cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skarboras (Tobagas)
Istorija
Miestas įkurtas XVIII a., pastačius fortą. Pavadintas pagal Skarboro miestą Anglijoje. 1769 m. tapo Tobago sostine. Prancūzų valdymo laikais vadintas Port Lui ( – „Liudviko uostas“).
Paryžius (Jonava)
Etimologija
miniatiūra|250px|left|Pakelės užeiga
Manoma, kad pavadinimas turi perkeltinę vietovardžio reikšmę, kurią sugalvojo vietos dvarininkai, keliaudami po Europos šalis.
Polkovas (Mazovijos vaivadija)
Polkovas  – kaimas Lenkijos rytuose, Stočeko valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Sankcija
Sankcija (pr. sanction; iš, grasinimas nubausti; sancire, vertinti, negrąžinamai įtvirtinti, grasinti bausme) – socialinėje sistemoje integruotas poveikis, nukreiptas į sistemos, jos posistemių, elementų aktyvumą, sąveiką, kurio paskirtis yra (ne)tiesiogiai skatinti, remti arba slopinti jų veikimą (ar neveiklumą).
Pozityvios sankcijos
Pozityvios sankcijos yra tokios, kurios skatina ligšiolinį elgesį (ar jo nebuvimą) – apdovanojimai, materialinis ar kitoks atlyginimas, žodinis ar neverbalinis paskatinimas, pakėlimas pareigose ir kt.
Negatyvios sankcijos
Negatyvios sankcijos yra tokios, kurių paskirtis – slopinti, neutralizuoti, sabotuoti, dekatalizuoti kokio nors asmens veiklą ar jos pasekmes.
Negatyvios sankcijos apima nubaudimą, papeikimą, neigiamą viešą veiklos įvertinimą, ją įvardijant kaip priešingą esamų standartų atžvilgiu.
Taip pat skaitykite
fa:تحریم
Sokaičiai
Sokaičiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Vilkyškių, dešiniajame Nemuno krante.
Etimologija
Senasis kaimo vietovardis Lėgučiai yra kilęs iš prie pat esančio Lagyčio ežero. Dabartinis Sokaičių pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs iš kaime gyvenančios Sakaičių šeimos.
Istorija
Sokaičiai pirmą kartą paminėti 1394 m. šaltinyje Lėgučių vietovardžiu. 1665 m. žemėlapyje kaimas minimas Sokaičių pavadinimu.
Karos jūra
thumb|250px|right|Karos jūros žemėlapis thumb|250px|Kateris su oro pagalve „Hivus-10“ Karos jūros pakrantėje
Karos jūra  – pakraštinė Arkties vandenyno jūra Rusijos šiaurinėje pakrantėje. Iš vakarų juosia Naujoji Žemė, iš pietų – Sibiras (su Gydano, Jamalo ir Taimyro pusiasaliais), iš rytų – Šiaurinė Žemė, iš šiaurės – Prano Juozapo Žemė. Karos Vartų, Jugros sąsiauris ir Matočkin Šaro sąsiauriai jungia Karos jūrą su Barenco jūra, Šokalskio sąsiauris ir Vilkickio sąsiauris – su Laptevų jūra.
Jūros pakraščiuose gausu salų – Nordenšeldo salynas, Arkties Instituto salos, CVK Izvestijų salos, Kirovo salos, Baltoji, Diksono sala, Taimyras, Akmeninės salos, Elnių sala, Ušakovo sala. Pietinė pakrantė smarkiai išraižyta įlankų ir gilių užutėkių (Obės užutėkis, Jenisiejaus įlanka, Gydano įlanka, Piasinos įlanka, Baidaratos užutėkis).
Karos jūra susidarė po paskutinio ledynmečio ištirpus ledynui. Diduma jūros dengia šelfą, o jos gylis mažiau nei 200 m, plotas 880 000 km², didžiausias gylis 620 m. Dugno nuosėdos: šiaurėje karbonatinės ir terigeninės, pietuose akumuliacinės.
Jūros dugne yra daug plačių terasų, kurios leidžiasi iš pietvakarių (kur jūra labai sekli) į šiaurę ir vakarus. Šelfą kerta dvi gilios įdubos. Vasarą į Karos jūrą iš upių Sibiro pakrantėje įteka gausybė gėlo vandens. Dėl to paviršiaus druskingumas svyruoja, nuo maždaug 33 ‰ beveik visoje jūroje žiemą iki 10–12 ‰ netoli Obės ir Jenisiejaus upių žiočių vasaros pradžioje. Nuo gruodžio iki birželio dauguma jūros būna sukaustyta ledo. Liepos–rugpjūčio mėnesiais priešingai, daugiau kaip 90 % jūros būna neužšalusi, tačiau paviršiaus temperatūra niekada nepakyla aukščiau 4–5 °C. Virš jūros dažnai tvyro rūkas, dažnos audros. Potvyniai vyksta kas pusė paros, jų aukštis iki 1 m.
Vasarą Karos jūra yra svarbus prekių gabenimo kelias į Vakarų Sibirą ir iš jo, įskaitant naftą ir gamtines dujas, kurių dideli telkiniai buvo aptikti Obės-Jenisiejaus regione. Pramoninė žvejyba (sykai, plekšnės, palijos, menkės). Pagrindinis uostas – Diksonas. Jūriniai laivai pasiekia Jenisiejaus žemupyje esančius Dudinkos ir Igarkos uostus.
Karos jūra pavadinta pagal į ją Jugros pusiasalyje įtekančią Karos upę. Pradžioje pakrantėmis plaukioję pomorai Karos jūra vadino tik vakarinę šios jūros dalį.
Vanevas (Hainuvkos apskritis)
Vanevas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevo valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės rytus nuo Narevo, apie 25 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 32 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje.
Suratas
Suratas – uostamiestis vakarų Indijoje, Gudžarato valstijoje, prie Khambhato (Khambhat) įlankos Arabijos jūroje ir Tapčio (Tapi) upės žiočių. 2,89 mln. gyventojų (2005). Gaminami kilimai, tekstilės gaminiai, muilas, popierius, perdirbamas auksas ir sidabras. Maisto pramonė, menų amatai.
Liepkalnis (Jonava)
Liepkalnis – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 12 km nuo Kulvos.
Bijotai (Kybartai)
Bijotai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šikšnių, į rytus nuo Šiaudiniškių.
Istorija
Kaimas panaikintas 1976 m.
Balaganachas
Balaganachas  – auksakasių gyvenvietė, Perevozo aukso kasyklų skyrius, Bodaibo rajonas, Irkutsko sritis, Rusija.
Lietuviai
1949 m. liepos į būsimąją Balaganacho vietą kalnuose atitremta apie 300 Lietuvos gyventojų. Gyveno palapinėse, vėliau žeminėse. Žiemą palikta apie 200 žmonių, kiti išvežti į kitas aukso kasyklas. Tremtiniai kasė auksą, statė dragą, barakus, elektrinę, dirbo miškuose, ruošė malkas. Buvo susisiekiama laivais, vėliau lėktuvu. Nuo šalčio, bado, ligų daug žmonių, ypač pirmąją tremties žiemą, mirė. Nuo 1958 m. tremtiniai pradėjo grįžti į Lietuvą.
Maroussi (krepšinio klubas)
Maroussi – Graikijos krepšinio klubas, žaidžiantis Graikijos pirmojoje lygoje. Aukščiausias klubo pasiekimas – 2001 m. laimėta R. Saportos taurė. Klubas įsikūręs nedideliame Atėnų priemiestyje.
2011-2012 m. patekęs į sunkią financinę situaciją ir pralaimėjęs visas sezono rungtynes, klubas iškrito į pirmąją lygą.
Gudžarato lyguma
thumb|255px|Gudžarato lyguma Gudžarato fiziniame žemėlapyje
Gudžarato lyguma – žemuminė lyguma Indostano pusiasalio šiaurės vakaruose, Gudžarato valstijoje, apima šiaurinę Kathiavaro pusiasalio dalį. Plotas apie 160 000 km². Nemaža pelkių, druskožemių. Vakaruose plyti savanos, rytuose – sausieji miškai bei retmiškiai. Svarbi Indijos medvilnės auginimo sritis.
Aukštagirio geomorfologinis draustinis
Aukštagirio geomorfologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija Vilniaus miesto savivaldybėje, Antakalnio seniūnijoje, Aukštagirio mikrorajone. Driekiasi tarp Plytinės gatvės (Saulėtekis) pietuose, Baniškių sodų rytuose, Nugalėtojų ir Aukštagirio gatvių vakaruose ir šiaurėje. Patenka į Nemenčinės miškų urėdijos Liepynės girininkiją.
Įsteigtas 1996 m. gegužės 29 d., siekiant išsaugoti Medininkų moreninės aukštumos šiaurinio pakraščio fragmentą – įspūdingų parametrų elipsės formos erozinį atlikuonį. Jo matmenys: ilgis ~ 3 km, plotis ~ 1 km, santykinis aukštis – 40 m. Padengtas Aukštagirio mišku.
thumb|left|250px|Moreninis gūbrys
Paulina Keparutytė-Grigaliūnienė
Paulina Keparutytė-Grigaliūnienė (g. 1941 m. spalio 6 d. Paklaniuose, Raseinių r.) – Lietuvos choro dirigentė ir pedagogė.
Biografija
1951 m. su tėvais ištremta į Sibirą. 1958 m. grįžusi į Lietuvą, 1959–1963 m. choro dirigavimo mokėsi Šiaulių muzikos technikume (dėst. Pranas Jankauskas, Juozas Talžūnas, Vytautas Žvirblis). Mokyklą baigusi su pagyrimu, 1963–1969 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. B. Razauskienės ir dėst. R. Kašponio klasės).
1963–1965 m. Kražių kultūros namų meno vadovė, taip pat vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja. Kultūros namuose suorganizavo mišrųjį chorą, kurį parengė 1965 m. respublikinei dainų šventei, o mokykloje – vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorus. 1965–1967 m. Kelmės rajoninių kultūros namų meno vadovė ir rajkoopsąjungos mišriojo choro dirigentė. 1966 m. respublikinėje meno mėgėjų apžiūroje choras pelnė antrąją vietą.
Persikėlusi į Vilnių, 1967–1970 m. buvo Lietuvos valstybinės konservatorijos Choro dirigavimo katedros koncertmeisterė, 1970–1974 m. Lietuvos aklųjų draugijos kultūros namų vokalinių ansamblių vadovė.
Nuo 1974 m. Vilniaus kultūros mokyklos choro dirigavimo dėstytoja, nuo 1980 m. merginų vokalinio ansamblio ir nuo 1981 m. merginų choro meno vadovė ir dirigentė. Chorą lankė 70-75 įvairių specialybių merginos, kurios išmoko daug lietuvių ir užsienio kompozitorių kūrinių, dažnai koncertavo Vilniuje ir kituose miestuose, dalyvavo dainų šventėse, festivaliuose ir chorų sąskrydžiuose. 1985 m. respublikinės dainų šventės konkurse jos pelnė geriausio moterų choro vardą, 1987 m. respublikiniame konkurse „Dainuoja darbo Lietuva“ ir tų metų respublikinėje specialiųjų vidurinių mokyklų meno mėgėjų apžiūroje laimėjo pirmąsias vietas. 1986 m. gruodžio 23 d. Vilniaus Šv. Kazimiero bažnyčioje merginos koncertavo savo 30-mečio jubiliejaus proga. 1988 m. chorui suteiktas „Vaidilutės“ vardas. Pedagogė chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje; choras padarė įrašų Lietuvos radijui ir televizijai.
P. Grigaliūnienė – Kelmės rajono ir 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventės Vilniuje dirigentė, politinių kalinių ir tremtinių dainų švenčių „Leiskit į Tėvynę“ Kaune (1991), Vilniuje (1993), Panevėžyje (1995) ir Klaipėdoje (1997), taip pat 1998 m. politinių kalinių ir tremtinių švenčių Ariogaloje ir Jurbarke vyr. dirigentė.
Mesjė 90
thumb|250px|Mesjė 90 galaktika Mesjė 90 (dar žymima NGC 4569) – spiralinė galaktika, esanti Mergelės žvaigždyne. Atstumas iki šios galaktikos yra 59 mln. šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 9,5.
Tai viena iš nedaugelio galaktikų, kurios artėja link Paukščių Tako, o ne nuo jo tolsta.
Šią galaktiką 1781 m. atrado Charles Messier. Mesjė 90 galaktikoje esama maždaug trilijono žvaigždžių ir tūkstančio kamuolinių spiečių. Išorinėse galaktikos srityse aktyvi žvaigždėdara iš esmės nevyksta; taip nutiko dėl sąveikos su kaimyninėmis galaktikomis. Ateityje Mesjė 90 veikiausiai virs lęšine galaktika.
Teigiama, kad palankiausias metas stebėti šią galaktiką yra gegužės mėnesį. Esant palankioms sąlygoms, Mesjė 90 galaktiką galima įžiūrėti pro žiūronus. Pro teleskopus, ypač didesnius, galima įžvelgti galaktikos vijas ir šviesų branduolį.
Nasatja
Nasatja – epitetas, priskiriamas hinduizmo mitologijoje abiem dvyniams Ašvinams (Nasatja ir Dasra) arba pirmajam iš jų. Pats žodis galbūt reiškia „gydantis“, „išlaisvinantis“ ir pan., nors liaudies etimologinėje tradicijoje išskiriamas nāsa elementas („nosis“, plg. ašvinų gimimo iš „kumelės nosies“ motyvą). „Nasatja“ vardas sutinkamas jau XIV a. pr. m. e. Artimuosiuose Rytuose – Našattiia - (nna).
Jablonecas prie Nisos
Jablonecas prie Nisos – šiaurės Bohemijos (Čekija) miestas; antrasis pagal dydį Libereco krašto miestas. Įsikūręs Jizerské kalnuose, 485–530 metru aukštyje virš jūros lygio, prie Nisos upės. Kartu su netoliese esančiu miestu Liberecu sudaro dvimiestį, tarp miestų kursuoja tramvajus. Išvystyta stiklo pramonė. Kalnų kurortas.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose gyvenvietė paminėta 1356 m.
Izoniazidas
Izoniazìdas – vienas iš pagrindinių antituberkuliozinių vaistų, stipriausiai veikiantis sintetinis preparatas. Geriamas tabletėmis (po valgio). Gali pažeisti kepenis, sukelti centrinės ir periferinės nervų sistemos sutrikimų. Jų išvengti padeda kartu su izoniazidu vartojamos didelės piridoksino (vitamino B) dozės. Vartojant šį vaistą ypač kenkia alkoholis.
Itin toksiškas katėms ir šunims.
Izoniazidas veikia baktericidiškai besidauginančias bakterijas.
Vengrijos futbolo varžybos 1965 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1965 m.
Gėjus (reikšmės)
Gėjus gali reikšti:
Atsuto Uchida
Atsuto Učida (g. 1988 m. kovo 27 d.) – futbolininkas, Japonijos rinktinės ir Vokietijos Schalke 04 klubo gynėjas.
2010 m. birželio 15 d. pasirašė trejų metų sutartį su Schalke 04 klubu.
Antanas Grigoraitis
Antanas Grigoraitis (1883 m. birželio 9 d. Luokėje, Telšių apskr. – ?) – vargonininkas ir chorvedys.
Biografija
Vargonuoti išmokęs pas vietos vargonininką, pradėjo vargonininkauti savo parapijoje. Vėliau mokėsi Rokiškio vargonininkų mokykloje pas Rudolfą Lymaną (R. Liehmann).
1902 m. atvykęs į JAV, vargonininkavo ir vadovavo chorams daugelyje lietuvių parapijų: Nekalto Prasidėjimo Sheboygane, WI, Šv. Petro ir Povilo Grand Rapidse, MI, Šv. Juozapo Mahanoi Sityje, PA, Šv. Jurgio Šenandoa, PA, Šv. Andriejaus New Britain, CT, Šv. Kazimiero Amsterdame, NY, ir Patersone, NY, (nuo 1937 m.) ir kitur. Su chorais giedojo bažnyčiose, koncertavo, dalyvavo radijo programose bei tautiniuose renginiuose.
Nuo 1939 m. vadovavo Niujorko lietuvių chorui.
Paryžius (Radviliškis)
Paryžius – viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Sidabravo. Šalia praeina kelias.
1333 m.
1333 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Paryžius (Radviliškis)
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Nykstanti sodyba
1333 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Dramblio Kaulo Kranto krepšinio federacija
thumb|right|250px|Dramblio Kaulo Kranto krepšinio federacijos logotipas Dramblio Kaulo Kranto krepšinio federacija (pranc. Fédération Ivoirienne de Basket-Ball) prižiūri vietinius ir tarptautinius krepšinio renginius ir nacionalines rinktines Dramblio Kaulo Krante. Federacija priklauso FIBA Afrika, prie kurios prisijungė 1961 m.
Dramblio Kaulo Kranto krepšinio federacijos būstinė yra pagrindiniame šalies mieste Abidžane.
Mogilnicė
Mogilnicė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Štabino, 23 km į pietus nuo Augustavo ir 61 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Gūrai (Raseiniai)
Gūrai – kaimas centrinėje Raseinių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Raseinių.
Stare Lipkai
Stare Lipkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Stočeko valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į šiaurę nuo Vengruvo ir apie 74 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Stygliškiai
Stygliškiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vilkyškių, kairiajame Jūros upės krante.
Vasario 6
Vasario 6 yra 37-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 328 dienos (keliamaisiais metais – 329).
Vardadieniai
Alkanta – Alkantas – Alkantė – Alkis – Alkmena – Alkmenas – Alkmenė – Darata – Dora – Doras – Dorė – Dorys – Dorotė – Dorotėja – Dorotėjas – Paulius – Povilas – Titas – Tušė – Tužė – Urtė – Živilė – Žyvilė
Azijinė benagė ūdra
Azijinė benagė ūdra (Amblonyx cinereus) – kiauninių (Mustelidae) šeimos žinduolis; vienintelė rūšis azijinių benagių ūdrų (Amblonyx) gentyje. Tai pati mažiausia ūdra pasaulyje. Maitinasi moliuskais, krabais ir kitais smulkiais vandens gyvūnais.
Paplitusi mangrovinėse ir gėlavandenėse pelkėse. Aptikta Indonezijoje, Pietų Kinijoje, Pietų Indijoje ir Filipnuose.
Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Sidabrataškės kandys
Sidabrataškės kandys (Glyphipterigidae) – drugių (Lepidoptera) šeima.
Pasaulyje yra apie 400, Europoje – apie 20 rūšių. Lietuvoje žinomos 8 rūšys:
Pakalniškių apylinkė (Mažeikiai)
Pakalniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje, bet iki 1948 m. panaikinta. Atkurta 1954 m. gegužės 14 d. iš Šliupščių apylinkės, dalies Pleikių apylinkės ir dalies Saunorių II apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pakalniškių apylinkė prijungta prie Alkiškių apylinkės.
Vaškai (Hainuvkos apskritis)
Vaškai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevo valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Narevo, apie 19 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 37 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Amerikinės ūdros
Amerikinės ūdros (Lontra) – kiauninių šeimos žinduolių gentis.
Rūšys
Gentyje yra 4 rūšys:
thumb|left|210px|[[Ilgauodegė ūdra (Lontra longicaudis)]]
Guzaras
Guzaras  – miestas Uzbekistane, Kaškadarjos srityje, 50 km į pietryčius nuo Karšio. Rajono centras. Geležinkelio stotis, plentų mazgas (į Karšį, Termezą, Samarkandą). Medvilnės pramonė (vatos gamyba).
Istorija
1977 m. Guzaro kyšlakui suteiktas miesto statusas.
Šiaulių Romuvos gimnazija
Šiaulių „Romuvos“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Dainuose, Dainų g. 7. Veikia 1-4 gimnazijos klasės. Vykdomos formaliojo švietimo programos: pagrindinio ugdymo antros dalies, vidurinio ugdymo bei adaptuotos pagrindinio ir vidurinio ugdymo programos. Įstaigos kodas 300137653.
Tapelių kraštovaizdžio draustinis
Įsteigtas 1996 m. gegužės 29 d., siekiant išsaugoti Neries senslėnio lygumoje išsiskiriančios ežeringos Antavilių rinos dalį, kurioje telkšo keletas ežerų (draustinio teritorijon patenka Tapelių ir Juodžio ežerai). Draustinį dengia Antavilių miško pušynai.
Misti
Misti  – ugnikalnis Andų kalnuose, Peru, šalia Arekipos miesto (El Misti yra šio miesto simbolis). Aukštis – 5822 m.
Kalno viršūnėje iš geležinkelio bėgių pastatytas 6 m aukščio kryžius.
Paskutinis El Misti išsiveržimas vyko 1870 m. (kitais duomenimis, 1784 m.). Šiuo metu rūksta fumarolės.
Kasmet vyksta bėgimo iš Arekipos centro (apie 2300 m virš jūros lygio) į Misti viršūnę varžybos.
LSMU Slaugos fakultetas
Lietuvos sveikatos mokslų universiteto Slaugos fakultetas – vienas LSMU Medicinos akademijos fakultetų, kuriame ruošiami slaugos, akušerijos, ergoterapijos, kineziterapijos, dailės terapijos specialistai.
Argumentas iš naujumo
Naujumo argumentas – loginė argumentacijos klaida, daroma tuomet, kai idėjos teisingumas arba pranašumas prieš kitas grindžiamas jos naujumu. Ypatingai dažnai naudojamas reklamoje.
LSMU Slaugos fakultetas
Istorija
1990 m. KMA, atsižvelgdama į Gailestingųjų seserų draugijos prašymą ir vykdydama Lietuvos, Latvijos ir Estijos regioninio specialistų pasitarimo rekomendacijas, kreipėsi į Lietuvos sveikatos apsaugos ministeriją prašydami pradėti ruošti medicinos seseris su aukštuoju išsilavinimu.
Šiaulių Romuvos gimnazija
Istorija
„Romuvos“ gimnazija įkurta 2005 m. rugsėjo 1 d. reorganizavus „Romuvos“ vidurinę mokyklą į pagrindinę mokyklą (dabar progimnaziją) ir gimnaziją. Tarp šių mokyklų palaikomas itin glaudus bendradarbiavimas, vykdomi bendri projektai. Pasirašytos asocijuotų mokyklų sutartys su Šiaulių Romuvos progimnazija, Šiaulių Dainų progimnazija, Šiaulių Gytarių progimnazija. Dalis asocijuotų mokyklų mokinių tęsia mokymąsi „Romuvos“ gimnazijoje. Ši gimnazija buvo renovuota, įrengiant neįgaliesiems pritaikytą liftą, apšildant išorines sienas, įrengiant modernias klases.
LSMU Slaugos fakultetas
Istorija
1990 m. KMA rektorius prof. Antanas Praškevičius išleido įsakymą pradėti rengti medicinos seseris su aukštuoju išsilavinimu. Tų pačių metų rugsėjo 1 d. buvo priimti pirmieji studentai – 50 medicinos seserų.
Medicinos seserų skyriaus ir studijų programos vadovu buvo paskirtas doc. Stasys Gendvilis. Mokymo programą parengė pagal Lenkijos universitetinių ir medicinos akademijų Slaugos fakultetų patirtį.
1992 m. rektoriaus prof. Viliaus Grabausko įsakymu skyriaus prodekanu paskirtas doc. A. Šeškevičius, kurio iniciatyva sukurtas naujas Slaugos fakultetas. Dekanu tapo doc. Arvydas Šeškevičius.
Mokymo programa buvo pakeista ir pradėta ruošti pagal PSO medicinos seserų, akušerių ir socialinių darbuotojų departamento ir Lietuvos Aukštojo mokslo įstatymų reikalavimus, keliamus diplomuotos (bakalauro) slaugytojos specialybei.
1999 m. buvo pradėtos Klinikinės slaugos magistrantūros ir Slaugos doktorantūros studijos. 2001 m. pradėtos Ergoterapijos ir Socialinio darbo medicinoje studijos, 2002 m. – Kineziterapijos, o 2007 m. – Socialinio darbo.
2003 m. Studijų kokybės vertinimo departamentas (SKVC) prie Švietimo ir mokslo ministerijos patvirtino Kineziterapijos ir Ergoterapijos magistrantūros programas.
1992-2007 m. Slaugos fakultetui vadovavo prof. Arvydas Šeškevičius. 2007 m. birželio mėn. Slaugos fakulteto dekane išrinkta prof. dr. Jūratė Macijauskienė.
Padaliniai
Šiuo metu Slaugos laugos fakultetui priklauso:
Argumentas iš naujumo
Čia tiesiogiai nepasakoma, kad milteliai yra geri nes yra nauji, tačiau skatinama tai suprasti. Pasitaiko ir akivaizdesnių atvejų:
Vengrijos futbolo varžybos 1966 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1966 m.
Mimosoideae
Mimosoideae – pupiečių (Fabales) eilės pupinių (Fabaceae) šeimos augalų pošeimis.
Entombed
Entombed – švedų Death metal muzikos grupė susikūrusi 1987 metais. Grupė yra išleidusi net 9 studijinius albumus. Entombed yra laikoma Skandinavijos šalių death metal pionierė, taip pat grupė buvo nominuota Grammy. 2005 metais Entombed atvyko į Lietuvą „FERRUM FROST 2005“ festivalį.
1990-2000
Entombed susiformavo praeito amžiaus devintojo dešimtmečio antroje pusėje iš grupės "Nihilist". Pirmas rimtesnis grupės įrašas buvo 1990 m. išleistas mini albumas "But Life Goes On". Tačiau, tais pačiais metais, grupė išgarsėjo su savo debiutiniu albumu "Left Hand Path", kuris įėjo į Death Metal istoriją kaip vienas pamatinių švediško skambesio Death Metal albumų.
Kitas, nemažiau kultinis grupės albumas - "Clandestine", išleistas 1991 metais. Su šiuo leidiniu Entombed įsitvirtina pasauliniame Death Metal elite. Po dvejų metų nuo "Clandestine" pasirodymo "Entombed" išleidžia naują albumą "Wolverine Blues", kuris šokiruoja daugelį ištikimų grupės fanų nauju skambesiu. Šiame leidinyje švedai sumaišė death metal su roku ir net Punk rock. Kontroversiškasis "Wolverine blues" susilaukė didelio pasisekimo platesniuose sunkiosios muzikos vandenyse ir prisidėjo prie naujo muzikinio termino "Death'n'Roll" atsiradimo.
Po kiek laiko bosistas Lars Rossenberg buvo pašalintas iš grupės dėl nuolatinio girtuokliavimo ir dėl to, kad išvyko į turą su grupe Therion. Bosisto vieta buvo pasiūlyta buvusiam kitos švedų death metal grupės "Grave" vokalistui Jorgen Sandstrom, kuris pirmą kartą sugrojo su Entombed koncerte Hultsfred‘e. Kartu su bosisto pasikeitimu buvo pakeista ir leidybinė firma, Entombed nusprendė nutraukti kontraktą su įaršų kompanija „Earache Records“ ir pasirašė sutartį su „Music for Nations“. Su pastarosios kompanijos pagalba 1997 m. išeina albumas „DCLXVI - To Ride, Shoot Straight, and Speak the Truth“ – albumas, kuris gavo daugiau reklamos negu sudėjus visi kiti prieš tai Entombed įrašyti albumai. Įsižeidę „Earache Records“ bosai nusprendžia išleisti Entombed dainų iš įvairiausių mini albumų rinkinį – jis pasirodė prieš pat „To Ride, Shoot Straight, and Speak the Truth“ išleidimą. Tais pačiais metais grupėje įvyksta didžiausias pasikeitimas Entombed istorijoje: grupę palieka vienas pagrindinių muzikos kūrėjų, būgnininkas Nicke Andersson. Jo vietą užima daugelio metalo muzikos projektų dalyvis Peter „Flinta“ Stjornvind.
1998 metais išleidžiamas albumas „Same Difference“. Tai pirmas studijinis albumas be Nick. Šis albumas išsiskiria iš kitų grupės albumu lengvesniu skambesiu.
"Taip nėra, kad mes bandytume kratytis nuo „Same Difference“, tai buvo geras albumas ir mes nesigailime, kad parašėme jį, bet tokių daugiau neįrašinėsime. „Music for Nations“ ir mūsų vadybininkas norėjo, kad mūsų naujas albumas išeitų kuo greičiau, o mes patys tuo metu buvome labai pavargę ir, kaip matot, nelabai supratom ką darom. Be to albumą prodiusavo Daniel Ray – jis pasaulinio lygio vaikinas, bet aš manau, kad Entombed yra ne ta grupė, kuriai reikia prodiuserio, – sakė Uffe interviu projektui Metal-Is, – Nežinau, viskas buvo keista, tikriausiai reikėjo palaukt metus ar pusantrų. Su „Black Juju“ (EP įrašytas po „Same Difference“) buvo lygiai ta pati istorija, mes absoliučiai nesupratom ką darom…"
2000-dabar
2000 metais vaikinai išleidžia naują diską „Uprising“ – grįžimas prie šaknų, kaip „Wolverine Blues“ ir „Clandestine“. Albuvo viršelyje grupė uždėjo savo seną logo ir monstriuką, kuris buvo ir paties pirmojo demo „But Life Goes On“ viršelyje.
2001 metų pradžioje grupei pasiūlyta sudalyvauti baleto šou pastatyme kartu su 30-čia balerinų ir 10 metų berniuku. Tais pačiais metais išeina dar vienas studijinis albumas „Morning Star“, kuriame buvo 12 dainų, ir kuris pasižymi lėtu gitarų rifais ir galingu Petrov balsu.
2003 metais pasirodo dvigubas Entombed kompiliacinis albumas, pavadinimu „Sons of Satan Prise the Lord“. Tais pačiais 2003 metais išeina albumas "Inferno". 2006 metais grupė išleido pirmąjį savo EP "When in Sodom", o 2007 metų vasarą išleidžiamas jau devintasis grupės studijinis albumas Serpent Saints - The Ten Amendments.
Grupės nariai
thumb|100px|Lars Göran Petrov thumb|100px|Alex Hellid thumb|100px|Nico Elgstrand
Bibliografija
Ekeroth, Daniel (2008). Swedish Death Metal. Bazillion Points Books. ISBN 978-0-9796163-1-0
Venecija (Jonava)
Venecija – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, į pietryčius nuo Jonavos, šalia kelio į Ruklą, kairiajame Neries krante.
2004–2008 m. Seimas
Seimo 2004-2008 m. kadencija – Lietuvos Respublikos Seimas, išrinktas 2004 m. spalio 10 d. (antrasis ratas vienmandatėse apygardose vyko 2004 m. spalio 24 d.). Pirmasis posėdis įvyko 2004 m. lapkričio 15 d. Seimo pirmininkas – Artūras Paulauskas, nuo 2006 m. balandžio 13 d. Viktoras Muntianas, nuo 2008 m. balandžio 1 d. Česlovas Juršėnas.
Venecija (Jonava)
Etimologija
Spėjama, kad kaimas galėjo gauti tokį vardą dėl to, kad jis dažnai kentėdavo nuo pavasarinių potvynių.
2004–2008 m. Seimas
Darbo partijos frakcija (DPF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 25 d.
Liberalų sąjūdžio frakcija (LSF)
Įkurta 2005 m. spalio 20 d. iš Liberalų ir centro frakcijos išėjusių narių kaip Liberalų frakcija (LF). 2006 m. balandžio 20 d. pakeitė pavadinimą ir tapo Liberalų sąjūdžio frakcija.
Liberalų ir centro sąjungos frakcija (LCSF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 15 d. kaip Liberalų ir centro frakcija (LiCSF). 2005 m. spalio 20 d. pakeitė pavadinimą ir tapo Liberalų ir centro sąjungos frakcija (LCSF).
Lietuvos socialdemokratų partijos frakcija (LSDPF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 15 d.
Naujosios sąjungos (socialliberalų) frakcija (NSF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 15 d.
Tėvynės sąjungos frakcija (TSF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 15 d.
Tvarka ir Teisingumas (liberalai demokratai) frakcija (TTLDF)
Įkurta per pirmąjį posėdį 2004 m. lapkričio 15 d. kaip Liberalų demokratų frakcija (LDF), (2006 m. gegužės 23 d.) pakeitė pavadinimą ir tapo „Tvarka ir Teisingumas (liberalai demokratai)“ frakcija.
Valstiečių liaudininkų frakcija (VLF)
Įkurta per pirmąjį posėdį kaip Valstiečių ir Naujosios demokratijos frakcija (VNDF), 2005 m. gruodžio 13 d. pakeitė pavadinimą ir tapo Valstiečių liaudininkų frakcija. 2007 m. gegužės 8 d. susijungė su Pilietinės demokratijos frakcija.
Valstiečių liaudininkų ir pilietinės demokratijos frakcija (VLPDF)
Įkurta 2007 m. gegužės 8 d. susijungus Valstiečių liaudininkų frakcijai ir Pilietinės demokratijos frakcijai.
Mišri Seimo narių grupė (MSNG)
Seimo narių, nepriklausančių jokiai frakcijai, grupė: Vidmantas Žiemelis ir Petras Gražulis, 2008 m. tik Algimantas Matulevičius.
Seimo nariai
(***) – išrinktas pirmame rate
Seimo veikla
Nuo 2004 lapkričio 15 d. iki 2006 m. liepos 18 d. įvyko 6 sesijos (iš jų 2 neeilinės), kuriose priimta:
Seimo Pirmininkas išleido 91 potvarkį.
Mėta (ežeras)
Mėtos ežeras – ežeras Augustavo lygumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje, šalia Augustavo miesto. Ežeras yra Augustavo girių ir ežerų kraštovaizdžio parke. Ežero krantai statūs, apie 70 % apaugę mišriaisiais ir plačialapiais miškais, kai kur yra smėlėti paplūdimiai. Ežeras yra 122 m aukštyje virš jūros lygio.
Padėtis
Šiaurinėje pusėje ežeras jungiasi su Augustavo Rospudo ežeru, rytuose per Klonovnicos (Klonownica) upelį ežeras jungiasi su Balčio ežeru. Šiaurinėje dalyje į Augustavo Rospudo ežerą įteka Rospudos upė. Pietuose iš ežero išteka Mėtos upė, kuri vietomis sudaro Augustavo kanalą. Vakarinė ežero dalis vadinama Šlepsku (Ślepsk). Ežeras patenka į Augustavo girių ir ežerų kraštovaizdžio parką. Ežere veisiasi šios žuvų rūšys: europinė lydeka, ešerys, ungurys, paprastasis šamas, paprastoji kuoja, paprastasis karšis, europinis šapalas ir paprastoji meknė.
Ežero pavadinimo kaita
Manoma, kad ežero pavadinimas kilęs nuo jotvingių kalbos žodžio methis, kas reikštų mesti.
Senieji, šaltiniuose minimi, ežero pavadinimai:
Turizmas
Kadangi ežeras ribojasi su Augustavo miestu, čia netrūksta įvairių pramogų, stovyklaviečių, viešbučių ir svečių namų. Ežero pakrantėse yra paplūdimiai, kuriuose galima važinėtis vandens slidėmis ar eiti į koncertus po atviru dangumi. Pro ežerą plaukia Augustavo kanale vykdomi kruizai. Aplink ežerą yra naktinį apšvietimą turintys pėsčiųjų ir dvirčių takai. Šalia ežero yra išlikę II pasaulinio karo apkasai.
Šalia ežero, netoli Klonovnicos (Klonownica) upės, Baltojo Kalno (Białej Górze) pusiasalyje yra Hetmano (Hetman) viešbutis, suprojektuotas Motiejaus Novickio (Maciej Nowicki) 1939 m., anksčiau čia buvo turizmo informacijos centras.
Ežerą savo dainoje Beata su Albatrosu apdainuoja Janusz Laskowski.
Tikrosios ūdros
Gentyje yra dvi rūšys:
Agnė Abromaitė-Čiūdarienė
Agnė Abromaitė (g. 1979 m. sausio 15 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkė, 2001-2012 m. Lietuvos moterų krepšinio rinktinės narė.
Minioniai (Raseiniai)
Minioniai – kaimas centrinėje Raseinių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Raseinių. Yra Raseinių pagrindinės mokyklos skyrius (buvusi pradinė mokykla).
Stasiūnai (reikšmės)
Stasiūnai:
Sotvariniai
Sotvariniai (Myricaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima, kuriai priklauso kvapūs krūmai su gausiomis liaukutėmis nusėtais lapais.
Gentys
thumb|230px|left|(Myrica pensylvanica)
Hippomane mancinella
Hippomane mancinella – karpažolinių (Euphorbiaceae) šeimos medžių rūšis. Paplitusi tropinėse Amerikos srityse: Floridoje, Bahamuose, Karibų salose, Centrinėje Amerikoje, Pietų Amerikos šiaurėje. Augalas žymus tuo, jog tai vienas nuodingiausių medžių pasaulyje.
Medis užauga iki 15 m aukščio. Žievė pilka, lapai blizgūs, žiedai smulkūs, žalsvi, susitelkę ant 7 cm ilgio varpų. Vaisius žalias ar žalsvai geltonas, primena obuolį.
Bukiniai
Bukiniai (Fagaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima.
Hippomane mancinella
Hippomane mancinella auga jūros pakrantėse, gerai sulaiko vėją ir stabdo eroziją.
Bukiniai
Vidutinių platumų klimato juostoje paplitusios šios šeimos medžių ir krūmų rūšys lapus meta kasmet, atogražose paplitusios dažniausiai amžinai žaliuojančios.
Lapai dideli, pražanginiai, plunksniškai gysloti, lygiakraščiai arba plunksniškai skiautėtais kraštais. Kuokeliniai žiedai sudaro žirginius arba galvelės pavidalo žiedynus. Vaisius – riešutas.
Bukiniai Lietuvoje
thumb|left|200px|[[Paprastasis bukas|Paprastojo buko lapai ir vaisiai]] Lietuvoje savaime auga arba yra introdukuotos 3 gentys:
Klasifikacija
Išskiriami du pošeimiai ir 9 gentys (apie 1000 rūšių, maksimaliai iki 1101 rūšies ):
Žagmantėliai
Žagmantėliai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Vilkyškių, dešiniajame Jūros upės krante, šalia Žagmantų.
Zablociai (Hainuvkos apskritis)
Zablociai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevo valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietus nuo Narevo, apie 16 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 36 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Kungelvas
Kungelvas – pietvakarių Švedijos miestas, Vestra Jotalando provincijoje. Jis yra 17,4 km į šiaurę nuo Geteborgo.
Alejandro Sanz
Alejandro Sánchez Pizarro (g. 1968 m. gruodžio 18 d., Madride, Ispanijoje) – ispanų dainininkas, kompozitorius, muzikantas. Yra pardavęs 21.000.000 kopijų savo įrašų.
Suomen virallinen lista
Suomen virallinen lista – muzikos įrašų topas, įkurtas Suomijoje 1992 m. rugpjūtį, nors tada buvo oficialus Suomijos singlų topas. Tačiau Mitä hittiä topas turėjo top 50 dainų sąrašą, kurio vietos nustatomos pagal singlų pardavimus ir radijo stočių grojaraščius.
Pietų Sudano vėliava
thumb|right|200px|Pietų Sudano vėliava Pietų Sudano vėliava buvo įteisinta po 2005 m. taikos sutarties tarp Sudano vadovybės ir Sudano liaudies liberizavimosi judėjimo. Pietų Sudano vėliava yra labai panaši į Kenijos vėliavą, tik kairėje jos pusėje pridėtas mėlynas trikampis su geltona žvaigžde jo viduryje. Spalvų reikšmės yra tokios: juoda – Pietų Sudano žmones, balta – taika, raudona – kraujas, išlietas dėl laisvės, žalia – žemė, mėlyna – Nilo vandenys. Auksinė žvaigždė vadinama Betliejaus žvaigžde – Pietų Sudano regionų ir tautų vienybė.
Dakas
Dakas (, iš 'lino drobė') – sunkus tankus drobinio pynimo medvilninis audeklas, panašus į kanvą. Gaminamas ir lininis dakas, bet šis naudojamas rečiau.
Dakas naudojamas įvairiems gaminiams, pradedant nuo šlepečių ir baigiant palapinėmis ir smėlio maišais.
Klasifikacija
Dakas klasifikuojamas pagal tankį, 1 klasės dakas yra sunkiausias, o 12 klasės – lengviausias. Klasės turi ir tradicinius pavadinimus, kurie dabar retai tevartojami.
Skirstymas į skaitines klases pagrįstas dako audeklo 36×22 colių (91,4×55,9 cm) gabalo svoriu. Dako rūšys, kurių toks gabalas sveria mažiau kaip 18 uncijų, yra skaitinės. Klasė nustatoma iš 19 atimant matavimo gabalo masę. Pvz., 8-os klasės dako matavimo gabalas sveria 11 uncijų (19-11=8). Sunkesnės už 19 uncijų dako rūšys vadinamos.
Skaitinės dako klasės (7, 9 ir 11 klasių dakai nebegaminami) :
Šikšniai (Vilkaviškis)
Šikšniai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į šiaurės rytus nuo Kybartų. Ties kaimu kertasi keliai ir. Aplink įveisti vaismedžių sodai. Prasideda Juodupė.
Istorija
XIX a. minimas Šikšnių dvaras.
Topuras (Vengruvo apskritis)
Topuras  – kaimas Lenkijos rytuose, Stočeko valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Stočeko, apie 23 km į šiaurės vakarus nuo Vengruvo ir apie 69 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Kalvių piliakalnis
Kalvių piliakalnis – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Kalvių (Tauragnų seniūnija) kaimo šiaurės vakarų pakraštyje.
Piliakalnis
Didelę žemą kalvą iš pietų, rytų ir šiaurės juosia pelkė, iš vakarų – daubos. Piliakalnio vakarinis šlaitas 14 m aukščio, kiti žemi ir nuolaidūs. Viršūnės aikštelė stačiakampė, 75x80 m dydžio. Piliakalnis apardytas ariant. Kultūrinio sluoksnio žymių išliko aikštelės rytiniame pakraštyje, rasta lipdytos brūkšniuotu paviršiumi keramikos. Kalvių piliakalnis priskiriamas brūkšniuotosios keramikos kultūrai. Datuojamas I tūkstantmečiu-II tūkstantmečio pradžia.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1970 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Guilinas
Guilinas  – miestas pietų Kinijoje, Guangsi džuangų autonominėje srityje, prie Lidziango upės. Sudaro prefektūrą (joje – 4,7 mln. gyventojų, 2010 m.). Yra geležinkelio stotis, oro uostas. Vystoma mašinų gamybos, elektronikos, chemijos, farmacijos, lengvoji, maisto (arbatos, cinamono) pramonė. Aukštikalnių klimato kurortas. Vystomas turizmas (apylinkės garsėja vaizdingomis Guilino kalvomis, karstiniais urvais, vaizdingomis ryžių terasomis). Veikia 5 universitetai.
Balichas
Balichas  – upė daugiausia Sirijoje; Eufrato kairysis intakas. Prasideda Turkijos-Sirijos pasienyje, Ain al Aruso karstinėje srityje. Be to, į Balichą suteka keletas laikinų upokšnių iš Harano lygumos pietryčių Turkijoje. Balichas teka į pietus, sudaro Balicho slėnį. Įteka į Eufratą ties Raka.
Balichas pastovių intakų neturi, bet į jį sueina keletas vadžių. Upės vanduo naudojamas drėkinimui.
thumb|left|230px|Balicho baseinas
Balicho slėnis – vienas iš derlingojo pusmėnulio regionų, kuriame klestėjo senosios civilizacijos. Čia randama gyvenviečių iš 6 tūkstantmečio pr. m. e. liekanų, egzistavo tokie istoriniai miestai, kaip Haranas, Edesa ir kt. Biblijoje slėnis žinomas kaip Paddan-Aram, helenizmo laikotarpiu – kaip Osroena, islamiškuoju laikotarpiu jis sudaro dalį Dijar-Mudaro (vakarinė Džazira).
Žarėnų apylinkė (Mažeikiai)
Žarėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Žagarės valsčiaus Žarėnų-Latvelių apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. Iki 1949 m. panaikinta. Atkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Baužų apylinkės, dalies Viliočių apylinkės ir dalies Šelvenų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Žarėnų apylinkė prijungta prie Kruopių apylinkės.
Minusinskas
Minusinskas  – miestas Rusijoje, Sibire, Krasnojarsko krašto pietuose, Jenisiejaus dešiniajame krante, 25 km į rytus nuo Abakano. Rajono centras. 66,8 tūkst. gyventojų (2008 m.). Miestas įsikūręs tektoninėje Minusinsko įduboje, apsuptoje kalnų. Elektronikos, mašinų gamybos, siuvimo, maisto (konditerijos, žuvies, konservų) pramonė. Yra 10 bibliotekų, 2 kino teatrai. Per miestą eina Krasnojarsko – Abakano – Kyzylo plentas, keliai į Artiomovską, Belyką. Artimiausia geležinkelio stotis yra už 12 km (prie Abakano – Taišeto linijos), o oro uostas – Abakane.
Istorija
Minusinskas įkurtas 1739 m. prie nedidelio Jenisiejaus intako Minuso. Pradžioje gyvenvietė vadinta Minsiusinskojė, Minusinskojė. 1797 m. tapo valsčiaus centru. 1822 m. Minusinskas buvo prijungtas prie Jenisiejaus gubernijos ir gavo miesto statusą. XIX a. buvo svarbus prekybinis regiono centras. Čia buvo politinių kalinių tremties vieta.
Į rytus nuo Minusinsko, tarp Kazyro upės ir Tiberkulio ežero yra Visariono ekologinių gyvenviečių kompleksas.
Nereligingumas
thumb|right|300px|Pasaulio žemėlapis pagal procentus žmonių, religiją laikančių „nesvarbia“ thumb|right|300px|Pasaulio žemėlapis pagal procentus žmonių, religiją laikančių „svarbia“ (Pew Research Center 2002 m. tyrimo duomenimis) Nereligingumas – religijos nebuvimas asmens pasaulėžiūroje, abejingumas religijai arba nusistatymas prieš religiją. Priklausomai nuo konteksto, nereligingumu gali būti vadinamas ateizmas, deizmas, agnosticizmas, skepticizmas, laisvamanybė, sekuliarusis humanizmas.
Nereligingų žmonių įsitikinimai ir nuostatos iš pagrindų gali sutapti su religingų asmenų įsitikinimais ir nuostatomis, tik nėra susiejami su dievybėmis.
Nereligingais taip pat gali būti vadinami asmenys, kurie tiki dievo ar antgamtinių jėgų egzistavimu, tačiau nepraktikuoja tas dievybes atitinkančių religijų. Tokie žmonės yra nereligingi teistai.
Nereligingi žmonės atskirose valstybėse
Lentelėje pateikti procentai žmonių, laikančių save nereligingais. Kai kuriose šalyse, pvz., Saudo Arabijoje, religija yra įstatymiškai privaloma, todėl duomenys gali būti netikslūs.
Mesjė 91
thumb|230px|Mesjė 91
Mesjė 91 (NGC 4548) – skersinė spiralinė galaktika, esanti Berenikės Garbanų žvaigždyne. Ši galaktika nuo mūsų nutolusi 60 milijonų šviesmečių. Jos regimasis ryškis – 10,2. Tai viena iš vadinamųjų „anemiškų galaktikų“, kur susiformavo palyginus labai nedaug pirmosios kartos žvaigždžių. Taip pat tai vienas sunkiausiai stebimų Mesjė objektų.
Atradimo istorija
Pirmąkart galaktika buvo atrasta Charles Messier (1781 m.), kuris ją pažymėjo kaip Mesjė 91 („ūkas be žvaigždžių, blyškesnis nei Mesjė 90“), tačiau klaidingai užrašė jos koordinates. Gana ilgai tai buvo „dingusi“ galaktika, kartais įtariant, jog Ch. Messier supainiojo ją su kometa. Tuo tarpu William Herschel 1784 m. galaktiką nepriklausomai atrado antrą kartą, pažymėdamas ją NGC 4548.
Tik 1969 m. astronomas – mėgėjas William C. Williams susigaudė, jog Ch. Messier klaidingai užrašė galaktikos padėtį Mesjė 89 atžvilgiu, galvodamas, jog nustatinėja padėtį Mesjė 58 atžvilgiu, ir parodė, jog Mesjė 91 ir NGC 4548 yra tas pats objektas.
Taro kortos
thumb|right|100px|Pagrindinio arkano korta „Magas “ thumb|right|100px|Pagrindinio arkano korta „Vyriausioji kunigė“ thumb|right|100px|Pagrindinio arkano korta „Vežėčios“ thumb|right|100px|Pagrindinio arkano korta „Mylimieji“
Taro kortos arba Būrimo kortos  – kortos, naudojamos būrimams, ateities pranašavimams. 78 Taro kortos skirstomos į du arkanus – didįjį ir mažąjį. Didįjį arkaną sudaro „filosofinės“ kortos ir jame yra 22 Taro kortos, o mažajame, kurį sudaro paprastos kortos – 56 kortos.
Istorija
Britų muziejuje galima rasti XIV a. rankraštį, kur nupieštas karalius ir du dvariškiai belošią kortomis. Prancūzijoje pirmieji pėdsakai apie kortas yra karaliaus Karolio VI 1392 m. išlaidų sąskaitose. Karaliaus iždininkas į kasos knygą užrašė: „…išmokėta Džakomo Grigonerui už 3 kalades kortų su auksiniais ir kitokiais spalvotais ženklais, kad paįvairintų karaliaus laisvalaikį“. Tos kortos ir dabar saugomos vienoje Paryžiaus bibliotekų. Tai seniausios kortos Europoje, išlikusios iki mūsų dienų.
Pirmosios Europoje paplitusios kortos vadinosi tarot arba tarochini. Kaladėje buvo nuo 30 iki 80 kortų, o piešiniai vaizdavo karališkos šeimos narius. Tais laikais kortos buvo nepaprastai brangios, tad jomis žaidė tik karaliai ir turtingieji (tačiau tomis pačiomis kortomis burdavo klajokliai iš Rytų arba, kai kas sako, jog tai ir buvo romai – čigonai, beje kai kur dar rašo kad jomis burdavo ir žydai). XV a. Prancūzijoje galutinai nusistovėjo kortų spalvos ir tipas. 1526 metais Anglijos karalius Henrikas VIII uždraudė žaisti kortomis ir paskelbė jas už įstatymo ribų. Tiesa, 1541 m. įstatymas buvo sušvelnintas – Kalėdų švenčių metu kortuoti buvo leista. Ir jau 1581 m. Prancūzijoje įsikūrė kortų gamintojų korporacija, kuri išsilaikė iki pat Didžiosios Prancūzijos revoliucijos. Pradžioje kortas gamino miniatiūristai, panaudodami piešiniui įvairias politines figūras. Vėliau masiškai kortas, kaip šventųjų paveikslus, gamino raižytojai. 1499 m. kortas jau gamino Krokuvoje, o iš Krokuvos jos pateko ir į Lietuvą. Meno istorijos požiūriu didelę vertę turi išlikę XV a. keliolika komplektų kortų, atliktų vario raižinio technika. Šios kortos priklauso prie ankstyvųjų vario raižinių apskritai. Pirmasis vario raižinio meistras buvo pavadintas kortų meistru. Raižydami žmonių figūras, žvėris, paukščius, herbus ir augalus, kortų meistrai parodė daug nesuvaržytos fantazijos. Vėlesnioji kortų gamyba priklauso iš dalies liaudies taikomosios grafikos istorijai, iš dalies liaudies grafikai. Europoje kortų dirbėjų fabrikai atsirado XIV a.
XVII a. Prancūzijoje. Elifas Levi susiejo Taro didžiuosius arkanus su 22 hebrajų abėcėlės raidėmis, naudojamomis Kabaloje, bei Sefirų medžio schema, kitaip vadinama gyvybės medžiu (Etz Hayim). Levi vadino Taro kortas (ir jų mistinio aiškinimo sistemą) Toto knyga – pagal vardą egiptiečių dievo – žinijos ir rašto išradėjo. Žodžių „Tot“ ir „Tarot“ panašumas dar ir dabar žmones glumina ir galbūt kiek klaidina, nes tuo leidžiama suprasti, kad tokia kortų piešimo tvarka buvo jau nuo pat Taro kortų atsiradimo. Kai kurie okultistai ją tradiciškai priskiria Hermiui Trismegistui – sinkretinei figūrai, veikiausiai atsiradusiai iš Platono inspiruotos tradicijos tapatinti graikų Hermį ir egiptiečių Totą. Šiam Hermiui Trismegistui priskiriami traktatai (svarbiausiuosius jų Renesanso filologai apjungė į vadinamąjį Corpus Hermeticum) padarė didžiulę įtaką europietiškai alchemijai, teosofijai ir kitiems „slaptiesiems mokslams“. Corpus Hermeticum temoms ir idėjoms prigijo pavadinimas hermetika, dažnai vartojamas apibūdinti okultizmui kaip tokiam.
Taro kortos Lietuvoje
Lietuvoje XVIII a. buvo įkurtas kortų fabrikas Varėnoje. Kortų gamyba buvo valdžios monopolis. Valdžia skelbdavo kortų piešinių konkursus ir skirdavo labai dideles premijas už laimėtą kortų konkursą. XVIII a. antroje pusėje – XIX a. pradžioje Juozapas Perlis sukūrė aiškaus kontūro ir tikslaus piešinio klasicistines kortas, atspausdintas Varėnos dirbtuvėje, o dabar jos yra saugomos Vilniaus Dailės Akademijos senosios grafikos kolekcijoje kaip XVIII a. Klasicizmo pavyzdys Lietuvoje. Kortų konkursus taip pat yra laimėję garsūs XVIII a. pabaigos – XIX a. pradžios menininkai, tokie kaip Barbora Didžiokienė (1896–1976) – tapytoja, grafikė, scenografė, ir Mstislavas Dobužinskis (1875–1957) – tapytojas, scenografas, grafikas.
Pirmosios Lietuvoje naudotos būrimo kortos, atsiradusios anksčiau už oficialiai išleistąsias, buvo paprastos žaidimui skirtos kortos, pagražintos papildomais ženklais, pieštais ranka. Tokias kortų kalades kartais papildydavo įvairiais išpuoštais tūzais iš skirtingų kaladžių. Tokiu būdu atsirado tokie vaizdiniai kaip liūtas, knyga, medis ir kiti. Šie įvairūs papildomi ženklai suteikdavo būrėjoms ir būrėjams daugiau galimybių atliekant būrimą.
1923 m. Kaune buvo išleistos pirmosios lietuviškos būrimo kortos su aiškinančiu kortos reikšmę užrašu per kortos vidurį. Tos kortos buvo panašios į prancūziškas žinomiausios XIX a. būrėjos Anos Marijos Lenorman astrologines kortas, kai kur vadinamas tiesiog Lenorman Taro. Lietuviškom būrimo kortom buvo panaudota sumažinta Lenorman Taro 36 astrologinių kortų kaladė. Tačiau buvo kai kurie skirtumai, kuriuos galima rasti tik lietuviškose būrimo kortose. Būtent: keturios papildomos kortos (ponas, ponaitis, ponia, panelė), o damos, bartukai bei karaliai suskirstyti į personažus, kurie daugiau pasako apie žmogaus tipą, bet tai nebuvo nei karaliai, nei karalienės ar politiniai veikėjai, kitaip sakant, tai tiesiog pvz.: dzvankų dama, dzvankų ponas, dzvankų bernelis ir t. t.
2003 m. buvo perleistos lietuviškos būrimo kortos su autentišku užrašu, kuris atkartojamas ir šiose būrimo kortose. Tačiau nebuvo skirta tiek dėmesio damoms, karaliams ir bartukams, kurie, kaip vėliau paaiškėjo, turi gana svarbią reikšmę buriant šiomis kortomis. Senasis autentiškas lietuviškų būrimo kortų leidimas išliko tik pas tuos būrėjus, kurie karta iš kartos paveldėjo šias kortas, jas perfotografuodavo, atšviesdavo ir naudodavosi jomis vėl.
Liutnia
thumb|right|Renesanso liutnia Liutnia – muzikos instrumentas, gnaibomasis chordofonas. Vienas seniausių styginių muzikos instrumentų; ilgakaklės liutnios yra žinomos iš Senovės Babilono ir Egipto laikų. Trumpakaklės liutnios vėliau susiformavo Vidurio Rytuose – Rytų Mesopotamijoje, Baktrijoje ir Gandharoje, jos buvo persiško barbado ir arabų ūdo pirmtakės. Europietiška liutnia atsirado iš arabų ūdo, jos pavadinimas kilo iš arabų al'Ūd (medžio pliauska, smilkalo lazdelė).