cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tommaso Campanella
Biografija ir filosofinės idėjos
Įstojęs į dominikonų ordiną, jis pasinėrė į filosofijos ir teologijos studijas. Vieno disputo metu išgirdęs apie B. Telezijaus gamtos filosofiją, jis susidomėjo ja ir pasidarė jos šalininku. Savarankiška T. Kampanelos mąstysena atkreipė inkvizicijos dėmesį – jį ėmė persekioti. 1593 m. jis antrą kartą buvo sučiuptas ir perkeltas į Romos kalėjimą. Mėgindamas išsisukti, T. Kampanela griebėsi gudrybės: parašė pora veikalų, kuriuose pasisakė prieš Reformaciją ir palaikė popiežiaus pretenzijas suvienyti visus krikščionis. Didelę savo veikalų dalį T. Kampanela parašė kalėjimuose, kuriuose jis praleido daugiau kaip 33 metus. Jo plunksnai priklauso veikalai iš įvairių mokslo sričių – filosofijos, politikos, astronomijos, teologijos, fizikos, matematikos, medicinos, logikos, poetikos ir t. t. T. Kampanelos vardą išgarsino utopinis romanas „Saulės miestas“, parašytas 1602 m. italų kalba, paties autoriaus 1613 m. išverstas į lotynų kalbą.
Raudonmedis
Raudonmedis (Schinopsis) – anakardinių (Anacardiaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso Pietų Amerikoje paplitę medžiai.
Rūšys: thumb|left|210px|[[Siauralapis raudonmedis (Schinopsis balansae)]]
Tivaevae
Istorija
Tivaevae, manoma, atsirado su Anglijos misionierių atėjimu į Kuko Salas XIX a. pradžioje. Šiuos rankdarbius siuvo misionierių žmonos bei vienuolės, atvykusios iš Taičio. Jos mokė vietines moteris siuvinėti, dygsniuoti, nerti. Laikui bėgant ši tradicija prigijo kasdieniame gyvenime, tapo socialiniu reiškiniu. Nežiūrint šio užsiėmimo europinės kilmės, ilgainiui salyne tivaevae rankdarbių technika ir stiliai tapo išskirtiniais, būdingais tik šiam regionui. Dirbinių raštuose vaizduojami vietiniai augalai, jų žiedai, paukščiai, kiti gyvūnai.
Rankdarbiai
Tivaevae gaminimas – kruopštus darbas, reikalaujantis meninio supratimo, dažniausiai sukuriamas viską atliekant rankomis. Kuko salų moterys, dygsniuodamos ir siūdamos tivaevae, sukuria puikias lovatieses. Tivaevae siuvinėjimą atlieka arba viena moteris, arba jų grupė, vadinama vainetini. Grupėje moterys kartu turiningai praleidžia laiką ne tik gamindamos šiuos rankdarbius, bet ir dainuodamos, apsikeisdamos bendruomenės naujienomis. Puošnūs ir išskirtiniai tivaevae yra puikios dovanos draugams, mylimiems žmonėms. Jie teikiami įvairiausiomis kitomis progomis: vedybų, ritualinio vaikinų plaukų kirpimo atvejais, per laidotuves apklojamas velionio kūnas. Be to, tarnauja kaip šeimos vertybės, perduodamos iš kartos į kartą. Salose bei Naujojoje Zelandijoje organizuojamos šių rankdarbių parodos.
Tivaevae gaminami dviem būdais:
Mokėjimo priemonė
Formos
Populiariausia priemonė yra pinigai: monetos ir banknotai.
Kitos formos:
Medium of exchange Betaalmiddel
Monty Python
thumb|right|400px|Monty Python trupė
Monty Python (arba The Pythons - "pitonai") - anglų komikų trupė, išgarsėjusi savo trumpų komiškų TV spektaklių serialu "Monti Paitono skraidantis cirkas" (Monty Python's Flying Circus), rodytu per BBC. Trupė susidėjo iš šešių narių: Grahamo Čapmano (Graham Chapman), Džono Klyzo (John Cleese), Terio Giljamo (Terry Gilliam), Eriko Aidlo (Eric Idle), Terio Džounso (Terry Jones) bei Maiklo Palino (Michael Palin). Iš viso buvo sukurtos 45 "Skraidančio cirko" serijos (1969–1974 m.). Serialui sulaukus pasisekimo, trupė ėmė rengti turus, spektaklius scenoje, sukūrė keturis pilnametražius filmus, išleido daug albumų ir knygų.
Nemažai Monty Python pasirodymų epizodų tapo klasika: "Mirusi papūga" ("The Dead Parrot"), "Medkirčio daina" ("The Lumberjack Song"), "Konservai" ("Spam"), "Bakst Bakst" ("Nudge Nudge"), "Ispanų inkvizicija" ("The Spanish Inquisition"), "Sūrio parduotuvė" ("Cheese Shop") ir "Kvailos eisenos ministerija" ("The Ministry of Silly Walks") ir kt. Epizodas "Konservai" ("Spam") davė pradžią angliškam "elektroninių šiukšlių" terminui.
Austinėliai
Austinėliai (, nuo 1938 m. liepos 16 d. Austinshof, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Orlovka, ) – buvusi Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Majakovskojės kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas – lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 29 d. Austinėliai, Budbaliai, Grytėnai (Grüntann, 1905 m. buvo 3 gyventojai), Lengiriai (Lengirren, 1905 m. buvo 53 gyventojai) ir Vildauershofas (Wildauershof, 1905 m. buvo 7 gyventojai) prijungti prie Adomlaukių. 1947–1993 m. Majakovskojės apylinkės teritorija.
Sauliaus Mykolaičio diskografija
Išleisti trys Sauliaus Mykolaičio albumai. Du iš jų – po aktoriaus mirties.
Nieko nepasakyta (2005)
thumb|250px|Albumo „Nieko nepasakyta“ viršelis. Nieko nepasakyta – pirmasis Sauliaus Mykolaičio albumas, išleistas 2005 m. Tuo pačiu tai pirmasis albumas iš kompaktinių plokštelių kolekcijos „Lietuvių aktorių balsai“. Akustinį albumą išleido viešoji įstaiga „Vieno aktoriaus teatras ” (VAT).
''Vokalas – Saulius Mykolaitis. Aranžuotės, programavimas, akustinė gitara – Martynas Kuliavas. „Sudie“: akustinė gitara – Saulius Mykolaitis, aranžuotė, programavimas, pritariantis vokalas – Marius Salynas. Garso režisierius – Arvydas Skirutis. Masteringas – Raimondas Trilikauskas. Įrašyta studijoje AS. Vokalas įrašytas Henriko Šimkaus studijoje. Nuotrauka – Dmitrij Matvejev. Dizainas – Marijus Jacovskis. Pagrindinis rėmėjas UAB „Statybų lyga“.''
Dainų sąrašas:
Nupiešti pasaulį (2006)
thumb|250px|Albumo „Nupiešti pasaulį“ viršelis. Nupiešti pasaulį – pirmasis po Sauliaus Mykolaičio mirties išleistas albumas, sudarytas iš kūrinių, parašytų vaikiškiems spektakliams. Plokštelę išleido „Prior Musica“.
Dainų sąrašas:
Debesys (2007)
thumb|250px|Albumo „Debesys“ viršelis. Debesys – antrasis diskas, pasirodęs po Sauliaus Mykolaičio mirties. 2007 m. vasario pabaigoje išleido „Prior Musica“.
Kompaktinę plokštelę sudarė Gediminas Storpirštis, Alvydas Šlepikas, Andrius Bialobžeskis.
Visa trukmė: 61:08.
Marvaras
Marvaras (मारवाड़ Marwar, iš sanskrito: „mirties kraštas“) (dar vadinamas Džodhpuro regionu) – Šiaurės Indijos istorinis regionas, esantis Radžastano pietvakariuose, į pietryčius nuo Taro dykumos. Jis liečiasi su šiais istoriniais regionais: Šekhavati ir šiaurės rytuose, Džangladešu šiaurėje, Adžmeru rytuose, Godvariu pietuose.
Tai – nepriklausoma radžputų karalystė, egzistavusi iki 1949 m.
Istorija
Seniausi regiono valdytojai buvo radžputų giminė Pratiharai, valdę čia nuo VI a. ir sukūrę vieną didžiausių imperijų Šiaurės Indijos istorijoje. Jų sostinė buvo Mandoras. Vėliau Pratiharų centras iš Marvaro buvo perkelta į Kanaudžį, tačiau Marvare valdė jų atšaka, kuri išsilaikė iki XIII a.
1226 m. šalyje įsitvirtino nauja, Rathorų dinastija, kilusi iš Kanaudžio, kuomet šis buvo užimtas Guridų. Jų pirmasis valdovas buvo Rao Čanda. 1459 m. buvo įkurta nauja sostinė Džodhpuras.
1561 m. Mogolų imperija užėmė Marvarą, bet dinastija buvo išlaikyta. Paskutiniais Mogolų viešpatavimo metais, Marvaras sudarė sąjungą su Dundaru ir Mervaru, kad nuversti Mogolus. Tačiau tarp jų greitai prasidėjo tarpusavio vaidai, kurie nulėmė Maratų įmperijos įsigalėjimą.
Hanvant Singhas buvo paskutinis Džodhpuro valdovas. Indijai iškovojus nepriklausomybę, karalystė įstojo į jos sudėtį.
Felicijonas Karpis
Felicijonas Steponas Antanas Karpis (1821 m. rugsėjo 12 d., spalio 16 d. pakrikštytas Vilniaus šv. Jonų bažnyčioje – 1880 m. rugpjūčio 5 d., Joniškėlis) – Rusijos imperijos valstybės ir karinis bei visuomenės veikėjas.
Šeima
Kilęs iš Lietuvos bajorų Karpių giminės Joniškėlio šakos. Tėvas Eustachijus Karolis Karpis, motina Viktorija Pliaterytė. Broliai Pranciškus Felicijonas Benediktas Jurgis Karpis, Konstancijus Karpis, (1823–1870 m.), Eustachijus Karpis (1826–1852 m.)
Žmona Anna de Gillet Lafaytte.
Dvarai
Pagal 1868 m. gruodžio 20 d. dalybų aktą jam atiteko Joniškėlis, Gustoniai, Neirai, Palėvenė, Senkonys, Paežeriai, Zubriškiai, Meškalaukis, Rėkyva ir Gilvydžiai. Pagal 1871 m. gruodžio 9 d. dalybų aktą, surašytą mirus broliui Konstantinui Karpiui jam atiteko Daugeloniai, Linkuva, Rimkūnai, Liesai. Jo valdos sudarė 36 762 dešimtines.
Biografija
Jaunystėje tarnavo caro kariuomenėje, caro rūmų kamergeris ir tikrasis slaptasis patarėjas. Nuo 1857 m. gvardijos ulonų pulko rotmistras, bet tų pačių metų rugsėjo 10 d. išėjo į atsargą. 1858 m. gruodžio 10 d. išrinktas Panevėžio apskrities bajorų maršalka, nuo 1862 m. sausio 19 d. iki 1878 m. gegužės 12 d. Kauno gubernijos bajorų maršalka.
Nuo 1859 m. vasario – Panevėžio apskrities mokyklų garbės kuratorius, nuo 1862 m. sausio 19 d. Panevėžio kalėjimų kuratorius. 1872 m. tituluotas Panevėžio apskrities garbės taikos teisėju.
Hialurono rūgštis
thumb|250px Hialurono rūgštis (dar vadinama tiesiog hialuronu) – anijoninis, nesulfatinis glikozaminglikanas, daugiausia paplitęs jungiamajame, dengiamajame ir nerviniuose audiniuose. Hialurono rūgštis yra unikali tarp kitų glikozaminglikanų, nes yra nesulfatinė, formuojama plazminėje membranoje, o ne Goldžio komplekse ir gali būti labai didelė: jos molekulinis svoris dažnai siekia milijonus. Tai vienas pagrindinių ekstraląstelinės matricos komponentų. Hialuronas daro didelę įtaką ląstelių dalijimuisi bei migracijai. Su metais hialurono rūgšties organizme natūraliai pradeda mažėti.
Felicijonas Karpis
Biografija
1863 m. sukilime tiesiogiai nedalyvavo, tačiau kai po sukilimo kai kurie Joniškėlio kaimai buvo apkaltinti ir masiškai tremiami į Sibirą, turėdamas didelį autoritetą ir įtaką caro rūmuose, valstiečius užstojo ir jie buvo sugrąžinti jau iš kelionės.
Hialurono rūgštis
Apie
Hialurono rūgštis sugeria drėgmę ir perskirsto ją po visą organizmą. Viena hialurono rūgšties molekulė gali išlaikyti iki 500 vandens molekulių. Tai reiškia, kad į vieną litrą vandens įbėrus 2 miligramus ( 2 mg) hialurono rūgšties gaunama gelio pavidalo masė. Vidutinio k8no sudėjimo žmogaus (sveriančio apie 70 kg) kūne yra apie 15 gramų hialurono rūgšties. Trečdalis jos pasikeičia (sunyksta ir pasigamina) per dieną. Šio kiekio sutrikimas gali sukelti sąnarių problemas, akių sausėjimą, odos pilkėjimą ir raukšlėtumą.
Funkcijos
Iki 1970 metų hialuronas buvo apibūdinamas kaip „lipni, gliti“ molekulė, ekstraląstelinės matricos dalis. Dabar žinoma, kad hialurono rūgšties galima rasti beveik visuose žmogaus kūno audiniuose. Jis atlieka didelį vaidmenį žmogaus sveikatos užtikrinime.
Hialurono funkcijos:
Kinijos moterų rankinio rinktinė
Kinijos moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Kinijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Kinijos rankinio federacija.
Lietuvos viešojo administravimo lavinimo institucijų asociacija
Lietuvos viešojo administravimo lavinimo institucijų asociacija - savanoriška valstybės ir savivaldybių politikų bei tarnautojų lavinimo institucijų sąjunga Lietuvoje; viešojo administravimo ugdymo organizacija. Įkurta 1998 m. lapkričio 9 d.
Asociacija vienija šias neakademinio lavinimo institucijas Lietuvoje: American-English School, Finansų ministerijos Mokymo centras, Lietuvos kultūros darbuotojų tobulinimosi centras, Lietuvos viešojo administravimo institutas, KTU Savivaldos mokymo centras Kaune, Valstybės ir savivaldybių tarnautojų centras „Dainava" Druskininkuose, Muitinės mokymo centras.
Akademinė taryba
2004 m. prie Lietuvos viešojo administravimo asociacijos įkurta Akademinė taryba. Ji kaupia mokslines, teorines ir praktines žinias, skatina nuolat modernizuoti valstybės tarnautojų, viešojo administravimo bei kitų sričių specialistų ugdymą ir taip pat tobulina Lietuvos viešojo administravimo lavinimo institucijų veiklą. Taryba veikia kaip Lietuvos viešojo administravimo lavinimo institucijų asociacijos veiklos kolektyvinis ekspertas, atliekantis viešojo administravimo lavinimo procesų monitoringą bei konsultuojantis šių institucijų vadovus ir darbuotojus viešojo administravimo lavinimo tobulinimo klausimais.
Baltija (Klaipėda)
Baltija – Klaipėdos miesto dalis, mikrorajonas pietinėje miesto dalyje. Itin sparčiai vystoma vakarinė šio mikrorajono dalis, kuri ribojasi su Žvejybos uosto mikrorajonu. Rajoną supa Baltijos prospektas, Minijos, Naikupės gatvės ir Taikos pr.
Istorija
Ilgą laiką šis rajonas nebuvo pilnai užstatytas ir atrodė visai kitaip negu dabar.
1968 m. gyvenamieji pastatai buvo tik prie Minijos gatvės. Šiaurinėje dalyje, tarp Sulupės (tada Penkmečio) ir Minijos gatvių, buvo bendrabučių kvartalas iš penkių namų, dvi mokyklos (prie Sulupės ir Naikupės (tada Nachimovo) gatvių su stadionu tarp jų, pietinėje pusėje – keletas keturaukščių gyvenamųjų namų prie Minijos ir Sulupės gatvės, paštas Naikupės gatvėje ir viskas, jei neskaityti ilgų vienaukščių medinių barakų eilės, išsidėsčiusios vietoj dabartinių daugiabučių Nidos gatvėje. Tarp barakų ir Minijos gatvės buvo ir dabartinis turgelis. Į šiaurę nuo bendrabučių kvartalo, prie Minijos gatvės, buvo universalinė parduotuvė, o arčiau Naikupės gatvės – maisto parduotuvė. Pagrindinę mikrorajono gyventojų dalį sudarė bendrabučių ir barakų gyventojai.
Baltijos prospektas 1968 m. dar nebuvo sujungtas su Minijos gatve ir į šiaurę nuo XV vid. m-los (dabar Vydūno gimnazija), plytojo didžiulė, besitęsianti iki Taikos prospekto, vietomis pelkėta, plati pieva. Pelkės, taip pat, tęsėsi tarp mokyklų bei Taikos prospekto, beveik iki Naikupės gatvės, o kur dabar stovi Naujoji apaštalų bažnyčia, ten augusiame medyje, lizdą buvo susisukęs gandras. Prie Taikos prospekto tada nebuvo jokių pastatų.
250px|thumb|left|[[Žvejų rūmai ]]
Rajono užstatymas daugiabučiais prasidėjo taip pat 8-ame dešimtmetyje, kai buvo nugriauti barakai ir jų vietoj pastatyti daugiabučiai. Tuo pačiu, šalia jų, buvo pratęsta Nidos gatvė. Bet pieva vis dar išliko neužstatyta. Jos laikas atėjo 9-ame dešimtmetyje, kai buvo nutiesta Baltijos prospekto atkarpa iki Minijos gatvės. Nuo tada pradėti statyti daugiabučiai gyvenamieji namai prie Baltijos prospekto.
Įstaigos
Rajone yra keletas valstybinių įstaigų: Klaipėdos turto registrų centras, „Lietuvos draudimas“, paštas.
Ekonomika
Įvairių nedidelių parduotuvių, aptarnavimo įmonių ir turgelis yra Minijos gatvėje, bet didelis prekybos centras vis tik yra Taikos prospekte. Gyvenantys vakarinėje mikrorajono dalyje, taip pat, naudojasi, greta esančių, Poilsio ir Žvejybos uosto mikrorajonų parduotuvėmis bei paslaugų įmonėmis.
Kultūra ir religija
Prie Taikos prospekto yra Klaipėdos savivaldybės kultūros centras „Žvejų rūmai“. Prie Taikos prospekto – Naujoji apaštalų bažnyčia.
Švietimas ir ikimokyklinis ugdymas
Baltijos mikrorajone yra trys bendrojo ugdymo mokyklos: Vydūno gimnazija, Ievos Simonaitytės pagrindinė mokykla ir „Gilijos“ pradinė mokykla.
Sportas
Rajone yra įsikūręs Klaipėdos „Viesulo" sporto centras. Šalia esančiame stadione treniruojasi ir rungtyniauja Klaipėdos regbio komanda.
Vynmediniai
Šeimoje apie 700 rūšių, kurių dauguma auga tropikuose ir subtropikuose. Lietuvoje auga šių genčių augalai:
Belgrado universitetas
Belgrado universitetas – svarbiausia Serbijos aukštojo mokslo įstaiga. Apie 90 000 studentų, 4200 dėstytojų. Dėstoma serbų ir kroatų kalbomis.
Istorija
Įsteigtas 1808 m. kaip Didžioji akademija, bet 1813 m. uždarytas. Įkurtas iš naujo 1905 m. 1863 m. atidarytos Aukštosios mokyklos bazėje. Veikė 3 fakultetai: Filosofijos, Teisės ir Technologijos. 1919 m. universitete įsteigta Svetozaro Markovičiaus biblioteka. 1954 m. universitetas reorganizuotas.
Vakarų Java
Vakarų Java  – provincija Indonezijoje, vakarinėje Javos dalyje. Provincijos administracinis centras yra Bandungas. Vakarų Java yra tankiausiai apgyvendinta ir gausiausia Indonezijos provincija su 43 mln. gyventojų (2010 m.).
Bogoras, Vakarų Javos miestas, yra antras pagal gyventojų tankumą miestas pasaulyje, o Depokas ir Bekasis yra septintas ir dvyliktas pagal dydį priemiesčiai pasaulyje.
Istorija
Seniausi žmonių gyvenimo įrodymai provincijoje rasti Anjere su bronzos ir geležies metalurgijos daiktais, kurie yra X a. senumo. Priešistorinės Bunio kultūros (prie dabartinio Bekasio) puodai irgi rasti Anjere. Artefaktai, datuojami 400 m. pr. m. e. – 100 m., dažniausiai buvo laidotuvių dovanos.
Seniausi įrašai yra iš Tarumanagaros karalystės, septyni IV a. akmenys su Palavų laikų Wengi raidėmis ir sanskrito įrašai apie karalius, taip pat rasti šiame regione. Tarumanagara žlugo užpuolus Šrividžajai VI a.
Sunan Gunung Jati atvyko į Cireboną, norėdamas platinti islamą. Tuo metu Demako sultonatas iš Centrinės Javos pradėjo kelti grėsmę Sundos karalystei. Kad apsigintų nuo agresorių, Prabu Surawisesa Jayaperkosa 1512 m. sudarė sutartį su portugalais. Mainais portugalai gavo teisę statytis tvirtoves, sandėlius ir prekiauti su karalyste. Šis įvykis atmenamas 1522 m. Cilivungo pakrantėje pastačius Padrao akmenį.
Nepaisant sutarties Sunda Kalapą 1524 m. užėmė Demako ir Cirebono sultonato (buvusio Sundos vasalo) sąjunga, o po to užėmė ir miestą. Tuo metu Sunan Gunung Jati užėmė Banteną ir įkūrė Banteno sultonatą, kuris buvo Demako sąjungininku. Karas truko penkerius metus iki taikos sutarties 1531 m. Valdant paskutiniajam Sundos karaliui Raja Mulya (1567–1579 m.) valstybė nusmuko dėl Banteno spaudimo. Po 1576 m. Sundos karalystė nebegalėjo išlaikyti sostinės Pakuan Padžadžarano (dabar Bogoras). Banteno sultonatas užėmė beveik visą karalystę, išskyrus Prianganą karalystės pietryčiuose, kurį užėmė Mataramo sultonatas.
Žlugus Banteno sultonatui britai ir olandai įkūrė prekybos kompanijas Vakarų Javoje. Kitus 300 metų Nyderlandų Rytų Indija valdė Vakarų Javą, kuri tapo nepriklausomos Indonezijos provincija 1950 m. Dėl šalies decentralizacijos politikos 2000 m. spalio 17 d. Banteno provincija buvo atskirta nuo Vakarų Javos. Yra pasiūlymų pakeisti provincijos pavadinimą į Pasundaną (Sundų provincija).
JMB
JMB gali reikšti:
Šakniagrybiniai
Šakniagrybiniai (Rhizopogonaceae) – agarikiečių (Agaricales) eilės grybai.
Teisinis švietimas
Klasikinių teisės studijų vieta – universitetas. Teisė Viduramžiais studijuota greta kitų 2 dalykų kaip teologija ir medicina. Anksčiau studijuota kanonų teisė bei romėnų teisė, vėliau – ir nacionalinė teisė. Universitetinės teisės studijos apima visas teisės šakas. Specializuotose (taikomųjų mokslų) aukštosios mokyklose teisės programos apima vieną ar kelias iš pagrindinių teisės šakų. Vyraujanti arba viena populiariausių programų taikomųjų mokslų mokyklose – ūkinė teisė (verslo teisė), kitos kryptys – viešoji teisė (administracinė teisė).
Lietuvoje
LDK teisininkai studijas baigdavo Vakarų Europos universitetuose. Lietuvoje teisės mokslo ir studijų tradicijas pradėjo Vilniaus jėzuitų akademijos Teisės fakultetas 1641–1667 m. Vėliau – Lietuvos universitetas (Vytauto Didžiojo universitetas) 1922–1940 m. Nuo 1940 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultetas.
Šiuo metu Lietuvoje teisininkus rengia tik aukštosios mokyklos – universitetai bei kolegijos.
Universitetų padaliniai, studijų programų tipai (abėcėlės tvarka):
Teisės studijos rengiamos ir Lietuvos kolegijose. Baigus 3-4 metų studijas, įgyjama teisininko arba teisininko padėjėjo (asistento) kvalifikacija.
Klasikines teisės profesijas (advokatas, teisėjas, prokuroras, notaras) įgyti pagal Lietuvos įstatymus galima turint ne žemesnį kaip teisės magistro kvalifikacinį laipsnį.
法学部 法律學系
PSA
PSA gali reikšti:
Kuko Salų himnas
Kuko Salų himnas „Te Atua Mou E“ – tai valstybinis himnas, priimtas naudoti Kuko Salose. Himno melodiją sukūrė seras Tomas Devisas, tuo metu buvęs antruoju Kuko Salų ministru pirmininku (1978-1983 m.). Žodžius parašė jo žmona Pa Tepaeru Terito Ariki Lady Davis. Himnas oficialiai priimtas naudoti 1982 m., atsisakius iki tol buvusio Naujosios Zelandijos himno.
Žodžiai
Himno turinys anglų ir maorių kalbomis skiriasi, nes tai nėra tikslūs vertimai iš vienos kalbos į kitą.
Hiroki Sakai
Hirokis Sakajus (, g. 1990 m. balandžio 12 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2012 m., su ja dalyvavo 2014, 2018, 2022 m. pasaulio futbolo čempionatuose, 2019 m. Azijos taurėje laimėjo antrąją vietą.
Prūdgalis
Prūdgalis – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų.
2011 m. Turkijos Grand Prix
2011 m. Turkijos Grand Prix buvo ketvirtosios 2011 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko gegužės 6-8 dienomis Stambulo trasoje.
Kvalifikacija
Pastabos:'''
Tamengo kanalas
Tamengo kanalas  – kanalas pietryčių Bolivijoje, Brazilijos pasienyje. Jungia Kasereso ežerą ir Paragvajaus upę. Ilgis 11 km, plotis 360 m. Kanalas natūralios kilmės, tačiau sureguliuotas. Prie Tamengo kanalo įsikūrę Puerto Suareso (Bolivija) ir Korumbos (Brazilija) miestai.
Chainagas
Chainagas, dzo – jakų ir naminių jaučių hibridas,
Biologija
Chainagų patelės yra vaisingos, o patinai – nevaisingi.
Chainaguose pasireiškia heterozė – jie stambesni ir stipresni nei tėvinės formos – jakai ir to regiono galvijai. Mongolijoje ir Tibete manoma, kad chainagai produktyvesni už jakus ir galvijus, duoda tiek daugiau pieno, tiek mėsos.
Chainagus galima kryžminti su tėvinėmis formomis. Taip gauti palikuoniai gali atrodyti grynakraujai galvijai ar jakai, tačiau iš tikrųjų turėti kitos rūšies genų. Mongolijoje ir Tibete chainagų patelės ir tėvinės formos (naminio jaučio ar jako) buliaus palikuoniai vadinami ortoom ('trijų ketvirčių grynumo'), o ortoom patelę sukryžminus su tos pačios tėvinės formos buliumi gaunami usan güzee ('septynių aštuntadalių grynumo').
Zanėnai
thumb|left|250px|Ant kapinių kalno stovintis kryžius
Etimologija
Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Zanė́nas.
Istorija
Iki 1714 m. priklausė Giedraičių (arba Martyniškių) dvarui.
GIF
thumb|350px|GIF formatui specifiniai iškraipymai (kairėje), atsiradę dėl riboto spalvų skaičiaus. Tokie iškraipymai atsiranda bandant išsaugoti nuotraukas ir kitą panašią informaciją. Diagramoms 256 spalvų visiškai pakanka. Plg. su [[JPEG.]]
thumb|[[Animacija|Animuotas GIF]]
GIF (Graphics Interchange Format) – grafinių vaizdų saugojimo formatas, kurį 1987 m. sukūrė interneto paslaugų tiekėja CompuServe kompanija. 1989 m. buvo paskelbta patikslinta specifikacija (vadinamoji GIF versija 89a). Standartinis GIF saugo tik iki 256 spalvų paletes, nors yra galimybė įsiminti ir 24 bitų (truecolor) vaizdus, tačiau tai „purvinas reikalas“ (ir paminėtinas tik aprašymo pilnumui). Leidžiama nurodyti „vaiskią“ spalvą.
Vėliau buvo nustatyta, kad formate naudojamas LZW duomenų suspaudimo algoritmas, kurio patentas priklauso UniSys (ir IBM). 1994 m. gruodžio mėn. Unisys pradėjo reikalauti licencinio mokesčio iš programų, kuriančių GIF formato failus, savininkų. Tai buvo paskata alternatyvaus PNG standarto kūrimui.
GIF failo formatas
GIF failas visada prasideda 0x47 0x49 0x46 0x38 (baitų reikšmės šešioliktainiu pavidalu). Kiti du baitai gali skirtis:
GIF versija 89a leidžia naudoti papildomus blokus, kuriuose galima įsiminti tekstinius komentarus. Taip pat, juose gali būti saugoma papildoma informacija, nurodanti programoms, kaip reikia interpretuoti vaizdą. Jie panaudojami ir GIF animacijos aprašui. GIF versija 89a taip pat leidžia „persidengiantį“ (angl., interlaced) režimą.
Panaudojimo sritys
Dėl riboto spalvų skaičiaus, GIF dažniausiai naudojamas ne nuotraukoms, o schemoms, diagramoms, brėžiniams ir kitiems panašaus tipo vaizdams saugoti. Skirtingai nuo JPEG, informacija koduojant GIF formatu, atkuriamas tikslus vaizdas, neprarandant informacijos, visų linijų kontūrai lieka aiškūs.
GIF patentai
miniatiūra|240x240px|Animuotas GIF LZW algoritmo, kurį naudoja GIF, 1983 m. išduotas patentas priklauso UniSys (JAV patento nr. 4,558,302 ). Tad GIF formato failus teisėtai kurti galėjo tik tos programos, kurių gamintojai yra su patentų savininkais buvo pasirašę licencines sutartis. UniSys 1995 m. buvo leidusi naudoti GIF formatą pelno nesiekiančioje, nekomercinėje veikloje ir netgi individualiems vartotojams, tačiau 1999 m. rugpjūčio mėn. to leidimo veikimą nutraukė. Unisys turėti patentai baigė galioti 2004 liepos 7 d. (žr. ).
Microsoft buvo sudariusi su UniSys sutartį, taikomą visai Microsoft kuriamai programinei įrangai. Šis leidimas negaliojo kitų gamintojų programoms, kuriamoms panaudojant Microsoft programavimo priemones, sistemas ir programas.
IBM irgi yra patentavusi LZW algoritmą, tačiau niekada nebandė jo apmokestinti. Pagal FSF duomenis, šio patento galiojimo laikas JAV baigėsi 2006 metų rugpjūčio 11 d.
Prieštaringos nuomonės dėl GIF naudojimo
Unisys reikalavimai mokėti mokestį už GIF naudojimą visuomenėje sukėlė daug ginčų ir prieštaringų vertinimų. Buvo pradėta net vengti GIF formato naudojimo. Jo palaikymo atsisakė GNU. Atsirado poreikis kurti priemones, leidžiančias kurti GIF failus nenaudojant LZW technologijos. Tačiau tokių „nesuspaustų“ GIF failų apimtis buvo daug didesnė. Tad reikėjo rasti kitą alternatyvą – sukurti panašų formatą, nepažeidžiantį Unisys patento. Taip atsirado PNG standartas (1996 m.).
Unisys pozicija:
GNU požiūriai:
Microsoft paaiškinimas apie GIF failų kūrimą Windows aplinkoje:
Naujoji Lietuva (Vilnius)
Naujoji Lietuva – dienraštis, ėjęs 1941 m. birželio 29 d. – 1944 m. liepos mėn. nacių okupuotame Vilniuje.
Istorija
Leido Vilniaus miesto savivaldybė. Spausdino daugiausia informacinius pranešimus, paskelbė lietuvių literatūros kūrinių, tautosakos, vokiečių spaudos vertimų.
Vilniaus miesto komiteto leistas dienraštis „Naujoji Lietuva“ lenkė Kauno dienraštį Į laisvę dar didesniu priešiškumu žydams. Lietuvių aktyvistų Vilnius srities vadovybė pirmajame „Naujosios Lietuvos“ numeryje paskelbė atsišaukimą, kad žydai „parazitiškai įsiskverbę į mūsų tautą, visada nešė jai nelaimę.“
1941 m. liepos 4 d. Naujosios Lietuvos vedamasis „Lietuva be žydų“, pasirašytas inicialais P.Z., tvirtino, "'Komunizmui – galas. Žydijai – galas. Naujoji Lietuva, įsijungusi į Adolfo Hitlerio Naująją Europą, privalo būti švari nuo žydų, nuo žydiškojo komunistinio dumblo, kuriuo dar tiek yra priterštas Lietuvos kraštas. Išnaikinti žydiją, o kartu su ja ir komunizmą, yra pirmasis Naujosios Lietuvos uždavinys. '"Komiteto pirmininkas Stasys Žakevičius pavedė laikraščio leidimą Rapolui Mackoniui. 1941 metų vasarą kelis kartus keitėsi „Naujosios Lietuvos“ redaktoriai. Savo dienoraštyje, pradedant 1941 metų rugsėjį, Rapolas Mackonis vis daugiau rašo apie stiprėjančią cenzūrą. Cenzoriai braukė žodžius „Lietuva“, „lietuviai“, juos pakeičiant „Ostland“ arba „mes“. Kartais vietoj aštuonių puslapių teksto „Naujosios Lietuvos“ redakcijai tekdavo išleisti tik šešis. Vienu metu dienraštyje atsirado vokiški puslapiai, kuriuos redaguodavo patys „Propaganda štafel“ pareigūnai, kol nepradėjo leisti vokišką laikraštį „Wilnaer Zeitung“. 1941 metų rugsėjo pabaigoje „Propaganda štafel“ zonderfiureris Kofermanas pranešė „Naujosios Lietuvos“ redakcijai, kad jų laikraštį leis vokiečiai. Kas mėnesį turėjo atiduoti tris ketvirtadalius uždirbto pelno. 1941 m. lapkričio pradžioje, „Propaganda štafel“ perėmus leidimą, cenzūra tapo dar griežtesnė. 1942 metais cenzoriai ne tik braukė, bet ir patys taisė tekstus.
„Naujoji Lietuva“ finansiškai savarankiška išliko iki 1942 metų pabaigos. Pelną dalijosi „Spaudos žodžio“ bendrovės akcininkai, tačiau didžioji dalis buvo atiduodama įvairioms studentų bendrijoms, daugiausia ateitininkams.
Oficialus redaktorius Juozas Žukauskas, faktiškai redagavo 1941 m. Stepas Povilavičius, vėliau – Rapolas Mackonis.
Gelmimo–Es Semaros regionas
Gelmimo–Es Semaros regionas  – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra pietų Maroke, užima 122 825 km² plotą. Čia gyvena 462 410 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Gelmimas.
Regionui vadovauja Ahmedas Himdis (Ahmed Himdi).
Regionui priklauso šios provincijos:
Geografija
Gelmimo-Es Semaros regionas yra Atlanto vandenyno pakrantėje ir ribojasi su regionais: Suso-Masa-Dra šiaurėje, Alujuno-Budžduro-Sakija Alhamro pietuose.
Stanislavas Jemelianovas
Stanislavas Emelianovas (g. 1990 m. spalio 23 d.) – Rusijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sportinio ėjimo rungtyse. Būdamas vos 19 metų laimėjo Europos čempionato aukso medalį.
Biografija
Ėjikas karjerą stambiose tarptautinėse varžybose pradėjo 2007 m. pasaulio jaunučių čempionate. Ostravoje vykusiose varžybose 10000 m ėjimo rungtyje sportininkas pelnė aukso medalį. Po metų sportininkas pateko į pasaulio jaunimo čempionatą, kuriame ir vėl pelnė aukso medalį. po dvejų metų Stanislavas startavo saugusiųjų profesionalų lygio varžybose. Sėkmingai pradėjęs sezoną jis įveikė Europinį standartą ir pateko į 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatą. 20 km ėjimo rungtyje lengvaatletis būdamas vos 19 metų iškovojo aukso medalį.
Mažučiai (Kretinga)
Mažučiai – kaimas šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 2,7 km į šiaurės vakarus nuo Darbėnų, abipus kelio Darbėnai-Kalgraužiai, Darbos dešiniajame krante. 2007 m. kaime pradėtas kurti japoniškas kraštovaizdžio parkas.
Kultūros paveldas
Kaime išliko buvusio Mažučių dvaro sodybos (XVIII a. – XX a. I pusė) fragmentai ir senosios dvaro kapinės (XIX a. – 1940 m.).
left|thumb|300px|Muzikanto kalnas iš pietų-pietvakarių pusės
Į pietus nuo dvaro sodybos yra aukščiausia šioje apylinkėje kalva, iškylanti 32,4 m virš jūros lygio. Padavimai mena, kad priešistoriniais laikais įplaukus į Šventosios ar Darbos upės žiotis vikingams, vietos gyventojai ant kalvos užkurdavo didžiulį laužą, kuris pranešdavo artimiausioms bendruomenėms apie besiartinantį priešą.
Kitas pasakojimas byloja, kad kalvą, nuo kurios atsiveria apylinkių panorama, buvo pamėgęs muzikuoti ateidavęs žmogus. Dėl to ji buvusi pavadinta Muzikanto kalnu.
right|100px|Mažučiuose rastos 1757 m. Prūsijos karaliaus Frydricho II 6 šilingų monetos aversasright|100px|Mažučiuose rastos 1757 m. Prūsijos karaliaus Frydricho II 6 šilingų monetos reversas
Manoma, kad senovėje ant kalvos galėjusi veikti pagonių šventykla, o į šiaurę nuo jos stūksančioje aukštumoje buvusi įtvirtinta senovės gyvenvietė – piliakalnis, kuris sunaikintas statant Mažučių palivarko sodybą.
2005 m. Julius Kanarskas atliko kalvos žvalgomuosius archeologinius tyrinėjimus. Jų metu ištirtas 72 m² dydžio plotas, kuriame aptikti XX a. I pusės sodybos ūkinio pastato pamatai, surinkta 373 žiestos bei glazūruotos keramikos ir stiklo šukių, degto molio plytų, čerpių, puodyninių ir plokščiųjų koklių nuolaužų, geležinių dirbinių, būdingų XVIII a. pabaigai – XX a. I pusei. Taip pat rasta 1757 m. Klėvėje (Prūsijos karalystė), kaldinta Prūsijos karaliaus Frydricho II 6 grašių sidabro moneta.
SK Jugoslavija
Belgrado „Jugoslavija“ – buvęs Serbijos futbolo klubas iš Belgrado.
Istorija
1938 m. „Jugoslavija“ viešėjo Lietuvoje, kur 2:5 pralaimėjo Kauno „Kovui“ ir 3:1 įveikė Kauno rinktinę. Klubas išformuotas atėjus į valdžią komunistams. Didžioji dalis turto, įskaitant ir stadioną, perduoti naujam Crvena Zvezda Beograd klubui.
Vytenis (augalas)
Vytenis (Ampelopsis) – vynmedinių (Vitaceae) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš graikų k. žodžių ampelos – vynmedis ir opsis – atrodyti; augalas panašus į vynmedį. Tai daugiamečiai laipiojantieji augalai su ūseliais. Lapai įvairios formos. Vaisius – dvisėklė arba ketursėklė uoga.
Gentyje yra apie 20 rūšių. Lietuvoje labai retai auginamas trumpakotis vytenis (Ampelopsis brevipedunculata). Tai dekoratyvinis, šalčiams jautrus augalas, todėl mūsų sąlygomis žiemą apšąla, bet greitai atauga. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Žiedai smulkūs, sukrauti kekėje. Uogos rutuliškos, šviesiai mėlynos, prinoksta rugsėjo mėn.
Popradas
Popradas – Slovakijos miestas Spišo istoriniame regione Tatrų papėdėje. Turizmo centras, oro uostas. 1412–1770 m. priklausė Lenkijai.
Neseniai mieste atidarytas šiuolaikinis AquaCity kompleksas.
Terminalas
Žodis terminalas ( 'atriboti') gali reikšti:
Kapšių ežeras
Kapšių ežeras – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Vievio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,33 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 157,7 m. Rytinis krantas aukštas, pietvakarinis žemas, pelkėtas, apaugęs medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Vakaruose išteka upeliukas link S-8 upelio (Elektrėnų marių intakas). Šalia įsikūręs Kapšių viensėdis ir Rusakalnio kaimas. Rytine pakrante eina kelias.
Gaižiūnų piliakalnis
Gaižiūnų piliakalnis, Ramybės Kalnelis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 31110; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. VT239; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Gaižiūnų kaime, Leliūnų seniūnija. Pasiekiamas nuo Gaižiūnų kaimo centro paėjus į šiaurės vakarus 200 m – matyti kalvelė.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, šiaurės vakarų pusėje susisiekiančioje su gretima aukštuma, 750 m į pietryčius nuo Talio ežero pietrytinio kranto, 450 m į šiaurės rytus nuo Talio upelio kairiojo kranto. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 35x23 m dydžio, nuolaidėjančiais pakraščiais. Šlaitai statūs, 5-7 m aukščio, šiaurės vakarų - vos 2 m aukščio. Rytinėje pašlaitėje rastos dvi lipdytos keramikos šukelės, jas saugo Utenos kraštotyros muziejus.
XIX a. pabaigoje - XX a. pradžioje piliakalnį apardė Gaižiūnų dvarininkų Čižikų įrengta poilsiavietė, vėliau - šlaituose kasami bulviarūsiai.
Tyrimai
2000 m. piliakalnį žvalgė Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio pradžia. KPD Nekilnojamojo kultūros paveldo vertinimo tarybos aktas. 2007-02-20; Nr. KPD-RM-239. Paminklo teritorijos plotas 7000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Disociacija (chemija)
Disociacija – cheminis procesas, kai kompleksai, molekulės ar druskos išsiskiria į mažesnes molekules, jonus, ar radikalus. Paprastai tokia reakcija yra grįžtama.
Disociacijos konstanta
Grįžtamosioms disociacijoms, kurios yra pusiausvyros būsenoje Disociacijos konstanta Kd yra lygi
Druskos
Druskos tirpdamos vandenyje skyla į anijonus ir katijonus. Tirpiklį išgarinus vyksta atvirkštinis procesas.
Rūgštys
Rūgščių disociacija paprastai reiškia protono H+ išsilaisvinimą. Tai pusiausvirasis procesas. Rūgšties disociacijos konstanta Ka nurodo rūgšties stiprumą: stipresnės rūgštys turi didesnę Ka vertę.
Bazės
Bazių disociacija paprastai reiškia OH- jono išsilaisvinimą. Tai pusiausvirasis procesas. Bazės disociacijos konstanta Kb nurodo bazės stiprumą: stipresnės bazės turi didesnę Kb vertę.
Všeborai (Palenkės Sokoluvo apskritis)
Všeborai  – kaimas Lenkijos rytuose, Ceranuvo valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Ceranuvo, apie 31 km į šiaurę nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 98 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Gintautas Dzemyda
Gintautas Dzemyda (g. 1957 m. liepos 24 d. Vilniuje) – Lietuvos informatikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1980 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1997 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras, 1998 m. profesorius.
Nuo 1980 m. dirba Matematikos ir informatikos institute (nuo 2010 m. Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos institutas), 2001–2004 m. direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams, nuo 2005 m. direktorius. Nuo 2003 m. Sistemų analizės skyriaus vedėjas. Nuo 1990 m. dar ir Lietuvos edukologijos universiteto, o 2002–2011 m. ir Vilniaus Gedimino technikos universiteto profesorius. Nuo 2011 m. Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys.
Mokslinė veikla
Pagrindinė mokslinių interesų sritis yra optimizavimo ir duomenų analizės integracija šiuolaikinių technologinių sprendimų kontekste. Tyrimai apima šias pagrindines kryptis: daugiamačių duomenų vizualizavimas; internetinės technologijos; lygiagretieji skaičiavimai, daugiakriterinio sprendimų priėmimo strategijos ir dirbtiniai neuroniniai tinklai.
Naujoji komunikacija
Naujoji komunikacija, NK – dvisavaitis laikraštis, vėliau žurnalas, ėjęs nuo 1997 m. balandžio 23 d. iki 2012 m.
2012–2016 m. – interneto portalas nk.lt
Istorija
Leido įmonė „Naujoji komunikacija“, vėliau – VšĮ „Kita komunikacija“. Tiražas 1997 m. – 40 000 egz., 2010 – 5 000 egz.
Rašė apie internetą, jo panaudojimą įvairiems informaciniams poreikiams tenkinti.
Taip pat publikavęs informacinių technologijų (IT) analizes, komentarus, aktualijas, IT verslo, IT produktų apžvalgas.
Antanas Lukianas
Antanas Lukianas (g. 1938 m. vasario 3 d. Pajuodžiukuose, Panevėžio valsčius) – Lietuvos hidrotechnikos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1945–1948 m. mokėsi Kabelių pradžios mokykloje, 1955 m. baigė Panevėžio I vidurinę mokyklą, 1960 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją.
1961–1988 m. dirbo Lietuvos hidrotechnikos ir melioracijos institute; 1971–1988 m. direktoriaus pavaduotojas moksliniam darbui. 1967 m. technikos mokslų kandidatas, 2006 m. habilitacija. 1988–1997 m. Žemės ūkio ministerijos Mokslo valdybos viršininkas, Mokslo ir mokymo departamento direktorius. Nuo 1997 m. dėsto Vilniaus Gedimino technikos universitete; nuo 2000 m. Hidraulikos katedros vedėjas; nuo 2003 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys – sunkios granuliometrinės sudėties dirvožemių sausinimo priemonių, drenuotų dirvožemių vandens balanso elementų hidrologiniai drenažo tyrimai, agrarinio kraštovaizdžio ekologiniai pokyčiai, vandens ūkio problemos ir jų sprendimai, skysčių mechanika ir hidrologija. Tiria Lietuvos upių potvynius, polderius, hidrotechninių statinių poveikį aplinkai. Paskelbė daugiau, kaip 140 mokslinių straipsnių. Išradimo autorius.
Žėroniškis
Etimologija
Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Žėronas.
Istorija
1705 m. gretimame Vikėnų kaime gyveno Jurgis Žėronas. 1730 m. kaimas užrašytas Molėtų bažnyčios krikšto knygoje. XIX a. Žėroniškis, atrodo, priklausė Kašeikių dvarui. Iki 1927 m. priklausė Kuktiškių parapijai, po to – Suginčių parapijai.
Etikos kodeksas
Etikos (elgesio) kodeksas – principų ir vertybių rinkinys, kuriuo nustatomi organizacijų, valstybės įstaigų, įmonių ir individų elgesio lūkesčiai ir standartai. Etikos kodeksai taikomi ir pačioms smulkiausioms organizacijoms, jų darbuotojams ar savanoriams.
Jungtinių Tautų Konvencijoje prieš korupciją (Lietuvos Respublikos Seimas ją ratifikavo 2006 metais) elgesio kodeksai valstybės tarnyboje įvardinti kaip korupcijos prevencijos priemonė. Šis dokumentas Konvencijos šalis įpareigoja taikyti elgesio kodeksus, kad viešosios funkcijos būtų atliktos sąžiningai, garbingai ir tinkamai. Etikos kodeksų viešajame sektoriuje svarbą ne kartą pabrėžė Tarptautinė Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO).
Etikos kodeksų pavyzdžiai
Kai kurie viešojo sektoriaus organizacijų etikos kodeksai:
''Etikos kodeksus turi ir privataus sektoriaus organizacijos. Pavyzdžiui, Lietuvoje egzistuoja šie komercinių bankų etikos kodeksai:''
Kai kurių profesijų atstovų grupės turi profesinius etikos kodeksus:
Hortenzijiniai
Hortenzijiniai (Hydrangeaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) šeima, kuriai priklauso krūmai (mūsų krašte) arba rečiau medžiai ir puskrūmiai. Lapai priešiniai, labai retai pražanginiai. Žiedai taisyklingi.
SK Slavija Osijek
SK Slavija Osijek – buvęs Kroatijos futbolo klubas iš Osijeko. Tai sėkmingiausias kroatų klubas tarpukariu. Išformuotas komunistams atėjus į valdžią.
Hortenzijiniai
Lietuvoje auga šių genčių augalai:
Lyduokių seniūnija
Lyduokių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Ukmergės rajono savivaldybės rytuose.
Yra įsikūrusios trys medžio apdirbimo įmonės, asfaltbetonio bazė, veikia ž.ū. bendrovė „Žiedas”, veterinarijos įmonė. Seniūnija garsi žymiu tautodailininku R. Zinkevičiumi ir dailininku A. Stiško, o Nuotekų kaime vasaroja ir ūkininkauja Lietuvos bitininkų sąjungos prezidentas, habilituotas agrarinių mokslų daktaras J. Balžekas. Lyduokių seniūnija turi nemažai lankytinų vietų, – tai Juodausių piliakalnis, du gatviniai kaimai – Griežonių ir Jogvilų su senovinėmis sodybomis juose, Griežonių kaimo koplytstulpiai, buvusio Lyduokių dvaro parkas su tvenkiniais bei keliais išlikusiais pastatais ir kt.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Pirulis
Pirulis (Schinus) – anakardinių (Anacardiaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso medžiai.
Auga Peru, Brazilijoje, Čilėje, Argentinoje, Havajuose, taip pat Floridoje, Kalifornijoje, Viduržemio jūros regione. thumb|left|Schinus latifolius
Zavadai (Ceranuvo valsčius)
Zavadai  – kaimas Lenkijos rytuose, Ceranuvo valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Huanglongas
Huanglongas (supapr. kin. 黄龙, trad. kin. 黃龍, pinyin: Huánglóng 'geltonasis drakonas') – istorinė, vaizdinga vietovė šiaurinėje Sičuano dalyje, Kinijoje. Vietovė driekiasi pietine Minšano kalnagūbrio dalimi, 370 km į šiaurės vakarus nuo provincijos sostinės Čengdu. Vietovė garsėja spalvingais vandens telkiniais, kuriems tokią išvaizdą suteikė kalcito klodai, ypač Huanglonggou dauboje, taip pat įvairiomis miško ekosistemomis, snieguotomis viršukalnėmis, kriokliais ir karštosiomis versmėmis. Huanglongas taip pat yra daugelio nykstančių rūšių, tarp kurių yra didžiosios pandos ir auksuotosios riestanosės beždžionės, buveinė. Be to, vietovėje aptikta didelė endeminės orchidėjų rūšies Cypriptium Plectrochilum populiacija. Huanglongas 1992 m. buvo paskelbtas UNESCO pasaulio paveldo objektu.
Tūkstančius metų besitęsusios geologinės evoliucijos veikiamame Huanglongo travertino kraštovaizdyje susidarė unikalūs geologiniai sausumos dariniai: ledynai, autochtoninių, angliarūgštinių uolienų klodai ir klintinio tufo sluoksniai, virš kurių teka ir kaupiasi vanduo. Šiame kraštovaizdyje apstu arktiniuose-alpiniuose saulės spinduliuose mirguliuojančių ežerėlių.
Huanglongas apima 1830 km² teritoriją, plytinčią 1700–5588 m aukštyje virš jūros lygio. Pagrindiniai vaizdiniai:
Naujoji mokykla
Naujoji mokykla – tęstinis leidinys, pedagoginių straipsnių rinkinys, leistas 1928–1940 m. Kaune.
Istorija
Spausdino rašinius mokyklos gyvenimo, įvairių dalykų dėstymo metodikos, gamtosaugos bei kraštotyros klausimais. Tiražas 1500 egz. (1940 m.). Išleisti 3 tomai: 1928 m. – 371 p., 1929 m. – 152 p., 1940 m. – 229 p.
Redagavo Vincas Ruzgas.
Naftos terminalas
miniatiūra|Naftos terminalas [[Kaulunas|Kauluune, Hongkonge]] Naftos terminalas – speciali teritorija, naftos logistikai skirtas terminalas. Susideda iš priskirtos sausumos teritorijos su joje esančiais pastatais, naftos rezervuarais, vamzdynais bei visais su jais susijusiais įrenginiais ir terminalo akvatorijos su joje esančiais navigaciniais objektais. Naftos terminalo paskirtis – kaupti, saugoti, perpumpuoti ir parengti transportuoti per SPM importuojamus, eksportuojamus arba gabenamus tranzitu žalią naftą bei naftos produktus.
Naftos terminalai Lietuvoje
Lietuvoje veikia du naftos bei naftos produktų importo ir eksporto paslaugas teikiantys naftos terminalai – Būtingės naftos terminalas ir Klaipėdos nafta.
Būtingės naftos terminalas
Svarbiausiuosius Būtingės naftos terminalo veiklos ir valdymo principus nustato LR Vyriausybės 1999 m. spalio 27 d. nutarimu patvirtinti Būtingės naftos terminalo nuostatai. Naftos terminalo akvatorijos – terminalo jūrinės dalies rajono – ribas nustato LR susisiekimo ministerija LR Vyriausybės pavedimu.
Tadlo–Azilalio regionas
Tadlo–Azilalio regionas  – vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra Maroko centre, užima 17 125 km² plotą. Čia gyvena 1 450 519 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Beni Melalis.
Regionui vadovauja mahometas Darduri (Mohamed Dardouri).
Geografija
Tadlo-Azilalio regionas yra centrinėje Vidurinio Atlaso kalnų dalyje ir Um ar-Rbija upės aukštupyje.
Demografijos raida
Šaltiniai :
Privatinė teisė
Privatinė teisė –  – teisės sistemos dalis; visuma teisės normų, reguliuojančių privačių asmenų (teisės subjektų) statusą, tarpusavio santykius (civilinė apyvarta, darbas ir kt.). Reguliavimo metodas – dispozityvinis, vyrauja dispozityvinės teisės normos. Teisinių santykių požymiai – lygybė (paritetas), galimybė plėtoti, nustatyti teisinius santykius patiems dalyviams. Imperatyvių normų, t. y. tokių, kurios santykių dalyviams yra adresuojamos įsakmia forma, yra visoje teisės sistemoje – tiek viešosios, tiek ir privatinės teisės šakose. Privatinėje teisėje jos nedominuoja, kadangi teisinių santykių šalims teisės normomis užtikrinama galimybė pačioms pasirinkti elgesio variantus, juos teisiškai įtvirtinti, susitarti dėl jų teisinio privalomumo, sankcijų ir kitų dalykų.
Materialinė privatinė teisė Kontinentinės teisės valstybėse yra susisteminta (kodifikuojama). Pagrindiniai tokios teisinės konsolidacijos ir sistematizacijos rezultatai – kodeksai, teisynai (pvz., Civilinis kodeksas, Komercinis kodeksas, Darbo kodeksas, Šeimos kodeksas ir kt.).
Šakos
Privatinės teisės pamatinė dalis – civilinė teisė. Darbo teisė įvairiose teisinėse sistemose priskiriama tiek privatinei, tiek ir viešajai, kai kur – abejoms teisės šakoms.
Privatinės teisės mokslas
Privatinę teisę tiria įvairios teisės mokslo (teisėtyros) šakos (civilistika – civilinę teisę, darbo teisės mokslas – darbo teisę ir t. t.).
Lietuvoje privatinę teisę tiria:
Tamplieriai
thumb|right|250px|Tamplierių ordino herbas Tamplieriai (, nuo temple - šventykla) – religinis riterių ordinas, kurį Šventojoje žemėje 1119 m. po Pirmojo kryžiaus žygio įkūrė nedidelė riterių grupė. Ordinas egzistavo apie du šimtmečius ir buvo išformuotas 1312 m. Kartu su joanitais tai buvo vienas iš pirmųjų karinių dvasinių ordinų.