cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olinija
Olinija (Olinia) – magnolijūnų (Magnoliophyta) skyriaus augalų gentis, kuriai priklauso 10 rūšių. Tai krūmai ir nedideli medžiai, paplitę Afrikoje.
Būgninė ertmė
Plėvinė siena
Plėvinės sienos didžiąją dalį sudaro būgnelis, o kraštuose – kaulinis žiedas, prie kurio jis tvirtinasi.
Labirintinė siena
Labirintinė siena skiria vidurinę ausį nuo vidinės. Jos centre į būgninė ertmę išsikiša lėkštas kyšulys, sudaro sraigės pamatinės spiralės dalis. Šakota kyšulio vaga eina būgnelio rezginys, kuris susidaro iš poliežuvinio ryklės nervo skaidulų ir vidinės miego arterijos rezginio skaidulų. Iš priekio kyšulį riboja būgninės ertmės. Viršuje kyšulio esantis ovalus prieangio langelis jungia būgninę ertmę su prieangiu. Šį langelį uždaro kilpos pamatas, kurio perimetras prisitvirtina prie langelio kraštų žiediniu raiščiu. Žemiau kyšulio yra apvalus sraigės langelis jungiantis būgninę ertmę su sraigės kanalo pradžia. Šį langelį uždaro antrinis būgnelis, įgaubtas būgninės ertmės pusėje ir išgaubtas sraigės link.
Speninė siena
Speninė siena yra pati plačiausia būgninės ertmės siena. Viršutinėje jos dalyje yra speninio urvo įėjimas. Tai – didelė, netaisyklingos formos anga, einanti nuo antbūgninės kišenės į speninio urvo viršutinę dalį. Spenine siena eina du išlenkti kanalai: šoninis pusratinis kanalas ir veidinio nervo kanalas, kurie sienos paviršiuje suformuoja atitinkamus iškyšulius. Kiek žemiau urvo įėjimo yra piramidinė pakyla. Joje yra kilpinis raumuo, kurio sausgyslė išeina pro piramidės pakylos viršūnėje esančią angą ir prisitvirtina prie kilpos galvutės. Po antbūgnine kišene esanti priekalo duobė talpina trumpąją priekalo kojytę, kuri prisitvirtina prie duobės raiščiais.
Mieginė siena
Mieginė siena skiria būgninę sieną nuo miego arterijos kanalo. Tai yra plona kaulinė plokštelė. Viršutinėje šios sienos dalyje atsiveria du lygiagretūs kanalas – ausies trimito kaulinė dalis ir būgnelio tempiamojo raumens kanalas.
Būgninės ertmės gleivinė
Būgninės ertmės gleivinė iškloja būgninės ertmės sienas, uždengia klausomuosius kauliukus, raumenis ir nervus, įeina į speninį urvą ir spenines ertmes. Tarp ertmės sienų ir kaulelių susidaro keletas gleivinės klosčių: užpakalinė ir priekinė plaktuko klostės, būgninės stygos klostė , taip pat priekalo ir kilpos raukšlės. Tarp gleivinės klosčių susidaro kišenės, suteigdamos būgninei ertmei skylėtą išvaizdą. Viršutinė kišenė susidaranti tarp būgnelio palaidosios dalies ir plaktuko kaklelio, turi klinikinę reikšmę kaip infekcijos vieta. Dvi kitos, priekinė ir užpakalinės kišenės susidaro apie būgninę stygą. Būgninės ertmės gleivinė plona, blyški ir mažai vaskuliarizuota. Ją iškloja stulpinis virpinamasis epitelis, kuris vietomis suplonėja ir neturi blakstienėlių. Speninį urvą ir ertmes iškloja plokščiasis epitelis. Čia veikia apsauginiai mechanizmai, kurie priklauso nuo būgninės ertmės formos: ausies vamzdžio, per kurį sulyginamas slėgis abejose būgnelio pusėse, apsauginės klausos kauliukų sąnarių formos bei refleksinių kilpinio ir būgnelio tempiamojo raumenų susitraukimų, apsaugančių nuo pažeidimo dėl staigaus arba pernelyg stipraus kauliukų judesio.
Daugiau informacijos straipsniuose:
Tomo vaikystės Evangelija
Tomo vaikystės Evangelija – ankstyvosios krikščionybės apokrifas. Manoma, kad tai buvo pirmas krikščionių bandymas aprašyti pirmuosius dvylika Jėzaus vaikystės metų, užpildant kitose evangelijose paliktą spragą.
Tekstas pasakoja apie Jėzaus vaikystę, kupiną fantastinių, kartais žiaurių stebuklų. Beveik kiekvienas epizodas yra palydimas stebuklo, demonstruojančio Jėzaus galybę. Jėzus prakeikia vaiką, trukdžiusį jam žaisti, ir vaikas ima džiūti, prakeikia berniuką, sudavusį jam į šoną, ir vaikas miršta. Kaimynus, pasiskundusius Jėzaus elgesiu, jis ištinka aklumu.
Epizodas, kuriame Jėzus lipdo iš molio paukščius ir įkvepia jiems gyvybę, randamas ir Korane – pagal tai galima spręsti, kad tekstas darė įtaką VII amžiaus arabiškajai tradicijai.
Palaikykite savo šerifą!
Turinys
Nuotykių ieškotojas Džeisonas, svajojantis nukeliauti į Australiją, atsiduria nedideliame aukso karštinės krečiamame miestelyje. Pribloškęs merą ir kitus savo taiklumu, jis paskiriamas šerifu ir nors naujame kalėjime nėra durų ir grotų, jis entuziastingai imasi darbo, vieną po kito įveikdamas vietinio žemvaldžio jį nužudyti siunčiamus šaulius...
Komuna
Komuna (, nuo žodžio commun – bendras) – Prancūzijos ir daugelio kitų šalių mažiausias teritorinis administracinis vienetas, paprastai turintis savivaldos teisę.
Teisinė sistema
Komuna veikia įstatymo nustatytose teisės ir kompetencijos ribose. Komunos teritorinės ribos taip pat nustatomos įstatymu, arba aukštesnio teritorinio administracinio organo sprendimu, paprastai atsiklausus gyventojų nuomonės visuotinėje ar teritorinėje apklausoje ar referendumu.
Komunos gyventojai visuotiniuose tiesioginiuose rinkimuose renka aukščiausią atstovavimo ir valdžios organą – savivaldybės tarybą, kuri iš savo tarp renka aukščiausią vykdomosios valdžios pareigūną – merą.
Prancūzijos komunos
Prancūzijoje komunos įsteigtos 1789 m. gruodžio 14 d. įstatymu, siekiant suvienodinti valstybės teritorijos valdymą. Tuo pačiu įstatymu buvo įsteigti ir didesni, kelias ar keliolika komunų jungiantys teritoriniai vienetai, turintys savivaldos teisę – kantonai (canton), kelis kantonus jungiantys koordinavimo teritoriniai vienetai – apskritys (arrondissement) ir kelias apskritis jungiantys savivaldybių ir valstybės interesų derinimo teritoriniai vienetai – departamentai (département). Valstybės valdymo decentralizavimas vykdomas regionuose.
1884 m. balandžio 5 d, įstatymas nustatė, kad komunos taryba renkama tiesioginiuose, slaptuose, visuotiniuose rinkimuose. Komunos taryba posėdžiauja savo administraciniame centre, o posėdžiams vadovauja meras, kuris ir pasirašo visus priimtus sprendimus.
Komunų skaičius
2006 m. sausio 1 d. Prancūzijoje buvo 36 785 komunos, iš jų:
Prancūzijos komunų skaičius nuolat didėja
Arturas Mastianica
Arturas Mastianica (g. 1992 m. liepos 30 d.) – Lietuvos lengvaatletis, ėjikas.
Biografija
2019 m. pasaulio čempionate užėmė 15-ą vietą.
2021 m. Slovakijoje pasiekė naują Lietuvos rekordą (3:48:24) bei įvykdė olimpinį normatyvą.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Mastianica dalyvavo vyrų 50 km sportinio ėjimo varžybose. Sportininkas trasą įveikė per 4:06:43 ir užėmė 31-ą vietą.
Melaka United FC
Melaka United Football Club, o trumpai Melaka United FC arba tiesiog Melaka United; ankstesniais metais žinomas „Melaka United Soccer Association“ pavadinimu – Malaizijos futbolo klubas iš Malakos miesto.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1924 m., kai buvo įkurta Malakos Junaited futbolo asociacija.
2022 m. sezone liko dešimtoje vietoje, o 2023 m. sezonui nesugebėjo licencijuotis.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Litovskij kurjer
Litovskij kurjer, Литовский курьер  – savaitraštis apie užsienio šalių spaudos publikacijas, ėjęs nuo 1995 m. kovo iki 2022 m. gruodžio Vilniuje.
Istorija
Leistas rusų kalba ir nuo 1997 m. lietuvių kalba. Įsteigė Valerijus Tretjakovas ir UAB „Valvivata“, leido UAB „Litovskij kurjer“. Tiražas 1995 m. – 17 000 egz., 1997 m. – 32 000 egz. rusų k. ir 10 000 egz. lietuvių k.
Nuoga Macha
Nuoga Macha (, Nuoga macha) – ispanų dailininko Fransisko Gojos (1746–1828) paveikslas, esantis Prado muziejuje Madride. Poruojamas su kiek mažiau garsiu F. Gojos paveikslu „Apsirengusi Macha“. Abiejuose paveiksluose vaizduojama ta pati moteris ir jie abu kabo vienas šalia kito muziejuje. Tarp abiejuose paveiksluose vaizduojamos moters yra šiek tiek skirtumų jos figūroje. Taip pat, „Apsirengusioje Machoje“ moters šypsena yra platesnė.
Macha − labai paplitęs vardas tarp to meto žemo sluoksnio Ispanijos miestų gyventojų, kurie išsiskyrė laisvu elgesiu, ekscentriška apranga, virtęs bendriniu sluoksnio atstovų pavadinimu.
Apie paveikslą
Gali būti, kad Ispanijos karalienės Marijos Luizos favoritas Manuel Godoy suteikė progą Fransiskui Gojai konkuruoti nuogo kūno vaizdavime su iškiliausiu Ispanijos dailininku Diegu Velaskesu, kuris, kaip Goja, savo metu buvo karališkosios šeimos oficialus tapytojas. Manuel Godoy apie 1802 m. po Albos kunigaikštienės mirties įsigijo Diego Velaskeso paveikslą „Rokbio Venera“, kuriame vaizduojama nuoga moteris. Šis paveikslas buvo gerai žinomas tarp Ispanijos karaliaus aplinkos aristokratų. Vėliau jis kabojo privačiame Manuel Godoy kambaryje kartu su kitais paveikslais, vaizdavusiais nuogą Venerą ir tuo pačiu F. Gojos „Nuogos Machos“ paveikslu.
Paveikslas pradėtas tikriausiai 1797 ir baigtas iki 1800 m. Jame vaizduojama nuoga viliojanti, seksuali moteris ant lovos. Pagal du spėjimų variantus, tai gali būti Pepita Tudó, Manuel Godoy meilužė, arba Albos kunigaikštienė María Cayetana de Silva, kurią F. Goja jau buvo kelis kartus nutapęs anksčiau. Pastarąją versiją linkstama atmesti, nes vaizduoti nuogą kunigaikštienę būtų buvę labai nepriimtina. Trečia versija, F. Goja vaizduojamai moteriai suteikė kelių asmenybių bruožus.
Benediktas XIV
thumb|Benedikto XIV kapas Šv. Petro bazilikoje Benediktas XIV (,, tikroji pavardė Prospero Lorenzo Lambertini, 1675 m. kovo 31 d. Bolonija – 1758 m. gegužės 3 d. Roma) – popiežius nuo 1740 m. rugpjūčio 17 d. iki mirties.
Biografija
Marčelo ir Lukrecijos Lambertinių sūnus, kilęs iš nuolatinių Bolonijos senatorių šeimos. Teologijos ir teisės daktaras. Nuo 1725 m. titulinis Teodosijos vyskupas, nuo 1728 m. kardinolas, nuo 1731 m. Bolonijos arkivyskupas.
Pradėjo liturgijos ir kanonų teisės reformas. Uždraudė jėzuitams misionieriams Kinijoje ir Malabaro Krante Indijos pietvakariuose liturgijoje taikyti vietinius papročius. Sumažino religinių švenčių skaičių. Laiške Portugalijos vyskupams Pietų Amerikoje 1741 m. ragino humaniškai elgtis su indėnais. Įkūrė keturias popiežiškąsias akademijas, globojo literatūrą, matematiką, chemiją, filosofiją, Prancūzijos enciklopedininkus. Atsidėkodamas Volteras jam dedikavo dramą „Mahometas“. Buvo pakantus protestantams. Pripažino Prūsijos karaliaus titulą. 1741 m. pasirašė konkordatus su Sardinija ir Neapoliu, 1748 m. su Portugalija, 1757 m. su Austrija, 1758 m. su Ispanija.
Trasa Donington Park
Donington Park – Formulės 1 trasa įsikūrusi šalia Donington pilies šiaurės vakaruose netoli Leičesterio (Leicestershire), Anglijoje. 1993 čia buvo surengtos Formulės 1 Europos Grand Prix lenktynės.
Istorija
Trasa buvo atidaryta 1931 ir pradžioja naudota motociklų lenktynėms. 1937 ir 1938 trasoje vyko automobilių varžybos, kurias laimėjo Bernd Rosemeyer ir Tazio Nuvolari abu važevę su Auto Union Mercedes Silver Arrows bolidais.
1993 vienintelį kartą vykusiose Formulės 1 Didžiosios Britanijos Grand Prix pergalę iškovojo Ayrton Senna, kuriam ir priklauso trasos rekordas. Šiam tragiškai žuvusiam (1994) pilotui trasoje pastatytas memorialas.
Donington Park taip pat rengiamos World Series by Renault, British Superbike lenktynės, taip pat rengiami Didžiosios Britanijos autosporto festivaliai bei konsertai.
1973 atidarytas Donington Grand Prix Collection muziejus, kuriame galima pamatyti ir automobilius vienintelius išlikusius pasaulyje.
2008 m. liepos 4 d. BBC pranešė jog 2010 m. Didžiosios Britanijos GP bus surengtas Donington Park trasoje. Tai patvirtino ir FIA. Liepos 15 d. Doningtono parko trasos savininkai pristatė trasos atnaujinimus, kuriuos planuojama atlikti pritaikant ją F1 lenktynėms. Trasa bus prailginta beveik kilometru prie paskutinio posūkio nutiesus dar vieną kilpos formos atkarpą. Bus pastatyta nauja techninio aptarnavimo zona prie Starkey tiesiosios. Vieną svarbiausių vietų rekonstrukcijos planuose - atkarpos nuo Redgate iki Coppice posūkių išsaugojimas. Darbus prižiūrės daugelio naujų trasų architektas Hermannas Tilke.
Adresas
Donington Park Motor Racing Circuit
Castle Donington
Derby
DE7 2RP Great-Brittain
Ėriškėliai
Ėriškėliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Upytės.
Malinauka (Elektrėnai)
Malinauka – viensėdis Elektrėnų savivaldybėje, 10 km nuo Balceriškių.
Inario samių kalba
Inario samių kalba (anarâškielâ) – samių kalbų grupės kalba, vartojama Suomijoje gyvenančių samių. Šią kalbą vartoja 300–400 gyventojų, kurių dauguma vidutinio ir senyvo amžiaus. Tai vienintelė samių kalba vartojama tik Suomijoje (Inari apylinkėse). Inario samių kalba priskiriama nykstančių kalbų kategorijai. left|thumb|200px|Inario samių kalba pažymėta 7 numeriu. Kartu su suomių, Skolto samių kalba ir šiaurės samių kalba, Inario samių kalba, yra viena iš 4 oficialų Inario savivaldybės kalbų. Inario samių kalba ypač vartojama šiose gyvenvietėse esančiose prie Inario ežero (skliausteliuose pavadinimai Inario samių kalba):
Kalbos vartojimas
Kalba vartojama šiose Suomijos vietovėse:
Raštas
Inario samių kalba nauo 1996 m. oficialiai naudoja lotynų raštą:
Rudolf Diesel
thumb|Rudolfas Dyzelis Rudolfas Kristianas Karlas Dyzelis (Rudolf Diesel, 1858 m. kovo 18 d. Paryžiuje, Prancūzija – 1913 m. rugsėjo 30 d.) – vokiečių inžinierius, dyzelinio variklio išradėjas.
Biografija
Rudolfas buvo antras vaikas Teodoro ir Elizos Dyzelių trijų vaikų šeimoje. Pagal biografinę John F. Moon knygą, Dyzelio tėvai buvo imigrantai, gyvenantys Prancūzijoje. Teodoras Dyzelis, knygrišys, paliko savo gimtąjį miestą Augsburgą 1848 m. Su savo žmona Eliza Strobel, Niurnbergo prekiautojo dukterimi, jis susipažino Paryžiuje 1855 m., kur dirbo odininku.
Dyzelis ankstyvą vaikystę praleido Prancūzijoje, bet dėl prancūzų – prūsų karo protrūkio 1870 m., šeima buvo priversta išvykti ir imigruoti į Londoną. Baigiantis karui, Dyzelio motina išsiuntė dvylikametį Rudolfą į Augsburgą gyventi su teta ir dėde, Barbara ir Kristoferiu Barnickel’iais, kad galėtų išmokti kalbėti vokiškai bei aplankytų Königliche Kreis-Gewerbsschule (Karališkoji Grafystės Prekybos mokykla), kur jo dėdė mokė matematikos. 14 metų amžiaus, Rudolfas parašė savo tėvams, kad norėtų tapti inžinieriumi. Baigęs pagrindinę mokyklą 1873 m., jis įsirašė į naujai įsteigtą Augsburgo pramonės mokyklą. Vėliau, 1875 m., gavo stipendiją iš Karališkojo Bavarijos politechnikumo Miunchene, kurią jis priėmė prieš tėvų norą. Jie norėjo, kad sūnus kuo greičiau pats užsidirbtų. Miunchene vienas iš jo profesorių buvo Karlas fon Lindė. Dyzelis negalėjo baigti universiteto su savo klase 1879 m. liepą dėl vidurių šiltinės. Tuo metu, kai jis laukė kitos egzamino datos, kaupė praktinę taikomąją patirtį Gebrüder Sulzer Maschinenfabrik Vintertūre, (Šveicarija). Dyzelis baigė mokyklą diplomu su aukščiausiais akademiniais pažymiais.
1880 m. sausį Dyzelis sugrįžo į Paryžių, kur padėjo savo ankstesniam Miuncheno profesoriui Karlui fon Lindei rengti šiuolaikinio šaldymo ir ledinių augalų projektą bei jo statybą. Dyzelis tapo projekto vadovu nepraėjus nė metams. 1883 m. Dyzelis vedė Martą Flasche, ir tęsė darbą su Linde, kaupdamas patentus Vokietijoje ir Prancūzijoje. 1890 m. pradžioje, Dyzelis su žmona ir trimis vaikais: Rudolfu jaunesniuoju, Heddy ir Eugen, persikėlė, į Berlyną, kad perimtų vadybą Lindės korporacinio tyrinėjimo ir išsivystymo skyriuje bei prisijungtų prie kelių kitų korporacinių projektų valdybos. Kadangi jam nebuvo leista panaudoti patentų, Dyzelis siekė dar smulkiau įsigilinti į šią idėją. Jis iš pradžių darė bandymus su garais, tyrinėjo kuro efektyvumą, kuris jam leido pastatyti garo variklį, naudojant amoniako garus. Darant bandymus, ši mašina sprogo ir privertė Dyzelį daug mėnesių praleisti ligoninėje dėl labai blogos sveikatos ir regėjimo problemų. Dyzelis taip pat pradėjo projektuoti variklį, pagrįstą Carnot ciklu. Darbą baigė 1893 m. Greitai po to, kai 1887 m. Gottliebas Daimleris ir Karlas Benzas sukūrė automobilį, Dyzelis išleido traktatą, pavadintą „Theorie und Construktion eines rationellen Wärmemotors zum Ersatz der Dampfmaschine und der heute bekannten Verbrennungsmotoren“ (Teorija ir Racionalaus Karščio variklio kūrimas, norint pakeisti garo variklį ir vidaus degimo variklius, žinomus šiandien), ir suformavo pagrindą savo darbui bei dyzelinio variklio išradimui.
Palikimas
Po Dyzelio mirties dyzelinis variklis labai pasikeitė ir tapo labai svarbia alternatyva garo varikliui daugelyje sričių. Kadangi dyzelinis variklis buvo sunkesnės, tvirtesnės konstrukcijos negu benzininis, jis nebuvo plačiai panaudotas aviacijoje. Tačiau dyzelinis variklis plačiai paplito daugelyje kitų sričių, tokių kaip stacionarūs varikliai, povandeniniai laivai, garlaiviai, ir daug vėliau, dyzeliniuose garvežiuose ir šiuolaikiniuose automobiliuose. Neseniai dyzeliniai varikliai buvo suprojektuoti, patvirtinti ir skraidinti lengvame lėktuve, kur įveikė svorio apribojimą. Šie varikliai yra suprojektuoti, kad naudotų arba dyzelinį kurą, arba reaktyvinį kurą.
Dyzelis ypač domėjosi anglinės dulkių ar augalinio aliejaus, kaip kuro naudojimu. Nors šis kuras iškart neišpopuliarėjo, kuro kainų kilimai kartu su naftos atsargų problemomis privedė prie plačiai paplitusio augalinio aliejaus ir biokuro vartojimo. Pirminis kuro šaltinis lieka tai, kas buvo žinoma kaip dyzelinis kuras – naftos šalutinis produktas, gautas iš naftos patobulinimo.
Max Krause
Maksas Krauzė (1859 m. liepos 15 d. Doviluose, Prūsijos karalystė - 1916 m.) – Klaipėdos krašto žemvaldys, Vokietijos imperijos Reichstago deputatas.
Biografija
Gimė 1859 m. liepos 15 d. Doviluose. Nuo 1866 m. iki 1876 m. mokėsi Klaipėdos, Karaliaučiaus ir Berlyno gimnazijose, vėliau studijavo žemės ūkio mokykloje, nuo 1887 m. tapo Dovilų kaimo valdytoju, tuo pačiu priklausė pėstininkų pulko rezervui. 1890 m. tapo Dovilų apylinkės vadovu. Nuo 1898 m. iki 1908 m. buvo Prūsijos landtago narys ir nuo 1903 m. iki 1907 m. Vokietijos imperijos reichstago narys, išrinktas kaip Vokietijos konservatorių partijos atstovas Karaliaučiaus apygardos Klaipėdos ir Šilutės apylinkėse.
Aleksandras Bogdanovas
Aleksandras Bogdanovas (, tikroji pavardė Malinovskis, g. 1873 m. rugpjūčio 22 d. Sokulkoje, Lenkija, kitais duomenimis Tuloje – m. 1928 m. balandžio 7 d. Maskvoje) – rusų filosofas, ekonomistas, gamtotyrininkas, politinis veikėjas.
Ritmenbliuzas
Kaip ir daugelis muzikos žanrų, ritmenbliuzas skirstomas į tam tikrus stilius. Geriausiai ir plačiausiai žinomi – Soul, Funk, Disco, Contemporary R&B (dabartinis R&B). Kai kurie dar skirstomi į porūšius (pavyzdžiui, soul skirstomas pagal jo muzikines šaknis ir išskirtinius požymius – Latin Soul, Philly Soul, Country Soul, Neo-Soul, Blue-Eyed Soul; funk ir disco stiliai taip pat jų turi, tik mažiau).
Aleksandras Bogdanovas
Biografija
Nuo 1890 m. socialistų sąjungos narys. 1891 m. Maskvos universitete studijavo matematiką, fiziką, chemiją ir biologiją, bet įsitraukęs į politinę veiklą Žemietijų taryboje 1894 m. buvo suimtas ir ištremtas į Tulą. 1895–1899 m. baigė medicinos studijas Charkovo universitete.
Ritmenbliuzas
Ritmenbliuzo muzika atsirado šeštojo dešimtmečio pabaigoje, kai evoliucionavosi iš bliuzo, ir iškart padėjo pamatus rokenrolui. R&B perėmė nemažai bliuzo savybių, tačiau pamažu įgavo savitą braižą.
Aleksandras Bogdanovas
Biografija
1896–1903 RSDDP narys, 1901 m. už politinę veiklą ištremtas įVologdą, 1903–1918 m. bolševikas, 1905–1907 m. CK narys, bandė suvienyti abi socialdemokratų partijas. Vėliau dirbo socialdemokratų frakcijose Valstybės Dūmoje.
Ritmenbliuzas
Septintojo dešimtmečio R&B scenoje dominavo tokie vokalistai kaip Ray Charles ir Ruth Brown, ir tokios grupės kaip the Drifters ir the Coasters. Tuomet, septintojo dešimtmečio antroje pusėje, ritmenbliuzas persikūnijo į soul muziką, kuri atsilaisvino nuo vyravusių R&B ritmų. Muzikantai pastūmėjo šią muziką įvairiomis kryptimis – skirtingos Amerikos sritys kūrė skirtingas soul rūšis. Tokiuose centruose kaip Niujorkas, Filadelfija ar Čikaga R&B muzika buvo sukoncentruota ties balso savybėmis. Detroite, „Motown“ muzikos kompanijos dėka, R&B įgavo populiariosios muzikos skambesį, kurį padėjo sukurti gospel ir rock & roll stiliai. Tuo tarpu pietuose ritmenbliuzas buvo itin stiprus ir sunkus.
Aleksandras Bogdanovas
Biografija
1916 m. Proletarinės kultūros teoretikas. 1918 m. iš politinės veiklos pasitraukė.
Mirė darydamas kraujo perpylimo bandymą su savimi.
Ritmenbliuzas
Sėkmingai susiklosčiusios aplinkybės pakėlė ritmenbliuzą į muzikos topų viršūnes septintajame dešimtmetyje. Tuo metu James Brown ir Sly & Family Stone inicijavo funk gimimą; Kenny Gamble ir Leon Huff inicijavo Philly Soul stiliaus atsiradimą su the O‘Jays ir Harold Melvin & the Blue Notes; šokių aikštelėms pritaikytas ritmenbliuzas tapo masiniu reiškiniu, atošė disco banga.
Per 80-uosius ir 90-uosius, esant repo muzikos pakilimui, R&B pradėjo taikyti stilistinius Hip Hop kultūros elementus, to dėka, tūkstantmečio pabaigoje, šimtai atlikėjų savo kūryboje tiek repuodavo, tiek dainuodavo.
Mikališkiai (Kalvarija)
Mikališkiai (arba Mykališkiai, Mikališkis) – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Jusevičių, šalia kelio. Yra Nemunaičių pagrindinė mokykla.
Prokuratūra
thumb|[[Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra|Lietuvos gen. prokuratūra (2020)]] thumb|[[Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra|Lietuvos gen. prokuratūra (2009)]]
Prokuratūra – valstybės institucija, skirta vykdyti baudžiamąjį persekiojimą. Vykdo iš esmės jurisdikcines funkcijas, padeda užtikrinti teisėtumą ir teismui vykdyti teisingumą.
Istorija
Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje veikė Lietuvos prokuroras, kuris tyrė nusikaltimus prieš karalių ir valstybę.
Personalas
thumb|right|200px|Čekijos prokuroro mantija Pagrindiniai tarnautojai prokuratūroje yra prokurorai. Jiems talkina prokuroro padėjėjai, administracinis personalas, ikiteisminio tyrimo institucijų tyrėjai, kiti specialistai.
Prokuratūros sistemai vadovauja generalinis prokuroras. Jį paprastai skiria valstybės vadovas arba nacionalinis parlamentas.
Subačiaus valsčius
Subačiaus valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Senasis Subačius (iki XX a. pradžios), vėliau – Naujasis Subačius.
Istorija
Įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1919 m. prijungtas Surdegio valsčius. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Geležių valsčiui. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (4 apylinkės), Panevėžio rajonui (2 apylinkės) ir Troškūnų rajonui (4 apylinkės).
Suskirstymas
Carmečiu buvo Bogojavlenskojės, Levaniškio, Paviešintų, Surdegio, Terpeikių ir kitos seniūnijos.
Malinauka I
Malinauka I – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 4 km nuo Ubiškių.
Gražina Skinderytė-Kurnickienė
miniatiūra|Gražina Skinderytė-Kurnickienė (Tosca)
Mokslo įstaigos
1993–1998 m. mokėsi Kauno Juozo Gruodžio konservatorijoje, 1984 m. baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademijos (LMTA) Irenos Laurušienės klasę.
KK164
KK164 – krašto kelias, jungiantis Mažeikius ir Tauragę. Kelio ilgis – 142,15 kilometro. Šiame krašto kelyje yra 7 „juodosios dėmės“. Tai yra trečias pagal ilgį krašto kelias Lietuvoje.
Maršrutas
thumb|left|250px|Prie [[Seda|Sedos (Mažeikių raj.)]] Kelias prasideda Mažeikiuose, Sedos gatvėje. Eina per Mažeikių, Plungės, Šilalės, Tauragės rajonus, Rietavo savivaldybę.
Gražina Skinderytė-Kurnickienė
Koncertinė, visuomeninė veikla
Gastroliavo Europos valstybėse: Bosinijoje ir Hercogovinoje, Vengrijoje, Kroatijoje, Austrijoje, JAV.
KK164
Maršrutas
Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Tirkšliai, Šerkšnėnai, Seda, Žemaičių Kalvarija, Plungė, Stalgėnai, Rietavas, Kvėdarna, Šilalė, Pagramantis, Mažonai. Baigiasi Tauragėje, Šilalės gatvėje, kuri baigiasi ties magistraliniu keliu.
Į pietus nuo Mažeikių kelias kerta Ventos upę, Mažeikių aplinkkelį, į šiaurę nuo Plungės viaduku kerta magistralę, prie Stalgėnų kerta Miniją, ties Rietavu 2 kartus kerta Jūros upę, 11 km į pietus nuo Rietavo viaduku kerta magistralę , ties Pagramančiu – Akmenos upę. Nuo Papušynės kapinių, Mažonų seniūnijoje šalia šio kelio yra nutiestas dviračių takas.
Rapsodas
Rapsodas ( iš rhaptō – siuvu ir ōdē – daina) – senovės graikų keliaujantis epinės poezijos atlikėjas, kuris per puotas ar šventes rečitatyvu (be muzikos, nekeisdamas teksto) atlikdavo poemų (ypač Homero) ištraukas. Būdavo rengiamos rapsodų varžybos. Klasikos laikais (V–IV a. pr. m. e. antroji pusė) rapsodo menas buvo teatrinio meno dalis; egzistavo iki I m. e. a.
Pagirmuonio dvaras
Pagirmuonio dvaras (Pagirmuonių dvaras) – dvaras, esantis Pagirmuonyje, Prienų rajone.
miniatiūra|250px|left|Svirnas Dvaro rūmai nėra deramai apsaugoti, juos niokoja plytų vagys. Kultūros paveldo departamentas yra baudęs dvaro sodybos savininkus už objekto nepriežiūrą.
Dvaras statytas XIX a. viduryje. Dvaro sodybos istorija netyrinėta, archyvinių ir istorinių šaltinių duomenys nesurinkti.
Baravykas (reikšmės)
Baravykas:
Pavardės:
Baravykas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Baravykienė (ištekėjusi moteris) ir Baravykaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Transsacharinė prekyba
thumb|200px|[[Šingetis|Šingečio miestas Adraro kalnyne (dab. Mauritanija) – vienas viduramžių prekybos centrų]] Transsacharinė prekyba – kelių ir gyvenviečių tinklas Saharos dykumoje, kuriuo vyko prekyba tarp šiaurės Afrikos pakrantės miestų ir vadinamosios „juodosios Afrikos“. Transsacharinė prekyba prasidėjo I tūkst. pr. m. e., o pradėjo nykti XVI a.
Senovė
Paskutiniaisiais tūkstantmečiais pr. m. e. susiformavus Saharos dykumai, išsikėlė dauguma joje gyvenusių gyvulių augintojų ir pietinė Afrikos dalis buvo praktiškai atkirsta nuo šiaurinių pakrančių ir viso likusio pasaulio. Tik prijaukinus kupranugarį (pirmosios tikros žinios apie jo naudojimą yra iš III a. pr. m. e.), dykumos apgyvendinimas prasidėjo iš naujo.
Svarbiausieji ankstyvųjų kelių atradėjai buvo garamantai, giminingi libiams. Jie tapo tarpininkais tarp finikiečių ir Afrikos tautų, tiekdami šiems egzotiškas prekes: dramblio kaulus, auksą, smaragdus, stručių plunksnas bei kiaušinius, juodaodžius vergus.
Tuo metu svarbiausiu transsacharinės prekybos uostu šiaurėje tapo Leptis, kuris keliu siekėsi su Sidamu, o iš ten būdavo keliaujama iki pat Nigerio upės. Romos imperijos laikais buvo žinomi trys lygiagretūs keliai per Sacharą.
Viduramžiai
VII a. susikūrus Kalifatui, arabai prasiskverbė į Sacharą ir ėmė islamizuoti vietinius gyventojus. Vyko tautų kraustymaisi, suformavę dabartinę Sacharos tautinę sudėtį. Garamantai davė pradžią dabartiniams berberams ir tuaregams. Pastarieji kėlėsi vis tolyn į pietus, pamažu apgyvendindami Sacharos oazes, Ayro kalnus ir netgi Nigerio pakrantes. Tai suteikė galimybes vystyti pastovesnę prekybą su nuolatinėmis gyvenvietėmis.
Svarbiausi tokie gyvenviečių centrai kūrėsi kalnuotose Sacharos mietose, tokiose kaip Achagaras, Ayras, Tibestis, Adraro plynaukštė, taip pat didelėse oazių sankaupose, tokiose kaip Kufra, Audžila ir pan.
Viduramžiais nusidriekė visas prekybos kelių tinklas, sujungęs šiaurės pakrantės miestus Fesą, Tripolį su Sahelio tautomis: mandžiais, hausais, kanūriais ir kt. Tai sąlygojo Sahelio civilizacijos atsiradimą.
Nunykimas
Transsacharinės prekybos nunykimui didelę įtaką padarė jūros kelių aplink Afriką atradimas XV–XVI a. Kelionės laivu būdavo greitesnės ir patogesnės nei dykuma. XVI a. pabaigoje dauguma Sacharos gyvenviečių buvo nusiaubtos marokiečių armijos. Tai vedė prie lėto prekybos smukimo ir prie pajūrio miestų iškilimo.
Kelių sistemos
Vakarinis kelias jungė Viduržemio jūros pakrantes su Vakarų Saheliu, kur nuo viduramžių klestėjo galingos prekybinės imperijos – Vagadu, Malio imperija, Songajaus imperija ir kt. Jos buvo dabartinio Malio ir rytų Senegalo teritorijoje. Šie keliai ėjo per dabartinio Maroko, Alžyro, Mauritanijos ir šiaurinio Malio teritorijas. Svarbiausi kelių tinklo miestai buvo Tafilaletas, Tindufas, Šingetis, Uadanas, Audagostas, Tišitas, Ualata, Sidžilmasa, Taudenis, Timbuktu, Figigas, Uargla, Adraras.
Vidurinis kelias jungė Viduržemio jūros pakrantes su Hausalandu ir Kanem-Bornu dabartinio pietų Nigerio ir šiaurės Nigerijos teritorijose. Čia klestėjo hausų miestai-valstybės ir Kanemo bei Bornu valstybės. Šie keliai ėjo per dabartinio Tuniso, Libijos ir šiaurinio Nigerio teritorijas. Svarbiausi kelių tinklo miestai buvo Gadamesas, Gatas, Sabha, Murzukas, Agadesas, Bilma, Džalas. Šis kelias susisiekė ir su Nilo slėniu rytuose – per Kufros ir Sivos oazes.
Erkiasalė
Erkiasalė – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šeimaties.
El Molinón stadionas
Estadio El Molinón yra futbolo stadionas Chichone, Astūrijoje, Ispanijoje. Nuo 1915 m. namų rungtynes žaidžia R. Sporting de Gijón.
Istorija
Atidarytas 1908 m. Tai seniausias stadionas šalyje, kuriame vis dar vyksta futbolo varžybos. Pirmosios oficialios varžybos buvo sužaistos 1917 m. balandžio 22 d., Copa del Rey taurės metu, tarp Real Sporting ir Arenas Club de Getxo. Arenas laimėjo rungtynes 0–1. 1920 m. gegužės 2 d. stadione vyko Ispanijos futbolo taurės finalas, kuriame FC Barcelona rezultatu 2–0 nugalėjo Athletic Bilbao.
1924 m. stadioną nusipirko Real Sporting klubas. 1931 m. stadionas nukentėjo nuo gaisro. Chichono miesto savivaldybė perstatė jį 1944 m., o vėliau ir perpirko stadioną iš klubo dėl finansinių priežasčių.
1968 m. stadione buvo instaliuoti keturi šviesos bokštai. Futbolo varžybas pradėta rengti vėlai vakare. Pirmosios rungtynės įvyko 1969 m. lapkričio 30 d. prieš Valencia CF. El Molinón 1970 m. sausio 28 d. tapo pirmuoju, pilnai dengtu stadionu Ispanijoje.
1997–1998 m. po UEFA ir FIFA reikalavimų tapo pilnai sėdimu. Stadiono vietų skaičius sumažėjo nuo 42 000 iki 25 885. Po 2009 ir 2010 m. renovacijos vietų skaičius padidintas iki 30 000.
Tarptautinės varžybos
thumb|250px|right|El Molinón Pirmosios stadione tarptautinės varžybos buvo sužaistos 1928 m. balandžio 22 d., tarp Ispanijos ir Italijos rinktinių. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 1–1. Jų pažiūrėti atėjo 36 000 žiūrovų.
Po penkiasdešimties metų El Molinón stadione buvo surengtos varžybos tarp Ispanijos ir Čekoslovakijos rinktinių. Stadione aštuonis kartus yra sužaidusi Ispanijos rinktinė. Be rinktinės varžybų, šiame stadione Sporting klubas žaidė visas UEFA taurės rungtynes, įskaitant 1987 m. rugsėjo 30 d. pergalę 1–0 prieš AC Milan klubą.
Stadione vyko B grupės varžybos 1982 m. XII pasaulio futbolo čempionate.
Kiti renginiai
Stadione vyko ir tokių žinomų atlikėjų ar grupių kaip Bon Jovi, Paul McCartney, The Rolling Stones, Bruce Springsteen, Sting ir Tina Turner muzikos renginiai.
Infekcija
Infekcija ( – užkrėtimas) – už(si)krėtimas, ligą sukeliančių mikroorganizmų patekimas į žmogaus ar gyvūno organizmą. Mokslas, kuris nagrinėja infekcinius procesus, vadinamas infektologija.
Infekcijų formos
Infekcijos gali vystytis įvairiomis kryptimis ir įgauti įvairias formas. Infekcijos vystymosi forma priklauso nuo patogeninių mikroorganizmų, mikroorganizmo apsaugos nuo infekcijos faktorių ir aplinkos faktorių santykio.
Bendroji infekcija – mikroorganizmų patekimas į kraują ir plitimas visame organizme. Patekės į organizmo audinius, mikrobas dauginasi patekimo vietoje, vėliau patenka į kraują. Toks vystymosi mechanizmas būdingas gripui, salmoneliozei, dėmėtajai šiltinei, sifiliui, kai kurioms tuberkuliozės formoms, virusiniams hepatitams ir kt.
Latentinė infekcija – būsena, kai mikroorganizmas, esantis ir besidauginantis organizmo audiniuose, neiššaukia jokių simptomų.
Infekcijų klasifikavimas
Infekcijos gali būti klasifikuojamos įvairiais požiūriais :
! Klasifikavimo požymis ! Infekcijos pavadinimas
Daujėnų bažnyčios šventoriaus liepa
Daujėnų bažnyčios šventoriaus liepa – išskirtinė liepa, auganti Pasvalio rajone, Daujėnų miestelyje, šalia Švč. Jėzaus Vardo bažnyčios, šventoriaus šiaurės vakariniame kampe (prie Klevų gatvės). Valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas.
Paminklinis medis stūkso prie pat masyvios akmenų tvoros, jį žymi nuo seno stovinti lentelė.
Duomenys
Daujėnuose augančios liepos matmenys:
Vilniaus pramogų arena
thumb|left
Pramogų arena – renginių ir sporto arena Vilniuje.
Veikia čiuožykla (galimas sportinis, dailusis, greitasis, individualus ir masinis čiuožimas; galima žaisti ledo ritulį, kerlingą),
Mažeikių Pavasario progimnazija
Mažeikių Pavasario progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi pagrindinio lavinimo mokykla Mažeikiuose, Pavasario g. 53, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190163763.
Istorija
Mažeikių 7-oji vidurinė mokykla įkurta 1989 metais. 1990 m. mokyklą baigė pirmoji 37 devintokų laida. 1992 m. baigė pirmoji dvyliktokų laida. 1994 m. jai suteiktas Pavasario vardas, pagal gatvę, kurioje ji pastatyta. 2012 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2021 m. tapo progimnazija.
Vilniaus pramogų arena
Yra kavinė su 2 salėmis (I aukšto salėje – 50 vietų, II a. salėje – 150 sėdimų vietų; furšeto metu telpa iki 200 svečių).
Istorija
Iki 2015 m. vadinosi „Utenos“ pramogų arena. 2015 m. pavadinimą pakeitė į „Pramogų arena“.
Kontraversijos
Rusų reperis Ališeras Tagirovičius-Morgenshternas, praeityje ne kartą išreiškęs palaikymą V. Putinui ir vadinęs jį „šauniu vyruku“, planavo 2023 m. kovą pasirodyti koncertų salėje „Compensa“, tačiau ši, sužinojusi apie jo pažiūras, koncertą atšaukė. Vėliau koncertas įvyko „Pramogų arenoje“. Į jį rinkosi prorusiška publika.
Malinauka II
Malinauka II – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Beižionių. Raistų, miškelių ir ežerėlių apsuptyje (Pajurgiškių ežeras, Taureikus). Išlikusi sodyba.
Nemunaičiai
Nemunaičiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje. Nemunaičių pagrindinė mokykla yra gretimame Mikališkių kaime. Yra saugomas Nemunaičių tiltas.
Nikolajus Lobačevskis
Nikolajus Lobačevskis (1792 m. lapkričio 20 d. arba gruodžio 1 d., Žemutiniame Naugarde – 1856 m. vasario 12 d. arba vasario 24 d. Kazanėje) – rusų matematikas, Lobačevskio geometrijos sukūrėjas.
1832 m. vedė Varvarą Aleksejevną Moisejevą, su kuria susilaukė septynių vaikų.
Mokslinė veikla
Pagrindinis Lobačevskio pasiekimas yra neeuklidinės geometrijos sukūrimas. 1814 m. jis nepriklausomai nuo vengrų matematiko Janoso Bolyai (János Bolyai) nagrinėjo lygiagrečių tiesių aksiomą. Daugelis matematikų iki tol bandė išvesti Euklido penktąją aksiomą iš kitų aksiomų. Tačiau Lobačevskis pasirinko kitą kelią, jis norėjo sukurti geometriją, kuriai lygiagretumo postulatas negalioja. 1829-1830 m. šie jo darbai buvo išspausdinti Kazanės universitete. Lobačevskio neeuklidinė geometrija buvo pripažinta ne iš karto, nes dauguma jos dėsnių prieštaravo žmogaus vaizduotei, be to, nebuvo jokio jos loginio pagrindimo.
Palikimas
Lobačevskio vardu pavadintas asteroidas nr. 1858 ir krateris Mėnulyje, taip pat valstybinis universitetas Žemutiniame Naugarde.
Mikališkiai
Mikališkiais vadinami kaimai:
Puziniškio piliakalnis
Puziniškio piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 16343; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1687; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1532) Ignalinos rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės vakarus nuo Puziniškio, Linkmenų seniūnija. Pasiekiamas keliu Antalksnė – Ginučiai (per Salas), pravažiavus tiltą tarp Linkmeno ir Asalnykščio ežerų, yra iškart už tilto dešinėje šiaurės rytų kryptimi.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas pratakos tarp Linkmeno ir Asalnykščio ežero šiauriniame krante esančio kyšulio atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 18x14 m dydžio, 1 m iškiliu viduriu. Iš visų pusių ji apjuosta 2 m pločio, 0,2 m gylio grioviu, už kurio supiltas 0,3 m aukščio, 4,5 m pločio pylimas, geriausiai išlikęs pietvakarių pusėje, kitur likusi tik 5 m pločio terasa. 4 m žemiau aikštelės visuose šlaituose piliakalnį juosia 5 m pločio terasa su kultūriniu sluoksniu. Šlaitai statūs, 10–20 m aukščio, viršuje dirbtinai pastatinti. Apaugęs mišriu retoku pušynu.
Tyrimai
1985 m. piliakalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pirmąja puse. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 24 000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 836 000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Erškėtynė
Erškėtynė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Surdegio.
Anisochaeta
Anisochaeta – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Verdainės bažnyčia
thumb|250px|Verdainės bažnyčia|Verdainės evangelikų bažnyčia Verdainės bažnyčia – bažnyčia, stovėjusi Verdainėje, Lietuvoje. Pirmą kartą pastatyta 1566 m.
Istorija
Spėjama, kad pirmoji bažnyčia, pastatyta evangelikų liuteronų, buvo medinė, dengta šiaudais. 1587 m. Verdainėje apsigyveno nuolatinis kunigas, bet tada Verdainė buvo Rusnės parapijos filija. 1697 m. Hercogas Frydrichas III, 1701 m. pasiskelbęs Prūsijos karaliumi Frydrichu I, sakė kuo greičiau pastatyti Verdainėje mūrinę bažnyčią vietoje senosios bažnytėlės. Tik 1707 m. prasidėjo naujosios bažnyčios statyba. 1709 m. kilus marui ir statybą nutraukė.
1847 m. buvo pastatyta erdvi mūrinė bažnyčia dviem eilėm langų. Ji buvo stačiakampė su gaubta apsida, be bokšto. Du varpai buvo įrengti tam tikroje pastogėje. XIX a. pabaigoje Verdainės parapija buvo gana didelė. Joje buvo 9000 parapijiečių evangelikų, iš jų 6000 lietuvių.
1944 m. spalio mėn. karo frontas priartėjo prie Šilutės. Praūžus karo audrai, likusieji evangelikai vėl rinkdavosi į šią bažnyčią. Bet 1950 m. valdžia bažnyčią uždarė ir sumanė ją paversti linų apdirbimo fabriku. Linų fabrikas pradėjo veikti 1956 m., bet jau 1961 m. jis sudegė. Išliko katilinė, vandens bokštas ir buvusios bažnyčios sienos.
Mitsubishi G4M
Mitsubishi G4M (jap. 一式陸上攻撃機, ) – Antrojo pasaulinio karo laikotarpiu Japonijoje sukurtas dvimotoris vidutinis bombonešis. Amerikiečių karių vadintas Bete – jie suteikdavo vyriškus vardus savo ir moteriškus priešo pusės karo lėktuvams.
„Betė“ pasižymėjo greičiu ir galėjo nuskristi didelius atstumus (iki 5000 km), gerai tiko bombarduoti žemės taikiniams. Lėktuvas pasižymėjo patikimumu – po 751 Kōkūtai (aviacijos grupės) atakos prieš JAV lėktuvnešį „USS Chicago“ (Renelio salos mūšis) trys iš keturių likusių lėktuvų grįžo į bazę varomi tik vieno variklio.
Šiam gana dideliam, nepakankamai šarvuotam ir nelabai manevringam bombonešiui sunkiau sekėsi atakuoti taikinius jūroje. Nepaisant to, tai buvo pirmieji pasaulyje bombonešiai, vien oro ataka sugebėdavę nuskandinti laivą (pirmas taip nuskandintas laivas buvo, tame antpuolyje dalyvavo ir senesnis bombonešio tipas Mitsubishi G3M Nelė).
Nuo 1944 m. šie bombonešiai buvo naudojami kamikadzių lėktuvams Ohka nugabenti iki taikinio.
Japonijos delegacija pirmą kelio dalį (iki Io Shima) į 1945 m. rugpjūtį Maniloje vykusias derybas dėl kapituliacijos skrido dviem nuginkluotais G4M (šaukiniai Bataan 1 ir Bataan 2). Abu lėktuvai buvo pažymėti žaliais kryžiais, juos lydėjo JAV KOP naikintuvai Lockheed P-38.
Bendrosios charakteristikos
Skrydžio duomenys
Ginkluotė
Malinauka (Kaišiadorys)
Malinauka – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Varkalių.
Sfinksas (mitologija)
Sfinksas ( - „pasmaugti, galynėtis“, egiptiečių spanch - „tas, kuris gauna gyvybę“) yra senovės Egipto laikų gulinčio liūto su žmogaus ar avino galva figūra. Kai kurie sfinksai taip pat turi sparnus. Dauguma statulų, kurios vadinamos sfinksais, vaizduoja karalių arba faraoną kaip Saulės dievą.
Graikų mitologijoje Sfinksas – Tifono ir Echidnos pagimdyta pabaisa moters veidu ir krūtine, liūto liemeniu ir paukščio sparnais. Hera arba Arėjas pasiuntė Sfinksą iš jo etiopiškos tėvynės į Tėbus, kadangi Lajas išniekino jaunuolį Chrisipą. Sfinksas apsigyveno netoli Tėbų ir kiekvienam praeiviui užmindavo mįslę: „Kokia gyva būtybė rytą vaikšto keturiomis, dieną – dviem, o vakare trimis.“ Tuos, kurie neįmindavo mįslės Sfinkas užmušdavo. Taip žuvo daugybė garsių Tėbų gyventojų, tarp jų ir valdovo Kreonto sūnus. Kreontas pažadėjo valstybę ir sesers Jokastės ranką tam, kuris išvaduos miestą nuo Sfinkso. Mįslę įminė Edipas. Sfinksas iš nevilties puolė nuo skardžio bedugnėn ir užsimušė.
Pagal senesnę Hesiodo versiją pabaisos vardas buvo Finga. Ji buvo Orto ir Chimeros palikuonis. Išvaizda ji priminė Mažosios Azijos sparnuotą pusiau moterį, pusiau liūtą būtybę. Finga suėsdavo savo grobį. Žūtbūtinėje kovoje Edipas įveikė Fingą.
Sfinx
TOEFL
Anglų kaip užsienio kalbos testas (, TOEFL) – standartizuotas kalbos testas, skirtas užsieniečiams, norintiems patekti į JAV aukštąsias mokyklas, kurio metu tikrinamos anglų kalbos žinios. Testą pripažįsta dauguma pasaulio universitetų, kuriuose yra dėstoma anglų kalba.
TOEFL, kartu su IELTS, yra pagrindiniai anglų kalbos lygio nustatymo testai, naudojami visame pasaulyje.
Turinys
Testo metu tikrinami kalbiniai gebėjimai:
Geberto Riufo fondas
Gebert Rüf Stiftung - mokslo, akademinio švietimo paramos fondas Šveicarijoje. Įkurtas kaip mokslo paramos fondas 1997 m. Įstatinis kapitalas - 220 mln. Šveicarijos frankų. Tikslas - „Šveicarija kaip ūkio ir gyvenamoji erdvė" (kaip suformuluota fondo įstatuose). Fundatorius - verslininkas Heinrich Gebert (1917-2007). Fondas pavadintas 1995 metais mirusios verslininko žmonos Paula Rüf atminimui. Metinis biudžetas - apie 10 mln. Šveicarijos frankų. Remia projektus Šveicarijos aukštosiose mokyklose. Pagal savo misiją, fondas remia naujoves skatinant naujus metodus bei pasirinktus jaunus žmones taip vad. "Ašarų slėnyje". Tarp fondo stipendininkų taip pat yra jaunų žmonių iš Baltijos šalių. Studijų Šveicarijos fondui Gebert Rüf Stiftung (fondo programa Swiss Baltic Net skirta Baltijos šalių mokslininkų rėmimui) Lietuvoje atstovauja Studijų užsienyje informacijos centras (Vilnius).
Vadovybė
Fondo tarybos pirmininkas (nuo 2005 m.) - Rudolf Marty, Ciūricho universiteto profesorius, Opexis GmbH atstovas. Fondo tarybos vicepirmininkas teisininkas Peter Forstmoser (nuo 1997 m.), Ciūricho universiteto profesorius, buvęs SwissRe administracijos vadovas. Pirmasis fondo tarybos pirmininkas (nuo 1998 iki 2004 m.) - Theodor Robert Fässler.
Kedah Darul Aman FC
Kedah Darul Aman Football Club, o trumpiau Kedah Darul Aman FC; ankstesniais metais žinomas „Kedah Football Association“ pavadinimu – Malaizijos futbolo klubas iš Alor Setaro miesto (Kedahas).
Istorija
Klubo ištakos siekia 1924 m., kai buvo įkurta Kedos futbolo asociacija.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Kražių skerdynės
thumb|right|[[Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia|Kražių bažnyčia]] thumb|Atminimo bareljefas Kražių skerdynėms Kražių skerdynės – 1893 m. Rusijos imperijos administracijos susidorojimas Kražiuose su Kražių parapijos tikinčiaisiais, pasipriešinusiais valdžiai, gyventojų katalikų susirėmimas su Rusijos caro kazokais.
Anykščių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Anykščių rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Anykščių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Kražių skerdynės
Konfliktas
1892 m. gruodžio 24 d. caro valdžia uždarė Kražių benediktinių vienuolyną. Norėjo uždaryti ir nugriauti Kražių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčią, panaikinti kapines. Tikintieji prašė Vilniaus generalgubernatoriaus paversti ją parapijos bažnyčia vietoj medinės, statytos 1809 m. Šv. Mykolo bažnyčios; pastarąją prašė leisti pertvarkyti į kapų koplyčią. Dėl to kražiškiai kreipėsi į administracines įstaigas, Vilniaus generalgubernatorių, carą (vien jiems parašė 8 prašymus), kitų šalių valdovus, vyskupus, arkivyskupą. Aukštesnieji dvasininkai, tarp jų vyskupas Mečislovas Paliulionis ir Kražių klebonas, kuris nenorėjo keisti parapijos žemės, jų neparėmė.
Anykščių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Kražių skerdynės
Konfliktas
1893 m. birželio 22 d. caras Aleksandras III, nepaisydamas prašymų, įsakė bažnyčią ir vienuolyną nugriauti. Parapijiečiai keletą kartų neleido Šiluvos dekanui bažnyčios uždaryti, o nuo rugsėjo 13 d. ją saugojo dieną naktį.
Anykščių rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Koaliciją sudarė Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų, Lietuvos socialdemokratų partijos bei Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos atstovai. Savivaldybės meru 20 balsų išrinktas Sigutis Obelevičius. Mero pavaduotoju 19 balsų paskirtas Donatas Krikštaponis, savivaldybės administracijos direktoriumi 24 balsais – Vilius Juodelis.
Kražių skerdynės
Skerdynės
thumb|left|170px|Kražių bažnyčios gynėjas bajoras Juozas Rimgaila Vadovauti bažnyčios uždarymui lapkričio 21 d. į Kražius atvyko Kauno gubernatorius Nikolajus Klingenbergas su keliais valdininkais, 70 policininkų ir žandarų. Gubernatorių tikintieji sutiko su caro ir carienės portretais, prašė bažnyčios uždarymą atidėti, kol bus gautas caro atsakymas. N. Klingenbergas įsakė policininkams išvaryti iš bažnyčios žmones, kurių ten buvo apie 400. Kražiškiai pasipriešino ir policininkus nugalėjo.
Lapkričio 22 d. rytą iš Varnių atvykusios Rusijos imperijos kariuomenės Dono kazokų 3-ojo pulko trys šimtinės įveikė tikinčiųjų pasipriešinimą, išvadavo bažnyčios palėpėje užsibarikadavusį gubernatorių. Jo įsakymu 16 žmonių buvo nuplakta, kazokams leista siaubti miestelį ir gretimus kaimus. Dėl kazokų smurto žuvo ir nuo žaizdų mirė 9 žmonės; apie 50 buvo sužeista. 330 žmonių tardyta, 71 (34 valstiečiai, 27 bajorai, 10 miestelėnų) suimta (50 iš jų kalinta iki teismo) ir atiduota teisti Vilniaus teismo rūmams. Teisme juos gynė 5 žymūs Rusijos advokatai: S. Andrejevskis, J. Kaminskis, A. Turčianinovas, A. Urusovas, V. Žukovskis; jie įrodė, kad N. Klingenbergo veiksmai buvo neteisėti ir kražiečiai nekalti. Vis dėlto 1894 m. spalio mėn. teismas 35 žmonės nuteisė, iš jų keturis 10 metų katorgai.
Atgarsiai
Kražių skerdynės sukėlė pasaulyje didelį pasipiktinimą Rusijos imperijos administracijos vykdoma tautinės priespaudos, kitatikių nepakantumo politika. Vakarų Europos ir JAV spaudoje buvo paskelbta ją smerkiančių straipsnių, įvyko mitingų ir demonstracijų, carui buvo nusiųsta protestų.