cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pošupių šv. Jono Kentiečio koplyčia
Architektūra
Iš kitų panašaus kryžminio plano koplytėlių Pošupių koplyčia išsiskiria ne tik stogo forma, bet ir ypatinga bokšto sienelių danga. Koplyčios bokštas šešiabriaunis, viršun laibėjantis, uždengtas pusrutulio formos kupolu. Vargonų bokštui apšviesti įrengtas centrinis langas. Ant koplyčios stogo - puošnus metalinis kryžius. Ornamentuotų kryžių yra ir šventoriaus kapinaitėse. Keli kryžiai įtraukti į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).
Kolumbijos plynaukštė
thumb|240px|Kolumbijos plynaukštės kraštovaizdis šalia Sausųjų krioklių thumb|240px|Kolumbijos plynaukštė. Volovos kalnai Kolumbijos plynaukštė  – plynaukštė Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono, Oregono ir Aidaho valstijose, Kordiljerų kalnų sistemoje, tarp Kaskadinių ir Uolinių kalnų. Plotas apie 518 000 km². Vyraujantis aukštis 700–1000 m, didžiausias – 3011 m (Sakadžavėjos viršūnė, Volovos kalnuose).
Kolumbijos plynaukštė susidariusi iš neogeno vulkaninių uolienų (sustingusios bazaltinės lavos). Paviršiuje – liosas. Suskaidyta sprūdžių. Giliais kanjonais (900–1500 m) teka Kolumbija, jos intakas Sneikas. Upės slenkstėtos, daug krioklių. Įrengtos užtvankos.
Klimatas vidutinių platumų žemyninis. Kritulių vidurinėje dalyje 200 mm, pakraščiuose 400–500 mm per metus. Žemose vietose plyti druskožemiai, druskos plutos. Būdinga pusdykumių, stepių augalija, aukštesnėse vietose pušys, eglės, maumedžiai. Drėkinamuose plotuose auginami javai, cukriniai runkeliai, daržovės, vaismedžiai.
Manfred Mayrhofer
Manfredas Mairhoferis (, 1926 m. rugsėjo 26 d. Lincas, Austrija – 2011 m. spalio 31 d. Viena, Austrija) – austrų indoeuropeistas, specializavęsis tirti indoiranėnų kalbas. M. Mairhoferis buvo Vienos universiteto profesorius emeritas. Jis įžymus dėl sanskrito etimologinio žodyno.
M. Mairhoferis gimė Lince, Graco universitete studijavo indoeuropeistiką, semitų kalbotyrą ir filosofiją, Graco universitete 1949 m. tapo mokslų daktaru. 1953–1963 m. dėstė Viurcburgo universitete, o 1963–1966 m. ėjo profesoriaus pareigas Vokietijos Zarlando universitete. 1966 m. grįžo į Austriją ir iki išėjimo į pensiją 1990 m. Vienos universitete dirbo profesoriumi. Mirė Vienoje būdamas 85–erių metų.
FC Platinum
FC Platinum – Zimbabvės futbolo klubas iš Zvišavanės, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje, vadinamoje Zimbabwe Premier Soccer League. Namų rungtynes žaidžia „Mandavos“ stadione, talpinančiame 3 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1995 m. Kitados vadinosi Mimosas Zavishavane. Nuo 2011 m. žinomi dabartiniu pavadinimu.
Nuo 2011 m. rungtyniavo Zimbabwe Premier Soccer League (Zimbabvės aukščiausioje lygoje).
Daugkartiniai Zimbabvės čempionai. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
Išvykų apranga
Svetur rungtyniauja balta apranga.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. gruodžio 10 d.
Pliksalė
left|140px
Pliksalė – sala Platelių ežere Plungės raj., Platelių sen. Tai valstybės saugomas hidrografinis gamtos paveldo objektas Žemaitijos nacionalinio parko teritorijoje. Sala 2007 m. liepos 25 d. įregistruota į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą.
Kadaise ši sala išsiskyrė iš kitų ežero salų, nes ilgai buvo plika, neapaugusi medžiais, nuo to, manoma, ir kilo salos pavadinimas. Pasakojama, kad senovėje Pliksalėje būdavo plakami nusikaltę baudžiauninkai. Dabar čia prieglobstį randa įvairūs gyvūnai, daugiausia – paukščiai.
Rapolas Čarnas
Rapolas Čarnas (1900 m. lapkričio 13 d. Kaune – 1926 m. gruodžio 27 d. Kaune) – LKP veikėjas.
Biografija
1920 m. įstojo į LKJS, netrukus kooptuotas į LKJS Kauno rajono komitetą. 1920 m. persikelė į Šiaulius, vėliau grįžo į Kauną. 1921 m. Maskvoje mokėsi partinėje mokykloje. 1922 m. grįžęs į Lietuvą, dirbo LKJS Kauno rajono komitete. 1923 m. kooptuotas į LKJS Centro biuro narius. 1924–1926 m. kalintas. 1926 m. dirbo LKJS CK nariu. Po 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo sušaudytas.
Arzino slėnis
Slėnis mėgstamas turistų dėl daugybės krioklių, tankių miškų ir natūralių paplūdimių.
Peršokšnos piramidinė eglė
left|150px
Peršokšnos piramidinė eglė – išskirtinė eglė, pasižyminti taisyklinga piramidine laja, auganti Švenčionių rajone, 0,6 km į pietryčius nuo Januliškio kaimo, Labanoro regioninio parko Peršokšnos kraštovaizdžio draustinyje. Medis auga miško apsuptyje, kairiajame Peršokšnos upės krante. Lankytinas objektas pažymėtas informacine lenta, pasiekiamas iš kelio Januliškis–Švenčionėliai arba Peršokšnos pažintiniu taku nuo Januliškio girininkijos.
Eglė paskelbta valstybės saugomu gamtos paveldo objektu 2005 m.
Kirilas Despodovas
Kirilas Kepodovas (g. 1996 m. lapkričio 11 d. Kresnoe) – Bulgarijos futbolininkas, saugas (vingeris) bei puolėjas.
Lovečo „Liteks“
2012–2016 m. priklausė PFK Liteks Loveč. Žaidė šio klubo jaunimo ekipose ir pagrindinėje komandoje.
Cagliari Calcio
2019–2021 m. priklausė italų Cagliari Calcio. Už šį klubą sužaidė vos penkerias rungtynes. Buvo skolinamas kitiems klubams.
Graco „Sturm“
2019–2020 m. paskolintas austrų Graco „Sturm“ klubui.
Razgrado „Ludogorec“
2020–2021 m. paskolintas bulgarų Razgrado „Ludogorec“ klubui.
Nuo 2021 m. atstovauja Razgrado „Ludogorec“ klubui.
Rinktinės
2017 m. vasario 7 d. debiutavo draugiškose rungtynėse prieš Rumunijos rinktinę.
Kajapai
Kajapai (, sav. Mebêngôkre ir kt.) – indėnų tauta, gyvenanti Amazonijoje, vidurio–šiaurės Brazilijoje (dabar pietryčių Mato Grosas, Para, seniau t. p. šiaurės vakarų San Paulo valst., vakarų Minas Žeraisas, pietų Gojasas). Dabartinė gyvenamoji erdvė driekiasi tarp Šingu ir Tokantinso upių. Priklauso že indėnams. Populiacija – 8,6 tūkst. žmonių. Kajapų kalba priklauso že kalbų šeimai. Daugiausia išlaikę prigimtinę tikybą, bet yra ir krikščionių (daugiausia katalikų).
Pietiniai kajapai, gyvenę šalies vidurinėse srityse, XVII–XIX a. buvo išnaikinti arba asimiliuoti brazilų. Tuo tarpu šiauriniai kajapai ilgai priešinosi užkariavimui. Pirmieji 1936 m. pasidavė gorotiriai, o kai kurios gentys (pvz., šikrinai) kolonistams priešinosi iki XX a. 9 dešimtmečio.
Išlikę šiaurės kajapai skirstosi į šias gentis: gorotiriai (gorotire), kubenai-kranai-kegnai (kuben-kran-krên), kubenai-kranai-notai, kokraimorai (kôkraimôrô), šikrinai (xikrin), tšua-kahamėjai, krenai-akaroriai, tapajunai.
Gyvenvietė žiedinio plano, sudaryta iš didžiųjų namų ir vyrų namo aikštės viduryje. Namai stačiakampio plano, užapvalintais galais. Drabužių seniau nenešiojo. Būdingi spalvingi papuošalai iš plunksnų, spalvotų virvelių, kūno dažymas, plokščių įtvarų statymas į apatinę lūpą. Maistui daugiausia naudoja batatus, jamsus, mėsą, žuvį.
Giminė vedama pagal motinos liniją, santuoka matrilokalinė, šeima išplėstinė. Bendruomenė dalijasi į du egzogaminius sparnus. Turi suaugusiųjų draugijas. Buvo paplitusi poligamija. Kajapų gyvenamosios žemės tapusios medienos kirtėjų, kalnakasių, gyvulių augintojų ir stambiųjų žemvaldžių taikiniu. Kajapai nesyk ginkluotai priešinosi bandymams užgrobti jų žemes. Didžiausią grėsmę kajapams kelia ant Šingu upės statoma Belo Montės vandens jėgainė, kuri turėtų būti 4 pagal galingumą pasaulyje. Kajapų tautos vadai, ypač Raonis Metuktirė kovoja prieš gimtųjų žemių naikinimą ir yra sulaukę tarptautinės paramos.
Zalfeldas
Zalfeldas  – miestas Vokietijoje, Tiuringijos žemėje, Tiuringijos Miško masyvo šiauriniame šlaite, abipus Zalės aukštupio. Rajono centras. Elektrotechnikos, optikos, tekstilės, poligrafijos, tiksliosios mechanikos pramonė, dažų, siuvamųjų ir kėlimo mašinų gamyba. Mieste išlikę XIII–XVIII a. architektūrinių paminklų: renesansinė pilis su parku (XVI a.), rotušė, keletas bažnyčių, turgaus aikštė. Netoliese yra požeminės grotos.
Istorija
Zalfeldas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 899 m. Viduramžiais čia veikė sidabro kasyklos.
Heisas
Heisas  – Jamaikos miestas šalies pietinėje dalyje, Klarendono parapijoje, Midlsekso apygardoje; išsidėstęs rytiniame Minjo (Rio Minho) upės krante. 2010 m. mieste gyveno 9 839 žmonės.
Istorija
Gyvenvietė ėmė kurtis po 1835 m. kaip vadinamasis "laisvasis kaimas". 1834 m. rugpjūčio 1 d. visoje Britanijos kolonijinėje imperijoje panaikinus vergiją, atsirado daug tokių kaimų, ypač Jamaikoje. Paprastai didelius žemės plotus įsigydavo įvairių bažnyčių misionieriai, norėdami juos padalinti į mažus sklypus. O vėliau jie buvo parduoti nariams, kad sustiprintų atitinkamą bendruomenę.
2007 m. rugpjūtį uraganas Dynas padarė didelę žalą miestui. Vietinės pradžios mokyklos pastatas buvo visiškai sugriautas.
Verslas
2011 m. kilo gyventojų protestai, nes, pasak vietinių žmonių, boksitais užteršti gretimi ežerai.
Gamyklos vadovybė neigė daromą žalą ir neigiamą poveikį gamtai.
Stichijos (filmas)
Stichijos – 2023 m. JAV animacinis filmas, kurį sukūrė „Walt Disney Pictures“ ir „Pixar Animation Studios“, o išplatino „Walt Disney Studios Motion Pictures“. Filmą režisavo Peter Sohn, prodiusavo Denise Ream, scenarijų parašė Sohn, John Hoberg, Kat Likkel ir Brenda Hsueh. Įgarsino Leah Lewis, Mamoudou Athie, Ronnie del Carmen, Wendi McLendon-Covey, Catherine O'Hara ir Shila Ommi.
Filmo veiksmas vyksta pasaulyje, kuriame gyvena antropomorfinės gamtos stichijos, ir pasakoja apie ugnies stichiją Ember Lumen ir vandens stichiją Wade Ripple, kurie susitinka ir įsimyli po to, kai Wade iškviečiamas dėl vandentiekio avarijos parduotuvėje, priklausančioje Ember tėvui.
2023 m. gegužės 27 d. „Stichijos“ debiutavo kaip 76-ojo Kanų kino festivalio uždarymo filmas, o Jungtinėse Amerikos Valstijose išleistas birželio 16 d. Kritikai jį gyrė už animaciją, nors jo scenarijus buvo kritikuojamas. Iki šiol filmas uždirbo virš 426 mln. dolerių, o jo biudžetas siekė 200 mln. dolerių.
Hod Hašaronas
Hod Hašaronas – miestas Izraelio vakaruose, 10 km nuo Viduržemio jūros pakrantės, Centrinė apskritis.
Istorija
1964 m. sujungus keturias istorines gyvenvietes įkurtas Hod Hašaronas. 1990 m. jam suteiktos miesto teisės.
François Gérard
thumb|right|180px| F. Žeraro portretas (1890, aut. [[Antoine-Jean Gros|A. Ž. Gro)]] Fransua Žeraras (, 1770–1837 m.) – Prancūzijos klasicizmo dailininkas.
Biografija
Fransua Paskalis Simonas Žeraras (piln. François-Pascal-Simon Gérard) gimė 1770 m. gegužės 4 d. Romoje. Jo tėvas buvo prancūzas, motina − italė. F. Žeraras augo Romoje ir būdamas 12 metų su šeima persikėlė į Paryžių, kur mokėsi pas skulptorių Ogiusteną Pažu (Augustin Pajou). Būdamas 16-os metų įstojo mokytis pas pirmaujantį to meto dailininką Ž. L. Davidą. 1791 m. Ž. L. Davidas jį pasirinko asistentu. Po tėvų mirties 1793 m. Fransua Žeraras dirbo knygų iliustravimo srityje padedamas miniatiūristo Jean-Baptiste Isabey, kuris 1796 m. užsakė jam savo ir dukters portretą, kuriuo F. Žeraras išgarsėjo. 1798 m. paveikslas „Kupidonas ir Psichė“ užtvirtino F. Žeraro autoritetą tarp to meto dailės užsakovų. Dailininkas patraukė Napoleono I dvaro dėmesį, konkuravo su Ž. L. Davidu dėl portretų užsakymų. Tapyboje F. Žeraras imitavo Ž. L. Davido klasicistinį stilių papildydamas paveikslus svajingumo nuotaika. Dailininkas sėkmingai pergyveno visus Prancūzijos revoliucijos perversmus. Po restauracijos karalius Liudvikas XVIII 1819 m. jam suteikė barono titulą. Vėliau jį rėmė Karolis X, kurio valdymo metu dailininkui buvo suteikta galimybė dekoruoti Paryžiaus Panteoną. Fransua Žeraras mirė 1837 m. sausio 11 d. Paryžiuje.
Gaigalinio kadagys
left|150px
Gaigalinio kadagys – išskirtinis kadagys, augantis Švenčionių rajone, Labanoro girioje, Gaigalinio ežero vakarinėje pakrantėje. Savo dydžiu kitus kadagius pranokstantis išlakus medis nutolęs 2,7 km į šiaurės rytus nuo Januliškio kaimo. Priklauso Januliškio girininkijos (45 kv., 8 skl.) teritorijai. Medis pasiekiamas iš kelio Januliškis–Švenčionėliai miško keliukais, kurių posūkiuose pastatytos kelio nuorodos, pakeliui pravažiuojamas Ešerinio I telmologinio draustinio informacinis stendas.
Gaigalinio kadagys paskelbtas valstybės saugomu gamtos paveldo objektu 2005 m. miniatiūra|180px|left|Viena lajos pusė (šiaurinė) apdžiuvusi
Medžio būklė
2019 m. duomenimis, Gaigalinio kadagys buvo išvirtęs, tačiau per šaknų sistemą toliau žaliavo. Manoma, medį galėjo pažeisti šiame kvartale metų pradžioje dirbę medkirčiai arba stiprus vėjas. 2022 m. išbrauktas iš saugomų medžių kaip sunykęs botaninis gamtos paveldo objektas.
Sūkuriškė
Sūkuriškė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Jankų. Yra Višakio Rūdos girininkija.
Zonebergas
Zonebergas  – miestas vidurio Vokietijoje, Tiuringijos žemėje, Tiuringijos Miško masyvo pietiniame šlaite. Rajono centras. Elektrotechnikos, keramikos pramonė, plastikų, laikrodžių gamyba. Nuo XVII a. vystoma žaislų pramonė (traukinių modelių gamyba), veikia žaislų muziejus, astronomijos observatorija. Yra rotušė, svarbi geležinkelio stotis.
Istorija
Iki XX a. pr. Zonebergas buvo svarbiausiu žaislų gamybos centru pasaulyje.
thumb|left|240px|Žaislų muziejus
Sukuriškiai
Sukuriškiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Raseinių.
Rayong FC
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. Kurį laiką žaidė regioninėse pirmenybėse. Vėliau iškopė į Antrą lygą.
2020/21 m. sezone žaidė Pirmoje lygoje (Thai League 1), aukščiausiame šalies divizione. Liko paskutinėje vietoje (šešiolikti) ir iškrito į Antrą lygą.
Sezonai
Šaltinis:
Antanas Kalnius
Antanas Kalnius (g. 1972 m. spalio 26 d. Kretingoje) – Lietuvos ir Kretingos rajono savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas, savivaldybės meras nuo 2019 m.
Netta Barzilai
Netta Barzilai (g. 1993 m. sausio 22 d.) – Izraelio dainininkė. 2018 m. atstovaudama Izraelį laimėjo 2018 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą su daina „Toy“.
Antanas Kalnius
Biografija
1991 m. baigė Kretingos 1-ąją vidurinę mokyklą, 1994 m. – Kretingos aukštesniąją žemės ūkio mokyklą. 2008 m. Klaipėdos universitete baigė vadybą ir verslo administravimą, bakalauras.
Netta Barzilai
Biografija
Barzilai gimė 1993 m. sausio 22 d. Hod Hašarone, Izraelyje. Dėl tėvo darbo dainininkė ketverius metus gyveno Nigerijoje. Tarnavo Izraelio kariniame laivyne.
Antanas Kalnius
Biografija
Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, Kretingos rajono skyriaus pirmininko pavaduotojas. Nuo 2015 metų visuomeninio rinkimų komiteto „Kretingos kraštas“ narys.
Nuo 2019 m. Kretingos rajono savivaldybės meras.
Žmona Rūta, vaikai – dukra Marija, sūnūs Ernestas ir Haroldas.
Nahuel Machado
Nahuelis Antonijus Mačadas (Nahuel António Machado; g. 2000 m. balandžio 18 d.) – futbolininkas iš Argentinos, gynėjas.
Karjera
Žaidė Argentinoje. Nuo 2019 m. vasaros atstovavo GD Mirandês. Nuo 2020 m. vasaros – Vilar de Perdizes. Nuo 2021 m. vasaros – FC Lixa.
FK Jonava
2022 m. sezone rungtyniavo „Jonavos“ klube, kuris debiutavo A lygoje.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Kontinentinė Amerikos vandenskyra
thumb|Šiaurės Amerikos žemyno vandenskyra (raudona linija) thumb|Pietų Amerikos žemyno vandenskyra Kontinentinė Amerikos vandenskyra – sąlyginė linija Amerikos žemyne, į vakarus nuo kurios yra Ramiojo vandenyno baseinas, o Atlanto ir Arkties vandenynai – rytuose.
Šiaurės Amerikos žemyno padalijimas prasideda Velso Princo kyšulyje Aliaskoje, kuris yra labiausiai į vakarus nutolęs žemyninis Šiaurės Amerikos taškas. Linija kerta Amerikos Aliaskos valstiją iki Kanados Jukono teritorijos, tada zigzagais į pietus iki Britų Kolumbijos palei Kasjaro ir Ominekos kalnus, kur ji pasiekia Samito ežerą palei Nečako plokščiakalnį. Iš čia per Makgregoro plokščiakalnį vandenskyra tęsiasi per Kanados Uolinius kalnus ir eina per jų keterą į pietryčius iki 120° vakarų ilgumos dienovidinio, kur sudaro Britų Kolumbijos ir Albertos provincijų pietinių dalių sieną.
Vandenskyra kerta JAV sieną šiaurės vakarų Montanoje tarp Votertono ežerų ir Ledyno nacionalinių parkų. Kanados teritorijoje sudaro vakarinę Votertono ežerų nacionalinio parko sieną, o JAV kerta Ledyno nacionalinio parko teritoriją. Tada linija eina į pietus išilgai Uolinių kalnų iki Helenos ir Bjuto, o po to į vakarus iki Biteruto kalnagūbrio, kur ji sudaro Aidaho ir Montanos sienos rytinį trečdalį. Tada vandenskyra eina per Vajomingą Jeloustouno nacionalinio parko teritorija, o toliau tęsiasi į pietryčius per Koloradą ir Naujosios Meksikos vakarus.
Toliau į pietus vandenskyra driekiasi per Meksiką išilgai Vakarų Siera Madrės kalnagūbrio per Čihuahua, Durangą, Sakateką, Agvaskaljentesą, Chaliską, Gvanachuatą, Keretarą, Meksiko valstiją, Meksiko miestą, Morelosą, Pueblą, Oachaką ir Čiapasą. Tada eina per pietinę Gvatemalą, Hondūro pietvakarius, vakarinę Nikaragvą, vakarinę ir pietvakarinę Kosta Riką bei pietinę Panamą.
Pietų Amerikoje vandenskyra driekiasi Andų viršukalnėmis per vakarinę Kolumbiją, Ekvadoro centrinę dalį, vakarinę ir pietvakarinę Peru bei rytinę Čilę (daugelyje vietų sudaro Čilės sieną su Bolivija ir Argentina) ir baigiasi Patagonijos ir Ugnies Žemės pietiniame gale.
Šiaurės Amerikoje, be žemyno vandenskyros, yra ir šiaurinė vandenskyra (skirianti Atlanto ir Arkties vandenynų baseinus) bei mažesnės vandenskyros, išskiriančios Meksikos įlankos, Hadsono įlankos ir Šv. Lauryno įlankos baseinus.
Stanislovo aikštė (Nansi)
Stanislovo aikštė – istorinė aikštė Nansi, rytų Prancūzijoje. Pavadinta jos fundatoriaus Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio bei Lotaringijos hercogo Stanislovo Leščinskio vardu. Kartu su šalia esančia Hipodromo aikšte ir Sąjungos aikšte  sudaro vieningą urbanistinį ansamblį, 1983 m. įtrauktą į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. 750px Stanislovo aikštės vaizdas po 2004–2005 m. restauracijos
Istorija
250px|thumb|Aikštės planas:1 – Stanislovo Leščinskio skulptūra · 2 – Neptūno fontanas · 3 – Amfitritės fontanas XVIII a. aikštė buvo virtusi didžiule statybviete, ji turėjo jungti nuo X a. išlikusį senamiestį su XVI a. susiformavusiu naujamiesčiu. Idėjos autoriumi tapo iš tėvynės pasitraukęs buvęs Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Stanislovas Leščinskis. Jis ištekino dukrą už karaliaus Liudviko XV ir buvo paskirtas Lotaringijos kunigaikščiu, todėl nusprendė naująją erdvę pavadinti Karaliaus aikšte žento garbei.
1983 metais, kai UNESCO trijų aikščių urbanistinį ansamblį pripažino Pasaulio paveldo objektu, didesnioji Stanislovo aikštės dalis buvo naudojama automobilių parkavimui. Ruošiantis švęsti aikštės 250-metį, buvo ištirta XVIII a. archyvinė medžiaga ir atlikti 9 mln. eurų kainavę restauravimo darbai. Nuo tada aikštė ir šalia esanti teritorija yra pėsčiųjų zona.
Rusijos transportas
thumb|right|250px|Kelias šalia [[Sankt Peterburgas|Sankt Peterburgo]] Rusijos transporto sistema yra viena plačiausių visame pasaulyje. Šalies kelių, geležinkelių ir oro linijų tinklas tęsiasi apie 7 700 km nuo Kaliningrado iki Kamčiatkos. Pastaruoju metu Rusijos transporto ministerija parengė dvi šalies transporto strategijas – 2005 m. buvo priimta strategija iki 2020 m., o 2008 m. ji atnaujinta laikotarpiui iki 2030 m.
Transporto paslaugų eksportas yra svarbi Rusijos BVP dalis. Vyriausybė tikisi, kad nuo 2007 iki 2030 m. transporto eksporto vertė sudarys 80 milijardų JAV dolerių.
Geležinkeliai
thumb|right|250px|[[Siemens gaminamas EVS1/EVS2 Sapsan elektrinis traukinys]] Rusijos geležinkelių tinklas yra trečias pagal ilgį pasaulyje (nusileidžia JAV ir Kinijai). 2011 m. traukinių tinklas sudarė 87 157 km. Iš jų 86 200 km yra įprastos 1 520 mm pločio vėžės.
Nacionalinė traukinių vežėja yra Rusijos geležinkeliai. Ji laikoma šios srities monopolininke ir viena didžiausių transporto kompanijų pasaulyje. Įmonė įkurta 1992 m. ir yra įdarbinusi 950 000 darbuotojų. 2009 m. duomenimis ji sukuria apie 2,5 proc. šalies BVP. 2007 m. Rusijos geležinkeliai aptarnavo 1,3 milijardus keleivių ir pervežė 1,3 milijardo tonų krovinių.
Sausumos keliai
2006 m. Rusijoje buvo 933 000 km sausumos kelių, iš kurių 755 000 km buvo asfaltuoti.
Šalies kelių saugumas yra labai menkas. Žūčių skaičius kelyje yra ženkliai didesnis nei kitose didžiosiose pasaulio šalyse. 2008 m. duomenimis galimybė keliuose patekti į incidentą Rusijoje yra didesnė apie 60 kartų nei Jungtinėje Karalystėje.
Pagrindinė šalies automagistralė yra 1966 m. atidarytas kelias M4 – jis jungia Maskvą, Voronežą, Rostovą prie Dono ir Krasnodarą ir siekia 1 517 km.
Vandens keliai
thumb|right|250px|[[Novorosijskas|Novorosijsko jūrų uostas.]] 2014 m. per šalies jūrų uostus pervežta 623,3 milijonai tonų krovinių – iš jų 30 proc. sudarė nafta, 20,6 proc. – naftos produktai, 18,6 proc. – akmens anglis.
Vienas didžiausių šalies uostų yra Novorosijske, Juodojoje jūroje. Uostas veikia visus metus, taip pat jame įkurta viena svarbiausių šalies karinių jūros pajėgų flotilė.
Naftotiekiai
Rusijoje yra didžiausia naftotiekių sistema pasaulyje. Draugystės naftotiekis yra ilgiausias pasaulyje. Jo ilgis siekia apie 4 000 km. Šiuo naftotiekiu nafta tiekiama iš Rusijos rytų į Ukrainą, Baltarusiją, Lenkiją, Slovakiją, Čekiją ir Vokietiją. Iki 2003 m. ja buvo tiekiama nafta eksportui į Latvijos Ventspilio uostą ir iki 2006 m. − Lietuvos Mažeikių naftos perdirbimo gamyklai, bei Būtingės naftos terminalui.
Oro transportas
2015 m. Rusijoje veikė 282 oro uostai. 2010 m. šalies viduje oro transportu buvo pervežta 1,1 milijono tonų krovinių ir 59 milijonai keleivių. Didžiausias šalies oro uostas yra Šeremetjevo oro uostas. Jis 2018 m. aptarnavo daugiau nei 45 milijonus keleivių.
Orlaivių gamyba
thumb|200px|MiG-29OVT aeroparodoje ([[Berlynas, 2006 m.)]] miniatiūra|Tu-204-300 miniatiūra|Su-57 Oro transporto gamybos srityje šalyje dirba apie 350 000 žmonių. 2006 m. buvo įkurta Jungtinė lėktuvų korporacija. Ši įmonė konsoliduoja beveik visas didžiausias Rusijos įmones, besispecializuojančias aviacijos pramonėje. Pagrindinė kompanijos veikla – lėktuvų projektavimas, gamyba, pardavimas ir priežiūra.
Didysis eukaliptas
Didysis eukaliptas (Eucalyptus grandis) – magnolijūnų (Magnoliophyta) skyriaus, mirtinių (Myrtaceae) šeimos visžalių lapuočių medžių rūšis.
Matmenys ir požymiai
Tai greitai augančių ir amžinai žaliuojančių medžių rūšis. Miškuose auga aukšti ir tiesaus kamieno medžiai. Jų aukštis siekia apie 55 m, o kamieno skersmuo – 1,2-2 m. Aukščiausi individai gali siekti 75 m aukštį ir 3 m skersmenį. Aukščiausias žinomas medis auga netoli Bulahdelah vietovės ir žinomas Grandis vardu – jo aukštis 76,2 m, kamieno skersmuo 2,7 m. Manoma, kad jam apie 400 metų.
Nuo 2/3 iki 3/4 medžio aukščio kamienas yra tiesus. Žievė pilka, pluoštinė, viršuje lygi, balta arba pilka, nusilupusi trumpomis juostelėmis arba dribsniais. Kamieno apatinėje dalyje maždaug iki poros metrų aukščio išlikusi žievė primena it medžio „sijoną“. Žievė pilka, skaidulinė-dribsniuota, viršuje lygi, balta arba pilka, byra trumpais kaspinėliais ar dribsniais.
Lapai tamsiai žali, blizgantys ir lancetiški, 10–16 cm ilgio. Žydi nuo vasario iki rugpjūčio mėn. Žiedai balti.
Taksonomija
Didiesiems eukaliptams artimiausios kitos rūšys: gluosninis eukaliptas (Eucalyptus saligna) ir apskritalapis eukaliptas (Eucalyptus deanei).
Zangerhauzenas
Zangerhauzenas – miestas Vokietijoje, Saksonijos-Anhalto žemėje, 50 km į vakarus nuo Halės, Harco kalnų papėdėje. Rajono centras. Siuvimo, avalynės pramonė, cukraus ir chemijos pramonės įrengimų, dviračių gamyba. Yra XI a. romaninė Šv. Ulricho bazilika, gotikinės Šv. Marijos ir Šv. Jono bažnyčios, miesto rotušė, renesansinės pilies bokštas, didžiausias pasaulyje rožių sodas.
Istorija
Zangerhauzenas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 991 m. Miesto teisės suteiktos XIII a.
Khon Kaen United FC
„Khon Kaen United Football Club“ – Tailando futbolo klubas iš Chon Kajeno provincijos. Namų rungtynes žaidžia „Chon Kajeno Provincijos“ stadione.
Istorija
Klubas įkurtas 2014 m. Kitados rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
Nuo metų 2021–2022 m. sezone žaidė Pirmoje lygoje (Thai League 1), aukščiausiame šalies divizione.
Dalginės botaninis draustinis
Dalginės botaninis draustinis – savivaldybės gamtinis draustinis Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 2,5 km į pietus nuo Liudvinavo, apima Dalginės mišką tarp Buktos ir Užgirių. Įsteigtas 1996 m.
Draustinis įsteigtas etalonines brandžių skroblynų ir miškų su skroblais, Lietuvos raudonosios knygos augalų rūšių (krūmelinio vikio, tuščiavidurio rūtenio, žalsvažiedės blandies, miškinės dirsės, miškinės varnalėšos, tarpinio rūtenio) augavietes. Draustinis yra Natura 2000 tinklo dalis – saugomos buveinės: skroblynai, aliuviniai miškai.
Mei Penas
Mei Penas  – Jamaikos miestas šalies pietinėje dalyje. Didžiausias Klarendono parapijoje, Midlsekso apygardoje. Išsidėstęs prie Minjo (Rio Minho) upės. Svarbus citrusinių vaisių pakavimo centras.
Renee Guion
Reni Gujon (Renee Guion g. 1999 m. spalio 2 d.) – amerikiečių futbolininkė, gynėja. Žaidė ir Lietuvoje. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.
Mei Penas
Istorija
Kitados buvo įkurtas kaip galvijų ferma, Minjo upės perėjoje. Dvaro savininkas, vergų prekybininkas William May, gimė 1695 m. Anglijoje, bet vėlesniais metais gyveno Jamaikoje. Jis turėjo 27 vergus šiame dvare ir buvo Kingstono parapijos bažnyčios rektorius, bet vėliau buvo perkeltas į Klarendoną, kur tarnavo 32 metus.
Renee Guion
Karjera
Hiustone gimusi amerikietė rungtyniauja gynėjos pozicijoje.
Mei Penas
Istorija
Jamaikos boksito kasybos, citrusinių vaisių ir cukraus gamybos klestėjimo laikais Klarendono parapija buvo viena iš pirmaujančių Jamaikos parapijų pagal ekonominę veiklą.
Renee Guion
Karjera
2021 m. baigė studijas Klemsono universitete. NCAA studenčių futbolo lygoje gynėja, po pastarojo sezono buvo išrinkta į geriausių lygos žaidėjų trisdešimtuką. Klemsono „Tigers“ universiteto ekipos kapitonė visas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, pasižymėjo vienu įvarčiu.
FC Gintra
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.
2022 m. gegužės 22 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann.
2022 m. birželio 5 d. pasižymėjo įvarčiu prieš „Bangos“ klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Arvydų-Bezdonių dvaras
Arvydų-Bezdonių dvaras – dvaras, stovintis prie Bezdonių. Rūmai eklektiško stiliaus, su vyraujančiais klasicizmo elementais, belvederio tipo bokštu. Viduje vyrauja Viduržemio jūros regiono stilius.
Istorija
Žinomas nuo XV a., kai pasak J. Dlugošo 1415 m. dvarą aplankė didysis kunigaikštis Jogaila.
Pirmasis žinomas Arvydų Dvaro šeimininkas – Vilniaus pilininkas ir Žygimanto Senojo karališkųjų statybų prižiūrėtojas – Ulrichas Hozijus. Vadovavęs pirmojo Vilniaus vandentiekio, karališkųjų malūnų bei mūsų dienų nesulaukusio pirmojo mūrinio tilto per Nerį statyboms Ulrichas 1516 m. dovanojimo raštu iš kunigaikščio gavo Dvaro sodybą ir malūną su supančiomis apylinkėmis.
Po daugiau nei pusšimtį metų trukusio Hozijų šeimininkavimo Dvare, 1609 m. jis buvo padovanotas Vilniaus Jezuitų akademijai, kovojusiai su sparčiai šalyje plintančiomis Reformacijos idėjomis. Jezuitai Arvydų Dvarą valdė iki pat ordino panaikinimo 1773 m.
1773 m. karaliaus Stanislovo Poniatovskio privilegija perleido Dvarą LDK raštininkui, Bresto vaivadai Mikalojui Lopačinskiui (1715-1778), kurio giminė Arvydų ūkį ir žemes valdė iki pat 1880 m.
Ekonominiam Arvydų Dvaro vystymuisi pasitarnavo 1860 m. per dvaro žemes nutiestas Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis bei netoliese įrengta traukinių stotis, leidusi lengvai transportuoti dvare pagamintą produkciją.
Dabartinę išvaizdą pagrindinis Dvaro pastatas įgavo patekęs į Vilniaus II gildijos pirklio, atvykusio iš Vokietijos, Samuelio Goldšteino rankas. Suklestėjo odos perdirbimo, klijų gamyklos, veikė vandens malūnas, 1902 m. dvaro teritorijoje pradėjo veikti elektrinė ir jos pastatuose buvo įrengtas elektrinis apšvietimas.
Galiausiai 2002 m. dvaras buvo privatizuotas ir restauruotas.
Aguonio geomorfologinis draustinis
Aguonio geomorfologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Kalvarijos, tęsiasi Šešupės pakrante nuo Kreivukės kaimo pro Aguonį iki Tribarčių. Įsteigtas 1988 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Šešupės fliuvoglacialinio senslėnio šlaito fragmentą.
Ruslanas Ponomariovas
Ruslanas Olehovyčius Ponomariovas (g. 1983 m. spalio 11 d.) – Ukrainos šachmatinkas ir buvęs FIDE pasaulio čempionas.
2009-ųjų sausio FIDE reitingo sąraše Ponomariovo reitingas buvo 2726. Pagal šį reitingą jis buvo 16-as pasaulyje ir antras Ukrainoje (Po Vasilijaus Ivančiuko). Aukščiausias Ponomariovo reitingas buvo 2743–2002-ųjų balandį.
Jaunystė
Ponomariovas gimė Horlivkos mieste rusų šeimoje. 1994-aisiais užėmė 3-ąją vietą pasaulio jaunimo iki 12 metų čempionate. Tuo metu jam buvo 10 metų. 1996-aisiais, būdamas 12 metų, Ponomariovas laimėjo Europos jaunių iki 18 metų čempionatą, o po metų nugalėjo pasaulio pasaulio jaunių iki 18 metų čempionate. Šachmatų vunderkindas: 1998-aisiais, būdamas 14-os metų, Ponomariovas tapo didmeistriu. Tuo metu jis buvo jauniausias didmeistris istorijoje.
Kiti svarbus rezultatai buvo pergalė 1998-aisiais Donecko zoniniame turnyre, 5 taškai iš 7 Europos klubų taurės čempionate 2000-aisiais (įskaitant pergalę prieš tuometinį FIDE pasaulio čempioną Aleksandrą Chalifmaną), 1-2 vietos su 7,5 taško iš 9 Torshaune 2000-aisiais, 8,5 taško iš 11 2001-aisiais šachmatų olimpiadoje Stambule, kurioje jis laimėjo aukso medalį antrojoje lentoje bei pirma vieta su 7 taškais iš 10 2001-ųjų Gubernatoriaus taurėje Kramatorske.
FIDE pasaulio šachmatų čempionas
2002-aisiais Ponomariovas žaidė FIDE pasaulio šachmatų čempionate, kuriame pasiekęs finalą nugalėjo tautietį Vasilijų Ivančiuką rezultatu 4,5-2,5 ir tapo pasaulio FIDE čempionu. Tuo metu jam buvo tik 18 metų.
Tais pačiais metais Ponomariovas buvo antras labai aukšto lygio Linareso šachmatų turnyre. Jį aplenkė tik Garis Kasparovas. Tačiau 2003-aisiais prestižiniame Koruso turnyre Pajūrio Veike Ponomariovui nepasisekė. Būdamas trečias pasaulyje pagal reitingą, jis dalinosi 11-ąją vietą iš 14, surinkęs tik 6 taškus iš 13, o 2003-ųjų Linareso turnyre buvo tik penktas iš septynių, surinkęs tik 5,5 taško iš 12.
R. Ponomariovas atsisakė dalyvauti Tripolyje vykusiame 2004-ųjų FIDE pasaulio čempionate. Jį laimėjo Rustamas Kasimdžanovas, o R. Ponomariovas neteko FIDE pasaulio čempiono titulo.
Po čempiono titulo praradimo
Sekančiose 2007 m. Pasaulio šachmatų taurės varžybose ketvirtfinalyje 0,5:1,5 pralaimėjo Gata Kamskiui.
Sėkmingiau žaidė 2009 m. pasaulio šachmatų taurės varžybose, kai finale, tik žaidžiant papildomas partijas 5:7 pralaimėjo Borisui Gelfandui.
2013 m. Chanty Mansijske dalyvaudamas pasaulio žaibo šachmatų čempionate, iškovojo bronzos medalį.
Žaidimo stilius
Savo partijose baltaisiais Ruslanas Ponomariovas dažniausiai žaidžia '''1. e4'''. Juodaisiais į '''1. e4 dažniausiai atsako ėjimu 1…c5 (Siciliškoji gynyba) arba 1… e5'''. Prieš '''1. d4''' juodaisiais Ponomariovas žaidžia įvairius debiutus, pvz., Priimtą valdovės gambitą, naująją indiškąją gynybą bei senąją indiškąją gynybą. Iki 2003-iųjų dažnai žaidė Benko gambitą ir Pirco-Ufimcevo gynybą, bet vėliau juos naudojo labai retai.
Lūšnios pušis
left|150px
Lūšnios pušis – botaninis gamtos paveldo objektas, esantis Švenčionių rajone, Paperšokšnio kaime, šalia Lūšnios viensėdžio, 1,6 km į šiaurės vakarus Januliškio kaimo, prie kelio Labanoras–Januliškis.
Lucas Martorell
Karjera
Žaidė Argentinoje. Prieš atvykdamas į Lietuvą rungtyniavo Vilar de Perdizes.
FK Jonava
2022 m. sezone rungtyniavo „Jonavos“ klube, kuris debiutavo A lygoje.
Lūšnios pušis
Pušis paskelbta valstybės saugomu medžiu 2017 m.
Lucas Martorell
FK Jonava
2022 m. kovo 4 d. įvyko debiutas A lygoje. Šiose rungtynėse FK Žalgiris sutriuškino jonaviškius rezultatu 6-0.
2022 m. balandžio 24 d. rungtynėse prieš Sūduvą žaidėjas užsidirbo raudoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės.
2022 m. birželio 19 d. rungtynėse prieš Kauno Žalgirį nuo argentiniečio kamuolys įskriejo į savus vartus. Kauniečiai nugalėjo triuškančiu rezultatu 4-0.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Siera Basos gamtos parkas
Siera Basos gamtos parkas – saugomos gamtos teritorija Ispanijos pietuose, Andalūzijoje, Granados provincijoje, įkurtas 1989 m. liepos 28 d. Penibetikos Kordiljeroje, Siera de Basa kalnų masyve, kurio aukštis siekia 2200 m.
Parkas
Parkas pasiekiamas keliu A92N iš Gadikso arba Basos. Aukščiausias parko kalnas – 2269 m Kalar de Santa Barbara. Būdingi Viduržemio jūros kietalapių augalų miškai, siekiama atkurti pušynus. Slėnyje yra lapuočių (tuopa, drebulė) ir beveik 1500 rūšių kitų augalų, daugelis iš jų yra endeminiai, tokie, kaip narcizas, gencijonas, daug drėgnų pievų.
Veisiasi apie 37 rūšių žinduolių, tarp jų elniai, stirnos, daug šikšnosparnių, apsigyvenusių buvusiose marmuro ir granito kasyklose.
Parke nutiestas pėsčiųjų sportinio turizmo takas, kuris dėl aukščio skirtumų pavojingiausiose vietose aptvertas. Trumpalaikiam poilsiui įrengta turistinė bazė su archeologijos muziejumi.
Paulius Osauskas
Paulius Osauskas (g. 1994 m. gegužės 17 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.
Karjera
Futbolo paslapčių sėmėsi Jonavos sporto mokykloje. Rungtyniavo Jonavos KKSC ekipose, o vėliau – „Lietavos“ klubo jaunimo ekipose.
FK „Lietava“
2012 m. rungtyniavo Lietavoje ir tapo Pirmos lygos nugalėtoju. 2013 m. ir toliau atstovavo jonaviškiams.
FK MRU
Nuo 2014 m. atstovavo Vilniaus MRU ekipai, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje.
2015 m. ir toliau rungtyniavo FK MRU ekipoje. 2015 m. gegužės 3 d. rungtynėse prieš Nevėžį pasižymėjo pelnydamas įvartį.
2015 m. liepos 27 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Jonava.
FK Vilniaus Vytis ir FK Gariūnai
Nuo 2016 m. atstovavo Vilniaus Vyčio ekipai, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje. O Antroje lygoje kovojo FK Gariūnai gretose.
2016 m. rugsėjo 6 d. Vilniaus Vytis LFF stadione sutriuškino F.B.K. Kaunas rezultatu 10-0. Vieną įvartį pelnė ir Paulius Osauskas.
2016 m. spalio 16 d. vilniečiai namuose sutriuškino Kretingos „Miniją“ rezultatu 14-0. Osauskas žaidė visas rungtynes ir pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.
FK „Jonava“
Nuo 2019 m. atstovavo Jonavos klubo pagrindinei ekipai, kuri rungtyniavo Pirmoje lygoje.
2019 m. kovo 25 d. debiutavo Jonavos klube, pirmos lygos rungtynėse prieš FK Atmosfera. Jonaviškiai nugalėjo rezultatu 3-0, o Osauskas pelnė du įvarčius.
2020 m. rugsėjo 12 d. pelnė net tris įvarčius Pirmos lygos rungtynėse prieš Panevėžys B.
2022 m. „Jonavos“ klubas pateko į A lygą. Debiutavo aukščiausioje šalies lygoje 2022 m. balandžio 16 d. rungtynėse prieš „Džiugoo“ klubą. Šiose rungtynėse žemaičiai nugalėjo jonaviškius minimaliu rezultatu 1:0.
2022 m. gegužės 25 d. LFF taurės turnyro rungtynėse prieš FK Transinvest pelnė įvartį ir svariai prisidėjo prie jonaviškių pergalės rezultatu 2-1.
2022 m. paliko klubą.
Futsal
P.Osauskas yra daugiametis FK Vikingai salės futbolo komandos narys.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Amanda Bynes
Amanda Laura Bynes (g. 1986 m. balandžio 3 d. Kalifornijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorė, laidų vedėja ir dizainerė. Vesdavo laidas „Nickelodeon“ kanale.
2007 m. tapo penkta labiausiai apmokama įžymybe iki 21 metų.
Drakono vaisius
Drakono vaisių valgyti patogiausia tiesiog perpjaunant jį pusiau, kadangi tvirta vaisiaus žievė nėra valgoma. Sėklytės yra labai smulkios, jos valgomos kartu su minkštimu.
Sent Ans Bėjus
Sent Ans Bėjus  – Jamaikos miestas šalies šiaurinėje dalyje, to paties pavadinimo parapijoje. Miestas turi didelį jūrų uostą ir yra didžiausias Jamaikos cukraus eksportuotojas. Kiti pagrindiniai eksporto produktai yra boksitas ir bananai. Miestas turi didelį žvejybos laivyną. Seniausias išlikęs pastatas mieste – teismo rūmai, pastatyti 1860 m., o netoliese yra Šv. Onos parapijos bažnyčia, statyta 1871 m.
Istorija
Pirmą kartą Kristupas Kolumbas į Šv. Onos įlanką įplaukė 1494 m. savo trečiosios atradimų kelionės metu. Kolumbas ten grįžo per savo ketvirtąją kelionę. Jis ten gyveno maždaug metus nuo 1503 iki 1504 m. Jis tą vietą pavadino Santa Gloria. 1509 m. Ispanijos konkistadoras ir pirmasis Jamaikos gubernatorius Juan de Esquivel toje pačioje vietoje įkūrė Sevilla la Nueva gyvenvietę. Gyvenvietė tapo trečiąja Ispanijos kolonijinės imperijos sostine. Iki 1526 m. ispanai įkūrė pirmuosius cukraus fabrikus Sevilja la Nuevoje. Ir dabar miestas yra pagrindinis cukraus eksportuotojas saloje.
1655 m. anglai užėmė miestą. Vėliau pavadino ponios Anne Hyde, pirmosios Anglijos karaliaus Jokūbo II žmonos, vardu.
Miestas tapo to paties pavadinimo parapijos administraciniu centru.
Andrius Matulaitis
Andrius Matulaitis (1872 m. lapkričio 4 d. Stebuliškių km., Liudvinavo vlsč., Kalvarijos apskr. (dabar Kalvarijos sen.) – 1958 m. balandžio 20 d. Kapsuke (dabar Marijampolė) – knygnešys, spaudos draudimo laikų veikėjas.
Biografija
Baigęs Liudvinavo pradžios mokyklą liko dirbti tėvų ūkyje. Su lietuviška draudžiamąja spauda susipažino 1883 m., kai brolis Petras parvežė į namus „Aušrą“. Iki 1891 m. spaudos į namus atveždavo knygnešys kunigas A.Grinevičius. A. Matulaitis dalyvavo 1890 m. Stebuliškėse vykusiame varpininkų pasitarime, susipažino su žymiaisiais varpininkais. Buvo vienas iš 1892 m. Liudvinave įkurtos Ūkininkų draugijos steigėjų. Išrinktas draugijos knygininku.
Spaudos daugiausia gaudavo iš J. Kanclerio. 1894 m. dalyvavo „Sietyno“ draugijos steigiamajame susirinkime, aktyviai dirbo Liudvinavo kuopelėje. 1894 m. rudenį mobilizuotas į carinę armiją. Tarnaudamas kariuomenėje Kaukaze susirašinėjo su sietyniečiais. 1897 m. žandarai susekė draugiją ir kratos metu rado jo laiškų, adresuotų sietyniečiui F. Vitkauskui. A. Matulaitį areštavo ir per kratą rado jam atsiųstų sietyniečių laiškų. Iš Kaukazo pervežė į Marijampolę. Čia tris savaites tardė, bet, nieko neišgavę, perkėlė į Kalvarijos kalėjimą, kuriame išbuvo 2 metus: pirmus metus vienutėje, antrus – vienoje kameroje su broliu Pranu. 1899 m. lapkričio 3 d., įskaičius kardomąjį areštą, 3 m. ištremtas į Viatkos guberniją. 1901 m. pabaigoje grįžo į Lietuvą. Vienerius metus jam buvo uždrausta gyventi Suvalkų gubernijoje. A. Matulaitį priglaudė P. Avižonis, tuo metu gyvenęs Ariogaloje. Iš pastarojo gaudavo draudžiamosios lietuviškos spaudos ir ją platindavo. Vėliau persikėlė pas T. Daugirdą į Plemborgo dvarą (Raseinių r.). Sugrįžęs į Stebuliškes įsitraukė į „Artojų“ draugijos veiklą. 1902 m. įstojo į LSDP. Vėl platino draudžiamąją spaudą, taip pat ir socialdemokratinę. Rašė korespondencijas į „Ūkininką“. Dalyvavo 1905 m. revoliucijoje. Dirbo savo ūkyje, vėliau cukraus fabrike Marijampolėje.
1930 m. apdovanotas Vytauto Didžiojo ordino I laipsnio medaliu.
Civilizacijų susidūrimas
Civilizacijų susidūrimas – tarptautinių santykių teorija, kuri teigia, jog žmonių kultūriniai, religiniai ir tautiniai identitetai yra pirminiai konfliktų šaltiniai. Ši teorija tapo populiari mokslininkų tarpe pasibaigus Šaltajam karui. Civilizacijų susidūrimo terminą išpopuliarino amerikiečių politikos mokslų tyrinėtojas Samuel P. Huntington. 1993 m. pasirodė minėto amerikiečio mokslininko straipsnis, kuriame jis polemizavo su savo buvusiu studentu Fransiu Fukujama (Francis Fukuyama), kad pasibaigus Šaltajam karui ir pasibaigus konfrontacijai tarp dviejų supervalstybių (JAV ir SSRS) taika nenusistovės. Palaikydamas tokią idėją S. P. Huntingtonas įrodinėjo, jog tarptautinėje sistemoje grėsmių nesumažės, o atvirkščiai – jų skaičius išaugs. Grėsmių taikai ir saugumui padaugės, nes vis dažniau kils konfliktai tarp skirtingų civilizacijų.
Bendrieji teorijos teiginiai
S. P. Huntingtonas kritikavo kitus mokslininkus ir analitikus už pernelyg didelį tyrėjų dėmesį žmogaus teisių, liberalios demokratijos, ekonomikos problemoms. Amerikiečių mokslininkas manė, jog ideologijų amžius pasibaigė kartu su Sovietų Sąjungos griūtimi. Tačiau pasaulyje neįsivyravo absoliuti taika, o buvo tarsi grįžta atgal į laikus, kuomet valstybių santykiai buvo charakterizuojami pagal kultūrinius ir tautinius konfliktus. Ši S. P. Huntingtono tezė ir yra pamatinė, vyraujanti jo darbuose – pirminė konfliktų priežastis ateityje bus susijusi su kultūriniais ir ypač religiniais skirtumais.
Anot mokslininko, valstybes kaip svarbiausius tarptautinių santykių veikėjus pakeis civilizacijos. Autorius teigė, jog skirtingų civilizacijų koncepcija, kaip aukščiausias kultūros identiteto vienetas, taps vis svarbesnis analizuojant galimus konfliktus. Civilizacijų susidūrimas, anot S. P. Huntingtono, simbolizuoja istorijos vystymąsi. Ankstesniais laikotarpiais tarptautinėje sistemoje tarpusavyje kovodavo monarchai, valdovai ir ideologijos. Šie konfliktai dažniausiai vykdavo tarp Vakarų civilizacijos valstybių. Tačiau po Šaltojo karo ne Vakarų civilizacijos įgavo vis daugiau galios ir įtakos tarptautinėje sistemoje, o tai skatino Vakarų civilizacijų susidūrimus su kitomis, kurios yra nepatenkintos Vakarų civilizacijos dominavimu civilizacijomis.
Pagrindinės civilizacijos pagal S. P. Huntingtoną
Visgi, anot S. P. Huntingtono kai kurios valstybės yra unikalios ir jas yra itin sunku ar net neįmanoma priskirti kuriai nors civilizacijai, pvz. Izraelis.
Vakarai ir kitos civilizacijos
S. P. Huntingtonas teigė, jog ateityje pagrindiniai konfliktai kils tarp Vakarų ir likusių civilizacijų. Jis pateikia tris pagrindines veiksmų formas, kurių ne Vakarų civilizacijos gali imtis kaip atsaką Vakarų civilizacijos galios ir įtakos ekspancijai.
Civilizacijų susidūrimo teorijos kritika
Nepaisant nemažų teigiamų vertinimų S. P. Huntingtono Civilizacijų susidūrimo teorija susilaukė ir kritikos. Mokslininkas A. Senas teigė, jog skirtingumas yra daugumos kultūrų bruožas, o Vakarų civilizacija nėra išimtis. Demokratijos, kuri anot S. P. Huntingtono yra bene svarbiausias Vakarų civilizacijos pasiekimas ir vertybė, kurios užuomazgas galime įžvelgti nuo Apšvietos laikotarpio. Tačiau tai nėra tūkstantmetė Vakarų vertybė, o palyginti visai neseniai Vakarų valstybių tarpe paplitusi valdymo sistema, tad lyginti šią civilizaciją su kitomis per demokratijos prizmę yra klaidinga ir neleidžia suprasti kultūrų skirtingumo. Anot kritiko, demokratijos aspektas nebuvo problema JAV palaikyti glaudžius santykius su nedemokratiniais režimais Šaltojo karo metu, todėl per didelis susikoncentravimas ties šiuo indikatoriumi gali nuvesti prie klaidingų išvadų analizuojant civilizacijų konfliktus.
JAV mokslininkas Noam Chomsky kritikavo Civilizacijų susidūrimo teoriją dėl jos tuštybės. Anot jo, JAV reikalingi nauji priešai, sunkumai ir dirbtinės grėsmės, su kuriomis šiai valstybei reikia būtinai kovoti, nes Šaltasis karas pasibaigė ir Sovietų Sąjunga, pagrindinė JAV grėsmė ir varžovė subyrėjo, tad pavojaus nebeliko, o JAV jo reikia.
Realizmo atstovai taip pat kritikavo S. P. Huntingtoną, teigdami, jog ne kultūriniai ar religiniai skirtumai yra svarbiausi, o valstybių interesai, galios siekimas ir saugumo užsitikrinimas. Realistų teiginius patvirtina tai, kad S. P. Huntingtono išpranašautas Japonijos ir Kinijos suartėjimas bei jų bendra konfrontacija prieš JAV neįvyko. Greičiau priešingai, nes Japonija suartėjo su JAV siekdama stabdyti Kinijos galios plitimą.
Gaidsalė
left|140px
Gaidsalė – viena iš 7 salų Platelių ežere, Plungės rajone. Tai valstybės saugomas hidrografinis gamtos paveldo objektas Žemaitijos nacionalinio parke teritorijoje. Sala 2007 m. liepos 25 d. įregistruota į Saugomų teritorijų valstybės kadastrą.
Pasakojama, kad saloje giedodavę gaidžiai, nuo to ir kilęs pavadinimas. Plateliškiai atveždavę ir paleisdavę į salą vištas su gaidžiais, kad šie nesikapstytų Platelių miestelyje. Nuo ankstyvo ryto saloje girdėdavosi gaidžių balsai. Taip pat salos pavadinimas sietinas su senuoju tikėjimu. Manoma, kad šioje saloje buvo pagoniška aukavietė, kurioje aukodavo įvairius gyvūnus, tarp jų ir gaidžius.
Louis Sullivan
Luisas Henris Salivanas (1856 m. rugsėjo 3 d. Bostone – 1924 m. balandžio 14 d. Čikagoje) – JAV architektas, Čikagos mokyklos atstovas. Laikomas vienu iš pirmųjų dangoraižių projektuotojų ir moderniosios amerikiečių architektūros pradininku. Architektūros principo „forma seka funkciją“ autorius.
Biografija ir veikla
Gimė 1856 m. rugsėjo 3 d. airių imigranto Patriko ir šveicarų imigrantės Andrienos Salivanų šeimoje. 1872 m. studijavo architektūrą Masačusetso technologijos institute Kembridže, po metų metė studijas ir pradėjo dirbti architektų bendrovėje Filadelfijoje. 1873 m. persikėlė į Čikagą, kur dirbo kartu su žymiu amerikiečių architektu Viljamu Dženiu. 1874–1875 m. mokėsi Dailiųjų menų mokykloje ir Emilio Vodremero (Émile Vaudremer) studijoje Paryžiuje. Po studijų grįžo į Čikagą, dirbo įvairiose architektūrinėse bendrovėse. 1879 m. įsidarbino Dankmaro Adlerio biure, 1881 m. tapo D. Adlerio partneriu Adler & Sullivan architektūrinėje bendrovėje. Šis laikotarpis tapo brandžiausiu architekto kūryboje: per 14 bendradarbiavimo metų įgyvendinta virš 100 projektų – teatrų, biurų, mišrios paskirties ir kitų pastatų.
Po 1893–1897 m. ekonominės depresijos sumažėjo užsakymų; be to, L. Salivanas turėjo sunkaus charakterio žmogaus ir architekto, ignoruojančio klientų norus, reputaciją. Architektas susidūrė su finansiniais sunkumais, pradėjo pardavinėti savo knygas ir daiktus. Daugiau laiko skyrė architektūros straipsnių, memuarų rašymui. L. Salivano šlovė pamažu blėso, architektas pasidavė alkoholizmui, suprastėjo sveikata. Mirė vienatvėje ir skurde viešbučio kambaryje 1924 m. balandžio 14 d. Palaidotas savo mokinio Franko Loido Raito surinktomis lėšomis Greislando kapinėse Čikagoje.
Šaminis (Ignalinos r., Linkmenų sen.)
Šaminis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Ginučių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,38 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 151 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti – žemesni, sausi, apaugę medžiais ir krūmais. Iš šiaurės prieina Pastovių miškas, pietinėje pakrantėje plyti pievos, dirbamos žemės ploteliai. Pietryčiuose išteka upelis link Pakaso ežero intako Tauragnos (Žeimenos upės baseinas). Prie ežero įsikūręs Stripeikių kaimas.
Louis Sullivan
Biografija ir veikla
Apie L. Salivano asmeninį gyvenimą, ypač vėlesnius metus, kurių jis neaprašė savo memuaruose, žinoma nedaug. 1899 m. jis vedė Margaret Hatabou (Margaret Hattabough). Pora vaikų nesusilaukė ir 1917 m. išsiskyrė.