cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Persėjas
Kova su Gorgone
Diktis turėjo brolį, Serifo karalių. Kai Persėjas užaugo, Polidektas sukvietė savo brolius, o drauge su jais ir Persėją, ir prisakė visiems atnešti jam vestuvinių dovanų, nes jis rengiąsis vesti Hipodamiją, Oinamajo dukterį. Persėjas išdidžiai pareiškęs, kad jeigu karalius pareikalausiąs, jis mielai atnešiąs jam dovanų Gorgonės galvą. Polidektas iš brolių pareikalavo jojamų žirgų, tuo tarpu iš Persėjo žirgo neėmė, o įsakė atnešti Gorgonės galvą. Į kelionę susiruošusį ėmėsi lydėti Hermis ir Atėnė. Taip Persėjas atvyko pas Forkino ir Keto dukteris, vadinamas Grajomis, tai yra senėmis, nes jos jau gimdavo senos. Grajos buvo trys: Enio, Pefredo ir Deino, jos buvo Forkino ir Keto dukterys ir Gorgonės seserys. Visos trys turėjo vieną akį ir vieną dantį. Jais naudodavosi paeiliui, vieną kartą – viena, kitą kartą – kita. Persėjas surado akį, ir dantį, atėmė iš jų ir tik tada joms atidavė, kai grajos parodė jam kelią pas nimfas. Persėjas norėjo pasiekti nimfas todėl, kad jos turėjo sparnuotus sandalus, stebuklingą krepšį ir šalmą, darantį nematomu. Viso šito jam reikėjo kelionei. Persėjas gavo iš nimfų viską, ko norėjo. Užsimetė krepšį ant pečių, apsiavė sandalais, ant galvos užsidėjo šalmą. Dabar matė jis visus, o jo niekas negalėjo matyti. Hermis jam dar davė metalinį pjautuvo pavidalo kardą. Dabar su sparnuotais sandalais Persėjas galėjo lėkti į Okeaną. Ten pasaulio pakraštyje gyveno Gorgonės. Persėjas jas užklupo netikėtai, bemiegančias. Jos irgi buvo trys: Steno, Eurialė ir Medūza, tačiau iš jų tik Medūza buvo mirtinga, todėl Persėjas ėmė ieškoti kaip tik jos galvos. Gorgonių galvas dengė gyvačių žvynai, jų dideli dantys – kaip šernų iltys, rankos geležinės, sparnai auksiniai, ir kas tik išdrįsdavo į jas pažvelgti, virsdavo akmeniu. persėjas į jas ėjo, atsukęs nugarą, ir žiūrėjo tiktai į jų atspindį variniame skyde. Jo ranką valdė pati Atėnė, su jos pagalba jis nukirto Medūzai galvą. Tuo momentu iš jos iššoko sparnuotas arklys Pegasas ir Chrisaoras, Geriono – giganto su trimis kūnais – auksakardis tėvas. Persėjas įmetė Medūzos galvą į stebuklingą krepšį ir išvyko namo raitas ant Pegaso. Atsibudusios kitos Gorgonės ėmė jį persekioti, bet veltui: Persėjas užsidėjo savo šalmą ir pasidarė nematomas.
Andromeda
thumb|right|260px| „Persėjas išlaisvina Andromedą“ (1513 m. [[Piero di Cosimo paveikslas)]] Keliaudamas namo, Persėjas pateko į Etiopiją, kur karaliavo Kefėjas. Ant jūros kranto jis išvydo karaliaus dukterį Andromedą, kaip tik tuo metu kai ją nešė aukoti. Vos tik išvydęs Andromedą, jis ją pamilo. Persėjas tuoj pat pažadėjo Kefėjui užmušti pabaisą ir išvaduoti Andromedą, jei tėvas sutiksiąs ją atiduoti jam už žmoną. Abu prisiekė vykdysią savo pažadus. Persėjas užmušė pabaisą ir sudaužęs grandines, tuoj pat išlaisvino Andromedą. Tačiau Andromeda buvo pažadėta Finėjui, Kefėjo giminaičiu, nes Andromeda buvo sužadėta su juo. Finėjas ketino susidoroti su Persėju, bet šis parodė gorgonės Medūzos galvą ir Finėjas kartu su savo bendrais suakmenėjo.
Grįžimas
Grįžęs namo, Persėjas rado labai vargstančią savo motiną Danaję ir įtėvį Diktį. Kol Persėjas nebuvo, karalius Polidektas juos taip persekiojo, kad jiems teko ieškoti apsaugos prie aukuro. Persėjas atvyko pas karalių, ir šis baisiausiai persigando, pamatęs jį sugrįžus. Karalius manė, Persėjas bus žuvęs. Polidektas sukvietė savo draugus kovai su Persėju, bet šis tik parodė jiems Gorgonės galvą ir jie beregint suakmenėjo. Tada Persėjas padarė Diktį Serifo karaliumi. Jis atidavė Hermiui sandalus, krepšį ir šalmą, o Atėnei Paladei – Medūzos galvą. Hermis šias dovanas grąžino nimfoms, o Gorgonės galvą Atėnė įtaisė savo skydo viduryje. O persigandęs Akrisijas atsiminė pranašystę ir palikęs Argą, išvyko į pelasgų žemę. Larisos karalius Teutamidas kaip tik rengė gimnastikos žaidynes savo mirusiam tėvui paminėti. Persėjas atvyko čia, norėdamas dalyvauti rungtynėse. Kai jis penkiakovės metu metė diską, netikėtai pataikė Akristijui į koją ir taip smarkiai, kad tas čia pat krito negyvas. Dabar didvyris suprato, kad pranašystė išsipildė ir palaidojo Akrisiją už miesto. Po senelio mirties jis galėjo grįžti į Argo sostą, bet manė, kad nuodėmė paveldėti sostą iš to, kas mirė nuo tavo rankos. Todėl jis išvyko į Tirintą, kur tada karaliavo Akrisijo brolio Proito sūnus Megapentas. Su juo Persėjas pasikeitė sostais, ir taip Megapentas tapo Argo karaliumi, o Persėjas karaliavo Tirinte. Jis aptvėrė siena Mikėnus ir Midėją.
Vaikai
Persėjas ir Andromeda turėjo devynis vaikus. Vyriausias sūnus buvo Persas, iš jo kilo senovės Persijos valdovai. Kiti jų vaikai: Elektrionas – Heraklio senelis iš motinos pusės, Alkėjas – Amfitriono tėvas ir Stenelas – Euristėjo tėvas, Helėjas, Kinuras, Mestoras, Gorgofonė ir Autochtojė.
Persėjo vardu pavadintas šiaurės pusrutulio žvaigždynas.
Dombrova Šatankai
Istorija
Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dombrovos bajorkaimiui, Šepetovo valsčiui, Dombrova Vielkos parapijai. 1827 m. kaime buvo 98 namai ir 60 gyventojų. 1921 m. kaime buvo 7 namai ir 63 gyventojai, iš kurių 31 vyrai ir 32 moterys.
Ilgiausias jardas
Ilgiausias jardas – 1974 m. JAV sukurtas ir Oskarui nominuotas filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius Burt Reynolds. 2005 m. buvo sukurtas juostos perdirbinys. Jame pagrindinį vaidmenį atliko Adam Sandler, o Reynolds jame atliko trenerio Neito Skarboro vaidmenį.
Turinys
Polas Kru buvo garsus amerikietiško futbolo žaidėjas, tačiau jo karjerą sugriovė įtarimai sutartomis varžybomis. Baigęs karjerą jis ir toliau gyveno palaidą gyvenimą, kol už savo draugės mašinos vagystę ir pasipriešinimą policininkams atsidūrė kalėjime. Šio viršininkas, aistringas futbolo gerbėjas, yra subūręs kalėjimo apsauginių komandą, treniruojamą kapitono Knauerio, tačiau ši niekada nelaimi. Polas Kru, jo nuomone, yra žmogus, galintis padėti jiems žaisti geriau, tačiau šis, pagąsdintas Kanuerio, atsisako padėti. Vis dėlto kalėjimo viršininkas nenusileidžia ir Kru pasiūlo surengti treniruočių pobūdžio rungtynes tarp prižiūrėtojų ir kalinių. Kalėjimo viršininkas sutinka, tačiau Kru dar tenka įveikti kitų kalinių nepasitikėjimą.
Galiausiai varžybos prasideda. Pirmajame kėlinyje kaliniai išsiveržia į priekį ir kalėjimo viršininkas, pasikvietęs Kru, liepia jiems pralaimėti, kitaip jo gyvenimas už grotų pavirs pragaru...
Vilkatupė
Vilkatupė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Surdegio.
Dusmenų miškai
thumb|240px|Kelias pro Dusmenų miškus netoli [[Ūta (Varėna)|Ūtos]] Dusmenų miškai – miškai Varėnos rajono ir Trakų rajono savivaldybių teritorijoje, tarp Daugų ir Vilkokšnio ežero.
Plotas 8110 ha, mišku apaugę 6520 ha. Valstybinės reikšmės miškų plotas 4000 ha. Dusmenų miškai priklauso Valkininkų ir Trakų miškų urėdijoms. Sudaro Dusmenų, Geidukonių, Gūdžių, Kreivakojų, Margių, Onuškio, Pamusio, Rudnios, Rakščios, Šilaičių, Vėžionių, Žilinčiškių miškai. Dusmenų miškų pietinę dalį kerta plentas Alytus-Vilnius.
Miškuose daug ežerų; didesnieji: Dumblys, Didžiulis, Gėjus, Kerėplis, Lynelis, Svitukas. Per miško pietinę dalį teka Varėnė, jos kairieji intakai Musė ir Dusmena. Paviršius kalvotas. Tarp kalvų yra pelkių; didžiausios: Dusmenų, Gėjaus, Kerėplio.
Augavietės: nederlingos ir derlingos normalaus drėgnumo bei laikinai užmirkusios; derlingos ir nederlingos pelkinės. Vietomis gausu riedulių. 99 % miškų yra ekosistemų apsaugos, 15,5 % vandenų apsauginiai, 74,6 % ūkiniai.
Kultūrinės kilmės medynų 35 %. Pušynų 64 %, eglynų 18 %, beržynų 15 %, juodalksnynų 3 %. Jaunuolynai sudaro 35 %, pusamžiai medynai 41 %, bręstantys 14 %, brandūs 10 %. Medynų vidutinis amžius 53 m., bonitetas 11,1, skalsumas 0,74, tūris 193 m³/ha. Kasmet priauga 3,9 m³/ha.
Dusmenų miškų šiaurinė dalis priklauso Aukštadvario regioniniam parkui, Gėjaus apyežerės miškai – Gėjaus telmologiniam draustiniui. Pamūšio miško 34 kvartale ir Gūdžių miško 14 kvartale yra pilkapių, Šilaičių miško 71 kvartale – mitologinis akmuo „Zuikio lūpa“.
Antrojo pasaulinio karo metais Dusmenų miškuose veikė sovietinių partizanų būrys „Už Tėvynę“. 1944–1952 m. čia veikė Dainavos apygardos Merkio (Kazimieraičio) rinktinės Lietuvos partizanų būriai. Atkūrus nepriklausomybę žuvusiems Lietuvos partizanams pastatyti atminimo kryžiai.
Juciai (reikšmės)
Juciais vadinamos gyvenvietės:
Marijampolės rajono taryba 1990–1995 m.
Marijampolės rajono taryba – Marijampolės savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Marijampolės rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Marijampolės rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Marijampolės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Skriaudžiai
Skriaudžiai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Veiverių. Stovi Skriaudžių Šv. Lauryno bažnyčia (pastatyta 1834 m.), yra Skriaudžių pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1950 m.), paštas (LT-59030), kultūros namai, buities muziejus (įkurtas 1967 m., su kalendorių ekspozicija). Kultūros centre įsikūręs folkloro ansamblis „Kanklės“. Prie plento stovi Nepriklausomybės paminklas savanoriams, žuvusiems 1918–1920 m., atminti (pastatytas 1932 m., 1962 m. nugriautas, 1989 m. atstatytas, projekto autorius dailininkas L. Juozonis).
Per Skriaudžius eina krašto keliai ir, o už 1 km į pietryčius nutiestas magistralinis kelias. Piečiau kaimo telkšo Skriaudžių tvenkinys, apylinkėse – Skriaudžių geomorfologinis draustinis.
miniatiūra|220px|left|Nepriklausomybės paminklas miniatiūra|220px|left|Kultūros centras, 2018 m. miniatiūra|220px|left|Viena iš gatvių
Jucaičiai (Klaipėda)
Jucaičiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Veiviržėnų.
Skriaudžiai
Istorija
I pasaulinio karo metais (ypač 1915 m.) Skriaudžių apylinkėse vyko smarkūs mūšiai tarp Rusijos ir Vokietijos kariuomenių, kaimą siaubė gaisrai. Tarpukariu veikė kooperatyvas, kelios parduotuvės; veikė šauliai, jaunalietuviai, katališkos organizacijos. Per Antrąjį pasaulinį karą naciai Skriaudžiuose buvo įrengę TSRS karo belaisvių stovyklą (žuvo ~500 belaisvių). Pokariu skriaudiškiai (daugiausia kunigas J. Jatulis) labai rėmė Geležinio Vilko rinktinės Lietuvos partizanus. Netoli Skriaudžių Šmurų kaime 1952 metas slėptuvę turėjo Pietų Lietuvos (Nemuno srities) partizanų vadas Sergijus Staniškis-Litas.
TSRS laikmečiu Skriaudžiai buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Gyventojai
1737 m. Skriaudžiuose gyveno ~40 šeimų.
Hosni Abd Rabo
Hosni Abd Rabo (g. 1984 m. lapkričio 1 d.) – futbolininkas, Egipto rinktinės ir Dubajaus El-Ismaily klubo saugas. 2005–2007 m. sezone priklausė prancūzų RC Strasbourg tačiau sudėtyje neįsitvirtino ir buvo paskolintas Egipto Al-Ismaily, su kuriuo vėliau pasirašytas ilgalaikis kontraktas.
Su žaidė 2008 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė 2 įvarčius Kamerūnui ir tapo žemyno čempionu. Taip pat žaidė 2009 m. Konfederacijų taurėje ir 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.
Donatas Kazlauskas (1994)
Donatas Kazlauskas (g. 1994 m. kovo 31 d.) – Lietuvos futbolininkas, puolėjas.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Kretingoje. Būdamas 14 metų išvyko į Kauną ir treniravosi Nacionalinėje futbolo akademijoje.
2011 m. sezoną baigė Kauno „Atleto“ komandoje I Lietuvos lygoje.
2012 m. pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu“. Puolėjas debiutavo A lygoje jau pirmose rungtynėse būdamas 17 metų, o antrose rungtynėse prieš Klaipėdos „Atlantą“ įmušė savo pirmąjį įvartį.
Prieš 2013 m. sezoną pasirašė kontraktą su Klaipėdos „Atlantu“. Po 2013 m. sezono geriausio jauno Lietuvos futbolininko rinkimuose užėmė antrą vietą, nusileisdamas tik Gratui Sirgėdui.
2015 m. sausio pradžioje sudarė 3,5 m. kontraktą su Lenkijos Gdansko „Lechia“ klubu.
Nuo 2016 m. žaidė Klaipėdos „Atlante“.
2018 m. vasarą persikėlė į „Trakų“ klubą. 2018 m. sezone A lygoje sužaidė 13 rungtynių ir pelnė devynis įvarčius. 2019 m. žaidė 29 kartus ir pelnė dvylika įvarčių.
2020 m. rugsėjo 8 d. žaidė prieš Albanijos rinktinę UEFA Tautų lygos rungtynėse ir pasižymėjo įvarčiu. 51 minutę pelnytas įvartis buvo vienintelis tose rungtynėse ir garantavo lietuviams pergalę. Ši pergalė svarbi tuo, kad buvo iškovota oficialiose varžybose po ketverių metų pertraukos.
2020 m. rugsėjo 25 d. pranešta, kad keliasi į Ukrainą ir žais FK Lviv. Debiutavo rungtynėse prieš Luhansko „Zorios“ ekipą. Aikštėje pasirodė 58 min., kai rezultatas buvo 5-0 varžovų naudai.
2021 m. birželio mėn. pasirodė pranešimai, kad žaidėjas palieka klubą.
2021 m. liepą pranešta, kad atstovaus Klinkėnų „Academica“ futbolo klubui. Pasirašyta dvejų metų sutartis.
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad pasirašyta sutartis su FK Žalgiris.
Debiutavo „Žalgirio“ sudėtyje A lygoje 2022 m. kovo 4 d. rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą. Šiose rungtynėse pasižymėjo įvarčiu.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Žaidimas rinktinėje
Puolėjas sužaidė 25 rungtynes ir pelnė 3 įvarčius Lietuvos U-17 rinktinėje, U-18 per 10 rungtynių taip pat pelnė 3 įvarčius. U-19 rinktinėje sužaidė 18 rungtynių ir pelnė 3 įvarčius. 2013 m. debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 rinktinėje Sandraugos taurės rungtynėse su Ukrainos bendraamžiais. Tame pačiame turnyre pelnė ir savo pirmąjį įvartį atstovaudamas jaunimo rinktinei rungtynėse su Moldova.
Tėviškė (Ramygala)
Tėviškė – Panevėžio rajono Ramygalos kolūkio dvimėnesis laikraštis, leistas 1988–1991 m. Ramygaloje.
Istorija
Redagavo C. Valaitis. Tiražas 200 egz.
BitTorrent
thumb|200px|Logotipas BitTorrent – kompiuterinė programa ir protokolas, sukurtas failų perdavimams. Žinoma, jis yra P2P, nes vartotojai susijungia vieni su kitais, siunčia ir gauna failų dalis.
Protokolas
Dalinantis duomenimis BitTorrent tinkle, vartotojas turi sukurti failą .torrent plėtiniu, kuriame pateikiama informacija apie failų pavadinimus, dydžius, hash kodus kiekvienam failo segmentui, stebėtojo serverio adresas. Torrent failai pasiekiami iš interneto svetainių arba el. paštu.
Panaudojimas teisėtais tikslais
BitTorrent gali naudotis programų kūrėjai, siekiantys sumažinti savo serverių apkrovą. Jei programos kūrėjas siūlo atsisiųsti didelį programos failą, tai jo tinklo pralaidumas gali būti per menkas, kad failą galėtų atsisiųsti visi norintys.
Democracy Now, progresyvi žinių organizacija, šalia įprastinių transliacijos kanalų kabeliniais tinklais ir per palydovus, savo kasdienes televizijos ir radijo laidas platina naudodamiesi Bittorent technologija, kurią taip pat naudoja podcasting'ui. Kompanija Blizzard Entertainment naudoja BitTorrent protokolą platinti World of Warcraft žaidimo atnaujinimus. Keletas Anime kompanijų taip pat naudoja BitTorrent technologiją leisdami reklamines savo filmų ištraukas.
Nuorodos
Klientai:
BitTorrent tinklo specifikacijos:
Tėviškė (Šiauliai)
Tėviškė – savaitraštis, nuo 1941 m. birželio 6 d. iki 1944 m. liepos mėn. ėjęs Šiauliuose.
Istorija
Leido Lietuvių nacionalistų partija ir Lietuvos aktyvistų frontas. 1941 m. liepos mėn. – 1942 m. sausio mėn. vadinosi „Tėvynė“. Tiražas 50 000 egz.
Kaip administracinio centro (periferijos) laikraštis, daugiausia rašė apie to krašto ekonominį, kultūrinį ir visuomenės gyvenimą, informavo apie visos Lietuvos ir užsienio įvykius.
Redagavo Simas Miglinas.
The Baltic Course
thumb|right|250px|Žurnalo pirmasis numeris, 2000 m. Baltijskij kurs – rusiškas verslo žurnalas Baltijos šalyse, išeinantis kas ketvirtį, nuo 2000 m. gegužės mėn. leidžiamas taip pat ir anglų kalba.
Tai teminis reprezentacinis leidinys, leidžiamas nuo 1996 m. birželio mėn. Skirti Rytų valstybių verslininkams bei rinkai apie Baltijos šalių verslą, ekonomiką įmones.
Pagrindinės temos – transportas ir logistika, nekilnojamas turtas, ES integracija ir jos procesai, ES ekonominiai santykiai su Rusija ir NVS.
Leidėjas – Cordex Media, SIA.
Fon Rajeno ekspresas
Fon Rajeno ekspresas – 1965 m. JAV sukurtas karinis filmas, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorius ir dainininkas Frenkas Sinatra.
Turinys
Pulkininkas Rajenas – amerikiečių lakūnas, numuštas vokiečių aviacijos, patenka į belaisvių stovyklą Italijoje. Kadangi jo laipsnis didžiausias, Rajenas paskiriamas vadovauti kaliniams. Šie, manydami, kad Rajenas bendradarbiauja su italų apsauginiais, pradeda jį vadinti „fon Rajenu“.
Italijai kapituliavus, Rajenas bando išvesti visus kalinius į laisvę, tačiau patenka į vokiečių rankas. Šie belaisvius ir nuginkluotus italus susodina į traukinį, turintį juos nugabenti į šalies šiaurę. Belaisviams pavyksta nuginkluoti vokiečius ir perimti traukinio kontrolę, o šio maršrutą nukreipti į Šveicariją, tačiau netrukus juos pradeda persekioti vokiečių aviacija...
Bulota
Bulota − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Panašūs:
Vilkaušai
Vilkaušai – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Karklėnų, tarp Spirgių ir Šventragių miškų, šalia Vilkaušų pelkės. Eina vieškelis.
Juciai (Kelmė)
Juciai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Vaiguvos.
Mordechai Barkiachu
Mordechai Barkiachu (1882 m. Maišiagaloje, Rusijos imperija – 1959 m. gruodžio 8 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės gydytojas.
Biografija
Gimė 1882 m. Maišiagaloje, rabino šeimoje, kaip Mordechajus Boruchovas. Mokėsi Telšių ješivoje. Studijavo mediciną Berno, Bazelio ir Ciuricho universitetuose, 1910 m. gavo gydytojo diplomą. 1912 m. emigravo į Palestiną. 1912-1919 m. dirbo gydytoju Tel Avivo Gerclijos gimnazijoje. I pasaulinio karo metu savanoriškai tarnavo Turkijos kariuomenėje. 1919 m. apsigyveno Jeruzalėje, kur dirbo Chabaso ligoninės higienos skyriuje. Rašė straipsnius į įvairius laikraščius, redagavo žurnalą Dvasios higiena. Mirė 1959 m. gruodžio 8 d. Jeruzalėje.
Bijotų herbas
Bijotų herbas – Bijotų kaimo ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Žaliame lauke auksinis Baublys atverta juoda durų anga.
Simbolika
Spalvų gama artimai siejasi su baltiškąja, pirmiausia žemaičių ir lietuvių etnine spalvų sistema.
Istorija
Istorinio herbo Bijotai neturėjo. Svarstant Bijotų herbo motyvus, niekam nekilo abejonių, jog naujame herbe turi būti pavaizduotas bemaž prieš 200 metų Dionizo Poškos pastatytas Baublys.
Herbą 2010 m. birželio 3 d. patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-383. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.
Belgijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Belgijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
1965–1966 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Statybų birža
thumb|right|200px Statybų birža – lietuviškas verslo žurnalas ir portalas statybų tematika. Jame publikuojami statybų konkursai, užsakymai, aprašomos planuojamos ir vykdomos statybos.
Leidėjas ir administratorius – bendrovė „Statybų birža“.
Švedų tvanas
Švedų tvanas – Abiejų Tautų Respublikos istorijos periodas tarp 1655 ir 1660 metų, kai visą šalies teritoriją, išskyrus nedidelį ruožą palei Turkijos sieną, buvo užėmusi Švedija ir Rusija.
Interneto protokolas
Interneto protokolas – taisyklių visuma, apibrėžianti duomenų mainų būdą tarp dviejų kompiuterinių sistemų. Dažnai interneto protokolai bendrai vadinami TCP/IP pagal svarbiausių bei pirmųjų aprašytų protokolų TCP ir IP pavadinimus.
Švedų tvanas
Karas su švedais užbaigtas 1660 m. gegužės 3 d., ATR ir Švedijos atstovams pasirašius Olyvos taikos sutartį. Jonas Kazimieras atsisakė ketinimų užimti Švedijos sostą. Pastarajai atiteko beveik visa Livonija (išskyrus Latgalą), labai sustipėjo Švedijos pozicijos Baltijos jūroje. Lenkija neteko Prūsijos siuzereniteto, LDK neteko teisių Klaipėdos uoste (turėtų nuo 1525 m.).
Interneto protokolas
Protokolo funkcijos
= Transporto lygio protokolai =
TCP
TCP (Transmission Control Protocol) – į sujungimus orientuotas protokolas, kuris garantuoja patikimą baitų srauto perdavimą tarp dviejų sistemų. TCP protokolas atlieka duomenų perdavimą, klaidų aptikimą, bet jų neatstato. Prieš siunčiant duomenis, du procesai turi nustatyti tarpusavio ryšį, t. y. jie turi nusiųsti preliminarius segmentus vienas kitam, kad nustatytų parametrus ir užtikrintų duomenų perdavimą.
UDP
UDP (User Datagram Protocol) – į sujungimus neorientuotas protokolas. Dėl perdavimo funkcijos ir tam tikro paprasto klaidų tikrinimo jis labai nedaug prideda papildomos informacijos prie IP – tinklo lygio protokolo. UDP neužtikrina patikimo perdavimo, todėl labiau tinka garsinei arba vaizdinei informacijai perduoti realiu laiku.
TCP/IP Sada protokolů Internetu TCP/IP TCP/IP Suite des protocoles internet TCP/IP Internet-Protokoll-Famill TCP/IP Стек протоколов TCP/IP TCP/IP参考模型
Švedų tvanas
Maskvos frontas
Kunigaikštis Jonušas Radvila, paskirtas Lietuvos didžiosios kunigaikštystės etmonu, beturėjo tik 5000 kareivių. Likusioji kariuomenė žuvo mūšiuose su maskviečiais prie Šklovo, Mohilevo, Smolensko, Staro Bychovo. 1654 m. rugpjūčio 12 d. ties Šklovu Jonušas Radvila su 8000 karių pasitiko 80 000 rusų kariuomenę, kuriai vadovavo kunigaikštis Aleksejus Trubeckojus ir pralaužė priešo gretas. Tačiau tolesnės kovos baigtį nulėmė žymi jėgų persvara. Iš valdovo pastiprinimo sulaukti nepavyko, o kai pagalba atėjo, jau buvo per vėlu. 1655 m. rugpjūčio 8 d. Rusijos caro daliniai įžengė į Vilnių ir pirmąsyk valstybės istorijoje priešas užėmė Lietuvos sostinę. Jonušui Radvilai iš rusų užimto Vilniaus pavyko išgelbėti valstybės iždą ir didįjį antspaudą, t. y. juridinę ir finansinę valstybės galią. Rusams užėmus Vilnių Jonušas Radvila pasitraukė į Kėdainius. Gonsievskis pasitraukė į Suvalkiją.
Švedijos frontas
Švedija 1655 m. užėmė Žemaitiją, Upytę, dalį Kauno ir Breslaujos pavietų. Švedų įgulos buvo Kretingoje, Palangoje, Vainute, Plungėje, Tauragėje ir kt. Švedai pradėjo rinkti mokesčius – 5 taleriai nuo valako.
Švedijos kariuomenė taip pat įsiveržė ir užėmė didelę dalį Lenkijos, išskyrus Gdanską. Lenkų bajorija paskelbė Tišoveco konfederaciją.
1655 m. pabaigoje Rusija pasirašė paliaubas su Lietuva. 1656 m. Rusija pradėjo kariauti su Švedija, norėdama užimti Livoniją.
thumb|left|230px|Švedų žygis į Kėdainius. (Dailininko Jozefo Brandto paveikslas) 1656 m. vasario 2 d. išleistame atsišaukime Jonas Kazimieras ragino kovoti su švedais. Apie 1656 m. balandžio mėnesį prasidėjo žemaičių bajorų sukilimas, buvo sunaikintos švedų įgulos. Taubės vokiečių eskadroną sukilėliai sutriuškino. Birželio mėnesį švedai pasiliko tik Biržuose. Vienas iš pagrindinių konfederacijos prieš švedus organizatorių buvo P. Sapiega. Jis kovojo su Jonušu Radvila, kuris buvo pasidavęs švedams (Kėdainių sutartis). Biržų apgultis sukilėliams ilgai nesisekė. Tik 1657 m. sausio mėnesį Vincentui Gosievskiui pavyko priversti Biržus kapituliuoti. 1657 m. rugsėjo mėnesį į Abiejų Tautų Respublikos pusę perėjo Brandenburgo kurfiurstas. 1658 m. lietuvių kariuomenę švedai išstūmė iš Livonijos, puldinėjo Žemaitiją.
Kruvinų ritualų mitai
Tokių ritualų atlikimu buvo kaltinami žydai, taip pat krikščionys, katarai, kartaginiečiai, tamplieriai, raganos, eretikai, čigonai, druidai, neopagonys, satanistai ir netgi evangelikai.
Tipiškas kruvino ritualo mitas
Tipiškas kruvino ritualo mitas turi šiuos elementus:
Romėnų kaltinimai krikščionims
Pirmame ir antrame mūsų eros amžiuje kai kurie Romos rašytojai, pažodžiui interpretuodami eucharistijos ritualą, įrodinėjo, kad krikščionys geria Jėzaus kraują bei valgo jo kūną tiesiogine to žodžio prasme. Buvo manoma, kad krikščionys įvaikina pamestus kūdikius tam, kad juos aukotų per tokias apeigas. Krikščionių paprotys organizuoti susiėjimus, kuriuose būtų dalinamasi maistu, kėlė įtarimus apie ten vykstančias orgijas. Tokie kaltinimai, vaizdavę ankstyvąją krikščionių bažnyčią kaip agresyvią pogrindinę sektą, buvo naudojami krikščionių persekiojimui.
Godlevo Kolonija
Godlevo Kolonija  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Kruvinų ritualų mitai
Krikščionių kaltinimai žydams
Nuo Viduramžių iki pat XX amžiaus krikščionys kaltino žydus Jėzaus nužudymu. Sklido gandai, kad kasmet, švęsdami Paschą, žydai nukryžiuoja nekaltą krikščionį. Tokie kaltinimai (pavyzdžiui, šventojo Viljamo iš Norvičo istorija) būdavo pagrindas surengti žydų pogromą, o spėjamą auką paskelbti kankiniu. XX amžiuje mitai apie kruvinus žydų ritualus pasitarnavo nacių propagandai.
Šiuolaikiniai kaltinimai satanistams
Atskiras straipsnis: Satanistinių ritualų mitas
Šiais laikais kruvinais ritualais dažnai apkaltinami satanistai. Atkartodamas senesnes legendas, mitas sako, kad satanistai, susibūrę į slaptą tinklą, aukoja vaikus, valgo žmogieną, ir rengia orgijas.
Povilas Gaučys
Povilas Gaučys (1901 m. gruodžio 1 d. Vyžuonos – 1991 m. lapkričio 12 d. Kaunas) – Lietuvos vertėjas, diplomatas.
Biografija
1920-1927 m. studijavo lietuvių, prancūzų, ispanų filologiją Lietuvos, Monpeljė, Rygos universitetuose. 1927-1929 m. vicekonsulas Latvijoje, 1930-1935 m. konsulas Argentinoje, 1935-1938 m. konsulas Brazilijoje. 1938-1940 m. iki TSRS okupacijos dirbo Lietuvos užsienio reikalų ministerijos spaudos biure. 1944 pasitraukė į Vakarus. 1949 m. persikėlė į JAV.
Sudarė ir su kitais išvertė Lotynų Amerikos („Pietų Kryžiaus padangėje“ 1951 m.), anglų (1974 m.), ispanų (1980 m.), portugalų (1985 m.), amerikiečių (1993 m.) rašytojų novelių rinkinius. Sudarė ir išvertė portugalų („Lianų liepsna“ 1968 m.), ispanų („Atogrąžų saulė“ 1981 m., „Atgimusi daina“ 1986 m.), italų („Italijos balsai“ 1989 m.), prancūzų („Naujieji vėjai“ 1991 m.) XX a. poezijos antologijas. Sudarė lietuvių išeivijos spaudos 1970-1979 m. bibliografiją.
Bibliografija
Vertimai:
David Hume
David Hume (1711 m. balandžio 26 d. Edinburgas – 1776 m. rugpjūčio 26 d.) – škotų filosofas ir istorikas.
Gyvenimas
Hjumas gimė Edinburge. Jo šeima buvo iš vidutiniškai pasiturinčiųjų klasės. Jo tėvas, Joseph Home, buvo advokatas, o motina, Katerina Falkoner, tvarkė namų ūkio reikalus, turėjo vyresnį brolį ir seserį. Tėvas mirė, kai Deividas buvo vaikas, todėl jį užaugino našle likusi motina, kuri buvo tarsi pirmoji jo mokytoja. Išsilavinimą įgijo jėzuitų koledže Prancūzijoje; vėliau studijavo teisę. Baigęs mokslus, Hjumas persikėlė į Angliją. Hjumas aktyviai rašė filosofinius straipsnius. Jis kelis kartus nesėkmingai bandė gauti darbą universitete. Dirbo advokatu, bibliotekininku, diplomatu, vėliau atsistatydino ir tapo privačiai praktikuojančiu mokslininku. Hjumas plėtojo empirizmo bei psichologizmo filosofiją, pažinimo šaltiniu laikė pojūčius. Analizuodamas sąmonę, didžiausią reikšmę teikė jutimo organų pojūčiams bei vaizdinių asociacijų suvokimui. Per savo gyvenimą Hjumas gyvenimo moters nerado ir liko nevedęs. 1776 metais mirė, spėjama, kad jis sirgo žarnyno ar kepenų vėžiu.
Kūryba
Hjumas filosofiją būtų galima apibūdinti kaip nuoseklų skepticizmą. Hjumas mažiau žinomas, nors ne mažiau reikšmingas, kaip natūralizmo šalininkas. Pasak Hjumo skepticizmo, visas tikrovės pažinimas remiasi priežasties ir pasekmės suvokimu. Ryšys tarp šių dalykų tėra pripratimas, todėl nepatikimas. Matematinis mąstymas yra vienintelė tikro pažinimo metodų sukūrimo galimybė. Pažinimo pagrindu laikė patyrimą. Patyrimą interpretavo kaip įspūdžių, susietų psichologiniais asociacijos dėsniais, srautą. Patyrimo šaltiniai – išorinis suvokimas ir vidinė savivoka, susijusi su mąstymu.
Hjumas dažnai laikomas trečiuoju ir radikaliausiu vadinamųjų britų empirikų, šalia Džono Loko (John Locke) ir Džordžo Berklio (George Berkeley, kuris, tiesa, buvo airis). Ši Hjumo, Loko ir Berklio sąsaja, nors jau tapusi tradicine, yra klaidinanti kitais atžvilgiais, ypač dėl to, kad nepaisoma didelės įvairių prancūzų autorių, tokių kaip Pjeras Belis (Pierre Bayle), įtakos, taip pat įvairių anglų intelektualinio landšafto figūrų, tokių kaip Izaoko Niutono (Isaac Newton), Samuel Clarke, Frensio Hačesono (Francis Hutcheson) ir Joseph Butler reikšmės.
Deividas Hjumas ir empirizmas
Empirizmas (gr. emperia – patirtis) – pažinimo teorija, akcentuojanti patirties, įrodymų svarbą per jutimo receptorius. Empirizmas svarbiausiu ir vieninteliu pažinimo šaltiniu laiko patirtį, gaunamą per pojūčius, t. y. tai, ką galime jusliškai patirti; žinios įgytos stebint ir eksperimentuojant turi daug didesnę praktinę reikšmę, nei gautos vien tik sausais loginiais samprotavimais. Žymiausias empirizmo atstovas – Deividas Hjumas. Bene pirmasis iš naujųjų amžių filosofų, kuris ėmė ginčyti mokslo dėsnių tikrumą. Hjumo žmogiškojo pažinimo analizės išvados padarė didelę reikšmę tolesnei pažinimo teorijos raidai. Empiristas sudavė skaudžiausią kirtį racionalistiniam pažinimui. Deividas Hjumas buvo įsitikinęs, kad jo uždavinys „moksle apie žmogų pritaikyti empirinius metodus“, t. y. remtis patyrimu ir stebėjimu su saikinga abejone, kuri riboja žmogaus pažinimo galimybes. Tiesioginis mūsų pažinimo objektas yra tik mūsų sąmonės turiniai. Juos Hjumas skirsto į dvi grupes: įspūdžiai (arba mintys) ir idėjos. Įspūdžiai – tai visi mūsų išoriniai pojūčiai bei vidiniai savęs suvokiniai (afektai, jausmai, norai), pasireiškiantys sieloje. Idėjos yra atvaizdai įspūdžių, kurie mums kyla tada, kai mes tuos įspūdžius apmąstome, prisimename, įsivaizduojame. Abi grupės skiriasi stiprumu ir gyvumu taip, kaip, pavyzdžiui, obuolio skonis, patiriamas atsikandus, skiriasi nuo to skonio prisiminimo. Idėjos skirstomos į paprastas ir sudėtines. Paprastos idėjos kyla iš įspūdžių. Todėl neįmanoma ką nors įsivaizduoti arba apmąstyti, ko nėra buvę tiesioginiame suvokime. Taip pat žmogus savo vaizduotės galia gali sukurti sudėtines idėjas, kurios nėra kilusios iš tiesioginio įspūdžio, jos kyla iš paprastų idėjų jungimosi asociacijos būdu. Asociacija vyksta mechaniškai, kai remiasi panašumu, priežasties ir padarinio ryšiu. Bet jeigu pažinimo šaltinis yra juslinis patyrimas, tai kaip paaiškinti matematinio mąstymo laimėjimus? Hjumas sprendinius skirsto į dvi rūšis: 1. Sprendiniai apie santykius tarp sąvokų (proto tiesos) ir 2. Sprendiniai apie faktus (faktų tiesos). Pirmoji grupė priklauso logikos ir matematikos sferai, kurioje yra visiškas tikrumas, nes logikos požiūriu sąvokinės tiesos priešingybė yra neįmanoma. Tačiau šie sprendiniai nieko nepasako apie objektų tikrovę. O teiginiai apie faktus remiasi patyrimu, faktai pagrįsti stebėjimais. Taikomas priežasties ir pasekmės ryšys: kad pirmą ir antrą ivykius sieja priežastinis ryšys, manome, kai daug kartų buvo pastebėta, kad antras įvykis įvyksta tik po pirmo įvykio. Sąmonės turinių analizė Empirizme įspūdžių ir idėjų analizė virsdavo sunkiai identifikuojamų ir diferencijuojamų mentalinių (lot. mentolis – protinis]) esybių santykių aiškinimu, o pagrindiniu tyrimo metodu tapdavo introspekcija (savistaba) – filosofas bandė analizuoti savo paties sąmonės turinį ir joje vykstančius procesus. Tai buvo nelengvas uždavinys, nes sąmonės turinio analizė iš dalies jį keitė. Sunkoka buvo atskirti ir sąmonės elementus. Ir galų gale tokio pobūdžio tyrimų rezultatus buvo labai sunku patikrinti kitiems tyrinėtojams.
Hjumas ir religija
Hjumo filosofija buvo giliai antropomorfiška. Tai buvo mokslas apie žmogų ir jo pasaulį, išsitenkantį žmogiškosios patirties bei reikmių rėmuose. Prieš pradėdamas filosofuoti, žmogus pirma turėjo gyventi ir veikti; žmogaus interesų ratą apibrėžė jo gyvenimas, o praktiniai veiksmai teikė medžiagos apmąstymams. Protas, pasak Hjumo, niekad negali mūsų pakylėti virš įprastos patirties tėkmės, jis taip pat negali pateikti mums veiksmų ir elgesio taisyklių, išskyrus tas, kurias mums duoda kasdienio gyvenimo analizė. Todėl Hjumas kritikavo ir įsitikinimą, kad egzistuoja substanciali, nemirtinga siela. Pasak jo, visi argumentai kalba prieš tą hipotezę ir nė vienas jos nepetvirtina. Iš vidinės patirties žinome tik savo išgyvenimus, kurie mums yra tiesioginė duotybė. Tačiau niekada negalime padaryti įtikinamos išvados, kad jų pagrindas yra kažkokia dvasinė substancija, kuriai būdinga nemirtingumas. Hjumo kritika lietė ne atskiras dogmas, o visą religinį pasaulėvaizdį. Ji siejosi su įsitikimu, kad žmogaus gyvenimas ir žmogaus veikla reikalauja žmogiško mato. Aukščiausia žmogaus vertybė yra gyvenimas. Dorovinių principų šaltinis yra ne Dievo įstatymai, o prigimties reikalavimai ir socialinės reikmės. Tie principai padeda žmogui, apibrėžia jo troškimus, reguliuoja jo santykius su kitais žmonėmis. Dorovė,- teigė Hjumas,-paprasčiausiai yra išvada, liečianti žmogaus veiksmus ir paremta jų motyvų, potraukių ir gyvenimo sąlygų apmąstymu.
Įtaka
Dėmesys Hjumo filosofiniams darbams išaugo, kai vokiečių filosofas Imanuelis Kantas (Immanuel Kant) skyrė Hjumui nuopelnus už jo pažadinimą iš „dogmatiškojo miego“ (~1770 m.). Deividas Nortonas (David Fate Norton) (1993) tvirtino, kad Hjumas buvo „pirmasis ankstyvojo modernizmo postskeptiškas filosofas“. Albertas Einšteinas (Albert Einstein) (1915) rašė, kad jis įkvėptas Hjumo pozityvizmo suformulavo savo Specialiąją reliatyvumo teoriją. Hjumas N.Phillipsono (1989) buvo laikomas Vitgenšteino (Wittgensteinian) revoliucijos šalininku. Kaip argumentą N. Phillipsonas pateikė Hjumo teiginį, kad matematika ir logika yra susijusios sistemos, užmaskuotos tautologijos, ir neturi jokio sąryšio su pasaulio patirtimi. A.D.Ayeras (Alfred Jules Ayer) (1936), pristatydamas savo loginio pozityvizmo klasikinę ekspoziciją, tvirtino: „Požiūriai, kurie iškeliami šiame traktate yra išvesti iš Berklio (Berkeley) ir Hjumo empirizmo loginio rezultato. Hjumo Indukcinė Problema taip pat turėjo esminės reikšmės Karlo Poperio (Karl Popper) filosofijai. Savo autobiografijoje, „Begalinis ieškojimas“, Popperis rašė: „Žinios…..yra objektyvios; ir jos yra hipotetinės. Šiuo požiūriu man pavyko suformuluoti Hjumo indukcijos problemą“. Ši įžvalga davė rezultatų Popperio pagrindiniam darbui „Mokslinio atradimo logika“. Savo „Spėjimuose ir paneigimuose“ jis rašė: „Aš ištyriau indukcijos problemą per Hjumą. Aš jaučiau, kad Hjumas buvo visiškai teisus tvirtindamas, kad ši indukcija negali būti logiškai pagrįsta“. Pasak Šopenhauerio (Schopenhauer), „galima kur kas daugiau pasimokyti iš kiekvieno Deivido Hjumo parašyto puslapio nei iš Hėgelio (Hegel), Herbarto (Herbart) ir Šlėjermacherio (Schleiermacher) parašytų filosofinių darbų drauge sudėjus.
Kartu su Adamu Smitu (Adam Smith) ir Tomu Rydu (Thomas Reid) Hjumas laikomas vienu iš svarbiausių škotų Švietimo veikėjų.
Veikalai
Kaip istorikas išleido savo metu neblogai įvertintą Anglijos istoriją. 1733–1736 būdamas Prancūzijoje parašė pagrindinį savo veikalą Šiek tiek daugiau dėmesio susilaukė
Sergejus Naumovas
thumb|250px|Sergejus Naumovas (Bolzano) Sergejus Naumovas (g. 1969 m. balandžio 4 d., Rygoje) – Latvijos ledo ritulio vartininkas.
2006 m. jis žaidė Latvijos ledo ritulio lygos klube HK Riga 2000. Savo karjerą Naumovas pradėjo Rigas „Dinamo“ klube, per savo karjerą yra žaidęs Rusijoje, Šiaurės Amerikoje, 2 sezonus praleido Švedijoje. Latvijos rinktinės sudėtyje pirmąkart jis dalyvavo 1993 m. Pasaulio čempionate, nuo to laiko jis yra žaidęs 9 Pasaulio čempionatuose ir 2 (2002 ir 2006 m.) Olimpinėse žaidynėse.
Juozas Papečkys
thumb|260px|Grupė lietuvių inteligentų [[Maskva|Maskvoje. Iš kairės, sėdi: Kazimieras Pietaris, Ramūnas Bytautas, Petras Klimas, Stasys Šilingas, Agnietė Ambraziejūtė. Iš kairės, stovi: Rapolas Skipitis, Stasys Naginskas, Vladas Bukaveckas, Antanas Vienuolis-Žukauskas, Juozas Papečkys, Marcinkus, Juozas Nemeikša, Bytautas.]] Juozas Papečkys (1890 m. sausio 1 d. Puskepuriuose, Šunskų valsčius, Marijampolės apskritis – 1942 m. lapkričio 4 d. sušaudytas Sverdlovske, Rusija) – teisininkas, Lietuvos valstybės ir karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas.
Biografija
1910 m. baigė Marijampolės gimnaziją, 1916 m. teisės studijas Maskvos universiteto Teisės fakultete. Mobilizuotas į Rusijos kariuomenę, 1917 m. baigė Maskvos Aleksejaus karo mokyklą, tarnavo pėstininkų pulke. 1917 m. Maskvos lietuvių tremtinių komiteto juriskonsultas. Po 1917 m. bolševikų perversmo išvyko į Šiaurės Kaukazą. Nuo 1919 m. mobilizuotas kovojo generolo Antono Denikino Baltojoje armijoje.
1919 m. pabaigoje grįžo į Lietuvą, Lietuvos kariuomenės savanoris. Paskirtas valstybės gynėjo padėjėju kariuomenės teisme. Buvo valstybės kaltintoju lenkų sąmokslininkų (POW) byloje. 1926 m. birželio 15 d. – gruodžio 17 d. Mykolo Sležavičiaus XIII ministrų kabinete Krašto apsaugos ministras. 1927 m. pulkininkas leitenantas. Išleistas į atsargą 1927–1928 m. advokatavo Kaune. Nuo 1929 m. sausio 1 d. Valstybės Tarybos narys, 1938–1940 m. Valstybės Tarybos pirmininko pavaduotojas.
1941 m. birželio 14 d. suimtas ir išvežtas į Sibirą, kalėjo Severouralsko lageryje Nr. 35. Sušaudytas NKVD Sverdlovsko kalėjime 1942 m.
Juciai (Telšiai)
Juciai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Luokės.
Šistosomozė
thumb|right|260px|Šistosomoze sergantis vienuolikmetis berniukas, kuriam dėl ligos [[ascitas|pilve kaupiasi skysčiai ir išsivystė vartų venos hipertenzija (Agusan del Sur, Filipinai)]] Šistosomozė (dar vadinama bilarzioze ir sraigių karštlige)  – tai parazitinių plokščiųjų kirmėlių, priklausančių kraujinių siurbikių genčiai, sukeliama liga. Ji gali pažeisti šlapimo šalinimo organus arba žarnyną. Gali pasireikšti simptomai kaip antai pilvo skausmas, viduriavimas, kraujingos išmatos arba kraujingas šlapimas. Žmonėms su užsitęsusia infekcija gali išsivystyti kepenų pažeidimas, inkstų nepakankamumas, nevaisingumas arba šlapimo pūslės vėžys. Užsikrėtę vaikai gali prastai augti ir turėti mokymosi sunkumų.
Priežastis
Liga plinta per parazitais užkrėstą vandenį. Parazitus į vandenį išleidžia užsikrėtę tarpiniai šeimininkai – gėlavandenės sraigės. Galutiniai parazito šeimininkai – įvairūs žinduoliai ir žmonės. Ši liga ypač paplitusi tarp besivystančių šalių vaikų, nes jie dažniau žaidžia užkrėstame vandenyje. Didelės rizikos grupei taip pat priklauso ūkininkai, žvejai ir žmonės, naudojantys užkrėstą vandenį savo kasdienėms reikmėms. Liga priskiriama kirmėlinėms ligoms. Diagnozė nustatoma užsikrėtusiojo šlapime arba išmatose radus parazito kiaušinėlių. Infekciją galima patvirtinti ir kraujyje radus antikūnų prieš sukėlėją.
Profilaktika ir gydymas
Ligos profilaktikos priemonės yra švaraus vandens tiekimo pagerinimas ir sraigių skaičiaus mažinimas. Srityse, kur liga pasitaiko dažnai, galima žmonių grupes profilaktiškai gydyti kasmet skiriant vaisto prazikvantelio. Taip sumažinamas užsikrėtusiųjų skaičius ir taip pat stabdomas ligos plitimas. Asmenis, kuriems patvirtinta infekcija, prazikvanteliu taip pat rekomenduoja gydyti Pasaulio sveikatos organizacija.
Epidemiologija
Šistosomoze serga maždaug 210 milijonų žmonių pasaulyje. Manoma, kad per metus nuo šios ligos miršta nuo 12 000 iki 200 000 užsikrėtusiųjų. Liga dažniausiai pasitaiko Afrikoje ir Azijoje bei Pietų Amerikoje. Sritis, kur liga pasitaiko dažnai, apima 70 šalių ir joje gyvena apie 700 milijonų žmonių. Šistosomozė – antroji pagal ekonominį poveikį liga po maliarijos. Nuo antikos laikų iki XX a. pradžios šistosomozės simptomas – kraujas šlapime – buvo laikomas tam tikra menstruacijų forma, būdinga vyrams, todėl Egipte buvo traktuojama kaip berniukų perėjimo ritualas. Ši liga priskiriama prie apleistų atogrąžų ligų.
LGSF Kaunas
Istorija
1922 m. gegužės 17 d. LGSF įsteigė kūno kultūros darbuotojas Karolis Dineika ir profesorius Juozas Eretas. Tai buvo krikščionių demokratų partijos puoselėta sporto organizacija. Jos pagrindą sudarė ateitininkų ir pavasarininkų sporto sekcijos bei savarankiški klubai. Organizacija turėjo per 80 skyrių. Iki 1930 m. leido laikraštį „Jėga ir grožis“. LGSF buvo stiprios futbolo, ledo ritulio, krepšinio ir lengvosios atletikos komandos.
Tarptautinės rungtynės
1939-04-10
Simpsono taisyklė
thumb|right|Funkcija f(x) (mėlyna) apytikriai keičiama parabolės funkcija P(x) (raudona). Simpsono taisyklė – integralo apytikslio skaičiavimo metodas, apytikriai keičiant integruojamą funkciją parabolės lanku. Algoritmas randa apytikslę skaitinę integralo
reikšmę.
Vieno žingsnio algoritmas
Integruojama funkcija f(x) keičiama interpoliaciniu polinomu – kvadratine funkcija P(x), kuri parenkama taip, kad integruojamos funkcijos ir interpoliacinio polinomo reikšmės sutaptų integruojamo intervalo kraštuose bei jo viduryje (m=(a+b)/2). Tokios parabolės lygtis yra
ir tuomet ieškoma integralo reikšmė lygi
Integravimo paklaida lygi
kur h=(b-a)/2 ir \xi yra bet kokia reikšmė tarp a ir b.
Sudėtinė Simpsono taisyklė
Jei vieno žingsnio algoritmo tikslumo nepakanka, apibrėžtinio integralo intervalas suskaidomas į pasirinktą skaičių lygaus ilgio dalių, kurių kiekvienam ši taisyklė pritaikoma atskirai. Gautos reikšmės sudedamos:
kur n yra dalių, į kurias suskirstomas integruojamas intervalas, skaičius (turi būti lyginis), o x_i=a+ih for (taip pat x_0=a ir x_n=b.).
arba (tas pats)
kur h yra integravimo žingsnio ilgis (h=(b-a)/n.)
Naujoji Babilono karalystė
Asirų viešpatavimo metu chaldėjų kilmės Nabopalasaras 626 m. pr. m. e. surengė sėkmingą sukilimą prieš Asiriją ir iškovojo Babilonijai nepriklausomybę. Taip įkurta Naujoji Babilono karalystė, dar vadinama XI (arba Chaldėjų) dinastija. Nabopalasaro valdymo laikotarpiu Babilonas vėl tapo prekybos ir kultūros centru. Svarbiausia vaidmenį vaidino stambieji žemvaldžiai, žyniai ir pirkliai.
Babilonija labiausiai suklestėjo valdant Nabuchodonosarui II (604–562 m. pr. m. e.), kuris perėmė kadaise Asirijai priklausiusias žemes. Buvo atstatytas Babilono bokštas, baigiami Ištarės vartai, įrenginėjami Semiramidės sodai. Babilonijoje klestėjo astronomija ir matematika.
Nabuchodonosaro II įpėdiniai buvo labai nežymūs.
Vadovo pasaulis
Tai aukščiausio lygio vadovams skirtas analitinis žurnalas. Siekiama padėti pasirengti naujiems iššūkiams Lietuvai tapus ES nare, aktyviai plėtojant savo verslą ir išvengiant nuostolių; rašoma apie mokesčių lengvatas ir būdus, kaip jomis pasinaudoti. Taip pat pateikiami įmonės veiklos ir finansinės padėties analizės pradmenys.
Skaitytojus konsultuoja auditoriai, teisininkai, psichologai bei vadybos specialistai.
Leidėjas – bendrovė „Pačiolis“.
Tobų kalba
Tobų kalba (Namgom) – gvajkurų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų tobų, gyvenančių Gran Čiake (Argentinoje, Paragvajuje, Bolivijoje). Plačiausiai vartojama Formosos, Čiako provincijose, Presidente Hajeso departamente. Kalbančiųjų skaičius viršija 20 tūkst.
Argentinoje išskiriami du tobų dialektai:
Rosarijuje, Buenos Airėse, kitose miestuose gyvenančių tobų kalba paveikta ispanų kalbos. Tobų kalba nemaišytina su asimiliacine tobų – pilagų kalba bei tobų-maskojų kalba, susidariusia šiaurės tobams asimiliavus su maskojanais.
Yra išleistas tobų kalbos žodynas (1981 m.).
Dombrova Vielka
Dombrova Vielka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Čyževo, apie 11 km į pietvakarius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 60 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
1423 m. kaime įkurta ''Šv. Stanislavo'' parapija. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos kaimas buvo ant Mazovijos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sienos. 1667 m. kaime pastatyta medinė bažnyčia, remontuota 1785 metais. 1883-1889 m. pastatyta neogotikinio architektūros stiliaus bažnyčia. 1827 m. kaime buvo 25 namai ir 65 gyventojai. Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Mazovijos Vysokio apskričiai, Šepetovo valsčiui. Palivarką sudarė 550 margų. 1921 m. kaime buvo 45 namai ir 314 gyventojų, iš kurių 148 vyrai ir 166 moterys. 291 žmonės buvo lenkai ir 23 žydai. 1944 m. kaimo bažnyčia buvo apgriauta ir 1947-1960 m. atstatyta.
MKS Korona Kielce
Kelcų „Korona“ – Lenkijos futbolo klubas iš Kelcų.
Butkus
Butkus − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Butkienė, Butkuvienė (ištekėjusi moteris), Butkutė (mergautinė pavardė), Butkė (nerodanti šeiminės padėties).
Pavardę turi šie garsesni asmenys: Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pavardė neaiškios kilmės. Gali būti, kad sutrumpinta iš lietuvių dvikamienių pavardžių su sandu but-, bud- (pvz., Butvydas, Butautas), tačiau gali būti ir slaviškos kilmės.
Sinchrotronas
Savybės
thumb|225px||left|[[SOLEIL (Prancūzija) sinchrotrono sandara.]] Kitaip nei ciklotrone, kuriame naudojamas pastovus magnetinis ir pastovaus dažnio elektrinis laukai (o sinchrociklotrone elektrinis laukas kintamas), sinchrotrone abu jie yra kintami. Tinkamai didinant šiuos parametrus, dalelės, įgydamos didesnes energijas, išlieka toje pačioje skriejimo trajektorijoje. Tai leidžia vakuuminę aplinką, kurioje greitinamos dalelės, daryti toro formos.
Sinchrotronuose naudojami siauri vamzdžiai, kurie gali būti apsupti gana mažais, bet stipriai fokusuojančiais magnetais (palyginimui, ciklotronai sudaryti iš dviejų pusės disko formos magnetų, o dalelės greitinamos tik jų plote). Šiuose įrenginiuose dalelių greitinimą riboja tai, jog dalelės apskritai turi turėti krūvį, o greitinamos dalelės spinduliuoja fotonus, taip prarasdamos energiją. Galingesni greitintuvai statomi naudojant didelio spindulio trajektorijas ir naudojant galingesnius mikrobangų rezonatorius, kuriuose dalelės greitinamos tarp jo kraštų.
Lengvos dalelės, pvz., elektronai ar pozitronai, greitinamos praranda labai didelį energijos kiekį, todėl sinchrotronuose būtent ši priežastis riboja maksimalią įgyjamą energiją. Tuo tarpu sunkioms dalelėms, pvz., protonams ar jonams, ši priežastis neturi didelės įtakos. Šiuo atveju maksimalią gyjamą energiją riboja magnetu stiprumas ir tokių greitintuvų kaina.
Sinchrotronų sąrašas
Kai kurie įvairių šalių sinchrotronai:
Belgijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Belgijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
1966–1967 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Godlevo Pientakai
Godlevo Pientakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo XIV a. šios žemės priklausė Godlevų šeimai. 1827 m. kaime buvo 12 namų ir 83 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 16 namų ir 115 gyventojų, iš kurių 66 vyrai ir 49 moterys.