cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AirPods Pro
Apžvalga
„Apple“ paskelbė apie „AirPods Pro“ 2019 m. spalio 28 d. ir jas išleido 2019 m. spalio 30 d. Jos turi standartines AirPods funkcijas, pvz., mikrofoną, kuris filtruoja foninį triukšmą, akselerometrus ir optinius jutiklius, galinčius aptikti įdėjimą į ausį bei automatinę pauzę, kai ausinės išimamos iš ausų. Ausinės turi IPX4 atsparumo vandeniui įvertinimą.
„AirPods Pro“ naudoja H1 procesorių, kuris taip pat yra antrosios kartos „AirPods“, ir, skirtingai nei ankstesniame procesoriuje, jame yra balso komandų apdorojimas. Ausinės turi aktyvų triukšmo slopinimą, kuris pasiekiamas naudojant mikrofonus, kurie paima išorinį garsą, ir garsiakalbius, kurie sukuria visiškai priešingą „triukšmo slopintuvą“. Aktyvų triukšmo slopinimą galima išjungti arba perjungti į „Skaidrumo režimą“, kuris padeda vartotojams girdėti aplinkos garsus. Taip pat galite perjungti triukšmo slopinimo režimus valdymo centre arba suimdami „AirPods“ jutiklinę dalį naudodami naują jėgos jutiklį.
H1 lustas yra įdėtas į unikalią sistemą pakete (SiP), kuriame yra keletas kitų komponentų, tokių kaip garso kodekas ir akselerometrai. Apskaičiuota, kad akumuliatoriaus veikimo laikas yra penkios valandos, kaip ir antrosios kartos „AirPod“, tačiau triukšmo slopinimo arba skaidrumo režimas dėl papildomo apdorojimo jį sutrumpina iki 4,5 valandos. Įkrovimo dėklas siūlo tą patį 24 valandų bendrą klausymo laiką kaip ir standartinis „AirPods“ dėklas. Jis taip pat palaiko standartinį Qi belaidį įkrovimą.
„AirPods Pro“ yra tiekiami su trijų dydžių silikoninėmis ausinėmis komplekte. iOS turi programinės įrangos testą, vadinamą Ear Tip Fit Test, kuris „[tikrina] jūsų AirPods tinkamumą, kad nustatytų, kokio dydžio sandarumas ir akustinis veikimas yra geriausias“, kad būtų užtikrintas tinkamas prigludimas. Nuo 2020 m. pradžios Apple pradėjo pardavinėti AirPods Pro priedus savo svetainėje.
„iOS 14“ ir „iPadOS 14“ versijose „Apple“ pridėjo erdvinio garso režimą, sukurtą imituoti 5.1 erdvinį garsą. Palaikomos programos apima Apple TV programą, Disney + ir HBO Max. Erdviniam garsui reikalingas iPhone arba iPad su Apple A10 ar naujesniu procesoriumi.
Problemos su programine įranga
Vartotojai skundėsi, kad programinės aparatinės įrangos versija 2C54 (išleista 2019 m. gruodžio mėn.) sumažino aktyviosios triukšmo slopinimo funkcijos efektyvumą.
Išleidus 2C54, vartotojai teigė, kad gerai įvertinta paleidimo programinė įranga (gerai įvertinta žiniasklaidoje) galėjo sutrumpinti produkto naudojimo trukmę, taigi „Apple“ turėjo susilpninti triukšmo slopinimo funkciją, kad išlaikytų aparatinės įrangos tarnavimo laiką.
Italijos Rytų Afrika
Italijos Rytų Afrika  – Italijos kolonijinės imperijos kolonija Rytų Afrikoje. Apėmė dabartinės Eritrėjos, Etiopijos, Somalio teritorijas. Egzistavo nuo 1936 m. iki 1941 m.
Raida
Fašistinė vyriausybė vykdė stiprią italizacijos politiką, kuriai ypač priešinosi etniniai amharai. Po bandymo nužudyti 1937 m., italai nusiaubė Etiopijos šventovę Debre Libanoso vienuolyną, sudegino kai kurių etiopų namus sostinėje. Tam, kad susilpninti istoriškai Etiopijos politikoje viešpatavusius amharus, italai stiprino musulmonų etnines mažumas. Italija kolonijoje vykdė brangiai kainuojančius infrastruktūros projektus, kurie buvo sunkiai pakeliami Italijai. Buvo tiesiami keliai tarp Asmaros, Adis Abebos ir Mogadišo, suplanuoti ir pradėti statyti geležinkeliai, užtvankos, buvo planuojama sostinę Adis Abebą paversti klestinčiu meno ir kultūros miestu.
Tačiau planus nutraukė Antrasis Pasaulinis karas, kurio metu Italijos Rytų Afrika buvo atskirta nuo Italijos: patekimą į ją ir Sueco kanalą kontroliavo Britų imperija. Todėl Italija konkuravo su Britanija ir siekė paveržti kai kurias jos kolonijas, pirmiausia Sudaną, kuris būtų sujungęs Rytų Afriką su Italijos Libija.
1940 m. Rytų Afrikos pajėgos užėmė gretimą britų koloniją – Britų Somalilendą. Tai buvo vienintelė Italijos pergalė kare be Vokietijos pagalbos. Kolonijos resursai buvo labai menki, vietiniai kariai prastai apmokyti, krašto infrastruktūra neišvystyta. 1941 m. britai užėmė Kereno tvirtovę, vėliau – Masavą. Taip italai neteko Eritrėjos. Tų pačių metų pabaigoje pasidavė paskutinės italų pajėgos Gondare, ir karas buvo pralaimėtas. Italų partizaninis karas tęsėsi iki pat 1943 m.
Pasibaigus karui, kolonija buvo oficialiai panaikinta. Eritrėjos provinciją (iki 1951 m.) ir Britų Somalilendą (iki 1960 m.) ėmė kontroliuoti Jungtinė Karalystė, Etiopija atgavo nepriklausomybę, ir Italijos kontrolėje liko tik buvęs Italijos Somalilandas (iki 1960 m.).
Administraciniai vienetai
Italijos Rytų Afriką sudarė 6 administraciniai vienetai, kuriuose valdė gubernatoriai. Tai buvo:
Vicekaraliai ir gubernatoriai
Italijos Eritrėją valdė vicekaraliai, pavaldūs Italijos karaliui:
Penitentai
Penitentai – tai įspūdingos sušalusio sniego smailės, siekiančios 2-6 metrus aukštį. Jas galima išvysti Čilės ir Argentinos pasienyje, Anduose, važiuojant Agua Negros perėja. Ši perėja, esanti beveik 4800 m aukštyje, yra viena iš aukščiausių automobiliu pasiekiamų perėjų.
Lietaus surinkimo šulinėliai
Lietaus šulinėliai – neatskiriama paviršinių nuotekų šalinimo sistemos (nuotakyno) dalis, skirta paviršinių nuotekų surinkimui, vamzdynų priežiūrai ir valymui.
Penitentai
Penitentų susidarymas
Mokslininkų teigimu, penitentai susidarė veikiant elektriniam krūviui, kuris susidaro veikiant sausam orui ir ultravioletiniam spinduliavimui. Dieną sniegas tirpsta, o nakties metu vėl sušąla. Tokiu būdu susidarantys elektros laukai traukia sniego kristalus. Dėl to susidariusios figūros yra pasvirusios vienodu kampu.
Lietaus surinkimo šulinėliai
Lietaus surinkimo šulinėlių įrengimas
Paviršinių (kritulių) nuotekų įlajos (lietaus šulinėliai, trapai) - įrengiami gatvių sankryžose, automobilių stovėjimo aikštelėse, tiesiog gatvėse, žemesnėse parkų ir kiemų vietose. Lietaus šulinėlių išdėstymas priklauso nuo gatvės (aikštelės) išilginio nuolydžio, nuotėkio ploto ir apskaičiuojamas, imant nuotėkio srauto plotį prieš šulinėlius iki 2 m.
Šulinių vieta turi būti nurodyta informacinėse lentelėse, pritvirtinamose prie pastovių konstrukcijų aiškiai matomose vietose. Informacinės lentelės turi būti patvarios ir atsparios orų poveikiui. (STR 2.07.01:2003).
Lietaus šulinių konstrukcijos
thumb|right|Šulinio konstrukcija Lietaus šuliniai gali būti klasifikuojami įvairiai:
Lietaus nuotakyne naudojami plastikiniai ar gelžbetoniniai lietaus šuliniai. Plastikiniai šuliniai gali būti iš neplastifikuoto polivinilchlorido (PVC), polipropileno (PP), polietileno (PE) (UAB „Pipelife Lietuva“...2011).
Standartinio plastikinio šulinio komplektą sudaro:
Gelžbetoniniai lietaus šulinių žiedai gali būti įvairaus aukščio, skersmens, sienelių storio, svorio, talpos; su dugnais, dangčiais, nuotekų latakais, kiaurymėmis vamzdžiams, užlankomis, pakopomis ir pan. (Šuliniai...2010).
Lietaus šulinių dangčiai ir lietaus subėgimo grotelės
Šulinio ar apžiūros šulinėlio dangtis turi būti viename lygyje su gatvės arba šaligatvio danga, 50-70 mm virš žaliosios vejos gyvenamuosiuose kvartaluose ir 200 mm virš žemės paviršiaus neužstatytose teritorijose (STR 2.07.01:2003).
Dangčiai, esantys važiuojamojoje dalyje turi atlaikyti mažiausiai 40 t apkrovą, ir 12,5 t apkrovą nevažiuojamoje dalyje (LST EN 124:1998).
Thika United FC
Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2000 m. Tuo metu vadinosi Beirut Football Club.
Pateko į Nationwide League 2001 m. ir dėl rėmimo sutarčių pasikeitė pavadinimą ir buvo žinomi kaip Medisca Thika.
Nuo 2002 m. rungtyniavo Premjer lygoje, 2006 ir 2009 iškovojo trečią vietą Premjer lygoje.
2018 m. sezone ekipa liko paskutinėje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Jacqueline Kennedy Onassis
Žaklin Ly Kenedi Onasis (, mergautinė pavardė, – ) – amerikiečių rašytoja, fotografė, knygų redaktorė, 1961–1963 m. pirmoji šalies ponia, JAV prezidento Džono F. Kenedžio žmona. Žaklin Kenedi buvo populiari, žavėjo Amerikos visuomenę atsidavimu savo šeimai, istorinių vietų ir architektūros, įskaitant Baltųjų rūmų pastatą, apsaugai ir išsaugojimui. Savo gyvenimo metu ji buvo laikoma tarptautine ikona dėl savo unikalių mados pasirinkimų. Laisvai šnekėjo prancūzų, italų ir ispanų kalbomis.
1951 m. baigusi prancūzų literatūros studijas Džordžo Vašingtono universitete, pradėjo dirbti fotografe dienraštyje „Washington Times-Herald”. Kitais metais kviestiniuose pietuose ji susipažino su tuometiniu JAV Atstovų rūmų nariu Džonu F. Kenedžiu. Pora susituokė 1953 m. rugsėjo 12 d. Kartu turėjo 4 vaikus, 2 iš jų mirė dar kūdikystėje. Po savo vyro išrinkimo į JAV prezidento postą ji tapo žinoma dėl Baltųjų rūmų restauracijos, menų ir kultūros akcentavimo, ir dėl savo stiliaus. Ji keliavo į daugelį šalių, kuriose ji tapo populiari dėl užsienio kalbų žinojimo. Džono Kenedžio inauguracijos metu Žaklin Kenedi buvo 31 metų amžiaus – ji buvo trečia jauniausia JAV pirmoji ponia.
Po Džono F. Kenedžio nužudymo ir laidotuvių Žaklin Kenedi ir jo vaikai pasitraukė iš viešumos. 1968 m. Žaklin vedė graikų laivų magnatą Aristotelį Onasį. 1975 m. mirus Onasiui, Žaklin Kenedi Onasis dirbo knygų redaktore Niujorke. Mirė 1994 m. ir buvo palaidota Arlingtono nacionalinėse kapinėse šalia savo vyro Džono F. Kenedžio. Net ir po savo mirties ji vertinama kaip viena iš populiariausių ir labiausiai atpažįstamų JAV pirmųjų ponių.
The KMG's
thumb||right|240px|The KMG’s
Master 7 FC
„Master 7 FC“ – Laoso futbolo klubas iš Vientiano.
The KMG's
The KMG’s (Krazy Mess Groovers) – Belgijos džiazo grupė, atstovavusi Belgijai 2007 m. Eurovizijoje su daina „Love Power“ Helsinkyje, Suomijoje. Pusfinalyje užėmė 26 vietą su 14 taškų.
Grupę sudaro Sexyfire (vokalas), Mr. Scotch (klavišiniai), Mr. French Kiss (trimitas), Big Boss (saksofonas), Mr. Cream (būgnai) ir Lady Soulflower (vokalas).
Master 7 FC
Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. 2019 m. tapo vicečempionais.
Garsesni žaidėjai
Sergio Barboza
Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilika
'''Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilika'''  – viena iš šešių didžiųjų Romos katalikų bazilikų, pagrindinė pranciškonų ordino šventovė, piligrimų traukos centras vidurio Italijoje, Umbrijos regione, Asyžiuje. Pasaulinę šlovę jai pelnė XIII a. sukurtos žymiosios freskos, vaizduojančios scenas iš Šv. Pranciškaus Asyžiečio gyvenimo. Bazilika kartu su vienuolynu Sacro Convento nuo 2000 m. yra įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą. miniatiūra|250px|left|Viena iš [[Čimabujės freskų Žemutinėje bazilikoje]]
Istorija
Šv. Pranciškaus Asyžiečio bazilikos su vienuolynu kompleksas pradėtas statyti 1228 m., netrukus po Šv. Pranciškaus kanonizacijos. Bazilikos kertinį akmenį pašventino popiežius Grigalius IX. Bažnyčiai statyti Asyžiuje dovanota žemė kalno šlaite buvo žinoma kaip „Velnių kalnas“ (Collo d’Inferno), nes čia buvo vykdomos nuteistųjų mirties bausmės. Vėliau ši žemė tapo „Angelų kalnu“. Žemutinė bazilika buvo pastatyta 1230 m. Į pranciškonų ordino įkūrėjo šventovę buvo perkelti Šv. Pranciškaus palaikai, iki tol laikinai saugoti Šv. Jurgio bažnyčioje (dab. Šv. Klaros bazilika).
Aukštutinė bazilika buvo statoma nuo 1239 iki 1253 m. Abi bažnyčias 1253 m. pašventino popiežius Inocentas IV. 1288 m. popiežius Mikalojus IV, kuris iki tol buvo pranciškonų ordino galva, suteikė bazilikai popiežiškosios bažnyčios statusą.
Garsiojo freskų ciklo bazilikoje sukūrimas užtruko daugiau kaip pusantro amžiaus. Ją puošė geriausi laikmečio meistrai – nuo Čimabujės iki Džoto. Dailininkai pradėjo nuo sienų tapybos Žemutinėje bazilikoje (Čimabujė), kad po to pereiti prie sienų puošybos Aukštutinėje (Čimabujė, Džotas). Užbaigę darbus Aukštutinėje bazilikoje, meistrai sugrįžo į Žemutinę ir čia pastatytas naujas koplyčias (Džotas, Simonė Martinis, Pjetras Lorencetis).
1530 m. bazilikos bokštas neteko špilio, į kurį pataikė žaibas.
1997 m. rugsėjo 26 d., per 816-ąsias Šv. Pranciškaus metines, įvyko du žemės drebėjimai, kurių metu smarkiai nukentėjo bazilika (sugriuvo skliautas su freskomis). Po statinio nuolaužomis žuvo du pranciškonų vienuoliai ir du ekspertai, užėję į pastatą įvertinti pirmojo drebėjimo nuostolių, nes tuo metu pastatą vėl supurtė drebėjimas. Bažnyčia buvo uždaryta dvejus metus remontui. Ekspertų vertinimu, apie 20 proc. freskų buvo prarasta negrįžtamai. Šiuolaikinių technologijų pagalba, per specialius akinius, galima pamatyti buvusią skliautų puošybą.
Architektūra
Bazilika pastatyta kalvos šlaite, yra dviaukštė. Viršutinį aukštą priimta vadinti Aukštutine bazilika, kuri yra matomoji statinio dalis, iškilusi ant kalvos. Žemutinė – įsiterpusi tarp vienuolyno komplekso pastatų, o jos vienintelis matomas elementas yra pietinis portalas, atgręžtas į Šv. Pranciškaus žemutinę aikštę, kuri grįsta akmenimis. Į Aukštutinę baziliką patenkama rytų pusėje, iš Šv. Pranciškaus aukštutinės aikštės, kuri apželdinta veja.
Abu aukštai yra vienanavės bazilikos su transeptu. Žemutinės bazilikos planas sudėtingas, su koplyčiomis ir kriptomis. Iš čia nusileidžiama dar žemiau – į kriptą, kurioje palaidotas Šv. Pranciškus. Ties pietiniu fasadu pastatyta 60 m aukščio varpinė. Statinį įrėminantys kontraforsai ir arkbutanai matomi nuo šiaurinio fasado, o nuo Žemutinės aikštės pusės susilieja su varpine ir pagalbiniais pastatais. Bazilikos išorę charakterizuoja romanikos ir prancūzų gotikos stilių sintezė, atspindinti daugelį italų gotikai būdingų bruožų.
Šventupys (Anykščiai)
Šventupys – kaimas Anykščių rajono savivaldybės rytuose, 8 km į šiaurės rytus nuo Debeikių, prie kelio. Šiauriau kaimo teka Šventoji.
Istorija
thumb|left|240px|Kryžius ir koplytstulpis Šventupyje
Šventupys (Swiętorzecz) minimas 1765 m. Ukmergės apskrities seniūnijų inventoriuose. Priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui, buvo seniūnijos centras.
Marina Mališauskienė
Marina Mališauskienė (mergaut. pav. Kurkul; g. 1966 m. rugpjūčio 22 d.) – Lietuvos šachmatininkė, dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1985, 1993 m.) ir dukart vicečempionė (1983, 1991 m.), privačios Šachmatų mokyklos „Vilniaus fortas” auklėtinė. Treneris - Vaidas Sakalauskas. Komandinių Lietuvos pirmenybių čempionė (kartu su „Forto“ komanda: Vesta Kalvytė, Jovita Žiogaitė, Marina Mališauskienė ir Dominyka Batkovskytė).
Grobiņas SC
Grobiņas SC – Latvijos futbolo klubas iš Gruobinios.
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. Gruobinios miestelyje. Nuo 2010 m. ekipa rungtyniavo Antroje lygoje, Kuršo zonoje.
2016 m. Antroje lygoje (Kuršo zonoje) užėmė 1 vietą. Iškovojo teisę žaisti Pirmoje lygoje.
2017 m. kovo 2 d. klubui suteikta B tipo licencija. Ekipa jau netrukus debiutavo Pirmoje lygoje. Nuo 2017 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.
Komandos logotipas
Logotipe buvo pavaizduotas mėlynas skydas, o jame pavaizduota paukštukas (garnys), bei futbolo kamuolys, bei yra užrašai: Sporta Centrs Grobiņa. 2017 m.
Komandos spalvos
Aprangos kodas: juodi šortai, o marškinėliai žydri, bei baltos kojinės.
Arba gali dėvėti juodas aprangas.
Treneriai
Ekipą treniruoja Mārtiņš Jaunskalže.
Posetas
Posetas gėrimas buvo daromas pieną pakaitinus iki virimo, tada pilamas vynas ar elis, kuris sutraukina, o tada į mišinį dėdavo prieskonius.
Istorija
Žodis žinomas nuo XV a. Šio ir jo sinonimų poshet, poshoote, possyt ar possot lotyniški atitikmenys buvo balducta, bedulta ar casius. Russell'o knygoje „Boke of Nurture“ (apie 1460 m.) pateiktame įvairių valgių ir komponentų sąraše paminėtas ir Þe possate. Tuo metu posetas dažnai būdavo pradinis komponentas, kuriuo prasidėdavo kiti receptai (pvz., „Padaryk tirštą posetą iš pieno su eliu“ ar „Paimk karvės pieno, pastatyk jį ant ugnies <...> ir padaryk tirštą posetą su eliu“ ). O po to eidavo jau pagrindinė recepto dalis. Poseto receptai pateikti ir kituose XV a. šaltiniuose: užvirink pieną, įpilk vyno ar elio, nedėk druskos, leisk ataušti, nukošk varškę, atidėk išrūgas, pagardink imbieru, cukrumi, galbūt saldžiu vynu ir anyžiais.
XIV-XV a. virtuvės knygose labai panašūs žodžiai possenet, postnet ir posnet reiškė mažą puodą ar prikaistuvį.
XVI a. ir vėliau posetą ėmė daryti naudodami citrinų ar kitų citrusinių vaisių sultis, grietinėlę ir cukrų, dažnai dėdavo ir kiaušinių.
Poseto komplektai
Poseto komplektai posetui maišyti ir patiekti buvo populiari dovana, juos neretai darydavo iš sidabro, jie dažnai buvo šeimos relikvija. Tokius komplektus sudarydavo puodas (dubuo ar taurė) patiekti, indas poseto maišymui ir paprastai įvairūs indeliai ingredientams bei šaukštai. Poseto komplektą, kurį Ispanijos ambasadorius įteikė Anglijos karalienei Marijai I ir Ispanijos karaliui Pilypui II jų sužadėtuvių proga 1554 m., manoma, pagamino Benvenutas Čelinis. Komplektas pagamintas iš krištolo, aukso, brangakmenių ir emalio. Šis komplektas yra eksponuojamas Hatfield House rūmuose Anglijoje. Komplektą sudaro didelė dengta taurė su kojele, du atviri indai su kojelėmis, krištolinis indas, trys šaukštai ir dvi šakutės.
Pagrindinis poseto komplekto indas, turėjęs dvi rankenas šonuose ir snapelį, buvo vadinamas. Juos naudodavo ne tik posetui gerti, bet ir ligoniams, neįgaliesiems maitinti.
Posetas dabar
Dabar posetu dažniausiai vadina šaltą į silebebą panašų desertą, į kurio sudėtį įeina grietinėlė ir citrina.
Taip pat žodžiu vadina ir pusiau suvirškintą pieną, kurį kartais atpila pažindyti kūdikiai.
NK Krka
Novo Mesto „Krka“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Novo Mesto.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1922 m. Susikūrus nepriklausomai Slovėnijai, rungtyniavo šalies futbolo sistemoje.
Koziatynas
Koziatynas  – miestas Ukrainoje, Vinycios srityje, 75 km į šiaurės rytus nuo Vinycios, prie Hujvos upės. Geležinkelių mazgas (linijos į Berdyčivą, Fastivą, Tetijivą, Vinycią), šalia eina Bila Cerkvos–Kremenecio plentas. Veikia geležinkelių aptarnavimo įmonės, maisto (mėsos, duonos), siuvimo pramonė.
Veikia krašto muziejus, yra puošnūs, 1889 m. pastatyti geležinkelio stoties rūmai (architektas – Aleksandras Kobelevas), 1896 m. statyta mokykla (buvusi geležinkeliečių mokykla).
Istorija
Koziatynas įkurtas XIX a. vid., o ėmė augti statant geležinkelį ir 1874 m. patvirtintas miestu. 1923–2020 m. – rajono centras.
Thika Queens FC
„Tikos Kvynz“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Thika Quenns Football Club, o trumpai Thika Queens FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Tikoje. Rungtyniauja raudona ir baltos spalvos aprangomis.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2009 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje – moterų Premjer lygoje.
Arminas Murauskas
Arminas Muráuskas (1962 m. rugsėjo 14 d., Jonaičiai, Šilutės raj. – 2023 m. gegužės 26 d. Kučiai, Panevėžio raj.) – Lietuvos lakūnas, akrobatinio skraidymo sporto organizatorius, treneris.
Lietuvos ultralengvųjų orlaivių pilotų federacijos (ULOPF) piloto licencija RRL (malūnsparniai; 2012).
Profesinė veikla
1985 m,. baigė Kauno politechnikos institutą. 1982–1983 Kauno politechnikos instituto Elektros pavarų katedros vyresnysis laborantas, 1983–1985 m. vyresnysis technikas, 1985–1987 m. Pabradės (Vilniaus raj.) skaičiavimo mašinų gamyklos Magnetinių galvučių gamybos cecho inžinierius technologas, 1987–1989 m. Lietuvos skaičiavimo technikos gamybinio susivienijimo „Sigma“ valstybės priėmimo atstovas, 1989–1992 em. – elektrotechnikos firmos „LiePa“ mokslo darbuotojas, 1992–1993 prekybos namų bendrovės „Esmi“,1993–1994 bendrovės „Ogmios Astra“ tiekimo tarnybos vadovas, 1994–1998 m. – „Ogmios pulsas“ generalinio direktoriaus pavaduotojas, 1998–2023 m. – generalinis direktorius.
Sportinė veikla
Tarptautinės aeronautikos federacijos (pranc. Fédération aéronautique internationale, FAI) akrobatinio skraidymo Europos XIII-ojo (2002 m. Panevėžys) ir XIV-ojo (2004 m. Kaunas), II pasaulio akrobatinio skraidymo JAK‑52 lėktuvais (2009 m. Panevėžys) čempionatų organizatorius, varžybų direktorius.
A. Murausko treniruojama komanda III pasaulio FAI akrobatinio skraidymo JAK‑52 lėktuvais čempionate (2012 m. Bolshoe Gryzlovo (aerodromo ICAO kodas UUDG), Maskvos sritis, Rusija) komandinėje įskaitoje užėmė 3 vietą. Lietuvos akrobatinio skraidymo federacijos prezidentas (2008–2010).
AC Platanias
„Platanias“ – Graikijos futbolo klubas iš Platanijo.
Istorija
Klubas įkurtas 1931 m. Ilgą laiką žaidė žemesniuose šalies divizionuose.
Superlygoje debiutavo 2012 m. Jiems pavyko įsitvirtinti elite ir 2016/2017 m. sezone užėmė aukštą septintą vietą.
Spalvinė gama
Raudona ir balta spalvos.
Logorėja
Logorėja (iš 🇬🇷 logos 'žodis' ir ῥέω rheo 'tekėti') – terminas, kuriuo įvardijamas itin greitas, nekontroliuojamas, padrikas šnekėjimas, patologinis plepumas.
Tokiam šnekėjimui būdinga viena su kita ryšio neturinčios frazės, nuolatinė turinio kaita, turinys priklauso nuo asociacijų pagal sąskambį arba kontrastą. Logorėja kai kada pasireiškia esant manijos epizodui. Taip pat ji gali pasireikšti sergantiems afazija, šizofrenija.
Reese Witherspoon
Rys Viterspūn (, pilnas vardas – Laura Jeanne Reese Witherspoon; g. 1976 m. kovo 22 d. Naujasis Orleanas, JAV) – kino aktorė ir prodiuserė, apdovanota Oskaru, Auksiniu gaubliu ir BAFTA prizais už vaidmenį 2005 m. filme „Ties jausmų riba“.
2010 m. gruodį buvo atidengta jos vardo žvaigždė Holivudo šlovės alėjoje.
Šeima ir mokslai
left |thumb|160px|2005 m. Rys gimė Naujajame Orleane, Luizianoje, armijos chirurgo Johno Draperio Witherspoono vyresniojo ir iš Tenesio kilusios pediatrės slaugės Mary Elizabeth šeimoje. Vaikystėje jiems teko 3 metus gyventi Vokietijoje, Vysbadene, kur tėvas atliko tarnybą. Grįžusi į JAV šeima apsistojo Nešvilyje.
Būdama 7, Rys buvo atrinkta dalyvauti televizijos laidoje ir tai paskatino ją susidomėti aktoryste. Sulaukusi 11, ji nugalėjo valstijos talentų konkurse. Mokslai jai sekėsi, be to Rys Harpeth Hall mokykloje dar priklausė ir šokėjų palaikymo komandai bei 7 metus treniravosi gimnastiką.
Baigusi mokyklą, ji įstojo į Stanfordo universitetą, kuriame metus studijavo anglų literatūrą, tačiau vėliau nusprendė siekti aktorės karjeros.
Aktorės karjera
1991 m. Rys gavo vieną pagrindinių vaidmenų juostoje „Žmogus mėnulyje“, kuriame suvaidino 14-metę kaimo mergaitę, įsimylėjusią 17-metį kaimyną. Jos pasirodymas buvo išliaupsintas kritikų ir pelnė jauniems aktoriams skirto apdovanojimo nominaciją. Tais pačiais metais ji nusifilmavo dar vienoje juostoje – „Wildflower“ kartu su Patricia Arquette ir Diane Keaton.
1992 m. ji vaidino sunkiai sergančią mergaitę televizijos filme „Desperate Choices: To Save My Child“, o po metų – jauną žmoną kanalo CBS mini seriale „Return to Lonesome Dove“ bei gavo pagrindinį vaidmenį „Disney“ kompanijos filme „A Far Off Place“. right |thumb|160px|2006 m. 1996 m. Rys atliko pagrindinius vaidmenis 2 filmuose, kurie sulaukė teigiamų kritikų atsiliepimų: trileryje „Fear“ kartu su Mark Wahlberg ir Alyssa Milano, kuriame vaidino paauglę, persekiojamą buvusio vaikino, o juodojo humoro komedijoje „Freeway“ jos partneriais ekrane buvo Kiefer Sutherland ir Brooke Shields. Cognac Police Film festivalyje pelnytas geriausios aktorės prizas įtvirtino jos kaip kylančios žvaigždės statusą. Be to, tais metais Rys atsisakė vaidinti siaubo filme „Klyksmas“, o vėliau – ir „Miesto legenda“.
Ėmusi susitikinėti su aktoriumi Rajenu Filipu, ji tais metais daugiau nebesifilmavo, tačiau 1998 m. pasirodė net 3 juostose: „Overnight Delivery“, „Pleasantville“ ir „Twilight“. Filmo „Pleasantville“ režisierius Gary Rossas jau tada pareiškė, kad Rys bus didelė kino žvaigždė.
2001 m. Rys vaidmuo komedijoje „Užsispyrusi blondinė“ buvo dar viena jos karjeros sėkmė, po kurio ji imta vadinti „naująja Meg Ryan“.
Už šį vaidmenį aktorė buvo antrą kartą nominuota Auksiniam gaubliui ir pelnė MTV kino apdovanojimą. 2003 m. pasirodė juostos tęsinys „Užsispyrusi blondinė 2“, tačiau ji ankstesniojo filmo sėkmės nepakartojo, tačiau Rys, gavusi už vaidmenį 15 milijonų JAV dolerių, tapo viena brangiausiai apmokamų aktorių ir išlaikė šį statusą iki 2010 m. left |thumb|160px|2009 m. 2005 m. ji buvo atrinkta dainininko Johnny Cash antrosios žmonos Džiūn vaidmeniui filme „Ties jausmų riba“, už kurį buvo apdovanota Oskaru. Sekantis jos vaidmuo buvo juostoje „Penelopė“, kurią prodiusavo Rys įkurta kompanija „Type A Films“. 2006 m. filmas turėjo debiutuoti Toronto kino festivalyje, tačiau po kelių atidėjimų ekranuose pasirodė tik 2008 m. vasarą.
Pirmuoju filmu po Oskaro apdovanojimu tapo politinis trileris „Pagrobti ir perduoti“, kuriame taip pat vaidino Meryl Streep, Alan Arkin ir Jake Gyllenhaal. Juosta, kaip ir pačios Rys vaidyba, kritikų buvo sutikta nepalankiai.
2010 m. pasirodė daugiau kaip 100 mln. dolerių kainavęs filmas „How Do You Know“, tapęs vienu didžiausių metų nusivylimu. Situaciją kiek pagerino labiau sėkminga juosta „Water for Elephants“, bet trečiasis tų metų Rys filmas „This Means War“ vėl sulaukė kritikos.
2012 m. filmas „Mud“, kuriame ji vaidino ne pagrindinį vaidmenį, buvo nominuotas Kanų kino festivalio pagrindiniam prizui, tačiau jo nelaimėjo. Šio, kaip ir kito filmo „Devil‘s Knot“ kūrimo metu, Rys laukėsi trečiojo vaiko.
Asmeninis gyvenimas
right |thumb|160px|2010 m. Su būsimu vyru, aktoriumi Rajenu Filipu Rys susipažino savo 21-ojo gimtadienio vakarėlyje 1997 m. Po metų jiedu susižadėjo, o 1999 m. birželį susituokė. Kartu jie susilaukė dukters Ava Elizabeth Phillippe (g. 1999 m.) ir sūnaus Deacon Reese Phillippe (g. 2003 m.). 2006 m. spalį buvo oficialiai paskelbta apie sprendimą skirtis, procedūra baigta 2007 m. spalį.
2007 m., kuriant filmą „Pagrobti ir perduoti“, sklandė gandai apie Rys romaną su aktoriumi Jake Gyllenhaal. Įvykus oficialioms skyryboms, jiedu ėmė atviriau kalbėti apie tarpusavio santykius, paparaciai buvo juos užklupę atostogaujančius Romoje, tačiau 2009 m. gruodį pora išsiskyrė.
2010 m. pradžioje Rys ėmė susitikinėti su „Creative Artists Agency“ vadovu Jimu Tothu. 2011 m. kovą jie susituokė Rys rančoje Kalifornijoje, o 2012 m. rugsėjį susilaukė sūnaus Tennessee Jameso Totho.
Filmografija
right|thumb|160px|2009 m. right |thumb|160px|2011 m. right |thumb|160px|2012 m. right |thumb|160px right |thumb|160px|2016 m.
Nina Špikienė
Nina Špikienė (mergaut. pav. Konovalova) – Lietuvos šachmatininkė, dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1959, 1960 m.) ir vicečempionė (1969 m.). 1962 metais dalyvavo 8-osiose TSRS komandinėse pirmenybėse Leningrade (su Lietuvos TSR komanda).
Biografija
Architektė. Tarp projektuotų darbų buvo Viešbutis-Restoranas „Pajūris“ (Basanavičiaus g. 9 / S. Daukanto g. 3), Palangoje (1955-1959 m.); 1969 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) komplekso išplėtimas: suprojektuoti papildomi Agrochemijos bei Hidromelioracijos fakultetai (kartu su archit. Viktorija Salvinija Jakučiūniene, K. Zykum).
Lietuvos architektų sąjungos narė.
Ištekėjusi. Vyras Konstantinas Špikas. Turi sūnų. Gyveno Kaune.
Hugh Jackman
Hju Džekmanas (g. 1968 m. spalio 12 d.) – Australijos kino aktorius ir prodiuseris. Labiausiai žinomas dėl savo Ernio vaidmens X-menų filmų serijose, taip pat filmuose „Keitė ir Leopoldas“, „Van Helsingas“, „Prestižas“, „Australija“, „Vargdieniai“ ir „Kaliniai“. Dėl savo vaidybos filme „Vargdieniai“ Džekmanas buvo nominuotas Oskarui geriausio aktoriaus kategorijoje. H. Džekmanas taip pat yra dainininkas ir šokėjas.
Jaunystė
Hju Džekmanas gimė Sidnėjuje, Naujajame Pietų Velse, Greisės Mak Neil ir Kristoferio Džono Džekmano šeimoje. Jo tėvai buvo angai ir atvyko į Australiją 1967 m. Jo tėvai išsiskyrė, kai jis buvo aštuonerių, Džekmanas liko Australijoje kartu su savo tėvu ir dviem broliais, o mama su dviem jo seserimis grįžo į Angliją.
Džekmanas ėjo į Pimblio pradinę mokyklą, o vėliau lankė visų berniukų Knoks gramatikos mokyklą Sidnėjuje. Po baigimo jis praleido metus dirbdamas Upinhamo mokykloje, Anglijoje. Grįžęs pradėjo studijuoti komunikacijas Sidnėjaus technologijų universitete, kurį baigė 1991 m. Paskutiniais metais universitete jis lankė dramos kursus, kad gautų papildomus kreditus.
Ankstyvieji metai
Paskutinę savo pasirodymo Akademijos baigime naktį Džekmanas gavo skambutį, kuris jam pasiūlė vaidmenį „Correlli“ draminiame seriale. Tai buvo pirmasis Džekmano profesionalus darbas, kur vėliau jis sutiko savo žmoną Deborra-Lee Furness.
Po „Correlli“ Džekmanas keliavo į Melburno sceną. 1996 m. jis vaidino Gastoną vietiniame Volto Disnėjaus miuzikle „Gražuolė ir pabaisa“ ir Džo Gilisą miuzikle „Sunset Boulevard“.
„Oklahoma!“
Džekmanas tapo žinomas už Australijos ribų 1998 m., kai jis atliko pagrindinį vaidmenį „Oklahomoje“, Londono Vest Endo teatre. Už vaidybą jis buvo nominuotas Oliverio premijai kaip geriausias miuziklo aktorius.
„Iksmenai“
thumb|upright|H. Džekmanas „[[Iksmenai: pradžia. Ernis“ premjeroje, 2009 m. balandis.]] 1999 m. Džekmanas buvo parinktas į Ernio vaidmenį Iksmenų filme.
Džekmanas vėl tapo Erniu šiuose filmuose: 2003 m. „Iksmenai 2“, 2006 m. „Iksmenai: žūtbūtinis mūšis“, 2009 m. „Iksmenai: pradžia. Ernis“. Taip pat epizodiškai 2011 m. filme „Iksmenai: pirma klasė“. 2013 m. jis sugrįžo kaip Ernis į filmą „Ernis“.
2001 m.
2001 m. Džekmanas vaidino Leopoldą romantinėje komedijoje „Keitė ir Leopoldas“, šis vaidmuo jam davė Auksinio gaublio geriausio aktoriaus nominaciją. Džekmanas vaidino Viktorijos laikų anglų kunigaikštį, kuris atsitiktinai atkeliauja laiku į XXI a. Manheteną., kur sutinka Keitę, cinišką reklamų vykdytoją.
2016 m. OFC Tautų taurė
'''2016 m. OFC Tautų taurė''' – dešimtasis OFC Tautų taurės čempionatas, 2016 m. gegužės 28-birželio 11 dienomis vykęs Papua Naujojoje Gvinėjoje. Čempionatas taip pat yra atrankos į 2018 m. pasaulio futbolo čempionatą dalis – finalo ketvertą pasiekusios komandos bei grupėse 3 vietas užėmusios komandos pateko į atrankos trečiąjį etapą.
2016 m. OFC Tautų taurės laimėtojas pateko į 2017 m. FIFA Konfederacijų taurės turnyrą Rusijoje.
Čempionų titulą gynę Taičio futbolininkai iškrito dar grupių etape, o nugalėtojais jau 5 kartą tapo Naujosios Zelandijos futbolininkai, finale tik po baudinių serijos palaužę šeimininkų rinktinę.
Atranka
Papildomoje atrankoje į čempionatą dalyvavo 4 komandos – Samoa, Amerikos Samoa, Tonga ir Kuko Salos. Tongoje vykusiame turnyre atranką laimėjo Samoa komanda.
Antrasis divizionas (Nacionalinė futbolo lyga)
Nacionalinės futbolo lygos Antrasis divizionas  – trečios pakopos futbolo pirmenybės Rusijoje.
Istorija
2021 m. Profesionali futbolo lyga buvo likviduota, o trečiuoju lygmeniu tapo NFL Antrasis divizionas.
4 grupė
4-os grupės komandų sąrašas
Mianmaro futbolo varžybos 2019 m.
Mianmaro futbolo varžybos 2019 m.
Pogulianka (Širvintos)
Pogulianka – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kernavės.
Čivita di Banjoredžas
Čivita di Banjoredžas  – kaimas Italijoje, Lacijuje, Viterbo provincijoje, Banjoredžo savivaldybėje. Žymus kaip Šv. Bonaventūro gimtinė.
Geografija
kairėje|miniatiūra|Kalančio slėnis, žvelgiant iš Čivita di Banjoredžo į šiaurės rytus Kaimelis yra sausringame ir smarkiai erozijos išgraužtame Kalančio slėnyje, tarp Bolsenos ežero vakaruose ir Tibro slėnio rytuose. Jį sudaro du pagrindiniai slėniai: Rio Torbido ir Rio Kjaro.
Vos šešiolikos žmonių gyvenamas (iki 2011 m.) Čivita di Banjoredžas yra nuošalioje vietoje, pasiekiamas tik per 1965 m. pastatytą gelžbetoninį pėsčiųjų tiltą. Tiltas skirtas tik pėstiesiems, tačiau Banjoredžo savivaldybė, tenkindama šioje vietoje gyvenančių ar dirbančių žmonių poreikius, tam tikromis valandomis padarė išimtį dviračiams ir motociklams.
Istorija
kairėje|miniatiūra| Miestelio reginys Čivita di Banjoredžas įkurtas prieš 2500 metų etruskų. Jis įsikūręs prie vieno seniausių kelių Italijoje, jungiančių Tibrą ir Bolsenos ežerą. Romėnų laikais gyvenvietė įtvirtinta, bandant saugotis nuo nuošliaužų bei žemės drebėjimų padarinių, tačiau vėliau tvirtinimo darbai nebebuvo tęsiami ir gyvenvietė palaipsniui apleista.
Lankytini objektai
Čivita di Banjoredžas dėl savo gamtos ir architektūros yra gausiai lankomas turistų, čia filmuojami kino filmai.
Korabas
Korabas  – aukščiausias Albanijos ir Makedonijos kalnų masyvas. Aukštis iki 2764 m. Stūkso tarp Juodojo Drino ir jo intako Radikos slėnių. Susidaręs daugiausia iš paleozojaus skalūnų ir klinties, bei iš permo, triaso gipso. Būdingas Karstinis reljefas, yra ir ledyninių reljefo formų. Korabo šlaituose auga ąžuolynai, bukynai, pušynai (yra reliktinių balkaninių pušų), aukštikalnėse – alpinės pievos.
5 aukščiausios kalno viršūnės:
Čivita di Banjoredžas
Lankytini objektai
Yra išlikusi viduramžiška Šv. Donato bažnyčia, iš kurios atsiveria vaizdas į pagrindinę aikštę, Vokiečių rūmai (Palazzo Alemanni), kur veikia geologijos ir nuošliaužų muziejus, Vyskupų rūmai, XVI a. malūnas, Šv. Bonaventūro gimtosios vietos liekanos.
Šachmatų kompozicijos tema
Šachmatų kompozicijos tema – tai uždavinio (etiudo) siužetas, sumanymas, kuris, kuriant uždavinį ar etiudą buvo panaudotas ɯž pagrindą, pav.ː mato, pato, Grimšo, šakutės, pozicinių lygiųjų ir kt. temos. Viename kūrinyje gali būti kelios temos.
Temos pavadinimas
Temos pavadinimui paprastai suteikiama jos atradėjo pavardė, bet būna ir vietovės, miesto, panaudotos taktinės idėjos, ir kt. kilmės pavadinimų vardai.
Tačiau pasitaiko atvejų, kai vėliau, tobulinant kurio nors šachmatų kompozitoriaus temą, paaiškėja, kad, naudojant šią temą, prieš daug metų,  buvo publikuotas uždavinys spaudoje, bet vėliau buvo pamirštas.
Dabartinėje praktikoje yra priimta išlaikyti pavardę to autoriaus, kuris pirmą kartą suteikė jos tikslų apibrėžimą, nurodė tolimesnį jos tobulinimo kelią ir prisidėjo prie jos populiarinimo.
Teminis variantas
Jai keliami aukšti meniniai ir konstrukciniai reikalavimai: sumanymo raiškumas, medžiagos taupumas, dvilypumo nebuvimas. Etiude, ar daug ėjimų turinčiuose uždaviniuose būna vienas, rečiau du, o mažai ėjimų turinčiuose  – du trys ar daugiau teminių variantų.
Temos panaudojimas klaidinančiajame pėdsake turi svarbią reikšmę, vertinant uždavinio ar etiudo vertę. Jai keliami tokie pat griežti reikalavai figūrų panaudojimo taupumui kaip ir teminiame pagrindiniame variante: visos figūros dalyvaujančios teminiame klaidinančiame pėdsake turi taip pat dalyvauti ir uždavinio sprendinyje. Tema suteika kompozicijai logiką, darną ir grožį.
Šachmatų kompozicijų kūrimo konkursų organizatoriai varžybų sąlygose dažnai nurodo temas pagal kurias turi būti sudaryti konkursui pateikiami uždaviniai (etiudai). Šachmatų kompozicijos temos naudojamos: etiuduose ir uždaviniuose.
Temų skirstymas į grupes
Tiek etiudų, tiek uždavinių temų yra nemažai, todėl jos grupuojamos pagal panašumą.
Uždavinių teminės grupės
kiekviena teminė grupė apima jai priskiriamas temas, kurios gali būti smulkiau suskirstytos pagal tam tikrus būdingus požymius.
Etiudų teminės grupės
Grupės sudarytos pagal etiudo turinį.
Nuorodos
Šachmatų kompozicijos temos (de, en)
Pogulianka I
Pogulianka I – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Aukštadvario.
Pirponto pirminis skaičius
Pirponto pirminis skaičius – pirminis skaičius, kurį įmanoma užrašyti forma
kur m ir n yra neneigiami sveikieji skaičiai. 1895 m. Džeimsas Pirpontas (James Pierpont) šiuos skaičius taikė nagrinėdamas popieriaus lankstymo (origami) uždavinius.
Pirmieji keli tokie skaičiai yra 2, 3, 5, 7, 13, 17, 19, 37 ... (OEIS seka A005109) ).
Pryšmantai
Pryšmantais vadinami kaimai:
Djavolia Varošas
thumb|260px|Djavolia Varošas
Djavolia Varošas ( – 'velnio miestas') – uolynų kraštovaizdis pietų Serbijoje, Radano kalnuose, 90 km nuo Nišo, Kuršumlijos apylinkėse. Tai 0,67 km² plote išsidėsčiusios 202 bokštiškos uolos, kurių aukštis 2–15 m, plotis ties pamatu 4–6 m. Aukštis virš jūros lygio siekia apie 700 m. Djavolia Varošas susidarė vėjo ardai (erozijai) veikiant vulkanines uolienas. Daugumas „bokštų“ turi andezitines „kepures“ savo viršūnėse, kurios pristabdo tolesnį dūlėjimą. Uolų papėdėje trykšta du labai rūgštingi šaltiniai – Velnio vanduo (Đavolja voda) ir Raudonoji versmė (Crveno vrelo).
Djavolia Varošas nuo 1959 m. paskelbtas saugoma teritorija, o 1995 m. – gamtos paminklu.
Jovana Jankovič
Jovana Jankovič (g. 1981 m. balandžio 25 d.) – Serbijos televizijos RTS vedėja. 2008 m. gegužės 20–24 d. kartu su Željko Joksimovičiumi vedė 2008 m. Euroviziją Belgrade. Per 2009 m. Eurovizijos finalą pristatė šalies taškus.
Iksmenai 2
Iksmenai 2  – 2003 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas. Pagrindiniai filmo veikėjai – X-Menai, ypatingomis galiomis apdovanoti žmonės. Filmą režisavo Bryan Singer. Tai yra antrasis Iksmenų filmų serijos filmas. Visame pasaulyje filmas uždirbo 407 mln. JAV dolerių.
Siužetas
Keli mėnesiai praėjo Iksmenams nugalėjus Magnetą ir jis yra uždarytas plastikiniame kalėjime. Vieną dieną mutantas Nightcrawler infiltruojasi į Baltuosius rūmus ir bando nužudyti prezidentą, tai sukelia anti-mutantų judėjimą. Tuo tarpu Loganas bando atrasti savo praeitį. Mokslininkas Viljamas Straikeris atranda Profesoriaus X slaptąją mokyklą ir atakuoja mokyklą, tačiau Loganas, Rogue, Iceman spėja pasprukti. Kas lieka – susitinka Bostone ir suformuoja aljansą su Magnetu tam, kad sustabdytų Straikerį ir išgelbėtų Profesorių X.
Ghatas
250px|miniatiūra|dešinėje|Ghatas Varanasyje Ghatas  – akmeninis pakopinis ritualinis statinys upės krante, skirtas hinduistų ritualiniams apsiplovimams ir/ar mirusiųjų kremacijai. Ghatai yra esminis šventojo hinduistų miesto požymis, svarbi sakralinė hinduizmo vieta. Bengalų gyvenamose vietovėse ghatai gali stovėti ir ant tvenkinių krantų.
Ghatai statomi ir perstatomi jau kelis tūkstančius metų. Jis stovi šventųjų Indijos upių pakrantėse. Žinomiausi ghatai stovi Varanasio mieste vakariniame Gangos krante, tarp Arunos ir Asio upių žiočių. Visas šis ruožas beveik ištisai užstatytas ghatais.
Laidotuvės su kremacija vyksta ne visuose ghatuose. Kremacijai skirti ghatai vadinami. Žinomiausias laidojimo ghatas Varanasyje yra Hariščandra. Daugumoje ghatų hinduistai tik atlieka ritualinį apsiplovimą.
Mirusieji Gangos krantuose kremuojami naudojant malkas, kurios Indijoje yra brangios. Sudeginus palaikai sumetami į upę. Neturtinguosius, kurie neturi pinigų kremacijai, ne degina, o kūną įmeta į Gangą. Taip pat nekremuoja kai kurias mirusiųjų kategorijas – netekėjusias merginas, nėščiąsias, vaikus, jų kūnus irgi nedegintus meta į upę. Pagal hinduistų doktriną mirtis Gangos krante išlaisvina sielą iš reinkarnacijos ciklo.
Ghatuose atliekamus ritualus stebi daugybė turistų.
Daug žinomų ghatų stovi ir šventosios upės Jamunos (kitaip Džamna) krantuose, ypač Vrindavano apylinkėse. Šis miestas suklestėjo XVII–XVIII a. valdant radžputų kunigaikščiams. Tuo metu iš raudono smiltainio buvo pastatyta daug šventyklų ir ghatų. Pirmasis ghatas ten buvo pastatytas 1580 m., o paskutinis – 1870 m. Dalis ghatų buvo apleisti ir užnešti gruntu. Dabar Vrindavano ghatus stengiamasi atstatyti ir vėl imti naudoti.
Kita grupė garsių ghatų yra Madhja Pradešo valstijoje, Narmados upės krantuose.
US Open
thumb|200px|right|Gael Monfils. US Open
US Open - vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. US Open vyksta kiekvienais metais rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais ant kietos dangos kortų. US Open yra ketvirtasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Turnyras pirmą kartą vyko 1881 m.
Varžybos
Kaip ir visuose Didžiojo kirčio turnyruose, yra vyrų ir moterų varžybos, taip pat yra mišriųjų dvejetų ir jaunių varžybos.
2009 m. US Open nugalėtojai yra Juan Martin del Potro ir Kim Clijsters.
Kortai
Nuo turnyro pradžios iki 1974 m. jame buvo žaidžiama žolės dangos, 1975-1977 m. grunto dangos, o nuo 1978 m. specialios kietos dangos DecoTurf kortuose.
Prizinis fondas
thumb|right|300px|Arthur Ashe kortas
Vienetai (Vyrai ir Moterys (128 lentelė))
thumb|200px|right|Caroline Wozniacki. US Open
Dvejetai (Komanda, Vyrai ir moterys (64 lentelė))
thumb|200px|right|Roger Federer. US Open
Mišrūs Dvejetai (Komandai, (32 lentelė))
thumb|200px|right|Rafel Nadal. US Open
Vyrų ir Moterų kvalifikacija (128 lentelė)
thumb|2oopx|right|Lleyton Hewitt. US Open
Iš viso:
thumb|200px|right|Andy Murray. US Open
Finalai kuriuose nežaidė amerikiečiai
Nuo pat turnyro gyvavimo pradžios, buvo vos penkeri metai, kai nei vyrų nei moterų vienetų finalų nepasiekė nei vienas amerikietis(-ė):1959, 1973, 1988, 2004, ir 2007.
Šiaurės Makedonijos herbas
Makedonijos herbas – patvirtintas Makedonijos liaudies susirinkimo 1947 m. liepos 27 d. Herbo dizaino pagrindas – TSRS herbas.
Jį sudaro kiek ovalus skydas, iš šonų apjuostas dviem girliandomis iš kviečių varpų, tabako lapų ir aguonų dėžučių. Apačioje apjuosia juosta su makedonų liaudies motyvais. Skyde pavaizduotas Korabo kalnas, vanduo (simbolizuoja upes) ir saulėtekis. Šie elementai reprezentuoja: „mūsų šalies turtingumas, mūsų kovos ir mūsų laisvė“.
Visa kompozicija ir dizainas yra paimtas iš Socialistinės Makedonijos herbo ir neturi jokių ryšių su istoriniais Makedonijos heraldikos elementais. Po nepriklausomybė paskelbimo 1991 m. buvo kilusi diskusija dėl herbo keitimo, tačiau apsispręsta likti su senuoju socialistiniu herbu. 2009 m. iš herbo pašalinta raudona penkiakampė žvaigždė.
Marija Lichtenfeld
Biografija
Brolis – Rafael Chwoles (1913-2002), tapytojas. Sesuo Elka.
Studijavo Vilniaus politechnikumo Dekoravimo ir kompozicijos skyriuje. Grojo smuiku, žaidė šachmatais. Nuo 1957 metų, anksčiau nei jos brolis Rafaelis, apsigyveno Lenkijoje. Iš jos emigravo į Izraelį. Čia tapo Moterų šachmatų čempione, varžybose pelnė įvairių prizų. Gyveno Ašdode, prie Viduržemio jūros. Dėstė šachmatus.
Izraelyje baigė aukštąją meno mokyklą, daug tapė, ypač gėles. Nuo vaikystės piešti mėgstanti moteris į Paryžių atvažiuodavo su broliu tapyti Monmartre. 1980 metais Paryžiuje eksponavo savo darbus kartu su Marku Šagalu-Katzu ir kitais žymiais dailininkais parodoje „Jidiš kultūra“. Surengė kelias personalines parodas Paryžiuje (1985, 1987, 1988 m.). Dėstė dailę Ašdodo, Cholino ir Bat Jamo mokyklose. Ašdode reguliariai rengė parodas (1994, 1996, 1998, 2000, 2004 m.). 2007 metų vasarą parodą surengė ir Lietuvoje, Tolerancijos centre, Vilniuje (kartu su Idos Chwoles darbais).
Pagėgių kapinių koplyčia
miniatiūra|Koplyčia 2017 m. miniatiūra|Priestatas galinėje dalyje
Pagėgių koplyčia stovi Pagėgiuose, senosiose kapinėse, esančiose į vakarus nuo miesto cen­tro, už ge­le­žin­ke­lio per­va­žos, prie kelio. Tai senosios Pagėgių evangelikų liuteronų kapinės, po II pasaulinio karo neatpažįstamai pasikeitusios.
Koplyčia stūkso kapinių pradžioje, prie pagrindinio tako, atskirai aptverta metaline tvorele. Šventoriuje stovi medinis kryžius su raižiniais. Kapinėse tarp daug naujesnių ant­ka­pinių paminklų išlikęs vienas kitas senųjų betoninių kapų apvadas, kalvio darbo tvorelė, lietas geležinis kry­žius su senu įrašu. Koplyčia prižiūrima vietos katalikų bendruomenės.
Istorija
Pagėgių kapinių koplyčia buvo maldos namais, kai Pagėgiuose neliko katalikų bažnyčios, kurios pastatą sovietinė valdžia nusavino, vėliau nugriovė, o atimtoje evangelikų liuteronų bažnyčioje įkurdintas kino teatras. Tada melstis žmonės rinkosi į suremontuotą evangelikų kapinių mūrinę koplyčią. Joje meldėsi abiejų konfesijų žmonės, o koplyčia dar prieš tai priklausė evangelikams liuteronams, naudota šarvojimui. Tuomet koplyčia buvo kur kas mažesnė, tikintieji per šventes joje netilpdavo. Vėliau katalikų kunigo Bronislovo Šveikausko (1910–1968) pagražinta, buvo iškeltas stogas ir padidintas koplyčios plotas. Klebonas po mirties buvo palaidotas prie pietrytinio koplyčios kampo.
Koplyčios išplėtimas
Pagėgiai buvo svarbūs lietuviams tremtiniams, sugrįžusiems iš lagerių ir priverstinai apsigyvenusiems gretimoje Kaliningrado srityje (grįžti Į Lietuvą jiems drausta). Jų gausiai rinkdavosi Pagėgių koplyčioje. Antrą kartą koplyčia buvo padidinta 1970 m. tuometinio Pagėgių katalikų klebono Petro Vincento Stuko iniciatyva, kai jis pasižadėjo per Šv. Velykas tai padaryti. Jis buvo atvykęs į parapiją nuo 1968 m. po kun. B. Šveikausko mirties. Koplyčiai per labai trumpą laiko tarpą buvo pristatytas nemažas priestatas. Valdžia nespėjo apsižiūrėti, o užbaigto statinio nugriauti nebedrįso.
Tuometis Šilutės rajono vyr. architektas D. Šatūnas patvirtino P. V. Stuko ir Juozapo Bartkaus padarytą koplyčios padidinimo projektą. Gavus leidimą statyti „tambūrą“, prie šio darbo entuziastingai prisidėjo parapijiečiai. Kad valdžiai mažiau užkliūtų ir ji nesikištų, dažnai buvo dirbama kiaurą parą, talkininkų atvykdavo ir iš toliau – Žukų, Rukų. Katalikams talkino ir evangelikai. Statybinės medžiagos tuo laiku buvo deficitinės, todėl jų buvo gaunama griaunant senus pastatus. Kaliningradiečiams padedant buvo pagaminti langų rėmai iš ketaus, bet ne visus spėta įstatyti, nes kilo triukšmas dėl šios statybos. Kartu su Pagėgių bažnyčios tarybos komitetu P. V. Stukas vyko aiškintis pas Religinių reikalų įgaliotinį J. Rugienį. Buvo prieita prie kompromiso, kad „tambūrą“, kuris tapo didesnis už pačią koplyčią, įvertintų ir sutvarkytų oficialius dokumentus diplomuotas inžinierius. Tai padarė tauragiškis specialistas A. Paulauskas, tačiau netrukus jis buvo keleriems metams pašauktas tarnauti į Tarybinę Armiją. Galiausiai atleistas iš darbo Šilutės architektas D. Šatūnas, o klebonas P. V. Stukas po 1,5 metų tarnystės Pagėgiuose iškeltas į kitą parapiją.
Koplyčia prarado reikšmę, kai Pagėgių katalikai 1996 m. pasistatė naują bažnyčią, o evangelikai liuteronai dar Atgimimo pradžioje atgavo senuosius maldos namus.
Belavia
Belavia (, rus. ОАО «Авиакомпания «Белавиа») – pagrindinės Baltarusijos avia linijos, priklausančios šalies vyriausybei. Kompanija įkurta 1996 m. kovo 5 d. ir vykdo skrydžius po Europos, NVS ir Viduriniųjų Rytų valstybes.
Pagrindinis šios aviakompanijos oro uostas ir bazė yra šalies sostinės Minsko Nacionalis oro uostas (taip pat vadinamas Minsk-2).
2016 m. bendrovė valdė 28 orlaivius. Tais pačiais metais ji tapo paskutine oro linijų bendrove pasaulyje iš savo flotilės pašalinusia Tupolev Tu-154 lėktuvus.