cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edvinas Baniulis
Karjera
Atstovavo „Utenį“ (buvo skolinamas), „Kauno Žalgirį“, „Atlantą“.
2018 m. perėjo į FK Trakai. Per du sezonus (2018 ir 2019 m.) A lygoje pasirodė vienuolika kartų. Dažniausiai žaisdavo už dublerius.
2020 m. persikėlė į Lenkiją. Rugsėjo mėn. pelnė pirmąjį įvartį pirmenybėse.
Cadillac Cimarron
Cadillac Cimarron buvo kompaktinės klasės automobilis, kurį gamino koncerno General Motors markė - Cadillac. Automobilis buvo pristatytas 1981 metais, kaip 1982 metų modelis ir buvo gaminamas iki 1988 metų.
Janas Nepomukas Malachovskis
Grafas Janas Nepomukas Malachovskis (1765 m., Konskas – 1822 m., Lvovas) – Lenkijos aristokratas ir politinis veikėjas, Opočno seniūnas (1783), Karūnos didysis referentas (1792–1795), masonas.
Biografija
1785 metais Janas Nepomukas Malachovskis tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. 1786–1787 metais – Karūnos tribunolo maršalka Piotrkuve, 1788–1792 metais – Ketverių metų seimo pasiuntinys (deputatas).
Zavolžė
Zavolžė  – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, 55 km į šiaurės vakarus nuo Žemutinio Naugardo, Gorkio tvenkinio pakrantėje, priešais Gorodecą (jo rajone). Iki miesto ateina elektrinio geležinkelio linija iš Žemutinio Naugardo, praeina Žemutinio Naugardo–Ivanovo plentas. Mašinų (variklių, vikšrinių vilkikų), metalo apdirbimo, baldų, medienos apdirbimo, tekstilės, stiklo pramonė. Yra Šv. Trejybės cerkvė (nuo 2007 m.).
Janas Nepomukas Malachovskis
Biografija
1789–1792 metais Janas Nepomukas Malachovskis buvo įgaliotasis ambasadorius Drezdene. 1792–1795 metais – Karūnos didysis referentas, 1794 metais dalyvavo Kosciuškos sukilime. Laikinoji vyriausybė Janą Malachovskį paskyrė Mazovijos kunigaikštystės kriminalinio teismo teisėju. 1807 metais buvo paskirtas Varšuvos kunigaikštystės Laikinosios vyriausybės iždo direktoriumi, po to buvo išrinktas apeliacinio tribunolo prezidentu. Nuo 1810 metų vykdė senatoriaus-kašteliono funkcijas Varšuvos kunigaikštystėje, po to senatorius vaivada Lenkijos karalystėje.
Zavolžė
Istorija
Zavolžė pradėjo kurtis 1947 m., statant Gorkio HE užtvanką. 1948 m. atvestas geležinkelis. 1964 m. suteiktas miesto statusas.
Janas Nepomukas Malachovskis
Biografija
Buvo palaidotas Ličakovo kapinėse, Lvove.
Šeima
1794 metais vedė Rozaliją Svidzinską, nuo santuokos su kuria turėjo du sūnus ir dvi dukteris:
Lisleby FK
„Lisleby Fotballklubb“ – Norvegijos futbolo klubas iš Fredrikstado.
Istorija
Klubas įkurtas 1920 m. gegužės 8 d.
1966 m. žaidė pirmame divizione.
Dabar tai mėgėjiško lygio komanda (žaidžianti šeštos pakopos pirmenybėse).
Pasiekimai
1931 m. žaidė taurės pusfinalyje.
Dermot Kennedy
Dermotas Džozefas Kenedis (Dermot Joseph Kennedy, g. 1991 m. gruodžio 13 d.) – airių dainininkas ir dainų autorius. Gitara pradėjo groti būdamas dešimties, kurti dainas – keturiolikos, tačiau rimtai užsiimti muzika pradėjo septyniolikos. Debiutinį albumą „Without Fear“ išleido 2019 m. spalį, o antrąjį, „Sonder“ – 2022 m. lapkritį.
Diskografija
Studijiniai albumai
Konstantinas Strelnikovas
Konstanitinas Strelnikovas (, g. 1976 m. sausio 31 d., Ufoje) – Rusijos aktorius.
Biografija
Suvaidino daug ryškių antraeilių ir pagrindinių vaidmenų. Verta paminėti filmus „Keleivis be bagažo“, „Vysockis“, Ačiū, kad gyvas“, „Einšteinas. Meilės teorija“, „Už žaidimo ribų“ ir „Drakono šešėlis“. Vaidino serialuose, filmuose ir kituose projektuose.
2001 m. debiutavo filme „Kobra“, o vėliau pakviestas į filmavimą „Po šiaurės žvaigžde“, tačiau jo pavardė nebuvo nurodyta titruose.
Iki 2007 m. jis gaudvo nedidelius vaidmenis: filmuose ir televizijos serialuose „Oro uostas“, „Daktaras Živago“, „Meilės mašina“, „Kareiviai – 3“ ir „Buvusioji“.
2007 m. Aleksejus Kolmogorovas pakvietė aktorių atlikti pagrindinį vaidmenį nuotykių filme „Sekundė iki...“. Tais pačiais metais buvo numatyta sukurti filmą „Tunguskos meteoritas“, tačiau projektas nebuvo baigtas.
2009 m. Strelnikovas tapo kazachų režisierių filmo „Butelio delfinų šuolis“ žvaigžde.
2010 m. dalyvavo iš karto trijuose projektuose – „Daktaras“, „Kartą policijoje“ ir „Brolis broliui“.
2011 m. jis pasirodė filme „Vidurdienį ant molo“, taip pat seriale „Uždara mokykla“.
2014 m. įsiminė filmais „Meteoritas“ ir „Vėjas veide“, kuriuose jam atiteko pagrindiniai vaidmenys.
2015 m. pasirodė darbuose „Vaikantis praeitį“ ir „Vilties laiškase“.
2018 m. Strelnikovas bendradarbiavo su Baltarusijos ir Rusijos režisieriais filmuodamas „Briliantinę karjerą“. Projekte aktorius gavo kardiologo vaidmenį.
Tais pačiais metais suvaidinti pulkininką leitenantą filme „Raštinės žiurkė“. 2019 m. pasirodė šio projekto tęsinys.
2020 m. gavo pagrindinį vyro vaidmenį melodramoje „Auskarai su safyrais“ ir detektyvinėje istorijoje „Drakono šešėlis“.
Kirdeikiai (Anykščiai)
Kirdeikiai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Debeikių.
Karšaklonis
Karšaklonis – buvęs viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Čiobiškio.
Juknaičių apylinkė
Juknaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Juknaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šilutės rajonui. 1954 m. prijungta Skėrių apylinkė, Vyžių apylinkė, Kanteriškių apylinkė ir Pašyšių apylinkė, 1963 m. – Pagrynių apylinkė.
Piršlybos
Piršlybos – parengiamoji vestuvių apeigų dalis. Mėsiedas buvo laikomas tradicinių piršlybų metas. Kadangi Velykų šventė kilnojama, atitinkamai ilgėjo ir trumpėjo „piršlybų sezonas“. XIX a. antroje pusėje piršlybų apeigos nyko, pamažu virto derybomis. XX a. antroje pusėje piršlybų papročiai išnyko.
Klumpė (Anykščiai)
Klumpė – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Troškūnų.
Karabašas
Karabašas  – miestas Rusijoje, Čeliabinsko srityje, Pietų Uralo pašlaitėse, 80 km į šiaurės vakarus nuo Čeliabinsko. Miesto apygardos centras. Pirito geležinkelio stotis, praeina plentas Miasas–Kyštymas. Veikia spalvotosios (vario) metalurgijos kombinatas „Karabašmed'“. Apylinkėse kasama vario rūda.
Karabašas pasižymi dėl kalnakasybos ypatingai užteršta aplinka, vietomis netgi vadintas „labiausiai užterštu miestu pasaulyje“.
thumb|left|240px|Metalurgijos kombinatas
Istorija
Gyvenvietė, įkurta 1822 m., pavadinta pagal šalimais stūksantį Karabašo kalną, kurio pavadinimas tiurkų kalbomis reiškia 'juoda viršūnė'. 1837 m. atidaryta pirmoji vario rūdos lydimo gamykla. 1910 m. atidarytas naujas metalurgijos kombinatas. 1933 m. suteiktas miesto statusas.
Stanisloviškiai
Stanisloviškiai – buvęs kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Lapelių.
Gegutė (snaiperis)
thumb|right|200px|Garsusis suomių snaiperis Simo Häyhä Gegutė  – suomių snaiperis ar šiaip taiklus šaulys, paprastai tykojęs medyje, Žiemos karo ir Didžiojo Tėvynės karo metais.
Siaurapjūklis
left|miniatiūra|Elektrinis siaurapjūklis miniatiūra|Rankinis siaurapjūklis miniatiūra|Siaurapjūklio geležtės Siaurapjūklis – elektrinis arba rankinis įrankis, sudarytas iš korpuso, geležtės (pjūklelio), ir jeigu siaurapjūklis yra elektrinis, variklio.
Bevielis (belaidis) siaurapjūklis yra pranašesnis už įprastą elektrinį siaurapjūklį, tuo, kad bevielis siaurapjūklis gali pjauti didesnius nei 45 laipsnių kampus.
Istorija
1946 m. Albert Kaufmann, Scintilla AG kompanijos inžinierius, įsikurusios Zoloturne, Šveicarijoje, pakeitė savo žmonos siuvimo mašinos adatą geležte. 1947 m., po Kaufmanno išradimo patobulinimo, Scintilla pradėjo gaminti siaurapjūklius pavadintus „Lesto siaurapjūklis“. 1954 m. Bosch nusipirko Scintilla ir 1964 m. siaurapjūkliai „Lesto“ buvo pervadinti į Bosch.
Stavanger IF
„Stavanger Idrettsforening“ – Norvegijos futbolo klubas iš Stavangeryje.
Istorija
Klubas įkurtas 1905 m. Dabar tai mėgėjiško lygio komanda, žaidžianti žemesniuosiuose divizionuose.
Pasiekimai
1930 m. žaidė taurės pusfinalyje.
5-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas
5-asis Lietuvos korespondencinių šachmatų čempionatas - tai individualios nuotolinės šachmatų varžybos vykdomos pagal ICCF taisykles. Čempionato pradžia 1968 m. lapkričio 15, pabaiga – 1970 gegužės 15.
Prizininkai
Aukso medalį, nepralaimėjęs nei vienos partijos ir surinkęs 12 taškų iš 14-kos galimų, iškovojo I. Chrenovas] (Vilnius). Visvaldas Šaltis (Šiauliai) iškovojo sidabro medalį (10,5 tšk.). Toliau sekę du dalyviai: Juozas Bytautas (Šiauliai)  ir  Antanas Labžentis  Mažeikių raj.), surinkę po 10 taškų, pasidalijo 3-4 vietas.
Karabilis
Karabilis – aukštuma pietryčių Turkmėnistane, Maro velajate, Paropamizo priekalnėse, Amudarjos ir Murgabo tarpupyje. Plotas ~20 tūkst. km². Aukštis iki 984 m. Masyvas leidžiasi pietų kryptimi. Sudaro daugiausia liosinis smiltainis. Šlaituose auga efemeroidų dykumos ir pusdykumės, aukščiau – subtropinių efemeroidų stepės.
Pavadinimas turkmėniškai reiškia 'juodoji perėja, juodosios priekalnės'.
Aleksandras Jacko
Aleksandras Jacko (, g. 1958 m. birželio 13 d., Minske) – iš Baltarusijos kilęs Rusijos aktorius.
Žeimelio tvenkinys
Žeimelio tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, Žeimelio miestelio pietiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus B-5 upelį (Beržtalio intakas, Yslykio upės baseinas) prie pat jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,25 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 39,6 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinį supa miškelis. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Akmenėlių kaimas. Vakarine pakrante eina kelias, yra įrengta Žeimelio poilsiavietė. Rytine pakrante teka Beržtalis.
Aleksandras Jacko
Biografija
1980 m. baigė Baltarusijos politechnikos instituto Architektūros fakultetą.
1985 m. baigė Gorkio vardo Maskvos meno teatro mokyklos vaidybos skyrių.
1985 m. debiutavo kine, kur suvaidino Vermachto oberleitenantą Maksą fon Giorlicą.
Nuo 1985 m. dirbo teatruose, vėliau įgarsino dokumentinius filmus, TV laidų anonsus ir reklamas.
Berkanas
Berkanas  – miestas šiaurės rytų Maroke, įsikūręs Tarifos lygumoje, prie Viduržemio jūros, netoli sienos su Alžyru.
Berkanas vadinamas Maroko citrusinių vaisių pramonės sostine. Aukštos kokybės šviežių vaisių ir daržovių gausu ištisus metus. Miesto centre yra didelė apelsino statula. Šalia Berkano yra populiarus Viduržemio jūros kurortas Saidija. Miesto komercinėje ir verslo zonoje yra daugybė kavinių ir juvelyrinių dirbinių parduotuvių.
Vietiniai gyventojai kilę iš berberų genčių, tačiau atvykėliai iš kitų šalies vietų, dažniausiai yra arabų kilmės. Miesto pavadinimas vietinių berberų amazighų kalba reiškia juodasis.
Istorija
Iki prancūzams užimant Maroką, tai buvo maža gyvenvietė. 1917 m. čia gyveno vos 368 žmonės. Okupacinė valdžia siekė, kad kalnuose gyvenančios gentys įsikurtų mieste, todėl visaip skatino jo augimą. Dėl palankios geografinės padėties ir pelną nešančios citrusinių vaisių pramonės miestas augo. 1936 m. jame gyveno 3 600 žmonių ir dėl migrantų antplūdžio vis augo. 1960 m. šis skaičius viršijo 20 tūkst., 1982 m. jau buvo daugiau nei 60 tūkst.
Elektrinis oblius
miniatiūra|250px|right|„[[Makita“ kompanijos elektrinis oblius]] Elektrinis oblius – elektrinis įrankis, skirtas medienos obliavimui.
Elektrinio obliaus pirmtakas buvo medinis oblius su aštriu peiliu – rankinis įrankis, kuris buvo vertinamas šimtmečiais, dailidės pasididžiavimas, perduodamas iš kartos į kartą. Šiuolaikinis elektrinis oblius naudojamas medžio sluoksniui greitai pašalinti, sulyginti ką tik nupjautą lentą ar rąstą. Medžio drožlės darbo metu patogiai išmetamos per šoną. Beveik visi modernūs elektriniai obliai leidžia šalinti skiedras į vieną iš pasirinktų pusių (kairę arba dešinę). Jeigu oblius turi dulkių nusiurbimo atvamzdį, prie jų galima prijungti ir maišelį drožlėms arba nusiurbimo sistemą.
Charakteristikos
Priklausomai nuo elektrinių įrankių gamintojo ir konkretaus modelio, obliai sukami 0,5-2,3 kW galios variklių. Įrankiai viršijantys 1 kW paprastai yra skirti profesionalams. Didžiausias obliavimo gylis, arba nuimamos medienos sluoksnio storis, siekia nuo 1,5 iki 9 mm. Šį gylį galima reguliuoti bene visuose šiuolaikiniuose obliuose.
Be laidinių elektrinių oblių (220–230 V) rinkoje egzistuoja ir akumuliatoriniai modeliai (18 V). Belaidžiai obliai yra patogesni ir mobilesni.
Saugiam darbui atlikti naudojami apsauginiai akiniai, antveidžiai, ausinės.
Lietuvos Laisvės Kovos Įamžintojų Sąjūdis
miniatiūra|438x438px|2017 m. Lietuvos Laisvės Kovos Įamžintojų sąskrydžio dalyviai Lietuvos Laisvės Kovos Įamžintojų Sąjūdis (LLKĮS) – tai pilietinė iniciatyva, jungianti akademinės bendruomenės narius, kraštotyrininkus, kūrėjus ir visus geros valios žmones, kurie puoselėja 1944–1953 m. Lietuvos partizaninio karo atminimą.
2011 m. gegužės 15 d. LLKĮS deklaraciją Vanagiškių kaime pasirašė 26 Lietuvos laisvės kovos įamžinimu besirūpinantys asmenys ir jų talkininkai iš daugelio Lietuvos vietovių (abėcėlės tvarka): Laimonas Abarius, dr. Aistė Čepulytė-Petrauskienė, Gytis Degulis, Algis Kalvėnas, Romas Kaunietis, Ernestas Kuckailis, Mantas Lapeika, Rūta Latinytė, Mindaugas Lelys, Ugnius Liogė, Mindaugas Lukošaitis, Bronislovas Mažylis, dr. Gediminas Petrauskas, Rokas Radzevičius, Darius Ramančionis, Elvyra Ranonytė, Paulius Ratkevičius, Algimantas Stalilionis, Valdas Striužas, Modestas Šernas, Liucija Šiaučiūnienė, Jonas Ūsas, dr. Daiva Vaitkevičienė, dr. Vykintas Vaitkevičius, Gintautas Veržukauskas, Gediminas Žilys.
Veikla
LLKĮS sąskrydžiai gegužės mėnesį rengiami kasmet. Antrasis, trečiasis, ketvirtasis ir penktasis sąskrydžiai įvyko Paberžėje, 1863 m. sukilimo muziejuje (Kėdainių r.), šeštasis – Tytuvėnų regioninio parko direkcijoje (Kelmės r.), septintasis – Laisvės kovų istorijos muziejuje Obeliuose (Rokiškio r.), aštuntasis – Krikštonių bendruomenės namuose (Lazdijų r.), devintasis – Gegužinėje, Bortkūnų sodyboje (Kaišiadorių r.), dešimtasis – Merkinėje (Varėnos r.). Pirmą sąskrydžio dieną klausomasi pranešimų, jie aptariami, rengiama diskusija ir vakaronė; antrąją – lankomos partizaninio karo vietos.
Sąjūdžio dalyviai surengė ir dalyvavo šiose kompleksinėse partizaninio karo vietų tyrimų ekspedicijose:
Nuolat vykstama pas laisvės kovų dalyvius ir amžininkus, žvalgomos partizaninio karo vietos, rūpinamasi jų išsaugojimu ir įamžinimu.
2012–2019 m. LLKĮS dalyviai, bendradarbiaudami su Šiaulių (nuo 2014 m. – Vilniaus) universitetu, Lietuvos partizanų ryšininkų ir rėmėjų Sajų sodyboje Balandiškyje (Grinkiškio sen., Radviliškio r.) rengė pilietinę jaunimo vasaros stovyklą „Laisvės kovų atmintis“. 2020–2021 m. ši stovykla vyko Skaudvilėje (Tauragės r.), o 2022 m. – Paluobiuose (Šakių r.).
2018 m. rugsėjo 15 d. – 2019 m. vasario 16 d., bendradarbiaujant su Pėsčiųjų žygių asociacija, įgyvendintas LR Prezidentės globojamas projektas – 12 žygių ciklas Partizanų Lietuva. ,
Kampinis šlifuoklis
miniatiūra|„DeWalt“ markės kampinis šlifuoklis miniatiūra|Kampiniu šlifuokliu pjaunama grandinė, kuria prirakintas motociklas Kampinis šlifuoklis – įrankis, skirtas šlifuoti bei pjauti metalui ir akmeniui. Kampiniai šlifuokliai dažniausiai varomi elektra, tačiau pasitaiko ir modelių, varomų benzinu ar suspaustu oru. Kampiniuose šlifuokliuose naudojami įvairių tipų apvalūs šlifavimo diskai, plonesni – pjovimui, o storesni – šlifavimui; prie kampinio šlifuoklio taip pat gali būti tvirtinami ir vieliniai šlifavimo šepečiai. Kampinių šlifuoklių esama įvairios galios – nuo 500 iki 2000 W, o disko dydis gali siekti nuo 115 iki 230 mm. Šlifavimo diskai dažniausiai keičiami pasitelkus reguliuojamąjį raktą, tačiau jei naudojamos specialios veržlės, tą galima atlikti ir be papildomų įrankių. Mažesnius šlifuoklius, kurių diskas siekia daugiausia 125 mm, galima laikyti viena ranka, o didesniems laikyti reikia dviejų rankų. Aplink diską būna įtaisytas gaubtas, skirtas apsaugoti nuo kibirkščių. Dirbti su kampiniu šlifuokliu dažnai rekomenduojama užsidėjus apsauginius akinius.
Anolina
Anolina – buvęs viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Gelvonų.
Valentinas Jeriomenka
Valentinas Jeriomenka (g. 1989 m. vasario 19 d.) – Lietuvos futbolininkas, šiuo metu FK Riteriai narys.
Karjera
Profesionalo karjeros pradžia galima laikyti 2007 m., kai Visagino „Interas“ pateko į A lygą.
2011 m. Klaipėdos „Atlanto“ ekipa dalyvavo A lygos pirmenybėse.
2012/2013 m. sezone žaidė Lenkijoje ir buvo OKS Brzesko ekipos narys. Pirmoje lygoje sužaidė 14 rungtynių.
2013/2014 m. sezone persikėlė į Wigry Suwałki. Antroje lygoje sužaidė devynerias rungtynes ir pelnė vieną įvartį.
FK Utenis
2015 m. žaidėjas buvo išrinktas Utenio komandos kapitonu.
2017 m. sezoną pradėjo Utenos kluibe.
FK Trakai, FK Riteriai
Nuo 2017 m. vasaros atstovavo Trakų klubui. Po sezono pranešta, kad žaidėjas lieka dar metams.
2019 m. žaidėjas buvo įtrauktas į simbolinę savaitės rinktinę. 2019 m. gruodį pranešta, kad su žaidėju sutartis pratęsta 2020–ųjų sezonui.
2020 m. A lygos sezonas buvo trumpesnis nei įprasta dėl pandemijos. Jame sužaidė 12 susitikimų A lygoje.
2021 m. karjerą tęsė FK Riteriai. 2021 m. balandžio 16 d. rungtynėse prieš FC Džiugas Jeriomenka pelnė įvartį. Tai buvo vienintelis abiejų komandų smūgis į vartus pirmame kėlinyje. Tos rungtynės baigėsi „riterių“ pergale 4:1. 2021 m. gegužės 14 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš DFK Dainava. Žaidėjas 69-ąją minutę standartinės padėties metu taikliai smūgiavo galva ir padėjo išlyginti rezultatą (1:1).
Bremnes IL
2022 m. pradžioje persikėlė į Norvegiją. Atstovavo Bremnes IL.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Didysis Glenas
thumb|right|250px|Didžiojo Gleno panorama thumb|right|250px|Didžiojo Gleno pjūvis žemėlapyje Didysis Glenas arba Glen Moras (, Škotų kalba An Gleann Mòr) − įduba Škotijoje, įstrižai kertanti Škotijos kalnyną nuo Atlanto vandenyno iki Šiaurės jūros.
Juostos formos ežerai − Loch Nesas, Oichas ir Lochis − užpildo didumą 88 km įdubos dugno ir kartu su juos jungiančiu kanalu kaip salą atskiria šiaurinę Škotijos dalį.
Didžiojo Gleno įduba atsirado daugiau nei prieš 350 mln. metų. Tuomet milžiniški Žemės plutos poslinkiai sukėlė plutos lūžį, vadinamą Glen Moro sprūdžiu. Uolienų judėjimas palei sprūdį dar nesibaigė, šioje zonoje nedideli žemės drebėjimai tevyksta. Smarkiausias drebėjimas, užregistruotas 1816 m. prie Inverneso (Inverness) miestelio.
Įdubai formuojantis, uolienos abiejose sprūdžio šonuose buvo traiškomos, todėl upėms ir ledui buvo lengviau jas ardyti. Ledynmečiu į įdubą atslinko ledo luitai, jie lėtai judino uolienų daleles, o šios trynė įdubos šonus ir dugną. Taip susidarė Didžiojo Gleno įdubos skardžiai.
Nuo senų laikų Didžiojo Gleno įduba buvo vienintelis kelias per šią Škotijos dalį. Anglai XVII ir XVIII amžiais įvertino strateginę įdubos reikšmę ir pastatė fortus: Fort Augustą Loch Neso ežero pietiniame pakraštyje ir Fort Džordžą netoli Inverneso.
XIX a. pradžioje žmonės čia gyveno skurdžiai. Todėl, stengiantis paskatinti prekybą ir sustiprinti ekonomiką, buvo iškastas Kaledonijos kanalas (Caledonian Canal). Jis sujungė ežerus − laivams buvo nutiestas prekybos kelias, leidžiantis išvengti ilgos ir pavojingos kelionės aplink šiaurinę Škotijos pakrantę.
Didžiojo Gleno įdubos gyvūnija gausi ir įvairi: paplitusios laukinės katės ir miškinės kiaunės, rusvosios voverės ir erelis žuvininkas. Škotijos ežeruose gausu ūdrų.
Dangiras Mačiulis
Dangiras Mačiulis (1969 m rugsėjo 14 d.) – istorikas, Lietuvos istorijos instituto XX amžiaus istorijos skyriaus mokslo darbuotojas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
Baigęs Šiaulių 8-ąją vidurinę mokyklą, 1988–1991 m. dirbo Šiaulių ,,Aušros“ istorijos ir etnografijos muziejuje jaunesniuoju moksliniu bendradarbiu, 1991–1998 m. Kultūros paveldo inspekcijos, vėliau Kultūros vertybių apsaugos departamento Šiaulių teritorinio padalinio vyriausiuoju valstybiniu inspektoriumi. 1998 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigęs istorijos magistrantūros studijas, tapo Lietuvos istorijos instituto doktorantu. Nuo 2003 m. šio instituto mokslo darbuotojas.
2002 m. gruodžio 11 d. Lietuvos istorijos institute apgynė humanitarinių mokslų daktaro disertaciją „Lietuvos valstybės kultūros politika 1927–1940 m.“.
Tiria XX a. Lietuvos kultūros istoriją, valstybės kultūros politiką, Lietuvos visuomenę XX a. pirmojoje pusėje, kolektyvinę atmintį ir atminties kultūrą Lietuvoje.
Enši tudzi ir miao autonominė prefektūra
Enši tudzi ir miao autonominė prefektūra – autonominė prefektūra Kinijos Hubėjaus provincijos kalnuotame pietvakariniame kampe. Per prefektūros šiaurės rytinį kampą teka Jangdzė.
Kronborgas
Kronborgas − pilis Danijoje, Zelandijos salos šiaurės rytuose, prie Helsingioro miesto.
Pilis ilgą laiką buvo svarbi kariniu strateginiu požiūriu, nes šioje vietoje Eresūno sąsiauris tarp Danijos ir Švedijos yra tik 4 km pločio.
Istorija
Prieš Kronborgo pilį čia stovėjo Krogeno tvirtovė. Esant tvirtovei buvo lengviau rinkti mokesčius iš laivų išplaukiančių iš Baltijos jūros. Kronborgo pavadinimą pilis gavo 1585 m., kai karalius Frederikas II perstatė pilį, padaręs ją didingiausia visoje Europoje Atgimimo laikotarpiu.
1629 m. rugsėjo 25 d. pilis visiškai sudegė, liko stovėti tik koplyčia. Pilis buvo atstatyta 1639 m. valdant karaliui Kristijonui IV. 1658 m. pilį užgrobė švedai.
Nuo XVIII a. karališkoji šeima pilyje lankydavosi vis rečiau. Nuo 1739 m. iki 1900 m. Kronborgo pilis kartu su karinėmis funkcijomis buvo ir kalėjimu.
Nuo 1785 m. iki 1925 m. Kronborgo pilis visuomet priklausė Danijos armijai. Paskutinis kareivis paliko pilį 1991 m., kai buvo išformuota Elsinoro įgula, kuri gyvavo nuo 1425 m.
2000 m. lapkričio 30 d. Kronborgo pilis įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Apušynai (Širvintos)
Apušynai – buvęs viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Mančiušėnų, prie Žuvintės upelio.
SK Falk
Horteno „Falk“ – Norvegijos futbolo klubas iš Horteno.
Istorija
Klubas įkurtas 1917 m. Dabar tai mėgėjiško lygio komanda, žaidžianti žemesniuosiuose divizionuose.
Pasiekimai
1929 m. žaidė taurės pusfinalyje.
Josip Glasnović
Josip Glasnović (g. 1983 m. gegužės 7 d.) – Kroatijos stendinio sportinio šaudymo atstovas, kuris specializuojasi tranšeto rungtyje, olimpinis čempionas.
Biografija
2005 m. pasaulio čempionate pelnė bronzos medalį. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė penktąją vietą. 2013 m. tapo Europos čempionu tranšeto rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo tranšeto rungtyje. Finale nugalėjęs Italijos šaulį Giovanni Pellielo kroatas tapo olimpiniu čempionu.
Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia Sankt Peterburge
thumb|Bažnyčia 2008 m. thumb|Bažnyčios projektas (XX a. pr. atvirutė) '''Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia ''' – Romos katalikų šventovė Rusijos Sankt Peterburgo mieste. Administraciškai priklauso Maskvos Dievo Motinos arkivyskupijai. Turinti pseudogotikos bruožų bažnyčia statyti nepabaigta.
Sankt Peterburgo priemiestyje Už Narvos užkardos XIX a. pabaigoje steigėsi gamyklos ir kūrėsi jų darbininkai. Katalikų religiniams poreikiams tenkinti prie Obuchovo metalo gamyklos veikė koplyčia, administraciškai priklausiusi Šv. Kotrynos Aleksandrietės bažnyčiai. 1905 m. gautas leidimas šiame rajone statyti naują šventovę, jos projektą paruošė architektas Steponas Golenzovskis.
1907 m. padėtas kertinis akmuo. Nors parapijiečių finansinis nepriteklius trukdė statyboms, visgi 1914 m. neužbaigtoje bažnyčioje jau buvo meldžiamasi. Pagrindinis bažnyčios korpusas galutinai užbaigtas 1917–1918 m., o statyti bokštus–varpines buvo atsisakyta dėl lėšų trūkumo. 1914–1923 m. Švč. Jėzaus Širdies parapijos klebonu tarnavo Teofilius Matulionis. Jis statė ir įrenginėjo šią šventovę mieste, jau pervardintame į Petrogradą. 1923 m. T.Matulionis atsisakė valdžiai atiduoti brangius bažnytinius reikmenis ir kartu su vyskupu Jonu Ciepliaku bei kitais 15 Petrogrado katalikų kunigų Maskvoje komunistų valdžios nuteistas 3 m. kalėti.
1936 m. Švč. Jėzaus Širdies bažnyčioje kilo gaisras, 1937 m. ji buvo uždaryta. Perduota pramoniniam kombinatui, vėliau čia veikė kinoteatras ir bendrabutis, patalpas buvo įsirengė Statybos trestas Specstroj. Nuo 1993 m. bažnyčia keliais etapais buvo grąžinama tikintiesiems, 1996 m. laikinojoje koplyčioje įvyko pirmosios pamaldos. 2011 m. prasidėjo patalpų atkūrimo darbai. Projekte numatytus bokštus pastatyti neleista.
Tarp parapijiečių buvo nemažai lietuvių, atvykusių į Sankt Peterburgą ieškoti darbo. Sielovadinį darbą dirbo ir vikarai Vincas Abraitis bei Mykolas Bugenis, po jų – kun. Vladas Čegis. Klebonu tarnavęs kun. Teofilius Matulionis paskelbtas palaimintuoju. 2018 m. rugpjūčio mėn. patalpose, kuriose vyksta pamaldos, atidengta lenta T. Matulioniui atminti. .
Karabi Jaila
thumb|250px|Karabi Jailos uolos
Karabi Jaila arba Karabio aukštuma  – aukščiausias kalnų masyvas (jaila) Kryme stūksančių Krymo kalnų pagrindiniame gūbryje, į šiaurės rytus nuo Aluštos, tarp Burulčios ir Bijuk Karsu aukštupių. Aukštis iki 1254 m (Tai Kobos kalnas). Plotas ~120 km². Šiaurinis šlaitas lėkštas, pietinis – status.
Karabi Jaila pasižymi karstinių darinių gausa – gausu urvų (Maminos, Tuako, Buzuluk Kobos). Ištirta daugiau kaip 250 urvų (Soldatskajos urvo gylis 517 m, ilgis 2 km; Nachimovskajos gylis 398 m, ilgis 1,7 km). 1983 m. Lietuvos speleologų ekspedicija atrado ir ištyrė 196 m gylio Ventos urvą. Įsteigtas Karabi Jailos botaninis draustinis (nuo 1978 m.).
Beijing Renhe FC
– Kinijos futbolo klubas iš Pekino.
Istorija
Klubo ištakos siekia
Kintų apylinkė
Kintų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vakaruose, prie Kuršmarių.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kintų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šilutės rajonui. 1954 m. prijungta Sakūčių apylinkė, o dalis Kintų apylinkės prijungta prie Traksėdžių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kintų apylinkė prijungta prie atkurtos Sakūčių apylinkės, tačiau jau lapkričio 30 d. pastaroji performuota į Kintų apylinkę. 1988 m. birželio 22 d. Kintų apylinkė prijungta prie Saugų apylinkės.
Vadovai
1950 m. įkurtas apylinkės darbo žmonių deputatų tarybos vykdomasis komitetas (DŽDT VK), nuo 1977 m. liaudies deputatų tarybos vykdomasis komitetas.
Marija Gorbanė
Marija Gorbanė (, g. 1986 m. gruodžio 26 d., Jaroslavlyje) – Rusijos aktorė.
Biografija
2007 m. baigė GITIS vaidybos skyrių (Boriso Morozovo kursas). Diplominiai spektakliai: Michailo Sebastiano „Žvaigždė be vardo“, A.P.Čechovo „Trys seserys“, Nikolajaus Erdmano „Mandatas“.
Catherine Skinner
Catherine Skinner (g. 1990 m. vasario 11 d.) – Australijos stendinio sportinio šaudymo atstovė, kuri specializuojasi tranšeto rungtyje, olimpinė čempionė.
Marija Gorbanė
Biografija
Debiutavo seriale „Paprastos tiesos“, kur ją atvedė ten besifilmuojantis brolis Aleksejus Sutjaginas.
Catherine Skinner
Biografija
2011 m. vasaros Universiados vicečempionė. 2013 m. vasaros Universiados čempionė. 2014 m. australė laimėjo savo pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą tranšeto rungtyje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo tranšeto rungtyje. Finale nugalėjusi Naujosios Zelandijos šaulę Natalie Rooney australė tapo olimpine čempione. 2017 m. pasaulio čempionato sidabro medalininkė.
Marija Gorbanė
Biografija
2010 m. vasarį nusifilmavo atviroje žurnalo „Maxim“ fotosesijoje, o 2011 m. birželį pasirodė ant XXL viršelio. Gyveno kartu su slovaku futbolininku Ján Ďurica, žaidusiu Maskvos Lokomotyve. 2011 m. pora išsiskyrė.
2012–2016 metais ji vaidino seriale „Virtuvė“ Dmitrijaus Nagijevo buvusios žmonos Kristinos vaidmenyje.
Karabicha
Karabicha  – kaimas Rusijoje, Jaroslavlio srityje, 15 km į pietvakarius nuo Jaroslavlio, netoli Kotoroslės upės.
Kaimas garsus XVIII a. Nekrasovų dvaru, kuris nuo 1861 m. priklausė žymiam rusų poetui Nikolajui Nekrasovui. Išlikę klasicistiniai dvaro rūmai su parku. 1946 m. Karabichos dvaras paskelbtas N. Nekrasovo literatūriniu-memorialiniu muziejumi, čia rengiami kasmetiniai poezijos skaitymai.
Gyventojai
miniatiūra|left|240px|Kaimo gatvė
Zoë Bell
Zoja Bel ( g. 1978 m. lapkričio 17 d. Waiheke sala) – iš Naujosios Zelandijos kilusi aktorė ir kaskadininkė, atlikusi triukus daugelyje Kventino Tarantino filmų.
Biografija
Zoja gimė Waiheke saloje, gydytojo Andrew Bello ir slaugės Tishos šeimoje, ji taip pat turi jaunesnį brolį Jake.
Ji augo Oklande, kur mokėsi „Auckland Girls' Grammar School“ mokykloje bei Selwyn koledže. Nuo jaunystės Zoja lankė gimnastikos treniruotes, šokius, o sulaukusi 15 susidomėjo tekvondo, kalnų dviračių sportu bei nardymu.
Jos karjera prasidėjo 1992 m. po pažinties su kaskadininku, kuris gydėsi pas jos tėvą galvos traumą. Zoja susidomėjo ir netrukus gavo pirmą darbą: jai teko šokti iš važiuojančios mašinos Naujosios Zelandijos muilo operoje „Shortland Street“.
Vėliau jos gimtinėje JAV kino studijos filmavo tokius nuotykių serialus kaip „Heraklis“ bei „Ksena: karingoji princesė“, kuriuose Zoja taip pat atliko kaskadinius triukus. Nuo 4-ojo „Ksenos“ sezono ji tapo pagrindinės aktorės Lucy Lawless dublere, atliekančia už ją visus sudėtingus triukus.
2004 m. Zoja buvo Šeron Stoun dublerė filme „Moteris katė“. Tais pačiais metais pasirodė dokumentinis filmas apie kaskadininkus „Double Dare“, kuriame daugiausia buvo kalbama apie Zoją ir jos kolegę Jeannie Epper.
Vėliau sekė Zojos darbai filmuose „Karalystė“, „Pamergė pagal užsakymą“ bei „Negarbingi šunsnukiai“. Tuo pačiu greta kaskadininkės veiklos, ji buvo pradėta kviesti į filmus ir kaip aktorė. 2008 m. ji atliko pagrindinį samdomos žudikės Ievos vaidmenį internetiniame nuotykių seriale „Mirties angelas“, pradėtame rodyti 2009 m. Šiame filme, kaip ir veiksmo juostoje „Superagentės“, ji vaidino kartu su Lucy Lawless.
Filmografija
right |thumb|150px right |thumb|150px right |thumb|150px
Apdovanojimai
right |thumb|150px
Jonagunių kalba
Jonagunio kalba (どぅなん, ) – vos 800 žmonių Riūkiū salose į rytus nuo Taivano vartojama japonų kalbų grupei priklausanti kalba. Giminingiausia Jaejamos kalbai.
Istorija ir kalbos statusas
Kaip ir kitos Riūkiū kalboms priklausančios kalbos kilo iš senosios japonų kalbos. Japonijos vyriausybė šią kalbą laiko tarme, daugelis kalbininkų – atskira kalba dėl ypatingos fonetinės charakteristikos ir ryškaus skyrimosi nuo dabartinės japonų kalbos bei kitų Riūkiū kalbų. Kalbos pavadinimas kilo iš salos, kur kalba vartojama, pavadinimo (どぅなん (dunan) reiškia Jonagunis).
Kadangi jonagunio kalba neturi oficialios rašto sistemos (vartojama hiragana arba katakana), o ją moka beveik išimtinai tik senyvo amžiaus žmonės, kalbai gresia išnykimas. Vis dėlto aktyvistės Ikemos Nae (池間苗) yra išleistas žodynėlis, ji laikoma viena iš nedaugelio salos kultūros, įskaitant ir senojo salos rašto kaida, žinovų.
2009 m. vasarį UNESCO išleido pranešimą, kuriame Jonagunio kalba apibrėžta kaip sparčiai nykstanti.
Fonologija
Jonagunio kalboje balsių įvairovė mažiausia tarp visų japonų kalbų – vyrauja trys balsiai: a, i ir u, tuo tarpu e ir o sutinkamas rečiau (pvz., e sutinkama liepiamojoje nuosakoje, o – pabrėžiančioje dalelytėje do).
Jonagunio kalboje, kaip ir Mijako, Jaejamos ir kitose Pietų Riūkiū kalbose, /b/ yra etimologiškai giminingas klasikinės japonų kalbos /w/ ir dabartinės japonų kalbos /ɰ/. Jonagunyje japonų kalbos ir Riūkiū kalbų /j/ pakitęs į /d/ (pvz., yama --> dama).
Jonagunio kalboje taip pat sutinkami tarpbalsiniai sprogstamieji priebalsiai.
Ivanava (Gelvonai)
Ivanava – buvęs viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Gelvonų.
Pagėgių apylinkė
Pagėgių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Piktupėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pagėgių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Piktupėnų apylinkės, 1963 m. – dalis Natkiškių apylinkės, o dalis Pagėgių apylinkės prijungta prie Rambyno apylinkės ir Stoniškių apylinkės. 1974 m. prijungta Natkiškių apylinkė, 1986 m. – dalis naikinamos Rambyno apylinkės.
Politvadovas
Politvadovas, politinis vadovas, politrukas  – pareigos ir/ar komisaro karinis laipsnis Raudonojoje Armijoje.
Pareigos
Politvadovų pareigos Raudonojoje Armijoje buvo įvestos 1918 m. Levo Trockio. Politvadovai buvo vadų pavaduotojai politiniams reikalams. Jie atlikdavo komisarų funkcijas armijos padaliniuose (kuopose ir smulkesniuose). Jų teisės buvo menkesnės, nei tikrųjų komisarų. Politvadovai atlikdavo padalinių jaunesniųjų vadų funkcijas, užsiimdavo politiniu auklėjamuoju darbu, vykdydavo dalį administracinių funkcijų.
Kariniai laipsniai
1935 m. Raudonojoje armijoje buvo atstatyta karinių laipsnių sistema, ta proga buvo sukurta ir laipsnių sistema politiniams armijos darbuotojams.
! Lietuviškas laipsnio pavadinimas ! Rusiškas laipsnio pavadinimas ! Atitinkamas armijos karinis laipsnis ! Skiriamieji ženklai
Paskesnis už vyresnįjį politvadovą vyresnis politinio darbuotojo laipsnis buvo bataliono komisaras.
Prievartė
Prievartė – buvęs viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gelvonų.
Acokavų tvenkinys
Acokavų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Radviliškio rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulėnų, Acokavų kaime. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Pjaunio intako Gyvatinikės intakas, Šušvės baseinas) 0,9 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,075 km. Altitudė 133,3 m. Krantai neaukšti. Vakarinėje pakrantėje telkšo 0,12 ha tvenkinėlis, į šiaurės vakarus plyti pievos, į pietryčius auga miškelis.
Lajo Traoré
Lažo Menenė Traorė (Lajo Menene Traoré; g. 1993 m. vasario 20 d.) – Dramblio Kaulo Krantas futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Buvęs (2017–2020 m.) FK Riteriai narys.
Karjera
CSM Ramnicu Valcea (Rumunijoje) žaidė kelis sezonus: 2012–2013 ir 2013–2014 m.
2016–2017 m. žaidė gimtinėje už Africa Sports d'Abidjan.
FK Trakai; FK Riteriai
Nuo 2017 m. atstovavo „Trakų“ klubui. Žaidė ir pagrindinėje, ir dublerių Trakai B ekipose.
2017 m. „Trakų“ pagrindinėje ekipoje A lygoje sužaidė vienuolika rungtynių, 2018 m.– 17 rungtynių, 2019 m.–18 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.
2020 m. po sezono baigėsi sutartis su futbolininku ir ji nebuvo pratęsta. 2020 m. A lyga pirmenybėse sužaidė 12 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.
Be1 NFA
2022 m. debiutavo Be1 NFA sudėtyje rungtynėse prieš FK Nevėžis.
Aterkas
Aterkas arba Chesenrizas  – gyvenvietė vakarų Azerbaidžane, nepripažintoje Arcacho Respublikoje (iki 2017 m. Kalnų Karabacho Respublikoje). Yra Mardakerto rajone, ant Tertero upės kranto. Dauguma gyventojų – armėnai.
Istorija
Aterkas formavosi viduramžiais, apie X a., kaip svarbus prekybinis centras kelyje iš Dvinos į Bardą. XII a. jis tapo Chačeno kunigaikštystės sostine, ir iš čia valdė vietinė kunigaikščių linija. Jų tiesioginėje priklausomybėje buvo Dadivanko vienuolynas.
Nuo XIII a. Chačeno centrui persikėlus į Chačeno upės baseiną, Aterkas prarado savo strateginę padėtį, tačiau išliko kaip svarbi gyvenvietė. Kraštą kolonizuojant tiurkams musulmonams, jam prigijo ir tiurkiškas pavadinimas Chesenrizas. 1912 m. gyvenvietėje buvo priskaičiuojama 1192 gyventojai, daugiausia armėnai.
Miestelis labai nukentėjo per Kalnų Karabacho karą 1988–1994 m., nes čia vyko daug susirėmimų tarp armėnų ir azerių armijų. 1992 m. vietos armėnai buvo priverstinai iškeldinti, o vėliau miestelis kelis kartus ėjo iš rankų į rankas. Tik 1993 m. valdžią čia perėmė armėnai, ir į miestelį galėjo grįžti jo gyventojai.
Sonder
Sonder – antrasis airių atlikėjo ir dainų autoriaus Dermot Kennedy studijinis albumas, išleistas 2022 m. lapkričio 18 d. Nors albumas buvo planuotas išleisti rugsėjo 23 d., išleidimas buvo du kartu nukeltas: pirmiausia, į lapkričio 4 d., o vėliau – į lapkričio 18 d. Viena iš nukėlimo priežasčių buvo Jungtinėje Karalystėje vykęs pašto darbuotuojų streikas.
Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas. Jungtinės Karalystės albumų reitinge jis debiutavo pirmojoje vietoje, tapdamas antruoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu reitingo viršūnę.
Dainų sąrašas
Techninis personalas
Sankt Peterburgo Šv.Jono bažnyčia
thumb|200px|Bažnyčios pagrindinis fasadas Švento Jono bažnyčia   – evangelikų liuteronų šventovė Rusijos Sankt Peterburgo mieste. Konsekruota Apaštalo Jono vardu, pamaldos vykta estų kalba. Administraciškai priklauso Ingrijos evangelikų–liuteronų bažnyčiai.
Istorija
Evangelikų bendruomenė mieste susikūrė dar 1731 m., ji meldėsi Pirmojo kadetų korpuso patalpose. 1841 m. tikintieji suskilo į vokiečių ir estų dalis. Po metų užregistruota Šv. Jono estiška parapija, o 1844 m. prie jos įkurta mokykla, kurioje buvo dėstoma ir estų kalba. 1860 m. pagal architekto Haroldo Juliaus Bosės projektą pastatyta pseudoromaninio stiliaus bažnyčia. Virš raudonų plytų pastato iškilo bokštas–varpinė, pastate vienu metu galėjo melstis 800 tikinčiųjų. Gretimame name gyveno pastorius, buvo įkurta prieglauda ir pradinė mokykla. Šv. Jono bažnyčia turėjo kelias filijines koplyčias, tarp jų ir kalėjimuose. 1884–1906 m. parapijiečių skaičius augo ir pasiekė 22 000. Pastoriais tarnavo žinomi estų nacionalinio judėjimo veikėjai Jakobas Hurtas (1880–1901 m.) ir Rudolfas Kalas  (1901–1913 m.). 1930 m. Šv. Jono bažnyčia buvo uždaryta, bokštas nugriautas. Prie nutinkuoto pagrindinio fasado įrengti laiptai: pastatas paverstas dviaukščiu, jame įsikūrė klubas. 1993 m. mieste vėl įregistruota estų liuteronų bendruomenė, kuriai 1997 m. perduotas pastatas. Nuo 2000 m. vyksta pamaldos. 2009 m. prasidėjo bažnyčios atstatymo darbai, pastatui grąžinta pirminė išvaizda. Lėšų – 3,1 mln. kronų (apie 200 tūkst. eurų) – tam skyrė Estijos kultūros ministerija. 2011 m. vasario 20 d. Šv. Jono bažnyčia atšventinta. Iškilmėse dalyvavo Estijos arkivyskupas Andresas Pederas ir šalies prezidentas Tomas Ilvesas. 2011 m. birželio 14 d. miesto lietuvių, latvių ir estų bendruomenės bažnyčioje tradiciškai paminėjo tragiškus 1941 m. įvykius – masinius trėmimus iš Baltijos respublikų. Vyko ekumeninės pamaldos, kalbas pasakė trijų Baltijos šalių generaliniai konsulai Sankt Peterburge. Jungtinis bendruomenių choras „Balticum“ bažnyčioje giedojo „Lietuva brangi“ (lietuviškai), „Pūt, vējiņi“ (latviškai) ir „Laul Põhjamaast“ (estiškai).
Dalian Yifang FC
– Kinijos futbolo klubas iš Daliano.
Trakai (Gelvonai)
Trakai – buvęs kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Gelvonų.
Peršaukštis (ežeras)
Peršaukštis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 7 km į pietvakarius nuo Švenčionių, Kunigiškės kraštovaizdžio draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,58 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 174,3 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukšti, miškingi, rytinis – žemas ir pelkėtas – plyti Povaraisčio pelkė. Ežerą supa Peršaukščio, Baldoniškės, Paulinavo miškai. Iš rytų į vakarus ežerą prateka Žeimenos upės intakas Saria.
Mažieji Varnininkai
Mažieji Varnininkai (, nuo 1938 m. Seidlershöhe) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities teritorijoje, 7 km į pietryčius nuo Pilkalnio, 11 km į šiaurę nuo Stalupėnų, prie Lobinio upelio.
Chaimas Mejeris Fainšteinas
Chaimas Mejeris Fainšteinas (1911 m. gruodžio 2 d. Kaune – 1944 m. Kauno gete) – Lietuvos žydų kilmės dailininkas, grafikas.
Mažieji Varnininkai
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Mažųjų Varnininkų kaimo bendruomenė 1931 m. Pirmąkart paminėtas 1564 m. kaip nuo Varnininkų kaimo atskirtas naujakurio Rimkaus ūkis. 1580 m. jau minimas kaip Mažieji Varnininkai. Smarkiai nukentėjo nuo 1709–11 m. maro: 1719 m. iš 45 buvusių sodybų net 35 buvo tuščios. Po maro atkelta kolonistų – daugiausia zalcburgiečių. 1734 m. iš 24 šeimų 6 buvo lietuviškai kalbančios (I.Gudsentis, L.Gudsentis, Jessatis, Kowaitis, Bekropies, Ruddatis).
Chaimas Mejeris Fainšteinas
Biografija
Gimė 1911 m. gruodžio 2 d. Kaune. 1932 m. baigė grafikos studijas Kauno meno mokykloje. Dailės parodose dalyvavo nuo 1935 m., dirbo lakštinės grafikos ir knygų iliustravimo srityje. Tapė Lietuvos politikų ir visuomenės veikėjų portretus, nutapė Vinco Krėvės-Mickevičiaus, Mykolo Romerio ir kitų portretus. Žuvo 1944 m. Kauno gete.
Mažieji Varnininkai
Istorija
Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Užpjaunių seniūnijai (vok. Uschpionsches Schulzenamt), 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Diržkiemio valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Varnininkų valsčiui. Nuo 1874 m. iki Pirmojo pasaulinio karo Mažuosiuose Varnininkuose rezidavo valsčiaus viršaitis.
Iki 1863 m. priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai, vėliau – Varnininkų parapijai (parapijos centras – Didžiuosiuose Varnininkuose).
Po 1945 m. kaimas išnyko. Nuo 1946 m. Nesterovo rajono, vėliau Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietės teritorijoje.
Kašubinis vėdrynas
Kašubinis vėdrynas (Ranunculus cassubicus) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos, vėdrynų (Ranunculus) genties augalas.
Daugiametis, žolinis, 30-50 cm aukščio, šiek tiek plaukuotas augalas. Šakniastiebis trumpas, storokas, iš jo išaugusios smulkios, juodos, kuokštinės šaknys. Stiebas status, tvirtas, viršutinė dalis šakota, jo pamatą gaubia 2 pievinės makštys. Apatiniai lapai ilgakočiai, 1 arba 2, dideli, apskriti, tamsiai žali, nelygiai pjūkliškai dantyti. Stiebiniai lapai išaugę šakojimosi vietose, bekočiai, giliai pleistiškai suskaldyti. Žiedai gana stambūs (2-3 cm pločio). Taurėlapiai 5, gelsvai rusvi, vainiklapiai irgi 5, aukso geltonumo. Kuokelių daug, žydėjimo metu jie ilgesni už piesteles. Sutelktinis pailgai apskritas vaisius sudarytas iš plaukuotų, viršūnėje kabliškai lenktų 3 su snapeliu riešutėlių.
Žydi gegužės – birželio mėn. Neretas visoje Lietuvoje. Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, pamiškėse, krūmuose, parkuose, derlinguose drėgnuose dirvožemiuose. Augalas nuodingas.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 94 psl.
Dujotiekis Jasai–Ungenis
Dujotiekis Jasai–Ungenis – tarpvalstybinis magistralinis dujotiekis, jungiantis Moldavijos ir Rumunijos gamtinių dujų perdavimo sistemas.
Istorija
2013 m. rugpjūčio 27 d. oficialiai pradėti dujotiekio statybos darbai. 2014 m. liepą statybos darbai ir testavimas užbaigti, o dujotiekis prijungtas prie abiejų šalių perdavimo sistemų. 2014 m. rugpjūčio 27 d. įvyko oficiali dujotiekio atidarymo ceremonija, kurioje dalyvavo Rumunijos ministras pirmininkas Viktoras Ponta, Moldovos premjeras Iurie Leancă ir ES energetikos komisaras Günther Oettinger. Statybos atsiėjo kiek daugiau nei 26 milijonai eurų.
Šis dujotiekis buvo pirmasis Moldavijos vyriausybės projektas siekiant diversifikuoti dujų rinką šalyje ir sumažinti šalies priklausomybę nuo rusiškų gamtinių dujų. Vyriausybės planavo šiuo dujotiekiu sumažinti rusiškų dujų kiekį šalies sistemoje nuo 100 % iki 95 %. Tolimesnei diversifikacijos plėtrai tuo pačiu metu buvo vystomi kiti projektai: dujotiekis Ungenis–Kišiniovas ir dujotiekis Ungenis–Belcis, kurie turėjo užtikrinti galimą dujų iš Rumunijos teritorijos pralaidumą į likusią Moldavijos dalį.
Armando Sadiku
Armando Sadiku (g. 1991 m. gegužės 27 d.) – Albanijos futbolininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje Swiss Challenge lygos komandoje FC Zürich bei Albanijos rinktinėje.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo 2007 m. Albanijos pirmojo diviziono KF Turbina Cërrik jaunimo komandoje. 2008–2009 m. sezone žaidė pagrindinės komandos sudėtyje. Yra žaidęs KS Gramozi Ersekë, KF Elbasani, FC Locarno, FC Lugano futbolo klubuose. Nuo 2014 m. žaidžia Ciuricho klube FC Zürich. 2016 m. buvo skolinamas FC Vaduz.
Rinktinė
2010 m. buvo pakviestas atstovauti Albanijos U-19 rinktinei UEFA iki 19 m jaunimo čempionato atrankoje. Sužaidė tik kartą. 2011 m. rugsėjo 7 d., 2013 m. UEFA Europos iki 21 m rinktinių čempionato atrankoje, pelnė du įvarčius prieš Moldova U-21 rinktinę. Iš viso už Albanijos U-21 rinktinę sužaidė 6 kartus bei pelnė 7 įvarčius.
Pakvietus naujajam treneriui Gianni De Biasi, Albanijos rinktinėje debiutavo 2012 m. vasario 29 d. išvykos draugiškose rungtynėse prieš Gruziją. Pirmąjį įvartį pelnė 2012 m. rugsėjo 7 d., 2014 m. pasaulio čempionato atrankoje prieš Kiprą. Rungtynės baigėsi 3–1 albanų naudai.
2015 m. spalio 11 d., paskutinėse atrankos rungtynėse, 59-tą min. buvo pakeistas, o 76-tą min pelnė pergalingą įvartį, padėjusį Albanijai patekti į UEFA Euro 2016 m. čempionatą.
2016 m. birželio 19 d. Parc Olympique Lyonnais, Lione, pelnė vienintelį rungtynių įvartį prieš Rumuniją. Tapo pirmuoju albanu, pelniusiu pirmąjį įvartį UEFA Europos futbolo čempionate.
Ana Chilkevič
Ana Chilkevič (, g. 1986 m. spalio 15 d. Leningrade) – Rusijos aktorė. Geriausiai žinoma dėl vaidmenų televizijos serialuose „Barvicha“ ir „Univeras. Naujasis bendrabutis.“ bei pasirodymų naujametiniame seriale „Eglutės“.
Biografija
2003 m. baigė vidurinę mokyklą ir tęsė mokslus Ščepkino aukštojoje teatro mokykloje. 2004 m. metė studijas dėl kategoriško draudimo teatro universitetų studentams vaidinti filmuose. Aktorė buvo pakviesta į du serialus – „Aš planavau pabėgimą“ ir „Gaisrininkai“. Abiejose mergina atliko epizodinius ir nelabai reikšmingus vaidmenis, tačiau jie davė neįkainojamos patirties.
Vėliau buvo serialas „Advokatas“, filmas „Prima Dona“, komedija „Gandro skrydis per kopūstų lauką“, filmas „Nesenstantis žmogus“. Visuose šiuose projektuose aktorė įkūnijo daugiausia antraeilius personažus, tačiau dirbo kartu su Andrejumi Sokolovu, Levu Durovu.
2011 m. gruodžio bei 2015 m. rugpjūčio mėn. pasirodė žurnalų „MAXIM“, o 2013 m. gruodžio mėn. „Playboy“ rusiškose versijose.
Amata Kabua
Amata Kabua (1928 m. lapkričio 17 d. – 1996 m. gruodžio 20 d.) buvo Maršalo Salų politikas, pirmasis šalies prezidentas. Jis ėjo šias pareigas penkias kadencijas iš eilės nuo 1979 iki 1996 m.
Amata Kabua dirbti pradėjo mokytoju mokykloje. 1963 m. jis buvo išrinktas į Mikronezijos kongresą ir vieną kadenciją jam vadovavo. 1979 m. politikas buvo išrinktas pirmuoju šalies prezidentu. Jis daug prisidėjo siekiant šaliai nepriklausomybės bei sukūrė Maršalo Salų himną.