cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tokijas
Švietimas
Tokijuje daug universitetų, koledžų ir profesinių mokyklų. Būtent čia įsikūrę daugiausiai prestižiškiausių Japonijos universitetų, jų tarpe – prestižiškiausiu Japonijos universitetu laikomas Tokijo universitetas. Čia įsikūrę ir kiti nacionaliniai universitetai: Hitocubašio universitetas, Tokijo medicinos ir stomatologijos universitetas, Tokijo žemės ūkio ir technologijos universitetas, elektrokomunikacijų universitetas, Tokijo technologijos institutas. Čia tėra vienas ne nacionalinis viešasis universitetas: Tokijo metropolijos universitetas. Taip pat Tokijuje įsikūrę Kejo universitetas ir Vasedos universitetas laikomi geriausiais privačiais universitetais Japonijoje. Tokijuje yra ir keli universitetai, kuriuose paskaitos vyksta anglų kalba. Tai Tarptautinis krikščioniškas, Sofijos, Vasedos, ir šventyklos universitetai.
Viešieji universitetai
įkurtas 2005 m. ,įkurtas 2006 m.
Privatūs universitetai
Tokijuje yra 56 privatūs universitetai.
Aukštesniosios mokyklos
Tokijuje yra 34 kolegijos.
Kultūra
Tokijas – svarbus kultūros centras, kuriame yra universitetai, mokslų akademija, menų akademija, daug teatrų, virš 30 muziejų (tarp jų – Tenri galerija, Bridžstono dailės muziejus, nacionalinis šiuolaikinio meno muziejus, Tokijo nacionalinis muziejus). Daug paminklų: imperatoriaus rūmai, Rikušeno peizažų parkas, Ueno parkas su medine varpine (XVII a.), 1479 šintoistų šventyklos (tarp jų Tosegu iš XVII a., Meidži iš XIX a. pab.), Jasukunio šventykla (1919 m.), 2872 budistų šventyklos. Tokijuje taip pat yra 2448 įvairių konfesijų krikščioniškos bažnyčios (tarp jų katalikiška Tokijo šv. Marijos katedra, stačiatikių Prisikėlimo katedra, anglikonų katedra), bent keturios mečetės.
Juodainiai
Juodainiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, prie vieškelio. Yra Laukuvos gimnazijos skyrius. Juodainių seniūnaitijos centras yra Apvaršuva. Kaime aptiktas Juodainių pilkapynas, yra alkakalnis (Švedkapiai ir Skruskalnis).
Gyventojai
thumb|left|250px|Juodainių alkakalnis
Tokijas
Sportas
Tokijuje veikia didelė įvairovė sportinių komandų. Čia įsikūrę 2 profesionalūs beisbolo klubai, Yomiuri Giants ir Yakult Swallows, bei 2 profesionalios futbolo komandos, FC Tokyo ir Tokyo Verdy. Tokijuje yra ir Japonijos sumo asociacijos būstinė. Čia 1964 m. vyko XVIII vasaros olimpinės žaidynės (ta proga pastatytas Jojošo sporto kompleksas). Nacionaliniame stadione, dar žinomame kaip Tokijo Olimpinis stadionas, vyksta daugybė svarbių tarptautinių sporto renginių, tokių kaip plaukimo varžybos, maratonai, teniso, dziudo, karate turnyrai ir kt. Tokijas buvo vienas iš pretendentų į 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių miestus šeimininkus.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Tokijas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Be to, daugelis Tokijo seniūnijų ir miestų taip pat bendradarbiauja su kitais miestais.
Didžiojo sprogimo chronologija
Didžiojo sprogimo chronologija pateikia Didžiojo sprogimo teorijos įvykių eigą.
Iš šiandieninių tyrimų galima daryti prielaidą, jog Visata susiformavo prieš 13,73±0,12 milijardo metų. Jos plotis siekia mažiausiai 93 milijardus šviesmečių arba 880×1024 metrų. Ankstyvoji visata, kuri šiuo metu tebėra mažai suprasta, buvo akimirka, kuomet ji buvo toki karšta, kad dalelė turėjo energijas, aukštesnes už šiuo metu pasiekiamas dalelių greitintuvuose. Dauguma šios epochos ypatybių ir detalių paremta moksliniais spėjimais.
Po ankstyvosios visatos periodo evoliucija tęsėsi pagal žinomą aukštos energijos fiziką. Tai laikas, kuomet susiformavo pirmieji elektronai, protonai ir neutronai, o po jų branduoliai ir galiausiai atomai. Sulig neutralaus vandenilio susiformavimu buvo išspinduliuotas kosminė mikrobanginis fonas.
Vėliau materija ėmė jungtis į pirmąsias žvaigždes, o iš jų ėmė formuotis kvazarai, galaktikos, galaktikų spiečiai ir superspiečiai.
O apie visatos pabaigą yra kelios teorijos.
Labai ankstyva visata
Idėjos apie labai ankstyvą visatą (žr. kosmogonija) laikomos spekuliatyviomis, kadangi šiuo metu jokie greitinimo eksperimentai nepasiekia energijų, pakankamų pažvelgti į šį periodą. Visos siūlomos teorijos iš esmės skiriasi viena nuo kitos, pvz., Hartlio-Hokingo būsena, stygų teorijos peizažas, kosminis išsipūtimas ar ekpirotinė visata.
Augustino era
Vienas iš Didžiojo sprogimo teorijos kūrėjų, George Gamow, 1952 m. pasiūlė periodą prieš Didįjį sprogimą vadinti Augustino era. Pavadinta Šv. Augustino garbei, kuris tikėjo, kad laikas buvo tiktai Dievo sukurtos Visatos savybė, esą iki visatos sukūrimo jo nebuvo. Terminu „Augustino era“ siekiama išreikšti idėją, jog žinomi fizikos dėsniai žlunga begalinio tankio gravitaciniame singuliarume ties nuliniu Didžiojo sprogimo laiku, todėl pagal Alberto Einšteino bendrąją reliatyvumo teoriją iki to taško nebuvo jokių laikų. Kaip bebūtų, fizikai mano, jog bendrasis reliatyvumas tampa nesuderinamas su kvantine mechanika Planko skalėje, taigi negalima pasitikėti ir bendrojo reliatyvumo prognozėmis prieš Planko erą, kuomet energijos ir temperatūros siekė Planko skalę. Todėl norint kažką pasakyti apie laikus prieš Planko erą reikalinga įvesti kvantinės gravitacijos teoriją.
Planko epocha
Jei supersimetrijos prielaida teisinga, tuomet šio periodo metu susiformavo keturios fundamentaliosios sąveikos: elektromagnetinė, silpnoji, stiprioji ir gravitacinė. Visos turėjo tokį patį stiprumą, todėl greičiausiai buvo susijungusios į vieną fundamentinę jėga. Apie šį periodą žinoma labai mažai, o skirtingos teorijos siūlo skirtingus scenarijus. Bendrasis reliatyvumas prieš šį laiką siūlo gravitacinį singuliarumą, bet esant šioms sąlygoms laikoma, kad teorija griūna dėl kvantinių efektų. Fizikai tikisi, jog pasiūlytos kvantinės gravitacijos teorijos, pvz., stygų teorija ir ciklinė kvantinė gravitacija, nuves prie geresnio šios epochos supratimo.
Didžiojo suvienijimo epocha
Kadangi visata nuo Planko epochos plečiasi ir vėsta, gravitacija pradeda atsiskirti nuo elektromagnetinės, silpnosios ir stipriosios sąveikų. Šios epochos fizika gali būti aprašyta didžiojo suvienijimo teorija, kurioje Standartinis modelis kol kas priklauso kitai, didesnei grupei, kuri dar negali sukurti gamtoje stebimų jėgų. Galiausiai didysis suvienijimas sugriaunamas, kuomet nuo elektrosilpnosios sąveikos atsiskiria stiprioji sąveika. Pasak kai kurių teorijų, tai turėtų sukurti magnetinius monopolius.
Elektrosilpnoji epocha
Visatos temperatūra nukrito pakankamai žemai (iki 1028 K), kad atsiskirtų stiprioji sąveika nuo elektrosilpnosios. Šis perėjimas sukėlė eksponentinį plėtimasi, vadinamą kosminiu išsipūtimu. Pasibaigus plėtimuisi, dalelių susidūrimai tebėra pakankamai energingi, kad susikurtų dideli kiekiai egzotiškų dalelių, pvz., W ir Z bozonų bei Higso bozonų.
Išsipūtimo epocha
Tiksli temperatūra ir laikas, kada vyko kosminis išsipūtimas, nėra žinomi. Išsipūtimo metu visata suplokštėja ir pasiekia žaibiško homogeninio (vienalyčio) ir izotropinio plėtimosi tarpsnį. Dalis energijos iš fotonų tampa virtualiais kvarkais ir hiperonais, tačiau jos greitai skyla.
Kita teorija teigia prieš kosminį išsipūtimą visata buvo šalta ir tuščia, o didelės temperatūros ir energijos, susijusios su ankstyvomis Didžiojo sprogimo epochomis, buvo sukurtos dėl fazinio pokyčio, susijusio su išsipūtimo pabaiga.
Pašildymas
Pašildymo metu, eksponentinis plėtimas, atsiradęs per išsipūtimą, liaujasi ir infliatonų  lauko potencinė energija skyla į karštą, reliatyvistinę dalelių plazmą. Jei didysis suvienijimas yra mūsų visatos požymis, tuomet kosminis išsipūtimas turėjo prasidėti per arba po didžiojo suvienijimo simetrijos nutraukimo, kitu atveju magnetiniai monopoliai būtų sutinkami matomoje visatoje. Taip pat šiame periode visatoje vyrauja spinduliavimas, formuojasi kvarkai, elektronai ir neutronai.
Bariogenezė
Kol kas nėra jokio fizikinio paaiškinimo, kodėl visatoje barionų (įprastos materijos) yra žymiai daugiau, nei jų antidalelių – antibarionų (žr. tamsioji materija). Mėginant tai paaiškinti, laikoma, kad tam tikru metu po išsipūtimo susidarė Sacharovo sąlygos, leidusios susidaryti asimetrijai tarp barionų ir antibarionų: 1) barioninio skaičiaus B pažeidimas; 2) C simetrijos ir CP simetrijos pažeidimai; 3) sąveika už šiluminės pusiausvyros. Deja, eksperimentiškai dar neaptikta barioninio skaičiaus pažaidos atvejų.
Ankstyva visata
Kai baigiasi kosminis išsipūtimas, visata užsipildo kvarkų-gliuonų plazma. Nuo šio momento ankstyvos visatos fizika žymiai geriau suprasta ir mažiau teorinė.
Kvarkų epocha
Manoma, kad elektrosilpnosios epochos pabaigoje, nutrūkus elektrosilpnajai       sąveikai, visos dalelės per Higso mechanizmą įgyja masę. Fundamentaliosios sąveikos, elektromagnetinė, silpnoji, stiprioji ir gravitacija, nebėra pradinės formos, tačiau Visatos temperatūra tebėra pakankamai aukšta, kad kvarkai susijungtų ir suformuotų hadronus.
Hadronų epocha
Kvarkų-gliuonų plazma, sudaranti Visatą, vėsta ir toliau, kol dar gali formuoti hadronai, įskaitant barionus protonus ir neutronus. Apytiksliai praėjus 1 sekundei po Didžiojo sprogimo, atsiskiria neutrinai ir pradeda laisvai keliauti erdve. Toks neutrinų spinduliavimas vadinamas kosminiu neutrinų fonu, o apie jo egzistavimą galima spėti tik iš netiesioginių įrodymų. Tiesiogiai šis spinduliavimas gali būti visai neužfiksuotas dėl to, jog žemos energijos neutrinai silpnai sąveikauja su medžiaga.
Leptonų epocha
Hadronų epochos pabaigoje hadronai ir antihadronai anihiliuoja, o Visatoje dominuoti pradeda likę leptonai ir jų antidalelės. Apytiksliai po 3 ekundžių nuo Didžiojo sprogimo temperatūra nukrinta iki ribos, kada naujos leptonų ir antileptonų poros nebegali susidaryti ir dauguma antileptonų eliminuojami anihiliacijos reakcijų metų, o Visatoje lieka tik nedidelis kiekis leptonų.
Fotonų epocha
Leptonų epochos pabaigoje pagal energinį pasiskirstymą Visatoje dominuoja fotonai, kurie dar pakankamai dažnai ateinančius 300 000 metų sąveikauja su protonais, elektronais, o netrukus ir su branduoliais.
Branduolių sintezė
Fotonų epochos pradžioje Visatos temperatūra nukrinta (ir toliau leidžiasi) iki taško, kuriame gali pradėti formuotis atomų branduoliai. Protonai ir neutronai jungiasi į branduoliu branduolių sąlajos proceso metu. Tačiau šis branduolių formavimasis tęsiasi tik maždaug 17 minučių: Visatos temperatūra ir tankis nukrinta iki ribos, kuomet branduolių sąlaja nebegali vykti. Šiuo momentu Visatoje vandenilio (masės atžvilgiu) yra apie tris kartus daugiau, nei 4He izotopo, o kitų elementų – tik nežymus kiekis.
Struktūros formavimasis
Struktūros formavimasis po Didžiojo sprogimo tęsėsi hierarchiškai: pirma susiformavo mažos struktūros, o po to ir didelės. Manoma, jog iš pradžių susiformavo ryškūs kvazarai (galaktikų branduoliai) ir III populiacijos žvaigždės. Prieš šią epochą Visatos evoliucija suprantama kaip tiesinė kosminė trikdžių teorija: visos struktūros gali būti laikomos mažai nukrypimais nuo idealiai homogeniškos (vienalytės) Visatos. Laikoma, kad po to pradėjo formuotis netiesinės didelės struktūros.
Rejonizacija
Iš gravitacinio kolapso susiformuoja pirmieji kvazarai, kurių intensyvus spinduliavimas rejonizuoja Visatą, todėl šiuo laikotarpiu dauguma Visatos sudaryta iš plazmos.
Žvaigždžių formavimasis
Apie 420 milijonų metų po Didžiojo sprogimo iš lengvųjų elementų (vandenilio, helio ir ličio) tikriausiai pradeda formuotis III populiacijos (turinčios itin mažai metalų ir tik branduolyje). Šiose žvaigždėse prasideda procesai, sudarantys sunkesnius elementus. Kaip bebūtų, iki šiol nėra aptikta III populiacijos žvaigždžių, todėl jų formavimasis išlieka paslaptimi.
Galaktikų formavimasis
Susiduria dideli medžiagos tūriai ir pradeda formuotis galaktikos. Šio proceso pradžioje susidaro II populiacijos žvaigždės, o vėliau – I populiacijos.
Grupių, spiečių ir superspiečių formavimasis
Gravitacija traukia galaktikas viena prie kitos ir formuojasi grupės, spiečiai ir superspiečiai.
Saulės sistemos formavimasis
Galiausiai susiformavo mūsų Saulės sistemos objektai. Saulė iš ankstesnių žvaigždžių liekanų susiformavo prieš maždaug 4,6 milijardo metų, arba tarp 8-9 milijardų metų po Didžiojo sprogimo.
Dabartis
Dabartiniais duomenimis nustatyta jog Visatos amžius yra apie 13,7 milijardo metų. Manoma, jog dėl greitėjančio visatos plėtimosi didžiausios struktūros, kurios gali susiformuoti, yra ir bus galaktikų superspiečiai.
X (reikšmės)
Vienraidis žodis X gali reikšti:
Karsakai
Karsakai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Žaslių.
Birutė Ciplijauskaitė
Birutė Ciplijauskaitė (1929 m. balandžio 11 d. Kaune – 2017 m. birželio 18 d. Madinsone, JAV) – lietuvių literatūros tyrinėtoja, vertėja.
Biografija
Tėvas Juozas Ciplijauskas buvo žymus gydytojas ginekologas, motina – pedagogė. 1933 m. šeima persikėlė gyventi į Klaipėdą, kur tėvas dirbo Klaipėdos ligoninės direktoriumi ir gydytojų draugijos pirmininku. 1939 m. vokiečiams okupavus Klaipėdą, Ciplijauskai paliko tik ką pastatytą namą ir grįžo į Kauną, kur tėvas buvo pakviestas dirbti Vytauto Didžiojo universitete. Birutė mokėsi Aušros mergaičių gimnazijoje ir Kauno konservatorijoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1947–1949 m. studijavo Tiubingeno universitete. 1956 m. baigė Monrealio universitetą.
Mozyrius
Mozỹrius  – miestas pietų Baltarusijoje, Gomelio srityje, Pripetės upės dešiniajame krante. Mozyriaus rajono centras. Yra pedagogikos institutas, kraštotyros muziejus, Dramos teatras. Yra Šv. Mykolo bernardinų bažnyčia, pastatyta 1760–1775 m., perstatyta XIX a., Šv. Arkangelo Mykolo (1743–1745 m.) vienuolynas ir bažnyčia, XVIII a. Cistersų vienuolynas.
Birutė Ciplijauskaitė
Biografija
Nuo 1957 m. gyvena JAV. 1960–2000 m. dėstė ispanų literatūrą Viskonsino universitete Madisone, nuo 1968 m. profesorė.
Mozyrius
Istorija
Pirmą kartą paminėtas 1153 m., priklausė Kijevo, Černigovo ir Turovo kunigaikštystėms. 1174 m. Mozyrių užpuolė lietuviai, 1227 m. ir 1244 m. nusiaubė totoriai. XIV a. viduryje atiteko LDK. Nuo XV a. pabaigos priklausė M. Glinskiui, kuris 1508 m. pasidavė Maskvai, pagal LDK ir Maskvos 1508 m. taiką grąžintas Lietuvai. Nuo 1565 m. Mozyriaus pavieto centras. 1577 m. gavo miesto teises. 1497 m. ir 1521 m. miestą sudegino Krymo totoriai, 1648 m. nusiaubė kazokai, 1654 m. užėmė Rusijos kariuomenė, 1667 m. grąžintas Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Birutė Ciplijauskaitė
Mokslinė veikla
Parašė studijų apie ispanų literatūrą ir moteriškąjį rašymą:
Mozyrius
Istorija
Po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1793 m. atiteko Rusijos imperijai, 1795–1924 m. buvo Minsko gubernijos Mozyriaus apskrities centras. 1795 m. gavo miesto teises. 1919 m. atiteko Baltarusijos TSR. Per Lenkijos–Tarybų Rusijos karą prie Mozyriaus lenkai 1920 m. kovo mėn. sumušė bolševikus. 1938–1954 m. Mozyrius buvo Polesės srities centras. Smarkiai nukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą.
Ekonomika
Yra oro uostas, upių uostas, geležinkelio stotis. Per miestą eina geležinkelis ir plentas Babruiskas–Žitomyras (Ukraina), naftotiekis Draugystė. Vyrauja naftos perdirbimo, metalo apdirbimo, įrengimų gamybos, medienos apdirbimo, chemijos (trąšų), elektrotechnikos, baldų, tekstilės (trikotažo), siuvimo, maisto (pieno, alaus) pramonė. Prie Mozyriaus nuo 1982 m. kasama akmens druska.
Ben Alder
Ben Alder – vėlyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai vidutinio augumo, truputį išsiskleidę. Uogos smulkios (0,8 g), saldžiarūgštės, tinka gabenti. Uogose yra 116 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės trumpos. Iš krūmo vidutiniškai priskinama iki 5 kg uogų. Atspari miltligei, o serbentinei erkutei ir žiedų pilnaviduriai – vidutiniškai. Veislė sukurta 1988 metais, Lietuvos sortimente nuo 2001 metų.
Juodbaliai
Juodbaliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Senųjų Trakų.
W (reikšmės)
Vienraidis žodis W gali reikšti:
Claes Oldenburg
Klesas Oldenburgas (, 1929 m. sausio 28 d. – 2022 m. liepos 18 d. ) – švedų kilmės JAV skulptorius, grafikas, hepeningų kūrėjas, popmenininkas.
Biografija
1946 m. K. Oldenburgas persikėlė mokytis į Jeilio universitetą, kur dalyvavo eksperimentinėje programoje, nukreiptoje prieš mokymo specializaciją. Jis studijavo literatūrą ir dailę, bei išklausė dramos kursą. 1950 m. K. Oldenburgas grįžo į Čikagą, dirbo reporteriu vietos žinių biure. 1952 m. jis nebuvo priimtas į karinę tarnybą ir pradėjo koncentruotis į dailininko veiklą. Lankė užsiėmimus Čikagos dailės institute, užsiėmė įvairia veikla pragyvenimui. 1953 m. priėmė JAV pilietybę. 1956 m. K. Oldenburgas persikėlė į Niujorką, iki 1961 m. dirbo nepilna darbo diena Kuperio muziejaus ir dailės mokyklos bibliotekoje. Studijavo Antuano Vato ir Tjepolo piešinius. Domėjosi teatru, organizavo pasirodymų galerijos Džadsono atminimo bažnyčioje atidarymą ir joje 1959 m. įvyko pirmoji K. Oldenburgo personalinė paroda. 1960 m. K. Oldenburgas vedė Patty Mucha.
Po 1960 m. K. Oldenburgas tapo vienu pirmaujančių pop meno asmenybių. Jis pradėjo kurti hepeningus − pasirodymus su žmonėmis, objektais ir garsais. 1961–1962 m. žiemą įvyko jo paroda „Parduotuvė“, kuri buvo įrengta išnuomotoje tikroje parduotuvėje. Ekspozicijoje buvo parodyti kūriniai, įmituojantys parduotuvėse įsigijamas plataus vartojimo prekes − maistą, papuošalus, drabužius. Savo menui kurti K. Oldenburgas naudojo žmogaus veiklos objektus, pavyzdžiui, vonias, el. ventiliatorius, rašomasias mašinėles ir pan. Naudojo minkštas vinilines dangas savo kūriniams, kas suteikdavo jiems seksualizuotus motyvus. 7-ojo dešimtmečio viduryje K. Oldenburgas pradėjo siūlyti milžiniškų skulptūrų projektus viešosioms erdvėms, kurių pirmasis buvo įgyvendintas 1969 m. Tais metais įvyko menininko paroda Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje. 1977 m. K. Oldenburgas vedė menininkę Coosje van Bruggen, su kuria vėliau drauge kūrė skulptūrinius-architektūrinius kūrinius. Dalyvavo menininiuose pasirodymuose (perfomansuose) ir meninėse instaliacijose. 1995 m. įvyko stambi K. Oldenburgo retrospektyvinė paroda Niujorko Gugenheimo muziejuje. 2009 m. nuo krūties vėžio mirė K. Oldenburgo žmona Coosje van Bruggen, su kuria jis sukūrė daugiau nei 40 viešų skulptūrų.
Šaltiniai
{[DEFAULTSORT:Oldenburg, Claes}}
Lalai
Lalai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1,5 km į pietvakarius nuo Petkūnų. Pro kaimą teka Kreivės upelis. Praeina kelias Petkūnai–Užvalkiai.
thumb|left|265px|Lalai iš pietų
Istorija
XX a. pr. Lalai buvo palivarkas ir okolica Ramygalos valsčiuje, Sniežkų, Tauginų ir Misevičių valda.
Lisa Andreas
Lisa Andreas (g. 1987 m. gruodžio 22 d.) – Kipro-Anglijos dainininkė. 16 metų amžiaus ji atstovavo Kiprui 2004 m. Eurovizijos dainų konkurse ir su daina „Stronger Every Minute“ užėmė penktąją vietą. Lisa tais metais buvo jauniausia konkurso dalyvė.
Jos tėvas yra britas, motina – kiprietė. Nors atlikėja gimė Anglijoje, bet vėliau persikėlė į Kiprą.
Karlis Brencenas
Karlis Brencenas (, 1879 m. gegužės 6 d. Madliena, Rusijos imperija – 1961 m. balandžio 30 d. Ryga, Latvijos TSR) – latvių dailininkas vitražistas, tapytojas.
Biografija
1903 m. baigė A. Štiglico techninio piešimo mokyklą Sankt Peterburge, 1907 m. prie jos įkūrė vitražų dirbtuves, iki 1920 m. jose dėstė. 1903-1907 m. mokėsi Paryžiuje. Nuo 1924 m. dėstė Latvijos dailės akademijoje Rygoje; nuo 1947 m. profesorius.
Kūryba
Sukūrė vitražų („Petras Didysis“, „Dakaro peizažas“, iki 1914 m., „Latvių publicistas Krišjanis Valdemaras“ apie 1912 m., Rygoje, „Lačplėsis“ 1930 m., dabartiniuose Latvijos rašytojų namuose), nutapė natiurmortų („Hortenzijos“ 1917 m.), portretų („Moters portretas“ 1918 m.), figūrinių kompozicijų, aktų. Vitražai neoklasicistinio stiliaus, daugiausia figūriniai. Tapyba realistinė, su ryškiomis moderno, trečio – ketvirto dešimtmečio – art deco tendencijomis. Nuo 1902 m. dalyvavo dailės parodose.
Kapitonas (Karališkasis laivynas)
Šis laipsnis anglų kalboje sutrumpintai žymimas Capt. arba, kartais, Capt. RN, kad skirtųsi nuo keliais lygiais žemesnio armijos kapitono.
D. Britanijos Karališkajame laivyne reiškia ne tik karinio laipsnį, bet ir bet kurį laivui vadovaujantį karininką (laivo kapitoną).
Laivyno karininkai, turintys kapitono laipsnį, tarnauja ne tik laivuose, bet laivyno bazėse krante bei kitose karinėse institucijose.
Skiriamieji ženklai
Kapitono skiriamieji ženklai yra ant rankogalių užsiūti auksiniai galionai – 4 žiedai, viršutinis su kilpa.
Queens Park Rangers FC
Londono „Queens Park Rangers“ – Anglijos futbolo klubas, įkurtas Londono priemiestyje Hamersmite susijungus Saint Jude's ir Christchurch Rangers komandoms.
Ūsuotrykliai
Ūsuotrykliai (Orectolobidae) – ūsuotųjų ryklių (Orectolobiformes) šeima. Paplitę Indijos ir Ramiojo vandenynų subtropinio ir tropinio klimato srityse. Dydis – iki 3,2 m ilgio (dažniausiai ne ilgesni negu 2 m).
Skroda (upė)
Pavadinimo kilmė
Upės vardas siejamas su veiksmažodžiu skrosti „rausti“. Vardas rodo giliai prasiraususią upę.
Amadėjus I (Savoja)
thumb|Amadėjus I Amadėjus I (apie 995/1000 m. arba apie 1016 – po 1051 m. gruodžio 18 d.) – Savojos ir Šablė grafas 1047/1051.
Biografija
Savojos grafo Humberto Baltoji ranka ir jo žmonos Ansilijos sūnus. Turėjo pravardę Uodega, surištą su jo dalyvavimo imperatoriaus Henriko III karūnacijos ceremonijoje istorija.
Amadėjaus I valdymo metu nuo žemės trūkumo kentę Savojos valstiečiai ėmė kraustytis iš slėnių žemumų į kalnų plynaukštes.
Amadėjus buvo vedęs, bet palikuonių nepaliko, ir po jo mirties grafystė perėjo jo broliui Otonui I.
Pagal kitus šaltinius, Amadėjus turėjo tris vaikus:
Deep Space 2
Deep Space 2 – NASA misija į Marsą, pradėta 1999 m. sausio 3 d. Tai buvo vienas iš New Millennium programos projektų. Deep Space 2 buvo dviejų zondų „dvynių“ programa. Tai turėjo būti pirmieji zondai, kurie prasiskverbtų giliai į kitos planetos paviršių. Su šiuo kosminiu aparatu buvo prarastas ryšys.
thumb|300px|left| Deep Space 2 dalys
Galimos priežastys, dėl kurių su Deep Space 2 buvo prarastas ryšys:
Nauru demografija
miniatiūra|350px|Nauru populiacijos kitimas 2002 m. duomenimis Nauru saloje gyveno 12 329 žmonės. Vietos gyventojai vadinami nauriečiais arba naurujiečiais.
Etninės grupės
Iš visų Nauru gyventojų 58 % laiko save nauriečiais, 26 % kilę iš kitų Ramiojo vandenyno salų, po 8 % gyventojų kilę iš Kinijos ar Europos. Taip pat yra nedidelės filipiniečių, tuvaliečių ir kiribačių bendruomenės.
Religija
Dauguma nauriečių – krikščionys. Yra šiek tiek budistų ir bahajų.
Švietimas
Mokslas Nauru nemokamas nuo 5 iki 16 metų. Yra 6 vaikų darželiai, 2 pagrindinės mokyklos, 1 antrinė mokykla ir technikos mokykla.
Gimstamumas ir mirštamumas
Gyventojų gyvenimo trukmė vidutiniška. Mirtingumas – 10,33/1000 gyventojų, gimstamumas – 26,09/1000, gyventojų skaičius auga kasmet po 1,9 %.
Juozas Ciparis
Biografija
Mokėsi Šilutės progimnazijoje, 1939–1940 m. studijavo Telšių kunigų seminarijoje, kol ši po sovietinio perversmo buvo uždaryta. 1940–1941 m. tęsė teologijos studijas Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, bet ir šią uždarius turėjo atsisakyti ketinimų tapti kunigu. Baigė Tauragės gimnaziją, 1942–1943 m. studijavo Kauno Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete.
1952–1958 m. ir 1978–1981 m. Kauno politechnikos instituto, 1958–1975 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, nuo 1967 m. profesorius. 1964–1966 m. tęsė studijas Leningrado technologijos instituto doktorantūroje, apsigynė disertaciją „Ekstraktyvinės rektifikacijos proceso, naudojant selektyviais priedais druskas, tyrimas“, technikos mokslų daktaras. 1975–1978 m. Ošo (Kirgizija) pedagoginio instituto, 1981–1991 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.
Sūnus chemikas technologas Alfredas Ciparis, duktė mokslininkė agronomė Egidija Venskutonienė.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš sūdomosios rektifikacijos, chemijos technologijos, Žemės ūkio chemizavimo. Sukūrė kompleksinių trąšų gavimo būdų. Su kitais padarė 35 išradimus. Parengė 30 mokslo daktarų, parašė per 10 vadovėlių ir mokymo priemonių studentams, išspausdino beveik 300 mokslo populiarinimo straipsnių.
Ben Lomond
Ben Lomond – vėlyva juodųjų serbentų veislė. Krūmai neaukšti, truputį išsiskleidę. Uogos vidutinės ir didelės (0,8–1,1 g), saldžiarūgštės. Uogose yra 133 mg/proc. vitamino C. Vaisinės kekės vidutinio ilgumo. Iš krūmo vidutiniškai priskinama iki 5 kg uogų. Neatspari miltligei, veimutinėms rūdims. Uogos geros kokybės, nebyra, derlius gausus ir reguliarus. Nepakankamai atspari grybinėms ligoms.
Karsokai
Karsokai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kalesninkų.
Y (reikšmės)
Vienraidis žodis Y gali reikšti:
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
'''2009 m. Europos krepšinio čempionatas (EuroBasket2009''') – 36-tas vyrų Europos krepšinio čempionatas, vykęs 2009 m. rugsėjo 7-20 d. Lenkijoje. Ši šalis jau antrą kartą priėmė stipriausias Europos vyrų krepšinio rinktines. Pirmą kartą Lenkija Europos krepšinio čempionatą rengė 1963 m. ir tada jie iškovojo aukščiausią savo kada nors pasiektą vietą pirmenybėse – sidabro medalius. Čempionate debiutavo Jungtinės Karalystės rinktinė, kurią vedė NBA krepšininkai. Bei pirmą kartą nuo 1961 m. į čempionatą nepateko italai, kurie neįveikė kvalifikacinio turnyro dėl paskutinės vietos. Ją iškovojo prancūzai atsakomosios rungtynėse įveikę belgus.
Ispanija pirmą kartą laimėjo Europos krepšinio čempionatą finale įveikusi Serbijos rinktinę rezultatu 85-63. Graikai iškovojo bronzą mače dėl trečios vietos įveikę Slovėnijos krepšininkus rezultatu 57-56. Šio turnyro naudingiausio žaidėjo titulas (MVP) atiteko ispanui Pau Gasol.
thumb|right|250px|Čempionato simbolis – stumbras Mieszko.
Arenos
Čempionatas vyko septyniuose miestuose visoje Lenkijoje : Bydgoščiuje, Katovicuose, Vroclave, Varšuvoje, Poznanėje, Lodzėje ir Gdanske. Finalas buvo žaidžiamas Katovicuose.
Kvalifikacija
Keturi grupių nugalėtojai ir trys geriausi antrųjų vietų laimėtojai pateko į EuroBasket 2009.
Veikai
Veikai  – viena iš vičitų genčių. Gentis priskiriama JAV Vidurio vakarų indėnams. Anksčiau gyveno šiaurės rytų Teksase. Dabar jie priklauso JAV federaliai pripažintiems vičitams (Oklahoma).
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
Kvalifikacija
Geriausios šešios iš likusių komandų pateko į papildomą kvalifikacijos turnyrą, kuriame viena komanda pateko į EuroBasket 2009.
Veikai
Istorija
Veikai buvo tavakonių genties dalis. Šiandieninis Teksaso miestas Veikas (Waco) yra vietoje, kur bent iki 1820 m. stovėjo pagrindinis veikų kaimas. Prancūzų tyrinėtojas Jean-Baptiste Bénard de la Harpe per šį regioną keliavo 1719 m., ir tautelė, kurią jis pavadino Honecha ar Houecha, galbūt ir buvo veikai. Guillaume de L’Isle žemėlapyje „Carte de la Louisiane et du Cours du Mississipi“ tauta Quainco irgi tikriausiai veikai. Veikai dar vadinami Huaco ar Hueco.
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
Reitingavimas
thumb|280px|right|2009 m. Europos krepšinio dalyviai
Veikai
Istorija
Veiko kaimą prie Brazoso upės iš šonų supo du tavakonių kaimai, El Quiscat ir Flechazos. 1824 m. Stivenas Ostinas (Stephen F. Austin) rašė, kad Veiko kaimas buvo 40 akrų dydžio, jame buvo 33 žolinės trobelės ir maždaug 100 žmonių. Jie augino 200 akrų kukurūzų laukuose, aptvertuose krūmų tvoromis. 1829 m. kaimas turėjo apsauginių žemės pylimų. 1837 m. Teksaso reindžeriai planavo Veiko kaime įrengti fortą, bet po kelių savaitės šios minties atsisakė. 1844 m. 8 myliomis piečiau buvo įkurtas prekybinis postas. 1830 m. Jean-Louis Berlandier Veiko kaime suskaičiavo 60 namų.
Prie Guadalupe River upės veikai turėjo antrą, mažesnį kaimą.
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
Grupė A
thumb|right|200px|Rungtynės tarp Kroatijos ir Makedonijos ekipų
Veikai
Istorija
1835, 1846 ir 1872 m. gentis pasirašė sutartis su JAV ir vičitais. 1872 m. sutartimi Indėnų teritorijoje (Indian territory) buvo įkurtas jų rezervatas, kur juos perkraustė. 1902 m., pagal Dawes’o žemės paskirstymo aktą (Dawes Allotment Act), rezervato žemės buvo padalintos į individualius žemės sklypus, o veikai tapo JAV piliečiais. Šiandien veikai yra vičitų genčių dalis.
Kultūra
Gentis gyveno pintų avilių pavidalo trobelėse su atraminėmis kartimis, paprastai dengtomis žolėmis vikšriais (Juncaceae), kartais bizonų kailiais. Trobelės būdavo 20–25 m aukščio. Be kukurūzų veikai dar augino pupas, moliūgus ir kitas kultūras.
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
Grupė C
thumb|right|230px|Milošas Teodosičius
Grupė D
thumb|upright|200px|Mačo tarp Bulgarijos ir Turkijos ekipų pradžia.
Veikai
Veikai toponimuose
Veiko miestas Teksase pavadintas pagal veikų gentį. Pagal juos pavadintas ir Hueco Springs prie Niu Braunfelso miesto Teksase.
2009 m. Europos krepšinio čempionatas
Atranka (Grupė E)
thumb|right|270px|Makedonijos vyrų krepšinio rinktinės fanai
Atranka (Grupė F)
thumb|right|300px|Lenkijos vyrų krepšinio rinktinės pristatymas.
Dėl penktos vietos
Šias rungtynes sėkmingiau pradėjo prancūzai ir po pirmo kėlinio rezultatas buvo – 21-12. Antrajame kėlinyje abi komandos žaidė apylygiai ir po 20 minučių rezultatas 34-24 prancūzų naudai. Trečiame kėlinyje kroatai priartėjo iki 5 taškų, o 4 kėlinio pradžioje rezultatą sumažino iki minimumo, bet prancūzai pabaigė rungtynes geriau nei jų varžovai bei laimėjo šias rungtynes rezultatu 69-62.
Finalas
Šis mačas buvo jau antras tarp šių ekipų šiame Europos krepšinio čempionate, ispanai bandė atsirevanšuoti už pralaimėjimą rezultatu 66-57. Ispanai nuo pat rungtynių pradžios atitrūko ir neišleido pergalės iš rankų. Po dviejų kėlinių rezultatu 52–29 pirmavo Ispanijos rinktinė, o mačas baigėsi rezultatu – 85-63. Pau Gasol pelnė 18 taškų ir atkovojo 11 kamuolių. Jo komandos draugas Rudy Fernandez pridėjo 13 taškų ir 5 atkovotus kamuolius. Pralaimėjusioje Serbijos komandoje Uros Tripkovic ir Novica Velickovic pelnė po 15 taškų.
Vietos
! Auksas ! Sidabras ! Bronza ! 4 ! 5 ! 6 ! 7 ! 8 ! 9-12 ! ! ! ! 13-16 ! ! !
''Ispanija, Serbija, Graikija, Slovėnija, Prancūzija ir Kroatija pateko į Pasaulio krepšinio čempionatą Turkijoje. Turkija į čempionatą pateko kaip šeimininkė. Vėliau Lietuva, Vokietija ir Rusija į turnyrą gavo vardinius pakvietimus.''
Turnyro komanda
Šie žaidėjai pateko į turnyro komandą
SG – 🇷🇸 Miloš Teodosić
SF – 🇪🇸 Rudy Fernandez
PF – 🇸🇮 Erazem Lorbek
C – 🇪🇸 Pau Gasol (MVP)
Individuali statistika
Taškai
Atkovoti kamuoliai
Rezultatyvūs perdavimai
Perimti kamuoliai
Blokai
Minutės
Komandų statistika
Pelnomi taškai per rungtynes
Praleidžiami taškai
Atkovoti kamuoliai
Rezultatyvūs perdavimai
Perimti kamuoliai
Blokai
Taip pat skaitykite
2009 m. Europos moterų krepšinio čempionatas
Kroatijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
Kroatijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
Pirmosios rungtynės
-
Atsakomosios rungtynės
--
Dalaso Stars
Dalaso „Stars“ – NHL Vakarų konferencijos, Ramiojo vandenyno pogrupio ledo ritulio komanda iš Dalaso, Teksaso.
Istorija
Minnesotos „North Stars“
1965 m. kovo 11 d. NHL prezidentas Clarence Campbell paskelbė, kad lyga plečiasi nuo buvusių 6 komandų iki 12. Tai paskatino veikti investuotojus iš Mineapolio ir Sent Polo. Jiems pasisekė ir Minesotos valstijai buvo skirta vieta NHL lygoje. Komandos pavadinimui buvo paskelbtas konkursas. Fanai išrinko „North Stars“ vardą. 7-ajame dešimtmetyje komandai demonstravo prastą žaidimą, sunkumų turinčią komandą nupirko broliai Gordonas ir Džordžas Grundai, Cleveland „Barons“ savininkai. Jiems paprašius NHL vadovybė leido susijungti abiem komandoms. Jos išlaikė „North Stars“ vardą.
8-ajame dešimtmetyje smuko komandos arenos lankomumas, todėl savininkai nusprendė persikelti į San Franciską, bet NHL nenorėjo to leisti. Buvo pasiektas susitarimas, kuriuo Grundų broliams leista sukurti naują komandą San Franciske. 1990–1991 m. sezone San Chosė „Sharks“ pasikvietė daugumą „North Stars“ žaidėjų į savo komandą. Grupė investuotojų perpirko komandą iš brolių. Paskutinėse 1990–91 m. sezono rungtynėse Minesotos komanda pralaimėjo net 8:0. Po šio sezono komanda persikėlė į Dalasą.
Dalaso „Stars“
1993 m. komandos savininkas N. Greenas paprašė NHL vadovybės sutikimo persikelti į Dalasą. Jis buvo duotas ir komanda sutrumpinusi buvusį pavadinimą tapo Dalaso „Stars“.
Sezonai
thumb|180px|1993-2013
Nuorodos
Oficiali klubo svetainė
Albertas Jasiulionis
Albertas Jasiulionis (1915 m. rugsėjo 20 d. Petrograde – 2009 m. spalio 26 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1942 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1954 m. Leningrado politechnikos institute apgynė disertaciją „Skriejikinio kulisės mechanizmo nagrinėjimas“, technikos mokslų kandidatas. 1970 m. Valstybiniame mašinotyros mokslo tyrimų institute apgynė disertaciją „Mašinų mechanikos nagrinėjimai matriciniu - harmoniniu metodu“, technikos mokslų daktaras.
1942–1950 m. Vytauto Didžiojo universiteto (1946–1950 m. Kauno universitetas) dėstytojas. 1950–1954 m. J. Janonio popieriaus fabriko vyr. mechanikas. 1954–1993 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, nuo 1972 m. profesorius. 1976–1990 m. dar Pabaltijo ir Baltarusijos aukštųjų mokyklų Mechanizmų ir mašinų teorijos seminaro mokslinis vadovas.
Juodeikiai (Plungė)
Juodeikiai  – kaimas Plungės rajono savivaldybėje. Veikė Nausodžio mokyklos pradinio ugdymo skyrius, uždarytas 2006 m. Šiaurės rytinė kaimo dalis, prie Minijos, anksčiau buvo žinoma kaip Juodeikiai I, pietvakarinė – Juodeikiai II (prie Vieštovės).
Laukagalis (Kėdainiai)
Laukagalis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Truskavos, 2 km į šiaurę nuo Paežerių, šalia Laukagalio durpyno. Dirbami laukai.
Istorija
XX a. pr. buvo okolica Šėtos valsčiuje. Žemes valdė Kulviečiai, Jakštai, Miciutaičiai ir Paleliūnai.
Grabovo Šv. Jono Krikštytojo parapija
'''Grabovo Šv. Jono Krikštytojo parapija''' - parapija įkurta XVI a. Grabovo kaime. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Ščučino dekanatui. Parapijos bažnyčia pastatyta 1825-1848 metais.
Futbolo lygos antrasis divizionas
Futbolo lygos antrasis divizionas buvo antroji pagal stiprumą futbolo lyga Anglijoje nuo 1892 m. iki 1992 m. Nuo 1992-1993 m. sezono iki 2003-2004 m. sezono buvo antrasis pagal stiprumą Anglijos futbolo lygos divizionas ir trečiasis Anglijos futbolo lygos sistemos divizionas.
Istorija
1892 m. buvo įkurtas antrasis divizionas, kurį sudarė 12 klubų, kurių dauguma prieš tai žaidė Football Alliance lygoje, egzistavusioje nuo 1889 m. iki 1892 m. Nariais buvo: Ardwick (dabar Manchester City FC), Bootle FC, Burton Swifts FC, Crewe Alexandra FC, Darwen, Grimsby Town FC, Lincoln City FC, Northwich Victoria FC, Sheffield United FC, Small Heath (dabar Birmingham City FC) ir Walsall FC. Manchester City yra laimėjęs daugiausiai antros divizijos taurių (7).
Klubų skaičius lygoje
Antrąjį divizioną pradžioje sudarė 12 klubų. Populiarėjant futbolui, klubų skaičius augo. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje klubų skaičius viršijo 20.
Bažikovas
Bažikovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Staviskų, apie 13 km į rytus nuo Kolno ir apie 77 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Stepiniai lemingai
Stepiniai lemingai (Lagurus) – žiurkėninių (Cricetidae) šeimos graužikų gentis.
Išvaizda panašūs į lemingus. Kūnas 12-21 cm ilgio, uodega – 4,5-6,5 cm ilgio. Kailis tankus ir minkštas. Nugaros dalis rudos arba ochrinės spalvos, kartais per vidurį su išilgine juoda juosta. Šonai šviesesni už nugarą, pilvas sidabriškos spalvos, kartais tamsiai geltonas. Liemuo nužemėjęs, galūnės trumpos, akys mažos, ausys nedidelės ir vos kyšančios. Trumpa uodega apaugusi retais plaukeliais. Priekinių ir užpakalinių kojų trečiasis pirštas truputį ilgesnis už ketvirtąjį. Priekinių kojų pirmasis pirštas žymiai trumpesnis, su trumpu ir buku nagu. Kitų pirštų nagai vidutinio dydžio, žiemą truputį būna ilgesni nei vasarą. Letenų pagalvėlės apaugusios plaukeliais
Paplitę Eurazijoje, Mongolijoje, Kinijoje, Kanados pietinėje dalyje, JAV vakaruose. Gyvena sausose vietose, stepėse ir pusdykumėse. Aptinkami pakelėse, laukuose, ganyklose. Aktyvūs ištisus metus, daugiausia naktį. Rausia sudėtingus urvus, kurie turi daug angų ir kelias lizdų kameras. Lytiškai subręsta 1,5 mėn. Nėštumas trunka 24-26 dienas, per metus gali būti iki 6 vadų. Gimdo 5-6 jauniklius.
Gentyje viena rūšis – stepinis lemingas (Lagurus lagurus).
Emerikas Huten-Čapskis
Emerikas Zachariašas Mikalojus Severinas fon Huten-Čapskis (1828 m. lapkričio 8 d. – 1896 m. liepos 4 d.) – Krymo karo 1854 metais dalyvis, nuo 1863 m. buvo Naugarduko vicegubernatorius, nuo 1865 m. Sankt Peterburgo vicegubernatorius, imperatoriaus dvaro kamergeris. Ministras. Žymus kolekcionierius, numizmatas. Autorius tipologinio Lenkijos ir Lietuvos monetų katalogo.
Biografija
Gimė 1828 m. lapkričio 18 d. Stankovo dvare, Stolbcovo (dabar Dzeržinsko rajonas) paviete, Minsko gubernijoje. Baigė 1-mą Vilniaus gimnaziją. Po to mokėsi Maskvoje, Sankt Peterburge ir Berlyne.
Dalyvavo Krymo kare 1854 metais.
1863–1865 metais buvo Naugarduko vicegubernatoriumi, 1865–1867 metais – Sankt Peterburgo vicegubernatoriumi, imperatoriaus dvaro kamergeriu.
Karsūniškės
Karsūniškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km nuo Kazokiškių.
Optronas
Variantai
Jei reikia nufiltruoti garsinio ir aukštesnio dažnio trukšmą, vietoj šviesos diodo naudojama miniatiūrinė kaitinamoji elektros lemputė. Tokie optronai taikomi tik jei tai iš tiesų reikalinga, nes jie daug mažiau patikimesni. Kai kada kaip šviesos imtuvas naudojamas fotorezistorius arba fototranzistorius, kai kada ir kitokie elementai.
Japonijos geografija
thumb|Japonija (vaizdas iš kosmoso) thumb|Japonijos topografinis žemėlapis
Optronas
Variantai
Vienas optrono variantų yra plyšinis optronas. Šios detalės korpusas turi siaurą kelių milimetrų pločio plyšelį, į kurį įterpus šviesos nepraleidžiančią plokštelę, perkertamas šviesos iš siųstuvo į imtuvą kelias. Paprastai į tokį plyšelį įterpiamas skylutes turintis besisukantis diskas, kurio judesius optronas gali registruoti. Galimi ir kitokie naudojimo variantai (šie optronai buvo taikomi informacijai iš perfokortų skaityti).
Japonijos geografija
Japonija – salų valstybė išsidėsčiusi palei Azijos Ramiojo vandenyno pakrantę. Iš rytų salas supa Ramusis vandenynas, vakaruose Japonijos, pietuose Rytų Kinijos, šiaurėje Ochotsko jūros. Tarp Honšiū ir Šikoku salų įsiterpusi Vidinė Japonijos jūra. Didžiausios salos (iš šiaurės į pietus): Hokaidas, Honšiū (didžiausia), Šikoku, Kiūšiū, Okinava.
Optronas
Variantai
Neretai optrono korpuse iš karto įmontuojamas stiprintuvas, sustiprinantis šviesos daviklio perduodamą signalą.
Taikymas
Optronai gali apsaugoti nuo žemės srovių ir blokuoti nenumatytus aukštesnės įtampos šuolius. Optinės izoliacijos reikalavimas yra viena MIDI standarto dalių. Jais atsiribojamą nuo įvairių „nešvarių“, daug trukdžių generuojančių (pavyzdžiui, galingų variklių) elektros grandinių. Naudojami jie ir įvairių medicininių elektros prietaisų saugumui užtikrinti.
Japonijos geografija
Jos plotas – 378 000 km², gyventojų skaičius – apie 127 mln.
Optronas
Jungimo schemos pavyzdys
thumb|200px|Optrono elektrinis ženklas ir jungimo schemos pavyzdys.
Japonijos geografija
Šiauriausias taškas – Etorofu, Hokaido pref. Piečiausias taškas – Okinotorišima, Tokijo pref. Ryčiausias taškas – Minamitorišima, Tokijo pref. Vakariausias taškas – Jonagunidžima, Okinavos pref.
Optronas
Jungimo schemos pavyzdys
Pateikiamame pavyzdyje, sujungus jungiklį S1, srovė iš maitinimo šaltinio V1 uždega optrono šviesos diodą D1. Šio diodo šviesa sužadina fototranzistorių Q1 (pakinta įtampo prie jo kolektoriaus ir rezistoriaus R2 prijungtame išėjimo gnybte). Nors signalas perduodamas, V1-S2-R1-D1 ir V2-R2-Q1 grandinės elektriškai lieka viena nuo kitos izoliuotos.
Japonijos geografija
Šalį sudaro daugiau nei 6 800 salų, iš kurių tik apie 340 yra didesnės nei 1 km². Pagrindinės salos: Honšiū (230 448 km²), Hokaidas (78 073 km²), Kiūšiū (36 554 km²), Šikoku (18 825 km²), jos sudaro 99,37 % šalies teritorijos. Tai ketvirta pagal dydį po Indonezijos, Madagaskaro ir Papua-Naujosios Gvinėjos salose esanti valstybė.
Japonijos salynas įsikūręs labai tektoniškai aktyvioje zonoje, vadinamoje Ugnies žiedu, kur susiduria 3 tektoninės platformos. Dėl to Japoniją dažnai krečia nestiprūs požeminiai smūgiai, nereti čia ir ugnikalnių išsiveržimai. Destruktyvūs žemės drebėjimai, dažnai sukeliantys cunamius ištinka Japoniją keliskart metuose. Pastarieji stipriausi drebėjimai šalį ištiko 1995, 2004 ir 2011 m. Šalyje gausu karštųjų versmių (onsen), kurios išnaudojamos turizme kaip pramoga.
Didžiajai daliai Japonijos teritorijos būdingas vidutinių platumų klimatas, kuris, dėl Japonijos didelio ištęstumo iš šiaurės į pietus, įvairiose Japonijos dalyse žymiai skiriasi. Pagal Japonijos geografinius bruožus galima išskirti 6 pagrindines klimato zonas:
Aukščiausia temperatūra Japonijoje - 40,9°C, užfiksuota 2007 m. rugpjūčio 16 d. Gifu prefektūroje. . Tą pačią dieną tokia pati temperatūra užfiksuota ir Saitamos prefektūroje.
Lietingasis sezonas prasideda gegužės pradžioje Okinavoje. Didžiojoje Honšiū dalyje jis prasideda prieš birželio vidurį ir tęsiasi apie 6 savaites. Vasaros pabaigoje ir rudens pradžioje kylantis uraganai neretai atneša liūtis. Šiaurinėje Hokaido saloje lietingasis sezonas prasideda tik liepos gale.
Japonijoje yra 9 miškų ekoregionai, išsidėstę skirtingose geografinėse platumose – nuo subtropinių drėgnųjų plačialapių miškų Riūkiū ir Bonino salose iki vidutinių platumų spygliuočių miškų šiaurėje.
Beceilai
Beceilai arba Bečeliai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Šipliškės, apie 24 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 130 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Geografija
Kaimas išsidėstęs prie krašto kelio Nr. 27px|DW651 Seinai-Šipliškė-Vižainis-Žydkiemis-Geldapė, 5 km į šiaurės vakarus nuo Šipliškės tarp Mažojo Šelmento ir Ilgelio ežerų. Šiaurėje tyvuliuoja nedidelis (23 ha) Kupavo ežeras, vakaruose driekiasi Juodosios pelkės. Vaizdingos vietovės nuo seno traukia turistus, Beceilai turi vasarvieties statusą.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Beceilų pavadinimas minimas XV a., bet dabartinis kaimas iškilo XVIII a. Aplinkiniai miškai ir ežerai priklausė karaliaus dvarui, vėliau perėjo privačion nuosavybėn. Nuo 1530 m. jie priklausė Pacams, vėliau Radviloms.
Beceilų parapija, apėmusi 25 kaimus, įsteigta 1908 m. Pirmoji kaime pastatyta bažnyčia buvo medinė, kuri sudegė, o 1929 – 1937 m. pastatyta mūrinė Čenstakavos Dievo Motinos bažnyčia, 1951 m. ji restauruota. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 72 žmonės, iš kurių 70 lenkų ir 2 lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Seimelis
thumbSeimelis – nuo 1565 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės, 1569–1795 m. Abiejų Tautų Respublikos, 1795–1863 m. Rusijos imperijos Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemių, apskričių (pavietų) ir kitų teritorinių junginių bajorų suvažiavimas, įteisintas 1565 m. gruodžio 30 d. Žygimanto Augusto privilegija. Šiuolaikinėje Lenkijoje sejmik województwa vadinamas vaivadijos savivaldos atstovaujamoji institucija.
Istorija
Išaugus Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Seimo reikšmei į jį dėl bajorų luomo padidėjimo bei dėl tolimų atstumų nebegalėjo susirinkti visi LDK bajorai. Todėl Žygimantas Augustas, rengdamas 1564–1566 m. teismų ir administracijos reformą bei II Lietuvos Statutą Lietuvoje Lenkijos pavyzdžiu LDK teritoriją padalijo į pavietus, kurių sostinėse vykdavo seimeliai, turintys tokį patį statusą, kaip ir Lenkijos Karalystės seimeliai. Pavietų centruose buvo įkurdinti miestų ir žemių teismai. Lietuvos bajorija (šlėkta) išlaikė savitumą, kuris buvo laiduojamas Lietuvos Statutu, tačiau įgijo ir Lenkijos Karalystės bajorijos teises bei privilegijas. Pavyzdžiui, 1454 m. Nešavos privilegijos draudė karaliui įvesti naujus mokesčius, skelbti visuotinę bajorų mobilizaciją be vietinių seimelių sutikimo. Karalius ne tik įsipareigojo skaitytis su bajorų nuomone dėl mokesčių ir kariavimo, bet ir turėjo pradėti savo pareigūnus siųsti tarpusavio konsultacijoms į seimelius. Toks karaliaus ir bajorų interesų derinimas ilgai trukdavo, dėl to nuo XV a. pabaigos pradėta seimelių atstovus atsiųsti į visos valstybės suvažiavimus seimus, kuriuose dalyvaudavo Karaliaus taryba ir pats Karalius. Taip 1493 m. atsirado visuotinis dvejų rūmų Lenkijos Seimas, kurio aukštuosius rūmus – Senatą sudarė Karaliaus tarybos didikai, o Atstovų rūmai priklausė bajorams. Seimo konstitucijos ar įstatymai pavietuose automatiškai neįsigaliodavo – juos dar turėdavo patvirtinti kiekvieno pavieto seimelis.
Po 1795 m. Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo seimelių funkcijos buvo šiek tiek apribotos, tačiau jie buvo prilyginti Rusijos apskrities bajorų suvažiavimams ir veikė iki 1863 m. sukilimo.
Seimeliai
Seimeliai dažniausiai turėjo specialią paskirtį ir pagal tai buvo vadinami:
Veikla
Seimelius galėjo sušaukti karalius arba vaivada. Kiekvienas seimelis išsirinkdavo savo Seimelio maršalką. Iki 1569 m. juose, kaip ir valstybės seime galiojo liberum veto teisė. Rinkdamas atstovus į Seimą seimelis nustatydavo jų veiklos laisvės ribas. Atstovas, pasielgęs kitaip, negu instrukcija, nebuvo baudžiamas, tačiau jis niekada daugiau nebebuvo renkamas į Seimą. Jeigu seimelis nepatvirtindavo Seime priimtos konstitucijos, karalius siųsdavo kreipimąsi, kad įstatymas būtų priimtas. Kartais taip pavieto bajorams pavykdavo išsiderėti papildomų teisių arba būdavo išsprendžiami kiti jų iškelti klausimai.