus rūpesčiu buvo įrengtas keltas ir keltininko namelis. 1933 m. Lietuvos prezidentas A. Smetona atvykęs į Dubingius negalėjo per ežerą persikelti į miestelį. Ta priežastis ir vietos gyventojų prašymas lėmė, kad būtų leista pastatyti tiltą. 1934 m. birželio 3 d. dalyvaujant Lietuvos prezidentui tiltas buvo iškilmingai atidarytas.
1998 m. žvalgymų metu šalia Dubingių tilto rasti senovinio tilto poliai. 24 ąžuolinių ir spygliuočių medienos polių liekanos stūkso 1,20- 12,0 m gylyje. Tai viduramžių tilto, jungusio tuometinę Dubingių piliavietės salą su krantu, liekanos. Ilgalaikį tilto tarnavimą byloja tai, kad tiltas ne sykį buvo remontuotas ar perstatinėtas, nes dalis polių nesusieina į vientisą sistemą. Ankstyviausią Dubingių pilies piešinį (1872 m.), kartu vaizduojantį buvusių rūmų griuvėsius ir link piliavietės vedantį tiltą, yra palikęs dailininkas Napoleonas Orda.
Titulinis patarėjas
Titulinis patarėjas  – IX-os klasės (pagal rangų lentelę) Rusijos valdininkų rangas, atitinkąs armijos štabskapitoną, kavalerijos štabsrotmistrą, kazokų paesaulį ir laivyno leitenantą.
Nuo 1845 m. šį rangą gavęs valdininkas kartu gaudavo ir asmeninę bajorystę. Iki tol ją suteikdavo kartu su XIV-os klasės valdininko rangu.
Ateizmas
thumb|100px|right|Vienas iš siūlomų ateizmo simbolių – stilizuotas atomo modelis Ateizmas (nuo (atheos), iš a 'ne, be' (neigiamasis afiksas) + theos 'dievas') – filosofinis požiūris , kurio pagrindą sudaro netikėjimas Dievu ar dievybėmis, teizmo atmetimas. Platesne prasme, tiesiog netikėjimas dievų egzistavimu.
Ateizmas dažnai siejamas su agnosticizmu. Ateizmas apibūdina tikėjimą, požiūrį. Agnosticizmas apibūdina žinojimą, teigia, jog nežinoma, ar negali būti žinoma pakankamai, kad būtų pateintas teizmą. Gnosticizmas priešinamas su agnosticizmu ir teigia, jog galima būti pagrįstai užtikrintam dėl savo pozicijos teizmo klausimu.
Tarybų Sąjungoje buvo įprasta su ateizmu sieti aktyvią kovą (ateizmo priešininkų vadinamas karinguoju ateizmu) prieš bet kokius religinius tikėjimus. Šiai aktyviai pozicijai labiau tinka antiteizmo terminas, kadangi ateizmo terminas neatitinka aktyvių priešpriešos veiksmų, tai tik nebuvimo įtikintam pozicija.
Etimologija
thumb|right|200px|Žodis ἄθεος „Laiške į Efesianą“. Būdvardis ἄθεος senovės graikų kalboje reiškė „bedievis“. Taip pat šis žodis tapo dažnai vartojamas nuo V amžiaus pr. m. e., jis virto ἀσεβής („nepagarbus“) sinonimu ir įgavo naujus apibrėžimus: „nutraukęs ryšius su Dievu“, „atsisakęs Dievo“ ir „nedievobaimingas“. Taip pat atsirado daiktavardis ἀθεότης („ateizmas“). Romėnų rašytojas Ciceronas žodį ἄθεος lotyniškai transliteravo į atheos, jis tapo labai populiarus tarp krikščionių ir pagonių.
Angliškasis atheism kilo iš prancūziškojo athéisme 1587 m. Pirmą kartą anglų kalboje panaudotas 1571 m. žodis atheist reiškė „asmuo, kuris atsisakė arba netiki dievais“. Terminas атеист rusų kalboje atsirado 1577 m. Vėliau pasirodė ir susiję žodžiai: deistas (1621 m.), teistas (1662 m.), teizmas (1678 m.) ir deizmas (1682 m.). Dėl ateizmo įtakos 1700 m. deizmas ir teizmas pakeitė savo reikšmes, deizmas virto filosofijos dalimi, o teizmas tikėjimo.
Apibrėžimas
Ateizmas neigia Dievo, antgamtinių reiškinių ir antgamtinių būtybių egzistavimą. Senovės Graikijoje ateistais buvo pavadinami ir tikintys žmonės, jei jie išpažįsta ne valstybinę religiją (tame tarpe krikščionys).
Sąvoka ateizmas XVIII a. Europoje reiškė netikėjimą monoteizmo religijomis. Tik dėl globalizacijos XX a. ateizmas atrado naują visų dievų netikėjimo reikšmę.
Ateizmas ir agnosticizmas
Ateizmas ir teizmas yra pozicijos, susijusios su įsitikinimu ar egzistuoja dievybės, ar ne. Šiame kontekste agnosticizmas ir gnosticizmas susiję su žinojimu – agnosticizmas teigia, jog dar nežinoma, arba negali būti žinoma pakankamai apie tai, ar egzistuoja dievybės. Gnosticizmas laikosi tvirtos pozicijos, kad tai gali būti ir yra žinoma. Pavyzdžiui: ateistas agnostikas teigia, jog nėra įtikintas tam tikros religijos, ir kartu teigia, jog kol kas negali žinoti pakankamai informacijos, kad pateisintų priešingą nuomonę. Teistas gnostikas teigia, jog tiki ir tuo pačiu yra užtikrintas savo žinojimu.
Didžiąją dalį ateistų tiksliau galima apibūdinti kaip ateistus agnostikus – tai žmonės, kurie nėra įsitikinę pateiktais antgamtiniais teiginiais, tačiau tuo pat metu neteigia turintys absoliučią informaciją apie realybę ir visatą.
Ateizmo formos
Plačiausias ateizmo apibrėžimas yra tarp praktinio ir teorinio ateizmo. Skirtingos teorinio ateizmo formos įgyja tam tikrą logišką problemos išaiškinimą ar filosofinį argumentą, o praktiniam ateizmui nereikalingas joks specifinis argumentas.
Teoriškas ateizmas
Teoriškas ateizmas aiškiai nustato argumentus prieš dievų egzistavimą, ieškomi bendri teistiniai paaiškinimai. Teoriškos priežastys įgauna įvairias psichologines, sociologines, metafizines, ekonominės ir epistemologines formas.
Epistemologinis ateizmas
Epistemologinė ateizmo forma teigia, kad žmonės negali pažinti dievų ar nustatyti jų egzistavimo, nes žmogus filosofiškai negali nustatyti savo hipotezių. Ši ateizmo forma grindžiama agnosticizmu, vengiama klausimo apie galutinę tikrovę.
Metafizinis ateizmas
Metafizinio ateizmo forma yra pagrįsta metafizikos kryptimi, monizmo pažiūra, kad visa tikrovė yra vieninga. Metafizikos ateistai aiškiai paneigia nefizinių būtybių egzistavimą, dažniausiai jų tyrinėjimų objektai yra panteizmas, deizmas ir panenteizmas.
Psichologiniai, sociologiniai ir ekonominiai ateizmai
Psichologiniai, sociologiniai ir ekonominiai ateistai tarpusavyje panašūs, visi jie teigia, kad tikėjimas dievais ir religijos yra socialinės funkcijos, panaudotos valdžioje engti darbininkų klasės. Istorikas Eduardas Gibonas savo veikaluose rašė: „Visi Romos imperijos religiniai kultai buvo teisingi gyventojams, melas filosofams ir nauda valdininkams.“
thumb|left|[[Karlas Marksas gyveno loginio ateisto pažiūromis.]]
Loginis ateizmas
Loginių ateistų pažiūra grindžiama omnipotencijos paradoksu, kad dievai negali egzistuoti, nes visagalybės paradoksas parodo, kad visagalė būtis yra visagalė, todėl negalima, kad ji būtų nevisagalė. Paradoksas tyrinėja, ar visagalis gali apriboti savo galias, ar ne. Bet kokio atsakymo atveju atsiranda prieštaravimas, ar Dievas – visagalis egzistuoja.
Antropocentrinis ateizmas
Antropocentrinis (aksiologinis) ateizmas tyrinėja ne dievus, o žmonijos gamtą. Joje ieškomi visi ateistinių klausimų atsakymai, antropocentriniai ateistai mano, kad problemų sprendimams nereikalingas dievų egzistavimas. Antropocentrinis ateizmas teigia jog visagalio Dievo pripažinimas bei nuolankumo jam aukštinimas neprotingai ir be naudos apriboja žmogaus vidinę laisvę ir trukdo ieškoti tikrosios gyvenimo prasmės.
Istorija
Ateizmo terminas atsirado XVI a. Prancūzijoje, nors jo sąvoka viešpatavo jau Senovės Egipto, Vedų civilizacijos ir Antikos laikais.
Senovės Egiptas
Senovės Egipte buvo sukurtas kritikuojantis teizmą kūrinys „Arfisto daina“, tai ko gero buvo pirmasis ateizmą palaikantis dokumentas.
Ankstyvosios indų religijos
Pirmosios ateizmo mokyklos susikūrė hinduizmo religijoje. Viena iš jų buvo materialistinės filosofijos mokykla čarvaka, kuri susidarė VI amžiaus pr. m. e. Indijoje. Joje buvo mokomi chemijos pagrindai ir neigiami antgamtinių jėgų egzistavimai. Taip pat dar buvo Sankhjos mokykla, kuri teigė, kad dievai neegzistuoja, kadangi jų egzistavimo neįmanoma įrodyti.
Antika
Ateizmo tema buvo populiari ir antikos laikais, Graikijos poetas ir „pirmasis ateistas“ Diagoras (V amžiaus pr. m. e.) labai ryškiai kritikavo religijas. Jis teigė, kad religijos yra tik žmonijos išmonė. Atomistas Demokritas viską tyrinėjo tik materialistiniais būdais, o sofistai Protagoras ir Prodikas turėjo ateistines pažiūras.
381 m. Romos Imperijoje ateistus pradėjo kaltinti erezija ir persekioti.
Nuo Ankstyvųjų viduramžių iki Renesanso
Ateizmas viduramžiais buvo retenybė, daugelis buvo tikintieji, tačiau atsirado žmonių, kurie turėjo ir kitokią nuomonę. Viljamas Okamas teigė, kad žmogus negali tyrinėti dievų, nes tam trukdo nominalistinės bei psichologinės ribos. Okamos pasekėjai buvo Džonas Vyklifas, Janas Husas ir Martynas Liuteris.
Renesanso laikais atsirado daugiau ateizmo tyrinėtojų. Leonardas da Vinčis vykdė begalę eksperimentų, ginčijosi su religijos atstovais. Nikolas Makiavelis ir Fransua Rablė kritikavo tikinčiųjų bendruomenes.
thumb|right|[[Artūras Šopenhaueris]]
Naujieji laikai
Reformacijos sąjūdžio pradžioje religijos bendruomenių valdžia nusilpo, atsirado žymiai daugiau ateizmo filosofų. anglų filosofas Tomas Hobsas neigė antgamtinių jėgų egzistavimą, o vokietis Paulas Golbachas atvirai pasisakė esąs ateistu.
Didžiosios Prancūzų revoliucijos metu ateizmas virto laisvai kalbama tema, 1793 m. norėta uždrausti krikščionybės mokymą.