cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frederikas VI
Frederikas VI (, 1768 m. sausio 28 d. Kopenhaga – 1839 m. gruodžio 3 d. Kopenhaga) – 1808–1839 m. Danijos karalius ir 1808–1814 m. Norvegijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Oldenburgų dinastijos. Tėvas Kristijonas VII.
Valdymas
1784–1808 m. regentas, valdė už psichikos liga sergantį tėvą. Veikiamas apšviestojo absoliutizmo idėjų padarė reformų. 1788–1800 m. galutinai panaikinta baudžiava. Iš pradžių neutralus, britams 1807 m. užpuolus Kopenhagą sudarė sąjungą su Napoleonu I. Pralaimėjusi 1807–1814 m. karą su Didžiąja Britanija ir 1813–1814 m. karą su Švedija, Danija prarado Norvegiją ir Helgolandą. 1834 m. įsteigė provincijų luomų atstovų susirinkimus.
Palaidotas Roskildės katedroje.
Michael Jackson
Michael Joseph Jackson (Maiklas Džozefas Džeksonas, 1958 m. rugpjūčio 29 d. – 2009 m. birželio 25 d.) – amerikiečių dainininkas, dainų autorius, šokėjas ir prodiuseris.
Jo sėkminga karjera ir asmeninis gyvenimas apie 40 metų buvo populiariosios kultūros dalis. Atlikėjas dar žinomas kaip „MJ“ arba „Pop Karalius“.
Ankstyvieji gyvenimo metai ir Jackson 5
Maiklas Džozefas Džeksonas gimė 1958 m. rugpjūčio 29 d. Garyje (pramoninis priemiestis Čikagoje, Ilinojuje) darbininkų šeimoje. Jo tėvai – afroamerikiečiai Džozefas Volteris „Džo“ Džeksonas ir Katerina Esther. Maiklas buvo septintas vaikas šeimoje. Kiti jo broliai ir seserys – Rebė, Džekis, Titas, Džermenas, La Toja, Marlonas, Rendis ir Dženetė. Džozefas Džeksonas buvo plieno fabriko darbininkas, taip pat, kartu su broliais, – R&B grupės įkūrėjas ir narys. Džeksono motina buvo pamaldi Jehovos liudytoja. kairėje|miniatiūra|199x199px|„Jackson 5“ (Michael Jackson per vidurį, 1969 m.) Maiklas Džeksonas nuo pat mažens kentė fizinį ir emocinį smurtą iš tėvo, kuris versdavo jį begalę laiko skirti repeticijoms, dažnai mušdavo, plūsdavo. Tačiau Maiklas nevengė pripažinti, kad tėvo griežta drausmė buvo svarbi pasisekimo karjeroje dalis.
Pasak Marlono Džeksono, vieno kivirčo metu tėvas Maiklą pakabino žemyn galva už vienos kojos ir „kumščiais vis daužė jo sėdmenis ir nugarą“. Džozefas taip pat savo sūnus mėgdavo pargriauti ar stumtelėti į sieną. Tėvas vaikus dažnai bausdavo už jų nepasisekimus. Duodamas interviu Maiklas užsiminė, kaip Džozefas atsisėdęs ant kėdės, su diržu rankose, grasindavo „stipriai prilupti“, jei kuris jo vaikų ką nors padarys neteisingai. Vieną naktį, Maiklui miegant, Džozefas, mūvėdamas guminę kaukę, pro langą įlipo į miegamąjį ir ėmė žvėriškai šaukti. Anot Džozefo, taip jis siekė vaikus išmokyti nepalikti atviro lango nuėjus miegoti. Po tokių potyrių Džeksonas prisipažino dažnai sapnavęs košmarus, kuriuose jautęs, kad jį kažkas iš miegamojo nori pagrobti.
Džeksonas pirmąkart apie vaikystėje patirtą smurtą viešai prabilo 1993 m., duodamas interviu Oprah Winfrey. Jis prisipažino vaikystėje dėl vienišumo dažnai verkęs, o pamačius tėvą jį net imdavo pykinti. Interviu filmui Living with Michael Jackson (2003) metu, kalbėdamas apie smurtą vaikystėje, pravirko.
Džeksono muzikinis talentas atsiskleidė ankstyvaisiais gyvenimo metais, penkerių metų jam atliekant kūrinį bendraklasiams ir kitiems kalėdiniame koncerte. 1964 m. Maiklas ir Marlonas įsijungė į Brolių Džeksonų grupę, suburtą brolių Džekio, Tito ir Džermeno, kaip atsarginiai muzikantai, grojantys atitinkamai kongomis ir tambūrinu. Vėliau Maiklas tapo atsarginiu vokalu ir šokėju. Jam būnant aštuonerių, jis su Džermenu tapo pagrindiniu vokalu, o grupė buvo pervadinta į The Jackson 5 (Džeksonų penketukas). Muzikinė grupė intensyviai gastroliavo po vidurio vakarų JAV 1966–1968 m. Grupė dažnai pasirodydavo vadinamuosiuose „chitlin' circuit“, įvairiuose juodiesiems skirtuose klubuose, kur dažniausiai koncertuodavo prieš striptizą ar kitus suaugusiųjų numerius. 1966 m. grupė laimėjo dideliame vietiniame talentų šou ir neliko nepastebėta tuomet garsios įrašų kompanijos „Motown“.
Džeksonų penketukas 1967 m. vietinei įrašų kompanijai „Steeltown Records“ įrašė keletą dainų, tokių kaip „Big Boy“, o 1968 m. pasirašė sutartį su „Motown Records“. Žurnalas „Rolling Stone“ vėliau Maiklą apibūdino kaip „vunderkindą, turintį nepakartojamą muzikinį talentą“ bei pastebėjo, kad Maiklas „greitai įsiveržė į priekį kaip pagrindinis vokalas“, nors su broliais ėmęs pradėti šokti ir dainuoti neseniai. Nors Maiklas dainavo „vaiko balsu, jis šoko kaip suaugęs šokėjas ir dainavo su R&B/gospel atlikėjų Semo Kuko, Džeimso Brauno, Rėjaus Čarlzo ir Styvo Vonderio intonacija“. Netrukus grupė pagerino asmeninį rekordą, pirmiems keturiems singlams („I Want You Back“, „ABC“, „The Love You Save“ ir „I’ll Be There“) užėmus pirmąsias vietas Billboard Hot 100 topuose. 1972-74 m. Džeksonas išleido pirmuosius keturis solo studijinius albumus (su Motown), tarp kurių Got to Be There ir Ben. Albumai išleisti kaip Jackson 5 frančizė. Grupės pardavimai ėmė smukti 1973 m. Nors grupės hitai tebebuvo tarp 40 geriausių topuose, o kiti, pavyzdžiui, „I Am Love“, – ir tarp 20 geriausių, Jackson 5 paliko Motown kompaniją 1975 m.
Skandalai
Nuo 1988 iki 2005 m. Maiklas Džeksonas gyveno savo rančoje Neverlande, kur jis buvo įkūręs pasilinksminimų parką ir privatų zoologijos sodą. Džeksono rančoje dažnai lankydavosi vaikai su negalia bei sergantys mirtinomis ligomis.
Tačiau po to, kai pasirodė informacijos, kad vaikai kartais miegodavo M. Džeksono miegamajame, gandai apie vaikų nakvojimą pas dainininką sukėlė neigiamą žiniasklaidos reakciją. Pirmą kartą tokia informacija pasirodė 1993 m., kai Džeksonas buvo apkaltintas seksualiniu vaikų išnaudojimu. Antrą kartą dainininko santykių su vaikais klausimas į viešumą iškilo po dešimties metų, kai buvo parodytas dokumentinis filmas „Gyvenimas su Maiklu Džeksonu“ („Living with Michael Jackson“). Dainininkas buvo paduotas į teismą už seksualinį vaikų išnaudojimą, bet po to išteisintas. Po didelį atgarsį visame pasaulyje sukėlusio teismo proceso, Maiklas Džeksonas yra gyvenęs keliose užsienio valstybėse (Bahreine ir Airijoje), tačiau vėliau sugrįžo į JAV, kur 2009 m. birželio 25 d. mirė.
2013 m. choreografas Veidas Robsonas (Wade Robson) pateikė ieškinį teigdamas, kad M. Džeksonas jį tvirkino nuo septynerių iki keturiolikos metų. Išmaniųjų technologijų specialistas Džeimsas Seifčekas (James Safechuck) 2014 m. iškėlė bylą tvirtindamas, kad M. Džeksonas jį tvirkino nuo dešimties iki keturiolikos metų. Detalios šiųdviejų vyrų istorijos apie jų santykius su M. Džeksonu pasakojamos 2019 m. pasirodžiusiame dokumentiniame filme „Paliekant Neverlandą“ („Leaving Neverland“). Abi bylos buvo nutrauktos, nes į teismą po tariamų įvykių kreiptasi per vėlai, be to, šiuo metu M. Džeksono korporacijos negali būti laikomos atsakingomis už jo galimą elgesį praeityje. Po šio filmo premjeros M. Džeksono muziką atsisakė groti BBC radijo kanalai, „Nova Entertainment“ radijo grupė, didžiausi Naujosios Zelandijos radijo stočių tinklai „MediaWorks“ ir „NZME“, žinomas atlikėjas Dreikas (Drake) iš savo programos išbraukė M. Džeksono hitą „Don't matter to me“, o vaikų muziejus Indianapolyje ir Britų nacionalinis futbolo muziejus iš savo ekspozicijų pašalino su M. Džeksonu susijusius eksponatus. „Michael Jackson Estate“ fondas išplatino pareiškimą, kuriame sakoma, jog abu vyrai, ankstesniuose skandaluose teisme davę priesaiką sakyti teisybę, teigė, kad filme minimų įvykių nebuvo, taip pat nepateikė jokių jų istorijas pagrindžiančių įrodymų. 2019 m. vasarį „Michael Jackson Estate“ fondas padavė HBO televizijos tinklą, transliavusį „Paliekant Neverlandą“, į teismą, siekdamas prisiteisti 100 mln. JAV dolerių. Kadangi M. Džeksonas yra miręs, HBO televizijos tinklas negali būti paduotas į teismą už jo šmeižtą, todėl bylos pagrindu tapo sutartis tarp M. Džeksono ir HBO, leidusi HBO transliuoti jo koncertą Bukarešte, o vienas tos sutarties punktų teigė, kad HBO niekada neterš viešojo M. Džeksono įvaizdžio. Markas Džeragosas (Mark Geragos), buvęs M. Džeksono advokatas, sakė, kad jo, Džeragoso, kalbos filme iškarpytos ir pateiktos klaidinančiai. Žurnalistas Čarlis Tomsonas (Charles Thomson) radijo pokalbyje pabrėžė, kad abu vyrai dešimtmečius laikė Džeksoną nekaltu, gynė jį teisme davę priesaiką sakyti teisybę, tačiau, porą metų po Džeksono mirties pritrūkę pinigų, savo istorijas pakeitė ir padavė „Michael Jackson Estate“ į teismą dėl šimtų milijonų dolerių. Pasak žurnalisto, du kartus jų bylos buvo išmestos iš teismo, įrodžius, kad jie sulaužė priesaiką sakyti teisybę. Taip pat filme jie pasakoja istorijas, kurios tiesiogiai prieštarauja jų senoms, teisme prisiekus sakyti teisybę, pasakotoms istorijoms.
Mirtis
2009 m. birželio 25 d. rytą, kaip pranešama, Maiklas Džeksonas prarado sąmonę savo namuose Los Andžele. Atvykus medikams, Džeksonas nekvėpavo, jis buvo skubiai reanimuotas. Džeksonas patyrė komą ir mirė nespėjus jo nugabenti į ligoninę.
Po skrodimo M. Džeksono mirties priežastimi oficialiai pripažintas apsinuodijimas įvairiais anestetikais (propofoliu, lorazepamu ir midozalamu). Vėliau teismo medicinos ekspertai nustatė, jog tai buvo žmogžudystė. 2011 metais Maiklo Džeksono gydytojas kardiologas Konradas Murėjus buvo nuteistas ketveriems metams už netyčinę žmogžudystę.
Surengtos dvi atminimo ceremonijos — privati Forest Lono memorialiniame parko Laisvės salėje ir viešoji Staples Center Los Andžele. Dalyvauti viešojoje ceremonijoje buvo atsitiktiniu būdu atrinkta 8750 dalyvių (kiekvienam duoti du bilietai) iš 1,6 milijono besiaplikavusiųjų. Atminimo ceremonijoje kūriniūs atliko Mariah Carey, Stevie Wonder, Lionel Richie, Jennifer Hudson ir Shaheen Jafargholi, kalbą sakė Smokey Robinson ir Queen Latifah.
Po Maiklo Džeksono mirties M. Džeksono gerbėjai Lietuvoje kuriam laikui buvo įrengę altorėlį Vinco Kudirkos aikštėje Vilniuje.
Įtaka
Tarp Maiklo Džeksono pasiekimų muzikos industrijoje – revoliucinga muzikinių klipų transformacija, aukšto lygio albumų leidyba ir jų pardavimas, kaip naujas būdas įrašų kompanijoms gauti pinigų, lyderiavimas popmuzikos pasaulyje XX a. 9-ajame dešimtmetyje bei tapimas pirmuoju juodaodžiu dainininku, kuris iš kūrybinės nežinomybės išvedė jauną MTV kanalą. Atlikėjo išsiskiriantis stilius, judesiai ir vokalas įkvėpė, padarė įtaką ir pagimdė visą hip – hop, pop ir R&B muzikos žanrų dainininkų kartą (Mariah Carey, Usher, Britney Spears, Justin Timberlake, Omarion, Ne-Yo, Chris Brown ir t. t.). Gineso rekordų knygoje Maiklas Džeksonas įvardintas kaip „Pats sėkmingiausias visų laikų pramogų pasaulio atstovas“.
Be muzikinės veiklos, dainininkas dar žinomas dėl choreografijoje naudojamų sudėtingų fizinių technikų (robotas arba mėnulio eisena), kurios padarė įtaką vyraujančios mados šokiams bei pramogoms.
Labdaringa veikla
Per visą savo gyvenimą ir kūrybą Maiklas pasisakė už humaniškumą, lygybę ir pasaulinę taiką. Maiklas Džeksonas surinko ir paaukojo milijonus dolerių vargingai gyvenantiems vaikams ir šalims (kai kuriais skaičiavimais, jo paaukota suma galėjo siekti 500 mln. JAV dolerių. Tiksliai įvertinti dainininko paaukotą sumą apsunkina tai, kad dalis jo aukų buvo anoniminės. Po „Heal the World“ singlo sėkmės 1992 m. įkūrė tokio pat pavadinimo labdaros fondą.
2000 m. Gineso rekordų knygoje Maiklas Džeksonas pagerino „Daugiausia labdaros ir paramos organizacijų remiantis POP atlikėjas“ rekordą, finansiškai rėmęs 39 labdaros organizacijas.
Už filantropinę veiklą Maiklas Džeksonas buvo apdovanotas dviejų JAV prezidentų, JAV skautų organizacijos ir kitų, taip pat jis dukart nominuotas Nobelio taikos premijai, 1998 metais ir 2003 metais. Daugiau nei 15 000 asmenų buvo pasirašę peticiją darkart nominuoti Maiklą Džeksoną Nobelio taikos premijai, tačiau tam sutrukdė dainininko mirtis. . Tačiau Maiklo Džeksono kūrinys Man in the Mirror buvo atliktas 2009 m. Nobelio taikos premijos koncerto metu.
Apdovanojimai
Maiklas Džeksonas iš viso pelnė 18 Grammy apdovanojimų (vien per 1984 m. apdovanojimų ceremoniją jų pelnė 8 – dar vienas rekordas), JAV išleido 13 „numeris vienas“ singlų – daugiau nei bet kuris kitas vyras atlikėjas Hot 100 eroje. 2006 World Music Awards paskelbė, kad visame pasaulyje Džeksonas iš viso pardavė daugiau nei 750 000 000 kopijų įrašų ir labdarai atidavė 300 milijonų JAV dolerių.
Maiklas Džeksonas – daugiausiai įrašų pasaulyje pardavęs dainininkas ir vienas daugiausiai labdarai aukojusių humanitarų, kurio pastangos buvo įvertintos Nobelio taikos premijos nominacija.
Pagrindinių Maiklo Džeksono apdovanojimų lentelė:
Diskografija
thumb|right|200px|Perkamiausias M.Džeksono albumas pasaulyje – [[Thriller.]] M. Džeksonas nuo 1972 iki 2001 m. išleido 10 studijinių albumų.
Kompiliaciniai albumai
1982 m. jo išleistas albumas Thriller iki šiol yra labiausiai perkamas albumas pasaulyje. Iki 2009 m. buvo parduota apie 109 milijonai albumo kopijų visame pasaulyje.
Nuo 1971 iki 2003 m. M.Džeksonas išleido 68 singlus.
Žymesnės dainos
Vienos žymiausių Maiklo Džeksono dainų:
Bakaičiai
Bakaičiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Girkalnio. Kaime yra žemės ūkio bendrovė – Girkalnio kiaulių kompleksas.
Santaka (Nemenčinė)
Santaka – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurės rytuose, prie Neries ir Žeimenos santakos, dešiniajame Neries krante. Kairiajame krante, Santakos miške yra geležinkelio stotis (Santaka (Buivydžiai)).
Michael Jackson
Sveikata
Maždaug nuo 1985 m. M. Džeksonas sirgo baltme. Tai liga, kurios metu nyksta odos pigmentas ir oda ilgainiui pasidaro visiškai balta.
Up Country Lions SC
„Up Country Lions Sports Club“ – Šri Lankos futbolo klubas iš Navalapitijos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2011 m. Žaidė Premjer lygoje nuo 2013 m.
Mažieji Baušiai
Mažieji Baušiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šalčininkų.
Popovas
Popovas yra:
Popovas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Popovienė (ištekėjusi moteris) ir Popovaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pailgis
Pailgiu vadinami kaimai:
Taip pat ežeras Švenčionių rajone.
Vileikiai (reikšmės)
Vileikiai yra:
Zofija Lindušienė
Zofija Lindušienė (g. 1948 m. gegužės 20 d.) – režisierė, Lietuvos kultūros ir politinė veikėja.
Biografija
1996 m. Krekenavos kultūros namų direktorė.
Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio rajono skyriaus narė, nuo 2003 m. skyriaus pirmininko pavaduotoja.
1997–2000 m. Panevėžio rajono savivaldybės tarybos narė.
Amazonės departamentas
Amazonės departamentas :
Romainių tuberkuliozės ligoninė
miniatiūra|250px|right|Ligoninės korpusas
Romainių tuberkuliozės ligoninė – Lietuvos sveikatos mokslų universiteto ligoninės Kauno klinikų filialas, specializuoto profilio ligoninė, kurioje gydoma nuo infekcinių tuberkuliozės ligų. Įsikūrusi Kaune Romainiuose, Šilainių pl. 21. Ligoninės direktorius – prof. Skaidrius Miliauskas.
Artimiausi objektai – „Regitros“ Vilijampolės filialas, Romainių kapinės, Kauno miškų urėdija.
Gydymo įstaiga pavaldi Sveikatos apsaugos ministerijai. Ligoninėje gydomos sunkiausios formos, atsparios prieštuberkulioziniams vaistams, plaučių, inkstų, kaulų ir kitų organų tuberkuliozės ligos. Sunkiausiai sergantiems, mirštantiems pacientams teikiama paliatyvi slauga. Gydymas dažnai trunka mėnesius. Sergantieji mokomi, kaip elgtis, kad tuberkulioze neužkrėstų kitų. Ilgai gulintys turi sporto salę, gali naudotis ligoninėje sukaupta biblioteka. Kiek apsigydžiusiems leidžiama vaikščioti po ligoninės teritoriją (įstaiga įsikūrusi pušyne). Ligoninėje veikia studentų, rezidentų ir gydytojų mokymo bazė, teikianti ambulatorinę ir stacionarinę pagalbą Kauno apskrities ir visos respublikos gyventojams.
Istorija
Draugijos kovai su tuberkulioze inciatyva ligoninė pradėjo veikti 1937 m. 1946–1956 m. Romainių tuberkuliozės ligoninei priklausė buvusi žydų bendruomenės Romainių kaulų-sąnarių tuberkuliozės sanatorija. 1956 m. gydymo įstaiga buvo padalinta į dvi atskiras – Respublikinę Romainių tuberkuliozės ligoninę (125 lovos) ir Respublikinę kaulų-sąnarių tuberkuliozės sanatoriją (150 lovų). 1987 m. prie Respublikinės Romainių tuberkuliozės ligoninės vėl prijungta Respublikinė Romainių kaulų-sąnarių tuberkuliozės sanatorija (viso 480 lovų).
1971 m. įkurta Kauno medicinos instituto tuberkuliozės katedra. Nuo 1992 m. ji veikė kaip pulmonologijos-ftiziatrijos klinikos padalinys.
2004 m. reorganizuota, prijungiant prie Kauno medicinos universiteto klinikų. Šiuo metu Romainių tuberkuliozės ligoninėje yra 260 lovų.
Padaliniai
Ambulatorinis-diagnostikos skyrius. Čia dirba gydytojai pulmonologai ir kiti specialistai (inkstų ir šlapimo takų TBC ir kaulų TBC). Per metus priima apie 10 000 pacientų. Atliekami klinikiniai, biocheminiai, bakteriologiniai kraujo,  šlapimo, skreplių tyrimai, echoskopija, bronchoskopija, rentgenologiniai  tyrimai. Be specializuotų tyrimų, profilaktiškai tikrinami asmenys, kontaktavę su sergančiais atvira tuberkulioze, išvykstantys dirbti į užsienio šalis, kurios reikalauja pateikti pažymas apie atvykstančiųjų sveikatos būklę. Skyriuje yra pacientų mokymo kabinetas. Pacientai registruojami ir pas gydytojus patenka atvykę tą pačią dieną. Atvykę be siuntimo gydytojo-specialisto konsultacijai, profilaktiniam patikrinimui, turi sumokėti nustatytą mokestį.
I tuberkuliozės skyrius. Turi 60 lovų, per metus gydoma virš 200 pacientų, sergančių atvira plaučių tuberkulioze. Gydymas trunka 3-4 mėnesius ir ilgiau, tai priklauso nuo tuberkuliozės mikobakterijų išnykimo tyrimuose.
II tuberkuliozės skyrius. Turi 60 lovų, per metus gydoma virš 200 pacientų, sergančių sergančių atvira plaučių tuberkulioze. Gydymas trunka 3-4 mėnesius ir ilgiau, priklausomai nuo ligos eigos. Skyriuje labai sunkios būklės mirštantiems, tuberkulioze sergantiems pacientams suteikiamos paliatyvios slaugos paslaugos.
Rezistentinės tuberkuliozės skyrius. Turi 50 lovų, per metus gydoma virš 100 pacientų, sergančių plaučių tuberkulioze, atsparia prieštuberkulioziniams vaistams. Gydymas trunka nuo 9 iki 24 mėnesių, priklausomai nuo tuberkuliozės mikobakterijų atsparumo vaistams. Teikiamos paliatyvios slaugos paslaugos.
Ekstrapulmoninės tuberkuliozės skyrius. Vienintelis tokio profilio skyrius Lietuvoje. Skyriuje diagnozuojami ir gydomi pacientai, sergantys pleuros, įvairių sričių limfinių mazgų, kaulų ir sąnarių, šlapimo ir lytinių organų, akių, virškinamojo trakto, antinksčių, odos ir poodžio tuberkulioze, tuberkulioziniu meningitu. Turi 30 lovų, per metus aptarnaujama apie 130 pacientų. Gydymas trunka 3-4 mėnesius ir ilgiau.
Priverstinis gydymas
Lietuvoje kliniškai aktyvios TBC formos nustatomos 5–15 proc. užsikrėtusių asmenų. Nuo šios infekcinės ligos kasmet miršta po kelis šimtus, o suserga – apie pusantro tūkstančio žmonių. Lietuva laikoma didelio tuberkuliozės paplitimo šalimi. Dau­giau­sia ser­gan­čių­jų šia li­ga yra tarp so­cia­li­nės at­skir­ties as­me­nų.
Santa Koloma de Gramenetas
Santa Koloma de Gramenetas  – miestas Katalonijoje (šiaurės rytų Ispanija), į šiaurę nuo Barselonos. Į Barseloną veda trys tiltai, metropolitenas.
Romainių tuberkuliozės ligoninė
Priverstinis gydymas
Pa­sta­rai­siais me­tais į Romainius pa­ten­ka vis dau­giau ne­pa­gy­do­mų pa­cien­tų. Nors per at­kur­tos ne­prik­lau­so­my­bės lai­ko­tar­pį ser­ga­mu­mas tu­ber­ku­lio­ze su­ma­žė­jo be­veik tris kar­tus – nuo 80 iki 30 at­ve­jų 100 tūkst. gy­ven­to­jų, ge­ro­kai pa­dau­gė­jo at­ve­jų, kai žmo­nėms ne­beį­ma­no­ma pa­dė­ti. Maž­daug de­šim­ta­da­lis li­go­nių dėl to, kad tu­ber­ku­lio­zės ne­gy­do­ma, pra­ran­da gy­vy­bę. Vis labiau plinta vaistams atspari tuberkuliozė, kurios gydymas užtrunka dvejus ar daugiau metų. Kaune nuo 2012 m. yra tai­ko­ma pri­vers­ti­nio gy­dy­mo nuo tu­ber­ku­lio­zės pra­kti­ka. Tai reiš­kia, kad jei as­muo, ku­riam diag­no­zuo­ta li­ga ir pa­skir­tas gy­dy­mas, ne­pai­so me­di­kų re­ko­men­da­ci­jų, ir tai kar­to­ja­si, teis­mo spren­di­mu jis yra gydomas vienintelėje Lietuvoje tokio pobūdžio įstaigoje Aly­taus tu­ber­ku­lio­zės li­go­ni­nė­je.
Santa Koloma de Gramenetas
Istorija
Šioje vietoje gyventa dar 3500 m. pr. m. e. Ankstyvaisiais viduramžiais čia jau buvo bažnyčia, sugriauta 985 m. Nauja, romaniškojo stiliaus bažnyčia pastatyta 1019 m.
Pavadinimo kilmė
Miesto vardas mena šventąją Kolomą, kurią 274 m. Galijoje nužudė romėnai.
Andrius Buividas
Andrius Buividas (g. 1985 m. rugpjūčio 11 d. Panevėžyje) – Lietuvos dviratininkas.
Biografija
Gimė 1985 m. rugpjūčio 11 d. Panevėžyje. 2006 m. laimėjo Italijoje vykusias Memorial Fausto Coppi varžybas. 2008 m. užėmė antrą vietą Lietuvos dviračių plento varžybose.
Sadauskas
Sadauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Sadauskienė (ištekėjusi moteris) ir Sadauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jasionuvka
Jasionuvkà  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 16 km į rytus nuo Monkų ir 33 km į šiaurę nuo Balstogės. Valsčiaus centras. Kaime įsikūrusi Jasionuvkos Šv. Trejybės parapija.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė LDK.
Apie 1800 m. kaime įkurtos Jasionuvkos žydų kapinės. XIX a. buvo miestelis Balstogės apskrities Obrubnikų valsčiuje. XX a. trečiajame dešimtmetyje kaime gyveno 1879 gyventojai iš kurių 1279 žydai ir 11 totorių. Po II pasaulinio karo kaime liko tik 400 gyventojų.
Sąvadautojas
thumb|200px|„Baltoji vergė“, XIX a. statula, vaizduojanti prostitutę su sąvadautoju
Sąvadautojas ( suteneris nevartotinas ) – prostitucijos organizatorius, teikiantis prostitutėms apsaugos (nuo agresyvių klientų, konkurentų ar teisėsaugos) ir organizavimo paslaugas bei gaunantis už tai atlygį, t. y. dalį uždarbio.
Dažnai užsiima ir reklama, suranda klientus. Kartais aprūpina reikalingomis priemonėmis, organizuoja transportą. Neretai suteikia ir patalpas veiklai arba įdarbina prostitutes viešnamyje.
Sąvadaujama esant prostitucija užsiimančio asmens sutikimui arba prieš jį naudojant psichinę ar fizinę prievartą. Sąvadavimas gali reikštis įkalbinėjant, įtikinėjant, suviliojant ar kitu būdu siekiant palenkti asmenį verstis prostitucija.
Šaltiniai
قواد Zuhälter Proxenetismo
Modifikacija
Žodis modifikacija gali reikši:
Liucija Baškauskaitė
Liucija Baškauskaitė-Baškauskas (g. 1942 m. lapkričio 7 d. Marijampolėje) – Lietuvos kultūros antropologė, visuomenės veikėja, daktarė, profesorė.
Biografija
1989 m. Vytauto Didžiojo universiteto atkuriamojo Senato narė, 1990–1991 m. Socialinių mokslų fakulteto dekanė, 1990–1992 m. VDU prorektorė. 1992 m. Lietuvoje įkūrė pirmąjį nepriklausomą televizijos kanalą TELE-3 ir vadovavo jam iki 1996 m., kai bendrovei buvo iškelta bankroto byla. 1997 m. bandė siekti prezidento posto, bet neketino atsisakyti JAV pilietybės, todėl nebuvo užregistruota.
Gyvena Santa Monikoje (Kalifornija). Sutuoktinis grafikas, tapytojas ir pedagogas Stevenas Anaya, sūnus Vėjas Raulas Anaya, dukterys Justina ir Vasara.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinės kryptys: visuomenės kultūros raida, miestų etninės struktūros, pabėgėliai, globalinės sistemos ir procesai, asmenybė ir kultūra.
Stasys Navickas
Stasys Navickas:
Fonsekos įlanka
thumb|250px|Fonsekos įlanka iš palydovo Fonsekos įlanka  – Ramiojo vandenyno įlanka prie Centrinės Amerikos krantų. Įsiterpia į Salvadoro, Hondūro ir Nikaragvos teritorijas. Plotas 1940 km². Yra keletas salų, iš kurių didžiausia – El Tigrė. Didžiausi uostai: La Unionas (Salvadoras), San Lorensas (Hondūras), Puerto Morasanas (Nikaragva).
Mažieji Burbiškiai
Mažieji Burbiškiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pavandenės.
Žaidimo modifikacija
Žaidimo modifikacija arba modas – tam tikri pakeitimai kompiuterinio žaidimo programinės įrangos kode, siekiant priversti žaidimą veikti kitokiu būdu nei buvo numatyta originalioje versijoje. Žaidimų modifikacijas paprastai kuria žaidimų žaidėjai ar gerbėjai.
Aprašymas
Tokie pakeitimai gali būti daromi bet kurio žanro žaidimui, bet modifikacijos populiariausios pirmojo asmens šaudyklių, vaidmenų žaidimų ir realaus laiko strateginių žaidimų tarpe. Modus kuria tiek plačioji visuomenė, tiek žaidimų kūrėjai. Tam tikra prasme modai gali būti laikomi visiškai naujais žaidimas, tačiau jie nėra savarankiškai veikianti programinė įranga ir, norint juos paleisti, reikalauja iš naudotojo turėti įdiegtą originalią versiją.
Modifikacijų būną įvairių tipų: nauji daiktai, ginklai, veikėjai, priešai, modeliai, tekstūros, lygiai, siužeto linijos, muzika, pinigai, šarvai, gyvybių skaitiklis ir žaidimo režimai. Jie gali būti vieno žaidėjo arba kelių žaidėjų režimo pobūdžio. Modai, kurie žaidimui prideda naujo turinio, paprastai vadinami daliniais perdirbiniais, tuo tarpu modai, kuriais iš esmės sukuriamas naujas žaidimas, – visiškais perdirbiniais, o tie modai, kurie ištaiso klaidas, – neoficialiais pataisymų paketais.
Žaidimai, skirti PC platformai, dažnai projektuojami taip, kad būtų galima daryti pakeitimus kode be didelių sunkumų. Tokios modifikacijos suteikia papildomą peržaidimo vertę ir susidomėjimą. Internetas, suteikdamas daug sąnaudų nereikalaujančią terpę, skatina modifikacijų kūrimą ir platinimą, tad modifikacijos tapo svarbiais kai kurių žaidimų komercinės sėkmės veiksniais. Tokie žaidimų kūrėjai kaip „id Software“, „Valve Software“, „Mojang“, „Re-Logic“, „Bethesda Softworks“, „Firaxis“, „Crytek“, „Creative Assembly“ ir „Epic Games“ teikia plataus spektro kūrimo įrankius ir dokumentaciją, tokiu būdu padėdami modų kūrėjams ir bandydami sėkmingai pasinaudoti galima sėkme, kurios sulaukė populiarusis „Counter-Strike“, sukurtas „Half-Life“ pagrindu.
Siekiant atskirti žaidimų modifikacijas nuo originalo, pastarajam naudojamas terminas vanilla.
Žymesni modai
Žemiau pateikta keletas žaidimų modifikacijų, kurios iš esmės tapo atskirais, nuo originalo atsiejamais kūriniais:
Svenska Dagbladet
„Svenska Dagbladet“ – dienraštis, leidžiamas Stokholme, Švedijoje. Laikraščio savininkas nuo XX a. pab. – „Schibsted“.
Lenkijos-Lietuvos–Vokiečių ordino karas
thumb|240px|Žalgirio mūšis – Jan Matejko paveikslas
Svenska Dagbladet
Istorija
Pirmasis laikraščio leidimas išėjo 1884 m. gruodžio 18 d.
Lenkijos-Lietuvos–Vokiečių ordino karas
Lenkijos-Lietuvos–Vokiečių ordino karas, Didysis karas vyko 1409-1411 tarp sąjungininkų – Lietuvos ir Lenkijos iš vienos pusės ir Vokiečių ordino, palaikomo riterių iš visos Vakarų Europos, iš kitos pusės.
Svenska Dagbladet
Istorija
2000 m. lapkričio mėn. formatas, kuriuo spausdinamas laikraštis, iš broadsheet pakeistas į tabloid. 2005 m. „Svenska Dagbladet“ kartu su „Aftonbladet“ paleido internetinio verslo portalo, kaip bendros įmonės, veiklą.
Tiražas
2003 m. laikraščio tiražas siekė 185 000 egz. 2005 m. – 187 100 egz. 2008 m. – 123 383 egz. 2011 m. – 185 600 egz. 2012 m. – 159 600 egz., o 2013 m. – 143 400 egz.
Lenkijos-Lietuvos–Vokiečių ordino karas
1409-1410 m. sandūroje karas vyko tik diplomatiniame fronte, nes žiemos metu karo žygis negalėjo būti organizuojamas. ARbitru ginče buvo kviestas Šventosios Romos imperijos imperatorius Vaclovas IV Liuksemburgietis, kuris buvo šališkas ordino naudai ir palaikė visus ordino reikalavimus. Žygis prieš ordiną surengtas 1410 m. vasarą. Lenkijos ir Lietuvos kariuomenės susitiko prie Červinsko ir kirto 1410 m. liepos 9 d. kirto sieną su ordinu. Kariuomenės traukė Marienburgo link. Prie Griunvaldo Lenkijos ir Lietuvos kariuomenės Žalgirio mūšyje 1410 m. liepos 15 d. nugalėjo ordino kariuomenę atskubėjusią pasitikti priešininkų. Žalgirio mūšis buvo vienas didžiausių Viduramžių Europos mūšių. Mūšyje žuvo ir ordino vadovybė, tarp jų didysis magistras Ulrich von Jungingen. Ordino sutriuškinimas buvo toks skaudus, kad daugelis Prūsijos miestų be pasipriešinimo pasidavė Lenkijos Lietuvos kariuomenei. Tačiau Marienburgo užimti nepavyko. Link Marienburgo sąjungininkai pajudėjo tik praėjus keletui dienų po mūšio. Apgulčiai sąjungininkai nebuvo pasiruošę, jie neturė apgulties įrengimų, be kurių tokių įtvirtinimų, kokie buvo Marienburge paėmimas buvo praktiškai neįmanomas. Be to netrukus nuo apgulties pradžios Vytauto vadovaujama Lietuvos kariuomenė iš Prūsijos pasitraukė.
Oficialiai karas pasibaigė Torūnės taika, kuri pasirašyta 1411 m. Pagal šią sutartį Lenkija gavo Dobrynę, o Lietuva – Žemaitiją, tačiau tik iki Vytauto mirties. Lietuvos ir Lenkijos tarptautinė padėtis akivaizdžiai sustiprėjo, tuo tarpu ordinas karo ir taikos sąlygų buvo labai susilpnintas.
Ginakiemis
Ginakiemis – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Žilinų, prie Kareivonių miško. Praeina vieškelis.
Istorija
XIX a. pab. buvo valstybinis kaimas, patekęs į Trakų apskritį.
Aleksijus I Megas Komninas
Aleksijus I Megas Komninas (, Alexios I Megas Komnēnos, g. 1182 m. Konstantinopolis – m. 1222 m. vasario 1 d. Trapezundas) – Komninų dinastijos pirmasis Trapezundo imperatorius, valdė 1204–1222 m.
Aleksijus I buvo vyriausias Manuilo Komnino ir Gruzijos karaliaus Georgo III dukros Rusudan sūnus, Bizantijos imperatoriaus Androniko I anūkas.
1185 m. Konstantinopolyje įvykus sukilimui žuvo Aleksijaus I dėdė ir tėvas, o nepilnamečiai vaikai Aleksijus I ir brolis Dovydas, buvo išvežti į Gruziją, pas tetą, karalienę Tamarą. 1204 m. žlugus Konstantinopoliui, pabėgusiems Komninams atsirado galimybė susigrąžinti valdžią. Su Gruzijos kariniu palaikymu, Aleksijus su broliu atkūrė savo valdžią Juodosios jūros pietinėje pakrantėje: Paflagonijoje ir Ponte. Netrukus Aleksijus I buvo paskelbtas imperatoriumi.
1205 – 1208 m. ir 1214 m. Aleksijaus I vadovaujama armija patyrė pralaimėjimus prieš Nikėjos imperijos imperatoriaus Teodoro I Laskario ir seldžiukų armijas. 1214 m. prie Sinopo jis buvo paimtas į seldžiukų nelaisvę ir paleistas už išpirką, o Paflagonijos teritoriją iki Sinopo tarpusavyje pasidalino Nikėjos imperija ir Rumo sultonatas. Po šių nesėkmių Trapezundo imperija liko nedidelė nepriklausoma regioninė valstybė.
Balstogės rajonas
Balstogės rajonas  – administracinis vienetas, egzistavęs 1940–1941 m. ir 1944–1945 m. Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR teritorijoje, Balstogės srityje su centru Balstogės mieste.
Ladakalnis
thumb|250px|Ąžuolas Ladakalnio viršūnėje
Ladakalnis (arba Ledakalnis) – kalva, stūksanti Ignalinos rajono savivaldybėje, tarp Ūkojo ir Linkmeno ežerų, Papiliakalnės kaime, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Tai 176 m aukščio kalnas, geomorfologinis gamtos paminklas. Nuo kalno matosi 6 ežerai – Ūkojas, Linkmenas, Pakasas, Asėkas, Alksnaitis, ir Alksnas.
Yra paprotys į kalno viršūnę užnešti akmenukų ir palikti prie viršūnėje augančio ąžuolo. Tai greičiausiai lėmė kai kurių mokslininkų spėjimai, kad pagonybės laikais ant šio kalno buvo aukojamos aukos deivei Ladai.
Etimologija
Pranė Dundulienė mano, kad ant Ladakalnio buvo aukojama gyvybės deivei Ladai, didžiajai motinai. Tai buvęs Lados kalnas. Tačiau nuodugnesniais tyrimais nei faktais ši nuomonė nėra patvirtinta.
Theodore Harold Maiman
Teodoras Haroldas Maimanas (1927 m. liepos 11 d. – 2007 m. gegužės 5 d.) – JAV fizikas, 1960 m. pirmasis pademonstravęs veikiantį lazerį.
Mirė 2007 m. gegužės 5 d. Vankuveryje, Kanadoje, nuo sisteminės mastocitozės.
Įvertinimas
Už savo darbus T. H. Maimanas buvo du kartus nominuotas Nobelio premijai, tapo JAV Nacionalinės mokslų ir Nacionalinės inžinerijos akademijų narys.
1966 m. gavo Oliver E. Buckley Kondensuotųjų medžiagų premiją, 1983 m. – Vulfo fizikos premiją, 1987 m. – Japonijos premiją. 1983 m. buvo įtrauktas į JAV Nacionalinį išradėjų šlovės muzijų.
Pailgis (Švenčionys)
Pailgis – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės pietvakariuose, 7 km į pietvakarius nuo Pabradės, Pailgio miške, prie Pailgio ežero, kairiajame Žeimenos krante, prie Petruškės upelio žiočių. Yra Pailgio geležinkelio stotelė prie linijos Vilnius–Turmantas. Prie Pailgio ežero stovi kelios poilsio bazės – Vilniaus oro uosto, poilsiavietė „Pailgio perlas“, „Lelija“.
Šventoji (Baltija)
Šventoji  – upė šiaurės vakarų Lietuvoje ir pietvakarių Latvijoje, ilgis – 68,4 km (iš jų daugiau kaip 30 km eina valstybine siena tarp Lietuvos ir Latvijos). Prasideda Ledžių apylinkėse, už 9 km į šiaurės vakarus nuo Salantų. Aukštupys yra Skuodo rajono vakaruose, teka į šiaurę, šiauriau nuo Lenkimų upė pasuka į pietvakarius ir prie Šventosios gyvenvietės (Palangos mieste) įteka į Baltijos jūrą. Šventojoje 2008 m. įkurtas Šventosios valstybinis jūrų uostas.
Intakai:
Upės vidutinis nuolydis – 65 cm/km.
Istorija
Šventosios upė (rivulum, qui Sanctus dicitur – „upė, kurią Šventa vadina“) minima 1370 m. Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje. Upės pavadinimas nusako jos sakralinę reikšmę senajame lietuvių tikėjime (kilmė iš žodžio šventas).
P-80 Shooting Star
P-80 Shooting Star (krintanti žvaigždė) arba F-80 Lockheed gamintas JAV pirmasis reaktyvinis naikintuvas. Naudotas Korėjos kare. Pradėtas gaminti masiškai 1945, bet priešingai kai kurių manymui (labiausiai kilusiam iš kompiuterinių žaidimų) P-80 nespėjo iššauti nei vieno šūvio antrajame pasauliniame kare, nors jau buvo negausiai dislokuotas Ramiojo vandenyno bazėse to karo metu ir spėjo atlikti kelis kovinius skridimus kurių metu su priešu nesusidūrė. Iš viso pagaminta 1715 vienetų. Jis pasiekia 965 km/h greitį.
Kūrimo istorija
thumb|prototipas XP-80A|300px 1943 buvo gerai žinoma, kad naciai ekspermentuoja su reaktyvinias varikliais ir tuoj gali pasirodyti gal net garso greitį pasieksiantys naikintuvai. Amerikiečių būsimo atkirčio projektas vadinosi XP-80. Buvo pagaminta tik 15 šio prototipo vienetų bandymams. Bandymai neturint jokios patirties su visiškai naujo tipo varikliais ir tokiais kaip pilotai vadino "velniškais" greičiais ir pagreičiais pasirodė labai pavojingi. Per bandymus keturi prototipai sudaužyti ir du pilotai Burcham ir itin gabus asas majoras Richard Bong žuvo, LeVier sunkiai sužeistas. Nepaisant tokių tragiškų kliūčių po bandymų kiek patobulintas P-80 pateko į masinę gamybą.
Lunapark (albumas)
„Lunapark“  – šeštasis Rusijos grupės Bi-2 studijinis albumas.
Albumo viršelyje pavaizduoti vartai į garsųjį Melburno pramogų parką.
Kiokiai
Kiokiai – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 4 km į vakarus nuo Kretingos.
Istorija
Kaime lokalizuojama 1253 m. balandžio 5 d. Kuršo vyskupo Henriko rašte minima Caukų vietovė.
Ginčai
Ginčai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Pašušvio.
Komjaunimas
Komjaunimas arba Visasąjunginė Lenino komunistinio jaunimo sąjunga (VLKJS, rus. Всесоюзный Ленинский коммунистический союз молодёжи, ВЛКСМ) – visuomeninė politinė jaunimo organizacija, įkurta 1918 m. spalio 29 d. I Visos Rusijos darbininkų ir valstiečių jaunimo sąjungų suvažiavime kaip atsvara iki Pirmojo pasaulinio karo veikusiai skautų organizacijai.
Iki 1926 m. vadinosi Rusijos komunistinio jaunimo sąjunga (rus. Российский коммунистический союз молодежи, РКСМ). 1924 m. organizacijai suteiktas Lenino vardas. Pažangūs komjaunuoliai, išlaikę politinius kursus, galėdavo stoti į SSKP ir tapti komunistais. VLKJS panaikinta po 1991 m. rugpjūčio pučo.
1940–1991 m. veikė ir Lietuvos Lenino komunistinio jaunimo sąjunga (LLKJS). 1989 m. susikūrė savarankiška organizacija Lietuvos komjaunimas.
Vileikiai (Druskininkai)
Vileikiai – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Leipalingio, tarp Giedavardžio ir Krašto ežerų, Cijūnamiškyje, prie plento. Yra kaimo turizmo sodyba „Vila Virginija“.
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš pavardės Vilei̇̃kis.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Leipalingio valsčių ir parapiją.
FC Lokomotive Leipzig
Leipcigo „Lokomotive“ – Vokietijos futbolo klubas iš Leipcigo.
Istorija
Klubas įkurtas 1896 m. kaip VfR Leipzig. 1945 m. šalį okupavus sovietams klubas panaikintas, tačiau jo žaidėjai įsteigė Probstheida komandą, kuri 1953 m. pateko į VDR aukščiausiąją lygą. Klubas ne kartą keitė pavadinimus, kol 1963 m. su kita miesto komanda SC Lokomotive Leipzig susijungė į SC Leipzig klubą.
Čimbotė
Čimbotė  – miestas vakarų Peru, Ramiojo vandenyno pakrantėje, didžiausias Ankašo departamente. Čimbotė taip pat yra Santos provincijos ir Čimbotės apskrities centras. Su priemiesčiais – virš 400 tūkst. gyventojų (2004 m.).
Miestas yra svarbiausias Peru žvejybos uostas ir yra labai priklausomas nuo Humbolto srovės, kurios tėkmei sutrikus sumažėja žuvies ir kitų jūros gerybių. Žuvies, konservų, metalo apdirbimo pramonė. Į šiaurę nuo miesto, Santos slėnyje, vystoma žemdirbystė (medvilnė, cukranendrės, ryžiai). Per Čimbotę eina Panamerikos plentas, netoliese yra oro uostas.
Istorija
1835 m. Čimbotė buvo žvejų kaimas, kuriame gyveno ne daugiau kaip 800 gyventojų. 1871 m. per Čimbotę nutarta tiesti geležinkelį į šalies gilumą. Sutartyje su amerikiečių kilmės geležinkelių magnatu Henriu Meigsu Čimbotė minimas kaip uostas, nors turėjo tik apie tūkstantį gyventojų. 1871–1922 m. nutiestas geležinkelis iki Hualjankos.
1881 m. Peru bandė perleisti Jungtinėms Valstijoms karinio jūrų laivyno bazę Čimbotės įlankoje. Susitarimą blokavo Čilė, kuri išsiuntė savo jūrų pėstininkus užimti Čimbotės, kai sužinojo apie susitarimą dėl karinio jūrų laivyno bazės perleidimo JAV kariniam jūrų laivynui.
1930-aisiais per Čimbotę nutiestas Panamerikos greitkelis, pagerėjo susisiekimas su šalies sostine Lima. 1940 m. Čimbotė vis dar buvo nedidelis žvejybos uostas, kuriame gyveno tik 2 400 gyventojų.
1943 m. vyriausybė įkūrė Peru Santos korporaciją (Corporación Peruana del Santa), kuri perėmė nuosavybėn geležinkelį, pagerino uostą ir pradėjo hidroelektrinės statybą prie Santos upės. Pirmasis elektrinės etapas buvo užbaigtas 1958 m. Tais pat metais buvo pastatyta geležies ir plieno gamykla.
Turizmas
740px|thumb|center|Panoraminis vaizdas nuo Cerro de la Juventud (Jaunystės kalno), dar vadinamo Cerro de la Paz (Taikos arba Ramybės kalnu). Miestas apsuptas dviejų natūralių įlankų, Čimbotės įlankos ir Samankos įlankos, kuriose yra puikios sąlygos uostui. Čimbotė sudaro aglomeraciją su Naujosios Čimbotės rajonu pietuose. Tarp šių rajonų yra pelkė, kurioje gyvena vietinės garnių rūšys, taip pat daug varlių ir žuvų rūšių. Pelkė susidariusi Lakramarkos upės slėnyje.
Į pietus nuo miesto yra daug paplūdimių, į kuriuos atvyksta poilsiautojai iš visos šalies. Šalia miesto yra Cerro de la Juventud (Jaunystės kalnas), dar vadinamas Cerro de la Paz (Taikos kalnu). Dėl panoraminio vaizdo į Čimbotės įlanką kalnas nuo 1985 m. lankomas turistų. Turistų lankomas ir Baltosios Salos (El Bulevar Isla Blanca) bulvaras, kuriame yra daug marmurinių skulptūrų ir fontanų.
Miestas žinomas dėl savo sevičės – populiaraus Peru patiekalo, kurio sudedamosios dalys yra balta žuvis, aštuonkojai, jūros kriauklės, kalmarai, krabai ir raudonoji aitrioji paprika.
Čečonas
Čečonas (hangul 제천시) – miestas Pietų Korėjoje, Čunčon Pukto provincijoje. 138,9 tūkst. gyventojų (2004 m.).
Svarbus geležinkelių mazgas.
Gindviliai
Gindviliais vadinami kaimai:
Sinoikija
Sinoikija ( – kartu, oikos – namas) – tokia simbiozės forma, kai vienas partnerių yra kito būstas. Pavyzdžiui, žuvis kartuolė ikrelius išneršia į dvigeldžio moliusko mantijos ertmę. Ten ikreliai vystosi nekenkdami moliuskui.
Karasas
Karasas  – miestas Peru, Ankaše, Callejón de Huaylas slėnyje, 64 km nuo Uaraso, prie Santos upės, 2256 m aukštyje. Uajlaso provincijos sostinė. Keliai į Uarasą, Čimbotę, Korongą.
Karasas įkurtas Simono Bolivaro 1856 m. Provincijos sostine tapo nuo 1857 m. Miesto apylinkėse yra Rekuajo, Vario, Inkų kultūrų archeologinių radimviečių.
Karasas – svarbus turistinis centras. Iš miesto vyksta kelionės į aplinkinius kalnus – Alpamają, Uandoją, Santa Krusą. Mieste yra Bolivaro įkurta ginklų aikštė, apsupta medžių, 'Čikinkiros Mergelės šventykla, 30 km nuo miesto esantis Parono ežeras.
Prožiklė
Prožiklė (Neslia) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso vienintelė Lietuvoje dažna rūšis – dirvinė prožiklė (Neslia paniculata, ). Auga pasėliuose, pūdymuose, pakelėse. Augalas vienmetis, 15-80 cm aukščio. Stiebas stačias, plaukuotas. Žiedai sukrauti ilgose ir tankiose kekėse. Žydi nuo gegužės iki rugpjūčio mėn.
Mutualizmas
thumb|250px|Žiedinių augalų ir jų apdulkintojų santykiai - tipiškas mutualizmo pavyzdys Mutualizmas ( – abipusiškas) – dviejų skirtingų rūšių individų abipusiai naudingas sugyvenimas. Pavyzdžiui, kerpės simbiontai yra grybas ir dumblis. Abu šie organizmai vienas kitą papildo. Kerpės, paprastai augančios ant plikų uolų, iš tikrųjų sudarytos iš dviejų kartu gyvenančių organizmų: grybų ir dumblių. Dumbliai fotosintetina maisto medžiagas grybui, o grybienos gijos surenka ir išlaiko dumbliui reikalingą drėgmę.
Daugelis žolių ir medžių normaliai auga tik simbiozėje su dirvos grybais (mikorizė), aptinkamais ant jų šaknų. Mikoriziniai grybai padeda augalams iš dirvos siurbti vandenį, pasisavinti mineralines ir organines medžiagas. Iš augalų šaknų jie ima angliavandenius ir kitas reikalingas organines medžiagas.
Gyvūnų pasaulyje ryškiausiais mutualizmo pavyzdys – vėžys vienuolis, kuris apsigyvena tuščiose moliuskų kriauklėse, ant kurių vėliau įsitaiso aktinijos. Aktinija juda su savo simbiontu. Gindamasi dilgiosiomis ląstelėmis nuo priešų, ji apsaugo ir vėžį.
Termitų žarnyne gyvena vienaląsčiai žiuželiniai organizmai, kurie išskiria tam tikrus fermentus, padedančius ištirpinti medieną. Termitai minta mediena, todėl jie be simbiontų egzistuoti negali, o žiuželiniai negali gyventi be termitų žarnyno. Į jaunų termitų žarnyną žiuželiniai patenka jiems laižant senesnių individų ekskrementus.
Vilniaus detektyvinis romanas
Vilniaus detektyvinis romanas  – lenkų rašytojo ir publicisto Juzefo Mackievičiaus kartu su bendraautoriais 1933 m. parašyta knyga.
Istorija
Felicijos Romanovskos slapyvardžiu pasirašė keli autoriai: J. Mackievičius, Jerzy Wyszomirski, Stanisław Mackiewicz ir Walerian Charkiewicz. Juos vienijo darbas toje pačioje „Žodžio“ spaustuvėje Vilniuje.
Detektyvo veiksmas vyksta Vilniuje. Minimos to meto Vilniaus garsenybės, pvz., fotografas J. Bulhakas, geologas ir artistas M. Limanovskis, universiteto rektorius A. Parčevskis, meno istorikas S. Lorencas, dailininkas M. Sloneckis, meno istorikas M. Morelovskis, karininkas K. Kovalskis, dailininkai J. Hopenas ir K. Kvietkovskis bei kiti.
Ši knyga yra vertingas šaltinis tarpukario Vilniui, jo literatūriniam gyvenimui pažinti. Knygoje atspindėta progresyvioji „akademinė kairė“, kurios įvaizdis vėliau buvo falsifikuojamas LLR laikais.
Kunilingas
thumb|Vyras, atliekantis kunilingą. [[Achille Devéria, XIX a. piešinys]]
Kunilingas ( – „vulva, moters išoriniai lytiniai organai“ + lingo – „laižau“) – vulvos ir ypač varputės bučiavimas arba laižymas siekiant sukelti moters lytinį susijaudinimą. Viena iš oralinio sekso formų. Taip pat gali būti stimuliuojamas makšties prieangis. Kunilingas atliekamas lūpomis ir (arba) liežuviu. Šiuolaikinė seksologija pripažįsta, kad kunilingas, kaip ir kitos oralinio sekso formos (pvz., felacija), yra normalus lytinių santykių komponentas, jei tik tai telpa į abiejų partnerių priimtinumo diapazoną. Tyrimai rodo, kad tai gali būti priimtina lytinių santykių forma tarp paauglių. Kita vertus, tai gali didinti herpeso infekcijos tikimybę.
Istorija
thumb|200px|left|Paveikslas ant sienos Pompėjoje
Senųjų civilizacijų kultūros paminklai rodo, kad kunilingas buvo praktikuojamas nuo seniausių laikų. Jis būdingas ne tik žmonėms, bet aptinkama ir tarp gyvūnų. Tyrimai rodo, kad ilgesnė kunilingo trukmė gali lemti didesnį ejakuliato tūrį, kas gali lemti didesnes apvaisinimo galimybes, o dėl to ir evoliucinius privalumus.
69 m.
69 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kunilingas
Technika
Kunilingas dažnai yra preliudijos dalis, norint kiek įmanoma labiau sujaudinti moterį prieš sueitį, taip padidinant orgazmo tikimybę. Kadangi varputė pas daugelį moterų yra jautriausia erogeninė zona, jos stimuliacija liežuviu ar lūpomis gali sukelti orgazmą net vyrui neįvedus varpos į makštį. Kunilingo būdu galima moteriai sukelti orgazmą taip pat ir po sueities, jeigu pačios sueities metu jo nepavyko pasiekti arba jei moteris nori pakartotinio orgazmo.
Kunilingo atlikimo technika įvairi. Dažniausiai pradedama bučiuoti vidines šlaunis arba gaktą, vėliau – didžiąsias ir mažąsias lytines lūpas, liežuviu aptinkama varputė ir pradedama stimuliuoti judinant liežuvį išilgai, iš pradžių lėtai ir švelniai, vėliau – stipriau ir greičiau (labai retais atvejais, jei moteriai patinka – ir silpnai kandžiojant). Kartais moteriai malonesni kitokie vulvos stimuliavimo būdai (ji turėtų tai paaiškinti vyrui žodžiais, veido išraiška ar judesiais). Dažniausiai kunilingas labai jaudina abudu partnerius. Daugelis moterų erotiškai susijaudina būtent laižant ar bučiuojant jos vulvą, o ne kandžiojant (nors ir švelniai) ar bandant čiulpti.
69 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Giedrė Gučaitė
Giedrė Gučaitė (1948 m. sausio 21 d. Vilniuje – 2014 m. rugsėjo 29 d. Kaune) – Lietuvos dailininkė grafikė, pedagogė.
Antano Žmuidzinavičiaus anūkė.
Felacija
miniatiūra|255x255px|Iliustracija, vaizduojanti moterį, stimuliuojančią vyro varpą felacijos būdu. Felacija ( – „čiulpti“; sinonimai – minetas, irumacija, penilinkcija) – vyro varpos stimuliavimas burna arba gerkle lytinių santykių metu. Tai yra viena iš oralinio sekso formų: varpos galvutė erekcijos būsenoje yra apžiojama ir čiulpiama, o likusi varpos dalis yra glostoma rankomis ar glamonėjama. Pati varpa ir sėklidės bei kapšelis taip pat gali būti laižomi. Čiulpimas naudojamas siekiant labiau sujaudrinti varpą ir jos galvutę, felacija taip pat sustiprina erekciją, todėl šis būdas dažniausiai naudojamas preliudijų metu, tačiau kartais felacija taikoma ir mylintis nutrauktosios sueities būdu – tuomet vyrui ištraukus varpą, partneris iš karto ją apžioja ir kartu praryja sėklą. Felacijos akto metu įmanoma užsikrėsti lytiškai plintančiomis ligomis, tačiau ši rizika kur kas menkesnė negu vaginalinio ar analinio sekso atveju, ypač kalbant apie ŽIV. Kuomet šį oralinį aktą vyras sugeba atlikti pats sau, jis yra vadinamas autofelacija. thumb|250px|Romėnų sienos paveikslas, vaizduojantis felaciją, IV a. pr. m. e.
Nekombatantas
Nekombatantas – civilis, nedalyvaujantis karo veiksmuose.
Felacija
Dar iki orgazmo, esant dideliam varpos sujaudinimui dažnai atsiranda truputis skaidraus skysčio, kurį gamina Kuperio liaukos. Šis skystis nėra sėkla, tačiau jame gali būti spermatozoidų. Kaip ir sėkla, jis yra visiškai nekenksmingas, tad partneris jį gali nuryti.
Giedrė Gučaitė
Biografija
1966 m. baigė M. K. Čiurlionio meno mokyklą (nuo 1955 m. mokėsi muzikos, nuo 1961 m. dailės skyriuje, kur baigė grafikos specialybę). 1972 m. baigė grafikos studijas Valstybiniame dailės institute. 1972–1976 m. dėstė Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikume. Nuo 1989 m. dėstė M. K. Čiurlionio menų mokykloje. Palaidota Kleboniškio kapinėse.
Nekombatantas
Nekombatantais taip pat laikomi: