cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ąžuolų Būdos šv. Antano Paduviečio bažnyčia
Architektūra
Pastato vidaus erdvę skaido dvi poros stulpų. Gerokai aukštesnę ir platesnę už šonines, vidurinę navą pratęsia presbiterija, o abipus jos, šoninių navų galuose, atitvertos zakristijos. Nesuskaidyto į tarpsnius bokšto vientisas sienas skaido dvivėrės durys, o virš jų stačiakampiai langai. Dideli, platūs, taip pat stačiakampiai langai išdėstyti šoninių navų žemose sienose. Šoninių navų viršuje driekiasi originalios galerijų arkados. Galerijos remiasi į stilizuotus liaudiškos formos stulpus. Altoriai paprasti. Didysis altorius – kuklios orderinės kompozicijos. Didžiajame altoriuje kabo švč. Mergelės Marijos paveikslas. Šoniniai – šv. Antano ir šv. Kryžiaus. Vidurinėje navoje virš pagrindinio įėjimo yra vargonų choras.
Draustinis
Draustiniai yra daugelyje valstybių. Švedijoje, Didžiojoje Britanijoje jie vadinami specializuotaisiais rezervatais, Bulgarijoje, Vokietijoje – saugomaisiais kraštovaizdžiais, Šveicarijoje – apsauginėmis zonomis.
Draustinių tipai
Pagal saugomų objektų ypatumus skiriami:
Pagal paskirtį būna:
Yra ir siauros specializacijos draustiniai, kuriuose saugoma tik viena kuri augalų ar gyvūnų rūšis, grupė (vėžiai, uogos).
Visų draustinių teritorijoje draudžiama bet kokia veikla, pažeidžianti saugomų gamtos objektų apsaugą. Kai kuriuose draustiniuose draudžiama medžioti, žvejoti, ardyti lizdus ir urvus, šienauti.
Bal Gangadhar Tilak
Politinė karjera
Labiausiai valdžią kritikavo laikraščiuose „Kesari“ (leistas marathų k.) ir „Mahratta“ (leistas anglų k.). Tilakas ir jo bendražygiai kurstė pilietinį nepasitenkinimą, pateisino ekstremistinį elgesį. Už laikraščiuose spausdintas idėjas Tilakas yra ne kartą atsidūręs kalėjime.
Po Bengalijos padalinimo inicijavo vadinamąjį Swadeshi judėjimą, kurio pagrindinis tikslas – britiškų prekių boikotas, pirmenybę teikiant Indijoje pagamintiems produktams.
Tilakas ir jo bendražygiai Bipin Chandra Pal ir Lala Lajpat Rai prisidėjo prie Indijos Kongreso partijos skilimo 1907 m.
Arktinė tėvynė Vedose
Gan didelio atgarsio susilaukė Tilako veikalas „Arktinė tėvynė Vedose“ (The Arctic Home in the Vedas, 1903 m.), kuriame autorius, remdamasis daugiausia astronominių ir gamtinių reiškinių interpretacijomis teigė, esą senovės arijų protėvynė buvusi už šiaurės poliaračio. Pasak Tilako, arijų arktinė tėvynė tarp 10 000 ir 8000 m. pr. m. e. buvo sunaikinta užslinkusio ledyno, todėl šie buvę priversti traukti į pietus. Tarp 8000 ir 5000 m. pr. m. e. jie apgyvendinę šiaurinę Eurazijos dalį, tarp 5000 ir 3000 m. pr. m. e. sukurti Vedų himnai, kuriuose būta atsiminimų apie gyvenimą Arktyje. Maždaug po 3000 m. pr. m. e. atsiminimai apie Arktį pradėję nykti, himnai tapę vis menkiau suprantami.
Ši Balo Gangadharo Tilako teorija moksliškai rimtai nevertinta ir laikyta pseudomokslu, tačiau ji turėjo savo pasekėjų (pvz., šiuo veikalu rėmėsi Julius Evola, Savitri Devi, René Guénon, Antanas Poška).
VizieR
Pirmoji paieškos astronominiuose kataloguose sistemos versija buvo sukurta 1995 metais. Vėliau ji buvo tobulinama, įjungiant į paiešką SIMBAD duomenis, sujungiant su ALADIN virtualios observatorijos servisu.
2009 metų lapkričio 19 d. Strasbūro astronominių duomenų centre yra 8830 katalogų, iš 8184 galima atsisiųsti duomenis ASCII arba FITS formatais. VizieR leidžia ieškoti informacijos 7793 kataloguose.
Ščecino įlanka
thumb|250px|Palydovinė nuotrauka (apie 2000 m.) thumb|250px|Ščecino įlanka (Zalew Szczeciński) thumb|250px|Ščecino įlanka Ščecino įlanka  – lagūna Baltijos jūros pietryčiuose. Priklauso Lenkijai ir Vokietijai. Nuo Baltijos jūros ją skiria Uznamo ir Volino salos, o su jūra jungia Peenestromo, Svinos ir Dzivnos sąsiauriai. Plotas – 687 km², vidutinis gylis – 3,8 m, didžiausias gylis – 8,5 m.
Kubizmas
Kubizmas atsirado Prancūzijoje ir gyvavo daugelyje Europos šalių. Pirmiesiems kubistams didelę įtaką padarė Polio Sezano kūryba. Stilių išvystė prancūzas Žoržas Brakas ir ispanas Pablas Pikasas 1907−1914 m. dirbdami Paryžiuje. Srovės pavadinimas kilo, kai prancūzų kritikas Louis Vauxcelles 1908 m. Ž. Brako paveikslą „Namai Estakoje“ apibūdino kaip nutapytą iš kubų. Chronologiškai pirmuoju kubizmo kūriniu laikomas P. Pikaso 1907 m. paveikslas „Avinjono panelės“.
Kubizmo stiliui būdingas suskaidytas tikrovės suvokimas, daiktų vaizdavimas vienu metu iš skirtingų taškų, geometrizuotos formos be ryšio su daiktu ir jo sandara, dekoratyvumas. Kubizmo atstovai atmetė nuo Renesanso laikų galiojusį principą, kad menas turi mėgdžioti tikrovę, nepaisė grožio ir bjaurumo kriterijų. Kartu su ekspresionizmu – vienas pagrindinių XX a. meno šaltinių, dariusių įtaką kitoms meno šakoms – architektūrai, literatūrai. Garsiausi kubizmo atstovai ir pradininkai – prancūzas Žoržas Brakas ir ispanų dailininkas Pablas Pikasas.
Kubizmo pagrindu susiformavęs koliažas.
Kubizmo dailininkai
Ryškių kubistinės dailės elementų buvo daugelio XX a. pirmos pusės menininkų kūryboje, ypač dirbusių Paryžiuje, tarp jų: Fransis Pikabija, Marselis Diušanas, Diegas Rivera, Františekas Kupka, Žakas Vijonas, Andrė Lotas, skulptoriai Aleksandras Archipenka, Žakas Lipšicas, Osipas Cadkinas, Raimonas Diušanas-Vijonas
Treigiai (reikšmės)
Treigiais vadinami kaimai:
Kęstutis Turonis
Kęstutis Turonis (g. 1940 m. rugpjūčio 26 d. Noškūnuose) – Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1969 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos mokslų fakultetą ir įgijo geografo hidrologo specialybę. 1969–1970 m. dirbo Lietuvos gamtos apsaugos draugijos respublikinės tarybos vyriausiuoju instruktoriumi. 1970–1976 m. – respublikinėje vandens ūkio inspekcijoje vyresniuoju inžinieriumi valstybiniu inspektoriumi, vyriausiuoju valstybiniu inspektoriumi. 1976–1991 m. dirbo Maisto pramonės ministerijos Projektavimo konstravimo biure su bandomąja gamykla aplinkos apsaugos ir saugumo technikos tyrimo skyriaus vedėju.
Hanoverio arkliai
thumb|250px|Hanoverio žirgas Hanoverio arkliai – arklių veislė. Išvesta XVIII a. Hanoveryje (Vokietija) iš vietos arklių, sumišrintų su grynakraujais jojamaisias, Holšteino, arabų veislės arkliais. thumb|left|Hanoveris "Voltas" [[AgroBalt 2012 Kaunas.]]
Hanoverio arklių yra sunkesnių (važiuojamųjų) ir lengvesnių (jojamųjų). Sportui ypač geri Hanoverio arklių ir grynakraujų jojamųjų mišrūnai.
Eržilo aukštis ties gogu 165-175 cm, krūtinės apjuostis 183-200 cm, plaštakos – 20-23 cm. Masė 600-700 kg. Dažniausiai bėri.
Auginami Vokietijoje, Rusijoje (Kaliningrado sr.), Lietuvoje (Žagarės žirgyne 1995 m. buvo ~150 šios veislės arklių).
Kęstutis Turonis
Biografija
2000–2004 m. – AB „Lietuvos geležinkeliai“ Aplinkos apsaugos skyriaus viršininkas. Skyrių panaikinus – Saugos skyriaus konsultantas aplinkos apsaugos klausimams.
2001–2003 m. buvo Vilniaus miesto savivaldybės tarybos nariu.
Nuo 1993 m. liepos yra Tėvynės sąjungos narys, Vilniaus miesto Karoliniškių skyriaus pirmininkės pavaduotojas.
Treigiai
Treigiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Laukuvos. Stūkso Treigių piliakalnis. Treigių seniūnaitijos centras yra Kaštaunaliai.
Etimologija
Kaimo vardas siejamas su žodžiu treigys („tris žiemas mitęs gyvulys“). Teigiama, kad Laukuvos herbe ir yra vaizduojamas būtent trejų metų arklys, menantis Treigių piliakalnį, bene seniausią Laukuvos apylinkių vietovę.
Treigių piliakalnį supa Smaldegio, Eržilkalnio, Sargutės kalvos. Eržilkalnis mena padavimą apie Treigių piliakalnio gynybą. Pasakojama, kad kryžiuočiai apgulė pilį ir ilgai negalėjo jos paimti. Tuomet žemaičiai į priešo stovyklą paleido trejus metus tamsoje augintą arklį – treigį. Niekada šviesos nematęs eržilas ėmė blaškytis ir išvaikė kryžiuočių arklius. Tuomet pilies gynėjai ir miškuose pasislėpę pagalbininkai puolė pakrikusius priešus ir juos nugalėjo.
Gojus (Zarasai)
Gojus – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Imbrado.
Veimaro respublika
thumb|Veimaro respublikos žemių žemėlapis thumb|Veimaro respublikos [[Reichstagas (Veimaro Respublika)|Reichstago rinkimų rezultatai]] Veimaro respublika  – Vokietijos valstybės neoficialus pavadinimas 1919–1933 m. Veimaro respublikos pavadinimas kilo iš ją įteisinusios Veimaro konstitucijos.
Veimaro respublika buvo federacinė: įėjo 15 žemių (Anhaltas, Badenas, Bavarija, Braunšveigas, Hesenas, Lipė, Meklenburgas-Štrelicas, Meklenburgas-Šverynas, Oldenburgas, Prūsija, Saksonija, Šaumburgas-Lipė, Tiūringija, Valdekas, Viurtembergas) ir 3 laisvieji miestai (Brėmenas, Hamburgas, Liubekas). Daugiausia įtakos valdymui turėjo Prūsija.
Atstovaujamieji organai buvo šie:
Prezidentas galėjo nepatvirtinti Reichstago priimtų įstatymų, taip pat bet kada jį paleisti. Prezidentais buvo:
Veimaro respublikos raida
Veimaro respublika susikūrė Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje, po Lapkričio revoliucijos, kurios metu daugelį Vokietijos didmiesčių perėmė darbininkų ir kareivių tarybos, o 1918 m. lapkričio 9 d. besivaržantys socialistai ir socialdemokratai paskelbė šalį respublika.
1920 m. įvykdytas nesėkmingai pasibaigęs Kapo pučas. Pučui vadovavo reakcingas žurnalistas ir žemvaldys Volfgangas Kapas, G. Erhardas, generolai E. Liudendorfas, V. Liutvicas ir kiti. Pučistai rėmėsi savanorių korpusais ir kai kuriais reichsvero daliniais bei tikėjosi nuversti koalicinę vyriausybę, kuriai vadovavo socialdemokratai, panaikinti Veimaro respubliką ir sukurti karinę diktatūrą.
„Auksinis periodas“
Gustavas Stresemann’as šimtą dienų 1923-ais metais buvo valstybės kancleris bei užsienio reikalų ministras nuo 1923 iki 1929 m. Gustavo Stresemanno valdymo laikotarpis nuo 1923 iki 1929 yra vadinamas Veimaro respublikos „auksiniu periodu“, kuomet ekonominė ir politinė šalies būklė stabilizavosi.
Ekonomika
1923 m. G.Stresemannui, po stiprios infliacijos pavyko stabilizuoti Vokietijos valiutą. Jis taip pat sugebėjo susitarti su Amerika dėl paskolų sistemos, kuri padėjo Vokietijos ekonomikai atsigauti ir pajėgti mokėti reparacijas. Ši ekonomikos stabilizacija numalšino politinę įtampą ir skatino investuotojus vėl pasitikėti galima Vokietijos verslo sėkme. Vienas iš sėkmingiausių Stresemann sprendimų buvo naujos stabilios valiutos įvedimas – Rente markės spalį 1923-ais.
Daueso planas 1924-ais m. buvo sukurtas tam, kad Vokietija pajėgtų sumokėti reikiamą skolą sąjungininkėms. Pagal jo sąlygas, Amerikos bankai sutiko paskolinti pinigų Vokietijos bankams reparacijoms išmokėti – iš viso 40 milijonų svarų. Taip pat buvo įkurtas Vokietijos nacionalinis bankas, prižiūrimas sąjungininkių. Vokietijai buvo suteikta tarptautinė 800 milijonų vertės paskola ekonominei situacijai pagerinti. Iš viso šalis tuo metu gavo du kartus daugiau pinigų, negu reikėjo sumokėti reparacijomis. Šis sprendimas kai kurių istorikų matomas kaip pavojaus signalas – A. J. P. Taylor teigia, kad Vokietijos ekonomika būtų atsigavusi ir be Amerikos paskolų, tačiau būtent dėl jų ji vėliau susmuko didžiosios depresijos metais.
Kiti pasiekimai ekonomikoje:
Nesekmės:
Užsienio ryšiai
Vokietija buvo pirmoji valstybė užmezgusi oficialius diplomatinius santykius su Sovietų sąjunga. Rapalo sutartimi Vokietija pripažino šią šalį, abi bendrininkės sutiko panaikinti visas prieškarines skolas.
1925-ųjų spalį buvo pasirašytos Lokarno sutartys su Prancūzija, Belgija, Didžiąja Britanija ir Italija. Šiomis sutartimis buvo pripažintos vakarinės Vokietijos sienos, o Vokietija pasižadėjo atsisakyti savo ketinimų šias sienas pakeisti. Taip pat Britanija, Italija ir Belgija pasižadėjo padėti Prancūzijos kariuomenei tuo atveju, jei vokiečių armija bandytų okupuoti demilitarizuotą Reino zoną. Lokarno sutartis leido Vokietijai 1926-ais metais tapti Tautų Sąjungos nare. Sutarčių silpna vieta buvo Vokietijos rytinės sienos, kurių Vokietija nepripažino. Vykdant sutarčių sąlygas, 1925-ais metais visos užsienio kariuomenės paliko Rūro regioną, anksčiau, negu buvo numatyta Versalio sutartyje. Vokietijos priėmimas į Tautų sąjungą bei tapimas nuolatine apsaugos komiteto nare pakėlė jos tarptautinį prestižą ir suteikė pasitikėjimo pačiai vokiečių tautai.
Politika
Nors Stresemann’o laikotarpiu nebuvo panaikintos visos Veimaro respublikos silpnybės, demokratija tuo metu buvo palyginus stabili. 1925-aisiais metais įvykusių prezidento rinkimų metu buvo išrinktas Hindenburg’as – dešiniųjų pažiūrų konservatorius. Jo kadencija patenkino kitus konservatyviuosius bei suteikė naujos dvasios Respublikai. Tačiau proporcinė balsavimo sistema vis dar nesuteikė stiprybės parlamente – nei viena partija nesugebėjo gauti daugumos balsų, ir visos buvo priverstos burtis į trumpai išgyvenusias koalicijas. Dauguma koalicijų išlikdavo tik metus, taip sumažindamos vokiečių pasitikėjimą nauja sistema.
Kultūra
Veimaro respublikos metais ypač klestėjo įvairios meno rūšys, buvo sukurta daug svarbių darbų. Iškilo Bauhaus architektūros stilius, vertinantis funkcionalumą. Žymūs rašytojai – Thomas Mann, Hans Grimm, Arnold Zweig, E. Maria Remarque, Alfred Döblin – tapo žymūs visame pasaulyje. Vyriausybė subsidijavo parodas, meno darbus, leisdama menininkams save išreikšti. Kultūra buvo paveikta ir tarptautinių madų – klestėjo džiazas, užsienio kūryba. Berlynas tapo vienu iš Europos kultūros centrų. Kai kurie šiame etape įžvelgė minusų – konservatyvioji visuomenės dalis bijojo supanašėjimo su Vakarais bei tradicinių vertybių praradimo. Tačiau šis periodas gali būti laikomas vienu pačių moderniausių Vokietijos istorijoje.
Socialinė gerovė
Veimaro respublika buvo išskirtinai socialinės gerovės šalis. Pasiekimai šioje srityje:
Veimaro respublikos žlugimo priežastys
Versalio taikos sutartis buvo laikoma bausme Vokietijai, ja paniekintas šalies tautiškumas, o tuo ypatingai naudojosi naciai. Versalio Taikos sutartis įpareigojo sumokėti reparacijas, taip pat buvo atimtos svarbios išteklių teritorijos – Saro sritis. Užtikrinti tvarkai taip pat trukdė ir armijai įvesti apribojimai.
Visa tai prisidėjo prie to, kad Adolfas Hitleris su nacių partija, demokratinę Veimaro respubliką pertvarkė į autoritarinę valstybę – Trečiąjį Reichą.
Alphabeta
220px|miniatiūra|Alphabeta su Izhar Cohen 1978 m.
Grupę sudarė Reuven Erez, Lisa Gold-Rubin, Nehama Shutan, Ester Tzuberi ir Itzhak Okev. 1978 metais su Izhar Cohen atstovaudami Izraeliui laimėjo 1978 m. Eurovizijos konkursą. Jame atliko dainą „A-Ba-Ni-Bi“. Izraelis balsavimo metu gavo penkis iš eilės maksimalų 12 taškų kiekį, kuris yra Eurovizijos rekordas. Iš viso kolektyvas gavo 157 taškus.
Kai tapo aišku, kad Izraelis tais metais laimės konkursą, Jordanijos transliavimo bendrovė nutraukė tiesioginę transliaciją teigdami, jog transliuotojas turėjo techninių sunkumų. Žiūrovams buvo parodytas narcizų vaizdas. Kitą dieną po Eurovizijos, kaip nugalėtoją Jordanija pristatė Belgijos dainą, kuri iš tikrųjų Eurovizijoje buvo užėmusi antrą vietą. Izraelio pergalė suteikė teisę rengti 1979 m. Eurovizijos dainų konkursą, kuris vyko Jeruzalėje.
Šumerų raštas
Šumerų raštas, kurio vėlyvoji forma vadinama Šumerų dantiraščiu, – kelios tarpusavyje susijusios rašto sistemos, ankstyviausia dantiraščio atmaina, IV–III tūkst. pr. m. e. naudota užrašyti šumerų kalbai.
Šumerų piktografinis raštas
thumb|left|Duoklės sąrašas piktografiniu raštu (apie XXXI a. pr. m. e.). Vaizduojami skaičiai ir objektai Šumerų piktografinis raštas (iki ~XXVII a. pr. m. e.) – seniausia rašto fazė. Kaip ir kitose piktografinėse sistemose, jame naudojami simboliai atitinka vaizduojamus daiktus. Pvz., nupiešta koja ir reiškia „koją“, o vulvos simbolis reiškia „moterį“. Prireikus daugiau sąvokų, buvo išplėstos simbolių galimybės. Viena vertus, tam pačiam ženklui suteikta daugiau artimų reikšmių. Pvz., kojos simbolis galėjo reikšti ir su koja susijusias sąvokas – „eiti“, „stovėti“. Be to, kai kurie ženklai pradėti naudoti rebuso principu. Pvz., žodis lagab („tvora“) šumerų kalba galėjo reikšti ir „skolos raštas“ (panašiai kaip lynas lietuvių kalboje gali reikšti žuvį ir virvę), todėl tvoros simbolis buvo pradėtas naudoti ir kita prasme. Iš to kilo rašto polisemija (tas pats ženklas turi daug reikšmių) bei polifonija (tas pats ženklas gali būti tariamas skirtingai).
Piktografinis raštas neleido užfiksuoti visos kalbos. Nebuvo galimybių užrašyti daugelio kalbos dalių (jungtukų, gramatinių formų, būdvardžių ir pan.). Pagrindinės fiksuojamos kalbos dalys buvo daiktavardis, skaitvardis, vėliau veiksmažodis. Todėl aptinkami įrašai šiuo raštu dažniausiai yra įvairūs ūkiniai sąrašai. Juose fiksuojama duoklė, apskaita.
Šumerų ideografinis raštas
thumb|Linijinio rašto tekstas (apie XXVI a. pr. m. e.) iš [[Adabas|Adabo]] Svarbus pokytis šumerų piktografiniame rašte įvyko apie 2800 m. pr. m. e. (t. y. pereinamuoju laikotarpiu iš Uruko laikotarpio į ankstyvąjį dinastinį laikotarpį). Tuo metu įvyko ženklų rotacija, t. y. pasukimas 90 laipsnių kampu. Tai nulėmė rašto krypties pasikeitimas: pradėta rašyti ne iš viršaus į apačią, o iš kairės į dešinę. Dėl to koja, galva ir kiti ženklai pradėti rašyti gulsti, o ne stati. Nepaisant to, rašymo iš viršaus į apačią tradicija kai kuriuose dokumentuose buvo išlaikyta ir vėliau.
Šumerų ideografinis raštas buvo tiesioginė piktografinio rašto tąsa. Šiame rašte ženklai tapo gerokai abstraktesni ir nebeprimena pirminių piešinėlių (piktogramų). Didėjant polifonijos ir polisemijos galimybėms, taip pat atsiradus galimybei užrašyti fonetiniu pagrindu, ženklų skaičius sumažėjo: nuo mokslininkams žinomų ~1500 piktogramų, jis sumažėjo iki ~600 ideogramų.
Šiaurės Rytų Argentina
thumb|200px|Šiaurės Rytų Argentina Šiaurės Rytų Argentina  – gamtinis ir kultūrinis regionas Argentinos šiaurės rytuose. Sudaro Formosos, Čiako, Korienteso ir Misioneso provincijos.
Šiaurės Rytų Argentinos regiono terminas taikomas palyginti neseniai. Gamtiškai jam būdingos Gran Čiako lygumos ir Argentinos Mesopotamijos miškai. Kultūtiškai regionas nemažai paveiktas gvaranių kultūros, nors Čiake ir Formosoje labiau būdingos tobų ir viči indėnų gentys.
Šumerų raštas
Šumerų ideografinis raštas
miniatiūra|350px|center|Ženklo „galva“ (SAG) raida. Šumerų raštas apima 1 (piktograma), 2 (apsukta piktograma), 3 (ideograma), 4 (dantiraštis) ir 5 (neo-šumerų dantiraštis) tipus Ideografiniame rašte atsirado galimybės užfiksuoti gramatines kalbos dalis bei gramatines galūnes, t. y. buvo galima fiksuoti visą natūralią kalbą. Tai pasiekta dalį rašto ženklų pradėjus naudoti fonetiniu principu, jį naudojant tik pagal tarimą.
Šumerų-akadų dantiraštis
thumb|Dantiraščio tekstas, nustatantis miežių grūdų porcijas (apie XIV a.) iš [[Girsu]] Gausėjant dokumentų ir intensyvėjant rašymui, atsirado poreikis rašyti greičiau. Kadangi dauguma tekstų buvo rašomi molyje, vietoj linijų imta vis dažniau įspaudinėti brūkšnelius, kurie dėl specialaus naudojamo įrankio (kalamo) įgavo pailgų „pleištų“ ar „dantų“ formą. Todėl dantiraštis gimė kaip savotiškas ideografinio rašto greitraštis. Jo susiformavimo pradžia laikoma apie XXVI a. pr. m. e.
Dantiraštis visiškai nepakeitė ideografinio rašto, kuris ir toliau buvo naudojamas paraleliai iki pat III tūkst. pr. m. e. pabaigos, tačiau jo vartojimas vis dažnėjo, kol galiausiai išstūmė linijinį raštą. Ši rašto forma buvo perduota aplinkinėms tautoms ir pradėta taikyti užrašyti kitoms kalboms: akadų, eblų, elamitų. Dėl to šis dantiraštis dar vadinamas Šumerų-akadų dantiraščiu. Paskutinis šumerų dantiraščio vystymosi etapas buvo III tūkst. pr. m. e. pabaiga. Tuo metu III Ūro dinastijoje išsivystė neo-šumerų dantiraštis. Jis naudotas užrašyti šumerų kalbai, kuri tuo metu jau buvo betampanti liturgine kalba. Šioje fazėje galutinai nusistovėjo rašybos taisyklės, standartizuoti brūkšnių tipai.
Nuo II tūkst. pr. m. e. šumerų kalba jau buvo mirusi kalba, tačiau tekstai (ypač liturginiai) ja rašyti iki pat paskutiniųjų amžių prieš mūsų erą. Šiems tekstams rašyti buvo naudojama vėlyvesnė, gerokai supaprastinta, dantiraščio atmaina – akadų dantiraštis.
Rašto struktūra ir transliteracija
Šumerų rašto sistemos buvo mišrios: jose naudoti ženklų tipai buvo ideogramos, silabogramos ir determinatyvai, tačiau daugumą sudarė ideografiniu pagrindu naudojami ženklai. Determinatyvai yra netariami rašto ženklai, kurie parodo tik žodžio prasminę kategoriją. Jie transkribuojant rašomi pakeltu šriftu.
Šumerų dantiraščio ženklai mokslinėje transkribcijoje šifruojami pagal savo sudedamąsias dalis (elementus). Šios sudedamosios dalys žymimos didžiosiomis raidėmis pagal „pagrindinį“ šumerišką tarimą. Pvz., ženklas 20px („vanduo“, šumeriškai tariamas a) žymimas A. Jeigu egzistuoja keli ženklai, turintys tą patį sutartinį tarimą, jie žymimi su skaičiuku (pvz., AB, AB2) arba su kirčio ženklu (dešininis kirčio ženklas atitinka 2, o kairinis – 3. Todėl ú atitinka U2, o ù – U3). Tikrasis ženklo tarimas tekste žymimas mažosiomis raidėmis. Kad nesusimaišyti tarp kelių to paties ženklo tarimų ir tarp vienodai tariamų skirtingų ženklų, prie tarimo irgi neretai prirašomas skaičiukas. Pvz., A šumerų kalba gali būti tariamas a („vanduo“), duru5 („drėgnas“), eš10 („vanduo“), id5 („upė“).
Keli elementai sujungti tarpusavyje sudaro naujus ženklus, kurie dažniausiai jungiami pagal reikšmę ir įgyja visiškai naują tarimą. Jie mokslinėje literatūroje yra vadinami diri-kompositum. Pvz., keturi elementai ŠIR.BUR.LA(ki) įgauna fonetinę reikšmę Lagaš ir reiškia Lagašo miestą; du elementai IGI.A – „akis“ + „vanduo“ – turi fonetinę reikšmę imhur ir reiškia „puta“. Kai kuriais atvejais sujungti elementai išlaiko tarimą ir įgyja naują reikšmę. Pvz., a ĝar („irigacija“). Tokie atvejai diri-kompositum nelaikomi.
Mokslinė kodifikacija
Egzistuoja keli standartiniai senųjų šumerų rašto sistemų ženklų sąrašai. Dažniausiai mokslininkų naudojamą šumerų dantiraščio ženklų sąrašą 1922 m. sudarė šumerologas P. Anton Deimel. Jis vadinamas Archaiškų dantiraščio ženklų sąrašu (, sutrumpinimas LAK), kurį sudaro 870 ženklų. Senieji dantiraščio ženklai pagal šį sąrašą koduojami iki pat mūsų dienų. Pvz., LAK 008 atitinka ženklą 20px DINGIR ir t. t.
2004 m. šumerų akadų dantiraščio ženklai (remiantis standartizuotomis III Ūro dinastijos formomis) buvo kodifikuoti Unicode sistema. Iš viso numatyti 879 žodžių ženklai (U+12000–U+123FF) ir 103 skaitmenų bei skyrybos ženklai (U+12400–U+1247F). Unicode kodifikavimui pasirinkta netradicinė ženklų išdėstymo tvarka: ji nesiremia nei vienu iš seniau naudotų sąrašų (kuriuose ženklai rikiuojami pagal vyraujantį brūkšnio tipą), bet išdėsto ženklus pagal „pagrindinį“ šumerišką tarimą, lotynų abėcėlės tvarka. Taip sąrašo priekyje atsiduria ženklas A („vanduo“), o sąrašas baigiasi ženklu ZUM („suktis“).
Teksto pavyzdys
Vertimas: Inanai, visų šalių valdovei, savo valdovei, Gudėja, Lagašo ensis ir Gatumdu žmogus, šventyklą Girsu pastatė.
Palangos Iveros Dievo Motinos ikonos cerkvė
Palangos Iveros Dievo Motinos ikonos cerkvė – stačiatikių cerkvė Palangos mieste, kelio į Liepoją pradžioje. Cerkvė priklauso Palangos Iveros Dievo Motinos ikonos parapijai.
Istorija
2002 m. birželio 16 d. cerkvė pašventinta. Parapijai priklauso 100 tikinčiųjų.
Architektūra
Šalia cerkvės yra parapijos namai.
Užusalių šv. Aleksandro Neviškio cerkvė
'''Užusalių Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė''' – stačiatikių cerkvė Užusaliuose, Jonavos raj. thumb|left|240px|Cerkvės pagrindinis fasadas
Istorija
Akmeninė cerkvė pastatyta 1866 m. iš sukilėlių konfiskuotame dvare ir pavadinta kunigaikščio Aleksandro Neviškio garbei. Lėšos statybai taip pat išieškotos iš sukilėlių. Vietovė pagal cerkvę pavadinta Александровская слобода. 1864–1986 m. veikė Užusalių Šv. Aleksandro Neviškio parapija.
Greitas maistas
thumb|Greitas maistas Greitas maistas – apima visus patiekalus, kuriuos pagaminti ar patiekti galima per trumpą laiką. Dažniausiai toks maistas yra parduodamas restoranuose, parduotuvėse, kioskuose. Tokių patiekalų kokybė dažniausiai yra prastesnė nei įprasto maisto.
Greito maisto prekyvietės dažniausiai yra įvairiausio dydžio kioskai, užkandinės. Svarbiausia, kad būtų greitas aptarnavimas ir viena centrinė būstinė, iš kurios išvežamos užsakytos prekės telefonu, internetu. Tokiems tinklams yra mažesni kapitalo reikalavimai nei restoranams, kuriuose žmonės privalo būti aptarnaujami sėdimose vietose.
Valančiūnai
Valančiūnais vadinami kaimai:
Užusalių šv. Aleksandro Neviškio cerkvė
Istorija
1937 m. parapijoje buvo 840 tikinčiųjų. 1921–1935 m. čia dirbo šventikas Stepanas Semionovas (1941 m. birželį areštuotas, kalėjęs Krasnojarsko lageriuose, šeima ištremta į Altajaus kraštą).
Greitas maistas
Greito maisto atsiradimas siejamas su senovės kultūrų miestų prekyvietėmis Senovės Romoje, Pietryčių Azijoje, Vakarų Afrikoje ir Artimuosiuose Rytuose.
Greitas maistas sukurtas, kad būtų suvalgytas „kelyje“, dažnai nereikalauja tradicinių stalo įrankių, o yra valgomas rankomis. Populiariausi ir labiausiai paplitę tokio maisto pavyzdžiai yra sumuštiniai, pitos, mėsainiai, kepta vištiena, prancūziškos „bulvytės fri“ su žuvimi ar be jos, vištienos sparneliai, tako, pica, dešrainiai ir ledai, nors daugelis greito maisto restoranų siūlo lėčiau pagaminamų maisto patiekalų, tokių kaip aitriųjų paprikų padažą su mėsa, bulvių košę, įvairias salotas. 2006 m. pasaulyje greito maisto rinka padidėjo 4,8 % ir pasiekė 102,4 milijardų nuo 80,3 milijardų operacijų apimties vertės. Indijoje greito maisto pramonė vidutiniškai paauga 40 % per metus.
Greitas mastas yra kritikuojamas dėl neigiamo poveikio žmogaus organizmui ir tukinimo.
Beira-Rio stadionas
Estádio José Pinheiro Borda, geriau žinomas kaip Estádio Beira-Rio  – futbolo stadionas Porto Alegrėje, Brazilijoje. Jame namų rungtynes žaidžia Sport Club Internacional.
Laima Drazdauskaitė
Laima Drazdauskaitė (g. 1947 m. rugsėjo 29 d. Kaune) – Lietuvos tapytoja.
Biografija
1963 m. baigė Kauno dailės mokyklą. 1968 m. baigė Lietuvos dailės institutą, Jono Švažo mokinė.
1968–1969 m. dėstė Telšių taikomosios dailės technikume, nuo 1969 m. dėsto Kauno A. Martinaičio dailės mokykloje, nuo 1996 m. Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės instituto dėstytoja.
Kūryba
Nuo 1970 m. dalyvauja bendrose parodose Lietuvoje ir užsienyje. Surengė individualių parodų Lietuvoje, Vokietijoje. Tapyba intuityvi, subtilių spalvų. Iš pradžių tapė lyrinius suabstraktintus peizažus („Šulinys“, 1977 m., „Vėjuota diena“, 1983 m.) su išryškintais aplinkos fragmentais. Vėlesni kūriniai („Širšynas“, „Samanos“, abu 1996 m.) nutapyti pagal abstrakčiosios veiksmo tapybos principus.
Gielčinas (Monkų apskritis)
Gielčinas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tšcianės valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1849 m. kaime įkurta Gelčino Šv. Marijos parapija.
left|thumb|200px|Gelčino kaimo medinės bažnyčios vidus
Adalis
Adalio sultonatas  – XV–XVI a. egzistavusi valstybė Rytų Afrikoje, dabartinės šiaurės rytų Etiopijos, Džibučio ir šiaurės Somalio (Somalilando) teritorijose. Jos politinis centras buvo Dekeras, vėliau Hararas.
Istorija
thumb|left|Zeilos miesto griuvėsiai Kuomet Etiopijos imperatorius Ješakas I nukariavo galingą Ifato sultonatą, paskutiniojo sultono sūnus Sabiradinas pabėgo į Jemeną. 1415 m. jis grįžo ir įtvirtino savo Valašma dinastiją Zeiloje. Tai buvo laikoma Ifato atkūrimu, nors naujasis sultonatas buvo vadinamas Adaliu. Adalis tapo svarbiausiu musulmonų kovos prieš krikščionis centru.
Tuo metu stipri Etiopijos imperija buvo reali grėsmė sultonato išlikimui, ir karai vyko nuolat. Prie neramumų prisidėjo ir tai, kad XVI a. pradžioje portugalai nusiaubė regiono pakrantes, sudegindami laivus.
Tik valdant Ahmedudinui (1433–1445), kuomet Etiopija laikinai nusilpo, Adalis galutinai susigrąžino daugumą Ifato valdytų teritorijų. Sostinė buvo perkelta į Dekero miestą krašto gilumoje, kad būtų lengviau gintis nuo etiopų. Sultonas žuvo mūšyje su Etiopija, kuomet bandė juos išguiti iš Davaro.
1518 m. šalyje prasidėjo pilietinis karas. Dekere įsitvirtino uzurpoatorius iš Karanlės giminės, tuo tarpu Valašmos dinastijos sultonas būsimasis sultonas Abu Bakras 1520 m. sustiprino Hararą ir padarė jį savo sostine. 1526 m. jam mirus, jo brolis Umardinas tapo marionete imamo Ahmedo Gurėjaus rankose. Tačiau situacija nepatenkintas pirklių ir kareivių sluoksnis augo. Jie rėmė savo lyderį Adalio imamą Ahmadą ibn Ibrihimą al-Ghazį, kuris iš Hararo pradėjo savo užkariavimus, kurdamas galingą imperiją. Šių Etiopijos-Adalio karų metu Adalis laikinai užėmė visą Etiopiją, ir tik Portugalų pajėgos sugebėjo jį sustabdyti. Šie žygiai žinomi kaip Etiopijos užkariavimas, Futuh al Habash.
Sultonatas žlugo 1559 m., kuomet mūšyje su Etiopija žuvo paskutinis sultonas Barakatas. Tačiau Etiopijai nebepavyko dar kartą užvaldyti šių teritorijų, nes tiek ją, tiek Adalį nusiaubė nauji užkariautojai – pagonys oromai. Adalio valstybingumas Harare buvo trumpam atkurtas kaip Hararo sultonatas, kuris teegzistavo 18 m.
Gerty Theresa Cori
Gerti Teresa Kori (, 1896 m. rugpjūčio 15 d. Praha – 1957 m. spalio 26 d. Saint Louis, Misūrio valstija), JAV gydytoja, biochemikė, Nobelio fiziologijos ir medicinos premijos laureatė.
Biografija
1920 m. baigė Prahos universitetą. 1920–1922 m. dirbo Vienos vaikų ligoninėje. 1922 m. su vyru Karlu Kori išvyko į JAV. 1922–1931 m. Bufalo (Niujorko valstija) piktybinių navikų instituto biochemikė, tyrė angliavandenių apykaitą piktybiniuose navikuose. Nuo 1931 m. Vašingtono universiteto Medicinos mokyklos Saint Louise dėstytoja, nuo 1947 m. profesorė. Tyrė gliukozės ir glikogeno biocheminius pokyčius, nustatė insulino veikimo mechanizmą, atrado kai kuriuos fermentus (fosforilazė).
1947 m. jos darbas kartu su vyru Karlu Kori ir argentiniečiu Bernardu Husay įvertintas Nobelio fiziologijos ir medicinos premija.
Velja Lavelja
thumb|250px|Salos padėtis
Velja Lavelja  – sala Saliamono salyne, Naujosios Džordžijos salų grupėje. Priklauso Saliamono Saloms, Vakarų provincijai. Yra į šiaurės vakarus nuo Naujosios Džordžijos, rytuose Veljos įlankos atskirta nuo Kolombangaros. Plotas – 652 km².
Saloje gyvena ~9000 žmonių. Dauguma jų kalba papuasų kalboms priklausančia bilua kalba. Pagrindinės gyvenvietės – Kumbolija, Mbarakoma, Mbilua.
1943 m. saloje vyko nuožmūs jūrų ir sausumos mūšiai tarp JAV ir Japonijos. Yra karinės bazės liekanos.
Alksnių piliakalnis
Alksnių piliakalnis, Onuškio piliakalnis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A548P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR915, unikalus objekto MC kodas 5602) – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Alksniai kaimo, Juodupės seniūnija. Pasiekiamas keliu Skuomantai-Alksniai, yra kaimo pradžioje, dešinėje, į rytus nuo kelio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Apvalaso ežero rytinėje pakrantėje esančios kalvos aukštesniame vakariniame gale. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 40x30 m dydžio, kiek iškiliu viduriu, 1 m aukštesne rytine dalimi. Joje rasta lygios ir brūkšniuotos keramikos. Rytiniame šlaite, 1,5 m žemiau aikštelės yra 7 m pločio terasa. Šlaitai statūs, 15 m aukščio, išskyrus žemą rytinį. Pietinis šlaitas apardytas žvyrduobės. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais.
Šimkūnai
Šimkūnais vadinami kaimai:
Globulė
Globulė gali reikšti:
Kampiškiemiai
Kampiškiemiai arba Siniavinas (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Angereck, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gusevo miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 29 d. prijungtas Kampiškiemių dvaras (Gut Kampischkehmen, 1905 m. buvo 138, 1910 m. 139 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Gumbinės rajono (Гумбинненский район), vėliau Gusevo rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Furmanovo apylinkės kaimas.
Jonas Montvila
Jonas Montvila (1873 m. Ringovėlė, Marijampolės apskritis – 1910 m. lapkričio 19 d. Čikaga) – JAV lietuvių spaudos darbuotojas, vertėjas.
Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje. 1894 m. išvyko į JAV. 1897 m. redagavo laikraštį „Garsas Amerikos lietuvių“, 1897–1898 m. – jo priedą „Pasaulė“, 1899–1900 m. su V. S. Stagaru–Šlekiu – savaitraštį „Viltis“. Su Vytautu Montvila ir V. Varnagiriu 1899 m. Glazge leido pirmąjį Škotijos lietuvių savaitraštį „Vaidelytė“. 1900–1901 m. Čikagoje redagavo savaitraštį „Katalikas“, 1901–1902 m. Brukline – laikraštį „Žvaigždutė“. Išvertė F. Bernatovičiaus, M. Rodzevičuvnos, Henriko Sienkievičiaus, Levo Tolstojaus ir kitų rašytojų kūrinių.
Paskirstytasis skaičiavimas
Paskirstyto skaičiavimo pavyzdys yra BOINC - karkasas, kuriame stambios problemos gali būti padalintos į smulkias problemas, kurios paskirstomos daugeliui kompiuterių. Vėliau smulkūs rezultatai yra apjungiami į didelį sprendimą.
Paskirstytasis skaičiavimas – tai elementarus galimybės sujungti kompiuterius išnaudojimas. Tačiau jis skiriasi nuo kompiuterių darbo tinkle ar fragmentuoto skaičiavimo. Pastarasis terminas apima kelis kompiuterius, sąveikaujančius tarpusavyje, bet dažniausiai nesidalinančius vienos programos apdorojimu. Pasaulinis tinklas (internetas) yra pavyzdys tinklo, bet ne paskirstyto skaičiavimo. Sudarinėti paskirstytuosius skaičiavimus naudojama daug technologijų ir standartų, kai kurios iš jų specialiai optimizuotos šiam tikslui: Remote Procedure Calls (RPC) or Remote Method Invocation (RMI) or .NET Remoting.
Organizavimas
Sąveikos tarp atskirų kompiuterių organizavimas yra svarbiausias uždavinys. Norint panaudoti kuo didesnį kiekį skirtingų kompiuterių tipų komunikacijos kanalo protokolas negali turėti ar naudoti jokios informacijos, kuri gali būti nesuprantama kažkuriems įrenginiams. Ypatingas dėmesys taip pat turi būti skiriamas pranešimų perdavimui. Jie turi būti pristatomi neiškraipyti, o klaidingi pranešimai atmetami, kad nesukeltų klaidos sistemoje ar net visame tinkle.
Tikslai ir pranašumai
Yra daug paskirstytojo skaičiavimo sistemų rūšių ir daug iššūkių kuriant tokias sistemas. Pagrindinis paskirstytojo skaičiavimo sistemos tikslas yra sujungti naudotojus ir šaltinius į aiškų, atvirą ir keičiamo dydžio tinklą. Idealiu atveju toks junginys yra net labai atsparus klaidoms ir galingesnis nei dauguma pavienio kompiuterio sistemos variantų.
Atvirumas
Atvirumas yra paskirstytųjų sistemų ypatybė, kuri užtikrina, kad kiekviena posistemė yra visiškai atvira sąveikai su kita posisteme. Tinklo servisų protokolai – tai standartai, kurie nurodo paskirstytosioms sistemoms būti išplečiamoms ir besikeičiančioms. Iš esmės kintama atvira sistema turi privalumą prieš visiškai uždarą, savarankišką sistemą.
Dėl to atviros paskirstytosios sistemos susiduria su tokiais sunkumais:
Techniniai klausimai
Blogai suprojektuota paskirstytųjų skaičiavimų sistema gali sumažinti visų skaičiavimų patikimumą jei vieno mazgo nepasiekiamumas suardo kitus mazgus. Kaip kažkada pastebėjo Leslie Lamport: „Paskirstytoji sistema tai tokia sistema, kurioje klaida kompiuterio, apie kurio egzistavimą tu net nežinojai, gali padaryti tavo paties kompiuterį nenaudingu.“
Buick
Istorija
250px|thumb|right|Louis Chevrolet – Buick Bug automobilyje Buick buvo įkurtas kaip nepriklausomas automobilių gamintojas 1903 metų gegužės 19 dieną, pavadinimu Buick Motor Company. Įmonę įkūrė škotų kilmės amerikietis David Dunbar Buick (OHVtipo variklio, kuriuo ir buvo paremta įmonės sėkmė kūrėjas) Flinto mieste Mičigano valstijoje. 1904 metais įmonę nupirko James Whiting ir pasamdė William C. Durant vadovauti jo įmonei. Buick greitai tapo didžiausiu automobilių gamintoju Amerikoje. Durant’as pradėjo korporuoti nuosavybę taip įkurdamas koncerną General Motors.
Paskirstytasis skaičiavimas
Techniniai klausimai
Problemų diagnozavimas ir šalinimas paskirstytoje sistemoje taip pat gali tapti sudėtingu, kadangi analizė reikalauja prisijungti prie nutolusių mazgų arba ištirti ryšius tarp mazgų.
Buick
Istorija
Iš pradžių koncerno dukterinės įmonės konkuravo viena su kita, tačiau Durant’as netrukus tai pakeitė. Jis norėjo, kad kiekviena markė turėtų savo klasę ir savo klasėje konkuruotu su kitomis markėmis. Jo naujoje schemoje Buick buvo beveik viršuje, už Buick prestižiškesni buvo tik Cadillac automobiliai.
Paskirstytasis skaičiavimas
Techniniai klausimai
Dauguma skaičiavimo tipų nėra tinkami išskirstytai aplinkai, dažniausiai dėl komunikavimo ir sinchronizavimo tarp mazgų masto. Jei tinklo pralaidumas, gaišties laikas ar komunikacijos reikalavimai yra per daug ryškūs, tuomet paskirstytojo skaičiavimo privalumai gali būti nematomi, o atlikimas gali būti prastesnis nei neišskirstytoje aplinkoje.
Problemos projektuose
Paskirstytojo skaičiavimo projektai gali sugeneruoti rezultatus, kurie jau yra užpatentuoti, net jei generavimo procesas naudoja duomenis iš savanoriškų šaltinių. Tai gali privesti prie nesutarimų, kadangi pramonė pelnosi iš tokių duomenų, kurie gauti pasitelkus savanorius. Be to kai kurie paskirstytieji skaičiavimų projektai (pvz., biologiniai projektai, kurių tikslas suformuoti tūkstančius ar net milijonus bandomųjų molekulių įvairioms medicininėms problemoms spręsti) gali sukurti milžiniškus kiekius neapdorotų duomenų. Tokie duomenys gali būti beverčiai be apdorojimo ar testavimo realaus pasaulio eksperimentais. Tačiau toks apdorojimas ar eksperimentai gali būti labai brangūs ir ilgalaikiai, net trukti dešimtmečius kol visi duomenys bus išanalizuoti. Taigi kol duomenys nėra apdirbti, negalima tikėtis jokios naudos iš skaičiavimo projektų.
Buick
Istorija
1929 metais buvo įkurta Buick seserinė markė Marquette, kuri buvo skirta užpildyti tarpą tarp Buick ir Oldsmobile markių, Marquette egzistavo iki 1930 metų.
Paskirstytasis skaičiavimas
Problemos projektuose
Kiti projektai kenčia nuo jų kūrėjų planavimo stokos. Tokie prastai suplanuoti projektai gali neduoti akivaizdžių rezultatų ar nesugeneruoti duomenų, kurie galiausiai būtų pateikti moksliniuose darbuose. Pastebėję, kad projektas nerodo tikėtų rezultatų, projekto valdytojai gali nuspręsti staiga nutraukti projektą negavę jokių rezultatų, taip paversdami visą sunaudotą elektros energiją ir skaičiavimo resursus į bereikšmį darbą. Tokiu atveju savanoriai gali pasijusti nusivylę ir beprasmiškai išnaudoti. Juk visa energija, laikas ir resursai galėjo būti panaudoti kitam projektui, kurį valdytojai geriau suplanavo.
Kita paskirstytojo skaičiavimo projektų problema yra ta, kad jie gali būti nukreipti spręsti problemas, kurios iš esmės yra neišsprendžiamos ar kurias protingiau būtų atidėti ateičiai, kai kompiuterių galimybės bus ženkliai didesnės. Kai kurie projektai gali bandyti panaudoti kompiuterius rasti sprendimams skaičiuodami matematinius ar fizikinius modelius. Tokiuose projektuose iškyla rizika, kad modelis nebuvo tinkamai suprojektuotas, kad sprendimas būtų surastas efektyviai. Paskirstyto skaičiavimo projekto efektyvumas smarkiai priklauso nuo kūrėjų sumanumo.
Buick
Istorija
Šiai dienai, Buick išliko viena iš koncerno General Motors divizijų ir yra viena iš seniausių markių pasaulyje.
Modeliai
250px|thumb|right|1953 m. [[Buick Skylark]] 250px|thumb|right|1975 m. [[Buick Electra Limited]] 250px|thumb|right|1987 m. [[Buick Regal Grand National]] 250px|thumb|right|1992 m. [[Buick LeSabre]] 250px|thumb|right|2005 m. [[Buick LaCrosse]] 250px|thumb|right|2008 m. [[Buick LaCrosse Super]]
Paskirstytasis skaičiavimas
Architektūra
Paskirstytas programavimas paprastai sueina į vieną ar kelias pagrindines architektūros ar kategorijas: kliento - serverio, 3-čios eilės architektūra, n - tosios eilės architektūra, išskirstyti objektai, tvirtas sukabinimas arba laisvas sukabinimas.
Kitas esminis paskirstytųjų skaičiavimų architektūros aspektas yra darbų komunikavimo ir koordinavimo tarp lygiagrečių procesų užtikrinimo metodas. Per įvairius žinučių perdavimo protokolus procesai gali komunikuoti vienas su kitu tiesiogiai, paprastai santykiu „šeimininkas/tarnas“. Kitaip yra su centralizuotos duomenų bazės architektūra. Joje paskirstytasis skaičiavimas gali būti atliekamas be jokių tiesioginių vidinių procesų komunikavimų, tiesiog naudojantis bendra duomenų baze.
Lygiagretumas
Paskirstytasis skaičiavimas apima lygiagretumo rūšį. Jis labai susijęs su lygiagrečiu programavimu, o kartais šios dvi sąvokos net neatskiriamos.
Daugiabranduolinės sistemos
„Intel“ kompanijos procesoriai nuo paskutiniųjų „Pentium 4“ serijos naudojo technologiją vadinamą hipersrautais (angl. Hyperthreading), kuri leido vykdyti daugiau nei vieną proceso giją tame pačiame procesoriuje. Pastarųjų metų gamybos procesoriai turi po keletą branduolių, kas taip pat leidžia vykdyti kelias proceso gijas iškart.
Keleto kompiuterių sistemos
Multikompiuteriu gali būti laikomas arba lengvai sukabintas NUMA (ang. Non-Uniform Memory Architecture) kompiuteris, arba stipriai sukabintas klasteris. Multikompiuteriai paprastai naudojami tais atvejais, kai reikalinga didelė skaičiavimo galia aplinkoje su ribota fizine vieta ir elektros energija.
Dažniausi pritaikymai yra trimačiuose medicinos vaizdavimo įrenginiuose ir mobiliuose radaruose.
Skaičiavimo sistematika
Paskirstytųjų sistemų tipai yra paremti Flyno sistematika; viena instrukcija, vieni duomenys (SISD), viena instrukcija, keli duomenys (SIMD), daug instrukcijų, vieni duomenys (MISD) ir daug instrukcijų, daug duomenų (MIMD).
Kompiuterių klasteriai
Klasteris susideda iš kelių ar daugelio kompiuterinių mašinų (virtualių arba fizinių) vieningai veikiančių greitame kompiuterių tinkle.
Kompiuterių klasteriai yra trijų tipų: 1) Aukšto skaičiavimų pajėgumo klasteris – šis klasterių tipas paskirsto sakaičiavimo uždavinį klasterio mazgams, tad sutrumpinama uždavinio skaičiavimo trukmė. Sėkmingai panaudojamas uždaviniams, kurių apskaičiavimas gali būti lygiagretinamas. 2) Aukšto patikimumo klasteriai – plačiai naudojami duomenų centruose serverinių sistemų patikimumo didinimui, skirstomi į aktyvius ir pasyvius. 3) Tinklo apkrovos balansavimo klasteriai – naudojami didelius duomenų srautus apdorojančiose kompiuterinėse sistemose.
Šių dienų didelės spartos interneto prieigos leidžia klasteriniais ryšiais susaistyti geografiškai atsietas kompiuterines sistemas, o debesų technologiniai sprendimai leidžia skaičiavimo programinę įrangą atskirti nuo techninės įrangos, kas reišgia geografinę laisvę debesų erdvėje.
Kalbos
Beveik visos programavimo kalbos, kurios turi visišką priėjimą prie sistemos techninės įrangos, gali susitvarkyti su paskirstytuoju programavimu. Nutolusių procedūrų kreipiniai paskirsto operacinės sistemos komandas per tinklą. Tokios sistemos kaip CORBA, Microsoft DCOM, Java RMI ir kitos bando susieti objektinį projektavimą su tinklu. Lengvai sukabintos sistemos komunikuoja per tarpinius dokumentus, kuriuos paprastai supranta ir žmonės (pvz.: XML, HTML, SGML, EDI).
Specialiai paskirstytajam programavimui pritaikytos kalbos yra šios: Ada, Alef, E, Erlang, Limbo, Oz, ZPL.
Projektai
Pastaraisiais metais atsirado įvairių paskirstytojo skaičiavimo projektų. Dauguma veikia savanoriškom paskatom ir įtraukia vartotojus, aukojančius savo nepanaudotą skaičiavimo galią įdomiems skaičiavimo uždaviniams spręsti. Tokių projektų pavyzdžiai gali būti Stanfordo Universiteto chemijos departamento Folding@home projektas, kuris koncentruojasi ties proteinų junginių simuliacija ieškant vaistų nuo įvairių ligų; “World Community Grid“ projektas siekia sudaryti didžiausią pasaulyje skaičiavimo tinklą, kad galima būtų imtis mokslinių tyrimų, kurie padėtų žmonijai. Šį projektą vykdo ir remia IBM; SETI@home projektas fokusuojamas ties radioteleskopo duomenų analize ieškant sąmoningų signalų iš kosmoso; projektas distributed.net bando „nulaužti“ įvairius kriptografinius šifrus.
Paskirstytojo skaičiavimo projektai dažnai konkuruoja su kitomis paskirstytomis sistemomis. Ši konkurencija galima ir dėl prestižo, ir suvilioti naudotojus prisidėti su savo skaičiavimo pajėgumais prie bendro projekto. Be to yra pateikiama statistika apie paskirstytojo skaičiavimo projekto nuveiktą darbą per paskutinę dieną ar savaitę. Tokie duomenys pasirodo labai naudingi praktikoje, kad visi paskirstytųjų skaičiavimų projektai pateikia savo veiklos statistines analizes, atnaujinamas kasdien ar netgi realiu laiku.
Šios naujos Grid technologijos diegiamos ir Lietuvoje – vykdomi LitGrid ir BalticGrid projektai, kurių tikslas – sukurti lygiagrečiųjų ir paskirstytų tinklų infrastruktūrą ir integruoti ją į intensyviai tobulėjančią Europos Sąjungos šalių Grid infrastruktūrą.
Vykdant šiuos projektus, Lietuvos mokslininkams ir specialistams teikiamos žinios apie lygiagrečiąsias ir paskirstytų skaičiavimų tinklus ir jų galimybes. Tai padės mokslininkams pasiekti labiau pažengusių ES šalių lygį ir paskatins juos įsitraukti į Grid technologijų plėtrą.
2005 m. buvo sukurtas ir įdiegtas Grid naudotojų sertifikatas, kad būtų garantuota duomenų ir tyrimų apsauga. Be to, yra parinkta, įsisavinta ir įdiegta Grid valdymo operacinė programinė įranga, projekto partnerių kompiuteriniai telkiniai įtraukti į LitGRID, turimi telkiniai dirba testiniu režimu, t. y. LitGRID yra funkcionalus jų valdymo lygio atžvilgiu, ir t. t.
Juozas Mičiulis
Juozas Mičiulis (1900 m. rugpjūčio 8 d. Ožkabaliuose (dab. Vilkaviškio raj.) – 2003 m. balandžio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos pedagogas, redaktorius, vadovėlių autorius, ateitininkas.
Biografija
Dar besimokydamas Marijampolės gimnazijoje savo gyvenimą susiejo su ateitininkija. Studijuodamas Kaune istoriją, 1925 m. redagavo „Ateities“ žurnalą. Aktyviai bendradarbiavo pedagoginėje spaudoje, publikuodamas straipsnius „Lietuvos mokykloje”, kituose leidiniuose. Parašė vadovėlius „Pedagogika ir didaktika“ (1927), „Bažnyčios istorija“ (1938). Kalėjo Karelijos, Mordovijos lageriuose, kur jaunieji katorgininkai jį praminė Amžinuoju Pavasariu. Ekstremaliomis sąlygomis ant popieriaus skiaučių parašė Lietuvos istorijos konspektą, kuris po daugelio metų buvo išleistas knygele „Lietuvos istorija“ (2001).
J. Mičiulis 1927 m. vedė pedagogę ir rašytoją Bronę Buivydaitę, su kuria 1967 m. išsiskyrė. Senatvėje iki mirties gyveno Vilniuje, Tremtinių namuose. Palaidotas Anykščių naujosiose kapinėse. Kartu atgulusi ir antroji žmona Anelė Misiūnienė-Mičiulienė.