cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Gimstamumas: 37,05 gimimų/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)
In Flames
Lunar Strain (1993-1994)
In Flames susikūrė 1990-aisiais metais, kai gitaristas Jesper Strömblad išėjo iš grupės Ceremonial Oath. Tuo metu grupę sudarė pats Strömblad, Johan Larsson ir Glenn Ljungström. Grupė dar neturėjo vokalisto, todėl Strömblad pakvietė į grupę savo pažįstamą Mikael Stanne (Dark Tranquillity). Tokios sudėties In Flames įrašė savo pirmąjį albumą Lunar Strain. Jis buvo išleistas 1994-aisiais metais.
Tais pačiais metais grupė įrašė ir mini albumą Subterranean. Jame vokalus atliko Henke Forss. Šis mini albumas susilaukė nemažo dėmesio ir In Flames pasirašė kontraktą su įrašų kompanija Nuclear Blast.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Mirtingumas: 10,8 mirčių/1000 gyv. per metus (2012 m. apsk.)
In Flames
The Jester Race (1995-1996)
1995-aisiais metais prie grupės, kaip būgnininkas, prisijungė Björn Gelotte. Po pusės metų vokalisto vietą užėmė Anders Fridén. Tokios sudėties grupė 1996-aisiais įraše savo antrąjį studijinį albumą The Jester Race.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,47 migrantų/1000 gyv. (2012 m. apsk.)
In Flames
Whoracle (1997-1998)
1997-aisiais In Flames įrašė trečiąjį studijinį albumą Whoracle. Tačiau vos po albumo išleidimo iš grupės netikėtai pasitraukė Johan Larsson ir Glenn Ljungström. Juos pakeitė Niklas Engelin ir Peter Iwers. Kiek vėliau, Niklas Englin taip pat nusprendė pasitraukti iš grupės. Būgnininkas Gelotte perėmė gitarą, o vietoj jo prie būgnų sėdo Daniel Svensson.
Colony ir Clayman (1999-2001)
Grupė 1999-aisiais metais įrašė albumą Colony, o po metų ir kitą albumą – Clayman. Šie albumai išsiskyrė iš jų diskografijos, kadangi abu buvo daug energingesni ir daugiau dėmesio buvo skiriama dainų melodijoms.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 35 % (2010 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: 4,5 % (2010–2015 m. apsk.)
In Flames
Soundtrack to Your Escape (2004-2005)
2003-aisiais metais In Flames išleido septintąjį savo albumą Soundtrack to Your Escape. Albumas smarkiai pakėlė jų populiarumą. Šį kartą In Flames vėl pakeitė savo stilių – albumo varomąja jėga tapo išimtinai klavišinių sukurtos melodijos.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Lyčių pasiskirstymas:
In Flames
Come Clarity (2006-2007)
Aštuntasis In Flames albumas buvo išleistas 2005-aisias. Šis albumas grįžo prie tradicinio melodic death metalo stiliaus, tačiau buvo juntama ir Reroute to Remain bei Soundtrack to Your Escape įtaka.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 76,63 mirusiųjų/1000 gimimų (2012 apsk.)
In Flames
A Sense of Purpose (2008-2010)
A Sense of Purpose buvo išleistas 2008-aisiais. Albumo stilius buvo gana artimas Come Clarity. 2009-aisiais grupė paskelbė, kad šiam albumui skirtame ture nedalyvaus gitaristas Jesper Strömblad, mat tuo metu gydėsi nuo alkoholizmo. Jo vietą ture užėmė buvęs grupės narys Niklas Engelin.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
Vidutinė gyvenimo trukmė:
In Flames
A Sense of Purpose (2008-2010)
2010-aisiais, In Flames įkūrėjas Jesper Strömblad grupės MySpace puslapyje paskelbė paliekąs grupę.
Kongo Demokratinės Respublikos demografija
'''15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:'''
In Flames
Sounds of a Playground Fading (2011)
2011-ųjų sausį grupė paskelbė pabaigusi įrašinėti dešimtą studijinį albumą pavadinimu Sounds of a Playground Fading. Planuojama albumo išleidimo data - 2011-ųjų metų gegužė-birželis.
Naujiena
Naujiena – kaimas Marijampolės savivaldybės pietuose, prie kelio ir geležinkelio Rail Baltica. Šalia kaimo telkšo Žaltytis. Seniūnaitijos centras. Buvusi Naujienos geležinkelio stotelė.
Istorija
Kaimas minimas 1744 m.
Žymūs žmonės
Naujienoje gimė:
Ribokas
Ribokas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ribokienė (ištekėjusi moteris) ir Ribokaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jokūbas Bareikis
Jokūbas Bareikis (g. 1980 m. rugsėjo 5 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro ir kino aktorius.
Biografija
1998 m. baigė Vilniaus 9-ąją vidurinę mokyklą. 1998–2004 m. studijavo aktorinį meistriškumą Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (kurso vadovas – Rimas Tuminas, kartu mokėsi Balys Latėnas, Leonardas Pobedonoscevas, Vytautas Rumšas (jaunesnysis) ir kt.). 2016 m. baigė teatro pedagogikos studijas LEU.
Nuo 2002 m. Vilniaus mažojo teatro bei „Domino teatro“ aktorius, įvairių televizijos projektų („Iššūkis žvaigždėms. Lietuvos dainų dešimtukas“, „Žvaigždžių duetai“, „Auksinis balsas“, „Muzikinė kaukė“, „X Faktorius celebrity“, „Muzikinis iššūkis“, „Svajonių duetai“, „Gražiausios poetų dainos“) dalyvis.
Nuo 2014 m. Vilniaus Kolegijos vaidybos specialybės dėstytojas, kurso vadovas, nuo 2022 m. „Stagecoach Performing Arts“ scenos menų mokyklos tinklo dėstytojas Lietuvoje.
Tėvai – aktoriai Saulius Bareikis ir Danutė Kuodytė. Augina dukras Barborą (g. 2005 m.), Severiją (g. 2009 m.), Liuciją (g. 2014 m.)
Nuotykių ieškotojai
Nuotykių ieškotojai – 1967 m. sukurtas nuotykių filmas, kuriame vieną pagrindinių vaidmenų atliko lietuvių kilmės aktorė Joanna Shimkus.
Turinys
Jauna skulptorė abstrakcionistė Leticija susipažįsta su automechaniku Rolandu ir jo draugu lakūnu Manu. Visiems trims laikotarpis itin nesėkmingas: Rolandas, anksčiau dirbęs žymioje kompanijoje, dabar pats bando sukurti galingą variklį; Leticijos pirmoji paroda virsta visiška nesėkme; Manu, bandydamas praskristi lėktuvu po Triumfo arka, netenka piloto licencijos. Užsakovas, draudimo kompanijos atstovas Voltenas, kaip kompensaciją prasitaria apie 1963 m. prie Kongo krantų įvykusią aviakatastrofą, kurios metu žuvo vienintelis keleivis – belgų verslininkas, mėginęs išgabenti iš Kongo savo turtus. Po to, kai variklio bandymas baigiasi avarija, o mėginimas laimėti pinigų kazino sukūrus savo pačių sistemą žaisti rulete baigiasi nesėkme, trijulė nusprendžia vykti į Kongą.
Pradėję ieškoti nuskendusio lėktuvo, jie susipažįsta su iš to lėktuvo išsigelbėjusiu pilotu. Jis patvirtina Volteno istoriją: prasidėjus karui, baltaodžiai buvo priversti bėgti iš Kongo. Samdinių būrio vadas sumokėjo jam už skrydį, kad išgelbėtų iš šalies belgą verslininką tačiau lėktuvas nukrito dėl degalų trūkumo. Kadangi galimybė pasiekti pinigus tampa visai reali, Manu pasiperša Leticijai, tačiau ši atsisako ir prisipažįsta savo jausmus Rolandui.
Manu grįžta į Paryžių, tačiau Leticijos ilgesys priverčia jį vėl atvykti į Šarantą. Netrukus čia pasirodo ir Samdinys, kuris, nužudęs Pilotą, jau kurį laiką seka Manu pėdsakais. Jis vėl susitinka Rolandą, įsigijusį fortą, kuriame ir įvyksta lemiamas susirėmimas su samdiniais...
Skrebutis
thumb|Sausas skrebutis Skrebutis – duonos riekė, kuri buvo švitinama arba kitokiu būdu apdorojama šilumos iki išdžiūvimo. Populiarus duonos paruošimo būdas Vakarietiškose virtuvėse, ypač britų ir amerikiečių virtuvėse. Tradicinis pusryčių maistas. Dažniausiai valgomas su sviestu, kreminiu sūriu, uogiene ar kitais užtepais. Šiais laikais dažniausiai naudojamas skrebučių paruošimo būdas yra naudojant elektrinį skrudintuvą. Taip pat galimi gamybos būdai yra kepimas ant grotelių, kepimas orkaitėje, kepimas virš atviros ugnies.
Skrebučiai gali turėti didelę akrilamido koncentraciją, kuris laikomas žalingu žmogaus organizmui.
Liūtas (Zodiako ženklas)
thumb|right|180px|Liūtas left|30pxLiūtas − tai penktasis Zodiako ženklas (liepos 23 − rugpjūčio 23 d.).
Liūtas yra Ugnies ženklas. Valdančioji planeta – Saulė.
Kaipė I
Kaipė I – dešinysis Šunijos intakas, įteka į ją 9 kilometrai iki jos žiočių. Teka pietų kryptimi.
Upėvardis galimai kilęs nuo žodžių kaipti, keipti („menkėti, silpti, nykti“).
Karlis Dzileja
Karlis Dzileja (, iki 1940 m., 1891 m. gruodžio 13 d. Brūžkalniai, Pastendės valsčius – 1963 m. gruodžio 16 d. Stokholmas) – latvių pedagogas, literatūros tyrinėtojas, žurnalistas. Slapyvardžiai Slīpernieks, Ģirts Bezdibens, K. Dzelzkalns, K. Ezerkalns, K. Lībietis, K. Lejnieks.
Biografija
Baigė Cėsių pedagoginius kursus, studijavo Belgorodo mokytojų institute, baigė Peterburgo aukštuosius komercijos kursus.
1929–1934 m. redagavo literatūrinį žurnalą „Domas“. Parašė monografijas apie G. Merkelį (1935 m.), A. Alunaną (1937 m.) ir kitus latvių kultūros veikėjus. 1944 m. pasitraukė į Švediją. Emigracijoje redagavo latvių išeivijos žurnalus „Brivība“, „Trimdas Arodnieks“.
Achagaras
Achagaro kalnynas – didžiulė, tuščia, beveik Prancūzijos dydžio plynaukštė Sacharos centre. Aukščiausia vieta – pietryčių Alžyre esantis Tahato kalnas (2918 m).
Iš trijų pusių apsuptas kyšančių uolų, vakaruose Achagaras pereina į Tanezrufto plynaukštę („Troškulio šalį“).
Nors Achagaras, arba Hogaras, vadinamas kalnynu, iš tikrųjų tai plynaukštė. Jos viduryje, Atakoru vadinamoje srityje, atvėsę lavos srautai sudarė vulkanines uolienas, kurios sulūžinėjo ir suskilinėjo kaip milžiniškos šlako krūvos paviršius.
Tarp tų kalnų visiškai nėra augmenijos, maža jos ir visame Achagaro masyve. Kritulių iškrinta retai ir nedaug, tačiau vienur kitur stačiasieniuose kanjonuose vanduo susirenka į duburius ir sudaro sąlygas augti šiokiems tokiems žalumynams – tai sukuria iliuziją, kad gilumoje vėsiau.
Tautos vardas – tuaregai – arabiškai reiškia „Dievo paliktieji“, nes jie vėlai atvirto į islamą ir iki šiol kiek nukrypsta nuo griežčiausių šio tikėjimo dogmų. Moterys nedengia veido ir turi daug įtakos šeimos reikalams; tuaregų šeimos daugiausia monogaminės.
Šiandien Achagaro regionas yra gausiai lankomas turistų.
Raudonžiedis berutis
Raudonžiedis berutis (Teucrium scordium) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos beručio (Teucrium) genties augalų rūšis. Liaudyje žinoma kaip algė česnoka. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Biologija
Tai daugiametis žolinis augalas. Šakniastiebis šliaužiantis. Stiebas status, šakotas arba ne, 10–40 cm aukščio, apvalus, apaugęs plaukeliais, su violetiniais ruoželiais. Lapai tankūs, pailgai elipsiški, 15–50 mm ilgio ir 4–20 mm pločio, ploni, bekočiai. Apatiniai lapai su stambiais, bukais danteliais, apaugę plaukeliais, plunksniškai gysloti.
Vladislovas Komaras
Vladislovas Komaras (1910 m. lapkričio 11 d. Raguvėlėje, Rusijos imperija – 1944 m. birželio 20 d. Paberžėje, Trečiasis Reichas) – dvarininkas, sportininkas, karininkas.
Biografija
Gimė 1910 m. lapkričio 11 d. Raguvėlėje, kilmingoje Komarų šeimoje Raguvėlės dvare. Tėvai Konstantinas Komaras (1864–1940) ir Kotryna Komaraitė-Komarienė (1878–1919) – dvarininkai, bajorai, paskutiniai Raguvėlės dvaro valdytojai. Sesuo Kotryna Komaraitė-Pšezdzieckienė (1909–1983) – dvarininkė, Rokiškio grafo Aleksandro Pšezdzieckio (1911–1944) žmona.
Myrius
Mỹrius (arba Myras,, ) – miesto tipo gyvenvietė vidurio vakarų Baltarusijoje, 20 km į vakarus nuo Stolpcų, prie Mirankos upės (Nemuno baseinas). Per miestą eina plentas Nesvyžius–Naugardukas. Miestelio įžymybė – vėlyvųjų viduramžių Myriaus pilis. Taip pat yra viduramžių bažnyčia ir cerkvė, keramikos dirbinių gamybos centras, spirito gamykla. Svarbus šalies turistinis centras.
Raudonžiedis berutis
Biologija
Žiedai 8–10 mm ilgio, trumpakočiai, po 1–4 susitelkę į menturius. Taurelė vamzdiška arba varpiška, žalia arba violetinė, apaugusi gauruotais liaukiniais plaukeliais, su smailiais danteliais. Vainikėlis purpuriškai raudonas, rečiau baltas, dvigubai ilgesnis už taurelę.
Žydi liepos–rugpjūčio mėnesiais. Vaisius – riešutėlis, apie 1 mm ilgio, tinkliškai raukšlėtas. Dauginasi vegetatyviškai ir sėklomis.
Paplitimas ir augavietės
Paplitęs Europoje, Vidurinėje Azijoje, Vakarų Sibire. Lietuvoje labai retas.
Naudojimas
Vaistinis, turi eterinių aliejų, rauginių medžiagų. Anksčiau buvo vartojamas kaip antiseptinė ir tonizuojanti priemonė askaridėms varyti, taip pat nuo maro ir plaučių ligų.
Sistematika
Išskiriami trys porūšiai :
Vladislovas Komaras
Biografija
1928 m. baigė Poznanės gimnaziją. 1928–1934 m. studijavo Žamblu žemės ūkio institute, kur įgijo agronomo išsilavinimą, bei Poznanės universitete. Studijuodamas Poznanėje, V. Komaras aktyviai sportavo, buvo lengvaatletis, Poznanės sporto klubo AZC narys, Lenkijos 110 metrų barjerinio bėgimo ir šuolių į aukštį rinktinių narys. 1931 m. jis dalyvavo ir Lietuvos lengvosios atletikos pirmenybėse, tapo šuolio į aukštį rungties čempionu, peršokęs 1,77 metro. Grįžęs į Lietuvą, jis toliau sportavo, buvo Kauno lenkų sporto klubo Sparta narys, Lietuvos šuolių į aukštį rinktinės narys. Europos čempionate jis peršoko 1 m 80 cm ir laimėjo 7-ąją vietą (1934 m.). 1934–1940 m. V. Komaras gyveno gimtajame dvare Raguvėlėje, 1940–1941 m. – Kaune.
Raudonžiedis berutis
Apsauga ir nykimo priežastys
Į Lietuvos saugomų augalų sąrašus rūšis įrašyta nuo 1962 m. Prie nykimo prisideda atvirų pakrančių užaugimas nendrėmis ir krūmais, vandens erozija.
Vladislovas Komaras
Biografija
Prasidėjus II pasauliniam karui įsitraukė į pogrindinę Armijos krajovos veiklą, turėjo slapyvardį Malutki. Po to, kai 1939 m. rugsėjį Lenkija buvo vokiečių užpulta bei nugalėta, jis buvo vienas svarbiausių pagalbos internuotiems Lietuvoje lenkų kariškiams organizatorių, išleidęs tam daug savo asmeninių lėšų. Daugumą kariškių V. Komaras nukreipdavo į Vilniuje besikuriančias lenkų pogrindžio organizacijas, su kuriomis pats nuolat palaikė ryšius.
1941 m. birželį, vokiečiams okupavus Lietuvą, V. Komaras persikėlė į Vilnių. Kartu su Vilniaus srities komisaro Horsto Vulfo administracija jis organizavo okupacinės žemės ūkio tvarkymo bei panaudojimo bendrovės Landbewirtschaftungsgesellschaft Ostland (Ostlando krašto žemės ūkio tvarkymo susivienijimas) Vilniaus skyrių ir buvo paskirtas šios įstaigos direktoriaus vokiečio Wilhelm Kube pavaduotoju.
Jurgis Mačiūnas
Jurgis Mačiūnas (, 1931 m. lapkričio 8 d. Kaune – 1978 m. gegužės 9 d. Bostone, JAV) – lietuvių kilmės menininkas, vienas iš Fluxus judėjimo pradininkų.
Vladislovas Komaras
Biografija
V. Komaro vadovaujami dvarų valdytojai savo pozicijas panaudojo lenkų visuomenės interesams – padėjo aprūpinti maistu Vilniaus lenkų inteligentiją, vėliau tiekė maistą Armijos krajovos daliniams. Ši veikla yra prieštaringai vertinama: lenkų istorikų yra pripažinta rezistencine, o lietuvių – kaip kolaboravimas ir karinė intervencija Lietuvoje. Manoma, kad V. Komaras galėjo būti vienas iš daugelio Armijos krajovos ir vietinės nacių karinės vadovybės tarpininkų apginkluojant vietos būrius neva kovai su artėjančiais sovietais ar jų gaujomis miškuose, tačiau iš tikrųjų lenkų nacionalistinei kovai su lietuvių savisaugininkais bei policininkais. Tokia jo veikla sudarė galimybes Armijai krajovai kontroliuoti didelę Rytų Lietuvos teritorijos dalį. V. Komaras kiek laiko praleido ir Vokietijoje, kur, kaip spėjama, buvo užverbuotas vokiečių žvalgybos tarpininkauti tarp vokiečių ir lenkų karinio pogrindžio, nukreipto prieš sovietinę invaziją.
Jurgis Mačiūnas
Biografija
Tėvas Aleksandras Mačiūnas buvo inžinierius, motina – Valstybės teatro baleto trupės solistė Leokadija Saikauskaitė-Mačiūnienė. Jo vaikystė prabėgo jau gana modernizuotame 4-ojo dešimtmečio Kaune. 1938–1942 m. mokėsi Marijos Pečkauskaitės pradžios mokykloje, vėliau – Aušros berniukų gimnazijoje. 1944 m. su tėvais pasitraukė į Vokietiją, kur trejus metus lankė lietuvių gimnaziją.
1948 m. persikėlė į JAV. 1949–1952 m. studijavo meno istoriją, grafiką, architektūrą Cooper Union meno mokykloje Niujorke. 1954 m. Carnegie technologijos institute (Carnegie Institute of Technology, Pitsburgas) gavo architektūros bakalauro laipsnį. 1955–1960 m. tęsė mokslus Dailiųjų menų institute, Niujorko universitete, kur studijavo Europos ir Sibiro tautų meną ir kultūrą. miniatiūra|250px|right|[[Jurgio Mačiūno aikštė|J. Mačiūno aikštė Kaune. Priekyje – Vytauto pr.]]
1960 m. kartu su Almiu Šalčiu Niujorke, Madison Aveniu Nr. 925, atidarė galeriją AG (pavadintą pagal pirmąsias savininkų vardų raides), kurioje ketino rengti paskaitas, veiksmo koncertus, rodyti nekomercinius, poetinius, eksperimentinius kino filmus. AG galerijoje užgimė Fluxus judėjimas. Menininkas rašė manifestus, organizavo koncertus, leido ir apipavidalino Fluxus antologijas, periodiką, kūrė hepeningus, akcijas, performansus, konceptualiuosius vaizdinius, objektus, muzikinius ir literatūrinius pokštus, nukreiptus prieš grynąjį „profesionalų“ meną.
J. Mačiūnas mirė 46 metų, pakirstas vėžio ligos. Laidotuvės vyko pagal jo paties parašytą scenarijų – menininko pelenai buvo išbarstyti Atlanto vandenyne.
Fluxus kolekcija
miniatiūra|160px|left|Lietuvoje 2016 m. išleistas pašto ženklas Vilniaus savivaldybė už 5 mln. JAV dolerių įsigijo visą J. Mačiūno kolekciją – 2600 eksponatų. 2006 m. birželio mėnesį Į Vilnių buvo atvežta pirmoji kolekcijos dalis. Kolekcijoje – J. Mačiūno darbai, skirti „Film-Makers Cinematheque“, „Film Cuture“ žurnalui, J. Meko projektams, išskirtiniai darbai ir dokumentacija, susiję su Soho rajono įkūrimu, darbai ir tekstai iš privataus J. Mačiūno gyvenimo. Kolekcija įkurdinta Jono Meko vizualiųjų menų centre Vilniuje.
2007 m. gruodį Lietuvos spaudoje buvo atspausdintas J. Meko, iš kurio kolekcija buvo įsigyta, laiškas; jame buvo paminėtos kai kurios kolekcijos ir paties J. Mačiūno gyvenimo detalės: J. Mačiūnas ilgą laiką gyveno J. Meko bute. Atėjus laikui kraustytis buvo užsakytas sunkvežimis, tačiau visi darbai netilpo ir buvo norėta jais atsikratyti padegant. Kaimynams papriekaištavus dėl dūmų ugnis buvo užgesinta; nesudegusius darbus J. Mekas išsaugojo savo namuose ir šie sudaro didžiąją Vilniaus savivaldybės įsigytos kolekcijos dalį.
2022 m. rugpjūtį pristatytas interaktyvus Fluxus kolekcijos gidas - www.FluxusComesAlive.fun miniatiūra|160px|right|Atminimo lenta Kaune, Parodos g.1
Myrius
thumb|left|Myriaus pilis ХІХ a., [[Napoleonas Orda|Napoleono Ordos paveikslas]] thumb|left|Šv. Nikolajaus bažnyčia thumb|left|Švč. Trejybės cerkvė
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Myrius minimas nuo 1395 m., jau XV a. jis vadintas miestu. Iš pradžių priklausė didžiajam kunigaikščiui, nuo 1434 m. – Gedgaudams, nuo 1486 m. – Iljiničiams, nuo 1568 m. – Radviloms. XVI a. 3-ajame dešimtmetyje pastatyta Myriaus pilis XVI ir XVII a. sandūroje perstatyta į bastioninę pilį. 1579 m. Myriui suteiktos dalinės Magdeburgo miesto teisės. Nuo 1589 m. – Radvilų Nesvyžiaus ordinacijos grafystės centras. XVII a. tapo svarbiu regioniniu amatų ir prekybos centru. Per 1654–1667 m. ir 1700–1721 m. karus su Rusija bei Švedija buvo ne kartą užimtas ir nuniokotas priešo kariuomenės. XVIII a. I pusėje Radvilų iniciatyva čia įsikūrė drobės ir gelumbės manufaktūros.
1795–1915 m. miestas valdytas Rusijos imperijos; 1828 m. atiteko Vitgenšteinams, 1891 m. – Sviatopolkams-Mirskiams. XIX a. buvo miestelis, Naugarduko apskrities Myriaus valsčiaus centras. 1915–1918 m. buvo okupuotas Vokietijos kariuomenės, 1919–1939 m. valdytas Lenkijos; 1939 m. rugsėjį užimtas TSRS kariuomenės ir perduotas Baltarusijos TSR, 1941–1944 m. buvo okupuotas Vermachto.
Gyventojai
1897 m. buvo 5401 gyventojas. Vokiečių okupacijos metais nužudyta 2560 miesto gyventojų, dauguma žydai.
Architektūra
thumb|Pilies šiuolaikinis vaizdas
Mūrinė Švč. Trejybės cerkvė statyta 1550 m., perstatyta 1865 m.
Gotikinės gynybinės rezidencinės XVI a. pilies netaisyklingo kvadrato plano kompleksas – nuo 2000 m. Pasaulio paveldo paminklas. Pilies gynybinės sienos – apie 13 m aukščio ir apie 3 m storio, 3 aukštų kampinio plano XVI a. – XVII a. pr. renesansiniai rūmai restauruoti XIX a. antroje pusėje. Yra vidaus kiemas. Rezidenciją saugo išsikišę kampiniai 5 aukštų keturkampiai (viršuje aštuonkampiai) gynybiniai bokštai ir 6 aukštų pagrindinių įvažiavimo vartų bokštas. Pilį supo vandens telkiniai, grioviai. Bokštai dekoruoti baltomis plokščiomis nišomis. XVII a. pilis sustiprinta 4 kampiniais bastionais, bokštai ir rūmai įgijo renesanso bruožų – tinkuoti, kai kur aptaisyti tašytais akmenimis. XIX a. šalia pilies įkurtas itališkasis parkas, iškastas didelis tvenkinys. Parke pastatyta istorizmo stiliaus memorialinė raudonų plytų su akmenimis ir mozaikiniu Kristaus atvaizdu bokštinė koplyčia (1904 m., architektas R, Marfeldas). Myriaus pilies kompleksą pradėjo statyti kunigaikštis Jurgis Iljiničius. Nuo 1568 m. pilį baigė statyti Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis. Nuo 1969 m. kompleksas restauruojamas.
Rice
Rice − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Orlios Senosios žydų kapinės
Orlios Senosios žydų kapinės – žydų kapinės, įkurtos XVIII a. Orlos mieste šalia sinagogos. Kapinių teritorija buvo 0,4 ha. XIX a. vietoje šių kapinių pradėtos naudoti Orlos Naujosios žydų kapinės. Kapinės buvo sunaikintos per II pasaulinį karą.
Treyarch
Treyarch – amerikiečių įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus, įkurta 1996 m. Peter Akemann ir Doğan Köslü (gimęs Don Likeness vardu), ir 2001 m. įsigyta bendrovės „Activision“. „Treyarch“ yra viena iš dviejų pagrindinių kompanijų, kuriančių „Call of Duty“ žaidimų seriją. Įmonės sukurti šios serijos žaidimai: „Call of Duty 2: Big Red One“, „Call of Duty 3“, „Call of Duty: World at War“ bei „Call of Duty: Black Ops“.
Istorija
2005 m. įmonė „Gray Matter Interactive“ buvo prijungta prie „Treyarch“.
2007 m. Leipcigo žaidimų parodoje „Activision“ pranešė, jog „Treyarch“ bus viena iš trijų bendrovių, kuriančių žaidimą, pastatytą pagal Džeimso Bondo serijos filmą „Paguodos kvantas“. Žaidimas pasirodė 2008 m. spalio 31 d. Europoje ir lapkričio 4 d. Š. Amerikoje.
Povilas Žagunis
Povilas Žagunis (g. 1952 m. rugpjūčio 24 d. Jotainiuose, Panevėžio rajonas) – Lietuvos ir Panevėžio rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1970 m. baigė Panevėžio Juozo Balčikonio vidurinę mokyklą, 1975 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius – hidrotechnikas.
1975–1977 m. Panevėžio melioracijos statybos valdybos meistras, vėliau darbų vykdytojas. 1977 m. Sartų KMK gamybinio techninio skyriaus viršininkas. 1977–1979 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1979–1980 m. Panevėžio melioracijos statybos valdybos darbų vykdytojas. 1980–1982 m. Tauragės melioracijos statybos valdybos viršininko pavaduotojas. 1982–1984 m. Panevėžio melioracijos statybos valdybos vyriausiasis inžinierius, 1984–1994 m. – Panevėžio melioracijos statybos valdybos viršininkas. 1994–2003 m. AB „Panevėžio melioracija“ direktorius, 2003–2004 m. UAB „Panevėžio melioracija“ generalinis direktorius.
Aliniškė
Aliniškė – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 2 km nuo Kazokiškių.
Povilas Žagunis
Biografija
2004–2023 m. Panevėžio rajono savivaldybės meras.
1995 m. Lietuvos valstiečių partijos, nuo 2001 m. Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, nuo 2006 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, Panevėžio skyriaus pirmininkas.
Rotary klubo narys. Sutuoktinė Virginija, dukros Jurgita, Modesta.
Eternal Lands
Eternal Lands (EL) – nemokamas kompiuterinis internetinis daugelio žaidėjų žaidimas vaidmenimis (MMORPG, ), pradėtas kurti 2002 m. rumunų kilmės programuotojo Radu Privantu. Nors pats žaidimas kurtas OpenGL pagrindu, kaip atvirojo kodo programa, tačiau licencija neleidžia prie oficialaus serverio prisijungti modifikuotu klientu. Žaidimo grafiką kuria programuotojo žmona Maura.
Siužetas
Veiksmas vyksta viduramžių fentezi pasaulyje Draia planetoje. Vyrauja ir viduramžių elementai tokie kaip, ginklai ir architektūra, ir taip pat fantastiniai elementai tokie kaip: humanoidų rasės, dievai ir magija. Šiuo metu yra du žemynai; Seridia ir Irilion.
Žaidėjai pradeda žaidimą pasirinkdami rasę, vardą ir išvaizdą savo avatarui (virtualiai asmenybei). Įgūdžiai ir sugebėjimai sugeneruojami automatiškai. Iš viso yra šešios rasės: žmonės, elfai, nykštukai, gnomai, orchanai (pusiau orkai) ir draegoniai (drakonai-žmonės).
thumb|left|Žaidėjo veikėjo kūrimas
Paskutinės trys rasės yra mokamos; norėdami žaisti su kuria nors iš šitų rasių, žaidėjai turi paaukoti šiek tiek pinigų žaidimui.
thumb|left|Kova su Forest Chimeran
Žaidime žaidėjai gali tyrinėti net 36 vietoves, gerinti savo įgūdžius, atlikti užduotis, dirbti dievams arba tiesiog bendrauti su kitais žaidėjais.
Reikalavimai
Asmeninis kompiuteris arba Mac su 3D-akseleravimo video plokšte ir prieiga prie interneto yra būtini žaisti „Eternal Lands“ su nemokamai atsiustu klientu. „Eternal Lands“ veikia Microsoft Windows, Linux, FreeBSD ir Mac OS X operacinėse sistemose ir X86, X86 64, IA64 bei PowerPC architektūrose. Žaidimo klientas yra nemokamas (atvirasis kodas su QTPL tipo licenzija).
Kritikų reakcija
About.com apdovanojo 4 iš 5 žvaigždučių bei pagyrė žaidimo grafiką (atsižvelgiant į tai, kad jis nemokamas) ir tikroviškus amatus bei maisto sistemą, tačiau pastebėjo, kad sunku padaryti, jog veiktų garsai Linux sistemoje.
Papildoma informacija
Jau yra net keletas žaidimų, kilusių iš „Eternal Lands“:
„Landes Eternelles“ dar kuriama, prancūziška žaidimo versija. Nors žaidimo architektūra identiška „Eternal Lands“ ir yra grafikos panašumų bei kitų siužeto panašumų, jis turi kitokį RPG pateikimą su skirtingomis rasėmis, geografija, istorija, religija ir užduotimis. „Landes Eternelles“ šiuo metu yra Beta stadijoje.
„Other-Life“ – projektas, kuris bando sukurti įdomesnį „Eternal Lands“ variantą. Jį pradėjo Steven Wilcoxon, EL serverio kūrėjas, OL paremtas tuo pačiu žaidimo serverio ir kliento kodu. Šis žaidimas dar neišleistas, tačiau jis jau testuojamas grupelės kruopščiai atrinktų žmonių.
Huhas
Kaip ir kitų Ogdaod koncepsijų, jo vyriškasis pavidalas dažnai vaizduojamas varle, ar žmogumi varlės galva, o jo moteriškasis pavidalas – gyvate ar moterimi gyvatės galva. Paprastai vaizduojamas tūpintis, rankose laikantis palmės stiebą (ar vienoje rankoje), kartais su palmės stiebu plaukuose. Palmės stiebas simbolizuoja ilgą gyvenimą. Kiekvieno palmės stiebo apačioje buvo po Šen žiedą, reiškianti amžinybę. Heroglifuose Huho vardas atitinka vieno milijono reikšmę, egiptiečių matematikoje milijonas buvo prilyginamas begalybei.
Artos kalnai
thumb|250px|Artos kalnai
Artos kalnai – kalnagūbris Džibutyje, šalia pietinės Tadžuros įlankos pakrantės, Artos regione, 35 km į vakarus nuo Džibučio miesto. Vidutinis aukštis – 700 m, didžiausias – 755 m. Apaugę skurdžia pusdykumių augmenija, apgyvendinti somalių (isų). Kalnuose įsikūręs Artos miestas.
Artos kalnai pasižymi vėsesniu nei likusi šalies dalis klimatu. Viršūnėse temperatūra žiemos naktimis nukrenta iki 10 °C, nors vidutinė temperatūra yra 20–25 °C.
Prancūzijos futbolo varžybos 1928–1929 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1928–1929 m.
Zietela
Zíetela  – miestas vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, 106 km į pietus nuo Šalčininkų (už 80 km nuo Baltarusijos ir Lietuvos valstybės sienos) ir už 47 km nuo Lydos. Zietelos rajono centras.
miniatiūra|left|Zietelos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia 2012 m. miniatiūra|Zietelos Radvilų-Soltanų rūmai. 1871 m. J. Sosinskis. miniatiūra|Zietelos sinagoga. Fotografuota iki 1939 m. miniatiūra|left|Zietelos Kristaus Atsimainymo cerkvė 2010 m.
Istorija
Istoriniuose šaltiniuose gyvenvietė pirmą kartą paminėta 1498 m. kaip valda, kurią Ldk Aleksandras Jogailaitis padovanojo Konstantinui Ostrogiškiui ir kurioje pastarojo valia buvo pastatyta medinė tvirtovė, įtvirtinta žemės pylimais, o 1508 m. – medinė Kristaus Atsimainymo cerkvė. . 1492 m. Kazimieras Jogailaitis Zieteloje fundavo katalikų bažnyčią
Po 1565–1566 m. LDK administracinės reformos Zietela priskirta Naugarduko vaivadijos Slanimo pavietui. Konstantino Ostrogiškio sūnus, Kijevo vaivada Konstantinas Vasilijus Ostrogiškis 1570 m. prie savo tėvo funduotos Zietelos Kristaus Atsimainymo cerkvės įsteigė špitolę. 1580 m. gyvenvietė turėjo 118 kiemų ir 5 gatves.
XVII amžiaus pradžioje Zietela atiteko Sapiegų giminei. 1624–1646 m. gyvenvietėje iškilo LDK pakanclerio Kazimiero Leono Sapiegos funduota barokinė mūrinė Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, prie kurios įkurta špitolė. Kazimieras Leonas Sapiega 1655 m. testamentu Zietelą perleido Lietuvos didžiajam pastalininkiui Aleksandrui Hilariui Palubinskiui, vedusiam jo giminaičio Tomo Sapiegos našlę Zuzaną Chreptavičiūtę. Aleksandro Hilarijaus Palubinsko ir jo antrosios žmonos – Naugarduko vaivados Kristupo Valadkovičiaus dukros Sofijos Konstancijos dukrai Onai Marijonai ištekėjus už Dominyko Mikalojaus Radvilos Zietela 1685 m. perėjo šiai Klecko ordinacijos didikų giminei. Gyvenvietę Radvilos valdė iki XVIII amžiaus pabaigos. 1689 m. Zieteloje buvo 126 kiemai ir 8 gatvės.
XVIII amžiaus I pusėje Zietela išgyvento du didelius gaisrus. 1708 m. Šiaurės karo metu gyvenvietę ir pilį sudegino švedai, vietos gyventojus bausdami už tai, kad jie savaitei suteikė prieglobstį Rusijos carui Petrui I. 1743 m. balandžio 6 d. ugnis prarijo visus Zietelos pastatus. 1729–1731 m. Radvilos gyvenvietėje sau pasistatė prašmatnią rokoko stiliaus mūrinę rezidenciją, 1738 m. įkurdino vienuolius rokitus. 1784 m. Zieteloje buvo 176 kiemai ir 8 gatvės, veikė 3 malūnai, mokykla ir špitolė. Dominyko Mikalojaus Radvilos proanūkei, Stanislovo Radvilos dukrai Pranciškai Teofilei Radvilaitei ištekėjus už LDK didžiojo vėliavininko Stanislovo Soltano, XVIII amžiaus pabaigoje Zieleta perėjo į šio didiko rankas.
1795 m. po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo Zietela pateko į Rusijos imperijos sudėtį. Paskutinis Zietelos savininkas Stanislovas Soltanas aktyviai dalyvavo 1831 m. sukilime. Todėl carinė Rusija, po šio sukilimo numalšinimo, 1836 m. Zietelą iš S. Soltano konfiskavo ir pavertė valstybine nuosavybe. XIX a. miestelis garsėjo parketo gamyba, jis buvo Slanimo apskrities Zietelos valsčiaus centras. 1897 m. Zieteloje buvo 3979 gyventojai, iš jų 3033 – žydai.
Nuo 1921 m. kovo iki 1939 m. rugsėjo 17 d. Sovietų Sąjungos karinės invazijos Zietela priklausė Lenkijai. 1941 m. birželio 30 d. Zietelą užėmė nacistinės Vokietijos karinės pajėgos. Tuo metu Zieteloje ir jos apylinkėse buvo daugiau nei 4 500 vietos bei nuo karo pabėgusių žydų. 1942 m. vasario 22 d. naciai Zieteloje įkūrė getą, kurį 1942 m. rugpjūčio 8 d. likviduodami nužudė apie 3 500 žydų. 1944 m. liepos 9 d. į Zietelą įžengė Raudonoji Armija. 1944–1991 m. Zietela priklausė Baltarusijos TSR, o nuo 1991 m. – Baltarusijos Respublikai.
1990 m. birželio 21 d. Zietelai suteiktas miesto statusas, o 2004 m. gruodžio 1 d. – miesto vėliava ir herbas.
Paveldas
Radvilų (Soltanų) rūmai. Pastatyti 1729–1731 m. Naugarduko vaivados Mikalojaus Faustino Radvilos ir Barboros Zavišaitės iniciatyva bei lėšomis ant Zietelėlės upelio kranto senosios švedų 1708 m. sugriautos kunigaikščių Ostrogiškių pilies vietoje. Nuo XVIII amžiaus pabaigos rūmai priklausė Stanislovui Soltanui, todėl kartais vadinami ir šios didikų giminės ansambliu. Rūmai išsiskiria ypač gausia heraldine ir ornamentine fasado puošyba. Juos dekoruoja medalionai, panoplijos ir girliandos, kaneliūriniai piliastrai, įvairiais motyvais puošti langų sandrikai. Banguotas centrinio rizalito fasadas, – seniau puoštas šv. Mikalojaus ir šv. Barboros statulomis, – vienas ankstyviausių dinamiškos vėlyvojo baroko architektūros pavyzdžių Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teritorijoje. Greta rūmų, kurių šonuose seniau stovėjo alkierių bokštai, driekėsi angliškojo tipo peizažinis parkas, apstatytas trobelėmis su Čartoriskių dvare dirbusio prancūzų dailininko Žano Pjero Norbleno (1745–1830 m.) freskomis. Parkas įkurtas kunigaikštienės Karolinos Pociejūtės-Radvilienės ir jos dukters Pranciškos Teofilės Radvilaitės-Soltanienės iniciatyva. 1836 m. carinė Rusija iš Stanislovo Soltano rūmus atėmė. Carinės Rusijos laikais XIX amžiaus II pusėje rūmai paversti kavalerijos kareivinėmis. XX amžiaus pradžioje čia įkurta mokykla. Dabar – Zietelos rajono ligoninės paviljonas.
'''Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia.''' Mūrinė šventovė pastatyta 1624–1646 m. LDK pakanclerio Kazimiero Leono Sapiegos lėšomis ankstesnės medinės bažnyčios vietoje. 1743 m. bažnyčia sudegė. 1751 m. rekonstruota pagal architekto Aleksandro Osikevičiaus projektą Mikalojaus Faustino Radvilos ir jo žmonos Barboros Zavišaitės lėšomis bei rūpesčiu. Po 1882 m. gaisro buvo pakeistas šventovės stogas. 1900 m. bažnyčia aptverta mūrine tvora. Šventovė yra veikianti ir priklauso Romos katalikų bažnyčiai.
Kristaus Atsimainymo cerkvė. Medinė šventovė atstatyta XIX amžiaus I pusėje senesnės, 1508 m. Konstantino Ostrogiškio funduotos cerkvės vietoje. Greta jos statoma mūrinė cerkvė. Šventovė yra veikianti ir priklauso stačiatikių bažnyčios Naugarduko vyskupijai.
Sinagoga (XIX a. pabaiga) ir senosios žydų kapinės. Buvusios sinagogos pastate šiuo metu veikia Zietelos priešgaisrinė gelbėjimo stotis.
Lietuviai
Zietelos lietuvių kalbos šnektos plotas – toliausia į pietus nuo Lydos nutolusi lietuvių kalbos arealo dalis. Priklausė vakarų aukštaičiams, greičiausiai buvo autochtonų šnekta, o ne atsikėlusių jotvingių, prūsų ir lietuvių junginys. Iki XVI a. priklausė kompaktiškam lietuvių kalbos plotui. 1957 m. Zietelos apylinkėse apie 40 žmonių mokėjo lietuviškai, tačiau 1959 m. visuotinio SSRS surašymo metu tik viena moteris užsirašė kaip lietuvė (Kotryna Žukelytė-Juodienė). 1999 m. Zietelos rajone gyveno 20 lietuvių.
Vietos lietuvių tarmę tyrinėjo daug lituanistų: Kazimieras Būga ir Eduardas Volteris (abu dar XX a. pradžioje), Aloyzas Vidugiris, lenkas Janas Rozvadovskis, estas Pėteris Aruma, norvegas Kristianas Stangas, rusai Viačeslavas Ivanovas, Vladimiras Toporovas, Tamara Sudnik („Диалекты литовско-славянского пограничья“, 1975 m.).
Zietelos šnekta artima vakarų aukštaičių kauniškių tarmei. Čia nedzūkuojama, nesiaurinama an, am, ą į un, um, ų ir en, em, ę į in, im, į, tačiau kietinamas priebalsis l, iš dalies ir kiti priebalsiai. Kai kuriuose žodžiuose ž virsta z (pvz., zasis, ziema, zivis ir kt.). Spėjama, kad ši šnekta gali būti kilusi net iš senovės prūsų ar jotvingių pabėgėlių, kurie 1276 m. atsikėlė į šias apylinkes ir sumišo su vietos lietuviais.
Įamžinimas
Vilniuje, Vilkpėdės seniūnijoje yra Zietelos vardu pavadinta gatvė.
Aleknaičiai (Joniškis)
Aleknaičiai – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Joniškio.
Kavoliškės (Magučiai)
Kavoliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Magučių.
Mergelė (Zodiako ženklas)
thumb|right|180px|Mergelė left|30pxMergelė − tai šeštasis Zodiako ženklas (rugpjūčio 23 − rugsėjo 23 d.).
Astravas (Gardinas)
Ãstravas  – miestas šiaurės vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, prie Aluošios ir Malkos upių, 20 km į šiaurę nuo Ašmenos, 55 km į rytus nuo Vilniaus. Astravo rajono centras. Išvystyta medienos, maisto pramonė. Miestelio apylinkėse 2019 m. iškilo pirmoji šalyje Astravo atominė elektrinė.
Suhopolė
Suhopolė – miestas šiaurės rytų Kroatijoje, 10 km į pietvakarius nuo Viroviticos, šiaurinėje Bilogoros kalno pašlaitėje. Geležinkelio stotis. Išvystyta maisto ir žemės ūkio pramonė.
Astravas (Gardinas)
Etimologija
Astravo gyvenvietė ir dvaras vardą gavo nuo salos, kurią juosė 3 sutekantys upeliai.
Istorija
1468 m. Jurgis Goštautas Astravo dvare pastatydino pirmąją katalikų bažnyčią. 1474 m. Kijevo vaivada Martynas Goštautas čia įsteigė dominikonų vienuolyną. 1537 m. Astravas atiteko Naugarduko vietininkui Stanislovui Goštautui, apie 200 metų priklausė Korsakams. 1616 ar 1618 m. Jonas Mykolas Korsakas atstatė apgriuvusią dominikonų bažnyčią ir jai išlaikyti paskyrė du kaimus su žmonėmis. 1787 m. Astravo bažnyčia buvo perstatyta ir įgavo ryškius vėlyvojo baroko bruožus. 1866 m. carinės Rusijos valdžia vienuolyną uždarė, o bažnyčią pavertė stačiatikių cerkve. 1918 m. bažnyčia grąžinta katalikams. XIX a. Astravas buvo miestelis Vilniaus apskrities Varnionių valsčiuje.
XX a. valdė Lenkija. 1939 m. užimtas sovietų, priskirtas Baltarusijos SSR. 1942–1944 m. per nacių okupaciją priskirtas Lietuvos generalinei srities Svierių apskričiai. Po Antrojo pasaulinio karo tapo rajono centru, gavo miesto tipo gyvenvietės teises. 2012 m. suteiktos miesto teisės.
Lietuviai
Astravo apylinkės nuo seno buvo gyvenamos lietuvių. Jos įėjo į ištisinį lietuvių kalbos arealą, gyvenviečių pavadinimai lietuviški. XIX a. viduryje Astravas atsidūrė lietuvių ir baltarusių (gudų) kalbų paribyje: Astravo parapijos pietinė dalis jau buvo gerokai subaltarusėjusi, o šiaurinė dalis tebebuvo lietuviška. Tada lietuviškai kalbėjo apie 60 proc. parapijos žmonių. XIX a. antroje pusėje pradėjo baltarusėti ir parapijos šiaurinė dalis.
Prieš Pirmąjį pasaulinį karą lietuviškai kalbėjo parapijos šiaurės rytuose (Gervėčių pusėje). Po Antrojo pasaulinio karo ir čia lietuviškai mokėjo tik vyresnioji karta.
Kokteilių vakarėlis
Kokteilių vakarėlis - pobūvio forma, kuomet vaišinamasi stovint.
Kokteilių pobūviai gali būti oficialūs dalykiniai (po oficialių pokalbių, per pasitarimų pertraukėles) arba neoficialūs (susitikimai su draugais, kolegomis).
Kokteilių vakarėlis prasideda 17-18 val. Trunka apie 2 valandas. Svečiai gali ateiti ir išeiti bet kuriuo metu.
Pranašumas tas, kad nedidelėje patalpoje galima aptarnauti daug svečių, nereikia daug baldų, indų, nereikia laikytis užstalės tvarkos, nesakomos oficialios kalbos.
Pobūvis gali būti rengiamas ir prabangioje aplinkoje, ir verandoje, sodo namelyje, namuose. Nedideli staliukai, papuošti gėlėmis, vazelėmis ir servetėlėmis, statomi prie sienų, kolonų, nišose. Pastatomos kelios kėdės ar krėslai vyresnio amžiaus žmonėms, neįgaliesiems.
Svečių reikia kviesti tiek, kad visi jaukiai sutilptų, nepasimestų erdvėje arba nesispaustų. Jeigu pobūvis didelis, kad nesusidarytų spusčių, galima įrengti du barus. Šimtui svečių reikia trijų barmenų ir trijų padavėjų. Vienam svečiui - maždaug po tris gėrimų porcijas.
Atskiro vaišių stalo nėra, gėrimus ir užkandžius nuo padėklo siūlo padavėjai. Jeigu patiekalus siūlo keturi padavėjai, naudotus indus surenka vienas. Bufetas gėrimams paprastai įrengiamas greta vaišių salės esančioje pagalbinėje patalpoje. Jei baras yra ir vaišių salėje, prie jo turi būti padavėjas.
Aptarnauti pradedama atėjus pirmajam svečiui. Pradžioje vaišinama nealkoholiniais gėrimais, po 10-15 min. stipriaisiais (degtine, viskiu, kokteiliais, brendžiu), po to vėl nealkoholiniais. Be stipriųjų gėrimų būtinai turi būti ir vandens, vyno.
Jei rengėjai nusprendžia patiekti karštuosius užkandžius, jie siūlomi iš karto po gėrimų. Patiekiami ant metalinių pašildytų didlėkščių ar marmitų. Smeigtukai arba įsmeigiami į kiekvieną maisto gabalėlį arba sudedami į stiklinaitę. Įrankiai ir lėkštės tokio tipo pobūvyje nenaudojami. Patiekiami mini sumuštiniai, įvairiai įdaryti krepšeliai, dešrelės, mini šašlykai ant iešmo, vištiena ar žuvis tešloje, daržovės ir vaisiai ant iešmukų. Desertui patiekiami pyragaičiai, sausainiai. Jeigu patiekiama kava, prie jos siūloma riesutų, sausainių, saldainių.
Nuotaikai palaikyti reikia pasirūpinti progai tinkančia muzika.
Richards
Richards − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pužiškiai
Pužiškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kartupių, šiauriau dešiniojo Upės kranto. Pro kaimą eina kelias. Kitapus jo įsikūrusi Viršiliškė.
Istorija
XIX a. pab. Pužiškiai, dar vadinti Raudone, pateko į Raseinių apskrities Eržvilko valsčių.
Kaipė II
Kaipė II – dešinysis Šunijos intakas. Įteka į ją 13,5 km iki jos žiočių, 3 kilometrai į pietvakarius nuo Lomių. Teka pietų kryptimi. Didelė dalis kanalizuota.
Upėvardis galimai kilęs nuo žodžių kaipti, keipti („menkėti, silpti, nykti“).
Frederick Herzberg
Frederick Irving Herzberg (1923 m. balandžio 17 d. – 2000 m. sausio 19 d.) – JAV psichologas, vienas svarbiausių XX a. verslo vadybos teoretikų.
Jo 1968 m. publikacija „Dar sykį, kaip jūs motyvuojate savo darbuotojus?“ (angl. One More Time, How Do You Motivate Workers?) išlieka vienu labiausiai pageidaujamų Harvard Business Review publikacijų.
F. Herzbergas sukūrė dviejų veiksnių teoriją.
F. Hercbergo motyvacijos teorija
Ji pagrįsta prielaida apie pasitenkinimą ir nepasitenkinimą darbu. Teorija paskelbta 1950 m. Veiksnius, kurie gali pašalinti nepasitenkinimą darbu, F. Hercbergas pavadino higieniniais, o veiksnius, turinčius įtakos pasitenkinimui pavadino motyvacijos veiksniais.
Darbo aplinkos veiksniai – tai organizacijos politika, saugumas, statusas, gamybiniai santykiai, darbo užmokestis, darbo sąlygos, kontrolė, administracijos elgesys.
Šių veiksnių požiūriu visus žmonių poreikius galima suskirstyti į dvi grupes:
Pasak F. Hercbergo, darbo aplinkos veiksniai nemotyvuoja darbuotojų veiklos. Jie tik užtikrina, kad neatsiras nepasitenkinimas darbu. Norėdamas paskatinti darbuotojus veikti, vadovas turi pasirūpinti ne tik darbo aplinkos, bet ir motyvuojančiais veiksniais. F. Hercbergas nustatė, kad darbo užduočių turinys veikia motyvuojančiai ir suformulavo pasiūlymus pasikartojančioms užduotims praturtinti, kad darbuotojas pajustų jam patikėto darbo vertę, svarbą, sudėtingumą. Norint sėkmingai pritaikyti F. Hercbergo teoriją praktikoje, reikėtų sudaryti darbo aplinkos ir ypač motyvuojančių veiksnių sąrašą ir pateikti juos darbuotojams, kad šie nurodytų savo prioritetus.
Padusys
Padusys – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Stebulių, šiaurės vakarinėje Dusios pakrantėje, Metelių regioniniame parke. Ant kalvų, Prelomčiškės gamtiniame take įrengta paukščių stebykla.
Didžioji Bara
thumb|250px|Didžioji Bara
Didžioji Bara  – dykuma Džibutyje, Artos, Dikilio ir Ali Sabiho regionuose. Driekiasi ~500 m aukščio plynaukštėje, nors vietomis aukštis siekia 800 m. Toliau šiaurėje plyti Mažoji Bara.
Dykumoje gyvena somalių (isų) klajokliai, čia pratybas atlieka JAV armija.
Kazys Algirdas Kaminskas
Kazys Algirdas Kaminskas (1940 m. balandžio 24 d. Gailiakiemis, Butrimonių valsčius) – Lietuvos statybos ir ergonomikos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1966 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1975 m. technikos mokslų kandidatas.
1966–1973 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1973 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1991 m. Vilniaus technikos universitetas nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1982 m. docentas. 1979–1980 m. stažavo Londono universiteto Karališkajame koledže.
Mokslinė veikla
Vienas pirmųjų Lietuvoje ėmė tirti darbo aplinką ergonomikos požiūriu. Mokslinių darbų svarbiausios sritys: įtemptojo gelžbetonio mechaninės savybės, ergonomika pramonėje ir statyboje, darbinių sistemų ergonominiai tyrimai, ergonomika ir sauga, ergonominiai rizikos veiksniai statyboje. Paskelbė mokslinių straipsnių, parašė 8 mokomąsias knygas apie gelžbetonio konstrukcijas, ergonomiką, žmonių saugą.
Aralkumas
Aralkumas − dykuma Centrinėje Azijoje. Susidarė nusekusios Aralo jūros vietoje. Patenka į Kazachijos ir Uzbekijos teritorijas. Jei nebus imtasi veiksmų, dykumos plotas nuolat didės. Pavadinimas kildinamas iš jūros pavadinimo ir tiurkiškos kilmės žodžio, reiškiančio smėlį. Išverstus į lietuvių kalbą, pavadinimas reikštų „Salų dykumą“.
Pratvalkai
Pratvalkai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Kartupių.
Kavoliškės (Zarasai)
Kavoliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Tirylių.
Antineutronas
Antineutronas – neutrono antidalelė. Ji neturi elektrinio krūvio. Antineutronas yra subatominė dalelė (antinuklonas), kurio masė – 939,6 MeV/c² (1,6749 × 10−27 kg, kiek didesnė už antiprotono. Antineutrono masė sutampa su neutrono mase. Tai yra patikrinta 9×10-5 dalies neutrono masės tikslumu.
Antineutrono magnetinis momentas yra priešingas negu neutrono. Antineutrono yra +1,91 µN, o neutrono – -1.91 µN.
Kadangi nei neutronas, nei antineutronas neturi krūvio, šiuo požiūriu jie vienas nuo kito nesiskiria. Skirtingai nuo neutrono, antineutronas susideda iš trijų antikvarkų (dviejų anti-„žemyn“ ir vieno anti-„aukštyn“)
Prancūzijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Palermas (Buenos Airės)
Palermas – kvartalas šiaurės rytinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje. Rytuose remiasį į La Platos vandenis.
Kvartalo pavadinimas kilo nuo Šv. Benedikto Palermiečio pranciškonų abatijos, išlikusios iki šių dienų. Čia įsikūrė daugiausia italų imigrantai. Palermas sparčiau augo XIX a. Kvartalas užima didelį plotą – tai vienintelis 14 komuną sudarantis kvartalas.
Palermas – vienas gražiausių Buenos Airių kvartalų. Čia daug sodų ir parkų: Buenos Airių zoologijos sodas, Vasario 3-iosos parkas, Buenos Airių botanikos sodas, Japonų sodai. Taip pat yra Galilėjaus planetariumas, daug sporto klubų, aikščių. Taip pat yra polo stadionas, vietiniams skrydžiams naudojamas Jorge Newbery oro uostas, Palermo lenkynių trąsa.
thumb|left|240px|Tres de Febrero („Vasario 3-iosos“) parkas thumb|left|240px|[[Japoniškas sodas Tres de Febrero parke]]
Dekanas (reikšmės)
Kitos kilmės:
Svarstyklės (Zodiako ženklas)
thumb|right|180px|Svarstyklės left|30pxSvarstyklės − tai septintasis Zodiako ženklas (rugsėjo 24 − spalio 23 d.).
Aliniškės
Aliniškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Eitminiškių. Įsikūręs į šiaurę nuo Nemenčios slėnio, prie kelio. Išlikę tradicinės architektūros trobesių.
Istorija
Iki XX a. vid. vadintas Halinavu.
Dagmar Lassander
Dagmar Lasander (tikrasis vardas –  Dagmar Regine Hader ; g. 1943 m. birželio 16 d. Praha) – vokiečių aktorė.
Orlios Naujosios žydų kapinės
Orlios Naujosios žydų kapinės  – žydų kapinės, įkurtos XIX a. Orlos mieste. Prieš įkuriant šias kapines, buvo naudojamos Orlos Senosios žydų kapinės. Kapinių plotas buvo 1,5 ha. Per II pasaulinį karą kapinės buvo labai suniokotos. Kapinėse išliko apie keliasdešimt paminklų.
Dagmar Lassander
Biografija
2015 m. sukurtame siaubo filme „We Are Still Here“ vienas iš personažų yra pavadintas aktorės vardu ir pavarde jos garbei.
Dalinė filmografija
right|thumb|150px|Lassander ir [[Gloria Guida]]
Donatas Jankauskas
Donatas Jankauskas:
Donatas Jankauskas
Karapolis (upė)
Karapolis – kairysis Malūndaubės intakas, įteka į ją 4,7 km iki jos žiočių. Baseino plotas 7,2 km². Teka pietų kryptimi buvusio Lomių daržininkystės ūkio teritorija. Nustatyti Karapolio ištakas yra komplikuota, nes jo tikroji jo vaga ir jo ištakos yra Šakvietyje, o keliais šimtais metrų žemiau į jį įteka kanalas, kurio aukštupys yra kanalizuotame miške į šiaurės rytus nuo Šakviečio. Visąlaik teka į pietus, žemiau Pagirupio kaimo įteka į Malūndaubę.
Upėvardis, matyt, kilo nuo Karapolio kaimo (*Karapolio upė).
Hu
Hu egiptiečių mitologijoje – sudievintas pirmasis žodis. Valdžia, sumanymą įgyvendinantis arba idėją išreiškiantis dievo Žodis.
Parke Aveljaneda
Kvartalą riboja šios gatvės: ''Juan B. Alberdi, Escalada, Castañares, Lacarra, Tte. Gral. Luis J. Dellepiane, Portela, Directorio ir Mariano Acosta''. Pavadintas prezidento Nikolaso Aveljanedos garbei.
Hu
Hu reiškia amžinybę. Manoma, kad vardas kilo iš gilaus kvėpavimo. Atumas masturbuodamasis ejakuliacijos metu ištarė kūrimo žodį, kuris sukūrė Eneadą. Vėliau Atumas padalino savo aspektą sukurdamas Hu ir Saa, išminties dievifikaciją. Dėl bendro gimimo Hu ir Saa laikomi artimais draugais.