cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Putojantis vynas
Sovietskojė šampanskojė
(Советское Шампанское, Tarybinis šampanas) buvo vadinamas visas Sovietų Sąjungoje valstybinėse įmonėse, gamintas putojantis vynas. Po SSRS žlugimo dalis įmonių savo gaminamą putojantį vyną pradėjo žymėti savais ženklais (pvz., „Alita“ Lietuvoje), kai kur Sovietskojė šampanskojė pavadinimas tebevartojamas kaip prekės ženklas.
Sparkling wine
Amerikietiški putojantys vynai (žymimi tiesiog Sparkling wine) daugiausia gaminami Kalifornijoje. JAV gamintojams didelę įtaką turėjo Šampanės vyndariai, todėl paprastai naudojami analogiški, kaip ir Europoje, gamybos būdai, tik JAV įstatymai neriboja nei cukraus kiekio vyne, nei brandinimo trukmės.
Žlibinų apylinkė
Žlibinų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plungės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. prijungtos Kontaučių apylinkė ir dalis Stanelių apylinkės, 1963 m. – Rimučių apylinkė, 1986 m. – Medingėnų apylinkė.
Ginkluotasis traleris
Ginkluotasis traleris  – žvejybinis traleris, pritaikytas karinio laivyno poreikio. Tokie traleriai buvo plačiai naudojami Pirmojo ir Antrojo pasaulinių karų metais. Tai būdavo žvejybiniai traleriai, karo metu mobilizuoti ir apginkluoti, arba laivai, statyti kariniam laivynui, bet numatyti karui pasibaigus parduoti žvejams, todėl žvejybinių tralerių konstrukcijos.
Žvejybiniai traleriai lengvai pritaikomi karo reikalams, nes jie būna tvirtos konstrukcijos, kad galėtų traukti sunkius tinklus bet kokiais orais, turi didelius tuščius denius: Ginkluotus tralerius karo metais naudojo ir žvejybinių laivų gynybai nuo priešo povandeninių laivų bei lėktuvų.
Patys mažiausi žvejybiniai traleriai dažnai būdavo perdaromi į išminavimo plūdurininkus.
D. Britanija
Karališkasis laivynas užsakė pastatyti nemažai ginkluotųjų tralerių pagal Admiraliteto techninius reikalavimus. Laivų statyklos (pvz., Smiths Dock Company), kurios statė žvejybinius tralerius, lengvai įsisavindavo ginkluotųjų tralerių statymą. Pasibaigus karui karinis laivynas šiuos specialios statybos ginkluotus tralerius galėjo parduoti žvejybos kompanijoms.
Karo metu nemažai ginkluotų tralerių buvo nuskandinti, pvz., HMT „Amethyst“ ir HMT „Force“.
JAV
JAV labiau stengėsi naudoti ne perdarytus kariniam naudojimui civilius laivus, o specialios statybos karo laivus. Tačiau pirmaisiais Antrojo pasaulinio karo mėnesiais, labai trūkstant kranto apsaugos ir priešpovandeninių laivų, dalis reikalingų mažų pagalbinių laivų buvo gauti apginklavus civilinius tralerius:
Karališkoji Prūsija
Karališkoji Prūsija ( ar Preußen Königlichen Anteils) arba Lenkų Prūsija – buvę Vokiečių ordino valstybės rajonai, 1466 m. Antraja Torūnės sutartimi atitekę Lenkijos karalystei. Karališkajai Prūsijai priklausė Gdanskas ir jo Pomeranija, Kulmo žemė, Liubavos žemė, Torūnė, Vyslos žiotys su Elbingu ir Malborku, Varmės vyskupija su Olštynu. Iki Liublino unijos 1569 m. Karališkoji Prūsija turėjo autonomiją, bet po to ją tiesiogiai pradėjo valdyti Lenkijos karalius.
Istorija
Iki 1308 m. Pomeranija su Gdansku priklausė Lenkijai, bet turėjo autonomiją. Kai Lenkiją valdė Vladislovas I Trumpasis, Brandenburgo markgrafas 1308 m. pareiškė pretenzijas į Pomeraniją. Vladislovas I pagalbos kreipėsi į Vokiečių ordiną, kuris išvijo brandenburgiečius, bet pasisavino žemes ir prijungė prie Vokiečių ordino valstybės 1309 m. Tai XIV–XV a. sukėlė karus tarp lenkų ir Vokiečių ordino.
Po Žalgirio mūšio Vokiečių ordinas 1411 m. pasirašė Torūnės taiką, pagal kurią jis turėjo Lenkijai sumokėti didelę kontribuciją, ištuštinusią iždą. Kylant mokesčiams Hanzos miestų kilmingieji 1440 m. įkūrė Prūsijos sąjungą Kvidzyne, protestuodami prieš ordino vidaus politiką. Sąjungai vadovavo Gdansko Torūnės ir Elbingo piliečiai. Joje dalyvavo Kulmo žemės ir Pomeranijos kilmingieji.
Konsulinis statutas
Konsulinis statutas - įstatymo lygmens teisės aktas, reguliuojantis konsulinę tarnybą. Kaip konsulinis įstatymas paplitęs posovietinėje erdvėje. Konsuliniai statutai konsulinės veiklos pagrindus reguliuoja Lietuvos, Rusijos, Baltarusijos ir kitų valstybių administracinėje teisėje.
USB
thumb|200px|USB logotipas thumb|200px|Pagrindinis USB logotipas thumb|200px|USB jungtys USB (Universal Serial Bus) – universali nuoseklioji kompiuterio magistralė, prie kurios per universaliąją jungtį gali būti jungiami įvairūs išoriniai įtaisai. Prie magistralės galima prijunti tokius įrenginius kaip USB atmintuką, kompiuterinę pelę, klaviatūrą, spausdintuvą, skanerį, išorinį kietąjį diską, mobilųjų telefoną ir kt. Įtaisus galima prijungti ir atjungti nestabdant kompiuterio. Duomenys perduodami didele sparta (apie 12 Mb/s).
USB versijos
USB jungtis turi kelias versijas, kiekvienoje versijoje įdiegti šiokie tokie patobulinimai.
Fizinė sąsaja
Būna 2 tipų jungtys
180px
Denominacija (ekonomika)
Denominacija (ekonomika) – pinigų reforma, kurios metu sumažinamas valiutos nominalas.
Pinigų denominacija dažniausiai vykdoma, kai pažabota infliacija, o apyvartoje lieka cirkuliuoti didelio nominalo pinigai. Iš anksto nustatytu santykiu, kuris dažniausiai būna 10 kartotinis (10, 100, 1000 ar pan.), vienodai sumažinamos kainos, darbo užmokestis, santaupos, pakeičiami grynieji pinigai. Siekiama, kad piniginio vieneto dydis būtų lengvai suprantamas, o vidutinė alga būtu apie 1000 piniginių vienetų.
Denominacijos nereikia painioti su devalvacija, kuri realiai sumažina nacionalinės valiutos kursą kitų valiutų atžvilgiu, nuvertina turimas santaupas. Denominacija sukelia daugiau techninių problemų.
Denominuoti savo valiutą valstybei kainuoja: tai naujų kupiūrų spausdinimas, kasos aparatų pertvarkymas, visuomenės informavimas ir t. t. Pavyzdžiui, Lenkijoje 1995 m. įvykdyta denominacija kainavo 30 milijonų zlotų (apie 30 milijonų litų).
Šarūnas Vasiliauskas (1960)
Šarūnas Vasiliauskas (1960 m. – 2011 m. spalio 21 d. Kuršių mariose) – Lietuvos fizikas, vadybininkas, Visagino atominės elektrinės vadovas, buvęs politinis veikėjas, Lietuvos krašto apsaugos viceministras.
Biografija
1984 m. baigė Vilniaus universiteto Fizikos fakultetą.
Keletą metų dirbo Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1990 m. Krašto apsaugos ministerijoje. 1994–1995 m. buvo LR krašto apsaugos viceministras. 1994–1998 m. dirbo telekomunikacijų bendrovėse „Vilta“, „UAB Bitė“, 1998–2009 m. bendrovės „Motorola“ atstovas Baltijos šalims. Nuo 2009 m. AB LEO LT strateginių projektų direktorius. Nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. Visagino atominės elektrinės generalinis direktorius, šiose pareigose pakeitęs Marių Grinevičių.
Čilinis gluosnis
Čilinis gluosnis (Salix humboldtiana, sin. Salix chilensis, ) – gluosninių (Salicaceae) šeimos medžių rūšis, paplitusi Pietų Amerikos subtropikuose ir vidutinėse platumose. Auga Argentinoje, Urugvajuje, Čilėje, Brazilijoje, Paragvajuje, Peru.
Turovo-Pinsko kunigaikštystė
Turovo-Pinsko kunigaikštystė  – Rusios kunigaikštystė, gyvavusi XII-XIV amžiais dabartinės Baltarusijos pietvakarių teritorijoje.
Čilinis gluosnis
Tai lapus metantis, dvinamis medis, užaugantis iki 15 m. Lapai šviesiai žali, paprastieji, 6-12 cm ilgio. Žiedas – žirginys; vyriškas – 7 cm ilgio, gelsvas, moteriškas – 3-4 cm ilgio, žalias. Čilinis gluosnis auga upių ir upelių pakrantėse.
Turovo-Pinsko kunigaikštystė
Teritorija
Kunigaikštystės pradžioje (iki suirimo) valdytos teritorijos bendrai buvo vadinamos Turovo-Pinsko žeme. Jos apėmė Gomelio srities vakarinę dalį ir Bresto srities rytinę dalį dabartinėje Baltarusijoje, taip pat teritorijas gretimas teritorijas šiaurės vakarų Ukrainoje.
Čilinis gluosnis
Mediena minkšta ir lengva, naudojama įpakavimų gamybai.
Turovo-Pinsko kunigaikštystė
Raida
Kunigaikštystės teritorijose gyveno dregovičiai, nuo IX a. ši teritorija priklausė Kijevo Rusiai. Būsimoji sostinė Turovo miestas įkurtas apie 950 m. legendinio kunigaikščio Turo, Rogvolodo brolio. Turovas buvo traktuojamas kaip dalinė kunigaikštystė, pripažįstanti Kijevo valdžią. Nuo Vladimiro Didžiojo laikų čia buvo skiriami atskiri kunigaikščiai. Kijevo Rusiai skylant, jos ankstyvoji istorija buvo susijusi su Kijevo Kunigaikštyste, čia įsitvirtino Iziaslavičių atšaka.
Pirmasis nepriklausomas Turovo valdovas buvo Jurijus Jaroslavičius, kuris 1162 m. iškovojo nepriklausomybę nuo Kijevo. Tačiau jau tada prasidėjo šalies skaldymasis tarp Jurijaus palikuonių, susiformavo pusiau priklausomos dalinės kunigaikštystės: Klecko, Pinsko, Slucko-Kopyliaus ir kitos.
1223 m. Turovo-Pinsko žemė dalyvavo Kalkos mūšyje, o XIII a. viduryje nusilpusi kunigaikštystė pripažino Haličo-Voluinės kunigaikštystės hegemoniją. XIV a. šiai nusilpus, Turovo-Pinsko žemė atiteko Gediminui, kuris ją prijungė prie LDK.
Kunigaikščiai
Turovo-Pinsko (vėliau Turovo) kunigaikščiai išlaikė vieną seniausių Riurikaičių atšakų, kuri buvo kildinama iš Jaroslavo Išmintingojo sūnaus Iziaslavo – Iziaslavičiai. Ši linija iki 1078 m. buvo Kijevo kunigaikščiai, bet vėliau Kijeve įsitvirtinus kitoms linijoms, Iziaslavičiams liko tik Turovas, kurį jie išlaikė iki kunigaikštystės pabaigos.
Bladikiai
Bladikiai – kaimas rytinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Šėtos, tarp kelio ir nuo jo atsišakojančio kelio į Slikius. Iš pietų teka Obels upė.
Gyventojai
thumb|left|245px|Bladikių kaimo sodyba
ICY
„ICY“ – Islandijos vokalinis trio, kurį sudarė Pálmi Gunnarsson, Helga Möller ir Eiríkur Hauksson. Grupė buvo sukurta specialiai 1986 m. „Eurovizijos“ dainų konkursui. Jame „ICY“ su daina „Gleðibankinn“ surinko 19 taškų ir užėmė 16 vietą tarp 20 dalyvių.
Petraičių tvenkinys
Petraičių tvenkinys arba Stačiūnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, 7 km į šiaurę nuo Aukštelkų, 16 km į pietvakarius nuo Pakruojo. Sudarytas užtvenkus Obelės upę (Kruojos intakas) 23,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 2,7 km, plotis – iki 0,46 km. Altitudė 96 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinį supa daugiausia dirbami laukai, ties viduriu kerta vietinio kelio tiltas. Yra pora mišku apaugusių salų (2,2 ha ir 0,59 ha).
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 97,7 m, ilgis 1200 m, plotis 8 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 27 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1975 m.
Tvenkinys visoje Šiaulių apskrityje garsėjo gausiais sidabrinių karosų ištekliais. 2016 m. spalio mėn. kilus dideliam medienos atliekų gaisrui Radviliškyje, gaisro gesinimo vanduo Obelės upe nutekėjo į tvenkinį ir pražudė daug žuvies – rasta apie 4 tonas kritusios žuvies. Apie 20 tonų leisgyvės žuvies perkelta į kitus vandens telkinius. 2017 m. tvenkinio vanduo įvertintas kaip švarus ir tvenkinys įžuvintas kelių rūšių žuvimis.
Abdoulaye Méïté
Abdoulaye Méïté (g. 1980 m. spalio 6 d.) – futbolininkas, Dramblio Kaulo Kranto rinktinės ir Dijon FCO klubo gynėjas.
2011 m. birželio 29 d. pasirašė trejų metų sutartį su Prancūzijos Dijon FCO klubu.
Jacqueline Boyer
Jacqueline Boyer (tikrasis vardas Jacqueline Ducos g. 1941 m. balandžio 23 d.) – prancūzų dainininkė, aktorė, žymių atlikėjų Jacques Pils ir Lucienne Boyer duktė.
1960 m. ji atstovavo Prancūzijai Eurovizijos dainų konkurse, vykusiame Londone (Jungtinė Karalystė) ir užėmė pirmąją vietą. Nugalėjusiai dainai „Tom Pillibi“ muziką sukūrė André Popp, žodžius parašė Pierre Cour.
Tom Clancy's EndWar
Tom Clancy's EndWar (anksčiau žinomas kaip Tom Clancy's Firehawk) − 2008 m. kompiuterinis realaus laiko strateginis žaidimas, kuriame tampama generolu vienos iš 3 kovojančių grupių (Europos European Enforcers, JAV Joint Strike Force bei Rusijos Specnaz).
Žaidimą Tom Clancy's EndWar sukūrė „Ubisoft Shanghai“, o išleido „Ubisoft“. Žaidimas pritaikytas Playstation 3, Xbox 360, Nintendo DS ir AK platformoms. Žaidime imituojamas Trečiasis pasaulinis karas, kovojančios pusės − Sajungininkai (JAV ir ES) ir Rusija.
thumb|left|450px|[[Karo teatras|Karo teatro žemėlapis: JAV (pažymėta mėlyna spalva), Europos Sąjunga (žalia), Rusija (raudona) (Baltijos valstybės sudaro vieną bloką)]]
Aragva
Valstija pavadinta pagal Aragvos upę.
Geografija
Valstijos teritorija driekiasi du Andų kalnagūbriai – Pakrantės Kordiljera ir Vidinė aukštuma. Tarp jų yra tektoninė įduba, kurioje telkšo Valensijos ežeras (Aragvai priklauso jo rytinė dalis). Pačiuose pietuose paviršius leidžiasi į Orinoko žemumą. Aukščiausia valstijos vieta – Senisos kalnas (2435 m). Aragvos upės priklauso Karibų jūros (Tujus, San Migelis, Kata, Okumarė ir kt.), Orinoko (Gvarikas, Memas) ir nenuotakiam Valensijos ežero baseinui (Aragva, Tumeras, Marakajus).
Kalnų šlaitai apaugę drėgnaisiais tropiniais miškais. Aragvoje įsteigtas seniausias šalyje Henri Pittier nacionalinis parkas.
Valstijos simbolis – tikrasis skėtaras (Samanea saman).
Administracinis suskirstymas
Aragva padalinta į 18 savivaldybių (skliaustuose – administracinis centras):
Charles van Lerberghe
Šarlis van Lerbergas (, 1861 m. vasario 10 d. Ledebergas prie Gento – 1907 m. spalio 26 d. Briuselis) – Belgijos rašytojas, filosofijos daktaras. Rašė prancūzų kalba.
Kūryba
Sukūrė poezijos, dramų, satyros komedijoje „Panas“ pašiepiamas veidmainiškumas, dogmatiškumas, formali moralė. Išvertė „Giesmių giesmės“ knygą. Kūrybos svarbiausia tema – žmogaus vidinis pasaulis. Poezijai būdingas sentimentalumas, estetizmo poetika, yra simbolizmo bruožų, reiškiamos panteizmo idėjos, neigiama miesto civilizacija; eilėraščiai sklandžios formos; yra fantastikos, mistikos elementų.
Pagalvės mokestis
Pagalvės mokestis – mokestis, kuriuo apmokestinti žmonės visi moka vienodą nustatytą pinigų sumą.
Priešingai pajamų mokesčiui, pagalvės mokesčių atveju apmokestinamos ne pajamos, o pats žmogus. Dabar toks apmokestinimas laikomas atgyvena.
Pagalvės mokesčio istorija Abiejų Tautų Respublikoje
Abiejų Tautų Respublikoje pagalvės mokestis buvo įvestas XVI a. - tai vienas iš seniausių mokesčių. Pirmiausia jį mokėjo žydai už tai, kad monarchas juos saugo. Nuo XIV a. Lenkijos teritorijoje jis buvo imamas kaip mokestis bažnyčiai. 1498 m. – 1520 m. mokestį mokėjo didikai ir šventikai, kilus turkų ir kryžiuočių antpuolių grėsmei. Jo dydis priklausė nuo visuomeninės padėties ir gyvenamosios vietos. XVII a. antroje pusėje buvo ne kartą pagirtas seimo. Dalį pagalvės mokesčio mokėjo šventikai, o kitą dalį - didikai. Šis mokestis buvo vadinamas subsidum charitativum - savanoriškas mokestis. Nuo 1717 m. mokestis buvo naudojamas armijai išlaikyti.
Pagalvės mokesčio įvedimo priežastys
Filosofiškai mokestis aiškinamas tuo, kad valstybė suteikia vienodai paslaugų visiems savo gyventojams, nepriklausomai nuo jų gaunamų pajamų.
Pagalvės mokesčio trūkumai
Didžiausias pagalvės mokesčio trūkumas yra tas, kad įvedus tokį apmokestinimą neturtingi žmonės atiduoda mokesčiams daug didesnę savo pajamų dalį negu turtingi, ir tai dar labiau blogina jų padėtį.
Tokio mokesčio vis tiek negalėtų sumokėti asmenys, neturintys jokių pajamų. Tokiu atveju reikėtų padidinti pagalvės mokestį kitiems žmonėms, iš kurių skurdžiausi atsidurtų dar blogesnėje situacijoje (daugiavaikės šeimos, vienišos motinos ir t. t.). Toks mokestis užkerta kelią valstybei vykdyti socialinę politiką.
Pagalvės mokesčio įvedimas mažai sumažintų (jei išvis sumažintų) mokesčius administruojančių institucijų išlaikymą.
Taip pat reikia pažymėti, kad panašus į pagalvės mokestį progresinis fizinių asmenų pajamų mokestis valstybės biudžetui duoda žymias įplaukas (apie ¼) biudžeto, jį lengva prognozuoti.
Progresinio pajamų mokesčio apskaičiavimas kiek skiriasi nuo pagalvės mokesčio, bet negalima sakyti, kad žmonės bent apytiksliai nežino, kiek nuo jų atskaitoma, nes mokesčio apskaičiavimas yra viešai skelbiamas, bet to, tai gali paaiškinti jį skaičiuojantys asmenys.
Labai ginčytinas ir pagalvės mokesčio nemokėjimo apgaulės būdu negalimumas. Jei įstatyme būtų nurodoma, kad žmogus turi būti prisiregistravęs valstybėje, turėti jos pilietybę, darbą ir t. t., tai bus pradėta slėpti darbą, deklaruoti, kad gyvena kitoje valstybėje ir prigalvota kitokių triukų.
Taip pat reikia priminti, kad ne visi vienodai naudojasi valstybės paslaugomis. Didesnes pajamas turintys asmenys dažniau naudojasi privačiomis, o ne valstybinėmis medicinos paslaugomis, bet praradę turtą vis tiek kreipiasi į policiją. Todėl filosofinis teiginys, kad valstybė visiems vienodai suteikia paslaugas, yra neteisingas.
Pagalvės mokestis Lietuvoje
Panašus į pagalvės mokestį Lietuvoje yra pajamų mokestis. Jo per 2006 m. buvo surinkta 4059 milijonų litų.
Lietuvoje 2006 m. gale gyveno 3,4 milijono žmonių. Iš jų vyresni kaip 18 metų sudarė 2,68 milijono. Darbingo amžiaus 1,588 milijono.
Darbingo amžiaus žmonių buvo 1,588 milijono. Tada pagalvės mokesčio kiekvienas turėtų mokėti:
Dirbo 1,499 milijono, tada:
2006 m. II ketvirtį vidutinis darbo užmokestis neatskaičius mokesčių buvo 1519,7 Lt. Darbo užmokestis atskaičius mokesčius buvo 1072,5 Lt, vadinasi, mokesčių sumokėta po 447,2 Lt. Tai yra todėl, kad didžiąją dalį mokesčių sumoka didesnes pajamas gaunantys asmenys. Minimumą gaunantys ir nemokantys pajamų mokesčio asmenys pagalvės mokesčiui turėtų atiduoti daugiau kaip pusę savo pajamų, tuo tarpu didesnes pajamas (virš 2200 Lt per mėnesį) gaunančių asmenų algos padidėtų jiems mažai juntamu dydžiu. Dėl to reikėtų padidinti mažiau kvalifikuotų darbuotojų darbo užmokestį labiau kvalifikuotų darbuotojų sąskaitą, o tai paskatintų kvalifikuotų darbuotojų apatiją darbui.
Pakruojo tvenkinys
Pakruojo tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, Pakruojo mieste. Sudarytas užtvenkus Kruojos upę (Mūšos intakas) 11,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 2,2 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 60 m. Krantai neaukšti, daug kur apaugę medžiais ir krūmais. Pietvakarinėje pakrantėje įkurtas Linksmučių parkas, jame įrengta stovyklavietė. Į vakarus nuo tvenkinio galo telkšo Linksmučių I karjeras. Žemiau užtvankos įkurtos senosios Pakruojo miesto kapinės. Šiaurrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, įrengtas paplūdimys. miniatiūra|250px|left|Tvenkinys nuo užtvankos
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 61,8 m, ilgis 381 m, plotis 25 m. Vandens pralaida – slenkstinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 100,9 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1974 m.
Prie Pakruojo tvenkinio yra Pakruojis bei jo priemiesčiai: į pietus – Jovarai, į vakarus - Linksmučiai, į šiaurę - Sigutėnai. Šiaurine pakrante eina kelias, pietine - kelias Nr.2922 (Pakruojis - Poškiečiai).
Dešte Keviras
thumb|240px|Dešte Keviro daubos su druskopelkėmis
Dešte Keviro dykuma labai skurdi, praktiškai be augmenijos. Tik slėniuose, kalvų viršūnėse pasitaiko krūmokšnių, pelynų. Vasarą druskožemius dengia druskos pluta, po ja slūgso smėlingas dumblas. Per liūtis susidaro purvo ežerai. Pietinėje dalyje (vad. Rige Džene) yra smėlynų, o šiauriniame pakraštyje – didelių oazių. Klimatas subtropinis, labai sausas. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra 0-5 °C, liepos iki 30 °C. Per metus iškrenta mažiau nei 100 mm kritulių.
Vakarinėje dykumos dalyje įsteigtas Keviro nacionalinis parkas (plotas apie 7000 km²) ir biosferos rezervatas. Šiaurine dalimi eina Teherano-Mašhado geležinkelis ir plentas.
Jablono valsčius
Jablono valsčius  – kaimietiškas valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Parčevo apskrityje. Centras – Jablonas. Ribojasi su Dembova Klodos, Milanuvo, Parčevo, Podedvužės ir Višnicės valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 110,98 km², iš kurių: Valsčius sudaro 11,65 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Davidai, Genšas, Holendernia, Jablonas, Kalinka, Kolanas, Kolano Kolonija, Kudrai, Lubnas, Pašenkai, Puchova Gura, Vantopolis.
GM W platforma
GM W platforma arba W-kėbulas – automobilių platforma, skirta vidutinės klasės automobiliams su priekiniais varomaisiais ratais. Platformą nuo 1988 m. gamina „General Motors“.
Automobiliai naudoję W platformą:
2010 m. GM W, GM K ir GM G platformas pakeitė GM Zeta platforma, anskčiau pakeitusi ir GM V platformą.
Francis Bacon (1909)
Fransis Bekonas (Beikonas,, 1909 m. spalio 28 d. – 1992 m. balandžio 28 d.) – XX a. anglų figūrinės tapybos kūrėjas. Tolimas Elžbietos I laikų filosofo F. Bekono (1561−1626) palikuonis. F. Bekonas buvo vienu žymiausių dailininkų, iškilusių po Antrojo pasaulinio karo.
Biografija
Fransis Bekonas gimė anglų šeimoje 1909 m. gruodžio 28 d. Dubline, Airijoje. Buvo antruoju iš šeimos penkių vaikų. Jo tėvas buvo žymus vietos arklių jodinėjimo mokytojas. Jį F. Bekonas apibūdino buvus siauro proto. Taip pat teigė, kad jis niekuomet nesutarė nei su tėvu, nei su motina, kurie priešinosi jo tapimui dailininku. F. Bekonas nuo vaikystės buvo astmatikas ir negavo pilno pradinio išsilavinimo. Pirmojo pasaulinio karo metu šeima gyveno Londone, kur tėvas dirbo Karo biure. Po 1920 m. šeima grįžo į Airiją pilietinio karo metu. F. Bekonas kurį laiką gyveno Kildere pas senelę, kuri savo ruožtu buvo ištekėjusi už vietos policijos vieno viršininkų ir gyvenamasis namas buvo įtvirtintas nuo galimų atakų. Maždaug tuo metu F. Bekonas, jo paties teigimu, pradėjo suvokti save homoseksualu ir, kad esą tai įkvėpė jo tėvas. 1925 m. F. Bekonas už homoseksualius polinkius, kai persirengė motinos drabužiais, buvo išvytas iš namų ir persikėlė į Londoną, 1927 m. − į Berlyną ir vėliau − į Paryžių. Vertėsi atsitiktiniais namų dekoravimo užsakymais, Paryžiuje pamatė P. Pikaso parodą, kuri jį paveikė. 1929 m. F. Bekonas grįžo į Londoną, pradėjo dirbti baldų ir interjero dizaineriu.
1930 m. pirmą kartą F. Bekonas eksponavo bendroje parodoje su tapytoju Roy de Maistre. 1934 m. įvyko pirmoji F. Bekono personalinė paroda Sunderland House Londone. 1937 m. jo kūrinai eksponuoti pas Thomas Agnew jaunųjų Britanijos dailininkų parodoje. Dailininkas tapė nedažnai ir daugelį savo kūrinių, sukurtų 1930 − 1940 m., sunaikino. Dėl astmos dailininkas buvo atleistas nuo karinės tarnybos Antrojo pasaulinio karo metu. F. Bekonas intensyviau pradėjo tapyti nuo 1944 m., kuriais sukūrė pirmu jo brandžiu darbu pripažįstamą paveikslą „Trys studijos prie krucifikso pagrindo“. Jo sukūrimo aplinkybes dailininkas apibūdino taip: „nutapiau jį pagiringas arba gerdamas, kartais nei pats nežinodamas, ką darau“. Dailininko tapyboje pasireiškė siurrealizmo bruožai. Jo kūryba po karo iškart susilaukė didelio dėmesio dėl teroro ir siaubo motyvų. Išgarsėjes dailininkas daug girtuokliavo ir pradėjo lošti, laiką leido Monte Karle. F. Bekono pirmoji išties stambi paroda įvyko 1949 m. Hanover galerijoje Londone.
Po 1950 m. F. Bekonas tapė paveikslus pagal kitų dailininkų pavyzdžius, pavyzdžiui, pagal D. Velaskeso popiežiaus Inocento X portretą, V. van Gogo „Dailininkas kelyje į Taraskoną“ ar pagal Eadweard Muybridge fotografijas. 1953 m. įvyko pirmoji F. Bekono personalinė paroda už Anglijos ribų − Durlacher Brothers galerijoje Niujorke. 1950-51 ir 1952 m. dailininkas keliavo į Pietų Afriką aplankyti su tėvu išsiskyrusios motinos, kelionėje sukūrė peizažų. 1954 m. lankėsi Italijoje, kur atstovavo D. Britaniją Venecijos bienalėje. 1972 m. Paryžiuje po parodos mirė F. Bekono meilužis nuo 1964 m. − George Dyer, kurio mirtis F. Bekoną įkvėpė sukurti tris didelius triptikus, laikomus vienais įspūdingiausių jo kūryboje. Pagrindinės parodos:
Iki gyvenimo galo F. Bekono šlovė tik augo. Dailininkas mirė 1992 m. balandžio 28 d. Madride. Jo palaikai buvo kremuoti. F. Bekono paveikslas „Trys Lucian Freud studijos“ viešo aukciono metu 2013 m. buvo parduotas už 142,405 mln. JAV dolerių ir sumušė brangiausio viešai parduoto kūrinio rekordą.
Medingėnų apylinkė
Medingėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Rietavo rajonui. 1954 m. prijungta Plauskinių apylinkė ir dalis Užpelių apylinkės, 1963 m. – dalis Daugėdų apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Medingėnų apylinkė prijungta prie Žlibinų apylinkės.
Tergovištės sritis
Tergovištės sritis  – sritis šiaurės rytų Bulgarijoje. Pavadinta pagal srities administracinį centrą – Tergovištę. 2558,5 km² teritorija padalinta į 5 savivaldybes. 2011 m. duomenimis, srityje gyveno 120 818 gyventojų.
Tergovištės sritis šiaurėje ribojasi su Razgradu, rytuose su Šumenu, pietuose su Slivenu, vakaruose su Veliko Tirnovu bei šiaurės vakaruose su Rusės sritimi.
Miestai
Tergovištė, Popovas, Omurtagas, Antonovas, Opaka.
Tautinė sudėtis
Iš 120 818 srities gyventojų (2011 m. duomenys), 106 800 žmonės identifikavo save kaip:
1570 m.
1570 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Kazys Paulauskas
Kazys Paulauskas (1934 m. sausio 7 d. – 2013 m. birželio 2 d.) – Lietuvos rašytojas fantastas.
Kybarčių ąžuolas
Kybarčių ąžuolas (Rusteikų ąžuolas) – valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, išskirtinių matmenų ir išvaizdos ąžuolas, augantis Šiaulių rajone, Kybarčių kaime (Kužių sen.), 270 m į šiaurę nuo kelio Aukštelkė–Kuršėnai. miniatiūra|180px|left|Į kamieno vidų gali įeiti žmogus miniatiūra|180px|left|Vešliai žaliuojantis ąžuolas, 2021 m. ruduo
Kazys Paulauskas
Biografija
Gimė 1934 m. sausio 7 d. Tauragėje.
1952 m. įstojo į Vilniaus pedagoginį institutą, kurį baigė įgijęs anglų kalbos mokytojo specialybę.
Kybarčių ąžuolas
Kybarčių ąžuolas išsiskiria storu, išplatėjančiu prie pagrindo, skilusiu kamienu, kurio viena dalis žaliuojanti. Ąžuolo vidus išdegęs, tuščiaviduris. Medį iš vidaus pūdo grybas. Spėjama buvusio kamieno apimtis siekė 8,4-9,5 m. Aplink medį driekiasi atviri dirbami laukai. Ilgus laikus šiose vietose gyveno dvarininkų Rusteikų giminė, netoliese išlikusi mūrinė šeimos laidojimo koplyčia. Rusteikų vardu vadinamas ir ąžuolas. Manoma, jog tai seniausias Šiaulių krašto ąžuolas.
Kazys Paulauskas
Biografija
1956–1990 m. Panevėžio mokyklose dėstė anglų kalbą ir astronomiją.
Kybarčių ąžuolas
Pasak tautosakinių šaltinių, ąžuolo drevėje yra skylė į pragarą ir ten tupi velniukas. Kai Perkūnas trenkia žaibu į velniuką, tas spėja pasislėpti į tą skylę.
Kazys Paulauskas
Biografija
Nuo 1990 m. dėstė filosofiją KPI Panevėžio vakariniame fakultete, po to – Kauno technologijos universiteto Panevėžio fakulteto (instituto) vyr. asistentas, lektorius.
Kybarčių ąžuolas
2000 m. ąžuolą įamžino akvarelėje dailininkas Antanas Krištopaitis.
Kazys Paulauskas
Biografija
Buvo Panevėžio krašto jaunųjų rašytojų sekcijos (įkurta 1983 m.) pirmininkas. Lietuvos rašytojų sąjungos narys nuo 1987 metų.
Mirė 2013 m. birželio 2 d. Panevėžyje.
Kūryba
Rašyti pradėjo 1965 m.
1971 m. išleista debiutinė fantastinė apysaka „Dorado“. Vėliau išleido fantastinius kūrinius „Argonautų laivas“, „Saulės sūnus“, „Deimo efektas“. Nepriklausomoje Lietuvoje pasirodė jo mokslinės fantastikos romanas „Laukesos aitvaras“.
Vėliau ėmė rašyti mokslo populiarinimo knygas ir grožinius kūrinius. Išėjo apysaka „Akmenuotame Letos krante“, romanas „Bėgančioji ledo lytimi“, knygos „Bermudų trikampio paslaptys“, „Pasaulio paslaptys: faktai, kontaktai, katastrofos, prognozės, mįslė“ bei „NSO kasdienybė: įvykiai, pranešimai, hipotezės“, vėlesnieji romanai „Lėlytė“ (2004), „Ištikimybė S“ (2007), „Sibiro vagonų romanas“ (2009), „Kunigo Bronislovo kosminė odisėja“ (2011), „Kazanauskas (Casanova)“ (2013).
K. Paulauskas yra vienas iš mokslinės fantastikos pradininkų lietuvių literatūroje.
Panevėžio apskrities Gabrielės Petkevičaitės-Bitės viešojoje bibliotekoje saugomas Kazio Paulausko rankraščių fondas, kurį per keletą kartų perdavė pats rašytojas. Tai K. Paulausko autobiografija (1985), atsiminimai apie darbą pionierių stovykloje „Saulutė“ Berčiūnuose (Panevėžio r.), paties autoriaus sudarytas jo išleistų knygų sąrašas, tekstų juodraščiai, rankraščiai, idėjų planai, įvairūs užrašai ir kita medžiaga.
Bibliografija
Parengė:
Adolphe Joanne
thumb|150px Adolfas Žoanas (Adolphe Joanne; 1813 m. – 1881 m.) – prancūzų keliautojas ir geografas, įkūręs pirmąją prancūziškų turizmo vadovų kolekciją.
Celtis
Celtis (Celtis) – kanapinių (Cannabaceae) šeimos augalų gentis. Sudaro 60-70 lapus metančių medžių rūšių, paplitusių pietų Europoje, pietų ir rytų Azijoje, pietų ir centrinėje Šiaurės Amerikoje, Afrikoje, Pietų Amerikoje.
Fitso dėsnis
Fitso dėsnis – žmogaus ir kompiuterio sąveikos bei ergonomikos modelis, pagal kurį greito ir tikslaus judesio atlikimo trukmė (ir greitis) priklauso nuo taikinio dydžio (t. y. nuo norimo tikslumo laipsnio) ir atstumo iki taikinio. Dėsnį 1954 m. pasiūlė JAV psichologas Polas Fitsas.
Celtis
Tai vidutinio dydžio (10-25 m) aukščio medžiai, paprastais, 3-15 cm ilgio lapais. Vaisius – mažas kaulavaisis, daugelio rūšių tinkamas valgymui, saldaus skonio.
Fitso dėsnis
Modelis
Fitso dėsnis gali būti matematiškai išreikštas keliais skirtingais būdais. Viena iš labiausiai paplitusių formų yra Scott MacKenzie pasiūlyta Šenono formuluotė (taip pavadinta dėl panašumo su Shannon–Hartley teorema), kurį nusako judėjimą išilgai ašies: kur:
Logaritmas iš Fitso dėsnio vadinamas taikinio (objekto) sunkumo indeksas ID, todėl Šenono formuluotė gali būti išreikšta:
Celtis
Dalis celčio rūšių auginamos kaip dekoratyviniai augalai.
Fitso dėsnis
Fitso formuluotė
Originaliai Paul Fitts suformulavo dėsnį kaip Tačiau P. Fitts koeficientą 2\, pasirinko savo nuožiūra, siekiant užtikrinti, kad jo vykdomo eksperimento metu ID reikšmė būtų didesnė už nulį.
Welford formuluotė
1960 m. A.T. Welford pasiūlė kitą populiarią formuluotę : Daug tyrinėtojų, o kartu ir pats P. Fitsas, pažymi, kad naudojant šią formulę atsiranda aukšta koreliacija tarp T ir ID.
= Šaltiniai =
Vydenių seniūnija
Vydenių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Varėnos rajono savivaldybės rytuose, paribyje su Baltarusija ir Šalčininkų rajonu.
Geografija
Paviršius iš Dainavos lygumos pereina į Eišiškių plynaukštę. Priešingai, nei kitur Varėnos rajone, miškų čia kur kas mažiau (šiaurės vakarinę pusę dengia Dainavos giria), plyti daugiau dirbamų laukų.
Teritorija patenka daugiausia į Ūlos baseiną (teka Nočia, Uosupis). Ežerų nėra, tik nedideli tvenkiniai (Čepeliūnų tvenkinys, Krivilių III tvenkinys ir kt.).
Seniūniją kerta kelias
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Šeriuotoji labravenė
Šeriuotoji labravenė (Acalypha hispida) – karpažolinių (Euphorbiaceae) šeimos augalas.
Laukiniai labravenės krūmai auga visose atogrąžų šalyse. Kambaryje auginami tik dvinamės rūšies moteriški augalai. Vokiškai ši gėlė vadinama „katės uodega“ dėl baltų, į uodegą panašių žiedų varpų. Kartais būna pirkti veislių su pieno baltumo žiedais „Alba“ („Baltoji“) bei patrauklių svyrančių akalifų, pavyzdžiui, Acalypha pendula, tačiau jų lapai mažesni, labiau širdiškos formos.
Žydi nuo balandžio iki spalio. Geriausiai auga šviesioje, bet ne saulėtoje, visus metus šiltoje vietoje, (ne vėsiau 16 °C), nemėgsta skersvėjo.
Vaikų žaidimai (filmas)
Vaikų žaidimai – 2003 m. prancūzų režisieriaus Jano Samiuelio  drama pasakojanti apie vyro ir moters santykius, pavadintus: meilė, tai žaidimas.
Filmo premjera įvyko 2003 m. rugpjūčio 29 d. Telurido filmų festivalyje (Telluride Film Festival), JAV.
Siužetas
Likimas suvedė juos ne veltui: dviese jie buvo keista, bet harmoninga pora. Žiuljenas ir Sofi gimė dideliais fantastais, tokiais, nuo kurių išdaigų kentėjo visa mokykla. Jų iškrėstus pokštus galima buvo pasmerkti ir pakrikštyti juos užkietėjusiais chuliganais, jei šie nebūtų buvę – tik maži vaikai.
Jie sugalvojo žaidimą, kurį galėjo sugalvoti tik jie, žaidimą: „išdrįsi – neišdrįsi“. Jie gaudė viens kitą ant „silpnas – neišdrįsi“ ir šis žaidimas augo kartu su jais. Viskas pasikeitė, bet jie nebegalėjo atskirti gyvenimą nuo žaidimo, nes žaidimas tapo jų gyvenimu. Niekas nenorėjo nusileisti. Jie pokštavo ir juokėsi, jie vienas kitam suteikdavo skausmą, jie kentėjo ir buvo pasiryžę prarasti savo gyvenimo metus…
Jie žinojo, kad myli vienas kitą, jie ištardavo šiuos žodžius, bet žaidimas vis tiek sugrįždavo ir neleisdavo jiems iš žaidėjų tapti vyru ir moterimi… Bet kartą pasikeitė ir tai…
Monologas iš filmo
Velniop Sofi! Žaidimas vėl prasidėjo. Laimė gryname pavidale. Grubi, gamtiška, vulkaniška. Tai buvo visų geriausiai. Geriau už narkotikus, geriau už heroiną. Geriau kaip dopingas, koksas, krekas, hašišas, kanapės, marihuana, LSD, rūgštis ir ekstazi. Geriau nei seksas, feliacija, grupinis, masturbacija, tantra, kamasutra. Geriau nei arachiso aliejų, bananų–pieno kokteilį. Geriau už Džordžo Lukaso trilogiją. Geriau už visus Mapped šou. Geriau už 2001 m. pabaigą. Geriau už Merlin, Laros Kroft, Naomi Kembel klubų judesius ir geriau už Sidi Krovford apgamą. Geriau už Hendrikso solo, už Nilo Amstrongo žingsnius Mėnulyje, už ratelį aplink eglutę, už Bilo Geitso turtus. Geriau už visus Dalai Lamos transus, už visus Švarcenegerio testosterono ampules ir Pamelos Anderson halogeninės lūpas. Geriau už Vudstoką ir orgazminius kliedesius. Geriau už Rembo, Morisono, Kastanedos fantazijos išgyvenimus. Geriau už laisvę. Geriau, kaip gyvenimas! thumb|300px|right|[[Guillaume Canet|Gijomas Kane (Žiuljenas) ir Marion Kotijar (Sofi)]]
Aktoriai
ir kt.
71-oji Oskarų teikimo ceremonija
Daugelį nustebino sutapimas, jog trijų „Geriausio metų filmo“ kategorijoje nominuotų filmų („Gyvenimas yra gražus“, „Gelbstint eilinį Rajeną“ ir „Plona raudona linija“) veiksmas vyko II pasaulinio karo metais, o kitų dviejų filmų („Įsimylėjęs Šekspyras“ ir „Elžbieta“) veiksmas vyko Elžbietos I valdymo metais.
Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra paryškinti.
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
Šie filmai laimėjo daugiau nei vieną Oskarą:
Senzo Meyiwa
Senzo Robert Meyiwa (1987 m. rugsėjo 24 d. – 2014 m. spalio 26 d.) – futbolininkas, buvęs Pietų Afrikos Respublikos rinktinės ir Orlando Pirates klubo vartininkas.
2005 m. vartininkas tapo pagrindinės Orlando Pirates komandos nariu, o vėliau tapo jos kapitonu.
2014 m. spalio 26 d. Vosloro mieste užpuolus žaidėjo merginos namus jis buvo nušautas trijų užpuolikų. Šalies prezidentas Jacob Zuma pareiškė oficialią užuojautą ir paragino rasti žaidėjo žudikus.
Palatinas
Palatinas – Čikagos šiaurės vakarinis priemiestis JAV, Ilinojaus valstijoje, Kuko apygardoje. Pagal 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenis, mieste buvo 68 557 gyventojai. Palatine 2001 m. buvo pastatyta nauja geležinkelio stotis, sujungusi priemiestį su Čikaga priemiestinio geležinkelio linija. Palatine veikia keliolika mokyklų, įrengta daug parkų, funkcionuoja kelios įmonės, JP Morgan Chase bankas mieste įrengęs mokėjimų apdorojimo centrą.
Istorija
Palatino kaimas buvo įkurtas 1866 m., šioje vietovėje pastačius pirmąją Čikagos ir Šiaurės vakarų transporto kompanijos geležinkelio stotį. Tuo metu, pasibaigus JAV kovoms su vietiniais indėnais, Palatino apylinkėse apsigyveno nemažai europiečių migrantų. Ypač sparčiai Palatinas pradėjo augti po Antrojo pasaulinio karo, daliai Čikagos gyventojų persikeliant gyventi į priemiesčius. Nuo 1999 m. Palatine vykdoma plati centrinės miesto dalies renovavimo programa.
Trakučiai
Trakučiai – kaimas rytinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į vakarus nuo Šėtos miestelio, prie kelio. Pro kaimą teka nedidelis Obelies intakas – Petraičių upelis, o į pietus nuo kaimo – pati Obelis. Yra paminklinis kryžius Lietuvos partizanams.
Karinis statutas
Karinis statutas – ginkluotųjų pajėgų norminis teisės aktas (statutas), reguliuojantis karinių pajėgų tarnautojų tarnybą, tarpusavio (statutinius) santykius. Karinius statutus Naujaisiais laikais turėjo didžiosios valstybės. Vakarų valstybių kariniai statutai (kariniai artikulai) pasitarnavo pavyzdžiais statutams Europos Rytuose (pvz., kai buvo rengiamas Petro I karinis statutas).
Lietuvoje karinės tarnybos bei prievolės atlikimo tvarką reguliuoja įstatymai, statutinius santykius – Kariuomenės drausmės statutas.
Grinvičas
Grinvičas (arba Grinidžas) – pietrytinis Londono priemiestis, išsidėstęs dešiniajame Temzės krante. Labiausiai žinomas kaip nulinio dienovidinio vieta, nuo kurios skaičiuojama geografinė ilguma ir laiko juostos.
Iki XIX a. pabaigos nebuvo vieningo tarptautinio sutarimo, kaip skaičiuoti geografinę ilgumą ir laiko juostas. Kadangi tuo metu Anglija buvo galingiausia pasaulio valstybė, taip pat ir jūrose, todėl 1884 m. Vašingtono konferencijoje buvo stipriai argumentuojama už Grinvičo kaip atskaitos taško pasirinkimą. Britai pasirinko šį tašką dėl to, kad jame buvo pagrindinė šalies observatorija. Pagrindinė priežastis, kodėl Grinvičas pasirinktas kaip laiko juostų atskaitos taškas, buvo tai, kad 180 laipsnių į abidvi puses (rytus ir vakarus) plyti Ramusis vandenynas arba yra menkai apgyvendintos salos, todėl tokiose vietovėse yra palankiausia nustatyti datos keitimo juostą. Pasirinkus daugelį kitų siūlytų vietų nuliniam dienovidiniui, būtų kilusi painiava dėl skirtingų datų įvairiose valstybėse.
Lietuvos pajūris (laikraštis)
Istorija
1960–1971 m. leistas Monrealyje 4 kartus per metus. Išėjo 39 numeriai. 1982–1996 m. buvo leidžiamas Čikagoje kaip laikraščio „Laisvoji Lietuva“ mėnesinis priedas. Tiražas 1983 m. – 2025 egz.
Redaktorius Ansas Lymantas.
Dainius Kamaitis
Dainius Kamaitis (g. 1965 m. vasario 2 d.) – Lietuvos diplomatas, buvęs Lietuvos Respublikos ambasadorius Japonijoje, Filipinams, Australijai ir Naujajai Zelandijai. Lietuvos ambasados Japonijoje steigėjas (1998 m.) ir pirmasis šioje valstybėje akredituotas Lietuvos diplomatas. Japonų kalbos mokėsi Japonijos fondo japonų kalbos institute Uravoje, Japonijoje.
Nuo 2002 m. vykstančio Lietuvos ir Japonijos architektūros renginio „Rytai-Rytai“ sumanytojas ir koordinatorius. Už šią iniciatyvą Japonijos ambasada Vilniuje kartu su M.K. Čiurlionio fondu nominavo D.Kamaitį 2013 m. „Lietuvos šviesuolio“ kultūros ir diplomatijos srityse apdovanojimui.
2003 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Riterio kryžiumi.
2007–2012 m. buvo nuolatiniu Lietuvos Respublikos atstovu Azijos ir Europos fondo (ASEF) valdyboje.
Šiuo metu – ambasadorius ypatingiems pavedimams Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje.
Dešte Lutas
thumb|200px|Dešte Luto palydovinė nuotrauka miniatiūra|Dešte Lutas Dešte Lutas  – druskinga dykuma rytų Irane, Irano kalnyne. Užima apie 80 000 km² plotą, ilgis apie 550 km, didžiausias plotis 200 km. Šiaurėje palaipsniui pereina į Dešte Keviro dykumą. Būdingas aukštis 500–800 m. Paviršius gausiai išraižytas lėkštomis nenuotakiomis daubomis (aukštis 200–250 m), kuriose plyti druskožemiai ir takyrai. Šiaurėje yra 1000–2000 m aukščio kalnagūbrių (aukštis iki 2992 m, Naibando k.). Šiaurėje vyrauja akmeningoji ir skaldingoji dykuma, pietvakariuose – hamada, joje yra jardangų, Namakzaro druskopelkė. Pietuose ir rytuose driekiasi barchanai, įvairios kopos, santykinis aukštis iki 200 m (vienos aukščiausių pasaulyje).
Klimatas subtropinis, labai sausas. Sausio mėnesio vidutinė temperatūra 5-10 °C, liepos 28-30 °C. 2004–2005 m. NASA išmatuota Dešte Luto paviršiaus temperatūra siekė 70,7 °C. Per metus iškrenta apie 100 mm kritulių.
Oazių nedaug. Pietiniu Dešte Luto pakraščiu eina Teherano-Zahedano automobilių kelias.
Statutas (administracinė teisė)
Statutas administracinėje teisėje - įstatymo arba poįstatyminio akto lygmens teisės aktas, reguliuojantis pamatinius valstybės tarnybos, viešosios organizacijos arba jos institucijos klausimus (steigimo, funkcionavimo, pabaigos tvarką). Statutu yra statutuojama, t. y. steigiama, grindžiama tam tikros srities viešojo administravimo veikla.
Pagal teisinę galią - įstatymo lygmens (pvz., Lietuvos teisėje - Konsulinis statutas), poįstatyminio lygmens (Karinis statutas; LR kariuomenės drausmės statutas turi įstatymo galią).
Koffi Ndri Romaric
Kristianas Kofis Ndris (g. 1983 m. birželio 4 d.) – futbolininkas, Dramblio Kaulo Kranto rinktinės ir Real Zaragoza klubo puolėjas.
žaidžia nuo 2005 m. Su rinktine dalyvavo, 2006 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
Sri Lanka Super League
Šri Lankos Superlyga – Šri Lankos profesionalų futbolo lyga, įkurta 2004 metais. Lygos varžybas organizuoja Šri Lankos futbolo federacija. Sri Lanka Super League įkurta 2021 m.
Prizininkai
Čempionų sąrašas:
2010 m. jaunimo vasaros olimpinės žaidynės
'''2010 m. jaunimo vasaros olimpinės žaidynės''' – pirmosios vasaros sporto jaunimo olimpinės žaidynės, vykusios 2010 m. rugpjūčio 14–26 dienomis Singapūre.
Dėl teisęs surengti žaidynes Singapūras varžėsi su Maskva, Atėnais, Turinu ir Bankoku.
Kalendorius
{| class="wikitable" style="margin:0.5em auto; font-size:90%;"
Žaltys (mitologija)
miniatiūra|200px|right|Žaltys įamžintas [[Vyžuonose]] Žaltys  – namų, židinio, mirusių protėvių, gerovės, sveikatos ir vaisingumo dievybė. Jis buvo laikomas gerąja namų dvasia, globėju ir gydytoju arba Aušliaviu.
Priskiriamas prie antgamtinių būtybių. Buvo manoma, kad tai protinga nemari būtybė. Žmogaus pagarbą kėlė savotiška žibanti žalčio išvaizda, baimę keliantis žvilgsnis ir tai, kad jis išsineria iš savo odos. Žalčio totemo kultas išliko ir tada, kai juose buvo apgyvendintos vėlės. Įsigalint žemės ir vandens kultui, žalčiams buvo priskirti kai kurie Žemės ir Saulės atributai. Juos imta laikyti požemių valdovais, gyvulių gydytojais, teikiančiais gyvybę iš žemės. Be to, žalčiai buvo vegetacinės jėgos ir vaisingumo, žemės derlingumo, saulės simbolis. Žalčiai viską žinojo ir viską mokėjo, rūpinosi žmonių ir namų gerove. Todėl žmonės žalčius laikė namie, maitino, aukojo jiems gaidžius, viščiukus. Vėlesniais laikais, atsirado ir žalčių vyriausiasis dievaitis Ragis. Žalčiai buvo glaudžiai siejami su vandeniu. Kadangi jie šliaužiojo per lietų, žmonės tikėjo, jog žalčiai susieti su tuo metu nesuprantamu jiems lijimo procesu.
2010 m. jaunimo vasaros olimpinės žaidynės
Kalendorius
!Viso aukso medalių!! !!4!!6!!8!!20!!20!!12!!25!!22!!13!!24!!22!!8!!184
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Kauno rajono Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kačerginėje (Kauno rajonas), J. Zikaro g. 14, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195091257. Steigėjas Kauno apskrities viršininko administracija.
Žaltys (mitologija)
Tautosakoje randami žalčių karalius ir karalienė, vainikuoti aukso vainiku su deimantiniu ragu. Dievas Patrimpas vaizduotas žalčiu su žmogaus galva, ant kurios uždėta karūna.
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla yra bendrojo lavinimo mokyklų ir ikimokyklinio ugdymo įstaigų ugdymo procesų tęstinumą užtikrinanti švietimo įstaiga Viešojoje įstaigoje Kačerginės vaikų sanatorijoje „Žibutė“ besigydantiems vaikams nuo 1 iki 18 metų. miniatiūra|250px|left|Priešais mokyklą trykšta senas fontanas
2010 m. jaunimo vasaros olimpinės žaidynės
Lietuva žaidynėse
Lietuvai pirmose jaunimo vasaros žaidynėse atstovavo 24 sportininkai: 7 lengvaatlečiai, 3 plaukikai, 4 krepšininkai, 2 boksininkai, 2 penkiakovininkai, 2 dziudo atstovai, 1 gimnastas, 1 irkluotojas, 1 buriuotojas, 1 kanojininkas.
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Mokykloje pamokos, ikimokyklinės vaikų grupės užsiėmimai vedami ir popamokinė veikla mokykloje organizuojama ne tik klasėse, bet ir palatose. Pamokos ugdytiniams organizuojamos laikantis medikų nustatyto gydomojo režimo. Moksleivių mokymas vyksta klasėmis ir individualiai. Sanatorijos mokykloje vienu metu gali mokytis iki 65 vaikų, dirba 13 mokytojų, 8 auklėtojai. Mokykla ypač daug dėmesio skiria individualaus ir grupinio darbo organizavimui, žinių bei gebėjimų formavimui, jų realizavimui, išsiskiria sveikos gyvensenos tradicijų puoselėjimu, jų propagavimu.
Žaltys (mitologija)
Gyvybės, energijos ir nemirtingumo simbolis. S – simbolizuoja žaltį arba gyvatę.
Kulto kilmė
Gyvūnų kultas – vienas ankstyviausių pirmykščių žmonių fantastinių vaizdinių, susiklosčiusių vėlyvojo paleolito laikais. Tuo metu žmonijos žinios apie gamtą ir pasaulį buvo menkos. Nepaaiškinami gamtos reiškiniai tapo religinių vaizdų pagrindu.
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Vaikai atvyksta gydytis į sanatorijoje veikiančius kardioreumatologijos ir pulmonologijos skyrius bei poskyrius. Tėvams aktualu, kad sanatorijose vaikams nenutrūktų mokymasis. Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykloje pamokos vyksta 5 dienas savaitėje. Pamokų trukmė 45 minutės. Mokiniai gali mokytis šių užsienio kalbų: anglų, vokiečių, rusų. Yra baseinas. Pamokos ir popamokiniai renginiai dažnai vyksta žymiose Kačerginės literatūrinėse bei istorinėse vietose. Po pamokų su ugdytiniais dirbantys auklėtojai suburia vaikus į kūrybinę veiklą. Vyksta tradiciniai Talentų, Susipažinimo, Atsisveikinimo su sanatorija vakarai. Mokiniai rašo „Vaikų knygą", kūrybinius bandymus palieka „Mokinių kūrybos knygoje".
Žaltys (mitologija)
Kulto kilmė
Anksčiausiai pirmykštis žmogus fantastiniais vaizdiniais apipynė roplius, kurie iš kitų gyvūnų išsiskyrė savo išvaizda, žėrinčiomis akimis, hipnotizuojančiu žvilgsniu, žibėjimu, ilgaamžiškumu, gebėjimu gyventi vandenyje, po žeme, ant žemės.
Roplių gyvybingumas, kasmetinis išsinėrimas iš odos tapo nuolatinio atsinaujinimo simboliu. Tai darė žmogui roplių amžinumo, nemirtingumo, paslaptingo ryšio su nuolat atsinaujinančia gamta įspūdį. Nepaprastą įspūdį darė ir gyvačių nuodingumas.
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Sanatorijoje įrengta bioenergijos ir saulės energijos sistema, taip pat naudojamas tik natūralus šaltinio vanduo.
Vidurio Portugalija
Vidurio Portugalija arba Centrinis regionas  – vienas iš Portugalijos regionų, apima šalies centrinę dalį, įsiterpęs tarp Šiaurės Portugalijos šiaurėje ir Alentežo pietuose. Sostinė – Koimbra.
Geografija
Vidurio Portugalija yra labiausiai kalnuota žemyninės Portugalijos dalis, čia iškilę Eštrelos kalnai. Svarbiausia upė – Mondegas. Būdingos pušų bei kaštainių giraitės. Vandenyno pakrantėje yra paplūdimių, gilyn į žemyną įsiterpia Aveiro lagūna.
Žaltys (mitologija)
Roplio kultas Lietuvoje
Religiniai tikėjimai vystėsi drauge su žmonių visuomene. Žalčių kultas ypač paplito vystantis pirmykštei bendruomeninei gimininei santvarkai, atsiradus nagualizmui – kai imta garbinti asmeninį totemą.