cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba – Kaišiadorių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Juozas Matulevičius. Jį išrinkus Seimo nariu, 2000 m. lapkričio 11 d. meru išrinktas Pranas Zaveckas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Novina (Zarasai)
Novina – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Stačiūnų.
Istorija
XX a. pradžioje įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).
Novina (Ignalina)
Novina – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Griškiškės.
Istorija
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).
Ilgis (Utenos r., Leliūnų sen.)
Ilgis – ežeras rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 7,5 km į pietvakarius nuo Utenos, prie Antalgės kaimo, Utenos-Ukmergės plento kairėje pusėje. Ežeras ištįsęs – 2,66 km iš šiaurės vakarų į pietryčius, siauras (plotis iki 0,28 km, vidutinis plotis – 0,17 km), vingiuotas. Altitudė 155,1 m.
Ežeras rininis. Krantai aukšti ir statūs, apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu, dugnas duobėtas, didžiausias gylis yra pietinėje dalyje ir siekia 20,5 m. Vandens tūris 2,8 mln. m³. Pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai. Įteka net 6 upeliai (vienas jų iš Apšlavo ežero), pietuose išteka U-5 upelis link Utenaitės (Vyžuonos kairiojo intako).
Prie Ilgio esantys kaimai: Antalgė, Margavonės, Sūngailiškis, Pailgis, Šeibokiškis, Mirkėnai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Prie Antalgės kaimo įrengtas paplūdimys.
Ežerėvardis kilęs nuo žodžių ilgas, ilga, ilgasis.
Novinkai
Novinkai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Imbrado.
Rusijos vyrų tinklinio rinktinė
Rusijos vyrų tinklinio rinktinė – komanda atstovaujanti Rusijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Rusijos tinklinio federacija.
Novinkos
Novinkos – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Suvieko, tuoj į vakarus nuo Anupriškio.
Novoplenta
Novoplenta – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Daugų.
Serbijos vyrų tinklinio rinktinė
Serbijos vyrų tinklinio rinktinė – komanda atstovaujanti Serbijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Serbijos tinklinio federacija.
Petras Masiulis (1969)
Biografija
P. Masiulis mokėsi Vilniaus Salomėjos Nėries gimnazijoje. Vėliau Vilniaus universiteto Ekonomikos fakultete bei Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute jis įgijo ekonomikos ir tarptautinių santykių magistro laipsnius, o Danijos Aalborgo universitete apsigynė tarptautinio verslo (MBA) magistro laipsnį.
1996 m. baigęs studijas, karjerą pradėjo tarptautinėje bendrovėje „Colgate-Palmolive“. Čia ketverius metus ėjo produktų vadovo Baltijos šalims pareigas, o 2000-2002 m. buvo šios kompanijos rinkodaros vadovas Baltijos šalims.
Nuo 2003 m. iki dabar eina telekomunikacijų bendrovės „Tele2“ generalinio direktoriaus Lietuvoje pareigas. Vadovaujant P. Masiuliui, „Tele2“ tapo didžiausia ir pelningiausia Lietuvos mobiliojo ryšio įmone. Tai – vienintelė mobiliojo ryšio bendrovė Europoje, Šiaurės ir Pietų Amerikoje, iš paskutinės vietos rinkoje išsiveržusi į pirmąją.
2016 m. „Tele2“ grupės valdyba P. Masiulį paskyrė vadovauti „Tele2“ veiklai Baltijos šalių regione.
2017 m. P. Masiulis baigė verslo administravimo studijas aukščiausio lygio vadovams tarptautinėse „Insead“ir „Wharton“ verslo mokyklose, o 2019 m. „IESE“ verslo mokykloje.
Šeima
P. Masiulio mama – Janina Masiulienė, advokatė, tėvas – Tadas Masiulis, fizikas ir matematikas. Brolis dvynys – Rokas Masiulis, buvęs Lietuvos susisiekimo ministras, nuo 2020 m. vasario 9 d. eina Lietuvos elektros perdavimo sistemos operatorės „Litgrid“ vadovo pareigas.
P. Masiulis su žmona Alanta turi keturis vaikus: Gabrielių, Mykolą, Mariją ir Margaritą Mariją.
Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
'''Klykolių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Klykolių kaime, 0,5 km į pietus nuo Latvijos sienos.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Novosiolkos (Utena)
Novosiolkos – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Sudeikių.
Novosiolkos (Švenčionys)
Novosiolkos – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Švenčionėlių.
Česlavas Jankovskis
thumb|250px|Česlovas Jankovskis (apie 1890–1900 m.) Česlovas Jankovskis (1857 m. gruodžio 9 d. Polianos dvaras (prie Ašmenos), dab. Baltarusija – 1929 m. spalio 6 d., Vilnius) – lenkų poetas ir publicistas, Vilniaus krašto visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė Vilnijos bajorų šeimoje, 1870–1877 m. mokėsi Mintaujos vokiečių gimnazijoje. 1877–1879 m. Varšuvos universitete studijavo filologiją, o 1879–1882 m. Krokuvos Jogailos universitete – filosofiją. 1886 m. vedė Mariją Jasienską, su kuria apsigyveno šeimos dvare Polianoje.
Dar būdamas paaugliu pradėjo rašyti eilėraščius. 1879–1891 m. buvo išleistos septynios jo poezijos knygos. Nuo 1883 m. pradėjo publicistinę veiklą: bendradarbiavo su Sankt Peterburge leidžiamu laikraščiu „Kraj“, Vilniaus dienraščiu „Kurier Litewski“. 1889 m. redagavo „Kurier Codzienni“, o 1907 m. įkūrė savaitraštį „Glos Polski“. Pasirašinėjo slapyvardžiais Česlav, Litvin. Daug keliavo po Europą, savo įspūdžius skelbė spaudoje. Išleido vertingą kraštotyrinį darbą apie Ašmenos apskritį. 1906 m. buvo išrinktas Vilniaus gubernijos deputatu į Rusijos Pirmąją Valstybės dūmą, pasireiškė kaip konstitucinės monarchijos šalininkas. Rusijos carui Pirmąją dūmą paleidus, dirbo žurnalistu Vilniuje. Suartėjo su krajovcais – Lietuvos autonomijos Lenkijos valstybėje šalininkais. Pirmojo pasaulinio karo metais kurį laiką gyveno Varšuvoje. Pokaryje Vilniuje trumpai dirbo valdininku, skelbė publicistiką laikraštyje „Slowo“. Išrinktas Lenkijos rašytojų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininku. Palaidotas Vilniaus Rasų kapinėse.
Bibliografija (pasirinktinai)
thumb|220px|Knygos Z dnia na dzień viršelis
Nugarai
Nugarai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Alionių I.
Nugariškės
Nugariškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Paberžės.
Melešiškės
Melešiškės – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 7 km į vakarus nuo Veisiejų. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,15 km. Altitudė 115,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Aplink ežerą plyti pievos, dirbami laukai, iš vakarų prieina miškelis. Rytuose išteka upelis link Naudorio ežero (Niedos upės baseinas). Į rytus įsikūręs Paveisiejų kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias.
Moronas (Argentina)
Moronas  – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, 20 km į vakarus nuo Buenos Airių, Didžiųjų Buenos Airių aglomeracijoje, prie Morono upokšnio. Partido centras. Stotis prie Buenos Airių–Mendosos geležinkelio, Prezidento Rivadavijos aerodromas. Vystoma maisto (mėsos, pieno, konservų), chemijos, odos, aviacijos pramonė. Miesto apylinkėse auginami javai, mėlynžiedės liucernos, plėtojama mėsinė gyvulininkystė. Veikia karinių oro pajėgų bazė, Morono universitetas (įkurtas 1960 m.), aviacijos muziejus, Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo katedra-bazilika (1885 m.), yra generolo San Martino aikštė.
Istorija
Naujakuriai prie Morono upokšnio ėmė kurtis XVIII a. pab., 1785 m. sudarytas Kanjada de Morono partidas. Gyvenvietė augo šalia Karališkojo kelio tarp Buenos Airių ir Limos. XIX a. vid. miestą pasiekė geležinkelis, atsikėlė daug italų imigrantų, plėtotas javų auginimas. Ypač Moronas išaugo XX a., čia ėmus plėtoti pramonę.
Nuosamai
Nuosamai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 7 km nuo Aleksandrijos.
Moronas (Kuba)
Istorija
Moronas įkurtas 1750 m., plėtota cukraus pramonė, žvejyba. XIX a. miestelį pasiekė geležinkelis. XX a. pr. tapo svarbiu transporto mazgu ir cukraus eksporto centru. Nuo XX a. antros pusės imtas plėtoti turizmas.
Nupronys
Nupronys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Onuškio. Stūkso Mirgelių piliakalnis.
Moronas (Venesuela)
Vystoma chemijos (naftos chemijos, trąšų, sintetinio kaučiuko, plastikų, poliamidinio pluošto, amoniako, herbicidų, insekticidų, sprogmenų) ir naftos perdirbimo pramonė.
Veikia kultūros namai, Šv. Onos bažnyčia. Morone stovi paminklas uodui, skirtas pažymėti XX a. vid. vykdytas kampanijas prieš maliariją.
Obelaičiai
Obelaičiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Alovės.
Etimologija
Vietovardis tikriausiai kilęs nuo bendrinio žodžio obelis.
Livė ir Medė
Pagrindinė serialo aktorė Dove Cameron vaidina seseris dvynes, su labai skirtingomis asmenybėmis: aktorė Liv ką tik sugrįžo namo pas savo šeimą, po ketverių metų Holivude, o Medė yra mokyklos krepšinio žvaigždė. Liv, kuri buvo pripratusi prie Holivudo spindesio turi sugrįžti atgal prie ramaus gyvenimo namuose. Seriale taip pat vaidina Joey Bragg, Tenzing Norgay Trainor, Kali Rocha, ir Benjamin King. Atitinkamai jie atlieka jaunesniųjų brolių Džo ir Pakerio, mamos Karen ir tėčio Pito vaidmenis.
Žemalės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia
'''Žemalės Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Žemalės kaime, 13 km į pietvakarius nuo Mažeikių. Klasicistinės struktūros ir romantizmo architektūrai būdingų formų.
Istorija
Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta 1752 m., jai dovanoti 5 valakai žemės. 1765 m. įsteigta parapinė mokykla (veikė iki XIX a. pradžios). Bažnyčiai 1806 m. priklausė Gudiškės kaimas. Dvarininkas Gadonas 1826 m. pastatė dabartinę mūrinę bažnyčią. 1886–1889 m. pastatyta medinė varpinė. Žemalės bažnyčia iki Pirmojo pasaulinio karo garsėjo melodingais varpais.
Architektūra
Bažnyčia yra klasicistinės struktūros ir romantizmo architektūrai būdingų formų, stačiakampio plano, bebokštė. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame yra medinė varpinė. Žemalės kapinėse palaidotas lietuvių poetas, vertėjas, kunigas Antanas Savickis (apie 1782–1836).
Obeliai (Trakai)
Obeliai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Ismonių.
Obelynas (Kelmė)
Obelynas – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kražių.
Miesto ežerėlis
Miesto ežerėlis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, Seirijų miestelyje. Ežerėlio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,1 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 143,5 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Aplinkui plyti pievos, pastatyti gyvenamieji namai. Toje pačioje pelkėje į pietus nuo Miesto ežerėlio telkšo bevardis 0,64 ha ežerėlis. Ežeras nenutekantis, priklauso Seiros upės baseinui.
Gyvūnų sportas
right|280px|thumb|Žirgų lenktynės yra populiari gyvūnų sporto šaka. Gyvūnų sportas – sportinė veikla, į kurią įtraukiami gyvūnai. Tai gali būti įvairios lenktynės, komandiniai žaidimai, kovinės varžybos, medžioklė, žvejyba, gyvūnų gabumų bei savybių konkursai, ir kita. Dalis šių sporto šakų reikalauja specialaus juose naudojamų gyvūnų treniravimo arba selektyvaus veisimo.
Sporto rūšys, kuriose gyvūnai žalojami arba žudomi, dar vadinamos kruvinuoju sportu.
Lenktynės
Lenktynės yra viena iš populiariausių gyvūnų sporto rūšių. Dalyje jų, pavyzdžiui, žirgų ar šunų kinkinių lenktynėse, žmonės dalyvauja kaip raiteliai, yra tempiamo vežimo ar slidžių vairuotojai, tuo tarpu kitose gyvūnai lenktyniauja tarpusavyje.
Kai kurios lenktynių rūšys: žirgų, kurtų, šunų kinkinių, balandžių.
Dvikovos ir komandiniai žaidimai
Kai kurie dvikovų ar komandiniai žaidimai vyksta jojant ant gyvūnų. Pavyzdžiui, žaidžiant polą komandų nariai jodinėdami ant žirgų ir mušinėdami kamuolį stengiasi pelnyti taškus. Analogiškas žaidimas gali būti žaidžiamas ir jojant ant dramblių ar kitų gyvūnų. Per riterių turnyrus, kurie buvo populiarūs Viduramžiais, dalis rungčių taip pat buvo atliekama raitelių.
Kovos
right|280px|thumb|Bulių kautynės yra legali, tačiau nevienareikšmiškai vertinama gyvūnų sporto šaka. Gyvūnų kovos yra vykdomos tarp dviejų ar daugiau tos pačios rūšies arba skirtingų rūšių gyvūnų, taip pat ir tarp gyvūno bei žmogaus. Kai kuriose šalyse dalis ar visos tokio tipo sporto šakos laikomos žiauriomis ir yra uždraustos (pavyzdžiui, šunų ar gaidžių kautynės). Tarp legalių gyvūnų kovų žinomiausios iš Ispanijos ir Portugalijos kilusios bulių kautynės, kai kurios JAV paplitusios koridos rungtys (pavyzdžiui, žirgo ar jaučio išjodinėjimas), Šveicarijoje ir Japonijoje rengiamos karvių kovos arba Turkijoje vykstančios kupranugarių imtynės. Prie gyvūnų kovų gali būti priskiriami ir dėl pramogos vykdomi kai kurių gyvūnų pjudymai šunimis arba istorinės gladiatorių kovos su laukiniais žvėrimis.
Kai kurios kovų rūšys: bulių, šunų, gaidžių, žiurkių, pjudymas šunimis, rodeo.
Medžioklė ir žvejyba
Medžioklė ir žvejyba, kaip laisvalaikio praleidimo forma, gali būti paverčiama į sportą rengiant medžiotojų ir žvejų varžybas, trofėjų parodas, kuriose geriausiems įteikiami apdovanojimai, ir kitokius renginius.
Gyvūnų gabumų ir savybių konkursai
Dalis gyvūnų sporto šakų siekia parodyti gyvūnų treniravimo kokybę arba tam tikrus kriterijus atitinkančias išvestų veislių savybes. Žirgų gabumus parodantis jojimo sportas yra įtrauktas į olimpines žaidines. Įvairūs šunų pasirodymai, pavyzdžiui, jų gebėjimo suvaldyti avių bandą ar įveikti kliūčių ruoža, yra populiarūs kai kuriose šalyse.
Kritika
Kai kurios gyvūnų gerovės organizacijos kritikuoja gyvūnų sporto šakas dėl jų žiaurumo arba nepakankamo gyvūnų gerovės užtikrinimo. Pavyzdžiui, Amerikos žiauraus elgesio su gyvūnais prevencijos asociacija rekomenduoja nepalaikyti kruvinojo sporto (šunų, gaidžių kautynių), boikotuoti kurtų lenktynes ir rodeo pasirodymus. Gyvūnų teisių šalininkai, kaip kad profesorius Gary Francione, teigia, kad bet koks gyvūnų naudojimas sporte negali būti pateisinamas moraliai, todėl žmonės turėtų rinktis kitokias, gyvūnų neįtraukiančias pasilinksminimo ar laisvalaikio praleidimo formas.
Jerai Grant
Džerajus Grantas (, g. 1989 m. sausio 10 d.) – JAV krepšininkas. Žaidžia vidurio puolėjo ir sunkiojo krašto puolėjo pozicijose.
Karjera
2018 m. liepos 19 d. pasirašė vieno sezono trukmės kontraktą su Klaipėdos „Neptūno“ klubu. Tai jau trečiasis šio krepšininko sezonas uostamiestyje. LKL 2018–2019 m. sezono gruodžio mėnesio naudingiausias žaidėjas. J.Grantas gruodį rinko po 24,3 naudingumo balo per mačą, pelnydamas vidutiniškai po 14,6 taško (88,2 % dvitaškių) ir atkovodamas po 5 kamuolius.
2019 m. birželio 1 d. pasirašė kontraktą su Strasbūro SIG klubu, rungtyniaujančiu Prancūzijos aukščiausioje krepšinio lygoje ir FIBA Čempionų lygoje.
Moron de la Frontera
Moron de la Frontera  – miestas pietų Ispanijoje, Andalūzijoje, Sevilijos provincijoje, 63 km į pietryčius nuo Sevilijos. Veikia karinis aerodromas.
Architektūra
Moron de la Frontera – mauriškos ir viduramžių architektūros miestas. Išlikę ~XI a. Morono pilies griuvėsiai (pilis XVI a. atstatyta, bet 1812 m. sugriauta prancūzų) ir gynybinis bokštas, XVI–XVIII a. bažnyčios: vėlyvosios gotikos Šv. Mykolo (pastatyta 1506–1730 m. buvusios mečetės vietoje), Šv. Pranciškaus Asyžiečio, Švč. Mergelės Marijos Nugalėtojos, Maloningosios Švč. Mergelės Marijos, barokinė Šv. Ignaco Lojolos, Šv. Klaros su vienuolynu. Taip pat yra 1735 m. statytas Fernando Viljalono kultūros centras su plateresko stiliaus fasadu.
Ūkis
Vystoma cemento, keramikos, maisto (alyvuogių aliejaus) pramonė. Miesto apylinkėse plėtojama žemdirbystė (alyvmedžiai, vynmedžiai), gyvulininkystė (galvijai), yra gipso telkinių.
Istorija
Vietovė gyvenama nuo priešistorių laikų. Apylinkėse rasta akmens amžiaus radinių, finikiečių, keltų, iberų kultūrų požymių. Apie 206 m. pr. m. e. vietovė užimta romėnų, vadinta Arunci. Viduramžiais miestas užimtas vizigotų, vėliau – arabų. Ilgą laiką buvo musulmoniško Granados emyrato pasienio miestas, nuo XI a. – taifos sostinė. Maurų laikais miestas buvo žinomas kaip Mawrur („kalva, gūbrys“). Vėliau imtas vadinti „pasienio“ (de la Frontera) Moronu, nes atsidūrė ties maurų ir ispanų žemių riba. XIII a. miestą nukariavo Kastilijos karalius Ferdinandas III. Moron de la Frontera sparčiau plėtėsi nuo XVI a. antros pusės, kai sumažėjo arabų puolimo grėsmė. 1864 m. sujungtas geležinkeliu su Utrera ir Sevilija.
Monkutis
Monkutis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, Seirijų miestelio pietvakarinėje dalyje, į šiaurės rytus nuo kelių ir  sankirtos. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,22 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 146,7 m. Krantai žemi, pelkėti, vietomis apaugę krūmynais. Aplinkui plyti pievos, pastatyti gyvenamieji namai. Ežeras nenutekantis, priklauso Seiros upės baseinui.
Obeliškė
Obeliške vadinami kaimai:
Obelynė (Anykščiai)
Obelynė – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kurklių.
Obelynė (Vilnius)
Obelynė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Visalaukės IV.
Leckavos šv. Lauryno bažnyčia
'''Leckavos šv. Lauryno bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Leckavos miestelyje, Ventos dešiniajame krante, 0,5 km į pietus nuo Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos.
Istorija
Pirmoji katalikų bažnyčia pastatyta 1630 m., nors dar 1622 m. buvo pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia. Katalikus globojo Žemaičių seniūnas Liackis. Vietos gyventojai bažnyčią ir vietovę vadino jo vardu. 1644 m. bažnyčia sudegė. Dvarininkas pastatė kitą, didesnę, ir pakvietė 2 kunigus. Krikšto metrikų knygos pradėtos rašyti nuo 1700 m., santuokų – nuo 1706 m. Bažnyčia 1783 m. sudegė.
1785 m. Adomas Gurskis pastatė naują. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia sudegė. Po karo parapijiečiams ilgai neleista statyti bažnyčios senoje vietoje, todėl 1955 m. (daugiausia grįžusių tremtinių lėšomis) kaime pastatyta laikina. 1958 m. suręsta senoje vietoje, miestelyje.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, su bokšteliu. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia
'''Laižuvos Švč. Trejybės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Laižuvos miestelyje, 0,8 km į pietus nuo Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos. Pastatyta 1884 m., įrengta 1944 m.
Istorija
Mažųjų Dirvėnų valsčiaus 1635 m. inventoriuje minima Laižuvos bažnyčia. 1661 m. pastatyta nauja, įkurta parapija. Ona Pacaitė-Važinskienė bažnyčiai dovanojo 71 valaką žemės su žmonėmis.
1773 m. pastatyta nauja bažnyčia. Laižuvos parapijai Kazimieras Klimavičius 1767 m. išleido lietuvišką katekizmą. Apie 1876 m. klebonu paskirtas Antanas Vienažindys (1841–1892; palaidotas Laižuvos kapinėse) su vargonininku Juozapu Ramanausku (1856–1933 m.) ir parapijiečiais pastatė tvartą, klėtį, suremontavo kleboniją, 1883 m. sumūrijo Kryžiaus kelio stočių koplytėles.
1884 m. vasarą per miestelio gaisrą sudegė bažnyčia, prieglauda ir altarija. Per keletą mėnesių A. Vienažindžio rūpesčiu pastatyta prieglauda, tvartas, laikina bažnyčia kapinėse. Prašyta leisti statyti mūrinę bažnyčią (archit. Ustinas Golinevičius). Leidimas gautas tik 1889 m. Klebonas A. Vienažindys su parapijiečiais ją pastatė 1890–1892 m. Statybos darbams vadovavo meistras iš Latvijos Pranciškus Tramdachas, prižiūrėjo inžinierius iš Jelgavos Kryžanovskis. 1892 m. gegužės 22 d. bažnyčia pašventinta. Laižuvoje 1911–1914 m. klebonavo Juozas Tumas-Vaižgantas.
1944 m. spalio 28 d. traukdamasi Vokietijos kariuomenė bažnyčią susprogdino. Liko tik prieglauda, suremontuota veikia kaip bažnyčia. Iki tol pamaldos vyko Purplių koplyčioje.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, bebokštė.
Obeliškė (Švenčionys)
Obeliškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Švenčionių.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2016–2017 m.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2016–2017 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
---
Šiaurinis plačialūpis raganosis
2018 m. kovo 19 d. duomenimis, buvo likę tik du šio raganosio individai, beje, tik patelės. Atmetus galimybę, kad dar gali kažkur Afrikoje egzistuoti nežinomas ar neapskaitytas šiaurinio plačialūpio raganosio patinas, šis faktas funkciniu požiūriu reiškia porūšio išnykimą. Abi raganosio patelės priklauso Dvūr Kralovės prie Labės (Čekija) zoologijos sodui, tačiau jos gyvena Kenijos Ol Pedžetos (Ol Pejeta) saugomoje teritorijoje ir yra kiaurą parą saugomos ginkluotų sargybinių. Pagal Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos vertinimą, 2011 m. šis porūšis buvo vertinamas kaip „prie kritinės išnykimo ribos (tikėtinai išnykęs laukinėje gamtoje)“.
Ol Pedžetos draustinis
Populiacija zoologijos soduose mažėja, o nelaisvėje šiauriniai plačialūpiai raganosiai retai susilaukia palikuonių. Šiuo metu išlikusios tik dvi patelės: Najin, gimusi nelaisvėje 1989 m., jos tėvas buvo Sudanas. Kita patelė Fatu, yra Najin duktė, taip pat gimusi nelaisvėje 2000 m. Jos tėvas buvo Fautas. Abi patelės nuo 2009 m. gyvena Ol Pedžetos draustinyje, į kurį buvo atgabentos oro transportu iš Čekijos, Dvūr Kralovės zoologijos sodo. Kartu su jomis iš Čekijos buvo pervežti ir du patinai Sunis ir Sudanas. Po transportavimo į Keniją, šie keturi raganosiai buvo nuolat stebimi specialistų ir darbuotojų, gyveno specialiai sukurtuose aptvaruose. Aklimatizacijai praeiti jiems buvo sukurtos 400 × 400 m dydžio saugios zonos. Kad gyvūnai nepatirtų sužalojimų sąveikaudami tarpusavyje, jiems buvo patrumpinti priekiniai ragai, be to, taip suteikta galimybė atgauti natūralias formas. Gyvenant nelaisvėje ragai buvo užaugę dideli ir įgavę lenktas formas, raganosiams juos daug trinant į aptvėrimų kliūtis. Tuo pačiu jiems turėjo būti ir saugiau, nes tokiu būdu mažiau traukė brakonierių dėmesį (juodojoje rinkoje kilogramas ragų kainuoja $50 000). Įrengti radijo siųstuvai ant gyvūnų, kad būtų galima atidžiau stebėti jų buvimo vietas. Ginkluoti sargybiniai juos saugojo visą parą.
Raganosis Sunis, 1980 m. gimęs Dvūr Kralovėje, 2014 m. nugaišo Ol Pedžetos draustinyje dėl natūralių priežasčių. Sudanas, laukinėje gamtoje sugautas 1975 m., gyvenimą baigė 2018 m. kovo 19 d. Draustinio veterinarai buvo priversti jį užmigdyti. 2017 m. į vieną iš kojų įsimetė infekcija, gyvūno būklė prastėjo, nepaisant dedamų pastangų išgydyti. Raganosis buvo jau pasenęs, kentė skausmus, nebegalėjo atsikelti. Paimta genetinės medžiagos, tikintis ateityje pratęsti populiacijos gyvavimą.
Obelinė (Vilnius)
Obelinė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 12 km nuo Maišiagalos, 2,5 km į pietvakarius nuo Pikeliškių, netoli Raudonosios balos ir Melkio ežero.
Obeliškė (Zarasai)
Obeliškė – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Magučių, į rytus nuo Samanio ežero.
Obelinė (Sasnava)
Obelinė – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Sasnavos, Varnabūdės girioje, prie Sasnos upelio. Praeina kelias. Kolektyviniai sodai (SB „Obelinė“). Yra paminklas buvusios Gustaičių sodybos vietoje.
Gyventojai
thumb|left|250px|A. Gustaičio sodybvietė thumb|left|250px|Paminklas Antanui Gustaičiui
Obeliškiai (Vilkaviškis)
Obeliškiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Šikšnių.
Istorija
XX a. sovietmečiu panaikintas kaimas, 2018 m. vėl oficialiai atkurtas.
Miškinis (Lazdijų r.)
Miškinis arba Meškinė – ežerėlis Lietuvoje, Lazdijų rajone, Šventežerio miestelio pietinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,13 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 160 m. Krantai neaukšti, sausi, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti pievos, dirbami laukai, pastatyti ūkinės paskirties pastatai. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Raišupio intako Nemajūnės baseinui.
Trinidadiečiai ir tobagiečiai
Trinidadiečiai ir tobagiečiai (, šnek. Trinis, Trinbagonians) – kreolinė tauta, susidariusi Trinidado ir Tobago salose, esančiose Karibų jūroje. Kreolinės kilmės Trinidado ir Tobago gyventojai sudaro apie trečdalį šalies populiacijos. Taip pat gyvena išeivijoje JAV, Junginėje Karalystėje, Kanadoje, mažiau – Venesueloje, Australijoje.
Trinidado ir Tobago tautinė sudėtis labai marga, todėl tikslus kreolų skaičius nežinomas. 2011 m. 36,3 % šalies gyventojų buvo juodieji, 24,2 % – mišrios rasės (daugiausia mulatai), 0,63 % – baltieji (anglų, prancūzų kilmės). Likusį daugiau nei trečdalį gyventojų sudaro kreolams nepriskirtini Trinidado ir Tobago indai.
Dauguma kreolų yra krikščionys, priklausantys įvairiausioms bažnyčioms (katalikai, presbiterionai, anglikonai, metodistai, sekmininkai, baptistai ir kt.), yra bahajų, rastafarių, Jehovos liudytojų, išlikę afrikietiškų tikėjimų fragmentų. Vartoja šiek tiek skirtingas Trinidado bei Tobago salų kreolines kalbas, taip pat anglų kalbą.
Trinidadiečių ir tobagiečių pagrindą sudaro XVI–XIX a. ispanų ir britų užvežtų vergų iš Afrikos palikuonys, dalinai susimaišę su baltaisiais, ypač ispanais. Kreolai kilę daugiausia iš igbų, kongų, ibibijų ir malinkų. Didelė dalis kilę ne tiesiai iš Afrikos kraštų, bet į Trinidadą ir Tobagą patekę jau iš Gvadalupės, Martinikos, Grenados, Sent Vinsento
Verčiasi naftos, lengvąja, maisto pramone, dirba žemės ūkyje (augina cukranendres, kakavą, kavą, ryžius, vaisius ir kt.).
Kaip ir kitoms karibų tautoms, trinidadiečiams ir tobagiečiams būdinga afrikietiškos ir europietiškos kultūrų sampyna. Tradicinis afrikietiškas paveldas labiausiai reiškiasi muzikoje, šokiuose. Būdingos liaudies dainos, vadinamos kalipso, plieninių būgnų ansambliai. Rengia spalvingus karnavalus.
Rubikų šv. Roko bažnyčia
'''Rubikų šv. Roko bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Rubikų kaime.
Istorija
1863 m. sukilimo aukoms atminti Rubikuose buvo pastatyta koplytėlė. 1935–1936 m. suręsta medinė bažnyčia (Sedos parapijos filija).
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, vienanavė. Stogo galuose pastatyti bokšteliai. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora medinių statinių. Šalia bažnyčios – medinė varpinė.
Trinidado ir Tobago indai
Trinidado ir Tobago indai – Trinidado ir Tobago tautinė bendruomenė, susidariusi iš gausios indų išeivijos. Populiacija – apie 0,66 mln. žmonių. Dauguma susitelkę Trinidado salos vakaruose, taip pat gyvena užsienyje – JAV, Kanadoje, Jungtinėje Karalystėje. Vartoja vietinę hindustani tarmių atmainą, taip pat anglų kalbą (ir kreolinę jos atmainą). Apie pusė Trinidado ir Tobago indų yra hinduistai, kiti – musulmonai (11,6 %), sekmininkai ir kiti charizmatikai (9,6 %), katalikai (6,5 %), presbiterionai (5,6 %), yra kitų krikščionių, džainų, sikhų, bahajų.
Trinidado ir Tobago indai susiklostė iš XIX a. vid. – XX a. pr. į Trinidadą atvežtų kontraktinių darbininkų iš Indijos. Tai buvo daugiausia hindikalbiai, kilę iš Indo–Gangos lygumos sričių (Šiaurės vakarų provincijų, Avadho, Biharo). Uždraudus vergovę Britų imperijoje, Trinidade pritrūko darbininkų, todėl jie vežti iš Indijos. Ten į darbus pusiau vergiškomis sąlygomis užsirašė daugiausia žemakasčiai, beturčiai indai. Į salą iš viso buvo įvežta 143 tūkst. žmonių, dauguma jų čia ir pasiliko gyventi.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2017–2018 m.
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2017–2018 m.
Trinidado ir Tobago indai
Dirba žemės ūkyje (dažnai gyvena uždarose žemdirbių bendruomenėse), prekyboje, pervežime, samdomus darbus.
Trinidado ir Tobago indai išlaikė didelę dalį indiškų papročių, rasiškai ir kultūriškai mažai maišosi su Trinidado ir Tobago kreolais. Hiduistai švenčia divali ir holi (phagvos) šventes, musulmonai – moharamą (ši šventė persimaišo su trinidadietiškomis).
Dramblio Kaulo Kranto futbolo varžybos 2017–2018 m.
Finalo rungtynės
---
Pagrindinis rungtynių laikas baigėsi esant lygiam rezultatui 1-1. Rungtynės buvo pratęstos, tačiau rezultatas nepakito. Baudinių seriją laimėjo ASEC Mimosas (5 – 3) ir iškovojo šalies taurę.
Obeliškis
Obeliškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Obelių.
Tirkšlių Kristaus Karaliaus bažnyčia
Tirkšlių Kristaus Karaliaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Tirkšlių miestelyje, prie kelio.
Parapijoje stovi Tirkšlių kapinių koplyčia, Geidžių šv. Onos koplyčia, aptarnaujama Lėlaičių šv. Roko koplyčia.
miniatiūra|240px|left|Bažnyčios interjeras
Istorija
Tirkšlių bažnyčiai 1612 m. dovanota žemės. 1616 m. Ldk Zigmantas Vaza paragino Tirkšlių seniūną E. Fitingą pastatyti bažnyčią. 1750 m. įsteigta parapinė mokykla.
Obuchovka
Obuchovka – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žaslių.
Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija
thumb|Konvencijos šalys Europos žmogaus teisių konvencija (EŽTK; oficialus pavadinimas – Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija) – tai daugiašalė tarptautinė sutartis, kuri skirta žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugai Europoje. Europos žmogaus teisių konvencija buvo pasirašyta 12 Europos Tarybos valstybių narių 1950 metų lapkričio 4 dieną, o įsigaliojo 1953 metų rugsėjo 3 dieną, kada dokumentą ratifikavo reikalaujamas valstybių skaičius (10 valstybių). Prie Konvencijos yra prisijungusios 47 Europos Tarybos valstybės narės, kuriose gyvena virš 800 milijonų žmonių, šios tarptautinės sutarties pasirašymas yra stojimo į Europos Tarybą būtina sąlyga.
Tirkšlių Kristaus Karaliaus bažnyčia
Istorija
1766 m. pastatyta nauja bažnyčia. Tirkšlių klebonas Petras Lukauskis po 1863 m. sukilimo ištremtas į Tobolską, nuo 1871 m. gyveno Kazanėje. 1936 m. liepos 1 d. bažnyčia su varpine ir varpais sudegė. Iš ugnies pavyko išgelbėti kai kuriuos šventųjų paveikslus ir statulas, 4 krucifiksus, dalį senojo parapijos archyvo. Išlikusios senienos klebono Antano Šimkaus dėka buvo išsaugotos, perkeltos į kapinių koplyčią. 1937 m. parapijai priklausė 5122 katalikai.
1937–1939 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją suprojektavo Vaclovas Michnevičius, techninę priežiūrą vykdė inžinierius Stasys Bukovskis. Statyba rūpinosi kunigas Antanas Kiela (1899–1983 m., palaidotas Tirkšlių kapinėse netoli koplyčios). Jis 1950–1955 m. ištremtas į Rusiją. Klebonas Bronislovas Burneikis (1923–1991) pastatė kleboniją. Bažnyčios bokšte buvo pakabintas 1297 kg sveriantis varpas, 1939 m. nulietas Liepojoje. 1939 m. naująją bažnyčią konsekravo vyskupas Justinas Staugaitis.
2020 m. pradėtas bažnyčios remontas (paklotos šildomos grindys ir kt.).
Architektūra
Bažnyčia neogotikinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside.
Obeniai
Obeniai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km nuo Naujųjų Kietaviškių.
Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija
Europos žmogaus teisių konvencijos narės įsipareigojo laiduoti Konvencijoje apibrėžtas teises ir laisves visiems jų jurisdikcijoje esantiems asmenims. Konvencijos pagrindu buvo įsteigtas Europos Žmogaus Teisių Teismas (buveinė Strasbūre), prižiūrintis, kad valstybės narės laikytųsi Konvencijos nuostatų. Į Europos Žmogaus Teisių Teismą asmuo gali kreiptis, jeigu jo atžvilgiu valstybė padaro Konvencijoje numatytos teisės ar laisvės pažeidimą (vad. individualūs skundai). Taip pat viena valstybė narė gali pareikšti ieškinį dėl kitos valstybės narės padaryto Konvencijos pažeidimo (vad. tarpvalstybiniai skundai). Teismo sprendimai, kuriais nustatomi konvencijos pažeidimai, valstybėms narėms yra privalomi. Tai, kaip valstybės narės vykdo Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimus, prižiūri Europos Tarybos Ministrų Komitetas. Europos Tarybos Ministrų Komiteto prašymu Europos Žmogaus Teisių Teismas teikia rekomendacines nuomones, susijusias su Konvencijos aiškinimu.
Europos žmogaus teisių konvencija įvardijama kaip veiksmingiausia ir pažangiausia tarptautinio lygmens žmogaus teisių apsaugos sistema. Konvencija žymėjo didelius pokyčius tarptautinėje teisėje – pirmą kartą tarptautinės teisės istorijoje individas įgijo realias galimybes ginti savo teises tarptautiniu lygiu, teikdamas skundą tarptautiniam teismui. Priėmus Europos žmogaus teisių konvenciją, žmogaus teisės iš neapibrėžtų principų virto konkrečiais teisiniais įsipareigojimais, kurių laikymąsi buvo patikėta prižiūrėti specialioms tarptautinėms institucijoms.
Obšrūtėliai
Obšrūtėliai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 6 km nuo Šunskų.
Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija
Istorija
thumb|[[Ukraina|Ukrainos pašto ženklas, skirtas paminėti Konvencijos 60 metų sukakčiai]] Regioninė žmogaus teisių apsaugos sistema Europoje buvo pradėta kurti siekiant reaguoti į dvi problemas. Pirma, pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, Sąjungininkai siekė įgyvendinti plačią veiksmų programą žmogaus teisių srityje, ir Europos Žmogaus teisių konvencija, paremta Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos idėjomis, sudarė minėtosios programos dalį. Buvo tikima, kad tokia programa ateityje padės išvengti rimčiausių žmogaus teisių pažeidimų, įvykusių Antrojo pasaulinio karo metu (kaip antai holokaustas). Antra, Konvencija buvo pradėta rengti, kai Rytų Europoje įsigalėjo komunistinė santvarka, tad šiuo žmogaus teisių dokumentu taip pat norėta pasipriešinti komunizmo įtakos neigiamiems padariniams.
Konvencijos tekstas buvo parengtas Europos Tarybos po Antrojo pasaulinio karo, kai Hagos kongrese įvairių sričių atstovai iš visos Europos išsakė savo ryžtą imtis bendrų veiksmų siekiant užtikrinti taiką. 1949 metų vasarą virš 100 parlamentarų iš 12 Europos Tarybos narių pirmą kartą susirinko Strasbūre į Europos Tarybos Parlamentinę Asamblėją. Susirinkusi Parlamentinė Asamblėja prioritetais laikė regioninio žmogaus teisių apsaugos dokumento rengimą ir įgyvendinančio tą dokumentą Teismo steigimą. Buvęs Prancūzijos ministras Pierre-Henri Teitgen pateikė pranešimą Parlamentinei Asamblėjai, siūlydamas saugotinų teisių katalogą, kuris buvo sudarytas iš kai kurių Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje įtvirtintų teisių. Taip pat pranešėjas apibūdino, kaip galėtų veikti saugomų teisių įgyvendinimo teisminis mechanizmas. Po intensyvių derybų Asamblėja išsiuntė savo galutinį siūlymą Europos Tarybos Ministrų komitetui, o šis sušaukė ekspertų grupę, kuri ir parengė pačios Konvencijos tekstą.
Konvencijos tekstas atspindi tradicinę pilietinių teisių traktuotę, atsižvelgiant į Jungtinės Karalystės, Prancūzijos ir kitų Europos Tarybos narių patirtį. Konvencija buvo pateikta pasirašymui Romoje, 1950 m. lapkričio 4 d. Ji įsigaliojo 1953 m. rugsėjo 3 d. Konvencijos laikymąsi prižiūri Strasbūro Europos Žmogaus Teisių Teismas ir Europos Taryba. Iki 1998 metų Konvencijos laikymosi priežiūrą atliko ir Europos Žmogaus Teisių Komisija, kuri nebefunkcionuoja nuo Konvencijos 11 protokolo įsigaliojimo.
Konvencijos turinys
thumb|right|[[Europos Žmogaus Teisių Teismas taiko Europos žmogaus teisių konvenciją ir taip gina žmogaus teises]]
Europos žmogaus teisių konvenciją sudaro 59 straipsniai ir preambulė. Konvencijos straipsniai išdėstyti trijuose skyriuose: pirmajame („Teisės ir laisvės“) įtvirtintos Konvencijos ginamos teisės ir laisvės, antras skyrius („Europos Žmogaus Teisių Teismas“) reglamentuoja Europos Žmogaus Teisių Teismo jurisdikciją, trečias skyrius („kitos nuostatos“) apibrėžia Konvencijos taikymo teritorijose sąlygas, nustato prisijungimo prie Konvencijos tvarką, taip pat įtvirtina kai kurias kitas svarbias nuostatas.
Europos žmogaus teisių konvencija įtvirtina šias teises ir laisves: teisę į gyvybę, kankinimų, žiauraus, nežmoniško ar orumą žeminančio elgesio ir tokio baudimo draudimą, vergijos ir priverčiamojo darbo draudimą, teisę į laisvę ir saugumą, teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, teisę į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą, minties, sąžinės ir religijos laisvę, saviraiškos laisvę, susirinkimų ir asociacijos laisvę, teisę į santuoką, teisę į veiksmingą teisinės gynybos priemonę.
Teisė į gyvybę
Teisę į gyvybę įtvirtina Konvencijos 2 straipsnis. Teisė į gyvybę yra pamatinė žmogaus teisė, nuo kurios negalima nukrypti net ir karo ar kitos nepaprastosios padėties atveju. Kaip ir kankinimų draudimas, ši teisė atspindi vieną iš pagrindinių vertybių, svarbių demokratinėms bendruomenėms, sudarančioms Europos Tarybą. Dėl šios priežasties aplinkybės, kurios gali pateisinti gyvybės atėmimą pagal 2 straipsnį, turi būti aiškinamos siaurai. 2 straipsnis numato ne tik neigiamą pareigą neatimti gyvybės, bet ir teigiamą įpareigojimą saugoti gyvybę. Tam tikrais atvejais 2 straipsnis taikomas ne tik tyčiniam, bet ir neatsargiam gyvybės atėmimui.
Siekiant apsaugoti gyvybę, reikalaujama, kad galiotų veiksminga baudžiamoji teisė, atgrasanti nuo gyvybės atėmimo. Baudžiamoji atsakomybė turi būti numatyta ir už didelį neatsargumą, jeigu jis sukelia mirtį. Neatsargaus gyvybės atėmimo atveju tam tikrais atvejais gali pakakti ir civilinės atsakomybės. 2 straipsnis nereikalauja nusikaltimu laikyti pasyvios eutanazijos, kai asmeniui leidžiama mirti neteikiant jam reikiamo gydymo. Kita vertus, kol kas nėra aišku, ar 2 straipsnis reikalauja, kad nusikaltimu būtų laikoma aktyvi savanoriška eutanazija, kai mirtį sukelia aktyvūs kito asmens veiksmai, gavus mirti siekiančio asmens sutikimą. 2 straipsnis nesuteikia teisės į mirtį. Dėl šios priežasties 2 straipsnio pažeidimu nelaikoma situacija, kai už padėjimą nusižudyti valstybės teisės aktai numato baudžiamąją atsakomybę. Amnestijos taikymas už nužudymą nuteistiems asmenims nelaikomas 2 straipsnio pažeidimu, išskyrus atvejus, kai amnestijos aktas yra dalis bendros praktikos, kuria siekiama sistemingai užkirsti kelią nužudymus padariusių asmenų baudžiamajam persekiojimui.
Siekiant užtikrinti 2 straipsnio laikymąsi, veiklai, kuri gali sukelti grėsmę gyvybei, turi būti taikomas tinkamas reguliavimas, siekiant, kad mirtinos žalos rizika būtų sumažinta iki minimumo. Teisinė ir administracinė sistema turi griežtai apibrėžti aplinkybes, kada valstybės pareigūnai gali naudoti jėgą ir šaunamuosius ginklus, ir užtikrinti tarptautinių standartų laikymąsi šioje srityje. Teisinis reguliavimas taip pat turi įpareigoti tiek viešąsias, tiek privačias ligonines imtis priemonių, kad būtų saugoma pacientų gyvybė.
Pagal 2 straipsnį turi būti užtikrintas gyvybę saugantis teisėsaugos mechanizmas, kurio pagrindinis elementas yra efektyvi teisminė sistema. Pozityvi pareiga užtikrinti teisę į gyvybę reikalauja, kad sveikatos priežiūros paslaugų srityje veiktų nepriklausoma ir veiksminga teisminė sistema, kuri turėtų užtikrinti, kad būtų nustatytos pacientų mirčių priežastys, ir atsakytų tie, kas sukėlė mirtį. Medicininio neatsargumo atveju tam, kad būtų įgyvendinta pozityvi pareiga užtikrinti teisę į gyvybę, gali pakakti civilinės arba administracinės ir drausminės atsakomybės gyvybę atėmusiam asmeniui.
2 straipsnyje numatyta pareiga saugoti gyvybę taip pat reikalauja imtis tam tikrų prevencinių priemonių. Pagal 2 straipsnį valstybė privalo padaryti viską, ko gali būti iš jos pagrįstai reikalaujama, siekiant užkirsti kelią grėsmei asmens gyvybei. Valstybė turi imtis prevencinių priemonių, kad asmens gyvybė būtų apsaugota nuo kito asmens nusikalstamos veikos. 2 straipsnis reikalauja, kad valstybė imtųsi protingų priemonių, siekiant apsaugoti sulaikytus asmenis nuo realaus ir tiesioginio pavojaus dėl kitų sulaikytųjų veiksmų, kurie kelia grėsmę gyvybei. Be to, pagal 2 straipsnį valstybė privalo taikyti prevencines priemones, siekiant užkirsti kelią sulaikytųjų asmenų savižudybėms. Teisės į gyvybę pažeidimu taip pat gali būti laikomas atsisakymas paleisti kalinį, jeigu dėl to sumažėja tokio kalinio gyvenimo trukmė. Pagal 2 straipsnį valstybė turi imtis prevencinių priemonių, kad asmuo būtų apsaugotas nuo grėsmės gyvybei, kurią sukelia kiti viešoje vietoje rūkantys asmenys.
2 straipsnis taip pat įpareigoja valstybę tirti mirties atvejus, kai mirtis nėra natūrali. Kita vertus, nacionaliniai teismai privalo atidžiai nagrinėti atitinkamas bylas ir priimti nuosprendžius, kurie turėtų atgrasomąjį poveikį.
Valstybė gali būti pripažinta pažeidusi 2 straipsnį, net jeigu konkrečiu atveju asmuo nemirė, bet jo gyvybei buvo iškilusi reali grėsmė.
Į klausimą, ar 2 straipsnis saugo negimusio vaiko gyvybę, kol kas nėra galutinio atsakymo. Europos Žmogaus Teisių Teismas nurodė, kad Europos lygmeniu nėra teisinio, medicininio, etinio ar religinio sutarimo, kada prasideda gyvybė. Todėl tam tikra apimtimi šioje srityje valstybės gali veikti savo nuožiūra.
2 straipsnis draudžia valstybei atimti gyvybę, kai nėra tenkinama viena iš keturių šiame straipsnyje įtvirtintų išimčių. Draudimas taikomas tyčiniam ar netyčiniam gyvybės atėmimui, kurį sukelia policija, kariuomenė ar kiti valstybės agentai. Pirma išimtis iš draudimo atimti gyvybę susijusi su mirties bausme. Rengiant Konvenciją mirties bausmė buvo paplitusi Europoje, tačiau nuo to laiko padėtis iš esmės pasikeitė ir dabar mirties bausmė taikos metu yra panaikinta visose Europos Tarybos valstybėse narėse, išskyrus Rusiją (tačiau Rusijoje taikomas moratoriumas). Šeštasis Konvencijos protokolas reikalauja mirties bausmės panaikinimo taikos metu, o tryliktasis protokolas nustato mirties panaikinimą taip pat ir esant karui. 2 straipsnis numato dar tris atvejus, kai valstybės sukeltas gyvybės atėmimas nepanaudojant daugiau jėgos negu neišvengiamai būtina yra pateisinamas: a) ginant asmenį nuo neteisėto smurto; b) teisėtai suimant arba sutrukdant teisėtai sulaikytam asmeniui pabėgti; c) pagal įstatymą malšinant riaušes ar sukilimą.
Kankinimo uždraudimas
Konvencijos 3 straipsnis draudžia kankinimą, nežmonišką ar žeminantį žmogaus orumą elgesį bei tokias bausmes. 3 straipsnis, Europos Žmogaus Teisių Teismo teigimu, gina pamatines demokratinės visuomenės vertybes. Konvencija draudžia atitinkamą elgesį bet kokiomis aplinkybėmis be jokių išimčių, net, pavyzdžiui, kovojant su terorizmu ar organizuotu nusikalstamumu. 3 straipsnis, viena vertus, įpareigoja valstybę susilaikyti nuo kankinimo, nežmoniško ar žeminančio žmogaus orumą elgesio ar bausmių. Valstybė atsako už policijos, saugumo pajėgų ir kitų jos žinioje esančių pareigūnų veiksmus. Kita vertus, valstybei kyla pareiga atlikti įtariamo 3 straipsnį pažeidžiančio elgesio oficialų tyrimą ir nustačius pažeidimus – nubausti kaltus asmenis. Valstybė taip pat privalo taikyti prevencines priemones ir mechanizmus, kurie saugotų nuo kankinimo, nežmoniško ar žeminančio žmogaus orumą elgesio visus jos jurisdikcijoje esančius žmones, net jei dėl 3 straipsnį pažeidžiančio elgesio kalti privatūs asmenys. Pastarąją valstybės pareigą Europos Žmogaus Teisių Teismas suformulavo byloje, kurioje patėvis stipriai sumušė posūnį, bet už tai nebuvo nubaustas, nes Jungtinės Karalystės įstatymai leido išteisinti asmenis, taikiusius bausmę savo vaiko atžvilgiu. Europos Žmogaus Teisių Teismas pripažino, kad tokia Jungtinės Karalystės teisinė sistema užkirto kelią asmenų apsaugai nuo draudžiamo elgesio ir pažeidė 3 straipsnį.
Tam, kad būtų taikomas 3 straipsnis, elgesys turi pasiekti tam tikrą sunkumo lygį. Elgesio sunkumo vertinimas yra santykinis ir priklauso nuo visų bylos aplinkybių, tokių kaip elgesio trukmė, jo fizinis ir psichinis poveikis žmogui ir nukentėjusio asmens lytis, amžius bei sveikatos būklė. Kankinimu laikomas tikslingas nežmoniškas elgesys, kuris sukelia labai dideles ir žiaurias kančias. 3 straipsnio prasme kankinimas skiriasi nuo nežmoniško ir žeminančio žmogaus orumą elgesio kančių intensyvumu. Kankinimu laikomas elgesys, kuris turi tikslą, tokį, kaip, pavyzdžiui, nubaudimas, informacijos ar prisipažinimo gavimas. Europos Žmogaus Teisių Teismo praktikoje kankinimais buvo pripažinti šie veiksmai ar jų kombinacijos: mušimas, elektrošoko naudojimas, grasinimai nužudyti ar panaudoti seksualinę prievartą, priverstinis maitinimas žiauriu ir žeminančiu būdu, žaginimas. Europos Žmogaus Teisių Teismo praktikoje nežmonišku buvo pripažintas toks elgesys, kuris, be kita ko, buvo iš anksto suplanuotas, taikomas nenutrūkstamai kelias valandas ir sukėlęs realius kūno sužeidimus arba inensyvias fizines ir psichines kančias. Daugeliu atveju nežmoniškas elgesys buvo konstatuotas asmenų sulaikymo kontekste, tačiau nežmoniškas elgesys gali nebūtinai būti susijęs su sulaikymu. Pavyzdžiui, Europos Žmogaus Teisių Teismas pripažino nežmonišku elgesiu gyvenamųjų namų sunaikinimą, kurį įvykdė saugumo pajėgos. Žeminančiu žmogaus orumą laikomas elgesys, kuris sukelia nukentėjusiesiems baimę, skausmą ir nepilnavertiškumo jausmą, ir taip juos pažemina. Taip pat žeminantis žmogaus orumą elgesys apibūdinamas kaip nukentėjusiojo fizinio ir moralinio pasipriešinimo palaužimas arba asmens vertimas elgtis prieš jo valią. Žeminančiu žmogaus orumą elgesiu buvo pripažintas fizinės bausmės pritaikymas penkiolikmečiui paaugliui: du policininkai jį laikė, o trečiasis nurodė nuleisti kelnes ir apatines kelnaites ir sudavė jam tris smūgius su rykšte paauglio tėvo akivaizdoje
Pažeminimas būdingas bet kuriai bausmei ar sulaikymui. Tačiau sulaikytas ar bausmę atliekantis asmuo gali remtis 3 straipsniu tik tada, kai su bausme ar sulaikymu susijęs pažeminimas yra didesnis, nei įprastai. Fizinės jėgos naudojimas asmens atžvilgiu, kurio laisvė yra apribota, kai toks jėgos panaudojimas nėra griežtai sąlygotas asmens elgesio, pažeidžia 3 straipsnį. 3 straipsnis gali būti pažeidžiamas ne tik aktyviais pareigūnų veiksmais, bet ir sudarant nežmoniškas ar žmogaus orumą žeminančias įkalinimo sąlygas. Pavyzdžiui, 3 straipsnio draudimą gali pažeisti tokios sulaikymo sąlygos, kai sulaikytajam nesuteikiamos adekvačios miego priemonės, sanitarinės sąlygos, šildymas, maistas, kontaktai su išoriniu pasauliu. Taip pat pagal 3 straipsnį sulaikytajam turi būti prieinamos tinkamos sveikatos priežiūros paslaugos.
Pagal 3 straipsnį asmens ekstradicija į kitą valstybę, kai yra reali grėsmė, kad jis ten gali patirti nežmonišką ar žeminantį žmogaus orumą elgesį ar bausmę, gali užtraukti atsakomybę valstybei, kuri išdavė šį asmenį.
Konvencijos protokolai
Konvencijos nustatytą apsaugos mechanizmą keitė protokolai. Kai kurie iš jų įtvirtino naujas teises, nenumatytas pirminiame Konvencijos tekste.
ASEC Mimosas
ASEC Mimosas – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Dramblio Kaulo Kranto lygoje. Klubas įsikūręs Abidžane.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1948 m. Daugkartiniai šalies čempionai.