cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jokūbas Jasinskis
J. Jasinskio vardo įamžinimas
Prahos (Varšuvos priemiesčio) poezijos konkursas turi Tėvynės poezijos J. Jasisnkio vardu pavadintą premiją
Buvo J. Jasinkio vardu pavadintas skautų būrys tarpukario Vilniuje (nuo 1926)
Buvo J. Jasinskio vardu pavadinti prieškario IV gimnazija Varšuvoje (panaikinta 1950 m.)
Kapas senosiose Varšuvos Kamionek rajono kapinėse prie bažnyčios (Parafia Konkatedralna Bożego Ciała na Kamionku), adresu ul. Grochowska 365
Biustas V Vroclovo (Wrocław) vidurinėje mokykloje
Kryžius žudynių Prahoje aukoms atminti, Varšuvoje (Pragi, Warszawa)
Riedulys su Varšuvoje (Warszawa), skirtas 200-osios prahos žudynių metinėms.
Lentelė Dievo Motinos Pergalės Katedroje, Varšuva (Warszawa)
Baltarusijoje išleistas pašto ženklas, su atvaizdu.
Miestai, kuriuose yra gatvės pavadintos generolo Jasinskio vardu – Varšuvoje (Warszawa), Choržovoje (Chorzów), Čezstove (Częstochowa), Glivache (Gliwice), Invroclave (Inowrocław), Krokuvoje (Kraków), Liubline (Lublin), Lodzėje (Łódź), Pžiemyšle (Przemyśl), Radiome (Radom), Silezijos Rūdoje (Ruda Śląska), Tčieve (Tczew), Žaliuosiuose Kalnuose (Zielona Góra), Žuravoje (Żurawica), Kaune, Vilniuje.
Būtėnas
Būtėnas:
Taip pat žiūrėti:
Valonai
Valonai (, val. walons) − Europos tauta, gyvenanti pietų Belgijoje ir šiaurės rytų Prancūzijoje.
Valonai kalba prancūzų kalbos valonų tarme. Tikintieji − daugiausiai katalikai. Dauguma valonų dirba pramonėje, taip pat verčiasi gyvulininkyste.
Valonai yra romanizuoti belgų ir frankų palikuonys.
Stalkerio algoritmas
Stalkerio algoritmas  – paieškos eilutėje algoritmas, kai tekstiniame dokumente ieškomi tam tikri fragmentai, apsupti nežinomo ilgio markeriais, kurių dalis yra konservatyvi ir gali padėti rasti reikiamą informaciją.
Algoritmo parašymas
Jei ieškoma skaičių tekste
rqefscasdfaw ex hrtcvhh  cx  1  uuuuu  cewr  excx  2  uuu rrrxttttttabcx
kairysis markeris gali būti ex*cx o dešinysis u+, žvaigždute žymint bet kokią simbolių seką, o pliusu – kad raidė 'u' gali pasirodyti vieną ar daugiau kartų. Radus tinkamo ilgio markerius, jais galima išgauti reikiamą informaciją ir iš naujų, nesužymėtų dokumentų. Tarkim, naujame tekste
c ex arc  cx  abc  u xyzfff
algoritmas atkreips dėmesį į abc, kuris, nors ir nebūdamas joks skaičius, turi panašią aplinką.
Stalkerio algoritmas yra genetinis algoritmas, kuriama vyksta dirbtinė kairiojo ir dešiniojo markerių evoliucija. Nauji markeriai kuriami paimant atsitiktinio ilgio ieškomo teksto fragmentui gretimą seką ir dalį atsitiktinai parinktų simbolių joje pakeičiant sutartiniais kodais: „bet kokia simbolių seka“ (žvaigždutė), „bet koks simbolis“ (procento ženklas), gali būti taip pat „bet koks skaitmuo“ ar „šis simbolis vieną ar daugiau kartų“ bei panašiai (skirtingose programose sutartiniai kodai gali skirtis). Kai kada ieškomas teksto fragmentas laikomas trečiuoju markeriu ir taip pat aprašomas sutartiniais kodais (tarkim, *@* – elektroninio pašto adresas).
Atranką lemia tai, kiek žymėtų fragmentų markerių pora aptiko teisingai ir kiek kartų ji klaidingai nurodė nepažymėtas sekas.
Dirbtinei evoliucijai pasibaigus, bus rasta geriausiai tinkanti markerių pora, tačiau ji nebūtinai aptiks visus reikiamas rasti fragmentus. Jei kai kurių fragmentų rasta markerių pora „nemato“, dirbtinės evoliucijos procesas kartojamas kiek reikia kartų, kiekvienąsyk iš žymėtų fragmentų aibės pašalinant turimais markeriais jau randamas sekas. Taigi algoritmas pateikia markerių porų seką. Galutinė programa turi ieškoti fragmentų pagal visas markerių poras (pateikimo eilės tvarka) ir pateikti jungtinį rezultatą.
Sudėtingesnė (pilna) Stalkerio algoritmo realizacija ieškomus fragmentus hierarchiškai skaido į smulkesnius vienetus. Tarkim, iš pradžių algoritmas pritaikomas informacijai apie asmenį rasti, paskui tas pats algoritmas pritaikomas pavardei ir adresui rastame vienete aptikti.
Senmiestė
Senmiestė (arba Senmiestis) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 0,3 km į šiaurę nuo buvusios dvarvietės ir apie 1 km nuo Židikų. Vakaruose ribojasi su Petraičių, pietuose ir pietryčiuose – su Liūliškių, šiaurės rytuose – su Strigalės, šiaurėje – su Dautarų kaimu. Per kaimą eina geras Pikelių-Židikų vieškelis. Prie pat Židikų-Pikelių kelio yra Senmiestės kapeliai. Išlikusios kelios sodybos.
Senmiestėje buvę senieji Židikai, o naujasis Židikų kaimas, kaip ir daugelis valakinių kaimų, buvo išmatuotas kitoje vietoje – dabartinio miestelio teritorijoje, į pietus nuo dvaro sodybos.
Gyventojai
thumb|left|230px|Senmiestės kapinaitės
Jonas Stanislovaitis Kęsgaila
Jonas Stanislovaitis Kęsgaila (, 1549 m. Kražiuose – 1594 m. vasario mėn. Vilniuje) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, valstybės veikėjas.
Biografija
Kilęs Lietuvos didikų Kęsgailų giminės. Tėvas Stanislovas Kęsgaila, motina Sofija Chodkevičiūtė (Zofia Chodkiewicz). Žmona ?, sūnus.
Plokščių herbas
Plokščių herbas – vienas iš Šakių raj. Plokščių kaimo heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo mėlyname lauke ant auksinio skersinio kabantis auksinis varpas.
Šiaurinio Kranto padalinys
Šiaurinio Kranto padalinys  – vienas iš Gambijos padalinių. Yra šalies vakarinėje dalyje, į šiaurę nuo Gambijos upės, šiaurėje ribojasi su Senegalu, o vakaruose skalauja Atlanto vandenynas. Administracinis centras – Kerevanas.
Tautinė sudėtis: 41,9 % mandinkai, 16,4 % fulai, 30 % volofai, 0,7 % džolai, 0,5 % soninkai, 6,3 % sererai, 2,1 % bambarai, 1,1 % mandžakai, ir kt.
Svarbesni miestai: Farafenis, Esau, Bara, Salikenė, Kerevanas.
Suskirstymas
Padalinys suskirstytas į 6 rajonus:
Čiusovaja
Čiusovaja  – upė Rusijoje, Pauralėje; Kamos kairysis intakas. Prasideda Čeliabinsko srityje, Viduriniame Urale, aukštupyje vadinama Poludenaja Čiusovaja. Teka į šiaurę, aukštupyje ir vidurupyje kaip kalnų upė, vėliau pasuka į šiaurės vakarus ir teka lygumomis. Kerta Sverdlovsko sritį ir Permės kraštą. Įteka į Kamos tvenkinio Čiusovajos įlanką.
Didesni intakai: Šišimas, Darja, Sulemas, Meževaja Utka, Serebrianka, Koiva, Usva (dešinieji), Kynas, Čizma, Lysva, Sylva (kairieji). Upė būna užšalusi lapkričio-balandžio laikotarpiu. 55 % vandens gauna iš sniego, 29 % iš lietaus, 18 % iš požeminių vandenų. Vasarą būna 6-7 liūčių sukelti poplūdžiai, jų metu vanduo pakyla 4–5 m. Didžiausias debitas 4570 m³/s, minimalus 8,4 m³/s. Tėkmės greitis vidurupyje 8 km/h, o slenksčiuose ir sietuvose siekia 25 km/h. Dugną dengia akmenys, žvirgždas. Pakrantėse gausu vaizdingų uolų, iškylančių virš vandens 10–115 m, todėl Čiusovajos upė mėgiama vandens turistų.
Sugaunama lydekų, ešerių, rainių, pūgžlių, kuojų, meknių, šapalų, karšių. Baseine gyvena bebrai, ondatros.
Pasak topografo J. Matvejevo, Čiusovajos pavadinimas kilęs iš komių-permių arba udmurtų žodžių чус – 'greitas' ir ва – 'vanduo'. Pradžioje upė matyt vadinta Čiusva, bet vėliau tas žodis išsivystė į Čiusovaja.
Prie Čiusovajos įsikūrę Pervouralsko ir Čiusovojaus miestai. Nuo pastarojo miesto laivuojama. Patvenkta Volčichino tvenkiniu.
Karolis Robertas
Karolis Robertas (arba Karolis I, arba Karobertas,, , , 1288 m. Neapolis – 1342 m. liepos 16 d. Vyšegradas, Vengrija) – 1301–1342 m. Kroatijos karalius, 1308–1342 m. Vengrijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Anžu dinastijos. Tėvas Neapolio kunigaikštis Karolis Martelis Anžu, Neapolio karaliaus Karolio II ir Arpadų dinastijos Vengrijos karaliaus Stepono V dukters vaikaitis.
Girdvainiai
Girdvainiai  – kaimas Rietavo savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Rietavo, piečiau kelio. Kaime teka upė Vedega (Letauso intakas). Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
Karolis Robertas
Šeima
Pirmoji žmona Haličo princo Levo II duktė Marija Haličietė. Iš šios santuokos vaikų neturėjo. 1306 m. vedė Mariją Silezietę (m. 1315 m.), bet ir su ja vaikų nebuvo. 1318 m. birželio 24 d. vedė Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Henrikas VII Liuksemburgiečio ir Margaritos Brabantietės dukterį Beatričę, bet ji mirė gimdymo metu.
1320 m. liepos 6 d. vedė Lenkijos karaliaus Vladislovo I Lokietkos dukterį Elžbietą. Jiems gimė:
Valdymas
1301 m. nutrūkus Arpadų vyriškajai linijai siekė Vengrijos sosto. Jį 1308 m. užėmė įveikęs varžovus Čekijos karalių Vaclovą III ir Bavarijos kunigaikštį Otoną III. Įsitvirtino soste tik po keliolikos metų, nuslopinęs sukilimus ir privertęs paklusti diduomenę.
Įvykdęs finansinę reformą padidino valstybės pajamas. Skatino prekybą ir miestų plėtotę. Sustiprino kariuomenę ir Vengrijos tarptautinę padėtį. 1339 m. susitarė su Lenkijos karaliumi Kazimieru III (buvo vedęs jo seserį Elžbietą), kad jei jis mirs nesusilaukęs sūnaus, Lenkijos sostas atiteks Karolio Roberto sūnui Liudvikui, kurios dukra Jadvyga tapo Jogailos žmona. Karolio Roberto mėginimas suvienyti Vengrijos ir Neapolio karalystes nepavyko, nes pirmiausia tam pasipriešino popiežius.
Palaidotas Arpadų kapavietėje Šekešfehervare.
Jorge Larrionda
Chorchė Luisas Larionda Pietrafesa (Jorge Luis Larrionda Pietrafesa; 1968 m. kovo 9 d.) – Urugvajaus futbolo teisėjas, teisėjaujantis pasaulio futbolo čempionatuose ir jų atrankose, Copa Libertadores, Copa America čempionatuose, Urugvajaus lygoje. Vertinamas labai prieštaringai. Tarptautinėms varžyboms teisėjauja nuo 1998 m.
Veikla
Svarbesni turnyrai, kuriuose teisėjavo Larionda:
2006 m. pasaulio čempionate Larionda teisėjavo 4 varžyboms: Angola-Portugalija, JAV-Italija, Prancūzija-Togas (grupės varžybos), Prancūzija-Portugalija (pusfinalis). Ypač daug kritikos susilaukė už teisėjavimą varžybose JAV-Italija, kur išvarė iš aikštės 3 žaidėjus (2 amerikiečius ir 1 italą).
2010 m. pasaulio čempionate Larionda teisėjavo grupės varžyboms Serbija-Australija ir nepaskyrė 11 m baudinio rungtynių pabaigoje, kuris būtų galėjęs lemti Serbijos patekimą į kitą etapą. Tačiau daugiausia dėmesio susilaukė urugvajiečio sprendimas aštuntfnalyje tarp Vokietijos ir Anglijos – teisėjas neįskaitė akivaizdaus Frenko Lampardo įvarčio, kai kamuolys nuo virpsto pataikė į vartus, bet atšoko lauk.
Dvi moterys (filmas)
Dvi moterys – 1960 m. režisieriaus Vittorio De Sica sukurta drama, visame pasaulyje išgarsinusi aktorę Sophia Loren. Joje pasakojama apie motinos pastangas karo metais apsaugoti savo dukterį.
Juosta sukurta pagal Alberto Moravia romaną.
Pagrindiniai aktoriai
Pagal pradinį režisieriaus sumanymą motinos vaidmenį turėjo atlikti aktorė Anna Magnani, o Sophia Loren – dukters rolę. Magnani atsisakius, Loren sutiko vaidinti motiną, o dukterį – Eleonora Brown. Filmavimo metu Loren buvo 26, o Brown – 12 metų.
Sophia Loren tapo pirmąja, laimėjusią Oskarą už pagrindinį moters vaidmenį filme ne anglų kalba.
Turinys
Jauna našlė Česira, Romoje turinti nedidelę krautuvėlę, nusprendžia išvažiuoti iš Romos, nes miestas nuolatos bombarduojamas. Kartu su dukra ji sėda į traukinį, kad pasiektų Čiočarą – provincijos miestelį, iš kurio ji pati kilusi. Čia jos tikisi sulaukti karo pabaigos kartu su kitais, besislepiančiais nuo karo baisumų, tarp kurių ir jaunas intelektualas Mikelė. Kaimą pasiekusi žinia apie Musolinio suėmimą pažadina viltį, kad karas greitai baigsis, tačiau pabaiga dar toli, trūksta maisto ir visi stengiasi bet kokiais būdais prasimaitinti. Mikelė palaipsniui susižavi Česira, tačiau ši rūpinasi tik savo dukterimi. Kaimelyje pasirodo dezertyravę vokiečiai, kurie nori pereiti kalnus ir kaip vedlį prievarta išsiveda Mikelę.
Pasirodžius amerikiečiams, žmonės negali atsidžiaugti ir Česira su dukterimi nusprendžia grįžti į Romą. Jos apsistoja apgriuvusioje bažnyčioje, kur užpuola ir abi išprievartauja sąjungininkų pusėje kariaujantys išvaduotojai turkai. Rozetai kuriam laikui pakrinka nervai, tačiau abi moterys toliau tęsia kelionę namo. Duktė vis labiau ima priešgyniauti ją paniškai ginančiai motinai, tačiau jas vėl suvienija sielvartas dėl žinios apie Mikelės mirtį...
Škotijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Škotijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Finalo rungtynės
---
Orvilis Raitas
Orvilis Raitas (1871 m. rugpjūčio 19 d. – 1948 m. sausio 30 d.) – vienas iš brolių Raitų, JAV išradėjas, aviacijos pradininkas, lakūnas.
Orvilas Raitas gimė 1871 m. rugpjūčio 19 d. Miltono Raito ir Suzanos Katerinos Koerner šeimoje. Jis augo ir dirbo kartu su broliu Vilberiu Raitu.
1912 m. mirus broliui Orvilas toliau ėjo Raitų kompanijos prezidento pareigas. Kadangi jam trūko brolio turėtos administravimo patirties, 1915 m. Orvilas šią kompaniją pardavė. Kaip lakūnas Orvilas paskutinį kartą skrido 1918 m.
Slyva
Slyva (Prunus) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos slyvinių (Prunoideae) pošeimio slyvų genties slyvų pogenties augalas.
Kilmės vieta – Sirija.
Augalų morfologija
Nedideli medžiai, medžiakrūmiai arba krūmai.
Orvilis Raitas
1930 m. Orvilui Raitui buvo įteiktas Danielio Gugenheimo medalis. 1936 m. jis buvo išrinktas Nacionalinės mokslų akademijos nariu.
Slyva
Augalų morfologija
Lapai paprasti, kiaušiniški, su liaukutėmis. Žiedai pavieniai arba išsidėstę po 2-5 puokštes. Taurėlapių ir vainiklapių - 5. Vaisius – vienasėklis kaulavaisis su sultingu apyvaisiu.
Rūšys
Gentyje yra apie 55 rūšys, išvesta labai daug įvairių veislių:
Lietuvos slyvos
Lietuvoje auga ir auginamos šios rūšys:
Obolas
thumb|right|Sidabrinis karaliaus Demetrijaus obolas
Obolas – sidabrinė senovės Graikijos moneta, lygi 1/6 drachmos. Klasikiniuose Atėnuose obolą sudarė 8 chalkai ('varinės monetos'). Du obolai sudarė diobolą.
Pagal Plutarchą Sparta turėjo geležinių obolų, sudarytų iš 4 chalkų. Obolas buvo ir masės vienetas. Senovės Graikijoje obolas sudarė 1/6 drachmos, t. y., apie 0,5 g. Senovės Romoje jis buvo apibrėžtas kaip 1/48 Romos uncijos (0,57 g), bet kaip moneta nebuvo leidžiamas.
Žodis obolas kilęs iš  'vinis', panašiai kaip  'iešmas'. Pradžioje obolai buvo vario ar bronzos lydinėliai
Obolas LDK
1545–47 m. kaldintas Vilniaus monetų kalykloje. Masė apie 0,31 g, praba 110, skersmuo 12,5 mm. Averse vaizduota karūnuota Žygimanto Augusto monograma, reverse – Gediminaičių stulpai herbiniame skyde. Abipus skydo – metai. Prilygo 0,5 LDK denaro, todėl kartais vadinamas pusdenariu.
Arauka
Arauka :
Atikamekai
Šiuo metu atikamekų yra apie 8 000. Tradiciniai verslai – žvejyba, medžioklė, rinkimas.
Istorija
Į regioną atvykus prancūzams atikamekai tapo priklausomi nuo prancūziškų prekių ir prekybos kailiais. Jie laikyti taikia tauta, gyvenusia tarp giminingos inu genties (‘Montagnais’) rytuose, kri šiaurėje ir algonkinų pietuose. Kita vertus, atikamekai konfliktavo su mohaukais, ypač paaštrėjus konkurencijai dėl resursų ir kailių, taip pat su inuitais šiaurėje, su kuriais kovojo kartu su inu.
Atikamekai, kartu su savo tradiciniais sąjungininkais inu ir malesitais prancūzų buvo įtraukti į prekybinius karus su Irokėzų Lyga ir mikmakais. Bebrų karų metu (1640–1701 m.) keletą kartų įsiveržė į atikamekų teritoriją, moteris ir karius išsivarė į vergovę, medžioklės plotus nusiaubė ieškodami daugiau kailių. Tuo pačiu metu atikamekų sąjungininkai inu atnešė 1670–1680 m. trukusią raupų epidemiją. Kadangi kova su irokėzais pasižymėjo ypatingu brutalumu, irokėzai išžudė daugybę išgyvenusių epidemiją ir po karų ir epidemijų išliko labai nedaug atikamekų.
KF Erzeni Shijak
Šijaku „Erzeni“ – Albanijos futbolo klubas iš Šijaku.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1931 m.
Račaliai
Račaliai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Židikų, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Yra kapinės.
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Kelias per Račalius
Rūta Marcinkevičienė
Rūta Marcinkevičienė (Petrauskaitė) (g. 1958 m. balandžio 15 d. Kaune) – Lietuvos kalbininkė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė, profesorė.
Biografija
Tyrimų objektai: leksikologija, leksikografija, semantika, sociolingvistika, pragmatika, kompiuterinė lingvistika, teksto ir tekstynų lingvistikos problemos. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių studijų.
Nemuno sritis
Nemuno sritis (dar vadinta Pietų Lietuvos sritimi) – Lietuvos partizanų sritis.
Istorija
Sritį 1946 m. balandžio mėnesį įkūrė Dainavos ir Tauro apygardų vadai (atitinkamai – Juozas Vitkus-Kazimieraitis ir Zigmas Drunga-Mykolas Jonas), apjungdami savo vadovaujamas apygardas į vieningą sritį.
Mobilusis telefonas
miniatiūra|326x326px|Mobiliųjų telefonų evoliucija thumb|300px|Mobiliųjų telefonų naudojimas pasaulyje (2004 m. duomenimis) thumb|300px|Mobiliųjų telefonų naudojimas pasaulyje procentais (Pastaba: kai kuriose šalyse yra daugiau už 100 %, t. y. daugiau mobiliųjų telefonų nei gyventojų) Mobilusis telefonas (mobiliojo arba judriojo ryšio telefonas) − nedidelio galingumo radijo siųstuvas imtuvas, perduodantis ir priimantis informaciją elektromagnetinėmis bangomis; telefonas.
Mobilusis telefonas yra universali bendravimo ir informacijos gavimo, perdavimo, taip pat komunikacijos priemonė. Juo galima ne tik skambinti ir priiminėti skambučius, bet ir siųsti bei gauti įvairaus turinio žinutes (SMS, MMS), fotografuoti, filmuoti, įrašyti garsą, klausytis muzikos, prisijungti prie mobiliojo interneto (WAP) ir interneto tinklalapių, naudotis mobiliosios bankininkystės paslaugomis, žiūrėti televiziją ar naudotis vaizdo skambučiais. Į naujesnių modelių mobiliuosius telefonus diegiamos vis naujos funkcijos bei programos.
Pats mobilusis telefonas veikia nuo pakraunamų elementų (dažniausiai − ličio jonų baterijos), tačiau galimybė skambinti ir naudotis kai kuriomis kitomis funkcijomis atsiranda tik mobiliojo (judriojo) ryšio veikimo zonoje. Taip pat būtina mobiliojo ryšio operatoriaus SIM kortelė, be jos galima skambinti tik pagalbos numeriais. Pranešama, kad Švedijos bendrovė „TerraNet“ tiesioginio kompiuterių jungimosi (P2P) principą perkeldama į mobiliuosius telefonus sukūrė telefoną, suteikiantį galimybę kalbėtis net ir atokiose vietose, kuriose nėra mobiliojo ryšio infrastruktūros.
Tyrimus atliekančios „TNS Gallup“ bendrovės 2005 m. gyventojų apklausos duomenimis, mobilusis telefonas yra būtinas 51 % Lietuvos vartotojų. 15 % apklaustųjų mobilųjį telefoną įvardija kaip reikalingiausią gyvenime daiktą.
Istorija
thumb|left|200px|[[Martin Cooper|Martinas Kuperis, mobiliojo telefono išradėjas, skambinantis portatyviuoju mobiliuoju telefonu (1973 m.)]] 1945 m. buvo pristatyti mobilieji radijo telefonai („pirma karta“, 0G), dabar oficialiai neklasifikuojami kaip mobilieji telefonai.
1979 m. Japonijoje buvo pradėtas teikti pirmasis komercinis mobilusis ryšys.
1983 m. išleistas pirmasis portatyvinis mobilusis telefonas „Motorola DynaTAC 8000X“. Jis tapo „pirmosios kartos“ (1G) analoginius radijo signalus naudojančių mobiliųjų telefonų pradininku.
10-ajame dešimtmetyje atsirado „antrosios kartos“ mobilieji telefonai (2G). Jiems ryšį teikiantys tinklai pradėjo naudoti skaitmeninius radijo signalus.
1992 m. "Comliet" pirmasis Lietuvoje mobilaus telefono ryšio operatorius, kuris veikė pagal NMT-450 standartą, o pirmasis jos klientas buvo oro linijų bendrovė SAS.
1995 m. kovo 16 d. įvyko pirmasis oficialus pokalbis naudojant GSM technologiją tarp tuometinio susisiekimo ir informatikos ministro Gintauto Žintelio ir bendrovės "Omnitel" pirmininko Juozo Kazicko.
1999 m. (Europoje − 2003 m.) buvo pristatyti ir pradėti gaminti „trečiosios kartos“ mobilieji telefonai (3G).
Poveikis sveikatai
Dalis medikų mano, kad mobiliojo telefono skleidžiamos radijo bangos yra kenksmingos, ypatingai vaikams. Daugelyje nepriklausomų tyrimų buvo nustatyta, kad šios bangos padidina riziką susirgti smegenų vėžiu. Populiarioje spaudoje pasirodo nemažai straipsnių šia tema. Pavyzdžiui, anot britų medikų, auglio rizika išauga 39 %, jeigu mobiliojo ryšio telefonu intensyviai naudojamasi daugiau nei 10 metų. 2011 m. pasaulio sveikatos organizacija paskelbė, kad dažnas naudojimasis mobiliuoju telefonu padidina riziką susirgti vėžiu.
Gamintojai
Alcatel, VX, Acer, Apple, Asus, Benq, Just5, Benefon, Blackberry, BLU, Bosch, Dell, Ericsson, Garmin Asus, Gigabyte, Lenovo, HP, HTC, Huawei, LG, Maxon, Mitsubishi, Motorola, NEC, Nokia, Sendo, Palm Panasonic, Pantech, Philips, Sagem, Samsung, Sharp, Siemens, Sony, Sony Ericsson, Spice, Toshiba, Vertu, ZTE, Xiaomi.
Mobiliojo ryšio operatoriai Lietuvoje
Bitė, Eurocom, Tele2, Telia, Teledema.
Paąžuolynės botaninis-zoologinis draustinis
Paąžuolynės botaninis-zoologinis draustinis – sau­go­ma teritorija Jonavos rajone, draustinis. Plotas – 75,8 ha. Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Europos Bendrijos svarbos rūšis: šarvuotąsias skėtes (Leucorrhinia pectoralis), skiauterėtuosius tritonus (Triturus cristatus), įtrauktus į Buveinių apsaugai svarbių teritorijų atrankos tvarkos aprašą, ir užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę.
Voicechas Ceciševskis
Voicechas Ceciševskis (arba Albertas Ceciševskis,, g. apie 1604 m. Mazovija – 1675 m. kovo 10 d. Varšuva) – SJ, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės pamokslininkas, teologas ir filosofas.
Biografija
Kilęs iš sulenkėjusių Prūsijos bajorų. Studijavo Vilniaus universitete, nuo 1622 m. jėzuitas, kunigas. Teologijos ir filosofijos daktaras.
1636–1637 m. Vilniaus universitete dėstė retoriką, 1638–1641 m. – filosofiją, 1646–1649 m. Vilniaus universiteto rektorius. 1649–1658 m. karaliaus Jono Kazimiero pamokslininkas bei karališkosios šeimos pasiuntinys ir tarpininkas. Viršijęs įgaliojimus buvo trumpam patekęs į nemalone. 1655–1658 m. ir 1668–1670 m. Mažosios Lietuvos jėzuitų provincijos provincijolas, 1666–1968 m. Vilniaus profesų namų prepozitas. 1670–1674 m. – karaliaus Mykolo Kaributo Višnioveckio nuodėmklausys ir teologas. Karaliaus Vladislovo IV Vazos pavedimu po M. K. Sarbievijaus mirties 1640 m. tvarkė jo palikimą. Paskelbė religinių raštų.
Virkštelė
thumb|right|250px|Mikroskopinis virkštelės vaizdas Virkštelė, bambagyslė – virvelės pavidalo darinys, jungiantis placentą su vaisiumi. Virkštelę sudaro dvi arterijos, viena vena, jas supa drebutinis audinys, kurį daugiausia sudaro - hialurono rūgštis. Ji būna apie 50–60 cm ilgio. Pro virkštelės kraujagysles vaisius gauna iš motinos organizmo deguonies ir maisto medžiagų. Kartais nėštumo ar gimdymo metu virkštelė gali apsivynioti apie vaisiaus kūno dalį (ranką, koją ar kaklą), tuomet sutrinka vaisiaus vystymasis ir jis gali žūti.
Maybach Exelero
Maybach Exelero – koncepcinis, aukščiausios klasės sportinis automobilis, suprojektuotas ir pagamintas vokiečių liukso klasės automobilių gamintojo Maybach. Pristatytas 2005 m. gegužės mėn. Berlyne, Vokietijoje. 700 AG (522 kW) V12 Twin-Turbo, dvivietis automobilis buvo sukurtas padangų gamintojo „Fulda“, kuris šį automobilį naudojo naujos kartos, plataus profilio padangų testavimui.
Mars 96
Mars 96 (kartais vadinamas Mars 8) – Rusijos 1996 metais paleistas dirbtinis Marso palydovas. Mars 96 konstrukcija rėmėsi Phobos 1 ir Phobos 2. Pastarieji paleisti 1988 m., tačiau ryšys su jais buvo prarastas. Rusijos mokslininkai, konstravę Mars 96, manė pašalinę įvairius defektus ir trūkumus, kurie buvo Phobos zonduose. Vis dėlto ir su Mars 96 buvo prarastas ryšys. Sugedus antrai iš keturių pakopų, šis kosminis aparatas grįžo į atmosferą, o jo likučiai išsibarstė Ramiajame vandenyne, virš Čilės ir Bolivijos.
Nors ir nesėkmingas, tai buvo labai ambicingas projektas – Mars 96 buvo pats sunkiausias tarpplanetinis zondas. Jame buvo daugybė instrumentų, kuriuos gamino Prancūzija, Vokietija, Suomija, JAV. Dalis instrumentų vėliau buvo panaudota kitame projekte – Mars Express.
Vitas Gerulaitis
Vytautas „Vitas“ Kevinas Gerulaitis (1954 m. liepos 26 d. Brukline, Niujorke – 1994 m. rugsėjo 18 d. Niujorke) – profesionalus JAV lietuvių kilmės teniso žaidėjas.
Karjera
Žaisti tenisą mokėsi pas tėvą Vytautą Gerulaitį. 1970 m. tapo Niujorko katalikų mokyklų čempionu. 1971 m. JAV teniso pirmenybių vyrų dvejetų (su G. Scott) čempionas. 1975 m. laimėjo vyrų dvejetų turnyrą Vimbldone. Du kartus suklupo Vimbldono pusfinalyje 1977 ir 1978 m.
V. Gerulaičio didžiausias sportinis pasiekimas buvo 1977 m. gruodžio mėn. pasiekta pergalė Australijos atvirajame čempionate. Finale jis įveikė Džoną Loidą 6-3, 7-6, 5-7, 3-6, 6-2. 1979 m. V. Gerulaitis pralaimėjo finalą kitam niujorkiečiui Džonui Makinrojui JAV atvirajame čempionate 7-5, 6-3, 6-3. V. Gerulaitis pasiekė trečiąjį Didžiojo Kirčio finalą 1980 m. Prancūzijos atvirajame čempionate, kur turėjo pripažinti Bjorno Borgo pranašumą pralaimėdamas visus tris setus 6-4, 6-1, 6-2.
1979 m. JAV rinktinės sudėtyje laimėjo Deviso taurę. Per visą karjerą V. Gerulaitis laimėjo 24 vyrų vienetų ir 8 dvejetų varžybas. 1978 m. pagal vyrų vienetų skirstymą jis buvo trečioje vietoje pasaulyje. 1986 m. baigė savo profesionalo karjerą.
V. Gerulaitis pasižymėjo žaibiška reakcija ir gebėjimu staigiai judėti po aikštelę žaidimo metu. Kai kurie teniso specialistai pastebi, kad jeigu ne artima draugystė su B. Borgu, Gerulaitis būtų galėjęs užimti pačią aukščiausią pakylą pasaulyje, jeigu būtų kovojęs agresyviau ir narsiau. Jo tėvas – Lietuvos teniso čempionas, sesuo Ruta taip pat žaidė profesionalų tenisą JAV. V. Gerulaitis rūpinosi neturtingų vaikų mokymu, įkūrė jų rėmimo fondą, teniso mokyklą Floridoje. Buvo TV sporto laidų komentatorius.
1994 m. rugsėjo 18 d., eidamas 41-uosius metus mirtinai apsinuodijo bekvapėmis anglies monoksido dujomis (smalkėmis), nakvodamas pas savo draugą. Jo laidotuvėse dalyvavo jo buvę varžovai ir draugai Bjornas Borgas, Džonas MakEnrojus ir kiti.
Araukos departamentas
Araukos departamentas yra rytinėje Kolumbijoje, Venesuelos pasienyje. Administracinis centras – Arauka.
Geografija
Departamentas išsidėstęs Los Llanos regione, tarp Metos, Kasanarės ir kitų upių. Vyrauja savanų augalija. Žymi gyventojų dalis – indėnai. Svarbiausia ūkio šaka – naftos gavyba (30 % šalies naftos). Auginama kakava, juka, bananai, ryžiai, kukurūzai, įvairūs vaismedžiai, sorgai, soja, sezamas. Gyvulininkystė.
Elektrėnų ledo rūmai
Elektrėnų ledo rūmai – uždarų patalpų ledo arena Elektrėnuose.
Evangelija pagal Joną
Evangelija pagal Joną – viena iš keturių kanoninių evangelijų. Ji labai skiriasi nuo kitų trijų ir pateikia savo ypatingą požiūrį į Jėzų. Knygos autorius skelbia, kad jo tikslas – pažadinti skaitytojo tikėjimą. Kaip teigia knygos autorius pirmaisiais evangelijos žodžiais, nuo pat pradžių pradžios Jėzus buvo „Dievo Žodis“, Dievo bendravimo su pasauliu tarpininkas.
Elektrėnų ledo rūmai
Elektrėnų ledo rūmai pastatyti 1976 m. Tai buvo pirmoji ledo arena Lietuvoje. Bendras čiuožyklos plotas – 5 926,32 m², tūris – 45 498 kub. metrų, ledo aikštės plotas – 1 860 m². Vienu metu čia galėjo čiuožinėti apie 200 čiuožėjų, rūmuose tilpo 1 300 žiūrovų.
Evangelija pagal Joną
Pagrindinės knygos temos – šviesa, gyvenimas, meilė, kurią neša Jėzus. Evangelija pagal Joną nuo kitų skiriasi daugiausia veiksmo vieta. Pirmose trijose evangelijose daugiausia kalbama apie Galilėją, Evangelijoje pagal Joną – daugiausia apie Jeruzalę. Dalinai skiriasi ir pamokymų stilius. Be to, šioje evangelijoje nėra palyginimų (nebent juo būtų laikomas epizodas apie gerąjį ganytoją), Jėzus leidžiasi į ilgesnius pokalbius, sako ilgesnes kalbas nei kitose trijose evangelijose.
E003
Europos kelias E003 – 1000 km ilgio greitkelis, jungiantis Utjkuduką (Uzbekija) ir Gaudaną (Turkmėnija). Kelias visiškai nesusijęs su keliu E3.
Elektrėnų ledo rūmai
Ledo rūmai buvo statomi bendradarbiaujant su Pramoninio projektavimo instituto Vilniaus filialu, architektė – A. Jusevičienė, konstruktorius – A. Kanapeckas, interjero autorius – A. Domereckas. Ledo arenos statybas inicijavo elektrinės statybos ir remonto baro viršininko pavaduotojas, žiemos sporto šakų entuziastas Leonas Valinevičius ir Elektrėnų garbės pilietis Pranas Noreika.
Evangelija pagal Joną
Turinys
Knygos pradžioje autorius teigia Jėzų esant Dievo Žodį. Vėliau rašoma apie Joną Krikštytoją, pirmuosius Jėzaus mokinius. Pasakojama apie vandens pavertimą vynu vestuvėse Kanoje, Jėzų Jeruzalės šventykloje, užrašyti pokalbiai su Nikodemu, samariete. Taip pat rašoma apie valdininko sūnaus išgydymą bei išgydymą Betzatoje, disputus su religiniais vadovais, 5000 pamaitinimą, Jėzaus vaikščiojimą vandeniu, Jėzų ir sugautą nusidėjėlę, neregio išgydymą. Paminėtas epizodas apie gerąjį ganytoją, Lozoriaus prikėlimas, Jėzaus patepimas, įžengimas į Jeruzalę. Rašoma ir apie tai, kaip Jėzus plauna mokiniams kojas, moko juos, meldžiasi Tėvui, kaip jis suimamas, nuteisiamas, nukryžiuojamas, palaidojamas ir prisikelia, pasirodo Marijai Magdalietei, mokiniams prie ežero.
Autorius ir parašymo laikas
Knygos autorius save vadina „mylimu Jėzaus mokiniu“. Tradiciškai manoma, kad knygos autorius – apaštalas Jonas, kuris parašė evangeliją apie 90 ar 100 metus. Yra ir tokių, kurie mano, kad knyga galėjo būti parašyta bet kada nuo 60 metų.
Elektrėnų ledo rūmai
2000 m. pagal Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų reformą įsteigus Elektrėnų savivaldybę, jai AB „Lietuvos elektrinė“ perdavė visuomeninės paskirties objektus, tarp jų ir ledo rūmus.
2008 m. liepos 18 d. projektas „Ledo rūmų Elektrėnuose plėtra“ įtrauktas į Valstybės planuojamų turizmo objektų sąrašą, Elektrėnų ledo rūmai yra paskelbti nacionalinės svarbos objektu.
2012 m. baigta rūmų rekonstrukcija, kainavusi daugiau nei 15 mln. litų. Baigus rekonstrukciją čia vėl pradėjo žaisti namų komanda „SC Energija“, daugkartinė Lietuvos ledo ritulio federacijos, aukščiausiojo diviziono čempionė, dabar rungtyniaujanti Baltarusijos ledo ritulio lygoje. Rūmuose taip pat namų rungtynes žaidžia ESSM Energija Elektrėnai, Sporto Centras Elektrėnai.
Nuo 2016 m. balandžio 9 d. ledo rūmuose veikia Dariaus Kasparaičio ledo ritulio mokykla.
Matas Bagdonas
miniatiūra|336x336px|Matas Bagdonas (1895-1957) Matas Bagdonas (1895 m. spalio 22 d. Būbautiškėse, Marijampolės apskritis – 1957 m. liepos 28 d. Būbautiškės) – Lietuvos pedagogas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Baigė Marijampolės gimnaziją, 1914–1915 m. studijavo Maskvos universiteto Matematikos fakultete, 1920 m. Berlyno universitete klausė matematikos kursą, studijavo Vytauto Didžiojo universitete.
1915–1918 m. Vilniaus lietuvių gimnazijos matematikos ir fizikos mokytojas. 1917 m. Vilniaus konferencijos dalyvis. 1918–1919 m. Lietuvos užsienio reikalų ministerijos tarnautojas, 1921–1923 m. – Kauno Aušros gimnazijos mokytojas. 1923 m. agentūros ELTA direktorius. 1923–1925 m. dirbo užsienio reikalų ministerijoje. 1921–1922 m. ir 1927–1928 m. dienraščio „Lietuva“ vyriausias redaktorius, 1935 m. „Lietuvos naujienos“ vienas redaktorių.
1922 m. Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos steigėjas, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Spaudoje bendradarbiavo nuo 1910 m. Rašė į leidinius „Aušrinė“, „Ateitis“, „Viltis“, „Vienybė Lietuvninkų“, „Lietuva“, „Trimitas“ ir kt. Pasirašydavo slapyvardžiu A. Vabalkšnis. Vėliau rašinius spausdino leidiniuose „Tauta“, „Laisvė“, „Karys“, „Lietuvos aidas“, „Mūsų rytojus“.
Bandžulio aglomeracija
Bandžulio aglomeracija  – administracinė teritorija vakarų Gambijoje, prie Gambijos upės žiočių.
Sudaro šalies sostinė Bandžulis ir keletas jo priemiesčių (Serekunda, Bakau, Abukas ir kt.).
Suskirstymas
Padalinys suskirstytas į 2 rajonus:
Dirk Nowitzki
Dirkas Novickis (Dirk Nowitzki, g. 1978 m. birželio 19 d.) – buvęs garsus Vokietijos krepšininkas, žaidęs NBA Dalaso „Mavericks“ klube.
Ūgis 2,13 m, svoris 111 kg, dažniausiai rungtyniavo sunkiojo krašto pozicijoje. Novickis yra keturiolika kartų dalyvavęs NBA visų žvaigždžių savaitgalyje ir dvylika kartų išrinktas į simbolinį NBA geriausių žaidėjų penketuką. Tai pirmas Europos krepšininkas istorijoje, kuriam pavyko laimėti NBA naudingiausiam žaidėjui skirtą prizą. Prestižinio italų sporto žurnalo „Gazzetta dello Sport“ Dirkas Novickis buvo išrinktas geriausiu Europos krepšininku penkerius metus iš eilės.
Naujasis Džersis
Naujasis Džersis  – 3-oji JAV valstija (nuo 1787 m. gruodžio 18 d.). Sostinė – Trentonas. Plotas – 22,6 tūkst. km².
Istorija
Henris Hadsonas atplaukė į Niuarko įlanką 1609 m., taip duodamas pagrindą olandams pareikšti pretenzijas į žemes. Mažos gyvenvietės išsibarstė po dabartinę miesto teritoriją. 1676 m. išleistu aktu teritorijos buvo padalintos į Rytų ir Vakarų Džersį. 1681 m. aktą perpirko kvakeriai iš G. Kartereto našlės. 1702 m. žemės savininkų pasipiktinimas dėl vyresnybės privertė kvakerius perleisti žemes D. Britanijai. Naujojo Džersio nepriklausomybė nuo Niujorko buvo pripažinta, tačiau iki 1738 m. teritorijas valdė Niujorko gubernatorius. 1776 m. birželį valstijai suteikta nepriklausomybė.
Didžiausi miestai
2010 m. duomenys
Ekonomika
Valstijoje auginamos bulvės, kukurūzai, persikai. Valstija pasižymi savo indėliu chemikalų, vaistų, įvairių mechaninių įrengimų srityse. Šiandien telekomunikacija ir biotechnologija pirmauja valstijos ekonomikoje. Transporto mazgų išvystymas lėmė valstijai turistų trauką. Atlantik Sičio miestas iškilo kaip valstijos lošimų centras.
thumb|left|240px|Niuarkas thumb|left|240px|Long Brančo paplūdimys
A Day at the Races
„A Day at the Races“ – penktasis studijinis grupės „Queen“ albumas. Jis buvo įrašytas 1976 m. liepos–lapkričio mėnesiais, o išleistas tų pačių metų gruodžio 10 d. Tai yra pirmasis albumas, kurį prodiusavo tik patys „Queen“ nariai.
Tuo metu šis albumas buvo laikomas vienu geriausiu grupės istorijoje. Albumas pasiekė iki tol aukščiausias vietas įvairių šalių topuose.
Dainų sąrašas
Antra pusė
Grondų Moždženiai
Grondų Moždženiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 24 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 75 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Gemalas
thumb|200px|Varlės Rana rugosa embrionai Gemalas, embrionas  – organizmo vystymosi stadija pradedant zigota ir baigiant gimimu arba išsiritimu iš kiaušinio.
Organizmuose, kurie dauginasi lytiniu būdu, spermai apvaisinus kiaušialąstę susidaro ląstelė vadinama zigota, kuri turi abiejų tėvų DNR. Gyvūnų, augalų ir kai kurių protistų zigota pradeda dalintis mitozės būdu ir atsiranda daugialąstis organizmas. Šio proceso rezultatas yra embrionas.
Žmogaus gemalas
Žmogaus gemalas – tai raidos stadija per pirmąsias 8 savaites po apvaisinimo. Ilgą laiką nesant technikos, leidžiančios pamatyti vaisiaus išvaizdą gimdoje ankstyvose vystymosi stadijose, buvo teigiama, kad iki 12-tos savaitės gemalas mažai panašus į žmogų.
Augalų gemalas
Augalų gemalas – tai sėklos sudėtinė dalis, maisto medžiagų sandėlis jaunam daigui maitintis. Gemalas vystosi iš apvaisintos kiaušialąstės (zigotos). Zigota tuoj apsitraukia celiuliozine sienele ir pradeda dalytis.
Dviskilčių augalų gemalas iš pradžių išleidžia aiškiai įžiūrimą šaknelę (radicula), dvi sėklaskiltes ir tarp jų įsiterpusį pumpurėlį (plumula), sudarytą iš lapų pradmenų ir stiebo augimo kūgelio.
Gemaliniai lapeliai
Yra trys gemaliniai lapeliai: ektoderma, mezoderma ir endoderma, kurie susidaro iš epiblasto.
Šaltiniai
עובר
Pano fleita
Pano fleitos tipai
Zampoña
Girininkai (Kaunas)
Girininkai – kaimas Kauno rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 8 km į pietus nuo Rokų. Yra Girininkų pagrindinė mokykla, molio karjeras. Per kaimą teka Girmuonio ir Moteros upeliai.
Priekulės herbas
Priekulės herbas – vienas iš Klaipėdos raj. Priekulės miesto heraldikos atributų. miniatiūra|240px|left|Žirgo skulptūra prie miesto ribos, šalia [[Priekulės Vymerio tiltas|Vymerio tilto ]]
Aprašas
Herbo žaliame lauke auksinis raitelis (žokėjus) ant auksinio žingsniuojančio žirgo, po juo, sidabrinėje skydo papėdėje, raudona žuvis (lašiša).
Istorija
Priekulės vardas istoriniuose dokumentuose minimas jau XVI a., bet Priekulė neturėjo savo atributikos. Ji nuo seno garsėjo žirgų sportu, todėl herbe buvo pavaizduotas jojikas ant žirgo. Iki šiol vietos Vingio parke vyksta tradicinės konkūro varžybos, skirtos Edmundo Klimovo taurei laimėti. Apatiniame herbo skydo lauke pavaizduota lašiša siejama su karališka žuvimi, iš Baltijos jūros keliaujančia į vieną savo nerštaviečių - Minijos upę prie Priekulės.
2002 m. gruodžio 19 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 1998. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Incesto tabu
Incesto tabu reiškia formalų ar neišreikštą incesto draudimą daugelyje visuomenių.
Yra daugybė teorijų kaip ir kodėl atsirado incesto tabu. Pasak kai kurių autorių incesto tabu yra universalus, nors kiti šį universalumą ginčija. Antropologams svarbus ne pats „incesto“ faktas, o tai kaip „incestas“ suprantamas, kokios jo pasekmės, nes tai padeda išsiaiškinti socialinius santykius bendruomenėje. Specifinis incesto poveikis konkretiems individams yra ne antropologijos, o psichologijos studijų objektu.
Incesto draudimas gali apimti tiek seksualinius santykius, tiek pripažįstamą santuoką, tačiau šie draudimai nebūtinai turi sutapti. Incesto draudimo laipsnis skirtingose visuomenėse skiriasi. Draudimas gali būti susiaurintas iki vieno tipo tėvų - vaikų santykių (nors tai labai retas reiškinys) arba iki mažosios šeimos lygmens. Jis taip pat gali būti labai platus ir apimantis visus asmenis susijusius genealogiškai. Taip pat labai skiriasi ir bausmės už šio tabu pažeidimą.
Pavyzdžiui, Trobriando salų gyventojai draudža seksualinius santykius tarp vyro ir jo motinos bei tarp moters ir jos tėvo, tačiau draudimų pagrindimas yra skirtingas: santykiai tarp vyro ir jo motinos patenka į draudžiamus santykius tarp to paties klano narių, o moters ir jos tėvo – ne. Tai dėl to, kad salų gyventojų giminystė yra pagal moteriškąją liniją – vaikai priklauso savo motinos, o ne tėvo, klanui. Dėl to seksualiniai santykiai tarp vyro ir jo motinos sesers (bei motinos sesers duktės) yra laikomi incestiniais, bet santykiai tarp vyro ir jo tėvo sesers – ne.
Pavyzdžiai iš kitų visuomenių taip pat rodo, kad incesto samprata yra skirtinga. Kinijos visuomenėse yra reikšmingas tabu, draudžiantis vedybas tarp asmenų su ta pačia pavarde, nepaisant to kiek tolima yra jų giminystė. Taip pat yra vietiniai tabu, draudžiantys vedybas tarp asmenų su tam tikromis pavardėmis, nes šios pavardės priklauso klanams, kurie praeityje buvo labai artimi. Panašiai santuoka tarp pirmos eilės pusbrolių ir pusseserių kai kurių šalių teisės yra draudžiama, tačiau visiškai teisėta ir priimtina kitose šalyse.
Biologinis pagrindimas
Žmogus turi du pilnus genų rinkinius (išskyrus lytinėse chromosomose esančius genus). Daugumos žmonių vienas ar keli genai yra pažeisti (mutuoti), tačiau didžioji dalis mutacijų niekaip nepasireiškia, kol organizmas turi kitą, nepažeistą ir veiklų antrojo rinkinio geną (genetiškai sakoma jog dauguma nepalankių mutacijų yra recesyvinės). Taip pagal du rašalu sulietus tos pačios mašinos brėžinius dar galima surinkti jokių trūkumų neturintį modelį jei tie brėžiniai sugadinti skirtingose vietose.
Tačiau lytinės ląstelės (kiaušialąstės ir spermatozoidai) neša tik vieną genų rinkinį, daugmaž atsitiktinai gaudamos vieną dviejų iš žmogaus turimų kiekvieno geno kopijų. Giminystės ryšiais nesusijusių žmonių pažeistieji genai yra visiškai kiti, todėl susijungus jų lytinėms ląstelėms tikimybė, jog nebus nė vienos veiklios kurio nors geno kopijos yra labai menka. Genetiškai artimi žmonės (brolis ir sesuo, taip pat ir kiti artimesni giminės) turi panašius genų rinkinius – taigi, labai tikėtina, ir tuos pačius pažeistus genus. Todėl tokių žmonių vaikai gali prarasti vieną ar net kelis veiklius genus (abi kopijos pažeistos) ir gimti su įvairiomis paveldimomis ligomis.
Jangšao kultūra
Jangšao kultūra  – neolito archeologinė kultūra, švedų geologo ir archeologo J. G. Andersono pavadinta pagal 1921 m. Jangšao gyvenvietėje surastą tapytą keramiką.
Incesto tabu
Biologinis pagrindimas
Kai kurių genų mutacijos sąlygoja aiškius apsigimimus (kurie visais laikais buvo didelė nelaimė). Kitais atvejais pakankamai dažnai (kad būtų pastebėta) gimsta tiesiog fiziškai ir psichiškai silpni žmonės, kas irgi neapsimoka nei šeimai, nei bendruomenei. Tokia genetinė degradacija buvo stebima karalių, faraonų dinastijose, kur dėl politinių priežasčių neretai tekdavo tuoktis genetiškai artimiems asmenims.
Jangšao kultūra
Arealas
Jangšao kultūra 5000–3000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Šiaurės Kinijoje, prie Huanghės upės vidurupio ir aukštupio Henano, Šansi ir Šaansi provincijose. J. G. Andersonas Jangšao kultūrą datavo 3000-1500 m. pr. m. e. ir priskyrė Pietvakarių Azijos archeologinėms kultūroms.
Incesto tabu
Biologinis pagrindimas
Šis reiškinys matyt buvo pastebėtas ir kai kuriose praeities bendruomenėse, todėl daugeliu atveju įsitvirtino vienokie ar kitokie artimų kraujo giminių santuokas ribojantys draudimai. Šių draudimų paisoma net tada kai tokia santuoka būtų labiau ekonomiškai ar kaip nors kitaip naudinga.
Jangšao kultūra
Kultūra
thumb|left|Keramikos pavyzdys Jangšao kultūros gyvenvietės kurtos apie aikštę, jos pakraščiuose statyti visuomeninės paskirties pastatai, už jų – maži gyvenamieji namai ir keramikos dirbtuvės; prie gyvenvietės įrengtos kapinės. Žmonės gyveno apskrituose arba kampuotuose namuose su molinėmis sienomis ir mediniais stulpais paremtomis lubomis. Namo viduryje buvo įrengtas židinys. Žmonės vertėsi žemdirbyste ir gyvulininkyste. Naudojo iš gludinto akmens darytus įrankius. Būdinga daugiaspalvė tapyta keramika (dažniausiai lipdyti puodai, vazos ir urnos), puošta spiralės ornamentu ar giliais įspaudais.
Incesto tabu
Biologinis pagrindimas
Genetiškai artimų žmonių santuokos daug pavojingesnės populiacijose, kur anksčiau tokių santuokų nebuvo, nes per ilgą laiką (tūkstančius metų) vis esant artimoms santuokoms dalis pažeistų genų iš populiacijos pasišalina, tokiems vaikams mirštant ar nepalikus palikuonių.
Liedelė (upė)
Liedelė – nedidelis upelis rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone - Kaltanėnų seniūnijos teritorijoje. Teka per Labanoro girios miškus. Liedelės ištakos prasideda Antaliedės kaimo vakariniam pakraštyje ir maždaug 500 m atstumu (jeigu tiesia linija) nuo Liedžio ežero šiaurės vakarinių krantų. Jos vaga darydama lanką patekėjusi maždaug 850 m įteka į Liedžio ežero šiaurės vakarinį krantą. O išteka iš jo pietrytinio kranto ir trečdalį savo tėkmės teka pietryčių kryptimi. Netoli, kiek piečiau nuo jos esančio Keročio ežero, upelio vaga pasisukdama daro lanką šiaurės kryptimi ir du trečdalius likusios tėkmės, vingiuodama įteka į Gilūto ežero pietinį krantą. Netoli Liedelės upelio žiočių, maždaug 150 m atstumu į vakarus nuo jos kairiojo kranto yra Liedelės kaimas.
Palukna
Palukna – nedidelis upelis rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone. Teka Labanoro girioje - Labanoro, Švenčionėlių ir Kaltanėnų seniūnijų pakraščiais. Palukna prasideda kiek tolėliau nuo Juodynėlio ežero šiaurės rytinių prieigų ir vingiuota vaga teka šiaurės rytų kryptimi, kur įteka į Luknelę. Turi vieną bevardį dešinį intaką, kuris išteka iš Siaurio ežero. Šalia upelio yra Juodynėlio viensėdis (9 km nuo Švenčionėlių) - V. Šerėno kaimo turizmo sodyba.
Coca-Cola Light
Coca-Cola Light (kitose šalyse dar vadinama Diet Coke) – dietinė kola, kurią gamina The Coca-Cola Company. Gėrimas pirmą kartą parduotas JAV (1982 m. rugpjūčio 9 d.). „Coca-Cola Light“ buvo pirmasis naujas „Coca-Cola“ prekės ženklas. Šiuo metu „Coca-Cola Light“ yra vienas iš didžiausių ir sėkmingiausių prekinių ženklų The Coca-Cola Company. Šio gėrimo galima įsigyti daugiau kaip 150 pasaulio šalių rinkose.
Laimis Bratikas
Laimis Bratikas (g. 1969 m. gruodžio 14 d. Kalvarijoje, Marijampolės raj.) – Lietuvos žurnalistas.
Žitomyras
Žitomyras (arba Žytomyras, ) – Ukrainos miestas, srities administracinis centras. Miestas yra šalies šiaurės vakaruose prie Teterivo upės, 130 km į vakarus nuo Kijevo. Geležinkelių ir plentų mazgas (Mozyriaus–Vinycios geležinkelis, Kijevo–Lvovo, Minsko–Vinycios plentai), oro uostas. Miestas yra apsuptas senų miškų, jame yra daug parkų bei aikščių. Vystoma mašinų gamybos, maisto, tekstilės, chemijos, baldų pramonė.
Laimis Bratikas
Biografija
1988–1993 m. studijavo VU Komunikacijos fakultete žurnalistikos specialybę.
Žitomyras
Veikia Žemės ūkio ir ekologijos (įkurtas 1922 m.), technologijos universitetai, pedagoginis institutas, kraštotyros (įkurtas 1865 m.), kosmonautikos ir kiti muziejai, paveikslų galerija, muzikinis dramos, lėlių teatrai, filharmonija. Yra Šv. Sofijos katedra (pastatyta 1737–1751 m.), jėzuitų bažnyčia ir vienuolynas (1751–1766 m.), Šv. Mykolo cerkvė (1856), sinagoga, vyskupo rūmai (abu XIX a.), botanikos sodas.
Laimis Bratikas
Biografija
1990–1992 m. Lietuvos televizijos naujienų direkcijos žurnalistas. 1992–2000 m. LRT Kauno programų direkcijos laidos „Laisvės alėja“ redaktorius ir žurnalistas. 2000–2004 m. LRT laidos „Kariai“ redaktorius. 2007–2009 m. žurnalo „Kardas“ bendraautoris. 2008-2014 m. LRT radijo laidos "Laisvai" redaktorius.
Žitomyras
Istorija
Įkurtas IX a. Istoriniuose šaltiniuose Žitomyras pirmą kartą paminėtas 1240 m. LDK kunigaikštis Gediminas 1320 prijungė jį prie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. 1444 m. suteiktos miesto teisės. Po 1569 m. Liublino unijos atiduotas Lenkijai, gavo privilegiją du kartus per metus rengti muges, čia rinkdavosi seimeliai. 1667–1793 m. Kijevo vaivadijos centras, pilies ir žemės teismų buveinė. 1648 m. miestas nusiaubtas kazokų ir totorių. Po Abiejų Tautų Respublikos II padalijimo 1793 m. atiteko Rusijai. 1804–1917 m. Voluinės gubernijos centras. 1918 m. 01–03 čia rezidavo Ukrainos Liaudies Respublikos vyriausybė. Nuo 1937 m. srities centras.
Laimis Bratikas
Biografija
2000–2005 m. Kauno kolegijos lektorius. 2002–2003 m. dienraščio „Lietuvos žinios“ Kauno skyriaus žurnalistas. 2003-2011 m. Karo prievolės administravimo tarnybos prie KAM valstybės tarnautojas, 2011-2014 m. Krašto apsaugos savanorių pajėgų štabo valstybės tarnautojas. 2014-2022 m. Lietuvos kariuomenės Strateginės komunikacijos departamento valstybės tarnautojas. Nuo 2022 m. Energetikos ministerijos valstybės tarnautojas.
Bronė Vainauskienė
Bronė Vainauskienė (g. 1955 m. rugpjūčio 25 d. Krasnojarsko krašte, Rusija) – Lietuvos žurnalistė.
Biografija
1979 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1979–1984 m. dirbo Lietuvos radijo laidų šeimai redaktore. 1984–1985 m. žurnalo „Darbas ir poilsis“ korespondentė, 1985–1988 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“, 1989–1990 m. savaitraščio „Gimtasis kraštas“ korespondentė. Nuo 1990 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ korespondentė, apžvalgininkė.
Rengia tiriamosios žurnalistikos publikacijas ekonomikos, bankininkystės, finansinės veiklos ir kitais klausimais.
Buvęs vyras Gedvydas Vainauskas (g. 1955 m.), žurnalistas, leidybos bendrovės UAB „Lietuvos rytas“ akcininkas, buvęs krepšinio klubo vadovas.
Luknelė
Luknelė (aukštupyje Baltelė) – nedidelis upelis rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, Labanoro girioje – Žeimenos dešinysis intakas.