cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Acheno katedra
Istorija
Šiandien iš išorės jau neįmanoma atpažinti aštuonkampio karolingiškojo statinio. Per šimtmečius − daugiausia viešpataujant gotikos erai − prie pastato pagrindinės dalies buvo prijungta karūna iš koplyčių, kurių dauguma dekoruotos baroko stiliumi. Achenas taip pat yra sukaupęs bronzinių ir marmurinių skulptūrų bei aukso dirbinių kolekciją, kurią galima išvysti katedroje bei gretimuose pastatuose.
1978 m. Acheno katedra buvo įrašyta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Kiperunta
Kiperunta – kaimas vakariniame Kipre, Picilijos aukštumoje.
Istorija
Įkurta Bizantijos laikais.
Lietuvos kadastro vietovės
Kadastro vietovė – pagrindinis nekilnojamojo turto kadastro teritorinis vienetas, skirtas nekilnojamųjų daiktų apskaitai ir žymėjimui, turintis nustatytas ribas, plotą, pavadinimą ir skaitmeninį kodą. Kadastro vietovė skaidoma į kadastro blokus, kurie turi ribas ir skaitmeninius kodus. Kadastro vietovės nustatomos ir keičiamos vyriausybės nustatyta tvarka. Žemės reformai vykdyti, 1991 m. Lietuvos teritorija buvo suskirstyta į 1290 kadastro vietovių.
Kikladų kultūra
Kikladų kultūra arba Kikladų civilizacija – bronzos amžiaus archeologinė kultūra. Kultūrą XIX a. pabaigoje išskyrė graikų archeologas Christas Cuntas.
Arealas
thumb|left|140px|Kikladų marmurinė skulptūra thumb|left|140px|Kikladų venara thumb|right|280px|Kikladų salynas
Kikladų kultūra 3200–2000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Kikladų salyne. Priskiriama Egėjo civilizacijai, kartais laikoma Kretos–Mikėnų kultūros dalimi.
Kultūra
Pirmiausia (5–4 tūkstantmetis pr. m. e.) žmonės apsigyveno Melo saloje, kur kasė obsidianą – rasta iš jo pagamintų peilių, iečių antgalių. Vėliau apsigyventa ir Nakso, Teros, Paro, Teros salose. Kikladų kultūra susiklostė 4 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje, suklestėjo ankstyvajame bronzos amžiuje.
Kikladų kultūros žmonės vertėsi žvejyba, medžiokle, rinko maistą. 3200–2800 m. pr. m. e. gyvenvietes kūrė jūros pakrantėse, dažniausiai ant kalvų, įtvirtintas sienomis ir bokštais (Kastris), pastatus statė iš nedegto molio, akmens arba ilgų skalūno plytų, vienaaukščius. 3 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje atsirado pirmosios miesto tipo gyvenvietės (Filakopai), Teros saloje būta 2 ir 3 aukštų pastatų, puoštų freskomis. Kultūrai būdingi obsidiano, marmuro, vario ir sidabro dirbiniai, sidabriniai indai puošti gyvenimo scenomis. Keramika (amforos, vazos) lipdyta blizgančiu paviršiumi, dažniausiai puošta raižytais ir inkrustuotais geometriniai ornamentais.
Mirusieji laidoti netoli gyvenviečių įrengtuose kapinynuose, akmeninėse dėžėse, cistose, šachtiniuose, vėliau kupoliniuose kapuose su įkapėmis, rasta žuvų, laivų, spiralės ir trikampio motyvais puoštų ritualinių indų, varinių ir sidabrinių papuošalų, darbo įrankių ir ginklų (kardų ir ietigalių), marmuro ir akmens skulptūrėlių, kurios dažniausiai vaizduoja karius, muzikantus, moteris su vaikais, dievybes. Joms būdingos geometrinės formos, rankos dažniausiai sunertos. Kikladų kultūros dirbiniai vežti į Kretą, Balkanų pusiasalį, Mažąją Aziją, Egiptą.
Nuo 1800 m. pr. m. e. Kikladų kultūra patyrė stiprią Kretos kultūros įtaką – išplito jai būdinga keramika, po 1400 m. pr. m. e. Kikladų kultūrą pakeitė Mikėnų kultūra.
Kadėjus
Kadėjus  – upė Kamerūne ir Centrinės Afrikos Respublikoje; viena iš Sangą (Kongo baseinas) sudarančių upių. Prasededa Adamavos plokščiakalnyje, ties Minduru miesteliu susiliejus Dumė ir Bumbė upėms. Teka į rytus miškingomis vietovėmis. Žemupyje pasuka į pietryčius. Ties Nola susilieja su Mamberė ir sudaro Sangą.
Žemupio vaga vingiuota, daug kur skaidosi į protakas. Svarbesnės gyvenvietės prie Kadėjaus: Minduru, Belingu, Mbanga (Kamerūnas), Gambula, Nakombo Sanga, Komasa, Nola (CAR).
Veihė
Veihė gali reikšti:
Karčiškės
Karčiškės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kvyklių.
Raba
Raba  – upė Austrijoje ir vakarų Vengrijoje; Dunojaus dešinysis intakas. Prasideda Štirijoje, Alpėse, 20 km į šiaurę nuo Graco. Teka į rytus per Burgenlando žemę. Vengrijoje pasuka į šiaurės rytus, sudaro Vašo ir Dėro-Mošono-Šoprono medžių ribą. Įteka į Dunojaus protaką Dėro mieste.
Natalja Fatkulina
Natalja Istomina (g. 1973 m. birželio 5 d. Klaipėdoje) – Lietuvos ir Klaipėdos miesto savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Raba
Didžiausi intakai: Lafnicas, Pinka, Rabca (kairieji), Marcalis (dešinysis). Prie Rabos esantys miestai: Glaisdorfas, Feldbachas (Austrija), Sentgotardas, Kermendas (Vengrija).
Natalja Fatkulina
Biografija
1990 m. baigė Klaipėdos 26-ą vidurinę mokyklą, 1995 m. Klaipėdos medicinos mokyklą, medicinos sesuo. 1995–2003 m. Klaipėdos jūrininkų ligoninės 2-ojo intensyviosios terapijos skyriaus anestezijos ir intensyviosios terapijos slaugytoja. 2001 m. baigė Klaipėdos universiteto Pedagogikos fakultetą, edukologijos bakalauras, suteikta vaikystės pedagogikos kvalifikacija. 2001–2003 m. Klaipėdos universiteto Sveikatos mokslų fakulteto (KU SvMF) administratorė. 2001–2006 m. KU SMF Reabilitacijos ir slaugos katedros asistentė. 2002 m. KU SMF – socialinio darbo magistrė. 2006–2008 m. KU SMF prodekanė tarptautiniams ryšiams ir plėtrai, Reabilitacijos ir slaugos katedros lektorė, jaunesnioji mokslo darbuotoja. 2008–2012 m. KU SMF Slaugos katedros lektorė, docentė, mokslo darbuotoja, plėtros koordinatorė. 2010 m. Europos Komisijos TAIEX programos ekspertė. 2011 m. Turku universiteto Medicinos fakultete – sveikatos mokslų daktarė.
Europos slaugos mokslo akademijos narė.
Nuo 2017 m. vasario mėnesio dirba Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto profesore, sveikatos mokslų instituto direktorė.
Šeima
Vaikai: Katerina, Arina.
Lietuvos filharmonijos draugija
Lietuvos filharmonijos draugija – Lietuvos privati muzikos draugija, propagavusi simfoninę ir kamerinę muziką, veikusi 1928–1934 m. Kaune.
Veikla
Lietuvos filharmonijos draugija turėjo apie 150 narių. Lietuvos filharmonijos draugijos valdybą sudarė Balys Dvarionas, Vladas Jakubėnas, Viktoras Žadeika, nuo 1933 m. – Juozas Gruodis, Stasys Šimkus ir kiti muzikai. Propaguojamus kūrinius dažniausiai atlikdavo Valstybės teatro simfoninis orkestras, kurioo visi artistai buvo draugijos nariai, diriguodavo lietuvių dirigentai.
Koncertų programas sudarė Vakarų Europos klasikų ir lietuvių kompozitorių kūriniai. Pirmasis draugijos koncertas įvyko 1928 m. spalio 30 d., dirigavo suomių dirigentas R. Kajanusas. Draugija kviesdavosi žymius užsienio dirigentus – N. Malko, E. Kuperį, R. Batoną, G. Pulė, O. Frydą, A. Koatesą ir atlikėjus – pianistę E. Petri, smuikininką G. Kulenkampfą, violončelininką E. Feuermaną, smuikininkę G. Bacevič ir kt.
Baodzi
Baodzi  – miestas vidurio Kinijoje, Šaansi provincijoje, slėnyje prie Veihės upės. Turi prefektūros lygio miesto statusą. Transporto mazgas. Mašinų gamybos, tekstilės, chemijos, popieriaus, degtukų pramonė.
Peja
Peja – miestelis vakarų Kipre, Akamo pusiasalio pietinėje dalyje, 12 km į šiaurę nuo Pafoso. Yra rotušė, cerkvė. Netoliese yra Koralų įlanka.
Flea
Michael Peter Balzary (g. 1962 m. spalio 16 d.), geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu Flea – australų kilmės amerikiečių muzikantas ir aktorius. Labiausiai žinomas kaip alternatyvaus roko grupės „Red Hot Chili Peppers“ bosistas ir vienas įkūrėjų. Dėl grupės pasiekimų yra įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų. Taip pat Flea šiuo metu priklauso grupei „Atoms for Peace“.
Muzikantas yra laikomas vienu geriausių visų laikų bosistų. 2009 m. „Rolling Stone“ žurnalo skaitytojai Flea išrinko antru geriausiu bosistu pasaulyje, atsiliekant tik grupės „The Who“ bosistui John Entwistle.
Flea taip pat yra suvaidinęs nemažai filmų, įsimintiniausi jo vaidmenys filmuose „Atgal į ateitį 2“ ir „Atgal į ateitį 3“ dalys.
Meinoriškė
Meinoriškė – kaimas šiaurės rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Tryškių.
Rykliai auklės
Rykliai auklės (Ginglymostomatidae) – ūsuotųjų ryklių (Orectolobiformes) šeima. Paplitę visuose vandenynuose. Minta kaulinėmis žuvimis, krabais, koralais ir kt.
Gentys ir rūšys
Šeimoje yra 3 gentys ir 3 rūšys.
Turmanto seniūnija
Turmanto seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Zarasų rajono savivaldybės rytuose, pasienyje su Latvija ir Baltarusija.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Liepsnojantis Baltijos kelias
Liepsnojantis Baltijos kelias  – Baltijos šalių tautinių judėjimų – Lietuvos Sąjūdžio, Estijos ir Latvijos liaudies frontų – 1991 m. rugpjūčio 23 d. suorganizuota akcija.
Istorija
Liepsnojantis Baltijos kelias surengtas 1939 m. rugpjūčio 23 d. Molotovo–Ribentropo paktui pasmerkti, jo padarinių žlugimui 1990 m. atkūrus Baltijos šalių nepriklausomybę paminėti, atkurtų valstybių suverenitetui paremti. Surengtas 1989 m. Baltijos kelio pavyzdžiu, tik vietoj žmonių grandinės palei 650 km automagistralę Vilnius–Ryga–Talinas tam tikrais atstumais pavakare buvo uždegti laužai, nuo to kilo ir akcijos pavadinimas.
Barstyčių seniūnija
Barstyčių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Skuodo rajono savivaldybės pietryčiuose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Kobano kultūra
Kobano kultūra – bronzos ir ankstyvojo geležies amžiaus archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1869 m. surastą kapinyną prie Aukštutiniojo Kobano kaimo (Šiaurės Osetija).
Kultūra
Kobano kultūros žmonės ankstyvuoju laikotarpiu vertėsi gyvulininkyste, medžiokle, iš dalies žemdirbyste, vėlyvuoju (VIII a. pr. m. e. – IV a. pr. m. e.) – gyvulininkyste ir žemdirbyste, lydė spalvotuosius metalus.
Mirusiuosius laidojo po vieną, suriestus, akmeninėse dėžėse (kalnuotose srityse) arba duobėje, apdėtoje akmenimis, su įkapėmis. Kapuose rasta daug bronzinių dirbinių: kirvių, durklų, diržo sagčių, žirgo aprangos dalių, segių, įvijinių apyrankių, plokščiomis galvutėmis smeigtukų, papuošalai puošti geometriniai ornamentais ir gyvūnų piešiniais. Keramika plačiadugnė, lygintu paviršiumi, puošta geom. ornamentu. Kobano kultūros paminkluose t. p. rasta sidabrinių ir bronzinių indų, stiklo karolių. Kobano kultūros gyventojai palaikė ryšius su kitų Kaukazo sričių, pietvakarių Azijos, Krymo, Mažosios Azijos gyventojais, vėlyvuoju laikotarpiu kultūrai įtaką darė skitai ir sarmatai. Bendrai su Kolchidės kultūra išsivystė menas, vadinamas Kolchidės – Kobano bronza.
Stare Rakovas
Stare Rakovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Malų Plocko valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietus nuo Kolno ir apie 84 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Didžiosios Sėlos
Didžiosios Sėlos – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės vakarus nuo Šalčininkų, prie Rūdninkų girios. Sėlų seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Praeina plentas. Yra lentpjūvė.
Istorija
XIX a. pab. kaimas priklausė Vilniaus apskrities Šalčininkų valsčiui, Karalinavo apylinkei. Buvo Gumbių dvaro valda (seniau priklausė Tišeckiams, nuo 1864 m. Ivanovams).
Gyventojai
thumb|left|250px|D. Sėlų kryžius
Škotijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Škotijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Finalo rungtynės
---
Turto realizavimas
Turto realizavimas – areštuoto skolininkui ar įkaito davėjui nuosavybės teise priklausančio turto priverstinis pardavimas iš varžytynių, per įmones, kurios verčiasi turto prekyba ar perdirbimu, perdavimas išieškotojui ar realizavimas kita LR CPK nustatyta tvarka (LR CPK 691 str. 1 d.).
Areštuotą turtą, atsižvelgiant į arešto pagrindus ir turto rūšis, įstatymų nustatyta tvarka realizuoja antstolis, Valstybinės mokesčių inspekcijos įstaigos, vertybinių popierių viešosios apyvartos tarpininkai ir prekybos įmonės.
Teismo konfiskuotą ar perduotiną valstybei turtą antstolis realizuoti perduoda Valstybinės mokesčių inspekcijos įstaigai, jeigu įstatymai nenustato kitaip (LR CPK 692 str.).
Areštuoto turto realizavimas LR CPK VI dalyje nustatyta tvarka panaikina visus to turto areštus (LR CPK 693 str.).
Būdai
Skolininkui priklausantis nekilnojamasis turtas bei kitas įstatymų nustatyta tvarka registruojamas turtas, taip pat kitas kilnojamasis turtas, kurio vieneto vertė viršija 100 000 litų, realizuojamas parduodant iš varžytynių (LR CPK 694 str. 1 d.).
LR CPK 694 straipsnio 1 dalyje nenurodytas turtas gali būti realizuojamas ir kitais būdais nustatyta tvarka.
Išieškotojo teisė pasirinkti turto realizavimo būdą
Jeigu turtas gali būti realizuojamas keliais būdais, turto realizavimo būdo pasirinkimo teisė priklauso išieškotojui (LR CPK 695 str. 1 d.).
Jeigu išieškotojas per antstolio nustatytą terminą nepranešė apie savo pasirinktą turto realizavimo būdą, jį nustato savo patvarkymu antstolis. Šis antstolio patvarkymas neskundžiamas.
PlanetSide
PlanetSide – daugelio žaidėjų pirmojo asmens šaudyklė, žaidžiama internetu (MMOFPS). Žaidimą sukūrė ir 2003 m. išleido „Sony Online Entertainment“
Žaidime žaidėjai pasirenka vieną iš trijų galimų frakcijų ir kovoja dėl įsitvirtinimo vienoje iš 10 Auraxis planetos teritorijų. Žaidėjas valdo pavienį karį, kuris gali specializuotis į kovos mašinos komandos narį, pėstininką, mediką, inžinierių ir kt. Daugiausiai žaidžiamas pirmojo asmens perspektyvoje, su trečiojo asmens perspektyvos galimybe.
Kitaip nei daugelyje šaudyklių, kur mūšiai tarp keleto žaidėjų vyksta nedideliame plote, „PlanetSide“ palaiko iki kelių šimtų žaidėjų, kovojančių didžiuliame mūšio lauke. Žaidimo mūšiuose kovojama dėl teritorijos kontrolės ir strateginių taškų, įvairūs įvykiai vienodai veikia visas tris frakcijas.
Karčiupis (Kelmė)
Karčiupis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Lupikų.
PlanetSide
Žaidimo tęsinys „PlanetSide 2“ pasirodė 2012 m. lapkričio 20 d.
Kolchidės – Kobano bronza
thumb|Kolchidės Nikė
Gvažažarai
Gvažažarai (Guajajaras, Tenetehára) – indėnų tauta, gyvenanti Brazilijoje, rytų Amazonijoje. Įsikūrę ~80 gyvenviečių Maranjano valstijoje, ypač Gražau savivaldybėje. Populiacija – 13,1 tūkst. žmonių (2000 m.). Vartoja tenetearų kalbą, priklausančią tupių-gvaranių šeimai.
Kolchidės – Kobano bronza
Kolchidės – Kobano bronza – bronzos ir aukso dirbiniai, bronzos ir geležies amžių kultūrų, 2 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje – 1 tūkstantmečio pr. m. e. viduryje gyvavusių vakarų (Kolchidės kultūra) ir šiaurės (Kobano kultūra) Kaukaze, dirbiniai.
Kolchidės – Kobano bronza – tai kovos kirviai, durklai, žirgo aprangos dalys, indai, segės, įvijinės apyrankės, žmones ir gyvūnus vaizduojančios figūrėlės ir kita. Jie dekoruoti geometriniais ornamentais, apibendrintais dinamiškais gyvūnų atvaizdais, būdingas meistriškas atlikimas, grakščios formos.
Didžiosios Kabiškės
Didžiosios Kabiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Nemenčinės, 24 km į šiaurės rytus nuo Vilniaus. Seniūnaitijos centras. Yra Kabiškių pradinė mokykla, vaikų darželis, biblioteka, Kabiškių paštas (LT-15016).
Istorija
Gyvenvietė 1950–1992 m. buvo Ždanovo (vėliau pervadinto į „Vostok“) kolūkio centras. Ją pastatė 1975–1980 m. vienas didžiausių LTSR gyvulininkystės kompleksas „Neris“, kuris buvo beveik nepriklausomas – turėjo savo valdžią, taisykles ir pan. Pats kompleksas nuolat keitėsi naujausiomis gyvulininkystės technologijomis su Vokietijos Frankfurtu prie Maino. „Neris“ beveik nedalyvavo tiek Ždanovo kolūkio, tiek pačios gyvenvietės gyvenime ir vystyme.
Miestelio valdžios, o ypač Zenono Kulešo pastangomis miestelis tapo vienu iš parodomojo LTSR miestelio sukūrimo konkurso laimėtoju. Dėl gyvenvietės statymo kovojo geriausios statybinės kompanijos. Miestelis turėjo išaugti į gyvenvietę, turinčią gražų išplanavimą, mokyklą, stadioną, žaidimo aikšteles, prekybos, maitinimo centrus ir pan. Miestelio vystymasis sustojo Lietuvai atgavus nepriklausomybę. Vėliau gyvenvietė pervadinta į Didžiąsias Kabiškes.
Dėras
Istorija
Senovėje miestas gyventas keltų ir buvo žinomas Arabonos vardu. Vėliau buvo užimtas romėnų, čia įrengta tvirtovė. X a. miestą užėmė vengrai. Karalius Steponas I Dėre įkūrė vyskupiją. 1241–1242 m. užimtas mongolų, o 1271 m. sugriautas čekų. Vėliau atstatytas, bet artinantis osmanų okupacijai pačių vengrų padegtas. Po okupacijos atstatytas italų architektų. 1743 m. gavo laisvojo karališkojo miesto statusą, čia įsikūrė jėzuitai, karmelitai.
Šahimardano eksklavas
thumb|right|300px|Uzbekijos eksklavai Kirgizijoje. Шахимардан − [[Šahimardanas, atitinkamo eksklavo centras.]] Šahimardano eksklavas − Uzbekijos sudėtinis eksklavas Kirgizijos viduje, priklausantis Ferganos vilajeto Ferganos tumanui (rajonui).
Šahimardano eksklavas sudarytas iš dviejų atskirų dalių: Skirtingai nei Socho eksklavas, Šahimardano eksklavas nėra savarankiškas administracinis vienetas, jis yra Ferganos tumano dalis. Šio eksklavo plotas yra apie 90 km², jame gyvena apie 6 tūkst. žmonių. 91 % gyventojų yra uzbekai, likę 9 % − kirgizai. . Iki Uzbekijos sienos – 20 km, iki Ferganos miesto - 43 km. Kelias į Ferganą eina per Frunzenskojės gyvenvietę Kirgizijoje. Eksklavą supa Kirgizijos Batkeno srities Kadamžajaus rajonas.
Eksklavo teritorija iki 1930 m. buvo Kirgizijos dalis, o 1930 m. buvo perduota Uzbekijai.
Eksklavo gyvenvietės − Šahimardanas (tarybinių laikų pavadinimas − Chamzaabadas) ir mažesnis Jordanas.
Kirgizų ir uzbekų santykiai
Suirus TSRS Šahimardano eksklavo priklausomybė ir ją supančios valstybės sienos delimitacija tapo aštria problema. Kirgizija siūlė grąžinti eksklavą Kirgizijai mainais į kitas teritorijas. Uzbekija atsisakė tai daryti. Eksklavo sienos kurį laiką buvo užminuotos. Eksklavo problemas didina augantis slėnio gyventojų skaičius, keli pasienio postai, didelis skurdas, korupcija, etninė trintis.
Pastarojo meto sutartys tarp valstybių pašalino dalį prieštaravimų. Dabar abiejų šalių gyventojai gali lankyti eksklavą be vizų iki dviejų mėnesių, tuo siekiama palaikyti turizmą prie Kurbankulio ežero.
Vytautas Baltakis (1929)
Vytautas Baltakis (g. 1929 m. spalio 3 d. Aluotose, Kupiškio valsčius, Panevėžio apskritis) – Lietuvos žurnalistas, feljetonistas.
Biografija
1950 m. baigė Vilniaus ekonominį technikumą. 1950 m. dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje, 1951–1952 m. – Švenčionėlių rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ atsakingasis sekretorius, 1952–1959 m. – Dūkšto rajono laikraščio „Komunizmo švyturys“ redakcijoje. 1960–1989 m. Zarasų rajono laikraščio „Pergalė“ (vėliau „Tarybinė žemė“, „Zarasų kraštas“) redakcijos žemės ūkio skyriaus vedėjas. Bendradarbiavo respublikiniuose laikraščiuose, Lietuvos radijuje, Utenos apskrities laikraštyje „Utenis“. Spausdino straipsnius, korespondencijas, apybraižas, feljetonus įvairiomis žemės ūkio temomis.
Durys
thumb|200px|Durys
Durys – įtaisas namo įėjimui uždaryti. Pagal paskirtį būna išorinės, vidinės, specialiosios (nedegios, hermetiškos ir kt.); pagal konstrukciją – vienvėrės ir dvivėrės, lygios ir įsprūdinės, įstiklintos ir aklinos; pagal varstymo būdą – varstomosios (į vieną pusę), švaistinės (varstomos į abi puses, statomos intensyvaus judėjimo vietose, paprastai įstiklintos), stumdomosios (dažniausiai dvivėrės, statomos plačiose angose, mažo judėjimo vietose), sukamosios (statomos dažno, bet neintensyvaus judėjimo visuomeninių pastatų tamburuose).
Durys gaminamos iš pjautinės medienos, faneros, medienos drožlių ar pluošto plokščių, metalo (plieno, aliuminio), plastikų, stiklo; dažomos, apdailinamos plastikais, faneruojamos, lakuojamos.
Durys susidaro iš:
Stakta ir slenkstis sudaro stacionarų durų rėmą. Durų užsidarymui reguliuoti ir pritraukti montuojamas durų uždarytuvas.
Lietuva
Seniausios durys būdavo įtaisomos ant bėgūnų (medinių vyrių, kurie dar XIX a. vartoti kluonuose), vėlesnės – ant metalinių vyrių. Nuo XX a. 4 dešimtmečio visoje Lietuvoje valstiečių pastatuose daromos rėminės įsprūdinės konstrukcijos durys, dažnai dvivėrės. Durų puošybai dažniausiai naudojami konstrukciniai elementai (ornamentą sudaro įvairiai išdėstytos lentos, įsprūdos). Kartais durys puošiamos polichromine (daugiausia ornamentine) tapyba.
Karşıyaka SK
Izmiro „Karşıyaka“ – Turkijos futbolo klubas iš Izmiro.
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. birželio 18 d.
Konradas III
Konradas III tai:
Antanas Vaivutskas
Antanas Vaivutskas (1916 m. kovo 23 d. Skapiškyje, Zarasų apskritis – 1980 m. rugpjūčio 12 d. Palangoje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, Brazilijos ir Urugvajaus lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
1926 m. su tėvais apsigyveno Brazilijoje. 1932–1937 m. Brazilijos komunistų partijos narys. Nuo 1936 m. dirbo komunistų pogrindinėse spaustuvėse, laikraščio „Mūsų žodis“ redakcinės komisijos narys. 1937 m. kalintas. 1937–1942 m. Montevidėjyje dirbo laikraščio „Darbas“ spaustuvėje, 1942–1952 m. šio laikraščio redaktorius. 1941–1952 m. Urugvajaus komunistų partijos narys. 1952 m. grįžo į Lietuvą. 1953–1956 m. dirbo žurnalo „Švyturys“ redakcijoje, nuo 1956 m. užsienio lietuvių laikraščių korespondentas. Paskelbė straipsnių, atsiminimų apie lietuvių emigrantų gyvenimą, veiklą, spaudą Pietų Amerikoje, išvertė grožinės literatūros kūrinių.
Karčiupys
Karčiupys – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Leliūnų.
Šmiarovas
Šmiarovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Malų Plocko valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į pietus nuo Kolno ir apie 81 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
AT333
AT333 – Austrijos Tirolio žemės Rytų Tirolio (Linco) apskrities teritorijos (NUTS:AT) administracinių vienetų suskirstymas pagal LAU, smulkių vietinių administracinių vienetų suskirstymo į teritorinius statistinius vienetus sistemą.
LAU vietiniame lygmenyje pratęsia NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūrą, patvirtintą 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
Didžiosios Zubiškės
Didžiosios Zubiškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kalesninkų.
MDNA
MDNA – dvyliktasis studijinis amerikiečių atlikėjos Madonna albumas, išleistas 2012 m. kovo 23 d. Tai – pirmasis atlikėjos albumas, išleistas ne „Warner Bros“ įrašų leidyklos, su kuria atlikėja dirbo nuo 1985 m. Albumas sulaukė iš esmės teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje vietoje daugelyje šalių, įskaitant JAV, Jungtinę Karalystę ir Australiją.
„MDNA“ tapo dvyliktu geriausiai parduodamu 2012 m. albumu pasaulyje. 2014 m. duomenimis, visame pasaulyje parduota virš dviejų milijonų albumo kopijų.
Ipelis
Ipojus, Ipelis  – upė vidurio Slovakijoje ir šiaurės Vengrijoje; Dunojaus kairysis intakas. Prasideda Slovakijos rūdiniuose kalnuose. Teka aukštupyje į pietus, vėliau pasuka į pietvakarius ir toliau iki pat žiočių sudaro Slovakijos-Vengrijos sieną. Slovakijos teritorijoje teka Banska Bistricos ir Nistros regionais, o Vengrijoje teka Nogrado ir Pešto medžių ribomis. Pačiame žemupyje pasukęs į pietus, Ipelis įteka į Dunojų ties Sobu.
Didžiausi intakai: Krtišas, Krupinica, Sucha, Tisovnikas, Štiavnica. Prie Ipelio įsikūrę Poltarų ir Šahų miestai.
Helen Burns
„Helen Burn“ yra grupės „Red Hot Chili Peppers“ bosisto Flea EP, išleistas 2012 m. liepos 19 d. Skaitmeninę albumo versiją buvo galima įsigyti internetu, sumokant savo pasirinktą kainą. Visos lėšos buvo skirtos muzikanto įkurtai Silverlake muzikos konservatorijai. Šis EP buvo debiutinis Flea solinis leidinys.
Taip pat buvo išleistas riboto, 900 vienetų, tiražo vinilas, o vėliau pasirodė ir CD versija.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Flea, išskyrus „Helen Burns“, kurią parašė kartu su Patti Smith.
Ngaujis
Ngaujis  – kalnas Adamavos plokščiakalnyje, Kamerūno ir Centrinės Afrikos Respublikos teritorijose. Aukštis 1410 m. Tai aukščiausia Centrinės Afrikos Respublikos vieta.
Juodėjai
Juodėjai – kaimas šiaurės rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Tryškių. Auga saugomas Pavirvyčio alėjos ąžuolas.
Rokiškis
Rokiškis – miestas Lietuvos šiaurės rytuose, Panevėžio apskrityje, 60 km į šiaurę nuo Utenos. Rokiškio rajono savivaldybės, Rokiškio miesto seniūnija, taip pat kaimiškosios seniūnijos centras. Urbanistikos paminklas – garsėja senąja architektūra, gražiomis kultūrinėmis tradicijomis, kraštotyros muziejumi.
Centre stovi Rokiškio Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčia (nuo 1877 m., su Rokiškio Šv. Juozapo koplyčia, šventoriaus tvora su vartais), Kalvarijos, Rokiškio Šv. Aleksandro Neviškio cerkvė (nuo 1939 m.), yra kapinės (Laukupio g. ir Kalneliškiuose), Rokiškio sentikių cerkvė, Nepriklausomybės aikštė. Veikia Rokiškio rajono savivaldybės Juozo Keliuočio viešoji biblioteka, kultūros rūmai, paštas (LT-42001), centrinė rajono ligoninė, Rokiškio psichiatrijos ligoninė, į šiaurę nuo tvenkinio – dvaro sodyba ir parkas, Rokiškio krašto muziejus, yra prakartėlių muziejus (atidarytas per 2007 m. Kalėdas), buvusi muzikos mokykla (nuo 1785 m., po to 1883–1904 m.). Stovi paminklas „Arka“ (autoriai – Leonas Žuklys ir G. Žuklys).
thumb|left|Laisvės paminklas
Etimologija
Miesto vardas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Rokas, pridėjus priesagą -iškis.
Geografija
Per miestą teka Nemunėlio intakas Laukupė, kurios slėnyje įrengta keletas nedidelių tvenkinių. Miesto pietiniu pakraščiu eina Radviliškio–Daugpilio geležinkelis, ten įsikūrusi Rokiškio geležinkelio stotis. Rytuose telkšo Rokiškio tvenkinys.
Kristina Andrejauskaitė
Kristina Andrejauskaitė (g. 1947 m. kovo 13 d. Kaune) – Lietuvos teatro aktorė.
Rokiškis
Miesto dalys
Rokiškio pietinėje dalyje yra Apušotas – pramoninis mikrorajonas. Šiaurės vakaruose yra Velniakalnis – kolektyvinių sodų priemiestis.
Kristina Andrejauskaitė
Biografija
Baigusi Kauno dramos teatro studiją 1967–1969 m. dirbo teatro pantomimos trupėje, 1969–1973 m. – Šiaulių dramos teatre. Nuo 1973 m. – Jaunimo teatro aktorė. Sukūrė apie 20 vaidmenų teatre, Lietuvos kino studijos ir televizijos filmuose bei spektakliuose.
Rokiškis
Istorija
thumb|250px|left|Paberžė pavaizduota XVII a. žemėlapyje „Magni Ducatus Lithuaniae, et Regionum Adiacentium exacta Descriptio“. Išleido M.K.Radvila, 1613 m. (Fragmentas)
Kristina Andrejauskaitė
Biografija
Vyras Gediminas Girdvainis (1944–2020), aktorius.
Rokiškis
Istorija
Miestas įeina į sėlių genties gyventos teritorijos ribas. Miestas pirmą kartą minimas 1499 m. rugsėjo 21 d. kunigaikščio Aleksandro privilegijoje dėl girios kirtimo, kai čia stovėjęs Rokiškio dvaras (nors esama nuomonių, kad Rokiškis buvęs jau XIII amžiuje). Rašte nustatomos Rokiškio ir Pienionių valsčiaus girios. Apie 1500 m. minima Rokiškio bažnyčia ir parapija. 1516 m. minimas miestas. 1523 m. Rokiškyje apsigyveno kunigaikščiai Krošinskiai, valdę miestą 200 metų. Vėliau Rokiškio dvaro savininkais tapo grafai Tyzenhauzai, pastatę iki šių dienų išlikusį Rokiškio dvaro ansamblį, neogotikos architektūros paminklą – Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčią.
1810 m. Rokiškis minimas kaip apskrities centras, kuriam priklausė šie dvarai ir palivarkai:
thumb|Centrinės aikštės pastatas
XVIII a. pabaigoje I. Tyzenhauzas pertvarkė miestelį – suformuota erdvi stačiakampė aikštė, kurią su dvaru jungė 1 km alėja. Tyzenhauzų iniciatyva Rokiškyje pastatyti prekybos namai (prekybos rūmai), viešbutis, alaus darykla, plytų fabrikas, malūnas, ligoninė, mokykla. Perkėlus dvaro sodybą toliau nuo turgaus aikštės pasikeitė miestovaizdis. Centrinė aikštė iš trikampės tapo stačiakampe ir sujungė dvarą rytuose su Rokiškio bažnyčia vakaruose. XIX a. viduryje iš Tyzenhauzų dvarą perėmė Pšezdzieckiai. Miestelis pradėjo sparčiau augti 1873 m., kai per jį buvo nutiestas geležinkelis.
Rokiškis miestu laikomas nuo XVIII a. (kitais šaltiniais – nuo 1920 ar 1924 metų). 1883 m. atidaryta muzikos ir giedojimo mokykla, vėliau tapusi vaikų muzikos mokykla (mokėsi Juozas Tallat-Kelpša, Juozas Gruodis, Mikas Petrauskas). XIX a. pabaigoje Rokiškis Zarasų apskrities miestelis, dvaras ir kaimas, valsčiaus centras.
1946 m. rugpjūčio 3 d. tapo apskrities pavaldumo miestu. Sovietmečiu veikė kombinuotųjų pašarų gamykla, „Neries“ gamybinio susivienijimo žemės ūkio mašinų gamykla, eksperimentinis maisto produktų kombinatas, sūrių gamykla, grūdų produktų kombinatas. Buvo liaudies teatras, kultūros mokykla. 1961–1985 m. veikė Rokiškio oro uostas, aptarnavęs reguliariai skraidžiusius An-2 tipo lėktuvus maršrutu Rokiškis-Vilnius.
1993 m. patvirtintas dabartinis Rokiškio herbas.
Gyventojai
thumb|Senamiesčio pastatas
Azijiniai katrykliai
Azijiniai katrykliai (Hemiscyllidae) – ūsuotųjų ryklių (Orectolobiformes) šeima. Paplitę nuo Madagaskaro iki Japonijos bei Australijos.
Gentys ir rūšys
Šeimoje yra 2 gentys ir 13 rūšių:
Turto arešto aktas
Turto arešto aktas - teisinis dokumentas dėl turto arešto.
Turinys
Turto arešto akte turi būti nurodoma (LR CPK 678 str. 1 d.):
Prireikus turto arešto akte išvardijami rasti daiktai, į kuriuos pagal įstatymus negali būti nukreipiamas išieškojimas, taip pat kiti daiktai, kurie neareštuojami.
Jeigu areštuojant turtą sudaromas turto aprašas, LR CPK 678 straipsnio 1 dalies 5, 6 ir 10 punktuose nurodyti duomenys įrašomi į turto aprašą, kuris yra turto arešto akto priedas.
Jeigu turto arešto akto surašymo momentu nėra žinoma skolininko, kurio turtas areštuojamas, turto sudėtis, buvimo vieta, turto arešto akte gali būti nenurodyti viso ar dalies areštuojamo turto išsamūs duomenys. Šiuo atveju antstolis privalo imtis priemonių, išsiaiškinęs išsamius turto duomenis, surašyti turto arešto aktą, pakeičiantį ankstesnį turto arešto aktą.
Turto arešto aktą ir turto aprašą pasirašo antstolis, turto saugotojas (administratorius), taip pat išieškotojas, skolininkas ir kiti asmenys, kurie dalyvauja aprašant turtą. Jeigu skolininkas nedalyvauja aprašant turtą arba atsisako pasirašyti turto aprašą, tai pažymima turto apraše.
Įteikimas išieškotojui ir skolininkui
Turto arešto aktas ir turto aprašas, jeigu jis yra sudarytas, įteikiami išieškotojui ir skolininkui pasirašytinai. Jeigu įteikti turto arešto aktą ar turto aprašą nėra galimybės, jis siunčiamas registruotu laišku (LR CPK 679 str.) (LR CPK straipsnis „“).
Sarıyer GK
Stambulo „Sarıyer“ – Turkijos futbolo klubas iš Stambulo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1940 m.
Marijus Žiedas
Marijus Žiedas (g. 1974 m. birželio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos diktorius, filmų įgarsintojas, vertėjas, filosofas ir laidų vedėjas.
Biografija
1992 m. baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą. 1992–1996 m. studijavo Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete. Įgijo filosofijos bakalauro laipsnį. 2002 m. Vilniaus universiteto Filosofijos fakultete įgijo filosofijos magistro laipsnį.
Liežuvautoja (serialas)
Liežuvautoja  – nuo 2007 m. kuriama jaunimo drama pagal knygų seriją Liežuvautoja. Serialą sukūrė Josh Schwartz ir Stephanie Savage. Serialas sukasi apie jaunus suaugusius Manheteno Aukštutiniame Istsaide, Niujorke.
Serialas prasideda Serenos van der Woodsen (Blake Lively) grįžimu į Aukštutinį Istsaidą po "paslaptingo gyvenimo" internatinėje mokykloje Kornvalyje, Konektikute, tačiau ne visi ją sutinka išskėstomis rankomis. Blair Waldorf (Leighton Meester), kurią kūrėjai vadina šachmatų karaliene, mokykloje yra "bitė motinėlė" bei Serenos "geriausia draugė" ir kartais varžovė. Taip pat seriale yra Danas Hampris (Penn Badgley), kuris save apibūdina kaip "autsaiderį" iš Bruklino, Blair pirmoji meilė ir vadinamas „auksinis berniukas“ Natas Archibaldas (Chace Crawford) bei "blogas berniukas" Čiakas Basas (Ed Westwick), kuris priklauso Manheteno elitui ir yra šachmatų karalius. Nato ir Blair santykius sugriauna Serenos grįžimas iš internatinės mokyklos. Seriale taip pat vaidina: Dano geriausia vaikystės draugė Vanessa Abrams (Jessica Szohr), Dano paauglė sesuo Dženė Hampri (Taylor Momsen), kurią "bitė motinėlė" vadina "Mažąja Dž". Lilė van der Woodsen (Kelly Rutherford), Serenos motina, ir Rufo Hampris (Matthew Settle), buvęs 90-ųjų grupės "Lincoln Hawk" lyderis ir nepriklausomos meno galerijos Manhetene savininkas. Jis yra Dano ir Dženės tėvas ir pagrindinis globėjas. Dorota (Zuzanna Szadkowski) yra Blair pagrindinė namų šeimininkė nuo jos jaunystės.
Serialas gavo daug apdovanojimų nominacijų, laimėjo 18 "Teen Choise Awards". 2012 m. CW kanalu parodytas šeštasis ir paskutinis serialo sezonas. Paskutinis sezonas, susidarantis iš 10 serijų, prasidėjo 2012 m. spalio 8 d. ir baigėsi 2012 m. gruodžio 17 d.
Serijos formatas
Kiekviena serija prasideda pagrindiniame Liežuvautojos svetainės puslapyje su Serena nuotrauka iš bandomosios serijos. Tuomet parodomi ankstesnių įvykių, susijusių su artėjančiais įvykiais, priminimai, kurie baigiasi vėl parodant svetainės pagrindinį puslapį tik šį kartą su nuotrauka su kitu veikėju(-ais) ir tekstu, susijusiu su nuotrauką.
Pasakotojas yra Liežuvautoja, įgarsinta Kristen Bell. Ji pradeda ankstesnių įvykių priminimą su sakinu "Čia Liežuvautoja, vienintelis paskalų apie skandalingą Manheteno grietinėlės šaltinis", o priminimą baigia šnabždėdama "Kur ji buvo?" "Serena" ir tuomet Liežuvautoja sako: "O kas aš? Šios paslapties niekada neišduosiu! Juk žinai, kad mane myli... Apkabinu ir bučiuoju, Liežuvautoja."
Kiekvienos serijos metu vyksta socialinis renginys, mažas arba didelis.
Visų serijų pavadinimai remiasi filmo arba romano pavadinimu.thumb|left|Liežuvautojos herojai
Vytautas Petras Vaitkus
Vytautas Petras Vaitkus (g. 1940 m. sausio 26 d. Kaune) – Lietuvos ekonomistas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1957 m. baigęs Gargždų vidurinę mokyklą, studijavo Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos ir Finansų-kredito fakultetuose, įgijo 1962 m. istoriko ir 1977 m. ekonomisto specialybes.
Nuo 1967 m. Vilniaus m. vykdomojo komiteto Plano komisijos pirmininko pavaduotojas, Lietuvos TSR Ministrų Taryboje pirmininko pavaduotojo referentas. 1987–1991 m. žurnalo „Kooperatininkas“ vyriausiasis redaktorius. 1991–1999 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Daugiausia rašo ekonominėmis, politinėmis, sporto temomis.
Eurovizijos dainų konkursas 1983
'''1983 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – dvidešimt aštuntasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1983 m. balandžio 23 d. Vokietijoje, Miunchene. Konkurso nugalėtoja tapo Liuksemburgo atstovė Corinne Hermès su daina „Si la vie est cadeau“.
12 taškų
Po 12 taškų surinkusios šalys
Frydrichas I
Frydrichas I tai:
Karčiuvka
Karčiuvka – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 5 km nuo Igliaukos.
For de Fransas
For de Fransas – Prancūzijos užjūrio departamento Martinikos administracinis centras. Išsidėstęs salos vakarinėje dalyje, prie For de Franso įlankos. 94,1 tūkst. gyventojų (vienas didžiausių Mažųjų Antilų salų miestų).
Istorija
1638 m. pirmasis Martinikos gubernatorius nusprendė įkurti Saint Louis fortą, kad apsiginti nuo britų atakų. Fortas netrukus sugriautas, bet 1669 m. atstatytas. Miestas įkurtas 1672 m. Fort-Royal pavadinimu. Ekonominę svarbą įgavo 1902 m. Pelė ugnikalniui sugriovus iki tol saloje dominavusį Sen Pjero miestą.
1894 m. mieste gyveno 16 tūkst. gyventojų, 1936 m. – 52 tūkst., 1946 m. – 66 tūkst., o 2003 m. – 94 tūkstančiai, kas sudaro 40 proc. salos gyventojų.
thumb|left|200px|Katedra
Ekonomika
For de Fransas – svarbiausias salos ekonominis centras ir jūrų uostas. Per jūrų uostą eksportuojamas romas, cukrus, vaisiai. išvystyta alkoholinių gėrimų (romo, vyno), cukraus gamybos pramonė. Yra oro uostas. For de Franse yra 2 prancūzų karinės jūrų bazės.
Miestas taip pat vystosi ir kaip turizmo centras. Pagrindinėmis turisinėmis įžymybėmis yra trys XVIII ir XIX a. fortai: Desaix, Tartenson ir Gerbault. Dažnai lankomas ir paminklas Martinikoje gimusiai Napoleono žmonai Joséphine de Beauharnais.
KS Albpetrol Patos
Patosio „Albpetrol“ – Albanijos futbolo klubas iš Patosio.
Istorija
Klubas įkurtas 1947 m.
Kvartas
Kvartas  – miestas Italijoje, Kampanijoje, Neapolio provincijoje. Jis yra 11 km į šiaurės vakarus nuo Neapolio. 2011 m. mieste buvo 40 387 gyventojai, savivaldybės plotas – 14,17 km².
Vietinis futbolo klubas yra A.S.D. Quarto.
Queen (albumas)
„Queen“ – debiutinis studijinis grupės „Queen“ albumas. Jis buvo įrašytas 1971–1972 m., o prekyboje pasirodė 1973 m. liepos 13 d.
Dvi šio albumo dainos buvo išleistos singlų pavidalu – „Keep Yourself Alive“ ir „Liar“.
Dainų sąrašas
Pirma pusė
Antra pusė
Vaškai (Kolno apskritis)
Vaškai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Malų Plocko valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į pietus nuo Kolno ir apie 80 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Bolgarai
Bolgarai (dar protobulgarai, ) – pusiau klajoklė senovės tauta, VII a. sukūrusi didelę klajoklių valstybę – Didžiąją Bulgariją. Jų palikuonys vėliau migravo keliomis kryptimis ir įkūrė Pavolgio Bulgariją palei Volgos upę ir Pirmąją Bulgarijos imperiją Balkanuose.
Senoji Didžioji Bulgarija
632 m. Dulo klano bolgarai, susivieniję su giminingais utrigūrais ir kurtrigūrais, taip pat greičiausiai negiminingais onogūrais, vadovaujami chano Kubrato įkūrė nepriklausomą valstybę. Jų šaltiniuose ji žinoma kaip Olhontor-blkar (Onogūrija), o Bizantijoje ji buvo vadinama Senąja Didžiąja Bulgarija. Ši valstybė driekėsi nuo Dono žemupio iki Kubanės ir nuo Azovo jūros iki Kumos bei Rytų Manyčiaus tarpupio.
Vėlesnės migracijos
thumb|300px|Senoji Bulgarija ir tolesnės migracijos Po chano Kubrato mirties spaudžiama chazarų, apie 668 m. bolgarų imperija suiro. Nuo tada atskiri Kubrato sūnūs vedė atskiras bolgarų šakas ir įkūrė naujas valstybes (ordas).
Kultūra
Bolgarus pagal paveldėjimo teisę valdė chanai. Keleto aristokratų šeimų nariai, turintys karinius titulus, sudarė valdančiąją klasę. Bolgarai buvo monoteistai, garbinę aukščiausią dievybę Tangrą.
Floresas (Buenos Airės)
Floresas – kvartalas centrinėje Argentinos sostinės Buenos Airių dalyje.
Bendroji žemės ūkio politika
Bendroji žemės ūkio politika (BŽŪP) – Europos Sąjungos (ES) politikos sritis, apimanti žemės ūkio subsidijas (sudarančias 50-70 % visų ES išlaidų). Tikslas - garantuoti minimalias kainas gamintojams, užtikrinti ES žemdirbių ūkių stabilumą, o tuo pačiu ir tam tikrą žemės ūkio produkcijos kokybę.
Floresas (Buenos Airės)
Iki 1888 m. priklausė Buenos Airių provincijai, bet vėliau integruotas į Buenos Airių miestą. Tai daugiausia vidutinės klasės žmonių gyvenamas kvartalas, nors yra ir prabangesnių pastatų. Yra išlikęs Argentinos gubernatoriaus Juan Manuel de Rosas namas. Yra 1831 m. romantistinė San José de Flores bazilika, nuo kurios ir kilo kvartalo pavadinimas.
Bendroji žemės ūkio politika
Istorija
Būtinybė sukurti bendrą žemės ūkio politiką numatyta 1958 m. pasirašytoje Romos sutartyje. 1960 m. Europos Komisija, remdamasi Romos sutartimi, pasiūlė kurti bendrą žemės ūkio politiką.
1962 m. buvo nustatytos pagrindinės BŽŪP kryptys, kurios rėmėsi trim pagrindiniais principais:
Nuo to laiko BŽŪP tapo vienu iš pagrindinių elementų Europos institucinėje sistemoje, „cementuojančių“ politinius ir ekonominius Bendrijos narių santykius.
2004 m. Lietuvai įsiliejus į Europos Sąjungos erdvę, Europos Sąjungos bendrosios žemės ūkio politikos priemones administruoja Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos. Pradėta administruoti parama pagal Kaimo plėtros 2004–2006 m. plano, Lietuvos 2004–2006 m. bendrojo programavimo dokumento Kaimo plėtros ir žuvininkystės prioriteto priemones. Nuo 2004 m. taikoma ir vienkartinės tiesioginės išmokos už plotus schema.
Juozas Galginaitis
Juozas Galginaitis (g. 1958 m. gegužės 4 d. Jenisejaus rajonas, Krasnojarsko kraštas) – teisininkas, teisės pedagogas, teisėtyrininkas, buvęs politikas (vidaus reikalų viceministras, derybininkas su ES), diplomatas.
Bendroji žemės ūkio politika
Tikslai
Pagrindiniai Romos sutartyje įtvirtinti BŽŪP tikslai:
Juozas Galginaitis
Išsilavinimas, stažuotės
1981 m. Juozas Galginaitis baigė teisės studijas VU Teisės fakultete. 1988 m. gruodžio 21 d. Sąjunginiame tarybinių įstatymų mokslo tyrimų institute (TSRS) apgynė teisės mokslų kandidato disertaciją "Įstatymų paieškos automatizuotų informacinių sistemų kūrimo teorinės teisinės problemos" ; Nepriklausomybės metais teisės mokslų kandidato laipsnis buvo nostrifikuotas į socialinių mokslų (teisės krypties) daktaro laipsnį.
1991 m. 1 mėnesį stažavosi Žemutinės Saksonijos teisingumo ministerijoje Hanoveryje (Vokietija). 2003 m. balandžio – liepos mėnesiais stažavosi bei dėstė Kylio universitete (Kylis, Vokietija) – vasaros semestro metu skaitė paskaitas kaip Rytų Europos teisės instituto programos „Teisė Baltijos jūros valstybių erdvėje", taip pat sertifikato programos „Rytų Europos studijos“ (vok. „Osteuropa-Studien") bei „Rytų Europos teisė“ (vok. „Osteuropäisches Recht") kviestinis docentas. 2003 m. balandžio 7 d. – 2003 m. liepos 7 d. (2 akademines valandas per savaitę) dėstė kursą „Įvadas į Lietuvos teisę“ 2003 m. birželio 20-21 d. pravedė blokinį seminarą apie Lietuvos teisę  Nėro pilyje (Schloss Noer) netoli Kylio . 2005 m. 1 mėnesį stažavosi Johann Wolfgang Goethe universitete (Frankfurtas prie Maino, Vokietija).
Pedagoginė, mokslinė, politinė, diplomatinė veikla
1981-1990 m. Lietuvos teismo ekspertizės instituto laborantas, mokslinis bendradarbis, sektoriaus vedėjas, 1989-1992 m. VU Teisės fakulteto vyr. dėstytojas, 1990-1991 m. Valstybinės teisinės informacijos departamento direktoriaus pavaduotojas – mokslinio centro vadovas, 1991–1992 m. Teisės instituto direktorius.
1992 m. VU Tarptautinių santykių instituto mokslinis sekretorius, 1992-1993 m. Lietuvos policijos akademijos prorektorius mokslo reikalams, 1993–1999 m. – LR užsienio reikalų ministerijos tarnautojas, ambasados Vokietijoje patarėjas, Berlyno skyriaus vadovas.
Bendroji žemės ūkio politika
Kritika
Žemės ūkio subsidijos taip pat palaiko dirbtinai aukštas maisto kainas Europos Sąjungoje. Kai kurių ekspertų teigimu, europiečiai moka už maistą apie 25 % daugiau nei mokėtų nesant BŽŪP.
BŽŪP yra neproporcingai palanki kai kuriems Europos Sąjungos regionams - Prancūzijai, Ispanijai ir Portugalijai. Šios šalys gauna dideles sumas pinigų kitų šalių (ypatingai Vokietijos) sąskaita.
Daugelis ekonomistų mano, kad išsiplėtusioje Europos Sąjungoje BŽŪP ilgalaikėje perspektyvoje palaikyti nepavyks. Prisijungus 10-iai naujų narių BŽŪP palaikyti reikalingos lėšos drastiškai išaugs (ypač dėl Lenkijos, turinčios 2 mln. smulkių ūkininkų). Tačiau dėl politinių kliūčių kai kuriose šalyse BŽŪP reforma sekasi sunkiai.
Juozas Galginaitis
Pedagoginė, mokslinė, politinė, diplomatinė veikla
2001-2004 m. VU Tarptautinio verslo mokyklos (TVM) lektorius, docentas (nuo 2002 m.), nuo 2001 m. VU TF Teisės teorijos ir istorijos katedros lektorius, docentas nuo 2002 m. rugsėjo mėn. ir Teisės fakulteto prodekanas; nuo 2003 m. rugsėjo mėn. iki 2007 m. – VU TF Teisės teorijos ir istorijos katedros vedėjas, VU TF Dieninio skyriaus prodekanas, nuo 2007 m. spalio 9 d. VU akademinių reikalų prorektorius (vietoje doc. dr. Birutės Marytės Pociūtės). Teisės fakultete pačių studentų vadintas „studentų prodekanu“.
Bendroji žemės ūkio politika
BŽŪP reformos siūlymai
2011 m. spalio 12 d. Europos Komisija pateikė siūlymus BŽŪP reformai po 2013 m. Pagrindinis naujų pasiūlymų tikslas yra užtikrinti Europos piliečiams sveiką ir aukštos kokybės maisto gamybą, išsaugant darnią aplinką. Buvo vadovaujamasi trimis būsimos BŽŪP postulatais: "Darni maisto gamyba", "Tvarus gamtos išteklių valdymas" ir "Subalansuota teritorinė plėtra". Tai kaip atsakas į naujus ekonominius, aplinkosaugos ir teritorijų valdymo iššūkius.
Juozas Galginaitis
Mokslinė veikla
Mokslinių interesų kryptys – Bendroji teisės teorija, teisės filosofija ir metodologija; Teisinio argumentavimo teorija; lyginamoji teisėtyra, Europos teisės istorija ir lyginamosios teisėtyros metodologija. Dėstomi dalykai – Teisės istorija, Teisės metodų teorija.
Bendroji žemės ūkio politika
Tiesioginės išmokos
Siekta, kad tiesioginės išmokos prisidės prie ūkininkavimo rėmimą visoje ES teritorijoje, užtikrinant stabilumą ir remiant ūkininkų pajamas, taip užtikrinant ilgalaikį ir mažiau pažeidžiamą ūkių ekonominį gyvybingumą, nepriklausomai nuo kainų svyravimų. Teisiniais pasiūlymais siekiama pereiti nuo skirtingų sistemų bendrosios išmokų schemos ES-15 ir bendrosios išmokos už plotą schemos ES-12 (SAPS), prie naujos "Pagrindinių išmokų schemos", kuri bus taikomos po 2013 m. Bus taikomi kompleksiniai paramos susiejimai "(tam tikrų aplinkosaugos, gyvūnų gerovės ir kitų taisyklių laikymais), kaip ir yra šiuo metu. Tačiau bus įgyvendintas įvairių dabartinių reikalavimų supaprastinimas. Ketinama sumažinti neatitikimus tarp ūkininkų gautų išmokų, pagal valstybes nares ir regionus. Visos valstybės narės bus įpareigotos unifikuoti mokėjimus už hektarą nacionaliniu ar regioniniu lygiu iki 2019 m. Komisijos pasiūlymai atitinka daugiametes finansines programas dėl tiesioginių išmokų. Išmokos bus padidintos tiems, kurie gauna mažiau nei 90 % vidutinio europinio dydžio išmoką už hektarą.
Juozas Galginaitis
Publikacijos
Mokslo tiriamojo darbo rezultatų publikacijos :
Bendroji žemės ūkio politika
Ekologiškumas
Yra keli pasiūlymai dėl ekologiškumo. Tarp jų yra tiesioginės išmokos už ekologiškumą didinimas. Siūloma didinti poveikio aplinkai darnumą ir tuo būdu remti ūkininkų pastangas tvaraus žemės ūkio srityje. Komisija siūlo paskirti 30 % tiesioginių išmokų gamtinių išteklių naudojimo gerinimui. Ūkininkai turėtų būti įpareigoti tenkinti tam tikrus kriterijus, tai yra grūdinių kultūrų įvairinimą, daugiamečių ganyklų išlaikymą, aplinkos priežiūrą ir kraštovaizdžio išsaugojimą.
Jaunieji ūkininkai
Siekiant pritraukti jaunimą (iki 40 metų), į žemės ūkio verslą. Europos Komisija siūlė, kad naujiems rinkos dalyviams bazinės išmokos pirmųjų 5 metų laikotarpyje turėtų būti didesnės iki 25 %.
Juozas Galginaitis
Publikacijos
Mokslinės literatūros vertimai:
Bendroji žemės ūkio politika
Smulkūs ūkininkai
Ūkininkas dalyvaujantis smulkaus ūkininkavimo schemoje gaus metinį mokėjimą, nustatytą valstybės narės, kuris svyruos nuo € 500 iki € 1 000, nepriklausomai nuo ūkio dydžio. Dalyviai turės mažiau griežtus kompleksinio paramos susiejimo reikalavimus ir bus atleidžiami nuo ekologiškumo didinimo. Visi ūkininkai turės teisę į konsultacijas ir apmokymus pagal Farm Advisory System programą.
Aktyvūs ūkininkai
Šia nauja priemone siekiama panaikinti išmokas pareiškėjams, kurie naudojasi išmokomis, bet nevykdo žemės ūkio veiklos savo žemėje. Komisija siūlo, kad išmokos neturėtų būti teikiama pareiškėjams, kurių BŽŪP tiesioginės išmokos yra mažesnės nei 5% visų kitų ūkio veiklos pajamų, ši nuostata netaikoma ūkininkams, kurie gauna mažiau nei 5 000 eurų tiesioginių išmokų.
Apribojimai
Bet kuris ūkis gali gauti tik 300 000 EUR per metus. Tačiau, kad būtų atsižvelgta į užimtumą. Žemės ūkio bendrovė gali į tą sumą neįskaičiuoti išlaidas atlyginimams už praėjusius metus (įskaitant mokesčius ir socialinio draudimo). "Sutaupytos" lėšos bus perkeltos į Kaimo plėtros fondą toje šalyje.