cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Respublikinė Vilniaus psichiatrijos ligoninė
VšĮ Respublikinė Vilniaus psichiatrijos ligoninė (RVPL) – Lietuvos nacionalinės sveikatos sistemos (LNSS) iš valstybės turto ir lėšų įsteigta viešoji asmens sveikatos priežiūros ne pelno įstaiga, teikianti asmens sveikatos priežiūros paslaugas pagal sutartis su užsakovais. RVPL – specializuota psichikos sveikatos priežiūros įstaiga, kurioje teikiama psichiatrinė pagalba: diagnozuojami ir gydomi psichikos sutrikimai, taikomos profilaktikos priemonės siekiant išvengti atkryčių, teikiama visokeriopa pagalba, padedanti pacientams prisitaikyti visuomenėje. Ligoninėje dirba 8 mokslų daktarai, docentai, 1 habilituotas mokslų daktaras profesorius, 48 psichiatrai.
Įstaigos steigėjas – Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija.
Įstaigos buveinė: Parko g. 21, LT-11205 Vilnius (Naujoji Vilnia), prie Naujosios Vilnios stadiono.
Veikla
thumb|right|250px|Ligoninės vaizdas
Pagrindinis įstaigos veiklos tikslas – gerinti Lietuvos gyventojų sveikatą, sumažinti gyventojų sergamumą ir mirtingumą, kokybiškai teikti medicinos paslaugas.
Pagrindiniai įstaigos veiklos uždaviniai: organizuoti ir teikti specializuotą bei kvalifikuotą antrinę ir tretinę asmens sveikatos priežiūrą (ambulatorinę ir stacionarinę) visos Lietuvos gyventojams (ligoninei priskirti aptarnauti Vilniaus, Utenos, Alytaus, Šiaulių apskričių ir Vilniaus miesto gyventojai), padėti organizuoti pedagoginį darbą ir praktinį darbą Universitetinei psichiatrijos klinikai.
Pagrindinės įstaigos veiklos sritys (veiklos rūšys pagal Statistikos departamento prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės patvirtintą Ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių):
Taip pat: būtinosios medicinos pagalbos teikimas; kita, įstatymais neuždrausta nemedicinine veikla, susijusi su gydymu.
Istorija
Carinės Rusijos valdomoje Lietuvoje psichiatrija buvo Viešosios globos valdybos žinioje. 1898 m. Peterburge įvykusio pasitarimo metu buvo nuspręsta statyti apygardų psichiatrijos ligonines, be kita ko – Rygoje (Latvija) ir Vilniuje. Vilniaus apygardos tūkstančio lovų ligoninė pradėta statyti Rokantiškių dvaro žemėse, 0,5 km nuo Naujosios Vilnios geležinkelio stoties.
Skyriai
thumb|right|450px|Ligoninės planas
Medicinos:
Direktoriai
Buvę direktoriaus pavaduotojai Petras Navašinskas, Nijolė Petrauskienė, Eugenijus Demidiukas, Irena Jurelienė.
Giedrius Čereškevičius
Giedrius Čereškevičius (g. 1980 m. rugpjūčio 3 d. Alytuje) – Lietuvos ir Alytaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
2002 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, mechanikas inžinierius, 2004 m. ten pat baigė magistrantūrą.
Tėvynės sąjungos – krikščionių demokratų partijos, nuo 2010 m. Naujosios sąjungos narys. Nuo 2011 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Įtarimai Česlovo Daugėlos korupcijos byloje
2010 m. spalio 6 d. Alytaus meras Česlovas Daugėla buvo sulaikytas (ikiteisminis tyrimas pradėtas liepos mėnesį) dėl piktnaudžiavimo tarnyba, dokumentų klastojimo ir didelės vertės svetimo turto iššvaistymo. Korupcijos byla remiasi miesto stadiono rekonstrukcijos darbų, kuriuos atliko Česlovo Daugėlos šeimai priklausanti bendrovė „Kortas“, tyrimu. Šiai bendrovei pateikti įtarimai kaip juridiniam asmeniui.
Kartu prieš teismą stos Alytaus vicemeras, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos pirmininkas Dobilas Kurtinaitis. Įtarimai dėl nusikalstamų veikų padarymo pateikti ir Alytaus miesto savivaldybės darbuotojams Sigitui Stumbrui, Jūratei Sadauskienei, Marijai Ambrulevičienei, Daliai Žilinskienei, taip pat tuomet administracijos direktoriaus pareigas ėjusiam Giedriui Čereškevičiui ir buvusiai vicemerei Rimai Rakauskienei.
Valstybinė kalbos inspekcija
Valstybinė kalbos inspekcija – priežiūros institucija, kontroliuojanti, kaip valstybės ir savivaldybių institucijose, visose Lietuvos Respublikoje veikiančiose įstaigose, įmonėse ir organizacijose laikomasi Valstybinės kalbos įstatymo, Valstybinės lietuvių kalbos komisijos nutarimų ir kitų teisės norminių aktų, nustatančių valstybinės kalbos vartojimo bei taisyklingumo reikalavimus.
Valstybinė kalbos inspekcija atsakinga Lietuvos Respublikos kultūros ministerijai ir atskaitinga Valstybinei lietuvių kalbos komisijai.
Funkcijos
Valstybinė kalbos inspekcija tikrina, ar:
Pagrindinis Lietuvos kalbos politiką nustatantis teisės dokumentas yra Lietuvos Respublikos valstybinės kalbos įstatymas, kuriame išplėtota Lietuvos Respublikos Konstitucijos 14 straipsnio nuostata „Valstybinė kalba – lietuvių kalba“.
Ansainiai
Istorija
XX a. pr. Ansainiai (Hanusevičiai) buvo okolica Babtų valsčiuje. Čia žemes valdė Butkevičiai, Dautartai, Gineikiai, Hanusaučiai, Ivanaičiai, Jagėlavičiai, Jusevičiai, Kšešanavičiai, Stecevičiai, Uginskiai, Vencevičiai.
Valstybinė kalbos inspekcija
Funkcijos
Valstybinės kalbos politikos gairės – dokumentas, kuriame išdėstyta lietuvių kalbos raidos skatinimo strategija.
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Graikijos visuotinis socialistinis judėjimas, PASOK, (gr. Πανελλήνιο Σοσιαλιστικό Κίνημα, Panellinio Sosialistiko Kinima, ΠΑΣΟΚ) – Graikijos socialdemokratų partija.
Įkurtas 1974 m. rugsėjo 3 d. Andreas Papandreu ir kitų, iki karinės diktatūros įvedimo buvusių Centro sąjungos nariais ir emigracijoje veikusių Stokholme, iniciatyva, reorganizavus Graikijos išvadavimo judėjimą.
Valdžioje
1974 m. rinkimuose į parlamentą gavo 13,6 % balsų ir 12 vietų, 1977-25,3 % balsų ir 93 vietas.
Valstybinė kalbos inspekcija
Istorija
Nuo 1992 m. Inspekcijai suteikta teisė nagrinėti administracinių teisės pažeidimų bylas ir skirti administracines nuobaudas už įvairius valstybinės kalbos vartojimo ir jos taisyklingumo pažeidimus.
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Valdžioje
1981–1990 buvo valdanti partija, 1981 rinkimuose gavusi 48,7 % balsų ir 173 vietas 300 vietų parlamente. Ministru pirmininku nuo 1981 m. buvo A. Papandreu, kuriam 1989 m. teko pasitraukti, kai opozicija jį apkaltino korupcija ir nesantuokiniais ryšiais.
Valstybinė kalbos inspekcija
Istorija
2001 m. gruodžio 18 d. priėmus Valstybinės kalbos inspekcijos įstatymą, Inspekcija pradėjo veikti kaip atskira įstaiga.
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Valdžioje
Andreas Papandreu vyriausybė parengė šalį stojimui į ES ir NATO, įvedė civilinę santuoką, mokyklas perdavė savivaldybėms, išplėtė ligoninių, globos namų tinklą, atliko konstitucinę reformą, susilpninusi prezidento galias, sustiprino savivaldybes, įvedė 18 metų rinkimų cenzą, nacionalizavo 3 stambiausias laivų statyklas, išplėtė profsąjungų vaidmenį gamybos planavime.
Tačiau PASOK valdymo laikotarpiu išaugo nedarbas, infliacija, užsienio skola ir valstybės biudžeto deficitas. Tai sukėlė darbininkų nepasitenkinimą, 1986–1987 kilo visuotiniai streikai. Vis tik 1985 m. parlamento rinkimuose PASOK gavo 45 % balsų ir 161 vietą parlamente.
Turboreanimacija
thumb|Turboreanimacijos koncertas Rygoje 1995 m. spalis|300px
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Valdžioje
1989 m. rinkimuose gavusi 40,7 % balsų ir 128 vietas parlamente PASOK sudarė koalicinę vyriausybę. 1990 m. rinkimuose PASOK gavo 38,6 % balsų ir pralaimėjusi konservatoriams, surinkusiems 46,9 %, liko opozicijoje.
Turboreanimacija
TurboReanimacija – lietuviška hardcore punk (pankroko) grupė. Įkurta 1991 m., kai grupė „Auka“ nutarė šiek tiek pakeisti savo muzikavimo stilių, įvaizdį ir pavadinimą. Aktyviai kūrė ir koncertavo iki 1998 m.
TurboReanimacija yra viena žinomiausių hardcore punk stiliaus pradininkių Lietuvoje.
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Valdžioje
Bet 1993 socialistai vėl iškovojo 170 vietų 350 vietų parlamente, surinkę 46,9 % balsų ir sudarė Andreas Papandreu vyriausybę. Tiesa, 1995 m., parlamente renkant šalies prezidentą, socialistams teko susiblokuoti su 11 vietų turinčia dešiniojo centro „Politinio pavasario“ koalicija ir paremti jos kandidatą K. Stefanopulą.
Turboreanimacija
2006 m. atsikūrė ir įrašė 4 naujas dainas.
Graikijos visuotinis socialistų judėjimas
Valdžioje
2000 m. rinkimuose partija gavo 42,7 % balsų ir 158 vietas. Tačiau nauji išbandymai šalies laukė įvedus eurą ir skyrus dideles investicijas Atėnų olimpinėms žaidynėms. Kosto Simičio vyriausybė nesugebėjo išvengti problemų. Paspartėjus infliacijai ir padidėjus nedarbui, PASOK 2004 rinkimuose gavo tik 42 % balsų ir vėl turėjo užleisti valdžią konservatoriams. Kaip paaiškėjo atlikus valstybinį auditą, Simičio vyriausybė buvo pagražinusi ataskaitas Europos Sąjungai ir makroekonominę statistiką, kad šalis atitiktų euro kriterijus.
Nuo 1982 m. PASOK atstovaujamas Europarlamente.
Struktūra
Turi apie 30 000 narių. Aukščiausias organas – kas dveji metai šaukiamas suvažiavimas, kuris renka 80 narių Centro Komitetą ir partijos pirmininką. CK sudaro Vykdomąjį biurą ir sekretoriatą. PASOK bendradarbiauja su Visos Graikijos socialistiniu darbininkų profsąjungų judėjimu. PASOK pozicijas atspindi laikraštis „Eksormisi“ („Puolimas“).
PASOK yra Socialistų Internacionalo ir Europos socialistų partijos narė.
Turboreanimacija
Grupės nariai
Skirtingais grupės gyvavimo etapais kolektyve grojo šie muzikantai: Donatas Budrikas (bosinė gitara), Klaidas „Akela“ (gitara), Artas „10-20“ (dziašimdzvidziašim) (bosinė gitara), Tomas „Verbaitis“ Verbaitis (bosinė gitara), Tomas „Maišas“ Grudė (bosinė gitara), Jurga Stundžinaitė (būgnai), Kristina „Paukštelis“ (būgnai).
Adomas Jonas Daugirdas
Adomas Jonas Daugirdas (1913 m. lapkričio 13 d. Ariogaloje-Daugirdavos dvare, Girkalnio vlsč., Rusijos imperijoje – 1994 m. gegužės 27 d. Balstogėje, Lenkijoje) – lietuvių-žemaičių kilmės, kilęs iš Daugirdų giminės, lenkų gydytojas, chirurgas, Armijos Krajovos narys. Brolis krepšininkas Jerzy Dowgird, senelis – Tadas Daugirdas.
Biografija
Vaikystę praleido Charkove, kur jo tėvas - lietuvių žemaičių bajoras Adomas Daugirdas, h. Gulbė - buvo pasiųstas Pirmojo pas. karo metu dirbti geležinkelio tiltų statybos inžinieriumi. Kai Charkovą užėmė Bolševikai, 1918 m. rudenį motina su keturiais vaikais: Adomu, Jurgiu, Zofija ir Vanda grįžo į Lietuvą, apsigyveno Daugirdavos dvare, Ariogalos apsk. Rado savo šeimos dvarą ir pagalbinius pastatus sudegintus arba vos išlikusius, žemės dalis buvo išparceliuota. Tėvas turėjo grįžti į tėviškę po metų, tačiau kelionės metu mirė nuo šiltinės.
Vaikus vieniša motina auklėjo lenkiško patriotizmo dvasioje. Pradinį išsilavinimą Adomas Daugirdas įgijo pas panelę Vasiliovską. 1926 m. buvo priimtas į Panevėžio lenkų gimnazijos 4 klasę. Gimnazijos metais Adomas buvo vien gerų pažymių mokinys, aktyvus užklasinėje veikloje. Jis priklausė sportiniam klubui "Ursus", lankė šeštadieninį lenkų literatūros būrelį, vaidino mokytojų suorganizuotoje lenkiško teatro saviveikloje. Gimnaziją baigė 1931 m. pavasarį, tų pačių metų rudenį pradėjo studijuoti Kauno Vytauto Didžiojo universitete biologiją - matematikos ir gamtos mokslų katedroje; po metų persivedė į medicinos fakultetą. Studijuodamas atstovavo LSK Sparta Kaunas futbolo klubą. A. Daugirdas priklausė Zjednoczenia Polaków Studentów Uniwersytetu Witolda Wielkiego (Vytauto Didžiojo universiteto lenkų sąjungai), o 1933-34 m. buvo šios sąjungos prezidentas. 1933 m. Adomas Daugirdas organizavo lenkų jaunimo sąskrydį Kaune, o 1934 metais - kelionę į sąskrydį, vykusį jau Lenkijoje; ten susipažinęs su lenkais iš Vokietijos, tą pačią 1934 metų vasarą su visa Lietuvos lenkų studentų grupe nuvyko kelioms dienoms ir į Vokietiją. Adomo Daugirdo vadovaujama sąjunga užmezgė ryšius ir įtraukė į bendrą kultūrinę veiklą lenkus studentus, gyvenančius Latvijoje, Rygoje. 1939 m. kovo 29 d. Adomas Daugirdas baigė universitetą labai gerais pažymiais (lot. cum laude) ir gavo medicinos gydytojo diplomą. Iškarto po baigimo stažavosi chirurgijos specialybėje Kauno klinikose.
1941 m. pradėjo dirbti chirurgu Vilniuje, Lukiškių kalėjimo ligoninėje, kuriai tuo metu vadovavo prof. Michejda. Per Antrąjį pasaulinį karą, 1942 m. rudenį prisijungė prie Armijos Krajovos veiklos, buvo paskirtas Kauno apygardos vadu, o 1943 m. lapkritį paaukštintas iki leitenanto laipsnio. Adomas Daugirdas nuo 1944 m. pavasario dirbo gydytoju Raudonojo Kryžiaus Vilniaus ligoninėje. Dalyvavo karinėje operacijoje Aušros vartai, kurios tikslas buvo užimti Vilnių, anksčiau nei Raudonoji armija.
Po nepavykusios operacijos 1944 m gruodžio mėn. pasitraukė į Palenkę. 1945–1946 m. dirbo gydytoju Balstogėje, vadovas prof. Fiedorowicz. Vėliau išvyko į Hainuvką, kur organizavo naujos ligoninės įkūrimą ir buvo paskirtas ligoninės direktoriumi, bei ėjo chirurgijos ir akušerijos skyrių vyr. gydytojo pareigas. 1953 m. grįžo į Balstogę, kur buvo paskirtas J. Šniadeckio ligoninės direktoriumi bei chirurgijos skyriaus vyr. gydytoju. Šioje ligoninėje A. Daugirdas išdirbo iki pensijos, į kurią pasitraukė 1981 m. liepos 1 d.
1958 m. Adomas Daugirdas apsigynė medicinos mokslų Daktaro disertaciją, o 1963 m. Balstogės Medicinos Akademija jam suteikė Habilituoto Daktaro laipsnį. A. Daugirdas buvo aktyvus Lenkijos chirurgų draugijos (lenk. Towarzystwo Chirurgów Polskich) narys, buvo tos draugijos valdybos narys ir vadovavo jos Balstogės skyriui. A. Daugirdas laisvalaikį paskyrė medžioklei, priklausė Lenkijos Medžiotojų Draugijai, keletą kartų buvo išrenkamas regioninio medžiotojų draugijos skyriaus vicepirminiku.
Lietūkis
thumb|Lietūkio elevatorius [[Gubernija (Šiauliai)|Gubernijoje, Šiauliuose]] Lietūkis – Lietuvos žemės ūkio kooperatyvų sąjunga, veikusi 1923–1940 m. Kaune. Išlikę „Lietūkio“ centrinio biuro rūmai Kaune, Vytauto pr. 43.
Istorija
„Lietūkis“ įkurtas pertvarkius 1921 m. Kaune įkurtą Lietuvos žemės ūkio draugiją. Remiamas vyriausybės „Lietūkis“ ilgainiui nukonkuravo kitas prekybinių kooperatyvų sąjungas. 1926 m. prisijungė Šiaurės Lietuvos kooperatyvų sąjungą „Gamintojas“ (centras Šiauliuose). 1927 m. įsteigė Centralinę Lietuvos pieno perdirbimo bendrovių sąjungą „Pienocentras“, 1939 m. – kooperatyvų sąjungą „Linas“ ir perdavė joms savo narių gamybines funkcijas. 1937 m. pardavė prekių už 73 mln. Lt, iš jų grūdų ir sėmenų – už 6 mln. Lt, trąšų – už 10 mln. Lt, 1939 m. – už 139 mln. litų. 1939 m. „Lietūkio“ eksportas sudarė apie 15% viso Lietuvos eksporto. Turėjo bendrovių „Maistas“, „Lietuvos muilas“, „Lietuvos Baltijos Loidas“, „Kooperacijos bankas“ ir sąjungų „Kooperacija“, „Linas“ akcijų ir pajų.
„Lietūkis“ buvo tipiška kooperatyvų sąjunga, kurioje galėjo dalyvauti tik juridiniai asmenys. Jos tikslas buvo derinti atskirų žemės ūkio kooperatyvų ir draugijų veiklą, palaikyti tarp jų ir kitų kooperatyvų nuolatinius ryšius, įvairiais būdais kelti ir tobulinti krašto ūkio kultūrą, žemės ūkio pramonę, organizuoti žemės ūkio gaminių perdirbimą ir tiesioginį pardavimą krašte ir užsienyje. Nugalėjusi konkurentus – smulkesnius kooperatyvus, „Lietūkis“ tapo stipria kooperatine organizacija.
„Lietūkis“ pradėjo plataus masto prekybą trąšomis, žemės ūkio mašinomis, sėklomis, veisliniais gyvuliais. „Lietūkis“ buvo didžiausias javų, dobilų, sėmenų ir ankštinių javų supirkėjas tarpukario Lietuvoje, stambiausias javų eksportuotojas: eksportavo linų pluoštą, sėmenis, pašarinių žolių sėklas. Taip pat rengė paskaitas ir kursus žemės ūkio tema, atliko bandymus su trąšomis. Steigė javų valymo punktus, organizavo pieno perdirbimo bendroves. Savo rankose turėjo didmeninės prekybos sandėlius, malūnus, linų perdirbimo fabriką, saldainių fabriką „Birutė“ Šiauliuose.
Pirmaisiais savo egzistavimo metais kooperatyvų sąjunga gaudavo pašalpų iš Žemės ūkio ministerijos. 1923 m. „Lietūkis“ pradėjo veikti su 14 300 litų kapitalu, o 1939 m. kapitalas siekė 10 603 000 litų.
Pusę įvežamos naftos produkcijos sudarė žibalas, kitą pusę – žalia nafta, tepalai, benzinas. Pagrindiniai tiekėjai: TSRS, JAV, Lenkija, Anglija. 1937 m. „Lietūkis“ Klaipėdos uoste įsigijo penkis 5600 m³ bendros talpos rezervuarus, nutiesė geležinkelio atšaką, pastatė estakadą. Pastatytos talpyklos naftos produktams aplinkiniuose miestuose – Šilutėje, Pagėgiuose, įsigyta 60 geležinkelio cisternų. Naftos produktai buvo gabenami tanklaiviais iš Juodosios jūros Kaukazo pakrantės uostų Batumio ir Tuapsės.
1940 m. TSRS valdžia „Lietūkio“ pagrindu įkūrė Lietuvos vartotojų kooperatyvų sąjungą.
„Lietūkio“ nariai
Įveikusi konkurentus sąjunga didino kooperatyvus, todėl narių skaičius 1927–1931 m. sumažėjo nuo 71 iki 41. 1931 m. perėmė Lietuvos kooperacijos bendrovių sąjungą, vienijančią miestų vartotojų kooperatyvus. Narių skaičius padidėjo: 1932 m. buvo 114, 1940 m. – 145.
Narių sąrašas 1937 m.:
„Lietūkio“ rūmai
Kauno naujamiestyje rūmai pastatyti pagal arch. Karolio Reisono 1930 m. parengtą projektą. Administracinio pastato pagrindiniam fasadui būdinga Šiaulių miesto, kur architektu anksčiau dirbo K. Reisonas, eklektika: plano simetrija, arkiniai langai, dekoratyvinės detalės. Modernus ir reprezentatyvus kiemo pusės fasadas. Pastato architektūra apibūdinama kaip modernizuotas istorizmas.
Šv. Lauryno bažnyčia
'''Šv. Lauryno bažnyčia''' yra 7 Lietuvos bažnyčių titulas:
Neišlikusi:
Limasolio apygarda
Lipasolio apygarda  – viena iš šešių Kipro apygardų, esanti pietinėje salos dalyje. Šiaurėje ribojasi su Nikosijos apygarda, pietuose su Viduržemio jūra, vakaruose su Pafoso apygarda. Pietinę apygardos dalį užimta britų Akrotirio karinės bazės. Apygardos administracinis centras – Limasolis.
Apygarda suskirstyta į penkias bendruomenes.
Limasolio apygardoje 2001 m. gyveno 196 553 žmonės, iš kurių 94 250 – Limasolyje.
Lietūkis
„Lietūkio“ rūmai
Rūmų pastate buvo įrengtas komercinis pirmasis aukštas ir butai. Iki šiandien išlaikyta pirminė pastato paskirtis, t. y. prekybos ir komercijos funkcija. Šiuo metu čia įsikūrusios įvairios įstaigos: Stoties vaistinė, parduotuvė, Kooperacijos kolegijos skyrius ir kt.
1994 m. ant pastato pakabinta atminimo lenta K. Reisonui, čia gyvenusiam 1930-1940 m.
Gran Sabana
thumb|250px|Gran Sabana. Juruani upė ir tepui
Pats vaizdingiausias Gran Sabanos reginys – stalo formos plokštikalniai, vadinami tepui. Tai smiltainio dariniai, susidarę prieš 1700 milijonų metų. Žymiausi šio regiono stalkalniai yra Aujantepui, Roraima, Kukenano tepui, Čimantos masyvas, Ptari, Ilu, Juruani, Vadakos, Iglu, Akopano ir kt. tepui. Krašto upės priklauso Orinoko baseinui, čia išteka viena didžiausių šalies upių – Karoni. Upių vagos slenkstėtos, gausu krioklių. Nuo stalkalnių krentantys kriokliai yra itin aukšti (Anchelio, Kukenano ir kt.).
Gran Sabanoje metinė oro temperatūra svyruoja ~20 °C (tepui viršūnėse naktį gali nukristi iki 10 °C, dieną vietomis įkaisti iki 35 °C). Regionui būdingas didelis kritulių kiekis – 1660–2200 mm per metus. Dėl didelės drėgmės kalnų viršūnės dažnai būna gaubiamos rūko. Sausiau būna sausio–kovo laikotarpiu.
Gran Sabanoje gyvena indėnai pemonai. Regionas yra svarbus turistinis šalies objektas, tiesa, didelė jo dalis tebėra menkai ištirta. Svarbiausia gyvenvietė – Santa Elena de Uairenas.
Pekoltijos
Kai kurios rūšys auginamos akvariumuose.
Toliočiai (Joniškis)
Toliočiai – kaimas vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietryčius nuo Ročkių.
Pekoltijos
Rūšys
Gentyje yra 15 rūšių:
Santa Elena de Uairenas
Santa Elena de Uairenas  – miestelis pietryčių Venesueloje, Bolivaro valstijoje, Gran Sabanos gamtinėje srityje, šalia Brazilijos sienos, prie Uaireno upės. Eina kelias iš pagrindinės Venesuelos dalies per El Doradą bei kelias į Boa Vištą, yra oro uostas (skrydžiai iš Puerto Ordaso ir Porlamaro). Svarbus turistinis centras (iš čia rengiamos kelionės po Kanaimos nacionalinį parką). Yra viešbutis, Šv. Elenos bažnyčia, keletas parduotuvių, dvi degalinės. Didelė dalis miesto ir apylinkių gyventojų yra indėnai pemonai.
Istorija
Santa Elena de Uairenas įkurtas 1923 m. Lukaso Fernadeso Penjos, siekiant įtvirtinti Venesuelos kontrolę šiame atokiame regione. Po 8 metų pradėjo veikti pirmosios kapucinų misijos. 1945 m. gavo savivaldybės statusą.
Erlangeno programa
Erlangeno programa – Felikso Kleino tyrimų programa, pristatyta 1872 metais Erlangeno universitete prieš užimant jam profesoriaus pareigas. Kleinas pasiūlė geometrijų klasifikavimo būdą remiantis projektyvine geometrija ir grupių teorija. Iš esmės tai buvo antroji algebrizacijos revoliucija geometrijoje (pirmąją pradėjo Dekartas, įvedęs koordinačių metodus). Algebrinių metodų pritaikymas leido suprasti gilesnius geometrijos ir algebros sąryšius, suteikė naują impulsą topologijos vystymuisi.
McKinsey & Company
McKinsey & Company, Inc. – tarptautinė vadybos konsultavimo įmonė. McKinsey teikia patarimus daugeliui bendrovių, vyriausybių bei įstaigų. Ji pripažinta, kaip viena iš prestižiškiausių įmonių vadybos konsultavimo srityje. Ji taip pat yra viena iš pirmaujančių pagal įdarbinamų verslo vadybos magistrų skaičių.
Erlangeno programa
Tuo metu jau atsirado daug naujų geometrijos sričių – euklidinė, sferinė, hiperbolinė, projektyvinė, afininė, Rymano, kompleksinė geometrijos. Buvo nebeaišku, koks jų tarpusavio sąryšis ir hierarchija.
Kleinas čia pateikė kelis esminius pasiūlymus. Pirmiausia, projektyvinė geometrija tapo pagrindu kitų geometrijų analizei. Taip euklidinė geometrija savo kertinėmis prielaidomis yra griežtesnė nei afininė geometrija, o afininė geometrija griežtesnė nei projektyvinė geometrija. Kleinas pasiūlė, kad simetrijos idėja geometrijoje galėtų būti aprašoma grupių teorija – tai buvo naudingas geometrijos žinių klasifikavimo proveržis. Kleinas taip pat suformulavo idėją, kad kiekviena geometrijos sritis turi savo sąvokas. Pavyzdžiui, projektyvinė geometrija kalba apie kūginius pjūvius, bet ne apie apskritimus ir kampus, kadangi tos sąvokos nėra invariantinės projektyvinių transformacijų atžvilgiu.
Reikia paminėti, kad po pirmosios algebrizacijos revoliucijos analizinėje geometrijoje buvo vienas nepatogumas – reikėjo atskirai pagrįsti gaunamų išvadų nepriklausomumą nuo pasirinktos įrodymams koordinačių sistemos. Taip, pavyzdžiui, žinoma, kad trikampio pusiaukraštinės (medianos) susikerta viename taške. Afininėje geometrijoje mediana yra afininis invariantas, kadangi bet kokį trikampį afinine transformacija galima pervesti į lygiakraštį trikampį. Kleino pasiūlyta metodika parodė, kad tokie invariantai nuo koordinačių sistemos automatiškai nepriklauso.
Virgaudas Juocevičius
Virgaudas Juocevičius (g. 1954 m. gegužės 12 d.) – lietuvių inžinierius, vadybininkas, verslininkas.
UAB „Constructus“ generalinis direktorius ir valdybos pirmininkas (nuo 2003 m. iki 2007 m.)
Išsilavinimas
1977 m. Virgaudas Juocevičius baigė Vilniaus inžinerinis statybos institutą (VISI), įgijo statybos inžinieriaus specialybę.
1982–1985 m. Gelžbetoninių konstrukcijų katedros aspirantas (VISI),
1989 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją (VISI), įgijo mokslų kandidato laipsnį, kuris 1994 m. buvo nostrifikuotas į daktaro laipsnį (technikos mokslai).
Nuo 2002 m. Virgaudas Juocevičius yra Gelžbetoninių ir mūrinių konstrukcijų katedros lektorius (VGTU).
Profesinė veikla
1977–1982 Virgaudas Juocevičius buvo inžinierius Radijo aparatūros technologijos katedros laboratorijoje.
1997–2002 m. Gelžbetoninių konstrukcijų katedros vyr. asistentas (VTU, VGTU).
1985–1992 m. Gelžbetoninių ir mūrinių konstrukcijų katedros darbuotojas (VTU, VGTU).
1995 m. UAB „Skanska statyba“ patarėjas technikos klausimais, 1996–2000 m. – technikos direktorius, 2000–2003 m. prezidentas.
Znad Wilii (radijo stotis)
Znad Wilii – nacionalinė radijo programa, transliuojama lenkų kalba iš Vilniaus Spaudos rūmų.
Veikla
Nuo 1989 m. leistas laikraštis, vėliau žurnalas „Znad Wilii“, nuo 1995 m. veikia lenkų meno galerija „Znad Wilii“.
Rytų Sudano kalbos
Rytų Sudano kalbos – kalbų pošeimė, savo ruožtu priskiriama didesnei Nilo-Sacharos kalbų šeimai, paplitusi rytų Afrikoje (Sudane, Etiopijoje, Ugandoje, Kenijoje). Didžiausia šios pošeimės grupė yra nilotinės kalbos, o didžiausia kalbinė įvairovė yra Kordofano regione, kuris laikomas visos kalbų pošeimės protėvyne. Tik viena kalba iki XX a. turėjo savo raštą ir civilizaciją - senovės nubų kalba. Kai kurie mokslininkai šiai pošeimei linkę priskirti merojitų kalbą, kuria buvo šnekama Kušo karalystėje.
Klasifikacija
Daugiausia klasifikacijoje yra nuveikęs M. L. Benderis. Jis siūlo skirstyti visas kalbas į dvi dideles grupes, pagal tai, ar jų asmeniniame įvardyje "aš" yra priebalsis "k" (astabora kalbos) ar "n" (kir - abajaus kalbos). Iš viso jis išskiria 9 kalbines grupes:
Eretas (2001) pasiūlė į šią pošeimę įtraukti Kuliakų kalbas ir izoliuotą Berta kalbą.
Tuniso vilajetai
thumb|200px|Tuniso vilajetai
Tunisas yra suskirstytas į 24 vilajetus. Vilajetai yra suskirstyti į 264 rajonus.
Patrankininkų prikazas
Patrankininkų prikazas  – karinis prikazas, tvarkęs artilerijos reikalus.
Pirmą kartą paminėtas Ivano IV laikais (1577 m.), tuomet jo pavadinimas buvo Patrankų prikazas (Пушечный приказ).
Prikazas vadovavo Maskvos ir kitų miestų parako malūnams, artilerijai, tvirtovių statybai, užkardų linijai (засечная черта) ir kt. Jam buvo pavaldūs patrankininkai (artileristai), daugelio Rusijos miestų (išskyrus Sibiro, pomorų ir pietinės užkardų linijos miestus) valdiški kalviai, patrankų kiemai ir granatų kiemai. Jis rūpinosi pabūklų ir šaudmenų gamybą, atsargų tiekimu artilerijai ir tvirtovėms.
Prikaze vyresnybę sudarė bojarinas (kartais – okolničis) ir du djakai. Prikazo dalys buvo 3 stalai – Miestų stalas (Городовой стол), Užkardų stalas (Засечный стол), Pinigų stalas (Денежный стол).
Lėšos Patrankininkų prikazo reikalams būdavo daugiausia gaunamos iš Didžiojo iždo prikazo.
1678–82 m. prikazas buvo Reitarų prikazo dalis. 1700 m. Patrankininkų prikazas ėmė vadintis Artilerijos prikazas, o 1709 m. – Artilerijos kanceliarija.
Bendras kolektorius
frame|Bendro kolektoriaus schema. Bendras kolektorius (arba emiterinis kartotuvas) – tranzistorinio signalo stiprintuvo tipas. Pavadinimas kilęs iš to, jog šioje schemoje tranzistoriaus kolektoriaus išvadas dažnai įžeminamas ar sujungiamas su metalinėmis masėmis.
Apkrovos rezistorius RE šioje schemoje įjungiamas emiterio grandinėje. Tranzistoriui atsidarant, šiam rezistoriui tenka vis didesnė įtampa. Ši įtampa sumažina potencialų skirtumą tarp tranzistoriaus bazės ir emiterio (esant tam pačiam įėjimo signalo žemės atžvilgiu lygiui), taip sukurdama gilų neigiamą grįžtamąjį ryšį. Dėl šio ryšio stiprintuvo išėjimo įtampa beveik lygi jo įėjimo įtampai (įtampos ši schema nesustiprina). Tačiau ji gali daug kartų sustiprinti srovę, taigi ir galingumą.
Schemos įėjimo varža labai didelė, nes RE tenkanti įtampa beveik lygi įėjimo įtampai, taigi įėjimo srovę sukeliantis šių įtampų skirtumas labai mažas. Išėjimo varža yra maža.
Turėdama didelę įėjimo ir mažą išėjimo varžą, ši schema naudojama kuomet negalima daug apkrauti signalų šaltinio arba kai reikalinga maža išėjimo varža. Tokį stiprintuvą įjungus tarp dviejų bendro emiterio kaskadų, antroji bendro emiterio kaskada nebeapkrauna pirmosios, todėl galima gauti didesnį stiprinimo koeficientą nei naudojant tris bendro emiterio kaskadas.
Rezistoriais R1 ir R2 nustatomas tranzistoriaus darbo režimas (ramybės srovė), panašiai kaip bendro emiterio schemoje. Charakteristikos tiesiškumui padidinti vietoje RE kartais jungiamas aktyvus srovės šaltinis.
Charakteristikos
(Lygiagrečios linijos nusako lygiagrečiai sujungtų rezistorių bendrą varžą)
Įtampos stiprinimo koeficientas:
Šio reiškinio reikšmė artima vienetui.
Įėjimo varža:
Srovės stiprinimo koeficientas:
Išėjimo varža:
čia:
Óscar Pereiro
thumb|Oscar'as Pereir'as
Óscar Pereiro Sio (g. 1977 m. rugpjūčio 3 d.) – profesionalus ispanų plento dviratininkas, geriausiai žinomas kaip 2006 m. Tour de France laimėtojas po Floyd’o Lance’o diskvalifikavimo dėl dopingo.
Pereiro atstovauja Caisse d’Epargne komandai. Per savo karjerą jis atstovavo Porta da Ravessa (2000–2001) ir Phonak Hearing Systems (2002–2005) komandoms.
Kurkai (Ščučino valsčius)
Kurkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Ščučyno valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į vakarus nuo Ščučyno, apie 23 km į pietvakarius nuo Grajevo ir apie 83 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Europos atominės energetikos bendrija
Europos atominės energijos bendrija (trumpiau Euratomas) – 1957 m. įkurta tarptautinė organizacija, siekiant sukurti branduolinės energijos specialistų rinką, vystyti branduolinę energiją ir tiekti ją šalims narėms, o perviršį parduoti narystės neturinčioms šalims. Tai teisiškai nuo ES skirtinga organizacija, tačiau turi tas pačias valstybes nares ir yra valdoma ES institucijų.
Šiuo metu pagrindinis organizacijos dėmesys skiriamas tarptautiniam branduolių sąlajos reaktoriaus statybai ITER, finansuojamai 7-osios bendrosios mokslinių tyrimų, technologinės plėtros programos. Euratomas taip pat sudaro finansinius mechanizmus teikiant paskolas branduoliniams projektams ES.
Organizacija įkurta 1957 m. kovo 25 d. pasirašius Euratomo sutartį greta Europos ekonominės bendrijos (EEB), o EEB vykdomosios institucijos organizacijos valdymą perėmė 1967 m. Nors kitos bendrijos 1993 ir 2009 m. buvo sujungtos, branduolinė programa liko teisiškai atskirta nuo Europos Sąjungos.
Pagonybė
Etimologija
Šis žodis yra kilęs iš lotyniško paganus – reiškiančio kaimietis, daugiausia naudotas senovėje, kuomet Romos imperijoje įvesta krikščionybė, kaip valstybinė religija. Ilgainiui viduramžiais šis žodis įgijo menkinamąją reikšmę, susijusią su socialiniu žmonių pasiskirstymu. Viduramžiais, priėmus krikščionybę, greičiausiai sukrikščionėdavo miestiečiai ir aukštuomenė, vienuolynai kurdavosi miestuose, juose veikė mokyklos ir skriptoriumai, taigi krikščionims buvo lengviau prieinamas raštas ir mokslas. Kaimo gyvenvietėse tiek Romos imperijos laikais, tiek viduramžiais gyventojai buvo didesnėje atskirtyje nuo kitų luomų ir laikėsi savo tradicijų, dėl to daug kur pagonybė sumišdavo su krikščionybe ir buvo praktikuojamos drauge, kai kuriose šalyse senosios liaudies religijos palyginti seniai įteisintos ir globojamos įstatymų ir tebepraktikuojamos drauge su naujosiomis, kaip šintoizmas Japonijoje, arba Korėjos šamanizmas. Daugelyje Europos vietų tokia situacija išsilaikė iki šių laikų, bažnytinis kalendorius ir šventės dengia senąsias pagoniškas šventes ir papročius. Dėl globalizacijos ir pasaulinių karų, senoviniai papročiai sparčiai nyksta, daugeliu atveju visi ritualai iš religinio lygmens pasitraukė į etnografinį.
Fabinho
Fabijus Enrikė Tavarešas (Fábio Henrique Tavares), geriau žinomas kaip Fabinjas (Fabinho, g. 1993 m. rugpjūčio 23 d., Kampinase, Brazilijoje) – brazilų futbolininkas, žaidžiantis atraminio saugo pozicijoje.
Pagonybė
Etimologija
Judaizme pagonimis (gojim) buvo vadinami visi negarbinantys žydų dievo. Pasaulyje įsigalėjus krikščionybei visi nekrikščionys buvo vadinami Biblijoje esančiu lotynišku žodžiu gentilis (pagonys).
Fabinho
2013 m. buvo išnuomotas Prancūzijos Monaco klubui. 2015 m. pasirašė ketverių metų sutartį su Monako klubu.
Pagonybė
Religijotyroje
Su pagonybe paprastai siejamos ankstyvojoje religijotyroje ir antropologijoje nukaltos teorinės sąvokos, skirtos pavadinti įvairias etnines, gentines religijas. Dabar daugelis šių sąvokų laikomos istorizmais ir europocentrizmo pasekme.
Pirmykštė religija ir jos reliktai Lietuvoje
thumb|240px|Lietuvių pagoniškojo apeiginio folkloro grupė [[Kūlgrinda (grupė)|„Kūlgrinda“ su vyriausiuoju Romuvos kriviu Jonu Trinkūnu]] Pirmykštė lietuvių religija iš esmės buvo politeistinė su animizmo, panteizmo elementais, veikiausiai net su kai kuriomis šamanistinėmis praktikomis, kurios turbūt sunyko XVIII amžiuje. Manoma, kad tradicinės pagoniškosios organizacijos sunyko XIX a., kuomet lietuvių kalba buvo pradėta masiškai vartoti bažnyčiose, nepaisant to, senasis tikėjimas tebėra gyvas iki šių dienų, o apeigos praktikuojamos etnografinių ansamblių.
Vieni žymiausių senojo tikėjimo tyrinėtojų yra etnologai Jonas Basanavičius, Jonas Balys, Algirdas Julius Greimas, Norbertas Vėlius, Gintaras Beresnevičius, Nijolė Laurinkienė.
Fabinho
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2015 m.
Pagonybė
Organizacijos
Lietuvoje veikia ir organizacijos, siekiančios tęsti ir gaivinti senąjį lietuvių tikėjimą bei apeigas. Esama labai daug folkloro ansamblių, kurie neformaliai praktikuoja senąjį tikėjimą ir jį propaguoja, bei religinės organizacijos, turinčios savo bendruomenes, organizuojančios bendruomenines ir šeimos šventes - viena didžiausių Lietuvoje yra Romuva.
Moldavija Eurovizijoje
thumb|right|200px|[[Arsenie Todiraș|Arsenium ir Natalia Gordienko 2006 m.]] thumb|right|200px|[[Natalia Barbu 2007 m.]] thumb|right|200px|[[Geta Burlacu 2008 m.]] thumb|right|200px|[[Zdob şi Zdub 2011 m.]] thumb|right|200px|[[Aliona Moon 2013 m.]] thumb|right|200px|[[Cristina Scarlat 2014 m.]] thumb|right|200px|[[Eduardas Romaniuta 2015 m.]] thumb|right|200px|[[Lidia Isac 2016 m.]]
Moldova Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 16 kartų. Debiutavusi 2005 metais, šalis į finalą pateko 11 kartų. Iki šiol Moldavijos sėkmingiausias rezultatas — trečia vieta, kurią 2017 metais pasiekė grupė SunStroke Project. Šalis taip pat 2007 metais pasiekė gerų rezultatų – atlikėja Natalia Barbu finale užėmė 10 vietą.
Istorija
Po prasto rezultato 2006 konkurse Moldovos transliuotojas Teleradio-Moldova (TRM) paskelbė, kad pasitraukia iš dalyvavimo ir 2007 m. konkursui biudžetas nebuvo skirtas. Tačiau atsižvelgiant į visuomenės spaudimą, TRM pateikė preliminarius dokumentus dalyvauti ir konkurse dalyvavo Natalia Barbu su daina „Fight“.
2008 metais Moldovai pirmą kartą per 4 metus nepavyko patekti į finalą su džiazo stiliaus daina „A Century of Love“, buvo užimta 12 vietą iš 19 dalyvių.
2011 m. grupė Zdob şi Zdub antrą kartą atstovavo Moldovai su daina „So Lucky“, su kuria finale užima 12 vietą.
2012 m. Pasha Parfeny pelnė teisę atstovauti Moldovai su daina „Lăutar“, kuri finale užėmė 11 vietą.
Šv. Viktoro bažnyčia
'''Šv. Viktoro bažnyčia''' yra bažnyčios titulas, kurį Lietuvoje turi vienintelė
Bukcinatorius
Bukcina grodavo signalą, signalus naktinėms sargyboms.
Kalbos politika
Šiuolaikinėse industrinėse ir poindustrinėse valstybėse kalbai, kuri nevartojama viešajame gyvenime, išlikti yra labai sudėtinga. Dėl standartizuotos švietimo sistemos, aukštų raštingumo reikalavimų darbe ir dažnų kontaktų su valstybinėmis įstaigomis, bet kuri kalba, kuri nėra oficiali, tampa marginalizuota ir gali išlikti tik tarp nedidelės elito grupės arba ritualizuota forma, o ne gyva ir besivystančia kalba.
Daugiareikšmę kalbos politikos sąvoką išsamiai yra aptaręs amerikietis mokslininkas H. Šifmanas (H. Schiffman). Pasak jo, kalbos politika – tai valstybės priimami sprendimai dėl :
Kalbos politikos rūšys
Gali būti įvairių kalbos politikos rūšių:
Pagrindinis Lietuvos kalbos politiką nustatantis teisės dokumentas yra Lietuvos Respublikos valstybinės kalbos įstatymas, kuriame išplėtota Lietuvos Respublikos Konstitucijos 14 straipsnio nuostata „Valstybinė kalba – lietuvių kalba“. Valstybinės kalbos politikos gairės – dokumentas, kuriame išdėstyta lietuvių kalbos raidos skatinimo strategija.
Fransisko P. Moreno nacionalinis parkas
Fransisko P. Moreno nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje, Patagonijos Anduose, Čilės pasienyje. Plotas 115 tūkst. ha.
Parke saugomi miškai, dalis Patagonijos stepių, 8 ežerai (Belgrano, Nanseno, Burmeisterio ir kt.), fosilijų telkiniai, turtinga regiono flora ir fauna. Parkas įkurtas 1937 m. ir pavadintas regiono tyrinėtojo Fransisko Moreno garbei. Klimatas rūstus; pučia žvarbūs antarktiniai vėjai, šalta. Žiemą kalnuose temperatūra gali nukristi žemiau -30 °C. Sutinkami gyvūnai: guanakai, nandu, pumos, lapės, elniai (uemulai). Ežerų pakrantėse gyvena įvairūs paukščiai: gulbės, flamingai, kalnuose – Andų kondorai.
Vilkoliai
Vilkoliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Suvainiškio.
thumb|left|160px|Kryželis Vilkoliuose thumb|left|240px|Vilkolių daugiabutis
Medvilniniai žiurkėnai
Medvilniniai žiurkėnai (Sigmodon) – žiurkėninių (Cricetidae) šeimos graužikų gentis.
Paplitę Šiaurės Amerikos pietinėje dalyje, Centrinėje Amerikoje, Pietų Amerikos šiaurinėje dalyje. Gentyje yra 12 rūšių: ir kt.
Jurkakalnis
Jurkakalnis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Smalvų. Stūkso Jurkakalnio piliakalnis.
Vilkonys (reikšmės)
Vilkonimis vadinamos gyvenvietės:
Peroksidas
Organinėje chemijoje
Peroksidai – junginiai turintys funkcinę grupę:
Jie lengvai skyla į radikalus:
Tai lemia jų svarbą kaip katalizatorių daugelyje reakcijų, ypač polimerų sintezėje. Kartu tai reiškia ir kitą dalyką - tai jautrūs inicijuojantys sprogmenys.
Neorganinėje chemijoje
Peroksidas – cheminis junginys turintis O22− jonų. Paprastai jie susidaro degant šarminiams metalams ar šarminių žemių metalams ore ar deguonyje.
Metalų peroksidai – labai aktyvūs junginiai. Tai stiprūs oksidatoriai, kurie reaguoja net su vandeniu sudarydami vandenilio peroksidą. Oksiduoja kitus metalus iki oksidų.
Labai įdomi ir kartu naudinga reakcija, kurios metu galima pakeisti nuolat susidarantį anglies dioksidą deguonimi. Tai naudojama povandeniniuose laivuose:
Be peroksidų ir oksidų egzistuoja ir superoksidai.
Super Smash Bros.
thumb|right|240px| „Super Smash Bros. Brawl“ kovos scena, iš kairės: [[Samus Aran|Samus, Kirby, Zelda ir Pikachu. Serijos žaidimuose priešininkai nugalimi išstumiant juos iš žaidimo lauko erdvės. Kovų aplinka imituoja daugelio „Nintendo“ leidžiamų žaidimų aplinką. Kovų metu į erdvę „krenta“ įvairių objektų (bombų, atstatomųjų porcijų, ginklų ir pan.), kuriuos trumpam galima panaudoti prieš priešininkus ar sustiprinti savo veikėją.]]
Super Smash Bros. (pilniau Super Smash Brothers, išvertus „Super mušeikos broliai“) – muštynių ir kovų kompiuterinių žaidimų serija, leidžiama Japonijos „Nintendo“ kompanijos.
Apie žaidimus
Pirmasis „Super Smash Bros.“ žaidimas išleistas 1999 m. „Nintendo 64“ platformai. Serijos kūrėju laikomas Masahiro Sakurai, kuris sukūrė Kirby personažą ir tuo metu dirbo „HAL Laboratory“ studijoje. Vėliau Masahiro Sakurai įkūrė „Sora Ltd.“ studiją, kurioje dirbo ties sekančiais „Super Smash Bros.“ žaidimais.
Serijos žaidimuose žaidėjai gali valdyti „Nintendo“ leidžiamų žaidimų herojus (pvz., Mario, Luigi, Donkey Kong, Kirby, Samus, Yoshi, Link ir kt.). Su kiekvienu nauju žaidimu valdomų veikėjų daugėjo, jų kovos funkcijų įvairėjo. 2008 m. žaidime „Super Smash Bros. Brawl“ pasirodė populiarių kitų žaidimų kūrėjų veikėjų: Solid Snake (sukurtas „Konami“), Sonic the Hedgehog („Sega“). 2014 m. žaidimuose įtraukti Pac-Man („Bandai Namco“), Mega Man ir Ryu („Capcom“),
Žaidimų herojai pasižymi labai įvairiomis kovotojų savybėmis. Kovojama įvairiausiais būdais, ne vien muštynėmis, šaudymu ar kardais. Kovų esmė − išstumti priešininką iš žaidimų erdvės, kad jis negalėtų į ją grįžti. Žaidimuose nėra tradicinių muštynių žaidimams herojų „sveikatos“ metrų − užuot sužeidus, nuo smūgių mažėja herojų atsparumas ir vis sekančio sėkmingo smūgio metu priešininką galima vis lengviau pastumti. Atsparumo mažėjimą rodo didėjantis veikėjo procentų „metras“: nuo 0 iki 999%. Paprastai, vienos kovos metu veikėjas turi kelias galimybes būti išstumtas ir tęsti kovą su pradiniu 0% rodikliu.
„Super Smash Bros.“ žaidimus galima žaisti 2-4 žaidėjams vienu metu su viena žaidimų konsole matant vaizdą viename ekrane ir turint atskirus žaidimo pultelius. „Nintendo Wii U“ žaidimo versijoje gali dalyvauti iki 8 žaidėjų. Nuo 2008 m. „Super Smash Bros. Brawl“ žaidimo galimos interneto tarptinklinės muštynės. Žaidimuose, be tiesioginių kovų, yra įvairių papildomų kovų scenarijų: pagal laiką, trofėjų rinkimo, vieno žaidėjo misijos prieš AI valdomus priešininkus ir pan. „Super Smash Bros.“ žaidimai yra vieni populiariausių „Nintendo“ žaidimų konsolėms.
Žaidimų serija
„Super Smash Bros.“ žaidimai: Pastaba. * − 2016 m. I ketvirčio duomenys, dar parduodama rinkoje, skaičiai gali ženkliai pasikeisti.
Komnina
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Harriet Beecher Stowe
thumb|right|Rašytoja Harriet Beecher Stowe Harieta Bičer-Stou (, 1811 m. birželio 14 d. – 1896 m. liepos 1 d.) – amerikiečių rašytoja, išgarsėjusi savo 1852 m. parašytu romanu "Dėdės Tomo trobelė" (angl. „Uncle Tom's Cabin“), kuris netrukus po išleidimo tapo bestseleriu.
Porlamaras
Porlamaras  – miestas Venesueloje, Nueva Espartos valstijoje, Margaritos salos pietryčiuose, prie El Valjės upelio. Tai svarbiausias turistinis ir komercinis salos centras. Yra Santiago Mariño Karibų tarptautinis oro uostas, į kurį vyksta lėktuvai ne tik iš Venesuelos miestų, bet ir iš Lotynų Amerikos, JAV, Kanados didmiesčių. Yra jūrų uostas, jachtų prieplauka. Veikia viešbučiai, prekybos centrai, Bario Šv. Mykolo bažnyčia, keli universitetai. Yra Musipano parkas, El Jakės paplūdimys. Netoliese yra istoriškai svarbus Chuan Griego miestelis.
Istorija
Porlamaras įkurtas 1553 m. Ilgą laiką tai buvo nedidelis žvejų miestelis, tačiau pradėjo sparčiai augti 1974 m. įrengus oro uostą.
Lipnikas (Ščučino valsčius)
Lipnikas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Ščučyno valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Krivilių pagrindinė mokykla
Istorija
thumb|200px|right|Pirmoji Krivilių kaimo mokykla Krivilių mokykla įkurta 1946 m. Į mokyklą atėjo beveik 100 vaikų. Mokyklos įkūrėjas ir pirmasis mokytojas Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijos auklėtinis Antanas Šimukonis. Tuo metu beveik visi kaimo žmonės ir aplinkinių kaimų gyventojai kalbėjo „gudų“ kalba. A. Šimukonis patikrino mokinių žinias, suskirstė į keturias klases ir pradėjo dirbti Motiejaus Ivoškos namuose dviem pamainom. 1947 m. į mokyklą atvyko Adelė Kalanavičiūtė-Kareivienė ir Liudas Kareiva. Šie mokytojai dirbo su pradinėmis klasėmis, o A. Šimukonis dėstė visus dalykus penktoje klasėje.
Kiekvienais metais vis prisidėdavo po vieną klasę ir 1952 m. Krivilių septynmetę mokyklą baigė pirmoji jaunųjų abiturientų laida. Septynmetė mokykla buvo įsikūrusi Jono Sukacko ir Jono Jusevičiaus namuose. 1952 m. pastatyti du mediniai mokyklos pastatai Krivilių kaimo centre, o septintame dešimtmetyje išaugo mūrinis priestatas. Į Krivilius atvyko eilė jaunų mokytojų, pagerėjo darbas mokykloje, išaugo mokyklos vaidmuo vietinių ir aplinkinių kaimų gyvenime. Mokykla tapo tikru švietimo ir kultūros židiniu. Vaikai mokykloje mokėsi iš visų aplinkinių kaimų maždaug šešių kilometrų spinduliu, taip pat ir iš Baltarusijos. Dauguma atėję į pirmą klasę nieko nesuprasdavo lietuviškai. Mokykla buvo lietuvybės ugdymo židinys. Mokykloje rinkdavosi kaimo jaunimas. Susirinkę čia dainuodavo lietuvių liaudies dainas, ruošdavo vaidinimus. Tai buvo tikras klojimo teatras. Į tokius vakarėlius susirinkdavo ne tik kriviliškiai, bet ir aplinkinių kaimų jaunimas. Šių renginių iniciatoriai ir dalyviai buvo mokytojai Adelė ir Liudas Kareivos, Adelė Kučinskienė, Elena Banevičienė, Janina Kuliešienė.
Krivilių mokykla garsėjo gerais meno saviveiklos kolektyvais. Nuo 1952 m. veikė moksleivių choras, du šokių rateliai, etnografinis ansamblis. Meno saviveiklai 41 metus vadovavo Adelė Kučinskienė. Mokykla didžiavosi savo gražia, tvarkinga aplinka. Prie mokyklos visada žydėdavo gėlės, vėliau sužaliavo medžiai. Greta mokyklos įkurtas stadionas.
Iki 1986 m. mokykla buvo aštuonmetė, iki 1993 m. devynmetė, nuo 1993 m. – pagrindinė. Nuo 1997 m. sustiprėjo mokyklos materialinė bazė: mokykla turi valgyklą, erdvią sporto salę, stadioną, o 2004 m. įrengta kompiuterių klasė. Krivilių mokykloje yra priešmokyklinio ugdymo klasė. 2006 m. mokykloje mokėsi 48 moksleiviai ir 5 priešmokyklinės grupės ugdytiniai dirbo 14 pedagogų ir 6 aptarnaujančio personalo darbuotojai.
Įstaiga perorganizuota į Panočių vidurinės mokyklos Krivilių pradinio ugdymo skyrių, o 2008–2009 m. likviduota.
Roger Pontare
200px|miniatiūra|Su [[Marie Bergman 1994 m. Eurovizijoje]]
Du kartus atstovavo Švedijai Eurovizijos dainų konkurse – 1994 metais (su Marie Bergman) su „Stjärnorna“ ir 2000 metais su „When Spirits Are Calling My Name“.
Roger turi du sūnus Viktor ir Vincent Pontare.
Alūksta
Alūksta (arba Ilūkšta, Alūkšta; ) – miestas pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, netoli Lietuvos sienos, prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio. Alūksta nuo Rygos yra nutolusi 204 km. Išsidėsčiusi abipus Dauguvos intako Alūkstos. Pro miestą praeina Daugpilio–Aknystos kelias. 2021 metais mieste gyveno 2382 gyventojai.
Istorija
2003–2021 m. buvo Alūkstos savivaldybės centras.
Jurkašiškis
Jurkašiškis – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kriklinių.
Znad Wilii (laikraštis)
Znad Wilii – nepriklausomas visuomeninis-kultūrinis dvisavaitis laikraštis, vėliau žurnalas, ėjęs nuo 1989 m. gruodžio mėn. Vilniuje lenkų kalba.
Istorija
Pirmasis lenkų laikraštis, įkurtas Lietuvoje prasidėjus Atgimimo sąjūdžiui. Įsteigė Česlovas Okinčicas, leidžia UAB „Vanroma“. Tiražas 1989 m. – 10 000 egz., 1996 m. – 3000 egz.
Rašė apie Lietuvos politinį, visuomeninį ir kultūrinį gyvenimą, Lietuvos lenkų kultūrinę ir visuomeninę veiklą.
Redaktorius Romualdas Miečkovskis, nuo 1989 m.
Nuo 1992 m. veikia radijo stotis „Znad Wilii“, nuo 1995 m. – lenkų meno galerija „Znad Wilii“.
Kazimieras Giedra
Kazimieras Giedra (g. 1936 m. sausio 10 d. Kutiškiuose, Radviliškio valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytojas, 1975–1992 m. Traktorių ir automobilių katedros vedėjas; nuo 1979 m. docentas.
Mokslinio darbo sritis – traktorių dinaminių ir ekonominių parametrų tobulinimas. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.