cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ulan Batoras
Miestas sparčiai ėmė augti po Antrojo pasaulinio karo, daugiausia padedamas planinės TSRS ekonomikos. Įrengti platūs medžiais apsodinti bulvarai ir aikštės, vyrauja neoklasicizmo stilius. Mieste yra Valstybinė viešoji biblioteka, keletas muziejų, Nacionalinis teatras, Mongolijos valstybinis universitetas (įkurtas 1942 m.), Mokslų akademija. Yra Budos – buvusio tautos dvasinio vado – vienuolynas, kuriame dabar įrengtas muziejus. Miesto centre – Damdino Suchė-Batoro paminklas.
Teatras
Rūšys
Teatrai, vaidinimai vyko du kartus per metus, per Derlingumo ir vyno dievo Dioniso šventes, pietiniame Akropolio šlaite. Teatras talpino 30 000 žiūrovų.
Ulan Batoras
Geografija ir klimatas
miniatiūra|Ulan Batoro klimatograma Ulan Batoras yra įsikūręs apie 1350 metrų aukštyje nuo jūros lygio, miestas yra kiek ryčiau Mongolijos centro prie Tūlo upės.
Ulan Batoras yra šalčiausia pasaulio sostinė (vidutinė metinė temperatūra -1,3 °C). Žiemos būna labai šaltos, temperatūra gali nukristi iki -30 ar -40 laipsnių šalčio, o vasaros būna karštos (+30-35 °C).
Transportas
Mieste yra Čingistano tarptautinis oro uostas (anksčiau Buyant Ukhaa oro uostas), kuris susisiekia su didžiausiais Mongolijos miestais. Per sostinę nutiestas Kinijos-Sibiro magistralinis geležinkelis.
Teatras
Rūšys
Epidauro amfiteatras – didžiausias išlikęs antikinis teatras Graikijoje.
Ulan Batoras
Transportas
Ulan Batore yra autobusų ir troleibusų sistema. Mieste yra 8 troleibusų maršrutai
Už taksi Ulan Batore reikia mokėti 350 MNT už kilometrą (2006)
Iki 2017 planuojama pastatyti metro.
Teatras
Statiniai: senovės romėnų teatras
Romėnų teatras (Kom Al DekKa) – gerai išsilaikęs statinys su galerijomis, mozaikinėmis grindimis, marmurinėmis kėdėmis žiūrovams, kur tilpdavo iki 800 žmonių. Ptolomėjų laikais čia buvo Pano parkas ir malonumų sodas. Įrašai teigia, kad ši vieta kartais būdavo naudojama imtynių konkursams. Teatrą sudaro trylika balto marmuro, importuoto iš Europos, pusrutulio formos aukštų. Jo kolonos padarytos iš žalio marmuro, įvežto iš Azijos, ir raudono granito, importuoto iš Asuano. Užkulisiai abiejose scenos pusėse dekoruoti mozaikine danga. Einant nuo teatro žemyn, galima pamatyti masyvias arkas ir akmenines sienas, romėnų vonių mūrą ir jų namų liekanas.
Ulan Batoras
Istorija
Miestas įkurtas 1639 m. kaip budistų vienuolių centras, ilgą laiką vadinosi Urga. XIX a. viduryje ėmė vystytis kaip verslo centras kelyje tarp Rusijos ir Kinijos. 1911 m. jis tapo nepriklausomos Išorinės Mongolijos valstybės sostine, o 1921 m. padedant sovietinėms karo pajėgoms buvo užimtas mongolų revoliucionierių. 1924 m. jie įkūrė komunistinę Mongolijos Liaudies Respubliką ir miestą pervadino Ulan Batoru.
Cerberus Capital Management
Cerberus Capital Management – JAV privataus kapitalo bendrovė. Ji investuoja į bendroves, perima jų skolas ir po restruktūrizavimo jas parduoda. „Cerberus Capital Management“ buvo įkurta 1992 m., o jos steigėjas – Stephen Feinberg.
Ulan Batoras
Pavadinimo kilmė ir raida
Miesto istorija mena daug pavadinimų. 1639–1706 m. jis buvo žinomas kaip Urga (mong. Өргөө 'jurtos rūmai'), 1706–1911 m. kaip Churė (mong. Хүрээ 'stovykla') arba Ich Churė (mong. Их Хүрээ 'didžioji stovykla'). Kinijoje jis buvo žinomas kaip Kulunas. 1911 m. šaliai gavus nepriklausomybę, miestas pervadintas Nijslel Churė (mong. Нийслэл Хүрээ 'sostinės miestas'). Nugalėjus komunistų revoliucijai Mongolijoje, 1924 m. miestas tapo Ulan Batoru (mong. 'raudonasis didvyris') – taip pavadintas tautos didvyrio Damdino Suchė-Batoro garbei, kuris išvadavo šalį nuo kinų ir pasikvietė sovietinę armiją.
Angliškai miestas iki 1924 m. buvo vadinamas Urga arba Kuren.
Kauno Drobė
Kauno „Drobė“ - istorinis Lietuvos krepšinio klubas, įkurtas 1938 metais. 1993 krepšinio klubas debiutavo LKL čempionate, kur iškovojo 8 vietą. Klubas lygoje rungtyniavo tik vieną sezoną.
Istorija
Nuo 1962 m. klubas tapo devynis kartus Lietuvos čempionu ir šešis kartus laimėjo Respublikos taurę. Klubo komandoje žaidė ilgamečiai Lietuvos rinktinės nariai: Gediminas Budnikas, Algirdas Brazys ir Sergejus Jovaiša.
FK Šurtan Guzar
„Šurtano“ futbolo klubas arba Šurtan futbol klubi, o angliškuose šaltiniuose žinomas Football Club Shurtan pavadinimu – Uzbekijos futbolo klubas iš Guzaro.
Emanuelis Levinas
Gyvenimas ir Filosofija
Emanuelis Levinas gimė 1906 m. sausio 12 d. litvakų šeimoje Kaune, tuometinėje carinės Rusijos imperijoje. Dėl Prmojo Pasaulinio karo sukrėtimų, šeima 1916 m. persikėlė į Charkovo guberniją Ukrainoje. Ten jie gyveno 1917 m. vasario ir spalio perversmų Rusijoje metu. Emanuelis Levinas pradinius mokslus išėjo rusakalbėse mokyklose Kaune ir Charkove. 1920 m. šeima grįžo į Kauną, atsikūrusią Lietuvos Respubliką. Prieš išvykdamas į Prancūziją, Levinas dvejus metus mokėsi žydų gimnazijoje. Lietuvoje Levinas įgijo tradicinio žydų mokymo pagrindus.
Levinas pradėjo savo filosofines studijas Strasbūro universitete 1924 m., čia jis susipažino su garsiu prancūzų filosofu Maurice_Blanchot, kuris tapo vienu iš geriausių jo draugų. 1928 m. jis nuvyko į Freiburgo universitetą studijuoti Edmund‘o Husserl‘io fenomenologijos. Freiburge jis taip pat susitiko su Martin'u Heidegger'iu, kurio filosofija jį (tuo metu) labai sužavėjo. Levinas tapo vienu iš pirmųjų prancūzų intelektualų, atkreipusių dėmesį į Husserl'io ir Heidegger'io kūrinius. E. Levinas 1931 m. išvertė Husserl’io „Dekarto meditacijas" Cartesian_Meditations. Jo mintis pritaikydamas savo filosofijai, parašė kūrinius „Intuicijos teorija Husserl‘io fenomenologijoje“ ('La théorie de l'intuition dans la phénoménologie de Husserl' (angl. The Theory of Intuition in Husserl's Phenomenology); jo 1929/30 filosofijos daktaro tezės), „Nuo egzistencijos prie egzistentų" ('De l'Existence à l'Existant' (angl. From Existence to Existents; 1947 m.), ir „Atrandant būtį su Husserliu ir Heideggeriu“ ('En Découvrant l’Existence avec Husserl et Heidegger' (angl. Discovering Existence with Husserl and Heidegger); pirmasis leidmas 1949 m., vėlesnis leidimas 1967 m.).
Po daktaro laipsnio gavimo E. Levinas pradėjo mokyti žydų vaikus vidurinėje mokykloje Paryžiuje, vėliau tapo jos direktoriumi. 1961 m. pradėjo dėstyti Poiters universitete, 1967 m. Paryžiaus universiteto Nanterre'o filiale ir Sarbonos universitete 1973 m., kur 1979 m. išėjo į pensiją. Jis taip pat buvo Šveicarijos Freiburgo universiteto profesorius. 1989 m. už savo filosofinius kūrinius buvo apdovanotas Balzano premija.
Levinas kildina savąją etikos sampratą iš susidūrimo su Kitu patirčių. Levino manymu, aukščiausias neredukuojamas „face-to-face" tarpusavio sąryšis yra „privilegijuotas“ ypatingas reiškinys, kuriame susijungia labai stiprus žmogaus artumo ir atstumo pojūtis. Kitas (the other) tiksliai atskleidžia save ne savo kitoniškume šoko metu sumenkindami savąjį „aš“, bet kaip pirmapradyje švelnumo fenomene (E. Levinas, Totality and Infinity: An Essay on Exteriority (Alphonso Lingis, transl. Pittsburgh: Duquesne University Press, 1969, p. 150). Tuo pačiu metu, veido „atidengimas“ daro prielaidą, tai prielaida kuri iki galo gali išreikšti arba žinoti savo laisves, galinti patvirtinti arba paneigti. Vienas iškart atpažįsta Kito transcendenciją ir (heteronomy), netgi žmogžudystės nepavyksta padaryti, kai bandoma apsimesti savo kitoniškumu.
Levino vėlesne nuomone kūrinyje „Totality and Infinity“, jis argumentuoja tai, kad mūsų atsakomybė Kitiems yra įsišaknijusi mūsų Konstitucijos supratime. Tai turėtų būti užrašyta, kad pirmoje eilutėje įžangoje knygoje yra „visi lengvai susitars, kad tai yra labai svarbu žinoti, ar mes neesame apgaudinėjami morales“. Tai galima aiškiai pamatyti, kai pasikartos (chapter 4 in „otherwise of being“), kur Levinas teigė, kad subjektyvumas susiformavo mūsų „atliktume“ su Kitais. Kitu atveju, jo pastangos buvo ne toli nuo tradicinių pastangų surasti subjektyvumą viduje Kitų(su tuo jis sutinka), tad jo nuomone buvo tokia, kad subjektyvumas buvo ne pirmapradė teorija, bet etika. Galima sakyti, mūsų atsakomybė už Kitus nebuvo išvesta iš mūsų bruožų, vietoj to, pareiga sukuria mūsų subjektyvumą (bjing in the world) suteikiant jam prasmingą kryptį ir orientaciją. Levino disertacija „etikos kaip pirmosios filosofijos“ tai reiškia, kad tradicinės filosofinės kryptys siekia žinių, bet antrinis bruožas yra daugiau etikos pareiga kitiems.
Pagyvenęs Levinas buvo pripažintas intelektualas Prancūzijos visuomenėje, jo knygos buvo greit išperkamos. Jis darė didelę įtaka jauniesiems Jacques Derrida. Jis parašė panegiriką Levino laidotuvėms, vėliau išleidęs „atsisveikinimas su E. Levinu“ dėkingumas ir tyrinėjimas Levino moralinės filosofijos.
Porečas
Porečas − miestas Kroatijoje, Istrijos pusiasalyje.
Centrinė Porečo miesto istorinė dalis 1997 m. įrašyta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Mieste yra garsi bizantinio stiliaus Eufrazijaus bazilika.
Istorija
Gyvenvietė Parentiumas Porečo vietoje žinoma labai seniai. Prieš 2 000 metų Oktavianas Augustas suteikė Parentiumui miesto teises. Palanki miesto geografinė padėtis leido greitai plėstis ir miestui ir uostui.
III a. Poreče buvo įkurta krikščionių bendruomenė, o VI a. pastatyta krikščionių bazilika − išlikusi iki mūsų dienų.
Daugiau kaip 500 metų Porečas priklausė Venecijos respublikai.
1797 m. miestas priklausė Austrijai. 1805−1813 m. Porečą kontroliavo Napoleono kariuomenė, o 1813 m. miestas vėl priklausė Austrijai.
Po I Pasaulinio karo Porečas priklausė Italijai, o po II Antrojo pasaulinio karo Porečas perėjo Jugoslavijos žinion.
1991 m. Kroatijai atsiskyrus nuo Jugoslavijos, miestas priklauso Kroatijai.
Balčiauskas
Balčiauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Balčiauskienė (ištekėjusi moteris) ir Balčiauskaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Plaukuotasis gurgždis
Plaukuotasis gurgždis (Chaerophyllum hirsutum) – salierinių (Apiaceae) šeimos gurgždžio (Chaerophyllum) genties žolinių augalų rūšis. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Biologija
thumb|left|200px|Lapai thumb|left|200px|Žiedai thumb|left|200px|Vaisiai Tai daugiametis, 40–100 cm aukščio augalas. Stiebas status, apvalus, vagotas, šiurkščiai plaukuotas, pamatas apgaubtas senų lapų likučių. Lapai trikampiški, 2–3 kartus trilapiai, kartais lapeliai dantyti, triskilčiai, tamsiai žali; žemutinių lapų lapkočiai ilgi.
Žiedynas – skėtis su 10–20 plikų stipinų. Skraistlapiai 5–8, nusmailėjusiomis viršūnėmis, žemyn atsilošę. Vainiklapiai balti, dažniau rausvi.
Žydi birželio–liepos mėnesiais. Vaisius – dėžutė, pailgai linijiška, apie 10 mm ilgio ir 2 mm pločio. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai.
Paplitimas ir augavietės
Paplitęs Europoje, Balkanuose, Mažojoje Azijoje. Lietuvoje labai retas.
Auga drėgnuose lapuočių ir mišriuose miškuose, šlaituose, paupiuose, humusingame dirvožemyje.
Apsauga ir nykimo priežastys
Plaukuotasis gurgždis į Lietuvos raudonąją knygą įrašytas nuo 2000 m. Pagrindinė grėsmė yra augavietės apšvietimo ir drėgmės sąlygų pakitimas, kitų augalų bei medžių konkurencijos padidėjimas.
Giedružė
„Giedružė“ – folklorinis Neringos ansamblis.
2002 m. 20 Nidos atlikėjų susibūrė į ansamblį „Giedružė“ (vadovė Audronė Buržinskienė).
Ansamblio repertuare – Mažosios Lietuvos dainos, šokiai, instrumentinė muzika. „Giedružė“ taip pat šiuolaikiškai interpretuoja autentiškas Liudviko Rėzos dainas.
Kolektyvas Neringoje rengia kasmetinį tarptautinį folkloro festivalį „Tek saulužė ant maračių“. Parengė programą Kuršių nerijos etnokultūros istorijos tema: „Kuršių kiemas“ (2003, 2004 m.). Dalyvavo tarptautiniame folkloro festivalyje „Parbėg laivelis“ (2004 m. Klaipėda), taip pat tarptautinėse turizmo parodose: „C M T‘ 04“ (Štutgardas, Vokietija 2004 m.), „VIVATTUR‘04“ (Vilnius, Lietuva 2003; 2004 m.).
Būdakalnis
thumb|Būdakalnis
Namča Barva
Namča Barva  – kalnas Himalajų kalnų grandinės rytuose, Tibete (dab. Kinijos Liaudies Respublika), Njingči prefektūroje. Aukštis – 7782 m. Stūkso greta Jarlung Cangpo upės vingio ir jos gilaus kanjono (virš upės kalnas iškilęs 5000–6800 m). Už 22 km į šiaurės vakarus iškilęs Gjala Perio kalnas (7294 m).
Būdakalnis
Būdakalnis (arba Ažušilės kalnas, Ažušilis) – viena aukščiausių kalvų Lietuvoje (284,8 m), 3 km į rytus nuo Ignalinos, Švenčionių aukštumoje. Apie 10 km į pietryčius yra kiek aukštesnė kalva – Nevaišių kalnas.
Susidarė paskutinio ledynmečio metu iš moreninio priemolio, žvirgždo, gargždo, riedulių. Šiaurinėje kalvos papėdėje įsikūręs Ažušilės kaimas.
Namča Barva
1976–1992 m. Namča Barva buvo aukščiausias neįkoptas pasaulio kalnas, bet 1992 m. spalio 30 d. viršūnę pasiekė jungtinė kinų–japonų ekspedicija. Nuo to laiko į kalną įkopta nebuvo.
Dryžasparnė prinija
Dryžasparnė prinija (Prinia familiaris) – cistikolinių (Cisticolidae) šeimos paukščių rūšis. Paplitimo arealas – Sumatros, Javos ir Balio salos.
Kratiškių pagrindinė mokykla
Biržų rajono Kratiškių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Biržų raj., Kratiškiuose, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190544821.
Filialai:
Arūnas Valinskas
Arūnas Valinskas (g. 1966 m. lapkričio 28 d. Lazdijuose) – TV laidų, įvairių netradicinių konkursų ir renginių vedėjas, prodiuseris bei iniciatorius, humoristas. Buvęs LR Seimo narys, Seimo pirmininkas ir Tautos prisikėlimo partijos įkūrėjas.
Kratiškių pagrindinė mokykla
Istorija
Kratiškiuose pirmoji mokykla jau buvo 1912 m. 1935 m. pastatyta ir pradėjo veikti Butniūnų pradinė mokykla. Dirbo mokytojai Šernai, vėliau Ramanauskai. 1957 m. mokykla rekonstruota ir reorganizuota į septynmetę mokyklą. Tuo metu mokykloje mokėsi apie 150 mokinių. 1961 m. mokykla peraugo į aštuonmetę mokyklą, prie kurios įsikūrė vakarinė 8 klasė. 1968 m. Kratiškuose pastatyta nauja mūrinė mokykla, 1991 metais ji pavadinta Kratiškių pagrindine mokykla.
Arūnas Valinskas
Išsilavinimas
Aukso medaliu baigė Vilniaus 12-ąją vidurinę mokyklą, įstojo į Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1987 m. išbrauktas iš studentų sąrašo dėl „elgesio, nesuderinamo su tarybinio studento vardu“. Vėliau grąžintas (1988, 1991 m.) ir vėl pakartotinai pašalintas (1990, 1992 ir 1994 m.), kadangi aktyvi koncertinė veikla buvo sunkiai suderinama su studijomis.
Kratiškių pagrindinė mokykla
Direktoriai
2011 m. Deimantė Žalinkevičienė
Arūnas Valinskas
Išsilavinimas
Nuo 2000 iki 2002 m. vėl studijavo Vilniaus universitete, baigė neakivaizdines teisės studijas, sėkmingai apgynė magistro darbą „Bausmių teorijos“ (darbo vadovas – bendrakursis doc. Gintaras Švedas), teisės magistras (baudžiamosios teisės specializacija).
Šeima
Vedė 1988 m., žmona – Inga Valinskienė, dainininkė, TV laidų vedėja bei įgarsintoja, buv. LR Seimo narė. Sūnūs – Arūnas ir Šarūnas.
Pramogų verslo karjera
kairėje|miniatiūra| Sceninę veiklą pradėjo studijų laikotarpiu 1985 metais, kai su humoro grupe „Dviratis“ parengė pirmąją koncertinę programą. Vėliau kartu su ja surengė apie 1 tūkst. koncertų.
Televizinę veiklą pradėjo 1992 m. LTV ir netrukus perėjo į „LitPoliinter“ televiziją, pasiūlęs žaidimo „Taip. Ne“ koncepciją. Tapo prodiuseriu, televizijos laidų, šou bei renginių vedėju, yra įvairių netradicinių konkursų bei renginių kaip „Mis nelaisvė“ iniciatorius, organizatorius ir idėjų autorius.
Kurtos bei vestos laidos: „Vakarėlis Jums“ (BTV), viktorinos „Taip. Ne“, „Žodžių mūšis“, „Šeši nuliai – milijonas” (LNK), humoro laidos „Dviračio žynios“, „Dviračio šou, „Dviračio televizija“, kasmetiniai „Auksinių svogūnų“ apdovanojimai, debatų laidos „Korida“ (BTV), „Arena“, realybės šou „Seimo viešbutis“, „Žvaigždžių akademija“, muzikiniai šou „Kelias į žvaigždes“, „Žvaigždžių vartai“. Buvo LNK muzikinio projekto „Žvaigždžių duetai“ komisijos nariu bei kviestine žvaigžde, 2010 m. – LNK talentų šou „Dvi minutės šlovės“ komisijos nariu.
2012 m. BTV atgaivino viktoriną „Taip. Ne“, yra BTV muzikinio konkurso „Muzikinė kaukė“ komisijos narys, LNK pokalbių šou „Plikis ir Ponia“ kartu su Rūta Mikelkevičiūte vedėjas.
2013 m. vedė Nacionalinę Lietuvos atranką į „Eurovizijos“ dainų konkursą.
thumb|Arūno Valinsko delno spaudas [[Nida|Nidoje, Šlovės alėjoje]] Nuo 2014 m. su Andriumi Tapinu veda intelektinio žaidimo laidą „Auksinis protas“.
2016 m. vedė laidą „Atspėk dainą“, kurią po 6 laidų atšaukė dėl A. Baukutės pasisakymų laidos metu.
Nuo 2020 m. laidos „Teleloto“ prodiuseris ir pirmos 2020–2021 sezono laidos vedėjas.
Politinė karjera
thumb|left|Lietuvos Ministras pirmininkas [[Andrius Kubilius su žmona Rasa Kubiliene ir Seimo pirmininkas Arūnas Valinskas su žmona Inga Valinskiene. Vilnius, 2009 m. liepos 12 d.]] 2008 m. įkūrė Tautos prisikėlimo partiją, buvo išrinktas jos pirmininku. 2008 m. Seimo rinkimuose išrinktas į 2008–2012 m. kadencijos Seimą. Pirmojo posėdžio metu 2008 m. lapkričio 17 d. vakarą (antruoju slaptu balsavimu) išrinktas Seimo Pirmininku visai kadencijai. 2009 m. rugsėjo 15 d. atstatydintas iš LR Seimo Pirmininko pareigų. 2012 m. spalio 14 d. vykusiuose 2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose kandidatavo kartu su Liberalų ir centro sąjunga, bet nebuvo perrinktas ir sugrįžo į pramogų verslą.
Kontroversijos
1999 m. teismas pripažino A. Valinską kaltu pagal Baudžiamojo kodekso straipsnį už pajuokavimą apie padėtą bombą „Šarūno“ viešbutyje, kuriame vyko dainininkų Žilvino Žvagulio ir Irenos Starošaitės vestuvės ir jose jis buvo piršliu. Gavęs 15 tūkst. Lt baudą, A. Valinskas sumokėjo ją baltomis 1, 2 ir 5 centų nominalų monetomis, atvežęs jas suverstas į priekabą.
Nors pagal Lietuvos Respublikos Konstitucijos Seimo Statuto 60 straipsnį „Seimo nario pareigos, išskyrus jo pareigas Seime, nesuderinamos su jokiomis kitomis pareigomis valstybinėse įstaigose ir organizacijose, taip pat su darbu verslo, komercijos bei kitose privačiose įstaigose ar įmonėse. Seimo narys negali gauti jokio kito atlyginimo, išskyrus atlyginimą už kūrybinę veiklą“, anksčiau buvęs Lietuvos pramogų pasaulio lyderiu A. Valinskas ir toliau pakankamai aktyviai dalyvavo televizijos projektų veikloje, teigdamas, jog „Seimo nariui kūrybinė veikla nėra draudžiama. Tegul kas nors pabando įrodyti, kad laidos kūrimas ir vedimas nėra kūrybinė veikla“. Būdamas Seimo nariu, A. Valinskas keletą kartų buvo LNK muzikinio projekto „Žvaigždžių duetai“ komisijos nariu bei kviestine žvaigžde, vėliau visą sezoną buvo LNK talentų šou „Dvi minutės šlovės“ komisijos nariu. 2012 m. rugsėjo mėn. jis BTV televizijoje atgaivino savo anksčiau prodiusuotą bei vestą populiarią viktoriną „Taip. Ne“.
Kalikstas Kasakauskis
Kalikstas Kasakauskis (arba Kalikstas Kasakauskas,, g. apie 1792 m. Didkiemis, dab. Šilalės raj. – 1866 m. birželio 6 d. Akmenė) – Romos katalikų kunigas, teologijos daktaras (1831 m.), kalbininkas, vertėjas.
Biografija
Kilęs iš bajorų Kosakovskių giminės. 1814-1818 m. mokėsi Žemaičių kunigų seminarijoje Varniuose, 1826-1831 m. – Vyriausiojoje dvasinėje seminarijoje prie Vilniaus universiteto. 1818 m. įšventintas kunigu. Iki 1825 m. vikaras Salantuose, 1831-1834 m. Kaltinėnų klebonas. 1834-1838 m. dirbo Žemaičių vyskupijos kurijoje, 1834 m. prelatas, 1835-1838 m. oficiolas. Nuo 1838 m. – Akmenės klebonas. Mirė ir palaidotas Akmenėje.
Mokslinė veikla
Svarbiausią veikalą – lietuvių kalbos gramatiką „Kalbrėda liežuvio žemaitiško“ ( 1832 m.) – skyrė žemaičiams ir aukštaičiams, ją siekė nukonkuruoti rankraštinė S. Groso gramatika vien žemaičiams. Parašė ir išvertė blaivybei ir religingumui ugdyti skirtų knygelių (1859 m., 1861 m., 1862 m., 1864 m., 1869 m.). Išliko M. Valančiaus Žemaičių vyskupystės recenzijos apmatų juodraščiai (1848-1863 m., išsp. 2001 m.). vėlesnių tekstų kalba jau sužemaitinta (gramatikoje rašoma wienas Vienas, vėliau – winus vienus, vanduo – wandu, bukit būkit – bukiet). Derinosi prie tuo metu Žemaičių vyskupijoje vyravusių pažiūrų į bendrinę kalbą: ankstyvuoju veiklos laikotarpiu – prie vyskupo J. A. Giedraičio siūlytų vakarų aukštaičių rašomųjų normų, vėliau prie vyskupo M. Valančiaus aplinkoje kurtų žemaitiškų tekstų.
Makedonijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Hapoel Beit She'an FC
Beit Šeano „Hapoel“ – buvęs Izraelio futbolo klubas iš Beit Šeano.
Istorija
1953 m. įkurtas klubas. Ilgai žaidė žemesniuose divizionuose.
Į aukščiausią lygą pateko 1994 m., tačiau ilgam joje neįsitvirtino.
1999 m. iškrito iš aukųčiausios lygos, o 2006 m. paskelbta apie komandos išformavimą.
Mistra
Mistra garsėja kaip buvusi Bizantijai priklausiusios Morėjos despotystės (XIV–XV a.), apėmusios Peloponeso pusiasalį, sostinė. Čia išlikęs gausus viduramžių architektūros paveldas: tvirtovė, Brontocho, Periblepto vienuolynų liekanos, veikiantis Pantanasos vienuolynas, keletas bažnyčių, vartai, įvairūs rūmai, gyvenamieji ir ūkiniai pastatai.
Istorija
Senovėje šioje vietovėje gyveno slavų gentis milingai. XIII a. vid. Achėjos kunigaikštis Viljamas Vilarduenas Mistroje pastatė tvirtovę. 1259 m. ji užkariauta Nikėjos imperijos (Bizanijos). 1262 m. Mistra tapo Morėjos despotystės sostine. Mieste suklestėjo menai, filosofija (čia mokė neoplatonikas Plitonas), statyti vienuolynai, išpuošti freskomis. 1460 m. Mistrą užėmė Osmanai, jos reikšmė sumenko. XIX a. dauguma Mistros gyventojų persikėlė į naujai įkurtą Spartą.
1989 m. Mistra paskelbta UNESCO pasaulio paveldo objektu.
Kuveito vyrų futbolo rinktinė
Tai viena iš stipresniųjų Azijos komandų. Kuveito rinktinė dalyvavo 8 AFC Azijos taurės turnyruose, o 1980 m. Kuveite surengtame čempionate laimėjo Azijos taurę. Rinktinė 1982 m. dalyvavo pasaulio čempionate, kur įsivėlė į skandalą: arbitrui įskaičius po švilpuko prancūzų įmuštą įvartį, kuveitiečiai protestuodami pasitraukė iš aikštės. Tik teisėjui atšaukus įvartį ir Kuveito princui Fahidui paraginus, Kuveito rinktinė pratęsė varžybas.
Pluogai
Pluogai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, netoli Viekšnių.
Istorija
Kaimas pirmą kartą minimas 1738 m.
Vėžaičių apylinkė
Vėžaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Jokulių apylinkės ir dalies Pagerdaujo apylinkės. 1963 m. prijungtos Bruožių apylinkė ir Ežaičių apylinkė, 1977 m. – Lapių apylinkė ir dalis Antkopčio apylinkės.
Dagys (reikšmės)
Dagys:
Teherano konferencija
Teherano konferencija (kodinis pavadinimas Eureka) – Antrojo pasaulinio karo sąjunginių valstybių – Sovietų Sąjungos, Didžiosios Britanijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų – vadovų konferencija. Vyko 1943 m. lapkričio 28 – gruodžio 1 d. Irano sostinėje Teherane. Konferencijoje dalyvavo SSRS valstybės vadovas Josifas Stalinas, D. Britanijos ministras pirmininkas Vinstonas Čerčilis ir JAV prezidentas Franklinas Ruzveltas. Tai buvo pirmasis „Didžiojo trejeto“ (SSRS, JK ir JAV) vadovų susitikimas karo metais.
Konferencija vyko 1943 m. lapkričio 28 – gruodžio 1 dienomis Teherane. Joje priimtos deklaracijos dėl bendrų veiksmų prieš Vokietiją bei dėl pokarinio „Didžiojo trejeto“ bendradarbiavimo, susitarta ne vėliau 1944 m. gegužės 1 d. atidaryti „Antrąjį frontą“ Europoje, apsispręsta dėl pokarinių Lenkijos sienų bei susitarta dėl TSRS dalyvavimo kare prieš Japoniją.
Taip pat svarstytas klausimas dėl Irano nepriklausomybės ir de facto nustatyta TSRS teisė po Vokietijos sutriuškinimo prisijungti dalį Rytų Prūsijos.
Informacija
thumb|250px|Ryšys tarp informacijos ir [[duomenys|duomenų, bei tarp informacijos ir duomenų apdorojimo.]]
Informacija ( – „išaiškinimas“, „pranešimas“) – žinios apie faktus, įvykius, daiktus, procesus, idėjas, sąvokas ir kitus objektus, kurios kuriame nors kontekste turi kokią nors prasmę. Ši sąvoka yra viena iš pagrindinių informatikos sąvokų. Šios sąvokos nereikėtų painioti su sąvoka duomenys.
Šis žodis su daug prasmių, priklausomai nuo vartojimo konteksto, dažniausiai artimai susijęs su šiomis sąvokomis: prasmė, žinios, nurodymas, pranešimas, komunikacija, atvaizdavimas, protinis stimulas.
Populiariausia prasmė – mokslinės, visuomeninės, politinės, techninės žinios, perduodamos vienų asmenų kitiems žodžiu, raštu arba masinės komunikacijos priemonėmis (per spaudą, radiją, televiziją, kiną).
Mažiausias įmanomas informacijos kiekis yra bitas, kuris duoda vieną iš dviejų vienodai tikėtinų atsakymų į klausimą (pvz., „taip“ arba „ne“).
Informacijos rūšys
Pagal perdavimo šaltinį informacija gali būti:
Pagal apdorojimo pobūdį:
Informacija kibernetikoje bei informacijos teorijoje
Informaciją, kaip esminę kibernetikos ir informacijos teorijos sąvoką apibrėžė 1948 m. Klodo Šenono publikacija „Matematinė ryšio teorija.“ (angl. ''Claude Shannon, „A Mathematical Theory of Communication.“)
Kibernetikoje informacija yra bazinė sąvoka, leidžianti tirti įrenginius, visatą, gyvuosius organizmus ir t. t., tiriant jų sugebėjimą apdirbti tam tikrą informaciją, ją perduoti ryšio kanalais, priimti tokią informaciją, ją išsaugoti ir perdirbti į signalus, valdančius jų veiklą.
Informacijos teorijoje informacija nagrinėjama pranešimo požiūriu: pranešimas, skirtas perdavimui ryšio kanalu, nėra žinomas iš anksto, tačiau yra žinoma aibė, iš kurios toks pranešimas gali būti išrinktas, bei, geriausiu atveju tai, kokios skirtingų aibėje nusakytų pranešimų išrinkimo tikimybės. Informacijos teorija rodo, kad neapibrėžtumas tokioje situacijoje leidžia įvesti kiekybinį įvertinimą, nustatantį tokių pranešimų perdavimo ir išsaugojimo galimybes, tuo pat metu, pranešimų kilmė ar pobūdis šioms galimybėms neturi įtakos.
Matavimo vienetas, nusakantis tokį informacijos neapibrėžtumą, yra dvejetainis bitas (viena iš dviejų įmanomų sistemos būsenų), o neapibrėžtumo dydis nusakomas bitų skaičiumi, reikalingu bet kuriam iš masyvo išrinktam pranešimui fiksuoti.
Informacijos apimtis
Plečiantis mokslo tyrimams ir tobulėjant technikai, nuolat didėja informacijos kiekis. Dažniausia sutinkama informacijos forma kasdieniniame gyvenime – žinios. Esant didelei informacijos lavinai, kuriami įvairūs žinynai, žodynai, enciklopedijos. Taip yra sisteminamos esamos žinios, kadangi šiuo metu aprėpti visą informaciją praktiškai neįmanoma. Atskiros bibliotekos saugo iki keliasdešimt milijonų įvairių spaudinių. Apytikslė metinė spausdintų leidinių apimtis yra apie 10 milijardų puslapių, kurių daugiau nei dešimtadalis yra mokslinė informacija.
Pasak Leonido Leonovo, šiuo metu tą patį smegenų plotą „slegia“ nepalyginti daugiau įspūdžių ir informacijos negu buvo anksčiau. Galima teigti, kad mes tiesiog maudomės informacijos srautuose.
Mokslinė informacija
1800 m. pasaulyje buvo leidžiama apie 100 mokslinių žurnalų, 1950 – apie 100 000, 1970 – daugiau nei 200 000. Mokslininkas, teoriškai mokantis 30 kalbų, ir skaitantis po 20 straipsnių kasdien be jokių pertraukų, neįstengtų susipažinti netgi su dešimtąja periodinės literatūros dalimi, nagrinėjančios siaurą jo sritį ar pošakį, nekalbant jau apie tai, ar sugebėtų viską įsisavinti.
Informacijos apdorojimas
Mokslinė literatūra koncentruojama įvairiais būdais. Pagrindinis jų – referatas. Yra leidžiami atskiri raferatų žurnalai, kuriuose trumpai išdėstomas turinys straipsnių, publikuotų visame pasaulyje. Įvairius bibliografinius ir referatinius žurnalus prenumeruoja Britų muziejus, JAV kongreso, Sorbonos universiteto bei kitos bibliotekos bei didelės knygų saugyklos. Valstybinė biblioteka Maskvoje talpina daugiau nei 25 mln. knygų ir kitų leidinių: bendras lentynų ilgis – 600 km ir kasmet pailgėja dar apie 15 km. Iš esmės didelė dalis yra nenaudojama ir guli kaip sandėliuojamos atsargos.
Per metus didesnėse bibliotekose yra peržiūrima apie 200 000 šaltinių iš 150 šalių 85 kalbomis. Įvairi medžiaga kondensuojama į anotacijas, referatus, aprašus. Specialūs žurnalai apdoroja milijonus straipsnių, knygų, žurnalų, laikraščių ir kitų leidinių, kurių šiuo metu priskaičiuojama daugiau nei 1 mln.
Neaprėpiamumas
Didelę dalį mokslinių leidinių skaito tik labai ribotas asmenų ratas – dėl užsienio kalbų nemokėjimo, informacijos neprieinamumo, leidinių brangumo, informacijos sistemiškumo nebuvimo. Pavyzdžiui, 1953 m. JAV buvo paskelbta apie nuimamus automobilių padangų protektorius. Ši informacija TSRS mokslininkus pasiekė tik 1959 m., tad naujadaros diegimas pavėlavo ištisus 6 metus. Dėl blogai organizuotos mokslinės informacijos JAV viena įmonė išleido apie 200 000 dol. ir sugaišo 5 m., kurdama specialų įrenginį, kuris jau seniai buvo sukurtas TSRS.
Iš daugiau nei 500 000 patentinių pareiškimų kasmet didžioji dalis pasirodo kaip nepagrįsti, kadangi yra kartojami jau esami išradimai. Dauguma išradėjų ignoruoja esamą mokslinę ir techninę informaciją dėl subjektyvių ar objektyvių priežasčių, kadangi nestengiama aprėpti didžiulių informacijos srautų.
Informacinis presas
Mokslo ir technikos pažanga sąlygoja tai, kad pasaulis tampa labiau sudėtingesnis negu žmogaus galimybės surasti, atrinkti, kaupti bei apdoroti informaciją. Kasdien žmogų užlieja nenutrūkstamas ir vis didėjantis informacijos srautas, dažnai tampantis visuomenės ir žmonijos raidos veiksniu. Žmogus atsiduria po informaciniu presu, ir spaudimas kasdien vis didėja.
Informacijos paieškos
Turint didžiulius informacijos kiekius, dažnai atskiras mokslinis tyrimas, kainuojantis nebrangiai, labiau apsimoka, nei atitinkamos informacijos paieškos. Vien JAV tokios paieškos viešosiose bibliotekose kasmet kainuoja 500 mln. dol. (personalo išlaikymas, technikos priemonės, jų atnaujinimas ir palaikymas). Apie penktadalis lėšų, skirtų tyrimams, eikvojama mokslinės informacijos paieškai bei rinkimui, jos platinimui, o maždaug ketvirtadalis laiko yra gaištama mokslinių tyrimų rezultatų, vykdomų visame pasaulyje, paieškai bei apdorojimui.
Informacijos apdorojimo priemonės
Perversmą mokslo amžiuje padarė elektronikos, kibernetikos bei informatikos pažanga. Informacijos paieška tampa greitesnė, o jos apdorojimas – žymiai veiksmingesnis ir nereikalaujantis brangių resursų. Informacija ne tik sistematizuojama, automatizuojama, bet talpinama į elektronines duomenų bazes.
Galingi kompiuteriai su didelės spartos mikroprocesoriais nepaprastai išplečia informacijos apdorojimo galimybes, užtikrina globalų naudojimąsi informaciniais tinklais, duomenų bankais bei jų saugyklomis. Informacijos perdavimo greitis didėja. Tam naudojami: ryšių palydovai, kosminės stotys,
Optinio pluošto ryšių kanalai, sudaryti iš kabelių, kuriuos galima perverti pro adatos auselę ir kuriuose yra keliasdešimt pluoštelių, galintys praleisti apie 100 000 telefono pokalbių,
Dalį techninio, fizinio informacijos apdorojimo darbų bei uždavinių jau perima ir kompiuteriai, robotai, kuriami dirbtinio intelekto projektai, kuriami įrenginiai, galintys rinkti, apibendrinti, sisteminti, analizuoti, vertinti bet kokią informaciją nepriklausomai nuo jos formos (garso, vaizdo, tekstinės, taktilinės ir kt.).
Informacinių technologijų bei technikos uždaviniai
Pagrindiniai šiuolaikinės elektroninės technikos uždaviniai – sumažinti informacijos apdorojimo laiką, palengvinti orientaciją ieškant informacijos, padaryti ją prieinamesnę ir patogią praktiniam naudojimui, laikymui, platinimui bei atgaminimui įvairiomis formomis.
Informacinės visuomenės iššūkiai
U. R. Ešbio iškelta idėja sukurti dirbtinį genijų paskatino dirbtinio intelekto tyrimus, plėtrą bei taikymą praktikoje. Kartu sukurti metodai, kaip tobulinti ir optimizuoti žmogaus protinių sugebėjimų veiklą bei juos ugdyti, dirbant ir vis plačiau savo veikloje naudojant informacines technologijas.
Jau 1980 m. kibernetikos specialistas V. Gluškovas teigė, kad sujungus televizijos ryšių priemones su technine informatika, kiekvienas žmogus nepriklausomai nuo jo buvimo vietos galės miniatiūriniu elektroniniu prietaisu prisijungti prie milžiniškų duomenų bazių ir greitai susirasti reikiamą informaciją, reikalingą praktiniam naudojimui.
Atsiradus internetui, vis labiau digitalizuojant mokslinę informaciją bei perkeliant žinių visuomenę į kibernetinę erdvę, žinių pasiekiamumas ir prieinamumas esmingai supaprastėjo. Taigi esamas informacinių technologijų lygis šiuo metu yra pakankamas tam, kad informacijos nereiktų kaupti savo atmintyje, kad būtų galima ja naudotis. Tam nėra praktinės būtinybės. Esminiai intelektiniai gebėjimai, sąlygojantys veiksmingiausią ir naudingiausią darbą su informacija kokioje nors veikloje, apsiriboja šiais: tai gebėjimas ieškoti, rasti reikalingiausią informaciją, mokėti ją atsirinkti, vertinti, išskirti esminius dalykus, lyginti, gretinti, analizuoti, sisteminti bei kitaip apdoroti, praktiškai ją panaudoti, siekiant konkretaus veiklos rezultato (dirbant, kuriant bei mokantis).
Darbo organizavimo veiksmingumas bei produktyvumas taip pat tampa svarbūs, racionalizuojant individualią veiklą, kai jos metu yra naudojami ne tik asmeniniai, bet techniniai, technologiniai ištekliai bei sudėtingi įrenginiai.
Makao vėliava
thumb|right|[[Vaizdas:FIAV 110110.svg|23px Proporcijos: 2:3]]
Makao specialiojo administracinio regiono vėliava buvo įteisinta 1999 m. gruodžio 20 d. Vėliava yra šviesiai žalios spalvos su joje pavaizduota balta lotoso gėle, po ja esančiu taip pat baltu stilizuotu gubernatoriaus Nobre de Carvalho tiltu bei viršuje lanko forma išdėliotomis penkiomis auksinėmis žvaigždėmis.
Vėliavoje lotoso gėlė buvo pasirinkta kaip Makao simbolis. Po ja vaizduojamas gubernatoriaus Nobre de Carvalho tiltas yra svarbus tiltas, jungiantis Makao pusiasalį su Taipos sala. Tiltas taip pat yra vienas labiausiai atpažįstamų orientyrų visame regione. Po lotosu ir tiltu esantis vanduo simbolizuoja Makao, kaip uosto, svarbą bei jo ryškų vaidmenį visoje teritorijoje. Penkios auksinės žvaigždės vėliavos viršuje imituoja Kinijos vėliavą, norint pabrėžti ypatingus Kinijos ir Makao santykius. Kinijos vėliavoje didžioji žvaigždė simbolizuoja Kinijos komunistų partiją, o likusios keturios žvaigždės – keturias klases: darbininkų, valstiečių, miestiečių ir patriotinių kapitalistų.
Farahas
Farahas  – miestas pietvakarių Afganistane, Sistano baseine, prie Farahrudo upės; provincijos centras. Keliai į Kandaharą, Heratą, Zarandžą, yra oro uostas. Prekybinis ir žemdirbystės centras. Yra tvirtovė, menanti Aleksandro Didžiojo laikus.
Dauguma miesto gyventojų (>90 %) – puštūnai.
Istorija
Vietovė žinoma jau nuo graikų invazijos laikų, kai Aleksandras Makedonietis čia įkūrė fortą. Valdant partams, Farahas buvo vienas svarbiausių Arijos miestų. Vėliau priklausė Sasanidams. Farahas pateko į Didžiojo Chorsano kraštą ir buvo valdomas įvairių musulmoniškų dinastijų. XIX a. tapo Afganistano dalimi.
Mordechai Vanunu
Mordechajus Vanunu (g. 1954 m. spalio 13 d. Marakeše) – žydų branduolinės fizikos specialistas, kuris 1986 m. atskleidė iki tol slaptą Izraelio branduolinių tyrimų programos, taip pat faktišką šios šalies branduolinės ginkluotės egzistavimą.
Ankstyvasis gyvenimas
Mordechajus Vanunu buvo žydų emigrantų, gyvenusių Maroke sūnus. Jo tėvas buvo rabinas Beršebos mieste. Po karinės tarnybos Izraelyje, jis studijavo fiziką vienerius metus, bet turėjo nutraukti studijas dėl finansinių priežasčių. Nuo 1976 m. Vanunu dirbo naktinės pamainos kontrolieriumi Izraelio vyriausybės slėptame Dimona branduolinių tyrimų centre Negevo dykumoje, apie 90 km į pietus nuo Jeruzalės.
Beršebos universitete Vanunu lankė filosofijos kursą, kurių metu iš politinių dešiniųjų persivertė į kraštutinių kairiųjų stovyklą. Jis dalyvavo Izraelio komunistų kursuose ir galiausiai įstojo į komunistų partiją. Būdamas imigrantu, jis ten nesurado jokių draugų, taip pat žlugo meilės ryšys. 1985 m. gruodį iš Dimona branduolinių tyrimų centro jis, kartu su 180 kitų darbuotojų, buvo atleistas ir nusprendė apkeliauti pasaulį. Šiuo laikotarpiu Vanunu aplankė daugelį Azijos šalių. 1986 m., keliaudamas po Australiją, jis atsivertė į krikščionybę. Netrukus po to, viešai paskelbė, jog Izraelis turi branduolinį ginklą. Pirmiausia susisiekė su laikraščiu „Daily Mirror“, kurio leidėjui Robert Maxwell išplatino iš Izraelio parsivežtas fotografijas.
Dar prieš tai, kai po išsamaus britų atomų fizikos eksperto Frank Barnaby patikrinimo, 1986 m. spalio 5 d. Vanunu liudijimą paskelbė Londono „Sunday Times“, tų metų rugsėjo 30 d. Vanunu Romoje buvo izraeliečių agentės Cheryl Bentov įviliotas į spąstus ir pagrobtas Izraelio slaptosios tarnybos „Mossad“ bei laivu parplukdytas į Izraelį. Pagrobimas surengtas be Italijos valstybės sutikimo.
Kalinimai
Izraelio vyriausybė šešias savaites griežtai neigė ką nors žinanti apie Vanunu likimą, kol jam pavyko pro policijos autobuso lango stiklą žurnalistams slapta parodyti raštelį, parašytą ant jo rankų delnų. Raštelis skelbė: „Vanunu M – was hijacked – in Rome ITL – 30.9.86 – came to Rome – by BA Fly 504“. Už valstybės išdavimą ir šnipinėjimą Vanunu nuteistas 18 metų kalėjimo, iš kurių jam skirta 11 metų laisvės atėmimo bausmė Aškelono mieste Šikmos kalėjime.
2004 m. balandžio 21 d. Vanunu paleistas griežtomis sąlygomis. Jam uždrausta išvykti iš šalies, artintis prie užsienio ambasadų bei jis įpareigotas pranešti apie gyv. vietos pasikeitimą. Be to, nei internetu, nei mobiliuoju telefonu naudotis, bendrauti su užsienio žurnalistais jam nebuvo leista. Jis vis dar jaučiasi izoliuotas. Nepaisant paleidimo sąlygų Vanunu davė jau daugiau nei 100 interviu, dėl ko buvo ne sykį areštuotas. Po paleidimo iš kalėjimo jis apsigyveno Jeruzalėje.
2004 m. lapkričio 11 d. laikraštis „Ha'aretz“ pranešė apie Vanunu suėmimą. Esą, jis mėgino perduoti slaptą informaciją.
2007 m. liepos 2 d. Izraelio teismas nusprendė, jog Vanunu turi grįžti į kalėjimą šešiems mėnesiams. Izraelio teismas dar balandį pripažino Vanunu kaltu, esą jis turėjo ryšių su užsieniečiais ir pažeidė lygtinio paleidimo sąlygas. Vanunu pateikė skundą ir bausmė jam buvo sumažinta 3 mėnesiais.
2009 m. gruodžio 28 d. Mordechajus Vanunu vėl suimtas, kitą dieną paleistas namų arešto sąlygomis.
2007 nuosprendžiu paskirtos 3 mėnesių bausmės atlikimą Vanunu pradėjo 2010 m. gegužės 23 d. Jis turėjo pasirinkti kalėjimą ar viešuosius darbus. Vanunu pasirinko viešuosius darbus ir pageidavo juos atlikti arabų daugumos apgyvendintoje Rytų Jeruzalėje, kadangi jautė grėsmę Vakarų Jeruzalėje, kurioje dominavo žydai. Pageidavimas atmestas, todėl Vanunu gegužės 23 d. pradėjo kalėjimo bausmę.
Pasifajė
Graikų mitologijoje Pasifajė (Pasifė) – Helijo duktė, Kirkės sesuo, Kretos karaliaus Mino žmona. Su Minu ji buvo Ariadnės, Androgėjo, Glauko, Deukaliono, Faedros ir Katrėjo motina. Su Poseidono siųstu baltu buliumi – Minotauro motina.
Andižan FK
„Andižano“ futbolo klubas arba Andijon futbol klubi – Uzbekijos futbolo klubas iš Andižano.
Pasifajė
Mitas
Kai Minas neištesėjo pažado ir atsisakė paaukoti Poseidonui paties dievo siųstą nuostabų baltą jautį, Poseidonas sukėlė Pasifajei nesveiką potraukį jaučiui. Pagal kitą versiją, šį potraukį Pasifajei sukėlė Afroditė, taip keršydama Pasifajei ir jos tėvui Helijui už tai, kad Helijas buvo atskleidęs Hefaistui slaptus Afroditės ir Arėjo meilės ryšius. Nuo jaučio Pasifajė pagimdė Minotaurą, pabaisą jaučio galvą ir žmogaus kūnu, kurį Minas uždarė labirinte.
Andižan FK
Istorija
Klubas įkurtas 1964 m. Rungtyniauja Pirmoje lygoje, kitados – uzbekų PRO (profesionalų) futbolo lygoje.
Racionžo taika
thumb|right|250px|Racionžo taikos sutarties teksto originalas Racionžo taika, Racionžo sutartis – Lenkijos karalystės, Lietuvos didžiosios kunigaikštystės ir Teutonų ordino taikos sutartis dėl Dobrynės žemės ir Žemaitijos, pasirašyta 1404 m. gegužės 22 d. Lenkija sutartyje patvirtino 1342 m. Kališo sutartį, o Lietuva – 1398 m. Salyno sutartį. Sutarties buvo laikomasi neilgai, viskas pasikeitė 1409–1410 m. Lenkijos ir LDK karo su Teutonų ordinu metu.
Lenkija 1401 m. Vilniaus-Radomo sutartimi sustiprino savo įtaką LDK. Tais pačiais metais žemaičiai sukilo prieš ordiną ir sudegino kelias Ordino pilis. Ordino riteriai atkeršijo antpuoliais į Kauną ir Gardiną. 1402 m. Ordinas sudarė sąjungą su Jogailos broliu kunigaikščiu Švitrigaila, kuris žadėjo laikytis Salyno sutarties ir perleisti Žemaitiją Ordinui.
Nė viena pusė negalėjo pasiekti lemiamos pergalės, o Vytautas norėjo susikaupti karui su Smolensko kunigaikščiu Jurijumi, tad 1403 m. vasarą prasidėjo derybos. Galutinė sutartis buvo pasirašyta Racionže. Sutartį pasirašė Jogaila, Vytautas ir Ordino didysis magistras Konradas fon Jungingenas. Sutartyje buvo derinti trijų pasirašiusiųjų pusių interesai: Gdansko (Dancigo) klausimas liko neišspręstas.
1408 m. Vytautas baigė kariauti rytuose su Maskvos kunigaikštyste ir vėl galėjo persijungti į reikalus vakaruose. 1409 m. vėl sukilo Žemaitija. Tai vedė į karą prieš Teutonų ordiną, kurios lemiamas mušis buvo 1410 m. Žalgirio mūšis. 1411 m. Torūnės taika pakeitė Racionžo taikos numatytas sienas.
Andižan FK
Emblema
Vaizdas:Andižan FK.jpg| Vaizdas:Andižano FK logo.png|
Či (energija)
Či (kin. 气, pinyn. qì, jap. ki, vietn. khi, korėj. gi) – Rytų Azijoje paplitęs terminas dažnai verčiamas, kaip gyvybinė jėga arba (pirmapradė) gyvybinė energija. Dažniausiai či konceptas naudojamas tradicinės kinų medicinos, taip pat čigongo praktikose, akupunktūroje.
Vertimai
Pažodžiui terminas gali ali būti verčiamas kaip energija, oras, eteris, jėga, atmosfera, garas. Svarbu pabrėžti, či nors ir dažnai prilygiamas indiškam prana konceptui, nėra jam tapatus. Kalbant apie šį terminą pateikti tikslų vertimą į bet kurią kalbą yra itin sudėtinga, todėl, kad žodis „energija“ atspindi tik fizines či savybes, tuo tarpu neaprėpdamas metafizinių.
Etimologija
miniatiūra|247x247px|Kairėje matomas seniausias variantas, kuris yra randamas kaulų raižiniuose, dešinysis - tradiciniuose kinų rašmenyse naudotuose iki XX a. V deš,Manoma, jog senovėje žmonės stebėjo įvairius gamtos reiškinius ir dažnai pagal tai sudarinėjo savo rašmenis. Ne išimtis ir 气 rašmuo. Žmonės matė, jog iš žemės rytais dažnai kyla garai, jiems atrodė tarsi formuotųsi debesys. Taigi uodega apačioje nurodo kylančius garus, o trys pagaliukai viršuje tarsi debesis (centrinis pav.). Laikui bėgant Hieroglifą papildė 米 (mi) rašmuo, simbolizuojantis ryžius. Šis papildymas taip pat kilo iš gyvenimo patirčių - verdamų ant ugnies ryžių ir virš jų kylančių garų (dešinysis pav.). Taip atsirado iki šių laikų dalyje pasaulio šalių naudojamas 氣 rašmuo. Galiausiai žemyninėje Kinijoje XX a. V deš. supaprastinus rašmenis, rašmuo vėl įgavo savo ankstesnę 气 išvaizdą (labai panašus š pateiktąjį centriniame pav.)
Pastaba: visi šiame polapyje vartojami nepaaiškinti rašmenys yra tam tikro laikotarpio ar regiono žodžio či atitikmenys.
Sudėtis ir veikimo principas
Yra laikoma, jog iki susikuriant pasauliui chaosas buvo kupinas či energijos. Vėliau ši energija pasidalino į in ir jang (阴阳 -yīnyáng), taip pat ir į using (5 gaivalus (五行 - wǔxíng)) - vandenį, ugnį, medį, žemę ir metalą. Using veikiant tarpusavyje su in ir jang energijomis atsiranda mums matomas pasaulis. Iš to išplaukia išvada, jog či turi kiekvienas kūnas šiame pasaulyje. Pasak kinų filosofijos, či yra tiek aplink žmogų (išskiriamas visatos (dangaus) či ir žemės či ), tiek jo viduje. či nuolat keičiasi, paklusdama gamtos dėsniams: kai keičiasi diena ir naktis, kai keičiasi metų laikai, mėnulio fazės, juda planetos. či trūkumas arba či praradimas tampa ligų ir mirties priežastimi.
Remiantis Daoizmo praktikomis žmogaus tikslas yra kultivuoti t. y. stiprinti ir kontroliuoti šią pirmapradę energiją. Tai pasiekus žmogus gali tapti ilgaamžiu ar net nemirtingu.
Vartojimo istorija
Terminas kildinamas iš senosios kinų kultūros ir dažnai aptinkamas kinų filosofijoje, medicinoje, religijoje, kasdieniniame gyvenime.
Vienas seniausių šio termino paminėjimų randamas Guo Pu „laidojimo knygoje“, kuri anot oficialios istoriografijos buvo parašyta 541 pr. m. e. Čia či pristatomas, kaip meteorologinių reiškinių visuma susidedanti iš 6 fazių: šalčio, šilumos, vėjo, lietaus, tamsos bei šviesos.
Konfucijus či apibrėžė, kaip gamtinę jėgą, kuri nuolat veikia žmogaus kūną ir taip galėjo turėti įtakos žmogaus ligoms ir savijautai. Song dinastijos laikotarpiu (960–1279) či energijos principą perima ir neokonfucianistai. Jie teigė, jog či energija pasireiškia li (ritualo) metu ir sklinda iš taidzi (taiji), kitaip dar kartais vadinamo didžiuoju vieniu.
Seniausias Daoistinis či paminėjimas aptinkamas daoisto Zhuangzi raštuose, kur teigiama, jog iš či sudarytas kosmosas.
Čigong
Daugiau žr. Čigongas
Či ir kinų medicina
Daugiau žr. tradicinė kinų medicina
Či konceptas taip pat naudojamas ir tradicinės kinų medicinos praktikose. Vienas pirmųjų veikalų, kur aptinkamas sąryšis tarp medicinos ir či yra Huangdi Neijing ("Geltonojo imperatoriaus ezoterinis (vidinis) kanonas“) parašytas II a, pr. m. e. Čia pirmą kartą paminimi či tekėjimo kanalai – meridianai.
Kinų medicinoje či gali būti skirstomas į dvi atšakas:
Laikoma, jog pirmojoje atšakoje dalyvaujančios fizinės dalys tampa žmogaus dalimi, tuo tarpu subtilioji či jungia žmogų su visata ir sukuria či cirkuliacijos ratą, kuris primena taidzi (taiji) diagramą.
Či energijos netekimas arba perviršis dažnai siejamas su tam tikrais negalavimais, kurių simptomai skiriasi, pagal tai taikomi ir skirtingi gydymo būdai.
Či trūkumas
Či trūkumas gali pasireikšti dėl miego, maisto ar vandens trūkumo ar nesuderinamumo su kūnu, taip pat tai gali būti ir šviežio oro trūkumas. Tačiau be šių fizinių savybių simptomai gali nurodyti ir į psichologinius sutrikimus ar neramumus, kaip kad bendravimo ar meilės stoką.
Či perviršis
Či perviršis gali atsirasti dėl per didelės oro taršos, ar vartojamo užteršto vandens. Taip pat perviršis susidaro ir patiriant per didelį fizinį ar emocinį krūvį, dėl persivalgymo ar net per daug neigiamų emocijų patyrimo.
Klasifikacija
Kinų liaudies medicinoje išskiriamos kelių rūšių či energijos:
Titnagdumbliai
Titnagdumbliai arba titnaginiai dumbliai (Bacillariophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno pirmuonių (Protista) karalystės skyriaus dumbliai.
Či (energija)
Či funkcijos
Galima išskirti penkias kategorijas či funkcijų :
1.      Kūno auginimas ir priežiūra. Či trūkumas gali lemti tam tikrų organų sulėtėjusį vystymąsi, įvairių negalavimų atsiradimą.
Pasifajė
Kultas
Pasifajė buvo garbinama kaip orakulinė deivė Spartos provincijoje Talamajoje. Geografas Pausanijas aprašo nedidelę šventyklą, esančią netoli švaraus upelio, jos šlove bronzinės Helijo ir Pasifajės statulos. Jis taip pat Pasifaję lygina su Ino ir Selene.
Či (energija)
Či funkcijos
1.      Kūno temperatūros palaikymui. Či trūkumas gali privesti prie šaltkrečio, įvairių vietų atšalimo.