cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diadema
thumb|Diadema Diadema (tiara) – senovės Graikijoje ir Romoje ant kaktos rišamas raištis arba lankelis. Viduriniais amžiais nešiojo princai ir princesės, nes jie neturėjo teisės nešioti karūnų.
Gamybos priemonės
Diademas dažniausiai gamindavo iš prabangių medžiagų. Raiščiai būdavo audžiami iš purpurinės lengvos medžiagos, o lankeliai – dažniausiai iš aukso, su brangakmeniu viduryje.
Senovės Graikijoje ir Senovės Romoje
Diademas dažniausiai gamindavo iš medžiagos ir nešiodavo filosofai, kiti garsūs visuomenės veikėjai. Senovės Graikijoje, ypač Atėnuose, diademos iš raudonos medžiagos buvo ypač madingos ir populiarios. Romai nukariavus Graikų polius, diademos reikšmė sumenko. Ją dažniausiai nešiodavo valstiečiai, norėdami sulaikyti nuo plaukų bėgantį prakaitą.
Viduramžiai
Vakarų Europoje diademas pagal tradiciją nešiodavo karališkosios kilmės asmenys, negalėję nešioti karūnos. Diadema laikyta karūnai beveik lygia. Dažnai diademas inkrustuodavo.
Šiandien
Dar viduramžiais susiformavusi diademos nešiojimo tradicija dar gyvuoja karališkosiose šeimose. Per iškilmingus pokylius, priėmimus brangias diademas dažniausiai užsideda princesės.
Gumbinė (reikšmės)
Gumbine vadinama:
Dausinas
Dausinas – užpelkėjęs ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 2 km į šiaurės rytus nuo Kražių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 1,13 km, plotis iki 0,43 km. Altitudė 135,8 m. Beveik visas vandens paviršius užžėlęs vandens augalais, faktiškai virtęs pelke. Krantai pelkėti, lėkšti. Ežere yra 0,23 ha sala. Aplinkui plyti apie 110 ha pelkė. Dausinu prateka upelis į Obelynės upelį (Kražantės intakas, Dubysos baseinas).
1967 m. ežeras paskelbtas ornitologiniu draustiniu.
Vandevardis Daũsinas laikomas neaiškios kilmės, galimai kilęs iš tokios pat pavardės, arba nuo žodžių dusti („trokšti, švinkti“), dausos („rojus“), dusa („ramybė, snaudulys“).
Psichoaktyviosios medžiagos
thumb|Psichoaktyviosios medžiagos Psichoaktyviosios medžiagos – medžiagos arba jų mišiniai, darantys įtaką centrinės nervų sistemos veiklai ir sukeliantys psichinės būklės pokyčių. Vartojamos atsipalaidavimui, ritualuose (enteogenai) ir medicinoje.
Psichiatrijoje taikomi preparatai, reguliuojantys sutrikusią medžiagų apykaitą galvos smegenyse ir skiriami psichikos sutrikimams gydyti, vadinami psichotropiniais vaistais.
Narkotinių medžiagų tarptautinės kontrolės kontekse terminas „psichotropinė medžiaga“ taikomas 1971 m. Tarptautinėje psichotropinių medžiagų konvencijoje išvardintiems preparatams.
Rekreacinės medžiagos
Dauguma psichoaktyviųjų medžiagų vartojamos dėl jų poveikio nuotaikai ir pojūčiams, taip pat ir tos medžiagos, kurios dažnai vartojamos medicinoje, pavyzdžiui, psichiatrijoje. Psichoaktyviosioms medžiagoms priskiriami, pavyzdžiui, kofeinas, alkoholis, kokainas, LSD, nikotinas ir narkotinės kanapės.
Bromantanas
Bromantanas – XX amžiaus 9-ąjme dešimtmetyje Rusijoje sukurtas stimuliantas.
1996 m. Atlantos žaidynių skandalas
1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dėl bromantano vartojimo buvo pašalinta Lietuvos dviratininkė Rita Razmaitė ir dar aštuoni posovietinių valstybių sportininkai.
Į mezokarbą panašus preparatas tada dar nebuvo įtrauktas į neleistinų medžiagų sąrašą, tačiau tarp uždraustų buvo kai kurių kitų beveik identiškos sudėties ir tuo pačiu poveikiu išsiskyrusių vaistų, todėl Tarptautinis olimpinis komitetas dėl bromantano vartojimo diskvalifikavo devynis sportininkus. Jų ginti ėmėsi Rusijos sporto vadovai, pasinaudoję juridinėmis spragomis ir pasiekę, kad visi bylos veikėjai būtų reabilituoti.
Fastų Šv. Archangelo Mykolo cerkvė
'''Fastų Šv. Archangelo Mykolo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Fastų kaime. Cerkvė pastatyta 1864 metais, rekonstruota 1893–1895 metais. Cerkvė priklauso Fastų Šv. Kryžiaus parapijai.
Miksedema
Miksedema, gleivinė branka – liga, kuriai būdingas odos pabrinkimas, šiurkštumas, ligonio mieguistumas, kūno masės padidėjimas, atminties silpnėjimas.
Etimologija
Iš sen. graikų: myxa – 'gleivės', oidēma – 'patinimas'
Būdviečio mokykla
Lazdijų rajono Būdviečio mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Būdvietyje (Lazdijų raj.), Mokyklos g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190609589. Steigėjas Lazdijų rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Mokykla 2014 m. Apie 1923 m. prasidėjo naujos mokyklos statyba. Ją statė samdomi žydai iš Lazdijų. Už darbą mokėjo valsčius. 1926 m. rudenį mokslo metai prasidėjo jau naujoje mokykloje. Tai buvo keturių skyrių pradinė mokykla, ji užėmė tris kambarius. Direktorius Julius Daugėla dėstė gamtą, istoriją, higieną. Matematiką dėstė mokytoja Skinkytė. Buvo ir mokytojas A. Ragelis, kurį, kaip ir mokytoją J. Daugėlą, 1941 m. birželį ištrėmė į Sibirą. Mokiniai patys buvo pasidarę sceną ir vaidindavo. Buvo suvaidinę net Žemaitės pjesę „Petras Kurmelis“. Per šventes dainuodavo choras. Vakarus ruošdavo ir šauliai, kurie turėjo savo chorą ir pučiamųjų orkestrą.
2015 m. mokykla likviduota.
Giedrė Labuckienė
Giedrė Paugaitė–Labuckienė (g. 1990 m. liepos 15 d. Mažeikiuose) – Lietuvos krepšininkė, rungtyniaujanti sunkiojo krašto puolėjo pozicijoje.
Pašaltuonys (reikšmės)
Pašaltuonys yra:
Sūduva (Marijampolė)
Sūduva – Marijampolės miesto ir rajono laikraštis, ėjęs nuo 1990 m. rugpjūčio 3 d. iki 1996 m. kovo 9 d.
Istorija
Įsteigė ir leido Marijampolės miesto savivaldybė. Ėjo kartą, du kartus, 1991–1992 m. – keturis kartus, nuo 1993 m. – tris kartus per savaitę. Tiražas 1990 m. – 3800 egz., 1991 m. – 5000 egz., 1995 m. – 1300 egz.
Informavo apie miesto valdybos ir tarybos veiklą, nagrinėjo miesto ir jo gyventojų socialines, ekonomikos bei kultūros problemas.
Redaktoriai
Redakcijoje dirbo: Povilas Jankys, E. Kundzelevičienė.
Fastų Šv. Kryžiaus cerkvė
'''Fastų Šv. Kryžiaus cerkvė'''  – cerkvė, esanti Fastų kaime. Cerkvė pastatyta 1875 metais. Cerkvė priklauso Fastų Šv. Kryžiaus parapijai. Cerkvėje yra ikonostasas.
Mohero uolos
thumb|250px|right|Mohero uolos: [[Airija|Airijos ir Atlanto vandenyno susitikimas.]]
Mohero uolos ( 'griuvėsių uolos', ) – uolos Liskanoro apylinkėje (Klario grafystė, Airija), pietvakariniame Bureno pakraštyje, artimiausios gyvenvietės yra Liskanoras (6 km į pietus) ir Dulinas (7 km į šiaurę). Nuo Airijos sostinės ir didžiausio miesto Dublino vietovė nutolusi 260 km.
Uolos yra iškilusios iki 214 m virš Atlanto vandenyno lygio. Mohero uolos yra Airijos yra vienas įspūdingiausių jos kraštovaizdžių ir gausiausiai lankomų objektų.
Obrajeno bokštas (O’Brien’s Tower) – tai apvalus akmeninis bokštas, žymintis Mohero uolų vidurį. 1835 m. jį pastatė Airijos karaliaus Brian Boru palikuonis seras Kornelijus O’Brajenas, kaip apžvalginį bokštą turistams, kurie jau tais laikais plūdo pasigrožėti uolomis. Nuo bokšto viršūnės matosi Arano salos, Golvėjaus įlanka, Maumturko kalnai ir Dvylikos kalnų grandinė Konemaros pusėje, bei Kilpos kyšulys pietuose.
Mohero bokštas, esantis Raganos kyšulyje, yra kvadratinio akmeninio bokšto griuvėsiai. Tai Napoleono laikų sargybos bokšto liekanos.
Mohero uolas sudaro skalūno ir smiltainio klodai. Apatiniuose uolų sluoksniuose galima aptikti upių, tekėjusių prieš 300 mln. metų, vagas.
Mohero uolose gausu gyvūnijos, ypač paukščių – čia gyvena apie 29 rūšių paukščių, viso apie 30 tūkst. Įdomiausi ir žinomiausi – Atlanto mormonai (Fratercula arctica), gyvenantys didelėmis kolonijomis neprieinamose uolų dalyse, taip pat Ožkos saloje, esančioje netoli Mohero uolų.
Turizmas
Mohero uolos yra viena įspūdingiausių lankytinų vietų Airijoje, laikomos didžiausiu turistų traukos objektu šioje valstybėje.
2006 m. čia apsilankė beveik 1 mln. turistų.
Turizmą Mohero uolose plėtoja Klario grafystės taryba bei Šanono paveldas, kurie rūpinasi, jog lankytojai galėtų grožėtis natūraliu uolų grožiu ir jų dėmesio neblaškytų žmonių sukurti patogumai bei įrengimai.
Vlado Ilievski
Vladas Ilievskis (Владо Илиевски; g. 1980 m. sausio 19 d. Strumicoje) – Makedonijos krepšininkas, rungtyniaujantis Nymburko „ČEZ“ komandoje.
Gilley’s Club
250px|thumb|right|Klubas [[1980 metų filme Miesto kaubojus]] Gilley’s Club yra klubas, kurį 1971 metais įkūrė dainininkas Mickey Gilley Pasadenoje, Teksase. Klube 1980 metais buvo nufilmuotas filmas Miesto kaubojus, kuris parodė jaunų žmonių gyvenimą ir meilę Pasadenos mieste.
Vlado Ilievski
2011 m. rugpjūčio 8 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Stambulo „Anadolu Efes“ klubu.
Gilley’s Club
Klubas veikė tarp 1971 ir 1989 metų, 2003 metais vėl buvo atidarytas kitame mieste. Klubas tebeturi mechaninį bulių „El Toro“ iš filmo Miesto kaubojus.
Kubos himnas
El Himno de Bayamo arba La Bayamesa – Kubos nacionalinis himnas. Jį 1868 m. sukūrė Kubos poetas, muzikantas ir laisvės kovotojas Perucho Figueredo. Pirmą kartą atliktas Bajamo mūšio metu. Valstybinis himnas nuo 1902 m.
Anapolis (Merilandas)
Anapolis – miestas JAV rytinėje pakrantėje, prie Atlanto vandenyno, Česapyko įlankos vingyje, Merilando valstijos sostinė. Anapolis yra Vašingtono ir Baltimorės aglomeracijos dalis. Veikia keli teatrai, okeanografijos observatorija. Išlikę daug kolonijinio laikotarpio pastatų. Jachtų uostas. 2004 m. Anapolyje gyveno 36 408 žmonių.
Sportas
Profesionalus vyrų lakroso klubas Chesapeake Bayhawks. Anapolio stadione vyko 1984 m. vasaros olimpiados preliminarios futbolo varžybos.
Kešmas
thumb|250px|Salos padėtis thumb|250px|Portugalų forto liekanos
Kešmas  – sala Persijos įlankoje, Ormūzo sąsiauryje, nuo žemyno atskirta Churano sąsiauriu. Priklauso Iranui, Hormozgano provincijai. Salos ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 135 km, plotis 40 km. Užima 1491 km² plotą.
Paviršius kalvotas, Didžiausias aukštis 406 m. Salos vakarinėje pusėje yra druskos karsto reiškinių (Čaku slėnis, Žvaigždžių slėnis), druskos urvų (Gare Danesju urvo ilgis 5 km, yra ežeras). Saloje yra asfalto, sieros, gamtinių dujų (nutiestas dujotiekis į žemyną). Tropinis klimatas. Vidutinė metinė oro temperatūra 27 °C, karščiausia būna birželio-rugpjūčio laikotarpiu. Vidutinis metinis kritulių kiekis – 183,2 mm. Centrinę salos dalį užima pusdykumė, pakrantėse yra išlikę mangrovių sąžalynų.
Saloje gyvena 113,8 tūkst. gyventojų (2010 m.). Didžiausias miestas ir uostas – Kešmas (23 tūkst. gyventojų), esantis rytiniame salos gale. Verčiamasi žvejyba, auginamos datulės, melionai, išgaunama druska, statomi tradiciniai arabų laivai dou.
Kešmo sala buvo žinoma jau Elamo laikais. Ptolemėjus ir vėlesni geografai ją įvardijo kaip Aleksandriją. Sala nuo seno buvo svarbus prekybos ir jūreivystės centras. XVII a. saloje fortą įrengė portugalai. 1622 m. prie Kešmo, mūšyje tarp portugalų ir jungtinių persų-anglų pajėgų, žuvo anglų jūrininkas Viljamas Bafinas.
Danutė Dunauskaitė
Danutė Dunauskaitė (g. 1951 m. rugpjūčio 19 d. Pakruojyje) – pedagogė, Lietuvos ir Kretingos rajono politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
1978 m. baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultete lietuvių kalbą, literatūrą ir režisūrą. Kretingos Simono Daukanto vidurinės mokyklos mokytoja.
1999 m. tapo laikraščio „Pajūrio naujienos“ meninio kultūrinio priedo „Smiltys“ redaktore. Parengė straipsnių apie įvairius Kretingos krašto kūrėjus. „Pajūrio naujienose“ publikuotas straipsnių ciklas apie kultūrinį Kretingos krašto paveldą. Drauge su kitais sudarė knygą „Kretingos krašto žodžio meistrai“. Laikraščio „Klaipėda“ literatūrinis priedas „Gintaro lašai“ pirmasis paskelbė D. Dunauskaitės eilėraščius, paskui jų išspausdino „Švyturio“ laikraštis.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. Darbo partijos Kretingos rajono skyriaus narė. 2003–2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narė.
Vaikas Aurimas.
Joshua Reynolds
Biografija
Džošua Reinoldsas gimė 1732 m. liepos 16 d. Plimptone (Devonas). Jo tėvas Samuelis buvo vietos gramatikos mokyklos mokytojas. Motina Theophila Potter. Jošua buvo septintas iš poros 11 vaikų. Pirmuosius mokslus išėjo tėvo mokykloje, kur mokėsi lotynų gramatikos. Pirmąjį paveikslą-portretą sukūrė būdamas 12 metų. Jam didelį įspūdį padarė Ričardsono teorinis veikalas „Tapybos teorija“. Iš šios knygos Džošua Reinoldsas susikūrė dailės sampratą, kurioje aukščiausio idealo vietą užėmė Rafaelio kūryba. Pastebėjus berniuko talentą jis buvo išsiųstas mokytis pas vieną žymiausių to meto Anglijos portretistų Thomas Hudson, kuris, savo ruožtu, buvo mokinęsis pas teoretiką Ričardsoną. Dalį mokslo išlaidų dengė ištekėjusi Džošua sesuo. Reinoldsas, nepaisant 4 metų kontrakto, buvo pašalintas iš Thomas Hudson mokinių po dvejų metų ir grįžo į Devonšyrą, apsistojo Plimute. Tapė vietos turtingųjų portretus ir pradėjo garsėti. 1746 m. mirė Džošua tėvas Samuelis. Tais pat metais dailininkas nutapė savo autoportretą.
1749 m. Plimute jis susipažino su kapitonu Augustu Kepeliu, kuris priėmė jį į savo laivą. Pro Gibraltarą Džošua Reinoldsas atplaukė į Romą, kurioje praleido 2 metus. Kelionės metu tapė laivyno karininkų portretus. Romoje Reinoldsas labai nusivylė pamatęs originalius Rafaelio darbus ir suprato susidaręs klaidingą nuomonę apie meną iš teorinių veikalų. Kopijuojant nuo freskų Vatikane, Reinoldsas peršalo ir iki gyvenimo galo vėliau turėjo naudotis ausų trimitu, kad geriau girdėtų. Po viešnagės Romoje Reinoldsas aplankė Boloniją, Modeną, Parmą, Veneciją. Dailės stilių išvystė kopijuodamas ir mokydamasis iš Rafelio, Mikelandželo, Ticiano, Rubenso, Rembranto ir kt. darbų. Ankstyvojoje Reinoldso kūryboje dominuoja venecijiečių dailininkų įtaka, vėlesnėje – labiau akademistinės Bolonijos Karačių mokyklos įtaka.
Po kelionės po Italiją Reinoldsas 1553 m. apsistojo Londone. Pradėjo tapyti aukštuomenės portretus. Užsakymų kiekis buvo milžiniškas. Apie 1758 m. suskaičiuojama, kad jis turėjo nutapyti apie 150 portretų per metus, tarp jų – būsimojo Anglijos karaliaus Jurgio III. Reinoldsas samdė studijos pagalbininkus, kurie tapydavo paveikslų foną ir antraeiles detales. Reinoldso paveikslų kainos pasiekė 100 ginėjų už viso stoto portretą. Dailininkas galėjo nusipirkti nuosavą arklių kinkinį, kurį pats ištapė ir išsiųsdavo seserį važinėtis po miestą. 1766 m. jo studijoje dažnai pradėjo lankytis 25-metė dailininkė Angelika Kaufman, kuriai Reinoldsas siūlė už jo tekėti. Dailininkas nutapė 2 Angelikos Kaufman portretus. Reinoldsas dalyvavo Londono intelektualinių klubų veikloje. 1764 m. inicijavo Literatų klubą. 1766 m. tapo Diletantų klubo nariu. 1768 m. Londone buvo įsteigta Karališkoji akademija. Džošua Reinoldsas buvo vienas Akademijos iniciatorių ir buvo vienbalsiai išrinktas pirmuoju prezidentu. Karalius Jurgis III 1769 m. pakėlė dailininką į riterius (suteikė „sero“ titulą). Karaliaus ir dvaro portretai niekuomet nebuvo Reinoldsui sėkmingais.
Akademijoje Reinoldsas skaitė diskursus, kuriais skleidė savo estetines idėjas apie meną. Džošua Reinoldsas įnešė į Anglijos tapybą, visų pirma, portretinį meną, Europos grandiozinį ir herojinį vaizdavimą. Reinoldsas buvo išrinktas Plimuto meru, jam Oksfordo universitetas skyrė garbės laipsnį. 1781 m. Reinoldsas keliavo į Flandriją, studijavo Rubenso darbus. 1789 m. dailininkas apako kairiąja akimi. 1790 m. gruodžio 10 d. pristatė penkioliktą ir paskutinį diskursą Akademijoje. Džošua Reinoldsas mirė 1792 m. vasario 23 d., palaidotas Šv. Pauliaus katedroje Londone. Į laidotuves kovo 3 d. jį palydėjo 91 karieta. Reinoldsas paliko apie 2000 portretų, 30 autoportretų. Dailininko šlovė jo gyvenimo metu ir bent 100 metų vėliau, ypač gimtojoje Anglijoje, buvo milžiniška. Jis tėvynėje buvo prilyginamas didžiausiems Europos meistrams, Rafaeliui, Rubensui, Rembrantui. XX a. prasidėjus reakcijai prieš Europos akademizmą, dailininko autoritetas ženkliai smuko. 1931 m. jam pastatyta statula Karališkosios akademijos kieme Londone. Kita statula yra jo kapo monumente Šv. Pauliaus katedroje.
Farsas (regionas)
Farsas  – senovinis regionas Artimuosiuose Rytuose, Irano teritorijoje. Jis dalinai sutapo su dabartine Irano Farso provincija.
Geografija
Farsas buvo į pietus nuo Lorestano ir per pakrantės žemumas siekėsi su Persijos įlanka. Šiaurės rytuose stepių plotai atkyrė regioną nuo Kermano ir Jazdo, o rytuose, ties Hormuzo sąsiauriu jis susisiekė su Beludžistanu.
Žeminis vertinis
Žeminis vertinis (Tulostoma brumale) – vertininių (Tulostomataceae) šeimos grybas.
Farsas (regionas)
Istorija
Senovės Persijos laikais šis regionas sutapo su Persija, dar vadinama Perside. Iš čia kilo dvi žymios Senovės Persijos dinastijos – Achemenidai ir Sasanidai. Regione buvo jų sostinės Persepolis ir Pasargadai, kurių griuvėsiai išlikę iki šiol.
Žeminis vertinis
Vaisiakūniai smulkūs. Jauni – rutuliški, subrendę iki 6 cm aukščio. Galvutė 0,5-1(1,5) cm skersmens, apvali ar suplota, kartais svogūniška, su angele viršuj, šviesiai rudos, ochrinės, rudos, smėlio spalvos. Kotas 1,5-6 cm ilgio ir 0,2-0,3 cm storio, plaušuotas, žvyneliuotas, pasišerpetojęs, tuščiaviduris, kepurėlės spalvos, ties pamatu su gumbeliu. Sporos 4-4,5 μm. Auga pavieniui, retai po kelis vaisiakūnius, tarp žolių, mėgsta kalkingą, akmenuotą, smėlėtą dirvą. Retas. Nevalgomas.
Farsas (regionas)
Istorija
VII a. Sasanidų imperiją nukariavus Kalifatui, Persija tapo žinoma kaip Farsas, nes arabai negalėjo ištarti garso f. Nors regionas pasižymėjo ypač aršiu pasipriešinimu arabų valdymui, čia įsiviešpatavo Islamas. Nuo tada regionas ėmė vaidinti vis silpnesnį vaidmenį Didžiajame Irane, civilizacijos centras persikėlė į derlingesnį Persijos Irako regioną.
Žeminis vertinis
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, p. 478
Farsas (regionas)
Istorija
Skylant Kalifatui, 875 m. Farsą nukariavo tadžikų Safaridų dinastija i rytų, kurie prijungė regioną prie savo trumpalaikės imperijos. Vėliau, apie 934 m. regione įsigalėjo Bujidai, kurie čia sukūrė atskirą Farso Bujidų valstybę (934–1062), priklausiusią didesnei konfederacijai.
XVI a. Sefevidai Farsą įjungė savo imperiją.
1753 m. įsigalėjusi kurdų lakų kilmės Zendų dinastija perkėlė Persijos imperijos sostinę į Širazą, ir Farsas vėl trumpam tapo centriniu Didžiojo Irano regionu. Tačiau Zandų valdymas truko neilgai, nes 1795 m. įsigalėjo Kadžarų dinastija, kuri iškėlė sostinę į Teheraną.
Ąžuolas „Žirgo kaklas“
Ąžuolas „Žirgo kaklas“ – išskirtinės išvaizdos ąžuolas, augęs Anykščių rajone, Troškūnų seniūnijoje, apie 0,8 km į rytus nuo kelio, pasukus ties Žukauskų kaimu sezoniniu lauko keliuku link Kanapynės kaimo.
Šis medis buvo laikomas savivaldybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu. Ąžuolas įtrauktas į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą 2010 m. gruodžio 30 d.
Aprašymas
Ąžuolui pavadinimą suteikė žmonės, pastebėję jo neįprastą kamieno formą, primenančią išlenktą žirgo kaklą. Maždaug metro aukštyje tiesiai augęs kamienas staigiai metasi į šoną, toliau vėl stiebiasi į aukštį. Manoma, kad jauną besistiebiantį ąžuoliuką galėjęs nulenkti stiprus viesulas arba prispausti užvirtęs kitas medis, tačiau vėliau ąžuolas išsilaisvinęs ir augęs į viršų.
Medis buvo aprašytas 1978 m. vasario 18 d. rajoninėje spaudoje – „Kolektyviniame darbe“. Tuomet „Žirgo kaklas“ priklausė Kupiškio miškų ūkio Subačiaus girininkijai, augo Pajuodžių miško 8-jame kvartale, prie miško šliejosi Surdegio kolūkio dirbamos žemės.
Vietos gyventojų pasakojimu, medis buvęs pažymėtas informacine lenta ir aptvertas, augo miškelio pakraštyje, šalia dirbamų laukų. Šiuo metu jis neišlikęs.
Gumbinė (Kelmė)
Gumbinė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Liolių.
Vertimai (reikšmės)
Vertimais vadinami kaimai:
Dehidrochlormetiltestosteronas
miniatiūra|Dehidrochlormetiltestosteronas Dehidrochlormetiltestosteronas – anabolinis steroidas.
Dehidrochlormetiltestosteroną sukūrė ir platino Rytų Vokietijos kompanija Jenapharm. Medikamentas užpatentuotas 1961 m. Nuo 1965 m. produktas pradėtas tiekti klinikiniam vartojimui.
Dopingas
Dehidrochlormetiltestosteronas laikomas dopingu ir draudžiamas sportinėje veikloje.
2012 m. Europos sunkiosios atletikos čempionate sunkiaatletis Aurimas Didžbalis su 395 kg rezultatu pelnė sidabro medalį, bet tų pačių metų birželio mėnesį patvirtinta, kad A. Didžbalis čempionato metu vartojo dehidrochlormetiltestosteroną ir todėl jo rezultatas anuliuotas bei sportininkas prarado teisę dalyvauti 2012 m. olimpinėse žaidynėse Londone. .
John Lennon
2002 m. BBC surengus balsavimą siekiant išsiaiškinti 100 garsiausių britų, visuomenės balsavime Džonas Lenonas užėmė aštuntąją vietą. Žurnalo „Rolling Stone“ geriausių visų laikų atlikėjų sąraše Džonas Lenonas užėmė 5-ą vietą, o „Visų laikų penkiasdešimties geriausiųjų atlikėjų“ sąraše „The Beatles“ užėmė pirmąją vietą.
Kristupas Zigmantas Pacas
Kristupas Zigmantas Pacas (1621 m. – 1684 m. sausio 20 d. Varšuva) – LDK valstybės veikėjas.
John Lennon
Džonas Lenonas ir Joko Ono taip pat yra žinomi kaip idėjininkai, visuomenininkai ir aktyvistai, kultūrinių projektų rėmėjai. Yra finansavę 1 milijono JAV dolerių vertės Alejandro Jodorowsky režisuotą filmą „The Holy Mountain“. Džonas Lenonas laikomas vienu įtakingiausių XX amžiaus muzikantų ir dainų kūrėjų.
Kristupas Zigmantas Pacas
Biografija
thumb|left|150px|Kristupo Zigmanto Paco žmona Klara Izabela de Mailly-Lespine thumb|left|150px|Kristupo Zigmanto Paco karstas
John Lennon
Biografija
Gimė Liverpulyje, Anglijoje.
1957 m. septyniolikmetis Džonas Lenonas su keliais draugais iš mokyklos įkūrė mėgėjišką skiffle grupę. Jie grojo vakarėliuose, mokyklos šokiuose, kino teatruose ir skiffle konkursuose. Tais pačiais metais Lenonas sutiko Polą Makartnį ir po kelių dienų priėmė jį į grupę. Vėliau prisijungė Džordžas Harisonas ir Ringo Staras. Grupės gyvavimo pradžioje pavadinimas ir sudėtis nuolat kito.
1969 m., iširus „The Beatles“, kartu su Joko Ono tęsė solinę karjerą. 1969 m. balandį pasikeitė vardą į John Ono Lennon. 1980 m. gruodžio 8 d. Džoną Lenoną, prie pat jo namų Niujorke nušovė gerbėjas M. D. Čapmanas, anksčiau tą patį vakarą, iš Džono Lenono gavęs autografą. Džono Lenono mirtis paveikė milijonus žmonių visame pasaulyje. 1980 m. gruodžio 14 d., milijonai fanų visame pasaulyje Džoną Lenoną pagerbė tylos minute.
Aldona Gaigalaitė
Aldona Gaigalaitė (1927 m. birželio 15 d. Gaižūnuose, Linkuvos valsčius – 2015 m. lapkričio 21 d. Vilniuje) – sovietinė istorikė, pedagogė, vadovėlių autorė, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Sesuo Nijolė Gaigalaitė, brolis Algirdas Gaigalas, vyras Liubomiras Viktoras Žeimantas.
Mokėsi Rimkūnų pradžios mokykloje, Linkuvos gimnazijoje. 1946–1950 m. studijavo Vilniaus pedagoginiame institute. 1950–1951 m. dirbo Šiaulių mokytojų institute visuotinės istorijos dėstytoja. Istorijos ir teisės institute apgynė disertaciją „Darbininkų judėjimo pakilimas Lietuvoje pasaulinės ekonominės krizės metais (1929–1934 m.)“, 1955 m. istorijos mokslų kandidatė.
1955–1969 m. dirbo LSSR MA Istorijos institute, 1960–1969 m. Lietuvos istorijos po Spalio revoliucijos laikotarpio sektoriaus vadovė, 1961 m. vyr. mokslinė bendradarbė. 1970 m. gynė istorijos mokslų daktaro disertaciją pagal knygą „Klerikalizmas Lietuvoje, 1917–1940 m.“, bet laipsnis nesuteiktas apkaltinus ideologiniu nenuoseklumu. 1969–1997 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja, 1969–1974 m. ir 1984–1988 m. SSRS istorijos, 1988–1990 m. Lietuvos istorijos katedros vedėja. Nuo 1984 m. profesorė.
Tyrė Lietuvos XX a. pirmųjų dešimtmečių istoriją, Lietuvos Respublikos susikūrimą, jos vidaus ir užsienio politiką. Parašė vadovėlių ir kitų mokymo priemonių vidurinei ir aukštajai mokyklai, 3 atsiminimų knygas (2000–2002 m.).
Laisvamanis (laikraštis)
Laisvamanis – Laisvamanių etinės kultūros draugijos dvisavaitinis laikraštis, ėjęs 1933 m. balandžio 1 d. – gruodžio 6 d. Redaktorius Vladas Peldžius.
Kapčiamiesčio Emilijos Pliaterytės mokykla
Lazdijų rajono Kapčiamiesčio Emilijos Pliaterytės mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kapčiamiestyje (Lazdijų raj.), Taikos g. 11, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290633160. Steigėjas Lazdijų rajono savivaldybės taryba. Dabar tai yra Veisiejų Sigito Gedos gimnazijos skyrius.
Mokyklos globėja – 1831 m. sukilimo dalyvė Emilija Pliaterytė.
Istorija
miniatiūra|250px|left
1908 m. įsteigta pradinė mokykla, 1945–1949 m. progimnazija, 1949–2000 m. vidurinė, nuo 2000 m. Kapčiamiesčio Emilijos Pliaterytės pagrindinė mokykla. 2020 m. mokykla prijungta prie Veisiejų Sigito Gedos gimnazijos.
Gumbinė (Rokiškis)
Gumbinė – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Panemunio.
Perkaitimas (ekonomika)
Ekonomikos perkaitimas yra makroekonomikos reiškinys, kai bendra paklausa viršija gamybinius pajėgumus, todėl pakyla infliacija.
Gamintojai, siekdami patenkinti perteklingą paklausą, samdo daugiau darbo jėgos, kas mažina nedarbą ir kelia gyventojų perkamąją galią, skatina vartojimą, ir tokiu būdu dar labiau didina paklausos ir pasiūlos skirtumą. Dėl perkaitimo sukeltų kainų nukenčia eksportas.
Bazedovo liga
Bazedovo arba Greivso liga – tai autoimuninė liga, kurios metu kraujo ląstelės pradeda gaminti antikūnius, kurie atakuoja skydliaukę ir jungiasi su specifiniais skydliaukės receptoriais. Šis procesas suaktyvina skydliaukės hormonų gamybą (trijodtirokino – T3 ir tiroksino – T4). Kadangi skydliaukė gamina hormonus, kurie atsakingi už organizmo vystymąsi bei visų organizmo audinių funkcionavimą, ir turi didelę reikšmę nervinio, skeleto ir reprodukciniam audiniams, tai per didelis hormonų kiekis sukelia reikšmingus pokyčius organizme. Bazedovo liga yra dažniausia priežastis būklės, kuri vadinama hipertiroze – skydliaukė sintezuoja ir išskiria į kraujotaką didesnį nei normalus kiekį tiroidinių hormonų ir sukelia šiai būklei būdingus simptomus.
Skorenikai
Istorija
1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Gumbiškės
Gumbiškėmis vadinami kaimai:
Apžvalga
Apžvalga – žurnalistikos žanras, kuriame pateikiama apibendrinta tam tikro laikotarpio įvykių ar faktų panorama.
Klasifikacija
Apžvalga tradiciškai priskiriama analitinių žanrų grupei, nes informacija joje susisteminama, komentuojama. Apžvalgos pagal apžvelgiamo laikotarpio trukmę skirstomos į savaitės įvykių, mėnesio įvykių, metų įvykių apžvalgas. Objekto požiūriu – į vidaus ir užsienio gyvenimo apžvalgas.
Pagal tematikos mastą apžvalgos skirstomos į:
Specifinėmis apžvalgų rūšimis laikomos spaudos apžvalgos, kuriose aptariamos periodinių leidinių publikacijos, bei laiškų apžvalgos - jose periodiniai leidiniai, TV kanalai, radijo stotys pateikia informaciją apie jų skaitytojų, žiūrovų, klausytojų atsiųstuose laiškuose gvildenamas problemas. Kiekvienas faktas analizuojamas kaip visumos dalis, turi būti nustatyta tarpusavio priklausomybė. Pateikiami faktai tik pagrindžia dėsningumus.
FON
thumb|La Fonera FON – Ispanijos telekomunikacijų bendrovė, kurianti tarptautinį bevielio tinklo dalijimosi tinklą. Bendrovė įkurta 2005 m. lapkritį.
Bendrovės steigėjas – verslininkas Martin Varsavsky. FON tikslas yra visame pasaulyje suburti interneto prieigas turinčius asmenis, kurie padėtų keliaujantiems ir kitiems interneto naudotojams galimybę prisijungti prie interneto nemokamai arba daug pigiau, nei siūlo telekomunikacijų bendrovės.
FON siūlo įsigyti Fonera maršrutizatorių už prieinamą kainą, nemokamai dalintis internetu. Taip gaunama prieiga prie kitų Fonerų.
Laoso futbolo varžybos 2018 m.
Laoso futbolo varžybos 2018 m.
Bangaras
Bangaras arba Pekan Bangaras (MS Pekan Bangar) – miestas rytų Brunėjuje, prie Temburongo upės; Temburongo rajono administracinis centras. Praeina kelias tarp Malaizijos miestų Lavako ir Limbango. Apylinkėse skaldomi akmenys, naudojami statybose Bandar Seri Begavane. Veikia vienintelė rajone ligoninė, vidurinė mokykla, karinis postas.
Laoso futbolo varžybos 2018 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Laoso futbolo taurė
<...>
Atbara
Atbara  – upė Etiopijoje ir Sudane; Nilo dešinysis intakas. Prasideda Etiopijos kalnyne, 50 km į šiaurę nuo Tanos ežero. Teka į šiaurės vakarus, daugiausia Sudano plynaukšte. Įteka į Nilą ties Atbaros miestu. Tai paskutinis Nilo intakas iki pat Viduržemio jūros.
Dovilai
Dovilai – miestelis Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius Gargždų, dešiniajame Minijos krante. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Veikia Dovilų pagrindinė mokykla, vaikų darželis, kultūros namai (nuo 1950 m.), biblioteka (nuo 1948 m.), Dovilų evangelikų liuteronų bažnyčia (pastatyta 1862 m.), paštas (LT-96011), kaimo turizmo sodyba „Smiltelė“, Dovilų etninės kultūros centras. Yra kelios maisto prekių parduotuvės. Dovilų dvaro likučiai. Stūkso Dovilų piliakalnis.
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš asmenvardžio Dovìlas (asmenvardžio sandas do- vedamas iš žodžių dotas, dovis „davimas“). Šis asmenvardis Lietuvoje paplitęs tik Klaipėdos krašte, galimai prūsiškos kilmės (Dawille). Iki XX a. vidurio minimi kaip Doviliai.
Liaudies etimologija mena, kad prieš susikaudamas su kryžiuočiais savo giminaitį, šio krašto valdovą Dovilą lankė Ldk Gediminas. Yra versija, kuri miestelio pavadinimą kildina nuo žodžio viltis – galbūt viltis susijungti su Lietuva nuo laikų, kai šios žemės priklausė vokiečiams.
Vietovė seniau dar minima kaip Lašupėnai. Nuo XVII a. – kaip Dovilai, Doviliškiai. Šiuo pavadinimu vadintas Dovilui priklausęs malūnas. Vėliau keli kaimai ir malūnas sujungti.
Geografija
Miestelio planas – radialinis, vyrauja senos statybos individualūs gyvenamieji namai, yra keli daugiabučiai namai, prieigose statomi nauji gyvenamieji namai, centrinės miestelio gatvės asfaltuotos, įrengtas gatvių apšvietimas, šaligatviai. Maždaug už 0,6 km Gargždų link yra keli didesni karjerai, įrengtos poilsio zonos, paplūdimiai, dviračių ir pėsčiųjų takas iki Gargždų. Pro miestelį eina kelias.
Yra smėlio telkinys. Į šiaurės vakarus nuo miestelio, Minijos dešiniajame krante stūkso Dovilų piliakalnis, vadinama Gedminų pilis arba Dusmenų piliakalnis, apie kurį pasakojama daug legendų.
Istorija
1736 m. atidaryta pradinė mokykla, nuo 1971 m. aštuonmetė, nuo 1986 m. Dovilų pagrindinė mokykla. 1862 m. pastatyta neogotikinė liuteronų bažnyčia. XIX a. 2-ojoje pusėje gyvenvietė išaugo, nusistovėjo jos planinė struktūra: centras su jame dominuojančia bažnyčia, šalia – mokykla, pašto tarnyba, keli viešbučiai, smuklės, vyko savaitiniai turgūs. Dvarų sodybos išsidėstė gyvenvietės pakraščiuose, nutiesti keliai, pastatytas tiltas per Miniją. XIX a. pabaigoje Dovilai buvo Klaipėdos apskrityje, čia veikė pašto stotis.
Prieš II pasaulinį karą buvo siaurojo geležinkelio stotis, silikatinių plytų fabrikas.
Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1995 m. pašventinta dabartinė bažnyčia. 2009 m. patvirtintas Dovilų herbas.
Kretinizmas
miniatiūra|Kretinizmas Kretinizmas – skydliaukės hipofunkcija; dėl skydliaukės funkcijos sutrikimo arba chroniško jodo trūkumo atsirandanti liga, pasireiškianti suprastėjusiu intelekto vystymusi arba protiniu atsilikimu ir skeleto augimo arba kūno proporcijų iškraipymu.
Ligos eiga gali būti visiškai arba dalinai sustabdyta įvedant pilnavertę mitybą, dirbtinai mitybą papildant trūkstamu jodo kiekiu, gydymą tinkamais skydliaukės hormonais pradėjus ankstyvoje ligos stadijoje.
Adomiškiai
Adomiškiais vadinami kaimai:
Katežeris
Katežeris – ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Kražių, Kaupų miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,11 km, plotis – 0,08 km. Altitudė 140,8 m. Visi krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais. Rytuose išteka upelis link Dausino ežero pelkės (Kražantės baseinas).
Trinidado ir Tobago transportas
Kelių transportas
2002 m. Trinidade ir Tobage buvo 8,320 km kelių, iš kurių 4,252 km buvo skirti vaikščiojimui. Daugiau apgyvendintose vietose yra ir daugiau kelių, bet dauguma Tobago neturi kelių arba jie yra trumpi, vingiuoti ir prastu paviršiumi. 2000 m. registruotų lengvųjų automobilių buvo 54,050, o sunkvežimių 14,560. Vienintelis Trinidado ir Tobago iš Port of Speino į San Chuaną buvo uždarytas 1968 m.
Jūrų transportas
Didžiausias Trinidado ir Tobago jūrų uostas yra Port of Speinas. Braitonas taip pat yra svarbus dėl naftos ir asfalto kroviniams. Tokie uostai kaip Chaguaramas, Pointeà-Pierre ir Point Fortinas irgi yra naftos terminalai. Daug garlaivių kursuoja į Europą ir Amerikas.
Topileco Šv. Mykolo cerkvė
'''Topileco Šv. Mykolo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Topileco kaime. Cerkvė pastatyta 1870 metais. Cerkvė priklauso Topileco Šv. Mykolo parapijai. Cerkvės varpinėje yra 240 kg sveriantis varpas.
Oribe Peralta
Oribė Peralta Moronesas (Oribe Peralta Morones; g. 1984 m. sausio 12 d.) – Meksikos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. „Club América“ klubo žaidėjas.
Karjerą pradėjo „Morelia“ klube, bet ten žaidė nedaug ir perėjo į „Monterrey“. Nuo 2006 m. persikėlė į „Santos Laguna“.
Peralta Meksikos rinktinėje debiutavo 2005 m., bet į ją kviečiamas buvo retai. 2011 m. žaidėjas įtrauktas į Meksikos U-23 rinktinę, su kuria dalyvavo Copa America čempionate, o vėliau ir Londono olimpinėse žaidynėse (kaip 1 iš 3 vyresniųjų žaidėjų). Olimpiadoje Peralta padėjo iškovoti meksikiečiams aukso medalį įmušdamas 4 įvarčius, tarp jų 2 įvarčius finale prieš Braziliją.
Antanas Abrutis
Antanas Abrutis (g. 1969 m. liepos 5 d. Panotėniuose, Skuodo raj.) – Lietuvos sportininkas galiūnas, jėgos trikovininkas, tarptautinės klasės sporto meistras.
Biografija
1997–1999 m. atletinės gimnastikos klubo „Mažeikių švyturys“ treneris, 1990 m. Mažeikių rajono jėgos trikovės pirmenybių II vietos, varžybų „Žemaitijos galiūnas“ I vietos (1997 m. Mažeikiai), turnyro „Mažeikiai 2000“ I vietos laimėtojas. 2012 m. Rumšiškėse vykusiame Lietuvos čempionato pirmajame etape užėmė trečiąją vietą.
Aleknai
Aleknais vadinami kaimai:
Juodasis trečiadienis
Juodasis trečiadienis – 1992 m. rugsėjo 16 d. įvykusi Britų politikos ir ekonomikos krizė, kai dėl valiutos perpardavinėtojų vykdyto spaudimo konservatorių vyriausybė buvo priversta ištraukti svarą iš valiutų kurso mechanizmo (VKM). Vienas pagrindinių spekuliacinėse operacijose dalyvavusių verslininkų buvo George Soros, kuris per susijusias finansines operacijas uždirbo 1 mlrd. JAV dolerių. 1997 m. Britanijos iždas įvertino juodojo trečiadienio nuostolius 3,4 milijardų svarų.
Pradžia
Kai 1979 m. EPS buvo įkurta, Britanija narystės atsisakė. Sprendimas laikomas labai kontroversišku, kadangi nutarimą priėmęs Finansų ministras Geoffrey Howe, buvo pagarsėjęs, aktyvus proeuropietis. Jo pasekėjas Nigel Lawson taip pat tikėjo fiksuoto valiutos kurso privalumais ir, nors buvo tvirtai neapsisprendęs euroskeptikas, idealiu laikė Vokietijos markės žemos infliacijos ir Bundesbanko geros vadybos pavyzdį.
8-ojo dešimtmečio Britanijoje valstybės iždas nustatydavo svaro kursą kitų valiutų atžvilgiu ir, be atviroje rinkoje vykstančios valiutų prekybos, tai buvo pagrindinė kurso reguliavimo priemonė. Palūkanų normų nustatymas, priklausomai nuo šalies vidinės paklausos ir infliacijos aplinkybių, buvo tik antraeilė priemonė. Palūkanų norma buvo išlaikoma žema santykinai ilgą laiką, tačiau infliacija augo sparčiai.
1990 m. pradžioje, po Vokietijos suvienijimo sekė investicijų antplūdis ir dėl to auganti infliacija buvo stabdoma Bundesbanko nustatytomis aukštomis palūkanų normomis. Pastaroji įtempta finansinė situacija buvo jaučiama visose VKM bloko šalyse. Britanija ir Italija buvo ypač sunkioje padėtyje dėl turimo dvigubo deficito. Šių šalių vyriausybės, vardan nacionalinio prestižo klausimų ir tikėjimo mechanizmo doktrina, vedančia link vieningos Europos valiutos, vietinių kursų keisti nenorėjo. Danijos rinkėjams atmetus Mastrichto sutartį, tos Europos valiutos, kurių kursas artėjo prie VKM svyravimo apatinės ribos, tapo valiutos perpardavinėtojų taikiniu.
Valiutos perpardavinėtojų ataka
Prancūzijoje surengto referendumo dėl Mastrichto sutarties išdavoje, buvo surinktas teigiamas balsas ir, rugsėjo pirmosiomis savaitėmis suplanuota, ataka „griebė“ Italijos lirą ir Britanijos svarą. Valiutos perpardavinėtojai skolinosi liras ir svarus ir keitė į Vokietijos markes, tikėdamiesi sėkmingai grąžinsiantys paskolą nuvertėjusia valiuta ir pasipelnysiantys iš skirtumo.
Rugsėjo 16 d. Britanijos vyriausybė, tikėdamasi padidinti svaro perkamumą, paskelbė bazinės palūkanų normos kilimą nuo, ir taip pakankamai aukštų 10 %, iki 12 %. Nežiūrint to, ir pažado tą pačią dieną pakelti palūkanų normą iki 15 %, verslininkai toliau pardavinėjo svarus. Didieji prekiautojai valiuta, tokie, kaip „Goldman Sachs“, žinojo Britanijos vyriausybės taktiką, taip pat, jog tarptautinė valiutų rinka galų gale įveiks bandomą paremti svarą. Dėl pastarųjų operacijų didžioji dalis valstybės pinigų perėjo į individualių prekybininkų ir investicinių bankų rankas.
Padariniai
Kitos VKM šalys, kaip Italija, kurių valiutos, dienos metu, viršijo svyravimo ribas, grįžo į sistemą, praplėtę svyravimo ribas arba pakeitę valiutų kursus. Tačiau netgi tada, VKM pasirodė esanti pažeidžiama, tad po dešimties mėnesių taisyklės buvo dar labiau atpalaiduotos ir siūlė mechanizmo narėm taikyti kiek įmanoma mažiau monetarinių suvaržymų.
Manoma, jog aukštos palūkanų normos Vokietijoje ir atitinkamai Britanijoje, paveikė Britanijos ekonomiką ir pastaruoju recesijos laikotarpiu daugelis įmonių užsidarė, o nekilnojamo turto rinka sužlugo.
Kelerius metus po juodojo trečiadienio, svaro kaina svyravo gerokai žemiau VKM svyravimo ribos, o 1995 m. pavasarį nukrito iki DM 2.20. Tačiau nuo šio momento svaras pradėjo atgauti vertę ir vienu metu netgi buvo pasiekęs DM 3.20 vertę. Kai kurie analitikai tikina, jog juodasis trečiadienis, ilgalaikėje perspektyvoje, padarė teigiamą įtaką Britanijos ekonomikai, kadangi palūkanų normoms buvo leista natūraliai nusistovėti, o vyriausybė, savo ruožtu, vardan ekonomikos stiprinimo, buvo priversta vykdyti institucinius pokyčius.
Iš tiesų Britanijos ekonomika, po juodojo trečiadienio įvykių, gerokai viršijo eurozonos rodiklius ir, nežiūrint trumpalaikių ekonominių nuostolių, daugelis ekonomistų, apibūdindami minėtąją dieną, naudoja „baltojo trečiadienio“ terminą (pradžioje terminas prisegtas euroskeptikų, patenkintų dėl eurointegracijos pristabdymo). Remiantis EBPO (Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtojimo organizacijos) duomenimis, vidutiniai metiniai augimo tempai tarp 1996 m. ir 2005 m. buvo šie: 2.2 % Prancūzijoje, 1.5 % Italijoje, 1.3 % Vokietijoje, 2 % eurozonoje bedrai ir 2.7 % Britanijoje.
Chargas
Chargas  – sala ir joje esantis miestas pietvakarių Irane, Persijos įlankoje, 25 km nuo žemyno. Pavaldus Bušehiro provincijai. Plotas 25 km². Visą salą dengia dykuma. 20 000 gyventojų (1991 m.).
Saloje yra didžiausias Irano naftos prekybos uostas (metinė apyvarta – 950 mln. barelių). Į salą veda naftotiekiai ir dujotiekiai iš Persijos įlankos pakrantėje bei Zagroso kalnų papėdėse esančių naftos ir gamtinių dujų telkinių. Be naftos, dar eksportuojamos mineralinės trąšos, suskystintos gamtinės dujos. Veikia sieros, azoto trąšų gamyklos, gamtinių dujų skystinimo, jūros vandens gėlinimo agregatai. Yra oro uostas.
1753 m. olandai Charge įkūrė prekybinį uostą ir fortą. 1766 m. salą užėmė arabai, trumpai priklausė anglams anglų-persų karo metu. Dėl salos vyko intensyvūs mūšiai Irano-Irako karo metu, dauguma infrastruktūros buvo sunaikinta. 2007 m. saloje rastas Achemenidų laikų dantiraštis.
Skroblynai
Skroblynai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Inturkės.
Istorija
1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Nenadas Kneževičius
Nenadas Kneževičius (g. 1967 m. gruodžio 5 d. Cetinėje) – Juodkalnijos dainininkas. Jis taip pat žinomas sceniniu vardu Knez.
Nenadas kaip dainininkas debiutavo 1992 metais, kai su daina „Da l' si ikada mene voljela“ dalyvavo muzikos festivalyje „Mesam“ Belgrade. Po dvejų metų atlikėjas išleido debiutinį albumą „Kao magija“. 2004 metais Knez dalyvavo Serbijos ir Juodkalnijos nacionalinėje atrankoje į 2004 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą, su daina „Navika“ tarp 24 dalyvių užėmė 17 vietą. 2008 m. dalyvavo Juodkalnijos atrankoje, tačiau finale liko trečias.
2014 m. spalio 31 d. Juodkalnijos transliuotojo RTCG sprendimu išrinktas šalies atstovu 2015 m. „Eurovizijoje“ Austrijoje.
Ri ežeras
Ri ežeras – ežeras centrinėje Airijoje, vienas iš trijų didžiųjų ežerų, pro kuriuos prateka Šanonas. Ežeras yra riba tarp Vakarų Myto grafystės, Longfordo grafystės (abi Lensterio provincijoje) ir Roskomono grafystės (Konachto provincijoje).
Ežero pietuose įkurtas Athlone miestas, šiaurėje – Lanesboro miestas.
Ežeras populiarus tarp žvejų. Jo teritorijoje yra maža ungurių veisykla.
Ežeras turi kalkinių akmenų dar vadinamų grybiniais akmenimis.
Žiaunė
Žiaunė – ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 5 km į šiaurės rytus nuo Kražių, Kaupų miško rytinėje dalyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,48 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 141,6 m. Rytinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbami laukai. Vakariniame krante plyti Kalnyčios pelkė ir išteka upelis į Obelynės upelį (Kražantės intakas).
Etimologija
Ežerėvardis Žiáunė (arba Žiáunis) kildinamas nuo žodžių žiaunė („duonos kampas, žiauberė“), žiauna („žandikaulis“).
Vaistariškiai
Vaistariškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Kauno, kairiajame Neries krante (12 km nuo žiočių), Kleboniškio miške. Upėje yra keli povandeniniai arba užnešti akmenys – Aludarys, Lokys, Judokas.
Istorija
Vaistariškiai – istorinė Kauno parapinės Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčios valda. 1503 m. Ldk Aleksandras patvirtino klebono teisę į Vaistariškes ir Biruliškes. Per 1654–1667 m. karą Vaistariškių dvarą, sugriovė Maskvos kariuomenė. 1680 m. žemė buvo išdalyta valstiečiams, jie atleisti nuo prievolių, tačiau kasmet turėjo mokėti 100 lietuviškų kapų grašių.
Baciutų Šv. Barboros koplyčia
'''Baciutų Šv. Barboros koplyčia'''  – koplyčia, esanti Baciutų kaime. Koplyčia pastatyta XVIII a. amžiuje. Koplyčia priklauso Topileco Šv. Mykolo parapijai. Iki 1839 m. koplyčia priklausė unitams.
Bajėnai (reikšmės)
Bajėnais vadinami kaimai:
Koprivnicų–Križevcų apskritis
Koprivnicų–Križevcų apskritis  – apskritis šiaurės Kroatijoje. Pavadinta pagal du didžiausius apskrities miestus: Koprivnicą ir Križevcus. Koprivnica yra oficiali apskrities sostinė. Pirmą kartą paminėta 1272 m. Vladislovo IV dokumente.
Koprivnicų–Križevcų apskritis šiaurėje ribojasi su Medžimurje, šiaurės vakaruose su Varaždinu, pietvakariuose su Zagrebo apskritimi, pietuose su Bjelovaru–Bilogoru, pietryčiuose su Virovitica–Podravina bei rytuose su Vengrija.
2001 m. duomenimis, srityje gyveno 96 % kroatų, 1,9 % serbų ir 0,9 % kitos tautybės.
Administracinis suskirstymas
Koprivnicų–Križevcų apskritis skirstoma į 3 miestus ir 22 savivaldybes. Apskrities miestai: Koprivnicą, Križevcus, Džurdževacas.
Bitėnai (reikšmės)
Bitėnais vadinami kaimai:
Lietuvos parodų stendų statytojų asociacija
thumb|Asociacijos logotipas Lietuvos parodų stendų statytojų asociacija (LIPSTA) – parodų stendų statytojų asociacija Lietuvoje. Vienija 6-ias specializuotas parodų stendų ir kitų laikinų 3D (trimačių) konstrukcijų projektavimo, gamybos, logistikos ir montavimo įmones.
Investuok Lietuvoje
miniatiūra|Būstinė [[Vilnius|Vilniuje]]
Lietuvos parodų stendų statytojų asociacija
Istorija
2001 m. organizacija buvo įkurta.
2002-2005 m. buvo tarptautinės parodų serviso federacijos IFES narė.
Veikla
LIPSTA sukūrė ir patvirtino tokius dokumentus: „Parodų stendų projektavimo techninės sąlygas“ ir nuostatus „Konkursai parodų stendų projektavimui, pagaminimui, transportavimui, sumontavimui ir išmontavimui“. Šie dokumentai padėjo civilizuotos parodų stendų rinkos pagrindus, suderino parodų stendų vartotojų, projektuotojų ir statytojų interesus.
Investuok Lietuvoje
Įsteigta 2009 m. LEPA išskaidžius į VšĮ „Versli Lietuva“ ir VšĮ „Investuok Lietuvoje“.
Lietuvos parodų stendų statytojų asociacija
Veikla
LIPSTA 2002–2005 m. organizavo parodų stendų konkursus didžiausių – INFOBALT ir RESTA parodų metu. Šie konkursai skirti pažymėti geriausios architektūros, grafinio dizaino, funkcionaliausius ir kokybiškiausiai atliktus parodų stendus ir jų kūrėjus bei užsakovus. Nuo 2010 metų vėl pradėti rengti geriausių stendų konkursai.
LIPSTA bendradarbiauja su Lietuvos grafinio dizaino asociacija LGDA ir Lietuvos statybininkų asociacija, įeina į NVO Nevyriausybinių organizacijų forumą.
Vadovybė, garbės nariai
LIPSTA direktorius (nuo 2015 m.) Kęstutis Petronis. Asociacijos valdybos nariai Erikas Piskunovas, Saulius Valius ir Vilius J. Lunevičius.
Asociacijos valdybos sprendimu už nuopelnus vystant Lietuvoje parodų stendų dizainą ir tarptautinės IFES asamblėjos Vilniuje organizavimą UAB „Visus plenus“ direktoriui Petrui Naprušiui suteiktas asociacijos Garbės nario vardas.
Flyvefisken klasės patrulinis laivas
Laivuose pritaikyta modulinė sistema, kuri leidžia per 48 valandas modifikuoti laivą pagal taikomą užduotį. Laivai gali būti naudojami, priklausomai nuo poreikio, kaip patruliniai, priešmininiai, priešpovandeniniai, raketiniai. Laivų korpusai pagaminti iš kompozicinių medžiagų – penopolivinilchlorido ir stiklaplastikio, kurios neturi magnetinių savybių.
Lietuvoje
Nuo 2008 m. Lietuvos karinių jūrų pajėgų turimi Flyvefisken klasės laivai saugo teritorinius vandenis ir išskirtinę ekonominę zoną Baltijos jūroje. Šie patruliniai laivai turi galimybę per trumpą laiką būti pritaikyti priešmininės ar viršvandeninės kovos funkcijoms. Laivų įgulos - iki 30 karių. Lietuvos Flyvefisken klasės laivai apginkluoti greitašaudžiais 76 mm „Oto Melara Super Rapid“ pabūklais ir stambaus kalibro kulkosvaidžiais. Šiuo metu Lietuvos Patrulinių laivų divizioną sudaro 4 „Flyvefisken” klasės laivai – „Žemaitis“ (P11), „Dzūkas“ (P12), „Aukštaitis“ (P14) ir „Sėlis“ (P15).
Flyvefisken klasės laivai pakeitė dvi Griša-III klasės korvetes, Lietuvos karinėse jūrų pajėgose naudotas nuo 1992 m.
Kžna
Kžna arba Kšna – upė rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Kairysis Vakarinio Bugo upės intakas. Upės ilgis 120 km. Upės ištakos yra Šiaurinės Kžnos ir Pietinės Kžnos upių santakoje. Upės žiotys Vakarinio Bugo upėje šalia Neplės kaimo. Upė teka per Pietinės Palenkės žemumą. Kairieji upės intakai yra Kžimoša, Piščanka, Zlota Kživula ir Klukuvka. Dešinieji intakai yra Dziegciarka, Rutka, Zielava ir Čapelka. Upė teka per Lukuvo, Palenkės Bialos ir Palenkės Mendzyžeco miestus. Upė sujungta su Vepšo upe Vepšo-Kžnos kanalu.
Kukurikų-Kazlovičų pasienio punktas
Kukurikų-Kazlovičų pasienio punktas  – Baltarusijos-Lenkijos valstybinės sienos kelių transporto pasienio punktas, šalia Kukurikų kaimo, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje iš Lenkijos pusės ir šalia Kazlovičų kaimo, Kleinikų apylinkėje, Bresto rajone, Bresto srityje iš Baltarusijos pusės. Pasienio punktas atidarytas 1984 metais. Pasienio punktas dirba visą parą, ištisus metus.