cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tana (ežeras)
Tana (, Ṭānā Hāyḳ), dar vadinamas Cana (gezas ጻና, Ṣānā) ar Dembėja – ežeras Rytų Afrikoje, Etiopijoje. Telkšo Etiopijos kalnyne, tektoninėje įduboje, 1788 m aukštyje virš jūros lygio. Ežero plotas priklauso nuo sezono ir svyruoja tarp 2000-3000 km². Tai didžiausias šalies ežeras. Jo ilgis 75 km, plotis apie 70 km. Daug salų (didžiausia – Deras, 16 km²). Suteka nemažai upių, jų tarpe Mažasis Abajus, o išteka Žydrasis Nilas (vadinamas Abajumi). Žvejyba (1454 t/m.). Tanos ežeras laivuojamas. Pagrindinės prieplaukos – Gorgora, Bahir Daras.
Panamos sąsmauka
Istorija
Auksas ir sidabras iš Peru vicekaralystės buvo gabenamas per sąsmauką iki Portobelo uosto iš kurio Ispanijos laivai plukdė lobius į Europą.
1908 m.
Mirtys
Nedatuota
Panamos sąsmauka
Istorija
1698–1699 m. Škotija nesėkmingai bandė sąsmaukoje įsteigti koloniją (Darieno planas).
1908 m.
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Panamos sąsmauka
Istorija
Ferdinand de Lesseps, inžinierius vadovavęs Sueco kanalo statyboms, 1890–1899 m. nesėmingai bandė iškasti Panamos kanalą.
Vedriai
Vedriai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, kairiajame Akmenos upės krante, abipus magistralės. Kaime, prie Akmenos ir Akmenyno santakos stūkso Vedrių piliakalnis, smarkiai paplautas ir daug nuošliaužų patyręs, bet labai didelis.
Slabada (Molėtai)
Slabada – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Arnionių I.
Panamos sąsmauka
Istorija
1903 m. Panama paskelbė nepriklausomybę.
Slabada (Molėtai)
Istorija
Kaimas užrašytas 1859 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje.
Laukuvos seniūnija
Laukuvos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šilalės rajono savivaldybės šiaurėje.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 6 seniūnaitijos:
Panamos sąsmauka
Istorija
1904–1914 m. JAV iškasė Panamos kanalą.
Geologija
Šiaurės ir pietų Amerikos atsiskyrė juros periode, skylant Pangėjos superkontinentui.
Panamos sąsmauka pradėjo formuotis kai dėl plokščių judėjimo Ramiojo vandenyno plokštė susidurė su Karibų plokšte, pradėjo formuotis povandeniniai ugnikalniai. Pirmieji ugnikalniai pasiekė jūros paviršių ir sukūrė salas prieš 15 mln metų.
Laikui bėgant vandenyno srovių sąnašos pildė tarpus tarp naujai susiformavusių salų. Prieš 3 mln metų jos galutinai užpildė tarpus tarp salų ir susiformavo Panamos sąsmauka.
Sąsmaukos susiformavimas laikomas vienu svarbiausių geologinių įvykių per pastaruosius 60 mln metų. Sąsmaukai atskyrus vandenynus pasikeitė vandenynų srovės, susiformavo Golfo srovė, smarkiai atšilo Europos klimatas. Abiejų vandenynų vandenim nebesimaišant, Atlantas tapo sūresnis.
Manoma kad šiltos ir drėgnos oro masės virš šiaurės Europos paskatino Arkties ledynų formavimasi ir vėliau Pleistocene vykusius ledynmečius.
Vedriai
Etimologija
Liaudies etimologija per padavimus kaimo vardą sieja su švedais, kurie galėję kadaise šeiminkauti ant piliakalnio.
Sinčolagva
Sinčolagva  – užgesęs ugnikalnis Anduose, Ekvadore, Pičinčos provincijoje, į pietryčius nuo Kito. Aukštis – 3749 m. Greta stūkso dar keli ugnikalniai – Pasočoa, Ruminjavis ir Kotopaksis. Nuo jų skiria gilus ir derlingas slėnis.
Įeina į Kotopaksio nacionalinį parką.
Gaška
Gaška − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gaškienė (ištekėjusi moteris) ir Gaškaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Alfredas Stasys Nausėda
Alfredas Stasys Nausėda (g. 1950 m. birželio 17 d.) – Lietuvos ir Šilutės rajono visuomenės bei politinis veikėjas.
Biografija
1961 m. baigė Stubrių pradinę mokyklą, 1965 m. – Katyčių aštuonmetę mokyklą, 1969 m. – Rietavo tarybinį ūkį-technikumą, 1976 m. – Lietuvos žemės ūkio akademiją.
1976–1978 m. Šilutės rajono žemės ūkio valdybos vyresnysis energetikas. 1978–1988 m. Juknaičių eksperimentinio ūkio vyriausiasis inžinierius, 1988–1993 m. Rusnės žuvininkystės ūkio vyriausiasis inžinierius. 1993–1995 m. Šilutės rajono žemės ūkio skyriaus vyresnysis specialistas, 1995–2002 m. Šilutės rajono žemės ūkio valdybos viršininkas. 2002–2015 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos Kaimo reikalų skyriaus vedėjas.
1995–1997 m., 2002 m. gruodžio mėn. – 2003 m. kovo mėn. ir 2015–2016 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 2016 m. Seimo narys.
1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, 2001–2016 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šilutės rajono skyriaus, nuo 2016 m. Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos narys.
Dukros iš pirmosios santuokos su Augenija Nausėdiene (1948-1999): Daiva, Laima ir Rima. Antroji žmona Vitalija, sūnus Saulius.
Publijus Kornelijus Tacitas
Publijus (arba Gajus, Kornelijus Tacitas, 56 m. Umbrijoje – 117 m.) – Romos imperijos rašytojas, istorikas, politinis veikėjas.
Tacitas gimė viename iš italikų miestų Umbrijoje, raitelio šeimoje. Oratorystės meno įgūdžiai suteikė Tacitui galimybę kilti karjeros laiptais. Iš pradžių jam buvo suteikta kvestūra, 97 m. jis tapo Romos konsulas, o 111–112 m. buvo Azijos provincijos prokonsulas.
Kūryba
Veikalai:
Veikale „Julijaus Agrikolos gyvenimas“ aprašoma Britanija; čia Tacitas labai tikslai nusako salos padėtį, o paminėdamas, kad ji yra priešais Galiją, priduria, jog „dargi matoma ten“. Pasakodamas apie šių kraštų gyventojus, jų dainų sukeliamą įspūdį, rašo taip, tarsi pats būtų jų klausęsis. Tai verčia manyti, ar tik jis nebus keliavęs per tas vietas. Vis dėlto šių kraštų geografinę padėtį Tacitas nusako nepakankamai išsamiai. Jis dar nepateikia geografinių vietovardžių, nėra žinių apie kraštus į rytus nuo Vyslos.
Tacitas yra vienas iškiliausių ir svarbiausių Romos imperijos istorikų. Kūrinyje „Julijaus Agrikolos gyvenimas“ Tacitas pateikia savo uošvio, garsaus romėnų karvedžio Gnėjaus Julijaus Agrikolos gyvenimo aprašymą. Kiti du svarbūs Gajaus Kornelijaus Tacito istoriniai veikalai – „Istorijos“ ir „Analai“. Kūrinys „Istorijos“ buvo sudarytas iš 14 knygų, jame dėstomi 69 – 96 m. Romos istorijos įvykiai, pasakojimas baigiamas Romos imperatoriaus Domiciano mirtimi. Iš šio stambaus veikalo mūsų dienas pasiekė pirmosios keturios knygos bei penktosios knygos pradžia. Garsiausias Tacito kūrinys – „Analai“. „Analus“ sudaro 16 knygų. Solidžiausiame istoriko veikale pasakojami įvykiai nuo imperatoriaus Augusto Oktaviano mirties iki Julijų – Klaudijų dinastijos pabaigos. Mūsų nepasiekė „Analų“ 7 – 10 knygos, taip pat nepilnai išliko penktoji knyga bei nėra šešioliktosios knygos pabaigos.
Nearistokratiškos kilmės Tacitas geriausiai išreiškė Romos imperijos laikų gęstančios diduomenės pasaulėžiūrą. Istorikas idealizavo praeitį, manė, kad Dvylikos lentelių įstatymai buvo paskutinė teisingos teisės išraiška Romos istorijoje. Tacito veikalų centre – imperatorius ir imperatoriaus rūmų gyvenimas. Tacitas stengėsi rašyti objektyviai, tačiau jo darbuose didaktiškumas išreikštas ryškiau nei Polibijaus ir Tito Livijaus veikaluose. Istorikas laikėsi metraštinės dėstymo formos, t. y. įvykius dėstė pamečiui.
Įtaka vėlyvesnei istoriografijai
Tacito darbai padarė didžiulę įtaką vėlyvesnei Romos imperijos istoriografijai. Vienas iš svarbiausių Kornelijaus Tacito pasekėjų – IV a. romėnų istorikas Amianas Marcelinas. Tacito veikalų įtaka pasireiškė ir XVIII a. bei XIX a. pirmosios pusės Europos istoriografijoje. Vertindami bei tyrinėdami Tacito „Analus“ europiečių istorikai taip pat išimtinai susikoncentravo tik ties imperatorių ir jų rūmų istorijos rašymu.
Bibliografija
Vertimai į lietuvių kalbą:
Cinghua universitetas
Cinghua universitetas (trump.: THU) – pagrindinis mokslinių tyrimų universitetas Pekine, Kinijoje, elitinės kinų universitetų C9 Lygos narys. Įsteigtas 1911 m.
Atspindėdamas savo vidaus drausmės ir socialinių įsipareigojimų moto, Cinghua universitetas atviras akademinei kompetencijai, Kinijos visuomenės gerovės kėlimui ir pasaulio plėtrai. Cinghua vertinamas kaip viena iš geriausių akademinių institucijų Kinijoje, Azijoje ir visame pasaulyje, ir buvo pripažintas kaip 14-asis geriausias universitetas 2017 m. pagal „Times Higher Education World University Ranking“ reitingus. Nuo 2015 m. pripažįstamas kaip pasaulio geriausia inžinerijos ir informacinių technologijų mokykla pagal bendrą mokslinių tyrimų skaičių ir rezultatus. Tarp universiteto absolventų yra daug garsių mokslininkų, menininkų ir politikų, įskaitant paskutinius šalies lyderius – Hu Dzintao ir Si Dzinpingą. Universitetas taip pat garsus savo universitetiniu miesteliu, kuris yra pastatytas buvusiame imperatoriaus parke šiaurės vakarinėje Pekino dalyje. miniatiūra|240px|left|Senieji universiteto vartai
Istorija
1912 m. gegužės 1 d. koledžas pavadintas Cinghua mokykla (清华学校). Tuo metu čia mokėsi apie 500 studentų, buvo daugiau kaip 30 dėstytojų. 1914 m. spalio mėn. nuspręsta mokyklą reorganizuoti į visavertį universitetą. Nuo 1916 iki 1920 m. pastatyti biblioteka, sporto salė, kiti statiniai. 1928 m. oficialiai pervadintas į Valstybinį Cinghua universitetą (国立清华大学).
1937 m. prasidėjus Kinijos–Japonijos karui universitetas buvo evakuotas, laikinai sujungtas su kitomis aukštojo mokslo įstaigomis, po karo vėl grąžintas į savo vietą.
1952 m. universitete vyko pertvarka: iš jo struktūros pašalinti teisės, žemės ūkio, sociologijos ir humanitariniai fakultetai, o Cinghua išliko grynai techninio profilio universitetu. 1964–1968 m. Kultūrinės revoliucijos metu universitetas smarkiai nukentėjo, kai jis tapo mūšio lauku tarp įvairių raudonųjų gvardijų grupių. Tačiau iki 1970-ųjų pabaigos universitetas atkūrė daugialypį pobūdį.
2010 m. gruodžio 30 d. universitetą sudarė 16 institutų, kuriuose buvo 56 fakultetai.
Tabolų draustinis
Tabolų draustinis - draustinis, esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Balstogės Čarnos valsčiuje. Draustinio plotas 302,44 ha. Draustinis įkurtas 1999 metais Knišino girioje. Draustinyje auga 200 skirtingų augalų rūšių. Draustinyje auga šie į raudonąją knygą įrašyti augalai: Dėmėtoji gegūnė, Dvilapė blandis, Širdinė dviguonė, Paprastasis žalčialunkis, Pataisas varinčius ir Gailis.
Ukmergės herbas
Aprašas
Sidabriniame lauke žydra papėde šviesiai rudas mūrinis dviejų aukštų namas raudonu stogu, heraldinė dešinioji namo pusė atstatyta, kairioji - apgriuvusi, apaugusi krūmeliais. Ant namo skydo centre raudona širdis, viršutiniame lauko trečdalyje atversta sidabrinė knyga, dengianti dalį namo stogo. Dešiniajame knygos lape - rožės šakelė su raudonais žiedlapiais ir žaliais lapais, kairiajame lape - raudonas žingsniuojantis saugantis jautis.
Simbolika
Herbo simbolika sudėtinga, atspindi tuometinę politinę situaciją. Iš griuvėsių kylantis namas – per reformas pradedantis atgyti miestas. Knyga – miestui suteiktos laisvės. Raudonas veršis – Poniatovskių giminės simbolis. Raudona rožė, veikiausiai, susijusi su tuometinio miesto vaito Juozapo Kučevskio heraldika. Širdis – Dievo meilė, džiaugsmas gavus miesto teises.
Istorija
Pirmąjį herbą 1792 m. Ukmergei patvirtino Lenkijos ir Lietuvos karalius Stanislovas Augustas Poniatovskis, o pakartotinai – 1992 m. gegužės 27 d. LR AT pirmininkas Vytautas Landsbergis.
Guoda Gedvilaitė
Biografija
Užaugo Druskininkuose. Ten baigė Druskininkų M.K. Čiurlionio muzikos mokyklą, mokytoja Olga Skairienė. 1999 m. baigė Lietuvos muzikos akademiją, mokytoja Veronika Vitaitė. 2001 m. baigė Muzikos ir vaizduojamojo meno aukštąją mokyklą Frankfurte prie Maino, nuo 2002 m. joje dėsto.
Jos partneriais scenoje buvo Čiurlionio kvartetas ir Vilniaus styginių kvartetas, Lietuvos kamerinis orkestras, Lietuvos nacionalinis simfoninis orkestras, Lietuvos valstybinis simfoninis orkestras, Olandijos, Suomijos, Vokietijos simfoniniai orkestrai, violončelininkas Davidas Geringas, smuikininkas Vilhelmas Čepinskis. Koncertavo Italijoje, JAV, Olandijoje, Prancūzijoje, Šveicarijoje, Vokietijoje. Dalyvavo muzikos festivaliuose.
Tarptautinių pianistų konkursų laureatė, tarp jų – 1995 m. M. K. Čiurlionio, 1997 m. N. Rubinšteino (Paryžius), 1998 m. Frederiko Šopeno (Hanoveris) pirmosios premijos.
Vyras - fitnio treneris Ulfas Henrikas Gohle, sūnus Aurelijus (g. 2008 m.).
Markus Roduner
Markusas Roduneris (, Markas Roduneris; g. 1967 m. vasario 6 d. Šveicarijoje) – šveicarų ir Lietuvos kalbininkas, lyginamosios kalbotyros specialistas, vertėjas. Verčia iš lietuvių į vokiečių k..
Biografija
Studijavo Naujųjų Artimųjų Rytų, slavų ir baltų kalbų filologijas bei islamistiką, istorinę-lyginamąją kalbotyrą, senąją rusų kalbą Berno universitete, slavų ir baltų filologijos bei lyginamosios kalbotyros licenciatas. 1991 m. Vilniaus universitete (VU) lankė lituanistikos kursus, 1999-2000 m. vėl stažavosi VU.
1990-1999 m. su protarpiais dirbo vokiečių kalbos mokytoju Lietuvoje ir Šveicarijoje. 1992 m. Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijos Spaudos ir informacijos skyriaus trečiasis sekretorius. 1998-2000 ir 2001–2002 m. Šveicarijos mokslo fondo aprobuotų projektų mokslinis asistentas. 2000–2001 m. „Swiss Baltic Net“ „Gebert Rüf fondo“ projekto „Literatūriniai Šveicarijos ir Lietuvos ryšiai“ vadovas. Nuo 2000 m. Šiaulių universiteto Humanitarinio fakulteto Romanų ir germanų filologijos katedros dėstytojas. Nuo 2005 m. Lietuvių kalbos instituto Gramatikos skyriaus jaunesnysis mokslo darbuotojas.
Gyvena Šiauliuose.
Gecevičius
Gecevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Markus Roduner
Filologinė veikla
Moka vokiečių, retoromanų, prancūzų, lotynų, graikų, lietuvių, karaimų, gruzinų ir dar kelias kalbas. Tyrinėja mažųjų kalbų istoriją ir raidą, jų santykius ir įtaką kitoms kalboms. Vienas iš žemaičių kalbos (žemaitiu ruoda) dėstymo Lietuvos mokyklose iniciatorių.
Gecevičius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gecevičienė (ištekėjusi moteris) ir Gecevičiūtė (mergautinė pavardė).
Juozas Rimša
Juozas Rimša (1875 m. rugpjūčio 24 d., Margiuose, dab. Naudžių kaime, Paežerių valsčiuje,  Vilkaviškio apskrityje – 1970 m. gruodžio 24 d., ten pat) – knygnešys, visuomenės veikėjas. Skulptoriaus Petro Rimšos brolis.
Biografija
1884–1888 m. mokėsi Paežerių pradžios mokykloje, po to – Pilviškiuose pas knygnešį Pauliukevičių mokėsi knygų įrišimo amato. Gižuose turėjo savo knygrišyklą. Rinko „Ūkininko“, „Varpo“ prenumeratas, pats platino lietuvišką spaudą. Dažniausiai pats vykdavo į Tilžę, kartais iš Kybartų nugabendavo į Vilkaviškį, arba platino Pilviškių apylinkėse. Buvo vienas aktyviausių „Sietyno“ draugijos narių.
1898 m. lapkričio 18 d. su draudžiamos literatūros kroviniu sulaikytas Vilkaviškio geležinkelio stotyje ir pasodintas į Kalvarijos kalėjimą. Paleistas už 1000 rublių užstatą tęsė savo veiklą, todėl vėl buvo suimtas ir 1899 m. gruodžio 31 d. trejiems metams ištremtas į Odesą.
Grįžęs 1902 m. su Stasiu Matulaičiu ir Juozu Kačergiu įkūrė Lietuvos socialdemokratų partijos Suvalkijos krašto organizaciją. Panaikinus spaudos draudimą, tais pačiais kanalais platino socialdemokratinę literatūrą. Tėvui mirus, grįžo į jo ūkį ir per trumpą laiką kartu su broliu Jurgiu padarė jį pavyzdiniu.
1905–1907 m. revoliucijos dalyvis, „Šviesos“ draugijos veikėjas. 1905 m. balandžio 15 d. po mitingo Paežeriuose suimtas ir 6 mėn. pasodintas į Kalvarijos kalėjimą. 1909 m. vėl suimtas ir ištremtas į Kauno guberniją.
1915 m. vokiečiai suėmė už politinę veiklą ir išvežė į karo belaisvių stovyklą. Ten įkūrė lietuviškų knygų bibliotekėlę. 1917 m. rugsėjo 18–22 d. dalyvavo Lietuvių konferencijoje Vilniuje, po jos įsijungė į Valstiečių liaudininkų sąjungos veiklą. 1940 m. paskirtas Pilviškių valsčiaus viršaičiu.
Puerto Madrinas
Puerto Madrinas  – miestas pietų Argentinoje, Čubuto provincijos rytuose, Atlanto vandenyno Naujosios įlankos (Golfo Nuevo) pakrantėje; netoli Valdeso pusiasalio. Bjedmos departamento centras. 57 800 gyventojų.
Istorija
Miestas įkurtas 1865 m. liepos 28 d., kai pradėjo kurtis apie 150 velsiečių bendruomenė. Miestas pavadintas žemvaldžio, organizavusio kolonijų kūrimą Patagonijoje, sero Lavo Džonso Perio (Love Jones – Parry) garbei, kurio dvaras Velse vadinosi Madryn. Miestas pradėjo augti nutiesus geležinkelį į Trelju.
Susisiekimas
Miestas yra 1400 km į pietus nuo Buenos Airių. Prie Buenos Airių–Ušuajos plento. Jūrų uostas.
Kiras kvatoklis
Gyvena kolonijomis pelkėse ir salose nuo pietinės Rusijos iki Mongolijos. Tai migruojantys paukščiai, žiemojantys Viduržemio jūros regione, Arabijos pusiasalyje ir Indijoje. Lizdą suka ant žemės, deda 2–4 kiaušinius.
Puerto Madrinas
Ekonomika
Puerto Madrinas – vienintelis šalyje aliuminio gavybos ir metalurgijos centras. Aliuminio pramonę kontroliuoja firma ALUAR (Aluminio Argentino). Taip pat žvejyba ir žuvies perdirbimas.
Lankytinos vietos
Apie 100 km į šiaurės rytus nuo miesto yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtrauktas Valdeso pusiasalio gamtos rezervatas. Apie 90 km į pietryčius yra Nimfų kyšulys (Puento Nimfas), kur galima stebėti milžiniškas vandenyno bangas, skardžius. Ten yra jūrų dramblių gulyklos. Naujojoje įlankoje kultivuojamas povandeninis turizmas. Mineralinių vandenų versmės. Ekskursijos stebėti banginius, delfinus, pingvinus, jūrų dramblius.
Kiras kvatoklis
Tai plėšrūs paukščiai, gaudantys žuvis, vabzdžius, vėžiagyvius ir net nedidelius žinduolius.
I Cry When I Laugh
I Cry When I Laugh – debiutinis studijinis britų atlikėjos Jess Glynne albumas, išleistas 2015 m. rugpjūčio 21 d. Prieš išleidžiant albumą, buvo išleisti keli singlai. Du iš jų, „Hold My Hand“ ir „Don’t Be So Hard on Yourself“, pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Nepaisant vidutiniškų kritikų įvertinimų, albumas debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje.
Liaudies priešas
thumb|right|L.Berijos laiškas Stalinui, prašantis leisti sušaudyti 457 „liaudies priešus“ Liaudies priešas (, visuomenės priešas) – Romėnų teisės terminas, skelbęs asmenį už įstatymo ribų bei reiškęs mirties nuosprendį (taip prilygindamas šalies pilietį priešo kareiviui, kovojančiam prieš Respubliką ginklu).
Termino vartojimas
Romos senatas 68 mūsų eros metais paskelbė Neroną liaudies priešu.
Naujaisiais laikais pradėtas plačiai vartoti taip vadinant Didžioji Prancūzijos revoliucijos priešininkus ir pateisinant masinį terorą.
Tam pačiam terminas vartotas stalinistinių represijų metu. Būtinybė stiprinti kovą su „liaudies priešais“ buvo grindžiama Stalino teze, jog kuriant komunizmą klasių kova tik stiprės. Taip atsirado nauji klasiniai priešai- kontrrevoliucionieriai, „kenkėjai“, šnipai, diversantai, gydytojai-žudikai ir kt.
Rusijos TFSR Baudžiamojo kodekso 58 straipsnis numatė bausmes „liaudies priešams“.
„Liaudies priešo“ terminas buvo ne tik propagandinė klišė, bet ir įteisintas 1936 m. TSRS Konstitucijos 131 straipsnyje: „Asmenys, besikėsinantys į visuomeninę ir socialistinę nuosavybę, yra laikomi liaudies priešais“. Juridiškai šis terminas galiojo iki pat 1977 m., kol buvo priimta nauja TSRS Konstitucija.
Zanskaras
Zanskaras  – kraštas Indijos valstijoje Džamu ir Kašmyre, sudaro Kargilo rajono parajonį (tehsilą). Administracinis centras – Padumas. Zanskarą nuo Ladako skiria Zanskaro kalnagūbris, jo vidutinis aukštis yra ~6000 m.
Zanskaras užima ~7000 km² teritoriją, kurios aukštis 3500–7000 m. Slėnis išsidriekęs aplink Zanskaro upę, tekančią į Indą. Ši upė prasideda prie Pensi La perėjos, jungiančios Ladaką ir Zanskarą. Kitos svarbios upės yra Kargyagas (prasideda prie Šingo La), Doda, Carapas. Zanskaras žemupyje sudaro Zanskaro tarpeklį. Dėl tokios topografijos Zanskaras yra sunkiai pasiekiamas. Lengviausias kelias eina iš Kargilio, per Suru slėnį ir Pensi La perėją. 1979 m. į čia nutiestas kelias.
2006 m. Zanskare gyveno 13 849 žmonės. Dauguma gyventojų yra maišytos tibetiečių-indoeuropiečių kilmės (čangpai, dardai, monai) ir kalba ladakių kalbos (tibetiečių kalbų grupė) Zanskaro tarme. Beveik visi gyventojai išpažįsta Tibeto budizmą, nors yra ~300 musulmonų Padume. Verčiamasi jakų auginimu, žemės ūkiu, amatais.
Zanskare yra keletas budistų vienuolynų: Sani, Dzongkhulo, Bardano (drukpa mokykla), Rangdumo, Tondi, Fuktalo (gelug mokykla).
Zanskaras gyvenamas nuo bronzos amžiaus. Nuo II a. pr. m. e. pradėjo plisti budizmas, o paminklai datuojami nuo Kušano laikotarpio. VI a. kraštas užkariautas tibetiečių, čia paplito Bono religija. Iki XV a. Zanskaras buvo nepriklausomas (sudarė Gugės karalystę), vėliau tapo pavaldus Ladakui.
Zanskare mokėsi tibetologijos pradininkas Sándor Kőrösi Csoma.
Rūgštusis cukrus
Suvalgius daug juo parūgštintų saldainių rūgštis gali suerzinti liežuvio gleivinę, taip pat sukelti rūgštinę dantų eroziją.
Poligonas
Poligonas – sausumos arba jūros ruožas ir oro erdvė virš jų, skirta ginklams ir kovos technikai bandyti, kariuomenei apmokyti, ginklų veikimo moksliniams tyrimams atlikti.
Poligonai skirstomi į šias kategorijas:
Poligono įranga priklauso nuo bandomos technikos tipo, mokymo tikslų, gaminių tipo. Poligonuose įrengiami imitaciniai taikiniai, stebėjimo bokštai, matavimo ir skaičiavimo įranga. Lietuvoje šiuo metu veikia keturi kariuomenės poligonai – Pabradėje, Gaižiūnuose, Kairiuose, Kazlų Rūdoje. 2021 m. Lietuvos Respublikos Seimas nutarė Lietuvos kariuomenės reikmėms atkurti penktąjį – Rūdininkų poligoną.
Tatarstano herbas
thumb|right|200px|Tatarstano herbas Tatarstano herbas – oficialus Tatarstano respublikos simbolis, Tatarstano Aukščiausios Tarybos patvirtintas 1992 m. vasario 7 d.
Herbo aprašas
Apvaliame baltame skyde didelis raudonas saulės diskas, kuriame eina baltas sparnuotas irbis su pakeltais sparnais ir uodega, auksiniais nagais ir dantimis, su apvaliu skydeliu ant krūtinės. Sparnus sudaro septynios plunksnos su auksinėmis juostelėmis. Skydelis auksinis su balta rozete centre, rozetė aštuonlapio astro žiedo pavidalo.
Apie skydas turi žalią apvadą su auksiniu totorių liaudies ornamentu, ant apatinės apvado dalies užrašas Татарстан ('Tatarstanas'), viršuje – auksinis tulpės žiedas.
Herbo spalvos sutampa su Tatarstano vėliavos spalvomis.
Interpretavimas
Istoriškai irbis buvo naudojamas kaip Volgos bolgarų ir Kazanės chanato, kurie buvo Tatarstano pirmtakai, simbolis. Manoma, kad irbis (snieginis leopardas) buvo barsilų, vienos genčių gyvenusių Volgos Bolgarijoje, toteminis gyvūnas.
Libijos politinė sistema
Valstybė ir teisė
Pagal 2011 m. konstitucijos deklaraciją Libija – respublika. Įstatymus leidžia Nacionalinis kongresas; jį sudaro 200 narių, kuriuos išrenka valstybės piliečiai visuotiniais rinkimais.
Vykdomoji valdžia priklauso vyriausybei.
Teisės sistema
Teisės sistema remiasi Italijos civilinės teisės modeliu ir islamo teise. Veikia liaudies, religiniai, pirmosios instancijos, apeliaciniai teismai, Aukščiausiasis Teismas.
Partijos ir profsąjungos
Politinės partijos šalyje nuo 1972 iki 2011 m. buvo uždraustos. Svarbiausias dabartinės politinės partijos: Nacionalinė jėgų sąjunga ir Teisingumo partija (kuri priklauso Musulmonų Brolijai), įkurtos 2012 m.
Gecevičiūtė
Gecevičiūtė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Jurgežerių ežeras
Jurgežerių ežeras – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 4 km į vakarus nuo Kalvarijos, Jurgežerių kaime. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,3 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 118,7 m. Krantai neaukšti, plačiai apaugę medžiais. Rytinėje pakrantėje įkurtos kaimo kapinės, eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Šešupės baseinui.
Gecevičiūtė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Gecevičienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Gecevičius.
The Hallmarks of Cancer
The Hallmarks of Cancer – vienas žinomiausių ir labiausiai skaitomų bei cituojamų (virš 10 tūkst. nuorodų) onkologijos straipsnių. Jis publikuotas žurnale „Cell“ 2000 m. sausio mėn. JAV mokslininkų Douglas Hanahan ir Robert Weinberg. Autoriai apibūdino šešias pagrindines vėžio savybes, kurios, pasak jų, normalią ląstelę paverčia piktybine: 2011 m. šie autoriai savo straipsnyje „Hallmarks of Cancer: The Next Generation“ pasiūlė keturias naujas savybes:
Straipsnyje Nature Reviews Cancer 2010 m. pabrėžiama, kad penkios savybės yra būdingos ir gerybiniams augliams ir vienintelės tikros vėžio savybės yra jo gebėjimas peraugti gretimus audinius ir plisti metastazėmis.
Arahau
Arahau (IPA: ara'xau) – dirbtinė kalba, 2006 m. sukurta rusų rašytojo Ivano Karasevo. Skirtingai nuo daugelio kitų dirbtinių kalbų yra polisintetinė ir tipologiškai aktyvi. Arahau kalbos žodžiai dėl šios kalbos struktūros yra kelis kartus trumpesni, nei kitų kalbų.
Arahau žodžiai savo daryba yra panašūs į baskų ir nachų-dagestaniečių (ypač godoberinų) kalbų žodžius.
Miškiniai (Kražiai)
Miškiniai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Karklėnų, nedideliame miškelyje. Eina kelias.
Vasaros meilė
Vasaros meilė – 1970 m. Italijoje sukurtas veiksmo filmas apie automobilių lenktynes.
Turinys
Buvęs garsus lenktynininkas Džonas Skotas pakviečiamas į komandą, kad padėtų tobulėti jaunam karštakošiui Dastinui Ričiui. Komandai keliaujant po Europą ir dalyvaujant įvairiuose lenktynių etapuose, Skoto žmona Šeila susižavi Ričiu...
Gedvila
Gedvila − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gedvilienė (ištekėjusi moteris) ir Gedvilaitė (mergautinė pavardė).
Islandijos futbolo lygos taurė
Islandijos futbolo lygos taurė – Islandijos futbolo taurės turnyras, kuriame dalyvauja stipriausių divizionų komandos.
Lietuvos ūkis
Lietuvos ūkis gali reikšti:
Vielki Laso miškų draustinis
Vielki Laso miškų draustinis - draustinis, esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Monkų apskrityje, Knišino valsčiuje. Draustinio plotas 129,33 ha. Draustinis įkurtas 1990 metais Knišino girioje.
Australinės lūpažuvės
Australinės lūpažuvės (Odacidae) – ešeržuvių (Perciformes) būrio žuvų šeima. Paplitusios Australijos ir Naujosios Zelandijos vandenų pakrantėse.
Pasvalio rajono taryba 1990–1995 m.
Pasvalio rajono taryba – Pasvalio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Pasvalio rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Pasvalio rajono taryba.
FK Zeta Golubovci
Golubovcų „Zeta“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Golubovcų (prie Podgoricos). Pirmasis Juodkalnijos čempionas.
Lakagiriai
Lakagiriai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Joniškio.
FK Zeta Golubovci
Istorija
Iki 1962 m. klubo komanda žaidė Titogrado (dab. Podgorica) miesto lygoje. Vėliau –regioninėje Juodkalnijos lygoje.
Pasvalio rajono taryba 1990–1995 m.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Pasvalio rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Lakagiriai
Istorija
Kaimas užrašytas 1859 m. Joniškio bažnyčios brolijos išlaidų knygoje.
FK Zeta Golubovci
Istorija
1996 m. pateko į antrąją federacijos lygą.
Pasvalio rajono taryba 1990–1995 m.
Teisinis pagrindas
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Veikla
Pasvalio miesto tarybos pirmininku išrinktas Antanas Matulas
FK Zeta Golubovci
Istorija
2000 m. klubo komanda pirmą kartą pateko į aukščiausią Jugoslavijos FR lygą.
2004-2005 m. sezone „Zeta“ Serbijos ir Juodkalnijos aukščiausioje lygoje užėmė trečią vietą ir tapo pirmu Juodkalnijos klubu, žaidžiančiu UEFA taurės varžybose. UEFA taurėje kovą pradėjo nuo antrojo atrankinio etapo, kur bendru rezultatu 2:5 pralošė komandai.
2007-2008 m. sezone klubo komanda tapo pirmąja Juodkalnijai UEFA Čempionų lygoje atstovaujančia komanda. Pirmame atrankiniame etape komanda susitiko su FBK Kauno klubo komanda, kurią įveikė bendru rezultatu 5:4. Antrajame etape pralaimėjo komandai.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, tačiau liko devintoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Sezonai
Šaltiniai:
Klubo simbolika
thumb|right|150px|Golubovcų futbolo klubas [[FK Zeta emblema]]
Selva
Selva :
Komandos kapitonas
thumb|right|222px|[[Steven Gerrard, buvęs Liverpool FC bei Anglijos rinktinės kapitonas.]] Komandos kapitonas – garbės vardas, skiriamas vienam sporto komandos nariui. Dažniausiai komandos kapitonas yra atsakingas už komandinį žaidimą bei strategijos koregavimą žaidimo metu. Kai kurių sporto šakų taisyklėmis komandos kapitonui numatyta galimybė diskutuoti su teisėjais dėl taisyklių interpretavimo.
Kai kuriose sporto šakose kapitonas būtinai turi būti aikštėje (futbolas), tokiu atveju pakeitus ar pašalinus kapitoną, kapitonu paskiriamas kitas žaidėjas. Kitose sporto šakose kapitonas paskiriamas visoms rungtynėms (krepšinis, ledo ritulys), todėl kartais jis gali ir nebūti aikštėje.
Futbolas
Pagal futbolo taisykles kapitonui numatyta tik teisė dalyvauti metant monetą prieš rungtynes ir prieš 11 m baudinių seriją. Kartais rungtynių teisėjas kapitonui išsako visai komandai taikomas pastabas.
Aikštėje visada turi būti vienas komandos kapitonas, kuris dažniausiai ryši raištį ant rankos. Dažnai klubai paskiria ir klubo kapitoną, kuris dalyvauja viešųjų ryšių renginiuose. Klubo kapitonas taip pat atlieka ir komandos kapitono vaidmenį, jei žaidžia aikštėje.
Ledo ritulys
Pagal IIHF ir NHL taisykles, tik komandos kapitonas gali diskutuoti su teisėjais. Jei komandos kapitono nėra ant ledo, su teisėju gali diskutuoti alternatyvus kapitonas, kurių komanda gali turėti daugiausiai du (pagal NHL taisykles, komanda gali turėti 3 alternatyvius kapitonus, jei nėra paskirtas pagrindinis kapitonas). Jei ant ledo nėra nei pagrindinio, nei alternatyvių kapitonų, nei vienas jų negali išbėgti į aikštę diskusijoms, nebent juos pakviestų teisėjas. Vartininkai, žaidžiantys treneriai ir treneriai negali būti paskirti nei pagrindiniu, nei alternatyviuoju kapitonu.
Komandos kapitono marškinėlių priekinė pusė pažymėta 8 cm aukščio C raide. Alternatyvių kapitonų marškinėlių marškinėliai pažymėti 8 cm aukščio A raide.
Gedvilaitė
Gedvilaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Gedvilienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Gedvila arba Gedvilas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gvadalachara (Ispanija)
Gvadalachara – miestas Kastilijoje ir La Mančoje (vidurio Ispanija), prie Henares upės; provincijos centras. Išlikęs maurų statytas tiltas, yra Šv. Marijos bažnyčia, Infantado rūmai.
Istorija
Romėnų laikais miestas vadinosi Arriaca. VIII a. įsiveržę maurai miestą pavadino Wad-al-Hayara, kas vėliau pavirto Gvadalachara.
Kapitonas (reikšmės)
Kapitonas:
Karinis laipsnis:
Miškiniai (Užventis)
Miškiniai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 13 km nuo Užvenčio.
Austrijos žemės
Austrijos žemė – istoriškai susiklostęs Austrijos administracinis teritorinis vienetas, įeinantis į valstybės sudėtį federacijos pagrindais. Žemė turi savo konstituciją, valstybinės valdžios, valdymo ir teisingumo organus. Austriją sudaro 9 žemės, anksčiau buvusios atskiros kunigaikštystės :
Islandijos futbolo supertaurė
Islandijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 2003 m. varžosi šalies čempionai ir taurės laimėtojai.
Podubuvekas
Podubuvekas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietvakarius nuo Suvalkų ir 105 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Ščeberkos upė. Kaime yra Podubuveko geležinkelio stotelė.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gefenas
Gefenas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gefenienė (ištekėjusi moteris) ir Gefenaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Projektas: Bleiro ragana
Projektas: Bleiro ragana  – 1999 m. kino studijoje „Haxan Films“ sukurtas mažo biudžeto psichologinis siaubo filmas. Premjera JAV – 1999 m. liepos 30 d., Lietuvoje – 2000 sausio 14 d.
Siužetas
Šiurpūs įvykiai Bleiro miestelyje, buvusiame JAV Merilendo valstijoje, prasidėjo dar XVIII amžiuje. 1785-jų vasario mėnesį Bleiro gyventoja Eli Kedvard apkaltinama raganavimu ir išvaroma iš miestelio. Netrukus pasipila kruvinų įvykių banga: grobiami vaikai, vykdomos ritualinės žmogžudystės, kurios periodiškai kartojasi ištisus du šimtus metų.
Trys studentai kinematografininkai, susidomėję Bleiro raganos legenda, atvyksta į Berkitsvilį kurti dokumentinio filmo. Spalio 21 d. jaunuoliai išeina į Juodųjų kalvų girią ir dingsta be pėdsako. Negi ir jie tapo Bleiro prakeiksmo aukomis?
Pasiekimai
Studijinis filmo variantas, paremtas Bleiro raganos projektu, išleistas 2000 m. spalio 27 d. ir pavadintas „Šešėlių knyga: Bleiro ragana 2“ (Book of Shadows: Blair Witch 2). Sekantiems metams buvo suplanuotas filmo tęsinys, bet idėjai materializuotis nebuvo lemta, nors dar kartą apie tokius planus paskelbta 2009 m. rugsėjo 2 d. To paties pavadinimo videožaidimas išleistas 2000 m.
Filmas susilaukė teigiamų atsiliepimų iš kino kritikų. 2004 m. duomenimis, pasaulyje surinko 248 mln. USD pajamų.
Žapūra
Žapūra arba Kaketa  – upė Pietų Amerikoje; Amazonės kairysis intakas. Prasideda Kolumbijoje Kaketos pavadinimu. Ištakos Andų kalnuose, Centrinėje Kordiljeroje, netoli Mokoa miesto. Teka Amazonės žemuma, per selvą į pietryčius. Sudaro Ararakuaros slenksčius. Toliau teka Brazilijos teritorija, kur vadinama Žapūra. Skaidosi į daugybę pratakų ir kanalų. Įteka į Amazonę priešais Tefės miestą.
Didžiausi intakai: Ortegasa, Kaguanas, Jari, Kahuinaris, Apaporisas, Auati Parana ir Mirin Parana.
Upės vandenyje gausi gyvūnija: milžiniški šamai, elektriniai unguriai, piranijos, vėžliai, kaimanai. Žapūra – svarbi laivybinė arterija. Laivuojama Brazilijoje, atskiruose ruožuose ir Kolumbijoje. Laivuojama valtimis ir kateriais. Yra daug pavojingų laivybai vietų.
Oazė
thumb|Oazė Libijoje Oazė – izoliuota vieta su augalija dykumoje, dažnai su versme ar panašiu vandens šaltiniu. Oazių padėtis yra svarbi keliaujant ir prekiaujant dykumoje. Net dabar prekybiniai keliai dažnai driekiasi nuo vienos oazės iki kitos. Dažnai oazių kontroliavimas lemia prekybinių kelių kontrolę.
Antarktyje oaze vadinama teritorija be sniego ir ledo. Kadangi Antarkties oazėse praktiškai nėra augalų su šaknimis, bet yra melsvabakterių, samanų, dumblių, kerpių, tai Antarkties oazės yra svarbūs prekambro dirvožemio formavimosi modeliai.
Gvadalachara
Gvadalachara yra šie miestai:
Korasonas
Korasonas (,  – „širdis“) – užgesęs, erodavęs ugnikalnis Anduose, Ekvadore, Pičinčos provincijoje, 30 km į pietvakarius nuo Kito. Aukštis – 4790 m.
Korasonas pasižymi sunkiomis kopimo sąlygomis, nepastoviu klimatu.
Leonas
Leonu vadinami miestai:
Leonas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Dūkštų atodanga
thumb|right|250px|Dūkštų atodanga nuo [[Bradeliškių piliakalnis|Bradeliškių piliakalnio.]] Dūkštų atodanga – atodanga Vilniaus rajone, prie Bradeliškių piliakalnio, dešiniajame Dūkštos krante ties buvusio vandens malūno užtvanka. Aukštis siekia 14–15 m, ilgis – 20 m.
Atodangos viršuje matomas 2,5–3,5 m storio smėlio, žvirgždo–gargždo ir riedulių sluoksnis, suneštas stipraus ledyno tirpsmo vandenų srauto, kurio plotis vietomis siekė iki 0,5 km. Žemiau esantis sluoksnis iš žvirgždo suneštas silpnesnės srovės. Atodangos viršus (80–100 m pločio aikštelė) – buvusio srauto dugnas, kuriuo yra ir tame pačiame aukštyje esanti piliakalnio dalis. Laikui bėgant dėl lietaus ir vėjo poveikio gilesnius atsivėrusių nuogulų sluoksnius uždengia deliuvis, po kuriuo slepiasi morenos gabalai. Šioje vietoje buvo prieledyninių marių pakrantė.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vyriausybės nutarimų ir potvarkių rinkinys
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vyriausybės nutarimų ir potvarkių rinkinys – informacinis leidinys, ėjęs 1940–1941 m. Kaune ir 1944–1947 m. Vilniuje lietuvių ir rusų kalba.
Geleževičius
Geleževičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Geleževičienė (ištekėjusi moteris) ir Geleževičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pedro de la Rosa
Pedro Martínez de la Rosa (g. 1971 m. vasario 24 d. Barselonoje, Ispanija) – Formulės 1 lenktynininkas iš Ispanijos. Per savo karjerą ispanas lenktyniavo Jordan, Arrows, Jaguar Racing, McLaren, Sauber ir HRT F1 Team ekipoms. Jis dalyvavo 107 lenktynėse, pelnė 35 taškus ir vieną kartą finišavo ant podiumo (antra vieta 2006 m. Vengrijos GP). 2012 m. Formulės 1 sezonas tapo paskutiniu, kuomet de la Rosa buvo pagrindinis lenktynininkas. Nuo 2013 m. sezono ispanas yra Ferrari komandos bandytojas.
Karjeros pradžia
Kitaip, nei daugelis Formulės 1 lenktynininkų, de la Rosa savo karjerą pradėjo radijo bangomis kontroliuojamų automobilių čempionate. Jis nugalėjo šiame Europos čempionate du kartus tarp 1983 ir 1987 m. Būdamas 17 metų jis debiutavo Ispanijos kartingų čempionate. 1989 m. jis debiutavo Formulės Fiat Uno Ispanijos čempionate ir iš karto tapo čempionu.
1990 m. ispanas debiutavo Ispanijos Formula Ford 1600 varžybose ir vėl tapo čempionu iš pirmo karto. Dar du podiumus per šešerias lenktynes jis pelnė Didžiosios Britanijos Formula Renault 1600 čempionate. 1991 m. de la Rosa liko ketvirtas Ispanijos Formula Renault čempionate, o kitais metais nugalėjo Europos ir Britanijos Formula Renault varžybose. Po dvejų metų pertraukos jis vėl grįžo į įvairių šalių Formulės lenktynes. 1997 m. jis tapo Formula Nippon F3000 nugalėtoju.
Formulė 1
thumb|left|230px|Pedro de la Rosa [[2008 m. Formulės 1 sezonas|2008 m. bandymuose Ispanijoje]] 1998 m. ispanas debiutavo Formulėje 1 kaip Jordan ekipos pilotas bandytojas. Kitus du sezonus jis jau dalyvavo lenktynėse su Arrows ekipa, su kuria nesugebėjo parodyti geresnių rezultatų. Pirmąjį savo tašką jis pelnė pirmose savo karjeros lenktynėse Australijoje.
2001 ir 2002 m. sezonus ispanas praleido naujoje Jaguar ekipoje, tačiau jos automobiliai nebuvo pajėgūs kovoti dėl taškų.
Nuo 2003 m. jis dirba McLaren ekipoje pilotu bandytoju. 2005 m. susižeidus Juanui Pablo Montoyai ispanas debiutavo lenktynėse ir iš karto pelnė penktąją vietą bei nuvažiavo greičiausią ratą. 2006 m. sezono viduryje J. P. Montoya pranešė, kad pasitraukia iš Formulės 1 į NASCAR. Po to ekipa nusprendė, kad kolumbiečio vietą likusiam sezonui ekipoje užims de la Rosa. Šiuo laikotarpiu ispanas užėmė iki šiol geriausią savo karjeroje vietą – Vengrijos GP jis finišavo antras. Per aštuonias lenktynes de la Rosa pelnė 19 taškų.
Kituose sezonuose ispanas vėl grįžo į piloto bandytojo vietą.
2010 m. sausio 19 d. pasirašė sutartį su Sauber komanda. 2010 m. rugsėjo 23 d. tapo Pirelli kompanijos bandytoju.
2011 m. su Sauber ekipa ispanas dalyvavo tik vieneriose lenktynėse Kanadoje.
2012 m. sezoną de la Rosa atstovavo savo šalies HRT ekipai. Šiai ekipai pasitraukus iš Formulės 1 lenktynių po šio sezono, ispanas taip pat liko be vairuotojo vietos.
2013 m. sausio 16 d. de la Rosa buvo paskirtas Ferrari ekipos bandytojas.
Merida
Merida vadinami miestai:
Stanislava Aldona Gedvilaitė
Stanislava Aldona Gedvilaitė (1935 m. gruodžio 26 d. Surviluose, Varnių valsčius – 2021 m. kovo 28 d.) – Lietuvos dailininkė tekstilininkė.
Biografija
Baigė Telšių taikomosios dailės technikumą. 1958–1964 m. studijavo Lietuvos dailės institute, mokytojas Juozas Balčikonis. 1964–1990 m. dirbo Lentvario kilimų fabrike.
Kūryba
Kūrė gobelenus („Tėviškės laukai“ I, II 1985 m., „Atodrėkis“, „Ruduo“ I–V, visi 1986 m., „Riba“, „Aidas“, abu 1988 m.), kilimų projektus pramoninei gamybai (juosteline, žakardine, siūtinę technika). Gobelenai išradingų kompozicijų ir faktūros, subtilių spalvų, pramoninės gamybos kilimai – su tradiciniais tautodailės ornamentais. Nuliejo akvarelių. Nuo 1965 m. dalyvavo parodose Lietuvoje (1988 m. individuali Vilniuje) ir užsienyje (Čekijoje, Didžiojoje Britanijoje, Lenkijoje, Rumunijoje, Rusijoje, Vokietijoje).
Vidugiris (Joniškis)
Vidugiris – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Arnionių I.
Istorija
Kaimas užrašytas 1852 m. Joniškio bažnyčios knygoje (Vidugiry).
Juodaičiai
Juodaičiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Ariogalos, kelių ir  sankryžoje. Seniūnijos centras, yra Centro, Gausantės ir Paupio seniūnaitijos. Stovi Juodaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1931 m.), yra Juodaičių pagrindinė mokykla, biblioteka, Klausučių kultūros centro Juodaičių skyrius, paštas (LT-74042), medicinos punktas. Stovi paminklas partizanų žūties vietoje, pastatytas 1998 m.
Per kaimą teka Mituvos intakas Paupys.
thumb|250px|left|Įvažiavimas į Juodaičius.
Istorija
thumb|left|250px|Paminklas žuvusiems partizanams
Kaimas 1614 m. dovanotas Ariogalos klebonijai. 1780 m. pastatyta medinė koplyčia, 1862 m. – pirmoji Juodaičių bažnyčia, 1915 m. ji sudegė, 1917 m. pastatyta laikina bažnyčia, 1931 m. pastatyta Juodaičių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia, restauruota 1944 m. XIX a. Juodaičiai – Kauno apskrities Ariogalos valsčiaus kaimas.
Apylinkėse veikė Kęstučio apygardos Vaidoto rinktinės partizanai, 1948 m. prie Juodaičių NKVD sunaikino partizanų štabo slėptuvę, žuvo rinktinės vadas Juozas Čeponis, partizanai A. Geležius, A. Mileris. Žūties vietoje 1998 m. pastatytas paminklas.
Nuo 1947 m. veikia biblioteka, nuo 1957 m felčerių ir akušerių punktas, 1961 m. pastatyti kultūros namai, 2002 m. medicinos punktas. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Šiaulių bulvaras
thumb|200px|Bulvaras naktį thumb|200px|Bulvaras lyjant thumb|200px|Viešbutis „Šiauliai“ thumb|200px| thumb|200px|[[Birutė Kasperavičienė (1941)|B. Kasperavičienės skulptūra „Trys nykštukai“]]
Šiaulių bulvaras – pėsčiųjų takas Šiaulių centrinėje dalyje, dalis Vilniaus gatvės.
Pradžia – Vilniaus ir Žemaitės gatvių sankirta, pabaiga – Vilniaus gatvės ir Draugystės prospekto sankirta. Ilgis – 1280 metrų.
Istorija
Idėjos autorius – tuometinis miesto vadovas Vilius Kazanavičius (dabar Šiaulių miesto garbės pilietis). Mintis kilo gimė rašant disertaciją urbanistikos klausimais, išvydus poilsio zonas Vokietijoje, Austrijoje, Italijoje. Vėliau su šiauliečių specialistais konsultavosi Kauno Laisvės alėjos ir Maskvos Arbato kūrėjai.
1974–1984 m. pirmo etapo (Vilniaus gatvės atkarpa tarp Žemaitės ir Tilžės gatvių) autorė arch. Virginija Taujanskienė, diz. Vilius Puronas, 1984–1986 m. antro etapo (Vilniaus gatvės atkarpa tarp Tilžės g ir Draugystės pr.) autoriai arch. Rimantas Kačinskas, Valentinas Mazuronis, Virgilijus Kačinskas.
Trečiasis pėsčiųjų bulvaras Europoje. 1975 m. Šiauliai pirmieji Sovietų Sąjungoje važiuojamąją gatvės dalį pavertė pėsčiųjų taku. 1977 m. sekė Laisvės alėja Kaune, 1978–1979 m. bei Arbato pėsčiųjų takas Maskvoje.
Šioje Vilniaus gatvės atkarpoje steigėsi įstaigos, parduotuvės – istoriškai susiklostė prekybinis miesto centras. 1975 m. 900 metrų gatvės paversta pėsčiųjų bulvaru, papuošta originalia mažąja architektūra, joje – įvairių stilių pastatų, pradedant prieškario laikų ir baigiant modernizmo. Bulvare yra parduotuvių.
1984–1986 m. bulvaro dalyje suprojektuotos ir įgyvendintos daugiausiai mieste pagamintos mažosios architektūros formos ir kiti gaminiai – pergolės su arkiniais vartais, muzikalūs šviestuvai, spaudos kioskai, pavėsinės, skelbimų vitrina ir stendai, kelių tipų ergonomiški suoliukai, ažūriniai metalo gaminiai, šaligatvio plytelės, atraminės sienelės ir kt., kurie sudaro vieningą architektūrinio kūrinio visumą.
Palentinio seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Šiaulių bulvaras
Atnaujinimas
2005–2010 m. atliktas bulvaro atnaujinimas nuo Tilžės iki Žemaitės gatvės. Rekonstrukcijos ilgis – 735 metrų, sutvarkytos teritorijos plotas – 19 577 m², kaina – 25,9 mln. litų.
Palentinio seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Syd Barrett
Rodžeris Keitas „Sidas“ Baretas (, 1946 m. sausio 6 d. – 2006 m. liepos 7 d.) – britų gitaristas, vokalistas ir dainų rašytojas, menininkas. Geriausiai žinomas kaip britų psichodelinio ir progresyviojo roko grupės Pink Floyd įkūrėjas.
Biografija
Roger’is Keith’as Barrett’as gimė Kembridže, vidutinės klasės šeimoje. Jo tėvas, Arthur Max Barrett, buvo žymus patologas. Būtent jis su savo žmona ir pastūmėjo jaunąjį Roger’į pradėti domėtis muzika. Mirus tėvui, Barrett’ui buvo 12 metų. Būdamas 14 metų, „pasiskolino“ slapyvardį „Syd“ iš vietinio būgnininko Sid’o Barrett’o. Jaunasis atlikėjas iš pradžių grojo havajų gitara, vėliau perėjo prie bandžos, kol galiausiai atrado gitarą. Jis lankė Kembridžo berniukų mokyklą ir Kembridžo meno ir technologijų koledžą. Vienas Barrett’o gitaros pamokų mokytojų buvo David'as Gilmour'as, kuris vėliau užims lyderio vietą Pink Floyd grupėje. 2006 metų liepos 7 dieną Syd’as Barrett’as mirė nuo diabeto komplikacijų.
Pink Floyd
Iš pradžių būsimoji Pink Floyd grupė labai dažnai keitė savo pavadinimus. Taip pat greitai keitėsi ir grupės sudėtis. Grupė vadinosi „The Abdabs“, kai bosistas Roger'is Waters'as pakvietė Syd’ą į grupę groti gitara. Kai Barrett’as atėjo į grupę, ją sudarė Bob’as Close’as, Roger’is Waters’as, Nick’as Mason’as, ir Richard’as Wright’as. Buvo nuspręsta ją pervadinti į „The Tea Set“. Vėliau grupės pavadinimas vėl buvo pakeistas į The Pink Floyd Sound (dar po kiek laiko tapo tiesiog Pink Floyd). Pavadinimui Syd’as pasiskolino savo mėgstamų amerikiečių kilmės Bliuzo atlikėjų Pink’o Anderson’o bei Floyd’o Council’o vardą ir pavardę.