cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Asmenybės psichologija
Filosofinės prielaidos
Diskutuojama, ar mes kontroliuojame savo elgesį ir suprantame jo motyvus (Laisvė), ar mūsų elgesys yra kontroliuojamas nepriklausomai nuo mūsų valios (Determinizmas).
2. Paveldimumas ar aplinka Yra trys atsakymai į šį klausimą, kiekvieną iš jų patvirtina įvairių tyrimų rezultatai. Asmenybei daro įtaką genetika ir biologija, aplinka ir patyrimai, arba t. t. jų kombinacija. Šiuolaikiniai tyrimai parodo, kad daugumai asmenybės bruožų daro įtaką ir genetika, ir aplinka. Vienas iš šios teorijos pirmtakų yra C. Robert Cloninger, sukūręs Temperamento ir charakterio modelį.
3. Unikalumas ar universalumas
Klausiama, ar mes visi esame unikalūs (Unikalumas), ar visi yra iš esmės panašūs (Universalumas). Gordon Allport, Abraham Maslow ir Carl Rogers teigia, kad mes visi esame unikalūs. Tuo tarpu bihevioristinės ir kognityvinės teorijos šalininkai pabrėžia universalių principų svarbą.
4. Aktyvus ar atsakomasis
Ar mes veikiame mūsų pačių iniciatyva (Aktyvus), ar atsakome į išorės dirgiklius (Atsakomasis). Bihevioristai mano, kad žmonės yra savo aplinkos pasyviai formuojami, tuo tarpu humanistai ir kognityvistai teigia, kad žmonės yra aktyvūs.
5. Optimizmas ar pesimizmas
Vieni asmenybės teoretikai teigia, kad žmogus gali pakeisti savo asmenybę (Optimizmas), kiti mano, kad žmogus yra pasmerktas likti tokiu pačiu visą savo gyvenimą (Pesimizmas). Teorijos, pabrėžiančios mokymosi svarbą dažnai, tačiau ne visada, yra labiau optimistinės negu tos, kurios jo neakcentuoja.
Asmenybės teorijos
Asmenybės teorijos kritikai teigia, kad asmenybė yra „plastiška“ ir gali keistis priklausomai nuo laiko, vietos, jausmų ar situacijų. Iš tiesų, asmenybės pasikeitimas gali būti dietos (arba jos nebuvimas), medicininių priežasčių, svarbių įvykių ar mokymosi padariniu. Tačiau daugelis asmenybės teorijų pabrėžia asmenybės stabilumą. Šiuo metu bene labiausiai palaikomu asmenybės apibrėžimu yra tapę JAV neurologo Paul Roe žodžiai: „asmenybė tai individo polinkis mąstyti pagal tam tikrą modelį, todėl jis taiko tam tikrą elgesio modelį“.
Bruožų teorijos
Asmenybės bruožų teorija remiasi prielaida, kad asmenybės bruožai yra pastovūs, pasireiškia beveik visose situacijose bei daro įtaką žmogaus elgesiui. Bruožai išreiškiami skirtingai – tuo paaiškinama, kodėl kiekvienas žmogus yra unikalus. Bruožų teorijos – tai seniausia teorijų grupė.
Dažniausiai modeliai aprašo nuo trijų iki penkių plačių faktorių. Dar senovės graikai pastebėjo asmenybės skirtumus, žmones suskirstydami į ekstravertus ir intravertus. Tuo tarpu Hipokratas išskyrė keturis temperamentus, kurių pavadinimai vartojami iki šiol – sangvinikas, cholerikas, melancholikas ir flegmatikas.
Bruožų teorijos dažniausiai kritikuojamos dėl to, kad yra grynai aprašomosios, tačiau mažai dėmesio skiria asmenybės priežasčių paaiškinimams. Taip pat lieka pavojus, kad žmonės priims šias supaprastintas kategorijas, dar blogiau – bandys patarinėti remiantis tik tokia paviršutiniška asmenybės analize. Be to, bruožų teorija dažnai nepakankamai dėmesio skiria specifinių situacijų įtaką žmogaus elgesiui. Būtina suprasti, kad bruožai yra tik statistiniai apibendrinimai, kurie ne visada atspindi konkretaus individo elgesį.
Tipų teorijos
Asmenybės tipai išskiria tam tikrus žmogaus tipus. Ši asmenybės teorijų kryptis skiriasi nuo bruožų teorijos tuo, kad bruožų teorija išskiria skirtingus lygmenis. Pav., pagal tipų teoriją, išskiriame du žmonių tipus – ekstravertus ir intravertus, tuo tarpu bruožų teorija teigia, kad ekstraversija ir intraversija tai tam tikros dimensijos kraštinės, todėl daug žmonių atsiduria per vidurį.
Asmenybės tipų idėją suformulavo Karlas Jungas ir William Marston. II pasaulinio karo metu, remiantis Jungo teorija, Isabel Brigs Myers ir jos mama Katharine C. Briggs, aprašė asmenybės tipus sukurdamos Myers-Briggs tipologiją.
A ir B tipo asmenybės teorija: Meyer Friedman ir jo bendradarbiai išskyrė A ir B elgesio modelius. Jie teigė, kad ambicingos ir agresyvios A tipo asmenybės turi didesnę riziką susirgti širdies ir kraujagyslių ligomis, kadangi jie yra „streso narkomanai“. Tuo tarpu B tipo žmonės yra mažiau konkurencingi ir labiau atsipalaidavę, todėl rizika susirgti širdies ligomis yra mažesnė. Mokslininkas taip pat išskyrė AB žmogaus tipą. A ir B tipo teorija buvo labai kritikuojama psichologų, kadangi ji supaprastina daugybę asmenybės dimensijų.
Psichoanalitinės teorijos
Froidas padalijo žmogaus asmenybę į tris komponentus: Id, ego ir superego. Id veikimas grindžiamas malonumo principu – jei nevaržytų tikrovė, nedelsiant būtų siekiama pasitenkinimo. Ego veikia pagal realybės principą: Id impulsus siekia patenkinti tikroviškais būdais. Tuo tarpu superego tai sąžinės balsas, kuris verčia ego atsižvelgti ne tik į tikrovę, bet ir į idealus. Jis kreipia dėmesį į tai, kaip privalu elgtis. Superego išsivysto vėliausiai, internalizuodamas tėvų ir kultūros moralines nuostatas ir vertybės vaikystėje. Froido manymu, asmenybė yra grindžiama šių trijų komponentų interakcijomis. Be to, jis išskyrė dvi energijas (seksualinę ir agresyvią), kurios kyla atitinkamai iš „Eros“ (seksas, savisaugos instinktai) ir „Thanatos“ (mirtis, susinaikinimo instinktai).
Alfredas Adleris sutiko su Froidu, kad vaikystė asmenybės raidai iš tiesų yra labai svarbi ir manė, kad jai daro įtaką vaiko gimimo eiliškumas. Pagal Adlerį, vyriausias vaikas yra tas, kuris užsibrėžia aukštus tikslus, taip norėdamas atgauti dėmesį, kurį prarado gimus antram vaikui. Norėdami pranokti vyresnį vaiką, viduriniai vaikai yra ambicingi ir konkurencingi, tačiau šlovė jiems nerūpi. Jauniausias vaikas yra socialus, tačiau labiau priklausomas, lyg naujagimis. Vienintelis vaikas šeimoje mėgsta būti dėmesio centre ir greitai išauga, tačiau jam nepavyksta tapti savarankiškam.
Tuo tarpu Karen Horney išskyrė „tikrojo aš“ ir „idealiojo aš“ raidą. Ji manė, kad visi žmonės turi šias dvi nuomones apie save. „Tikrasis aš“ – tas, kuris tu iš tiesų esi, tavo asmenybė, vertybės ir moralė; tačiau „idealusis aš“ tai t. t. konstruktas, taikomas sau, kad galėtum atitikti socialiniams ir asmeniniams tikslams bei normoms.
Bihevioristinės teorijos
Bihevioristinės (elgesio) krypties atstovai asmenybę supranta kaip elgesio reakcijų visumą. Šią mokyklos pradininkas – Burhussas Frederikas Skineris, kuris pabrėžė abipusę asmens arba „organizmo“ ir jos aplinkos įtaką. Pavyzdžiui, Skineris teigė, kad vaikai daro ą nors blogai norėdami gauti dėmesį, kuris tuo metu veikia kaip tam tikras pastiprinimas. T. y. vaikas verkia, kadangi praeityje jo verksmas atkreipė kažkieno dėmesį. Savo teoriją jis pavadino operantiniu sąlygojimu.
Tuo tarpu Ivanas Pavlovas yra žinomas dėl klasikinio sąlygojimo (eksperimentai su šunimis).
Socialinės kognityvinės teorijos
Ši teorija ypatingą dėmesį skiria elgesio socialinėms priežastims ir kognityvinių mąstymų svarbai visuose žmogaus funkcionavimo aspektuose – motyvacijoje, emocijose ir veikloje.
Žinomiausias teorijos atstovas – Albertas Bandūra, teigė, kad žmogaus elgesį lemia nuolatinė pažinimo, aplinkos ir elgesio tarpusavio sąveika. Tokį elgesio priežastingumo aiškinimo principą Bandūra pavadino savitarpio determinizmu. Jis yra geriausiai žinomas dėl „lėlės Bobo“ eksperimento. Per šiuos eksperimentus Bandūra parodė vaikų darželio auklėtiniams filmukus, kur suaugusieji spyrė šiai lėlei bei naudojo verbalinę agresiją. Vėliau vaikai, įėję į žaidimų kambarį, pamatę lėlę bei plaktukus. Tyrėjai pastebėjo, kad grupė vaikų žaidimų metu pradėjo lėlę mušti. Bandūra tai pavadino modeliavimu.
Humanistinės teorijos
Humanistinė psichologija pabrėžia, kad žmogus turi laisvą valią ir pats nustato savo elgesį. Taigi, humanistinėje psichologijoje dėmesys skiriamas subjektyviai asmens patirčiai, o ne galutiniams veiksmams, lemiantiems elgesį. Žinomiausi šios teorijos atstovai – Abraham Maslow ir Karlas Rodžersas.
Didžiają savo laiko dalį Maslow skyrė „savęs aktualizavimui“ bei tiems, kurie „daro tai, ka geriausiai sugeba daryti“. Pagrindinės savęs aktualizuojančių asmenų charakteristikos:
Papildomam skaitymui
Personalitat mzn:شخصیت Личност ஆளுமை
Indinis muntjakas
Indinis muntjakas (Muntiacus muntjak) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolis. Paplitęs Pietų Azijoje (Indijoje, Šri Lankoje, Pakistane, Šri Lankoje), Pietryčių Azijoje (taip pat ir Malajų salyne), Pietų Kinijoje.
Kūno aukštis 40-65 cm, ilgis 89-135 cm, masė 15-35 kg.
Čado vyrų futbolo rinktinė
Čado vyrų futbolo rinktinė – Čadui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Čado futbolo federacija (Fédération Tchadienne de Football). Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Kruopinė (Molėtai)
Kruopinė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Joniškio.
Pietà Hotspurs FC
Pietos „Hotspurs“ – Maltos futbolo klubas iš Pietos.
Vokiečių žemaičių tarmė
Vokiečiai žemaičiai Europoje ir už jos ribų
Vokiečių žemaičių tarme plačiai kalbama šiaurės rytų Nyderlanduose, šiaurės Vokietijoje (Žemutinėje Saksonijoje, Šiaurės Reine-Vestfalijoje, Hamburge, Brėmene, Šlėzvige-Hošteine, Meklenburge-Pomeranijoje, Saksonijoje-Anhalte ir Brandenburge), pietų Danijoje.
Už Europos ribų šią tarmę galima išgirsti Kanadoje, Jungtinėse Amerikos Valstijose, Meksikoje, Venesueloje, Pietų Afrikos Respublikoje, Vidurinėje Azijoje, Belize, Bolivijoje, Argentinoje, Brazilija, Paragvajuje ir Urugvajuje.
Pietà Hotspurs FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1934 m.
2022–2023 m. sezone Premjer lygoje liko keturliktoje vietoje. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
903 m.
903 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Liepa
Lacy Haddock
Lacy Lamar Haddock (g. 1989 m. gegužės 15 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje.
2014-2015 metų sezoną pradėjo Izraelyje, 2014 m. gruodžio viduryje persikėlė rungtyniauti į Panevėžio „Lietkabelio“ ekipą.
Mindaugas Capas
Mindaugas Capas (g. 1959 m. kovo 13 d. Rusnėje) – lietuvių aktorius.
Biografija
1978–1982 m. mokėsi LTSR valstybinėje konservatorijoje, Henriko Vancevičiaus, Rimo Tumino, Irenos Bučienės ir Vytauto Čibiro kurse.
1982–1990 m. vaidino LTSR valstybiniame akademiniame dramos teatre. Nuo 1990 m. dirba Valstybiniame Vilniaus mažajame teatre.
Senja
thumb|250px|Salos padėtis Norvegijos šiaurėje
Senja (Senja, ) – sala greta šiaurinių Norvegijos krantų, Trumso apskrityje. Tai antra pagal dydį Norvegijos sala (neskaitant Svalbardo ir užjūrio valdų). Plotas – 1586,3 km². Šiaurinė ir vakarinė salos dalys kalnuotos (aukštis iki 1017 m, Breidtindeno k.), baigiasi skardingais krantais, o pietinė ir rytinė dalys lygesnės, daug kur apaugusios miškais. Įsteigtas Onderdaleno nacionalinis parkas.
2008 m. Senjoje gyveno 7782 žmonės. Verčiamasi daugiausia žvejyba. Pagrindinė gyvenvietė – Silsandas. Senja Gisundo tiltu sujungta su žemynu.
Walsall FC
Walsall FC – Anglijos futbolo klubas iš Volslo. Klubo komanda 2009-2010 m. sezone žaidžia Anglijos Pirmojoje futbolo lygoje.
Istorija
Klubas įkurtas 1888 metais, kai buvo kartu sujungti Walsall Town FC ir Walsall Swifts FC klubai.
Kruopinė (Pasvalys)
Kruopinė – viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pušaloto.
Tabvemasana
Tabvemasana − kalnas Melanezijoje, Espiritu Santos saloje, Vanuatu. Aukščiausia Vanuatu vieta, 1877 m.
Kęstutis Trapikas
Kęstutis Trapikas (g. 1959 m. gruodžio 17 d. Švenčionyse) – Lietuvos ir Švenčionių rajono ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1978 m. baigė Švenčionių Zigmo Žemaičio vidurinę mokyklą, 1983 m. Kauno politechnikos instituto Lengvosios pramonės fakultetą, inžinierius mechanikas.
Mindaugas Aižinas
Mindaugas Aižinas (1934 m. liepos 29 d. Panevėžyje – 1993 m. gruodžio 8 d. Panevėžyje) – choro dirigentas ir pedagogas.
Kęstutis Trapikas
Biografija
Nuo 1983 m. Švenčionių buitinio aptarnavimo kombinato vyr. mechanikas, vyr. inžinierius, 1987–1992 m. direktorius. 1992–1995 m. Švenčionių rajono valdytojas, 1995–1996 m. Švenčionių rajono savivaldybės meras. 1996–2000 m. LR Seimo narys, Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos pirmininko pavaduotojas. 2000–2015 m. UADB „Baltikums draudimas“ Švenčionių agentūros vadovas, firmos „Gieva“ savininkas, VšĮ „Lietuva ant delno“ vadovas, S. Trapikienės firmos „Gieva“ projektų vadovas. Nuo 2015 m. Švenčionių rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
Mindaugas Aižinas
Biografija
Baigęs Panevėžio 1-ąją vidurinę mokyklą, 1954–1958 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. A. Jozėnas). 1958–1963 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. A. Armino klasė).
Kęstutis Trapikas
Biografija
Tobulinosi Danijoje, Švedijoje, JAV verslo, energetikos klausimais. 2002 m. baigė Vilniaus universitetą, verslo vadybos ir administravimo magistras.
Catherine Fulop
thumb|Catherine Fulop Catherine Amanda Fulop García (g. 1965 m. kovo 11 d. Karakasas, Venesuela) – Venesuelos aktorė ir vengrų kilmės modelis.
Beatriz Sabatini marti. Buvo susituokusi su Fernando Carrillo nuo 1990 iki 1994 metų. 1998 metų balandžio 3 d. susituokė su Osvaldo Sabatini (žymios teniso žaidėjos, Gabrielos Sabatini, broliu), turi dvi dukras, Oriana ir Tiziana bei šunį. Ji dabar gyvena Argentinoje, kur dirba aktore ir veda TV pratimų programą "Catherine 100 %" per Fox Sports en Español. Ji dalyvavo "Miss Venezuela 1986", kur laimėjo ketvirtą vietą. Yra nominuota „TP de Oro“ kaip geriausia antraplanė aktorė, "Abigail" (1988) m.
Apdovanojimai ir nominacijos
„TP de Oro“ nominuota kaip geriausia antraplanė aktorė, "Abigail" (1988) m.
Kęstutis Trapikas
Biografija
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys. Nuo buvo 1994 m. Lietuvos liberalų sąjungos, 1998 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2003 m. Lietuvos liberalų ir centro sąjungos narys, Tarybos narys.
1995–1997 m. ir nuo 2000 m. Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Sigita – inžinierė, verslininkė. Turi tris dukteris: Justiną (g. 1988), Giedrę (g. 1991) ir Ievą (g. 1992).
Mindaugas Aižinas
Biografija
1957–1966 m. Alytaus vaikų muzikos mokyklos įkūrėjas ir direktorius, vaikų choro vadovas. Choras 1960 m. respublikinės dainų šventės konkurso laureatas, 1964 ir 1965 m. respublikinių dainų švenčių dalyvis, koncertavo per radiją ir televiziją. 1966–1986 m. M. Aižinas buvo Kupiškio vaikų muzikos mokyklos direktorius, nuo 1979 m. jaunių choro vadovas – parengė 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms. 1973–1978 m. Kupiškio rajono švietimo darbuotojų mišriojo choro vadovas, vėliau chormeisteris. Kolektyvą parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei.
Kovo 8
Kovo 8 yra 67-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 68-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 298 dienos.
Mindaugas Aižinas
Biografija
Nuo 1986 m. rudens Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos (konservatorijos) dėstytojas.
Kovo 8
Vardadieniai
Ašvilas – Ašvilė – Ašvyda – Ašvydas – Aušvyda – Aušvydas – Aušvydė – Beata – Gaudvilė – Laima – Vydmina – Vydminas – Vydminė
Mindaugas Aižinas
Biografija
M. Aižinas buvo Alytaus ir Kupiškio rajonų dainų švenčių organizatorius, vyr. dirigentas ir dirigentas, meno mėgėjų apžiūrų vertinimo komisijų pirmininkas arba narys.
Valdas Steponaitis
Valdas Steponaitis (g. 1963 m. rugsėjo 3 d. Radviliškyje) – Lietuvos archeologas, muziejininkas.
Biografija
1981 m. baigė Šiaulių 11-ją vidurinę mokyklą. 1981–1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete įgijo istorijos specialybę su muziejininkystės ir archeologijos specializacija. Diplominio darbo tema „Kalnelių pilkapių tyrinėjimai (Šiaulių r.)“.
Lietuvos archeologijos draugijos narys.
Veikla
Archeologinių tyrinėjimų interesai – Rytų Lietuvos pilkapių kultūra. Tyrinėti objektai: Paduobės-Šaltaliūnės III pilkapynas (Švenčionų r. sav.), Bakšių ir Užubalių senovės gyvenvietės (Alytaus m. sav.), Pašekščių (Molėtų r. sav.) ir Staviškių (Vilniaus m. sav.) pilkapynai, Mankiškių kapinynas (Radviliškio r. sav.), Vilniaus pilies ir senojo miesto vieta, Paliesiaus dvaro sodyba ir kt.
Su kolegomis parengė Archeologijos proistorės ekspoziciją ir vadovą „Lietuvos proistorė“.
Pusiaujo Gvinėjos karinės pajėgos
thumb|right|200px|Pusiaujo Gvinėjos karinės oro pajėgos naudoja 2 L-39 Albatros lėktuvus Pusiaujo Gvinėjos karinės pajėgos buvo perorganizuotos 1979 m. Šalies karines pajėgas sudaro apie 2500 žmonių. Iš jų apie 1400 priklauso kariuomenei, 400 - šalies policijos pajėgoms, 200 - kariniam laivynui ir apie 120 oro pajėgoms. Pusiaujo Gvinėjos karinės pajėgos, palyginus su šiuolaikinėmis kitų šalių kariuomenėmis, yra prastai apmokytos ir aprūpintos. Maža dalis sovietinio stiliaus karinių transporto priemonių yra veikianti.
Šalies vyriausybė gynybai kasmet skiria 3 milijonus $|dolerių arba 0.6 % šalies BVP (1997).
Astraga
Astraga, Azdrė, Ostroga – Nemuno dešinysis intakas, 4–5 km ilgio. Šiuo metu įteka į Kauno marias. Prasideda Užgirėlio kaime, 1 km aukščiau Darsūniškio. Turi du nedidelius intakus. Baseino plotas – apie 8 km².
Etimologija
Astraga bei Ostroga pavadinimai laikomi slavizmais ir kildinami iš („smailintų statinių tvora“),  („tvirtovė, statinių tvora“),  („tvora su stogeliu“) ir pan. Šie žodžiai iš „aštrus“. Santykis tarp žodžių Astraga ir Azdrė/Asdrė neaiškus.
904 m.
904 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Finmarko plynaukštė
thumb|250px|Pietinė Finmarko plynaukštės dalis ties [[Tana (Norvegijos upė)|Tanos slėniu]]
Finmarko plynaukštė (Finnmarksvidda, ) – plynaukštė Norvegijos šiaurėje, Finmarko apskrityje, apima ~22 tūkst. km² plotą. Driekiasi nuo Altos vakaruose iki Varangerio pusiasalio rytuose, pietuose pereina į Suomijos teritoriją. Būdingas aukštis – 300–500 m. Plynaukštė apaugusi beržynais ir žemais pušynais, plyti pelkynų ir viržynų plotai, gausu ežerų. Įsteigtas Evre Anarjohkos nacionalinis parkas.
Finmarko plynaukštė yra tradicinių samių elnių ganyklų teritorija.
Baltauodegis elnias
Baltauodegis elnias (Odocoileus virginianus) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolis. Paplitęs nuo Kanados iki Pietų Amerikos šiaurinės dalies. Kūno ilgis apie 1,8-2,4 m, masė – iki 140 kg. Gyvena grupėmis. Ištikus pavojui pakelia uodegą ir švysteli ryškia balta apačia, tuo įspėdamas kitus bandos narius. Ragus meta apie vasario mėn, o nauji išauga balandžio – gegužės mėn. Prieš rują nutrina ragus dengiančią odą, kad lieka vien kaulas. thumb|left|thumbtime=4
thumb|260px|Baltauodegio elnio paplitimas
Gytis Trinkūnas
Gytis Trinkūnas (1936 m. birželio 6 d. Šiauliuose – 1973 m. rugpjūčio 1 d. Vilniuje) – pianistas, akompaniatorius, pedagogas.
Biografija
1954 m. baigė Šiaulių muzikos mokyklą, 1955 m. Šiaulių J. Janonio vidurinę mokyklą, 1960 m. – Lietuvos konservatoriją.
Koncertavo daugiausia kaip akomponiatorius. Tarptautinių konkursų diplomantas.
Žuvo nuskendęs.
Brolis Dainius Trinkūnas.
Apalačų plynaukštė
Apalačų plynaukštė  – plynaukštė Jungtinėse Valstijose, vakarinėse pietų Apalačų kalnų priekalnėse. Ilgis – apie 1500 km. Sudaryta daugiausia iš klinties. Būdingas aukštis nuo 500 m vakaruose iki 1500 m rytuose, kur būdingas kalnų reljefas. Plynaukštė giliai išraižyta upių slėnių, paplitę karstiniai reiškiniai (yra žymusis Mamutų urvas). Auga plačialapių miškai.
Maašas
Egiptiečių mitologijoje Maašas (Mihos, Miisis, Mahas) – karo dievas liūtas. Pirmą kartą pasirodo Naujoje karalystėje. Manoma, kad jis buvo nevietinės kilmės. Rasta įrodymų, kad tai galėjo būti Nubijos dievo liūto Apedemako kopija. Dažniausiai buvo kreipiamasi į dievą – „Žudynių valdove“.
Vaizduojamas žmogumi liūto galva, retkarčiais su dviguba Egipto karūna, laikantis peilį. Kartais vaizduojamas šalia lotusų puokštės, tačiau taip pat buvo vaizduojamas ir naikinantis grobį.
Kultas
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Aidai – dienos informacija
Redaktoriai: Vytautas Juozas Bieliauskas, Jonas Pauperas, B. Vyliaudas. Išėjo apie 300 numerių.
Nyderlandų futbolo varžybos 1994–1995 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1994–1995 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
--- - -
Jakov Vladovič
Jakovas Vladovičius (g. 1983 m. balandžio 17 d., Zadare, Kroatija) – Kroatijos krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje.
Petraičių šeimoje
Petraičių šeimoje – pirmasis lietuviškas serialas, skirtas visai šeimai. 8 metus transliuotas tiesiogiai, buvo kultiniu.
Jakov Vladovič
2014-15 metų sezoną pradėjo Kroatijoje, 2014 m. gruodžio viduryje persikėlė rungtyniauti į Panevėžio „Lietkabelio“ ekipą.
Petraičių šeimoje
Istorija
Pasak serialo autorės (angl. showrunner) G. Dauguvietytės, idėja kurti „Petraičių šeimą“ kilo XX a. viduryje klausantis Lenkijos radijo, kuriame transliuota populiari Lenkijoje laida „Kuznecovų šeima“. Viešėdama Leningrade G. Dauguvietytė vienoje studijoje atsitiktinai aptiko neįgyvendintą serialo scenarijų. Leningradiečiai irgi bandė sukurti kažką panašaus į „Kuznecovų šeimą“. Grįžusi į Vilnių G. Dauguvietytė emėsi kurti naują serialą.
Iš pradžių serialas buvo G. Dauguvietytės kurtos laidos „Kultūra ir buitis“ dalimi, pirmasis epizodas truko 10 min. Vėliau ilgėjo iki 15, 20, 30, 40 min. Tuomet tapo valandos trukmės serialu, atsiskyrė nuo laidos.
Taino Lanovė
Taino Lanovė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Barglavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Barglavo, 15 km į pietvakarius nuo Augustavo ir 71 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Petraičių šeimoje
Kūryba
Serialas transliuotas tiesiogiai kiekvieno mėnesio paskutinį sekmadienį, apie 21-22 val. TV studijoje įrengtame „Petraičių 3 kambarių bute“ (su baldais, tikromis durimis ir dujine virykle, ant kurios Petraitienė galėjo iš tikrųjų virti), tarsi televizijos teatre, vaidinta tiesiogiai į eterį.
XX a. viduryje televizija transliacijų neįrašinėdavo, tad išliko vos kelios (nufilmuotos iš TV ekrano) „Petraičių šeimos“ serijos.
Filmuojant operatoriams teko kuo tyliau stumdyti kameras tarp kambarių, o mikrofonus kabinti virš aktorių galvų taip, kad jie nepakliūtų į kadrą (kartais to nepavykdavo išvengti). Intarpai su scenomis iš miesto ir kitais vaizdais buvo nufilmuojami iš anksto, jie buvo komediniai, be teksto, su lydinčia muzika kaip Čarlio Čaplino filmuose. Vaidinimų generalinė repeticija buvo daroma ryte, aptariant bei pataisant aktorių darbą, dialogus, scenarijaus detales, neišvengiant ir improvizacijų. Masinių scenų aktoriais buvo televizijos darbuotojai: rūbininkai, butaforininkai, siuvėjai ir kt.
Populiarumas
Serialas buvo populiariausia televizijos laida Lietuvoje. Tai lėmė profesionali vaidyba ir siužeto aštrumas, kuriant tikrovės ir išmonės ryšį eilinės Petraičių šeimos gyvenimo kronikose. Sėkmę įtakojo ir gerai parinkti personažai, pvz., rašantis beprasmę disertaciją mokslininkas Pranas įkūnijo atotrūkį tarp „popierinio“ mokslo ir jo praktinės naudos, o manieringa „smetoniška“ ponia Julija – perdėtą miesčioniškumą ir pan. Buvo kritikavusių aktorių populiarumą, piktnaudžiavimą juo (jiems buvo atviros visos durys, prieinami tarybinių laikų „deficitai“).
Gerų atsiliepimų netrūko tiek vietinėje spaudoje, tiek užsienyje. Čekoslovakijos, Lenkijos, Maskvos žurnalistai važiavo aprašyti serialo fenomeno. Jie stebėjosi, kaip cenzūra leido rodyti tuomet klestėjusias vagystes, kyšius. Tačiau serialas patiko tuomečiam LKP vadovui Antanui Sniečkui, apie tai jis yra pats rašęs Maskvos spaudoje.
1971 m. scenarijaus autoriai G. Dauguvietytė ir Kazys Bagdonavičius gavo TSRS Žurnalistų sąjungos premiją už TV pjesių ciklą „Petraičių šeimoje“.
Pabaiga
Kūrėjai pakluso sovietinei cenzūrai, valdžia nebuvo kritikuojama. Nerodyta jokių nuogybių. Gyvenimo „negerovės“ pateiktos su humoru.
Serialas nutrūkimo priežastys:
Tęsinys
1973 m. sukurtos serialo tęsinio „99 bute“ dvi serijos. Jose rodytas Petraičių dukters Irenos ir jos vyro Sauliaus šeimos gyvenimas. Tęsinys populiarumo nesulaukė, daugiau serijų nekurta.
Kūrybinė grupė
Serialo kūrėjai dalyvavo kuriant kitus lietuviškus serialus: „Sveika, Irena“ (1984–1985 m., „Mudu abudu“ (1992–1993 m.), „Mudu abudu ir kiti“ (1993–1997 m.).
Gytis Grižas
Gytis Grižas (g. 1968 m. lapkričio 11 d. Kaune) – Lietuvos archeologas, muziejininkas.
Biografija
1986 m. baigė Kauno 40-ją vidurinę mokyklą. 1987–1989 m. tarnavo sovietų kariuomenėje išminuotoju. Nuo 1990 m. dirba Lietuvos nacionalinio muziejaus Archeologijos skyriuje. 1996 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą ir įgijo istoriko specialybę.
Lietuvos archeologijos draugijos narys.
Veikla
1983–1986 m. lankė jaunųjų archeologų būrelį prie Kauno vaikų turizmo centro. Dalyvavo Laukojo (Ignalinos r. sav.), Šakių lankos (Varėnos r. sav.), Šventosios (Palangos sav.) (tyrimų vadovė Rimutės Rimantienės), Dusios (Lazdijų r. sav.), Gluobių (Šakių r. sav.) senovės gyvenviečių, Zapsės senovės gyvenvietės ir kapinyno (tyrimų vadovas Vygandas Juodagalvis), Bakšių senovės gyvenvietės ir Paduobės-Šaltaliūnės pilkapių (tyrimų vadovas Valdas Steponaitis) archeologiniuose tyrimuose.
Savarankiškai tyrinėti ir žvalgyti objektai: Zapsės V gyvenvietė kapinynas (1997–1998, 2001 m., Lazdijų r. sav.), Dumblynės žalvario ir geležies amžiaus gyvenvietė (1996–2000 m.), Staviškių pilkapynas (1988–1989, 2002–2004 m.; Vilniaus m. sav.), Pašekščių pilkapynas (1999, 2001–2006 m.; Molėtų r. sav.), Negarbos kapinynas (2008, 2009 m.; Kretingos r. sav.), Mankiškių kapinynas (2009 m.; Radviliškio r. sav.),
Diplominio darbo tema „Kretuonių pilkapynas“.
Archeologinių mokslinių tyrimų interesai: naujų archeologijos paminklų paieška, Lietuvos nacionalinio muziejaus rinkinių istorija.
Nuo 1997 m. dalyvauju gyvosios archeologijos veikloje (demonstruoja keramikinių puodų lipdymą ir degimą).
Kirpčiai
thumb|200px|Kirpčiai Kirpčiai (, Kanadoje ir JAV dar vartojamas žodis bangs) – priekinė šukuosenos dalis, nukirpta tįsoti arba garbanotis ant kaktos.
Kirpčiai gali būti sušukuoti į šoną, tęstis vienodo ilgio ir stiliaus į abu kaktos šonus vienodai. Svarbiausia, jie neturi uždengti akių. Britų terminas fringe dar reiškia dėl grožio lygiai pakirptus plaukus.
Šiaurės Amerikoje, Kanadoje vartojamas terminas bangs dažniausiai naudojamas apibūdinti jaunų panelių šukuosenas. Šis žodis siejamas su arklio uodegomis. Mat šios yra kerpamos lygiai, kaip ir kirpčiai, be to, į kasą viršugalvyje surišti plaukai yra vadinami „arklio uodegėle“.
Kirpčiams apibūdinti dar naudojamas terminas lopas, kuris reiškia, kad plaukai, krentantys ant kaktos yra nudažyti įvairiomis spalvomis.
Mados tendencijos
Kirpčių mada keičiasi lygiai taip pat dažnai kaip ir kitos šukuosenų mados, todėl juos galima nešioti pačius įvairiausius. 1980–1990 m. buvo madingi garbanoti, sušiaušti kirpčiai. Tokias, panašias į moterų šukuosenas nešiojo ir vyrai. Po to kirpčiai tapo mažiau madingi.
Vėliau, apie 2007 m. kirpčiai vėl ėmė dominuoti plaukų dizaino madose. Tačiau jie visai kitokie, nei prieš kelis dešimtemčius – stori, tankūs, tiesaus kirpimo. 2007 m. spalį manekenė Kate Moss pakeitė šukuoseną – nusikirpo kirpčius, tarsi įspėdama, kad 2008 m. taip suformuoti plaukai bus „ant bangos“. Lietuvoje panašiu metu kirpčius taip pat nusikirpo vietinės įžymybės – žurnalistė Aistė Stonytė, televizijos laidų vedėja Giedrė Rusytė.
Vyrų kirpčiai
Kirpčius nešioja ne tik moterys. Vyrai taip pat nusikerpa taip, kad plaukai dengtų kaktą. Tačiau dažniausiai vyrų kirpčiai nebūna suformuoti iš trikampiu nuo viršugalvio atskirtos plaukų sruogos ir nenukirpti visiškai tiesiai, o iškarpyti, krenta į šoną, neišsiskiria kaip atskira kaktą dengianti plaukų dalis.
Atiša
thumb|200px|Atiša Atiša Dypankara Šridžniana (, ; 982–1054 m.) – iš Bengalijos kilęs indų budistų vienuolis, budizmo skleidėjas Tibete.
Gimė 982 m. Bengalijos didikų šeimoje Bikrampure. Vaikystėje vadintas Čandragarbha. Nuo mažumės domėjosi budizmu, pasak legendos, mokėsi pas 100 mokytojų. Mokėsi Vikramašilos universitete, vienas jo mokytojų buvo žymusis Naropa. Būdamas 21 m. jis įšventintas į sanghą (vienuoliją), gavo Dypankaros Šridžnianos vardą. Iki 30-ies metų studijavo Tripitaką, budizmo filosofijos veikalus.
1011 m. Atiša išvyko į Šrividžajos valstybę Sumatroje, ten pas mokytoją Dharmakirtį mokėsi bodhičitos. Po 12 metų grįžo į Magadhą, tapo autoritetingu mokytoju. Buvo ne kartą kviečiamas į Tibetą, kol 1024 m. galiausiai ten nuvyko. Tibete pateko į Samje vienuolyną, kur ėmėsi rankraščių tvarkymo, ėmė rengti naujus vertimus ir taip gaivino budizmą, kuris po valdovo Langdarmos persekiojimų praktiškai išnyko. Būtent iš Atišos vertimų radosi Kadam, Sakja ir Kagju mokyklos, tik vienintelė Njingma rėmėsi senąja, beveik sunaikinta vertimų tradicija. Atišos pasekėju tapęs Dromtongpa įkūrė Kadam mokyklą, kurios pagrindu vėliau susidarė Gelug („Naujoji Kadam“).
Atiša išvertė daug sanskrito tekstų, parašė komentarų. Tengjur kanone išlikę 79 jo sąvadai.
Andoros futbolo varžybos 2004–2005 m.
Andoros futbolo varžybos 2004–2005 m.
Serialas
Serialas – ilgos trukmės televizijos dramaturgijos kūrinys, susidedantis iš epizodų, kurie susiję tematika, personažais. Paprastai serialai rodomi kasdien (beveik kasdien) kelerius metus arba vieną televizijos sezoną. Populiariausi TV serialai – šeimyninės serijos (veiksmas vyksta šeimoje), muilo operos (namų šeimininkėms skirti vaidinimai, pasižymintys melodramatiniu sentimentalumu). Taip pat populiarios situacijų komedijos, istorinės, fantastinės serijos, vesternai, detektyvai. TV serialams būdingos tam tikros personažų schemos bei dramaturginės taisyklės (sukeliamos teigiamos ir neigiamos emocijos, imituojama realaus gyvenimo tėkmė).
Kruopinė (Širvintos)
Kruopinė – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Peliškių.
Serialas
Bruožai
Pagrindinis serialų bruožas – išlaikyti intrigą. Visa istorija, siužetas neatskleidžiami per vieną epizodą. Kiekviename epizode tarp veikėjų įvyksta kas nors, kas traukia žmones jį žiūrėti ir kitą dieną. Paprastai epizodo pradžioje būna trumpas pakartojimas siužeto, kuris buvo rodytas kelis paskutiniuosius epizodus. Epizodo pabaigoje būtinai sukuriama įtampa.
Veikėjai
Serialuose paprastai būna iki dešimties pagrindinių veikėjų, iš kurių – iki penkių pačių svarbiausių. Jie pasirodo kiekviename epizode. Tačiau serialuose epizodinius vaidmenis atlieka dešimtys aktorių. Kartais vienam epizodui pasitelkiami ypatingi kviestiniai svečiai. Užsienyje populiaru pasirodyti ir save suvaidinti žymiems dainininkams, sportininkams. Tokie svečiai ypač būdinti daugiaepizodinėse situacijų komedijose.
Vadinamosiose muilo operose visuomet būna vienas ar du pagrindiniai veikėjai - aukos. Vesternuose bei detektyvuose – „kietieji“ arba „geriečiai“, kurie visuomet nugali priešus, kad ir kokie galingi jie būtų.
Istoriniai serialai
Istoriniuose serialuose atskleidžiama praeities kasdienybė. Tokie serialai turinio bei gamybos požiūriu yra patys sudėtingiausi, nes nuolat išlaikyti auditorijos dėmesį bei intrigą sukant istorinę juostą – sunku. Dažniausiai istorinius serialus sudaro iki dešimties epizodų. Jie būna rodomos per valstybines šventes.
Fantastiniai serialai
Fantastiniuose serialuose apstu antgamtiškų jėgų, mistinių veikėjų, nuolatinė gėrio ir blogio kova.
פלייטון 連続活劇 Folhetim televisivo Följetong
905 m.
905 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kauno šokio teatras AURA
thumb|105px miniatiūra|250px|right|Auros teatras Kauno šokio teatras „Aura“ – šokio teatras, esantis Kaune, pirmasis profesionalus šiuolaikinio šokio teatras Lietuvoje.
Istorija
1989 m. teatras surengė pirmąjį Lietuvoje tarptautinį modernaus šokio festivalį AURA.
1995 m. Kauno miesto tarybos sprendimu „Aurai“ suteiktas Kauno miesto teatro statusas.
1999 m. Kauno miesto tarybos sprendimu „Aurai“ suteiktos patalpos Kauno senamiestyje, Daukšos gatvėje.
2005 m. LR kultūros ministro įsakymu Kauno šokio teatras „Aura“ pripažintas profesionaliu scenos meno teatru.
2014 m. teatro trupė tapo tarptautine, jai priklauso profesionalūs šokėjai iš įvairių pasaulio šalių.
Kūrybinė veikla
Šiuo metu teatras bendradarbiauja su užsienio choreografais ir šokio pedagogais (teatre yra dirbę virš 30 choreografų iš 12 pasaulio šalių); taip pat kuria bendrus projektus su muzikantais, dailininkais, fotografais, kitais šiuolaikinio meno kūrėjais.
„Aura“ dalyvauja daugelyje tarptautinių renginių, reprezentuoja Lietuvos šiuolaikinį šokį užsienio valstybėse (Australijoje, Didžiojoje Britanijoje, Graikijoje, Izraelyje, Kanadoje, Prancūzijoje, Rusijoje, Suomijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Meksikoje ir kt.), pasirodė virš 150 festivalių scenose.
Savo pasirodymams teatras ieško naujų, netradicinių erdvių. „Aura“ yra rodžiusi spektaklius atvirose miesto erdvėse, buvusios gamyklos patalpose, muziejuje, baseine, verslo centre. Teatro šokio projektuose yra dalyvavę žmonės su judėjimo ir regos negalia, taip pat moksleiviai, senjorai, kitų sričių menininkai. Prie teatro veikia šokio studija, kurioje vedami šokio užsiėmimai įvairaus amžiaus žmonėms.
Luigi Ferraris stadionas
Stadio Comunale Luigi Ferraris (dar žinomas kaip Marassi) yra įvairios paskirties stadionas Genujoje, Italijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms Jame telpa 36 703 žiūrovai. Atidarytas 1911 m. ir yra seniausias šalies stadionas, vis dar naudojamas futbolui ir kitoms sporto šakoms. Nuo atidarymo dienos namų rungtynes žaidžia Genoa CFC, o nuo 1946 m. ir UC Sampdoria.
Istorija
Atidarymo dieną (1911 m. sausio 22 d.) vyko futbolo varžybos tarp Genoa CFC ir Internazionale Milano FC. Stadionas 1934 m. naudotas II pasaulio futbolo čempionatui, rungtynėms tarp Ispanijos ir Brazilijos rinktinių. 1990 m. vyko XIV pasaulio futbolo čempionatas, buvo sužaistos ketverios futbolo varžybos.
Daugiausiai žiūrovų (60 000) susirinko 1949 m. vasario 27 d., į tarptautines rungtynes tarp Italijos ir Portugalijos.
2010 m. spalio 12 d. kvalifikacinės Euro 2012 rungtynės tarp Italijos ir Serbijos buvo nutrauktos dėl Serbijos sirgalių (ultrų). Rungtynėms dar neprasidėjus serbai į futbolo aikštę mėtė fejerverkus bei kitus degančius daiktus. Sužaidus šešias žaidimo minutes, teisėjas sustabdė rungtynes dėl žaidėjų saugumo. Serbijos rinktinė dėl jų pačių sirgalių elgesio gavo techninį pralaimėjimą (3–0).
Be futbolo, stadionas naudojamas regbiui ir muzikos renginiams.
Aidas (Voterberis)
miniatiūra|Žurnalo Aidas pirmasis numeris (1911 m.) Aidas – JAV lietuvių mėnesinis literatūros žurnalas, leistas 1911 m. kovo – 1912 m. vasario mėn. Voterberyje. Leido ir redagavo Kazimieras Lukošius.
Britt Ekland
Brit Ekland (, g. 1942 m. spalio 6 d. Stokholmas, Švedija) – kino aktorė, geriausiai žinoma vaidmeniu filme apie agentą 007 Džeimsą Bondą „Žmogus su auksiniu pistoletu“. Viena garsiausių savo kartos „sekso simbolių“, didžiausio populiarumo sulaukusi Didžiojoje Britanijoje.
Biografija
Brit gimė Stokholme ir turi 3 jaunesnius brolius. Vaikystėje ji svajojo tapti veterinare, vėliau susidomėjo aktoryste ir pradėjo lankyti dramos mokyklą. Dar vėliau ji tapo keliaujančio teatro aktore. Natūrali šviesiaplaukė išraiškingomis mėlynomis akimis netruko patraukti į save režisierių dėmesio. left |thumb|170px|Brit filme „Get Carter“ Labiausiai ją išgarsino pažintis su tuo metu žinomu ir populiariu britų komiku ir aktoriumi Peteriu Selersu. Ištekėjusi už 17 metų vyresnio Peterio, kurio gyvenimą nuolat sekė žurnalistai, Brit taip pat atsidūrė dėmesio centre. Per 4 santuokos metus jie kartu sukūrė vaidmenis 3 filmuose: „A Carol for Another Christmas“ (1964), „Lapino medžioklė“ (1966) ir „The Bobo“ (1967), tačiau ir po jų skyrybų Brit išliko žiniasklaidos dėmesio centre, o aktorės karjera taip pat sekėsi gerai. 1971 m. pasirodė trileris „Get Carter“ kartu su Michael Caine, o 1973 m. ji suvaidino viename geriausiai žinomų savo filmų „Wicker Man“, tačiau jame aktorės balsas dėl akcento buvo dubliuojamas Annies Ross. left |thumb|170px|Brit filme „Žmogus su auksiniu pistoletu“ Sekančiais metais Brit tapo Bondo mergina, atlikusi agento 007 Džeimso Bondo asistentės Merės Gudnait vaidmenį filme „Žmogus su auksiniu pistoletu“. Taip pat savo autobiografijoje aktorė teigia, kad 1976 m. prodiuseris Dino De Laurentiis siūlė jai vaidmenį juostoje „King Kongas“, tačiau ji atsisakė ir vaidmuo teko Jessica Lange.
Be kino, Brit paskutiniame XX amžiaus dešimtmetyje tapo nuolatine televizijos šou dalyve tiek Didžiojoje Britanijoje, tiek gimtojoje Švedijoje, o kine nuo 1990 m. pasirodė vos trijuose TV serialuose. 2010 m. ji dalyvavo realybė šou „I’m a Celebrity… Get Me Out of Here!“, iš kurio buvo išbalsuota ketvirta.
Mažiau vaidindama kine, Brit ėmė daug dėmesio skirti teatrui. Nuo 1999 m. ji vaidino pjesėse „Cinderella“ ir „Fairy Pea Pod“.
2004 m. sukurtame filme „Peterio Selerso gyvenimas ir mirtis“ apie jos buvusį sutuoktinį, Brit vaidmenį atliko aktorė Charlize Theron. right|thumb|140px|Brit Ekland 1992 m.
Kita veikla
1980 m. ji išleido didelio populiarumo sulaukusią autobiografiją „True Britt“, kurioje detaliai aprašė savo gyvenimą su tais metais mirusiu buvusiu sutuoktiniu Peteriu Sellersu.
Brit laisvai kalba angliškai, prancūziškai, vokiškai, švediškai. Šiuo metu aktorė gyvena Los Andžele.
Asmeninis gyvenimas
right|thumb|140px|Brit Ekland ir Peteris Sellersas 1964 m. pradžioje Brit Londone, kur filmavosi juostoje „Guns at Batasi“, susipažino su Peteriu Selersu, už kurio ištekėjo vasario 17 d., vos po 10 pažinties dienų. 22 m. Brit tapo pamote 2 Selerso vaikams: Michaeliui (10 m.) ir Sarah (7 m.), kurių šis buvo susilaukęs su australų aktore Anne Howe. Jų santuoką lydėjo nuolatinis Peterio pavyduliavimas ir sveikatos problemos, su kuriomis šis susidūrė patyręs kelis širdies smūgius. 1965 m. sausį jiedu susilaukė dukters Victorios, kuri vėliau taip pat tapo aktore. Galiausiai 1968 m. Brit ir Peterio santuoka iširo.
1973 m. Brit susilaukė sūnaus Nic Adler su prodiuseriu Lou Adleriu.
Aštuntojo dešimtmečio viduryje aktorė Joan Collins supažindino Brit su populiariu atlikėju Rodu Stiuartu. Jie 2 metus buvo pora ir Brit, saugodama judviejų santykius, stengėsi kuo daugiau laiko praleisti kartu. Ji įdainavo prancūzišką partiją populiarioje Stiuarto dainoje „Tonight‘s the Night“, tačiau 1977 m. juodu išskyrė dainininko neištikimybė. Brit netgi buvo pateikusi 12,5 mln. JAV dolerių ieškinį Stiuartui, tačiau šis teismo buvo atmestas.
1979–81 m. Brit susitikinėjo ir buvo susižadėjusi su grupės „Girl“ dainininku Phil Lewis, vėliau išpopuliarėjusiu su grupe „LA Guns“.
Aktorė yra artima Sharon ir Ozzy Osbourne draugė.
Jonas Tručinskas
Jonas Tručinskas (g. 1953 m. balandžio 2 d. Smilgių mst. Smilgių vienk.) – Lietuvos ir Šiaulių miesto ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1971 m. baigė Panevėžio J. Balčikonio vidurinės mokyklos sustiprintos matematikos ir fizikos klasę, 1976 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1989 mokėsi Vilniaus universitete.
1976–1990 m. Šiaulių dviračių ir variklių gamyklos „Vairas“ inžinierius, vyriausiojo inžinieriaus pavaduotojas. Nuo 1993 m. nuosavame versle ir yra ALKOS įmonių grupės vadovas.
1990–1995 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos deputatas, Pirmasis Šiaulių miesto savivaldybės tarybos pirmininkas atkurtoje nepriklausomoje Lietuvoje.
Buvo: Lietuvos pramonininkų konfederacijos narys, Šiaulių pramonininkų asociacijos viceprezidentas, Šiaulių universiteto tarybos narys, Šiaulių nevyriausybinių organizacijų konfederacijos prezidentas, Šiaulių „Saulės“ Rotary klubo narys.
Dukra Daina.
Šumovo valsčius
Šumovo valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Zambruvo apskrityje. Centras – Šumovas. Ribojasi su Andžejevo, Ostruvo Mazoveckos, Starų Lubotino, Šniadovo ir Zambruvo valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 141,15 km², iš kurių: Valsčius sudaro 19,25 % Zambruvo apskrities.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1476,01 zlotai.
Administracinis suskirstymas
Glemboč Vielkai, Kačinekas, Kalinovas, Krajevo Budzilai, Lentovnica, Mročki Stilongai, Ostrožne, Paproč Duža, Paproč Mala, Penchratka Polska, Radvani Zaože, Rinoltai, Srebrna, Srebrni Borekas, Strijkai, Šumovas, Višomiež Vielkai, Zarembi Jartuzai, Žabikovo Privatne ir Žabikovo Žondove.
Vytautas Kardelis
Vytautas Kardelis (g. 1971 m. rugsėjo 22 d. Linkmenyse, Ignalinos rajonas) – lietuvių lingvistas, daktaras (1999), docentas (2006), profesorius (2010).
Biografija
1994 m. baigė Vilniaus universitetą. Prof. Alekso Girdenio mokinys. 1994–1995 m. studijavo Vienos universiteto Indoeuropeistikos institute. Stažavosi 2006–2008 m., 2008–2009 m. Miunsterio universitete bei 2007 m. Poznanės Adomo Mickevičiaus universitete.
Nuo 2000 m. dėsto VU. Užsiima ugdomąja, šviečiamąja ir mokslo sklaidos veikla, yra parengęs studijų vadovų aukštosioms mokykloms, mokomųjų knygų ir metodinių priemonių, vykdo taikomuosius mokslo darbus, nuo 2001 m. rengia dialektologines ekspedicijas Rytų Aukštaitijoje.
Valstybinės lietuvių kalbos komisijos ekspertas nuo 2005 m. Lietuvių kalbos instituto atestacinės komisijos narys nuo 2006 m. Tarptautinės baltų-slavų ryšių komisijos (Комиссия по балто-славянским связям) narys nuo 2009 m. Lietuvos mokslo tarybos ekspertas nuo 2010 m. Švietimo ir mokslo ministerijos Lituanistikos (baltistikos) studijų ir mokslinių tyrimų skatinimo užsienio šalių mokslo ir studijų institucijose 2008–2010 metų programos komisijos užsienio šalių mokslo ir studijų institucijų, vykdančių lituanistikos (baltistikos) studijas, 2010 metų projektams vertinti narys nuo 2010 m. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos rengiamo projekto „Tarmių ir valstybinės kalbos kaitos ir funkcionavimo tyrimų 2011–2020 metų programos įgyvendinimo priemonės“ darbo grupės narys. Tarmių grupės narys prie Etninės kultūros globos tarybos nuo 2010 m. VU Filologijos fakulteto tarybos narys (nuo 2005 m.), Tarybos sekretorius 2005, 2006–2008, 2008–2009 m. kadencijose, sekretoriumi išrinktas 2009–2010 m. kadencijai. VU Filologijos fakulteto Konkursų komisijos narys 2007–2009 m. VU Lietuvių kalbotyros studijų programos (magistrantūra) komiteto pirmininkas nuo 2006 m. VU Filologijos fakulteto Doktorantūros komiteto pirmininkas nuo 2010 m. VU Filologijos fakulteto doktorantūros studijų dalyko sando „Baltų ir slavų kalbų leksiniai santykiai“ autorius.
Žurnalo „Baltistica" redkolegijos narys nuo 2006 m. „Lietuvos vietovardžių žodyno“, 2008, 1 tomo redkolegijos narys, tarptautinio mokslinio leidinio „Perspectives of Baltic Philology“, 2008, Poznań, redakcinės kolegijos narys.
Wu-Tang Clan
Wu-Tang Clan – amerikiečių repo grupė, debiutavusi 1991 metais. Wu-Tang Clan sudaro 9 nariai: Grupės nariai taip pat užsiima ir soline kūryba, yra išleidę daugybę solinių albumų, prodiusuoja savo ir kitų atlikėjų kūrybą, yra laimėję keletą Grammy apdovanojimų, taip pat kai kurie grupės nariai yra vaidinę keletame filmų. Wu-Tang Clan yra viena žymiausių repo grupių pasaulyje, išpopuliarėję nuo savo debiutinio albumo „Enter the Wu-Tang“, išsiskyrusio iš kitos to meto repo muzikos skambesiu, lyrikomis ir ritmais. Po jų išpopuliarėjimo, jie tapo įkvėpimu daugybei kitų reperių, „įsiskiepijųsių“ Wu-Tang stiliaus elementų.
Pirmieji žingsniai ir „Enter the Wu-Tang“
Wu-Tang Clan įkūrė ir pirmieji grupės nariai buvo RZA, jo pusbroliai GZA ir Old Dirty Bastard. Jie iškart patraukė svarbių figūrų repo pasaulyje dėmesį, bet vis tiek jiems nepavyko sudaryti sutarties albumui įrašyti. Tuo metu RZA ir GZA įrašinėjo savo solinius darbus – tai buvo puiki praktika, bei patirtis Wu-Tang Clan ateičiai. Tuo metu prie GZA, RZA ir ODB (Old Dirty Bastard) prisijungė ir kiti nariai, artimi draugai iš gimtojo Staten Island rajono, su kuriais grupė ir pradėjo savo jau viešą debiutą ir įrašė debiutinį „Enter the wu-Tang“ albumą.
Po kurio laiko RZA, kuris jau turėjo pažinčių su įrašų ir leidybos studijomis, savo grupės narius įtikino, kad jei jis būtų atsakingas už Wu-Tang'ų reikalus leidybiniame fronte, grupė galėtų įrašyti savo albumą, ir dar taptų viena iš dominuojančių repo grupių JAV. Visiems grupės nariams sutikus, taip ir nutiko. Įrašius „Enter the Wu-Tang “, grupė susilaukė plataus pripažinimo ne tik valstijose, bet ir visame pasaulyje ir iki šių dienų repo muzikos pasaulyje daro didžiulę įtaką, be to yra įkvėpimas daugeliui kūrėjų.
Wu-Tang Family
Wu-Tang Clan yra subūrusi Wu-Tang Family, tikrai didelę „armiją“ MC, DJ'ų, dainininkų ir prodiuserių, kurių priešakyje, žinoma, stovi pats Wu-Tang Clan’as. Šią „šeimą“ sudaro: Šie šeimos nariai yra ne taip plačiai žinomi kaip patys Wu-Tang’ai, bet taip pat yra verti dėmesio atlikėjai, kiekvienas jų turi savitą stilių, tačiau kaip bebūtų, jų šaknys „išaugusios“ iš pačių šios „šeimos“ įkūrėjų – Wu Tang Clan.
Wu-Tang Clan dabartis
Wu-Tang Clan įrašė ir išleido keletą albumų kaip grupė, ir tikrai įspūdingą kiekį solinių albumų, kurie susilaukė daugybės ir teigiamų muzikos kritikų įvertinimų ir dar didesnio klausytojų pripažinimo ir populiarumo. Dabar Wu-Tang Clan nariai dažniau dirba savo įrašų studijose kurdami solinius darbus, daugiausiai dėmesio skirdami solinei karjerai, tačiau grupė toli gražu dar nėra iširusi, vyksta Wu-Tangų kaip grupės koncertai, įrašomi bendri kūriniai. Wu-Tang Clan’as padarė tikrai didžiulę įtaką repo muzikai ir yra vieni talentingiausių repo atlikėjų ir kaip grupė, ir kaip soliniai atlikėjai.
Nuorodos
Wu-Tang Clan tinklalapis
Prancūzijos maršalas
Prancūzijos karalystėje, Senosios santvarkos ir Burbonų Restauracijos  metu, Prancūzijos maršalas buvo vienas iš didžiųjų Prancūzijos karūnos pareigūnų. Napoleono sukurtoje Pirmojoje Prancūzijos imperijoje buvo teikiamas Imperijos maršalo titulas, priskirtas didiesiems Prancūzijos imperijos didžiūnams.