cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Odaiba
Istorija
Kadenciją baigusį Suzukį pakeitė Jukio Aošima, kuris toliau tęsė darbą, tačiau 1995 m. projektas buvo sustabdytas dėl finansavimo trūkumo. Saloje įsikūrusios stambios kompanijos ir parduotuvės bankrutavo, o naujai rekonstruota gyvenamoji zona buvo labai retai apgyvendinta. Tuo metu į salos plėtrą investuota virš 1 milijardo jenų. Po šio nuosmukio į Odaibą imta žiūrėti skeptiškai. Dauguma verslininkų netenkino salos geografinė padėtis, į ją vedantys keliai, nes Vaivorykštės tiltu ar Jurikamome geležinkelio linija keliauti užtrunka pernelyg ilgai.
Po kelerių metų Odaibos gyvenimas grįžo į ankstesnes vėžes. Čia įsikūrę prabangūs viešbučiai ir prekybos centrai tapo turistų traukos centru. Į salą savo būstines perkėlė kelios didelės įmonės kaip antai Fudži televizija. Patobulėjo ir transporto ryšiai. Įkurta nauja, centrinį Tokiją ir Odaibos salą jungianti Rinkai linija. 1996 m. čia pastatytas Tokyo Big Sight muziejus tapo viena svarbiausių tarptautinių parodų vietų Tokijuje.
Kunigiškių apylinkė (Prienai)
Kunigiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Balbieriškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Prienų rajonui. 1954 m. prijungtos Uosos apylinkė, Išmanų apylinkė, Vartų apylinkė ir dalis Mačiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kunigiškių apylinkė prijungta prie Balbieriškio apylinkės ir Naujosios Ūtos apylinkės.
Romas Dalinkevičius
Romas Dalinkevičius (1950 m. balandžio 9 d. Kaunas – 2001 m. lapkričio 3 d. Vilnius, palaidotas Antakalnio kapinėse) – Lietuvos tapytojas monumentalistas.
Biografija
1973 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Sofija Veiverytė, Kazimieras Morkūnas ir Leopoldas Surgailis.
Nuo 1981 m. Lietuvos dailės instituto (nuo 1990 m. Vilniaus dailės akademija) dėstytojas, 1989–1993 m. ir 1995–2001 m. Monumentaliosios dailės katedros vedėjas, nuo 1988 m. docentas.
Kūryba
Nutapė temperos kompozicijų („Iš ugniagesių istorijos“, su N. Vilutyte, dab. Priešgaisrinės apsaugos ir gelbėjimo departamente Vilniuje, 1977 m.), sukūrė freskų, sgrafitų („Audėjos“, „Šokis“, abu su N. Vilutyte, dab. „Alytaus tekstilės“ kultūros namuose, 1980 m., „Teatro gimimas“ Jaunimo teatre Vilniuje, 1983 m., „Krentanti plunksna“ dab. Vilniaus apskrities A. Mickevičiaus bibliotekoje, reljefas dab. Vyriausybės rūmuose, abu 9 dešimtmetyje).
Nuo 1988 m. kūrybos pagrindinė sritis – molbertinė tapyba. Pirmieji kūriniai, daugiausia nedideli peizažai, plakatiškai dekoratyvūs, vėlesni paveikslai laisvesnės tapysenos, abstraktesnių formų, raiškios faktūros.
Nuo 1973 m. dalyvavo dailės parodose, individualios parodos:
Polis
Polis arba miestas valstybė – nepriklausoma šalis, kurios teritorija susideda iš vieno miesto ir nėra administruojama kitos užsienio valdžios.
Istoriniai poliai
Pirmieji poliai atsirado senovės civilizacijose: Senovės Graikijoje (Atėnai, Sparta, Tebai, Korintas), Kanaane (Tyras, Sidonas), Mesopotamijoje (Ūras, Babilonas), Mezoamerikoje (Čičen Ica, El Miradoras) ir centrinėje Azijoje (Samarkandas, Buchara).
Liudvikas Gadeikis
Liudvikas Gadeikis (g. 1954 m. spalio 14 d. Žebrokuose, Skuodo rajonas) – Lietuvos žurnalistas, prozininkas, kritikas.
Polis
Istoriniai poliai
1358 m. – 1808 m. Europoje gyvavo Dubrovniko polis (dabartinė Kroatija).
Dabartiniai poliai
Pasaulyje šiuo metu yra tik keli poliai.
Liudvikas Gadeikis
Biografija
1973 m. baigė Mosėdžio vidurinę mokyklą. 1978 m. baigė Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą. 1977–1984 m. Vilniaus universiteto rektoriaus padėjėjas. 1984–1986 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ literatūros kritikos skyriaus vedėjas. 1986–1991 m. žurnalo „Pergalė“ literatūros mokslo ir kritikos skyriaus vedėjas.
Polis
Monakas
Skirtumas tarp Monako miesto ir Monako valstybės tėra teorinis, kadangi valstybė faktiškai susideda iš miesto, kurį sudaro Monakas (Monaco Ville), Monte Karlas (Monte Carlo), Kondaminas (La Condamine) ir naujas pramoninis rajonas – Fonvilis (Fontvieille). Tai viena mažiausių valstybių pasaulyje, bet tuo pačiu – tankiausiai apgyvendinta.
Singapūras
Tai nedidelė valstybė, įsikūrusi saloje pietryčių Azijoje. Iš esmės Singapūrą sudaro miestas tuo pačiu pavadinimu ir kelios šalutinės salos.
Vatikanas
Tai miestas-valstybė, anklavas Italijos sostinės Romos vakarinėje dalyje, ant Vatikano kalvos, popiežiaus rezidencija. Vatikanas yra mažiausia pasaulio valstybė ir pagal gyventojų skaičių, ir pagal plotą.
Liudvikas Gadeikis
Biografija
1979 m. debiutavo prozos kūriniais respublikinėje spaudoje. Nuo 1989 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. Iš anglų k. išvertė daugiau nei 20 grožinės literatūros bei ekonomikos knygų.
Polis
Honkongas ir Makao
Honkongas ir Makao nėra atskiros valstybės ir nėra poliai, bet dėl nepriklausomų policijos pajėgų, įstatymų valdžios, migracijos teisėsaugos ir mutinių yra priskiriami beveik miestams valstybėms.
Žygimantas Barysas
Žygimantas Barysas (Žygis) – Lietuvos pop muzikos dainininkas iš Vilniaus. Taip pat muzikoje galima įžvelgti 2 step garage, soul bei house pop muzikos požymių.
Biografija
Pirmuosius muzikinius įgūdžius įgijo Kauno Aleksandro Kačanausko muzikos mokykloje, kurią baigęs tęsė mokslus Kauno Juozo Naujalio muzikos gimnazijoje. Šiuo metu studijuoja Vilniaus universitete žurnalistikos specialybę. Atlikėjas yra kelių tarptautinių ir daugelio respublikinių jaunųjų muzikų konkursų laureatas, jau 15 metų groja fortepijonu.
Kelią į popmuzikos pasaulį pradėjo 2002 m. – tada jis dalyvavo „Fizz Superstar“ konkurse, įveikęs kelis atrankos etapus, į finalinį etapą nepateko. Lietuviškos muzikos padangėje debiutavo 2002 m. su vizitine kortele tapusiu kūriniu „Tu – mano džiaugsmas“. Atlikėjas jau yra išleidęs debiutinį ir kuria antrąjį albumą.
Alley Baggett
Alley Baggett (gimė 1973 m. liepos 14 d. šalia Hiustono, Teksase) – amerikiečių, filipinų ir ispanų kilmės modelis.
Užaugusi mažame mieste, A. Baggett buvo palaikymo komandos narė, bėgikė ir žaidė krepšinį.
A. Baggett nuo vaikystės troško tapti tradiciniu modeliu, bet nedidelis ūgis (1,57 m) neleido jai to padaryti. Ji atsiskleidė pozuodama žinomam fotografui Harviui Batsui. Baggett pirmą kartą viešai pasirodė 1995 m. gegužę, ant „Pleibojaus Moteriško apatinio trikotažo Knygos“ (Playboy's Book of Lingerie) viršelio. Nuo to laiko ji pasirodė ant daugiau kaip dvylikos Pleibojaus Ypatingų Leidinių viršelių ir padarė daugiau pasirodymų negu bet kuris kitas modelis. Ji taip pat buvo pasirodžiusi Britanijos vyrų žurnaluose „FHM“ ir „Loaded“. Be modeliavimo, A. Baggett dirbo televizijoje kaip „WWF Sunday Night Heat“ (WWF sekmadienio nakties karštis) komentatorė JAV nacionalinėje televizijoje ir pasirodė „Penn and Teller's Sin City Spectacular“. Ji taip pat pasirodė Rikio Martino vaizdo klipe „Shake Your Bon Bon“ ir „Third Eye Blind‘s“, „Never Let You Go“. Alley taip pat buvo pasirodžiusi komiksų serijoje, pagrįstoje nusikaltimo kovos veikėja – „Alley Cat“. Komiksai sukūrė ponios A. Baggett žaislų seriją, kuriuos šiandien vaikosi kolekcininkai. Jos nuotraukos ir interviu buvo publikuojamos įvairiuose automobilių suderinimo žurnaluose.
Šiuo metu Alley planuoja baigti modelio karjerą ir įkurti savo gaminių kompaniją.
Anglijos futbolo varžybos 1983–1984 m.
Anglijos futbolo varžybos 1983–1984 m.
Munas
Munas gali reikšti:
Daukšių paminklas partizanams
Daukšių paminklas Kardo rinktinės Tautvaišo kuopos Paliomskio būrio partizanų atminimui yra Skuodo rajono savivaldybės teritorijos pietinėje dalyje, Daukšiuose (Skuodo seniūnija), Daukšių kapinėse, kelių Mosėdis–Lenkimai ir Medininkai–Daukšiai kryžkelėje.
Paminklas
Paminklas akmeninis, trijų tarpsnių. Postamentas stačiakampis, pjautų akmens plokščių ir betono mūro. Į jį įbetonuotas statmenas, pilkos spalvos lauko akmuo, kurio priekiniame fasade nušlifuota plokštuma su iškaltais Gedimino stulpais ir įrašu: „1947.03.18. Žuvusiems VIČIAUS sodyboje / PARTIZANAMS / 1. LIUDAS SKERSIS 1923 / 2. FELIKSAS SKERSIS 1925 / 3. VACYS RAMONAUSKAS 1922 / 4. JONAS RIAUBA 1922 / 5. JUOZAS MICKUS 1919 / 6. ADOLFAS LIEBUS 1918 / 7. JUOZAS KAŠTOUNAS 1912 / 8. JUOZAS BĖRONTAS 1928 / 9. HANZ (vokietis) 1923 / 10. HARIS / Atminimas įamžintas JADVYGOS MALŪKAITĖS / lėšomis.“ Viršuje kyla pjauto akmens kryžius, kurio priekinėje plokštumoje pritvirtintas kaltinis, ornamentuotas, metalinis kryželis.
Istorija
Daukšių apylinkės miškuose pokariu veikė Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Tautvaišos (Mosėdžio) kuopos partizanų būrys, kuriam nuo 1947 m. vadovavo Liudas Skersys–Bronius Poliomskis. 1947 m. ankstyvą pavasarį būrys įsikūrė į Vakarus pasitraukusio Daukšių ūkininko Liudo Vičiaus apleistos sodybos mūriniame tvarte. Gavę agentų pranešimą, 1947 m. kovo 18 d. partizanus apsupo MGB vidaus kariuomenės 273-ojo šaulių pulko kareiviai ir MGB Mosėdžio valsčiaus stribai. Mūšio metu žuvo būrio vadas ir 9 partizanai.
Žuvusiems atminti Lietuvos laisvės kovos sąjūdžio dalyvės, Sausio 13-osios brolijos narės Jadvygos Malūkaitės-Petkevičienės lėšomis ir rūpesčiu 2004 m. Daukšių kapinėse pastatytas ir pašventintas paminklas.
Tamara Arnastauskienė
Tamara Arnastauskienė (g. 1931 m. vasario 21 d. Gudžiūnai) – Lietuvos veterinarijos gydytoja, biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1955 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją. 1964 m. biologijos mokslų kandidatė.
Graižas
thumb|right|200px|Graižas Graižas – augalo žiedynas, kurio smulkūs bekočiai žiedai prisitvirtinę prie išsiplėtusios plokščios, įdubusios ar kūgiškos žiedyno ašies viršūnės. Dydis labai įvairus: nuo kelių milimetrų iki kelių dešimčių centimetrų.
Tamara Arnastauskienė
Biografija
1955–1958 m. Biržų ir Jurbarko mėsos kontrolės stočių vedėja. 1959–1993 m. dirbo zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas).
Graižas
Morfologiniu atžvilgiu graižas yra monopodinis žiedynas. Paplatėjusi ir sustorėjusi ašies viršutinė dalis vadinama žiedynsosčiu, prie jo prisitvirtinę žiedai. Žiedynsostis gali būti plokščias, iškilus, įgaubtas, kūgiškas ir kt. formos. Žiedynsostį gaubia pakitę viršūniniai lapai, vadinami skraistlapiais, kurie sudaro skraistę.
Tamara Arnastauskienė
Mokslinė veikla
Pirmą kartą Lietuvoje aprašė žemės ūkio gyvulių kokcidijų fauną – daugiau kaip 10 naujų rūšių, jų paplitimą įvairiose Lietuvos zonose. Parengė kokcidiozės profilaktikos ir kovos su ja būdų. Aprašė 3 naujas sarkosporidijų pogentes ir vieną naują rūšį. Jos vardu pavadinta viena Eimeria genties pirmuonių rūšis. Paskelbė daugiau kaip 220 mokslinių straipsnių.
Graižas
Labai retai graižas būna tik su vienu žiedu. Bet ir vienažiedis graižas būna apgaubtas skraiste (pvz., bandrenis). Skraistė gali būti iš vienos arba kelių eilių lapelių. Kartais išorinė skraistlapių eilė iš dalies redukuojasi, kiek atsiskiria nuo kitų skraistlapių ir susidaro poskraistė (pvz., žilė, jurginas). Skraistlapiai būna laisvi, iš dalies ar visai suaugę, kartais jie suauga su žiedais ir vaisiais. Viename graiže esantys žiedai gali būti visi vienodi arba viduriniai skirtis nuo kraštinių.
200px|right|thumb|[[Rugiagėlė (Centaurea cyanus)]] 200px|right|thumb|[[Darželinis šlamutis (Helichrysum bracteatum)]] 200px|left|thumb|[[Paprastoji saulėgrąža (Helianthus annuus)]]
Jomas
Jomas  – upė šiaurės Tailande; Nano dešinysis intakas. Prasideda Phajao provincijoje, Phipanamo kalnuose. Teka į pietus, aukštupyje kalnais, toliau – Menamo žemuma. Įteka į Naną Čumsengo apygardoje.
Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Laivyba. Prie Jomo upės įsikūrę Phrė, Sukhothajaus miestai.
Kutiškės
Kutiškės – viensėdis Alytaus rajono savivaldybėje, 1 km nuo Alovės.
Titnagai (Kretinga)
Titnagai – buvęs viensėdis šiaurės rytiniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, 6 km į pietryčius nuo Salantų, Žeimiuose (Imbarės seniūnija), Bubino dešiniajame krante.
Etimologija
Pavadinimas kilo nuo žodžio daugiskaitos formos.
Geografija
Vienkiemio žemė driekėsi lygumoje, nuo kurios į pietryčius plyti Šateikių giria. Šiaurėje ribojosi su Kurcinų vienkiemiu, o vakaruose ir pietvakariuose – su Žeimių kaimu.
Istorija
Vienkiemis susiformavo XIX a., įdirbus Žeimių bendro naudojimo ganyklų ir miško žemę. Jis priklausė Žeimių kaimo bendruomenei ir vadinosi Žeimių vardu. Dvasiniais vienkiemio gyventojų reikalais rūpinosi Salantų bažnyčios kunigai.
Per Lietuvos žemės reformą vienkiemis tapo savarankiška gyvenviete, kuri pasivadino Titnagais (sovietmečio rusiškuose žemėlapiuose ).
Oficialiame Lietuvos administracinio-teritorinio suskirstymo žinyne paskutinį kartą vienkiemis minimas 1959 m.
XX a. 7 dešimtmečio melioracija jį sunaikino, žemė buvo priskirta Žeimiams.
Veprių mokykla-daugiafunkcis centras
Veprių mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Vepriuose, Šventosios g. 18, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190343448.
Filialai:
Istorija
1850-1863 m. Vepriuose veikė parapinė mokykla. 1863 m. įsteigta rusiška pradžios mokykla. 1914-1916 m. pradžios mokykla buvo laikinai uždaryta, 1916 m. vėl pradėjo veikti, joje jau buvo mokoma lietuvių kalba. 1920 m. pradinė mokykla perkelta į dvaro oficinos patalpas. 1925 m. mokykla persikėlė į kitą pastatą, kuris stovėjo dabartinės ambulatorijos vietoje. 1939 m. pradžios mokykloje jau buvo 6 skyriai.
1944-1949 m. Vepriuose veikė progimnazija. 1955 m. Veprių progimnazija perorganizuota į vidurinę mokyklą. 1959 m. išleista pirmoji abiturientų laida. 2000-2001 m. m. pertvarkyta mokymo bazė, mokykla pradėjo įgyvendinti profilinį mokymą. 2001-2002 m. įgyvendinamas profilinis mokymas 11-12 kl., profiliavimo pradmenis atitinkantis mokymas 9-10 kl. (modulinis mokymas), 4 kl. pradėtas įgyvendinti kryptingas meninis ugdymas. 2002-2003 m. pirmoje klasėje įgyvendinama kryptingo meninio ugdymo programa, nuo antros klasės įvedamas ankstyvasis anglų kalbos mokymas, plečiasi tarptautiniai ryšiai su Europos šalių mokyklomis.
2003–2004 m. m. Sližių ir Pageležių pradinės mokyklos tapo Veprių vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyriais, nuo 2004 m. mokyklai priklauso Sližių ir Veprių ikimokyklinio ugdymo skyriai. 2015 m. rugsėjo 1 d. Veprių vidurinė mokykla dėl per mažo mokinių skaičiaus pertvarkyta į dešimtmetę Veprių pagrindinę mokyklą. 2020 m. rugsėjo 1 d. įgyvendinus mokyklos vidaus struktūros pertvarką, prie jos prijungta Veprių stovykla, tad pakeistas ir mokyklos pavadinimas – Veprių mokykla-daugiafunkcis centras.
Bermudų vėliava
right|thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV 110100.svg|23px Santykis: 1:2]] miniatiūra|Vėliava, naudota nuo 1910 m. iki 1999 m. Bermudų vėliava – raudono fono vėliava. Kairiajame šone yra Jungtinės Karalystės vėliava, įrodanti, kad teritorija priklauso jai ir dešinėje pusėje yra įkomponuotas Bermudų herbas.
Vėliava buvo sukurta 1910 m. spalio 4 d. 1999 m. vėliavoje herbas buvo padidintas.
Pajėgų generolas adjutantas
Pajėgų generolas adjutantas, paprastai vadinamas generolu adjutantu (Adjutant-General, AG) – vienas vyriausių D. Britanijos kariuomenės karininkų, vadovaujantis kariuomenės daliai, kuri vadinasi Generolo adjutanto korpusas. Jis yra atsakingas už administravimo, organizavimo ir personalo tvarkymo reikalus. Generolas adjutantas paprastai būna generolas ar generolas leitenantas. Nors generolas adjutantas dirba administracinį darbą, tačiau jis būna išrenkamas iš kovinių kariuomenės rūšių, o ne iš pagalbinių korpusų.
2008 m. balandžio 1 d. panaikintas generolo adjutanto štabas, jis sujungiamas su Sausumos vadovybės štabu (Headquarters Land Forces).
Medlaipės
Medlaipės (Dendrobates) – medlaipinių (Dendrobatidae) šeimos varliagyvių gentis.
Subekvatorinis klimatas
thumb|400px| Klimato juostos
Subekvatorinis klimatas – klimato juosta tarp pusiaujo ir atogrąžų (tropinės) klimato juostų. Klimatą čia lemia musonai, todėl žiema sausa, o vasara drėgna. Temperatūra aukšta. Kritulių skirtingais sezonais iškrinta labai netolygiai. Šioje klimato juostoje yra savanų ir mišriųjų retmiškių ir subekvatorinių musoninių miškų zonos. Subekvatorinių musoninių miškų zonoje sausasis sezonas trunka 2,5–4,5 mėnesius, auga visžaliai ir lapus metantys miškai. Klimatą labiausiai nulemia pusiaujo musonas.
Klimato juosta driekiasi per Šiaurės Amerikos pietinę dalį, kai kurias Karibų salas, šiaurinę dalį Pietų Amerikos, Brazilijos plynaukštę, didelę dalį vidurio Afrikos, pietinę ir pietrytinę Azijosdalį, šiaurinę Australiją, daug Ramiojo vandenyno salų.
Mutacionizmas
Mutacionizmas – koncepcija, pagal kurią organizmų evoliucija vyksta šuoliais. Evoliucijos varomoji jėga esą pavieniai dideli paveldimi organizmų pakitimai – makromutacijos (saltacijos). Dėl jų iš karto atsiranda naujos gyvybės formos, o iš šių, esant palankioms sąlygoms, – naujos rūšys. Natūralioji atranka nepadedanti naujoms rūšims atsirasti, ji tik mažinanti gyvybės formų įvairovę (šalinanti tas organizmų formas, kurios neatitinka aplinkos sąlygų).
Kuturiai (reikšmės)
Kuturiais vadinami kaimai:
Bonanno mafijos šeima
Bonanno mafijos šeima – viena iš penkių Niujorko mafijos šeimų.
Istorija
Kaip ir visos dabartinės penkios didžiosios Niujorko mafijos organizacijos, Bonanno šeima buvo įkurta po Castellammarese karo, suformuota daugiausiai iš buvusios Maranzano šeimos. Jai vadovavo Joe Bonanno. Turėdamas tik 26 metus, tuo metu jis buvo jauniausias tarp penkių bosų. Vėliau Bonanno nepatenkinta Komisija paskyrė į jo vietą jo caporegime Gaspar DiGregorio. Kilęs karas tarp DiGregorio ir Bonanno puses palaikančių narių suskaldė ir susilpnino šeimą ir buvo pašaipiai pramintas Bananų karu. Visiems žalą darantis karas greitai atsibodo Komisijai, ir DiGregorio buvo pakeistas dar kitu bosu, Paul Sciacca, tačiau vidinių Bonanno šeimos konfliktų tai nesustabdė.
1968 m. po išgyvento širdies smūgio Joe Bonanno paskelbė apie savo „atsistatydinimą“ ir abi šeimos frakcijos vėl susivienijo, vadovaujamos Sciacca.
1971 m. Paul Sciacca buvo įkalintas už narkotikų prekybą, ir jo vietą perėmė Natale „Joe Diamonds“ Evola. 1973 m. naujasis bosas mirė dėl natūralių priežasčių, ir vadovavimas atiteko Phillip Rastelli.
1974 m. Rastelli atliekant bausmę kalėjime, valdžią bandė perimti Carmine Galante, tačiau tai pavyko neilgam: 1979 m. liepos 12 d. jis buvo nušautas itališkame restorane, kartu su savo asmens sargybiniu ir restorano savininku. Žmogžudystę įvykdė Rastelli ištikimi mafijozai, ir jis vėl grįžo į valdžią. Dar sykį bosui pavojus iškilo, kai kiti trys capo – Philip Giaccone, Alphonse „Raudonasis Sonis“ Indelicato bei Dominick Trinchera – pradėjo atvirai kvestionuoti jo valdžią ir, panašu, organizuoti sąmokslą. Kitoms šeimoms pritarus, trys maištininkai buvo nužudyti. Operaciją suorganizavo Joe Massino, vėliau pats tapsiantis Bonanno šeimos donu.
Dėl vidinių konfliktų šeima buvo pripažinta nepatikima mafijos tarpe, ir jos atstovas pašalintas iš Komisijos.
Donnie Brasco
Dar labiau šeimą susilpnino FTB agento Joe Pistone infiltracija. Prisidengęs slapyvardžiu Donnie Brasco ir vaidindamas brangakmenių vagį, jis artimai bendravo su aukštais šeimos nariais ir surinko labai svarbių įkalčių. Jo veikla atvedė prie kaltinimų daugiau, nei dviem šimtams mafijos narių. Iš jų virš šimto buvo nuteisti ir įkalinti. Vienas likęs aukštas narys buvo nušautas už bausmę, kad laikė Pistone patikimu žmogumi ir padėjo jam ateiti į šeimą. Kitas, bijodamas panašaus likimo, pradėjo bendradarbiauti su teisėsauga.
Joe Massino
Kurį laiką valdęs šeimą iš kalėjimo, 1991 m. Phillip Rastelli mirė, ir boso vieta atiteko Joseph Massino. Pradžioje Massino atstatė šeimos reputaciją ir klestėjimą, tačiau vėliau, po areštų bangos, pats pasidavė ir tapo pirmuoju mafijos donu, bendradarbiavusiu su teisėsauga.
Panama
Panama (oficialiai Panamos Respublika) – piečiausia Centrinės Amerikos valstybė, jungianti Šiaurės ir Pietų Amerikos žemynus. Ribojasi su Kosta Rika šiaurės vakaruose, Kolumbija pietryčiuose, taip pat Ramiuoju vandenynu pietuose ir Karibų jūra šiaurėje.
Istorija
Panamos vietiniai gyventojai buvo daugiausiai indėnai kunai, gvaimiai ir čokai, regionas buvo veikiamas čibčų kultūros. Kunai kitados šiame krašte turėjo didelę galią ir plaukiodami kanojomis prekiavo Karibų jūros pakrantėje. Didieji vadai buvo nešiojami hamakais. Šiuo metu kunai gyvena mažuose kaimeliuose ir verčiasi tik iš žemdirbystės. thumb|left|160px|Paminklas Vaskui de Balboa
1501 m. Panamos sąsmauką pasiekė pirmasis europietis – Rodrigas de Bastidas. 1502 m. pakrantę pasiekė Kristupas Kolumbas ir įkūrė Darjeno gyvenvietę. 1513 m. Panamos kolonizaciją pradėjo Vaskas Nunjesas de Balboa – jis pasiekė Ramiojo vandenyno pakrantę, tapo Santa Marijos kolonijos valdytoju. Jį pakeitęs Pedrariasas Davila išnaikino konkistai besipriešinusius indėnus. Kolonijiniu laikotarpiu Panama buvo svarbus prekybinis mazgas, jungęs Peru vicekaralystę ir Karibų jūrą. Kraštas dažnai buvo puldinėjamas piratų. Likę indėnai pasitraukė į džiungles, todėl buvo atgabenta vergų, tačiau ir jų nemažai pabėgo iš vergijos ir kūrė gyvenvietes džiunglėse.
1821 m. Panama, kaip Didžiosios Kolumbijos dalis, tapo nepriklausoma nuo Ispanijos. Ji sudarė Sąsmaukos departamentą. Panama kelis kartus bandė atsiskirti nuo Kolumbijos, bet tai jai, su JAV įsikišimu, pavyko padaryti tik 1903 m. Dėl to Panama leido JAV iškasti ir eksploatuoti Panamos kanalą. Kanalą dešimt metų statė 40 000 darbininkų, jis buvo atidarytas 1914 m. Ilgą laiką šalis buvo valdoma korumpuotų oligrachų. Vėliau į šalies valdymą ėmė kištis armija, organizavo perversmus. 1968 m. į valdžią įžengė JAV palaikoma Omaro Torichoso diktatūra. Po jo mirties šalį valdė generolas Manuelis Noriega, kurio valdymo metais klestėjo narkotikų prekyba, pinigų plovimas, korupcija. Noriega buvo remiamas CŽV, nes tiekė ginklus grupuotei „Kontras“, kovojusiai prieš socialistinę Nikaragvos valdžią. Tačiau pasikeitus politinei situacijai JAV nustojo remti Noriegą ir 1989 m. jį pašalino savavališkai įsiveržę į Panamą.
XX a. pab. į šalį grįžo demokratinis valdymas, pradėta kovoti prieš korupciją, socialinę nelygybę. 1999 m., po 20 metų pereinamojo laikotarpio, kanalas buvo atiduotas Panamai.
Politinė sistema
Panama yra demokratinė prezidentinė respublika. Šalies prezidentas yra valstybės galva ir vyriausybės vadovas. Veikia daugiapartinė sistema. Vykdomoji valdžia priklauso vyriausybei. Įstatymų leidžiamoji valdžia priklauso vyriausybei bei Nacionalinei Asamblėjai. Teisminė valdžia yra nepriklausoma.
Dalyvavimas rinkimuose privalomas. Į Asamblėją renkamas 71 narys, 5 metų kadencijai. Prezidentas renkamas taip pat 5 metų kadencijai.
Administracinis suskirstymas
thumb|340px|Panamos administracinis žemėlapis
Geografija
thumb|250px|Tropiniai Panamos miškai thumb|250px|Bahajų šventykla
Panamos valstybė įsikūrusi siauroje Panamos sąsmaukoje tarp Karibų jūros rytuose ir Ramiojo vandenyno vakaruose. Šalis yra Šiaurės Amerikos žemyne, nors kartais teritorija, esanti į pietus nuo Panamos kanalo, jau priskiriama Pietų Amerikai. Šalies paviršius kalnuotas – per Panamą driekiasi Kordiljerų kalnagūbriai: Talamankos Kordiljera, Centrinė Kordiljera ir kt. Aukščiausia šalies vieta yra Baru ugnikalnis (3475 m). Šalyje stūkso dar keli ugnikalniai, tačiau visi nebeaktyvūs.
Panamos kranto linija vingiuota, su daug įlankų ir lagūnų, pietuose išsikiša Asuero pusiasalis. Šalies pakrantėse gausu salų – Panamos įlankoje išsidėsčiusios Perlų salos, žymios ten randamais perlais, pietvakariuose yra nemaža Koibos sala, paskelbta gamtos rezervatu ir įtraukta į UNESCO pasaulio paveldą, Karibų jūros pakrantėje išsibarsčiusios smulkios San Blaso salos.
Šalies paviršių raižo daugybė trumpų, bet vandeningų upių ir upelių. Dauguma jų laivybai netinkamos, slenkstėtos, o žemupiuose sudaro pelkėtas deltas. Svarbiausia šalies upė yra Čiagresas; ji yra patvenkta ir sudarytas didelis dirbtinis Gatuno ežeras. Kitos ilgesnės upės yra Tuira, Bajanas (sudarytas Bajano tvenkinys), Čukunakė, Siksaola.
Panamos klimatas tropinis, būdingi karšti ir drėgni orai. Visus metus oro temperatūra laikosi apie 25–30 °C, tik kalnuose vėsiau. Ramiojo vandenyno pakrantėje dėl brizų oras kiek gaivesnis nei Karibų jūros pakrantėje. Per metus iškrenta nuo 1300 iki daugiau nei 3000 mm kritulių (drėgniausia rytuose). Liūčių laikotarpis paprastai tęsiasi nuo gegužės iki lapkričio. Nors perkūnijos dažnos, tačiau šalis yra toliau nuo įprasto uraganų kelio.
Apie 40 % Panamos ploto dengia drėgnieji atogrąžų miškai – daugiau kaip 2000 atogrąžų augalų rūšių buveinė. Jūrų pakrantėse veši mangrovių sąžalynai. Sausesniuose rytuose plyti savanos, krūmynai. Ypač turtinga bioįvairove pasižymi šalies rytuose esanti sunkiai įžengiama, retai apgyvendinta Darjeno sritis. Ten įkurtas Darjeno nacionalinis parkas (pasaulio paveldo objektas).
Ekonomika
Turėdama kanalą, Panama yra tarptautinės prekybos kryžkelė. Jos ekonomikai labai svarbus pelnas iš Panamos kanalo ir iš laisvosios prekybos zonos, esančios apibus jo. Nuo 1970 m. Panama – vienas iš pasaulio finansų centrų, jos neapmokestinama bankininkystė traukia investuotojus iš viso pasaulio. Be to, Panama turi vieną didžiausių prekybos laivynų pasaulyje. Dauguma su Panamos vėliava plaukiojančių laivų priklauso užsienio kompanijoms.
Panamos klimatas karštas ir drėgnas, žemė derlinga todėl šalies žemdirbiai beveik aprūpina valstybę maisto produktais. Pagrindinės žemės ūkio kultūros – ryžiai, kukurūzai ir pupelės, eksportui auginami bananai, kavos pupelės ir cukranendrės. Svarbi eksporto prekė – krevetės.
Gyventojai
thumb|180px|Panamietiškos poljeros
Iš Panamos gyventojų 92 % yra krikščionys, iš jų didžioji dauguma (75–85 % šalies gyventojų) yra katalikai, 15–25 % protestantai. Panama yra svarbus bahajų tikėjimo centras – šią religiją išpažįsta ~2 % gyventojų, veikia bahajų šventykla. Taip pat yra judėjų, musulmonų, hinduistų, budistų, rastafarių. Dalis indėnų praktikuoja savo tikėjimus.
93 % šalies gyventojų gimtoji kalba yra ispanų. Tarp juodaodžių, dalies indėnų populiari anglų kalba ir jos kreoliniai dialektai.
Daugiau nei pusė Panamos gyventojų susitelkę siaurame ruože aplink Panamos kanalą tarp Panamos ir Kolono miestų. Taip pat tankiau gyvenami šalies pietvakariai. Karibų jūros pakrantė ir Darjeno sritis gyvenama labai retai.
Kultūra
Panamoje būdinga Lotynų Amerikos kultūra su stipria Karibų kultūros įtaka. Paplitę muzikos ir šokio stiliai yra regis, salsa, regetonas, džiazas, bliuzas, pop muzika. Panamos indėnai žymūs savo išvystytais tekstilės (mola audimas), medžio raižybos, keramikos, kaukių gamybos amatais. Tradicinis panamiečių moterų drabužis vadinamas poljera.
Populiariausias sportas Panamoje – beisbolas. Taip pat mėgiami boksas, krepšinis, futbolas, tinklinis, tenisas, golfas.
Ryšiai su Lietuva
Tarpusavio diplomatiniai santykiai užmegzti 1992 m. lapkričio 19 d. Šiuo metu Lietuvoje Panamą atstovauja Varšuvoje reziduojantis ambasadorius Enrique Antonio Zaraku Linaresu, o Panamoje veikia Lietuvos garbės konsulatas, vadovaujamas Danos Brazdžiūnaitės de Gondola (2018 m. duomenys). Plėtojami ekonominiai ryšiai, per 2017 m. Lietuvos Respublika į šią valstybę eksportavo prekių už 10,6 mln. eurų.
Nuorodos
Bendros nuorodos: Žemėlapiai:
Katya Virshilas
Katya Virshilas (g. 1983 m. rugsėjo 10 d. Klaipėdoje) – šokėja, aktorė.
Biografija
1990 m. su šeima persikėlė į Izraelį, kur jau gyveno Katyos motinos giminės. 1996 m. išvyko gyventi į Vankuverį. 2001 m. tapo Kanados standartinių šokių čempione, dalyvavo 2003 metų pasaulio čempionate. Nuo 2004 m. dalyvavo įvairiuose televizijos šokių projektuose, šoko tango su aktoriumi Antonio Banderasu filme „Gatvės tango“. Ji mokė šokti Richard Gere ir Jennifer Lopez, kai kartu su jais filmavosi juostoje „Pašoksime?“. 2012 m. susituokė su Klaus Kongsdal.
Nemajūnų apylinkė (Prienai)
Nemajūnų apylinkė (arba Nemaniūnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Birštono valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Jiezno rajonui. 1954 m. prijungta Geležiūnų apylinkė, o dalis Nemajūnų apylinkės prijungta prie Punios apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Nemajūnų apylinkė prijungta prie Birštono apylinkės.
Gintautas Valickas
Gintautas Valickas – psichologas, Vilniaus universiteto Teisės ir kognityvinės psichologijos katedros vedėjas, profesorius.
Vilkinimas
Vilkinimas – elgesio tipas, kurį charakterizuoja veiksmų ar užduočių atidėliojimas vėlesniam laikui. Psichologai dažnai įvardina vilkinimą kaip būdą įveikti nerimą, susijusį su bet kokios užduoties ar sprendimo pradžia ar užbaigimu.
Vilkinimo priežastys
Psichologinės vilkinimo priežastys yra labai įvairios, bet dažniausiai tai nerimas, maža savigarba bei savęs nuvertinimas. Taip pat manoma, kad vilkintojai turi didesnį negu normalūs žmonės sąžiningumą, labiau pagrįstą „svajonėmis ir tobulumo troškimu“, o ne realistišku savo įsipareigojimų ir galimybių įvertinimu. Autorius David Allen iškelia dvi pagrindines psichologines vilkinimo darbe ir gyvenime priežastis, kurios yra susiję su nerimu, o ne tinginyste.
Vilkinimui tapus įpročiu asmuo gali nesąmoningai pervertinti ar nepakankamai įvertinti užduoties mastą. James Mazur teigia, kad elgesio psichologijos požiūriu vilkinimas yra ypatingas „impulsyvumo“ atvejis, priešingas savikontrolei. Mazur tvirtina, kad vilkinimas įvyksta, kai turėdamas rinktis tarp mažos užduoties, kuri turi būti padaryta dabar, ir didelės užduoties, kuri turi būti padaryta vėliau, asmuo yra pasirenka vėlesnę didesnę užduotį, nes jo nuomone laikas kompensuoja užduoties dydį.
Lenny Kravitz
Lenny Kravitz (pilnas vardas Leonard Albert Kravitz, g. 1964 m. gegužės 26 d.) – JAV dainininkas, dainų kūrėjas, instrumentalistas, įrašų prodiuseris, kompozitorius, aktorius, atliekantis muziką rock, soul, funk, reggae, hard rock, psychedelic, folk ir baladžių stiliais.
Be dainavimo, L. Kravitz’as dažnai pats groja visomis gitaromis, mušamaisiais, sintezatoriumi ir perkusijomis įrašų metu. Atlikėjas yra laimėjęs Grammy „Geriausio roko atlikėjo dainos“ nominacijoje ketverius metus iš eilės – nuo 1999 iki 2002 m. Taip pat visame pasaulyje jis yra pardavęs apie 30 milijonų albumų.
Biografija
Lenny gimė Niujorke. Jo mama Roxie Roker buvo profesionali aktorė, o tėtis Sy Kravitz NBC televizijos naujienų prodiuseris. Tėvas buvo Rusijos žydų kilmės, o mama kilusi iš Bahamų. Lenny Kravitz’as buvo pavadintas savo senelio, kuris žuvo 1951 m. kare Korėjoje, sulaukęs 20 metų, garbei.
Lenny pradėjo groti su lėkštėmis ir puodais virtuvėje sulaukęs trejų, o būdamas penkerių metų jis jau norėjo būti muzikantu. Netrukus jis pradėjo groti mušamaisiais, o vėliau ir gitara. Jis užaugo klausydamasis muzikos, kurią klausėsi jo tėvai: R&B, jazz, klasikos, operos, gospel chorų ir bliuzo. Būdamas septynerių metų Madison Square Garden arenoje jis pamatė grupės „Jackson 5“ koncertą ir nuo to laiko ji tapo jo mėgstamiausia grupe.
Sulaukęs 15 metų jaunasis Kravitz’as išsikraustė iš namų ir pradėjo užsiimti muzika kartu su draugais. 1982 m. jis baigė Beverli Hilso aukštąją mokyklą ir išleido pirmąjį savo demo įrašą, tuomet juo susidomėjo kelios įrašų kompanijos.
1985 m. Lenny tėvai išsiskyrė, o jis sutiko Lisa Bonet, kurią po dvejų metų draugystės vedė. Jie turi dukterį Zoë Isabella Kravitz, kuri gimė 1988 m. gruodį.
Pirmąjį savo albumą „Let Love Rule“ jis įrašė už savo ir tėvo jam skirtas lėšas, kartu su bosistu Henry Hirsch ir saksofonininku Karl Denson. Po sėkmingo albumo išleidimo juo susidomėjo kompanija „Virgin Records“, su kuria jis bendradarbiauja nuo 1989 m. iki dabar.
Lenny Kravitz’as save vadina ir žydu ir krikščioniu, sakydamas, kad abu tikėjimai jam vienodi.
1990: ankstyvoji karjera
1991 m. Lenny išleido savo antrąjį albumą „Mama Said“, skirtą jo mamai. Tais pačiais metais jo singlas „It Ain’t Over 'Til It’s Over“ pakilo į antrąją Billboard šimtuko vietą ir iki šiol yra sėkmingiausias jo singlas.
1993 m. jis išsiskyrė su savo žmona. Tais pačiais metais išleistas albumas „Are You Gonna Go My Way“ pasiekė Billboard Top 200 12 vietą.
Albumą „Circus“ atlikėjas išleido 1995 m., kuris šoktelėjo į 10 Billboard šimtuko vietą. Tačiau albumas turėjo tik du hitus – „Rock and Roll Is Dead“ ir „Can’t Get You Off My Mind“.
Kartu su 1998 m. albumu „5“, tais pačiais metais Lenny laimėjo pirmąjį iš savo keturių laimėtų „Grammy“ apdovanojimų už geriausią roko atlikėjo dainą.
2000–2005
2000 m. Kravitz’as išleido albumą „Greatest Hits“, kuris tapo pačiu sėkmingiausiu – jis pasiekė antrąją Billboard 200 vietą ir buvo parduotas apie 8 milijonų kopijų tiražu visame pasaulyje.
2001 m. atlikėjas išleido savo šeštąjį albumą, kuris buvo įrašinėjamas Majamio mieste. Dainą „Bank Robber man“ Kravit’as parašė po to, kai policija jį per klaidą areštavo, sumaišydama jį su banko plėšiku.
2002 m. rugsėjį Kravitz’as pasirodė Simpsonų visų roko žvaigždžių serijoje.
2006–2012
thumb|right|200px|L. Kravitzas koncerto [[Vilnius|Vilniuje metu, 2008 m.]] 2006 m. sausį Kravitz’as išleido albumą „Breathe“, kartu su kompanija „Absolut Vodka“. Šis albumas taip pat buvo skirtas tik siuntimuisi internetu ir buvo pasiekiamas visiems vartotojams www.absolutkravitz.com ir www.absoluttracks.com svetainėse.
Tų pačių metų Madonnos pasauliniame ture dalyvavo ir L. Kravitz’as. Keturis kartus scenoje kartu su atlikėja jis pasirodė ir Paryžiuje.
Vėliau atlikėjas įkūrė savo dizaino kompaniją „Kravitz Design“, sakydamas, kad jei jis nebūtų muzikantas, užsiiminėtų dizainu.
Savo aštuntą studijinį albumą „It Is Time for a Love Revolution“ jis išleido 2008 m. vasario 5 d. Kitas jo albumas „Funk“ turėjo pasirodyti tais pačiais metais, tačiau buvo atidėtas.
Tų pačių metų sausį Kravitz’as pradėjo savo mini koncertinį turą po 9 JAV miestus, pristatydamas savo naująjį albumą. Turas prasidėjo Kalifornijoje ir baigėsi Niujorke. Turas buvo rengiamas kartu su „Myspace“ interneto kompanija ir vadinosi „Get on the Bus“ (liet. „Lipk į autobusą“). Kiekviename turo mieste buvo išrenkama po vieną nugalėtoją ir vieną svečią, kurie autobusu nemokamai keliavo po visą Lenny turą.
Vasario 11 d. Lenny buvo paguldytas į Majamio ligoninę dėl ūmaus bronchito. Jo liga privertė atlikėją atsisakyti planuoto turo po Europą pristatant savo naują albumą „It Is Time for a Love Revolution“.
2009 m. L. Kravitzas pasirodė kino ekranuose nusifilmuodamas kino dramoje „Precious: Based on the Novel „Push“ by Sapphire“.
Taip pat 2009 m. buvo pateikta naujienų dėl naujojo albumo „Funk“. Albumo pavadinimas bus pakeistas į „Negrophilia“, o išleidimo data paskelbta 2010 m. Dar vėliau albumas buvo pervadintas į „Black and White America“.
2011 m. gruodžio 1 d. atlikėjas buvo pagerbtas Prancūzijos ir šios šalies kultūros ministras įteikė meno ir literatūros ordiną – vieną aukščiausių kultūrinių apdovanojimų Prancūzijoje.
Nuo 2012 m.
2012 m. L. Kravitz nusifilmavo filme „Bado žaidynės“, o 2013 m. ir filmo tęsinyje „Bado žaidynės: Ugnies medžioklė“.
2014 m. rugsėjo 23 d. pasirodė 10-tasis atlikėjo albumas „Strut“. Vėliau buvo išleisti trys singlai – „The Chamber“, „Sex“ ir „New York City“.
Apdovanojimai
thumb|right|200px|L.Kravitz’o gitara
Ukrainos Išorinės žvalgybos tarnyba
Ukrainos Išorinės žvalgybos tarnyba, UIŽT - Ukrainos valstybinė institucija, vykdanti žvalgybinę veiklą politikos, ekonomikos, karybos, mokslo ir technikos, aplinkos apsaugos sferose.
UIŽT įkurta 2005 m. gruodžio 1 d., pavaldi Ukrainos prezidentui. Būstinė Belogorodkoje (Kijevo sritis). Darbuotojų skaičius - ~4350 žmonių, iš jų ~4010 - kariškiai. Dabartinis vadovas - armijos generolas Mikola Malomužas. Interneto svetainė - http://szru.gov.ua/index1.php. UIŽT pirmtakė - Ukrainos Saugumo tarnybos Žvalgybos departamentas.
IŽT savo veikloje vadovaujasi Ukrainos konstitucija, Ukrainos įstatymu „Apie Ukrainos žvalgybos organus“, kitais Ukrainos teisės aktais
UIŽT sudaro operatyviniai, analitiniai, techniniai, mokslinio tyrimo padaliniai, taip pat teisinio palaikymo, kadrų, administraciniai ūkiniai ir kitokie padaliniai. Specialistų rengimų ir perkvalifikavimu užsiima Ukrainos Išorinės žvalgybos tarnybos institutas.
Paskirtis
Numatytos UIŽT funkcijos yra:
Seven Lives Many Faces
Albumo singlai La Puerta del Cielo ir Seven Lives išleisti kartu.
Ukrainos Išorinės žvalgybos tarnyba
Istorija
2005 m. gruodžio 1 d. Ukrainos Aukščiausioji Rada priėmė įstatymą „Apie Ukrainos Išorinės žvalgybos tarnybą“, kuris įstatymiškai apibrėžė naujai formuojamos užsienio žvalgybos įstaigos teisinę padėtį. Užsienio žvalgybos institucijos tapimas savarankiška organizacija, nepriklausančia teisėsaugos organų sistemai, buvo žingsnis reformuojant Ukrainos jėgines struktūras ir artinant jas prie demokratinių teisinių valstybių struktūros.
Žemyno šlaitas
Žemýno šlaĩtas, panúovolis – povandeninis šlaitas nuo šelfo (atabrado) į vandenyno arba ežero dugną; vandenyno dugno dalis, prasidedanti ten, kur šelfas staigiai nuožulnėja ir leidžiasi į kelių šimtų ar net tūkstančių metrų gylį. Tikroji žemyno ir vandenyno riba. Būdingas didelis paviršiaus nuolydis (net iki 40°), didelis reljefo suskaidymas (pakopos, povandeniniai kanjonai). Žemės plutos sandara žemyninė.
Seven Lives Many Faces
Melodijos
Papildomos melodijos, įtrauktos į ribotą leidimą
Žemyno šlaitas
Šlaite storesnę žemyninę Žemės plutą keičia vandenyninė pluta, todėl susidaro nuolydis. Šlaitą raižo gilios vingiuotos vagos, kuriomis srūva povandeninės smėlio ir dumblo lavinos. Šiuose vandenyse gyvybė skurdesnė. Šlaito vandenų gyvūnija dažniausiai minta šelfo augalų ir gyvūnų liekanomis. Žemyno šlaito papėdėje prasideda didžiulės povandeninės dubumos – vandenyno guolis.
Lietuvos kelių muziejus
miniatiūra|250px|right|Kelių muziejus miniatiūra|250px|right|Rusiškas buldozeris miniatiūra|250px|right|Senas kelio numerio ženklas, šlagbaumas ir kiti eksponatai thumb|left|200px|Knyga apie Lietuvos kelių muziejų Lietuvos kelių muziejus veikia Vievyje, Kauno g. 14, valstybinės įmonės „Automagistralė“ patalpose. Atidarytas 1995 m. spalio 19 d., minint automagistralės Vilnius-Kaunas 25 metų sukaktį. Muziejaus vadovas – vienas iš įkūrėjų ir puoselėtojų Juozas Stepankevičius. Eksponatus iš visos Lietuvos padėjo rinkti senieji kelininkai. Jie buvo kaupiami Vilniuje, Kaune ir kitose Lietuvos vietose.
Kelių muziejų lanko vietos gyventojai, kelininkai, atvyksta grupės iš kitų rajonų, mokinių ir studentų delegacijos. Muziejuje vyksta mokinių ekologijos pamokos, meno mokyklos mokinių plenerai, kultūros darbuotojų seminarai. Per metus muziejų aplanko apie 5000 žmonių. Dažni muziejaus svečiai užsieniečiai. Apie tai byloja svečių knyga, kurioje lankytojai rašo atsiliepimus ir linkėjimus. Muziejuje eksponatus apžiūrėjo atstovai iš 25 pasaulio šalių.
2015 m., minint muziejaus 20-metį, buvo išleista knyga "Lietuvos kelių muziejus". Knygoje aprašyta ir iliustruota muziejaus istorija, buvę ir esami eksponatai.
Ekspozicijos
Muziejuje veikia ekspozicija „Mūsų senolių darbo įrankiai tiesiant kelius“. Ten eksponuojami senųjų kelininkų naudoti įrankiai tiesiant kelius. Eksponuojamas kelininkų apavas, priešvibraciniai batai, klumpės, mažai žinomos čempės, kurias gamindavo iš padangų gumos, „ožiukas“, naudotas auliniams batams nuo kojų numauti. Demonstruojami senolių kelių tiesimo plaktukai „špicokai“, medinė tvoklė – poliams įkalti ir kt.
Kelių muziejuje sukaupta ir etnografinė ekspozicija. Eksponuojami kelininkų senųjų namų apyvokos reikmenys, buities daiktai ir darbo įrankiai. Jie vaizduoja kokia buvo kelininkų buitis XIX a. pab. ir XX a. pr. Eksponuojami buities rakandai: pintos karbijos, į kurias supildavo miltus, lygintuvas, įkaisdavęs nuo įpilamų karštų žarijų, geldos, kultuvė, sviestmušė, pieno matuoklė, 2 pinti krepšiai, verpimo ratelis su prieverpste, krijelis siūlams vyti, šepetys linams šukuoti, kočėtuvas drabužiams kočioti, lininiams rūbams lyginti ir t. t. Ekspozicijos puošmena – medinis keturių ratų vežimaitis, pritaikytas žmogui traukti.
Medžioklės trofėjų kambaryje gausu Lietuvos paukščių ir gyvūnų iškamšų. Vienas paskutinių į muziejų patekusių eksponatų – tauriojo elnio iškamša.
Anglijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Anglijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Kineliai (Vilnius)
Kineliai – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo geležinkelio ir į vakarus nuo kelio.
Istorija
Seniau tai buvo viensėdis Juodšilių apylinkėje, vėliau – Juodšilių seniūnijoje. XXI a. pr. prijungtas prie Vilniaus.
Brūnupis
Brūnupis – buvęs viensėdis Telšių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Viešvėnų.
Munas (upė)
Munas arba Namunas – upė rytų Tailande, Isano regione; Mekongo dešinysis intakas. Prasideda Khaojai nacionaliniame parke, Dongphajajeno kalnuose, netoli Nakhonratčasimos. Teka į rytus, kerta Korato plynaukštę. Įteka į Mekongą ties Khongčiamu, Laoso pasienyje. Didžiausias intakas – Či (kairysis). Upės režimas musoninis; vasarą upė patvinsta. Muno vanduo naudojamas drėkinimui. Įrengta keletas hidroelektrinių (Pakmuno, Lampau, Ubonratnos). Prie Muno įsikūrę Sisaketo, Ubonratčathanio miestai.
Ruseiniai
Ruseiniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Josvainių ir 3 km nuo Angirių. Išsidėstęs prie Smilgaičio ir Amalio upelių. Iš rytų prieina Josvainių miškas. Kelias į Angirius. Vakaruose kaimas siekia Angirių tvenkinį ir kelią.
Istorija
Ruseiniai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1595 m. Kaimo apylinkėse rastas Ruseinių senkapis. Jis yra į pietus nuo kaimo, Šušvės dešiniajame krante. Rasta nemažai žirgų ir žmonių (degintinių bei griautinių) palaikų, datuojamų XI–XVII a. Taip pat rasta žirgų aprangos dalių, papuošalų, ginklų. .
Velikuškių I piliakalnis
kairėje|miniatiūra|300x300px|Velikuškių piliakalnis iš pietų pusės Velikuškių piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 5692; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1482; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A985KP) ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24094) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Sartų regioniniame parke, 1 km į šiaurę nuo Velikuškių kaimo, Antazavės seniūnija.
Tyrimai
Tirtas 1933 m. (vadovas Petras Tarasenka), rastas iki 0,5 – 0,8 m storio kultūrinis sluoksnis. 1949 ir 1972 m. piliakalnį tyrinėjo Istorijos instituto darbuotojai. Tyrinėjant rasti akmeniniai kirvukai, apie 50 kaulinių ir raginių ylų, adiklių, smeigtukų, strėlių antgalių, geležinių dirbinių: peilių, ylų, ietigalių, smeigtukų, žalvarinių ir sidabrinių papuošalų, geležies gargažių, lipdytinės, brūkšniuotosios, grublėtosios, kruopėtosios, lygios keramikos fragmentų, puoštų gnaibytiniu, virveliniu ir šukiniu ornamentu bei suanglėjusių grūdų. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. 1994 m. nustatytas piliakalnio plotas yra 3,9 ha. Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1214000 m².
Tracheotomija
thumb|right|Tracheotomija. 1 – [[balso stygos, 2 – skydinė kremzlė, 3 – žiedinė kremzlė, 4 – trachėjos kremzlės, 5 – manžetė ]] thumb|right|Tracheostominiai vamzdeliai
Tracheotomija (tracheo 'gerklė' + tomos, iš temnein 'pjauti') – chirurginė procedūra, kai įpjaunant kaklą ir gerklės sienelę padaroma anga, pro kurią oras tiesiai patenka į gerklę. Pro angą gali būti įstatomas tracheostominis vamzdelis.
Manoma, kad tracheostomijos atvaizdų galima aptikti Senovės Egipto lentelėse, tačiau pirmas detalus teisingas žinomas tracheotomijos aprašas yra iš XII a. , atliktas Ibn Zuhr’o. Šiuolaikinė tracheotomijos technika aprašyta 1909 m.
Tracheotomijos ir tracheostomijos naudojimas
Tracheotomija atliekama tada, kai kvėpavimą apsunkina:
Tracheostomija naudojama, kai reikia užtikrinti kelią ilgalaikiam dirbtiniam plaučių vėdinimui operacijų metu, plaučių valymui gydant komos būsenoje esančius pacientus ir pan.
Kuzliškė
Kuzliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Rimšėnų.
Brunava
Brunava (anksčiau – Bruniviškis) – bažnytkaimis Latvijoje, Žiemgalos regione, į pietryčius nuo Bauskės, kairiajame Nemunėlio krante. Parapijos centras. Jo vardu vadinamas Brunavos pagastas.
Istorija
Nuo 1473 m. kaimas priklausė LDK. Caro laikais buvo Panevėžio apskrityje, kartais vadinosi ir Bruniviškiais. Šalia kaimo buvo ponui Korfui (von Korff) priklausantis dvaras ir piliakalnis, Bruniviškių vardu 1876 m. plačiai aprašytas J. Dioringo (Döring), dabar žinomas Auželių vardu. Tiesiai per piliakalnį ėjo Lietuvos ir Kuršo siena, ant piliakalnio stovėjo du riboženkliai.
Lietuviai
1914–1930 m. kaimo pradžios mokykloje vykdavo lietuvių kalbos pamokos. 1946–1964 m. Brunavoje dirbo vietinis kunigas J. Ušerovskis, pamaldas laikęs latviškai ir lietuviškai. Brunavos valsčiuje 1947 m. lietuviai sudarė 10,6 proc. visų gyventojų. Kaime XIX a. vikaru dirbo Petras Gomaliauskis.
Priešnugarėlė
right|thumb|300px|Vabalo [[Bronzinukas|bronzinuko (Cetonia aurata) matomos dalys: galva, priešnugarėlė ir antsparniai.]] Priešnugarėlė – vieno iš trijų vabzdžių krūtinės segmentų - prieškrūtinio, viršutinės dalies (nugarėlės) pavadinimas. Ypač matoma vabalų priešnugarėlė. Žiūrint į vabalą iš viršaus, priešnugarėlė ir skydelis paprastai būna vieninteliai matomi krūtinės segmentai.
Nuožulna
thumb|right|200px|Medinis strypas su nuožulna thumb|right|200px|Medinis kotas su galo nuožulna Nuožulna  – nusklembta briauna. Kai briauną sudarančios plokštumos yra statmenos, nuožulna paprastai būna simetriška, sudaranti 45° kampus su paviršiais.
Briaunų nuožulnų paskirtis:
Metalo, medžio ar stiklo apdirbime nuožulnas daro specialia įranga.
Opijus: beprotės dienoraštis
Opijus: beprotės dienoraštis, – 2007 m. vengrų režisieriaus Janošo Saso (János Szász) drama apie psichoanalizės taikymo pradžią psichiatrijoje. Peržiūros amžiaus riba : N-18.
Filmo premjera įvyko 2007 m. vasario 4 d. Vengrijos kino savaitėje (Hungarian Film Week).
Siužetas
Filmo veiksmas vyksta 1913 m. Vengrijoje. Priklausomas nuo morfijaus gydytojas Jozefas Breneris atvyksta dirbti į psichiatrijos kliniką, įsikūrusią nuošaliame vienuolyne. Nežiūrint į savo polinkį narkotikams, Jozefas tampa novatoriškų gydymo metodų taikymo klinikoje pradininku. Ligonių gydymo procese jis linkęs kalbėtis, o ne taikyti kankinimus, kaip klinikos įkūrėjas gydytojas Moravčikas, – tikras inkvizicijos laikų paveldėtojas.
Jozefo dėmesį patraukia pacientė Gizela. Jis stebi jos protą, rašymo talentą ir kliedesius apie apsigyvenusį jos viduje velnią. Greitai jų santykiai peržengia gydytojo ir paciento santykių ribą…
Aktoriai
ir kt.
Krištapiškių apylinkė
Krištapiškių apylinkė (arba Kristapiškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Radomiras
Radomiras  – miestas Perniko srityje, Bulgarijoje. Radomiro savivaldybės administracinis centras. 14 308 gyventojai (2014 m. duomenys).
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas XV a. kaip Uradmur.