cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Salomono atolas
Aprašas
Šiaurinėje dalyje, tarp Anglų salos ir salos Île de la Passe, yra įplaukimo kanalas į atolo lagūną Baie de Salomon. Salomono salos yra jachtininkų mėgstama inkaravietė jachtoms, plaukiančioms Indijos vandenynu, nors jose ir nėra jachtoms tinkamų švartavimosi vietų ir reikia gauti leidimą.
Istorija
Atolą XVIII a. antroje pusėje buvo apgyvendinę kokospalmių plantacijos darbininkai iš Mauricijaus (tada vadinto Île de France), kilę iš Afrikos. Gali būti, kad jie tada gyveno sąlygomis, labai artimomis vergijai. Plantaciją eksploatavusi kompanija vadinosi Chagos Agalega Company.
Salomono salas 1837 m. išžvalgė Indijos karinio laivyno (tada – D. Britanijos laivyno dalis) laivo HMS „Benares“ kapitonas komanderis Robertas Moresbis. Moresbio žemėlapis buvo pirmasis tikslus Salomono atolo žemėlapis. Tikslesnis Salomono atolo žemėlapis buvo sukurtas 1905 m., kai atolą tyrė komanderis B. T. Somervilis (B.T. Sommerville) iš laivo HMS „Sealark“.
Kai kuriose Salomono atolo salose gyveno čagosiečiai. D. Britanijos vyriausybei nutarus iškeldinti visus Čagoso salyno gyventojus pasirodė, kad vietiniai gyventojai gyveno tik saloje „Île Boddam“. Salomono salų gyventojai, kurių buvom apie 400, buvo surinkti ir išgabenti į Mauricijų.
Bodamo saloje buvo priplauka, parduotuvės, mokykla, bažnyčia ir vila, kurioje gyveno plantacijos valdytojas. Dabar visi šie statiniai apaugę džiunglių augalija. Bodamo ir Takamakos salose yra šuliniai. It is possible to collect water by yachtsmen in order to replenish their supplies.
Salelės
Atolo salelių pavadinimai laikrodžio rodyklės tvarka pradedant nuo šiauriausio taško:
Vašuoka
Vašuoka – upė Lietuvoje; Viešintos kairysis intakas. Ilgis 34 km, baseino plotas 128 km². Prasideda Nakonių (Anykščių rajono) apylinkėse, 3 km į šiaurės rytus nuo Troškūnų. Aukštupyje teka į šiaurės vakarus, žemupyje – Panevėžio ir Kupiškio rajonų riba, toliau į šiaurės rytus per Kupiškio rajoną. Įteka į Viešintą 5 km nuo jos žiočių, ties Subačiumi.
Bengalija
Geografija
Geografinė Bengalija sutampa su Bengalijos lyguma, kuriai būdingos derlingos žemumos, drėkinamos daugybės upių tinklo. Šioje lygumoje yra Gango, Brahmaputros, Megnos upių baseinai bei didžiausia pasaulyje delta.
Vašuoka
Intakai: kairysis – Gaidelis, dešinieji – Bražiukas, Šaka. Vidutinis nuolydis 114 cm/km. Vidutinis debitas žiotyse 0,66 m³/s.
Bengalija
Geografija
Šiaurėje lyguma atsiremia į Himalajų ekosistemą. Rytuose Bengaliją supa Čitagongo kalvos, kurios tampa ir rytine Indijos subkontinento riba. Šiaurės rytuose istorinė Bengalija susisiekia su Asamu, o pietryčiuose - su Rakhine regionu. Vakaruose Bengaliją uždaro miškingi plotai - Džarkhandas, kurie atskiria ją nuo likusios subkontinento dalies. Šios tankios džiunglės visada buvo natūrali riba, trukdžiusi užkariauti Bengaliją. Už jų šiaurės vakaruose yra Biharas, pietvakariuose istorinė Bengalija liečiasi su Orisa.
Vašuoka
Upėvardis kildinamas nuo žodžių vašus („vešlus“), vaša („tarpimas, augimas“), („grunto drėgmė“).
Bengalija
Istorija
Pagrindinis straipsnis: Bengalijos istorija
Ryliškės
Ryliškėmis vadinami kaimai:
Bengalija
Istorija
Bengalijos regionas - vienas derlingiausių ir svarbiausių Indijos subkontinente. Jau I tūkst. pr. m. e. čia susiformavo pirmosios arijų valstybės: Anga, Magadha. I tūkst. pr. m. e. II pusėje ir I tūkst. mūsų eroje I pusėje būtent Magadha vaidino lemiamą vaidmenį, nes iš čia kilo visą Indiją suvienijusios imperijos, tokios kaip Maurjų imperija ar Guptų imperija.
Nuo VII a. formavosi bengalų kalba ir identitetas. Tuo metu regione klestėjo garsios dinastijos, kurių viena, Pala dinastija, trumpam vėl tapo visos šiaurės Indijos vienytoja.
Bengaliją musulmonai užkariavo XIII a. Mogolų imperijos laikais krašte klestėjo amatai ir prekyba. XV a. pasirodė pirmieji europiečių pirkliai. Anglijos kontrolei kraštas pateko XVIII a. ir 1757 m. - 1947 m. Bengalija buvo Anglijos kolonija.
Nepriklausomybė
1947 m. skaldant britų Indiją į hinduistų ir musulmonų dalis, Bengalija buvo suskaldyta į Indijai priklausančią Vakarų Bengaliją, kurioje daugumą sudarė hinduistai, bei Pakistanui priklausančią Rytų Bengaliją, kurioje daugumą sudarė musulmonai. Rytų Bengalija 1958 m. buvo pervadinta Rytų Pakistanu, nes buvo gerokai į rytus nuo likusio Pakistano ir atskirta nuo jo Indijos. Per vieną iš Indijos ir Pakistano karų (Bangladeše žinomas kaip Bangladešo laisvės karas), Indijai padedant vietos partizanams, Rytų Pakistanas atsiskyrė nuo Pakistano ir įkūrė socialistinę Bangladešo Liaudies Respubliką.
Kurklių šv. Jurgio bažnyčia
miniatiūra|240px|left|Bažnyčia 2013 m.
Istorija
1871 m. gautas leidimas statyti naują medinę bažnyčią. Ji pastatyta 1874 m. XX a. tarpukariu prie bažnyčios veikė pavasarininkai, katalikų vyrų sąjunga, angelaičiai, katalikių moterų sąjungos skyrius. Kurkliuose 1930 m. rugpjūčio 17 d. surengtas katalikiškų organizacijų kongresas (dalyvavo vyskupas Mečislovas Reinys, prof. Pranas Dovydaitis). 1938 m., minint Lietuvos valstybingumo atkūrimo 20-metį, prie bažnyčios pastatytas ornamentuotas kryžius. 1939 m. pastatyti parapijos namai.
1998 m. gruodžio 8 d. bažnyčioje kilus gaisrui, sudegė altorius, kilimai, apie 50 m². grindų, pajuodavo visas bažnyčios vidus, deformavosi 11 balsų vargonai (sutaisyti 2010 m.). Gaisro padariniai pašalinti per dvejus metus padedant valdžiai ir parapijiečiams: nuvalytos sienos, suremontuotos grindys, padarytas naujas altorius, baldai, įrengta nauja elektros instaliacija.
Architektūra
Bažnyčia turi liaudies architektūros ir neoklasicizmo bruožų, kryžminio plano, žemu transeptu, su bokšteliu virš frontono. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su stulpiniais vartais. Jame yra aštuonkampė medinė varpinė, statyta 1874 m.
Tomas Žvirgždauskas
Tomas Žvirgždauskas (g. 1975 m. kovo 18 d.) – Lietuvos futbolininkas. Ilgą laiką buvo vienas pagrindinių Lietuvos nacionalinės rinktinės gynėjų. Taip pat ilgą laiką žaidė Švedijos „Halmstads BK“ klube.
Karjerą pradėjo Vilniaus „Žalgiryje“, su kuriuo 2 kartus laimėjo A Lygos čempionų titulą. Nuo 2002 m. rungtyniavo Švedijoje.
Matlakas
Matlakas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bakalariavos valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Bakalariavos, apie 20 km į vakarus nuo Suvalkų ir 118 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Garbasės ežero.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Tutmozis II
Tutmozis II (valdė apie 1493 m. pr. m. e.–1479 m. pr. m. e., kai kur tvirtinama, kad valdė tik 3 metus) – ketvirtasis aštuonioliktos dinastijos naujosios karalystės faraonas.
Tutmozis II buvo Tutmozio I ir jo nepagrindinės žmonos Mutnofretės sūnus. Vedė Hatčepsutę, netikrą seserį, kadangi norėjo apsaugoti savo teisę į sostą. Su ja susilaukė Nefrurės ir Meritrės, su Izide Tutmozio III, kuris, jam mirus, paveldėjo sostą.
Tutmozis II numalšino sukilimus Nubijoje ir Levante, įveikė beduinų klajoklius. Tačiau pats asmeniškai kariniams veiksmams nevadovavo, tai darė jo generolai. Karnako šventykloje jis pastatė kiemą švenčių vedimui, kuris vėliau buvo sunaikintas Amenchotepo III perstatymų metu.
Tutmozio II mumija rasta slėptuvėje prie Deir al Bahri, esančioje virš Hatšepsutos laidojimo šventyklos. Jo kapas Karalių slėnyje nėra nustatytas, jis buvo pastatęs mažą laidojimo šventyklą vakariniame Nilo krante Tėbuose. Neaišku, kiek laiko valdė Tutmozis II: pagal vienus šaltinius, tik 3 ar 4 metus, kitais tvirtinimais − iki 14 metų.
Kuršėnų šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
'''Kuršėnų šv. Jono Krikštytojo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Kuršėnuose.
Istorija
Manoma, kad pirmoji koplyčia pastatyta 1523 m. (ją iki 1597 m. pasisavino evangelikai reformatai). 1622 m. bažnyčiai paskirtas 31 valakas žemės. 1700 m. per miestelio gaisrą bažnyčia ir visi klebonijos pastatai sudegė. Tais pačiais metais pastatyta nauja. 1801 m. gerokai remontuota. Bažnyčiai 1806 m. priklausė Trauleinių kaimas. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla.
1838 m. prašyta leisti statyti naują bažnyčią, tačiau stačiatikių dvasininkijos vyresnybė 4 m. nepareiškė savo nuomonės ir taip trukdė gauti leidimą. Medinė bažnyčia pastatyta 1842–1844 m. (architekto Krasinskio projektas). 1863 m. balandžio 13 d. kunigas Petkevičius bažnyčioje perskaitė sukilėlių atsišaukimą. 1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia sugriauta.
Rūdynė
Rūdyne vadinami kaimai:
Antanas Drilinga
Antanas Drilinga (g. 1935 m. gegužės 16 d. Plikiškiuose, Anykščių valsčius, Utenos apskritis) – Lietuvos komjaunimo veikėjas, poetas, prozininkas, žurnalistas, redaktorius, vertėjas.
Biografija
Tėvai Feliksas Mykolas Drilinga ir Emilija Paknytė-Drilingienė – neturtingi žemdirbiai. Augo su seserimi Marijona (g. 1926 m.) ir broliu. Mokėsi Mikierių pradžios mokykloje, Šimonių progimnazijoje. 1951–1955 m. lankė Ukmergės mokytojų seminariją. 1955–1959 m. Vilniaus pedagoginiame institute studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
1957–1958 m. žurnalo „Švyturys“ literatūrinis darbuotojas, 1958–1962 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ Literatūros ir meno skyriaus vedėjas. 1959–1973 m. LLKJS CK narys. 1962–1963 m. žurnalo „Moksleivis“ Literatūros ir meno skyriaus vedėjas. 1963–1965 m. LLKJS CK darbuotojas. 1965–1966 m. žurnalo „Moksleivis“ vyriausiasis redaktorius. 1967–1972 m. žurnalo „Nemunas“ vyriausiasis redaktorius. 1971–1974 m. LSSR rašytojų sąjungos Kauno skyriaus sekretorius.
1973–1976 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete studijavo žurnalistikos specialybę. 1975–1985 m. LSSR rašytojų sąjungos literatūros konsultantas. 1985–1989 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ vyriausiasis redaktorius. Nuo 1989 m. rašytojas profesionalas. 1992–1995 m. Valstybinio leidybos centro vyriausiasis redaktorius, 1995–2005 m. leidyklos „Džiugas“ vadovas, leidyklų „Margi raštai“, „Ardor“ leidėjas.
Nuo 1962 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys, 1970–1990 m. dar ir sąjungos valdybos narys.
Kūryba
Eilėraščius pradėjo spausdinti 1953 metais. Kūryba pasižymi žanrų ir stiliaus įvairove: lyrika, mikropoemos, romanai, dokumentinė proza, libretai, eilėraščiai vaikams. Jo poezijoje greta tradicinių meilės ir gamtos motyvų dažna visuomeninė tematika. Prozos kūriniuose A. Drilinga dažniausiai žvalgosi po amžininkų kasdienybę, sudėtingus santykius šeimoje, pastangas įsitvirtinti visuomenėje, įveikti dvasines problemas.
Eilėraščių rinkinyje „Atveriu langą“ (1959 m.) apdainavo komjaunuolišką jaunystę, meilę ir draugystę. Platesnis temų ratas ir gilesnis jų traktavimas matyti eilėraščių rinkinyje „Rankos ir betonas“ (1962 m.), kuriame atskiri ciklai skirti Kauno komjaunuoliams pogrindininkams, Kauno hidroelektrinės statytojams, sovietiniams kosmoso užkariautojams, ryškūs taikos, darbo, meilės motyvai. Kelionių po Sibirą įspūdžiai atsispindi eilėraščių rinkinyje „Skambančios naktys“ (1965 m.).
Sukūrė libretus Antano Rekašiaus operai „Šviesos baladė“ (pastatyta 1970 m.), Algimanto Bražinsko operoms „Pagramančio šnekučiai“, „Kristijonas“ (pastatyta 1985 m.) ir „Liepsna“. Pagal jo eiles yra sukurta dainų: Algimanto Jeleniausko „Vakaro sonetas“, Teisučio Makačino „Pirmyn, darbininkai“, Vytauto Kairiūkščio „Vidurnakty“ ir kt.
Išvertė operų „Karmen“, „Lietuviai“, operačių „Monmartro žibuoklės“, „Šikšnosparnis“ ir kitų libretus.
Pilvakojai
Pilvakojai (Gastropoda) – rūšimis gausiausia moliuskų klasė. Juos nesunku atpažinti iš susisukusios kriauklės, kurioje yra vidaus organai. Šiuo metu žinoma daugiau kaip 100 000 rūšių, t. y. 78 % visų moliuskų yra pilvakojai. Pilvakojai moliuskai gyvena sausumoje, jūrose, vandenynuose ir gėlame vandenyje. Jūrinių pilvakojų daugiausia. Atskirų rūšių dydis skiriasi nuo mažiau nei 1 mm iki 1 metro. Kūną sudaro galva su čiuopikliais ir akimis, liemuo ir koja. Galvoje yra burna, lytinė anga, dvi poros čiuopiklių ir akys, kurios būna viršutinių čiuopiklių viršutinėje ar apatinėje dalyje (priklausomai nuo būrio). Liemuo spirališkai susuktas kriauklėje, kai kurių moliuskų ji redukuota (t. y. sumažėjusi arba visai išnykusi) (pvz., šliužų). Koja turi platų, pado formos, pagrindą, kurio pagalba šliaužia.
Virškinimo sistema
Moliuskų mityba įvairi: augalai ir gyvūnai, kuriuos gaudo burna, esančia galvos priekinėje dalyje pilvinėje pusėje. Į ryklę atsiveria seilių liaukos. Maistas per ryklėje esančią radulę su chitininiais ar raginiais dantukais patenka į ploną stemplę, kuri praplatėja į moliuskų gurklį. Radulės dantukai nuolat atsinaujina, nes greitai nudyla. Vidurinės žarnos priekinė dalis praplatėjusi ir sudaro skrandį. Moliuskai turi kepenis, kurios yra viduriniosios žarnos šoninės išaugos. Kepenų fermentai skaido angliavandenius. Užpakalinė žarna atsiveria į mantijos ertmę.
thumb|230px|left|Sraigės akis
Kvėpavimo sistema
Kvėpuoja žiaunomis ar mantija. Pagal kvėpavimo būdą pilvakojus galima suskirstyti į tris poklasius: priekiažiauniai (žiaunos yra mantijos ertmėje, priešais vidurius), galažiauniai (turi vieną žiauną dešiniame šone, nes mantija nukrypusi į užpakalį) ir plautiniai (neturi žiaunų). Kai kurios rūšys kvėpuoja tikrosiomis ktenidinėmis žiaunomis bei netikrosiomis - išaugomis su kraujo sinusų kapiliarais. Sausumoje gyvenančios rūšių kvėpavimo funkciją atlieka mantija, kuri sudaro plaučius. Deguonis į kūną patenka ir tiesiogiai per drėgną odą. Pastarasis kvėpavimo būdas reikšmingesnis smulkioms rūšims, kurios turi menkesnius plaučius.
Kraujotakos sistema
Širdis yra visai arti kvėpavimo organų. Ji sudaryta iš 1-2 prieširdžių ir skilvelio. Tikro kraujo neturi. Jį atstoja hemolimfa – dažniausiai bespalvis skystis. Hemolimfa į įvairius organus atneša deguonies ir maisto medžiagų. Hemolimfa iš skilvelio išstumiama į aortą, kuri šakojasi į dvi arterijas, o šios suskyla į daugybę kapiliarų. Per kapiliarus hemolimfa patenka į lakūnų sistemą.
Jutimo organai ir nervų sistema
Jutimo organai: dvi poros čiuopiklių, akys, jutimo ląstelės. Galvos priekinėje dalyje išsidėsčiusios dvi poros čiuopiklių: lietimo organai - ilgi akių čiuopikliai; šalia burnos skonio ir uoslės organai - trumpesni čiuopikliai. Kiti jutimo organai - tai cheminio (osfradijos) ir mechaninio (lytėjimo) jutimo ląstelės. Dėl susukto kūno, nervų sistema panaši į susikryžiavusią kilpą, primenančią aštuoniukę. Šis reiškinys vadinamas kjastoneurija. Nervų sistema ganglijinė (sudaryta iš mazgų), linkusi koncentruotis į aplinkryklinį nervinį žiedą, nuo kurio atsišakoja pagrindiniai nervai. Išskiriamos 5 poros ganglijų: galvos, mantijos, kojos, kvėpavimo, vidurių. Jungtys tarp kairės ir dešinės pusės ganglijų vadinamos konektyvomis, o tarp skirtingų - komisūromis.
Lytinė sistema
Atskirų pilvakojų lytinės sistemos gali skirtis, bet visiems jiems būdingos neporinės gonados. Gali būti skirtalyčiai ir hermafroditai. Hermafroditų lytinę sistemą sudaro šie pagrindiniai organai: hermafroditinė liauka, hermafroditinis latakas, baltyminė liauka, kiaušintakis, sėklatakis, kopuliacijos organas (penis), botagėlis, makštis, pirštiškos liaukos, "meilės strėlių maišelis". Kiekvienas šių organų atlieka savo funkcijas, kurių galutinis produktas yra apvaisinti kiaušinėliai, kurie virsta lervomis arba lervos stadija pereinama dar kiaušinėlyje. Vandenyje gyvenantiems (ypač jūriniams) moliuskams būdinga planktoninė lerva - trochofora, kuri vėliau virsta Veligerio lerva, kuri tik po tam tikro laiko virsta suaugusiu moliusku. Vystymasis gali būti ir tiesioginis - be lervos, tuomet jaunikliai atrodo lyg sumažintos suaugėlių kopijos.
Lietuvos pilvakojų moliuskų šeimos
Lietuvoje šiuo metu priskaičiuojamos 169 rūšių moliuskų, iš jų 78 sausumos moliuskų rūšys (Gurskas, 2016). Tikslus rūšių skaičius ir sąrašas yra vis dar tikslinamas ir kartas nuo karto atnaujinamas naujomis Lietuvai rūšimis.
ir kt.
Rūšys
Sąrašas tik susipažinimui. Pasaulyje priskaičiuojama iki 80 000 pilvakojų moliuskų rūšių.
Sausumos
Achatinos yra valgomos. Tai Pietryčių Azijoje labiausiai nuostolių pasėliams pridarantis bestuburis.
Jūrų ir vandenynų
Zovoda
Zovoda – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km nuo Sangrūdos.
Musė (žvaigždynas)
thumb|Musės žvaigždynas
Musė (Musca, Mus) – 77-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždyną į žvaigždėlapius įtraukė Johann Bayer 1603 m. veikale Uranometria. 1991 m. sužibusi nova buvo dvinarė žvaigždė, kurioje viena iš komponenčių buvo juodoji skylė.
Ryškiausios žvaigždės pavadinimų neturi.
thumb|NGC 5189
Musei priklauso neįprastos formos planetinis ūkas NGC 5189, kurį 1826 m. atrado James Dunlop, suteikdamas jam kodą Δ252. Šis ūkas yra S raidės pavidalo ir panašus į galaktiką. Ūko centre yra reta mažos masės Volfo-Rajė tipo žvaigždė, palydovu turinti baltąją nykštukę. Jis priskiriamas prie penkių įspūdingiausių tokių ūkų.
Metrojet skrydis 9268
thumb|right|250px|Skrydžio maršrutas Metrojet skrydis 9268 (IATA – 7K9268, ICAO – KGL9268) – buvo tarptautinis užsakomasis 2015 m. spalio 31 d. skrydis iš Šarm el Šeicho kurorto į Sankt Peterburgą. Reisą aptarnavo Rusijos bendrovės Metrojet 18 metų Airbus A321-231 lėktuvas. Šiuo lėktuvu skrido 7 įgulos nariai ir 217 keleivių. Tarp jų buvo 219 rusų, 4 ukrainiečiai ir vienas baltarusis. Apie 20 minučių po pakilimo lėktuvas sudužo Sinajaus pusiasalyje, 70 km į pietus nuo Arišo.
Tai buvo pati didžiausia aviakatastrofa Rusijos istorijoje ir Egipto teritorijoje. Taip pat ši katastrofa yra didžiausia, į kurią yra patekęs Airbus A321 šeimos lėktuvas.
Sidabrinė (reikšmės)
Sidabrine vadinama:
Metrojet skrydis 9268
Lapkričio 9 d. visos JK aviakompanijos atšaukė visus skrydžius į Šarm el Šeichą iki lapkričio 25 d.
Lichtenšteino tarpeklis
thumb|250px|Lichtenšteino tarpeklis. Lichtenšteino tarpeklis  – labai siauras tarpeklis Austrijos Alpėse, apie 50 km nuo Zalcburgo. Tarpeklio sienų aukštis siekia net 300 metrų, o ilgis – 4 km. Lankytojams prieinamas nuo 1876 m.
Romanas Alekna Švoinickis
Romanas Alekna Švoinickis (, 1845 m. Rodai, Panevėžio apskr. – 1915 m. ten pat) – Lietuvos tapytojas, 1863 m. sukilimo dalyvis.
Biografija
Iš natūros tapė peizažus. Realistine maniera kūrė daugiausia buitinio žanro kompozicijas – vaizdavo bajorų ir valstiečių gyvenimą („Politinis ginčas“ 1874 m., „Bajorų peštynės“ 1875 m., „Parduodamas arklys“ 1889 m.), sukūrė alegorinių kompozicijų („Idealo siekiant“ 1891 m.), portretų.
Palaidotas Rodų koplyčioje.
Notigalė
Notigalė – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Kupiškio rajone, apie 8 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio. Ežerą supa viena didžiausių Lietuvoje pelkių – Notigalės aukštapelkė (8 km²). Ilgis (iš pietvakarių į šiaurės rytus) 1,3 km, plotis iki 1,0 km, didžiausias gylis 5,7 m, paviršiaus altitudė 97,3 metro. Telkšo termokarstiniame duburyje. Dugną dengia durpingas molis, giliau – durpingas sapropelis. Pakraščiuose – durpės, smėlis. Krantai apaugę mišku (Notigalės Pelkės, Notigalės, Skapagirio miškai). Rytuose išteka upelis į už 0,7 km telkšantį Kulio ežerą (Nemunėlio intako Beržuonos baseinas). Ežero pratakumas 157 % per metus. Notigalės ežeras patenka į Notigalės telmologinį draustinį. Rytinėje pakrantėje yra įrengta poilsiavietė.
Vandenvardžio Nótigalė kilmė neaiški. Šaknis not- bandoma sieti su indoeuropietiškomis šlapumo reikšmėmis ( „plaukti, tekėti“), „maudytis“,  „šlapinti“ ir kt.).
LIFO
Informatikoje LIFO (angl. „last in first out“) – tai elementų saugojimo duomenų struktūroje principas. Pirmasis į struktūrą padėtas elementas paimamas paskutinis, o paskutinis padėtas – pirmasis. Tai primena plytas, kraunamas vienas ant kitų stulpu arba mezgimą ir ardymą (pirmiausia nuardoma vėliausiai išmegzta akis, po to prieš tai išmegzta ir t. t.). LIFO mechanizmą naudoja rietuvė ir panašios duomenų struktūros.
Apskaitoje LIFO principas naudojamas retai, dažnai jis yra draudžiamas. Šis būdas leidžia kylant kainoms susimažinti pelną (laikoma, kad parduodamos ar sunaudojamos vėliausiai nusipirktos, taigi, ir brangiausios prekės, o anksčiau ir pigiau nusipirktos lieka sandėly).
Persijos įlanka
thumb|240px|Persijos įlanka iš palydovo
thumb|260px|left|Persijos įlanka žemėlapyje Persijos įlanka – įlanka Indijos vandenyno šiaurės vakaruose, tarp Arabijos pusiasalio ir Irano. Įlankos plotas apie 233 000 km², didžiausias gylis 102 m. Įlanka garsėja tuo, kad po ja yra daug naftos.
Greta jos yra šios šalys: Omanas, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kataras, Saudo Arabija, Kuveitas, Irakas, Iranas. Įlankos salose yra Bahreinas. Bahreinas, Kataras, Kuveitas ir Jungtiniai Arabų Emyratai (o kai kada taip pat ir Saudo Arabija bei Omanas) vadinami Persijos įlankos valstybėmis; šis terminas iš esmės reiškia ne geografinę jų vietą, bet faktą, kad jos yra nedidelės absoliutinės monarchijos, staigiai praturtėjusios naftos dėka, o gyventojų nemažą dalį jose sudaro samdyti darbininkai iš kitų šalių.
Salos
Persijos įlankoje gausu mažų salų. Bahreinas, Persijos įlankos sala, taip pat dar yra ir Persijos įlankos arabų valstybė. Geografiškai didžiausia įlankos sala yra Kešmas, kuri yra Hormūzo sąsiauryje ir priklauso Iranui. Kitos svarbesnės salos yra Didesnis Tunbas, Mažesnis Tunbas ir Kišas, administruojamos Irano, Bubijanas priklauso Kuveitui, Taroutas – Saudo Arabijai, o Dalmą administruoja Jungtiniai Arabų Emyratai. Pastaraisiais metais įlankoje taip pat buvo sukurta ir dirbtinių salų, skirtų komerciniams tikslams arba turizmui. Nors ir būdamos mažos, šios salos turi neigiamos įtakos mangrovių arealui ir dažnai sukelia nenuspėjamas aplinkos problemas. Persijos įlankos salos taip pat buvo reikšmingos kolonijiniais laikais, kai Portugalijos kolonijinė imperija ir Britų imperija jas naudojo prekybai ir įtakos plėtimui.
Miškiniškiai (viensėdis)
Miškiniškiai – buvęs viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Želvos.
Kolpingo kolegija
VšĮ Kolpingo kolegija – bendruomeninė, nevalstybinė kolegija, įsikūrusi Kauno senamiestyje, Raguvos g. 7, Kaunas, LT-44275. Įstaigos kodas 193038291. Steigėjas – katalikiška labdaros ir paramos organizacija „Lietuvos Kolpingo fondas“. Teikiamas laipsnis – profesinis bakalauras. thumb|180px|left|[[Adolfas Kolpingas (1813-1865), Kolpingo draugijos steigėjas, tarptautinio švietimo tinklo kūrėjas]] miniatiūra|250px|right|Kolegijos auditorijų pastatas Jakšto g. 6
Istorija
Įkurta 2001 m., reorganizavus 1996 m. įkurtą Kolpingo aukštesniąją mokyklą.
Kolegijos steigėjas yra Lietuvos Kolpingo fondas – katalikiška labdaros ir paramos organizacija, vienijanti socialiai atsakingus žmones, veikiančius savipagalbos principu. Kolegija įsteigta realizuojant švietimą (vieną iš prioritetinių fondo veiklos sričių). Kolegiją remia Tarptautinė Kolpingo draugija, vienijanti apie 500 000 narių 57 valstybėse. Draugijos centras yra Vokietijoje (Kelne), kur pradėjo savo veiklą draugijos įkūrėjas Palaimintasis Adolfas Kolpingas (1813–1865).
Besiplečiant Kolpingo kolegijai, 2010 m. šalia senojo kolegijos pastato iškilo naujas (Jakšto g.6). Kolegija savo studentus jau nuo 2011 m. rudens pakvietė mokytis moderniame pastate. Kolegijos materialinės bazės intensyvi plėtra prasidėjo 2008 m. pavasarį, o 2011 m. balandžio 4 d. įvyko naujojo pastato atidarymas. Jame yra atnaujinta biblioteka ir skaitykla, erdvios auditorijos, kompiuterinės klasės, taip pat konferencijų salė, aprūpinta modernia vertimo įranga ir kt. Patalpos pritaikytos neįgaliųjų reikmėms. Kolpingo name išsaugotas kultūros paveldas - atkasti vienos seniausių Kauno vietų - XVI a. rūsių fragmentai.
2002–2011 m. į kolegijos infrastruktūrą iš viso buvo investuota apie 7 mln. litų. 2012 m. pradžioje, kai modernus statinys jau stovėjo įrengtas ir buvo naudojamas, Kolpingo kolegiją vertino Mokslo ir studijų stebėsenos ir analizės centras (MOSTA).
Studijų programos
Kolpingo kolegiją baigę absolventai įgyja profesinio bakalauro laipsnį. Studentai gali rinktis nuolatines (3 metų), ištęstines (4 metų) ir ištęstines nuotolines (4 metų) studijas.
Šiuo metu stojantiesiems siūlomos 5 akredituotos profesinio bakalauro studijų programos:
My Little Pony: Friendship is Magic
„My Little Pony: Friendship is Magic“ (, pažodinis vertimas ) – kompanijos Hasbro, Inc. sukurtas animacinis serialas, pradėtas rodyti 2010 m.
Kūrimas
Loren Faust teigimu, kurti serialą Hasbro jai pasiūlė atėjusiai dėl kito projekto. Sutikusi ji buvo pasamdyta sukurti pradinį aprašymą ir tai padarė kartu su Martinu Ansolobeheriu ir Polu Radišu, prie kurių vėliau prisijungė Deivis Danetas ir Lyn Neilor. Po to, jos teigimu, buvo sutarta, kad animaciją kurs Studio B Productions Inc. (vėliau pervadinta į „DHX Media Vancouver“). Pastaroji vyriausiuoju režisieriumi parinko Džeisoną Tiseną, o tada kartu su juo surinko animatorių komandą. Savo ruožtu, Faust, derindama su Hasbro ir Hub, parinko scenaristus.
Animacijai buvo pasirinkta Flash technologija. Iš pradžių buvo planuojami 11 min. trunkantys epizodai, vėliau pereita prie 22 min. trunkančių. Loren Faust teigimu, Hasbro kompanija mažai kišosi į serialo kūrėjų veiklą, pasitenkindama nurodymais pakoreguoti veiksmo vietas, kurios galėjo būti panaudotos žaislams, kai kuriuos pavadinimus, ar pritaikyti seriale jau kuriamą žaislą (pavyzdžiui, oro balioną).
Vienos serijos paruošimas užtrukdavo maždaug metus. Loren Faust teigimu, su keliomis serijomis (kai kuriais atvejais su 32) buvo dirbama lygiagrečiai, kaip konvejeriu.
Serialo premjera įvyko 2010 m. spalio 10 d. „The Hub“ tinkle.
Po pirmojo sezono Loren Faust pasitraukė iš vykdomosios prodiuserės pareigų, likdama konsultuojančia prodiusere.
Pakalniškiai (Šiluva)
Pakalniškiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Šiluvos.
My Little Pony: Friendship is Magic
Veiksmo vieta, situacija
Technologijos lygis turėjo maždaug atitikti viduramžišką, nors buvo taikomas prie siužeto. Kritikų nuomone, jis labiau primena XX a. pradžią, nes naudojama elektra, patefonai ar fotoaparatai, bet ne televizija ar kompiuteriai. Be to, kai kurie naujesni išradimai pakeisti magija.
Pagrindiniai veikėjai
Kibirkštėlė ( – sutemos,  – kibirkštėlė, žėrėjimas), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip pareiginga ir protinga princesės Celestės ( – dangiškas, dangaus) mokinė, susitelkusi į magijos studijas. Nurodoma, kad kartais ji riečia nosį dėl savo tiesos supratimo, bet tai kompensuojama noru mokytis ir padėti kitiems. Ten pat ji vadinama natūralia lydere. Įgarsino Tara Strong, dainuojamas dalis – Rebeka Šoičet.
Obelužė ( – epldžekas), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip praktiška, išradinga, patikima, sąžininga. Nurodoma, kad ji užaugo dirbdama savo šeimos ūkyje, kuriame auginami obuoliai. Įgarsino Ešli Bol.
Vaivorykštė ( – vaivorykštė,  – sprintas, brūkšnys), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip atletiška, greita, vikri, drąsi, pasitikinti savimi, nors kiek išpuikus, linkusi krėsti eibes bei tingi. Įgarsino Ešli Bol.
Retenybė ( – retenybė), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip graži ir talentinga mados dizainerė, iš pirmo žvilgsnio galinti pasirodyti garbėtroška, bet išties yra dosni ir tikinti, kad pasaulis turi būti kuo gražesnis. Įgarsino Tabita Sen Žermen.
Jautruolė ( – plasnoti, plazdenti, virpėti,  – drovus), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip gracinga, švelni, rami, drovi, lengvai išsigąstanti, besirūpinanti miško žvėrimis. Taip pat nurodoma, kad kartais ji rodo netikėtą ir bauginančią stiprybę, matydama, kaip neteisingai elgiamasi su kuo nors kitu. Įgarsino Andrea Libman.
Rožiukė ( – rožinis,  – pyragas), Hasbro kompanijos puslapyje apibūdinama kaip kalbi, kupina energijos, mėgstanti žaisti, kikenti, pralinksminti draugus. Įgarsino Andrea Libman, dainuojamas dalis – Šenon Čen-Kent.
Stilius
Kritikų teigimu, serialo animacijos stilius primena „The Powerpuff Girls“. Veikėjų akys pavaizduotos stiliumi, artimu anime. Gestai ir mimika hipertrofuoti.
Susiję produktai
2012 m. IDW Publishing ėmėsi leisti komiksą serialo tematika ir tuo pačiu pavadinimu. Komiksą kūrė dailininkas Endis Praisas ir rašytoja Keiti Kuk. Iki lapkričio pabaigos buvo iš anksto užsakyta daugiau nei 100 000 pirmojo jo numerio kopijų. Po keturių leidimų šis numeris tapo labiausiai perkamu „IDW Publishing“ komiksu. Iki 2013 m. spalio 2 d. buvo parduotas milijonas šios serijos komiksų kopijų.
Atsiliepimai ir vertinimai
thumb|„Hasbro“ stendas festivalyje [[San Diego Comic-Con International 2011 m. su serialo atributika]]
Kritikai gyrė kokybišką serialo animaciją, gerai parašytus scenarijus, įgarsinimą.
Taip pat buvo nurodyta, kad, pavyzdžiui, serijos „Suited for Success“ siužetas (Retenybė pasisiūlo pasiūti draugėms vakarines sukneles; pastarosios, nepatenkintos pradiniais variantais, pasiūlo pakeitimų, po kurių suknelės ima atrodyti itin prastai; galiausiai viskas ištaisoma remiantis Retenybės skoniu) artimas ne tik besirūpinančioms savo išvaizda mergaitėms, bet ir klientais besiskundžiantiems internetinių puslapių dizaineriams ar poligrafijos specialistams.
Nors serialas buvo skirtas mergaitėms nuo trejų iki šešerių metų amžiaus, atsirado nemažai serialo gerbėjų, kurie yra suaugę vyrai. Šie gerbėjai angliškai vadinami „bronies“ ( – brolis,  – ponis). 2012 m. buvo paskelbti rezultatai vienos internetinės apklausos, kurioje dalyvavo apie 9000 respondentų, nurodžiusių, kad yra šio serialo gerbėjai. 86 % apklaustųjų buvo vyrai, 89 % priklausė nuo 15 iki 29 metų amžiaus grupei. Serialo gerbėjų mėgstama svetainė „Equestria Daily“ nurodo, kad 2012 m. pradžioje ji buvo sulaukusi virš 99 milijonų apsilankymų.
Serialo gerbėjai yra sukūrę piešinių ir video klipų; pavyzdžiui, 2011 m. birželio pradžios duomenimis deviantArt buvo sukaupta virš 90 000 su serialu susijusių kūrinių. Kompanija Hasbro tam iš esmės netrukdė, nereikalaudama griežto autorių teisių laikymosi.
Serialo išpopuliarėjimas siejamas su straipsniu „The End of the Creator-Driven Era in TV Animation“, kuriame apie serialą atsiliepta kritiškai. Šis straipsnis paskatinęs 4chan lankytojus susipažinti su serialu ir padaryti visai priešingas išvadas.
Sadzenas
Sadzenas (dar Sadzynas, Sadzinas), kitaip vadinamas Mažąja Abchazija, Ubykija, seniau vadintas Zygija, Džiketija (Jiqueti) – istorinis Gruzijos regionas, esantis istorinės Gruzijos šiaurės vakarų dalyje. Šiuo metu jis yra Rusijos teritorijoje, apima dalį dabartinio Krasnodaro krašto. Abchazai jį laiko vienu iš septynių savo istorinių regionų.
Geografija
Sadzeno regionas užima derlingas pajūrio žemumas ir už jų esančias aukštumas į šiaurę nuo Abchazijos. Iš vienos pusės jį riboja kalnai, už kurių yra Cirkasija, o iš kitos – Juodoji jūra.
Astrachanė
Astrachanė – Rusijos miestas, prie Kaspijos, 1534 km į pietryčius nuo Maskvos; srities centras. Astrachanėje yra Volgos-Kaspijos baseino jūrų ir upių uostas, oro uostas ir geležinkelio stotis. Stovi Dangun ėmimo soboras (1710 m.), Švč. Trejybės soboras (1603 m.), katalikų bažnyčia (1778 m.), paminklas Petrui I.
Istorija
thumb|left|180px|Astrachanė XVII a.
Sadzenas
Zygai ir Džiketija
Nuo VIII a. Sadzenas buvo valdomas Abchazijos karalystės. Nuo XI a. jis priklausė suvienytai Gruzijos valstybei.
Astrachanė
Istorija
Gali būti, kad netoli dabartinės Astrachanės buvo Itilis, Chazarų kaganato sostinė VIII–X a. Tačiau kadangi tikslios šio miesto buvimo vietos nustatyti nepavyko, Astrachanės istorijos pradžia laikoma totorių gyvenvietė, atsiradusi čia XIII a.
Pirmasis liudijimas apie Astrachanę, tuomet vadintą Chadži-Tarchanu, yra užfiksuotas arabų keliautojo Ibn Batutos 1333 m.
Sadzenas
Sadzai
XVIII a. visas regionas buvo susiskaldęs tarp daugybės klanų ir smulkių kunigaikštysčių, kurių kai kurios pripažino Abchazijos kunigaikštystės suverenitetą. Dė to vėliau šiai teritorijai prigijo Mažosios Abchazijos pavadinimas. Dėl Turkijos įtakos regione plito islamas.
Astrachanė
Istorija
1459 – 1556 m. gyvavo Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanatas, tačiau laikoma, kad senoji sostinė buvo 8 kilometrai nuo dabartinio miesto.
Kai 1556 paskutinis chanas pabėgo į Krymą, buvusio Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanato teritoriją užvaldė maskvėnai.
Sadzenas
Kaukazo muhadžirai
XIX a. viduryje Rusijos imperijai užkariavus šiaurės Kaukazą, buvo užimtas ir Sadzenas. Tuo metu stipriai islamizuotame regione veikė musulmonų dvasininkai, kurie ragino palikti netikėlių šalį ir vykti į islamiškas šalis, t. y. Turkiją. Šios informacijos paveikti, daugybė gyventojų iš šio regiono, taip pat iš Cirkasijos, ėmė masiškai keltis į Turkiją, kur dažniausiai negaudavo jokios paramos. Jie vadinosi muhadžirais. 1864-67 m. išsikėlė daugiau nei 300 tūkst. gyventojų, palikdami regioną ištuštėjusį. Vietinių tautų beveik neliko, kadangi persikėlus į Turkiją jos labai greitai sutiurkėdavo.
Rusijos dalis
Vietoj vietos gyventojų į regioną atsikėlė rusai, Rusijos imperijos laikais ši teritorija buvo ne tik politiškai, bet ir kultūriškai ir etniškai inkorporuota į Rusiją.
Astrachanė
Gyventojai
Pagal 2010 m. gyventojų surašymo duomenis mieste gyveno:
Geografija
Miestas išsidėstęs 11-oje Pakaspijo žemumos salų, aukštutinėje Volgos deltos dalyje. Pagrindinė miesto dalis yra kairiajame upės krante, dešiniajame krante gyvena apie 1/5 miesto gyventojų. Šios miesto dalys sujungtos dviem tiltais per Volgą.
Klimatas žemyninis, sausas. Vidutinė temperatūra sausio mėn. −9 °C, liepos mėn. +25 °C. Kritulių 222 mm per metus. Charakteringi rytiniai vėjai, kurie lemia karštį ir dulkes vasarą bei šaltą orą žiemą.
Bulgarijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Povas (žvaigždynas)
thumb|Povo žvaigždynas
Povas (Pavo, Pav) – 44-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždyną į žvaigždėlapius įtraukė Johann Bayer 1603 m. veikale Uranometria.
Ryškiausia žvaigždė (α Pav, 1m,94) taip pat vadinama Povas.
Herta Miuler
Herta Miuler ( g . 1953 m. rugpjūčio 17 d. Nitchidorfe, Rumunijoje) – vokiečių ir rumunų rašytoja, Nobelio literatūros premijos laureatė. Herta Miuler buvo gerai žinoma jau nuo 1990-ųjų metų, jos darbai yra išversti į daugiau nei 20 kalbų.
Karinė chunta
thumb|250px|Argentinos karinė chunta
Karinė chunta (nuo  'komitetas', iš junto 'kartu') – valdymo forma, kuomet šalį valdo karinių lyderių taryba. Paprastai į valdžią ateina po valstybinio perversmo ir įveda diktatūrinę valdymo sistemą (nors kartais gali tik laikinai perimti valdžią po perversmo, iki naujų rinkimų). Karinė chunta nuo autoritarinio režimo skiriasi tuo, kad neturi ilgalaikių charizmatiškų lyderių, kurių rankose būtų visa šalies valdžia, vietoje to valdo visa taryba, kuriai atstovauja kuris nors generolas.
Karinės chuntos savo laiku egzistavo daugelyje Lotynų Amerikos, Afrikos, Azijos šalių, ypač šaltojo karo metais.
Relcom
RELCOM (santrumpa iš RELiable COMmunications) – 1990 m. įsteigtas kompiuterinis tinklas Rusijoje.
RELCOM istorija
1990 m. rugpjūčio 1 d. Maskvos I. V. Kurčiatovo vardo Atominės energetikos institute įkurtas RELCOM tinklas metų pabaigoje jungė jau 30 organizacijų. Tinklas rėmėsi išimtinai el. pašto technologija naudojant UUCP/UUPC protokolą. Tais metais užregistruotas ir SU domenas.
1992 m. kovo mėn. įsteigta AB „Relcom“. Pradėta naudotis IP protokolu.
1993 m. Relcom tinklas buvo užregistruotas NSFNET, praktiškai tai oficialus Rusijos įsijungimas į pasaulinį interneto tinklą.
1994 m. užregistruotas domenas RU, pradėtas eksploatuoti www serveris www.relcom.ru. Kompanija perėjo į FAPSI priklausomybę (Agentstvo pravitel'stvennoi svyazi i informacii).
RELCOM Lietuvoje
RELCOM tinkle veikusias RU srities konferencijas imdavo „Elnet@“ BBS ir perduodavo kitiems Lietuvos Fidonet mazgams.
Pielonefritas
Pielonefritas – viršutinių šlapimo takų infekcija, apimanti inksto geldelę. Juo dažniau serga vaikai bei moterys. Manoma, įtakos turi makšties prieangio kolonizacija žarnyno bakterijomis. Rizikos veiksniai moterims yra dažni lytiniai santykiai, spermicidų naudojimas, ankstesnės šlapimo takų infekcijos, cukrinis diabetas. Komplikuotas pielonefritas gali išsivystyti sergant inkstų akmenlige.
Dažniausias visuomenėje įgyto pielonefrito sukėlėjas yra Escherichia coli (70-90 %), kiti: Staphylococcus saprophyticus, Klebsiella spp., Proteus spp., Enterococcus spp., Pseudomonas spp., Enterobacter spp. Pielonefrito simptomai yra karščiavimas, nugaros skausmas, cistito simptomai (dažnas, skausmingas šlapinimasis), pykinimas, vėmimas. Kliniškai tiriant nustatomas skausmingumas stuksenant nugaros srityje. Diagnozę patvirtina klinikinis šlapimo tyrimas (leukocitai, leukocitų cilindrai, teigiamas nitritų testas). Šlapimo pasėlis ir antibiotikograma padeda nustatyti sukėlėją bei jo jautrumą antibiotikams. Nekomplikuotas pielonefritas gydomas antibiotikais 7-14 dienų. Sunkesniais atvejais gali išsivystyti ūminis inkstų nepakankamumas, sepsinis šokas.
Hidrogeologinis langas
Hidrogeologinis langas – uolienų su padidėjusiu filtracijos koeficientu įtarpas vandensparoje ar mažai laidžiame vandeniui sluoksnyje, hidrauliškai sujungiantis du vandeningus sluoksnius.
Kalviai (reikšmės)
Kalviais vadinamos šios Lietuvos gyvenvietės:
N-bromsukcinimidas
N-Bromsukcinimidas (, NBS) - cheminis reagentas, naudojamas organinės chemijos reakcijose. Kaip reagentas N-bromsukcinimidas yra naudojamas radikalinio pakeitimo ir elektrofilinio prisijungimo reakcijose, norint prijungti bromo radikalą į anglies grandinę.
Vestboro baptistų bažnyčia
thumb|400px|Vestboro baptistų bažnyčios protestai
N-bromsukcinimidas
Cheminės savybės
300px
Brominimas į alilines ir benzilines padėtis vyksta paveikus alkeną NBS, kai naudojamas tirpiklis yra tetrachlormetanas (CCl4), ir esant radikalų inciatorių (pavyzdžiui, peroksidų), bromo radikalas prijungiamas ne prie dvigubo ryšio, kaip įprasta alkenams, o į alilinę padėtį, t. y. prie anglies atomo, esančio šalia dvigubo ryšio. Vyksta radikalinis pakeitimas, t. y. vandenilis pakeičiamas bromu.
Vestboro baptistų bažnyčia
Vestboro baptistų bažnyčia – Kanzaso Vestboro baptistų bažnyčios organizacija, kuriai vadovavo pastorius Fred Phelps iki jo mirties 2011. Ši nepriklausoma baptistų bažnyčia skelbiasi pamokslaujanti pagal reformatoriaus Jono Kalvino ideologiją. Vestboro baptistų bažnyčios ideologija yra skelbti Dievo žodį nusidėjėliams bei siūlyti iš sielos gilumos atgailauti už nuodėmes. Pagrindinis pastoriaus Fred Phelps tikslas kovoti JAV su paleistuvavimais ir homoseksualizmu. Todėl ši bažnyčia turi daug fundamentalistiškai ekscentriškų internetinių puslapių.
Našys
Našys – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 1,5 km į pietus nuo Obelių. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,9 km, plotis iki 0,47 km. Altitudė 104,5 m. Gylis iki 2,9 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai žemi, kai kur pelkėti, šiaurės rytuose ir pietryčiuose aukštesni, ardomi. Ežeras yra lyninio tipo.
Pietuose iš Apeikiškio ežero įteka Apeikės upelis, o šiaurėje išteka į Kriaunos upę (Šventosios baseinas). Ežero pratakumas 4086 % per metus.
thumb|left|235px|Našio pakrantė
Šalia Našio ežero esančios gyvenvietės: Antanašė, Mažeikiai, Kupriai, Rudžionys, Kačergiškis. Rytinėje pakrantėje yra buvusio Antanašės dvaro sodyba, šalia įrengta poilsiavietė.
Ežerėvardis Našỹs kildinamas iš žodžio nešti („plukdyti“), są-našos („kas sunešta vandens“).
Škotijos futbolo varžybos 1902–1903 m.
Škotijos futbolo varžybos 1902–1903 m.
Silvestras Sinkus
Rimgaudas Silvestras Sinkus (g. 1944 m. sausio 13 d. Kaune) – inžinierius mechanikas, Lietuvos fantastikos rašytojas.
Biografija
Mokėsi Kalvarijos vidurinėje ir Marijampolės muzikos mokyklose. 1961-66 m. studijavo KPI Mechanikos fakultete, nuo 1966 m. gyvena ir dirba Utenoje. Utenos literatų klubo „Verdenė“ narys.
Let L-410 Turbolet
Let L-410 Turbolet – dvimotoris trumpų nuotolių transportinis/keleivinis lėktuvas, daugiausia naudojamas kaip keleivinis. Gaminamas Čekoslovakijos, vėliau Čekijos kompanijos LET, po 2013 m. - ir Rusijoje. Nuo 1969 m. pagaminta virš 1100 vienetų.
Istorija
Sukonstravus M601 variklį juo pakeitė variklius PT6. Lėktuvo L-410 variantas su varikliu M601 ir trimenčiais propeleriais Avia V508 buvo pavadintas L-410M.
Kitas Aeroflotui skirtas variantas buvo L-410UVP. Jis pasižymėjo trumpesniu galimybe kilti ir leistis aerodromuose su trumpesniais pakilimo ir tūpimo takais. Šią savybę suteikė padidintas sparnų ir vairų plotas. Ši modifikacija dėl didesnės tuščio lėktuvo masės ir masės centro poslinkio turi mažiau vietų keleiviams – tik 15 keleivių.
Modifikacija L-410UVP-E (dažniausias L-410 variantas) turi: Šios modifikacijos lėktuvas pirmą kartą pakilo 1984 m., serijinė jų gamyba pradėta 1986 m. Variantai L-410UVP-E9 ir UVP-E20 vienas nuo kito nedaug skiriasi, nes pritaikyti skirtingoms sertifikavimo sąlygoms. Paskutinis L-410 lėktuvų šeimos variantas yra L-420 , turintis naują variklio variantą M601F. Dabar gaminami L-410 UVP-E20 varomi variklių (M601 variantas) GE H80-200 ir „Avia“ kompanijos penkiamenčių propelerių AV-725.
Lėktuvai L-410-UVP-E turi hermetišką saloną. Tai metaliniai aukštasparniai keleiviniai lėktuvai su „Avia“ kompanijos penkiamenčiais V 510 propeleriais. Važiuoklė įtraukiama, Lėktuvas turi dvi hidraulines sistemas, pagrindinę ir avarinę. Pagrindinė elektros sistema naudoja 28 V nuolatinę srovę. Priešapledėjimo sistemą sudaro sparnų priekinių briaunų priešlediniai įtaisai ir elektriniai propelerių, priekinio stiklo ir statinių Pito vamzdelių šildytuvai.
Didžiausioji kilimo masė 6400 kg, variantų E9 ir E20 ji gali būti didesnė - iki 6600 kg. Keleivių sėdynių skaičius – 17-19. Didžiausias skrydžio nuotolis yra 1430 km.
Šis orlaivis sertifikuotas skrydžių pagal prietaisus taisyklėms, prietaisinei tūpimo sistemai ir skrydžiams apledėjimo sąlygomis.
Šių orlaivių pagaminta virš 1100 vienetų, iš jų apie 500 iki šiol skraido. Dauguma jų buvo tiekta TSRS, bet vėliau buvo perparduota, daugiausia Azijos, Afrikos ir Pietų Amerikos šalių avialinijų kompanijoms. Apie 40 vienetų naudojama Europoje komerciniams skrydžiams ar parašiutizmui. Dalis iki šiol naudojama Rusijoje ir posovietinėse šalyse. Šie lėktuvai patogūs tuo, kad gali būti naudojami aerodromuose su trumpais ar net gruntiniais pakilimo takais.
2013 m. rugsėjo 3 d. Rusijos kompanija UGMK (savininkas Iskandaras Machmudovas) nupirko kompaniją „LET Kunovice“. Buvo paskelbta, kad lėktuvų L-410 gamyba bus perkelta į Rusiją.
Kariniai
Šios valstybės naudoja L-410 kariniams reikalams:
Šios valstybės naudojo L-410 kariniams reikalams:
Zubeliai
Zubeliai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gelvonų.
Gyventojai
miniatiūra|240px|left|Riboženklis kelyje
Keo
miniatiūra|
Keo – kaimas vidurio Estijoje. Valsčiaus centras.
Feniksas (žvaigždynas)
thumb|Fenikso žvaigždynas
Feniksas (Phoenix, Phe) – 37-as iš 88 pagal dydį pietų pusrutulio žvaigždynas. Lietuvoje nematomas. Žvaigždyną į žvaigždėlapius įtraukė Johann Bayer 1603 m. veikale Uranometria.
Ryškiausia žvaigždyno žvaigždė Ankaa 2m,40 regimojo ryškio žvaigždė.
Šunkepiai
Šunkepiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje.
Kilimandžaras
Kilimandžaras  – vulkaninis masyvas Rytų Afrikoje, Tanzanijos teritorijoje. Susidaręs Rytų Afrikos lūžių zonoje. Masyvas sudarytas iš 3 kūgių: Kibo (5895 m – aukščiausia Afrikos vieta), Mavenzi ir Širos. Sudaro bazaltai ir fonolitai. Kibo viršukalnėje – aktyvus vulkanizmas, į orą išmetamos fumarolės. Papėdėje – savanos, šlaituose – ekvatoriniai kalnų miškai, senecijų ir lobelijų giraitės, viršūnėje – amžini sniegynai ledynai. Įeina į Kilimandžaro nacionalinį parką.
Pirmieji kalną pastebėję europiečiai buvo vokiečių keliautojai Johanesas Rebmanas ir Johanas Liudvigas Krapfas (1846 m.). Pirmoji įkopė austrų ekspedicija (1889 m). Vokiečių valdymo metais Kilimandžaras vadintas Kaizerio Vilhelmo kalnu (Kaiser-Wilhelm-Spitze). 1995 m. vasario 5 d. į Kilimandžarą įkopė Vladas Vitkauskas (tiesa, dar 1966 m. į kalną įkopė JAV gyvenęs lietuvis Arvydas Bertulis).
thumb|300px|Kilimandžaro reljefas
Palaukėnėliai
Palaukėnėliai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Želvos.
Samuelis
Pasakojama, kad kartą naktį Dievas pranešęs Samueliui, kad Helio šeima bus nubausta už sūnų piktadarybes. Kai Helis mirė, Samuelio reikalai pablogėjo. Izraelį buvo užkariavę filistinai, todėl žmonės nebetikėjo, kad Dievas jais rūpinasi. Samuelis ragino juos sudaužyti savo stabus ir nusilenkti Dievui.
Romano Prodi
Romanas Prodi (g. 1939 m. rugpjūčio 9 d. Skandijano mieste, Emilija-Romanija regione) – italų politikas, buvęs Europos Komisijos pirmininkas, bei du kartus Italijos ministras pirmininkas.
Biografija
Romanas Prodi 1961 m. baigė teisės studijas Katalikų universitete Milane (Università Cattolica di Milano). Mokėsi podiplominėse studijose Milane, Bolonijoje ir Londono Ekonomikos Mokykloje (London School of Economics). 1969 m. vedė Flaviją Franzoni, turi du vaikus. Su visa šeima Prodi gyvena Bolonijoje.
Mokslinė ir profesinė veikla
Nuo 1963 m. jis buvo Bolonijos universiteto politikos mokslų skyriaus asistentas. 1966 m. gavo profesoriaus laipsnį ir profesoriavo iki 1999 m. Pagrindinės mokslinės veiklos kryptys buvo smulkaus ir vidutinio verslo vystymas ir antitrestinė politika. Vėliau užsiėmė valstybės ir rinkos santykių problemomis ir įvairių kapitalizmo modelių dinamikos nagrinėjimu.
Prodi yra gavęs apie 20 įvairių garbės laipsnių iš universitetų bei įvairių įstaigų Italijoje bei kitose šalyse Europoje, Azijoje, Afrikoje ir Šiaurės Amerikoje.
Nuo 1984 iki 1995 m., su pertrauka tarp 1989 ir 1993 m., Prodi buvo didžiausio Italijos valstybinio holdingo prezidentas.
Politinė veikla
Prodi buvo Italijos pramonės ministras Giulio Andreotti kabinete nuo 1978 lapkričio iki 1979 m. kovo mėn.
1995 m. vasarą R. Prodi subūrė centro – kairės koaliciją Ulivo („Alyvmedis“), kuri vėliau laimėjo rinkimus. Tai buvo pirmoji kairiųjų pergalė po Antrojo pasaulinio karo, ir 1996 m. Prodi tapo Italijos premjerministru. Griežta taupymo politika leido Italijai prisijungti prie euro zonos. 1998 m. Prodi pralaimėjo balsavimą dėl pasitikėjimo vyriausybe ir atsistatydino. Po to jis įkūrė savo partiją, kurios atstovai iškart buvo išrinkti į Europos parlamentą.
Davulis
Davulis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.