cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stirniškių kurilinis maumedis
miniatiūra|250px|right|Kurilinis maumedis Palėvenės dvaro parke Stirniškių kurilinis maumedis – vienas iš dviejų Lietuvoje esančių kurilinių maumedžių, augantis Kupiškio rajone, Stirniškiuose, 0,5 km į šiaurę nuo kelio. Medis auga Lėvens kraštovaizdžio draustinyje esančiame Palėvenės dvaro parke. Šis medis laikomas savivaldybės botaniniu gamtos paveldo objektu. Saugomų teritorijų valstybės kadastre įregistruotas 2011 m. vasario 17 d.
Mohamedas Muniras
Biografija
„Aš svajoju apie geresnį žmogų, apie geresnį gyvenimą“ teigia Muniras, „Aš nekenčiu korupcijos, nekenčiu baimės ir myliu svajones, kurios remiasi sveiku protu“.
Nuorodos
Muniro dainos (arabų k.)
Stirniškių kurilinis maumedis
Šį Lietuvoje retą medį XIX a. pradžioje iš Kurilų salų atvežė ir pasodino tuometinis (paskutinis) Komarų dvaro savininkas Bogdanas Komaras (1884–1962).
Maumedžiai, priešingai nei kiti spygliuočiai, kiekvieną rudenį meta visus spyglius, o pavasarį sužaliuoja naujais minkštais spygliais. Kuriliniai maumedžiai nuo kitų savo genties medžių išsiskiria plačia vienpuse laja.
Stanislovas Feliksas Potockis
Stanislovas Feliksas Potockis (1752 m. Krystynopol (dab. Červonograd, Lvovo sritis) – 1805 m. kovo 14 d. Tulčin (Podolė)) – ATR politikas.
Biografija
Nuo 1767 m. Belzo seniūnas., 1774–1780 m. Lenkijos didysis vėliavininkas. 1782-1788 m. Rusios vaivada. Nuo 1784 m. generolas leitenantas, Podolės divizijos vadas. 1788–1792 m. Lenkijos artilerijos generolas. Nuo 1784 m. prilkausė didikų opozocijai. Prorusiškos orientacijos, būdamas Ketverių metų seimo (1788–1792) deputatu priešinosi patriotų grupuotės rengiamoms reformoms. 1790 m. išvyko iš Lenkijos. Stanislovo rezidencija Vienoje nuo 1790 m. buvo Seimui priešiškos propagandinės veiklos centras. Stanislovas siekė panaikinti monarchiją ir centrinę valdžią, sukurti fed. prov-jų respubliką. 1790 m. slapta susirašinėjo su Jekaterinos II favoritu G. Potiomkinu: ragino Rusiją imtis karinių veiksmų prieš Seimą. 1792 m. tapo vienu Targovicos konfederacijos, kuri suteikė Rusijai pretekstą surengti karinę intervenciją į ATR, organizatorių ir jos maršalka. Seimas pašalino Stanislovą iš pareigų. Per 1794 m. Kosciuškos sukilimą Stanislovas už akių buvo nuteistas mirti (nuosprendis simboliškai įvykdytas pakariant Stanislovo portretą). Stanislovas išvyko į Rusiją, vėliau į Vieną. Po ATR III padalijimo (1795) sugrįžo į Tulčyną (čia buvo Stanislovo dvarų centras). 1797 m. Rusijos valdžia suteikė jam generolo anšefo laipsnį, bet politinės įtakos Stanislovas nebeturėjo.
Šeima ir vaikai
Stanislovas Feliksas Potockis buvo vedęs tris kartus:
Galerija
thumb|left|740px|Potockių rūmai Tulčine
Nemuro subprefektūra
Nemuro subprefektūra  – subprefektūra, priklausanti Hokaido prefektūrai Japonijoje. Įkurta 1897 m. Salai ir priklauso ginčytinos pietinės Kurilų salos.
Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai pagal apskritį. Apskritys šiaurinėje teritorijoje/pietinėse Kurilų salose, kurios yra okupuotos Rusijos, tačiau Japonija reiškia pretenzijas.
Salos
thumb|200px|Nemuro subprefektūros teritorija, įskaitant Pietinę Čišimą.
1994 m. Nobelio premijos laureatai
1994 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
2007 m. sausio audra
2007 metų sausio audra – viena stipriausių Lietuvoje siautusių audrų. Ją lėmė virš Šiaurės atlanto susiformavęs ciklonas, kuris savo pietiniu pakraščiu lietė Lietuvą. Šioje ciklono dalyje susidarė dideli slėgio gradientai, tai ir lėmė audrą. Jos metu pūtė stiprus vakarų vėjas (gūsiai iki 32 m/s), todėl daug vandens suplūdo atgal į Dangės upę, kuri išsiliejo Klaipėdos miesto centre.
Audra susiformavo 2007 m. sausio 13 d. virš Baltijos jūros ir smogė didžiausia savo grėsme Lietuvai naktį iš sausio 14 d. į sausio 15 d.
Nuostoliai
Daugiausiai nuo šios audros nukentėjo Vakarų Lietuva, Vakarų Latvija ir Šiaurės Lenkija.
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty – ketvirtasis Metal Gear serijos kompiuterinis žaidimas, sukurtas 2001 m. PlayStation 2 konsolėms, 2002 m. Xbox platformoms ir 2003 m. asmeniniams kompiuteriams. Taip pat žaidimui yra sukurtas papildymas Metal Gear Solid 2: Substance.
2007 m. sausio audra
Nuostoliai
Klaipėdoje iš krantų išsiliejo Danės upė ir buvo užlietas Klaipėdos senamiestis.
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Apžvalga
thumb|left|Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty žaidimo aplinka
2007 m. sausio audra
Nuostoliai
Palangoje suniokotas paplūdimys bei Palangos tiltas.
Visoje Lietuvoje apie 70 tūkst. elektros vartotojų liko be elektros energijos. Daugiausiai be elektros liko Kretingos, Skuodo ir Klaipėdos rajonų gyventojų.
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Apžvalga
Metal Gear 2: Sons of Liberty yra ketvirtasis kompiuterinių žaidimų kūrėjo ir dizainerio Hideo Kojima kūrinys. Šiame žaidime išliko savotiškas Metal Gear serijos pirmtakų Stealth / Action žanras, stilius ir tikslas. Žaidėjas vėl privalo valdyti slaptąjį agentą, kurio užduotis nepastebėtam atvykti į svarbias žaidimo vietas, rasti ten savo pagrindinius priešus ir juos nugalėti kovos eigoje. Taip pat žaidime liko senosios galimybės ropoti, smaugti priešus, muštis ir sėlinti, nepaisant to, dabar visus ginklus galima naudoti pirmojo asmens režimu ir slėptis spintelėse. Dar žaidimo žaidėjas savo inventoriuje turi naujus ginklus ir daiktus. Metal Gear 2: Sons of Liberty žaidimo metu dalyvauja daug naujų veikėjų, kurie yra tiesiogiai susiję su paslaptingu 2 dalių siužetu. Šis žaidimas buvo gerai įvertintas tarp kritikų ir pirkėjų, vėliau Konami kompanija sukūrė net 4 skirtingus žaidimo muzikinių kūrinių rinkinius ir vieną papildymą (Metal Gear Solid 2: Substance). Taigi Metal Gear 2: Sons of Liberty yra dar vienas publikos įvertintas Metal Gear serijos žaidimas.
2007 m. sausio audra
Klaipėdos uosto darbas
Nuo sausio 14 d. iki sausio 15 d. buvo nutrauktas Valstybinio Klaipėdos jūrų uosto darbas. Uostas patyrė didžiulių nuostolių, nes į uostą įplaukti ir išplaukti negalėjo laivai, nuo stipraus vėjo nukentėjo infrastruktūros objektai.
Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty
Substance
Metal Gear Solid 2: Substance – vienintelis papildymas, skirtas Metal Gear 2: Sons of Liberty. Papildymas prie žaidimo prideda 300 valdymą pamokančių ir 200 įvairių užduočių, kurių metu žaidimo žaidėjas gali pasirinkti žaisti savo mėgstamą pagrindinį veikėją (Solid Snake arba Raiden) ir aprangą jam. PlayStation 2 versijai dar pridėtas mini-žaidimas, kuris žaidėją verčia rinkti tam tikrus daiktus visame žaidimo pasaulyje.
Pirmoji dalis
Veiksmas vyksta 2007 m., Niujorke. Agentas Solid Snake su savo draugu Otacon sužino, kad naujas sukurtas atominis ginklas Metal Gear RAY yra laive Discovery. Solid Snake atvyksta į laivą ir pamato, kad jį užpuolė rusų teroristai, kurių vadas vyras vardu Sergejus Gurlukovičius. Saugiai patekęs į laivo vairinę, slaptasis agentas sutinka Gurlukovičiaus dukrą Olgą ir tada ją nugali kovoje. Vėliau Snake randa Metal Gear RAY, tačiau jo nesunaikina, nes atvyksta kitas teroristas Revolver Ocelot ir nužudęs Sergejų Gurlukovičių, paskandina laivą atominiu ginklu…
Antroji dalis
thumb|right|Raiden
Veiksmas vyksta jau 2009 m., Niujorke. Naujas slaptasis agentas Raiden sužino, kad teroristų pagrobtas JAV prezidentas ir kad jis yra Big Shell bazėje. Atvykęs į bazę, jis pamato, kad ji pilna veikiančių sprogmenų, kurie gali greitai sprogti ir sunaikinti visą pastatą. Tada Raiden susitinka naujus savo sąjungininkus (leitenantą Iroquois Pliskin (Solid Snake) ir sprogmenų specialistą Peter Stillman) ir kartu su jais pradeda išminuoti paslėptus sprogmenis. Vėliau Stillmaną nužudo teroristas Fatman ir agentas atkeršija už jį. Dar vėliau Raiden randa prezindentą, kurį greitai nužudo Revolver Ocelot. Taip pat naujasis agentas sužino, kad Metal Gear Ray yra po Big Shell baze ir keliauja tenai su Solid Snake. Radę ginklą, Raiden kaunasi su pagrindiniu teroristu Solidus, o Snake užšoka ant išskrendančio RAY stogo, kurį valdo Revolver Ocelot. Solidus pradeda bėgti su po vandeniu esančiu lėktuvu ir nusileidžia ant Džordžo Vašingtono memorialo stogo. Ten Solidus vėl susitinka savo sūnų Raiden ir pralaimi jam lygiavertėje kovoje. Po kovos pas naująjį agentą Raiden atvyksta Solid Snake ir jie kartu iškeliauja savo keliais…
Veikėjai
! Veikėjas ! Vaidmuo ! Japonų įgarsintojai ! Anglų įgarsintojai
Robertas Lengdonas
Robertas Lengdonas – išgalvotas veikėjas, Harvardo ikonografijos ir religinio meno profesorius, Dan Brown romanuose „Angelai ir demonai“, „Da Vinčio kodas“ ir dar neišleistame „Saliamono raktas“. Pirmose dvejose knygose Lengdonas pasaulį gelbėja nuo pražūtingų įvykių, o apie trečiąją knygą dar nėra žinoma, nors spėjama, kad Lengdonas pademonstruos savo žygdarbius ir trečią kartą.
Knygos
Abejose knygose R. Lengdonas (tiksliau pats autorius) atskleidžia įdomių faktų apie masonus bei krikščionybę.
Angelai ir demonai
Pačioje pradžioje Legdonas iškviečiamas tirti žiaurios mokslininko žmogžudystės į Šveicariją. Vėliau kūrinio gale veiksmas persikelia į Vatikaną. Legdonui tenka įminti daug mįslių susijusių su architektūra ir iliuminatais.
Prarastas simbolis
Pasakojimo pradžioje Harvardo profesorius Robertas Lengdonas netikėtai pakviečiamas perskaityti vakarinę paskaitą JAV Kapitolijuje. Tačiau vos jam atvykus prasideda keisti įvykiai. Kapitolijaus pastate randamas nerimą keliantis objektas, išmargintas penkiais šifruotais simboliais. Lengdonas objekte įžvelgia senovinį kvietimą įžengti į seniai prarastą ezoterinės išminties pasaulį.
Kinas
Filme „Da Vinčio kodas“ Robertą Lengdoną vaidino Tom Hanks.
Teverga
Teverga (, astūr. Teberga) – gyvenvietė ir savivaldybė šiaurės Ispanijoje, Astūrijoje, nutolusi į pietvakarius nuo Ovjedo. Seniau tai buvęs kalnakasybos regionas, tačiau dabar verčiamasi žemės ūkiu ir turizmu.
Tevergos apylinkėse yra nemažai lankytinų objektų: pietuose, prie siauro Tevergos tarpeklio, yra La Plasos kaimelis, kuriame stovi romaninės architektūros pavyzdys – XII a. Šv. Petro bažnyčia. Rytuose esančiame Kiroso slėnyje įkurtas Somjedo gamtos parkas, kuriame yra ledyninės kilmės ežerų.
Algimanto apygarda
thumb|Algimanto apygardos partizanai suformavę [[Gedimino stulpai|Gedimino stulpus iš savo ginklų 1949 m.]] thumb|Algimanto apygardos partizanai šalia [[Šventoji|Šventosios upės 1947 m.]] Algimanto apygarda – rezistencinio pasipriešinimo Panevėžio ir Rokiškio apskrityse dalyvius vienijusi partizanų apygarda. Leido laikraštį „Partizanų kova“.
Istorija
Įkurta 1947 m. gegužės 1 d. Rytų Lietuvos srities partizanų vadų sprendimu. Algimanto apygarda panaikinta srities vado įsakymu 1950 m. lapkričio 25 d. Likę kovotojai įjungti į Vytauto ir Vyčio apygardas.
Struktūra
Apygardą sudarė 3 rinktinės:
Vadai
Pirmuoju vadu buvo paskirtas Antanas Slučka-Šarūnas (1917-1949 m.). 1948 m. spalį, Šarūnui tapus Šiaurės Rytų Lietuvos srities vadu, vadovavimą Algimanto apygardai perėmė Antanas Starkus-Montė.
Mikalinė (Marijampolė)
Mikalinė – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 9 km nuo Vidgirių, vakariniame Marijampolės pakraštyje.
Vytogala
Vytogala – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, šalia kelio Šilalė-Skaudvilė, į vakarus nuo Gebenės upelio ištakų. Seniūnaitijos centras. Stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas – kryžius, pirmą kartą pastatytas 1928 m., išstovėjęs iki 1969 metų. 1990 metais atstatytas naujasis kryžius, iš senojo bebuvo likusi tik Nukryžiuotojo skulptūrėlė. 1969 m. pirminėje kryžiaus vietoje pastatytas atminimo akmuo, aplink kurį auga 4 Nepriklausomybės ąžuolai, žymintys S. Girėno gimtinės vietą.
thumb|200px|left|[[Stasys Girėnas|S. Girėno gimtoji sodyba 75-ųjų „Lituanicos“ skrydžio metinių proga surengtos šventės metu]] thumb|left|200px|Didžioji Vytogalos koplytėlė miniatiūra|200px|left|Senkapio koplytėlė thumb|200px|Akmuo [[Matas Šalčius|Matui Šalčiui atminti]] miniatiūra|200px|Bendruomenės namai. Akmuo M. Šalčiui
Etimologija
Manoma, kad kaimo pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs prie vardo Vytas pridėjus galūnę -gala („kraštas, sritis, galas“).
Istorija
Kaime yra Vytogalos senkapis, dar vadinamas Milžinkapiu, Maro kapeliais. Čia rasta I tūkstantmečio radinių, taip pat čia laidotos XVIII a. maro aukos. Ant senkapio stovi ir 1850 m. suręsta koplytėlė.
Vytogala pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minima 1562 m. Karšuvos valsčiaus inventoriuje, tuomet kaimas įėjo į Obelyno vaitystės sudėtį. Kaime gyveno 44 šeimos ir buvo 40 valakų dirbamos žemės. 1588 m. įsteigtas Vytogalos dvaras. 1709–1711 m. kaimą ištiko maras, išmirė visi gyventojai.
1738 m. inventoriuje minimi 3 naujakuriai, o 1775 m. kaime jau stovėjo 20 sodybų. 1870–1871 m. dvaras išdalintas sklypais, 1912 m. kaimas ėmė skirstytis į vienkiemius. 1887–1902 m. Vytogaloje veikė slapta lietuviška mokykla, dėstytojavo Vincentas Bružas. Mokykla visu veiklos laiku liko nesusekta.
1923 m. Vytogaloje buvo 58 ūkiai ir 312 gyventojų.
Sovietmečiu priklausė Upynos kolūkiui.
Žymūs žmonės
Kaime gimė lakūnas Stasys Girėnas (1893–1933). Išlikusi jo šeimos klėtis, šalia brolis Petras 1933 m. pasistatė namą, kuriame gyveno iki 1966 m. (palaidotas Upynos kapinėse). 1983 m. klėtelėje įrengtas nedidelis muziejus, atstatyta gimtoji lakūno troba.
Vytogaloje stovi 1900 m. statytas koplytstulpis, primenant čia gyvenusią Čepų šeimą. Netoli autobusų stotelės stovi akmuo Mato Šalčiaus atminimui. Jis buvo paskirtas į naujai atidarytą oficialią Vytogalos mokyklą mokytojauti. Tačiau už aktyvų lietuvybės puoselėjimą 1913 m. jis carinės Rusijos valdžios nurodymu buvo atleistas iš darbo. 1893 m. Marcijonos ir Juozapo Girskių šeimoje gimė 16-tasis jų vaikas, vėliau pakrikštytas Stanislovu Girskiu, lakūnas, įveikęs Atlantą. 1932 metais jis pavardę pasikeitė į Girėno. Kaime yra išlikusi Girskių sodybos koplytėlė, bei 1988 m. atstatyta troba, joje dabar įsikūręs muziejus.
Fazaniniai
Fazaniniai (Phasianidae) – vištinių paukščių (Galliformes) būrio paukščių šeima.
Paplitimas
Fazaniniai paukščiai daugiausiai paplitę Senąjame pasaulyje. Plačiai paplitę Europoje ir Azijoje – išskyrus tolimąją tundrą, šiaurinę taigą, Afrikos žemyne – išskyrus sausringiausias dykumas. Taip pat paplitę Australijos žemyno didesnėje rytinėje dalyje, o anksčiau jų gyventa ir Naujojoje Zelandijoje. Mažesnė genčių rūšių įvairovė gyvena Šiaurės Amerikos žemyne. Didžiausia fazaninių rūšių įvairovė paplitusi Pietryčių Azijoje ir Afrikoje.
Buveinės
Gyvena įvairiausiuose biotopuose.
Išvaizda
Nedideli, vidutinio dydžio ir dideli paukščiai. Mažiausia rūšis yra Synoicus chinensis, jos kūno ilgis 14 cm, sveria 45–70 g. Anksčiau stambiausia rūšimi buvo laikomi paprastieji povai (Pavo cristatus). Patinų kūno ilgis nuo snapo galo iki uodegos pagrindo siekia 100–115 cm, iki jos galo – 195–225 cm, svoris 4–6 kg. Patelės yra mažesnės – apie 95 cm ilgio ir sveria 2,75–4 kg. Prie fazaninių šeimos priskirus kalakutų (Meleagris) gentį, stambiausia fazaninių šeimos rūšis yra laukinis kalakutas (Meleagris gallopavo), kurio patinas sveria nuo 5 kg iki 11 kg ir yra 100–125 cm kūno ilgio, bet laukinių kalakutų patelės smulkesnės ir sveria nuo 2,5–5,4 kg, ir yra nuo 76 iki 95 cm kūno ilgio.
Fazaninių paukščių šnervės neapaugusios plunksnomis, bet iš viršaus pridengtos oda. Pastaibis neplunksnotas.
Naminiai paukščiai
Iš keleto fazaninių paukščių rūšių kilo vienos plačiausiai pasaulyje auginami naminiai paukščiai – naminės vištos (Gallus gallus domesticus) ir naminiai kalakutai (Meleagris gallopavo domesticus).
Klasifikacija
thumb|200px|right|[[Kuoduotoji kurapka|Kuoduotojų kurapkų (Rollulus rouloul) porelė]] thumb|200px|right|[[Geltonkaklis frankolinas|Geltonkakliai frankolinai (Pternistis leucoscepus)]] thumb|200px|right|[[Argusas|Argusų (Argusianus argus) porelė]] thumb|200px|right|[[Akiniuotasis kalakutas (Meleagris ocellata)]] thumb|200px|right|[[Spalvingoji putpelė (Coturnix delegorguei)]] thumb|200px|right|[[Auksinis fazanas|Auksinių fazanų (Chrysolophus pictus) patinas]] thumb|200px|right|[[Himalajinis trumpauodegis fazanas (Lophophorus impejanus)]] thumb|200px|right|[[Blaito satyras|Blaito satyrai (Tragopan blythii)]]
Fazaniniai Lietuvoje
thumb|200px|right|Paprastoji žvyrė (Lagopus lagopus) thumb|200px|right|Pilkųjų kurapkų (Perdix perdix) būrelis žiemą Lietuvoje natūraliai gyvena 6 rūšys, 1 rūšis introdukuota, 2 rūšys auginamos nelaisvėje:
Natūraliai Lietuvoje gyvenančios rūšys:
Introdukuotos Lietuvos gamtoje svetimžemės rūšys:
Londono Taueris
thumb|right|250px|Londono Taueris ir [[Tauerio tiltas per Temzę]] Londono Taueris − istorinė tvirtovė Londono senamiesčio rytinėje dalyje, Temzės kairiajame krante. Šiuo metu − muziejus.
Anglijos istorijoje Taueris ypatingai svarbus. Čia saugomos karališkosios šeimos brangenybės, gausi įvairių laikų ginkluotės kolekcija, atkurtas viduramžių karalių kambarių interjeras. Iki XVII a. Londono Taueris buvo viena karaliaus rezidencijų. Čia taip pat buvo kalėjimas (iki 1820 m.). Taueryje įvykdyta mirties bausmė daugybei Anglijos valstybės veikėjų − karaliams Henrikui VI ir Eduardui V su broliu Ričardu, Henriko VIII žmonoms Anai Bolein (Ane Boleyn) ir Katerinai Hovard (Catherine Howard), Škotijos karalienei Marijai Stiuart, humanistui Tomui Morui (Tom Moor).
Seniausioji Tauerio dalis − stačiakampio plano romaninio stiliaus Baltasis bokštas su šv. Jono koplyčia. thumb|286x286px|Taueris iš vidinio kiemo
Valkaičiai
Valkaičiai – kaimas vidurio rytinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Aristavos, prie Bublių tvenkinio pietinio kranto. Praeina Aristavos–Užkapių keliukas. Yra senas ūkinis pastatas. Prateka Obels intakas Gegužinė.
thumb|left|250px|Senas ūkinis pastatas
Istorija
XIX a. pab. minimas Valkaičių dvaras (Strebeikų valda). Buvo alaus ir spirito varyklos, vandens malūnas. Iki XX a. vid. buvo palivarkas.
OMX Vilnius
OMX Vilnius (iki 2005 m. – VILSE) – akcijų indeksas. OMX Vilnius indeksas – tai visų akcijų indeksas, kurį sudaro visos Vilniaus vertybinių popierių biržos Oficialiajame ir Papildomajame sąraše kotiruojamos bendrovės, išskyrus tas bendroves, kuriose vienas akcininkas valdo 90 proc. ir daugiau išleistų akcijų. Indeksu siekiama atspindėti Vilniaus VP rinkos einamąją padėtį ir jos pokyčius.
Visloka
Visloka  – upė pietryčių Lenkijoje, Vyslos intakas. Upės ilgis 164 kilometrai (26-ta ilgiausia upė Lenkijoje), baseino plotas 4110 km². Aukščiausia vietovė siekia 370 m, žemiausia – 250 m virš jūros lygio.
Vislokos upės didžiausi intakai: Jasiolka, Tuzimka ir Vielopolka.
Manuelio sala
thumb|250px Manuelio sala  – netoli kranto esanti ir su Gziros miestu tiltu sujungta sala. Drauge su kitomis septyniomis salomis sudaro Maltos archipelagą ir Maltos Respubliką.
Egidijus Motieka
Egidijus Motieka (g. 1960 m. rugpjūčio 2 d. Pasvalys) – Lietuvos istorikas, politologas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Saulius Motieka. 1984 m. baigė Vilniaus universitetą, 1995 m. – Rytų kalbų ir civilizacijų institutą (Institut des Langues et Civilisations Orientales) Paryžiuje. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras.
Manuelio sala
Istorija
Iš pradžių sala vadinosi l’Isola del Vescovo arba il-Gżira tal-Isqof – Vyskupo sala.
Egidijus Motieka
Biografija
1986–1999 m. dirbo Lietuvos istorijos institute. Nuo 1994 m. Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto dėstytojas; nuo 1998 m. docentas. 1999–2004 m. – Valstybės saugumo departamento pareigūnas. 2004–2008 m. Strateginių studijų centro Vilniuje direktorius, nuo 2008 m. jo tarybos pirmininkas. 1993 m. ir 1994 m. stažavo Socialinių mokslų aukštųjų studijų institute (École des Hautes Études en Sciences Sociales) Paryžiuje, 1996–1999 m. – Sorbonoje I (Paryžius).
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos kryptys: XIX a. – XX a. vidurio ir Rytų Europos politinė istorija, religijotyra, tarptautiniai santykiai, geopolitika, strategija. 1988–2002 m. leidinio „Lietuvių atgimimo istorijos studijos“ vienas iniciatorių, nuo 1993 m. vyr. redaktorius. Nuo 1988 m. sudarė, su kitais 29 knygas.
Manuelio sala
Istorija
1726 m. vadovaujant Maltos ordino magistrui António Manoel de Vilhena buvo pastatytas Manuelio fortas. Sala gavo Manuelio vardą.
Gżira Gżira Gezira (Malta) Gżira
Bryzgiai
Bryzgiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Juodupės, prie kelio.
Bildiškės ežeras (Varėnos r.)
Bildiškės ežeras – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Žilinų, Ožkinio miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,26 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 136,6 m. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais. Rytuose išteka upelis link Musės upės (Varėnės intakas).
Pudučeris (miestas)
Pudučeris arba Pondičeris  – miestas Indijoje, Bengalijos įlankos pakrantėje, apsuptas Tamilnado; Pudučerio sąjunginės teritorijos administracinis centras. Yra geležinkelio stotis, oro uostas, plentas į Čenajų. Elektronikos pramonė (kondicionierių gamyba). Išvystytas turizmas. Pudučeryje gausu XVIII–XIX a. barokinės architektūros statinių (žymiausias – Nekaltojo Prasidėjimo Mergelės katedra), šventyklų ir ašramų (pagrindinis – Šri Aurobindo), paminklų (M. Gandžiui, karo aukoms, parko vartų paminklas). Apylinkės pasižymi vaizdingais paplūdimiais. Veikia universitetas, Pondičerio prancūzų institutas, muziejus. Greta miesto įkurtas futuristinis Aurovilio (Auroville) projektas su įvairiais dvasiniais centrais.
Istorija
„Eritrėjos jūros periple“ romėnų minimas indų uostas Poduca dažnai siejamas su Pudučeriu. Nuo IV a. miestą valdė Palavai, nuo X iki XIII a. Čolos valstybė. Vėliau priklausė kitoms indų valstybėms, kol 1674 m. Pudučerį užvaldė prancūzai, miestas tapo Prancūzijos Indijos sostine. Jų valdymas (su trumpomis pertraukomis) truko iki 1954 m., kai prancūzai perleido savo kolonijas Indijai.
Khaled Adénon
Abdulas Khaledas Akiola Adenonas (g. 1985 m. liepos 28 d.) – futbolininkas, ilgametis Benino rinktinės gynėjas. Didžiąją dalį karjeros rungtyniavo Prancūzijos klubuose.
žaidžia nuo 2005 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. ir 2010 m. Afrikos Tautų taurėse.
Vaistinė šunvyšnė
Vaistinė šunvyšnė (Atropa belladonna) – bulvinių (Solanaceae) šeimos augalų rūšis.
Rūšis auginama Lietuvoje. Augalas daugiametis, labai nuodingas. Stiebas status, su gausiomis šakomis. Šakniastiebis storas. Lapai kiaušiniški. Vainikėlis nešvariai rausvai rudos spalvos. Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Vaisius – uoga.
Vaistinė šunvyšnė turi atropino, kitų alkaloidų ir kitų biologiškai aktyvių medžiagų, veikiančių kaip nuodai, todėl galima mirtinai apsinuodyti, suvalgius uogų ar kitų augalo dalių.
Pavadinimo kilmė
Lietuviškas augalo pavadinimas kilęs nuo žodžių šuo (kilm. šuns, būdv. šuninė) + vyšnia, pabrėžiant, kad augalo vaisius yra panašus į valgomosios vyšnios, tačiau žmonėms yra kenksmingas.
Lotyniškai augalas vadinamas belladonna – „graži dama“, kadangi augalas anksčiau būdavo naudojamas akių vyzdžiams išplėsti, nes manyta, kad dėl to išryškėja moters akių grožis ir patrauklumas.
thumb|left|210px|Vaistinės šunvyšnės vaisiai – apskritos, juodos, blizgančios ir nuodingos uogos; sultys violetinės
Nasser Al-Attiyah
Jis yra daugkartinis Dakaro ralio dalyvis (2011, 2015, 2019, 2022, 2023 m. čempionas ), taip pat nuo 2004 iki 2015 m. dalyvavo pasaulio automobilių ralyje.
2009 m. jis pelnė pirmuosius savo taškus WRC čempionate, finišavęs 8-tas Argentinos ralyje. Geriausias WRC sezonas katariečiui buvo 2013 m. – tais metais jis tris kartus finišavo penktoje vietoje ir liko 11-tas galutinėje įskaitoje.
2015 m. katarietis nugalėjo Faraonų ralyje automobilių įskaitoje. Tų pačių metų pabaigoje sportininkas dalyvavo ir Pasaulio kėbulinių automobilių čempionato lenktynėse Katare.
Naseras al Atija taip pat yra daugkartinis Azijos žaidynių ir Azijos sportinio šaudymo čempionatų nugalėtojas, nuo 1996 m. dalyvauja ir olimpinėse žaidynėse. 2012 m. olimpiadoje katarietis pateko į finalą, kur surinko 144 taškus. Jis dalyvavo papildomoje dvikovoje dėl bronzos su tiek pat taškų surinkusiu rusu Valerijumi Šominu ir jį nugalėjo rezultatu 6-5.
2022 m. pradžioje katarietis prisijungė prie Extreme E čempionato, kuriame naudojami tik elektriniai visureigiai, „Abt Cupra XE“ komandos.
thumb|right|250px|Naseras al Atija vairuoja [[Ford Fiesta S2000 2010 m. Suomijos ralyje]] thumb|right|250px|[[2017 m. Nasero Toyota Hilux]]
Miškinis (dvasia)
thumb|250px| Miškinis  – miške gyvenanti būtybė (kartais – miško dvasia), globojanti mišką. Būdinga slavų, ypač rusų, legendoms ir pasakoms. Miškinius dažniausiai įsivaizduodavo kaip priešiškus žmonėms.
Miškiniai gyvena gūdžiose miškų tankynėse, kartais – ir dykvietėse.
Lenkai manė, kad miškiniai mėgsta įsitaisyti senuose sausuose medžiuose turėdami pelėdų pavidalą, todėl valstiečiai vengdavo kirsti tokius medžius. Rusai manė, kad miškiniai mėgsta ne sėdėti ant šakų, o tūnoti tokių medžių drevėse. Einantį miškinį lydi vėjas, kuris paslepia jo pėdsakus. Tuo miškiniai panašūs švedų folkloro skogėms (miško elfams). Dėl ryšio tarp miškinio ir vėjo žmonės miške stengdavosi nešvilpauti, kad neprisišauktų miškinio. Įsiutinus miškinį, žmonės tikėdavo, jį galima nuraminti tik suteikus miškui naujos gyvybės, tai yra pasodinus medį ar krūmą.
Gyvenimo būdas
Miškiniai valdo visus miško žvėris. Buvo manoma, kad visas masines žvėrių migracijas valdo miškiniai. Medžiotojai stengdavosi įsiteikti miškiniams, kad šie netrukdytų medžioti.
Mėgstamas miškinių užsiėmimas – klaidinti žmones miškuose. Miškinio klaidinamas žmogus staiga pameta kelią, gali paklysti tarp trijų pušų. Paklydęs žmogus gali įveikti klaidinimą persivilkęs savo drabužius išvirkščius. Be to, miškiniai mėgsta rėkauti bauginamais balsais ir švilpauti, kad išgasdintų.
Paprastai įsivaizduodavo, kad miškiniai yra vieniši. Jei miške atsiranda du miškiniai, jie pradeda kovoti tarpusavyje. Tokią kovą rodo išversti medžiai ir išgasdinti žvėrys.
Kai kuriose vietovėse manė, kad miškiniai gyvena kaimais. Jų moterys apžėlusios, susivėlusiais plaukais, o krūtys tokios ilgos, kad vaikščiodamos miškinės jas permeta per pečius.
Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia
'''Kobilin Božimų Šv. Stanislavo bažnyčia''' – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Kobilin Božimų valsčiuje, Kobilin Božimų kaime. Bažnyčia priklauso Kobilin Božimų Šv. Stanislavo parapijai. Bažnyčia yra neogotikinio architektūros stiliaus, kurią sudaro trys navos ir 4 altoriai. Bažnyčia remia keli kontraforsai. Bažnyčios ilgis 41,5 m; plotis 19,5 m ir aukštis 52 metrai.
Istorija
1420 m. dabartinės bažnyčios vietoje buvo pastatyta pirmoji mūrinė koplyčia, kuri stovėjo iki 1662 metų. 1662 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia, kuri stovėjo iki 1740 metų. 1740 m. Bresto kanauninkas Szymon Zalewski inicijavo naujos medinės bažnyčios statybas. 1743 m. spalio 20 m. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1898-1904 m. pastatyta nauja mūrinė neogotikinė bažnyčia, kurios architektas buvo Franciszek Przecławski. 1910 m. rugpjūčio 21 d. nauja bažnyčia buvo pašventinta. 1944 m. rugpjūčio 11 d. vokiečiai susprogdino dalį bažnyčios, kuri buvo atstatyta 1947 metais. 1988 m. rugsėjo 23 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1995-2000 m. atnaujintas bažnyčios altorius.
Pixelmator
Pixelmator – lietuvių programuotojų brolių Sauliaus ir Aido Dailidžių sukurta komercinė paveikslėlių redagavimo programa, skirta Mac OS X operacinei sistemai.
2007 m. rugsėjo 25 d. buvo išleista pirmoji programos versija, kainavusi 59.99$.
Obra
Obra – upė vakarų Lenkijoje, Vartos intakas. Upės ilgis 164 kilometrai (27-ta ilgiausia upė Lenkijoje), baseino plotas 2758 km². Šioje upėje paplitęs kanojų ir baidarių sportas.
Kominotas
Kominotas (,, taip pat Cominetto) – negyvenama Maltos sala, esanti 100 m nuo Komino salos. Drauge su kitomis septyniomis salomis sudaro Maltos archipelagą ir Maltos Respubliką.
Padalyvis
Padalyvis – neasmenuojamoji veiksmažodžio forma, turinti ir veiksmažodžio, ir prieveiksmio ypatybių. Padalyvis neturi giminės, skaičiaus ar linksnio, tačiau yra kaitomas laikais; galūnės neturi. Pavyzdžiui: einant – šaknis ein-, priesaga – ant; ėjus – šaknis ėj-, priesaga -us. Padalyvis žymi pašalinio veikėjo atliekamą arba savaime vykstantį šalutinį veiksmą. Sakinyje eina aplinkybe, o su kitais žodžiais gali būti laikomas įterpiniu (taip sakant, antra vertus).
Turi visus keturis laikus, jie sudaromi iš atitinkamo laiko veikiamosios rūšies dalyvio kamieno:
Oh Jin-Hyek
Oh Jin-Hyek (g. 1981 m. rugpjūčio 15 d.) – Pietų Korėjos šaulys iš lanko. Olimpinis čempionas.
Biografija
2012 m. vasaros olimpinių žaidynių komandinės rungties atrankoje Oh Jin-Hyek kartu su Pietų Korėjos komanda pagerino pasaulio komandinio šaudymo iš lanko vyrų rekordą (2087 taškai). Pusfinalyje komanda 5 taškais nusileido JAV rinktinei ir iš kovos dėl aukso sensacingai pasitraukė. Kovoje dėl trečios vietos 5 taškų persvara Pietų Korėja įveikė Meksikos komandą ir Oh Jin-Hyek pelnė savo pirmąjį olimpinį medalį. Individualios rungties atrankoje Jin-Hyek liko trečias, atsilikęs nuo kitų dviejų Pietų Korėjos šaulių kurie abu pagerino pasaulio rekordą. Po atkrentamųjų varžybų Jin-Hyek tapo vieninteliu Pietų Korėjos atstovu finaliniame etape ir pelnė aukso medalį.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kartu su Pietų Korėjos nacionaline rinktine laimėjo antrąjį olimpinį auksą savo sportinėje karjeroje.
74-oji Oskarų teikimo ceremonija
74-oji Oskarų teikimo ceremonija buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos organizuotas renginys, skirtas apdovanoti ir pagerbti filmus, sukurtus 2001 metais. Ceremonija vyko 2002 m. kovo 24 d. „Kodak“ teatre, Holivude. Tai pirmieji Oskarai, kurie vyko Holivude nuo 1960 m. Filmai buvo apdovanoti 24-iose kategorijose. Ceremoniją tiesiogiai transliavo televizija ABC, ją jau ketvirtą kartą vedė aktorė Whoopi Goldberg.
Filmas „Nuostabus protas“ laimėjo keturis Oskarus, įskaitant „Geriausio metų filmo“ ir „Geriausio režisieriaus“ apdovanojimus. „Žiedų Valdovas: Žiedo brolija“ taip pat laimėjo keturias statulėles.
Oskarų nominantai buvo paskelbti 2002 m. vasario 12 d.  Daugiausia – trylika – nominacijų gavo filmas „Žiedų Valdovas: Žiedo brolija“. „Nuostabus protas“ buvo nominuotas aštuonis kartus.
Oskarų nominantai ir laureatai
thumb|right|150px|„Geriausias režisierius“ – Ron Howard thumb|right|150px|„Geriausias aktorius“ – Denzel Washington thumb|right|150px|„Geriausia aktorė“ – Halle Berry thumb|right|150px|„Geriausias antro plano aktorius“ – Jim Broadbent thumb|right|150px|„Geriausia antro plano aktorė“ – Jennifer Connelly
Oskarų laureatai lentelėje yra paryškinti.
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
Šie filmai laimėjo daugiau nei vieną Oskarą:
Ivo Karlović
Ivo Karlovičius (g. 1979 m. vasario 28 d.) – profesionalus Kroatijos tenisininkas, olimpietis. Jis yra laimėjęs keturis ATP titulus: tris 2007 metais ir vieną 2008 metais. Per savo karjerą Ivo yra nugalėjęs tokius žaidėjus kaip Rodžeris Federeris, Leitonas Hjuvitas, Novakas Džokovičius, Andis Rodikas, Fernanadas Gonzalezas, Žo-Vilfriedas Tsonga ir Džeimsas Bleikas. Aukščiausia jo pasiekta vieta reitinge buvo keturioliktoji.
Padavimo rekordai
Greičiausias Karlovičiaus (taip pat ir greičiausias istorijoje) padavimas buvo atliktas 2011 m. kovo 5 d. Davis Cup turnyro Pasaulinės grupės pirmojo rato Kroatija-Vokietija mače, žaidžiant dvejetus kartu su Ivan Dodig prieš Cristopher Kas ir Phillip Petzschner (šias rungtynes laimėjo vokiečiai). Padavimo greitis buvo 251 km/h (arba 155,69 mph).
2009 m. rugsėjo 18 d., Karlovičius, Deviso Taurės mače prieš Radeką Štepaneką sumušė 78 "eisus" ir pagerino savo buvusį rekordą su 55 "eisais". 2008 metais, turnyre Monte Karle, Monake, o mače prieš prancūzą Gaelį Monfisą Karlovičiui nepavyko atlikti ne vieno "eiso", tai buvo vienintelis toks mačas jo ATP karjeroje.
2007 metais Karlovičius tapo ketvirtuoju žaidėju, kuris per sezoną atliko 1000 "eisų". Jis tuos metus baigė su 1318 "eisų", tai buvo antras visų laikų rezultatas, daugiau "eisų" buvo sumušęs tik Goranas Ivanševičius – 1477.
Oskar Barnack
Oskaras Barnakas (Oskar Barnack; 1879 m. lapkričio 1 d. – 1936 m. sausio 16 d.) – Vokietijos optikas inžinierius, tiksliosios mechanikos specialistas, konstruktorius ir 35 mm fotografijos (ir fotoaparatų) išradėjas.
Ivo Karlović
Padavimo rekordai
Karlovičius taip pat atliko ir trečiąjį pagal greitį padavimą pasaulyje, kurio greitis buvo 246 km/h. Jį atliko 2007 metais mače prieš Arno Klemeną. Kroatas 2007 metų rugpjūčio 3 dieną, taip pat atliko 144 km/h antrąjį padavimą prieš Andį Rodiką, o tai yra greičiausias antrasis padavimas teniso istorijoje.
Oskar Barnack
Gyvenimas ir karjera
1911 m. Barnakas vadovavo mikroskopų tyrimams „Ernst Leitz Optische Werke“ kompanijoje Veclaro mieste (Hesenas, Vokietija). Dabar ši buvusi kompanijos dalis sudaro atskirą kompaniją Leica Microsystems. O. Barnakas buvo entuziastas fotografas, bet to meto fotografinė įranga dėl silpnos sveikatos jam buvo per sunki. 1912 m. jis sukonstravo fotoaparatą, naudojantį 35 mm juostelę.
Roger Moore
Už nuopelnus Britanijos kinui ir kultūrai Mūrui buvo suteiktas „sero“ titulas, 2007 m. atidengta jo vardo žvaigždė Holivudo žvaigždžių alėjoje.
Oskar Barnack
Gyvenimas ir karjera
1913–1914 m. jis buvo „Leitz“ kompanijos konstravimo darbų vadovas. Jis buvo jėga, prastūmusi pirmus masiškai pardavinėtus 135 tipo fotoaparatus ir įvedęs į praktiką 24×36 mm juostelių formatą, kuris vėliau tapo žinomas kaip 35 mm formatas. O. Barnakas sirgo astma, todėl ieškojo būdų, kaip sumažinti fotografuoti lauke skirtų fotoaparatų bei jų stovų dydį ir masę. Jo 35 mm formato konstrukcijos padėjo išpopuliarinti idėją, kad kuriant negatyvą reikia eksponuoti nedidelį juostelės plotą, o vėliau vaizdą padidinti fotodidintuvu.
Roger Moore
Jaunystė
Mūras gimė Stokvelo regione, dabartiniame Londone ir buvo vienintelis policininko Georeg Alfred Moore ir jo žmonos, namų šeimininkės Lillian „Lily“ Pope vaikas. Pradėjęs lankyti Battersea pradinę mokyklą, Antrojo pasaulinio karo metais buvo evakuotas į Devoną. Vėliau būsimasis aktorius mokėsi Amershame bei Durhamo universiteto koledže, tačiau šio nebaigė.
Oskar Barnack
Gyvenimas ir karjera
Prasidėjęs I Pasaulinis karas sutrukdė pradėti gaminti pirmus „Leica“ fotoaparatus, tai nusikėlė iki 1924 m. Publikai šie fotoaparatai buvo pateikti tik 1925 m., kai „Leica“ vadovas optikas Ernstas Leicas (Ernst Leitz) surizikavo ir leido pagaminti 1000 fotoaparatų seriją.
Roger Moore
Pirmieji vaidmenys
Palikęs karo tarnybą, Mūras baigė 2 kursus Karališkoje Dramos akademijoje (RADA), kurioje jo mokslus finansavo režisierius Brian Desmond Hurst, kurio filme „Trottie True“ jis atliko epizodinį vaidmenį. Čia jo kurso drauge tapo Lois Maxwell, tačiau jau po 6 mėnesių Mūras nusprendė palikti RADA ir tapti aktoriumi. Mėgstamiausias jo aktorius buvo Stewart Granger, su kuriuo jis buvo susidūręs 1945 m., atlikdamas epizodinį vaidmenį juotoje „Caesar and Cleoparta“. Vėliau, 1978 m. jie kartu pasirodė juostoje „The Wild Geese“, tačiau neturėjo bendrų scenų.
Oskar Barnack
Gyvenimas ir karjera
Naujojosios „Leica“ vietoje fotoplokštelių, kurias naudojo senosios „Leica“ fotokameros, naudojo standartizuoto dydžio fotojuostos atkarpą, pritaikytą iš 35 mm Eastman Kodak juostos. Barnakas nutarė, kad 18×24 mm (3:4 santykio) standartiniai kadrai (naudoti kinematografe) yra nepakankamai dideli, kad užtikrintų gerą nuotraukų kokybę su to meto fotojuostomis, tad kadro dydį padidino iki 24×36 mm (2:3 santykis), kur vaizdas orientuotas horizontaliai, o ne vertikaliai.
Roger Moore
Pirmieji vaidmenys
Šeštojo dešimtmečio pradžioje Mūras dirbo modeliu ir atliko keletą epizodinių vaidmenų įvairiuose televizijos šou.
Oskar Barnack
Gyvenimas ir karjera
100-osioms O. Barnako gimimo metinėms World Press Photo organizaciją įsteigė Oskaro Barnako premiją (Oskar Barnack Award), kurios teikimą dabar administruoja Leica Camera.
Jackson
Jackson:
Roger Moore
Pirmieji vaidmenys
1954 m. jis pasirašė 7 metų sutartį su kino kompanija „MGM“ tačiau po nepavykusių filmų „Interrupted Melody“, „The King‘s Thief“ ir „Diane“ ši buvo nutraukta ir keletą metų Mūras turėjo tenkintis nedideliais pasirodymais televizijos serialuose. Nors šis visą laiką siekė kino aktoriaus karjeros, būtent televizijoje jis tapo populiarus ir žinomas visame pasaulyje.
Televizijos serialai
right |thumb|140px|Serialas „Maverick“ Pirmuoju žymiu Mūro vaidmeniu tapo 1958–59 m. istorinis serialas „Ivanhoe“ pagal Walter Scott romaną. Sekantis serialas „The Alaskans“ (1959-60 m.), sukurtas kompanijų „ABC“ ir „Warner Brothers“ apie aukso karštligę, taip pat prisidėjo prie augančio aktoriaus populiarumo, kaip ir 1960–61 m. vesterno stiliaus serialas „Maverick“, kurio atrankoje jis įveikė Šoną Konerį.
Pasaulinė šlovė Mūrą aplankė jam pradėjus vaidinti kriminaliniame seriale „Šventasis“. Pagrindinio herojaus Saimono Templerio personažas, sukurtas rašytojo Leslie Charteris, pasirodė 118 epizodų 1962–69 m., o serialas buvo demonstruotas ne tik Britanijoje, bet JAV ir dar daugiau kaip 60 valstybių. Būtent šiame seriale susiformavo tam tikras Mūro įvaizdis (kandus, tuo pačiu elegantiškas), kurį jis vėliau sėkmingai perkėlė ir Bondo personažui. Nors serialas išlaikė populiarumą, ilgainiui Mūrui pabodo vaidmuo. Vos baigus kurti „Šventąjį“, jis nusifilmavo iš karto dviejuose filmuose: „Crossplot“ ir „Žmogus, kuris persekiojo pats save“, tačiau jie nesulaukė didelio populiarumo.
1971 m. Mūras grįžo į televiziją, kartu su Tony Curtis filmuotis nuotykių seriale „Įtikinėtojai“. Viso buvo sukurta 24 epizodai, o Mūrui mokama suma (po 1 milijoną svarų už seriją) padarė jį brangiausiai apmokamu televizijos aktoriumi pasaulyje. Vis dėlto serialas nebuvo toks populiarus JAV, kaip tikėtasi, nors jo reitingai Europoje ir Australijoje buvo labai geri.
Džeimso Bondo vaidmuo
left |thumb|140px|1973 m. 1966 m. Šonui Koneriui pirmą kartą užsiminus apie norą palikti Džeimso Bondo personažą, pagrindiniu kandidatu jį pakeisti buvo įvardintas Mūras. Pats aktorius yra sakęs, kad pirmą kartą pasiūlymo imtis šio vaidmens sulaukė dar prieš pirmąjį filmą „Daktaras Ne“, tačiau ir tada, ir vėliau buvo priverstas jo atsisakyti, nes tiek kuriant „Šventąjį“, tiek „Įtikinėtojus“, Mūras buvo ne tik aktorius, bet ir prodiuseris, vis dėlto tai mažai tikėtina versija.
Koneriui pasitraukus, jo vietą 1969 m. užėmė George Lazenby (filmas „Jos Didenybės slaptojoje tarnyboje“), o 1971 m. Koneris sugrįžo dar vienai juostai („Deimantai amžiams“). Šiam priėmus galutinį sprendimą daugiau nebevaidinti Bondo, 1972 m. rugpjūtį serijos prodiuseris Albert R. Broccoli susitiko su Mūru ir aptarė būsimą bendradarbiavimą. 1973 m. pasirodė pirmasis filmas, kuriame šis atliko Bondo vaidmenį – „Gyventi ir leisk numirti“. Iki 1985 m. Mūras nusifilmavo dar 6 serijos filmuose ir tapo ilgiausiai šį vaidmenį kūrusiu (12 metų), daugiausia (7) filmų vaidinusių ir vyriausiu Bondą vaidinusiu aktoriumi (paskutiniame filme 1985 m. jam buvo 58). Kartu su juo iš Bondo serijos pasitraukė ir nuo studijų RADA pažįstama Lois Maxwell, šioje serijoje vaidinusi sekretorę mis Manipeni.
Kiti vaidmenys
Dar besifilmuodamas Bondo serijoje, Mūras suvaidino dar 13 kitų filmų, tarp kurių žymiausi „Gold“ (1974 m.), „Shout at the Devil“ (1976 m.), „The Wild Geese“ (1978 m.) ir „Cannonball Run“ (1981 m.). Po paskutiniojo Bondo filmo jis 5 metus visiškai nesifilmavo, kol 1989 m. pasirodė filme „Bed & Breakfast“, o 1996 m. – „The Quest“ kartu su Jean-Claude Van Damme.
2009 m. Mūras paskelbė baigiantis aktoriaus karjerą. 2012 m. jis pasirodė Londono olimpinių žaidinių reklamoje kartu su Samantha Bond, vaidinusią mis Manipeni Pierce Brosnan Bondo filmų serijoje.
Kita veikla
Mūras daug dėmesio skyrė labdarai ir visuomeninei veiklai, buvo aktyvus UNICEF narys, keliaujantis su misijomis po įvairias pasaulio šalis. Šios kompanijos Geros Valios ambasadoriumi jis tapo dar 1991 m., paveiktas savo draugės aktorės Audrey Hepburn veiklos.
Jis taip pat dalyvavo PETA kampanijoje už gyvūnų teises ir buvo ilgametis konservatorių partijos rėmėjas.
Asmeninis gyvenimas
right |thumb|140px|Roger Moore ir Luisa Mattioli Sulaukęs 19, Mūras vedė Doorn Van Steyn (tikrasis vardas Lucy Woodard) – 6 metais vyresnę aktorę ir čiuožėją, su kuria kartu mokėsi RADA. Jiedu apsigyveno su nuotakos šeima, tačiau nuolatinis pinigų trūkumas ir jos netikėjimas Rodžerio, kaip aktoriaus ateitimi, netrukus ėmė ardyti šeimą. Vėliau Mūras pasakojo, kad žmona prieš jį smurtavo.
Tais pačiais metais Italijoje kuriant filmą „The Rape of the Sabine Women“, Mūras susipažino su aktore Luisa Mattioli ir dėl jos paliko žmoną. Squires atsisakė skirtis ir per teismą mėgino priversti vyrą grįžti į šeimą. Ji nusileido tik 1968 m. ir santuoka oficialiai buvo nutraukta. Squires mirė 2001 m. nuo vėžio, o Mūras ilgą laiką mokėjo už buvusios žmonos gydymą.
1969 m. Mūras ir Mattioli susituokė Londone. Kartu jie susilaukė 3 vaikų: dukters Deborah (g. 1963 m.) ir sūnų Geoffrey bei Christiano. Deborah ir Geoffrey tapo aktoriais, o jauniausiasis Christianas – kino prodiuseriu.
Trečioji Mūro santuoka iširo 1993 m. jam užmezgus artimus santykius su skandinavų kilmės visuomenės veikėja Christina „Kiki“ Tholstrup, ilgamete Matiolli drauge. Oficialiai ji išsiskyrė 1996 m., po to, kai aktorius sutiko sumokėti žmonai 10 milijonų svarų sterlingų kompensaciją.
Su Tholstrup Mūras susituokė 2002 m.
1993 m. aktoriui buvo diagnozuotas prostatos vėžys, o 2013 m. – diabetas.
Mūras taip pat palaikė ryšius su Danijos ir Monako karališkomis šeimomis.
Aktorius mirė nuo vėžio 2017 m. gegužės 23 d.
Andrius Gudžius
Andrius Gudžius (g. 1991 m. vasario 14 d., Kaune) − Lietuvos disko metikas, 2017 m. pasaulio čempionas. 2014−2017 m. triskart geriausias Lietuvos lengvaatletis.
Savo amžiaus grupės Lietuvos rekordininkas, pirmasis Lietuvos istorijoje pasaulio jaunimo čempionas (2010 m.). 2010 m. gegužės 27 d. sportininko pasiektas rezultatas buvo devintoje vietoje visų laikų geriausių Lietuvos disko metikų sąraše. Treneriai: Vaclavas Kidykas ir A. Miliauskas.
2010 m. Kaune vykusiame miesto lengvosios atletikos čempionate A. Gudžius diską numetė 61,85 m ir pasiekė Lietuvos devyniolikmečių rekordą. Šis rezultatas sportininkui leido užimti devintąją vietą geriausių Lietuvos disko metikų dešimtuke, į kurią pakilo iš dvyliktosios.
2013 m. A. Gudžius tapo Europos jaunimo (iki 23 m.) čempionu, 2016 m. savo pirmosiose, Rio de Žaneiro olimpinėse žaidynėse užėmė 12 vietą.
2017 m. Londone vykusiame Pasaulio lengvosios atletikos čempionate A. Gudžius tapo pasaulio čempionu diską numetęs 69,21 m ir pagerinęs asmeninį rekordą. Jis tik 2 cm aplenkė antroje vietoje likusį švedų disko metiką Daniel Stahl.
Šeima
A. Gudžius gimė Kaune, nuo 1 metų su tėvais Rimantu ir Vaida Gudžiais persikėlė į Padauguvą, Kauno rajone. Turi jaunesnius brolį Mantą ir seserį. Vedęs, augina du vaikus.
Mikalinė (Prienai)
Mikalinė – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Šilavoto, prie kelio. Piečiau kaimo telkšo Šilavoto tvenkinys.
Sokolų Marijos Dangun Žengimo bažnyčia
Sokolų Marijos Dangun Žengimo bažnyčia – Romos katalikų bažnyčia šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Sokolų valsčiuje, Sokolų kaime. Bažnyčia priklauso Sokolų Marijos Dangun Žengimo parapijai. Bažnyčia yra neogotikinio architektūros stiliaus, kuri yra pastatyta ant kryžiaus formos pagrindo ir kurią sudaro trys navos. Bažnyčios ilgis 55 m; plotis 22 m ir aukštis 50 metrai.
Istorija
1906 m. buvo pradėta statyti nauja bažnyčia, kurios architektas buvo Franciszek Przecławski. 1912 m. statybos buvo užbaigtos, o pašventinta bažnyčia buvo 1931 m. gegužės 17 dieną. 1980 m. balandžio 30 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Pžestželės valsčius
Pžestželės valsčius  – XIX a. m. egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Lomžos gubernijoje, Ščučino apskrityje. 1890 m. dokumentuose jau minimas Beldos valsčius.
Mikalinė (Vilnius)
Mikalinė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Rudaminos.
Šv. Kryžiaus Jonas
'''Šv. Kryžiaus Jonas ''' (, 1542 m. birželio 24 d. Funtiveros mieste – 1591 m. gruodžio 14 d. Ubedoje, Ispanijoje) – katalikų šventasis, rašytojas ir poetas, mistikas, karmelitų ordino reformatorius, Bažnyčios mokytojas.
Biografija ir kūryba
Tikrasis vardas Chuanas de Jepes Alvaresas (Juan de Yepes Álvarez). Gimė Funtiveros mieste aukšto luomo, bet nuskurdusioje dvarininkų šeimoje, gyvenusioje netoliese Avilos. Jaunystėje ligoninėje prižiūrėjo ligonius. Išsimokslinimą gavo jėzuitų mokykloje Medina de Kampo miestelyje, kur persikėlė jo šeima po tėvo mirties, ieškodama pajamų pragyvenimui.
1568 m. įstojo į karmelitų ordiną, religinį išsimokslinimą gavo Salamankoje.
Karmelitų ordine vykstant Teresės Avilietės sukeltoms diskusijoms dėl ordino reformų, Jonas tapo šalininku reformatorių, kurie norėjo grįžti prie senų karmelitų idealų – griežtumo ir asketizmo ir įkūrė pirmąjį reformuotą (arba „basųjų“) karmelitų vienuolyną Duruele. 1570–1572 m. buvo Manceros vienuolyno naujokų mokytoju, nuo 1572 m. – Avilos vienuolyno, kuriame gyveno šv. Teresė Avilietė, nuodėmklausiu ir dvasios vadovu.
Tarp reformuotų ir nereformuotų karmelitų kilus ginčui dėl jurisdikcijos, Jonas 1577 m. gruodžio 3 d. naktį nereformuotųjų karmelitų buvo suimtas ir uždarytas į Toledo vienuolyną, iš kur 1578 m. pabėgo. Nelaisvėje pradėjo rašyti eiles, persmelktas ypatingos mistinės dvasios ir religingumo. Jis parašė prozos traktatus – "Kopimas į Karmelio kalną“, „Juoda sielos naktis“, „Sielos daina“, „Gyva meilės liepsna“.
Vėliau buvo keleto vienuolynų viršininkas, nuo 1585 m. – Andalūzijos generalinis vikaras. 1591 m. kapitula atleido iš visų pareigų ir perkėlė į Penuelos vienuolyną.
Šv. Kryžiaus Jonas mirė 1591 m. Ubedoje. 1726 m. popiežiaus Benedikto XIII buvo kanonizuotas, 1926 m. popiežius Pijus XI paskelbė jį Bažnyčios mokytoju.
Liturginė Šv. Kryžiaus Jono diena minima gruodžio 14 d.
Fundamentalus Šv. Kryžiaus Jonas tikėjimas grindžiamas tuo, kad Dievas yra viskas, o žmogus – niekas. Reiškia, kad pasiektumei visišką susijungimą su Dievu, taigi ir šventumą, reikia savo apsivalymui skirti visas sielos ir kūno galimybes.
Svarbiausi Šv. Kryžiaus Jono darbai:
Lakmu
Lakmu (Lahmu) Mesopotamijos mitologijoje – dievas, vienas iš pirmapradžių dievų, gimęs iš Apsu ir Tiamat. Kartu su seserimi Lakamu pagimdė Anšarą ir Kišarą, o šie pagimdė kitus Mesopotamijos panteono dievus. Lakmu ir Lakamu gimimą aprašo babiloniečių tekstai Enuma Eliš, kurie datuojami XII amžiumi pr. m. e.