cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandras Liudvikas Radvila
Aleksandras Liudvikas Radvila (, 1594 m. rugpjūčio 4 d. Nesvyžiuje – 1654 m. kovo 30 d. Bolonijoje, Italija) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas.
Lietavos pilis
Pilis pastatyta po 1241 m., greičiausiai buvo karinis ir administracinis centras. XIV a. pr. minima drauge su vengrų kunigaikščiu Matušu Čaku. Nuo XVI a. priklausė Turzo šeimai. Lietavos pilis buvo rekonstruota, fortifikuota. 1621 m. mirus Imrichui Turzo kilo giminaičių konfliktai dėl nuosavybės. Vėliau pilis apleista.
Aleksandras Liudvikas Radvila
Biografija
thumb|left|150px|Aleksandro Liudviko Radvilos trečioji žmona Liukrecija Marija Stroci
Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos, tėvas Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis, motina Elžbieta Eufemija Vyšnioviecka. Broliai Jonas Jurgis Radvila, Albertas Vladislovas Radvila, Žygimantas Karolis Radvila, sesuo Elžbieta Tečinskienė-Radvilaitė.
Šeima
Buvo vedęs tris kartus. Pirmoji žmona Teklė Ona Valavičiūtė (Tekla Anna Wołłowicz) (1608−1638), Lietuvos didžiojo pakanclerio Jeronimo Valavičiaus (m. 1636) ir Elžbietos Goslavskos duktė, vaikai Mikalojus Kristupas Radvila (mirė mažas), Ona Eufemija Radvilaitė (1628–1663 m., ištekėjo už Stanislovo Denhofo), Albertas, Jurgis, Elžbieta (mirė maži), Mykolas Kazimieras Radvila, Joana Kotryna Radvilaitė (1637–1665 m., pirmasis vyras Jokūbas Veleris, antrasis – Boguslavas Leščinskis), sūnūs Jonas ir Pranciškus (mirė maži). Su Kotryna Eugenija Tiškevičiūte gimė ir mirė maži Liudvikas ir Eleonora, todėl su ja išsiskyrė. Trečioji žmona italė Liukrecija Marija Stroci, vaikai Cecilija Marija Radvilaitė ir Dominykas Mikalojus Radvila.
Dvarai
Paveldėjo Šidlavos žemės grafystę, V Nesvyžiaus valdytojas, 1616–1654 m. II Bialos ponas. Suteikė Palenkės Bialos miesteliui Magdeburgo teises, 1622–1626 m., pasitelkęs architektą Povilą Negri pastatė kunigaikščių rezidenciją. Jo žmona Teklė Valavičiūtė Bialos Šv. Onos bažnyčioje įkūrė rožančiaus koplyčią. 1628 m. parėmė kanauninko Kristupo Ciborovičiaus Vilskio iniciatyvą atidaryti Bialos akademiją.
Karjera
1626 m. Lietuvos didysis stalininkas, 1630 m. LDK raikytojas. Nuo 1631 m. Polocko vaivada, Bresto vaivada. 1635–1637 m. Lietuvos dvaro maršalka, 1637–1654 m. Lietuvos didysis maršalka. Be to, Slonimo seniūnas, Lipicos seniūnas, Braclavo seniūnas, Šeduvos seniūnas, Novos Volos seniūnas, Jurbarko seniūnas, Olykos seniūnas.
Gumbuotoji miglė
Gumbuotoji miglė (Poa bulbosa) – miglinių (Poaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas.
Aukštis iki 30 cm. Lapai lancetiški, lygiakraščiai, iki 10 cm ilgio, trumpomis lapamakštėmis. Žiedai smulkūs, susitelkę tankiuose, iki 7 cm ilgio žiedynuose (šluotelėse). Lietuvoje labai reta. Augalas šviesiamėgis, paprastai auga stepėse, sausose atvirose pievose. Vertingas pašarinis augalas.
Šaltiniai
thumb|left|200px|Žiedynas
KK151
KK151 – krašto kelias, jungiantis Pakruojį ir Linkuvą. Kelio ilgis – 15,32 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Juozapas Algirdas Mažeika
Juozapas Algirdas Mažeika (g. 1940 m. gegužės 2 d. Gečialaukyje, Alovės valsčius) – Lietuvos miško ūkio inžinierius, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1988 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
KK151
Maršrutas
Kelias prasideda Pakruojyje, Puknonių gatvėje. Eina Pakruojo rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Petrašiūnai, Girbutkiai, Kalpokai. Baigiasi Linkuvoje, sankryžoje su. Petrašiūnuose kelias Petrašiūnų tiltu kerta Mūšą, prieš tai, 8 kilometrus į vakarus nuo kelio eina Kruoja, ji įteka į Mūšą prieš pat Petrašiūnus. Taip pat Petrašiūnuose kelią kerta Pakruojo – Linkuvos geležinkelis, kuris nuo šio kaimo tampa tik siauruoju geležinkeliu.
Juozapas Algirdas Mažeika
Biografija
Nuo 1972 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) mokslo darbuotojas, nuo 1979 dėstytojas, 2001–2007 m. Miškotvarkos katedros vedėjas; nuo 1992 m. docentas.
Mokslinė veikla
Parengė 1980 m., su kitais, miškotvarkos duomenų apdorojimo sistemą, 1984 m. medienos prieaugio klasifikacijos standartą, 2005 m. miško žemės klasifikacijos standartą. Paskelbė apie 80 mokslinių straipsnių.
Within Temptation
Within Temptation – muzikos grupė iš Nyderlandų. Grupės įkūrėjai gitaristas Robert Westerholt ir vokalistė Sharon den Adel. Jų muzika apibūdinama kaip simfoninis metalas su gotikinio metalo įtaka.
Biografija
1996 metais grupę įkūrė gitaristas Robert Westerholt ir vokalistė Sharon den Adel. Netrukus prie jų prisijungė boso gitaristas Jeroen Van Veen, Martijn Westerholt - klavišiniai bei būgnininkas Ivar de Graaf. Tais pat metais jie pasirašė kontraktą su DSFA Records ir pradėjo dirbti ties pirmuoju savo albumu.
Enter (1997)
Debiutinis albumas Enter pasaulį išvydo 1997 metais. Albumas buvo gerai sutiktas ir grupė pradėjo keturių koncertų turą po šalį, po kurio jiems buvo pasiulyta sudalyvauti viename didžiausių Nyderlandų heavy metal muzikos festivalių Dynamo Open Air Eindhoveno mieste. 1997-uosius metus grupė užbaigė surengdama jų pirmąjį tarptautinį turą Vokietijoje ir Austrijoje.
The Dance (1998-1999)
1998-uosius grupė praleido aktyviai koncertuodama, todėl 1998-jų Dynamo jie buvo pristatyti kaip vieni pagrindinių. Tų pačių metų pabaigoje pasirodė grupės EP'as The Dance.
1999-uosius grupės istorijoje galima pavadinti metinėmis atostogomis po ilgo koncertų ir turų meto. Visa savo laiką jie skyrė naujos studijos įkūrimui bei tvarkydami asmeninius reikalus, planuodami prie darbo grįžti po metų.
Mother Earth (2000-2003)
2000-aisiais grupė vėl aktyviai koncertavo, sugrojo trijuose olandų festivaliuose, tokiuose kaip Waterpop, Bospop bei Lowlands. Tuo pat metu grupė intensyviai dirbo ties antruoju savo albumu Mother Earth, kuris pasirodė gruodžio 1 dieną. Albumas susilaukė visų teigiamo pripažinimo ir įsitvirtino olandų chart'uose.
2001-aisiais grupės sudėtyje įvyko tam tikrų pasikeitimų: Ruud Adrianus Jolie buvo priimtas kaip antrasis gitaristas; būgnininką de Graaf'ą pakeitė Stephen van Haestregt; Martijn'ą Westerholt'ą pakeitė Martijn Spierenburg. Westerholt vėliau sukūrė grupę Delain.
Silent Force (2004)
2004 lapkričio 15d. visoje Eoropoje pasirodė trečiasis grupės albumas Silent Force. Albumo pristatymui buvo surengtas didelis tarptautinis turas Europoje (įskaitant pagrindinį koncertą Didžiojoje Britanijoje, Londone) ir vienu koncertu Dubajuje. Pirmieji du albumo singlai Stand My Ground ir Memories toliau kopė geriausiųjų sarašuose, tad grupė buvo apdovanota antruoju Edison Award.
2006 sausį grupė gavo Dutch Pop Prize(didžiausias indelis į olandų pop) ir Dutch Export Prize(geriausiai parduodamas atlikėjas už Nyderlandų ribų). Grupės kompozicijos Stand My Ground ir Somewhere buvo panaudotos mini-seriale Dark Kingdom: The Dragon King.
The Heart of Everything (2007)
Išleistas 2007 kovo 9 d. Dvi dainos "The Howling" ir "Sounds of freedom" panaudotos video žaidime. Kovo 18d. albumas jau buvo parduotas 70.000 kopijų per pirmąją savaitę. Dainai "What have you done" muzikos klipas pasirodęs 2006 gruodžio 13d. Sekantis video "Frozen" filmuotas Rumunijoje pasakoja apie mergaitę kenčiančią nuo tėvo. Visi pinigai gauti už klipą buvo skirti Child Helpline International. Šio albumo turą Within Temptation pradėjo Jungtinėje Karalystėje kuris Europoje truko penkis mėnesius. Jų daina "The Truth Beneath The rose" buvo panaudota serialo "Tudors" trečiajame sezone. Taip pat buvo rengiami netradiciniai turai tokie kaip "An Acoustic night at the Theatre" ir "Black Symphony".
Dabartiniai
thumb|Sharon den Adel Turino festivalyje Italijoje
Sent Ogastinas (Florida)
Sent Ogastinas miestas JAV, Floridos valstijoje, prie Atlanto vandenyno. Pagal gyventojų skaičių (2008) jame gyvena 12 284 gyventojų.
Istorija
Miestas buvo įkurtas 1565. Tai seniausias miestas Amerikoje.
Sufozija
thumb|right|250px|Sufoziniai [[Cirkas (geologija)|cirkai Kauno marių regioniniame parke]] Sufozija ( 'pasirausimas') – uolienų smulkių mineralinių dalelių ir tirpių medžiagų išplovimas filtruojantis vandeniui.
Sufozija skirstoma į cheminę (išplaunamos tirpios medžiagos) ir mechaninę (išnešamos mineralinės dalelės). Dėl mechaninės sufozijos suyra uolienų mikroagregatinė struktūra, nuslūgsta sluoksniai, žemės paviršiuje atsiranda įdubimų. Dėl sufozijos būna nuošliaužų. Nuo sufozijos saugomasi barjerais (iš keleto skirtingo rupumo smėlio sluoksnių) – vadinamais atbuliniais filtrais.
Terminija
Terminija – kalbos terminų visuma; kurios nors srities terminų visuma. Terminiją tiria mokslas terminologija.
Kartais terminija vadinama terminologija. Tai anglų ir kitų kalbų įtaka, kadangi jose žodis terminology reiškia tiek 'terminologija, mokslas apie terminus', tiek 'terminija'.
Terminijos būklė ir raida susijusi su tautos kultūrine, politine, ekonomine padėtimi, jos kalbos funkcionavimo mastu įvairiose žmonių veiklos srityse. Nuo to, kaip plačiai vartojami terminai įvairių veiklos sričių reikalams, priklauso terminų gausumas. Tokios sritys kaip biologija (botanika, zoologija), medicina, turi tarptautiniu mastu tvarkomą lotynišką terminiją.
Mokslo ir technikos terminija Europos kalbomis pradėta kurti renesanso laikais. Iki tol ji buvo lotyniška.
Lietuvių terminijos raida prasidėjo XVI a. vid., pasirodžius knygoms lietuvių kalba. Mokslo terminija plačiau pradėta kurti XIX a. (S. Daukantas, J. Pabrėža, L. Ivinskis), o ypač sparčiai buvo kuriama XX a. pirmaisiais dešimtmečiais, kai pagausėjo lietuviškų leidinių, išsiplėtė švietimas lietuvių kalba, įsteigus lietuvių kalba dėsčiusias aukštąsias mokyklas. Šiuo metu daugelio sričių lietuvių terminija yra susidariusi, ji toliau plėtojama bei tvarkoma. Nuo XX a. pr. leidžiami terminų žodynai, iš XIX a. yra išlikę rankraštinių.
Khaba
thumb Khaba (Chaba) – ketvirtasis trečiosios Egipto dinastijos faronas. Sekhemkheto įpėdinis. Manoma, valdė 4 metus, nuo 2603 iki 2599 m. pr. m. e. Valdymo data stipriai diskutuotina.
Siejamas su Sluoskniuota piramide, esančia Zavjet el’Arjane, maždaug 4 km nuo Gizos. Piramidė yra nebaigta, kadangi trečiosios dinastijos tipiška piramidė turėjo iškilti apie 42-45 m, o šios tik 20 m. Nėra jokių įrašų tiesiogiai rodančių, kas buvo šios piramidės faraonas. Mastaboje Z-500, piramidės šiaurėje, buvo rasta nemažai alebastro indų su įrašais apie faraoną.
Turino karalių sąraše Khaba, pažymėtas kaip hudžeha, kas reiškia „ištrintas“. Manoma, kad jo valdymo metu buvo dinastinių problemų, ar perrašynėtojai negalėjo pilnai iššifruoti ir užrašyti jo vardo. Yra teigiančių, kad Khaba iš tikrųjų buvo Horo vardo dalis ir buvo priedas prie paskutiniojo faraono Hunio vardo, Khaba-Horas Hunis. Tokiu būdu Hunis ir Khaba buvo tas pats asmuo.
Jokūbas V
Jokūbas V – Škotijos karalius nuo 1513 m. rugsėjo 9 d. iki mirties, kuri atėjo po pralaimėjimo anglams Solvėjaus Moso mūšyje. Jo vienintelis išgyvenęs teisėtas palikuonis Marija Stiuart tapo Škotijos karaliene tik 6 dienų amžiaus.
Jaunystė
thumb|left|150px|Jokūbo V pirmoji žmona Madlen Prancūzė thumb|left|150px|Jokūbo V antroji žmona Marija de Giz Jokūbas V buvo vienintelis iš teisėtų Jokūbo IV vaikų, sulaukusių pilnametystės. Jo motina buvo Margarita Tiudor, Henriko VII duktė. Jis gimė 1512 m. balandžio 10 d. Linlitgou rūmuose, Vakarų Lodiane ir pakrikštytas kitą dieną. Jam buvo suteiktas Rotesėjaus kunigaikščio titulas. Jis tapo karaliumi 17 mėnesių amžiaus, nes jo tėvas žuvo Flodeno laukų mūšyje 1513 m. rugsėjo 9 d., kai bandė įsiveržti į Angliją.
Jokūbas V buvo karūnuotas Stirlingo pilyje 1513 m. rugsėjo 21 d. Vaikystėje Škotija valdė regentai. Iš pradžių jo motina, kuri vedė kitais metais. Po to Jonas Stiuartas, Antrasis Albanio kunigaikštis, kuris buvo trečiasis eilėje į sostą po Jokūbo ir po tėvo mirties gimusio jaunesnio brolio Aleksandro Stiuarto, Roso kunigaikščio. Tarp kitų regentų buvo Robertas Maksvelas, kuris taip pat valdė Arano salą. 1517 m. vasarį Jokūbas buvo išvežtas į Edinburgą, bet dėl maro mieste buvo perkeltas į Kreigmiro pilį netoliese kaime, kad juo rūpintųsi Antuanas d’Arkas. Stirlinge dešimtmetis Jokūbas turėjo 20 sargybinių, apsirengusių raudonai ir geltonai.
1525 m. Arčibaldas Douglas, jaunojo karaliaus patėvis, perėmė jo priežiūrą į savo rankas ir trejus metus laikė vos ne kaliniu, valdydamas jo vardu. Tik 1528 m. Jokūbas V pabėgo ir pradėjo valdyti pats.
Valdymas
Jokūbo V pirmas veiksmas kaip karaliaus buvo pašalinti patėvį. Douglasų šeima buvo ištremta, o jų Tantalono pilis apgulta. Po to jis sutramdė pasienio maištininkus ir Išorinių Hebridų vadus. Naudodamasis savo kilmingųjų patarimais ir Albanio kunigaikščio paslaugomis Prancūzijoje ir Romoje, jaunasis karalius turėjo ir profesionalių diplomatų ir teisininkų komandą, kuriai priklausė Adamas Oterburnas ir Tomas Erskinas.
Jokūbas IV padidino savo pajamas griežčiau kontroliuodamas savo valdas, taip pat iš muitų ir feodalinių teisių.
Viljahermosa
Viljahermosa  – miestas pietryčių Meksikoje, Grichalvos upės pakrantėje. Tabasko valstijos sostinė. 658,5 tūkst. gyventojų (2005 m.). Svarbus naftos perdirbimo pramonės centras. Yra keletas universitetų.
Istorija
Viljahermosa įkurta 1596 m. ispanų konkistadorų. 1826 m. gavo miesto statusą. 2007 m. spalį – lapkritį miestą nusiaubė potvynis, tūkstančius gyventojų palikęs be pastogės.
Kirpkalnis
Kirpkalnis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kražių.
Britanijos mūšis
Britanijos mūšis, Mūšis dėl Britanijos  – Vokietijos karinių oro pajėgų (Liuftvafės) bombonešių atakos prieš britų karinius ir civilinius taikinius 1940 metų vasarą – 1941 m. pradžioje siekiant priversti Didžiąją Britaniją kapituliuoti ar bent sudaryti sąlygas išsilaipinimui į D. Britaniją.
Vokietijos nesėkmė kovojant su Britanijos priešlėktuvine gynyba ir nesugebėjimas priversti Britaniją svarstyti paliaubas arba kapituliaciją yra laikomi pirmuoju dideliu nacistinės Vokietijos pralaimėjimu ir vienu iš svarbiausių persilaužimų kare. Jei Vokietijai būtų pavykę pelnyti pranašumą oro erdvėje, Adolfas Hitleris būtų galėjęs įgyvendinti operaciją „Jūrų liūtas“, pagal kurią Vokietijos desantinėmis ir oro pajėgomis būtų užimta visa Didžioji Britanija.
Ištakos
XX a. ketvirtajame dešimtmetyje tiek politikai, tiek kariškiai manė, kad oro pajėgų vaidmuo karuose taps lemiamu. Ši nuomonė rėmėsi Pirmojo pasaulinio karo patirtimi, kai iš vokiečių dirižablių ir bombonešių antskrydžiai į Britaniją, nors ir nebuvo gausūs, bet padarė daug nuostolių karinei pramonei. Bombų padaroma žala buvo nedidelė, tačiau lėmė gamybos pertrūkius, nes fabrikų darbininkai, bijodami bombardavimo neatvykdavo į darbo vietas. Dėl to manyta, kad bombardavimas žymiai susilpnina gyventojų moralę.
Dėl technikos pažangos trečiajame ir ketvirtajame dešimtmetyje imti gaminti didesni ir greitesni bombonešiai, galintys gabenti didesnius bombų kiekius, nei Pirmajame pasauliniame kare. Dėl to kariškiai ir politikai tikėjosi, kad bombardavimų pasekmės bus žymiai didesnės nei per Pirmąjį pasaulinį karą. Kadangi naikintuvų, skirtų kovoti su bombonešiais pažanga nebuvo didelė, o oro erdvės stebėjimo sistema nebuvo efektyvi, manyta, kad naikintuvams bus sunku surasti ir numušti priešo bombonešius. Net ir suradus priešo bombonešius, kurie turi savigynos priemonių ir skrenda rikiuotėje bei yra palaikomi savų naikintuvų, galimybės sėkmingai atakuoti bombonešius laikytos menkomis.
Tik Antrasis pasaulinis karas parodė, kad lūkesčiai dėl bombonešių efektyvumo kare buvo gerokai perdėti. Jau 1939 m. po britų antpuolių prieš vokiečių karinius laivus ir jūrų pajėgų rėmimo bazes Šiaurės jūroje tapo aišku, kad remdamiesi radarų duomenimis naikintuvai gali padaryti didžiulių nuostolių bombonešių rikiuotėms, nepaisant jų gynybinės ginkluotės. Dėl šios patirties britai ėmė didesnį dėmesį skirti oro gynybos sistemai. Nepaisant to, britai manė, kad karą nulems bombardavimo poveikis gyventojams.
Situacija prieš mūšį
thumb|Padėtis Europoje 1940 m. 1939 m. rugsėjo 1 d. Trečiasis Reichas užpuolė Lenkiją. Prancūzija ir Jungtinė Karalystė paskelbė Vokietijai karą ir prasidėjo Antrasis pasaulinis karas.
Per keletą Vokietijos operacijų 1940 m. Sąjungininkai patyrė didelių nuostolių, o po Mūšio dėl Prancūzijos Vokietija okupavo Beneliukso šalis ir didelę dalį Prancūzijos. Britų ekspedicinės pajėgos pateko į apsupimą prie Diunkerko ir išsigelbėjo nuo visiško sunaikinimo tik sėkmingos Dinamo operacijos metu. Išsigelbėjusią ekspedicinę armiją sudarė 240 000 britų karių bei 100 000 sąjunginių valstybių karių, tačiau visa sunkioji ginkluotė buvo palikta ir galimybės gintis nuo Vokietijos įsiveržimo buvo susilpnintos. Po britų ir prancūzų karių evakuacijos iš Diunkerko ir Prancūzijos kapituliavimo 1940 m. birželio 22 d. Hitleris manė, kad Antrasis pasaulinis karas praktiškai baigtas; jis taip pat manė, kad nugalėti žemyne ir likę be sąjungininkų britai greitai sutiks sudaryti taiką.
Birželio 22 d, tarp Prancūzijos armijos ir Vokietijos Vermachto buvo sudarytos Kompjeno paliaubos, o tai labai nuvylė Jungtinę Karalystę ir JAV.
1940 m. liepos 16 d. Hitleris nurodė parengti įsiveržimo į Britaniją planą „Jūrų liūtas“. Siekiant įgyvendinti šį planą Vokietijos Generalinio štabo nuomone buvo būtina užsitikrinti viešpatavimą virš Anglijos oro erdvės. Hitlerio kalba Reichstage liepos 19 d., kurioje jis kreipėsi į Angliją siūlydamas nutraukti kraujo liejimą ir apeliavo į britų „protą“, nesulaukė jokios reakcijos.
Žvelgiant iš šių laikų perspektyvos įsiveržimo į Didžiąją Britaniją planai buvo nerealūs. Nei jūrų pėstininkų, nei kariuomenės ginkluotė neatitiko šiai operacijai būtinų reikalavimų. Įsiveržimui trūko transporto priemonių. Iki 1939 m. vystydama savo karinę pramonę Vokietija net neplanavo užkariaujamojo karo prieš Didžiąją Britaniją.
Vokietijos veiksmų planas
Diunkerko mūšyje Göring nesugebėjo įvykdyti užduoties sunaikinti britų ekspedicines pajėgas ir sąjungininkams pavyko didelę dalį jų išgelbėti. Göring norėjo pasinaudoti proga įrodyti oro pajėgų galią vykdant strateginį Britų salų bombardavimą.
Vermachto oro pajėgos buvo suskirstytos į tris oro laivynus. Trys jų buvo skirti puolimui: Oro mūšio pabaigoje į kovas įsitraukė ir italų Corpo Aereo Italiano padalinys
Göring įsakymu britų oro stebėjimo ir RAF pakrantės gynybiniai punktai turėjo būti sunaikinti per keturias dienas. Kitas žingsnis turėjo būti keturias savaites trukęs naikintuvų ir kitų lėktuvų gamybinių pajėgumų sunaikinimas. Vokiečiai praktiškai neturėjo žvalgybinės informacijos apie britų priešlėktuvinę gynybą ir nuolat neįvertindavo RAF pajėgų.
Britų veiksmų planas
Iki 1940 m. spalio britų oro pajėgų vadu buvo maršalas Hugh Dowding. Jo vardu buvo pavadinta britų priešlėktuvinės gynybos koncepcija.
Teritoriškai britų oro erdvės gynyba buvo padalinta į keturias aviacijos grupes (analogiškas aviacijos divizijoms) :
Šias grupes sudarė sparnai, kuriuos sudarė 2–4 eskadrilės.
Dainiai (reikšmės)
Dainiais vadinami kaimai:
Conus alainallaryi
Conus alainallaryi – kūgeninių (Conidae) šeimos gyvūnų rūšis. Kaip ir visos kūgenių genties rūšys yra plėšrios ir nuodingos. Kriauklės dydis svyruoja nuo 30 mm iki 40 mm. Ši rūšis aptinkama Karibų jūroje prie Kolumbijos krantų.
Duobelės rajonas
thumb|right|250px|Duobelės rajonas Latvijos žemėlapyje Duobelės rajonas – buvęs Latvijos administracinis teritorinis vienetas Žiemgaloje, dalis Kuržemėje. NUTS:LV – 460000. Centras Duobelė.
2009 m. panaikintas (žr. Latvijos administracinis suskirstymas (nuo 2009 m.)).
Geografija
Ribojasi su Saldaus rajonu, Tukumo rajonu, Jelgavos rajonu ir Lietuva. 38 066 gyventojai (2006 m.).
Didžiausios upės:
Didžiausi ežerai:
Lietuviai
Duobelės rajone 1989 m. gyveno 2180 (4,9 % visų gyventojų), 1996 m.- 2272 (4,9 %), 2000 m.- 2030 (5 %) lietuvių.
Škotijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Škotijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Finalo rungtynės
-
Kingdoms of Amalur: Reckoning
Žaidimo kūrimo procese vykdančiojo dizainerio pareigas ėjo Ken Rolston, žaidimo pasaulį ir folklorą sukūrė R. A. Salvatore, Todd McFarlane buvo atsakingas už žaidimo meninį apipavidalinimą, o Grant Kirkhope – muziką. Žaidimas Šiaurės Amerikoje išleistas 2012 m. vasario 7 d., Europoje pasirodė 2012 m. vasario 9 d. Publikai pirmoji žaidimo demonstracija pristatyta 2011 m. „Penny Arcade Expo East“ parodoje.
Apžvalga
„Kingdoms of Amalur“ yra penki skirtingi žaidimo pasaulio regionai, žaidėjas gali rinktis iš keturių rasių, dviejų lyčių ir trijų klasių „sugebėjimų medžių“ su 22 sugebėjimais. Rasės, už kurias galima žaisti, yra Almain (civilizuoti žmonės), Dokkalfar (tamsieji elfai), Ljosalfar (šviesieji elfai) ir Varani (žmonės klajokliai). Kiek pažaidus žaidėjui reikia pasirinkti vieną iš galimų veikėjo klasių: kario, plėšiko arba mago. Žaidimo siužetui progresuojant žaidėjas įgauna patirties, tokiu būdu pasiekdamas naujus lygius. Su kiekvienu įgytu lygiu žaidėjui suteikiama po tris sugebėjimų taškus, kuriuos jis gali panaudoti norėdamas sugebėjimų medyje atrakinti naujų sugebėjimų, patobulinti jau turimus ar pridėti taškų į kitus galimus klasės sugebėjimų medžius.
Kovos žaidime vyksta realiu laiku maigant mygtukus, kartais pasitaiko vadinamųjų quick time event (QTE) vaizdo intarpų. Žaidime žaidėjas gali keliauti žeme, nušokti iš aukštai ir plaukioti vandenyje. Žaidėjas taip pat gali bendrauti su ne žaidėjo personažas, juos apiplėšti ar nužudyti; visi šie veiksmai suteikia skirtingų pasekmių.
Kūrimo procesas
Kūrimo proceso pradžioje „38 Studios“ ėmėsi kurti žaidimą su rašytojo R.A. Salvatore sukurta 10 000 metų senumo istorija, siekdami žaidimą išleisti MMORPG pavidalu. Tačiau žaidimo kūrimo procesas nutrūko studijai užsidarius. 2009 m. jie įsigijo tuomet kompanijai „THQ“ priklausiusią studiją „Big Huge Games“, kuri dirbo prie RPG žaidimo. Buvo nutarta perdaryti jau kuriamą vieno žaidėjo RPG žaidimą, įtraukiant Amalur pasaulį. „38 Studios“ užsidarė 2012 m. gegužę.
Nyderlandų Antilų vėliava
thumb|250px|right|[[Vaizdas:FIAV 110000.svg|23px Proporcija: 2:3]]
Almora
Almora  – miestas šiaurės Indijoje, Utarakhando valstijoje, Himalajų priekalnėse (Šivaliko kalnuose), 1651 m aukštyje virš jūros lygio, 275 km nuo Delio. Kultūrinio Kumaono regiono centras. Yra plentas į Delį.
Nyderlandų Antilų vėliava
Penkiakampė žvaigždė – apsaugos, saugumo simbolis, spėjama, atsiradęs Artimuosiuose Rytuose, naudojama kaip karinės galios ir karo simbolis.
2010 m. išformavus Nyderlandų Antilus vėliava nebenaudojama.
Almora
Turizmo ir poilsio centras. Rengiamos ekspedicijos į Himalajų aukštikalnes: Nanda Devi, Korbeto nacionalinius parkus ir kt. Verčiamasi smulkia pramone, amatais. Daug šventyklų (svarbiausia – Nanda Devi), yra tvirtovė.
Istorija
Almora ilgą laiką buvo Kumaono karalystės sostine. 1790 m. miestą užėmė nepaliečiai ir įkūrė savo fortą. Prie jo 1815 m. vyko nuožmus Anglų-Nepalo karo mūšis.
II Europos futbolo čempionatas
II Europos futbolo čempionatas (Nacijų taurė) vyko 1964 metais, finalinis čempionato etapas surengtas Ispanijoje. Varžybas, vykusias atkrintamųjų rungtynių principu, laimėjo Ispanijos rinktinė, finale 2:1 įveikusi titulą gynusią Tarybų Sąjungą.
Liuksemburgas tapo labiausiai nustebinusia rinktine. Bendru santykiu 3:2 (1:1 ir 2:1) nugalėję Olandijos rinktinę ir patekę į aštunfinalį, kuriame sužaidė 5:5 (2:2 ir 3:3) su Danijos rinktine. Pakartotines rungtynes rezultatu 1:0 laimėjo Danija ir netikėtai pateko į finalinį ketvertą.
Finalinis turnyras
Finalinis turnyras surengtas Ispanijoje 1964 m. birželio 17–21 d. Rungtynės vyko Barselonoje ir Madride. Pusfinalyje TSRS rinktinė nugalėjo Daniją, o ispanai po pratęsimo 2:1 nugalėjo vengrus. Finalinėse rungtynėse turnyro šeimininkai nugalėjo TSRS.
Rezultatyviausi žaidėjai
Rezultatyviausi žaidėjai finaliniame turnyre įmušė po 2 įvarčius:
Kirponiai
Kirponiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakruojo.
Romitai
Romitai arba Slavianovka (, nuo 1939 m. Romitten, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Славяновка) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Rōmītjai prūsiškos kilmės. 1423 m. minimi Romiten. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities kaimas, nuo 1874 m. gegužės 7 d. valsčiaus centras, nuo 1930 m. Naujienos valsčiaus kaimas. 1910 m. buvo 300 gyventojų. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės apylinkės kaimas.
Biševas
Biševas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Grodzisko, apie 14 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 68 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Šanchajaus getas
Šanchajaus getas buvo maždaug 2,5 km² teritorija Japonijos okupuoto Kinijos miesto Šanchajaus Hongkou rajone, kuriame Antrojo pasaulinio karo metu gyveno apie 20 000 žydų pabėgėlių, daugiausia iš Vokietijos.
Priešistorė
Po 1933 m. Vokietijoje valdžią užėmus naciams, žydai buvo vis labiau persekiojami (pvz., Niurnbergo rasiniai įstatymai). Po 1938 m. lapkričio pogromų žydai galutinai suprato, kad saugus ir orus gyvenimas Trečiajame Reiche jiems nebeįmanomas. Daug žydų ėmė prašytis prieglobsčio aplinkinėse šalyse. Tuo metu daugelis šalių negalėjo ar nenorėjo priimti žydų pabėgėlių, dėl to jiems buvo sunku pasitraukti iš Vokietijos. Po Eviano konferencijos padėtis dar pablogėjo.
Šanchajus po 1937 m.
Po Šanchajaus mūšio miestas atiteko Japonijos imperijai. Japonai Šanchajui nenustatė oficialaus vizų režimo, dėl to ten buvo galima patekti ir be vizos. Norint išvažiuoti iš Vokietijos vizos buvo reikalaujama. Daug tokių vizų, nepaisydamas oficialių ambasadoriaus nurodymų, išdavė Kinijos generalinis konsulas Vienoje Ho Feng Shan. Tokias vizas išdavinėjo ir japonų diplomatas Chiune Sugihara Lietuvoje. Abu jie buvo paskelbti pasaulio teisuoliais (2001 m. ir 1985 m.)
Vokietijos žydų atvykimas
Kai kurie žydų pabėgėliai turėjo galimybę nusipirkti bilietus į prabangius japonų garlaivius, kurie išplaukė iš Genujos. Pabėgėliai tris savaites trukusią kelionę, kurios metu buvo puikiai aprūpinti ir linksminami, tokiomis sąlygomis apibūdino kaip „siurrealistišką“. Kai kurie keleiviai bandė iš Egipto patekti į britų valdomą Palestiną.
Gyvenimas gete
Japonų valdininkai buvo nepasiruošę tokiam dideliam atvykėlių skaičiui. Dėl to pabėgėliai pateko į baisias gyvenimo sąlygas: 10 žmonių gyveno vienoje patalpoje, kentė badą, katastrofiškas higienines sąlygas, taip pat praktiškai neturėjo galimybių užsidirbti pragyvenimui.
Ilgiau Šanchajuje gyvenę žydai, vadinamieji „bagdadžiai“, o vėliau ir JAV žydų organizacijos bandė gerinti šias pabėgėlių sąlygas. Nepaisant kalbos barjero, skurdo ir epidemijų atvykėliai sugebėjo susiorganizuoti tam tikrą viešąjį gyvenimą: mokyklas, laikraščius, teatro spektaklius ir sporto varžybas.
Po japonų antpuolio Pearl Harbore daugelis pasiturinčių bagdadžių buvo internuoti, nes daugelis jų buvo Didžiosios Britanijos piliečiai. Nutraukti ir ryšiai su amerikiečių organizacijomis. Dėl to gyvenimo sąlygos gete pablogėjo.
Režimo sugriežtinimas (1943–45)
Nuo 1943 m. Vokietija ėmė reikalauti, kad Japonija perduotų jai Šanchajaus žydus arba pati pasirūpintų jų išžudymu. Nepasainat to, kad Japonija buvo Vokietijos sąjungininkė, žydai Vokietijai nebuvo išduoti.
1944 m. prasidėjo amerikiečių oro antpuoliai. Daugiausia žydai nukentėjo 1945 m. liepą, kai buvo bombarduojama radijo stotis Hongkou rajone, tuomet žuvo 31 pabėgėlis, 500 buvo sužeista ir 700 liko be pastogės.
Kai kurie Šanchajaus geto žydai dalyvavo sabotažo akcijose prieš japonus ir padėjo numuštų amerikiečių lėktuvų pilotams pasiekti Japonijos neokupuotas Kinijos teritorijas.
Išvadavimas
Getas oficialiai išlaisvintas buvo 1945 m. rugsėjo 3 d., šiek tiek uždelsus, nes norėta, kad miestą užimtų Čiang Kaiši armija. 1948 m. įkūrus Izraelio valstybę ir 1949 m. žlugus Čiang Kaiši vyriausybei žemyninėje Kinijoje, beveik visi žydai paliko Šanchajų. 1957 m. čia liko tik apie 100 žydų. o šiais laikais turėtų būti dar mažiau.
Juzef Kvetkovskij
Juzef Kvetkovskij ( g. 1939 m. kovo 25 d. Janonyse, Šalčininkų rajonas) – Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Aramėjų kalba
Aramėjų kalba – senovės kalba, priklausiusi semitų kalbų grupei; ja kalbėjo aramėjai, gyvenę Mesopotamijoje ir Sirijoje. Jų seniausi rašto paminklai siekia VIII a. pr. m. e. Maždaug nuo tada aramėjų kalba ėmė plisti Artimuosiuose Rytuose ir tapo antrąja tų kraštų tautų kalba (savotiška lingua franca). Žlugus Asirijai (605 m. pr. m. e.) ir Babilonijai (538 m. pr. m. e.), akadai (asirai ir babiloniečiai) netrukus susiliejo su aramėjais. VI a. pr. m. e. susikūrusioje Persijos imperijoje aramėjų kalba tapo kanceliarine (vadinama „imperine aramėjų kalba“). Aramėjų kalba išplito Finikijoje ir Palestinoje – kai kurios Biblijos dalys užrašytos aramėjiškai, o šia kalba, manoma, kalbėjęs ir Jėzus Kristus. Po arabų užkariavimo ir jų kalifato sukūrimo (VII a.), per VII-XV amžius aramėjų kalbą išstūmė arabų kalba.
Juzef Kvetkovskij
Biografija
1957 m. baigė Versekos vidurinę mokyklą lenkų dėstomąja kalba. Studijavo Naujosios Vilnios mokytojų institute, 1964 m. baigė Leningrado A. Gerceno pedagoginį institutą, įgijo vidurinės mokyklos istorijos mokytojo specialybę.
Aramėjų kalba
Dabar yra likę apie 445 tūkst. žmonių gretimuose Irako, Irano ir Sirijos regionuose ir kitose gretimose šalyse, kurie šneka naująja aramėjų kalba, dar vadinama sirų kalba.
Juzef Kvetkovskij
Biografija
Naujosios Vilnios, Vilniaus rajono vykdomojo komiteto Sporto skyriaus vedėjas, Nemenčinės vidurinės mokyklos mokytojas, Vilniaus rajono jaunimo mokyklos direktorius, Švietimo ministerijos vadovaujantis inspektorius, Vilniaus rajono Švietimo ir kultūros skyriaus vedėjo pavaduotojas švietimo reikalams, Sudervės Mariano Zdziechovskio pagrindinės mokyklos mokytojas. .
Lietuvos lenkų rinkimų akcijos Vilniaus miesto skyriaus narys.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. su Lenkų rinkimų akcijos ir Rusų Aljanso koalicija „Valdemaro Tomaševskio blokas“ – Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos lenkų mokyklų mokytojų draugijos „Macierz Szkolna“ įkūrimo iniciatorius, nuo įkūrimo vicepirmininkas, nuo 1993 m. draugijos pirmininkas. Sutuoktinė Angelė, vaikas Violeta.
Leonidas Brežnevas
Leonidas Iljičius Brežnevas (1906 m. gruodžio 19 d. – 1982 m. lapkričio 10 d.) – Tarybų Sąjungos vadovas, TSKP generalinis sekretorius 1964–1982 m., aukščiausiosios tarybos (AT) prezidiumo pirmininkas 1960–1964 m. ir 1977–1982 m.
1958 m. lankėsi Lietuvoje, buvo ant Gedimino kalno.
Biografija
Gimė 1906 m. gruodžio 19 d. carinės Rusijos Kamenskojės miestelyje (dab. Kamianskė, Ukraina), darbininkų šeimoje. Vienuose dokumentuose, įskaitant pasą, nurodoma, kad jis ukrainietis,  o kituose - rusas. Įgavo techninį išsilavinimą, pirmiausiai žemės ūkio, vėliau – metalurgijos srityje. Baigė Dnieprodzeržinsko metalurgijos institutą, vėliau dirbo geležies ir plieno pramonėje rytų Ukrainoje. 1923 m. įstojo į komjaunimą, 1929 m. – į komunistų partiją. 1935–1936 m. tarnavo armijoje, išėjęs tankų kursus tapo politvadovu tankų fabrike. 1939 m. tapo Dniepropetrovsko partijos sekretoriumi, atsakingu už miesto gynybinę pramonę. Kadangi jis išgyveno Stalino Didįjį valymą 1937–1939 m., Brežnevas galėjo greitai kilti karjeros laiptais dėl daugybės atsiradusių tuščių postų.
1959 m. tapo KP CK antruoju sekretoriumi, o 1960 m. paskirtas AT prezidiumo pirmininku. 1963 m. Brežnevas tapo TSKP Centro komiteto sekretoriaus Frolo Kozlovo, kito Chruščiovo patikėtinio, įpėdiniu. Šis postas užtikrino galimą Chruščiovo įpėdinystę. Be to jis buvo paskirtas antruoju generaliniu sekretoriumi.
1964 m. spalio 14 d. Brežnevas su sąjungininkais nuvertė Chruščiovą ir tapo TSKP pirmuoju sekretoriumi. Iš pradžių jam teko nuolaidžiauti Aleksandro Šelepino ambicijoms, bet Brežnevas po truputį mažino jo įtaką KGB ir partijos struktūrose šalindamas jo sąjungininkus, kol Šelepinas prarado įtaką.
Džebariki Chaja
Džebariki Chaja  – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Jakutijoje, Tompo uluse, Aldano dešiniajame krante, 60 km į pietryčius nuo Chandygos. Yra upinė prieplauka. Kasamos akmens anglys.
Leonidas Brežnevas
Biografija
Jam valdant TSRS apėmė sąstingis.
Džebariki Chaja
Istorija
Džebariki Chaja įkurta 1941 m., pradėjus anglių gavybą. 1974 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Leonidas Brežnevas
Biografija
Leonido Brežnevo sveikata sušlubavo 1981–1982 m. žiemą. Tuo metu šalį valdė Andrejus Gromyka, Dmitrijus Ustinovas, Michailas Suslovas ir Jurijus Andropovas, o svarbūs Politbiuro sprendimai būdavo priimami be Brežnevo. Buvo svarstomas jo įpėdinystės klausimas, nes visi ženklai rodė, kad Brežnevas miršta. Šį sprendimą galėjo paveikti Suslovas, bet jis mirė 1982 m. sausį. Andropovas užėmė jo vietą ir gegužę tapo akivaizdu, kad jis bandys tapti Brežnevo įpėdiniu. Padedamas KGB kolegų jis pradėjo skleisti gandus, kad valdant Brežnevui išaugo politinė korupcija. Andropovo veiksmai rodė, kad jis nebijojo Brežnevo pykčio.
1982 m. gegužę Brežnevą ištiko širdies smūgis, bet jis atsisakė atsistatydinti. Lapkričio 7 d. Brežnevas pasirodė per kasmetinį karinį paradą ir darbininkų demonstracijas, skirtas Spalio revoliucijai atminti. Po trijų dienų Brežnevas mirė nuo širdies smūgio. Jis buvo palaidotas Nekropolyje prie Kremliaus sienos.
Charkivo sritis
Charkivo sritis arba Charkovo sritis ( arba Харківщина) – Ukrainos sritis šalies rytuose. Rytuose ribojasi su Luhansko, pietuose su Donecko ir Dniepropetrovsko, vakaruose su Poltavos, šiaurės vakaruose su Sumų sritimis, šiaurėje su Rusija. Administracinis centras – Charkivas.
Geografija
thumb|left|145px|[[Šiaurinis Donecas|Šiaurinio Doneco upė]]
Plotas
Srities plotas 31 415 km², tai sudaro 5,2 % Ukrainos teritorijos.
Vandens telkiniai
75 % srities vandens resursų priklauso Dono baseinui. Iš viso Charkivo srityje teka 157 upės kurių ilgis daugiau negu 10 km, bendras jų ilgis 4651 km. Ilgiausios upės – Šiaurinis Donecas (srities teritorijoje 380 km), Oskolas (147 km), Uda (145 km), Bereka (113 km).
Srityje apie 1960 ežerų ir kūdrų ir 50 tvenkinių.
Reljefas
Šiaurinė srities teritorija priklauso Vidurinės Rusijos aukštumai, rytinė Poltavos lygumai ir Priednieprės žemumai. Aukščiausia vieta išsidėsčiusi šiaurinėje dalyje, Zoločivo rajone – 236 m.
Klimatas
Klimatas vidutinių platumų, kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra -7 °C, vasaros – 21 °C.
Dirvožemiai
Srities teritorija išsidėsčiusi stepių zonoje.
Augalija ir gyvūnija
Miškai užima 11 % visos srities teritorijos. Didžiausi miškų masyvai plyti šalia upių ir kitų vandens telkinių. Labiausiai paplitę medžiai – ąžuolai, pušys, eglės, klevai.
Srities miškuose gyvena briedžiai, taurieji elniai, stirnos, šernai ir daug kitų gyvūnų.
Istorija
Sritis įkurta 1932 m. vasario 27 d. 1991 m. gruodžio 1 d. įvyko istorinis referendumas. Visiška dauguma – 75,83 % pasisakė už Ukrainos pasitraukimą iš SSRS. Šiandien Charkivo sritis – viena Ukrainos sudedamųjų dalių
Gyventojai
2006 m. srityje gyveno 2 808 700 gyventojų ir tai sudarė beveik 5,13 % visų Ukrainos gyventojų. Tarp jų:
Valensijos ežeras
Ežeras užterštas organinėmis atliekomis, dėl ko jo vanduo druskėja, vyksta eutrofikacija.
Charkivo sritis
Gyventojai
Pagal tautybę gyventojai pasiskirsto:
Srities vidutinis gyventojų tankumas – 95 žm./km². Gyventojų kalba – rusų ir ukrainiečių kalbų mišinys, vadinamas „Suržik“ (rusų kalbos leksikonas su ukrainietiška gramatika ir tartimi).
Bermudos doleris
Bermudos doleris (ISO 4217 kodas: BMD) – Bermudos valiuta. Paprastai žymima $, arba BD$ tuo norint išsiskirti nuo kitose šalyse cirkuliuojančių doleriu vadinamų valiutų. Bermudos doleris padalintas į 100 centų.
Charkivo sritis
Ekonomika
thumb|right|250px|Orlaivis An-148 pagamintas Charkivo aviacijos gamykloje Pramonė – mašinų gamyba, metalurgija, chemijos ir maisto pramonė. Srityje pagaminama 100 % visų valstybėje pagaminamų garo turbinų, 60 % traktorių (Charkovo traktorių gamykla), 55 % guolių, 50 % staklių su programine įranga, 50 % elektros įrankių ir įrenginių, 45 % keraminių plytelių. Išgaunami 45 % Ukrainoje išgaunamų dujų. Taip pat išgaunama nafta, smėlis, molis. Srityje veikia didelės orlaivių, tankų bei kitos karinės technikos gamyklos.
Srityje auginami kviečiai, saulėgrąžos. Išvystyta gyvulininkystė (mėsa, pienas). Žemės ūkio naudmenos – 19 000 km². Charkivo srityje pagaminama 5 % visos Ukrainos žemės ūkio produkcijos.
Susisiekimas
Charkivo sritis turi smarkiai išvystytą transporto mazgą. Apie 60 % krovinių pervežama geležinkeliu. Charkive veikia oro uostas.
Aleksandras Krukauskas
Aleksandras Krukauskas (1939 m. sausio 24 d. Kaune – 2004 m. rugsėjo 3 d. Vilniuje) – Lietuvos sporto žurnalistas, redaktorius, partinis veikėjas.
Biografija
1957 m. baigė Kauno 13-ąją vidurinę mokyklą. 1957–1958 m. dirbo „Drobės“ fabrike. 1958–1963 m. studijavo Lietuvos veterinarijos akademijoje. 1964–1965 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1966–1982 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korespondentas, skyriaus vedėjas, vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1982–1985 m. studijavo Visuomenės mokslų akademijoje prie SSKP CK Maskvoje.
1984–1988 m. LKP CK sekretoriaus padėjėjas. 1988–1992 m. laikraščio „Sportas“ vyr. redaktorius. 1992–1993 m. laikraščio „Olimpinis sportas“ redaktorius. 1994–1999 m. laikraščio „Lietuvos sportas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1999–2000 m. laikraščio „Sportas“ vyr. redaktorius. Rašė įvairiomis sporto ir sportininkų gyvenimo temomis.
Nuo 1988 m. Lietuvos sporto žurnalistų federacijos prezidentas. Nuo 1989 m. Lietuvos žurnalistų sąjugos, nuo 1993 m. Tarptautinės sporto žurnalistų asociacijos (AIPS) narys. Vienas „Kilnaus žaidimo“ (Fair play) judėjimo pradininkų ir populiarintojų Lietuvoje.
Kola (plentas)
Kolos plentas (oficialiai – M18 bei Р-21) – federacinės reikšmės kelias Rusijoje, europinės trasos dalis. Driekiasi Rusijos šiaurės vakarine dalimi, nuo Sankt Peterburgo per Petrozavodską, Murmanską iki Borisogleskio, esančio Norvegijos pasienyje (toliau kelias eina į Kirkenesą). Eina Leningrado srities, Karelijos ir Murmansko srities teritorijomis.
Kelias atidarytas 1986 m., visas maršrutas padengtas asfalto danga. Karelijos teritorijoje kelias eina miškais (daugiausia beržynais), kerta daug upių, eina ežerų pakrantėmis (Onegos, Vygo ežero ir kt.). Į šiaurę nuo Louchio Kolos plentas kerta šiaurės poliaratį. Murmansko srityje eina daugiausiai per tundros kraštovaizdžius.
Greta Kolos plento įsikūrę šie miestai: Kirovskas, Naujoji Ladoga, Lodeinoje Polė, Olonecas, Petrozavodskas, Kondopoga, Medvežjegorskas, Segeža, Louchis, Kandalakša, Poliarnyje Zorai, Mončegorskas, Olenegorskas, Kola, Murmanskas, Zapoliarnas.
Bárbara Mori
thumb|Bárbara Mori Bárbara Mori Ochoa (g. 1978 m. vasario 2 d., Montevidėjuje, Urugvajuje) – meksikiečių aktorė ir modelis.
Biografija
Jos tėvas japonas, mama – pusiau urugvajietė, pusiau libanietė. Tėvai išsiskyrė, kai Barbarai sukako treji metai. Ji turi vyresnę seserį – Kenia ir brolį Kintaro. Būdama 19 metų ji sutiko aktorių Sergio Mayer, kuris tapo jos sūnaus tėvu.
Rūta Jokubonienė
Rūta Birutė Jokubonienė (1930 m. sausio 14 d. Kumetiškiuose, Liudvinavo valsčius – 2018 m. rugpjūčio 19 d. Kaune) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.
Biografija
1954 m. baigė Lietuvos dailės institutą, mokytojai Juozas Balčikonis, Sofija Veiverytė. 1954–1962 m. dirbo fabrike „Kauno audiniai“, 1962–1985 m. P. Ziberto šilko kombinate Kaune, 1985–1990 m. Kultūros paminklų restauravimo treste Vilniuje. 1972–1978 m. dėstė Lietuvos dailės instituto Kauno vakariniame fakultete.
Palaidota Kauno rajono Raudondvario kapinėse.
Kūryba
Sukūrė daugiau kaip 250 įvairios paskirties audinių. Pirmoji Lietuvoje pradėjo kurti naujos sudėties šilko audinius, jiems būdinga ritminė darna, subtili spalvų gama.
Svarbiausi kūriniai:
Nuo 1954 m. dalyvavo parodose Lietuvoje, nuo 1958 m. ir užsienio šalyse (Belgija, Bulgarija, JAV, Kanada, Prancūzija, Vokietija).
Vytautas Jaugėla
Biografija
Baigė 7 klases Laukuvos vidurinėje mokykloje, vėliau mokėsi Rietavo žemės ūkio technikume, Dotnuvos respublikinėje žemės ūkio mokykloje. Dirbo Žadvainių, Gegrėnų, Dovainių, Gintališkės kolūkiuose pirmininko pavaduotoju, o kai kur – pirmininku. 1990–1995 m. – Platelių apylinkės viršaitis. Dabar – Gintališkės kultūros namų direktorius.
2000 m. priimtas į tautodailininkų sąjungą. Surengtos autorinės V. Jaugėlos meno darbų parodos: Plateliuose (1996, 1998 m.), Daugėduose (1997), Žemaičių Kalvarijoje (1998). Menininko darbai eksponuoti Plungėje, Telšiuose, Rokiškyje, Vilniuje. Jo darbų yra įsigijęs Žemaitijos nacionalinis parkas, privatūs asmenys. Menininkas savo namuose, Gintališkėje, yra įkūręs savo darbų ir surinktų senienų ekspoziciją.
Boguše Litevka
Boguše Litevka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Miguel Veloso
Migelis Luišas Pintas Velozas (g. 1986 m. gegužės 11 d.) – Portugalijos futbolininkas dažniausiai pasireiškiantis gynybos saugu, nors neretai jam tenka žaisti gynėju. šiuo metu žaidžia Dynamo Kyiv klube.
Klubinė karjera
Miguel Veloso pradėjo savo karjerą SL Benfikos jaunimo komandose, tačiau ten jo talentas neliko pripažintas. Kai buvo 14 metų, perėjo į Sporting CP, kur žaidė žemesniuose amžiaus kategorijose per 5 metus, o 2004 buvo įtrauktas į pirmąją komandą.
Per 4 sezonus Sportinge sužaidė 97 lygos dvikovų. 2010 metų vasarą pasitraukė į Itališką Genoją. Serie A debiutavo rugpjūčio 28 d. per laimėtą 1:0 išvykstamąjį mačą su Udinese.
2012 metų liepos 4 dieną pasirašė 4 metų kontraktą su Dynamo Kyiv. Kompensacija už perėjimą buvo lygi apie 7-8 mln euro.
Tarptautinė karjera
Geri pasirodymai Europos U-21 čempionatuose atvėrė Veloso vartus į suaugusiųjų žaidimą savo šalies reprezentacijoje. Pirmą kartą į ją pakviestas buvo rugpjūčio 14 dieną susitikimui prieš Armėniją. Šalies komandoje debiutavo tik spalio 13 dieną mače Azerbaidžanu. 2008 metais kartu su Portugalijos reprezentacija pasiekė ketvirtfinalį Europos čempionate, 2010 metais iki 1/8 pasaulio čempionate, o 2012 metais iki pusfinalio Europos čempionate.
Robertas Krumbholcas
Robertas Krumbholcas (, 1863 m. gruodžio 1 d. Stettin, dab. Ščecinas, Lenkija – 1939 m. Miunsteris) – vokiečių istorikas, daktaras.
Biografija
1889 m. baigė Berlyno universitetą, daktaras. Panaudodamas Prūsijos slaptojo valstybės archyvo Karaliaučiuje medžiagą parašė studiją „Žemaičiai ir Vokiečių ordinas iki Melno taikos“ (Samaiten und der Deutsche Orden bis zum Frieden am Melno-See 2 d. 1889-1890 m.), kurioje yra XIV a. – XV a. Žemaitijos žemėlapis. Iš vokiečių kronikų tendencingai rinko faktus, aiškindamas ordino santykius su žemaičiais, kuriuos 1404-1409 m. valdė kryžiuočiai ir siekdamas įrodyti tariamą Žemaitijos nepriklausomybę nuo Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės. Anot jo, LDK neva nepajėgusi priešintis stiprėjantiems kryžiuočių puolimams.
Bibliografija
S. Hirzel, Leipzig, 1898
Tietoevry
Tietoevry (registruotas pavadinimas Tietoevry Corporation; iki 2009 m. balandžio TietoEnator) – tarptautinė informacinių technologijų kompanija. Centrinė būstinė įsikūrusi Espe, Suomijoje.
Vykdydama veiklą daugiau nei 27 šalyse su beveik 18 000 darbuotojų, „Tieto“ yra viena didžiausių IT paslaugų tiekėjų Europoje.
Kompanija daugiausiai orientuojasi į bankininkystės ir draudimo, telekomunikacijų, sveikatos apsaugos, miškų ir energetikos, gamybos ir pardavimų bei valstybines (Suomijoje) sritis.
Istorija
„Tieto Corporation“ buvo įkurta Suomijoje 1968 m. 1995 m. Švedijoje įsikūrė „Enator AB“. „TietoEnator Corporation“ buvo įkurta 1999 m. liepos 7 d., susijungus „Suomijos Tieto Corporation“ ir „Švedų Enator AB“. Po susijungimo „TietoEnator“ sustiprino savo pozicijas pasirinktose industrijose, pvz., įsigydama IT paslaugų įmones ar iškeliamus IT padalinius. Nuo 2008 m. gruodžio 1 d. kompanija pristatė naują vardą „Tieto“ (suomių kalba reiškia žinios). Oficialus registruotasis kompanijos pavadinimas kurį laiką dar buvo „TietoEnator Corporation“.
Veikla
Šalys, kuriose yra įsikūrusi „Tieto“: Austrija, Belgija, Baltarusija, Kanada, Kinija, Čekija, Danija, Estija, Suomija, Prancūzija, Vokietija, Indija, Indonezija, Italija, Latvija, Lietuva, Malaizija, Nyderlandai, Norvegija, Lenkija, Rusija, Singapūras, Švedija, Ukraina, Didžioji Britanija, JAV (šaltinis: Tieto in brief, įmonės brošiūra 2008 m. gruodis).
Prekybos apimtys 2007 m.: Suomija (45 %), Švedija (28 %), Vokietija (9 %), Norvegija (5 %), Didžioji Britanija (3 %), Italija (2 %), Danija/Prancūzija/Nyderlandai (1 %), kitos šalys (5 %) (šaltinis: Annual review 2007).
Žmogiškasis kapitalas
Akcininkai
Kompanijos akcijos kotiruojamos Helsinkio akcijų biržoje ir Stokholmo akcijų biržoje. 29 % akcijų priklauso suomiams, 20 % – švedams.
Kirsliai
Kirsliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Slavikų, 2 km į pietvakarius nuo kelio.
Drogheda United FC
Droedos „United“ – Airijos futbolo klubas iš Droedos.
Istorija
1975 m. prie klubo prijungta Drogheda FC komanda (įkurta 1962 metais).
Sezonai
Šaltiniai:
Pelkinė žilė
Pelkinė žilė (Senecio paludosus) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalas. Aukštis 60-180 cm. Stiebas stačias, šakniastiebis šliaužiantis. Lapai aštriais pjūkliškais kraštais. Graižai gausūs, sukrauti kekėse. Žydi liepos-rugpjūčio mėn.
Lietuvoje apyretė rūšis. Auga upių, ežerų pakrantėse.
thumb|left|210px|Graižai thumb|left|210px|Lapai 10-15 cm ilgio, lancetiški
Mazda 323
Mazda 323 pagaminti Hirošimoje, Japonijoje, nors jie taip pat surinkti Taivane, Malaizijoje, Pietų Afrikoje, Kolumbijoje ir Naujojoje Zelandijoje.
Šiaurės Amerikoje 323/Protegé buvo visada brangesnis, negu jo lygmens konkurentai, tokie kaip Toyota Corolla ir Honda Civic, dėl jo gaminimo Japonijoje. Jis taip pat buvo pirmas mažas japonų automobilis, kuris patektų į EPA „kompaktišką“ klasę.