cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2018 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Šiaurės Amerika
Tvarka
Atranka vyksta penkiais etapais: pirmuose trijuose etapuose tarpusavyje sužaidžia silpniausios komandos, dėl galimybės patekti į kitą etapą. Ketvirtame etape prie šių 6 komandų prisijungia 6 regiono lyderės. Komandos suskirstomos į 3 grupes. Po 2 geriausias kiekvienos grupės komandas patenka į finalinį etapą. Jame visos komandos varžosi vietoje grupėje – 3 pirmąsias vietas užėmusios komandos tiesiai patenka į pasaulio čempionatą, o 4-oji dėl kelialapio varžosi su kito žemyno komanda.
Naujosios Vilnios Švč. Mergelės Marijos Taikos Karalienės bažnyčia
'''Švč. Mergelės Marijos Taikos Karalienės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Vilniaus rytuose, Naujojoje Vilnioje, prie Naujosios Vilnios stadiono. Priklauso Naujosios Vilnios dekanatui, Vilniaus arkivyskupijai. Šventosios Mišios vyksta lietuvių ir lenkų kalba. Bažnyčioje įrengtos rožinio slėpinių stotelės. Prie bažnyčios stovi parapijos namai-klebonija. Aplink yra įrengtas Rožinio slėpinių stotelės. Parapijoje veikia Vėliučionių koplyčia.
Istorija
1932 m. prasidėjo akcija, skirta naujos bažnyčios statyboms. Bažnyčia turėjo būti pašventinta Stanislavo Kostkos vardu. Bažnyčios architektas Jan Borowski. Ši modernizmo stilistikos šventovė pretendavo tapti pačia moderniausia visame Vilniaus krašte, tačiau dėl lėšų stygiaus įgyvendintas kiek santūresnis projekto variantas.
Tarpukario laikotarpiu dabartinės psichiatrinės ligoninės teritorijoje buvo įsisteigusios kareivinės, kuriose buvo įsikūręs lenkų kariuomenės 13-tas Vilniaus ulonų pulkas. Tuo metu kareiviai pradėjo statyti įgulos bažnyčią norėdami jai priskirti šv. Stanislovo Kostkos titulą. Deja, bet II pasaulinis karas nutraukė statybos darbus, o ši bažnyčia taip ir netapo maldos vieta.
Po karo, sovietmečiu, bažnyčios pastatas buvo naudojamas parduotuvės, vyno sandėlio, o vėliau dirbtuvių reikmėms. Bažnyčios pastatas priklausė psichiatrinės ligoninės nuosavybei, o ši ligoninė prieš tai buvo įsikūrusi buvusių kareivinių patalpose, tiksliau sakant, ligoninė sugrįžo į caro laikais jai ir statytas patalpas.
2002 m., kuomet Lietuva jau 12 metų buvo nepriklausoma, ligoninės valdžia perdavė bažnyčią ir dar vieną ligoninės pastatą Vilniaus arkivyskupijai. Naujos parapijos kūrimui, kuriai buvo suteiktas Švč. Mergelės Marijos Taikos Karalienės titulas, Vilniaus arkivyskupas metropolitas kardinolas Audrys Juozas Bačkis paskyrė kleboną kun. Vaclav Volodkovič.
2005 m. spalio 8 d. kardinolas A. J. Bačkis, dalyvaujant gausiam tikinčiųjų būriui drauge su dvasininkais, iškilmingai konsekravo Švč. Mergelės Marijos Taikos Karalienės bažnyčią.
2014 m. parapija tapo naujai įsteigto Naujosios Vilnios dekanato centru, o pastarajam dekanatui buvo priskirtos: šv. Kazimiero (Naujosios Vilnios), Nemenčinės, Sužionių, Bezdonių, Balingrado, Buivydžių, Lavoriškių, Mickūnų, Šumsko, Medininkų, Pavilnio, Rukainių ir Rudaminos parapijos bei keletas Vilniaus apylinkių koplyčių.
Heroes of Might and Magic III
Heroes of Might and Magic III: The Restoration of Erathia (taip pat žinomas kaip Heroes III arba HOMM3) – kompiuterinė ėjimų strategija, sukurta bendrovės „New World Computing“ žaidimų kūrėjo Jon Van Caneghem. Žaidimas išleistas „3DO kompanijos“ 1999 m. Kiek vėliau tais pačiais metais buvo išleistos ir Mac OS bei Linux operacinėms sistemoms adaptuotos žaidimo versijos. 2000 m. žaidimas buvo pritaikytas ir Gameboy Color žaidimų konsolei. „Heroes of Might and Magic III yra jau trečia žaidimų serijos „Heroes of Might and Magic“ dalis. Žaidėjai gali pasirinkti ir žaisti 7 skirtingas kampanijas susipažindami su žaidimo istorija, taip pat žaisti prieš kitus žaidėjus ir kompiuterio valdomus oponentus vykdant pavienes misijas.
Žaidimo eiga labai panaši į prieš tai buvusiose pirmoje ir antroje dalyse, kai žaidėjas valdo savo herojus, kurie kontroliuoja turimas armijas įkvėptas mitų ir legendų. Žaidimo eiga suskirstyta į dvi dalis, taktinį žemėlapio tyrinėjimą ir vieno ėjimo kovos sistemą. Žaidėjas susikuria armiją leisdamas resursus viename iš aštuonių skirtingų karalystės pilių. Herojus įveikdamas įvairius monstrus ir oponentų herojus gauna patirties taškų, kurie padeda herojui tobulėti ir stiprėti. Siekiant laimėti, scenarijai ne visada būna vienodi, tai priklauso nuo žaidžiamo žemėlapio: nugalėti visus oponentus, užimti visas resursų kasyklas ar surasti Šventojo Gralio artefaktą.
Šis itin sėkmingas žaidimas sulaukė ir žaidimo papildymų „Heroes of Might and Magic III: Armageddon's Blade“, „Heroes of Might and Magic III: Shadow of Death“. Žaidimo fanai taip pat sukūrė papildymą „Heroes of Might and Magic 3½: In the Wake of Gods“.
Žaidimo eiga
Žaidimo pasaulis susideda iš dviejų dalių: žemės ir požeminio pasaulio, į kuriuos galima pereiti specialiomis uolinėmis perėjomis. Žaidimo lauke yra gausu įvairių pastatų, lobynų, monstrų, resursų kasyklų ir kitokių gėrybių, kur galima įgyti patirties taškų. Siekiant sėkmingai vystyti savo karalystę būtina gauti priėjimą prie resursų kasyklų, kad būtų gaunamas nuolatinis ir pastovus resursų tiekimas (resursai reikalingi tobulinant miestus). Dalyvaujant mūšiuose ir juos laimint įgyjami patirties taškai, kuriuos naudojant įgyjamos įvairios herojaus savybės sustiprinančios herojų ir jo armiją kitų mūšių metu. Herojų ir jo armiją taip pat stiprina įvairūs artefaktai, kuriuos galima laimėti mūšių metu ar rasti žaidimo žemėlapyje.
Kiekvienam herojui leidžiama rinktis savybę, kurią norima tobulinti, taip pat tapti geresniu kovose ar naudojant magiją. Savybės turi būti renkamos atsargiai, nes pasirinkus vieną kartą, pakeisti savybės kita negalima. Specialių savybių yra įvairių: gebėjimas su herojumi ir jo armija daugiau pajudėti žaidimo žemėlapyje, pasirinkti tam tikrą magijos rūšį ir taip pagerinant jos efektyvumą, savybė sustiprinanti herojaus ir jo armijos gynybinius gebėjimus ir pan.
Alfonsas Motiejūnas
Alfonsas Motiejūnas (1912 m. balandžio 12 d. Ruponiai, Linkuvos valsčius – 1979 m. balandžio 7 d. Vilnius) – Lietuvos tapytojas.
Heroes of Might and Magic III
Žaidimo eiga
Žaidėjo miestai-pilys turi ne vieną funkciją, bet pati svarbiausia yra ta, jog pilyse galima įsigyti naujų karių savo armijai. Miestai taip pat nuolat teikia pinigus jų savininkui. Burtai ir magija gali būti įsigyjami taip pat miestuose statant tam tikrus statinius. Tobulinant pilis ir statant įvairius pastatus dažniausiai reikia pinigų ir vieno ar kelių papildomų resursų. Mediena ir akmenys yra pagrindiniai resursai daugumai statinių, tačiau brangesni ir svarbesni statiniai reikalauja ir kur kas retesnių resursų (kristalų, gyvsidabrio, sieros ir brangakmenių). Kiekviena rasė (pilies rūšis) vystant piliai, reikalauja kažkurio vieno resurso labiau negu kitų, taip pat vienas papildomas mineralas reikalingas siekiant įsigyti stipriausius pilies karius, tad siekiant laimėti žaidimą būtina turėti pakankamą kiekį resursų. Visos pilys turi daug panašumų ir tik konkrečiai piliai specialų statinį.
Alfonsas Motiejūnas
Biografija
Nuo 1933 m. mokėsi Kauno meno mokykloje. 1941 m. baigė Vilniaus dailės akademiją. 1947–1951 m. dėstė Vilniaus dailės institute, 1952–1979 m. dirbo Vilniaus „Dailės“ kombinate.
Heroes of Might and Magic III
Žaidimo eiga
Jeigu žaidėjas atranda gralio artefaktą, jis jį gali nugabenti į pasirinktą savo pilį ir ten jį pastatyti (pastačius negalima perstatyti kitoje pilyje). Gralis padidiną pilies armijos vienetų augimą ir padidina gaunamų pinigų kiekį. Gralis kiekvienoje pilyje turi dar vieną specialią išskirtinę savybę (pvz., The Tower pilyje pastatomas orlaivis, kurio dėka atidengiamas visas žaidimo žemėlapis ir puolimo metu pilį ginančiam herojui papildomai suteikia magijos taškų).
Alfonsas Motiejūnas
Kūryba
Nutapė peizažų („Ežių panaikinimas“ 1950 m., „Debesuota diena“ 1958 m., „Prie Verkių“ 1961 m., „Sodyba“ 1963 m., „Pilka žiemos diena“ 1964 m., „Vilniaus fabrikas“ 1965 m., „Senasis Vilnius“, „Laukai prie Vilniaus“, abu 1966 m., „Laivai Drėvernoje“ 1971 m., „Nida“ 1972 m., „Senieji Trakai“ 1977 m., „Nemunas prie Alytaus“ 1978 m.), portretų (J. Vilučio, L. Tamulio, abu 1965 m.), natiurmortų {„Natiurmortas su gėlėmis“ 1962 m.), sukūrė grafikos, scenografijos kūrinių. Peizažams būdingas ekspresyvumas, impresionistinis motyvų interpretavimas, grynų spalvų darna, šiurkščios faktūros, savita tapybos maniera (vibruojančios spalvos, šviesos žaismas), portretams – tikslus piešinys, psichologiškumas, portretuojamojo charakterio išryškinimas. Nuo 1941 m. dalyvavo parodose, individuali paroda surengta Vilniuje 1963 m.
Heroes of Might and Magic III
Pilių rūšys
Žaidime iš viso yra aštuonių skirtingų rūšių pilys-miestai, su skirtingais herojais ir būtybėmis: trys „gerosios“ (Castle, Tower, ir Rampart), trys „blogosios“ (Inferno, Necropolis ir Dungeon) ir dvi „neutralios“ (Fortress ir Stronghold). Žaidimo papildyme „Armageddon’s Blade“ atsiranda trečia neutrali pilis (Conflux). Kiekviena pilis turi septynis paprastus karius, kurių kiekvienas gali būti pagerintas į stipresnį variantą. Taip pat, kiekvienoje karalystėje yra du pagrindiniai herojų tipai: labiau krypstantis į kovas ir galią, o kitas labiau į magiją.
thumb|right|220px|The Castle tipo pilis thumb|right|220px|The Inferno tipo pilis
Žaidime taip pat yra ir neutralių būtybių, kurios nėra priskirtos nė prie vienos iš esamų rūšių ir gali būti įsigyjamos tik tam tikruose pastatuose randamuose tik žaidimo lauke.
Papildomos modifikacijos
Papildomos modifikacijos (arba angliškai mods) yra žaidimo fanų sugalvoti žaidimo papildymai, kurie padaro šį žaidimą dar įdomesniu. Vieni iš populiariausių papildymų yra:
Heroes of Might and Magic III: In the Wake of Gods
Fort Carré stadionas
Stade du Fort Carré yra įvairios paskirties stadionas Antibe, Prancūzijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia FC Antibes.
Heroes of Might and Magic III
Papildomos modifikacijos
Heroes of Might and Magic III: Horn of The Abyss
Fort Carré stadionas
Stadionas talpina 4000 žiūrovų. 1938 m. III pasaulio futbolo čempionate vyko vienerios rungtynės tarp Švedijos ir Kubos rinktinių. 1938 m. birželio 12 d. rungtynes 8–0 laimėjo švedai.
Heroes of Might and Magic III
Papildomos modifikacijos
HoMM 3 HD (tai tik papldymas, o ne žaidimas, kurį sukūrė Ubisoft)
Heroes of Might and Magic 3: HD Edition
Ubisoft žaidimų kompanija pastebėjo, jog dar daugelis žaidėjų žaidžia šį seną žaidimą. Po beveik 15 metų Ubisoft nusprendė atnaujinti šį žaidimą ir išleido Heroes of Might and Magic 3: HD Edition. Žaidimas buvo atnaujintas ir žaidėjai galėjo žaisti šį žaidimą savo plačiaekraniuose. Ši versija net buvo išleista iOS ir Android platformoms. Tačiau HD versija nesulaukė tiek daug dėmesio kaip praeitos versijos - HD versija neturėjo savo papildomų paketų, nes paketų pirminis programos kodas yra prarastas.
Dvareliškių dvaras
Dvareliškių dvaras – buvęs dvaras Dvareliškėse (Kauno rajonas), kairiajame Nemuno krante.
Istorija
Dvareliškių dvaras buvo vienas didžiausių apylinkėse. Jam priklausė daug žemės, apie 600 margų miško, buvo dideli mūriniai pastatai, degtinės bravoras. Dvarą valdė dvarponiai iš Varšuvos. Ilgą laiką dvaras priklausė Horoševičiams, kuriuos vietiniai gyventojai vadino Jaruševičiais. 1877-1915 ir 1919-1923 metasi dvare veikė vandens matavimo stotis, kuri po to, kai ritami sielių rastai sulaužė jos reperį, buvo perkelta į kitame Nemuno krante buvusius Gastilionis. Prieš I pasaulinį karą dvarą įsigijo Lietuvoje gimęs rusų pulkininkas (nuo 1917 metų generolas-majoras) Piotras Vrangelis, kuris vokiečių fronto spaudžiamas paliko Lietuvą ir kovų su Rusijos bolševikais metu 1920 metais tapo paskutiniuoju baltųjų judėjimo vadovu - Rusijos pietų ginklutojų pajėgų vyriausiuoju vadu ir valdytoju. Vykdant žemės reformą dvaras buvo išparceliuotas, jo tuometinei savininkei Entai-Nomai Ladau paliekant 80 ha su dvaro centru. Vėliau Dvareliškes įsigijo Šližiai.
1959 m. pastačius Kauno hidroakumiliacinę elektrinę Dvareliškių dvaro liekanos buvo užtvindytos Kauno marių.
Legendos
Apie Dvareliškių dvarą buvo pasakojamos legendos, neva ten gyvenusi nepaprasto grožio bajoro dukra. Šią legendą pasakoja Stanislovas Abromavičius dokumentinėje apysakoje apie A. Baranausko gyvenimą Rumšiškėse (skyriuje „Sveikutis“).
Buvo pasakojama, kad pas šią gražuole turėjo vesti per Nemuną pastatytas "Velnio tiltas" (pavojingai akmenuota Nemuno rėva).
Apie dvare buvusį bravorą sklido kalbos, kad jo nuomuotojas pradingo 1921 metais ir tik po poros metų buvo rastas paskendęs didelėje spirito statinėje. Girtuokliai buvo nemaloniai nustebinti sužinoję, kokią degtinę gėrė, kai kurie net prisiminė šio bravoro degtinės savotišką svogūnų kvapą.
Vulkanas (mitologija)
thumb| Vulkanas Romėnų mitologijoje Vulkanas – Jupiterio ir Junonos sūnus, Majos ir Veneros vyras. Jis buvo ugnies, ugnikalnių, geležies ir kalvystės dievas. Vulkano atitikmuo graikų mitologijoje dievas Hefaistas, etruskų mitologijoje – Sethlansas.
Buvo manoma, kad jo kalvė yra po Etna Sicilijoje. Rugpjūčio 23 d. buvo švenčiamas Vulkanijos festivalis skirtas Vulkanui, jo metu žuvys ir nedideli gyvūnai buvo metami į ugnį.
Vilniaus pal. Jurgio Matulaičio bažnyčia
Vilniaus palaimintojo Jurgio Matulaičio bažnyčia – bažnyčia, stovinti Vilniuje, Viršuliškėse.
Vulkanas (mitologija)
Vulkano šventykla Forum Romanum vietovėje vadinosi Volkanalu. Volkanalo apeigos turėjo didelę reikšmę archainėje Romoje. Vulkano statula, esanti Birmighame Alabamoje yra didžiausia geležinė statula pasaulyje.
Vilniaus pal. Jurgio Matulaičio bažnyčia
Istorija
1988 m. lapkričio 14 d. Vilniaus arkivyskupas Julijonas Steponavičius įsteigė naująją Palaimintojo Jurgio Matulaičio parapiją, apimančią naujuosius miesto rajonus (Viršuliškes, Justiniškes, Pašilaičius ir Šeškinės dalį). 1990 m. rugpjūčio 16 d. pirmą kartą atkurtoje Lietuvos Respublikoje pradėti statyti parapijos namai ir koplyčia. 1991 m. liepos 12 d. pašventinta parapijos namų koplyčia. 1991 m. prasideda bažnyčios statyba. 1996 m. gruodžio 22 d. aukojamos pirmosios Mišios naujojoje bažnyčioje. 2005 m. gruodžio 16 d. konsekruojamas naujasis bažnyčios altorius.
Vienišius Džordžas
Galapagų vėžliai yra reta gigantiškų vėžlių rūšis, sutinkama tik Galapagų salyne.
Džordžas, 1972 m. buvo rastas Pintos saloje (maža salelė salyno šiaurėje). Pavadintas amerikiečių aktoriaus Džordžo Gobelio garbei. Skirtingais duomenimis vėžliui buvo nuo 60 iki 90 m. Teoriškai šios rūšies vėžliai geba daugintis ir būdami 200 metų amžiaus.
Džordžas buvo laikomas Darvino tyrimų stoties aptvare, Santa Kruso saloje.
2007 m. gegužę, po 2000 vėžlių genetinio tyrinėjimo, buvo aptikta patelė, genetiškai panaši į Džordžą. Patelė yra hibridas, turintis Džordžo tėvo giminės genų, o tai suteikė vilties giminės pratęsimui. Džordžas neretai buvo vadinamas žinomiausiu pasaulyje viengungiu.
Vienišiui Džordžui skirta Henrio Nikolso mokslo populiarinimo knyga „Vienišius Džordžas: žinomiausio pasaulyje vėžlio gyvenimas ir meilė“.
Asphodeloideae
Asphodeloideae (Affodillgewächse)  – Xanthorrhoeaceae šeimos augalų pošeimis. Anksčiau buvo laikomas atskira šeima – Asphodelaceae.
Grubiškiai
Grubiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Ūtos.
Mečislovas Mackevičius
miniatiūra|300px|right|[[Lietuvos laikinoji Vyriausybė|Lietuvos laikinosios Vyriausybės posėdis Kaune. Pirmininkauja Juozas Ambrazevičius, iš kairės: Jonas Matulionis, Juozas Senkus, Balys Vitkus, Pranas Vainauskas, Vytautas Landsbergis-Žemkalnis, Ksaveras Vencius, Vytautas Grudzinskas. Iš dešinės: Jonas Šlepetys, Stasys Raštikis, Adolfas Damušis, Juozas Pajaujis, Antanas Novickis, Leonas Prapuolenis, Mečislovas Mackevičius.]] Mečislovas Mackevičius (1906 m. balandžio 17 d. Savičiūnai, Antalieptės valsčius – 2003 m. gruodžio 10 d. Albukerkas) – teisininkas, JAV lietuvių visuomenės ir Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto veikėjas.
Biografija
1936 m. Mečislovas Mackevičius baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1933 m. Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos generalinis sekretorius, vicepirmininkas, t. p. studentų draugijos „Varpas“ pirmininkas, priklausė studentų korporacijai „Žalgiris“. 1932–1934 m. – Lietuvos jaunimo sąjungos centro valdybos sekretorius. 1936 m. Freiburge studijavo vokiečių kalbą, 1937–1939 m. Sorbonoje – teisę. 1925–1940 m. bendradarbiavo laikraščiuose „Jaunimas“, „Lietuvos ūkininkas“, žurnale „Varpas“ ir kituose.
1939–1940 m. Kauno apygardos teismo kandidatas. 1941 m. Lietuvos laikinosios vyriausybės teisingumo ministras, teisingumo generalinis tarėjas (1941–1943 m.). 1942–1943 m. Vilniaus universiteto Teisės fakulteto dėstytojas.
Tarvydai (Pakruojis)
Tarvydai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Rozalimo, prie kelio į Smilgius.
Istorija
Kaimas minimas 1585 m. XVII a. Tarvydai buvo karališkasis kaimas.
Nacionalsocializmo architektūra
thumb|right|250px|Tribūnos liekanos Niurnberge right|thumb|250px|Partijos kongresų salė Niurnberge. Vokietijos nacionalsocializmo laikotarpio metu architektai ir planuotojai sukūrė savotišką „nacionalsocialistinį stilių“, kuris rėmėsi paveldėtu europietiškos statybos tipologijos ir morfologijos pagrindu, tačiau tuo pačiu metu buvo perdirbtas pagal naujausias tendencijas ir asmeninį Vokietijos diktatoriaus Adolfo Hitlerio skonį. Šiam stiliui charakteringas ideologiškai pagrįstas „Moderno“, kaip vadintas Bauhaus sukurtas stilius, atmetimas. Tai pasireiškė net per paties Bauhaus draudimą. Funkcionalistinė Bauhaus grupės XX a. trečiajame dešimtmetyje plėtota architektūra vertinta kaip bedvasė, „kultūrbolševistinė“, „nevokiška“. Funkcionalumas kaip technologinio progreso ženklas pripažintas tik techninio ir pramoninio tipo pastatuose. Nacionalsocialistinis stilius propaguotas ignoruojant kitokių pažiūrų architektus, ypatingai skirstant stambius užsakymus. Kai kurie privatūs ir pramoniniai pastatai ir po 1933 statyti moderno stiliumi.
Nacionalsocialistinis stilius aiškiausiai išreikštas:
Per penkiolika metų Hitleris svajojo perstatyti visą šalį ir tiesiogiai stebėjo daugelį statybų. Mėgstamiausi Hitlerio architektai buvo Paul Ludwig Troost, po jo mirties trumpai Ludwig Ruff, vėliau Albert Speer ir Hermann Giesler, kuris turėjo iš pagrindų perstatyti Hitlerio mėgstamą Linco miestą, kur jis praleido keletą jaunystės metų. Taip į nacionalsocialistinį stilių įsiliejo gigantomaniški pastatai, platūs laiptai ir milžiniški projektai, pvz., „Tautos salė“ Berlyne, kurios vidinės salės aukštis turėjo būti 250 m. Berlynas turėjo būti perstatytas į puošnų, aštuonis milijonus gyventojų turintį, miestą. Perstatymai planuoti ir Miunchene, Niurnberge, Hamburge, kuris turėjo tapti pasaulio prekybos centru. Hitleris norėjo griauti ištisus kvartalus, kad atsirastų vietos plačioms gatvėms ir puošniems pastatams.
Jaunimas turėjo augti pasaulėžiūrine prasme idealiose sąlygose. Daugelyje Vokietijos vietų įkurtos Adolfo Hitlerio mokyklos, kuriose turėjo būti lavinamas gabiausių vaikų ir jaunuolių talentas, nepriklausomai, nuo jų socialinės kilmės ir tėvų pajamų, tuo pačiu perteikiant jiems nacionalsocialistines pažiūras.
Perstatyti turėjo būti ne tik Vokietijos imperijos miestai, bet ir okupuotos teritorijos (pvz., Generalinė gubernija).
Šienas
thumb|250px|Šienas thumb|250px|Šieno kupetos [[Piliakalnis (Jonava)|Piliakalnyje, Jonavos raj.]] Šienas – nupjauta, išdžiovinta, surinkta žolė, skirta gyvulių (galvijų, arklių, ožkų, avių) šėrimui. Šienu taip pat šeriamos jūros kiaulytės ir triušiai. Šienas šienaujamas pievose, ganyklose, lankose. Paprastai šienaujamas vasaros antroje pusėje, subrendus žoliniams augalams, tuomet džiovinamas saulėje ir gabenamas į laikymo patalpas (klojimus, daržines). Gyvuliai šienu šeriami šiems nebegalint misti šviežia žole (rudenį, žiemą, ankstyvą pavasarį).
Šieną daugiausia sudaro šie augalai: svidrė, motiejukas, dirsė, eraičinas, šunažolė, liucerna, dobilas. Išdžiūvę grūdinių kultūrų stiebai vadinami šiaudais.
Geros mitybinės vertės šienas turi būti gaminamas, nupjaunant žolę optimaliame jų augimo tarpsnyje. Tai dažniausia žolių plaukėjimo ir žydėjimo pradžios vegetacijos tarpsnis, kuomet iš žemės ploto gaunamas didžiausias virškinamų mitybinių medžiagų kiekis. Šieno mitybinė vertė gali labai įvairuoti. Tai priklauso nuo to iš kokių žolių jis pagamintas, kada žolė nupjauta, kokios buvo nupjautos žolės džiovinimo sąlygos ir kokios šieno sandėliavimo sąlygos.
Yra dvi pagrindinės šieno gamybos technologijos: nupjautos žolės džiovinimas iki reikiamo sausųjų medžiagų kiekio lauke ir nupjautos žolės vytinimas iki 60– 70 % sausųjų medžiagų lauke ir baigiant džiovinti daržinėje, naudojant aktyvią ventiliaciją.
600px|center|thumb|
Cheliceriniai
Cheliceriniai (Chelicerata) – nariuotakojų potipis. Gyvena tiek sausumoje(voragyviai), tiek vandenyje (kardauodegiai, jūrų vorai). Cheliceriniai artimi išnykusiems trilobitams.
Grubiškis
Grubiškiu vadinami kaimai Biržų rajone:
San Kristovanas
San Kristovanas  – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Seržipėje, 26 km į vakarus nuo Arakažu. Verčiamasi cukranendrių auginimu, žvejyba, gyvulininkyste, turizmu.
San Kristovanas žymus savo kolonijiniu architektūriniu paveldu. Jis susikoncentravęs aplink Šv. Pranciškaus aikštę – Šv. Pranciškaus konventas (1659 m.), bažnyčia (1627 m.), karmelitų vienuolynas (1699 m.), savivaldybės rūmai, XVIII–XIX a. gyvenamieji pastatai.
Istorija
San Kristovanas įkurtas 1590 m. ir yra ketvirtas seniausias miestas Brazilijoje. 1637 m. miestą užėmė ir nusiaubė olandai. 1645 m. atstatyta portugalų valdžia. XVIII a. miestas perstatytas. 1820 m. nuo Bahijos atskirta Seržipės valstija, o San Kristovanas tapo jos sostine. Tačiau cukraus pramonininkai siekė, kad sostinė būtų perkelta į geresnį uostą ir prekybines galimybes turintį miestą, todėl 1855 m. Seržipės sostine tapo Arakažu.
2010 m. San Krisitovano senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
UEFA Super taurė
Europos Super taurė ( – kasmetinės futbolo rungtynės tarp praėjusio sezono UEFA Čempionų lygos ir UEFA Europos lygos laimėtojų. Rungtynės organizuojamos prieš šalių pirmenybių sezonų pradžią, rugpjūčio mėnesį.
Istorija
Tokių rungtynių idėją 1972 m. pasiūlė olandų žurnalistas Anton Witkamp. Tuo metu buvo pasiūlyta rengti varžybas tarp UEFA Europos Čempionų taurės laimėtojo bei UEFA Taurių laimėtojų taurės laimėtojo. Varžybos buvo pavadintos Europos Super taurė, pirmuoju taurės laimėtoju tapo Amsterdamo Ajax klubas. Pirmosios varžybos nebuvo oficialiai dar nebuvo pripažintos UEFA. 1973 m. varžybas pripažino ir ėmė remti UEFA. Varžybose vykdavo dvejos rungtynės – namuose ir išvykoje, o nuo 1998 m. žaidžiamos tik vienerios rungtynės. 1999 m. UEFA Taurių laimėtojų taurės turnyrą pakeitė UEFA taurės turnyras, o UEFA Super taurės varžybose nuo šiol žaidė UEFA taurės laimėtojas. UEFA taurė buvo pervadinta į UEFA Europos lygą 2009 m.
Varžybos neįvyko 1974, 1981 ir 1985 metais. 1974 ir 1981 m. klubai nesugebėjo rasti tinkamos datos dėl perpildyto rungynių tvarkaraščio, o 1985 m. dėl įsigaliojusio draudimo Anglijos klubams dalyvauti Europos varžybose.
Tarp 1998 ir 2012 metų rungtynės vykdavo Stade Louis II stadione, Monake. Nuo 2013 m. rungtynės vyksta skirtinguose stadionuose.
1955 m. Nobelio premijos laureatai
1955 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Turkų kalbos gramatika
Straipsnyje pateikiama turkų kalbos gramatika.
Turkų kalba stipriai agliutinacinė - jai būdinga priesagų ir galūnių įvairovė. Kiti kalbai būdingi bruožai - balsių darna, nekaitymas giminėmis.
Kalbos dalys
Kalbai būdingos 9 kalbos dalys (sözcük türleri):
Įvardžiai
! Lietuviškai ! Turkiškai
Veiksmažodžiai
Oy vermek : Balsuoti
İletişim kurmak, aramak : Bendrauti
Korkmak : Bijoti
Kötüleşmek : Blogėti
Öpmek : Bučiuoti
Olmak : Būti
Şüphe etmek : Abejoti
Vytautas Kernagis
thumb|260px|Vytauto Kernagio delno spaudas Nidoje Vytautas Kernagis (1951 m. gegužės 19 d. Vilniuje – 2008 m. kovo 15 d. ten pat) – lietuvių muzikos, dainuojamosios poezijos atlikėjas ir autorius, pramoginių renginių režisierius, televizijos laidų vedėjas. Dainuojamosios poezijos pradininkas Lietuvoje.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Üzgün olmak, üzülmek : Apgailestauti
Vytautas Kernagis
1978 m. įrašė pirmąją Lietuvoje dainuojamosios poezijos plokštelę „Vytautas Kernagis“.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Aldatmak, kandırmak : Apgauti
Vytautas Kernagis
Biografija
Menininkų Aleksandro Kernagio ir Gražinos Blynaitės-Kernagienės sūnus. Mokėsi Mikalojaus Konstantino Čiurlionio (iki 3 klasės) ir Vilniaus 23-je vidurinėse mokyklose. Studijavo aktoriaus meistriškumą Lietuvos valstybinėje konservatorijoje, kurią baigė 1973 m. Nuo 1975 m. ėmė neakivaizdžiai studijuoti estrados režisūrą Maskvos Lunačiarskio teatro meno institute, kurį baigė 1980 m.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Yaklaşmak : Artėti
Vytautas Kernagis
Biografija
2007 m. maestro buvo įteikta Nacionalinė kultūros ir meno premija už populiariosios kūrybos profesionalumą ir artistiškumą.
Mirė 2008 m. kovo 15 d. naktį, eidamas 57-uosius metus, po sunkios ligos – skrandžio vėžio. Liga jam buvo diagnozuota 2007 m. vasarą. Kremuotas Vytautas Kernagis palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Hatırlamak : Atsiminti
Vytautas Kernagis
Biografija
Sūnus Vytautas Kernagis, duktė Eglė Kernagytė-Dambrauskė.
Muzika
Sukūrė maždaug 200 dainų pagal savo, Sigito Gedos, Marcelijaus Martinaičio, Juozo Erlicko, Dalios Saukaitytės, Vinco Mykolaičio-Putino ir kt. žodžius.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Yetiştirmek, eğitmek : Auklėti
Vytautas Kernagis
Muzika
Buvo šių grupių ir kolektyvų narys:
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Gitmek, ders görmek : Eiti
Endişeli, kızgın olmak : Jaudintis
Vytautas Kernagis
Teatras, kinas, televizija
V. Kernagis vaidino filmuose:
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Sürmek (araba), Binmek (at) : Joti
Vytautas Kernagis
Teatras, kinas, televizija
Įdainavo įvairias partijas miuzikluose, dainas filmuose:
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Gülmek : Juoktis
Şarkı söylemek : Dainuoti
Vytautas Kernagis
Teatras, kinas, televizija
Buvo žaidimo „Paskutinis šansas“ (LTV), pramoginės laidos „Muzikinis viešbutis“ (LTV) vedėjas, realybės šou „Robinzonai“ (TV3) režisierius ir vedėjas, „Džiunglės“ (TV3), žaidimo „Kas laimės milijoną?“ (TV3), muzikinės laidos „Žvaigždžių duetai“ (LNK) vedėjas.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
Çalışmak : Darbuotis
Yapmak : Daryti
Boyamak : Dažyti
Tehdit etmek, korkutmak : Gąsdinti
Savininkas (laikraštis)
Savininkas – laikraštis, ėjęs 1992–1996 m. Vilniuje. Skelbėsi esąs „laikraštis gyvenantiems savo protu“.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
İçmek : Gerti
Düşmek, çökmek : Griūti
Savininkas (laikraštis)
Istorija
Įsteigė korporacija „Lietverslas“ ir Nuosavybės saugos kongresas. Leido UAB „Savininkas“. Ėjo 2 kartus per mėnesį, nuo 1994 m. kartą per savaitę. Tiražas 1992 m. – 10 000 egz., 1995 m. – 5000 egz.
1996–1997 m. buvo leidžiamas kaip dienraščio „Lietuvos rytas“ vidinis priedas.
Turkų kalbos gramatika
Veiksmažodžiai
İkna Etmek : Įtikinti
Aramak, bulmaya çalışmak : Ieškoti
Dinlenmek : Ilsėtis
(Hayvanlar için) Yemek : Ėsti
Katılmak : Dalyvauti
Emmek, çiğnemek : Čiulpti
Ötmek, cıvıldamak : Čiulbėti
Denemek : Pabandyti
Devam etmek : Tęsti
Yemek : Valgyti
Uyumak : Miegoti, Užmigti
İzlemek : Sekti, Stebėti, Žiūrėti, Budėti, Tykoti, Laukti
Yıkamak : Nusiprausti
Yürümek : Eiti pasivaikščioti (Yürüyüşe çıkmak)
Pişirmek : Virti, Kepti
Görmek : Matyti, Žiūrėti, Stebėti
Dinlemek : Klausyti
Protuberantas
thumb|200px|Saulės protuberantai
Protuberantas – karštos plazmos kilpa arba žiedas, iškilęs virš Saulės paviršiaus. Nors yra manoma, kad protuberantai atsiranda dėl Saulės magnetinio lauko pokyčių, tikrieji energijų virsmai, sukuriantys ir išlaikantys protuberantus, vis dar iki galo neištirti.
Istorija
Pirmasis išsamus protuberanto aprašymas yra XIV a. Laurentiano kodekse, kuris aprašo 1185 m. gegužės 1 d. Saulės užtemimą. Jie buvo apibūdinti kaip „gyvų žarijų liepsnos pavidalo liežuviai“.
Malda
Malda – kreipimasis į Dievą, bendravimas su Juo ir Jo šlovinimas, prašymas atleisti ir padėti bei padėka už tai.
Žodžio kilmė
Žodis „poteris“ kilęs nuo lotyniškos pirmojo Tėve mūsų maldos žodžio Pater noster, qui es in caelis <…> Žodis „malda“ nuo „maldauti“ – stipriai ko nors prašyti.
Daujėnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Daujėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pasvalio rajonui. 1954 m. prijungtos Liukpetrių apylinkė, Porijų apylinkė ir Berklainių apylinkė, 1963 m. – Girsūdų apylinkė.
Valanda
thumb|[[Vidudienis arba vidurnaktis 12 valandų laikrodyje]] Valanda (simbolis: h; pagal lotynų kalbos žodį hora, kuris savo ruožtu kilo iš graikų kalbos žodžio ὥρα – „sezonas, laiko trukmė“) – laiko vienetas. Tai nėra SI sistemos vienetas, bet jis yra priimtas naudoti SI vienetų sistemoje. 24 valandos sudaro parą, o valandą sudaro 60 minučių arba 3600 sekundžių. Valanda kaip laiko matas kilo dar senųjų Egipto, Kinijos ir Indijos civilizacijų laikais.
Salamenka
Salamenka (arba Salomenka) – buvęs kaimas Kauno rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Samylų, Nemuno pakrantėje, dabar apsemtas Kauno marių.
Etimologija
Kaimo vardas yra slaviškos kilmės, tikriausiai susijęs su žodžiu  – „šiaudai“.
Baskija (istorinis regionas)
Baskija (🇪🇺,, ) – istorinis Europos regionas, esantis Iberijos šiaurėje. Šiuo metu jis padalintas tarp dviejų valstybių, – Ispanijos ir Prancūzijos. Jis istoriškai buvo ir iš dalies yra gyvenamas baskų, todėl yra svarbi sąvoka baskų nacionalizmui formuotis.
Dabartinis administravimas
thumb|200px|left|Baskijos administraciniai vienetai Šiuo metu Baskija yra padalinta tarp dviejų valstybių, ir ją sudaro septynios istorinės sritys. thumb|200px|right|Pirėnų kalnų topografija
Geografija
thumb|200px|left|Kalnuotoji Baskija Baskija glaudžiasi prie Biskajos įlankos, kuri sudaro vakarinę regiono ribą. Per regiono vidurį eina Pirėnų kalnai, į pietus nuo kurių yra derlingas Ebro slėnis, o į šiaurę – Garonos slėnis. thumb|200px|right|Baskų kalbos naudojimo žemėlapis Baskijoje
Bulbiuliniai
Biulbiuliniai (Pycnonotidae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio paukščių šeima. Tai nedideli ar vidutinio dydžio paukščiai, turintys blankiai žalsvos, rudos ar pilkos spalvos plunksnas. Daugelis rūšių skiauterėtos, apie snapo pagrindą auga šeriai, kurie gali būti nulinkę žemyn.
Baskija (istorinis regionas)
Demografija
Baskijoje gyvena apie 3 mln. gyventojų, ir gyventojų tankumas yra 140/km². Gyventojai koncentruojasi daugiausia didžiuosiuose miestuose ir vakarinėje regiono dalyje (Baskijos regione), kur gyvena 70 % visų gyventojų. Rečiausiai gyvenama yra Šiaurės Baskija (10 %).
Bulbiuliniai
Gyvena miškuose, kai kurios rūšys prisitaikė prie atviresnių, žmogaus sukurtų buveinių. Soduose sutinkami biulbiuliniai socialesni ir triukšmingesni negu miškiniai. Jie dažnai pastebimi ir atpažįstami pagal balsus, tačiau tik nedaugelio giesmės muzikalios. Minta vaisiais, uogomis, pumpurias arba nektaru, kai kurios rūšys lesa vien tik vabzdžius, o dar kitos yra visalesiai. Lizdas atviras, per jį kiaurai prateka tropinės liūtys. Patelė deda 2 kiaušinius.
Pasaulyje yra apie 130 rūšių, iš jų apie 50 sutinkama tik Afrikoje ar Madagaskare, o kitos dažniausiai sutinkamos tik Azijoje.
Baskija (istorinis regionas)
Demografija
Nors šis visas regionas visuomet buvo tirštai gyvenamas baskų, šiuo metu baskų kalba kalba maždaug ketvirtadalis gyventojų (apie 650,000). Dauguma jų koncentruojasi kalnuotose vietovėse, daugiau šiaurinėje regiono dalyje. Pietinė dalis baskiškai jau beveik nebešneka.
Kęstutis Skrebys
Kęstutis Skrebys (g. 1965 m. birželio 14 d. Panevėžyje) – Lietuvos politinis bei sporto veikėjas.
Baskija (istorinis regionas)
Istorija
thumb|200px|right|Baskų gentys
Kęstutis Skrebys
Biografija
1985–1991 m. KPI Panevėžio fakulteto laborantas, vyresnysis laborantas, asistentas. 2001–2005 m. UAB Eurocom (Vilniaus prekyba) direktorius. Nuo 2006 metų advokato padėjėjas.
Baskija (istorinis regionas)
Priešistorinė Baskija
Yra manoma, kad baskai buvo seniausi regiono gyventojai, senovės romėnų šaltiniuose įvardijami kaip vaskonai. Jie gyveno pasidaliję į daugybę genčių. Tikriausiai jiems giminingi buvo kantabrai, gyvenę į vakarus, ir akvitanai, gyvenę į šiaurę.
Kęstutis Skrebys
Biografija
1992 m. Lietuvos Nepriklausomybės partijos (NP) Panevėžio skyriaus pirmininkas, 1992–1993 m. – NP tarybos vicepirmininkas. 1993 m. vienas iš Tėvynės Sąjungos (Lietuvos Konservatorių) steigėjų. 1993 m. gegužės 1 d. steigiamojoje Tėvynės Sąjungos konferencijoje išrinktas Tėvynės Sąjungos Valdybos nariu. 2000 m. Krikščionių konservatorių socialinės sąjungos Generalinis sekretorius.
Baskija (istorinis regionas)
Priešistorinė Baskija
Neolito kultūra į regioną skverbėsi lėtai. Nuo IV tūkst. pr. m. e. pradėti statyti megalitai, iš tų laikų randami dolmenai. III tūkst. pr. m. e. regione pradėtas vartoti metalas, o I tūkst. pr. m. e. viduryje keltai atnešė geležies vartojimą. Taip prasidėjo geležies amžius.
Kęstutis Skrebys
Biografija
1991–1992 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Panevėžio regione. 1992–1996 m. Seimo narys nuo Lietuvių tautininkų sąjungos. 1996–2000 metais Seimo narys, išrinktas Panevėžio Vakarinėje apygardoje, Tėvynės sąjungos – konservatorių frakcijos seniūno pavaduotojas. 1996 m. gruodžio 4 d. - 1999 m. gegužės 3 d. Valdymo reformų ir savivaldybių reikalų ministras.
Baskija (istorinis regionas)
Priešistorinė Baskija
I a. pr. m. e. Romos imperija pasiekė Baskijos regioną, ir jis buvo inkorporuotas į Imperijos sudėtį. Tuo metu Baskijoje įkurtas ir suklestėjo Pompaelo miestas (dab. Pamplona). Jau tada Baskija buvo padalinta į dvi dalis, ir administruojama iš dviejų provincijų. Šiaurę administravo Akvitanijos Galija, o pietus – Tarakono Ispanija.
Tautų kraustymaisi
Silpstant Romos valdžiai, baskų teritorijos tapo praktiškai nebekontroliuojamos. Jos paskendo maištuose. Vėliau regioną nusiaubė karingos klajoklių gentys: vizigotai, alanai, svebai. 435–450 m. tęsėsi baskų ir germanų karai, nes germanai bandė šį regioną pajungti sau. Tačiau tai nepavyko nei vizigotams, nei vėliau svebams.
Kęstutis Skrebys
Biografija
1998-1999 m. Lietuvos šachmatų federacijos prezidentas.
Baskija (istorinis regionas)
Tautų kraustymaisi
Po to, kai VI a. šiaurėje įsikūrė frankai, Baskija atsidūrė tarp dviejų kariaujančių karalysčių – Vizigotų ir Frankų. Tačiau nė viena iš jų nekontroliavo teritorijos.
Vaskonija
VIII a. kunigaikštystės pietuose iškilo islamiškas Kordobos kalifatas, o šiaurėje – krikščioniška Frankų imperija. Vaskonija buvo tarp šių dviejų imperijų ir sugebėjo atsilaikyti prieš abi.
Pamplonos ir Navaros karalystės
Navara egzistavo iki pat 1513 m., kuomet buvo užkariauta Ispanijos. Tai buvo paskutinė detalė Ispanijos vienijime. Maža dalis karalystės, Žemutinė Navara, egzistavo iki 1620 m., kuomet buvo inkorporuota į Prancūziją.
Ispanijos ir Prancūzijos sudėtyje
Nuo XVI a. Baskija buvo padalinta ir priklausoma. Ispanijoje baskų sritys džiaugėsi nemaža autonomija, o atskiros feodalinės sritys (fuerai) buvo traktuojamos kaip smulkios valstybėlės. Vykstant geografiniams atradimams, daug baskų jūreivių pagarsėjo savo žygiais ir dalyvavo po Ispanijos karūna kuriant Ispanijos kolonijinę imperiją.
Prancūzijos baskai vienu metu propagavo protestantizmą, buvo spausdinamos pirmosios knygos baskų kalba. 1572 m. Šiaurės Navaroje į valdžią atėjo Burbonai, kurių pirmasis atstovas Henrikas IV 1589 m. tapo ir Prancūzijos karaliumi. Ši dinastinė unija netrukus lėmė Šiaurės Navaros prijungimą prie Prancūzijos. Tada baskų teisės buvo stipriai apribotos. thumb|200px|right|Ispanija 1850 m., per Karlistų karus Per visą XIX a. vykstant Karlistų karams Ispanijoje, vietiniai baskai rėmė tradicinius karlistus, baimindamiesi, kad moderni konstitucija panaikins baskų savivaldą ir feodalines autonomijas. Todėl per pilietinius karus Ispanijos Baskija vėl kurį laiką buvo nepriklausoma. Karlistų karai baskams baigėsi nesėkmingai, – vėl suvienijus Ispaniją, baskai neteko daugybės anksčiau turėtų tesių. Nepaisant to, Baskija išliko vienas autonomiškiausių regionų.
Modernioji Baskija
XIX a. pabaigoje prasidėjus pramoninei revoliucijai, Baskijos regionas vystėsi gana sparčiai, dėl turimų gausių geležies išteklių. Tai sukėlė daugybės gyventojų migracijas į šį regioną iš kitų Ispanijos vietų. Tai sukėlė grėsmę baskų tapatumui ir skatino nacionalizmo formavimąsį. Šis nacionalizmas siekė atkurti Baskijos vienybę ir nepriklausomybę.
XX a. IV dešimtmetyje vykusį Ispanijos pilietinį karą Baskijos remiama pusė pralaimėjo. Prasidėjus Franko režimui, baskai dažnai buvo traktuojami kaip išdavikai. Tuo metu Ispaniją buvo bandoma paversti vieninga, homogeniška šalimi. Todėl politika buvo nukreipta prieš baskiškąją tapatybę, buvo skatinamos ispanų migracijos į šį regioną. Tai dar labiau skatino nacionalizmą ir lėmė teroristinės grupuotės ETA atsiradimą.
1975 m. pasibaigus Franko diktatūrai, Ispanijoje pradėtos administracinės reformos atgaivino istorinius regionus, trys provincijos susijungė į Baskijos administracinį regioną. Navara, tuo tarpu, atsisakė prisijungti ir liko autonomiška. Administracinei Baskijai buvo garantuotos daugybė teisių, ir šis regionas yra vienas autonomiškiausių šiuolaikinėje Europoje.
Smorodinovas (Bindžionai)
Smorodinovas (,, nuo 1936 m. Bindschohnen, nuo 1938 m. liepos 16 d. Binden, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalužskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Zagorskojės apylinkės kaimas.
Kamajai
Kamajai – miestelis Rokiškio rajono savivaldybėje, prie kelio, 18 km į pietus nuo Rokiškio. Urbanistikos paminklas. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Kamajų Šv. Kazimiero bažnyčia (nuo 1909 m.), šventoriaus koplyčia (XX a. I p.), veikia A. Strazdo gimnazija, biblioteka, paštas (LT-42022).
Iš rytų ir šiaurės miestelį juosia Jara-Šetekšna. Greta miestelio yra Kamajų kaimas. Į vakarus nuo Kamajų yra Petriošiškio telmologinis draustinis.
thumb|left|Kryžius Kamajuose
Etimologija
Miestelio vardo kilmė neaiški. Kai kurie tyrėjai mano, kad kažkada buvęs ežeras Kamajys ar upė Kamaja (kalbininkas Aleksandras Vanagas būtent su pastarąja siejo miestelio vardą), tačiau apie Kamajus tokių vandenvardžių nėra minima. Yra spėjimų, kad tai galbūt sėliškas vietovardis.
Kita versija teigia, kad vietovardis yra perkeltinis – galbūt į vietovę iš dabartinėje Baltarusijoje prie Lietuvos sienos esančio miestuko Kamojų (netoli Adutiškio, jame dar ir dabar yra lietuvių) atvyko koks nors žmogus (galbūt dvarininkas) ir pavadino gyvenvietę savo tėvonijos ar gimtinės garbei. Šioji versija gali būti labiau įtikima, kadangi 1541 m. minimas Kamajų dvaras, iš pradžių priklausęs Kamajevskiams. .
Istorija
Į šiaurę nuo miestelio yra I tūkstantmečio pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžios Rudžių piliakalnis su gyvenviete. Kamajų dvaras žinomas nuo 1541 m. (iš pradžių galbūt kaip Urbaniškio palivarkas, priklausęs Svėdasų dvarui), kaimas prie dvaro išsiplėtė XVI a. 2-ojoje pusėje. Nuo 1594 m. priklausė Tyzenhauzams. 1635 m. pastatyta medinė Kamajų bažnyčia, 1737 m. ji sudegė, pastatyta nauja, 1820 m. perstatyta, 1897 m. nugriauta. 1905 m. pastatyta nauja Kamajų Šv. Kazimiero bažnyčia, architektas Florianas Vyganovskis.
XVII a. viduryje – XVIII a. pradžioje Kamajai nukentėjo per karus. 1774 m. įsteigta parapinė mokykla, 1864 m. ar 1865 m. vietoj jos – valdinė pradžios mokykla. Nuo XIX a. pradžios iki 1950 m. Kamajai buvo valsčiaus, 1950–1995 m. apylinkės centras, kolūkio centrinė gyvenvietė.
1863 m. balandžio 21 d. Kamajus buvo užėmę Antano Mackevičiaus vadovaujami sukilėliai. Draudžiamąją lietuvišką spaudą Kamajuose platino R. Baguslauskienė, Konstantinas Narkevičius, I. Starkus, Juozas Šeikus, A. Tervydis, Domininkas Tumėnas ir kiti. Čia veikė kahalas. XIX a. pabaigoje Kamajai – Zarasų apskrities miestelis, parapijos centras.
1903 m. vyko slapti lietuviški vakarai su vaidinimais. 1905 m. čia veikė LSDP grupė, vyko anticarinės demonstracijos. 1908 m. įkurtas Saulės draugijos skyrius turėjo biblioteką, nuo 1909 m. veikė draugijos pradinė mergaičių mokykla, 1944–1948 m. progimnazija, nuo 1948 m. vidurinė, dab. Kamajų Antano Strazdo gimnazija.
1913 m. ir 1915 m. Kamajai sudegė, nukentėjo ir per II pasaulinį karą, susprogdinti bažnyčios bokštai. 1945 m. liepos 14 d. netoli Kamajų, Kurkliečių kaime, įvyko Svėdasų valsčiaus partizanų susirėmimas su NKVD kariuomene. Pokario metais Kamajuose pastatyti meninio lavinimo centras, vaikų darželis, kultūros centras, biblioteka. Veikia žemės ūkio bendrovė.
2005 m. birželio 23 d. Prezidento dekretu patvirtintas Kamajų herbas.
Architektūra
Miestelio senoji dalis stačiakampio plano, susiklostė apie 1745 m. pagal klasicistinės architektūros principus rekonstravus spindulinį planą.
Neogotikinėje Šv. Kazimiero bažnyčioje, pastatytoje 1905 m., 1944 m. nugriauti bokštai neatstatyti – yra vertingų medinių skulptūrų („Šv. Kazimieras“, „Šv. Jurgis“, „Nežinoma Šventoji“, „Šventasis su knyga“, „Vyras su toga“, trys angelų skulptūros, visos XVIII a.), kun. J. Jokimo bareljefas (1934 m., skulptorius Antanas Aleksandravičius), neogotikiniai altoriai, padaryti Zagorskio dirbtuvėje Šiauliuose, 1934 m. vargonai.
Bažnyčios šventoriuje stovi stogastulpis su ornamentuotu kryžiumi, XX a. pradžia. Šventoriaus koplyčioje įrengtas poeto kunigo Antano Strazdo muziejus.
Centrinėje miestelio aikštėje – Antano Strazdo paminklas, pastatytas 1933 m., skulptorius Antanas Aleksandravičius.
Gyventojai
1610–1631 m. Kamajuose buvo 16-17 šeimų, kuriose gyveno 72 žmonės, o 1724 m. – 12 šeimų.
Žymūs žmonės
thumb|290px|right|Tremtinio kapas Kamajų kapinėse
Kamajuose gimė:
Kamajuose mirė ir buvo palaidotas dvasininkas ir poetas Antanas Strazdas (1763–1833 m.). Jis čia su pertraukomis gyveno nuo 1816 metų. Miestelio aikštėje pastatytas paminklas jam (1933 m., skulptorius Antanas Aleksandravičius).
1956 m. Kamajuose slapstėsi Lietuvos partizanų vadas generolas Adolfas Ramanauskas-Vanagas su žmona, partizane Birute Mažeikaite ir dukra Auksute, kuri svetimu vardu iki tėvų arešto 1956 m. spalio 12 d. lankė Kamajų mokyklą.
Slavickas
Slavickas:
Elvan Abeylegesse
Elvan Abeylegesse (anksčiau žinoma kaip Hewan Abeye, g. 1982 m. rugsėjo 11 d. Adis Abejoje) – Etiopijoje gimusi, bet Turkijai atstovaujanti lengvaatletė, kuri specializuojasi ilgo nuotolio bėgimų rungtyse. Nacionalinė ir buvusi 5000 m bėgimo pasaulio rekordininkė.
Biografija
Elvan Abeylegesse profesionalią karjerą pradėjo kaip krosų bėgike. 1999 m. IAAF pasaulio kroso čempionato jaunimo rungtyje ji užėmė 9 vietą. Tais pačiais metais Lenkijoje vykusiame pasaulio jaunučių čempionate bėgike 3000 m bėgimo finale pelnė 5 vietą. 2000 m. Abeylegesse pateko į pasaulio jaunimo čempionatą. 3000 m ir 5000 m bėgimuose ji pasiekė finalinius etapus ir atitinkamai užėmė 5 ir 6 vietas. 2001 m. lengvaatletė įveikė pasaulinį normatyvą ir pateko į pasaulio čempionatą. 5000 m bėgimo pirmame raunde savo grupėje liko 8 ir nepateko į kitą etapą. Po metų sportininkė debiutavo toje pačioje distancijoje Europos čempionate. Tąsyk bėgikė iškopė į finalą ir užėmė 7 vietą. 2003 m. sportininkė vėl dalyvavo pasaulio čempionate ir pasirodė daug sėkmingiau. Sėkmingai įveikusi atranką ji dalyvavo finaliniame bėgime ir užėmė 5 vietą. 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Abeylegesse startavo dvejose rungtyse. Jai nebūdingai 1500 m bėgimo rungtyje ji liko 5, o 5000 m distancijoje tenkinosi 12 vieta finale. 2006 m. Europos čempionate sportininkė laimėjo savo pirmąjį Europos pirmenybių medalį. 5000 m distancijoje ji pelnė bronzinį apdovanojimą. Po metų lengvaatletė vėl įveikė pasaulinį normatyvą ir dalyvavo 2007 m. pasaulio čempionate ir užėmė 5 vietą 5000 m bėgime, o 10000 m bėgime pelnė sidabro medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Abeylegesse pelnė du sidabro medalius. 2010 m. Europos čempionate lengvaatletė pelnė aukso medalį 10000 m bėgime ir sidabrą 5000 m bėgime.
1536 m.
1536 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Eugenijus Ališanka
Eugenijus Ališanka (g. 1960 m. vasario 22 d. Barnaulas, Rusija) – lietuvių poetas, vertėjas, eseistas.
Biografija
Tėvai tremtiniai. Nuo 1962 gyvena Vilniuje, baigė Vilniaus universitetą. Dirbo Istorijos, Kultūros ir meno institutuose, Rašytojų sąjungos pirmininko pavaduotoju, žurnalo Vilnius vyr. redaktoriumi.
Bibliografija
Išleido eilėraščių rinkinius: esė knygas: išvertė J. Rothenbergo, W. Szymborskos, Z. Herberto, K. Sh. Keyso, A. Debeljako ir kt. poezijos, rengė almanachą „Miestelėnai“ (1992, 1995, 1999).
Knygos užsienio kalbomis:
Urbšys
Urbšys:
Grubiškis (Parovėja)
Grubiškis – viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Medeikių.
La Roda
La Roda – miestelis Ispanijoje, Albasetės provincijoje, Kastilijos ir La Mančos autonominiame regione. Populiacija – 15 868 žmonės (2015 m. duomenys). Svarbus pramonės centras. Žymiausias pastatas – XV a. El Salvador o de la Transfiguración bažnyčia. Miestelis nutolęs 37 km nuo provincijos administracinio centro – Albasetės. Miestas garsėja savo kasmetine romería (procesija).
La Rodoje gimė ispanų tenisininkas Guillermo García-López.
Lidija Motiejūnaitė
Lidija Motiejūnaitė (1924 m. balandžio 2 d. Kalvarija – 2008 m. spalio 21 d. Stokholmas, palaidota Vilniuje) – Lietuvos baleto artistė, pedagogė, choreografė, menotyrininkė, humanitarinių mokslų daktarė.