cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FK Auska Alytus
Istorija
Įkurtas kaip jaunimo futbolo klubas. 2008 m. klubas viešėjo Lenkijoje. 2010 m. debiutavo III lygos Alytaus zonos pirmenybėse.
2014/15 m. sezone žaidė Futsal A lygoje.
Kapitonu buvo Modestas Atmanavičius. Ekipa namuose žaidė geltonai raudonomis aprangomis, o svetur žaliai baltomis.
2016 me. buvo įkurtas Dzūkijos futbolo klubas "Dainava" (DFK Dainava), kuri perėmė iš Auskos vietą Pirmoje lygoje ir dalį žaidėjų.
63-oji Oskarų teikimo ceremonija
63-oji Oskarų teikimo ceremonija vyko 1991 m. kovo 25 d. Renginį vedė amerikiečių aktorius Bilis Kristalas.
Daugiausia apdovanojimų laimėjo „Šokis su vilkais“, triumfavęs septyniose iš dvylikos kategorijų, tarp kurių buvo geriausio filmo ir režisieriaus apdovanojimai. Keiti Beits ir Džeremis Aironsas laimėjo geriausios aktorės ir aktoriaus kategorijose. Aktorė Vupi Goldberg triumfavo geriausios antro plano aktorės rinkimuose. Ji tapo pirmąja afroamerikiete nuo 1939 m. laimėjusia Oskarą.
Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laimėtojai yra paryškinti.
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
Šie filmai laimėjo daugiau negu vieną Oskarą:
Nig Aparan
Istorija
Klubo ištakos siekia 1990 m. Vieną sezoną žaidė aukščiausioje lygoje 1992 m.
Vėliau iškrito į Pirmą. O, galiausiai, buvo likviduotas.
Sezonai
Šaltiniai:
Andrzej Rudolf Czaykowski
Andžejus Rudolfas Čaikovskis (1912 m. vasario 7 d. Rudaminoje, Rusijos imperija - 1953 m. spalio 10 d. Varšuvoje, Lenkijos Liaudies Respublika) – Antrosios Lenkijos respublikos kariuomenės majoras, Armijos Krajovos kovotojas, Varšuvos sukilimo dalyvis.
Biografija
Gimė 1912 m. vasario 7 d. Rudaminos kaime. Tėvas Vitoldas Čaikovskis buvo muzikologas, motina Halina Krinskytė muzikos pedagogė. 1918 m. šeima išsikraustė į Varšuvą, vėliau į Kutną. Baigęs gimnaziją įstojo į Lvovo karininkų mokyklą, kurią baigęs toliau tobulinosi Grudziondzo karininkų mokykloje.
1939 m. rugsėjo 1 d. prasidėjus Vokietijos ir Lenkijos karui dalyvavo mūšyje prie Olševo kaimo, pralaimėjus mūšį pasitraukė link Valkavisko. Po TSRS invazijos į Lenkiją 1939 m. rugsėjo 17 d. pasitraukė į Gardiną, iš kur pabėgo į Lietuvą. Lietuvoje buvo internuotas ir perkeltas į stovyklą prie Rokiškio, tačiau 1939 m. lapkričio 27 d. kartu su 11 karininkų iš stovyklos pabėgo į Vilnių, kur įsitraukė į lenkų rezistencinę veiklą.
1940 m. vasarį vyko į Varšuvą, tačiau rusų pasieniečių buvo suimtas ir išsiųstas į priverstinio darbo stovyklą Archangelsko apylinkėse. Po amnestijos 1941 m. lapkričio mėnesį prisijungė prie TSRS sudrytos Anderso armijos. Kartu su Anderso armija buvo išsiųstas į artimuosius rytus, o vėliau persikėlė į Didžiąją Britaniją, kur buvo apmokytas vykdyti įvairias slaptas karines misijas.
1944 m. balandžio 16 d. buvo išskraidintas į Lenkiją, kur su kitais keliais parašutininkais nusileido šalia Žyrarduvo miesto. Lenkijoje prisijungė prie Armijos Krajovos. 1944 m. spalio 3 d. dalyvavo Varšuvos sukilime. Sukilimo metu buvo sužeistas, bet sugebėjo pabėgti į Čenstakavą, kur toliau užsiiminėjo konspiracine veikla. 1944 m. gruodį buvo vokiečių suimtas ir išsiųstas į Gros Rozeno koncentracijos stovyklą.
Šiurkštusis burnotis
Šiurkštusis burnotis (Amaranthus retroflexus) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos augalas. Kilęs iš Šiaurės Amerikos, tačiau plačiai uživeisė ir kituose kraštuose.
Tai 80–100 cm aukštį pasiekiantis žolinis augalas. Lapai pražanginiai, smailėjantys. Žiedai smulkūs, susitelkę kamuolėliais tankiose varpose, galvutėse.
Lietuvoje labai dažna piktžolė. Auga daržuose, laukuose, dykvietėse, šiukšlynuose. Tinkamas siloso gamybai, kiaulių pašarui, šiurkščiojo burnočio sėklos naudojamos paukščių lesalui.
Šaltiniai
thumb|left|200px|Augalo požymiai
Encyclopédie méthodique
Encyclopédie méthodique par ordre des matières – prancūziška enciklopedija, išleista XVIII. – XIX a.
Apimtis
166 tomai.
Leidimas
1782–1832 m. Encyclopédie méthodique išleido leidėjas Charles Joseph Panckoucke ir Madame Agasse.
Tarp 1781 (pasak kt. šaltinių, 1782 arba 1793) – 1832 pasirodė 167 tomai (iš jų vienas pustomis). Leidykla – Agasse; po to Panckoucke atsisakė vėlesnių ketinimų (leisti enciklopediją toliau).
Apžvalga
Encyclopédie méthodique (Encyclopédie Méthodique, Ou Par Ordre De Matieres : Par Une Société De Gens De Lettres, De Savants Et D'Artistes; Précédée d'un Vocabulaire universel, servant de Table pour tout l'Ouvrage, ornée des Portraits de MM. Diderot et D'Alembert, premiers Éditeurs de l'Encyclopédie) yra atnaujintas, papildytas Didro Encyclopédie bei d'Alemberts leidimas, suskirstytas pagal sritis ir dalykinę terminiją.
Sritys
Panckoucke visą medžiagą suskirstė į 50 sričių.
Briedinė
Briedine vadinami kaimai:
FC Ekibastuz Pavlodar
Pavlodaro „Ėkibastuz“ – Kazachijos futbolo klubas iš Pavlodaro.
Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. kaip TOO SK Ènergetik Pavlodar. 2007 m. prisijungė prie Energetik-2 Ekibastuz komandos.
Nuo 2010 m. vadinasi Ėkibastuz. Rungtyniavo Pirmoje lygoje.
Sezonai
GE (grupių etapas)
Honda Accord
Honda Accord – japonų Hondos automobilių gamyklos nuo 1976 m. gaminamas lengvųjų automobilių modelis. Tai vidutinio dydžio keturių durų sedanas. Išleistos 8 šio modelio kartos.
Ubiškės tvenkinys
Ubiškės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Telšių rajone, 10 km į pietvakarius nuo Tryškių. Susidaręs patvenkus Pateklos upę (Virvytės intakas) 5,2 km nuo jos žiočių. Ilgis (iš rytų į vakarus) 3,9 km, plotis iki 0,33 km. Vakarinėje tvenkinio dalyje yra 5 salos (0,15 ha, 0,15 ha, 0,1 ha, 0,05 ha ir 0,02 ha). Altitudė 109 m. Pietinis krantas daugiausia aukštas, šlaitai apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Tvenkinį skersai kerta kelias Nr.4619 (Kiršiai–Dūseikiai). Tvenkinio užtvanka eina kelias Nr.4622 (Privažiuojamasis kelias prie Ubiškės nuo kelio Šiauliai–Palanga)
Debitas:
Užtvanka 600 m ilgio, 10 m pločio. Vandens pralaida – slenkstinė. Įrengta 1977 m. Tvenkinys skirtas laukų drėkinimui. Prie tvenkinio įsikūrusios gyvenvietės: Ubiškė, Pateklėnai, Kiršiai. 1997 m. tvenkinys buvo nuleistas, suremontuota avarine buvusi pralaida, pastatyta 350 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Žąsūgalas
Žąsūgalas – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, Žemaičių aukštumoje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Baltininkų, kiek į šiaurę nuo Virvytės. Piečiau kaimo įkurtas Žąsūgalo kraštovaizdžio draustinis, prateka Virvytė. Stūkso Žąsūgalo kalnas (210 m keimas). Šalia kaimo eina kelias.
Etimologija
Pavadinimą sudaro dvi dalys – žąs- ir -gala, t. y. „žąsų kraštas, sritis“.
Istorija
Žąsūgalas minimas jau nuo 1253 m.
Stryjus (upė)
Stryjus  – upė pietvakarių Ukrainoje, Lvovo srityje; Dniestro dešinysis intakas. Prasideda Beskiduose, vakarinėje Jagornyko kalno pašlaitėje. Teka tarpukalnių slėniu į šiaurę, vėliau į šiaurės rytus. Žemupyje išteka į lygumą. Įteka į Dniestrą 10 km už Žydačivo.
Didžiausias intakas – Opiras (dešinysis).
Upė patvinsta pavasarį, vasarą dažni poplūdžiai. Pakrantės miškingos, vaizdingos. Prie Strypos yra Turkos, Stryjaus ir Žydačivo miestai.
Šmotiškiai
Šmotiškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, apie 9 km į pietus nuo Krakių, 2,5 km į pietryčius nuo Pajieslio, prie kelio. Yra dailės paminklas – koplytstulpis.
Istorija
Šmotiškiai rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1593 m. Tuomet kaimui priklausė 13 valakų dirbamos žemės ir 15 – miško. XVIII a. buvo karališkuoju kaimu.
Tarybiniais metais Šmotiškiai priklausė Pajieslio apylinkei.
Gyventojai
thumb|left|400px|Šmotiškiai iš rytų pusės thumb|left|250px|Sena medinė gryčia
Indijos piliakalnis
Indijos piliakalnis – piliakalnis (A707KP) su priešpiliu (A707K 2P) Šilalės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Indijos kaimo, Akmenos dešiniojo kranto slėnyje, Pagramančio regioniniame parke. (Indija – )
Tyrimai
Piliakalnį 1907 m. aprašė Liudvikas Kšivickis. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1961 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1997–1998 m. tyrinėjo Vida Kliaugaitė. 1998 m. sutvirtintas griūvantis šlaitas, nukreipta upelio vandens vaga, iškirsti medžiai ir krūmai, užsėta žolė ir sutvarkyta piliakalnio teritorija.
Istorija
Istorikai Rimantas Jasas ir Romas Batūra, archeologas Gintautas Zabiela spėja, kad XIV a. pirmaisiais dešimtmečiais čia stovėjo šaltiniuose minima viena svarbiausių Karšuvos žemės pilių, Pūtvės pilis, kurią 1307 ir 1315 du kartus sudegino kryžiuočiai. Dabartinio Pūtvės kaimo žemės prasideda vos už pustrečio kilometro į pietus nuo piliakalnio. Anksčiau jos galėjo apimti ir piliavietę. Tokią tikimybę padidina faktas, kad bajorams Pūtviams priklausiusio dvaro žemės, 1562 m. Karšuvos valsčiaus inventoriaus duomenimis, siekė Vaičius, kitapus Akmenos esantį kaimą. Tačiau ir pačiame Pūtvės kaime būta piliakalnio.
2013 m. surengta Indijos piliakalnio paroda Delyje, ambasados surengtame „Lietuvos dienų“ renginyje
Strielčiukai
thumb|left|250px|Alėja aplink Džiaugsmo gatvę thumb|left|200px|Alėja aplink S. Lozoraičio gatvę
Būdingos nausėdijos, rajonas sparčiai plečiasi. Yra Strielčiukų kapinės. Vakaruose prieina Žaliakalnio parkas, stūkso Rokantiškių kalva. Aplink Džiaugsmo, S. Lozoraičio, J. Urbšio gatves išlikusios medžių alėjos.
Strielčiukus aptarnauja 31 maršruto autobusas (Strielčiukų, Alėjos st.).
Istorija
1905 m. Mickūnų valsčiaus Strielčiukų kaime ir miško kvartale gyveno 81 žmogus. , 1931 m. – 119 gyventojų.
Turkmėnijos futbolo varžybos 2016 m.
Turkmėnijos futbolo varžybos 2016 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway. [
Finalo rungtynės
--
Laukdvariai
Laukdvariai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šiauduvos, dešiniajame Viksvės upelio krante.
Anglijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Anglijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Geoterminė energija
thumb|right|270px|Nesjavellir geoterminė elektrinė ([[Islandija)]] Geoterminė energija ( 'žemė' + therme 'kaitra') – šiluminė gilesniųjų žemės sluoksnių (įskaitant karštus požeminio vandens telkinius) energija. Šis terminas paprastai naudojamas kalbant apie šios energijos panaudojimą žmogaus poreikiams.
Geoterminė energija naudojama dviem būdais:
Dunava
Dunava arba Barsukovka (, nuo 1945 m., nuo 1950 m. liepos 5 d. Барсуковка ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Dobrino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Dūnavō prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 7 d. Labguvos rajono, vėliau Polesko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Polesko rajono, nuo 1947 m. liepos 25 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Gurjevsko rajono Dobrino apylinkės kaimas. 1993 m. prijungtas Turgenevas.
Novovolynskas
Novovolynskas  – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Voluinės srityje. Įkurtas 1951-aisiais, miesto statusas nuo 1957-ųjų, srities pavaldumo miesto statusas – nuo 1958-ųjų.
Miestas išsidėstęs Lvovo-Voluinės anglių baseine. Kasama akmens anglis, yra gelžbetonio gamykla, medžio apdirbimo kombinatas.
Gintarai (Kretinga)
Gintarai – kaimas rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus – šiaurės rytus nuo Kartenos, prie kelio, Minijos kairiajame ir Alanto dešiniajame krante.
Istorija
Gintarų kaimo žemėse glūdi seniausios Kartenos šaknys. Jame žmonės įsikūrė I tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje. I m. e. tūkstantmetyje pirmoje pusėje jie gyveno ant Vyšnių kalno kalvoje įrengtoje įtvirtintoje gyvenvietėje–piliakalnyje ir jo vakarinėje papėdėje, o arčiau Minijos upės esančioje terasoje laidojo mirusiuosius.
I tūkstantmečio antroje pusėje vietovė buvo apleista. Manoma, kad bendruomenė į gynybiškai patogesnėje vietoje įsirengtą Martynaičių piliakalnį. Gintaruose liko kapinynas, kuriame Martynaičių bendruomenė tebelaidojo savo narius iki XIII a., t. y. iki kryžiuočių invazijos.
XV–XVI a. Gintarų žemėje kūrė Kartenos kaimas, pirmąkart paminėtas 1567 m. Šalia jo ant Vyšnių kalno XVI a. buvo pastatytas Kartenos dvaras, minimas nuo 1599 m. Įsigalėjus reformacijai, prie dvaro XVI a. pabaigoje buvo pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia.
Opiras
Opiras  – upė pietvakarių Ukrainoje, Lvovo srityje; Stryjaus dešinysis intakas (Dniestro baseinas). Teka Beskidų kalnais. Prasideda ties Oporecės kaimu, Didžiojo Javorniko kalno pašlaitėje. Teka V formos, 150–300 m pločio slėniu.
Gintarai (Kretinga)
Istorija
XIX a. dvarą valdė grafai Pliateriai, rezidavę Šateikiuose. 1861 m. jame buvo 1 kiemas, veikė kalkių degykla, o prie Alanto stovėjo vandens malūnas. Paskutinis dvaro savininkas Adomas Pliateris XIX a. pabaigoje administracinį Kartenos valdų centrą iš perkėlė į naujai pastatytą Gaudučių dvarą.
Opiras
Didžiausi intakai – Oriava, Slavka.
Salpa abipusė, nuo 30-80 iki 425 m pločio. Vaga akmenuota, nuo 10-30 iki 80 m pločio. Prie Opiro yra Slavskės kalnų kurortas, Skolės miestas.
Gintarai (Kretinga)
Istorija
Pirmojo pasaulinio karo pradžioje Pliateriams pasitraukus iš Lietuvos, Sendvarį 1915–1918 m. administravo karinė vokiečių valdžia.
1923 m. dvare buvo 1 kiemas. Lietuvos žemės reformos metu jis buvo išparceliuotas: miestelėnų nuomota žemė atiduota jiems, likusi žemė išdalinta kumečiams ir Lietuvos kariuomenės kūrėjams savanoriams. Sendvaryje įsikūrę naujakuriai savo gyvenvietę 1927 m. pavadino Gintariškių, o po karo – Gintarų kaimu. Prie jo buvo prijungta dalis Vėlaičių žemės, esančios dešiniajame Alanto krante. Naujakuriai ūkininkai buvo vidutiniokai, valdę 10–15 ha dydžio žemės sklypus. Daugelis jų savo sodyboms pasistatyti gavo nusigriauti dvaro pastatus, todėl buvusio dvaro žymių nebeliko.
Skaudų pėdsaką Gintarų kaimo istorijoje paliko 1940–1952 m. laikotarpis. 1941 m. buvo nužudyti komjaunuoliai Adomas ir Bronius Baužiai, o 1946 m. – naujakurys Kazys Paulauskas. 1949 m. į Sibirą buvo ištremta Stepono Drungilo šeima ir Petras Janauskas.
Būdamas greta Kartenos miestelio, kaimas sovietmečiu plėtėsi ir augo, beveik susiliejo su Kartena. 2002 m. sausio 1 d. kaime buvo 41 sodyba. Pietinė jo dalis – Naujųjų Gintarų ir Alanto gatvės – susiliejo su Kartenos miesteliu. Joje šalia Alanto iškilo Kretingos miškų urėdijos Kartenos girininkijos sodyba.
Gediminas Kruša
Gediminas Kruša (g. 1990 m. spalio 31 d.) – Lietuvos futbolininkas.
Karjera
Futbolo karjerą pradėjo Klaipėdoje, 2006 m. persikėlė į Vilnių ir pasirašė sutartį su FC Vilnius. Vėliau buvo eilė Lietuvos klubų, bei žaidimas Lenkijoje už Wigry Suwałki bei Estijoje JK Sillamäe Kalev.
2010 m. pavasarį papildė FC Klaipėda gretas.
Rinktinės
Atstovavo įvairaus amžiaus Lietuvos jaunimo rinktinėms.
Urnamu teisynas
Urnamo teisynas, Urnamo kodeksas – seniausias (žinomas, išlikęs) rašytinis teisės šaltinis. Parašytas šumerų kalba apie 2100 m. pr. m. e. Ūro karaliaus Ur-Namu arba jo sūnaus Šulgio pavedimu. Ur-Nammu teisynas nebuvo teisės kodifikacija (kodeksas) modernia prasme, o tiesiog paprastas teisės normų rinkinys. Kadangi pilnas teisyno tekstas nėra išlikęs, nežinoma pilna jo apimtis, išlikę yra tik 40 straipsnių. Iš principo skiriamos dvi žmonių klasės – piliečiai (lú) ir vergai (arad/géme). Aptinkamas „akis už akį“ principas, tačiau teisynas buvo ne toks žiaurus ir teigė, kad už kieno nors apakinimą turėtų būti baudžiama pinigine bauda, o ne akies išdūrimu.
Šaltiniai
Yra išlikę 5 babiloniečių nuorašai, rasti Nipūro, Ūro ir Siparo miestuose. Pilnas tekstas nėra išlikęs, tačiau nuorašai persidengia ir leidžia susidaryti viso kodekso vaizdą. Kita vertus, nuorašai nėra identiški, o skirtingi to paties teksto variantai, greičiausiai kopijuoti nuo skirtingų originalų (užrašų ant šventyklų ir stelų).
Citatos
Jei kas nors miršta ir neturi sūnaus, tada privalo netekėjusią dukterį paskirti paveldėtoja.
Varnupė
Varnupė – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Šušvės kairiajame krante, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Josvainių, prie Josvainių–Krakių kelio. Į šiaurės rytus nuo kaimo plyti Josvainių miškai.
Gyventojai
1923 m. joje buvo 5 kiemai.
Šluotinis burnotis
Šluotinis burnotis (Amaranthus paniculatus, sin. Amaranthus cruentus ) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos augalas.
Aukštis iki 2 m. Lapai pražanginiai, dideli, smailėjantys. Žiedai susitelkę kamuolėliais tankiose žalios spalvos (nors dekoratyviniai būna raudonų, gelsvų, baltų, alyvinių ir kitų spalvų) šluotelėse. Šviesiamėgis, mėgsta gerai drenuojamą dirvą.
Lietuvoje gan dažnas, auginamas gėlynuose, darželiuose, kapinėse kaip dekoratyvinis augalas. Neretai sulaukėja ir virsta piktžole.
Šilas (Vilnius)
Šilas (arba Šilai, Balžio Šilas, Bildžių Šilas) – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės rytiniame pakraštyje, prie Meiriškių, 2 km į rytus nuo Antavilių. Yra Antavilių miško apsuptyje, atokiai nuo kitų miesto dalių, greta Balžio ežero. Netoliese taip pat telkšo Skarbelio, Juodžio ežerai. Yra individualūs gyvenamieji namai, poilsiavietės, buvusios sanatorijos pastatas. Už Skarbelio ežero yra „Girių aido“ bendrijos kolektyvinių sodų kompleksas. Pro Šilą eina vienintelė Balžio gatvė, jungianti Nemenčinės plentą su Bezdonimis.
thumb|left|240px|Pensionas Šile thumb|left|240px|Nebeveikiantys pionierių namai
Šilą aptarnauja 39 maršruto autobusas.
Kol tave rasiu
Kol tave rasiu – JAV rašytojo Džono Irvingo romanas išleistas 2005 metais.
Siužetas
Kūrinio siužetas vyksta Kanadoje, Jungtinėse Valstijose ir Europoje.
Pirmoji knygos dalis pasakoja apie jauną kanadietį aktorių Džeką Bernsą, keliaujantį su savo mama, talentinga tatuiruotoja, ieškant savo tėvo. Tačiau Viljamas Bernsas - užkietėjęs mergišius, sugebantis pasprukti paskutinę minutę. Galiausiai sūnus su mama grįžta į Torontą, kur Džekas lanko privačią mergaičių mokyklą.
Antroji knygos dalis apima Džeko pasakojimą savo psichiatrei apie viską, ką prisimena iš savo praeities. Tačiau po ilgų pokalbių supranta, kad pats nežino kas yra tiesa, o kas - melas. Tad nusprendžia išsiaiškinti tiesą apie savo gyvenimą.
Lietuvos ryšių su visuomene specialistų sąjunga
Lietuvos komunikacijos asociacija (LTKA) – nevyriausybinė organizacija, vienijanti Lietuvos ryšių su visuomene profesionalus. Iki 2018 m. kovo 19 d. vadinosi Lietuvos ryšių su visuomene specialistų sąjunga (LRVS).
Istorija
2018 m. vasario 20 d. visuotinio susirinkimo metu patvirtintas naujas organizacijos pavadinimas – Lietuvos komunikacijos asociacija. Kovo 20 d. organizacija pradeda oficialiai veikti nauju vardu – Lietuvos komunikacijos asociacija.
Sąjunga įkurta 2000 m. liepos 4 d., kai Steigiamajame susirinkime išrinkta pirmoji LRVS Taryba (pirmininkė – Vilija Gudonienė).
Nariai
Sąjungos nariais gali tapti asmenys, baigę ryšių su visuomene studijas ir (arba) turintys ne mažesnę kaip vienerių metų darbo patirtį komunikacijos srityje.
Valdymo organai
Visuotinis narių susirinkimas yra aukščiausias LRVS valdymo organas. Susirinkimo metu dvejų metų kadencijai renkama Taryba, kurią sudaro septyni nariai. Taryba vykdo visas administracines funkcijas, organizuoja renginius, užsiima naujų narių pritraukimu, Sąjungos veiklos populiarinimu.
Taryba
Dabartinė Tarybos sudėtis:
Ankstesnių tarybų sudėtys:
Etikos kodeksas
LRVS Etikos kodeksas patvirtintas 2015 m. lapkritį.
Kodeksu siekiama palaikyti aukštus ryšių su visuomene veiklos standartus, visuomenės, klientų, darbdavių ir žiniasklaidos pasitikėjimą ryšių su visuomene specialistais. Kiekvienas narys privalo laikytis valstybinių teisės aktų, užtikrinti informacijos patikimumą ir saugumą, atsakingai vertinti savo galimybes siekiant rezultatų ir vengti nesąžiningos konkurencijos.
Organizuojami renginiai
Pagrindiniai sąjungos nariams organizuojami renginiai profesionalumui kelti yra RsV klubai, kurių nuo pirmojo, įvykusio 2007 m. rugsėjį, iš viso surengta 23.
2007–2008 m. sąjunga organizavo konferenciją „PR Formos” – pirmąjį RsV specialistams skirtą tarptautinį renginį Lietuvoje.
2014 m. organizuotas pirmasis metinis komunikacijos renginys Lietuvoje „PaRa 2014“, jo metu išdalinti kasmetiniai apdovanojimai.
Dulinčiškių piliakalnis
Dulinčiškių piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24750) Šakių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Dulinčiškių ir į vakarus nuo Ilguvos, Kriūkų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Sabališkiai – Ilguva prieš pat Ilguvą pasukus per dirvonus į kairę vakarų kryptimi, nusileidus į Nykos slėnį, perėjus Nyką ir pakilus į statų medžiais apaugusį jos kairįjį krantą šiaurės vakarų kryptimi – iš viso 400 m. miniatiūra|160px|left|Informacinis ženklas Dulinčiškiuose
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Nykos kairiajame krante, 0,5 km nuo jos žiočių, jos santakoje su Velniaraviu. Rytinis šlaitas leidžiasi į Nyką, šiaurinis ir vakarinis – į Velniaravį. Šlaitai statūs, 25-29 m aukščio. Aikštelė beveik keturkampė, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 50 m ilgio, 55 m pločio. Pietiniame jos krašte supiltas 58 m ilgio, 19 m pločio, 1,2 m aukščio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 10 m pločio, 0,5 m gylio griovį.
Piliakalnis apardytas arimų, aikštelės vakarinis, šiaurės vakarų ir šiaurinis kraštai nugriuvę. Apaugęs lapuočiais medžiais.
Gyvenvietė
Į pietus nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lipdytos keramikos šukių.
Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 40 000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Dragon Age: Origins – Awakening
Dragon Age: Origins – Awakening − kompiuterinio vaidmenų žaidimo „Dragon Age: Origins“ papildymas. „Awakening“ prideda naują kampaniją, kurios veiksmas klostosi po „Dragon Age: Origins“ įvykių. Kaip ir žaidimą, papildymą kūrė bendrovė „BioWare“, o 2010 m. kovo 16 d. išleido „Electronic Arts“.
Apžvalga
Žaidėjas turi galimybę importuoti savo veikėją iš pirmosios žaidimo dalies ir tęsti jo istoriją, arba žaisti už žaidimo kūrėjų numatytąjį naują veikėją, Grey Warden iš Orlais. Jeigu pasirenkama susikurti naują veikėją, parenkama numatytoji pirmosios dalies istorijos pabaiga. Jei žaidėjas pasirenka importuoti ankstesnį savo veikėją, istorija „Awakening“ dalyje rutuliojasi po pirmojoje dalyje žaidėjo nulemtų įvykių. Veikėjo charakteristikos parametrai, įgūdžiai (skills), burtai ir pan. išsaugomi. Papildyme taip pat pridėta po penkis naujus žaidėjo grupės narius, įtrauktas dvorfo Ogreno (Oghren) veikėjas iš ankstesnės dalies, pridėta naujų burtų ir sugebėjimų, pakeltas lygių limitas, pridėta naujų priešų, kaip kad Inferno Golem ir Queen of the Blackmarsh bei naujų daiktų. Šioje dalyje žaidėjas neturi galimybės užmegzti romantinių santykių.
FK Megasport Almaty
FK Megasport Almaty – buvęs Kazachijos futbolo klubas iš Almatos.
Istorija
2008 m. žaidė, sėkmingai jas baigė, ir nors neturėjo finansinių sunkumų kaip nemažai kitų šalies klubų, 2009 m. pradžioje susijungė su FK Almaty į naują – Lokomotiv Astana klubą.
Vienaragis (reikšmės)
Žodis vienaragis reiškia kelis dalykus:
Lentvario Henriko Senkevičiaus gimnazija
Trakų rajono Lentvario Henriko Senkevičiaus vidurinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Trakų raj., Lentvaryje, Lauko g. 20, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191817753.
Istorija
Lentvario dvimetė mokykla rusų kalba įsteigta 1896 m. I pasaulinio karo metu mokykla neveikė. 1919 m. mokykla atnaujino darbą, joje buvo pradėta mokyti lenkų kalba. II pasaulinio karo metu mokykla buvo uždaryta. 1945 m. įsteigtos klasės su rusų dėstomąja kalba. 1947 m. mokykla tapo septynmete progimnazija, mokyta rusų ir lenkų kalbomis. 1956 m. mokykla tapo vidurine. 1992 m. mokykla reorganizuota – 13 lenkiškų klasių pradėjo mokytis atskirai, nors ir viename pastate. 2014 m. gruodžio 4 d. mokykla tapo gimnazija.
Malavėnai (Šilalė)
Malavėnai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, dešiniajame Lokystos upės krante. Pro kaimą eina krašto kelias. Kaimo šiaurėje į Lokystą įteka Ližė.
Bavarijos teisenos kodeksas
Bavarijos teisenos kodeksas (, CIBI) – 1753 m. didelės teisės reformos metu priimtas civilinės teisenos sąvadas (civilinio proceso kodeksas). Galiojo Bavarijos kurfiurstystėje.
Istorija
Bavarijos teisenos kodeksas sukurtas kurfiursto Maximilian III. Joseph iniciatyva. Darbas pavestas slaptosios tarybos vicekancleriui ir konferencministrui Wiguläus Xaver Aloys Freiherr von Kreittmayr (rengęs ir kitus 2 Bavarijos teisės sąvadus bei jų komentarus). Bavarijos civilinio proceso kodeksas - Apšvietos epochos kūrinys, tačiau prigimtinė teisė ir jos teorijos esmingai neįtakojo teisyno nuostatų. Teisenos kodeksas paremtas iki tol Bavarijoje įprasta teisine praktika, kurią sąvade bandyta suvienodinti bei pašalinti prieštaravimus.
FK Nautara Kaunas
Kauno „Nautara“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno. Žaidžia salės futbolo varžybose.
Istorija
1998 m. komanda debiutavo III lygoje, o nuo 2000 m. perėjo į salės futbolo varžybas.
Ustyluhas
Ustyluhas  – miestas Ukrainoje, Voluinės srityje, Voluinės Vladimiro rajone, prie pat sienos su Lenkija; dešiniajame Vakarinio Bugo krante. Įkurtas 1150-aisiais, nuo 1940-ųjų miesto statusas.
Po atsiskitymo nuo TSRS Mieste atidarytas sienos kirtimo punkstas Ustyluhas-Zosinas.
Aukštadvario gimnazija
miniatiūra|right|220px|Mokykla nuo vienuolyno pusės, Technikumo g. miniatiūra|right|220px|Pastato fasadas prie pagrindinės Vilniaus g. miniatiūra|right|220px|Buvusi mokykla Dariaus ir Girėno g. miniatiūra|160px|right|Stogastulpis [[Lietuvos Respublikos šimtmetis|Lietuvos 100-mečiui]]
Trakų rajono Aukštadvario gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Trakų raj., Aukštadvaryje, Technikumo g. 1, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190658928.
Istorija
XX a. pradžioje Aukštadvaryje buvo medinė, vienintelė visame valsčiuje, dviejų skyrių kaimo mokykla. 1912 m. šios mokyklos vietoje caro valdžia pastatė dviejų aukštų mūrinę (dabartinis S. Dariaus ir S. Girėno g. 2 pastatas, Aukštadvario RP direkcija). Baigus ją buvo galima laikyti egzaminus į vienintelę apskrityje 4 klasių mokyklą Trakuose. 1915 m. Aukštadvarį okupavę vokiečiai mokyklą uždarė, jos patalpose apsigyveno karininkai.
1918 m. atkūrus Lietuvos valstybę, patriotiškai nusiteikę inteligentai ėmėsi iniciatyvos steigti naujas lietuviškas mokyklas. 1918 m. lapkričio 1 d. Aukštadvaryje atidaryta, o lapkričio 11 d. pašventinta prekybinė 4 klasių progimnazija. Progimnazijos vedėju buvo paskirtas kunigas Juozas Grigonis. Į mokyklą buvo priimami berniukai ir mergaitės, neatsižvelgiant į jų amžių. Už mokslą reikėjo mokėti: prieklasyje (parengiamojoje klasėje) besimokantiems 30 rb., pirmokams – 50 rb., o antrokams – 60 rublių per metus. Mokyklos komitetas neturtingus vaikus galėjo atleisti nuo mokesčio. Įsteigtoje mokykloje, be direktoriaus, dirbo 4 mokytojai. Bet 1919 m. balandžio mėn. Aukštadvaryje valdžią paėmė lenkai, jie areštavo direktorių Grigonį ir uždarė mokyklą.
Progimnazija vėl pradėjo veikti 1920 m. rugpjūčio 27 d. Iki 1940 m. mokykla išleido 13 laidų. Baigę progimnaziją, mokiniai toliau galėjo mokytis gimnazijoje. Tarpukariu progimnazijoje veikė skautai, ateitininkai, jaunalietuviai ir kitos organizacijos, matematikos, Raudonojo kryžiaus būreliai.
Aukštadvario progimnazijoje 1924–1927 m. veikė dvejų metų pradinių mokyklų mokytojų kursai. Šiuos kursus baigė ir žymūs Aukštadvario pedagogai, nusipelnę Lietuvos mokytojai: Joana Stankevičienė ir Motiejus Venzlauskas. 1923 m. progimnazijoje veikė vakariniai kursai nemokantiems arba silpnai mokantiems lietuvių kalbą vietiniams gyventojams.
Po Antrojo pasaulinio karo Aukštadvario progimnazija tapo vidurine mokykla. Karo metu mokslas vyko su pertraukomis. Mokiniai nelankydavo mokyklos 2–3 savaites pavasarį, kai reikėjo sodinti bulves, ir rudenį nuimant derlių. Vidurinei mokyklai priklausė ir pradinė mokykla. Mokiniai mokėsi senajame ir pradinės mokyklos pastate, kuris buvo pastatytas 1932 m. Prie jo 1964 m. pristatytas dviejų aukštų mūrinis priestatas, jame įrengtos 8 klasės. 1994 m. vidurinės mokyklos pradinės klasės persikėlė į Aukštadvario darželį-mokyklą „Gandriukas“. 2002 m. Aukštadvario vidurinė mokykla persikėlė į Aukštadvario žemės ūkio mokyklos pastatą. 2000 m. mokykloje įkurtas kraštotyros–buities muziejus. 2006 m. gegužės 18 d. atidarytas mokyklos muziejus naujose patalpose (Technikumo g. 1), pristatytas Aukštadvario bendruomenei.
2015 m. mokymo įstaigai suteiktas gimnazijos statusas.
Sandra Kim
thumb|Sandra Kim Sandra Kim (tikrasis vardas – Sandra Caldarone g. 1972 m. spalio 15 d. Belgija) – italų kilmės Belgijos dainininkė, su daina J'aime la vie („Myliu gyvenimą“) nugalėjusi 1986 m. Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame gegužės 3 d. Bergene (Norvegija).
Sandra Kim yra jauniausia šio konkurso laimėtoja per visą jo istoriją. Pergalės dieną jai buvo 13 metų. Sandra Kim ilgą laiką vedė televizijos laidas. Nuo 2001 m. ji ištekėjo už Jurgen Delanghe.
Salynas
thumb|Tarptautinis žodis „archipelagas“ kilęs iš graikiško [[Egėjo jūra|Egėjo jūros, kurioje gausu salynų, pavadinimo]]
Salynas (arba archipelagas, nuo ->  – Egėjo jūra) – grupė jūroje esančių salų, išsidėsčiusių netoli viena kitos ir dažniausiai tokios pačios kilmės (žemyninės, vulkaninės, koralinės) ir turinčios panašią geologinę struktūrą. Dažniausiai salynu vadinamos atviroje jūroje esančios salos, rečiau – esančios netoli žemyno.
Briedinė (Molėtai)
Briedinė – buvęs kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 15 km nuo Suginčių.
Dinamo Egvard
Jegvardo „Dinamo“ – Armėnijos futbolo klubas iš Jegvardo. Žaidė pirmosiose šalies pirmenybėse.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1990 m., kai buvo įkurtas „Zorovan“.
1993 m. perregistruotas ir tapo „Evgrad“.
Sezonai
Šaltiniai:
Anglijos futbolo varžybos 1968–1969 m.
Anglijos futbolo varžybos 1968–1969 m.
Pakos
Pakos (Cuniculus) – pakinių (Cuniculidae) šeimos graužikai. Yra trys rūšys.
Seniau gentis priskirta agutinių šeimai.
Vilniaus lietuvių komitetas
Vilniaus lietuvių komitetas, 1919–1935 m. Laikinasis Vilniaus lietuvių komitetas, 1935–1939 m. Tautinis Vilniaus lietuvių komitetas – Vilniaus krašto lietuviams ir jų organizacijoms atstovavęs politinis centras, 1919–1940 m. veikęs Vilniuje.
Istorija
Įkurtas 1919 m. balandžio 22 d. Steigėjai: Danielius Alseika, Jonas Basanavičius, Mykolas Biržiška, Bronislava Biržiškienė, Sofija Čiurlionienė, Augustinas Janulaitis, Ignas Jonynas, Vytautas Matulaitis, Pranas Mašiotas, Ona Mašiotienė, J. Šepetys, Juozas Tumas-Vaižgantas, Jonas Vabalas-Gudaitis.
Lenkijos okupacinei administracijai komiteto pavadinime įžvelgus Lietuvos pretenzijas į Vilniaus kraštą, 1935 m. pabaigoje pavadintas Tautiniu Vilniaus lietuvių komitetu. Komiteto veikla buvo varžoma, 1937 m. vasario 16 jis uždarytas, veikė slaptai. Legaliai ėmė veikti 1939 m. spalio mėn. Lietuvai atgavus Vilnių ir Vilniaus kraštą. TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugsėjo 9 d. uždarytas.
Le grand dictionaire historique
Le grand dictionaire historique – prancūziška Louis Moréri enciklopedija (1643–1680).
Le grand dictionnaire historique, ou melange curieux de l'histoire sacrée et profane (The Great Historical Dictionary, or Anthology of Sacred and Secular History) pirmą kartą buvo išleista 1671, Lione. Akcentai – istoriniai bei biografiniai straipsniai.
Reikšmė
Le grand dictionaire historique reikšmė yra tokia, kad ja buvo pradėta nacionalinių enciklopedijų era.
Leidimai, vertimai
Žinynas buvo išleistas daugelį kartų: Lione 1681, Utrechte 1692, Paryžiuje 1699, 1718, 1725; Bazelyje 1731/32, Amsterdame 1740.
Paskutinį kartą išleista 1759 – tai buvo 20 leidimas, apėmęs 10 tomų. Moreri, būdamas 37 metų, iki savo mirties galėjo prisidėti tik prie pirmųjų leidimų; vėliau leido Jean le Clerc, Luisas Ellies du Pin ir Luisas F. -J. de La Barre.
Papildyta Grand dictionnaire historique pasirodė Paryžiuje bei Amsterdame. 1671–1759 buvo išleistas Grand Dictionnaire historique 20-čia leidimų. Labiausiai pavykusiu laikomas 20 ir paskutinis, 1759 Paryžiuje išleistas leidimas.
Moréri enciklopedija buvo išversta į anglų, vokiečių, italų ir ispanų kalbas. Vokiška versija išleista 1709 bei 1730/32 – pav. Allgemeines historisches Lexicon (Bendrasis istorijos leksikonas). Leidėjai – Johann Franz Buddeus bei Thomas Fritsch.
Airijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
Airijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
1989–1990 m. Lygos taurė
Airijos futbolo lygos taurė yra vienas pagrindinių taurės turnyrų Airijoje, jame dalyvauja dviejose stipriausiose lygose žaidžiantys klubai ir kai kurios žemesniųjų lygų komandos.
Povilas Gasiūnas
Biografija
Teatras nuolat gastroliuodavo po Lietuvos miestelius ir kaimus, o tai palengvino spaudos kolekcijų rinkimą. Pagal teatro direktoriaus J. Stanulio statistiką per metus gastrolių metu teatro kolektyvas iš viso nuvažiavo 6300 km, iš kurių 5791 km plačiaisiais, 220 km siauraisiais geležinkeliais, 390 km autobusais. Nebuvo Lietuvoje tokio antikvaro, kuris nebūtų po kelis sykius P. Gasiūno aplankytas. Nemažai leidinių padovanojo Martynas Jankus, kiti lietuviškos spaudos leidėjai.
1935 m. teatras buvo perkeltas į Klaipėdą. Kolekcininkui atsivėrė naujos erdvės. Išlandžiotos miesto ir apylinkių palėpės leido sukaupti naujus spaudos leidinių turtus – seniausių spaudos draudimo laikų knygų, laikraščių, kalendorių. Jo kolekciją papildė pačių pirmųjų laidų Evangelikų mišiolų, mišių knygos, Pipiro, Jono Orento, Franko, Martyno Liuterio mišalai ir biblijos lietuvių kalba.
Negalėdamas grįžti į Šiaulius apsigyveno Rokiškio apylinkėse ir tik 1944 m. grįžo į Šiaulius. Tačiau teatro pastatas buvo sudegęs, o jo rūsyje paslėpta 10 000 knygų ir stambesnių leidinių kolekcija dingusi. 1946 m. išlikusias savo spaudos kolekcijas perdavė Aušros (apie 10 000 leidinių) ir Rokiškio (35 000 leidinių) kraštotyros muziejams. Daug jo surinktų leidinių išlikę vieninteliu egzemplioriumi.
Nuo 1944 m. Aušros muziejaus darbuotojas, vėliau dar ir kino mechaniko padėjėjas, 1948–1949 m. antrinių žaliavų įmonės „Sojuzutil“ darbuotojas, 1949–1952 m. Invalidų kooperacijos artelės „Apsauga“, vėliau Šiaulių miesto išorinės sargybinės apsaugos skyriaus sargas.
Bulviniai
95 gentys, ''žr. tekstą''
Bulviniai (Solanaceae) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės notreliažiedžių poklasio augalų šeima.
Šeimoje yra ir labai nuodingų augalų
Daugelis šeimos augalų turi svarbią ūkinę reikšmę, taip pat yra dekoratyvinių augalų bei piktžolių. Maistui auginamos bulvės, pomidorai, paprikos. Šunvyšnė, durnaropė – vaistiniai augalai.
Gentys
Pasaulyje 95 gentys, kuriose priskaičiuojama apie 2000 rūšių. Lietuvoje auga 20 rūšių augalų, priklausančių šioms gentims:
Tverų–Patyrio miškai
Tverų-Patyrio miškai – miškų masyvas Lietuvoje, Rietavo savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Tverų. Apima 28,3 km² teritoriją, priklauso Rietavo miškų ūkiui (Tverų girininkijai).
Pavelas I
thumb|left|100px|Pavelo I monograma
Tverų–Patyrio miškai
Reljefas banguotas, pietinėje masyvo dalyje yra Ožkuprio kalva. Miškus kerta Jūros baseino upė Aitra bei Minijos baseino upės – Pala, Tidis, Gustupis. Būdingi dirvožemiai – velėniniai jauriniai glėjiški priemoliai.
Pavelas I
Pavelas I Petrovičius (kitaip dar Povilas I,, 1754 m. spalio 1 d. Peterburge – 1801 m. kovo 24 d.) – Rusijos imperatorius (nuo 1796 m.).
Tverų–Patyrio miškai
Tverų-Patyrio miškai skirstomi į šiuos miškus: Užpelių, Patyrio, Zorūbų, Tverų, Skirpstyno.
Pavelas I
Iš Romanovų dinastijos, Petro III ir Jekaterinos II sūnus.
Tverų–Patyrio miškai
Miškuose dominuoja eglynai (52 %), taip pat yra beržynų (29 %), pušynų (9 %), baltalksnynų (7 %), juodalksnynų (3 %). Jaunuolynai sudaro 25 %, pusamžiai medynai 45 %, pribręstantys 19 %, brandūs 11 %.
Pavelas I
Biografija
thumb|left|150px|Pavelas I vaikysrėje thumb|left|150px|Pavelas I jaunystėje
Tverų–Patyrio miškai
Patyrio miške yra Didžiosios girios (Aukštojo tyro I) telmologinis draustinis. Miškuose yra stirnų, briedžių, šernų, elnių, usūrinių šunų, lapių, kiaunių, kiškių, ondatrų, voverių, bebrų, slankų, jerubių.
Pavelas I
Biografija
Pavelas nuo pat vaikystės buvo silpnos sveikatos ir neturėjo jokių ypatingų gabumų. Motina, Jekaterina II jo nemylėjo, nes jis gimė nuo nemylimo vyro Petro III. Savo ruožtu Pavelas smerkė jos gyvenimo būdą ir kritikavo tą politiką, kurią ji vedė.
1783 m. Jekaterina II padovanojo sūnui Gatčinos dvarą, kad jis kuo toliau būtų nuo Peterburgo.
1794 m. imperatorienė norėjo uždrausti Pavelui paveldėti sostą, tačiau jos mirtis 1796 m. lapkričio 6 d. atvėrė kelią į sostą Pavelui I.
Pavelas I buvo dukart vedęs ir turėjo dešimt vaikų: keturis berniukus – Aleksandrą, Konstantiną, Nikolajų, Michailą ir šešias mergaites – Aleksandrą, Jekateriną, Jeleną, Mariją, Olgą (mirė vaikystėje) ir Aną.
Pavelas I vedė itin reakcingą politiką: įvesta griežta cenzūra, uždarytos privačios spaustuvės (1797 m.), uždrausta įvežti iš užsienio knygų (1800 m.), sugriežtintos policinės priemonės pažangiajai visuomeninei minčiai slopinti. Dvarininkams išdalijo daugiau kaip šešis šimtus tūkstančių valstiečių. Baudžiamosiomis ekspedicijomis malšino valstiečių bruzdėjimus. Centralizavo valstybės aparatą, Prūsijos pavyzdžiu reformavo kariuomenę. Jam valdant, Rusija dalyvavo koalicijos (Austrijos, Didžiosios Britanijos) karuose su Prancūzija, vėliau su ja suartėjo.
Pavelas I buvo nužudytas rūmų perversmo metu Michailovsko pilyje, savo miegamajame 1801 m. kovo 23 d.
Šeima
Povilas I buvo vedęs du kartus:
Nasantuokiniai vaikai:
Užas (Pripetė)
Užas  – upė šiaurės Ukrainoje, Žytomyro ir Kijevo srityse; Pripetės kairysis intakas. Prasideda Emilčino rajone, ties Soročenio kaimu. Teka į šiaurės rytus, toliau į rytus Polesės žemuma. Vaga labai vingiuota, skaidosi į atšakas. Įteka į Pripetę ties Černobyliu.
Didžiausi intakai:
Slėnio plotis 1-7 km, vagos – nuo 5 iki 40 m. Prie Užo yra Korostenio miestas. Visa upės vaga yra Černobylio avarijos radiacijos paveiktoje teritorijoje.
Durnaropė
Durnaropė (Datura) – notreliažiedžių (Lamiidae) poklasio bulvinių (Solanaceae) šeimos žolinių augalų gentis. Genties pavadinimas Datura kilęs per portugalų kalbą iš kokios nors indų kalbos (plg. hindi dhatūra). Pavadinimas žinomas jau sanskrite dhattūra.
Vienmetis 30-120 cm aukščio vaistinis augalas; nemalonaus kvapo, nuodingas. Stiebas stačias, tuščiaviduris, viršūnėje dažniausiai šakotas. Šakų vidinė pusė, lapkočiai ir lapo gyslos apaugusios retais trumpais plaukeliais. Lapai kotuoti, kiaušiniški, stambiai dantyti. Žiedai balti, stambūs, 8-10 cm ilgio. Vaisius – dygliuota dėžutė. Žydi liepos-spalio mėnesiais.
Lietuvoje apyretė (dažnesnė pietrytinėje dalyje); auga daržuose, dykvietėse, šiukšlynuose. Lietuvoje savaime auga paprastoji durnaropė (Datura stramonium). Gentyje yra 12-15 rūšių: ir kt.
Kilmė
Genties rūšys savaime augo Amerikoje ir Azijoje. Kai kurių, dabar kosmopolitinių rūšių, ypač paprastosios durnaropės (Datura stramonium), kilmė nėra aiški.
Anksčiau genčiai Datura buvo priskiriami iš pietų Amerikos kilę augalai, kurie dabar priskirti brugmansijos (Brugmansia) genčiai. Jie dažnai neskiriami nuo durnaropės ir taip pat vadinami.
Savybės, taikomoji reikšmė
Genties augalai labai nuodingi, visose dalyse turintys alkaloidų. Pagrindinis ir svarbiausias randamas alkaloidas – skopolaminas. Dėl narkotinio poveikio vartojami ritualuose. Poveikis labai pavojingas ir sunkiai valdomas.
Jie taip pat yra vaistiniai augalai. Vaistinei žaliavai skinami žydinčio augalo lapai (kartais renkamos ir prinokusios sėklos). Renkantysis turi dėvėti pirštines, saugotis, kad augalo sulčių nepatektų į akis, burną. Džiovinama pavėsyje arba džiovykloje iki 50ºC temperatūroje. Žaliava tinka vartoti 2 m. Durnaropių lapų dedama į priešastminius vaistažolių mišinius astmatiną ir astmatolį.
thumb|left|200px|Paprastoji durnaropė (Datura stramonium)
Kimatika
Kimatika arba Kymatika ( - banga) - bangų reiškinio studija. Dažniausiai terminas siejamas su garso bangomis ir jų sklidimo terpėje atsirandančiais raštais. Sąvoką „kimatika” sukūrė reiškinį tyręs šveicarų mokslininkas Hans Jenny.
Kimatikos reiškinius galima stebėti tokio eksperimento metu: ant metalinės plokštės užpilti smėlio ir, braukiant jos kraštą smuiko smiliumi, stebėti, kaip keičiantis garsui kinta smėlio piešinys. Smėlis suformuoja ornamentus, pavyzdžiui, koncentriškus ratus. Kuo aukštesnis vibracijos dažnis, tuo sudėtingesnis paveikslas susidaro. Tam tikri raštai yra panašūs į tradicines mandalas. Vienas iš pirmųjų, pastebėjusių reiškinį, kad vibruojantys kūnai formuoja tam tikrus ornamentus, buvo Galilėjas Galilėjus. 1632 m. savo knygoje „Pokalbiai apie dvi pagrindines pasaulio sistemas” jis rašė: Norėdamas nuo bronzinės lėkštės nuvalyti kelias dėmes, gana greitais judesiais gramdžiau ją geležiniu kalteliu, ir per tą laiką kartą ar du išgirdau, kad lėkštė skleidžia gana stiprų ir aiškų gaudesį: įdėmiau apžiūrinėdamas lėkštę pastebėjau ilgą juostą taisyklingų lygiagrečių linijų, vienodai nutolusių viena nuo kitos. Toliau besidarbuodamas pastebėjau, kad tos linijos susiformuodavo tik lėkštei skleidžiant garsą; nutilus ūkimui nelikdavo nė menkiausio tokių ženklų pėdsako. 1680 m. liepos 8 d. Robert Hooke stebėjo centriškus ornamentus, kurie susiformuodavo skirtingo dažnio vibracijos poveikyje. Braukdamas smičiumi per stiklinių lėkščių kraštą, kuriose buvo priberta miltų, Hook išvydo besiformuojančius centriškus ornamentus.
1787 m. Ernst Chladni pakartojo Robert Hook'o eksperimentą ir išleido knygą „Entdeckungen über die Theorie des Klanges“ („Atradimai garso teorijoje”). Šioje knygoje Chladni aprašo ornamentus, kuriuos suformuodavo ant metalinių plokščių pabertas smėlis, kai per plokščių kraštą buvo braukiama smičiumi.
Šveicarų mokslininkas Hans Jenny kimatikos reiškinius aprašė 1967 m. išleistoje knygoje „Kymatik” („Kimatika”). Tyrinėti vizualiąsias garso raiškas H. Jenny pradėjo įkvėptas sistemų teorijos, Ernst Chladni darbų, bei siedamas visa tai su savo kaip gydytojo veikla. Tyrimuose H. Dženis naudojo stovinčiąsias bangas, pjezoelektrinius stiprintuvus ir kitus metodus bei medžiagas. Jis pastebėjo, kad senovės hebrajų ir Sanskrito kalbų balsių garsas smėlyje suformuodavo ornamentus, panašius į tų garsų rašmenis (raides); šiuolaikinių kalbų garsai tokio rezultato nedavė.
Čiukiškiai
Čiukiškiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3,5 km į šiaurę nuo Josvainių, prie Josvainių miškų. Į vakarus nuo kaimo teka Šušvė. Svarbiausias objektas – UAB „Sistem“ kiaulininkystės kompleksas su srutų tvenkiniais.
thumb|left|240px|Paskutinė Čiukiškių kaimo sodyba (2019 m.)
Istorija
Čiukiškiai minimi šaltiniuose nuo 1593 m. Tuomet kaimą sudarė 31 valakas. Ties Josvainių–Krakių ir atšakos į Čiukiškius sankryža yra senkapis. Rasti du senoviniai kirviai siaurėjančia pentimi.
Galovėjai
Galovėjai – viena seniausių mėsinių galvijų veislių, išvesta Škotijoje iš vietinių galvijų. Veislė formavosi kalnuoto drėgno klimato vietovėje kur nekarštos vasaros ir nešaltos žiemos. Karvės pasižymi ilgaamžiškumu, galovėjai priskiriami prie greitai bręstančių galvijų veislių. Tačiau jie kaupia mažiau riebalų negu Aberdynai - Angusai. Galovėjai labai nereiklūs žolynams, ištvermingi, turi tvirtus nagus, todėl lengvai vaikšto stačiais šlaitais, akmenuotu paviršiumi. Galovėjų mėsa skani. Skerdenos išeiga 62–62 %. Galovėjai veisiami grynuoju veisimu ir naudojami kryžminimui poruojant su smulkiomis karvėmis ir telyčiomis. Kadangi veršeliai gimsta smulkūs, tai visais atvejais karvės veršiuojasi labai lengvai. Galovėjai priskiriami prie ekstensyvių gamybos veislių.
Pagal išvaizdą galvijai panašūs į Aberdynus - Angusus. Jie beragiai, juodos, dažnai kiek į rudumą spalvos. Lyginant su Aberdynais - Angusais, jų liemuo ilgesnis, bet ne toks gilus. Galvijų šeriai ilgi, žiemą kartais šerių ilgis siekia iki 20 cm. Dabar yra nedidelė populiacija vadinamųjų apjuostų galovėjų. Jų liemuo per vidurį lyg apjuostas balta juosta. Ilgi šeriai ir gausus pūkas apsaugo gyvulius nuo šalčio. Jie dažniausisi ištisus metus laikomi po atviru dangumi.
Lentvario Motiejaus Šimelionio gimnazija
Trakų rajono Lentvario Motiejaus Šimelionio gimnazija, iki 2008 m. Lentvario Motiejaus Šimelionio vidurinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Lentvaryje (Trakų raj.), Klevų alėja 26, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190663494.
Istorija
Lentvaryje mokykla įsteigta 1963 m. Mokyklos istorijos muziejus įsteigtas 1984 m.
Dvispalvis raženis
Dvispalvis raženis (Securigera varia, sin. Coronilla varia) – pupinių (Fabaceae) šeimos raženių (Securigera) genties augalų rūšis.
Daugiametis, apie 80 cm aukščio augalas. Šaknis gana ilga, sumedėjusi. Lapai neporiškai plunksniški. Stiebai tuščiaviduriai, kylantys. Žiedai sutelkti kekėse. Vainikėlis rožinis, rečiau baltas. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Apdulkina bitės. Ankštys stačios, apie 5,5 cm ilgio, rudos spalvos su 3-6 viensėkliais narveliais. Sėklos ovalios, rudos.
Vienintelė Lietuvoje auganti rūšis. Auga sausuose, karbonatinguose dirvožemiuose.
Sėklose yra nuodingo gliukozido, todėl suėdę žolę galvijai ir arkliai suserga.
thumb|left|210px|Dvispalvio raženio žiedai
Mankiškė (Laukuva)
Mankiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Juodainių.
MDV
MDV, Mdv arba mdv be taškų arba su taškais gali reikšti: