cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Green Eagles FC
Istorija
2013 m. Division One Pietų regione buvo stipriausi ir vėl iškovojo teisę žaisti Superlygoje.
2019 m. sezone ekipos buvo padalintos į dvi drupes. „B“ grupėje Green Eagles buvo stipriausi ir finalo rungtynėse kovojo dėl čempionų vardo. Finale pralaimėjo varžovams ir tenkinosi sidabro medaliais. Rungtynės baigėsi nulinėmis lygiosiomis, o baudinių serijos metu tikslesni buvo ZESCO United futbolininkai, kurie iškovojo čempionų titulą.
Felix Kekoh
Karjera
Devyniolikos metų būdamas persikėlė į Mėdlingo „Admira Wacker“ klubą Austrijoje. Daugiau laiko rungtyniavo „Admira Wacker“ jaunimo komandoje. Sužaidė keletą rungtynių ir Austrijos Bundeslygoje.
2021 m. vasarą buvo paskolintas Floridsdorfer AC klubui, o vėliau – „Marsonia“ klubui iš Kroatijos.
FK Kauno Žalgiris
2022 m. vasario 28 d. pranešta, kad atstovaus Kauno Žalgiriui.
2022 m. kovo 11 d. debiutavo A lygoje rungtynėse prieš FK Panevėžys. Pasirodė po keitimo; o kauniečiai pralaimėjo rezultatu 0:1.
2022 m. gegužės 30 d. pranešta, kad nutraukta sutartis su žaidėju.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
Atstovavo Kamerūno U-20 rinktinei, kuri 2021-ųjų pradžioje dalyvavo Afrikos čempionate ir nužygiavo iki ketvirtfinalio.
Krypno valsčius
Krypno valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. Ribojasi su Dobžinevo Dužės, Knišino, Monkų, Tikocino ir Tžcianų valsčiais. Valsčiaus centras – Kripnas.
Istorija
Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. 1914–1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. valsčius buvo prijungtas prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Geografija
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 112,69 km², iš kurių:
Valsčius sudaro 8,15 % Monkų apskrities.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:
Šeškuškė II
Šeškuškė II – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Švenčionėlių.
Istorija
2015 m. prijungtas prie Šeškuškės I.
Heinz Schuster-Šewc
Haincas Šusteris-Ševcas (tikroji pavardė – Ševcas,, , 1927 m. vasario 8 d. Poršicų k., Lužica, Vokietija – 2021 m. vasario 10 d. Leipcigas, Vokietija)  – sorbų filologas slavistas, sorbistas. Sorbistikos instituto direktorius (1964–1992). Aukštutinių ir žemutinių sorbų kalbų specialistas. Savo mokslinius veikalus publikavo dviguba vokiečių – sorbų pavarde Šusteris-Ševcas. Nacionalinės Jakubo Čišinskio sorbų premijos laureatas (1980).
Biografija
1946 m. žiemą Radibore mokėsi dviejų mėnesių trukmės sorbų pedagoginiuose kursuose. Nuo tų pačių metų kovo Psovų kaime dirbo pradinės mokyklos mokytoju ir direktoriumi. 1947 m. įstojo į sorbų kultūrinės organizacijos „Domowina“ („Tėvynė“) jaunimo skyrių. Nuo 1948 m. Jogailos ir Vroclavo universitetuose studijavo slavistiką. 1953 m. gavo magistro mokslinį laipsnį, grįžo į Lužicą ir mokė rusų kalbos.
Nuo 1953 iki 1955 m. – Sorbų tautotyros instituto (vėliau – Sorbų instituto Baucene) asistentas. 1955 m., vadovaujamas vokiečių slavisto Hanso Holmo Bylfeldto, Berlyno Humboldtų universitete apgynė disertaciją docento laipsniui gauti, tema – „Historische und vergleichende Lautlehre der Sprache des Albin Moller“. Nuo 1955 iki 1964 m. Leipcigo universitete dėstė slavistiką.
Nuo 1964 iki 1992 m. – slavistikos profesorius ir Sorbistikos instituto direktorius. Nuo 1967 iki 1982 m. prie instituto organizavo tarptautinius Aukštuosius sorbų kalbų ir sorbų tautų kultūros kursus. Tyrė viduramžių literatūros šaltinius, priklausančius „Sorbų kalbų paminklų“ grupei. Publikavo tiriamuosius darbus „Katechizm a spěwarske Albina Mollera“ (1959), „Přełožk Noweho zakonja Mikławša Jakubicy“ (1967), „Enchiridion Vandalicum Handrija Tary“ (1990). Aptiko iki tol nežinomus kūrinius „Das Neue Testament der niedersorbischen Krakauer (Berliner) Handschrift“ (išleista 1996 m.), „Rukopis Jana Cichoriusa z lěta 1663“ (išleista 2000 m.).
Dirbo prie daugiatomio „Istorinio-etimologinio aukštutinių ir žemutinių sorbų kalbų žodyno“ (Historisch-etymologisches Wörterbuch der ober- und niedersorbischen Sprache), jis buvo išleistas įvairiais metais nuo 1978-ųjų iki 1996-ųjų.
Yra buvęs Aukštutinių sorbų kalbos komisijos prie VDR Mokslų akademijos nariu.
Jam suteiktas Jogailos universiteto garbės daktaro vardas. Nuo 1977 m. – Lenkijos žinių akademijos narys, o nuo 1988 m. – Saksonijos mokslų akademijos garbės narys.
Sorbistikos srityje publikavo apie 400 mokslinių darbų.
Zyggo
Zyggo, tikras vardas Deividas Žygas, (g. 1995 m. vasario 2 d. Utenoje) – Lietuvos muzikos prodiuseris, dainininkas, dainų kūrėjas atliekantis, kuriantis ir prodiusuojantis pop, šokių, edm stiliaus dainas. Daugybės tarptautinių ir respublikinių konkursų laureatas bei diplomantas. 2012 metais dalyvavo „Pildyk“ talentų konkurse, kuriame jam puikiai sekėsi ir nuo tada išgarsėjo su autorine daina „Sugrius pasaulis be tavęs“ (M. ir ž. Deivido Žygo, muz. prodiuseris Tautrimas Rupulevičius-ONSA). 2016 metų nacionalinės „Eurovizijos“ atrankos dalyvis. 2017 m. dalyvavo nacionalinėje atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą, bet nepraėjo atrankų etapo.
Biografija
Deividas Žygas gimė Utenoje. 2011 metais sėkmingai baigė Utenos muzikos mokyklos fortepijono specialybę. Mokėsi Utenos Vyturių pagrindinėje mokykloje, „Saulės“ ir Adolfo Šapokos gimnazijose. Jis buvo didelis aktyvistas, mokslo metais turėjo daugybę užklasinės veiklos. 2015 metais sėkmingai baigė verslo studijas viename iš geriausių Londono koledžų. Pirmąją dainą sukūrė būdamas vos 10 metų.
Baliuliai
Baliuliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Pabradės, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Kaimo rytiniu pakraščiu teka Žeimenos kairysis intakas Mera. Apylinkėse aptiktas Baliulių piliakalnis ir pilkapynai.
Šiaurės Kestivenas
Šiaurės Kestivenas  – Anglijos administracinis rajonas Linkolnšyro grafystėje, Rytų Midlandso regione. Administracinis centras ir didžiausia gyvenvietė – Slifordas.
Prekyba žmonėmis
Prekyba žmonėmis – dažniausiai kriminalinių grupuočių nusikalstama veika; paprastai asmenų kontroliavimas bandant pasipelnyti, išnaudojant nukentėjusius bei juos įtrauktiant į prostituciją (taip pat ir pornografijai kurti) ar priverstiniam darbui atlikti. 2020 m. duomenimis pasaulyje priskaičiuojama ~27 mln. šiuolaikinės vergovės aukų, iš jų 80 % sudaro merginos, iš kurių 70 % išnaudojamos sekso industrijoje. 50 % visų aukų – nepilnamečiai.
Apima verbavimą, gabenimą ir laikymą nelaisvėje prieš žmogų panaudodajus fizinį smurtą, grasinimus, kitaip atėmus galimybę priešintis, pasinaudodajant nukentėjusio asmens priklausomumu ar pažeidžiamumu, panaudojus apgaulę (įskaitant palaikant romantiškus santykius, siūlant geresnį darbo užmokestį užsienyje ir kt.). Neretai atimami ir asmens dokumentai, seksualinio išnaudojimo atveju žmonės patalpinami į patalpas, iš kurių negali išeiti, priverstinio darbo atveju darbuotojai apgyvendinami vergiškomis sąlygomis. Aukos svaiginamos narkotikais, negauna jokio arba labai menką atlyginimą, atidirbinėja menamas, vis didėjančias skolas.
Moterys dažniausiai išnaudojamos priverstinei prostitucijai, surogacijai ar fiktyvioms santuokoms, vyrai – nusikalstamų veikų vykdymui, darbui. Vaikai dažniausiai verbuojami seksualiniam išnaudojimui, nelegaliam įvaikinimui, elgetavimui. Latentinis (t. y. užslėptas) nusikaltimas, nes ne kiekvienas nukentėjusysis (paprastai – moteris) kreipiasi pagalbos, todėl nėra tikslios informacijos apie prekybos žmonėmis mastą. Prie to prisideda aukos gėdijimas bei kaltinimas.
Lietuva prekybos žmonėmis srityje išlieka importo, eksporto, kartais tranzito šalis (ypač vežant moteris iš Rusijos Kaliningrado srities, Baltarusijos, Ukrainos). Prekyba žmonėmis Lietuvoje, įskaitant ir Lietuvos piliečių išvežimą į užsienio šalis, daugiausia orientuota į seksualinį išnaudojimą, prostitucijos verslą. Didžiuma nukentėjusiųjų nuo prekybos žmonėmis – asmenys nuo 15 iki 20 metų.
Šiaurės Kestivenas
Demografija
Šiaurės Kestivenas išsiskiria dirbamų žemių skaičiumi. 80 % visų rajono gyventojų gyvena kaimiškosiose gyvenvietėse.
2016 m. referendume dėl Jungtinės Karalystės narystės Europos Sąjungoje virš 62 % rajono gyventojų balsavo už pasitraukimą iš Europos Sąjungos.
Prekyba žmonėmis
Veiksniai
Regioniniai ir globalūs veiksniai:
JTO protokolas
Prekybos žmonėmis apibrėžimas suformuluotas Jungtinių Tautų Organizacijos (JTO) 2000 m. specialiame Protokole dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja. Jį pripažįsta daugelis šalių visame pasaulyje, juo remiasi įvairių valstybių oficialūs dokumentai. 2000 m. gruodį specialusis JTO komitetas priėmė Protokolą dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja (toliau – JTO Protokolas dėl prekybos žmonėmis), kuris papildo JTO konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą. Prekyba žmonėmis apibrėžiama minėto protokolo 3 straipsnyje.
Prekyba žmonėmis – žmonių verbavimas, pervežimas, perdavimas, slėpimas ar jų priėmimas gąsdinant, panaudojant jėgą ar kitas prievartos, grobimo, apgaulės, sukčiavimo formas, piktnaudžiaujant padėtimi ar pažeidžiamumu arba mokant ar priimant pinigus ar kitą naudą tam, kad būtų gautas kito tą žmogų kontroliuojančio asmens sutikimas siekiant išnaudoti. Išnaudojimas apima kitų asmenų išnaudojimą prostitucijos forma ir kitas seksualinio išnaudojimo formas, priverstinį darbą ar paslaugas, vergiją ar veiklą, panašią į vergiją, tarnystę ar organų pašalinimą. Prekybos žmonėmis aukos sutikimas iš anksto apgalvotam išnaudojimui, nurodytam JTO Protokolo dėl prekybos žmonėmis 3 straipsnio a punkte, neturi reikšmės, jei buvo panaudota bet kuri iš a punkte nurodytų priemonių. Vaiko verbavimas, pervežimas, perdavimas, slėpimas ar priėmimas, siekiant jį išnaudoti, yra laikoma „prekyba žmonėmis“, net jei tai neapima nė vieno iš šio 3 straipsnio a punkte nurodytų būdų.
Algimantas Klimkevičius
Algimantas Klimkevičius – Lietuvos futbolo treneris, ilgametis Kauno „Atleto“ treneris, 1970 m. laimėjęs LTSR pirmenybių auksą.
Biografija
1967 m. rudenį pradėjo dirbti LKKI. 1954-1958 m. studijuodamas KKI gavo pedagoginio ir sportinio darbo pamokas iš D. Ilgūno ir J. Vaškelio. Su trenerio darbu susipažino būdamas III kurse, kai teko pavaduoti sporto mokyklos trenerį V. Dzindziliauską, o po metų tapo oficialiu sporto mokyklos treneriu. 1960-1966 m. dirbo Kauno „Bangos“ ir Klaipėdos „Granito“ komandų treneriu.
Kaplano turbina
thumb|Kaplan turbina. Kaplan turbina – propelerinio tipo vandens turbina su reguliuojamomis mentėmis. 1913 m. turbiną sukūrė austrų mokslininkas Viktor Kaplan.
Kaplan tipo turbina išvystyta iš Francis turbinos. Nuo savo pirmtako Kaplan turbina išsiskiria tuo, kad ją galima ekonomiškai pritaikyti ir žemo kritimo hidroelektrinėse. Turbinos energijos gamybos potencialas svyruoja tarp 5 ir 200 MW. Turbina sukasi pastoviu ir nekintančiu greičiu.
Algirdas Kunčina
Algirdas Kunčina – buvęs Lietuvos futbolininkas, puolėjas.
Biografija
Kartu su Panevėžio „Statyba“ 1963 ir 1968 m. tapo LTSR futbolo pirmenybių čempionu. Dėl ligos anksti mirė, jo garbei rengiami A. Kunčinos taurės turnyrai (įkūrėjas Stasys Kavaliauskas iš Panevėžio kūno kultūros ir sporto centro).
Baigė Panevėžio statybos technikumą. Su žmona Vanda susilaukė dukters.
Šešonys
Šešonys – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Paparčių.
Naujasis muziejus
thumb|280px| Naujasis muziejus Naujasis muziejus − istorijos ir meno muziejus Berlyne, vienas iš Muziejų salos muziejų.
Naujasis muziejus garsus priešistoriniais objektais ir antikinio meno kolekcijomis, tarp jų pasaulinio žinomumo Nefertitės biustu.
Istorija
Muziejus pastatytas 1843−1855 m. laikotarpiu pagal architekto Fridricho Augusto Stülerio projektą. Jis buvo pavadintas Naujuoju, kad atskirti nuo anksčiau pastatyto (dabar vadinamo Senuoju) pirmojo muziejaus Muziejų saloje. Naujojo muziejaus pastatas buvo subombarduotas antrojo pasaulinio karo (apie 1944 m.) metu ir jo atstatymu pradėta rūpintis tik po 1980 m. Konkretūs statybos darbai prasidėjo 2003 m., vadovaujant britų architektui David Chipperfield. 2009 m. muziejus atidarytas naujai ir jo karo bombardavimų likučiai sumaniai inkorporuoti į restauracinį modernų muziejaus kompleksą.
Muziejuje reprezentuotos trys Valstybinių Berlyno muziejų institucijos:
Muziejuje galima susipažinti su priešistoriniais artefaktais ir ankstyvuoju istoriniu menu iš Skandinavijos, šiaurės Afrikos, Europos akmens, bronzos ir geležies amžiaus artefaktais, H. Šlymano rastais objektais Trojoje, antikinėmis skulptūromis.
1985 m. Pasaulio ralio čempionatas
1985 m. Pasaulio ralio čempionatas buvo 13-asis Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengiamas pasaulio ralio čempionatas, kurį sudarė 12 etapų, kaip ir praeitais metais. Vairuotojų čempionate Peugeot komandos atstovas „Timo Salonenas“ tapo čempionato nugalėtoju, aplenkdamas Audi komandos lenktynininką „Stigą Blomkvistą“ ir „Valterį Riolį“. Gamintojų čempionate Peugeot komanda pirmą kartą laimėjo šį čempionatą, aplenkdama Audi ir „Lancia“ automobilius.
Nausėdija
Nausėdija gali reikšti:
Dar žr. Nausėdai (reikšmės).
Jonas Kindurys
Jonas Kindurys (1946 m. kovo 10 d. Ignalinoje) – architektas, diplomatas.
Biografija
Gimė 1946 m. kovo 10 d. Ignalinoje. 1968 m. baigė Kauno technologijos universitetą. Nuo 1998 m. dirba Lietuvos diplomatinėje tarnyboje. 1998-2002 m. buvo Lietuvos konsulas Seinuose. 2002-2003 m. dirbo Užsienio reikalų ministerijos Konsulinio departamento pirmuoju sekretoriumi. 2003-2006 m. dirbo konsulu Tilžėje. 2006-2009 m. generaliniu konsulu ir ministru patarėju Lietuvos generaliniame konsulate Varšuvoje, nuo 2009 m. liepos iki rugsėjo mėnesio dirbo ambasadoriumi ypatingiems pavedimams ministerijos Politikos planavimo departamente. 2009 m. gruodžio 14 d. apdovanotas medaliu „Už nuopelnus Lietuvos Respublikos diplomatinėje tarnyboje“.
Šilavoto tvenkinys
Šilavoto tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Prienų rajone, 12,5 km į šiaurės vakarus nuo Prienų. Sudarytas užtvenkus Jiesios upę (Nemuno intakas) 40,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,25 km, plotis – iki 0,18 km. Pietiniame gale yra 5,5 a sala. Ties užtvanka šiaurėje išteka 2 kanalai į žemiau telkšančius žuvininkystės ūkio tvenkinius. Altitudė 71,5 m. Krantai žemi, vietomis apaugę krūmokšniais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia užtvankos įsikūręs Mikalinės kaimas ir eina kelias. Vakariniame krante yra Rūdos kaimas, į pietus – Šilavoto gyvenvietė.
Antanas Ulevičius
Antanas Ulevičius (g. 1950 m. kovo 1 d. Vilniuje) – Lietuvos futbolininkas, treneris.
Šilavoto tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1972 m.
Antanas Ulevičius
Biografija
1958-1965 m. mokėsi A. Mickevičiaus vidurinėje mokykloje, 1965-1968 m. – Panevėžio internatinėje sporto mokykloje, 1969-1973 m. studijavo LKKI.
Nuo 1984 m. dirbo Kauno futbolo sporto mokykloje treneriu.
Bodės muziejus
thumb|280px| Bodės muziejaus pastatas iš šiaurinės Muziejų salos pusės Bodės muziejus (, anksčiau Kaizerio Frydricho muziejus) − meno muziejus Berlyne, vienas iš Muziejų salos muziejų.
Istorija
Muziejaus ištakos kildinamos iš 1883 m. Prūsijos kronprincesės Viktorijos paskelbto jo koncepcijos memorandumo. Muziejaus idėjas realizuoti ėmėsi Vilhelmas fon Bodė. 1897 m. prasidėjo pastato statybos šiauriniame dabartinės Muziejų salos krašte. Pastato architektas − Eberhard von Ihne. Muziejus atidarytas 1904 m. ir pavadintas kaizerio Frydricho (mirusio 1888 m., kronprincesės Viktorijos vyro) vardu. Jis buvo skirtas renesanso menui, skulptūroms ir tapybai. Pastatas labai nukentėjo antrojo pasaulinio karo metu ir 1948−1986 m. laikotarpiu buvo kelis kartus restauruotas. 1956 m. jam suteiktas jo įkūrėjo ir pirmojo direktoriaus Vilhelmo fon Bodės vardas. Po Vokietijos suvienijimo 1990 m. muziejaus kolekcijos buvo prijungtos prie Valstybinių Berlyno muziejų institucijos kolekcijų. Po kapitalinių restauracijos darbų muziejus atidaytas 2006 m. iš naujo. Jo paskirtis pakeista į Skulptūrų ir Bizantijos meno muziejaus. Taip pat jame yra Münzkabinett − žmonijos istorijos numizmatikos kabineto − pagrindinė ekspozicija. Papildomai muziejus praturtintas 150 paveikslų iš renesanso laikotarpio, kai pagrindinė renesanso paveikslų kolekcija nuo 1998 m. eksponuojama Berlyno paveikslų galerijoje.
Bodės muziejaus garsiais eksponatais minimos Donatelo „Pacių Madonos“, Kanovos „Šokėjos“ skulptūros, bei jame yra kapitalinių vokiečių skulptorių T. Rymenšneiderio ir I. Giunterio skulptūros darbų. Muziejuje vyksta dedikuotos parodos.
Flajing Fiš Kovas
Istorija
Flajing Fiš Kovas įkurtas britų 1888 m. ir pavadintas pagal laivą HMS „Flying Fish“.
Vandens turbina
thumb|[[Francis turbina.]] Vandens turbina – energijos rūšies keitimo įtaisas, variklis, vandens kinetinę ar potencinę energiją verčiantis mechanine − sukimo momentu.
Šiuolaikinės vandens turbinos sukurtos ir išplito XIX a., dažniausiai naudojamos elektros energijos gamybai užtvankose ir hidroelektrinėse.
Primityvios vandens turbinos rastos Senovės Romos malūnuose, kur vandens turbinos naudotos malti grūdams.
Vidmantas Urbonas
Vidmantas Urbonas:
Technofilija
Technofilija ( – 'menas', 'amatas', 'įgūdis' + – 'meilė') – entuziazmas, reiškiamas naujoms pažangioms technologijoms ir noru naudotis naujausiais prietaisais. Technofobijos priešingybė.
Technofilai atpažįstami pagal naudojamą žodyną ir svarbiausius su technologija siejamus raktažodžius: utopija, optimizmas, demokratizavimas, išlaisvinimas, išganymas, visų problemų (iš)sprendimas,  klestėjimas, technologinė revoliucija, pasipriešinimas dominavimui.
FK Aidas Kaunas
Kauno „Aidas“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.
2020 m. kaunietis verslininkas Meilutis Sicinskis ėmėsi iniciatyvos atkurti klubą.
Kėgžlys
Kėgžlys arba Akytė – ežeras Lietuvoje, Molėtų rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Alantos. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,44 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 127,5 m. Rytinis krantas aukštas, kiti žemesni, sausi, apaugę siaura medžių ir krūmų juosta. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Vakaruose išteka upelis (Virintos upės intako Vastapos baseinas). Šalia įsikūręs Runionių kaimas.
Tšcianės valsčius
Tšcianės valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. Centras – Tšcianė. Ribojasi su Goniondzo, Jedvabno, Kripno, Monkų, Radziluvo, Tikocino, Viznos ir Zavadų valsčiais.
Technofobija
Technofobija ( – 'menas', 'amatas', 'įgūdis' + – 'baimė') – naujų technologijų baimė, nepasitikėjimas jomis ir jų demonizavimas. Fobija pasireiškia neracionaliu nusistatymu prieš pažangių technologijų panaudojimą: robotus, kompiuterius, dirbtinį intelektą. Technofobija būdingesnė vyresnio amžiaus žmonėms. Technofilijos priešingybė.
Tšcianės valsčius
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo. Nuo 1919 m. iki 1939 m. priklausė Lenkijos Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. valsčius buvo prijungtas prie Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR. 1941–1945 priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Geografija
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 331,64 km², iš kurių:
Technofobija
Technofobai technologiją sieja su distopija, demonizavimu, pesimizmu,  dominavimu, pavergimu,  prakeiksmu, visų problemų  šaltiniu, susvetimėjimu (kai prarandamas ryšys su savimi,  visuomene ir gamta), kultūros žlugdymu, dehumanizavimu, masifikavimu, kapitalo hegemonija.
Šeštiniai
Šeštiniai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Alvito.
Tšcianės valsčius
Geografija
Valsčius sudaro 23,99 % Monkų apskrities.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:
Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1463,56 zlotai.
Knišino valsčius
Knišino valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje. Ribojasi su Čarna Bialostockos, Dobžinevo Dužės, Jasionuvkos, Kripno ir Monkų valsčiais. Valsčiaus centras – Knišinas.
Gaspariškiai (Švenčionys)
Gaspariškiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Pabradės, prie Skerdyksnos upelio, tarp Bevardžio ir Kulniškės miškų. Seniūnaitijos centras. Į kaimą veda kelias.
Knišino valsčius
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 127,68 km², iš kurių:
Lietuva 2020 m. Eurovizijoje
Lietuva turėjo dalyvauti 2020 m. Eurovizijoje, kuri turėjo vykti Roterdame, Nyderlanduose, tačiau konkursas buvo atšauktas dėl COVID-19 pandemijos. Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT) norėdamas išrinkti dainą-atstovę organizavo nacionalinę atranką „Pabandom iš naujo! 2020“. Surengtą atranką laimėjo grupė The Roop su daina „On Fire“.
Knišino valsčius
Paviršiaus struktūra
Valsčius sudaro 9,24 % Monkų apskrities.
Lietuva 2020 m. Eurovizijoje
Priešistorė
‎Iki 2021 metų Lietuva Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 20 kartų, kai debiutavo konkurse 1994 metais. Geriausias šalies pasiekimas buvo pasiektas ‎‎2006‎‎ metais, kai grupė LT United‎‎ atliko ‎‎dainą „We Are the Winners“, jie finale užėmė šeštąją vietą. ‎‎Nuo 2004‎‎ m‎‎. konkurso, kai buvo įvesta pusfinalių sistema, Lietuva į finalą pateko 9 kartus.
Knišino valsčius
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 m. birželio 30 d. surinktus duomenis:
Lietuva 2020 m. Eurovizijoje
Priešistorė
Praėjusiais metais Lietuvai atstovavo Jurijus Veklenko su daina „Run with the Lions“, atlikėjas nepateko į finalą likdamas vienuoliktoje vietoje pusfinalyje su 93 taškais.
Knišino valsčius
Gyventojai
Pagal 2002 m. duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1509,87 zlotai.
Lietuva 2020 m. Eurovizijoje
Pabandom iš naujo! 2020
„Pabandom iš naujo!“ – nacionalinio finalo formatas, sukurtas LRT, siekiant atrinkti Lietuvos dainą 2020 m. Eurovizijoje. Susipažinimas su visais atlikėjais apėmė trijų savaičių procesą, kuris prasidėjo 2020 m. sausio 11 d. Kiekvieną savaitę buvo atrenkama po 6 atlikėjus. Atrankos finalas įvyko 2020 m. vasario 15 d. Konkursą vedė Ieva Zasimauskaitė, Gabrielė Martirosian ir Giedrius Masalskis.
Knišino valsčius
Administracinis suskirstymas
Chobotkai, Čechovizna, Grondai, Guzai, Jaskra, Kalinuvka Košcelna, Knišinas, Knišino Cisuvka, Knišino Zamekas, Levoniai, Novinų Kasjerskiai, Novinų Zdrojė, Ogrodnikai, Poniklica, Stočekas, Vodziluvka, Voituvcė ir Zofiuvka.
Lietuva 2020 m. Eurovizijoje
Antrasis pusfinalis (vasario 8 d.)
Iš konkurso dėl sveikatos problemų pasitraukė antrajame pusfinalyje dainuoti turėjusi atlikėja Evgenya Redko.
Šaltiniai
Marijono Mikutavičiaus išpopuliarinta frazė tapo „Eurovizijos“ nacionalinės atrankos pavadinimu
„Pabandom iš naujo“: šeši atlikėjai žengė į kitą nacionalinės „Eurovizijos“ atrankos etapą
G. Vagnoriaus ministrų kabinetas
Gedimino Vagnoriaus ministrų kabinetas – 3-asis Lietuvos vyriausybės kabinetas nuo nepriklausomybės atkūrimo 1990 m.
Akademinis fechtavimas
Technika
thumb|right|250px|Vokietijos studentų dvikova kardais (~1900 m.) Georg Mühlberg (1863-1925) paveiksle. Parodyti du kardais besikaunantys studentai – dvikovos kardais visuomet buvo laikomos dvikovomis mirtinais ginklais ir griežtai draudžiamos. Akademinis fechtavimas paprastai laikomas ne dvikovų rūšimi ar sportu, o tradiciniu būdu formuoti ir ugdyti charakterį ir asmenybę. Akademinio fechtavimo susirėmimuose nebūna nei nugalėtojų, nei pralaimėjusių.
Žarijų tvenkinys
Žarijų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Prienų rajone, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Prienų miesto centro. Sudarytas užtvenkus O-2 upelį (Ošvenčios intakas) 2,05 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,31 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 85,2 m. Kranto linija vingiuota. Krantai aukšti, apaugę medžiais. Šiaurvakariniame ir pietiniame krantuose stūkso miškeliai. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Bagrėno kaimas.
Akademinis fechtavimas
Technika
thumb|left|200px|Stuentas dvikovininkas su Korbschläger špaga. Fechtuodavosi stovėdami vienoje vietoje ir stengdavosi pataikyti priešininkui į neapsaugotas veido ar kitas galvos vietas. Krūpčioti ar išsisukinėti buvo draudžiama. Tikslas buvo ne tiek išvengti sužeidimų, kiek stoiškai juos iškęsti. Dvikovoje dalyvaudavo du gydytojai (po vieną kiekvienam dvikovininkui), kurie tvarkydavo žaizdas ir prireikus sustabdydavo dvikovą.
G. Vagnoriaus ministrų kabinetas
Sausio įvykiai ir naujos vyriausybės darbo pradžia
1991 m. sausio 13 d. Vilniuje vyko kruvini sausio įvykiai. Ministras pirmininkas Albertas Šimėnas nepasirodė tą dieną rengiamuose posėdžiuose ir niekas negalėjo jo rasti (vėliau paaiškėjo, kad jis paliko Vilnių ir naktį praleido Druskininkuose ), todėl Aukščiausioji Taryba – Atkuriamasis Seimas iškart jį ir jo kabinetą atleido ir į vyriausybės vadovo pareigas paskyrė ekonomistą, signatarą ir deputatą Gediminą Vagnorių. Jo vadovaujamas kabinetas darbą de facto pradėjo iškart, nuo 1991 m. sausio 13 d., nors programa patvirtinta ir įgaliojimai veikti suteikti buvo tik 1991 m. birželio 13 d., penki mėnesiai nuo paskyrimo.
Akademinis fechtavimas
Technika
thumb|right|250px|Akademinis fechtavimas Korbschläger špagomis (1831 m.). Kairysis studentas iš „Corps Franconia Tübingen“ korporacijos (samanų žalia ir rausva spalvos, samaninės kepurės), o dešinysis – iš „Corps Suevia Tübingen“ korporacijos (juoda, balta ir raudona spalvos, balta kepurė). [[cilindras (skrybėlė)|Cilindrą dėvi dvikovos gydytojas.]] thumb|right|250px|Fechtavimo pamoka Altdorfo universitete 1725 m. Dvikovininkai (Paukanten) kaudavosi specialiomis špagomis (vadintais Mensurschläger ar tiesiog Schläger), kurių buvo du tipai: Jenos universitete naudojo tiek Korbschläger, tiek Glockenschläger špagas. Kai kurie vakarinės Vokietijos universitetai irgi naudoja Glockenschläger špagas, kadangi jų tradicijos kilo Rytų Vokietijoje, iš kur dalis universitetų po Antrojo pasaulinio karo persikėlė į Vakarų Vokietiją.
G. Vagnoriaus ministrų kabinetas
Darbo eiga ir nesutarimai
Ministrų kabinetas dirbo ilgiau nei metus, jo grūtį daugiausia lėmė daugumos pasikeitimas. G. Vagnorius buvo „Jungtinės Sąjūdžio“ parlamentinės grupės narys, kurios nariai iki 1991 m. pabaigos ir 1992 m. pradžios perėjo į „Nuosaikiųjų frakciją“. Tokie pakitimai vyriausybę padarė mažuma, taip įsigalėjo „naujoji dauguma“ (iš centro ir kairiųjų jėgų susiformavusi dauguma), todėl galiausiai 1992 m. liepos 14 d. G. Vagnorius ir jo kabinetas atsistatydino.
Akademinis fechtavimas
Technika
Randai, susidarę po akademinio fechtavimo žaizdų, vokiškai vadinami Schmiss. Jie buvo laikomi pasižymėjimo ženklu, ypač antrojoje XIX a. pusėje ir XX a. pradžioje.
G. Vagnoriaus ministrų kabinetas
Naujasis kabinetas
Į G. Vagnoriaus poziciją po savaitės buvo paskirtas verslininkas, mokslų daktaras, signataras ir kabineto ministras Aleksandras Algirdas Abišala, kuris suformavo 4-ąją vyriausybę nuo nepriklausomybės atkūrimo.
Darbo rezultatai: reformos
G. Vagnoriaus kabinetas pradėjo reformas, būtinas norint pereiti į rinkos ekonomiką, įskaitant valstybės turto ir kolūkių privatizavimą, taip pat valiutos reformą. Tačiau kai kurios reformos buvo kritikuojamos kaip skubotos ir neefektyvios, buvo kaltinama dėl greito ekonominės veiklos nuosmukio.
Akademinis fechtavimas
Istorija
thumb|left|300px|Duriamoji studentiška pariser špaga thumb|right|250px|Pasiruošimas susirėmimui Varšuvoje 2004 m. XV a. pabaigoje Ispanijoje špagos tapo įprastine kilmingųjų aprangos dalimi, ir ta tradicija paplito visoje Europoje. Šventosios Romos imperijoje studentai irgi ėmė laikytis šios tradicijos. Ankstyvaisiais naujaisiais laikais vokiškai kalbėjusiose šalyse peštynės ir muštynės tapo įprastiniu studentų užsiėmimu. Dvikovų reglamentacija atsirado ne tik kilmingųjų ir kariškių aplinkoje, bet ir studentijoje. Buvo manoma, kad būti studentu reiškia būti kitokiu negu eiliniai žmonės. Studentai vilkėdavo ypatingus drabužius, susigalvojo savas šventes, dainuodavo studentiškas dainas, kaudavosi dvikovose, kartais atsitiktinėse ( 'susidūrimas; kova'), kartais pagal griežtas taisykles ( 'kaip'). Ginklus jie naudodavo tokius pačius, kaip ir įprastinėse civilinėse dvikovose – pradžioje rapyras, vėliau rūmų špagas, kurios buvo aprangos dalis, todėl visada būdavo po ranka.
G. Vagnoriaus ministrų kabinetas
Kabinetas
Šie ministrai dirbo trečiajame ministrų kabinete:
Dėl duomenų prieštaringumo šaltiniuose nenurodoma visų ministrų partinė priklausomybė.
Isimangaliso šlapynių parkas
Isimangaliso šlapynių parkas  – saugoma gamtos teritorija Pietų Afrikos Respublikos vakaruose, Kvazulu-Natalyje, driekiasi palei Indijos vandenyno pakrantę nuo Mozambiko sienos iki Šv. Liusijos ežero (estuarijos).
Akademinis fechtavimas
Istorija
Tais laikais studentiškas gyvenimas buvo nesaugus, ypač XVI ir XVII a. Reformacijos karų ir Trisdešimtmečio karo (1618–1648 m.) metu, kai žuvo labai didelė gyventojų dalis. Gyvenimas buvo labai brutalus, ir tai, kad studentai žudo vienas kitą, neatrodė keista.
Isimangaliso šlapynių parkas
Įkurtas 1895 m. tsongų žemėse kaip Šv. Liusijos medžioklės rezervatas. 2007 m. pervadintas Isimangalisu (zulų kalba reiškia „kažkas nuostabaus, stebuklas“). Parko priekrantės saugomos Isimangaliso jūrinėje saugomoje teritorijoje. Kartu su keletu kitų saugomų teritorijų PAR ir Mozambike sudaro Ponta do Oro–Kosio įlankos transnacionalinę saugomą teritoriją. Nuo 1986 m. – Ramsaro konvencijos saugoma šlapynė, nuo 1999 m. – UNESCO pasaulio paveldo objektas.
Akademinis fechtavimas
Istorija
Pirmos žinios apie reglamentuotas studentiškas dvikovas pasirodė XVII a. Kautis nenutardavo išsyk, dvikovos vietą ir laiką paskirdavo, derybas vesdavo oficialūs asmenys. Dvikovas organizuodavo vadinamasis Kartellträger, o sekundantas atstovaudavo dvikovininką dvikovos metu ir galėdavo net fiziškai apginti nuo neteisėtų veiksmų. Dalyvaudavo ir savotiškas teisėjas, kuris priimdavo sprendimus. Galop atsirado taisyklė, kad dvikovoje dalyvauja gydytojas, kuris padėdavo sužeistiesiems.
Isimangaliso šlapynių parkas
Teritorijoje saugomos įvairios ekosistemos: koralų rifai, ilgi smėlio paplūdimiai, pakrančių kopos, ežerų ir pelkynų sistemos (Šv. Liusijos ežeras, Sibajo ežeras, Kosio įlanka, Folso įlanka), didžiuliai nendrynai ir papirusų sąžalynai, savanos. Dėl mozaikiško kraštovaizdžio būdingi vaizdingi reginiai, o dėl teritorijos padėties ties tropikų ir subtropikų sankirta susiklosčiusi didelė gamtinė įvairovė. Parko priekrantėse gausu delfinų, migruoja banginiai ir bangininiai rykliai, paplūdimiuose veisiasi jūriniai vėžliai. Ežerai ir šlapynės – svarbi vandens paukščių buveinė (peri gervės, pelikanai, gandrai, žuvėdros, žąsiniai paukščiai). Parke užfiksuota 521 paukščių rūšis, rasta 11 griežtai endeminių, 108 endeminių PAR ir 467 nykstančios PAR rūšys.
Akademinis fechtavimas
Istorija
XVIII a. pabaigoje (po Didžiosios Prancūzijos revoliucijos) kasdieninis ginklų nešiojimas darėsi nebemadingas, jį imta drausta, studentams – taip pat. Dėl to atsitiktinių, spontaniškų dvikovų skaičius labai sumažėjo. Reglamentuotos dvikovos išliko, nors buvo draudžiamos.
Sportines rapyras sugalvojo XVIII a. viduryje kaip treniruočių ginklą, skirtą treniruoti fechtavimo stilių su greitais elegantiškais dūriais. Fechtuotojai rapyrų smaigalius atbukindavo apvyniodami jį folija ( 'folija') arba užmaudami bumbulą ( 'žiedas'). Kai kurie fechtuotojai nuimdavo smaigalio apsaugą ir aštriagales rapyras naudojo dvikovose. Vokiečių studentai irgi ėmė naudoti tokias rapyras duriamajam fechtavimui, iš jų sukūrė Pariser ('paryžietė') duriamąją rapyrą. Uždraudus nešioti rūmų špagas pariseriai tapo vieninteliu akademinio fechtavimo ginklu Vokietijoje.
Duriamasis fechtavimas aštriomis duriamosiomis rapyromis buvo labai pavojingas, daug studentų mirdavo nuo perdurtų plaučių. Po 1760 m. Gėtingene prasidėjo priešingas judėjimas, buvo sukurtas Göttinger Hieber, šiuolaikinio Korbschläger, skirto kertamajam fechtavimui, pirmtakas. O vėliau Rytų Vokietijos universitetuose tokiam pačiam kertajama fechtavimui buvo sukurtas Glockenschläger.
XIX a. pirmuosius dešimtmečius Vokietijoje lygiagrečiai egzistavo duriamasis fechtavimas su Pariser ir kertamasis fechtavimas su Korbschläger ar Glockenschläger, vienur labiau buvo paplitęs vienas variantas, kitur – kitas. Duriamasis fechtavimas buvo itin populiarus Jenoje, Erlangene, Viurcburge ir Ingolštadte bei Landshute. Paskutinė duriamojo akademinio fechtavimo dvikova užfiksuota 1860 m. Viurcburge.
Dvikovoms su nestudentais (pvz., su karininkais), buvo naudojami akademiniai kardai, kurie, manoma, kilo iš karinių kardų. Tai buvo sunkus kardas su lenkta geležte ir efesu, panašiu į Korbschläger.
XIX a. pirmoje pusėje studentai tikėjo, kad žmogaus charakterį lengvai gali suvokti stebėdamas kaip jis kaunasi aštriais ginklais pagal griežtas taisykles. Akademinis fechtavimas vis labiau darėsi kaip asmeninės saviugdos būdas ir būdas pamatyti žmogaus veido išraišką ir dorumą pavojingose situacijose. Studentų korporacijos reikalavo, kad jų nariai, besimokydami universitete, turėtų bent vieną dvikovą aštriais ginklais. Problema buvo tokia, kad dalis taikių studentų nesulaukdavo įžeidimų, į kuriuos galėtų atsakyti dvikovos reikalavimu. Buvo surastas sprendimas naudoti formalų įžeidimą, kuris iš tikrųjų nepažeidžia garbės, bet suvokiamas kaip iššūkis dvikovai. Formalaus įžeidimo žodžiai buvo 'kvailas bernas'.
Vokietijoje Trečiojo Reicho laikais akademinis fechtavimas buvo uždraustas kartu su studentų korporacijomis (Studentenverbindungen). Šiuo metu Vokietijoje egzistuoja šimtai akademinį fechtavimą praktikuojančių studentų korporacijų.
Veiverių tvenkinys
Veiverių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Prienų rajone, Veiverių miestelio šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Jaučimušio upelį (Plaušinės intakas, Pilvės baseinas) jo aukštupyje 4,9 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,2 km. Yra 0,14 ha sala. Altitudė 81,8 m. Krantai neaukšti. Šiaurinėje pakrantėje plyti dirbami laukai.
Davaisiai
Davaisiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Svirkų, Svylos dešiniajame krante. Seniūnaitijos centras. Praeina keliukas Svirkos–Rakauskai.
Stanislovas Pliateris
Stanislovas Pliateris (1784 m. gegužės 10 d. Senajame Daugėliškyje, Abiejų Tautų Respublika – 1851 m. gegužės 8 d. Volšteine, Prūsijos karalystė) – istorikas, geografas, karininkas, Liudviko Pliaterio brolis.
Biografija
Gimė 1784 m. Senajame Daugėliškyje, Kazimiero Pliaterio ir Izabelės Borch šeimoje. 1806 m. įstojo į Napoleono kariuomenę kovojusią prieš Rusijos imperiją. 1815 m. įstojo į Lenkijos Kongreso karalystės kariuomenę, tapo artilerijos majoru, tačiau greitai pasitraukė į Prūsijos karalystę, kur atsidavė moksliniams tyrimams, rašė knygas apie Lenkijos ir Lietuvos istoriją ir geografiją.
Antanas Komskis
Antanas Komskis – buvęs Lietuvos futbolininkas ir treneris.
Biografija
Žaidė „Atleto“ ir „Inkaro“ komandose.
Pirmasis D. Maciulevičiaus treneris, taip pat K. Rudžionio.
Plungės geležinkelio stotis
Plungės geležinkelio stotis – geležinkelio stotis šiaurės vakarų Lietuvoje, šiaurinėje Plungės miesto dalyje, Stoties g. 29, prie geležinkelio Vilnius–Klaipėda. Valdo „Lietuvos geležinkeliai“. Stoja traukiniai Vilnius–Klaipėda ir Klaipėda–Radviliškis. Stoties prieigose įrengtas Plungės centrinis stadionas.
Stoties rūmai pastatyti 1931–1932 m. Tai vienas iš pilniausiai išlikusių tarpukario Lietuvoje statytų geležinkelio stoties kompleksų. Stoties teritorijoje buvo suprojektuotas keleivių namas – simbolinė urbanistinės struktūros ašis, taip pat į šonus nutolę medinis „Lietūkio“ sandėlis, vandentiekio bokštas ir geležinkeliečių namas.
Istorija
Plungės stotis atidaryta 1924 m. vystant geležinkelio tinklą tarp Didžiosios Lietuvos ir Klaipėdos krašto. Šioje trasoje iškilo ir penkios naujos geležinkelio stotys – Kartenos geležinkelio stotis (Kūlupėnuose), Šateikių geležinkelio stotis, Lieplaukės geležinkelio stotis, Telšių geležinkelio stotis ir Plungės. Plungės mieste gyveno daug prekybininkų, kuriems geležinkelio linija reiškė spartesnį eksportą ir importą. Geležinkelio linijos atidarymo šventėje į Plungę traukiniu atvyko Lietuvos prezidentas Antanas Smetona.
Taupant finansus ir skubant kuo greičiau sujungti šalį geležinkeliais, Plungės stotis buvo pastatyta pagal tą patį projektą, kaip ir Telšių GS – šios, didžiausios trasoje, stotys priskiriamos modernizuoto neoklasicizmo stiliui. Panaši ir Kartenos stotis, tik nesimetriška. Centrinis mūrinės, tinkuotos Plungės stoties tūris su vestibiuliu – dviejų aukštų, šoniniai tūriai – vienaukščiai. Pastatas dengtas skardos stogu.
Činčikos
Činčikos – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Švenčionių, tuoj į vakarus nuo kelio. Seniūnaitijos centras. Keliukas Nevieriškėn.
Kansanshi Dynamos FC
Solvezio „Kansanshi Dynamos“ – Zambijos futbolo klubas iš Solvezio. Šis straipsnis apie futbolo ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Kansanshi Dynamos Football Club arba Kansanshi Dynamos. Namų rungtynes žaidžia Nepriklausomybės stadione, talpinančiame 10 000 tūkst. žiūrovų.
Nomura
Nomura Holdings, Inc. – stambiausia finansų maklerio įmonė Japonijoje. Jos investicinės bankinkystės antrinės įmonės „Nomura Securities Co.“ pagrindinis konkurentas vietinėje rinkoje yra „Daiwa Securities Group“ finansų maklerio įmonė. 2008 m., krizės įkarštyje, „Nomura“ įsigijo „Lehman Brothers“ Azijos ir Europos padalinius.
Kansanshi Dynamos FC
Istorija
Nuo 2012 m. rungtyniavo Division One Šiaurės regiono pirmenybėse. 2018 m. tapo nugalėtojais savo pogrupyje.
Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje 2019–2020 m. sezone. Liko penkioliktoje vietoje ir iškrito iš aukščiausios lygos.
2020–2021 m. sezone National Division One ir užėmė trečią vietą. Po sezono perkelti į aukštesnį divizioną.
Nuo 2021–2022 m. rungtyniavo Superlygoje.
Maurizio Sarri
Mauricijus Sari (Maurizio Sarri, g. 1959 m. sausio 10 d.) – Italijos futbolo treneris iš Neapolio, nuo 2019 iki 2020 m. vadovavęs Juventus FC klubui.
M. Sarri profesionaliai nežaidė futbolo, o treneriu tapo dar dirbdamas banke. 2005 m. jis tapo profesionaliu treneriu, pradėjęs darbą Serie B klube Pescara. 2014 m. su Empoli klubu treneris perėjo į Serie A lygą. Nuo to laiko jis vadovauja aukščiausio lygio komandoms – 2015–2018 m. laikotarpiu italas vadovavo savo gimtojo miesto Napoli klubui, 2018 m. vieną sezoną vadovavo Anglijos Chelsea komandai, su kuria laimėjo 2019 m. Europos lygą.
2019 m. birželio 16 d. M. Sari tapo Juventus klubo vadovu.
2020 m. rugpjūčio 8 d., praėjus dienai po Juvenus pralaimėjimo UEFA čempionų lygos rungtynėse su Olympique Lyonnais, treneris buvo atleistas iš pareigų.
Prekyba moterimis
thumb|right|Vokietijos moterų perspėjimas ~[[1900 m. (anksčiau iš Vokietijos išvykdavo daug moterų, šiuo metu į ją atgabenama daug prekybos moterimis aukų, kone antroje vietoje po D. Britanijos)]] Prekyba moterimis – prekybos žmonėmis rūšis; nusikaltimas.
Kliūtys kovojant su prekyba moterimis – lyčių nelygybė, ją lemiančios patriarchalinės nuostatos, į moterį vis dar neretai žiūrima kaip į seksualinių paslaugų teikėją. Taip pat bendrieji veiksniai kovojant su prekyba žmonėmis.
Europa
Tarptautinės migracijos organizacijos duomenimis, Didžiojoje Britanijoje daugiausia parduotų moterų yra iš Lietuvos. Lietuva šia statistika „lenkia“ antroje vietoje likusią Albaniją.
Kovojant su prekyba moterimis, imamasi ne tik nacionalinių priemonių. Veiksmus stengiamasi koordinuoti ir tarptautiniu, regioniniu lygmeniu.
2003 m. balandžio 9 d. neformaliame Šiaurės ir Baltijos valstybių ministrų susitikime Stokholme (Švedijoje), buvo priimti Nuostatai ir rekomendacijos dėl prekybos moterimis Šiaurės ir Baltijos valstybėse.
2003 m. lapkričio 29 d. Vilniuje Baltijos Asamblėja, atsižvelgdama į tai, kad prekyba moterimis ir vaikais yra rimta ir vis didėjanti problema visame pasaulyje, reikšdama susirūpinimą tuo, kad Baltijos valstybėse prekybos moterimis ir vaikais mastas nemažėja, ir tuo, kad Baltijos valstybės pamažu tampa ne tik sekso paslaugų šaltiniu, bet ir sekso turizmo šalimis, pakvietė Baltijos valstybių parlamentus ir Vyriausybes parengti visose Baltijos valstybėse suderintus teisės aktus dėl kovos su prostitucija, įskaitant sekso paslaugų pirkimo kriminalizaciją. Taip pat skatino labiau derinti teisėsaugos institucijų veiksmus, atkreipti dėmesį į tai, kad priimtos teisės normos būtų įgyvendinamos; šviesti visuomenę lyčių lygybės klausimais, kad būtų išgyvendintos patriarchalinės nuostatos ir prietarai, peržiūrėti mokyklų programas atsižvelgiant į lyčių lygybę, vidurinėse mokyklose paspartinti lytinio auklėjimo diegimą; imtis priemonių išgyvendinti sekso paslaugų reklamą ir skelbimus.
Skuklosterio pilis
thumb|Skuklosterio pilis 2018 m. thumb|Karališkoji salė thumb|Po Karlo Gustafo Vrangelio mirties likusi neužbaigta Pokylių salė
Skuklosterio pilis (SV Skoklosters slott) – švedų didiko Karlo Gustafo Vrangelio Melareno ežero pusiasalyje 1654–1676 m. pastatyta barokinė pilis. Nuo 1971 m. galima lankyti joje įrengtą muziejų, pilis įtraukta į šalies kultūros istorijai vertingų statinių sąrašą (SV Byggnadsminne). Švedijos karalystės nuosavybė, administraciškai priklauso Upsalos lėno Hobo komunai.
Istorija
Sugrįžęs iš Trisdešimtmečio karo feldmaršalas Karlas Gustafas Vrangelis nusprendė pasistatyti galingą pilį. Spėjama, kad ją projektuoti galėjo žinomas vokiečių architektas Kasperas Fogelis, jam talkino Jean de la Vallée ir Nicodemus Tessin (vyresn.).
Iškilusi pilis plane – keturkampė, su vidiniu kiemu ir bokšteliais kampuose. 1670 m. pastato karkasas jau buvo baigtas, prasidėjo įrangos ir apdailos darbai, besitęsę iki 1700 m., bet galutinai taip ir neužbaigti. Dar ir šiandien Didžiojoje pokylių salėje tebestovi XVII a. statybininkų palikti pastoliai ir įrankiai.
Amžių bėgyje pilis kelis kartus keitė savininkus, kol 1967 m. buvo parduota valstybei. Tada renovuota, 1971 m. paskelbta kultūros vertybe ir atidaryta lankytojams.
XVII a. Švedija daug kariavo, nemažai vertybių iš užgrobtų kraštų atsidūrė karo vado Karlo Gustafo Vrangelio pilyje (pavyzdžiui, paveikslai iš 1648 m. užimtos Prahos). 1656 m. (Švedų tvano metu) iš Lenkijos–Lietuvos valstybės jis atsigabeno rankraščių ir spausdinių, 1892 m. rankraščiai buvo perkelti į Riksarkivett archyvą Stokholme, o 208 spausdiniai liko pilyje. Tai Vilniaus jėzuitų Motiejaus Kazimiero Sarbievijaus ir Petro Skargos leidiniai, įvairių mūšių (pvz., Kircholmo) planai, vilniečių studentų Jano ir Kristupo Denhoffų kūryba bei kt. Lenkų ir švedų mokslininkai tyrinėjo šiuos dokumentus, jų aprašymas pateiktas Maciejaus Edero knygoje „The Polonica Collection“ from Skokloster Castle.
Skuklosterio pilis iki šių dienų išlaikė pirmapradę išvaizdą ir vidaus įrangą. Pilyje esantys paveikslai ir skulptūros yra originalūs, išskirtinę reikšmę turi ginklinė ir biblioteka. Paveikslų kolekcijoje bene labiausiai vertinamas Džiuzepės Arčimbolo manieristiškai nutapytas Šv. Romos imperatoriaus Rudolfo II etruskų dievo Vertumno įvaizdyje portretas.
Joe Choong
Biografija
2016 m. vasaros olimpiadoje Čungas užėmė dešimtą vietą. 2018 m. Europos čempionate pelnyta bronza individualioje rungtyje. Tais pačiais metais vykusiame 2018 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionate pelnytas vyrų komandinės penkiakovės sidabras.
2019 m. laimėjo pasaulio taurės finalą ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Choong laimėjo aukso medalį ir tapo pirmuoju britu vyru pelniusiu olimpinį aukso medalį.
Patosas
Patosas (🇬🇷 – jausmas, aistra) – pakilus dvasinis susijaudinimas, aistra, susijusi su žmogui labai reikšminga veikla, jos tikslais. Patosas svarbus meno kūryboje. Jis savaip papildo išraiškos ir vaizdavimo būdą, stilių, tapdamas didingumo, dramatiškumo, tragiškumo komponentu.
Antikoje patosas, kaip nežabota aistra, paprastai laikytas pastovaus dorovinio charakterio (etoso) priešprieša. Kartu su patosu Aristotelis išskyrė tokius retorikos elementus, kaip etosas ir logosas. G. V. F. Hėgelis laikė patosą tikruoju bet kokio meno centru, jam priskirdamas racionalų turinį.
Saugumo sistema (filmas)
Saugumo sistema  – režisieriaus Sidney Lumet 1964 m. sukurtas nespalvotas politinis trileris apie Šaltojo karo laikotarpį, įtemptus JAV ir Sovietų Sąjungos santykius bei iškilusią branduolinio karo grėsmę. Filmas, nors ir nebuvo finansiškai sėkmingas, sulaukė labai teigiamų atsiliepimų. Juostoje nėra rodomi sovietai, tik telefoniniai pokalbiai su jais, be to, joje visiškai nėra muzikos.
2000 m. buvo sukurtas to paties pavadinimo televizijos filmas, kuriame vaidino George Clooney ir Harvey Keitel.
Turinys
Amerikiečiai visaip mėgina atšaukti pulkininką Greidį, tikindami, jog įvyko sistemos klaida, tačiau šis, vadovaudamasis instrukcijomis, neklauso nei prezidento, nei jo maldaujančios žmonos. Sovietai skubiai evakuoja vadovybę iš Maskvos. Netoli jos numušamas priešpaskutinis bombonešis, tačiau Greidžio lėktuvas pasiekia tikslą ir numeta bombą.
Gavęs patvirtinimą, prezidentas įsako numesti bombą ir ant Niujorko, nors tuo metu mieste yra jo paties žmona.
Olonecas
Olonecas  – miestas europinės Rusijos dalies šiaurėje, Oloneco rajono centras, esantis Karelijos Respublikos pietuose. Vienas seniausių šiaurės Rusijos miestų. Vienintelis Karelijos Respublikos miestas, kuriame absoliučiąją gyventojų daugumą sudaro karelai (58 %).
Mieste veikia akcinė bendrovė „Oloneco pieno kombinatas“ ir atviroji akcinė bendrovė „Oloneco duonos gamykla“. Pro Olonecą eina Kolos plentas.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1137 m. Po 1617 m. Stolbovo taikos sutarties Rusijos siena su Švedija atsidūrė už 40 km nuo miesto. XVII a. viduryje Olonecas buvo paverstas stipria pasienio tvirtove. 1741 m. ji sudegė ir nebebuvo atstatyta. Petras I miesto apylinkėse įkūrė karinių gamyklų. Nuo 1801 iki 1922 m. gyvavo Oloneco gubernija, tačiau šios gubernijos centras buvo Petrozavodskas. II pasaulinio karo metu, nuo 1941 m. rugsėjo 5 d. iki 1944 m. birželio 25 d., Olonecą buvo užėmusios Suomijos karinės pajėgos.
Įžymūs žmonės
Olonece gimė lenkų pasipriešinimo judėjimo lyderis Vitoldas Pileckis (1901–1948).
Vakarų sala (Kokosų Salos)
thumb|250px|Kokosų (Kilingo) atolas. Pietvakariuose – Vakarų sala
Vakarų sala (, MS Pulau Panjang) – viena iš dviejų gyvenamų Kokosų (Kilingo) salų, priklausančių Australijai, jų administracinis centras. Plotas – 6,23 km².
2011 m. saloje gyveno 134 žmonės. Dauguma – Kokosų salų malajai.
XX a. vid. Vakarų saloje veikė svarbi karinė aviacijos bazė.
2023 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
2023 m. Lietuvos šachmatų čempionatas – tai 90-asis Lietuvos atvirasis šachmatų čempionatas. Vyko Kaune. Lietuvos čempionu tapo didmeistris  iš Kauno - Tomas Laurušas (7,5 tšk. iš 9).
Lietuvos atvirasis šachmatų čempionatas
90-asis Lietuvos atvirasis šachmatų čempionatas vyko Kaune 2022 m. birželio 6 – 13 d. Griunvaldo šachmatų klube. Jame ratų sistema žaidė 10 šachmatininkų.