cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Besarabija
Pietinė Besarabijos dalis (Juodosios jūros pakrantės ruožas tarp Dniestro ir Dunojaus deltų) dabar priklauso Ukrainai, Odesos sričiai (dar vadinama Bugeac).
Istorija
Pietinė Besarabijos dalis žinoma nuo antikos laikų, kaip Dakijos dalis ir sudarė dalį Panonijos regiono. III-XI a. į šį regioną atvyko gotai, hunai, avarai, madjarai, XIII a. – totoriai.
XIV–XVIII a. Besarabijos istorija buvo neatskiriama Moldovos kunigaikštystės dalis. Po to, kai Osmanų imperija užėmė pietuose esančią Akkerman (šiandien Dniestro Belgorodas (Bilhorod-Dnistrovs’kyj) Odesos srityje, Ukrainoje) tvirtovę, palaipsniui buvo užimta visa Besarabijos teritorija (1511 m.). Vėliau Besarabija vėl buvo Moldovos dalis. Tuo metu Moldova jau buvo Osmanų imperijos vasalė.
Rusijos imperijoje ji administruota kaip Besarabijos gubernija (sostinė – Tigina (1812–1818), Kišiniovas (1818–1918)). Rusijos okupacijos metu caro režimas aktyviai čia iš Rusijos keldino kolonistus, kuriems buvo suteikiamos privilegijos (žemių dovanojimai, beprocentės paskolos, atleidimai nuo mokesčių ir pan.) – buvo baiminamasi, kad Besarabija norės prisijungti prie Rumunijos. XIX a. antroje pusėje, kai likusi Moldovos dalis ir Valakija sudarė Rumunijos karalystę, Besarabija buvo ginčų objektas tarp Rumunijos ir Rusijos (1859 m. – Rumunijos dalis, 1878 m. – vėl Rusijos).
Šmurai
Šmurai – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Veiverių.
Riešės valsčius
Riešės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Riešė, kurį laiką – Didžioji Riešė, XX a. tarpukariu – Verkių Riešė.
Istorija
Minimas nuo XIX a. vidurio Vilniaus gubernijoje. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Nemenčinės rajonui (2 apylinkės) ir Vilniaus rajonui (15 apylinkių).
Lundas
Lundas – miestas pietų Švedijoje, seniausias Švedijos Skonės provincijos miestas. Lundas gavo miesto (Magdeburgo) teises apie 990 metus. Miesto centre stovi katedra.
Košeluvka (Losicės apskritis)
Košeluvka – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į rytus nuo Losicės ir apie 135 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Šarvakūniai šamai
Šarvakūniai šamai (Doradidae) – šamažuvių (Siluriformes) šeima, lengvai atpažįstama iš gerai išvystytų kaklą apsaugančio skydelio ir šoninės linijos sukaulėjimų. 2003 m. buvo peržiūrėtos iki tol aprašytos 127 rūšys ir palikta tik 72. Tai monfiletinės kilmės sistematinė grupė. Kelios rūšys auginamos akvariumuose. Paplitę Pietų Amerikoje. Didžiausias ilgis – iki 80 cm.
Xherdan Shaqiri
Džerdanas Šačiris (Xherdan Shaqiri; g. 1991 m. spalio 10 d.) – Šveicarijos futbolininkas, Saugas. Atstovavo Šveicarijos rinktinei.
Šačiris gimė Gnilanėje, Jugoslavijoje, Kosovo albanų šeimoje. 1992 m. su tėvais persikėlė gyventi į Šveicariją. Turi dviguba pilietybę: Šveicarijos ir Albanijos.
Tarptautinė karjera
2009 m. lapkričio 11 d. debiutavo Šveicarijos iki 21 metų rinktinėje, 3–1 rungtynėse prieš Turkijos vienmečius 2011 m. UEFA Europos iki 21 m. čempionato atrankoje. Pirmąjį įvartį pelnė 2011 m. birželio 11 d. pirmose čempionato rungtynėse prieš Danijos iki 21 m. rinktinę.
Nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2010 m. kovo 3 d. draugiškose rungtynėse prieš Urugvajų. Buvo pakviestas atstovauti rinktinei 2010 m. pasaulio futbolo čempionate. 2010 m. rugsėjo 7 d. pelnė pirmąjį įvartį į Anglijos rinktinės vartus Euro 2012 m. čempionato atrankoje. 2011 m. rugsėjo 6 d. pelnė tris įvarčius rungtynėse prieš Bulgariją.
2014 m. birželį buvo pakviestas atstovauti rinktinei 2014 m. FIFA pasaulio futbolo čempionate. Rinktinės debiutiniame mače prieš Ekvadorą buvo pripažintas rungtynių žaidėju. Mače prieš Hondūrą pelnė tris įvarčius ir buvo įvertintas geriausiu rungtynių žaidėju. Šveicarai pateko į čempionato aštuntfinalį, kuriame pralaimėjo Argentinos rinktinei.
Branko sala
thumb|240px|Salos padėtis Branko sala  – negyvenama salelė Žaliojo Kyšulio respublikoje, Priešvėjinėse salose, į vakarus nuo San Nikolau salos.
Saloje gyvena gausios paukščių kolonijos, kaupiasi guanas. Saloje gyvena labai retas Žaliojo Kyšulio didysis scinkas (Macroscincus coctei).
Žiema
thumb|250px|Žiemą užšalusi Ventos upė, Mažeikių rajonas thumb|250px|Šerkšnas žiemą, Kėdainių rajonas Žiema – vienas iš keturių metų laikų vidutinio klimato zonose. Ji pasižymi žemesne oro temperatūra ir trumpesnėmis dienomis, nei kitais metų laikais. Toliau nuo pusiaujo žiemą dažnai iškrenta sniegas.
Žiemos pradžia ir pabaiga dėl kultūrų skirtumų laikomos skirtingu metu. Šiuolaikiniu meteorologiniu požiūriu, Šiaurės pusrutulyje žiema laikomi gruodžio, sausio ir vasario mėnesiai, o Pietų pusrutulyje – birželis, liepa ir gegužė. Bet kai kuriose Europos ir Azijos rytų kultūrose, žiemos pradžia laikomas lapkričio mėnuo.
Mažasis Šelmentas
Mažasis Šelmentas  – ežeras Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Šipliškės valsčiuje prie sienos su Lietuva. Ilgis – 3,53 km. Kranto linija raižyta. Ištįsęs iš pietryčių į šiaurės vakarus. Pietinė dalis – gili, šiaurinė – sekli. Šiaurės rytuose prataku jungiasi su Juodelio ežeru. Šalia ežero yra Beceilų ir Rybalnios kaimai.
Rasa Samuolytė
Rasa Samuolytė (g. 1975 m. sausio 21 d., Panevėžyje) – didi Lietuvos aktorė.
Jonas Jonynas
Jonas Jonynas (1905 m. rugsėjo 27 d. Dargužiuose – 1995 m. liepos 31 d.) – Lietuvos agronomas, žurnalistas.
Rasa Samuolytė
Biografija
1993 m. baigė Panevėžio 12-ąją vidurinę mokyklą.
Paraprofesionalas
Paraprofesionalas - asmuo, išlaikęs profesinės veiklos (švietime, sveikatos priežiūroje, inžinerijoje, teisėje) egzaminą ir gavęs pažymėjimą, leidžiantį atlikti ribotos atsakomybės darbą toje srityje, bet neleidžiantis joje savarankiškai praktikuoti, nes savarankiška praktika reikalauja žymiai gilesnių tos srities žinių.
Rasa Samuolytė
Biografija
1993 m. įstojo į Lietuvos muzikos akademiją. 1997 m. baigė jos Teatro ir kino fakultetą, įgijo muzikinio profilio dramos aktoriaus kvalifikaciją. 1999 m. baigė LMA Teatro ir kino fakulteto magistrantūros studijas (dramos aktoriaus specializacija).
Jonas Jonynas
Biografija
Mokslus pradėjo pas kaimo daraktorių. 1920 m. įstojo į tuometinį Vilniaus lietuvių, o vėliau Vytauto Didžiojo gimnazijos antrą klasę. 1927 m. ją baigė ir tais pačiais metais įstojo Vilniaus, po metų – į Krokuvos universiteto Agronomijos fakultetą. 1932 m., baigęs universitetą, dirbo Vilniaus lietuvių ūkio draugijoje, nuo 1935 m. – biologijos mokytoju Vytauto Didžiojo gimnazijoje. 1938 m. tapo Vilniaus krašto lietuvių mokytojų sąjungos pirmininku. 1932–1939 m. aktyviai bendradarbiavo Vilniaus lietuvių spaudoje. Pats daug rašė įvairia tematika.
1939 m. paskirtas Vilniaus sodininkystės mokyklos direktoriumi. Jai vadovavo iki 1944 m. liepos mėn. pradžios. Prasidėjus sovietinei okupacijai, dirbo „Valstiečių laikraščio“ redakcijos skyriaus vedėju. 1958 m. perėjo dirbti į Radijo komitetą žemės ūkio valandėlių redaktoriumi, 1962 m. – į „Mūsų sodų“ redakciją skyriaus vedėju. Nuo 1963 m. iki išėjimo į pensiją dirbo „Žemės ūkio“ žurnalo vyr. redaktoriaus pavaduotoju.
Paraprofesionalas
Paraprofesionalų kvalifikacinis lygis pripažįstamas - JAV. D. Britanijoje ir Europoje jis paprastai nepripažįstamas.
Šibeniko šv. Jokūbo katedra
thumb|Šibeniko Šv. Jokūbo katedra '''Šibeniko Šv. Jokūbo katedra''' − katedra Šibenike, Kroatijoje.
Katedra buvo pradėta statyti 1431 m., o baigta tik 1555 m.
Katedroje puikiai dera gotikos ir renesanso elementai, kuriuos čia paliko Dalmatijos, Šiaurės Italijos ir Toskanos architektūros meistrai.
2000 m. katedra įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Kazimieras Šiaulys
Kazimieras Šiaulys (g. 1944 m. spalio 30 d. Karklėnuose, Kulių valsčius, Kretingos apskritis) – Lietuvos žurnalistas, publicistas, muzikos kritikas, estrados ir masinių renginių režisierius.
Biografija
1951–1955 m. lankė Klaipėdos rajono Plikių, 1955–1958 m. – Ketvergių septynmetę mokyklą. 1962 m. baigė Klaipėdos statybos mokyklą Nr. 3, 1963 m. – Klaipėdos 1-ąją darbo jaunimo vidurinę mokyklą. 1963 m. įstojo į Valstybinės konservatorijos Teatro fakultetą, tačiau antrame kurse buvo išbrauktas iš studentų sąrašų. 1966 m. rudenį režisierius Juozas Miltinis priėmė į Panevėžio dramos teatro aktorių parengimo studiją. Tais pačiais metais įstojo ir 1971 m. Vilniaus universitete neakivaizdiniu būdu baigė žurnalistiką, apgynė diplominį darbą „J. Miltinis – teatro kritikas ir publicistas“. 1984 m. baigė muzikinio teatro režisūrą (specializacija: estrados ir masinių renginių režisierius) Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje.
1970–1974 m.– Vilniaus „Dainavos“ kokteilių (naktinio) baro koncertinės programos meno vadovas-režisierius, surado ir pakvietė grįžti į sceną tarpukario Lietuvos estrados žvaigždę Antaną Šabaniauską.
1974–1976 m. laikraščio „Jonavos balsas“ atsakingasis sekretorius, Jonavos rajono vykdomojo komiteto Kultūros skyriaus vedėjas. 1977–1979 m. laikraščio „Tiesa“ kultūros skyriaus korespondentas, 1979–1982 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ dailės ir muzikos skyrių korespondentas. 1982–1985 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto Muzikos redakcijos lengvosios muzikos ir pramoginių laidų skyriaus vedėjas. 1985–2001 m. Lietuvos radijo ir televizijos muzikinių, visuomeninių laidų redaktorius, vedėjas. 1986–1991 m. Lietuvos televizijoje rengė kultinę muzikinę laidą „Estrados orbitoje“. 1987–1997 m. konkursų „Jaunimo estrada“ organizatorius. Vedė laidas „TV forumas“, „Seimo savaitė“ ir kt.
2002–2007 m. Muitinės mokymo centro atstovas ryšiams su visuomene. Nuo 2007 m. – Vilniaus miesto savivaldybės administracijos darbuotojas, 2008–2009 m. – Justiniškių seniūnijos seniūnas.
Organizuoti ir režisuoti koncertai, festivaliai, pramoginiai renginiai.
Jungtinis Vilniaus naktinių barų – „Dainavos“, „Erfurto“, „Šaltinėlio“ – Estradinis reviu Vilniaus sporto rūmuose, dalyvaujant Antanui Šabaniauskui (1973 02 05).
„Apginti žmogų!“. Bardų, roko muzikos ir kino reviu Vilniaus sporto rūmuose 1981 m. spalio 23–24 d.
„Jauni – jauniems“, antimilitaristinis roko grupių koncertas Vilniaus sporto rūmuose (1982 11 19).
„Gintarinė triūba 82“, baigiamasis XIV estradinių ansamblių ir roko grupių festivalio-konkurso koncertas Kauno sporto halėje (1982 05 23).
„Vasaros žvaigždės“. Lietuvos, Latvijos ir Maskvos estrados artistų reviu Vilniaus sporto rūmuose, 1986 m. birželio 18–22 d.
Popmuzikos ir roko grupių protesto prieš TSRS karinę agresiją koncertas prie Aukščiausiosios Tarybos rūmų, 1991 m. sausio 11-12 d. naktį.
Roko ir popmuzikos atlikėjų koncertas Nepriklausomybės aikštėje Rusijos kariuomenės išvedimo iš Lietuvos dienai paminėti. 1993 09 01
„Paukščių takas 2000“, Naujametė Lietuvos televizijos pramoginė programa.
„Neringos vasara 2000“, festivalis Nidoje rokenrolo 50-čiui (I).
„Neringos vasara 2001“, festivalis Nidoje rokenrolo 50-čiui (II).
Spaudoje ir interneto žiniasklaidoje paskelbė apžvalginių straipsnių, interviu, recenzijų estradinės, džiazo, roko muzikos, teatro bei televizijos temomis, sukūrė apybraižų, dokumentinių filmų.
Talino visasąjunginio muzikinių videoklipų konkurso „MUUVI 88“, 2008 m. TV3 dainų atlikėjų konkurso „Švieski man vėl“, „M.A.M.A. 2011“, „M.A.M.A. 2012“ ir kitų televizijos muzikinių projektų bei konkursų vertinimo komisijos narys.
Lietuvos žurnalistų sąjungos, Nacionalinės žurnalistų kūrėjų asociacijos narys.
Bibliografija
Pirmasis šio ciklo videofilmas (Prospect of Freedom) Loretai Asanavičiūtei atminti buvo demonstruotas 1991 m. gegužės 6–11 d. Bornholme (Danija) vykusiame tarptautiniame kino ir televizijos dokumentikos festivalyje.
Šaltiniai
3. Kas yra kas Lietuvoje. Lietuvos pasiekimai 2008. „Neolitas“
4. Kas yra kas Lietuvoje. Lietuvos pasiekimai 2009. Auksinis Tūkstantmečio leidimas. „Neolitas“
Belavanas
Belavanas arba Belavan Delis – uostamiestis Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje, prie Delio upės žiočių, Malakos sąsiaurio pakrantėje; Medano priemiestis. Aptarnauja Medaną ir aplinkinius žemdirbystės rajonus. Tai svarbiausias uostas Sumatroje (išvežamas palmių aliejus, tabakas, guma, arbata, kava). Veikia kelto linija į Penangą (Malaizija).
Istorija
thumb|left|250px|Belavanas 1931 m.
Belavanas įkurtas 1890 m., daugiausia tabako eksportui. Čia atvežta daug kinų. 1938 m. tai buvo didžiausias Olandų Rytų Indijų uostas.
Vaizdo kraštinių santykis
Vaizdo kraštinių santykis apibūdina proporcingą santykį tarp vaizdo pločio ir aukščio. Jis nurodo ekrano vaizdo raišką, vaizdo įrašo kadrų dažnį ir pagrindines technines charakteristikas.
Paprastai vaizdo santykis išreiškiamas dvejais skaičiais, atskirtais dvitaškiu, pvz., 16:9; pirmas skaičius nusako plotį. Kine filmai gali būti rodomi keliais skirtingais vaizdo santykiais, tuo tarpu televizijoje tėra du formatai 4:3 (praktiškai nebenaudojamas) ir 16:9 (arba 1,78:1), pastarasis dar taip pat naudojamas HD vaizdo įrašams įrašyti.
Loa
Loa  – ilgiausia Čilės upė ir pagrindinis vandens telkinys Atakamos dykumoje, Antofagastos regione. Prasideda Andų kalnuose, 4277 m aukštyje, Minjo ugnikalnio papėdėje. Pradžioje teka į pietus tarpukalnių plynaukšte, maitinama nuo kalnų atitekančių upių. Nuo Čiu Čiu gyvenvietės Loa pasuka į vakarus. Vėliau teka per dykumą, pasuka į šiaurę, žemupyje – į vakarus. 500 m gylio kanjonu kerta Čilės pakrantės kalnagūbrį ir įteka į Ramųjį vandenyną piečiau Uaniljo.
Pagrindiniai intakai: San Pedro de Inakaliris ir Saladas. Loa įprasta vandeningiausia sausio-vasario periodu. Loa pakrantėse yra gausūs senovinių geoglifų, petroglifų ir piktogramų radiniai.
Matrica. Revoliucijos
'''Matrica. Revoliucijos'''  – 2003 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas. Tai trečiasis „Matricos“ filmas, filmų „Matrica“ ir „Matrica. Perkrauta“ tęsinys.
Pagrindinius vaidmenis filme atliko Keanu Reeves, Laurence Fishburne, Carrie-Anne Moss ir Hugo Weaving. Režisavo broliai Andy Wachowski ir Larry Wachowski. Filmą išleido „Warner Bros.“ Oficiali premjeros data 2003 m. spalio 27 d. Visame pasaulyje filmas uždirbo per 427 mln. JAV dol. pajamų.
Filme pasakojama apie tolimesnę laisvų žmonių kovą dėl žmonių, pajungtų prie kibersistemos, vadinamos Matrica, laisvės ir vienintelio laisvo miesto Ziono išsaugojimą.
Siužetas
Filmo veiksmas prasideda iškart nuo įvykių filme „Matrica. Perkrauta“ pabaigos. Neo, sustabdęs mašinas ankstesnėje filmo dalyje, yra keistoje būsenoje: jo sąmonė yra tarpinėje stotelėje tarp Matricos ir realaus pasaulio, o kūnas yra „Hamerio“ laive. Šalia jo kūno paguldytas Beino kūnas. Norėdami išsiaiškinti, kas vyksta, Morfėjus ir Trinitė Matricoje susitinka su Orakulu. Dabar jau ir Morfėjus su Trinite žino, kad Orakulas tėra Matricos programa, kuri nebūtinai jiems padeda. Orakulas praneša, kad Neo yra tarpinėje stotelėje, kurią pasiekti gali tik Palydovas, kita „išvytoji“ Matricos programa, kuri paklusni Merovingui – programai su kuria Morfėjus nenorėtų dar karta susidurti.
Bandydami sučiupti Palydovą, Morfėjus, Serafas ir Trinitė jį prarandą. Kitos išeities kaip apsilankyti pas Merovingą nėra. Neo pats negali pasipriešinti palydovo galiai tarpinėje stotelėje. Orakulo sargas Serafas palydi Morfėjų ir Trinitę tartis dėl Neo išlaisvinimo. Tuo metu Trinitė sugeba pristatyti pistoletą Merovingui prie kaktos ir priversti pasirinkti: išlaisvinti Neo arba mirti. Neo sėkmingai grįžta iš Matricos atgal į realųjį pasaulį.
Aktoriai
ir kt.
Eismo įvykis
thumb|right thumb|right − įvykis kelyje, viešose arba privačiose teritorijose, kurio metu, dalyvaujant judančiai transporto priemonei, žuvo ar buvo sužeista žmonių, sugadinta ar apgadinta bent viena transporto priemonė, krovinys, kelias, jo statiniai, ar bet koks kitas įvykio vietoje buvęs turtas.
2006 m. Lietuvoje iš viso užregistruoti 6 773 eismo įvykiai. Juose 759 žmonės žuvo, 8 495 buvo sužeisti.
Pirmieji eismo įvykiai
Pirmasis pasaulyje eismo įvykis, kuriame dalyvavo automobilis ir kurio metu žuvo žmogus, įvyko 1893 m. Niujorko Brodvėjuje. Jo kaltininkės − trys moterys, auka tapo emigrantas iš Europos siuvėjas Josif Blium.
Lenkijos socialistų partija
Istorija
Įkurta 1892 m. lapkričio 21 d. Paryžiuje, susivienijus Antrajai Proletariato partijai, Darbininkų susivienijimui, Darbuotojų Sąjungai, Liaudies socialistinėms gminoms ir Lenkų užsienio socialistų sąjungai. Tačiau netrukus prasidėjo partijos skaidymasis ir jos dalių jungimasis su vietinėmis organizacijomis. PPS vadovai Juzefas Pilsudskis, L. Vasilevskis, S. Voicechovskis svarbiausiu uždaviniu iškėlė nepriklausomos nuo Rusijos Lenkijos valstybės su 1772 m. sienomis atkūrimą. Lietuvoje PPS grupės pradėjo kurtis 1893 m.
1893 m. J. Pilsudskis Vilniuje įkūrė Lenkijos socialistų partijos Lietuvos organizaciją (LSPLO), kuri iki 1919 m. balandžio mėn. įvykusio susijungimo bendradarbiavo su Galicijos ir Ciešino Silezijos Lenkijos socialdemokratų ir Prūsijos Lenkų socialistų partija, kartu atstovavo II Internacionalo kongresuose.
1903 m. atskilusi L. Kulčickio grupė įkūrė Lenkijos socialistų partiją – Proletariatą.
1906 m. daugumą sudarę kairieji suvažiavime Vienoje PPS pervadino Lenkijos kairiąja socialistų partija (PPSL). Bet iš partijos pasitraukė P. Eidukevičiaus vadovaujama LSPLO dalis, 1906 m. susijungusi su LSDP.
Hemolizinė gelta
Hemolizinė gelta (angl. hemolytic jaundice) – geltos tipas, sukeliamas padidėjusios eritrocitų hemolizės (raudonųjų kraujo kūnelių irimo). Nekonjuguotas bilirubinas atsiranda dėl hemo pigmento, randamo raudonosiose kraujo ląstelėse, skaidymo. Dėl padidėjusio eritrocitų skaidymo padidėja nekonjuguoto bilirubino kiekis kraujyje. Kepenys nepajėgia detoksikuoti per didelio nekonjuguoto bilirubino kiekio kraujyje.
Spartas
left|120px
Spartas – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų, Veisiejų regioniniame parke. Iš šiaurės į pietus nusitęsęs 1,1 km, plotis iki 0,25 km. Altitudė 125,2 m. Telkšo rininiame duburyje. Krantai aukšti ir statūs, vietomis miškingi – iš šiaurės prieina Mikelionio miškas, iš pietvakarių – Šlavantų miškas. Pakrantėse daugiausia plyti dirbami laukai. Šiaurėje įteka S-1 upelis iš Prapunto ežero (per Veliuonį), pietuose išteka Sparto upelis į Šlavanto ežerą (Baltosios Ančios baseinas).
Hemolizinė gelta
Hemolizinę geltą gali sukelti:
Lenkijos socialistų partija
Istorija
1906 m. rugsėjo mėn. PPS IX suvažiavime iš partijos buvo pašalinti „seniai“ su J. Pilsudskiu priešakyje. O PPS dešinieji 1908 m. įkūrė Lenkijos socialistų partiją – Revoliucinę frakciją, kuri 1909 m. vėl pritapo prie PPS.
1914–1917 m. PPS organizavo lenkų legionus, kurie 1918 m. nuginklavo okupacinę vokiečių kariuomenę ir inicijavo Lenkijos valstybės susikūrimą.
Hemolizinė gelta
Ligos atveju ligonio šlapimas būna rusvas, o išmatos tamsiai rudos spalvos.
Spartas
Vandenvardis verdamas iš žodžio spartus („greitas, vikrus“).
Šaltiniai
thumb|left|300px|Spartas nuo pietvakarinio kranto
Kaklas
thumb|250px|Žmogaus kaklasminiatiūra|250px|Kaklas suteikia galimybę laisvai sukioti galvą Kaklas  – kūno dalis tarp galvos ir krūtinės. Kaklo buvimas – vienas iš sausumos stuburinių prisitaikymų – einant jis suteikia amortizaciją galvai, be to, leidžia ją sukinėti. Kuo kaklas ilgesnis, tuo judresnė galva.
Lenkijos socialistų partija
Istorija
1926 m. gegužės mėn. PPS rėmė J. Pilsudskio valstybės perversmą, bet nuo 1926 m. lapkričio mėn. perėjo į opoziciją. 1939 m. rugsėjo mėn. Vokietijai ir SSRS okupavus Lenkiją, partija nutraukė veiklą. Pogrindyje 1939 m. susikūrė organizacija „''Laisvė. Lygybė. Nepriklausomybė“ ir 1941 m. Lenkijos socialistai (nuo 1943 m. Lenkijos socialistų darbo partija'').
Kaklas
Varliagyvių kaklas sudarytas iš vieno slankstelio, paukščių – 11 – 25 slankstelių, visų žinduolių kaklą sudaro 7 slanksteliai – jų kaklo ilgis priklauso tik nuo slankstelių matmenų.
Lenkijos socialistų partija
Istorija
PPS buvo iš esmės atkurta 1944 m. rugsėjo mėn. ir dalyvavo Lenkijos nacionalinėje taryboje bei vyriausybėse. 1948 m. gruodžio mėn. ji įėjo į Lenkijos jungtinę darbininkų partiją.
Narystė SI atkurta 1996 m. rugsėjo 9 d.
Pužai
Pužai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Skaudvilės.
Istorija
Buvusi pašto stotis vertinga ne tik kaip istorijos paminklas – buvusi vokiečių okupacijos metais koncentracijos stovykla, senojo plento viena iš išlikusių pašto stočių, bet ir vertingas XIX a. vid. architektūros paminklas.
Kivikas
Kivikas – Švedijos Skonės provincijos miestelis. Miestelis yra ant Baltijos jūros kranto.
Belaja Kalitva
Belaja Kalitva  – miestas Rusijoje, Rostovo srityje, prie Šiaurinio Doneco ir Kalitvos upių santakos, 168 km į šiaurės rytus nuo Rostovo. Rajono centras. Geležinkelio stotis prie Donecko–Volgogrado linijos, eina plentas į Volgogradą. Metalurgijos ir aliuminio apdirbimo, maisto pramonė.
Istorija
1703 m. įkurta kazokų gyvenvietė Ust Belokalitvinaja stanica. Miesto statusas suteiktas 1958 m., Belaja Kalitva tapo svarbiu metalurgijos centru (čia pagaminti pirmieji TSRS tefloniniai indai, gamintos detalės lėktuvams „Buran“).
Triškai
Triškai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Biržų, Čeriaukštės dešiniajame krante.
Chauchos provincija
Chauchos provincija  – provincija Peru, Chunino departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 34 apygardas. Sostinė – Chaucha.
Apygardos
thumb|left|250px|Chauchos koplyčia
Varniškis
Varniškis arba Ilgasai – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 10 km į pietvakarius nuo Imbrado. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 141,3 m. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais. Vakarinėje ir pietinėje pakrantėse auga miškas, kitose pakrantėse plyti pievos. Šiaurėje išteka upelis link Juškų upelio intako Kiaulinio.
Nova Kornica
Nova Kornica – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Stara Kornicos, apie 14 km į rytus nuo Losicės ir apie 131 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
KK129
KK129 – krašto kelias, jungiantis Antakalnį su Merkine. Kelio ilgis – 80,87 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Kelias prasideda Antakalnyje, dviejų lygių sankryžoje su. Eina per Kaišiadorių, Prienų, Alytaus, Varėnos rajonus, Birštono savivaldybę. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kruonis, Vilūnai, Kašonys, Jieznas, Vėžionys, Vaisodžiai, Alytus, Venciūnai, Alovė, Ilgininkai. Baigiasi ties Merkine, sankryžoje su ir.
Prie Bijautonių kerta Strėvos upę. Kelias nutiestas šalia Kruonio HAE aukštutinio tvenkinio, į pietus nuo Jiezno yra žiedinė sankryža su, į vakarus nuo Alovės kerta Alovės upę. thumb|left|250px|Kelias ties [[Tadarava (Kruonis)|Tadarava]]
Uzbekai
Uzbekai (savivardis vns. O‘zbek, dgs. O‘zbeklar) – tauta Centrinėje Azijoje. Uzbekai priklauso tiurkų tautų grupei. Dauguma uzbekų gyvena Uzbekijoje, bet yra tautinių mažumų Afganistane, Tadžikijoje, Kirgizijoje, Turkmėnijoje, Kazachijoje, Kinijoje. Dar šiek tiek uzbekų yra ir Irane, Turkijoje, Pakistane, Šiaurės Amerikoje ir Vakarų Europoje.
Tradiciniai drabužiai
Anksčiau moteriški ir vyriški drabužiai buvo marškiniai, kelnės su plačiu žingsniu ir chalatas (dygsniuotas vata ar tiesiog su pamušalu). Chalatas buvo apjuosiamas diržu (arba skara), taip pat nešiojamas laisvai. XIX amžiaus pabaigoje XX amžiaus pradžioje tapo populiarios puošnios liemenės. Vyriškos kepurės – turbanai, fetrinės skrybėlės, kepurės iš kailio, moterys tradiciškai nešiodavo skaras. Išeidamos iš namų (miestuose) moterys užsidengdavo veidą čadra su šydu iš arklio plauko. Merginos ir moterys iki pirmojo vaiko gimimo pindavo plaukus smulkiomis kasytėmis (iki 40), kitos moterys – pindavo dvi kasas. Tradicinė avalynė – odiniai batai su minkštu padu, ant kurių buvo aunami odiniai, vėliau guminiai kaliošai.
Uzbekų virtuvė
Uzbekų maistas – tai augaliniai, pieno ir mėsos produktai. Svarbią vietą mityboje užima paplotėlių formos duona, kepama iš kvietinių miltų. Patiekalų asortimentas labai įvairus. Tokie patiekalai kaip lakštiniai, sriubos, ryžių ir pupų košės pagardinami aliejumi arba karvių sviestu, rūgpieniu, raudonaisiais pipirais ir įvairiais žalumynais. Mėgstamiausias patiekalas – plovas ir šašlykas. Didelę vietą mityboje užima vaisiai ir daržovės, vynuogės, arbūzai, melionai. Svarbiausias gėrimas – arbata, dažniau žalia. Tautinį koloritą išlaiko indai ir užstalės etiketas.
Šeimos tradicijos
Šeimos papročiai išlaiko savo tautinę specifiką. Tačiau daugelis papročių jau prarado savo magišką reikšmę ir atliekami tik pasilinksimo tikslais, arba iš viso išnyko, ir jų vietoje atsirado naujos tradicijos (pavyzdžiui, kasmetinis gimimo dienos šventimas, šventinis sutuoktuvių registravimo pažymėjimas ir kt.). Aukšto lygio pasiekė tradicinės liaudies meno rūšys (siuvinėjimas, puodininkystė, raižyba ir varinių indų graviravimas, drožyba ir tapyba ant medžio, drožinėjimas ant akmens ir kt.). Klesti tautosaka, įvairiausios dainos ir pasakos. Labai populiarūs menai - teatras ir cirkas, vaikščiojimas virve.
Religija
Dauguma uzbekų išpažįsta islamą, didžioji dalis yra musulmonai sunitai, Hanafi mokyklos pasekėjai, tačiau yra skirtumų tarp šiaurės ir pietų uzbekų. Uzbekai iš buvusios Tarybų Sąjungos praktikuoja liberalesnę religiją, kadangi oficiali Sąjungos politika propagavo ateizmą, anaiptol uzbekai Afganistane ir kitose šalyse į pietūs išliko konservatyvūs islamistai. Uzbekams gavus nepriklausomybę 1991 metais įvyko islamo atgimimas tarp tautos segmentų. Žmonės, gyvenantys dabartinio Uzbekistano teritorijoje, tapo musulmonais jau aštuntame mūsų eros amžiuje, kai arabų kariai užėmė teritoriją, pakeisdami budizmą. Arabų pergalė prieš kinus 751 užtikrino būsimą islamo dominavimą Centrinėje Azijoje.
Dabartinė uzbekų padėtis Kinijoje
thumb|Kinijos etninis pasiskirstymas Pagrindinis straipsnis - Kinijos uzbekai
Kinijoje uzbekai gyvena Xinjiang provincijoje (taip pat vadinamoje Sindziangas), uzbekų bendruomenės miestuose, išsidėsčiusiuose šalia sienos su Rusija (Yining, Qoqek, Tacheng, Kashgar, Urumqi, Yarkant ir Kargilik, Yecheng).
Praeityje, kaip ir dabar, Kinijos uzbekai visų pirma – miestiečiai. Mažiau nei 30 % užsiima ūkininkavimu ar gyvulininkyste; dauguma dirba fabrikuose, yra techniniai darbuotojai arba prekybininkai. Jų raštingumas - aukščiausias iš visų Xinjiang gyventojų. Labai mažai uzbekų verčiasi gyvulininkyste, jie gyvena šiaurinėje Xinjiang dalyje tarp kazokų. Miestuose, dauguma uzbekų gyvena namuose iš nedegtų plytų su plokščiais stogais, bet kai kurie jų namai turi skirtingus apvalius, smailius stogus.
Nove Špakai
Nove Špakai – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į rytus nuo Losicės ir apie 131 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a. – XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Raimondas Šeštakauskas
Raimondas Šeštakauskas (g. 1957 m. rugpjūčio 27 d. Kaune) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius, žiniasklaidos vadybininkas.
Biografija
1975 m. baigė Kauno J. Jablonskio vidurinę mokyklą, 1981 m. – Vilniaus universiteto Filologijos fakultete – anglų kalbos mokytojo specialybę. 1991–1992 m. tobulinosi JAV: televizijos stotyje CNN Atlantoje ir JAV informacijos instituto Televizijos vadybos programoje Vašingtone.
1981–1982 m. dirbo Kauno rajono Domeikavos aštuonmetėje mokykloje. Nuo 1982 m. – Lietuvos radijo laidų užsieniui redakcijos anglų skyriaus redaktorius, Informacijos redakcijos atsakingasis sekretorius, Kauno redakcijos radijo komentatorius, 1990–1993 m. – Lietuvos radijo ir televizijos Kauno programų direkcijos direktorius. 1993–1996 m. dirbo bendrovių „Riva“ ir „Modern Times Group“ reklamos ir marketingo konsultantu Baltijos šalyse, TV3 SIA grupės vadovu Rygoje, „Kaunas plius TV“ reklamos skyriaus vadovu. 1996–2001 m. Lietuvos radijo ir televizijos darbuotojas, Europos radijo ir televizijos sąjungos koordinatorius, užsienio ryšių skyriaus vedėjas, 1997–1998 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos generalinio direktoriaus pavaduotojas televizijai,
Nuo 1998 m. Tarptautinės reklamos asociacijos Lietuvos skyriaus direktorius. 2001–2002 m. TV4 televizijos žinių tarnybos vadovas, 2002–2004 m. generalinis direktorius. 2004–2014 m. UAB „Alphatec Baltic“ generalinis direktorius.
Pypliai (Kaunas)
Pypliai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, kairiajame Nemuno krante, priešais Nevėžio žiotis, 4 km į pietryčius nuo Kačerginės. Kaime stūkso Pyplių piliakalnis (kartais tapatinamas su legendiniais Pilėnais), yra nedidelis Pyplių kultūrinis draustinis, gamtos paveldo objektas – Karvelių ąžuolas (kamieno apimtis 745 cm). Greta auga Kačerginės miškas.
Etimologija
thumb|left|250px|Sodyba Pypliuose
Liaudies etimologija per legendas byloja, kad čia piliakalnį supylęs kunigaikštis Pyplys kare žuvusio sūnaus garbei.
Istorija
Pavieniai istorikai teigia, kad 1336 m. Pypliuose įvyko Pilėnų tragedija.
Legnicos kunigaikštystė
Legnicos kunigaikštystė, Liegnico hercogystė  – viena iš buvusių Silezijos kunigaikštysčių, kurios sostinė buvo Legnica. Kaip ir daugelis Silezijos kunigaikštysčių ši irgi vėliau papuolė į Bohemijos, po to – Austrijos ir Prūsijos karalystės įtakos sferas.
Istorija
thumb|left|250px|Vroclavo kunigaikštystės padalijimas: oranžinė – Henriko III Baltojo vados, purpurinė – Boleslavo II Raguotojo valdos (Legnicos kunigaikštystė). Geltona – Vladislavo Opolskio valdos Legnica nuo 1163 m. buvo Žemutinės Silezijos kunigaikščių būstinė. 1248 m. buvo suformuota Legnicos kunigaikštystės, kurią nuo 1248 iki 1675 m. valdė Silezijos Piastai. Pirmasis kunigaikštis buvo Boleslavas II Raguotasis (Bolesław II Rogatka).
Legnica pagarsėjo po Legnicos mūšio su mongolų kariuomene, kuris įvyko 1241 m. balandžio 9 d. netoli Legnicos. Mūšyje kariuomenė, vadovaujama Silezijos kunigaikščio Henriko II Pamaldžiojo, palaikoma lenkų feodalų, Bavarijos kalnakasių bei riterių ordinų, buvo visiškai mongolų sutriuškinta. Nors mongolai laimėjo, jie giliau į Vakarų Europą nežengė ir atsitraukė, nes mirė jų chanas ir jų karvedžiai turėjo dalyvauti naujo chano rinkimuose. Legnicoje kasmet pažymimos Legnicos mūšio metinės.
XIV a. pradžioje Legnica, būdama kunigaikštystės centras su 16 000 gyventojų, buvo svarbus Centrinės Europos miestas. Miestas ėmė plėstis po to, kai Kačavos upėje aptiko aukso sąnašynus.
Dėl konflikto tarp Boleslavo III sūnų Legnicos kunigaikštystė 1329 m. tapo Bohemijos karalystės vasalu. Politinis silpnumas dėl karo tarp broliško karo tarp Vaclavo I ir Liudvigo I sustiprino Šventosios Romos imperijos įtaką.
Apie 1522 m. kunigaikštystėje prasidėjo reformacija, ir gyventojai tapo liuteronais.
1526 m. mirė Vengrijos ir Bohemijos karalius Liudvikas II Jogailaitis, ir Legnicos kunigaikštystę kartu su visa Bohemijos karalyste paveldėjo Habsburgai.
1676 m. Legnicos kunigaikštystę Habsburgai ėmė valdyti tiesiogiai, nes mirė paskutinis Silezijos Piastų atstovas Ježis Vilhelmas (Georg Wilhelm). 1742 m. Silezija, įskaitant Legnicos kunigaikštystę, tapo Prūsijos karalystės dalimi, nes karalius Frydrichas Didysis sumušė Austriją Austrijos įpėdinystės kare.
Skonė
Skonė (SV Skåne) arba Skania – labiausiai į pietus nutolusi Švedijos grafystė. Jos teritorija beveik sutampa su to paties pavadinimo tradicine provincija, kuri yra pietinėje Jetalando žemės ir Skandinavijos pusiasalio dalyje.
Ribojasi su Blekinge, Smolandu ir Halandu bei Eresundo sąsiauriu su Danija. Plotas 11 027 km² (3 % Švedijos ploto), 1 159 397 gyventojai (13 % Švedijos gyventojų) (2006 m.) 105,1 gyv./km². Administraciniai centrai Kristianstadas ir Malmė.
Skonė pasižymi švelniu klimatu. Provincijos gyventojai kalba, kultūra ir fiziškai šiek tiek skiriasi nuo likusios Švedijos dalies gyventojų.
Istorija
Skonės lėnas sutampa su istorine Skonės provincija (SV landscap) – kultūriniu Skandinavijos regionu, kuris pasižymi savita etnine kultūra ir turi atskirą tapatybę. Kartu su Blekinge, Halandu ir Bornholmu Skonė yra viena iš keturių sudėtinių Skonelando žemės dalių. Kaip ir visas Skonelandas, iki XVII a. Skonės provincija buvo Danijos karalystės dalis. Čia buvo taikoma savita Skonelando teisinė sistema, taikyta Danijos administracinė sistema. Danijos karalius Svenas II Estridsenas Dalbiu miestelyje net buvo įsteigęs savo sostinę.
Tik po 1658 m. Roskildės sutarties visas Skonelandas (4 sudėtinės dalys) atiteko Švedijos karūnai. 1660 m. po įvykusio sukilimo Bornholmo sala sugrįžo Danijos valdžion. 1669–1679 m. Skonės karo metu žemes vėl buvo užėmę danai, ir tik įsikišus Prancūzijai jos grįžo Švedijai.
1660 m. kitų Švedijos provincijų pavyzdžiu, herbo iki tol neturėjusiai Skonei buvo sukurtas herbas (tam kaip pagrindu paimtas Malmo miesto herbas). Nors tuo metu Švedijoje jau diegta lėnų sistema ir istorinės provincijos buvo naikinamos, Skonę kaip atskirą vienetą valdė karaliaus skiriamas generalgubernatorius ir iki 1719 m. kraštas turėjo ypatingą statusą. Jis buvo priskirtas Jotalando žemei. Tik nuo 1719 m. ji padalinta į du atskirus lėnus: ją sudarė Kristianstado ir Malmohuso lėnai. Nepaisant to, provincijos kultūrinė tapatybė buvo išlaikyta, 1902 m. provincijai sukurta vėliava.
Nuo 1997 m. sausio 1 d. Kristianstado ir Malmohuso lėnai sujungtos į vieną Skonės lėną, taip atkuriant istorinės provincijos teritoriją kaip administracinį vienetą. Lėno herbas sukurtas senojo provincijos herbo pavyzdžiu, o 1999 m. įteisinta vėliava.
Skonės taryba
Skonės regiono taryba arba regiono parlamentas yra svarbiausia politinė provincijos institucija, kontroliuojanti valstybės skiriamo gubernatoriaus ir jo administracijos veiklą visuomenės sveikatos apsaugos, viešojo transporto ir regiono plėtros srityse.
Taryba įsteigta 1999 m. sausio 1 d. Pirmoji taryba posėdžiavo Malmėje, 2006 m. išrinkta taryba posėdžiauja Kristianstade. Artimiausi tarybos rinkimai įvyks 2010 m. trečiąjį rugsėjo šeštadienį. Tarybos pirmininkas nuo 2006 m. yra Jerkeris Svansteinas.
Tarybą sudaro 149 nariai, atstovaujantys partijas:
Savivaldybės
thumb|Skonės savivaldybės Skonės provincijoje yra 30 savivaldybių, iš kurių didžiausios:
Miestai
Tai vienas tankiausiai apgyvendintų regionų visoje Švedijoje. Apie 90 %Skonės gyventojų gyvena miestuose. Didžiausi Skonės miestai yra:
Transportas
Skonę ir Daniją jungia didžiausias Europoje Eresundo tiltas, kuriuo nutiestas geležinkelis ir automobilių kelias provinciją pavertė daugelio transporto magistralių pradžia. Malmės uostas yra didžiausias pietų Švedijos uostas.
Saviindukcija
Saviindukcija – reiškinys, kuomet indukuotoji elektrovara atsiranda grandinėje kintant ja tekančios srovės stipriui. Šio proceso metu indukuota elektrovara vadinama saviindukcine elektrovara, o jos sukelta elektros srovė – saviindukcine srove.
Formulės
Saviindukcinė elektrovara:
Almenos
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities, nuo 1874 m. gegužės 7 d. Abšvangių valsčiaus kaimas. 1928 m. rugsėjo 30 d. prijungtas Naujasis Valdekas. Priklausė Almenų – Abšvangių parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Domnovo apylinkės kaimas.
Belaja Cholunica
Belaja Cholunica  – miestas Rusijoje, Kirovo srityje, 82 km į šiaurės rytus nuo Viatkos, prie Baltosios Cholunicos upės (Viatkos intakas). Rajono centras. Keliai į Slobodskojų, Omutinską, Polomą. Mašinų gamybos pramonė (nuo 1764 m., dabar gamina daugiausia konvejerius). Yra krašto muziejus, kultūros namai, Visų Šventųjų cerkvė (1887 m.).
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1764 m. įkūrus ketaus lydimo kombinatą. Buvo patvenkta upė. 1928 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės, 1965 m. – miesto statusas.
Joe Adonis
Joe Adonis (tikras vardas Giuseppe Antonio Doto, 1902 m. lapkričio 22 d. Montemarano, Italija – 1971 m. lapkričio 26 d. Romoje) – Niujorko gangsteris, daug prisidėjęs prie modernių Cosa Nostra šeimų susidarymo.
Jaunystė
Būdamas trylikos metų Giuseppe A. Doto pasislėpęs laive nelegaliai atkeliavo į JAV. 1915 m. pabaigoje gyveno Brukline iš menkų pinigų, kuriuos gaudavo kraustydamas kišenes ir vogdamas. Antro dešimtmečio pradžioje jis pasikeitė savo vardą į Joe Adonis.
Joe Adonis prisijungė prie Frankie Yale gaujos, per kurią susipažino su Al Kapone. Kiek vėliau Joe sutiko Laimingąjį Lučiano, ateityje sukursiantį Nacionalinį nusikaltėlių sindikatą. Tuo metu jie abu buvo viso labo sąvadautojai ir gaujų pasiuntiniai, tačiau prohibicijos laikotarpiu abu sugebėjo iškilti.
1930 m. Lučiano ir Adonis kartu dirbo Džo Maserijai. Adonis buvo vienas iš keturių nusikaltėlių, Coney saloje nužudžiusių Maseriją. Po Maserijos mirties bei artinantis Salvatore Maranzano galui, Adonis tapo vienu ištikimiausių Lučianui žmonių. Joe kontroliavo Brodvėjų ir Manheteno centrą. Jo verslo centru tapo nedidelis itališkas restoranas Brukline.
Verslas
Viską, ką buvo uždirbęs pardavinėdamas alkoholį ir moteris, Adonis investavo į mašinų verslą Niu Džersyje. Kai naujas klientas iš jų nusipirkdavo brangią mašiną, pavyzdžiui, Cadilac’ą už 10 000 dolerių, Joe darbuotojai paskambindavo tam žmogui ir, pagrasinę susidorojimu, liepdavo sumokėti dar 10 000 dolerių „draudimui“.
Kai vyriausybė 1943 m. ėmė sparčiai naikinti organizuotą nusikalstamumą, daugybė nusikaltėlių, tarp jų ir Lučianas, buvo deportuoti iš šalies. Nuo 1936 m. iki 1946 m. Adonis vadovavo Sindikatui. 1946 m. grįžus Lučianui, Adonis lengvai užleido jam savo vietą ir grįžo į Niu Džersį, kur toliau uždirbo milžiniškas sumas iš kazino, prostitucijos bei investicijų į Murder, Inc..
Italijoje
Tuo metu Joe Adonis buvo pradėtas stebėti FTB. Abe "Kid Twist" Reles papasakojo FTB, jog Adonis yra vienas galingiausių JAV gangsterių. 1953 m. FTB gavo įrodymų, jog Adonis nėra paprastas pilietis ir deportavo jį į Italiją. Ten Joe įsigijo vilą šalia Neapolio, kur gyveno visai netoli Laimingojo Lučiano, tačiau dėl nežinomos priežasties ten jie niekada nebendravo. 1972 m. į Joe Adonis namus įsiveržė policininkai ir išgabeno jį į apleistą trobelę kur, po ilgai užsitęsusio tardymo, Adonis mirė nuo širdies smūgio.
Electra Heart
Electra Heart – antrasis studijinis Velso atlikėjos Marina and the Diamonds albumas, išleistas 2012 m. balandžio 27 d. Albumas nuo ankstesnių atlikėjos įrašų skiriasi electropop skambesiu, o dainos atliekamos atlikėjos sukurto personažo „Electra Heart“, kuris demonstruoja moteriškus stereotipus JAV kultūroje.
„Electra Heart“ nesusilaukė labai gerų kritikų įvertinimų, jie negailėjo pastabų atlikėjos naujam muzikiniui stiliui ir pačiai albumo produkcijai. Tačiau tai nesutrukdė albumui debiutuoti pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tampant pirmuoju jos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Bronius Morkevičius
Bronius Morkevičius (1950 m. spalio 29 d. Rumšiškėse – 2004 m. kovo 12 d. Vilniuje) – lietuvių režisierius.
Biografija
Mokėsi Kaišiadorių raj. Rumšiškių vyskupo A.Baranausko vidurinėje mokykloje. 1975 m. tuometinėje LTSR Valstybinėje konservatorijoje baigė TV režisūros studijas. 1979–1980 m. mokėsi Aukštuosiuose režisūros kursuose Maskvoje. Nuo 1975 m. – LTV režisierius. Režisavo daugelį masinių renginių.
Žmona – Vida Mikšytė (žurnalistė), turi tris vaikus.
Režisavo TV spektaklius
1982 m. Akademiniame dramos teatre režisavo E. Olbio pjesę „Viskas baigta".
Šiluminis variklis
Šiluminis variklis – energijos rūšies keitimo įtaisas, variklis, dujų termo-mechaninę plėtimosi energiją verčiantis į mechaninę − sukimo momentą.
Didžiausias naudingumo koeficientas gali būti: T_1 yra šiluminio variklio aušintuvo temperatūra. T_2 yra darbinio kūno temperatūra. Toks naudingumo koeficientas yra tik Karno cikle.
Itabo rezervatas
Itabo rezervatas  – biologinis rezervatas rytų Paragvajuje, Aukštutinės Paranos departamente, į šiaurės rytus nuo Siudad del Estės, dešiniajame ant Paranos upės įrengto Itaipu tvenkinio krante. Yra 80 km šiauriau Hernandarijaso miesto. Plotas 15 208 ha.
Paviršius lengvai banguotas. Rezervatą rytų – vakarų kryptimi kerta Itabo upė su savo dviem atšakomis – Pietų Itabo ir Šiaurės Itabo, bei intakais. Dirvožemiai lateritiniai, raudonos spalvos. Būdingas subtropinis klimatas: vidutinė metinė oro temperatūra 21-22 °C, metinis kritulių kiekis 1500–1700 mm. Santykinis oro drėgnumas 70-80 %.
Augalijoje vyrauja aukštieji miškai, su negausiais žemaisiais miškais, krūmynais ir pievomis. Gausu balamedžių, ruprechtijų, kedrenių, Cabralea oblongifoliola, Cordia trichotoma, amerikinių balfūrų, gyslotųjų kvebrachų, žaltinių karolmedžių, blizgiųjų piestojų ir kt. Iš žemųjų augalų vyrauja vienažiedė eugenija, Campomanesia xanthocarpa. Žolinę augaliją sudaro daugiausia įvairios bromelijos. Rezervate aptikta 40 rūšių žinduolių, 250 – paukščių ir 20 – roplių. Sutinkami pekariai, lyguminiai tapyrai, didžiosios mazamos, koačiai, šarvuočiai, iš paukščių – ibiškieji garniai, baltakakliai garniai, braziliniai kormoranai, antys Cairina moschata, ereliai žuvininkai, karališkieji grifai, iš roplių – kaisakos, koralinės gyvatės, plačiasnukiai kaimanai.
Škotijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Finalo rungtynės
-
--
Eurolygos 2006–2007 m. sezonas
2006-2007 metų Eurolygos sezonas – 50-asis Europos krepšinio klubų varžybų sezonas. Čempionais tapo Atėnų „Panathinaikos“ krepšininkai.
Rabikiai
Rabikiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Petriškių. Praeina kelias, šalia teka Linkava.
SC Heracles Almelo
Almelo „Heracles“ – Nyderlandų futbolo klubas iš Almelo.
Istorija
Klubas pateko į aukščiausią šalies lygą 1962 m., tačiau ilgam joje įsitvirtinti nepavyko. Keturis sezonus praleido aukščiausioje lygoje, o 1965–1966 m. sezone liko šešiolikti ir buvo perkelti į žemesnį divizioną.
1985–1986 m. vėl rungtyniavo Eredivisie, bet liko paskutiniai (18) ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
Nuo 2005–2006 m. žaidė aukščiausioje lygoje. Joje praleido net septyniolika sezonų.
2021–2022 m. rungtyniavo Eredivisie, tačiau liko šešioliktoje vietoje iš 18 dalyvių. Dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse, bet jas pralaimėjo ir po sezono perkelti į žemesnį divizioną. Pirmosiose rungtynėse SBV Excelsior nugalėjo 3-0. Atsakomosiose rungtynėse dar kartą nugalėjo varžovai. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 6-1 ir SBV Excelsior pateko į Eredivisie, o Almelo ekipa iškrito į Eerste divisie.
2022–2023 m. žaidė Eerste divisie (antroje pakopoje).
Mozūriškės
Mozūriškėmis vadinami kaimai:
Poplavai (Mazovijos vaivadija)
Poplavai – kaimas Lenkijos rytuose, Stara Kornicos valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Stara Kornicos, apie 10 km į rytus nuo Losicės ir apie 127 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1528 metais. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Majoras Dandis (filmas)
Majoras Dandis – 1965 m. JAV sukurtas karinis vesternas.
Lizdeikiai
Lizdeikiai – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Veiverių. Pro kaimą teka kairysis Jiesios intakas Viemuonia. Veikia Veiverių gimnazijos pradinio ugdymo skyrius.
Majoras Dandis (filmas)
Turinys
Majoras Dandis po nesėkmės, patirtos vadovaujant būriui JAV pilietiniame kare, priverstas saugoti konfederatų armijos belaisvius stovykloje netoli Meksikos sienos. Po to, kai gretimą rančą užpuola indėnai apačiai, Dandis nusprendžia, kad tai jo šansas susigrąžinti savo prarastą vardą. Surinkęs būrį iš savo pavaldinių, taip pat konfederatų belaisvių, jis pradeda persekioti indėnus. Konfederatams vadovauti imasi buvęs Dandžio bičiulis, vėliau tapęs priešu – kapitonas Tairenas, kuris neslepia, kad ketina padėti Dandžiui tik kol nebus sučiupti indėnai.
Būrys persikelia į Meksikos teritoriją, kur jiems tenka susidurti ne tik su indėnais, bet ir čia esančia prancūzų kariuomene...
Amalija
Amalija – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Alksniupių, šalia Amalijos miško ir nusausintos Birutės pelkės. Ties kaimu kertasi keliai ir. Išlikusi Amalijos dvaro-palivarko sodyba – namas, ūkinis pastatas ir svirnas (statyti iš raudonų keraminių plytų ir tašyto akmens mūro su akmens skaldos užpildu).
Istorija
Radvilonių dvarui priklausęs Amalijos palivarkas buvo įkurtas XIX a. II pusėje. Pavadintas barono Vilhelmo von Ropo dukters Anos Amalijos Julijos Luizos, gimusios 1859 m., vardu. Iki XX a. 3 dešimtmečio priklausė baronų von Ropų šeimai. Paskutinė palivarko savininkė Elena von Rop po žemės reformos likusią palivarko dalį su pastatais pardavė Radvilonių dvaro ūkvedžiui Mykolui Mengatui. Išparceliuotoje Amalijos palivarko žemėje buvo įkurtas Birutės kaimas.
Aviatorius
miniatiūra|Aviatorius Aviatorius – orlaivio pilotas. Vėliau termino aviatorius prasmė prasiplėtė: aviatorius – asmuo, kuris yra skraidantis orlaivio įgulos narys, valdantis orlaivį ar dirbantis su jo techninėmis sistemomis ar jas prižiūrintis (orlaivio vadas, pilotas, šturmanas, borto inžinierius, radaro operatorius, borto šaulys ir kt.). Aviatoriais paprastai nelaikomi borto palydovai (stiuardai ir stiuardesės).
Kartais aviatorių sąvoka išplečiama, tuomet aviatoriais laikomi visi, dirbantys su orlaiviais, įskaitant orlaivių mechanikus, stiuardeses ir pan. Tokiu atveju aviatoriais laikomi visi karinės aviacijos kariškiai.
Aviatoriai būna:
Šėtono užmėtymas akmenimis
Šėtono užmėtymas akmenimis - kasmetinis musulmonų ritualas, kuris atliekamas per Hadžo piligrimystę Minos mieste. Šėtono užmėtymą akmenimis siūloma atlikti nuo vidurdienio iki saulėlydžio. Šis ritualas yra pats pavojingiausias per piligrimystę, nes jo metu dėl žmonių spūsties piligrimai gali būti sutrypti arba pritrūkus oro paprasčiausiai uždusti. 2006 metais šiuo ritualo metu žuvo 346 musulmonų piligrimai.
Sprogstamoji kulka
Sprogstamoji kulka  – kulka, viduje turinti sprogstamosios medžiagos užtaisą ir sprogstanti kulkai pataikius į kietą paviršių ar netrukus po to.
Sprogstamosiose kulkose paprastai naudojami tokie sprogalai, kaip heksogenas, flegmatizuotas TEN ir kiti. Trotilas naudojamas rečiau, nes mažas jo kiekis prastai sprogsta. Kartais gali turėti ir padegamąjį užtaisą (baltasis fosforas, termitas ir pan.), kurį padega speciali kapsulė padegiklis. Paprastai sprogsta atsitrenkusios net į palyginus netvirtus daiktus – brezentą, fanerą, medžių šakas ir t. t.