cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Musių valdovas
Siužetas
Vyksta karas. Evakuacijos metu, netoli negyvenamos salos, Ramiajame vandenyne dūžta britų lėktuvas. Vieninteliai išgyvenusieji – mokyklinio ir ikimokyklinio amžiaus berniukai. Du iš jų – šviesiaplaukis, mėgstantis skaityti Ralfas ir apkūnus, akinius dėl stiprios trumparegystės privalantis nešioti, astma sergantis Kriuksis. Kriuksis suranda kriauklę, kuria Ralfas naudodamasis kaip trimitu suburia visus išgyvenusius. Ralfas nusiteikęs optimistiškai, mano, jog juos išgelbės suaugusieji. Kriuksis, kita vertus, suvokia, jog pirma reikia įsitikinti ar suaugusiųjų saloje iš vis yra. Sukvietęs visus berniukus Ralfas, kaip atsakingiausias iš visų, išrenkamas būti vadu. Balsų jis negauna tik iš aukšto raudonplaukio Džeko Meridijaus vadovaujamų choristų. Prašomas Džeko, Ralfas leidžia suburti atskirą medžioklių komandą. Vadas (Ralfas) numato tris pagrindinius tikslus: pasilinksminti, išgyventi ir nuolat prižiūrėti laužą, kuris turi būti ženklas praplaukiantiems laivams. Berniukai nustato tam tikras taisykles tvarkai palaikyti. Pavyzdžiui, tas, kuris laiko kriauklę rankoje, tam leidžiama kalbėti ir visi turi jo klausyti ir t. t.
Džeko vadovaujami medžiokliai atsakingi už maistą. Apžiūrėję salą, berniukai sužino, jog joje yra vaismedžių ir šernų. Nepaisant to, jog Džekas turėjo peilį, jis iš pradžių neišdrįsta užmušti tarp lianų įsipainiojusio šerno. Galiausiai Džekui ir medžiokliams pavyksta sumedžioti šerną (nors buvo jų eilė prižiūrėti laužą). Jiems bemedžiojant, pro salą praplaukia laivas, tačiau laužas jau užgesęs, laivas dingsta iš horizonto. Pasinaudoję Kriuksio akiniais ir užkūrę didelį laužą salos kalno viršūnėje berniukai sukelia gaisrą, kurio metu galimai žūsta vienas iš mažiausiųjų berniukų. Kilus ginčui tarp Džeko ir Kriuksio, Džekas suduoda Kriuksiui taip sudaužydamas vieną akinių stiklą. Saimonas – smulkus, liesas, smailiu smakriuku, tamsaus gymio berniukas, kartu su Ralfu rūpinasi palapinių statyba. Daugelis vaikų žaidžia, maudosi, nekreipia dėmesio į raginimus nešti šakas laužui, prisigalvoja įvairiausių pasakojimų apie salą, esą joje gyvena siaubingas žvėris. Ralfo nurodymai nebetenka prasmės. Nusivylęs Ralfas svarsto atsisakyti vado pareigų, tačiau jį atkalba Kriuksis, puikiai suprasdamas Ralfo vadovavimo svarbą.
Po oro dvikovos, naktį, iš karinio lėktuvo parašiutu į salą nusileidžia vyras. Karys žūva, jo kūnas įsipainioja į medį, esantį netoli kalno viršūnės. Ankstų rytą Semas ir Erikas eidami uždegti laužą tamsoje negyvėlį palaiko Žvėrimi, apie kurį tiek daug kalba mažesnieji berniukai. Jie grįžta ir viską papasakoja kitiems. Trys berniukai – Ralfas, Džekas ir įtarus, tylus, Džekui ištikimas Rodžeris nusprendžia eiti ieškoti Žvėries. Tuo tarpu, Kriuksis pasilieka su mažyliais. Tamsoje pamatę negyvėlį, visi trys vyresnieji berniukai pabėga. Džekas nuolat konkuruoja su Ralfu dėl valdžios, jį visaip erzina, bando pasirodyti pranašesnis. Kitą rytą, Džekas sukviečia susirinkimą (įprastai tai darė Ralfas) ir paklausė berniukų, kuriems iš jų Ralfas neatrodo tinkamas vadas. Nesulaukęs pritarimo Džekas nubėga į džiungles. Atsižvelgdamas į pasakojimus apie „Žvėrį", Kriuksis pasiūlo perkelti laužą į pakrantę. Kraunant šakas, paaiškėja, jog prie Džeko medžioklišką ir laisvą gyvenimo būdą puoselėjančios komandos prisijungia kiti vyresnieji berniukai – Rodžeris, Moris, Bilis. Džekas su medžiokliais sumedžioja šernę, jos galvą pamauna ant pagalio (musių valdovas). Prie Džeko prisijungia vis daugiau, mėsa ir linksmybėmis besidžiaugiančių berniukų. Po truputį Džekas ir kiti visai pamiršta civilizaciją – išsidažo veidus, šoka laukinių šokius, atlieka šiurpą keliančias, kruvinas apeigas. Vėlai vakare grįždamas iš džiunglių, Saimonas pamato, kad karys (Žvėris) jau seniai negyvas. Jam grįžus vyko puota. Kraujo ir žiaurumų apakinti berniukai palaiko Saimoną Žvėrimi ir jį žiauriai nužudo.
Į Ralfo, Kriuksio ir dvynukų palapinę naktį įsibrauna Džekas su kitais vyresniaisiais berniukais. Jie pavogia Kriuksio akinius (jiems reikėjo ugnies šerno mėsai kepti). Kriuksis nusprendžia eiti pas Džeką ir prašyti juos grąžinti. Ralfas ir Džekas įsivelia į dvikovą. Rodžeris stovėdamas ant kalno numeta akmens luitą, taip nužudydamas Kriuksį ir sutraiškydamas kriauklę (vienintelį Ralfo valdžios simbolį). Ralfas pabėga, dvynukai prievarta prijungiami prie Džeko laukinių. Ralfas sužino, kad Džekas siekia jį nužudyti. Kitą rytą „laukiniai" padega salą, Ralfas išbėga į paplūdimį. Ten, kateryje, pamatę laužo dūmus, laukia du jūrininkai. Laukiniai berniukai graudžiai apsiverkia. Ralfas viską papasakoja kariškiams.
Paralelizmas
Viena svarbiausių meninių priemonių, pagrįsta kartojimo principu: antroji teksto frazė kartoja pirmosios frazės sintaksinę sandarą, bet nekartoja jos žodžių:
Musių valdovas
Citatos
„Nėra ko daug tikėtis iš žmonių. Jis norėjo pasakyti, kad žmonės retai kada būna tokie, kokius juos įsivaizduojam.“ (Ralfas)
Paralelizmas
Naudojant paralelizmą, gramatiškai panašios frazės tarsi suartina skirtingiems kontekstams priklausančias žodžių reikšmes.
Musių valdovas
Citatos
„Jeigu veidai keičiasi nuo to, kaip jie apšviečiami – iš viršaus, ar iš apačios, – kas gi yra veidas? Kas yra visa kita?“ (Džekas)
Paralelizmas
Poezijoje gali būti sugretinami ne tik panašios sintaksinės sandaros elementai, bet ir panašios intonacijos ar garsinės struktūros, net panašios kompozicijos elementai.
Paralelizmai, kaip mąstymo universalijos, intensyviai dalyvauja lyrinėse struktūrose, sudarydami įvairias hierarchijas – fonemų, morfemų, leksemų – iki sintaksinių ir semantinių darinių. Paralelūs yra rimai, paralelios eilutės, paralelūs reiškiniai, kurie vyksta gamtoje ir kultūroje. Paralelizmai išryškėja liaudies dainose, pirminėse poetinėse lytyse.
Musių valdovas
Citatos
„Kas gi mes pagaliau esame? Žmonės? Ar žvėrys? O gal laukiniai? Ką apie mus pagalvos suaugusieji? Išsisklaidėme… medžiojame šernus… nežiūrim laužų… o dabar dar ir šitai…“ (Kriuksis)
„Pusiau pramerktose pastėrusiose šernės akyse atsispindėjo beribis suaugusiųjų gyvenimo cinizmas. Nesvarbu jai musės, nei išverstos žarnos, netgi kad pati taip nepagarbiai pamauta ant pagalio.“
„Bet juk žinojai, tiesa, kad esu jūsų dalelė? Artima, artima! Kad per mane jums viskas griūva? Kad per mane viskas yra taip kaip dabar?.“ (Musių Valdovas)
„Tai juokinga. Tu gi puikiai žinai, kad mane vėl sutiksi tenai, apačioje, – tad nė nebandyk pasprukti!.“ (Musių valdovas)
„Gyvenime buvau ne kartą sukrėstas ir priblokštas, suvokęs, ko tik mes, žmonės, nesugebame vieni kitiems padaryti.“ (Viljamas Goldingas)
„Jie buvo laimingi – jie buvo draugai.“ (Viljamas Goldingas)
ANBO-VII
ANBO-VII – projektinis sportinis lėktuvas, monoplanas, suprojektuotas Antano Gustaičio. Projekto lėktuvas buvo pradėtas statyti Lietuvos aeroklube 1933 m., tačiau darbai buvo nepabaigti. Lėktuvas buvo skirtas treniruotėms. Tai vienintelis neužbaigtas A. Gustaičio projektas.
Vajuonis (Utenos r.)
left|120px
Šalia įsikūrę Pavajuonio ir Paisetės II kaimai.
Vandenvardis galbūt sietinas su žodžiu veja ('jauna žolė, pievelė, ganykla').
Tatra T6A2
Tatra T6A2 – tramvajų modelis, 1985–1999 m. gamintas Čekijos bendrovės „ČKD“.
Tramvajus yra 18110 mm ilgio, 2200 mm pločio, 3110 mm aukščio ir 18300 kg svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas. Turi trysas duris, sudarytas iš keturių dalių, atsidarančių į salono pusę. Tatra T6A2 turi 180 kW elektrinį variklį, gali išvystyti 55 km/h greitį. Tramvajus turi 20–28 sėdimas vietas, gali sutalpinti 149–134 keleivių. Naudotas Bulgarijoje, Lenkijoje ir Vengrijoje.
Iš viso buvo pagaminti 186 Tatra T6A2D, 13 Tatra T6A2H ir 57 Tatra T6A2B tramvajai.
Mandžiūrijos imperatoriškoji armija
thumb|220px|Mandžiūrijos imperatoriškoji armija manevruose thumb|220px|Mandžiūrijos imperatoriškosios armijos generolai Mandžiūrijos imperatoriškoji armija – oficialiosios Japonijos dominuojamos Mandžuko imperijos karinės pajėgos.
Istorija
Po Mukdeno incidento Japonijos imperatoriškajai armijai okupavus Mandžiūriją į nelaisvę pateko apie 60 tūkst. iš 160 tūkst. Zhang Xueliang'o Šiaurės rytų armijos karių, perbėgusių su savo generolais į japonų pusę. Tarp jų buvo ir generolai Xi Qia, Chang Hai-peng bei Zhang Jinghui.
1932 m. kovo mėn. sukūrus Mandžuko valstybę, iš savanorių, surinktų tarp belaisvių, buvo sudaryti pirmieji Mandžiūrijos imperatoriškosios armijos daliniai. Iš pradžių jie buvo apginkluoti iš Šiaurės rytų armijos perimtais ir trofėjiniais ginklais. Daugelis šių kareivių buvo nepatyrę rekrūtai, priklausomi nuo opiumo asmenys arba samdiniai, kurie kovojo už tą pusę, kurį siūlė didesnį atlygį. Dėl šios priežasties Mandžiūrijos armijos moralė ir lojalumas buvo labai abejotinas. Ši armija buvo sukurta daugiausia dėl to, kad Japonija galėtų parodyti Tautų Sąjungai esą Mandžukas yra suvereni ir savarankiška valstybė, o ne Japonijos marionetė.
1932 m. rugpjūčio mėn. 2000 karių Wukimiho garnizonas dezertyravo ir perėjo į antijaponišką partizanų armiją. Tuo pačiu metu maištą sukėlė 7-asis kavalerijos dalinys. Pasak japonų karininko pagrindinis ginklų šaltinis antijaponiškoms ir antimandžiūriškoms pajėgoms tuo metu buvo pati Imperatoriškoji Mandžiūrijos armija ir buvo daug atvejų, kai kaunantis su partizanais didžioji dalis mandžiūrų dalinių pereidavo į priešo pusę. Vienas žymesnių dezertyravimo atvejų buvo generolo ir buvusio Madžuko karo ministro Ma Zhanshan pasitraukimas 1932 m. balndžio mėn. su keliais tūkstančiais karių ir daugeliu pabūklų.
Pradžioje Mandžiūrijos imperatoriškoji armija buvo suskirstyta į septynias provincijų armijas (po vieną kiekvienoje provincijoje), kuriose 1933 m. iš viso nominaliai buvo 111 044 kariai. Nepriklausoma kavalerijos brigada buvo sukurta kaip sostinės Hsinkingo garnizonas, o 1933 m. vasario mėn. iš mandžiūrų kilmės karių buvo sudaryta Mandžuko imperatoriškoji sargyba, įėjusi į sostinės garnizoną ir saugojusi imperatorių Puyi ir svarbiausius vyriausybės pareigūnus.
1934 m. po reorganizacijos buvo sudarytos penkios regioninės armijos ir keletas savarankiškų dalinių. Regioninėms armijoms priskirtos sritys buvo padalintos į dvi tris zonas, kuriose pagal japonišką pavyzdį buvo viena arba dvi mišrios brigados. Po šios reformos nominalus armijos karių skaičius tapo 72 329. Be to, buvo išleisti nurodymai, kad Mandžiūrijos imperatoriškoje armijoje leidžiama tarnauti tik tiems karininkams, kurie yra baigę Mandžuko vyriausybės patvirtintas mokymosi įstaigas. Tuo bandyta apsivalyti nuo nepatikimų buvusios Šiaurės rytų armijos likučių, sugriežtinti armijai keliamus reikalavimus. Tuo pačiu bandyta imtis pirmųjų žingsnių naikinant įsigalėjusią karinių vadeivų valdžią, kai provincijų armijoms vadovavę generolai laikė savo provincijas asmeniniais feodais, skirtais pasipelnymui. Šiuo tikslu 1938 m. Mukdene ir Hsinkinge buvo atidarytos karinės mokyklos.
Po Japonijos ir TSRS pasienio susidūrimų reguliariosios Mandžuko armijos dalys kovojo daugiausia tik pačioje Mandžiūrijoje su sukilėliais ir partizanais.
Vėlesniais metais Mandžiūrijos imperatoriškosios armijos karių skaičius nuolat augo ir pagal sovietų slaptųjų tarnybų duomenis nuo 1944 m. pasiekė 200 tūkst.
Uniformos
Pradžioje Mandžiūrijos imperatoriškosios armijos karinės uniformos niekuo nesiskyrė nuo antijaponiškųjų pajėgų ar banditų ir dėl to kildavo tam tikrų problemų. Dėl to 1934 m. padėtis buvo ištaisyta patvirtinant naujas uniformas, stiliumi panašias į Japonijos imperatoriškosios armijos uniformas.
Ginkluotė
Iš pradžių Mandžiūrijos imperatoriškoji armija perėmė Gomindano ginklų arsenalus, o tai kėlė dideles problemas dėl šių ginklų priežiūros ir papildomo pasirūpinimo. Pvz., 1932 m. kariuomenėje buvo 26 tipų šautuvų ir 20 tipų pistoletų. Prioritetu tapo ginkluotės unifikavimas, standartiniu šautuvu padarant 38 tipo šautuvą, taip pat į standartinę ginkluotę įtraukiant 3 tipo sunkiuosius kulkosvaidžius ir 11 tipo lengvuosius kulkosvaidžius. Artilerijos daliniai turėjo būti apginkluoti 38 tipo lauko pabūklais ir 14 tipo 75 mm kalnų pabūklais.
1935 m. iš Japonijos buvo importuota 50 tūkst. 38 tipo kavalerijos šautuvų, o kulkosvaidžiai pakeisti per vėlesnius 2-3 metus. Ramiojo vandenyno karo pradžioje Mandžiūrijos imperatoriškosios armijos ginkluotė buvo praktiškai identiška su Japonijos armijos ginkluote. Eiliniai naudojo mauzerio tipo pistoletus, o karininkai brauningus arba koltus.
Fengtiene buvo įkurtas karinis arsenalas, kuriame buvo gaminami šautuvai, kulkosvaidžiai ir artilerijos pabūklai. Amunicija ir lengvieji ginklai buvo užsakomi iš privačių Mandžuko gamyklų.
Nepaisant sėkmingo sovietų šarvuočių panaudojimo Chalchin Golo mūšyje ir kituose pasienio susirėmimuose, Japonijos ir Mandžiūrijos pajėgos mažai dėmesio skyrė tankams ir kitai šarvuotajai technikai. Mandžiūrijos imperatoriškoji armija turėjo keletą Isuzu gamybos šarvuočių, perdirbtų Dowa kompanijos Mandžiūrijoje.
Avantasia
Avantasia – muzikinis power metal projektas, kurio iniciatorius yra Tobias Sammet, metalo grupės Edguy vokalistas ir dainų kūrėjas. Projekto pavadinimas yra dviejų žodžių avalon ir fantasia kontaminacija ir reiškia „pasaulis anapus žmogaus vaizduotės“ (anotacija iš grupės reklaminio bukleto). Projektas susideda iš to paties pavadinimo singlo, dviejų studijinių albumų bendru pavadinimu The Metal Opera, dviejų EP „Lost in Space“ ir The Scarecrow trilogijos, kurią sudaro albumai The Scarecrow, The Wicked Symphony ir Angel of Babylon.
Metalo operos (1999–2002)
1999 m. pavasarį koncertinio turo „Theater of Salvation“ su grupe Edguy metu, Tobias Sammet ėmė rašytis idėjas apie metalo operą, teminį albumą su daugybe kviestinių muzikantų. Pasibaigus turui, ėmėsi įgyvendinti savo idėją, įkalbindamas prisidėti gerai žinomus metalo scenos atlikėjus – buvusį Helloween dainininką Michael Kiske, Andre Matos, Kai Hansen ir Rob Rock (buvusį grupių Axel Rudi Pell, Angelica ir Impellitteri narį). Projektas buvo įrašytas keturių pagrindinių narių – Sammet grojo klavišiniais ir aranžavo instrumentavimą, Henjo Richter grojo gitara, Markus Grosskopf grojo bosine gitara, o Alex Holzwarth grojo būgnais. 2001 m. buvo išleistas singlas tuo pačiu pavadinimu kaip ir projektas, o kiek vėliau ir studijinis albumas The Metal Opera. Projektas užbaigtas 2002 m. rugsėjį išleidus antrą albumą The Metal Opera Part II.
Baidyklė (2006–2008)
2006 m. pabaigoje Sammet patvirtino gandus apie ketvirtą Avantasia albumą, planuojamą išleisti 2008 m. 2007 m. kovo 24 d. buvo paskelbtas ir jo pavadinimas – „The Scarecrow“. Tai nauja istorija apie baidyklę ieškančia draugų kompanijos. Istorija nesusijusi su ankstesniu Avantasia darbu. Studijinis albumas buvo išleistas 2008 m. sausio 25 d., prie įrašų prisidėjo nemažai kviestinių atlikėjų – gitaristai Rudolf Schneker ir Sascha Paeth, būgnininkas Eric Singer ir vokalistai Bob Catley, Jørn Lande, Michael Kiske, Alice Cooper, Roy Khan, Amanda Somerville ir Oliver Hartman.
„The Scarecrow“ pasaulinis turas (2008)
Po albumo The Scarecrow pasirodymo Tobias Sammet buvo pakviestas sudalyvauti festivalyje Wacken Open Air, kurio prodiuseris Sascha Paeth grojo gitara įrašant albumą. Tai privedė prie 13 koncertų tarp birželio 5 ir rugpjūčio 13. Pasirodymai festivaliuose Masters of Rock ir Wacken Open Air buvo nufilmuoti ir išleisti DVD disku pavadintu The Flying Opera 2011 kovo mėnesį.
Pikta simfonija ir Babilono angelas (2009–2010)
2009 m. rudenį Sammet paskelbė apie du naujus albumus, kurie bus išleisti 2010 m. kovo 3 d. – The Wicked Symphony ir Angel of Babylon. Albumų istorija tęsia pradėtą albume The Scarecrow temą ir visi trys albumai neretai vadinimi „The Wicked Trilogy“. Šiuose albumuose kaip kviestiniai atlikėjai sudalyvavo: būgnininkai Eric Singer, Alex Holzwarth ir Felix Bohnke, klavišininkai Jens Johansson iš Stratovarius bei vokalistai Michael Kiske, Bob Catley, Jørn Lande, Tim "Ripper" Owens, Klaus Meine, Russell Allen, Andre Matos ir Jon Olivia.
Metalo opera eina į miestą turas (2010/2011)
Visas koncertinis turas vyko 2010 metais, išskyrus vieną koncertą festivalyje Wacken Open Air 2011 rugpjūtį. Koncertai trukdavo apie tris valandas ir bilietai į daugelį jį būdavo išparduoti prieš keletą dienų iki paties pasirodymo. Atlikėjai buvo beveik visi tie patys, kaip ir 2008 m. turo metu su nedideliais pakitimais. Amanda Somerville buvo vienintelė vokalistė moteris. Cloudy Yang, kuri 2008 m. scenoje dainavo kartu su Amanda, šį kartą nedalyvavo. Kitas pokytis komandoje – Andre Matos pakeitė buvęs Helloween vokalistas Michael Kiske. Kartu su Kai Hansen, taip pat dalyvavusiam ture, būdavo, kad vienu metu scenoje buvo du buvę Helloween vokalistai.
The Metal Opera Comes To Town Tour (2010)
thumb|right|250px|Avantasia 2010, Stockholm (Sweden)
Vainiaudos oro bazė
Vainiaudos oro bazė – buvusi SSRS karinių oro pajėgų aviacijos bazė pietvakarių Latvijoje, šalia Vainiaudos miestelio, už 4 km nuo sienos su Lietuva (netoli Mažeikių). Nuo 1991 m. nebenaudojama, o nuo 1993 m. visiškai apleista. Čia buvo įrengti du 2500 m ilgio kietos dangos pakilimo/nusileidimo takai. Iš jų likęs vienas, sutrumpėjęs iki 1900 m.
Istorija
Pirmojo pasaulinio karo metais tai buvo vokiečių dirižablių uostas, kuriame stovėjo du 240 m ilgio orlaivių angarai. Po karo 1924 m. statiniai buvo išmontuoti, o jų dalys panaudotos uždengiant Rygos centrinio turgaus paviljonus. Jie tebenaudojami iki šiol.
Pasibaigus karui Vainiauda tapo priešakine SSRS karinių oro pajėgų baze. Sovietmečiu čia buvo dislokuotas 54–asis Kerčės gvardijos naikintuvų aviacijos pulkas. Nuo 1967 m. čia kilo ir leidosi vieni pirmųjų perėmimo naikintuvų Suchoj Su-15, kurie vėliau, 1980–aisiais pakeisti į Suchoj Su-27. Žinoma, kad šioje bazėje skraidė ir Mikojan-Gurevich MiG-23. Taip pat buvo dislokuotos 344–ojo gvardijos raketų pulko (344-й гвардейский ракетный Краснознаменный полк им. 50-летия СССР) vidutinio nuotolio balistinės raketos R-14 (NATO: SS-5 Skean), nutaikytos į Beniliukso šalis.
54–asis priešlėktuvinės gynybos pulkas po 1990–ųjų buvo perkeltas į Rusijos karinę oro bazę Žemutinio Naugardo srityje, 344–asis raketų pulkas – į Irkutsko sritį.
Latvijai atkūrus nepriklausomybę, nuo 1991 m. oro bazė liko nebenaudojama. Vėliau ji buvo griaunama tarp 1995 ir 1997 m. Dalis betoninių plokščių buvo panaudota tvarkant Liepojos uostą. Didžioji oro bazės dalis buvo įtraukta į gamtos draustinio teritoriją.
Hamina
Hamina (, SV Fredrikshamn) – miestas Suomijoje, Kiumenlakso regione, maždaug 145 km į rytus nuo Helsinkio, prie Suomijos įlankos. Svarbus šalies uostas. 20 572 gyventojai (2016 m. duomenys). Mieste yra kelios bažnyčios, keli muziejai, gynybinė tvirtovė, atsargos karininkų mokykla, „Google“ duomenų centras.
Istorija
1336 m. rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta Vehkalahti grafystė. Vietovė aplink bažnyčią (dabar Šv. Marijos bažnyčia), 1653 m. buvo atskirta nuo grafystės ir tapo gyvenviete, vadinta Vehkalahden Uusikaupunki. 1712 m. sunaikinta Šiaurės karo metu. Atstatyta 1722–1724 m. 1798 m. pastatyta rotušė. 1840 m. renovuota.
Ivana Rudelić
Ivana Rudelič (Ivana Rudelic, g. 1992 m. sausio 25 d.,, Vokietija) – Vokietijos–Kroatijos futbolininkė, puolėja.
Rinktinės
Kitados atstovavo Vokietijos jaunimo rinktinėms.
2015 m. pakviesta į Kroatijos nacionalinę rinktinę.
Kornvalis (Kanada)
Kornvalis  – miestas pietryčių Kanadoje, Princo Edvardo saloje, tuoj į vakarus nuo Šarlotetauno. 5,3 tūkst. gyventojų (2016 m.) Įkurtas verslo parkas.
Salaspilio stadionas
Istorija
Stadionas pradėtas statyti 2006 m., o pabaigtas ir atidarytas 2008 m. birželio 27 d. Jo statyba kainavo 1,5 mln latų.
Kornvalis (Kanada)
Istorija
Miestas sudarytas 1995 m., sujungus 3 gyvenvietes.
Salaspilio stadionas
Istorija
2009 m. aukščiausioje lygoje rungtyniavęs futbolo klubas „Daugava Rīga“, dabartinis FK RFS, čia sužaidė dalį savo namų rungtynių.
2018 m. Salaspilio savivaldybės taryba ir Latvijos futbolo federacija susitarė dėl futbolo aikštės modernizavimo, kuris leistų įkurti aukšto lygio FIFA reikalavimus atitinkantį stadioną. Futbolo federacijos lėšomis išklota nauja ir moderni dirbtinė danga, o savivaldybė vykdė stambaus mąsto stadiono infrastruktūros tobulinimo darbus, prisiimdama didžiausią finansavimo naštą. Pakabinti LED šviestuvai, atnaujintos sėdimos vietos žiūrovams, atlikti dažymo ir kiti darbai. Jei anksčiau stadione buvo galima sportuoti tik dieną, tai dabar gali vykti varžybos neatsižvelgiant į paros metą. Stadiono apšvietimui skirtos LED technologijos sunaudoja žymiai mažiau elektros energijos.
„Super Nova“ klubas paskelbė, kad 2022 m. Virsliga sezone namų rungtynės žais Salaspilio miesto stadione.
Adresas: Rudzu iela 2, Salaspilis
Levas Kamenevas
Levas Kamenevas (, 1883 m. liepos 18 d. Maskvoje – 1936 m. rugpjūčio 25 d. Maskvoje) – rusų revoliucionierius, bolševikas, tarybinis valstybės ir partinis veikėjas, buvęs RKP(b) CK Politinio biuro narys.
Biografija
Tikroji pavardė – Rozenfeldas (Ро́зенфельд). 1901 m. baigė Tifliso gimnaziją, mokėsi Maskvos universiteto Teisės fakultete. Nuo 1903 m. dalyvavo bolševikiniame judėjime, caro valdžios ne kartą areštuotas ir tremtas. Nuo 1917 m. buvo RSDDP(b) Centro komiteto narys, Petrogrado Tarybos Vykdomojo komiteto narys, vienas „Pravdos“ laikraščio redaktorių. Prieštaravo rengiamam ginkluotam Spalio perversmui.
1918–1926 m. vadovavo Maskvos Tarybai. 1919 m. tapo RKP(b) CK Politinio biuro nariu, 1922 m. – Liaudies komisarų tarybos pirmininko pavaduotoju. Tais metais L. Kamenevui pasiūlius Stalinas tapo RKP(b) CK Generaliniu sekretoriumi. 1924–1926 m. buvo TSRS Darbo ir gynybos tarybos pirmininkas. Nuo 1923 m. taip pat vadovavo Lenino institutui. 1922–1925 m. laikotarpiu G. Zinovjevas, L. Kamenevas ir J. Stalinas buvo laikomi svarbiausiais RKP(b) vadovais. 1925 m. L. Kamenevas ir G. Zinovjevas subūrė vadinamąją „Naująją opoziciją“, kurią sutriuškinus L. Kamenevas buvo pašalintas iš Politinio biuro ir visų užimamų pareigų. 1926–1927 m. buvo TSRS vidaus ir užsienio prekybos liaudies komisaras, pasiuntinys Italijoje. 1927 m. pašalintas iš bolševikų partijos ir ištremtas į Minusinską Rytų Sibire.
1928 m. viešai atgailavo, grąžintas į RKP(b) narius, tačiau 1932 m. pakartotinai pašalintas. 1933 m. vėl grąžintas į partiją, vadovavo leidyklai „Academia“. 1934 m. pabaigoje areštuotas, 1935 m. nuteistas penkiems, vėliau – dešimčiai metų kalėti. 1936 m. vadinamojo „jungtinio trockistų-zinovjevininkų centro“ byloje nuteistas mirties bausme ir kitą dieną sušaudytas.
1988 m. TSRS Aukščiausiojo Teismo plenumas L. Kamenevą reabilitavo.
Laumenų ąžuolas
Laumenų ąžuolas – saugomas išskirtinis ąžuolas, augantis Šilalės rajono savivaldybėje, Kaltinėnų seniūnijoje, Laumenų kaime. 2005 m. pripažintas valstybinės reikšmės gamtos paveldo objektu. Galima pasiekti iš senojo Žemaičių plento maždaug pusiaukelėje tarp Laukuvos ir Kaltinėnų, pasukus per Bilionius – 4 km į šiaurės rytus. miniatiūra|160px|left|Žaibo paveiktas kamienas su sena koplytėle
Pasiekiamumas
Ąžuolas stūkso atokioje vietovėje, toli laukuose, supamas dirbamų žemių, ganyklų. Apylinkių reljefas kalvotas, todėl medis nuo artimiausio laukų kelio sunkiai pastebimas. Žvyruotu keliu, kuriuo praeina ir Aukštagirės dviračių maršrutas, važiuojama pagal nuorodą „Aukštagirės apžvalgos bokštas“. Privažiavus kryžkelę, kurioje į kairę važiuojama į Aukštagirės kalną ir apžvalgos bokštą, pasukti dešiniau, pagal dviračių maršruto nuorodas. Pravažiuojama Laumėkalnio dviratininkų stotelė su informaciniu stendu, kurio schemoje pažymėtas ir Laumenų ąžuolas. Nuo Laumėkalnio nusileidus į slėnį, ties tilteliu per melioracijos griovį iš šio kelio tenka išsukti šiaurės vakarų kryptimi sezoniniu gruntiniu keliuku ir įveikti paskutinį kalvotą kilometrą tolumoje matomo miško link.
Būklė
Laumenų ąžuolas auga palaukės šlaite, atrodo tvirtas, šiek tiek pakrypęs. Jo laja kompaktiška, šakos gana trumpos, bet tankios, gyvybingas. Nuo 8,0 m matyti akivaizdus žaibo pažeidimas iki pat medžio apačios. Šioje kamieno pusėje pritvirtinta koplytėlė (prastos būklės). Po šaknimis išrausta nedidelė ola. 2023 m. duomenimis, šalia medžio stovėjo šiuolaikinis lankytino objekto ženklas, aplink kamieną buvo išlikę senos tvorelės fragmentų, sauso pašaro likučių.
Duomenys
Valstybinės miškų tarnybos duomenimis:
Trankiniai
Trankiniai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Vosiliškio. Įsikūręs tarp Ažytės intakų Morkiškio ir Meiliškių griovio. Greta kaimo eina vieškelis.
thumb|left|185px|Sunykęs kaimo kryžius
Linkolno geležinkelio stotis
Linkolno geležinkelio stotis – keleivinės paskirties geležinkelio stotis Linkolne, vidurio rytų Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Šalia veikia Linkolno autobusų stotis.
Istorija
1848 m. spalio 17 d. geležinkelio stotis oficialiai pradėta naudoti.
1990 m. kovo 16 d. geltonų plytų geležinkelio stoties pastatas ir pėsčiųjų tiltas tarp platformų įtraukti į saugotinų architektūrinių pastatų sąrašą.
Iki 2019 m. stotis vadinosi Linkolno Centrinės stoties vardu.
Flamme Olympique FC
„Flamme Olympique de Guinée“ arba tiesiog „Flamme Olympique“ – Gvinėjos futbolo klubas iš Konakrio, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Pilnu pavadinimu žinomas kaip Flamme Olympique Football Club de Guinée. Namų rungtynes žaidžia Rugsėjo 28-osios dienos stadione, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
2009 m. įkurtas klubas. Žinoma, kad 2013–2014 m. sezone rungtyniavo	Ligue Régionale (3. League), o po sezono buvo perkelti į Antrą lygą.
2014–2015 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Po sezono buvo perkelti į pajėgiausią divizioną.
2015–2016 m. sezone rungtyniavo Ligue 1 ir tarp dvylikos dalyvių užėmė paskutinę, dvyliktą vietą. Po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
Nuo 2016–2017 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje. 2016–2017 m. liko vienuoliktoje vietoje ir vos išvengė iškritimo į Regioninė lygą. 2017–2018 m. sezone užėmė aštuntą vietą, o 2018–2019 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.
Nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje. Dėl pandemijos grėsmių čempionatas buvo nutrauktas, o ekipa tuo metu buvo šeštoje vietoje. 2020–2021 m. sezone liko dešimtoje vietoje, o 2021–2022 m. tenkinosi dvylikta vieta. 2022–2023 m. sezone Pirmoje lygoje užėmė šeštą vietą.
Esagila
Esagila arba Esagil – Marduko, aukščiausiosios dievybės babiloniečių panteone, šventykla, stovėjusi Babilono mieste. Šventyklos kompleksas buvo centrinėje miesto dalyje, Procesijų kelyje. Jos pavadinimas šumerų kalba reiškia „namai, kurie pakelia savo galvą“.
Anot mito, šventyklą pastatęs pats dievas Mardukas, kuomet užmušęs pabaisą Tiamat ir įtvirtinęs kosmose tvarką. Esagilos šventykla babiloniečių pasaulėvaizdyje buvo visatos centras.
Centrinę šventovę sudarė dvi patalpos: prieškambaris ir „šventų švenčiausioji“. Šioje patalpoje stovėjo Marduko ir jo sutuoktinės Sarpanitu statulos. Norint patekti į šventovę, reikėjo pereiti du Esagilos komplekso kiemus – didesnįjį (40×70 m) ir mažesnįjį (40×25 m). Greta Esagilos (į šiaurę) stovėjo iš 7 pakopų sudarytas Etemenanki zikuratas, kurio aukštis siekė 92 metrus. Šio zikurato pavadinimas reiškia „dangaus ir žemės pamatas“.
Stanislovas Marija Tiškevičius
Stanislovas Marija Tiškevičius (, 1907 m. spalio 9 d. Palangoje – 1974 m. gruodžio 9 d. Vašingtone) – Lietuvos-Lenkijos bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas.
Esagila
Apie Esagilą rašė senovės graikų istorikas Herodotas (manoma, jog V a. pr. m. e. jis lankėsi Babilone). Jis mini, kad persams nusiaubus Babiloną, karaliaus Kserkso nurodymu iš Esagilos buvo išgabenta statula. Be to, jis aprašė didelius Esagilos turtus.
Stanislovas Marija Tiškevičius
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų-Kretingos šakos. Tėvas Feliksas Tiškevičius. Motina Antanina Sofija Loncka. Broliai Jonušas Marija Tiškevičius-Lonckis, Feliksas Tiškevičius-Lonckis ir Alfredas Marija Tiškevičius.
Esagila
Žinoma, kad ši šventykla jau egzistavo Senosios Babilonijos karalystės laikais. Dideli šventyklos atnaujinimo darbai buvo atlikti valdant Nabuchodonosarui II. Restauruoti Esagilą buvo nurodęs ir Aleksandras Didysis; jo laikais Etemenanki zikuratas jau buvo virtęs griuvėsiais. Visgi darbams sutrukdė Aleksandro Didžiojo mirtis.
Teigiama, kad I m. e. a. Esagila dar veikė. Senovėje šventykla buvo išgrobstyta, tad 1899–1917 m. čia kasinėjimus atlikę vokiečių archeologai vertingų objektų rado mažai.
Stanislovas Marija Tiškevičius
Biografija
Užaugo ir gyveno Palangoje. Po tėvo mirties valdė Palangos dvarą.
1939 m. kartu su motina iš Lenkijos per Rumuniją ir Italiją pasitraukė į Angliją, gyveno Londone. Po Antrojo pasaulinio karo su šeima išvyko į Kanadą, gyveno Monrealyje. Motinai mirus, persikėlė į San Franciską (JAV). Dirbo Jungtinių Amerikos Valstijų kongreso bibliotekoje. Palaidotas Vašingtone.
Šeima
1935 m. vedė grafaitę Vandą Liudviką Kosakovską (Wanda Ludwika hr. Kossakowska, g. 1912 m. gruodžio 29 d. Žeimiuose).
Vaikai:
Mychaila Podoliakas
Mychaila Podoliakas (, g. 1972 m. vasario 16 d. Lvove, Ukrainoje) – Ukrainos politikas ir žurnalistas, Ukrainos prezidento Volodymyro Zelenskio administracijos vadovo patarėjas.
Biografija
Vaikystę praleido Lvove ir Novovolynske. Nuo 1989 m. gyveno Baltarusijoje, baigė Minsko medicinos institutą. Dirbo žurnalistu įvairiuose Baltarusijos leidiniuose. 2004 m. buvo opozicijos laikraščio „Vremia“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 2004 m. birželį Baltarusijos valdžios apkaltintas veikla, „prieštaraujančia valstybės saugumo interesams“, ištremtas iš šalies. Grįžo į Ukrainą. 2005 m. buvo laikraščio „Ukrainska Hazeta“ vyriausiasis redaktorius. 2005 m. birželį paskelbė straipsnį „Paskutinė vakarienė“ apie kandidato į prezidentus Viktoro Juščenkos nuodijimą 2004 m. 2006 m. pradėjo dirbti Ukrainos internetiniame leidinyje „Obozrevatel“ laisvu žurnalistu. Tuo pačiu metu tapo leidinio savininko, politiko ir verslininko Mychailos Brodskio patarėju. 2011 m. gruodį paskirtas leidinio vyriausiuoju redaktoriumi.
2020 m. balandį paskirtas Ukrainos Prezidento administracijos vadovo Andrijaus Jermako patarėju ir administracijos „antikriziniu vadovu“. Atsako už Prezidento administracijos informacijos politiką, pataria prezidentui Volodimyrui Zelenskiui, paruošia vyriausybės ministrus laidoms žiniasklaidoje, suderindamas jų tėzes su prezidento pozicija.
2022 m., prasidėjus Rusijos invazijai į Ukrainą, buvo Ukrainos delegacijos sudėtyje taikos deryboms su Rusijos Federacija.
Pripažinimas
Žurnalo „Focus“ vertinimu, 2020 m. gruodį M. Podoliakas buvo 100 įtakingiausių ukrainiečių sąrašo trečioje vietoje.
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas (LSMU) – universitetas Lietuvoje, Kaune.
Istorija
Universitetas LR Seimo nutarimu įkurtas 2010 m. birželio 30 d., susijungus dviem aukštosioms mokykloms – Kauno medicinos universitetui ir Lietuvos veterinarijos akademijai. |thumb|180px|left|LSMU Centriniai rūmai
Danute Bankaitis-Davis
Danute Monika „Bunki“ Bankaitis-Davis (1958 m. sausio 2 d. – 2021 m. sausio 29 d.) – lietuvių kilmės JAV chemikė ir dviratininkė, olimpietė, pasaulio čempionė.
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas
Istorija
LSMU yra didžiausia sveikatos specialistų rengimo įstaiga Lietuvoje. LSMU studijų ir mokslinio darbo tradicijos siekia Vytauto Didžiojo universiteto Medicinos fakulteto, vėliau tapusio Kauno medicinos institutu, laikus.
Danute Bankaitis-Davis
Biografija
Gimė lietuvių imigrantų šeimoje.
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas
Istorija
2013 metais Kauno mieste, Vilijampolėje, atidaryta LSMU mokykla.
Danute Bankaitis-Davis
Biografija
Sportinę karjerą pradėjo kaip tinklinio žaidėja. Dėl sportinių pasiekimų gavo stipendiją Klivlando valstijos universitete, kuriame studijavo chemiją.
Mustersas
Mustersas  – ežeras pietų Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijoje, į šiaurę nuo Sarmjento. Drauge su šalimu Kolue Huapi ežeru telkšo nenuotakioje Sarmjento įduboje (260 m aukštyje). Maitinamas iš Andų atitekančios Sengero upės. Ežero dubuo tektoninės kilmės, susidaręs kreidos laikotarpyje. Mustersas gilesnis ir skaidresnis už Kolue Huapi.
Danute Bankaitis-Davis
Biografija
Dalyvavo 1988 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Moterų plento masinėse lenktynėse užėmė 14-ą vietą. 1992 m. pasaulio plento čempionato individualių varžybų laikui nugalėtoja.
Mustersas
Mustersas yra svarbus geriamo vandens šaltinis. Vandentiekiu šio ežero vanduo tiekiamas Komodoro Rivadavijos ir jos priemiesčių bei Sarmjento gyventojams. Tai viena iš priežasčių, dėl kurios ežero lygis nebepakyla kaip anksčiau (maždaug iki XX a. vid.) ir nebesusisieja su Čiko upe. Verčiamasi žvejyba.
Danute Bankaitis-Davis
Biografija
Vėliau Danute Šiaurės Karolinos universitete baigė doktorantūrą organinės chemijos srityje. Įsteigė savo molekulinių kraujo testų kompaniją Source Molecular Diagnostics.
Mustersas
Vietiniai tehuelčai ežerą vadino Otrón, tačiau 1876 m. jį pasiekęs gamtininkas Peritas Morenas ežerą pavadino anglų Patagonijos tyrinėtojo Džordžo Musterso garbei.
Lietuvos sveikatos mokslų universitetas
Studijos
Universitete vykdomos trijų pakopų studijos: pirmosios (pagrindinės universitetinės), antrosios ir trečiosios. Nepertraukiamos studijos, apimančios pirmąją ir antrąją pakopas, vadinamos vientisosiomis. Baigusiesiems nuosekliąsias pirmosios, antrosios pakopos ar vientisąsias universitetines studijas suteikiamas kvalifikacinis (bakalauro arba magistro) laipsnis ir (arba) profesinė kvalifikacija. Studijos vykdomos nuolatine ir ištęstine studijų forma.
Ąžuolupiai (Pilkalnio apskritis)
Ąžuolupiai – buvęs dvaras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Lietuvos pasienyje, 23 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 16 km į rytus nuo Lazdynų, prie Alksnupės.
Istorija
Įkurti 1688 m. 1785 m. buvo kulmiškių dvaras su 1 ugniakuru, 1821 m. – šatulinių kulmiškių dvaras su 7 gyventojais. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Visbarynų valsčiui. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Viliūnų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. 1857 m. prijungtas prie Grablaukių kaimo. 1910 m. dvare gyveno 26 gyventojai. Iš pradžių dvaras stovėjo Alksnupės kairiajame krante, tačiau XVIII–XIX a. sandūroje kiek aukščiau dvaro iškasus perkasą į Šešupę, prie dvaro buvusi upės vaga išdžiuvo.
Juodmiškis
Juodmiškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km į pietus nuo Kavarsko, šalia kelio.
Istorija
XX a. viduryje kaime buvo Kunigiškių apylinkės centras.
Ugnius Kiguolis
Ugnius Kiguolis (g. 1978 m. gruodžio 9 d. Kaune) – prieštaringai vertinamas Lietuvos verslininkas, investuotojas, prodiuseris, buvęs muzikinės grupės „Naujieji Lietuviai“ narys, nuomonės formuotojas, socialiniuose tinkluose skleidžiantis konspiracines teorijas.
Biografija
Nuo 1992 iki 1996 m. mokėsi Prienų „Žiburio“ gimnazijoje.
1996–2000 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, įgijo Verslo administavimo specialybę. Žaidė VDU vaikinų krepšinio komandoje. 2000–2002 m. Vytauto Didžiojo universitete įgijo Pramogų verslo marketingo magistro laipsnį.
Išsiskyręs, buvusi žmona Jurgita Kiguolė. Vaikai: sūnus Matas.
Karjera
2001 m. U. Kiguolis įkūrė įmonę „Elektroniniai sprendimai“. Tais pačiais metais, kartu su žmona Jurgita, įkūrė „Supermodels“ modelių agentūrą. 2012 m. tapo vienu iš pasaulinės, virš 100 modelių agenturų vienijančios, M.A.M.A. asociacijos valdybos narių.
2005–2007 m. dirbo tarptautinėje Enigma Software Group kompanijoje, užėmė COO pareigas. U. Kiguolio dėka Enigma Software Group Lietuvoje įkūrė vieną iš savo padalinių.
2006–2007 m. dirbo Pokernews Global kompanijose, užėmė CTO pareigas.
2006 m. U. Kiguolis tapo E. Bžesko įkurtos pop grupės “Naujieji Lietuviai” (NL) nariu. Išleidusi albumus 001 ir 002, tuo metu ji buvo laikoma viena iš skandalingiausių Lietuvos muzikinių grupių. 2007 m. grupė pakeitė savo pavadinimą į “Tipo grupė”.
2007 m., kartu su E. Bžesku, įkūrė prodiuserinę kompaniją „Supermuzika“, kuriai priklausė vienos populiariausių to meto Lietuvos grupių: „Naujieji Lietuviai“ (vėliau tapusi „Tipo grupė“ ), „69 danguje“, „Šokoledas“, „Mexicano“, atlikėjai Milano, Lukas, Goda ir kiti.
2011 m. U. Kiguolis nusifilmavo lietuviškame filme „Tadas Blinda. Pradžia“.
Filantropija
Kiekvienais metais dalį savo uždirbtų pajamų U. Kiguolis skiria vargingai gyvenančių ir į nelaimę patekusių šeimų paramai. Jis taip pat žinomas kaip aktyvus įvairių socialinių įstaigų ir vargstančiais žmonėmis besirūpinančių TV projektų rėmėjas.
2016 m. U. Kiguolis iš varžytinių įsigijo Lentvario dvarą, prieš tai priklausiusį verslininkui Laimučiui Pinkevičiui. Jis teigia, kad dvarą norįs padaryti visuomenei preinamu kultūros paminklu.
Skandalai
2013 m. buvo teisiamas už valstybinio miško užgrobimą. Jo metu buvo kaltinamas valstybinio miško teritorijoje pasistatęs savavališkus statinius. 2014 m. Kauno apylinkės teismas U.Kiguolį išteisino.
Ugnius Kiguolis vertinamas prieštaringai dėl melagienų skleidimo. 2020 m. Lietuvos faktų tikrintojai dar 2020 metų sausį U. Kiguolį įvardijo kaip vieną pirmųjų su COVID-19 susijusių sąmokslo teorijų skleidėjų Lietuvoje.
LRT atliktame tyrime pastebima, jog Ugnių Kiguolį dažnai galima sutikti mitinguose, kuriuos rengia asmenys, minimi VSD ataskaitose ir užsiimantys antivalstybine veikla, pasisakantys prieš Lietuvos narystę NATO bei Europos Sąjungoje. 2018 m. dalyvavo mitinge prieš „vaikų atiminėjimą“, kuriame pastebėtas Vytautas Šustaustas, Kazimieras Juraitis ir kiti prieštaringi veikėjai, taip pat buvo riaušėmis pasibaigusiame mitinge 2020 m. vasarą prie Vyriausybės „Už laisvą pasirinkimą“, o po „Didžiojo šeimos gynimo maršo“ savo Facebook paskyroje Ugnius Kiguolis parašė: "Manau, repeticija pavyko su kaupu. Kaip jūs?"
2021 m. U. Kiguolis registravo klaidinantį domeną gpasas.it, kuris buvo skirtas visuomenę klaidinančiai informacijai apie galimybių pasą. Tinklapį kūrė įmonė UAB "Elektroniniai sprendimai" (dar kitaip žinoma kaip Esolutions), kuriai vadovauja buvusi žmona Jurgita Kiguolė. Dėl šio tinklapio Registrų centras kreipėsi į policiją, kuri pradėjo tyrimą.
Rūdiniai kalnai
thumb|right|250px|Rūdiniai kalnai Vokietijoje thumb|right|250px|Rūdiniai kalnai
Rūdiniai kalnai − kalnų masyvas Vokietijoje (Saksonija) ir Čekijoje (Bohemija); Čekijos masyvo šiaurės vakarinė dalis.
Didžiausias aukštis 1244 m (Klinoveco kalnas), o ilgis apie 150 km.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė (g. 1952 m. vasario 1 d. Trakuose) – Lietuvos kultūros veikėja, kultūros vadybininkė, galerininkė.
Rūdiniai kalnai
Rūdiniai kalnai − tai tipiškas horstas, susidaręs iš gneiso, granito, filito, skalūno. Kalnų viršūnė banguota, yra bazaltinių liekanų; pievos, durpynai. Kalnų šlaitai apaugę mišriaisiais miškais.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Biografija
1958–1965 m. mokėsi Trakų internatinėje mokykloje, 1965–1966 m. – Panevėžio 2-ojoje vid. mokykloje, 1966–1969 m. – Panevėžio 4-ojoje vid. mokykloje, 1969–1972 m. studijavo KPI ir VISI, 1972–1975 m. – Panevėžio Juozo Miltinio dramos teatro studijoje, 1977–1983 m. – VU Filologijos fakultete, įgijo filologo, dėstytojo kvalifikaciją.
Rūdiniai kalnai
Rūdiniuose kalnuose yra volframo, bismuto, cinko rūdos telkiniai. Taip pat yra karštųjų versmių.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Biografija
1980–1990 m. – Panevėžio 2-osios vid. mokyklos lotynų k., lietuvių k. ir literatūros mokytoja, 1990–2016 m. – Panevėžio miesto dailės galerijos direktorė, 2004–2006 m. – KTU Panevėžio instituto Vadybos ir administravimo fak. kultūros vadybos dėstytoja.
Rūdiniai kalnai
Rūdinių kalnų rytinė dalis vadinama Elbės smiltainio kalnais.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Biografija
1996–2016 m. Lietuvos meno galerininkų asociacijos narė (1998–2011 m. – Valdybos narė), 1997–1999 m. Keramikos tūkstantmečio pasaulinės patariamosios tarybos (Niujorkas, JAV) narė, 2005–2016 m. Tarptautinės keramikos akademijos (The International Academy of Ceramics (IAC), (Ženeva) narė.
Veikla
Ilgametė Panevėžio miesto dailės galerijos direktorė (1990–2016 m.), Panevėžio tarptautinių keramikos simpoziumų organizatorė, parodų kuratorė, Panevėžio tarptautinių keramikos simpoziumų kūrinių kolekcijos sudarytoja, ,.
Kensingtonas
Kensingtonas  – miestas pietryčių Kanadoje, Princo Edvardo saloje. 1,6 tūkst. gyventojų (2016 m.)
Prancūzijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Kensingtonas
Istorija
Mikmakai buvo pirmieji gyventojai.
Prancūzijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Finalo rungtynės
Bordeaux nugalėjo varžovus 3-2 ir iškovojo šalies futbolo taurę. -
Kensingtonas
Istorija
1862 m. miestas gavo dabartinį pavadinimą.
Absoliuti gyventojų dauguma yra europiečių kilmės.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Veikla
Dalyvavo JAV Nacionalinės keramikos meno švietimo tarybos NCECA konferencijose (1996, 1997, 2004), kur pristatė Panevėžio tarptautinius keramikos simpoziumus. 42-ojoje Tarptautinės keramikos akademijos asamblėjoje skaitė pranešimą „Tarptautiniai keramikos simpoziumai Lietuvoje“ (Ryga, Latvija, 2006). 43-ojoje Tarptautinės keramikos akademijos asamblėjoje pristatė leidinį „Panevėžio Tarptautiniai keramikos simpoziumai 1996–2006" (Sianas, Kinija, 2008). Paruošė pranešimą „Panevėžio tarptautinių keramikos simpoziumų kūrinių kolekcija“ 1-osios Latvijos tarptautinės keramikos bienalės konferencijai „Asmenybė, spalva, gamta, muzika“ Daugpilio Marko Rothko meno centre (Daugpilis, Latvija, 2016).
Intonacija
Intonãcija ( 'šaukiu, rėkiu, garsiai tariu') – frazės, sakinio ar viso teksto ištarimo būdas.
Jolanta Lebednykienė-Butėnaitė
Veikla
2008 m. – Lietuvos studijų kokybės vertinimo centro Dailės studijų programų vertinimo ekspertė, 2014, 2016 – 3-iosios ir 4-iosios Vilniaus keramikos meno bienalės vertinimo komisijos narė.
2013–2015 m. – ES finansuojamo investicinio projekto „Panevėžio miesto dailės galerijos plėtra“ vadovė.
Intonacija
Tariant frazę, sakinyje naudojamos įvairios garsinės priemonės: sintagmos (kalbėjimo takto) kirtis (kartais vadinamas loginiu kirčiu), kadencija – tono ir (arba) balso stiprumo kritimas sintagmoje, antikadencija – tono ir (arba) balso stiprumo kilimas, bendras tono ir tembro paaukštinimas, pažeminimas, kalbėjimo tempas ir kt.
Svarbiausia intonacijos funkcija – aktualiosios sakinio skaidos raiška. Centrinis žodis toje sintagmoje (frazės atkarpoje), kuri perteikia konteksto ir situacijos atžvilgiu aktualią (naują, svarbią) informaciją, tariamas ryškia krintančia intonacija (kadencija). Ši frazės dalis vadinama rema, o pabrėžimas – remos kirčiu. Sintagma, kuri neperteikia aktualios informacijos, vadinama tema. Temos centrinis žodis, jeigu ta sintagma yra frazės pradžioje, tariamas kylančia intonacija ir didėjančiu balso stiprumu (antikadencija), dažnai ir lėtesniu tempu; frazės gale tema tariama monotoniškai.
Labai svarbi intonacijos paskirtis – įvairių skatinimo tipų (liepimo, prašymo, patarimo) raiška. Liepiamieji sakiniai (ypač jų centriniai žodžiai) dažniausiai tariami trumpiau, staigiau, šiek tiek aukštesniu tonu; prašymą (ypač maldavimą) rodo šiek tiek didesnis skiemeninių garsų ilgumas, žemesnė intonacija.
Meniniame tekste intonacijos signalai yra skyrybos ženklai: prieš kablelį balsas kyla – tai ženklas, kad sakinys nebaigtas, bus jo tęsinys; prieš tašką, daugtaškį balsas krinta, prieš brūkšnį, dvitaškį balso aukštumas nesikeičia.
Eiliuotos kalbos intonacija apibendrina ritmo, metro, eilutės, rimo, instrumentuotės, posmo sąvokomis išreikštas kalbos ypatybes. Eilėraščio intonacija priklauso nuo to, koks jo metras ir ritmas, koks posmai, kokie rimai ir koks rimavimo būdas, kokia eufonija ir instrumentuotė, kokia sintaksė ir koks turinys – vaizdai, emocijos, nuotaikos. Visa tai lemia eiliuotos kalbos skambėjimą.
Albertonas
Albertonas  – miestas pietryčių Kanadoje, Princo Edvardo saloje, šiaurės vakarinėje salos pakrantėje. 1,1 tūkst. gyventojų (2016 m.) Vykdoma žvejyba, verčiamasi žemės ūkiu.
Istorija
Mikmakai buvo pirmieji gyventojai. 1534 m. šiuose kraštuose pasirodė pirmieji užkariautojai. Tai buvo Žako Kartjė prancūzai.
Vėliau prancūzus pakeitė britų administracija. Nuo XVII a. čia gyveno europiečiai.
Už Lietuvą Lietuvoje
Nacionalinis susivienijimas „Už Lietuvą Lietuvoje“ – Lietuvos politinių partijų susivienijimas, kurį 2012 m. vasario 6 d. sukūrė Lietuvos centro partija (Eugenijus Skrupskelis), Lietuvos socialdemokratų sąjunga (Arvydas Akstinavičius) ir Tautininkų sąjunga (Gintaras Songaila). Koalicijos politinės tarybos pirmininku buvo išrinktas Gintaras Songaila. Kovo 10 d. nutarta Nacionalinį susivienijimą papildyti partija „Drąsos kelias“, tačiau netrukus ši organizacija nutarė rinkimuose dalyvauti savarankiškai. Vėliau prie trijų partijų prisijungė Tautos vienybės sąjunga (Algimantas Matulevičius).
Albertonas
Istorija
Absoliuti gyventojų dauguma yra europiečių kilmės.
Už Lietuvą Lietuvoje
Politinės nuostatos
Tai kelių partijų organizuotas bandymas atverti vartus į Seimą tiems tautos ir valstybės patriotams, kurie mano, jog nuo Sąjūdžio projektuotos valstybės kūrimo kurso Lietuva nukrypo neleistinai, tačiau ne taip beviltiškai, kad nieko nebegalima būtų pataisyti.
Koalicijos uždavinys – sustabdyti Lietuvos politinę, teisinę bei socialinę griūtį ir atkurti dabartinių politikų ignoruotą nacionalinę politiką, siekis – pasipriešinti liberaliems kosmopolitams, kapitalo ir išorinių jėgų veikiamoms partijoms, jų remiamiems antilietuviškiems bei antivalstybiniams dariniams.
2012 m. kovo 19 d. koalicija paskelbė Programinių gairių deklaraciją. Joje apibrėžtos prioritetinės veiklos sritys:
Trijų partijų nacionalinį susivienijimą „Už Lietuvą Lietuvoje“ palaikė 18 Nepriklausomybės akto signatarų (gegužės 22 d. spaudos konferencija Seime). Susivienijimas iki rinkimų buvo pasirašęs bendradarbiavimo sutartį su visuomeniniu judėjimu „Už Teisingumą Lietuvoje“, reguliariai bendradarbiavo su parlamentine grupe „Už Teisingumą“, Sąjūdžio iniciatyvinės grupės nariais ir kitomis visuomeninėmis organizacijomis, siekiančiomis sisteminių permainų Lietuvoje.
Rinkimų rezultatai
Susivienijimas buvo įkurtas siekiant dalyvauti 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose. Keturių partijų koaliciją „Už Lietuvą Lietuvoje“ į rinkimus vedė Signatarų klubo prezidentė Birutė Valionytė. 2012 m. Seimo rinkimuose gavo 12846 rinkėjų pasitikėjimą (0,94 %), tačiau mandatų neiškovojo (rinkimų sąrašo Nr. 10).
Thienduongas
thumb|right|280px|Thienduongas Thienduongas – kalnų urvas Vietname, Kvangbinio provincijoje, Phongnakebango nacionaliniame parke (UNESCO pasaulio paveldo objektas). Britanijos tyrinėtojai šį urvą atrado 2010 m. Tai didžiausias urvas (grota) pasaulyje. Jame yra požeminių upių.
Jonas Butleris
Jonas Butleris – Livonijos pataurininkis 1733-1755.
Buvo pasiuntiniu į 1733 metų elekcinį seimą, Stanislovo Leščinskio elektoriumi 1733 metais.