cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigitas Vaičiulionis
Biografija
S. Vaičiulionis 1974 Šiauliuose suorganizavo senosios muzikos vokalinį ansamblį „Polifonija“. Iš pradžių kolektyvą globojo Pedagoginis institutas, o vėliau Aukštesnioji muzikos mokykla. Per dešimt metų ansamblis išmoko apie 200 XVI–XVII a. kompozitorių kūrinių, padarė įrašų Lietuvos radijui ir televizijai, išleido ilgai grojančią plokštelę. 1986 „Polifonijai“ suteiktas profesionalų statusas ir ansamblis tapo Lietuvos valstybinės filharmonijos Šiaulių valstybiniu kameriniu mišriuoju choru, kurio meno vadovu ir vyr. dirigentu paskirtas S. Vaičiulionis, o dirigente – jo žmona D. Vaičiulionienė. Naujojo kolektyvo branduolį sudarė buvę „Polifonijos“ choristai, turintys muzikinį išsilavinimą. Per 20 metų „Polifonija“ išmoko daugiau kaip 500 senųjų pasaulio kompozitorių, taip pat Vakarų Europos klasikų ir lietuvių kompozitorių stambių kantatinio – oratorinio žanro kūrinių, surengė apie 2000 koncertų. Aplankyta daug Lietuvos miestų ir miestelių, dainuota Latvijoje, Estijoje, Baltarusijoje, Ukrainoje, Rusijoje, Vokietijoje, Švedijoje, Lenkijoje, Bulgarijoje, Brazilijoje, Argentinoje ir Italijoje. Minėtų šalių chorų festivaliuose bei konkursuose pelnyta laureatų vardų ir kitokių prizų. Choras koncertavo su simfoniniais ir kameriniais orkestrais bei solistais, padarė fondinių įrašų Lietuvos radijui ir televizijai, taip pat Latvijos, Italijos ir Brazilijos radijui bei televizijai. „Polifonija“ įdainavo tris plokšteles, 1995 išleido kompaktinį diską, kasmet paruošia po 4-5 naujas programas ir surengia iki 60 koncertų. Klausytojų dėmesį patraukė choro cikliniai koncertai: „XVI-XVII a. Lietuvos muzika“, „XVI-XVII a. Italijos muzika“, „XVI-XVII a. religinė muzika“, „Senoji ir šiuolaikinė Lietuvos muzika“, „Lietuvos bažnytinė muzika“, „Sužadinkime Lietuvą“ ir kt. „Polifonija" pirmoji išpopuliarino kunigo G. Šukio mišias ir giesmes, iš užmaršties prikėlė daugelio senųjų Lietuvos kompozitorių muziką.
Nuo 1978 „Polifonija“ Šiauliuose pradėjo rengti senosios muzikos festivalius, kurie nuo 1989 tapo tarptautiniais bažnytinės muzikos festivaliais. „Polifonijos" balsai skambėjo 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėse Kaune ir Vilniuje, 1995 Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalyje Rygoje (Latvija).
S. Vaičiulionis – Šiaulių miesto dainų švenčių dirigentas, miesto kultūros skyriaus meno tarybos narys, tarptautinio bažnytinės muzikos festivalio komiteto prezidentas ir festivalių meno vadovas, Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto tarybos narys, respublikinių dainų švenčių konsultantas, 1994 I Pasaulio lietuvių dainų šventės Kaune, 1995 Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalio Rygoje ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentas. Spaudoje jis paskelbė straipsnių, dalyvauja mokslinėse konferencijose. 1980 dirigentas apdovanotas Kultūros žymūno ženklu, o 1995 jam suteiktas nusipelniusio artisto garbės vardas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Gudeliai (Šiauliai)
Gudeliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Kairių, Gudelių ežero šiaurinėje pakrantėje. Šalia greitkelio išvažiavimo į kelią.
Breinigerbergas
thumb|Breinigerbergas
ES institucijų darbuotojų kategorijos
Vidinis personalas
Nuolatiniai tarnautojai Tai pareigūnai dirbantys pagal nuolatinę darbo sutartį. Nuolatiniai tarnautojai yra suskirstyti į dvi kategorijas: administratorių (AD) ir asistentų (AST). Nuolatiniams pareigūnams atrinkti Europos personalo atrankos tarnyba (EPSO) organizuoja konkursus. EPSO atrenka darbuotojus visoms Europos Sąjungos institucijoms. Apie viešus konkursus skelbiama Oficialiajame leidinyje ir EPSO svetainėje.
Laikinai priimti tarnautojai (angl. „temporary agents“) Tai tarnautojai dirbantys pagal laikinąją darbo sutartį. Laikinieji darbuotojai gali būti įdarbinami: a) nestandartinėms (labai specifinėms) arba laikinoms užduotims atlikti; b) jei trūksta darbuotojų, o konkurso rezervo sąrašuose esantys asmenys jau įdarbinti; c) Komisijos narių kabinetuose; d) specialiems mokslo sektoriaus poreikiams tenkinti.
Metinių darbo rezultatų vertinimo tvarka galioja kaip ir laikiniesiems darbuotojams. Įdarbintiems laikiniesiems darbuotojams darbo užmokesčio kategorija skiriama pagal pareigų tipą ir ankstesnę darbo patirtį.
Išorinis ir kontraktinis personalas
Išorinis ir kontraktinis personalas, dažniausiai netaikantis atviro konkurso procedūros, organizuojamos EPSO (išskyrus sutartininkus išimtiniais atvejais) skirstomas į: 1) Sutartininkus arba kontraktinį personalą – kuomet pagal poreikį, yra samdomi papildomi darbuotojai ne ilgesnei nei dvejų metų darbo sutarčiai ; 2) Vietinius darbuotojus – techninį ir administracinį personalą; 3) Specialiuosius patarėjus – įvairių sričių ekspertus; 4) Deleguotus nacionalinius ekspertus.
Kontraktiniai arba sutartininkai Sutartininkai įdarbinami fizinio darbo ar pagalbinėms administracinėms užduotims atlikti arba pagelbėti specialiose srityse, kuriose trūksta reikiamų įgūdžių turinčių pareigūnų. Sutartininkams nustatytas tam tikras ilgiausias darbo laikotarpis. Dažnai pirma jų sutartis yra trumpesnė ir sudaroma 6–12 mėnesių, atsižvelgiant į darbo pobūdį.
Sutartininkai įdarbinami įvairiausioms pareigoms, kurioms eiti reikia nevienodos kvalifikacijos. Jie priklauso vienai iš keturių pareigų grupių:
Sutartininkai būna 18 kategorijų ir pagal darbo rūšis bei konkrečias darbo užduotis yra skirstomi į šias keturias pareigų grupes:
Vietiniai darbuotojai Tai samdomi pagal ES institucijos pasirinkimą ir poreikį. Esant dideliam darbo krūviui, institucijos laikinai (mėnesio ar kelių mėnesių laikui) įdarbina vietinius darbuotojus (darbo sutartį pastarieji pasirašo ne su pačiomis institucijomis, tačiau per įdarbinimo agentūrą). Juos sudaro techninis ir administracinis personalas. Vietinių darbuotojų įdarbinimo sąlygas nustato kiekviena institucija, laikydamasi tokio darbuotojo darbo vietoje galiojančių taisyklių ir tvarkos. Institucija moka pagal tokio personalo darbo vietoje galiojančius teisės aktus darbdavio mokamą socialinės apsaugos įmokų dalį.
Specialieji patarėjai Juos sudaro įvairių sričių ekspertai. 2007 m. gegužės 1 d. buvo pirmą kartą paviešinti Komisijos sąrašai specialiųjų patarėjų. Institucija, ketinanti samdyti specialųjį patarėją arba pratęsti sutartį su juo, praneša apie tai kompetentingai biudžeto valdymo institucijai, nurodydama numatomo atlyginimo dydį. Šiose pareigose pabrėžiamas nešališkumas ir objektyvumas, todėl negaunama nurodymų iš jokios vyriausybės, institucijos, organizacijos ar asmens. Specialiųjų patarėjų sąrašai su biografijomis pateikiami internetiniame puslapyje - http://ec.europa.eu/civil_service/job/sne/index_lt.htm.
Deleguoti nacionaliniai ekspertai Europos Komisija ir kitos institucijos įdarbina deleguotus nacionalinius ekspertus. Deleguoti nacionaliniai ekspertai turi puikių galimybių susipažinti su ES funkcionavimu, suvokti, kaip priimami sprendimai, užmegzti naudingų asmeninių kontaktų. Deleguoti nacionaliniai ekspertai yra ES šalių narių nacionalinės, regioninės ar vietinės valdžios institucijų, teismų, universitetų ar tyrimų įstaigų deleguoti ekspertai laikinam darbui į ES institucijas. Išskirtiniais atvejais ekspertai gali būti deleguojami ir iš privataus sektoriaus. Tačiau, nacionalinės institucijos turi savo taisykles, taikomas deleguotiems nacionaliniams ekspertams. Tuo atveju jei neturi, tokių taisyklių, institucijos dažniausiai naudojasi Europos Komisijos nustatytomis taisyklėmis.
Nacionalinės institucijos organizuoja informacijos apie laisvas pareigas tarptautinėse institucijose arba užsienio valstybių institucijose platinimą ir valstybės tarnautojų, pretenduojančių būti laikinai perkeltais į pareigas šiose institucijose, atranką. Lietuvoje šią funkciją atlieka Valstybės tarnybos departamentas. Nacionaliniai ekspertai deleguojami nuo 6 mėnesių iki 2 metų su galimybe pratęsti delegavimą iki 4 metų. Kandidatas turi turėti ne mažesnę nei 3 metų darbo patirtį administravimo, techninėje ir konsultavimo ar priežiūros srityje. Kalbinis reikalavimas nurodo 2 oficialiųjų ES kalbų mokėjimą. Europos Taryba ir Europos teisingumo teismas keli papildomą reikalavimą mokėti prancūzų kalbą, dėl jų darbo pobūdžio. Teisingumo teismas be abejo reikalauja ir teisinio išsilavinimo.
Funkciniai lygiai
Pagal pareigybes visi ES tarnautojai skirstomi į Administratorių (AD) ir Asistentų (AST) klases arba funkcinius lygius, o kiekviena pareigybių klasė skirstoma dar į kategorijas. AD 5 - žemiausios kategorijos administratorius, tuo tarpu AD 16 aukščiausios kategorijos pareigūnas, kuris yra stambaus struktūrinio padalinio (pvz.: Komisijos generalinio direktorato) vadovas. Tuo tarpu padėjėjai karjerą gali pradėti nuo 1 arba 3 lygio ir gali pakilti iki 11 lygio. Visi lygiai yra suskirstyti į 5 pakopas.
Iki 2004 m. reformos ES darbuotojai buvo suskirstyti į keturias kategorijas (A, B, C, ir D). "A" - politikos formuotojai (tai, kas dabar AD), "B" įgyvendino politiką, "C" - sekretoriatas ir "D" -vairuotojai ir pasiuntinukai (dabar B, C ir D kartu yra AST kategorijos dalis).
Kvalifikacija
Vienas iš pagrindinių kvalifikacijos reikalavimų, reikalingų norint tapti ES tarnautoju – kalbų mokėjimas. Kandidatas privalo mokėti kalbėti bent dviem oficialiomis ES kalbomis (anglų, prancūzų, vokiečių). Iki jų pirmojo paaukštinimo, pareigūnai turi įrodyti savo kompetenciją trečia oficialia ES kalba. Kandidatai dažniausiai turi įgyję teisės, ekonomikos ar audito specialybes.
Červenės žudynės
Červenės žudynės arba Červenės mirties kelias – SSRS NKVD karinis nusikaltimas Antrojo pasaulinio karo pradžioje SSRS enkavedistams Kauno, Vilniaus, Minsko kalėjimų kalinius evakuojant į Rytus.
Istorija
1941 m. naktį iš birželio 22 d. į birželio 23 d. iš Kauno kalėjimo autobusais ir sunkvežimiais išvežta 117 politinių kalinių (liudytojai mini 118). Dauguma jų nuvežti į Minsko kalėjimą, nedidelė grupė – Polocko Bigosovo stoties link. Minske buvo atskirta ir sušaudyta 15–17 nuteistųjų mirti, tarp jų pulkininkas Steponas Rusteika, Vanda Pranckonienė, Albertas Švarplaitis, Bronius Kantauskas ir kiti. Birželio 25 d. likusieji kartu su 2000 kitų kalinių pėsčiomis išvaryti iš Minsko kalėjimo keliu Lugos slabada – Smilavičiai – Červenė – Magiliavas. Tarp suimtųjų buvo ir lenkų Ginkluotos kovos sąjungos narių, suimtų Vilniuje ir Kaune. Trečdalis suimtųjų – moterys, tarp jų ir su mažais vaikais. Pakeliui enkavedistai šaudė nebegalinčius paeiti bei bandžiusius pabėgti suimtuosius. Dalis suimtųjų nušauti į pakaušį Chvoinikų miške.
Bijodami pakliūti į nelaisvę sparčiai į Rytus besiveržiantiems Vermachto daliniams, NKVD karininkai 1941 m. birželio 26 d. naktį nusprendė sušaudyti kalinius Cagelnios miške prie Červenės. Dalis suimtųjų pabėgo per pelkynus. Iš Kauno kalėjimo kalinių, išvarytų iš Minsko kalėjimo, išsigelbėjo apie 50, tarp jų valstietis Jonas Dambrauskas, policininkas Vaclovas Kaušas, saugumietis Povilas Lašas (g.1878 m.), leitenantas Alfonsas Žebrauskas, pašto tarnautojas Juozas Žičkus, pulkininkas Antanas Šova, pulkininkas Jonas Petruitis, pulkininkas Juozas Tumas, kapitonas Osvaldas Žadvydas, aviacijos kapitonas Stasys Jasiunskas, Eržvilko klebonas Antanas Petraitis, Kauno kunigų seminarijos rektorius Pranas Petraitis.
Vaivadijos kelias 647 (Lenkija)
Vaivadijos kelias 647 - kelias šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės ir Mazovijos vaivadijose. Jungia Mišinecą ir Staviskus.
Javtokas
Javtokas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Javtokienė (ištekėjusi moteris) ir Javtokaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
267 m. pr. m. e.
'''267 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Milano provincija
Milano provincija – Italijos provincija Lombardijoje. Provincijos sostinė – Milanas. Provincija labai urbanizuota ir turi trečią didžiausią gyv. tankumą po Neapolio provincijos ir Moncos ir Briancos provincijos, kuri atsirado 2004 m. atskyrus Milano provincijos rytinę dalį.
Musulmonų naujieji metai
thumb|right|250px|„Laimingų Naujųjų Metų!“ – skelbiama musulmoniškų naujųjų 1431 m. sveikinimo įraše keliomis Rytų kalbomis. Musulmonų naujieji metai arba Hidžros diena pažymi naujuosius metus pagal musulmonų kalendorių. Tai diena, nuo kurios pradedama skaičiuoti metų pradžia.
Istorija
Hidžra – pirmoji musulmonų naujųjų metų diena, prasidedanti muharamo (pirmojo musulmonų kalendoriaus mėnesio) dieną. Ji žymi Hidžrą 622 m. e. m., kada pranašas Mahometas patraukė iš Mekos į Mediną, kur įkūrė pirmąją musulmonų valstybę. Musulmonų kalendorius skaičiuoja datas nuo Hidžros, todėl naudoja priesagą „A.H.“ (After Hijra – „po Hidžros“).
Kalendorių skirtumai
thumb|right|250px|Naujų metų pagal persų kalendorių šventimas [[Niujorkas|Niujorke.]] Kadangi musulmonų metai yra 11–12 dienų trumpesni, nei įprasti Grigaliaus metai, jie kiekvienais metais prasideda skirtingomis Grigaliaus kalendoriaus dienomis. Daugelis musulmonų organizacijų naujo mėnesio ir naujų metų dienas linkusios nusistatyti pagal vietos Mėnulio padėtį. Tačiau dauguma Islamo institucijų ir šalių, įskaitant Saudo Arabiją, musulmonų kalendoriaus datas nusistato pagal astronominius paskaičiavimus.
Papročiai
thumb|right|250px|Novrūzas – naujametinis laužas [[Kurdistanas|Kurdistane.]] Nėra nustatytų taisyklių, kaip minėti naujų metų pradžią, nes muharamo pirmoji diena oficialiai musulmonų nėra švenčiama. Paprastai musulmonai juos sutinka šeimoje, prisimindami Hidžros prasmę, o naujųjų metų pradžią laiko tinkamu momentu nusibrėžti naujiems gyvenimo tikslams. Imamai savo pamoksluose primena apie didįjį tikėjimo brolių persikėlimą ir bendruomenės sukūrimą. Pirmosios 10 dienų laikomos palankiomis imtis visų gerų sumanymų, tarp jų ir tuoktis. Kaip ir per ramadaną, per šį mėnesį dalijamos išmaldos vargšams ir aukojama mečetėms. Naujaisiais metais pažymima ir pranašo Mahometo anūko imamo Husayin ibn Ali mirtis su savo šeima ir mokiniais Kerbelos mūšyje 680 m. Tai įvyko muharamo mėnesio 10-tąją dieną. Šią datą gedulingai pažymi šiitų musulmonai. Savo ruožtu sunitai tiki, kad šią dieną mirė pirmasis kalifas Abu Bakr.
Persų kalendorius
Naujieji metai pagal persų kalendorių, kuris naudojamas Irane ir Afganistane, prasideda kovo 21 d., kai Saulė pasiekia Avino ženklą. Metų pradžia sutampa su astronominiu pavasario lygiadieniu ir švenčiama kasmet tarp kovo 20 ir 22 dienų. Tai pavasario atėjimo, gyvybės sugrįžimo šventė. Tikima, kad tuomet į Žemę nusileidžia angelai. Iraniečiai bei kitos tautos, savo istorija susietos su Senovės Persija, ir dabar paskutinį metų antradienį šokinėja per laužus, kurie simbolizuoja angelus, ir taip apsivalo nuo ligų.
Islamas ir krikščionys
Daugelyje islamo valstybių, kuriose dalį gyventojų sudaro ir krikščionys, per šimtmečius susiklostė savitas tolerancijos modelis, naujos tarpreliginio dialogo formos. Štai musulmoniškoje Malaizijoje per Kalėdas ir naujuosius metus parduotuvės pasipuošia girliandomis, po jas vaikštinėja Kalėdų Seneliai, o tarp daugumos musulmonų vis labiau plinta tradicija keistis kalėdinėmis dovanėlėmis.
Senųjų Trakų piliakalnis
Senųjų Trakų piliavietė su papiliu ir gyvenviete – piliavietė ir papilys (unikalus objekto MC kodas 30355) Trakų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Senųjų Trakų, Senųjų Trakų seniūnija, 600 m į pietus nuo geležinkelio pervažos.
Piliavietė
Piliavietė labai apardyta joje stovėjusių įvairių pastatų bei čia vykusios ūkinės veiklos. Šiaurės vakarinėje aikštelės dalyje ant 2 m aukščio kalvelės stovi 1899 m. pastatyta Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir Šv. Benedikto bažnyčia bei po 1770 m. statytas vienuolyno pastatas, šiaurės rytų dalyje – medinis sandėlis. Šiaurinėje pusėje griovys užpiltas įrengiant įvažiavimą į piliavietę. Aikštelė dirvonuoja, jos pietiniame, vakariniame ir šiauriniame kraštuose auga didelės liepos.
Tyrimai
1955 m. piliavietę žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
1994–1997 m. Albinas Kuncevičius įvairiose piliavietės vietose ištyrė bendrą 355 m² dydžio plotą. Aikštelės pakraščiuose, 0,5-1,5 m gylyje aptikta pilį juosusi 2 m storio bei 4 m aukščio iš stambių akmenų ir plytų mūryta siena. Ji buvo dengta lovinėmis čerpėmis. Nustatyta, kad pilis statyta negyvenamoje vietoje, sienos mūrytos kalvos terasoje. Pastačius sienas nukasta aukštesnė centrinė kalvos dalis užpilant sienas iš vidaus ir taip išlyginant pilies kiemą. Vidinėje sienų pusėje buvo medinės galerijos, kurių vietoje susiformavusiame kultūriniame sluoksnyje aptikti 102 geležiniai arbaletiniai strėlių antgaliai, 4 lanko strėlių antgaliai, peiliai, cilindrinės spynos, raktai, žirklės, žiedai, apyrankė, moliniai verpstukai, žiestos keramikos. Piliavietės centrinėje dalyje rastas rytų – vakarų kryptimi einantis griovys leidžia spėti, kad pilis turėjo priešpilį (greičiausiai pietinėje dalyje). Piliavietės kultūrinį sluoksnį dengia 1 m storio XV a. – XVIII a. benediktinų vienuolyno laikų sluoksnis su to meto radiniais.
Piliavietė datuojama XIII a. pabaiga – XIV a. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 2008-02-13; Nr. 155. Paminklo teritorijos plotas 7,91 ha.
Gyvenvietė
Į pietus nuo piliavietės, 2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1995–1996 m. Joje rastas iki 1,5 m storio XIV a. kultūrinis sluoksnis su geležiniais arbaletiniais strėlių antgaliais, peiliais, ylomis, pentinų, grandininių šarvų fragmentais, žalvarinėmis segėmis, pakabučiais, apyrankėmis, auskaru, kryželiu, akmeniniais galąstuvais, žiesta keramika. thumb|right|250px|Piliavietės planas (1827 m.)
Istorija
Trakų pilies istorija nėra labai aiški, nes iki šiol nesutariama, kuri – Senųjų ar dabartinių Naujųjų Trakų pilis minima XIV a. pabaigoje. Kęstučiui priklausanti Trakų pilis paminėta 1375 m., kai kryžiuočiai žygio į Lietuvą metu priešais pilį buvo įsirengę nakties stovyklą. 1377 m. vasario mėnesį jie puolė naują Trakų pilį. 1382 m. liepos 20 d. pilis pasidavė kryžiuočių remiamam Jogailai, kuris ją atidavė Skirgailai. Netrukus Kęstutis nesėkmingai ją bandė atsiimti. 1383 m. rugsėjo 12 d. pilis po mūšio, kurio metu ją iš dviejų pusių daužė bombardos, pasidavė kryžiuočių remiamam Vytautui. Jam paremti kryžiuočiai pilyje paliko Jono Rabės vadovaujamą 60 vyrų įgulą. Pilį po poros savaičių puolė Jogailos ir Skirgailos vadovaujama Lietuvos kariuomenė. Po 6 savaičių (nuo rugsėjo 24 iki lapkričio 3 d.) trukusios apgulos, kurios metu buvo naudojamos mūro griovimo mašinos, pilis pasidavė, kryžiuočių įgula pasitraukė į Prūsiją. Pilis buvo smarkiai apgriauta, nuvirto virvės ilgio (17 m) jos sienos dalis. 1390 m. kryžiuočiams puolant Vilnių, pilį sudegino Skirgaila. 1405 m. didysis kunigaikštis Vytautas pilį atidavė benediktinų vienuolynui, pastatė bažnyčią.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
WarnerMedia
WarnerMedia, LLC – JAV tarptautinis žiniasklaidos koncernas, pagal gaunamas pajamas vienas stambiausių pasaulyje. Būstinė yra WarnerMedia Center, Niujorke. „Time Warner“ įkurta 1990 m., susijungus bendrovėms „Time Inc.“ ir „Warner Communications“.
1659 m.
1659 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Širdžialapis ąsotenis
Širdžialapis ąsotenis (Nepenthes veitchii) – ąsoteninių (Nepenthaceae) šeimos vabzdžiaėdis augalas.
Auga miškuose 55–1200 m aukštyje.
Rūšis paplitusi Borneo salos šiaurės vakaruose.
Masionis
Masionis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Masionienė (ištekėjusi moteris) ir Masionytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Santykinis drėgnumas
thumb|[[Higrometras – prietaisas, kuris matuoja santykinę oro drėgmę.]]
Santykinis drėgnumas (santykinis drėgnis, santykinė drėgmė) – terminas, naudojamas apibūdinti vandens garų kiekiui ore. Santykinis drėgnumas apibrėžiamas kaip vandens garų ore dalinio slėgio ir sočiųjų vandens garų slėgio (garų tamprumo) santykis tam tikroje temperatūroje. Santykinis drėgnumas išreiškiamas procentais:
kur B – santykinis drėgnumas
p – dalinis slėgis
p* – sočiųjų garų slėgis
arba
Poveikis žmogui
Palankiausia žmogaus sveikatai santykinė drėgmė yra 40–60 %. Kai santykinė oro drėgmė yra 10 %-20 %, tai džiūsta kvėpavimo takų gleivinė ir lengvai peršalama.
Šaltiniai
Vlhkost vzduchu
268 m. pr. m. e.
'''268 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nyderlandų mokykla (muzika)
Nyderlandų mokykla, kitaip vadinama Franko-flamandų mokykla (franko-nyderlandų mokykla, prancūzų-flamandų mokykla) – renesanso epochos polifoninės muzikos mokykla, vienijusi grupę kompozitorių, kurių dauguma buvo kilę iš Heno, Brabanto pietų regiono, Šiaurės Prancūzijos ir aplinkinių artimų regionų. Nyderlandų mokykla klestėjo ir buvo pirmaujanti Europoje apie 1400−1600 metų laikotarpyje. Jos kompozitoriai dirbo Vokietijos, Italijos ir Prancūzijos valstybių valdovų dvaruose ir dominavo Europos muzikinėje kultūroje iki XVI a. pabaigos, kada įtaka pradėjo dalintis su iškilusiomis Italijos polifoninės muzikos mokyklomis.
Tradiciškai išskiriami trys reikšmingiausi mokyklos atstovai: Gijomas Diufai (ankstyvoji fazė), Žoskenas Deprė (vidurinė) ir Orlandas Lasas (vėlyvoji fazė). Kitais žymiais mokyklos atstovais įvardijami Johanesas Okehemas, Jakobas Obrechtas, Žilis Benšua ir kt. Tik nedaugelis kompozitorių išties buvo prancūzais ir dar mažiau jų buvo kilę iš regiono, kuris dabar žinomas Nyderlandais.
Mokyklos pavadinimas vienareikšmiškai nėra nusistovėjęs. Vakarų Europos ir anglosaksiškų šalių literatūroje labiau vartojamas franko-flamandų mokyklos, Lietuvoje, Rusijoje – Nyderlandų mokyklos terminas. Mokyklos kompozitoriai skirstomi kartomis arba mokyklos vystymasis – periodais. Šie skirstymai irgi nenusistovėję. Grupei kompozitorių suteikiamas atskiros Burgundijos mokyklos pavadinimas, nes jie dirbo Burgundijos hercogo dvare. Vėlesni kompozitoriai gali būti išskirti į flamandų mokyklą. Tarp Nyderlandų mokyklos pasiekimų yra polifoninės kūrinio struktūros ištobulinimas suteikiant jos partijoms lygų reikšmingumą. Ir, pradedant nuo Žoskeno Deprė, šiam tikslui pasiekti buvo pradėtos naudoti imitacijos (kuomet viena partija imituoja kitos partijos melodijinį judesį). Pagrindinę Nyderlandų mokyklos kompozitorių kūrybos dalį sudaro mišios ir motetai. Dirbdami užsienio valdovų dvaruose kompozitoriai taip pat paliko daug kūrinių ir dainų tų kraštų kalbomis – madrigalų, vilanelų, lydų, šansonų.
Nyderlandų mokyklos atstovų skirstymas
Burgundijos mokykla.
Flamandų mokykla. Nyderlandų mokyklos atstovų skirstymas kartomis.
Pasienio apsaugos korpuso Seinų batalionas
thumb|250px|Antantės sąjungos nustatytos Lietuvos-Lenkijos demarkacijos linijos [[1919–1939 metais. Pasienio apsaugos korpuso Seinų batalionas, PAK Seinų batalionas, PAK 24-asis batalionas „Seinai“ - 1924-1939 m. šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje egzistavęs pasienio apsaugos korpuso batalionas Seinų krašte. Korpusą sudarė 21 sargybos būdelė, kurios buvo paskirstytos į 4 kuopas.
Demarkacinę liniją su Lietuva taip pat saugojo ir Pasienio apsaugos korpuso Varėnos batalionas, Nemenčinės batalionas, Trakų batalionas ir Švenčionėlių batalionas.
Prasidėjus Vokietijos-Lenkijos karui mobilizuotas batalionas tapo 33-ios rezervo pėstininkų divizijos 134-ojo pulko 2-uoju batalionu
Sinchroninis plaukimas 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Sinchroninio plaukimo varžybos 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Pekine vyko nuo rugpjūčio 18 iki rugpjūčio 23 d. Nacionaliniame vandens centre.
Hannes Adomeit
Hanes Adomaitis (1942 m. lapkričio 9 d. Klaipėdoje – 2022 m. balandžio 25 d. Berlyne, Vokietijoje ) – lietuvių kilmės Vokietijos politologas, rašytojas.
Pilkoji meškutė (reikšmės)
Pilkoji meškutė:
Hannes Adomeit
Biografija
Gimė 1942 m. Klaipėdoje. Studijavo politikos studijas Berlyno laisvajame universitete, vėliau magistrą Kolumbijos universitete. Dėstė tarptautinius santykius Londono, Glazgo, Santa Monikos politikos mokslų institutuose. 1989–1997 m. buvo Bostono tarptautinių santykių politikos mokslų universiteto profesorius. Nuo 1997 m. dirbo Berlyno Rytų Europos ir Eurazijos politinių tyrimų centro direktoriumi, vėliau dėstė Varšuvos Rytų Europos politinių studijų centre.
River Gi apskritis
River Gi apskritis  – Liberijos apskritis, esanti šalies rytinėje pusėje, Dramblio Kaulo Kranto pasienyje. Administracinis centras – Fištaunas.
Hitman: Absolution
Hitman: Absolution – penktoji „Hitman“ kompiuterinio žaidimo serijos dalis. Ji buvo išleista 2012 m. lapkričio 20 d. Kaip ir visas kitas dalis, „Absolution“ kuria Danijos bendrovė „IO Interactive“. Tuo tarpu leidėjas pirmą kartą serijos istorijoje yra „Square Enix“. Žaidime naudojamas naujos kartos Glacier 2 variklis.
River Gi apskritis
Apskritis sudaryta 2000 m., atskyrus pietinę Grand Gedeho dalį.
Geografija
Būdingos lygumos, miškai, pelkynai. Teka Kavali, Dubė, Nu.
Gyvena daugiausia grebai, kranai ir kitos kru tautos, yra pabėgėlių iš Dramblio Kaulo Kranto.
Didesnės gyvenvietės: Fištaunas, Kanvija, Gbaka, Gekenas.
Administracinis suskirstymas
Apskritis padalinta į 10 rajonų:
Staškevičius
Staškevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Ešerys
thumb|250px| Ešerys (Perca fluviatilis) – ešerinių (Percidae) šeimos žuvis.
Kūnas iki 50 cm ilgio, aukštas, kuprotas, apaugęs kietais žvynais. Nugara tamsiai žalsva. Šonai žalsvai gelsvi su 5-9 tamsiomis skersinėmis juostomis. Pilvas baltas.
Lietuvoje gana dažna žuvis, paplitusi gėluose vandenyse. Paprastai sugaunama 15-18 cm, 70-500 g, 4-9 metų.
Staškevičius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Staškevičienė (ištekėjusi moteris) ir Staškevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ožalas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Ožalienė (ištekėjusi moteris) ir Ožalaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Dilgėlinis lapinukas
Dilgėlinis lapinukas (Phyllobius urticae) – straubliukų (Curculionidae) šeimos vabalas.
Tai polifaginis kenkėjas. Vabalai ryškiai žalios spalvos su gana storu ir trumpu straubliuku. Jie maitinasi įvairių lapuočių medžių lapais, dažnai apgraužia braškių lapus. Patelės kiaušinėlius deda į dirvą krūvelėmis po augalų liekanomis. Lervos baltos, raukšlėtos, sulinkusios, be kojų, tamsia galva. Jos gyvena dirvoje ir dažnai apgraužia braškių šaknis. Pasimaitinusios lervos lieka žiemoti dirvoje.
Kovos priemonės
Braškes ir žemuoges vienoje vietoje auginti ne ilgiau kaip 4 metus.
269 m. pr. m. e.
'''269 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Dilgėlinis lapinukas
Kovos priemonės
Pastoviai purenant braškyne dirvą, žūsta daug kenkėjo lėliukių.
1660 m.
1660 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Julijona (Tverės kunigaikštytė)
Julijona iš Tverės (, Marina , g. apie 1325 – 1392 m. rudenį) – Tverės didžiojo kunigaikščio Aleksandro ir Haličo Anastazijos duktė, antroji Lietuvos didžiojo kunigaikščio Algirdo žmona.
Po Algirdo mirties Julijona tapo vienuole ir pasirinko Marinos vardą. Ji mirė apie 1392 metus.
Julijonos tėvas Aleksandras, savo 1329 m. konflikto su Maskvos kunigaikštystės kunigaikščių Ivanu Kalita metu gavo prieglobstį pas Gediminą.
1349 metais Algirdas pasiuntė pasiuntinius į Aukso ordą, siūlydamas chanui Džanibekui sukurti sandraugą prieš Maskvos didįjį kunigaikštį Simeoną, tačiau šis pasiūlymas nebuvo priimtas. Tuomet Algirdas 1350 m. sudarė sutartį su Simeonu ir vedė antrąjį kartą – Simeono žmonos Marijos seserį Julijoną, Tverės kunigaikštytę.
Šeima
Julijona ir Algirdas turėjo penkiolika vaikų. Jų sūnus Jogaila paveldėjo sostą ir tapo Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu. 1386 m. jis taip pat buvo karūnuotas Lenkijos karaliumi.
2020 m. Europos rankinio čempionatas
2020 m. Europos rankinio čempionatas – 14-asis Europos rankinio čempionatas, kuris vyko 2020 m. sausio 9 - sausio 26 dienomis Austrijoje, Švedijoje ir Norvegijoje. Tai pirmas Europos čempionatas, kurį rengs daugiau negu viena šalis. Bendras dalyvių skaičius buvo padidintas nuo 16-os komandų iki 24. Čempionato nugalėtojai pelnys pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Fazinė erdvė
thumb|300px|right|Stabilios dinaminės sistemos fazinė erdvė. Matematikoje ir fizikoje, fazinė erdvė yra erdvė, kurioje yra atvaizduojamos visos galimos sistemos būsenos, kurios atitinka vienintelį tašką fazinėje erdvėje.
Mechaninių sistemų fazinė erdvė yra sudaryta iš padėties ir impulso kintamųjų. Tokia, schema, kurioje yra padėtis ir momentas, dar vadinama faziniu portretu arba fazine diagrama.
Mažoms dimensijoms
Paprastoms sistemoms gali būti keli arba vienas, du laisvės laipsniai. Vienas laisvės laipsnis yra, kai savarankiška paprastoji diferencialinė lygtis yra vieno kintamojo,, jos rezultatas yra vienmatė sistema, kuri vadinama fazine linija. Paprasčiausi pavyzdžiai yra eksponentinis augimo modelis ir logistinis augimo modelis.
Chaoso teorija
Klasikiniai fazinių diagramų pavydžiai chaoso teorijai:
Kvantinė mechanika
Kvantinėje mechanikoje, fazinės erdvės koordinatės p ir q tampa Hermito operatoriais Hilberto erdvėje.
Gudeliai (Adutiškis)
Gudeliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Adutiškio, prie Paskrypėlės ir Karklės upelių. Toliau šiaurėje prasideda Adutiškio miškai, tvylo pelkė Samanyčia. Šalia kaimo eina Jakelių–Kavaltiškės keliukas. Seniau buvo stotelė prie nūnai išardyto Adutiškio–Didžiasalio geležinkelio.
Pilkoji meškutė (grybas)
Pilkoji meškutė, alksninukas, žydukas  – meškutinių (Paxillaceae) šeimos, meškučių (Paxillus) genties grybų rūšis.
Spygliuočių, lapuočių, mišrieji miškai, pelkės, parkai, sodai. Vasara, ruduo. Gelsvai žalsvai rudi vaisiakūniai, paspaudus, perpjovus paruduoja.
Vidutinio dydžio, retai dideli grybai. Kepurėlė užauga iki 12 cm skersmens, rečiau didesnė, jauna neryškiai gaubta, senesnė – netaisyklingai paplokščia, įdubusi, pakraščiai užsilenkę žemyn, matinė, aksomiška, gelsvai žalsvai rusva. Lakšteliai gelsvi, žalsvai gelsvi, seni – nešvariai rudi. Kotas 4–8×1–2 cm, šiek tiek šviesesnis už kepurėlę. Trama gelsva, vėliau – rusvai ruda, perlaužta ar perpjauta ruduoja. Sporos 8–10×5–6 μm.
Būdingi požymiai: tamprūs, minkšti, patrauklios išvaizdos grybai.
Auga didesnėmis ar mažesnėmis grupėmis, labai dažna. Buvo laikoma valgoma, bet per pastaruosius du tris dešimtmečius daugelyje Europos šalių pripažinta nuodinga, nustatyta, kad joje yra švino, muskarino, stroncio, kurie kenksmingi žmogaus sveikatai. Gerai išvirta mažiau pavojinga, bet netinka nei sūdyti, nei marinuoti, taigi piknaudžiauti šiuo grybu nederėtų.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 85 psl.
Daunora
Daunora − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Daunorienė (ištekėjusi moteris) ir Daunoraitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Biržų rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Biržų rajono savivaldybės taryba – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 5 d. Meru išrinktas Regimantas Ramonas, mero pavaduotoju Aurimas Frankas. Savivaldybės administracijos direktore paskirta Palmyra Prašmantienė, jos pavaduotoju Rimantas Martinonis.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Sinoės apskritis
Sinoės apskritis  – Liberijos apskritis, esanti šalies vidurio–pietrytinėje pusėje, Atlanto vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – Grinvilis.
Geografija
Būdingos lygumos, miškai, pelkynai. Rajone yra vienintelis Liberijoje Sapo nacionalinis parkas. Teka Senkvenas, Butas, Dugbė.
Gyvena daugiausia įvairios kru tautos (klao, grebai, sapai).
Didesnės gyvenvietės: Grinvilis, Džuoazonas, Kuma, Bame Taunas, Kings Viljams Taunas, Tvanė, Bulavu, Kuojus.
From Night To The Edge Of Day
From Night To The Edge Of Day („iš nakties į dienos ribą“) – trečiasis solinis studijinis persų atlikėjos Azam Ali albumas, išleistas 2011 m.
Šiame albume Azam Ali įdainuoja įvairių Artimųjų Rytų tautų (turkų, azebaidžaniečių, persų, irakiečių ir kt.) lopšines.
Tana (Kenijos upė)
Tana  – upė Kenijoje, ilgiausia šalyje. Prasideda Aberdero kalnuose, į vakarus nuo Njerio. Teka pietryčių kryptimi, kerta Rytų Afrikos plokščiakalnį, apteka Kenijos masyvą. Žemupyje teka lyguma. Įteka į Atlanto vandenyną, Ungvanos įlanką.
Pagrindinis intakas – Tika (dešinysis). Upės vagoje įrengta Kindarumos užtvanka. Tana laivuojama žemupyje. Prie upės įsikūrę Garisos, Holos, Garseno miestai.
Stasys Vaitkus
Stasys Vaitkus (g. 1907 m. gruodžio 28 d. Sankt Peterburge, Rusija – 1989 m. rugpjūčio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas skulptorius, fotografas, muziejininkas.
Flat white
thumb|right|250px|Flat white su [[latte art.]] Flat white – kavos gėrimas gaminamas iš espreso ir smulkiapučio pieno, ruošiamas 1:2 (espresas:puta) tūrio santykiu, klasikinio recepto galutinis tūris svyruoja 150–160 ml ribose. Sukurtas Australijoje ir N. Zelandijoje.
Gaminamas į tradicinį ar dvigubą espresą pilant smulkiaputį pieną. Naudojamas garais iki 60–70 °C kaitintas pienas. Tokioje temperatūroje išlieka pieno riebalai ir baltymai, dėl ko šis išlaiko salstelėjusį skonį. Smulkiaputis pienas suteikia glotnią aksominę tekstūrą, gali būti puošiamas latte art. Gėrimas paprastai patiekiamas keraminiuose puodeliuose.
Pūslinis ąsotenis
Pūslinis ąsotenis (Nepenthes ventricosa) – ąsoteninių (Nepenthaceae) šeimos vabzdžiaėdis augalas.
Tai vidutinio dydžio rūšis. Ąsotėlis iki 23 cm aukščio, blyškiai žalias arba su raudonaais dryžiais.
Paplitusi Filipinuose.
Grandininė branduolinė reakcija
Grandinine branduoline reakcija vadinama tokia branduolinės reakcijos rūšis, kai vienos reakcijos produktai, susidūrę su medžiaga, sukelia tolimesnes reakcijas.
Grandininės branduolinės reakcijos yra itin svarbios, kadangi jomis remiasi branduolinio reaktoriaus konstrukcija, o nekontroliuojama grandininė reakcija yra branduolinio ginklo veikimo pagrindas.
Dažniausiai pasitaiko urano-235 ir plutonio-239 reakcijos:
RP šiose lygtyse žymi reakcijos produktus, kurie yra įvairūs lengvesniųjų elementų branduoliai.
Kad tokia reakcija galėtų vykti, reikalinga tam tikra pradinė medžiagos masė, vadinama kritine mase. Kritinė masė priklauso nuo branduolio savybių (tankio, formos ir kt.). Esant kritinei masei, susidaro pakankamai reakcijos produktų, galinčių inicijuoti tolimesnes reakcijas.
Krantas (Kaliningrado sritis)
Istorija
thumb|left|Centrinė gatvė Senovėje Kranto miesto vietoje buvo prūsų žvejų kaimelis šalia Viskiautų – prūsų miestelio vikingų laikais. Kryžiuočiams užkariavus Prūsiją jis buvo apgyvendintas vokiečių. Vokiškas pavadinimas Cranz (iš pradžių Cranzkuhren) ir yra kilęs iš prūsų – lietuvių žodžio krantas.
Grandininė branduolinė reakcija
Subkritinės masės pavertimas kritine
Kritinę masę galima sumažinti apsupant bandinį neutronus atspindinčiomis medžiagomis arba padidinant jo tankį (pavyzdžiui, suspaudžiant jį paprastos sprogstamosios medžiagos užtaisu ar suartinant jo dalis tarpusavyje). Ji taip pat sumažėja pašalinus iš bandinio neutronus sugeriančias medžiagas ar dalis (pavyzdžiui, reaktoriaus stabdymo strypus).
Branduoliniam ginklui svarbu jog grandininės reakcijos metu stipri jėga laikytų sistemos dalis kartu trumpą, bet būtiną laiką. Kitaip bandinys išlaksto į dalis neišsiskiriant labai daug energijos: įvyksta branduolinis sprogimas, bet ne toks sprogimas koks pasiekiamas atominės bombos sprogimo metu.
Krantas (Kaliningrado sritis)
Istorija
Rytų Prūsiją okupavus Tarybų Sąjungai Antrojo pasaulinio karo metu, vietiniai gyventojai pabėgo arba buvo išvaryti, nors miestelis ir nukentėjo minimaliai. Miestelis pervadintas Zelenogradsku, 1945 m. jam suteiktos miesto teisės.
Gyventojai
Krante gimė:
Kašėta
Kašėta − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kašėtienė (ištekėjusi moteris) ir Kašėtaitė (mergautinė pavardė).
Lexicon technicum
miniatiūra|„Lexicon technicum“ antrojo leidimo viršelis Technikos leksikonas  – XVIII a. išleista visuotinė enciklopedija anglų kalba. Ją 1704 m. publikavo matematikas John Harris (1666–1719) Londone.
Pilnas pavadinimas – Lexicon technicum: or, an universal english dictionary of arts and sciences.
Reikšmė
Lexicon technicum laikoma pirmąja visuotine enciklopedija, kurioje tarp kitų mokslų buvo akcentuojama ir plačiausiai atskleidžiama technikos sritis.
Tai taip pat pirmoji abėcėlinė enciklopedija anglų kalba. Ji pasirodė 1736 Londone, leidžiant 5 leidimą iš 2 tomų.
Lexicon technicum pasitarnavo leidžiant Ephraim Chamberso Cyclopaedia; Denisas Didro ją laikė vienu iš Encyclopédie šaltinių.
Jokšai (Šilutė)
Jokšai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurę nuo Švėkšnos; iš pietų prieina miškelis, vadinamas Šventiniu mišku (8 ha). Ribojasi su Padubrinų, Slabados, Lekių, Šiūparių kaimais. Jokšų kaime yra senosios kaimo kapinės.
Istorija
Istoriniai dokumentai byloja, kad senovėje Jokšų kaimas priklausė Švėkšnos klebonijai. Kaimas minimas 1795 m. Švėkšnos klebonijos turto surašymo akte. Jokšų kaiminystėje yra buvęs, taip pat klebonijai priklausęs, Vabališkės kaimas, kuriam XIX a. pabaigoje sunykus, tapo Jokšų kaimo vietove.
1919 m. Jokšų kaime įsteigta pradžios mokykla.
1949 m. rugsėjo 25 d. mūšyje Jokšuose partizanai nukovė Švėkšnos liaudies gynėjų būrio narį I. I. Knezkiną.
Jokšuose gimė fizikas habil. daktaras Petras Serapinas (g. 1940 m.).
Gudeliai (Telšiai)
Gudeliai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Janapolės.
Ro (Italija)
Geografija
Ro įsikūręs Olonos upės vingyje, per jį teka jos intakai Bocentė ir Lura, dabar beveik paslėpti tuneliuose. Ro yra geležinkelių Milanas-Novara ir Milanas-Varezė sankryžoje.
Istorija
Po 1000 m. Ro suklestėjo dėl savivaldos, bet 1160 m. Frydrichas I Barbarosa sugriovė miestą iki pamatų už maištą prieš Šventąją Romos imperiją. Miestas greitai atsigavo, bet jį 1313 m. užpuolė ir sugriovė Milano kariai. 1511 m. Ro sugriovė landsknechtai.
Miestui 1932 m. buvo suteiktas miesto titulas karaliaus dekretu.
270 m. pr. m. e.
'''270 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Softbolas 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Softbolas 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Pekine vyko nuo rugpjūčio 12 iki rugpjūčio 21 d. Fengtai softbolo stadione.
Galutinė rikiuotė
! Auksas ! Sidabras ! Bronza
Dangiškoji ir žemiškoji meilė
thumb|right|200px| Paveikslo fragmentas. Kupidonas, maišantis vandenį
Dangiškoji ir žemiškoji meilė – vienas garsiausių ankstyvųjų italų renesanso dailininko Ticiano (1485–1576) paveikslų, esantis Borgezės galerijoje Romoje.
Istorija
Paveikslas buvo sukurtas 1513−1514 m. Venecijoje. Meno istorikų nuomone, paveikslas buvo sukurtas Venecijos senato sekretoriaus Niccoló Aurelio ir našlės Laura Bagarotto vestuvių proga 1514 m. Paveiksle vaizduojamajame sarkofage nutapytas Niccoló Aurelio giminės herbas. Įdomu, kad Laura Bagarotto tėvas buvo nuteistas Venecijos respublikos už išdavystę ir nukirsdintas San Marko aikštėje.
1608 m. paveikslą įsigijo Romos kardinolas Scipionė Borgezė. 1648 m. Carlo Ridolfi mini paveikslą aprašydamas jį taip: „dvi moterys prie fontano, kuriame putis žiūri į savo atvaizdą“. 1899 m. Rotšildai siūlė Borgezėms už paveikslą 4 mln. lirų – sumą, kuri buvo didesnė už, pagal to meto vertinimus, visą Borgezių galerijos pastatą kartu su kolekcija, tačiau Borgezės atsisakė jį parduoti.
Paveikslo tema
Vieningos nuomonės dėl to, kas vaizduojama paveiksle nėra. Gali būti, kad dvi vaizduojamos moterys yra vienos ir tos pačios moters portretai, taigi, tikriausiai vaizduoja vienos asmenybės dvilypę prigimtį. Vienu vertinimu, moterimis vaizduojamos dvi Veneros prigimtys – mylinčios žmonos (kairėje) ir meilės įkvėpėjos (dešinėje). Susiejant paveikslą su vestuvių proga, galima teigti, kad scena vaizduoja moters tapsmą žmona. Tačiau šios versijos nepatvirtina tai, kad Laura Bagarotto jau buvo našlė. Tiesioginiu spėjimu, paveiksle gali būti jos portretas, tačiau tais laikais vaizduoti našlę nei vienu, nei kitu įvaizdžiu būtų buvę nepriimtina. Borgezių galerijos tinklalapio teigimu, paveiksle vaizduojama žmona (apsirengusi), kurią lydi Venera.
Spėjant, kad paveiksle vaizduojamos meilės alegorijos yra kilęs paveikslo pavadinimas, tačiau net ir nustatyti, kuri iš alegorijų galėtų vaizduoti Žemiškąją, o kuri – Dangiškąją meilę beveik neįmanoma. Pagal ikonografiją Dangiškoji turėtų būti apsirengusi moteris, simbolizuojanti šeimyniškumą. Juosiantis diržas simbolizuoja vestuvių saitus, po ranka padėta liutnia – nurimusias aistras. Kita versija, po jos ranka padėta ne liutnia, o yra indas su vestuviniu kraičiu ar dovanomis. Apsinuoginusi moteris galėtų vaizduoti geidulingumą, aistringumą – žemiškąsias savybes. Kita vertus, nuogos Meilės pusės peizaže vaizduojama bažnyčia – šventumo simbolis, o apsirengusios pusėje – įtvirtintos pilies siluetas, žemiškųjų kovų simbolis. Be to, apsirengusi moteris dėvi pirštines, jos veide matomos kosmetikos žymės – gali simbolizuoti žemiškųjų gėrybių vaikymąsi. Mirtos gėlelė jos rankoje simbolizuoja laimingą ir harmoningą gyvenimą santuokoje. Apsinuoginusios moters pusės peizaže vaizduojama įsimylėjusių porelė su piemeniu ir avimis – vėlgi žemiškumo alegorija. Apsirengusios pusėje – į pilį aukštyn skubantis riteris (kilimas aukštyn).
Moterys prisėdusios ant keisto fontano – sarkofago, kuriame vandenį maišo (arba kažko jame ieško) kupidonas. Sarkofago išorėje galima matyti čiaupą, kuris lieja augančias gėles. Apsinuoginusios moters pusės peizaže vaizduojamas ežeras galėtų simbolizuoti žemiškąjį gyvenimą, vykstanti medžioklės scena (du raiteliai ir šuo, besivejantis triušį) – Veneros medžiotojos persofinikaciją. Apsirengusios moters pusėje matyti du taikiai sėdintys triušiai. Triušiai gali būti vaisingumo simboliais (dėl greito jų dauginimosi). Kupidonas tarsi maišo šias dvi meilės puses tarpusavyje. Yra versijų, kad paveikslo tema susijusi su to meto poezijos kūriniais ir vaizduoja visai ne Meilės alegorijas, o yra kurių nors tuo metu žinomų literatūros kūrinių iliustracija.
1661 m.
1661 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Atornėjus
Atornėjus (, Attorney at law) – teisinė pareigybė.
Didžioji Britanija
Didžiojoje Britanijoje anksčiau – asmens patikėtinis arba atstovas, jo vardu arba už jį sudarinėjantis sutartis; advokatas. Dabar pakeitė baristeris, solisitorius, o Škotijoje – advocate.
JAV
attorney-at-law greta counselor – oficialus advokato pavadinimas. Taip pat – prokurorų – pvz., county attorney, district attorney.
Naraškevičius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Naraškevičienė (ištekėjusi moteris) ir Naraškevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Utroja
Utroja, Rytupė , upė Latvijoje ir Rusijos Pskovo srityje. Didžiausias intakas − Lža (dešinysis). Didžiausi prie Utrojos esantys miestai − Karsava ir Pytalovas.
Ištekėjusi iš Meiranų ežero, aukštupyje Utroja prateka dar keletą ežerėlių. Prie Karsavos upės plotis ~20 m. Upė vingiuota, krantai neaukšti, pelkėti. Teka į šiaurės rytus, lygiagrečiai kitoms iš Latgalos aukštumos ištekančioms upėms (Kuchva, Lža, Siniaja, Isa; Kuchva teka vakariau, kitos išvardytos upės − ryčiau Utrojos). Susiliejusi su Lža išsiplečia iki 30-40 metrų. Įteka į Velikają 12 km žemiau Ostrovo miesto.
Žemiau Karsavos upe eina Rusijos ir Latvijos siena.
Gedvilas
Gedvilas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gedvilienė (ištekėjusi moteris) ir Gedvilaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vytautas Veteikis
Vytautas Veteikis (1924 m. lapkričio 15 d. Smulkyje, Skiemonių valsčius – 1996 m. birželio 16 d. Šiauliuose) – Lietuvos pedagogas, literatas, kraštotyrininkas.
Biografija
1942 m. baigė Ukmergės gimnaziją, studijavo Kauno universitete, bet studijų nebaigė. Nuo 1948 m. mokytojavo įvairiose Lietuvos vietose, nuo 1958 m. – Šiauliuose. Čia įsitraukė į literatūrinį ir kraštotyros darbą.
Septynių memuaristinių knygų literatūrinis bendraautoris. Liko kraštotyros darbų rankraščių:
Jie buvo eksponuojami respublikinėse ir miesto parodose, pelnė prizines vietas. Rankraščius saugo Šiaulių Aušros muziejus bei Šiaulių Povilo Višinskio viešoji biblioteka.
Tuzų apylinkė
Tuzų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, į rytus nuo Salantų, kairiajame Salanto krante, prie kelio Salantai–Plateliai.
Istorija
Apylinkė įkurta 1940 m., atkurta 1944 m. vietoje Tuzų seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Laivių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Tuzų apylinkė prijungta prie Imbarės apylinkės.
271 m. pr. m. e.
'''271 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Slaven Bilić
Slavenas Biličius (g. 1968 m. rugsėjo 11 d. Splite) – buvęs Kroatijos futbolininkas (gynėjas), futbolo treneris. Nuo 2006 iki 2012 m. treniravo Kroatijos nacionalinę rinktinę.
Kauno Jono Jablonskio gimnazija
miniatiūra|265px|right|2017 m. miniatiūra|265px|right|2019 m.
Slaven Bilić
Futbolininko karjerą pradėjo gimtojo Splito klube Hajduk. Ten praleidęs 6 sezonus persikėlė į Vokietiją, Karlsruher SC klubą. 1996 m. pradėjo žaisti Anglijos West Ham United, vėliau Everton klubuose. Paskutinius karjeros metus Biličius praleido savo pirmajame klube Hajduk.