cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Benjaminas Budnas
Biografija
Kilęs iš Lietuvos (giminystė su S. Budnu neįrodyta). Nuo 1588 m. studijavo Karaliaučiaus universitete, kur 1588 m. liepos 1 d. įsimatrikuliavo kaip Beniamin Budneus, nobilis Lithuanus. Jaunystėje jį globojo Jonas Kiška; nuo 1594 m. (iki mirties) tarnavo pas Kristupą Radvilą. Pagal Dž. Bokačio novelę „Istorija apie Barnabą“ parašė „Juokingą istoriją pirklio, kuris su kitu lokiu dėl savo žmonos dorybės susilažijo“ (Historyja krotofilna o kupcu, który z drugim o swojej żony założyl 1583 m.), pagal Plutarchą – „Trumpų pasakojimų, kurie graikiškai vadinami Apophthegmata“, keturias knygas (Krótkych powieści, które pogrecku zową Apophthegmata, księgi IV 1599 m., 1639 m.). Į lenkų kalbą išvertė Cicerono „Katoną, arba Apie senatvę“ (Calo Maior de senectute 1595 m.). Lotynų kalba paskelbė proginių raštų. Jo knygų egzempliorius turi Vilniaus universiteto biblioteka.
Šilalės rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Šilalės rajono savivaldybės taryba – Šilalės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.
Veikla
Rajono meru išrinkta Zita Lazdauskienė, jos pavaduotoju Vaidotas Kiniulis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Virginijus Kvederys.
Jakiras
Jakiras − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Sileziečių kalba
Abėcėlė
Nėra vienos sileziečių kalbos abėcėlės. Sileziečiai užrašo savo kalbą lenkų abėcėlės raidėmis. Remiantis dešimčia sileziečių vartotų abėcėlių 2006 m. buvo sukurta nauja sileziečių kalbos abėcėlė. Ji naudojama internete, įskaitant sileziečių Vikipediją.
Aa Bb Cc Ćć (Čč) Dd Ee Ff Gg Hh Ii Jj Kk Ll Mm Nn Ńń Oo Pp Rr Ss Śś (Šš) Tt Uu Ůů Ww Yy Zz Źź (Žž)
Dviraidžiai junginiai: Ch Cz Dz Dź Sz.
Abstraktusis ekspresionizmas
Abstraktusis ekspresionizmas (dažnai vadintas neformaliąja tapyba; art informel) – XX a. penktojo dešimtmečio viduryje Niujorke susiformavusi meno kryptis, kuriai labiau rūpėjo vaizduoti emocijas negu objektus.
Dauguma šio judėjimo atstovų mėgo didelio formato drobes, dramatiškas spalvas ir laisvą tapybos manierą. Abstraktus ekspresionizmas, kartais vadinamas Niujorko mokykla, buvo pirma meno kryptis, gimusi JAV. Pirmą kartą meno centras persikėlė į šią šalį. Abstraktusis ekspresionizmas išliko populiarus iki 60-ųjų, kai išsivystė pop art.
Nepaisant to, kad abstraktusis ekspresionizmas apėmė daugybę stilistinių priėjimų, šis judėjimas turėjo keletą jungiančių dalykų. Abstrakčiųjų ekspresionistų paveikslai sudaryti iš figūrų, linijų ir formų vaizdavo kitokią negu vizuali tikrovę. Techniškai, dauguma abstrakčiųjų ekspresionistų akcentavo paviršiaus kokybę ir tekstūrą, naudojo dideles drobes. Jie taip pat siekė pabrėžti savo darbuose atsitiktinumą ir galimybę, bet visad kruopščiai planavo savo darbų įgyvendinimą. Taigi, klaidas, kurias jie padarydavo tapymo procese jie priskirdavo prie menininko privalumų. Arshile Gorky ir Hans Hoffman skyrė daug dėmesio dažų fizinėms savybėms, nes jos padėdavo išreikšti menininko potencialą abstrakcijoje. Abstraktūs ekspresionistai laikė tapybą tauria emocijų išraiška ir priemone vizualiajai komunikacijai. Ne visų abstrakčiųjų ekspresionistų darbai buvo abstraktūs ir ekspresyvūs, vis dėlto juos jungia pasąmoninio kūrybingumo spontaniškas išlaisvinimas. Kūrybos procesas yra vertinamas kaip tolygus rezultatui.
Abstraktaus ekspresionizmo filosofijos šaltinis yra atsakymai į klausimus apie žmogaus egzistenciją. Ji kalba apie vidines psichologines kovas, išorines kovas tarp žmogaus ir natūros ir dvasinio komforto paieškas. Visi šie dalykai buvo išreiškiami per abstrakciją, ieškant prasmės tapybos procese, išlaisvinant pasąmonėje glūdinčius jausmus ir troškimus. Susiformavo dvi pagrindinės abstraktaus ekspresionizmo kryptys: veiksmo tapyba ir spalvinio lauko tapyba.
Veiksmo tapyba (angl. action painting)
1947 m. Jackson Pollock pradėjo naudoti tapybos techniką, kurioje, skirtingai nuo tradicinės technikos, pigmentas buvo dedamas teptuku ant tvarkingos įtemptos drobės, padėtos ant molberto. Pollock pradėjo tapyti pilstydamas ir varvindamas skystus dažus ant laisvai ant grindų gulinčios drobės. Paveikslai nevaizdavo jokių konkrečių dalykų ar daiktų. Jų turinys (arba menamas jo trūkumas), dydis ir technika šokiravo daugelį stebėtojų. Willem de Kooning taip pat atrado savo pripildytą gestų ir įtampos stilių, kaitaliojantį tarp abstrakčių ir galingų ikoninių figūrinių vaizdų. Kiti kolegos, tarp jų Krasner ir Kline, irgi buvo susidomėję pilnu dinamikos ir gestų menu, kuriame kiekvienas colis buvo pilnas įtampos. Veiksmo tapytojams autentiškumas ir vertė buvo atvirume ir tiesioginiame ryšyje su ekspresija. Paveikslas tapo atskleidžiančiu menininko autentišką tapatumą. Tai mini „veiksmo tapybos“ termino (1952) sudarytojas Haroldas Rosenbergas: svarbiausiu momentu drobė tampa tapytojui erdve, kurioje atgaminama, atkuriama, analizuojama ir išreiškiama tikrai esantį arba įsivaizduojamą objektą. Tai kas yra ant drobės nėra paveikslas, tai įvykis.
Spalvinio lauko tapyba ()
Kitas kelias, kuriuo ėjo abstraktūs ekspresionistai, buvo bandymas atsakyti į klausimą, koks didelis yra spalvos ekspresijos potencialas. Rothko, Newman ir Still kūrė supaprastintus, didelio formato darbus, kuriuose dominavo spalviniai laukai. Spalva yra esminis paveikslo elementas, o pagrindinė idėja yra jos emocinio poveikio perteikimas. Pats kūrimo procesas yra kruopščiai kontroliuojamas ir nukreiptas į išgyvenimų sukėlimą žiūrovuose. Abstrakcijos forma turėjo išreikšti sublimaciją ir neužbaigtumą. Atsisakoma natūros vaizdavimo, atmetama tradicija ar ryšiai su bet kokiu meno stiliumi. Vis dėlto čia galima įžvelgti ryšį su europietiška tradicija, spalvinio lauko tapybos ištakos yra Piet Modrian geometrinėse abstrakcijose, Henri Matisse spalvos patirtyje.
Spalvinio lauko tapybos kūrėjai siekė sukurti didelių beribių erdvių iliuziją. Norėdami sukelti emocionaliai stiprius darbus abstraktūs ekspresionistai paprastino tapybos techniką ir užtrindavo kontūrus, vengė aiškių potėpių, griežtai ribojo kompoziciją, didelės drobės buvo dengiamos vientisomis, plokščiomis spalvinėmis dėmėmis.
Mažoji šimpanzė
Mažoji šimpanzė, arba bonobas (Pan paniscus) – primatų (Primates) būrio, hominidų (Hominidae) šeimos, šimpanzių (Pan) genties rūšis.
Paplitimas
Atogrąžų klimato rūšis, paplitusi Centrinėje Afrikoje, KDR teritorijoje, tarp Kongo upės vidurupio ir Sankuru bei Kasajaus upių žemupių, 300-700 m aukščiuose, čia augančiuose Kongo drėgnuosiuose miškuose.
Gyvenimo būdas
Bendruomenėmis gyvena tiek ant žemės, tiek ir medžiuose. Jų bendruomenes sudaro 30-80 individų. Viena bendruomenė užima 20-60 km² plotą.
Morfologija
Jų svoris nuo 34 iki 60 kg. Patinai vidutiniškai sveria 39 kg, patelės 31 kg. Atsistojusių mažųjų šimpanzių patinų vidutiniškas ūgis 1,19 m, patelių 1,11 m.
Pavojai ir apsauga
Kasmet dėl prekybos mėsa, Kongo lietaus miškų regione nužudoma šimtai mažųjų šimpanzių. O jų ankstyvo amžaus jaunikliai parduodami kaip naminiai gyvūnai. Nelegaliai nelaisvėje laikyti ir vėliau konfiskuoti jaunikliai atgabenami į Lola ya Bonobo prieglaudą. Paprastai į šią prieglaudą dažniausiai ir atgabenami mažųjų šimpanzių jaunikliai. Ši prieglauda yra Visos Afrikos panašių prieglaudų aljanso narė.
Mažosioms šimpanzėms Lola ya Bonobo prieglauda įkurta vakarinėje Kongo Demokratinės Respublikos dalyje, viename iš šalies sostinės Kinšasos priemiesčių.
Mažosios šimpanzės ir žmonės
Tarp žmogbeždžionių (Hominoidea), mažosios šimpanzės (Pan paniscus) ir paprastosios šimpanzės (Pan troglodytes) yra labiausiai genetiškai susijusios su žmonėmis (Homo sapiens), su jais turi apie 98,7 % bendro DNR. Su jomis žmones sieja bendras protėvis, taip pat anatominiai bruožai, sudėtinga socialinė hierarchija ir problemų sprendimo įgūdžiai.
Jakimavičius
Jakimavičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jakimavičienė (ištekėjusi moteris) ir Jakimavičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Chris Webber
Chrisas Veberis (g. 1973 m. kovo 1 d. Detroite) – buvęs NBA krepšininkas.
1993 m. NBA naujokų biržoje pirmuoju šaukimu pasirinko Orlando Magic (NBA) ekipa ir buvo iškart iškeistas į Golden State Warriors ekipą. 1994 m. tapo geriausiu NBA metų naujoku.
Po 2007–2008 sezono nusprendė baigti profesionalo karjerą. .
Karelijos herbas
thumb|right|200px|Dabartinis Karelijos respublikos herbas Karelijos herbas – oficialus Karelijos respublikos simbolis, patvirtintas 1993 m. spalio 25 d.
Herbo aprašas
Herbo skydas stačiakampiu viršumi ir pusapvale apačia, dukart perskeltas į trečdalius, su auksiniu bordiūru ir auksiniais stilizuotais spygliuočių atvaizdais, pusiau susiliejusiais su bordiūro šonais – dešinėje eglės, kairėje – pušies. Virš skydo auksinė aštuonkampė žvaigždė su kvadratine skylute. Viršutinis laukas raudonas, vidurinis – žydras, apatinis – žalias. Lauke juodas šėlstantis raudonai ginkluotas lokys.
Herbo kilmė
Herbo autorius Jurijus Nivinas (Юрий Серафимович Нивин). Herbas sukurtas remiantis 1920–1922 m. egzistavusios Uchtos respublikos herbu, kuris buvo sukurtas suomių dailininko Akselio Galen-Kalelos. Dabartinis herbas skiriasi lauko spalvomis (dabartinės paimtos iš Karelijos-Suomijos TSR vėliavos), pridėti karelų ornamentų elementai.
Liutaveras Grabauskas
Liutaveras Aleksandras Grabauskas  (g. 1935 m. rugpjūčio 28 d. Kaune) – Lietuvos dailininkas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1951 m. baigė Kauno aukštesniąją dailės mokyklą.
Nuo 1956 m. dirbo savaitraščio „Kalba Vilnius“, nuo 1958 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“, žurnalo „Pergalė“ redakcijose. Nuo 1971 m. leidinio „Tarybų darbas“, žurnalo „Laikas ir įvykiai“ meninis redaktorius. 1973–1990 m. – žurnalo „Mokslas ir technika“, 1990–1992 m. – žurnalų „The Economist of Lithuania“ ir „Pasaulis“ meninis redaktorius.
Sukūrė 3 animacinius filmus, iliustravo apie 20 knygų vaikams.
Trafalgaro kyšulys
thumb|315px|right|Trafalgaro kyšulys Trafalgaro kyšulys - kyšulys Kadiso provincijoje Ispanijos pietvakariuose.
1805 m. spalio 21 d. prie kyšulio įvyko Trafalgaro mūšis, jūrų mūšis, kuriame Jungtinės Karalystės karo laivynas sunaikino Napoleono jungtinę Ispanijos ir Prancūzijos flotilę.
°N, °W
Duajenas
Duajenas – konkrečioje šalyje esančio diplomatinio korpuso vadovas, kitaip dekanas. Juo būna vyriausias amžiumi ar seniausiai toje valstybėje akredituotas diplomatinės atstovybės vadovas.
Daugelyje šalių, tarp jų ir Lietuvoje, diplomatinio korpuso vadovas ex officio yra Vatikano (Šventojo Sosto) atstovas (nuncijus).
Jakovickis
Jakovickis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jakovickienė (ištekėjusi moteris) ir Jakovickytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kaupos
Kaupos – kaimas Rietavo savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Tverų, šalia kelio Tverai–Varniai. Išlikęs Kaupų piliakalnis, vadinamas Kapkalniu. Tai pailga, apie 9 m aukščio kalva, kurios viršuje – maždaug 65 m ilgio ir 15 m pločio aikštelė. Piliakalnis paskelbtas valstybinės reikšmės archeologijos paminklu.
Gyventojai
1923 m. kaime buvo 23 sodybos, jose gyveno 186 žmonės.
Buožėnų mokykla-daugiafunkcis centras
Buožėnų mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj., Buožėnuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 9058636. Steigėjas Telšių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Mokykla įkurta 1995 m. kaip Buožėnų pradinė mokykla, nuo 2015 m. – Buožėnų mokykla-darželis, nuo 2021 m. rugsėjo 1 d. – Buožėnų mokykla-daugiafunkcis centras.
Tramažolė
Tramažolė (Glechoma) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra apie 12 rūšių. Tai daugiametės žolės su šliaužiančiu ar kylančiu stiebu ir širdiškais lapais. Žiedai sukrauti lapų pažastyse. Vainikėlis melsvas. Auga miškuose, upių pakrantėse, patvoriuose.
Paplitusi Europos ir Azijos vidutinėje juostoje. Lietuvoje auga šliaužiančioji tramažolė (Glechoma hederacea).
Eventas Bonas
Romėnų mitologijoje Eventas Bonas („gera pabaiga“, „pasisekimas“) – žemdirbystės ir komercijos pasisekimo dievas. Jis užtikrino gerą pelną ir derlių. Vaizduojamas labai panašiai į graikų didvyrį Triptolemą. Pavaizduotas ant monetų maždaug 700 metų po Romos įkūrimo. Buvo imperijos monetų standartiniu atvaizdu nuo Galbos iki Galieno valdymo. Taip pat buvo atvaizduotas ant gemų ir bronzinių dirbinių.
Verchlišas
Verchlišas  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Januvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Palenkės Januvo, apie 21 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 115 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Juodiškės (Vilnius)
Juodiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 13 km nuo Rukainių.
Hitman: Contracts
Hitman: Contracts – trečiasis „Hitman“ serijos kompiuterinis žaidimas, išleistas 2004 metais. Žaidimas sukurtas Danijos kompanijos „IO Interactive“, išleistas Britanijos „Eidos Interactive“. Veiksmas vystosi samdomo žudiko 47 prisiminimuose.
Siužetas
Medžiotojas tapo medžiuojamuoju, kai 47 buvo labai rimtai sužeistas vienos savo aukos, žinojusios apie jo atvykimą. Mirštantis savo viešbučio kambario prieglobstyje, kažkur Paryžiuje, Prancūzijoje, 47 klaidžioja po savo samdomo žudiko prisiminimus, kol ypač ginkluoti Prancūzijos SWAT būrio nariai yra apsupę pastatą.
„Hitman: Contracts“ žaidime veiksmas apytiksliai vystosi ankstesniuosiuose 47 prisiminimuose. Dauguma žaidimo misijų yra perdarytos iš ankstesnių serijos žaidimų misijų, tik iš kitokio požiūrio taško. Beveik visos pagrindinės „Hitman: Codename 47“ misijos buvo smarkiai perdarytos į įdėtos į „Contracts“, išskyrus misijos Kolumbijos džiunglėse, kurios buvo planuojamos įdėti, bet apsigalvota. Taip pat buvo atsisakyta ir dar dviejų paskutinių „Hitman: Codename 47“ misijų („Hitman: Contracts“ prasideda kaip „Hitman: Codename 47“ pabaigos tęsinys). Žaidėjas aplankys Budapeštą (Vengrija), Bulgariją, Honkongą, Paryžių (Prancūzija), Rumuniją, Roterdamą (Nyderlandai), Sibirą (Rusija) ir Jungtinę Karalystę.
Žaidimas tiek tiesiogine, tiek ir perkeltine prasme yra daug tamsesnis, nei ankstesnės dvi dalys. Kalbant tiesiogine prasme, absoliučiai visi lygiai vyksta prieblandoje, naktį ar esant blogam orui. Nė viename lygyje nešviečia saulė, nors ji retkarčiais pasimato pro apsiniaukusį dangų. Toks pats yra yra pastatų interjeras. Kambariai daug kur apšviečiami nenatūraliai neryškia šviesa, dažniausiai žvakės ar fluorescentinės lempos. Prie šitokio niūraus įvaizdžio ganėtinai prisidėjo nuostabus kompozitorius Džesperas Kidas. „Hitman 2: Silent Assassin“ muzika teikė žaidimui nepaprastą dvasinį pakilimą, o „Hitman: Contracts“ – atvirkščiai. „Contracts“ muzika labai tinka siaubo filmams.
Jakovlevas
Jakovlevas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jakovlevienė (ištekėjusi moteris) ir Jakovlevaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Lietuvos Statutai
Teisinė sistema iki statutų
1468 m. Lietuvos didysis kunigaikštis Kazimieras Jogailaitis patvirtino Kazimiero teisyną, kuris kartu su Ponų tarybos LDK leidžiamomis privilegijomis, teismų sprendimais sudarė LDK teisės pagrindą.
Statutų kūrimas
Kaip ir visoje Vidurio Europoje, XVI amžiaus pradžioje ir LDK skirtas didelis dėmesys teisės kodifikavimui – teismams ir administracijai kilo didelių sunkumų dėl įstatymų išsibarstymo per daugybės privilegijų, ponų tarybos ir kunigaikščių sprendimų, skirtingose valstybės dalyse galiojančių skirtingų įstatymų.
Lietuvos statutų pagrindu buvo lietuvių paprotinė teisė ir Lietuvos didžiųjų kunigaikščių privilegijos. Juos taip pat iš dalies veikė Rusų Tiesa ir didele dalimi – lenkų teisė, ypač nuostatas susijusias su bajorų savivalda. Daugiausia iš lenkų skolintų teisės normų yra Pirmojo Lietuvos Statuto 5 skyriuje, kuriame kalbama apie globos teisę, kuri LDK nebuvo išsivysčiusi.
Pirmasis Lietuvos Statutas
Statutas pradėtas rengti XVI a. pradžioje, 1522 m. Seimui pristatytas Mikalojaus Radvilos II rengtas projektas, vėliau Statuto rengimui vadovavo Albertas Goštautas, 1522 metais tapęs LDK didžiuoju kancleriu ir Vilniaus vaivada.
Pirmasis Lietuvos Statutas (didikiškas), buvo sudarytas 1529 m., Ponų Tarybos iniciatyva, valdant Žygimantui Senajam.
Kaip teisės aktas Pirmasis Lietuvos Statutas:
Pirmasis Lietuvos Statutas sulygino katalikų ir stačiatikių teises, jame patvirtinta tai, kad ši teisė yra taikoma ir „graikų tikybos“ žmonėms.
Šiuo statutu buvo teisiškai įsteigtos LDK aukščiausiosios valdžios ir teismų institucijos: Ponų Taryba ir didžiojo kunigaikščio vietininko teismas.
Antrasis Lietuvos Statutas
thumb|180px|Antrasis Lietuvos Statutas 1529 m. pasirodžius Pirmajam Lietuvos Statutui smulkioji bajorija buvo juo nepatenkinta ir reikalavo naujo. Naujos Statuto laidos klausimas buvo keliamas net keliuose seimuose. Seimų pataisytas, jis buvo nutartas įvesti 1564 m., tačiau tuo metu vyko Livonijos karas prieš Maskvą ir tik 1566 m. 10 žmonių komisija (5 katalikai ir 5 stačiatikiai) paruošė Antrojo Statuto redakciją. Į jį jau buvo įtraukti ir visi naujoviškumai, atsiradę dėl tuo metu padarytos pavietų ir teismų reformos.
Antrasis Lietuvos Statutas priimtas 1566 m.
Jis įteisino luomines reformas, įformino bajorų atstovavimą Seime, renkamus bajorų žemės teismus, t. y., įteisino bajorų demokratiją.
Ši antroji laida buvo jau daug platesnė ir sistematizacijos atžvilgiu daug pažangesnė. Kaip tik tuo metu Lietuvoje vyko didelės permainos teisiniuose santykiuose: bajorija įgavo vis daugiau teisių, darėsi vieninteliu luomu, turinčiu visas teises, ir kūrė naują, panašią į Lenkijos, valstybinę santvarką.
Aukščiausiąja valdžios institucija tapo Abiejų Tautų Respublikos Seimas, nustatyta nuosekli teismų struktūra.
Trečiasis Lietuvos Statutas
thumb|190x190px|Trečiasis Lietuvos Statutas Pamačius, kad ir antroji Statuto laida reikalauja pataisų, buvo pradėta rūpintis nauja Statuto laida dar tais pačiais 1566 m., tačiau trečia ir paskutinė laida teišėjo 1588 m.
Šio Statuto patvirtinimas buvo viena iš svarbių lietuvių keltų sąlygų Zigmanto Vazos rinkimuose.
Į šį Statutą buvo įtraukti 1573 m. Varšuvos konfederacijos principai, dėl to jis tapo visų LDK krikščioniškųjų konfesijų bajorų teise.
Trečiasis Lietuvos Statutas galutinai įtvirtino bajorų, kaip privilegijuoto luomo valdžią, sumenkino Kunigaikščio vaidmenį, kas ilgainiui sąlygojo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybingumo praradimą.
Santykis su kanonų, miestų, atskirų tautinių bendrijų teise
thumb|200x200px|Lenkiškas 1744 m. Trečiojo Lietuvos Statuto leidimas Lietuvos Statutai faktiškai buvo bajorų teisė, dvasininkija į atskirą luomą nesusiformavo ir jai taip pat taikytas Statutas. Statutas nesikišo į kanonų teisę, buvo laikomas viršesniu už miestiečių turimą Magdeburgo teisę, kuri buvo taikoma tik miestiečių tarpusavio santykiams reguliuoti.
Nekrikščioniškos LDK etninės bendrijos (žydai, karaimai, totoriai, čigonai) ir armėnai buvo išskiriami iš Lietuvos Statutų („besurmenai“) ir jiems leista tarpusavyje tvarkytis pagal savas teisines sistemas, patvirtintas didžiojo kunigaikščio privilegijomis.
Reikšmė teisinėje sistemoje
thumb|Sidabrinė atmintinė 50 litų moneta 475-osioms Lietuvos Statuto metinėms|191x191px Tiek personalinės unijos su Lenkija laikotarpiu (1385–1569 m.), tiek Abiejų Tautų Respublikoje Lietuvos Statutai buvo pagrindinis Lietuvos savarankiškumo požymis. Visi jie buvo parašyti rusėnų kalba.
LDK teisynai paveikė kaimyninių šalių teisės raidą, pagal Trečiąjį Lietuvos Statutą buvo kuriamas, redaguojamas 1649 m. Rusijos Soboro teisynas.
Lietuvos Statutai galiojo iki 1840 m., Rusijos imperijai panaikinus 1588 m. Lietuvos Statuto galiojimą.
Hitman: Blood Money
Hitman: Blood Money – ketvirtasis „Hitman“ serijos kompiuterinis žaidimas, išleistas 2006 metų gegužę. „Blood Money“ galima išversti iš anglų kalbos kaip „kruvini pinigai“. Žaidimas sukurtas Danijos kompanijos „IO Interactive“, išleistas Britanijos „Eidos Interactive“. „Hitman: Blood Money“ galima žaisti Windows, PlayStation 2, Xbox, Xbox 360 platformose. Žaidimo veiksmas sukasi apie samdomo žudiko 47 gyvenimą.
Žaidėjas žaisdamas lanko Paryžių (Prancūzija), Uolinius kalnus, Las Vegasą (JAV), Misisipę (JAV), San Diegą (JAV).
Trasa Montreal
Trasa Montreal (dar vadinama Gilles Villeneuve) – Formulės 1 trasa Monrealyje, Kvebeko provincijoje, Kanadoje. Joje vyksta Formulės 1 Kanados Grand Prix lenktynės.
Istorija
Trasa pastatyta 1967, o lenktynės čia vyksta nuo 1978 m. Pradžioje vadinosi Ile Notre-Dame in Montreal. Vėliau, po žymaus Kanados Formulės - 1 lenktynininko Gilles Villeneuve žūties 1982 m. pavadinta jo vardu. Šioje trasoje 15 paskutiniame posūkyje prieš finišą yra patyrę avarijų daug lenktynininkų. Ant apsauginės sienelės yra užrašas „Sveiki atvykę į Kvebeka!“. Į ją 1999 m. lenktynių metu vienas paskui kitą yra atsitrenkę tuo metu važiavę Formulės 1 pasaulio čempionai Damon Hill, Michael Schumacher ir Jacques Villeneuve. Po lenktynių šiam posūkiui prigijo „Čempionų sienos“ pavadinimas.
2020 ir 2021 m. Kanados GP nevyko dėl COVID-19 pandemijos.
Adresas
Bassin Olympique
Montreal
Quebec H2Y 3G7
Canada
Bingamo kanjono kasykla
Bingamo kanjono kasykla yra didžiausias žmogaus sukurtas kasinys Žemėje, matomas iš kosmoso. Ji yra 0,97 km gylio, 4 km pločio ir apima 770 ha teritoriją. Tai viena produktyviausių kasyklų pasaulyje – iki 2004 m. iš jos buvo iškasta virš 17 mln. tonų vario, 715 t aukso, 5900 t sidabro, 386 tūkst. t molibdeno. Kasykloje yra ~0,835 mlrd. tonų rūdų atsargų, kuriose yra 0,48 % vario ir 0,041 % molibdeno. Taip pat randama platinos, nikelio, paladžio, seleno.
Bingamo kanjono kasykla priklauso kompanijai „Rio Tinto“. 2013 m. kasykloje įvyko dvi galingos nuošliaužos.
Degaičių pagrindinė mokykla
Telšių rajono Degaičių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj., Degaičiuose, Degaičių g. 5, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190582156. Steigėjas Telšių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|left|Buvusi mokykla, 2015 m.
1956–1957 m. veikė pradinė, 1957–1995 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1995–2012 m. pagrindinė mokykla. Vėliau tapo Telšių Ateities progimnazijos skyriumi.
Pelkinė kreisvė
Pelkinė kreisvė (Crepis paludosa) – astrinių (Asteraceae) šeimos kreisvių (Crepis) genties augalas.
Biologija
1,5–3 cm skersmens graižai ant plonų, kiek išlinkusių graižkočių, susitelkę retoje, skėtiškoje šluotelėje. Skraistė siaurai varpiška, 10–11 mm ilgio, kaip ir viršutinė graižkočių dalis apaugusi juodais liaukiniais plaukeliais, jos išoriniai lapeliai apie 3 kartus trumpesni už vidinius, trikampiškai lancetiški, smailiaviršūniai, prisiglaudę prie vidinių. Vidiniai lapeliai linijiškai lancetiški, tamsiai žali, juosva nugarėle. Korėtas, iškilas žiedynsostis laiko ryškiai geltonus, apie 1,5 karto ilgesnius už skraistę liežuviškus žiedus.
Pradeda žydėti birželio mėnesį, žydi visą vasarą. Vaisiai – gelsvi, apie 4 mm ilgio, su 10 išilginių briaunų, susiaurėjusiomis viršūnėmis lukštavaisiai. Skristukas ilgesnis už vaisių, pilkšvai baltas arba kiek gelsvas. Vaisiai pradeda bręsti nuo liepos mėnesio. Sėklos dirvoje išlieka daigios mažiau negu 1 metus. Dauginasi vegetatyviniu būdu ir sėklomis.
Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Europoje, išskyrus arktinę juostą, ir Vakarų Sibiro pietvakarinėje dalyje. Dažna visoje Lietuvoje.
Auga drėgnuose bei šlapiuose mišriuose bei lapuočių miškuose, miško aikštelėse, drėgnuose lapuotynuose, šlapiose pamiškių pievose ir krūmuose, krūmuotuose paupiuose, šaltiniuotose vietose, žemapelkių pakraščiuose. Mėgsta drėgnus ir šlapius puveninius ar durpinius dirvožemius. Dažniausiai sudaro sąžalynus, kartais užima didelius plotus.
Ekologija
Žiedus lanko ir apdulkina vabzdžiai, kurie randa nektaro ir žiedadulkių. Sėklas išnešioja vėjas.
Muldželiai
Muldželiai arba Medvedevka (, iki 1907 m. Muldszehlen, nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. Muldschehlen, nuo 1938 m. birželio 2 d. Muldenwiese, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Медведевка) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. Priklausė Trempų parapijai. 1929 m. liepos 1 d. prijungti Karlsdorfas (Karlsdorf, 1905 m. buvo 22, 1910 m. 13 gyventojai ), Mažieji Jūrlaukiai (Klein Jourlauken, nuo 1938 m. Neumulden 1905 m. buvo 25 gyventojai ), Naujieji Gudeliai (Neu Gudehlen, nuo 1938 m. Neumulden 1905 m. buvo 8 gyventojai ) ir Noihauzenas (Neuhausen ). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Nekrasovo apylinkės kaimas.
Chuanas Matusas
Chuanas Matusas (Juan Matus), dažniausiai tiesiog Don Chuanas – Karloso Kastanedos knygų pagrindinis herojus. Aprašomas kaip indėnų jakių genties šamanas, gyvenęs XX a. 7 dešimtmetyje kažkur netoli JAV-Meksikos sienos. Dėl don Chuano egzistavimo realumo diskutuojama.
Kastaneda savo kūriniuose aprašo don Chuaną kaip indėnų žynį. Jį jam parodęs kažkoks pažįstamas. Kastaneda norėjęs sužinoti iš Don Chuano apie psichotropinio augalo pejotlio savybes ir jo panaudojimą. Kastanedai indėnas pasirodo esąs keistuolis, tačiau tuo pat metu jį sudomina jo nepaaiškinami gebėjimai. Don Chuanas nepasakoja apie savo praeitį, tik sako jos atsisakęs. Visgi, iš tolesnių pasakojimų sužinoma, kad seniau don Chuanas piktnaudžiavęs alkoholiu, rūkymu, tačiau neminimas dvasinis mokytojas parodęs jam jėgos kelią. Nevedęs, gyvena vienas, skurdžiai, maitinasi dykumoje sumedžiojamais gyvūnais, nors ir senas, pasižymi didele fizine ištverme. Kastaneda tampa don Chuano mokiniu. Indėnas antropologą moko Kario kelio: rasti jėgos vietas, sustabdyti pasaulį, išmokti nedarymo, aiškina apie dvasinės erdvės gyvenimo filosofiją.
Tekezė
Tekezė – upė Etiopijoje ir Sudane; Atbaros (Nilo baseinas) dešinysis intakas. Prasideda Etiopijos kalnyne, netoli Kačeno kalno. Teka į vakarus, vėliau į šiaurę, toliau vėl suka į vakarus ir sudaro sieną tarp Etiopijos ir Eritrėjos. Pastarojoje šalyje upė vadinama Setitu. Pačiame žemupyje teka Sudano teritorijoje kur ir įteka į Atbarą. Suformuoja gilų kanjoną.
Svarbiausi intakai:
Juodiškės (Zarasai)
Juodiškės – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Tirylių.
Šalavijas
Šalavijas (Salvia) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso daugiametės žolės. Dauguma rūšių paplitusios atogrąžų Amerikoje. Tai daugiausiai rūšių turinti notrelinių šeimos augalų gentis.
Iš viso žinoma apie 920 rūšių, iš jų Lietuvoje auga ir auginamos šios rūšys:
Raimundas Šiaučiūnas
Biografija
1967–1978 m. mokėsi Panevėžio 9-ojoje vidurinėje mokykloje, kurią baigė aukso medaliu. 1978–1983 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Cheminės technologijos fakultete, kurį baigė su pagyrimu. 1989 m. Rygos politechnikos institute apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją, kuri 1993 m. nostrifikuota daktaro mokslo laipsniu. 1991 m. suteiktas docento pedagoginis vardas. 2003 m. suteiktas profesoriaus pedagoginis vardas.
1983–1988 m. Kauno politechnikos instituto Statybinių medžiagų probleminės laboratorijos inžinierius, jaunesnysis mokslinis bendradarbis, nuo 1988 m. Kauno politechnikos instituto (dab. Kauno technologijos universitetas) Silikatų technologijos katedros asistentas, docentas, profesorius. 1992–1997 m. Kauno technologijos universiteto Cheminės technologijos fakulteto prodekanas, 1997–2000 m. Cheminės technologijos fakulteto dekanas, 2000–2007 m. akademinių reikalų prorektorius, studijų prorektorius, 2002–2007 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų asociacijos bendrajam priėmimui organizuoti (LAMA BPO) prezidentas. 2007 m. gegužės 23 d. išrinktas Kauno technologijos universiteto rektoriumi.
1982 m. vedė, žmona – Daiva; 1984 m. gimė dukra Miglė.
Mokslinė veikla
Apie 100 mokslinių straipsnių, 3 vadovėlių (vieno iš jų – bendrojo), 2 mokomųjų knygų autorius, 3 sėkmingai apgintų daktaro disertacijų mokslinis vadovas.
Žiūrytiniečiai
Žiūrytiniečiai - papėdgrybių (Basidiomycetes) klasės grybai.
Jiems būdinga apvalios arba pailgos formos papėdė, skirtingai negu visų papėdgrybių su 4 išilginėmis pertvarėlėmis. Jų vaisiakūniai drebučių konsistencijos, nebijantys iki 10 °C šalčio. Saprotrofai, kai kurie auga ant kitų grybų. Negausi grybų grupė (eilė). Keletas rūšių yra valgomos, bet maistinė vertė menka.
Šiai eilei priklauso šios šeimos ir gentys:
Haplogrupė R1b (Y chromosoma)
thumb|Haplogrupė R1b Haplogrupė R1b yra apibrėžiama specifine Y chromosomos nukleotidų seka ir jos mutacija M343. Ji buvo paveldėta iš pirmo tą mutaciją patyrusio vyro palikuonių. Su ja yra siejami Orinjako (Aurignac) archeologinės kultūros, kuri egzistavo laikotarpiu apie 32-21 tūkst. pr. m. e., Europoje palikuoniai. Ši haplogrupė yra itin plačiai paplitusi vakarų Europoje – jai priklauso virš 90 proc. anglų, prancūzų, ispanų, portugalų. Lietuvos vyrų populiacijoje jos atstovų yra išlikę tik apie 5 procentus.
Aizputė
Istorija
IX a. dabartinėje Aizputės vietoje kuršiai pastatė Beidos pilį, iš kurios buvo valdoma Aizputės apylinkė. XIII a. kuršius užvaldė Livonijos ordinas ir 1248 (arba 1249) metais ordino magistras Dytrichas fon Greningenas liepė pastatyti Aizputėje mūrinę pilį. 1253 m., po Kuržemės padalijimo, Aizputė įėjo į Kuržemės vyskupijos sudėtį. Miesto teises Aizputei suteikė Kuržemės vyskupas Otas 1378 m. kovo 17 d.
XVI a. antroje pusėje prasidėjo Aizputės suklestėjimas. Sakos upės žiotyse pastatytas prekybos uostas. Po Švedų tvano Sakos uostas buvo uždarytas, ir tai susilpnino miesto ekonomikos pamatus.
1795 m. Aizputė kartu su Kuržemės hercogyste atiteko Rusijai.
1905 m. revoliucijos metu Aizputėje įvyko mūšis, kuriame buvo sumušta caro kariuomenė.
Sovietmečiu Aizputė prarado savo ankstesnę administracinę svarbą. Nuo apskrities centro (1819–1949) trumpam tapo rajono centru (1950–1962), o vėliau – paprastu miesteliu Liepojos rajone. 2009–2021 m. buvo Aizputės savivaldybės administracinis centras.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Aizputė yra užmezgusi partnerystės ryšius:
Esa Saarinen
thumb| Esa Saarinen
Esa Sarinenas (Esa Saarinen, g. 1953 m. liepos 27 d.) – šiuolaikinis Suomijos filosofas.
1978 m. Helsinkio universitete įgijo daktaro laipsnį. Nuo 2002 m. dirbo Helsinkio technologijos universitete, sistemų analizės laboratorijoje, prieš tai dirbo Helsinkio universitete.
Visuomenėje išgarsėjo literatūriniu pamfletu „Punkakatemia“.
2014 m. kovą studentas Esa Sarinenui šalia auditorijos smogė peiliu. Gyvybei pavojingų sužalojimų Esa Sarinenas nepatyrė.
Voroblinas
Voroblinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Januvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Palenkės Januvo, apie 26 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 120 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Jonas Budrys
Jonas Budrys (iki 1922 m. Jonas Polovinskas, 1889 m. gegužės 10 d. Kaune – 1964 m. rugsėjo 1 d. Niujorke) – Lietuvos žvalgybininkas ir diplomatas.
Biografija
Nors 1907 m. baigė Kauno gimnaziją, dar 1905 m. pradėjo tarnauti įvairiose Rusijos imperijos valdžios įstaigose Lietuvos ir Latvijos teritorijoje. 1912–1915 m. Kuršo gubernijos apskrities viršininko padėjėjas.
Pirmajame pasauliniame kare ir Rusijos pilietiniame kare
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui 1915 m. mobilizuotas, Rusijos imperijos kariuomenės XIX korpuso kontržvalgybos viršininkas, 1918 m. – baltagvardiečių Amūro karo apygardos kontržvalgybos viršininkas brigados vado teisėmis. 1920–1921 m. studijavo Vladivostoko Rytų kalbų institute.
Klaipėdos sukilimas
Grįžęs į Lietuvą, 1921 m. liepos 21 d. paskirtas Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Žvalgybos skyriaus Kontržvalgų dalies viršininku. Ernesto Galvanausko vyriausybės pavedimu 1922 m. pasiųstas į Klaipėdos kraštą tirti vietinių gyventojų nusistatymą susijungimo su Lietuva klausimu. Atsisakius daugeliui Lietuvos karininkų, paskirtas vadinamojo Klaipėdos sukilimo kariniu vadu ir pakeista pavarde vadovavo Kaune suformuotai Ypatingosios paskirties rinktinei, 1923 m. sausio pradžioje įžengusiai į Klaipėdos kraštą. Užėmus Klaipėdą, sausio 16 d. generalinio štabo įsakymu iš vietinių Klaipėdos krašto gyventojų pradėjo burti Klaipėdos krašto armiją, kurios buvimas laidavo veiklos galimybes sukilimo metu suformuotai Erdmono Simonaičio direktorijai. Vasario 15 d. Ambasadorių konferencijos reikalavimu vadinamoji Budrio armija reorganizuota.
Buvo sausio 17 d. vyriausybės aukštuoju įgaliotiniu Klaipėdos kraštui paskirto Antano Smetonos pavaduotoju. Prancūzijos kariuomenei pasitraukus iš Klaipėdos krašto, vasario 19 d. paskelbė perimąs Prancūzijos vyr. komisaro pareigas Klaipėdos krašte. Balandžio 7 d. Smetonai pasitraukus iš vyriausiojo įgaliotinio pareigų, faktiškai tapo Lietuvos atstovu Klaipėdos krašte.
Gubernatoriaus ir diplomato karjera
1924 m. spalio 21 d. prezidento dekretu paskirtas pirmuoju Klaipėdos krašto gubernatoriumi, tačiau, po lietuvių partijų nesėkmės per pirmuosius rinkimus į Klaipėdos krašto seimelį 1925 m. lapkritį, pasitraukė iš gubernatoriaus pareigų.
Nuo 1927 m. sausio pradėjo dirbti Lietuvos vidaus reikalų ministerijoje patarėju, 1928 m. sausį paskirtas Lietuvos konsulu Karaliaučiuje, nuo 1933 m. lapkričio – Lietuvos generalinis konsulas Rytų Prūsijoje. 1936 m. lapkričio 11 d. paskirtas Lietuvos generaliniu konsulu JAV. Šiose pareigose dirbo visą likusį savo gyvenimą – 28 metus. Gyvendamas Niujorke, 1940 m. gavo Niujorko miesto garbės piliečio vardą. 1964 m. palaidotas lietuvių kapinėse Čikagoje.
Šeima
Sūnus Algis Budrys – mokslinės fantastikos rašytojas.
KS Widzew Łódź
Lodzės „Widzew“ – Lenkijos futbolo klubas iš Lodzės.
Viktoras Gediminas Gruodis
Viktoras Gediminas Gruodis (g. 1942 m. rugsėjo 11 d. Kaune) – lietuvių vadybininkas, verslininkas.
Anetas
Anetas  – aukščiausia Pirėnų kalnų viršūnė. Iškilusi šiaurės Ispanijoje, Aragone, Maladetos masyve. Aukštis 3404 m. Kalną dengia didžiausias ledynas Ispanijoje (79,6 ha, 2005 m.).
Į Anetą 1842 m. liepos 18 d. pirmasis įkopė rusas Platonas Čikačiovas, lydimas vietinių gidų Pierre Sanio de Luz, Luchonnais Bernard Arrazau ir Pierre Redonnet.
Amžinoji šviesa
Amžinoji šviesa – 1987 m. Lietuvos kino studijoje R. Šavelio apysakos motyvais sukurtas meninis filmas. Socialinė drama. Spalvotas. Filmo trukmė – 89 min.
Siužetas
Penktojo dešimtmečio Lietuvos kaimas. Žmonės gyvena įvairiai vertinamais nepriklausomos Lietuvos prisiminimais, niekas netiki būsimos sovietinės Lietuvos klestėjimo mitais, tačiau kiekvienas iš vidinės inercijos atkakliai laikosi nors ir mažiausio asmeninio ūkio teikiamų galimybių. Tai filmas, subtiliai pasakojantis apie meilę ir taikaus gyvenimo kaime pradžią: matininką kankina jį be atsako įsimylėjusi Pranė, Amilia, įsimylėjusi Zigmą, bet ištekėjusi už matininko Aniceto, kaimo filosofas Bernasius žino viską: jei yra amžinoji tamsa, tai yra ir amžinoji šviesa…
Rytų regionas
Rytų regionas reiškia šiuos administracinius vienetus:
Arubos liaudies rinkimų judėjimas
Istorija
Judėjimas įkurtas 1971 m. vieno populiariausių Aruboje gyvenančių kolonizatorių olandų palikuonio „Betiko“ Kroeso iniciatyva, siekiant visiškos salos nepriklausomybės nuo Nyderlandų. Jau 1975 m. tapo pačia didžiausia salos politine partija. Socialistų Internacionalo konsultacinis narys nuo 1980 m., tikrasis narys nuo 1997 m.
1986 m. pirmuosiuose parlamento rinkimuose, salai politiškai atsiskyrus nuo Nyderlandų Antilų, MEP gavo 27,7 % balsų ir buvo opozicijoje. 1989 m. partija laimėjo daugumą vietų parlamente, šalies ministru pirmininku paskirtas Nelsonas Oduberas. Tačiau 1994 m. rinkimuose laimė nelydėjo ir partija grįžo į opoziciją. 2001 m. rugsėjo 28 d. MEP vėl laimėjo rinkimus, surinkusi 52,4 % balsų ir užsitikrinusi 12 iš 21 parlamento vietos. 2005 m. rugsėjo 23 d. rinkimuose gavo 11 vietų parlamente, tačiau ministru pirmininku liko Nelsonas Oduberas.
Juodiškiai (Suginčiai)
Juodiškiai – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje.
Birmingamo tarptautinė geležinkelio stotis
thumb|250px|Stoties vidus Birmingamo tarptautinė geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis JK, Anglijoje, Solihalo savivaldybėje, šalia Birmingamo. Aptarnauja Birmingamo tarptautinį oro uostą ir Nacionalinį parodų centrą. Yra prie Vakarų pakrantės geležinkelio linijos (Londonas-Edinburgas).
Stotį aptarnauja 3 bendrovės: London Midland (vietiniai reisai tarp Birmingamo ir Koventrio), Virgin Trains (Londonas-Birmingamas, Londonas – Vulverhamptonas) ir CrossCountry (į Bornmutą, Redingą, Birmingamą, Mančesterį, Glazgą).
Stotis atidaryta 1975 m. Yra 5 platformos.
Gabrielė Gailiūtė
Gabrielė Gailiūtė (g. 1982 m. liepos 17 d.) – Lietuvos vertėja.
1999 m. baigė Vilniaus jėzuitų gimnaziją, 2003 m. Vilniaus universitete įgijo anglų filologijos bakalauro, o 2005 m. – visuotinės literatūros magistro laipsnį.
Taip pat rašo straipsnius kultūros ir literatūros temomis.
Tolimosios Šiaurės regionas
Tolimosios Šiaurės regionas  – administracinė teritorija šiaurės Kamerūne. Ribojasi su Šiaurės regionu pietuose, su Nigerija vakaruose, su Čadu rytuose. Administracinis centras – Marua.
Geografija
Didžiąją dalį teritorijos užima Čado lyguma, kurios vidutinis aukštis yra 280 m. Žemiausią dalį sudaro Diamarės lyguma su iškilusiais atlikuonimis. Nigerijos pasienyje iškilę Mandaros kalnai, regione pasiekiantys 1442 m aukštį (Turu k.). Dalis provincijos upių priklauso Nigerio (Benuė) baseinui: Majo Kebis, Majo Lutis ir jų intakai. Kitos upės (Logonė, Šaris) priklauso Čado ežero baseinui. Šis ežeras telkšo pačioje regiono šiaurėje, tačiau nuolat senka. Taip pat Čado pasienyje yra nemažas Fiangos ežeras. Būdingas sausųjų savanų kraštovaizdis, paplitęs dykumėjimo reiškinys. Įsteigti Vazos, Kalamalu nacionaliniai parkai.
Gyventojai
thumb|left|provincijos etninės grupės Regionas apima dvi kultūrines Afrikos zonas – Kanem-Bornu šiaurėje ir Adamavos pietuose. Šiaurinėje dalyje vyrauja bagarai (arabai), susimaišę su smulkiomis čadines kalbas vartojančiomis tautelėmis – kotokais, makariais, budumais ir kt. Yra kanurių (kalbančių Sacharos grupės kalba).
Adamavos kultūrinėje zonoje didesniąją gyventojų dalį sudaro fulbiai, dažniausiai susimaišę su kitomis etninėmis grupėmis. Pietuose ir vakaruose gyvena Adamavos tautos – tupuriai, mundangai, masai ir daug kitų. Čadinių kalbų tautoms priklauso musgumai, mandarai, madžerai, kapsikiai ir kt. Ypač didelė kalbinė įvairovė yra į pietus nuo Mandaros kalnų. Didžioji dauguma gyventojų išpažįsta islamą (sunitai), likusieji daugiausia krikščionys.
Administracinis suskirstymas
Regionas padalintas į 6 departamentus (skliaustuose – administracinis centras):
Išvadavimo revoliucija (Argentina)
thumb|250pxIšvadavimo Revoliucija (isp. Revolución Libertadora) – karinis perversmas, įvykęs 1955 m. rugsėjo 16 d. ir užbaigęs antrąją Chuano Perono kadenciją.
Atsakomybė
Atsakomybė – būtinybė, pareiga atsakyti už elgesį, veiklą, pasirinkimus, priimtus sprendimus. Apibrėžia reikalingus veiksmus, pasekmes ar prievoles, kurias individas iš anksto numanomai žino ar privalo žinoti arba išsiaiškinti, kylančiomis dėl elgesio, veiksmų ar neveikimo, pasirinkimų, priimtų sprendimų ar prisiimtų įsipareigojimų.
Išvadavimo revoliucija (Argentina)
1946 m. į valdžią atėjęs Peronas kėlė ekonomiką, darė socialines reformas, todėl išlaikė darbininkų palankumą ir buvo perrinktas antrai kadencijai. Jį rėmė taip pat armija ir bažnyčia. Tačiau antrosios kadencijos metu vis labiau į diktatūrą linkstanti jo politika susilaukė aršios opozicijos. Labai pablogėjo Perono ir bažnyčios santykiai. 1955 m. jis prarado pasitikėjimą didžiojoje armijos dalyje. Atskirose provincijose prasidėjo sukilimai. Birželio 14 d. Kristaus Kūno ir Kraujo šventės metu surengta bažnyčios veikėjų demonstracija prieš Peroną. Birželio 16 d. karinė aviacija subombardavo Plaza de Mayo. Šios atakos metu žuvo ir buvo sužeista šimtai civilių. Tačiau darbininkai parėmė prezidentą.
Atsakomybė
Atsakomybės rūšys gali būti įvairios: socialinė, moralinė, religinė, ekonominė, finansinė, teisinė.
Išvadavimo revoliucija (Argentina)
Rugsėjo 16 d. prasidėjo revoliucija, vadovaujama generolo Eduardo Lonardi, generolo Pedro Eugenio Aramburu ir admirolo Isaac Rojas. Aktyviausi susirėmimai vyko Kordobos provincijoje, Bahija Blankos, La Platos ir Entre Rioso karinėse bazėse. Prasidėjo Mar del Platos ir Buenos Airių bombardavimas. Žuvo ar nukentėjo apie 200 žmonių. Šaliai atsidūrus ant pilietinio karo ribos, Peronas pasitraukė į Paragvajų. Rugsėjo 23 d. E. Lonardi pasiskelbė laikinuoju šalies vadovu.
Po revoliucijos buvo uždraustas Perono kultas – nuotraukų, raštų, dainų publikavimas. 1973 m. Peronas vėl grįžo į valdžią.
Atsakomybė
Atsakomybė gali būti panaikinta arba nuo jos visuotinai atleidžiama esant išskirtiniams atvejams ar ypatingoms aplinkybėms, pvz., pakeitus įstatymus, pasikeitus visuomenės normoms ar santvarkai, joms netekus socialinio reikšmingumo (pvz., spekuliavimas posovietinėse valstybėse kaip nusikaltimas kurį laiką formaliai nebuvo panaikintas, tačiau už jį nebuvo baudžiama).
Kadangi tai pakankamai aukšto psichinio bei psichologinio išsivystymo reikalaujantis suvokimas, formaliai atsakomybė už vaikus bei nepilnamečius iki paauglystės pabaigos paprastai perkeliama tėvams ar kitiems suaugusiems asmenims.
Suaugusieji laikomi nepakaltinamais ir atleidžiami nuo atsakomybės esant diagnozuotoms tam tikroms psichinėms ligoms ar sutrikimams, pvz., afekto būsenai, vidutiniam ar sunkiam protiniam atsilikimui.
Jurgis VI
thumb|left|148x148px|Jurgio VI monograma
Jurgis VI (George VI, g. Albertas Frederikas Artūras Jurgis, 1896 m. gruodžio 14 d. – 1952 m. vasario 6 d.) – Vindzorų (iki 1917 m. Saksų-Koburgų ir Gotos) dinastijos Jungtinės Karalystės ir Tautų Sandraugos dominijų karalius, valdęs 1936–1952 m.
Karaliumi tapo vyresniajam broliui karaliui Eduardui VIII atsisakius sosto. Į istoriją įėjo kaip Jungtinės Karalystės kovos su nacistine Vokietija Antrajame pasauliniame kare simbolis.
Jurgio VI valdymo laikotarpiu Britanijos imperija iširo ir buvo performuota į Tautų Sandraugą. Jurgis VI buvo paskutinis Indijos imperatorius (iki 1947 m.) ir paskutinis Airijos (iki 1949 m.) karalius. Nuo 1949 m. balandžio 29 d. turėjo „Tautų Sandraugos vadovo“ titulą.
Iki sosto užėmimo
Princo Jurgio (nuo 1901 m. karalius Jurgis V) ir jo sutuoktinės karalienės Marijos antrasis sūnus. Turėjo keturis brolius: būsimąjį karalių Eduardą VIII (1894–1972), Glosterio grafą Henriką (1900–1974), Kento hercogą Jurgį (1902–1942), princą Joną (1905–1919) bei seserį Mariją (1897–1965), kuri ištekėjusi tapo Harvudo grafiene.
Valdymas
Jurgis VI rėmė ministro pirmininko Nevilio Čemberleno vadinamąją A. Hitlerio „nuraminimo“ politiką, 1940 m. siekė, kad ministru pirmininku taptų Edvardas Halifaksas. Per Antrąjį pasaulinį karą Jurgis VI be išlygų rėmė Vinstoną Čerčilį.
Bahukelato draustinis
Bahukelato draustinis arba Gando draustinis – saugoma teritorija pietryčių Irane, Sistano ir Beludžistano provincijoje, Bahukelato rajone, prie Bahukelato upės, Hermsiro pakrantės lygumoje. Plotas virš 380 tūkst. ha, įkurtas 1971 m.
Parke saugoma pelkinių krokodilų populiacija, taip pat dykumų varanai, žalieji jūrų vėžliai, čia peri daug paukščių rūšių.
Knarkimas
Knarkimas yra dažniausiai žmogui giliau įmigus (arba iš karto po mirties) per daug atsipalaidavusių gerklės raumenų (nors atsipalaiduoja ir minkštojo gomurio bei liežuvio raumenys) vibracijos sukelti dažniausiai nemalonūs garsai.
Įkvepiamas oras, patekdamas į organizmą, turi įveikti tam tikras kliūtis – siaurus kvėpavimo takus, didelį liežuvį, minkštąjį gomurį, padidėjusias tonziles arba adenoidus, iškrypusią nosies pertvarą ir padidėjusias nosies kriaukles. Juo siauresnis tarpas, pro kurį patenka oras, tuo didesne jėga jis veržiasi. Audinių vibracija didėja ir knarkimas stiprėja. Tačiau knarkimą skatina ne tik šios anatominės kliūtys – smarkiau knarkia nutukę, vartojantys alkoholį arba raminamuosius vaistus žmonės.
Knarkiančiųjų skaičius
Iš žmonių, vyresnių kaip 40 metų, 60 % vyrų ir 40 % moterų bent truputį epizodiškai knarkia. Tačiau tiktai 25 % vyrų ir 15 % moterų knarkia patologiškai.
Eigirdžių pagrindinė mokykla
Telšių rajono Eigirdžių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj., Eigirdžiuose, Gedimino g. 16, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190582494. Steigėjas Telšių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Mokyklai – 100 metų
Remigijus Osauskas
Remigijus Osauskas (g. 1974 m. rugpjūčio 25 d. Dargužiuose, Jonavos rajonas) – Lietuvos pedagogas, Jonavos rajono savivaldybės politinis ir visuomenės veikėjas, Jonavos tarybos narys, buvęs Jonavos rajono vicemeras.
Eigirdžių pagrindinė mokykla
Istorija
1905 m. Eigirdžiuose atidaryta pradžios mokykla. Vėliau veikė septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, o nuo 2000 m. – pagrindinė mokykla.
Remigijus Osauskas
Biografija
1999–2000 m. Kauno lengvosios pramonės ir paslaugų verslo mokyklos filosofijos ir sociologijos dėstytojas. 2000–2001 m. Žeimių vidurinės mokyklos tikybos ir lotynų kalbos mokytojas.
Eigirdžių pagrindinė mokykla
Istorija
2013 m. mokėsi 86 mokiniai, o 2020 m. – 44.
Remigijus Osauskas
Biografija
Moka rusų, anglų ir lotynų kalbas. Turi vokiečių, prancūzų bei graikų kalbų pagrindus.
Domisi kraštotyra, archeologija, laisvalaikiu skaito knygas, keliauja. Kopė į Kaukazo kalnuose esančią Elbruso viršukalnę (4800 metrų aukščio) kartu su 8 alpinistų grupe (2014 m.).
Eigirdžių pagrindinė mokykla
Istorija
2020 m. mokykla uždaryta, jos pastatas buvo perduotas Degaičių seniūnijai. Pirmame buvusios mokyklos aukšte įsikūrė Vaikų dienos centras, biblioteka, medicinos punktas.