cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
UAZ-452
UAZ-452 arba UAZ-3741 – nedidelis krovininis/keleivinis mikroautobusas, nuo 1965 m. gaminamas Uljanovsko automobilių gamykloje (UAZ). Tai vienas plačiausiai TSRS naudotų automobilių, ypač, kaip tarnybinis automobilis (greitoji pagalba, sanitarinis, karinis). Dėl 4 varomų ratų tinkamas naudoti sunkiai pravažiuojamuose keliuose.
Standartinis UAZ-452 yra 4,36 m ilgio, 1,94 m pločio, 2,3 m bazinio aukščio, sveria 1,76 t. Variklis ZMZ-4091: benzininis, 2,7 l darbinio tūrio, 112 AG. Išvysto maksimalų 95-110 km/h greitį. Kėbulas vagoninio tipo, su dvejomis durimis priekyje, vienomis šoninėmis durims, bei durimis gale.
Modifikacijos:
Bronius Aušrotas
Bronius Aušrotas (1909 m. birželio 25 d. Majoriškiai, Vilkaviškio valsčius – 1993 m. lapkričio 24 d. Junonos Bičas, Florida) – Lietuvos ir nacistinės Vokietijos žvalgybininkas, kapitonas, žurnalistas.
Biografija
1933–1937 m. dirbo Lietuvos banko Klaipėdos skyriuje. 1937–1940 m. tarnavo Kariuomenės štabo 2-ajame skyriuje (žvalgyba ir kontržvalgyba), rinko žinias apie Lenkijos kariuomenę Vilniaus krašte. 1939 m. kapitonas. 1939 m. spalio 29 d. SSRS grąžinus Vilnių persikėlė į jį. Žvalgybos objektas – Raudonoji armija.
1940 m. birželio 25 d. pasitraukė į Vokietiją. 1940–1941 m. dirbo Vokietijos karinėje žvalgyboje. Jis dirbo priešlėktuvinės aviacijos majorui Dietrich von Kalen, jam iš Tilžės rinko žinias apie Sovietų Sąjungos kariškus aerodromus ir lėktuvus. Panašiai, iš Klaipėdos rinko Bronius Michelevičius ir iš Eitkūnų rinko Vytautas Reivytis. Bronius Aušrotas lankė trijų dienų žvalgybos kursus Karaliaučiuje. Abvere dirbdamas, B. Aušrotas artimai bendradarbiavo su Lietuvių aktyvistų fronto nariais. Jis pasirinko Johann Sprogies pavardę. Stanislovas Petrošius rašė Lietuvos vadavimo sąjungos valdybai, "Aš vykau per sieną penkis kartus su įvairiais dokumentais bei planais ir visokiomis žiniomis apie Raudonųjų tvirtoves, žmonių kankynes ir viską perduodavau Tilžės Štabui – ponui Sprugiui ir Rėzleriui. " TSRS–Vokietijos karo pradžioje 1941 m. su vokiečių daliniais atvyko į Lietuvą. Lietuvių nacionalistų partijos narys.
1941 m. rugpjūčio 10 d. teisingumo generalinio tarėjo įsakymu buvo paskirtas laikinai eiti Kalėjimų departamento direktoriaus pareigas. Jas dirbo nuo 1941 m. rugpjūčio 15 d. iki 1942 m. spalio 15 d. Jam tekdavo, "pasirašinėti raštus, pagal kuriuos departamento tarnautojai, jiems patiems prašant, būdavo perkeliami iš vieno kalėjimo į kitą, ar patvirtinti paaukštinimą nusipelnusių už gerą tarnybos atlikimą. Šiuos visus administracinius reikalus tekdavo savaitės bėgyje referuoti ministrui-tarėjui. " Jis 1941 m. lapkričio mėn. įsakė Ignui Vyliui atvykti kelioms dienoms į  IX forto teritoriją palaikyti tvarką ir vykdyti apsaugą kol ten bus vykdomos žudynės, kuriose žuvo 10 000 žydų. Taip pat dirbo Lietuvos generalinės srities Vidaus reikalų vadybos Priverčiamojo darbo valdybos viršininku. 1942–1944 m. toliau dirbo Abvere.
1944 m. karo korespondentų būrio prie Kauno karo komendantūros vadas.
Lietuvoje bendradarbiavo žurnale „Lietuvos sparnai“, dienraštyje „Vakarai“, gyvendamas JAV bendradarbiavo laikraščiuose „Nepriklausoma Lietuva“, „Dirva“, „Draugas“.
Pietų Korėjos vyrų žolės riedulio rinktinė
Pietų Korėjos vyrų žolės riedulio rinktinė – komanda, atstovaujanti Pietų Korėjai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Pietų Korėjos žolės riedulio asociacija.
Lietuvos kultūros sostinė
miniatiūra|250px|right|Mažoji kultūros sostinė–2019 [[Baisogala|Baisogaloje]]
Lietuvos kultūros sostinė – nuo 2008 metų skiriamas Lietuvos miestas, kuriame planuojama rengti šalies svarbos kultūros renginius. Renginio Europos kultūros sostinė „prototipas“. Lietuvos kultūros sostinę kas 3 metus konkurso būdu renka Kultūros ministerija.
Projekto tikslas – skatinti Lietuvos miestų ir miestelių gyventojų kultūrinį aktyvumą, plėtoti kultūrą ir meną regionuose.
Mažosios Lietuvos kultūros sostinės
Lietuvos mažųjų kultūros sostinių idėja regionams suteikia galimybę stiprinti kultūros tradicijas, profesionalaus meno prieinamumą ir sklaidą, plėtoti kultūrinį turizmą, plėsti kultūrinį gyvenimą, paskatinti naujas kūrybines iniciatyvas. Pirmąja Lietuvos mažąja kultūros sostine 2015 m. paskelbti Naisiai. Nuo 2016 m. Lietuvos mažosiomis kultūros sostinėmis kasmet išrenkama 10 mūsų šalies miestelių. Kultūros ministerija palaiko ir remia Lietuvos mažųjų kultūros sostinių iniciatyvą. Nuo 2018 m. Lietuvos kultūros taryba kasmet skiria 50 tūkst. eurų svarbiausiems jų projektams. Lietuvos mažųjų kultūros sostinių konkursą inicijuoja Lietuvos kaimo bendruomenių sąjunga. Projekto partneriai – Lietuvos savivaldybių asociacija, Kultūros ministerija, Lietuvos seniūnų asociacija. Daugelyje jų vietinių entuziastų, kultūros darbuotojų ir savanorių pastangomis sukuriami įsimintini kultūriniai renginiai vietos bendruomenei, atsiranda naujų kultūrinio turizmo iniciatyvų.
Jungas
thumb|250px|Jungu pakinkyti jaučiai
Jungas – pakinktas, prie kurio kinkomi jaučiai (dažniausiai du). Lietuvoje naudotas senovėje, baudžiavos laikais, tuo tarpu dabar dar tebenaudojamas kai kuriose trečiojo pasaulio šalyse.
Seniausias jungas buvo rišamas jaučiams prie ragų. Vėliau sukurti lankeliniai ir rėminiai jungai, kurie buvo maunami jaučiams ant sprando. Jungo kartis buvo daroma iš lengvo medžio, išlenkimas apmušamas minkšta oda, veltiniu, skuduru ar avikailiu, kad nepratrintu jaučiui odos.
Lietuvoje prie ragų rišami jungai naudoti iki XIX a. vid. (kai kuriose Žemaitijos vietose), o lankeliniai ir rėminiai – iki XX a. pr.
Daugpilio apskritis
Daugpilio apskritis (, nuo 1893 m. ; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Vitebsko gubernijoje ir Latvijos Latgaloje. Plotas 4790,6 km².
Istorija
Įkurta 1773 m. Rusijos imperijos Pskovo gubernijoje. Nuo 1802 m. priklausė Vitebsko gubernijai.
XX a. tarpukariu apskrityje buvo 4 miestai ir 22 valsčiai. Ji ribojosi su Jekabpilio apskritimi, Ilūkstės apskritimi, Maduonos apskritimi ir Rėzeknės apskritimi, taip pat su Lenkija ir Rusija. Stambesni miestai ir gyvenvietės: Daugpilis, Preiliai, Kraslava, Krustpilis, Dagda, Agluona ir Lyvanai.
Suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 16 valsčių.
Žagarės valsčius
Žagarės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Žagarė, iki I pasaulinio karo – Naujoji Žagarė.
250px|thumb|left|Trečioji Žagarės valsčiaus taryba, [[1928 m.]] 250px|left|thumb|Žagarės mokyklos buvusieji mokiniai prie valsčiaus savivaldybės pastato, [[1936 m.]]
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1921 m. Lietuvos-Latvijos sienos sutartimi Latvijai perduota valsčiaus dalis su Ukrų kaimu. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Žagarės rajonui (8 apylinkės).
Dunkin' Donuts
thumb|right|260px|„Dunkin' Donuts“ restoranas JAV
„Dunkin' Donuts“ – tarptautinis amerikiečių kavinių tinklas, įkurtas 1950 m. Masačusetse. Pasaulyje veikia kiek mažiau nei 11 tūkst. kavinių, daugiausiai JAV bei Azijos šalyse; 2013 m. pardavimai siekė 7,14 mlrd. JAV dol. Tinklo kavinėse kiekvieną dieną apsilanko apie 3 milijonus lankytojų.
Kavinės visų pirma užsiima įvairių konditerijos gaminių prekyba, įskaitant spurgas, sausainius, keksiukus, pyragėlius bei kitus užkandžius. Itin didelę pardavimų dalį sudaro įvairūs kavos, arbatos gėrimai, kokteiliai ir šalti gaivieji gėrimai. Kavinėse parduodama 2,7 mln. kavos puodelių per dieną arba 1 mlrd. puodelių per metus. Vienas iš didžiausių „Dunkin' Donuts“ konkurentų išlieka „Starbucks“.
TSRS Aukščiausioji Taryba
thumb|TSRS herbas
Dunkin' Donuts
Istorija
Bill Rosenberg pirmąją užkandinę pavadinimu „Open Kettle“, prekiaujančią spurgomis, atidarė 1948 m. Masačusetse. Po kelerių metų, 1950 m., restoranas buvo pervadintas į „Dunkin' Donuts“. Po penkerių metų pasirašyta pirmoji franšizės sutartis. 1963 m. atidaryta 100-oji užkandinė, 1972 m. pristatytos garsiosios spurgos „Munchkins“, o 1978 m. į meniu įtraukti keksai. Po metų atidarytas 1000-asis franšizės būdu valdomas restoranas. 1990 m. duris atvėrė 2000-asis, o po dvejų metų – ir 3000-asis „Dunkin' Donuts“ ženklo restoranas. 1996 m. pristatyti pusrytiniai riestainiai, o kitais metais ir sumuštiniai. 2006 m. pirmą kartą panaudotas garsusis kompanijos šūkis „America Runs on Dunkin'“. Kompanija turi planų savo tinklą išplėsti iki 15 tūkst. restoranų.
TSRS Aukščiausioji Taryba
TSRS Aukščiausioji Taryba (rus. Верхо́вный Сове́т СССР, Verchovnyj Sovet SSSR) buvo aukščiausiasis TSRS valstybinės valdžios organas. Iki 1936 metų vadinosi Visos Rusijos Centro Vykdomasis komitetas (VCIK), kurio visas pavadinimas buvo Visos Rusijos darbininkų, valstiečių, Raudonosios Armijos ir kazokų deputatų Centro Vykdomasis komitetas (Всероссийский Центральный Исполнительный Комитет Советов рабочих, крестьянских, красноармейских и казачьих депутатов).
Dunkin' Donuts
Kavinių tinklas ir pardavimai
„Dunkin' Donuts“ veiklą vykdo 33-ose pasaulio valstybėse. Daugiausiai kavinių veikia Amerikoje (Jungtinėse Valstijose, Aruboje, Bahamose, Kanadoje, Čilėje, Kolumbijoje, Ekvadore, Gvatemaloje, Hondūre, Panamoje, Peru ir Puerto Rike) bei Azijoje (Kinijoje, Indijoje, Indonezijoje, Japonijoje, Pietų Korėjoje, Kuveite, Libane, Malaizijoje, Omane, Pakistane, Filipinuose, Katare, Saudo Arabijoje, Singapūre, Tailande ir Jungtiniuose Arabų Emyratuose). „Dunkin' Donuts“ veikia ir kelete valstybių Europoje (Bulgarijoje, Vokietijoje, Rusijoje ir Ispanijoje) bei Naujojoje Zelandijoje. 2013 m. pabaigoje užsienio šalyse veikė 3181 kavinė, pardavimai siekė 684 mln. JAV dol.; tuo tarpu Jungtinėse Valstijose buvo įsikūrusios 7677 kavinės, pajamos siekė 6,7 mlrd. dolerių, 72,4 % visų tinklo pajamų.
TSRS Aukščiausioji Taryba
Rinkimai
1938-1989 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos nariai buvo renkami tiesioginių rinkimų būdu ir paprastai rinkdavosi į sesijas du kartus per metus. 1989-1991 m. buvo nuolat veikiantis parlamentas, renkamas TSRS Liaudies deputatų suvažiavime. Aukščiausiosios Tarybos įgaliojimų kadencija 1936–1977 m. buvo 4 m., 1977-1991 m. – 5 metai.
Rūmai
TSRS Aukščiausioji Taryba buvo sudaryta iš dvejų lygiateisių rūmų: Vienodo tipo administraciniai vienetai siuntė po tiek pat delegatų, nepaisant gyventojų skaičiaus ar jo dydžio.
Tik Aukščiausioji Taryba turėjo teisę taisyti TSRS Konstituciją.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas
Prezidiumas turėjo teisę ratifikuoti ir denonsuoti tarptautines sutartis, atšaukti įstatymams prieštaraujančius TSRS Ministrų Tarybos nutarimus, įvesti visoje TSRS ar atskirose jos vietovėse karo padėtį, skelbti visišką ar dalinę mobilizaciją, skelbti karą ir referendumus, skirti TSRS diplomatinius pasiuntinius ir priimti kitų šalių pasiuntinių įgaliojamuosius raštus, taip pat aiškinti įstatymus, atleisti nuo bausmės, suteikti TSRS pilietybę ar ją atimti, steigti TSRS ordinus, medalius, garbės vardus ir jais apdovanoti, įvesti karinius laipsnius ir diplomatinius rangus bei skirti ir atleisti aukščiausią karinę vadovybę. Tarp Aukščiausiosios Tarybos sesijų Prezidiumas atstovaudavo Tarybą santykiuose su užsienio valstybėmis. Prezidiumas skirdavo ir atleisdavo TSRS ministrus (vėliau patvirtinant AT Tarybos sesijoje). Prezidiumas turėjo teisę paleisti Aukščiausiąją Tarybą ir skelbti priešlaikinius rinkimus.
Prezidiumas savo valią išreikšdavo leisdamas įsakus.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo pirmininkas formaliai buvo aukščiausias pareigūnas buvusioje Tarybų Sąjungoje. Pirmininkais buvo:
Aukščiausiosios Tarybos sąjunginėse respublikose
Kiekviena Tarybų Sąjungos sąjunginė respublika taip pat turėjo savo Aukščiausiąją tarybą. Tas pats ir su ATSR (Autonominėmis Tarybų Socialistinėmis Respublikomis).
Dziamusi
Dziamusi  – miestas šiaurės rytų Kinijoje, Mandžiūrijoje, Heilongdziango provincijoje, prie Sungario upės, netoli Rusijos sienos. Turi prefektūros statusą. Transporto mazgas (geležinkelių, plentų sankirta, oro, upių uostai). Popieriaus ir celiuliozės, maisto, pramoninių įrengimų, žemės ūkio mašinų gamybos pramonė. Veikia universitetas.
Istorija
Ilgą laiką regione dominavo nanajai ir mandžiūrai. XIX a. haniai įkūrė prekybinį uostą, siekdami įsitvirtinti regione ir apginti nuo Rusijos pretenzijų. Kinijos Liaudies Respublikos metais tapo svarbiu pramoniniu centru.
Skorbutas
thumb|250px|Skorbuto pažeistos dantenos. Skorbutas – liga, kurią sukelia vitamino C trūkumas. Liga pasireiškia odos ragėjimo sutrikimais ir besiplečiančiu kraujavimu. Kraujas išsilieja odoje, raumenyse, vidaus organuose. Prasideda dantenų uždegimas. Sutrinka jungiamojo audinio gamyba, ilgai negyja žaizdos, pradeda kristi dantys. Ši liga dažnai pasireikšdavo jūreiviams, piratams ir kitiems asmenims, ilgą laiką praleidžiantiems jūroje. 1720-aisiais buvo įrodyta, kad citrinų sultys padeda kovojant su skorbutu. 1795 metų anglų laivyno įsakymu kiekvienas jūreivis privalėdavo išgerti 30 gramų citrinų sulčių kiekvieną dieną. Netrukus panašus įstatymas buvo paskelbtas ir prancūzų laivyno. Šiandien tai labai reta liga.
Moho paviršius
right|thumb|300px|[[Ordovikas|Ordoviko amžiaus Moho paviršius]] Moho paviršius – riba tarp Žemės plutos ir mantijos. Pirmą kartą nustatytas 1909 m. kroatų seismologo Andrijaus Mohorovičičiaus, stebint seismines bangas, susidariusias po žemės drebėjimo.
Moho paviršius slūgso 5 km gylyje po vidurio okeaniniais gūbriais ir apie 75 km po kontinentine Žemės pluta.
Šeštame – septintame XX a. dešimtmečiuose buvo bandoma gręžiniais pasiekti šį paviršių, tačiau šitas projektas buvo sustabdytas.
Katharas
Katharas (MY ကသာ; buv. Katha, Kata) – miestas šiaurės Mianmare, Sagaino provincijoje, vakariniame Iravadžio krante, prie Mandalajaus-Mjičinos geležinkelio. Žvejyba, ryžių auginimas, medienos kirtimas.
Katharas yra Džordžo Orvelo knygos Birmos dienos (1934 m.) Kjauktados miesto prototipas. 1926–1927 m. pats Orvelas tarnavo Indijos policijos skyriuje Kathare.
Pavandenė (Karaliaučiaus apskritis)
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Pavundē prūsiškos kilmės. 1285 m. minimi Powunden. Spėjama, kad Pavandenės pilį Vokiečių ordinas pastatė dar 1261 m. Pilį 1370 m. užėmė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos kariuomenė. Vėliau pilis sunyko, nežinoma ir jos vieta, ji paskutinį kartą minima 1584 m.
Apylinkė
Chrabrovo apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:
Lochneso pabaisa
frame|right|Garsi 1934 m. nuotrauka, kuri dabartinėmis žiniomis yra klastotė thumb|„Loch Neso pabaisa“, Hugo Heikenwaelder paveikslas
Lochneso pabaisa (kartais trumpiau – Nesė) – mistinis didžiulis gyvūnas ar gyvūnų grupė, tariamai gyvenanti Lochneso ežere Škotijoje. Kartu su ječiu Nesė yra labiausiai žinomas gyvūnas kriptozoologijoje. Panašių legendų yra ir apie kitus ežerus.
Daugelis mokslininkų ir kitų ekspertų mano, kad esami įrodymai, pagrindžiantys būtybės egzistavimą, yra neįtikinantys, ir laiko pranešimus apie tai, kad Lochneso pabaisa buvo pastebėta, gandais arba nesusipratimais, kai žinomi gyviai ar gamtiniai reiškiniai palaikomi Lochneso pabaisa. Biologų nuomone, ežero ekosistema negalėtų išlaikyti net vieno tokio dydžio gyvūno, jau vien dėl maisto trūkumo. Kadangi gandai apie ją sklando jau kelis šimtmečius, reiktų manyti, kad gyvūnas arba labai senas, arba jų yra keli ir ten dauginasi. 2003 metais BBC bandė tirti ežerą naudodama sonarą, tačiau neaptiko jokių didelio gyvūno pėdsakų.
Nepaisant to, legenda apie šį gyvį pasaulyje išlieka populiari. Šiam tariamam gyviui apibūdinti dažnai naudojama mažybinė forma – Nesė (, škotų gėlų kalba „Niseag“).
Pleziozauras
Viena populiariausių versijų apie Nesės prigimtį yra tai, kad šis gyvis yra iki šių dienų išlikęs pleziozauras – ilgą kaklą turėjęs vandens roplys, išnykęs kreidos-terciaro masinio rūšių išnykimo metu. Šios idėjos šalininkai remiasi tuo, kad žuvis latimerija, kuri, kaip manyta, išnyko tuo pačiu metu, 1938 m. buvo atrasta prie Madagaskaro krantų.
Kita vertus, vyraujantis mokslinis požiūris pateikia rimtus argumentus, kuriais remiantis galima teigti, kad toks gyvūnas, kaip pleziozauras, negali gyventi Loch Neso ežere:
Čepelauka
Čepelauka – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Imbrado, prie pat sienos su Latvija.
Žodynas
thumb|300px|
Žodynas – žodžių sąrašas su jų reikšmėmis (apibrėžimais). Priimta nurodyti ir kokia tai kalbos dalis (daiktavardis, veiksmažodis, ar net prieveiksmis). Kai kuriose kalbose žodžiai gali būti skirtingų formų, bet tik lemos forma pateikiama kaip pagrindinė žodyno reikšmė. Dažniausiai žodynai sutinkami knygų pavidalu, gali būti ir iliustruoti. Taip pat žodynu gali būti vadinama kalbos, tarmės, šnektos ar kitokio kalbinio darinio žodžių visuma – leksika. kairėje|miniatiūra|325x325px|1713 m. Dictionarium Trium Lingvarum in usum Studiosæ Iuventutis leidimo antraštinis puslapis Žodynai gali būti:
Istorija
1620–1629 m. Vilniuje išleistas Konstantino Sirvydo lenkų–lotynų–lietuvių Dictionarium Trium Lingvarum („Trijų kalbų žodynas“) – seniausias lietuvių kalbos žodynas, kurio išlikę egzemplioriai nėra defektiniai. Tai buvo antrasis Sirvydo žodynas.
Čepeliškė
Čepeliške vadinami kaimai:
Nemunaičio pagrindinė mokykla
Nemunaičio pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Alytaus raj., Nemunaičio seniūnijoje, Nemunaityje, Vytauto g. 44, vykdžiusi pradinio ir pagrindinio ugdymo programas. Įstaigos kodas 190239435, steigėjas – Alytaus rajono savivaldybė.
Istorija
Nuo 2012 m. mokykla tampa Makniūnų pagrindinės mokyklos Nemunaičio pagrindinio ugdymo skyriumi. Nuo 2013 m. tapo Makniūnų mokyklos-daugiafuncinio centro neformaliojo ugdymo skyriumi. 2018 m. po renovacijos mokykloje pradėtos rengti stovyklos.
Butyrkų kalėjimas
thumb|250px|Butyrkų kalėjimas 1890 m. thumb|250px|Butyrkų kalėjimas
Butyrkų kalėjimas  – kalėjimas Maskvoje.
Istorija
Butyrkų kalėjimas minimas XVII a. istorijos šaltiniuose. XVIII a. antroje pusėje, valdant imperatorei Jekaterinai II, pastatyta Butyrkų kalėjimo tvirtovė (architektas M. Kazakovas), 1879 m. jos vietoje – Centrinis persiuntimo kalėjimas. Vėliau, ypač TSRS metais, kalėjimas ne kartą perstatytas ir plėstas. Per Butyrkų kalėjimą į Sibiro katorgą ir tremtį buvo siunčiami kaliniai iš visos Rusijos imperijos europinės dalies. Čia kalėjo 1863 m. sukilimo dalyviai, vėliau narodovolcai, kiti politiniai kaliniai, t. p. kriminaliniai nusikaltėliai. Režimas buvo ypač griežtas. Tarybų valdžios metais Butyrkų kalėjimas paverstas NKVD tardymo kalėjimu. Jame vienu metu kalėjo iki 20 000 kalinių, po 70–100 žmonių kamerose, skirtose 25-50 žmonėms.
Darius Pakamanis
Darius Pakamanis (g. 1981 m. rugsėjo 8 d. Mažeikiuose) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Vokietijos Filingeno-Šveningeno „Panthers“ komandoje.
Karjera
Krepšininkas karjerą pradėjo gimtųjų Mažeikių komandoje, o po sėkmingo 2000–2001 m. sezono perėjo į „Šiaulių“ komandą, kurioje, kaip ir „Naftos“ komandoje, tapo vienu iš lyderių.
Prieš 2006–2007 m. sezoną D. Pakamanis tapo „Lietuvos Ryto“ komandos nariu, bet prieš pat sezono pradžią LKL čempionai nusprendė krepšininką grąžinti į „Šiaulius“. Tačiau, kai Vilniaus komandoje pasikeitė treneriai, D. Pakamanis grįžo į „Lietuvos Rytą“, o jau 2007 m. sausio pabaigoje vėl buvo paskolintas Šiaulių „Šiauliai“. 2007 m. rugpjūčio 1 d. Vilniaus komandos vadovai pranešė, kad ir 2007–2008 m. sezoną D. Pakamanis žaidė Šiaulių „Šiauliai“, bet sužaidus porą rungtynių buvo paskolintas Ispanijos Valadolido Grupo Capitol klubui. Pasibaigus sezonui D. Pakamanis paliko Ispanijos klubą ir pradėjo ieškotis naujo.
2008 m. spalio 8 d. D. Pakamanis laikinai prisijungė prie NKL rungtyniaujančio Joniškio „Delikateso“ klubo,, bet nesužaidęs nė vienerių rungtynių pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Brėmerhafeno „Eisbaren“ komanda. 2008 m. gruodžio pabaigoje sutartis su krepšninku nebuvo pratęsta. 2009 m. sausio pabaigoje persikėlė rungtyniauti į Ukrainos BS „Odessa“ komandą, tačiau 2009 m. rugsėjo pabaigoje buvo priverstas ją palikti dėl finansinių sunkumų komandoje.
2009 m. spalio 22 d. buvo pranešta, kad D. Pakamanis laikinai rungtyniaus Šiaulių „Šiaulių“ komandoje, tačiau sužaidęs vienerias rungtynes paliko Šiaulius ir pasirašė sutartį su Utenos Juventus klubu iki 2009–2010 m. sezono pabaigos.
2010 m. rugpjūčio 30 d. pasirašė sutartį su LEB lygos Melilla Baloncesto komanda.
2011 m. rugpjūčio 19 d. sugrįžo į Utenos „Juventus“ klubą ir pasirašė vienerių metų sutartį.
Rupa-Rupa
thumb|right|180px|Karštosios vermės Amazonės regione. Rupa-Rupa sritis Rupa-Rupa arba aukštosios džiunglės (selva alta) – viena iš 8 Peru gamtinių sričių. Apima rytinius Andų šlaitus, besileidžiančius į Amazoniją. Rupa-Rupa regionas yra 400-1000 m aukštyje.
Budingos karštos vasaros iš šiltos žiemos (15 °C), didelis kritulių kiekis. Kalnus raižo siauri gilūs upių slėniai. Augalija – tropinės džiunglės. Tipiškas Rupa-Rupa gyvūnas – jaguaras. Taip pat yra lyguminių tapyrų, pekarių ir kitų džiunglių gyvūnų.
Juozas Žemaitis
Juozas Žemaitis:
Anžė
Anžė – miestas vakarų Prancūzijoje, prie Meno ir Luaros santakos. Departamento centras, Anžu istorinio regiono sostinė. Geležinkelio mazgas. Išvystyta mašinų, tekstilės, maisto pramonė.
Veikia nacionalinė meno ir amatų mokykla, šiuolaikinių kilimų, moterų galvos apdangalų muziejai, nacionalinis šiuolaikinio šokio centras.
Istorija
Sena galų gyvenvietė. IV–V a. pavadinta pagal andekavų genties vardą, iš kurio ilgainiui atsirado Anžė vardas.
Kriukų apylinkė
Kriukų apylinkė (iki 1954 m. Kriukų apylinkė ir Kriukų miestelio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Dvi apylinkės – Kriukų apylinkė ir Kriukų miestelio apylinkė įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. jos buvo Kriukų valsčiuje, 1950 m. priskirtos naujam Joniškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. abidvi apylinkės sujungtos, taip pat prijungiant dalį Latveliškių apylinkės, o Kriukų apylinkės dalis prijungta prie Blauzdžiūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Blauzdžiūnų apylinkė. 1986 m. prijungta Bučiūnų apylinkė.
Vadovai
1995 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu vietoje Kriukų apylinkės viršaičio pareigybės įsteigta Kriukų seniūno pareigybė.
Džuba
Džuba (arab. جوبا‎) – Pietų Sudano sostinė ir didžiausias miestas, prie Baltojo Nilo upės. Gyvena apie 250 000 gyventojų (2008 metų duomenys). Yra pagrindinis šalies oro uostas.
Istorija
1922 m. graikų atvykėliai įkūrė miestą prie Baltojo Nilo.
1947 m. įvyko Džubos konferencija, kuria buvo suvienytas šiaurės ir pietų Sudanas.
Nuo 2011 m. liepos 9 d. – Pietų Sudano sostinė.
Nuorodos
Wikimapia – miesto žemėlapis
Ginklai San Sebastianui
Ginklai San Sebastianui – 1968 m. sukurtas vesternas pagal William Barby Faherty romaną. Priešingai negu didžioji dalis Europoje sukurtų vesternų, šis buvo filmuojamas ne Ispanijoje, o Meksikoje.
Turinys
1743-ieji. Ispanijos kariuomenės persekiojamas avantiūristas Leonas, pasislėpęs kunigo tėvo Džozefo vežime, su šiuo atsiduria apleistame San Sebastiano miestelyje, kurį nuolat terorizuoja karingai nusiteikę indėnai. Vos atvykęs tėvas Džozefas nužudomas ir Leonas per klaidą palaikomas kunigu. Pradžioje jis priešinasi šiam „titului“, tačiau pabudęs jausmas jaunai merginai vardu Kinita ir noras padėti žmonėms nugali. Leonas lieka miestelyje ir padeda žmonėms, nors šiuos taip pat engia ir gauja plėšikų, vadovaujamų Teklo.
Sužinojęs, kad Teklo yra išvien su indėnais, nors ima iš žmonių mokestį už neva jų apsaugą, Leonas vyksta į miestą, kur, buvusios meilužės padedamas, tikisi iš jos vyro generolo gauti ginklų miestelio gynybai...
Madagaskaras
Madagaskaro Respublika (Madagaskaras) – valstybė Madagaskaro saloje Indijos vandenyne, netoli rytinio Afrikos kranto.
Istorija
Apie IV a. į salą atsikėlė pirmieji žmonės iš Pietryčių Azijos regiono, spėjama, iš Indonezijos. Apie VII a. į salas ėmė skverbtis arabai. 1500 m. rugpjūčio 10 d. salose išsilaipino pirmasis europietis – portugalas Diego Diasas ir pavadino salą San Lorenzo. Didžiąją XIX a. dalį Madagaskaras buvo valdomas Madagaskaro karalių, kol 1895 m. prancūzai įvedė kolonijinį valdymą. 1960 m. Madagaskaras formaliai atgavo nepriklausomybę, nors ilgai išliko didelė Prancūzijos įtaka, ypač sprendžiant politinius ir ekonominius klausimus.
Politinė sistema
Madagaskaras yra pusiau prezidentinė demokratinė respublika. Pagrindinis šalies vadovas yra Ministras pirmininkas. Įstatymų leidžiamoji valdžia priklauso Senatui ir Nacionalinei asamblėjai.
Nuo 2014 m. šaliai vadovauja prezidentas Hery Rajaonarimampianina. 2015 m. gegužės 26 d. šalies parlamentas balsavimo būdu nušalino prezidentą, tačiau vėliau konstitucinis teismas atšaukė šį sprendimą.
Geografija
thumb|right|270px|Isalo nacionalinis parkas thumb|right|270px|[[Adansonia grandidieri alėja]] Madagaskaro sala nutolusi nuo rytinės Afrikos pakrantės 400 km. Ją nuo Afrikos skiria Mozambiko sąsiauris. Ši 1600 km ilgio (šiaurės-pietų kryptimi) ir 600 000 km² ploto sala yra ketvirta pagal dydį pasaulyje po Grenlandijos, Naujosios Gvinėjos ir Borneo.
Unikali salos ekosistema pradėjo formuotis maždaug prieš 120 mln. metų, kai pradėjo skirtis žemynai. Pirminio Gondvanos superkontinento žemėlapyje Madagaskaras įsiterpęs tarp pietinio Indijos krašto ir šiaurinio Antarktidos pajūrio.
Be Madagaskaro salos valstybei priklauso dar keletas aplinkinių salų: Bė sala, Borahos sala, Kombos sala, Micijo sala ir kt.
Per visą rytinę salos pusę iš šiaurės į pietus nusidriekęs Centrinis kalnynas (Vidurinė plynaukštė), siekiantis 800–1500 m aukštį, tektoninių veiksnių suskaidytas į atskirus masyvus: Caratananą (aukščiausia šalies vieta, iki 2876 m), Anakaratrą (2643 m), Vohimehetį (1956 m). Daug užgesusių ugnikalnių, nereti žemės drebėjimai. Kalnynas rytuose stačiais skardžiais leidžiasi link vandenyno. Pagal rytinį krantą driekiasi siaura (20–30 km) pajūrio žemuma. Vakarinę dalį užima daugiausia plačios žemumos ir nedidelės terasinės aukštumos (500–1000 m).
Klimatas tropinis, šiaurės vakaruose – subekvatorinis. Pajūrio žemumose vidutinės mėnesio temperatūros svyruoja tarp 20–26 ir 30 °C, kritulių kiekis per metus daug kur viršija 3000 mm. Centriniame kalnyne vėsiau – būdingos 13–20 °C temperatūros, kritulių kiekis nuo 1000–1500 mm rytuose, einant į vakarus mąžta iki 500–600 mm, o pietvakariuose iki 400 mm.
Beveik visas Madagaskaras kadaise buvo apaugęs miškais, bet dabar daug jų iškirsta (miškingumas vos 10 %). Paplitusios antrinės savanos, apaugusios baobabais, palmėmis. Sausiausioje dalyje – tropinės pusdykumės. Vakarinėje pakrantėje veši mangrovės, rytinėje – kokospalmių giraitės. Saloje yra derlingų raudonžemių, tinkamų dirbti. Sala buvo labai seniai izoliuota nuo Afrikos žemyno, todėl trijų ketvirtadalių Madagaskaro augalų ir gyvūnų rūšių daugiau niekur pasaulyje nėra. Užsienis teikia didelę finansinę pagalbą apsaugoti šioms rūšims ir jų buveinėms, nes joms iškilo grėsmė dėl miškų kirtimo.
Ekonomika
thumb|270px|right|Prekiautojai vietiniame turguje. Madagaskaro ekonomika daugiausia susideda iš žemės ūkio. Geriausios dirbamosios žemės yra rytuose ir šiaurės vakaruose. Pagrindiniai žemės ūkio pelno produktai yra kava, vanilė, cukranendrės, gvazdikėliai, kakava. Pagrindiniai maisto produktai yra ryžiai, bananai, manijokai, pupelės, riešutai. Auginami dideli kiekiai naminių paukščių, galvijų, ožkų, avių, kiaulių. Žvejybos ir medienos pramonės yra vienos iš pagrindinių.
Madagaskaras vykdo labai mažai šalies ekonominių mainų, todėl importas didesnis už eksportą. Pagrindiniai importo produktai yra metalai, įvairūs įrengimai, kuras, transporto įranga, plataus vartojimo prekės, maisto produktai. Pagrindiniai eksporto produktai yra vanilė, kava, kiautuotieji vėžiagyviai, cukrus, tekstilės, naftos produktai. Pagrindiniai šalies mainų partneriai yra Prancūzija, Japonija, Italija, JAV.
Demografija
Madagaskaro gyventojai – azijiečių ir afrikiečių tautų mišinys, įskaitant polineziečius, kurie pirmieji apgyvendino salą. Didžiausios etninės grupės:
Ostoja Bobruvo Marychos draustinis
Ostoja Bobruvo Marychos draustinis, Seinos bebrų buveinių draustinis - draustinis esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje, Krasnapolio valsčiuje. Draustinyje saugomi miškai ir gyvūnija. Draustinyje teka Seinos upė, kurioje gyvena nemažai bebrų. Saugomos medžių rūšys yra eglė, pušis, ąžuolas, beržas ir alksnis. Saugomos augalų rūšys yra paprastasis žalčialunkis (Daphne mezerum), paprastasis sinavadas (Aquilegia vulgaris), gebenė lipikė (Hedera helix), pataisas varinčius (Lycopodium annotinum) ir kanapinis kemeras (Eupatorium cannabinum).
Madagaskaras
Demografija
41 % gyventojų – krikščionys, pusė praktikuoja (52 %) tradicinę Madagaskaro religiją. Yra musulmonų (7 %).
Išsilavinimas
Didelė dalis suaugusiųjų gyventojų yra neraštingi. Merginų raštingumo lygis yra mažesnis negu vaikinų. Viešosios išlaidos švietimui buvo 16,4% visų valstybės išlaidų 2000–2007 metais. Madagaskaras turi keletą universitetų.
Sveikata
Gimstamumo rodiklis yra apie 5 vaikus vienai motinai. 100 tūkstančių gyventojų tenka 29 gydytojai. Vidutinė gyvenimo trukmė buvo 58,4 metų XXI amžiaus pradžioje. Du trečdaliai gyventojų gyvena žemiau tarptautinės skurdo ribos 1,25 JAV $ per dieną.
Kultūra
Madagaskaro kultūra atspindi Pietryčių Azijos, arabų, Afrikos ir Europos įtakos mišinį.
Nacionalinė virtuvė
Ryžiai yra kiekvieno valgio pagrindas daugelyje šalies dalių, kaip ir Azijoje. Patiekalai, pagaminti su ryžiais skiriasi priklausomai nuo vietos gauti maisto produktų ir yra vadinami laoka.
Paul Verhoeven
Kai kurie jo filmai (pvz., „Rožė ir kalavijas“), filmuoti ir JAV ir Nyderlanduose. Maždaug po 20 metų trukusios kūrybos Amerikoje, P. Verhovenas grįžo į Nyderlandus, ir čia jau yra pastatęs filmą „Juodoji knyga“ (2006).
Palavų dinastija
thumb|450px|left|Palavų valstybės valdoma teritorija savo galios viršūnėje apie [[645 metus]] Palavų dinastija (tamilų k. பல்லவர்) buvo tamilų kilmės dinastija, valdžiusi valstybę Pietų Indijoje (dab. Tamilnado šiaurėje ir Andhros pietuose, iki Krišnos upės. Ji klestėjo IV-IX amžiais, o didžiausios ekspansijos laikotarpiu VII a. vid. valdė didžiumą Vidurio Indijos.
Į pietus nuo Palavų Tamilnadą valdė Pandijų dinastija (vėliau Čola imperija), o į vakarus buvo Karnataka, valdoma Čalukjų (vėliau – Raštrakutų). Šiaurėje jos svarbiausi kaimynai buvo Višnukundinai (vėliau – Rytų Čalukjai).
Palavų sostinė buvo Kančipuramas.
Istorija
Palavų istorija skirstoma į ankstyvuosius ir vėlyvuosius.
Ankstyvųjų palavų istorija atsekama nuo pat III a. Ši dinastija susikūrė žlugus Satavahanų imperijai ir visoje Pietų Azijoje prasidėjus anarchijos laikotarpiui. Yra teorijų, kad palavų dinastijos protėviai buvo persai (t. y. pallava kildinamas nuo žodžio pahlava, t. y. persų įvardijimo Indijoje), tačiau tai nėra įrodyta iki galo.
Ankstyvųjų valdovų laikais palavai įsitvirtino pajūrio regione, iki dabar vadinamame Palunadu (t. y. palavų kraštas), tarp Penaro ir Krišnos upių. Jie buvo viena pagrindinių jėgų tuometinėje Pietų Indijoje. IV a. viduryje jie laikinai buvo nusiaubti Samudraguptos kariuomenės, o vėliau aktyviai kovojo su kaimynais višnukundinais.
V a. pabaigoje prasidėjo dinastijos krizė, kurios metu jos sritis užėmė Kadambų valdoma Karnataka. Tačiau atgimimas prasidėjo VI a. viduryje sulig vėlyvųjų Palavų atėjimu. VII a. II pusėje, valdant Narasimhavarmanui ir Paramešvaravarmanui buvo didžiausias valstybės karinis suklestėjimas, kuomet palavai užvaldė didžiąją dalį Vidurio Indijos.
Kultūra
thumb|250px|right|Mahabalipuramo šventykla Palavai propagavo hinduizmą, ir jų įrašai buvo daromi sanskritu.
Jų valstybėje buvo sukurti puikūs architektūros šedevrai, tokie, kaip Mahabalipuramas netoli nuo sostinės Kančipuramo. Jie buvo pirmieji brandūs dravidų architektūros pavyzdžiai, vėliau darę įtaką visai Indijos architektūrai.
Valdovai
Ankstyvieji palavai Vėlyvieji palavai
Niujorko miesto vėliava
200px|thumb|right|Niujorko miesto vėliava Niujorko miesto vėliava yra oficiali miesto trispalvė vėliava, susidedanti iš trijų lygių vertikalių spalvų juostų: kairėje – mėlyna, viduryje – balta, dešinėje – oranžinė. Vėliavos centre yra miesto herbas. Trispalvė buvo kurta pagal tuometinę Nyderlandų vėliavą, panaudotą 1625 metais, kai Manheteno saloje buvo įkurtas Naujojo Amsterdamo miestas (dabar tapęs Niujorku).
Meškasalis
Meškasalis – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 15 km į pietus nuo Alytaus ir tiek pat į šiaurę nuo Merkinės, prie vakarinio Ilgio ežero pakraščio ir kelio. Šiauriau kaimo auga Dušnionių miškas.
thumb|left|250px|[[vigvamas|Vigvamai indėnisto sodyboje Meškasalyje]]
Čepeliškė (Ignalina)
Čepeliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tverečiaus.
Vikižodynas
Vikižodynas – universalaus internetinio žodyno kūrimo projektas, Vikipedijai bei kitiems Vikimedijos projektams giminingas projektas, besiremiantis mediawiki programine įranga ir yra laisvai prieinamas internete.
Bangos vektorius
Bangos vektoriaus sąvoka yra naudinga aprašyti viena kryptimi keliaujančias bangas - kol visos bangos sklinda viena kryptimi, jos yra aprašomos vienu bangos vektoriumi. Pavyzdžiui, vienodo dažnio \omega plokščios bangos sklisdamos viena kryptimi yra aprašomos bangos vektoriumi \vec{k}, nors jų amplitudės ir fazės gali būti skirtingos:
Vikižodynas
Vikižodyno projekto tikslas – sukurti laisvai prieinamą bei universalų žodyną – tiek bendrąjį kuria nors (pvz., lietuvių kalba), tiek ir kitomis kalbomis, tiek sinonimų, vietovardžių, frazeologizmų, vardažodžių, taip pat pateikti vertimus į kitas kalbas.
Bangos vektorius
kur A_n yra n-tos plokščios bangos amplitudė, \varphi _n yra n-tos plokščios bangos fazė,
Vikižodynas
Pagal Daniel Alston idėją projektas pradėtas realizuoti anglų kalba 2002 m. gruodžio 12 d. Vikižodyno projektas lietuvių kalba pradėtas kurti 2003 m. Lietuvių Vikižodyne 2009 sausio 22 d. buvo pasiekta 100 000 straipsnių riba. Šiuo metu yra daugiau kaip 600 000 žodžių ir frazių.
Bangos vektorius
Bangos vektorius gali būti išreikštas per bangos ilgį:
fazinį greitį (n lūžio rodiklis):
Specialus reliatyvumas
Bangų paketas, sudarytas iš beveik monochromatinės šviesos gali būti apibūdintas bangos vektoriumi kuris, užrašytas per jo kovariantines ir kontravariantines dedamasias yra
Rusvasis skiautenis
Ant lapuočių medžių stuobrių, išvartų, dažniausiai ant kelmų. Vasara, ruduo. Lakštelių pakraštėliai nedantyti, sporos neamiloidinės.
Bangos vektorius
Specialus reliatyvumas
Bangos vektoriaus dydis tuomet
Rusvasis skiautenis
Vaisiakūniai vidutino dydžio ir didesni. Kepurėlė 3–8 (12) cm skersmens, išgaubta, vėliau netaisyklingai, skaiutėtai įdubusi, lygi, glotni, kartais žvyneliuota, pakraščiai banguoti, violetinio atspalvio, vėliau – rausvai ruda, ochriškai ruda. Lakšteliai kepurėlės spalvos, pakraštėliai nedantyti, nuagtiniai. Trama elastinga, plona, balsva, švelnaus skonio, bekvapė. Sporos 5–6 (7)×3–3,5 μm.
Bangos vektorius
Specialus reliatyvumas
Paskutinis veiksmas buvo atliktas pasitelkus žinomą išraišką:
Builis (augalas)
Builis (Anthriscus) – salierinių (Apiaceae) šeimos augalų gentis, paplitusi Europoje ir vidutinio klimato Azijos dalyse.
Dažnas augalas augantis pievose, kai kurios rūšys laikomos kenksmingomis piktžolėmis, genties augalai yra kai kurių drugių vikšrų (pvz., dvitaškio pelėdgalvio (Amphipyra tragopoginis)) mitybinis augalas.
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla – dieninė, pagrindinės mokyklos tipo jaunimo mokykla Kaune, Pramonės pr. 35, vykdžiusi neformaliojo vaikų švietimo ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191846452. Steigėjas Kauno miesto savivaldybės taryba. miniatiūra|220px|left|Mokyklos pastatas 2019 m. miniatiūra|220px|left|Aikštelė prie mokyklos
Bangos vektorius
Lorenco transformacija
Bangos vektoriaus Lorenco transformaciją įgalina gauti reliatyvistinio Doplerio efekto išraišką. Matricinis Lorenco transformacijos pavidalas yra
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla
Istorija
Mokyklos istorija prasidėjo nuo 1994 m. rugsėjo 12 d., kai Moksleivių techninės kūrybos ir darbo centre duris atvėrė jaunimo klasės, kuriose žinių semtis panoro 30 mokinių. 1995–1996 mokslo metais jau mokėsi 142 mokiniai, sudarytos 9 jaunimo mokinių klasės. 1996 m. centras reorganizuotas į mokyklą, pavadintą vienos iš Sausio 13-osios įvykių aukų – Tito Masiulio (1962–1991) vardu.
Bangos vektorius
Lorenco transformacija
Tuomet, kada šviesa yra išspinduliuojama iš greitai judančio šaltinio ir norima sužinoti šviesos, detektuojamos Žemės laboratorijoje, dažnį, yra būtina atlikti bangos vektoriaus Lorenco transformaciją. Pažymėtina, kad šaltinio koordinačių sistema yra Ss, o Žemėje esančių stebėtojų Sz. Taikydami Lorenco transformaciją bangos vektoriui gauname
Builis (augalas)
Gentyje yra šios rūšys: ir kt.
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla
Istorija
2018 m. Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla prijungta prie Kauno suaugusiųjų ir jaunimo mokymo centro, veikiančio Žemųjų Šančių mikrorajone, Sandėlių g. 7 (kodas 295093070).
Bangos vektorius
Lorenco transformacija
bei susidomėję \mu = 0 dedamąja (ji išreiškia bangos dažnį) gauname šią išraišką
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla
Veikla
Mokykloje veikė 2 struktūriniai padaliniai: bendrojo lavinimo ir neformaliojo vaikų švietimo, kuriuose buvo šie skyriai: informacinių technologijų, metodinio darbo organizavimo, ikiprofesinio mokymo. Bendrojo lavinimo struktūriniame padalinyje buvo ugdomi mokiniai, siekiantys pagrindinio išsilavinimo, o neformaliojo vaikų švietimo – mokyklos bendrojo lavinimo struktūriniame padalinyje besimokantys, kitų Kauno miesto ugdymo įstaigų mokiniai ir niekur nesimokantys paaugliai ir jaunuoliai.
Bangos vektorius
Lorenco transformacija
kur yra išraiškos k^1 krypties kosinusas dydžio k^0 atžvilgiu, Tuo būdu,
Kauno Tito Masiulio jaunimo mokykla
Veikla
Mokyklos specialistai vykdė veiklą šiose prioritetinės srityse: patyčių, krizių, nusikalstamumo ir smurto prevencija, pagalba mokiniams turintiems mokymosi, elgesio ir emocinių problemų, mokytojų švietimas. Individualiai buvo dirbama su mokiniais, tėvais (globėjais), mokytojais, sprendžiant socialines ir pedagogines mokinio problemas, buvo teikiama parama krizių metu. Vyko pokalbiai ir konsultacijos mokiniams, jų tėvams (globėjams). Buvo padedama adaptuotis mokykloje naujai atėjusiems mokiniams, atliekami tyrimai mokyklos bendruomenėje. Bendradarbiauta su socialiniais partneriais (Vaiko teisių apsaugos skyrius, policija, pedagoginė psichologinė tarnyba, pataisos inspekcija, Socialinių reikalų skyrius, seniūnijos, pagalbos šeimai tarnyba ir kt.).
Bangos vektorius
Šaltinis juda tolyn
Pavyzdžiui, pritaikę tai situacijai, kuomet šaltinis juda tiese tolyn nuo stebėtojo (\theta=\pi), gauname:
Rusvasis skiautenis
Būdingi požymiai: jauni vaisiakūniai violetinio atspalvio, vėliau – rausvai rudi, tamprūs.
Kazys Babickas
Kazys Babickas (1901 m. gegužės 7 d. Laukminiškiuose, Panevėžio valsčius – 1968 m. spalio 18 d. Čikagoje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas, inžinierius elektrotechnikas.
Rusvasis skiautenis
Auga po kelis vaisiakūnius ant negyvos lapuočių medienos. Nedažnas. Nevalgomas, bet jo savybėmis domisi medikai.
Kazys Babickas
Biografija
Brolis Petras Babickas, sesuo Unė Babickaitė. Nuo 1919 m. vasario 6 d. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. baigė Kauno karo mokyklą, 1925 m. – Aukštuosius karo technikos kursus.
Rusvasis skiautenis
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 193 psl.
Kazys Babickas
Biografija
Nuo 1919 m. Elektrotechnikos bataliono karininkas. 1920 m. liepos mėn. Lietuvos kariuomenei užėmus Vilnių, su V. Endziulaičiu sujungė Kauną ir Vilnių telegrafo bei telefono ryšiu. 1926–1931 m. Ryšių bataliono mokomosios kuopos vadas. 1932–1936 m. dėstė Karo mokykloje. 1934 m. pulkininkas leitenantas. 1937–1940 m. Autorinktinės vadas.
SSRS okupavus Lietuvą 1940 m. birželio 25 d. paleistas į atsargą mokytojavo. 1944 m. spalio mėn. pasitraukė į Vokietiją, Viurcburgo karo pabėgėlių stovyklos aprūpinimo viršininkas. 1949 m. emigravo į JAV.
Pierre Clastres
Pierre Clastres (1934 m. – 1977 m. liepos 29 d.) – prancūzų antropologas ir etnografas, labiausiai žinomas savo tyrinėjimais, atliktais gyvenimo Guayaki gentyje Paragvajuje metu, ir teorija apie valstybių nesukūrusias visuomenes.
Savo žinomiausiame darbe „Visuomenė prieš valstybę“ (La Société contre l'État, 1974 m.), Clastres kritikuoja tiek evoliucionistų idėją apie valstybinę santvarką, laikomą visuomenės vystymosi neišvengiamu ir galutiniu rezultatu, tiek ir Rousseau mintis apie žmogaus prigimties pozityvumą.
Miškinis skudutis
Miškinis skudutis (Angelica sylvestris) – salierinių (Apiaceae) šeimos augalas. Augalo pavadinimas kilo iš lotyniškų žodžių: angelus – angelas, sylvestris – miškinis.
Morfologija
Daugiametis arba dvimetis, 60–160 cm aukščio augalas. Stiebas stačias, tuščiaviduris, apvalus, viršutinėje dalyje nežymiai briaunotas, melsvai miltuotas, viršutinėje dalyje šakotas ir šiek tiek plaukuotas. thumb|left|230px| Miškinio skudučio lapai Lapai stambūs, tamsiai žali, 2–3 kartus plunksniški, plačiomis, išsipūtusiomis makštimis; lapeliai kiaušiniški, pjūkliškai dantyti, jų viršutinė pusė plika, apatinė ties gyslomis apaugusi šiurkščiais plaukeliais; viršutiniai lapai su mažais lapalakščiais. Žiedynai su 15–40 nelygaus ilgio briaunotų stipinų. Skraistės nėra arba ji 1(3)–lapė. Skraistlapėliai siauri, yliški, maždaug tokio pat ilgio kaip skėčiukai. Skėtukai rutuliški; gausiažiedžiai, su daugeliu yliškų skaistlapėlių. Vainiklapiai balti arba rausvi, lygia arba tik negiliai iškirpta viršūne. thumb|left|230px| Miškinio skudučio vaisiai Vaisius plačiai elipsiškas, 4–5 mm ilgio, iki 5 mm pločio. Lapkočiai šakojimosi vietose su skersiniu raudonu ruoželiu, nežymiai vagoti. Kraštai lapkočiu žemyn nenusileidžia. Žiedai balti, kartais rožiniai; žiedynas – plokščias ar mažai iškiliu viduriu skėtis.
Žydi nuo liepos iki rugsėjo mėnesio.
Augavietės
Auga miškuose, krūmuose, drėgnose pievose, gerai pakenčia pavėsį.
Paplitimas Lietuvoje: Gana dažnas visoje šalyje. Bendras paplitimas: Azija, Europa, Rusijos europinė dalis, Sibiras.
Roland Linz
Rolandas Lincas (g. 1981 m. rugpjūčio 9 d.) – futbolininkas, Austrijos rinktinės ir FK Austria Wien klubo puolėjas.
žaidžia nuo 2003 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate.
Observatorija
thumb|260px|right|[[Gran Kanarijos observatorija]] Observatorija – specialiai įrengta įstaiga, skirta stebėti ir tirti dangaus kūnus bei įvairius kosminius, atmosferos ir žemės reiškinius.
Observatorijos yra svarbios įvairioms mokslo sritims – astronomijai, klimatologijai, geologijai, meteorologijai bei vulkanologijai.
Senesniais laikais observatorijose tebūdavo paprasta įranga (pavyzdžiui, sekstantas atstumų tarp žvaigždžių skaičiavimui) arba observatorija būdavo įrengta tam tikru būdu, leidžiančiu atlikti stebėjimus (pavyzdžiui, Stounhendžas). Šiuolaikinėse observatorijose paprastai yra vienas ar daugiau nekilnojamas teleskopas, bei tam tikra įranga teleskopo valdymui. Nuo XX amžiaus vidurio statomi radioteleskopai, gaudantys radijo bangas, sklindančias iš įvairių Visatos vietų. Tokie instrumentai su valdymui skirtais pastatais vadinami radijo observatorijomis.
Seniausia observatorija yra Čomsung Dae observatorija (Kiongi provincija, Pietų Korėja), ji buvo pastatyta 632 m.
Žalčio karūna
Žalčio karūna – 1986 m. Lietuvos televizijoje sukurtas meninis filmas. Drama. Filmo trukmė – 2 val. 18 min.
Siužetas
Filmas nagrinėja dailininko ir kompozitoriaus M.K.Čiurlionio gyvenimą ir kūrybą. Jame istoriškai tiksliai neatkuriamas jo gyvenimas, tačiau tarsi sustabdytos svarbiausios biografijos akimirkos, esminiai lūžiai ir atskleidžiamos menininko kūrybos paslaptys. Filmas – tarsi variacija menininko genialumo bei kūrybos temomis.
Smilgių herbas
Smilgių herbas – Smilgių miestelio heraldinis simbolis.
Aprašas
Žaliame skydo lauke sidabrinės keturios smilgos, vidurinės dvi susikryžiavusios.
Istorija
Smilgiai istorinio herbo neturėjo. Heraldikos komisijoje buvo nuspręsta įamžinti plačiai paplitusias mūsų pievų žoles – smilgas. Skaičius 4 laikomas kosminiu ir harmonijos išraiška. Žemės ciklas turi 4 metų laikus, yra 4 pasaulio šalys, taigi ir 4 pagrindinės vėjų kryptys, 4 elementai – ugnis, vanduo, oras ir žemė, 4 rojaus upės, 4 evangelistai, 4 amžiaus tarpsniai – vaikystė, jaunystė, branda ir senatvė.
Herbo etaloną sukūrė dailininkas Arvydas Každailis. Herbas Lietuvos prezidento dekretu patvirtintas 2008 m. sausio 30 d.
Arlis
Arlis – miestas pietų Prancūzijoje, Provanse, prie Ronos žiočių. Išvystyta metalurgija, mašinų ir chemijos pramonė. Kanalas jungia su Viduržemio jūra.
Yra antikos muziejus, juvelyrikos muziejus, vyksta tarptautiniai fotografijos simpoziumai nuo 1970 m.
Olandų postimpresionizmo tapytojas Vincentas van Gogas gyveno Arlyje 1888–1889 metais ir nutapė virš 300 piešinių.
Verstaminų III piliakalnis
Verstaminų III piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22952) Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietvakariuss nuo Verstaminų kaimo, Teizų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Lazdijai – Krosna pasukus į Verstaminus, jų neprivažiavus, ties geresnio dešiniojo kelio posūkio pabaiga, pasukus į dešinę pietuosna lauko keliuku pro sodybą 400 m – yra dešinėje šiaurės kryptimi.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas 600 m į šiaurės vakarus nuo pirmojo ir 300 m į šiaurės vakarus nuo antrojo piliakalnio, nusausinto ežerėlio vakariniame krante. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 26x8 m dydžio. Šlaitai statūs, 12-­15 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja.
Gyvenvietė
Vakarų – pietvakarių papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos.
Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 41 400 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 12 000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Cher
Tituluojama popdeive , ji tarp savo daugybės muzikos, televizijos ir filmų laimėjimų turi Oskarą, Grammy, Emmy ir tris Auksinio gaublio apdovanojimus.
Cher yra vienintelė atlikėja, ir turinti Nr.1 hitų „Billboard“ topuose kiekviename iš praėjusių šešių dešimtmečių. Hitas, šokių muzikos singlas „Believe“ yra perkamiausias jos įrašas ir perkamiausias 1999 m. singlas, kurio parduota daugiau nei 10 mln. kopijų visame pasaulyje. Ji pasiekė rekordą tope Billboard Hot 100 – tarp pirmo (išleisto 1965 m.) ir paskutinio (išleisto 1998 m.) jos Nr. 1 hitų yra 33 metų laiko tarpas. 2002–2005 m. vykęs Cher „Atsisveikinimo turas“ tapo sėkmingiausiu iki tol moters solo atlikėjos koncertiniu turu.