cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dona Žuanita (operetė)
Istorija
Operetė „Dona Žuanita“ pirmą kartą parodyta 1880 m. vasario 21 d. Vienos Karlo teatre. Vėliau prancūzų kalba tekstą parašė Albertas Vanlu ir Eugenijus Lateriero. 1891 m. balandžio 4 d. sukurtas spektaklis buvo parodytas Paryžiuje teatre.
"Dona Žuanita" sulaukė didžiulės sėkmės ir šalyje, ir užsienyje. Rusijos libretistai S. Bolotinas ir T. Sikorska parašė naują libretą, pakeisdami dalį veikėjų naujais. Ši libreto versija buvo naudojama statant operetę Sovietų sąjungos teatruose.
Pagrindiniai veikėjai
Santa Rosa salos gubernatorius Don Pomponijo (tenoras); Olimpija, jo žmona (mecosopranas); Žuanita, Olimpijos dukterėčia (sopranas); Ramonas Jimenezas, gubernatoriaus sekretorius (tenoras); Žuanas, jo jaunesnysis brolis (tenoras); Pulkininkas leitenantas seras Duglasas, garnizono viršininkas (baritonas); Pablo, smuklininkas; Karmela, jo dukra (sopranas); Rijego, dirbtuvių savininkas; Marija, Rosita, kalvis - Rijego klientai; Fernandezas, sukilėlių vadas; aristokratiškos damos; liokajus, kariai, sukilėliai, piligrimai, smuklės lankytojai, svečiai gubernatoriaus pokylyje.
Turinys
Veiksmas vyksta XIX amžiaus pradžioje vienoje iš Vakarų Indijos salų.
Pirmas veiksmas. Aikštė San Sebastiane, pagrindiniame Santa Rosos mieste. Gilumoje – gubernatoriaus rūmai, aikštėje – smuklė ir Rijego dirbtuvės. Gieda choras „Priešas užkariavo gimtąjį miestą“. Miestiečių pasisakymai kupini kartėlio ir grasinimų. Karmela visus vaišina vynu. Praeina patrulis. Kariams griežtai įsakoma neliesti vyno, bet Karmela įkalbinėja ir juos išgerti (didelė ansamblio scena su valsu). Heraldas skelbia atlygį už šiandien į miestą patekusio maištininko šnipo sučiupimą. Miestiečiai gyvai aptaria naujienas ir greitai išsisklaido, kai artėja seras Duglasas ir Donas Pomponijo. Jų duetas „Švelnumas yra mano paprotys“ yra aštri parodija. Abu seni vyrai flirtuoja su gražuole Karmela, bet Olimpija įsiveržia ir iškelia sceną savo vyrui. Jos daina „Aš buvau graži“ išsiskiria kaprizinga melodija ir ritmo kintamumu. Įeina Ramonas, Karmelos sužadėtinis, kuris yra ir gubernatoriaus sekretorius, ir Olimpijos vadovaujamo Moterų komiteto sekretorius. Olimpija ir Pomponijo plėšia jį į save, nors Ramonas tesvajoja apie viena - likti vienumoje su savo nuotaka. Duglasas ir Pomponijo taip pat trokšta būti vieni su Karmela. Skamba šmaikštus kvintetas „O aš noriu pabūti vienas su draugu“, kuriame dalyvauja Karmela, Olimpija, Ramonas, Pomponijo ir Duglasas – didelis operinio plano ansamblis. Galiausiai svarbūs asmenys išeina vakarieniauti. Ramonas prašo Karmelos paskirti vestuvių dieną, tačiau mergina reikalauja, kad jis paliktų gėdingą tarnystę rūmuose ir atliktų žygdarbį tėvynės laisvės vardan. Priešingu atveju vestuvių nebus!
Įsimylėjėliai pasislepia smuklėje, o į aikštę išbėga purvinas, suplyšęs Žuanas. Iš pradžių gana lengvabūdiškoje, o vėliau karingoje „Žvalgo dainoje“ jis pasakoja apie savo nuotykius. Ramonas, atpažinęs brolį, maldauja bėgti, slėptis: juk už jo galvą pažadėtas atlygis! Bet Žuanas tik juokiasi iš jo. Jis atima brolio portfelį su gubernatoriaus popieriais, tikėdamasis pamatyti slaptus dokumentus, bet spėja tik perskaityti laišką, kuriame pranešama apie atvykusią Olimpijos dukterėčią Žuanitą, kurios čia niekas nematė ir nepažįsta. Pasigirsta būgnai, įbėga kareiviai. Žuanui pavyksta pasislėpti pas Riego.
Veiksmo finalas: kariai apieško užeigą, tada bando išlaužti Riego dirbtuvės duris, tačiau jos atsidaro savaime. Žuanas išeina apsirengęs elegantiška moteriška suknele ir užsidėjęs nuostabų šviesiaplaukį peruką. Gubernatoriui ir Olimpijai jis prisistato kaip jų dukterėčia Žuanita. Skamba arija „O, ką man teko išgyventi“, kurioje švelni pradžios melodija virsta linksmu refrenu. Žuanita garbingai vedama į rūmus.
Antras veiksmas. Pagrindinė salė Pomponijaus rūmuose. Štai durys į Žuanui paskirtą miegamąjį. Iš sodo skamba serenada „Tu prisikėlei kaip nuostabi žvaigždė“. Ramonas gubernatoriaus įsakymu dainuoja savo mielai dukterėčiai.
Gubernatorius ir Duglasas varžosi vienas su kitu, kas prižiūrės apsimetėlę Žuanitą, o sumanus jaunuolis gudriai išvilioja slaptą karinę informaciją. Olimpija surengia slaptą Moterų komiteto posėdį, į kurį kviečia Žuanitą. Ponios aristokratės ketina aptarti itin svarbią problemą: kavalierius artėjančiame baliuje. Planai supažindinami su gubernatoriaus dukterėčia. Po to seka Žuano daina su merginų choru „Briliantinis Madridas suteikia mums tokią madą“. Olimpija pasakoja, kad saloje išsilaipino jų sąjungininkų būrys. Persirengę piligrimais sąjungininkai  kartu su tikrais į šventojo Sebastijono šventę skubančiais piligrimais galės patekti į miestą. Moterų komitetui tereikia surinkti pinigų vienuolių drabužiams, ir kavalieriai baliui parūpinti! Didelis ansamblis „Prisaiką duodame saugoti paslaptį“ parodijuoja operos scenas. Pradedamas niūriai, jis virsta gyvu valsu. Susirinkimas užbaigtas, visi išsiskirsto. Žuanas liepia Ramonui gautą informaciją perduoti sukilėlių vadui Fernandesui. Tačiau šis bijo ir atsisako. Įeina Karmela ir, kaip ir kiti, palaikiusi Žuaną mergina, iškelia Ramonui sceną. Skamba tercetas „Brangioji, suprask, kad pavydas yra nuodas!“, kuriame susipina ir dramatiškos, ir lyrinės melodijos. Žuanas atsiveria Karmelai, o ši priverčia Ramoną įvykdyti žygdarbį, apie kurį ji seniai svajojo!
Į rūmus atvyksta jauna mergina. Tai tikroji Žuanita. Jos arija – grakštus bolero. Duglasas bando išsiaiškinti, kuri yra tikroji Žuanita, bet kol kas įsako abi užrakinti. Likęs vienas su Žuanita, Žuanas prisipažįsta esąs sukilėlių žvalgas. Norėdama jį išgelbėti ir suteikti jam galimybę užbaigti misiją, mergina pabėga iššokusi su skėčiu pro langą. Veiksmo finalas: Žuanas sukviečia visus šaukdamas: „Gelbėkite, žudo!“, imituoja alpimą. Subėgę į šauksmą ramina apsimetėlį.
Muzika
„Dona Žuanita“ kartu su anksčiau parašytomis „Fatinica“ ir „Bokačio“ yra laikomos Franco Zupe kūrybos viršūne. Tam tikru mastu ją įkvėpė „Madame Ango dukra“. Čia aiškiai atsiskleidžia kompozitoriaus siekis operetę paversti komiška opera. Grandioziniai, dramatiški finalai atliekami italų operos maniera. Pasireiškia trauka lyriškai- romantiškai vaizdų sklaidai. Muzika pasižymi melodijos sodrumu, romantišku pozityvių personažų koloritu, išlaisvinančias idėjas įkūnijančių chorinių ansamblių patosu. Ji persmelkta valso, maršo, galopo, fanfarų intonacijų ritmais. Siužetas yra ankstesnės Zupe operetės „Fatinica“ istorijos, kurioje jaunas prancūzų kadetas (vėlgi kelnių vaidmuo) persirengia gundančia Dona Žuanita, kad šnipinėtų Ispanijos armijoje. Kaip ir Bokaccio, ir Fatinica, Dona Žuanita turi garsią uvertiūrą, tačiau likusi muzika imituoja ankstesnius kūrinius.
1967 metų pastatymas Kauno valstybiniame muzikiniame teatre
Operetė pastatyta pagal S. Bolotino ir T. Sikorskos libretą. Libretą į lietuvių kalbą vertė Violeta Palčinskaitė.
Pastatyminė grupė: režisierius - Rostislavas Andrejevas, dirigentas - Stanislovas Čepinskis, dailininkas - Juozas Jankus, baletmeisteris - V. Kindzilovskis, chormeisteris - A. Mišeikis, režisieriaus asistentas - Jonas Janulevičius, baletmeisterio asistentė - Jadvyga Šalnaitė, režisieriaus padėjėjas (ir spektaklio vedėjas) - Vytas Račas. miniatiūra|kairėje|Franko Zupe operetės „Dona Žuanita“ programa, Kauno valstybinio muzikinio teatro pastatymas
Pagrindinių vaidmenų atlikėjai:
Dubosarų rajonas
Dubosarų rajonas – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies rytuose. Administracinis centras – Kočierai. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 35 200 gyventojų.
Geografija
Dubosarų rajonas šiaurės vakaruose ribojasi su Orhėju, pietvakariuose su Kriuleniu bei rytuose su Dubesariu, Padniestrėje. Rajono reljefas lygus. Šiaurinėje dalyje iškyla į 200 m aukštį. Erozija nėra intensyvi. Rajonas yra Dniestro upės, kuri teka šiaurės pietų kryptimi, baseine.
1954 m. pastačius Dubesario hidroelektrinę, buvo suformuotas Dubesario tvenkinys. Telkinio plotas – 67,5 km², ilgis pagal Dniestro vagą – apie 128 km, vidutinis plotis – 528 m, vidutinis gylis – 7,2 m, didžiausias – 19 m.
AE Nikaia
Nikėjos AE – Graikijos futbolo klubas iš Nikėjos.
Istorija
Klubas įkurtas 1948 m. Žaidė Graikijos elito divizione. 1969/60 m. srzone.
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
miniatiūra|Buveinė
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
2008–2009 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Tai buvo 24–asis.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
– nepriklausoma kolegiali institucija, užtikrinanti, kad valdžios įstaigos ir jose dirbantys asmenys etiškai tarnautų žmonėms.
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
Dalyviai
15 dalyvių. Suskirstytų į dvi grupes. A ir B grupių geriausios komandos žaidžia antrame etape, atkrintamosiose dėl čempiono vardo.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Istorija
1997 m. liepos 2 d. Seimas priėmė Viešųjų ir privačių interesų derinimo valstybinėje tarnyboje įstatymą, kuriame įtvirtinta nepriklausomos VTEK įsteigimo būtinybė.
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
Finalo rungtynės dėl čempionų vardo
---
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Istorija
1998 m. lapkričio 24 d. įvyko pirmasis VTEK posėdis, kuriame dalyvavo 3 Seimo paskirti nariai: Kęstutis Čilinskas (Ministro Pirmininko teikimu), Zenonas Juknevičius (Seimo Pirmininko teikimu) ir Raimundas Mieželis (Lietuvos Respublikos Prezidento teikimu).
San Marino futbolo varžybos 2008–2009 m.
Finalo rungtynės
Juvenes/Dogana nugalėjo finalo rungtynėse ir iškovojo šalies futbolo taurę.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Istorija
1999 m. rugsėjo 23 d. Seimo nutarimu VTEK tapo nuolat veikiančia įstaiga, sudaryta iš 5 komisijos narių. Tada ją sudarė: pirmininkas Vytautas Andriulis (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininko teikimu), nariai Toma Birmontienė (Lietuvos Respublikos Prezidento teikimu), Antanas Dapšys (Seimo Pirmininko teikimu), Justinas Marcinkevičius (Ministro Pirmininko teikimu) ir Algimantas Dziegoraitis (Lietuvos teisininkų draugijos teikimu)
2000 m. birželio 27 d. Seimas priėmė Lobistinės veiklos įstatymą. Juo VTEK pradėjo kontroliuoti lobizmą, o lobistai – teikti savo veiklos deklaracijas. Informacija apie lobizmą tapo vieša.
Adomas Aleksandras Sanguška
Kunigaikštis Adomas Aleksandras Sanguška (apie 1590–1653) – ATR valstybinis veikėjas, Braclavo (1617–1619) ir Kijevo kaštelionas (1619–1621), Podolės (1621–1629) ir Voluinės vaivada (1629–1653), Vladimiro seniūnas (nuo 1620 metų). Pakutinis Kaširo vyriškos linijos Sanguškų giminės atstovas.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Istorija
2021 m. lapkritį, po >20 metų, praleistų įsikūrus Vilniaus gatvėje, komisija persikėlė į patalpas A. Goštauto gatvėje.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
Lietuvos kunigaikščių Sanguškų giminės atstovas, herbo „Pogonia“ savininkas. Liubačevo ir Braclavo kašteliono Grigaliaus Leono Sanguškos (m. 1601), ir Sofijos Jaroslavnos Holovčinskos (m. 1605) vienintelis sūnus.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Veikla
Komisija prižiūri, kaip įgyvendinami:
Šiais klausimais priima sprendimus bei rekomendacijas, teikia nuomonę ir konsultacijas. Taip pat veikia kaip privaloma išankstinė ginčų nagrinėjimo ne teisme institucija. Organizuoja ir vykdo švietimą viešųjų ir privačių interesų derinimo, lobistinės veiklos ir tarnybinės etikos temomis.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
Pagal tėvo Grigaliaus testamentą auklėti mažamečius vaikus turėjo jo žmona Sofija Holovčinska. Be to, jai turėjo padėti Jonas Karolis Chodkevičius, Stanislovas Žolkievskis ir Simonas Samuilas Sanguška. 1603 metais Sofija Holovčinska (Adomo motina) ištekėjo antrą kartą už Sanoko seniūno Stanislovo Bonifacijaus Mnišeko (m. 1644).
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Veikla
Valstybės politikams, pareigūnams, politinėms partijoms, valstybės tarnautojams, asociacijoms, kitiems juridiniams ar fiziniams asmenims draudžiama kištis į Komisijos veiklą. Pirmininkas, nariai ir sekretoriato darbuotojai, dirba nepriklausomai. VTEK jos įgaliojimų srities klausimus svarsto ir sprendimus priima kolegialiai viešuose posėdžiuose, kuriuose gali dalyvauti žmonės ir pareikšti savo nuomonę.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
1605 metais prieš mirtį Sofija Holovčinska testamentu paliko savo vaikų auklėjimą nuo pirmos santuokos (Adomo ir Anos) savo antram vyrui Stanislovui Bonifacijui Mnišekui. 1606 metais savo teises į globą pareiškė jų tolimas giminaitis – Trakų vaivada Aleksandras Chodkevičius. Jis užpuolė jų giminės pilį Polonke, paėmė vaikus, įgaliojimus ir iki Adomo Sanguškos pilnametystės (1614) skaitėsi jo globėju.
1617 metais Adomas Aleksandras Sanguška gavo Braclavo kašteliono pareigybę, 1619 m. lapkričio 7 d. buvo paskirtas Kijevo kaštelionu. 1619 metų kunigaikštis Adomas Sanguška paskiriama Podolės vaivada, o 1629 metų rugpjūtį gavo Voluinės vaivados pareigybę.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Veikla
Institucijos veiklą reglamentuoja VTEK įstatymas ir VTEK darbo reglamentas.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
1620 metais Adomas Aleksandras Sanguška gavo valdyti Vladimiro seniūniją nuo Kijevo kašteliono, kunigaikščio Jonušo Konstantinovičiaus Ostrogiškio.
Pagrindinės rezidencijos iš pradžių buvo Polonka, po to Horochivas, Kamin-Kaširskis ir Gluša. Turėjo savo dvaro karių, jo aplinkoje buvo daug dvasininkų.
Maybach Zeppelin
Maybach Zeppelin – prestižinis „Maybach“ kompanijos automobilis, gamintas 1928–1934 m. Pavadintas cepelinų garbei, kuriems prieškariu kompanija gamino variklius. Automobilis buvo toks didelis, kad vokiečių vairuotojai privalėjo išsilaikyti sunkvežimio, kurio masė didesnė nei 2,5 t, vairuotojo licenciją. Po „Daimler Double Six“ ir kartu su „Voisin“, tai buvo antrasis prabangus automobilis su V12 varikliu.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Veikla
VTEK veikia pagarbos žmogui ir valstybei, teisėtumo, nešališkumo, politinio neutralumo, nepriklausomumo, kolegialumo, skaidrumo, viešumo ir atskaitomybės principais. VTEK pirmininkas, pirmininko pavaduotojas ir nariai negali būti politinių partijų nariais, dalyvauti jų veikloje ar kitaip pažeisti politinio neutralumo principą.
Uždaviniai
VTEK valdo 2020-01-04 pradėjusį veikti veikti Privačių interesų registrą (PINREG), kuriame viešajame sektoriuje dirbantys asmenys teikia privačių interesų deklaracijas, ir Skaidrių teisėkūros procesų informacinę sistemą (SKAIDRIS), kurioje savo veiklą deklaruoja lobistai bei įtakdariai teisėkūrai ir jų įtikinėjimą dėl teisės aktų keitimo patyrę asmenys.
Maybach Zeppelin
DS7
„DS7“ (Doppel Sechs 7) versija turėjo 6971 cm³ darbinio tūrio V12 variklį, išvystantį 150 AG, esant 2800 aps./min. ir buvo gaminama nuo 1929 iki 1930 m. Pirmasis modelis vadinosi tiesiog „Maybach 12“, kurio pardavimai prasidėjo 1928 m. 1930 m. pakeistas „DS7“ gavo emblemą „Zeppelin“, kuri buvo pritvirtinta tarp priekinių žibintų, ant radiatoriaus grotelių; nors automobilis visur vadinamas „Maybach Zeppelin“, tai niekada nebuvo oficialus jo pavadinimas.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
Adomui Sanguškai priklausė Kaširskio raktas, Naujasis ir Senasis Koširas, Topaliai, Krasnodubai, Krugelis, Mozovas, Goerodilecas, Kamin-Kašyras ir Gluša.
Maybach Zeppelin
DS7
Karlo Maibacho variklio stūmokliai, kurių matmenys 86×100 mm, išdėstyti dideliais atstumais, alkūninis velenas turėjo 8 guolius, kurių vienas, esantis gale, palaikė veleną. Triukšmo mažinimui jie buvo pagaminti iš specialiomis dervomis impregnuotų kompozitinių medžiagų. Dar viena šio variklio ypatybė – trijų guolių dangteliai tvirtinosi keturiais prailgintais varžtais.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Nariai
Sudaro 5 nariai. Juos 5 metų kadencijai teikia Prezidentas, Seimo pirmininkas, premjeras, Lietuvos teisininkų draugija ir Nacionalinė nevyriausybinių organizacijų taryba, tvirtina Seimas.
VTEK nariu gali tapti tik nepriekaištingos reputacijos Lietuvos pilietis, turintis aukštąjį universitetinį bakalauro ir magistro arba vienpakopį universitetinį išsilavinimą ir ne mažesnę kaip 3 metų darbo viešajame sektoriuje patirtį. Tas pats asmuo VTEK nariu gali būti skiriamas ne daugiau kaip 2 kadencijas iš eilės. Seimas VTEK narį skiria slaptu balsavimu. VTEK pirmininką iš Komisijos narių Seimo Pirmininko teikimu skiria Seimas. VTEK narys, prieš pradėdamas eiti pareigas, prisiekia Lietuvos valstybei, priesaiką Seimo posėdyje priima Seimo Pirmininkas.
Adomas Aleksandras Sanguška
Biografija
1637 metais įkūrė domininkonams Kamin-Kaširskio vienuolyną su Šv. Mykolo Archangelo bažnyčia, taip pat dar viena bažnyčia Pidzamčėje. Taip pat išlaikė ligoninę su Šv. Apaštalo Balramiejaus bažnyčia.
Maybach Zeppelin
DS8
1930 m., po „DS7“ modelio, išleistas „DS8“. Jame buvo sumontuotas 7977 cm³ darbinio tūrio V12 variklis, kuris išvystė 200 AG, esant gana mažoms 3200 aps./min. apsukoms. Šis variklis tuo metu buvo vienas galingiausių pasaulyje. Nepriklausomai nuo kėbulo tipo, automobilis galėdavo įsibėgėti iki 171 km/h.
Atgimimas
Kai „Maybach“ atgimė „DaimlerChrysler“ pavadinimu, seni „Maybach“ automobiliai, tarp jų ir prabangus „Zeppelin“, buvo naudojami kaip rinkodaros dalis, kuria buvo siekiama susieti prekinį ženklą su originalios automobilių kompanijos palikimu. Klasikinių pavadinimų atgimimas lėmė padidėjusį atstatytų „Maybach“ automobilių populiarumą.
Adomas Aleksandras Sanguška
Šeima
1615 metais vedė Katažiną Uchanską (m. 1650),Belzo vaivados Povilo Uchanskio dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija
Nariai
VTEK nariai kuruoja atskiras VTEK veiklos sritis.
Sekretoriatas
Komisiją aptarnauja sekretoriatas, sudarytas iš valstybės tarnautojų bei pagal darbo sutartis dirbančių darbuotojų.
Jame keturi skyriai: Prevencijos, Tyrimų, Lobistinės veiklos priežiūros ir Administravimo.
Skūbis Dū! Paslapčių biuras
'''„Skūbis Dū! Paslapčių biuras“' (angl. Scooby-Doo! Mystery Incorporated, sutrumpintai Mystery Incorporated, Scooby-Doo! Mystery, Inc.'') – amerikiečių animacinis televizijos serialas, vienuolikta franšizės „Skūbis Dū“ reinkarnacija, kurią sukūrė „Hanna-Barbera“. Tai pirmasis šios franšizės serialas, kuris nebuvo originaliai transliuojamas šeštadienio rytais. Jį prodiusavo „Warner Bros. Animation“ britų ir airių kanalui „Cartoon Network UK“, Jungtinėse Valstijose serialo premjera įvyko per „Cartoon Network“ 2010 m. balandžio 5 d. Paskutinė laidos serija išleista 2013 m. balandžio 5 d., programą sudaro 2 sezonai ir 52 serijos.
Morta Vaičkienė
Morta Grikštaitė-Vaičkienė (Vaičkuvienė) (1890 m. gruodžio 15 d. Pikeliai, Telšių apskritis – 1977 m. vasario 3 d. Mažeikiai) – Lietuvos dainininkė.
Skūbis Dū! Paslapčių biuras
„Skūbis Dū! Paslapčių biuras“ nukelia žiūrovus į ankstyvuosius detektyvų gyvenimo metus, kuomet šuo Skūbis Dū bei jo draugai tebegyveno savo gimtajame mieste. Laida pasižymi žaismingu sarkazmu, seriale gausu įmantrios technikos, pateikiamos gan įtikinamos piktadarių istorijos, itin kūrybiškai pažvelgta į tam tikrus kultinius franšizės elementus. Televizijos programa kartu išsiskiria ir dviem ypatybėmis, kurios nebūdingos nė vienai kitai franšizės reinkarnacijai: laidos serijas sieja vientisa pagrindinė siužeto linija, serialas pasižymi rimtomis scenomis, dramatiniais pagrindinių veikėjų tarpusavio santykiais. „Skūbis Dū! Paslapčių biuras“ taip pat yra viena iš nedaugelio reinkarnacijų, kurioje buvo pateikiami realūs paranormalūs įvykiai.
Morta Vaičkienė
Biografija
thumb|180px|left Motina mirė, kai Morta turėjo vos kelerius metus. Ją augino dėdė Mažeikiuose. Čia ji mokėsi mokykloje. Nuo 1907 m. dainavo chore, vaidino Juozo Vaičkaus Skrajojamajame teatre. Ištekėjusi už jo išvyko į Peterburgą, kur nuo 1908 m. mokėsi scenos meno. 1920–1930 m. buvo Valstybės teatro solistė. Svarbiausi vaidmenys operose „Traviata”, „Eugenijus Onieginas”, „Karmen”. Senatvėje gyveno Mažeikiuose.
Obelių apylinkė (Rokiškis)
Obelių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Obelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Obelių rajonui. 1957 m. sausio 2 d. panaikinta. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Aleksandravėlės apylinkės, Antanašės apylinkės, Barkiškio apylinkės, Užukriaunio apylinkės ir dalies Audronių apylinkės. 1988 m. prijungta dalis Lukštų apylinkės.
Fechtavimasis 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Fechtavimasis 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Prancūzija laimėjo penkis iš septynių aukso medalių.
Šakltono šelfinis ledynas
thumb|250px|Antarktidos šelfiniai ledynai. Šakltono šelfinis ledynas pažymėtas oranžine spalva (dešinėje) Šakltono šelfinis ledynas (arba Šekltono šelfinis ledynas, ) – šelfinis ledynas Rytų Antarktidos pakrantėje, prie Mausono jūros, ties Karalienės Marijos Žemės ir Vilkso Žemės (Nokso Kranto) sandūra. Tęsiasi iš vakarų į rytus 440 km, iš pietų į šiaurę 170 km. Vidutinis aukštis 15–35 m, ledo stotis 180–200 m. Plotas 31 000 km². Iš žemyno slenkantis Denmano ledynas dalija Šakltono šelfinį ledyną į 2 dalis. Ledyno viduje yra kelios salos (Bangerio oazėje yra su vandenynu besijungiančių ežerų-lagūnų). Nuo šelfinio ledyno atitrūkstantys ledo luitai formuoja ledkalnius.
1840 m. ledyną atrado JAV keliautojas Čarlzas Vilksas, o 1911–1914 m. australų Daglaso Mausono ekspedicija pavadino britų keliautojo Ernesto Šakltono garbei.
Pete Doherty
Peter Doherty (gimė 1979 m. kovo 12 d.) – anglų muzikantas, artistas ir poetas. Šiuo metu jis yra britų grupės „Babyshambles“ dainininkas ir dainų autorius, tačiau karjerą pradėjo ir išgarsėjo punk grupėje „The Libertines“. 2005 m. Doherty ypač išpopuliarėjo po to, kuomet užmezgė romaną su britų super modeliu Kate Moss. Bulvarinėje spaudoje, naujienų žiniasklaidoje ir pop kultūros bloguose jam dėmesio netrūksta ir dėl nuolatinių skandalų bei potraukio narkotikams.
Biografija
Pete Doherty gimė Heksame, Nortumberlande, Anglijoje. Jis yra Jacqueline Michels, kuri iš tėvo pusės yra žydų kilmės, ir Peter John Doherty, turinčio airių kraujo, sūnus.
Vaikystėje Pete buvo auklėjamas katalikiškai, o augo ir gyveno daugybėje karinių bazių, nes jo tėvas dirbo Britų Armijoje. Paskui tėvo tarnybą nuolat sekdavo visa šaima – motina, dirbusi medicinos sesele ir dvi seserys – Amy Jo ir Emily. Pete buvo antrasis vaikas šeimoje. Mokykloje jam sekėsi puikiai, mokėsi, kaip pirmūnas ir nuolat gaudavo geriausius pažymius. Kuomet jam buvo 16 metų jis laimėjo poezijos konkursą ir išvyko į laimėtą ekskursiją į Rusiją.
Vėliau Doherty persikėlė gyventi pas močiutę į Londoną. Ten įsidarbino duobkasiu kapinėse, tačiau daugiausiai laiko praleisdavo sėdėdamas ant antkapių it skaitydamas bei pats rašydamas ir kurdamas. Netrukus jis įstojo į Londono universitetą studijuoti anglų literatūros, tačiau studijas metė jau po pirmo kurso.
Metęs universitetą Doherty paliko ir močiutės namus, todėl Londone apsigyveno viename bute su geru bičiuliu ir taip pat muzikantu Carlu Baratu, kuris mokėsi vienoje klasėje su vyresniąja Pete sese.
The Libertines
„The Libertines“ įkūrėjai Carl Barât ir Pete Doherty susitiko Carl studijuojant dramą Brunel universitete, Aksbridže. Carl dalinosi butą Ričmonde su Amy-Jo Doherty, vyresniąja Pete seserimi. Carl ir Pete santykiai vystėsi neigiama kryptimi tol, kol duetas suvokė savo kolektyvinio darbo kūrybinį potencialą ir atrado ryšį per bendrą aistrą muzikos kūrimui.
Prasimokęs dvejus metus, Barât metė dramą, Pete išėjo iš savo anglų literatūros kurso Queen Mary koledže po metų studijų, ir jie kartu apsigyveno bute Camden Road gatvėje.
Duetas suformavo grupę kartu su kaimynu Steve Bedlow, paprastai vadinamu Scarborough Steve, ir pasivadino The Strand. Vėliau grupės pavadinimas buvo pakeistas į „The Libertines“ pagal Markizo de Sado knygą „Lust of the Libertines“ (pavadinimas „The Albion“ taip pat buvo svarstytas, tačiau jį atmetė). Dėka Bedlow, Pete ir Carl sutiko John Hassall ir Johnny Borrell, Hassall tapo grupės bosistu. Tuo metu grupė dar neturėjo pastovaus būgnininko, tačiau rengė koncertus, nemažai jų vyko Doherty ir Barât bute.
Per kelias savaites „The Libertines“ išsinuomojo Odessa studiją su tikslu įrašyti tris dainas, padedami Gwyn Mathias (kuris anksčiau dirbo su The Sex Pistols). Grupei nusivylus turėjusiu groti būgnininku, Mathias per trumpą laiką prikalbino Paul Dufour, kuris, būdamas 54-ių metų amžiaus, buvo gerokai vyresnis už kitus narius. Nepaisant amžiaus skirtumų, Dufour grupė paliko pakankamai didelį įspūdį, kad prie jos prisijungtų, ir jie pradėjo įrašinėti bei groti koncertuose kartu. Roger Morton, NME žurnalistas, įvertino The Libertines potencialą jiems grojant Islingtone, ir su draugu pasisiūlė tapti grupės vadybininkais. Nepaisydami kito pasiūlymo, kurį pateikė patyręs muzikos industrijos žaidėjas John Waller, grupės nariai nusprendė naudotis Mortono paslaugomis. Morton darbą metė po šešių nesėkmingų mėnesių.
2000-ųjų kovo mėnesį „The Libertines“ susipažino su Banny Poostchi, Warner Chappel muzikos leidybos įmonės teisininke. Nusprendusi, kad grupė perspektyvi, Banny tapo jų vadybininke. Jie įrašė „Legs 11“, jų geriausių 8-ių dainų rinkinį (kuris vėliau tapo populiariu įrašu tarp fanų). Tačiau iki tų metų gruodžio mėnesio grupė vis dar neturėjo kontrakto, ir Dufour, Hassall bei Pootschi bei „The Libertines“ keliai išsiskyrė. Panašaus stiliaus muziką grojančios grupės The Strokes sėkmė privertė Pootschi permąstyti savo sprendimą. Ji sukūrė planą (pavadintą „Planu A“), pagal kurį grupė turėjo pasirašyti kontraktą su Rough Trade per šešis mėnesius. Tuo laikotarpiu jie įrašė daug dainų, kurios vėliau pasirodė pirmajame albume. Johnny Borrell tapo grupės bosistu, o Gary Powell būgnininku. 2001-ųjų spalio 1-ąją jie surengė pasirodymą Rough Trade atstovui James Endeacott. Jo parama lėmė, kad gruodžio 11-ą dieną The Libertines gavo progą pagroti Rough Trade valdžiai – Geoff Travis ir Jeanette Lee. Grupei buvo pasiūlytas kontraktas, kuris turėjo būti pasirašytas gruodžio 21-ąją.
Up the Bracket (2002–2003)
Pastovi grupės sudėtis leido The Libertines daugiau groti gyvai, jie „apšildė“ tokias grupes kaip The Strokes ir The Vines. Jų vardas tapo gerai žinomas muzikos spaudoje, ypač jais susidomėjo NME (žurnalas dėmesio grupei negailėjo ir tolimesnės jų karjeros metu).
Lužai
Lužai – taip vadinamos vietovės:
Pete Doherty
Up the Bracket (2002–2003)
Pirmasis įrašytas singlas buvo dvigubas, iš What A Waster ir I Get Along sudarytas A-side, prie kurio dirbo buvęs Suede gitaristas Bernard Butler. Jis buvo išleistas birželio 3-ią dieną, bet spauda nerodė didelio entuziazmo, o radijo stotys nenorėjo jo groti dėl didelio kiekio nešvankybių. Cenzūruota versija BBC Radio 1 didžėjų Mark ir Lard buvo išrinkta savaitės singlu. The Libertines savo singlo pasirodymo savaitę atsidūrė ant NME viršelio, įrašas pasiekė 37-ą vietą Didžiosios Britanijos singlų tope.
Pirmąjį albumą įrašė ir prodiusavo Mick Jones, buvęs The Clash narys. Albumas, pavadintas Up the Bracket, buvo įrašytas RAK studijoje, St John’s Wood, o miksavimas atliktas Whitfield studijoje. Tuo metu grupė stengėsi koncertuoti tiek, kiek įmanoma (vien 2002-aisiais virš šimto koncertų), apšildė tokius atlikėjus kaip Sex Pistols ir Morrissey.
Babyshambles
Grupę „Babyshambles“ Doherty įkūrė tuomet, kai iširo „The Libertines“. „Babyshambles“ jau išleido du studijinius albumus. 2005 m. albumą „Down in Albion, o 2007 m. „Shotter‘s Nation“. Grupės koncertinių turų ir pavienių koncertų grafikus ir tvarkaraščius nuolat griauna Pete priklausomybė žalingiems įpročiams – narkotikams ir alkoholiui. Jis nuolat vėluoja į koncertus arba juos išvis atšaukia, dėl neva ligų, staiga kilusių sveikatos problemų. Kartais koncertus nutraukia vidury jų įkarščio, nes vos bepastovi ant kojų arba neįtinka publika.
Dėl sudėtingo charakterio ir gyvenimo būdo grupės lyderio ne kartą keitėsi „Babyshambles“ sudėtis ir nariai. Iš pradžių dėl Pete nepareigingumo ir narkotikų vartojimo grupę paliko būgnininkas Gemma Clarke. Jis buvo pakeistas Adamu Fičeku. „Babyshambles“ paliko ir grupės gitaristas bei dainų bendraautoris Patrikas Voldenas. Jį pakeitė Mikas Vitnalas.
2006 m. „Babyshambles“ pasirašė sutartį su leidybinę įrašų kompanija „Pralophone“, kurioje išleido mini albumą „The Blinding“, kuris sulaukė labai daug teigiamų įvertinimų.
2007 m. grupė grojo pirmajame arenų ture, kuomet jie koncertavo ne klubuose, o stadionuose ir didžiulėse arenose.
Solo projektai
2009 m. kovo 16 d. buvo išleistas debiutinis jo solo albumas „Grace/Wastelands“. Su albumu pasirodė ir naujausias jo singlas „Last of the English Roses“. Albumą įrašyti Doherty padėjo visi „Babyshambles“ grupės nariai, taip pat BLUR gitaristas Graham Coxonas.
Įkvėpėjai
Interviu metu Pete dažnai mini, kad jo mėgstamiausios knygos yra Džordžo Orvelo „1984-ieji“, Grahamo Gryno „Brighton Rock“, Žano Ženė „Our Lady of the Flowers“, Charles Baudelaire „Flowers of Evel“ ir beveik visi Oskaro Vaildo kūriniai.
Kaip kūrybinius įkvepėjus Doherty dažnai mini ir Emily Dickinson ir Tony Hancock. Kadaise Pete su tėčiu klub „Tony Hancock Apprecation Society“ nariais.
Narkotikai ir teisinės problemos
Doherty ne kartą buvo suimtas – dėl piktnaudžiavimo ir priklausomybės narkotikams, taip pat dėl narkotinių medžiagų įtakotų teisinių nusižengimų, pavyzdžiui: vairavimo apsvaigus, automobilio vagystės arba vairavimo neturint (jau praradus) vairuotojo teises.
Jo priklausomybė kvaišalams ne kartą kainavo laisvę – daug kartų buvo pakliuvęs už grotų, dar daugiau kartų į reabilitacijos klinikas. Problemų dėl priklausomybės narkotikams Pete turi nuo jaunų dienų. Anksčiau jam net yra tekę pardavinėti narkotikus ir tapti jų platintoju – šitaip jis užsidirbdavo savo dozei.
2003 m., kuomet pirmoji Doherty grupė be jo koncertavo Japonijoje, Pete įsilaužė į bičiulio Carl Barat butą ir pavogė daugybę daiktų: pradedant sena gitara ir baigiant nauju nešiojamu kompiuteriu. Rugsėjo 7 d. Doherty buvo nuteistas. Teismas jam skyrė 6 mėnesius kalėjimo, tačiau vėliau bausmė buvo sutrumpinta vos iki dviejų mėnesių.
2005 m. vasario 2 d. Doherty buvo suimtas po ginčo su dokumentinių filmų kūrėju Maxu Carlishu, kuris kūrė filmą apie Pete. Dainininką Carlishas įsiutino tuomet, kai bulvarinei spaudai pardavė nuotrauką. kurioje matyti, kaip Doherty rūko heroiną. Pete mėgino aiškintis santykius su dokumentininku savais būdais, todėl netrukus buvo apkaltintas įsilaužimu ir šantažu. Vasario 7 d. jis buvo paleistas iš areštinės, nes leidybinė įrašų kompanija sumokėjo už jį 150 tūkstančių svarų sterlingų užstatą. Vėliau ši byla prieš Pete buvo nutraukta, nes teismas nerado pakankamai įrodymų, įrodančių dainininko kaltę.
Sėkmingiausias Pete mėginimas kovoti su priklausomybe narkotikams buvo tuomet, kai jis 2007 m. net 6 savaitėms užsidarė į reabilitacijos kliniką. Vis tik, grįžęs iš klinikos Doherty toliau klimpo į narkotikus. 2008 m. jo vadybininkas Andy Boyd sakė: „Vienintelis laikas, kai esu tikras, kad jis tikrai nevartoja narkotikų yra kuomet jis sėdi kalėjime, yra reabilitacijos klinikoje arba miega.
Šeima ir asmeninis gyvenimas
Dėl nesibaigiančių sūnaus skandalų, 2005 m. Pete tėvas viešai pareiškė, kad sūnaus jis nenori matyti ir nebendraus su juo tol, kol jis visiškai nebevartos narkotikų.
2006 m. lapkritį apie tai BBC2 televizijos kanale pasirodė dokumentinė laida, kurioje Pete pasakojo apie savo gyvenimą ir santykius su tėvu.
2007 m. po trejų nesimatymo metų tėvas aplankė Pete reabilitacijos klinikoje, tikėdamasis, kad sūnus pagaliau galutinai išsikapstys iš narkotikų liūno ir, kad jis rimtai nori visa tai mesti. Tačiau Pete palikus kliniką ir grįžus prie seno gyvenimo būdo, jie vėl nebebendrauja. Itin daug dėmesio ir spaudos antraščių sulaukė Pete romanas su britų super modeliu Kate Moss. Jie susipažino 2005 m., per 31-ąjį Kate Moss gimtadienį. 2007 m. balandžio 11 d. pora paskelbė apie sužadėtuves, tačiau tų pačių metų liepos mėnesį jie galutinai išsiskyrė.
Pete Doherty turi vieną vaiką – 2003 m. gimusį sūnų Astile Louis Doherty. Jo mama buvusi Pete draugė dainininkė Lisa Moorish. Tačiau su sūnumi dainininkas bendrauja mažai, o nuo 2008 m. beveik išvis nebepalaiko jokių ryšių. Vaiko mama neleidžia jiems matytis, nes saugo sūnų nuo blogo tėvo pavyzdžio ir jo gyvenimo būdo.
Šiuo metu Doherty gyvena 9 miegamųjų bute Wiltshire.
Instrumentų kolekcijos
Pete Doherty kolekcionuoja senovinius muzikos instrumentus, aparatūrą. Tačiau didžioji dalis jo kauptų senovinių instrumentų (gitarų, stiprintuvų) buvo sunaikinti po daugybės jo bute nutikusių buitinių katastrofų: vandentiekio avarijų ir pan.
Gitaros
Stiprintuvai
Singlai
Albumas „Grace/Wastelands“
2017 m. Brazilijos Grand Prix
2017 m. Brazilijos Grand Prix – 19-tasis 2017 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko lapkričio 10-12 dienomis Interlagos trasoje San Paule, Brazilijoje.
Skaičiuotuvas
miniatiūra|Šiuolaikinis mokyklinis skaičiuotuvas
Skaičiuotuvas (arba kalkuliatorius) – nedidelė nešiojama elektroninė skaičiavimo mašinėlė, skirta atlikti skaitinėms operacijoms, pvz. aritmetinėms.
Sudėtingesniuose skaičiuotuvuose, pasitelkus kompiuterinės algebros sistemas, galima atlikti simbolinius skaičiavimus, taip pat pertvarkyti ir spręsti lygtis.
Istorija
Iki atsirandant elektroniniams skaičiuotuvams, jautėsi nešiojamų skaičiavimo mašinų poreikis. Jam patenkinti buvo skirtos mechaninės skaičiavimo mašinos ir logaritminės liniuotės. Labiausiai paplitusios buvo paprastos mašinėlės, skirtos sudėčiai atlikti. Buvo naudojamos ir keturių veiksmų mašinėlės (sudėčiai, atimčiai, daugybai ir dalybai atlikti), tinkamos nešiotis rankinėje ar krepšyje.
Nešiojamų skaičiuotuvų pirmtakai buvo staliniai skaičiuotuvai, nelabai išvystytomis integralinėmis schemomis, todėl užėmė daugiau vietos.
Pirmąjį elektroninį delno dydžio skaičiuotuvą 1967 m. sukūrė amerikiečių kompanija „Texas Instruments“. 1,5 kg sunkesnis šio modelio prototipas eksponuojamas Smithsonian insitute (JAV). Be to, šis modelis maitinamas elementais, tuo tarpu ankstesnėms skaičiavimo mašinoms reikėjo maitinimo iš elektros lizdo. Pirmuosius komerciniais tikslais pardavinėjamus skaičiuotuvus 1969–1970 m. pradėjo gaminti japonų kompanijos „Compucorp“, „Sharp“ ir „Canon“. JAV kompanija „Intel“ japonų firmai „Busicom“ sukūrė pirmąjį mikroprocesorių „Intel 4004“, pradėtą pardavinėti 1971 m. ir naudotą modelyje „Busicom 141-PF“. Pirmuoju daugumai vartotojų įperkamu skaičiuotuvu laikomas 1972 m. pardavinėti pradėtas „Casio Mini“. 1972 m. „Texas Instruments“ pristatė skaičiuotuvą SR 10 su mikroprocesoriumi TMS1000, šiuo skaičiuotuvu buvo galima atlikti ne vien tik pagrindinius aritmetinius veiksmus. 1971 m. amerikiečių firma „Bowmar“ pagamino pirmąjį JAV parduodamą skaičiuotuvą „Bowmar 901B“ su aštuonių skaitmenų raudonu LED ekranėliu ir keturiomis funkcijomis. Šis modelis buvo pardavinėjamas už 240 JAV dolerių kainą. 1976 m. „Bowmar“ sustabdė savo veiklą.
1972 m. pasirodė amerikiečių firmos „Hewlett-Packard“ skaičiuotuvas HP-35 – pirmasis modelis su trigonometrinėmis, logaritminėmis ir laipsninėmis funkcijomis. Šis modelis susilaukė nemenko pasisekimo ir išstūmė iki tol plačiai naudotas logaritmines liniuotes. Vienas iš modelio kūrėjų buvo Styvas Vozniakas, po kelerių metų įkūręs „Apple“ kompaniją ir ženkliai prisidėjęs prie asmeninio kompiuterio kūrimo.
Norvegijos futbolo varžybos 1976 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1976 m.
Mega Alexandros Katerini
Istorija
Klubas įkurtas 1948 m. Klubo komanda žaidė Graikijos elito divizione.
1961 m. klubas likviduotas (susijungimas su kitu klubu).
Vadymas Maščenka
Vadymas Serhijovyčius Maščenka (g. 2000 m. liepos 26 d.) – Ukrainos futbolininkas, puolėjas. Kitados atstovavo Ukrainos U-17 rinktinei.
Karjera
Žaidė Ukrainoje. Priklausė Kijivo „Dinamo“ klubui. Nuomos pagrindais rungtyniavo Odesos „Černomorece“.
FK Jonava
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui. 2022 m. rugpjūčio 16 d. sužaidė LFF taurės rungtynes prieš FC Hegelmann.
Debiutavo A lygoje 2022 m. rugpjūčio 21 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris.
2022 m. rugsėjo 16 d. pasižymįjo įvarčiu prieš „Kauno Žalgirio“ klubą.
FK Jelgava
2023 m. rungtyniavo FS Jelgava (Latvija). Aukščiausioje lygoje debiutavo 2023 m. kovo 17 d. rungtynėse prieš BFC Daugavpils. Užsidirbo geltoną kortelę ir 60 minutę buvo pakeistas.
Statistika
Spalvų reikšmės:
MFK Vyškov
MFK Vyškov – Čekijos futbolo klubas iš Vyškovo.
Istorija
Įkurtas 1921 m. Tuo metu vadintas SK Vyškov.
Nuo 1993 m. ekipa žaidė šeštos, septintos pakopos pirmenybėse.
Nuo 2002/03 m. buvo ketvirtoje pakopoje. Nuo 2014/15 m. – trečioje pakopoje.
Nuo 2014 m. klubas priklauso Kamerūno verslininkui Kingsley Pungongui.
2021/22 m. žaidė Antroje lygoje.
Stadionas
Stadion za Parkiem, kuris talpina 3 tūkst. žiūrovų yra klubo namų arena.
2021/22 m. sezone klubas pateko į Antrą lygą, tačiau namų rungtynių Vyškove nežaidė. Drnovicės sporto kompleksas, esantis maždaug 5 km nuo Vyškovo, tapo namų stadionu, kai žaidžiamos Antros lygos rungtynės. Klubas ​​žaidė Vyškovo Za Parkem stadione, kuris neatitiko Antros lygos licencijavimo sąlygų.
Sudėtis
Atnaujinta: 2021 m. gruodžio 3 d.
Tautos fondas
Tautos fondas  – lietuviška kultūros, švietimo labdaros organizacija JAV.
Pagrindinė orientacija – „atgimstanti Tauta“. Fondas renka pinigus mokyklų šelpimui, jų „įdukrinimui”, studentų tautinės savimonės ugdymui, siekia padėti Lietuvai pilnai įvertinti savo unikalų identitetą, savo istoriją ir savo seniausią gyvą kalbą, stengiasi padėti jaunimui integruotis ir į dabartinį, technologinį, vakarietišką pasaulį, – siekia, kad Lietuva išliktų ir lietuviška, ir „pasidarytų demokratiška ir jaustų savo svarbą pasaulyje“.
Tautos Fondo valdybos leidžiamas žiniaraštis – „Tautos Fondo Žinios“.
Adresas: 307 West 30th Street, New York, NY 10001-2703, U.S.A.
Valdymas
Fondo tarybą renka Fondo metinis narių susirinkimas. Nariai renkami 3 metų terminui. Taryba nustato Fondo veiklos gaires, renka valdybos pirmininką, tvirtina Tautos Fondo valdybos pirmininko pristatytą Valdybą, sudaro komisijas ir prižiūri komisijų bei valdybos veiklą.
Tautos Fondo atstovybė Vilniuje vykdo Fondo nurodymus skirstant lėšas paramos projektams, skatina lietuvybę dalinant knygas, vaikams – spaudinius, teikia kuprines pradinukams, paskirtas stipendijas – gabiems studentams pagal asmeninių fondų paskyrimus.
Andrejus Miazinas
Andrejus Miazinas (g. 1987 m. spalio 27 d.) – Rusijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje. FK Palanga narys.
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Rusijoje. Atstovavo įvairiems klubams.
2019 m. vasarį tapo FK Palanga nariu. Liepos mėn. pranešta, kad žaidėjas paliko klubą. Per tą laiką A lygoje sužaidė 16 rungtynių ir pelnė 4 švarčius, obei tris kartus pasižymėjo rezultatyviais perdavimais.
2019–2020 m. sezone žais Astrachanės „Volgar“ klube.
Alfred von Schlieffen
Alfredas fon Šlyfenas (,  – ) – vokiečių feldmaršalas ir strategas, 1891–1906 m. ėjęs Vokietijos imperijos generalinio štabo vado pareigas. Jo vardas išliko 1905–1906 m. „Šlyfeno plane“ – karo planuose, skirtuose ryžtingai pradinei puolimo operacijai ir (arba) kampanijai dviejų frontų kare prieš Trečiąją Prancūzijos Respubliką.
Gimė 1833 m. vasario 28 d. Prūsijoje, Vokietijoje, Prūsijos armijos karininko šeimoje. Studijuodamas teisę, 1853 m. jis įstojo į kariuomenę ir atliko vienerių metų privalomąją karinę tarnybą. Tada, užuot įstojęs į atsargą, jis buvo pasirinktas kandidatu į karininkus. Taip jis pradėjo ilgą karinę karjerą, per kurią pakilo į karininkų gretas ir galiausiai ištarnavo 53 metus.
1891 m. vasario 7 d. paskirtas Vokietijos generalinio štabo vadu.
Alfredas fon Šlyfenas mirė 1913 m. sausio 4 d. Berlyne, likus vos 19 mėnesių iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios.
Šlyfenas buvo bene žinomiausias to meto strategas, tačiau jis buvo kritikuojamas už „siaurą karinę scholastiką“.
Pandėlio apylinkė
Pandėlio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurės rytuose.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pandėlio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Buivydžių apylinkės, dalis Panemunio apylinkės, dalis Paliepio apylinkės, dalis Gudelių apylinkės ir dalis Kazliškio apylinkės, o dalis Pandėlio apylinkės prijungta prie Raikėnų apylinkės. 1963 m. prijungtos Raikėnų apylinkė, Abelių apylinkė ir Gudelių apylinkė, 1981 m. – didžioji dalis Panemunio apylinkės, 1988 m. – dalis Čedasų apylinkės.
Eesti Raadio
Eesti Raadio (ER) – viešasis radijo transliuotojas Estijoje, kurį sudarė atskiros penkios radijo stotys. 2007 m. įkūrus Eesti Rahvusringhääling (ERR), Eesti Raadio sustabdė savo savarankišką veiklą ir buvo sujungta su Eesti Televisioon.
Istorija
Estijoje radijas atsirado 1926 m., kuomet buvo įkurtas Radijo transliuotojas (est. Raadio Ringhääling, RRH). 1934 m. ji pertvarkyta bei pradėta vadinti Nacionaliniu radijo transliuotoju (est. Riigi Ringhääling, RRH).
1940 m. Estijos TSR Liaudies komisarų radijo komitetas stotį pervadino į ER – jos programos sinchronizuotos su kitų sovietinių respublikų programomis, įvestos visasąjunginės radijo programos. 1941 m. šalį okupavus naciams, radijo siųstuvas buvo konfiskuotas, įkurtas Revelio nacionalinis transliuotojas (vok. Landessender Reval). 1944 m. radijo siųstuvas vėl perduotas Estijos TSR radijo komitetui, sugrąžinta Kominterno radijo stoties programa. 1953 m. Estijos TSR radijo komitetas pertvarkytas į Pagrindinį Estijos TSR kultūros ministerijos direktoratą (kitaip – Estijos TSR radijo administracija).
1957 m. Estijos TSR radijo administracija buvo pertvarkyta bei įkurtas Estijos TSR valstybinis televizijos ir radijo transliavimo komitetas (est. Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklik Televisiooni ja Raadio Komitee) dar vadintas Estijos TSR valstybiniu radiju ir televizija. 1967 m. balandžio 3 d. Estijos TSR Gosteleradijo įkurė stotį „Vikerraadio“.
1990 m. Estijos TSR valstybinis radijas ir televizija buvo panaikintas – jis buvo padalintas į Eesti Televisioon ir Eesti Raadio. 1996 m. Narvoje pradėjo veikti radijo stotis rusų kalba Raadio 4. Eesti Raadio kaip nepriklausomo transliuotojo veikla buvo nutraukta 2007 m. gegužės 31 d. 2007 m. birželio 1 d. Eesti Raadio susijungė su Eesti Televisioon (ETV), buvo įkurtas bendrinis valstybinis transliuotojas Eesti Rahvusringhääling (ERR).
Simona Izzo
Biografija
Simona gimė Romoje, filmų dubliuotojo Renato Izzo šeimoje ir dar jaunystėje pradėjo įgarsinti filmus. 1990 m. ji pelnė Nastro d'argento apdovanojimą už Jacqueline Bisset itališką balso dubliavimą komedijoje „Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills“.
Kaip aktorė pirmą kartą ekrane pasirodė 1985 m. seriale „Orlando“, tačiau jau 1987 m. debiutavo kaip režisierė, kartu su savo seserimi dvyne Rosella Izzo sukūrusi filmą „Parole e baci“. 1994 m. režisuotas filmas „Maniaci sentimentali“ pelnė jai prestižiškiausią Italijos kino apdovanojimą David di Donatello.
Asmeninis gyvenimas
1975 m. Simona ištekėjo už filmų garsintojo Antonello Venditti, su kuriuo susilaukė sūnaus Francesco, tačiau santuoka iširo po 3 metų.
1995 m. ištekėjo už režisieriaus Ricky Tognazzi, su kuriuo dažnai kartu kuria filmus ir rašo scenarijus. Pagal jos scenarijų Tognazzi 2016 m. sukūrė pasisekimo sulaukusį spektaklį „Figli, mariti, amanti - il maschio superfluo“.
Ramón Fonst
Ramón Fonst (1883 m. liepos 31 d. – 1959 m. rugsėjo 9 d.) – Kubos fechtavimo sportininkas. Pirmasis olimpinis čempionas fechtavimo špagomis rungtyje.
Biografija
Paryžiuje vykusiose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kubietis dalyvavo fechtavimo špagomis rungtyse. Mišrioje meistrų ir mėgėjų klasėje Fonst laimėjo sidabro medalį. Individualioje fechtavimo špagomis rungtyje kubietis tapo pirmuoju šios klasės olimpiniu čempionu.
1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė net tris aukso medalius: vyrų komandinės rapyros, individualios rapyros ir individualios špagos rungtyse.
1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kubietis varžėsi fechtavimo špagomis rungtyse, bet medalių nepelnė.
Jungtinės Karalystės iždo kancleris
Jungtinės Karalystės iždo kancleris – Jungtinės Karalystės vyriausybės valstybės finansų ministras, vadovaujantis valstybės iždo institucijai. Iždo kancleris yra vienas iš svarbiausių vyriausybės ministrų ir vienas iš keturių aukščiausių Jungtinės Karalystės valstybės pareigūnų.
XVIII amžiuje ir XIX amžiaus pradžioje buvo įprasta, kad jei Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas buvo Bendruomenių rūmų narys, jis tuo pat metu eidavo ir iždo kanclerio pareigas. 1923 m. Stanley Baldwin buvo paskutinysis premjeras, tuo pat metu ėjęs ir iždo kanclerio pareigas. Iždo kanclerio institucija yra viena seniausių Britanijos istorijoje, ir pastaruoju metu tapo viena įtakingiausių pozicijų po ministro pirmininko.
Iždo kancleris prižiūri šalies fiskalinę ir mokesčių politiką, valstybės viešąsias išlaidas. Iki 1997 m. iždo sekretorius buvo atsakingas ir už monetarinę politiką. Šios politikos priežiūrą perėmė Anglijos bankas.
Iždo kancleriai
Sąrašas:Jungtinės Karalystės iždo kancleriai
Norvegijos futbolo varžybos 1974 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1974 m.
Panemunėlio apylinkė
Panemunėlio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panemunėlio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rokiškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkė performuota – buvusi jos teritorija prijungta prie naujos Nemunėlio apylinkės, o naujoji Panemunėlio apylinkė sudaryta iš Roblių apylinkės, dalies Panemunėlio stoties apylinkės ir dalies Rūdžių apylinkės. 1963 m. prijungta Šetekšnų apylinkė, Nemunėlio apylinkė, dalis Kamajų apylinkės ir dalis Moškėnų apylinkės.
Titas Stremavičius
Titas Stremavičius (g. 1998 m. vasario 15 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkas, jauniausias Lietuvos šachmatų tarptautinis meistras (TM, 2014 m.,,Didmeistris (DM, 2019) Europos Sąjungos jaunių (iki 14 m.) šachmatų čempionas (2011 m.), Europos greitųjų šachmatų jaunimo (B16) čempionas (2013 m.), 2015 m. Lietuvos vicečempionas.
Kouakou Privat Yao
Kuaku Privatas Jao Ngoranas (g. 1991 m. birželio 30 d.) – Ispanijos pilietybę turintis Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje. FK Palanga narys.
Karjera
Žaidė egzotinėse komandose. Prieš atvykdamas į Lietuvą atstovavo slovakų komandoms.