cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kikujai
Kikujai (Agĩkũyũ) – Rytų Afrikos tauta, priklausanti bantų tautoms. Gyvena daugiausia Kenijoje, kurioje yra gausiausia etninė grupė. Susitelkę daugiausia Nairobio apylinkėse ir Rytų Afrikos plokščiakalnio vidurinėje dalyje. Kalba bantų kalboms priskiriama kikujų kalba, plačiai vartoja vietines lingua franca kalbas – suahlių ir anglų.
Tradiciškai verčiasi žemdirbyste: augina sorgus, kukurūzus, soras, manijokus, batatus, pupas. Dabar dažnai verčiasi drėkinamąja, plantacine žemdirbyste (auginami kavamedžiai, cukranendrės, kviečiai, sizalis). Taip pat auginami gyvuliai (avys, ožkos, šiek tiek galvijų), verčiamasi amatais (geležies lydymas ir apdirbimas, puodininkystė, pynimas).
Kikujų tradicinis būstas – apvali trobelė su šiaudiniu kūginiu stogu. Tiek vyrai, tiek moterys tradiciškai rengiasi kailio pelerina.
Manoma, kad kikujų protėviai – bantų gentys – į Keniją atsikraustė iš šiaurės XIII a. Jos įsikūrė Kenijos kalno, kuris tapo tautos pasaulio ašimi, papėdėse. Ikikolonijiniu laikotarpiu formavosi žemės, darbo įrankių nuosavybė, visuomenėje susiklostė socialiniai sluoksniai. XX a. šeštame dešimtmetyje aktyviai veikė prieš kolonijinę priespaudą, dalyvavo 1952–1956 m. sukilime.
Nčelengės apskritis
Nčelengės apskritis – viena iš Zambijos Luapulos provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Nčelengė. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 111 119.
Maisto rūkymas
thumb|right|250px|Rūkyta žuvis [[rūkykla|rūkykloje]] Maisto rūkymas – maisto gamybos technologinė operacija, kai maisto produktas veikiamas dūmais (paprastai – medienos), karšto rūkymo metu – ir karščiu.
Dažniausiai rūkomi mėsa ir žuvis, kartais – sūris, džiovinami vaisiai.
Rūkomi maisto produktai gali patirti kelis poveikius:
Rūkymo rūšys: Šiaip temperatūros riba, nuo kada rūkymas laikomas karštuoju nėra griežtai sutarta. Kartais tai +60 °C, +40 °C, +35 °C
Taip pat kartais skiria rūkomąjį kepimą, kai kepamą maistą kartu veikia ir dūmai. Taip mėsa gali būti apdorojama kepsninėse.
Šaltas rūkymas
Šalto rūkymo metu dūmų temperatūra dažniausiai būna 19-25 °C, rūkymas trunka kelias dienas, todėl tokiam rūkymui ruošiama mėsa ar žuvis paprastai būna sūdoma. Šaltai rūkyta mėsa ar žuvis nėra termiškai apdorota (kepta ar virta), todėl ji gali netikti žmonėms, kuriems religinės pažiūros neleidžia valgyti žalios mėsos.
Lauterpacht
Lauterpacht - pavardė:
Parovėja
Parovėja – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Biržų (pakeliui į Medeikius) prie Rovėjos upės. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka (nuo 1954 m.), paštas (LT-41068), kultūros namai (nuo 1989 m.), buvusi Parovėjos mokykla. Šio kaimo garbei choreografės Tamaros Kalibataitės sukurtas sceninis šokis pavadintas „Parovėjos suktiniu“.
Etimologija
Parovėja yra vandenvardinis vietovardis, priešdėlio pa- vedinys iš upės vardo Rovėja.
Istorija
thumb|left|„Kolūkiečių draugas“, 1951 m.
1928 m. įkurta pradžios mokykla. 1931 m. geologas Mykolas Skvereckis Parovėjoje vykdė dolomitų paieškas. Ankstyvuoju sovietmečiu leistas laikraštis „Kolūkiečių draugas“. 1954 m. atidaryta Parovėjos biblioteka, 1956 m. – felčerių-akušerių punktas. 1989 m. vasario 11 d. duris atvėrė naujieji kultūros namai.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Raudonstiebis snaputis
Raudonstiebis snaputis (Geranium robertianum) – snaputinių (Geraniaceae) šeimos, snapučių (Geranium) genties augalas. Auga Europoje, Azijoje, Šiaurės Afrikoje.
Augalo aukštis 20-40 cm. Stiebas rausvas, plonas. Lapai sudėtiniai. Žiedai rausvi, sudaryti iš 5 žiedlapių. Žydi gegužės-rugsėjo mėnesiais. Auga pamiškėse, paunksmėse.
XVI pasaulio futbolo čempionato atranka
XVI pasaulio futbolo čempionato atrankos varžybos vyko nuo 1996 m. kovo 10 iki 1997 m. lapkričio 16 dienos. Užsiregistravo 174 rinktinės.
Papildoma vieta
Pralaimėjusi rinktinė gavo teisę rungtis dėl tarpžemyninės vietos.
Europa
Į pirmenybes pateko 9 grupių nugalėtojai ir geriausia iš antrųjų komandų. Likusios 8 antrąsias vietas užėmusios komandos kovojo dar dėl 4 papildomų vietų.
Tarpregioninė vieta
Polinezijos nugalėtojas turėjo žaisti su Melanezijos antrąja komanda:
III etapas
Nugalėtojas įgijo teisę kovoti dėl tarpžemyninės vietos.
Šiaurės Amerika
Pirmuose 2 etapuose kovojo tik Karibų komandos.
I etapas
Sent Kitsas ir Nevis be kovos laimėjo prieš Bahamas.
II etapas
Trinidadas ir Tobagas be kovos įveikė Bermudą.
Paolo Maldini
Paolas Maldinis (g. 1968 m. birželio 26 d.) – Italijos futbolininkas, vienas geriausių pasaulyje gynėjų.
Karjera
Garsaus futbolininko ir trenerio Cesare Maldini sūnus. Nuo pat profesionalo karjeros pradžios 1984 m. žaidžia AC Milan klube. Maldinis yra komandos kapitonas. 1988-2002 m. žaidė Italijos nacionalinėje rinktinėje, su kuria dalyvavo net 4 pasaulio futbolo čempionatuose (1990, 1994, 1998, 2002 m.) ir 3 Europos čempionatuose (1988, 1996, 2000 m.). Sužaidęs 126 rungtynes (iš jų 64 kaip kapitonas) už rinktinę Paolo išlieka daugiausiai kartų žaidusiu už Italijos rinktine žaidėju. Paolo Maldini – vienas tituluočiausių pasaulio futbolininkų, tačiau taip niekad ir netapęs pasaulio čempionu.
2009 m. gegužės 24 d. sužaidė savo paskutines rungtynes AC Milan klube, kurias pralaimėjo 3-2 AS Roma klubui.
Švendūna
Švendūna – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Nemakščių. Kaimo vakaruose teka Upyna.
Istorija
Per Antrąjį pasaulinį karą, pirmosiomis karo Lietuvoje dienomis į Švendūną atvykęs vokiečių kareivių būrys sušaudė 11 kaimo vyrų, sudegino valstiečių trobas. Tragedijos aukos palaidotos Nemakščių kapinėse.
Šarkaičiai (Šalčininkai)
Šarkaičiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje. Seniūnaitijos centras. Yra Dieveniškių vid. mokyklos skyrius.
Fiat 10 HP
thumb|Fiat 10 HP
Fiat 10 HP – automobilis, kuris buvo leidžiamas „Fiat“ kompanijos 1901 metais. Jis buvo 6 HP modelio patobulintas variantas.
Į automobilį buvo įmontuotas dviejų cilindrų, 1082 kub.cm apimties variklis su dviem vožtuvais vienam cilindrui, 10 aj. galingumo. Didžiausias greitis buvo 45 km/val. .
Į automobilį tilpo 4 žmonės, įskaitant vairuotoją. Išleidimo metais jis kainavo 9000 lirų.
Lietuvos geštaltinės psichoterapijos asociacija
Lietuvos geštaltinės psichoterapijos asociacija (LGPA) – geštaltinės psichoterapijos organizacija Lietuvoje; asociacija. Vienija geštaltinius psichoterapeutus ir geštaltinę psichoterapiją studijuojančius bei jai prijaučiančius narius Lietuvoje.
Asociacija rūpinasi geštaltinės psichoterapijos mokymo programų rengimu, šios psichoterapijos mokyklos populiarinimu, organizuoja seminarus bei konferencijas, dalyvauja Lietuvos ir tarptautinėse programose, rengiant psichoterapijos specialistus bei keliant jų kvalifikaciją.
Adresas: Šilo g. 7-2, Vilnius.
Istorija
Savo veiklą Asociacija pradėjo 2000 m.
Asociacijai vadovauja taryba, kuri renkama 3 metų kadencijai, bei tarybos išrinktas asociacijos prezidentas.
Saimalu Tašas
Saimalu Tašas ( – 'dekoruoti akmenys') – archeologinė vietovė vidurio Kirgizijoje, Džalal Abado srityje, į pietus nuo Kazarmano gyvenvietės, Ferganos kalnagūbryje (3200 m aukštyje). Čia rasta virš 10 tūkst. akmenų su išraižytais paveikslėliais (petroglifais). Raižiniai datuojami nuo 3-2 tūkstantmečio pr. m. e. iki viduramžių. Manoma, kad Saimalu Tašas turėjo sakralinę reikšmę.
Vietovė atrasta 1902 m., bet labiau tyrinėti pradėta tik nuo 1950 m. Saimalu Tašas įtrauktas tarp kandidatų į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Kalnuočiai (Pakruojis)
Kalnuočiai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Pašvitinio.
Samfijos apskritis
Samfijos apskritis – viena iš Zambijos Luapulos provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Samfija. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 163 609 žmones.
David
David − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Lizichitonas
Lizichitonas (Lysichiton) – aroninių (Araceae) šeimos Orontioideae pošeimio augalų gentis.
Rūšys
Yra 2 rūšys:
Otto Heinrich Treumann
Otto Heinrich Treumann  (1919 m. spalio 30 d. Fiurtas, Vokietija – 2001 m. birželio 6 d. Vespas, Nyderlandai) – vokiečių ir olandų grafikas.
Biografija
1935-1936 m. studijavo Grafikos mokykloje Amsterdame, 1936–1940 m. Naujoje meno mokykloje (Nieuwe Kunstschool) Amsterdame; mokyklos vadovas Paul Citroen (1896–1983).
Antrojo pasaulinio karo metais dirbo pogrindyje. Po 1945 m. laisvai samdomas grafikas, nuo 1947 m. laikraščiams Kunstzijde Knie ir Rayon Revue. Už savo darbus daug kartų buvo apdovanotas. Vienas žymiausių darbų – 1963 m. sukurtas Izraelio oro linijų bendrovės El Al logotipas. 1962-1990 m. sukūrė 11 pašto ženklų Nyderlandų paštui.
Žuvis (maistas)
thumb|right|200px|Kepta žuvis su [[garnyras|garnyru]] Žuvis – maistui tinkama (skirta) pagauta gyva ar negyva žuvis, žuvies skerdena ar jos dalys, faršas ir kt.
Skiriamos dvi artimos 'toks stuburinis gyvūnas' ir 'maistas iš žuvų'. Tačiau daugelyje kalbų šios sąvokos žymimos vienu žodžiu (pvz.,, , ), nors kai kurios tam turi du žodžius, pvz., 'žuvis gyvūnas' ir  'žuvis kaip maistas'. Dabartinėje vartosenoje kartais vartojamas žodis, tačiau jis daugiau reiškia 'žuvies mėsa'.
Daugelyje šalių žuvys buvo svarbus maisto šaltinis.
Ruošimo būdai
Maisto produktai ir patiekalai iš žuvies daromi įvairiais būdais: Kartais žuvis valgoma šviežia žalia, pavyzdžiui, japoniški patiekalai suši ir sashimi.
Davis
Davis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Gianluca Ramazzotti
Džianluka Ramazotis (g. 1970 m. rugpjūčio 22 d.) – italų televizijos ir teatro aktorius, dubleris.
Davis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Davienė (ištekėjusi moteris) ir Davytė (mergautinė pavardė).
Gianluca Ramazzotti
Jis taip pat vaidino serialuose Vivere ir Un posto al sole bei filme Il Papa Buono, režisuotame Ricky Tognazzi. Gianluca Ramazzotti dirbo radijo laidų vedėju ir dubleriu Radiodue radijuje. Teatre vaidino Dekamerone, Rugantino, Ozo Mage ir kt.
Gianluca Ramazzotti kalba itališkai, ispaniškai, angliškai bei prancūziškai.
Beržynų pagrindinė mokykla
Šakių rajono Beržynų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Veršiuose (Šakių raj.), Mokyklos g. 2, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190822231. Steigėjas Šakių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
2012 m. rugsėjo 1 d. Beržynų pagrindinė mokykla prijungta prie Sintautų pagrindinės mokyklos. 2016 m. uždarytas Sintautų pagrindinės mokyklos Beržynų pradinio ugdymo skyrius.
Mokyklos pastate įsikūrė bendruomenės centras, biblioteka (2021 m. uždaryta).
Trasa Magny-Cours
Magny-Cours (pilnas pavadinimas pranc. Circuit de Nevers Magny-Cours) – Formulės 1 trasa, šalia Magny-Cour miesto, Prancūzijoje. Joje nuo 1991 vyksta Formulės 1 Prancūzijos Grand Prix lenktynės.
Istorija
Trasa buvo pastatyta dar 1960, projekto autorius Jean Bernigaud. 8-me dešimtmetyje joje dažnai bandydavo bolidus F1 komandos, bei treniruodavosi jauni Prancūzijos lenktynininkai. Vykdavo šalies moto ir autosporto renginiai.
2007 m. Formulės 1 teisių saviniko Bernie Ecclestone sprendimu su trasos šemininkais nebus pasirašoma sutatis dėl Prancūzijos GP lenktynių rengimo ir nuo 2009 m. Grand Prix nebus rengiamos.
2008 m. gegužės 12 d. Formulės 1 komercijos teisių valdytojas Bernie Ecclestone patikino, jog šiemet lenktynės Magny-Cours trasoje Prancūzijoje bus surengtos paskutinį kartą, bet tikisi kad ateityje šios "Prancūzijos Grand Prix“ bus rengiamos sostinėje Paryžiuje ar jo apylinkėse.
Adresas
Technopole
F-58470 Magny-Cours
France
Andoros futbolo federacija
Andoros futbolo federacija – Andoros futbolo vykdomoji institucija, įkurta 1994 m. ir veikianti Eskaldeso-Engordanio. Futbolo federacija kontroliuoja Andoros lygos čempionatą, Andoros futbolo taurę, bei Andoros vyrų futbolo rinktinę.
1994 m. federacija buvo priimta į UEFA, po dvejų metų, t. y. 1996 m., priimta į FIFA.
Dabartinis federacijos prezidentas yra Francesc Amat Escobar.
Peleniškiai
Peleniškiai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į rytus nuo Pašvitinio. Seniūnaitijos centras.
Dida
Nelsonas de Chesus Silva ( (Dida); g. 1973 m. spalio 7 d.) – brazilų futbolininkas, vartininkas. Ilgą laiką pagrindinis Brazilijos rinktinėss vartininkas.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1995 m. liepos 7 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per penkerias rungtynes praleido tik 2 įvarčius, sulaikė 19 smūgių.
Manpower 4
„Manpower 4“ – Estijos pop vokalinis kvartetas. Grupę sudaro Jaanus Saago, Andrei Ozdoba, Mick Pedaja ir Kristjan Knight.
Žvirzdė (Raseiniai)
Žvirzdė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Nemakščių, piečiau magistralės. Pro kaimą teka Upyna.
Pasaulio moterų softbolo čempionatas
Pasaulio moterų softbolo čempionatas – geriausių pasaulio softbolo nacionalinių moterų rinktinių čempionatas, kurį kas dvejus metus organizuoja Pasaulio beisbolo ir softbolo konfederacija.
The Elder Scrolls Adventures: Redguard
The Elder Scrolls Adventures: Redguard – 1998 m. pasirodęs kompiuterinis veiksmo vaidmenų žaidimas, kurio veiksmas vyksta The Elder Scrolls pasaulyje. Žaidimas buvo platintas tik asmeniniams kompiuteriams.
Apžvalga
thumb|left|The Elder Scrolls Adventures: Redguard žaidimo aplinka The „Elder Scrolls Adventures: Redguard“ yra veiksmo žanro „Bethesda Softworks“ kompanijos žaidimas, kurio veiksmas vyksta Tamriel žemyne, 400 m. iki „The Elder Scrolls: Arena“ įvykių. Žaidimas veikia MS-DOS formate ir pasileidžia su Voodoo 2 grafine korta. Žaidimo aplinka ir grafikos detalės smulkios ir gražiai kombinuotos tų laikų kompiuterinių žaidimų vaizdo atžvilgiu. Žaidimo režimas yra trečiojo asmens ir valdomas su 4 mygtukų pagalba. Prie žaidimo pridedama knygutė „Kišeninis imperijos vadovas“, kurioje aprašyta visa imperijos istorija. „The Elder Scrolls Adventures: Redguard“ žaidime yra 13 įvairių užduočių, kurias žaidimo žaidėjas gali vykdyti laisvai keliaudamas po visą žaidimo pasaulį. Dar žaidimą sudaro įdomus siužetas, kuris prie žaidimo prideda savotišką nuotaiką ir atspalvį.
Siužetas
864 m. į Stros M’kai salą atvyksta Redguard rasės vyras vardu Cyrus, jis saloje pradeda ieškoti savo dingusios sesers. Ieškodamas sesers, Cyrus staiga patenka į politinį konfliktą, kuriame jis privalo dirbti įvairiems asmenims, kurie moka jam už darbą pinigus ir informaciją apie seserį. Kai Cyrus baigė visus savo darbus, jis suranda savo seserį ir lieka gyventi Stros M’kai saloje.
Builis (žuvis)
Builis arba jūrinis kūjagalvis (Myoxocephalus scorpius) – kūjagalvinių (Cottidae) šeimos žuvis.
Kūnas kresnas, be žvynų, aukščiau ir žemiau šoninės linijos padengtas dygiomis kaulinėmis plokštelėmis. Patinai turi žymiai daugiau kaulinių plokštelių ir jos kur kas dygesnės, o patelių plokštelės smulkesnės, jų žymiai mažiau, o kartais visai nėra. Galva labai didelė, plokščia iš viršaus, plačiu tarpuakiu, ginkluota stambiais dygliais. Ant žiaunadangčių yra po tris aštrias išaugas, viršutinė – pati ilgiausia, tiesi. Akys labai didelės. Žiotys didelės, galinės. Pelekai labai dideli, išmarginti dėmėmis ir ruoželiais. Spalva labai įvairuoja. Dažniausiai viršutinė kūno dalis žalsvai rausva su tamsiomis dėmėmis. Patinų pilvinė dalis tamsiai raudona, patelių – oranžinė su stambiomis baltomis dėmėmis, užeinančiomis ir ant kūno šonų.
Plačiai paplitusi rūšis, sutinkama praktiškai visose Šiaurės Europos jūrose. Baltijoje, taip pat ir prie Lietuvos krantų, dažna. Builiai gyvena priekrančių zonoje, iki 20-25 m gylio, nors kartais sužvejojami ir didesnėse gelmėse, net iki 250 m. Sėslūs, tačiau vasarą laikosi arčiau kranto, žiemą – pasitraukia giliau. Atsparūs temperatūros, taip pat druskingumo svyravimams.
Patinų ilgis paprastai siekia iki 25 cm ilgio, patelių – iki 30 cm ilgio. Subręsta paprastai 3-4 metų amžiaus. Neršia žiemą, gruodžio – vasario mėn.
Builiai verslinės reikšmės neturi, jų specializuota žūklė nevykdoma, nors jie retkarčiais pakliūva į statomuosius tinklus. Leistinais žvejybos įrankiais nedraudžiamose vietose builius galima gaudyti ištisus metus.
Souleymane Diawara
Suleimanas Diavara (g. 1978 m. gruodžio 24 d.) – futbolininkas, Senegalo rinktinės ir FC Girondins de Bordeaux klubo gynėjas.
žaidžia nuo 2002 m. Su rinkrine dalyvavo 2004, 2006, 2008, 2012 m. Afrikos Tautų taurėse.
Pikeliškė
Pikeliškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 20 km į pietvakarius nuo Šiaulių, prie kelio Bazilionai–Pašiaušė.
Istorija
left|thumb|Pikeliškė
Kaimas pirmą kartą minimas 1600 m. XIX a. pr. buvo bajorkaimis.
Bieler Bros. Records
Bieler Bros. Records – JAV nepriklausoma įrašų kompanija, įkurta 2002 metais brolių Aaron ir Jason Bieler. Įmonė daugiausiai užsiima roko bei metalo muzikos leidyba.
Perlitas
Perlitas – eutektoidinis ferito ir cementito mišinys, turintis 0,8 % anglies. Susidaro auštant austenitui, kai temperatūra žemesnė nei 727° C. Plokštelinis perlitas būdingas mažaangliam plienui, o grūdelinis – legiruotajam plienui.
Jonas Mykolas Sologubas
Jonas Mykolas Sologubas (apie 1697–1748 m. gegužės 8 d.) – LDK valstybinis veikėjas, Lietuvos didysis iždininkas (1731–1746 m.), Bresto vaivada (1746–1748 m.),Lietuvos didysis medžioklis (1724–1731 m.), Lietuvos Tribunolo maršalka 1730 ir 1747 metais, Lietuvos karių brigadininkas, Gostynino pakamaris, Ežeriškių ir Prieraslio seniūnas.
Biografija
thumb|left|150px|Jonas Mykolas Sologubas Lietuvos bajorų Sologubų giminės atstovas, herbo „Prawdzic“ savininkas, Kauno taurininko Jeronimo Sologubo (apie 1640–1708) ir Katerinos Grotus sūnus.
1713 metais Jonas Mykolas Sologubas gavo Žemaitijos taurininko pareigybę, 1722 metais – Gostinskio pakamario. Vėliau užėmė keletą aukštų valstybinių pareigybių. 1730 ir 1747 metais du kartus buvo renkamas Lietuvos Tribunolo maršalka.
Jam priklausė Gorko, Čarejo, Turovo ir Iveneco miestai.
Šeima ir vaikai
thumb|left|150px|Jono Mykolo Sologubo pirmoji žmona Elena Šamovskaitė 1-ma žmona nuo 1706 metų Elena Šamovskaitė (prieš 1685–1727), Jono Šamovskio ir Anos Byžovskaitės dukra. Vaikai:
Donkey Kong
thumb|right|260px|1994 m. [[SNES žaidimo „Donkey Kong Country“ viršelis su pagrindiniu herojumi Donki Kongu]] Donkey Kong  – kompiuterinių žaidimų serija, kurią 1981 m. pradėjo Japonijos „Nintendo“ kompanija. Pagrindiniai serijos žaidimai yra nuotykių platformerio žanro.
Žaidimų metu valdomi gorilos pavidalo personažai „kongai“: Donki Kongas (daugiausiai), Diksi Kong, Didi Kongas ir kt. Įprasti kiti serijos atributai: tropikų salų gamta, laužomos dėžės ir statinės, trofėjai − bananai. 1994 m. pradėta subserija Donkey Kong Country.
„Donkey Kong“ žaidimai
Išskyrus pirmuosius žaidimus, skirtus žaidimų automatams, „Donkey Kong“ žaidimai leidžiami išskirtinai „Nintendo“ žaidimų konsolėms. Ankstyvuosius žaidimus galima žaisti vėliau išleistomis žaidimų konsolėmis, išleista atnaujintų adaptacijų.
Pirmieji žaidimai
Pirmasis serijos žaidimas „Donkey Kong“ 1981 m. sukurtas japonų „Nintendo“ ir išleistas „Atari“ žaidimų automatams. Šis žaidimas tapo pirmąja „Nintendo“ kompanijos žymia komercine sėkme kompiuterinių žaidimų srityje. Jame pirmą kartą pristatyti vieni žinomiausių „Nintendo“ sukurtų veikėjų: Donki Kongas ir Mario.
„Donkey Kong Land“
„Donkey Kong Land“ buvo „Donkey Kong“ subserija „Game Boy“ nešiojamai konsolei. Pirmasis serijos žaidimas buvo SNES žaidimo „Donkey Kong Country“ adaptacija, vėliau išėjo dar du jo tęsiniai.
„Mario prieš Donkey Kong“ žaidimai
„Mario prieš Donkey Kong“ žaidimuose dalyvauja „Nintendo“ herojai Mario ir Donki Kongas. Tai galvosūkių žaidimai, kuriuos sukūrė „Nintendo“ studijos nešiojamoms „Nintendo“ konsolėms.
Žmogaus teisių diena
miniatiūra|Žmogaus teisių logotipas Žmogaus teisių diena – gruodžio 10 d. švenčiama atmintina diena, skirta atkreipti pasaulio visuomenės dėmesį į žmogaus teises.
Ancevičiai
Ancevičiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Eišiškių, prie Nezdilės upelio ir plento. Veikė Eišiškių gimnazijos skyrius.
Žmogaus teisių diena
Istorija
1948 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų Organizacijos (JT) Generalinė Asamblėja priėmė Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją. Tai buvo pirmasis istorijoje tarptautinis dokumentas, visuotinai pripažįstantis, kad visi žmonės nuo pat gimimo turi vienodas teises ir laisves (aktas išverstas į 360 kalbų).
Iniciatyvą gruodžio 10 d. atminti 1950 m. iškėlė Jungtinės Tautos.
Data
Pietų Afrikos Respublikoje Žmogaus teisių diena minima ne gruodžio 10-ąją kaip visame pasaulyje, bet kovo 21-ąją – pagerbiant šią dieną 1960 m. įvykusių Šerpvilio žudynių aukas (policijai atidengus ugnį į juodaodžius protestuotojus, žuvo 69 žmonės).
Renginiai
Kasmet šią dieną Europos parlamentas įteikia Sacharovo premiją. „Reporteriai be sienų" kasmet įteikia žmogaus teisių premiją.
Lietuvoje šią dieną Nevyriausybinių organizacijų informacijos ir paramos centras rengia mažąjį kino festivalį, kurio pagrindinė tema – žmogaus teisės.
Gabrielius Oginskis
Gabrielius Juozapas Oginskis ( 1784 m. lapkričio 30 d. – 1842 m. gruodžio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) karinis ir politinis veikėjas.
Giminė ir dvarai
thumb|left|Gabrieliaus Oginskio žmona Kunegunda Oginska thumb|left|[[Strėvininkų dvaras|Mūro Strėvininkų dvaras]] Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės, senelis Andrius Ignotas Oginskis, dėdė Mykolas Kleopas Oginskis.
Mūro Strėvininkuose paveldėjo ten buvusį dvarą. 1828 m. įrengė audimo ir balinimo fabrikus. Dviejų aukštų mūriniuose namuose buvo sumontuotos 31 staklės drobės ir 31 staklės medvilnės medžiagoms austi. Medvilnė buvo gabenama iš Anglijos, lininiai siūlai ir linai superkami Lietuvoje. Audimo ir balinimo darbams prižiūrėti Oginskis iš Škotijos pakvietė audėją Joną Garvisą su sūnumi ir balinimo meistrą Robertsoną. Fabrike dirbo 60 verpėjų, 30 siūlų vyniotojų ir 62 berniukai prie staklių. Balinimo fabrike gamybos reikalams buvo naudojama arklių jėga.
1836 m. surašytame Strėvininkų dvaro inventoriuje pažymėta, kad dvarą sudarė 2 miesteliai, 4 palivarkai, 19 kaimų ir 20 užusienių. Dvaro rūmai – dviejų aukštų, dengti čerpėmis. Pirmame aukšte 20 kambarių, kuriuose sudėtos ąžuolinio ir pušinio parketo grindys. Krosnys – baltų koklių. Viena krosnis iš geltono ir juodo marmuro. Tinkuotos sienos nudažytos, o karnizai ir lubos daugiausia tapyti. Antrame aukšte buvo 12 įvairaus dydžio kambarių. Kairėje rūmų pusėje stovėjo fabriko pastatas, dešinėje – dviejų aukštų mūrinis pastatas arklininkams ir sandėliams. Rūmus supo „angliškas" sodas. Už sodo gatvėje stovėjo 28 mūriniai ir mediniai pastatai, augo įvairių augalų sodas, kurį puošė trys liepų alėjos ir du tvenkiniai. Strėvininkų palivarke buvo spirito varykla, kuriai vanduo buvo tiekiamas iš Martiniškių palivarko.
Veikla
Išvykęs mokytis į Paryžių, dalyvavo Napoleono karo žygiuose, tikėdamasis su jo pagalba atkurti nepriklausomą Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę. 1812 m. Napoleono kariuomenės lietuviškosios Garbės gvardijos, kurią sudarė Broel – Pliateriai, Romeriai, Chlevinskiai, Lenkevičiai, Černovskiai, Nosarževskiai, Jelenskiai, Pomarnackiai, Stravinskiai, Valavičiai, Puzinai, Laskovičiai, Zabielos ir kiti iš Lietuvos kilmingų šeimų kilę karininkai, vadas, pulkininkas. Buvo Napoleono generalinio štabo narys. 1813 m. grįžo į Lietuvą ir užsiėmė dvarų reikalais.
1830–1831 m. vienas sukilimo Lietuvoje vadų, nuo 1831 m. balandžio 1 d. Trakų apskrities sukilėlių vadas. Veikė Jonavos – Raseinių apylinkėse. Nuo 1831 m. birželio 10 d. Centrinės sukilėlių vyriausybės vicepirmininkas. Bandė palaužti bajorų nenorą dėtis prie sukilimo.
Sukilimui pralaimėjus, 1831 m. liepos mėn. pasitraukė į Prūsiją, iš Prūsijos 1833 m. emigravo į Paryžių. Dvaras buvo konfiskuotas, rūmuose įrengtos kareivinės ir karo ligoninė, manufaktūra uždaryta. 1840 m. grįžo į Lietuvą, buvo suimtas, teisiamas, bet mirė kalėjime. Palaidotas Vilniuje, Rasų kapinėse.
1821 m. pastatė Vievio bažnyčią.
Alaušai
Alaušai tai:
Pypliškė (Šilutė)
Pypliškės kaimynai – Gardamas, Žiogai, Birbalai, Laukstėnai, Žakainiai, Gudiškė, Nausėdai.
Pypliškės kaime yra Gardamo, Nausėdų kapinynas (2005 m. įtrauktas į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą), autobuso stotelė, senosios kaimo kapinės.
Istorija
Senovėje Pypliškės kaimas buvo vadinamas Pypliais, kurie minimi 1695 m. Švėkšnos dvaro inventoriuje. Buvo 15 šeimų.
1997 m. Pypliškės kaime buvo 18 ūkių ir 41 gyventojas.
Žymūs žmonės
Pypliškėje gimė:
Kristupas Sluška
Kristupas Sluška (m. 1620) – LDK valstybės veikėjas, Minsko pateisėjas (nuo 1602 metų), Vendeno vaivada (1609–1620).
Biografija
Lietuvos bajorų Sluškų giminės atstovas, herbo „Ostoja“ savininkas. Kričevo seniūno Mikalojaus Sluškos ir Elžbietos Kuncevičiūtės sūnus. Broliai – Trakų vaivada Aleksandras Sluška ir pulkininkas Mikalojus Sluška.
Laitiešiniai
Laitiešiniai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės rytus nuo Pašvitinio.
Dunganai
Dunganai (savivardis Хуэйзў) – etninė grupė, gyvenanti Vidurinėje Azijoje. Šiuo etnonimu buvusioje TSRS vadinti kinų kilmės musulmonai, tačiau patys dunganai save laiko daug gausesnės kinų musulmonų etninės grupės, hujų, dalimi. Dunganus taip pat išskiria ir vakarų Kinijos tiurkų tautos. Bendra dunganų populiacija buvusios TSRS teritorijoje sudaro ~110 tūkst. žmonių. Gyvena daugiausia šiaurės Kirgizijoje (Sokulukas, Miljanfanas, Yrdykas) bei pietryčių Kazachstane (Šortiubė, Masanči). Kalba dunganų kalba, kuri užrašoma kirilicos raštu.
Dunganai į Vidurinės Azijos sritis perkelti tiurkų valdymo laikotarpiu, dauguma jų buvo pagrobti iš vakarų Kinijos miestų kaip vergai. Dunganai buvo priversti trauktis į vakarus dėl XIX a. kilusios dunganų revoliucijos ir hujų vidinių karų.
thumb|left|200px|Dunganų mečetės [[Karakolas|Karakole minaretas]] Dunganai verčiasi daugiausia žemės ūkiu (ryžių, cukrinių runkelių auginimu), augina gyvulius, verčiasi prekyba opijumi. Nešioja spalvingus drabužius, rengia dideles šventes. Iki pat XX a. vid. dalis dunganų praktikavo kojų bintavimą (deformavimą). Dėl savo nutolimo nuo kitų kinų, dunganai dalį papročių išlaikė ilgiau nei Kinijos kinai.
US Sassuolo Calcio
Istorija
Klubas buvo įkurtas 1920 m. Ilgą laiką žaidė regioninėse varžybose, o pastaruoju metu sparčiai kopia į Italijos futbolo elitą.
Stadionas
Namų rungtynes komanda žaidžia Alberto Braglia stadione, kuris yra Modenoje.
Kultuvėnai
Kultuvėnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės pietvakariuose, 4 km į pietryčius nuo Veprių, Širvintos dešiniajame krante, prie jos intako Siemanio. Yra paštas (LT-20033), biblioteka, Sližių koplyčia, Sližių dvaras.
Tėvai
Tėvai – motina ir tėvas, artimiausi kraujo giminaičiai. Su vaikais juos sieja tėvystė.
Tėvai būna:
Artima sąvoka – krikšto tėvai – krikšto tėvas (krikštatėvis) ir krikšto motina (krikštamotė).
Paprastai tėvai vaiką auklėja nuo gimimo, rūpinasi jo materialiąja ir dvasine gerove iki jo pilnametystės. Nuolatinis bendravimas tėvus ir vaiką susieja emociniais ryšiais, kurie paprastai lieka visą gyvenimą. Tradicija ir teisė susieja tėvus ir vaikus ir kitais ryšiais. Tėvai turi rūpintis vaikais kol šie nepilnamečiai. Suaugę vaikai turi rūpintis savo tėvais, ypač šiems praradus sveikatą, nusenus.
Titnagas (žurnalas)
Titnagas – mėnesinis iliustruotas humoro ir satyros žurnalas, ėjęs 1989–1993 m. Šiauliuose.
Istorija
Steigėja ir leidėja „Amalijaus Narbuto leidybos įmonė“. 1992 m. – savaitraštis. Tiražas 1989 m. – 20 000 egz., 1992 m. – 14 300 egz.
Spausdino satyros ir humoro kūrinius visuomeninio, politinio, ekonominio gyvenimo, buities temomis.
Vyriausias redaktorius Amalijus Narbutas.
Boguslavas Kazimieras Oginskis
thumb|left|150px|Boguslavo Kazimiero Oginskio žmona Polidora Vrangel Boguslavas Kazimieras Oginskis ( 1669–1730 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) karinis ir politinis veikėjas.
Giminė ir dvarai
Kilęs iš bajorų, būsimųjų Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės. Tėvas Simonas Karolis Oginskis (1625–1699 m.), motina Teodora Korsakaitė. Brolis Marcijonas Mykolas Oginskis (1672–1750 m.)
Veikla
Kauno maršalka, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės stalininkas.
Žemygala (Nemakščiai)
Žemygala – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Nemakščių.
Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas
Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas – prognozuojamas galaktikų susidūrimas, kuris turėtų įvykti po maždaug 4 mlrd. metų. Tiek viena, tiek kita susidūrime dalyvausianti galaktika priklauso Vietinei galaktikų grupei.
Žvaigždžių susidūrimai
Andromedos galaktikoje yra apie trilijonas (1012) žvaigždžių, o Paukščių Take – maždaug 300 milijardų (3x1011). Dviejų žvaigždžių susidūrimo tikimybė yra nykstamai maža dėl didžiulių žvaigždes skiriančių atstumų. Pavyzdžiui, artimiausia Saulei žvaigždė Kentauro Proksima yra nutolusi atstumu, prilygstančiu 3x107 Saulės skersmenų (4x1013 km arba 4,2 šm). Jei Saulė būtų stalo teniso kamuoliukas Paryžiuje, Kentauro Proksima atitiktų žirnio dydžio rutuliuką Berlyne (Paukščių Tako galaktika būtų ~1,9x107 km pločio, o tai atitinka apie trečdalį atstumo iki Marso).
Nors netoli galaktikos centro žvaigždės yra išsidėsčiusios arčiau viena kitos, atstumai vis tiek yra labai dideli. Vidutinis žvaigždžių nuotolis (1,6x1011 km) atitinka stalo teniso kamuoliuką kas 3,2 km. Tai reiškia, kad kurių nors dviejų žvaigždžių susidūrimas yra ypač mažai tikėtinas.
Įvykio tikimybė
Iki 2012 m. nebuvo pavykę išsiaiškinti, ar Andromedos bei Paukščių Tako galaktikos iš tiesų susidurs. Frank Summers iš Mokslinio kosminių teleskopų instituto („Space Telescope Science Institute“) sukūrė šio numatomo įvykio kompiuterinę vizualizaciją, paremtą profesorių Chris Mihos (Case Western Reserve University) ir Lars Hernquist (Harvardo universitetas) tyrinėjimais.
Įvertinę 2002–2010 m. naudojantis Hablo kosminiu teleskopu vykdytus kruopščius Andromedos galaktikos judėjimo matavimus, 2012 m. tyrinėtojai priėjo išvadą, kad galaktikų susidūrimas neabejotinai įvyks. Tokie galaktikų susidūrimai Visatoje yra palyginti dažni. Pvz., manoma, kad Andromedos galaktika praeityje jau yra susidūrusi su mažiausiai viena galaktika, o kelių nykštukinių galaktikų (pvz., Šaulio sferoidinės nykštukinės galaktikos) susidūrimas su Paukščių Taku vyksta šiuo metu.
Remiantis šiais moksliniais tyrimais taip pat galima manyti, kad susidūrime dalyvaus ir Trikampio galaktika – trečioji pagal dydį Vietinių galaktikų grupėje. Labiausiai tikėtina, kad ji taps iš Andromedos bei Paukščių Tako susidariusios galaktikos palydove, o dar tolimesnėje ateityje su ja susijungs. Negalima atmesti ir to, jog Trikampio galaktikos susidūrimas su Paukščių Tako galaktika įvyks anksčiau, nei susidūrimas su Andromeda. Be to, įmanoma, kad Trikampio galaktika apskritai paliks Vietinę grupę.
Saulės sistemos likimas
Dviejų Harvardo-Smitsono astrofizikos centro mokslininkų teigimu, egzistuoja 50 % tikimybė, kad susijungus galaktikoms Saulės sistema bus triskart toliau nuo galaktikos centro, negu yra dabar. Anot jų, taip pat esama 12 % tikimybės, jog Saulės sistema bus išsviesta iš naujosios galaktikos kažkuriuo susidūrimo momentu. Toks įvykis jokio neigiamo poveikio sistemai greičiausiai neturėtų.
1914 m.
1914 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas
Saulės sistemos likimas
Tuomet, kai vyks galaktikų susidūrimas, Žemės paviršius bus gerokai per karštas, kad jame galėtų egzistuoti skystas vanduo, todėl žemiškoji gyvybė jau bus išnykusi. Prognozuojama, jog dėl laipsniškai didėjančio Saulės šviesio tai turėtų įvykti po ~1,4 mlrd. metų.
1914 m.
Mirtys
Nedatuota
Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas
Kvazaras
Manoma, kad dėl Paukščių Tako ir Andromedos galaktikų susidūrimo gali susiformuoti kvazaras.
Jei kvazaras susiformuotų Andromedos galaktikos centre, jis būtų matomas iš Žemės ir būtų toks šviesus, kaip Mėnulio pilnatis, nors ir nutolęs 10 000 šviesmečių. Vis dėlto jo akrecinis diskas nebūtų matomas, dėl fliuktuacijų atmosferoje kvazaras atrodytų kaip mirksinti žvaigždė.
1914 m.
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Andromedos ir Paukščių Tako galaktikų susidūrimas
Kvazaras
Kvazarui susiformavus Paukščių Tako centre, iš Žemės jis nebūtų matomas dėl dulkių tarp planetos ir galaktikos centro. Kvazaras Andromedos galaktikos centre būtų ryškesnis, nei susiformavęs Paukščių Tako centre, nes Andromedos galaktikos centre esanti juodoji bedugnė yra didesnė už Paukščių Tako. Vis dėlto, kaip jau minėta, net jei visa tai ir įvyktų, gyvybė Žemėje tuo metu jau bus išnykusi.
Žvaigždžių formavimosi suintensyvėjimas
Susidūrus dviem spiralinėms galaktikoms, jų diskuose esantis vandenilis suspaudžiamas, todėl prasideda intensyvus naujų žvaigždžių formavimasis (šio reiškinio pavyzdys – tarpusavyje sąveikaujančios Antennae galaktikos). Visgi Andromedos ir Paukščių Tako susidūrimo atveju žvaigždžių formavimosi suintensyvėjimas bus ganėtinai silpnas dėl nedidelio galaktikų diskuose likusių dujų kiekio, tačiau jo gali pakakti kvazarui susiformuoti.
Naujoji galaktika
Tolimoje ateityje į šį objektą įsilies visos likusios Vietinės grupės galaktikos. Tai bus paskutinė šios galaktikų grupės evoliucijos pakopa.
Nuorodos
Vaizdo įrašų nuorodose astronomų pasakojimas apie Paukščių Tako ir Andromedos galaktikų ateities susidūrymą ir pasekmes:
Jurgis Griška
miniatiūra|Jurgis Griška (1940 m. kovas) Jurgis Griška (1906 m. kovo 21 (balandžio 3) d. Mačiūnų kaimas, Prienų valsčius, Marijampolės apskritis – 1969 m. balandžio 1 d., Vusteris, Jungtinės Amerikos Valstijos, Masačusetso valstija) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, vertėjas.
Biografija
Jurgis Griška gimė ir augo ūkininkų Pranciškaus Griškos ir Gertrūdos Daunoraitės šeimoje. Studijavo Paryžiuje. Dirbo Lietuvos Užsienio reikalų ministerijoje. Vėliau – agentūroje ELTA, kurioje iš pradžių užėmė vertėjo, vėliau – redaktoriaus, o 1941 m. – direktoriaus pareigas. Nuo 1938 m. – Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Priešingai nei iki šiol buvo skelbta, prieš prasidedant antrajai sovietų okupacijai J. Griška nebuvo komunistų suimtas ir nužudytas gulage, bet 1944 m., gresiant represijoms, su žmona Vera Griškiene (1905 m. lapkričio 22 d. – 1979 m. liepos 1 d.) pasitraukė iš Lietuvos. Kurį laiką gyveno pabėgėlių stovykloje Vokietijoje, po to išvyko į Jungtines Amerikos Valstijas – 1949 m. rugsėjo 3 d. kartu su žmona laivu „General Stewart“ pasiekė Niujorką ir kurį laiką gyveno Brukline. Vėliau su žmona ir dukra (g. apie 1949–1950 m.) persikėlė į Vusterį (Masačusetso valstija), kuriame gyveno gausi lietuvių bendruomenė.
Kitiems J. Griškos šeimos nariams represijų išvengti nepavyko. J. Griškos brolis Pranciškus vel Pranciškus Viktoras vel Pranas Griška (1889 –apie 1923) – inžinierius, Aleksandro I susisiekimo kelių inžinierių instituto Sankt Peterburge auklėtinis, vienas iš „Lietuvių tautos meno fondo“ (Sankt Peterburgas, 1917 m.) steigėjų - buvo nušautas (sušaudytas?) Sankt Peterburge (tada – Petrogradas). P. Griška buvo vedęs garsaus meteorologo, Stepono Olšausko (1892–1959), seserį Mariją Olšauskaitę (1894–1959).
Kitas J. Griškos brolis – Oranų kaime (Gižų valsčius, Vilkaviškio apskritis) ūkininkavęs Bronislovas Griška (1891–1946) – buvo laisvės kovų dalyvis ir žuvo 1946 m. gegužės 1 d. Vorkutos lageryje. J. Griškos sūnėnas Juozas Stravinskas (1914–1946) buvo vienas iš Lietuvos partizanų vadų Tauro apygardoje (slapyvardis Kardas, Žiedas).
Šv. Elenos kalnas
Šv. Elenos kalnas garsėja savo galingais išsiveržimais. Jų metu į orą išmetama daugybę pelenų, pasklinda piroklastinių uolienų srautai. Ugnikalnis labai galingai išsiveržė 1980 m. gegužės 18 d. Žuvo 57 žmonės, sugriauta 250 namų, 47 tiltai, 24 km geležinkelių, 300 km greitkelių. Išsiveržimas sukėlė milžinišką sprogimą ir nuošliaužą, kalno aukštis sumažėjo nuo 2950 iki 2550 m.
Sietuva (ansamblis)
thumb|Ansamblio "Sietuva" logotipas Sietuva – jaunimo tautinių šokių ansamblis, įkurtas 1956 m. keleto merginų iniciatyva. Ansamblis greitai išaugo: 2-ame savo gyvavimo dešimtmetyje jį lankė apie 80 šokėjų, per metus kolektyvas dalyvaudavo apie 30 koncertų. Be to, jame buvo sukurtas liaudies instrumentų orkestras. Sietuva ypač klestėjo Sovietų Sąjungos laikais, todėl koncertavo daugelyje sovietinių respublikų ir pelnė pripažinimą kvietimais dalyvauti Pasauliniame jaunimo festivalyje bei XX vasaros olimpinėse žaidynėse Maskvoje.
Kurmelionys
Kurmelionys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, į pietryčius nuo Turgelių, prie pat sienos su Baltarusija. Seniūnaitijos centras. Veikia P. K. Bžostovskio mokyklos skyrius. Stūkso Kurmelionių piliakalnis (Pilalė).
Sietuva (ansamblis)
Apie ansamblį
Šiandien Sietuvos ansamblį sudaro šokių trupė ir liaudies instrumentų orkestras, dauguma narių − įvairių Vilniaus universitetų studentai. Kolektyvas, ieškodamas naujų kūrinių, siekdamas atgaivinti ankstesnius, bendradarbiauja su profesionaliais choreografais, į repertuarą stengiamasi įtraukti daugiau autentiškais etniniais šaltiniais besiremiančių kūrėjų darbų. Ansamblio siekis − šiuolaikinei publikai tėvynėje ir svetur skleisti liaudies kultūrą tautiniu šokiu ir daina.
Nauji nariai į ansamblį priimami kiekvieną rugsėjį.
Koncertai, kelionės, apdovanojimai
Sietuva yra nuolatinė Pasaulio lietuvių dainų švenčių ir Pabaltijo šalių studentų dainų ir šokių festivalių Gaudeamus dalyvė. Kiekvienais metais ansamblis vyksta svetur ir koncertuoja užsienio žiūrovams. Kolektyvas yra dalyvavęs tarptautiniuose festivaliuose Belgijoje, Turkijoje, Lenkijoje, Prancūzijoje, Latvijoje, Estijoje, Olandijoje, Vokietijoje ir kitur. 2003 m. ansamblis Sietuva, kaip geriausias metų Lietuvos tautinių šokių ansamblis, buvo apdovanotas Aukso paukšte. Ansamblio liaudies instrumentų orkestras yra įrašęs kompaktinę plokštelę. Joje − Sietuvos ankstesnių ir vis dar atliekamų kūrinių melodijos.
Nuorodos
VTDK Jaunimo tautinių šokių ansamblio SIETUVA interneto svetainė
Monstera
Monstera (Monstera) – aroninių (Araceae) šeimos Monsteroideae pošeimio augalų gentis.
Rūšys
Yra 22 rūšys:
Dekoratyviniai augalai
Patalpose dažnai auginama nuostabioji monstera (Monstera deliciosa).
Rytų Kyšulio provincija
Rytų Kyšulys  – provincija Pietų Afrikos Respublikos pietryčiuose, Indijos vandenyno pakrantėje. Sudaryta 1994 m. iš Kapo provincijos ir dviejų Bantustano teritorijų – Transėjaus ir Ciskėjaus. Provincija padalinta į 46 savivaldybes.
Sluškos
thumb|Herbas „Ostoja“ Sluškos, Služkos – bajorų giminė, herbo „Ostoja“ savininkai Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje.
Rusijos respublikos
Rusijos respublikos – respublikos, įeinančios į Rusijos Federaciją. Nuo kitų Rusijos Federacijos subjektų skiriasi tuo, kad yra nacionaliniai valstybiniai dariniai, tuo tarpu kiti – tik teritoriniai valstybiniai.
Pagal Rusijos Federacijos Konstitucijos 5 straipsnį respublikos pripažįstamos valstybėmis, tačiau neturi valstybinio suvereniteto. Skirtingai, negu kiti federacijos subjektai, priima savo konstitucijas, gali įsivesti savo valstybines kalbas. Tauta, pagal kurią pavadinta respublika, vadinamas tituline tauta. Ne visada titulinės tautos atstovai sudaro daugumą respublikos gyventojų. Daugelio respublikų vadovai vadinami prezidentais.
Gerdžiūnų Petro Dumčiaus pagrindinė mokykla
Šakių rajono Gerdžiūnų Petro Dumčiaus pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gerdžiūnuose (Šakių raj.), Liepų g. 4, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190822384. Steigėjas Šakių rajono savivaldybės taryba.
Nuo 2010 m. Kriūkų pagrindinės mokyklos Gerdžiūnų Petro Dumčiaus pagrindinio ugdymo skyrius. miniatiūra|220px|left|Mokykla 2023 m.
Istorija
Mokykla įsteigta 1918 m. Augant mokinių skaičiui 1945 m. atidaryta Žeimio pradžios mokykla. 1949 m. mokykla persikėlė į Morkų kaimą ir čia gyvavo iki 1965 m., kai išaugus dideliam mokinių skaičiui buvo pristatytas priestatas Gerdžiūnų kaime, bet mokykla vadinosi Sutkų aštuonmete. Tik 1969 m. spalio mėn. rajono vykdomojo komiteto sprendimu mokykla pavadinta Gerdžiūnų aštuonmete. 2005 m. spalio 27 d. suteiktas pedagogo Petro Dumčiaus (1858–1933) vardas. 2010 m. rugsėjo 1 d. Gerdžiūnų Petro Dumčiaus pagrindinė mokykla prijungta prie Kriūkų vidurinės mokyklos.
Todėlčius
Istorija
Vyriausias redaktorius Saulius Bartaška. Tiražas 1995 m. – 8400 egz., 1997 m. – 5600 egz.
Ibrahima Faye
Ibrahima Fajė (g. 1979 m. spalio 22 d.) – futbolininkas, Senegalo rinktinės gynėjas.
žaidžia nuo 2001 m. Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
Rambler Marlin
Marlin buvo vidutinės klasės automobilis, kurį gamino American Motors nuo 1965 iki 1967 metų. 1967 metais AMC perkėlė Marlin nuo Rambler Classic prie ilgesnio AMC Ambassador. Automobilis buvo prastai parduodamas; 1968 metais turėjo būti pristatytas AMC Jevelin, tad 1967 metais gamyba sustabdyta.
Algirdas Griškėnas
Algirdas Griškėnas (iki 1941 m. – Griškevičius, (1918 m. liepos 4 d. Ždanovičiuose, Minsko sritis, Baltarusija – 1999 m. balandžio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, poetas, prozininkas, redaktorius.
Rambler Marlin
1965 metais Marlin buvo parduodamas kaip Rambler modelis, o nuo 1966 iki 1967 metų kaip AMC modelis. Per trejus gamybos metus buvo parduota apie 20 000 automobilių.
Icchakas Rabinas
Icchakas Rabinas (, 1922 m. kovo 1 d. Jeruzalėje – 1995 m. lapkričio 4 d. Tel Avive) – Izraelio politinis ir karinis veikėjas, Nobelio Taikos premijos laureatas.
Biografija
Tėvas kilęs iš Ukrainos, motina – iš Baltarusijos. 1940 m. baigė aukštąją žemės ūkio mokyklą, irigacijos inžinierius. 1941–1947 m. dalyvavo Sionistų ginkluotuose būriuose Hagana. Nuo 1948 m. tarnavo Izraelio armijoje. 1960–1964 m. Generalinio štabo viršininko pavaduotojas, 1964–1968 m. viršininkas, generolas leitenantas.
1968–1973 m. Izraelio pasiuntinys JAV, 1974–1977 m. ir 1993 m. – 1995 m. ministras pirmininkas, 1984 m. – 1990 m. ir 1992–1995 m. gynybos ministras.
1968–1995 m. Izraelio darbo partijos CK narys, 1973–1977 ir 1992–1995 m. Izraelio darbo partijos lyderis. 1976–1980 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.
1993 m. rugsėjo 13 d. su Jesiru Arafatu pasirašė taikos susitarimą, kuris užbaigė Pirmąją palestiniečių intifadą. 1994 m. įteikta Nobelio Taikos premija už pastangas normalizuoti Izraelio ir Palestinos santykius. 1995 m. lapkričio 4 d. po pasikėsinimo buvo mirtinai sužeistas.
Algirdas Griškėnas
Biografija
1938 m. baigė Marijampolės Rygiškių Jono gimnaziją ir pradėjo studijuoti lituanistiką Kauno Vytauto Didžiojo universitete.
1940–1944 m. Kauno ir Vilniaus radiofonuose administracijos darbuotojas, pranešėjas, redaktorius, laidų vedėjas. 1941 m. birželio 23 d. Birželio sukilimo pirmąją dieną perskaitė Lietuvos Nepriklausomybės atstatymo deklaraciją ir Lietuvių aktyvistų fronto štabo atsišaukimą į lietuvių tautą. 1944 m. suimtas, nuo 1944 m. lapkričio 23 d. buvo kalinamas Lazdijų ir Marijampolės kalėjimuose bei Vorkutos lageriuose ir tik po 16 metų 1960 m. grįžo į Lietuvą. 1960–1982 m. dirbo bibliografu Lietuvos knygų rūmuose.
Mokydamasis gimnazijoje 1931–1932 m. dirbo savaitraščio „Alytaus dzyvas“ redakcijoje, vėliau bendradarbiavo laikraštyje „Lietuvos žinios“, žurnaluose „Šviesos keliai“, „Mokslo dienos“, „Jaunoji Lietuva“, „Šaltinis“, 1937 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ provincijos korespondentas. 1942–1944 m. daug straipsnių, apybraižų, korespondencijų ir kitų rašinių kultūros, literatūros, jaunimo auklėjimo klausimais paskelbė laikraščiuose „Ateitis“, „Į laisvę“, „Savitarpinės pagalbos žinios“, „Lietuviai“, „Karys“, „Panevėžio apygardos balsas“, „Ūkininko patarėjas“, „Naujoji Lietuva“, žurnale „Savaitė“; savo straipsnių ir apybraižų perskaitė per Kauno radiją. Sugrįžęs iš Vorkutos lagerių, rengė kultūros ir literatūros apžvalgas Lietuvos radijui ir savaitraščiams „Literatūra ir menas“, „Kalba Vilnius“, taip pat kitų respublikų radijo programoms. 1988 m. prasidėjus Atgimimui, straipsnių ir atsiminimų paskelbė laikraščiuose, žurnaluose, eilėraščių išspausdino antologijoje „Tremtinio Lietuva“ (1990 m.). Eilėraščio „Nebelauk, mergyte“, virtusio populiaria daina, autorius.
Hornopireno nacionalinis parkas
Hornopireno nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija pietinėje Čilėje, Los Lagoso regione, Palenos provincijoje. Įkurtas 1988 m. ir apima 48 232 ha plotą. Yra viena iš Pietinių Andų vidutinių platumų drėgnųjų miškų draustinio dalių.
Draustinis apima Patagonijos Andų šlaitą su stūksančiais ugnikalniais – Jatės (2187 m) ir Hornopireno (1572 m). Telkšo El Kabro, Ineksplorado, Pinto Končos ežerai. Apie pusę parko ploto dengia miškai, sudaryti iš ficrojų, žemųjų notofagų, blizgiųjų notofagų, lumų ir kt. Sutinkamos 25 žinduolių rūšys (puma, čilinė katė, mažasis grizonas, Pietų Amerikos pilkoji lapė, kanadinė audinė, nutrija, pudu, Pietų Andų elnias ir kt.).
Titnagas (spaustuvė)
thumb|Pirmieji Titnago spaudiniai – žurnalas [[Kultūra (žurnalas)|„Kultūra“]] Titnagas – spaustuvė Šiauliuose, Vasario 16-osios g. 52.
Istorija
„Titnagą“ 1923 m. įkūrė Jonas Šliūpas. Spausdino Kultūros bendrovės knygas, žurnalą „Kultūra“, Liudviko Jakavičiaus knygyno leidinius. 1940 m. nacionalizuota, nuo 1941 m. spausdino laikraštį „Raudonoji vėliava“. 1970 m. įsigijo ofsetinės spaudos mašinas, 1981–1992 m. naudojo fotografinį teksto rinkimą.
Nuo 1977 m. priklausė Akmenės, Joniškio, Kelmės, Mažeikių, Pakruojo, Radviliškio spaustuvės, kurios 1989–1990 m. tapo savarankiškomis – iš pradžių valstybinėmis, o vėliau akcinėmis bendrovėmis. Tačiau daugelis aplinkinių rajonų laikraščių tebespausdinama šioje spaustuvėje ofsetinės spaudos mašinomis. 1988 m. buvo 165 darbuotojai, 2005 m. – 80 darbuotojų. Nuo 2003 m. koncerno „Achemos grupė“ dukterinė įmonė. Spausdina laikraščius, brošiūras, afišas, etiketes, kvietimus, vizitines korteles, kitus smulkius spaudinius.
Veikla
Spaustuvėje spausdinti periodiniai leidiniai:
Atgimimo metais spaustuvėje spausdinta apie 200 leidinių įvairiomis TSRS tautų ir užsienio kalbomis.