cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Duff McKagan
Ankstyvieji metai
„Kai sutikau Slash ir Steven Adler pirmą kartą “ sake jis„'' Tai buvo keista, nes niekada nepažinojau tokių vaikinų Los Anžele. Mes išėjome tą naktį ir prisigėrėme. Ir tada sukūrėm tą nelemtą grupę. Ji buvo Slash'o grupė, Road Crew.''“
Guns N' Roses
Axl Rose ir Izzy Stradlin paliko savo grupę Hollywood Rose ir prisijungė prie L. A. Guns. Atsiradus naujiems L. A. Guns nariems Axl Rose'ui ir Izzy Stradlin'ui gimė Guns N' Roses. Kurdami grupę, jie sumaišė tai kas liko iš tų dviejų grupių, taip sukurdami Guns N' Roses. Naujoji grupės sudėtis galutinai buvo patvirtinta Birželio 6 d. d, 1985 m. Duff'as tapo šios grupės bosistu ir po dviejų dienų repeticijų jie sugrojo savo debiutinį koncertą, kaip Guns N' Roses, trečiadienio naktį, klube Troubadour.
Jis buvo didelis gerbėjas Sid Vicious iš Sex Pistols ir pankų bendrai. 1990 m. McKagan su Slash sugrojo keleta dainų su Iggy Pop'u.
Pirmą kartą susituokė 1988 m. su Mandy Brix, šeimininke, Japonų restorane, Los Anžele kuri taip pat turėjo grupę „The Lames Flames“. Jie išsiskyrė 1990 m. Dar kartą jis susituokė rugsėjį, 1992 m. su Linda Johnson, ir išsiskyrė 1995 m. rugsėjį.
Nusikamavęs nuo alkoholio ir narkotikų, Mckagan’as išbuvo aštuonerius metus labiausiai įnoringoje grupėje, kai Adler’is ir Stradlin’as išejo iš jos 1990 m. ir 1991 m.
Solo metai
Po neryžtingų mėginimų narkotikų rebilitacijoje, Duff’as pradėjo solo karjerą su 1993 m. Believe in Me. Oficialiai jis paskelbė paliksiantis grupę po metų. 1994 m. jis patyrė kasos operaciją. Tai privertė jį atsisakyti alkoholio.
2001 m. jis susitelkė prie solo karjeros. Jis pakvietė Abe Laboriel, Michael Barragan ir Izzy Stradlin padėti jam įrašyti Beautiful Disease, planuojamą išleisti 1999 m. Geffen Records sudijoje. 1995 m. Duff’as bendradarbiavo su Slash’u ir jo grupe Snakepit, jis parašė dainą „beggars and hangers on“, kurią taip pat grojo Palace, Snakepit koncerto metu 1995 m. gegužę.
McKagan suformavo grupę Neurotic Outsiders, heavy – metal grupę sudėtą iš Matt Sorum(Guns N' Roses būgnininko), Steve Jones (Sex Pistols gitaristo) ir John Taylor (Duran Duran bosisto). Jie grojo keliuose klubuose Los Anžele, ir koncertavo U. S., 1996 metais. Taip pat grojo klubuose 1998 m. ir 1999 m. Neurotic Outsiders išleido ir albumą, pavadintą grupės vardu, rugsėjį, 1996 metais. Poto jis sudėjo kartu skirtingų grupių, kaip Duff McKagan’o Black Dog ir 10 Minute Warning, jie išleido albumą, bei koncertavo keliuose kubuose.
Duff’as taip pat bandė ir aktorystę, 1997 m. Jis vaidino, TV seriale Sliders, mirusį rokerį vampyrą. Serialas pasirodė tų metų gegužę.
Duff’as gyveno tarp Los Andželo ir Sietlo nuo 1994 m. iki 1999 m., nes jo motina kovojo su Parkinsono liga ir jis pajuto, kad turi likti su ja. McKagan’o mama mirė 1999 m. balandį. Nuo tada jis gyvena Sietle.
Jis sukūrė kitą grupę pavadinimu Mad for racket taip pat žinomą, kaip The Racketeers 2000 m. Grupė grojo 2000 m. gruodį, Londone. Tačiau jis negrojo su ja. 2001 m. jie vėl susijungė ir grojo klubuose, Sietle. 2001 m. balandį jis tęsė turnė ir taip pat keliavo po šalį su Izzy Stradlin’u, per jo albumo „River“ turą.
Velvet Revolver
Nuo 2002 m. balandžio Duff’as groja kartu su buvusiais Guns N' Roses nariais Slash’u ir Matt Sorum’u, grupėje Velvet Revolver. Taip pat joje yra gitaristas Dave Kushner, ir įkūrėjas Stone Temple Pilots, vokalistas Scott Weiland. Jų debiutinis albumas „Contraband“ buvo išleistas 2004 m. ir pasiekė topus Billboard 200 chart’e. Jų antrąjį albumą „Libertad“ planuota išleisti 2007 m.
Amgūnė
Amgūnė  – upė Rusijoje, Tolimuosiuose Rytuose, Chabarovsko krašte; Amūro dešinysis intakas. Tai tipinė lygumų upė. Susidaro Burėjos kalnagūbrio pašlaitėje susiliejus Suluko ir Ajakito upėms. Teka į šiaurės rytus pelkėta taiga, amžino įšalo žeme. Mityba pagrįsta daugiausia lietaus vandeniu. Amgūnės baseine yra apie 2,5 tūkst. ežerų.
Didžiausias intakas – Nimelenas.
Tadas Žukauskas
Biografija
1993 m. pirmasis Karalienės Mortos premijos laureatas. Baigė Šiaulių I vaikų muzikos mokyklą. 2009 m. baigė meno aspirantūrą Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje. Nuo 2004 m. lietuvių roko grupės „Bix“ bei avantgardinės muzikos grupės – perspektyvaus meno vyksmo „Ambitus“ narys.
Nuorodos
Tado Žukausko MySpace.com tinklalapis
Liublianos muzikos akademija
thumb|200px Liublianos muzikos akademija - viena iš 3 aukštųjų meno mokyklų Liublianoje, Liublianos universiteto padalinys, vienintelė muzikos akademija Slovėnijoje. Liublianos muzikos akademija įkurta 1939 m. Jos pirmtakė - Liublianos muzikos konservatorija. Pirmasis rektorius - Julij Betetto.
Greta daugelio slovėnų kompozitorių, dirigentų ir muzikos pedagogų čia studijavo ir nemažai muzikų užsienio.
Zuikiškės liepa
left|150px thumb|right|250px|Zuikiškės liepa
Zuikiškės liepa – išskirtinė liepa, savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas, augantis Šiaulių rajone, Zuikiškės kaime (Bubių sen,), apie 350 m į šiaurės vakarus nuo kelio. Liepa gyvybinga, auga atviroje vietoje, netoli Zuikiškės sodybų, Antano Jankevičiaus privačioje žemės valdoje. Liepa informacinėmis rodyklėmis nepažymėta.
Zuikiškės liepa paskelbta saugoma Šiaulių rajono savivaldybės tarybos 2006 m. vasario 2 d. sprendimu Nr. T-12.
XSS
Cross-site scripting (XSS) – IT sistemų pažeidžiamumas, dažniausiai aptinkamas tinklalapiuose, kuris leidžia įterpti papildomą programinį kodą į vartotojų peržiūrimą puslapį. Toks pažeidžiamumas atsiranda dėl nepakankamo įvedamos informacijos filtravimo.
Rio Ferdinand
Rio Ferdinandas (g. 1978 m. lapkričio 7 d. Londonas) – anglų futbolininkas, žaidžiantis vidurio gynėjo pozicijoje Manchester United klube.
Pradėjo futbolininko karjerą West Ham United klubo jaunių komandoje 1992 m.
1996 m. gegužės 5 d. debiutavo pagrindinėje komandoje. Nuo 2000 m. žaidė Leeds United klube, 2002 m. perėjo į Manchester United.
2008 m. su Manchester United laimėjo UEFA Čempionų lygą.
Lena Meyer-Landrut
Lena Meyer-Landrut (g. 1991 m. gegužės 23 d. Hanoveryje) – Vokietijos dainininkė. 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse tapo nugalėtoja su daina „Satellite“.
Vaiguvos Vlado Šimkaus pagrindinė mokykla
Kelmės rajono Vaiguvos Vlado Šimkaus pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vaiguvoje (Kelmės raj.), Alyvų g. 6, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190094541. Steigėjas – Kelmės rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Užvenčio gimnazijos skyrius.
Istorija
miniatiūra|left
Lena Meyer-Landrut
Biografija
Lena gimė Hanoverio mieste. Jos senelis, estų kilmės Andreas Meyer-Landrut, buvo Vakarų Vokietijos ambasadorius Tarybų Sąjungoje nuo 1987 iki 1989 m. Ji yra vienturtė dukra. Šokių pamokas pradėjo lankyti penkerių, vėliau šoko baletą, ir galiausiai išbandė hiphopą ir džiazo šokius. Lena dainuodavo ir pasirodydavo įvairiose laidose Vokietijos televizijose. Ji niekada oficialiai nelankė vaidybos ar vokalo pamokų.
Vaiguvos Vlado Šimkaus pagrindinė mokykla
Istorija
1804 m. prie Vaiguvos bažnyčios įsteigta parapinė mokykla. Oficiali valdinė pradžios mokykla pradėjo veikti 1908 m., joje mokėsi 50 mokinių. Visų dalykų buvo mokoma rusų kalba. 1910 m. mokykla perkelta į miestelį ir pastovios vietos neturėjo. 1918 m. įkurta lietuviška pradinė mokykla. 1932 m. baigtas statyti naujas mokyklos pastatas. Tai buvo tipinė pradžios mokykla. Mokykloje mokėsi 93 mokiniai. Per Antrąjį pasaulinį karą mokykla neveikė, čia buvo įsikūrusi vokiečių karo ligoninė.
1944 m. spalio 24 d. mokykla savo veiką atnaujino. 1946 m. čia jau mokėsi 94 mokiniai. 1948 m. mokyklai suteiktas progimnazijos statusas. 1949 m. mokykla perorganizuota į septynmetę, ją lankė 258 mokiniai, dirbo 12 mokytojų. 1956 m. ji tapo vidurine mokykla, po trejų metų išleista pirmoji abiturientų laida – 11 abiturientų. 2010 m. gegužės mėn. mokyklai suteiktas poeto, vertėjo Vlado Šimkaus (1936–2004) vardas. 2021 m. mokykla prijungta prie Užvenčio gimnazijos kaip skyrius.
Himnas
''Žodžiai mokyt. F. Vasiliauskienės, muzika mokyt. R. Norkaus''
Nils Karleby
Nilsas Karlebiu (Nils Teodor Karleby, 1892 m. birželio 18 d. Karlebyje prie Malmės – 1926 m. kovo 2 d. Stokholme) – Švedijos spaudos ir politinis veikėjas, Švedijos socialdemokratų ideologas.
Biografija
Baigė liaudies mokyklą, 1912 m. Brunsviko liaudies aukštąją mokyklą. Nuo 1907 m. Švedijos socialdemokratų darbininkų partijos, (SAP) narys. 1912 m. tipografas Stokholme, 1913–1916 m. leidyklos redaktorius, 1916 m. Helsingborge laikraščio „Skanska socialdemokraten“ (Skandinavijos socialdemokratas) redaktorius, 1917 m. vyr. redaktorius, 1918 m. laikraščio „Frihet“ (Laisvė) redaktorius.
1919 m. Helsingborgo savivaldybės tarybos narys, 1920 m. SAP vadovybės narys, partijos sekretorius, 1921 m. laikraščio „Tiden“ (Laikas) redaktorius, 1923 m. studijavo Stokholmo universitete ir Socialiniame institute.
Švedų socializuotos rinkos ekonomikos teorijos autorius (kartu su Rikardu Šandleriu). Knygoje „Socializmas tikrovėje“ (1926 m.) įrodė, kad už visišką valstybinį rinkos ekonomikos reguliavimą svarbiau yra aktyvus pačių dirbančiųjų dalyvavimas visuomenės gyvenime per politinės, ekonominės ir socialinės demokratijos sistemą, pažabojant tik dalį privačios nuosavybės funkcijų, nepakertant rinkos ekonominio efektyvumo. Jo idėjas išplėtojo Gunaras Adleris – Karlsonas, kurdamas funkcinio socializmo teoriją.
Atsinaujinantieji energijos ištekliai
thumb|right|260px|Trys AEI pavyzdžiai: bokštas, kuriame iš [[biomasės išgaunamas metanas, ant stogų sumontuotos saulės energiją į elektrą verčiančios saulės baterijos ir vėjo energiją naudojančios vėjo jėgainės.]]
Atsinaujinantieji energijos šaltiniai arba atsinaujinantieji energijos ištekliai (AEI) – energijos ištekliai gamtoje, kurių atsiradimą ir atsinaujinimą nulemia gamtos vyksmai: Saulės šviesa, vėjas, upių tekėjimas, jūrų bangavimas, potvyniai ir atoslūgiai, biomasės augimas, geoterminė energija. Beveik visų atsinaujinančiųjų išteklių pradinis šaltinis yra Saulės energija.
AEI panaudojimas sparčiai auga Šiaurės ir Pietų Amerikoje, Europoje, Azijoje. Ypač greitai plečiasi vėjo ir saulės energijos sektoriai. Pagal instaliuotą galią didžiausi atsinaujinančios energetikos naudotojai yra Kinija, JAV, Vokietija. Spartus augimas pastebimas Pietų Korėjoje, Australijoje, Prancūzijoje ir kitose šalyse.
Rūšys
Pagrindinės AEI rūšys yra:
Panaudojimas pasaulyje
AEI dažniausiai naudojami trijose srityse: elektros gamyboje, šilumos išgavime (šildant vandenį Saulės pagalba, deginant biokurą) ir biodegalų gamyboje.
2012 metais bendra pasaulyje instaliuotų atsinaujinančiosios energijos generatorių galia siekė 1592 GW (palyginimui, visų pasaulio branduolinių jėgainių galia yra apie 300GW ). Tarp jų daugiausiai galios turėjo hidroelektrinės (1126,5 GW), vėjo jėgainės (281,2 GW) ir saulės energijos jėgainės (95,6 GW).
2012 m. pasaulyje iš AEI buvo gauta 4542-4806 TWh arba apie 19,5 % viso pasaulinės elektros energijos kiekio. Daugiausiai elektros energijos iš AEI išgaunančios šalys (TWh per metus):
Panaudojimas Lietuvoje
2012 m. 19,13 % visos Lietuvoje pagamintos elektros energijos buvo gauta iš AEI.
Esamas ir planuojamas AEI suvartojimas, ekonominis AEI vartojimo potencialas
Potencialas
Šiaudai. Šiaudų pagaminama apie 2,5 mln. tonų per metus, pagal optimalų scenarijų numatoma 2020 m. šiaudų pagaminti 2,9 mln. tonų per metus. Sumažėjus šiaudų suvartojimui fermose, sumažinus nuostolius ir kitas išlaidas, techninis potencialas sudarė apie 250 000 tonų (0,99 TWh) 2003 m. ir 1,7 mln. tonų per metus (7,05 TWh) 2020 m. optimalaus scenarijaus atveju. 2020 m. ekonominis potencialas sieks 3,59 TWh. Tai yra šiaudų perteklius labai blogų oro sąlygų metais: tikimasi, kad tokios sąlygos pasitaikys kartą kas dešimt metų. Planuojama padidinti šiaudų suvartojimą energijos gamybai iki 0,5 TWh 2010 m. ir iki 1,5 TWh 2020 m.
Mediena. Metinės kirtimų apimtys 2003 m. buvo 6,46 mln. ktm, santykinės kirtimų apimtys sudarė 3,28 m³/ha. Įmanoma padidinti santykines kirtimų apimtis iki 3,6 m³/ha ir taip padidinti kirtimų apimtis iki 7,4 mln. m³ 2020 metais. Iš viso techninis potencialas 2020 m. bus 9,8 TWh. Planuojama padidinti medienos suvartojimą energijos gamybai iki 9,5 TWh 2010 metais ir iki 9,8 TWh (pasiekti potencialą) 2020 m.
Biodegalai. Lietuvoje kuro suvartojimas transportui siekia 1000 kilotonų (kt). 180–240 tūkst. ha ariamos žemės galėtų būti skirta rapsų, naudojamų biodyzelino gamybai, auginimui. Tai reiškia, jog biodyzelino gamybos potencialas yra lygus maždaug 117–156 kt rapsų metilo esterio. Jei 20 000 t etanolio būtų panaudota biokuro gamybai, būtų pagaminta apie 285 kt etanolio-benzino mišinio. Šis kiekis atitinka maždaug 80 % šiandien suvartojamo benzino kiekio. Planuojama, jog biodegalų vartojimas pasieks 0,72 TWh 2010 m., kas sudaro tiktai trečdalį ekonominio potencialo.
Saulės energija. Vidutinėje perspektyvoje ekonominis saulės energijos potencialas apima karšto vandens gamybą (0,5 TWh), žemės ūkio produktų džiovinimą, panaudojant saulės energiją (0,8 TWh) ir pasyvų patalpų šildymą (1,25 TWh). Ilgalaikėje perspektyvoje šildymas saulės energija gali būti naudojamas centriniam šildymui vasaros mėnesiais, fotovoltų sistemos gali įgyti svarbią reikšmę elektros energijos gamyboje. Planuojama, jog saulės energijos panaudojimas pasieks 0,0004 TWh 2010 m. ir 0,0012 TWh 2020 m.: šie skaičiai yra gana toli nuo nustatyto ekonominio potencialo.
Vėjo energija. Nustatytas 0,85 TWh per metus vėjo energijos potencialas pagrįstas prielaida, jog žemyninėje dalyje esančių vėjo jėgainių gali būti papildomai sukonstruota iki 500 MW. Tai riba, kuri negali būti peržengta be papildomų išlaidų elektros energijos tinklo rekonstrukcijai. Nustatyta, jog potencialas bus išnaudotas iki 2020 m. Po 2020 m. pagrįstai dalis vėjo jėgainių gali būti įrengta jūroje, kur geriausios vėjo sąlygos.
Ančiškių šv. Jokūbo koplyčia
'''Ančiškių šv. Jokūbo koplyčia''' – koplyčia, esanti Ančiškiuose, Biržų rajone, 5 km į vakarus nuo Vabalninko, prie kelio. Koplyčia stūkso gyvenvietės šiauriniame pakraštyje, ją supa senosios kaimo kapinaitės, aptvertos neaukšta akmenų mūro tvora su arkiniais įėjimo vartais. Ančiškiuose šv. Jokūbo koplyčia, pasak istorijos šaltinių, pastatyta 1736 m. kaimo gyventojų. Atnaujinta 2005-2008 m.
Priklauso Vabalninko Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai, yra viena iš veikiančių ir prižiūrimų medinių koplyčių Vabalninko seniūnijoje, įtraukta į turistinį maršrutą „Biržų krašto medinės bažnyčios ir koplyčios“. Čia vyksta atlaidai, pamaldos, laidotuvės. Tradiciniai Šv. Jokūbo atlaidai sukviečia buvusius ir dabartinius ančiškiečius ir aplinkinių kaimų gyventojus.
Architektūra
Koplyčios priekyje kyšo plokščia choro siena su frontonu, paremta žemais kresnais stulpeliais. Tai gana plačiai Lietuvoje paplitusių koplyčių tipas.
Klaipėdos Saulėtekio progimnazija
Klaipėdos „Saulėtekio“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Mokyklos g. 3, vykdanti pradinio, progimnazinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190439674. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.
Istorija
Klaipėdos 9-oji vidurinė mokykla yra viena seniausių Klaipėdoje. Ji įsteigta 1884 m. ir buvo vadinama Joniškės mokykla, vėliau perorganizuota į septynmetę. 1956 m. čia įkurta 9-oji vidurinė. 1993 m. jai suteiktas „Saulėtekio“ pavadinimas, simbolizuojantis jaunystę, gyvenimo kelio pradžią, viltį ir tikėjimą ateitimi. 2001 m. mokyklą baigė paskutinė 42-oji abiturientų laida. Nuo 2017 m. liepos 1-mos Mokyklai suteiktas progimnazijos vardas.
Znoimas
Miestas įkurtas 1055 m.
Ralio reidas
Ralio reidas – autosporto kelių dienų (ar ilgiau) lenktynės, kurios pasižymi ilgomis distancijomis ir bekelės trasomis. Įprastai tokiose lenktynėse lenktynininkams reikia įveikti nuo 600 iki 5000 km per lenktynes, o trasa gali driektis smėlio kopomis, miškais, bekelėmis, pelkėmis, upių vagomis ir pan. Tokių ralių pavyzdžiais laikomi Dakaro ralis, Šilko kelio ralis ir kiti.
Pirmasis toks ralis istorijoje buvo Côte-Côte ralis, vykęs nuo 1976 m.
Navigacija
Raliuose lenktynininkai trasoje naudojasi kelių knygomis ir GPS sistemomis.
Transporto priemonės
Pagrindinės ralio transporto priemonės yra motociklai, automobiliai bei sunkvežimiai. Kiekviena iš šių grupių yra dalinama į kelias klases pagal variklių pajėgumą. Prie motociklų klasės priskiriami ir keturračiai.
Tarp motociklų gamintojų didžiausių laimėjimų turi KTM ir Yamaha gaminiai. Kartais tarp lyderių būna ir BMW modelio motociklų.
Automobilių klasėje nuo 2009 iki 2012 m. Dakaro ralyje konkurencijos beveik neturėjo VW automobiliai, vėliau keturis kartus iš eilės čempionais tapo Mini komandos nariai. 2022–2023 m. Dakaro raliuose automobilių klasę laimėjo Toyota Hilux Dakar automobilių komandos.
Piasutno Želazne Lešničuvka
Piasutno Želazne Lešničuvka  – eigulio būdelė Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Prolinas
Prolinas (Pro) – viena iš dvidešimties dažniausių aminorūgščių.
Dūdmaišis
thumb|Dūdmaišis thumb|120px|left|Škotų karinio orkestro dūdmaišininkas Dūdmaišis – muzikos instrumentas, liežuvėlinis dumplinis aerofonas, tradiciškai paplitęs Eurazijoje ir Afrikoje.
Turi maišo pavidalo dumples iš gyvūno odos, pūtiklį, apie 200 mm ilgio vamzdelį. Maišo apačioje įtaisyta melodinė ir viena arba dvi (kartais trys) burdoninės birbynės. Muzikantas į maišą per pūtiklį pučia orą, kuris į birbynes patenka iš maišo, spaudžiamo alkūne. Melodinės birbynės skylutės dangstomos abiejų ranku pirštais. Garsas šaižus, toli girdimas. Melodiją palydi tęsiami burdoninių birbynių garsai.
UNESCO dvi dūdmaišių grojimo tradicijas yra pripažinusi Nematerialiuoju pasaulio paveldu. 2015 m. tokiu buvo pripažinta dūdmaišio kultūra Slovakijoje, o 2017 m. - Airiškasis dūdmaišis.
Dūkšta (upė)
Dūkšta arba Dūksta – upė Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje; Neries dešinysis intakas. Ilgis 29 km, baseino plotas 137 km².
Prasideda Giedraitiškių kaimo apylinkėse, teka į šiaurės vakarus per Skauduliškių ežerą, nuo Maišiagalos – į pietvakarius. Įteka į Nerį ties Karmazinų kaimu prie Karmazinų piliakalnio Neries regioniniame parke.
Dūdmaišis
Istorija
Vėlyvaisiais viduramžiais dūdmaišiu griežė keliaujantieji muzikantai, XVIII a. Prancūzijoje dūdmaišis (miuzetė) tapo net saloniniu instrumentu. Dūdmaišiu griežiama ir Vakarų Indijoje, Vakarų Azijoje, Šiaurės Afrikoje.
Lietuvoje
220px|thumb|right|Lietuviškas dūdmaišis [[Lietuvos nacionalinis muziejus|Lietuvos nacionaliniame muziejuje]] Lietuvoje dūdmaišis, dar vadinamas kūline su ūku, Labanoro dūda, paplito nuo XVI a. pirmosios pusės. Minimas Vilniaus seimo 1565 m. įsakuose, J. Bretkūno „Biblijos“ vertime (1579–1590 m.). Vartotas daugiausia Mažojoje Lietuvoje ir Rytų Lietuvoje, iki XX a. vidurio išliko Rytų Aukštaitijoje.
Solo ir su kitais muzikos instrumentais meškininkai, elgetos, sielininkai, klajojantieji muzikantai grieždavo maršus, šokius, pritardavo giesmėms, dainoms. Nuo XX a. antrosios pusės liaudies muzikos ansambliuose vartojamas tradicinis dūdmaišis. Roko muzikoje naudoja lietuvių grupės Atalyja, Thundertale ir Žalvarinis.
Dūkšta (upė)
Krantuose atsivėrusios atodangos: Karmazinų atodanga (gamtos paveldo objektas), Dūkštų atodanga.
Dūdmaišis
Šaltiniai
Baghèt
Dūkšta (upė)
Upėvardis siejamas su „pelkė, bala, valka“ bei  „purvinas, nešvarus“.
800px|center|Dūkstos slėnis nuo Bradeliškių piliakalnio
John Coltrane
thumb|Coltrane, 1963 thumb|John Coltrane (1945) Džonas Viljamas Koltreinas (John William Coltrane, 1926 m. rugsėjo 23 d. – 1967 m. liepos 17 d.) – amerikiečių džiazo saksofonininkas ir kompozitorius.
Vienas svarbiausių džiazo atlikėjų, nors kūrė santykinai trumpai (1955–1967 m.), tačiau padarė didžiulę įtaką džiazo muzikai ir jos raidai. Dž. Koltreinas grojo tenoro ir soprano saksofonais, jo atliekami ir komponuojami kūriniai vyravo nuo Bebop iki Free Jazz stilių. Koltreinas padarė įtaką nesuskaičiuojamam kiekiui muzikantų ir tebėra vienas iš reikšmingiausių tenoro saksofonistų džiazo istorijoje.
Biografija
Džonas Koltreinas gimė Hamlete, Šiaurės Karolinoje 1926-ų metų rugsėjo 23 d. ir užaugo High Point’e – Šiaurės Karolinos regione Piedmont Triad. 1938 m. kas kelis mėnesius vienas po kito mirė Koltreino teta, seneliai ir tėvas, palikdami Džoną su motina ir artimu pusbroliu. 1943-ųjų birželį Koltreinas persikėlė į Filadelfiją, o 1945-siais įstojo į Laivyną, kur grojo Laivyno džiazo grupėje. 1946-siais sugrįžęs į paprastą civilinį gyvenimą, Koltreinas pradėjo džiazo teorijos studijas su gitaristu ir kompozitoriumi Dennis Sandole. Šitaip Džonas pradėjo savo karjerą, ėmęsis groti tenoro saksofonu Eddie Vinson Grupėje.
Pirmieji kūriniai
Koltreinas sukūrė savo pirmąją grupę, kvartetą, 1960-siais, specialiai pasirodymui Džiazo Galerijoje, Niujorke. Po labai ilgų apsvarstymų, grupės sudėtis susiformavo iš pianisto McCoy Tyner, Steve Davis ir būgnininko Elvin Jones. Tyner’is, iš Filadelfijos, buvo ilgametis Koltreino draugas ir jiedu sutarė, kad pianistas prisijungs prie Koltreino tada, kai bus pasirengęs nuolatiniam darbui su juo. Įrašyti tuo pačiu metu buvo ir vėliau išleisti albumai "Coltrane's Sound" ir "Coltrane Plays The Blues". Pirmasis Koltreino įrašas su naująja grupe buvo ir jo debiutas grojant soprano saksofonu. Tai buvo labai sėkmingas kūrinys – "My Favorite Things".
Mirtis
Koltreinas mirė nuo kepenų vėžio Huntington’o Ligoninėje, Long Ailende, 1967-ųjų liepos 17-ąją, būdamas 40-ies. Jo mirtis nustebino daugelį muzikos pasaulio atstovų, kurie nežinojo apie jo sveikatos būklę. Kitas garsus kompozitorius, džiazo trimitininkas, legenda Miles’as Davis sakė, jog: "Koltreino mirtis šokiravo visus, nustebino ir pagavo nepasiruošusius. Aš žinojau, kad jis neatrodo labai gerai... Bet nežinojau, kad jis taip serga - ar netgi, kad serga iš viso." Koltreinas palaidotas Pinelaw kapinėse Farmingdeile, Niujorke.
Gardino sutartis (1432)
thumb|right|250px|Lietuva ir Lenkija 1386-1434 m. Gardino sutartis  – 1432 m. spalio 15 d. Gardine Ldk Žygimanto Kęstutaičio su Jogailos įgaliotiniais sudaryta sutartis.
Priežastys
1430 m. nelauktai mirus Vytautui, susidarė nauja politinė situacija, kurią komplikavo tai, kad Vytautas nepaliko įpėdinių bei testamento. Lietuvos valstybė atsidūrė tarp Vytauto palikimo, Lenkijos ir dinastijos interesų. Pretendentais į Lietuvos didžiojo kunigaikščio sostą buvo Žygimantas ir Švitrigaila. Žygimantui teko pradėti kovas su Švitrigaila, todėl jam reikėjo padaryti nuolaidas Lenkijai. Atskiros Lenkijos grupuotės siekė, kad LDK būtų visiškai inkorporuota į Lenkijos karalystę. Švitrigaila buvo ryžtingai atmetęs visas Lenkijos pretenzijas, pradėjęs telkti plačią antilenkišką koaliciją. Po išrinkimo didžiuoju kunigaikščiu, Švitrigaila buvo paskelbęs apie visišką savo savarankiškumą ir ryšių su Lenkija nutraukimą. Šis žingsnis sukėlė Lenkijos pasipiktinimą. Pasiekti savo politinių tikslų Žygimantas galėjo valdydamas Lietuvą tokiomis pat sąlygomis, kokiomis ją valdė Vytautas, t. y., būdamas Lietuvos valdovu (Magnus dux), formaliu Jogailos vietininku Lietuvoje. Jogaila pavedė jam valdyti LDK, pasilikdamas sau ir savo įpėdiniams Lietuvos vyriausiojo kunigaikščio (Supremus dux) titulą. Naujasis Lietuvos valstybės valdovas pasižadėjo remti Jogailą ir Lenkiją prieš visus jos priešus, taip pat ir prieš Ordiną, į kurį orientavosi Švitrigaila.
Sutartis
LDK leista turėti atskirą didįjį kunigaikštį, tačiau rinktą bendrai su lenkais. Pagal Gardino sutartį, po Žygimanto mirties LDK turėjo būti „grąžinta“ Jogailai ir jo įpėdiniams. Vėliau Žygimantas pasižadėjo ištikimybę Jogailai, o po jo mirties – Lenkijos ir Vengrijos karaliui Vladislovui Varniškiui. Krokuvoje Jogaila patvirtino Gardino sutartį, taigi ir visus Žygimanto įgaliojimus. Sutartimi bandyta sunorminti Lenkijos ir LDK santykius, kurie buvo gerokai pašliję valdant Švitrigailai.
Pasekmės
Dėl Gardino sutarties Žygimanto užsienio politika tapo suvaržyta. Lenkija šia sutartimi pasiekė tikslą sutvirtinti savo įtaką LDK. Buvo prarastos Vytauto iškovotos LDK suvereniteto juridinės garantijos, kurios buvo užfiksuotos 1413 m. Horodlės unijos aktuose. Su lenkų parama Žygimantas įgavo Didžiojo kunigaikščio titulą ir tapo Lenkijos karūnos ir Lenkijos karaliaus lenininku. Sutarties kaina – Žygimantas Kęstutaitis ir jo įpėdiniai neteko galimybės vainikuotis Lietuvos karaliumi.
Metioninas
Metioninas (Met) – viena iš dvidešimties aminorūgščių.
Reikšmė
Metioninas veikia augimą ir vystymąsi, palaiko kūno svorį. Metioninas yra sieros šaltinis daugeliui organizme vykstančių metabolinių reakcijų. Žinomas lipotropinis metionino poveikis, taip pat antiaterogeninis, detoksikuojantis poveikis, saugo nuo radiacijos. Metioninas priklauso lipotropinėms medžiagoms (kaip ir cholinas, inozitolis bei betainas). Jo reikia normaliam augimui palaikyti. Metioninas yra viena iš dviejų aminorūgščių, kuri identifikuoja baltymo sintezės pradžios vietą RNR. RNR koduojama baltymo seka visada prasideda metionino kodonu (AUG), tačiau iš tiesų transliacijos iniciacijos metu šioje vietoje prijungiamas formil – metioninas. Vėliau arba visas metioninas, arba tik formilo grupė nuo baltymo neretai atskeliama. Metionino yra mėsoje, žuvyje, pieno produktuose. Trūkstant metionino, pažeidžiamos kepenys, silpnėja raumenys, sulėtėja vaikų augimas, pakinta oda, sumažėja plaukų pigmentacija, vargina silpnumas, apatija, atsiranda edemų, sutrinka folio rūgšties apykaita. Per daug vartojant metionino, ypač kai trūksta maiste folio rūgšties ir vitaminų B6 (piridoksino) bei B12 (ciankobalamino), gali padidėti metionino virtimas homocisteinu. Homocisteinas yra žalingas kraujagyslėms, nes skatina aterosklerozės formavimąsi. Todėl maisto papildų su metioninu reikėtų vengti sergant širdies ir kraujagyslių ligomis. Sudaro 2,30 % visų esamų aminorūgščių.
Gimcheon Sangmu FC
Gimcheon Sangmu FC, o ankstesniais metais žinomas kaip „Sangju Sangmu FC“ – Pietų Korėjos futbolo klubas iš Sangdžu.
Istorija
Gwangju Sangmu era (2002–2010).
Gimcheon Sangmu sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Juoda ir raudona spalvos.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 12 d.
Lila Downs
Ana Lila Dauns Sančes (Ana Lila Downs Sánchez; g. 1968 m. rugsėjo 19 d.) – Meksikos dainininkė, atliekanti tradicinę meksikiečių muziką su šiuolaikinės muzikos elementais.
Biografija
Gimė Tlachiako mieste, Oachakos valstijoje, mištekų dainininkės Anitos Sančes ir amerikiečių meno profesoriaus Aleno Daunso šeimoje. Lila Dauns nuo mažumės dainavo rančeras, koncertavo su mariačiais. Būdama 14-os metų su tėvais persikėlė į JAV. Los Andžele ji mokėsi anglų kalbos ir dainavimo, tačiau po tėvo mirties grįžo į Meksiką. Vėliau ji vėl išvyko į JAV, Minesotos universitete studijavo antropologiją, tačiau studijas baigė Oachakos universitete. Gyvendama JAV koncertavo klubuose, ją rėmė saksofonistas Polas Kohenas.
1994 m. Lila Dauns išleido savo pirmąjį albumą, kuriame įrašė tradicines Oachakos krašto dainas. Tačiau pirmasis jos albumas didelio populiarumo nesulaukė. Dainininkė išgarsėjo po 1999 m. išleisto albumo La Sandunga, kuriame tradicinę meksikiečių muziką sukomponavo su džiazo, bliuzo, bolero elementais. Dainininkė palaipsniui išgarsėjo ne tik Meksikoje ir JAV, bet ir kitose šalyse. Nuo 2005 m. Lila Dauns surengė 3 pasaulinius turus po JAV, Lotynų Amerikos, Europos, Rytų Azijos šalis.
Lila Dauns suvaidino epizodinius vaidmenis filmuose „Frida“, „Fados“ ir „Hasta el último trago corazón“. Taip pat prisidėjo įrašant muziką keletui filmų. Lila Dauns taip pat yra ir visuomenės veikėja, pasisakanti prieš indėnų diskriminaciją, gamtos niokojimą, JAV imigracijos politiką.
Ralph Baer
thumb|200px|Ralfui Bajeriui įteikiamas Nacionalinis technologijos pažangos medalis Ralfas Bajeris (Ralph H. Baer; 1922 m. kovo 8 d. – 2014 m. gruodžio 6 d.) – Vokietijoje gimęs JAV išradėjas, žymus dėl savo didžiulio indėlio kompiuterinių žaidimų pramonėje. 2005 m. jis buvo apdovanotas Nacionaliniu technologijos pažangos medaliu dėl pirmos kompiuterinių žaidimų konsolės Magnavox Odyssey išradimo.
Istorija
Būdamas jaunas, Bajeris buvo išmestas iš mokyklos, nes buvo žydas ir privalėjo eiti į žydų mokyklą. Jo tėvas tada dirbo batų fabrike. Likus 2 mėnesiams iki „Krištolinės nakties“, tėvas su visa šeima pabėgo iš Vokietijos. Amerikoje jis savarankiškai mokėsi ir dirbo gamykloje, už savaitę gaudamas 12 dolerių. 1940 m. Bajeris baigė Nacionalinį radijo institutą ir tapo radiotechniku. 1943 m. jis buvo pašauktas kovai II pasauliniame kare.
Bajeris 1949 metais Čikagoje gavo mokslinį bakalauro laipsnį. Jis dirbo keliose elektronikos firmose ir buvo sukūręs savo paties kompaniją iki pradėjimo dirbti „Sanders Associates“ 1958 m. Pastarojoje vietoje jis dirbo iki pat pensijos 1987 m.
2006 m. Bajeris atidavė visus savo techninės įrangos prototipus ir dokumentus Smithsonian institutui. Bajeris taip pat yra IEEE narys.
Garliavos sporto ir sveikatingumo kompleksas
Garliavos sporto ir sveikatingumo kompleksas – sporto ir sveikatingumo kompleksas Kauno rajone, Garliavoje, Vasario 16-osios g. 8, šalia Garliavos Jonučių vidurinės mokyklos. Veikia sporto arena. Centro projekto vertė 15,8 mln. Lt. Sporto centrą Kauno rajono savivaldybės lėšomis pastatė UAB „Rūdupis“.
3494 m² pastate įrengta pagrindinė, bokso, treniruoklių, stalo teniso salės, VIP ir įprasta tribūna, administracijos, teisėjų delegatų, apsaugos darbuotojų, inžinerinės, trenerių persirengimo patalpos, medicinos kabinetas, poilsio bei pasitarimų kambariai, sporto inventoriaus sandėlis. Prie centro įrengta 114 automobilių stovėjimo vietų.
Arena
Kauno rajono arena yra universali, pritaikyta daugeliui sporto šakų. Monolitinės tribūnos.
Istorija
2007 m., išanalizavusi sporto mokyklos problemas ir trūkumus, Kauno rajono savivaldybės vadovybė nusprendė, jog reikalingas naujas sporto ir sveikatingumo kompleksas. Parengtas projektas. 2007 m. gegužės 31 d. Kauno rajono savivaldybės taryba nusprendė teikti jį Valstybės investicijų programai, 20 procentų projekto vertės finansuojant iš savivaldybės biudžeto.
2008 m. spalio 9 d. kapsulės padėjimu pamatuose paženklinta Garliavos sporto ir sveikatingumo komplekso darbų pradžia.
2010 m. pradžioje sumontuoti pamatai ir kolonos. Tų pačių metų rugsėjį išryškėjo bendras objekto vaizdas.
2011 m. balandį Garliavos sporto ir sveikatingumo kompleksas atidarytas.
Spaustuvininkas (laikraštis)
Spaustuvininkas – Lietuvos spaudos darbininkų profesinės sąjungos laikraštis, leistas 1923–1925 m. Kaune.
Istorija
Ėjo kartą per mėnesį, 1925 m. – kas du mėnesiai. Spausdino Raidės spaustuvė, Š. Levi spaustuvė, Varpo spaustuvė Kaune. Išėjo 16 numerių.
Bendradarbiavo M. Bučinskaitė, J. Kvederavičius, K. Markovas, Liuda Purėnienė, Pranas Remeikis, V. Tamoliūnas, T. Vaitiekaitis ir kt.
Redagavo Antanas Baltrušaitis (nuo 1924 m.) Kostas Stiklius.
Popiolkai (Lomžos apskritis)
Popiolkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW645.
Raigardo mūšis (1794)
Raigardo mūšis - 1794 m. liepos 10 d. Kosciuškos sukilimo metu įvykęs mūšis Raigardo mieste tarp Abiejų Tautų respublikos sukilėlių ir Prūsijos karalystės kariuomenės. Sukilėliai naudodami tik šaltuosius ginklus ir neturėdami sunkiosios artlerijos sugebėjo trumpam išstumti Prūsijos kariuomenę iš miesto.
Bernt Carlsson
Berntas Karlsonas (SV Bernt Carlsson, 1938 m. Stokholme – 1988 m. gruodžio 21 d. žuvo aviakatastrofoje Namibijoje) – politologas, Švedijos diplomatas ir politinis veikėjas.
Biografija
1983–1986 m. Švedijos užsienio reikalų ministerijos valstybės sekretorius, ypatingasis pasiuntinys. 1987–1988 m. JTO komisaras Namibijoje.
Imbarė
Imbarė – kaimas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietus nuo Salantų, Salanto kairiajame krante.
Etimologija
Kalbininkai vietovardį kildina iš žodžio. Vietovardis rašytiniuose šaltiniuose rašomas, , , , , 🇬🇸.
Liaudies etimologija mena, kad kaimui vardą davė legendinė Imbarės pilies valdovo duktė Imbarė (Inbarė). Šiuo vardu ji buvo pavadinta motinai užkeikus ( – sen. 🇬🇸) dukrą už tai, kad ji pamilusi ir slapta išlaisvinusi pilies bokšte įkalintą riterį kryžiuotį. Žmonės vietą ėmę vadinti gražiosios valdovo dukters vardu – Imbare arba Inbare.
Geografija
thumb|300px|left|[[Imbarės piliakalnis iš pietvakarių pusės]]
Kaimas plyti prie Gedgaudų upelio. Ribojasi su Žvainiais, Gedgaudžiais, Gaivališke, Rekete, Skaudaliais ir Barzdžiais. Vakariniu pakraščiu teka Salantas ir jo intakas Pilsupis, pietiniu – kairysis jo intakas Blendžiava, į kurį pietrytiniame pakraštyje įteka Kūlupis. Šiaurinėje dalyje auga Imbarės biržtvos, centrinėje – Biržtvos, pietrytinėje – Vaivorinės, pietvakarinėje – Ožkinio krūmų miškai. Per kaimą eina keliai ir Salantai–Imbarė. Reljefas lygus, vietomis išraižytas upelių slėnių.
Istorija
XV–XVI a. prie Salanto netoli piliakalnio pradėjo kurtis pirmosios kaimo sodybos. Kaimo žemė priklausė Platelių dvarui. Jai administruoti XVI a. piliakalnio priešpilyje buvo pastatyta ankstyvojo Imbarės dvaro sodyba. Iš pradžių kaimas buvo kupetinis, o XVI a. 7–9 deš. žemių rytinėje dalyje suformuotas gatvinis-valakinis kaimas. Į pietus nuo jo, prie Blendžiavos upelio perkelta naujoji dvaro sodyba. XVI – XIX a. priklausė Platelių seniūnijai, buvo vaitijos centras. jame gyveno 30–32 valstiečių šeimos.
1585 ir 1593 m. kaimui priklausė 32 valakai dirbamos žemės. 1750 m. buvo 12, 1821, 1843, 1846, 1861 m. – po 18, 1866 m. – 16 kiemų,
Nuo XVI a. kaime veikė dvejos kapinės: vienos – vakarinėje dalyje, Dvarlaukio kalvoje netoli piliakalnio, kitos – pietrytiniame pakraštyje netoli Kūlupio ir Blendžiavos santakos. Abejos uždarytos 1795 m. , o mirusiuosius pradėta laidoti Salantų parapijos kapinėse Gargždelėje. Dvasiniu kaimo gyvenimu iš pradžių rūpinosi Platelių, o nuo 1630 m. – Salantų bažnyčios kunigai.
XVIII a. pab. – XIX a. I pusėje miškingoje, bendro naudojimo kaimo žemėje susiformavo vienkieminis Imbarės Medsėdžių užusienis, XX a. pr. tapęs savarankišku kaimu. 1870 m. kaime su užusieniu buvo 122 revizinės sielos (prievolininkai valstiečiai) ir 477 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai mokėjo išperkamuosius žemės mokesčius Platelių grafams Šuazeliams-Gufjė. Po baudžiavos panaikinimo Platelių dvarui likusioje kaimo žemėje XIX a. II pusėje buvo įkurtas Naujosios Imbarės dvaras. Prie Blendžiavos upės 1861 m. stovėjo Imbarės dvaro vandens malūnas. XIX–XX a. ūkininkų sodybas puošė ir ūkius nuo nelaimių saugojo monumentalūs kryžiai, koplytėlės ir koplytstulpiai su šventųjų skulptūromis.
1923 m. Imbarės kaime buvo 27, Imbarės Medsėdžiuose – 11, Imbarės dvare – 7, o Naujojoje Imbarėje – 2 ūkiai. Lietuvos žemės reformos metu kaimas buvo išskirstytas į vienkieminius ūkius, prie jo prijungti Imbarės Medsėdžiai, Imbarės dvaras ir dalis Gedgaudžių kaimo žemės. Išparceliuoto Naujosios Imbarės dvaro sodyboje 1920 m. įkurta Imbarės pradinė mokykla, o naujakuriams išdalintoje žemėje atsirado naujas Gaivališkės kaimas. Dalis Naujosios Imbarės dvaro žemės priskirta Žeimiams, o Imbarės dvaro vandens malūnas – Skaudaliams.
Nuo 1919 m. Imbarė buvo seniūnijos, 1940–1941 ir 1944–1954 m. – Imbarės apylinkė s centras. Tarpukariu kaime veikė Jaunųjų ūkininkų ratelis,
II pasaulinio karo metais Sofija ir Pranas Kasperaičiai gelbėjo nuo žudynių Salantų žydus Basę Abelmanaitę ir Rapolą Veržbolauską. Už išgelbėtas gyvybes 1991 m. jiems suteiktas Pasaulio Tautų Teisuolio vardas, o 2002 m. (po mirties) apdovanoti Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi.
1949 m. Imbarės ir aplinkinių kaimų ūkininkai buvo suvaryti į kolūkį „Už taiką“, kurio administracija įsikūrė Gargždelėje. XX a. 7-ajame dešimtmetyje kolūkis pavadintas Imbarės vardu, o jo administracinis centras perkeltas į Žvainius, kuriuose įsteigti Imbarės kultūros namai, 1961–2009 m. veikė biblioteka. 2002 m. įkurta Imbariečių draugija – pirmoji Kretingos rajono savivaldybėje kaimo bendruomenė.
Amguema
Amguema  – upė Rusijoje, Sibire, Čiukotkoje. Prasideda Čiukčių kalnyne, teka daugiausia į šiaurės rytus. Vagoje gausu slenksčių. Įteka į Čiukčių jūrą, suformuoja deltą. Upės baseine daug ežerų. Amguemos baseine yra aukso, alavo, volframo rūdų telkinių. Užšalusi nuo spalio iki gegužės.
Ešerinis (Plungės r.)
Ešerinis – ežeras vakarų Lietuvoje, Plungės rajone, apie 6 km į pietvakarius nuo Žemaičių Kalvarijos. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,24 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 176,8 m. Krantai neaukšti, sausi, ištisai apaugę medžiais – ežerą supa Skirpsčių miškas. Atokiau į rytus įsikūręs Skirpsčių, į šiaurę – Krapštikių kaimai. Ežeras nenutekantis, priklauso Varduvos upės intako Pagardenio baseinui.
Pabebirvys II
Pabebirvys II (iki 2017 m. Pabebirvys) – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Šimkaičių.
Alksnas (Zarasų r.)
Alksnas – ežeras Aukštaitijoje, Zarasų rajono pietvakariuose, 10,5 km į vakarus nuo Salako. Ilgis pietvakarių-šiaurės rytų kryptimi 1,05 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 152,5 m. Didžiausias gylis 31 m. Alksno krantai sausi, aukšti, ežeras rininis.
Per ežerą iš pietų į šiaurės rytus teka Ilgės upelis (iš Katišiaus į Vastelio ežerą). Pietinis ir rytinis krantai apaugę Pūslių mišku. Šiaurės vakariniame krante įsikūręs Vajasiškio kaimas, šiaurrytiniame - Aštrakalnio kaimas.
Klaipėdos Verdenės progimnazija
Klaipėdos „Verdenės“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo ugdymo mokykla Klaipėdoje, Kretingos g. 22, vykdanti pradinio, pagrindinio ugdymo I dalies programų ir su šiomis programomis susijusio neformaliojo švietimo įgyvendinimą lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195472849. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.
Kalneliai
Kalneliais vadinami kaimai:
Jonas Kardelis
thumb|240px|[[Lietuvos žurnalistų sąjunga|Lietuvos žurnalistų sąjungos nariai (apie 1932 m.). Sėdi, iš kairės: V.Rastenis, E.Turauskas, J.Purickis (vadovas), J.Gerulaitytė. Stovi, iš kairės: J.Paleckis, A. Gricius, J. Kardelis, V. Kemežys, A. Bružas.]] Jonas Kardelis (1893 m. gegužės 26 d. Girdžiūnuose, Rimšės valsčius – 1969 m. vasario 10 d. Monrealyje) – Lietuvos žurnalistas, visuomenės ir politinis veikėjas, Kanados lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Rimšės pradžios mokykloje, 1908–1911 m. Zarasų vidurinėje mokykloje, 1911–1915 m. Vilniaus vidurinėje medicinos mokykloje, gavo gydytojo padėjėjo laipsnį. Taip pat mokėsi ir privačioje muzikos mokykloje.
1908 m. pradėjo rašyti į laikraštį „Lietuvos ūkininkas“. Vėliau bendradarbiavo leidiniuose „Rygos garsas“, „Viltis“, „Aušrinė“, „Ateitis“, „Santara“, „Naujienos“, „Dirva“, „Keleivis“, latvių ir estų spaudoje.
Priartėjus Pirmojo pasaulinio karo frontams, 1915–1917 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. 1918 m. lapkričio mėn. grįžo ir buvo išrinktas Rimšės valsčiaus komiteto pirmininku. 1919 m. Zarasų apskrities medicinos skyriaus vedėjas, vėliau – pavaduotojas, 1919–1923 m. mokytojavo Zarasuose. 1922–1923 m. I Seimo narys. 1923–1940 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ redaktorius, nuo 1928 m. vyriausiasis ir nuo 1936 m. iki 1940 m. liepos 1 d. atsakomasis redaktorius.
1923–1928 m. studijavo Lietuvos universiteto Matematikos ir gamtos fakultete. Nuo 1923 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos CK narys. 1927 m. kurį laiką redagavo leidinį „Savivaldybių balsas“. Nuo 1940 m. liepos mėn. dirbo Kauno X gimnazijoje. 1940 m. lapkričio 1 d. – 1941 m. lapkričio 1 d. – LTSR Filharmonijos organizatorius ir direktorius. 1941–1944 m. dirbo socialinio draudimo įstaigose. Savo gyvenimą ir žurnalisto patirtį Lietuvoje iki karo aprašė atsiminimuose.
1944 m. liepos 10 d. išvyko į Vieną. 1946–1948 m. redagavo laikraštį „Lietuvos žodis“ Detmolde, 1947–1948 m. mokytojavo Augustdorfe, nuo 1948 m. lapkričio 13 d. gyveno Kanadoje. 1949–1968 m. redagavo laikraštį „Nepriklausoma Lietuva“, nuo 1953 m. mokytojavo Monrealyje.
1950 m. suredagavo pirmąjį „Kanados lietuvių kalendorių“ ir 1955 m. – „Trečiosios Kanados lietuvių dienos metraštį“. Priklausė Lietuvos žurnalistų sąjungai, ilgametis valdybos narys. Buvo renkamas į Pabaltijo žurnalistų santarvės nacionalinį komitetą.
Augustas Kazimieras Sulkovskis
Kunigaikštis Augustas Kazimieras Sulkovskis (, 1729 m. lapkričio 15 d. – 1786 m. sausio 7 d.) – ATR valstybinis veikėjas, 2-ras Besko Bialos kunigaikštis (1762–1786), 1-mas Rydzinsko ordinatas (1762–1786), pirmas Gniezno vaivada (1768–1775), Kališo (1775–1778) ir Poznanės vaivada (1778–1786), Lenkijos armijos divizijos generolas, Austrijos rūmų kamergeris.
Biografija
Lenkijos aristokrato, pirmojo Belsko Bialos kunigaikščio (1752–1762) Aleksandro Juzefo Sulkovskio (1695–1762) ir Marijos Franciskosa fon Štein sūnus.
1754 metais Augustas Kazimieras Sulkovskis buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą nuo Veliunos žemės. Dalyvavo Septynerių metų kare prieš Prūsiją (1756–1763). 1762 metų gegužę po savo tėvo mirties Augustas Kazimieras Sulkovskis paveldėjo Belsko Bialos kunigaikštystę Silezijoje ir Rydzino ordinaciją.
1764 metais kunigaikštis Augustas Kazimieras Sulkovskis dalyvavo Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkime į Lenkijos karaliaus sostą. Tais pačiais 1764 metais gavo Karūnos didžiojo raštininko pareigybę, 1765–1768 metais generolo laipsnyje buvo kadetų korpuso Varšuvoje vicekomendantu.
Jo garbingi titulai: Augusto III kamergeris, Ispanijos grandas, Anglijos peras, Maltos ordino Lenkijoje prioras. 1765 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. 1766 metais buvo antrą kartą išrinktas į seimą nuo Plocko vaivadijos. Edukacinės komisijos, sudarytos 1773 metais, narys.
1768 metais kunigaikštis Augustas Kazimieras Sulkovskis buvo paskirtas pirmuoju Gniezno vaivada, 1775 metais gavo Kališo vaivados pareigybę, o 1778 metais tapo Poznanės vaivada. 1775–1776 metais – Pastovios Tarybos maršalka. 1782 metais gavo Lenkijos armijos generolo-leitenanto laipsnį. 1774 m. gruodžio 23 d. tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi.
1773–1775 metų seime Augustas Kazimieras Sulkovskis įėjo į seimo delegacijos, priverstos Rusijos, Austrijos ir Prūsijos diplomatams spaudžiant sutikti pirmam ATR padalijimui, sudėtį.
Nuo 1775 metų Augustas Kazimieras Sulkovskis gavo metinę pensiją nuo Rusijos pasiuntinio.
1784 metais Rydzine įkūrė karinę mokyklą.
Maltos ordino narys, Aleksandro Neviškio ir Švento Huberto ordinų kavalierius.
1786 metų sausį 56-metis kunigaikštis Augustas Kazimieras Sulkovskis mirė Lešne, buvo palaidotas Rydzynoje.
Šeima
1766 m. birželio 15 d. kunigaikštis Augustas Kazimieras Sulkovskis vedė Liudviką Mnišek (1751–1799), Lietuvos didžiojo pakamario Jono Karolio Mnišeko (1716–1759) ir Katerinos Zamoiskos (m. 1771) dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.
Laibasnapis kiras
Laibasnapis kiras (Chroicocephalus genei, sinonimas Larus genei) – kirinių (Laridae) šeimos paukštis. Kiek didesnis už rudagalvį kirą.
Peri vidutinėse platumose ir žemyno gilumoje, nuo vidutinio iki tropinio klimato zonų aplink Viduržemio jūrą, stepėse ir dykumų pakraščiuose. Koncentruojasi prie užutekių žemumose, peri salose ir paplūdimiuose potvynių ir atoslūgių zonose prie vandenyno, seklių vandenų, įlankose ir žolėtose salelių pakrantėse prie jūrų, didelių upių deltose. Neretas žuvėdrų kolonijose.
Lietuvoje neperi, stebėti atsitiktinai užklystantys paukščiai.
Kaniūkai (reikšmės)
Kaniūkais vadinamos gyvenvietės:
Kalpokai (reikšmės)
Kalpokais vadinami kaimai:
Kaniūkai (reikšmės)
Etimologija
Kaimų vardas kilęs nuo kaniūkų, kurie LDK laikais buvo valstiečiai-arklininkai.
Spinduliai (savaitraštis)
Spinduliai – iliustruotas liberalinės krypties politikos ir kultūros savaitraštis, leistas 1939–1940 m. Kaune, 1940 m., Nr. 20-25 – Vilniuje.
Istorija
Leido ir redagavo Pijus Ruseckas. Nuo 1940 m. Nr. 20 vadinosi „Vilniaus spinduliai“. Spausdino Raidės spaustuvė, Žiedo spaustuvė Kaune. Išėjo 37 numeriai.
Bendradarbiavo Vincas Auryla, Antanas Garmus, Aleksandras Gudaitis, A. Petrašius, A. Poška ir kt.
Poredai
Poredai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Zbuinos, apie 25 km į šiaurės vakarus nuo Lomžos ir apie 93 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Stogas
Stogo pavidalas ėmė formuotis jau senovėje. Etruskų, graikų, romėnų šventyklos buvo dengiamos dvišlaičiais stogais, kai kurie etruskų ir romėnų pastatai – dar ir keturšlaičiais, piramidiniais. Lietuvos kaimo tradicinių XVI–XIX a. pastatų stogas paprastai buvo keturšlaitis, pėdinės arba gegninės konstrukcijos, dažnai su čiukuru, valma, pusvalme, dengtas rugių šiaudais, pajūryje ir pamaryje – nendrėmis. XIX a. ėmė rastis dvišlaičių stogų (pirmiausia Aukštaitijoje ir Suvalkijoje), dengtų keraminėmis čerpėmis, gontais, skiedromis, skarda. Nuo XX a. 3–4 dešimtmečio ėmė pliti šiferio danga.
Šilėnų liepa
thumb|right|250px|Šilėnų liepa
Šilėnų liepa – išskirtinė liepa, valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas,  augantis Šiaulių rajone, Šilėnų kaime (Kuršėnų kaimiškoji sen.), apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Kuršėnų. Pasiekiama iš kelio pasukus žvyrkeliu į šiaurės vakarus ir pavažiavus apie Liepa informacinėmis rodyklėmis nepažymėta.
Liepa išaugusi dešiniajame Ventos krante prie buvusio vandens malūno, sodyboje tarp pastatų. Malūnas su technologine įranga įrašytas Kultūros veryybių registre (unik. kodas ).
Šilėnų liepa paskelbta saugoma LR aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495.
Spindulys (Bruklinas)
Spindulys – JAV lietuvių savaitraštis, leistas 1904–1907 m. Brukline.
Padysnis
Padysnis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės rytuose, kairiajame Dysnos krante, prie sienos su Baltarusija.
Šuniniai
Šuniniai (Canidae) – plėšriųjų žinduolių (Carnivora) šeima.
Apibūdinimas
Vidutinio didumo žvėrys. Turi pailgą snukį ir ilgas kojas. Ramstosi pirštais su neįtraukiamais nagais (užpakalinių kojų pirmasis pirštas redukuotas). Uodega ilga, papurusi. Dantys 42, plėšrieji dantys dideli, su kerpamosiomis briaunomis. Mėsėdžiai. Greitai bėgioja, kai kurie ilgai persekioja auką. Daugelis gyvena urvuose.
Triba. Lapės (Vulpini)
Lapių (Vulpini) tribos gentys ir rūšys:
Triba. Tikrieji šunys (Canini)
Tikrųjų šunų (Canini) tribos gentys, rūšys ir porūšiai: