cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šinguanai
thumb|230px|Kamajurai groja fleitomis thumb|230px|Kuikurų kaimas thumb|230px|Kalapalai plaukia kanoja thumb|230px|Apeiginės šinguanų imtynės Šinguanai (xinguanos) arba Šingu tautos  – kultūriškai giminingų indėnų tautų grupė, gyvenanti Amazonijoje, vidurio–vakarų Brazilijoje (Mato Grose), prie Šingu aukštupio, Šingu nacionalinio parko pietuose. Populiacija apie 3000 žmonių. Kalbiškai įvairialypiai – dalis šinguanų šneka tupių, dalis – karibų, dalis – aravakų šeimos kalbomis, o trumajų kalba izoliuota.
Ryšius su vakariečiais šinguanai užmezgė XIX a. paskutiniame ketvirtyje. Populiacija XIX a. pab. siekė apie 2,5 tūkst. žmonių. Vėliau, XX a. pr. jų gerokai apmažėjo dėl tarpgentinių karų ir europiečių užneštų ligų. 1946 m. šinguanų žemėse sudaryta rezervacija. Dėl ribotų ryšių su aplinkinėmis tautomis, jie išlaikė savitą kultūrą, ženkliai paveikė kitas Šingu baseino tautas (sujus, tšukaramajus, kajapus, žurunus).
Verčiasi kapline–lydimine žemdirbyste (augina karčiuosius manijokus, pikos riešutus, kukurūzus, jamsus, pupeles, žemės riešutus, bananus, batatus, moliūgus, pipirus, medvilnę ir kt.), svarbi žvejyba (nuodais, spąstais ir kt.), rankiojimas svarbiausias sausrymečiu (renka vėžlių kiaušinius, nariuotakojus, krevetes ir kt.). Iš manijoko gamina nuodus (technologija paprastesnė, nei kitų P. Amerikos tautų). Amatai: pynimas (hamakų, krepšių ir kt.), molinių indų lipdymas (dauguma gauna mainais), medžio drožyba (gyvūnų ar paukščių pavidalo suolai vadams ir vyresnybei). Tradiciškai šinguanai drabužių nevilki. Moterys ant kaktos nešioja žievinius trikampėlius.
Kiekviena šinguanų gentis užima atskirą kaimą, sudarytą iš 5–7 apskrito plano būstų su stogu, besileidžiančiu iki žemės. Namais išdėstyti ratu apie aikštę su vyrų namu viduryje.
Bendruomenei vadovauja vadas ir šamanas. Giminystė vedama iš abiejų tėvų. Vyrai ir moterys dirba atskirai (vieni valo miško barą, kitos sodina pasėlius), turi atskiras apeigas. Vyrai rengia apeigas su kaukėmis, groja fleitomis ir vaidina vandenų dvasias. Taip pat būna mergaičių įšventinimo į moterystę apeigos, apeiginiai gretimų kaimų vyrų susirėmimai. Gausi mitologija.
Šinguanams priskiriamos tautos:
Taip pat kultūriškai artimi karibai bakairiai.
Alina Gobiarytė
Alina Gobiarytė (, g. 19?? m. kovo 1 d. Sosnogorske) – Rusijos aktorė.
Biografija
2012 m. baigė Nižnegorodo valstybinę Glinkos vardo konservatoriją (akademiją). Įgijo aktorinio meno specialybę. Kurso vadovas Jarlykovas.
Dirbo Komijos respublikos operos ir baleto teatre, taip pat Nižnegorodo kameriniame teatre. Yra Nižnegorodo „Komedijos“ teatro aktorė.
Bervicha
Bervicha – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 673.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Palaujiečių kalba
Palaujiečių kalba – šnekamoji ir rašytinė kalba, daugiausia vartojama Palau. Šia kalbą kalba ~15 000 gyventojų. Tai austronezinės kilmės kalba.
Gurupūrnima
Gurupūrnima  – hinduistinė šventė, minima ašadhos mėnesio (liepos–rugpjūčio) mėnulio pilnaties (pūrṇimā) dieną, skirta pagerbti mitinį išminčių ir mokytoją (gurų) Vjasą. Laikoma, kad tą dieną gimė išminčius Vjasa, todėl Gurupūrnima dar vadinama Vjasapūrnima. Per Gurupūrnimą mokiniai taip pat pagerbia dvasinės mokyklos, kuriai jie priklauso, arba asmeninio guraus atminimą. Šią dieną pagerbdami savo dvasinius mokytojus taip pat pažymi Indijos ir Nepalo budistai bei džainai.
Gurupūrnimos dieną šventyklose atliekama Vjasos pūdža, rečituojami tai progai skirti tekstai, šlovinantys išminčius ir žiniją. Indijos ir Nepalo mokslo įstaigose ši diena švenčiama kaip mokytojo diena.
Litavimas
thumb|240px|Išlituojamas laido kontakas
Litavimas – terminis procesas, naudojamas tam tikroms medžiagoms nejudamai sujungti. Lituojant pasiekiamas skystas medžiagos būvis išlydant lydmetalį (lydomasis litavimas) arba sukeliant difuziją tarp sąlyčio paviršių (difuzinis litavimas). Taip išlydomas tik medžiagos paviršius, o likęs ruošinys lieka nepaveiktas, nes nėra pasiekiama jo medžiagos lydymosi temperatūra. Lydmetaliui sustingus, panašiai kaip ir suvirinimo būdu, gaunama nejudama jungtis.
Litavimas nuo suvirinimo skiriasi tuo, kad suvirinant viršijama jungiamų komponentų lydymosi temperatūra; tuo tarpu lydant, nors ir vyksta tokie pat cheminiai procesai, lydymosi temperatūra vis dėlto nėra viršijama. Cheminė jungties sudėtis priklauso nuo pasitelkiamų pagalbinių priemonių (suvirinant – suvirinimo vielos, lituojant – litavimo pastos arba litavimo vielos).
Istorija
66,5 % aukso ir vario lydinio lydymosi temperatūra (889 °C) yra žemesnė nei aukso (1063 °C), sidabro (961 °C) ar vario (1100 °C). Vario druskų pagrindą gali sudaryti, pvz., vario karbonatas malachito miltelių pavidalu, taip pat alūno ir natrio junginių priemaišos kaip rišamoji medžiaga. Senovės Egipto laikų kapuose esančiuose piešiniuose vaizduojami aukso dirbinių meistrai, vamzdeliais pučiantys orą į degančias medžio anglis. Paskui imta taikyti šiais laikais naudojamą metodą, kuriame naudojama jau paruoštas lydinys. Tarp šios litavimo technikos pavyzdžių galima paminėti Senovės Egipto valdovo Tutanchamono auksinę kaukę, auksinį šumerų durklą, pagamintą 2600 m. pr. m. e., rastą Ūro miesto teritorijoje, Eufrato upės pakrantėje ir auksinį etruskų papuošalą (VI a. pr. m. e.).
Kadınlar Süper Ligi
Kadınlar Süper Ligi arba tiesiog moterų Superlyga – aukščiausias moterų Turkijos futbolo lygos divizionas.
Formatas
Komandos iš pradžių suskirtytos ir dvi grupes ir rungtyniauja savo grupėje. Visos ekipos tarpusavyje sužaidžia po dvi rungtynes.
Daugiausiai taškų turinti komanda pateka į ketvirtfinalį. Likusios kovoja atkrinatmosiose rungtynėse dėl aptekimo į ketvirtfinalį.
Ketvirtfinalyje nugalėjusios ekipos patenka į pusfinalius.
Pusfinalių laimėtojos rungtyniauja finalinėse rungtynėse dėl čempionių titulo.
Gerard Butler
Džerardas Batleris (g. 1969 m. lapkričio 13 d. Peislyje, Škotija) – škotų kilmės Holivudo aktorius ir kino prodiuseris. Labiausiai žinomas dėl vaidmenų filmuose „300“, „P.S. Myliu tave“ ir „Operos fantomas“.
Kadınlar Süper Ligi
Formatas
Čempionės patenka į UEFA moterų čempionų lygos turnyrą.
Istorija
Pirmoji moterų futbolo lyga įkurta 1993 m.
Gerard Butler
Ankstyvoji jaunystė ir išsilavinimas
Butleris buvo vienas geriausių šv. Mirin ir Margaret mokyklos Peislyje mokinių ir jam pavyko įstoti į Glazgo universiteto teisės studijas. Paauglystėje lankė škotų jaunimo teatrą.
Būdamas studentu tapo teisininkų bendruomenės prezidentu. Taip pat jis dainavo grupėje Speed. Kai Gerardui buvo 22-eji, tėvui buvo diagnozuotas vėžys ir jis mirė.
Kadınlar Süper Ligi
Istorija
2003 m. nebuvo jokios moetrų futbolo lygos, o 2006 m. čempionatai vėl atnaujinti.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai − dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lichtenšteino ir Lietuvos.
Kadınlar Süper Ligi
Istorija
Ankstesniais metais dėl rėmimo sutarčių kito lygos pavadinimas.
Gerard Butler
Ankstyvoji jaunystė ir išsilavinimas
Prieš baigiant universitetą, Gerardas pasiėmė akademines atostogas ir išvažiavo į Kaliforniją. Jis dirbo įvairius darbus, daug keliavo ir daug gėrė kol buvo suimtas už viešosios tvarkos pažeidimus dėl alkoholio. Grįžęs į Škotiją baigė teisės studijas.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Nors abi valstybės yra Europoje, santykiai užmegzti tik 2001 m. kovo 27 d.
Kadınlar Süper Ligi
Istorija
Angliškai buvo žinoma Turkcell Women's Super League, o turkų kalba – Turkcell Kadın Süper Ligi.
2021 m. buvo suformuota nauja lyga ir pavadinta Kadınlar Süper Ligi.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Abi šalys yra JTO, Europos Tarybos, kitų tarptautinių organizacijų narės.
Gerard Butler
Teisininko karjera ir ankstyvoji aktorystė
Negavęs aktoriaus darbo, dirbo įvairius darbus: padavėju, demonstravo žaislus. Būdamas Londone susitiko su sena drauge iš škotų jaunimo teatro (kuri tuo metu Londone dirbo kastingo agente). Ji nusivedė Gerardą į Steveno Berkoffo „Koriolano“ spektaklį. Režisierių sužavėjo entuziazmas ir jis nusprendė priimti Gerardą į ansamblį.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Austrijoje. Tryzene veikia Lietuvos garbės konsulatas. Lichtenšteino interesus Lietuvoje atstovauja Šveicarijos ambasada Rygoje
Gerard Butler
Pirmieji vaidmenys ir Holivudas
Gerardas debiutavo didžiajame ekrane 1997 metais filme „Ponia Braun“ (Mrs Brown). Vėliau sekė kiti maži vaidmenys Džeimso Bondo filme „Rytojus niekada nemiršta“ (Tomorrow Never Dies, 1997 m.) ir „Mumijos istorija“ (Tale of the Mummy, 1998 m.).
2000-iais Gerardas prasiveržė į pagrindinius Holivudo vaidmenis – 2001-ųjų m. mini televizijos seriale „Hunas Atila“ (filmuotas Lietuvoje), kuriame vaidino kartu su Stevenu Berkoffu (prieš tai Gerardas vaidino Berkoffo režisuotame „Koriolano“ spektaklyje) ir Drakulą filme „Drakula 2000“ (2000 m.)
2004 m. Gerardas gavo dar vieną svarbų vaidmenį Endriu Loido Vėberio miuziklo „Operos fantomas“ ekranizacijoje. Režisierius Džoelis Šumacheris nusižiūrėjo Gerardą Fantomo vaidmeniui pamatęs „Drakulą 2000“. Gerardas prieš tai neturėjęs dainavimo patirties pradėjo lankyti užsiėmimus ir nuėjęs į atranką su Endriu Loidu Vėberiu gavo vaidmenį. Gerardas savo balse turėjo roko elementą, kurį Vėberis seniai norėjo pritaikyti miuzikle, tačiau neturėjo galimybės.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Santykiai iki 1991 m.
Vilhelmas fon Urachas, kurį Lietuvos Taryba svarstė paskelbti Lietuvos karaliumi, gyveno Lichtenšteino pilyje. Lichtenšteino pilyje iki šiol saugomas popiežiaus Benedikto XV laiškas, sveikinantis Vilhelmą tapus Lietuvos karaliumi.
Gerard Butler
Pirmieji vaidmenys ir Holivudas
Nors „Operos fantomas“ išgarsino Gerardą Holivude, pasaulinio masto žvaigžde jis tapo po epinio filmo „300“.
Prodiuseris ir aktorius
2007 m. MTV kino apdovanojimų metu Gerardas susitiko su „Įstatymus gerbiančiu piliečiu“ (Law Abiding Citizen) scenarijaus autoriumi ir kartu su vadybininku Alan Siegel nusprendė įkurti filmų kūrimo kompaniją „Evil Twins“ (pavadinimas vėliau pakeistas į „G-Base“ dėl teisinių priežasčių) ir paversti scenarijų filmu. „Įstatymus gerbiantis pilietis“ tapo pirmuoju filmu, kuriame Gerardas vaidino ir kartu jį prodiusavo.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Santykiai po 1991 m.
Diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti gan vėlai, 2001 m. kovo 27 d. Tarp šalių pasirašyta susitarimas dėl atstovavimo išduodant Šengeno vizas (2016 m.), sutartis dėl pajamų bei kapitalo dvigubo apmokestinimo išvengimo ir mokesčių slėpimo ir vengimo prevencijos (2019 m.)
Ilgaitis (Švenčionių r., Kaltanėnų sen.)
left|120px
Ilgaitis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į pietus nuo Kaltanėnų. Ežeras lanko formos, ilgis iš šiaurės vakarų-pietryčių-šiaurės rytų kryptimi – 0,75 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 137,2 m. Rytinis krantas aukštas, kiti – žemesni, vakarinis – pelkėtas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Buivydų ir Kiškėnų miškai. Pietuose išteka upelis link Buivydo ežero (Žeimenos upės intako Šventelės-Dėmės baseinas).
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Santykiai po 1991 m.
2009 m. atidarytas Lietuvos Respublikos garbės konsulatas.
Didieji druskožemiai
Didieji druskožemiai reiškia šiuos druskožemius Argentinoje:
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Vilniaus apskrities Adomo Mickevičiaus viešojoje bibliotekoje yra įkurta Lichtenšteino reprezentacinė lentyna, kurioje yra knygų apie šios šalies istoriją, politiką, ekonomiką, kultūrą bei papročius. Lichtenšteinas ir Lietuva dalyvauja Erasmus+ programoje, dėl ko galimi akademiniai mainai tarp dviejų valstybių.
Gerard Butler
Filantropinė veikla
Gerardas 2009 m. prisijungė prie pelno nesiekiančios organizacijos „Artists for Peace and Justice“, įkurtos po žemės drebėjimo Haityje. Gerardas yra šios organizacijos patariamosios tarybos narys.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Lietuvos ir Lichtenšteino vyrų futbolo rinktinės iki 2021 m. gruodžio yra tarpusavyje sužaidusios šešias rungtynes. Iš jų keturias laimėjo Lietuvos rinktinė, vienąkart Lichtenšteino rinktinė, o dar vienos varžybos baigėsi lygiosiomis.
Gerard Butler
Filantropinė veikla
Nuo 2010 m. Gerardas tapo labdaros organizacijos „Mary’s Meals“. 2014 m. pagal tarptautinės plėtros labdaros programą apsilankė Liberijoje.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Vyksta bendradarbiavimas tarp Lietuvos ir Lichtenšteino evangelikų reformatų bendruomenių. Lichtenšteino evangelikai reformatai yra teikę paramą Medeikių vaikų namams Lietuvoje.
Gerard Butler
Filantropinė veikla
2011 m. Gerardas sužaidė labdaros mačą su „Glasgow Celtic“, komanda, kurią jis palaikė nuo vaikystės.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Lichtenšteino siekė 730,1 tūkst. eurų, o Lichtenšteinas buvo 141-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Gerard Butler
Filantropinė veikla
2013 m. Butleris įsigijo Jamaikos kriketo komandos „Tallawahs“ akcijų dalį.
Lichtenšteino ir Lietuvos santykiai
Ekonominiai santykiai
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Lichtenšteiną.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Lichtenšteinas yra 25-a (investicijos siekia 75,87 mln. eurų). Tuo tarpu Lietuvos tiesioginių investicijų Lichtenšteine 2020 m. nebuvo.
Pasiuntiniai Lietuvai
Sąrašas yra nebaigtas
Janas Krizostomas Čapskis
Janas Krizostomas Čapskis (g. 1656, m. 1716 m. gegužės 18 d.) – Elbingo kaštelionas.
Biografija
Malborko pakamario Pranciškaus Miroslavo Čapskio sūnus. Pamario vaivados ir Kulmo kašteliono Petro Aleksandro ir Kulmo vyskupo Tomo Pranciškaus brolis.
Šeima
Vedė Liudviką Rudnicką.
Gdansko kašteliono Pranciškaus (m. 1736) tėvas.
Karjera
Dalyvavo Vienos mūšyje. Buvo Malborko pakamaris. Nuo 1693 m. Krušvicko kaštelionas, nuo 1699 m. Elbingo kaštelionas.
Chvaščevas
Chvaščevas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Sidros, apie 15 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 45 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Tapetai
Tapetai
Tai dažniausiai popieriaus pagrindo ritininė medžiaga, tvirtinama prie sienų paviršiaus naudojant klijus. Tapetai skirti namų, biurų, kavinių ir kitų patalpų vidaus dekoravimui. Šis dekoravimo būdas išskirtinis tuo, kad tapetais galima paslėpti sienų nelygumus, įtrūkius ir kitus defektus. Pagal pagrindą tapetus galima suskirstyti į kelias grupes: popieriaus, tekstilės, stiklo pluošto ir kitų medžiagų. Dažniausiai tapetai parduodami susukti į ritinius ir turi atsikartojantį raštą. Standartiniai ritinio matmenys: ilgis – nuo 8 iki 10 m, plotis – nuo maždaug 0,5 iki 1 metro. Gaminami ir nestandartinių matmenų tapetai.
Istorija
Popierių prieš beveik 2 tūkst. metų išrado kinai, kurie iš jo pradėjo gaminti ir sienoms puošti skirtus tapetus. Pirmieji tapetai būdavo juodai balti, spalvotų atsirado tik maždaug XI a. Turtingi europiečiai – didikai, karaliai ir kt. – patalpas nuo seno puošė kilimais, freskomis, gobelenais ir kitais būdais. XV a. sienų puošybai pradėti naudoti prašmatnūs popieriaus lakštai. Tokią madą paskleidė Prancūzijos karalius Liudvikas XI. Tiesa, tuo metu tapetai buvo įperkami tik didikams.
XVI amžius Išradus spaudos presą tapetų gamyba atpigo. Beje, šį būdą naudoti tapetams sugalvota atsitiktinai. Spaustuvininkas Hugas Gousas iš Anglijos 1509 m. pagamino didelį kiekį knygų lapų su klaidomis. Kitoje lapų pusėje jis nusprendė atspausdinti augalų raštą ir jais dekoravo kambario sienas. Lakštais atspausdinti tapetai ilgą laiką buvo naudojami ne tik sienų, bet ir baldų puošybai. Tapetų gamyba anuomet garsėjo Anglija, Prancūzija ir Olandija. Rankiniu būdu atspausdinti dvispalviai tapetai būdavo papildomai dažomi įvairiomis spalvomis.
XVII-XVIII amžius Brangius daugiasluoksnius tapetus imta naudoti XVI–XVII a. Dažniausiai išoriniam sluoksniui buvo naudojami prabangūs audiniai. Taip pat buvo gaminami popieriniai tapetai, kurių vidinę pusę dengė pigesnis audinys. Prasidėjus intensyvesnei prekybai su Azijos šalimis, Europos rinką užpildė spalvingi kiniški tapetai, europiečių praminti indišku popieriumi. Šių tapetų puošimo elementus perėmė ir patys europiečiai. XVII–XVIII a. Europoje populiarumo sulaukė popieriniai tapetai, imituojantys audinius, kurie vadinti „netikru šilku“.
XIX-XX amžius Tobulėjant popieriaus gamybos technologijoms sugalvotas patogesnis tapetų naudojimo būdas – juos imta spausdinti ant ilgų rulonų. Tokius tapetus buvo paprasčiau ir greičiau klijuoti. Šio išradimo autoriumi įvardijamas prancūzas Anri Furdrinjė. XX a. viduryje tapetų rinkoje atsirado dar viena naujovė - viniliniai tapetai. Jų vidinė pusė buvo pagaminta iš popieriaus, o išorinė padengta vinilo sluoksniu.
Tapetų rūšys
Popieriniai tapetai
Jie skirstomi į viengubo (simpleksas) ir dvigubo (dupleksas) popieriaus tapetus. Simplekso tapetai – ploni ir nepatvarūs, neatsparūs ultravioletiniams spinduliams, užtat lengvai klijuojami, ekologiški. Duplekso tapetų viršutinis sluoksnis dažniausiai gaminamas iš kokybiško popieriaus, atsparaus šviesai ir drėgmei, o apatinis – šiauštas, todėl geriau įsisavina klijus. Šie tapetai ypatingi tuo, kad susidėvėjus viršutiniam sluoksniui jį galima nuplėšti ir klijuoti naujus tapetus ant apatinio sluoksnio.
Flizelino tapetai
Vienalyčiai, gaminami naudojant augalinės kilmės pluoštą, tvirtesni už popierinius ir sunkiau plyšta, atsparūs drėgmei. Jie klijuojami tiesiai ant klijais padengtos sienos.
Viniliniai tapetai
Vinilo (PVC) danga tapetams suteikia patvarumą ir atsparumą vandeniui. Jie skirstomi į vadinamąją „šilkografiją“ (smulkiomis įpjovomis išgaunamas šilko ir perlamutro blizgesys), pūstą vinilą (iškilios detalės leidžia imituoti įvairius paviršius ir apdailos medžiagas) bei plaunamą vinilą (išsiskiria ypatingu atsparumu drėgmei).
Ekologiški tapetai
Ekologiški tapetai atrodo identiškai bei pasižymi visomis tomis pačiomis savybėmis kaip ir viniliniai tapetai, tačiau yra pagaminti aplinkai draugišku būdu. Šiuose tapetuose plastifikuotas PVC, prieštaringai vertinamas dėl galimos neigiamos įtakos sveikatai, pakeičiamas aplinkai ir žmogui draugišku polimeru – poliolefinu, taip pat naudojamu vaikiškų žaislų, maisto pakuočių gamyboje. Šie tapetai yra ilgaamžiai, neturi sudėtyje jokių pavojingų medžiagų, bekvapiai bei lengvai perdirbami. Tapetų sudėtyje nėra PVC (polivinilchlorido), plastifikatorių, tirpiklių, ftalatų. Gamybos bei naudojimo metu iš jų neišsiskiria pavojingos medžiagos.
Tekstiliniai tapetai
Dviejų sluoksnių tapetai, kurių apatinę dalį sudaro flizelino pagrindas, o išorėje gali būti naudojamos įvairios medžiagos, pvz., linas, medvilnė, šilkas, laminuotas popierius ir kt. Jie gerai sugeria garsą, išlaiko šilumą, neišdega. Stiklo pluošto audinio tapetai Gaminami iš stiklo pluošto gijų, kurių gamyboje naudojamas kvarco smėlis, soda, dolomitas ir kalkės. Jie yra ilgaamžiai, atsparūs drėgmei, juos galima dažyti, todėl tinka taisant sienų nelygumus, įskilimus ir kitas deformacijas.
Skysti tapetai
Gaminami iš medvilnės, šilko, bambuko, popieriaus, įvairių mineralų. Ypatingi tuo, kad yra antistatiniai. Juos paprasta naudoti, natūrali bei ekologiška sudėtis, garso izoliacija, šilumos sulaikymas, paviršių išlyginimas (iki 5 mm). Skystieji tapetai dar kitaip vadinami - šlapi tapetai, tepami tapetai, šilkiniai tapetai.
Ilgis (Švenčionių r., Labanoro sen., Pasiaurės km.)
left|120px
Ilgis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10,5 km į pietus nuo Labanoro, Baranavos miške, 0,33 km į pietryčius nuo Mažosio Siaurio ežero. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,54 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 145,9 m. Krantai neaukšti, šiaurėje ir pietvakariuose pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietvakariuose per pelkę išteka upeliukas link Lakajos upės intako Gudūnėlės.
Airiškas dūdmaišis
Airiškas dūdmaišis (,, kur uilleann, 'alkūnė' – pagal oro pūtimo būdą) – tradicinis airių instrumentas, airiškas dūdmaišis. Grojimas airišku dūdmaišiu 2017 m. buvo įtrauktas į Reprezentatyvųjį žmonijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.
Instrumentu grojama sėdint. Jį sudaro dvi pagrindinės dalys: prie liemens diržu tvirtinamos dumplės, kurios yra spaudžiamos alkūne, ir maišas su keliomis birbynėmis, pro kurias išeina dumplių pagalba įpūstas oras. Į airiško instrumento maišą oras pučiamas alkūninėmis dumplėmis, skirtingai nei, pavyzdžiui, Škotijos aukštikalnių dūdmaišis, į kurį jis pučiamas burna per pūtiklį. miniatiūra|180px|left|Airių dūdmaišininkas Cillian Vallely thumb|Grojimas su dalinės komplektacijos dūdmaišiu
Papiliai (Kelmė)
Papiliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Pakražančio. Stūkso Papilių piliakalnis.
Ilgaitis (Švenčionių r., Švenčionėlių sen.)
left|120px
Ilgaitis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 10 km į pietvakarius nuo Švenčionėlių, Pabradės miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,22 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 136,9 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Gulbinės baseinui.
Airiškas dūdmaišis
Konstrukcija ir grojimo būdas
Muzikantas groja sėdėdamas, dešine alkūne spaudydamas dumples ir įpūsdamas orą į maišą. Oro srautas iš maišo kontroliuojamas kairiąja alkūne, padidinus slėgį į jį, pasiekiamas perėjimas į antrąją (viršutinę) oktavą. Melodinės birbynės (ji ant dešiniosios šlaunies) aplikatūra uždaryta. Dešine ranka grojama ant apatinių natų, o riešu kontroliuojami burdonai ir grojamas akompanimentas reguliatoriais.
Dėl sudėtingumo ir didelės kainos, airiškas dūdmaišis būna skirtingos komplektacijos:
Airiškas karinis dūdmaišis
Airijoje yra dar viena dūdmaišių rūšis – karinis dūdmaišis (Irish War Pipes). Savo konstrukcija ir savybėmis jis labai panašus į Škotijos aukštikalnių dūdmaišį, tačiau turi tik vieną burdono vamzdį (škotų instrumente yra 3). Panašus dūdmaišis egzistavo Airijoje dar XVI a. Airiški kariniai dūdmaišiai daugiausia paplitę Airijos šiaurėje.
Didieji druskožemiai (Andai)
thumb|250px|Didieji druskožemiai
Didieji druskožemiai  – didelis druskožemis, besidriekiantis šiaurės vakarų Argentinoje, Andų aukštikalnių lygumoje (Altiplane), Chuchujaus ir Saltos provincijose. Plotas 212 km². Plyti vidutiniškai 3450 m aukštyje (aukščiausios vietos – 4096 m). Didieji druskožemiai susidarę uždarame baseine, kurio šiaurinę dalį užima druskinga Gvajatajoko lagūna. Iš rytų druskožemį juosia Čanji kalnagūbris, o iš šiaurės ir pietų supa Puna Salados dykynė.
Kasamos natrio ir kalio druskos, išgaunamas ličio sūrymas.
Pučekų karjeras
Pučekų karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 3 km į šiaurę nuo Miežiškių miestelio. Sudarytas karjere, išeksploatavus žvyro ir smėlio išteklius ir prisipildžius vandeniui. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,81 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 58,3 m. Krantai neaukšti, statūs. Tvenkinio plotas 2017 m. buvo ~ 11,3 ha. Iš šiaurės rytų į pietvakarius tvenkinį prateka Nevėžio intakas Aulamas. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai, iš šiaurės vakarų prieina Pakalnių miškas. Šalia įsikūręs Pučekų kaimas. Rytine pakrante eina kelias Nr.3020 (Miežiškiai-Taruškos).
Tvenkinio rytinėje dalyje tebevykdomi žvyro kasybos darbai, todėl tvenkinio plotas didėja.
Etna (mitologija)
Etna (🇬🇷) – Sicilijos nimfa graikų mitologijoje. Pasak Alkimo, buvusi Gajos ir Urano (arba Briarėjo) dukra.
Simonidas mini, kad Etna tarpininkavusi, kai tarp Hefaisto ir Demetros kilęs ginčas dėl to, kam turinti atitekti Sicilijos sala. Su Dzeusu ar Hefaistu Etna susilaukusi Palikų. Manyta, kad Etnos ugnikalnio pavadinimas kilęs iš šios nimfos vardo. Įsivaizduota, kad po juo Dzeusas palaidojęs Tifoną, Enceladą (arba Briarėją). Pats kalnas laikytas vieta, kur Hefaistas ir kiklopai Dzeusui nukaldinę žaibus.
Suskesas
Suskesas  – miestelis šiaurės vakarų Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, į šiaurės vakarus nuo San Salvador de Chuchujaus; departamento centras. Suskesas įsikūręs 3620 m aukštyje ir yra aukščiausiai esanti Argentinos gyvenvietė, pasiekiama grįstu keliu: praeina Purmamarkos–Antofagastos kelias (pro Chamos perėją, 124 km į vakarus nuo Suskeso). Gyvenvietė yra slėnyje prie Pastos Čikoso, Las Buraso ir Koransuli upėsmų. Yra XVI a. iš plaušplyčių pastatyta koplyčia. Verčiamasi namudine gamyba (pončų siuvimas, keramika, akmens apdirbimas). Keliaujant Į rytus nuo Suskeso galima pasiekti Didžiuosius druskožemius (Salinas Grandes).
Šveicarijos futbolo varžybos 1952–1953 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1952–1953 m.
HD 136418 b
HD 136418 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 2,14 Jupiterio masės, o jos spindulys – apie 1,19 karto didesnis nei Jupiterio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 464,3 (± 3,2) paros, jos orbitos didysis pusašis – 1,32 (± 0,03) av, o ekscentricitetas – 0,255 (± 0,041). HD 136418 b pusiausvyros temperatūra – 357 K.
Apie HD 136418 b atradimą pranešta 2010 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Tai vienintelė HD 136418 sistemoje aptikta planeta.
Tarptautinė astronomų sąjunga (IAU) 2019 m. savo 100-ųjų metinių proga surengė projektą „IAU100 NameExoWorlds“. Kiekvienai pasaulio šaliai buvo suteikta galimybė pavadinti vieną egzoplanetą ir žvaigždę, apie kurią ji skrieja. HD 136418 b egzoplanetai pavadinimą suteikė Kanada. Planeta pavadinta Awasis, kas indėnų kri kalba reiškia „vaikas“. Tuo tarpu HD 136418 žvaigždė pavadinta Nikawiy, o tai kri kalba reiškia „motina“.
Dvožiskas (Sidros valsčius)
Dvožiskas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salų vėliava
thumb|250px|Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salų vėliava. Formatas: 1:2 [[Vaizdas:FIAV 110100.svg|20px]]
Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salų vėliava – Jungtinės Karalystės valdos Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salų oficialus simbolis. Kaip ir daugeliu kitų britų kolonijų atveju, vėliavą sudaro Jungtinės Karalystės mėlynoji vėliava (dar vadinama „Sąjungos vėliava“) ir kolonijos herbas dešiniojoje pusėje.
thumb|left|120px|[[Vaizdas:FIAV_historical.svg|20px Iki 1999 m. naudota vėliava]]
Gudebskas
Gudebskas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Papiliai (Rokiškis)
Papiliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Obelių. Kaime yra Papilių piliakalnis, datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečiu.
Gyventojai
Žymūs žmonės:
Šveicarijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Al Sadu
Al Sadu – tradicinė rankinio audimo technika, paplitusi arabų beduinų bendruomenėse Arabijos pusiasalyje.
Šiuo terminu yra vadinami visi beduinų išausti audiniai. Pats terminas arabų kalba reiškia audimą horizontaliomis rankinėmis staklėmis.
Klajokliai beduinai tradiciškai patys apsirūpindavo audiniais, ir audimas buvo vienas iš kasdieninių amatų, turintis labai ilgą istoriją. Juo dažniausiai užsiima moterys. Audiniams naudojamos tik natūralios medžiagos, o pats procesas yra visiškai rankinis, atliekamas vertikaliomis staklėmis. Audžiant naudojami raštai yra unikalūs, atspindintys gentinę priklausomybę ir turintys išvystytą ornamentinę simboliką.
Dėl savo svarbos al sadu buvo pripažintas kaip Nematerialusis pasaulio paveldas arabų šalyse: JAE, Saudo Arabijoje ir Kuveite. 2011 m. JAE jis buvo pripažintas kaip nykstantis paveldas, reikalaujantis ypatingos apsaugos.
Austi daiktai
thumb|left|250px|Tradiciniais audiniais puošta siena Saudo Arabijoje Labai ribotais ištekliais gyvenančiose dykumų klajoklių bendruomenėse tekstilė yra vienas iš svarbiausių daiktų tradicinėje beduinų buityje. Kadangi beduinai gyvena palapinėse ( beit al Sha’ar), joms naudojamas šiurkštus tamsus audeklas, dažniausiai išaustas iš ožkos ir kupranugario vilnos. Ryškiais ir dekoruotais audiniais (shajarah) yra puošiamas palapinių interjeras, audiniais apklojami pagrindiniai baldai, klojamos susirinkimų (madžlisų) palapinių grindys. Šiems dekoratyviams audiniams naudojama kupranugarių ir avių vilna. Ypač dekoratyvi yra pertvara atskirianti palapinės vyrų ir moterų puses (gata), kuri laikoma labiausiai reprezentuojančia palapinės dalimi. Jai audėjos skiria didžiausią dėmesį. .
Taip pat labai svarbūs austi daiktai buvo įvairūs nešimui skirti maišai, skirti kabinti prie kupranugarių: khurj, hawdaj, danadish ir kiti. Jie taip pat gausiai dekoruojami. Audžiami buvo ir kupranugarių apynasriai bei įvairios paskirties juostos, kuriomis nešuliai tvirtinami.
Technika
Audimui yra renkama beduinų auginamų gyvulių (kupranugarių, avių ir ožkų) vilna. Kirpimu užsiima vyrai. Kupranugarių vilna paprastai paliekama nedažyta, panaudojant skirtingas natūralias jos spalvas. Avių ir ožkų vilna dažniausiai yra dažoma ryškiais dažais, tar kurių vyrauja balta, raudona, mėlyna spalvos. Visi pigmentai išgaunami iš natūralių dykumose sutinkamų medžiagų, o kupranugarių šlapimas naudojamas gaminant dažus kaip fiksatorius, leidžiantis paryškinti spalvas.
Vilna yra verpiama specialiu rankiniu prietaisu mighzal, o po to siūlai naudojami audimui horizontaliomis staklėmis. Verpdamos ir ausdamos moterys dažniausiai renkasi grupėmis, o darbo metu šnekasi, dainuoja, deklamuoja. Į procesą įtraukiamos jaunos merginos, kurios padeda daryti pagalbinius darbus. Audžiant išgaunami įvairūs raštai.
Tekstilės ornamentai atspindi schematizuotai atvaizduojamą aplinką, o kartais reiškia ir abstrakčias idėjas. Per apskritimus, zigzagus, trikampius, rombus gali būti reiškiamos tokios sąvokos, kaip smėlis, gyvatė, datulių krūva, vandens telkinys ir pan. Pasitaiko ir stilizuotų žmogaus, kupranugario, kavos virdulio motyvų. Tarp ornamentų įpinami ir gentinės priklausomybės ženklai wasm, kurie rodo ir daikto priklausomybę, ir autorystę.
Išsaugojimas
Al sadu tradicija yra išlikusi arp Arabijos pusiasalio beduinų genčių, nors kai kur ji yra nykstanti ar prie išnykimo ribos. Keičiantis gyvenimo būdui vis daugiau daiktų galima įsigyti, ir vis mažiau linkstama gaminti patiems. Todėl visose dabarties bendruomenėse šis audimas yra tapęs daugiau pomėgiu, nei būtinybe. Tokiose šalyse kaip Jungtiniai Arabų Emyratai dėl naftos bumo dauguma beduinų persikėlė į miestus ir visiškai pakeitė savo gyvenseną.
Šiuo audimu užsiima vyresnės moterys, kurios stengiasi perduoti įgūdžius ir žinias jaunesnei kartai. Dažnai tradicijos perėmimas vyksta šeimoje.
Prie šio amato išsaugojimo prisideda ir įvairios iniciatyvos. Pvz. 1978 m. Kuveite kilo inciatyva išsaugoti šią senovinę meno formą, o 1991 m. įkurtas tam skirtas kooperatyvas. Šiuo metu Kuveito sostinėje yra įsikūrę Al Sadu namai (Beit al Sadu), kurie veikia kaip amatų centras. Čia yra muziejus, galerija, o vykstančių edukacijų dėka siekiama išlakyti audimo tradiciją ir perduoti ją jaunesniajai kartai.
Ilgis (Švenčionių r., Sarių sen.)
Ilgis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5,5 km į vakarus nuo Sarių, Melagėnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į rytus – 0,51 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 136,4 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.
FC Lanč'xut'i (moterys)
Istorija
2016 m. suburta moterų futbolo ekipa, kuri dalyvavo Gruzijos moterų futbolo čempionatuose. Tapusios čempionėmis galėjo varžytis UEFA moterų čempionių lygoje.
2022–2023 m. moterų čempionių lyga
2022 m. rugpjūčio 18 d. grupės pusfinalyje rezultatu 0:5 buvo sutriuškintos FK Žytlobud-2 iš Charkivo, Ukrainos. 2022 m. rugpjūčio 21 d. kovoje dėl trečiosios vietos rezultatu 0:2 pralaimėjo ir Kroatijos atstovėms ŽNK Split. Į kitą etapą pateko tik grupės nugalėtojos, o Gruzijos atstovės patyrė du pralaimėjimus ir iš turnyro pasitraukė.
Sudėtis
2022 m. rugpjūčio 24 d.
Treneris: ...
Kjamango
Kjamango – 1967 m. Italijoje sukurtas vesternas, priskiriamas neoficialių filmų apie „Džango“ serijai. Pastarasis filmas, pasirodęs 1966 m., buvo itin populiarus ir sulaukė daugybės jį mėgdžiojančių tęsinių.
Siužetas
Kjamango, žaisdamas pokerį, laimėjo krepšį aukso, tačiau buvo užpultas Tigro bei dono Pablo gaujos ir parardo laimikį. Atsigavęs po sužeidimų jis atvyksta į miestą, tikėdamasi susigražinti tai, kas jam priklauso, tuo tarpu Tigras ir Pablas ima kovoti tarpusavyje, o Kjamango į pagalbą ateina paslaptingasis Klintonas, prisistatantis viskio prekeiviu.
Vėžiškių karjeras
Vėžiškių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 1,5 km į pietryčius nuo Raguvos miestelio. Sudarytas karjere, išeksploatavus žvyro ir smėlio išteklius ir prisipildžius vandeniui. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,83 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 71,9 m. Krantai vietomis aukštoki, apaugę krūmais. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai, tik šiaurinėje pakrantėje auga miškelis. Šalia įsikūręs Vėžiškių kaimas. Šiaurrytine pakrante eina kelias, pietvakarine - teka Nevėžis.
Tvenkinys nenutekantis, priklauso Nevėžio upės baseinui.
Inčukalnas
Inčukalnas  – miestelis vidurio Latvijoje, Siguldos savivaldybėje, 40 km į rytus nuo Rygos, prie Rygos–Valkos geležinkelio; valsčiaus centras. 1985 gyventojai (2021 m.). Veikia pagrindinė mokykla, vaikų darželis, medicinos punktas, gaisrinė, policijos nuovada, biblioteka, tautos namai.
Istorija
Vokiečių valdymo metais vietovė buvo žinoma kaip Hincenbergas (Hinzenberg). XIX a. Inčukalną pasiekė geležinkelis. 2009–2021 m. buvo Inčukalno savivaldybės administracinis centras.
Chakiaris
Chakiaris   arba Džolemergas  – miestas Turkijos pietryčiuose, to paties pavadinimo provincijoje. Įsikūręs 40 km atstumu nuo Turkijos ir Irako valstybinės sienos. Nuo seno šiose vietose gyveno kurdų gentys.
Javų, vynmedžių, daržovių auginimo ir ganyklinės gyvulininkystės regiono prekybos centras.
Istorija
Kitados Chakiariu vadinosi regionas ne tik dabartinėje Turkijoje, bet ir Irake bei Irane. Hakkari pavadinimas (ةــیراکھلا) pirmą kartą paminėtas Vakidžio (822 m.) darbuose. Istoriniai duomenys apie regioną yra labai riboti, nes atliekama labai mažai archeologinių kasinėjimų. Tai vieta, kur istorikai, keliautojai ir geografai retai lankosi dėl to, kad regionas ganėtinai izoliuotas. Kurdų gentys per visą istoriją priklausė įvairioms imperijoms ir valstybėms, tačiau jų priklausomybė visuomet buvo dalinė. Chakiaris buvo ilgai ginčytas pasienio miestas tarp Osmanų imperijos ir tuometinės Persijos. Osmanai suteikė vietos kurdų kunigaikščiams tam tikrą autonomiją, kad galėtų apsaugoti sienas.
1843 m. mažiausiai 10 000 krikščionių armėnų ir nestoriečių išžudyti regione, vadovaujant kurdų lyderiui Bedirchanui Begui. Moterys ir vaikai buvo parduoti į vergiją.
.lv
.lv – aukščiausio lygio interneto adresų srities Latvijos šalies kodas. Įsigaliojo nuo 1993 m.
Chakiaris
Istorija
1915–1917 m. regione buvo imtąsi represijų prieš armėnus ir asirus. Per armėnų genocidą Turkijoje išžudyta daugybė žmonių, ne tik armėnų, bet ir kitų tautų atstovų.
.lv
Kiekvienas gali užregistruoti .lv domeną, tačiau ginčų sprendimo taisyklėse nurodoma, kad pirmenybė teikiama latviams. Už Latvijos ribų šis aukščiausio lygio domenas nėra plačiai paplitęs.
Pauškių piliakalnis
Pauškių piliakalnis, Pilalė, Kačiai – piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Pauškės kaimo. Pasiekiamas keliu Skroblas – Girdvainiai pavažiavus iki kelio į dešinę (rodyklė „Aukštojo tyro telmologinis draustinis“), šiuo keliu iki galo, paėjus į pietus ir vakarus mediniu takeliu 200 m – yra 50 m į priekį, už pelkės stebėjimo bokštelio ­trečia kalvelė salelėje.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas į Aukštojo Tyro pelkę iš rytų pusėse įsiterpusio sausumos liežuvio – buvusio pusiasalio vakarinėje dalyje. Tai būdinga slėptuvinio tipo Pilalė. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 52x22 m dydžio. Iš rytų pusės nuo sausumos piliakalnio kalvelė atskirta dviem natūraliomis 10 ir 11 m pločio įdubomis. Šlaitai nuolaidūs, 1-3 m aukščio.
Rytinis kraštas nukastas karjero, aikštelė ištisai suardyta duobių ir lapių urvų.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia.
Papiliai (Vilnius)
Papiliai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Buivydžių.
Folklando (Malvinų) Salų vėliava
thumb|250px|Folklando (Malvinų) Salų vėliava. Formatas: 1:2 [[Vaizdas:FIAV 110100.svg|20px]]
Folklando (Malvinų) Salų vėliava – Jungtinės Karalystės valdos Folklando (Malvinų) Salų oficialus simbolis. Kaip ir daugeliu kitų britų kolonijų atveju, vėliavą sudaro Jungtinės Karalystės mėlynoji vėliava (dar vadinama „Sąjungos vėliava“) ir kolonijos herbas dešiniojoje pusėje.
Pirmoji vėliava Folklando (Malvinų) Saloms sukurta 1876 m. Vietoje dabartinio herbo ten vaizduotas britų naujakurius atgabenęs laivas „Hebe“ ir jautis (salose ganėsi sulaukėję galvijai). 1925 m. herbas pakeistas – pavaizduotas vietinės gyvūnijos atstovas jūrų liūtas ir vieno iš salų atradėjų Džono Deivio laivas „Desire“ bei šūkis Desire the Right („siek to, kas teisinga“). 1948 m. herbas pakeistas į dabartinį – su avinu ir „Desire“ laivu bangose, tik iki 1999 m. vaizduotas baltame apskritime.
1982 m., kai salas buvo užėmę argentinečiai, Folklando (Malvinų) Salų vėliava buvo draudžiama. Dabar į Mercosur uostus taip pat draudžiama plaukti su šia vėliava – laivai turi iškabinti raudoną civilinę vėliavą.
Mačagajus
Mačagajus  – miestas šiaurės Argentinoje, Čako provincijoje, į šiaurės vakarus nuo Resistensijos; Gegužės 25-osios departamento centras. Pro miestą eina plentas ir geležinkelis Korjentesas–San Chose de Metanas. Yra Šv. Marijos katalikų bažnyčia, keletas kitų pakraipų bažnyčių, sena geležinkelio stotis. Verčiamasi gyvulininkyste, žemdirbyste, medienos apdirbimu.
Istorija
Gyvenvietė įsikūrusi indėnų tobų ir mokovių žemėse (šalimais išlikusi jų gyvenvietė – Kolonia Aborichen Čakas), jos pavadinimas tobų kalba reiškia „žemuma“. 1909 m. čia ėmė kurtis ispanų ir jugoslavų naujakuriai, o 1929 m. įkurta gyvenvietė.
thumb|left|240px|Geležinkelio stotis
Skaborų piliakalnis
Skaborų piliakalnis – buvęs piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Skaborų kaimo, Tverų seniūnija, šalia kelio Tverai – Pajomantis.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje aukštumos pakraštyje, prie durpyno. Aikštelė buvo keturkampė, 14x12 m dydžio, apjuosta pylimu, iki 3 m aukščio šlaitais. Joje rasta anglių, perdegusio molio, akmeninis kirvis, geležinio sviedinio dalis. XX a. pirmojoje pusėje piliakalnis suardytas eksploatuojant karjerą, 1964 m. buvo likęs tik 12 m ilgio, 2 m pločio šlaito kraštas, vėliau išlygintas melioracijos metu, dabar pievos. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Šveicarijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Arianos vilajetas
Arianos vilajetas − vienas iš 24 Tuniso vilajetų, esantis Tuniso šiaurėje. Gyventojų − 459 200 (2007 m.).
Miestai, esantys Arianos vilajete:
Inkstų karcinoma
miniatiūra|Inkstų ląstelių karcinoma Inkstų karcinoma (sinonimas hipernefroma) – dažniausiai diagnozuojama inkstų piktybinė liga, inkstų vėžio tipas.
Rizikos faktoriai
Riziką susirgti padidina genetiniai, paveldimi faktoriai: Taip pat modifikuojami, įgyti rizikos faktoriai:
Stadija
Ligos stadija nustatoma pagal TNM klasifikaciją.
Simptomai
Inkstų karcinoma nesukelia daug simptomų, ypač pradinėse stadijose. Vietiniai auglio sukeliami simptomai gali pasireikšti šono skausmais, kraujas šlapime (hematurija), rečiau galima apčiuopti naviką. Ligai progresuojant atsiranda bendri simptomai: svorio kritimas, nuovargis, silpnumas, paraneoplastiniai sindromai. Maždaug pusė ligos atvejų nustatomi atsitiktinai, atliekant tyrimus dėl kitų priežasčių.
Gydymas
Gydymui taikoma operacija ir priešvėžiniai vaistai. Operacija atliekama visais atvejais, kai galima pašalinti naviką. Netgi esant pažengusiai ligai ir metastazėms į kitus organus, navikas turėtų būti pašalinamas, kadangi tai prailgina ligonių išgyvenamumą. Priklausomai nuo vietinio ligos išplitimo, gali būti atliekama dalinė nefrektomija (pašalinama tik dalis inksto), arba radikali nefrektomija (viso inksto pašalinimas). Limfinių mazgų pašalinimas neturi jokio įtakos ligos prognozei.
Pažengusi liga, jei negali būti operuojama, arba yra metastazės į kitus organus, gydoma priešvėžiniais vaistais. Chemoterapija inkstų karcinomos gydymui nėra taikoma. Iki 2010 metų gydymo standartas buvo imunoterapija interferonu alfa arba interleukinu, tačiau šių gydymo metodų efektyvumas nebuvo didelis. Perversmą inkstų karcinomos gydyme padarė priešvėžiniai taikinių preparatai: tirozinkinazės inhibitoriai, angiogenezės inhibitoriai ir m-tor inhibitoriai. Pagal 2013 metais paskelbtų studijų rezultatus pirmojo pasirinkimo preparatas daugeliu atvejų yra pazopanibas. Efektyvūs vaistai yra ir sunitinibas bei bevacizumabo ir interferono kombinacija. Blogos prognostinės grupės ligoniams skirtinas temsirolimusas. Ligai atsinaujinus ar progresuojant gydymo fone vienas vaistas keičiamas kitu, taip pat galima skirti aksitinibą, everolimusą ar sorafenibą.
FK Žytlobud-2
Futbolo klubas „Žytlobud-2“ – Ukrainos futbolo klubas iš Charkivo.
Istorija
Klubas įkurtas 2010 m., o nacionaliniame čempionate debiutavo 2012 m. Tapusios čempionėmis galėjo varžytis UEFA moterų čempionių lygoje.
2022–2023 m. moterų čempionių lyga
2022 m. rugpjūčio 18 d. grupės pusfinalyje rezultatu 5:0 buvo sutriuškino FC Lanč'xut'i Gruzija.
Ukrainietės tapo grupės nugalėtojomis ir pateko į kitą etapą. Jų varžovėmis tapo KF Vllaznia Shkodër (Albanija).
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 3 d. <...>
Serhijus Karetnykas
Serhijus Karetnykas arba Sergejus Karetnikas (g. 1995 m. vasario 14 d.) – futbolininkas, turintis Ukrainos ir Rusijos pilietybes, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga žaidėjas.
Karjera
Ukrainoje gimęs, tačiau profesionalo karjerą pradėjo Rusijoje. 2013–2016 m. rungtyniavo FK Kubanʹ.
2019 m. vasarį tapo FK Palanga nariu.
Holikai
Holikai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Sidros, apie 18 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 48 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Serhijus Karetnykas
Karjera
Galiausiai, sugrįžo į gimtinę. Nuo 2022 m. pabaigos atstovavo SK Poltava.
KF UV Malisheva
„Mališevos“ futbolo klubas, o trumpai KF UV Malisheva arba tiesiog Malisheva – Kosovo futbolo klubas iš Mališevo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2016 m.
Antra lyga
Liga e Dytë arba kitaip Antroje lygoje (III pakopoje) praleido tris sezonus.
Pirma lyga
Liga e Parë arba kitaip Pirmoje lygoje (II pakopoje) rungtyniavo 2019–2020 ir 2020–2021 m.
2019–2020 m. užėmė septintą vietą iš šešiolikos dalyvių.
Jacovlanai
Jacovlanai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Sidros, apie 10 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 46 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
KF UV Malisheva
Superlyga
2022–2023 m. sezone užėmė šeštą vietą.
Stadionas
Klubas namų rungtynes žaidžia Stadiumi Liman Gegaj, kuris talpina 1 800 žiūrovus.
Sudėtis
''2021 m. lapkričio 23 d.''
Hakkarigücü Spor
Hakkarigücü Spor – Turkijos futbolo klubas iš Chakiario.
Istorija
Klubas įkurtas 1989 m. Rungtyniavo moterų Superlygoje 2021–2022 m. sezone.
Sudėtis
Atnaujinta; 2023 m. gegužės 5 d.
''Vyr. treneris''': 🇹🇷 Cemile Timur
Papiliakalnis
Papiliakalnis – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Tauragnų.
Papinigiai
Papinigiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Švenčionėlių.
Šveicarijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Jaluvkos Kolonija
Jaluvkos Kolonija – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
FK Žytlobud-1
Futbolo klubas „Žytlobud-1“ – Ukrainos futbolo klubas iš Charkivo.
Istorija
Klubas įkurtas 2006 m., nacionaliniame čempionate debiutavo 2006 m. Tapusios čempionėmis galėjo varžytis UEFA moterų čempionių lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 3 d. <...>
Wagon Restaurant
Istorija
2015 m. ruduo buvo kaip reiškinio ir muzikinio projekto Vagon Restoran nauja pradžia, kai su Nėrius Pečiūra mielai sutiko įterpti mano pasirodymą į savo programą. Buvo išleisti ir internete publikuoti dainų "Irklai" ir "Kiauliena" vaizdo klipai. Tuomet sekė keletas koncertinių pasirodymų. Dabar toliau vykdoma veikla, kuriami nauji kūriniai, vaizdo klipai.
Dainos
Dauguma dainų yra lietuvių kalba, tačiau yra keletas dainų parašytų ir kitomis kalbomis, pavyzdžiui, anglų, rusų ir prancūzų. Daina "Miegojau prie stalo restorane" turi ir rusišką versiją.
FK Šilalė
FK „Šilalė“ – Lietuvos futbolo klubas iš Šilalės.
Istorija
2017 m. žaidė LFF III lygoje. Po reguliaraus čempionato turėjo vienodai taškų surinkę su Plikių Sakuona. Pirmenybių nugalėtojams išsiaiškinti reikėjo papildomų rungtynių. Jose Šilalės klubas nugalėjo ir tapo pirmenybių nugalėtojais.