cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lerva
Lašalų lervos gyvena vandenyje ir kvėpuoja trachėjinėmis žiaunomis. Žirgelių lervos taip pat gyvena vandenyje, bet yra labai plėšrios. Jos iš dalies panašios į suaugėlius, turi gerai išsivysčiusias vaikščiojamąsias kojas, didelę apatinę lūpą, kuri virtusi grobio gaudymo organu. Skydamarių lervinė stadija vadinama nimfa, jos metu vyksta esminiai lervos kūno persitvarkymai. Nimfos būna po skydu, arba specialiuose kokonuose. Iš nimfos išsivysto sparnuotas patinas. Blakių lervos turi dvokiančias liaukas, kurių angelės atsiveria pilvelio 4-6 segmentuose. Todėl jos išskiria nemalonų kvapą. thumb|left|260px|Musės lerva Vabzdžių, turinčių pilną metamorfozę, lervos gana įvairios. Vabalų lervos turi gerai išsivysčiusią aiškiai matomą galvą ir būna su krūtinės kojomis arba be jų. Apsiuvų lervos gyvena vandenyje savotiškuose jų pačių iš augalų dalelių, akmenukų, tuščių sraigių kriauklelių pagamintuose „nameliuose". Dalis lervų negamina tokių namelių ir slapstosi dugne. Drugių lervos yra kirmėliškos išvaizdos ir vadinamos vikšrais. Plėviasparnių lervos bekojės, o augalėdės rūšys yra su krūtinės ir pilvelio kojomis. Dvisparnių lervos dažniausiai su maža, bet nematoma galva, tiktai uodų ji gerai matoma. Kai kurios lervos kenkia augalams, gyvena gyvų augalų audiniuose, kitos dvisparnių lervos gyvena puvėsiuose, srutose, mėšle, vandenyje. Yra ir plėšrių lervų, ir parazitinių, gyvenančių kitų gyvūnų kūne.
Osmanas I
Šaltiniai
Istorijos žodynas. 2003 m. 309 psl.
Lerva
Kai kurių stuburinių gyvūnų lerviškos išvaizdos stadija turi kitus pavadinimus: varliagyvių – buožgalvis, vėžiagyvių – nauplijus.
Čingischanas
Čingischanas (iš pradžių vadintas Temudžinu, Temüjin Borjigin; g. apie 1155 m. – 1227 m. rugpjūčio 18 d.) – mongolų chanas, suvienijęs mongolų gentis ir užkariavęs dideles Vidurinės Azijos ir šiaurės Kinijos teritorijas.
Lerva
Žodžio kilmė
1768 m. Karlas Linėjus lervomis pavadino nesubrendusias vabzdžių formas, kurios tarsi užslepia, maskuoja suaugusių vabzdžių formas ( – kaukė; dvasia).
Žydauka
Žydauka – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km nuo Ausieniškių.
Čingischanas
Valdymas
Čingischanas suvienijo mongolų gentis ir užkariavo Kiniją, Vidurio Aziją, Persiją, Mongoliją.
Jo anūkas Chubilajus (Chu Bi Laj) įkūrė Kinijos Juanų dinastiją. Tamerlanas laikė save Čingischano palikuoniu, tačiau nepagrįstai.
Čingischanas bei jo paveldėtojai Mongolijos imperiją išplėtė nuo Kinijos iki Vengrijos, imperijos teritorija buvo keturis kartus didesnė nei Aleksandro Makedoniečio užkariautos teritorijos.
Akratas
Akratas graikų mitologijoje – nemaišyto vyno dievas. Graikai vyną dažniausiai gerdavo maišytą su vandeniu, o Akratas greičiausiai buvo siejamas su šventiniu nesaikingumu.
Dioniso palydovas ir Eudrosinės (Geros nuotaikos) draugas.
Euboja
Euboja (sen. graikų Εύβοια, Eúboia) – antroji pagal dydį Egėjo jūros sala bei antra pagal dydį ir gyventojų skaičių Graikijos sala po Kretos. Tai kartu yra ir senovinis Graikijos regionas, taip pat ir dabartinė Graikijos prefektūra (nomas). Sala visiškai nepaliesta turizmo. Chalkidės miestas yra salos sostinė, kuriame gyvena musulmonai, graikai ir žydai.
Per jūrą ribojasi su Atika, Bojotija, Fokide.
Geografija
thumb|left|Palydovo nuotrauka rodanti centrinę ir pietryčių Euboją su Atika ir Beotija apačioje. Padėtis: Šiaurės rytai viršuje.
Nuo žemyno salą skiria Eubojos jūra. Eubojos kontūrai žemėlapyje ilgi ir siauri, jūros arkliuko formos. Salos ilgis apie 150 km, o plotis kinta nuo 6 iki 50 km. Ji tęsiasi iš šiaurės vakarų į pietryčius, o per jos ilgį eina kalnų grandinė, kuri prasideda Tesalijoje ir tęsiasi į pietus nuo Eubojos aukštai iškilusiomis Androso, Tinoso ir Mykonoso salomis.
Istorija
Euboja buvo kolonizuota iš Atikos, taigi buvo apgyvendinta jonėnų graikų. Jos didžiausi miestai buvo Chalkidė ir Eretrija. Eubojiečiai aktyviai vykdė prekybą visoje jūroje, kurdami savo kolonijas, tarp kurių buvo ir keletas kolonijų Sicilijoje. Eubojos pavyzdžio matų sistema buvo plačiai naudojama Atikoje ir Jonijoje.
VI a. pr. m. e. persai nusiaubė Eretriją, kuri po to nebeatgavo savo buvusios didybės, todėl pirmavo Chalkidė. Per visą V a. pr. m. e. Euboja kovojo dėl savo nepriklausomybės su Atėnais, kurie periodiškai pajungdavo salą ir ją valdydavo.
IV a. pr. m. e. sala atiteko Makedonijai, o vėliau perėjo Romos imperijai. Nuo makedoniečių valdymo 338 m. pr. m. e. iki turkų 1833 m. sala buvo daugybę kartų okupuota. Eubojoje yra labai ryškūs įvairių istorijos pėdsakų − nuo skirtingų Chalkidės religinių kultūrų iki XV a. albanų imigrantų palikuonių, kurie iki šiol kalba savo senąja arvanitikos tarme.
Dornbirnas
Dornbirnas – miestas vakarinėje Austrijoje, didžiausias Forarlbergo žemės miestas gyventojų skaičiumis. Netoli yra Lichtenšteino ir Šveicarijos siena. Dornbirnas – Foralbergo žemės komercijos ir prekybos centras.
Istorija
Pirmą kartą paminėtas 895 metais. 1380 m. tapo Habsburgų valda. Miesto statusas suteiktas tik 1901 metais.
Jonosfera
miniatiūra|Atmosferos ir jonosferos ryšys|lang=lt Jonosfera – viršutinis jonizuotas žemės atmosferos sluoksnis, prasidedantis nuo stratosferos (~60 km) ir besitęsiantis iki 500 km aukščio.
Ji apima mezosferą, termosferą ir egzosferą.
Jonosferoje dujų atomus jonizuoja Saulės ultravioletiniai bei Rentgeno spinduliai ir dalelių srautas (Saulės vėjas). Kinetinė dujų temperatūra labai didelė – siekia 1700 K. Jonosferoje susidaro šiaurės ir pietų pašvaistės ir žybsi į atmosferą įlėkę meteorai. Jonosfera atspindi ilgesnes negu 15 m radijo bangas, todėl įgalina naudotis tolimu radijo ryšiu.
Doom
Doom (prekinis ženklas DOOM ) – kompiuterinis pirmojo asmens šaudyklinis žaidimas. Žaidimą sukūrė ir 1993 m. gruodžio 10 d. išleido kompanija „id Software“. Tai pirmoji žaidimų serijos dalis. Pradžioje žaidimas platintas nemokai.
„Doom“ žaidimas išpopuliarino žaidimą tinkle. Pasak GameSpy, 2004 m. žaidimų pramonės atstovai „Doom“ įvardijo kaip geriausią visų laikų žaidimą. Didžiulė žaidimo sėkmė paskatino sukurti tęsinių, papildymų. Žaidimas buvo perleistas įvairioms kitoms platformoms. 2005 m. kino kompanija „Universal Pictures“ pastatė žaidimo motyvais paremtą filmą.
Lenkų ledynas
Lenkų ledynas - vienas iš dviejų pagrindinių ledo laukų Akonkagvos kalno (Andai) šlaituose. Tokį vardą jam 1934 m. suteikė lenkų alpinistų ekspedicija, vadovaujama Konstanto Jodko-Narkevčiaus.
Jonas Dromantas
Jonas Dromantas:
Vytelinis eukaliptas
Vytelinis eukaliptas (Eucalyptus viminalis) – mirtinių šeimos, eukaliptų genties medžių rūšis.
Paplitimo arealas
Šie medžiai savaime auga Australijos žemyno pietryčiuose – Tasmanijoje, vidurio ir pietų Viktorijoje, Naujojo Pietų Velso rytuose, bei Pietų Australijos valstijos pietryčiuose.
Introdukuotas Naujojoje Zelandijoje ir šiltesnio klimato pietų ir pietvakarių Europos šalyse.
Vytelinio eukalipto matmenys
Dažniausiai pasitaiko apie 25-50 m aukščio. Aukščiausias žinomas pavadinimu kaip „White Knight“ yra 91,3 m aukščio, jo kamieno skersmuo 3,30 m, kamieno apimtis 10,8 m, tūris 180 m³. Augimo vieta – Evercreech Forest rezervatas esantis š.r.Tasmanijoje (Australija). Išmatuotas 2013 metais.
Morfologija ir porūšiai
Kamienas tiesus. Žievė lupasi vertikaliom juostelėmis ar atraižom. Subrendę lapai siauri ir ilgi, 10–20 cm ilgio. Jauni lapeliai taip pat siauri ir ryškiai žali.
Vytelinis eukaliptas gali maišytis (hibridizuotis) mažiausiai su 38 kitų eukaliptų rūšimis. Pavyzdžiui, su Eucalyptus ovata, Eucalyptus aromaphloia, Eucalyptus camaldulensis. Labai plačiai hibridizuojasi su Eucalyptus goniocalyx rūšimi.
Išskiriami trys porūšiai
Auga Naujajame Pietų Velse, Viktorijoje, Tasmanijoje, Pietų Australijoje esančiuose (Mount Lofty Ranges) kalnuose iki 5-1300 metrų aukščio altitudėse. Jo areale metinis kritulių kiekis svyruoja 500–1700 mm, o temperatūra kartais nukrenta iki -3-7 °C kurią išlaiko. Tai aukščiausias porūšis, užauga iki 10-70 m, nors pavieniui pasitaiko dar aukštesnių medžių. Žemai, apie kamieno pagrindą jo žievė dribsniuota. Žiedyno skėtyje paprastai būna 3 bekotelių pumpurai. Žydi gruodžio – gegužės mėnesiais, sėklelės subręsta sausio – gruodžio mėnesiais. Auga vakarų Viktorijoje, Pietų Australijos valstijos pietryčiuose 5-150 metrų aukščio altitudėse. Jo augimviečių areale iškrenta apie 650–1000 mm metinio kiekio kritulių. Gali toleruoti nuo 0° iki -5 °C temperatūrą. Užauga apie 10-20 metrų aukščio. Jų žievė raišyta nuo kamieno apačios, iki pat šakų. Subrendę lapai dideli, melsvi. Sėklos būna subrendę gruodžio mėnesį. Žiedyno skėtyje buna 4-9 bekotelių pumpurai, iš kurių 7 sužydi vasario – balandžio mėnesiais. Vaisiai 6-9 mm skersmens. Auga smėlingame dirvožemyje. Auga pietų Viktorijoje. Auga 5-450 metrų aukščio altitudėse. Jo paplitimo areale metinis kritulių kiekis svyruoja nuo 400 iki 1200 mm. Pakenčia 4-7 °C temperatūrą, kuri pasitaiko jo areale žiemos laikotarpiu. Užauga apie 10-20 metrų aukščio. Jo žievė tamsi, pluošto pavidalo, esanti beveik per visą kamieną. Žiedyno skėtyje paprastai būna 3 bekotelių pumpurėliai. Žydi sausio – balandžio mėnesiais.
Mediena
Mediena nuo blankiai rausvos iki rausvai rudos, dažnai su savitais šviesiai pilkais dryželiais.
Panaudojimas
Vytelinio eukalipto lapeliais minta koalos. Mediena gausiai naudojama baldų pramonėje.
Pavadinimas
Nuo 1806 metų rūšiai suteiktas (Eucalyptus viminalis Labill.) pavadinimas. Rūšies pavadinimo autorius Jacques Julien Houtou de Labillardière, gyvenęs 1755–1834 metais. Anglų kalboje apibūdinti jo skirtingiems porūšiams yra keletas pavadinimų – Manna Gum, Rough-barked Manna Gum, Coast Manna Gum, Ribbon Gum, White Gum.
Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija
Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencija, dar žinoma nuo angliško sutrumpinimo kilusiu CITES arba Vašingtono konvencijos vardu – tarptautinė sutartis, kuria siekiama kontroliuoti prekybą laukiniais augalais ir gyvūnais. Ji buvo priimta 1973 m. kovo 3 d. Vašingtone, o įsigaliojo 1975 m. liepos 1 d. Sutartį yra ratifikavę 175 šalys.
Veikla
Konvencija veikia suskirstydama augalų ir gyvūnų rūšis į tris apsaugos stiprumo kategorijas, nuo kurių priklauso prekybos jomis ribojimo stiprumas. Kiekviena valstybė narė privalo turėti savą instituciją, kuri prižiūrėtų šalies importo, eksporto srautus ir užtikrintų, kad juose nėra CITES sąraše esančių rūšių. Išskirtiniais atvejais rūšių gabenimas iš vienos šalies į kitą gali būti leidžiamas gavus licenziją.
Institucijos
Konvenciją sudaro Nuolatinis komitetas, sekretoriatas, Gyvūnų ir Augalų komitetai, bei reguliari, kas trejus metus vykstanti šalių narių konferencija.
Saugomos rūšys
CITES sąraše šiuo metu yra apie 5000 augalų ir 28 000 gyvūnų rūšių. Jos skelbiamos pirmuose trijuose sutarties prieduose ir pagal tai suskirstytos į Pirmojo priedo, Antrojo priedo ir Trečiojo priedo rūšis. Pirmajam priedui priklauso beveik 900 labiausiai saugomų, netoli išnykimo ribos esančių rūšių. Priklausymas Antrajam priedui taip pat užtikrina stiprią apsaugą, jame įrašyta apie 33 000 rūšių. Trečiojo priedo rūšys apsaugotos mažiausiai, prekyba jomis leidžiama turint atitinkamus sertifikatus.
Chirurgžuvinės
Chirurgžuvinės (Acanthuridae) – ešeržuvių (Perciformes) būrio žuvų šeima, kurios rūšys gyvena šiltuose tropikiniuose vandenyse, ypač prie koralinių rifų. Daugelis gana spalvingos ir labai mėgiamos akvariumistų. Šeimoje yra 6 gentys ir apie 80 rūšių.
Pavadinimo kilmė
Žuvys taip pavadintos dėl itin aštraus (tarsi chirurgo skalpelis) nugaros krašto.
Tauragės keramika
thumb|250px|Įmonės logotipas Tauragės keramika – plytų gamybos įmonė, veikianti Tauragėje.
Istorija
Įmonės veikla prasidėjo dar tarpukario metais, kai jos vietoje veikė dvi plytinės. Pokario metais įmonė sparčiai įsitvirtino rinkoje, nes sugriautiems pastatams reikėjo daug plytų. 1949 m. per dviejų pamainų darbo dieną buvo pagaminama 30 000 plytų. 1960 m. tapo ištisus metus veikiančia įmone.
1961 m. pradėjo veikti pirmoji tunelinė krosnis. Tauragės keramika buvo pirmoji įmonė Tarybų Sąjungoje, kurioje drenažo vamzdžiai pradėti išdegti tunelinėse krosnyse. 1965 m. pradėtas eksploatuoti keramikos cechas, kurio pajėgumas dvigubai viršijo iki tol veikusios įmonės pajėgumus. Ilgainiui plytų „apyvarta“ išaugo iki 40 mln., o drenažo vamzdžių – iki 150 mln. sąlyginių vienetų.
1991 m. sustojus tokiems dideliems melioracijos mastams, drenažo vamzdžių pagaminta tik 75 mln., plytų – 51 mln. ir 16 mln. keraminių blokelių sąlyginių vienetų per metus.
Adža Ekapadas
Adža Ekapadas ( 'ožys vienakojis') – vedinės mitologijos dievybė, priskiriama prie orinių dievų. Tik vienoje Rigvedos vietoje Adža Ekapadas minimas paskirai (RV 10.65.13) visur kitur jis eina drauge su Ahi Budhnja. Namų apeigose šiedviem dievybėms skiriama auka. Pasakojama, kad Adža Ekapadas palaiko dangų, srautus, vandenyną, Sarasvatę, Visus dievus. Jis davė tvirtovę abiem pasauliams. Vėlesniuose šaltiniuose minima, kad jis radęsis rytuose, jis minimas tarp padangės dievybių ar tapatinamas su saule.
Tauragės keramika
Istorija
Tauragės keramika turi savo poilsio namus prie Baltijos jūros, sporto salę, klubą, yra pastačiusi keletą bendrabučių ir gyvenamųjų namų savo darbininkams. Daugelį metų šiai įmonei vadovavo V. Daujotas, dabar direktorius J. Gudelis. Šiuo metu įmonė yra sustabdžiusi savo veiklą.
Adža Ekapadas
Manoma, kad Pūšano (saulės) rato kelio kraštutiniai taškai būdavo jungiami vertikale, kurią simbolizuoja vardas Adža Ekapadas. Ožiška dievybės kilmė ją sieja ne tik su Pūšanu, bet ir su Indra (griaustinio dievas indoeuropietiškoje mitologijoje dažnai vežamas ožių). Gali būti, kad Adža Ekapadas simbolizuoja žaibą (vienos kojos, trenkiančios žemėn įvaizdis; uolų skaldymas). Pats Adža Ekapado vardas yra epitetas, po kuriuo slypi nežinomo dievo vardas.
Vėlyvesnėje tradicijoje Adža Ekapadas siejamas su vienu iš 11 rudrų, bei naudojamas kaip Šivos epitetas.
Taip pat skaitykite
Plg. vienakojį dangaus dievą-sutverėją Hurakaną majų mitologijoje.
Lietinimas
thumb|Lietinimas cukrašvendrių lauke thumb|Lietinimas vagomis uždaruoju būduthumb|left|Užliejimas Japonijos ryžių lauke Lietinimas – paviršinis dirvožemio drėkinimas be laistymo, kai vanduo dirvožemio paviršiuje paskirstomas vagomis, juostomis arba paviršius visai užliejamas.
Technologija
Lietinimas vagomis: drėkinamame plote kas 0,3 – 0,7 m iškastos 50–500 m ilgio ir 0,14–0,24 m gylio vagos prileidžiamos vandens; vanduo į dirvą ir dirvožemį įsisunkia pro vagų sieneles ir dugną; taip liejant nesuardoma dirvos struktūra, jos paviršiuje nesusidaro pluta, mažesnė liejimo norma, geriau aeruojamas dirvožemis. Vagomis drėkinami kaupiamieji augalai (cukriniai runkeliai, daržovės), kartais javai, sodai, vynuogynai.
Lietinimas vagomis būna nuotakinis, kai vandens perteklius nuteka į drenažo tinklą arba į žemiau esantį lauką ir benuotakis, kai visas vanduo susigeria į dirvožemį, nes vagos uždaros, su mažu nuolydžiu arba visai be nuolydžio.
Lietinimas juostomis: laukas suskirstomas 3–30 m pločio ir 70–400 m ilgio juostomis, kurias skiria 15–20 cm aukščio žemės pylimėliai; vanduo juostas užlieja ištisai ir į dirvožemį patenka gravitaciniu būdu.
Užliejimas: laukas suskirstomas į 1–10 ha laukelius, apjuostus pylimėliu; vanduo ištisai užlieja laukelius ir į dirvožemį patenka gravitaciniu būdu. Užliejami įdruskėję dirvožemiai, ryžių, kartais ir kitų žemės ūkio augalų pasėliai. Vienas seniausių drėkinimo būdų.
Šaltiniai
Reis
Čivai (Kupiškis)
Čivai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Skapiškio. Iš šiaurės prieina Laukelių miškas, iš pietvakarių – Kuosėnų (Balos).
Etimologija
Spėjama, kad kaimo pavadinimas kilo iš asmenvardžio Čivas.
Istorija
Manoma, kad 1672 m. Pienionių seniūnijos inventoriuje minimas Šlekelių kaimas ir gali būti Čiviai. Dabartiniu pavadinimu minimas nuo XVIII a. 1782 m. kaimas minimas kaip Kupiškio seniūnės Čartoriskos valda. Iki 1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Puponių valsčiui, 1919–1946 m. – Rokiškio apskričiai, 1946–1950 m. – Kupiškio apskrities Skapiškio valsčiui, 1950–1962 m. – Pandėlio rajonui.
Žymūs žmonės
Iš Čivų kaimo kilęs istorikas Vytautas Merkys, skulptorius Jonas Jagėla.
Staškus
Staškus − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Staškienė (ištekėjusi moteris) ir Staškutė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Stare Truskolasai
Stare Truskolasai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokolų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1345 metais. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 9 namai ir 69 gyventojai. Nuo XIX a. pradžios iki 1870 m. kaimas buvo Truskolasų valsčiaus centras. 1921 m. kaime buvo 14 namų ir 79 gyventojai, iš kurių 31 vyras ir 48 moterys, 78 lenkai ir 1 gudas.
Osmanas II
Osmanas II (1604 m. lapkričio 3 d. – 1622 m. gegužės 20 d. ) – Osmanų dinastijos sultonas (nuo 1618).
Valdymas
Sudarė taiką su Persija, Austrija ir Venecija. Dėl Moldavijos ir Valakijos kariavo su Lenkijos ir Lietuvos valstybe, 1620 m. pasiekė pergalę prie Cesoros, bet 1621 m. buvo sustabdytas prie Chotyno. Sudarė su Lenkija ir Lietuva taiką. Stengėsi įvesti griežtesnę discipliną tarp janyčarų (ėmė mažinti algas, uždarinėti jų kavos krautuves), turėjo planų sukurti naują armiją. Tačiau sukilusių janyčarų buvo nuverstas ir pasmaugtas.
Šaltiniai
Istorijos žodynas. 2003 m. 309 psl.
Legionovo apskritis
Legionovo apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Legionovo mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Pultusko apskritimi, rytuose su Viškuvo ir Volomino, pietuose su Vakarų Varšuvos apskritimi ir Varšuvos miestu bei vakaruose su Mazovijos Novy Dvuro apskritimi. Apskrityje yra 5 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 5 valsčiai:
Meteoras
thumb|right|250px|Meteorų srautas
Meteoras – į planetos, pvz., Žemės atmosferą 15-70 km/s greičiu įskriejusio meteoroido ir jo irimo produktų švytėjimas. Meteoroidas švyti todėl, kad, sąveikaudamas su atmosfera, įkaista, apsilydo ir sublimuoja. Plika akimi matomi meteorai iki 5-ojo ryškio. Šviesesnis negu nulinio ryškio meteoras vadinamas bolidu. Silpni plika akimi nematomi meteorai įsižiebia 140–160 km aukštyje, vidutinio ryškio matomi meteorai – 80-110 km aukštyje, lėti šviesūs meteorai – 60-80 km aukštyje. Jei meteoroido masė <1 g, meteorai būna silpnesni negu 4-ojo ryškio, kelių g masės meteoroidai būna nulinio ryškio, 25-30 g masės meteoroidai būna minus 4-ojo ryškio.
Meteorų srautas
Tam tikromis naktimis meteorų pagausėja. Toks reiškinys, kai tą pačią kiekvienų metų naktį sužimba tūkstančiai meteorų, vadinamas meteorų lietumi. Skriedama aplink Saulę, kometa per visą savo orbitą palieka dulkių pėdsaką, sukelianti meteorų srautą. Žemei susidūrus su tokių dulkių spiečiumi, stebimas kasmetinis meteorų lietus.
Literatūra
Meteoroid
Čypeliai
Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1694 m., priklausė Mituvos dvarui. 1775 m. minimas kaip Juozapo Civinskio valda. 1915 m. einant I pasaulinio karo frontui kaimas sudegė.
Marc Bloch
Markas Blokas (, pilnas vardas: ; 1886 m. liepos 6 d. − 1944 m. birželio 16 d.) – žydų kilmės prancūzų istorikas, istorijos metodologas ir istorijos filosofas, Viduramžių Prancūzijos istorijos specialistas, vienas „Analų“ istorijos mokyklos pradininkų.
Biografija
Gimė Lione, senovės Graikijos bei Romos istorijos profesoriaus Gustavo Bloko (1848−1923) šeimoje. 1904–1909 m. studijavo Paryžiuje, Leipcige ir Berlyne. Dalyvavo Pirmajame Pasauliniame kare.
1919–1936 m. dėstė Strasbūro universitete (1936 m. – ekonomikos istorijos profesorius), nuo 1929 m. kartu su Liusjenu Fevru leido daugiausia socialinės istorijos problematikai skirtą žurnalą Annales d'histoire économique et sociale („Ekonominės ir socialinės istorijos analai/metraštis“; nuo 1939 m. leistas kitais pavadinimais, trumpiau vadinamas tiesiog „Analais“ − Annales), kuris davė pradžią „Analų“ istorijos mokyklai.
1939–1940 m. („Keistojo karo“ metu) savanoriu tarnavo Prancūzijos kariuomenėje. 1944 m. suimtas ir sušaudytas nacių už rezistencinę veiklą.
Pagrindinė Bloko tyrimų sritis buvo feodalizmas. Be to, jis gilinosi ir į vad. mentalitetų istoriją, tapsiančią pagrindiniu tyrimų objektu trečiajai Analų mokyklos kartai. Ypač vertinamas Bloko indėlis plėtojant istoriografiją, – jo metodologinis veikalas „Istorijos apologija“ (Apologie pour l'histoire) laikomas vienu įtakingiausių XX amžiaus istorijos filosofijos darbų.
Šteiras
Šteiras – miestas Aukštutinės Austrijos žemėje ant Šteiro ir Enso upių santakos. Miestas garsėja savo gamyklomis ir daugybe gerai išsaugotų istorinių pastatų.
Sula (Nemunas)
Sula (brus. ir ) – upė Baltarusijoje, Minsko srityje; Nemuno dešinysis intakas.
Šteiras
Istorija
Miestas pirmą kartą paminėtas 980 m. Antrojo pasaulinio karo metu čia buvo įsteigta koncentracijos stovykla, todėl miestas buvo subombarduotas. Po karo iki 1955 m. miestas, kaip ir Berlynas, buvo padalintas tarp sovietų ir amerikiečių. Po 1955 m., kai Austrija paskelbė savo neutralitetą, miestas buvo paliktas.
Sula (Nemunas)
Prasideda Minsko aukštumoje. Pradžioje teka į pietus, vėliau suka į vakarus, pietvakarius. Įteka į Nemuną ties Berežno gyvenviete (Gardino sritis).
Reguliatorius
Reguliatorius arba kompensatorius - automatinio valdymo teorijoje valdymo sistemos dalis, tiesiogiai arba netiesiogiai stebinti valdomą objektą ir generuojanti valdymo signalus.
Paprasčiausias reguliatorius su neigiamu grįžtamuoju ryšiu tiesiog įjungia ir išjungia valdymo signalą. Kitas nesudėtingas atvejis - proporcinis reguliatorius, kai valdymo signalas yra proporcingas valdymo paklaidai. Kai kurie pastarojo trūkumai (pavyzdžiui, lėtas artėjimas prie pageidaujamos būsenos) gali būti sumažinti naudojant PI arba PID reguliatorių.
Paesaulis
Paesaulis  – Rusijos armijos kazokų karininkas, kurio laipsnis žemesnis už esaulą (tuometinės Rusijos kariuomenės kapitono atitikmenį), bet aukštesnis už sotniką (poručiką). Kitose kariuomenės rūšyse paesaulio laipsnį atitiko štabskapitonas, o nekazokų kavalerijoje – štabsrotmistras.
Iki 1884 m. paesaulis atitiko dabartinį vyresnįjį leitenantą, po to – dabartinį kapitoną.
Paesauliai būdavo esaulų pavaduotojai ir vadovaudavo šimtinėms nesant esaulo.
1884 m. Rusijos armijoje buvo panaikintas majoro laipsnis, o kapitonas, rotmistras ir esaulas prilyginti buvusiam majorui. Tuomet žemesnieji laipsniai pasislinko aukštyn, ir paesaulis tapo dabartinio kapitono atitikmeniu, o sotnikas – vyresniojo leitenanto. Taip buvo iki Baltosios Armijos žlugimo, kadangi Raudonojoje Armijoje pradžioje nebuvo karininkų laipsnių, o vėliau juos atkūrus neprireikė ypatingų kavalerijos ir kazokų laipsnių.
Noilandas
Geografija
Noilandas yra 122 m aukštyje virš jūros lygio, 497 km nuo šalies sostinės Asunsjono. Klimatas tropinis; aukščiausia temperatūra vasarą 45 °C, žemiausia žiemą 9 °C. Būdingos ilgos sausros ir audringos liūtys.
Istorija
Kolonija įkurta vokiečių menonitų iš Rusijos 1947 m. balandžio 26 d. Pavadinimas kilo iš vokiečių kalbos ir reiškia „naujoji žemė“.
Ekonomika ir transportas
Noliande verčiama daugiausia žemės ūkiu: auginami žemės riešutai, medvilnė, sezamas. Pieninė – mėsinė gyvulininkystė.
Miestas sujungtas su Transčiako plentu IX keliu.
Kultūra
Noilande leidžiamas mėnesinis žurnalas vokiečių kalba Neuland – Informiert und Diskutiert. Gegužės mėnesį rengiamas rodeo. Yra kolonizacijos istorijos muziejus ir paminklas Čiako karo didvyriams. 1993 m. įkurtas muzikinio švietimo centras.
Eurolyga
Eurolyga  – aukščiausio lygio profesionalaus klubinio krepšinio turnyras Europoje. Rengia „Euroleague Basketball“. Vietiniuose čempionatuose prasčiau pasirodžiusios komandos pareina į Europos taurę.
Nuo 2016–2017 m. sezono Eurolygoje dalyvauja 16 komandų. „Anadolu Efes“, „Fenerbahçe“, „Panathinaikos“, CSKA, „Baskonia“, „Real“, „Olimpia“, „Maccabi“, „Žalgiris“, „Barcelona“, „Olympiacos“ komandos 10 metų turės garantuotą vietą Eurolygoje be jokių galimybių prarasti licenciją. Taip siekiama padidinti turnyro prestižą, žinomumą, pajamas. Už kiekvienas laimėtas reguliaraus sezono rungtynes klubas gauna 40 tūkst. eurų. Ketvirtfinalyje ir finaliniame ketverte sumos didėja.
2018 m. „15min“ tapo oficialiu „Euroleague Basketball“ žiniasklaidos partneriu 5 metams.
Formatas
Iki 2000 m. organizuodavo FIBA ir turnyras buvo vadinamas Europos čempionų taure. 2009 m. buvo pakeistas iki tol naudotas turnyro formatas. Reguliarusis sezonas prasideda klubus suskirsčius į 4 grupes pagal pajėgumą, atsižvelgiant į praėjusio sezono rezultatus. Grupės komandos sužaidžia tarpusavyje rungtynes namuose ir išvykoje. Keturios stipriausios kiekvienos grupės komandos patenka į sekantį etapą, vadinamąjį Top 16. Šiame etape stipriausios komandos vėl suskirstomos į 4 grupes ir tarpusavyje sužaidžia po rungtynes namuose ir išvykoje. Po 2 stipriausias komandas patenka į ketvirtfinalio etapą. Ketvirtfinalyje komandos sužaidžia rungtynes namuose ir išvykoje. Ketvirtfinalio nugalėtojai patenka į finalinį ketvertą, vykstantį tam tikrame viename mieste. Pusfinalyje ir finale žaidžiamos vienerios rungtynės.
2012 m. dalis turnyro formato dar kartą pakeista. Po reguliariojo sezono, į Top 16 etapą patekę klubai suskirstomi į dvi grupes po aštuonias komandas, kurios tarpusavyje sužaidžia po rungtynes namie ir išvykoje. Į ketvirtfinalio etapą patenka po keturis stipriausius kiekvienos grupės klubus.
2016 m. Eurolygos formatas iš esmės pasikeitė. Nuo 2016–2017 m. sezono Eurolygoje dalyvauja nebe 24, o tik 16 komandų. Reguliariajame sezone visos komandos sužaidžia tarpusavyje po du kartus namuose ir išvykoje. Ketvirtfinalyje lieka 8 stipriausios komandos, kurios suskirstamos pagal pajėgumą. Kovojama iki trijų pergalių, iš jų keturios stipriausios komandos patenka į finalinį ketvertą, kuriame sužaidžiami pusfinaliai ir finalai.
Žemaičių senovės mėgėjų draugija Alka
Žemaičių senovės mėgėjų draugija „Alka“ – kraštotyros draugija, 1931–1940 m. veikusi Telšiuose.
Istorija
Įkurta poeto P. Genio iniciatyva. Vadovavo valdyba – Pranas Genys, Telšių apskrities viršininkas Eugenijus Šalkauskas, M. Bartkus, R. Pukinskis, K. Sideravičius, vėliau dar kun. Antanas Juozapavičius, gyd. Jonas Mikulskis. 1932 m. buvo 26 nariai. 1931 m. prie draugijos skyriaus teisėmis prisijungė Senovės pažinimo mėgėjų kuopa su muziejumi, veikusi Mažeikiuose. 1932 m. vasario 16 d. draugija įkūrė Alkos muziejų.
1934–1935 m. kompleksiškai tyrė (vadovas J. Končius) Drobūkščių kaimą (Varnių valsčius). Registravo kultūros paminklus, kolekcininkų rinkinius, rengė dailės parodas. Nuo 1934 m. veikė fotomėgėjų sekcija. Draugiją finansiškai rėmė Žemaitijos savivaldybės ir Švietimo ministerija.
Afiša (grupė)
Afiša – lietuvių alternatyvaus pop/roko grupė, susikūrusi 1992 m. Ukmergėje. 1995 m. liepos 30 d. iš gyvenimo pasitraukus dvidešimtmečiui jos lyderiui, dainų tekstų ir muzikos autoriui bei gitaristui Jonui Takarevičiui grupė iširo. Daug grupės kūrinių yra perkurta kitų roko atlikėjų.
Pripažinimas
Jono Takarevičiaus gimtajame mieste Ukmergėje jo muzikinis palikimas ir nuopelnai Ukmergės muzikinei kultūrai itin vertinami.
2010 m. kovo 26 d. Ukmergės kultūros centre jaunimo muzikos klubo „Rockmergė“ iniciatyva surengtas koncertas, pavadinimu „Jono „Lietaus“ Takarevičiaus atidėtas gimtadienis“, kuriame Ukmergės miesto muzikos grupės ir atlikėjai Requiem, Weekends, Golden Parazyth, Bjelle, Cobi, Soda Pop, Cool Gardens, The Nominals ir kiti perdainavo daugelį grupės dainų. Koncertas, šį kartą pavadintas „Aš būčiu čia“, vėl surengtas 2011 m. kovo 18 d., Ukmergėje. Sutraukusiame pilną žiūrovų salę ir tiesiogiai transliuotame internetu teatralizuotame koncerte „Afišos“ kūrinius ir Jono Takarevičiaus kūrinius atliko Ukmergiškiai atlikėjai Vigintas Zmejauskas, Živilė Rastauskaitė, Bjelle ir PERU su choru ir kiti. Atlikėjams akomponavo styginių, mušamųjų, akordeono, fortepijono ir trijų gitarų orkestras. Buvo atlikti populiariausi grupės kūriniai – „Svetimi“, „20-as pavasaris“, „Apie ką tau papasakot“, „Amžinybės dėsniai“, „Liūdesio kambary“, „Plauki mano upe“, „Mūsų žiema“, „Aš būsiu čia“.
Kūriniai
Dainą „Svetimi“ 1998 m. perdainavo debiutuojanti grupė „Mango“. Perdainuota daina susilaukė didelio populiarumo ir pasiekė pirmąsias Lietuvos radijo stočių topų vietas. Iš visų grupės dainų šis kūrinys labiausiai mėgstamas klausytojų bei pačių grupės narių.
Dainą „Aš būsiu čia“ 2007 m. perdainavo grupė „Natas“. 2010 m. šią dainą atlikę talentų realybės šou „Lietuvos talentai“ dalyviai „Bjelle ir PERU“ nugalėjo pusfinalyje ir pateko į didįjį finalą.
Leopardas (1963 filmas)
Leopardas – 1963 m. režisieriaus Luchino Visconti sukurta istorinė drama apie 1860 m. Sicilijoje vykusią revoliuciją ir kilmingų bajorų pasipriešinimą Džiuzepės Garibaldžio vadovaujamiems būriams.
Hogvartso personalas
Žemiau išvardinti ir aprašyti fiktyvūs personažai yra mokytojai ir kiti darbuotojai J. K. Rowling Hario Poterio knygų serijos Hogvartso mokykloje. Tokie personažai kaip Albas Dumbldoras, Severas Sneipas ir Rubėjus Hagridas turi atskirus savo straipsnių puslapius. Doloresa Ambridž priskirta prie Magijos ministerijos straipsnio. Remas Lubinas ir Alastoras Rukna yra priskirti prie Fenikso Brolijos narių sąrašo, o Bartis Susitraukėlis Jaunesnysis (kuris apsimetė Rukna), broliai Alekta ir Amikas Kerou yra priskirti prie Mirties valgytojų.
Kufbertas Binsas
Profesorius Kufbertas Binsas dėsto Magijos istoriją ir yra vienintelis mokytojas vaiduoklis Hogvartse. Pasakojama, jog būdamas labai senas jis atsisėdo į krėslą mokytojų kambaryje ir užsnūdęs mirė. Vėliau pabudo jau būdamas vaiduokliu ir tiesiog išėjo dėstyti kitos pamokos kaip vaiduoklis. Personažai ir skaitytojai spėja, jog jis neįtaria esąs miręs, bet jo mirtis yra patvirtinama knygose tuomet, kai jis „perskrenda kiaurai klasės lentą“.
Jo pamokos yra liūdnai pagarsėjusios kaip baisiai nuobodžios. Binsas visiškai nesudomina savo mokinių. Jam geriau nesustojant kalbėti apie 1289 m. Tarptautinę Burtininkų konvenciją arba apie Sardinijos burtininkų komitetą, savo monotonišku balsu, apibūdinamu kaip „senas dulkių siurblys“. Jis taip įsijaučia į savo pasakojimus, kad net nepastebi, jog klasėje yra mokinių. Vieną kartą, kai mokiniai iš tikrųjų, paklausę jo apie vieną iš istorijoje įvykusių įvykių, klausėsi jo, jis nežinojo jų vardų ir netgi buvo nustebęs, jog kažkas šnekasi su juo.
Binsas niekad nebuvo pasirodęs filmuose. Filme jo pasakojimas antrojoje knygoje apie Paslapčių kambario legendą yra patikėtas profesorei Makgonagal. To paties filmo kompiuteriniame žaidime, tą patį pasakojimą atskleidžia profesorius Flitvikas.
Finėjus Nigelas Blekas
Finėjus Nigelas Blekas (1847-1926) - fiktyvus asmuo (išreiškiamas per portretą) Hario Poterio knygose. Jis buvęs nemėgstamiausias Hogvartso direktorius, Sirijaus Bleko prosenelis. Dabar jo atvaizdas yra portrete Dumbldoro kabinete.
Argas Filčas
Argas Filčas yra Hogvartso ūkvedys. Filčas labai nemėgsta Hogvartso mokinių ir griežtai baudžia juos už menkiausias smulkmenas. Visi žino, kad jis nesiliauja maldauti Dumbldoro, kad leistų jam prirakinti nusikaltusius mokinius grandinėmis savo kabinete. Haris Poteris supykdė Filčą keletą kartų: kai I kurse jis su Roniu bandė įeiti į uždraustą 4 aukšto koridorių; kai II kurse po kvidičo treniruotės "priteršė pilį". Filčas žino beveik visas Hogvatso slaptus koridorius ir įėjimus. V kurse Filčas buvo vienintelis Hogvartso darbuotojas, ištikimas Ambridž.
Antroje Hario Poterio knygoje, Haris Poteris sužino, kad Filčas yra Nevertėlis, todėl ir nekenčia Hogvartso mokinių. Filčas dar turi katę vardu Ponia Noris. Ji sekioja mokinius ir šnipinėja, perduoda informaciją Filčui.
David Bradley vaidiną Filčą pastaruosiuose penkiuose Hario Poterio filmuose.
Filijus Flitvikas
Profesorius Filijus Flitvikas yra mažas, senutis ir labai galingas Burtų ir Kerų mokytojas. Jis yra Varno nago koledžo vadovas. Jis daug padėjo Hogvartsui neskaitant jo pareigų: papuošė didžiąja eglę Didžiojoje salėje pirmoje knygoje, užkerėjo raktus, saugančius Išminties akmenį. Antrojoje knygoje, Flitvikas padėjo nunešti sustangdintą Džastiną Flinč-Flečerį į ligoninę. Jis mokė savo mokinius, kaip atrodė Sirijus Blekas po jo antro įsilaužimo į Hogvartsą trečioje knygoje. Ketvirtoje knygoje, Flitvikas patruliavo labirinto perimetrą trečiojoje užduotyje. Jis dar išvalė pelkę, sukurtą brolių Vizlių penktais Hario Poterio metais Hogvartse. Jis norėjo padėti kovoje su Mirties valgytojais šeštos knygos pabaigoje, bet negalėjo, nes buvo sustingdytas Sneipo. Septintoje knygoje, Flitvikas padėjo apsaugoti Hogvartsą nuo Mirties valgytojų užbrėždamas apsaugos teritoriją. Paskui, jis kovoja su Mirties valgytoju Jaksliu ir Antoninu Dolohovu.
Warwick Davis vaidina Filijų Flitviką Hario Poterio keturiuose filmuose.
Gilderojus Lokhartas
Gilderojus Lokhartas - fiktyvus veikėjas Hario Poterio knygose. Jis yra įžymus narcistas burtininkas, kuris parašė daug knygų apie tamsias būtybes. Antroje Hario Poterio knygoje, jis pasirodo kaip naujasis Apsigynimo nuo Juodosios magijos mokytojas. Per pirmą pamoką, Lokhartas duoda studentams testą apie save. Jis buvo nekenčiamas Sneipo, kuris norėjo jo darbo pozicijos. Hermiona "įsimyli" Lokhartą, Ronio pasibjaurėjimui. Haris irgi nemėgsta Lokharto, nes šis mano, kad Haris skrido į Hogvartsą su Ford Anglija, kad pasidarytų dar įžymesnis. Paskui buvo atskleista, kad Lokhartas buvo apsišaukėlis, kuris vogė burtininkų knygų mintis, parašė kaip savo ir ištrindavo atsiminimus. Kai jis norėjo ištrinti Hario ir Ronio prisiminimus, kerai atsisuko atgal ir jam pačiam buvo ištrinti prisiminimai. Vėliau Lokhartas buvo išsiųstas į Šv. Skutelio Ligoninę.
Minerva Makgonagal
Minerva Makgonagal (g. 1925) – fiktyvi J. K. Rowling Hario Poterio knygų veikėja. Ji yra Transfigūracijos mokytoja nuo 1956 metų. Kai Dumbldoras mirė, ji tapo Hogvartso direktore. Filmuose ją vaidina aktorė Maggie Smith.
Profesorė Makgonagal taip pat buvo Grifų Gūžtos vadovė. Turėdama progą, ji stengdavosi nenuvertinti savo koledžo Kvidičo komandos bei stengėsi kuo mažiau atiminėti taškų. Netgi tada kai pirmaisiais savo mokslo metais Haris nepaklausęs Madam Krūminės įsakymo neskraidyti su šluotomis (stengdamasis atimti iš Smirdžiaus Nevilio priminą), jos reakcija nebuvo pikta, vietoj to ji nuvedė Harį pas Grifų Gūžtos Kvidičo komandos kapitoną Oliverį Medį ir pasiūlė Harį paskirti gaudytoju.
Šis išimtinis sprendimas buvo vienintelis knygose. Minerva Makgonagal visada yra griežta, teisinga ir garbinga. Ji taip pat labai parėmė profesorių Dumbldorą, kai jis buvo pasiūlytas tapti Hogvartso mokyklos direktoriumi.
Horacijus Trimitas
Horacijus Trimitas buvo senas Dumbldoro kolega ir buvęs nuodų ir vaistų mokytojas. Hario padedamas, Dumbldoras prikalbino jį grįžti į Hogvartsą. Trimitas buvo keistokas, kiek išlepęs ir prie patogumų įpratęs žmogus, galingas burtininkas. Kai dėstė Hogvartse, jis įkūrė vadinamąjį Šliužų Klubą, kurį sudarė jo paties atrinkti mokiniai. Jie išsiskyrė garsiais giminaičiais, grožiu, praeitimi ir kitais dalykais. Dabartinį Šliužų Klubą sudarė Haris Poteris, Hermiona Įkyrėlė, Džinė Vizli, Nevilis Nevėkšla, Kormakas Maklagenas, Bleizas Zabinis ir Markas Bilbis. Trimitas ypač mėgo Harį dėl garsios jo praeities ir "gabumų" eliksyrų gamyboje (jie iš tiesų buvo Netikro Princo nuopelnas). Trimitas padovanojo Hariui sėkmės eliksyro Felix Felicis buteliuką už geriausiai pavykusį Gyvosios Mirties nuodą. Dar jis sutaisė priešnuodį Meilės eliksyrui, kurio per klaidą išgėrė Ronis. Trimitas davė Dumbldorui suklastotus prisiminimus apie Horokrusus, bet netrukus Hariui su Felix Felicis pagalba pavyko gauti tikruosius jo prisiminimus.
Popė Pomfri
Madam Pomfri yra Hogvartso ligoninės medicinos sesuo. Ji labai griežta, bet puikiai išmano savo darbą ir visada išgydydavo mokinius bei mokytojus. Išimtys - Keitė Varpelis(užkeikto vėrinio padariniai,vėliau išvežta į Šv.Mango ligų ir traumų ligoninę) ir Bilas Vizlis(Užpultas Vilkolakio Fenyro Pilkio per Hogvartso mūšį), ir visi tie, kurie nukentėjo nuo Juodosios magijos kerų. Hariui Poteriui jos pagalbos prireikė ypač daug kartų dėl kvidičo traumų ir kitų dalykų.
Kvirlis
Kvirlis buvo Hogvartso apsigynimo nuo juodosios magijos mokytojas pirmaisiais Hario Poterio mokslo metais. Visi nepaprastai laukė jo pamokų, bet per jas išmoko gana nedaug. Kvirlis nešiojo didelį violetinį turbaną, kuris dvokė česnakais - tai buvo jo apsaugos priemonė nuo Rumunijoje sutikto vampyro. Kitoje Kvirlio galvos pusėje, po turbanu, slėpėsi Voldemorto veidas. Mokslo metų gale paaiškėja, kad ne Sneipas, o Kvirlis bandė nužudyti Harį ir pavogti Išminties Akmenį. Jis taip pat įleido trolį į požemius, kad galėtų niekieno netrukdomas pavogti išminties akmenį, bet Sneipas suprato kaip yra ir nusekė paskui Kvirlį. O trolis tuo tarpu vos nenužudė Hario, Hermionos ir Ronio.
Pomona Diegavirtė
Profesorė Diegavirtė yra Hogvartso herbalogijos mokytoja ir Švilpynės koledžo vadovė. Ji buvo linksma ir gera, o jos pamokos įdomios, nors ir gana sunkios. Diegavirtė II kurse užaugino mandragoras, kurios įėjo į gaivinamojo gėralo sudėtį (jo reikėjo prikelti mokiniams, basilisko paverstiems akmeniu).
Sibilė Treloni
Treloni buvo ateities būrimo mokytoja, garsėjanti pomėgiu pranašauti tragiškas mirtis ir panašius baisius dalykus. Dažniausiai jos Objektu būdavo Haris. III kurse Treloni juos išmokė būrimo iš arbatžolių lapelių, chiromantijos ir būrimo krištolo rutuliu. V kurse Ambridž, tapusi Hogvartso Didžiaja Inkvizitore, skyrė jai bandomąjį laikotarpį ir galiausiai atleido iš darbo, bet Dumbldoras neleido išvaryti Treloni iš pilies, taigi ji dėstė kartu su kentauru Firenziu.
Dručkis vienuolis
Švilpynės vaiduoklis, labai malonus, visada besitikintis, kad naujokai pateks į Švilpynės koledžą. Dručkis vienuolis dar yra vadinamas Storuliu vienuoliu.
Pilkoji dama
Pilkoji Dama - Varno Nago įkūrėjos Rovenos Varnanagės dukra. Jaunystėje ji buvo įsimylėjusi dabartinį Klastūnyno vaiduoklį - Kruvinajį Baroną. Kai ji dar buvo gyva, ji pavogė iš savo motinos diademą, nes norėjo būti protingesnė už ją. Bet jos mama žinojo, kas pavogė diademą. Ta diadema yra nepaprasta, kas ją užsideda, tampa labai protingas. Motina pasiuntė Baroną suieškoti Pilkosios damos. Baronas ją rado ir, kai ji atsisakė eiti su juo, ją nudūrė. Po to, apimtas gailesčio, pats nusižudė. Pilkoji dama Hariui pasakė kur prieš mirtį buvo paslėpusi diademą, bet, didžiausiam Hario nusivylimui, tą pačią istoriją gerokai anksčiau ji papasakojo ir Tomui Marvolui Ridliui - Valdovui Voldemortui. Pilkosios damos vardas - Helena Varnanagė
Kruvinasis Baronas
Tai Klastūnyno vaiduoklis. Kai dar buvo gyvas, jis buvo baronas ir įsimylėjęs Pilkąją damą, Varno Nago vaiduoklį, bet ją jis nudūrė, nes Pilkoji dama atsisakė eiti su juo. Po to, kai pamatė ką padaręs pats nusižudė. Štai kodėl jis sklando surakintas grandinėmis - tai jo atgaila.
Godrikas Grifas
Vienas iš keturių Hogvartso įkūrėjų, taip pat Grifų Gūžtos įkūrėjas. Jis parūpino paskirstymo kepurę tam, kad kai jis ir kiti Hogvartso įkūrėjai mirs, ji paskirstytų mokinius į koledžus. Koledžo relikvija yra Godriko Grifo kardas. Paskirstymo kepurei Godrikas Grifas nurodė, kad į Grifų Gūžtą skirtų tik narsius, drąsius ir ryžtingus mokinius. Grifų Gūžtos herbas raudonas ir auksinis liūtas.
Helga Švilpynė
Viena iš keturių Hogvartso mokyklos įkūrėjų. Įkūrė Švilpynės koledžą. Koledžo relikvija yra Helgos Švilpynės porcelianinis puodelis, papuoštas dailiu barsuku - Švilpynės herbu. Ji surinkdavo visus vaikus, likusius po paskirstymo, kai pasirinkdavo Godrikas Grifas, Rovena Varnanagė ir Salazaras Klastuolis.
Rovena Varnanagė
Viena iš keturių mokyklos įkūrėjų. Įkūrė Varno nago koledžą. Koledžo relikvija yra diadema, kurią užsidėjęs žmogus įgyja tobulo lankstumo protą, taigi tas žmogus tampa labai protingas. Rovenai Varnanagei protas buvo didžiausias pranašumas.
Salazaras Klastuolis
Vienas iš keturių Hogvartso įkūrėjų. Jis įkūrė Klastūnyno koledžą. Salazaras Klastuolis buvo šnipštūnas - tai burtininkas susišnekantis su gyvatėmis, (beje šnipštūnas buvo ir pats Haris Poteris) ir jis nenorėjo, kad mokykloje mokytųsi žiobarai (kurio abu tėvai paprasti žmonės magijos pasaulyje vadinami žiobarais) ir negrynakraujai (kurio bent vienas tėvas yra gryno kraujo burtininkas, o kitas žiobaras). Antroje dalyje rašoma, kad jis įkūrė slaptą salę (nieko nesakęs kitiems įkūrėjams) ir ten įkalino basiliską. Sakoma, kad kambarį gali atidaryti tik jo tiesioginis įpėdinis. Į kambarį patekti galima per Vaitoklės Mirtos tualetą (buvusį mergaičių). Mirta (tiksliau jos vaiduoklis) tame tualete todėl, kad ją ten nužudė basiliskas paleistas iš Paslapčių kambario (kambarys tada buvo atvertas prieš 50 metų). Klastūnyno koledžo relikvijos yra žiedas su Klastuolių herbu ir medalionas, ant kurio taip pat išgraviruotas Klastuolio herbas.
Figuren der Harry-Potter-Romane הארי פוטר - דמויות משנה Список основных персонажей серии романов о Гарри Поттере Hogwarts
Ahi Budhnja
Ahi Budhnja ( 'angis dugninė') – gyvatiškos prigimties vedinės mitologijos veikėjas. Rigvedoje minimas 12 kartų, kreipiantis į Visus dievus. Paprastai minimas sykiu su Adža Ekapadu, Apam Napatu, Savitaru, vandenynu, srautu. Susijęs su apačia, vandenų dugnu, gimęs vandenyse ir tūno jų sietuvoje, turi sąryšį su mariomis.
Epitetas „angis dugninė“ giminingas graikų Pitonui ir slavų Badniakui.
Burdž Chalifa
Burdž Chalifa (arab.برج خليفة Burǧ Ḫalīfah „Chalifa Bokštas“; anksčiau buvo Burdž Dubai arab. برج دبي „Dubajaus bokštas“) – aukščiausias dangoraižis pasaulyje, pastatytas Dubajuje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose. 163 aukštų dangoraižis, kurį statant buvo išlieta 330 tūkst. kubinių metrų betono ir panaudota 31,4 tūkst. tonų plieno, yra matomas už 95 kilometrų.
Dangoraižio statyba prasidėjo 2004 m. rugsėjo 21 d., o baigėsi 2009 m. birželio 30 d. Nors buvo manoma, kad pastatas bus atidarytas 2009 m. gruodžio 2 d., tačiau jis buvo atidėtas iki 2010 m. sausio 4 d., kad sutaptų su JAE ketvirtosiomis ministro pirmininko ir viceprezidento Mohammed bin Rashid Al Maktoum valdymo metinėmis.
Bendras pastato plotas – 309 473 m², o jo nuomojamos patalpos siekia 232 105 m² ploto iš kurių 24 295 m² ploto yra skirta biurams.
Dangoraižio viduje yra viešbučių, butų, biurų ir prekybos centrų. Pagal projektą 37 pirmuose aukštuose yra viešbučiai, o nuo 45 iki 108-ojo aukšto yra apie 900 butų. Dauguma patalpų yra skiriama biurams. 124 ir 148 aukštuose yra apžvalgos aikštelės. Nuo 156 iki 159 aukštų yra įrengtos komunikacijos patalpos. 160-163 aukštai skirti mechaninėms patalpoms.
Šis dangoraižis tapo 20 mlrd. kainavusio naujo komercinio rajono Downtown Burj Dubai pagrindine ašimi. Tame rajone įrengta 30 tūkst. butų, taip pat veikia didžiausias pasaulyje prekybos centras „Dubai Mall“, kuriame yra 1 200 parduotuvių.
Spiralės formos į viršų smailėjantis pastatas yra Islamo dizaino. Statant pastatą spiralės formos būdu buvo panaudotos 27 mažėjančios pakopos. Toks būdas leidžia sumažinti pastato vibraciją. Pačiame aukščiausiame taške viršūnė svyruoja iki 1,5 m.
Šalia jo yra dirbtinis ežeras ir antras pagal dydį šokantis fontanas pasaulyje. Fontanas apšviestas apie 6600 prožektoriais ir 50 spalvotų projektorių. 2008 m. konkurso būdu šis fontanas pavadintas Dubajaus vardu.
Pastato ypatumai
Bokštas gali savarankiškai pilnai aprūpinti save elektros energija. Dėl to naudojami atsinaujinantys energijos šaltiniai – saulės energija ir vėjas. Ant pastato stogo pastatyta didelė vėjo sukama turbina, taip pat saulės baterijos (dalinai esančios ant dangoraižio šonų), kurių plotas 15 000 m². Be to, pastate įrengta speciali saulės apsauga ir saulę atspindinčios stiklinės panelės, kurios mažina patalpų įkaitimą (Dubajuje temperatūra būna iki 50 °C), tai mažina būtinumą vėdinti patalpas.
Dangoraižyje vėdinimo sistemoje naudojama konvencinė sistema, varanti orą iš apačios į viršų per visą bokštą. Taip pat jos šaldymui naudojamas jūros ir požeminiai moduliai.
Adikija
Adikija graikų mitologijoje – neteisybės ir blogo darymo deivė. Vaizduojama kaip bjauri barbariška moteris su tatuiruota oda. Jai priešinga teisybės deivė Dikė, kuri dažnai vaizduojama mušanti Adikiją vėzdu.
Giedrius Arlauskis
Giedrius Arlauskis (g. 1987 m. gruodžio 1 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.
Karjera
Jo pirmas klubas buvo Telšių „Mastis“. Su Rumunijos klubu FC Unirea Voluntari Urziceni dalyvavo 2009 m. UEFA Čempionų Lygoje kaip pagrindinis klubo vartininkas.
2010 m. rugpjūčio 20 d. pasirašė trejų metų sutartį su Kazanės „Rubin“ klubu.
2015 m. laimėjo aukščiausiąją Rumunijos futbolo lygą (Liga I) ir birželio 4 d. pasirašė kontraktą su Anglijos aukščiausio diviziono (Barclay Premier League) FC Watford klubu.
2016 m. liepos 28 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Ispanijos RCD Espanyol klubui.
2017 m. rugpjūčio 15 d. sugrįžo į Rumuniją ir pasirašė trejų metų sutartį su CFR Cluj klubu.
2020 m. rugsėjo 10 d. pranešta, kad pasirašė 3 metų sutartį su Saudo Arabijos Al-Shabab FC klubu.
2021 m. žaidė Rumunijoje, atstovavo Klužo CFR klubui.
Irano revoliucija
Irano revoliucija, dar vadinama Islamo revoliucija bei '''1979 m. revoliucija''' – revoliucija, vykusi Irane 1978–1979 m., kurios metu panaikinta monarchija ir įvesta Irano Islamo Respublika. Revoliucijos lyderiu buvo ajatola Chomeinis.
Priežastys
Revoliucijos pagrindinė priežastis buvo šacho Mohamedo Rezos Pehlevio vykdyta aktyvi Irano vesternizacija. Šacho režimas šalyje diegė daugumai gyventojų nepriimtinas liberalias vertybes, apribojo islamo dvasininkijos įtaką, rengė susidorojimus su opozicija. Šalis kentėjo nuo ekonominių problemų bei didelio socialinio neteisingumo, tuo tarpu šachas neracionaliai švaistė šalies biudžetą. Be to, Reza Pehlevis palaikė gerus santykius su JAV ir kitomis Vakarų šalimis ir visuomenėje buvo laikomas Vakarų jėgų statytiniu. Paminėtina tai, kad Reza Pehlevis į valdžią atėjo kuomet 1953 m. CŽV ir MI6 įvykdė valstybinį perversmą ir nuvertė demokratiškai išrinktą premjerą Mohamedą Mosadegą (Operacija Ajax). Reza Pehlevio tėvas Šachas Pehlevis vykdė šalies Irano antiislamizavimo politiką – moterims buvo griežtai uždrausta nešioti čadras, panaikinta tradicinė lyčių atskirtis, steigėsi raudonųjų žibintų kvartalai, kazino. Buvo susidorojama su reformų priešininkais.
thumb|left|200px|Irano visuomenę užrūstinęs šachas Reza Pehlevis ir jo žmona Fara
Eiga
1963 m. ajatola Ruhola Chomeinis pradėjo rengti sukilimus prieš šacho reformas. Laikui bėgant ne tik islamistai, vadovaujami ajatolos, bet ir liberalų partija „Irano Laisvės Judėjimas“, socialdemokratų „Liaudies Frontas“, kairieji partizanai susivienijo prieš šachą.