cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Airijos kultūra
Ankstyvoji Airijos istorija
Manoma, kad pirmieji Airijos gyventojai buvo maždaug 7500 m.pr.m.e. greičiausiai iš Škotijos atvykę mezolito žvejai ir medžiotojai. Juos keitė neolito kultūros žmonės, kurie naudojo titnaginius įrankius. Kaip rodo archeologiniai radiniai iš tokių vietų kaip Céide laukai Mėjo grafystėje ir Guro ežeras Limeriko grafystėje tuo metu jau buvo užsiimama žemės ūkiu. Dar vėliau atvyko žmonės iš Viduržemio jūros regiono, naudoję bronzinius įrankius, airių legendose vadinami Fir Bolg. Dar vėliau čia atsikėlė piktai, bronzos kultūros tauta, galbūt kilusi iš Iberijos. Iš šio ankstyvojo laikotarpio išliko daugybė paminklų, daugiausia akmeninių (menhyrai, dolmenai, kromlechai), taip pat akmeniniai fortai. Jie datuojami 2000-1000 m.pr.m.e. Geležies amžiuje, apie 350 m.pr.m.e., įvykęs keltų įsiveržimas atnešė dar vieną kultūrinę srovę. Seniausias keltų kalbos (Gaeilge) paminklas yra ogaminiai įrašai akmenyje Keri grafystėje, datuojami V a. Į krikščionybę Airiją V a. atvertė šv. Patrikas. Per šv.Patriko ir jo pasekėjų statomas bažnyčias ir vienuolynus į keltų kultūrą ėmė skverbtis krikščioniškasis menas.
Miesteliai, kaimai, parapijos ir grafystės
Iki normanų invazijos šalį ir atskiras žemes valdė bei jas paveldėjo įvairūs klanai. Administracinis vienetas buvo vadinamas miesteliu. Normanai klanų valdymą pakeitė į dvarų sistemą, kuri apėmė ne tik žemės valdų skirstymą ir valdymą, bet ir nusakė socialinę padėtį. Normanai žemes ir gyvenvietes suskirstė į kaimus, parapijas ir grafystes. Parapija tuo metu buvo civilinis ir religinis vienetas, kurį administravo dvaras ir kuriame buvo bent vienas didesnis bažnytkaimis. Kiekviena parapija prie savęs prijungdavo vieną ar daugiau prieš invaziją egzistavusių „miestelių“. Laipsniškai visoje saloje plėtojant angliškąjį feodalizmą, Airijos grafysčių administracinis suskirstymas buvo baigtas 1610 m.
Šis administracinis suskirstymas vis dar svarbus kasdieniame Airijos bendruomenių gyvenime. Pavyzdžiui, dauguma kaimo pašto adresų yra tiesiog gyvenamo namo ir miestelio pavadinimas (t. y. adrese neminimas gatvės pavadinimas ir namo numeris toje gatvėje, o kiekvienam namui paprasčiausiai yra suteiktas tam tikras pavadinimas, išlikęs nuo gana senų laikų). Kiekvienas miestelis dažniausiai turi savo sporto komandą, juose vyksta sporto rungtynės. Dauguma miestelių gyventojų ištikimi tiek savo vietinei sporto komandai, tiek visai grafystei.
Ūkininkavimas ir žemės nuosavybė
Žemės ūkiu Airijoje buvo užsiimama nuo neolito. Iki normanų užkariavimo buvo susiformavusi tradicinė klaninė žemės valdymo sistema (Brehono teisė). Su normanų užkariavimu atsirado dvarai ir žemės nuomos sistema. Be to, šalyje įsikuriant anglų ir škotų naujakuriams, jie kartu su savimi atsinešdavo savas žemės valdymo tradicijas. Pasikeitė ir ūkininkavimo tradicijos. Pavyzdžiui, pagal senąsias tradicijas galvijus augindavo beveik visi be išimties kaimo gyventojai, mat karvė buvo turto ir statuso šaltinis. Istoriko Giraldus Cambrensis veikaluose rašoma, kad gėlų visuomenėje galvijų auginimas buvo įprastas. Vėliau šią tvarką pakeitė stambių dvarų sistema, o dauguma mažų ūkininkų liko bežemiai, mat jie nebegalėjo išsimokėti nuomos. Visa tai tęsėsi iki pat XIX a. pabaigos, kai politinė organizacija Žemės lyga, kurios pagrindinis tikslas buvo panaikinti dvarų kultūrą, pradėjo žemės reformą. Reformos metu didžiuliai dvarai ir jų žemės plotai buvo padalinti į mažus arba vidutinio dydžio ūkius ir išdalinti buvusiems nuomininkams ir darbininkams. XX a. „Žemės lygos“ darbus tęsė tam sukurta „Airijos žemės komisija“. Žemės reforma tarp Airijos ūkininkų sukėlė vadinamąjį „žemės alkį“ - ūkininkų šeimos padarydavo beveik viską, kad išlaikytų žemės nuosavybę ir netgi įgytų naujos žemės.
Šventės ir pramogos
miniatiūra|250x250px|Švento Patriko dienos paradas [[Dublinas|Dubline]] Dauguma airiškų švenčių yra kilusios iš pagoniškųjų, kurioms vėliau padarė įtaką krikščioniškosios tradicijos. Kai kurios airiškos Kalėdų tradicijos niekaip nesusijusios su krikščionybe. Pavyzdžiui, gruodžio 26 d. (Šv. Stepono dieną) Airijoje gana populiarus „karetaitės medžioklės“ paprotys, kurio metu minia „medžioja“ netikrą karetaitę ir pagavę ją uždeda ant papuošto stiebo. Minia būriuojasi į muzikuojančias grupes ir eina pro miestus ir kaimus.
Airijos Respublikoje Šv. Patriko diena yra nacionalinė šventė, kuri švenčiama kiekvienais metais kovo 17 d. Šventės metu yra rengiami paradai ir iškilmės visuose Airijos salos miestuose ir miesteliuose, taip pat šalyse, kuriose yra išeivių iš Airijos. Šventė skirta Šv. Patrikui, Airijos globėjui, atminti. Pasak legendos, Šv. Patrikas išvarė iš salos gyvates. Taip pat legenda byloja, jog Šv. Patrikas panaudojo trilapį dobilą, kad paaiškintų airiams Šventąją Trejybę, teigdamas, kad vienas Dievas yra trijuose asmenyse.
Šiaurės Airijoje liepos 12 d. švenčiama Viljamo III Oraniečio pergalė mūšyje prie Boinės. Šiaurės Airijoje ši diena yra ne darbo diena. Šią šventę švenčia airių protestantai, kurių didžioji dauguma gyvena būtent Šiaurės Airijoje. Šventės metu Šiaurės Airijoje rengiami paradai, kuriuos organizuoja Oranžinis ordinas (protestantiškasis ordinas, veikiantis Šiaurės Airijoje). Paradų metu žmonės nešasi oranžines vėliavas, kaspinus ir dūdmaišiais, fleitomis, akordeonais bei pučiamųjų orkestru atlieka tradicines dainas.
Šv. Brigitos diena (kuri dar kitaip žinoma kaip imbolc arba grabnyčios), kuri minima vasario 1 d., taip pat nėra kilusi iš krikščionybės. Brigitos kryžius, pagamintas iš nendrių, simbolizuoja saulės ratą.
alt=photograph|kairėje|miniatiūra|193x193px|Tradiciškai išskaptuota ropė, skirta helovinui Helovinas, kuris yra švenčiamas spalio 31 d. naktį, yra tradicinė ir masiškai švenčiama šventė Airijoje. Dabartinis šventės pavadinimas pirmą kartą paminėtas XVI a. kaip škotiškas trumpinys iš „Visų šventųjų išvakarės“ (All-Hallows-Eve) ir, pasak kai kurių istorikų, šventė yra kilusi būtent iš gėlų Samhain derliaus nuėmimo šventės. Gėlai tikėjo, kad būtent tą naktį riba tarp šio ir mirusiųjų pasaulių tampa plonytė, ir mirusieji tą naktį gali aplankyti gyvuosius.
Helovyno metu airių vaikai, persirengę įvairiais kostiumais, vaikšto po kaimynų namus, prašydami saldainių ir pinigų. Tradicija prasidėjo maždaug XIX a. pabaigoje. Moliūgo arba ropės pavertimas žibintais, juos išskaptavus ir išraižius ant jų veidus, yra kita Helovino tradicija. Helovino vakarėliuose žaidžiami įvairūs žaidimai, pavyzdžiui, obuolio išėmimas iš kibiro tik su burna, nenaudojant rankų. Kitos, taip pat gana populiarios, tradicijos – tai laužų kūrimas ir fejerverkų leidimas. Masinė airių ir škotų emigracija į Jungtines Valstijas XIX amžiuje, išpopuliarino Heloviną visoje Šiaurės Amerikoje.
Kitos pagoniškosios šventės, kurių vardai išliko kaip mėnesių pavadinimai šiuolaikinėje airių kalboje, yra Beltane (gegužė), Lughnasadh (rugpjūtis) ir Samhain (lapkritis).
Viena svarbiausių bažnytinių švenčių Airijoje yra Velykos.
Religija
miniatiūra|250x250px|Senovės vienuolyno griuvėsiai [[Ofalio grafystė|Ofalio grafystėje]] Romos katalikybė yra plačiausiai praktikuojama religija Airijoje. Krikščionybė į Airiją atėjo V a. Ankstyvoji krikščionybės istorija Airijoje yra siejama su šventuoju Patriku, kuris laikomas Airijos globėju.
Dauguma gyventojų yra Romos katalikai, tačiau nemažai airių yra protestantai. Ši religinė mažuma daugiausiai yra susitelkusi Šiaurės Airijoje. Šioje salos dalyje jie sudaro gyventojų daugumą. Trys pagrindinės protestantų religinės grupės yra Airijos bažnyčia, Airijos presbiterijonų bažnyčia ir Airijos metodistų bažnyčia. Be jų, šalyje taip pat yra ir kelios kitos protestantų religinės grupės, pavyzdžiui, baptistai, kelios amerikiečių evangelikų grupės ir Išganymo armija. Be protestantiškųjų religinių grupių, Airijoje yra stačiatikių, Jehovos liudytojų ir Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčios religinės mažumos. Be krikščioniškųjų religinių grupių, šalyje yra budistų, induistų, bahajų, pagonių, islamo bei žydų tikėjimo išpažintojų.
2011 m. gyventojų surašymo duomenimis, Airijos Respublikoje 84,16 % gyventojų sudaro Romos katalikai, 2,9 % – Airijos Bažnyčios tikintieji (anglikonai), 1,1 % – musulmonai, 0,5 % – presbiterijonai, 0,1 % – metodistai, 1 % – stačiatikiai, 2,7 % – kitų religinių grupių atstovai, o 5,9 % teigė nepriklausantys jokiai religinei grupei. Maždaug 1,6 % gyventojų į klausimą neatsakė. Didžiausia kada nors užfiksuota katalikų dalis šalyje buvo 94,9 % 1961 m., o mažiausia - 78,3 % – 2016 m. Manoma, kad nuosmukiui įtakos turėjo Katalikų Bažnyčios seksualinės prievartos Airijoje atvejai.
2011 m. duomenimis, Šiaurės Airijoje 40,8 % gyventojų sudaro Romos katalikai, 19,1 % – presbiterijonai, 13,7 % – Airijos Bažnyčios tikintieji, 3 % – metodistai, 0,8 % – kitų religinių grupių atstovai, 10,1 % teigė nepriklausantys jokiai religinei grupei, o 6,8 % į klausimą neatsakė.
Tautosaka
miniatiūra|266x266px|Modernus [[Leprekonas|leprekono vaizdavimas]] Leprekonas – personažas, kuris yra neatsiejamas nuo airių mitologijos. Anot airiškų pasakų, leprekonas yra išdykusi pasakų būtybė, kuri dažniausiai vilki smaragdo žalumo drabužius. Leprekonas dažniausiai krečia išdaigas žmonėms arba gamina batus. Teigiama, kad personažas vaivorykštės gale slepia aukso puodą. Jei žmogus kada nors sugauna leprekoną, būtybė gali išpildyti tris jo norus. Kitos gerai Airijoje žinomos ir labai mėgstamos yra Fiono mak Kumhailo (mitinio airių medžiotojo ir kario) ir jo pasekėjų fianų Fiono ciklo istorijos. Legenda teigia, kad Fionas mak Kumhailas nutiesė Milžinų kelią kaip takelį, kuris turėjo jam padėti pasiekti Škotiją nesušlapus kojų. Taip pat pasakojama, kad jis atplėšė gabalėlį Airijos ir paleido jį į priešus. Deja, karys nepataikė – gabalėlis nusileido į Airijos jūrą ir tapo Meno sala. Ertmė, likusi po to, kai Fionas išplėšė gabalėlį, dabar yra Nėjaus ežeras. Dauguma senovės Airijos legendų užrašytos airių dramaturgės Ledi Gregori kūriniuose. Jos istorijose vaizduojama senovės keltų moterims suteikta neįprasta galia ir visuomeninė padėtis.
Literatūra ir menai
miniatiūra|275x275px|Šokėjai, apsirengę airiškais šokių kostiumais, kuriuose dažniausiai vyrauja nėriniai arba siuvinėti raštai, įkvėpti airiškos [[Kelso evangelija|Kelso evangelijos. ]] miniatiūra|220x220px|Tradicinės airiškos muzikos vakarai, dažniausiai vykstantys užeigose
Iki XIX a. Airijos literatūra kurta daugiausia airių kalba. Airių kalba parašyta seniausia Europos liaudies poezija, kurios ankstyviausi pavyzdžiai priskiriami VI a. Airių kalba parašyta literatūra yra reikšmingiausia iš visos keltų kalbų literatūros.
Ankstyviausiais Airijos vaizduojamojo meno pavyzdžiais laikomi drožiniai, jie buvo aptikti Niugrendže. Iš bronzos amžiaus Airijoje randami dekoratyviniai aukso dirbiniai. Ankstyvaisiais viduramžiais airiai gamino keltiškąsias sages ir tapydavo miniatiūras. XIX–XX a. išpopuliarėjo dailininkai Džonas Batleris Jeitsas, Viljamas Orpenas, Džekas Batleris Jeitsas ir Luisas le Brokis, tapę su gimtine susijusius paveikslus.
Airiška liaudies muzika ir šokiai taip pat gana plačiai žinomi visame pasaulyje. XX a. viduryje, Airijos visuomenei bandant modernizuotis, tradicinė airiška muzika, ypač miestuose, prarado savo populiarumą. Tuo laikotarpiu jaunimas žavėjosi Britanijos ir Jungtinių Valstijų muzika; tuo metu Airijoje išpopuliarėjo džiazas ir rokenrolas. Septintajame dešimtmetyje atgimė susidomėjimas airiškosiomis tradicijomis, kuris buvo įkvėptas Amerikos liaudies muzikos judėjimo. Šį atgimimą įkvėpė Seán Ó Riada ir grupės The Dubliners, The Clancy Brothers ir Sweeney's Men. O kasmetinis Fleadh Cheoil festivalis yra didžiausiais airiškos muzikos festivalis Airijoje.
Dainavos apylinkė (Naujoji Vilnia)
Dainavos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Airijos kultūra
Kalbos
kairėje|miniatiūra|Informacinis kelio ženklas, parašytas airių kalba [[Donegolo grafystė|Donegolo grafystėje]]
Dainavos apylinkė (Naujoji Vilnia)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Medininkų apylinkės.
Airijos kultūra
Kalbos
Anglų kalba yra labiausiai paplitusi kalba saloje, o airių kalba, kaip gimtąja kalba, šneka tik maža gyventojų dalis. Iš jų dauguma gyvena vyriausybės apibrėžtuose vadinamuosiuose Gealtacht regionuose. Didesnė gyventojų dalis šneka airių kalba kaip antrąja. 2011 m. gyventojų surašymo metu, 40,6 % Airijos gyventojų teigė, kad galėtų susišnekėti airių kalba. Airijos konstitucijos 8-ajame straipsnyje teigiama, kad airių kalba yra nacionalinė ir pirmoji valstybinė Airijos kalba. Taip pat 8-asis straipsnis pripažįsta anglų kaip antrąją valstybinę Airijos kalbą.
O Šiaurės Airijoje, kaip ir visoje Jungtinėje Karalystėje, nėra oficialios valstybinės kalbos, tačiau anglų kalba de facto yra valstybine. Be to, anglų kalbos šiaurės airių tarmė ir akcentas pastebimai skiriasi nuo anglų kalbos airiško akcento, girdimo pačioje Airijoje. Šiaurės airių akcentui įtaką padarė Alsterio škotai ir geografinė Šiaurės Airijos padėtis (ji yra arčiau Škotijos negu likusi Airija).
Saloje šnekama dar keliomis kalbomis. Viena iš jų yra šelta kalba, kuri yra airių, romų ir anglų kalbų mišinys ir kuria daugiausia šneka Airijos keliautojų etninė grupė. Taip pat saloje buvo sukurtos dvi gestų kalbos: šiaurės airių gestų kalba ir airių gestų kalba.
Kai kurios kalbos Airijoje paplito kartu su imigrantais. Pavyzdžiui, lenkų kalba šiuo metu yra antra dažniausiai naudojama kalba Airijoje po anglų kalbos, o airių kalba yra trečiojoje vietoje.
Ankstyvoji Airija
dešinėje|miniatiūra|Bokalas [[Guinness alaus]] Ankstyvojoje Airijos literatūroje dažnai minimas tuometinis maistas ir gėrimai. Pasak šios literatūros buvo plačiai vartojamas medus, iš kurio gamintas ir midus. Taip pat minimos išdegintos kalvelės, vadinamos fulacht fia, ant kurių, kaip manoma, buvo verdama elniena. Fulacht fia būdavo iškastos duobės arba rengti loviai, įkasti į žemę, kurie būdavo pripildomi vandeniu. Mėsa buvo verdama į vandenį dedant karštus akmenis ir taip jį įkaitinant. Airijos saloje buvo rasta nemažai fulacht fia vietovių. Kai kurios iš jų, nustatyta, buvo naudojamos net iki XVII a.
Kasinėjimai vikingų gyvenvietėje, dabartiniame Wood Quay rajone, Dubline, suteikė nemažai informacijos apie tuometinių miesto gyventojų mitybą. Daugiausiai gyventojai valgė galvijus, avis ir kiaules. Kiaulienos populiarumas išliko iki šių dienų. Vikingų laikais taip pat populiarus maistas buvo naminiai paukščiai, laukinės žąsys, įvairios žuvys, vėžiagyviai, vietinės uogos ir riešutai, ypač lazdyno. Rūgčių ir balandų sėklos buvo plačiai paplitusios ir greičiausiai buvo naudojamos košei gaminti.
Bulvė Airijoje
kairėje|miniatiūra|Trys vyrai, kasantys bulves [[Golvėjaus grafystė|Golvėjaus grafystėje (1900 m.)]] Panašu, kad bulvė į Airiją buvo įvežta XVI a. antrojoje pusėje, Amerikos kolonizacijos metu. Iš pradžių ji buvo auginama kaip sodo puošmena. Kiek vėliau bulvė tapo pagrindiniu nuomininkų ir darbininkų maisto šaltiniu, mat bulvė, kaip maisto šaltinis, yra ypač efektyvi energijos, tenkančios vienam žemės ploto vienetui, atžvilgiu. Jos taip pat yra geras vitaminų, ypač vitamino C, ir mineralų šaltinis. Dėl tos priežasties XVIII – XIX a. bulvės ir pasukos buvo populiariausias Airijos gyventojų patiekalas, lėmęs staigų gyventojų augimą. Tačiau dėl to meto politinės santvarkos didžioji Airijos produkcijos dalis (šakniavaisiai, grūdai ir gyvulinės kilmės produktai) buvo eksportuojama į Britaniją, paliekant airiams vos kelias bulvių veisles kaip vienintelį maisto šaltinį. Tai, kartu su bulvių puvimo (fitoftorozės) plitimu, lėmė maisto trūkumą ir badmečius, iš kurių žymiausias buvo 1845–1849 m. Didysis bulvių badas.
Modernieji laikai
miniatiūra|282x282px|[[Airiška kava]] XX a. Airijoje išpopuliarėjo įprasti šiuolaikiniai vakarietiški patiekalai. Tiek Jungtinių Valstijų greitojo maisto kultūra, tiek žemyninės Europos patiekalai padarė įtaką šiuolaikinei Airijos virtuvei. Šiais laikais Airijoje įprasta valgyti picą, karį, kinišką maistą ir net kai kuriuos Afrikos virtuvės patiekalus. Šiuo metu prekybos centrų lentynose nesunku rasti tiek tradicinių, tiek europietiškų, amerikietiškų (Teks-Meks), indiškų, lenkiškų ir kiniškų patiekalų ingredientų.
Dėl greitojo maisto plitimo Airijoje padaugėjo visuomenės sveikatos problemų, įskaitant nutukimą. Airija yra viena iš valstybių, turinčių daugiausiai širdies ligų atvejų pasaulyje. Tradiciniai airiški pusryčiai minimi tarp patiekalų, galinčių sukelti širdies ligas. Dietologai šiuos pusryčius vadina širdies priepuoliu lėkštėje, mat visi ingredientai kepami aliejuje. Tačiau pastaruoju metu populiarėja tendencija daugumą ingredientų kepti ant grotelių.
Kartu su šiais pokyčiais paskutiniame XX a. ketvirtyje išpopuliarėjo nauja airiška virtuvė, kuri, nors ir paremta tradiciniais ingredientais, yra ruošiama naujais būdais. Šios virtuvės pagrindą sudaro šviežios daržovės, žuvis, ypač lašiša ir upėtakis, austrės ir kiti moliuskai, tradicinė sodos duona, didelis rankų darbo sūrių asortimentas ir, žinoma, bulvės. Atgimė ir tradiciniai airiški patiekalai, pavyzdžiui, airiškas troškinys, Coddle, airiški pusryčiai ir bulvių duona.
Užeigų kultūra
miniatiūra|240x240px|Tipiška airiška užeiga Donegolo grafystėje Užeigų kultūra paplitusi tarp visų Airijos socialinių sluoksnių. Šis terminas reiškia dažną airių įprotį lankytis užeigose arba pabuose. Tradicinė užeigų kultūra nėra susijusi tik su gėrimu. Paprastai tokios užeigos yra svarbios susitikimų vietos, kuriose žmonės susiburia, susitinka su savo kaimynais ir draugais. Užeigų kultūra Airijoje panaši į kavinių kultūrą kitose šalyse. Užeigos labai skiriasi viena nuo kitos, priklausomai nuo klientų, kurie jose lankosi, ir netgi kurioje geografinėje vietoje jos yra. Turistams geriausiai žinomos tradicinės užeigos, kuriose groja tradicinė airiška muzika ir gausu vietinių suvenyrų. Dažniausiai tokiose užeigose, ypač dienos metu, yra patiekiamas maistas. Daugelis šiuolaikinių užeigų mėgdžioja tradicines užeigas, tačiau jos dažniausiai pakeičia tradicinę muziką didžėjumi arba netradicine gyva muzika.
Daugelis didesnių užeigų, įsikūrusių miestuose, vengia tradicinio stiliaus, pasirinkdamos garsią muziką ir daugiau dėmesio skirdamos gėrimų suvartojimui, kas nėra tradicinės airiškos kultūros dalis. Tokie barai populiarūs prieš einant į klubą. Naktiniai klubai tapo populiariu reiškiniu tarp jaunimo, kai Airijos ekonomika ėmė sparčiai augti XX a. paskutiniajame dešimtmetyje. Klubai paprastai skiriasi vieni nuo kitų, priklausomai nuo grojamos muzikos ir tikslinės auditorijos. Belfaste unikaliausi naktiniai klubai įsikūrę bažnyčiose, zoologijos soduose ir net krematoriumuose.
Svarbus pastarojo meto užeigų kultūros pokytis buvo draudimas rūkyti visose darbo vietose, įskaitant ir barus bei restoranus. Airija yra pirmoji šalis pasaulyje, įgyvendinusi tokį draudimą. Draudimas galioja nuo 2004 m. kovo 29 d. Didžioji dalis gyventojų palaikė draudimą, įskaitant ir didžiąją dalį rūkančiųjų. Nepaisant palaikymo, atmosfera užeigose dėl draudimo labai pasikeitė. Dažnai keliamos diskusijos, ar dėl draudimo sumažėjo, ar padidėjo užeigų lankomumas. Vis dėlto, dauguma žmonių dėl pokyčių kaltina nuolat augančias kainas.
Nacionalinės ir tarptautinės organizacijos priskyrė Airiją prie šalių, kurių gyventojai turi problemų dėl per didelio alkoholio suvartojimo. XX a. devintojo dešimtmečio pabaigoje 25 % visų hospitalizacijų buvo susijusios su alkoholio vartojimu. Nors šis skaičius stabiliai mažėjo, 2007 m. maždaug 13 % visų guldymų į ligoninę buvo susiję su alkoholiu. Remiantis EBPO 2009 m. Sveikatos duomenų apklausa, 2003 m. vienas airis (vyresnis nei 15 metų amžiaus) suvartodavo beveik daugiausia alkoholio pasaulyje (iškart po Liuksemburgo). Remiantis naujesniais EBPO duomenimis, alkoholio vartojimas Airijoje sumažėjo nuo 11,5 litro suaugusiam žmogui 2012 m. iki 10,6 litro 2013 m. Nepaisant to, tyrimai parodė, kad 2013 m. 75 % alkoholinių gėrimų suvartota, vienam asmeniui išgėrus šešis ar daugiau standartinių alkoholio vienetų (kas prilygsta trims ar daugiau alaus bokalų) per vieną vakarą.
Sportas
miniatiūra|Gėlų futbolas miniatiūra|Herlingo kamuoliukas ir lazda Airijoje sportas labai populiarus. Pačios populiariausios sporto šakos yra gėlų futbolas, herlingas, futbolas, regbis ir golfas. Šios penkios sporto šakos sudaro daugiau nei 80 % visų lankomų sporto šakų renginių. Gėlų futbolas yra populiariausia sporto šaka Airijoje pagal varžybų lankomumą. 34 % airių lankosi gėlų futbolo varžybose, 23 % – herlingo varžybose, 16 % – futbolo ir 8 % – regbio. Gėlų futbolo finalas yra žiūrimiausias Airijos sporto renginys.
Laisvalaikiu airiai daugiausia užsiima plaukimu, golfu, aerobika, futbolu, dviračių sportu, gėlų futbolu, biliardu ir snukeriu. Kitos populiarios sporto šakos, dažnai žaidžiamos ir mokyklose, yra tenisas, žolės riedulys, krepšinis, boksas, kriketas ir skvošas.
Airijoje daugelis sporto šakų, pavyzdžiui, regbis, gėlų futbolas ir herlingas yra organizuojamos taip, kad Airijai ir Šiaurės Airijai atstovautų bendra Airijos nacionalinė rinktinė. Kitose sporto šakose, pavyzdžiui, futbolo varžybose, Airijai ir Šiaurės Airijai atstovauja dvi skirtingos komandos. Tradiciškai Airijos komandą palaiko tie šiaurės airiai, kurie save laiko airiais, t. y. daugiausiai katalikai. Olimpinių žaidynių metu asmuo, gyvenantis Šiaurės Airijoje, gali pasirinkti, ar nori atstovauti Didžiosios Britanijos komandai, ar Airijos. Kadangi Šiaurės Airija yra viena iš Jungtinės Karalystės šalių, ji kas ketverius metus dalyvauja Sandraugos žaidynėse kaip nepriklausoma Šiaurės Airijos komanda.
Spauda
Pirmieji informaciniai lapeliai ir laikraščiai anglų kalba Airijoje pasirodė XVII a. viduryje.
Šiuo metu Airijoje leidžiami šie dienraščiai: „Irish Independent“, „Irish Examiner“, „The Irish Times“, „Irish Daily Star“, „The Herald“, „Daily Ireland“, „The Sun“ ir airių kalba leidžiamas „Lá Nua“. „Irish Independent“ yra geriausiai parduodamas iš visų airiškų laikraščių, jis spausdinamas tiek tabloid, tiek broadsheet formatu.
Sekmadieninių laikraščių rinkoje dominuoja tiek airiški, tiek britiški laikraščiai, pavyzdžiui, „Sunday Independent“, „The Sunday Times“, „Sunday Tribune“, „Business Post“, „Ireland on Sunday“ ir „Sunday World“.
Dauguma Airijos laikraščių priklauso privačiai kompanijai „Independent News & Media“. Įmonė valdo „The Herald“, „Irish Independent“, „Sunday World“ ir „Irish Daily Star“, taip pat valdo didelę telekomunikacijų kompanijos „Chorus“ akcijų dalį bei netiesiogiai kontroliuoja „Sunday Tribune“. Dauguma Airijos respublikonų kritikuoja „Independent News & Media“ leidžiamų laikraščių antraštes kaip rodančias probritišką poziciją.
Radijas
Airijoje pirmoji žinoma radijo transliacija buvo kvietimas ginkluotis, ją perdavė iš centrinio Dublino pašto Velykų sukilimo metu, 1916 m. Pirmoji oficiali Airijos radijo stotis buvo „2RN Dublin“, kuri savo transliacijas pradėjo 1926 m. Vėliau radijo stotis persivadino į „Raidió Teilifís Éireann“ (RTÉ). Pirmoji komercinė radijo stotis, „Century Radio“, pradėjo veikti 1989 m. XX a. paskutiniajame dešimtmetyje ir XXI a. pradžioje dešimtys vietinių radijo stočių gavo licencijas. Šiuo metu vien Dubline veikia 6 privačios licencijuotos radijo stotys.
Televizija
Kol Airija dar neturėjo savo nacionalinės televizijos, kai kuriuos jos rajonus pasiekdavo BBC signalai iš Velso ir Šiaurės Airijos. Nacionalinė televizija, RTÉ Television, Airijoje įsteigta tik 1961 m. Šiandien pagrindiniai antžeminiai Airijos kanalai yra RTÉ One, RTÉ2, Virgin One ir TG4, kuris transliuojamas airių kalba. Be nacionalinių kanalų, Airijoje populiarūs tiek britiški, tiek palydovų skleidžiami tarptautiniai televizijos kanalai. Visoje Airijoje galima nemokamai žiūrėti BBC ir ITV kanalus.
Kinas
Airijos kino industrija pastaraisiais metais stipriai išaugo dėl mokesčių lengvatų. Vieni sėkmingiausių airiškų filmų yra „Mano kairė koja“ (1989) ir „Vardan tėvo“ (1994). Sėkmingiausi Airijos filmų režisieriai yra Kenneth Branagh, Martin McDonagh, Neil Jordan, John Carney ir Jim Sheridan. Žymiausi airiai aktoriai yra Richard Harris, Peter O‘Toole, Maureen O‘Hara, Brenda Fricker, Michael Gambon, Colm Meaney, Gabriel Byrne, Pierce Brosnan, Liam Neeson, Daniel Day-Lewis, Ciarán Hinds, James Nesbitt, Cillian Murphy, Jonathan Rhys Meyers, Saoirse Ronan, Brendan Gleeson, Domhnall Gleeson, Michael Fassbender, Ruth Negga, Jamie Dornan ir Colin Farrell. Airijoje yra nufilmuoti „Gelbstint eilinį Rajaną“ (1998), „Narsioji širdis“ (1995) ir „P. S. Myliu Tave“ (2007).
Kultūrinės įstaigos, organizacijos ir renginiai
Airijoje gausu muziejų ir meno galerijų, taip pat, ypač vasaros laikotarpiu, vyksta daug kultūrinių renginių – pradedant meno festivaliais, baigiant ūkininkavimo renginiais. Populiariausi iš jų yra kasmetinis Šv. Patriko dienos minėjimas Dubline, kuris vidutiniškai kasmet sutraukia per 500 000 žmonių, ir „Nacionalinis arimo čempionatas“, kuriame kasmet apsilanko 400 000 žmonių. Taip pat Airijoje populiarios vasaros mokyklos, kurios siūlo kursus nuo tradicinės muzikos iki literatūros ir dailės.
Panotėniai
Panotėniai – kaimas Skuodo rajono savivaldybės teritorijos pietinėje dalyje, į pietvakarius nuo Notėnų. Kaimo žemės plyti abipus Notės upės ir kelio Salantai–Seda, Skuodo rajono savivaldybės pietiniame ir Notėnų seniūnijos pietvakariniame pakraštyje.
Etimologija
Pavadinimas kilo iš Notės upėvardžio. Rašytiniuose šaltiniuose rašomas, , , , 🇬🇸.
Istorija
Minimas nuo XVIII a. Priklausė Gintališkės dvarui. 1750 m. buvo 8, 1846 m. – 12 dūmų.
Dvasiniu valstiečių gyvenimu nuo 1630 m. rūpinosi Salantų, nuo 1779 m. – Gintališkės, o nuo XVIII a. pab. – Notėnų bažnyčios kunigai.
Panaikinus baudžiavą, XIX a. II p. buvo suformuoti 386 valstiečių žemės rėžiai, už kuriuos jų savininkai atlikinėjo prievoles Gintališkės dvarininko Leduchovskio valdose.
1923 m. buvo 24, 2010 m. – 6 ūkiai.
Natalija Ambrazaitė
Natalija Ambrazaitė (g. 2001 m. balandžio 24 d.) – Lietuvos dailiojo plaukimo sportininkė, daugkartinė šalies čempionė.
Biografija
2019 m. atstovavo Lietuvą Europos jaunimo čempionate. Techninėje rungtyje užimta 17-a vieta, o laisvojoje programoje - 15-a vieta.
Šveicarijos futbolo varžybos 1954–1955 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1954–1955 m.
Mažeikių apylinkė (Naujoji Vilnia)
Mažeikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mickūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Mickūnų apylinkės.
Liadai (Červenė)
Liadai̇̃ – agromiestelis vidurio rytų Baltarusijoje, 24 km į pietryčius nuo Červenės. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis, kaimas ir dvaras Ihumeno apskrities Smilavičų valsčiuje.
Ernis (reikšmės)
Ernis gali reikšti:
Nudizmas
miniatiūra|Grupė žmonių nudistų įstaigoje [[Florida|Floridoje, 2014 m.]]
Nudizmas – nuogo kūno kultas ir kultūrinis judėjimas, kuris propaguoja ir gina tokį gyvenimo būdą. Natūrizmas taip pat gali būti vadinamas nudizmu. Nors abu terminai iš esmės yra panašūs, nudizmas pabrėžia nuogo kūno praktiką, o natūrizmas pabrėžia požiūrį, skatinantį harmoniją su gamta ir pagarbą aplinkai. Nudistai yra iš įvairių filosofinių ir kultūrinių sluoksnių. Nėra vienos nudizmo ideologijos.
Nudizmas gali būti praktikuojamas individualiai, šeimyniniame ar socialiniame kontekste arba viešai. Populiariausia nudistų veikla ir pramogos be drabužių – deginimasis saulėje, maudynės. Lietuvoje nudizmas dažniausiai praktikuojamas nudistų paplūdimiuose. Daugiausia nudistų kurortų įkurta Karibų jūros baseino, t. p. Kanarų salose, Ispanijos ir Prancūzijos paplūdimiuose.
Nudizmas kritikuojamas dėl erotizmo, ekshibicionizmo ir vojerizmo. Laikomas prieštaringu dėl to, kad apnuogintas kūnas, ypač intymios vietos, gali būti lytiniu dirgikliu priešingos ar tos pačios lyties atstovams bei kelti lytinį susijaudinimą. Nudistai priešingai teigia, kad dalinis apsinuoginimas dar labiau kursto erotines fantazijas ir geismą nei natūralus apsinuoginimas. Anot jų, nuogas kūnas turėtų būti priimtas kaip savaime suprantamas dalykas ir perdėtai neerotizuojamas. Taip pat teigiama, kad nuogas kūnas neturėtų kelti gėdos jausmo, skatinti nepilnavertiškumo komplekso.
Istorija
Vokietijoje nudizmas susiformavo XIX–XX a. sandūroje kaip sveikos gyvensenos ir dorovinis judėjimas to meto industrinėje visuomenėje. Pirmoji knyga apie nudizmą pasirodė 1894 m. Heinrich Pudor knygoje Nuogas žmogus aprašė ir nuogumo kultūra. Nepaisant to, Richard Ungewitter geriau žinomas kaip nudizmo pradininkas. Jo 1906 m. išdėstytos idėjos knygoje Nuogumas išvengė plagiarizmo kaltinimų.
Tuo metu kritikuotos itin griežtos moralinės normos. Teigta, kad nuogumas stiprina žmonių dorovę. Taikyta helioterapija – žmonės skatinti nuogi kaitintis saulėje, kad gautų vitamino D. Įvairūs XX a. pradžios vokiečių, prancūzų, anglų, JAV rašytojai bei terapeutai tikėjo, kad nuogas kūnas gali išlaisvinti žmones iš psichologinių kompleksų, padėti atsikratyti drovumo bei gėdos jausmo, padaryti santykius tarp vyrų ir moterų sveikesnius. Daugelis nudizme įžvelgė ne tik terapinę naudą, bet ir egalitarinę utopiją. Ilgainiui utopinių idėjų atsisakyta, bet kūno įvaizdžio problema, anot judėjimo šalininkų, visuomenėje išliko aktuali.
1953 m. įkurta Tarptautinė natūristų federacija (vienija daugiau kaip 1000 klubų iš 34 šalių).
Bad
„Bad“ – septintasis amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas, išleistas 1987 m. Tai yra vienintelis albumas pasaulyje, kurio penki singlai tapo Billboard Hot 100 numeris 1. Visame pasaulyje šio albumo įrašų yra parduota apie 30 milijonų kopijų.
Šis albumas ar dainos iš jo buvo nominuoti šešiose Grammy kategorijose, iš kurių dvejose tapo nugalėtoju (geriausias neklasikinis įrašas bei geriausias muzikinis klipas „Leave Me Alone“).
Dainų sąrašas
(numeris, daina, prodiuseris, trukmė)
1. „Bad“ Michael Jackson 4:07
2. „The Way You Make Me Feel“ Michael Jackson 4:57
3. „Speed Demon“ Michael Jackson 4:01
5. „Just Good Friends“ (duet with Stevie Wonder) Terry Britten, Graham Lyle 4:06
6. „Another Part of Me“ Michael Jackson 3:54
7. „Man in the Mirror“ Glen Ballard, Siedah Garrett 5:19
Mokslo, inovacijų ir technologijų agentūra
Mokslo, inovacijų ir technologijų agentūra (MITA) – valstybės institucija, atsakinga už inovacijų politikos įgyvendinimą šalyje.
MITA veikla apima nacionalinių ir tarptautinių taikomųjų mokslinių tyrimų, eksperimentinės plėtros ir inovacijų programų administravimą, konkursinį šių programų projektų finansavimą. MITA teikia nemokamas paslaugas verslo, mokslo, pramonės ir viešojo sektoriaus atstovams, kurie domisi tarptautinės partnerystės galimybėmis ir nacionaline parama mokslinių tyrimų, technologijų ir inovacijų projektams.
Bad
Dainų sąrašas
8. „I Just Can’t Stop Loving You“ (duet with Siedah Garrett) Michael Jackson 4:11
Mokslo, inovacijų ir technologijų agentūra
Istorija
MITA įkurta 2010 m. gegužės 4 d., remiantis nuostatomis Vyriausybės patvirtintoje Inovacijų strategijoje 2010–2020 metams. Agentūros steigėjai yra Ūkio bei Švietimo ir mokslo ministerijos.
MITA įsteigta Tarptautinių mokslo ir technologijų plėtros programų agentūros (2002–2010 m.), kuri veiklą pradėjo kaip Lietuvos nacionalinis informacijos centras „Eureka" (1999 m.), pagrindu.
Stanislovas Antanas Bužinskis
Stanislovas Antanas Bužinskis (1701 m. balandžio 27 d. – 1775 m. gegužės 15 d.) – ATR valstybinis veikėjas. Bresto (1748–1752) ir Smolensko kaštelionas (1752–1763).
ALG Spor
ALG Spor arba ALG Spor Kulübü, dar žinomas kaip Güneykent Spor – Turkijos futbolo klubas iš Gaziantepo.
Irina Kalinina
Irina Kalinina (, g. 1959 m. vasario 8 d. Penzoje) – sovietų šuolių į vandenį sportininkė, daugkartinė pasaulio čempionatų ir olimpinė čempionė.
ALG Spor
Istorija
Klubas įkurtas 1998 m. Rungtyniavo moterų Superlygoje ir 2021–2022 m. sezone tapo čempionėmis.
Klubas atstovavo Turkijai UEFA moterų čempionių lygoje. 2022–2023 m. turnyre sužaidė vienerias rungtynes. pateko į 11 grupę, kurioje buvo tik trys ekipos. 2022 m. rugpjūčio 18 d. pralaimėjo lemiamas rungtynes Brann (Norvegija) rezultatu 0:1 ir baigė pasirodymą Europoje. Grupės finale Brann nugalėjo Suboticos „Spartak“ rezultatu 3:1 ir pateko į tolimesnį etapą.
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. rugsėjo 5 d.
Irina Kalinina
1973 m. pasaulio čempionate Belgrade pelnė pirmąjį pasaulio čempionatų medalį - bronzą šuoliuose nuo 10 m platformos. 1974 m. iškovojo pirmuosius medalius Europos čempionate - du sidabro medalius šuoliuose nuo 3 m lentos ir 10 m platformos. 1975 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione šuoliuose į vandenį nuo 3 m lentos. 1976 m. vasaros olimpinėse žaidynėse dalyvavo dviejuose rungtyse. Šuoliuose nuo 3 m lentos užimta 7-a vieta, o šuoliuose nuo 10 m platformos - 4 vieta. 1978 m. pasaulio čempionate iškovoti du aukso medaliai. 1980 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo auksą šuoliuose nuo 3 m lentos. Kalinina tapo pirmąją ruse pelniusią auksą šioje rungtyje.
ALG Spor
Sudėtis
''Vyr. treneris''': 🇹🇷 Hasan Vural
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Bad
Dainų sąrašas
10. „Smooth Criminal“ Michael Jackson 4:17
11. „Leave Me Alone“ Michael Jackson 4:39
Stanislovas Antanas Bužinskis
Biografija
Užėmė Smolensko iždininko, Krasnoselsko seniūno, nuo 1732 metų LDK prokuroro pareigybes. Nuo 1748 metų Bresto kaštelionas, 1752–1763 Smolensko kaštelionas. Taip pat buvo pasiuntinys į 1732, 1733 (pasisakė už Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą), 1738, 1740, 1744, 1746 metų seimus; 1736 metais buvo Lietuvos tribunolo deputatu.
1769 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Paobeliai
Paobeliai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Aukštelkų.
Trakelių apylinkė
Trakelių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Senasalio apylinkės.
Liadai (Dubrouna)
Liadai̇̃  – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 32 km į rytus nuo Dubrounos, prie Merėjos upės, pasienyje su Rusija.
thumb|left|Paminklas Napoleono kariams
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras Horkų apskrityje, priklausė Cholbnių valsčiui.
Paorijai
Paorijai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 16 km nuo Šiaudinės.
Didysis Johampolio akmuo
miniatiūra|250px|right|Didysis akmuo (žvelgiant į gyvenvietės pusę)
Didysis Johampolio akmuo – Kelmės rajono savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas, esantis šalia Johampolio kaimo, Tytuvėnų apylinkių seniūnijoje. Riedulys įregistruotas Saugomų teritorijų kadastre 2010 m. gruodžio 29 d.
Akmuo nuorodomis nepažymėtas. Stūkso plyname lauke, apie 250 m į šiaurės rytus nuo kelių ir  sankirtos, nepriėjus aukštos įtampos linijos. Iš toliau sunkiai pastebimas, nes nuo žemės paviršiaus pakilęs mažiau nei 1 m, guli nedidelėje šlapioje žemumoje. Riedulys pasidengęs žalsvo ir pilkšvo atspalvio kerpėmis, yra atskilusių nuolaužų. Jį supa dirbamas laukas, ganyklos.
Highway
„Highway“ – Juodkalnijos grupė. Jie dalyvavo antroje „X Factor Adria 2015“ serijoje ir baigė ketvirtoje vietoje. Grupė susideda iš vokalisto Petar Tošić (g. 1990 m. gruodžio 27 d.), gitaristo ir atsarginio dainininko Marko Pešić (g. 1991 m. sausio 13 d.) ir Luka Vojvodić (g. 1991 m. sausio 7 d.) ir klavišininko Bojan Jovović (g. 1991 m. sausio 15 d.).
Jie atstovavo Juodkalniją 2016 m. „Eurovizijoje“ Stokholme su daina „The Real Thing“. Jie pasirodė 2016 m. gegužės 10 d. per konkurso pirmąjį pusfinalį, bet nepasiekė finalo.
Gervežeris
Gervežeris (arba Girvažeris) – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6 km į pietryčius nuo Labanoro miestelio, Baranavos miške, Girutiškio gamtiniame rezervate. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,32 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 152,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Ežerą supa 61 ha dydžio Gervežerio pelkė. Ežeras nenutekantis, priklauso Luknelės intako Paluknos baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Laibiškių apylinkė
Laibiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Senasalio apylinkės.
San Marino futbolo varžybos 2016–2017 m.
San Marino futbolo varžybos 2016–2017 m.
2016–2017 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Tai buvo 32–asis.
Dalyviai
15 dalyvių. Nėra iškritimų iš pirmenybių, todėl dalyvauja tos pačios 15 komandų, kaip ir ankstesniame sezone. Jos padalintos į dvi grupes: „A“ ir „B“.
Antrasis etapas
Virtus iškrito iš tolimesnių kovų.
Trečiasis etapas
Juvenes/Dogana iškrito iš tolimesnių kovų.
Ketvirtasis etapas
Libertas iškrito iš tolimesnių kovų.
Pusfinalis
Folgore iškrito iš tolimesnių kovų, bet iškovojo vietą UEFA Europos lyga 2017–2018 m. atrankoje (nuo 1Q).
Mahilna
Mahilna – agromiestelis vidurio vakarų Baltarusijoje, 15 km į pietvakarius nuo Uzdos, kairiajame Nemuno krante. Stovi šv. Mykolo cerkvė.
Istorija
XIX a. buvo miestelis Ihumeno apskrityje, Mahilnos valsčiaus centras. 1979–1991 m. vadinosi Nemanas.
Vindžiūnų apylinkė
Vindžiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šumsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šumsko apylinkės.
Juozas Norkus
Juozas Norkus (1864 m. gruodžio 29 d. Kiukiškiuose – 1942 m. gruodžio 18 d. ten pat) – ūkininkas, knygnešys.
Biografija
J. Norkus buvo kilęs iš mažažemių valstiečių, turėjusių apie tris hektarus žemės. Šeima gyveno šalia Prūsijos sienos. Pro šalį keliaudavę knygnešiai čia visuomet rasdavo prieglaudą.
Mokėjo skaityti, mėgo knygas, tačiau rašyti nemokėjo. Paaugęs pats pradėjo nešti per sieną draudžiamą spaudą. Platindavo aplinkinėse parapijose. 1895 m. caro žandarai per kratą jo namuose rado keturias lietuviškas knygas. Buvo nubaustas 2 metus tremties už Pavyslio ir Vakarų kraštų. 1896 m. rugpjūčio 25 d. paleistas iš kalėjimo ir po dviejų dienų išsiųstas į Rygą, kurią pasirinko kaip tremties vietą.
Mirė 1942 m. Palaidotas Gaurės miestelio kapinėse.
Chiromantija
miniatiūra|266x266px|Chiromantas buria iš asmens kairiosios rankos delno, atsižvelgdamas į matomas linijas ir kauburėlius.
Chiromantija (iš 🇬🇷 – 'ranka' + 🇬🇷 – 'būrimas') – įvairiose pasaulio kultūrose sutinkama divinacinė praktika – būrimas iš delno linijų. Egzistuoja daugelis prieštaringai vertinamų chiromantijos mokymų, kurie savaip interpretuoja delno linijų bei kitų savybių reikšmes. Šią būrimo formą itin praktikuoja dalis hinduizmo išpažinėjų – ji plačiai paplitusi Indijos pietuose, kur Keralos kuravanai chiromantijos tradicijas perduoda iš kartos į kartą. Apie šią praktiką netiesiogiai užsimenama ir Jobo knygoje.
Mokslinėje bendruomenėje chiromantija laikoma pseudomokslu.
Senovės laikai
kairėje|miniatiūra|230x230px|[[Michelangelo Merisi da Caravaggio|Karavadžo paveiksle „Būrėja“ vaizduojamas skaitymas iš delno.]]
Senovėje chiromantijos praktikavimas buvo dažnas daugelyje Eurazijos vietų: istorinių duomenų apie šią būrimo formos paplitimą randama Šumere, Babilonijoje, Arabijoje, Persijoje, Indijoje, Nepale, Tibete bei Kinijoje.
Anot akupunktūrininko Jošijakio Omuros, ankstyvoji chiromantija yra istoriškai glaudžiai susijusi su hinduizmo astrologija – iš Indijos chiromantija paplito Kinijoje, Tibete, o vėliau netruko pasiekti ir Europos valstybes. Vėlesniais laikais Senovės Graikijoje susiformavo savitos chiromantijos tradicijos, ją praktikavo graikų filosofas Anaksagoras. Manoma, jog Aristotelis galimai šiuo klausimu Hermio altoriuje parašė traktatą, kurį vėliau įteikė Makedonijos valdovui Aleksandrui Makedoniečiui. Šis neva parodė didžiulį susidomėjimą chiromantija ir norėjo, kad būtų ištirtos jo karvedžių delnų linijos. Vis dėlto šį įvykį paliudijančio šaltinio nėra: kurį laiką buvo manoma, jog XVII a. Anglijoje išpopuliarėjęs seksualinės sveikatos vadovas „Aristotelio šedevras“ yra originalaus traktato kopija, bet vėliau išsiaiškinta, kad tai klastotė, kurią nežinomas autorius priskyrė garsiajam filosofui.
Hermetizmo ir neoplatonizmo pagrindu susiformavusi Renesanso magijos sistema chiromantiją priskyrė septyniems „uždraustiesiems menams“, tarp kurių taip pat buvo ir būrimo formos, leidžiančios bendrauti su numirėliais (nekromantija), burti žemės (geomantija), oro (aeromantija), ugnies (piromantija), vandens (hidromantija) ar griaučių (skapulimantija) pagalba. XVI a. su chiromantijos praktika aktyviai kovojo Katalikų Bažnyčia – popiežiai Paulius IV bei Sikstas V išleido ediktus, kurie draudė įvairias būrimo formas.
Vuhlianai
Vuhlianais vadinamos gyvenvietės Baltarusijoje:
Dangerous
Dangerous – aštuntasis amerikiečių dainininko Michaelo Jacksono studijinis albumas išleistas 1991 m. Šis albumas tapo antruoju M. Jacksono albumu, iš karto patekusiu į Billboard 200 pirmąją vietą. Šioje vietoje albumas išsilaikė keturias savaites iš eilės. Iš viso visame pasaulyje parduota apie 32 milijonus Dangerous albumo kopijų. Šis albumas yra antrasis M. Jacksono geriausiai parduodamas albumas pasaulyje (po Thriller).
Dainų sąrašas
(numeris, daina, prodiuseriai, trukmė)
1. „Jam“ Michael Jackson, Bruce Swedien, René Moore, Teddy Riley 5:39
2. „Why You Wanna Trip on Me“ Riley, Bernard Belle 5:24
3. „In the Closet“ Jackson, Riley 6:31
4. „She Drives Me Wild“ Jackson, Riley, rap lyrics by Aquil Davidson 3:41
5. „Remember the Time“ Jackson, Belle, Riley 4:00
6. „Can’t Let Her Get Away“ Jackson, Riley 4:59
7. „Heal the World“ Jackson 6:25
8. „Black or White“ (feat. Slash on guitar) Jackson, rap lyrics by Bill Bottrell 4:14
11. „Will You Be There (Theme from Free Willy)1“ Jackson 7:39
12. „Keep the Faith“ Glen Ballard, Siedah Garrett, Jackson 5:57
13. „Gone Too Soon“ Larry Grossman, Buz Kohan 3:22
14. „Dangerous“ Jackson, Bottrell, Riley 6:59
1993 m. Dangerous albumas laimėjo Grammy apdovanojimą kaip geriausias neklasikinis albumas. Dar trim kategorijom buvo nominuotos albumo dainos.
Sirvydų apylinkė
Sirvydų apylinkė sovietmečiu buvo:
Papajiesis
Papajiesis – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km nuo Igliaukos.
Pahostas (Berazino)
Pahòstas – agromiestelis vidurio rytų Baltarusijoje, 12 km į rytus nuo Berazino. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Ihumeno apskrities Pahosto valsčiaus centras.
Nudistų paplūdimys
thumb|Nudistų paplūdimio ženklas olandų, vokiečių, prancūzų ir anglų kalbomis Nudistų paplūdimys – paplūdimys, skirtas degintis ir maudytis nuogiems žmonėms nepriklausomai nuo lyties. Nudistų paplūdimiai gali būti oficialūs ir neoficialūs. Oficialiuose nudistų paplūdimiuose yra ženklai, kurie rodo, kad žmonės įžengė į nudistų paplūdimį. Neoficialiuose nudistų paplūdimiuose dažniausiai nudizmas yra toleruojamas, tačiau ženklų paprastai nebūna.
Sirvydų apylinkė (Naujoji Vilnia)
Sirvydų apylinkė (arba Širvydų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šumsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Žemaitėlių apylinkės.
Šveicarijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
Buča
Bučà  – miestas Ukrainoje, Kijevo srityje, išsidėstęs apie 23 km į šiaurės vakarus nuo Kijevo centro. Miestą nuo Irpinės (Kijevo kryptimi) skiria Bučos upė. Anksčiau Buča buvo miesto tipo gyvenvietė, pavaldi Irpinės miesto tarybai. 2021 m. turėjo apie 36,8 tūkst. gyventojų.
Nuo 2022 m. – Ukrainos miestas-didvyris.
Istorija
miniatiūra|220px|left|Buvęs Sokologorskio dvaras Bučos gyvenvietė kūrėsi 1901 m. tiesiant geležinkelio liniją iš Kijevo vakarų kryptimi, link Kovelio. Bučoje geležinkelio stoties rajonas išlaiko anų metų šiaurinės miesto dalies užstatymo stilių, daugiausiai sukurtą lenkų naujakurių – inžinierių, technikų, geležinkelio transporto techninės priežiūros personalo šeimų ir paties geležinkelio. 1938 m. Buča gavo miesto tipo gyvenvietės statusą.
1969 m. gyveno 17 tūkst. žmonių, veikė stiklo taros gamykla, pieno fabrikas, medinių pakuočių (statinių, dėžių ir kt.) gamybos įmonės, kiaulininkystės valstybinis ūkis.
Geležinkelio stotis pastatyta 1901 m., statinys turi gotikos ir romanikos architektūros elementų.
2006 m. vasario 9 d. Buča tapo regioninės reikšmės miestu.
2012 m. gruodžio 13 d. Bučoje buvo atidaryta „pagrindinė Ukrainos Senio Šalčio rezidencija“.
2020 m. liepos 17 d. Buča tapo Bučos rajono administraciniu centru.
2022 m. per Rusijos invaziją į Ukrainą, Rusijos kariai įžengė į miestą, vyko įnirtingos kautynės. Miestui buvo suteiktas Ukrainos miesto-didvyrio titulas. Ukrainos pajėgos miestą atkovojo 2022 m. kovo 31 d. Po to miesto gatvėse ir viešose vietose buvo rasta daug nužudytų žmonių kūnų. Kai kuriems iš jų buvo surištos rankos. Iš viso rasta mažiausiai 280 kūnų, o vakarų pasaulis pradėjo kaltinti Rusiją vykdant Ukrainoje genocidą.
Herbas ir vėliava
2001 m. spalio 23 d. patvirtinti Bučos herbas ir vėliava. Tamsiai žalio skydo formos herbe pavaizduotas pagrindinis elementas – stilizuotas ženklas, simbolizuojantis „kaimo giminės medį“. Jis turi 4 šakas. Tai keturi kaimai – Jablonka, Melnikai, Lesnaja Buča ir Jastremsčina, kurie buvo sujungti ir sudarė šiuolaikinės Bučos pagrindą. Ženkle vaizduojamos šaknys - geležinkelio linijos fragmentas.
Vėliava susideda iš dviejų lygių vertikalių žalios (miško Buča) ir geltonos (stepių Buča) spalvų juostos, per vidurį atskirtos balta juostele, simbolizuojančia geležinkelio bėgius.
Papartėliai (Lazdijai)
Papartėliai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Aštriosios Kirsnos.
Hamburgo Towers
Hamburgo „Towers“ – krepšinio klubas iš Vokietijos miesto Hamburgo, įkurtas 2013 m.