cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baptistai
Baptistai ( – „krikštas, panardinimas“) – krikščioniškųjų bažnyčių grupė, kurių vienas iš pagrindinių išskirtinių bruožų yra tai, kad jie pripažįsta tik tikinčių suaugusiųjų krikštą. Taip pat pabrėžiamas bendruomenės vaidmuo gyvenime ir bažnyčios mokyme.
Elektroninis šlamštas
Istorija
Masinės nepageidaujamos reklaminės medžiagos siuntimo priemonės pradėtos naudoti žymiai anksčiau nei atsirado bei paplito el. komunikacija. Prekybos agentai, galintys pasiekti daugelį asmenų, esančių tam tikroje vietovėje, įprastu paštu siunčiami lankstinukai, skelbimai ant transporto priemonių, sienų, ir rinkimų reklamos, kita informacija prisidėjo prie „informacinio šiukšlinimo“ (informacinio šlamšto platinimo).
Baptistai
Istorija
Baptistų kilmė nėra aiški, yra kelios baptistų atsiradimo teorijos. Ar naujagimių krikštas atitinka Biblijos mokymą abejota dar iki reformacijos, pvz., valdiečių. Artimesnes sąsajas galima rasti su XVI a. anabaptistais. Reformacijos metu anabaptistai atmetė krikšto prasmę, jei krikštijamieji nesupranta savo nuodėmės, netiki ir patys nesiekia krikšto. Dėl to anabaptistai praktikavo išskirtinai tik tikinčiųjų krikštą. Kai kurie baptistai sąsajų su anabaptistais dėl jų radikalumo vengia, mieliau sieja savo kilmę su pirmųjų amžių krikščionių tikėjimu. Kiti nuolat pabrėžia, kad nemažai idėjų perėmė iš anabaptistų, ypač iš jų vėliau susiformavusios krypties – menonitų. Su menonitais ryšiai išlieka glaudžiausi ir geriausi.
Elektroninis šlamštas
Istorija
Pirmą karta komercinė reklama internete panaudota 1994 m. – imigracinės („žaliųjų kortelių“) populiarinimas Usenet naujienų grupėse. Vėliau panašios reklamos ėmė plisti el. paštu. Daugelyje šalių įvedus įstatymus, ribojančius nepageidautiną reklamą, kovojant prieš tokias reklamas interneto tiekėjams, e. šlamšto siuntėjai reklamoms persiuntinėti ėmė naudoti Trojos arklius bei virusus.
Baptistai
Istorija
Vieni baptistai, be galo brangindami gyvybę, atsisakė imti ginklus, kariauti, priešinosi mirties bausmei, o kiti to nelaikė neigiamais dalykais. Pasitaikydavo, kad baptistai turėdavo bendrą turtą ir gyvendavo kartu. Baptizmas atsirado kaip atsakas į magisterinę reformaciją, kurią sudaro liuteronybė ir kalvinizmas. Baptistai tapo įpėdiniais radikaliosios reformacijos, suklestėjusios Šveicarijoje, Pietų Vokietijoje, Elzase, Nyderlanduose ir kitur. Plisti ėmė jau XVI a., pirmoji žinoma anglų baptistų bendruomenė susikūrė 1609 m. Amsterdame (Olandijoje), pačioje Anglijoje – 1633 m., buvo persekiojami kaip sektantai. 1535 m. Londone sudeginta 10, 1536 m. - 14 baptistų.
Gediminas Šugžda
Gediminas Šugžda (g. 1968 m. spalio 4 d. Telšiuose) – buvęs Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Baptistai
Istorija
Bėgdami nuo persekiojimų, daugelis baptistų persikėlė į Š. Amerikos žemyną. Pirmoji bendruomenė šiaurės Amerikoje įsisteigė 1639 m. (William Roger Providente, Rod Ailendo valstijos įkūrėjas). Vėliau dalyvavo kurdami Jungtines Amerikos Valstijas. Būtent ten baptistų bažnyčių iniciatyva buvo pradėta atskirti bažnyčią nuo valstybės.
Elektroninis šlamštas
El. paštas
Elektroninis paštas yra puiki priemonė šlamštlaiškiams platinti. Žinučių pristatymas yra pigus; paslauga naudojasi itin daug žmonių, daug e. pašto adresų galima surinkti automatiniais būdais (adresai skelbiami žiniatinklio puslapiuose, susirašinėjimo sąrašų archyvuose, naujienų grupėse ir t. t.), e. pašto sistema yra decentralizuota (dėl to sunkiau iš karto pastebėti naujo tipo spamą statistiniais metodais). Dėl to el. pašto šiukšlinimas ir yra labiausiai paplitęs.
Gediminas Šugžda
Biografija
Profesionalo karjerą pradėjo Žalgiris Vilnius klube. Žaidė TSRS jaunimo rinktinėje, Lietuvos rinktinėje.
Baigęs žaidėjo karjerą tapo TSV 1847 Weilheim klubo treneriu, treniruoja SC Baldham-Vaterstetten (2008–) komandą.
Baptistai
Istorija
Vokietijoje baptistai atsirado tik 1834 m., iš čia plito į kitas šalis – Šveicariją, dabartinę Austriją, 1841 m. baptistų bendruomenė susikūrė Klaipėdoje. Rusijoje baptistai atsirado 1869 m. ir susijungė su anksčiau čia atvykusiais štundistais. Ilgą laiką Rusijoje baptizmas buvo draudžiamas, tikintieji persekiojami (tremiami į Sibirą ir Užkaukazę). Baptistai sukūrė daugybę misijų Afrikoje (Kamerūne ir kt.), Azijoje (Kinijoje, Indijoje).
Elektroninis šlamštas
El. paštas
E. šlamštui siųsti reikalingi e. pašto adresai bei jų sąrašai. Jų sudarymas ir palaikymas (nebeveikiančių pašalinimas, naujų pridėjimas) yra labai svarbus e. šlamšto siuntėjams. Tam panaudojamos pačios įvairiausios priemonės:
Baptistai
Istorija
Pirmoji tarptautinė baptistų organizacija susikūrė 1905 m. tarptautiniame kongrese Londone. Kongreso metu buvo įsteigta Pasaulinė baptistų sąjunga (Baptist World Alliance). Kongresas skelbė, kad pasaulyje tuo metu buvo 6 mln., krikštytų, t. y. suaugusiųjų baptistų, o su vaikais - 20 mln. Iš 6 mln suaugusiųjų 3,5 mln. gyveno JAV (iš jų 2 mln. juodaodžių), 1 mln. Anglijoje, 200 tūkst. Indijoje, 126 tūkst. Kinijoje, 43 tūkst. Rusijoje (23 tūkst. vokiečių ir 20 tūkst. rusų), 43 tūkst. Švedijoje, 34 tūkst. Vokietijoje, 10 tūkst. Austrijoje, 9000 - Konge.
Elektroninis šlamštas
Žala
E. šlamšto siuntėjui informacijos platinimas praktiškai nieko nekainuoja, tačiau šlamšto gavėjai patiria žalą. Dideli jų srautai ne tik mažina tinklų pralaidumą, bet pašto gavėjui tenka gaišti laiką, rūšiuojant korespondenciją. Taip pat taikant šį siuntimo metodą dažnai platinamos ir fišingo atakos.
Baptistai
Istorija
1926 m. Pasaulinė baptistų sąjunga skelbė, kad pasaulyje buvo 9,5 mln. suaugusiųjų baptistų (su vaikais virš 20 mln.), iš jų šiaurės Amerikoje 8,19 mln., centrinėje Amerikoje 59,3 tūkst., Pietų Amerikoje - 25,9 tūkst., Europoje 625,8 tūkst. (daugiausia Anglijoje), Azijoje 313,7 tūkst., Afrikoje 64,6 tūkst. ir Australijoje 31,8 tūkst.
Baptistai pasaulyje
Šiuo metu baptistų bažnyčioms priklauso daugiau kaip 100 milijonų pakrikštytų narių visose pasaulio šalyse. Daugiausia baptistų yra Anglijoje, Šiaurės Amerikoje ir Vokietijoje. Daug baptistų susitelkę Jungtinėse Amerikos Valstijose. Iš baptistų bene žinomiausi yra amerikiečiai Džimis Karteris (buvęs JAV prezidentu) ir juodaodžių pastorius Martinas Liuteris Kingas, vadovavęs judėjimui už lygias teises ir už tai nužudytas, anglas Džimas Keris (Jim Carrey) – vienas iš garsiausių krikščionių pirmųjų misionierių, lingvistas, dirbęs Indijoje ir Mianmare XVIII a. ir kiti.
Elektroninis šlamštas
Žala
Nepageidaujamo e. pašto žinutės šiuo metu sudaro didesniąją dalį el. pašto srauto.
Kova su šlamštlaiškiais
Priežastys, lemiančios paplitimą:
Baptistai
Baptistai pasaulyje
Lietuvoje baptistai plačiau žinomi jau nuo XIX a. vidurio. Vis dar veikiančios ir seniausios Lietuvos baptistų bendruomenės yra Klaipėdoje (įkurta 1841 m.), Kaune (įkurta 1876 m.), Ylakiuose. Lietuvos evangelikų baptistų bendruomenių sąjunga 2001 m. liepos 12 d. buvo valstybės (Seimo nutarimas Nr IX-646; [2]) pripažinta Lietuvos valstybės kultūros ir dvasinio paveldo dalimi.
Elektroninis šlamštas
Kova su šlamštlaiškiais
Daugelyje valstybių e. šlamšto siunti(nėji)mas yra draudžiamas įstatymais, tačiau tokių įstatymų įgyvendinimas yra sudėtingas. Taigi, kova su el. pašto šiukšlinimu yra sudėtinga. Panacėjos nėra. Todėl tenka kombinuoti keletą metodų:
Baptistai
Mokymas
Baptistai nepripažįsta mažų vaikų krikšto ir krikštija tik suaugusiuosius. Jiems, kaip ir kitiems protestantams, vienintelis tikėjimo šaltinis yra Šventasis Raštas. Juo baptistai vadovaujasi ne tik tikėjimo klausimais, bet ir kasdieniniame gyvenime. Šiuo atžvilgiu jie yra artimi evangelikams.
Elektroninis šlamštas
Šlamštas tinklaraščiuose
Vis labiau populiarėjant interneto dienoraščiams, atsirado žmonių, šlamštą platinančių tinklaraščiuose (tokia veikla ). Tai reiškia, jog tinklaraštį aplankęs kito tinklalapio savininkas jame gali palikti reklaminio turinio žinutę su nuorodomis į savo puslapį. Tinklaraščių populiarumui augant kiekvieną dieną, internete atsirado naujas verslas, kurį galima laikyti tiesiog nauju šlamšto platinimo metodu – keletas kompanijų už tam tikrą mokestį siūlo internetinių dienoraščių šiukšlinimo paslaugas. Atsisiuntę reikiamą programinę įrangą, klientai gali pilnai automatizuoti internetinių dienoraščių šiukšlinimo procesą ir tokiu būdu skelbti savo reklamines žinutes tūkstančiuose skirtingų puslapių. Nors dauguma dienoraščių programų turi apsaugą nuo reklaminio tipo nepageidaujamų žinučių, šlamšto platintojai įdiegę naujas funkcijas savo programinei įrangai kartais sugeba apeiti tinklaraščių savininkų naudojamas apsaugas.
Tinklalapio šlamštas
Internete išplitus Google AdSense programai, atsirado vadinamasis „tinklalapio šlamštas“ („šiukšlės“). Programos dėka tinklalapių savininkai gauna pajamų, į savo svetainę įterpdami Google AdSense kodą, pateikiant atitinkamą reklamą tinklalapio lankytojams. Nesąžiningi svetainių valdytojai automatiškai sugeneruoja tūkstančius puslapių su bereikšmiu turiniu, siekdami pasipelnyti, kai šalia beprasmio turinio nepamirštama įterpti ir Google AdSense kodo. Tokiu būdu iš paieškos sistemų atėjusiam vartotojui belieka paspausti ant rodomos reklamos, kadangi automatizuotai sukurtas tinklalapis, jame esanti informacija – beprasmė (jame nėra jokio prasminio turinio, rišlumo, logikos).
Baptistai
Organizacija
Baptistai savo bendruomenėse laikosi kongregacinės santvarkos: kiekviena bendruomenė tvarkosi atskirai ir savarankiškai. Bendruomenės dažniausiai, bet ne visuomet, jungiasi į sąjungas ir aljansus regioniniu, nacionaliniu lygiu, taip pat atsižvelgdami į istorinius, etninius, teologinius ar praktinius pagrindus, todėl tame pačiame mieste gali egzistuoti kelios baptistų bendruomenės.
Kurtamedžiai
Kurtamedžiai arba Kostrominas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Костромино) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Železnodorožno miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas Kurtamedjai prūsiškos kilmės. 1326 m. minimi Curtmedien. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. Iki 1909 m. kaimui priklausė Karlsvaldės palivarkas (Karlswalde, nuo 1939 m. Carlswalde, 1946–1950 m. Карлсвальде, vėliau Krupinas, Крупино, 1905 m. – 47 gyv., 1910 m. – 52 gyv. ). 1928 m. rugsėjo 30 d. prijungtas Kurtamedžių dvaras (Kortmedien, 1905 m. buvo 162 gyventojai, 1910 m. 122 gyv. ) 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Višniovojės apylinkės kaimas. 1946 m. prijungti ištuštėję kaimai Didysis Alendorfas, Kakaimis, Noimiulis, gyvenvietės centru tapo Kurtamedžiai.
Dykumų rožė
thumb|Dykumų rožė Dykumų rožė – ne mokslinis gipso ir barito su smėlio intarpais kristalų agregato pavadinimas.
Dykumų rožės susidaro išgaravus druskingiems vandens telkiniams, dažniausiai laikiniems, aridinio klimato zonose. Dykumų rožės, sudarytos iš gipso paprastai būna tvirtesnės ir kristalų kontūrai labiau išreikšti nei barito rožių.
Varteliškiai
Varteliškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 22 km į pietus-pietvakarius nuo Biržų.
Augmėnai
Augmėnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Baisogalos. Veikia lentpjūvė, malūnas. Yra senkapių.
Mykolas VII Dukas Parapinakas
Biografija
thumb|left|Bizantijos imperija 1076 metais Kilęs iš Dukų dinastijos, imperatoriaus Konstantino X Duko ir Eudokijos Makrembolitisos vyriausias sūnus. Mažametystės laikotarpiu imperatoriaus titulą turėjo kartu su broliais Androniku ir Konstantinu. Mirus tėvui 1068–1071 m. regentais buvo jo motina ir jos naujasis vyras karvedys Romanas Diogenas (nuo 1068 m. imperatorius bendravaldis Romanas IV Diogenas). 1071 m. Manzikerto mūšyje Romanui IV patekus į tiurkų seldžiukų nelaisvę jis paskelbtas vieninteliu imperatoriumi.
Labiau domėjosi mokslais, mažiau kariuomene, kuri dėl lėšų stygiaus susilpnėjo; Bizantija 1071 m. prarado Barį – paskutinę valdą Italijoje. Normanams pabandžius Mažojoje Azijoje įkurti savarankišką karalystę Bizantija kreipėsi pagalbos į tiurkus seldžiukus, kurie tuo naudodamiesi įsitvirtino Mažojoje Azijoje. Dėl šių nesėkmių ir ūkio sunkumų kilus nepasitenkinimui 1078 m. Balkanuose ir Anatolijoje sukilo kariuomenė. Vienas sukilusių karvedžių Nikeforas Botaniatas, remiamas tiurkų seldžiukų, nužygiavo į Konstantinopolį. Mykolas VII atsistatydino ir pasitraukė į Konstantinopolio Studiono vienuolyną.
Šeima
Mykolo žmona tapo Gruzijos caro Bagrato IV duktė Maerija, kuri pagimdė vienintelį sūnų:
Aleksandrava (reikšmės)
Šį pavadinimą turi šios Lietuvos gyvenvietės:
2015 m. Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencija
thumb|right|250px|Renginio emblema '''2015 m. Jungtinių Tautų klimato kaitos konferencija, dažnai trumpinama COP 21''', vyko nuo 2015 m. lapkričio 30 d. iki gruodžio 12 d. Paryžiuje, Prancūzijoje. Tai buvo 21-a kasmetinė Partijų konferencijos sesija, skaičiuojant nuo 1992 m. Jungtinių Tautų Bendrosios klimato kaitos konvencijos ir 11-a Partijų susirinkimo sesija nuo 1997 m. Kioto protokolo. Konferencijos tikslas buvo pasiekti teisiškai įpareigojantį bendrą susitarimą tarp visų pasaulio valstybių dėl klimato.
Konferencija vyko Le Buržė komunoje, Paryžiuje.
Tikslai
Pagrindinis konferencijos aspektas – spręsti, kaip neleisti vidutinei Žemės temperatūrai viršyti 2 °C lygio, lyginant su rodikliais iki pramonės revoliucijos.
Finansai
Skaičiuojama, kad šios konferencijos organizavimas kainavo apie 170 mln. €. Prancūzijos vyriausybė patvirtino, kad 20 procentų šios sumos padeng4 tokios kompanijos kaip Engie, Électricité de France, Air France, Renault–Nissan aljansas ir BNP Paribas.
Rezultatai
Šių derybų metu Paryžiuje 195 šalių delegatai patvirtino susitarimą, kuris padės stabdyti pasaulinį klimato atšilimą. Šalys užsibrėžė tikslą, jog globali temperatūra kiltų gerokai mažiau, nei 2 laipsniais bei numatė dėti pastangas, kad šiltėjimas neviršytų 1,5 laipsnio. Siekiant šių tikslų, šiltnamio dujų išmetimas iki amžiaus vidurio turėtų būti sumažintas 40-70 proc.
Klėtis
Klėtis – pastatas javams bei drabužių atsargoms laikyti, miegoti.
Būdavo statoma be pamatų arba ant kampuose padėtų akmenų, ąžuolinių trinkų. Stogas dažniausiai būna gegninės konstrukcijos, dvišlaitis, rečiau keturšlaitis ar laužtiniais galais, dengtas šiaudais, malksnomis, tošimis, kartais dar ir plona velėna. Dauguma klėčių turi 1–2 metrai pločio prieklėtį (paprastai atvirą), jo stogas dažnai paremtas stulpeliais (kolonomis). Klėtys būdavo vienaaukštės ir dviaukštės.
Losevas (reikšmės)
Losevu vadinama Kaliningrado srities gyvenvietė:
Grembkuvo valsčius
Grembkuvo valsčius  – kaimietiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Vengruvo apskrityje. Centras – Grembkuvas. Ribojasi su Kalušino, Kotuno, Livo, Mokobodų ir Vežbno valsčiais.
Administracinis suskirstymas
Aleksandruvka, Choječno Cesažė, Choječno Sibilakai, Galkai, Grembkuvas, Grodziskas, Jablona, Kolonija Sinolenka, Kopciai, Kuzkai, Lešnogura, Nova Sucha, Nova Tžcianka, Ogrudekas, Oščežė, Pobratimai, Podsušė, Polkuv Dačbogai, Polkuv Sagalai, Prošev A, Prošev B, Sluchocinas, Stara Sucha, Stara Tžcianka, Stawiska, Suchodulis, Tžebuča, Žarnuvka, Ziomakai.
Medvedica
Medvedica  – upė Rusijoje, Saratovo ir Volgogrado srityse; Dono kairysis intakas. Prasideda dviem upeliais Pavolgio aukštumoje. Teka į pietvakarius šios aukštumos vakariniu pakraščiu. Įteka į Doną netoli Serafimovičiaus miesto.
Didžiausi intakai: Balanda, Tersa (dešinieji), Idolga, Karamyšas, Arčeda (kairieji). Ant upės įrengta mažoji hidroelektrinė bei žemės ūkio reikmių tvenkinys. Prie Medvedicos įsikūrę miestai: Petrovskas, Atkarskas, Žirnovskas, Michailovka.
Grei anatomija
Grei anatomija  – amerikiečių medicininės dramos televizijos serialas. Jis pasirodė televizijų sezono viduryje, 2005 m. kovo 27 d., ABC kanalu, ir programų tinklelyje tuo metu pakeitė ilgametį serialą „Bostono teisininkai“. Serialo autorė – Shonda Rhimes.
Serialo pavadinimas yra aliuzija į 1858 m. Henry Gray parašytą klasikinės medicinos knygą „Grėjaus anatomija“.
Serialo ašis – daktarė Meredit Grei (vaidina Elena Pompeo), kuri serialo pradžioje yra chirurginio skyriaus internė Sietlo ligoninėje.
2019 m. vasario 28 d. duomenimis, „Grei anatomija“ buvo ilgiausiai primetime laiku rodomas amerikiečių medicininės dramos serialas.
Bastūnai I
Bastūnai I – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, į pietryčius nuo Želvos. Bastūnų seniūnaitijos centras. Gamtos paminklas – Bastūnų akmuo.
Etimologija
Istorikė Arimeta Vojevodskaitė mano, kad Bastūnų vardas atsiradęs iš senojo lietuviško vardo Bastis. Šio kaimo vardą galima sieti ir su veiksmažodžio „bastytis“.
Istorija
Kaimas minimas 1652 m. Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Vipasana
Vipasana (, „matyti daiktus tokius, kokie jie yra iš tikrųjų“) – viena iš Indijos kilusi meditacijos technikų. Tikslas – visiškas proto „išgryninimas“ ir laimės pasiekimas, esant vidiniam „išsilaisvinimui“. Savęs stebėjimas yra paremtas proto „valymu“. Dėmesys yra nukreiptas į giluminį proto ir kūno ryšį, kuris gali būti patirtas, stebint fizinius pojūčius, kurie yra kūne ir visą laiką daro įtaką proto būsenai. Stebėjimu paremta savęs pažinimo „kelionė“ nuramina protą.
Istorija
Iš naujo atrado Sidharta Gautama (Buda) daugiau nei prieš 2500 metų. Budizme ji – viena iš meditacijos technikų.
Samiai
Samiai (Sámi) arba lapiai – Skandinavijos vietiniai gyventojai, turintys savo unikalią kultūrą. Gyvena Laplandijoje ir Rusijoje (Kolos pusiasalyje). Kalba samių kalbomis, priklausančia finougrų kalbų šeimai. Pagrindinis jų užsiėmimas – elnininkystė, kuria pastaruoju metu susidomėjimas mąžta.
Klajokliai samiai tradiciškai judėjo per kraštą kartu su šiaurės elnių bandomis. Jie sekė šiuos gyvūnus per Šiaurės Norvegijos, Švedijos, Suomijos ir Rusijos platybes, juos naudodami maistui, būstui ir įrankiams pasigaminti. Klajokliai gyvendavo palapinėse, suręstose iš aukštų medžio karčių ir apdengtose elnių kailiais. Toks būstas vadinamas kota. Nuo XVII a. klajokliai samiai prisijaukino elnius ir ganė juos naudodami tradicines priemones: šunis ir roges. Tačiau šiandien jie naudoja ir šiuolaikinius prietaisus – sniegaeigius.
Kaip ir daugelis vietinių gyventojų visame pasaulyje, samiai buvo engiami. Jie buvo verčiami mokytis rusų, skandinavų kalbų, nebuvo leidžiama šnekėti savo gimtąja kalba mokykloje. Galiausiai tai baigėsi tuo, kad samiai patys atsisakė savo kultūros ir paveldo. Situacija pasikeitė XX a. pabaigoje. Samiai atgavo pasididžiavimą savo paveldu ir tapatybe. Šiandien labai stengiamasi išsaugoti ir dokumentuoti šią unikalią kultūrą. Tačiau samių kultūra sparčiai nyksta todėl, kad daugelis atsisakė tradicinio gyvenimo būdo.
Sorainen
„Sorainen“ yra visiškai integruota regioninė advokatų kontora, teikianti verslo teisės paslaugas Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje ir Baltarusijoje. „Sorainen“ komandoje – 32 partneriai ir daugiau kaip 200 teisės ir mokesčių specialistų. „Sorainen“ įkūrėjas ir vadovaujantis partneris yra suomių advokatas Aku Sorainen. „Sorainen“ Lietuvos biuro vadovaujantis partneris yra advokatas Tomas Kontautas.
Istorija
1991 m. Aku Sorainen pradeda rašyti savo magistro baigiamąjį darbą Laplandijos universitete apie verslo bei užsienio investicijų teisinį reguliavimą Baltijos šalyse.
1995 m. Aku Sorainen Taline įsteigia savo vardu pavadintą advokatų kontorą „Sorainen“, 1997 m. – Rygoje, 1999 m. – Vilniuje.
2006 m. „Sorainen“ tampa pirmąja advokatų kontora Baltijos šalyse, įgyvendinusia pagal ISO 9001 standartus sertifikuotą kokybės valdymo sistemą.
2008 m. kovo mėn. atidaromas „Sorainen“ biuras Minske (Baltarusija).
2018 m. „Sorainen“ partnerių gretas papildžius rekordiniam skaičiui naujų partnerių, bendras partnerių skaičius pasiekia 34. Teisininkų skaičius siekia beveik 200, o bendras darbuotojų skaičius – 300.
Veikla
2007–2008 m. „Sorainen“ konsultavo įmones sudarant sandorius, kurių bendra vertė per 3 mlrd. eurų, įskaitant „Coopernic“ įsigyjant „Palink“ (IKI) prekybos tinklą, Latvijos vyriausybei perimant ir teikiant finansinę pagalbą „Parex banka“, „Nordzucker“ įsigyjant „Danisco Sugar“, „Vienna Insurance Group“ įsigyjant „Seesam Life Insurance“, „Realia Group“ įsigyjant „Ober-Haus“, „Gjensidige“ įsigyjant „Reso Europa“, parduodant Kauno „Akropolis“, „Capital International“ įsigyjant „Lode“, „Artria Group“ įsigyjant du Estijos mėsos gamybos bendroves ir kt. Atstovavo didžiausiai pasaulio bankų grupei „HSBC Bank plc“ (LEO LT derybų metu).
Velimir Perasović
Velimiras Perasovičius (Velimir Perasović, g. 1962 m. vasario 9 d. Splite) – Kroatijos krepšininkas ir krepšinio treneris.
Didžiąją dalį karjeros praleido Splito „Jugoplastika“ klube su kuriuo trissyk laimėjo „Eurolygą“. Vėliau rungtyniavo Ispanijoje. Su Jugoslavijos rinktine laimėjo pasaulio ir Europos čempionatų auksą, su Kroatijos rinktine – olimpinių žaidynių sidabrą ir dusyk Europos bronzą.
2003 m. gimtajame Splito klube debiutavo vyr. trenerio pareigose. Vėliau daugiausia dirbo Ispanijos ir Turkijos klubuose. 2016 m. su Vitorijos „Baskonia“ pasiekė ACB lygos, Karaliaus taurės ir Eurolygos pusfinalius.
Palpa
Palpa  – miestas vakarų Peru, Ikos departamente, prie Panamerikos plento, pusiaukelėje tarp Ikos ir Naskos. Provincijos centras. Įsikūręs upės oazėje.
Verčiamasi drėkinamąja žemdirbyste, turizmu. Palpos apylinkėse yra Čikčikaros archeologinė zona, kurioje yra piešinių ir linijų panašių į netoliese esančias Naskos linijas. Palpos petroglifai pasižymi tuo, kad jie yra sudaryti kalvotame kraštovaizdyje. Dalis piešinių buvo užklota tiesiant Panamerikos plentą.
Bastūnai II
Bastūnai II – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Laumėnų.
Volisas ir Futūna
Geografija
Voliso ir Futūnos salos yra apie 480 km į šiaurės rytus nuo Fidžio, 360 km į vakarus nuo Samoa. Valdą sudaro trys vulkaninės salos ir dar 20 uolų ir salelių aplinkui. Salos vulkaninės kilmės, kalnuotos. Aukščiausia vieta (524 m, Pukės k.) yra Futūnoje. Seniau salas dengė tropiniai miškai, dabar didžioji dalis paviršiaus naudojama ūkinėms reikmėms. Dėl gėlo vandens stygiaus Alofio sala beveik negyvenama. Futūnos saloje susidaręs gėlavandenis Lalolalo ežeras.
Klimatas tropinis, jūrinis. Liūčių laikotarpis tęsiasi nuo lapkričio iki balandžio. Tuo metu neretai pasitaiko uraganų. Per metus iškrenta 2500–3000 mm kritulių. Temperatūra ištisus metus laikosi tarp 24 ir 28 °C (kartais iki 32 °C). Vidutinis oro drėgnumas – 80 %.
Istorija
Apie XII a. Uvea, Futuna ir Alofi salos buvo įtrauktos į Tongos imperijos hegemonijos sferą, čia buvo sukurta administracija, salos mokėjo duoklę. Apie Tongos įtaką byloja ir architektūrinis palikimas – vienas žymiausių salų kultūros paminklų yra Tongos tvirtovė Talietumu.
Gyventojai
2008 m. Volise ir Futūnoje gyveno 13 484 žmonių (68,4 % Volise, 31,6 % Futūnoje). Beveik visi gyventojai yra polineziečių kilmės uvėjai (volisiečiai) ir futūniečiai. Yra šiek tiek prancūzų, mišrios kilmės gyventojų. Apie 16 000 volisiečių ir futūniečių gyvena išeivijoje Naujojoje Kaledonijoje.
Salose vartojamos polineziečių kalbos – atitinkamai volisiečių (60,2 %) ir futūniečių (29,9 %). Plačiai vartojama prancūzų kalba (kaip gimtoji – 9,7 %).
Beveik visi Voliso ir Futūnos gyventojai (99 %) yra Romos katalikai. Vyskupijos centras yra Mata Utu Šv. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų katedra.
Ekonomika
Žemdirbystė (kokosai, daržovės), kiaulininkystė, žvejyba, kopros rinkimas.
Voliso ir Futūnos kelių tinklą sudaro ~120 km (iš jų 16 km su grįsta danga). Pagrindiniai uostai yra Mata Utu (Voliso s.) ir Leava (Futūnos s.). Abiejose salose yra oro uostai.
Klaipėdos kurčiųjų ir neprigirdinčiųjų pagrindinė mokykla
Klaipėdos kurčiųjų ir neprigirdinčiųjų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Smiltelės g. 22, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba, skirta patenkinti specialius poreikius turinčių vaikų poreikius. Įstaigos kodas 191894995. Steigėjas Klaipėdos apskrities viršininko administracija.
Istorija
1988 m. uždarius Telšių kurčiųjų mokyklą Klaipėdos krašto tėvai, pajutę specialiojo ugdymo mokyklos netektį nenuleido rankų ir 1989 m. jų dėka Klaipėdos 1-oje vidurinėje mokykloje-internate 13 pirmokų surado savo pirmąsias mokytojas. Reorganizavus 1-ąją vidurinę mokyklą-internatą, 1993 m. kurčiųjų ir neprigirdinčiųjų klasės perkeltos į tuometinę 15-tą vidurinę ir 2-ą pradinę mokyklas. Savo pastogės neturėjimas labai apsunkino vaikų mokymą. Specialaus ugdymo reikalaujantys vaikai privalėjo turėti savo mokyklą. Mokytojos Zita Norvilienė ir Ulijana Petraitienė dvejus metus keliavo per įvairias institucijas. 1995 m. liepos 25 d. apskrities taryba pritarė mokyklos steigimui, o rugsėjo 14 d. Klaipėdos miesto savivaldybės taryba priėmė sprendimą tokią mokyklą įsteigti pastate Strėvos 7.
Želazkovizna
Želazkovizna – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vižainio valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Vižainio, apie 27 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 135 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Arnsbergas
Arnsbergas – Vokietijos miestas, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje.
Istorija
Pirmą kartą minimas 789 m. Karolingų užrašuose kaip Verdeno abatijos nuosavybė. Miestą XI a. pastatė Verlo grafai. Jie pastatė pilį, kurios griuvėsiai išliko. Ji buvo sugriauta per Septynerių metų karą.
XII a. Arnsbergas tapo Vestfalijos jurisdikcijos centru. Vėliau miestas neteko nepriklausomybės ir priklausė Kelno arkivyskupui. 1816 m. miestas atiteko Prūsijai ir tapo vietinės valdžios centru.
Dabartinis miestas atsirado sujungus 14 miestų ir savivaldybių 1975 m. Per Antrą pasaulinį karą miestas buvo sugriautas, kai 1943 m. gegužės 16 ir 17 d. britų aviacija sugriovė Monės ežero užtvanką. Himelpforteno abatija buvo sugriauta potvynio.
Keliasdešimt arnsbergiečių žuvo, kai britų lėktuvai bombardavo geležinkelio viaduką.
Klaipėdos Pajūrio progimnazija
Klaipėdos „Pajūrio“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Laukininkų g. 28, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Įstaigos kodas 190451139.
Istorija
1985 m. įkurta Klaipėdos vidurinė mokykla Nr. 26, mokėsi 600 mokinių, dirbo 58 mokytojai.
1987 m. išleista pirmoji 46 abiturientų laida.
1993 m. mokykla pavadinta „Pajūrio“ vidurine mokykla.
Nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. „Pajūrio“ pagrindinė mokykla.
Nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. „Pajūrio“ progimnazija.
Raketbolas
thumb|Raketbolo raketė ir kamuoliukas Raketbolas – rakečių sporto variacija, kurioje rakete bandoma mušinėti guminį kamuoliuką. Sporto koncepciją sukūrė Joseph Sobek iš JAV. Sportas populiarus Amerikos žemynuose. Nuo 1995 m. raketbolas įtrauktas į Pan Amerikos žaidynių programą. Sporto veiklą prižiūri Tarptautinė raketbolo federacija, kurios narė yra ir Lietuva. 1981 m. įvyko pirmasis raketbolo pasaulio čempionatas. Tais pačiais metais raketbolas įtrauktas į Pasaulio žaidynių programą.
Pilagai
Pilagai (savivardis pit´laxá) – Pietų Amerikos indėnų gentis, priklausanti gvajkurams. Gyvena Argentinos Formosos ir Čiako provincijose. Kalba matakų-gvajkurų grupei priklausančia pilagų kalba.
Seniau vetėsi žvejyba, rankiojimu (rinko algarobo, Geoffroea, geltnvaisio zizifo, figavaisės opuncijos, švelniųjų pipirų vaisius). Kaip ir kaimyninė tobų gentis praktikavo priešų skalpavimą. Aktyviai priešinosi kolonizacijai. 1947 m. daug pilagų žuvo Argentinos žandarmerijos organizuotose Rinkon Bombos žudynėse.
Andrius Grigalius Sanguška
Andrius Grigalius Sanguška (? – 1591) – kunigaikštis, Sanguškų giminės, Kovelio linijos atstovas.
Biografija
Grigaliaus Sanguškos ir Anastasijos Gornostajos, Naugarduko vaivados ir žemės paiždininkio Ivano Gornostajaus dukters, sūnus.
Šeima
Jo žmona buvo Sofija Sapiegaitė (? – po 1592), Kijevo kašteliono Povilo Sapiegos duktė. Turėjo su ja vaikų:
Po Andriaus Sanguškos mirties jo žmona ištekėjo už Andriaus Tiškevičiaus.
Amūrinis vynmedis
Amūrinis vynmedis (Vitis amurensis) – vynmedinių šeimos augalas. Paplitęs Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, šiaurės rytų Kinijoje ir Korėjos pusiasalio šiaurėje.
Užauga iki 20 m ir daugiau. Stiebai iki 20 cm skersmens. Jauni ūgliai apaugę veltiniškais plaukeliais, vėliau pliki, žalsvi ar rausvi. Lapai apskriti ar plačiai ovalūs, ištisiniai arba triskiaučiai ir penkiaskiaučiai, 9–25 cm ilgio ir beveik tokio pat pločio. Skiautės nevienodo gylio, trumpai nusmailėjusios, stambiai apybukiai dantytais kraštais, lapo pamatas giliai ir plačiai širdiškas. Viršutinė pusė su įspaustinėmis gyslomis, raukšlėta, žalia, plika arba truputį plaukuota, apatinė ištisai plaukuota, su ryškiomis iškilosiomis gyslomis. Rudenį lapai paraudonuoja. Žiedai smulkūs, gelsvai žalsvi, kvapnūs, susitelkę 10–25 cm ilgio šakotose kekėse. Uogos rutuliškos, 7–12 mm skersmens, juodos, violetinės arba mėlynos, stora odele. Cukraus kiekis uogose siekia 22–23%. Sėklos kriaušės formos, apie 5 mm ilgio, su snapeliu.
Žydi birželį–liepą. Uogos prinoksta rugsėjį.
Mėgsta derlingas, drėgnokas augavietes.
Skirstomas į porūšius:
Vikovas (reikšmės)
Vikovu vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Bendiškiai
Bendiškiai – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Želvos.
Augustinava
Augustinava – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Panemunėlio GS. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Praeina vieškelis.
Istorija
Kaime rastas akmeninis kirvis siaurėjančia pentimi (saugomas Rokiškio muziejuje).
Augustinava kūrėsi kaip dvaro palivarkas. Po I pasaulinio karo veikė komunistų pogrindinė kuopelė. 1951 m. įkurta pradinė mokykla. LTSR laikais – „Atžalyno“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Škotijos futbolo varžybos 1934–1935 m.
Škotijos futbolo varžybos 1934–1935 m.
Pataja
Patajã  – Čonburio provincijos kurortinis miestas Tailando pietryčiuose, Siamo įlankos rytinėje pakrantėje. Pataja yra apie 165 km į pietryčius nuo Tailando sostinės Bankoko.
Pavadinimai
Miesto atsiradimo istorija susijusi su įlanka, kurioje buvo keletas žvejų kaimelių, kurie bendrai vadinosi Fraja Taksin (Phraya Taksin). Atvykstant vis daugiau žvejų, kaimeliai susiliejo į vieną gyvenvietę, kuriai ir buvo duotas savarankiškas vardas „Pataja“, su galūnės kirčiu „ã“ (pagal vėjo pavadinimą, pučiančio iš pietvakarių į šiaurės rytus, lietingojo sezono pradžioje).
Istorija
Iš žvejų gyvenvietės Pataja virto miestu per Vietnamo karą, kad Nakonratčasime (Nakhon Ratchasima) buvo pastatyta amerikiečių karinė bazė. 1961 m. balandžio 26 d. apie 100 amerikiečių karių grupė atvyko į Patają pasilinksminti. Vietos merginos buvo nuolankios, o vyrai geranoriški. Atvykstančių amerikiečių kareivių, o paskui ir iš Bankoko savaitgaliui pailsėti, skaičius didėjo ir dėl to, per 1960-70 metų statybų bumą, Pataja virto didele tarptautine poilsio zona. Dabar karinė bazė prie Patajos uždaryta, bet vietos gyventojai iki šiol su dėkingumu prisimena amerikiečių karius ir net sklando gandas, kad vietiniai dar atsimena beveik visų karių vardus, pirmą kartą keliais sunkvežimiais atvažiavusius į kaimelį. Dabar Patają kasmet aplanko daugiau nei 4 mln. turistų.
Administracinis skirstymas
Patajos miestas yra suskirstytas į šiuos municipalinius rajonus:
Demografija
2007 m. Patajoje gyveno 104 318 gyventojai. Į šį skaičių ne įeina iš kitų regionų atvykstantys dirbti žmonės, bei čia daug laiko gyvenantys užsieniečiai. Tuo tarpu, bet kuriuo metų laiku, neregistruotų gyventojų skaičius yra apie 300 000. Kituose šaltiniuose šis skaičius siekia 500 000. Didžioji dalis oficialiai registruotų miesto gyventojų yra tajų-kinų kilmės.
Egzistuoja ir sparčiai auganti užsienio pensijinio amžiaus žmonių bendrija. Sulaukusiam 50 metų užsieniečiui, Tailando migracijos tarnyba taiko specialią vizą, todėl Pataja yra patraukli daugeliui Europos ir kitų vakarų šalių pensininkams.
Turizmas
Pataja – žinomiausias Tailando kurortas. Turistinis sezonas tęsiasi ištisus metus. Beveik visą miesto pakrantę užima viešbučiai su smėlio paplūdimiais. Viena pagrindine turistų lankomų vietų yra „Pėsčiųjų gatvė“ (Walking Street) su savo naktiniais go go barais. right|thumb|„Pėsčiųjų gatvė“. Aktyvaus poilsio mėgėjams aplink Patają yra 21 golfo laukai, kartingo trasa, nardymas aplinkinių salų pakrantėse ir daug tematinių parkų ir zoologijos sodų (gyvūnų fermų): right|thumb|Milijonus metų skaičiuojantis akmenų parkas.
Transportas
Traukinys iš Hualumfongo (Hualumphong) geležinkelio stoties Bankoke kasdien vyksta į Patają. Patajos merijos planuose yra numatyta Patajoje, kaip ir Bankoke, pastatyti tris pakabintas metro linijas (Skytrain). Iš Patajos Sukumvito autobusų stoties galima nuvykti į Bankoką (Šiaurinis (Morchit) ir Rytinis (Ekamai) autobusų terminalas), bei beveik į visus provincijos miestus ir Isano didžiuosius miestus. Patajoje egzistuoja tokia visuomeninio transporto rūšis, kaip songtaevas (maršrutinis atviras autobusiukas, kuris dar vadinamas ‘baht-buses’). Tai populiariausi miesto transporto priemonė Patajoje. Bilietas, bet kuriai reguliaraus maršruto atkarpai, kainuoja 10 THB. Trumpoms kelionėms galima pasinaudoti taksi–motociklais. right|thumb|Patajos paplūdimys vakare.
Soteras (popiežius)
Liber Pontificalis nurodo, kad Soteras gimė Fondi miestelyje (pusiaukelė tarp Romos ir Neapolio), graikų kilmės šeimoje.
Nors tradiciškai laikomas kankiniu, istorinių tai patvirtinančių faktų nėra žinoma.
Palaidotas Romos katakombose, bet duomenys apie tai prieštaringi (nurodoma ir greta šv. Petro kapo, ir Toledo katedra).
Veikla
Nustatė, kad santuoka teisėta tik tada, jeigu ją palaimino šventikas.
Šventė
Liturginė šv. Sotero diena švenčiama balandžio 22 d. (šv. Soteras ir Kajus, popiežiai ir kankiniai).
Kriolofozauras
Kriolofozauras (Cryolophosaurus) – neaiškiai šeimai priklausęs driežadubenis dinozauras, gyvenęs ankstyvosios juros laikotarpiu. Rastas 1994 m. Antarktidoje. Ilgis 7-8 m. Turėjo savotišką skiauterę, einančią skersai kaukolės su dviem mažais ragais abipus. Ji per maža kovoti, todėl tikriausiai naudota prisivilioti partnerį poravimosi laikotarpiu.
Filogenetinis medis
{|style="margin-left: 1em;; margin-bottom: 0.5em; width: 248px; border: #99B3FF solid 1px; background-color: #FFFFFF; color: #000000; float: right; "
Centrinės Makedonijos periferija
Centrinės Makedonijos periferija  – viena iš trylikos Graikijos periferijų (regionų), kurios sostinė – Salonikai. Tai – viena iš naujųjų Graikijos periferijų, suformuota 1987 m. iš didesnio Makedonijos administracinio regiono.
Ši periferija yra antra pagal gyventojų skaičių Graikijoje (1 931 870 gyv.)
Centrinės Makedonijos periferijos administracijos būstinė yra rytinėje Salonikų dalyje, Taki Ekonomidi prospekte.
Centrinės Makedonijos periferija ribojasi:
Periferijos sudėtis
Periferiją sudaro:
Su Centrine Makedonija ribojasi šventasis Atono kalnas, kuris yra autonominė valstybė Graikijos sudėtyje.
Baltagurklis strazdas
Baltagurklis strazdas (Turdus torquatus) – strazdinių (Turdidae) šeimos žvirblinis paukštis.
Išvaizda
Baltagurklis strazdas didesnis už varnėną. Nuo juodojo strazdo skiriasi balta dėme pagurklyje, o jauniklių sparnai šviesesni. Patino viršutinė kūno dalis matinės juodos spalvos, ties sparnais plunksnų pakraščiai balti. Apatinė kūno pusė juoda, pagurklyje pusmėnulio formos balta dėmė. Snapas rudas. Jaunikliai pilkai rusvi, sparnai šviesūs, pagurklyje dėmės nėra.
Į Lietuvą užklysta baltagurklio strazdo porūšis Turdus torquatus torquatus.
Oskaršhamnas
Oskašhamnas – miestas pietryčių Švedijoje, Smolando provincijoje. Yra turistinis laivas iš Oskašhamno į Visbį.
Baltagurklis strazdas
Paplitimas
Paplitęs vakarų Eurazijos kalnuotuose rajonuose. Gyvena Skandinavijos, Balkanų, Kolos, Pirėnų pusiasaliuose, Alpėse, Karpatuose, Kaukazo, Irano kalnuose, Kopetdage (kalnagūbris Turkmėnijos ir Irano pasienyje). Žiemoja Europos pietvakariuose.
Oskaršhamnas
Istorija
Miesto teisės Oskašhamnui buvo suteiktos 1856 m.
Baltagurklis strazdas
Migracija
Per rudenines migracijas į Lietuvą užklysta pavienių paukščių.
Biologija
Aptinkamas atvirame landšafte su žemais krūmais, berželiais ir kitais medžiais. Perėjimo laikotarpiu dažniausiai pastebimas miško viršutinėje ir subalpinėje juostose, nors kai kurios poros pakyla iki amžinojo sniego ribos. Taip pat peri pelkėse, kalvotose vietovėse.
Ganz
thumb|right|240px|GANZ-Mavag EM klasės traukinys [[Naujoji Zelandija|Naujojoje Zelandijoje]] thumb|right|240px|GANZ-Mavag traukinys [[Tripolėje, Graikijoje]]
Ganz (Ganz vállalatok, "Ganz companies") – elektros įrengimų gamykla Budapešte, geriausiai žinoma tramvajų gamyba, tačiau taip pat buvo viena iš pirmųjų pritaikiusių trifazę kintamąją srovę elektrifikuotuose geležinkeliuose. Taip pat gamina laivus (Ganz Danubius), tiltų plienines konstrukcijas (Ganz Acélszerkezet), aukštos įtampos įrangą (Ganz Transelektro).
Iki 1919 m. kompanija taip pat statė okeaninius lainerius, drednautų tipo karinius laivus ir povandeninius laivus, taip pat elektrines, gamino automobilius ir karinius lėktuvus.
GANZ ir Lietuva
Lietuvoje paskutiniu metu beveik visi nauji automatiniai elektros apskaitos prietaisų jungikliai yra pagaminti GANZ gamykloje. Lietuvoje vis dar keleivius vežioja dyzeliniai traukiniai D1 (Д1), kurie buvo gaminami Ganz-MAVAG gamykloje ir eksportuojami į buvusią TSRS. Po Antrojo pasaulinio karo Lietuvoje važinėjo trofėjiniai dyzeliniai traukiniai DP, kurių dalis (bendra serija DP buvo suteikta skirtingų modelių trofėjiniams dyzeliniams traukiniams) buvo pagaminti nacių Vokietijos okupuotoje Vengrijoje, Ganz gamykloje. Jie buvo skirti Argentinai, bet dėl karo veiksmų taip ir nebuvo nuplukdyti užsakovui. Po karo pagal TSRS užsakymą Ganz-MAVAG gamykloje buvo pagaminti 9 dyzeliniai traukiniai, kuriems taip pat buvo suteikta DP serija. Kad nebūtų painiavos, prieš numerį buvo rašomas nulis. Keli šie traukiniai vežiojo keleivius Lietuvoje. Septintajame dešimtmetyje Lietuvoje pradėti eksploatuoti trijų vagonų dyzeliniai traukiniai D, kuriuose vėliau pakeitė keturių vagonų D1. Septintajame dešimtmetyje Lietuvoje buvo eksploatuojami Ganz-MAVAG gamykloje pagaminti šilumvežiai VME1 (ВМЭ1).
Sidabražolė
Sidabražolė (Potentilla) – viena didžiausių rūšių skaičiumi erškėtinių (Rosaceae) augalų gentis. Tai daugiametės žolės arba puskrūmiai.
Pavadinimas iš lotynų k. žodžio potentia – galybė (mat, šios genties augalai turi gydomųjų savybių).
Rūšys
Nepaprastai polimorfinė gentis, turinti daugiau kaip 500 rūšių. Atskiros rūšys lengvai tarpusavyje kryžminasi ir duoda hibridus. Tas dar labiau apsunkina genties sistematiką. Pagal filogenetinius tyrimus ir remiantis DNR sekų analize gentis radikaliai buvo peržiūrėta, į ją įtraukiant gentis, kurios anksčiau laikytos savarankiškomis (pvz., žemuogė). Auga daugiausiai vidutinio klimato juostoje šiauriniame pusrutulyje, nors sutinkama visame pasaulyje.
Lietuvoje auga 17 rūšių, keletas auginama darželiuose:
Ferdinandas I Rumunas
Ferdinandas I (, ; 1865 m. rugpjūčio 24 d. Zigmaringenas, Pietų Vokietija – 1927 m. liepos 20 d. Sinaja, Rumunija) – 1914–1927 m. Rumunijos karalius.
Biografija
thumb|left|150px|Ferdinando I Rumuno žmona Marija iš Saksų-Koburgų Kilęs iš Hohencolernų-Zigmaringenų dinastijos. Karolio I sūnėnas, 1889 m. jo įsūnytas. Tėvas Leopoldas Hohencolernas-Zigmaringenas, motina Antonija iš Saksų-Koburgų ir Gotos.
Šeima
Žmona Marija iš Saksų-Koburgų. Vaikai:
Valdymas
thumb|left|Rumunijos karalystė XIX–XX a. Per 1913 m. II Balkanų karą vadovavo Rumunijos kariuomenei. Sostą paveldėjo po Karolio I mirties. Valdant jam Rumunijai, per Pirmąjį pasaulinį karą kariavusiai Antantės pusėje, atiteko Transilvanija, Besarabija, Bukovina, dalis Banato, Dobrudžos pietinė dalis. 1922 m. vainikuotas Didžiosios Rumunijos karaliumi.
Lempicė (reikšmės)
Lempice vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Mohamed Larbi Arouri
Mohamedas Larbi Aruris (g. 1983 m. kovo 13 d. Tunise) – buvęs Tuniso futbolininkas, gynėjas.
Biografija
Profesionalo karjerą pradėjo Tuniso AS Marsa klube.
2006 m. atvyko į FBK Kaunas, kur žaidė iki 2009 m.
Vėliau grįžo trumpam į Tunisą, paskui tęsė karjerą Europoje.
Kryčavas
Krýčavas (arba Kričevas, ) – miestas rytų Baltarusijoje, į pietryčius nuo Mogiliavo, Sožo upės dešiniajame krante, netoli sienos su Rusija. Rajono centras. Per Kryčavą eina plentas Maskva-Babruiskas, geležinkeliais pasiekiami Charkovas, Mogiliavas, Orša, Roslavlis. Išplėtota statybinių medžiagų, ypač gelžbetonio gaminių, gumos, baldų, maisto (mėsos, alaus) pramonė. Veikia kraštotyros muziejus. Iš architektūros paminklų išlikę rūmai, statyti 1778–1787 m., Šv. Mikalojaus cerkvė, statyta apie 1900 m.
thumb|left|Šv. Mykolo bažnyčia
Istorija
Kryčavas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1150 m., čia nuo seno buvo medinė pilis. XII a. – XIII a. priklausė Smolensko, XIV a. pirmoje pusėje – Mstislavo kunigaikštystei, nuo XIV a. antrosios pusės ik 1772 m. – Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Nuo XV a. pabaigos valstybinio Kryčavo valsčiaus, vėliau seniūnijos centras. Valsčius atskirtas nuo Mstislavo kunigaikštės išmirus ją valdžiusiai Lengvenaičių dinastijai. Kryčavo pilis XVI a. – XVII a. buvo svarbus Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės atramos punktas, ji atlaikė 1507 m., 1508 m., 1514 m., 1535 m., 1633 m. (tris), 1648 m., 1651 m., 1658 m., 1661 m. ir 1744 m. Rusijos kariuomenės apgultis. XVII a. pirmoje pusėje pilis restauruota, turėjo 5 šoninius ir vartų medinius gynybinius bokštus. XVIII a. čia nuolat tarnavo 17-24 patrankininkai. Nuo XVII a. vid. Kryčavo seniūniją valdė Nesvyžiaus šakos Radvilos. Per XVII a. vidurio karus su Rusija miestas nuniokotas, pilis sudeginta, todėl 1652 m. ir 1661 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas Kryčavo miestiečius atleido nuo mokesčių ir prievolių.
Per 1743–1744 m. Kryčavo seniūnijos valstiečių sukilimą prie Kryčavo sukilėlius sumušė J. F. Radvilos sutelkti kariniai daliniai. Represijomis ir nuolaidomis sukilimas numalšintas. 1772 m. per Pirmąjį Abiejų Tautų Respublikos padalijimą miestą užvaldė Rusija, jis prarado miesto teises. Imperatorė Jekaterina II Kryčavo seniūniją, turėjusią daugiau, kaip 14 000 valdinių, 1776 m. padovanojo favoritui G. Potiomkinui.
XVIII a. Kryčave įsteigta laivų statykla, kitų manufaktūrų. XVIII a. pabaigoje pilis prarado karinę reikšme, apleista. XIX a. buvo privatus miestelis Čerykavo apskrityje, taip pat dvaras, Kryčavo valsčiaus centras.
1919–1924 m. miestas priklausė Sovietų Rusijai, 1924 m. atiteko Baltarusijai, tapo rajono centru, 1932 m. atgavo miesto teises. Per TSRS – Vokietijos karą naciai išžudė apie 24 000 miesto ir rajono gyventojų, daugiausia žydų. XX a. 6-9 dešimtmetyje Kryčavas išsiplėtė.
Aukštakalniai
Aukštakalniai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Kamajų. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka.
Taurusis elnias
Taurusis elnias (Cervus elaphus) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolis. Nuo seno populiarus V. Europos literatūroje ir heraldikoje (skaityti Elnias (simbolis)).
2010 m. Monako Grand Prix
2010 m. Monako Grand Prix – šeštas 2010 m. sezono Formulės 1 Grand Prix, kuris vyko gegužės 16 d. Monako trasoje, Monte Karle, Monake.
Aukštakalniai
Gyventojai
1923 m. buvo 154 gyv., 30 ūkių.
Taurusis elnias
Kilmė, paplitimas, sistematinė padėtis, gausumas
Elninių gentis (Cervus) pradėjo formuotis Centrinėje Azijoje prieš 1 mln. metų. Dabar taurieji elniai paplitę Eurazijoje ir Šiaurės Afrikoje ir dalyje Š. Amerikos žemyno. Aptinkami miškuose, stepėse, miškastepėse, kalnuose ir net dykumose. Taurieji elniai sėkmingai aklimatizuoti N. Zelandijoje, Argentinoje, Australijoje ir Čilėje.
Iš viso sistematiškai žinoma 20 tauriojo elnio porūšių. Lietuvoje aptinkamas taurusis elnias priklauso hippelaphus porūšiui. Visoje Europoje priskaičiuojama apie 1 milijonas tauriųjų elnių. Bene daugiausiai šių žvėrių yra Didžiojoje Britanijoje – per 270 tūkst. individų. Bendrai Lietuvoje, Latvijoje, Estijoje gyvena per 20 tūkstančių tauriųjų elnių.
Subfosilinės liekanos rodo, kad taurieji elniai Rytų Pabaltijyje gyveno jau ankstyvajame holocene ir čia buvo itin išplitę viduriniame holocene. Vėliau čia elniai išnyko. Taurieji elniai pradėti reaklimatizuoti Žagarės miškuose. Manoma, kad čia pirminė laisvėje gyvenančių elnių banda susiformavo iš grafo Naryškino aptvarų per Pirmąjį pasaulinį karą pabėgusių ar valstiečių išleistų žvėrių. Pirmosios Lietuvoje žvėrių apskaitos metais (1934 m.) Žagarės miške priskaičiuota 18 tauriųjų elnių. Į pietų Lietuvos miškus elniai atkeliavo iš Lenkijos ir Kaliningrado srities, kurioje, remiantis V. Beliakovo ir kt. (1978 m.) duomenimis, 1946–1947 m. gyveno apie 1500 šių žvėrių.
Norint pagreitinti tauriųjų elnių plitimą, nuo 1969 m. Lietuvoje pradėti vykdyti jų gaudymo ir perkėlimo į naujas gyvenamąsias vietas darbai.
Pagal medžiojamųjų gyvūnų išteklių naudotojų pateiktus duomenis, šiuo metu Lietuvos elnių populiaciją sudaro apie 25 672 individai.
Hibridizacija su kitomis rūšimis
Kai kuriose Europos šalyse yra pastebimas introdukuotų dėmėtųjų elnių poravimasis su vietiniais tauriaisiais elniais, gimsta hibridiniai palikuonys ir nuo to kenčia tauriųjų elnių genofondas. Saugant tauriųjų elnių kaip vietinės rūšies genofondą nuo šio pavojaus, būtina dėmėtuosius elnius laikyti tik aptvaruose ir iki minimumo riboti jų populiaciją Lietuvoje, ypač vengiant abiejų populiacijų kontaktų gamtoje. Galbūt vertėtų visai eliminuoti dėmėtuosius elnius iš Lietuvos faunos, nes tai yra įvežtinė rūšis (introdukuota) iš Tolimųjų Rytų regiono, neturinti pranašumų prieš vietinius tauriuosius elnius.
Taip pat poruotis tarpusavyje gali visos tikrųjų elnių genties rūšys.
Tauriojo elnio morfologinis ir morfometrinis apibūdinimas
Tauriojo elnio kūnas proporcingas, tvirtas. Kojos santykiškai plonos, bet tvirtos. Kaklas iš šonų plokščias. Vyresnių patinų jis storesnis, todėl atrodo vizualiai trumpesnis. Uodega trumpa. Ausys didelės, judrios. Akių lėliukės juodos, rainelė gelsvai ruda. Prie akių kampučių yra ryški duobutė, į kurią atsiveria priešakinė kvapioji liauka.
Elnių odoje yra daug prakaito ir riebalų liaukų. Specifinės kvapiosios liaukos atsiveria prie akių ir užpakalinės pėdos apatinės dalies išorinėje pusėje. Elniai šeriasi du kartus per metus. Pavasarinis šėrimasis prasideda balandžio antroje pusėje ir tęsiasi iki birželio. Rudens šėrimasis prasideda rugsėjo mėn. ir tęsiasi iki spalio pabaigos.