cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marokiečiai
Etnogenezė
Marokiečių etnosas ėmė klostytis VII–XII a., kai arabų gentys, atkeliavusios tiek iš Šiaurės, tiek iš Pietų Arabijos ėmė maišytis su čiabuviais berberais. Iš dalies sutapo su Europoje tuo metu vartotu egzonimu – maurai. XI–XVII a. taip pat maišėsi su negridais, atsikėlusiais iš Vakarų Sudano. Nacionalinę konsolidaciją lėmė nuo XVII a. vid. turima centralizuota savivalda. XX a. pr. – vid. ją paskatino kovos prieš ispanų ir prancūzų kolonijinę valdžią. XX a. vid. Maroko žydai buvo priversti emigruoti ir dabar gyvena diasporoje (Izraelyje, JAV, Prancūzijoje ir kt.).
Etnografija
Tradicinį marokiečių kostiumą sudaro plati dželaba su kapišonu, kaip šiltas viršutinis rūbas dėvimi kaftanai ir burnusai. Tradicinis vyrų galvos dangalas – fesas (tarbušas). Moterys galvą dengia skarele arba dželabos kapišonu, apatinę veido dalį – ažūriniu hidžabu. Tracininė avalynė – sandalai (nailiai), ilgi minkšti bateliai (babušai).
Gerontokratija
Gerontokratija (🇬🇷 (kilm. gerontos) 'senis' + kratos 'valdžia') – senų žmonių valdžia pirmykščių žmonių bendruomenėje. Kaip manoma, jie sudarydavo giminės ir genties tarybą. Iš pradžių daugumoje senovės graikų miestų, o Kretoje ir Spartoje iki IV a. pr. m. e., buvo ne tik karalius, bet ir 28 senių, vyresnių nei 60 m., taryba.
Marokiečiai
Etnografija
Svarbiausi verslai – žemdirbystė (javai, rugiai, kukurūzai, techninės kultūros), sodininkystė, daržininkystė. Gausiai auginami citrusiniai augalai ir alyvmedžiai. Yra klajoklių ir pusiau klajoklių genčių, auginančių kupranugarius ir kitus gyvulius. Amatai: puodininkystė, odininkystė, medžio raižyba, kilimų audimas, kalyba (aukso, sidabro, plieno ir kt.), juvelyrika, baldų gamyba.
Apie 50 % marokiečių gyvena miestuose, dirba pramonės, prekybos, paslaugų įmonėse. Išlieka paprotys namuose įrengti atskiras vyriškas ir moteriškas dalis. Gausi tautosaka: dainos, poetinės baladės malchun, andalūziška muzika (nuba). Tradicinės marokietiškos muzikos ansamblį sudaro rebabas, ūdas, fleita (kasba arba nfiras).
Gerontokratija
Šiuolaikiniame pasaulyje gerontokratija laikoma tokia valdymo forma, kur valdančioji oligarchijos dalis yra gerokai vyresnė už jų valdomos suaugusiųjų piliečių visuomenės amžiaus vidurkį.
Terminą gerontokratija XX a. pradžioje įvedė etnografas U. Riversomas. Pagal jo teoriją, gerontokratija buvo būdinga Australijos aborigenams ir kai kuriems Okeanijos gyventojams, kurie kai kurių gerontokratijos elementų išlaikė iki XX a.
Sąvoka gerontokratija taip pat vartojama ironiškame kontekste, norint parodyti, kad valstybę valdo senyvo amžiaus žmonės, kurie nebūtinai yra labiausiai tam tinkami.
She Smiles Because She Presses the Button
She Smiles Because She Presses the Button – trečiasis studijinis amerikiečių muzikanto John Frusciante albumas Trickfinger pseudonimu, išleistas 2020 m. birželio 5 d.
Storiesiai
Storiesiai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 6 km nuo Jankų.
Baltarusijos vyriausybė
thumb|right|250px|Baltarusijos vyriausybės rūmai [[Minskas|Minske]] Baltarusijos vyriausybė – Baltarusijos vykdomosios valdžios institucija. Baltarusijoje vyriausybei vadovauja šalies prezidentas, kuris tvirtina vyriausybės programą ir paskiria ministrus.
2020 m. šalies vyriausybę sudaro 30 ministrų, o jiems vadovauja premjeras Romanas Golovčenko.
Juozapas Skinkys
Juozapas Skinkys (1870 m. gruodžio 1 d. Antupių kaime, Vilkaviškio apskritis – 1943 m. sausio 25 d. Žemojoje Panemunėje) – Romos katalikų kunigas, poetas, tautosakos rinkėjas, draudžiamos lietuviškos religinės literatūros platintojas.
Biografija
1889–1894 m. mokėsi Seinų kunigų seminarijoje, buvo neoficialaus klierikų choro vadovas. Įšventintas kunigu vikaravo Igliaukos Šv. Kazimiero bažnyčioje. Platino draudžiamą lietuvišką spaudą, kurią gaudavo iš kunigo Martyno Sederavičiaus. Priklausė Lietuvių mokslo draugijai, rinko lietuvių tautosaką ir pats mokė kitus liaudies dainų. Nuo 1909 m. iki mirties gyveno Žemojoje Panemunėje – tarnavo Žemosios Panemunės Šv. Vincento Pauliečio bažnyčioje. Įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, domėjosi apylinkės kaimų senove ir parašė parapijos istoriją (rankraštis). Kūrė eiles lietuvių ir lenkų kalbomis.
Brolis kunigas Simanas Skinkis (1842–1937), Seinų kunigų seminarijos dainavimo mokytojas ir knygnešys, nuo 1888 m. iki mirties gyveno Žemojoje Panemunėje. Gyvenimo paskutiniuosius metus abu broliai praleido kartu.
Svakopas
Svakopas – upė vakarinėje Namibijos dalyje, įtekanti į Atlanto vandenyną pietinėje Svakopmundo miesto dalyje. Upė teka viename sausiausių Žemės regionų, todėl kartais išdžiūna ilgam laiko tarpui.
Baseino plotas yra 30 100 km². Upė dviejose vietose patvenkta.
Gvarajai
Gvarajai (, sav. Gwarayú) – indėnų tauta, priklausanti tupiams-gvaraniams ir gyvenanti rytų Bolivijoje, tarp San Migelio ir Blanko upių (Gvarajoso provincija). Populiacija – kiek mažiau nei 10 tūkst. gyventojų. Gvarajų kalba priklauso tupių-gvaranių kalbų šeimai, dalis kalba ispaniškai. Pagal tikybą Romos katalikai.
Gvarajai – gvaranių palikuonys, atsikraustę iš Paragvajaus XV a. pab.–XVI a. pr. Jie XVII–XVIII a. perkraustyti į jėzuitų, o vėliau į pranciškonų misijas.
Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (kukurūzai, manijokai, ryžiai), medžiokle bei žvejyba. Pagrindiniai amatai – audimas, puodininkystė. Dabar dažniausiai verčiasi samdomais darbais, smulkaus masto žemdirbyste.
Iki XVIII a. gvarajai gyvendavo didžiuosiuose namuose (malokose), vėliau ėmė kurtis atskiruose, aštuonkampio plano būstuose su tinkuotomis sienomis. Įprastas vyrų rūbas – tunikinė marška iš karnų, moterų – sijonas. Dabar būdinga mažoji šeima, santuoka matrilokalinė, seniau pasitaikydavo poligamija. Mitologijoje vyravo didžiojo protėvio Tamos kultas, mitai apie Tamos sūnus-dvynius, kurie pasivertę saule ir mėnesiu. Tradicinė gvarajų kultūra nunyko XX a. pr., buvo paveikta čikitanų ir kreolų boliviečių.
Agentūra S.K.Y.D.A.S.
Agentūra S.K.Y.D.A.S. – JAV televizijos serialas, sukurtas Joss Whedon, Jed Whedon, Maurissa Tancharoen, paremtas „Marvel“ komiksų organizacija „S.K.Y.D.A.S.“, kuri yra taikos palaikymo ir šnipinėjimo agentūra superherojų pasaulyje. Tai pirmasis serialas, kurio veiksmas vyksta „Marvel Cinematic Universe“ (MCU) ir kuriame pripažįstamas franšizės filmų ir kitų televizijos serialų tęstinumas.
Seriale Filą Kolsoną vaidina Clark Gregg (kaip ir filmų serijoje), taip pat Ming-Na Wen, Brett Dalton, Chloe Bennet, Iain De Caestecker, Elizabeth Henstridge.
Keletas serialo epizodų tiesiogiai persipina su MCU filmais ar kitais televizijos serialais, ypač „Kapitonas Amerika: Žiemos karys“ (2014 m.), kuris padarė didelę įtaką pirmajam sezonui. Be Gregg, svečiuose vaidina ir kiti MCU aktoriai.
Serialo premjera įvyko 2013 m. rugsėjo 24 d. JAV televizijos ABC tinkle ir baigėsi 2020 m. rugpjūčio 12 d. dviejų serijų finalu. Per septynis sezonus buvo išleisti 136 epizodai. Pirmąjį sezoną pradėję su aukštais reitingais, bet nevienareikšmiais atsiliepimais, reitingai ėmė kristi, o atsiliepimai gerėjo. Vėlesniuose sezonuose reitingai ir toliau mažėjo, tačiau kiekviename sezone buvo pastovesni, o vėlesnių sezonų apžvalgos buvo nuosekliai teigiamos.
2020–2021 m. Elitinės jaunių lygos sezonas
2020–2021 m. SHARP Elitinė jaunių lyga – aukščiausio lygmens Lietuvos jaunimo futbolo varžybos, kurias sudaro U-17 (2002–2004 m. gim.), U-16 (2005 m. gim.), U-15 (2006 m. gim.) amžiaus grupių divizionai.
Sezono apžvalga
2020 m. sezono pradžia, numatyta kovo 14 dieną, buvo nukelta dėl Lietuvoje plitusio koronaviruso grėsmės. LFF Vykdomasis komitetas patvirtino naująją EJL struktūrą, susidedančią iš 8 komandų U-15, U-16 ir U-17 divizionų.
Birželio 4 d. LFF Vykdomojo komiteto sprendimu Lietuvos jaunimo futbolo varžybų sistema pakeista į „ruduo–pavasaris“. , tad SHARP Elitinė jaunių lyga grįžo prie pradinio kalendorinio formato, koks buvo per pirmuosius du sezonus. Visos užsiregistravusios į čempionatą komandos patvirtino, jog rungsis pagal pasikeitusį varžybų kalendorių
Visi čempionato pirmojo turo susitikimai įvyko rugpjūčio 14 d., o paskutinis turas numatytas 2021 m. birželio 19 d. Sezoną sutrikdė COVID-19 pandemija, lėmusi antrojo rato nesužaistų rungtynių perkėlimą į 2021 metų pavasarį.
Komandos dalyvės
EJL U17 divizionas: FM „Ateitis“ (Vilnius), FK „Banga“ (Gargždai), Baltijos FA (Vilnius), FK „Jonava“ (Jonava), Klaipėdos FM (Klaipėda), FA-FK „Panevėžys“-PRSSG (Panevėžys), Šiaulių SG-FA „Šiauliai“ (Šiauliai), FK „Žalgiris“ (Vilnius)
EJL U15 divizionas: Baltijos FA (Kaunas), FC „Džiugas“ (Telšiai), FK „Garliava“-KRSM (Garliava), „Kauno Žalgirio“ FA (Kaunas), Klaipėdos FM (Klaipėda), Šiaulių SG-FA „Šiauliai“ (Šiauliai), Talentų FA-FK „Riteriai“ (Vilnius), FK „Žalgiris“ (Vilnius).
Rezultatai
Čempionato rezultatai nepasibaigus 11 turui
EJL U17 pirmas ir antras ratas (2020 08 14 – 11 14)
EJL U16 pirmas ir antras ratas (2020 08 14 – 11 14)
EJL U15 pirmas ir antras ratas (2020 08 14 – 11 14)
Michael Ball
Michael Ashley Ball (g. 1962 m. birželio 27 d.) – britų aktorius, dainininkas ir pranešėjas, geriausiai žinomas savo vaidmenimis muzikiniame teatre. Vienas iš pirmųjų jo svarbių vaidmenų buvo 1985 m. miuzikle „Vargdieniai (Les Misérables)“, o išgarsėjo po 1987 m. miuziklo „Operos vaiduoklis (The Phantom of the Opera)“. 1992 m. dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse.
2015 m. buvo apdovanotas Britanijos imperijos ordinu už nuopelnus muzikiniame teatre.
Diskografija
Soliniai albumai
Radoje Domanović
Radojė Domanovičius (, 1873 m. vasario 16 d. – 1908 m. rugpjūčio 17 d.) – Serbijos rašytojas, žurnalistas bei mokytojas, labiausiai žinomas dėl savo satyrinių apsakymų.
Biografija
Radojė Domanovičius gimė Ovsištės kaime centrinėje Serbijoje, vietinio mokytojo ir verslininko Milošo Domanovičiaus ir Persidos Cukić, Pavle Cukić, vieno iš pirmojo ir antrojo Serbijos sukilimo karo vadų, sūnus. Vaikystę jis praleido Jarušice kaime netoli Kragujevaco, kur lankė pradinę mokyklą. Jis baigė vidurinę mokyklą Kragujevace ir filosofijos fakultetą Belgrado universitete, kur studijavo serbų kalbą ir istoriją.
1895 m. Domanovičius gavo pirmąjį darbą – mokytojo postą Pirote, Serbijos pietuose, regione, kuris neseniai buvo išlaisvintas iš Osmanų imperijos. Pirote jis susitiko su mokytoja ir aktyviste Jaša Prodanović (1867–1948), padėjusią suformuoti jo politines pažiūras. Ten jis taip pat susitiko su savo būsima žmona Natalija Raketić (1875–1939), nepasiturinčia mokyklos mokytoja iš Sremski Karlovci, kuri palaikys jį per visą trumpą ir audringą gyvenimą, bei su kuria pavyko susilaukti trijų vaikų.
Nuo tada, kai jis įstojo į opozicinę Tautos radikalų partiją, jis konfliktavo su Obrenovičių dinastijos režimu. Domanovičiaus rašytojo karjera taip pat prasidėjo jo mokymo dienomis, 1895 m. išleidus savo pirmąją realizmo apysaką. Po pirmojo viešo pasirodymo vyriausybėje 1898 m. abu su žmona buvo atleisti iš valstybės tarnybos, o Domanovičius su šeima persikėlė į Belgradą.
Belgrade jis pradėjo dirbti su bendraautoriais savaitraštyje „Žvaigždė“ ir opoziciniame politiniame laikraštyje „Aidas“. Tuo metu jis pradėjo rašyti ir skelbti savo pirmąsias satyrines istorijas, tokias kaip „Demonas“ ir „Aistrų sunaikinimas“. Radoje išgarsėjo paskelbus garsiausias jo istorijas „Vadas“ (1901) ir „Kančių šalis“ (1902), kuriose jis atvirai puolė ir apnuogino režimo veidmainystę ir klaidas.
Po perversmo, pasibaigusio 1903 m. Aleksandro Obrenovičiaus karaliavimu, populiarumo viršūnėje Domanovičius gavo Rašto žinovo postą Švietimo ministerijoje, o naujoji vyriausybė leido vieneriems specializacijos metams išvykti į Vokietiją, Miuncheną. Grįžęs į Serbiją, Radoje nusivylė tuo, kad visuomenėje nebuvo jokių realių pokyčių. Jis sukūrė savo politinį savaitinį žurnalą „Stradija“ (Kančių šalis), kuriame ir toliau kritikavo naujosios demokratijos silpnybes, tačiau jo rašymas nebeturėjo tokių jėgų ir įkvėpimo, kaip anksčiau.
Radojė Domanovičius mirė pusvalandį po vidurnakčio 1908 m. rugpjūčio 17 d., būdamas 35 metų, po ilgos kovos su lėtine pneumonija ir tuberkulioze. Jis buvo palaidotas Belgrado naujosiose kapinėse. Jo likę nepublikuoti darbai buvo prarasti per Pirmąjį pasaulinį karą.
Darbai
Tarp garsiausių Radojės Domanovičiaus kūrinių yra:
„Vadas“, „Įspaudas“ ir „Paprasto Serbiško jaučio mąstymas“ apsakymus „Radoje Domanović” projektą išvertė Karolina Burakovaitė.
Pagrindinė aritmetikos teorema
thumb|Pagrindinę aritmetikos teoremą 1801 metais įrodė [[Carl Friedrich Gauss|Gausas. Gausas panaudojo šią teoremą Ležandro simbolių aritmetikoje.]] Pagrindinė aritmetikos teorema, teigia, kad bet kuris sveikasis skaičius gali būti išreikštas pirminių skaičių sandauga (faktorizuotas) vieninteliu būdu. Pavyzdžiui,
Teorema teigtų, kad 1200 gali būti išskleistas pirminių skaičių sandauga. Ir visada tame skleidinyje bus tik keturi 2, vienas 3, du 5, kitų variantų nėra.
Jei daugikliai nebūtų pirminiai skaičiai, faktorizavimas gali nebūti vienintelis (pvz., 12 = 2 × 6 = 3 × 4).
Kanoninis skaidinys
Kiekvieną natūralųjį skaičių n vieninteliu būdu išskaidome pirminių skaičių sandauga: kur p1 < p2 < ... < pk yra pirminiai skaičiai, o n yra natūralieji skaičiai. Šis skaidinys tinka visiems teigiamiems skaičiams, tarp jų ir 1. Pagal susitarimą, jei daugiklių nėra (situacija k = 0), p_0=1.
Tokio tipo skaidinys vadinamas kanoniniu n skaidiniu arba kartais standartine n forma. Pavyzdžiui,
Jei postuluosime, kad galimi ir neigiami laipsniai, tokiu būdu galėsime apibrėžti ir racionaliųjų skaičių kanoninius skaidinius.
Aritmetinės operacijos
Žinoma, dideliems skaičiams šios formulės praktinės naudos turi mažai.
Skaidinio egzistavimas
Mes norime parodyti, kad bet kokį natūralųjį skaičių, didesnį už 1 galime išskaidyti pirminių skaičių sandauga. Panaudojame matematinę indukciją. Tarkime, kad prielaida teisinga visiems skaičiams tarp 1 ir n. Jei n yra pirminis tai daugiau nieko įrodinėti nebereikia. Jei ne, tai visada yra a ir b, tokie, kad n = ab ir 1 < a ≤ b < n. Tuomet, a = p1p2...pj ir b = q1q2...qk yra pirminių skaičių sandaugos. Iš to seka, kad n = ab = p1p2...pjq1q2...qk irgi yra pirminių skaičių sandauga.
Skaidinio vienatis
Tarkime, kad s > 1 galima išreikšti pirminių skaičių sandauga dviem būdais:
Kadangi p1 yra skaičiaus s daliklis, iš Euklido lemos išplaukia, kad vienas iš qj taip pat dalinasi iš p1; Jei reikia, pakeičiame qj indeksus taip, kad p1 dalijasi iš q1. Tačiau q1 yra pirminis skaičius, todėl jo vieninteliai dalikliai yra jis pats ir 1. Tuo būdu, p1 = q1,
Panašiai samprotaudami padarysime išvadą, jog, p2 turi būti lygus vienam iš likusių qj. Jei būtina, pakeičiame indeksus taip, kad p2 = q2. Tuomet
Taip galime padaryti kiekvienam skaičiaus m daugikliui pi, parodydami, kad m ≤ n, o kiekvienam pi atitinka qj. Pritaikydami tokius pat argumentus p ir q kita tvarka, gautume n ≤ m (taigi iš to seka m = n), o kiekvienam qj atitinka pi.
Apibendrinimai
Pirmasis apibendrinimus pateikė Gausas savo antrojoje 1832 metų monografijoje. Joje jis nagrinėjo kompleksinius skaičius a + bi, kai a ir b yra sveikieji skaičiai. Šiuolaikinėje matematikoje tos struktūros vadinamos žiedais ir žymimos Gausas parodė, kad tokiame žiede yra keturi vienetai ±1 and ±i, o nenulinius ir nevienetinius žiedo elementus taip pat galima suskaidyti į dvi klases - pirminiai ir sudėtiniai skaičiai. Pastarieji gali būti vieninteliu būdu išskaidyti pirminių skaičių sandauga.
Panašiai, 1844 metais Eizenšteinas nagrinėjo žiedą, kuriame   \omega^3=1 ir yra šeši vienetiniai elementai. Tame žiede taip pat galima vienintelė bet kokio nenulinio žiedo elemento faktorizacija.
Tačiau yra žinoma žiedų, kur ši teorema negalioja. Jei turime, pavyzdžiui, žiedą. Jame
Tokie pavyzdžiai privertė peržiūrėti pirminio skaičiaus sąvoką žieduose. Daugikliai čia gali netenkinti Euklido lemos. Pavyzdžiui, 2 nėra (1 + √−5) arba (1 − √−5) daliklis, nors iš 2 dalijasi jų sandauga 6. Todėl 2 žiede vadinamas neredukuojamu (dalinasi iš savęs ir 1), bet nėra pirminis. Tačiau bet kuris pirminis skaičius žiede turi būti neredukuojamas.
Nagrinėdamas tokius žiedus 1843 metais Ernestas Kumeris įvedė idealiojo skaičiaus sąvoką, kurią vėliau vystė Ričardas Dedekindas 1876.
Šaltiniai
The Disquisitiones Arithmeticae has been translated from Latin into English and German. The German edition includes all of his papers on number theory: all the proofs of quadratic reciprocity, the determination of the sign of the Gauss sum, the investigations into biquadratic reciprocity, and unpublished notes.
The two monographs Gauss published on biquadratic reciprocity have consecutively numbered sections: the first contains §§ 1–23 and the second §§ 24–76. Footnotes referencing these are of the form "Gauss, BQ, § n". Footnotes referencing the Disquisitiones Arithmeticae are of the form "Gauss, DA, Art. n".
These are in Gauss's Werke, Vol II, pp. 65–92 and 93–148; German translations are pp. 511–533 and 534–586 of the German edition of the Disquisitiones.
Storiškiai
Storiškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kriklinių.
Fetras
Fetras  – geros kokybės plono tankaus veltinio klasė. Fetras daugiausia naudojamas skrybėlėms ir kitokiems galvos apdangalams gaminti. Pats fetras dažniausiai veliamas iš ožkų, triušių vilnos, plonos avių vilnos.
XVII a. viduryje – XX a. viduryje kokybišką fetrą vyriškoms skrybėlėms dažnai gamino naudodami technologinį procesą, angliškai vadinamą carroting (nuo 'morka'). Bebrų, triušių ar kiškių kailius apdorodavo praskiestu gyvsidabrio nitrato tirpalu. Kai kailių papilvės plaukai nusidažydavo morkos spalva, kailius džiovindavo specialiose krosnyse. Po to kailius specialioje kirpimo mašinoje tempdavo per specialų strypą ir nupjaudavo kailio plaukus. Nupjautus plaukus nupūsdavo į specialų kūgio formos sietą, apdorodavo karštu vandeniu kad sutankėtų, susidariusį kūgio pavidalo plaukų sluoksnį išimdavo ir praleisdavo pro šlapius velenėlius, kurie velia slenkantį vilnos sluoksnį. Po to susidariusį fetrą dažydavo ir naudodavo skrybėlėms daryti.
Nuodingas gyvsidabrio nitrato tirpalas ir jo garai neretai sukeldavo profesinius skrybėlių gamintojų apsinuodijimus gyvsidabriu. 1941 m. gruodžio mėnesį JAV Viešosios Sveikatos tarnyba (Public Health Service) uždraudė naudoti gyvsidabrį skrybėlių gamyboje. Kai kas aiškina, kad anglų kalboje esantis pasakymas Mad as a hatter ('pakvaišęs kaip skrybėlininkas') atsirado dėl to, kad chroniškas apsinuodijimas gyvsidabrio junginiais specifiniu būdu pažeidžia nervų sistemos veiklą.
Gabriel Cichero
Gabrielis Alechandras Sičeras Konarekas (Gabriel Alejandro Cichero Konarek; g. 1984 m. balandžio 25 d.) – Venesuelos futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo arba vidurio gynėjo pozicijoje. Venesuelos klubo „UA Horta “ ir Venesuelos rinktinės žaidėjas.
Karjerą pradėjo Urugvajuje, vėliau žaidė Italijoje, Bulgarijoje, Venesueloje, JAV, Argentinoje.
Venesuelos rinktinėje debiutavo 2004 m. Sičeras įmušė pergalingą įvartį į Čilės vartus 2011 m. Copa America čempionate ir taip leido Venesuelai pirmą kartą patekti tarp 4 geriausių Pietų Amerikos komandų.
Graužės I tvenkinys
Graužės I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 1,5 km į pietvakarius nuo Noreikiškių gyvenvietės. Sudarytas užtvenkus Vėžpievio upelį (Nemuno intakas) 3,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,4 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 73,5 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pasroviui iškart telkšo Graužės II tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Karkiškių kaimas, į šiaurę – Akademijos miestelis. Vakarine pakrante eina kelias.
Orbas (upė)
Orbas  – upė priklausanti Reino baseinui. Ištakos netoli Le Ruso komunos, Prancūzijoje. Formuoja Ruso ežerą, vėliau įteka į Žu ežerą Vo kantone, Šveicarijoje. Žiotyse įteka į Arę. Ilgis – 67 km.
Namibo-Nauklufto nacionalinis parkas
Namibo-Nauklufto nacionalinis parkas – saugoma gamtos teritorija Namibijoje. Nacionalinis parkas plyti Namibo dykumoje (kuri, kaip manoma, yra seniausia pasaulyje), pietvakarinėje Afrikos dalyje.
Bücker Bü 133 Jungmeister
Bücker Bü 133 Jungmeister buvo XX a. ketvirtame dešimtmetyje Vokietijoje sukurtas vienmotoris mišrios konstrukcijos (drobe dengta plieninių vamzdelių ir medžio konstrukcija) vienvietis biplanas su atvira kabina, skirtas pilotų lavinimuisi ir oro akrobatikai.
Stamfordas
Stamfordas gali reikšti:
Bücker Bü 133 Jungmeister
Konstrukcija ir gamyba
Pirmajame skrydyje Bü 133 Jungmeister pilotavo Luise Hoffmann – pirmoji gamyklos pilotė bandytoja Vokietijoje.
Nors orlaivis labai gerai užsirekomendavo 1936 m. Rangsdorfo mieste vykusiame tarptautiniame oro akrobatikos čempionate, gamintojas nesulaukė užsakymų baziniam modeliui Bü 133A. Antrojo modelio Bü 133B buvo užsakyta tik du vienetai. Sėkmingiausiu tapo Bü 133C variantas su 160 AG (119 kW) Siemens-Bramo Sh 14A žvaigždiniu varikliu ir 13 cm trumpesniu fiuzeliažu.
Šis modelis buvo 1938 m. tapo standartiniu Liuftvafės lavinimosi lėktuvu, pagal licenciją buvo gaminamas Šveicarijoje (Dornier, Altenrheino mieste pagal Šveicarijos KOP užsakymą pagamino 49 vnt.) ir Ispanijoje (CASA, pagal Ispanijos KOP užsakymą). 1967–1969 m. Augsburge įmonė Bitz pagamino dar 4 vnt. Bü 133C.
Šveicarijos karinėse oro pajėgose Bü 133 buvo naudojamas iki 1968 m.
Namibo-Nauklufto nacionalinis parkas
Parkas buvo įkurtas 1907 m., kai vokiečių kolonijinė administracija tarp Svakopo ir Kuisebo upių įkūrė rezervatą. Parko dabartinės ribos buvo nustatytos 1978 m., sujungus Namibo dykumos parką, Nauklufto zebrų kalnų parką bei kitas aplinkines žemes.
Bücker Bü 133 Jungmeister
Eksploatacijos istorija
miniatiūra|Bücker Bü 133 logotipas Dėl puikių akrobatinių savybių Bü 133C greitai tapo populiariu akrobatiniu lėktuvu. 1938 m. stebėjęs iš trijų Bü 133C sudarytos Vokietijos komandos pasirodymą oro akrobatikos varžybose Briuselyje, Liuftvafės vadas H. Geringas nurodė kitiems metams sudaryti devynių Bü 133C komandą, kuri puikiai pasirodė kitų metų varžybose.
Sistematika
dešinėje|miniatiūra|385x385px|Karalystės ir kitų aštruonių pagrindinių [[Biologinė klasifikacija|biologinės klasifikacijos taksonų eiliškumas. ]] Sistematika – biologijos šaka, kurios tyrimų objektas yra dabartinių ir išnykusių organizmų įvairovės raida, giminystės ryšiai, klasifikacija ir įvairių grupių įvardijimas; biologinių objektų klasifikacijos sistema, biologinė klasifikacija. Klasifikacija čia reiškia visų dabartinių ir išnykusių organizmų apibūdinimą ir išdėstymą sistemoje.
Namibo-Nauklufto nacionalinis parkas
Parko plotas yra 49 768 km², jame galima stebėti įvairią gyvūniją ir augaliją. Toli rytuose driekiasi Nauklufto kalnai.
Bücker Bü 133 Jungmeister
Lietuvoje
miniatiūra|Lietuvos Aeroklubo Bücker Bü 133, 1939 m. Lietuvos Karo aviacija 1938 m. įsigijo 4 vnt, o 1940 m. – dar 2 vnt. (serijiniai numeriai 1031, 1033, 1035, 1042, 1044, 1046). Šie orlaiviai buvo eksploatuojami iki sovietinės okupacijos. 1940 m. rugpjūtį bent trys „lietuviški“ Bü 133C buvo perduoti „Tautinei eskadrilei“ – DVRA 29-ojo TŠK aviacijai.
Sistematika
Skirstymas
Pagal tyrimo objektus sistematika yra skirstoma į augalų, dumblių, gyvūnų, grybų ir bakterijų sistematikas.
Bücker Bü 133 Jungmeister
Lietuvoje
Dar vieną šio tipo orlaivį 1938 m. įsigijo Lietuvos Aero Klubas. Lėktuvas buvo užregistruotas numeriu LY-LAD ir gavo vardą "Meteoras". Po sovietinės okupacijos buvo rekvizuotas ir tolimesnis jo likimas nežinomas.
Sistematika
Taksonų pavadinimai
XX amžiaus pradžioje sistematikoje susiformavo septynios pagrindinės taksonominės kategorijos:
Bücker Bü 133 Jungmeister
Variantai
miniatiūra|Ispanijoje pagaminta Bücker Bü 133C licencoiinė kopija – CASA 1.133 Bücker Bü 133A
Rokeliai
Rokeliai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Rokų, prie kelio. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Kauno miesto.
Bücker Bü 133 Jungmeister
Variantai
Bücker Bü 133C
CASA 1.133
Price/American Tiger Club Jungmeister
SSH Bü 133 Jungmeister
Naudotojai
miniatiūra|1937 m. pagamintas Bücker 133C Jungmeister
miniatiūra|Bücker Bü 133 Jungmeister, kuriuo Rumunijos KOP kapitonas Alexandro de Papana demonstravo akrobatines figūras 1938 m. gegužės mėn. Oklende įvykusiose Ramiojo vandenyno oro lenktynėse.
Tautinė eskadrilė
Tautinė eskadrilė (Darbininkų ir valstiečių Raudonosios armijos 29-ojo šaulių teritorinio korpuso atskiroji eskadrilė) buvo sovietinės Lietuvos okupacijos pradžioje iš dalies Lietuvos karo aviacijos suformuotas DVRA 29-ojo teritorinio šaulių korpuso karinės aviacijos dalinys, veikęs 1940 m. rugpjūčio – 1941 m. birželio mėn.
Formavimas
Tautinės eskadrilės formavimo pradžia laikytinas 1940 m. rugpjūčio 30 d. LSSR liaudies komisarų tarybos nutarimas dėl Lietuvos kariuomenės reorganizavimo  į Darbininkų ir valstiečių Raudonosios Armijos 29 teritorinį šaulių korpusą ir 1940 m. rugsėjo 7 d. DVRA 29-ojo teritorinio šaulių korpuso vado įsakymas karo aviacijai Nr. 9. Šio įsakymo pirmu paragrafu „… iš karo aviacijos formuojama 29 ŠT korpuso aviacijos eskadrilė, pagal Raudonosios Armijos atskiros korpuso eskadrilės taikos meto etatų Nr. 2 variantą „A“.
Iš keturių Lietuvos Karo aviacijos aviacijos grupių (I, II, III grupė po 3 eskadriles ir Karo aviacijos mokyklos grupė) DVRA suformavo tik vieną korpuso aviacijos eskadrilę. Jos personalą sudarė 208 žmonės (77 – vadovaujančiojo personalo, 72 – jaunesniojo vadovaujančiojo ir 59 eiliniai), eskadrilei aptarnauti buvo numatyta 19 automašinų. Eskadrilė turėjo per 20 lėktuvų.
Eskadrilė baigta formuoti 1940 m. spalio mėnesį.
Tautinė eskadrilė įėjo į DVRA 29-osios teritorinės šaulių divizijos, priklausiusios Pabaltijo ypatingajai karinei apygardai, sudėtį.
Tautinės eskadrilės bazė buvo nebaigtas įrengti Pivonijos aerodromas prie Ukmergės. Pagal sovietines slaptumo taisykles, eskadrilės pašto adresas buvo „Ukmergė, pašto dėžutė 100b“.
Vadovybė ir personalas
miniatiūra|Sovietų politinis vadovas (be antpečių) ir liaudies seimo narys (su raudona rože švarko atlape) praneša Lietuvos liaudies kariuomenės puskarininkiams, kad jie netrukus taps „šlovingosios Raudonosios armijos nariais“. 1940 m. liepos 19 d. Kaunas. 1940 m. rugsėjo 7 d., slaptu Liaudies kariuomenės vado įsakymu Karo aviacijai Nr. 9 eskadrilę formuoti ir vado pareigas laikinai eiti paskirtas gen. št. plk. ltn. Juozas Jankauskas. Spalio mėn. eskadrilės vadu buvo paskirtas majoras J. Kovas, pavaduotoju – leitenantas Jarčiuk, komisaru – Zaika.
1940 m. spalio 12 d. įsakymu Karo aviacijai Nr. 87 į 29-ojo šaulių teritorinio korpuso atskirąją eskadrilę paskirti:
1. majoras Jurgis Kovas (eskadrilės vadu). Žvalgas
2. majoras Balys Brazys. Pilotas
3. majoras Petras Masys (vyriausias eskadrilės šturmanas). Žvalgas, 3 eskadrilės vadas
4. kapitonas Albinas Bulvičius (eskadrilės štabo viršininkas). Žvalgas, aviacijos štabo lll-io skyriaus viršininkas
6. kapitonas Matas Palubinskas (raštvedys -buhalteris).
8. kapitonas Vytautas Žižys. Žvalgas.
10. kapitonas Juozas Vaičeliūnas. Žvalgas.
11. kapitonas Vladas Šlikas. Žvalgas.
12. kapitonas Juozas Žilys. Pilotas.
13. kapitonas Viktoras Sakalas (eskadrilės vyr. ginklininkas).
15. kapitonas Jonas Kazokaitis. Žvalgas.
16. kapitonas Arturas Drejeris. Buhalteris
17. kapitonas Jonas Palėjus. Tvarkė eskadrilės ūkį.
18. kapitonas Antanas Naujokas. Autobūrio vadas.
19. kapitonas Juozas Pušneraitis. Paleistas į atsargą 1940.12.31.
20. kapitonas Aleksas Mariūnas. Pilotas.
21. kapitonas Kostas Biknius. Pilotas. Suimtas
23. leitenantas Medardas Vasiliauskas. Aerodromo kuopos vadas.
24. leitenantas Aleksandras Kostkus. Pilotas.
25. leitenantas Vladas Malinauskas. Pilotas.
26. leitenantas Viktoras Kantauskas. Pilotas.
28. leitenantas Bronius Norkus. Pilotas
30. leitenantas Juozas Karosas. Žvalgas.
31. leitenantas Vytautas Bieliauskas. Žvalgas.
32. leitenantas Antanas Špokas. Žvalgas.
33. leitenantas Stasys Šeštokaitis. Pilotas.
34. leitenantas Balys Morkūnas. Žvalgas.
35. leitenantas Juozas Kasperas. Žvalgas.
37. leitenantas Petras Urbietis. Žvalgas.
38. leitenantas Antanas Navaitis. Žvalgas.
Storiūkai
Storiūkai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Sintautų.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
39. leitenantas Bronius Oškinis. Pilotas.
40. leitenantas Mečys Bužėnas. Pilotas.
41. leitenantas Albinas Molis. Žvalgas.
43. leitenantas Stasys Bulota. Žvalgas..
44. leitenantas Pranas Matulionis. Ūkio būrio vadas.
Antbūdupėnai
Antbūdupėnai (, nuo 1938 m. Vormwalde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Lazdynų, Šešupės kairiajame krante, Vieškalnių girios vakariniame pakraštyje.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
47. Jaunesnysis leitenantas Vytautas Ilgūnas. Pilotas. Meterologijos tarnybos vadovas.
Antbūdupėnai
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Antbūdupėnų kaimo bendruomenė 1936 m. Įkurti 1680 m. šatulinės kolonizacijos metu valstybinio miško (Vieškalnių girios) žemėse. XVIII–XIX a. kaimas vadintas ir Žemžiais (Schlemschen). Po 1709–1710 m. maro Antbūdupėnai išvengė didžiosios vokiškosios kolonizacijos: 1740 m. mokesčių mokėtojų sąraše minimi ūkininkai tik lietuviškomis pavardėmis: Kaßemekaities, Schlemties, Stulgies, Endrullaitis. 1785 m. Antbūdupėnai buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 9 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1821 m. – šatulinių kulmiškių kaimas su 46 gyventojais. 1854 m. Antbūdupėnuose buvo 16 gyvenamųjų pastatų ir 130 gyventojų.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
48. Jaunesnysis leitenantas Aleksandras Morkus. Pilotas.
Antbūdupėnai
Istorija
1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Antbūdupėnuose buvo 41 sodyba, 202 gyventojai, iš jų – 53 lietuviai (26 %).
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Aleksejevkos kaimo gyvenvietei.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
49. Jaunesnysis leitenantas Kazys Petrikas. Žvalgas.
50. Jaunesnysis leitenantas Kazys – Justinas Grigaitis. Inžinierius – ginklininkas.
51. Jaunesnysis leitenantas Antanas Gerdaitis. Inžinierius -ginklininkas
52. Jaunesnysis leitenantas Jonas Valys. Pilotas.
53. Jaunesnysis leitenantas Vytautas Baltutis. Žvalgas.
54. Jaunesnysis leitenantas Antanas Janulis. Gydytojas.
55. viršila Motiejus Garunkštis. Pilotas.
56. puskarininkis Povilas Vintis. Pilotas.
Alfie Boe
Alfred Giovanni Roncalli „Alfie“ Boe (g. 1973 m. rugsėjo 29 d.) – britų tenoras bei aktorius, daugiausia vaidinantis muzikiniame teatre. Geriausiai žinomas vaidinant Jean Valjean miuzikle „Vargdieniai (Les Misérables)“.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
57. puskarininkis Albinas Eidukonis. Pilotas.
Alfie Boe
2019 m. buvo apdovanotas Britanijos imperijos ordinu už nuopelnus muzikai ir labdarai.
Tautinė eskadrilė
Vadovybė ir personalas
1940 m. lapkričio 2 d. Karo aviacijos likvidacinės komisijos įsakymu Nr. 1 remiantis Pabaltijo YKA vado slaptu įsakymu Nr. 0168 nuo spalio 22 d. į 29-ojo korpuso atskirąją eskadrilę paskirti:
1. leitenantas Klemensas Putna. Žvalgas.
2. jaunesnysis leitenantas Juozas Martusas. Žvalgas.
Be jau išvardintų, eskadrilėje tarnavo:
1. viršila Petras Kreivys. Pilotas.
2. jaunesnysis puskarininkis Juozas Astikas. Pilotas.
3. jaunesnysis puskarininkis Aleksas Guja. Pilotas.
Tautinės eskadrilės lakūnai dėvėjo Lietuvos kariuomenės uniformas su sovietiniais skiriamaisiais ženklais. SSRS gynybos komisaro S. Timošenko ir Generalinio štabo viršininko B. Šapošnikovo 1940 m. rugpjūčio 17 d. direktyva Nr. 0/2/105022 ir Pabaltijo YKA vado 1940 m. rugpjūčio 27 d. įsakymu Nr. 0010 ankstesnė uniforma su sovietiniais skiriamaisiais ženklais buvo palikta visiems daliniams, suformuotiems iš buvusių Baltijos šalių kariuomenių.
Per 1941 m. birželio trėmimus nukentėjo mažiausiai dešimt Tautinės eskadrilės lakūnų: birželio 14 d. buvo suimti septyni (taip pat ir eskadrilės gydytojas Itn. Janulis), birželio 15 -16 d. – dar trys lakūnai (ltn. Urbietis, ltn. A. Navaitis, j. ltn. Martusas), kurie buvo ištremti į į lagerį 300 km atstumu į šiaurės rytus nuo Krasnojarsko.
Maya (John Frusciante albumas)
Maya – vienuoliktasis studijinis amerikiečių muzikanto John Frusciante albumas, išleistas 2020 m. spalio 23 d. ir išleistas „Timesig“ įrašų leidyklos, įkurtos Venetian Snares. Tai – pirmasis pilnai elektroninis atlikėjo albumas, išleistas jo vardu. Albumas dedikuotas prieš albumo išleidimą mirusiai Frusciante katei, vardu Maya.
Tautinė eskadrilė
Ginkluotė ir įranga
miniatiūra|Anbo-51 su Lietuvos karo aviacijos ženklais Tautinei eskadrilei buvo perduota apie 20 buvusios Lietuvos Karo aviacijos orlaivių:
Eskadrilė turėjo kilnojamas lauko dirbtuves, radijo stotį, fotolaboratoriją, keliolika sunkvežimių ir kt. Pivonijos aerodromas buvo prastai įrengtas, nesant pakankamai angarų, dalis lėktuvų buvo laikoma lauke. 1940 m. gruodžio 9 d. atliktos inspekcijos metu buvo nustatyta daug trūkumų: "1940.12.09 korpuso štabo valdyba, patikrinusi korpuso aviacijos eskadrilėje kaip laikomasi vidaus tvarkos ir kaip organizuojamas mokymas, nustatė:
I. Vidaus tvarka.
b) aerodromas: aerodromas neįrengtas. Jo dydis 280/600. Angarų nėra. Radijo stotis (AD) į korpuso radiosistemą neįjungta.
II. Trūkumams ištaisyti įsakau:
1. Dėl vidaus tvarkos: Visus lėktuvus plombuoti, kaip numato NKO įsakymas.
2. Dėl mokymo: Eskadrilę aprūpinti būtiniausiomis šturmanų priemonėmis.
3. Už blogą materialinės dalies laikymą ir nevykdymą NKO įsakymo dėl lėktuvų plombavimo korpuso eskadrilės vadui ir komisarui reiškiu pastabą.
''E. korpuso vado p. div.gen. Vitkauskas''
''Korpuso komisaras brig.kom. Cariov''
''E. štabo viršininko p. brig.gen. Černius“''
1940 gruodžio 18 d. 29 T.Š. korpuso įsakymas Nr. 032 Dauguma eskadrilės dokumentų saugoma Centriniame sovietų armijos archyve Maskvoje (f. 36396 ap. 1 b. 1).
Dalyvavimas karo veiksmuose
Prasidėjus Vokietijos-SSRS karo veiksmams, dauguma eskadrilės personalo buvo atostogose Kaune, Šiauliuose ir Panevėžyje. Eskadrilės personalą į atostogas eskadrilės vadas išleido birželio 20 d. Prasidėjus karo veiksmams, birželio 22 d. antroje pusėje dalis personalo susirinko Ukmergėje. Eskadrilės vadas mjr. Kovas, nepavykus susiekti su korpuso štabu Vilniuje ir gauti nurodymų dėl tolimesnių veiksmų, į Pabradę, kur buvo divizijos štabas, pasiuntė lėktuvu ltn. Kostkų ir ltn. Stankūną. Jie pargabeno įsakymą eskadrilei birželio 23 d. persikelti į Pabradės aerodromą.
Birželio 23 d. ryte antžeminės tarnybos – lauko dirbtuvė, fotolaboratorija, radijo stotis, kitas turtas su aerodromo apsauga sunkvežimiais išvažiavo Vilniaus kryptimi.
Birželio 23 d. ryte prieš pat išvykimą j. ltn. Morkus naikintuvu “Gloster Gladiator“ padarė virš Pivonijos kelias aukštojo pilotažo figūras, paskui staigiai nėrė žemyn ir nukrito. Avarijos priežasčių niekas netyrė, eskadrilė išskrido į Pabradę.
Nusileidusius Pabradėje Tautinės eskadrilės lėktuvus apšaudė vokiečių lėktuvas. Du lėktuvai buvo išvesti iš rikiuotės. Eskadrilės vadovybė nutarė birželio 24 d. trauktis į Sovietų Sąjungą: psk. A. Guja tvirtina, kad buvo nuspręsta skristi į Mogiliovą, ltn. Kostkus – kad į Gomelį.
Birželio 24 d. trys Tautinės eskadrilės ANBO-41 ir 3 ANBO-51 grįžo į Ukmergę, kur nusileidę prie Siesikų ežero pasidavė Vokietijos kariuomenei. Dar vienas ANBO-41 (pil. jaunesnysis puskarininkis Astikas), birželio 23 d. apšaudė Ukmergės Kauno gatvėje iš kulkosvaidžio apšaudė besitraukiančią sovietų kariuomenės koloną ir perskrido į Rytprūsius.
Iš į SSRS gilumą išskridusių Tautinės eskadrilės lėktuvų vieną (ltn. Kalasiūnas, politvadovas Zaika) DVRA zenitinės pajėgos numušė Baltarusijoje, vienas, kuriuo skrido eskadrilės vadas mjr. Kovas ir pavaduotojas ltn. Jarčiuk, dėl neaiškių priežasčių sudužo Baltarusijoje. Duomenų apie į SSRS gilumą pasitraukusios Tautinės eskadrilės dalies dalyvavimą tolesniuose karo veiksmuose nėra.
Išformavimas
Tautinė eskadrilė oficialiai buvo išformuota 1941 m. rugsėjo 23 d. kartu su pirmąja DVRA 29-ojo korpuso sudėtimi.
Revalės mūšis
Revalės (Revelio) mūšis – mūšis, vykęs 1602 m. birželio 30 d. netoli Revelio, dab. Talino, tarp Abiejų Tautų Respublikos (vad. Stanislavas Žolkevskis) ir švedų (vad. Reinholdas Arnepas) kariuomenės. Lenkijos-Švedijos karo (1600–1611) metu vykusį mūšį laimėjo ATR pusė.
Mūšio eiga
Didysis lauko etmonas Stanislavas Žolkevskis su lenkų pajėgomis buvo pasiųstas prieš Reinholdo Arnepo vedamus švedus, susitelkusius ties Reveliu, kur stovėjo Lietuvos didžiojo etmono Jano Zamoiskio pajėgos. Žolkevskis nesėkmingai atakavo su dviem lenkų husarų eskadronais. Švedai nuo priešo kavalerijos gynėsi pastatydami specialias užtvaras prieš žirgus (Cheval de frise). Tačiau Žolkevskio lengvoji kavalerija užbėgo švedams iš užnugario, susijungdama su likusiais husarais. Švedai galiausiai buvo sumušti, patyrė nuostolių – 200 žuvusių.
Vincentas Jurgilas
Vincentas Jurgilas (1861 m. sausio 2 d. Vaitiekupiuose, Naumiesčio apskritis – 1939 m. birželio 11 d. Meteliuose, Alytaus apskritis) – Romos katalikų garbės kanauninkas, draudžiamos lietuviškos spaudos platintojas.
Biografija
Mokėsi Marijampolės gimnazijoje, po to Seinų kunigų seminarijoje. Ją baigęs, 1884 m. įšventintas kunigu. Vikaravo Šunskų Šv. Marijos Magdalietės bažnyčioje. Buvo perkeltas į Metelių Kristaus Atsimainymo bažnyčią, ilgametis jos klebonas. Seirijų dekanato dekanas ir garbės kanauninkas. Platino draudžiamą lietuvišką spaudą, įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių ir biblioteką. Jo rūpesčiu suremontuota legendinė Kryžių koplyčia. Palaidotas Metelių bažnyčios šventoriuje.
Brolis kunigas Juozas Jurgilas, 1894–1900 m. dirbo pastoracinį darbą Vygriuose, kur susirgo džiova. Vincentas Jurgilas pas save slaugė brolį iki pat jo mirties ir palaidojo jį Metelių kapinėse.
Stoškai (Šakiai)
Stoškai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Žvirgždaičių, į pietus nuo kelio. Prateka Vingrupis.
Thomas Couture
thumb|right|180px| T. Kutiūro autoportretas Tomas Kutiūras (, 1815–1879 m.) – XIX a. Prancūzijos tapytojas-akademistas. Garsiausiu jo kūriniu įvardijamas paveikslas „Romos dekadansas“. M. K. Čiurlionio muziejuje Kaune eksponuojamas jo paveikslas „Merginos portretas“.
Biografija
Tomas Kutiūras gimė 1815 m. vasario 21 d. Senlyje Pikardijoje. Kai jam buvo 11 metų, šeima persikėlė į Paryžių. T. Kutiūras mokėsi pas Žaną Antuaną Gro ir Polį Delarošą, nuo 1840 m. nuolat eksponavo Paryžiaus salone. 1847 m. salone pademonstruotas paveikslas „Romos dekadansas“, ties kuriuo dailininkas dirbo trejus metus, sukėlė sensaciją ir iškėlė T. Kutiūrą į žymiausių Prancūzijos dailininkų gretas. Paveiksle vaizduojamas senovės romėnų dekadansas buvo interpretuotas kaip Prancūzijos valdančiosios klasės dekadansas po daugelio visuomenės skandalų. T. Kutiūras daugiausiai tapė portretus ir istorinio žanro paveikslus. Jis gavo daug užsakymų dekoruoti pastatus, tarp jų − Šv. Eustachijaus bažnyčią Paryžiuje. Dailininkas savo kūryboje vienijo romantinį ir klasicistinį stilius − toks stilius vėliau pavadintas akademizmu. Jo mokiniais buvo Eduaras Manė, Pjeras Piuvi de Šavanas, Anri Fanten-Laturas. Tomas Kutiūras mirė 1879 m. kovo 30 d. Viljė le Bel miestelyje netoli Paryžiaus. Palaidotas Per Lašezo kapinėse Paryžiuje.
Stamfordo Šv. Leonardo vienuolynas
'''Stamfordo Šv. Leonardo vienuolynas''' – buvęs krikščionių vienuolynas Stamforde, Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
658 m. vienuolyną įkūrė Šv. Vilfridas. Originalusis pastatas neišliko: buvo sugriautas danų įsiveržimo metu.
1082 m. vienuolynas atstatytas Vilhelmo I Užkariautojo ir Vilhelmo iš Kalė nurodymu. Vienuolyne vystyta žemdirbystė, gyvulininkystė, įrengti du dirbtiniai tvenkiniai žuvų žvejybai.
1928 m. lapkričio 12 d. Šv. Leonardo vienuolyno pastatas ir jo prieigos įtrauktos į Anglijos saugomų vietų registrą. Nuo 1974 m. pastatai ir žemės priklauso Pietų Kestiveno tarybai.
2020–2021 m. Merginų elitinės lygos sezonas
2020–2021 m. Merginų elitinės lygos sezonas – antrasis aukščiausio lygmens Lietuvos merginų futbolo varžybų sezonas, kurias sudaro U-15 amžiaus grupės divizionas.
Istorija ir lygos formatas
Čempionatą vykdanti Lietuvos moterų futbolo asociacija (LMFA) buvo paskelbusi, jog 2020 metų sezone dalyvaus 6 komandos (Gargždų FK „Banga“, Kauno „Kauno Žalgirio“ FA, Ukmergės SC, Utenos FA „Utenis“, Vilniaus FK „Vilnius“, Vilniaus MFA „Žalgiris“), tačiau dėl Lietuvoje plitusio koronaviruso grėsmės varžybų pradžios data nebuvo įvardyta.
Birželio 4 d. LFF Vykdomojo komiteto sprendimu visų Lietuvos jaunimo futbolo varžybų sistema pakeista į „ruduo–pavasaris“. Rugpjūčio 11 d. LMFA patvirtino 2020–2021 m. Merginų elitinės lygos nuostatus ir pirmojo rato tvarkaraštį. Naujojo sezono pradžia numatyta rugsėjo 5 d.
Lietuva (ansamblis)
miniatiūra|Ansamblis „Lietuva“
Valstybinis ansamblis „Lietuva“ – vienintelis Baltijos šalyse profesionalus šokėjų, tautinių instrumentų orkestro ir choro grupių jungtinis meno ansamblis, įsteigtas 1940 m. Vilniuje. Jo įkūrėjas – Jonas Švedas, kuris siekė populiarinti tautines dainas, instrumentinę muziką ir šokius. Iki šių dienų ansamblis „Lietuva“ reprezentuoja šalies kultūros paveldą, pristatydamas stilizuotą lietuvių muzikinį folklorą ir ieškodamas modernių atlikimo formų.
Ansamblio „Lietuva“ sudėtyje – apie 60 profesionalių šokėjų, muzikantų ir choro atlikėjų. Šiuo metu šokių grupei vadovauja vyr. baletmeisterė Aušra Krasauskaitė, choro grupės artistams – vyr. chormeisteris Algimantas Kriūnas, o nacionalinių instrumentų orkestrui – vyr. dirigentas dr. Egidijus Kaveckas. Ansamblio „Lietuva“ meno vadovas – Giedrius Svilainis, o visos koncertinės įstaigos vadovė – Edita Katauskienė.
Dabartinis ansamblio tikslas – aktualiai pristatyti Lietuvos identitetą bei pažindinti visuomenę su Lietuvos kultūros istorija, atskleidžiant skirtingus istorinius etapus ir atlikimo žanrus. Valstybinis ansamblis taip pat užsiima švietėjiška veikla, kurdamas edukacines programas vaikams ir suaugusiems. Per visą gyvavimo istoriją sukurta daugiau kaip 60 originalių muzikinių programų, atlikta daugiau kaip 10 000 kūrinių ir surengta daugiau kaip 11 000 pasirodymų. Surengtos gastrolės beveik visose Europos valstybėse, taip pat JAV, Kanadoje, Indijoje, Japonijoje, Filipinuose, Malaizijoje, Čilėje, Peru, Meksikoje, Kuboje ir kitose pasaulio šalyse.
Graužės II tvenkinys
Graužės II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 1 km į pietvakarius nuo Noreikiškių gyvenvietės. Sudarytas užtvenkus Vėžpievio upelį (Nemuno intakas) 2,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,56 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 67 m. Krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmynais. Pakrantėse daugiausia plyti pievos, krūmynai. Priešsroviui iškart telkšo Graužės I tvenkinys, pasroviui iškart – Graužės III tvenkinys. Pietinėje pakrantėje įsikūręs Karkiškių kaimas, į šiaurę – Akademijos miestelis.
Brandin Podziemski
Brendinas Podziemskis (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančiame „Golden State Warriors“ klube. Žaidė koledžo krepšinį Ilinojaus „Fighting Illini“ komandoje, o vėliau persikėlė į Santa Klaros „Broncos“.
Karjera koledže
Podziemskis krepšininko karjerą koledže pradėjo Ilinojaus „Fighting Illini“ komandoje. Būdamas pirmakursis, jis sužaidė 16 rungtynių (visas nuo atsarginių žaidėjų suolelio) ir vidutiniškai pelnydavo tik po 1,4 taško per rungtynes.
Galiausiai krepšininkas persikėlė į Santa Klarą. Pirmąjį savo sezoną „Broncos“ komandoje jis pradėjo kaip pagrindinis komandos atakuojantis gynėjas. Podziemskis pelnė 30 taškų Santa Klaros komandos sezono atidarymo rungtynėse su Rytų Vašingtono „Eagles“, kurias „Broncos“ laimėjo 84:72. Kitose rungtynėse su Džordžijos pietiniu universitetu pelnė 34 taškus ir sugriebė 11 atšokusių kamuolių.