cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ogūzai
Migracijos
Oghuz ar oghur yra bendrinis tiurkų kalbos žodis, reiškęs susivienjimą, gentį, sąjungą. Todėl šiuo terminu nuo III a. pr. m. e. buvo vadinami įvairūs tiurkiški etnosai. Štai pavyzdžiui kinų istoriko Sima Čiano minimi udzie (, *ʔâ-grat) ar hudzie ( *hâ(h)-grat), gyvenę į vakarus nuo siongnu gali būti ogūzų kiniškas įvardijimas. V–VI a. tiurkų tarpe aptinkami gentiniai susivienijimai su žodžiu oghuz, tarp kurių yra uč ogūzai (3 gentys), sekiz ogūzai (8 gentys) ir tukuz ogūzai (9 gentys), tačiau jie nebuvo tapatūs čia aptariamiems ogūzams.
Manoma, kad ogūzų siaurąja prasme protėviai iki VIII a. gyveno Žetisu regione į rytus nuo Balchašo ežero ir sudarė dalį Tiurgešų kaganato visuomenės. VIII a. viduryje į regioną migravę karlukai išstūmė tiurgešus ir ogūzus į vakarus. Pastarieji įsitvirtino Syrdarjos žemupyje ir stepėse aplink Aralo jūrą. Savo ruožtu jie paskatino iš čia į vakarus migruoti seniau gyvenusius kangarus ir pečenegus.
Ogūzų valstybė
Ogūzai suformavo savo gentinę konfederaciją, kuri vadinama Ogūzų jabgu valstybe (Oghuz Il). Jų vadai titulavosi jabgu, o sostine tapo Jangikentas prie Syrdarjos upės. Jų teritorija driekėsi didžiulėje stepių zonoje tarp Kaspijos jūros vakaruose, Chorezmo pietuose ir Sogdo rytuose. Tuo metu ši teritorija vadinta Ogūzų stepe. Šiaurės rytiniai jų kaimynai buvo karlukai, šiauriniai – baškirai, o šiaurės vakariniai – chazarai.
X a. ogūzai minimi sąjungoje su Kijevo Rusia kovoje su chazarais, o vėliau – su bolgarais. Pačioje X a. pabaigoje, ogūzus valdant Ali jabgu, genčių sąjungoje prasidėjo neramumai dėl didėjančių mokesčių. Kaip opozicija valdančiajai klasei susiformavo Seldžiuko vadovaujama grupė, kuri sukilo ir užėmė Džendą. Ši grupė ilgainiui tapo žinoma kaip seldžiukai. Jie atsiskyrė nuo pagrindinės ogūzų dalies, migravo į pietus ir priėmė islamą. Seldžiuko anūkas Togrulas dar kartą suvienijo seldžiukus ir įsitvirtino prie Nisos miesto. 1040 m. seldžiukai sugebėjo sunakinti Gaznevidų valstybę ir sukurti savo imperiją.
Tuo tarpu šiaurėje valdant paskutiniajam jabgu Šachmalikui, 1041 m. ogūzai sugebėjo nukariauti Chorezmą, kurį paveržė iš Gaznevidų. Tačiau jau po dvejų metų Šachmalikas pralaimėjo seldžiukams ir buvo nukirsdintas. Vidiniai konfliktai labai nusilpnino ogūzų sąjungą, ir po jabgu mirties valstybė nustojo gyvuoti. Ogūzų žemes nusiaubė kipčiakai iš šiaurės.
Likimas
Po Ogūzų sąjungos suirimo stepėje likę ogūzai pamažėle pradėti vadinti turkmėnais. Jie migravo į pietus, dabartinės Turkmėnijos teritoriją, kur gyvena iki šiol.
Seldžiukai užkariavę teritorijas iki pat Mažosios Azijos nusinešė ogūzų kalbą tolyn į vakarus. XVI a. sukurtos jų valstybės Ak Kojunlu, Kara Kojunlu ir Osmanų imperija pradėjo vartoti ogūzų kalbos variantus kaip pagrindinę kalbą ir taip įtvirtino jos vartoseną. Tokkiu būdu išplito turkų ir azerių kalbos.
Jonava (Antalieptė)
Jonava – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Antalieptės.
Rokas Zaveckas
Rokas Zaveckas (g. 1996 m. balandžio 15 d. Vilniuje) – Lietuvos kalnų ir akrobatikos slidininkas, olimpietis.
Biografija
2014 m. sportininkas pateko į 2014 m. žiemos olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkas užėmė 63-ią vietą didžiojo slalomo rungtyje.
2023 m. tapo pirmuoju lietuviu dalyvavusiu pasaulio akrobatinio slidinėjimo čempionate. Kroso rungtyje lietuvis užėmė paskutinę 39-ą vietą.
Medininkų apylinkė (Vilnius)
Medininkų apylinkė (1963–1965 m. Padvarionių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos pietryčiuose, pasienyje su Baltarusija.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Medininkų vardu. 1949 m. buvo Šumsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. 1954 m. prijungta Dainavos apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. perkėlus centrą į Padvarionis apylinkė atitinkamai pervadinta, jos dalis prijungta prie Šumsko apylinkės, o prie Medininkų apylinkės prijungta dalis Senasalio apylinkės. 1965 m. sausio 14 d. atkeltas apylinkės centras į Medininkus ir sugrąžintas jos pavadinimas.
Juozapavas (Ignalina)
Juozapavas – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Kazitiškio.
Barka
Barka − upė Eritrėjoje ir Sudane.
Upė išteka iš Eritrėjos kalnyno ir teka šiaurės vakarų kryptimi link Sudano lygumų. Barkos ilgis apie 640 km. Upė prateka šalia Asmaros, per Agordatą ir prie sienos su Sudanu susilieja su Ansebu. Sudane, abi susiliejusios upės įteka į Raudonąją jūrą ties Tokaro miestu.
Zlyno rajonas
Zlyno rajonas  – vienas iš keturių Zlyno krašto rajonų. Administracinis centras – Zlynas. 191 830 gyventojų (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Dubravicos valsčius
Dubravicos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dubravica.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
George Lyon
George Lyon (1858 m. liepos 27 d. – 1938 m. gegužės 11 d.) – Kanados golfo žaidėjas, olimpinis čempionas.
Biografija
George Lyon žaidė Kanados vyrų kriketo rinktinėje. 1898 m. - 1914 m. aštuonis kartus tapo Kanados nacionaliniu golfo čempionu.
Sent Luise vykusiose trečiosiose moderniose 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lyon dalyvavo golfo varžybose. Vyrų vienetų varžybose sportininkas tapo olimpiniu čempionu. 1906 m. užėmė antrą vietą JAV golfo čempionate. 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Lyon turėjo būti vienintelis Kanados atstovas golfo turnyre. Paskutinę minutę varžybas boikotavo Jungtinės Karalystės golfo žaidėjai ir turnyras buvo atšauktas. TOK pasiūlė aukso medalį automatiškai skirti kanadiečiui, bet George Lyon atsisakė medalį priimti.
Bosley Crowther
Boslis Krauteris (, 1905 m. liepos 13 d. Lutervilis, Merilandas, JAV – 1981 m. kovo 7 d. Maunt Kiskas, Niujorko valstija, JAV) – amerikiečių kino kritikas, karo ir pokario metais (1940–1967) vadovavęs įtakingo laikraščio „The New York Times“ kino skilčiai.
Ankstyvieji metai
Gimė Merilando valstijos Lutervilio mieste, vėliau su šeima išsikėlė į Šiaurės Karolinos miestą Vinstoną-Seilemą. Čia jaunasis Boslis Krauteris prisidėjo prie vietinio laikraščio „The Evening Star“ leidybos.
Po to šeima išvyko gyventi į Vašingtoną, jame 1922 m. B. Krauteris baigė Vakarų vidurinę mokyklą (Western High School). Dvejus metus mokėsi parengiamuosiuose kursuose Orindžo Girios mokykloje (Forest School) Virdžinijoje ir įstojo į Prinstono universitetą, jame studijavo istoriją. Būdamas studentu redagavo „The Daily Princetonian“. 1928 m. nugalėjo laikraščio „New York Times“ surengtame nacionaliniame rašinių konkurse ir laimėjo 500 dolerių vertės vasaros kelionę po Europą.
Už 30 dolerių per savaitę algą jam buvo pasiūlytas reporterio darbas Niujorko laikraštyje, bet jis atsisakė, nes tikėjosi susirasti darbą mažame laikraštyje pietinėse valstijose. Tačiau tokių laikraščių siūlomas atlyginimas buvo menkas, todėl galiausiai sutiko dirbti žurnalistu laikraštyje „New York Times“, kur 1933 m. buvo pakviestas į dramos skyrių. Penkerius metus rašė Brodvėjaus spektaklių recenzijas. Čia jis susipažino su Florens Marks (Florence Marks), 1933 m. sausio 20 d. ją vedė. Juodu susilaukė trijų sūnų: advokato Boslio Krauterio III (Bosley Crowther III), dailininko ir rašytojo Džono M. Krauterio (John M. Crowther), bankininko Džefersono Krauterio (Jefferson Crowther).
Autoritetas
Nuo XX a. 5–ojo dešimtmečio pradžios iki 7–ojo dešimtmečio pabaigos B. Krauteris vadovavo laikraščio „The New York Times“ kino skilčiai. Jo autoritetas buvo toks didelis, kad nenuginčijamai griežti, emocingi kritiko sprendimai ne kartą tapo komercinės filmo sėkmės ar žlugimo priežastimi. Kritikas buvo pagarsėjęs japoniškų filmų nemėgimu. Jis išpeikė filmą „Voratinklio pilis“ (, 1957), o „Godzilą“ (1954) pavadino apgailėtina. Tačiau jis žavėjosi italų neorealistais (R. Roseliniu, F. Feliniu, V. De Sika) ir I. Bergmanu, tokiu būdu prisidėdamas prie jų populiarumo JAV.
7–ajame dešimtmetyje B. Krauterio pažiūros buvo laikomos tokiomis senamadiškomis, kad, kaip prisimena Dž. Rozenbaumas, tarp „pažangaus“ jaunimo buvo geras tonas iš jo šaipytis. B. Krauteris meninėmis nesėkmėmis vadino tokius modernistinio kino kelrodžius, kaip „Nuotykis“ („L’Avventura“) ir „Psichopatas“, drauge girdamas nesėkmę patyrusį istorinį filmą „Kleopatra“. Neigiama B. Krauterio recenzija filmui „Boni ir Klaidas“ tarp prodiuserių sukėlė paniką, jie nuogąstavo, kad po tokios recenzijos niekas nenorės filmo žiūrėti. Prasidėjus Naujojo Holivudo erai, 1968 m. B. Krauteris išėjo į pensiją.
Regioninės išsamios ekonominės partnerystės sutartis
thumb|250px|RCEP šalys narės. Regioninės išsamios ekonominės partnerystės sutartis (, RCEP) – tarptautinė laisvos prekybos sutartis, 2020 m. lapkričio 15 d. pasirašyta tarp penkiolikos Azijos ir Okeanijos valstybių. Įgyvendinus ratifikavimo sąlygas, įsigaliojo nuo 2022 m. sausio 1 d. Pasirašymo metu sutarties šalys sudarė beveik trečdalį tiek viso pasaulio populiacijos, tiek ir globalios ekonomikos apimties, taip suformuodamos didžiausią tarpvalstybinį laisvos prekybos bloką.
Istorija
Susitarimo idėja buvo iškelta 2011 m. vykusiame ASEAN šalių susitikime Balyje, Indonezijoje. Detalesnis aptarimas įvyko 2012 m. išplėstiniame Rytų Azijos viršūnių susitikime Pnompenyje, Kambodžoje, o nuo 2013 m. pradėtos formalios derybos. Iš pradžių buvo planuojama derybas užbaigti 2015 m., vėliau data nukelta į 2018 m., o galiausiai nusitęstė iki 2020 m. pabaigos. Per šį laiką įvyko kelios dešimtys derybinių susitikimų.
Nors Indija dalyvavo RCEP derybose nuo pat pradžių, 2019 m. lapkričio mėn. nusprendė iš jų pasitraukti. Manoma, kad taip pasielgta iš susirūpinimo, kad sutartis gali pagilinti jau egzistuojantį prekybos deficitą su dauguma RCEP šalių.
Turinys
Susitarimu siekiama glaudesnio pasirašiusių šalių ekonominio bendradarbiavimo. Sutartis leis palaipsniui panaikinti arba stipriai sumažinti daugelį barjerų, kurie trukdo tarptautinei prekybai ir investicijoms. Taip pat bus siekiama glaudesnio bendradarbiavimo sprendžiant intelektinės nuosavybės, komunikacijų bei kitų sričių klausimus.
Valstybės narės
Sutartį pasirašiusios valstybės:
Mulk Raj Anand
Mulkas Radžas Anandas (,, 1905 m. gruodžio 12 d. – 2004 m. rugsėjo 28 d.) – indų rašytojas, kūręs anglų kalba. Kartu su R. K. Narajanu ir Raja Rao laikomas vienu pirmųjų autorių, padėjusių Vakarų šalyse išpopuliarinti Indijos anglų literatūrą.
Pagrindinė Anando kūrybos tema – žemųjų Indijos kastų likimas, priespauda ir išnaudojimas. Rašytojas žymus tuo, kad į tekstus anglų kalba inkorporavo pandžabų ir hindustani kalbų posakius.
Šlaitai (Antalieptė)
Šlaitai – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Antalieptės.
Mulk Raj Anand
Įgijo filosofijos daktaro laipsnį Kembridžo universitete. Pirmasis romanas „Neliečiamasis“ pasirodė 1935 m.
Į lietuvių kalbą yra išversti du rašytojo kūriniai, tačiau ne iš originalo (anglų k.), o iš rusų kalbos.
Juozapinė (Ignalina)
Juozapinė – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gubavos.
Riškonys
Riškonys – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Pakniškių, Šventosios kairiajame krante. Aptikti Riškonių senkapiai.
Kamarovičų valsčius (Čerykavas)
Kamarovičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kamarovičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Vaisgaliai
Vaisgaliai – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Vasaknų.
Kryčavo valsčius
Kryčavo valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kryčavas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Šuoliai su slidėmis 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
miniatiūra|dešinėje|200px|[[Šuoliai su slidėmis|Šuolių su slidėmis emblema 2010 m. olimpinėse žaidynėse.]] Šuolių su slidėmis rungtys 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Vistlerio olimpiniame parke. Varžybos prasidėjo vasario 7 ir baigėsi vasario 22 dieną. Šuolių su slidėmis varžybose dalyvauja tik vyrai.
Kvalifikacinės
Kvalifikacinis turas vyko vasario 12 dieną, kuriame pasirodė 61 sportininkas. 41 atletas pelnė kelialapį į finalą, kur taip pat pasirodė 10 sportininkų iškart gavusių vietą finalistų gretose. Italijos sportininkas Roberto Dellasega buvo diskvalifikuotas už netinkamo kostiumo vilkėjimą.
DSQ – diskvalifikuotas, NST – nestartavo
Finalas
DSQ – sportininkas diskvalifikuotas.
Kvalifikacinės
Kvalifikacinis turas vyko vasario 19 dieną, kuriame pasirodė 61 sportininkas. 40 atletų pelnė kelialapį į finalą, kur taip pat pasirodė 10 sportininkų iškart gavusių vietą finalistų gretose.
Finalas
DSQ – sportininkas buvo diskvalifikuotas, NST – sportininkas nestartavo.
Adam Elsheimer
thumb|right|220px| A. Elshaimerio autoportretas, apie 1607 m. Adamas Elshaimeris (vok. Adam Elsheimer, 1578 m. kovo 18 – 1610 m. gruodžio 11 d.) – XVII a. pr. vokiečių tapytojas, kūręs Romoje.
Biografija
Adamas Elshaimeris gimė 1578 m. kovo 18 d. Frankfurte prie Maino. Jis mokėsi pas vietos dailininką Filipą Ufenbachą, buvo paveiktas olandų tapytojų-peizažistų. Apie 1598 m. keliavo į Miuncheną ir po to į Veneciją, kurioje dirbo apie dvejus metus ir buvo paveiktas Tintoreto ir Paolo Veronezės kūrybos. Apie 1600 m. A. Elshaimeris apsistojo Romoje. Jis pagarsėjo mažų matmenų tapybos darbais ant vario plokštelių. A. Elshaimerio darbai padarė didelę įtaką Romoje kūrusiems dailininkams, tarp jų Rubensui, Klodui Lorenui. Romoje tuo metu buvo įsikūrusi Nyderlandų tapytojų kolonija, prie kurios prisijungė A. Elshaimeris. Po susipažinimo su Karavadžo kūryba jis pradėjo labiau išnaudoti šviesos vaizdavimą dramatiniam efektui išgauti. Daugelio jo paveikslų siužeto veiksmas vyksta laužo ar žvakių šviesoje. Jis suteikdavo paveikslams svajingą, romantišką nuotaiką ir sulaukė daug gerbėjų. A. Elshaimeris mirė ankstyva mirtimi po nesėkmingos susitarimo su olandų leidėju, kuris pagal jo paveikslus spausdino graviūras ir platino jas Europoje. A. Elshaimeriui nusivylus sutartimi jis nebesugebėjo kurti ir leidėjo pastangomis buvo įmestas į skolininkų kalėjimą, po ko mirė 1610 m. gruodžio 11 d. Jo ankstyva mirtis sukrėtė to meto Romos dailininkų bendruomenę. Nemenką jo kūrybinio palikimo dalį sudaro piešiniai.
Jūrašaliai
Jūrašaliai – buvęs viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Gubavos.
Elektroninis verslas
Internetinis verslas arba elektroninis verslas – bet kokia verslo ar komercinė operacija, apimanti informacijos dalijimąsi internetu. Komercija yra keitimasis produktais ir paslaugomis tarp įmonių, grupių ir asmenų ir gali būti laikoma viena iš esminių bet kurios verslo veiklos rūšių. Elektroninė komercija orientuota į IRT (informacijos ir ryšių technologijos) naudojimą siekiant sudaryti sąlygas verslo išorės veiklai ir santykiams su asmenimis, grupėmis ir kitomis įmonėmis, o elektroninis verslas reiškia verslą su interneto pagalba. Elektroninis verslas skiriasi nuo elektroninės komercijos, nes jis susijęs ne tik su internetinėmis produktų ir paslaugų pardavimo ir pirkimo operacijomis, bet ir leidžia vykdyti verslo procesus naudojant vidinius ar išorinius tinklus. Sąvoką „e-verslas“ 1996 m. sukūrė IBM rinkodaros ir interneto komanda.
Elektroninio verslo rinkos dalyviai
Elektroninis verslas gali vykti tarp labai daug rinkos dalyvių: tai gali būti tarp verslo ir vartotojų, privačių asmenų, viešojo administravimo institucijų ar kitų organizacijų. Šiuos įvairius rinkos dalyvius galima suskirstyti į tris pagrindines grupes: 1) Verslas (B) 2) Vartotojas (C) 3) Administravimas (A) Visi jie gali būti pirkėjai arba paslaugų teikėjai rinkoje. Yra devyni galimi elektroninių verslo santykių deriniai. B2C ir B2B priklauso elektroninei prekybai, o A2B ir A2A priklauso elektroninės valdžios sektoriui, kuris taip pat yra elektroninio verslo dalis.
Istorija
Vienas iš pamatinių elektroninio verslo ramsčių buvo elektroninių duomenų mainų (EDI) plėtra. Ši sistema tradicinį dokumentų siuntimą paštu ir faksu pakeitė skaitmeniniu duomenų perkėlimu iš vieno kompiuterio į kitą be jokio žmogaus įsikišimo. Michaelas Aldrichas yra laikomas internetinių parduotuvių kūrėju. 1979 m. verslininkas prijungė televizorių prie operacijų apdorojimo kompiuterio su telefono linija ir pavadino jį „teleparduotuve“, t. y. pirkimu per atstumą. Nuo devintojo dešimtmečio vidurio buvo padaryta didelė pažanga komercinio interneto naudojimo srityje. 1995 m. veiklą pradėjusi Amazon pradėjo veikti kaip internetinis knygynas, išaugo ir tapo didžiausia internetine mažmenininke visame pasaulyje, prekiaujančia maistu, žaislais, elektronika, drabužiais ir kt. Kitos sėkmingos internetinių prekyviečių istorijos yra eBay arba Etsy. 1994 m. IBM su savo agentūra „Ogilvy & Mather“ pradėjo naudoti IT sprendimų ir patirties pagrindus, kad galėtų reklamuotis kaip internetinio verslo lyderis, vartodamas „e-verslo“ terminą. Tada generalinis direktorius Louisas V. Gerstneris Jaunesnysis buvo pasirengęs investuoti milijardą dolerių šio naujo prekės ženklo pardavimui. 1997 m. spalio mėnesį atlikusi pasaulinius rinkos tyrimus, IBM pradėjo „Wall Street Journal“ aštuonių puslapių kūrinį, kuriame būtų pristatyta „e-verslo“ sąvoka ir reklamuojama IBM naujosios srities patirtis. IBM nusprendė nepaženklinti termino „e-verslas“, tikėdamasi, kad kitos įmonės naudos šį terminą ir sukurs visiškai naują pramonę. Tačiau tai pasirodė per sėkminga ir iki 2000 m., norėdama išsiskirti, IBM pradėjo 300 mln. USD kampaniją apie savo „e-verslo infrastruktūros“ galimybes. Nuo to laiko terminai „elektroninis verslas“ ir „elektroninė komercija“ buvo laisvai keičiami ir tapo bendros liaudies kalbos dalimi. JAV prekybos departamento duomenimis, apytiksliai mažmeninės elektroninės prekybos pardavimai 2019 m. sudarė 16% viso JAV mažmeninės prekybos, palyginti su 6,4 % 2010 m.
Pajamų modelis
Pagrindinis verslo modelio komponentas yra pajamų modelis arba pelno modelis, kuris yra pajamų generavimo pagrindas. Jame nurodoma, kurio pajamų šaltinio siekti, kokią vertę pasiūlyti, kaip įkainoti vertę ir kas moka už vertę. Tai yra pagrindinis įmonės verslo modelio komponentas. Pirmiausia nustatoma, koks produktas ar paslauga bus sukurta siekiant gauti pajamų, ir produkto ar paslaugos pardavimo būdai. Neturėdami tiksliai apibrėžto pajamų modelio, tai yra aiškaus plano, kaip gauti pajamas, naujos įmonės greičiausiai kovos dėl išlaidų, kurių negalės išlaikyti. Turėdamas pajamų modelį, verslas gali sutelkti dėmesį į tikslinę auditoriją, finansuoti produkto ar paslaugos plėtros planus, sudaryti rinkodaros planus, pradėti kredito liniją ir pritraukti kapitalą.
Elektroninė komercija
Elektroninė komercija yra prekyba produktais ar paslaugomis, naudojant kompiuterinius tinklus, pavyzdžiui, internetą. Elektroninė komercija remiasi tokiomis technologijomis kaip mobilioji komercija, elektroninis lėšų pervedimas, tiekimas grandinės valdyme, interneto rinkodara, internetinių operacijų apdorojimas, elektroninis duomenų mainai (EDI), atsargų valdymo sistemos ir automatizuotas duomenų rinkimas.
Privalumai
Elektroninis verslas turi daug privalumų, kurie dažniausiai yra susiję su verslo palengvinimu. Elektroninio verslo priemonių diegimo nauda yra gerinant verslo procesą, o ne naudojant technologijas.
Aleksandriškis (Zarasai)
Aleksandriškis – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Antazavės.
Kalviškė (Mielagėnai)
Kalviškė – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Gilūtų.
Mickūnų apylinkė (Vilnius)
Mickūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mickūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Naujosios Vilnios rajonui. 1954 m. prijungta Mažeikių apylinkė, dalis Uosininkų apylinkės, dalis Skaistagirio apylinkės ir dalis Dvarčėnų apylinkės, 1977 m. – Kairėnų apylinkė.
Association Sportive des Forces Armées Royales
Rabato „AS FAR“ klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Association Sportive des Forces Armées Royales, o trumpai tiesiog AS FAR bei ASFAR – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Maroko lygoje. Klubas įsikūręs Rabate. Klubo spalvinė gama – juoda, raudona, žalia ir balta.
Istorija
Klubas įkurtas 1958 m. Įkūrėju tapo sosto įpėdinis Hasanas II Marokietis. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje – Botola.
Per savo gyvavimo istoriją dvylika kartų tapo šalies čempionais ir dvylika kartų iškovojo šalies futbolo taurę.
Emblema
Vaizdas:AS FAR logo.png| Vaizdas:AS FAR logoII.png| </gallerY>
Labanaukos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas Narkų valsčius.
Turistinių trasų žymėjimas
thumb|200px|[[Lenkija|Lenkijos Sudetų kalnuose nužymėtos turistinės trasos. Iš viršaus į apačią: jodinėjimo, bėgiojimo, slidinėjimo ir pėsčiųjų turizmo.]] Turistinių trasų žymėjimas – specialūs ženklai arba lentelės, suteikiantys keliaujantiems turistams informaciją apie judėjimo kryptį, kartais nurodant ir atstumą iki objekto bei keliavimo sąlygas.
thumb|200px|left|Automobilių turistams skirta lentelė [[Vokietija|Vokietijoje. Ji žymi 194 km ilgio memorialinę trasą, kuria 1888 m. nuvažiavo tolimų kelionių automobiliais pradininkė Bertha Benz.]] Dažniausiai rudai–baltos spalvos lentelėmis žymimos turistinių kelionių po miestą trasos ir svarbūs objektai prie autostradų (turistams skirtos ir nužymėtos automobilių trasos greitkeliais eiti negali).
Turistinės trasos nužymimos siekiant palengvinti kelionę iki pageidaujamo objekto, jos eina jau esamais keliais ir takeliais ar vandens telkiniais (vandens turizmo atveju).
Klasikinį trasos ženklą sudaro trys horizontalios, vienodo pločio juostelės, uždažytos ant medžio kamieno, mūro sienos ar akmens. Pėsčiųjų trasų ženklai išdėstomi taip, kad, sustojus prie vieno, būtų matomi dar du; priekinis ir galinis, bet ne rečiau kaip 50 m. Dvi kraštinės juostelės būna baltos, o vidurinė – juoda, raudona, mėlyna, žalia ar geltona (slidinėjimo trasų žymėjimuose ši vidurinė spalva reiškia jos įveikimo sudėtingumą). 9×15 cm dydžio ženklais žymi:
thumb|200px|right|Savanoriai ženklina turistinę trasą Aukščiau pateiktas žymėjimas (arba panašus į jį) naudojamas Lenkijoje, Slovakijoje, Prancūzijoje, Italijoje ir kt. Kai kuriuose šalyse paplitę kitokie turistinių trasų ženklinimo būdai:
Pilikonys
Pilikonys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Sudervės, prie Čekonės upelio.
Turistinių trasų žymėjimas
Kiekvienas aprašytas ženklinimo metodas turi savų privalumų ir trūkumų: pvz., sunku atskirti tuo pačiu keliu einančias kelias trasas. Buvo bandyta trasa žymėti skaičiais, bet dėl gamtoje patiriamo psichologinio diskomforto (turi prisiminti: eiti 1532 trasa, po to pasisukti į 7531 ir grįžti 8750 trasa) šis būdas neprigijo. Nepaisant fakto, kad neretai turistiniai ženklai piešiami ant gamtos objektų (akmenų, medžių), toks elgesys gamtoje nėra skatinamas ir pasitaikantys vandalų grafičiai yra negailestingai naikinami.
Isuva
Isuva (KURIšuwa) – senovės karalystė Armėnijos kalnyno vakarinėje dalyje, ten, kur vėliau buvo istoriniai regionai Sofena ir Melitena (dab. Turkijos centrinė dalis). Ji koncentravosi Eufrato upės atkarpoje ties Murato ir Tochmos žemupiais (Turkijos Eliazigo provincija ir aplinkinės teritorijos). Valstybė egzistavo XVI–XII a. pr. m. e.
Kadangi nėra jokių įrašų karalystės gyventojų kalba, dėl karalystėje vyravusios etninės grupės vyksta diskusijos. Jie galėjo kalbėti indoeuropietiška kalba, gimininga hetitų kalbai, arba viena huritų kalbos atmainų, arba hatų kalba.
Karalystės archeologinius tyrimus labai apsunkina tai, kad didžioji dalis jos gyvenviečių buvo užtvindytos tarp 1960-2000 m. vykdant užtvankų statybas ant Eufrato ir sukūrus dirbtinius ežerus.
Raida
XVII a. pr. m. e. hetitų šaltiniai mini priešišką Isuvos valstybę rytuose. Hatušilis I kartu su savo armija persikėlė per Eufratą ir sudegino jos miestus. Šį įvykį patvirtina ir archeologiniai kasinėjimai, rodantys gaisro likučius atskirose gyvenvietėse. XV a. pr. m. e. Išuvos karalius sudarė sąjungą su Mitanijos karaliumi Šauštataru prieš Hetitų imperiją ir net užpuolė karalių Arnuvandą I. Šie puldinėjimai tęsėsi, kol karalius Supiluliumas I apie 1350 m. pr. m. e. nesurengė naujos ekspedicijos anapus Eufrato. Jo žygis baigėsi Isuvos pralaimėjimu ir pavertimu vasale.
Astravas (Zarasai)
Astravas – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Antazavės.
Kamisorišė
Kamisorišė (arba Kamisoriškė) – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kazitiškio.
Danijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Danijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Finalinės rungtynės dėl patekimo į Europos lygą
Midtjylland nugalėjo varžovus rezultatu 3-0 ir pateko į Europos lygos turnyrą.
Astorga
Astorga  – miestas šiaurės vakarų Ispanijoje, Kastilijoje ir Leone, 48 km į pietvakarius nuo Leono, Leono kalnų rytiniame pakraštyje, Tuerto upės šiauriniame krante. Maisto (šokolado, konditerijos), odos, medžio apdirbimo pramonė. Vystomas turizmas. Miestas garsėja kaip svarbi stotis piligriminiame kelyje į Kompostelos Santjagą. Veikia muziejai.
Caribou
„Caribou“ – aštuntas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 1974 m. birželio 28 d. Tai buvo jo ketvirtasis pardavimuose sėkmingas albumas Jungtinėse Valstijose ir trečiasis Jungtinėje Karalystėje. Albumui priklauso tokie singlai kaip „Don't Let the Sun Go Down on Me“, kuris pasiekė 16-ą vietą Jungtinės Karalystės singlų pardavimuose ir 2-ą vietą Amerikos Valstijose, taip pat „The Bitch Is Back“, kuris pasiekė 15-ą vietą Jungtinėje Karalystėje bei 4-ą vietą Amerikos Valstijose. Abu šie singlai Kanadoje pasiekė net pirmąją vietą. 1974 m. albumas tapo auksiniu, o 1993 m. ne tik platininiu, bet ir dukart platininiu. „Caribou“ buvo nominuotas ir Grammy metų albumui.
Astorga
Paveldas
Astorgai būdingas viduramžiškas išplanavimas, išlikusios romėnų gynybinės sienos liekanos, gotikinė katedra (1471 m.) su plateresko stiliaus fasadu ir XVIII a.bokštu, XVII a. pr. vėlyvojo renesanso rotušė, 1893 m. vyskupų rūmai, suprojektuoti žymiojo katalonų architekto A. Gaudi.
Istorija
Astorga įkurta keltiberų genties – astūrų. Romėnų laikais vadinta Asturika Augusta. III a. tapo vyskupijos centru. V a. 2 pusėje miestą suniokojo gotai, o ~750 m. – maurai. ~860 m. Astorga atkurta iš naujo, o 1033 m. iš maurų galutinai atkariauta Navaros. Per Napoleono karus buvo užimta prancūzų kariuomenės. (1810–1812 m.).
Caribou
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Elton John ir Bernie Taupin, išskyrus „Pinball Wizard“.
Antroji pusė
CD formate pirmoji ir antroji pusės yra sukombinuotos į vieną (1-10).
Rėkyvos šv. Juozapo Darbininko bažnyčia
'''Rėkyvos šv. Juozapo Darbininko bažnyčia''' – katalikų bažnyčia Šiauliuose, Rėkyvos mikrorajone, Poilsio g. 1a, rytinėje Rėkyvos ežero pakrantėje. Bažnyčia veikia buvusioje Rėkyvos dvaro sodybos koplyčioje. Statinys yra vietinės reikšmės architektūros paminklas (unik. kodas ).
Istorija
Dvaras priklausė Karpių giminei. Dvaro laikotarpiu šis pastatas buvo kalvė.
1991 m. atliktas pastato kompleksinis remontas.
Šiaulių vyskupijoje Rėkyvos šv. Juozapo darbininko parapija įkurta 2009 m.
Architektūra
Bažnyčia uždengta dvišlaičiu stogu, dengtu skarda. Statinio tūris – kryžminis vienanavis, su trisiene apside ir bokštu virš šiaurinio fasado. Fasadų architektūra turi modernizmo stiliaus bruožų.
Pylimas (Ignalina)
Pylimas – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Linkmenų.
Karalyčia
Karalyčia – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Dysnos, pasienyje su Baltarusija.
Maliacičų valsčius
Maliacičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Maliacičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. jis prijungtas prie Kašanų valsčiaus, bet iki XX a. pradžios atkurtas (tikriausiai Kašanų valsčiaus teritorijoje).
Mchiničų valsčius
Mchiničų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Mchiničai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Frederisija
Frederisija − miestas ir uostas Danijoje, Pietų Danijos regione, prie Mažojo Belto sąsiaurio. Tiltas miestą jungia su Fiūno sala.
Frederisijos miestą 1650 m. įkūrė Frederikas III, kad apgintų Jutlandijos pusiasalį nuo priešų. Miestas turėjo ypatingas privilegijas − tikėjimo laisvę ir mokesčių lengvatas. 1849 m. po ilgos miesto apgulties, danai išvijo prūsų ir Šlėzvigo−Holšteino kareivius. Mieste dar ir dabar yra išlikę buvę miesto įtvirtinimo grioviai, bei miesto gynėjų kapai.
Frederisija yra stambus geležinkelio transporto mazgas.
Mortono įlanka
thumb|Mortono įlanka ir jos padėtis Australijos žemėlapyje Mortono įlanka – Koralų jūros dalis prie Australijos (Kvynslando) rytinių krantų. Nuo Koralų jūros atskirta Braibio (Bribie), Mortono ir Šiaurės bei Pietų Stradbroko (Stradbroke) salų. Ilgis 105 km, plotis iki 32 km. Plotas 1 523 km², vidutinis gylis 6,8 m. Įlankoje gausu seklumų, pietinėje dalyje – žemų salų (~360). Įteka Kabolča, Painas, Brisbanas, Loganas ir kitos upės. Brisbano upės žiotyse ir dirbtinėje saloje šalia žiočių įsikūręs Brisbano jūrų uostas. Pagrindinis laivybos kanalas driekiasi nuo Brisbano žiočių iki sąsiaurio tarp Mortono ir Šiaurės Stradbroko salų.
thumb|[[Mangrovė įlankos pietinėje dalyje]] Įlankos ir pakrančių gamtai saugoti įkurti Mortono Įlankos jūros parkas, Mortono Salos, Šv. Helenos Salos ir Pietinių Mortono Įlankos Salų nacionaliniai parkai. Mortono įlankoje gyvena banginiai, delfinai, diugoniai, rykliai, vėžliai. Įlanka yra svarbiausia Australijoje logerhedų populiacijos vieta ir vienintelė vieta šalyje, kur diugoniai aptinkami būriais.
Istorija
1770 m. netoli įlankos praplaukė anglų jūrininkas Džeimsas Kukas. Nepastebėjęs sąsiaurio tarp Mortono ir Stradbroko salų, Dž. Kukas Mortono salos rytinę ir Stradbroko salos šiaurinę pakrantes klaidingai palaikė įlanka, kurią pavadino Karališkosios draugijos prezidento Džeimso Daglaso, Mortono erlo, vardu. Anglų jūrininkas Matju Flindersas, tyręs ir kartografavęs Australijos rytinę pakrantę 1799 m., buvo pirmasis europietis, praplaukęs sąsiaurį ir apsilankęs Mortono įlankoje. Po jo 1823 m. įlanką tyrė Australijos tyrinėtojas Džonas Okslis (John Oxley), atsiųstas Naujojo Pietų Velso gubernatoriaus ieškoti tinkamos vietos naujai nuteistųjų kolonijai. 1824 m. Redklifo pusiasalyje įkurta Mortono įlankos nuteistųjų kolonija, kuri po metų perkelta giliau į žemyną prie Brisbano upės. Iš jos vėliau išaugo Brisbano miestas.
Krioviniai (Antazavė)
Krioviniai – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Samanių.
Degsnė (Antazavė)
Degsnė – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Antazavės.
Vailima
Vailima  – gyvenvietė Samoa valstybėje, Upolu saloje, 4 km į pietus nuo sostinės Apijos.
Vailima žymi kaip vieta, kurioje paskutinius savo gyvenimo metus praleido ir mirė škotų rašytojas Robertas Luisas Stivensonas. Yra išlikusi jo vila, kuri vėliau tapo Vokietijos Samoa gubernatoriaus, vėliau – Naujosios Zelandijos atstovo rezidencija. Dabar viloje įkurtas Stivensono muziejus.
Netoli Vailimos stūksančiame Vaea kalne yra Stivensono kapavietė.
thumb|left|230px|Stivensonas su šeima Vailimoje (1892 m.)
Glitiškių apylinkė
Glitiškių apylinkė (iki 1971 m. Glintiškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paberžės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. 1954 m. prijungta Akmenos apylinkė. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1986 m. spalio 20 d. Glitiškių apylinkė prijungta prie Paberžės apylinkės.
Kaubriškė
Kaubriškė – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Pivorų.
Vaikų Eurovizijos dainų konkursas 2016
'''2016 m. vaikų Eurovizijos dainų konkursas''' – 14-asis vaikų Eurovizijos dainų konkursas, vykęs lapkričio 20 dieną Maltos sostinėje Valetoje, konferencijų centre „Mediterranean“. Konkurse dalyvavo septyniolika šalių. Į konkursą po metų pertraukos grįžo Kipras, po trejų metų į konkursą grįžo Izraelis, ir po vienuolikos metų pertraukos konkurse dalyvavo Lenkija. San Marinas ir Slovėnija pasitraukė dėl tam tikrų taisyklių pakeitimo.
Po Maltos pergalės 2015 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse, Europos transliuotojų sąjunga (ETS) Maltos transliuotojui PBS suteikė pirmenybę surengti 2016 m. konkursą. Malta sutiko rengti šį konkursą. Taip pat Malta konkursą rengė 2014 metais, prieš dvejus metus.
Konkursą laimėjo Mariam Mamadašvili iš Gruzijos, kuri atliko jausmingą baladę „Mzeo“. Gruzija savo dešimtuoju dalyvavimu vaikų „Eurovizijoje“ iškovojo trečiąją pergalę ir tokiu būdu nustatė konkurso rekordą, aplenkdama dvi pergales savo sąskaitose turinčias Maltą ir Baltarusiją.
Grafinis dizainas
2016 m. gegužės 13 d. Europos transliuotojų sąjungos (EBU) ir Maltos nacionalinio transliuotojo (PBS) surengtoje spaudos konferencijoje buvo pristatyti vaikų „Eurovizijos“ logotipas ir šūkis. Konkurso šūkis – #embrace.
Dalyvaujančios šalys
Dalyvavimą konkurse patvirtino 17 šalių. Iš konkurso pasitraukė Juodkalnija, San Marinas, bei Slovėnija. Į konkursą grįžo Izraelis, Kipras, Lenkija.
Futbolas 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Futbolas 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Trys klubai varžėsi dėl čempionų titulo. Galt F.C. pelnė olimpinį futbolo čempionų titulą.
Pilypai (Anykščiai)
Pilypai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Kavarsko.
Kosinusų teorema
dešinėje|miniatiūra|198x198px| Šiame trikampyje kampai α (arba A), β (arba B) ir γ (arba C) yra atitinkamai susiję su kraštinėmis a, b ir c Kosinusų teorema – trigonometrinė teorema, teigianti, kad trikampio kraštinės ilgio kvadratas lygus kitų dviejų kraštinių ilgių kvadratų sumai minus dviguba tų kraštinių ilgių ir kampo tarp jų kosinuso sandauga. Matematiškai užrašoma:
kur \gamma\, yra kampas tarp kraštinių a ir b.
Iš kosinuso teoremos galima išvesti Pitagoro teoremą, kuri yra teisinga statiems kampams: jei kampas \gamma\, yra 90°, tada cos \gamma\, = 0, taip kosinuso teorema tampa Pitagoro teorema:
Paprastai kosinusų teorema naudojama tada, kai žinomi visų trijų trikampio kraštinių ilgiai arba kai žinomi dviejų kraštinių ilgiai ir kampas tarp jų.
Pradinėje formulėje sukeitus vietomis a, b ir c, galima gauti šias formules:
Vakarų pasaulyje teoremą XVI a. išpopuliarino Fransua Vijetas.
Nemenčinės apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Bezdonių apylinkės ir dalis Tripūnų apylinkės. 1955 m. spalio 29 d. apylinkė panaikinta po to, kai Nemenčinei buvo suteiktos miesto teisės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Piliakalnio apylinkės ir Miškinių apylinkės. 1977 m. prijungta didžioji dalis Eitminiškių apylinkės.
Vaea kalnas
Vaea kalnas  – kalnas, stūksantis Samoa valstybėje, Upolu salos šiaurinėje pusėje, 3 km gilyn į salą nuo Apijos krantinės. Aukštis – 472 m. Kalno papėdėje įsikūrusios Lalovaea, Lepea, Vailimos gyvenvietės.
Vaea kalnas žymus kaip škotų rašytojo Roberto Luiso Stivensono ir jo žmonos Fenės kapavietė. Kapas yra kalno viršūnėje, pasiekiamas stačiu, siauru keliuku, vadinamu „mylinčių širdžių keliu“.
Aliejinė kamelija
Aliejinė kamelija (Camellia oleifera) – arbatmedinių (Theaceae) šeimos augalas, paplitęs Azijoje. Iš jo gaunami kietieji aliejai.
Plačiai paplitusi ir auginama Kinijoje, auga miškuose, krūmynuose, upių pakrantėse, kalnų papėdėse, 500–1300 m aukštyje. Aliejinė kamelija labai panaši į kvapiąją kameliją (Camellia sasanqua), tik truputį didesniais lapais. Žiedai balti, kvapnūs, žydi rudenį.
Iš aliejinės kamelijos sėklų spaudžiamas aliejus. Aliejinės kamelijos sėklų aliejus savo puikiomis sandėliavimo savybėmis ir nedideliu sočiųjų riebalų rūgščių kiekiu yra panašus į alyvuogių ir vynuogių sėklų aliejus. Mononesočioji oleino rūgštis (C-18:1) sudaro iki 88 % aliejaus riebalų rūgščių. Turi vitamino E ir kitų antioksidantų, taip pat jame nėra jokių natūralių trans konfigūracijos riebalų rūgščių.
Arbatmedžio sėklų aliejus naudojamas salotų ir kitokių padažų, marinatų ruošime, taip pat kepant, kepinant ar skrudinant bei margarino gamyboje. Taip pat dar naudojamas kaip ingredientas kinų gydomajame aliejuje Po Sum On.
Paberžės apylinkė
Paberžės apylinkė sovietmečiu buvo:
Chick Corea
Armandas Entonis Korija (Armando Anthony Corea), geriau žinomas kaip Čikas Korija (Chick Corea, 1941 m. birželio 12 d. Čelsyje, Masačusetse, JAV – 2021 m. vasario 9 d. Tampa Bėjuje, Floridoje, JAV ) – amerikiečių pianistas, atlikęs įvairių stilių džiazo muziką. Vienas iš džiazroko ir Jazz Fusion pradininkų. Laikomas vienu labiausiai pripažintų džiazo pianistų, pelnė 22 Grammy apdovanojimus.
Biografija
Gimė muzikų šeimoje, pianinu pradėjo groti būdamas šešerių. Kurį laiką mokėsi Džiulijardo menų mokykloje (Niujorkas), pradėjo groti džiazo ansambliuose. 1968–1970 m. buvo grupės Miles Davis narys. 1972 m. subūrė savo grupę Return to Forever, kurioje džiazas buvo jungiamas su roku bei kitais žanrais. Per savo karjerą taip pat įrašė solo albumų fortepijonui.
Koncertavo Lietuvoje (su grupe Return to Forever ir solo).
Rytų Timoro futbolo varžybos 2017 m.
Rytų Timoro futbolo varžybos 2017 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
2017 m. Rytų Timoro futbolo taurė
--
-
2017 m. Rytų Timoro futbolo supertaurė
--
-
Purvų pelkė
Purvų pelkė – pelkė šiaurės Lietuvoje, Biržų rajono pietvakariuose, 6 km į vakarus nuo Vabalninko. Plotas 1388 hektarai. 46 % sudaro aukštapelkė, 35 % – žemapelkė, 19 % – pereinamojo tipo pelkė. Durpių sluoksnis vidutiniškai 2 m storio, storiausias – 6 metrai. Pelkė buvo eksploatuojama (veikė Purvų-Butniūnų durpynas).
Pelkėje gyvena tetervinai, briedžiai, stirnos, šernai, pasitaiko lūšių. Peri lėliai.
Išteka Tatulos intakas Upytė bei šios intakai – Mažoji Upytė, Klimbalė. Iš vakarų supa Butniūnų miškas.
Šalia pelkės įsikūrę Butniūnų, Medinų I, Purvų I, Sungailių, Linaičių kaimai.
Marčežeris (Zarasai)
Marčežeris – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Antazavės.
Avinuosto pelkė
Avinuosto pelkė – pelkė šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų ir Utenos rajonuose, Salako girioje, 7 km į vakarus nuo Salako. Driekiasi 6 km iš šiaurės rytų į pietvakarius Ligajos ir Minčios vandenskyroje. Plotas 529 ha. Didžioji dalis yra fliuvioglacialinio duburio žemapelkė, pietinė dalis – tarpinio tipo pelkė. Avinuosto pelkės šiaurėje telkšo ežeras Avinuostėlis.
Vidaus sausmių – 17 ha. Durpių klodo didžiausias storis 6,4 m, vidutinis storis 2,1 metro. Durpių ištekliai 7,9 mln. m³; vidutinis susiskaidymas 30 %, vidutinis peleningumas 8,6 %. Pelkė ežerinė, po durpėmis yra apie 3,2 m storio sapropelio sluoksnis. Dugne smėlis.
1974 m. Avinuosto pelkės pietinė dalis (50 ha) paskelbta Balčių telmologiniu draustiniu spanguolynu.
Apylinkės negyvenamos (tolėliau Ūžėniškės, Pūsliai, Joniškis, Avinuosta, Gateliai).
Naujosios Jelnios valsčius
Naujosios Jelnios valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Naujoji Jelnia.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas Kliapino valsčius.
Kirtimai (Ignalina)
Kirtimai – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Naujojo Daugėliškio.
Anthropornis
Anthropornis – pingvinų (Palaeeudyptinae) būrio, milžiniškųjų pingvinų (Palaeeudyptinae) pošeimio išnykusi gentis, žinoma iš fosilijų.
thumb|left|240px|Anthropornis nordenskjoeldi palyginimas su 1,72 m ūgio [[Vyras|vyru ir 1,2 m ūgio imperatoriškuoju pingvinu, kuris šiuo metu yra didžiausia pingvinų rūšis. Išmatuojant Anthropornis, buvo remtasi imperatoriško pingvino kūno proporcijomis]]
Šios genties rūšys gyveno vėlyvajame eocene ir iki pačio ankstyvojo oligoceno epochos laikotarpio, prieš 45-33 milijonus metų. Šios genties fosilijos buvo rastos Naujojoje Zelandijoje ir Lamesetos darinyje, esančiame Symoro saloje, netoli Antarktidos krantų.
Anthropornis nordenskjoeldi sparno sąnarys buvo lenktos formos, ir, anot mokslininkų, galbūt tai buvo paveldėję iš skraidžiusių protėvių.
Iki 2020 m., genčiai priskirtos 2 rūšys.
Barstytalių pelkė
Barstytalių pelkė – pelkė, plytinti šiaurinėje Žemaitijos nacionaliniame parko dalyje (viena didžiausių šio parko pelkių), Skuodo rajone, netoliese Barstyčių miestelio, apsupta Barstyčių miško. Įeina į Mikytų kraštovaizdžio draustinį. Pelkės plotas siekia 35 ha.
Kaip liudija 1896 ir 1948 m. žemėlapiai, čia būta šlapynių. Pelkė susidarė, 1978 m. užtvenkus Varnakio upelį. Dėl to pakilo vandens lygis ir paspartėjo pelkėjimas. Iš pradžių šlapios viksvinės pievos tapo žemapelke, vėliau ir tarpine pelke bei liūnais. Susiformavo keletas salų.
Barstytalių pelkėje gyvena daug paukščių ir žvėrių, auga reti ir į Raudonąją knygą įrašyti augalai, kaip antai miškinis pataisas, plačialapis švendras, šakotoji ratainyčia ir kt.
Pelkės teritorijoje įrengtas 5 m aukščio apžvalgos bokštas.
Nemėžio apylinkė
Nemėžio apylinkė (arba Nemežio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje, prie pietrytinio Vilniaus pakraščio.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudaminos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilniaus rajonui. 1954 m. prijungta Kuprijoniškių apylinkė, 1963 m. – dalis Rudaminos apylinkės.
Pilypai (Kazlų Rūda)
Pilypai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km nuo Jankų.
Naujininkų poliklinika
thumb|Buveinė (2023) thumb|Buveinė (2016)
VšĮ Vilniaus m. Naujininkų poliklinika – Vilniaus miesto savivaldybės viešoji ne pelno siekianti asmens sveikatos priežiūros įstaiga (įregistruota 1997-12-18), teikianti ambulatorines sveikatos priežiūros pirminio ir antrinio lygio paslaugas. Poliklinika įsikūrusi Naujininkuose. Dirba beveik 200 darbuotojų (2016 m.). Filialas yra Salininkų ambulatorija (P. Žvirkos g. 2), kurioje teikiamos pirminio lygio (šeimos gydytojo ir bendrosios praktikos odontologo) paslaugos. 2015 metų pabaigoje Naujininkų poliklinikoje buvo prisirašęs 24 501 gyventojas, iš jų 5 172 vaikai (iki 18 metų) ir 19 329 suaugusieji. 10,3 % prisirašiusių gyventojų gyvena kaimo ir rajono vietovėse už Vilniaus miesto ribų. Iš viso 2015 metais gydėsi 26 474 asmenys.
Adresas: Dariaus ir Girėno g. 18, LT-02169 Vilnius.
Kukaveržė
Kukaveržė – buvęs kaimas dabartinėje Visagino savivaldybėje, dabartinėje Karlų kaimo teritorijoje, ties Pramonės ir Pasamanės gatvių sankryža.
Palužo valsčius
Palužo valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Palužas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Margavonės II
Margavonės II – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Antazavės.
Sunkioji atletika 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Sunkioji atletika 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Olimpiadoje pirmą ir paskutinį kartą vyko vyrų svarčių kilnojimo varžybos.
Medalių lentelė
thumb|[[Perikles Kakousis]]
Atėnų akropolis
Atėnų akropolis (🇬🇷) – architektūrinis ansamblis, esantis Graikijos sostinėje Atėnuose. Tai įtvirtinta, aukštutinė miesto dalis (akropolis), įsikūrusi ant 156 m aukščio kalvos.
Helenistiniu ir romėnų laikais pastatyta keletas skulptūrų, nedidelių šventyklų, senosios taisytos. II a. Herodas Atikas pastatydino Odeoną (amfiteatrą). Bizantijos laikais Partenonas paverstas katedra, kiti pastatai pateko į rūmų kompleksą. XIV a. pristatytas Frankų bokštas (1874 m. nugriautas). Osmanų laikais Akropolis pradžioje buvo kareivinėmis, vėliau tapo miesto valdytojo nuosavybe, 1687 m., venecijiečių apgulties metu, apgriautas. Graikijai iškovojus nepriklausomybę XIX a., dauguma poantikinių priestatų buvo nugriauti. Vėliau vietovė iš dalies atstatyta, įrengtas muziejus.
Atėnų akropolis 1987 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Ivanas Grinkavičius Valavičius
Ivanas Valavičius (? – po 1547) –  LDK valstybinis veikėjas.
Kilo iš Valavičių giminė, Grinkos Chodkos Valavičiaus sūnus, Bogdano, Luko, Grigaliaus brolis. Lietuvos dvaro paiždininkas 1525 metais, Trakų arklininkas 1536 metais.
Lekiškė (Ignalina)
Lekiškė – buvęs kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Dysnos, šalia pat sienos su Baltarusija.
Samatevičų valsčius
Samatevičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Samatevičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Pilypai (Švenčionys)
Pilypai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Švenčionėlių, prie kelio ir Rudelės upelio.
thumb|left|240px|Kaimo kryžius
Įmonės kodas
Įmonės kodas (įm. k.) - organizacijos identifikacinis numeris, naudojamas, pateikiant informaciją apie organizaciją, sudarant sandorius; specialus kodas, kurį gauna užregistruotas subjektas. Kai kuriose valstybėse įmonės kodą galima nustatyti pagal PVM mokėtojo kodą.
Subjektas
Subjektas (veikiantysis asmuo):
Matuliškė (Antazavė)
Matuliškė – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, netoli Antazavės.
Pakūdrys
Pakūdrys – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Antazavės.
James Stewart
Džeimsas „Džimis“ Meitlandas Stiuartas (1908 m. gegužės 20 d. – 1997 m. liepos 2 d.) – JAV teatro, radijo ir kino aktorius. Žinomas dėl savitai lėtos šnekos ir praktiškos asmenybės.
Stiuartas buvo nominuotas penkiems Oskaro apdovanojimams, vieną iš jų laimėjo, jam taip pat buvo įteiktas apdovanojimas už gyvenimo pasiekimus. Amerikos filmų institutas Stiuartą išrinko trečiuoju geriausiu ekrano aktoriumi vyru kino istorijoje. Jis taip pat pasižymėjo ir karinėje karjeroje; Stiuartas buvo Antrojo pasaulinio ir Vietnamo karų veteranas, tarnaudamas JAV Karinių oro pajėgų rezerve užsitarnavo brigados generolo laipsnį.
Daniel Diges
Daniel Diges García (g. 1981 m. sausio 17 d.) – ispanų dainininkas, aktorius.
Jis atstovavo Ispanijai 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse Osle, Norvegijoje, su daina „Algo Pequeñito“. Jame užėmė 15 vietą.