cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jadvyga Petkevičienė
Biografija
Mokėsi Mosėdyje, vėliau Skuodo gimnazijoje. Karui einant į pabaigą, baigė aštuonių mėnesių medicinos kursus, dirbo ligoninėje. 1945 m. įsijungė į partizaninį judėjimą, buvo ryšininkė, vėliau - partizanė. 1950 m. legalizavosi, ėmė dirbti pradinių klasių mokytoja. 1951 m. ištremta į Sibirą.,
Aktyviai talkino Lietuvos Helsinkio grupei, bendravo su kitais lietuvių ir rusų disidentais, įskaitant Andrejų Sacharovą, Sergejumi Kovaliovu. 1987 m. rugpjūčio 23 d. dalyvavo demonstracijoje prie A. Mickevičiaus paminklo Vilniuje. Atgimimo metais prisidėjo prie Sąjūdžio Šiaulių skyriaus kūrimo.
Lietuvai atgavus nepriklausomybę parašė ir 1993 m. išleido atsiminimus „Žemaičių apygardos Kardo rinktinės partizanai“, savo pačiomis lėšomis pastatė paminklą gimtųjų Daukšių kapinaitėse palaidotiems rezistentams. Sausio 13-osios brolijos narė.
Mirė 2015 m. vasario 22 d.
2012 m. Romualdas Beniušis į Lietuvą atvykusiam garsiam rusų disidentui Sergejui Kovaliovui įteikė 1975 m. darytas nuotraukas, kurioje yra Lietuvos, Rusijos ir Estijos disidentai, įskaitant Jadvygą Petkevičienę.
Ūminis bronchitas
Klinika
Tiriant kvėpavimo organų sistemą palpacijos ir perkusijos metodais jokių nukrypimų nuo normos nenustatoma. Auskultuojant vezikulinis kvėpavimas, ypač aiškiai girdima iškvėpimo fazė (mat orui patekti į alveoles yra nelengva, o iškvėpti jį pro paburkusiais bronchioles dar sunkiau) ir išplitę sausi arba neskambūs drėgni karkalai, kurių pobūdis priklauso nuo sekreto ypatybiu ir susikaupimo vietos. Tiriat ligonį rentgeno spinduliais, matyti kiek sustiprėjęs plaučių drūžėtumas. Tai rodo, kad visa kvėpavimo organų sistema yra hiperemiška. Jokių židininių pritemimų plaučiuose nebūna. Svarbiausi laboratorinio tyrimo objektai yra skrepliai ir kraujas. Skrepliai iš pradžių būna negausūs, tąsūs ir gleivingi. Po kelių dienų jų padaugėja, jie darosi skysti ir gleiviniai-pūliniai. Skrepliuose, tiriant mikroskopu, randama daug leukocitų, eritrocitų, mikroorganizmų. Periferiniame kraujyje didesnių poslinkių paprastai nebūna ENG ir leukocitų skaičiai paprastai esti normalūs arba tik šiek tiek padidėję.
Ligos eiga
Dažniausiai jau po kelių dienų ligonis nustoja karščiuoti, mažiau prakaituoja. Per 1-2 savaites visiškai nustoja kosėti ir skrepliuoti. Nusilpusiems, kitomis ligomis sergantiems arba nerūpestingai besigydantiems, nesilaikantiems paskirto režimo bei pakartotinai peršalantiems žmonėms ūminis bronchitas gali komplikuotis-prasideda bronchopneumonija arba liga gali peraugti į lėtinį bronchitą.
Gydymas
Sergantiems ūminiu bronchitu skiriama režimas, dieta, slaugymo priemonės ir vaistai. Sunkiau sergantiems ligoniams (labai karščiuojantiems) skiriamas namų stacionarinis, lengvai sergantiems – tausojantis ambulatorinis režimas. pastariesiems patariama pailginti poilsio valandų skaičių, ilgiau pagulėti po pietų ir vakare. Nustatatant dietą, patariama vartoti kuo daugiau askorbinės rūgšties turinčių maisto produktų, gerti karštų gėrimų (arbatos), vengti sunkiai virškinamo maisto (rūkytos ir riebios mėsos, konservų ir kt.).
Šaltiniai
Bronchite
Inter Miami CF
Klubas įkurtas 2018 m. ir 2020 m. debiutavo MLS lygoje.
Nuorodos
Oficialus tinklapis
Hirnykas
2001 m. 83,81 % miesto gyventojų gimtoji kalba buvo rusų, 15,87 % – ukrainiečių.
Istorija
1938 m. įkurta angliakasių gyvenvietė – Socgorodokas (Соцгородок). 1958 m. apjungus keletą aplinkinių gyvenviečių sudarytas Hirnyko (arba Gorniako ) miestas. Veikė statybinių medžiagų, šlako blokų gamybos įmonės, duonos kepykla.
FK Dembava
Paplūdimio futbolas
2023 m. Lietuvos čempionate iškovojo 3 vietą.
Čipevainai
Čipevainai (sav. Denésoliné, Dënesųłı̨né, Dënë Sųłınë́, ) – šiaurės atapaskams priklausanti indėnų tauta, gyvenanti plačiose srityje vidurio vakarų Kanadoje. Tai skaitlingiausia iš šiaurės atapaskų tautų, turinti virš 30 tūkst. žmonių. Vartoja čipevanų kalbą (2016 m. ją mokėjo 41 % populiacijos), taip pat anglų, vietomis kri kalbas. Tikintieji – Romos katalikai, yra praktikuojančių prigimtinę tikybą.
Istorija
Gyveno daugiausia miškatundrėje ties Telono, Dubonto ir Kazano aukštupiais (tarp Hadsono įlankos, Didžiojo Vergų ežero, Silo upės, Atabaskos ir Vulastono ežerų).
Su europiečiais susidūrė 1715 m. Iki tol populiacija siekė 4000–5000 žmonių. Nors čipevainai buvo įtraukti į prekybą kailiais, tai didelės įtakos jiems nepadarė, nes jų gyvenamose srityse kailinių žvėrių nebuvo daug, be to, šiauriniai elniai visad išliko svarbiausiu pragyvenimo šaltiniu. XVIII a. pab. – XIX a. pr. dalis čipevanų patraukė į pietus ir ten ėmė dirbti spąstininkais. Jie pasiekė taigos glūdumas ir užėmė plotą iki Atabaskos, Bebrų upių, Čerčilio aukštupio bei Šiaurės Elnių ežero. Likę savo žemėse čipevanai (pradėti vadinti „elniaėdžiais“) nuo XIX a. vid. susidalino į 5 grupes, kurios naudojosi bendrais migracijų takais ir elnių ištekliais. Jie taip pat palaipsniui ėmė keltis link pietų, arčiau prekybinių taškų ir misijų. Išaugo žvejybos reikšmė – žuvimis šerti šunys (nuo XX a. pradėjo naudoti šunų kinkinius), vasaromis jomis misdavo ir žmonės (kadangi atsidūrė toli nuo vasarinių elnių ganyklų). XX a. vid. Kanados valdžia skatino čipevainų sėslėjimą – ėmė kurtis žvejų kooperatyvai, imta plėtoti prekybinė žvejyba, tačiau dalis indėnų grįžo prie tradicinės elnininkystės.
Atskira čipevainų grupė buvo jelounaifai (sav. T’satsąot'ınę, ), dar vadinti „variniais indėnais“ (Copper Indians), nes gyveno prie didelių vario telkinių. Jų erdvė driekėsi į šiaurę nuo Did. Vergų ežero iki Kopermaino žiočių ir Beko aukštupio. Kariavo su kaimynais, 1823 m. nugalėti atapaskų dogribų ir XIX a. vid. priversti pasitraukti į rytus nuo Did. Lokių ežero. Nualinti epidemijų ir pralaimėjimų, XX a. antroje pusėje sumišo su dogribais bei kitais čipevainais.
Kultūra
Kultūriškai priskiriami poarkčio indėnams. Vertėsi daugiausia šiaurinių elnių medžiokle. Žvejyba buvo pagalbinis verslas. Migruodavo paskui elnių bandas iš tundros į taigą ir atgal, sudarydavo tai stambius būrius (200–400 žmonių), tai vėl išsiskirstydavo į vietines grupes (30–>100 žmonių). Žiemą keliaudavo slidėmis, sniegpadžiais, vasarą per upes keldavosi tošinėmis kanojomis. Įprastas būstas – tipis. Nuo XX a. pr. pradėjo statytis namus iš rąstų ir lentų. Tradiciniai rūbai iš elnių kailių.
Vietinę bendruomenę sudarydavo keletas giminingų grupių, susidedančių iš didžiųjų šeimų. Giminę vesdavo iš abiejų tėvų. Būta poligamijos (taip pat seserinės), sutartinių santuokų vaikystėje papročio, žmonos neretai būdavo kaip varžybų dovanos.
Dabartinė padėtis
XXI a. pr. čipevainai gyveno 5 Kanados provincijose, susiskirstę į 7 savivaldžias tarybas. Vietomis gyvena pramaišiui su kri indėnais. Daugiausia susitelkę šiaurės Saskačevane (Juodojo ežero, Skaidriavandenės upės, Hatčeto ežero ir kt. rezervacijose, pagr. gyvenvietės – La Lošas, Blek Leikas, Volaston Leikas). Taip pat gyvena šiaurės rytų Albertoje (svarb. gyvenvietė – Fort Čipevainas prie Atabaskos ežero), šiaurės vakarų Manitoboje (Brošė k. – prie Elnių ežero, Lak Brošė k.), pietryčių Šiaurės vakarų teritorijose (Fort Rezoliušinas, Deta, Lutselkė, Dilou – prie Did. Vergų ežero, Fort Smitas – prie Vergų upės).
Born Pink
Born Pink – antrasis studijinis Pietų Korėjos grupės „Blackpink“ albumas, išleistas 2022 m. rugsėjo 16 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją pardavimų savaitę JAV pardavus 102 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Tai – pirmasis kartas reitingo istorijoje, kai korėjiečių merginų grupė pasiekė reitingo viršūnę, taip pat pirmasis kartas nuo 2008 m. išleisto „Danity Kane“ albumo „Welcome to the Dollhouse“, kai merginų grupė buvo perkamiausia šalyje. Tas pats buvo pakartota ir Jungtinėje Karalystėje – tai buvo pirmasis kartas nuo 2001 m. išleisto „Destiny's Child“ albumo „Survivor“, kai merginų grupės įrašas vienu metu debiutavo šių dviejų šalių reitingų viršūnėse. Lietuvoje albumas pasiekė trečiąją albumų reitingo vietą.
Giravanz Kitakyushu
Istorija
Klubo ištakos siekia 2001 m. Klubas negali pasigirti aukštais pasiekimais.
2010–2016 m. sezonuose žaidė J2 lygoje, bet joje įsitvirtinti nepavyko.
Elnias vapitis
Biologija
Suaugę vapičiai laikosi tos pačios lyties gyvūnų bandomis, o poruojasi rujos metu. Tada patinai dėl patelių stoja į dvikovas ragais, kartais gali patirti sunkių sužalojimų. Rujos metu patinai skleidžia garsų, toli sklindantį baubimą.
Giravanz Kitakyushu
Istorija
Nuo 2017 m. rungtyniavo J3 lygoje.
Born Pink
Kūrybinė grupė
Techninis personalas
Elnias vapitis
Biologija
Vapičiai gyvena miškų pakraščiuose, kalnuotose vietovėse, stepėse, prerijose. Kalnuose gyvenantys elniai pavasarį traukia į aukštikalnes, o rudenį į papėdes. Žiemą linkę laikytis labiau miškingose vietose.
Giravanz Kitakyushu
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 10 d.
Elnias vapitis
Biologija
Maitinasi daugiausia žole, kartais – lapais, ypač mėgsta tuopų ūglius. Vapičius medžioja kojotų gaujos, vilkai, pumos, rudieji ir juodieji lokiai, raudonieji vilkai, amūriniai tigrai, snieginiai leopardai, jauniklius kartais puola lūšys, šernai.
Porūšiai
Išskiriami šie vapičio porūšiai:
Kaltinėnų Aleksandro Stulginskio gimnazija
Istorija
Kaltinėnų mokykla įkurta 1890 m. 1944 m. įkurta progimnazija, 1948 m. pertvarkyta į septynmetę mokyklą. 1951 m. tapo vidurine. 1967 m. pastatytas naujas mokyklos pastatas ir 120 vietų bendrabutis. 1999 m. gruodžio 20 d. mokyklai suteiktas Lietuvos prezidento A. Stulginskio vardas, 2009 m. sausio 29 d. vidurinė mokykla pertvarkyta į gimnaziją.
Elnias vapitis
Kultūroje
Vietiniai Šiaurės Amerikos ir Azijos gyventojai nuo seno medžiojo vapičius, jų medžioklė tebevykdoma iki šiol. Vapičių mėsos gaminių siūloma kai kuriose parduotuvėse. Ragai naudojami įvairiems kaulo dirbiniams. Iš šių gyvūnų kailių būdavo gaminami indėnų būstai tipi, taip pat kailis naudotas drabužių, apavo, papuošalų gamybai. Indėnams, Azijos tautoms elnias buvo svarbus mitologinis, dvasinis simbolis, nuo seno vaizduotas uolų piešiniuose, raižiniuose.
Kaltinėnų Aleksandro Stulginskio gimnazija
Istorija
2019 m. rugsėjo 27 d. gimnazijos kiemelyje buvo ati­dengtas pa­minklas pre­­zidentui A. Stulginskiui (skulptorius Osvaldas Nė­­niš­kis).
Elnias vapitis
Kultūroje
Pavadinimas „vapitis“ kilęs iš indėnų šaunių wapiti bei kri waapiti, reiškiančių „baltas pasturgalis“. Amerikiečiai ir kanadiečiai šį gyvūną paprastai vadina elk – žodžiu, kuriuo senovės anglai vadindavo briedį. Rusijoje, kitur Azijoje šis elnias vadinamas maralu (nors gali reikšti ir taurųjį elnią). Kašmyre šis elnias vadinamas hangulu, Tibete – šou.
RE Virton
Pilnas klubo pavadinimas – Royal Excelsior Virton, Belgijoje vadinamas Excelsior Virton.
Istorija
Įkurtas 1922 m. balandžio 14 d. Ilgą laiką rungtyniavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse.
2021–2022 m. pateko į Pirmą divizioną, B grupę (antrą pakopą). 2021–2022 m. klubo biudžetas sudarė apie € 3 mln. Galutinėje komandų rikiuotėje ekipa liko paskutinėje (aštuntoje) vietoje.
2022 m. balandžio 15 d. tapo žinoma, kad klubas sėkmingai licencijavosi, buvo suteikta D1B tipo licencija 2022–2023 m. sezonui.
Sudėtis
Atnaujinta: 2021 m. lapkričio 27 d.
Lietuvos zootechnikų sąjunga
Lietuvos zootechnikų sąjunga – Lietuvos gyvulininkystės specialistų organizacija, įkurta 1989 m. Būstinė Kaune, Radvilų Dvaro g. 31.
Veikla
Lietuvos zootechnikų sąjunga telkia gyvulininkystės specialistus aktualiems gamybos, ekologijos, visuomeniniams, kultūriniams uždaviniams spręsti, gyvulininkystės pažangai spartinti ir produkcijos kokybei gerinti, skatina narių kūrybinę veiklą, jų profesinį tobulėjimą ir bendradarbiavimą, rūpinasi zootechnikos mokslo plėtote ir populiarinimu Lietuvoje, teikia profesinę paramą sąjungos nariams.
Lietuvos zootechnikų sąjunga 2007 m. turėjo 120 narių. Aukščiausiasis valdymo organas – suvažiavimas. Tarp suvažiavimų sąjungai vadovauja taryba ir pirmininkas. Lietuvos zootechnikų sąjungos suvažiavimai įvyko 1989 m., 1993 m., 1996 m., 2001 m., 2007 m.
Zabrodziai
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Lietuvos rinktinė 2004 m. Europos futbolo čempionato atrankoje
Lietuvos futbolo rinktinės atrankinės varžybos į 2004 m. vykusį XII Europos futbolo čempionatą Portugalijoje. Lietuva žaidė 5 grupėje.
Va (tauta)
Va (savivardis: Wax,, MY ဝလူမျိုး (Wa lumiou)) – tauta, gyvenanti Pietryčių Azijoje. Va žmonės laikomi senaisiais Šano kalnyno apylinkių gyventojais. Kalba va kalba, kuri priklauso austroaziečių kalbų šeimai. Taigi, etniškai ir lingvistiškai yra giminingi monams, Kambodžos khmerams, palaungams.
Va populiacija siekia apie 720 000 žmonių. 615 000 iš jų gyvena šiaurinėje Mianmaro dalyje, Šanų valstijoje šalia sienos su Kinija. Kinijoje, pietinėje Junano provincijos dalyje gyvena 85 000 va etninės grupės atstovų, nors oficialus skaičius yra 396 610 žmonių. Šiaurės vakariniame Tailande va diasporos atstovų priskaičiuojama 20 000.
Va tauta yra viena iš 56 Kinijos ir 136 Mianmaro oficialiai pripažintų etninių grupių.
Lisa Angell
Lisa Angell (tikrasis vardas Lisa Vetrano, g. 1968 m. rugsėjo 21 d. Paryžiuje) – prancūzų dainininkė. 2015 metais su daina „N’oubliez pas“ atstovavo Prancūzijai 2015 m. „Eurovizijos“ konkurse.
Va (tauta)
Patys va save gali įvardinti keliais skirtingais terminais. Dažniausiai paplitę jų savivardžiai yra wax, parauk, wo, awa, arba xiavalai. Kinai juos gali vadinti tiesiog "čiabuviais", arba kawa (卡瓦), ka (卡) ir pan.
Lisa Angell
Biografija
Vetrano gimė 1968 metais Paryžiuje, prancūzės ir italo šeimoje. Nuo 11 metų dalyvavo įvairiuose šalies radijo talentų laidose. Sulaukusi 15-os atlikėja pradėjo mokytis klasikinio dainavimo Nicos konservatorijoje, tačiau greitai mokslus metė. 2001 metais Lisa persikėlė į Paryžių, ten ji sutiko su Didier Barbelivien, kuris parašė jai dainą „Des années après“.
Va (tauta)
Tradicinė teritorija
Va gyvenama teritorija, vadinama Muang wax yra įsiterpusi tarp Salvino ir mekongo upių, Šano kalnyno apylinkėse ir Taundžio kalnyno srityje. Jų teritorija nuo XX a. vidurio maždaug po lygiai padalinta tarp Mianmaro ir Kinijos. Mianmare ji administruojama kaip Va savivaldos rajonas (Šanų valstijoje), o Kinijoje apima pietvakarinį Junano provincijos pakraštį.
Pasak va ir jų kaimyninių tautų legendų, iki XIII a. jų teritorija buvo gerokai didesnė, ir taip pat apėmė derlingas žemumas pietuose. Vėlesnių migracijų metu tajų tautos išstūmė arba asimiliavo va šiose teritorijose, ir šiuo čia metu belikę tik paskiros salelės.
Lisa Angell
Biografija
2015 m. sausį Prancūzijos transliuotojas France 2 paskelbė, jog Lisa Angell buvo uždaru būdu išrinkta atstovauti šaliai 2015 metų „Eurovizijos“ dainų konkurse. Dainininkė atliko prancūzišką baladę, pavadinimu „N’oubliez pas“. Konkursinėje dainoje – daug skausmingų prisiminimų apie kraštą, paliestą karo. Tačiau kūrinio žodžiuose vis dar rusena viltis, kad viskas kada nors pasikeis, pasaulyje įsivyraus taika. Dainos tekstą parašė Laure Izon ir Robert Goldman, muzikos autoriai – Michel Illouz bei R. Goldman.
Va (tauta)
Tradicinė teritorija
Pagal va tautos mitologiją žmonija kilo iš urvo  Žemėje va žemių centre. Dar ir šiandien pasakojama, kad pirmieji žmonės Žemėje buvo va, kurie apsigyveno pradiniame žmonijos istorijos taške. Bamarų (birmiečių), kinų, šanų ir kitų tautų protėviai atsirado tik vėliau ir turėjo apsigyventi toliau nuo va apgyvendinto pradinio taško. Va tauta tiki, kad jų žemės yra pasaulio centras, o jų tauta yra "vyresnysis žmonijos brolis".
Prancūzijos kariuomenės maisto davinys
Prancūzijos kariuomenės maisto davinys (} – Prancūzijos kariuomenėje naudojamas sauso maisto davinys. Yra įvairių prancūziško mitybos raciono variantų.
Va (tauta)
Kalba
Va tauta kalba va kalba, priklausančia palaungų-va kalboms, kuri priklauso monų-khmerų kalbų grupei, o ši – austroazinių kalbų šeimai. Va kalboje yra šeši pagrindiniai dialektai – va lon, vu, kentun va, son, en ir la. Dėl artimų kultūrinių kontaktų jaučiama įtaka iš gretimų tajų kalbų, iš kurių va kalba yra pasiskolinusi 10 % žodžių.
Prancūzijos kariuomenės maisto davinys
Istorija
Individualūs supakuoti maisto daviniai Prancūzijoje pasirodė 1946 m. Pavyzdžiu buvo paimti JAV kariuomenėje naudoti K-racionai.
Racionai
Prancūzijos sausumos kariuomenė naudoja individualius pašildomus davinius. Vieno davinio energetinė vertė siekia 3200 kcal (baltymai 13 %, lipidai 32 %, angliavandeniai 55 %), jis skirtas naudoti kariui vieną dieną. RCIR tiekiami dėžėse po 12 davinių. Vienoje RCIR paletėje yra 20 dėžių arba 240 RCIR pakuočių. Iš viso sudaryta 14 meniu, kurie yra 2 tipų: meniu be kiaulienos (sąraše nuo 1 iki 7) ir meniu su kiauliena (sąraše nuo 8 iki 14). Galiojimo laikas 2 metai.
Va (tauta)
Kalba
Kinijoje va žmonių alfabetinis raštas buvo sukurtas 1956 metais. Raštas paremtas lotyniška abėcėle.
Prancūzijos kariuomenės maisto davinys
Racionai
Davinio sudėtis:
Va (tauta)
Istorija
Manoma, kad va tauta kalnuose aplink Salvino aukštupį įsikūrė maždaug tarp V ir III amžiaus prieš Kristų. Kai kurie istorikai tvirtina, kad va buvo pirmieji Salvino deltos gyventojai, vėliau tajų, šanų ir bamarų išstumti į kalnus. Pagal va pasakojimus, tauta buvo apgyvendinusi plokščiakalnio žemumas, bet „stipresni žmonės“ suvarė juos į kalnus.
Užkariautojai iš Junano va žemėse įvedė socialinę tvarką, pagal kurią buvo įkurtos mažos va valstybės, valdomos aristokratinio elito. Va tautos kariai XIII amžiuje padėjo nugalėti Mongolų invaziją, tačiau juos netrukus užkariavo kita grėsmė iš pietų - tajai. Į vakarus nuo šanų žemių buvusios šanų valstybės formaliai kontroliavo va tautą ir darė jai kultūrinę įtaką. XIX amžiuje, kai prasidėjo šanų valstybių nuosmukis, va valstijos tapo faktiškai nepriklausomos vasalinės Mianmaro karaliaus valstijos.
Iki XX amžiaus 6-ojo dešimtmečio Va centrinės žemės buvo autonomiškos, nors teritorija neturėjo valstybės aparato. Va autonomija buvo paremta ginkluotais, truputį asocijuotais ir visiškai egalitariniais valstybiniais dariniais, kuriuos britai pavadino Va valstybėmis, nes neturėjo kito žodžio apibūdinti nevalstybiniam suverenitetui. Mianmare gyvenančių va istorija pažymėta nuolatinių partizaninių kovų prieš užkariautojus. XIX amžiaus 8-ajame dešimtmetyje va ir šanų valdovams išsižadėjus ištikimybės Mianmaro karaliui kilo chaosas, kuris suteikė pretekstą į konfliktą įsikišti Britų kolonijinei valdžiai. Per trečiąjį Britų ir Mianmaro karą 1885 metais va ir šanų valstybės pateko anglų valdžion. Antrojo Pasaulinio karo metu va tauta palaikė Didžiosios Britanijos pusę ir kovėsi prieš  Japonijos sąjungininkes. Tačiau Japonijai okupavus va gyvenamas vietoves, va tauta buvo priversta pasitraukti į kalnus. Ten jie suformavo partizaninius būrius, nukreiptus prieš okupantus. 1943 metais Japonijos valdžia va žemių valdymą perdavė Birmai. Va tautos pasipriešinimas ginklais buvo remiamas Kinijos.
7 ir 8 dešimtmetyje finansavimui buvo pradėtas naudoti narkotikų verslas, kuris vėliau tapo kovų objektu. Va tauta Mianmare išsiskyrė į dvi kovojančias puses – kovotojai dėl autonomijos ar nepriklausomybės bei kovotojai dėl narkotikų kontrolės.
Papročiai
Galvų medžiojimas buvo integrali va tautos religijos ir kultūros dalis. Kaukolės būdavo naudojamos laukų tręšimui. Buvo tikima, kad tai atneš gerą derlių ir sveikatą. XX amžiaus 3-iajame dešimtmetyje Europos misionierių įtaka užbaigė šį ritualą.
Ryžių alus yra mėgstamiausias va tautos troškulio malšintojas, kuris taip pat gali sumažinti alkį. Ryžių alus yra vadinamas bai – pagrindiniu žodžiu alkoholiniam gėrimui apibūdinti. Ryžių alus yra neatskiriama bet kokio žmonių susitikimo dalis. Gėrimo procesas yra socialinis, apimantis bent du žmones: vieną svečią ir vieną šeimininką. Be šio gėrimo va žmonės negali apsieiti per ritualus, švenčių proga, per laidotuves, verbuojant šeimą ar draugus padėti ūkyje ar namų statyboje.
Santuoka
Va santuokos yra monogaminės. Giminystės linija paveldima iš tėvo.
Religija
Tradiciškai dauguma va tautos žmonių yra animistai. Jie tiki, kad visi kalnai, upės ir kiti gamtos objektai turi savo dievybes. Taip pat tarp va žmonių yra budistų ir  krikščionių mažumų.
Dabartinė situacija
Dabar va tautos kultūrinį gyvybingumą palaiko švenčiamas Monihei karnavalas. Jo metu atliekamos tautos dainos, šokiai, vienas kito ištepimai purvu. Pastarasis ritualas, sakoma, atbaido piktąsias dvasias.
Prancūzijos kariuomenės maisto davinys
Racionai
Kiti prancūzų racionai:
Borjomi
Bikarbonatinis vanduo
Bikarbonatinis mineralinis vanduo turtingas natrio, kalio, chloridų, bikarbonatų, turi kalcio, magnio ir sulfatų. Šio vandens sudėtis yra tinkama visiems, kurie tinkamai valgydami, nori palaikyti reikiamas medžiagų apykaitos funkcijas. Tyrimai rodo, kad būtent bikarbonatai greičiausiai ir turėtų būti pagrindinis kriterijus, nulemiantis konkretaus mineralinio vandens rūšies pasirinkimą.
Išpilstymas
1890 m. mineralinių vandenų parke įkurta vandens išpilstymo linija. Kiekvienas smaragdo spalvos butelis būdavo pripildomas rankiniu būdu, užkemšamas, įpakuojamas į storą šieno sluoksnį ir įdedamas į medinę dėžę. Siekiant patenkinti vandens fasavimo poreikius, sukurtos stiklo ir medienos apdirbimo gamyklos, gaminančios butelius, dėžes ir pjuvenas.
Dabar vanduo pilstomas į stiklinius 0,33 ir 0,50 l ir plastikinius 0,5 l. ir 1 litro talpos butelius. Visi buteliai yra su atsukamais kamšteliais. Butelių išskirtinumas – žalia spalva (taip vadinama Gruzijos žalia), sukurta pagal patentuotą formulę.
2011 m. vasarį pasirodė nauja pakuotė. Etiketėje atsiribota nuo elnio simbolio, akcentuojamas gamintojo ženklas.
Vandens gamintojai užsisako ekspertų paslaugas, tokių kaip „Gamma“ (Gruzija), „Zenit Consulting“ (Didžioji Britanija), „Antena“ (Prancūzija), „SGS – Institut Frensenius“ (Vokietija). Vandens pavyzdžiai siunčiami tirti į sertifikuotas laboratorijas, esančias Tbilisyje ir vandenį importuojančiose valstybėse. Kompanijos kokybės kontrolės sistema atitinka ISO 22000 standartus.
Patricia Millardet
Biografija
Aktorės karjerą padėjo gimtojoje Prancūzijoje, tačiau didelių ir svarbių vaidmenų nesukūrė. 1989 m. išgarsėjo gavusi vaidmenį Italijos kriminaliniame TV seriale Aštuonkojis, kuriame sukūrė su mafija kovojančios teisėjos Silvijos Konti vaidmenį (viso ji vaidino 4–7 ir 10 sezonuose). Nuo 1990 m. gyveno Italijoje, kur filmavosi daugiausia televizijoje.
Mirė sulaukusi 63 nuo širdies smūgio.
Rekstino miškas
Miške yra Juostos hidrografinis draustinis, saugomi ekosistemos pavyzdiniai plotai. Mišką sudaro pelkiniai pušynai ir beržynai, eglynai, mišrūs miškai su eglėmis, bei šlapieji juodalksnynai. Šiame miške yra išskirtas pušies sėklinis medynas.
Siauruko stotelė
Siaurojo geležinkelio ruožo „Panevėžys-Rubikiai“ 19-ame kilometre, Kuzmiškio kaime yra įrengta stotelė. Čia nuo 2001 m. siauruko keleivių ir turistų poreikiams yra poilsio aikštelė su miško baldais, pakyla muzikavimui ir aikštele šokiams, laužaviete. Aikštelėje vienu metu gali iškylauti ~500 žmonių. Ši vieta yra žymi šalies turizmo traukos vietovė dėl čia rengiamų tradicinių, kalendorinių iškylų, siejamų su Užgavėnėmis, Joninėmis, folkloro šventėmis. Taip pat čia vyksta siauruko „gimtadienio“ ir kiti renginiai. Aukštaitijos siauruko organizuojamas Jonų traukinys ir Joninių apeigos Rekstino miške – vienas originaliausių vasaros lygiadienio renginių.
Eesti Televisioon
Istorija
kairėje|miniatiūra|201x201px|Estų diktorius ir dainininkas Kalmer Tennosaar – vienas ryškiausių veidų Estijos televizijos istorijoje. Estijos televizija savo darbą pradėjo 1955 m. liepos 19 d. – tai buvo pirmoji bandomoji transliacija Estijoje, rodyta ne iš Maskvos. Pirmoji diktorė estų kalba buvo Ofelija Mik (Ofelia Mikk), kurios asmeninis debiutas televizijoje irgi įvyko tą pačią dieną. Vis dėlto pranešėjos pasirodymas nebuvo itin sėkmingas, nes ši vesdama programą suklydo. Pirmoji nuolatinė pranešėja, debiutavusi įkurtoje ETV televizijoje, buvo Rut Peramets-Pis (Ruth Peramets-Püss). 1995 m. ieškant laidų vedėjo buvo paskelbtas konkursas, bet tinkamo kandidato surasti nepavyko. Peramets-Pis šį darbą gavo visiškai atsitiktinai – darbdaviams patiko jos pasirodymas filme, kuris buvo rodomas konkurso dieną. 1956 m. sausio 1 d. prie komandos prisijungė diktorius Kalmeris Tenosaras (Kalmer Tennosaar), kuris taip pat dirbo montažo režisieriumi, kūrė muzikines programas. Jis itin išpopuliarėjo vesdamas laidą vaikams „Entel-tentel“. Vėliau Tenosaras savo karjerą tęsė būdamas dainininku. miniatiūra|272x272px|ETV transliuotojo pagrindinis pastatas [[Talinas|Taline, Estijoje.]] Atkūrus nepriklausomybę, 1991–1992 m. ETV buvo Tarptautinės radijo ir televizijos organizacijos (OIRT) narė. 1993 m. sausio 1 d. Europos transliuotojų sąjunga patvirtino ETV narystę organizacijoje. 1998–1999 m. ETV nustojo rodyti komercines reklamas – šis nutarimas sugrąžintas 2002 m., kuriuo siekiama sukurti palankesnes pelnymosi iš reklamos sąlygas likusiems šalies komerciniams transliuotojams. Buvo siūloma įvesti licencijas, už kurias mokėtų patys vartotojai, bet šio plano dėl visuomenės pasipriešinimo atsisakyta.
Pasaulio viktorinos čempionatas
Pasaulio viktorinos čempionatas  – renginys, rengiamas kasmet vienu metu įvairiose pasaulio valstybėse. Jo metu dalyviams visame pasaulyje pateikiami tie patys klausimai (paprastai išversti į vietos kalbas). Patikrinus atsakymus skelbiami rezultatai viso pasaulio mastu – tiek bendra įskaita, tiek pasiekimai atskirų temų (kategorijų) klausimuose. Bendroje įskaitoje nugalėjęs žmogus laikomas čempionu.
Eesti Televisioon
Istorija
2002 m. ETV organizavo „Eurovizijos“ dainų konkursą. 2006 m. sausio 9 d. transliuotojas įkūrė internetinę naujienų tarnybą ETV24, kurioje žinios publikuojamos ištisą parą. Nuo 2007 m. sausio 18 d. įsigaliojo Estijos nacionalinio transliuotojo aktas, kurį išleido Estijos parlamentas – pagal jį Estijos televizija sujungta su Estijos radiju (est. Eesti Raadio) 2007 m. birželio 1 d. bei įkurtas bendras Estijos viešasis transliuotojas, o naujienų tarnyba ETV24 pervadinta į ERR Naujienos (est. ERR Uudised). 2010 m. liepos 1 d. Estija galutinai nutraukė analoginės televizijos paslaugas ir perėjo prie skaitmeninės televizijos.
Pasaulio viktorinos čempionatas
Nuo 2006 metų Pasaulio viktorinos čempionatas vyksta ir Lietuvoje.
Eesti Televisioon
Finansavimas
Dalį ETV finansinės paramos sudaro valstybės skiriamos subvencijos – maždaug 15 % jų mokėdami mokesčius padengia Estijos komerciniai transliuotojai, kurie už tai mainais gauna išskirtines teises rodyti komercinę reklamą.
Pasaulio viktorinos čempionatas
Sistema
Pasaulio viktorinos čempionato klausimai būna suskirstyti į aštuonias kategorijas; kiekvienos kategorijos pateikiama po 30 klausimų (iš viso – 240). Kategorijos yra šios:
Klausimai pateikiami ant popieriaus lapų. Renginys vyksta dviem kėliniais po 1 valandą per kiekvieną kurių pateikiama po keturias klausimų kategorijas. Tarp kėlinių būna pertrauka. Su kai kuriais klausimais yra susiję paveikslėliai (jie rodomi kėlinių metu), su kai kuriais kitais klausimais – garsai ar muzika (jų duodama paklausyti kėlinio pradžioje).
Kokemeenjokis
Didžiausias intakas – Loimijokis.
Upės vaga slenkstėta, kai kuriuose ruožuose laivuojama. Naudota medienos plukdymui. Prie Kokemeenjokio yra Kokemakio ir Porio miestai.
Maisto davinys
Maisto davinys, arba asmeninis mitybos racionas – paruoštas vartojimui arba reikalaujantis minimalaus greito paruošimo sauso maisto davinys. Jis išduodamas kariams lauko pratybose ar karo lauke, kai negalima pristatyti karšto maisto, jį ruošti karo lauko virtuvėse ar maitinti stacionariuose objektuose.
Maisto davinio sudėtis
Skirtingų šalių kariuomenės turi po keletą sauso maisto davinių variantų. Sausų davinių sudėtyje esantis maistas yra lengvai paruošiamas, užima mažai vietos, nesunkus neštis, gali būti pašildomas nenaudojant atviros ugnies ar užpylus karštu vandeniu. Davinio paros energetinė vertė (kaloringumas) sudaromi atsižvelgiant į patvirtintas karių mitybos fiziologines normas. Davinį sudaro įvairių komponentų hermetiškos pakuotės, skirtingos jų komplektacijos. Pakuočių etiketėse paprastai pateikiama informacija apie svorį, energetinę vertę, pagaminimo ir galiojimo datas, reikiamas saugojimo sąlygos.
Universitetas (reikšmės)
Universitetas gali reikšti:
Maisto davinys
Maisto davinio sudėtis
Vienas įvairiausių yra britų racionas. Ne visos kariuomenės prie greitai paruošiamo sauso davinio prideda maisto šildytuvą, sauso kuro, degtukų. Tokį turi tik lietuviai ir prancūzai. Vokiečiams rekomenduojama nepradarytą maisto pakuotę įdėti į karštą vandenį arba valgyti tiesiog šaltą. Galimybe gamtoje randamą vandenį paversti tinkamu gali naudotis vokiečiai, prancūzai ir britai, nes jų daviniuose yra tabletės, skirtos vandeniui filtruoti. Čekų, vokiečių, danų, britų kariai gauna kramtomosios gumos. Visi kariai po pietų turi galimybę gauti gaivinamuojo gėrimo, kavos, arbatos. Karštus gėrimus pagardinti be cukraus dar ir grietinėle gali britai ir prancūzai. Jiems dar priklauso karšto šokolado ir izotoninis gėrimai. Lietuvių maisto daviniai sudėti į plastikines, neperšlampamas, patogias kuprinėse nešioti pakuotes, o kitų šalių kariams visos dienos maistas tiekiamas mažiau patogiose kartoninėse dėžėse. Danams, be didelio maisto pasirinkimo, pridėti dantų šepetėlis ir dantų krapštukai.
Lietuva
Lietuvos kariuomenėje kariams per dieną duodami trys sausi daviniai, o kitų šalių kariams išduodamas vienas gausus sausas davinys, kurį tenka paskirstyti visai dienai. Lietuvos kariuomenės maisto davinys, lyginant su Čekijos, Prancūzijos, Didžiosios Britanijos, Vokietijos ar Danijos ginkluotųjų pajėgų daviniais, atrodo kukliau, tačiau lietuviai gauna natūralesnių produktų.
Princas (šachmatai)
Princas  – tai netradicinė šachmatų figūra, kuri vaikšto kaip šachmatų karalius tačiau neturi karališkų privilegijų. Ji nešachuojama, nematuojama ir ją, kaip eilinę figūrą, galima nukirsti. Ši figūra kerta taip, kaip ir vaikšto.
Maisto davinys
Lietuva
Lietuviškame meniu yra mėsos (kiaulienos, vištienos) konservai su garnyru, traški duonelė, juodas šokoladas, riešutai, natūralus medus arba abrikosų, braškių džemas. Dauguma produktų pagaminti Lietuvoje. Į davinį įeina ir šaukštas. Sauso davinio vieno varianto energetinė vertė 1400-1500 kcal.
Princas (šachmatai)
Dažniausiai sutinkama šachmatų rūšyse, kurios naudoja didesnių matmenųː (8x10; 10x10 12x12) šachmatų lentas.
Maisto davinys
Čekija
Čekų davinys tik iš pažiūros sotesnis. Pietums jie gauna makaronų pomidorų padaže, žirnelių, mėsos pašteto, sūrio, traškių kviečių ir kukurūzų paplotėlių, multivitaminų gėrimo, šokolado.
Danija
Be karšto maisto paketų, dar gauna šokoladinių batonėlių, įvairių lauko sąlygomis paruošiamų gėrimų, pašteto, prieskonių, kavos, užkandžių.
Princas (šachmatai)
Vertė
Šios figūros trūkumai - ji lėta, nes užtrunka daug laiko kol ji nusigauna nuo vieno lentos krašto iki kito. Tam kad debiute ją gerai išvystume reikia nuo 2 iki 4 ėjimų.
Clube Ferroviário da Beira
Clube Ferroviário da Beira – profesionalus Mozambiko futbolo klubas, įsikūręs Beiroje. Klubo spalvinė gama – žalia ir balta.
Maisto davinys
Didžioji Britanija
Davinyje yra plačiausias maisto ir gėrimų asortimentas, įdėtas šaukštas-šakutė. Pusryčiams yra dribsnių su vaisiais, pietums – porų ir bulvių sriubos, makaronų su grybais ir vištiena. Priklauso įvairių užkandžių, pagardų: obuolių, aviečių arba juodųjų serbentų tyrė, abrikosų arba braškių džemas, imbierinis sausainis, vyšnių skonio ledinukai, šokoladinis batonėlis, džiovinta jautiena, riešutų sviestas su kakava, sūdyti žemės riešutai, irisų desertas, tabasco padažas.
Princas (šachmatai)
Vertė
Jos stiprioji pusė: didelės kirtimo galimybės nedideliame lentos plote.
Transhimalajai
Transhimalajai arba Gangdisišanas  – kalnų sistema Tibeto kalnyno pietuose, Tibete (KLR teritorija). Driekiasi per 1600 km lygiagrečiai Himalajams, pietuose nuo jų atskirta Jarlung Dzangpo ir Indo upių slėnių. Kalnai sudaryti iš granito, kvarcitų, skalūnų, smiltainio. Pagrindiniai kalnagūbriai: Kailašo, Aling Gangrio (aukštis iki 7315 m), Njenčen Tanglos. Būdingas aukštis – 5000–5500 m. Šiauriniai šlaitai paprastai raižyti nedaug, o pietiniai statesni. Vidiniuose duburiuose gausu ežerų (didžiausias – Namco).
Princas (šachmatai)
Istorija
Princo figūra turi ilgą istoriją ir buvo vadinama įvairiaiː sage, sargybiniu, princu, vyru ir kt.. Dar prieš 1000 metų panaši figūra (karo mašina) buvo naudojama žaidžiant Shatranj Kamil šachmatus ir vadinosi abbabah.
Maisto davinys
Prancūzija
Priklauso veršiena padaže arba ryžiai su grybais, elnienos paštetas, sriuba. Yra daug desertų: saldūs ir sūrūs sausainiai, šokoladas, nuga, ledinukai, vaisiniai guminukai, energinis batonėlis, dribsniai, šokoladinis gėrimas, džemas.
Transhimalajai
Būdingos aukštikalnių stepės ir šaltosios dykumos, drėgnesniuose pietiniuose šlaituose pasitaiko pievų ir krūmynų. Yra nedidelių ledynų bei sniegynų.
Warpaint
Warpaint (2014–2015)
Albumas, pavadintas grupės vardu, buvo išleistas 2014 m. sausio 17 d.
Clube Ferroviário da Beira
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1924 m.
Warpaint
Heads Up (2016–2022)
2016 m. rugpjūčio 1 d. „Warpaint“ išleido pirmąjį albumo singlą „New Song“ bei paskelbė apie tų pačių metų rugsėjo 23 d. išleidžiąmą trečiąjį grupės albumą „Heads Up“. Albumas buvo pristatytas koncertinių turų metu, taip pat apšildant tokius atlikėjus bei grupes, kaip „Depeche Mode“, Harry Styles bei „Foals“.
Clube Ferroviário da Beira
Istorija
Per klubo gyvavimo istoriją jie vieną kartą (2016 m.) tapo šalies čempionais.
Warpaint
Heads Up (2016–2022)
2021 m. balandžio 30 d. grupė išleido singlą „Lilys“, kuris buvo panaudotas „HBO“ televizijos serialui „Made for Love“.
Clube Ferroviário da Beira
Istorija
2020 m. pirmenybės Mozambike nevyko dėl pandemijos.
Princas (šachmatai)
Istorija
Nuo XIII amžiaus atsiradusiuose kurjerių šachmatuose šiai figūrai  naudoti Šalavijo (en Sage), - Vyro (vok. Mann) ir kt. vardai. Jie buvo žaidžiami Vokietijoje apie 600 metų. Nors XIX amžiuje žaidimas buvo sumodernintas, bet vistiek netrukus jis nebebuvo žaidžiamas. Tačiau princo figūra nedingo iš šachmatų, nors ir buvo vadinama įvairiai - ji surado vietos naujose šachmatų rūšyseː
Žymenys
Užrašant princo ėjimus,  rašoma didžioji raidė - “M”, pav. Mc2-d3. Šachmatų diagramose figūra žymima kaip apverstas žemyn galva šachmatų karalius.
Juozapas Kantas Osolinskis
Biografija
Po baro konfederatų pralaimėjimo ir Pirmo ATR padalijimo Juozapas Kantas Osolinskis apsigyveno Rimanuve. Tachomine pastatė nedidelius medinius rūmus.
Princas (šachmatai)
Nuorodos
Kurjerių šachmatų istorija
Warpaint
Radiate Like This (2022–dabar)
2022 m. sausio 26 d. grupė išleido naują singlą „Champion“, taip pat paskelbė apie naująjį albumą „Radiate Like This“, kuris buvo išleistas tų pačių metų gegužės 6 d.
Juozapas Kantas Osolinskis
Biografija
1780 metais Juozapas Kantas Osolinskis Rimanuve pastatė bažnyčią, kurioje ir buvo palaidotas.
Šeima
1731 metais vedė Terezę Stadnicką (m. 1776 m. gegužės 6 d.), Lesko pilies valdytoją. Vaikai:
Maisto davinys
Vokietija
Vokiečių kariai gauna du paruošto maisto paketus su mėsa su daržovėmis. Viena pagrindinio patiekalo porcija – apie 300 g. Be to, priklauso duona, pyragėlis, užtepėlė, užkandis, džemas, druska.
Kuceika
Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Šventelės-Dėmės baseinui. Į pietus įsikūręs Borovkos viensėdis.
Ašaimanas
Ašaimanas  – miestas pietinėje Ganoje, Didžiosios Akros regione, prie Atlanto vandenyno. Įsikūręs 4 km į šiaurę nuo Temos ir 30 km į rytus nuo šalies sostinės Akros. Gyventojų 298 tūkst. (2013 m. duomenys). Verčiamasi augalininkyste, gyvulininkyste ir žvejyba.
Ašaimanas praeityje buvo pagarsėjęs dideliu nusikalstamumo lygiu.
Istorija
Gyvenvietę XVII a. įkūrė iš Temos atvykęs karališkosios šeimos narys Nii Ashai. Jo vardu miestas ir pavadintas.
Obuasis
Obuasis  – miestas pietinėje Ganoje, Ašančio regione. Gyventojų 175 tūkst. (2012 m. duomenys).
Miestą supa auksu turtingos kalvos. Nuo čia randamo aukso ir kilo britų Aukso kranto kolonijos pavadinimas. Apylinkėse veikia Asante aukso kasykla, kuri XX a. pabaigoje buvo dešimta pagal dydį didžiausių pasaulyje. Auksas karjere kasamas mažiausiai nuo XVII a. Aukso išgavimo reikmėms naudojamas arsenas daro neigiamą poveikį vietos aplinkai, ypatingai gruntiniam vandeniui. Yra lauko aerodromas. Eina geležinkelis Kumasis–Sekondis-Takoradis.
OFK Gradina
OFK Gradina, o ankstesniais metais žinomas NK Gradina Srebrenik pavadinimu – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Srebreniko.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1963 m.
2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje užėmė šeštą vietą.
Veisiejų žydų kapinės
Vieta
דער אלטער ײדישער בית עולם חײליק איז דער אנדענק פון רי פארשטארבטנע SENOSIOS ŽYDŲ KAPINĖS. TEBŪNIE ŠVENTAS MIRUSIŲJŲ ATMINIMAS
Kapinėse išlikę apie 60 įvairios formos ir dydžio akmens ir betono antkapinių paminklų, kurių daugiausia yra pietvakariniame pakraštyje.
Teritorijos plotas – 6615 m².
Istorija
Veisiejuose žydai pradėjo kurtis XVII a. Susiformavusi žydų bendruomenė 1748 m. pasistatė sinagogą (stovi priešingame ežero kampe, priešais kapines). Manoma, kad tuo metu buvo įsteigtos žydų kapinės.
1993 m. kapinės registruotos Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbtos regioninio reikšmingumo lygmens kultūros paveldo objektu, turinčiu memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.
João Luís Martins
Biografija
Profesionalaus žaidėjo karjerą praleido Madeiros CS „Maritimo“ klube.
Vėliau tame pačiame klube ėmėsi trenerio veiklos. (Treniravo jaunimo komandas.)
2009 m. dirbo Angolos „Libolo“ klube. (Vyr. trenerio Mariano Jerónimo Barreto asistentas).
2010 m. dirbo „Al-Ahli“ (Bahreine).
2011 m. darbavosi Saudo Arabijos „Al-Qadisiya“ klube. (Vyr. trenerio Mariano Jerónimo Barreto asistentas).
2016 m. João atvyko į Lietuvą ir tapo vyr. trenerio Mariano Jerónimo Barreto asistentu Kauno „Stumbre“.
2019 m. vasario mėn. iš posto pasitraukė vyr. treneris Mariano Jerónimo Barreto, João užėmė jo vietą, ir išbuvo iki pat klubo pasitraukimo liepos mėn.
2019 m. liepos 15 d. iš FK Žalgiris vyr. trenerio pareigų pasitraukus Marek Zub, laikinuoju treneriu iki sezono pabaigos tapo João Luís Martins. Sutartis pratęsta nebuvo.
João grįžo į Lietuvą - tapo FK Panevėžys treneriu iki sezono pabaigos. 2020 m. A lygos sezono pabaigoje panevėžiečiai atsidūrė paskutinėje, šeštoje vietoje (likus dviems rungtynėms turėjo dešimt taškų ir vos vienu tašku atsiliko nuo FK Riteriai ir penkiais nuo Gargždų „Bangos“, tačiau jiems sekėsi LFF taurės turnyre, kuriame jie pasiekė finalą. Pusfinalyje sutriuškino FK Riteriai net 4-0. 2020 m. spalio 24 d. įvyko LFF taurės turnyro finalas, kuriame po baudinių serijos panevėžiečiai nugalėjo FK Sūduva ir pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo trofėjų. Laimėjęs likusias dvi rungtynes ir palankiai susiklosčius kitų rungtynių baigčiai, panevėžiečiai galėjo tikėtis pakilti į ketvirtą turnyrinės lentelės vietą. Bet kuriuo atveju, laimėta LFF taurė reiškia, kad ekipa pateko į 2021/22 m. Europos lygos turnyrą kaip LFF taurės laimėtoja.
2021 m. lapkričio pabaigoje pasirodė pranešimai, kad vyr. treneris palieka Panevėžio klubą ir grįžta į Maritimą.
João Luís Martins buvo išrinktas Madeiros „Maritimo“ klubo prezidentu. Kartu su J. Martinsu Panevėžyje dirbęs Luisas Andrade „Maritimo“ klube – dirbs viceprezidentu.
Komandiniai
FK Žalgiris
FC Stumbras
FK Panevėžys
Asmeniniai
FK Panevėžys
Korycino žydų kapinės
Korycino žydų kapinės - žydų kapinės Korycino kaime. Kapinių teritorija 0,7 ha, kurioje išlikę apie 10 antkapių.
Giovanni Battista Pergolesi
Biografija
1736 metais liga Pergolezį privertė pasitraukti į pranciškonų kapucinų vienuolyną Pocuolyje šalia Neapolio. Tuomet jis padovanojo turtą tetai namų ūkvedei Cecilijai Giorgi. Vienuolyne prieš pat mirtį Pergolezis parašė garsiausius savo kūrinius: „Stabat mater“ ir „Salve Regina“. Pergolezis mirė 1736 metų kovo 16 d. Pocuolyje (pagal kitus šaltinius – kovo 15 ar kovo 17). Jis buvo palaidotas bendrame vargšų kape prie Pocuolio katedros. Spėjama kompozitoriaus mirties priežastis – tuberkuliozė. Markizas Domenico Corigliano di Rignano, kuris tuo metu turėjo „Stabat mater“ rankraštį, pasirūpino Pergolezio atminimo lenta Pocuolio katedroje. Vėliau ši lenta perkelta į katedroje kompozitoriui skirtą atminimo koplyčią.
Po mirties Pergolezio populiarumas staiga išaugo. Atsirado leidėjų, kurie, norėdami pasipelnyti, jo vardu išleisdavo anoniminius kūrinius. Todėl yra keblu nustatyti tikrąjį Pergolezio kūrybinį palikimą. Nors kompozitoriui priskiriama apie 320 kūrinių, tik 32 iš jų yra neabejotinai jo. Vienuolikoje Pergolezio rankraščių išlikę 8 kūriniai, tarp jų ir „Stabat mater“. Pergolezio kūrinius (25 tomai) Romoje 1939-1941 metais išleido F. Caffarelli.
Kantata „Stabat mater“ yra parašyta C minoru soprano ir alto vokaliniam duetui ir styginiams. Lotyniškame XIII amžiaus pranciškonų vienuolių sukurtame sekvencijos tekste "Stabat mater dolorosa" (Stovi motina skausminga) parodomos Švč. Mergelės Marijos kančios dėl nukryžiuoto sūnaus Kristaus. „Stabat mater“ bene paskutinis, labiausiai žinomas kompozitoriaus kūrinys, vienas dažniausiai atliekamų baroko muzikos kūrinių. Kantata parašyta Neapolio Santa Maria dei Sette Dolori bažnyčios kilmingųjų bendruomenei: ja norėta pakeisti Alessandro Scarlatti to paties pavadinimo kūrinį. Žanas Žakas Ruso kūrinio įžangos duetą pavadino puikiausiu, ypač jaudinančiu iš bet kurio kompozitoriaus parašytų.
Pergolezio „Stabat mater“ su Lietuvos kameriniu orkestru, vadovaujamu Sauliaus Sondeckio, ne kartą yra atlikęs mergaičių choras "Liepaitės". Jo opera „Tarnaitė − ponia“ buvo pastatyta Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre 1970 metais (režisierė Vlada Mikštaitė).
Simonas Stanaitis
Biografija
1930 m. vasario 17 d. gydytojų komisijos sprendimu pripažintas karo invalidu ir paleistas į atsargą, jam paskirta 350 litų pensija. Dirbo firmos „Studebaker“ atstovu Lietuvoje. Mėgo automobilius, pirmą jų įsigijo 1928 m., iki 1940 m. pakeitė 18 automobilių. 1935 m. Vilijampolėje pasistatė dviejų aukštų namą.
Nuo 1931 m. vadovavo Lietuvos karo invalidų sąjungai, buvo jos Vyčių brolijos nariu, Lietuvos Šaulių sąjungos Kauno Vytauto Didžiojo rinktinės vadu. 1931 m. išrinktas Lietuvos šachmatų rinktinės vadovu. 1933 m. su šachmatų rinktine dalyvavo pasaulinėje šachmatų olimpiadoje Folkestone, Anglijoje, vėliau žaidė varžybose Rygoje, Prahoje, Varšuvoje.
1940 m. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą dirbo Kauno centriniame telegrafe. 1941 m. birželio 14 d. suimtas, išvežtas į Sosvos lagerį Sevurllage, Serovo r., Sverdlovsko sr (RFSR). Žmona 1941 m. ištremta į Altajaus kraštą. 1942 m. birželio 13 d. SSRS NKVD Ypatingojo pasitarimo nuteistas 8 metams lagerių. 1949 m. sovietinė valdžia nuosprendį pakeitė ir paskyrė tremtį iki gyvos galvos. 1951 m. perkeltas tremtyje į Karagandos sritį (Kazachstanas). Nuo 1956 m. balandžio 26 d. Kokčetavo srityje (Kazachstanas), dirbo tarybinio ūkio buhalteriu. 1959 m. grįžo į Lietuvą ir iki 1975 m. dirbo Kauno 2-osios autotransporto kontoros dispečeriu.
1992 m. išleido atsiminimų knygą „Likimo vingiai“. 1993 m. suteiktas dimisijos pulkininko leitenanto laipsnis. Lietuvos aeroklubo garbės narys.
1994 m. rugsėjo 24 d. mirė Kaune, palaidotas Romainių kapinėse.
Internavimas
Internavimo istorija ir „koncetracijos stovyklos” terminas
Amerikos paveldo žodynas apibrėžia terminą „koncentracijos stovykla”, kaip „stovyklą, kurioje dažniausiai be teismo sprendimo paprastai prastomis sąlygomis įkalinami žmonės dėl jų priklausomybės tam tikrai žmonių grupei, kuri valdžios laikoma priešiška.”
Lenkų istorikas Władysław Konopczyński teigia, kad koncentracijos stovyklos atsirado Lenkijoje Baro konfederacijos maišto (1768–1772) metu, kai Rusijos imperija įkūrė tris stovyklas deportacijos į Sibirą laukiantiems į nelaisvę paimtiems lenkų maištininkams.
Terminas „koncentracijos stovykla” buvo pradėtas plačiai naudoti Antrojo būrų karo metu, kai britai naudojo tokias stovyklas Pietų Afrikoje būrams internuoti. Iš viso buvo pastatytos 45 palapinių stovyklos internuotiems būrams ir 64 tokios stovyklos juodaodžiams afrikiečiams. Iš 28 000 karo belaisvių būrų vyrų, 25 630 buvo perkelti į užsienį. Didžioji dalis būrų, likusių vietinėse stovyklose, buvo moterys ir vaikai, daugiau nei 26 000 kurių ir mirė stovyklose.
XX amžiuje savavališkas civilių gyventojų internavimas pasiekė savo kulminaciją nacių koncentracijos stovyklose (1933–1945 m.). Dėl to terminas „koncentracijos stovykla” šiandieniniame pasaulyje suprantamas kaip „naikinimo stovyklos” (arba „mirties stovyklos”).
Lietuvos-Vokietijos sienos sutartis
Prielaidos
Vokietija dėl politinių priežasčių pritarė Klaipėdos krašto prijungimui prie Lietuvos, bet traktavo jį kaip laikiną, stengėsi, kad priverstinis Klaipėdos krašto perdavimas Lietuvai būtų ekonomiškai ir politiškai kuo mažiau nuostolingas. 1924–1926 m. derybose aptarti sienos nustatymo principai, 1928 m. galutinai suderinta daugelio su Klaipėdos kraštu susijusių sutarčių ir konvencijų projektai.
Gianna Maria Canale
Džana Marija Kanale (1927 m. rugsėjo 12 d. – 2009 m. vasario 13 d.) buvo italų aktorė.
Lietuvos-Vokietijos sienos sutartis
Sutarties sąlygos
Valstybės sienos ruožas, skiriantis Klaipėdos kraštą nuo Vokietijos, nustatytas remiantis 1919 m. Versalio taikos sutartimi ir 1924 m. Klaipėdos konvencija. Nuo Smalininkų iki Rusnės siena ėjo Nemunu, toliau jo žiočių pietine atšaka – Skirvyte (šiaurinis upės krantas priklausė Lietuvai, pietinis – Vokietijai), nuo šios žiočių tiesia linija per Kuršių marias 4 km į pietvakarius nuo Nidos esančios atžymos link ir per Kuršių neriją tiesia linija iki Baltijos jūros. Sienos pietinis ruožas nustatytas remiantis 1914 m. Sankt Peterburge pasirašyta Vokietijos-Rusijos konvencija, kuri iš esmės atitiko dar 1422 m. Melno taika nustatytą Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Vokiečių ordino sieną.
Gianna Maria Canale
Biografija
1947 m. Kanale dalyvavo grožio konkurse Mis Italija, kuriame užėmė 2 vietą, nusileidusi Lucia Bose. Šio konkurso dėka jos nuotraukos atsidūrė įvairiuose žurnaluose, o ji pati dėl išvaizdos buvo lyginama su garsia to laikmečio amerikiečių aktore Ava Gardner.
Lietuvos-Vokietijos sienos sutartis
Sutarties sąlygos
Sutartis konstatavo abiejų šalių piliečių teisę laisvai laivuoti ir plukdyti sielius Nemunu, abiem jo žiočių atšakomis (Skirvyte bei Atmata) ir Kuršių mariomis, jų nuosavybės teises sienos kitoje pusėje, buvo susitarta dėl bendros sienos priežiūros. Dauguma sutarties straipsnių užfiksavo maždaug lygias abiejų šalių teises, tik Vištyčio ežere vokiečių piliečiams sudarytos palankesnės sąlygos žūklauti. Vokietija oficialiai nepareiškė, kad Klaipėdos kraštą pripažįsta Lietuvai, bet faktiškai tai padarė, „de jure“ siena pripažindama Nemuno žemupį. Lietuvai nepavyko užfiksuoti sutarties galiojimo visam laikui. Po Lietuvos-Vokietijos sienos sutarties iki nacių įsigalėjimo Vokietijoje 1933 m. šalių santykiai tapo saugesni.
Sutartis faktiškai nustojo galiojus 1939 m. kovo 23 d., kai nacių Vokietija aneksavo Klaipėdos kraštą.