cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaperis
Skirtumas tarp kaperių ir piratų buvo gana miglotas. Iš esmės tiek kaperiai, tiek piratai užsiimdavo ta pačia veikla – laivų puldinėjimu ir plėšimu, todėl skirtumą nulemdavo valdžios leidimai ir veiksmų teisėtumas.
Marokas Eurovizijoje
thumb||right|200px||[[Samira Bensaïd 1980]]
Kaperis
Būdami privačia nuosavybe, kaperiai nebuvo pavaldūs karinėms jūrų pajėgoms. Valdžios leidimai paprastai suteikdavo teisę veikti tam tikroje teritorijoje ir tam tikrų valstybių laivų atžvilgiu. Paprastai laivų savininkai arba kapitonai turėdavo pasirašyti garantiją, kad šios sąlygos nebus pažeidžiamos, ir priešingu atveju atlyginti nukentėjusiajai šaliai padarytą žalą. Kai kuriuose kaperiuose buvo laikomasi griežtos karinio jūrų laivyno disciplinos, kituose – laisvesnės prekybinių laivų tvarkos. Vienų laivų komandas sudarė profesionalūs jūreiviai, kitas – piratai, skolininkai ir nusikaltėliai. Būta atvejų, kai kaperiai tapdavo piratais ne tik priešo, bet ir gimtosios valstybės akyse.
Marokas Eurovizijoje
Marokas Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo vieną kartą. Debiutavo 1980 m., kuomet Izraelis metams pasitraukė iš Eurovizijos dainų konkurso, bet daugiau nusprendė nedalyvauti.
Kaperis
Kaperių savininkai šiai veiklai naudodavo tiek senus karinius laivus, tiek perdarytus prekybinius laivus. Kaperiuose būdavo didesnės nei įprasta įgulos, kad dalį jų būtų galima paskirti į užgrobtus laivus. Dažniausiai kaperiai plaukiodavo pavieniui, bet kartais susiburdavo į eskadras arba bendradarbiaudavo su karo laivynu.
Aucė
Istorija
Miestas pradėjo kurtis 1889 m. prie Vecaucės dvaro. Dvaro pilį 1841-1845 m. grafas Medemas pastatydino pagal vokiečių architekto Frydricho Štilerio projektą. 1905 m. dalis pilies sudegė, 1907 m. pilis atstatyta. Prie pilies užsodintas 13 ha parkas. 1920 m. dvaras išparceliuotas, jame įsikūrė Latvijos universiteto žemės ūkio studijų mokomasis ūkis. Šiuo metu pilyje veikia 20 vietų viešbutis, yra 100 vietų banketų salė, 150 vietų konferencijų salė, 40 vietų seminarų salė. Tačiau pilis nerestauruojama, nes į ją pareiškė pretenziją buvusių savininkų palikuonys.
1667 m. Vecaucėje pastatyta liuteronų bažnyčia, 1729 m. ji sudegė, 1866 m. atstatyta. Savivaldos teisė suteikta 1921 m. liepos 1 d. Miesto teisės suteiktos 1924 m. 1925 m. spalio 31 d. suteiktas miesto herbas. Rotušės pastatas 1905 m. pastatytas pagal Janio Lagzdinio projektą privačiai mokyklai. Mokykla jame veikė 1911-1915 m. ir po Pirmojo pasaulinio karo iki 1927 m., kai pastate buvo įkurta savivaldybė.
2009–2021 m. Aucė buvo savivaldybės centras.
Ilgaūsiai dygieji šamukai
Ilgaūsiai dygieji šamukai (Ancistrus) - dygiųjų skujažvynių šamukų (Loricariidae) šeimos žuvų gentis.
Visų rūšių patinams būdingos siūliškos išaugos apie snukį. Yra akvariumuose auginamų rūšių.
Aitrusis vėdrynas
Aitrusis vėdrynas (Ranunculus acris) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos augalų rūšis.
Augalas žolinis, daugiametis, 30-70 cm aukščio. Stiebas status, vagotas, viršutinėje dalyje šakotas. Apatiniai lapai giliai plastiškai suskaldyti. Žiedkočiai ploni, ilgoki, jų viršūnėse yra po vieną ryškiai geltoną žiedą, su iš vidaus blizgančiais penkiais žiedlapiais. Žydi visą vasarą.
Kaip ir kiti vėdrynai nuodingas. Turi protoanemono, stimuliuojančio nervų sistemą, didinančio eritrocitų ir hemoglobino kiekį kraujyje.
Hjongas
Hjongas ( – „kvepalų upė“) – trumpa, bet vandeninga upė centriniame Vietname. Prasideda Anamo kalnuose, susiliejus Tačaco (Ta Trach) ir Hučaco (Huu Trach) upeliams. Pradžioje teka į šiaurę, vėliau pasuka į vakarus ir įteka į Pietų Kinijos jūrą Hujės mieste.
Lygumoje upės tėkmė lėta, vaga sudaro meandras. Upės pakrantėse yra šventyklų, o Hujės mieste – Ngujenų dinastijos rūmai bei imperatorių kapai.
Upės pavadinimas kilo nuo to, kad rudenį į ją sukrenta aukščiau Hujės auginamų vaismedžių žiedai ir suteikia malonų kvapą.
thumb|left|200px|Saulėlydis virš Hjongo
Šiaurės Brabantas
Šiaurės Brabantas – Nyderlandų provincija, esanti šalies pietinėje dalyje. Ribojasi šiaurėje su Pietų Olandijos ir Gelderlando, rytuose su Limburgo ir vakaruose su Zelandijos provincijomis. Pietuose siena su Belgija.
Administracinis centras – Hertogenbosas.
Ekonomika
Provincijoje išvystyta automobilių, tekstilės ir elektronikos pramonė, žemės ūkis (gyvulininkystė, kviečiai, cukriniai runkeliai). Didelis dėmesys skiriamas turizmui. Didžiausias Beniliukso šalyse teminis parkas: Efteling, esantis Kaatsheuvel mieste.
Kettler
Kettler − pavardė.
Baltakojai žiurkėnukai
Baltakojai žiurkėnukai (Peromyscus) – žiurkėninių (Cricetidae) šeimos graužikų gentis. Paplitę Šiaurės Amerikoje ir Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje.
Gentyje yra apie 50 rūšių: ir kt.
Kastrio kvartalas
Kastrio kvartalas  – kvartalas Sent Lusijoje, apima šiaurės vakarinę bei centrinę salos dalį. Adminstracinis centras – šalies sostinė Kastris. Per kvartalą teka Kul de Sako upė.
LTE (reikšmės)
LTE:
Neciūnai
Neciūnai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į pietryčius nuo Biržų, Šilų miško rytiniame pakraštyje, prie kelio Parovėja – Papilys.
Istorija
Neciūnai istorijos šaltiniuose paminėti 1606 m.
Dramblinis šautuvas
300px|miniatiūra|dešinėje|[[Teodoras Ruzveltas su drambliniu šautuvu prie nušauto dramblio]] 300px|miniatiūra|dešinėje|4-to kalibro britų keliautojo [[Henry Morton Stanley|H. Stenlio dramblinis šautuvas muziejuje]] Dramblinis šautuvas – didelio kalibro šautuvas, lygiavamzdis arba graižtvinis, sukurtas medžioti stambius ir pavojingus gyvūnus (dramblius, raganosiams ir kitiems). Pradžioje jų šoviniai buvo užtaisomi dūminiu paraku, vėliau – bedūmiu. Kartais buvo naudojami karo veiksmuose.
Ypatumai
Nepriklausomai nuo tipo (dvivamzdis, vienšūvis ar pertaisomas svirtele) drambliniai šautuvai pasižymi šiomis savybėmis: Drambliniai šautuvai – tai tiesiog labai didelio kalibro medžiokliniai šautuvai.
Dūminio parako eros šautuvai
Kai europiečiai XIX a. pradžioje ėmė skverbtis į Afriką, buvo sukonstruoti šautuvai labai stambiems gyvūnams šaudyti. Jie buvo skirti savigynai, medžioklei maistui, o vėliau – sportinei medžioklei. Pirmieji drambliniai šautuvai buvo paprastos pro žiotis užtaisomos muškietos (panašios į naudotas paukščių medžioklėje), užtaisomos stambiomis kulkomis. Kadangi tokios kulkos buvo neefektyvios (aprašytas atvejis, kai vieną dramblį nukovė tik 35 šūviu), buvo didinamas šautuvų ir, atitinkamai, kulkų kalibras. Šautuvų kalibras buvo 10, 8, 6, 4 ar net 2. Naudojamos kulkos buvo švininės, rutulinės ar trumpos kūginės. Švinas kartais buvo kietinamas įmaišant stibio.
Santa Kruso savivaldybė
Santa Kruso savivaldybė  – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Santjago salos centre, 40 km nuo Prajos. Administracinis centras – Vila de Pedra Badežas (Vila de Pedra Badejo) gyenvietė.
Dramblinis šautuvas
Dūminio parako eros šautuvai
Taip buvo, kol XIX a. pabaigoje atsirado avalkalinės kulkos ir vėliau – bedūmis parakas. Tada tikimybė nukauti pavojingus žvėris pirmų šūviu ėmė artėti prie 100%.
Alfredo Di Stéfano
Alfredas di Stefanas Laulhė (Alfredo di Stéfano Laulhé, g. 1926 m. liepos 4 d. Buenos Airėse – 2014 m. liepos 7 d.) – Argentinos futbolininkas ir treneris, vienas žymiausių Madrido Real klubo žaidėjų.
Dramblinis šautuvas
Nitro Express šautuvai
Nitro Express šautuvų linija (pasirodžiusi apie 1895 m.), pavadinta Nitro dėl ankstyvųjų bedūmių parakų (Poudre B, balistitas ir corditas), buvo pirmieji naujo tipo drambliniai šautuvai. Jie naudojo mažesnio kalibro (nuo .400 iki .620) apvalkalines kulkas, kurios skrieja apie 610 m/s greičiu ir žymiai patogesne (lėkštesne) trajektorija, ir turi didesnę pramušamąją gebą nei dūminiu paraku iššaunamos kulkos. Praėjus keletui metų didžiulio kalibro ankstyvosios eros šautuvai medžioklėse beveik išnyko.
Safarių klestėjimo laikais XX a. pradžioje (vadinamoji Nitro era) literatūroje minimi tokie kalibrai, kaip .577 Nitro Express, .375 H&H Magnum, .416 Rigby, .404 Jeffery, .505 Gibbs, .450 Nitro Express, .470 Nitro Express ir daug kitų. Tai buvo vienašūviai, svirtele pertaisomi, dažnai dvivamzdžiai šautuvai. Juos naudojo iki maždaug XX a. vidurio, kai beveik išnyko dramblių medžioklė dėl dramblio kaulo. Tada jie daugiau tapo žvėrių prižiūrėtojų rezervatuose ginklu, juos taip pat kaip atsarginius ginklus naudojo profesionalūs medžiotojai, lydintys safariuose medžiotojus iš kitų šalių.
JAV ginklų rinkoje pasirodė keletas žinomų tipų šovinių pavojingiems žvėrims medžioti, tokių kaip .458 Winchester Magnum, .378 Weatherby Magnum ir .460 Weatherby Magnum. Daug tų šovinių buvo vadinamieji, t. y., perdaryti žinomų kalibrų šoviniai, juose panaudojant kito kalibro kulkas bei šaunamuosius užtaisu. Kiti senieji Nitro express kalibrai beveik visiškai išnyko, bet 8-9 dešimtmečiais vėl atsigavo kartu su safari medžiokle. Vėl imta kurti dramblinius šautuvus, jiems buvo sukurti tokie nauji kalibrai kaip .416 Weatherby Magnum ir .416 Remington Magnum, imti gaminti serijiniu būdu.
9-to dešimtmečio pabaigoje ir 10-tą dešimtmetį sukurti nauji drambliniai kalibrai .700 Nitro Express ir .585 Nyati (autorius Ross Seyfried), .577 Tyrannosaur (autorius Art Alphin) ir .585 Gehringer (autorius Karl Gehringer). Šiuos šovinius gaminasi patys šauliai. Robo Gerniko (Rob Garnick) sukurtas .600 Overkill yra šiuo metu galingiausias medžioklinis šovinys.
Kiti wildcat šoviniai gaminami panaudojant sunkiųjų kulkosvaidžių šovinius .50 BMG ar panašius prieštechnikinių šautuvų šovinius, Jie yra dar galingesni, bet laikomi mažai tinkamais medžioklei, nes jiems sukurti šautuvai sveria virš 11 kg.
Panaudojimas kare
Vokiečių pajėgos naudojo specializuotus, serijinės gamybos prieštankinius šautuvus Mauser Tankgewehr M1918, skirtus kovai su lengvai šarvuotais britų tankais.
Antrojo pasaulinio karo metu, 1941 m., Rytų Afrikoje italai kariavo su britais. Italų pajėgų vadas princas Amedėjas (Amedeo di Savoia-Aosta) italų kareiviams išdalino savo asmeninę dramblinių šautuvų kolekciją, nes italų pajėgoms trūko prieštankinių šautuvų kovai su britų šarvuotaisiais automobiliais.
Tolesniojo karo metu suomių 20 mm prieštankinis šautuvas Lahti L-39 turėjo pravardę ('dramblinis šautuvas') dėl savo stabdomosios gebos. Tai buvo specializuotas kovinis šautuvas, o ne medžioklinis dramblinis šautuvas.
Alfredo Di Stéfano
Karjerą pradėjo Buenos Airių „River Plate“, 1946 m. buvo paskolintas Buenos Airių „Huracan“, 1949–1953 m. žaidė Kolumbijoje, Bogotos „Millonarios“ klube. 1953 m. persikėlė į Europą, pradėjo rungtyniauti Madrido „Real“, su kuriuo iškovojo pagrindinius karjeros laimėjimus. 1964–1966 m. karjerą baigė Barselonos „Espanyol“ klube.
Santa Kruso savivaldybė
Sudaryta 1971 m. 1998 m. nuo Santa Kruso atsiskyrė San Lorenso dos Organjoso savivaldybė.
Alfredo Di Stéfano
1967 m. Alfredo di Stéfano pradėjo trenerio karjerą, treniravo Ispanijos, Argentinos, Portugalijos klubus, jų tarpe tokius kaip „Boca Juniors“, „Real Madrid“, „Valencia CF“, „Sporting Lisbon“. 1970 m. treniravo Argentinos rinktinę.
Laimėjimai
Alfredas di Stefanas taip pat 2 kartus išrinktas Europos metų futbolininku (1957, 1959 m.), 4 kartus Ispanijos metų sportininku.
Ūta (Pilypavas)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Albertas Gerutis
Albertas Gerutis (1905 m. liepos 21 d. Ryga – 1985 m. gruodžio 1 d. Bernas) – Lietuvos diplomatas, spaudos darbuotojas, teisės daktaras.
Biografija
Tėvas amatininkas iš Tirkšlių, motina nuo Viekšnių nuo 1875 m. gyveno Rygoje. Albertas augo tarp jį 9 metais vyresnio brolio Jono ir jaunesnės sesers Frančeskos. Ketvirtas vaikas mirė labai jaunas. Albertui buvo tik 14 metų, kai mirė jo tėvas. Mokėsi Rygos gimnazijoje. 1919 m. Latvijos kariuomenės savanoris, dalyvavo kovose su bermontininkais. Vienas Rygos lietuvių draugijos „Rūta“ steigėjų. Baigė Rygos gimnaziją ir 1924 m. persikėlė į Kauną. Studijavo Lietuvos, vėliau Berlyno universitete, 1933 m. baigė Berno universitetą. 1933 m. teisės daktaras.
Daug rašė į laikraščius „Lietuva“, „Lietuvos žinios“, „Lietuvos aidas“, „Ūkininko patarėjas“. Nuo 1928 m. laikraščio „Lietuvos aidas“, vėliau ir Eltos (t. p. Latvijos naujienų agentūros Leta ir Estijos – Eta) korespondentas Berlyne. 1933–1935 m. dirbo Klaipėdos krašto gubernatūroje; vienas Prekybos instituto steigėjų. Bendradarbiavo Klaipėdos lietuvių leidiniuose „Lietuvos keleivis“, „Vakarai“, „Darbininkų balsas“, dalyvavo visuomenės gyvenime, buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos Klaipėdos skyriaus pirmininkas.
Nuo 1936 m. dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje. 1937–1940 m. Ženevoje Lietuvos delegacijos prie Tautų Sąjungos sekretorius. 1940–1946 m. Lietuvos pasiuntinybės Berne pirmasis sekretorius. Vadovavo Lietuvių spaudos biurui. Šveicarijos lietuvių bendruomenės veikėjas, tarybos pirmininkas, nuo 1980 m. garbės narys, 1948 m. „Šveicarijos lietuvių žinių“ redaktorius. 1946 m. Lietuvių bibliografinio archyvo, kuriame surinkta apie 2500 pavadinimų leidinių apie Lietuvą ir Rytų Europą iniciatorius ir vedėjas; archyvas po jo mirties perduotas Vilniaus universitetui. Nuo 1948 m. Lietuvos pasiuntinys Šveicarijoje, nuo 1954 m. pasiuntinybės patarėjas, nuo 1980 m. įgaliotasis ministras. Kad galėtų išlaikyti šeimą dirbo šveicarų daržininkystės ir gėlininkystės firmoje VATTER A.G. Berno centre. Baltų draugijos Vokietijoje valdybos, lietuvių sekcijos pirmininkas, nuo 1981 m. garbės pirmininkas. 1974 m. surengė Europos lietuvių studijų savaitę Liucernoje. Bendradarbiavo JAV lietuvių laikraštyje „Dirva“.
Žvaigždžių liga
Žvaigždžių liga  – amerikiečių drama, romantinė komedija kuri pasirodė 2011 m. Režisierius Michael Grossman.
Raukšlėtasis notofagas
Raukšlėtasis notofagas (Nothofagus cunninghamii) – notofaginių (Nothofagaceae) šeimos visžalis lapuotis medis, kilęs iš Australijos (Viktorijos ir Tasmanijos).
Mediena kieta, tvirta, rausvo atspalvio. Tankis – 750–880 kg/m³. Naudojama baldų, grindų, atramų gamybai.
Papyvesių tiltas
Papyvesių tiltas – nenaudojamas siaurojo geležinkelio tiltas, kertantis Pyvesos upę Papyvesių kaime, Pasvalio raj., apie 3 km į šiaurės rytus nuo Pasvalio. Nutiestas siauruko atšakoje tarp Pasvalio ir Biržų.
Tiltas pastatytas 1938 m., yra regioninės reikšmės technikos paminklas, 1996 m. įrašytas į Kultūros paveldo registrą, yra siaurojo geležinkelio komplekso dalis. Nenaudojamas tiltas neužtvertas, yra apsauginiai turėklai. Tiltu netrukdomi gali praeiti pėstieji. Ant tilto ir geležinkelio sankasos išlikę bėgiai, kuriuos slepia vešli žolė, krūmokšniai. miniatiūra|250px|left|Ant tilto miniatiūra|250px|left|Krovininis traukinys (apie 1982–1983 m.)
Konstrukcija
Tiltas vienkelis, 2 tarpatramių, perdangoje – plieninės dvitėjinės, kintamo aukščio kniedytos sijos. Perdanga remiasi ant atraminių plieninių guolių. Pamatai gelžbetoniniai. Ant jų įrengtos 2 kranto betoninės atramos-ramtai ir 1 vidurinė betoninė atrama-tauras. Bėgius laiko mediniai pabėgiai su medinėmis tvirtinimo sijomis.
Abipus Pyvesos upės šiaurės–pietų kryptimi suformuoti du žemių pylimai. Jų šlaituose išlikę betoniniai laipteliai.
Apie 50 m pasroviui nuo tilto upės vagoje stūkso ankstesnio geležinkelio tilto atramos fragmentas. Toje vietoje tiltą per Pirmąjį pasaulinį karą buvo pastatę vokiečiai.
Balceris
Balceris – nausėdija Lenkijos šiaurės rytuose, Ščučyno valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Ramutė Janavičiūtė-Kantoravičienė
Biografija
1938–1944 m. mokėsi Valstybės teatro Kaune (1941–1944 m. Kauno didysis teatras) baleto studijoje, mokytojai Marija Juozapaitytė, Bronius Kelbauskas, Fiodoras Lopuchovas. 1956–1957 m. stažavo Didžiajame teatre Maskvoje, mokytojai Marina Semionova ir Jelizaveta Gerdt. 1971–1973 m. mokėsi Maskvos choreografijos mokyklos pedagoginiuose kursuose.
1947–1971 m. Lietuvos operos ir baleto teatras baleto solistė. Parengė koncertinių numerių. Gastroliavo Lenkijoje, Vokietijoje, buv. TSRS. 1973–2002 m. dėstė klasikinį šokį Čiurlionio menų mokykloje. Žymesnė mokinė – Viltis Algutytė.
Mirė 2013 m. liepos 12 d. Vilniuje.
Elektromobilis
thumb|right|250px|right|[[Smart elektromobiliai kraunami Berlyne]] Elektromobilis – automobilis, varomas vienu ar daugiau elektriniu varikliu. Elektra saugoma baterijose arba kituose įrenginiuose. Automobiliai, kurie kartu su elektriniais naudoja ir vidaus degimo variklius, vadinami hibridiniais.
Pirmieji elektromobiliai pasirodė apie 1880 m. Elektra varomi automobiliai buvo populiarūs XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje. Vėliau, atsiradus masinei automobilių gamybai ir prekybai bei pingant iškastiniam kurui, elektromobiliai prarado savo populiarumą.
Nuo 2008 m. elektromobiliai vėl pradėjo populiarėti, kai buvo sukurtos talpios baterijos, tobulinama kita technologija, iškastinio kuro brangimas, didesnis susidomėjimas ekologija ir pan.
2021 m. pradėti pirmieji Lietuvoje surenkamo Nikrob Freze EV elektromobilio pardavimai.
Kai kurios kompanijos bei valstybės sudarė finansines galimybes gyventojams pigiau įsigyti šios technologijos transporto priemones. Tiesa, šiuo metu kol kas tokie automobiliai yra brangūs, infrastruktūra nėra pakankamai išvystyta, taip pat baterijos dar nėra tokios talpios, kad patenkintų visų norus keliauti.
2015 m. visame pasaulyje tokius automobilius siūlė 30 kompanijų. Daugiausiai jų parduodama JAV, Japonijoje, Kinijoje ir Vakarų Europoje. Populiariausias elektromobilis 2016 m. buvo Nissan Leaf; jų visame pasaulyje nuo 2010 m. parduota apie 233 000.
2011 m. „Nissan Leaf“ išrinktas „Pasaulio metų automobiliu 2011“. 2014 m. „Pasaulio metų automobilio“ rinkimuose elektromobilis „BMW i3“ įvertintas ekonomiškiausiu bei geriausio dizaino metų automobiliu pasaulyje. Nuvažiuoti 40,2 km su juo kainavo 0,81 JAV dolerio. 2017 m. „BMW i3“ įvertintas geriausiu metų miesto automobiliu.
Dabar viskas atvirkščiai
Dabar viskas atvirkščiai  – amerikiečių drama, romantinė komedija, kuri pasirodė 2003 m. Režisierius Douglas Barr.
Paprastasis sausmedis
Paprastasis sausmedis (Lonicera xylosteum) – sausmedinių (Caprifoliaceae) šeimos sausmedžių (Lonicera) genties krūmas.
Paplitimas ir augavietės
Savaime auga Vidurio ir Šiaurės Europoje Vakarų Sibire. Lietuvoje dažnas.
Auga šlaituose, lapuotynuose, beveik visuose medynuose, išskyrus raistus ir sausus šilus. Mėgsta derlingus, karbonatingus, vidutinio drėgnumo dirvožemius, paunksmę.
Biologija
Gelsvai balti žiedai poromis išaugę lapų pažastyse, truputį pagrindais suaugę. Tarpusavyje suauga ir pažiedės. Žiedkočiai gauruoti, taurelės danteliai neryškūs. Vainiklapiai penki, suaugę. Vainikėlis iš pradžių baltas, vėliau gelsvas, dvilūpis, plaukuotas, 10–15 mm ilgio. Jo išorėje plaukeliai trumpi, viduje – ilgesni.Taurėlapiai penki, suaugę. Kuokeliai penki.
Žydi gegužės–birželio mėnesiais. Žydėjimas trunka apie 10 dienų. Vaisiai – tamsiai raudonos, blizgančios, daugiasėklės, sultingos uogos, laisvos arba kartais ties pamatu suaugusios, po dvi lapų pažastyse. Prinoksta rugpjūčio mėnesį. Krūmas dauginasi sėklomis ir kelminėmis atžalomis. Kryžminasi. Išvestos kelios formos.
Ekologija
Žiedus apdulkina plėviasparniai, pavyzdžiui, kamanės. Sėklas platina gyvūnai.
Savybės
Paprastasis sausmedis yra dekoratyvinis augalas. Mediena kieta ir graži, tinkama įvairiems smulkiems dirbiniams gaminti.
Visos krūmo dalys ir uogos nuodingos, ypač lapai. Uogose yra antocianų, flavonoidų, saponinų, ciano glikozidų, karčiojo gliukozido ksilosteino.
Aukštkeliai
Aukštkeliai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Nemakščių, prie Žemaičių plento (link Viduklės). Išsidėstę kairiajame Šešuvies krante, prie geležinkelio. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Viduklės geležinkelio stotis.
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2007 m.
250px|thumb|right|[[netherlands|🇳🇱 Ahoy Rotterdam, Nyderlandai.]] 2007 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas − 5-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 2007 m. gruodžio 8 d. Roterdame (Nyderlandai). Lietuva šiame konkurse dalyvavo pirmąkart, jai atstovo trylikametė solistė iš Kauno Lina Jurevičiūtė, daugelio konkursų Lietuvoje ir užsienyje laimėtoja.
Prieš šį konkursą buvo pakeistos dalyvių amžiaus ribos − nuo 2007 m. jame gali dalyvauti vaikai nuo 10 iki 15 metų (anksčiau − nuo 8 iki 15 metų).
Konkursą laimėjo Baltarusijos atstovas su daina „S druzjami“, tik 1 tašku aplenkęs Armėnijos atstovus. Tai yra jau antra Baltarusijos pergalė vaikų Eurovizijoje. Be to, 2007 m. konkurse jau treti metai iš eilės laimi paskutiniuoju numeriu dainavęs atlikėjas.
Joe Hart
Džo Hartas (g. 1987 m. balandžio 19 d.) – Anglijos futbolininkas (vartininkas), žaidžiantis Burnley FC klube. Yra kandidatas į Anglijos rinktinę, buvęs jaunimo rinktinės (iki 21 metų) narys.
JAV valstybės sekretorius
JAV Valstybės sekretorius – JAV Valstybės departamento (Užsienio reikalų ministerijos atitikmuo) vadovas.
Departamentas įkurtas 1789 m. JAV Valstybės sekretorius atitinka daugelio šalių Užsienio reikalų ministro pareigas. JAV Valstybės sekretorius – ketvirtas pagal svarbą ir eilę pavaduoti prezidentą, pareigūnas.
Valstybės sekretorių skiria JAV prezidentas, o po klausymo Senato Užsienio reikalų komitete jį patvirtina JAV Senatas. Valstybės sekretorius kartu su JAV iždo sekretoriumi, JAV gynybos sekretoriumi ir JAV generaliniu prokuroru paprastai laikomi keturiais svarbiausiais ministrų kabineto nariais dėl jų atitinkamų departamentų svarbos.
Nuorodos
JAV valstybės depatramento tinklapis
Alfonsas Knistautas
thumb|left|300px|[[2009 m. atstatyta partizanų žeminė Žibininkuose, kurioje 1949 m. buvo įsikūręs Kardo rinktinės štabo viršininkas A. Knistautas]]
Alfonsas Knistautas (slap. Jablonskis Jonas, Ragūnas, Baltrus, Antanas, 1921 m. Mosėdžio mstl., Mosėdžio vls., Kretingos apskr. – 1949 m. vasario 7 d., Žibininkų k., Palangos vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės štabo viršininkas ir žvalgybos skyriaus viršininkas.
Biografija
Kitur nurodoma, kad gimė 1926 m. Kretingoje. 1941–1944 m. dirbo vertėju Vilniaus policijoje. 1944 m. apsigyveno Laukžemės k., Darbėnų vls., Kretingos aps., tapo LLA Vanagų būrių nariu, 1944 m. spalio mėn. drauge su Juozu Kėkštu pasitraukė į Vaineikių miškus. Nuo 1945 m. sausio mėn. gyveno legaliai, dirbo Darbėnų progimnazijos direktoriumi, dalyvavo Klevo kuopos, priklausiusios Alkos rinktinei, veikloje, skatino gimnazistus rašyti rašinius į partizanų laikraščius.
Vardas įamžintas 1995 m. prie žeminės pastatytame paminkle žuvusiems partizanams atminti. thumb|right|300px|[[Žibininkų paminklas partizanams atminti (1995) m.]]
Keturakienė
Keturakienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Keturakytė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Keturakis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Hujė
Paveldas
Miestas pasižymi turtingu architektūriniu paveldu: yra XIX a. Ngujenų karališkasis miestas (rūmai ir citadelė), imperatorių kapai, XVII a. Tienmu pagoda (aukščiausia šalyje) bei daug kitų pagodų, budistų šventyklų ir vienuolynų. Hjongo upės pakrantėje yra prancūziškų vilų kompleksas. Veikia Hujės karališkojo meno muziejus.
Istorija
1993 m. Hujės senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Miškinė obelis
Miškinė obelis (Malus sylvestris) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, obelinių (Maloideae) pošeimio medžių rūšis.
thumb|left|200px|Miškinės obels požymiai thumb|left|200px|Žydinti rausvais [[Žiedas|žiedais]] thumb|left|200px|Žydinti baltais žiedais thumb|left|200px|Žydi [[Gegužė|gegužės-birželio mėnesiais]] thumb|left|200px|Neprinokę [[vaisiai (obuoliai)]] thumb|left|200px|Prinokę vaisiai (obuoliai) thumb|left|200px|Vaisiai (obuoliai) prinoksta [[Rugsėjis|rugsėjo-spalio mėn.]]
Paplitimas ir augavietės Lietuvoje
Natūraliai gamtoje paplitusi ir Lietuvoje (Sąrašas: Lietuvos vietinės medžių rūšys). Savaime auga mišriuose lapuočių miškuose, pamiškėse, šlaituose, nuo seno auginta kaimų soduose. Labiau plinta derlinguose bei vidutinio drėgnumo priemoliuose. Medis pakenčia unksmę.
Kaune, Kazliškiuose auganti Senoji Kauno obelis 1960 metais paskelbta saugoma, kaip botaninis gamtos paveldo objektas.
Požymiai
Laja suapvalėjusi. Žievė pilka, šakos dažnai su dygliais. Ūgliai rausvai rudi, žvilgantys, su balsvomis lenticelėmis, kartais viršūnėlė su dygliuku. Pumpurai kiaušinio formos, buki, rausvai rudi, prigludę prie ūglio, su keletu plaukuotų žvynelių. Lapai elipsiniai, siauriau ar plačiau kiaušiniškos formos, 3-7 (10) cm ilgio, 2-6 cm pločio, su nusmailėjusia viršūnėle. Jo kraštai pjūkliški, o lapo pamatas apskritas, nežymiai širdiškas prisitvirtinęs prie 2-4 cm ilgio lapkočio. Lapai pradžioje būna plaukuoti, vėliau pliki. Jų viršutinė pusė ryškiai žalia, apatinė yra šviesesnė. Rudenį pagelsta ir vėliau nukrenta. Žydi pumpurams sprogstant gegužės-birželio mėnesiais rausvais arba baltais žiedais. Obuoliai rutuliški arba rutuliškai kiaušiniškos formos iki 2-2,5 cm skersmens prisitvirtinę ant ilgo kotelio. ilgakočiai, ties pamatu ir viršūnėje įdubę, geltoni, iš saulės pusės rausvi. Rugsėjo-spalio mėnesiais sunokina vaisius - nedidelius, 2-3 cm skersmens, rūgščius obuolius. Obuoliai rutuliški ar šiek tiek rutuliškai kiaušiniški, iki 2-2,5 cm skersmens, ties pamatu ir viršūnėje įdubę, geltoni, saulėtoje pusėje rausvi ir laikosi ant ilgų kotelių. Obuoliukai prinoksta rugsėjo-spalio mėn. Jų sėklytės nedidelės, rudos ir pailgos.
Matmenys
Neaukštas medis. Priklausomai nuo augavietės geografinės padėties ir augimo sąlygų, užauga iki 10 m, rečiau 15 m aukščio kaip medis, arba rečiau 3-5 m aukščio kaip krūmas.
Amžius
Derėti pradeda maždaug nuo 10 metų. Gyvena apie 150-200 metų.
Panaudojimas
Vaisiai labai rūgštūs, todėl valgyti tinka tik pastovėję. Naudojami uogienių, kisielių, kompotų, girų gamybai, arbatoms. Iš miškinės obels (kaip ir Malus sylvestris) kilę daug sukultūrintų Malus domestica veislių.
Pavadinimas
Mokslinio, lotyniško rūšies pavadinimo autorius yra Philip Miller, gyvenęs 1691-1771.
Jurgis Gerulis
Jurgis Gerulis (, 1888 m. rugpjūčio 13 d. Jogaudai, Tilžės apskritis – 1945 m. rugpjūčio 9 d. Rygoje) – Lietuvos kalbininkas, baltistas, rektorius, nacių Vokietijos karinės žvalgybos karininkas.
Mokslininkas
Studijavo Karaliaučiaus ir Berlyno universitetuose, mokytojas Adalbertas Becenbergeris. 1912 m. filosofijos daktaras. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare kaip vokiečių karininkas, buvo sužeistas. 1922–1933 m. Leipcigo universiteto dėstytojas, Baltų kalbų katedros vedėjas, profesorius. 1931–1933 m. vadovavo dialektologijos kursams Kaune. 1934–1937 m. Karaliaučiaus universiteto profesorius ir rektorius. Nuo 1937 m. Berlyno universiteto profesorius. Tarp studentų buvo žinomas, populiarus ir autoritetingas.
Tyrė senąją lietuvių raštiją, lietuvių kalbos fonetiką, tarmes, senovės prūsų vietovardžius, dvikalbystę. Parengė M. Mažvydo raštų fotografuotinį leidimą. Vilniuje surado J. Elgerio „Evangelijų ir epistolų“ vertimo latvišką rankraštį.
Mokiniai kalbininkai Antanas Salys, Pranas Skardžius, Kazimieras Alminas, Alvilis Augstkalnis, Viktoras Falkenhanas, Jonas Kabelka, Izabelė Matusevičiūtė, Elžbieta Mikalauskaitė ir kiti.
Politinė veikla
1930 m. gruodžio 12 d. įstojo į nacionalsocialistų partiją. Tai nuo jo atstūmė kai kuriuos iš jo tuometinių kolegų. 1932 m. tapo nacių šturmuotoju, SA nariu. 1932 m. lapkričio mėn. kaip Nacionalinio komiteto Leipcigo universitetui atnaujinti pirmininkas atvirai agitavo už Adolfo Hitlerio išrinkimą kancleriu.
1937 m. buvo priverstas atsisakyti rektoriaus pareigų po konflikto su gauleiteriu Erich Koch dėl Rytų Prūsijos vietovardžių keitimo komisijos darbo.
Abvero karininkas
1938–1939 m. žiemą Ukrainiečių mokslinio instituto reikalais lankėsi lenkų okupuotose žemėse, Vilniuje ir vakarų Baltarusijoje. Manytina, kad tada prasidėjo jo bendradarbiavimas su vokiečių karine žvalgyba Abveru. Jisai su Abvero majoru Engelhartu ir profesoriumi Gerhardu von Mende susitiko su baltarusių nacionalistinės emigracijos vadovais kunigu Vincentu Godlevskiu ir Fabianu Akinčicu ir su jais aptarė kūrimą nelegalių karinių formuočių, galinčių karo atveju pasipriešinti Lenkijos ir TSRS valdžiai.
1939 m. pašauktas į vokiečių kariuomenę. Tarnavo Abvere, pirmiausia kaip kapitonas, vėliau kaip majoras. Verbavo ir rengė baltarusus ir ukrainiečius. 1939 m. pabaigoje buvo įkurta Abvero atstovybė Krokuvoje. Jisai ten priėmė Richardo Jary vadovaujamą Ukrainiečių nacionalistų organizacijos karinę delegaciją. 1940 m. kovo mėnesį „Brandenburg-800“ diversiniame pulke Abvero parengti šios organizacijos nariai buvo siunčiami prie Lvovo ir į Volynės kraštą.
1940 m. vasarą kartu su profesoriais Hans Koch ir Theodor Oberlaender dalyvavo pasitarimuose su Stepano Banderos vadovaujamos Ukrainos nacionalistų organizacijos steigti ukrainiečių karinius dalinius.
1941 m. vasario mėnesį kartu su kapitonu Vaclavu Kozlovskiu Lodzėje lankė Baltarusijos ir Ukrainos komitetus ir užverbavo 32 baltarusius į diversinį padalinį, kuris prieš pat karą su Sovietų Sąjunga buvo panaudotas netoli Minsko ir Bialystoko. O kovo mėnesį vedė derybas su Ukrainos nacionalistų organizacijos vadovais Stepan Bandera ir Richard Jary dėl kuriamų ukrainiečių batalionų „Rolland“ ir „Nachtigal“ užduočių. Nacių Vokietijai užpuolus Sovietų Sąjungą, šie batalionai suveikė kaip smogiamieji specialios paskirties daliniai, tačiau rugpjūčio mėnesį vokiečiai paleido juos ir suėmė jų vadovybę.
Kazio Škirpos pakviestas, dalyvavo Lietuvių aktyvistų fronto sueigoje. Jurgis Gerulis padėjo LAF’ui užmegžti ryšį su Vokietijos karinę vadovybe (Oberkommando der Wehrmacht). Stasys Puodžius ir Klemensas Brunius paskiriami ryšiams su OKW štabo poskyriu.
Nuo 1941 m. spalio mėn. iki 1942 m. birželio mėn. vadovavo žvalgybos mokyklai Viacačiuose, 18 km nuo  Rygos, rengiančiai diversantus Rytų frontui.
2011 m. Belgijos Grand Prix
'''2011 m. Belgijos Grand Prix''' buvo 12-os 2011 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko rugpjūčio 26-28 dienomis Spa-Francorchamps trasoje Belgijoje.
Daugiausiai šioje trasoje yra nugalėjęs šiuo metu Mercedes GP ekipoje lenktyniaujantis vokietis Michael Schumacher. 2010 m. čia nugalėjo britas Lewis Hamilton.
Prieš šias lenktynes Renault ekipa pranešė, kad Bruno Senna pakeis iki tol lenktyniavusį vokietį Nick Heidfeld iki sezono pabaigos. Tuo tarpu Red Bullt ekipa pratęsė vieneriems metams sutartį su australu M. Webberiu.
Šiose lenktynėse buvo minimas M. Schumacher karjeros jubiliejus – 20 m. nuo pirmųjų vokiečio lenktynių 1991 m. Belgijoje. Šia proga Michael lenktynėse dėvėjo specialų auksinį šalmą.
Alfred Lichtenstein
Alfredas Lichtenšteinas (, 1889 m. rugpjūčio 23 d. Berlynas – 1914 m. rugsėjo 25 d. prie Vermandoviljero, Pikardija, Soma, Prancūzija) – Vokietijos rašytojas. Vienas žymiausių ankstyvojo vokiečių ekspresionizmo lyrikų.
Biografija
Berlyne ir Erlangene studijavo teisę. 1913 m. daktaras. Bendradarbiavo ekspresionistų žurnaluose „Der Sturm“, „Die Aktion“. Žuvo per Pirmąjį pasaulinį karą Vakarų fronte.
Kūryba
thumb|left|150px|Eilėraščiai ir apsakymai Poezijoje (eilėraščių rinkiniai „Sambrėškis“ / Die Dammerung 1913 m.) reiškiama pasaulio žlugimo ir artėjančios katastrofos nuojauta, būdinga deformuotos tikrovės vaizdai, didmiesčio motyvai, banalaus miesčioniško gyvenimo kritika, tragizmo ir grotesko dermė. Pagrindė ekspresionizmui būdingą simultaninio eilėraščio modelį – tekstą (dažniausiai naudojamas tradicinis ketureilis) sudaro atskiri, kontrastingi vaizdai, kurių gretinimas bei ironiškas išvardijimas kelia absurdo ir beprasmybės pojūtį. Gamta taip pat deromantizuojama, pabrėžiama jos svetimumas, nykumas.
Prozoje (rinktinė „Eilėraščiai ir apsakymai“ / Gedichte und Geschichten, išleista 1919 m.) vaizduojamos ekspresionizmui būdingos ribinės, patologinės žmogaus būsenos. Dar parašė kūrinių vaikams („Dėdės Krauzės istorija“ / Die Geschichte des Onkel Krause 1910 m.).
Alfredo Lichtenšteino kūryba turėjo įtakos XX a. lietuvių avangardinei poezijai. Jo eilėraščių paskelbta lietuvių kalba.
Tanegašima
thumb|right|Tanegašima yra labiausiai į rytus nutolusi iš [[Osumi salos|Osumi salų, ji yra iš karto į pietus nuo Kiūšiū]] Tanegašima  – Japonijos sala į pietus nuo Kiūšiū, priklausanti Kagošimos prefektūrai. Tai antra pagal dydį iš Osumi salų. Tai pailga sala, ilgis iš šiaurės į pietus – 57,5 km, plotis 5–12 km. Tanegašimoje yra Nišinoomotės miestas, Minamitanės ir Nakatanės miesteliai, kurie priklauso Kumagės apskričiai.
Iš Naujojo Tanegašimos oro uosto kasdien vyksta skrydžiai į Osaką ir Kagošimą.
Salos pietinėje dalyje įsikūręs Tanegašimos kosmoso centras.
Istorija
thumb|left|„Tanegašima“ ginklas Saloje įvyko pirmasis kontaktas tarp japonų ir europiečių 1543 m. Riūkiū prekybos postas čia buvo įkurtas prieš kelis dešimtmečius ir visa prekyba tarp Riūkiū karalystės ir Kagošimos vyko per šį postą. Čia atsidūrė nuo kurso nuklydęs portugalų laivas.
Iki šiuolaikinių laikų šaunamieji ginklai Japonijoje buvo vadinami Tanegašima, nes buvo manoma, kad juos pirmąkart atgabeno minėti portugalai. 1614 m. išleistuose memuaruose portugalų tyrinėtojas Fernão Mendes Pinto teigia, kad išsilaipino saloje su pirmaisiais portugalais, bet dabar tuo mažai kas tiki, nes pats F. Pinto kitur teigia, kad tuo metu buvo Birmoje. Žinoma, kad F. Pinto lankėsi Tanegašimoje, bet vėliau.
Ilgaūsis dygusis šamukas
Ilgaūsis dygusis šamukas (Ancistrus dolichopterus) – dygiųjų skujažvynių šamukų (Loricariidae) šeimos žuvis.
Akvariumas turi būti erdvus, su daug šiekštų slėpimuisi. Reikalingas gerai nufiltruotas ir tekantis, įvairios cheminės sudėties vanduo. Temperatūros ribos: 23-27 °C.
Daugiausia minta augaliniu maistu, tačiau tinka ir dirbtiniai pašarai. Galima šerti bulvės ar agurko riekelėmis arba salotų lapais.
Plačiai paplitęs Pietų Amerikos tropinėje dalyje.
Andrius Kardišauskas
Andrius Kardišauskas (1893 m. balandžio 15 d. Kelminė, Sasnavos valsčius, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1974 m. lapkričio 27 d. Marijampolėje) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Vėduoklinė meškutė
Vėduoklinė meškutė (Paxillus panuoides, sin. Tapinella panuoides) – meškutinių (Paxillaceae) šeimos, meškučių (Paxillus) genties grybų rūšis.
Andrius Kardišauskas
Biografija
Mokėsi privačiai. 1914 m. įstojo į Marijampolės „Žiburio“ gimnaziją, bet po metų, Marijampolę užėmus vokiečiams, mokslai nutrūko.
Vėduoklinė meškutė
Papuvusi spygliuočių, ypač pušies mediena. Vasara, ruduo, net žiema. Kepurėlė vėduoklės formos, sporos beveik apvalios, nedidelės.
Andrius Kardišauskas
Biografija
1919 m. vienas Lietuvos darbo federacijos kūrėjų. Kandidatavo į Steigiamąjį Seimą Marijampolės rinkiminėje apygardoje. Į Steigiamąjį Seimą pateko 1921 m. balandžio 5 d. vietoj atsistatydinusio Vinco Katiliaus. Buvo Lietuvos darbo federacijos frakcijos, įėjusios į Lietuvos krikščionių demokratų partijos bloką, narys. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.
Vėduoklinė meškutė
Vaisiakūniai smulkūs, vidutinio dydžio. Kepurėlė 2–8 cm skersmens, jaunų vaisiakūnių susisukusi į vidų, senų – kraštas užsilenkęs žemyn, gelsva, rusvai gelsva, kartais violetinio ar žalsvo atspalvio, plaušuotai aksomiška. Jauni lakšteliai – balti, vėliau – kepurėlės spalvos, su skersinėmis pertvarėlėmis. Kotas trumpas, šoninis, kartais jo nebūna, kepurėlės spalvos. Trama gelsva, minkšta, malonaus kvapo, nekarti. Sporos 4,5–6×3–4 μm.
Andrius Kardišauskas
Biografija
1926 m. ėmė ūkininkauti Rūdžiuose. 1946 m. už atsisakymą stoti į kolūkį ištremtas į Kazachstaną. Po metų paleistas, grįžo į Lietuvą. 1949 m. išrinktas Černiachovskio kolūkio (centras – Mokolai) pirmininku, bet jam neleista eiti šių pareigų, surengti nauji rinkimai. Vėliau dirbo šio kolūkio brigadininku, paukščių fermos vedėju.
Vėduoklinė meškutė
Būdingi požymiai: kepurėlė švelniai aksomiška, tampri.
Auga po keletą vaisiakūnių, dažniausiai ant pušies medinių konstrukcijų (suolų, pavėsinių) parkuose, soduose, ūkiniuose pastatuose. Aktyvi medienos ardytoja. Nevalgoma.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 87 psl.
Tadeušas Giedraitis
Biografija
Gimė 1889 m. gruodžio 25 d. Linkuvoje, bajorų Giedraičių Jono Mauricijaus Giedraičio ir Kazimieros Radvilavičiūtės šeimoje. Mokėsi Kauno ir Rygos gimnazijose. 1907–1909 m. studijavo inžineriją Rygos technikos universitete, vėliau teisę Tartu universitete. Baigęs mokslus mokėsi Sankt Peterburgo artilerijos mokykloje.
1916–1919 m. mokytojavo teisės licėjuje Jaroslavlyje. 1917–1918 m. priklausė Lenkų karinei organizacijai. 1919 m. suteiktas poručiko laipsnis ir išleistas į Lenkijos kariuomenės rezervą. 1919–1926 m. dirbo administracinėse įstaigose Vilniuje, Balstogėje, Augustave ir Valkaviske. 1919 m. Vilniuje susituokė su Ana Dunin-Šostakovska. 1926–1932 m. dirbo teisėju Biarozoje. 1932–1935 m. Balstogės apygardos teismo prezidento pavaduotojas. 1935–1936 m. Zamostės apygardos teismo prezidentas. 1936 m. tapo Lucko apygardos teismo prezidentu. 1938 m. išrinktas į Lenkijos senatą. 1939 m. rugsėjo 21 d. suimtas NKVD, buvo kalinamas ir tardomas Minske, nuteistas mirties bausme. Prasidėjus Trečiojo Reicho ir TSRS karui, kartu su kitais kaliniais buvo nušautas besitraukiančių NKVD 1941 m. birželio 26 d. Červenėje. thumb|left|Kapas Povonzkų kapinėse Nužudymo vieta nežinoma, tačiau sukurtas simbolinis kapas Povonzkų kapinėse.
Briliantinis saulešeris
Briliantinis saulešeris (Enneacanthus obesus) – ausytųjų ešerių (Centrarchidae) šeimos gėlavandenė žuvis.
Kūnas iki 9,5 cm ilgio. Gyvena vandenyse, kurių pH nuo 7,0 iki 7,5 ir temperatūra - 10-22 °C. Paplitęs Šiaurės Amerikoje.
Žalgiriai (Darkiemio apskritis)
Žalgiriai arba Sadovojė (, nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. Schallgirren, nuo 1938 m. birželio 2 d. Kreuzhausen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Садовое) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities Tarpučių valsčiaus kaimas. Priklausė Trempų parapijai. 1928 m. spalio 17 d. prijungtos Daubiškės ir Karlshofo dvaras (Karlshof, nuo 1946 m. Znamenka,, 1905 m. buvo 37 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Nekrasovo apylinkės kaimas.
Eras
Eras gali reikšti:
Kauno Jono Basanavičiaus gimnazija
miniatiūra|250px|right
Kauno Jono Basanavičiaus gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Šarkuvos g. 28, vykdanti, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190139463. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba. Pavadinta tautos žadintojo Jono Basanavičiaus (1851–1927) vardu.
Istorija
1987 m. antrajame Šilainių mikrorajone atidaryta 49-oji vidurinė mokykla. 1988 m. mokykloje įvestas sustiprintas anglų kalbos mokymas. 1990 m. išleista pirmoji laida – 37 abiturientai. 1990 m. įkurta mokinių taryba, mokyklos muziejus, kuriame surinkta medžiagos apie dr. Joną Basanavičių: nuotraukos, portretai, albumai, referatai, knygos, prisiminimai, video medžiaga. 1996 m. pradėta dėstyti ekonomika ir informatika, įkurta kompiuterių klasė. 1998 m. mokyklai suteiktas Jono Basanavičiaus vardas. 2010 m. vasario 12 d. mokykla tapo gimnazija.
Gintaras Gesevičius
Gintaras Gesevičius (g. 1952 m. spalio 25 d. Kaune) – Lietuvos grafikas, tapytojas.
Biografija
1976 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1986–1992 m. dirbo leidykloje „Vyturys“ Vilniuje.
Kūryba
Kūrybai įtakos turėjo Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, jo tapyba ir grafika. Sukūrė ekslibrisų, estampų (ciklas „Tebūnie“ 1984 m.), plakatų („Lietuvos dokumentinis kinas“, V. Žalakevičiaus filmui „Savaitgalis pragare“, abu 1988 m., Ž. Ofenbacho operetei „Gražioji Elena“ 1989 m.), iliustravo knygų (Sigitas Geda. Karalaitė ant svarstyklių 1989 m., Močiutės dainos 1991 m., Selemonas Paltanavičius. Tai mes, pelės! 2004 m.).
Nuo 1991 m. tapo. Kūryba simbolistinė, yra siurrealizmo bruožų, gausu Rytų ir Vakarų kultūrų įvaizdžių (piramidė, bokštas, kolona ir kt.), vyrauja poetinė nuotaika, filosofijos idėjos. Nuo 1976 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje; pelnė apdovanojimų, tarp jų – Baltijos plakatų parodos Vilniuje Didysis prizas, 1992 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
Eras (Škotija)
Eras  – miestas Škotijos vakaruose, į pietvakarius nuo Glazgo, prie Klaido įlankos ir Ero žiočių. Istorinės Eršyro grafystės ir Pietų Eršyro srities centras. Geležinkelio stotis prie Glazgo-Largso geležinkelio.
Yra žvejybos uostas. Metalurgijos, mašinų gamybos, metalo apdirbimo, tekstilės, chemijos, maisto pramonė. Pajūrio kurortas. Yra XII a. Ero katedra, XV-XIX a. tiltai, XVII a. Kromvelio pilies griuvėsiai, poeto Roberto Bernso muziejus.
Istorija
1197 m. Ero upės pakrantėje pastatyta pilis, aplink ją pradėjo kurtis gyvenvietė. Miesto teisės suteiktos 1202 m. Nuo XIII a. mieste įsikūrė dominikonai. XVII–XIX a. buvo svarbus pramoninis centras.
Valdininkas
Valdininkas - administracinį darbą valstybės institucijose dirbantis asmuo.
Valdininkui pavedama vykdyti vyriausybės priimtus įstatymus, pavedimus, užtikrinti, kad būtų laikomasi jau galiojančių įstatymų ir taisyklių. Valdininkas turi būti pavaldus tik savo tiesioginei vadovybei ir jo darbą reglamentuojančioms instrukcijoms. Jis turėjo būti atribotas tiek nuo profesionalių politikų, tiek nuo eilinių piliečių spaudimo pažeisti instrukcijas.
Rusija
Carinėje Rusijoje valdininkas buvo valstybės tarnautojas, turintis rangą (laipsnį). Valdininkų klasė atsirado, kai buvo priimta Rangų lentelė (1722 m.). Po Spalio revoliucijos 1917 m. valdininkų klasė buvo likviduota. Valstybės valdyme dalyvaujantys asmenys pradėti vadinti valstybės tarnautojais. Rusijoje valdininkais šnekamojoje kalboje iki šiol vadinami valstybės tarnautojai, išreiškiant neigiamą, paniekinamą požiūrį į tarnautojų nelankstumą, prastą darbą ir pan., pabrėžiant valdžios sąvoką.
Lietuva
Lietuvoje valdininkai du kartus buvo oficiali pareigybių klasė :
1995 m. gegužės 1 d. buvo priimtas Lietuvos Respublikos Valdininkų įstatymas, kuriame buvo numatytos valdininkų teisės, pareigos, draudimai, taip pat valdininkų lygiai.
Valdininkų lygiai
Valdininkai skirstomi į A ir B lygius:
Butrimonys (Šalčininkai)
Butrimonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, prie kelio, 15 km į šiaurės rytus nuo Eišiškių. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Butrimonių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (pastatyta 1926 m.), veikia paštas (LT-17014).
miniatiūra|left|Kaimo kryžkelė su kryžiumi miniatiūra|left|Stogastulpis – nuoroda link [[Rėžių akmuo|Rėžių akmens (3 km)]]
Etimologija
Vietovardis kilęs iš asmenvardžio Butrimonis, Butrimas. Asmenvardis archajiškas, dvikamienis: but- siejama su, o rim- – su ri̇̀mti, ramùs.
Istorija
Butrimonys minimi 1744 m. 1775 m. buvo 8 kiemai. 1799 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, 1906 m. įsteigta parapija. XIX a. Butrimonys buvo Lydos apskrities kaimas, priklausęs Benekainių parapijai.
1906–1926 m. pastatyta medinė Butrimonių Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia. 1927–1936 m. veikė lietuvių Šv. Kazimiero draugijos skyrius, 1935–1937 m. – „Ryto“ draugijos skaitykla. 1950–1995 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Juodasis riešutmedis
Juodasis riešutmedis (Juglans nigra) – riešutmedinių (Juglandaceae) šeimos medžių rūšis. Paplitęs Šiaurės Amerikoje nuo pietų Ontarijo iki šiaurės Floridos ir Teksaso. Auga daugiausia upių pakrantėse.
Medis išauga iki 30-40 m aukščio, pavieniai būna stambūs, kresni, augantys miškuose – laibakamieniai. Žievė pilkšvai ruda, giliai sueižėjusi. Lapai sudėtiniai, 30-60 cm ilgio, plunksniški, sudaryti iš 15-23 lancetinių lapelių kurių ilgis siekia iki 7-10 cm. Vyriški žiedai – 8-10 cm ilgio žirginiai. Vaisius – kaulavaisis, sudarytas iš žalios spalvos apyvaisio ir kieto branduolio, vadinamo juoduoju riešutu.
Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė
Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė (1938 m. gegužės 18 d. Žliobiškiuose, Viešintų valsčius – 2016 m. kovo 3 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.
Juodasis riešutmedis
Šie riešutai naudojami kulinarijoje, dedami į įvairius patiekalus, tiesa, nėra tokie komerciškai paklausūs kaip graikiniai riešutai, nes juodieji riešutai sunkiau išlukštenami negu graikiniai. Turi juodų dažinių medžiagų.
Jadvyga Gervytė-Tvarijonavičienė
Biografija
Gimė ūkininkų ir amatininkų šeimoje, kuri turėjo 30 hektarų žemės. Augo keturių vaikų šeimoje, Žliobiškiuose. 1946–1948 m. mokėsi Sedeikių pradinėje mokykloje Pelyšos dvare, kol tėvai, vengdami gresiančios tremties į Sibirą, 1948 m. persikėlė į Vilnių.
1948–1957 m. baigė Vilniaus Antano Vienuolio vidurinę mokyklą, papildomai mokėsi piešimo. 1964 m. baigė Lietuvos dailės instituto Tekstilės fakultetą. Mokytojai – Juozas Balčikonis, Vladas Daujotas. 1964–1974 m. dirbo Panevėžio „Lino“, Vilniaus „Dailės“ kombinatuose.
Palaidota Vilniaus Rokantiškių kapinėse.
Stungiai
Istorija
thumb|left|240px|Stungių kryžius
1658 m. kaime buvo 53 gyvenami kiemai. 1769 m. Stungių gyventojai prisidėjo prie Šiaulių ekonomijos valstiečių sukilimo. 1795 m. minimi Stungiai I (didesni) ir Stungiai II (mažesni). 1883 ir 1901 m. kaime susektos slaptos mokyklos.
Sovietmečiu buvo sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Gyventojai
1795 m. Stungiuose I buvo 143, o Stungiuose II – 77 gyventojai.
Špringštekas
Špringštekas ( 'šuolių lazda') – Nyderlandų išsivadavimo kariuomenės įrankis, apie 2 m ilgio kartis su metaliniais antgaliais galuose. Špringštekus naudojo Nyderlandų žemėse, išraižytose gausiais sausinimo kanalais. Pasinaudodami jais Nyderlandų pėstininkai peršokdavo per nelabai plačius kanalus. Paprastai špringštekus naudodavo ir kaip šaudymo atramas – netoli vidurio jie turėdavo kablišką kyšulį, į kurį buvo galima atremti muškietą.
Špringštekus naudojo iki XVIII a. pabaigos.
Resident Evil (kompiuterinis žaidimas)
„Resident Evil“ yra vienas populiariausių „Resident Evil“ franšizės žaidimų, parduotas 5,05 mln. kopijų tiražu „PlayStation“ konsolei, iš viso − 6,64 mln. kopijų. Metacritic suvestinės duomenimis, vidutiniškai žaidimas kritikų įvertintas 91 balu iš 100 „PlayStation“ konsolei.