cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Algirdas Klimaitis (1910)
Vilijampolės pogromas
Algirdas Klimaitis nebuvo pavaldus Lietuvos laikinajai Vyriausybei. Jinai nesėkmingai bandė jį stabdyti ir nuo jo atsiribojo. Ministro pirmininko pareigas einantis Juozas Brazaitis-Ambrazevičius vėliau tvirtino savo prisiminimuose, kad Laikinoji vyriausybė siuntė generolus Stasį Pundzevičių ir Miką Rėklaitį atkalbinti Algirdą Klimaitį nerengti pogromų ir nebetarnauti Valteriui Štalekeriui. Algirdas Klimaitis juos sutiko Lietuvos vėliava persidengęs krūtinę ir bandė teisintis. Generolams pavyko jį perkalbėti, kad jo darbai juodina Lietuvos vardą ir jis naciams dirba jų nešvankų darbą. Juozas Ambrazevičius po karo rašė, "'Tame pasikalbėjime Klimaitis verkęs ir aiškinęs, kad Stahlecker grasinęs jam likvidavimu, jei jis nevykdys Stahleckerio įsakymų. Jam buvo patarta dingti. Netrukus jis tai ir padarė.'"Vytautas Petkevičius yra parašęs, kaip vienuolikos metų būdamas stebėjo Lietūkio garažo žudynes vykusias penktadienį, birželio 27 d. "'Po kiek laiko, baltaraištis atėjo ir pranešė, kad 'visi Klimaičio būrio nariai (kurie birželio 25 d. vykdė Vilijampolės pogromą) turėtų išeiti nes jie reikalingi kitam darbui kitur.' Daugelis lietuvių tada išėjo, o likusieji tęsė 'darbą'. Jiems visiems vadovavo Lietuvių aktyvistų fronto štabo vadovas Aleksandras Bendinskas (kuris vėliau tapo seimo nariu paskelbus nepriklausomybę).'"Manytina, jog Algirdas Klimaitis šiose žudynėse nedalyvavo.
Tą pačią dieną, Laikinosios vyriausybės posėdyje, komunalinio ūkio ministras Vytautas Landsbergis-Žemkalnis "'pranešė apie nepaprastai žiaurius žydų kankinimus Kaune, Lietūkio garaže. Nutarta, kad nežiūrint visų priemonių, kurių reikia imtis prieš žydus dėl jų komunistinės veiklos ir kenkimo vokiečių kariuomenei, partizanams ir paskiriems gyventojams vengti viešų žydų egzekucijų. Patirta, kad šie veiksmai yra padaryti žmonių, kurie nieko bendra neturi nei su Aktyvistų Štabu, nei su Laikinąja Lietuvos Vyriausybe. Iš Vokiečių karinės vadovybės Kaune patirta, kad leista organizuoti Apsaugos Batalioną grynai kariškais pagrindais. Ši žinia su džiaugsmu priimta ir nutarta šį batalioną remti, finansuoti ir, jei bus galimybių, šios rūšies apsaugą plėsti ypač provincijoje.'"Kitą dieną, šeštadienį, birželio 28 d., Kaune veikę lietuvių sukilėlių būriai buvo nuginkluoti. Sekmadienį, birželio 29 d., Kauno karo komendantūra įkūrė Tautos darbo apsaugos (TDA) batalioną. Lietuvos laikinoji vyriausybė vylėsi, jog tai bus pradžia Lietuvos kariuomenės. Tačiau netrukus batalionas pradėjo šaudyti žydus. Liepos mėn. 4 d. sušaudė 463 žydus Kauno VII forte.
Po karo
Po karo, Algirdas Klimaitis apsigyveno Hamburge, Vokietijoje, kur jis buvo atrastas aštuntajame dešimtyje. Hamburgo valstybės prokuratūra rengė bylą prieš jį, tačiau jis mirė 1988 m. nepradėjus teismo.
Jo sūnus, taip pat Algirdas Klimaitis (Kliugeris), nepriklausomos Lietuvos apkaltintas ir įkalintas 1992 m. įtarus, kad jis dirba KGB agentu. 2007 m. Vilniaus apygardos teismas panaikino Liustracijos komisijos sprendimą, ir tvirtino, jog Algirdas Klimaitis nežinojo, kad bendradarbiauja su KGB agentais, ir tebuvo jų išnaudojamas, kaip žinių šaltinis.
Paringuvis
Paringuvis – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Drąsučių, prie geležinkelio. Pro kaimą teka Ringuva.
Istorija
1593 m. minimas Paringuvio dvaras.
Saulės dievas
thumb|Ra – egiptiečių Saulės Dievas Kai kurių tautų Saulės dievybės:
Rodowicz
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Krūminių tvenkinys
Krūminių tvenkinys – tvenkinys Varėnos rajone, 6,5 km į pietus nuo Valkininkų, Merkio ichtiologiniame draustinyje. Susidaręs užtvenkus Versekos upę (Merkio intakas) 8,2 km nuo jos žiočių. Ilgis iš pietų į šiaurę 4 km, plotis iki 0,27 km. Altitudė 124 m. Krantai daugiausia aukšti, apaugę mišku (Vyganėlio, Pasgrindos miškai). Rytinėje pakrantėje stūkso Krūminių piliakalnis.
Debitas:
Užtvanka 130 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1975 m. Nuo 2002 m. veikia 160 kW galios mažoji hidroelektrinė. Vanduo naudojamas laukams drėkinti.
Prie tvenkinio įsikūrę kaimai: Krūminiai, Butvydonys, Giniūnai. Užtvankos pylimu eina kelias, pietinę tvenkinio dalį skersai kerta vietinės reikšmės kelias.
Rodrigues
Rodrigues − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Baras (baldas)
thumb|220px|right|Baras senovinėje spintoje Baras – atskirai gėrimams (dažniausiai alkoholiniams) skirta spintelė ar specialus skyrius indams pritaikytoje ar panašioje spintoje, bufete. Bare gali būti įmontuotas nedidelis šaldytuvas. Barai įrengiami ir kaip mobilūs namų barai judančiuose balduose ant ratukų, kad būtų patogu judėti į gretimas namų patalpas, terasą, kiemą.
Baras yra neatsiejama baldų dalis ne tik restoranuose – nedideli skyriai gėrimams yra įrengiami namams skirtiems baldams, jie dažni ir visuomeninėse patalpose (viešbučių apartamentuose, laivų kajutėse ir kt).
Pažangusis verdančio vandens reaktorius
thumb|300px|1: reaktoriaus šerdis 2: valdantieji strypai 3: vidaus vandens siurblys 4: garų vamzdis turbinos generatoriui 5: aušinimo vanduo šerdžiai. Pažangusis verdančio vandens reaktorius, ABWR – trečios kartos atominių elektrinių verdančio vandens reaktorių tipas. Pradėtas plėtoti XX a. 9-10 dešimtmečiuose.
XX a. 10 dešimtmečio pradžioje ABWR reaktoriai buvo patvirtinti JAV Branduolinio reguliavimo komisijos ir leisti gamybai standartiniu dizainu. Vėliau daug ABWR reaktorių buvo pastatyta Japonijoje.
Veikimo principai
Verdančio vandens reaktoriai veikia vieno kontūro atominėje elektrinėje. Vanduo tokiame reaktoriuje užverda aktyviojoje zonoje. Susidaręs garas keliauja į garo turbiną, joje plečiasi, sukdamas turbiną, o ši – elektros generatorių. Po turbinos atidirbęs garas sukondensuojamas, kondensacijos šilumą pašalinant į šaltesnio vandens telkinį arba aušinimo bokštą. Kondensatas grąžinamas atgal į reaktorių.
Islandija Eurovizijoje
200px|thumb|[[Jón Jósep Snæbjörnsson|Jónsi 2004 m.]] 200px|thumb|[[Eiríkur Hauksson 2007 m.]] 200px|thumb|[[Eurobandið 2008 m.]] 200px|thumb|[[Yohanna 2009 m.]] 200px|thumb|[[Hera Björk 2010 m.]] thumb|200px|[[Eyþór Ingi Gunnlaugsson|Eythor Ingi 2013 m.]] thumb|200px|[[Pollapönk 2014 m.]]
Islandija Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 27 kartus. Debiutavo 1986 m. ir nė karto nelaimėjo.
Istorija
Islandijos geriausias rezultatas konkurse – 2 vieta, kurią šalis pasiekė du kartus: 1999 metais, kai Selma atstovavo Islandijai su daina „All Out of Luck“, ir 2009 metais, kai Islandija dar kartą užėmė antrąją vietą, kuomet Jóhanna atliko baladę „Is it true?“.
Tuo tarpu Islandijos blogiausias rezultatas yra paskutinė vieta, kurią šalis pasiekė du kartus: 1989 m. pirmą kartą Islandija užėmė paskutinę vietą, kai Daníel Ágúst surinko nulį taškų su daina „Það sem enginn sér“ ir 2001 metais, kai Two Tricky konkurse surinko tik 3 taškus už jų dainą „Angel“.
Su pusfinalio įvedimo 2004 metais, Islandija automatiškai pateko į finalą dėl Birgitta Haukdal užimtos 8-osios vietos praėjusiais metais. 2008 m. Islandija pirmą kartą pasiekė finalą, kai Euroband atliko „This Is My Life“. Kadangi dviejų pusfinalių sistema buvo įvesta 2008 metais, Islandija yra viena iš septynių šalių (kartu su Azerbaidžanu, Danija, Graikija, Rumunija, Rusija ir Ukraina), kuri visada patenka į finalą.
Nepaisant skirtingų likimų, Islandija yra antra sėkmingiausia šalis, kuri niekada laimėjo konkurso (nusileidžia tik Maltai).
Panonhalmos abatija
thumb|right|250px|Panonhalmos abatija Panonhalmos abatija − vienas seniausių istorinių paminklų Vengrijoje, Dėro-Mošono-Šoprono medėje, Panonhalmo mieste.
Istorija
Prieš 1000 metų čia įsikūrė vienuoliai benediktinai. Po kurio laiko vienuolynas buvo sugriautas ir vėl atstatytas daug kartų. Jame susipina keli architektūriniai stiliai: turkų, romaninis, gotikinis. Vienuolyne yra neogotikinė biblioteka, kurioje yra per 300 000 knygų. Tai didžiausia privati biblioteka Vengrijoje. Čia rasime istorinius archyvus, taip pat olandų, italų ir austrų menininkų darbų galeriją (XVI−XVIII a.). Tai vis dar veikiantis vienuolynas, todėl čia galima patekti tik su gidu.
Šalčininkų dekanatas
thumb|[[Šalčininkų šv. apaštalo Petro bažnyčia – pagrindinė Šalčininkų dekanato bažnyčia]]
Šalčininkų dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Ruslan Vilkel.
Essam El-Hadary
Esamas Kamalas Taufikas Al-Hadaris (, g. 1973 m. sausio 15 d.) – futbolininkas, žaidžiantis vartininko padėtyje, ilgametis Egipto rinktinės žaidėjas ir kapitonas.
Būdamas 44-erių metų dalyvavo 2017 m. Afrikos Tautų taurėje ir tapo vyriausiu visų laikų šio čempionato žaidėju. Kitais metais pakviestas į Egipto rinktinę, dalyvavusią pasaulio čempionate, žaidė varžybose su Saudo Arabija ir tapo vyriausiu visų laikų pasaulio futbolo čempionato žaidėju (45 m. 162 d.).
Keturtaškė skėtė
Keturtaškė skėtė (Libellula quadrimaculata) – skėčių (Libellulidae) šeimos vabzdys. Kūno ilgis siekia 40–50 mm, išskleisti sparnai – 70–85 mm ilgio.
Paplitusi Europoje, Artimuosiuose Rytuose, palearktinėje Azijos dalyje ir Šiaurės Amerikoje. Lietuvoje dažna rūšis.
Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje.
Vyžuonų dvaras
Vyžuonų dvaras - dvaras Utenos rajone, Vyžuonose. Išlikę tik pagalbiniai dvaro statiniai klojimai, sandėliai, kumetynas, tvartas, spiritinė, kalvė ir kiti).
Istorija
Pirmasis dvaro valdytojas buvo Kristinas Astikas. Už tarnystę Vytautui Didžiajam jis, kartu su žemėmis Vyžuonų krašte, dovanų gavo ir pačias Vyžuonas. miniatiūra|250px|left|Spirito varykla, 2017 m.
Dvarą, kaip ir Vyžuonas, ilgokai valdė Kristino palikuonys - Radvilos. Jie Vyžuonas valdė nuo 1446 m.
1599 m. Kristupo Radvilos Perkūno testamentu dvarą paveldėjo jauniausias sūnus Kristupas Radvila Jaunasis. Po kontrreformatų pergalės bei 1655 m. Jonušo Radvilos mirties giminės įtaka Vyžuonose susilpnėjo. Dvaras keitė savininkus - valdė Tiškevičiai, Puslovskis, Eduardas Čapskis ir kiti. Paskutinis dvaro centrą 1904-1940 m. valdė Vyžuonų klebonas Aleksandras Mileika.
1863 m. sukilimas
Už paramą 1863 m. sukilimui dvaras (kartu su Kalnaberžės dvaru) buvo konfiskuotas iš Eduardo Čapskio.
Baltažiedė robinija
Baltažiedė robinija (Robinia pseudoacacia), dažnai klaidingai įvardijama kaip akacija – pupinių (Fabaceae) šeimos medžių rūšis. Kilusi iš pietryčių JAV, tačiau plačiai įveista Azijoje, Europoje, taip pat ir Lietuvoje. Dėl smarkaus plitimo atžalomis paskelbta Lietuvoje invaziniu augalu.
Po Zodiaku
Po Zodiaku – Lietuvos mokslų akademijos jaunųjų mokslininkų klubas. Vienija visuomeniškai aktyvius mokslininkus bei įvairių sričių inteligentus Vilniuje. Klubo veiklos tikslas buvo diskusijos aktualiais mokslo, kultūros ir politikos klausimais. Į kasmėnesinius klubo susirinkimus buvo kviečiami iškilūs Lietuvos veikėjai, menininkai, mokslininkai.
Baltažiedė robinija
Užauga 12–20 m, kartais iki 20–30 m aukščio su iki 80 cm skersmens kamienu. Retkarčiais pasitaiko iki 52 m aukščio ir 1,6 m skersmens kamienu. Laja reta, senesnių medžių skėtiška. Lapai melsvi, plunksniški, 10–25 cm ilgio, su 9-19 lapelių, kurių ilgis 2–5 cm, plotis 1,5–3 cm. Šakos rakiuotos. Žiedai kvapūs, balti, susitelkę į vešlias, 8–20 cm ilgio kekes. Vaisius – 5–10 cm ilgio ankštis su 4–10 sėklų. Augalas šviesiamėgis. Mediena labai kieta, tvirta, atspari dūlėjimui. Šaltesnio klimato srityse augalas šaltomis žiemomis gali apšalti.
Prancūzijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Ankaros Türk Telekom (krepšinio klubas)
Ankaros „Türk Telekom“ arba Türk Telekom krepšinio klubas  – Turkijos krepšinio klubas iš šalies sostinės Ankaros. Įkurtas 1980 m.
Istorija
1980 m. įkurta „Türk Telekom“ sporto klubo krepšinio sekcija. 1990 m. debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. Sėkmingiausiai komanda rungtyniavo 2008 m., kai laimėjo šalies bei Prezidento taures. 2016–2018 m. buvo iškritusi į antrąją lygą.
Tarptautinėje arenoje didesni pasiekimai: Koračo taurės ketvirtfinalis (1999–2000 m.), FIBA Čempionų lygos ketvirtfinalis (2019–2020 m., sezonas nutrauktas), Europos taurės finalas (2023 m.).
Baltažiedė robinija
Lietuvoje baltažiedės robinijos gausiai auga Kuršių nerijoje, Kauno, Švėkšnos, Druskininkų parkuose.
Porto Novas (Žaliasis Kyšulys)
Porto Novas  – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos pietuose.
Porto Novo savivaldybė sudaryta 1990 m.
thumb|left|250px|Porto Novo miestas
Po Zodiaku
Istorija
Klubas buvo įsteigtas 1969 m. vasario 14 d. Klube buvo demokratiškai diskutuojama kultūros, politikos, mokslo klausimais.
1988 m. birželio 2 d. Verkiuose vykusios diskusijos metu svarstyti Lietuvos ekonominio savarankiškumo klausimai. Klubo narys Saulius Lapienis (g. 1955 m.) pasiūlė renginio dalyviams kitą dieną, t. y. birželio 3 d., ateiti į Lietuvos MA rūmus, kur ir buvo įsteigtas Sąjūdis. Klubo „Po Zodiaku“ nariai nuo pat pradžios tapę aktyviais Sąjūdžio organizacinės veiklos pionieriais ir rėmėjais.
Ačkasaras
Ačkasaras  – kalnas šiaurės Armėnijoje, Mažajame Kaukaze, aukščiausias Džavachečio kalnagūbryje (aukštis – 3196 m). Yra ties Lorio ir Širako sričių siena, netoli Gruzijos sienos.
Po Zodiaku
Pirmininkai
Nuo 1969 m. Apolinaras Čepulis
Tilžės apskritis
Tilžės apskritis  – 1736–1818 m. Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos Gumbinės apygardos administracinis teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Sudaryta po Vienos kongreso per 1815–1818 m. vykdytą reformą smulkinant Rytų Prūsijos apskritis. Po Versalio taikos 1923 m. sujungta su Ragainės apskritimi, suformuojant Tilžės-Ragainės apskritį. Centras – Tilžė. Priklausė Lietuvos provincijai.
Geografija
Apskritis buvo dabartinės Kaliningrado srities ir Lietuvos teritorijoje, apėmė Mažosios Lietuvos šiaurinę dalį Nemuno žemupyje. Ribojosi su Šilutės, Ragainės, Įsruties ir Pakalnės apskritimis. Apskrityje buvo Tilžės miestas, 5 evangelikų liuteronų parapijos: Argininkai, Jurgaičiai, Pakriokiai, Tilžė ir Žiliai.
Istorija
Tilžės apskritis sudaryta po Prūsijos kunigaikštystės susikūrimo 1525 m. Istoriniuose šaltiniuose minima nuo 1572 metų. 1656 m. kraštą nuniokojo švedai. 1709–1711 m. maro ir po jo sekusio bado metu žuvo keturi penktadaliai apylinkių gyventojų. Po to prasidėjusi Didžioji Prūsijos kolonizacija šiek tiek pakeitė gyventojų tautinę sudėtį, bet kraštas išliko lietuviškas, iki 1939 m. išliko ir lietuviški vietovardžiai. Kraštas pasižymėjo žemės ūkio kultūra, gyvulininkyste.
1920 m. apskrities šiaurinėje dalyje esantys 18 valsčių (Bubliškių, Galsdonų, Jūravos, Katyčių, Kulminų, Lauksargių, Lumpėnų, Meišlaukių, Natkiškių, Nepertlaukių, Opstainio, Pakamonių, Piktupėnų, Plaškių, Rukų, Vilkyškių, Vingio, Žemaitkiemio – viso 649 km²) priskirti Klaipėdos kraštui ir įjungti į naujai sudarytą Pagėgių apskritį. Šie valsčiai 1923 m. su visu Klaipėdos kraštu atiteko Lietuvai. Iš Vokietijai likusios dalies ir Ragainės apskrities dalies sudaryta Tilžės-Ragainės apskritis.
Gyventojai
Gyventojų surašymo duomenimis, įskaitant nuo 1885 m. dislokuoto Pirmojo armijos korpuso kariškius, apskrityje gyveno:
Lietuviai
Vokiečių oficialios statistikos duomenimis, Tilžės apskrities pietinėje, Prūsijos dalyje 52,9 proc. gyventojų buvo lietuviai. 1890 m. rinkimų komisijos duomenimis, visoje Tilžės apskrityje iš 71 666 gyventojų lietuviais užsirašė 24 816, apie 34,6 proc. žmonių. 1896 m. po reikalavimu įvesti bendrųjų dalykų dėstymą lietuvių kalba apskrityje pasirašė 9518 lietuvis.
Tilžės apskrityje yra gimę daug Mažosios Lietuvos kultūros ir visuomenės veikėjų. Spaudos draudimas, įvestas Didžiojoje Lietuvoje, Tilžės apskrities lietuviams buvo dvigubai naudingas – jis tapo solidariu prieglobsčiu iš Lietuvos ištremtai spaudai ir jos veikėjams, o kartu paskatino ir vietinę inteligentiją susidomėti lietuvių kalba ir lietuvybės išlaikymu. „Spaudos draudimo laikas ir netgi jį panaikinus čia buvo leidžiami laikraščiai ir knygos Didžiosios ir Mažosios Lietuvos lietuviams. Iš čia sklido šviesa visai Lietuvai.“
Iki Pirmojo pasaulinio karo Tilžės apskrities, o po karo Tilžės-Ragainės apskrities lietuviai išsirinkdavo savo atstovus į Prūsijos landtagą ir Vokietijos Reichstagą.
Rodríguez
Rodríguez − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kauno pantomimos teatras
Įsteigtas 1967 m. Kaune. Teatro įkūrėjas rež. Kęstutis Adomaitis (1948-1996).
Užvėdarė
Užvėdarė – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Luokės.
Kauno pantomimos teatras
Istorija
Kauno pantomimos teatras oficialią veiklą pradėjo 1967 m. aktoriui ir režisieriui K. Adomaičiui Kaune įkūrus savo pantomimos teatrą. Pirmasis spektaklis - „Štai ir mes“ buvo suvaidintas 1968 m. kovo 22 d. d. Spektaklį režisavo, teatro trupę subūręs aktorius K. Adomaitis.
1981 m. Pantomimos teatrui Lietuvos Kultūros ministerija suteikė profesionalaus teatro statusą. Nuo 1982 m. sausio 1 d. Pantomimos teatro trupė pradėjo darbą Kauno dramos teatre. Nuo 1987 m. teatras buvo perkeltas į Kauno filharmoniją. Nuo 1988 rugsėjo mėn. 15 d. įgijo savarankiško teatro statusą ir 1988-2006 m. tęsė veiklą savo teatro patalpose E. Ožeškienės g. 12, Kaune.
Nuo 8-to dešimtmečio pradžios teatras gastroliavo užsienyje – Vengrijoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, vėliau ir Rumunijoje, Vokietijoje, buvusios Sovietų Sąjungos šalyse, dalyvavo tarptautiniuose festivaliuose. 1971 m. teatras pirmą kartą tapo Sąjunginio estrados artistų festivalio „Auksinės kopos” (Nikolajeve) laureatu, 1985 m. XII Pasaulio jaunimo festivalyje Maskvoje teatras taip pat tapo laureatu.
Pastatas
Kauno pantomimos teatras nuo 2006 iki 2010 m. buvo įsikūręs Kauno kultūros centre „Girstutis“. 2009 m. vasario mėn. Kauno miesto savivaldybė paskyrė teatrui naujas patalpas Kauno senamiestyje M. Daukšos g. 34. Nuo 2010 m. lapkričio mėn. pantomimos teatras įsikūrė ir tęsė veiklą savo naujose stacionariose teatro patalpose (M. Daukšos g. 34, Kaunas). Naujose teatro patalpose parodyta režisieriaus Leszek Czarnota (Vroclavas, Lenkija) premjera "ab origine" (pantomimos spektaklis pagal Oskaro Milašiaus kūrybą).
Teatro veikla
Pantomimos teatre literatūriniai veikalai perteikiami kūno meno kalba, todėl labai svarbi tampa aktorių ekspresija, plastika, fizinis pasirengimas. Kauno pantomimos teatre vaidina daugiau moterų nei vyrų, todėl naujus sumanymus reikia pritaikyti konkrečiai pantomimos aktorių trupei.
Kalnarūtė
Kalnarūtė (Asplenium) – kalnarūtiečių (Aspleniales) eilės, kalnarūtinių šeimos (Aspleniaceae) augalų gentis.
Rūšys
Gentyje yra apie 700 rūšių.
ir kt.
Jelení jazyk Костенец (София облысы)
Sanahino vienuolynas
Sanahino vienuolynas  – krikščionių vienuolynas šiaurės Armėnijoje, Lorio srityje. Įkurtas X–XI a. iš Bizantijos išvarytų armėnų. Sanahinas tapo svarbiu religiniu ir kultūriniu centru, sukurtas architektūrinis ansamblis.
Sanahino kompleksą sudaro dvi kupoliškos bažnyčios (Surb Astvacacino ~934 m. ir Amenaprkčo 962 m.), tarp bažnyčių įrengta galerija (XI a. pr.), du prieangiai (1185 ir 1211 m.), varpinė (XIII a.), didelė biblioteka (1063 m.), Šv. Gregorijaus laikrodžio bokštas (1061 m.). Netoli vienuolyno, Debedo slėnyje, yra 1192 m. arkinis tiltas.
Vienuolyną 1064 m. apiplėšė seldžiukai, 1104 m. – persai, 1139 m. nuniokojo žemės drebėjimas. Sanahino vienuolynas 1996 m. (drauge su Achpato vienuolynu) įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Marazmas
Marãzmas ( 'išsekimas') – didelis fizinis ir psichinis išsekimas ; senatvinė silpnaprotystė.
Semantika
Žodis „marazmas" gali būti vartojamas ir kaip kontekstinis semantizmas bei įgyti kitas prasmes.
Pavyzdžiui, „politinis marazmas“ reiškia, jog politika vertinama kaip trumparegiška, atitrūkusi nuo visuomenės lūkesčių, nutolusi nuo realybės, ir nereiškia, kad politikas iš tikro serga.
Marazmas (medicininis) - vartojamas geriatrijoje, kaip lėtinė būklė, atsirandanti mėnesiais ar metais nepakankamai maitinantis. Albumino (kraujyje esančio transportinio baltymo) kiekis kraujyje sumažėjęs ar normos ribose (ties apatine riba). Kliniškai marazmas nustatomas diagnozavus per mažą kūno masę, sumažėjusią žasto apimtį ir/ar riebalinio audinio storį.
Magnitogorskas
Istorija
Dabartinio miesto vietoje 1743 m. buvo pastatytas pasienio fortas. Miestas ėmė augti 1929 m., kai jame dėl greta esančių didelių geležies rūdos išteklių imta plėtoti metalurgijos pramonė. 1931 m. Magnitogorskui suteiktos miesto teisės. 1937 m. miestas paskelbtas uždaru, į jį neleista atvykti užsieniečiams. Šis draudimas panaikintas žlugus tarybų valdžiai.
Tautinė sudėtis
Daugiau kaip 80 proc. Magnitogorsko gyventojų sudaro rusai. Didžiausios tautinės mažumos – baškirai (10 proc.), totoriai (4,4 proc.), ukrainiečiai (4,3 proc.), baltarusiai (1 proc.). Iš viso mieste gyvena 92 tautybių gyventojai.
Dvokiančioji gijabudė
Dvokiančioji gijabudė – gijabudžių (Entoloma) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 cm skersmens, iškili, senesnių vaisiakūnių išsiplėtusi, šiek tiek įdubusi, lygi, blizganti, pilka, violetiškai pilka, pilkai ruda, kraštai netaisyklingai išsilankstę, kartais vagoti. Jaunų grybų lakšteliai pilki, senesnių rausvo atspalvio, senų rausvai rudi, reti, priaugtiniai, kartais pusiau priaugtiniai. Kotas 5-8 cm ilgio, 0,3-0,7 cm storio, pilkšvas, pilkai rusvas, plaušuotas, pagrindas apsitraukęs baltais mūsais, prie kepurėlės su baltais taškeliais. Trama pilkšva, plona, trapi, nekarti, bet stipraus, nemalonaus kvapo. Sporų masė rausvai ruda, ruda su rožiniu atspalviu, 7-10×6-8 μm.
Auga rugpjūčio–spalio mėn. drėgnuose, žolėtuose, drėgnuose lapuočių ir mišriuose miškuose, dažniausiai grupelėmis. Lietuvoje labai paplitusi. Nevalgoma.
Švenčionių dekanatas
thumb|[[Švenčionių Visų Šventųjų bažnyčia – pagrindinė Švenčionių dekanato bažnyčia]]
Švenčionių dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Stanislav Matiukevič.
Nogajų traktas
Nogajų traktas  – kelias, kuriuo XIII–XVII a. totoriai ir nogajai puldinėjo rusų žemes. Dar buvo vadinamas Ordos turgaus keliu, kadangi juo varydavo gyvulius parduoti Rusijoje. Nogajų traktu imtas vadinti XVI a.
Nogajų kelias nuo Ordos žemių apatinėje Volgos dalyje ėjo dviem kryptimis: Siekiant sustabdyti antpuolius šiuo keliu pietrytiniame tuometinės Rusijos pasienyje buvo pastatyta Voronežo tvirtovė, o XVI a. pradžioje – Tambovas, Kozlovas (dabar Mičiurinskas) ir Lomovas.
Ričonė
Ričonė – miestas Italijoje, Emilijoje-Romanijoje, Riminio provincijoje.
Istorija
Seniausi Ričionės radiniai yra iš II a. pr. m. e., bet miestas galėjo būti įkurtas anksčiau. Romos respublikos laikais jis buvo vadinamas Vicus Popilius ir buvo žinomas dėl tilto per Melo upę. Po to miestas minimas tik 1260 m., kai jį įsigijo Agolanti šeima, susijusi su Riminio valdovais Malatestomis. XVII a. pajūryje buvo pastatyti stebėjimo bokštai apsisaugoti nuo piratų.
Plūduriuojančioji plūstis
Plūduriuojančioji plūstis (Salvinia natans) – plūstinių (Salviniaceae) šeimos, plūsties (Salvinia) genties vandens augalas, plūduriuojantis stovinčių vandens telkinių paviršiuje.
Ričonė
Istorija
Kaip turistinis objektas Ričonė išgarsėjo XIX a. pabaigoje, kai turtingi Bolonijos gyventojai čia pradėjo statytis vilas. XX a. ketvirtame dešimtmetyje per metus apsilankydavo 30 tūkst. turistų, buvo 80 viešbučių. B. Musolinis 1934 m. mieste pasistatė vilą.
Po Antrojo pasaulinio karo turistų srautas dar labiau išaugo. Čia lankėsi Pelé, dainininkė Mina, Ugo Tognazzi, Vittorio De Sica ir kiti.
Plūduriuojančioji plūstis
Morfologija
miniatiūra|kairėje|200px miniatiūra|dešinėje miniatiūra|dešinėje Turi šakotus stiebus, bet neturi šaknų. Ant stiebo bamblių lapai išsidėsto poromis vienas prieš kitą. Jie pailgo ovalo formos, ryškiai žalios spalvos; viršutinė pusė plaukuota. Ties kiekviena lapų pora stiebo apačioje yra vienas vandenyje paniręs lapas, suskaldytas į plonus siūlelius, kurie primena šakneles. Plūduriuojančių lapų paviršius padengtas kauburėliais ir plaukeliais (trichomai), tarp jų susilaiko oro burbuliukai ir atstumia vandenį, todėl plūstys neskęsta ir yra apsaugomos nuo vandens. Tokia apsauga reikalinga, kad galėtų vykti fotosintezė.
Dauginimasis
Dauginasi stiebo atplaišomis ir sporomis. Panirusių lapų pamate susidaro rutuliški uždari sorai, kuriuose vystosi megasporangės arba mikrosporangės. Megasporangėje subręsta 1 megaspora, o mikrosporangėje – net 64 mikrosporos. Sporos peržiemoja vandens telkinio dugne, o pavasarį išplaukia į vandens paviršių. Iš mikrosporos išsivysto labai redukuotas vyriškas polaiškis, kurį sudaro trys ląstelės. Iš megasporos išsivysto vėduokliškas moteriškas polaiškis. Po apvaisinimo susidaro zigota, o vėliau – gemalas, kuris minta megasporos maisto atsargomis.
Gamtinė reikšmė
Auga labai gretai, todėl dažnai užželia svarbius vandens telkinius – taip trukdo laivybą, prastina vandens kokybę. Nekontroliuojamos invazinės plūsties rūšys gali ežerą greitai paversti pelke. Auginant lauke tarp plūsties šaknų gali slėptis žuvys, kiti gyvūnai.
Plūduriuojančioji plūstis gali būti auginama kaip kambarinis vandens augalas. Auginimo sąlygos: vandens inde, saulėtoje vietoje. Žiemą 14–20 °C temperatūra.
Paplitimas
Paplitęs Azijos, Afrikos, Amerikos atogrąžų srityse, nors auga ir paatogrąžų bei vidutinių platumų vandens telkiniuose. 2000 m. plūduriuojančioji plūstis (Salvinia natans) buvo įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Paskynai
Paskynai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Šimkaičių, pusantro kilometro į pietus nuo Vadžgirio. Seniūnaitijos centras. Kaimo pašonėje išteka Driūbinas – kairysis Bebirvos intakas. Veikia Paskynų bendruomenė.
Plūduriuojančioji plūstis
Paplitimas
1922 m. prof. Povilo Snarskio nustatyta Joniškėlio apylinkėse, pelkėse, bet jas nusausinus išnyko. Rūšies statusas Lietuvoje neaiškus, jį reikėtų tikslinti.
Get Sexy
„Get Sexy“ yra pirmasis singlas iš Jungtinės Karalystės merginų pop grupės „Sugababes“ septintojo studijinio albumo „Sweet 7“. Dainos prodiuseriai yra „The Smeezingtons“, ir tai yra „Sugababes“ dvidešimt ketvirtas singlas. „Get Sexy“ buvo išleistas kaip CD singlas 2009 m. rugpjūčio 31 d. Daina debiutavo BBC radijuje.
Single yra dainos „I'm Too Sexy“, kurį atlieka „Right Said Fred“, elementai. Tai yra paskutinis „Sugababes“ singlas, išleistas kartu su Keisha Buchanan. Keisha buvo paskutinė originalios grupės sudėties narė, ją pakeitė Jade Ewen.
Singlo informacija
Singlas debiutavo viename BBC radijuje 2009 m. liepos 7 d. Per šou interviu „Sugababes“ narės prasitarė, jog dainos prodiuseriai yra „The Smeezingtons“, kurie dirbo su „The X Factor“ nugalėtoja Alexandra Burke prie jos debiutinio albumo.
Singlas gavo daugiausiai teigiamus kritikų atsiliepimus. „The Guardian“ apibūdino singlą, kaip lengvai įsiminančią R&B dainą. Muzikos svetainė Popjustice, tapus dienos daina, apibūdino dainą, kaip sprogstantį pop singlą. NME teigė, kad tai yra „Sugababes“ sugrįžimo singlas, ir geresnis negu ankstesnis grupės singlas „Girls“. „Digital Spy“ sutiko, jog tai gera R&B šokio daina, ir geresnė šokių daina nei „Red Dress“. Tačiau dauguma kritikavo, jog solo partijos neprilygo priedainiui.
Yra keletas šios dainos versijų. Vienoje iš jų priedainį dainuoja tik Berrabah, o kitoje yra tiek Range, tiek Buchanan vokalai. Jade Ewen, kai tapo „Sugababes“ nare, taip pat perrašė šią dainą kaip ir kitas albumo „Sweet 7“ dainas. Tačiau Buchanan vokalai vis tiek yra palikti dar prieš prasidedant priedainiui.
Singlas turėjo būti antrasis singlas po 2004 m. singlo „Hole in the Head“, išleistas Jungtinėse Amerikos Valstijose. Tačiau daina nedebiutavo jokiame JAV tope.
Vaizdo klipas
thumb|220px|left|Vaizdo klipe „Get Sexy“ 2009 m. birželio 30 d. klipas debiutavo Popjustice svetainėje. Videoklipe Amelle yra narve, Heidi veidrodžių kambaryje, o Keisha pozuoja prie sofos. Per dainos priedainį merginos matomos spalvingoje trikampėje dėžėje, ir jos visos sukaustytos grandinėmis. Vaizdo klipas pasibaigia merginoms šokant grafiti išpieštoje scenoje.
Vaizdo klipo priėmimas
Popjustice gyrė šį vaizdo klipą, teigdami jog tai ateities „Sugababes“, ir kad pagaliau supranta grupės sudėtį.
Singlo turinys
JK CD singlas
Atsisiuntimas
iTunes exclusive
Pasirodymas topuose
2009 m. rugsėjo 9 d. „Get Sexy“ debiutavo gan aukštoje antroje pozicijoje. Ir tai yra jau trečias grupės pagrindinis albumo singlas, nepasiekęs pirmosios vietos.
Airijoje daina debiutavusi 2009 m. rugsėjo 4 d. trečioje vietoje, yra geriausiai pasirodžiusi daina tope Irish Singles Chart, po „About You Now“, taip pat tai aukščiausias debiutas šiame tope, kai grupę paliko Mutya Buena.
Australijoje „Sugababes“ singlas debiutavo #76 pozicijoje, ir galiausiai pasiekė tik 52-ąją vietą. Europos tope daina tenkinosi 9-ąją pozicija. Belgijoje, Nyderlanduose ir Vokietijoje daina pasiekė šių šalių topuose tik top 50-tuką.
Toumani Diabaté
Tumanis Diabatė (Toumani Diabaté; g. 1965 m. rugpjūčio 10 d.) – Malio muzikos atlikėjas, kora atliekantis tradicinę Malio muziką. Taip pat su kitais atlikėjais yra sukūręs flamenko, bliuzo, džiazo stiliaus kūrinių.
Tumanio Diabatė tėvas buvo vienas žymiausių Malio koros virtuozų Sidikis Diabatė. Jo giminė nuo seno vystė grojimo kora tradicijas, Tumanio pusseserė Sona Džobartė taip pat žymi koros muzikos atlikėja. 1987 m. Tumanis Diabatė įrašė savo pirmąjį albumą ir su savo tėvo ansambliu koncertavo Jungtinėje Karalystėje. 1988 m. ten įrašė savo pirmą solinį albumą.
Tumanis Diabatė dažnai koncertuoja su savo „Simetriniu orkestru“ (Symmetric Orchestra), kurį sudaro įvairūs muzikantai iš Vakarų Afrikos (daugiausia griotai – „pasakotojai“), grojantys kora, džembe, balafonu, bolombatu, taip pat šiuolaikiniais instrumentais (gitara, sintezatoriumi). Diabatė yra įrašęs bendrų kūrinių su tautiečiais Ali Farka Turė, Balakė Sisoku, ispanų flamenko grupe „Ketama“, anglų bosistu Deniu Tomsonu, amerikiečių bliuzo atlikėju Taj Mahal, džiazo atlikėju Rozvelu Rudu, islandų dainininke Björk.
Tumanis Diabatė yra grojęs daugelyje tarptautinių muzikos festivalių: WOMAD, Sigeto, Glastonberio, WOMADelaide festivaliuose.
Legailiai
Legailiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės vakarus nuo Biržų. Veikia Legailių vienišų asmenų ir senelių globos namai.
Istorija
Legailiai istorijos šaltiniuose paminėti 1586 m. rugpjūčio 10 d. 1904 m. įsteigta Legailių pradžios mokykla. 1905 m. gruodžio mėnesį vyko politiniai mitingai ir demonstracijos prieš caro valdžią. 1949–1992 m. kolūkio „Bendras darbas“ gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Kaime gyveno:
Rusvoji skėtė
Rusvoji skėtė (Libellula fulva) – skėčių (Libellulidae) šeimos vabzdys.
Kūno ilgis siekia 45 mm, išskleisti sparnai – 90 mm ilgio. Patinų pilveliai yra šviesiai mėlynos, o patelių – rusvos spalvos.
Rūšies arealas apima Europą (randama ir Lietuvoje).
Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje.
Kalga
Kalga – antrojo pagal vyresnumą po chano asmens titulas Krymo chanate.
Kalgos pareigybė buvo įsteigta trečiojo Krymo chano Menglio I Girėjaus. Kiekvienas chanas, užimdamas sostą, paskirdavo kalgą. Kalga beveik visada tapdavo chano brolis, sūnus ar sūnėnas. Kadangi Kryme savus chanus vadino sultonais, o kalgos postą užimdavo tik Girėjų dinastijos „chanaičiai“, todėl kalgas dažnai vadino kalga-sultonas.
Kalgų rezidencija buvo Akmesdžito mieste (dabartinis Simferopolis). Kalgų rūmai buvo Salgriko parko rajone, ties dabartiniu viešbučiu „Moskva“.
Rogers
Rogers − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Džavachetijos kalnagūbris
Džavachetijos kalnagūbris arba Kečuto kalnagūbris – kalnagūbris Mažojo Kaukazo kalnų sistemoje, Gruzijos ir Armėnijos teritorijoje. Nusidriekęs ~50 km. Aukštis iki 3196 m (Ačkasaro k.). Masyvas vulkaninės kilmės, sudarytas iš kvartero periode veikusių ugnikalnių.
Kalnagūbris dar vadinamas „drėgnuoju“ dėl jo šlaituose iškrentančios kritulių gausos. Būdingos alpinės ir subalpinės pievos. Išteka Tzachkašeno, Gukasiano, Čičichano upės.
Ribeira Grandė
Ribeira Grandė  – miestas ir savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano salos šiaurėje.
Ribeira Grandė savivaldybė sudaryta 1990 m.
thumb|left|250px|Ribeira Grandė
Pašakiai
Pašakiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Skėmių.
Nandiniai
Nandiniai (Rheidae) – nandinių paukščių (Rheiformes) būrio šeima.
Išvaizda
Išvaizda panašūs į afrikinius stručius, tik mažesni. Stambiausios rūšies patinų ūgis apie 1,5 m, masė iki 35 kg (tik retai pasitaiko dar didesnio svorio), patelės mažesnės apie 1,2 m ūgio ir sveria iki 25 kg. Kojos su trimis pirštais, sparnai gana išsivystę, tačiau netinkami skraidyti. Raktikauliai išnykę. Labai greiti gali išvystyti greitį iki 70 km/h. Paplitę Pietų Amerikos stepėse. Nandai prijaukinami ir yra veisiami nelaisvėje.
Gyvenimo būdas
Jie gyvena daugpatystėje – paprastai vienas patinas su 3–5 patelėmis. Patinas iškapsto žemėje apie 1 m skersmens duobę, į kurią visos patelės sudeda savo kiaušinius. Jų dydis – iki 12,5 cm. Kiaušinių paprastai būna apie 30, bet kartais ir iki 50. Peri patinas šešias savaites. Po šešių savaičių jaunikliai jau gali gyventi savarankiškai. Tik patinas gali sušaukti juos savo šaižiu balsu; patelė balso neturi.
Šeimos klasifikacija
Išskiriama viena gentis, 2 rūšys su 8 porūšiais:
Chustupas
Chustupas  – kalnas pietų Armėnijoje, Siuniko srityje, į pietus nuo Kapano. Aukščiausia Chustup Katario kalnagūbrio vieta (3206 m). Papėde prateka Vačagano upokšnis.
Chustupo papėdėje palaidotas Gareginas Nždė – armėnų karinis veikėjas, Kalnų Armėnijos Respublikos įkūrėjas.
Ascoli Calcio 1898
Askoli Pičeno „Calcio“ – Italijos futbolo klubas iš Askoli Pičeno.
Istorija
Klubas įkurtas 1898 m. Kitados žaidė Serie A.
2016–2017 m. sezone rungtyniavo Serie B ir užėmė 16 vietą.
Jokšai (Telšiai)
Jokšai – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Luokės.
Kalnarūtiečiai
Kalnarūtiečiai (Aspleniales) – šertvūnų (Polypodiophyta) skyriaus šertvainių (Polypodiopsida) klasės augalų eilė. Priklauso sporinių induočių grupei.
Trakų dekanatas
thumb|[[Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia – pagrindinė Trakų dekanato bažnyčia]]
Trakų dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Jonas Varaneckas.
Škotijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Škotijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Finalo rungtynės
--
Nuredinas
Nuredinas ( 'tikėjimo spindulys') – trečiojo pagal vyresnumą po chano asmens titulas Krymo chanate.
Nuredino pareigybė buvo įsteigta chano Muchamedo II Girėjaus. Kiekvienas chanas, užimdamas sostą, paskirdavo kalgą, o po to – nurediną. Nuredinu tapdavo chano brolis, sūnus ar sūnėnas. Kadangi Kryme savus chanus vadino sultonais, o nuredino postą užimdavo tik Girėjų dinastijos „chanaičiai“, todėl nuredinus dažnai vadino nuredin-sultonas.
Prancūzijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Chadži-Girėjus
thumb|left|140px|[[Krymo totoriai|Krymo totorių vėliava su auksiniu kovos trišakiu Taraq Tamğa]] Chadži-Girėjus (g. Trakuose, Lietuvoje, m. 1466 m. Kryme) – Krymo chanato įkūrėjas ir pirmasis valdovas (1441–1466 m.), Girėjų dinastijos pradininkas.
Chanato valdymas
Kai kuriuose šaltiniuose teigiama, kad jis atėjo į valdžią anksčiausiai 1428 ar 1434 m., tačiau žinoma, kad pirmosios chano monetos nukaldintos ne anksčiau kaip 1441 m. Taip pat jis įvedė naują valstybės simbolį Taraq Tamğa – Girėjų dinastijos kovos trišakį, ganėtinai panašų į Aukso Ordos valstybės simbolį. Trišakio atvaizdas naudotas ant Krymo vėliavos, monetų, chano antspaudo. Savo rezidenciją buvo įkurdinęs prie Čufut Kalė tvirtovės (netoli dab. Bachčisarajaus). Ten pat po savo mirties palaidotas.
Nežiūrint pripažintų Chadži nuopelnų, Girėjų dinastijos pradininku taip pat skaitomas jo šeštasis sūnus Menglis (1467–1515 m.), kuris tėvo Girėjaus vardu pavadino visą dinastiją, t. y., šį vardą suteikdamas visiems jo palikuonims. Menglis buvo pirmasis Krymo chanas, prisidūręs Girėjaus vardą ir tapdamas Mengliu Girėjumi.
Anot kai kurių istorikų, 1456 m. chanas buvo trumpam nušalintas jo paties sukilusio sūnaus Haydero, tačiau tais pačiais metais sugrįžo į valdžią.
Įvertinimas
Jano Dlugošo kronikoje minimas kaip išskirtinė asmenybė ir puikus valdovas. Taip pat lenkų XV–XVI a. istoriografijoje chanas vaizduojamas kaip ukrainiečių sienų sergėtojas ir patikimas Lietuvos sąjungininkas. Tarp Krymo žmonių Chadži buvo labai populiarus, todėl turėjo Angelo pravardę.
Buados lagūna
Buados lagūna – gėlo vandens ežeras Nauru, esantis 5 m virš jūros lygio. Ežeras tyvuliuoja salos pietryčiuose, Buados apygardoje. Plotas 3 ha, ilgis 280 m, plotis 140 m. Baseino plotas – 0,12 km². Nors turizmas Nauru neišvystytas, Buados lagūna yra viena lankomiausių Nauru vietų.
200px|left|thumb|Vieta žemėlapyje
Andoros futbolo varžybos 2009–2010 m.
Andoros futbolo varžybos 2009–2010 m.
Erozija
thumb|right|260px|Eroduojama upės pakrantė
Erozija – procesas ar reiškinys, kurio metu ardomas dirvožemio sluoksnis ar vyksta kitokio žemės paviršiaus ardymas ir nunešimas (upių erozija, bangų erozija, vandens erozija, vėjo erozija).
Žodis kilęs iš 'graužti'. Anglų kalboje šis žodis pirmą kartą paminėtas 1541 m. Robertas Koplendo (Robert Copland) verstame Guy de Chauliac'o medicininiame veikale „The Questyonary of Cyrurygens“. Žodžiu erozija buvo apibūdintas opų susidarymas burnoje. 1774 m. anglų kalboje žodis erozija panaudota ne medicinine, o geologine prasme.
Gruntų (geologinė) erozija
Tai žemės paviršiaus sluoksnių ardymas dėl vėjo, ledynų, grunto paviršiumi ar susidarančiomis arba esamomis vagomis tekančio vandens, bangų mūšos poveikio.
Daugeliui žmonių erozija asocijuojasi su lietaus vandens sukelta dirvožemio erozija ir aplinkosauga žemdirbystėje ir miškininkystėje.
Taip pat skaitykite Dirvos erozija.
Gravitacinė erozija
thumb|300px| Labai lėtas stačių ir nuolaidžių paviršių kitimas dėl dalelių atsiskyrimo ir šliaužimo ar riedėjimo žemyn. Kalnų šlaituose dėl to kai kur susidaro nuobirynai. Spartus gravitacinės erozijos variantas – nuošliaužos. Gravitacinę eroziją stiprina dūlėjimas, vėjo ir vandens poveikis.
Upių erozija
Tekanti upė iš pradžių stengiasi suformuoti savo slėnį. Todėl pirmiausia vyksta vertikali erozija. Upė graužiasi vis gilyn ir gilyn. Jos tekmės greitis, iš pradžių buvęs didelis, pamažu mažėja, kol nusistovi pusiausvyra. Susiformuoja V formos slėnis. Tuo metu prasideda horizontali arba šoninė upių erozija. Upė pradeda intensyviau ardyti savo krantus. Krantuose susiformuoja atodangos, įvairios nuošliaužos.
Mūšos erozija
Jūros, ežerų ir dirbtinių telkinių (pvz., Kauno marių) krantų irimas dėl bangų mūšos.
Šiuo metu žinomiausias Lietuvoje pavyzdys – Lietuvos paplūdimių ir kopų ardymas dėl žiemos audrų.
Ledynų erozija
Žemės paviršiaus irimas dėl slenkančių ledynų poveikio.
Vėjo erozija
Vėjo erozija – reiškinys, kai medžiagą nuneša vėjas. Vėjo erozija yra dvejopa. Pirmiausia, vėjas pakelia ir nuneša palaidas paviršiaus daleles į kitą vietą. Vėjo nešamos kietos dalelės trenkiasi į kietus paviršius ir juos dilina.
Vėjo erozija veiksminga vietovėse, kuriose mažai ar visai nėra augalijos:
Kovojant su vėjo erozija sodinamos apsauginės medžių juostos, statmenos vyraujančiai vėjų krypčiai.
Arimo erozija
Ariant kalvotose, banguotose vietovėse dirvožemis lėtai stumiamas žemyn. Todėl kalvų viršūnėse dirvožemio sluoksnis plonėja, papėdėse – storėja. Arimo eroziją stiprina lietaus erozija, sausringesnėse ir labiau vėjuotose teritorijose – ir vėjo erozija.
Šaltalankis
Šaltalankis (Hippophae) – žilakrūminių (Elaeagnaoceae) šeimos augalų gentis.
Pavadinimas kildinamas iš graikų k. žodžių hippos – arklys ir paeas – žvilgantis; augalo uogos vartotos gyvulių parazitams naikinti.
Šaltalankio gentyje skiriamos šešios rūšys ir devyni porūšiai, kurių dauguma auga Azijoje. Tik viena rūšis dygliuotasis šaltalankis (Hippophae rhamnoides) paplito plačiai Europoje. Į Baltijos teritoriją ši rūšis pateko pieš 7000 metų.
Puošnioji robinija
Puošnioji robinija (Robinia neomexicana) – pupinių (Fabaceae) šeimos krūmų ar nedidelių medžių rūšis. Kilusi iš pietvakarių JAV bei šiaurės Meksikos.
Pašilėnai
Pašilėnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Užvenčio, prie Aunuvos upės, susiliejęs su Beržėnais. Veikia Užvenčio mokyklos skyrius, biblioteka.
Puošnioji robinija
Užauga iki 5–10 m (retai iki 15 m) aukščio. Laja reta, senesnių medžių skėtiška. Lapai, plunksniški, 10–15 cm ilgio, su 7-15 lapelių. Žiedai kvapūs, balti ar rausvi, susitelkę į vešlias, 5–10 cm ilgio kekes. Vaisius – ankštis. Augalas auga greitai, yra šviesiamėgis, atsparus šalčiui.
Lietuvoje puošnioji robinija auginama retai, yra senų medžių Kaune ir Vilniuje.
Bartaičiai
Bartaičiai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, šalia kelio.
Varėnos dekanatas
thumb|[[Varėnos šv. arkangelo Mykolo bažnyčia – pagrindinė Varėnos dekanato bažnyčia]]
Varėnos dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Ernestas Maslianikas.
Saulė (simbolis)
Saulės simbolis – simbolis, kuris atvaizduoja Saulę. Svarbus mitologijoje, religijoje, okultizme, astrologijoje, heraldikoje ir kitur. Saulė – tai vienas svarbiausių gamtos objektų, todėl nuo seniausių laikų buvo vaizduojama daugelyje pasaulio kultūrų.
Keturių spindulių simetrija
Paprasčiausias keturių spindulių simetrijos Saulės simbolis – Saulės kryžius. Jis taip pat siejamas su keturiais metų laikais, o astronomijoje simbolizuoja Žemę.
Trijų spindulių simetrija
Triguba spiralė ar triskelionas kartais laikomas trijų spindulių stilizuotu Saulės simboliu.
Spinduliuota saulė
Saulės diskas su aplink stilizuotais spinduliais yra labai dažnas Saulės simbolis. Spinduliai gali būti banguoti, trikampiai ar kaip tiesios linijos.
Plokščioji skėtė
Plokščioji skėtė (Libellula depressa) – skėčių (Libellulidae) šeimos vabzdys.
Abiejų lyčių individų išvaizda kiek skiriasi: patinų pilveliai yra šviesiai mėlyni, o patelių – rusvi. Pilvelis platus, plokščias. Kūno ilgis siekia 40–45 mm, išskėsti sparnai – 70–80 mm ilgio. Patinų pilvelio pirmojo segmento apačioje yra išauga.
Lervos gyvena stovinčiame ar silpnai tekančiame vandenyje. Najadės vystosi iki trejų metų. Suaugėliai skraido netoliese stovinčio vandens telkinių.
Knutas IV Šventasis
Knutas IV Šventasis (, apie 1043 m. – 1086 m. liepos 10 d. Odensė) – 1080-1086 m. Danijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Estridsenų dinastijos. Sveno II Estridseno sūnus. Žmona Adelė Flandrė, vaikai:
Valdymas
Siekdamas stiprinti monarchiją ir centralizuoti šalį kovojo su didikų separatizmu, rėmėsi Bažnyčia, jai suteikė privilegijų. Pastatydino ir globojo keletą bažnyčių.
Šv. Mikalojus
Šventasis Mikalojus (gr. Άγιος Νικόλαος, 270 m. – 347 m. gruodžio 6 d.) – katalikų ir stačiatikių gerbiamas šventasis. Jis yra vadinamojo Kalėdų Senelio prototipas.
Gyvenimas
Nuo to ir kilo tradicija per Kalėdas dovanoti dovanas nepasiturintiems, o ilgainiui šią gražią tradiciją perėmė ir daugelis žmonių, dovanodami dovanas savo brangiems žmonėms.
Mirus Miros miesto vyskupui, Šv. Mikalojus buvo išrinktas į jo vietą. Buvo palaidotas Šv. Mikalojaus bažnyčioje Miros mieste. Vadinamas Šv. Mikalojumi iš Miros. 1087 m. jo palaikai buvo pagrobti, nugabenti į Barį ir iki šiol saugomi ten, Šv. Mikalojaus bazilikoje. Dėl šios priežasties Šv. Mikalojus dar vadinamas ir Bario Mikalojumi (šventuoju Mikalojumi iš Bario). Demrės mieste saugomas sarkofagas, kuriame buvo palaidotas šventasis.
Globėjas
Katalikai Šv. Mikalojaus dieną švenčia gruodžio 6 d.; stačiatikiai gruodžio 19d. Kadangi daug stebuklų siejama su Šv. Mikalojumi, jis dažnai vadinamas Mikalojumi Stebukladariu.
Šv. Mikalojus laikomas keliautojų, kalinių, vargšų bei vaikų globėju. Graikijoje, Belgijoje, Rumunijoje, Bulgarijoje, Gruzijoje, Rusijoje, Makedonijoje, Slovakijoje, Serbijoje ir Juodkalnijoje studentų globėjas. Šv. Mikalojus taip pat yra Kauno, Barankilijos, Bario, Amsterdamo, Beit Džalos, Sigievio ir Liverpulio miestų globėjas. Šv. Mikalojus buvo variagų sargybinių, saugojusių šventojo palaikus, globėjas.
Lapurviai
Lapurviai – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Luokės. Į rytus nuo kaimo auga Biržuvėnų miškai.
Serbijos dinaras
Dinaras – valiuta, naudojama Serbijoje. Serbijos dinaro ISO 4217 kodas RSD, skaičių kodas 941, simbolis din arba дин. Padalinta į 100 parų
Banknotai
2003 m. Serbijos liaudies bankas įvedė 100, 1000 ir 5000 dinarų kupiūras. Vėliau buvo pridėti šių nominalų banknotai: 500 dinarų – 2004 m., 50 dinarų – 2005 m., 10 ir 20 dinarų – 2006 m. ir 2000 dinarų 2011 m.
Patunkiškiai
Patunkiškiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Alvito, šiaurės vakariniame Paežerių ežero krante. Seniūnaitijos centras.
Vilniaus I dekanatas
thumb|[[Vilniaus šv. Stanislovo ir šv. Vladislovo arkikatedra bazilika – pagrindinė Vilniaus I dekanato bažnyčia]]
Vilniaus I dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios parapinės bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Virginijus Česnulevičius.
Vytautas Širvydas
Vytautas Širvydas (1898 m. liepos 15 d., senuoju stiliumi – liepos 2 d., Subatė, dab. Latvija – 1981 m. gegužės 15 d. Hadsonas, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, bibliografas.
Biografija
1903 m. su motina atvyko į JAV. Mokėsi Filadelfijos ir Bruklino mokyklose. 1909 m. su motina grįžo į Lietuvą. 1913 m. Subatėje baigė valstybinę dviklasę mokyklą. 1916 m. vėl grįžo Amerikon. Studijavo Valparaiso universitete ir trejus metus chemijos kursą Kuper Unione. Nuo 1929 m. dirbo JAV imigracijos tarnybos inspektoriumi.
Nuo 1912 m. bendradarbiavo beveik visuose JAV lietuvių periodiniuose leidiniuose. 1917–1929 m. laikraščio „Vienybė“ redakcinio kolektyvo narys, vienas iš redaktorių. Parengė daug straipsnių ir leidinių iš Amerikos lietuvių knygų istorijos, savo tėvo J. O. Širvydo biografiją ir kt.
Kahulo vyno regionas
Kahulo vyno regionas – pietinis Moldavijos vyno regionas, apimantis Bugeac lygumą ir Moldavijos pietus. Šios teritorijos panašios sausringumu, bet skiriasi kitomis klimatinėmis sąlygomis ir dirvožemiais. Sąlygos pietinėje zonoje tinka raudoniems ir saldiems vynams gaminti. Žymiausi vyno fabrikai yra Komrate, Taraklijoje, Čiumajuje ir Trifestyje.
Šarvuotoji skėtė
Šarvuotoji skėtė (Leucorrhinia pectoralis) – skėčių (Libellulidae) šeimos vabzdys. Nuo kitų skėčių genties rūšių atskiriamas pagal geltoną dėmę ant pilvelio nugarinės pusės. Būna 32-39 mm ilgio.
Grenados herbas
thumb|210px