cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paulius Uleckas
Visuomeninė ir politinė veikla
1988 m. pakviestas į grupės, siekusios atkurti Lietuvos krikščionių demokratų partiją (LKDP) gretas. 1989 m. įkūrė LKDP skyrių Marijampolėje, iki 2000 m. buvo renkamas jo pirmininku bei LKDP Tarybos nariu. 2000 m. Moderniųjų krikščionių demokratų sąjungos kūrėjas, MKDS Tarybos narys ir Marijampolės skyriaus pirmininkas. 2003 m. spalio mėn. Liberalų ir centro sąjungos narys, Marijampolės skyriaus pirmininko pavaduotojas, pirmininkas. 2009 – 2015 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys.
1990–1995 m. Marijampolės miesto tarybos deputatas, tarybos pirmininko pavaduotojas. 1995-1997 m., 1997-2000 m., 2000-2003 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Marijampolės savivaldybės tarybos narys.
1996 m. Lietuvos krikščionių demokratų partija (LKDP) buvo išrinkusi kandidatu eiti vidaus reikalų ministro, 1998 m. – susisiekimo ministro pareigas.
Keletą metų buvo Marijampolės Rotary klubo narys. 2000 metais plečiant Europos Judėjimo Lietuvoje organizaciją, įkūrė Marijampolės skyrių, jo pirmininkas. .
Ivangėnai
Ivangėnai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Skaudvilės. Kaime yra du Ivangėnų (Karšuvos) piliakalniai, prie vieno iš jų yra senovės gyvenvietė. Kaimas priklausė Karšuvos žemei. Tai vienas retesnių archeologijos paminklų respublikoje – archeologinis kompleksas, susidedantis iš piliakalnio, senovės gyvenvietės ir kapinyno. Piliakalniai įrengti Suvirkštės ir Ančios santakoje. Piliakalnių šlaitai statūs, apaugę medžiais ir krūmais.
Jekaterina Kniažeckaja
Biografija
Gimė 1900 m. Raseiniuose. Vaikystėje su tėvais persikėlė gyventi į Sankt Peterburgą, kur tėvas dirbo banke. 1918 m. pradėjo mokytis istoriją pedagoginiame institute, tačiau dėl revoliucijų, pilietinio karo ir tėvų ligų turėjo nutraukti studijas. 1921 m. susituokė su Michailu Kniažeckiu. 1928-1930 m. mokėsi bibliotekininkystės kursuose. 1934 m. pradėjo dirbti Leningrado istorijos institute, tais pačiais metais pradėjo dirbti ir mokslų akademijos bibliotekoje. Dirbdama įvairiose bibliotekose domėjosi istorijos ir geografijos mokslais. Nuo 1954 m. TSRS geografų draugijos narė. Parašė nemažai mokslinių straipsnių istorinėmis ir geografinėmis temomis. 1967 m. išėjo į pensiją. Mirė 1986 m. Leningrade.
Gyvenimas išnykus žmonijai
Gyvenimas išnykus žmonijai  – mokslo populiarinimo filmas, sukurtas televizijos kanalui History channel. Filme mokslininkai spėlioja apie tai kas atsitiktų mūsų planetai, gyvūnijai ir augalams jei joje išnyktų žmonija, taip pat apie tai kiek ilgai po žmonijos išnykimo egzistuos vieni ar kiti žymūs pastatai. Filmas kurtas pagal duomenis surinktus tyrinėjant nesenai žmonių apleistas teritorijas, taip pat vertinant galimas pasekmes, kilusias nesirūpinant pastatais ir miesto infrastruktūra.
Apleisto pasaulio hipotezė iliustruota kompiuteriniais modeliais, vaizduojančiais likimą tokių architektūros šedevrų kaip: Empire State Building, Bakingamo rūmai, Willis Tower, Space Needle, Aukso Vartų tiltas, Eifelio bokštas, Vestminsterio laikrodžio bokštas, Chrysler Building, Laisvės statula, Rašmoro kalnas, Burdž Chalifa, Taipei 101 ir Palaimintojo Vasilijaus soboras. Filme yra nemažai kategoriškų faktų, kurie nepatvirtinti patikimais šaltiniais. Visų pirma daugelyje pavojingų gamybinių objektų numatyta apsauginė automatika. Kai kuriuose siužetuose tai neįvertinta. Filmas pasirodė 2008 m. sausio 21 d. Žiūrovų auditorija siekė 5,4 mln. žmonių, todėl „Gyvenimas išnykus žmonijai“ tapo pačiu populiariausiu filmu History Channel istorijoje. 2009 m., tame pačiame televizijos kanale pradėtas rodyti dokumentinis serialas pavadintas tuo pačiu pavadinimu.
Mandarininis citrinmedis
Mandarininis citrinmedis (Citrus reticulata) – rūtinių (Rutaceae) šeimos citrinmedžių (Citrus) genties augalų rūšis.
Augalų morfologija
Mandarininis citrinmedis – diploidinis (2n = 18), nedidelis iki 4 m aukščio užaugantis medis. Šakos paprastai bedyglės. Žiedai pavieniai ar susitelkę į nedidelius žiedynus. Mandarininiai citrinmedžiai yra anksti nokstantys ir gausiai derantys. Jų vaisius – tikrasis mandarinas.
thumb|left|260px|Mandarininis citrinmedis
Jie gana jautrūs šalnoms. Auginami tropikuose ir subtropikuose.
Dažnai yra savidulkiai (bitės perneša žiedadulkes iš to paties žiedo kuokelių į piesteles) ar partenokarpiniai (augantis vaisius be apvaisinimo, dėl ko vaisiai būna besėkliai, pvz., satsumos grupės mandarininiai citrinmedžiai). Išimtis – Dancy veislės žiedai būna sterilūs savoms žiedadulkėms, todėl, jei norimas geras derlius, apdulkinimui reikia daug bičių ir apdulkintojos veislės medžių.
Naudojimas
Mandarinų žieveles naudoja tradicinėje kinų medicinoje (manoma, kad reguliuoja ki energiją). Žievelės naudojamos reguliuojant vidurių tempimą, jomis gerina virškinimą ir mažina gleivių susidarymą kvėpavimo takuose.
Asteroidų žiedas
thumb|300px|Vidinės Saulės sistemos asteroidai ir Jupiteris: Asteroidų žiedas yra tarp [[Marsas|Marso ir Jupiterio orbitų. Jupiterio Trojos asteroidai skirstomi į dvi grupes: Graikų stovyklą ir Trojos stovyklą. ]]
Asteroidų žiedas (Asteroidų juosta) – asteroidų regionas ties pagrindine Saulės sistemos plokštuma tarp Marso ir planetos milžinės Jupiterio orbitų, kurioje skrieja dauguma (~95 %) asteroidų. Asteroidų žiedas nuo Saulės nutolęs nuo 2,2 iki 3,2 astronominio vieneto (av).
Asteroidų žiedo plotis ir storis yra maždaug 1 av, arba 150 mln. km. Visi asteroidai skrieja ta pačia kryptimi kaip ir Saulės sistemos planetos. Vidutinis orbitų posvyris – 10°, vidutinis ekscentricitetas – 0,15.
Pro teleskopą asteroidai atrodo kaip žvaigždės. Vienintelė galimybė juos atpažinti, tai kiekvieną naktį stebėti jų judėjimą dangaus fono atžvilgiu. Dabar asteroidų ieškoma fotografiniu būdu. Eksponuojant tam tikrą laiką, nuotraukose žvaigždės išlieka taškeliais, o asteroidas šiek tiek pajuda, palikdamas tam tikrą pėdsaką. Manoma, kad žiede yra nuo 1,1 iki 1,9 mln. asteroidų, kurių skersmuo didesnis nei 1 km, ir milijonai mažesnių.
Asteroidų žiedo asteroidai yra įvairaus dydžio: nuo didžiausio Vestos maždaug 530 kilometrų skersmens, iki mažesnių nei 10 metrų skersmens kūnų. Asteroidų žiede yra nykštukinė Cerera planeta, ji sudaro 39% bendros asteroidų žiedo masės bei didesni trys asteroidai: 4 Vesta, 2 Paladė ir 10 Higėja - visi šie keturi objektai sudaro apie 62% asteroidų žiedo bendros masės, o bendra visų šių objektų masė kartu sudėjus yra gerokai mažesnė už Žemės Mėnulio masę - nuo 2,800,000,000,000,000,000,000 iki 3,200,000,000,000,000,000,000 kilogramo - tai atitinka maždaug 4% Mėnulio masės.
Už asteroidų žiedo yra keletas asteroidų telkinių, nepriklausančių asteroidų žiedui: tai Hildos asteroidai ir Jupiterio Trojos asteroidai. Jupiterio Trojos asteroidai skirstomi į dvi grupes: Graikų stovyklą, orbitoje skriejančioje priešais Jupiterį, ir Trojos stovyklą, skriejančius orbita paskui Jupiterį.
Dauguma meteoritų yra kilę iš pagrindinio asteroidų žiedo.
Atstumas nuo Žemės
Atstumas tarp Žemės ir asteroidų žiedo labai skiriasi, priklausomai nuo to, kur matuojame. Remiantis vidutiniu atstumu nuo Saulės, galima teigti, kad atstumas tarp Žemės ir artimiausio asteroidų žiedo krašto yra nuo 1,2 iki 2,2 av, arba nuo 179,5 iki 329 mln. km. Tačiau suprantama, bet kuriuo metu dalis asteroidų žiedo bus ir priešingoje Saulės pusėje Žemės atžvilgiu. Šiuo požiūriu atstumas tarp Žemės ir Asteroidų žiedo yra nuo 3,2 iki 4,2 av, t. y. nuo 478,7 iki 628,3 mln. km. Bet perspektyvoje atstumas tarp Žemės ir asteroidų žiedo yra nuo tik šiek tiek didesnio nei atstumas tarp Žemės ir Saulės iki tokio pat atstumo kaip tarp Žemės ir Jupiterio (4,2 av), kai šios planetos yra arčiausiai viena kitos.
Asteroidų tankumas žiede
Kosminė erdvė yra didžiulė. Todėl, nors asteroidų žiede yra daug milijonų (galbūt milijardų) skriejančių objektų, vidutinis atstumas tarp jų yra apie 1 mln. km. Tai reiškia, kad kosminiai laivai gali skristi per asteroidų juostą nesusidūrę su jokiais asteroidais (suprantama, atsitiktinis susidūrimas niekada nėra visiškai neįmanomas). Asteroidų žiedas tikrai nepanašus į tankiai pasklidusių asteroidų lauką, vaizduojamą tokiuose fantazijų filmuose kaip „Žvaigždžių karai“. Stovėdami ant bet kurio asteroido esančio asteroidų žiede, greičiausiai negalėtumėte pamatyti kitų asteroidų, nes jie vienas nuo kito yra labai nutolę.
Kilmė
Šių asteroidų žiedo kilmė nėra visiškai aiški. Gyvuoja net hipotezė, kad jie yra planetų ar jų užuomazgų skeveldros, kažkada skriejusios aplink Saulę anapus Marso orbitos. Tai yra Saulės sistemos istorijos pradžioje, kai naujai susiformavusio Jupiterio gravitacija sustabdė planetinių kūnų formavimąsi šiame regione ir privertė mažus kūnus susidurti vienus su kitais, susidkaldant jiems į šiandien stebimus asteroidus. Tačiau labiau tikėtina, kad asteroidai niekada nesudarė vieno didelio kūno, nes tam trukdė galinga Jupiterio trauka.
Atradimai
Dabar yra žinoma per 1000 asteroidų ir nustatytos jų orbitos, kiekvienas pavadintas vardu. 1991 m. kosminė stotis Galileo apžiūrėjo Gasprą, NEAR (Near Earth Asteroid Randezvous) iš arti parodė Matildą 1997 m. ir Eros 1998 m.
Tamanė
thumb|300px|Tamanės herbas
Tamanė (arba Tamanskaja; ) – miestelis Krasnodaro krašte (pietų Rusija), prie Kerčės sąsiaurio, jungiančio Azovo jūrą su Juodąja. 9,3 tūkst. gyventojų (2003). Yra senovės miesto Tmutarakanės liekanos, rašytojo M. Lermontovo muziejus.
Istorija
Kadaise tai buvo graikų kolonija Hermonasa (VI–IV a. pr. m. e.), išsidėsčiusi strategiškai svarbiame taške prie sąsiaurio. Bizantijos laikais, apie VII a. vadinosi Tamatarcha, vėliau priklausė chazarams ir buvo žinoma kaip Tmutarakanė.
1792 m. tai buvo Zaporožės kazokų gyvenvietė, viena pirmųjų kazokų gyvenviečių prie Juodosios jūros.
Virvinis tiltas
thumb|250px|Inkų virvinis tiltas Virvinis tiltas – kabančių tiltų tipas, kur tiltas pagamintas iš virvių. Tai vienas primityviausių tiltų tipų, kuris dažniausiai naudojamas itin atokiose vietovėse. thumb|left|250px|Virvinis tiltas Virviniai tiltai išsiskiria savo rišimo technikomis. Primityviausi virviniai tiltai surišti iš dviejų pagrindinių virvių iš šonų, kurios sudaro tilto rėmus, bei papildomų virvių primityviai konstrukcijai užpildyti. Taip pat kartais naudojamas pavojingesnis virvinio tilto tipas, kuomet tiltą sudaro dvi virvės: viena skirta kojoms, o kita rankoms. Sudėtingesnėse konstrukcijose naudojamos lentos pririštos prie virvių kojų atramai.
Virviniai tiltai skirti negali būti labai ilgi. Tinka naudoti įveikti gilius, bet siaurus tarpeklius, upių vagas ir pan., kadangi jiems nereikia jokių tarpinių atramų.
Skirti pėstiesiems ir gyvulių bandoms pervesti.
Inkų imperija
Inkų civilizacija buvo plačiausiai virvinius tiltus naudojusi kultūra. Virviniai tiltai taip išplito, jog inkai jais naudodavosi kasdien. Dažniausiai būdavo surišti virš kanjonų, tarpeklių ir upių. Tokie tiltai labai prigijo regione, nes vietiniai nenaudojo jokių stambių ar ratuotų transportavimo priemonių. Tokius tiltus taip pat dažnai naudojo žinias nešantys pasiuntiniai (Chasquis). Inkai tiltams rišti naudojo virves iš natūralių pluoštų, rastų vietinėje aplinkoje. Skirtingi pluoštai būdavo susukami kartu, jog suformuotų stipresnę virvę. Iš abiejų tarpeklio pusių tiltą prilaikydavo dideli akmenys.
648 m. pr. m. e.
'''648 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Palanga sands
Palanga sands – kasmetinis tarptautinis paplūdimio lėkščiasvydžio (ultimeito) HAT tipo turnyras. Turnyras nuo 2003 metų rengiamas Palangos paplūdimyje paskutinį gegužės savaitgalį. Tai vienintelis Lietuvoje paplūdimio ultimeito HAT tipo turnyras.
Žinojimas
Žinojimas – sąmoningas patyrimas, tam tikro dalyko supratimas, pažinimo išdava. Įgyjamas kaupiant faktus, duomenis, įgūdžius, mokantis bei per praktinį patyrimą.
Palanga sands
Dalyvavimas turnyre yra atviras Lietuvos bei užsienio sportininkams, taip pat ir pradedantiesiems. Tarp dalyvaujančių sportininkų turnyre tradiciškai dominuoja žaidėjai iš Lietuvos.
Žinojimas
Kas yra žinojimas, iš kur jis kyla, ar galimas visiškas žinojimas – vieni svarbiausių filosofinių klausimų. Mokslas apie pažinimą vadinamas epistemologija. Nuo antikos žinojimu laikomas ne vien fakto konstatavimas, bet ir pagrindų bei priežasčių nustatymas, kodėl faktas yra toks, koks yra. Platonas teigė, kad žinojimas skiriasi ir nuo tikėjimo (nuomonės), ir nuo pagrįsto tikėjimo (nes turi egzistuoti dar vienas tikėjimas, pagrindžiantis pirmąjį, o šiam – trečias ir t. t.), ir nuo juslinio patyrimo, tikrąjį žinojimą apibrėžė kaip už juslinių ir kintamų reiškinių esančių amžinųjų idėjų įžvalgą ar prisiminimą, jusliškai suvokiamus objektus priskyrė tikėjimo sričiai. Platoniškoji tikrojo žinojimo ir tikėjimo skirtis turėjo daug įtakos vėlesniam žinojimo klausimų aiškinimui.
Palanga sands
Istorija
Pirmasis turnyras buvo rengiamas 2002 metais kaip komandinio, lauko taisyklėmis ir ant žolės žaidžiamo tradicinio ultimeito turnyras. Pirmojo turnyro pavadinimas buvo kaip ir sporto festivalio – „Sportas visiems“. Nuo 2003 metų renginys persikėlė į Palangos paplūdimį ir buvo tęsiamas kaip komandinis turnyras. 2005 metai turnyro formatas pakeistas iš komandinio į HAT tipo turnyrą. 2007 metais turnyras papildytas individualiomis rungtimis. 2015 metais prie esamų individualių rungčių prisidėjo ir TRC rungtis.
Žinojimas
Racionalizmo atstovai tikrąjį žinojimą siejo su įgimtosiomis idėjomis. Daugelio empirizmo atstovų požiūriu, absoliutus žinojimas yra nepasiekiamas – tai tik labiau pagrįstas įsitikinimas. Pasak materialistinio požiūrio, žinojimas yra praktikos patikrintas tikrovės pažinimo rezultatas; tikrovė aiškinama kaip besivystanti, ji pažįstama vis geriau, paviršutinišką žinojimą keičia vis išsamesnis.
Žinojimo įgijimo, įsisavinimo, patikrinimo ir plitimo būdai tiriami logikos, metodologijos, pažinimo teorijos, mokslotyros, sociologijos. Žinojimas skirstomas įvairiopai: į empirinį ir teorinį, aiškų ir neaiškų, deklaratyvų, procedūrinį, episteminį. Filosofijoje išskiriamas spekuliatyvus žinojimas – teorinis žinojimas, nesiremiantis ankstesne patirtimi, o gaunamas įžvalgos būdu. Jam artimas žinojimas – intuitivus (paremtas nuojauta). Religiniu požiūriu, žinojimas laikomas esąs kilęs iš Dievo. Krikščionybėje žinojimas laikomas viena iš septynių Šv. Dvasios dovanų. Islame žinojimas laikomas Dievo apreiškimu. Mistinėse tradicijose (ypač išsirutuliojusiose iš gnosticizmo) ypač išaukštinama betarpiška, ne iš teorinių svarstymų, o iš vidinės nuojautos kylanti žinija (gnozis). Indiškoje tradicijoje žinojimas laikomas svarbiausia priemone į išsivadavimą. Advaita vedantos filosofijoje visiškas savęs pažinimas laikomas tikrovės prigimties (brahmano) patyrimu. Džniana dažnai priešpastatoma vidžnianai – protavimu pagrįstam skirtybių žinojimui.
Palanga sands
Turnyro aprašymas
thumb|250px|Žaidžiamas paplūdimio ultimeitas „Palanga sands“ turnyre Turnyre žaidėjai yra skirstomi pagal lytį ir kiekvienos lyties žaidėjai perskirstomi pagal patirtį į tris kategorijas:
Turnyras tradiciškai yra mišrios (mix) grupės sudėties. Komandų sudėtys yra mišrios (vaikinai ir merginos). Žaidimo aikštėje iš 5 žaidėjų privalo būti 2 vaikinai ir 2 merginos, penktąjį žaidėją, kas kart žaidžiant tašką, renkasi puolanti komanda.
Turnyre žaidžiama pagal oficialias paplūdimio ultimeito taisykles, žaidžiant 5 prieš 5 (išskirtiniais atvejais 4 prieš 4) su keliomis išimtimis dėl taškų ir laiko limitų.
Individualių rungčių pasiekimai
Individualiose rungtyse gali dalyvauti ir varžytis visi turnyro dalyviai. Individualios rungtys tai: toliausiai numesto skraidančio disko rungtis (distance), išmesto ir ilgiausiai ore išsilaikiusio disko rungtis* pagaunant (MTA), toliausiai numesto ir paties pagauto disko rungtis (TRC) ir gražiausias besileidžiančio disko pagavimas krentat (layout). MTA rungtyje laikas skaičiuojamas nuo momento, kai metikas paleidžia diską iki momento, kai metikas paliečia diską. Diską būtina gaudyti tik viena ranka. TRC rungtyje taip pat būtina diską gaudyti viena ranka.
Toliausiai numestas diskas
Vaikinai
Merginos
Ilgiausiai ore išlaikytas diskas (MTA)
Vaikinai
Merginos
Paties mestas ir toliausiai pagautas diskas (TRC)
Vaikinai
Merginos
Gražiausiai pagautas diskas krentant (layout)
Daugiausia balų surinko ir pirmoji vieta atiteko:
Vaikinai
Merginos
thumb|right|250px|Disko gaudymas krentant – layout.
Pažinimo psichologija
Pažinimo psichologija (kognityvinė psichologija) – psichologijos mokslo šaka, kurios tyrimo objektas yra pažinimas, informacijos perdirbimas smegenyse, susijęs su psichikos reiškiniais kaip suvokimas, atmintis, dėmesys, mąstymas ir emocija.
Pažinimo psichologija radikaliai skiriasi nuo ankstesnių psichologijos pobūdžio tyrinėjimų keliais atžvilgiais:
Istorija
XIX a. pab. pradėjo vyrauti nuostata, kad žmogaus mąstymas gali būti ne tik filosofijos tyrimo, bet ir gamtos mokslų objektu. Netrukus kaip atskiras mokslas pradėjo plėtotis psichologija. Vilhelmas Vundtas (Wilhelm Wundt) XIX a. pab. įvedė introspekcijos terminą, padėjo pagrindą plėtotis pažinimo psichologijai. Po ilgo biheviorizmo dominavimo moksle XX a. viduryje Šiaurės Amerikoje įvyko „kognityvinis lūžis“. Jį sąlygojo siekiai suprasti mąstymą ir sukurti mokslinius mąstymo tyrimų pagrindus, pasitelkiant biologijos metodus, tiriant žmogų kaip organizmą, gebantį veiksmingai apdoroti informaciją bei rezultatus taikyti kasdienėje veikloje.
Antitezė (reikšmės)
Antitèzė ( 'priešprieša') gali reikšti:
Kognityvinė neuropsichologija
Kognityvinė neuropsichologija – psichologijos sritis, kurios tyrimais siekiama išsiaiškinti tai, kaip galvos smegenų struktūra ir funkcijos yra susijusios su pažinimo (kognityviniais) procesais. Taip pat tiria smegenų veiklos sutrikimo arba neurologinių ligų paveiktas kognicines funkcijas ir jų veiksnius.
Mėnulio tiltas
thumb|250px|Mėnulio tiltas. Mėnulio tiltas – arkinių tiltų rūšis. Tai pėstiesiems skirti tiltai su aukšta arka. Kilę iš Kinijos, bet vėliau paplito ir Japonijoje.
Mėnulio tiltai statyti virš vandens kanalų ir upių. Šie tiltai buvo suprojektuoti taip, kad vienu metu juo galėtu eiti pėstieji, o po juo plaukti valtys.
Mėnulio tiltai labai paplito Rytų Azijos dekoratyvinių sodų kultūroje. Pagal tradicijas jie turėjo būti projektuojami taip, kad stovinčiame vandenyje atsispindėtų tiltas, o arka ir jos atspindys sudarytų apskritimą, kuris simbolizuoja mėnulį.
Peterio Selerso gyvenimas ir mirtis
Peterio Selerso gyvenimas ir mirtiss – 2004 m. sukurtas biografinis filmas apie garsų britų aktorių ir komiką Peterį Selersą.
Lietuvos avialinijos (reikšmės)
Lietuvos avialinijos gali reikšti:
PFK Slaviâ Sofiâ
Sofijos „Slaviâ“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Sofijos.
Istorija
1949–1954 m. nuo komandos atskirtas Stroitel Sofia klubas.
Strateginis bombonešis
thumb|right|250px|JAV strateginis bombonešis „[[B-52 Stratofortress“ (1955 m.)]] thumb|right|250px|TSRS ir Rusijos strateginis bombonešis „[[Tupolev Tu-95“ (1952 m.)]] Strateginis bombonešis – sunkusis bombonešis, skirtas atakuoti tolimus taikinius dideliais kiekiais bombų, siekiant sunaikinti priešo gebėjimą kariauti. Skirtingai negu taktiniai bombonešiai, kurie veikia fronto zonoje ir atakuoja kariuomenę bei karinius įrengimus, strateginiai bombonešiai skrenda į priešo teritorijos gilumą ir ten naikina strateginius taikinius (karinius įrengimus, gamyklas ir miestus). Strateginiai bombonešiai gali būti naudojami ir taktinėse misijose. Strateginių bombonešių turi JAV, Rusija ir Kinija. Indija 4 tokius bombonešius nuomoja iš Rusijos. Šiuolaikiniai strateginiai bombonešiai naudoja ne tik bombas, bet ir sparnuotąsias raketas. Strateginiai bombonešiai, specializuoti atakuoti sparnuotosiomis raketomis, TSRS ir Rusijos ginkluotosios pajėgose vadinti/vadinami raketnešiais.
Giržadai
Giržadai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Skaudvilės. Ariamame lauke yra kaimo kapinės.
Strateginis bombonešis
Termino nevienareikšmiškumas
Strateginiais paprastai vadinami tik sunkieji bombonešiai su tarpkontinentiniu veikimo spinduliu ir paprastai pritaikyti branduoliniams ginklams naudoti. Pvz., bombonešiai „Tu-22M“, „Тu-16“ ir „B-47“ gali atakuoti branduoliniu ginklu, tačiau yra mažesnio veikimo spindulio, tad paprastai vadinami tolimaisiais bombonešiais.
Nesant bendro sutarimo ir dėl politinio svorio, kai kurios valstybės strateginiais bombonešiais gali vadinti ir mažesnio pajėgumo bombonešius, pvz., Kinijos „Xian H-6A“, Jungtinės Karalystės „Vickers 667 Valiant“, Prancūzijos „Mirage 2000N“, JAV „FB-111“.
Lendriškiai
Lendriškiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Laižuvos.
Lengveniškės
Lengveniškėmis vadinami kaimai:
Žrudliska
Žrudliska, Šaltinėlis  – tarptautinis tautinių šokių festivalis, kurį rengia Suvalkų kultūros namai. Festivalis vyko 2000, 2002, 2003, 2006, 2009 metais. Kartu su Dauspudoje rengiamu Keltų kultūros festivaliu tai yra vieninteliai tokio pobūdžio festivaliai šiaurės rytų Lenkijoje. Festivalyje dalyvauja nemažai ansamblių iš užsienio šalių, kurie pristato savo šokių, dainų, maisto ir kitokius tradicinius kiekvienai tautai būdingus atributus. Festivalio dalyviai apsigyvena Suvalkų mieste esančiose mokyklose.
1831 m.
1831 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Mickūnų gimnazija
Vilniaus rajono Mickūnų vidurinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mickūnuose (Vilniaus raj.), Miško g. 2B, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalbomis. Įstaigos kodas 191315786. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|250px|left|Gimnazija 2016 m.
1831 m.
Mirtys
Nedatuota
Mickūnų gimnazija
Istorija
1867 m. įsteigta pradinė (rusų mokomąja kalba) mokykla. 1957 m. ji tapo vidurine mokykla. 1965 m. prie medinės mokyklos pristatytas mūrinis priestatas. 1978 m. iškilo naujoji mokykla su sporto sale, valgykla, naujais kabinetais. 1984 m. įkurta pirmoji (lietuvių gimtoji kalba) klasė.
1831 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Lyvių vėliava
thumb|300px|Lyvių vėliava Lyvių vėliava – lyvių etnoso vėliava: trispalvė su balta siaura vidurine juosta, viršutinė žalia, apatinė mėlyna. Žalia simbolizuoja mišką, balta – smėlėtus jūros paplūdimius, mėlyna – jūrą. Toks vaizdas (miškas, kopos, jūra) atsiveria žvelgiant iš jūros platybių į krantą.
Lyvių vėliava buvo priimta pirmajame Lyvių sąjungos susitikime 1923 m. balandžio 2 d. Pirmą kartą iškelta 1923 m. lapkričio 18 d., šią dieną švenčiama Lyvių vėliavos diena.
Antanas Žvinklys
Antanas Žvinklys (1953 m. sausio 8 d. Nasrėnuose, Kretingos raj.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.
Biografija
Baigęs Kalnalio aštuonmetę mokyklą, 1968–1973 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos Stasio Šimkaus aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. Nijolė Domarkienė-Šimonytė). 1973–1975 m. tarnavo sovietinėje armijoje.
Nuo 1976 m. – Kūlupėnų (Kretingos raj.) pagrindinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų choro, vokalinio ir skudučių ansamblių vadovas. Vaikų chorą ir skudučių ansamblį parengė 1985 m. respublikinei dainų šventei, o mergaičių vokalinį ansamblį – 1978 m. respublikiniam „Dainų dainelės“ konkursui Vilniuje. Vaikų choras dalyvavo Kretingos rajono dainų šventėse, 1996 m. – Klaipėdos miesto dainų šventėje.
A. Žvinklys taip pat buvo Kūlupėnų kultūros namų meno vadovas, moterų vokalinio ir estradinio ansamblio vadovas. 1979–1980 m. vadovavo Salantų kultūros namų mišriajam chorui, kurį parengė 1980 m. respublikinei dainų šventei. Yra Kretingos rajono dainų švenčių dirigentas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Simploka
Simploka ( – supynimas) - anadiplozė; stilistinė figūra, anaforos ir epiforos junginys – tų pačių arba panašiai skambančių žodžių pakartojimas gretimų frazių, jų dalių, poezijos eilučių pradžioje ir pabaigoje (pvz., „ar tu manęs nepažįsti, ar tu savęs nepažįsti?“).
Valticė
Valticė  – miestas Čekijos pietryčiuose, Pietų Moravijos krašte, netoli Austrijos sienos, 265 km nuo Prahos. Miesto įžymybė yra barokinė Valticės pilis, XVIII a. suprojektuota italų architekto Domenico Martinelli. Pilį supa angliškas parkas su Dianos šventykla ir neoklasicistiniais statiniais. Valticės pilis su gretima Lednicės pilimi 1996 m. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Gyvenvietė nuo seno priklausė Austrijai ir buvo vadinama Feldšbergu. Pilis valdyta Lichtenšteinų karališkosios šeimos. 1919 m. miestelį užėmė Čekoslovakija, daugiausia dėl to, kad visas Znojmo–Bržeclavo geležinkelis būtų šalies teritorijoje.
Nemenčinės Gedimino gimnazija
Vilniaus rajono Nemenčinės Gedimino gimnazija, iki 2008 m. Nemenčinės 2-oji vidurinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Nemenčinėje (Vilniaus raj.), Ežero g., vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191316016. miniatiūra|250px|left|Gedimino gimnazija
Christian Laettner
Jis laikomas vienu iš geriausiu visų laikų studentų krepšininkų. 1992 m. Laettner buvo apdovanotas Džeimso Neismito prizu, skiriamu geriausiam studentų krepšininkui. Žaidė už galingą Duke University, su kuriuo dukart (1991 ir 1992) laimėjo NCAA.
1992 m. jis buvo Svajonių komandos, kuri laimėjo 1992 m. olimpinių žaidynių auksą Barselonoje, narys. Tarp profesionalių žaidėjų jis buvo vienintelis studentas. Tais pačiais metais jį trečiu šaukimu pasirinko Minesotos „Timberwolves“ klubas.
Viso NBA jis rungtyniavo 13 sezonų už 7 skirtingas komandas. 1997 m., kaip Atlantos „Hawks“ klubo narys, jis buvo pakviestas dalyvauti NBA Visų žvaigždžių rungtynėse.
Sijinis tiltas
thumb|250px|Sijinis tiltas Sijinis tiltas – vienas paprasčiausių ir labiausiai paplitusių tiltų tipų.
Konstrukcija
thumb|left|250px|Paprastas sijinio tipo tiltelis Pagrindine jų laikančiąja konstrukcija yra lenkiamasis elementas (spragotinė sija). Jis gali būti vieno ar kelių tarpatramių. Daugiaatramių tiltų konstrukcijos gali būti karpytosios, nekarpytosios arba gembinės. Įtempių pasiskirstymas per skerspjūvio aukštį nulemia šio konstrukcijų tipo veiksmingumą. Lenkiamieji elementai perduoda atramoms iš esmės tik vertikaliąsias apkrovas. Šiems konstrukciniams elementams sunaudojama santykinai daugiausia medžiagų, tačiau jų gamyba, montavimas ir naudojimas laikomas pigiausiu.
Šiais laikais sijiniai tiltai statomi iš plieno, gelžbetonio arba iš abiejų medžiagų kartu. Rečiau sijiniai tiltai statomi iš geležies ir medienos.
Paskirtis
Sijiniai tiltai gali būti panaudoti itin plačiai. Jie tinka tiek pėstiesiems, tiek visų tipų autotransporto priemonėms, geležinkeliams tiesti.
Brücke
Paežerių šv. Antano koplyčia
'''Paežerių šv. Antano koplyčia''' stovi Paežeriuose, Pilviškių sen., šalia kelio. Medinę, liaudies architektūros formų koplyčią supa senosios kaimo kapinės, joje vyksta įvairios religinės apeigos: aukojamos sekmadieninės mišios, krikštijama, tuokiama, laidojama. Garsėja Šv. Antano atlaidais. Aptarnauja atvykstantis Gižų bažnyčios klebonas.
Istorija
miniatiūra|220px|left|Koplyčią supa kapinės
Purpurinis ąžuolas
Purpurinis ąžuolas (Quercus coccinea) – bukinių (Fagaceae) šeimos augalas. Natūraliai paplitęs Šiaurės Amerikos rytuose, Lietuvoje negausiai auginamas dendrologinėse kolekcijose.
Paežerių šv. Antano koplyčia
Istorija
miniatiūra|220px|left|Koplyčia 2013 m. 1911 m. Kazimieras Kriščiukaitis (rašytojo Antano Kriščiukaičio–Aišbės brolis), turėjęs Vilniuje bažnytinių daiktų dirbtuvę, padovanojo koplyčiai altorių ir sakyklą.
Purpurinis ąžuolas
Tai 20-30 m aukščio vasaržalis medis, liemuo iki 0,8 m skersmens. Laja plati, ovališka arba beveik rutuliška. Žievė tamsiai ar sidabriškai pilka, lygi arba nedaug suaižėjusi. Labai puošnūs rudenį skaisčiai raudoni žvilgantys, o pavasarį švelniai gelsvai žali lapai. Nereiklus dirvožemio derlingumui ir drėgmei, dažniausiai auga nederlingose nuokalnėse.
Paežerių šv. Antano koplyčia
Istorija
Kraštiečio skulptoriaus Petro Rimšos sukurta paminklinė lenta ant koplyčios sienos liudija jos pastatymo ir 100-ųjų metinių minėjimo datą (1828–1928). Sovietmečiu 1964 m. koplyčia buvo uždaryta, nyko. Vietos religinės bendruomenės narių ir rėmėjų pastangomis 1988 m. maldos namai buvo atstatyti, čia vėl pradėtos vykdyti įvairios religinės apeigos.
Padavimas
Apie koplyčios atsiradimą yra likęs pasakojimas. Kažkada smuklėje susiginčiję girininkas Petrukauskas ir eigulys Rutkauskas. Girininkas teigęs, kad perjosiąs per ežerą raitas, nors ledas tebuvęs plonas – vienos nakties šalimo. Petrukauskui pavyko nujoti ligi ežero vidurio, kur ledas įlūžęs ir raitelis pradėjęs skęsti. Nelaimingasis jį ištikusio pavojaus metu greitai padaręs įžadą pastatyti koplyčią, jei tik pavyktų išsigelbėti. Kažkokiu būdu Petrukauskui pavykę išsigelbėti. Pasiekęs krantą, jis puolęs ant kelių ir patvirtinęs pasižadėjimą pastatyti koplyčią. Rutkauskas patvirtino duosiąs kapinėms bei koplyčiai reikalingą žemės sklypą, kuriame koplyčia ir buvusi pastatyta.
Aleksandras Tiškevičius III
thumb|220 px|Grafo Aleksandro Tiškevičiaus rūmai Kretingoje Aleksandras Tiškevičius (, 1864 m. balandžio 6 d. Paryžiuje – 1945 m. gegužės 27 d. Elstene, Vokietija) – Lietuvos bajoras, didikas, Lelivos herbo grafas. Rusijos imperijos ir Lietuvos visuomenės bei karinis veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės antrosios Biržų-Kretingos šakos. Tėvas Juozapas Tiškevičius. Motina Sofija Horvataitė. Broliai Vladislovas Tiškevičius, Antanas Tiškevičius, Juozapas Tiškevičius, Feliksas Tiškevičius, seserys Marija Tiškevičiūtė, Sofija Dembinska ir Elena Klotilda Ostrovska.
1883 m. baigė Ust-Ižoros Nikolajaus karo inžinerijos mokyklą prie Sankt Peterburgo, tapo Rusijos imperijos kariuomenės poručiku, trejetą metų tarnavo imperatoriaus gvardijoje, gavo imperatoriaus rūmų kamerjunkerio garbės vardą.
1887 m. vedė Gelgaudiškio dvarininko, Kauno apskrities bajorų vado Stanislovo Puslovskio dukrą Mariją. Santuoka įvyko Vilniuje, Aušros Vartų koplyčioje.
1891 m. mirus tėvui paveldėjo Kretingos dvarą, kuriame su šeima apsigyveno baigęs karinę tarnybą. 1893 m. parapijos kapinėse pagal švedų architekto Karolio Eduardo Strandmano projektą pastatė šeimos koplyčią, 1908–1911 m. vadovavo katalikų bažnyčios rekonstrukcijos komitetui, 1911–1912 m. rekonstravo rūmus su oranžerija, kuriuose įvedė pirmąjį Kretingoje centrinį šildymą.
1905 m. buvo paskirtas vadinamos Žemietijų komisijos, sprendusios kaip Rusijos imperijos Šiaurės vakarų gubernijose įvesti žemietijas (zemstvas) – apskričių savivaldos institucijas, nariu. Pasisakė už plačią Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemių autonomiją, teisę į jų socialinę ir kultūrinę plėtrą, už visų trijų tautų (lenkų, lietuvių ir rusų) lygiateisiškumą.
Grafas vienas pirmųjų Lietuvos dvarininkų 1908 m. Prancūzijoje įsigijo sportinį automobilį.
1915 m. su šeima evakavosi į Sankt Peterburgą, dirbo Rusijos imperijos vidaus reikalų ministerijos Petrogrado Ypatingojo pasitarimo karo pabėgėliams remti reikalų vedėju, rūpinosi karo pabėgėlių iš Vokietijos okupuotų Rusijos vakarinių gubernijų klausimais.
Kretingos dvare 1915–1918 m. šeimininkavo vokiečių kariškiai, kurie rūmuose įkūrė karinį štabą ir Kretingos apskrities administraciją. Jie sukėlė gaisrą, kurio metu sudegė vakarinis rūmų korpusas, nukentėjo oranžerija ir koplyčia.
1917 m. grįžo į Kretingą. Apie 1925 m. atliko rūmų remontą, tačiau sudegusio korpuso atstatyti neįstengė. Per Lietuvos žemės reformą praradęs didelę dalį žemių, tarpukariu dvare steigė pramonės įmones, laikė veislinius galvijus ir apie 60 melžiamų karvių. Čia veikė aliejaus spaudykla „Oelit“, kalkių degykla, medaus, saldainių ir cukraus gamybos įmonė „Šatrija“, kurios produkcija buvo prekiaujama miesto centre įkurtoje firminėje parduotuvėje. Mažėjančios pajamos apsunkino dvaro sodybos, ypač parko, priežiūrą. Fontanai buvo apleisti, sumažėjo gėlynų ir želdinių. Dalį parko žibintų, keletą tujų ir kiparisų bei pagrindinio fontano gnomo skulptūrėlę grafas padovanojo Karo muziejui. Tarpukariu rūmai išsaugojo reprezentacinę reikšmę. Juose rinkdavosi apskrities aukštuomenė, lankydavosi valstybės veikėjai, vykdavo susibūrimai ir pokyliai.
1940 m. sovietų kariškiai A. Tiškevičių su šeima iš dvaro iškėlė, rūmus pavertė karininkų bendrabučiu, o oranžeriją – valgykla. Augalus išmetė, dalį kultūros ir meno vertybių perdavė muziejams, o kitas išvežė arba sunaikino. Nacių okupacijos pradžioje dvare šeimininkavo vokiečių kariškiai. Tik frontui nutolus į Rytus, grafui buvo leista grįžti į rūmus. Ieškodamas pajamų dvarui išlaikyti, jis Kretingos žiemos žemės ūkio mokyklai išnuomojo dvaro vasarnamį, o mokyklos vedėjui – keletą kambarių rūmuose.
1944 m. įstojo pirmuoju Kretingos apskrityje savanoriu į Vietinę Rinktinę.
Artėjant sovietų kariuomenei, 1944 m. rudenį pasitraukė į Vokietiją, o 1945 m. pavasarį mirė Elstene. Palaidotas karo pabėgėlių iš Lietuvos kapinėse.
Vaikai:
Visuomeninė veikla
Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje. Nuo 1892 m. Vilniaus bajorų klubo narys, nuo 1899 m. – Telšių apskrities garbės teisėjas, nuo 1900 m. – Kauno žemės ūkio draugijos valdybos narys, o 1905–1906 m. – vicepirmininkas. 1912–1915 m. vadovavo Kauno žemės ūkio draugijos Telšių skyriui.
Palaikė ir rėmė lietuvių tautinį sąjūdį. Puoselėjo žemaičių kalbą, rūpinosi, kad jo vaikai kalbėtų žemaitiškai. Prie dvaro veikė nelegali mokykla, kurioje dvariškių ir miestelėnų vaikai buvo mokomi rašto, lenkų, rusų, žemaičių (lietuvių) kalbų, ruošiami pirmajai komunijai. 1897 m. gegužės 5 d. rašte Kauno gubernatoriui Suchodolskiui nurodė, kokia neteisinga yra rusų politika lietuvių atžvilgiu ir reikalavo panaikinti lietuvių kalbos draudimą.
1909 m. įkūrė Telšių lenkišką gimnaziją, iki 1915 m. vadovavo Gimnazijos draugijai, kuri rūpinosi jos išlaikymu.
1915–1917 m. dalyvavo Petrogrado lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo remti veikloje.
1917–1918 m. buvo lenkų tautybės gyventojų atstovas prie Kretingos apskrities viršininko įstaigos. Lietuvai atgavus valstybingumą, dalyvavo valsčiaus savlvaldybės veikloje, buvo 1919 m. buvo išrinktas pirmuoju valsčiaus tarybos pirmininku, priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungai. Aktyviai dalyvavo kuriant savivaldą, 1924 m. parašė ir išleido brošiūrą „Visiems lietuviams ir lietuvaitėms, kuriems rūpi Lietuvos gerovė ir reikšmė“, kurioje įrodinėjo savivaldos būtinumą ir reikšmę valsčiaus gyvenime.
Tarpukariu buvo aktyvus katalikiškų visuomeninių organizacijų narys.
thumb|Kretingos kapinių koplyčia (kairėje)
2011 m. Egipto revoliucija
thumb|250px|Tūkstančiai protestuotojų Tahriro aikštėje gegužės 27 d. thumb|250px|Sudegintas armijos sunkvežimis. Balandžio 9 d.
'''2011 m. Egipto revoliucija arba Sausio 25-osios revoliucija''' – sukilimas Egipte, prasidėjęs 2011 m. sausio 25 d. Jo metu nuverstas ilgus metus trukęs prezidento Hosnio Mubarako valdymas. Ši revoliucija yra „Arabų pavasario“ – revoliucijų ir sukilimų serijos Šiaurės Afrikos ir Artimųjų Rytų šalyse – dalis.
Priežastys revoliucijai buvo didelė nedarbas, išaugęs skurdas, korupcija, pasipiktinimas prezidento H. Mubarako autokratiniu valdymu, maža visuomenės įtaka politiniame gyvenime. Pretekstas sukilimui tapo sėkmingos Tuniso revoliucijos pavyzdys, kuomet 2011 m. sausio 14 d. buvo nuversta Zino el Abidino Ben Ali valdžia.
Nuo 2011 m. sausio 25 d. valdžia pasipiktinę žmonės ėmė rinktis į centrines Kairo ir kitų Egipto miestų gatves, reikalaudami prezidento atsistatydinimo. Nors pirmieji protestai buvo gana taikūs, netrukus prasidėjo riaušės, policijos ir protestuotojų susirėmimai. Pasinaudojus susidariusia padėtimi pradėtos plėšti parduotuvės, prasidėjo pabėgimai iš kalėjimų. Hosnis Mubarakas atsisakė atsistatydinti ir įvedė vis gausesnes karines pajėgas į miestus. Taip pat iškilo grupuotės, remiančios prezidento valdžią, ir pradėjo kovą prieš sukilėlius. Sukilimo mastas nemažėjo, kasdien žmonės rinkosi į centrinę Tahriro aikštę Kaire ir kituose miestuose reikalaudami prezidento H. Mubarako kuo greičiau atsistatydinti. 2011 m. vasario 11 d. buvo paskelbta apie prezidento atsistatydinimą, šalyje prasidėjo visuotinis šventimas.
2011 m. vasario 13 d. Egipto aukščiausioji taryba paleido parlamentą, suspendavo konstituciją ir paskelbė perimanti šalies valdžią pusei metų, kol bus surengti nauji rinkimai. Protestų banga šalyje nuslūgo, buvo tikimasi greitų permainų. 2011 m. kovo 5 d. protestuotojai įsiveržė į Valstybės saugumo žvalgybos pastatą, tikėdamiesi rasti dokumentus, įrodančius kriminalinę žvalgybos veiklą H. Mubarako valdymo metais. 2011 m. kovo 19 d. referendumu priimta nauja konstitucija. thumb|left|240px|[[koptai|Koptų protestuotojai.]]
Nepasitenkinimas karine taryba vis labiau augo ir balandžio 1 d. surengtas didelis protestas, raginantis greičiau atiduoti valdžią civiliams bei nuteisti prezidentą H. Mubaraką ir jo pareigūnus. Gegužės 27 d. įvyko didžiausias protestas po H. Mubarako nuvertimo, buvo reikalaujama nutraukti teismo procesus protestuotojams, greičiau imtis reformų.
Protestai, riaušės, susirėmimai tarp sukilėlių ir valdžios Kaire ir dalyje kitų šalies miestų tebesitęsia iki šių dienų, nes karinė valdžia delsia atiduoti valdžią civiliams ir surengti naujus rinkimus.
Revoliucijos metu žuvo ~850 žmonių (dauguma – protestuotojai), ~6500 žmonių sužeista, 6 žmonės protestuodami susidegino. Daugiausia žmonių žuvo Kaire, Aleksandrijoje ir Suece.
2011 m. Egipto revoliucijos varomąja jėga tapo egiptiečių jaunimas, daugiausia susikooperavęs per socialinius tinklus „Facebook“ ir „Twitter“. Revoliucija pasižymėjo savo sekuliarizmu ir religine vienybe tarp musulmonų bei krikščionių, aktyviu moterų dalyvavimu.
Lietuvos bitininkas
Lietuvos bitininkas gali reikšti:
Taip pat skaitykite bitininkas.
Jaunimo draugas
Jaunimo draugas – Vilniaus krašto katalikiškos orientacijos jaunimo mėnesinis žurnalas, leistas 1926–1937 m. Vilniuje.
Istorija
Leido ir redagavo Antanas Juknevičius. Nuo 1937 m. sausio 4 d. (Nr. 135) ėjo kartą per savaitę. Nuo 1937 m. kovo iki 1939 m. balandžio, uždraudus lenkų valdžiai, vietoj „Jaunimo draugo“ leisti dažniausiai 2 kartus per mėnesį vienkarčiai leidiniai po 48, 40 arba 32 puslapius skirtingomis antraštėmis: „Jaunųjų Velykos“, „Pavasario šnekos“, „Šviesos kelias“, „Sekminės“, „Jaunimo aidai“, „Vasaros darbai“, „Mūsų žygiai“, „Jaunųjų balsas“, „Lietuvio mintys“, „Šviesa“, „Rudens aidai“, „Jaunimo žodis“, „Mūsų pastangos“, „Švyturys“, „Jaunųjų šnekos“, „Spindulys“, „Kalėdų mintys“, „Žiburys“, „Draugas“, „Lietuviškoji mintis“, „Jaunųjų bičiulis“, „Jaunajai kartai“, „Pavasaris“, „Velykos“, „Jaunimas“, „Darbas“, „Jaunųjų žingsniai“, „Mūsų kelias“, „Vasaros žingsniai“, „Jaunųjų talka“, „Jaunųjų gairės“, „Mūsų gyvenimas“, „Jaunimo kelias“, „Jaunimo balsas“, „Jaunimo ateitis“, „Rudens vakarai“, „Jaunųjų darbai“, „Rudens aidai“, „Jaunųjų siekiai“, „Jaunųjų žodžiai“, „Kalėdų žvaigždė“, „Naujieji žodžiai“, „Jaunųjų patarėjas“, „Lietuviškuoju keliu“, „Laiko žodis“, „Mūsų viltis“, „Jaunimo rytojus“, „Velykų margutis“, „Jaunųjų pasaulis“. Išleido priedus: Iliustruotas „Velykų priedas“ (1930 m.) „Sesių talka“ (Nr. 1, 2, 1937 m.). Spausdino iki 1929 m. sausio spaustuvė „Zorza“ Vilniuje, vėliau spaustuvė „Ruch“.
Nuo 1939 m. gegužės 17 d. vietoj „Jaunimo draugo“ leistas „Jaunimo kelias“. Bendradarbiavo M. Babickas, Pranas Bieliauskas, Kristupas Čibiras, Adomas Jakštas, Liudas Gira, Petras Kraujalis, Rapolas Mackonis, A. Rimšaitis, Silvestras Urbonavičius, Aleksandras Vitkauskas ir kt.
Donald Trump
Kompanijų „The Trump Organization“ ir „Trump Entertainment Resorts“ įkūrėjas ir prezidentas. Gerai žinomas dėl ekstravagantiško gyvenimo būdo ir prieštaringai vertinamų viešųjų kalbų bei sumanymų. 2003–2015 m. buvo populiaraus NBC realybės šou „Mokinys“ („The Apprentice“) vedėjas.
Verslininko turtas 2015 m. spalį įvertintas 4,5 mlrd. JAV dolerių.
Nuo 1987 m. su pertraukomis D. Trampas priklauso JAV respublikonų partijai. 2015 m. birželio 16 d. jis paskelbė apie savo dalyvavimą 2016 m. JAV prezidento rinkimuose, laimėjo vidinius respublikonų rinkimus dėl kandidatūros į JAV prezidento postą iškėlimo. 2016 m. metų JAV prezidentuose rinkimuose netikėtai įveikė demokratų partijos kandidatę Hilari Klinton.
Trampui du kartus buvo surengtas apkaltos procesas. 2023 m. kovą Trampas tapo pirmuoju buvusiu JAV prezidentu, kuriam pareikšti oficialūs įtarimai dėl galimai padarytų nusikalstamų veikų.
Kai kurie mokslininkai ir istorikai vertina Trampą kaip vieną blogiausių JAV istorijoje prezidentų.
Biografija
Donaldas Trampas gimė 1946 m. birželio 14 d. Niujorke. Jis buvo ketvirtasis Niujorko nekilnojamojo turto rinkos magnato Fredo Trampo vaikas. Kai D. Trampui buvo 13 metų, dėl netinkamo elgesio mokykloje tėvas jį išsiuntė mokytis į karo akademiją. Vėliau Donaldas mokėsi Vartono verslo mokykloje prie Pensilvanijos universiteto ir dirbo tėvo kompanijoje. 1971 m. D. Trampas perėmė kompanijos valdymą iš tėvo ir pervadino ją į „The Trump Organization“. Daugeliui kompanijai priklausančių dangoraižių buvo suteikti Trampo kompanijos pavadinimai: Trump Tower, Trump Plaza ir pan. Šių pastatų yra ne vien Niujorke, bet ir Mumbajuje, Stambule ir Filipinų miestuose. D. Trampas plėtojo viešbučių ir kazino verslą, tačiau ši įmonė keturis kartus skelbė bankrotą. D. Trampo verslas apėmė pramogų sritį: 1996−2015 m. jam priklausė „Mis Visata“, „Mis JAV“ ir „Mis JAV paauglė“ grožio konkursų teisės. 2003 m. jis pradėjo vadovauti NBC TV kanalo realybės šou „Mokinys” („The Apprentice“). Šioje laidoje dalyviai konkuravo dėl vadybininko vietos Trampo kompanijoje. D. Trampas laidos „Mokinys” vedėju buvo 14 metų ir deklaravo 213 mln. JAV dolerių vertės iš TV kanalo gautas pajamas.
Apie siekį tapti JAV prezidentu D. Trampas užsiminė bent 1987 m. 2000 m. JAV prezidento rinkimuose jis norėjo tapti Reformų partijos kandidatu. 2015 m. birželį D. Trampas Respublikonų partijoje oficialiai patvirtino siekį tapti JAV prezidentu. Per rinkimus jis žadėjo sustiprinti JAV ekonomiką, pastatyti sieną tarp JAV ir Meksikos bei laikinai uždrausti musulmonų imigraciją į JAV. Pastarieji du pažadai sukėlė įvairių visuomenės grupių protestų. Respublikonų partija jį patvirtino savo kandidatu į JAV prezidentus.
D. Trampas 2016 m. lapkričio 8 d. įvykusiuose rinkimuose įveikė Demokratų partijos kandidatę Hilari Klinton ir 2017 m. sausio 20 d. buvo prisaikdintas 45-uoju JAV prezidentu. D. Trampas tapo pirmuoju JAV prezidentu, kuris anksčiau nėjo jokių oficialių valstybinių pareigų ir nebuvo tarnavęs JAV kariuomenėje.
2020 m. vasario 5 d. baigėsi apie 5 mėn. trukusi trečioji JAV istorijoje prezidento apkalta – JAV Senatas išteisino D. Trampą. Jis kaltintas neteisėtai raginęs užsienio – Ukrainos – vyriausybę kištis į JAV rinkimus (už balsavo 48 senatoriai, o prieš – 52) bei trukdymu Kongresui vykdyti tyrimą (už – 47 senatoriai, o prieš – 53 senatoriai). Prezidento nuteisimui buvo reikalinga dviejų trečdalių dauguma.
2020 m. lapkritį vykusiuose JAV prezidento rinkimuose D. Trampas, kaip respublikonų partijos kandidatas, siekė antrosios JAV prezidento kadencijos, tačiau buvo nugalėtas demokratų partijos kandidato Dž. Baideno.
2021 m. sausio 13 d. Jungtinių Valstijų Atstovų rūmai balsų dauguma palaikė iniciatyvą surengti D. Trampui apkaltą už tai, kad nesutinkančius su rinkimų į prezidentus rezultatais savo šalininkus jis ragino užimti Kapitolijų, kas buvo padaryta 2021 m. sausio 6 d. D.Trampas – pirmasis JAV prezidentas, kuriam apkalta iškelta du kartus.
Šeima
D. Trampas yra vedęs tris kartus, iš šių santuokų turi 5 vaikus.
Eritrėjos ir Etiopijos karas
Eritrėjos ir Etiopijos karas – konfliktas, vykęs tarp Etiopijos ir Eritėjos nuo 1998 m. gegužės iki 2000 m. birželio. Po to, kai 1991 m. Eritrėja išsikovojo nepriklausomybę nuo Etiopijos, liko kelios ginčytinos teritorijos. Abiejų šalių vyriausybės susitarė sukurti komisiją, kuri nustatytų galutinę sieną ginčytinose teritorijose. Ginčytinos teritorijos: Badmė, Tsorona-Zalambesa ir Burė. Tai vienas iš konfliktų Rytų Afrikoje.
Daugiausia ginčų kilo dėl Badmės lygumos. 1998 m. gegužės 6 d. Eritrėjos pasiųsti kariai įžengė į ginčytiną regioną ties Eritėjos ir Etiopijos šiaurine provincija Tigrajumi. Karius apšaudė vietiniai Tigrajo kariai ir policija. Eritrėja tvirtino, kad į regioną pasiųsti kariai taikiai kalbėtis. Vėliau pasiuntė mechanizuotus dalinius į Badmę, siekdama nubausti pasalą surengusius karius. Į Eritrėjos įsiveržimą Etiopija atsakė, paskelbdama totalų karą ir 1998 m. gegužės 12 d. mobilizuodama pajėgas Eritėjos puolimui.
Artilerijos ir tankų apsišaudymai greitai peraugo į intensyvius mūšius, kurie tęsėsi 4 savaites. Etiopija surengė oro antskrydžius puldama Eritrėjos sostinę Asmarą ir kitus miestus: Adi Keihą, Masavą, Asebą ir kt. O Eritrėja subombardavo šiaurinius Etiopijos miestus Adigratą ir Mekelę. Sausumos kariai kovojo trijuose frontuose. Galiausiai Eritrėjos kariai evakavosi iš ginčytinų teritorijų, o Etiopija užėmusi šias teritorijas paskelbė karo baigtį. Eritėja sutiko su paliaubomis, o vėliau ir taikos sutartimi.
Skirtingais duomenimis, Eritėja neteko nuo 20–50 tūkstančių karių, o Etiopija – nuo 60–123 tūkstančių.
Kaukėnai
Kaukėnais vadinama:
Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti
thumb|300px|[[Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti|Lietuvių draugijos nukentėjusiems dėl karo šelpti Centro komitetas. Sėdi, iš kairės: Ona Žebrauskaitė, Juozas Stankevičius, Jonas Basanavičius, Veronika Alseikienė ir Pranas Bieliauskas. Stovi, iš kairės: Jurgis Šlapelis, Petras Kraujalis ir Vladas Jezukevičius.]] Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti – labdaros organizacija, veikusi 1914–1918 m., įsteigta Lietuvių politikos centro veikėjų iniciatyva.
Steigimas
Pirmojo pasaulinio karo pabėgėliais Lietuvoje iš pradžių rūpinosi 1914 m. rugpjūčio 11 d. įkurtas Lietuvių laikinasis komitetas nukentėjusiems dėl karo šelpti, kurį sudarė V. Landsbergienė (pirmininkė), Andrius Bulota, Juozas Bakšys, Donatas Malinauskas, Vladas Jezukevičius, Felicija Bortkevičienė, Juozapas Kukta, Emilija Vileišienė ir kt. 1914 m. gruodžio mėn. pradžioje komitetas globojo daugiau kaip 1000 pabėgėlių. Daugėjant pabėgėlių vietoje laikinojo komiteto 1914 m. rugsėjo 27 d. įkurta Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti. 1914 m. lapkričio 27 d. įregistruoti draugijos įstatai, 1914 m. gruodžio 4 d. išrinktas Centro komitetas.