cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
408 m. pr. m. e.
'''408 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Panevėžiuko apylinkė
Panevėžiuko apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, į šiaurę nuo Kauno. Apylinkės centras buvo Babtyno dvare.
Šratai (medžioklė)
thumb|right|Šratai thumb|right|12 kalibro šratinis šovinys su šratais, kurie matyti pro permatomą plastikinę [[tūtelė|tūtelę]] thumb|right|Šratų bokštas [[Bristolis|Bristolyje (D. Britanija)]] Šratai  – kieti rutuliukai, paprastai metaliniai. Šratai paprastai naudojami kaip kaunantys elementai šoviniuose. Tokiame šovinyje būna keli arba daug šratų. Šratai paprastai būna švininiai. Tokie šratai būna pakankamai sunkūs ir lengvai gaminami.
Jei šovinys (ginklas) užtaisomas vienu stambiu rutuliuku, jis vadinamas ne šratu, o apvalia kulka. Tokias kulkas naudojo per vamzdžio laibgalį užtaisomuose ginkluose arba specialiuose arbaletuose.
Didesnio skersmens, nuo 5,25 iki 10 mm, šratai vadinami grankulkėmis.
Šratų gamyba
Masinės apvalių šratų gamybos būdą bokšte sukūrė Viljamas Vatsas (William Watts) iš Bristolio ir 1782 m. užpatentavo. Išlydyto švino lašai krisdami žemyn įgauna rutuliuko formą ir nukrenta į apačioje esantį vandens baseiną. Iš baseino surinkti šratai ridenami nuolaidžia plokštuma – taisyklingai apvalūs rieda tiesiai, o deformuoti nusirita į šonus, kur juos surenka ir perlydo.
Dabar šratai gaminami rutulio, kubo, disko formos iš švino, geležies, vario, plieno, ketaus, polietileno.
Hudžou
Hudžou – miestas rytinėje Kinijoje, šiaurinėje Džedziango provincijos dalyje. Turi prefektūros statusą. Įsikūręs ant pietinio Taihu ežero kranto. Rytuose ribojasi su Dziasingu, pietuose su Hangdžou, vakaruose ir šiaurėje atitinkamai su Anhui ir Dziangsu provincijomis. Tekstilės (šilko), statybinių medžiagų, žemės ūkio pramonė.
Istorija
1983 m. gavo prefektūros statusą.
Juodasis duobkasys
Juodasis duobkasys (Nicrophorus humator, sin. Necrophorus humator) – maitvabalių (Silphidae) šeimos vabalas. Kūnas 18 - 28 mm. Juodas, trys galiniai antenų buoželės nareliai oranžiškai geltoni.
Vabalų aptinkama gegužės – birželio mėnesiais, paukščių lavonuose ir pūvančiuose grybuose.
Lietuvoje nedažnas.
Merkuralijos
thumb|right|250px|Merkurijaus šventyklos liekanos Prancūzijoje Merkuralijos – Senovės Romos šventė, vykdavusi   gegužės 15 d. Ja buvo pagerbiamas prekybos, keliautojų, komercijos ir pelno dievas, Merkurijus. Jis taip pat dievų pasiuntinys ir tarnas, menų bei amatų globėjas, magijos žinovas.
Netoliese Romos miesto Kapeno vartų buvo šaltinis, skirtas Merkurijui. Šventės dieną pirkliai iš jo sėmė vandenį, kuriame mirkė lauro šakeles ir su malda šlakstydavo sau ant galvų ir prekių. Šiuo ritualu prekybininkai nusiplaudavo savo visokias nuodėmes ir apgaules, kurios prekyboje buvo neišvengiamos. Taikių tikslų simboliu buvo laikomas kaducėjus (caduceus), senovės romėnų ir graikų taikos šauklių ženklas.
Prie Didžiojo cirko, tarp Aventino ir Palatino kalvų, 495 m. pr. m. e. pastatyta Merkurijaus šventykla. Šioje vietoje buvo prekybos centras, hipodromas. Šventykla stovėjo tarp plebėjų Aventino tvirtovės ir patricijų centro Palatino. Taip buvo atliekama tarpininkavimo misija.
Brežnevizmas
thumb|left|Leonidas Iljičius [[Brežnevas 1973 metais ]]
Brežnevizmas, stagnacija (rus. застой) – Tarybų Sąjungos istorijos krizinis periodas, prasidėjęs Leonidui Brežnevui tapus Komunistų partijos vadovu. Stagnacijos pradžia laikomas XX a. 7 dešimtmečio vidurys.
Stagnacija buvo stebima tiek ekonominiame, tiek socialiniame šalies gyvenime.
Ekonominėje srityje stipriai sumažėjo šalies ekonominis augimas, tiek pagal tarybinę, tiek pagal Vakarų statistiką.
Anksčiau mažai svarbios užsienio prekybos ir importo vaidmuo išaugo, skatindama atšilimą santykiuose su Vakarais.
Pašingas
Pašingas – miestas šiaurės Austrijoje, į pietvakarius nuo Linco. Vienas didžiausių šalyje prekybos centras Plus City.
Istorija
Pašingas minimas nuo XII a.
ŽFK Slavianka
Minsko „Slavianka“  – Baltarusijos futbolo klubas iš Minsko. Moterų komanda dalyvauja elito diviziono, aukščiausios lygos pirmenybėse.
Istorija
2012 m. įkurtas Slavianin futbolo klubas. Vyrų komanda žaidė žemesniuose divizionuose, Antroje lygoje. Klubas taip pat turi vaikų ir moterų komandas.
2018 m. moterų komanda dalyvavo Gudijos moterų Vyša lygoje. Per sezoną iškovojo vos penkis taškus ir liko priešpaskutinėje, septintoje, vietoje.
2019 m. moterų komanda užėmė aštuntą vietą Vyša lygoje.
Sezonai
Šaltinis:
Sudėtis
Atnaujinta; 2018 m. spalio 31 d.
Drevinis
Drevinis, dar kitaip - rugpjūtis
Manuel Martínez Valero stadionas
Estadio Manuel Martínez Valero yra futbolo stadionas Elčėje, Ispanijoje. Namų rungtynes žaidžia Elche CF. Pastatytas 1976 m. vietoje seno Campo de Altabix stadiono, statyto 1923 m. Pavadintas buvusio klubo prezidento Manuel Martinez Valero garbei.
Istorija
Stadione 2002–2003 m. sezone vyko Copa del Rey finalas.
Nahuel Huapi
Nahuel Huapi  – ežeras Argentinoje, šiaurės vakarų Patagonijoje, Neukeno ir Rio Negro provincijose. Įeina į Nahuel Huapi nacionalinio parko ribas. Ledyninės kilmės ežeras, esantis 700 m aukštyje virš jūros lygio, Anduose.
Ežeras turi 7 atšakas: Campanario, de la Tristeza, Blest, Machete, del Rincón, Última Esperanza ir Huemul. Taip pat pratakomis jungiasi su Gutjereso, Moreno, Especho ir Korentoso ežerais. Ežere gausu salų; svarbiausia – Viktorija (31 km²). Šiaurės rytinėje dalyje išteka Limajaus upė. Didžiausi pakrančių miestai: San Karlos de Bariločė, Vilja La Angostura, Nahuel Huapi, Vilja Ljao Ljao.
Vijuolių entomologinis draustinis
Vijuolių entomologinis draustinis – Šiaulių rajono savivaldybėje, prie šiaurės vakarinių Šiaulių pakraščių, miške prie kelio, netoli Vijolių mikrorajono, šalia Kadugių kaimo.
Nahuel Huapi
Ežerą 1670 m. „atrado“ jėzuitų misionieriai.
Vijuolių entomologinis draustinis
Įsteigtas 1992 m. norint išsaugoti Gubernijos miško entomofauną su retomis vabzdžių rūšimis. Bendras draustinio plotas 69,98 ha.
Nahuel Huapi
Pasak vietinių gyventojų legendų, ežere neva gyvena gigantiška vandens pabaisa Nahuelito. Buenos Airių zoologijos sodo darbuotojai atlikę išsamius tyrimus ežere jokių neįprastų gyvūnų nerado.
Ežere esančioje Huemulio (Huemul) saloje Chuano Perono nurodymu buvo atliekami branduoliniai tyrimai (Huemulo projektas).
Vijuolių entomologinis draustinis
2012 m. tyrimų metu buvo rastos 64 drugių ir 4 žirgelių rūšys. Aptikta tik viena saugoma rūšis – akiuotasis satyras (Lopinga achine) ir gana lokaliai Lietuvoje paplitusi rūšis − mažasis geltonsparnis dirvinukas (Noctua chardinyi). Vėliau rastos dar dvi retos rūšys: tamsioji šaškytė ir labai reta rudmargė hesperija. Iki 1980 metų Vinkšnėnų apylinkėse buvo aptikta apie 400 drugių rūšių, bet daug jų išnyko dėl pelkių ir miškų sausinimo, nuskurdusių pievų.
Nine Heavens
Nine Heavens („devynerios dausos“) – antrasis studijinis muzikinio projekto „Niyaz“ albumas, išleistas 2008 m.
Albumą sudaro du diskai – pirmajame pateikiami kūriniai, atliekami elektroninių instrumentų pagalba, antrajame – akustiniai. Albumas pasiekė 4-ą vietą „Billboard“ pasaulio etninės muzikos albumų reitinge.
Raudona sirena (filmas)
Raudona sirena – 2002 m. sukurtas trileris, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko aktorė Asia Argento.
Turinys
Į policiją kreipiasi mergaitė vardu Alisa, kuri tvirtina, kad jos motina Eva nužudė jos auklę. Byla patenka detektyvei Anitai, kuri netrukus supranta, kad Eva – galinga ir įtakinga moteris, bet kokiomis priemonėmis siekianti užgniaužti dukters norą kalbėti. Ši pasprunka iš Prancūzijos ir leidžiasi į Portugaliją, kur gyvena, kaip manoma, jau miręs jos tėvas. Pakeliai Alisa susipažįsta su smogiku Hugo, kuris imasi ją lydėti ir saugoti. Dukrai įkandin Eva pasiunčia savo žudiką, o galiausiai į Portugaliją išvyksta ir Anita...
Krištolo krioklys
thumb|200px|Krištolo krioklys
Krištolo krioklys  – krioklys Brazilijoje, Minas Žeraiso valstijoje, Krištolo kalnuose. Aukštis ~20 m. Tėkmė laisvo kritimo. Apačioje sudaro nedidelį vėsų šulinį.
Gesintuvas
thumb|180px|Rankinis gesintuvas
Gesintuvas – rankinis arba stacionarus prietaisas skirtas gesinti ugnį.
Gesintuvų tipai
Vandens putų gesintuvas. Pagrindinė gesinimo medžiaga - gesinimo putos. Putos - tai oro, vandens ir putokšlio (putodario) mišinys. Tinka gesinti A (degant kietoms medžiagoms susidaro įkaitusios anglys) ir B (dega degūs skysčiai ar tokios medžiagos, kurios degdamos skystėja) klasės gaisrus, bet juo negalima gesinti dujas ir elektros įrenginius. Būtina laikyti šildomose patalpose.
Anglies dioksido gesintuvas. Pagrindinė gesinimo medžiaga – anglies dioksidas. Gesina B ir C (dega degios dujos) klasės gaisrus, tinka elektros įrenginių gesinimui. Mažai veiksmingas gesinant A ir D (dega degūs metalai) klasės gaisrus.
Udo Jürgens
thumb|right|240px|Udo Jürgens – 1966 m. Eurovizijos nugalėtojas
Udo Jürgens (tikrasis vardas Udo Jürgen Bockelmann; 1934 m. rugsėjo 30 d. Klagenfurte, Karintijoje, Austrijoje – 2014 m. gruodžio 21 d. Miunsterlingene, Šveicarijoje) buvo austrų kompozitorius ir populiariosios muzikos dainininkas, kurio karjera tęsėsi daugiau nei penkiasdešimt metų. Jis yra parašęs apie 1000 dainų ir pardavė daugiau nei 100 milijonų įrašų. 2007 metais įgijo Šveicarijos pilietybę.
Davi Banda
Davi Banda (g. 1983 m. gruodžio 29 d.) – Malavio futbolininkas, rungtyniavęs gynėjo pozicijoje. Buvęs Malavio nacionalinės rinktinės žaidėjas.
Udo Jürgens
Karjera
1964 metais pirmą kartą atstovavo Austrijai „Eurovizijos“ dainų konkurse su daina „Warum Nur Warum?“ ir užėmė šeštą vietą. Jungtinės Karalystės atstovas Matt Monro buvo sužavėtas melodija ir sukūrė kitą koverio versiją (su angliškais žodžiais) „Walk Away“, kuris pasiekė ketvirtą vietą JK Singles Chart ir 23 vietą JAV Billboard Hot 100 topuose. Jo atlikta daina „Sag ihr, ich lass sie grüßen“ 1965 m. Eurovizijos konkurse užėmė ketvirtą vietą, o kitais metais jis laimėjo 1966 m. Eurovizijos konkursą su daina „Merci Chérie“.
Vėlesniais metais jis parašė keletą garsių dainų, tokių kaip „Griechischer Wein“, „Aber bitte mit Sahne“, „Mit 66 Jahren“ ir vieną iš jo didžiausių laimėjimų – „Buenos Días, Argentina“, kurią jis 1978 m. atliko kartu su Vokietijos futbolo rinktine.
Deikiškėliai
Deikiškėliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kratiškių.
Davi Banda
Karjerą pradėjo Zomba United, tačiau 2007 m. perėjo į kitą Zombos klubą Red Lions.
Malavio rinktinėje žaidė nuo 2006 m. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje ir įmušė įvartį į Alžyro rinktinės vartus.
Vikiversitetas
thumb|Logotipas Vikiversitetas  – Vikimedijos fondo projektas, pagrįstas MediaWiki technologija; vikisvetainė.
Tikslai
Sukurti virtualią mokymosi įstaigą, mokymosi priemones, naudojamas mokantis, studijuojant ar tiriant. Pratimų, testų, egzaminų katalogizavimas, tobulinimas; tai taikytina priemonėms, kurios peržengia vikiknygas (Wikibooks) – prezentacijos, vaizdinė medžiaga kaip filmai, kurių paskirtis – mokyti(s), teikti kursus, seminarus, pamokas ir kita.
Informacija turi būti neutraliai pateikta ir atspindėti šiuolaikinį mokslo ir tyrimų lygmenį. Vikiknygos laikomos projekto partneriu.
Framework, kuriame bendruomenės nariai gali lankyti kursus (online) ir dalyvauti pratybose.
Lesas
Lesas  – upė pietryčių Belgijoje, Liuksemburgo ir Namiūro provincijose; Maso dešinysis intakas. Prasideda Ardėnų kalnuose, netoli Libramono-Ševinji. Teka į šiaurės vakarus. Netoli Hano prie Leso upė teka po žeme per kalkakmenio urvus. Įteka į Masą netoli Dinano.
Prie Leso įsikūrę miestai: Daverdisas, Hanas prie Lesės, Hujė, Anzeremas.
Arabinis dusūnas
Arabinis dusūnas arba Katas (lot. Catha edulis) – smaugikinių (Celastraceae) šeimos augalų genties žydintis augalas. Jis auga rytų Afrikoje bei Arabijos pusiasalyje.
Kato sudėtyje yra alkaloidų junginių, kurie veikia kaip amfetamino stimuliantai. Jie gali sukelti apetito praradimą ir euforiją. 1980 m. Pasaulinė sveikatos organizacija priskyrė katą prie narkotikų, kurie sukelia psichologinę priklausomybę. Kai kuriose šalyse kato augalai yra uždrausti, tačiau kitose jis naudojamas atvirai.
Katas pasiekia nuo 1,5 iki 20 m aukštį, priklausomai nuo vietos ir lietingumo. Lapų skersmuo siekia 5-10 cm, o jų plotis - 1-4 cm. Augalo žiedai būna 4-8 cm ilgio.
thumb|left|Vyras kramtantis Kato lapus [[Jemenas|Jemene]].
410 m. pr. m. e.
'''410 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Vilija Birbalaitė
Vilija Birbalaitė (g. 1966 m. rugpjūčio 11 d. Grygališkėje) – Lietuvos ilgų nuotolių bėgikė.
San Chuan Bautista
San Chuan Bautista ( – „Šv. Jonas Krikštytojas“) gali reikšti:
Asteriksas (veikėjas)
Asteriksas yra išgalvotas veikėjas, pagrindinis Prancūzijos komiksų knygų serijų Asterikso nuotykiai herojus.
Serijos jį vaizduoja kaip mažą, bet bebaimį galų karį, gyvenantį Julijaus Cezario galų karų metu. Asteriksas buvo sukurtas 1959 m. rašytojo René Goscinny ir iliustruotojo Albert Uderzo. Nuo tada buvo išleistos 33 serijos knygos. Asteriksas taip pat pasirodė keliuose animaciniuose ir vaidybiniuose filmuose, kurie buvo serijų knygų adaptacijos.
Veiviržėnų Jurgio Šaulio gimnazija
Klaipėdos rajono Veiviržėnų Jurgio Šaulio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdos raj. Veiviržėnuose, Mokyklos g. 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 291793050.
Grakščioji ūmėdė
Grakščioji ūmėdė (Russula lepida) – ūmėdžių (Russula) genties grybų rūšis.
Veiviržėnų Jurgio Šaulio gimnazija
Istorija
Veiviržėnų mokykla rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1804 m. Tuo metu veikė parapijinė mokykla, kurioje mokėsi 20 mokinių. Po 1863 m. sukilimo  administracija uždarė mokyklą, o nauja, valdinė pradžios mokykla atidaryta tik 1869 m. Tuo metu vienas mokytojas klasėje mokė 60 mokinių. miniatiūra|180px|left|Atminimo lenta apie J. Šaulio vardo suteikimą miniatiūra|180px|left|Gimnazijos muziejaus eksponatai miniatiūra|220px|right|Gimnazija įsikūrusi prie miestelio aikštės miniatiūra|220px|right|Gimnazija nuo stadiono pusės
Grakščioji ūmėdė
Vaisiakūniai vidutinio didumo. Kepurėlė 5-8 (10) cm skersmens, jauna varpelio formos, senų paplokščia, neryškiai iškili, kartais truputį įdubusi, raudona, purpuriškai raudona, mėsinga, šiurkšti, sausa, luobelė nesilupa. Lakšteliai iš pradžių balti, vėliau gelsvi, platūs, priaugtiniai. Kotas 4-7 (9) cm ilgio, 1,5-3 cm storio, baltas, rožinio atspalvio, kietas, stangrus, plaušuotas, vidus kamštiškas, minkštas. Trama balta, kieta, karti.
Veiviržėnų Jurgio Šaulio gimnazija
Istorija
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui ir okupavus Lietuvą, Veiviržėnuose carinė mokykla nustojo veikusi. Tik 1916 m. rudenį tėvų ir mokinių sutvarkytoje mokykloje vėl pradėjo mokytis veiviržėniškiai ir aplinkinių kaimų vaikai. Mokyklą lankė 40 mokinių. 1919 m. mokinių skaičius sumažėjo, nes atsidarė pradžios mokyklos Balsėnuose, Stirbiuose, Mataičiuose, Vėžaičiuose. 1925 m. įsteigta privati žydų mokykla, kurioje, be žydų vaikų, mokėsi rusų ir vokiečių tautybių vaikai. 1929 m. mokytojas K. Banevičius įsteigė žemės ūkio klasę, organizavo jaunųjų ūkininkų ratelį. Baigdami pradžios mokyklą, mokiniai laikė tikybos, lietuvių k., skaičiavimo, krašto pažinimo, geografijos ir Lietuvos istorijos, gamtos mokslo ir higienos egzaminus.
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, Veiviržėnų pradžios mokykloje išbraukiama iš mokyklos baigimo pažymėjimo tikyba, o nuo 1941 m. reikėjo laikyti rusų kalbos egzaminą. Hitlerinės okupacijos metais vėl pradedama mokyti tikybos, įvestas vokiečių kalbos mokymas (5 pamokos per savaitę). Iš Veiviržėnų vokiečiai pasitraukė 1944 m. birželio mėn., todėl mokslo metai prasidėjo tik 1944 m. lapkričio 3 d., nes reikėjo susitvarkyti, susiremontuoti mokyklą.
1945 m. įkurta progimnazija. 1946 m. progimnazijoje dirba 10 mokytojų, 1-4 klasėse mokosi 94 mokiniai. 1950 m. progimnaziją sujungus su pradžios mokykla, ji vadinama septynmete. Joje mokosi jau 416 mokinių. 1952-1953 m. ši mokykla perauga į vidurinę, joje mokėsi 429 mok., dirbo 19 mokytojų. 1956 m. išėjo pirmoji abiturientų laida. 1957 m. įkurtas kraštotyros muziejus, įkūrėjai - mokytojai A. Tyla ir P. Butrimas. Jame 1627 pagrindiniame fonde ir 137 pagalbiniame eksponatai. Tais metais mokykla buvo trijuose pastatuose, esančiuose tolokai vienas nuo kito.
Mokykloje gerai įrengti fizikos, geografijos, chemijos, darbų, istorijos, lietuvių, anglų, rusų kalbos kabinetai, kompiuterių klasė, prie bibliotekos, kurioje 38000 egz. knygų, yra skaitykla. Nuo 1989 m. mokykloje veikia Gargždų muzikos mokyklos filialas. Yra fortepijono, triūbos, kanklių, birbynių (lumzdelių), akordeono klasės, taip pat solfedžio pamokos. Veikia neakivaizdinė „Fotono“ mokykla, sporto, jaunųjų mokslininkų, kraštotyros būreliai.
1999 m. m. mokyklai suteikta teisė dalyvauti profilinio mokymo eksperimente, 11a klasė pasirinko realinį profilį, o 11b - humanitarinį. Nuo 2000 m. mokykla - profilinė vidurinė mokykla, nuo 2005 m. - gimnazija. 2008 m. prijungta Pėžaičių pagrindinė mokykla.
2013 m. gimnazijai suteiktas Nepriklausomybės Akto signataro Jurgio Šaulio vardas.
Komodo varanas
Komodo varanas (Varanus komodoensis) – varanų (Varanidae) šeimos roplys.
Tai didžiausia šiuo metu Žemėje gyvenanti driežų rūšis, kuri kai kuriais atvejais užauga iki 3 m ilgio. Laisvėje gyvenantys Komodo varanai paprastai sveria ~70 kg. Didžiausias užfiksuotas laukinio šios rūšies atstovo ilgis – 3,13 m, o svoris – 166 kg (į šį skaičių įeina ir nesuvirškintas maistas). Neįprastas šių driežų dydis priskiriamas salų gigantizmo fenomenui, nes tose salose, kur paplitę Komodo varanai, nėra jokių kitų plėšriųjų gyvūnų, kurie priklausytų panašioms ekologinėms nišoms.
Vis dėlto naujausi tyrimai verčia manyti, kad šių driežų dydį galima geriau paaiškinti, laikant juos reliktine ypač didelių varanų šeimos driežų populiacija. Tokie varanai kadaise buvo paplitę Indonezijoje bei Australijoje, bet didžioji jų dalis, kaip ir kita megafauna, išnyko besibaigiant pleistocenui. Australijoje buvo rasta į V. komodoensis labai panašių fosilijų, kurios datuojamos laikotarpiu prieš daugiau nei 3,8 mln. metų. Floreso salos varanų kūno dydis nepakito per paskutinius 900 000 metų – „laikotarpį, kuriam būdingi dideli faunos pokyčiai, salos megafaunos išnykimas bei ankstyvųjų hominidų atvykimas prieš 880 000 metų“.
Paplitęs Indonezijoje, Sundos salyne (ypač Komodo saloje). Minta dvėseliena, įvairiais ropliais, paukščiais ir jų kiaušiniais, žinduoliais (tarp jų ir stambiais, pvz., šernais, elniais).
Danius
Danius yra lietuviškas vardas. Žymesni asmenys:
Jievaras
Jievaras – gyvybės medis, simbolizuojantis auginamų javų dygimo bei augimo nesibaigiamumą, amžinumą. Gyvybės medis Jievaras dinamiškosios jėgos gyvastingumo pasireiškimas. Tai nuolat gimdančio, moteriško prado simbolis. Kai kada Jievaras javų dvasia, kuriai aukos atnašaujamos po rugiapjūtės. Jievaras buvo vaizduojamas su moteriškais atributais – su kasa ar plaukų kuokštu, o tai būdinga deivei moteriai.
Apeigos Jievarui
Jievarui apeigos buvo atliekamos per rugiapjūtės pabaigtuves. Svarbus apeigų momentas, kad žemė netaptų bevaisė, buvo aukojimas duonos, kartais sūrio, kuriuos užkasdavo į žemę toje vietoje, kur buvo nupjauti paskutiniai rugiai sakant: „Davei man, žemele, duodam ir tau“. Paprastai moterys, baigdamos pjauti, su prijuostėmis ar skarelėmis, bet ne plika ranka (kuri laikoma nešvaria) ravėdavo paliktą rugių kuokštą. Nenupjautus ir išravėtus rugius supindavo į kasą, į kurią dėdavo duonos su druska, o varpas nulenkdavo į sodybos pusę. Vienose vietose iš palikto nenupjautų rugių plotelio – Jievaro – varpų pindavo vainiką, kitose jas palikdavo dirvoje javų dvasiai. Pinant vainiką, buvo dainuojamos vadinamosios Jievaro dainos.
Mitologija
Gyvybės medis lietuvių, kaip ir kitų indoeuropiečių mitologijoje, buvo siejamas su dinamiškąja varomąja jėga Saule arba šviesa, turinčia nepaprastos reikšmės žemės auginamiems javams ir visai augalijai.
Pulka
thumb|200px|Butelis pulkos Pulka (, octil) – fermentuotas alkoholinis gėrimas iš raugintų agavos sulčių. Tradicinis Meksikos gėrimas.
Gamyba
Kai agava pasirengia žydėti, nukertama augalo šerdis ir nupjaunami lapai. Tada šerdis sumalama ir iš jos išspaudžiamos sultys, kurios po to fermentuojamos.
Pulkos gamybai dažniausiai naudojamos gobtuvinė (Agave salmiana) ir laibalapė (Agave mapisaga) agavos.
Prigorodnojė (Žiezdrinė)
Prigorodnojė (,, nuo 1931 m. Lindental, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 4 km į pietryčius nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Slavsko miesto gyvenvietės kaimas.
Istorija
Skalvos žemės kaimo pavadinimas Žiezdrinė lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Lankos apskrities dvaras. 1947–2008 m. Slavsko rajono Gastelovo apylinkės kaimas.
Obeliksas
Obeliksas yra išgalvotas veikėjas, kuris pasirodo kartu su Asteriksu Prancūzijos komiksų knygose Asterikso nuotykiai. Obeliksas dirba akmenų skulptoriumi ir jų nešiotoju, taip pat yra Asterikso geriausias draugas. Obeliksas piešiamas kaip storas, bet turintis antžmogišką galią veikėjas. Jis yra vienintelis galas Asterikso kaime, kuris yra visada galingas, nes jis įkrito į stebuklingąjį galų gėrimą, kai dar buvo mažas vaikas.
411 m. pr. m. e.
'''411 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Spalio 14
Spalio 14 yra 287-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 288-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 78 dienos.
Vardadieniai
Burgailas – Burgailė – Kalikstas – Mindaugas
Tikrasis ragasnapis
Tikrasis ragasnapis (Rhinoplax vigil) – ragasnapinių paukščių (Bucerotiformes) būrio, ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukščių rūšis.
Paplitę Pietryčių Azijojos dalyje - Malakos pusiasalis, Sumatros bei Borneo salos. Paukščiai saugoja savo teritoriją, patinai dėl teritorijos valdų susikauna.
Dideli paukščiai. Neįskaitant uodegos, jų kūno ilgis 110–120 cm, uodega apie 50 cm. Patinai sveria apie 3,1 kg, patelės apie 2,7 kg.
Plunksnų danga juoda, išskyrus pilvas ir kojos balti; jų plunksnos gale su baltu apvadėliu. Uodega ilga, dvi centrinės plunksnos žymiai ilgesnes už likusias ir yra iki 1 m ilgio. Kaklas plikas, oda susiraukšlėjusi, patelių mėlynos, patinų raudonos spalvos. Snapas ir posnapis gltoni.
Minta vaisiais, ypač figos.
Vietiniai gyventojai centrines uodegos plunksnas naudoja drabužių ir galvos papuošimui.
Baučis
Baučis  – miestas centrinėje Nigerijoje, 120 km į šiaurės rytus nuo Džoso, prie Maidugurio-Port Harkorto geležinkelio. Baučio valstijos centras. 316,2 tūkst. gyventojų (2004 m.). Maisto, tekstilės, odų apdirbimo pramonė. Verčiamasi kalyba, audimu, žemdirbyste. Yra 1988 m. įkurtas universitetas. Netoli miesto yra Jankario nacionalinis parkas.
Istorija
Baučis pradėjo kurtis 1809 m.
Didysis milimetrinis teleskopas
Didysis milimetrinis teleskopas  – didžiausias ir jautriausias pasaulyje 0,85-4 mm dažnio vienos apertūros radijo bangų teleskopas, kurio antenos skersmuo 50 m, o plotas – 2000 m². Veikia nuo 2006 m. lapkričio 22 d.
Šis radioteleskopas yra įrengtas Pueblos valstijoje (Meksika) ant užgesusio Sierra Negra ugnikalnio, penkto pagal aukštį Meksikos kalno. Radioteleskopo statybos truko 10 m. ir kainavo 116 milijonų dolerių. Tai jungtinis Meksikos (70 % INAOE, Instituto Nacional de Astrofísica, Óptica y Electrónica) ir JAV (30 %, Masačiusetso universiteto Amherste) projektas.
Stebėjimai milimetriniame diapazone, atliekami šiuo teleskopu, leidžia stebėti tarpžvaigždinės erdvės sritis, temdomas dulkių. Juo gaunama informacija leidžia didinti žinias apie žvaigždžių formavimąsi. LMT radioteleskopas taip pat labai tinka stebėti gana šaltus objektus, kurie daugiausia spinduliuoja būtent milimetriniame diapazone – planetas ir protoplanetinius diskus.
250px|thumb|left|Didžiojo milimetrinio teleskopo vieta Meksikoje
Mostaras
Mostaras – miestas Bosnijoje ir Hercegovinoje, kalnuotoje vietovė prie Neretvos upės, istorinė Hercegovinos sostinė. Apylinkėse auginamos vynuogės, varomi vynai, auginamas tabakas, vaisiai ir daržovės. Piečiau miesto yra Pocitelj, kuriame išlikusi musulmoniškoji architektūra (mečetė, medresė, turkų namai). Yra aliuminio gamykla (veikia nuo 1976 m.), kurioje apdirbamas boksitas, veikia vandens jėgainė.
Istorija
Anksčiau mieste klestėjo amatai ir prekyba, išlikęs varkalių turgus. Valdant austrams (1878–1918 m.) Mostaras tapo Serbijos mokslo ir poezijos centru su stipria tautine pakraipa.
Deiviai
Deiviai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Lupikų.
San Chuan Bautista (Čilė)
San Chuan Bautista  – miestelis Čilėje, Valparaiso regione, svarbiausia Chuano Fernandeso salų gyvenvietė. Įsikūręs Robinzono Kruzo saloje, prie Kamberlando įlankos, kurios pakrantė vienintelė tinkama prisišvartavimui visoje saloje. Verčiamasi daugiausia langustų žvejyba. Veikia mokykla, yra internetas, televizija.
Miestą dukart į mėnesį aplanko laivas iš Čilės, tačiau dėl riboto vietų skaičiaus užsakymai daromi iš anksto. Kelionė trunka 24-36 valandas priklausomai nuo oro sąlygų. Salos pietvakariniame gale, kur yra lygaus paviršiaus, yra mažas lėktuvų pakilimo takas. Ten gali nusileisti tik maži (iki 7 vietų) lėktuvai, kurie iš Čilės atskrenda per 2,5 valandos. Pakilimo taką ir miestelį jungia labai vingiuotas kalnų keliukas arba galima plaukti mažu keltu.
Istorija
San Chuan Bautista įkurta 1877 m., pradžioje čia buvo kalinių tremties vieta bei ruonių medžiotojų stotis. 2010 m. miestelis nukentėjo nuo cunamio.
Raudondvario apylinkė
Raudondvario apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, į šiaurės vakarus nuo Kauno, Nemuno ir Nevėžio dešiniajame krante.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Didvyrių apylinkės ir Miškinių apylinkės. 1963 m. prijungta Bernatonių apylinkė, 1977 m. – Batniavos apylinkė.
Čekijos Rojus
Čekijos Rojus  – 1955 m. įkurta saugoma teritorija Čekijoje. Tai pirmasis gamtos rezervatas Čekijoje. Jis yra Bohemijos šiaurėje, į šiaurryčius nuo sostinės Prahos.
Pradžioje rezervato plotas buvo 95 km², dabar siekia beveik 182 km². Teritorijos sienas apytiksliai žymi tokie miestai kaip Turnovas, Jičynas ir Mnichovo Hradištė.
Ši teritorija populiari dėl gražių ir įvairių kraštovaizdžių, joje nemažai objektų, kurie traukia turistus. Populiarus tiek pėsčiųjų, tiek dviračių ar automobilių turizmas, žmonės lanko ne tik gamtinius objektus, bet ir pilis, rūmus, griuvėsius, muziejus.
Gamtos vaizdai
Vienas būdingiausių kraštovaizdžio elementų Čekijos Rojuje yra smiltainių uolos. Iš smiltainio pastatyta daugelis kaimyninių miestų. Čekijos Rojuje yra daug uolų, iš kurių vėjas, vanduo, šaltis išskaptavo unikalias, keistas figūras. Turistai lanko Hrubé, Suché, Prachovo ir Klokočio uolas. Šiuose uolų „miestuose“ yra daug apžvalgos aikštelių. Daugelį jų gali prieiti pėstieji turistai, nors kai kurias pasiekti gali tik laipiotojai uolomis.
Lankomos vietos yra:
Kultūrinės vietos
Žymiausios pilys yra Troskų ir Kosto, bet jos ne vienintelės Čekijos Rojuje. Kitos pilys yra Sychrovo, Hrubý Rohozec, Hrubá Skála ir Humprechto pilys. Yra daug griuvėsių, pvz., Frydšteino ir Valdšteino pilių. Turistus traukia ir kai kurie liaudies architektūros stiliumi pastatyti statiniai, pvz., Dlaskův ir Boučkův dvarai.
Didelis Čekijos Rojaus pranašumas yra maži nuotoliai – daug įdomių objektų gali būti aplankyti per trumpą laiko tarpą.
Jūrinis sėjikas
Lietuvoje pastebimas pajūryje traukimo metu.
Zabluduvas
Zablùduvas  – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, priklausantis Balstogės aglomeracijai. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. DW685.
412 m. pr. m. e.
'''412 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Chuano Fernandeso salos
thumb|250px|Kamberlando įlanka Robinzono Kruzo saloje thumb|270px|1927 m. salų žemėlapis
Zabluduvas
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis - jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1795 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai. 1507 m. įkurta Zabluduvo Marijos Dangun Žengimo parapija. 1525 m. įkurta Zabluduvo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija. 1550 m. šioje vietovėje buvo pastatyti rūmai. 1553 m. dėka Grigaliaus Chodkevičiaus gyvenvietei buvo suteiktos Magdeburgo teisės, kurias patvirtino karalius Žygimantas Augustas. 1599 m. Chodkevičiai už 30,000 grašių pardavė miestą Kristupui Radvilai Jaunajam. Radviloms miestas priklausė iki XIX a. amžiaus. 1608 m. Kristupas Radvila Jaunasis pradėjo finansuoti mieste pradėjusius veikti kalvinistus. XVI a. daugelis miesto gyventojų perėjo į reformatų tikėjimą. 1654 m. karalius Jonas Kazimieras Vaza patvirtino miesto teises ir suteikė miestui Zabluduvo miesto herbą. 1659 m. gruodžio 25 d. miestas buvo nusiaubtas Rusijos kariuomenės. 1685 m. mieste kilo gaisras, kurio metu sudegė didelė dalis miesto pastatų. 1748 m. mieste buvo pastatyti barokiniai rūmai.
412 m. pr. m. e.
Gimtadieniai
Nedatuota
Chuano Fernandeso salos
Chuano Fernandeso salos  – salynas Ramiajame vandenyne, 667 km į vakarus nuo Pietų Amerikos krantų. Priklauso Čilei, Valparaiso regionui.
Geografija
Salyną sudaro 3 pagrindinės salos ir keletas salelių:
Keturūsė vėgėlė
Keturūsė vėgėlė (Enchelyopus cimbrius) – vėgėlinių (Lotidae) šeimos žuvis. Kūnas žemas ir ilgas, iki 38-41 cm. Galva buka. Nugara tamsi, rausvai ar pilkai ruda. Šonai pilkvai rusvi, išmarginti stambių dėmių. Šoninė linija punktyrinė, ties analine anga įlinkusi į apačią. Pilvas baltas su rusvais taškais. Žiotys didelės. Viršutinis žandas bukas, atsikišęs į priekį.
Chuano Fernandeso salos
Geografija
Salos vulkaninės kilmės, yra vulkaniniame karštajame taške. Paviršius kalnuotas, aukščiausia vieta yra Los Inosenteso kalnas A. Selkirko saloje (1319 m). Krantai statūs, skardingi. Nors klimatas subtropinis, tačiau veikiamas šaltosios Humbolto srovės. Vidutinė metinė oro temperatūra yra 15,4 °C, metų bėgyje svyruoja tarp 3 ir 34 °C. Lietus dažniausias žiemą, per metus vidutiniškai iškrenta 1081 mm kritulių. Aukštikalnėse lyja beveik kasdien, o pavėjiniuose šlaituose gan sausa. Chuano Fernandeso salose gausu endeminės gyvūnijos ir augalijos, čia sutinkama tiek Okeanijai, tiek Pietų Amerikai būdingų rūšių. Žemumose daugiausia plyti aukštažolės pievos, kalnuose – miškai, o aukštikalnėse – krūmynai. Salose auga endeminės Lactoridaceae šeimos augalai, įvairūs paparčiai, nedideli medžiai ir krūmokšniai. Salose nėra vietinių žinduolių, varliagyvių ir roplių, tačiau yra nemažai paukščių, tarp jų endeminis kolibris Sephanoides fernandensis, pakrantėse lankosi pingvinai, jūrų liūtai (tik aplinkiniuose vandenyse sutinkamas Arctocephalus philippii). Įsteigtas Chuano Fernandeso salų nacionalinis parkas.
Zabluduvas
Istorija
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807-1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842-1914 m. Gardino gubernijai. 1805-1840 m. pastatyta mūrinė klasicistinio architektūros stiliaus Šv. Apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia. 1847-1855 m. pastatyta Zabluduvo Marijos Dangun Žengimo cerkvė. XIX a. įkurtos Zabluduvo Naujosios žydų kapinės. XIX a. pabaigoje apie 60 proc. miesto gyventojų buvo žydai. Tuo metu miestelis buvo Balstogės apskrities Zabluduvo valsčiaus centras.
Deivoniškiai
Deivoniškiais vadinami kaimai:
Zabluduvas
Istorija
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1915 m. rugpjūčio 15 d. vokiečių kariuomenė susprogdino mieste stovėjusius rūmus. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. Iki II pasaulinio karo veikė Zabluduvo Senosios žydų kapinės. 1939-1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Zabluduvo rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Per II pasaulinį karą buvo nužudyta apie 1,400 miesto žydų, kurie sudarė 50 % miesto gyventojų. 1941 m. birželio 24 d. buvo susprogdinta medinė Zabluduvo sinagoga, pastatyta XVII a. pradžioje. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Keturūsė vėgėlė
Baltijos jūros pakrantėse ties Lietuva reta.
Pietų ašigalio teleskopas
Pietų poliaus teleskopas ( arba SPT) yra 10 m skersmens radioteleskopas, esantis Pietų ašigalyje, Antarktidoje. Teleskopas dirba mikrobangų ruože tarp 70 ir 300 GHz.
Šiame projekte dalyvauja Čikagos, Kalifornijos-Berklio ir Ilinojaus universitetai. Projektą finansuoja JAV Nacionalinis mokslų fondas.
Nuotraukos
thumb|left|360px|Pietų ašigalio teleskopo bendradarbiai prie teleskopo
Chuano Fernandeso salos
Istorija
Salyną 1574 m. lapkričio 22 d. atrado ispanų keliautojas Chuanas Fernandesas, iškrypęs iš kurso plaukdamas tarp Peru ir Valparaiso. Jis salas įvardino Más Afuera, Más a Tierra ir Islote de Santa Clara. XVII-XVIII a. Chuano Fernandeso salose slapstydavosi piratai, 1704–1709 m. čia buvo išsodintas ir vienas gyveno piratas Aleksandras Selkirkas. Manoma, kad jo istorija įkvėpė Danielį Defo parašyti „Robinzoną Kruzą“. XIX a. salose darbavosi ruonių medžiotojai. 1966 m. Čilė, siekdama pritraukti į sala turistų, dvi pagrindines salas pavadino A. Selkirko ir Robinzono Kruzo vardais. 2010 m. salos nukentėjo nuo Čilės žemės drebėjimo sukelto cunamio, čia nusinešusio 8 gyvybes.
thumb|left|90px|Savivaldybės herbas
Tekila
thumb|300px|Įvairios tekilos Tekila  – alkoholinis gėrimas, gaminamas distiliuojant fermentuotas mėlynosios tekilinės agavos (Agave tequilana azul) sultis. Tekilos pavadinimas kilęs nuo Tekilos (Tequila) miesto Meksikos Chalisko valstijoje. Paprastai tekila turi 35–55% alkoholio tūrio.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba – Kupiškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Tekila
Skirtingai, nei teigia populiarus mitas, tekila iš kaktusų niekada negaminama.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Tekila
Istorija
Meksikos teritorijoje gyvenę actekai dar ikikolumbiniais laikais iš fermentuotų agavų sulčių gaminosi alkoholinį gėrimą octli (kuris dabar vadinamas pulke). 1521 m. Meksiką užkariavę konkistadorai greitai išbaigė atsivežtas brendžio atsargas ir ėmė jį gamintis vietoje, distiliuodami pulkę. Apie 1600 metus Pedro Sánchez de Tagle pradėjo tekilos gamybą Chalisko valstijos teritorijoje, o 1608 m. kolonijinė Naujosios Galisijos administracija pradėjo rinkti mokesčius už šį produktą. Tekila, kokia žinoma dabar, masiškai pradėta gaminti apie 1800 metus.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Veikla
Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru išrinktas Jonas Jarutis, mero pavaduotoju - Aidas Mikėnas (Darbo partija), administracijos direktoriumi paskirtas Žilvinas Aukštikalnis (valstiečiai liaudininkai).
Nuorodos
Oficiali svetainė
Tekila
Istorija
XX a. 10 dešimtmetyje didėjant pasauliniam susidomėjimui tekila, daugelį žinomų tekilos prekės ženklų perėmė pasaulinės alkoholinių gėrimų gamybos korporacijos. Meksikoje tebeveikia ir daug nedidelių, šeimyninių tekilos varyklų.
Daubėnų kraštovaizdžio draustinis
Daubėnų kraštovaizdžio draustinis yra Vilniaus rajone, Rudaminos seniūnijoje. Draustinis įsteigtas Vilniaus miškų urėdijoje, Gegužinės girininkijoje.
Tekila
Rūšys
Pagal Consejo Regulador del Tequila A. C. tekila skirstoma į keturias kategorijas. Eksportui naudojami angliški, pačioje Meksikoje ispaniški pavadinimai:
Daubėnų kraštovaizdžio draustinis
Draustinio steigimo tikslas − išsaugoti senąjį fliuvioglacialinį Rukainės−Rudaminos senslėnio kraštovaizdį Ašmenos moreninėje aukštumoje. Draustinio plotas − 673 ha.
Daubėnų kraštovaizdžio draustinyje yra saugomas šiaurinis auksinukas ir didysis auksinukas (Lycaena dispar) − dieninių drugių rūšys, priklausančios melsvių šeimai. Tai Lietuvoje ir visoje Europos Sąjungoje saugomos drugių rūšys. Šios rūšies individai gyvena negausiomis ir gana izoliuotomis populiacijomis šaltiniuotose, užpelkėjusiose pievose palei nedideles upes (pvz., Rudaminą), kuriose gausiai auga gyvatžolė − vikšrų mitybinis augalas. Suaugę drugiai skraido nuo gegužės mėnesio vidurio iki birželio pabaigos šiltomis, saulėtomis dienomis.
Tekila
Rūšys
Kuo ilgiau brandinta tekila, tuo tamsesnę spalvą jį įgauna (tačiau dažnai jauna tekila tiesiog nudažoma karamele ir kitais priedais).
Vartojimas
thumb|right|150px|Speciali taurė kokteiliui Margarita Tekila paprastai pilama į aukštą siaurą 1 gurkšnio taurelę (caballito), tačiau dažnai pilama ir į margaritos kokteiliui skirtą taurę. 2002 m. Meksikos Tekilos reguliavimo taryba patvirtino „oficialią tekilos taurę“, kuri yra tulpės formos ir ant aukštos kojelės (primena šampano taurę; šitokioje taurėje turėtų atsiskleisti išlaikytos tekilos skoninės savybės).
Tekila dažniausiai geriama vienu gurkšniu, patiekiama su druska ir žaliosios citrinos skiltele. Gėrėjas sudrėkina (paprastai palaižydamas) savo rankos dalį žemiau smiliaus, ant tos vietos užpilama druskos. Druska nulaižoma, išgeriama tekilos taurelė, užkandama žaliąja citrina (kartais ši pakeičiama paprasta citrina). Druska sumažina „deginantį“ pojūtį, o rūgštus vaisius subalansuoja ir sušvelnina skonį. Brandinta tekila, kuri turi savitą, švelnesnį skonį, paprastai šitokiu būdu negeriama.
Tekila yra vienas iš populiaraus kokteilio Margarita sudėtinių dalių.
Bešornerija
Bešornerija (Beschorneria) – agavinių (Agavaceae) šeimos sukulentinių augalų gentis.
Paplitusios nuo Meksikos iki Hondūro.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Jukalapė bešornerija (Beschorneria yuccoides)]]
Ruminiai
Ruminiai – kaimas centrinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Kėdainių, prie Vištupio upelio, apie 0,5 km nuo Lietuvos geografinio centro. Prie kaimo eina plentas, nuo kurio atsišakoja kelias link Ruoščių. Yra grūdų elevatorius.
Istorija
Ruminiai (Ramynne), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokoti kryžiuočių.
XIX a. pab. buvo okolica, priklausiusi Beneševičiams, Jaugėloms, Raščiauskams, Rinkevičiams, Malciams. Tarpukariu buvo Ramėnų dvaras.
Juosvoji ūmėdė
Juosvoji ūmėdė (Russula nigricans) – ūmėdžių (Russula) genties grybų rūšis.
Auga liepos–rugsėjo mėnesiais spygliuočių, kartais lapuočių miškuose. Į šią ūmėdę labai panaši juodmėsę ūmėdę (Russula adusta), tik jos lakšteliai plonesni, tankesni. Grybas valgomas šviežias, marinuotas arba sūdytas.
La Plata
La Plata reiškia:
Vinjaleso slėnis
Vinjaleso slėnis ( – „vynuogynų slėnis“) – karstinis slėnis vakarų Kuboje, Pinar del Rijo provincijoje, į šiaurę nuo Vinjaleso miesto. Slėnį supa Sierra de los Organos kalnai, kuriuose gausu olų, urvų, karstinių įgriuvų. Daug pavienių atlikuonių, vadinamų mogotais. Slėnyje nuo seno verčiamasi tradiciniu tabako ir javų auginimu.
Slėnyje randama nemažai endeminės gyvūnijos ir augalijos, pvz., čia auga retas cikinis medis Microcycas calocoma, sutinkamas bitinis kolibris, kubinis trogonas, kubinis todis, kubinis tiaris ir kt.
Vinjaleso slėnį lanko turistai, ypač mėgstantys laipiojimą uolomis bei žygius po kalnus.
1999 m. Vinjaleso slėnis dėl savo gamtos unikalumo, tradicinės žemdirbystės, liaudies architektūros išsaugojimo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Ugninis jaučiaragis
Ugninis jaučiaragis (Buceros hydrocorax) – ragasnapinių paukščių (Bucerotiformes) būrio, ragasnapinių (Bucerotidae) šeimos paukščių rūšis.
Filipinų endeminė rūšis, paplitusi 11-oje salų.
Išskiriami trys porūšiai:
Vivekananda
thumb|Vivekananda rahmenlos|235 px|right
Svamis Vivekananda (1863 m. sausio 12 d. – 1902 m. liepos 4 d.) – žymus Indijos mąstytojas ir religinis veikėjas, Indijos dvasinio ir nacionalinio atgimimo įkvėpėjas. Jis buvo indų mistiko Ramakrišnos pasekėjas. Vivekananda vienas pirmųjų pradėjo skleisti Indijos filosofijos šakų – vedantos ir jogos – mokymą Europoje bei JAV.
Račiai
Račiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Mažeikių.
Istorija
Pirmą kartą Račiai paminėti 1568 m.
Alkakalnis
Kaime yra alkakalnis, vad. Aukos kalnu. Tai 15 m skersmens ir apie 3 m aukščio kalvelė, kurioje trykšta šaltinis. Šaltinis rytų kryptimi nuteka pakalnėn. Nurodoma, jog toliau šaltinis vadinamas Pūrupiu, įtekančiu į Šerkšnės upę. Ant kalvos stovi koplytėlė (anksčiau jų buvo trys). Šaltinį žmonės laikė šventu, jo vandeniu plaudavosi skaudančias akis. Apsiplaudavo ir veidą, nes nuo to, tikėta, dingdavę galvos skausmai. Vandens žmonės nešdavosi buteliais namo. Duodavo prie šaltinio įžadus, palikdavo ten pinigų, padėdavo gėlių, ant statulų koplytėlėse rišdavo įžadų kaspinėlius. Prie koplytėlių vakarais žmonės rinkdavosi giedoti gegužinių pamaldų.
Pala
Pala – upė Žemaitijoje, Rietavo savivaldybėje; Minijos kairysis intakas. Prasideda 4 km į vakarus nuo Tverų, Tverų miške, prie Užpelių kaimo. Teka į šiaurės rytus, daugiausia vien per miškus. Įteka į Miniją 172 km nuo jos žiočių, ties Užpeliais, į vakarus nuo Medingėnų.
Intakai:
Vidutinis upės nuolydis – 162 cm/km. Vaga vietomis sureguliuota. Kaimai prie Palos: Gomantlaukis, Pažėros, Užduobulis, Užpeliai.
Upėvardis siejamas su žodžiu palios („tyrumai, pelkės užakusių ežerų vietoje“; t. p. „pelkėtas ežero krantas“,  „bala“, dak. pala „bala, pelkė“, trak. Palae).
Abchazai
Abchazai gyvena autonominėje Abchazijos respublikoje, esančioje Gruzijos šiaurės vakaruose. Nedidelė grupė gyvena Turkijoje. Kultūra panaši į čerkesų.
Abchazų etninės grupės kilmė nėra aiški, siejama su čerkesais arba Antikoje Juodosios jūros pakrantėje gyvenusiais graikų kolonistais kolchais.
Tarybiniais laikais garsėjo savo ilgaamžiškumu. Kaip ir visi kaukaziečiai, labai svetingi, svečiams sutikti surengia dideles puotas, sako iškilmingus tostus.
Religija
Krikščionybė dėl Bizantijos įtakos tarp abchazų paplito jau VII a., tačiau XV-XVI a. ją iš dalies užgožė Osmanų imperijos vykdoma religinė politika. Tuo metu didelė dalis abchazų esant spaudimui iš valstybės pusės perėmė islamo tikėjimą (tapo sunitais). Nuo to laiko gausios yra tiek musulmonų, tiek ir krikščionių bendruomenės. Iš dalies tikėjimo nuostatas vis dar tebeveikia pagonybė.
TSRS Liaudies komisarų taryba
Istorija
Pirmoji Liaudies komisarų taryba buvo įkurta 1917 m. spalio 26 d., II-ame visos Rusijos Tarybų suvažiavime. Buvo atsakinga ją sudariusiai aukščiausiai valstybės valdžios institucijai. Leido teisės aktus (dekretus, nutarimus, potvarkius, instrukcijas), vadovavo liaudies komisariatams ir kitoms jai pavaldžioms valstybės valdymo institucijoms, turėjo teisę panaikinti jų leidžiamus teisės aktus. Kiekviena sąjunginė ar autonominė respublika turėjo analogiškas tarybas. 1946 m. kovo 15 d. visos Liaudies komisarų tarybos pertvarkytos į Ministrų tarybas.
Janas Dzialinskis
Janas Dzialinskis (1829 m. rugsėjo 28 d. – 1880 m. kovo 30 d.) – grafas iš Dzialinskių giminės.
TSRS Liaudies komisarų taryba
Istorija
Lietuvoje 1918 m. sudaryta marionetinė Laikinoji revoliucinė darbininkų ir vargingųjų valstiečių vyriausybė, 1919 m. vasario mėn. buvo pertvarkyta į Lietuvos TSR ir Baltarusijos TSR Liaudies komisarų tarybą, kuri veikė iki 1919 m. rugsėjo mėn., pirmininkas Vincas Kapsukas. 1940 m. rugpjūčio 25 d. – 1946 m. kovo 25 d. veikė Lietuvos TSR liaudies komisarų taryba, pirmininkas Mečislovas Gedvilas.
Janas Dzialinskis
Biografija
Gimė Adomo-Tito Dzialinskio ir Celestinos Zamoiskos, Stanislovo Kostkos Zamoiskio dukros, šeimoje.
TSRS Liaudies komisarų taryba
Pirmininkai
TSRS Liaudies komisarų tarybos Pirmininkai:
Janas Dzialinskis
Biografija
Berlyne gavo juridinį išsilavinimą.
1857 metais vedė Elžbietą Čartoriską, Adomo Jurgio Čartoriskio dukrą.
Kaip aristokratų partijos vadovas Prūsijos Lenkijoje, ėmėsi labai aktyviai dalyvauti 1863 metų sukilime.
Prūsijos valdžios apkaltintas tėvynės išdavimu, 1864 metais buvo nuteistas mirties bausme už akių.
Savanoriškai atvykęs į teismą, jis 1869 metais buvo nuteistas trejų metų laisvės atėmimo bausme, bet karalius jam dovanojo ir jis atgavo atgal savo nuosavybę.
413 m. pr. m. e.
'''413 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Azerbaidžano herbas
Azerbaidžiano herbas – vienas iš trijų oficialių valstybės simbolių (kiti du – vėliava ir himnas). Šis herbas 1992 m. pakeitė Azerbaidžano TSR herbą.
Bendra herbo kompozicija primena socialistinių respublikų tipo herbą (apvalus skydas, apgaubtas vainiku), tačiau vainikas negilus, o virš skydo nėra žvaigždės.
Skydas – Azerbaidžano vėliavos spalvų, kurios išdėstytos taip, lyg skydas būtų emblematinis rondelis, tačiau centrinė žalia (apatinė vėliavoje) spalva užima ne trečdalį spindulio, kaip būtų, jei būtų išlaikytos Azerbaidžano horizontaliosios trispalvės proporcijos, bet du trečdalius. Skydai kraštai apvesti auksiniu apvadu.
Skydo centre – balta aštuoniakampė žvaigždė siauru auksiniu apvadu, simbolizuojanti aštuonias tiurkų tautas. Žvaigždės spinduliai siekia skydo apvadą. Kampuose tarp žvaigždės spindulių, prie skydo auksinio apvado, maži auksiniai skrituliai.
Žvaigždės centre – raudona ugnis (4 liepsnos liežuviai, kurių bendras kontūras sudaro vertikalią netaisyklingo ovalo fogūrą smailiu viršumi). Ugnis simbolizuoja daug kur Azerbaidžane degančias besiveržiančias naftos telkinių dujas. Kartu ugnis yra ir Alacho simbolis.
Vainiko kairė (heraldinė dešinė) pusė sudaryta iš žalių ąžuolo lapų su gilėmis, o dešinė – iš kviečių varpų.
Birkenbergas
Birkenbergas arba Dačnojė (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Kovrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947–2006 m. Muromskojės apylinkės kaimas.
Juozas Vokietaitis
Juozas Vokietaitis (1872 m. rugsėjo 30 d. Bevardiškiuose, Padovinio valsčius – 1931 m. gruodžio 15 d. Berlyne, Vokietija) – Lietuvos pedagogas, chorvedys, visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Daukšių pradžios mokykloje, 1887–1890 m. Veiverių mokytojų seminarijoje. Mokytojavo Lenkijoje, Lodzės apskrities mokyklose, 1907 m. persikėlė dirbti į Kauną. 1907–1914 m. vadovavo „Saulės“ draugijos mokytojų kursams, dėstė muziką ir vadovavo chorui. Pirmojo pasaulinio karo metais su kursais pasitraukė į Voronežą (Rusija) – dėstė mokytojų kursuose ir Martyno Yčo lietuvių mergaičių gimnazijoje, vadovavo chorui.