cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neteisėtas miško kirtimas
Prevencija
2008 m. JAV, papildydama su nelegalia gyvūnų ir augalų prekyba susijusį Lacey aktą, tapo pirmąja iš didžiųjų medienos importuotojų, įstatymiškai uždraudusi šalies viduje prekiauti teisėtumo įrodymų neturinčia mediena ir jos produktais. Vienas garsiausių šio įstatymo pritaikymo atvejų buvo 2010–2011 m. įvykdyti gitarų gamintojo Gibson Guitar patikrinimai, po kurių, radus neteisėtos medienos iš Madagaskaro, kompanijai skirta 350 000 JAV dolerių bauda. Panašaus tipo įstatymą 2012 m. lapkritį priėmė Australija, o nuo 2013 m. kovo 3 d. visos ES mastu įsigaliojo Medienos reglamentas, draudžiantis prekiauti neteisėtai gauta mediena ir jos produktais. Tuo tarpu Japonija viešųjų pirkimų reikalavimus yra papildžiusi sąlyga, jog valstybinėms reikmėms galima naudoti tik legalią medieną.
Galimybė galutiniams vartotojams atpažinti teisėtą, darniais principais gautą medieną gali paskatinti jos vartojimą ir suteikti ekonominę paskatą miško savininkams laikytis griežtesnių medienos gavybos taisyklių. Pasaulyje šiuo metu egzistuoja kelios dešimtys medienos sertifikavimo sistemų, tarp kurių populiariausi Miškų valdymo tarybos (Forest Stewardship Council (FSC)) ir Miško pažymų patvirtinimo programos (Programme for the Endorsement of Forest Certification (PEFC)) sertifikatai. FSC 2012 m. rugpjūčio duomenimis apima 157 mln. ha miškų, tačiau tik 11,5 % jų yra tropiniai, kuriuose įvykdoma daugiausia neteisėtų kirtimų. Tuo tarpu PEFC sertifikatą 2011 m. pabaigoje buvo gavę 245 mln. ha miškų, tarp kurių tropiniai taip pat sudarė mažą dalį.
Vienos universitetas
thumb|Pagrindinis pastatas Vienos universitetas - po Prahos universiteto seniausias universitetas, įkurtas vokiškose žemėse (1365 m.), Austrijos aukštoji mokykla. Didžiausias universitetas vokiškai kalbančiose valstybėse (85 000 studentų ). 130 studijų programų. 7 624 darbuotojų, iš jų - 6 035 mokslo.
Anksčiau universitete veikė Medicinos fakultetas (nuo 2004 m. Vienos medicinos universitetas).
Mokslininkai
thumb|upright|Fojė Theodor Billroth, Marietta Blau, Ludwig Boltzmann, Franz Brentano, Charlotte Bühler, Karl Bühler, Rudolf Carnap, Conrad Celtis, Viktor Frankl, Sigmund Freud, Kurt Gödel, Olga Hahn-Neurath, Berthold Hatschek, Marian Heitger, Moritz Hoernes, Marie Jahoda, Moritz Kaposi, Berta Karlik, Hans Kelsen, Alfred Kohler, Helmut Koziol, Johann Josef Loschmidt, Lise Meitner, Oskar Morgenstern, Otto Neurath, Johann Palisa, Richard Pittioni, Pius II., Elise Richter, Karl Freiherr von Rokitansky, August Schleicher, Moritz Schlick, Wendelin Schmidt-Dengler, Joseph von Sonnenfels, Josef Stefan, Nikolaj S. Trubeckoj, Carl Auer von Welsbach, Johann Puluj
Studentai
Franz Alt, Bruno Bettelheim, Janko Ferk, Paul Feyerabend, Hertha Firnberg, Heinz Fischer, O. W. Fischer, Iwan Franko, Sigmund Freud, Kurt Gödel, Jörg Haider, Theodor Herzl, Hugo von Hofmannsthal, Heinrich Freiherr von Huyssen, Elfriede Jelinek, Karl Kautsky, Edith Kneifl, Karl Kraus, Bruno Kreisky, Hans Kudlich, Paul Lazarsfeld, Käthe Leichter, Peter Luder, Andreas Maislinger, Tomáš Garrigue Masaryk, Alois Mock, Papst Pius III., Paul Pella, Peter Porsch, Henning Röhl, Manfred Rumpl, Wolfgang Schüssel, Hilde Spiel, Adalbert Stifter, Mutius von Tommasini, Kurt Waldheim, Stefan Zweig, Ulrich Zwingli, Joseph von Sonnenfels
Jonas Kosas
Šeima
Vedė Marijaną Volf von Lüdinghausen. Turėjo keturis vaikus:
Humbolto viršukalnė
Humbolto viršukalnė  – antras pagal aukštį kalnas Venesueloje. Stūkso šalies šiaurės vakaruose, Meridos valstijoje, Meridos Kordiljeroje, Siera Nevada de Meridos masyve. Aukštis – 4940 m. Patenka į Siera Nevados nacionalinį parką. Kalno šlaituose driekiasi du didžiausi ledynai šalyje – Rytų Koromoto bei Sivero. Dėl klimato atšilimo jie sparčiai tirpsta.
Kalnas pavadintas vokiečių gamtininko Aleksandro fon Humbolto garbei.
Naujosios Vilnios geležinkelio stotis
Naujosios Vilnios geležinkelio stotis – geležinkelio stotis ir geležinkelio mazgas Vilniaus šiaurės rytuose, Naujojoje Vilnioje, A. Kojelavičiaus g. 147. Stoja traukiniai Vilnius–Kena ir Vilnius–Turmantas. Yra daug įvairių atšakų į pramonės ir verslo objektus (anksčiau čia veikusius fabrikus, sandėlius, kitus statinius). Yra požeminė perėja. Virš A. Kojelavičiaus gatvės yra laiptuota perėja (laiptai).
Istorija
thumb|left|Kryžius-paminklas trėmimams atminti (šone vagonai, kokiais buvo vežti žmonės)
Nutiesus Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį ir 1862 m. įsteigus geležinkelio stotį, gyvenvietėje apsigyveno geležinkelininkai. Stotis įsikūrė buvusiose Rokantiškių kaimo žemėse. 1860–1862 m. nutiesus geležinkelį, prie Vilnios upės įkurta geležinkelio stotis buvo pavadinta Novaja Vileika. Toks pavadinimas labiau siejosi su Vilniaus gubernijos miestu Vileika, kuris buvo už 100 km į rytus nuo šios stoties. Vileika – tai slaviškas maloninę reikšmę turintis vedinys iš Neries slaviško pavadinimo Vilija. Dėl kalbų maišymo apslavėjusių vietos gyventojų taip vadinama ir Vilnios upė. Tad naujoji geležinkelio stotis pavadinta pro šalį tekančios upės slavišku vardu Vileika, tik prie jo pridėtas pažyminys Novaja (Naujoji).
1940–1941 m. iš Naujosios Vilnios geležinkelio stoties į Sibirą tremtin buvo vežami pirmieji lietuvių, lenkų ir kitų tautybių žmonės.
Po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo Naujosios Vilnios geležinkelio stoties memoriale kasmet (birželio 14 d.) vyksta Trėmimo minėjimo renginiai. 2009 m. vyko Tarptautinės istorinio teisingumo komisijos organizuojamas teatralizuotas Gedulo ir vilties dienos minėjimas „Vilties paukštė”.
2013 m. Naujosios Vilnios geležinkelio stoties memoriale, virš traukinio fragmento, prie kurio kasmet vyksta Trėmimo minėjimo renginiai, įrengta plieno ir stiklo konstrukcija, kuri apsaugo traukinį nuo lietaus ir sniego.
Skuodo rajono Pašilės pagrindinė mokykla
Skuodo rajono Pašilės pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pašilėje (Skuodo raj.), Mokyklos g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290896720. Steigėjas Skuodo rajono savivaldybės taryba.
2012 m. Pašilės pagrindinė mokykla uždaryta, nenaudojama.
Acetamidas
250px|miniatiūra|Acetamido kristalinė struktūra Acetamidas CH3CONH2 – acto rūgšties amidas. Adatos formos kristalai kvepiantys pele, išskindantys drėgname ore. Gerai tirpsta vandenyje ir karštame spirite, praktiškai netirpsta benzole ir eteryje.
Kaitinant acetamidą sauso HCl srovėje gaunamas amonio chloridas ir diacetamidas (CH3CO)2NH.
Kauksnujai
Kauksnujai – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Jasvilaičių. Seniūnaitijos centras.
Acetamidas
Vartojamas kaip organinių junginių tirpiklis, higroskopinis. Acetamidas vartojamas popieriaus, odos gamyboje.
Acetamidas yra pakankamai stiprus junginys, kuris praktiškai nesuyra esant virimo temperatūrai (221,5 °C) prie normalaus slėgio. Acetamidą labai lėtai ardo šaltos rūgštys ir šarmai.
Gamtoje acetamidas yra randamas mineralo pavidalu.
Acetilacetonas
thumb|Acetilacetono struktūrinė formulė. Acetilacetonas (diacetilmetanas, CH3–CO–CH2–CO–CH3) su metalų jonais sudaro patvarius kompleksinius junginius, kurie vartojami analizinėje chemijoje Be, Cu, Cr, Fe ir kitiems metalams nustatyti ir atskirti; radiochemijoje – radioaktyviems izotopams išskirti. Acetilacetonas naudojamas organinėje sintezėje.
Domas Rocius
Domas Rocius (1905 m. spalio 15 d. Užventyje – 1943 m. spalio 17 d. Pliaterave) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.
Ekonomikos augimas nesukuriant darbo vietų
Ekonomikos augimas nesukuriant darbo vietų ( arba Jobless recovery) – sąvoka naudojama apibūdinti situacijai, kai ūkis atsigauna po recesijos, tačiau gyventojų užimtumas nedidėja. Sąvoka pradėta naudoti JAV XX a. 10-ame dešimtmetyje apibūdinant ekonomikos atsigavimą prezidento Dž. Bušo vadovavimo pabaigoje. XXI a. pradžioji ši sąvoka vėl buvo prisiminta.
Domas Rocius
Biografija
1934–1935 m. savaitraščio „Darbo žemaitis“ atsakingasis redaktorius. 1936 m. baustas. 1936–1940 m. LKP Telšių parajonio ir apskrities komiteto sekretorius. 1936–1938 m. su kitais leido nelegalų laikraštį „Liaudies frontas“.
Ekonomikos augimas nesukuriant darbo vietų
Iki XX a. 10-to dešimtmečio ekonomikos atsigavimas nedelsiant pasireikšdavo santykinai greitu užimtumo didėjimu. Tačiau pradedant 1991 m. recesija ankstesnio užimtumo lygio atsistatymas tapo lėtu.
Domas Rocius
Biografija
1940 m. Liaudies Seimo narys. 1940–1941 m. Telšių apskrities vykdomojo komiteto pirmininkas. 1940–1943 m. LSSR AT Prezidiumo pirmininko pavaduotojas. Dalyvavo Rainių žudynėse ir turbūt todėl neapdovanotas jokiais reikšmingesniais sovietiniais medaliais. 1941 m. birželio mėn. pasitraukė į SSRS. Buvo sovietinių partizanų brigados komisaras, vadas, žuvo Baltarusijoje. 1954 m. palaikai perkelti į Vilnių.
Ekonomikos augimas nesukuriant darbo vietų
Priežastys
Ekonomistai nesutaria dėl šio reiškinio prigimties ir kaip su juo kovoti. Kai kurie ekonomistai teigia, jog taip gali atsitikti kuomet dėl automatizacijos ir robotizacijos padidėja produktyvumas ir ekonomika gali augti mažinant užimtumą. Kiti mano, kad tai buvo susiję su struktūriniais pokyčiai darbo rinkoje.
Armukšna (upė)
Armukšna – upelis Lietuvoje, Anykščių ir Ukmergės rajonuose; Mūšios kairysis intakas (Šventosios baseinas). Prasideda šlapynėje prie Budrių kaimo, šalia Budrių ežero, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko. Teka laukais į pietus, žemupyje – į pietvakarius. Įteka į Mūšią 10,8 km nuo jos žiočių, ties Pamūšiu.
Intakas – Upelis (dešinysis).
Visa vaga, išskyrus patį žemupį, ištiesinta. Kaimai prie Armukšnos: Budriai, Žibučiai, Laviškis, Mariniškiai, Armukšna, Pamūšis.
AeroLAZ
thumb|AeroLAZ AeroLAZ – autobusų serija, pritaikyta oro uostams. Šiame LAZ gamybos autobuse yra sumontuotas galingas „MAN“ Euro 3 variklis. Šis autobusas eksportuojamas į NVS šalis. Taip pat vieną iš jų turi Bukarešto oro uostas.
Armukšna (upė)
Vandenvardis Armukšnà kildinamas nuo žodžių arma („klampynė“), armuo („klampynė, liūnas, gelmė, arimas“), armena („ariama žemė“).
AeroLAZ
Tai kokybiški, turintys 13 sėdimų vietų autobusai. Naudojami Lvovo bei Kijevo Boryspilios tarptautiniuose oro uostuose,
Gamintojas: Lvovo autobusų gamykla (Lvovas)
Automagistralė M02 (Ukraina)
Automagistralė M02 – tarptautinis greitkelis Kiptai–sienos kirtimo punktas „Bačevskas“ Ukrainoje, sutampantis su europiniu kelio  (Kijevas-Maskva) dalimi.
Uda (Chabarovskas)
Uda  – upė Rusijoje, Chabarovsko krašto centrinėje dalyje. Prasideda dviem ištakomis Džagdų kalnagūbrio šiaurinėje dalyje. Teka į rytus. Įteka į Ochotsko jūros Udos užutėkį.
Intakai: Čogaras, Maja, Džana (kairieji), Ševli, Gerbikanas, Galamas (dešinieji). Udoje yra svarbios lašišų nerštavietės. Prie upės žiočių įsikūręs Čumikano uostas.
Automagistralė M02 (Ukraina)
Prasideda Kiptuose ( greitkelyje), kerta Borzną, Baturyną (Černigovo sritis), Krolevecą, Hluchivą ir pasibaigia sienos kirtimo punkte su Rusija „Bačevskas“ (Sumų srityje; toliau į Maskvą).
Teisėjas (sportas)
thumb|[[Futbolo teisėjas (centre) rodo žaidėjui geltoną kortelę]] thumb|[[Sumo teisėjas (dešinėje)]]
Įvairių sporto šakų varžyboms teisėjauja keletas teisėjų – krepšinyje būna 2 ar 3 aikštės teisėjai, ledo ritulyje – keli aikštės teisėjas ir vienas šoninis teisėjas.
Futbolas
Futbole teisėjai atsirado neiškart. Susitikimuose ginčytini klausimai dėl taisyklių laikymosi buvo sprendžiami kapitonų susitarimu. Vėliau (apie 1872 m.) tokiems ginčams spręsti buvo pradėti skirti žaidime aktyviai nedalyvaujantys komandų atstovai. Neutralus teisėjas (paskirtas abiejų komandų susitarimu) pirmą kartą paminėtas 1880 m. Pagrindiniam teisėjui padeda du šoniniai teisėjai.
Olsa
Olsa – upė Lenkijoje (Silezijos vaivadijoje) ir Čekijoje (Moravijos-Silezijos krašte), dešinysis Oderio intakas. Dviejose atkarpose upe eina Čekijos-Lenkijos siena.
Pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėta 1290 m.
Pažirnajė
Pažirnajė – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pabaisko.
The Neon God: Part 2 – The Demise
„The Neon God: Part 2 – The Demise“ – dvyliktasis studinis ir antrasis, pasirodęs 2004 m., JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas, koncepcinio darbo „The Neon God: Part 1 – The Rise“ tęsinys.
Paskirtinis (Raseiniai)
Paskirtinis – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Nemakščių, truputį į vakarus nuo Molavėnų. Pro kaimą teka Skirtinas.
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Kelias į Molavėnus
Kakute
Teigiama, kad kakute labiau naudojo ne vyrai nindzės, o kunoiči (, „moterys nindzės“).
Nuorodos
Iliustracijos:
Acetilceliuliozė
thumb|Celiuliozės acetato struktūrinė formulė. Acetilceliuliozė, celiuliozės acetatas – celiuliozės acto rūgšties esteriai. Gaunama, veikiant celiuliozę acto rūgšties anhidridu. Acetilceliuliozės žaliava yra medvilnė arba medienos celiuliozė. Acetilceliuliozė labai atspari šviesai, nedega, pasižymi geromis fizinėmis-cheminėmis savybėmis. Vartojama fotografijos ir kino juostų, acetatinio pluošto, plastikų, lakų ir kt. gamyboje.
Energetikos politika
Energetikos politika – politikos sritis, apimanti aprūpinimo energija, jos gavybos, naudojimo, taupymo ir kitus klausimus. ES mastu rūpinasi Energetikos ir transporto generalinis direktoratas (energetikos komisaras - Andris Piebalgs). Lietuvoje už energetikos politiką yra atsakinga LR energetikos ministerija ((anksčiau kurį laiką taip pat - Ūkio ministerija).
Rukų pagrindinė mokykla
Skuodo rajono Rukų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skuodo raj., Rukuose, Mokyklos g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190896872. Steigėjas Skuodo rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Mosėdžio gimnazijos skyrius.
Liberijos ekonomika
Liberijos ekonomika – Liberijos, valstybės Vakarų Afrikoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, ekonomika.
Skryliai
thumb|250px|Skryliai su grietine
Liberijos ekonomika
Ūkis
Liberija – ekonomiškai silpna valstybė. Svarbiausios ūkio šakos – kasyba ir bioprodukcinis ūkis. 1990–1997 m. ir 2001– 2003 m. pilietiniai karai neigiamai paveikė Liberijos ekonomiką. 2003 m. BVP sudarė 0,38 mlrd. JAV dolerių (pagal perkamosios galios paritetą – 3,26 mlrd. JAV dol.), 2008 m. – 1,5 mlrd. JAV dolerių. BVP dalis 1 gyventojui 2003 m. – 130 JAV dolerių (pagal perkamosios galios paritetą – 1000 JAV dol.), 2008 m. – 500 JAV dolerių. Užsienio skola – 2,3 mlrd. JAV dolerių (2002 m.). Svarbiausia transporto šaka – prekybinis laivynas.
Skryliai
Skryliai – buvusios ATR teritorijoje paplitęs miltinis valgis. Gaminamas iš kvietinių, ruginių ar grikinių miltų tešlos, kuri iškočiojama į ploną blyną ir supjaustoma trikampiais arba keturkampiais. Paskiau skryliai verdami, nuvarvinami ir patiekiami su spirgučiais, alyvų aliejumi arba grietine. Lenkijoje kartais valgomi su raugintais kopūstais ir grybais.
Liberijos ekonomika
Pramonė
Bomi Hilso, Nimbos, Mano Riverio ir Bong Randžo telkiniuose kasama geležies rūda. Deimantai (10 000 karatų, 2004 m.) daugiausia gaunami Nimbos grafystės šiaurėje ir Gbarpolu, Grand Kape Mounto, Lofos grafystėse, netoli Siera Leonės sienos.
Rukų pagrindinė mokykla
Istorija
2007 m. prijungta prie Mosėdžio gimnazijos kaip skyrius.
Skryliai
Skryliai kilę iš itališkos pastos ir į ATR atvežti XVI a. italų kilmės Žygimanto Senojo žmonos Bonos Sforzos.
Liberijos ekonomika
Pramonė
Dar kasamas auksas (20 kg, 2004 m.), baritas, kianitas. 2000 m. pagaminta 524 mln. kWh. elektros energijos. 62% elektros energijos pagamina šiluminės elektrinės, 38% – hidroelektrinės; didžiausia Mount Cofe hidroelektrinė prie Sent Paulo upės.
Apdirbamoji pramonė menka; daugiausia perdirbamas lateksas ir palmių aliejus. Yra nedidelių naftos perdirbimo, statybinių medžiagų (cementas), medienos apdirbimo, chemijos (muilas), siuvimo, avalynės (daugiausia guminės), maisto (gėrimų) pramonės įmonių. Pramonė daugiausia sutelkta Monrovijoje.
Bioprodukcinis ūkis
thumb|Cukranendrių rinkimas Liberijoje Žemės ūkio naudmenos užima apie 27% Liberijos teritorijos, iš jų ariamoji žemė apie 15%. Vyrauja nedideli, 3 ha ploto ūkiai. Eksportui plantacijose ir mažuose ūkiuose auginami kaučiukmedžiai, kavamedžiai, kakavmedžiai, alyvpalmės. Dar auginami maniokai, dioskorėjos, batatai, bananai, ryžiai, cukranendrės.
Veisiami galvijai, kiaulės, avys, ožkos; gyvulininkystę plėtoti trukdo musė cėcė.
Kertamas miškas; 2003 m. paruošta 5,7 mln. m³ medienos. Žvejyba; 2002 m. sugauta 11 500 t žuvų ir kitų jūrų gyvūnų, daugiausia jūrų liežuvių, omarų, vėžių, krevečių, krabų.
Bankai
2007 m. veikė Liberijos centrinis bankas, įkurtas 1999 m. vietoje Liberijos nacionalinio banko, būstinė Monrovijoje) ir 5 komerciniai bankai (visi Monrovijoje, iš jų vienas Italijos, vienas Nigerijos kapitalo).
Užsienio prekyba
Užsienio prekybos balansas neigiamas. 2004 m. eksportuota prekių už 910 mln., importuota už 484 mln. JAV dolerių. 2006 m. eksportas siekė 1,2 mlrd. JAV dolerių, importas – 7,14 mlrd. JAV dolerių.
Eksportuojama daugiausia kaučiukas (41,5% viso eksporto, 2003 m.), mediena, kakavos pupelės, geležies rūda, importuojami maisto produktai, gyvuliai, ryžiai, nafta (17% viso importo, 2004 m.), mašinos, transporto įranga, plataus vartojimo prekės. Daugiausia prekių eksportuojama į Vokietiją (43,2% viso eksporto), Lenkiją, Graikiją, JAV, importuojama iš Pietų Korėjos (39,2% viso importo), Japonijos, Singapūro, Vokietijos (2003 m.). Lietuva 2005 m. į Liberiją eksportavo prekių už 30,1 mln. Lt, importavo iš jos prekių už 6,4 mln. Lt.
Turizmas
Turizmas išplėtotas menkai. Labiausiai turistų lankomi paplūdimiai netoli Monrovijos ir Robertsporto, Kpatavi kriokliai (Zor Creeko upėje), Kendejos skansenas.
Teismų praktika
Teismų praktika - teismų vykdoma, formuojama teisės taikymo ir teisės aiškinimo praktika. Didžiausią įtaką daro aukštesnės, aukščiausios instancijos teismai (Aukščiausiasis Teismas, Vyriausiasis administracinis teismas). Itin didelę reikšmę turi angloamerikiečių teisėje, kur turi netgi įstatymo galią. Lietuvoje vienodinant didelį vaidmenį vaidina LAT, LVAT ir kiti teismai.
Valstybinė saugomų teritorijų tarnyba
thumb|250px|Buveinė (2023)
– viešojo administravimo įstaiga, atsakinga už valstybės saugomų teritorijų priežiūrą ir plėtrą.
Istorija
1945 m. LSSR įsteigti pirmieji 8 gamtiniai draustiniai, sukurti medžiojamosios faunos atkūrimo tikslu. 1948 m. draustiniai transformuoti į medžioklės rezervatus arba panaikinti. 1959 m. priimtame pirmajame Gamtos apsaugos įstatyme įteisintos pagrindinės LTSR saugomų teritorijų kategorijos ir jų režimai. 1960 m. atsirado pirmieji konservacinių tikslų siekiantys gamtiniai ir kompleksiniai draustiniai (apie 100, 2% šalies ploto). Išplėstas gamtinių rezervatų tinklas, suformuluota gamtinio karkaso idėja, kompleksinių saugomų teritorijų samprata bei jų teritorinės plėtros koncepcija, įteisinta gamtos paminklų kategorija.
Atkūrus Nepriklausomybę
1993 m. ir 2001 m. priimtas Saugomų teritorijų įstatymas, pradėjęs naują etapą saugomų teritorijų raidoje.
Sukurta saugomų teritorijų administravimo sistema, įsteigtos visų nacionalinių ir regioninių parkų direkcijos.
1991 m. baigtas formuoti Lietuvos nacionalinių parkų tinklas. 1992 m. įteisinta regioninių parkų sistema bei išplėstas valstybinių draustinių tinklas. 2002 m. įsteigtas pirmasis biosferos rezervatas, pradėtas formuoti NATURA 2000 teritorijų tinklas.
Saugomos teritorijos
thumb|250px|Vadovė A. Jasinavičiūtė thumb|250px|Buveinė (2015)
Ghi
thumb|right|200px|Ghi Ghi  – indiškas lydytas sviestas. Jis plačiai naudojamas Indijos virtuvėje, taip pat yra daręs įtaką ir kitoms lydyto sviesto rūšims pasaulyje. Žodis kilęs iš 'iššlakstytas'.
Pavadinimai
Ghi naudojamas visame Indijos subkontinente ir turi daug įvairių vietinių pavadinimų. Hindi, urdu ir bengalų kalbomis tariamas ghī, nepalų kalba – ghju (घ्यू), pandžabų kalba – ghjo. Marati kalba vadinamas tup, kanadų kalba – tupa (kn: ತುಪ್ಪ tuppa), telugų, tamilų, malajalių kalbomis – nei.
Gaminimas ir naudojimas
Gaminant ghi naudojamas įvairių gyvulių sviestas, kuris ilgą laiką kaitinamas iki kunkuliavimo. Kaitinimo metu išgaruoja sviesto vanduo, o pieno baltymai sutirštėja ir nusėda žemyn. Toks sviestas nukoštas tinka vartoti labai ilgai netgi nelaikant jo šaltai. Jis turi specifinį skonį ir kvapą.
Ghi indų mitologijoje laikomas vienu iš penkių svarbiausių esencijų pančamrita (Pañcāmṛta), kurias sudarė pienas, cukrus, dahi, medus ir ghi. Todėl šis produktas plačiai naudojamas hinduizmo ritualuose. Pvz., jis naudojamas deginti šventose lempose, juo plaunami kai kurie religiniai objektai.
Kulinarijoje (indiškose virtuvėse) ghi yra vienas plačiausiai naudojamų riebalų greta augalinių aliejų. Juo dažnai apipilami ryžiai, iš jo gaminami indų konditerijos saldėsiai. Taip pat ghi naudojamas virimui riebaluose, kadangi jo degimo temperatūra ypač aukšta.
Variantai
Pietų Azijoje nuo seniausių laikų naudojamas ghi vėlesniais laikais pateko į kitas pasaulio virtuves. Jis plačiai naudojamas islamo virtuvėje, ir arabų kalba jis žinomas kaip, persiškai – kaip. Kiti variantai:
Atskiroji nuomonė
Atskiroji nuomonė – vieno ar kelių teisėjų pozicija priimant sprendimą, nesutampanti su daugumos nuomone. Gali būti išreiškiama ir įforminama kaip atskiras dokumentas, teismo aktas. Privalomosios galios neturi. Svarbus konstitucinės teisės, kitų teisės mokslo šakų tyrimo objektas.
Reikšmė
Atskiroji nuomonė padeda „demistifikuoti“ teisę, kaip vienmintiškumo pasireiškimą, teisę, „visais“ atvejais turinčią vienintelį teisingą sprendimą. Atskiroji nuomonė skatina dauguma teisėjų balsų priimtą nutarimą stipriau argumentuoti ir konkuruoti su atskirosios nuomonės argumentais. Parodo, kad teisme gali būti keli teisingi sprendimai. Padeda susidaryti išsamesnį vaizdą apie sprendžiamą konstitucinę problemą. Teisėjų daugumai teks atsižvelgti į mažumos argumentus ir rasti naujų bei stipresnių argumentų.
Lietuva
Lietuvoje egzistuoja LR KT (pagal LR KT įstatymą). Pirmasis Lietuvoje atskirąją nuomonę išreiškė prof. Egidijus Šileikis (LEO LT ir kitose bylose).
Kaketos departamentas
Kaketa  – departamentas Kolumbijos pietuose. Administracinis centras – Florensija.
Geografija
Didžioji departamento dalis išsidėsčiusi selvoje. Tačiau vakaruose siekia Andus. Departementą kerta Kaketos upė ir jos intakai. Klimatas ekvatorinis; karštas (27-29 °C) ir drėgnas.
Nemažą gyventojų dalį sudaro indėnai: vitotai, koregachiai, makagachiai, karichonai.
Ekonomika
Kadangi Kaketos departamentas miškingas, išvystyta medienos apdirbimo pramonė ir eksportas. Kalnų šlaituose auginami ryžiai, bananai, juka, kakava ir cukranendrės. Yra cinko ir anglies telkinių.
Acikliniai junginiai
Acikliniai junginiai – organiniai junginiai, kurių molekulėse nėra ciklų ir visi anglies atomai vieni su kitais sujungti į tiesias arba šakotas (atviras) grandines. Skiriamos dvi pagrindinės aciklinių junginių grupės – prisotintieji angliavandeniliai, kuriuose visi anglies atomai sujungti tik viengubomis jungtimis (pvz., metano homologinė eilė), ir neprisotintieji angliavandeniliai, kuriuose tarp anglies atomų, be paprastųjų (viengubų) jungčių, yra taip pat dvigubos, trigubos jungtys (pvz., etileno, acetileno eilės).
Trumpasnapė echidna
Trumpasnapė echidna, arba echidna (Tachyglossus aculeatus) – kloakinių (Monotremata) būriui, echidninių šeimai priklausantis gyvūnas. Tai yra vienas iš keturių dabar gyvenančių echidninių būrio gyvūnų.
Echidna neturi jokių papildomų priemonių priešintis plėšrūnams, tad pavojaus atveju ji susisuka į kamuolį ir išskleidžia savo spyglius.
Šis gyvūnas gyvena Australijoje, kur yra pats dažniausiai sutinkamas žinduolis šalyje, ir Naujojoje Gvinėjoje, kur dadibi bei kumano kalbomis yra vadinamas mungwe. Trumpasnapė echidna Papua Naujojoje Gvinėjoje motų kalba vadinama miɣu.
Trumpasnapė echidna pirmą kartą buvo aprašyta 1792 m. anglų botaniko George Shaw. Jis šią rūšį pavadino Myrmecophaga aculeata, siedamas ją su didžiąja skruzdėda (Myrmecophaga tridactyla). Vėliau šios rūšies pavadinimas buvo keistas keturis kartus: nuo M. aculeata į Ornithorhynchus hystrix, vėliau Echidna hystrix, Echidna aculeata ir pabaigoje Tachyglossus aculeatus. Žodis Tachyglossus reiškia greitą liežuvį, taip pabrėžiant echidnos galimybes liežuviu sugauti vabzdžius, o aculeatus reiškia spygliai arba ginkluotas spygliais.
Dauginimasis
Echidnos dygliuotos, todėl negali poruotis įprasta poza. Patinas neturi kopuliacijos organo. Jos turi suartėti pilvais arba uodegomis. Šio gyvūno pieno liaukos be spenių. Jos primityvios, atsiveria kūno duobutėse. Pienas varva motinos plaukais, o jaunikliai jį nulaižo.
Kita informacija
Šio gyvūno pavadinimą (arba mitologinį pavadinimo atitikmenį) savo pavadinime naudoja grupė „Echidna aukštyn“. Trumpasnapė echidna yra vienintelis gyvūnas, kurį mokslininkams pavyko visiškai užšaldyti ir po to vėl atgaivinti.
Arvystas
Arvystas – upė Lietuvoje, Ukmergės, Jonavos ir Kėdainių rajonuose; Obels kairysis intakas. Prasideda Siesikų miškuose, šalia Užulaukio kaimo, 3 km į pietvakarius nuo Siesikų. Teka į vakarus Siesikų miškais, nuo vidurupio pasuka į šiaurės vakarus ir tada teka Kėdainių rajono laukais. Įteka į Obelį 40,9 km nuo jos žiočių, tarp Bebrikių ir Paguirių.
Intakas – Arvystėlis (kairysis).
Visa vaga ištiesinta. Kaimai prie Arvysto: Baravykai (išnykęs), Kuronys, Bebrikiai. Vandenvardžio Arvỹstas (seniau galbūt *Arvìstas?) kilmė neaiški: gali būti kilęs nuo tokio pat asmenvardžio (nuo jo galimai kilęs ir vietovardis Aristava (<*Arvystava), taip pat nuo („laisvas, atliekamas“) ir  („tikras, teisingas“ < „lygus“?), be to, kildintas ir iš  „judėti“ (> „greitas“,  „greitas, guvus“ ir kt.).
Teismo praktika
Teismo praktika (praktika teisme) - teisinė praktika teisminėje institucijoje. Lietuvoje gali būti pasirenkama arba paskiriama kaip privalomoji praktinė teisės studijų dalis (pvz., jeigu specializacija yra jurisdikcinė veikla, baudžiamoji teisė ir pan.).
Tuvos herbas
thumb|right|200px|Dabartinis Tuvos herbas Tuvos herbas – oficialus Tuvos respublikos simbolis. Dabartinis Tuvos herbas priimtas 1992 m. rugsėjo 17 d.
Teismo praktika
Austrija
Austrijoje praktika teisme yra privalomoji teisinio išsilavinimo dalis, siekiant teisėjo, notaro ar advokato profesijos. Trunka apie 9 mėn. (vad. Gerichtsjahr - 'teismo metai'). Alga - 1 040 eurų.
Tuvos herbas
Herbo aprašas
Skydas specifinės formos, primena penkiakampę žvaigždę itin bukais spinduliais. Herbe auksinis į tekančią auksinę saulę šuoliuojantis raitelis Tuvos nacionaliniais drabužiais žydrame lauke su auksiniu bordiūru. Saulė su spinduliais viršutiniame kairiajame (heraldiškai) kampe, matyti 2/3 saulės skersmens. Skyde po raiteliu balta juosta su užrašu Тыва 'Tuva'. Raitelis šuoliuoja į priešingą negu įprasta heraldikoje pusę.
Simbolių interpretavimas
Tuvos herbo skydo forma yra stilizuota forma ženklo, kuris susijęs su senovės tiurkų suvokimu apie pasaulio sandarą.
Žirgu šuoliuojantis raitelis nacionaliniais tuviečių drabužiais atspindi tradicinę Tuvos gyvenančių žmonių gyvenimo sanklodą
Saulė su spinduliais simbolizuoja žmonių veržimąsi į taiką bei gerovę ir aukštų idealų siekį.
Ypatingai sulenkta juosta atspindi Tuvos respublikos žmonių svetingumą ir draugiškumą.
Spalvų interpretavimas
Tuvos Respublikos herbe ir vėliavoje panaudotos trys spalvos – žydra, balta (sidabrinė) ir geltona (auksinė):
Šačių pagrindinė mokykla
Skuodo rajono Šačių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skuodo raj., Šatėse, Mokyklos g. 8, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190893762. Steigėjas – Skuodo rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|240px|left|Nuo stadiono pusės
2018 m. Šačių pagrindinė mokykla reorganizuota, prijungiant ją prie Mosėdžio gimnazijos.
Slavų mitologija
Slavų mitologija - senoji slavų mitologija ir religija vystėsi 3000 metų. Ji gimininga Lietuvių mitologijai, nes kaip ir pastarosios, jos pagrindas yra senųjų indoeuropiečių mitologija. Slavų mitologija apima visų slavų tautų mitologijas. Čia pateikiami pagrindiniai jų bruožai.
Šaltiniai
Slavai, kaip ir baltai ilgai neturėjo savo rašto, taigi pagrindiniai šaltiniai yra labai fragmentiški senųjų autorių paminėjimai, taip pat tautosakos duomenys.
Kalendorius ir šventės
Senovės slavų religija ir pagrindinės apeigos buvo susijusios su metų ciklu. Remiantis įvairiais šaltiniais ir išlikusia liaudies tradicija atkuriamos senosios slavų kalendorinės šventės.
Gordon Brown
Gordonas Braunas (, 1951 m. vasario 20 d. Glazge, Didžiojoje Britanijoje) – Jungtinės Karalystės politikas, 1997–2007 m. Didžiosios Britanijos iždo kancleris, 2007–2010 m. Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas. 2010 m. Po leiboristams nesėkmingų parlamento rinkimų, Gordonas Braunas pasitraukė iš užimamų pareigų.
Slavų mitologija
Kosmologija
Galimas daiktas, jog slavai pasaulio struktūrą įsivaizdavo kaip medį, tokių užuominų gausu folklore.
Saulė buvo moteriška dievybė, o Mėnuo vyriška. Taip pat kaip ir baltų bei Germanų mitologijoje.
Lūpa
Terminas lūpa naudojamas stuburinių bei nariuotakojų galvos sandarai aprašyti. Nariuotakojų ir stuburinių lūpų sandara ir kilmė labai skiriasi.
Slavų mitologija
Panteonas
Slavų mitologijoje buvo daugybė dievų, kiekviena gentis ir giminė turėjo savus dievus. Čia pateikiamas pagrindinis slavų panteonas.
Kitos būtybės
Raganos atitikmuo slavų mitologijoje yra Baba Jaga. Piesta yra svarbus slavų pasakų veikėjos Babos Jagos atributas. thumb|right|196px|Baba Jaga Ivano Bilibino piešinyje
Lūpa
Stuburinių lūpos
thumb|left|200px|Šuns snukis. Matyti skelta viršutinė lūpa.
Stuburinių lūpos yra raumeningi organai, sudarantys burnos kraštą. Lūpos yra dvi – viršutinė lūpa  ir apatinė lūpa.
Vlad Miriță
Vlad Miriță (taip pat žinomas kaip Vlad; g. 1981 m. rugpjūčio 2 d. Tirgovištėje) – rumunų pop ir operos dainininkas. Su Nico atstovavo Rumunijai 2008 m. Eurovizijos dainų konkurse.
Lūpa
Stuburinių lūpos
Ne visi stuburiniai turi lūpas. Pvz., paukščiai lūpų neturi visiškai, jas pakeičia snapo kraštai. Vėžlių lūpos yra suragėjusios, sudaro aštrius raginius kraštus, tinkamus maistui atkąsti (vėžliai nebeturi dantų).
Žmogaus lūpos, tai dvi raumeninės klostės, supančios burnos plyšį, pro kurį burnos prieangis susisiekia su išore. Viršutinė,, ir apatinė, , lūpos kairėje ir dešinėje jungiasi burnos plyšio galuose, vadinamuose burnos kampais, , arba lūpų jungtimis,. Normalaus plyšio dydis yra maždaug nuo vienos pusės ilties iki kitos (gali būti ir platesnis – iki pirmųjų kaplių). Labai platus ar siauras plyšiai gali būti laikomi raidos defektais.
Vlad Miriță
Būdamas 16-os, Vlad pradėjo mokytis profesionalaus dainavimo. Baigęs mokslus jis prisijungė prie Armonia Valahă choro bei dalyvavo įvairiuose nacionaliniuose ir tarptautiniuose renginiuose.
Lūpa
Žmogaus lūpų anatomija
Lūpų pagrindą sudarantys raumenys priklauso mimikos raumenų grupei. Pagrindinis – žiedinis burnos raumuo,. Išorėje lūpas dengia oda, iš vidaus – burnos gleivinė. Lūpos skirstomos į kelias dalis: 1) išorinė odos dalis,, 2) raumeninė lūpos dalis, , 3) pogleivis, , 4) vidinė gleivinė dalis,. Lūpų laisvuosiuose kraštuose, kurie riboja burnos plyšį, yra pereinamoji zona tarp odos ir gleivinės, tai – lūpų raudonis,. Šioje vietoje yra kitokia histologinė sandara, nėra plaukų ir prakaito liaukų. Naujagimiai lūpų raudonio vidinėje pusėje turi laikiną gaurelinę zoną,, kuri padidina trintį tarp lūpų ir krūties spenelio, o tai svarbu žindant. Vėliau, per pirmąsias savaites, ši zona išnyksta. Viršutinės lūpos išoriniame paviršiuje, vidurio linijoje, yra panosės duobė,, kuri baigiasi apačioje nedideliu iškilimu – viršutinės lūpos gumburėliu,.
Vlad Miriță
Vlad, kartu su Nico ir daina „Pe-o margine de lume“ atstovavo savo šaliai 2008 m. Eurovizijos pusfinalyje. Patekę į finalą, duetas užėmė 20 vietą.
Lūpa
Raumenys
Lūpų darbą reguliuoja daug burnos aplinkos raumenų. Keliamasis viršutinės lūpos ir nosies sparnelio raumuo,, bei keliamasis viršutinės lūpos raumuo, , kelia ir išverčia viršutinę lūpą. Mažasis skruostinis raumuo,, kelia viršutinę lūpą ir traukia burnos kampą į viršų bei šoną. Keliamasis burnos kampo raumuo,, kelia burnos kampą. Didysis skruostinis raumuo,, traukia burnos kampą į viršų ir šoną, kaip ir juoko raumuo, , (pasitaiko, kad šio raumens nebūna). Nuleidžiamasis apatinės lūpos raumuo,, nuleidžia apatinę lūpą. Nuleidžiamasis burnos kampo raumuo,, traukia burnos kampą žemyn ir į šoną. Smakrinis raumuo,, suraukšlėja smakro odą ir pakelia smakro audinius į viršų, taip pat pakeldamas ir apatinės lūpos pamatą. Žandinis raumuo („trimitininkų raumuo“),, spaudžia žandus prie dantenų ir dantų, padeda pro suspaustas lūpas išpūsti orą. Žiedinis burnos raumuo,, sudarytas iš dviejų dalių: ir. Šis raumuo sučiaupia lūpas bei suspaudžia jas į vamzdelį.
Kraujagyslės ir nervai
Arterinis kraujas į lūpas atiteka iš dviejų išorinės miego arterijos šakų: 1) pagrindinės yra veidinės arterijos  šakos – viršutinės lūpos ir apatinės lūpos arterijos, ; 2) lūpos dalį arterinio kraujo gauna iš viršutinio žandikaulio arterijos  šakų: smakrinė arterija,, maitina dalį apatinės lūpos, o poakiduobinė arterija, , maitina dalį viršutinės lūpos. Veninis kraujas nuteka per bendravardes venas į vidinę jungo veną,. Abiejų lūpų gleivinę ir odą įnervuoja trišakio nervo šakos: viršutinę lūpą – poakiduobinis nervas,, iš ; apatinę lūpą – smakrinis nervas, , iš ; burnos kampo sritį inervuoja žandinis nervas, , iš. Visus lūpas sudarančius raumenis inervuoja veidinio nervo,, nervinės skaidulos.
Vlad Miriță
Po dalyvavimo Eurovizijoje, su Sarah Brightman įrašė dainą „I’ll Be With You“.
Negrų mažoji rasė
thumb|right|230px|Negrų mažosios rasės atstovo lūpos thumb|230px|Vyras iš Nigerijos
Negrų mažoji rasė  – didžiausia afrikanidų antropologinė mažoji rasė. Kitas pavadinimas – negrų antropologinis tipas.
Šiai mažajai rasei būdingi bruožai paprastai priskiriami visai didžiajai afrikanidų (negridų) rasei.
Arealas
Šio tipo žmonės senovėje gyveno tik Afrikoje, savanų ir miškų savanos zonoje.
Požymiai
Negrų mažoji rasė turi potipius, kurie čia neaprašyti.
Tiesos kelias
Istorija
Leistas vietoje „Ganytojo“. Oficialus Lietuvos diecezijų organas, skirtas katalikų kunigams. Spausdino „Šviesos“ spaustuvė Kaune.
Rašė bažnyčios, religijos, kultūros, dorovės ir kitais klausimais, skelbė bažnyčios vyresnybės raštus, nutarimus, pamokslus.
Bendradarbiavo Benediktas Andriuška, Pranciškus Būčys, Ignas Česaitis, Blažiejus Česnys, Aleksandras Grigaitis, Stanislovas Gruodis, Pranciškus Karevičius, Fabijonas Kemėšis, Bronius Krištanavičius, Mykolas Krupavičius, J. Naujokas, Kazimieras Olšauskas, Kazimieras Paltarokas, Juozas Prunskis, Mečislovas Reinys, Justinas Staugaitis, Kazimieras Steponas Šaulys, Jonas Totoraitis ir kt.
Redagavo Pranas Kuraitis.
Rosonas
Rosonas  – miestas Pietų Argentinoje, Patagonijoje, Čubuto provincijos sostinė. Išsidėstęs prie Atlanto vandenyno Enganjo įlankos ir Čubuto upės žiočių.
Istorija
Miestas įkurtas 1865 m. rugsėjo 15 d. pirmųjų emigrantų iš Velso. Pavadintas vidaus reikalų ministro Giljermo Rosono (Guillermo Rawson) garbei, kuris rėmė velsiečių gyvenviečių kūrimą Argentinoje.
Susisiekimas
Miestas įsikūręs šalia Buenos Airių–Ušuajos plento, 1500 km į pietus nuo Buenos Airių. Artimiausias aerouostas už 20 km, šalia Trelju miesto. 5 km nuo miesto – Puerto Rosono uostamiestis. thumb|left|170px|Miesto bažnyčia
Lankytinos vietos
1889 m. pastatytas tiltas per Čubuto upę, jungiantis abi miesto puses. 6 km nuo miesto yra Playa Unión paplūdimys. Velsiečių bendruomenės Argentinoje muziejus. General San Martín zoologijos sodas. Ekoturizmas.
Udylė
Udylė  – didelis gėlavandenis ežeras Rusijoje, Chabarovsko krašte, Ulčios rajone, Amūro upės deltoje. Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 50 km, plotis iki 9 km. Ežero plotas ir vandens lygis metų laikotarpyje kinta. Udylės ežeras telkšo greta kairiojo Amūro kranto ir su juo jungiasi Uchtos upe. Į ežerą suteka keletas upių, iš kurių didžiausia – Bičis. Šiaurinis krantas kalvotas, vietomis skardingas, pietinis žemas, pelkėtas. Ežeras seklus, gylis iki 5 m.
Udylės ežeras – svarbi migruojančių ir vandens paukščių buveinė.
Ksilenas
Ksilenas (ksilolas) – lakusis organinis junginys, aromatinis angliavandenilis; terminas naudojamas trims dimetil - benzeno izomerams: o-ksilenui, m-ksilenui ir p-ksilenui. Priešdėliai ortho-, meta-, para- nurodo, prie kurio anglies atomo pagrindiniame benzeno žiede prijungta metilo grupė. Atitinkami IUPAC pavadinimai 1,2-dimetilbenzenas (o-), 1,3-dimetilbenzenas (m-), 1,4-dimetilbenzenas (p-). center|Ksileno izomerai
Savybės
Ksilenas yra bespalvis, saldaus aromato, labai degus skystis. Natūraliai yra naftoje, dervoje, išsiskiria per miškų gaisrus. Izomerų cheminės savybės šiek tiek skiriasi. Lydymosi temperatūra tarp −47,87 °C (m - ksilenas) ir 13,26 °C (p - ksilenas). Virimo temperatūra visų izomerų apie 140 °C. Tankis apie 0,87 kg/l, mažesnio tankio nei vanduo, todėl praktiškai netirpus. Ore gali būti užuodžiamas 0,08–3,7 ppm koncentracijos, jaučiamas geriamame vandenyje 0,53–1,8 ppm.
p-ksilenas naudojamas tereftalio rūgšties gamybai (pastaroji yra poliesterių, naudojamų drabužių bei plastikinių butelių gamyboje, monomeras). Taip pat gali būti naudojamas kaip valymo agentas plienui, kaip pesticidas, dažų skiediklis.
Su oksidavimo agentais (pvz., kalio permanganatu), metilo grupė gali būti oksiduojama iki karboksilo rūgšties. Oksiduojant abejas metilo grupes, o-ksileno atveju gaunama ftalio rūgštis, p-ksileno – tereftalio.
Paplitimas ir poveikis žmogaus sveikatai
Ksilenai išgaunami iš naftos, pagal apimtį tai vienas iš 30 JAV daugiausiai gaminamų chemikalų. Naudojami kaip tirpikliai, spaudos, gumos, odos pramonėse. Namų vartojimo reikmenys, į kurių sudėtį gali įeiti ksilenai – įvairūs sintetiniai chemikalai (oro gaivikliai, valikliai, dažai, lakai); didesnės koncentracijos būna blogai vėdinamose patalpose bei su transportu susijusiose aplinkose, dažniausiai visų trijų izomerų mišinys.
Ksilenai klasifikuojami kaip pavojingi žmogaus sveikatai bei aplinkai. Į žmogaus organizmą patenka per kvėpavimo takus, odą, virškinamąjį traktą arba tiesioginį kontaktą su oda, akimis; trikdo žmogaus organų sistemų veiklą, įskaitant ir centrinės nervų sistemos. Didelėmis koncentracijomis sukelia galvos skausmą, apsvaigimą, nesiorientavimą, kitus sutrikimus; prie ypatingai didelės koncentracijos gali būti mirtina. Su tokiomis koncentracijomis paprastai galima susidurti dirbant tiesiogiai su ksileno gamyba susijusį darbą, įprastoje aplinkoje ksilenų koncentracija žymiai mažesnė. Chroniški efektai žmogaus sveikatai nėra tiksliai nustatyti, karcinogeniškumui patvirtinti nepakanka duomenų.
Pavėzgiai
Pavėzgiai – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Kauksnujų, šalia Vėzgės upės.
Komijos herbas
thumb|right|200px|Komijos respublikos herbas Komijos herbas – oficialus Komijos respublikos herbas. Dabartinis herbas priimtas 1994 m. birželio 6 d.
Raudoname skyde auksinis plėšrus paukštis išskėstais pusiau nuleistais sparnais. Ant paukščio krūtinės auksinis moteriškas veidas saulės kontūre, į šonus nuo disko eina po 3 auksines berages briedžių galvas.
Tradicinė interpretacija:
Šiuolaikinėje traktuotėje raudonas skydo laukas reiškia liaudies ir valdžios veiklumą, aktyvumą. Paukščio figūra gali būti interpretuojama kaip kryžius, dvasinės ir valstybinės valdžios simbolis.
Actekai
thumb|right|200px|[[Tlalokas, actekų lietaus ir vaisingumo dievas]] Actekai (astekai) – centrinėje Meksikoje gyvenusios etninės grupės, kalbėjusios nahuatlių kalba, XIV–XVI a. pr. dominavusios didelėje Mezoamerikos dalyje, sukūrusios civilizaciją, garsią savo turtinga mitologija ir kultūriniu palikimu.
Svarbiausias civilizacijos miestas – Tenočtitlanas, įkurtas Teskoko (arba Teškoko) ežero saloje (dabar toje vietoje yra Meksiko miestas). Tuo metu tai buvo vienas didžiausių pasaulio miestų.
Pavadinimas
Nahuatlių kalba azteca reiškia „žmogų iš Astlano“ (Aztlán), mitinės vietovės, šiais laikai įvairiai lokalizuojamos Meksikos šiaurėje ar JAV. Žodis „Azteca“ buvo plataus pobūdžio, nereiškiantis konkrečios kultūros. Vėliau Vakaruose actekais imti vadinti mešikai ar tik mešikai, kurie gyveno Tenočtitlane ir save vadino Mešika-Tenočka (Mexica-Tenochca). Kartais šiuo vardu vadinami ir dviejų pagrindinių Tenočtitlano miestų-sąjungininkų gyventojai akolchua iš Teškoko ir tepanekai iš Tlakopano.
Alexander von Humboldt pasiūlė žodžiu „actekai“ įvardinti senosios Meksikos gyventojus, susijusius kalba, prekyba, papročiais ir religija. Šį terminą XIX a. priėmė ir patys meksikiečiai tam, kad šiuolaikinius meksikiečius bei kalbančiuosius nahuatlių kalba atskirtų nuo senovinės civilizacijos. Šio vokiečių mokslininko pasiūlytas actekų tautinis etnonimas nėra teisingas, kadangi vokiškai žodis „azteka“ tariamas „acteka“. Pirminiai ispaniškieji XVI a. pr. rašytiniai šaltiniai genties pavadinimą rašo žodžiu „azteca“, kuris yra tariamas „asteka“.
Žodžio „Mešika“ (iš kurio kilo dabartinės Meksikos pavadinimas) reikšmė irgi ne visai aiški. Dalis tyrinėtojų teigia, kad tai senas nauatlių kalbos žodis, reiškęs saulę. Kiti – kad jis kilęs iš legendinio actekų vado Mešitlio vardo. Taip pat iškelta versija, kad šis žodis kilęs nuo Teskoko ežere augusių nendrių rūšies pavadinimo. Šiuo metu mokslininkai-amerikanistai sutaria, kad gentinis pavadinimas „mešikai“ kilo iš XIII a. gyvenusio genties vado „Mešiko“ vardo.
Legendos ir tradicijos
Mažiausiai trys actekų gentys kalbėjo įvairiomis vienos kalbos tarmėmis. Actekų kultūrai paprastai priskiriamos visos gentys, kalbėjusios su nahuatl (liet. nauatlių) kultūra susijusiomis kalbų tarmėmis.
Pasak legendos, įvairios genčių grupės, vėliau tapusios actekais, atvyko iš šiaurės į Anahuac’o (liet. Anauko) slėnį prie Teskoko ežero. Nors šio slėnio ir ežero vieta gerai žinoma – ten dabar įsikūręs Meksiko miestas – tačiau labai maža tikrų žinių apie actekų kilmę.
Anot pačių actekų, jų protėviai atvyko iš šalies šiaurės, vadinamos Aztlán (liet. Astlan). Jie buvo paskutiniai iš 7 nahuatlacas (nauatlių) kalba kalbančių genčių, atlikę šią kelionę į pietus. Actekus vedęs jų pagrindinis saulės ir karo dievas Uicilopočtlis (Huicilopočtlis – burtininkas kolibris). Atvykę į salą ežere, jie pamatė erelį, tupintį ant kaktuso ir lesantį gyvatę. Ši vizija jiems reiškė, kad toje vietoje turėtų būti jų naujieji namai. Ten, kur dabar yra Meksiko miesto centras, actekai sukūrė didelę dirbtinę salą ir pastatė Tenočtitlano miestą, o žmonės, gyvenę jame, pasivadino „tenočkais“, pagal legendinio vado Tenočko, atvedusio gentį į Teskoko ežero slėnį, vardą. Ši legenda pavaizduota dabartiniame Meksikos herbe.
Kaip teigia legenda, actekai, atvykę prie Teskoko ežero, buvo laikomi mažiausiai civilizuota gentimi, tačiau jie nusprendė mokytis ir daug ką perėmė iš kitų kultūrų, ypač iš senovės toltekų, kuriuos jie iš dalies painiojo su vėlyvesne Teotiuakano civilizacija. Actekams toltekai buvo bet kokios kultūros pradininkai. Žodis Toltecayotl buvo kultūros sinonimas (actekų kalba – tolteca „statytojas“). Actekų legendos toltekus ir Ketsalkoatlio kultą siejo su mitiniu Tolano miestu, kurį, atrodo, jie tapatino su vėlyvesniuoju Teotiuakanu.
Kadangi actekai savo kultūrinę tradiciją apjungė su keletu senesniųjų tradicijų, jie turėjo kelis mitus apie savo kilmę.
Vienas iš jų jungė keturis didžiuosius amžius iki mūsų epochos, iš kurių kiekvienas baigėsi katastrofa. Mūsų amžius – penktoji epocha Nahui-Ollin – išvengė sunaikinimo dėl mažiausio ir kukliausio dievo Nanahuatlio („Kupino skaudulių“) pasiaukojimo, už ką jis buvo paverstas saule. Šis mitas siejamas su senuoju Teotiuakano miestu, kuris, atvykus actekams, jau buvo seniai apleistas ir sugriautas.
Kitas mitas teigia žemę esant dievų dvynių Teskatlipokos ir Kecalkoatlio kūriniu. Teskatlipoka, kurdamas pasaulį, praradęs koją ir visur jis vaizduojamas su styrančiu kaulu vietoje kojos. Kecalkoatlis, kuris dar buvo vadinamas „Baltuoju Teskatlipoka“, kraują iš žaizdos ant savo varpos panaudojo tam, kad suteiktų žmonėms gyvybę.
Actekų iškilimas
right|250px|thumb|[[Actekų kalendorius]]
Miestų-valstybių laikotarpis
Po Tulos žlugimo XII a. Meksiko slėnyje ir jo apylinkėse keletas nauatlių kalba kalbančių genčių įkūrė miestus-valstybes: Čolulą, Uešociną, Tlaškalą, Askapocalką, Čalką, Kuluakaną, Šočimilką, Tlakopaną ir kitus. Nei vienas iš jų nebuvo pakankamai galingas, kad dominuotų prieš kitus. Visi miestai labai didžiavosi savo toltekiškuoju paveldu. Actekų kronikos šį laikotarpį vadina aukso amžiumi, kurio metu buvo išrasta muzika, iš išlikusių toltekų žmonės mokėsi menų ir amatų, valdovai varžėsi poezijos konkursuose, o ne karuose.
Mešikų pasirodymas ir Tenočititlano įkūrimas
Kai pusiau klajokliška mešikų gentis iš šiaurės atvyko į Anauako slėnį, jie neturėjo kur eiti ir laikinai įsikūrė Čapultepeke. Tačiau jį valdė Askapocalkas, ir mešikai greitai iš ten buvo išvyti. Tuomet jie persikėlė į Kuluakano dominuojamą zoną ir 1299 m. valdovas Kokoštlis leido jiems apsigyventi Tisapane – uolėtoje vietovėje, kur niekas nenorėjo gyventi. Iš Kuluakano mešikai stengėsi perimti kiek įmanoma daugiau kultūros, vesdavo moteris iš Kuluakano, kad šios mokytų jų vaikus. 1323 m. mešikai paprašė naujojo Kuluakano valdovo Ašikometlio dukros ir ją paaukojo. Kuluakano žmonės pasipiktino ir išvijo mešikus. Bėgdami 1325 m. jie atvyko į mažą salelę Teškoko ežero saloje, kur pradėjo statyti miestą Tenočtitlaną, ilgainiui sukurdami didelę dirbtinę salą. Pagal iš Kuluakano perimtus papročius, po kurio laiko jie išsirinko pirmąjį tlatoani (valdovą) Akamapičtlį. Kita mešikų grupė apsigyveno to paties ežero šiauriniame krante, kur įkūrė Tlatelolko miestą (iš pradžių tai buvo nepriklausoma karalystė, vėliau prijungta prie Tenočtitlano).
Tenočtitlano iškilimas
Tuo metu sala tebepriklausė Askapocalko valdoms, ir mešikai turėjo mokėti didelę duoklę, kad galėtų ten likti. Iš pradžių mešikai tarnavo kaip samdomi kariai karuose tarp nauatlių genčių miestų-valstybių, tuo sugriaudami galios balansą. Ilgainiui jie įgavo tiek garbės, kad galėjo tuoktis su valdovų šeimomis. 1372–1427 m. mešikų valdovai Akamapištlis, Uiciliuitlis ir Čimalpopoka buvo Askapocalko valdovo Tezozomoc (Tesosomoko) vasalai.
Mirus Tesosomokui, jo sūnus Maxtla (Maštla) nužudė Čimalpopoką, tačiau naujasis mešikų valdovas Ickoatlis susivienijo su buvusio Teškoko valdovu Nezahualcoyotl (Nesaualkojotliu) ir apsiautė Maštlos valdomą Askapocalką. Po 100 dienų apsiausties miestas pasidavė. Tenočtitlanas, Teškokas ir Tlakopanas sudarė „Trijų sąjungą“, kuri pradėjo dominuoti Meksiko (Anauako) slėnyje, o vėliau ir tolimesnėse vietovėse. Ilgainiui Tenočtitlanas tapo galingiausiu miestu.