cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antika
Antika ( <  – senovinis) – senovės istorijos laikotarpis, trukęs apytikriai nuo 1250 m. pr. m. e. iki Vakarų Romos imperijos žlugimo 476 m. Geografiškai apima Viduržemio jūros kraštus: senovės Graikiją, Romos imperiją. Šiuo laikotarpiu klestėjo graikų ir romėnų visuomenės, kurios darė didžiulę įtaką didžiojoje Europos, Šiaurės Afrikos ir Vakarų Azijos dalyje.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Nepaisant to, kad daugiausiai remiami Vokietijoje vykdomi projektai, nuo pat pradžių Vokietijos aplinkosaugos fondas turėjo tikslą veikti tarptautiniu mastu. Pradžioje buvo remiami užsienio projektai, susiję su Vokietijos kaimyninėmis šalimis, tačiau šiuo metu galimi bendri projektai be geografinių apribojimų – su visomis Europos Sąjungos šalimis bei šalimis kandidatėmis. Tarptautiniu mastu pirmiausia pradėtos remti rytinės Vokietijos kaimynės – Lenkija ir Čekija, o vėliau ir kitos šalys. Po Europos Sąjungos plėtros 2004 ir 2007 metais Vokietijos aplinkosaugos fondas peržiūrėjo bei atnaujino Vidurio ir Rytų Europos šalių rėmimo strategiją. Nauja strategija įgyvendinama nuo 2006 metų.
Antika
Kai kurie istorikai antikos pabaiga laiko Platono akademijos Atėnuose uždarymą 529 m. Antikos terminą XVIII a. pasiūlė vokiečių scholastas Kristopas Keleris.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalių rėmimas ir toliau vykdomas atsižvelgiant į šalių narystę Europos Sąjungoje. Šiuo metu ypatingas dėmesys skiriamas Ukrainai, Bulgarijai, Estijai, Latvijai, Lietuvai, Lenkijai, Rumunijai, Slovakijai, Slovėnijai, Čekijai ir Vengrijai, taip pat Kaliningrado sričiai. Taip pat dėmesio centre yra ES kandidatės Balkanuose. Užmegzti ryšiai ir su Ukraina paskatino stipendijas nuo 2017 m.
Antika
Senovės graikų kultūra kartu su kai kuriomis senovės Artimųjų Rytų įtakomis buvo Europos meno, filosofijos, visuomenės ir švietimo pagrindas iki pat Romos imperijos laikotarpio. Romėnai šią kultūrą išsaugojo, mėgdžiojo ir skleidė Europoje, kol patys galėjo su ja konkuruoti, o klasikinis pasaulis ėmė kalbėti ne tik graikiškai, bet ir lotyniškai.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Suvestiniai duomenys rodo, kad daugiau nei 90 % Vokietijos aplinkosaugos fondo remiamų projektų vykdomi paminėtose šalyse.
Antika
Šis graikų-romėnų kultūros pamatas turėjo didžiulę įtaką šiuolaikinio pasaulio kalbai, politikai, teisei, švietimo sistemoms, filosofijai, mokslui, karybai, poezijai, istoriografijai, etikai, retorikai, menui ir architektūrai. Išlikę klasikinės kultūros fragmentai lėmė XIV a. prasidėjusį atgimimą, kuris vėliau imtas vadinti Renesansu, o XVIII ir XIX a. vyko įvairūs neoklasicizmo atgimimai.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Dirbdamas su Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalimis Vokietijos aplinkosaugos fondas turi specifinės patirties, įgytos po Vokietijos susijungimo 1990 m. Veiklos koncentravimas buvusioje VDR 1990 metų pradžioje prisidėjo prie fondo gebėjimo tinkamai įvertinti tam tikrus taip pat ir Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europoje vykstančius procesus.
Antika
Romos imperija (I a. pr. m. e.–V a.)
thumb|upright=1.2|Romos imperijos dydis valdant Trajanui (117 m.) Šiuolaikiniai istorikai ginčijasi dėl tikslios Romos respublikos pabaigos. Tuometiniai Romos piliečiai nepripažino, kad Respublika nustojo egzistuoti. Ankstyvieji Julijų-Klaudijų imperatoriai tvirtino, kad res publica vis dar egzistuoja, nors ir saugoma jų nepaprastųjų galių, ir galiausiai sugrįš į savo visiškai respublikonišką formą. Romos valstybė ir toliau vadinosi res publica, kol joje kaip valstybinė kalba buvo vartojama lotynų kalba.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Vokietijos aplinkosaugos fondas jau finansavo apie 300 tarptautinių projektų už Vokietijos ribų (finansavimo suma – 42,8 mln. eurų). Manoma, kad ateityje šis skaičius augs. Daugiausiai remiami projektai, susiję su švietimu bei su aplinkosauginės informacijos sklaida: 60 % finansuojamų projektų priklauso šiai teminei grupei. Taip yra todėl, kad daugumoje Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalių didelis dėmesys skiriamas sąmoningumo ir išprusimo aplinkosaugos srityje skatinimui, nes tai yra pagrindinė sąlyga norint vystyti aplinkosaugos technologijas, aplinkos apsaugą bei įstatyminę bazę. Svarbu paminėti, kad didelę dalį paraiškų teikėjų sudaro įvairios sąjungos, draugijos bei nevyriausybinės organizacijos.
Antika
Romos imperija (I a. pr. m. e.–V a.)
Roma de facto tapo imperija 130 m. pr. m. e., kuomet užkariavo Cizalpinę Galiją, Ilyriją, Graikiją ir Ispaniją, o I a. pr. m. e. – Judėją, Mažąją Aziją ir Galiją. Didžiausio imperijos išsiplėtimo metu, valdant Trajanui (117 m.), Roma kontroliavo visą Viduržemio jūrą, taip pat Galiją, dalį Germanijos ir Britanijos, Balkanus, Dakiją, Mažąją Aziją, Kaukazą ir Mesopotamiją.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Tarptautiniai projektai turi pasižymėti inovacijomis bei turi būti pavyzdžiu savo šalyse. Inovacijos turi atitikti konkrečios šalies galimybes, be to, svarbu, kad numatomas projektas finansuojamoje užsienio šalyje būtų suvokiamas kaip inovatyvus ir pavyzdinis, taip pabrėžiant jo išskirtinumą.
Antika
Romos imperija (I a. pr. m. e.–V a.)
Romos imperija buvo gerokai helenizuota, tačiau joje taip pat klestėjo sinkretinės „Rytų“ tradicijos, tokios kaip mitraizmas, gnosticizmas ir ypač krikščionybė.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Vokietijos aplinkosaugos fondo tarptautinių projektų rėmimas pasižymi partnerių patikimumu bei jų glaudžiu bendradarbiavimu. Projektai iš užsienio vykdomi bendradarbiaujant partneriams iš Vokietijos ir užsienio, paraišką Vokietijos aplinkosaugos fondui teikia Vokietijos partneriai. Iš jų tikimasi ne tik formalaus vaidmens, bet ir dalyvavimo bendrų projektų planavime bei vykdyme. Partneriai iš Vokietijos, taip pat ir ministerijos, draugijos bei mokslo institucijos padeda vystyti pavyzdinius Vokietijos aplinkosaugos fondo remiamus projektus, tuo skatindami aplinkos situacijos gerinimą užsienyje. Todėl pasibaigus projektui Vokietijos aplinkosaugos fondui reikia pristatyti ne tik ataskaitą, bet ir išsamų projekto pristatymą šalies, kurioje buvo vykdomas projektas, kalba. Šis reikalavimas taikomas, siekiant užtikrinti informacijos apie projektus sklaidą tose šalyse, kuriose jie vykdomi.
Antika
Romos imperija (I a. pr. m. e.–V a.)
III amžiaus krizės metu imperija pradėjo nykti.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Tarptautinių projektų įgyvendinimui didelės įtakos turi bendradarbiavimas su kitomis lėšas skiriančiomis institucijomis. Teigiamos patirties davė bendradarbiavimas tiek su dideliais fondais, tiek su Vokietijos bei Europos institucijomis, pvz., Vokietijos aplinkos ministerija, Vokietijos aplinkosaugos tarnyba, Techninio bendradarbiavimo sąjunga arba Europos Sąjunga. Nuo 1996 metų Vokietijos aplinkosaugos fondas bendradarbiauja su Europoje ir už Europos ribų esančiais fondais bei su Vokietijos fondų sąjunga.
Antika
Romos imperija (I a. pr. m. e.–V a.)
Nors kartais lyginama su klasikine Graikija, klasikinės Romos šeimyninis gyvenimas labai skyrėsi. Tėvai turėjo didelę įtaką vaikams, o vyrai – žmonoms. Tiesą sakant, žodis „šeima“, lotyniškai familia, iš tikrųjų reiškė tuos, kurie buvo pavaldūs vyriškos lyties šeimos galvai. Tai apėmė ir giminystės ryšiais nesusijusius narius, pavyzdžiui, vergus ir tarnus. Santuokoje tiek vyrai, tiek moterys buvo lojalūs vienas kitam ir dalijosi turtu. Pirmą kartą skyrybos buvo leistos nuo I a. pr. m. e. ir jas galėjo atlikti tiek vyras, tiek moteris.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Norėdamas tobulinti rėmimo strategiją Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalims, Fondas reguliariai vertina savo veiklą, remdamasis tam tikrais iš anksto nustatytais kriterijais. Siekiant dar tikslingiau pasiekti kontaktinius asmenis užsienyje, fondas ketina didinti informacijos sklaidą anglų kalba bei sukurti savo viešųjų ryšių strategiją, skirtą tarptautiniam bendradarbiavimui.
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
thumb|upright=1.2|[[Vakarų Romos imperija|Vakarų ir Rytų Romos imperijos iki 476 m.]]
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Įvairiose šalyse Vokietijos aplinkosaugos fondas ne tik vykdo „klasikinį“ projektų rėmimą, bet ir nustato tam tikrus regionus, kuriems bus suteikta ypatinga parama. Tam, kad galėtų remti pasirinktas sritis, Vokietijos aplinkosaugos fondas rengiasi vykdyti iš anksto nustatyto biudžeto ir geografiškai bei laiko atžvilgiu ribotas rėmimo programas Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalyse. Tokios programos galėtų sudominti ir pritraukti potencialius partnerius. Pirmenybė būtų teikiama kaimo vietovėms bei struktūriškai silpniems regionams.
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
Vėlyvosios antikos metu, valdant Konstantinui I, iškilo krikščionybė, kuri 393 m. Teodosijaus dekretais galutinai išstūmė Romos imperijos kultą. Nuoseklūs germanų genčių įsiveržimai į Vakarų Romos imperiją V a. galutinai ją sužlugdė. Tuo tarpu Rytų Romos imperija, jos piliečių vadinta Romos imperija, o vėlesnių istorikų – Bizantijos imperija, išliko per visus viduramžius. Helenistinę filosofiją pakeitė platonizmas ir epikūrizmas, o neoplatonizmas ilgainiui padarė įtaką Bažnyčios tėvų teologijai.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Veikla
Remdamas Vidurio ir Rytų Europos šalis Vokietijos aplinkosaugos fondas ypatingą svarbą teikia tokioms sritims kaip aplinkosauginis sąmoningumas, kompetencijų didinimas, kontaktinės institucijos, aplinkosauginės technologijos bei jų sklaida, taikomieji aplinkosaugos tyrimai. Siekiant apjungti inovatyvias technologijas ir aktualią informaciją, Vidurio ir Rytų Europos šalyse labai pasiteisino „pavyzdiniai projektai“.
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
Daugelis istorikų bandė nustatyti konkrečią simbolinę antikos „pabaigos“ datą. Dažniausiai yra minimos paskutiniojo Vakarų Romos imperatoriaus nuvertimo data 476 m., Rytų Romos imperatoriaus Justiniano I paskutinės Platono akademijos Atėnuose uždarymo data 529 m. ir naujojo musulmonų tikėjimo pergalė didžiojoje Viduržemio jūros regiono dalyje nuo 634 iki 718 m. Šie musulmonų užkariavimai: Sirija (637 m.), Egiptas (639 m.), Kipras (654 m.), Šiaurės Afrika (665 m.), Ispanija (718 m.), Pietų Galija (720 m.), Kreta (820 m.) ir Sicilija (827 m.), Malta (870 m.) (ir Rytų Romos sostinės apgultis, Pirmoji arabų Konstantinopolio apgultis (674–678 m.) ir Antroji arabų Konstantinopolio apgultis (717–718 m.)), nutraukė ekonominius, kultūrinius ir politinius ryšius, kurie tradiciškai vienijo klasikines kultūras aplink Viduržemio jūrą, ir taip užbaigė antiką.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Paramos sritys
Vokietijos aplinkosaugos fondo suformuluotomis gairėmis grindžiamas ir tarptautinis rėmimas: Suskirstytos į devynias rėmimo sritis, jos nustato prioritetinių sferų, tokių kaip aplinkosaugos technika, moksliniai tyrimai, gamtos apsauga ir aplinkosaugos sklaida, rėmimo ribas. Kalbant apie Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalių tarptautinį rėmimą ypatinga svarba tenka šių sričių projektai, susiję su:
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
thumb|upright=1.2|Bizantijos imperija 650 m., [[Ankstyvieji musulmonų užkariavimai|arabams užkariavus Sirijos ir Egipto provincijas. Tuo pat metu Balkanuose apsigyveno pirmieji slavai.]]
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Paramos sritys
Fonde dirba įvairių sričių specialistai ir konsultantai. Užklausų ir pirminės informacijos koordinavimui skirtas Tarptautinių kontaktų skyrius (vadovas Dr. Ulrich Witte). Fonde dirba dar įgalioti 3 specialistai, Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos srityje prisidedantys prie Fondo veiklos (Čekija ir Slovakija – Romana Cermanova, Lenkija ir Ukraina – Wieslawa Dyki; kitos Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalys – Claudia Domel).
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
Pradinis Romos senatas dekretus skelbė ir VI a. pabaigoje, o paskutinis Rytų Romos imperatorius, Konstantinopolyje naudojęs lotynų kalbą kaip savo dvaro kalbą, buvo imperatorius Maurikijus, valdęs iki 602 m. Maurikijaus nuvertimas, kurį įvykdė sukilusi Dunojaus kariuomenė, vadovaujama Foko, lėmė slavų invaziją į Balkanus ir Balkanų bei graikų miestų kultūros nuosmukį (tai lėmė Balkanuose lotyniškai kalbančių žmonių pabėgimą į kalnus), taip pat išprovokavo 602–628 m. Bizantijos-Sasanijos karą, per kurį buvo prarasti visi didieji Rytų miestai, išskyrus Konstantinopolį. Kilusi sumaištis nesibaigė tol, kol VII a. musulmonų užkariavimai galutinai užbaigė negrįžtamą visų didžiųjų Rytų Romos imperijos miestų, išskyrus pačią sostinę, praradimą. Šiuo laikotarpiu Konstantinopolyje iškilęs imperatorius Heraklėjas savo dvarui vadovavo graikų, o ne lotynų kalba, nors graikų kalba visada buvo administracinė Rytų Romos regionų kalba. Rytų ir Vakarų ryšiai susilpnėjo pasibaigus Bizantijos popiežystei.
Rytų Romos imperijos sostinė Konstantinopolis liko vienintelis neužkariautas didelis miestų centras iš pirminės Romos imperijos ir didžiausias miestas Europoje. Tačiau daug klasikinių knygų, skulptūrų ir technologijų, kartu su klasikine romėnų virtuve ir mokslo tradicijomis ten išliko iki pat viduramžių, kai didžiąją jų dalį „iš naujo atrado“ atvykę Vakarų kryžiuočiai. Iš tiesų Konstantinopolio gyventojai ir toliau save vadino romėnais, kaip ir 1453 m. juos užkariavę osmanai. Klasikinį mokslą ir kultūrą, kurie vis dar buvo išlikę Konstantinopolyje, išsivežė pabėgėliai, bėgę nuo jo 1453 m. užkariavimo, ir taip padėjo Europoje įžiebti Renesansą.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
DBU aplinkos premija
DBU nuo 1993 m. kasmet skiria premiją (Umweltpreis der Bundesstiftung Umwelt) – 500 000 eurų (didžiausia aplinkos apsaugos srityje Europoje) už pasiekimus, kuriais esmingai ir pavyzdingai buvo prisidėta siekiant saugoti ir išlaikyti mūsų aplinką, taip pat prisidėsiančius prie žymaus aplinkos „atpalaidavimo“ ateityje. Premija skiriama tiek mokslininkams, tiek ir praktikams, pvz., verslininkams, prisidėjusiems prie aplinką tausojančių produktų įvedimo į rinką, platinimo ir pan. Premija įteikiama kasmetinėje iškilmingame renginyje – įteikimo ceremonijoje, kurioje (be kitų garbių svečių) dalyvauja Vokietijos Prezidentas (į renginį yra kviečiama apie 1000 dalyvių, tarp jų – visi DBU stipendijų programų dalyviai- atitinkamų metų, kuriais yra teikiama DBU aplinkos premija, DBU stipendininkai).
Antika
Vėlyvoji antika (IV–VI a.)
Galiausiai tai buvo lėtas, sudėtingas ir laipsniškas socialinės ir ekonominės struktūros pokytis Europos istorijoje, lėmęs klasikinės antikos ir viduramžių visuomenės perėjimą, ir jokia konkreti data negali būti tikras to pavyzdys.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Stipendijos
Be paramos projektams Vokietijos aplinkosaugos fondas DBU teikia paramą pagal dvi stipendijų programas – stipendijų Vokietijos aukštųjų mokyklų doktorantams bei DBU Rytų Europos mainų stipendijų programą. Iki šiol fondas yra paskyręs beveik 2300 stipendijų, iš jų virš 1000 pagal stipendijų programą Vidurio, Rytų ir Pietų Europos šalims, 1300 – doktorantūrai Vokietijos aukštosiose mokyklose; be to, 14 stipendijų pabėgėliams (2016/2017 m. duomenimis). Paraiškos abejose programose gali būti teikiamos iš visų sričių, neapsiribojant vien tik ekologija, aplinkotyra ar gamtos, (fizika, chemija, geografija), agro ar miškų mokslais (miškotyra, miškininkystė ir kt.). Tai taip pat gali būti socialiniai – aplinkos politika, tarptautiniai santykiai), aplinkos teisė (žaliosios energetikos teisė), aplinkos pedagogika, aplinkos psichologija, aplinkos ekonomika, aplinkos vadyba, „žaliasis marketingas“, aplinkos finansai ir „žaliasis“ investavimas, žalieji viešieji pirkimai; biomedicinos bei humanitariniai mokslai (aplinkos istorija, filosofija) ar netgi menai, kinas (pvz., aplinkosauginių idėjų propagavimas ir sklaida meno pagalba).
Antika
Antikos atstovai
Žymiausi atstovai: Senovės Graikija – Homeras, Sokratas, Aristotelis, Aischilas, Sofoklis, Ezopas, Hesiodas, Euripidas, Aristofanas, Lukianas; Senovės Roma – Vergilijus, Horacijus, Ovidijus, Titas Livijus.
Vokietijos federalinis aplinkos fondas
Doktorantūros stipendijų programa
Doktorantūros stipendijos teikiamos Vokietijos aukštųjų mokyklų doktorantams, kurių tiriamojo darbo tematika susijusi su aplinka. Pretenduoti gali visi asmenys nepriklausomai nuo pilietybės (taip pat ir iš Rytų Europos valstybių). Paraiška teikiama online. Doktorantūros tyrimo projektą vertina speciali Fondo atrankos komisija. Ją sudaro Vokietijos profesoriai patikėtiniai. Jie kviečiami iš atitinkamų sričių (priklausomai nuo paraiškos srities), vertina projektą. Atrinkti kandidatai kviečiami pristatyti projektą DBU būstinėje Osnabriuke. Posėdžiai vyksta 2 kartus per metus. Stipendijos trukmė: iki 36 mėn. Kasmet teikiama 60 stipendijų. Į 1 stipendiją pretenduoja 4-5 kandidatai. Pretendentai iš užsienio taip at gali gauti stipendiją 3 metams, tačiau tai yra gan retas atvejis. Didesnės galimybės užsieniečiui yra gauti stipendiją pagal Rytų Europos programą (MOE).
Stipendija siekia 1.500 €/mėn., mokamas 210 €/mėn. priedas techninėms priemonėms, medžiagoms. Taip pat mokama priemoka vaikams.
Stipendijų programa Vidurio ir Rytų Europos šalims
Stipendijų programa Vidurio ir Rytų Europos šalims (MOE) yra skirta aukštųjų mokyklų absolventams (magistrams ir doktorantams) iš Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalių, norintiems Vokietijoje stažuotis, įgyti su aplinka (aplinkotyra, aplinkos apsauga, ekologija) susijusių žinių bei gebėjimų. Pagrindinis reikalavimas – stažuotė turi turėti sąsają su aplinka (gamta, oras, žemė, vanduo, urbanistika), jos apsauga, įvairių išteklių tausojimu (taupymu, efektyvinimu, tvarumu), darniąja (subalansuota) plėtra, kita „žaliąja“ tematika, pradedant nuo gamtos mokslų (biologija, gyvybės mokslai, chemija, biotechnologijos), technikos ir technologijų (energetika, inžinerija) ir baigiant socialiniais mokslais (pedagogika, teisė, politika, ekonomika, vadyba, finansai, žurnalistika, PR, švietimas, medijos) ir humanitariniais mokslais (pvz., aplinkos terminologija ar filosofija/etika). Tema turi būti aktuali ES, Vokietijoje arba Rytų Europoje.
Tikimasi, kad kvalifikuoti bei gerai motyvuoti aukštųjų mokyklų absolventai, jaunieji mokslininkai vėliau eis svarbias pareigas savo valstybėse (pvz., taps vadovais, politikais, visuomenės veikėjais), todėl siekiama, kad Vokietijos vaidmuo būtų svarbus perteikiant žinias aplinkos ir gamtos apsaugos sričių priemonėms įvairiose šalyse kurti.
Kasmet skiriama iki 60 stipendijų 19 šalių (MOE). Jas gali gauti aukštųjų mokyklų absolventai iš Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalių. Stipendijų programa suteikia galimybę stažuotės Vokietijoje metu įgyti profesinę kvalifikaciją, įgalinančią vėliau spręsti aplinkosaugines ir gamtosaugos problemas savose šalyse. Fondas laikosi nuostatos, kad naujosios ES šalys dar daug ko turi išmokti aplinkosaugos srityje ir kad šių šalių orientavimasis į Vokietijos aplinkosaugos standartus bei Vokietijoje išvystytas aplinkosaugines technologijas yra prasmingas. Svarbus šios mainų programos su Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europa tikslas – pasitelkiant ypač jaunuosius mokslininkus, užmegzti kontaktus bei naikinti barjerus.
Programos tikslas – remti stažuotes aplinkos srityje, padėti specialistams užmegzti ilgalaikius kontaktus, kurie padėtų sukurti ekspertų tinklą, kaupiantį žinias aplinkosaugos srityje, besikeičiantį informacija ir vykdantį bendrus aplinkosaugos projektus. Trukmė: 6-12 mėnesių (išimtiniais atvejais: 3 mėn.). Suteikiama kasmėnesinė 1250 eurų stipendija, apmokami vokiečių kalbos kursai Osnabriuke. Stipendininkai apdraudžiami privačiu sveikatos ir civilinės atsakomybės draudimu. Kasmet MOE programos rėmuose gali būti skirta iki 60 stipendijų (skiriama vos 50, nes pastaraisiais metais trūksta motyvuotų kandidatų iš MOE šalių).
1997 m. stipendijų programa pradėta vykyti Lenkijoje, nuo 2001 m. – Baltijos šalyse ir Kaliningrado srityje, nuo 2003 m. – Čekijoje. Nuo 2005 m. dalyvauja Vengrija, Rumunija, Bulgarija, o nuo 2009 m. – ir Slovakija, Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kroatija, Makedonija, Juodkalnija, Serbija ir Slovėnija. Šiuo metu tokias stipendijas yra gavę daugiau nei 500 asmenų iš minėtų šalių.
Dalykinė stažuotė gali būti praktinė (profesinė, tiriamoji), teorinė-akademinė (mokslinė). Pvz., moksliniai tyrimai, praktika Vokietijoje, taip pat studijos Vokietijoje. Stažuotės atliekamos įvairiose Vokietijos organizacijose – universitetuose, mokslinių tyrimų centruose, įmonėse, įstaigose, institucijose (ministerijose), nevyriausybinėse organizacijose (NVO). Paraiškas vokiečių arba anglų kalba gali teikti ne tik aplinkos ir gamtos mokslų specialistai, inžinieriai, bet ir ekonomistai, teisininkai, psichologai, pedagogai, stažuotę Vokietijoje siejantys su gamta, aplinkos apsauga, šios srities problematika ir tematika jų gimtosiose šalyse arba Europos Sąjungoje. Galimos praktikos vietos publikuojamos internete.
Stažuotojai gali būti ne tik gamtamokslininkai, aplinkosaugininkai, aplinkotyrininkai, miškininkai, ekologai, geografai, biologai, biotechnologai, medikai, veterinarai, chemikai, fizikai, žemės ūkio specialistai, bet ir inžinieriai, technologai, technikai, ekonomistai, vadybininkai, politologai, teisininkai, pedagogai, žurnalistai, psichologai, kiti socialinių ar humanitarinių mokslų atstovai (kalbininkai etc.). Dažniausiai į stipendiją pretenduoja gamtos mokslų specialistai ir inžinieriai, tačiau Vokietijos aplinkosaugos fondas laukia paraiškų ir iš kitų sričių absolventų, dėstytojų, doktorantų, kurie siekia Vokietijoje įgyti žinių, susijusių su aplinka. Magistro laipsnis (arba lygiavertus kvalifikuoto specialisto diplomas) turi būti įgytas ne anksčiau kaip prieš 3 metus iki kandidatavimo pradžios (skaičiuojama nuo paskutinio laipsnio įgijimo, jei baigtos kelios podiplominės studijos). Amžiaus ribojimų nėra.
Stažuotė gali būti vykdoma pasirinktomis kalbomis (vokiečių arba anglų k.), priklausomai nuo pasirinktos organizacijos galimybių, stažuotės vadovo, literatūros šaltinių. Baigiamoji stažuotės ataskaita raštu teikiama vokiečių kalba.
Iš pradžių MOE programos stipendija siekė 971,45 eurų, vėliau – 1060 eurų/mėn. Nuo 2017 metų ji yra 1250 eurų per mėn.
Stipendijos pabėgėliams
2016 m. pradėta teikti 10 stipendijų pabėgėliams. Dauguma jų iš Sirijos.
Stipendijų pabėgėliams trukmė yra 12 mėnesių. Stipendijos neteikiamos asmenims iš saugių kilmės šalių ir Vakarų Balkanų. Stipendininkams rengiami Fondo apmokami vokiečių kalbos kursai Osnabriuke.
Atranka stipendijoms
Paraiškas stipendijoms kandidatai teikia elektroniniu būdu (online) iki kiekvienų metų rugpjūčio 1 d. Norintys pateikti paraišką stipendijai gali kreiptis į DBU partnerius, buvusius stipendininkus (pvz., DBU Alumni klubą Lietuvoje). Užklausas taip pat galima teikti ir Tarptautinės stipendijų programos skyriui Vokietijoje (vadovas Dr. Hans-Christian Schäfer). Paraiškos priimamos ir konsultacijos dėl stipendijų bei stažuočių teikiamos ir Lietuvoje. Atrankos pokalbis su DBU fondo atstovu iš Vokietijos (vokiečių arba anglų kalba) vyksta kiekvienų metų spalio mėn. Vilniuje (2001–2005 m. atranka buvo rengiama Kaune, KTU APINI institute). Pokalbio metu (vokiečių arba anglų k.) pristatoma stažuotė, tikrinama motyvacija bei pagrindimas. Atrankoje dalyvauja 1 atstovas iš DBU ir buvę stipendininkai iš Lietuvos. Rezultatai paskelbiami artimiausiomis dienomis.
Įvadinis seminaras
Oficiali stipendininkų stažuotės pradžia – vasario mėnuo (dėl stipendijos ankstesnės datos galimos išimtys). Visi stipendininkai atvyksta į Osnabriuką, kur 2-3 dienas vyksta įvadinis DBU seminaras. Jo metu supažindinama su Fondo veikla, Stipendijų programos koordinatoriais, rengiama ekskursija po Osnabriuko miestą. Stipendininkams vyksta vokiečių kalbos kursai, rengiami aukštojoje mokykloje. Dalyviai suskirstomi į grupes pagal savo vokiečių kalbos mokėjimo lygį (A1-B2). Siekiama, kad stipendininkai ateityje sugebėtų susikalbėti vokiečių kalba tarpusavyje DBU fondo kasmetinių renginių metu, idealiu atveju – vokiškai pristatyti savo stažuotę fondo ataskaitiniuose seminaruose (1-2 kartus per metus).
Kursų metu stipendininkai apgyvendinami bendrabutyje (už apgyvendinimą atskaitoma iš pirmos stipendijos, išmokamos grynais įvadinio seminaro metu). Seminaro vieta – Orbeko namai, katalikiškas vienuolynas piečiau Osnabriuko.
Tarpšakiniai seminarai
Stažuotės metu visi stipendininkai (privalomai) dalyvauja stipendininkų seminaruose, kuriuose pristato savo tyrinėjimus, pristato savo veiklos sritį, darbus, diskutuoja su kitais stipendininkais iš Rytų Europos bei Vokietijos. Be projektų prezentacijų pagal galimybes vyksta ekskursijos (pvz., po apylinkes gamtoje, miške), rengiami kiti specialūs renginiai (pvz., vyndarystės centruose – vyno degustacijos). Seminarų vietos – Marienthal vienuolynas (Ostritz, Saksonija), Georgsmarienhütte (Žem. Saksonija), Rogenburgo vienuolynas (netoli Ulmo, Bavarija) ir kitos. Skatinamos bei remiamos stipendininkų iniciatyvos surengti seminarą savo tyrimų arba kurioje nors kitoje vietoje (padengiamos atvykstančių dalyvių kelionės, nakvynės, maitinimosi, organizacinės išlaidos).
Vasaros akademijos
DBU kasmet rengia Vasaros akademiją. Trukmė: 1 savaitė. Vyksta birželio-liepos mėn. Vieta – Ostritz-St. Marienthal. Rengiami plenariniai pranešimai, vyksta diskusijos teminėse darbo grupėse, užsiėmimai (Workshops), koncertai, Ekskursijų diena. Pabaigoje – Podiumo diskusija. Kviečiami dalyvauti esami DBU stipendininkai (dalyvavimas neprivalomas). Dalyvauja politikos, mokslo, verslo, NVO atstovai. Kiekvienais metais akademija rengiama tam tikra tematika (pvz., 2009 m. – „Vandens ateitis", 2009.06.14-2009.06. 19) ), 2008 m. – „Vaikystė ir jaunystė keičiasi! Keičiasi aplinkos švietimas? „, 2007.07.01-2007.07.06 – „Darnioji plėtra chemijoje“ ). 2017 m. buvo rengiama 23-oji vasaros akademija (Volkenroda vienuolyne).
Alumni tinklas
Vokietijos aplinkosaugos fondo tikslas – stipendijų programą stipriau susieti su projektų rėmimu Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europoje. Buvę ir dabartiniai stipendininkai savo šalyse kviečiami bendradarbiauti, taip tapdami Vokietijos aplinkosaugos fondo kontaktiniais asmenimis bei prisidėdami prie tolimesnės fondo veiklos. Todėl stipendininkai jau stažuotės metu skatinami kurti konkrečius projektus ir teikti juos Vokietijos aplinkosaugos fondui. Esami ir buvę stipendininkai raginami savose šalyse kurti kontaktų tinklus ir veikti fondo labui kaip tarpininkai ar kontaktiniai asmenys. Siekiama sukurti ekspertų tinklą, kurio nariai aktyviai bendrautų tarpusavyje bei su fondu ne tik stažuotės metu, bet ir vėliau. Tokiu būdu skatinama žinių sklaida bei kontaktų su partneriais iš Vokietijos užmezgimas. Fondo stipendininkams dalyvaujant Vokietijoje rengiamoje tarptautinėje vasaros akademijoje ir bendruose seminaruose, taip pat įvairioms alumnų (Alumni) organizacijoms kasmet suteikiant Vokietijos aplinkosaugos apdovanojimus stipendininkų gimtosiose šalyse, užtikrinamas tarptautinis bendradarbiavimas. Vietoj anksčiau platintų e. naujienlaiškių visa informacija apie DBU renginius bei iniciatyvas skelbiama naujai sukurtame Alumni portale StipNet.dbu.de.
2001 m. buvo įsteigta pirmoji DBU buvusių stipendininkų draugija – ji įsikūrė Lenkijoje ir vienija stipendininkus iš šios šalies. Tai yra didžiausias DBU alumnų susivienijimas.
2009 m. pradėjo veikti alumnų tinklai Rumunijoje ir Bulgarijoje.
2012 m. spalio mėn. Leipcige įkurta DBU Alumni taryba (Alumni-Beirat), skirta aptarti Alumni veiklai, idėjoms, pasiūlymams ir pageidavimams.
Alumni renginiai
Vidurio, Rytų ir Pietryčių Europos šalyse kartą per metus vyksta buvusių fondo stipendininkų susitikimai (Stipendiaten- und Alumni-Treffen). Lietuvos DBU Alumni kasmetiniai susitikimai rudenį anksčiau kasmet vykdavo Vilniuje, 1 vyko Kaune. Į susitikimą atvykdamo 1-2 atstovai iš DBU fondo. Nuo 2012 metų rengiami bendri Baltijos šalių DBU Alumni kasmetiniai susitikimai: 2012, 2015, 2018 m. – Latvijoje, 2013 ir 2016 m. – Lietuvoje (Anykščiai), 2014 ir 2017 m. – Estijoje (Penu). Be pranešimų ir paskaitos aktualia vietine gamtine tematika vyksta eksursijos į gamtą, aplankomas artimiausias miestas. Į susitikimą atvyksta DBU MOE programos atstovas Baltijos šalims (nuo 2011 m. Christiane Grimm).
Kasmet MOE programos rėmuose yra rengiami Alumni klubų atstovų susitikimai (Internationaler Alumni Workshop). Paeiliui 1 vyksta Vokietijoje, kitas – kurioje nors kitoje Rytų Europos šalyje (pvz., 2017 m. Vokietijoje, 2018 m. – Vengrijoje). Renginys vyksta vasaros savaitgalį nuo penktadienio iki sekmadienio. Be teminio seminaro pranešimų ir diskusijų forma rengiamos ekskursijos, išvykos po vietovės apylinkes bei įstaigas. Į kasmetinį susirinkimą kviečiama po 2 atstovus iš kiekvienos šalies, apmokant apgyvendinimo bei vėliau kompensuojant kelionės išlaidas iš DBU lėšų.
MOE šalyse taip pat kasmet yra rengiamas bent 1 tarpšakinis seminaras, į kurį yra kviečiami DBU alumnai. Renginio metu atstovai iš kiekvienos šalies skaito po pranešimą seminaro tema. Tokį seminarą organizuoti bei jam gauti paramą turi teisę bet kuris DBU Alumni klubas MOE šalyse.
Alumni stipendijos
Nuo 2016 m. DBU kasmet skiria 5 stipendijas buvusiems stipendininkams iš Centrinės ir Rytų Europos mainų stipendijų programos (nuolatinis įdarbinimas ar kitoks užimtumas bei nuolatinė gyvenamoji vieta turi būti MOE gimtojoje šalyje). Pakartotinės stipendijos yra trumpalaikės (iki 6 mėn.). Tam būtina turėti nuolatinį kooperacijos partnerį Vokietijoje. Stipendija gali pasitarnauti ir kaip PhD (Postdoc) vietos finansavimas ar praktinė stažuotė tarp kooperuojančių institucijų, įmonių bei organizacijų. Paraiškos teikiamos elektroniniu paštu vieną kartą per metus iki kovo 31 d. Atrankos pokalbiai nevedami. Stipendijos pradžia: birželio 1 d. – rugsėjo 1 d. Stipendija 1.250 €/mėn. (mokama mėnesio viduryje) bei draudimo paketas (sveikatos, nelaimingų atsitikimų ir privalomosios atsakomybės draudimai).
Be to, nuo 2016 m. DBU kasmet skiria 5 stipendijas tarptautinėms konferencijoms, vykstančioms Vokietijoje. Stipendijos yra skirtos dalyvauti konferencijoje, seminare, užsiėmimuose, stažuotėje, atsižvelgiant į dabartines aplinkosaugos problemas Vokietijoje. Paraiškos teikiamos vieną kartą per metus iki sausio 31 d. elektroniniu paštu. Atranka atliekama remiantis pateiktomis paraiškomis. Reikalavimai: MOE programos dalyvio teigiamai įvertinta baigta stažuotė (galutinė ataskaita, teigiami atsiliepimai iš vadovo Vokietijoje). Renginys turi turėti sąsają su aplinkosauga. Aktyvus dalyvavimas (pristatymas, pranešimas, paskaita, plakatas) renginyje bei to pagrindinimas, kodėl dalyvavimas renginyje yra svarbus. Stipendija išmokama kaip vienkartinė išmoka (ne daugiau kaip 2 000 EUR kelionės išlaidoms ir dalyvavimo mokesčiams).
DBU Alumni klubas Lietuvoje
2010 m. sausio 15 d. DBU alumnų klubas buvo įkurtas ir Lietuvoje (Kaune). Alumnio pirmininkė dr. Virginija Skorupskaitė (Aplinkos inžinerija). Alumnio tarybos nariai – dr. Reda Grigutytė (Botanika, Vandens toksikologija), dr. Kiril Kazancev (Aplinkos chemija ir inžinerija), Aistė Klibavičienė (Aplinkos psichologija), Konstantin Rubekin (Biochemija), Virginija Skorupskaitė (Aplinkos inžinerija), dr. Jonas Šečkus (Geologija), dr. Ernestas Zaleckas (aplinkos chemija). Veikia 2 skyriai: Vilniaus (skyriaus vadovas K. Rubekin) ir Kauno skyriai (vadovė dr. V. Skorupskaitė).
2006 m. iš Lietuvos buvo nauji 6 stipendininkai. 2008, 2009 ir 2017 m. – po 1 stipendininką, 2014 ir 2016 m. – po 2 stipendininkus. Lietuvai kasmet skiriamos 4-6 stipendijos (2015–2016 m. pretendavo 1-3, 2017 m. – 5 asmenys). 2004–2010 metais skirta per 30 stipendijų pagal paraiškas iš Lietuvos. 2017 m. liepos mėn. iš Lietuvos iš viso buvo 45 stipendininkai.
Gžimkai
Gžimkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Karolis IV su šeima
Apie paveikslą
Fransiskas Goja pavaizdavo karališkosios šeimos narius visoje jų prabangių kostiumų, apdovanojimų ir juvelyrinių papuošalų didybėje. Paveikslo centre vaizduojama karalienė Marija Luiza Parmietė su vaikais Francisco de Paula (1794–1865) ir María Isabel (1789–1848). Kairėje, mėlynai apsirengęs, vaizduojamas Astūrijos princas, būsimasis karalius Ferdinandas VII. Prie jo esantis vaikas yra antrasis pagal eiliškumą sosto įpėdinis Carlos María de Isidro (1788–1855), karaliaus sesuo infanta María Josefa (1744–1801) ir nenustatytos tapatybės moteris, kuri pasisukusi į karalienę. Gali būti, kad tai būsimoji Ferdinando VII žmona. Tuo metu jie nebuvo susituokę ir galbūt dėl to oficialiame karališkosios šeimos portrete ji sąmoningai taip pavaizduota. Dešinėje vaizduojami: iškart už Karolio IV jo brolis Antonio Pascual (1755–1817), profiliu vyresnioji Karolio IV duktė, Portugalijos karalienė Carlota Joaquina (1775–1830), grupė pačioje dešinėje − Karolio IV duktė, Parmos princesė Marija Luiza (1782–1824) su sūnumi Carlos Luis (1799–1883) ant rankų ir vyru Luisu de Burbonu (1773–1803), būsimu Etrurijos karaliumi. Paveiksle Fransiskas Goja įtraukė savo paties portretą – tai vyras šešėlyje už Ferdinando VII.
Tarp paveikslo pirmtakų galima išskirti Diego Velaskeso „Freilinas“ ir Louis-Michel van Loo paveikslą „Pilypas V su šeima“. Paveikslas dokumentuotas 1814 m. buvęs karališkuosiuse rūmuose, nuo 1824 m. perkeltas į Prado muziejų.
Gaideliai (Širvintos)
Gaideliai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Zibalų. Yra Gaidelių dvaras.
Katangos kryžius
thumb|right|250px|Katangos kryžius Katangos kryžius, handa – lieto vario kryžius, nuo XVI a. iki XX a. pradžios naudotas dabartinės Kongo Demokratinės Respublikos, Zambijos ir Zimbabvės teritorijoje naudotas vietoj monetų. thumb|left|250px|Forma Katangos kryžiams lieti Katangos kryžiai būdavo įvairių dydžių, tačiau dažniausiai apie 20 cm skersmens (nuo 15 iki 50 cm), sverdavo apie 1 kg (nuo 200 g iki 1,5 kg). Kryžiai pavadinti pagal Katangos provinciją, vario rūdomis turtingą Kongo kalnakasybos regioną pietrytinėje Kongo Demokratinės Respublikos dalyje.
Katangos kryžius liedavo vietiniai kalviai – vario lydalas būdavo pilamas į smėlio formas su ten išspaustomis kryžiaus pavidalo tuštumomis. thumb|right|250px|Katangos kryžiai [[Katangos vėliava|Katangos vėliavoje.]]
Vertė
Tuo metu, kai Katangos kryžiai buvo apyvartoje, už vieną kryžių būdavo galima nupirkti apie 10 kg miltų, ar 5-6 vištas, ar 6 kirvius. Už 14-16 kryžių būdavo galima gauti nuotaką.
Katangos kryžiai vėliavoje
1960 m. Belgų Kongo provincija Katanga paskelbė savo nepriklausomybę nuo būsimos Kongo respublikos. Taip sukurtos Katangos valstybės vėliavoje buvo pavaizduoti trys raudoni Katangos kryžiai. 1961 m. Katangos kryžiai buvo pavaizudoti ir Katangos valstybės monetose. Dabar ši vėliava naudojama Katangos provincijoje.
Biržų rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Biržų rajono savivaldybės taryba – Biržų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Bžozuvka Zemianska
Bžozuvka Zemianska  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Balstogės Čarnos valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Čarna Bialostockos ir apie 25 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Raženis
Raženis (Securigera) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis.
Rūšys:
Centriniai Visajai
Centriniai Visajai arba Regionas VII – teritorija, esanti Filipinų centrinėje dalyje, Visajų salyne. Apima Sebu, Boholio, Sikichoro, dalį Negroso salos.
Suskirstymas
Centrinių Visajų regioną sudaro 4 provincijos:
Fakultetas
225px|thumb|[[Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakultetas|Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakulteto Geomokslų instituto pastatas (M. K. Čiurlionio g. 21, Vilniuje)]] 225px|right|thumb|Vilniaus universiteto [[VU Fizikos fakultetas|Fizikos fakulteto pastatas (Saulėtekio al. 9, III rūmai, Vilniuje)]] Fakultetas (gali būti vadinamas ir mokykla, institutu, centru, akademija) – universiteto padalinys, sudarantis kaip ir atskirą aukštąją mokyklą, kur dėstoma nustatyti mokslai.
Nauda
Manoma, kad skirtingų fakultetų buvimas viename universitete padeda mokytis vieniems iš kitų, dalintis idėjomis. Studentai gali klausyti paskaitų ir svetimuose fakultetuose. Be to, tai leidžia bendrai naudoti brangią įrangą, bibliotekas.
Operatyvinė veikla
Operatyvinė veikla – vieša ir/ar slapta žvalgybinio pobūdžio veikla.
Operatyvinė veikla yra legali, kai ja užsiima valstybės įgalioti operatyvinės veiklos subjektai. Tokių įgaliojimų neturinčių tos valstybės ir kitų valstybių organizacijų ir institucijų operatyvinė veikla yra nelegali. Pvz., slaptos informacijos rinkimas, kurį vykdo, pvz., užsienio žvalgyba (apie valstybės vidinį gyvenimą ar užsienio politiką), bankai (apie klientų finansinę būklę), kompanijos (apie konkurentų komercinius planus, kuriamus naujus gaminius ir kt.) ir jį dažnai lydintis agentūros verbavimas paprastai yra nelegali operatyvinė veikla.
Operatyvinės veiklos objektai
Operatyvinės veiklos objektai yra rengiami, daromi ar padaryti nusikaltimai, juos rengiantys, darantys ar padarę asmenys, šių asmenų aktyvūs veiksmai neutralizuojant operatyvinę veiklą arba įterpiant nusikalstamų struktūrų narius į teisėsaugos, krašto apsaugos ar kitas valstybės valdžios ir valdymo institucijas, kitų valstybių specialiųjų tarnybų veikla bei kiti su valstybės saugumu susiję asmenys ir įvykiai.
Operatyvinės veiklos pagrindai
Operatyvinės veiklos pagrindus, principus ir uždavinius, operatyvinės veiklos subjektų teises ir pareigas, operatyvinių veiksmų ir operatyvinio tyrimo atlikimą, asmenų dalyvavimą operatyvinėje veikloje, operatyvinės informacijos panaudojimą ir atskleidimą, taip pat operatyvinės veiklos priežiūrą, finansavimą bei kontrolę paprastai reglamentuoja konkrečios valstybės parlamento priimti teisės aktai (Lietuvoje – Operatyvinės veiklos įstatymas).
Nuorodos
Operatyvinės veiklos įstatymas
Kubra Pžebuduvka
Kubra Pžebuduvka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Pžitulų valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Kajeturo krioklys
thumb|200px|Kajeturo krioklys Kajeturo krioklys  – krioklys Pietų Amerikoje, centrinėje Gajanoje, ant Potaro upės, prasidedančios Pakaraimos kalnuose. Krioklio aukštis yra 226 metrai. Kajeturo tarpeklio ilgis yra 8 km.
Sangailai
Sangailai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Šėtos. Per kaimą eina kelias, šiauriniu pakraščiu teka Šumera. Šalia kaimo yra kultūrinis paminklas – Kapelių kapinynas, o į pietus nuo kaimo – Sangailų piliakalnis, išsidėstęs tarp šlapynių, šlaitai statūs, apie 8 m aukščio, aikštelė 28 m ilgio ir 25 m pločio. Tuoj už piliakalnio telkšo ežerėlis Sangailis.
Sangailių kaimas nuo 2019 m. turi savo kaimo bendruomenę.
Istorija
Tarybiniais metais Sangailai priklausė Šėtos apylinkei, buvo Šėtos kolūkio pagalbinė gyvenvietė. 1968 m. prie Sangailų prijungtas Piliakalnio viensėdis.
Paulius IV
Paulius IV (pasaulietinis vardas – Giovanni Pietro Carafa, 1476 m. birželio 28 d. Capriglia Irpinoje, Avelino provincijoje, Neapolio karalystėje – 1559 m. rugpjūčio 18 d. Romoje) – Romos katalikų bažnyčios 223-asis popiežius, valdęs nuo 1555 m. gegužės 23 d. iki 1559 m. rugpjūčio 18 d. – mirties dienos.
Paulius IV pagal amžių (79 metai) buvo vienas seniausių kandidatų tarp XVI amžiuje tapusių popiežiais. Pagarsėjo kaip vienas uoliausių inkvizicijos šalininkų, kovotojų prieš eretikus.
Biografija
thumb|left|180px|Pauliaus IV portretas Džiovanis Karafa gimė kilmingoje neapoliečių šeimoje. Po teologijos studijų, 1505 m. jis perėmė Kječio vyskupystę iš giminaičio kardinolo Oliviero Karafos. Popiežius Leonas X pasiuntė savo legatu į Angliją, 1515 m. tapo apaštališkuoju nuncijumi prie ispanų sosto. Į Romą grįžo kartu su Adrianu VI. 1517 m. atsisakė vyskupystės ir kartu su Kajetonu įkūrė Teatinų ordiną, kurio tikslas buvo pakelti bažnyčios tarnų religinę dvasią. Ordino nariai dvasininkai duodavo įžadus ir gyvendavo bendruomenėje. Jie užsiėmė ganytojišku darbu ir siekė dvasininkijos tarpe ir liaudyje atkurti tikrąjį religingumo jausmą. Asketizmu garsėjęs vienuolių ordinas buvo įsikūręs Venecijoje. 1518 m. paskirtas Brindizio arkivyskupu. Paulius III pakvietė D. Karafą į Romą į tarnybą prie popiežiaus sosto užsiimti reformomis. Su D. Karafos, sekusio Tomo Akviniečio scholastinėmis idėjomis, atėjimu baigėsi humaniškasis bažnyčios periodas.
1536 m. D. Karafa kartu su būsimuoju popiežiumi Julijumi III buvo paskirtas kardinolu, o tuo pačiu ir popiežiaus kanceliarijos vadovu. Nuo 1542 m. vadovavo Romos inkvizicijai. 1549 m. paskirtas Neapolio arkivyskupu, nuo 1553 m. kardinolų kolegijos dekanas.
Valdymo laikotarpis
Daug kam buvo netikėtas kardinolo D. Karafos išrinkimas popiežiumi dėl jo nesugyvenamo šiurkštaus charakterio, ištvermingai siekusio savo tikslų, nekreipusio dėmesio į prieštaravimus iš pasauliečių bei dvasininkų. Vos tapęs popiežiumi, jis protestavo prieš 1555 m. sudarytą religinę Augsburgo taiką. Jo nemėgo Habsburgai, nes Paulius IV ėjo į sąjungą su Prancūzija atsikratyti Ispanijos įtakos Italijoje, nepaisydamas tradicinių bažnyčios nuostatų.
Tarp pirmųjų Pauliaus IV įsakymų buvo sumažinti Mikelandželo pensiją, perpiešti jo žymiosios freskos „Paskutinis teismas“ nuogas scenas Siksto koplyčioje (ko nenorėjo daryti autorius). Paulius IV uždraudė bet kokias protestantų knygas, tarp jų ir lotyniškos Biblijos vertimus į vokiečių ir italų kalbas. 1559 m. Paulius IV sudarė pirmąjį Draudžiamųjų knygų sąrašą.
Popiežius protegavo savo giminaičių atėjimą į aukščiausius bažnyčios ir valdžios postus: sūnėnas Karlas Karafa buvo skirtas jo vyriausiuoju patarėju, Karlo brolis Džovanis vadovavo popiežiaus kariuomenei, paskirtas Paljano kunigaikščiu (Lacijuje), kitas sūnėnas Antonijas vadovavo popiežiaus sargybai, paskirtas Montebelo markizu. Dėl nesėkmingo karo su Pilypu II Habsburgu ir sūnėnams garsėjant skandalingu elgesiu, galiausiai popiežius 1559 m. juos viešai pažemino ir išvarė iš Romos.
Išplėtė inkvizicijos galias. Kiekvieną savaitę popiežius vedė inkvizicijos tribunolo posėdžius. Tapo norma autodafė – viešasis inkvizicijos sprendimo vykdymas. Nesusitaikę su bažnyčia asmenys buvo sudeginami viešoje aikštėje.
Pauliui IV mirus, Romos gyventojai šėlo iš džiaugsmo: griovė ir daužė bet kokius popiežiaus atvaizdus, jo skulptūrą tampė po miesto gatves, padegė Šventąją kanceliariją. Popiežius buvo palaidotas Šv. Petro bazilikoje, vėliau jo palaikai perkelti į Santa Maria sopra Minerva baziliką Romoje. Apie 1559 m. kapo monumentą sukūrė Pirro Ligorio.
Vevelsburgas
thumb|Pilis žiūrint nuo Almės krantų thumb|Šiaurinis [[flygelis]] thumb|Įėjimas į vidinį kiemą thumb|"Obergruppenführersaal" Vevelsburgas - pilis ir vietovė Šiaurės Reino-Vestfalijoje, Vokietijoje. Pilis yra prie Almės upės.
Šaltiniuose pilis paminėta jau 1123 metais. Dabartinio stiliaus pilis buvo perstatyta 1603-1609 metais, Trisdešimtmečio karo metais buvo smarkiai apgadinta per švedų antpuolius. 1815 m. pilyje buvo kilęs gaisras dėl žaibo.
Pilis nacistinėje Vokietijoje
SS vadas Heinrich Himmler iš pradžių norėjo pilį panaudoti fiurerio mokyklai (vok. „Reichsführerschule“) įkurti, tačiau SS ideologai pilyje įžvelgė Henriko I laikų dvasią, todėl pilis buvo pasirinkta okultinėms apeigoms ir joje atliekami tyrinėjimai Himlerio įsakymu buvo įslaptinti.
Naciai pradėjo pilies rekonstrukcijos darbus - pilies šiaurinis bokštas turėjo rodyti „pasaulio centrą“, o požemiuose turėjo būti įrengta kulto apeigų salė (jos likučiai išlikę iki šių dienų). Tamsiai žalios spalvos ornamentas (saulės ratas) marmuro grindyse grupenfiurerių salėje šiandien dešiniųjų ekstremistų grupių ir ezoterikų garbinamas kaip Juodoji saulė.
Pilis šiandien
Pilis šiandien naudojama kaip nakvynės namai, joje taip pat įkurtas krašto muziejus.
Logos (Kaunas)
Logos – filosofijos žurnalas, ėjęs 1921–1938 m. Kaune.
Istorija
Leido Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakulteto Filosofijos skyrius dukart per metus (1926 m. – triskart). Išėjo 36 numeriai.
Spausdino mokslinius straipsnius ir studijas filosofijos istorijos, gnoseologijos, sociologijos, pedagogikos ir kitais klausimais, nagrinėjo gamtos, visuomenės, kultūros sąsajas.
Bendradarbiavo Izaokas Donskis, Juozas Eretas, Jonas Grinius, Pranas Kuraitis, Antanas Maceina, Pranas Mantvydas, Mečislovas Reinys, Jonas Pankauskas, Stasys Šalkauskis, Vladimiras Šilkarskis, Izidorius Tamošaitis ir kt.
Redagavo Pranas Dovydaitis.
Gelasijus I
Šventasis Gelasijus I (, mirė 496 m. lapkričio 19 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 492 m. kovo 1 d. iki mirties. Šventasis, šventė – lapkričio 19 d.
Biografija
Kilęs iš Šiaurės Afrikos, greičiausiai iš buvusios Senovės Romos provincijos Kabilijos. Viename savo laiške mini esąs gimęs romėnu (Romanus natus). Tačiau Pontifikų knyga (Liber Pontificalis) jį aprašo kaip afrikiečių tautos (natione Afer) žmogų, taigi jis galėjo būti ir spalvotasis, ir šviesesnio gymio berberas. Iki 492 m. arkidiakonas, popiežiaus Felikso III patarėjas ir sekretorius.
Sen Marteno vėliava
Sen Marteno vėliava – Prancūzijos valdos Karibuose Sen Marteno simbolis. Oficiali salos vėliava yra Prancūzijos vėliava. Tačiau taip pat vartojama ir neoficiali vėliava, sudaryta iš mėlyno fono, skiriamo balto tarpo ir trikampio, nukreipto viršun. Vėliavos viduryje yra nedidelis raudonas trikampis, nukreiptas apačion – virš jo – geltonas pusapskritimis.
Gelasijus I
Biografija
Išrinktas popiežiumi siekė Bažnyčios vienybės, norėjo atnaujinti Romos santykius su Rytų bažnyčiomis, panaikinti schizmą, prasidėjusią dėl Konstantinopolio patriarcho Akakijaus skelbto monofizitizmo. Laiške Bizantijos imperatoriui Anastasijui I suformulavo doktriną apie pasaulietinę ir bažnytinę valdžias, pastarąją pripažino aukštesne už pasaulietinę. Gynė Petro primatą ir Romos jurisdikcinį pirmumą prieš Konstantinopolio patriarchatą. Jis yra pirmasis popiežius, 495 m. Romos sinode pavadintas vicarius Christi.
Sen Marteno vėliava
thumb|left|200px|Neoficiali Sen Marteno vėliava
Gelasijus I
Biografija
Gynė 451 m. Chalkedono susirinkimo nutarimus, kovojo prieš Akakijaus, Euticho, Nestorijaus monofizitines doktrinas. Parašė laiškų, kuriuose kėlė visuomenines, politines problemas, teologinių traktatų, smerkiančių pelagijonus ir monofizitus.
Gelazijui I priskiriamas autorių veikalų ir apokrifų sąrašas „Gelazijaus dekretas apie priimtinas ir nepriimtinas knygas“ (Decretum Gelasianum de libris recipiendis et non recipiendis) ir vadinamasis „Gelazijaus sakramentarijus“, į kurį, kaip spėjama, pateko jo parašytų maldų. Nuo jo laikų ir jo dėka pradėta švęsti Šv. Valentino diena
Baalas
thumb|right|180px|Ba’alo statula rasta Ras Šarme (Ugarite)