cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2000 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas
Nugalėtojo nustatymas
Mikromačo nugalėtojas tas, kas surenka 1½ taško, žaidžiant dvi partijas, 2½ – 4-ias, ir 3½ – 6-ias partijas. Jei kažkurioje dvikovoje – lygu (1 : 1), tai dėl spalvos traukiami burtai ir žaidžiamos dvi papildomos partijos greitaisiais šachmatais (kiekvienam po 25 min. + 10 sek. Jei vėl lygu – dvi tempo partija (po 15 min. + 10 sek.) ir jei dar lygu „staigios mirties“ žaibo partijos, kur baltieji gauna 4 min + 10 sek, o juodieji – 5 min +10 sek . Juodiesiems pakanka lygiųjų, kad laimėtų mačą.
Laiko kontrolė
Visuose pagrindiniuose mikromačuose laiko kontrolė vienoda: pirmiesiems 40 ėjimų – 100 min., sekantiems 20 – 50 min ir likusiems – 10 min. + 30 sek kiekvienam ėjimui.
Prognozės prieš varžybas
Ar galėjo V. Anandas nenugalėti žaisdamas namie? Prieš metus jo žaidime buvo pastebimas tam tikras smukimas, bet čempionatui ruošėsi, kaip niekada, rimtai.
Pasiryžęs siekti viršūnės buvo ir A. Širovas. 1999 m. jis galėjo žaisti mačą dėl pasaulio čempiono vardo su G. Kasparovu, bet manydamas, kad Los Andželo prizinis fondas per mažas, liko ir be mačo ir be prizo.
Pirmųjų keturių ratų rezultatai
Iki ketvirtfinalio nenutiko nei vienos didelės staigmenos, jei nepaminėti J. Elvesto pergalės prieš V. Ivančiuką – 2½ : 1½. Tai palengvino užduotį vienam jauniausių dalyvių S. Griščiukui, kuris nugalėjęs D.Limą, I. Smiriną, J.Serperį ir J. Elvestą pateko tarp aštuonių stipriausių ir „iš inercijos“ įveikė dar ir V. Tkačievą – 2½ : 1½. Pastarasis nugalėjęs R. Kasimdžanovą ir A. Morozevičių daug ką nustebino.
Likusieji ratai
Ketvirtfinaliai buvo, kaip reta, įdomūs. M. Adamsas nesunkiai laimėjo prieš V. Topalovą – 1½ : ½. Likusiuose trijuose mačuose nebuvo apseita be greitųjų partijų. A. Širovas mačą su J. Barejevu pradėjo pralaimėjimu, bet antrojoje partijoje sugebėjo atsirevanšuoti, o po to žaidžiant greitasias partijas (po 25 min.) palaužė varžovo priešinimasi. Po dviejų trumpų lygiųjų su V. Tkačievu, ta patį padarė A. Griščiukas.
V. Anandas buvo per plauką nuo pralaimėjimo, kaudamasis su pasaulio čempionu. Šiame mače, esant rezultatui 1½ : 1½, A. Chalifmanui reikėjo laimėti 4-ąją partiją, bet bokštų baigmėje jis pergalės neišspaudė. Išleidęs pergalę, prarado psichologinę pusiausvyrą, pralaimėjo neblogą padėtį 5-oje partijoje ir, žaisdamas šeštąją, mačo nebeišlygino – 3½ : 2½.
Po tokių pergyvenimų V. Anandas patikimai įveikė „amžiną pusfinalininką“ Maiklą Adamsą. A. Širovas sugebėjo palaužti 17-mečio A. Griščiuko pasipriešinimą: per pirmas tris partijas laimėjo tik baltieji, deja, 4-ajai partijai A. Griščiukui nebebuvo likę jėgų.
Finalinis mačas
V. Anandas 1-ąją partiją, žaisdamas juodosiomis figūromis, baigė lygiosiomis. Po to sudėtingoje 2-oje partijoje nugalėjo ir pastatė mače pergalingą tašką – 3-ioje; Joje A. Širovas, kažkuriuo metu „sudegino tiltus“, aukodamas kokybę ir surengdamas galingą juodųjų karaliaus „tvirtovės“ šturmą. Bet V. Anandas buvo viską teisingai paskaičiavęs: jo figūros laiku sugrįžo į savo stovyklą, o materialinė persvara liko.
Aleksejus ketvirtojoje partijoje, suprasdamas, kad mačo jau nebeišgelbės, nusprendė „trinktelėti durimis“, bet jo dviejų figūrų aukos nepadėjo, nes Višis sustabdė varžovo pėstininkų armadą… Tokiu būdu V. Anandas laimėjęs šešių partijų finalinį mačą 3½ : ½, tapo FIDE pasaulio čempionu.
Lietuvos šachmatininkų dalyvavimas
Čempionate dalyvavo ir Lietuvos didmeistris Aloyzas Kveinys. Į pasaulio čempionatą jis pateko kaip 1.7 zonos Baltijos zoninio turnyro antros vietos prizininkas. Pirmajame čempionato rate susitiko su didmeistriu iš Rusijos Vladimiru Malakhovu ir pralaimėjęs mačą 0 : 2 iškrito iš tolimesnių varžybų.
Skuodo žydų holokausto vieta prie Dimitravo
Skuodo miesto žydų bendruomenės moterų ir vaikų žudynių vieta ir kapai (nacionalinio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas –, senas kultūros paminklo Nr. IV380) – holokausto vieta vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, šalia Dimitravo, Joskaudų miške, 2,4 km į vakarus nuo kelio ir 1,8 km į pietryčius nuo kelio , Tenžės dešiniajame krante. thumb|left|300px|Žudynių vieta Alkos kalno pietinėje viršūnėje
Vieta
Holokausto vieta ir aukų kapai yra Kretingos miškų urėdijos Darbėnų girininkijos 47 ir 48 kvartaluose, Joskaudų alkakalnio (Alkos kalno) teritorijoje. Holokausto vietą ženklina Alkos kalno pietvakarinėje papėdėje šalia miško keliuko pastatytas paminklinis akmuo ir tipinis holokausto kapų ženklas, kurio priekinėje plokštumoje iškalta Dovydo žvaigždė ir užrašas lietuvių ir anglų kalbomis: „HOLOKAUSTO AUKŲ KAPAI / HOLOCAUST MASS GRAVES / 150 M“.
Tarp jų rytų kryptimi eina takas ir kalvos vakariniame šlaite išbetonuoti laiptai, vedantys į alkakalnio pietinėje viršūnėje esančią žudynių vietą, kurią ženklina lauko akmens paminklas.
Bendras alkakalnio, holokausto vietos ir aukų kapų teritorijos plotas – 33160 m², perimetras – 700 m.
4,8 km į šiaurės rytus – šiaurę yra Darbėnų žydų vyrų, 5,9 km į šiaurės rytus – Darbėnų žydų moterų ir vaikų bei Darbėnų ir Skuodo žydų moterų holokausto vietos. thumb|left|300px|Alkos kalno papėdės paminklas holokausto aukoms atminti
Paminklai
Holokausto aukoms atminti skirti du paminklai. Alkos kalno pietvakarinėje papėdėje ant betoninio cokolio pastatytas natūralus, nuskelta priekine plokštuma, 140 cm aukščio, 160 cm pločio ir 35 cm storio pilkos spalvos granito akmuo, siaurėjantis į viršų. Ties viršūne prie plokštumos pritvirtinta vertikalaus stačiakampio pavidalo juodo šlifuoto akmens memorialinė plokštė su iškalta Dovydo žvaigžde bei užrašu jidiš ir lietuvių kalbomis:
דאָ אין יאָר 1941 דערהארגעט 510 ײדן
Alkos kalno pietinėje viršūnėje stovi paminklas, kurį sudaro ant dviejų tarpsnių stačiakampio cokolio pastatytas natūralus, plokščias, gyslotu paviršiumi akmuo. Jo priekinės plokštumos apatinė dalis nušlifuota, su reljefiniu memorialiniu užrašu lietuvių kalba: „Nulenkime galvas“. Paminklo aukštis – 60 cm, plotis – 105 cm, storis – 95 cm. thumb|rigth|300px|Alkos kalno viršūnės paminklas holokausto aukoms atminti
Istorija
1941 m. liepos mėn. pabaigoje iš Skuodo į Dimitravo stovyklą skuodiškiai pagalbiniai policininkai pėsčiomis atvarė per 500 žydų moterų ir vaikų koloną. Rugpjūčio 15 d. Skuodo pagalbinės policijos būrys (apie 20 vyrų) vėl atvyko į Dimitravą ir Joskaudų miške prie Alkos kalno iškasė 4 dideles duobes. Vakare pagalbiniai policininkai įsakė merginoms pasilikti barakuose, o moterims su vaikais susirinkti stovyklos kieme. Moterys su vaikais grupėmis buvo varomos prie duobių, išrengiamos, įstumiamos į duobes ir sušaudomos. Šaudė skuodiškiai baltaraiščiai ir 4 stovyklos apsauginiai, o šaudymui vadovavo Mykolas Vitkus. Egzekucija tęsėsi iki rugpjūčio 16 d. ryto. Duobes su aukų kūnais užkasė patys žudikai ir atvaryti aplinkinių kaimų valstiečiai.
1944 m. gruodžio mėn. sovietų armijos ir Kretingos apskrities administracijos pareigūnų komisija atliko nužudytų asmenų palaikų ekshumaciją. Gruodžio 17 d. akte nurodoma, kad žudynių vietoje buvo aptiktos 4 kapavietės, kurių gylis siekė 3,5 m. Alkakalnio viršūnėje aptikta duobė buvusi 11 x 4 m dydžio, šiaurės vakarinėje ir šiaurinėje papėdėse – 7 x 4 m dydžio, o šiaurės rytinėje papėdėje – 7 x 5 m dydžio. Jose rasta 510 nužudytųjų lavonų: 31 vaiko, 94 paauglių ir 385 moterų. Vaikų lavonuose šautinių žaizdų neaptikta.
Dimitravo stovykloje ūkio darbams paliktos Skuodo žydų bendruomenės merginos (apie 40) 1941 m. rugsėjo mėn. pabaigoje buvo išvarytos į Darbėnus ir sušaudytos su darbėniškėmis žydėmis Balto kalno miške prie Kašučių kelio.
1970 m. žudynių vieta ir kapas buvo paskelbti vietinės reikšmės istorijos paminklu (kodas IV380), 1993 m. registruotos Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro registrinių objektų sąraše. Istorinį ir memorialinį vertingųjų savybių pobūdį turintis kultūros paveldo objektas.
Pakščiai
Pakščiais vadinami kaimai:
Notre Dame universitetas
Notr Dam diu Lak („Ežero Dievo Motinos“) universitetas (arba tiesiog Notr Damas) – elitinis, privatus, katalikiškas, pelno nesiekiantis mokslinių tyrimų universitetas. Notre Dame yra kasmet pripažįstamas tarp 20 geriausių universitetų Jungtinėse Amerikos Valstijose, ypač bakalauro išsilavinimo srityje.
Pagrindinis universiteto miestelis išsidėstęs 510 hektarų plote Saut Bendo priemiestyje ir jame yra nemažai atpažįstamų simbolių, tokių kaip Auksinis kupolas, Hesburgo bibliotekos freska Gyvenimo žodis, Notre Dame stadionas ir bazilika.
Struktūra
Bakalauro studentai gali rinktis studijas tarp šešių fakultetų: Menų ir Kalbos, Mokslo, Inžinerijos, Verslo, Architektūros ir Pasaulinių reikalų.
thumb|left|Auksinis kupolas su Dievo Motina
Universitetas siūlo daugiau kaip 50 metinių programų studijuoti užsienyje ir daugiau kaip 15 vasaros programų. Notre Dame magistrantūros studijų programoje yra daugiau kaip 50 magistro, doktorantūros ir profesinių studijų programų, kurias siūlo penkios mokyklos, kartu su Notre Dame teisės mokykla. Universitete veikia Hesburgo biblioteka ir Snite meno muziejus. Didžioji dalis universiteto studentų gyvena universiteto bendrabučiuose, kurių iš viso yra 31 ir kiekvienas jų turi savo tradicijas, renginius ir savo sporto komandas.
thumb|right|Studentų miestelis su bazilika ir Administracijos pastatu
Priėmimas
Notre Dame yra žinomas dėl savo selektyvumo. 2021 m. rudenį į universitetą buvo priimti 3 446 studentai iš 23 639 pateikusių paraiškas (14,6 % nuo norinčiųjų skaičiaus). Vos ne kas ketvirtas studentas turi vieną iš savo tėvų baigusį šį universitetą. Akademinis profilis ir toliau išlieka tarp 10–15 geriausių nacionalinių mokslinių tyrimų universitetų. Tarp stojančiųjų 48% reprezentavo 1% gabiausių mokinių savo vidurinėje mokykloje, o 94% – buvo tarp 10% pačių geriausių. Vidutinis SAT balas buvo 1510, tuo tarpu ACT balas buvo 34 (iš 36 galimų). Priėmimas studijuoti universitete ankstyvąja paraiška nevaržo studentams pasirinkti ir kitus universitetus, į kuriuos jie buvo priimti. Priimti studentai atvyko iš 1311 gimnazijų, o vidutinis studentas keliavo daugiau nei 750 mylių iki Notre Dame. Nors visi studentai pradeda mokytis pirmųjų metų studijų programoje, bet 25 proc. nurodė, kad ketina studijuoti laisvųjų menų ar socialinių mokslų srityje, 24 proc. inžinerijos, 24 proc. verslo, 24 proc. mokslo ir 3 proc. architektūrą.
Reitingai
2016 m. „Forbes“ „America’s Top Colleges“ sąraše užima 13-ąją vietą tarp universitetų Jungtinėse Amerikos Valstijose. „US News and World Report“ skiria Notre Dame teisės mokyklai 22-ąją vietą. Remiantis „BusinessWeek“ ataskaita pirmąją vietą užima Mendozos verslo kolegijos bakalauro mokykla.
thumb|left|Hesburgo bibliotekos freska.
2018 m. Nobelio premijos laureatai
2018 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Notre Dame universitetas
Universiteto žmonės
Eric F. Wieschaus – 1969 m. baigė biologijos bakalauro studijas, 1995 m. Nobelio premijos už mediciną laureatas
Amy Coney Barrett – JAV Aukščiausiojo Teismo teisėja, 1997 m. baigė Teisės mokyklą
Condoleezza Rice – 1975 m. baigė politinių mokslų magistro studijas
Phil Donahue – TV laidų vedėjas, 1957 m. baigė verslo administracijos bakalauro studijas
Regis Philbin – TV laidų vedėjas, 1953 m. baigė sociologijos bakalauro studijas
Knute Rockne – žymus ND futbolo treneris, 1914 m. baigė farmacijos bakalauro studijas
Joe Montana – futbolininkas, 1979 m. baigė verslo administracijos ir marketingo bakalauro studijas
Nicholas Sparks – rašytojas, 1988 m. baigė verslo finansų bakalauro studijas
Sportas
Universiteto atletinės komandos yra NCAA I divizijos nariai ir yra žinomos kaip „ Fighting Irish“ (Kovojantys airiai). Notre Dame yra žinomas dėl savo amerikietiškojo futbolo komandos, kuri prisidėjo prie jo vardo išgarsinimo XX a. Jie yra laimėję 17 nacionalinių čempionatų. Notre Dame Victory March daina yra dažnai laikoma viena iš labiausiai žinomų ir atpažįstamų sportinių dainų tarp universitetų.
Kušuhas
thumb|240px|Spėjami Saulės ir Mėnulio dievai ant [[Jazilikaja|Jazilikajos sienų]]
Kušuhas atitinka šumerų-akadų Siną bei hetitų ir luvių Armą.
Lietuvos statistikos metraštis
thumb|Pirmas numeris, 1927 m. Lietuvos statistikos metraštis – Lietuvos metinis statistinis leidinys, ėjęs 1927–1940 m. Kaune ir Vilniuje bei statistikos rinkinys, nuo 1989 m. leidžiamas Vilniuje.
Istorija
Lietuvos statistikos metraštis skelbia statistinius duomenis apie Lietuvos ekonominę ir socialinę raidą – ekonominius, socialinius, demografinius ir aplinkos procesus, juridinių ir fizinių asmenų gamybinę, komercinę, finansinę, investicinę veiklą ir jos sąlygas praėjusiais ir ankstesniais metais, t. p. kai kuriuos užsienio valstybių statistinius duomenis. Leidinys skirtas valstybės tarnautojams, verslininkams, žurnalistams, dėstytojams, studentams, ir kt. Kartu su leidiniu pateikiamas ir kompaktinis diskas.
Maselionys
Maseliónys – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 5 km į rytus nuo Alekšycų.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Gardino apskrities Bogorodicko valsčiaus centras, veikė Eismantų parapijos katalikų koplyčia, cerkvė, mokykla, buvo dvaras.
Eismantai
Eismantai̇  – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 28 km į šiaurės rytus nuo Didžiosios Berastavicos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. minimas bajorkaimis ir kaimas, išsidėstęs dviejuose Gardino apskrities valsčiuose – Induros valsčiuje ir Bogorodicko valsčiuje. Čia buvo katalikų parapija.
Berastavica
Berastavica vadinamos gyvenvietės vakarų Baltarusijos Gardino srityje:
Drakulos duktė
Drakulos duktė – režisieriaus Jesus Franco 1975 m. sukurtas erotinis siaubo filmas.
Turinys
Aplankiusi mirties patale gulinčią senelę, jauna mergina sužino, jog jų kilmingoje giminėje yra vampyrų. Mergina kartu su savo drauge ir dėde apsigyvena sename šeimos name, o miestelyje prasidėjus paslaptingoms mirtims, mergina tampa pagrindine įtariamąja...
FK Otrant-Olympic
Ulcinio „Otrant-Olympic“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Ulcinio.
Istorija
Klubo įkūrimo metais laikomi 1921 m. Žaidė regioninėse varžybose.
Juodkalnijai tapus nepriklausoma valstybe, rungtyniavo Antroje lygoje.
Alekšycai
Alekšycai – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 19 km į šiaurę nuo Didžiosios Berastavicos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir dvaras Gardino apskrities Mažosios Berastavicos valsčiuje.
Natalie Geisenberger
Natalie Geisenberger (g. 1988 m. vasario 5 d. Miunchene) – vokiečių rogučių sporto atstovė. Daugkartinė olimpinė, pasaulio ir Europos čempionė.
Biografija
2008 m. vokietė pirmą kartą tapo Europos čempione. Tais pačiais metais Natalie pelnė savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - sidabrą moterų vienetų rungtyje. 2009 m. pasaulio čempionate pelnytas pirmasis aukso medalis - komandinėje estafetėje. 2010 m. Geisenberger dalyvavo savo debiutinėse 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose pelnė bronzą moterų vienetų varžybose. 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė pelnė savo pirmuosius olimpinius aukso medalius moterų vienetų ir mišrios komandinės estafetės rungtyse. 2019 m. pasaulio rogučių sporto čempionate Geisenberger pelnė auksą moterų sprinto ir moterų vienetų rungtyse.
Pakščiai (Panevėžys)
Pakščiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Vadoklių, prie kelio. Rytuose dunkso Taujėnų miškai, vakaruose teka upokšnis Berupelis, eina keliukas į Išlaužus.
Miroslavas Puškarovas
Miroslavas Puškarovas (Мирослав Пушкаров ; g. 1995 m. balandžio 16 d.) – futbolininkas kilęs iš Bulgarijos, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Šio žaidėjo darbinė koja– kairė. Gali rungtyniauti centro gynėju bei atraminio saugo pozicijoje.
Karjera
Žaidė Bulgarijoje: rungtyniavo Plovdivo „Maritsa 1921“ ir „Evrokolež“ klubuose.
2018 atstovavo Reikjaviko „Leiknir“ Islandijoje.
Grįžęs į Bulgariją atstovavo Pirin, kuris tuo metu žaidė Antroje lygoje.
Nuo 2021 m. rungtyniavo „Dobrudža“ klube, Antros lygos (antros pakopos) ekipoje. Dobričiaus „PFK Dobrudža“ ekipoje sužaidė 14 rungtynių ir pasižymėjo vienu įvarčiu.
FC Džiugas
2021 m. birželio mėn. sutartis buvo pasirašyta su Džiugu. Debiutavo 2021 m. birželio 27 d. rungtynėse prieš Bangą, kurias telšiškiai pralaimėjo rezultatu 0:1. Bulgaras sužaidė visas 90 minučių be keitimų.
2021 m. liepos 23 d. rungtynėse prieš FK Riteriai, pelnė įvartį, tačiau tai neišgelbėjo žemaičių nuo pralaimėjimo. Šiose rungtynėse rezultatu 3:2 nugalėjo „riterių“ ekipa.
2021 m. lapkričio 20 d. rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą pasižymėjo pelnydamas įvartį.
Vėlesnė karjera
2022 m. persikėlė į Þróttur Reykjavík (Islandija).
2022–2023 m. sezone spėjo parungtyniauti FK Pohronie, Slovakijos Antroje lygoje.
Nuo 2023 m. rungtyniavo „Sportist“ klube (Bulgarija).
Statistika
Spalvų reikšmės:
Al-Wahda SC (Sirija)
„Al-Wahda Sports Club“ – Sirijos futbolo klubas iš Damasko.
„Abbasiyyin“ stadionas – klubo namų arena, talpinanti 30 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1928 m. Rungtyniavo Premjer lygoje. „Al-Wahda“ futbolininkai du kartus tapo šalies čempionais.
Emiljena
Emiljena – 1975 m. Prancūzijoje sukurtas erotinis filmas, kuriame vieną pagrindinių vaidmenų atlieka Betty Mars – aktorė ir dainininkė, 1972 m. atstovavusi savo šalį Eurovizijos dainų konkurse.
Al-Wahda SC (Sirija)
Istorija
Futbolo komanda iškovojo šalies futbolo taurę net aštuonis kartus: 1993, 2003, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2020 m.
FK Ibar Rožaje
Rožanjės „Ibar“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Rožajės.
Istorija
Klubo įkūrimo metais laikomi 1938-ieji. Žaidė regioninėse varžybose. Juodkalnijai tapus nepriklausoma valstybe dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
2016–2017 m. Antros lygos pirmenybėse buvo tarp lyderių. Turėjo galimybę žaisti rungtynes dėl patekimo į Pirmą lygą, bet pralaimėjo ir į elito divizioną nepateko.
Katra (Gardinas)
Istorija
Minima, kad 1550 m. Katroje stovėjusi katalikiška koplyčia, bet vėliau nebeminima (galimai sugriauta per švedų tvaną). XIX a. kaimas priklausė Bagatkoms, čia stovėjo Ežeronių parapijai priklausiusi koplyčia, kaimas priklausė Skidliaus valsčiui. Vėliau pastatyta Šv. Jurgio Pergalingojo cerkvė, bet iki šių dienų neišliko.
Pirahanai
Pirahanai, kitaip piraranai, piraanai , hiaicihiai (sav. Hiaitsiihi) – indėnų tauta, gyvenanti Amazonijoje, vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, Humaitos ir Manikorės savivaldybėse, prie Maisio upės (Marmeloso intakas, Madeiros baseinas). Populiacija – apie 360 žmonių. Vartoja faktiškai izoliuotą pirahanų kalbą (dauguma – vienkalbiai, ypač moterys). Portugališkas žodynas labai ribotas. Išlaikę prigimtinę religiją.
Pirahanai siejami su anksčiau minima murų gentimi, laikomi vieninteliais išlikusiais jų palikuonimis. Gyvena dviem didelėmis grupėmis, kurios galimai atsiskyrė po to, kai į Maisio žemupį ėmė keltis atėjūnai ir kilo konfliktai. Minimi nuo XIX a. pab., pirmasis pirahanus išsamiai XX a. pr. aprašė Kurtas Nimuendažu. 1959–1980 m. tarp pirahanų veikė amerikiečių misionieriai. 1968 m. nukentėjo nuo raupų epidemijos, susidūrimų su atėjūnais (bertoletijų rinkėjais). XXI a. pirahanų žemėse įsteigta portugališka mokykla, medicinos punktas.
Gyvena klajokliškai, verčiasi žvejyba, medžiokle, rankiojimu. Vyrų pagrindinė pareiga – žvejyba, medžioklė praktikuojama rečiau, abiejų lyčių.
Tikyba šamanistinė. Šventės (dažniausiai per pilnatį) rengiamos tam, kad pasaulio sutvėrėjas Igagai nepamirštų apie pirahanus, ir nenutiktų pasaulio pabaiga.
Pirahanų kalba, tyrinėta buvusio misionieriaus D. Evereto, susilaukė didelio susidomėjimo. Ji pasižymi tuo, kad gali būti perduota išdainuojant arba švilpaujant. Be to, neturi skaitvardžių, labai nedaug žodžių giminėms pavadinti, be to, Evererto preziumuota, jog jai nebūdingas rekursyvumas (N. Čomskio išskirtas kaip esminė universaliosios gramatikos savybė).
Mažoji Berastavica
Mažóji Berastavica  – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 12 km į šiaurę nuo Didžiosios Berastavicos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Gardino apskrities Mažosios Berastavicos valsčiuje.
Neil Postman
Neilas Postmanas (, 1931 m. kovo 8 d. – 2003 m. spalio 5 d.) – amerikiečių autorius, pedagogas, medijų teoretikas ir kultūros kritikas, garsus dėl savo parašytų septyniolikos knygų, tarp kurių žymiausios: „Nusilinksminkime iki mirties“ (Amusing Ourselves to Death) (1985), (Conscientious Objections) (1988), „Technopolis“ (Technopoly: The Surrender of Culture to Technology) (1992), „Vaikystės išnykimas“ (The Disappearance of Childhood) (1994) ir „Švietimo pabaiga: mokyklos verybių kaita“ (The End of Education: Redefining the Value of School) (1995).
Daugiau nei 40 metų jis buvo susijęs su Niujorko universitetu. Neilas Postmanas buvo humanistas, tikėjęs, kad naujos technologijos niekada nepakeis žmogiškųjų verčių. 2003 metais jis mirė nuo plaučių vėžio.
Biografija
Neilas Postmanas gimė Niujorke, mieste, kuriame ir praleido didžiąją dalį savo gyvenimo. 1953 metais jis pabaigė studijas laisvųjų menų koledže Fredonijoje (State University of New York at Fredonia), koledže žaidė krepšinį. 1955 metais įgijo magistro laipsnį mokytojų koledže Kolumbijos universitete (Teachers College, Columbia University), 1958 metais Neilas Postmanas apsigynė mokslų daktaro laipsnį. 1959 metais pradėjo dėstytojo darbą Niujorko universitete (New York University).
Pakuliškės
Pakuliškės – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Panočių, tuoj į pietus nuo Noškūnų. Praeina vieškelis.
Neil Postman
Biografija
1971 metais Niujorko Steinharto pedagogikos mokykloje (Steinhardt School of Education) jis sukūrė medijų ekologijos programą. 1993 metais Neilas tapo pedagogikos mokyklos profesoriumi ir kultūros ir komunikacijų departamento pirmininku, kuriuo išbuvo iki 2002 metų.
2003 m. spalio 5 dieną Flušinge jis mirė nuo plaučių vėžio.
Pakuliškės
Istorija
XIX a. pab. Pakuliškės minimos kaip palivarkas netoli Uosupio Lydos apskrityje.
Tironas (reikšmės)
Žodis tironas gali reikšti:
Pakuliškės
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 49 žmonės, iš kurių 35 buvo užrašyti lenkais, 11 lietuviais ir 3 baltarusiais.
Tironas (reikšmės)
Iš šio žodžio kilusios prasmės:
Homonimai:
Neil Postman
Darbai
Neilas Postmanas parašė 18 knygų ir daugiau nei 200 straipsnių žurnalams ir laikraščiams, tokiems kaip: “The New York Times Magazine”, “The Atlantic Monthly”, “Harper’s Magazine”, “Time”, “The Saturday Review”, “The Harvard Education Review”, “The Washington Post”, “Los Angeles Times”, “Stern”, ir “Le Monde”. Nuo 1976 m. iki 1986 m. jis buvo kartą į ketvirtį leidžiamo žurnalo “ETC: A Review of General Semantics” redaktorius. Neilas Postmanas taip pat priklausė “The Nation” redaktorių grupei. Nepaisant jo susirūpinimo dėl televizijos, kompiuterių ir technologijų daromos įtakos žmonėms, Postmanas naudojo ne tik knygas, bet ir televizijos mediją tam, kad paskelbtų savo idėjas. Jis dažnai dalyvaudavo televiziniuose interviu ir 1976 metais dėstė paskaitą laidoje “Sunrise Semester” pavadinimu: “Komunikacija: nematoma aplinka” ("Communication: the Invisible Environment”).
Nusilinksminkime iki mirties
Postmano žinomiausia knyga: „Nusilinksminkime iki mirties“ (Amusing Ourselves to Death) (1985), istorinis pasakojimas kuris įspėja apie masinių komunikacijų neįgalumą skleisti rimtas idėjas ir žinias. Anot Postmano, nuo tada, kai televizija pakeitė raštą, įvairūs politiniai pokalbiai ir rimtos problemos yra nužeminamos ir paverčiamos į paviršutiniškus vaizdus. Tai, kas turėtų būti paremta rimtomis idėjomis bei mintimis, paverčiama į pramogą. Taip pat Postmanas aiškino, kad televizija nėra efektyvus būdas šviesti žmones, nes ji pateikia tik supaprastintą informaciją ir nereikalauja jokio papildomo dėmesio ar bendravimo, kas yra, anot jo, pagrindinis dalykas maksimizuoti mokymosi efektyvumą. Postmanas žmogaus ir informacijos santykius nusako pagal savo sukurtą “information–action ratio”.
Neilas Postmanas rėmėsi Maršalo Makluhano idėjomis kalbėdamas apie tai, jog įvairios medijos yra tinkamos skirtingiems žinių tipams ir nusakė kaip skirtingos kultūros vertina ir perduoda žodinę, literatūrinę ir televizinę informaciją skirtingais būdais. Jis nurodė, kad devynioliktame amžiuje Jungtinės Amerikos Valstijos buvo pasiekusios racionalių argumentų viršūnę, jis tai įvardiną kaip: “Prasmės amžių” (Age of Reason), kuriame dominavo spausdinto rašto medija. Tais laikais komplikuoti argumentai būdavo perduodami nesupaprastinti.
Knyga “Amusing Ourselves to Death“ įkvėpė 1992 metų Rodžerą Vatersą “Roger Waters” sukurti muzikos albumą “Amused to Death”.
Informuokimės iki mirties
1990 m. spalio 11 d. Postmanas pasakė visiems gerai žinomą kalbą ‘Gesellschaft für Informatik” (Vokiečių kompiuterinių mokslo bendruomenė) Štutgarte. Jis tikino, kad šiuolaikinė visuomenė per daug remiasi informacija tam, kad išspręstų įvairias problemas, ypač fundamentalias, susijusias su žmonių filosofija ir išgyvenimu. Nuo spausdinimo mašinos išradimo informacija tapo našta ir šiukšlėmis, o ne palaima.
"Tai, kas turėjo prasidėti kaip išlaisvinantis srautas, tapo visišku chaosu. Jeigu pavyzdžiu paimčiau savo gimtąją šalį, štai kas vyksta dabar: Amerikoje yra 260.000 skelbimo lentų, 11.520 laikraščių, 11.556 žurnalų <…> Viskas, nuo telegrafo ir fotografijos 19-ame amžiuje iki silikoninių mikroschemų 20-ame amžiuje, sustiprino informacijos srautą iki tokio, kad šiandien pasiekė tokias proporcijas, jog paprastam žmogui informacija nebeturi jokio santykio su problemų sprendimu.”
Anot jo kalbos, "ryšys tarp informacijos ir veiksmo yra nutrauktas. "
"Informacija tapo preke, kurią galima parduoti, pirkti ar panaudoti kaip pramogą, galimą ją dėvėti lyg drabužį, kuris iškelia asmenybę tarp kitų. Ji tapo neatodairiška, niekam neskirta ir nereikalinga. Mes esam perpildyti informacijos, skęstame joje, jos visiškai nekontroliuojame ir net nežinome ką su ja daryti. "
Postmanas taip pat lygina šiuolaikinę visuomenę su viduramžiais, kur vietoj individualaus tikėjimo asmenybei visa buvo diegiama remiantis religiniais lyderiais. Taip ir šiomis dienomis kiekvienas tiki tuo, ką jiems pasako mokslininkai, to pasekoje žmonės tampa dar naivesni nei viduramžiais. Asmenybės šiuolaikinėje visuomenėje, sąveikaujančioje su mokslu, gali tikėti visiškai bet kuo, o viduramžiais gyventojai tikėjo geranoriškais tikslais, buvo visi vieningi ir visa tai turėjo savo tikėjimo tvarką.
Technopolis
Neilo Postmano 1992 metais parašytoje knygoje (Technopoly: The Surrender of Culture to Technology), jis apibūdina „Technopolį“ kaip visuomenę, kuri tiki tik vienu tikslu: efektyvumu, kuris yra vykdomas technikos ir yra visiškai pranašesnis už žmogaus sprendimus <…> ir žmonių reikalai geriausiai vykdomi, kai jiems nurodo ekspertai. "
Postmanas teigia, kad Jungtinės Amerikos Valstijos yra vienintelė šalis, kuri tapo technopoliu. Jis tikina, kad ši šalis yra užtvindyta technopoliais, ir visiškai nemato jokių šio reiškinio problemų. Bet šitai yra pavojinga, nes technopoliai nori daugiau technologijų, o to pasekoje ir daugiau informacijos. Vis dėlto, anot Postmano, situacija, kad technologines inovacijos turėtų tik vienpusį efektą, yra neįmanoma. Jis teigia, kad su vis didėjančiu prieinamu informacijos srautu, “informacija įgauna šiukšlių pavidalą”, ji ne tik nesugeba atsakyti į fundamentaliausius žmogaus klausimus, bet ir sunkiai padeda pateikti nuoseklią kryptį net ir kasdieniškų problemų sprendimams.
1996 metais per interviu Neilas Postmanas dar kartą pabrėžė savo sprendimą technopoliui, kuriame teigė, kad studentams reikia išsilavinimo istorijos, socialinio poveikio ir psichologijos srityse tam, kad jie taptų suaugusiais, “kurie geba naudotis technologijomis, o ne technologijos naudotųsi jais”.
Postmanas buvo apkaltintas Liūdizmu, nepaisant to, kad jo galutinis teiginys knygoje Amusing Ourselves to Death buvo: “Mes privalome neapsigauti dėl tokių absurdiškų sąvokų, kaip Liūdizmo pozicija”.
Švietimo pabaiga: mokyklos vertybių kaita
Šioje knygoje Postmanas tvirtino, kad švietimas be mito ar pasakojimo, vedančio ir motyvuojančio studentą, yra švietimas be prasmės. Postmanas kalbėjo apie mokyklos demokratišką funkciją, kuri leidžia dalintis skirtingais požiūriais, padedančiais mums vienytis. Autoriaus požiūriu daugiakultūriškumas yra separatistinis judėjimas, kuris sunaikins Amerikos vienybę, bet, kita vertus, jis teigia, kad įvairiapusis mokymas yra labai svarbus dalykas, kuris turi būti panaudojamas mokant istorijos, kultūros ir kalbų.
Vaikystės išnykimas
1982 metais knygoje „Vaikystės išnykimas“ (“The Disappearance of Childhood”) Postmanas aiškina, kad tai, ką mes laikome vaikyste, yra modernusis fenomenas. Jis vaikystę apibūdina kaip laiko tarpą nuo 7 metų, kai išmokstama pilnai kalbėti, iki maždaug 17 metų, kai pilnai įvaldomas raštas. Neatsitiktinai šis laikotarpis atitinka metus, praleistus mokykloje.
Viduramžiais vaikai ir suaugusieji “gyveno bendrame socialiniame ir intelektualiniame pasaulyje” (36 psl.). Vaikai rengėsi kaip suaugusieji, dirbo tuos pačius darbus ir, netgi, pramogavo kaip suaugusieji (lošimas buvo laikomas normaliu užsiėmimu vaikams), bei apsiribojant raštingumu, buvo to paties intelektualumo lygmens. Nedaug vaikų lankė mokyklą. Jie nebuvo apsaugomi nuo žiaurios realybės ar gėdingų suaugusiųjų gyvenimo paslapčių. Suaugusieji neslėpdavo savo seksualinių potraukių, taip pat nebuvo tam tikrų papročių, nusakančių, kaip turėtum civilizuotai elgtis esant tam tikrai situacijai, veiksmams, ar charakteriui. “Be tinkamai suformuoto gėdos supratimo vaikystė egzistuoti negali”. Postmanas raštingumo, švietimo ir gėdos trūkumą paaiškina kaip šiuolaikinį supratimo apie vaikystę trūkumą.
Postmanas prilygina pirmąsias spausdinimo mašinas su supratimu apie vaikystę. Su raštu atėjo ir suaugusiųjų “paslaptys”, informacija pasiekiama tik suaugusiems, kurie mokėjo skaityti. O raštas reikalavo mokyklų, kuriose mokytų žmones skaityti. “Nes mokyklos buvo sukurtos paruošti raštingam suaugusiam, todėl jaunimas nebebuvo laikomas mažaisiais suaugusiais, bet buvo laikomas… neinformuotais suaugusiais” (41 psl.) Šie du faktoriai sukūrė naują socialinę hierarchiją – suaugusieji turėjo “nevaržomą rašto kontrolę vaikų aplinkoje”. Postmanui 1850 m. – 1950 m. buvo “vaikystės kulminacija”. Pradėti švęsti vaikų gimtadieniai ir rūpintis jų gerove, kaip kažkuo ypatingu, ką reikia saugoti. Vaikai gavo specialią aprangą ir literatūrą, kuri skyrėsi nuo suaugusiųjų. Vaikystė tapo kaip malonus ir nekaltas laikotarpis.
1950 m. atsirado televizija ir išnyko vaikas. Televizija yra egalitarinis informacijos perdavimo šaltinis. Pasaulyje nebeliko suaugusiųjų realybės ar paslapčių – visa tai buvo parodoma per žinias, reklamas ir visokias kitokias programas įvairaus amžiaus žmonėms. Vaikystės nekaltumas dingo ir gėdos supratimas tapo “praskiestas, supaprastintas” (85 psl.). Televizija, kuri pakeitė knygas kaip informacijos šaltinį, nereikalauja jokių papildomų žinių ir vis labiau sumažina skirtumą tarp vaiko ir suaugusiojo. Kai kurios televizijos programos vaikams sukelia suaugusiųjų minčių, o kai kurios programos padeda suaugusiems suvaikėti. Televizija sukūrė tris gyvenimo etapus: kūdikystė, vaikas-suaugęs ir senatvė.
Postmanas teigė šią teoriją, bet nepasiūlė jokio sprendimo visai žmonijai. Rašydamas į laikraštį “Times” prieš interneto paplitimą, jis suprato, kad nebėra kelio atgal iš vizualaus elektroninio amžiaus. Postmanas tad teigė: “Pasipriešinimas atsiranda suvokiant tėvų rolę, kaip sukilimą prieš Amerikos kultūrą” (152 psl.).
Pedagoginiai pasiekimai
Televizijos interviu, vykusiame 1995 metais, pavadinimu “MacNeil/Lehrer valanda” Neilas Postmanas kalbėjo apie savo nepasitenkinimą, jog kompiuteriai yra naudojami mokyklose. Jis manė, kad mokykla yra vieta, kurioje turi būti mokoma ne individualiai, o kaip darniai grupei. Postmanas taip pat susirūpino dėl to, jog kompiuteriai pablogins ar visai atims socialinius įgūdžius iš žmonių.
Agresija
Agresija ( – užpuolimas) – individų ar jų grupės emocinė reakcija į konfliktą, frustraciją. Kasdieninėje kalboje agresija dažnai vadinama smurtu.
Jungtinių Amerikos Valstijų viceprezidentas
Jungtinių Amerikos Valstijų viceprezidentas – antrasis aukščiausias Jungtinių Amerikos Valstijų vykdomosios federalinės valdžios pareigūnas, po Jungtinių Valstijų prezidento, ir pirmasis pareigūnas JAV prezidento pareigų perėmimo linijoje. Viceprezidentas taip pat yra JAV įstatymų leidžiamosios valdžios pareigūnas – JAV Senato prezidentas. Viceprezidentas gali pirmininkauti Senato posėdžiams, tačiau kaip įprasta jis šį darbą deleguoja kokiam nors Senato nariui. Viceprezidentas gali balsuoti Senate tik tuo atveju, jei tam tikru klausimu pasiekiamos lygiosios – tokiu būdu jo balsas yra lemiamas. Viceprezidentas taip pat pirmininkauja jungtinėms Kongreso sesijoms. right|thumb|200px|Jungtinių Amerikos Valstijų viceprezidento vėliava Viceprezidentas kartu su JAV prezidentu yra renkami ketverių metų kadencijai netiesioginiuose rinkimuose Rinkikų kolegijos balsavimu. 1967 m. ratifikuota 25-oji JAV Konstitucijos pataisa sukūrė sistemą, kad atsiradus laisvai viceprezidento vietai (viceprezidentui mirus, atsistatydinus arba nušalinus nuo pareigų apkaltos būdu) prezidentas pateikia naują viceprezidento kandidatūrą, kurią turi patvirtinti abu JAV Kongreso rūmai. Iki tol viceprezidento vieta iki kitų JAV prezidento rinkimų likdavo laisva.
Dabartinė 49-oji JAV viceprezidentė yra Kamala Harris.
Agresija
thumb|200px|Agresija kariuomenėje
Būdinga žmonėms ir gyvūnams. Pastariesiems agresija atsiranda dėl biologinių poreikių tenkinimo paskatų. Veisimosi ir jauniklių auginimo laikotarpiu gyvūnų agresyvumas padidėja. Žmonių agresija reiškiasi agresoriaus noru pakenkti savo aukai, kuri dažniausiai to nori išvengti. Sukeltas skausmas gali būti tiek fizinis (užpuolimas), tiek psichologinis (įžeidimas). Taip pat gali reikštis kito asmens nuosavybės niokojimu. Asmuo gali būti susijęs arba nesusijęs su konfliktine situacija ir gali tapti savotišku „atpirkimo ožiu“. Kaip reakcija į konfliktinę situaciją ar frustraciją gali būti ir autoagresija. Ji reiškiasi savęs žeminimu, savęs kaltinimu, savęs žalojimu ar savižudybe.
Agresiją gali sukelti psichikos sutrikimai, alkoholio ir narkotikų vartojimas. Išprievartavimas, žmogžudystė ir kiti smurtiniai nusikaltimai yra viena iš agresijos formų, neretai nulemti pastarųjų veiksnių. Tačiau agresija reiškiama ir socialiai priimtinomis formomis (sporto varžybose).
Nicola Sturgeon
Nikola Fergiuson Sterdžen (, g. 1970 m. liepos 19 d.) – Škotijos politikė, nuo 2014 m. lapkričio 20 d. iki 2023 m. kovo 28 d. ėjusi Škotijos pirmosios ministrės pareigas.
Po 2014 m. Škotijos nepriklausomybės referendumo kampanijos pralaimėjimo, Nikola buvo išrinkta Škotijos nacionalinės partijos lydere ir paskirta Škotijos pirmąja ministre. 2016 m. JK referendume dėl narystės ES Škotijos rinkėjai 62 % balsavo už pasilikimą Europos Sąjungoje, nors už „Brexit“ visoje JK balsavo 52 % rinkėjų. Tiek prieš balsavimą dėl išstojimo iš ES, tiek po jo N. Sterdžen vyriausybė ne kartą pasisakė už antrą referendumą dėl nepriklausomybės.
Berastavičanai
Berastavičanai – kaimas vakarų Baltarusijoje, 3 km į rytus nuo Didžiosios Berastavicos.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Gardino apskrities Mažosios Berastavicos valsčiaus centras, veikė mokykla, cerkvė.
Lietuvos statistikų sąjunga
Lietuvos statistikų sąjunga – Lietuvos statistikų visuomeninė organizacija, įkurta 1992 m. Būstinė Vilniuje, Gedimino pr. 29.
Veikla
Lietuvos statistikų sąjunga vienija besidominčius statistine veikla ir prisidedančius prie statistikos plėtros asmenis. 2007 m. turėjo daugiau kaip 100 narių.
Lietuvos statistikų sąjunga – oficialių statistikos tarnybų, akademinių sluoksnių ir statistinės informacijos analitikų tarpininkė. Rengia narių susirinkimus ir diskusijas, mokslines praktines konferencijas ir seminarus, skaito paskaitas ir pranešimus, atlieka statistinius tyrimus, renka, sistemina ir skelbia medžiagą apie šalies ir užsienio statistikų veiklą, palaiko ryšius su kitomis statistikų organizacijomis, verčiasi leidybine veikla.
Valdymo institucijos – visuotinis narių susirinkimas, valdyba, prezidentas. Lietuvos statistikų sąjunga 2 kartus per metus, kartu su Statistikos departamentu nuo 1998 m. leidžia žurnalą „Lietuvos statistikos darbai“.
Valdybos prezidentai:
prof. Stanislovas Martišius nuo 1992 iki 1998 m.
prof. Rimantas Rudzkis nuo 1999 iki 2002 m.
prof. Vygantas Paulauskas nuo 2003 iki 2008 m.
Nalibokai (Naugardukas)
Nalibokai  – kaimas vakarų Baltarusijoje, 20 km į šiaurės vakarus nuo Naugarduko, prie Nalibokų girios.
Lietuvos statistikų sąjunga
Veikla
dr. Gindra Kasnauskienė nuo 2009 m.
Rimantas Bagdonas
Rimantas Bagdonas:
Maybach Mb.IVa
Maybach Mb IVa – vandeniu aušinamas aviacinis vienaeilis šešių cilindrų vidaus degimo variklis, Pirmojo Pasaulinio karo metais sukurtas Vokietijos Imperijos įmonės „Zeppelin“ dukterinėje įmonėje „Maybach-Motorenbau GmbH“. Tai buvo vienas pirmųjų serijiniu būdu gaminamų variklių, specialiai sukurtų skrydžiams dideliame aukštyje. Mb IVa iš principo skyrėsi nuo panašų pavadinimą turėjusio pirmtako „Maybach Mb.IV“.
Konstrukcija ir gamyba
Kaip ir kiti to meto varikliai, „Maybach“ gamintas 245 AG galios Mb IV dideliame (du kilometrus viršijančiame) aukštyje netekdavo daugiau nei pusės galios. Siekdama kompensuiti šį trūkumą įmonė 1916 m. išleido iš esmės pertvarkytą variantą „Maybach Mb IVa“. Galios kritimui sumažinti buvo naudojamas ne kompresorius, o primityvesnis sprendimas – dideli cilindrai didesnis, suspaudimo laipsnis (6,08:1). Maksimalus variklio pajėgumas buvo bandomas ant Vendelštaino (vok. Wendelstein) kalno, 1800 m aukštyje, kur jis išvystė 245 AG. Teoriškai tai turėtų atitikti 300 AG jūros lygyje, tačiau variklis nebuvo sukurtas atlaikyti tokią galią. Dėl šios priežasties jo konstrukcija numatė tris karbiuratoriaus darbo režimus, kuriuos skrydžio metu reikėjo keisti priklausomai nuo aukščio.
Variklis daugiausiai buvo montuojamas į grafo fon Cepelino gamintus dirižablius, nors buvo kelios dešimtys jų buvo panaudoti ir R klasės didžiuosiuose daugiamotoriuose bombonešiuose (vok. Reisenflugzeug).
Teigiama, kad oficialiai nurodoma 260 AG (191 kW) Mb IVa galia jūros lygyje buvo sąmoningas klastojimas, siekiant, kad jis neatrodytų prasčiai už variklius, kuriuos jis pakeitė.
Pirmojo Pasaulinio karo metu
miniatiūra|Fizir F1V
Techniniai duomenys (Mb. IVa)
miniatiūra|Mb IVa [[Cepelinų muziejus Friedrichshafen|Friedrichshafeno Cepelino muziejuje]]
Lietuvos šilumos tiekėjų asociacija
Lietuvos šilumos tiekėjų asociacija – Lietuvos asociacija, vienijanti šilumos tiekimo energetikos įmones, organizacijas ir kitas asocijuotas energetikos struktūras. Įkurta 1998 m. Būstinė Vilniuje, Naugarduko g. 55a.
Veikla
Lietuvos šilumos tiekėjų asociacija turi 41 narį, iš jų 31 šilumos tiekimo įmonė, kurios gamina ir tiekia apie 99 % šalyje perduodamos šilumos energijos (2007 m.). Valdymo institucijos: visuotinis narių susirinkimas, taryba ir prezidentas.
Asociacija koordinuoja narių veiklą, atstovauja jų interesams, apibendrina šilumos ūkio įmonių patirtį, teikia siūlymus valstybinės valdžios ir valdymo institucijoms, rengia parodas, konferencijas, seminarus, atlieka rinkos ir viešosios nuomonės tyrimus, rengia šilumos ūkio apžvalgas, leidžia leidinius. Nuo 2001 m. Pasaulio energetikos tarybos Lietuvos komiteto, nuo 2003 m. tarptautinės centralizuoto šilumos tiekimo, vėsinimo ir kogeneracijos asociacijos „EuroHeat & Power“ narė.
Nuo 1998 m. kartu su Lietuvos šiluminės technikos inžinierių asociacija leidžia žurnalą „Šiluminė technika“. Viena Lietuvos energetikos muziejaus, įkurto 2002 m. Vilniuje įkūrėjų ir dalininkių.
Hutteen SC
„Hutten Sports Club“ – Sirijos futbolo klubas iš Latakijos.
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m. Žaidžia Premjer lygoje.
Futbolo komanda 2001 m. iškovojo Sirijos futbolo taurę.
Pakuodžiupiai
Pakuodžiupiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Piniavos. Kaimo pakraštyje auga valstybės saugomas Pakuodžiupių kadagys.
Notama
thumb|right|300px|Notama žemėlapyje Notama  – nedidelė sala rytinėje Baltijos jūros dalyje. Priklauso Estijai. Labiausiai į vakarus nutolęs šalies taškas, esantis į vakarus nuo Saremos. Salos plotas 58 000 m². Priklauso Vilsandžio nacionaliniam parkui. Saloje peri daug paukščių.
Sala priskirta administruoti Atlos kaimo savivaldybei, kuri yra Lenės–Sarės valsčiaus sudėtyje, Sarės apskrityje.
Horkos (reikšmės)
Horkos gali reikšti Baltarusijos gyvenvietes:
Jazylė
Jãzylė – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Urečos. Apylinkės centras. Veikia mokykla, darželis, biblioteka, kultūros namai, vaistinė, ambulatorija, medienos įmonė.
Pakuonis (kaimas)
Pakuonis – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pakuonio miestelio.
Škotijos pirmasis ministras
miniatiūra|247x247px|[[Humza Yousaf|Hamza Jusafas, šias pareigas einantis nuo 2023 m. kovo 28 d.]] Škotijos pirmasis ministras – Škotijos vyriausybės vadovas. Pirmasis ministras pirmininkauja Škotijos ministrų kabinetui ir visų pirma yra atsakingas už Škotijos vyriausybės politikos formavimą, plėtojimą ir pristatymą. Papildomos pirmojo ministro funkcijos – propaguoti Škotiją ir atstovauti jai oficialiai šalyje ir užsienyje.
Pirmąjį ministrą renka Škotijos parlamento nariai, o oficialiai jį skiria Jungtinės Karalystės monarchas. Būdamas Škotijos vyriausybės vadovas, pirmasis ministras yra tiesiogiai atskaitingas Škotijos parlamentui už savo ir visos vyriausybės veiksmus.
Hamza Jusafas iš Škotijos nacionalinės partijos yra dabartinis Škotijos pirmasis ministras. Jis pradėjo eiti pareigas 2023 m. kovo 28 d. ir tapo jauniausiu žmogumi, pirmuoju Škotijos azijiečiu ir pirmuoju musulmonu, užėmusiu šias pareigas.
Matyliai
Matyliai arba Motyliai  – kaimas Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiučino rajone, 10 km į vakarus nuo Zabalacio, 4 km nuo Lietuvos sienos. Praeina kelias Vosyliškės–Rakai. Šalia šiaurės vakaruose prasideda Katros kraštovaizdžio draustinis.
Istorija
Matyliai minimi nuo 1641 m. kaip ašašninkų (medžiotojų pėdsekių) kaimas Beržtų girioje. Ten būta 11 valakų žemės, iš kurių 9 priklausė ašašninkams, 1 skirtas ganiavai ir 1 činšui.
Nuo XIX a. iki XX a. Matyliai priklausė Gardino apskričiai, Beržtų valsčiui. 1921 m. čia gyveno 358 baltarusiai ir 14 žydų.
Toni Eggert
Toni Eggert (g. 1988 m. gegužės 12 d. Zūlyje) – vokiečių rogučių sporto atstovas. Olimpinis prizininkas, daugkartinis pasaulio ir Europos čempionas.
Biografija
2012 m. Eggert pelnė savo pirmuosius medalius pasaulio čempionate - auksą estafetėje ir sidabrą dvejetų varžybose. 2013 m. vokietis pirmą kartą tapo Europos čempionu. 2014 m. dalyvavo savo debiutinėse 2014 m. žiemos olimpinėse žaidynėse, kuriose pelnė 8-ą vietą dvejetų varžybose. 2018 m. žiemos olimpinių žaidynių dvejetų varžybose pelnytas bronzos medalis. 2019 m. pasaulio rogučių sporto čempionate Eggertpelnė auksą dvejetų ir sprinto rungtyse.
Dudkos
Dudkos  – kaimas Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiučino rajone, 9 km į šiaurės vakarus nuo Zabalacio, 1,5 km nuo Lietuvos sienos. Šalimais praeina kelias Vosyliškės–Rakai.
Istorija
Nuo XIX a. iki XX a. Dudkos priklausė Gardino apskričiai, Beržtų valsčiui. 1921 m. čia gyveno 144 baltarusiai ir 3 lenkai.
Vaindlo
Vaindlo (SV Stenskär) – nedidelė sala Suomijos įlankoje, Baltijos jūroje. Šiauriausias Estijos taškas. Nutolusi 26 km į šiaurę nuo šalies krantų. Salos plotas – 6,2 hektarai. Vaindlo priklauso Vihulos kaimo savivaldybei, kuri yra Vakarų Viru apskrityje.
Sala yra atvaizduota 2 eurų estiškoje monetoje
Gyvūnija
Saloje peri upinės žuvėdros, poliarinės žuvėdros, lututės, didžiosios zylės, jūriniai bėgikai, raguotajieji vieversai, plėšriosios medšarkės, geltonosios startos bei kiti paukščiai.
Istorija
Iki 1721 m. sala priklausė Švedijai. Pagal tais metais pasirašytą Ništato taikos sutartį, ji atiteko Rusijai. Antrojo pasaulinio karo metu šalia salos vyko aktyvūs karo veiksmai. Sala vėl priklauso Estijai, jai atkūrus valstybingumą. 1718 m. saloje buvo pastatytas medinis švyturys. Vėliau jo vietoje, 1871 m. pastatytas naujas švyturys, vadinamas Vaindloo tuletorn, kurį prižiūri šalies Jūros administracija. Taip pat saloje yra 50 m sargybos bokštas su radaru, kuriame įsikūręs šalies pasienio sargybos postas. Turistai į salą neįleidžiami.
Pakupriai
Pakupriai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kražių.
Marija Jaremčiuk
Marija Nazarivna Jaremčiuk (, g. 1993 m. kovo 2 d. Černivciuose, Ukraina) – Ukrainos pop dainininkė. 2012 metais Latvijos festivalyje „Naujoji banga“ užėmė trečiąją vietą.
2013 metais laimėjo Ukrainos atranką į Euroviziją su daina „Tick-Tock“ ir atstovaus Ukrainai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse.
Horkos (Staryja Darohos)
Hòrkos – agromiestelis pietinėje Baltarusijoje, 16 km į vakarus nuo Staryja Darohų. Veikia mokykla, lopšelis-darželis, medicinos punktas, biblioteka, kultūros namai. Žemės ūkio pramonė.
Etimologija
Kaimo vardas kildinamas nuo žodžio – „kalnas“. Pasakojama, kad apylinkėse būta pelkių, todėl gyventojai geresniam gyvenimui persikėlę ant kalvos, kur ir įkūrę kaimą.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Babruisko apskrities Horkų valsčiaus centras, buvo parapinė cerkvė, ligoninė, mokykla.
FK Bratstvo Cijevna
„Bratstvo Cijevna“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Podgoricos priemiesčio Liaikovičių.
Istorija
Klubo įkūrimo metais laikomi 1975-ieji. Jugoslavijoje žaidė regioninėse varžybose. Nepriklausomos Juodkalnijoje ilgą laiką žaidė Antroje lygoje.
Pasiekimai
Geriausi pasiekimai buvo 2009-10 ir 2015-16 metų futbolo sezonai, kai Antroje lygoje buvo užimta trečia vieta. Žaidė pereinamąsias rungtynes dėl patekimo į elitą. Abiem atvejais kovas pralaimėjo ir liko Antroje lygoje.
Sezonai
Šaltiniai: