cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karno ciklas
Karno ciklas
400px|thumb|centre|Figure 1: Karno ciklas, veikiantis kaip šiluminis variklis, yra pavaizduotas temperatūros-entropijos diagramoje. Ciklas įvyksta tarp karšto rezervuaro esant temperatūrai TH ir šalto rezervuaro esant temperatūrai TC. Vertikali ašis yra temperatūra, o  horizontali ašis yra [[entropija ]]
Temperatūros-entropijos diagrama
300px|thumb|right|Apibendrintas termodinaminis ciklas, įvykstantis tarp karšto rezervuaro prie temperatūros TH ir šalto rezervuaro prie temperatūros TC. [[Antrasis termodinamikos dėsnis|Antruoju termodinamikos dėsniu teigiama, jog ciklas negali tęstis išorinės temperatūros diapazone nuo TC į TH. Raudona sritis (t. y. raudonas plotas) QC yra energijos kiekis, pakeistas tarp sistemos ir šalto rezervuaro. Balta sritis W yra darbo energijos kiekis, pakeistas sistemos jos aplinkos. Šilumos kiekis, pakeistas karštu rezervuatu yra iš dviejų suma. Jei sistema veikia kaip variklis, tai procesas juda pagal laikrodžio rodyklę aplink kilpą, o jei sistema veikia kaip šaldytuvas, tai procesas vyksta prieš laikrodžio rodyklę. Ciklo veiksmingumas yra balto ploto santykis (darbas), padalintas baltos ir raudonos srities suma (absoliuti šiluma).]]
Karno variklio ar šaldytuvo funkcionavimas geriausiai yra suprantamas naudojant temperatūros-entropijos (TS) diagramą, kurioje termodinaminė būsena yra tiksliai nubrėžta iki taško kreivėje su entropija (S) kaip horizontali ašis ir temperatūra (T) kaip vertikali ašis. Sistemoje su fiksuotų dalelių skaičiumi, bet koks taškas grafike nusakys tam tikrą sistemos būseną. Termodinaminį procesą vaizduos kreivė, jungianti pradinę padėtį (A) ir galutinę padėtį (B). Plotas po kreive bus lygus:
kuris yra šiluminės energijos kiekis, perduotas (perneštas) proceso metu. Jeigu sistemos entropija didėja, plotas po kreive bus sistemos sugertos šilumos kiekis eigoje. Jeigu sistemos entropija mažėja, ji bus atiduotas šilumos kiekis. Vykstant bet kokiam cikliniam procesui bus aukštesnė ciklo dalis ir žemesnė dalis. Dėl ciklo, judančio pagal laikrodžio rodyklę, sritis žemiau aukštesnės dalies bus šilumos energija, sugerta (absorbuota) per ciklą, tuo tarpu sritis po žemesne dalimi bus šilumos energija, pašalinta per ciklą. Sritis ciklo viduje tada bus skirtumas tarp šių dviejų energijų. Bet kadangi sistemos vidinė energija turi būti grąžinta į savo pradinį dydį, šis skirtumas turi būti lygus darbui, kurį sistema atlieka per šį ciklą. Remiantis iliustracija 2, matematiškai grįžtamajam procesui galime rašyti, jog darbas, ciklinio proceso metu lygus:
300px|thumb|right|Karno ciklas, įvykstantis tarp karšto rezervuaro esant temperatūrai TH ir šalto rezervuaro esant temperatūrai TC.
Karno ciklas
Aukščiau esančio integralo analizė yra ypač paprasta Karno ciklui. Energijos kiekis, kuris yra pernešamas (perduodamas) kaip darbas yra
Bendra šiluminės energijos, perduotos tarp karšto rezervuaro ir sistemos, suma bus
ir bendra šiluminės energijos, perduotos tarp sistemos ir šalto rezervuaro, suma bus
Naudingumo koeficientas \eta yra apibūdinamas kaip:
kur Naudingumo koeficientas turi prasmę šiluminiam varikliui, nes yra šilumos energijos dalelė, išgauta iš karšto rezervuaro ir paversta į mechaninį darbą.
Karno teorema
Tai galima matyti aukščiau esančioje diagramoje, kuri bet kokiam darbo ciklui tarp temperatūrų T_H ir T_C nė kiek negali viršyti Karno ciklo naudingumo koeficiento.
500px|thumb|right|Tikras variklis (kairė) palyginamas Karno ciklui (dešinė). Tikros medžiagos entropija keičiasi su temperatūra. Šis pokytis nurodytas kreive T-S diagramoje. Šiame brėžinyje kreivė nurodo dujų-skysčio pusiausvyrą(Žiūrėkite [[Rankine ciklas). Negrįžtami sistemų ir šilumos nuostoliai (pavyzdžiui, dėl trinties) sutrukdo idealą įvykstant kiekviename etape.]]
Kitais žodžiais, didžiausias veiksmingumas (t. y. naudingumo koeficientas) yra pasiekiamas tik tada, kai cikle nėra sukurtos naujos entropijos. Priešingu atveju, kadangi entropija yra būsenos funkcija, reikalingas šilumos išmetimas į aplinką, norint atsikratyti perteklinės entropijos, lemiantis efektyvumo sumažėjimą. Todėl 3 lygtis parodo bet kokio grįžtamojo šiluminio variklio naudingumo koeficientą.
Valstybinė medicininio audito inspekcija
Valstybinė medicininio audito inspekcija prie Sveikatos apsaugos ministerijos (VMAI) - viešojo administravimo biudžetinė įstaiga, kurios paskirtis - dalyvauti įgyvendinant Lietuvos Respublikos Vyriausybės politiką asmens sveikatos priežiūros paslaugų kokybės ir pacientų saugos srityje.
Karno ciklas
Realių šiluminių variklių efektyvumas
Karno suprato, jog realybėje nėra įmanoma sukurti termodinaminį grįžtamąjį variklį, taigi realūs šiluminiai varikliai yra mažiau veiksmingesni negu kaip nurodyta 3 – ioje Lygtyje. Vis dėlto, Lygtis 3 yra labai naudinga nustatant maksimalų naudingumo koeficientą, kuris kada nors galėtų būti tikėtinas šilumos rezervuarų.
Valstybinė medicininio audito inspekcija
VMAI steigėjas - Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija.
Karno ciklas
Realių šiluminių variklių efektyvumas
Nors Karno ciklas yra idealizavimas, Karno naudingumo koeficiento išraiška yra labai svarbi. Turint omenyje vidutines temperatūras,
Valstybinė medicininio audito inspekcija
Adresas: A. Smetonos g. 5, Vilnius (LT-01115).
Karno ciklas
Realių šiluminių variklių efektyvumas
kuriomis šiluma yra tiekiamas galingumas ir našumas (t. y. gamybinis pajėgumas, galia) nurodyta tvarka. Atitinkamai pakeičiant TH ir TC Lygtyje (3) <TH> ir <TC>.
Valstybinė medicininio audito inspekcija
Istorija
Nuo 2012 m. sausio 1 d. reorganizuota prijungiant prie Valstybinės akreditavimo sveikatos priežiūros veiklai tarnybos prie Sveikatos apsaugos ministerijos.
Karno ciklas
Realių šiluminių variklių efektyvumas
Karno ciklui ar jo atitikmeniui, <TH> yra aukščiausia pasiekiama temperatūra ir <TC> žemiausia. Kitiems mažiau efektyviems ciklams, <TH> bus žemesnė negu TH, o <TC> bus aukštesnė negu TC. Tai gali padėti paaiškinti, pavyzdžiui, kodėl pakartotinas pašildytojas arba regeneratorius gali pagerinti šilumos efektyvumą.
Jevgenij Moroz
Jevgenij Moroz (g. 1990 m. sausio 20 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidė už Lietuvos U-17, U-19 rinktines.
Jaroslav Plašil
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2004 m.
Jevgenij Moroz
Biografija
Žaidė FC Vilnius-2, Vilkmergė Ukmergė, Interas Visaginas, Utenis Utena, Vėtra Vilnius, FK Šiauliai komandose, 2011 m. su Ekranas Panevėžys klubu tapo Lietuvos čempionu.
Jaroslav Plašil
Rinktinė
Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Europos, bei 2006 m. pasaulio futbolo čempionatuose.
2008 m. turnyre įmušė įvartį į Turkijos rinktinės vartus.
Ramunė Navickienė
Ramunė Navickienė (g. 1958 m. balandžio 16 d. Telšiuose) – teisininkė, Valstybinės medicininio audito inspekcijos direktorė.
Biografija
1965–1976 m. baigė Elektrėnų vidurinę mokyklą, 1976-1983 m. – VU Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
1986–1997 m. įvairių institucijų teisininkė, 1997–2003 m. LR sveikatos apsaugos ministerijos Teisės skyriaus vedėja, 1998–2002 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto Socialinės medicinos centro, 2002–2005 m. VU Medicinos fakulteto Visuomenės sveikatos instituto asistentė, nuo 2006 m. Kauno medicinos universiteto Socialinės medicinos instituto lektorė.
Nuo 2003 m. Valstybinės medicininio audito inspekcijos prie Sveikatos apsaugos ministerijos direktorė.
Nuo 1998 m. Sveikatos apsaugos vadybos draugijos (LSAVD) narė.
Ištekėjusi. Vyras Arvydas Navickas, ekonomistas. Sūnūs Karolis ir Mantas.
Jaunoji Lietuva (JAV)
Jaunoji Lietuva – JAV lietuvių literatūros, mokslo, visuomenės gyvenimo mėnesinis žurnalas, ėjęs 1914 m. kovo mėn. – 1916 m. (su pertraukomis).
Istorija
Savo rašinius spausdino Kostas Augustas, Julius Baniulis, Andrius Bulota, Antanas Garmus, M. Jurgelionienė, Kleopas Jurgelionis, Domininkas Keliauninkas, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė, Albinas Rimka, Matas Šalčius, Karolis Vairas-Račkauskas, Žemaitė ir kt.
Redagavo Kleopas Jurgelionis, Domininkas Keliauninkas (J. Laukis), Albinas Rimka.
Lukas Čerkauskas
Lukas Čerkauskas (g. 1994 m. kovo 12 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
FK Ekranas
Karjerą pradėjo Ekranas Panevėžys klube. 2010 m. žaidė dublerių komandoje, o 2011 m. ir 2012 m. su pagrindine komanda tapo Lietuvos čempionu. 2013 m. iškovojo lygos bronzos medalius.
FC Stumbras
2014 m. žaidėjas persikėlė į FC Stumbras ekipą. Joje praleido kelis sezonus. Pasikeitus klubo vadovybei atleistas iš šio klubo. Gydėsi traumas ir ieškojo kito klubo.
DFK Dainava
2017 m. Lukas Čerkauskas pasirašė sutartį su DFK Dainava ekipa. Pirmoje lygoje žaidėjas sužaidė 24	rungtynes ir pelnė 3 įvarčius.
FC Stumbras
2018 m. grįžo į FC Stumbras. 2018 m. A lyga sužaidė 31 rungtynes.
FK Panevėžys
2018 m. pabaigoje pranešta, kad futbolininkas keliasi į FK Panevėžys.
2019 m. atstovaudamas Panevėžio ekipą A lygoje sužaidė 24 rungtynes.
2020 m. sezone A lygoje sužaidė visas 20 rungtynių. (Dėl pandemijos komandos sužaidė po 20 susitikimų.)
FC Hegelmann Litauen
2021 m. persikėlė į Kauno rajono FC Hegelmann Litauen. A lygoje sužaidė 30 rungtynių.
Barzdžių Medsėdžių paminklas partizanams
Paminklas
Priekinėje (vakarų) pusėje akmenyje iškaltas tekstas: „BARZDŽIŲ MEDSĖDŽIŲ / KAIME / 1948 08 14 / ŽUVO / ŽEMAIČIŲ APYGARDOS / KARDO RINKTINĖS / SKIRMANTO KUOPOS / PARTIZANAI“, pietų pusėje – teksto tęsinys: „KUOPOS VADAS / ADOMAS ŽEMELIS / GIRULIS JONAS / G. 1922 M. / JONAS VIBRYS / BANGA / G. 1918 M. / RYŠININKĖ / VALERIJA JOCKIENĖ / G. 1909 M.“ Užrašas paryškintas bronzos pudra.
Paminklo aukštis – 1,70 m, sienelių plotis – 32,5–33 cm.
Lukas Čerkauskas
FC Hegelmann Litauen
2022 m. sausio 17 d. pranešta, kad pratęsta sutartis. 2022 m. sezone dėl traumų žaidėjas praleido apie du mėnesius, o viso „Optibet A lygoje“ bei LFF taurės turnyre klubui atstovavo 28 rungtynėse. Pelnė vieną įvartį ir atliko 3 rezultatyvius perdavimus.
Didieji Gedūnai
Didieji Gedūnai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, pasienyje su Baltarusija.
Lukas Čerkauskas
FC Hegelmann Litauen
2023 m. sausio 2 d. tapo žinoma, kad sutartis su žaidėju buvo pratęsta.
Barzdžių Medsėdžių paminklas partizanams
Istorija
Gavusi NKVD slapto informatoriaus Stasio Danilevičiaus "Žaibo" pranešimą apie Kretingos apskrities Salantų valsčiaus Barzdžių Medsėdžių kaime pasirodžiusius partizanus, MGB Salantų valsčiaus poskyrio viršininko leitenanto Paulausko vadovaujama karinė grupė, susidedanti iš penkių MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareivių ir vieno stribo, naktį į 1948 m. rugpjūčio 14-ąją atvyko į kaimą. Sutartu laiku informatorius išbėgo iš sodybos ir pranešė, kad jo name apsistojo 4 partizanai, tarp kurių yra moteris.
Per 20 minučių trukusias kautynes žuvo partizanai, Kardo rinktinės Skirmanto (Skuodo) kuopos vadas Adomas Žemelis–Girulis Jonas (g. 1922 m.) ir būrio vadas Jonas Vibrys–Banga (g. 1918 m.). Širvydo (Kretingos) kuopos vadas Pranas Gricius–Albinas Kopūstas (g. 1920 m.) buvo sužeistas ir suimtas. Kartu buvusi partizanų ryšininkė, Benaičių kaimo valstietė Valerija Jockienė (g. 1909 m.) vienais duomenimis žuvo per susišaudymą, o kitais duomenimis po susišaudymo buvo suimta ir tą pačią dieną tardymo metu MGB Kretingos apskrities skyriaus būstinėje nužudyta.
Žuvusiems partizanams atminti Lietuvos gyventojų ir rezistencijos tyrimo centro ir Kretingos rajono savivaldybės administracijos iniciatyva kaimo pietvakariniame pakraštyje, prie pagrindinio kelio 2018 m. pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas). Mūšio ir žuvimo vieta yra 890 m į šiaurės rytus nuo atminimo vietos, už laukuose stūksančio miškelio.
Mikalojaus Koperniko universitetas
Mikalojaus Koperniko universitetas – valstybinė aukštoji mokykla Torūnėje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 9 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 701.
Nors pirmieji balsai apie universiteto įkūrimą buvo girdėti jau XIX a., (po padalijimų tam neprieštaravo ir Prūsijos valdžia, norėdama Torūnėje įkurti teologijos aukštąją mokyklą), tačiau universitetas buvo įkurtas tik po II pasaulinio karo, 1945 m. rugpjūčio 24 d. Universitetas turėjo prisidėti prie mokslinio ir kultūrinio regiono aktyvinimo, pasipriešinimo depolonizacijai ir mokslinio, kultūrinio ir ekonominio šalies atkūrimo. Pirmaisiais universiteto metais jo mokslinių darbuotojų branduolį sudarė buvusieji Vilniaus Stepono Batoro ir Lvovo Jano Kazimiero universiteto mokslininkai.
Nuo 2004 m. prie universiteto buvo prijungta Bydgoščiaus aukštoji medicinos mokykla, vadinama Collegium Medicum.
Gailiakaimis
Gailiakaimis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietus nuo Kampų II, prie Domeikiškės upelio. Per kaimą eina kelias Kampai II–Bajėnai I.
Tinvaldo prezidentas
Tinvaldo prezidentas  – Tinvaldo (Meno salos parlamentas) posėdžiuose pirmininkaujantis pareigūnas. Dabar jį renka Tinvaldo nariai iš savo tarpo. Pirmas išrinktasis prezidentas buvo Charles Kerruish. Jis buvo išrinktas 1990 m., pareigas ėjo iki pasitraukimo 2000 m.
Prezidentas pagal pareigas lieka nešališkas, bet balsuojant Įstatymo Leidžiamojoje Taryboje (aukštesnieji Tinvaldo rūmai) ir balsams už ir prieš pasiskirsčius po lygiai, savo balsu nulemia balsavimo baigtį.
Prezidentas skelbia posėdžių darbotvarkę, yra atsakingas už Tinvaldo Rūmų procedūrų priežiūrą ir jų reglamento interpretavimą. Šios pareigos yra panašios į Raktų Rūmų spikerio pareigas.
Istorija
Iki 1990 m. Tinvaldo pareigas pagal užimamą postą (ex officio) automatiškai užimdavo Meno salos gubernatorius.
Dabar šias pareigas einantis asmuo iškart būna ir Tinvaldo prezidentas, ir Meno salos Įstatymų Leidžiamosios Tarybos prezidentas. Vieną Tinvaldo posėdį per metus, per nacionalinę šventę Tinvaldo dieną, tradiciškai veda Meno salos gubernatorius.
Tinvaldo prezidento pavaduotojai
Tinvaldo prezidento pavaduotojais yra Raktų Rūmų spikeriai.
Spindesys
Spindesys – šviesulio skleidžiamos spinduliuotės stebėjimo vietoje sukeliamas apšviestumas spinduliams statmenoje plokštumoje. Tai yra energijos srautas, krintantis į vienetinį paviršiaus plotą, statmeną to srauto sklidimo krypčiai (fizikoje jo matavimo vienetas yra W/m²). Astronomijoje jo matavimo vienetas yra ryškis arba dar naudojamas naujadaras magnitudė. Spindesys gali būti matuojamas kokiame nors siaurame bangų intervale (pvz., per kokį nors fotometrinės sistemos filtrą) – tai vadinamasis heterochromatinis spindesys arba visame elektromagnetinių bangų diapazone – vadinamasis bolometrinis spindesys.
Ryškis, priklausomai nuo to, ar spindesys matuojamas sutartu atstumu, ar vertinamas spindesys iš stebėtojo pozicijos, gali būti absoliutinis arba regimasis.
Žvaigždinių ryškių skalė
1856 m. Pogsonas formalizavo žvaigždinių ryškių skalę. Ryškis gali būti apskaičiuojamas:
I – šviesos srautas C – konstanta.
Astronominė ryškių skalė yra logaritminė, nes pojūtis (išgyvenimo intensyvumas) yra proporcingas stimulo (dirginimo) intensyvumo logaritmui (Vėberio-Fechnerio dėsnis). Be to, kadangi Hiparchas nusprendė, kad ryškis tuo mažesnis, kuo žvaigždė ryškesnė, formulėje naudojamas minuso ženklas.
Praktikoje naudingos dvi taisyklės:
Tai, žinoma, yra orientacinės vertės, nes iš tikro jos priklauso dar ir nuo stebėjimo sąlygų (tarkim oro užterštumo ir pan.)
Kolonija Koplanai
Kolonija Koplanai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Juchnoveco valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Gumbiai
Gumbiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Šėtos. Įsikūręs prie Liolių–Vaiškonių kelio ir Indijos upės ištakų. Aplink dunkso Kamėnų miškas. Likusios sodybvietės, apgriuvusi koplytėlė (kultūros paminklas).
Istorija
XX a. buvo Gintautų valda Pagirių valsčiuje.
Vincas Čepinskis
thumb|250px|Pirmoji Lietuvos atstovybė Londone 1919 m. Vincas Čepinskis sėdi pirmas dešinėje pusėje. Vincas Čepinskis (1871 m. gegužės 3 d. Dargaičiuose, Kriukų valsčius, Rusijos imperija – 1940 m. rugpjūčio 22 d. Kaune. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.) – lietuvių fizikas, fizikos ir fizikinės chemijos pradininkas Lietuvoje, profesorius, Steigiamojo seimo narys.
Biografija
1883–1890 m. mokėsi Šiaulių gimnazijoje, baigė ją aukso medaliu. 1890–1894 m. studijavo fiziką ir chemiją Peterburgo universiteto Fizikos – matematikos fakultete. 1896 m. studijavo Getingene, Leipcige, 1897–1900 m. studijavo, dirbo mokslinį darbą Ciuricho politechnikos institute.
1894–1896 m. dirbo Rusijos matų ir saikų rūmuose, Dmitrijaus Mendelejevo laborantas, asistentas. 1900–1902 m. Tiudoro akumuliatorių dirbtuvės Peterburge vedėjas. 1902–1915 m. mokytojavo Liepojoje, 1904–1915 m. Liepojos komercijos mokyklos direktorius. Nuo 1908 m. Lietuvos technikų draugijos pirmininkas. Pirmojo pasaulinio karo pradžioje su mokykla evakavosi į Rusiją. 1915–1916 m. Maskvos susisiekimo instituto laboratorijoje tyrinėjo magnio gamybos iš magnezito problemas, parengė magnio pramoninės gamybos technologiją. 1916–1917 m. dėstė fiziką Lutugino liaudies universitete Peterburge. 1917–1918 m. dėstė Ugličo realinėje mokykloje ir mergaičių gimnazijoje.
1918 m., grįžęs į Vilnių, rūpinosi universiteto atgaivinimu, pastatų jam grąžinimu. 1919 m. – Lietuvos atstovas Londone. 1920–1922 m. – Aukštųjų kursų fizikos dėstytojas. Rėmė Aukštųjų kursų pertvarkymo į Lietuvos universitetą idėją, buvo vienas Matematikos-gamtos fakulteto kūrėjų. Nuo 1922 m. vasario 16 d. – Lietuvos universiteto, nuo 1936 m. – Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, 1922–1923 m. ir 1928–1929 m. – prorektorius, 1923–1924 m. ir 1929–1933 m. – rektorius. Nuo 1922 m. – profesorius. 1936 m. rugsėjo 1 d. išėjo dimisijon. Daugelio knygų ir straipsnių autorius.
Mokslinė veikla
Įkūrė ir išplėtojo Eksperimentinės fizikos ir Fizikinės chemijos katedras, parašė pirmuosius lietuviškus vadovėlius. Bandymais įrodė, kad pirmąjį ir antrąjį termodinamikos dėsnius apibendrinanti Gibso ir Helmholco lygtis tinka ir aukštoje temperatūroje išlydytoms sunkiųjų metalų druskoms, pasiūlė lygtį jonų entropijos pokyčiams galvaninėje grandinėje apskaičiuoti. Vienas iš vandenilio-deguonies kuro elemento tyrinėjimo pradininkų.
Politinė veikla
Iki 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo dalyvavo politinėje veikloje, buvo aktyvus Lietuvos socialdemokratų partijos veikėjas. 1918 m. pabaigoje paskirtas Lietuvos atstovu Latvijoje, 1919 m. kovo mėn. – atstovu Didžiojoje Britanijoje.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas II (Kauno) rinkimų apygardoje. Priklausė LSDP frakcijai. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo atstovas.
1926 m. birželio 15 d. – gruodžio 17 d. XIII Mykolo Sleževičiaus ministrų kabinete – švietimo ministras, ministro pirmininko pavaduotojas.
1902–1915 m. bendradarbiavo leidiniuose „Žarija“, „Skardas“, po karo – „Švietimo darbas“, „Mokykla ir gyvenimas“, „Kultūra“, „Židinys“, „Medicina“.
Politinės nuostatos
Materialistas, bet tolerantiškas kitų žmonių pažiūroms, kurį laiką V. Čepinskis ir pats propagavo didžiosios realybės idėją. Tikėjo išskirtiniu mokslo vaidmeniu visuomenės gyvenime, propagavo universalų mokslo pobūdį ir jo vaidmenį tautų suartėjimui. Straipsniuose ir viešose paskaitose nagrinėjo aktualias mokslo ir visuomenės problemas, išvertė mokslo populiarių straipsnių, parašė Džordžo Vašingtono biografinę apybraižą.
Parašė kai kuriuos teorinius darbus, atspindinčius Lietuvos socialdemokratų nuostatas. 1927 m. išėjo jo brošiūra „Demokratija ir diktatūra“. Demokratinis parlamentinis režimas – priemonė pašalinti iš politinio gyvenimo perversmus ir leisti augti, plėtotis visuomenei evoliucijos keliu sąmoningai nustatoma evoliucijos kryptimi. Revoliucijos galimos tik kraštutiniu atveju. Didžiausias demokratijos priešas yra klerikalizmas. Bolševikai laikomi utopistais, fašistai – reakcionieriais.
Pripažįstami ir demokratinės santvarkos netobulumai:
Benedict de Spinoza
Benediktas Spinoza (Benedictus de Spinoza, tikr. Baruchas Spinoza 1632 m. lapkričio 24 d. – 1677 m. vasario 21 d.) – naujųjų amžių filosofas, proto religijos pagrindėjas.
Gyvenimas
Benediktas (arba Baruchas) Spinoza (arba Despinoza, d‘Espinoza, De Spinoza) gyveno 1632–1677 metais; buvo kilęs iš Nyderlanduose apsigyvenusios žydų šeimos ir šiame krašte praleido visą savo gyvenimą. Mokslo sėmėsi žydų mokykloje, ten prasidėjo jo pažintis su filosofija, pirmiausia su viduramžių žydų – Maimonido, kabalistų – doktrinomis. Tik po 1654 m. išmoko lotynų ir graikų kalbų; tada ėmėsi studijuoti krikščioniškųjų scholastų veikalus bei tuo metu klestėjusius gamtos mokslu; ypač stipriai jį veikė Descartes‘as.
Už neortodoksines pažiūras buvo bendratikių atstumtas, o 1656 m. pašalintas iš bendruomenės ir prakeiktas. Nuo tol gyveno atsiskyręs, bendravo tik su negausiu bičiulių būreliu ir visiškai atsidavė mokslui. Be teorinių studijų, vertėsi šlifavimu. Iš pradžių gyveno Amsterdame, vėliau Hagoje. Kvietimą į Heidelbergo universiteto katedrą (1673) atmetė, nenorėdamas varžyti savo laisvės. Mirė jaunas. Pasak gausių liudijimų, jo būta tikro išminčiaus, santūraus, ramaus ir švelnaus žmogaus, nesavanaudiškai paskyrusio savo gyvenimą pažinimui.
Filosofinė kūryba
Spinozai gyvam esant pasirodė tik du jo darbai: „Renati des Cartes Principiorum philosophiae pars I et II, more geometrico demonstratae (1663) ir „Tractatus theologico-politicus“ (1670). Pirmajame buvo referuojamos svetimos pažiūros, antrajame kalbama apie nefilosofinius dalykus.
Filosofiniai jo raštai buvo anonimiškai publikuoti po mirties ir pavadinti: B. d.S. „Opera posthuma“ (1677). Šį leidinį sudarė: „Ethica ordine geometrico demonstrata“, „Tractatus de intellectus emendatione“ (ankstyvasis darbas, parašytas veikiausiai iki 1662 m.) ir „Tractatus politicus“ (rašytas prieš pat mirtį, nebaigtas).
Beveik po dviejų amžių, 1852 m., surastas dar vieno Spinozos veikalo vertimas į olandų kalbą „Trumpas traktatas“, arba, „Tractatus de Deo et homine eiusque felicitate“ (parašytas greičiausiai 1658–1660 m.).
Svarbiausias veikalas – „Etika“, kuriame išdėstyta ne tik dorovės filosofija, bet ir visa Spinozos sistema; koncepcija iš esmės buvo sukurta 1662–1665 metais, tačiau autorius iki pat mirties ją taisė bei tobulino. „Traktate apie intelekto tobulinimą“ suformuluotos epistemologinės Spinozos sistemos prielaidos.
Spinozos pirmtakai
Būta dviejų Spinozos sistemos šaltinių: pirmiausia – tai nuo amžių gyvavusi panteistinė metafizika (su kuria Spinoza susipažino ne iš jos kūrėjų ir klasikų, tokių kaip Plotinas, Eriugena ar Bruno, raštų, o iš vėlesnių jos atstovų, daugiausia žydų), antra – Descartes‘o pažinimo teorija ir naujųjų amžių gamtotyros mechanistinės nuostatos.
Tarp naujųjų idėjų, turėjusių poveikį Spinozai, minėtinos Hobso pažiūros; kaip tik jos Spinozos filosofijai suteikė natūralistinį atspalvį. Vis dėlto Spinozos pažiūrų ašis buvo panteistinė metafizika, o XVII amžiaus mokslinės idėjos vaidino tik antraeilį vaidmenį.
Spinozos filosofija buvo vienas iš XVII a. Viduramžių recidyvų: įkandin dekartininkų, atgaivinusių augustinizmą, Spinoza atgaivino heterodoksinį panteizmą. Dekartininkai naujųjų amžių mokslą sujungė su viduramžių krikščioniškosios teologijos tradicija, o Spinoza – su žydų teologijos tradicija.
Spinozos filosofija, be minėtųjų, turėjo dar vieną šaltinį. Spinoza tarė žodį ne vien grynai filosofiniais, bet ir politiniais klausimais, pasisakydamas už laisvę ir toleranciją. Tam jį paskatino ir įkvėpė XVII amžiuje Nyderlandus užvaldžiusios išsivadavimo nuotaikos. Sudėtingą Spinozos doktriną formavo olandiškoji ir žydiškoji aplinka bei po visą Europą sklandžiusios XVII a. idėjos.
Filosofinės minties raida
"Nuo filosofinės veiklos pradžios Spinoza laikėsi vienos principinės pozicijos, tačiau jo filosofijoje nuolat mažėjo mistinių ir daugėjo natūralistinių elementų, Hobso įtaka užgožė scholastų, panteistų ir dekartininkų poveikį."
Filosofinės pažiūros
Pažinimą Spinoza traktavo panašiaip kaip Descartes‘as – racionalistiškai. Tiesos kriterijumi jis taip pat laikė aiškumą ir akivaizdumą, o protą, gebantį pažinti aiškiai ir akivaizdžiai, – vieninteliu tiesos šaltiniu.
Panteizmas
Tačiau matematiška tėra Spinozos filosofinės sistemos forma, o jos turinys – metafizinis. Traktate „Rene Descartes‘o Filosofijos pradai, įrodyti geometrijos metodu“ išdėstyta monistinė visa ko vieningumo doktrina. Descartes‘o filosofijos dualizmas – Dievo ir pasaulio, minties ir tįsumo, sielos ir kūno, laisvės ir mechanizmo dualizmas – jam buvo visiškai nepriimtinas. Tačiau tam dualizmui įveikti jis pasitelkė paties Descartes‘o prielaidas; iš jo suformuluoto substancijos apibrėžimo (substancija yra tai, kas egzistuoja savaime ir paaiškina pats per save) Spinoza padarė išvadą, kad substancija yra tik viena, ji yra Dievas. Juk jis egzistuoja pats savaime, negali būti apribota; tai – kažkas begaliniška, o begalinė substancija – tai Dievas. Substancija negali būti sukurta, nes tuomet ji turėtų priežastį ir egzistuotų kaip tos priežasties padarinys, o ne pati savaime. Taigi nėra kitos substancijos, išskyrus Dievą. Dievas, arba substancija, – tai du to paties dalyko pavadinimai.
Iš čia išplaukia, kad pasaulis negali egzistuoti už Dievo, o tik Dieve. Ne tik daiktų, bet ir minčių pasaulis nėra savaimingas, abu jie yra to, kas egzistuoja savaime, t. y. Dievo, apraiškos. Jie yra ne už Dievo, tad ir Dievas yra ne už jų. Dievas, arba gamta, – tik du to paties dalyko pavadinimai. Toks panteizmas turėjo įveikti Dievo ir pasaulio dualizmą.
Determinizmas
Pasaulio savybės išplaukia iš Dievo prigimties, jos dedukuojamos pagal logikos dėsnius. Pasaulis paklūsta tiems patiems logikos dėsniams kaip ir abstrakčios idėjos. Tokia koncepcija turėjo įveikti idealaus ir realaus pasaulio dualizmą.
Kadangi visa yra pavaldu amžiniesiems dėsinams, tad ir viska, kas vyksta, yra būtina. Vadinasi, pasaulyje nėra nei atsitiktinumo, nei laisvės. Visa gamta – tai mechanizmas; žmogus, jo poelgiai ir veiksmai, visuomenė, valstybė, visa kultūra – visa tai yra būtinas mechaniškai besivystančios gamtos padarinys. Nors ši Spinozos mintis nebuvo originali, tačiau iš visos jo filosofijos kaip tik ji darė stipriausių įspūdį, jos poveikis buvo didžiausias. Ir pats Spinoza ją ypač pabrėžė: didžiausias prietaras ir iliuzija esą manyti, kad gamtos sankloda yra tikslinga, kad ją valdo antgamtiniai veiksniai. Jis pripažino visuotinį determinizmą, kuris turėjo įveikti laisvės ir mechanizmo dualizmą.
Materija ir dvasia
Vis dėlto visatoje, kaip įrodinėjo Descartes‘as, esama dviejų sričių: materijos ir mąstymo. Spinoza negalėjo šio visatos dvejopumo ignoruoti, tačiau materiją ir mąstymą traktuodamas kaip du vienos substancijos požymius (atributus) jis konstatavo šių sričių vientisumą. Dievas, savo prigimtimi būdamas begalinis, turi begalę atributų, iš kurių du – mąstymas ir tįsumas – prieinami žmogaus protui. Vadinasi, Dievas yra ir mąstanti, ir tįsi substancija. Egzistuoja šiuos du Dievo atributus atitinkantys du pasauliai: dvasinis ir materialus; kiekviena substancijos apraiška (modus) priklauso vienam ar kitam jos atributui. Dviejų pasaulių skirtingumas Spinozos sistemoje išliko, tačiau konstatavus jų abiejų priklausomybę nuo kažko trečio turėjo įveiktas materijos ir sąmonės dualizmas.
Paralalelizmas
Mąstymo tvarka ir kūno būsenų tvarka viena kitą atitinka. Šį atitikimą Spinoza stengėsi paaiškinti ne įprastu būdu, t. y. siedamas tai su jų tarpusavio sąveika, o – su jų lygiagretumu. Psichofizinio paralelizmo koncepcija buvo originalus Spinozos požiūris, logiškai derinęsis su jo monistine būties koncepcija. Ilgą laiką buvo manoma, kad psichiniai ir fiziologiniai reiškiniai esą tos pačios prigimties, vėliau Descartes‘as radikaliai juos atskyrė, o dabar lygiagretumo prielaida vėl juos suartino. Paralelizmo idėja turėjo įveikti sielos ir kūno dualizmą.
Tačiau kaip mąstymas gali pažinti daiktus, jeigu mąstymas ir daiktai nesusisiekia? Pažinimas esąs galimas todėl, kad mąstymas ir daiktai – tai lygiagrečios vieningos substancijos apraiškos. Nors daiktai mąstymo neveikia, bet nepaisant to, mąstymas daiktus pažįsta. Mat ir mąstymas, ir daiktai kyla iš Dievo prigimties. Jie yra lygiagretūs, todėl tarp jų esama atitikimo; kaip tik todėl ir įmanoma, kad mūsų mintys, nesusiliesdamos su daiktais, tiksliai juos atitinka. „Daiktų tvarka ir sąsajos yra tokie patys kaip idėjų tvarka ir sąsajos“. Šis paralelizmas turėjo įveikti pažįstančiojo subjekto ir pažinimo objekto dualizmą.
Anverteris
Anverteris ( 'kandidatas'), kandidatas – pavadinimas, Vokietijoje reiškiantis kandidatą į tam tikrą darbo vietą, į karines pareigas ir pan.
Benedict de Spinoza
Racionali ir mistinė etika
Dorovės klausimams Spinoza skyrė daugiausia dėmesio, tačiau specialių principų neieškojo, manydamas, jog tai yra sritis, kuriai taikytina bendra Dievo ir pasaulio teorija. Žmonių afektai ir poelgiai, kaip ir visa kita, yra būtinumo padariniai; jie nėra laisvi. Neteisūs tie, kurie išjuokia ar smerkia žmogiškas aistras, užuot stengęsi jas suprasti; savo etikoje Spinoza afektus mėgino tyrinėti taip, kaip tiriamos linijos, plokštumos ir kūnai.
Leoniškė (Ignalina)
Leoniškė – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Grybėnų. Stūkso Leoniškės piliakalnis.
Benedict de Spinoza
Racionali ir mistinė etika
Visi afektai yra gamtinės prigimties ir būtino pobūdžio; tačiau vieni išplaukia iš pačios veikiančiojo prigimties, o kitus sužadina aplinkiniai daiktai. Kiekviena esybė trokšta išlaikyti savo prigimtį ir veikti pagal ją; kas taip elgiasi ir nepasiduoda išoriniams poveikiams, yra laisvas. Spinoza, kaip ir stoikai, buvo įsitikinęs, kad natūralus ir laisvas elgesys ir yra deramas elgesys; atitinkantis prigimtį, laisvas ir deramas elgesys – tai trys to paties dalyko pavadinimai. Dorovės supaprastinimas prilyginant ją prigimčiai – štai kokia kaina norėta įveikti dorovės ir prigimties dualizmą.
Anverteris
Kandidatai šiuolaikinėje Vokietijoje
Dabartinėje Vokietijoje žodžiu Anwärter paprastai vadina:
Benedict de Spinoza
Racionali ir mistinė etika
Spinoza, kaip ir stoikai, etinį natūralizmą sujungė su racionalizmu; tikroji žmogaus prigimtis, jo požiūriu, esąs protas; poelgiai atitinka žmogaus prigimtį, jeigu jie yra protingi. Su šia idėja Spinoza siejo politinę reformatorišką veiklą. Jis norėjo taip reformuoti pasaulį, jo visuomeninius ir valstybinius, teisinius ir religinius santykius, kad vyrautų racionalūs veiksmai ir motyvai. Didžiausiu gėriu jis laikė pažinimą: Dievo pažinimas sužadina meilę jam (amor Dei intellectualis) ir veda į mistinį susiliejimą su juo; tai esanti didžiausia žmogui prieinama laimė.
Anverteris
Trečiasis Reichas
thumb|right|Kandidato į [[NSDAP partijos narius apykaklės antsiuvas]] Hitlerinėje Vokietijoje anverteris buvo NSDAP ir SS laipsnis.
Benedict de Spinoza
Spinozizmo bruožai
Spinozos sukurta monistinė sistema nebuvo nei materializmas, nei spiritualizmas. Jis pripažino vieną substanciją, kuri nebuvo nei materiali, nei dvasinė ir liko mąstymo ir kūno priešpriešos atžvilgiu neutrali. Kitaip nei ankstesnieji monistai, jis nesirėmė ir evoliucijos koncepcija; evoliucionizmo idėją jis pakeitė paralelizmo idėja, kuri išties suteikė jo metafizikai originalumo.
Anverteris
NSDAP
Hitlerinėje Vokietijoje anverterio laipsnį gaudavo priimti į valstybės tarnybą. Buvo du šio laipsnio variantai – vienas NSDAP (nacionalsocialistų) partijos nariams, kitas – nepartiniams.
Benedict de Spinoza
Spinozizmo bruožai
"Spinozai neblogai pavyko savo be galo abstrakčią metafiziką susieti su aktualiais klausimais: iš racionalistinės ir deterministinės teorijos jis dedukavo demokratijos ir laisvamanybės idėjas."
Anverteris
NSDAP
Anverteris buvo žemiausias laipsnis NSDAP partijoje, pirmas žingsnis sudėtingoje nacionalsocialistų partijos laipsnių sistemoje, kurios aukščiausi laipsniai buvo gauleiteris ir reichsleiteris.
Tu juokiesi
Tu juokiesi – 1998 m. Italijoje sukurtas filmas. Juosta taip pat žinoma pavadinimu „Chaosas II“ (1984 m. broliai Taviani sukūrė filmą „Chaosas“ pagal to paties rašytojo Luigi Pirandello apsakymus).
Anverteris
NSDAP
NSDAP narių anverterių skiriamasi ženklas buvo apykaklės antsiuvas su ereliu ir ženkliukas su svastika.
Benedict de Spinoza
Spinozizmo bruožai
Išorinė – ir tik išorinė – jo sistemos ypatybė buvo jos matematinė „apdaila“
Tu juokiesi
Juostą sudaro 2 dalys: „Tavo juokas“ ir „Du pagrobimai“.
Anverteris
SS
SS anverterio laipsnį gaudavo žmonės, pateikę prašymą priimti į SS narius ir praeinantys bandomąjį laikotarpį. Po sėkmingo bandomojo laikotarpio anverteriai tapdavo esesmanais. Pirmą kartą SS anverterio laipsnis paminėtas 1932 m., o kaip paprastas, neformalus pavadinimas šis žodis naudotas nuo 1925 m.
Benedict de Spinoza
Šalininkai
Tik praėjus kone šimtui metų po Spinozos mirties išmušė spinozizmo valanda. Prancūzijoje XVIII a. jo šalininkais save laikė materialistai, iškėlę pirmiausia natūralistinius ir mechanistinius motyvus, kurie, beje, nebuvo originalios Spinozos idėjos. Ypač palanki dirva Spinozos kultui radosi XVIII a. Vokietijoje. Šis kultas išaugo jau ne blaivaus natūralizmo, o visai priešingai, – romantizmo terpėje. Jo pradininkai buvo Jacobi, Herder’is, Goethe. Vėliau jį parėmė visų šalių romantikai kartu su Byron’u ir Shelley‘u.
Skuodo rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Skuodo rajono savivaldybės taryba – Skuodo rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Anverteris
SS
Bendrojoje SS (Allgemeine-SS) perėjimas iš anverterio į esesmaną trukdavo gana ilgai, paprastai daugiau kaip metus. Per tuos metus jis būdavo mokomas, ruošiamas ideologiškai, lygiagrečiai būdavo tikrinamas jo rasinis, politinis ir bendras tinkamumas. Bandomajam laikotarpiui pasibaigus anverteriui sudėtingoje ceremonijoje suteikdavo esesmano laipsnį.
Skuodo rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Anverteris
SS
Po 1941 m. anverterio laipsnį ėmė naudoti ir SS kariuomenėje, bet daug rečiau negu bendrojoje SS. SS kariuomenėje anverteris būdavo rekrūtas, kuris jau buvo priimtas į SS kariuomenę, bet dar nepradėjęs pagrindinio ruošimo. Prasidėjus pagrindiniam ruošimui anverteris automatiškai gaudavo šiucės ((SS šaulio) laipsnį.
Benedict de Spinoza
Šalininkai
Romantikus patraukė tiek Spinozos doktrina, tiek ir jo asmenybė. Jo panteizmas atitiko tuometinę intelektualinę nuostatą, o juo pačiu žavėtasi kaip tikru išminčiumi, vienišu filosofu, mokslo kankiniu. Tikslumo problemų neišmanančią romantikų kartą stulbino Spinozos matematinis griežtumas, ir jo sistema buvo laikoma nepralenkiamu, tobulu proto kūriniu.
Dėl Spinozos teorijos įsiplieskė gyva diskusija pirmiausia tarp Jacobi‘o ir Mendelssohn’o (1785–1786), vėliau – tarp Jacobi‘o ir Herderio. Tuo laiku ir susiformavo Spinozos, kaip filosofo, autoritetas.
Anverteris
SS
SS anverteriai laipsnio skiriamųjų ženklų neturėjo.
Skuodo rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Anverteris
SS
Pradedant 1942 m. egzistavo dar žemesnis beverberio laipsnis.
Benedict de Spinoza
Šalininkai
Iš Hegelio spinozizmo kultą savo ruožtu vėl perėmė materialistai, pirmiausia Strauss'as ir Feuerbach'as. Nuo tol XIX ir XX a. Spinoza visada turėjo šalininkų, šlovinusių jį kaip monizmo pirmtaką, laisvos minties apaštalą ir t. t. 1921 m.
Spinozos gerbėjai įsteigė tarptautinę draugiją Societas Spinozana su būstine Hagoje; 1927 m. Hagoje įvyko iškilmingas suvažiavimas, skirtas 250-osioms jo mirties metinėms, o 1932 m. – 300-osioms gimimo metinėms paminėti.
PFK Spartak Varna
Varnos „Spartak“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Varnos.
Šatijų dvaras
Šatijų dvaras – raudonų plytų dvaras, pastatytas Šatijuose 1889 m. Tai liudija išlikusi kadaise į pastato sieną įmūryta memorialinė lentelė su įrašu „W. Ch. 1889–1890“. Tai neoklasicizmo architektūros pavyzdys, atspindintis to meto prabangą ir harmoniją. Dvaro sodyba plyti už 1 km nuo Lapių miestelio (Kauno raj.).
Istorija
Iškart po pastatymo, pasak istorinių šaltinių, dvaras buvo vadinamas „Šatijų rūmais“, dvare gyveno Christauskų šeima. Dvarą valdė šios giminės kelių kartų atstovai. 1966 metais dvaro sodybą sudarė gyvenamasis namas, dideli tvartai, daržinė, svirnas, kalvė, rūsys ir sodas.
Po nepriklausomybės atgavimo dvaras restauruotas, sutvarkyta aplinka, dvaro parkas. Pilnai renovuotas 2007 m., panaudotojant aukščiausios kokybės medžiagas bei įrangą, išsaugant statinio autentiškumą. Dvaras su unikalia XIX amžiaus architektūra ir tų laikų dizainu moderniai pritaikytas XXI amžiaus žmogaus poreikiams.
Būklė
Bendras dvaro dviaukščio pastato plotas yra 664 m², sklypo plotas – 1,0 ha. Šiuo metu dvaro gyvenamajame name įsikūrę privatūs senelių globos namai. Visa teritorija aptverta tvora, įrengta didelė stovėjimo aikstelė (34 automobiliams), trinkelių šaligatviai, sutvarkyta veja, apsodinta papildomai medžiais. Taip pat trykšta du fontanai, telkšo tvenkinys su tilteliu. Kaimynystėje įrengti golfo laukai, veikia medžioklės ūkis.
José Eduardo dos Santos
Žozė Eduardas doš Santošas (1942 m. rugpjūčio 28 d. – 2022 m. liepos 8 d.)  – Angolos prezidentas, šias pareigas ėjęs 1979–2017 m. Jis taip pat buvo Angolos liaudies judėjimo už išsivadavimą (MPLA) prezidentas.
Biografija
Doš Santošas gimė Luandos mieste. Jo tėvas buvo darbininkas iš San Tomė ir Prinsipės. Kuomet doš Santošas mokėsi mokykloje, 1956 m. jis įstojo į MPLA judėjimą ir taip pradėjo savo politinę karjerą. Dėl šalies kolonizacijos politikas pasitraukė ir gyveno Prancūzijoje nuo 1961 m. Vėliau jis persikėlė į Kongo Respubliką ir iš ten bendradarbiavo su MPLA, o dar vėliau tapo viceprezidentu. Norėdamas tęsti savo mokslus jis nutarė vykti į tuometinę SSRS, kur įgijo inžinieriaus specialybę Azerbaidžiano naftos ir chemijos institute.
1970 m. jis sugrįžo į Angolą ir dirbo MPLA atstovu Konge, Kinijoje ir Jugoslavijoje. 1974 m. jis tapo MPLA centrinio komiteto darbuotoju. Nuo kitų metų jis ėjo MPLA užsienio reikalų departamento vadovo pareigas.
Po pirmojo Angolos prezidento Agostinjo Neto mirties 1979 m. rugsėjo 10 d. doš Santošas buvo išrinktas MPLA prezidentu ir pradėjo eiti Angolos prezidento pareigas.
1992 m. rugsėjį vykusiuose rinkimuose doš Santošas nugalėjo savo konkurentą Prezidento rinkimuose Joną Savimbį, kuris pasitraukė iš rinkimų po pirmojo rato. Savimbis taip pat buvo UNITA (tautinė sąjunga už visišką Angolos nepriklausomybę) judėjimo lyderis.
Iš karto po rinkimų 1993 m. Angola buvo pripažinta Jungtinių Tautų, o tai labai pakėlė doš Santošo įvaizdį.
Dar didesnių galių prezidentas gavo 1999 m., kai šalies parlamentas doš Santošą paskyrė gynybos ministru.
2002 m. Angolos kariai nukovė J. Savimbį, o tai labai susilpnino UNITA judėjimo galias. Po šio įvykio UNITA baigė savo pasipriešinimo judėjimą ir tuo baigėsi beveik 30 metų trukęs pilietinis karas.
10 tūkstantmetis pr. m. e.
Dešimtasis tūkstantmetis prieš mūsų erą prasidėjo 10 000-aisiais pr. m. e. ir baigėsi 9001-aisiais metais pr. m. e.
Kiti laikotarpiai
Tūkstantmečiai: 11 tūkstantmetis pr. m. e. – '''10 tūkstantmetis pr. m. e.''' – 9 tūkstantmetis pr. m. e.
Jaunoji Lietuva (žurnalas)
Jaunoji Lietuva – mėnesinis žurnalas, leistas 1923–1925 m., 1927–1930 m., 1932 m. ir 1935–1940 m. Kaune.
Istorija
Nuo 1923 m. Nr. 1 iki 1927 m. Nr. 9 ėjo kaip Lietuvos studentų tautininkų korporacijos „Neo-Lithuania“ nereguliarus leidinys, 1928 m. Nr. 1-6 – Lietuvių moksleivių tautininkų „Jaunosios Lietuvos“ draugovės ir korporacijos „Neo-Lithuania“ mėnesinis laikraštis, nuo 1929 m. iki 1940 m. – mėnesinis tautininkų moksleivijos žurnalas.
Rašė jaunimo auklėjimo bei švietimo klausimais, svarstė istorijos, visuomenės, kultūros problemas, informavo apie pasaulio ir Lietuvos įvykius.
Bendradarbiavo Vytautas Alantas, Petras Babickas, Vytautas Bičiūnas, Vytautas Sirijos Gira, Liūnė Janušytė, Kazys Inčiūra, Antanas Miškinis, Stasys Santvaras, Paulius Slavėnas, Rapolas Šaltenis, Jonas Puzinas, M. Radzevičiūtė, Vydūnas ir kt.
Redaktoriai
Jonas Balys, Juozas Čiburas, Kazys Dausa, Valentinas Gustainis, J. Dargis, Stasys Jakštas, Jurgis Kiaunė, Leonas Kuodys, Kazys Marčiulionis, D. Montvilas, Vladas Nausėdas, A. Siliūnas, M. Šeškus, Vincas Vileišis.
Ještedas
Ještedas  – aukščiausias Ještedo-Kozakovo kalvagūbrio (Čekija) kalnas, esantis netoli Libereco. Nuo viršūnės matyti Vokietija ir Lenkija. Ties kalnu rytuose yra Libereco miesto rajonas Horní Hanychov.
Kalno viršūnėje yra Ještedo televizijos bokštas, viešbutis ir restoranas, kuriuos suprojektavo Karelas Hubačekas (Karel Hubáček). Juos pasiekti galima keliu arba lyniniu keltuvu (Ještedo oro tramvajus). Kalne yra slidinėjimo kurortas.
thumb|left|150px|Akmeninis obeliskas Ješedo viršūnėje
Istorija
Kalno pavadinimo kilmė nežinoma. Vienas spėjimų yra, kad jis galbūt reiškia 'Uosių kalnas', nes uosiai anksčiau buvo šiame regione vyraujantys medžiai. Čekiškas kalno vardas Ještěd pirmą kartą užrašytas 1545 m. kaip Jesstied (pod horou Jesstiedem). Vokiškas vardo variantas Jeschke pirmą kartą šaltiniuose paminėtas 1565 m.
Dar nuo 1838 m. kalno viršūnę žymi akmeninis obeliskas, tebestovintis ir dabar. Pirmas pastatas kalno viršūnėje pastatytas 1844 m.
XIX a. 7-tą dešimtmetį kalno viršūnėje buvo pastatyta matavimo stotis, nes kalnas buvo naudotas kaip vienas punktų Karališkojoje Saksonijos trianguliacijos sistemoje.
1906 m. kalne pastatytas viešbutis. 1933 m. į kalną ėmė vežti Horní Hanychovo lyninis keltuvas.
1940 m. rugpjūčio 23 d., apie vidurnaktį, į kalną netoli viršūnės rėžėsi vokiečių bombonešis Heinkel He 111 iš 26-osios (Liūtų) eskadrilės, besibazavusios Liuneburge (Vokietija). Krisdamas lėktuvus šlaite augusiame miške išlaužė juostą medžių. Avarijos metu žuvo 4 įgulos nariai.
1966–1973 m. buvo pastatytas futuristiškos išvaizdos viešbutis su 100 m aukščio televizijos bokštu, kuriuos suprojektavo architektas Karelas Hubačekas. Už šį projektą Hubačekas gavo Auguste Perret premiją. Modernus pastatas naudojamas kaip apžvalgos bokštas, televizijos siųstuvo antena, viešbutis ir restoranas.
2009 m. Ještede vyko FIS Šiaurės slidinėjimo pasaulio čempionatas (FIS Nordic World Ski Championships 2009)
Pietų samių kalba
Pietų samių kalba – Uralo kalbų šeimai priklausanti kalba, toliausiai į pietus ir vakarus paplitusi iš samių kalbų. Ją gerai moka apie 500 samių, gyvenančių vidurio Norvegijoje (Snesos ir Hatfjeldalo savivaldybės) bei Švedijoje.
Rytis Pilotas
Rytis Pilotas (g. 1992 m. gruodžio 17 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Pietų samių kalba
Pietų samių kalba turi šiaurės ir pietų tarmes, kurios tarpusavyje skiriasi nedaug. Tai viena iš 6 samių kalbų, turinčių raštą, tačiau ja išleista tik keletas knygų bei išsamus pietų samių – norvegų kalbų žodynas. Naudoja lotynišką raidyną, tačiau Švedijoje ir Norvegijoje skirtingai užrašomos raidės Æ/æ ir Ä/ä bei Ø/ø ir Ö/ö.
Rytis Pilotas
Biografija
Karjerą pradėjo Ekranas Panevėžys klube. 2010 m. debiutavo Lietuvos U-19 rinktinėje.
Filipinų demografija
Pagrindiniai Filipinų demografijos rodikliai:
Kalbos
thumb|Filipinų etnolingvistinis žemėlapis Iš viso Filipinuose yra 172 skirtingi čiabuvių dialektai ir kalbos, kurios priklauso Austranazijos kalbų šeimai. Nuo 1939 m. norint išvystyti nacionalinę vienybę vyriausybė įvedė bendrą kalbą pavadintą Tagalogų, vėliau pervadintą į filipinų.
Anglų kalba taip pat dominuoja Filipinuose. Kai kurie gyventojai kalba ir kinų, arabų, ispanų kalbomis.
Dauguma filipiniečių kalba mažiausiai dvejomis kalbomis, o kai kurie trimis ar daugiau. Beveik visi vaikai pradeda mokytis filipinų ir anglų kalbas nuo darželio.
Religija
Pagal 2000 m. duomenis, Filipinuose religija pasiskirsčiusi taip:
Statistika
thumb|right|300px|Filipinų gyventojų skaičiaus augimas
Koplanai
Istorija
Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1622 metais. 1838 m. įkurta smuklė. 1954 m. kaime pastatyta maža koplyčia. Vienu ar kitu laikotarpiu kaimas dar buvo vadinamas Niewodnica Koplańska, Niewodnica Koplany ir Niewodnica Siestrzewitowskich.
Suchoj Su-30
Su-30 (NATO pavadinimas – Flanker-C) – dvivietis, dviejų variklių su trijų dimensijų traukos vektoriais universalus kovos lėktuvas, suprojektuotas Rusijos lėktuvų kompanijos „Suchoj“. Visaoris orlaivis yra naudojamas oro kontrolės ir oro užkardų misijoms vykdyti.
Lėktuvus gamina dvi Rusijos kompanijos: „KnAAPO“ ir „Irkut“. thumb|right|Rusijos oro pajėgų Suchoj Su-30LL skrenda 1 metro aukštyje virš pakilimo tako Džangdziadzie Hehua oro uoste 2006 m.
Projekto atsiradimo priežastys
Originalus Su-27 turėjo geras skrydžio nuotolio charakteristikas, tačiau tuometės Tarybų Sąjungos oro gynybos pajėgos norėjo turėti dar geresnių charakteristikų lėktuvą. Taip 1986 m. atsirado Su-27PU (pirminė platforma Su-27UBK) versija, galinti atlikti ilgo nuotolio gaudančiojo naikintuvo ar oro vadavietės funkcijas.
Šios modifikacijos lėktuvas turėjo sudvigubinto pilno valdymo galimybę, nes ilgo nuotolio misijose pilotai pavargsta (ir valdymu keičiasi tarpusavyje). Pirmieji du prototipai savo bandomąjį skrydį atliko 1989 m. gruodžio 31 d.
Dizainas
Su-30 universalus dvivietis naikintuvas, oro stabdis įrengtas už pilotų kabinos.
Skrydžio charakteristikos
Turėdamas integruotą trijų dimensijų traukos reguliavimą, lėktuvas išskirtinai manevringas, turintis labai geras pakilimo/nusileidimo charakteristikas. Jame įdiegtos elektroninės skrydžio valdymo sistemos pakeitė įprastines mechanines, kuriomis buvo valdomi išoriniai oro srautai, todėl pilotui lėktuvas tapo lengviau kontroliuojamu atliekant aukštojo pilotažo manevrus (pavyzdžiui, Pugačiovo kobrą).
Varikliai
thumb|Su-30MK varikliai thumb|Naikintuvas akrobatinio manevro metu
Naikintuve sumontuoti du Saturn AL-31 varikliai su žemo slėgio turboventiliatorių apėjimu bei greitėjimo (forsažo) kameromis. Šitai leidžia Su-30 dideliame aukštyje išvystyti dviejų machų greitį, o žemame aukštyje skristi iki 1350 km/h.
Su įprastu, apie 5-ias tonas, kuro kiekiu naikintuvas gali vykdyti iki 5-ų valandų trunkančias kovines operacijas, nuskrendant apie 3000 km. Naudojantis kuro papildymo ore galimybe, skrydžio nuotolį galima padidinti iki 5000 km arba leisti atlikti iki 10-ies valandų skrydį kruiziniame aukštyje.