cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
G.U.Y.
Vaizdo klipas
Dvylikos minučių trukmės vaizdo klipe yra grojamos keturios dainos iš albumo. Video prasideda, kai vyrai verslininkai kaunasi laukuose dėl pinigų. Tuo pačiu metu vaizduojama gulinti Lady Gaga, kuri yra apsirengusi tamsiu triko su pritvirtintais sparnais, taip pat atlikėja yra peršauta strėle. Pirma iš keturių pasirinktų albumo dainų yra „Artpop“. Grojant šiai dainai, vyrai bėga nuo jos, o dainininkė bando šliaužti ir išsitraukti strėlę. Pagaliau, Gaga atsistoja ant kojų ir nukeliausia iki rūmų, kurio pagrindinį įėjimą saugo sargybiniai. Tuo metu pasideda kita, antroji daina „Venus“. Lady Gaga nunešama iki baseino, kur ji yra pridengiama gėlėmis, ir panardinama po vandeniu gydymui. Vėliau prasideda pagrindinė šio vaizdo klipo daina – „G.U.Y.“. Atlikėja vėl pakyla, apsirengusi balta suknele kaip geismų Graikų deivė. Klipe atlikėja pakeičia daug kostiumų, įskaitant mėlyną suknelę ir baltą bikini. Epizodinius vaidmenis atliko televizijos laidų vedėjas Andy Cohen ir The Real Housewives of Beverly Hills aktorės. Vaizdo įraše vaizduojamas Maiklo Džeksono, Mahatma Ghandi, Džono Lenono ir Jėzaus klonavimas. Vaizdo klipo pabaigoje yra keturių minučių trukmės įrašo kūrimo personalo sąrašas, kurio metu groja daina „Manicure“.
Personalas
Sąrašo sudarymas remiasi albumo Artpop reklaminiu bukletu.
Stachaucai
Stachaucai – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 2 km į pietus nuo Užunarotės.
Istorija
XIX a. buvo Mineikoms priklausęs palivarkas ir kaimas.
Stakinės
Stakinės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Sužionių, prie Jusinės upelio, Minkelių ežero pietrytiniame krante. Iš rytų ir pietvakarių prieina miškai. Per kaimą eina kelias, yra autobusų stotelė. Išlikę tradicinės architektūros sodybų.
thumb|left|250px|Senovinė kaimo sodyba
Katamas
Katamas  – ežeras šiaurės Čade, Sacharoje, Uniangos ežeryne, Didžiųjų Uniangos ežerų grupėje, 3 km į pietryčius nuo Joa ežero. Ilgis – 2,4 km, plotis iki 1 km. Iš šiaurės rytų ežerą kerta du ilgi smėlio kopų „liežuviai“. Pietrytinė Katamo dalis nerija atskirta nuo likusio ežero ir pasižymi žalia spalva, kurią sukelia joje augantys dumbliai. Ežerą maitina požeminiai vandenys. Kaip ir kiti Uniangos ežerai, Katamas yra didelio priešistorinio ežero liekana.
Miževičai
Mižèvičai – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 24 km į pietvakarius nuo Slanimo. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Slanimo apskrities Miževičų valsčiaus centras.
AE Karaiskakis FC
Istorija
Klubas įkurtas 2012 m., kai susijungė trys klubai. (AO Arta, Aetos Diasello ir Omonoia Petra.)
Namų rungtynes žaidžia Argos miesto stadione, kuris talpina vieną tūkstantį žiūrovų.
Spalvinė gama
Žalia ir balta.
Joa
Joa  – ežeras šiauriniame Čade, Sacharoje, Uniangos ežeryne (vienas iš Didžiųjų Uniangos ežerų). Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 3,5 km, plotis iki 2,5 km. Gylis siekia 26 m. Krantai smėlėti, iš šiaurės įsiterpia kopų „liežuviai“. Vanduo gėlas. Susidarė iš prieš 15 000–5000 metų telkšojusio didelio ežero. Maitinamas požeminių vandenų.
Joa tyrinėjamas siekiant nustatyti klimato kaitos eigą pastaruosius tūkstantmečius Sacharoje.
thumb|left|250px|Ežero pakrantė
Stakminiai
Stakminiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tryškių.
Graumano kinų teatras
250px|thumb|right|Įėjimas į priekinį kiemą Holivudo bulvare Graumano kinų tetras (, dėl pavadinimo teisių pavadintas TCL Chinese Theatre) – kino teatro rūmai istorinėje Holivudo šlovės alėjoje Holivudo bulvare 6925 Holivude, Los Andžele, Kalifornijoje, JAV.
Pradžioje Kinų teatras ėmė veikti po 1922 m. atidaryto gretimo Graumano egiptiečių teatro sėkmės. Abu pastatai yra egzotinio atgimimo architektūros pavyzdžiai. Kaip verslo patrneris, Sidas Graumanas rūpinosi teatro statybomis, kurios nuo 1926 m. sausio truko 18 mėnesių, ir teatras buvo atidarytas 1927 m. gegužės 18 d. čia surengus Sesilio B. Demilio operos „Karalių karalius“ premjerą. Nuo tol čia įvyko daug premjerų, tarp jų 1977 m. Džordžo Lukaso filmas „Žvaigždžių karai“, be to, Graumano kinų teatre buvo rengiamos gimtadienių šventės, įmonių vakaronės ir trys „Oskarų“ ceremonijos. Be kita ko, teatras įžymus priekiniame kieme pastatytais betoniniais blokais, ant kurių nuo XX a. 3-iojo dešimtmečio iki šių dienų palikti populiarių kino filmų asmenybių parašai, pėdų ir rankų įspaudai.
Pradžioje pavadintas Graumano kinų teatru, 1973 m. jis buvo pervadintas į Mano kinų teatrą ; šis pavadinimas vartotas iki 2001 m., po to grąžintas pirminis pavadinimas. 2013 m. sausio 11 d. Kinijos elektronikos gamintojas „TCL Corporation“ įsigijo objekto pavadinimo teises.
2013 m. Kinų teatras, bendradarbiaudamas su IMAX korporacija, pastatą pertvarkė į pagal individualų užsakymą suprojektuotą IMAX kino teatrą. Atnaujintame teatre telpa 932 žmonės, jame pastatytas vienas didžiausių Šiaurės Amerikoje ekranų.
Senkaimio valsčius
Senkaimio valsčius gali reikšti:
Diana Ross
Diana Ross (g. Diane Earle, 1944 m. kovo 26 d.) – JAV dainininkė, įrašų prodiuserė ir aktorė. Karjerą pradėjo kaip grupės The Supremes pagrindinė vokalistė. Nuo 1970 m. pradėjo solinę karjerą. Diana Ross yra pardavus virš 100 milijonų įrašų.
Muzikinė karjera
Diana muzikinę karjerą pradėjo 1959 m. merginų grupėje The Supremes. Grupė sulaukė itin didelio populiarumo. Kartu su Diana grupė sukūrė 13 albumų ir 14 singlų, iš kurių 2 užėmė 1 pozicijas visame pasaulyje. Nuo 1970 m. pradėjo itin sėkmingą solinę karjerą.
Fareriečiai
Fareriečiai – Farerų salų, skandinavų – keltų kilmės tauta, kalbanti vakarų pogrupio šiaurės germanų kalba. Jai pradžią davė skandinavų vikingai daugiausiai iš dabartinės vakarų Norvegijos. Neseniai mokslininkai ištyrę šios tautos DNR teigia, kad pagal Y chromosoma atsekančias vyrų kilmę nurodo, jog 87 % jų yra Skandinavijos kilmės, o iš Mitochondrijų DNR analizės nustatančios moterų kilmę – 84 % fareriečių yra škotų ir airių kilmės.
Iš viso Farerų salose jų gyvena apie 48 778, kai kaimyninėse šalyse dar apie 22 000 fareriečių:
Manoma, kad pasaulyje gali gyventi 80 000 – 90 000 fareriečių.
Ši tauta yra nordinės rasės. Fareriečiams pagal kalbą ir kilmę artimiausi islandai.
Gimtoji kalba – farerų kalba, nors kiekvienas moka ir kalba danų kalbą, o jaunimas susišneka angliškai.
Tikintieji daugiausiai liuteronai
Stakų Ūta
Stakų Ūta – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Šalčininkų.
Anthony Edwards
Entonis DeVantė Edvardsas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Minesotos „Timberwolves“ komandoje.
2020 m. NBA naujokų biržoje Minesotos „Timberwolves“ pasirinko Edvardsą pirmuoju šaukimu. 2020 m. gruodžio 23 d. Edvardsas debiutavo NBA ir per 25 minutes pelnė 15 taškų, atkovojo 4 kamuolius ir atliko 4 rezultatyvius perdavimus rungtynėse su Detroito „Pistons“. Po sezono jis užėmė antrąją vietą Metų naujoko rinkimuose.
Bė sala
thumb|200px|Bė salos padėtis
Bė sala ( – „didžioji sala“, ) – sala Mozambiko sąsiauryje, šalia šiaurės vakarinių Madagaskaro salos krantų, priklauso Madagaskarui. Plotas – 320 km².
Bė sala yra 5 km nuo Madagaskaro salos, apsupta būrio mažų salelių (Kombos, Micijo, Sakatijos, Tanikelio). Sala vulkaninės kilmės, kalnuota, iškyla į 450 m aukštį (Lokobės k.). Yra 11 vulkaninių kraterių. Salą dengia tropiniai miškai, kuriuose gyvena vienos mažiausių pasaulio varlių Stumpffia pygmaea, chameleonai, lemūrai. Įsteigtas Lokobės draustinis.
Bė saloje 2013 m. gyveno 73 010 gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Andoanis (39 500 gyv.). Auginamos cukranendrės, kvapiosios kanangos, gaminamas cukrus, romas, renkami kvapieji aliejai. Svarbus turistinis centras. Veikia tarptautinis oro uostas (tiesioginiai skrydžiai iš Europos). Su žemynu susisiekiama valtimis.
Atvykimas (2016 filmas)
Atvykimas  – 2016 m. JAV mokslinės fantastikos filmas, režisuotas Denis Villeneuve ir adaptuotas Eric Heisserer, kuris projektą sukūrė pagal 1998 m. Ted Chiang novelę „Tavo gyvenimo istorija“. Filme Amy Adams vaidina Luizą Banks, Jungtinių Amerikos Valstijų kariuomenės pasamdytą lingvistę, kuri turi išsiaiškinti, kaip susikalbėti su į Žemę atvykusiais nežemiškos kilmės ateiviais, kol įtampa nesukėlė karo.
Davor Rakić
Davoras Rakičius (Davor Rakić, Давор Ракић; g. 2004 m. liepos 4 d.) – Serbijos futbolininkas, puolėjas.
Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi vienoje geriausių „Crvena Zvezda“ akademijoje, 2019–2020 m. priklausė Graftičar jaunimo ekipai.
Nuo 2022 m. vasario mėn. rungtyniavo FK Indjija (Serbija).
DFK „Dainava“
2023 m. liepos 14 d. pranešta apie „Dainavos“ klubo naujoką.
Talbot Tagora
Talbot Tagora − verslo klasės automobilis, kurį sukonstravo „Chrysler Europe“, o gamino „Peugeot Société Anonyme“ (PSA). „Tagora“ buvo parduodama su „Talbot“ markės ženklu, nes 1979 m. „PSA“ nupirko „Chrysler Europe“. Naują automobilį „PSA“ pristatė 1980 m., o gaminti pradėjo kitais, 1981 m. Tačiau „Tagora“ nepateisino lūkesčių, nes pardavimai buvo nedideli. „PSA“ nutraukė šio modelio gamybą tik po dvejų metų. Iš viso buvo pagaminta apie 20 tūkst. automobilių ir visi jie surinkti buvusioje „Simca“ gamykloje, esančioje Puasi, netoli Paryžiaus, Prancūzijoje.
Davor Rakić
DFK „Dainava“
2023 m. liepos 28 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Tusidė
Greta Tusidės masyvo stūkso Ehi Timio ir Ehi Soso ugnikalniai bei 1,5 km pločio Dun Kidimio krateris.
Senkaimis (Zelva)
Senkaimis – kaimas vakarų Baltarusijoje, 10 km į šiaurės rytus nuo Zietelos.
Talbot Tagora
Projektavimas
1976 m. „Chrysler Europe“ pradėjo projektuoti „Tagora“ kodiniu pavadinimu „C9“, kuris turėjo pakeisti ne itin nusisekusį „Chrysler 180“ serijos automobilį. Kaip ir projektuojant modelius „Horizon“ bei „Alpine“, techninė dalis buvo atliekama Prancūzijoje, o dizainas kuriamas Jungtinėje Karalystėje esančiame „Chrysler“ dizaino centre. Iš pradžių naująjį automobilį buvo siūloma pavadinti „Simca 2000“.
Senkaimis (Zelva)
Istorija
XIX a. buvo kaimas Slanimo apskrities Čamiarų valsčiuje, vėliau buvo Senkaimio valsčiaus centras.
Talbot Tagora
Dizainas
Originalus „C9“ prototipas turėjo sedano kėbulą, būdingą to laikmečio stiliui, su ilga ratų baze, žema kėbulo linija ir dideliu, erdviu salonu. Britų dizaineriai pasiūlė kai kurias „Citroën SM“ detales, tokias kaip valstybinio numerio patalpinimą tarp priekinių žibintų ir apvalias ratų arkas. Tačiau „Chrysler“ vadovybė, įsikūrusi JAV, tokį projektą palaikė per daug ekstravagantišku, todėl jis buvo šiek tiek pakeistas − valstybinis numeris buvo tvirtinamas ant bamperio, kaip ir daugelyje automobilių, o ratų arkos tapo kvadratinės formos su užapvalintais kampais. Dėl geresnio „aukštoko“ silueto subalansavimo, kėbulo linija buvo „pakelta“ aukščiau. Projektavimo metu „C9“ taip pat neteko vertikalių galinių žibintų, kuriuos pakeitė „madingi“ horizontalūs.
Problema parenkant variklį
Pagrindiniai rinkos konkurentai siūlė automobilius galingesniais nei 2 l darbinio tūrio 4 cilindrų varikliais, kurio negalėjo pasiūlyti „Chrysler“, todėl kompanijai teko ieškoti naujo „Tagora“ variklio. Vienu iš kandidatų tapo 6 cilindrų „Mitsubishi“ variklis, bet jis pasirodė netinkamas tokios klasės automobiliui. Kitu variantu tapo „Douvrin V6“ (PRV) variklis, kurį bendrai sukonstravo „PSA“, „Renault“ ir „Volvo“. Numatant „Tagora“ konkurenciją su „PSA“ automobiliais, buvo mažai tikėtina, kad „Chrysler“ ims pirkti šiuos variklius.
Pardavimų prognozės
thumb|„Tagora SX“ buvo pagrindinis modelis leidžiamas su 2,6 l darbinio tūrio varikliu ir lietais diskais. „Chrysler Corporation“ patvirtino „C9“ projektą, numatydami 60 tūkst. automobilių pardavimą Europos rinkoje. Tai būtų sudarę apie 5 % automobilių rinkos. Ši prognozė buvo gana reali, nes „Chrysler“ jau turėjo 7 % rinkos. Pardavimai turėjo visiškai padengti gamybą, nes buvo apskaitomi atskirai, kaip nepriklausoma metinio biudžeto dalis.
„PSA“ perėmimas
Projektuojant „C9“, ant bankroto ribos atsidūrusi „Chrysler Corporation“ nusprendė parduoti savo europinį filialą. Jo pirkėju tapo koncernas „PSA“, kuris susikūrė 1976 m., susijungus „Peugeot“ ir „Citroën“. Sandoris įvyko 1978 m., kai „PSA“ už vieną dolerį perėmė „Chrysler Europe“ ir jos obligacijas. Susijungimas baigėsi 1979 m. sausio 1 d.
Vykstant permainoms, „C9“ projektas buvo baigiamojoje projektavimo stadijoje, tačiau „PSA“ jau buvo paleidusi verslo klasės automobilių liniją, nuo kurios riedėjo legendiniai „Citroën CX“, sunkiai parduodami „Peugeot 604“ ir nesenai sukurti „Peugeot 505“. Visgi „PSA“ nusprendė toliau plėtoti projektą, atlikus keletą reikšmingų pakeitimų, kurie leido naudoti savas detales. Dvigubas priekinės pakabos „Simca“ svirtis pakeitė šiuolaikiška „MacPherson“ pakaba, pasiskolinta iš „Peugeot 505“ ir „Peugeot 604“, o žymiai siauresnė, nei buvo, galinė ašis paimta iš „Peugeot 505“. Priekinė „C9“ dalis buvo paplatinta, tam, kad tilptų „PRV“ variklis, kurio naudojimas nekėlė jokių problemų po „PSA“ ir „Chrysler Europe“ susijungimo.
Pardavimai
Po visų „Chrysler Europe“ modelių pervadinimo į „Talbot“, „C9“ projektas buvo galutinai pavadintas „Talbot Tagora“. Pirmieji automobiliai iš buvusios „Simca“ gamyklos Puasi išriedėjo 1980 m. Tais pačiais metais „PSA“ pristatė naująjį modelį Paryžiaus automobilių parodoje. Po Maroke vykusios prezentacijos spaudai 1981 m. kovą, jau balandį šiais automobiliais pradėta prekiauti Prancūzijoje, o gegužę Jungtinėje Karalystėje. Britų reklaminiuose skyduose atsirado šūkis: „Naujasis „Talbot Tagora“. Prabangos ir kokybės derinys“.
„Tagora“ kainavo gana brangiai, panašiai tiek kiek „Peugeot 505“, „Citroën CX“, „Peugeot 604“, taip pat „Renault 20/30“ ir „Ford Granada“. Vokietijoje „Tagora“ kainavo 20–30 tūkst. markių. pradėjus gamybą, 1981 m. (įskaitant ir 1980 m. pagamintus automobilius), pardavimai siekė vos ketvirtadalį planuotųjų. 1982 ir 1983 m. pardavimai toliau reikšmingai mažėjo ir „PSA“ nutraukė „Tagora“ gamybą. Iki gamybos nutraukimo buvo pagaminta tik 20 tūkst. automobilių. Palyginimui, vien tik 1981 m. buvo pagaminta daugiau nei 116 tūkst. „Peugeot 505S“ ir 74 tūkst. „Citroën CXS“.
2010 m. gruodį, „Practical Classics“ pranešė, kad 99,09 % Jungtinėje Karalystėje parduotų „Tagora“ modelių jau nebeeksploatuojami dėl utilizacijos ar pardavimų į kitas valstybes.
Modeliai ir varikliai
thumb|200|„Talbot Tagora 2.6 SX“ interjeras Kaip ir daugelis to meto automobilių, „Tagora“ turėjo galinius varančiuosius ratus, bei priekyje sumontuotą variklį. Pirkėjams buvo siūlomi trys skirtingi varikliai ir 4 arba 5 pavarų mechaninės dėžės arba 3 pavarų automatinė dėžė skirta 4 cilindrų varikliui.
Buvo gaminami šie modeliai:
Baziniu varikliu buvo pasirinktas pasenusio „Chrysler 180“ 2,0 l variklis su padidinta stūmoklių eiga. Tokie varikliai buvo montuojami ir į „Matra Murena“. Jis nebuvo susijęs su amerikietišku „Chrysler K“ ir „PSA“ „Douvrin“ 2,2 l varikliais. Skirtingos komplektacijos automobiliai buvo žymimi GL ir GLS raidėmis. GL buvo vienintelis modelis su 4 pavarų mechanine pavarų dėže ir vairo stiprintuvu, skirtingai nei standartinis modelis. Šis automobilis buvo pirmasis modelis, kurio gamyba nutraukta 1983 m. „Peugeot“ sukurtas turbodyzelinis variklis visų pirma buvo skirtas „Peugeot 505“ ir „Peugeot 604“ automobiliams. „Tagora“ su šiuo varikliu buvo žymima DT raidėmis.
Modeliai su V6 varikliu buvo žymimi „2.6“ ir turėjo prabangų saloną, bet neturėjo automatinės pavarų dėžės. Į „Tagora“ montuojamas „PRV“ variklis skyrėsi nuo tuometinių „Peugeot“ variklių trijų kamerų „Weber“ karbiuratoriais vietoje kuro įpurškimo sistemos, dėl kurios nebuvimo mažėjo galia. Tačiau su šiuo varikliu „Tagora“ tapo galingiausiu prancūzišku to meto automobiliu. Iš viso buvo pagaminti tik 1083 Tagora V6 modeliai.
Padėtis rinkoje
thumb|„Tagora 2.2 GLS“ vaizdas iš galo. Techninės pusės atžvilgiu „Tagora“ neturėjo didelių trūkumų (nebent blogą salono ventiliaciją). Visgi 1979 m. energetinė krizė turėjo didelę įtaką Europos automobilių gamintojams – verslo klasės segmento automobilių pardavimai žymiai sumažėjo, todėl „Chrysler“ prognozės tapo nerealiomis. „Tagora“ buvo gaminama po mažai žinomu „Talbot“ ženklu ir tarp pirkėjų buvo abejotinos reputacijos, tuo tarpu rinkoje dominavo žinomos markės automobiliai, tokie kaip „Ford Granada“.
Dizainas
Britų žurnalas „What Car?“ rašė: „Tagora“ yra vangaus dizaino, todėl ji iškart diskvalifikuojama iš rinkos, kurioje charakteris ir statusas reiškia labai daug“. „Tagora“ dizainas buvo sutelktas į praktiškumą, kuris davė puikų matomumą per priekinį stiklą. Automobilis buvo gerokai platesnis ir aukštesnis nei konkurentų, todėl tokios proporcijos buvo nepatrauklios pirkėjams. Su „PSA“ sumontuotomis ašimis, pločio atžvilgiu, automobilis atrodė gremėzdiškas, ypač galinėje dalyje. Plastikinis prietaisų skydelis taip pat nesuteikė entuziazmo automobilių ekspertams ir potencialiems pirkėjams.
Pacauščyna
Pacauščyna – kaimas vakarų Baltarusijoje, 11 km į vakarus nuo Zietelos.
Storasis Pamūšio ąžuolas
Storasis Pamūšio ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, saugomas valstybės botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Pakruojo rajone Pašvitinio seniūnijoje, Pamūšio kaime. Pasiekiamas vykstant keliu ir pasukus pietvakariuose nuo Pamūšio į šiaurės rytus,  lauko keliuku link Sutkūnų, apie 0,65 km. miniatiūra|250px|left|Šalia Storojo ąžuolo auga daugiau senų medžių
Ąžuolo kaimynystėje abipus keliuko auga daugiau senų ąžuolų ir kitų medžių, aplinkui plyti atviri dirbami laukai. Medis nepažymėtas, nėra informacinių nuorodų. Jo kamienas suskilęs, vidus išpuvęs. Ant jo auga įvairūs grybai, kerpės. Medis dar pakankamai gyvybingas.
Paskelbtas valstybės saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165.
Heroes (David Bowie albumas)
"Heroes" – britų atlikėjo David Bowie 12-asis studijinis albumas, išleistas 1977 m. spalio 14 d. kompanijos „RCA Records“. Tai antrasis Bowie Berlyno trilogijos albumas, įrašytas su Brian Eno bei Tony Visconti. „"Heroes"“ tęsia atlikėjo ambientinės ir elektroninės muzikos eksperimentus, muzika turi panašumų su „Low“, išleistu dar tų pačių metų pradžioje. Albumą įrašinėjant prisideda ir „King Crimson“ roko grupės gitaristas Robert Fripp. Iš visų trijų Berlyno trilogijos albumų, tai buvo vienintelis, kuris buvo įrašytas vien tik Vakarų Berlyne.
Dainų sąrašas
Visas parašė David Bowie, išskyrus kur pažymėta.
Grumbkaukaičių domenų valsčius
Grumbkaukaičių valsčius, Grumbkaukaičių domenų valsčius (, pagal seną rašybą – Domainenamt Grumbkowkeiten; Tarybų Lietuvos enciklopedijoje minimas Dženguolių valsčius ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Rytų Prūsijoje, dabartinio Karaliaučiaus krašto rytinėje dalyje.
Istorija
XIX a. pradžioje po Šteino ir Hardenbergo reformų panaikintas.
Šylavičai
Šylavičais vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:
Stalėriškis
Stalėriškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Debeikių.
Lietuvos futbolo varžybos 1986 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1986 m.
Treaty United (moterys)
Istorija
Klubas įkurtas 2020 m. Vyrų komanda dalyvavo šalies futbolo pirmenybėse.
Lietuvos futbolo varžybos 1986 m.
Aukščiausioji lyga
Pažanga Vilnius pasitraukė iš varžybų po 19 turų.
Treaty United (moterys)
Istorija
Likvidavus Limerick FC, kilo mintis apie naują komandą Limerike. Iš pradžių ji turėjo būti vadinama Limerick United, bet buvo priversta pakeisti pavadinimą, nes Limerick FC atstovai grasinosi imtis teisinių veiksmų, nes jie turėjo tokį pavadinimą. Naujasis klubas pavadintas Treaty United FC. Moterų komanda buvo pasirengusi patekti į 2020 m. moterų nacionalinės lygą, o vyrų – į 2020 m. Airijos lygos pirmąjį divizioną, tačiau vyrų komanda 2020 m. sezone į pirmą divizioną nepateko.
Lietuvos futbolo varžybos 1986 m.
I lyga
Teisę žaisti aukščiausiojoje lygoje kitame sezone iškovojo Statybininkas Šiauliai, Atletas Kaunas, Poringė Alytus ir Tauras Tauragė.
Treaty United (moterys)
Treaty United WFC
Moterų komanda dalyvavo aukščiausioje šalies lygoje. Buvo pasiruošusios 2020 m. sezonui, tačiau dėl COVID-19 pandemijos turėjo laukti rugpjūčio mėnesio. Savo sezoną pradėjo 2020 m. rugpjūčio 8 d. prieš čempionių titulą ginančią Peamount United ir pralaimėjo rezultatu 0:5. Dėl pandemijos pakito čempionato formatas: po aštuonių turų lyga buvo skeliama pusiau. Į silpnųjų grupę patekusi ekipa galutinėje komandų rikiuotėje liko aštunta iš devynių dalyvių.
2021 m. čempionatas vyko pandemijos sąlygomis, o komados žaidė po 24 susitikimus. Iškovojusios vos dvi pergales liko paskutinėje (devintoje) vietoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidė „Markets Field“ stadione.
Lipčiaus medus
Lipčiaus medus yra neįprastas tuo, kad jį renka ne naminės bitės, o bitės, lipčių surenkančios iš Viduržemio jūros regione gyvenančių skydamarinių vabzdžių, aptinkamų pušies sakuose. Šie vabzdžiai gyvena uolinėse, alepinėse, juodosiose, paprastosiose ir italinėse pušyse.
Lipčiaus medus yra gaminamas rytų Viduržemio jūros regione, miškuose, kuriuose gausu uolinių pušų. Turkija pagamina 92 % pasaulio lipčiaus medaus. Turkijos Muhlos provincijoje pagaminama 80 % Turkijos lipčiaus medaus produkcijos.
Šylavičų valsčius
Šylavičų valsčius yra buvęs Gardino gubernijoje:
Lietuvos futbolo varžybos 1985 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1985 m.
Aukščiausioji lyga
Jaunių rinktinė pasitraukė iš varžybų sužaidusi 18 rungtynių, tačiau įskaityti šios komandos tik pirmojo rato rezultatai.
I lyga
Teisę žaisti aukščiausiojoje lygoje kitame sezone iškovojo Aušra Vilnius ir Kooperatininkas Plungė.
Leskaminio valsčius
Antakminų valsčius (arba Leskaminio valsčius; ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Karaliaučiaus krašte.
Istorija
Įkurtas 1722 m. Panaikintas XIX a.
Tarso Vunas
Tarso Vunas  – ugnikalnis Čado šiaurėje, Tibesčio kalnyno vakaruose. Tai stratovulkanas, iškylantis į 3100 m aukštį. Jį sudaro 14 x 18 km apimties kaldera, o ignimbrito požymių yra 15–35 km spinduliu aplink ją. Tarso Vunas yra įsikūręs ant prekambrinių skalūnų pagrindo. Nuo kalderos pakraštyje esančių ertmių aplink išsidriekę gan jauni lavos srautai. 5 km į vakarus nuo Tarso Vuno kalderos krašto yra Soboromo solfatarų laukas. Ten veikia fumarolės, kunkuliuoja verdančio vandens ir purvo balos (dėl medicininių savybių lankomos Tibesčio gyventojų).
Foundational Model of Anatomy
Pagrindinis anatomijos modelis (angl. Foundational Model of Anatomy Ontology, FMA) – suskaitmenintas biomedicininis duomenynas, skirtas fenotipinei informacijai apie žmogaus anatomiją klasifikuoti. FMA žmogaus kūno dalis žymi atitinkamais kodais, kurie naudojami ir kompiuterinėse sistemose. FMA kuria ir prižiūri Vašingtono universiteto Struktūrinės informatikos grupė. FMA ontologija apima apie 75 000 klasių bei 120 000 terminų.
Kipro futbolo varžybos 2016–2017 m.
Kipro futbolo varžybos 2016–2017 m.
Reguliarusis sezonas
Pastaba. AEZ Zakakiou turėjo šešių taškų nuobaudą dėl lažybininkų veiklos.
Silpnųjų grupė
Pastaba. Ermis Aradippou turėjo šešių taškų nuobaudą dėl lažybininkų veiklos.
Finalo rungtynės
--
---
Stalgas
Stalgas – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Stalgėnų.
Stefanas Nemaničius
Stefanas Nemaničius, Steponas II Pervovenčanas, Stẽponas Pirmàsis Karūnúotasis (apie 1165–1228 m. rugsėjo 24 d.) – Serbijos didysis kunigaikštis (županas) nuo 1196 m., Serbijos karalius nuo 1217 m. iki savo mirties 1228 m. Dėl Serbijos didžiosios kunigaikštystės statuso pakėlimo į karalystę ir pagalbos broliui šv. Savai steigiant Serbijos stačiatikių bažnyčią laikomas vienu svarbiausių Nemaničių dinastijos atstovų.
Biografija
Stefanas Nemaničius buvo antrasis didžiojo kunigaikščio Stefano Nemanjos ir Anastasijos sūnus. Jo vyresnysis brolis ir sosto paveldėtojas Vukanas valdė Zetą ir aplinkines provincijas, o jaunesnysis brolis Rastko (vėliau žinomas kaip šventasis Sava) valdė Humą.
Bizantijos imperija Raškos kunigaikščius laikė priklausomais nuo imperijos, Stefanas Nemanja bandė įtvirtinti savo savarankišką statusą. Tai kėlė konfliktus ir įtampas serbų santykiuose su Bizantija. 1191 m. bizantiečiai įsiveržė į Serbiją ir siaubė Pietų Moravos pakrantes. Nemanja turėjo taktinį pranašumą ir savo ruožtu puolė bizantiečius. Priešininkai nusprendė sudaryti taikos sutartį. Šia imperatoriaus Izaoko II Angelo ir Stefano Nemanjos sutartimi taip pat buvo patvirtintos S. Nemanjos sūnaus Stefano vedybos su Izaoko II anūke Eudokija Angelina. Stefanas Nemaničius gavo sebastokratoriaus titulą.
Nors Vukanas buvo Nemanjos vyriausiasis sūnus, Nemanja buvo linkęs Serbijos soste matyti Stefaną II, nes jis buvo vedęs Bizantijos princesę Eudokiją. Panašu, kad Vukanas į tokį paveldėjimo eilės pakeitimą reagavo pasiskelbdamas „Duklios karaliumi“. Nors ir naudodamas „suverenaus“ monarcho titulą, Vukanas išliko pavaldus tėvui. 1196 m. kovo 25 d. Stefanas Nemanja Rase sušaukė tarybą, kur oficialiai atsisakė sosto savo antrojo sūnaus Stefano naudai, šiam perleisdamas visas savo valdas. Toks sprendimas neatitiko tradicinės pirmagimystės teisės, pagal kurią sostą turėjo paveldėti Vukanas, dėl to Vukanas sprendimą sutiko nepalankiai. S. Nemanja Šv. Petro ir Povilo cerkvėje priėmė vienuolio įžadus ir vienuolišką Simeono vardą. Jis pasitraukė į savo Studenicos vienuolyną, o žmona Anastasija – į Dievo Motinos vienuolyną Kuršumlijoje. Po daugybės Savos (tokį vardą pasirinko vienuoliu tapęs S. Nemanjos sūnus Rastko) kvietimų Simeonas iškeliavo į Atono kalną ir 1197 m. prisijungė prie Savos Vatopedi vienuolyne. 1199 m. jiedu atstatė Bizantijos imperatoriaus serbams atiduotą sugriuvusį Rytų stačiatikių vienuolyną Hilandare, kuris netrukus tapo Serbijos dvasinės kultūros centru. Simeonas mirė 1199 m. vasario 13 d.
Kol buvo gyvas Nemanja, Vukanas nesipriešino Stefano Nemaničiaus valdžiai, bet, kai tik Nemanja mirė, jis ėmė rengti sąmokslą prieš Stefaną Nemaničių, siekdamas pats tapti valdovu. Jam paramą suteikė Vengrijos karalius Emerikas (1196–1204 m.), kuris tuo metu kovojo su Antrąja Bulgarijos imperija ir ieškojo sąjungininkų. Su vengrų kariuomenės pagalba 1202 m. Vukanui pavyko nuversti Stefaną, kuris pabėgo į Bulgariją. Vukanas faktiškai tapo Vengrijos vasalu, Vengrijos karalius į savo titulą įtraukė ir Serbiją. Stefanas paramos ieškojo pas Vengrijos priešus, tiek laikinus kaip Bosnijos banas, tiek nuolatinius, tokius kaip Bulgarijos caras Kalojanas. Bulgarijos caras mainais už kai kurias rytines Serbijos teritorijas Stefanui suteikė kumanų kariuomenę. Su jos pagalba Stefanas sostą atgavo. Pilietinis karas tęsėsi, kol Stefano ir Vukano brolis Rastko, grįžęs iš Hilandaro vienuolyno su tėvo palaikais, apie 1204 ar 1205 m. juos sutaikė. Vukanas gavo valdyti Duklią, o Stefanas – visą Serbiją.
Stefanas Nemaničius tęsė tėvo politiką siekti Serbijos nepriklausomybės. Situacija aplink Serbiją tuo metu buvo gerokai pasikeitusi. Ketvirtojo kryžiaus žygio metu kryžiuočiai užėmė Konstantinopolį ir ten 1204 m. įkūrė Lotynų imperiją, Bizantijos imperija laikinai nustojo egzistuoti. Bulgarijos caras Kolojanas, kuris iš pradžių dalyvavo kryžiaus žygyje, nusprendė iš jo pasitraukti ir sukėlė kryžiuočiams daug rūpesčių, tačiau 1207 m. žuvo mūšyje prie Salonikų. Pasinaudojęs proga Stefanas Nemaničius puolė Bulgarijos valdas, užėmė Vranjeną, Pologą, Prizreną ir, svarbiausia, Nišą, kuris buvo strateginėje vietoje, prekybiniame kelyje iš Centrinės Europos į Konstantinopolį.
Visi šie įvykiai lėmė tai, kad vietoje galingos Bizantijos imperijos susikūrė kelios konkuruojančios dėl jos palikimo valstybės, o Bulgarija taip pat labai susilpnėjo. Tuo pačiu gerokai išaugo Vakarų, ypač Venecijos, vaidmuo regione. Dėl to buvęs Rytų valdovų protežė paramos ėmė ieškoti Venecijoje ir pas popiežių. Su Venecija ryšiai sustiprinti per vedybas. Stefano Nemaničiaus santykiai su pirmąja žmona Eudokija buvo komplikuoti. Pasak Bizantijos istoriko Niketo Choniato jie išsiskyrė apkaltinę vienas kitą neištikimybe po to, kai jau buvo susilaukę trijų vaikų. 1207 m. antrąja jo žmona tapo Ana Dandolo, Venecijos dožo Enrico Dandolo anūkė, su ja Stefanas Nemaničius susilaukė sūnaus ir dukters. Stefano Nemaničiaus pastangos suartėti popiežiaus buvo priimtos palankiai. 1217 m. popiežius Honorijus III jį karūnavo "Serbijos, Dalmatijos ir Bosnijos karaliumi".
František Kupka
Františekas Kupka (, 1871 m. rugsėjo 23 d., Opočnas – 1957 m. birželio 24 d., Piuto) – XX a. čekų tapytojas, vienas šiuolaikinio abstrakčiojo meno pionierių. Jo kūryba siejama su kubizmo, orfizmo srovėmis.
Stefanas Nemaničius
Biografija
Po karalystės paskelbimo buvo įvykdyta bažnyčios reforma. Bizantiškoje tradicijoje šalies nepriklausomybė buvo siejama ir su atskira autokefaline bažnyčia. Tuo metu Serbija priklausė stačiatikiškai Ohrido arkivyskupystei, kurios arkivyskupas siekė išlaikyti serbiškasias diocezijas savo priklausomybėje. Palankias sąlygas diplomatiniams manevrams sudarė tai, kad Bizantijos imperijos vietoje susikūrė kelios konkuruojančios dėl Bizantijos palikimo valstybės. Lotynų imperiją valdė Henrikas I Flandrietis, Teodoras Komninas Duka įkūrė savo Epyro despotiją, o Teodoras I Laskaris valdė Nikėjos imperiją. Pastarąjį palaikė Bizantijos kilmingieji ir Konstantinopolio patriarchatas. Stefanas Nemaničius ėmė derėtis su Teodoru I Laskariu ir Konstantinopolio patriarchatu, iš kurių gavo Serbijos stačiatikių bažnyčios autokefalijos pripažinimą, mainais nutraukdamas ryšius su popiežiumi. 1219 m. Žičoje buvo įkurta atskira Serbijos arkivyskupija, kurios arkivyskupu tapo Stefano Nemaničiaus brolis, nuo to laiko žinomas kaip šv. Sava. 1221 m. šv. Sava jį dar kartą vainikavo pagal Bizantijos ritualą.
František Kupka
Biografija
Františekas Kupka gimė 1871 m. rugsėjo 23 d. Opočno miestelyje Bohemijoje. 1889 − 1892 m. jis studijavo Prahos dailės akademijoje, tapė istorinius ir patriotiškus paveikslus. 1892 m. įstojo mokytis į Vienos vaizduojamojo meno akademiją, kur susidomėjo simbolistiniais ir alegoriniais siužetais. 1894 m. eksponavo Vienoje, susidomėjo teosofinėmis ir Rytų filosofijos mintimis. 1896 m. pavasarį F. Kupka buvo Paryžiuje, trumpai mokėsi Žiuljano akademijoje ir po to − Aukštojoje dailės mokykloje pas Jean-Pierre Laurens.
Stefanas Nemaničius
Biografija
Prieš mirtį Stefanas tapo vienuoliu. Serbų stačiatikių bažnyčia laiko jį šventuoju. Paveldėtoju tapo sūnus iš pirmosios santuokos – Stefanas Radoslavas.
Didieji Šylavičai
Didíeji Šýlavičai – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 7 km į pietryčius nuo Slanimo.
Stefanas Nemaničius
Biografija
Stefanas Nemaničius buvo vienas pirmųjų serbų hagiografų, apie 1216 m. parašė "Simeono gyvenimą" apie savo tėvą Stefaną Nemanją.
Kurtinėlis
left|120px
František Kupka
Biografija
F. Kupka Paryžiuje dirbo knygų ir atviručių iliustratoriumi, pagarsėjo savo satyriniais piešiniais laikraščiuose ir žurnaluose. 1906 m. apsigyveno Paryžiaus Piuto priemiestyje, jo kūriniai pirmą kartą eksponuoti Rudens salone. 1909 m. F. Kupkai padarė didelį įspūdį futuristų manifestas, publikuotas „Le Figaro“. 1908-11 m. F. Kupka eksperimentavo su fovizmo ir puantilizmo technikomis. Apie 1910-11 m. F. Kupkos kūryba darėsi vis abstraktesne, įtakota judėjimo, spalvų ir ryšių tarp muzikos ir dailės teorijų. 1911 m. jis lankė d'Or sekcijos susitikimus. 1912 m. eksponavo Nepriklausomųjų parodoje, kubistų kambaryje.
Didieji Šylavičai
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Slanimo apskrities Šylavičų valsčiaus centras.
František Kupka
Biografija
1913 m. F. Kupka parašė savo teorinį veikalą apie dailę „Plastiniai menai“, kuris buvo išleistas 1923 m. Prahoje. 1921 m. įvyko pirmoji jo personalinė paroda Paryžiuje, Povolozky galerijoje. 1922 m. jam suteiktas profesoriaus postas Prahos dailės akademijoje. 1931 m. F. Kupka buvo vienas Abstraction-Création grupės steigėjų kartu su Jean Arp, Albert Gleizes, Theo van Doesburg ir kt. 1936 m. jo kūriniai buvo įtraukti į kubizmo ir abstraktaus meno parodą Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje JAV ir, kartu su Alfons Mucha kūriniais, eksponuoti Žė de Pom galerijoje Paryžiuje. F. Kupkos retrospektyvinė paroda įvyko 1946 m. S.V.U. Mánes galerijoje Prahoje. Tais pačiais metais jis pradėjo eksponuoti abstraktaus meno dailininkų grupės Réalités Nouvelles parodose Paryžiuje ir darė tai nuolat iki mirties. Františekas Kupka mirė 1957 m. birželio 24 d. Piuto. Palaidotas Per Lašezo kapinių kolumbariume Paryžiuje. Po mirties 1958 m. dailininkas pagerbtas retrospektyvine paroda Paryžiaus Nacionaliniame šiuolaikinio meno muziejuje.
Kurtinėlis
Kurtinėlis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3,5 km į pietus nuo Linkmenų, Palabažio miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,14 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 155,7 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Kiaunos intako Labažės baseinui.
Onuškio valsčius
Onuškio valsčius (arba Oniškio valsčius, Onuškės valsčius,, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Onuškis. Valsčiaus teritorija yra Dzūkų aukštumoje.
Istorija
Įkurtas 1861 m. Vilniaus gubernijoje, jam priklausė 4 parapijos – Onuškio, Dusmenų, Žilinų ir Vytautuvos. 1920 m. Lietuvoje buvo įsteigtos miško urėdijos ir Onuškio valsčiau miškai atiteko Daugų miškų urėdijai. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Daugų rajonui (8 apylinkės) ir Trakų rajonui (3 apylinkės).
Gyvenvietės
1923 m. surašytos gyvenvietės:
Lietuvos salės futbolo varžybos 2022–2023 m.
2022–2023 m. Lietuvos salės futbolo varžybos buvo pradėtos rengti rugpjūčio mėnesį. Lietuvoje salės futbolo, arba futsalo, veiklą organizuoja Lietuvos salės ir paplūdimio futbolo asociacija bei LFF. Asociacijos prezidento pareigas nuo 2003 m. ėjo Vidmantas Butkevičius. 2023 m. birželio 29 d. V.Butkevičius pateikė prašymą atsistatydinti. Liepos 25 d. vyks naujojo prezidento rinkimai. Asociacijos direktorius - Vytenis Kazlauskas.
Šiame sezone pirmąkart imtasi organizuoti Lietuvos jaunimo futsal čempionatą. Numatytos penkios amžiaus grupės: U17, U15, U13, U11 ir U-9.
Futsal A lyga
Praėjusio sezono finaliniame I lygos turnyre sportiniu principu vietą A lygoje iškovojo Vilkaviškio „Bruklinas“. Prieš pat sezono pradžią iš pirmenybių pasitraukė Alytaus DFK Dainava. Jos vietą užėmė FK Širvintos-VGTU Vilkai.
Komandos reguliariajame sezone komandos sužais tarpusavyje du ratus – namuose ir išvykoje. Aštuonios stipriausios komandos pateks į atkrintamąsias varžybas, kurių ketvirtfinalyje ir pusfinalyje bus kovojame iki dviejų pergalių, finale – iki trijų pergalių. Varžybos prasidėjo 2022 m. spalio 1 d. ir baigsis 2023 m. balandžio mėn.
Nuo sekančio sezono planuojama įvesti naujas Lietuvos salės futbolo A lygos klubų licencijavimo taisykles, reglamentuojančias būtinus komandos personalo, infrastruktūros, teisinius, finansinius ir sportinius kriterijus. Dalis šių taisyklių į nuostatus jau buvo įtrauktos į šį sezoną.
Atkrintamasis etapas
Runtynėms pasibaigus lygiosiomis žaidžiami pratęsimai ir, o prireikus, baudinių serijos. Žaidžiama iki dviejų pergalių, o finale – iki trijų.
Ketvirtfinaliai
Pusfinaliai
„Mažasis finalas dėl 3-osios vietos“
Finalas
Nuoroda į turnyro lentelę
Subačiaus geležinkelio stotis
Subačiaus geležinkelio stotis – geležinkelio stotis, įsikūrusi Kupiškio rajone, Subačiaus mieste, Radviliškio–Daugpilio geležinkelio linijoje. Subačiaus stotis yra tarp Bygailių GS (6 km į vakarus) ir Radžiūnų (10 km į rytus). Šalia, per kelyną įrengta geležinkelio pervaža rajoniniame kelyje (Biržų gatvėje). Į stotį atvyksta keleiviniai ir krovininiai traukiniai.
Lietuvos salės futbolo varžybos 2022–2023 m.
Futsal I lyga bei apskričių lygos
Šiame sezone I lygos lygmens salės futbolo pirmenybės vyko 9 iš 10 apskričių. LSPFA I lygos statusą turėjo tik KAFF ir PAFF lygos. Norint įgyti šį statusą, vienas iš reikalavimų buvo tai kad turnyras turi būti administruojamos LFF Comet sistemoje.
Subačiaus geležinkelio stotis
Subačiaus stotyje aptarnaujami krovinių savininkai: vykdoma vagonų siuntų priėmimas ir išdavimas, riedmenų manevravimas, krovinių saugojimas, juos laikant vagonuose, stoties keliuose. Yra 500 m² atvira sandėliavimo aikštelė paketuotiems ir vienetiniams kroviniams.
Istorija
miniatiūra|left|Vienas iš geležinkeliečių namų
Anksčiau Subačiaus gyvenvietė vadinta Subačiaus geležinkelio stotimi. Naujasis Subačius pradėjo kurtis prieš I pasaulinį karą Dvariškių kaimo ūkininkų žemėje, kur 1873 m. buvo nutiesta Radviliškio–Kalkūnų geležinkelio linija. Šiaurinėje geležinkelio pusėje stovėjo užvažiuojamieji namai, kur savo arklius su vežimais palikdavo į Panevėžį, Kauną ar Vilnių traukiniu važiuodavę gretimų apylinkių gyventojai.
Lietuvos salės futbolo varžybos 2022–2023 m.
Vilniaus apskritis
Registracija į VRFS Futsal I lygos pirmenybes vyko iki 2022 m. spalio 31 dienos. Sezonas prasidėjo 2022 m. lapkričio 14 d., pabaiga numatoma 2023 m. kovo mėn.
Subačiaus geležinkelio stotis
Istorija
1949 m. Subačiuje veikė perdavimo stotis, kurios medinis barakas buvo skirtas besikeičiančioms darbuotojų brigadoms laikinai apsistoti. Medinė keleivių laukimo stotis buvo visiškai sudegusi. 1953 m., ilgamečio stoties viršininko Algirdo Mateikos žiniomis, buvo pastatytas naujas geležinkelio stoties pastatas ir poilsio namai geležinkeliečiams, kurių čia buvo apie šimtą. Tuo metu jau veikė ir traukinių depas, kur keisdavosi lokomotyvų mašinistai. Geležinkeliečiams buvo pastatyti trys gyvenamieji namai. Viename iš jų buvo viršininko butas, be to, tame pačiame dviejų galų pastate 1944–1953 m. buvo įsikūrusi ir traukinių stotis. 1961 m. buvo uždarytas depas. Kurį laiką čia buvo saugomi seni traukiniai, šilumvežiai, vėliau pastatai apleisti.
Lietuvos salės futbolo varžybos 2022–2023 m.
Vilniaus apskritis
Po praėjusio sezono pabaigos pasitraukė Kaišiadorys-Baltai, SK Nemenčinė-Hegvita ir FK Rudamina.
Kauno apskritis
Kauno apskritis buvo pirmoji, paskelbusi apie registraciją į rengiamas KAFF Futsal I lygos varžybas rugpjūčio 9 d. Registracija vyko iki spalio 14 d. Pirmenybių pradžia – lapkričio 25 d., pabaiga – kovo 3 d.
Subačiaus geležinkelio stotis
Istorija
2000 m. Subačiaus geležinkelio pervažoje įrengta pirmoji Lietuvoje vaizdo kamera, fiksuojanti automobilių eismo saugumą. XXI a. modernizuojant geležinkelį, mažėjo darbuotojų poreikis. 2012 m. duomenimis, Subačiaus geležinkelio stotyje dirbo apie 15 žmonių.
Lietuvos salės futbolo varžybos 2022–2023 m.
Kauno apskritis
Pernai Kauno AFF pirmenybės neįvyko dėl komandų stokos. Dvi Kauno AFF komandos - Vilkija bei Nadruvis dalyvavo Jurbarko atvirame futsal turnyre.
Taip pat, Kauno apskrityje vyko Prienų miesto salės futbolo čempionatas. Turnyras prasidėjo 2022 m. gruodžio mėn. ir baigėsi vasario 12 d.
Klaipėdos apskritis
Tradiciškai, prieš sezono pradžią, spalio-lapkričio mėn. vyko Klaipėdos miesto salės futbolo Taurės varžybos. „Didžiosios taurės“ laimėtojais tapo FK Nautica Klaipėda, „Mažosios taurės“ – FK Klaipėda City.
I lygos varžybos šiemet vyko viename divizione. Pirmąjame etape varžybos vyko Šveicariškos sistemos pagrindu - komandos sužaidė po 9 runtynes, rungtynės buvo parinktos burtų būdu. Antrasis etapas vyko atkrintamuoju principu. Varžybų pradžia – lapkričio 23 d.
Šiemet nedalyvauja šie pernai metų dalyviai: FK SMK, FK Baltija, KFA-FC Neptūnas.
Šiaulių apskritis
Registracija į LFF futsal I lygos Šiaulių apskrities pirmenybes „Toyota" taurei laimėti prasidėjo spalio pabaigoje. Pirmenybių pradžia – lapkričio 26 d. Pirmenybės vyko dviejuose horizantaliuose pogrupiuose, po jų kova vyko atkrintamuoju principu. Finalas vyko vasario 11 d.
Panevėžio apskritis
Registracija į LFF I lygos Futsal PAFF pirmenybes vyko iki 2022 m. lapkričio 13 d. Pirmenybės prasidėjo sausio 6 d.
Telšių apskritis
Pirmenybės prasidėjo lapkričio 12 d, baigėsi vasario 5 d. Turnyras vyko 1,5 rato principu.
Utenos apskritis
Registracija į UAFF salės futbolo pirmenybes vyko iki lapkričio 15 d., pirmenybės prasidėjo gruodžio 17 d., baigėsi kovo 11 d.
Marijampolės apskritis
Pirmenybės prasidėjo gruodžio 11 d. ir baigėsi kovo 3 d.
Tauragės apskritis
Tauragės apskrityje buvo planuojamos 2023 m. Jurbarko rajono salės futbolo pirmenybės, dalyvių susitikimas vyko 2023 m. sausio 6 d. Tolimesnės informacijos nebuvo, pirmenybės nevyko.
Alytaus apskritis
Pirmenybės baigėsi sausio 9 d.
Finalinis I lygos turnyras
Šiame sezone LSPFA privertė vykdyti reikalavimą kad tik LSPFA pirmųjų lygų nugalėtojai turi teisę dalyvauti finaliniame turnyre. Tokiu būdu finaliniame turnyre dalyvavo tik KAFF ir PAFF I lygų nugalėtojai.
Turnyras vyko kovo 12 d., tačiau tuo metu PAFF I lygos pirmenybės dar tebevyko. PAFF delegavo tuo metu pirmaujančią FK Dembava, su sąlyga kad jei pasibaigus PAFF pirmenybėms FK Dembava nelaimėtų pirmosios vietos, FK Dembava prarastų galimybę kilti į A lygą. FK Dembava laimėjo finalinį turnyrą, tačiau nelaimėjo PAFF pirmenybių, ir tokiu būdu neteko galimybės kilti į A lygą.
LFF futsal supertaurė
2022 m. pirmą kartą įvyko rungtynės dėl LFF futsal Supertaurės, kuriose susitiko praėjusio sezono šalies čempionas bei taurės laimėtojas. Rungtynės vyko rugsėjo 25 d. Širvintose.
Moterų salės futbolo čempionatas
2022 m. gruodžio 15 d. Lietuvos moterų futbolo asociacija (LMFA) išplatino kvietimą registruotis į Lietuvos moterų salės futbolo čempionatą. Registracija vyko iki gruodžio 21 d. Čempionatas vyko 2023 m. sausio 15 d. – kovo mėn.
Vyrų rinktinė
2023 m. vasario mėn. vyrų salės futbolo rinkinės trenerių tapo kroatas Mićo Martić.
2023 m. gegužės mėn. (LSPFA) ir M.Martić įvairiuose Lietuvos miestuose vykdė atviras atrankas į Lietuvos vyrų futsal ir futsal U-19 vaikinų rinktines.
Rugsėjo mėn. planuojama bendra vyrų ir jaunimo rinktinių stovykla.
2024 m. FIFA pasaulio futsal čempionato atranka
Lietuvos vyrų futsal rinktinė praėjo FIFA futsal pasaulio čempionato preliminarios atrankos etapą, kurio varžybos vyko 2022 m. balandžio 4–8 dienomis.
Pagrindinio atrankos etapo burtai buvo ištraukti 2022 m. liepos 6 dieną, Lietuva pateko į 4-ą grupę su Baltarusija ir čempionais Portugalija. Šiame etape viso dalyvavo 36 komandos (24 pagal reitingus stipriausios Europos rinktinės, bei 12 rinktinių, praėjusių preliminarios atrankos etapą). Dalyvai buvo paskirstyti į 12 grupių po 3 komandas, jos tarpusavyje sužaidė po du kartus – namuose ir išvykoje. Šis etapas buvo sužaistas iki 2023 m. kovo 8 d. Į sekantį, elitinį etapą, patenka 20 rinktinių. Iškart patenka visų 12 grupių nugalėtojai bei keturios geriausios ekipos, užėmusios antrąsias vietas. Likusios 8 antrąsias vietas užėmusios komandos kovoja tarpusavyje dėl paskutinių 4 vietų. LFF protestavo FIFA, kad Baltarusija, taip pat kaip ir Rusija, turi būti pašalinta iš tarptautinių varžybų dėl dalyvavimo Rusijos invazijoje į Ukrainą. FIFA atsakas buvo kad varžybos turi įvykti, tačiau neutralioje aikštėjė – Armėnijoje. Lietuva pralaimėjo Portugalijai 0:6 ir 0:2, bei sužaidė 2:1 ir 2:2 su Baltarusija. Užėmė antrąją vietą grupėje, bet rezultatas nebuvo geriausias tarp keturių antrąsias vietas užėmusių komandų, todėl Lietuvos rinktinė žais atkrintamąsias rungtynes.
Pagrindinio atrankos etapo atkrintamųjų rungtynių burtai buvo traukiami kovo 10 d., Lietuvos varžovais tapo Čekija. Rungtynės vyko balandžio 14 d., atsąkomosios – 18 d. Lietuvos rinktinė pralaimėjo 2:5 ir 1:2, ir į tolimesnį etapą nepateko.
2026 m. UEFA Europos futsal čempionatas
Lietuvos futbolo federacija pateikė paraišką 2026-aisiais Lietuvoje surengti UEFA Europos futsal čempionato finalinį turnyrą. Be Lietuvos, prašymus taip jau yra pateikę Belgija, Suomija, Prancūzija bei Latvija. UEFA sprendimą priims 2023-ųjų gruodį.
Vaikinų U-19 rinktinė
2022 m. pradžioje buvo nutarta suformuoti naują U-19 Lietuvos futsal jaunimo rinktinę, kuri dalyvaus sekančiame atrankos turnyre į Europos U-19 futsal čempionatą. Per sekančius kelis mėnesius vyko regioninės žaidėjų paieškos apskričių futbolo federacijose bei futbolo akademijose. Vyko trys atrankos turai skirtingose Lietuvos regionuose, jų pagrindu 80 jaunuolių buvo atrinkti į kandidatų sąrašą, iš kurių 20 geriausiai pasirodžiusių rugpjūčio pradžioje buvo pakviesti į treniruočių stovyklą Kaune, kurios pagrindu buvo suformuota rinktinė, sudaryta iš 14 jaunuolių. Rinktinei vadovauja Edvinas Alimkinas, jo asistentas − Arsenijus Buinickis.
Burtai į UEFA U-19 futsal čempionato atranką buvo ištraukti 2022 m. lapkričio 3 dieną. Lietuvos U-19 užėmė 31 vietą UEFA U-19 rinktinių koeficientų lentelėje. Lietuvos U-19 varžovais A grupėje tapo Anglijos, Estijos ir Maltos U-19 rinktinės. A grupės preliminarinis atrankos turnyras vyko 2023 m. sausio 17–22 dienomis Druskininkuose, Lietuvos U-19 rinktinė užėmė 3-ąją vietą ir į tolimesnį etapą nepateko. Viso atrankoje dalyvavo 36 šalių U-19 rinktinės.
2023 m. gegužės pabaigoje LSPFA įvairiuose miestuose vykdė atviras atrankas į Lietuvos vyrų futsal ir futsal U-19 vaikinų rinktines. Birželio 16-18 d. vyko treniruočių stovykla Kaune, į ją buvo pakviesti:
Rugsėjo mėn. planuojama bendra vyrų ir jaunimo rinktinių stovykla.
UEFA Futsal čempionų lyga
Kauno Žalgiris pradės 2022–2023 m. UEFA Futsal čempionų lygos varžybas nuo pagrindinio etapo.
Šios grupės pagrindinio etapo varžybos vyko 2022 m. spalio 25-30 dienomis Prienų arenoje. Kauno Žalgiris žaidė 7 grupėje kartu su Feldi Eboli (Città di Eboli,Italija), FC Petrow (Jelgava, Latvija) ir Kampuksen Dynamo (Jyväskylä, Suomija), užėmė antrąją vietą ir į tolimesnį etapą nepateko.
Aorungos krateris
thumb|250px|Kraterio palydovinė nuotrauka
Anagennisi Karditsa FC
„Anagennisi Karditsa FC“ – Graikijos futbolo klubas iš Kardicos.
Istorija
Klubas įkurtas 1904 m. tai yra vienas iš seniausių iki šiol veikiančių klubų šalyje.
2022–2023 m. rungtyniavo Antrojoje Superlygoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Kardicos miesto stadione (Dimotiko Stadio Karditsas).
Spalvinė gama
Juoda ir geltona.