cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benita Vasauskaitė
Biografija
Nuo 2005 m. Keistuolių teatro aktorė, nuo 2006 m. ir teatro laboratorijos Atviras ratas aktorė bei viena iš įkūrėjų.
Modesta Vžesniauskaitė
Sporto pasiekimai
M. Vžesniauskaitės atstovautos komandos:
Pelnytos vietos:
Paežerio ežeras
Paežerio ežeras – ežeras vidurio Lietuvoje, Raseinių rajone, apie 1 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,31 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 108,9 m. Krantai vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Šalia įsikūręs Paežerio kaimas. Vakarine pakrante eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Balčios baseinui.
Parapija
Parapija ( 'rajonas') – pirminis organizacinis religinės bendruomenės vienetas, padalinys.
Parapiją administruoja vyskupo skiriamas klebonas, jam padeda vikaras. Parapija priklauso aukštesniama organizaciniam dariniui – dekanatui.
Parapijiečiai dažnai veiklą kartu organizuoja su seniūnija, vietinėmis organizacijomis, kariuomenės atstovais ir kt.
Lietuva
1983 m. Lietuvoje buvo daugiau kaip 700 parapijų:
Mangrovė
thumb|250px|[[Sundarbanai, Bangladešas]] thumb|250px|Mangrovių sengirė [[Filipinai|Filipinuose]]
Mangrovės – ekosistema, kurią sudaro medžiai ir krūmai, augantys tropinėse bei subtropinėse srityse, vandenynų, jūrų pakrantėse, sūraus vandens upių žiotyse, maršose. Sudaro mangrovines pelkes ir mangrovių sąžalynus.
Mangrovę sudaro prie potvynių ir atoslūgių bei sūraus vandens prisitaikę augalai, daugiausia tikrieji halofitai. Dauguma mangrovių augalų priklauso rizoforinių šeimai, turi raizgytas orines ir pridėtines kvėpuojamąsias šaknis, jų stiebai ir šakos su daug lenticelių. Potvynių metu mangrovių sąžalynai būna užliejami. Dėl to sėklos dažniausia sudygsta dar joms kabant ant augalo, išaugina ilgą storą šaknį, kad krisdamos įsmigtų į minkštą gruntą ir jų nenuneštų atoslūgio vanduo.
Mangrovės stabdo krantų eroziją, saugo nuo potvynių. Jos taip pat sušvelnina bangų mūšą per audras ir yra prieglobstis žuvų mailiams. Be to, jose aptinkama daug įvairių gyvūnų, ypač vėžiagyvių, moliuskų, samangyvių, pasitaiko savitai prisitaikiusių žuvų (pvz., dumblašokliai). Mangrovėse augalų rūšių įvairovė nedidelė, apie 110 rūšių augalų, iš kurių apie 50 yra prisitaikę augti tik šio tipo buveinėse. Būdingi mangrovių augalai: rizofora, avicenija, Laguncularia, nipa, Sonneratia, Excoecaria, puošna, ragūnis ir kt.
Mangrovėms kelia pavojų jų kirtimas, pakrančių urbanizacija. Labiausiai pažeidžiamos Pietryčių Azijos mangrovės, pastarajame regione esti apie 50 % visų mangrovių biomo ploto. Jos taip pat paplitę kitose Azijos regionuose, Šiaurės ir Pietų Amerikoje, Afrikoje, Australijoje, taip pat Indijos ir Ramiojo vandenynų bei jiems priklausančių jūrų salų pakrantėse. Didžiausi mangrovių biomo plotai priklauso Indonezijai, Brazilijai, Malaizijai, Papua Naujajai Gvinėjai.
Vilhelminos kalnai
Vilhelminos kalnai  – Gvianos plokščiakalnio dalis, esanti pietiniame Suriname. Iš vakarų į rytus driekiasi 113 km. Aukščiausia vieta – Julianatopo kalnas (1280 m). Šlaituose auga drėgnieji miškai. Kalnai pavadinti Nyderlandų karalienės Vilhelminos garbei.
Pirmosios mokslinės ekspedicijos į kalnus buvo: Eilerto de Haano 1908, Eilerto de Haano ir Kaizerio 1910–1911, Stahelio ir Ijzermano 1926.
Dabruolė
Dabruolė – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybės teritorijoje, Gruzdžių seniūnijoje, 16 km į šiaurę – šiaurės vakarus nuo Šiaulių, į vakarus nuo kelio Šiauliai–Gruzdžiai, Gruzdžių miške, prie Norutos upelio. Buvusi girininkija.
Istorija
Nuo 1791 m. viensėdis priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, nuo 1929 m. Račių seniūnijai, nuo 1950 m. – Gruzdžių apylinkės kaimas. 1950–1979 m. viensėdis priklausė Gruzdžių miškų pramonės ūkiui.
Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 1 ūkis, kuriame gyveno 8 žmonės.
Štikjunkeris
Štikjunkeris  – žemiausias artilerijos karininkų laipsnis carinėje Rusijoje, egzistavęs 1712–1796 m. Iki 1765 m. štikjunkeriai rangų lentelėje buvo priskirti XIII klasei (kuriai iki 1884 m. priklausė armijos paporučikis). Įvedus artilerijos praporščiko laipsnį rangų lentelėje štikjunkeriai buvo pažeminti į XIV klasę ir atitiko armijos praporščiką.
Po 1798 m. artilerijoje šį laipsnį pakeitė paporučikio laipsnis, nuo 1811 m. – artilerijos praporščiko, nuo 1884 m. atsargos praporščiko.
Artilerijos karininkų (Petras I save irgi laikė artilerijos karininku) laipsniai, įvedus Rangų lentelę, buvo viena klase aukštesni už tokius pačius likusių armijos karininkų laipsnius (išskyrus gvardiją). T.y., artilerijos pulkininkas atitiko brigadininką, artilerijos papulkininkis – armijos pulkininką ir t. t. Taip paslinkus artilerijos karininkų laipsnius armijos armijos unterleitenanto (XIII klasė) laipsnio artilerijoje neatitiko joks laipsnis. Tarpui užpildyti buvo perimtas štikjunkerio (SV Styckjunkar 'pabūklų junkeris') laipsnis iš Švedijos kariuomenės. Rusų kalboje laipsnio pavadinimas iš штик-юнкер tapo штык-юнкер, nes rusiškai штик nieko nereiškia, o штык 'durtuvas' įprastas kariškiams.
Nuomininkai (Šiauliai)
Nuomininkai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurę – šiaurės vakarus nuo Šiaulių, į vakarus nuo kelio Šiauliai–Gruzdžiai, Gubernijos – Gruzdžių miške. Kaimo teritorijoje iš Aukštrakių aukštapelkės upelių susidaro Viekvedis.
Istorija
Panaikintas 1986 m.
Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 25 ūkiai.
Slaptos aistros
Slaptos aistros – 2002 m. prancūzų režisieriaus Žano–Klodo Brisso romantinė drama.
Filmo premjera įvyko 2002 m. spalio 16 d. Prancūzijoje.
Milteniai
Milteniai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Juodeikių.
Slaptos aistros
Siužetas
Barmenė Sandrina susižavėjusi žiūrį striptizo šokėjos Natali pasirodymą. Ji pati gražiausia erotinio šou mergina. Sandrina save laiko pilka pelyte ir Natali tapo gyvenimo mokytoja. Užtenka tūnoti dugne, reikia ryžtingai šturmuoti sėkmės viršūnę! „Seksas žmogų paverčia vergu. Tegu vergu būna kitas!“ – su tokiu šūkiu merginos pradeda avantiūristinius santykius su pasiturinčiais vyriškiais. Pradžioje viskas vyksta pagal iš anksto sukurtą scenarijų, bet jaunosios gražuolės neįvertino, kad atsiras stipresnis varžovas...
Paluknys (Švenčionys)
Paluknys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 6 km į pietryčius nuo Labanoro. Kaimas įsikūręs prie Labanoro-Antaliedės keliuko. Šalia telkšo Luknelio ežeras ir teka Luknelės upė, rytuose plyti pelkė, o toliau šiaurėje – Indrajų ežeras. Kaimą supa Labanoro giria.
Rizodermis
Rizodermis – augalų šaknis dengiantis audinys. Rizodermį sudaro plonasienės ląstelės, kartais ant jo susiformuoja kutikulė, kuri vėliau sukamštėja, o tai apsaugo daugiamečių augalų šaknis. Rizodermis turi išaugas – šakniaplaukius, kurie padidina šaknies siurbiamąjį plotą. Šakniaplaukį sudaro viena ištysusi rizodermio ląstelė. Epifitinių augalų rizodermis vadinamas – velamenu. Šis darinys padeda šaknims apsisaugoti atėjus nepalankiam laikotarpui, jas apsaugo, o vegetaciniu laikotarpiu vykdo medžiagų įsisavinimo funkciją.
Michael Bloomberg
Maiklas Blumbergas (Michael Bloomberg: g. 1942 m. vasario 14 d.) – JAV verslininkas ir buvęs Niujorko meras, vienos didžiausių pasaulyje finansinių naujienų ir duomenų bendrovės „Bloomberg“ stambiausias akcininkas. Jis turi sukaupęs $60 mlrd. asmeninio turto (2020 m. duomenimis).
Surinamas (upė)
Surinamas  – upė centriniame Suriname. Prasideda Gvianos plokščiakalnyje, Vilhelminos ir Eilerts de Haan kalnų sandūroje. Aukštupyje, kur vadinama Gran Rio, slenkstėta. Teka šiaurės kryptimi. Brokopondo tvenkinys upę dalija į dvi dalis. Ties Paramaribu įteka į Atlanto vandenyną. Kanalu jungiasi su Saramaka.
Michael Bloomberg
Biografija
1964 m. baigė Johnso Hopkinso universitetą Baltimorėje, 1966 m. – Harvardo verslo mokyklą. 1966 m. pradėjo karjera investiciniame banke „Salomon Brothers“. 1981 m. įkūrė finansinių naujienų, duomenų ir žiniasklaidos bendrovę Innovative Market Systems, kuri viena pirmųjų pradėjo naudoti kompiuterių tinklus finansų rinkų analizei. 1986 m. tapo Bloomberg L.P., kuriai jis vadovavo iki 2001 m. Atsistadino iš vadovo pareigų tapęs Niujorko meru, o 2005 m. ir 2009 m. buvo juo perrinktas. Nuo 2014 m. eina Bloomberg L.P. vadovo pareigas.
Mikiškės
Mikiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Antalieptės.
Michael Bloomberg
Biografija
2019 m. pretendavo į JAV prezidento rinkimus, 2020 m. atšaukė kandidatūrą. Nesėkminga kampanija atsiėjo 1 mlrd. JAV dolerių. Trijoms Niujorko merų kandidatūroms išleido 265 mln. JAV dolerių. Skyrė 8 mlrd. JAV dolerių labdarai (ginklų kontrolei, klimato pokyčiams suvaldyti ir kt.).
Mikiškės
Istorija
Tai kaimas, išnykęs 1970 m. Dabar čia žaliuoja aukšta žolė ir pro ją, kartas nuo karto praeina turistai, eidami link Balčių ąžuolo. Dabar kaime liko gyventi tik viena Strazdo šeima.
Surinamas (upė)
Upės pavadinimas suteikė vardą Surinamo kolonijai, o paskui – šaliai.
Mikiškės
Gyventojai
1923 m. buvo 15 sodybų su 72 gyventojais.
Atgalinis judėjimas
thumb|Retrogradinė orbita; Raudonas palydovas sukasi aplink mėlyną/juodą planetą pagal laikrodžio rodyklę, kai ta planeta sukasi prieš laikrodžio rodyklę. Atgalinis judėjimas arba retrogradinis judėjimas  – nukreiptas priešinga linkme stebint iš kažkokios pozicijos ir yra progradinio, arba judančio ta pačia linkme judėjimo priešingybė. Šis judėjimas gali reikšti vieno kūno orbitinį judėjimą aplink kitą kūną ar kažkokį tašką ar vieno kūno sukimasis aplink savo ašį ar kiti orbitiniai parametrai, kaip ašies precesija ar nutacija. Dangaus kūnų sistemose atgalinis judėjimas dažniausiai reiškia judėjimą, priešingą centrinio sistemos kūno sukimosi krypčiai.
Dangaus kūnų sistemų formavimasis
Formuojantis galaktikai ar planetinei sistemai, materija suformuoja disko formą. Dauguma medžiagos sukasi viena kryptimi. Šis judėjimo vienodumas yra dėl dujų ir dulkių debesies kolapso. Šio kolapso prigimtis aiškinama judesio kiekio tvermės dėsniu. 2010 metais atradus kelis vadinamuosius karšuosius Jupiterius su atbuline orbita sukėlė abejonių dėl planetų formavimosi teorijų teisingumo.
Inklinacija
Dangaus kūno inklinacija nurodo, ar kūno judėjimas orbita yra tiesioginis ar atgalinis. Dangaus kūno inklinacija yra kampas tarp jo orbitinės plokštumos ir kitos charakteringos atskaitos sistemos, tarkim, centrinio sistemos kūno pusiaujinės plokštumos. Saulės sistemoje planetų inklinacija matuojama nuo ekliptinės plokštumos, kuri yra Žemės orbitos aplink Saulę plokštumoje. Palydovų inklinacija matuojama nuo planetos, aplink kurią jie skrieja, ekvatoriaus. Objektas, kurio inklinacija yra tarp -90 ir +90 laipsnių, skrieja orbita, kurios kryptis sutampa su centrinio kūno sukimosi kryptimi. Jei inklinacija yra lygi 90 laipsnių, tai orbita yra statmena, nei progradinė, nei retrogradinė. Kai inklinacija yra tarp 90 laipsnių ir 270 laipsnių, orbita yra retrogradinė.
Ekliptikos posvyris
Dangaus kūno ekliptikos posvyris nurodo, ar objekto sukimasis yra tiesioginis ar atgalinis. Ekliptinis posvyris yra kampas tarp objekto sukimosi ašies ir statmens į jo orbitinę ašį. Objektas, turintis mažesnį nei 90 laipsnių ekliptikos posvyrį sukasi ta pačia kryptimi kaip centrinis kūnas. Ekliptiniui posvyriui esant tarp 90 ir 270 laipsnių, objektas sukasi retrogradiškai.
Žemė ir kitos planetos
Visos aštuonios Saulės sistemos planetos skrieja savo orbitose Saulės sukimosi kryptimi, kas yra prieš laikrodžio rodyklę, stebint iš Žemės Šiaurės ašigalio. Šešios planetos taip pat sukasi ta pačia kryptimi. Vienintelės planetos, turinčios retrogradinį sukimąsi yra Venera ir Uranas. Veneros ekliptikos posvyris yra 177 laipsniai, t. y. ji sukasi beveik tiksliai priešingai savo orbitos krypčiai.
Palydovai ir žiedai
Jei palydovas natūraliai susiformavo planetos gravitaciniame lauke, jo orbitos kryptis sutaps su planetos sukimosi kryptimi. Jei objektas susiformavo kur nors kitur ir vėliau pateko į orbitą dėl planetos gravitacijos, jis skries atgaline arba tiesiogine kryptimi, priklausomai nuo to, prie kurios planetos pusės jis pirma prisiartino - ar prie besisukančios link jo, ar nuo jo. Palydovų retrogradinės orbitos vadinamos nereguliariom, progradinės yra vadinamos reguliariom. Saulės sistemoje dauguma asteroido dydžio palydovų skrieja retrogradinėm orbitom, visi didesni (išskyrus Tritoną, didžiausią Neptūno palydovą) turi progradines orbitas. Manoma, kad Saturno žiedų dalelės turi retrogradinę orbitą, mat jos atsirado iš nereguliarią orbitą turinčio palydovo Febės.
Saulė
Saulės judėjimas aplink Saulės sistemos baricentrą yra apsunkintas planetų Trikdymų. Kas kelis šimtus metų šis judėjimas pakinta iš progradinio į retrogradinį.
Egzoplanetos
Astronomai yra aptikę kelias egzoplanetas su retrogradinėm orbitom. WASP-17b yra pirmoji aptikta egzoplaneta, besisukanti aplink savo žvaigždę priešinga žvaigždės sukimuisi kryptimi. HAT-P-7b irgi turi retrogradinę orbitą. Retrogradinis judėjimas gali būti įtakotas gravitacinės sąveikos su kitais kosminiais kūnais arba dėl susidūrimo su kita planeta. Yra atrasti keli vadinamieji karštieji Jupiteriai, turintys retrogradines orbitas. Tai kelia abejonių dėl planetinių sistemų formavimosi teorijų teisingumo. Apjungus naujus stebėjimus su senais duomenimis, nustatyta, kad net daugiau nei pusė visų karštųjų Jupiterių turi orbitas, kurių sukimosi kryptis nesutampa su jų žvaigždžių sukimosi kryptimi.
Žvaigždės
Žvaigždės su retrogradine orbita dažniau aptinkamos galaktikos hale nei galaktikos diske. Paukščių Tako galaktikos išorinis halas turi daug žvaigždžių spiečių su retrogradinėm orbitom, bei su retrogradiniu sukimusi arba visai be jo. Halas susideda iš dviejų skirtingų komponentų. Žvaigždės vidiniame gale daugiausiai turi progradines orbitas aplink galaktiką. Žvaigždės esančios išoriniame hale sukasi retrogradine orbita kartu su visu halu. Manoma, kad netolima Kapteino žvaigždė skrieja dideliu greičiu retrogradine orbita dėl to, kad ji yra išplėšta iš nykštukinės galaktikos, susijungusios su Paukščių Taku.
Imperatrisas
Imperatrisas  – miestas Brazilijoje, Maranjauno valstijoje. Antras pagal dydį valstijos miestas. Išsidėstęs prie Tokantinso upės. Įkurtas 1856 m. liepos 16 d.
Atgalinis judėjimas
Galaktikos
Spiralinės galaktikos centre yra bent viena supermasyvi juodoji skylė. Progradinė juodoji skylė sukasi ta pačia kryptimi, kaip ir jos diskas. Retrogradinė juodoji skylė sukasi priešinga disko sukimuisi kryptimi. Retrogradinės juodosios skylės "išspjauna" gerokai galingesnes materijos čiurkšles nei progradinės juodosios skylės, kurios gali visai neturėti čiurkšlių. Retrogradinės juodosios skylės išspjauna galingesnes čiurkšles dėl to, kad atstumas tarp jų or įvykių horizonto yra didesnis nei retrogradinėse juodosiose skylėse. Manoma, kad esant didesniam tarpui atsiranda daugiau vietos telktis magnetiniams laukams, kurie maitina čiurkšles.
Imperatrisas
Savivaldybės plotas – 1369 km², gyventojų skaičius – 259 890 (iš jų 246 370 mieste, 2021 m.).
Atgalinis judėjimas
Galaktikos
NGC 7331 yra viena iš galaktikų, kurios šerdis sukasi į priešingą pusė nei likęs diskas. Taip vyksta greičiausiai dėl krintančios materijos į diską.
Galaktika, pavadinta Complex H, skriejusi aplink Paukščių Taką retrogradine kryptimi Paukščių Tako ašžvilgiu, šiuo metu susiduria su Paukščių Taku.
Imperatrisas
Vakarinė miesto dalis yra Amazonijos ir savanos sankirtos vieta. Būtent šiame mieste susikerta daug pagrindinių šalies sausumos ir vandens kelių. Šiuo metu miestas užima svarbią vietą regiono ekonominiame, politiniame ir kultūriniame sektoriuose. Dėl savo vystymosi istorijos ir svarbos Imperatrisas dažnai vadinamas „vartais į Amazoniją“ bei „energijos sostine“.
Miestą aptarnauja Imperatriso oro uostas.
Mjanmų kalba
Mjanmų kalba (မြန်မာစာ: [mjàNmàsà]), birmiečių kalba – oficiali Mianmaro Sąjungos kalba. Tai gimtoji kalba bamarams, rachinams ir kitoms jiems giminingoms tautoms. Mjanmų kalba priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimos tibetiečių-mjanmų šakai. Šia kalba šneka apie 42 mln. žmonių: 32 mln. kaip pirmąja ir apie 10 mln. kaip antrąja gimtąja kalba. Mjanmų kalba yra toninė ir amorfinė (neturi gramatinių formų) kalba. Mjanmų kalba naudoja mjanmų raštą, atėjusį iš monų rašto, paremto senovės Indijos abėcėle Brahmi.
Kalbos pavadinimai
Mjanmų kalba turi du žodžius, reiškiančius kalbą: စာ – ca ([sà]), kuris reiškia rašytinę kalbą; ir စကား – ca.ka ([zəgá]), reiškiantį šnekamąją kalbą. Todėl mjanmų kalba turi du savivardžius: မြန်မာစာ mranma ca, reiškiantį rašytinę mjanmų kalbą, ir မြန်မာစကား mranma ca.ka, reiškiantį šnekamąją mjanmų kalbą. မြန်မာ :mranma yra tariama kaip [mjàNmà] arba rečiau, šnekamojoje kalboje [bəmà]. Mjanmų kalbos apibūdinimas: „Tarimas tai tik garsas, jei rašyba gera“ (ဖတ်တော့အအသံ၊ ရေးတော့အမှန်။ :[pʰaʔ dɔ̰ əθàn jé dɔ̰ əm̥àn]); atspindi skirtumus tarp rašytinės ir šnekamosios mjanmų kalbos, kai tarimas paraidžiui neparodo tikrojo tarimo.
Dialektai ir akcentai
Bandrinė mjanmų kalba yra išvesta iš Jangono apylinkių tarmių ir patarmių. Labai saviti mjanmų kalbos dialektai egzistuoja Mianmaro rytinėje pakrantėje (Mjeiko, Palaw, Yaw, Davėjaus tarmės). Mandalajaus dialektas labiausiai išsiskiria įvardžio က္ယ္ဝန္‌တော‌‌္‌ (kya. nau [tʃənɔ̀]) naudojimu tiek vyriškos, tiek moteriškos giminės asmenims, tuo tarpu Jangone, vyriškai giminei naudojamas က္ယ္ဝန္‌မ (kya. ma. [tʃəma̰]). Rachinų tarmė, labiausiai primena archajinę mjanmų kalbą, ypač todėl, kad išlaikė garsą [r], kuris tapo garsu [j] standartinėje mjanmų kalboje (nors rašyboje išlaikoma raidė "r"). Rytinės pakrantės (Tanintairio provincijos) dialektai (pvz., Mjeiko) dažniausiai susilpnina glotinio sprogimo intensyvumą. Davėjaus tarmė išsaugojo [-l-] vidurinės eilės balsį, kuris taip pat aptinkamas tik senosios mjanmų kalbos transkripcijose. Nepaisant žodyno ir tarimo skirtumų, tarp dialektų yra stiprus bendras ryšys ir atskirų tarmių vartotojai tarpusavyje susišneka be kliūčių.
Mjanmų kalba priskiriama dviem kategorijoms. Viena iš jų, oficialioji, vartojama literatūroje, oficialiuose leidiniuose, radijo programose, viešosiose kalbose. Kita, šnekamoji, vartojama kasdieniuose pokalbiuose. Taip pat yra skirtingos šnekamosios kalbos šakos. Viena forma naudojama šnekant su vyresniaisiais ir mokytojais. Yra naudojami skirtingi įvardžiai savęs įvardijimui (kaip antai က္ယ္ဝန္‌တော‌‌္‌ arba က္ယ္ဝန္‌မ vartosena). Šnekant su tokios pat padėties ar jaunesniu žmogumi, yra vartojamas įvardis ငာ (nga [ŋà]). Kai kalbama su budistų vienuoliu, žmogus į jį turi kreiptis „poun-poun“, o save įvardyti ဒဂာ (da. ga [dəgà]). Mianmaro budistų vienuoliai, su kolegomis vienuoliais, dažnai kalba Pāli kalba, kurios pagrindinių žinių tikimasi iš visų ištikimų mianmariečių budistų vienuolių.
Lotynizacija ir transkribavimas
Nėra patvirtintos oficialios lotynizacijos (romanizacijos; nelotyniško pagrindo rašmenų perraša lotyniška abėcėle) sistemos mjanmų kalbai. Buvo mėginta vieną sukurti, tačiau nesėkmingai. Mjanmų kalbos garsų kopijavimas lotyniškais rašmenimis yra komplikuotas. Yra Pali pagrindo transkribavimo sistema, sukurta Mjanmų kalbos komisijos (MLC; Myanmar Language Commission). Tačiau šia sistema remiantis, transkribuojami tik oficialiosios mjanmų kalbos garsai, ir ši sistema yra pagrįsta rašyba, o ne tarimu. Taip pat buvo pasiūlytos kelios šnekamosios kalbos transkripcijos sistemos, bet nė viena iš jų nėra išskiriama kaip tikslesnė.
Mjanmų kalbos transkribavimui nėra nustatyto standarto, kas labai matosi įvairiose Mianmaro vietovardžių transkripcijose anglų kalboje (iš kur dažniausiai perrašoma į kitas kalbas).
Rašmenys
Mjanmų kalbos rašmenys susideda iš cirkuliarų, puscirkuliarių ir diakritinių ženklų. Mjanmų raštas, tai abugida, kurioje visos raidės turi būdingą balsį အ (a. [a̰] arba [ə]). Intonacijos išreiškiamos diakritiniais ženklais, raidžių kairėje, dešinėje, viršuje ir apačioje, bet žymėjimas ne visada nurodo tikrinę intonaciją. Panašiai, rašytinėje mjanmų kalboje išliko visos, nosiniais garsais išreikštos, galūnės ([-n, m, -ŋ]), kurios šnekamojoje mjanmų kalboje virsta [-n]. Išimtis yra garsas [-ɲ], kuris šnekamojoje mjanmų kalboje gali virsti daugeliu atvirųjų balsių ([i, e, ɛ]). Panašiai, kitos priebalsinės galūnės ([-s, -p, -t, -k]) virsta [-ʔ]. Panašūs virsmai yra pastebimi ir kitose kalbose, pavyzdžiui, Šanchajaus ir Kantono kinų kalbos variantuose.
Seniausi žinomi įrašai mjanmų kalba, datuojami XII a., užrašams ant Myazedi akmens, kur buvo surašyta istorija apie princą Yukuzumą, Pyu, monų, Pali ir mjanmų kalbomis. Karaliaus Anawrahtos valdymo Mianmare metu, monų raštas, kilęs iš senovės Indijos abėcėlės Brahmi, buvo pasirinktas mjanmų kalbai transkribuoti. Pritaikant prie mjanmų kalbos fonologijos, monų raštas buvo labai pakeistas. Intonacijų žymėjimo standartai buvo sukurti tik 1700 m. Mjanmų kalbos rašyba labai modifikavosi britų kolonizacijos laikais, kada ji buvo standartizuota per žodynus ir kalbininkus.
Mjanmų kalbos Unicode koduotė
Mjanmų kalbos Unicode simboliai yra U+1000 … U+109F: <font face="ArialUnicodeMS">
Priebalsiai
Mjanmų kalboje yra šie priebalsiai:
Garsas yra beveik nevartojamas, ir pasitaiko tik vietovardžiuose, kurių pavadinimai kilę iš sanskrito ar Pali kalbų (pvz., Amarapura, tariamas kaip ), taip pat angliškos kilmės žodžiuose. Istoriškai, grasas mjanmų kalboje virto į, ir paprastai garsas  pakeičia  taip pat ir skoliniuose iš Pāli kalbos, pvz., ရဟန္တာ : ra.hanta (vienuolis) tariamas kaip , arba ရာဇ : raja. kaip. Retkarčiais pakeičiama į, pavyzdžiui, iš Pali kalbos kilusiame žodyje တိရစ္ဆာန္ : ti.rac hcan (gyvūnas), kuris yra tariamas kaip  arba. Panašiai, garsas yra retas, praktiškai išnykęs iš šiandieninės mjanmų kalbos, išskyrus svetimvardžių transkripcijas. Garsas, taip pat neįprastas, išskyrus kaip garso , skardusis alofonas.
Nosinis garsas ištariamas tik po balsio arba prieš priebalsį, tokiu būdu žodis  (audra) yra ištariamas kaip.
Balsiai
Mjanmų kalboje yra šie balsiai:
Vienbalsiai, , , ir pasitaiko tik atviruosiuose skiemenyse; dvibalsiai , , , ir  pasitaiko tik uždaruosiuose skiemenyse.
Tonai (intonacijos)
Mjanmų kalba yra toninė kalba, o tai reiškia galimus foneminius kontrastus balsių intonacijose. Mjanmų kalboje, šie kontastai apima ne tik garso stiprumą, bet ir fonaciją, garso intensyvumą (garsumą), trukmę, balsių tembrą. Mjanmų kalboje yra keturi kontrastiniai (gretinamieji) tonai. Lentelėje tonai pateikiami su balsiu, kaip pavyzdžiu.
Apačioje išvardyti žodžiai skiriasi vienas nuo kito tik tonu (intonacija):
Skiemenyse, besibaigiančiuose, žemėjantis aukštutinis tonas nenaudojamas:
Skiemenų struktūra
Mjanmų kalboje egzistuoja ši skiemenų struktūra: Priebalsis(Garsas /j/)Balsis((Balsis)Priebalsis), kuri apibūdina skiemens pradžią, susidedančią iš nebūtinai pusbalsiu nusileidžiančio priebalsio. O skiemens rimas susidaro iš vienbalsio, vienabalsio su priebalsiu, arba dvibalsio su priebalsiu. Skiemens pradžioje priebalsiai gali būti tik ir. Keli skiemenų struktūros pavyzdžiai:
Keli žodžių, turinčių skiemenis su balsiu, pavyzdžiai:
Blastas
Blastas – jauna ir nediferencijuota aktyviai besidauginanti ląstelė, nedideliais kiekiais randama sveikame organizme. Iš įvairios kilmės blastinių ląstelių vystosi normalūs audiniai ir organai. Blastinės kilmės ląstelių pagausėjimas būdingas piktybiniams navikams, ypač onkohematologinėms ligoms, pavyzdžiui, ūminei leukemijai. miniatiūra|Ūminės limfogeninės leukemijos blastai perferiniame kraujo tepinėlyje miniatiūra|Ūminės mažai diferencijuotos mielogeninės leukemijos blastai periferinio kraujo tepinėlyje
Mjanmų kalba
Būdvardžiai
Būdvardžiai gali eiti prieš daiktavardį (pvz., ေခ္ယာတဲ့လူ hkyau: tai. lu [tʃʰɔ́ dɛ̰ lù] „gražus“ + တဲ့ + „asmuo“), arba po jo (pvz., လူ​ေခ္ယာ lu hkyau: [lù tʃʰɔ́] „asmuo“ + „gražus“). Aukščiausieji būdvardžio laipsniai (superlatyvai), paprastai žymimi priešdėliu အ (a. [ʔə]) + būdv. + ဆုံး (hcum: [zóuN]). Aukštesnysis laipsnis eina po daiktavardžio.
Blastas
Morfologija
Blastui būdingi šie požymiai :
Mjanmų kalba
Veiksmažodžiai
Žemiau pavaizduotos dažniausiai naudojamos veiksmažodžių priesagos ir jų vartosena, kaip pavyzdį pateikiant veiksmažodžio šaknį စား :ca ([sá]; valgyti).
Blastas
Leukemijos blastai
Leukemijos blastai pagal granuliuotumą skirstomi į tokias grupes: miniatiūra|Mieloblastas su Auer lazdele Ūminės leukemijos blastams būdingos Auer lazdelės, kaip taisyklė jas radus galima užtikrintai diagnozuoti ūminę leukemiją, išimtį sudaro tik mielodisplastinis sindromas su blastų pertekliumi.
Mjanmų kalba
Veiksmažodžiai
Priesaga တယ္ : tai ([dɛ̀]), gali būti naudojama žymėti esamajam laikui ir/arba faktiniam pareiškimui (panašu į anglų kalbos esamąjį paprastąjį laiką (Present simple)).
Priesaga ခဲ့ : hkai. ([gɛ̰]) reiškia, kad veismas vyko praeityje. Bet, ši priesaga ne visada reikalinga parodyti būtajam laikui, kai ir be jos informacija lieka ta pati. Tačiau pabrėžtina, kad kai veiksmas vyko prieš kitą įvykį, kuris taip pat sakinyje aptariamas, priesaga tampa būtina. Pastebėtina, kad priesga တယ္ : tai ([dɛ̀]), šiuo atveju reiškia faktinį pareiškimą labiau, nei esamajame laike.
ေန : ne ([nè]) yra priesaga, naudojama pažymėti, jog veiksmas vyksta dabar (atitikmuo: anglų kalbos galūnė „ing“).
Gan unikalus posakis. Ši priesaga yra naudojama, kai veiksmas, kurio kitas asmuo ar asmenys tikėjosi iš subjekto, yra atliekamas. Trumpiau tariant, jeigu kas nors tikėjosi, kad tu valgysi, ir tu pradėjai valgyti, savo veiksmui apibūdinti turi naudoti priesagą ပ္ရီ : pri ([bjì]).
Priesaga ေတာ့ : tau. ([dɔ̰]) yra naudojama, kai veiksmas bus tučtuojau atliktas. Taigi, gali būti apibūdinama kaip: „neatidėliojamo būsimojo laiko priesga“. Priesaga မယ္ (mai mɛ̀]) šiuo atveju yra vis dar būtina.
Daiktavardžiai
Daiktavardžiai mjanmų kalboje padaromi daugiskaitiniais, pridėjus priesagą ေတ္ဝ (twe [dè], arba [tè], jei žodžio pabaigoje glotinis sprogimas). Priesaga မ္ယား : mya [mjà] (arba nè, reiškianti „keletą“), yra taip pat naudojama, ir reiškia „daug“. Priesaga day, taip pat daiktavardžius daranti daugiskaitiniais, yra naudojama tik šnekamojoje kalboje, kai mya yra naudojama raštiškai ir formaliai.
Kiekybiniai rūšiuotuvai
Mjanmų kalba, kaip ir giminiškos tajų, bengalų ir kinų kalbos, naudoja vardažodinius rūšiuotuvus, kai daiktavardžiai vardijami ir reiškiami skaičiais. Tai apytikriai lygu lietuviškiems išsireiškimams „dvi riekės duonos“ arba „puodelis kavos“. Viršutiniame pavyzdyje yauk yra rūšiuotuvas, naudojamas kreipiantis į žmones. Rūšiuotuvai yra liepiamosios nuosakos kai skaičiuojami daiktavardžiai, taigi ခလေး၅ (hka.le: nga: pažodžiui „vaikai penki“) yra gramatiškai netaisyklingas. Mjanmų kalboje yra daug rūšiuotuvų, plačiausiai vartojami, parodyti žemiau.
Įvardžiai
Įvardiniai veiksniai pradeda sakinius. Liepiamuosiuose sakiniuose veiksnys praleidžiamas. Yra privalomų įvardžių, kurių vartojimas priklauso nuo pašnekovo. Prie įvardinių papildinių, iškart po veiksnio prijungiama dalelė -go. Tikriniai daiktavardžiai dažnai pakeičia įvardžius. Nga ir nein rečiau vartojami. Savo padėtimi wa santykyje su pašnekovais pabrėžia naudojamus įvardžius. Pagrindiniai įvardžiai:
Dvigubinimas (reduplikacija)
Dvigubinimas paplitęs šnekamojoje mjanmų kalboje, ir yra vartojamas sustiprinti arba susilpninti būdvardžio reikšmes. Pavyzdžiui, ေခ္ယာ (hkyau: [tʃʰɔ́]), reiškiantis „gražus“ yra dvigubas, būdvardžio reikšmės stiprumas išauga.
Leksika
Mjanmų kalbos leksika susideda daugiausia iš tibetiečių-mjanmų kalbų kilmės žodžių. Tačiau mjanmų kalbą paveikė ir Pali, anglų, ir monų kalbos, bei mažiau, kinų kalba, sanskritas ir hindi. Skoliniai iš Pali kalbos, dažniausiai susiję su religija, valdžia, menais ir mokslais. Angliškos kilmės žodžiai dažnai susiję su technologijomis, matais ir šiuolaikinėmis institucijomis. Yra ir keli sanskrito, kinų ir hindi kalbų žodžiai, bet jie aiškiai mažiau paplitę mjanmų kalboje. Monų kalba stipriai paveikė mjanmų kalbą, todėl daugelis šios kilmės žodžių taip įsišaknijo kalboje, kad yra neįvardijami kaip skolinti žodžiai. Mjanmų kalba taip pat turi daug sinonimų, vartojamų skirtinagai oficialioje, literatūrinėje, šnekamojoje ir poetinėje kalboje. Pavyzdys, žodis „mėnulis“, kuris gali būti vadinamas tiek sanda, tiek san (abu vediniai iš Pali chanda), arba la bei aw-da (kilę išb sanskrito).
Apačioje pateikti keli skolinių pavyzdžiai:
Aiga Zagorska
Aiga Zagorska (g. 1970 m. kovo 28 d. Tukume, Latvijoje) – buvusi dviratininkė, atstovavusi Lietuvai, profesionali treko ir plento lenktynininkė, olimpietė, 1992 m. Barselonos vasaros olimpinių žaidynių dalyvė. Treniravosi pas Valerijų Konovalovą.
Aukštadvaris (Anykščiai)
Aukštadvaris – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Skiemonių.
Palomenė
Palomenė – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 8 km į šiaurę nuo Kaišiadorių, Lomenos dešiniajame krante. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi medinė Palomenės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (pastatyta 1915 m.), veikia Palomenės pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-56054). Praeina keliai ir.
thumb|left|Palomenės seniūnija miniatiūra|left|Kultūros centras
Etimologija
Palomenė yra vandenvardinis vietovardis, kuris susideda iš dviejų sandų – pa + lomenė ir reiškia esantis prie Lomenos upės (kairysis Neries intakas). Iki vietovardžių sunorminimo būta ir kitos formos – Paluomenis arba Palomenis.
Istorija
Akmens amžių mena senųjų gyvenviečių liekanos prie Palomenės ir Beištrakių. 1927 m. Beištrakių miške archeologai tyrinėjo VIII–XII a. pilkapius. Senkapių rasta ir prie Miežonių bei Vilionių.
Palomenės kaimas minimas XVIII a. istoriniuose šaltiniuose. 1809 m. Palomenėje M. Zaleskis pastatė pirmąją koplyčią. XIX a. antroje pusėje minimas Palomenės užusienis (anksčiau okolica) ir dvaras Žaslių valsčiaus Smilgių seniūnijoje, Gegužinės parapijoje. Užusienis priklausė Kazimierui Žilinskui, o dvaras – Gegerstatams, paskiau Zaleskiams. 1866 m. užsienyje gyveno 61 žmogus (49 katalikai, 12 stačiatikių), o dvare – 32.
XX a. buvo Palomenės dvaras. 1923 m. Palomenės kaime buvo 21 ūkis (kiemas) ir 165 gyventojai, Palomenės dvare – vienas ūkis (kiemas) ir 26 gyventojai, Palomenės bažnytkaimyje – vienas ūkis ir devyni gyventojai. Antrosios sovietinės okupacijos metais kaimo gyventojai priversti įstoti į kolūkį. 1947 m. kaimas tapo Stalino vardo centru, nuo 1950 m. – Palomenės kolūkio centrinė gyvenvietė.
2009 m. patvirtintas Palomenės herbas.
1 euro moneta
1 euro moneta – moneta, kurios bendrųjų pusių dizainą sukūrė Luc Luycx iš Belgijos Karališkosios monetų kalyklos. Jose atvaizduota Europos Sąjunga arba Europa – šie atvaizdai simbolizuoja ES vienybę. Lietuviškųjų 1 euro monetos averse atvaizduotas Vytis.
Istorija
miniatiūra|kairėje|Pirmosios laidos 1 euras Moneta į apyvartą išėjo 2002 m., kai eurų monetos ir banknotai buvo pradėti naudoti 12 euro zonos ir su ją susijusių valstybių. Bendrąją pusę (reversą) sukūrė Luc Luycx iš Belgijos Karališkosios monetų kalyklos. Monetos nuo 1 iki 5 centų vaizdavo Europos Sąjungos vietą pasaulyje (tarp Afrikos ir Azijos), o monetos nuo 10 centų iki 2 eurų vaizdavo ES narių teritorijas iki 2004 m. išsiplėtimo.
Tuo metu 15 šalių (euro zonos + Monako, San Marino ir Vatikano) monetų nacionalinės pusės buvo sukurtos pagal nacionaliniu mastu įvykusius konkursus, tačiau tam tik reikalavimai buvo privalomi ir nacionalinėms pusėms (pvz., turi būti pavaizduota 12 žvaigždžių, daugiau žr. eurų monetos). Iki 2008 m. buvo draudžiama keisti nacionalines puses, išskyrus monarcho (kurio portretas būdavo dažnai vaizduojamas) mirties ar sosto perdavimo atveju. Taip nutiko Monakui ir Vatikanui (Vatikanas turėjo dar ir tarpinį dizainą, kol buvo išrinktas naujas Popiežius). Dėl naujų taisyklių, kuriose buvo reikalaujama, jog ant monetų nacionalinės pusės būtų užrašytas šalies pavadinimas, įvyko keletas pokyčių (Suomijos ir Belgijos monetose nebuvo užrašyti šalių pavadinimai). Po 2004 m. ir 2007 m. ES išsiplėtimo bei numanomų kitų išsiplėtimų monetų nuo 10 centų vertės dizainas 2007 m. buvo pakeistas taip, kad vaizduotų visą Europos žemyną. Šis naujesnis dizainas Italijos, San Marino, Vatikano, Austrijos ir Portugalijos monetose vaizduojamas nuo 2008 m. 1, 2 ir 5 centų monetų dizainas keičiamas nebuvo, nes senųjų narių kontūrai buvo išryškinti labai blankiai, taigi nuspręsta, jog keisti dizainą neverta.
Dizainas
miniatiūra|1 euro briauna 1 euro monetos yra pagamintos iš nikelio, žalvario ir vario. Jų skersmuo yra 23,25 mm, storis – 2,33 mm, o svoris – 7,50 g. Monetų briauna rantuota su tarpais.
Bendroji pusė (reversas)
Bendrosios pusės dizainą sukūrė Luc Luycx. Monetos dešinėje, vaizduojama Europos Sąjunga iki jos išsiplėtimo 2004 m. gegužės 1 d. arba nuo 2007 m. sausio 1 d. – geografinis Europos atvaizdas. Šešios plonos linijos vertikaliai eina už Europos arba Europos sąjungos ir abejose linijų pusėse yra po vieną žvaigždę (iš viso 12 žvaigždžių kaip ir Europos Sąjungos vėliavoje). Viduryje, kairėje, pavaizduotas didelis skaičius 1, o šalia jo mažomis raidėmis tekstas „EURO“. Dešinėje pusėje galima įžiūrėti autoriaus inicialus LL.
Nacionalinė pusė (aversas)
Monetų aversas kiekvienoje šalyje skiriasi. Visuose aversuose turi būti pavaizduota 12 žvaigždžių (dažniausiai – ratu aplink nacionalinį dizainą), šalies inicialai bei kaldinimo metai. Nacionalinėje pusėje negalima pakartoti monetos vertės užrašo, nebent šalies kalboje naudojama ne lotynų abėcėlė (šiuo metu tik ant Graikijos ir Austrijos monetų nacionalinės pusės užrašyta monetos vertė. Ant graikų monetų yra užrašas „1 EYPΩ“, o ant austrų – „1 EURO“).
Chalilis Džibranas
Chalilis Džibranas (gimė kaip Džubranas Chalilis Džubranas ; g. 1883 m. sausio 6 d. – m. 1931 m. balandžio 10 d.) – žymus Libano rašytojas, poetas, dailininkas.
Gimė katalikų maronitų šeimoje Bišario miestelyje, šiaurės Libane (tuo metu – Osmanų imperija). 1895 m. Džibranas su šeima emigravo į JAV. Apsigyveno Bostone, ten per klaidą užregistruotas kaip Kahlilas Džibranas (Kahlil Gibran). Ten lankė meno mokyklą. Vėliau Džibranas buvo grįžęs į Libaną, kur mokėsi literatūros.
1904 m. Chalilis Džibranas Bostone surengė pirmąją savo meno parodą. 1908 m. Paryžiuje studijavo meną. Savo kūrinius pradžioje rašė arabiškai, bet nuo 1918 m. rašė daugiausia angliškai.
Mirė 1931 m. Niujorke dėl tuberkuliozės ir kepenų cirozės. 1932 m. jo palaikai perlaidoti Mar Sarkio vienuolyne (dabar Džibrano muziejus) gimtajame Bišaryje.
Chalilio Džibrano kūryboje proza persipina su poezija, gausu metaforų, simbolizmo. Kūriniuose didelis dėmesys skiriamas dvasiniams ieškojimams, meilei, naudojami įvairių religijų simboliai. Žymiausias jo kūrinys – „Pranašas“, sudarytas iš 26 poetinių esė apie svarbiausius žmogaus gyvenimo klausimus (meilę, mirtį, tikėjimą, laisvę, darbą ir t. t.). Ši knyga išleista daugiau nei 40 kalbų ir susilaukė didelio populiarumo JAV (ypač kilus kontrakultūriniams judėjimams).
Sežputi Zagainė
Sežputi Zagainė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šniadovo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Šniadovo, apie 10 km į pietus nuo Lomžos ir apie 75 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Pranas Daunys
Pranas Daunys (1900 m. rugsėjo 29 ar 16 d. Paneveržyje, Kuktiškių valsčius, Utenos apskritis – 1962 m. liepos 13 d. Kaune) – rašytojas, pianistas, Lietuvos kariuomenės savanoris, Lietuvos aklųjų organizuotos veiklos pradininkas, lietuviškosios brailio abėcėlės sudarytojas.
Biografija
1902 m. mirus motinai, augo pas dėdę Juozą Juozapavičių netoli Vyžuonų miestelio. Mokėsi rusiškoje Kuktiškių pradžios mokykloje. 1919 m. birželio mėn. kunigo Prano Turauskio paragintas tapo Lietuvos kariuomenės savanoriu. 1921 m. suteiktas vyresniojo puskarininkio laipsnis. 1921–1922 m. mokė beraščius kareivius rašto. 1923 m. sausio 6 d. kovose su baltalenkių partizanais Avižonių kaime ties Širvintomis sprogusi granata sunkiai sužeidė galvą. Po sužeidimo neteko regėjimo, iš dalies – ir klausos.
1923 m. apsigyveno Kaune įkurtame karo invalidų bendrabutyje, išmoko skambinti kanklėmis. 1925–1926 m. mokėsi Rygos aklųjų institute. 1926 m. vasarą rūpinosi Lietuvos aklųjų suvažiavimo organizavimu, pats jame aktyviai dalyvavo. Pritaikė Brailio rašto abėcėlę lietuvių kalbai. 1927 m. rugpjūčio 2-8 d. lankėsi Karaliaučiaus aklųjų institute, kuriame vyko jungtinis II tarptautinis aklųjų ir XVII aklųjų mokytojų kongresas. Jo ataskaitomis buvo remiamasi sudarant Kauno aklųjų instituto mokymo programas: bendrojo lavinimo dalykų, muzikos, amatų mokymo. Rygos aklųjų institute, vėliau Kaune pas Elzę Herbek-Hansen, Jadvygą Čiurlionytę, Nikodemą Martinonį mokėsi muzikos – fortepijono, harmonijos ir kitų dalykų, ruošėsi studijuoti Kauno konservatorijoje. 1928–1930 m. dirbo muzikos mokytoju aklųjų institute. 1937 m. vedė Rozaliją Šubinkaitę-Urbonavičienę (1904–1958). 1938 m. buvo vienas iš Lietuvos kurčnebylių globos draugijos ir instituto įkūrėjų.
LR prezidento 1928 m. gegužės 15 d. aktu apdovanotas pirmos rūšies trečiojo laipsnio Vyties Kryžiaus ordinu. Kartu jis apdovanotas dviem – Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių ir Lietuvos nepriklausomybės – medaliais. Pr. Daunys buvo pirmasis Lietuvos neregys, gavęs tokį aukštą valstybės apdovanojimą.
1944–1945 m. Kauno aklųjų įmonės direktorius. 1951–1962 m. su pertraukomis dirbo Kauno gamybiniame aklųjų mokymo kombinate darbininku namudininku. Gyveno skurdžiai. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Kūryba
Sukūrė dainų ir muzikinių pjesių. Viešuose koncertuose Kauno karo muziejuje bei Liaudies namuose akomponavo ir atlikinėjo Bethoveno, Ferenco Listo ir kitų klasikų muzikos kūrinius. Koncertavo su virtuozu Jaša Cheifecu.
Memuaruose atkūrė kovų su bermontininkais ir lenkais vaizdus, tikroviškais pasakojimais išaukštino gyvybės ir valios gyventi vertę. Jo apsakymus vienija permainingo likimo motyvas. Apysaka autobiografinė, vaizduoja piemenuko, pusbernio, nepriklausomybės kovų savanorio kelią į savo pašaukimą tarnauti tėvynei; herojus idealizuojamas, sukuriama gyvų dialogų, raiškių Lietuvos kaimo peizažų.
Atminimo įamžinimas
Sovietiniais metais Prano Daunio indėlis į Lietuvos aklųjų sąjūdį, jo publicistinė, literatūrinė veikla buvo sąmoningai nutylima, daugelis žmonių apie jį nieko arba beveik nieko nežinojo.
Ometepė
thumb|right|250px|Ometepės žemėlapis Ometepė – gyvenama sala Nikaragvoje, Nikaragvos ežere. Salą sudaro du ugnikalniai – Konsepsjono ir Maderas. Salos vardas duotas iš dviejų Nahuatlių kalbos žodžių – ome (reiškiančio du) ir tepetl (kalnai).
Abu ugnikalniai jungiami sąsmaukos. Salos plotas yra 276 km², ilgis 31 km, plotis – nuo 5 iki 10 km.
Sala 2010 m. birželio mėnesį buvo įtraukta į UNESCO biosferos apsaugos sąrašą.
Augustovo valsčius
Augustovo valsčius  – nuo 1952 iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Bielsko apskrityje. Valsčiaus centras buvo Augustovo kaimas.
Istorija
Valsčius įkurtas 1952 m. liepos 1 d. Bielsko apskrityje, Balstogės vaivadijoje prijungus dalį kaimų iš Bielsko ir Vyškų valsčių. 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas.
Mykolas Čapskis
Mykolas Čapskis (1702 m. – 1796 m. spalio 25 d.) – ATR valstybinis veikėjas, paskutinis Malborko vaivada (1756–1772). Baltojo erelio ordino kavalierius (1758).
Biografija
1756 metais Mykolas Čapskis gavo Malborko vaivados pareigybę. 1758 m. rugpjūčio 3 d. buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Politikoje buvo Saksų Vetinų dinastijos šalininkas ir Čartoriskių partijos priešininkas. 1765–1766 metais jis reikalavo muitų ties Prūsijos karalystės siena panaikinimo.
Pasisakė prieš Rusijos pasiuntinį, kunigaikštį Nikolajų Vasiljevičių Repniną, ir palaikė Baro konfederaciją. 1772 metais, po pirmo ATR padalijimo, Mykolas persikėlė į savo dvarą.
Šeima
Buvo vedęs tris kartus. Per santuokas buvo susijęs su Ledochovskiais, Pšebendovskiais ir Dzialinskiais.
Fendrikas
Fendrikas (, iš 'vėliavininkas') – jauniausias karininko laipsnis Rusijos imperijoje 1722–1730 m.
Pėstininkų fendrikai pagal rangų lentelę buvo priskirti žemiausiai XIV klasei, o gvardijos fendrikai – XII klasei. Kavalerijoje fendriką atitiko kornetas, o kazokuose – chorunžis.
1730 m. laipsnis buvo pakeistas į praporščiko laipsnį. Kadangi tai buvo karinis laipsnis, jis suteikdavo teisę į paveldimąją bajorystę. Tuo tarpu civilinių valdininkų XIV klasės rangas (kolegijos registratorius)suteikdavo teisę tik į asmeninę bajorystę. Į paveldimą bajorystę teisę suteikdavo tik VIII klasės civiliniai rangai (kolegijos asesorius).
Šventorius
thumb|right|260px|Bažnyčios šventorius Šventorius – teritorija aplink šventovę, bažnyčią ar koplyčią.
Šventorius paprastai yra aptvertas mūrine, akmenine, metalo aptvarų tvora, gali būti apsodintas gyvatvore. Esant tokiai apjuostai teritorijai, būtinai yra bent keli vartai, varteliai – pagrindiniai, šoniniai ar kt.
Šventorius gali būti tiek taisyklingo, tiek netaisyklingo plano (pvz., stačiakampio tipo), kampuose kai kur stovi bokštai, mūriniai vartai; tarp bokštų – šventoriaus prieangis.
Šventoriuje gali būti kapinės; kai kur būna apsodintas medžiais.
Atlaidų procesijos paprastai vyksta tik bažnyčios šventoriuje, iškilmingai einant aplink bažnyčią ir nešant relikvijas, adoruojant.
Bosnija ir Hercegovina Eurovizijoje
thumb|[[Dino Merlin|Dino ir Béatrice 1999 m.]] thumb|right|200px|[[Deen (dainininkas)|Deen 2004 m.]] thumb|right|200px|[[Marija Šestić 2007 m.]] thumb|right|200px|[[Elvir Laković Laka|Laka 2008 m.]] thumb|right|200px|[[Vukašin Brajić 2010 m.]] thumb|right|200px|[[Dino Merlin 2011 m.]] thumb|right|200px|[[Deen (dainininkas)|Deen ir Dalal 2016 m.]]
Bosnija ir Hercegovina Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 19 kartų, debiutavo 1993 m. Sėkmingiausias buvo grupės Hari Mata Hari pasirodymas 2006 m. Tada užimta 3 vieta.
Iki 1993 m. Bosnija ir Hercegovina Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo kaip Jugoslavijos dalis.
Konsepsjono ugnikalnis
Konsepsjono ugnikalnis  – ugnikalnis Nikaragvos ežere, Nikaragvoje. Kartu su Madero ugnikalniu jis sudaro Ometepės salą.
Konsepsjono ugnikalnis yra aktyvus, paskutinį kartą išsiveržęs 2011 m. Aukščiausia ugnikalnio vieta siekia 1 610 m.
Pulavai
Pulãvai – miestas pietryčių Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, apie 46 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos sostinės Liublino. Miestas įsikūręs prie Vyslos ir Kuruvkos (Kurówka) upių. Pulavų apskrities centras. Turi apie 49,8 tūkst. gyv. Pulavuose yra išlikęs vienas didžiausių Lenkijoje klasicistinis dvaro ir parko ansamblis (1785–1810 m.), priklausęs didikų Čartoriskių giminei.
Istorija
thumb|left|200px|[[Sibilės|Sibilių šventovė Pulavuose, žvelgiant nuo Čartoriskių rūmų pusės]]
Apie Pulavus užsimenama nuo XVI a. Tuomet tai buvo Liublino gubernijos valsčiaus centras. Čia buvo įsikūrusi Čartoriskių giminė. Prašmatnus dvaras nuo 1784 m. priklausė LDK kunigaikščiui Adomui Kazimierui Čartoriskiui. 1801 m. jo žmonos Izabelės Fleming rūpesčiu įsteigtas pirmasis Lenkijoje muziejus. 1846–1918 m. vadintas Novoaleksandrija, buvo Liublino gubernijos Pulavų apskrities centras. 1906 m. Pulavams suteiktos miesto teisės.
1920 m. rugpjūčio 13 d. Pulavuose maršalas Jozefas Pilsudskis įkūrė karinį štabą. Rugpjūčio 18 d. pradėdamos kontrataką prie Vepšo upės, lenkų pajėgos sėkmingai išstūmė Raudonąją armiją, turėjusią 177 tūkst. kareivių, iš Lenkijos ir kontroliavo teritoriją iki pat II Pasaulinio karo pradžios. Karo metu naciai Pulavuose buvo įsteigę 3 koncentracijos stovyklas.
1966 m. pastatyta didelė azoto trąšų gamykla Zakłady Azotowe Puławy, šiuo metu viena didžiausių pasaulio melamino gamintojų.
Karolis V Miulbergo mūšio metu
Karolis V Miulbergo mūšio metu (kitaip Raito Karolio V portretas arba Karolis V ant žirgo) – italų renesanso tapytojo Ticiano (apie 1485–1576) paveikslas. Yra Prado muziejaus Madride kolekcijoje.
Apie paveikslą
Paveikslas skirtas Šv. Romos imperatoriaus ir Ispanijos karaliaus Karolio V pergalei prieš protestantus prie Miulbergo miesto Brandenburge paminėti. Paveiksle Karolis V pavaizduotas kaip paprastas riteris, „tikrojo tikėjimo“ gynėjas (abu, imperatorius Karolis V ir dailininkas Ticianas, atstovavo katalikišką kryptį prieš protestantišką Europos religinių karų metu). Kartu pabrėžiamas jo imperatoriškasis didingumas − Karolis V vaizduojamas vienu riteriu mūšio lauke, nepavaizduoti nei priešininkai, nei sava kariuomenė. Imperatoriaus ietis dešinėje rankoje gali simbolizuoti jo tvirtumą, turėti aliuzijų su Šv. Jurgio ginklu ir Šv. Liongino ietimi. Tarp paveikslo atpažįstamų įkvėpimo šaltinių: Raito Marko Aurelijaus statula ir Diurerio graviūros, vaizduojančios riterius, ypač „Riteris, mirtis ir velnias“.
1548 m. Ticianas iš Venecijos išvyko į Augsburgą, kur kūrė imperatoriaus Karolio V ir imperijos Reichstago dalyvių portretus. Miulbergo mūšis įvyko 1547 m. balandžio 24 d. Jame imperijos pajėgos įveikė protestantų Šmalkaldeno Lygos pajėgas. Abiejų pusių pajėgos siekė apie po 50 000 karių. Paveikslą tikriausiai užsakė Marija Austrė, Karolio V sesuo, nes paveikslas žymimas jos kolekcijose ir po Marijos mirties 1558 m. perėjo į Ispanijos karaliaus Pilypo II rankas. Paveikslas buvo eksponuojamas įvairiose Ispanijos karalių rezidencijose Madride iki 1827 m., kai įtrauktas į Prado muziejaus ekspoziciją. Paveiksle Ticianas pavaizdavo imperatorių išjojantį iš miško vakaro šviesoje. Dailininko meistriškumas atsiskleidžia Karolio V šarvų spindesio ir vakaro dangaus vaizdavime. Paveikslo įtaką patyrė Rubensas, Antonis van Deikas ir Diegas Velaskesas, kurdami raitų valdovų portretus. Pasak E. Panofsky, paveikslas yra „pirmas nepriklausomas, ne alegorinis, ne ceremoninis raitelio portretas“.
Milvyda
Milvyda – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4,5 km į vakarus nuo Krivilių, prie Mikalčiūnų miško ir Šipetos upelio. Rytuose stūkso Kaniavėlės piliakalnis.
Istorija
XIX a. pab. dvaras ir palivarkas Lydos apskrityje.
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 16 žmonių, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.
Aukštadvaris (Pakruojis)
Aukštadvaris – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Lauksodžio. Gretimame miške stūkso Buletiškio akmuo.
Čiangmajus
Istorija
Miestą įkūrė karalius Mengrajus 1296 m. kaip Lanatajų karalystės sostinę. Mieste įrengtos apsauginės tvoros apsiginti nuo mjanmų antpuolių. Karalystei nusilpus miestas buvo užimtas mjanmų ir tajų iš Ajuthajos. Čiangmajus 1774 m. tapo Siamo dalimi kai karalius Taksinas atkariavo jį iš Mianmaro.
Čiangmajuje yra apie 300 budistų šventyklų (vatų). Kai kurios itin senos: Phrathat Doi Suthepo vatas pastatytas 1383 m., Čiangmano vatas įkurtas karaliaus Mengrajaus, Phra Singho vatas įkurtas 1345 m. ir yra klasikinio tajų architektūros stiliaus pavyzdys ir kt. Čiangmajuje yra 5 universitetai ir daug technologinių mokyklų. Svarbus turistinis šalies centras.
Čiangmajaus priemiestyje nuo 1994 m. veikia daoistų jogos centras „Tao Garden“ įkurtas dao meistro Manteko Čijos.
Bičiū žemė
thumb|300px|Bičiū žemė Japonijos žemėlapyje
Bičiū (備中国 Bitchū no kuni) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje šiomis dienomis yra vakarinė Okajamos prefektūros dalis. Bičiū ribojosi su Hokio, Mimasakos, Bidzeno ir Bingo žemėmis.
Istorija
Senoji žemės sostinė buvo įkurta ties Sodžia. Didžiąją Muromačio laikotarpio dalį, žemę valdė Hosokavos. Sengoku laikotarpiu, įvairūs klanai kovojo dėl įsigalėjimo Bičiū. Po 1600 m., žemė buvo padalinta į daugybę feodų (han), o pačioje žemėje pagausėjo pilių.