cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Biologinė įvairovė
Ekosistemų atkūrimas
Daugelyje šalių vykdomas ekosistemų atkūrimas, siekiant sugrąžinti jose buvusią bioįvairovę. Pavyzdžiui, atsodinami miškai, panaikinus melioracijos sistemas sukuriamos sąlygos susidaryti pelkėms, ir pan. Nepaisant šių pastangų, ne visais atvejais rūšių įvairovė sugeba pasiekti tokį lygį, koks yra natūraliai susidariusiose ekosistemose. Be to, pastarųjų atkūrimas yra žymiai brangesnis nei jau esančių apsaugojimas.
Darnus naudojimas
Siekiant išvengti komerciškai naudojamų rūšių populiacijos mažėjimo ar išnykimo, įvedami griežtesni jų naudojimo reikalavimai, kvotos. Pavyzdžiui, žvejyboje ribojamas laivų skaičius, žuvų gaudymo būdai, sukuriamos laikinos saugomos teritorijos, ir kita. Pagal griežtesnius reikalavimus gauti produktai gali būti specialiai žymimi (sertifikavimą vykdo Ekologinio jūrų produktų sertifikavimo taryba (angl. Marine Stewardship Council) ir kitos organizacijos).
Su darniu naudojimu susiję ir švietimo programos bei rekomendacijos, skatinančios efektyviau naudoti gamtos išteklius, mažinti vartojimą, keisti mitybos įpročius (pavyzdžiui, vietoje gyvūninių, valgyti daugiau augalinių produktų), ir kita. Labiau apgalvotas resursų naudojimas kelia mažesnę grėsmę ekosistemų, o tuo pačiu ir bioįvairovės nykimui.
Genų bankai
Nykstančią genetinę įvairovę bandoma išsaugoti kuriant genų bankus – saugyklas, kuriose laikoma įvairių organizmų rūšių ir veislių genetinė medžiaga (augalų dalys, sėklos, gyvūnų sperma, kiaušialąstės).
Žymiausi genų bankų pavyzdžiai yra Svalbardo globalus sėklų požemis (Norvegijoje) ir Tūkstantmečio sėklų banko projektas (Anglijoje).
Tarptautinės sutartys
Nepaisant esamų tarptautinių bei regioninių sutarčių gausos, jų veiksmingumas išlieka ribotas. Pavyzdžiui, 2002 m., šeštosios Biologinės įvairovės konvenciją pasirašiusių valstybių konferencijos metu buvo priimti konkretūs tikslai iki 2010 m. pabaigos ženkliai sumažinti pasaulines bioįvairovės nykimo tendencijas, tačiau jie nebuvo įgyvendinti.
Praktikoje bioįvairovės atžvilgiu svarbiausi tarptautiniai susitarimai išlieka ne aplinkosaugos, bet ekonominio ir politinio pobūdžio, t. y. tie, kurie susiję su netiesioginėmis rūšių nykimo grėsmėmis: žmonių populiacijos augimu, gyvenimo būdo pokyčiais, tarptautinės prekybos intensyvėjimu, gamybos ir resursų vartojimo augimu, ir kita.
Europos Sąjunga
Bioįvarovei neigiamą įtaką darantį trąšų patekimą iš žemės ūkio į vandens telkinius kontroliuoja ES Nitratų direktyva. Saugomų teritorijų plėtra vykdoma pagal ES Buveinių ir Paukščių direktyvas. Jų pagrindu sukurtas NATURA 2000 tinklas. Visos ES narės yra pasirašiusios ir Europos laukinės gamtos ir gamtinės aplinkos apsaugos konvenciją, dar žinomą Berno konvencijos pavadinimu.
Organizacijos
Bioįvairovės bendradarbiavimo grupė yra organizacija, kuriai priklauso šešių pagrindinių su bioįvairove susijusių tarptautinių konvencijų generaliniai sekretoriai. Ja siekiama gilinti veiksmų koordinavimą, vykdyti bendrą veiklą, dalytis informacija. Organizacija rengia reguliarius susitikimus, kurių pirmasis įvyko 2004 m. Paryžiuje.
2010 m. liepą vykusio Juntinių Tautų susirinkimo metu buvo nuspręsta įkurti mokslines rekomendacijas teiksiančią Tarpvyriausybinę bioįvairovės ir ekosistemų paslaugų mokslo-politikos platformą (angl. Intergovernmental Science Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services (IPBES). Manoma, jog ji pradės veikti nuo 2011 metų ir taps svarbia politinius sprendimus įtakojančia organizacija.
Literatūra
Kurlavičius P. Biologinės įvairovės apsauga valstybiniuose miškuose. Lietuvos ornitologų draugija, 2006.
Dalia Michelevičiūtė
Dalia Michelevičiūtė (g. 1967 m. balandžio 17 d. Kaune, dokumentuose – Alytus) – Lietuvos teatro ir kino aktorė, šokėja.
Biografija
Vaikystėje augo Alytuje, mokėsi Alytaus 5-ojoje vidurinėje mokykloje. Tėvams persikėlus į Anykščius, 1985 m. baigė Anykščių Jono Biliūno vidurinę mokyklą. Nuo vaikystės šoko pramoginius šokius.
Lietuvos muzikos akademijos Teatrinio meno fakulteto aktorinio meistriškumo katedroje baigė vaidybą (Jono Vaitkaus kurse, 1992 m. – bakalauro, 1996 m. – magistro studijas), 1994 m. – Vilniaus universitete lietuvių filologiją.
Nuo 1992 m. Lietuvos nacionalinio dramos teatro aktorė, taip pat „Kristinos šokių namų“ šokių mokytoja.
Triatlonas olimpinėse žaidynėse
thumb|[[Triatlonas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.]] Triatlonas olimpinėse žaidynėse yra viena iš jauniausių olimpinės programos sporto šakų. Į olimpines žaidynes triatlonas įtrauktas 2000 m. Standartinę olimpinę triatlono trasą sudaro 1,5 km plaukimo, 40 km važiavimo dviračiu (kartais pailginta) ir 10 km bėgimo. Lietuva nėra turėjusi nei vieno atstovo olimpinėse triatlono varžybose.
Rachitas
thumb|right|Vaikas, sergantis rachitu.
Priežastys
Rachito priežastis – vitamino D trūkumas organizme, kuris atsiranda dėl:
thumb|200px|right|Vaiko, sergančio rachitu, kojų rentgeno nuotrauka Viena iš svarbiausių rachito priežasčių – vitamino D stoka. Augančiam organizmui reikia žymiai daugiau negu suaugusiam fosforo ir kalcio. Rachitas pasireiškia, kada šis poreikis nepatenkinamas. Vitaminas D pasigamina odoje iš provitamino D (dehidracholesterino), veikiant saulės ultravioletiniams spinduliams ar švitinant kvarco lempa. Svarbu, kad vaikas pakankamai būtų gryname ore, nes ultravioletiniai spinduliai pro langą neprasiskverbia. Ultravioletinių spindulių kiekis gali būti įvairus priklausomai nuo klimato, metų laiko, atmosferos užterštumo, drėgnumo. Vitamino D yra gyvūninės kilmės produktuose: žuvų taukuose, kiaušinių tryniuose, svieste, kepenyse. Dirbtinai maitinami kūdikiai rachitu serga dažniau. Neišnešioti kūdikiai rachitu serga beveik visi, nes prastai funkcionuoja sistemos, kurios vitaminui D suteikia aktyvumo, taip pat organizmas intrauteriniu laikotarpiu per mažai sukaupia vitamino D. Sparčiai augant, vitamino D ir mineralinių medžiagų reikia daugiau. Vitamino D apykaita pablogėja sutrikus virškinimo organų, kepenų, inkstų funkcijai. Vitaminas D pasigaminęs odoje ar rezorbavęsis plonojoje žarnoje, su krauju patenka į kepenis. Jose pasigamina pirmieji vitamino D metabolitai. Jie su kraujyje patenka į inkstus. Čia pasigamina 5 – 10 kartų už vitaminą D aktyvesnis 1,25 – dioksivitaminas D, savo aktyvumu primenantis hormonus. Jo atsargos kaupiasi riebaliniame ir raumeniniame audinyje bei kepenyse, mažina išsiskyrimą su kepenimis. 1,23 – dioksivitaminas D skatina kalcio ir fosforo rezorbaciją žarnyne, nusėdimą kauluose, reguliuoja koncentraciją kraujyje, mažina išsiskyrimą su šlapimu. Dėl 125 – dioksivitamino D stokos kraujyje sumažėja kalcio. Tai paskatina prieskydines liaukas daugiau išskirti parathormono, kuris išplauna kalcį iš kaulų, skatina kalcio ir fosforo išsiskyrimą su šlapimu.
Ligos eiga
Ligos pradžioje kūdikis pasidaro irzlesnis, blogai miega, prakaituoja, galvytę trina į pagalvę, delniukai drėgsta. Dėl mažesnio raumenų įtempimo lengviau lankstosi rankos ir kojos (kūdikis nerodo jokio pasipriešinimo galūnes lankstant). Pačiupinėjus kūdikio galvos kaulus ties momenėliais, jaučiama, kad jų kraštai minkštesni (pasiduoda lengvai paspaudus). Blogesnis vaiko apetitas. Po kiek laiko pasidaro plokštesnis vaiko pakaušis, susidaro vadinamoji rachitinė plikė. Tokio vaiko dantukai dygsta vėliau negu sveikų bendraamžių. Dėl mažo raumenų įtempimo sergantys rachitu vaikai vėliau pradeda sėdėti, stovėti, vaikščioti. Kartais vyrauja ne kaulų minkštėjimo, o kaulų formos pasikeitimo procesai (susiformuoja rachitui specifiniai požymiai).
Rachitas gali būti lengvas, vidutinio sunkumo ir sunkus, gali pasireikšti ūmiai ar poūmiai. Jei ligos eiga ūmi, minkštėja vaiko kaulai, vėliau užsidaro momenėliai, pavėluotai suauga kaukolės kaulai (siūlės tarp jų), deformuojasi galva, krūtinės ląsta pasidaro varpo formos (siaura viršutinėje dalyje, platėjanti link pilvo), sunkiais atvejais gali pasidaryti „vištos“ krūtinė – į priekį išsikiša krūtinkaulis. Gali iškrypti stuburas (susidaro rachitinė kupra). Vaikui pradėjus vaikščioti, iškrypsta jo kojytės (pasidaro O arba X formos). Vaikas lėčiau auga, yra irzlus, neramus, blogai miega.
Jei ligos eiga poūmė, pakinta vaiko kaulų forma. Ant šonkaulių atsiranda sustorėjimų – „rachitinių karolių“, ant riešų atsiranda „rachitinės apyrankės“, išveša kaktos ir viršugalvio gumburai, pasidaro „kvadratinė galva“, suplokštėja pakaušis. Bet kokiai rachito eigai būdingas mažas raumenų tonusas, dėl to būna didelis „varlės“ pilvas. Negydomi vaikai lėčiau auga, atsilieka nuo bendraamžių, turi mažiau dantų. Sveikstant simptomai išnyksta, vaikas pasidaro ramesnis, tačiau kaulų deformacijos išlieka visam gyvenimui.
Gydymas
Gydymas tuo veiksmingesnis, kuo ankstyvesnis. Svarbiausia yra pašalinti rachitogeninius veiksnius ir likviduoti vitamino D stoką. Pirmiausia reikia sutvarkyti kūdikio maitinimą ir režimą, nes vien vitaminu D rachito išgydyti neįmanoma. Mažiau duodama karvės pieno (ne daugiau kaip 0,5 l per parą), geriau tinka rūgštūs mišiniai, ypač kefyras, nes jie geriau pasisavinami. Kad vaikas gautų pakankamai mineralinių medžiagų, vitaminų, reikia jį maitinti daržovių koše, kruopų košes virti daržovių nuovire, rečiau valgydinti kruopų, miltiniais patiekalais, duoti daugiau vitamino D turinčių produktų (sviesto, kiaušinių trynių). Nuo riebalų gausumo pablogėja kalcio rezorbacija žarnyne. Būtinos oro vonios, masažas ir mankšta. Masažas ir mankšta netinka rachito įsigalėjimo periodu, ūminės eigos atveju, bet ypač gerai tinka liekamųjų reiškinių periodu. Vitaminas D dozuojamas atsižvelgiant ne į amžių, o į rachito eigą, sunkumo laipsnį, metų laiką, gyvenimo sąlygas. Rachito deformacijoms išvengti svarbu tinkama slauga. Kad nesideformuotų galvos kaulai, kaitaliojama kūdikio padėtis lovutėje. Paprastai kūdikiai sukasi į šviesos pusę, todėl reikia keisti lovutės ar pagalvės vietą. Kad nesideformuotų krūtinės ląsta, nevystomos rankos, o kad neiškryptų stuburas – kūdikis nesodinamas, nuolat nenešiojamas ant tos pačios rankos, o kad neiškryptų rankos ir kojos – vengiama jį statyti ant kojų, neleidžiama vaikščioti.
Komplikacijos
Kaulų deformacijos, stuburo iškrypimai. Dėl sumažėjusio raumenų tonuso sutrinka vaiko kvėpavimas, neretai prisideda plaučių uždegimas. Dažnai tokie vaikai serga mažakraujyste. Kartais po gydymo ir ligonio būklės pagerėjimo liga vėl pasikartoja.
Profilaktika
Rachito profilaktiką reikia pradėti dar prieš gimimą. Nėščiajai per parą reikia 500 TV vitamino D. Ji turi racionaliai maitintis, kuo daugiau būti gryname ore. Paskutiniuosius 3 – 4 mėn. patartina kasdien vartoti po 1 – 2 hendevito žirnelius. Jei gyvenimo sąlygos nepalankios, paskutiniuosius 2 nėštumo mėn. vitamino paros dozę galima padidinti iki 100 TV. Moterims nuo 30 – 35 m. ar sergančioms kraujotakos ligomis vitamino D neskiriama. Pirmaisiais ir antraisiais gyvenimo metais rachito profilaktika būtina kiekvienam. Ji ypač reikalinga gimusiam vėlyvą rudenį ar žiemą, dirbtinai maitinamas, neišnešiotam kūdikiui, taip pat dvyniams. Svarbiausios postnatalinės profilaktikos priemonės yra šios: racionalus maitinimas, gera higieninė priežiūra, grūdinimas, saugojimas nuo infekcinių ligų ir specifinė profilaktika.
Eglė Bilevičiūtė
Eglė Bilevičiūtė (buv. Kažemikaitienė; g. Lietuvoje) – teisininkė, teisėtyrininkė kriminalistė, teisės pedagogė, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorė.
Biografija
1994 m. baigtas Vilniaus tiksliųjų, gamtos ir technikos mokslų licėjus (realinė gimnazija). 1994–1997 m. Lietuvos policijos akademijoje – teisės ir policijos veiklos specialybė, bakalauro studijų programa. 1997–1999 m. Lietuvos teisės akademijoje – teisės ir policijos veiklos specialybė, magistrantūros studijų programa. 1999–2003 m. Lietuvos teisės universitete – teisės krypties doktorantūros studijos. 2003 m. spalio 15 d. apgynė disertaciją tema „Lietuvos Respublikos kriminalistinė sistema: dabartinė būklė ir naujas modelis“, socialinių mokslų teisės krypties daktarė.
Nuo 2008 m. docentė. MRU Teisės fakulteto Administracinės teisės ir proceso katedros profesorė.
Moka anglų, rusų kalbas.
Lietuvos kriminalistų draugijos viena iš steigėjų ir narė nuo jos įsteigimo (2001 gruodžio mėn.). Nuo 2006 m. birželio Lietuvos kriminalistų draugijos Tarybos sekretorė.
Butrimai
Butrimai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Subačiaus. Per kaimą nutiestas geležinkelis Šiauliai–Daugpilis, kelias Senasis Subačius–Bygailiai, pietiniu pakraščiu teka Vašuoka, iš vakarų pusės – Gitėnų miškas.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Butrimas.
Istorija
XVIII a. priklausė Subačiaus seniūnijai, buvo Pliaterių valda. Vėliau priklausė Subačiaus valstybiniam dvarui. Iki 1915 m. priklausė Ukmergės apskrities Subačiaus valsčiaus Nikiforo seniūnijai, 1919–1946 m. – Panevėžio apskrities Subačiaus valsčiui.
Nematoma rinkos ranka
Nematoma rinkos ranka – metafora, Adamo Smito naudota knygoje Tautų turto prigimties ir atsiradimo tyrimas (1776). Jos pagalba Smitas siekė aprašyti rinkos ūkio funkcionavimą, remiantis tuo, kad atskirų ūkio vienetų veikla, kylanti iš jų egoistinių siekių patenkinti savus poreikius, galiausiai pasireiškia bendrų poreikių tenkinimu. Autorius bandė įrodyti, kad rinkos mechanizmas gali pats sureguliuoti procesus ir patenkinti poreikius be valstybės protekcionizmo (kišimosi), siekiant visuomeninio intereso.
Pasak Adamo Smito, gamintojas produktus gamina ne iš altruistinių paskatų, bet iš egoistinių, t. y. tikisi iš to naudos. Tuo pačiu siekdamas pelno, jis įpareigotas savo produkcija patenkinti kitų žmonių poreikius. Tokiu būdu pasireiškia nematoma rinkos ranka, pajungianti jo veiklą visuomenės poreikių tenkinimui.
Kritika
Nematomos rinkos rankos koncepcija palaikoma liberalų ir kritikuojama palaikančių valstybės intervenciją į ūkį. Svarbiausias argumentas, kuriuo remdamasi turi kištis valstybė, - visuomeninai interesai. Kitas argumentas yra išorės efektai, arba rinkos informacijos asimetrija. Kaip pavyzdys yra kenksmingų dujų atsiradimas, nors produkcija, dėl kurios atsirado kenksmingos dujos naudojasi daug žmonių, jų atsiradimas nėra sveikintinas. Tokiu atveju nematoma rinkos ranka nesugeba reguliuoti šalutinio produkto.
Britų ekonomistas Džonas Meinardas Keinsas atkreipė dėmesį, kad net jei šis modelis teoriškai teisingas, balansas dėl nematomos rinkos rankos nusistovi tik per „pakankamai ilgą laiką“, kuris gali būti pernelyg ilgas – anot Keinso, „per pakankamai ilgą laiką mes visi esame mirę“. Be to, šis „pakankamai ilgo laiko“ reikalavimas gali reikšti, jog aplinkybės gali keistis greičiau nei nusistovi balansas, taigi, jis niekada nenusistovės.
Galutiniu svarbiu argumentu yra konkurencijos nebuvimas ar tiesiog monopolijų buvimas. Tokiu atveju nematoma rinkos ranka negali užtikrinti tobulos konkurencijos.
Liepojos kultūros plėtojimo draugija
Liepojos kultūros plėtojimo draugija, iki 1923 m. Liepojos lietuvių draugija – Liepojos lietuvių kultūros ir švietimo visuomeninė organizacija, veikusi 1911–1930 m. Liepojoje.
Istorija
1911 m. draugiją įkūrė iš Liepojos lietuvių susišelpiamosios draugovės pasitraukę asmenys. Draugija rūpinosi Liepojos lietuvių savišalpa, plėtojo kultūrinę ir švietimo veiklą. Turėjo aktorių mėgėjų būrelių (vadovas Kazys Levandauskas), chorą. 1912 m. įsigijo namus su scena ir daugiau kaip 500 vietų salę.
Per Pirmąjį pasaulinį karą draugijos aktoriai veiklą tęsė susibūrę į Lietuvių mėgėjų vaidintojų kuopą. 1930 m. draugija prisidėjo prie Latvijos lietuvių sąjungos.
Erškėtis
Erškėtis  (Rosa) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos augalų gentis. Įvairios tautos Rosa vardu vadindavo ne tik erškėtį, bet ir daugelį kitų ryškiažiedžių augalų. Genčiai priklauso 0,3-2,5 m aukščio krūmai, kurių stiebai dažniausiai dygliuoti, lapai neporiškai plunksniški. Žiedai ryškūs, susitelkę galinėse bei pažastinėse skėtiškose kekėse. Vaisiai maži riešutėliai, apgaubti mėsinga ryškiaspalve mase.
Pritaikymas
Erškėčiai plačiai kultivuojami. Nuo seno mėgstamiausi ir dažniausiai auginami dekoratyviniai augalai yra iš laukinio erškėčio išvestos kultūrinės veislės – rožės. Laukinės rūšys taip pat sodinamos gyvatvorėse, iš erškėčių vainiklapių gaminamas eterinis aliejus, iš žievės gaunami raugai ir dažai. Kulinarijoje iš erškėčių vaisių verdama uogienė, susmulkintų šviežių uogų galima įberti į kompotus, džemus ar kisielius.
Alternatyvioji medicina
Erškėtrožių vaisiai vartojami medicinoje kaip vitamino C šaltinis. Labai populiari jų uogų arbata, nes ji tonizuoja, stiprina organizmą, saugo nuo aterosklerozės ir uždegiminių ligų bei skatina raudonųjų kraujo kūnelių gamybą. Arbatą patariama gerti sergant širdies ir kraujagyslių, centrinės nervų sistemos, medžiagų apykaitos ligomis.
Uogų antpilas tinka sergantiems avitaminoze bei sveikstantiems po sunkių ligų. Jis gydo gastritą, skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opaligę, lėtines kepenų ir tulžies pūslės ligas, stiprina smulkias kraujagysles, todėl tinka sergantiems hipertenzija bei patyrusiems insulto priepuoplį.
Uogų sėklų aliejus veiksmingai gydo ilgai negyjančias ir pūliuojančias odos žaizdas. Tinka gydyti opinį kolitą, dermatitą, pragulas, nušalimus, maitinančioms kūdikius motinoms tepti įtrūkusius krūtų spenelius.
Biratnagaras
Biratnagaras (बिराटनगर) – miestas pietryčių Nepale, Indijos pasienyje, Indo–Gango lygumoje. Yra oro uostas, plentas į Katmandu, Nepalo-Indijos sienos perėjos punktas. Biratnagaras yra svarbus rytų Nepalo pramonės centras: metalo, medžio apdirbimas, chemijos, tekstilės (medvilnės, džiuto), maisto (cukraus, ryžių valymo) pramonė. Veikia universitetas.
Godelių kapinynas
Tyrimai
Godelių kapinynas suardytas kasant žvyrduobę. Dalis VII a. – IX a. įkapių iš suardytų kapų pateko į Telšių „Alkos“ muziejų. 1940 m. Kauno kultūros muziejus (vadovas Pranas Baleniūnas) ištyrė dešimt VIII a. – IX a. ir tris XV a. – XVII a. kapus. Mirusieji laidoti nedeginti su įkapėmis, rasta geležinių įmovinių kirvių, ietigalių, papuošalų. 1986 m. Telšių kraštotyros muziejus (vadovė Laimutė Valatkienė) ištyrė kitą 138 m² ploto išlikusią nesuardytą pietvakarinę kapinyno dalį. Rasta keturiolika XI a. – XIII a. sudegintų mirusiųjų kapų, ant kai kurių iš jų buvo laužavietė, ir keturios, manoma, apeiginės duobės ar simboliniai kapai. Kapinyne surinkta apie 600 radinių – įmovinių žeberklinių ietigalių, skiltuvų, akmeninių verpstukų, pasaginių segių, apyrankių, kryžinių smeigtukų ir kita. 1940 m. radinius saugo Vytauto Didžiojo karo muziejus, 1986 m. – Lietuvos nacionalinis muziejus ir Telšių Alkos muziejus.
Jurdaičiai
Jurdaičiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, prie kelio Skaistgirys–Jankūnai, 16 km į vakarus nuo Joniškio, 9 km į pietus nuo Skaistgirio. Seniūnaitijos centras. Išlikęs Jurdaičių dvaras (dabar jame pensionatas).
miniatiūra|250px|left|Akmuo su kryžiumi prie smuklės miniatiūra|250px|left|Riboženklis kelyje miniatiūra|250px|left|Prie globos namų
Geografija
Rytiniu Jurdaičių pakraščiu teka Vešėtinis. Kaimą supa Beržynės, Maldenių (Obelynės) ir Didmiškio miškai. Prie Jurdaičių yra gamtos paminklai: į šiaurės rytus nuo kaimo – Beržynės ąžuolas (Beržynės miškas), į pietus – Maldenių ąžuolas (Maldenių miškas).
Istorija
1919–1939 m. buvo Jurdaičių dvaras, kuriame vėliau įsteigta mokykla. 1950–1992 m. psichoneurologijos internato pagalbinio ūkio centrinė gyvenvietė. Nuo 1990 m. veikia Jurdaičių pensionas. 1957–2009 m. veikė pradžios mokykla, darželis-mokykla. Yra biblioteka, parduotuvė. 2007 m. suburtas Jurdaičių jaunimo klubas „JJC“, veiklą pradėjo Jurdaičių kaimo bendruomenė.
Pensionas
Valstybinė stacionari globos įstaiga, skirta nuolat gyventi įvairaus amžiaus asmenims nuo 18 m., turintiems psichinę negalią, kuriems reikalinga nuolatinė ar laikina globa ir slauga. Pensionas įsikūrė 1953 m., kai dvarininko Komaro medžioklės dvare buvo įkurti senelių ir invalidų namai. Praėjus ilgam reorganizaciniam laikotarpiui, kurio metu buvo keičiami įstaigos pavadinimai, nors veiklos paskirtis beveik nekito, 1990 m., padaugėjus gyvenamųjų pastatų, čia įsteigtas Jurdaičių pensionas.
Martišius
Martišius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Martišienė (ištekėjusi moteris) ir Martišiūtė (mergautinė pavardė).
Palenkės Sokoluvo apskritis
thumb|right|250px|Apskrities administracinis suskirstymas Palenkės Sokoluvo apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Palenkės Sokoluvo mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Mazovijos Ostruvo ir Mazovijos Vysokio apskritimis, rytuose su Semiatičės, pietuose su Sedlcų ir vakaruose su Vengruvo apskritimi. Apskrityje yra 9 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 9 valsčiai:
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V a.-VI a. dabartinės apskrities teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Chronas
Atsiradęs iš pirmapradžio Chaoso. Chronas dažnai vaizduojamas kaip pražilęs ilga barzda senukas, kaip jį aprašo poetas Nonas. Chronas taip pat minimas kaip dievybė, kuri pagal Orfikų kosmogonijas pati susiformavo sutvėrimo pradžioje. Jis vaizduojamas hibridinis dievas, turintis gyvatės kūną su trimis galvomis: žmogaus, buliaus ir liūto. Jo žmona Anankė, neišvengiamumo personifikacija. Jie kartu su žmona ratu keliauja kosmosu sukdami laiką.
Chronas iš esmės kaip kosmologinė figūra dubliuoja titaną Kroną („Tėvą laiką“). Orfikos kartais Chroną apjungtą su dievu kūrėju Fanu identifikuojam su Ofionu. Jo ekvivalentas finikiečių kosmogonijoje Olamas („Amžinas laikas“).
Graikų-romėnų mozaikoje Chronas pavaizduotas kaip Ajonas („Amžinybė“). Jis stovi priešais dangų laikydamas ratą išraižyta zodiako ženklais. Po jo kojomis atsipalaidavusi guli Gaja („Motina Žemė“). Poetas Nonas aprašo Ajoną kaip senį su ilga balta barzda. Tačiau mozaikose vaizduojamas jaunuolis Ajonas.
Kita
Daugybė tarptautinių žodžių, vartojamų ir lietuvių kalboje, susijusių su laiku, yra kilę iš žodžio „Chronas“ (arba ). Pvz., chronologija, chronometras ir kt. su chrono- pradžia.
Genujos metropolitenas
Genujos metropolitenas – metro sistema Genujos mieste, šiaurės vakarų Italijoje. Sistema atidaryta 1990 m. birželio 13 d.
Sistema
Genujos metropolitenas – tai lengvasis metro susidedantis iš vienos linijos, kuri sujungia Genujos miesto centrą su Rivarolo miegamuoju rajonu. Sistemą valdo „Azienda Mobilita e Transporti“, kuri taip pat valdo visą miesto darnią viešojo transporto visumą miegamajame rajone po „Trenitalia“ geležinkelio stotimi. Ji buvo atidaryta tarp stotelių „Brin“ ir „Dinegro“ 1990 birželio mėnesį prieš Pasaulio futbolo čempionatą ir pratęsta iki „Principe“ stoties 1992 metais, „San Giorgio-Caricamento“ 2003 metais ir „De Ferrari“ 2005 metais.
Tai 7,1 km ilgio, standartinio bėgių pločio (1435 mm) dviguba linija, kuri yra elektrifikuota (750 Voltų). Genujos metropoliteno linija turi tiesioginį susijungimą.
Ryškas
Ryškas – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo vakarinės Mišučių kaimo dalies, kairiajame Žiuržmočio krante. Kaimą iš visų pusių supa Pagramančio miškas.
Genujos metropolitenas
Sistema
Paskutinis sistemos atnaujinimas ir išplėtimas įvyko 2012 m.
Kaštoninė keršakandė
Kaštoninė keršakandė (Cameraria ohridella) – keršųjų kandelių šeimai priklausanti drugių rūšis. Kilo iš Makedonijos, kaip atskira rūšis aprašyta 1986 m. Paplitusi beveik visoje Europoje.
Genujos metropolitenas
Sistema
Nuo 2021 m. gruodžio 1 d. ne piko metu (10–16 val. ir 20–22 val.) metro galima naudotis nemokamai.
Kaštoninė keršakandė
Išvaizda
Vabzdys – rudas, šviesiai rudas arba pilkšvas su skersai einančiomis trimis balkšvomis juostelėmis, 3–4 mm ilgio, plotis išskleidus sparnus ~ 8 mm. Lerva iki 6 mm ilgio, šviesiai ruda, su ruda juostele išilgai kūno. Lėliukė tamsiai ruda.
Genujos metropolitenas
Sistema
2026–2027 m. planuojama pabaigti metro sistemos plėtrą į vakarus. Šie darbai vertinami 400 milijonais eurų.
Kaštoninė keršakandė
Paplitimas
Kaštoninės keršakandės paplitusios visoje Europoje, nuo Viduržemio jūros iki Skandinavijos. Lietuvoje pirmą kartą aptiktos 2002 metais, o nuo 2005 metų masiškai pradėjo plisti Kaune, Vilniuje. Šiuo metu aptinkamos visoje Lietuvoje.
Daroma žala
Drugių lervos pažeidžia kaštonų lapus ir dėl to jie pradeda ruduoti, anksčiau laiko nukrenta. Dar vasaros mėnesiais medžiai gali likti visai be lapų. Sutrikus fotosintezės procesui, medis silpsta, lėčiau auga, sunkiau peržiemoja, o galiausiai gali ir visai nudžiūti. Paprasčiausias būdas riboti kaštoninės keršakandės plitimą – surinkti ir sunaikinti visus nukritusius lapus. Taip pat pasitelkiami insekticidai, feromoninės gaudyklės.
Zaraza (turnyras)
thumb|right|„Zaraza“ logotipas „Zaraza“ – Lietuvos ultimeito lauko turnyras, sulaukdavęs komandų iš Lietuvos, Latvijos, Estijos, Rusijos, Baltarusijos ir Lenkijos. Turnyras rengiamas Zarasuose vietinio ultimeito sporto klubo „Taškas“. Tradiciškai turnyras rengiamas balandžio mėnesio pabaigoje. Kartu su ultimeito turnyru rengiamos ir diskgolfo varžybos.
Rezultatai
Atvirasis (Open) divizionas
Merginų (Women) divizionas
Xəzər Sumqayıt FK
Istorija
Klubo ištakos siekia 1960 m. Žaidė Aukščiausioje lygoje. Žlugo 2004 m.
Šetekšnis
Šetekšnis – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 5 km į vakarus nuo Jūžintų. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,76 km, plotis siekia iki 0,34 km. Altitudė 118,9 m. Šiaurinis ir pietinis krantai žemi, pelkėti, vakarinis ir pietrytinis - aukšti. Pakrantės miškingos, pietrytiniai krantai užpelkėję. Ežeru iš pietų į šiaurės vakarus prateka Šetekšna (Jara).
Netoli Šetekšno yra Dauliūnų ir Radžionių kaimai.
Ežero (kaip ir upės) pavadinimas sietinas su šėtoti („dūkti, siausti“), šėtas („storas, riebus“), šėtas, šėtos („kilpos, sietas paukščiams gaudyti“).
Grajevo Šv. Tėvo Pijaus parapija
'''Grajevo Šv. Tėvo Pijaus parapija'''  – parapija, esanti Grajevo mieste. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Grajevo dekanatui.
Robertas Kliavinis
Robertas Kliavinis (Roberts Kļaviņš; 1885 m. lapkričio 10 d. – 1941 m. spalio 16 d.) – Rusijos imperijos, Latvijos ir TSRS karininkas latvis, 1940 m. buvo Latvijos liaudies armijos vadas, Latvijos kariuomenės generolas, DVRA generolas leitenantas. Represuotas (sušaudytas).
Biografija
Gimė Grašų valsčiuje Maduonos apskrityje Lifliandijos gubernijoje. Baigė Cėsių miesto mokyklą, po to žemės ūkio mokyklą. Buvo paimtas į Rusijos imperijos kariuomenę.
Rusijos imperijos kariuomenė
Buvo nukreiptas į Vilniaus pėstininkų junkerių mokyklą. 1906 m. baigė ją gaudamas praporščiko laipsnį. Paskirtas į Vindavos 180-ąjį pėstininkų pulką. Nuo 1909 m. sausio 1 d. Mitavoje (dabartinė Jelgava) stovėjusio Vindavos 180-ojo pėstininkų pulko paporučikis. 1914 m. pavasarį įstojo į Generalinio štabo Nikolajaus akademiją turėdamas štabskapitono laipsnį. 1915 m. spalį, nebaigęs mokslų akademijoje, paskirtas į 2-ąjį Rygos latvių šaulių batalioną (vėliau - pulkas).
Dalyvaudamas Pirmajame pasauliniame kare buvo apdovanotas 2-jo ir 3-jo laipsnių Šv. Stanislavo ordinu, 2-jo, 3-jo ir 4-ojo laipsnių šv. Anos ordinu, 4 laipsnio Šv. Vladimiro ordinu su kalavijais ir kaspinu. 1917 m. baigė patrumpintą Generalinio štabo Nikolajaus akademijos kursą.
Latvijos respublikos kariuomenė
Tarnaujant Latvijos kariuomenėje gauti apdovanojimai:
Baigė Latvijos universiteto Teisės fakultetą.
TSRS
1940 m. R. Kliavinis paskirtas Liaudies armijos vadu, o liepos mėn. išrinktas į Latvijos Tautos Seimą.
1940 m. gruodį paskirtas 24-asis teritorinio korpuso vadu. 1940 m. gruodžio 29 d. TSRS LKT nutarimu № 2685 jam suteiktas DVRA generolo leitenanto laipsnis. 1941 m. birželį iškviestas į Maskvą, „į kursus“. 1941 m. birželio 22 d. suimtas. 1941 m. liepos 29 d. TSRS Aukščiausiojo Teismo Karinė kolegija pagal kaltinimą dalyvavus kontrrevoliucinėje sąmokslininkų organizacijoje nuteisė [[mirties bausmė|miesties bausme. Sušaudytas 1941 m. spalio 16 d. Maskvoje. Palaidotas Komunarkoje.
1957 m. lapkričio 30 d. po mirties reabilituotas.
Ftalocianinas
miniatiūra|Ftalocianino mėlyni milteliai Ftalocianinas – organinis pigmentas, vienas iš porfirinų. Išrastas XX a. 4-tame dešimtmetyje. Pasižymi skaisčiai žydra, su žalsvu atspalviu, spalva, labai artima Ciano mėliui. Yra atsparesnis šviesai už pastarąjį, nenuodingas, todėl paskutiniu metu naudojamas dažniau.
Kazys Alyta
Kazys Alyta (1881 m. gruodžio 22 d. Karklupėnai, Kaupiškių valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1942 m. liepos 1 d. Jonava, palaidotas Skaruliuose) – Lietuvos mėgėjų teatro aktorius, režisierius, dramaturgas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas.
Biografija
Mokėsi Liepojos gimnazijoje, baigė 6 gimnazijos klases. 1915 m. baigė Peterhofo praporščikų mokyklą, 1925 m. – Aukštuosius karininkų kursus.
1901–1905 m. Rusijos imperijos kariuomenės Kronštato tvirtovės artilerijos fejerverkeris (puskarininkis). 1905 m. paleistas iš tarnybos grįžo į Lietuvą, į Vilnių ir pasinėrė į lietuvių kultūrinį gyvenimą. Greitai tapo vienu aktyviausių Vilniaus lietuvių vaidintojų būrelio „Rūta“ dalyvių. Pagarsėjo kaip žymiausias komiškų vaidmenų atlikėjas. Režisavo spektaklių (Kaminkrėtys ir malūnininkas, 1913 m.) Išvertė A. Fredo komediją „Žvakutė užgeso“, 1914 m. ir T. Brandon. „Karolio teta“, 1923 m. Vilniaus lietuvių artistų bendrovės steigėjas ir vienas žymiausių jos aktorių, nuo 1912 m. jos direktorius.
1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, mobilizuotas tarnavo Kauno tvirtovės artilerijoje. Čia jis 1915 m. vasarą pasiųstas į Peterhofo praporščikų mokyklą, 1915 m. rugsėjo mėn. baigęs mokyklą, paskirtas į 22-ąjį Sibiro pulką jaunesniuoju karininku, vėliau kuopos vadas. 1917–1918 m. 7-ajame Sibiro mirties batalione kariavo vokiečių-austrų fronte. Prasidėjus Rusijos armijoje suirutei, grįžo į tuo metu dar vokiečių okupuotą Lietuvą. Bolševikams artėjant prie Vilniaus, stojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1918–1919 m. tarnavo Vilniaus komendantūroje. 1919 m. mobilizuotas į artilerijos pulką, baterijos vyresnysis karininkas, baterijos vadas, 1920 m. kapitonas, 1924 m. majoras, kurį laiką Antrojo artilerijos pulko vadas. 1923–1925 m. lankė Aukštuosius karininkų kursus, 1925–1937 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, pulkininkas leitenantas.
Nuo 1935 m. gyveno ūkyje Šveicarijos dvare netoli Jonavos. Vokietijos okupacijos metais Jonavos butų ūkio inspektorius, Jonavos burmistras. Sovietinių partizanų nužudytas.
Netiahai
Netiahai  – kaimas Lenkijos rytuose, Dembovo Klodos valsčiuje, Parčevo apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Dembova Klodos, apie 16 km į rytus nuo Parčevo ir apie 52 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino.
Martusevičius
Martusevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bilevičiūtė
Bilevičiūtė:
Kreacionizmas
thumb|right|Gustavas Dorė „Šviesos sukūrimas“ Kreacionizmas – tikėjimas, kad visa gyvybė ir jos formos, pasaulis, Visata ir Žemė buvo sukurti antgamtinės būtybės (Dievo) arba jai dalyvaujant. Sukūrimas gali būti traktuojamas kaip vienaveiksmis sukūrimas iš nieko. Abraominės religijos (judaizmas, krikščionybė, islamas), taip pat ir primityvios religijos turi šį sukūrimo mitą.
Galima išskirti du pagrindinius kreacionizmo teorijos tipus:
Dainius Kunevičius
Dainius Kunevičius (g. 1978 m. liepos 30 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Biografija
Didžiąją aktyvios karjeros dalį praleido FBK Kaunas komandoje, su kuria ne kartą laimėjo Lietuvos pirmenybes, vėliau žaidė suomių Atlantis FC klube. 2011 m. žaidžia mėgėjų komandoje Hegelmann Litauen Kaunas.
Kreacionizmas
JAV yra du kreacionizmo muziejai: „Sukūrimo muziejus“ Kentukyje ir „Sukūrimo įrodymų muziejus“ Teksase.
Kreacionizmas mokymosi įstaigose
Kreacionizmas nėra dėstomas kaip mokslinė teorija jokios pasaulio šalies mokymosi įstaigose, kreacionizmą dar XX a. pradžioje pradėjo keisti darvinizmu besiremiančios teorijos. Kai kuriose šalyse kreacionizmas studijuojamas per religinio lavinimo pamokas, jei jas pasirenka mokinių tėvai.
Česlovas Pečkys
Biografija
1957–1961 m. lankė Gudelių kaimo mokyklą, vėliau mokėsi Skriaudžių aštuonmetėje, 1968 m. baigė Veiverių vidurinę mokyklą. 1973 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, įgijo veterinarijos gydytojo specialybę.
Kreacionizmas
Kreacionizmas mokymosi įstaigose
1987 m. JAV Aukščiausiasis teismas nutarė, kad mokyti kreacionizmo iš viešų pinigų finansuojamose mokyklose prieštarauja konstitucijai. 2005 m. šis sprendimas išplėstas įtraukiant ir protingo sumanymo idėją. Tačiau kai kuriose JAV valstijose ieškoma įstatymo spragų, bandant kritikuoti evoliucijos teoriją. 2007 m. Europos Taryba uždraudė skelbti kreacionizmo bei jos labiau išplėtotos atmainos protingojo sumanymo idėjas mokyklose, paliekant išimtį religinio pobūdžio pamokoms.
Česlovas Pečkys
Biografija
1973 m. pagal paskyrimą – Žemės ūkio ministerijos Veterinarijos valdybos vyriausias veterinarijos gydytojas epizootologas. 1973–1974 m. tarnavo armijoje. 1974–1977 m. Bagotosios kolūkio veterinarijos gydytojas, 1977–1980 m. Kauno rajono „Pirmūnų“ kolūkio, 1980–1992 m. Vinčų ir Kazlų Rūdos veterinarinių apylinkinių ligoninių vedėjas. 1992–2002 m. L. Mėdžiuvienės firmos „Čečeta“ vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius, 2002–2007 m. Marijampolės valstybinės maisto ir veterinarijos tarnybos vyriausias veterinarijos gydytojas inspektorius Kazlų Rūdos savivaldybėje. Nuo 2007 m. Kazlų Rūdos savivaldybės meras.
Kreacionizmas
Kreacionizmas Krikščionybėje
Krikščioniškos bažnyčios neturi vieningos nuomonės apie kreacionizmą. Dalis jų aiškina pasaulio sukūrimą, aprašytą Biblijoje tiesiogiai, kaip 6 dienų procesą. Kita dalis laikosi nuomonės, kad sukūrimo "dienas" aprašytas Pradžios Knygoje reikia suprasti netiesiogiai, ir jos galėjo būti ne įprastomis paromis, o tūkstančiais, milijonais arba milijardais metų. Taip, pavyzdžiui, dalis Stačiatikių bažnyčios laikosi nuomonės, jog Dievas panaudojo evoliuciją, kad sukurtų pasaulį per milijardus metų, kita dalis priešinasi tam argumentui tvirtindama, jog evoliucija paaiškina žmogaus kilmę, tačiau nepaaiškina sielos atsiradimo. Katalikų bažnyčia neturi oficialios pozicijos sukūrimo atžvilgiu ir leidžia savo tikintiesiems patiems interpretuoti pasaulio sukūrimą. Dauguma Protestantiškųjų bažnyčių laikosi 6 dienų sukūrimo pozicijos, dažniausiai datuodami tai įvykus prieš 6000 metų.
Česlovas Pečkys
Biografija
2001 m. Liberalų demokratų partijos, partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Kazlų Rūdos skyriaus narys.
2003–2007 m. ir 2007–2008 m. Kazlų Rūdos savivaldybės tarybos narys.
Gudelių kaimo bendruomenės pirmininkas. Sutuoktinė Danutė, vaikai Monika, Onutė, Antanas, Julija.
El Čaltenas
Kaimelio pavadinimas indėnų teuelčų kalba reiškia „dūmų kalnas“ (taip vadintas Ficrojus). Įkurtas 1985 m. Įgijo svarbą išplėtojus turizmą. Dabar El Čaltenas vienas svarbiausių uolų laipiojimo centrų šalyje. Vykdomos ekspedicijos į Ficrojaus ir Cerro Torre kalnus. Taip pat rengiamos ekskurcijos į Los Glaciares nacionalinį parką, plaukiojimai Viedmos ežere. Yra viešbutis, parduotuvė, restoranai.
Kirdeikiai (Panevėžys)
Kirdeikiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Velykių.
Marčiukaitis
Marčiukaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Marčiukaitienė (ištekėjusi moteris) ir Marčiukaitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Birgandžas
Birgandžas (बीरगंज) – miestas Nepalo pietuose, Indijos pasienyje, priešais Raksaulo miestą (Biharas). Birgandžas laikomas „vartais į Nepalą“, yra Nepalo-Indijos sienos perėjos punktas per kurį eina plentas Patna–Katmandu. Iš Birgandžo į Amlechgandžą eina siaurasis geležinkelis. Maisto (cukraus, tabako) pramonė, metalo, medienos apdirbimas. Svarbus prekybinis centras. Veikia universitetas.
Chomicė
Chomicė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokolų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurės rytus nuo Sokolų, apie 25 km į šiaurės rytus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 27 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 7 namai ir 57 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 11 namų ir 95 gyventojai, iš kurių 45 vyrai ir 50 moterys.
Lieporas
Lieporas  – upė Lietuvoje, Joniškio rajono savivaldybės teritorijoje ir Latvijoje, Lielupės baseine; Švitinio kairysis intakas.
Prasideda Lietuvoje, Nociūnų apylinkėse, 7 km į pietryčius nuo Kriukų. Teka į šiaurę. Įteka į Švitinį 16 km nuo jo žiočių, Latvijoje.
Intakas – Juodupė (kairysis).
Ilgis 34 km (Lietuvoje 12 km), baseino plotas 64 km², Lietuvoje – 35 km² m. Vaga visa reguliuota, plotis 5–9 m, gylis 1,5–2,1 m. Vidutinis nuolydis 0,83 m/km. Srovės greitis 0,1–0,3 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,11 m³/s.
Upėvardis kildinamas nuo medžio pavadinimo liepa.
Romės Laukas
Romės Laukas – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Pūtvės, dešiniajame Akmenos upės intako Sermo krante. Aukščiausias kaimo taškas – 50 metrų į šiaurę nuo kairiojo Irtuonos kranto – 110,3 m.
Tesla, Inc.
Istorija
„Tesla Motors“ 2003 m. liepos 1 d. San Karloso mieste įkūrė Martin Eberhard ir Marc Tarpenning. 2008 m. pabaigoje „Tesla“ atsidūrė ties bankroto riba, bet paskutinę minutę ją išgelbėjo investuotojas „Dibalog“. Nuo tada „Tesla“ išliko priklausoma nuo daugybės investuotojų, kurie tiki elektromobilių ar „Tesla“ gaminių technologijos ateitimi.
Automobiliai
miniatiūra|kairėje|Pirmasis kompanijos automobilis – „[[Tesla Roadster“]] miniatiūra|kairėje|Elon Musk pristato vieną iš šešių „[[Tesla Model X|Model X“ serijos modelių]] Kompanija didesnio dėmesio susilaukė 2008 m., kai pristatė pirmąjį elektra varomą sportinį automobilį Tesla Roadster. Pasak kompanijos, automobilis gali nukeliauti 320 km vienu įkrovimu, bei įsibėgėti nuo 0 iki 97 km/val per 3,9 sekundės. Pirmasis automobilio prototipas buvo pristatytas visuomenei 2006 m. liepą. Modelio gamyba prasidėjo 2007 m. pabaigoje, automobilis #1 kompanijos vadovui buvo pristatytas 2008 m. vasario 1 d. Iki 2009 m. gegužės pabaigos buvo pristatytas 500-asis automobilis. 2009 m. prekyboje pasirodė sportiškesnė automobilio versija – Roadster Sport, šis modelis nuo 0 iki 97 km/val įsibėgėja per 3,7 sekundės ir ketvirtį mylios įveikia per 12,6 sekundės. 2008 m. rugsėjį buvo paskelbta, kad automobilio ekonomiškumas prilygsta 2 litrams/100 km.
2012 m. pabaigoje debiutavo antrasis kompanijos automobilis, prabangus 4 durų sedanas Tesla Model S. Šio modelio pardavimai 2015 m. perkopė 100 000 visame pasaulyje. Tais metais tai buvo labiausiai parduodamas elektra varomas automobilis pasaulyje. 2016 m. birželį tai buvo antras pagal populiarumą pasaulyje elektromobilis po Nissan Leaf.
Trečiasis kompanijos automobilis Tesla Model X buvo pristatytas 2012 m. Tai prabangus padidinto pravažumo automobilis. Šio modelio pardavimai pradėti 2015 m. rugsėjį. Iki 2016 m. rugsėjo visame pasaulyje buvo parduota 16 024 šio modelio automobiliai. Didžioji dauguma jų (13 536) buvo parduoti JAV rinkoje. Model X 2016 m. rugsėjį tapo pačiu perkamiausiu automobiliu Norvegijoje. Ši šalis tapo pirmąja pasaulyje, kurioje naujų automobilių pardavimo viršūnėje buvo tik elektra varomi automobiliai.
2016 m. kovo 31 d. kompanija pristatė modelį Model 3. Vien elektra varomas automobilis gali nuvažiuoti mažiausiai 350 km. Pirmieji pardavimai JAV rinkoje prasidėjo 2017 m. pabaigoje, o visame pasaulyje – 2018 m.
2019 m. kovo 14 d. buvo pristatytas Model Y. Tų pačių metų lapkričio 21 d. kompanija pristatė pikapą Cybertruck.
Baterijos
Baterijas automobiliams „Tesla“ gamina kartu su „Panasonic“ kompanija. 2014 m. „Panasonic“ sutarė su „Tesla“ gaminti baterijas naujai statomoje gamykloje Gigafactory.
2015 m. balandį pradėjo gaminti individualiam ir pramoniniam vartojimui skirtas pakraunamas ličio jonų baterijas Tesla Powerwall, kurių iš karto buvo užsakyta už 800 milijonus JAV dolerių. Baterijos yra dviejų tipų – 7 kWh ir 10 kWh. Šių baterijų gamyba perkelta į Nevadoje (JAV) naujai statomą gamyklą Gigafactory 1. Europoje numatoma pastatyti Gigafactory 2.
Elektromobilių įkrovimo tinklas
miniatiūra|dešinėje|„Tesla“ automobilių įkrovikliai. [[Torontas, Kanada]] Siekiant tinkamai aptarnauti automobilių parką, „Tesla“ įmonė 2012 m. pradėjo kurti elektromobilių greitų įkroviklių tinklą. 2016 m. lapkritį pasaulyje buvo 744 įkrovimo stotys, kuriose yra 4 703 įkrovimo vietos. Šios stotelės tiekia automobiliui 120 kW energijos. Iki 2017 m. sausio 1 d. įsigiję „Tesla“ automobilius gali juos nemokamai krautis šiose stotelėse, o naujų automobilių savininkai (nuo 2017 m. sausio 1 d.) nemokamai gaus 400 kWh elektros energijos per metus. Viršijus šį kiekį bus imamas mokestis.
CO2 emisijos
miniatiūra|dešinėje|Automatizuota „Model S“ gamyba „Tesla“ gamykloje [[Fremontas|Fremonte, Kalifornijoje]] 2017 m. Švedijoje buvo atliktas tyrimas, kurio išvadose teigta, jog gaminant ličio jonų akumuliatorius automobiliams į aplinką potencialiai būtų išmetama maždaug nuo 150 iki 200 kg anglies dioksido ekvivalento per kilovatvalandę. Pagal tai keletas žiniasklaidos priemonių išplatino prielaidą, jog iškastiniu kuru varomai transporto priemonei prireiktų aštuonerių metų eksploatacijos, kol ši padarytų tokį patį poveikį aplinkai kaip „Tesla Model S“ su 100 kWh akumuliatoriaus talpa. „Tesla“ generalinis direktorius E. Musk šį teiginį paneigė pranešimu „Twitter“, kuriame teigė, kad Nevadoje esantis „Gigafactory“ yra aprūpintas atsinaujinančia energija. Žiniasklaidoje išplatintą hipotezę taip pat galima sukritikuoti dėl joje pateiktos nepilnos vidaus degimo variklių vertės grandinės. Pavyzdžiui, vertinant vidaus degimo variklių vertės grandinę įtrauktas tik išmetamųjų dujų išskiriamas CO2 kiekis. Kad būtų galima atlikti tinkamą palyginimą, į skaičiavimus turėtų būti įtraukta naftos žaliavų gavyba ir perdirbimas į degalus, taip pat papildomų vidaus degimo variklių komponentų ir susidėvėjusių dalių gamyba bei būtini alyvos pakeitimai ir ekonominė žala.
Apskritai didžioji dalis žurnalistų pateiktos informacijos nebuvo paimta iš tyrimo ataskaitos, todėl tokia iškraipyta tyrimo reprezentacija buvo apibūdinta kaip neteisinga ir klaidinanti. Net tyrimo autoriai pranešime spaudai teigė, kad žurnalistai klaidingai interpretavo tyrimo rezultatus. Tyrime buvo pateiktas apskaičiuotas vidurkis, kurį lengvai būtų galima sumažinti, pvz., padidinant atsinaujinančios energijos naudojimą akumuliatorių gamyboje. Palyginimai su automobiliais su vidaus degimo varikliu į tyrimą nebuvo įtraukti. 2019 m. tyrimo autoriai paskelbė atnaujintą tyrimo versiją, pagrįstą nauja literatūra. Buvo pakoreguota 2017 m. skelbta informacija, maždaug iki pusės pradinių verčių. Pagal naujus paskaičiavimus išmetamo CO2 kiekis siekia maždaug nuo 61 iki 106 kg CO2 ekvivalento.
Darbo sąlygos
2016 m. darbuotojai pagal lytį buvo pasiskirstę taip: 80 % – vyrai, 20% – moterys, vidutinis darbuotojo amžius buvo 30 metų. Darbo saugos vertinimais užsiimančios organizacijos „Worksafe“ 2016 m. duomenimis, darbo metu patirtų traumų procentinė dalis (sužeidimų skaičius per 200 000 darbo valandų) sudarė 8,1 ir 31 % buvo didesnė nei pramonės standartas. Pati „Tesla“ teigė, kad 2017 m. pirmąjį ketvirtį įvedus trečiąją pamainą šį skaičių galima būtų sumažinti iki 4,6, o tai būtų 32 % geriau nei pramonės standartas 6,7. Remiantis JAV automobilių sąjungos duomenimis, „Tesla“ gamyklų darbuotojų pradinis atlyginimas yra 18 JAV dol. per valandą, kai visos šalies vidutinis darbo užmokestis yra 25,58 JAV dol. per valandą.
2020 m. COVID-19 pandemijos metu Kalifornijos valdžios institucijos liepė sustabdyti gamyklų veiklą ir įvedė naktinius apribojimus iki 2020 m. gegužės mėn. pabaigos. E. Muskas aktyviai priešinosi šiems reikalavimams ir, nepaisydamas draudimo, gegužės 12 d. atnaujino „Tesla“ gamyklų veiklą Kalifornijoje.
Katanijos metropolitenas
300px|thumb|right|Katanijos metropoliteno sistemos schema Katanijos metropolitenas – metropoliteno sistema, veikianti Katanijos mieste, Sicilijoje. Tai vienintelė metro sistema Sicilijoje bei piečiausiai esanti sistema Europoje.
Katanijos metro atidarytas 1999 m. birželio 27 d.
Veiklos pradžioje metro sistema nebuvo populiari, nes linija nesiekdavo populiarių turistinių vietų. Nuo 2017 m. keleivių skaičius padidėjo. Metro traukiniai reisus vykdo kas 10 min iki 15 val. bei kas 15 min. iki 22 val.
Augusto César Sandino
Augustas Sesaras Nikolasas Sandino Kalderonas (Augusto Sesar Nicolás Sandino Calderón; 1895 m. gegužės 18 d. –  1934 m. vasario 21 d.) – Nikaragvos revoliucionierius.
Biografija
Gimė valstiečių šeimoje. 1921 m. jis įsivėlė į konfliktą su vietos konservatorių lyderio sūnumi, todėl vėliau paliko Nikaragvą ir gyveno Hondūre, Gvatemaloje, Meksikoje (ten dirbo naftos kompanijoje). Ten matė Meksikos revoliuciją, įsitraukė į komunistinį, antiklerikalinį judėjimą, tapo Septintosios dienos adventistų nariu.
1926 m. Sandino grįžo į Nikaragvą. Ten netrukus prasidėjo pilietinis karas tarp liberalų ir konservatorių. Sandino iš auksakasių sudarė partizaninį būrį ir bandė atakuoti vietinį konservatorių garnizoną. Augustas Sandino Puerto Kabesase susitiko su liberalų lyderiu Chosė Marija Monkada, tačiau šis Sandino nebuvo linkęs pasitikėti ir nesutiko teikti ginklų Sandino partizanams.
Agonalijos
Agonalijos arba Agonijos – Senovės Romos šventė, skirta pagerbti Agonijų, kurio epitetu įvardijami keli dievai, bei įėjimo ir išėjimo dievą Janą. Ji buvo švenčiama sausio 9 d., gegužės 21 d. ir gruodžio 11 d.
Augusto César Sandino
Biografija
Sandino pats gavo ginklų iš užpultų konservatorių būrių, organizavo valstiečius prisidėti prie kovos ir ženkliai padėjo liberalams. Konservatoriams karą pralaimint, įsikišo JAV valdžia, ir liberalai su konservatoriais paskelbė apie ugnies nutraukimą. Buvo sudaryta taikos sutartis, prižiūrint JAV armijai, konservatoriai turėjo baigti kadenciją, o vėliau turėjo būti sudaryta Nacionalinė gvardija.