cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šiaurės Atlanto sutartis
Sutartis buvo sukurta galvojant apie pavojų Sovietų Sąjungai užpulti Vakarų Europos šalis.
Pasirašydamos Šiaurės Atlanto sutartį šalys yra „pasiryžusios apsaugoti tautų laisvę, bendrą žmonių paveldą ir civilizaciją, pagrįstą demokratijos, asmens laisvės ir teisinės valstybės principais“.
Pirmosios narės
Šios 12 šalių pirmosios pasirašė Šiaurės Atlanto sutartį bei tapo NATO pradininkėmis. Sutartį pasirašė šie šalių vadovai:
Tolimensė plėtra
Vėliau prisijungė kitos 19 šalių:
Sutarties straipsniai
Iš viso sutartį sudaro 14 straipsnių.
1 straipsnis
Sutarties 1 straipsnyje teigiama, kad šalys narės „bet kokius tarptautinius ginčus, į kuriuos jos gali būti įtrauktos, sprendžia taikiomis priemonėmis taip, kad nekiltų pavojus tarptautinei taikai ir saugumui bei teisingumui, ir savo tarptautiniuose santykiuose susilaiko nuo grėsmės arba jėgos panaudojimo bet kokiu būdu, nesuderinamu su Jungtinių Tautų tikslais“.
2 straipsnis
Sutarties 2 straipsnyje nustatyta, kad „šalys prisidės prie tolesnio taikių ir draugiškų tarptautinių santykių plėtojimo, stiprindamos savo laisvas institucijas, leisdamos geriau suprasti principus, kuriais grindžiamos šios institucijos ir skatindamos stabilumo sąlygas. Jos sieks pašalinti konfliktus savo tarptautinėje ekonominėje politikoje ir skatins ekonominį bendradarbiavimą tarp bet kurių ar visų jų“.
3 straipsnis
Sutarties 3 straipsnyje teigiama, kad „Siekdamos veiksmingiau pasiekti šios Sutarties tikslus, Šalys atskirai ir kartu, teikdamos nuolatinę ir veiksmingą savitarpio pagalbą, išlaikys ir plėtos savo individualius ir kolektyvinius gebėjimus priešintis ginkluotam puolimui“.
4 straipsnis
4 straipsnis paprastai laikomas pagrindinių NATO operacijų pradžios tašku, todėl jis skirtas ekstremalioms arba skubioms situacijoms. Jis oficialiai ragina konsultuotis kariniais klausimais, kai „kyla grėsmė bet kurios iš šalių teritoriniam vientisumui, politinei nepriklausomybei ar saugumui“.
5 straipsnis
Pagrindinė sutarties dalis yra 5 straipsnis. Jo įsipareigojimo sąlyga apibrėžia casus foederis (lot. situacijos sąjungai). Ji įpareigoja kiekvieną valstybę narę laikyti ginkluotą išpuolį prieš vieną valstybę narę 6 straipsnyje apibrėžtose srityse kaip ginkluotą išpuolį prieš jas visas. Po tokio išpuolio kiekviena valstybė narė turi padėti imtis „tokių veiksmų, kuriuos [valstybė narė] laiko būtinais, įskaitant ginkluotosios jėgos panaudojimą, siekiant atkurti ir palaikyti Šiaurės Atlanto zonos saugumą“. Straipsnis buvo pritaikytas tik vieną kartą, bet buvo svarstomas daugeliu kitų atvejų.
Gudienos III tvenkinys
Gudienos III tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, Gudienos gyvenvietės pietiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (L-8 intakas, Lomenos baseinas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,33 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 80,4 m. Yra didelė – 1,3 ha miškinga sala, užimanti tvenkinio centrinę dalį. Krantai žemi. Rytiniame krante stūkso miškelis, pietine pakrante eina geležinkelis Vilnius–Kaunas. Rytuose 20 m ilgio kanalu jungiasi su Gudienos I tvenkiniu.
Šiaurės Atlanto sutartis
5 straipsnis
Vienintelis istorijoje atvejis, kai buvo pritaikytas 5 sutarties straipsnis, buvo 2001 m. rugsėjo 11 d. atakos. Straipsnio aktyvavimas buvo patvirtintas 2001 m. spalio 4 d.
6 straipsnis
6 straipsnyje teigiama, kad 5 straipsnis taikomas tik valstybių narių teritorijoms Europoje, Šiaurės Amerikoje, Turkijoje ir saloms Atlanto vandenyne į šiaurę nuo Vėžio atogrąžos.
Julija Janus
Julija Janus (Janulaitytė) (g. 1970 m. vasario 16 d. Vilniuje) – tarpdisciplininė menininkė, mados dizainerė, Lietuvos dizainerių sąjungos narė, Baltijos mados federacijos narė (nuo 1999 m.). Julia Janus – mados ir gyvenimo būdo prekės ženklas, įkurtas 2009 m.
Šiaurės Atlanto sutartis
7 ir 8 straipsniai
Esant bet kokiam prieštaravimui kitiems tarptautiniams įsipareigojimams (išskyrus Jungtines Tautas, kurios pagal 7 straipsnį pakeičia NATO) arba dviejų NATO narių karinio konflikto atveju, įsigalioja 8 straipsnis. Tai yra svarbiausia tais atvejais, kai viena narė įsitraukia į karinius veiksmus prieš kitą narę, dėl kurių pažeidusios narės būtų laikomos nesilaikančiais sutarties ir tokiu būdu apsaugant visą NATO.
Julija Janus
1994 m. baigė Vilniaus dailės akademiją. 1994–1995 m. studijavo Nyderlanduose Arnhemo dailės ir muzikos akademijoje, 2019 m. baigė ISM vadybos ir ekonomikos universitetą, vadovų magistro studijas.
1988–1990 m. dirbo Vilniaus modelių namuose siuvėjos mokine, siuvėja, piešėja, 1993–1996 m. dirbo bendrovės „Vilija“ dizainere. 1997 m. Vilniuje įkūrė Julijos Žilėnienės mados namus (nuo 2010 m. „Julijos namai“). Viena iš mados festivalio „Mados infekcija“ (1999 m.) steigėjų, dalyvavo įvairiose mados savaitėse, mados dizaino parodose Vilniuje, Maskvoje, Rygoje, Londone, Kopenhagoje, Paryžiuje, Niujorke ir kt.
Šiaurės Atlanto sutartis
9 straipsnis
Įsteigia Šiaurės Atlanto Tarybą ir tai yra vienintelė NATO institucija, kuriai suteikta teisė tiesiogiai iš šios sutarties. Pagrindinis jos tikslas, kaip nurodyta sutartyje, yra 3 ir 5 straipsnių vykdymas.
Julija Janus
Kuria drabužių, juvelyrikos, avalynės, interjero , baldų dizainą, tapo , vysto dizaino prekės ženklų, vietokūros ir fizinių patyrimų dizaino koncepcijas , kuria muziką.
Kūrė ir palaikė Prezidento V. Adamkaus žmonos Almos Adamkienės, Prezidento R. Pakso žmonos Laimos Paksienės , Prezidentės Dalios Grybauskaitės , kitų politikų įvaizdį.
Sukūrė kostiumus šiems teatro spektakliams:
Nuo 2018 m. Vilniaus senamiestyje, Stiklių, Gaono, Žydų ir M. Antokolskio gatves apimančio kvartalo, pavadinto Stiklo kvartalu, bendruomenės asociacijos Miesto kvartalas pirmininkė.
Šiaurės Atlanto sutartis
10 straipsnis
10 straipsnis aprašo procesą, pagal kurį kitos šalys gali prisijungti prie NATO, kai tam vienbalsiai sutinka dabartinės NATO narės. Taip pat naujos NATO šalys gali būti tik iš Europos žemyno.
Jankų valsčius
Jankų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Jankai. Valsčiaus pastate taip pat veikė Jankų mokykla.
Dovydas (Berninis)
Dovydas – italų baroko skulptoriaus Džian Lorenco Berninio skulptūra, sukurta 1623−1624 m. ir esanti Borgezių galerijoje Romoje.
Apie skulptūrą
Ties skulptūra „Dovydas“ Džian Lorencas Berninis pradėjo dirbti 1623 m. kovą. Ji buvo skirta kardinolo Alesandro Perečio Montalto vilai Romoje. Mirus kardinolui užsakymą perėmė kardinolas Scipionė Borgezė. Skulptūra pristatyta į Borgezės vilą 1624 m. gegužę. Statuloje pavaizduotas Senojo Testamento biblijinis herojus Dovydas, kuris dvikovoje įveikė milžiną Galijotą. Berninis neabejotinai turėjo būti susipažinęs su ankstesnėmis renesanso laikotarpio Dovydo statulomis, sukurtomis Donatelo, A. del Verokjo ir Mikelandželo. Skirtingai nuo renesanso meistrų, kurių Dovydas vaizduojamas statiškoje pozoje, Berninis pasirinko pavaizduoti Dovydą dinamiškoje, akmens išmetimo iš laidynės, kuriuo buvo nukautas Galijotas, momento pozoje.
Dž. L. Berninis siekė pavaizduoti pačią akmens išmetimo akimirką, Dovydo kūno įsitempimą ir valios susikaupimą. Dovydo veidas, tikima, yra paties Berninio autoportretas. Jo sūnus Domenikas, parašęs tėvo biografiją, tvirtino, kad kardinolas Mafejas Barberinis dažnai laikė veidrodį prieš Berninio akis, kad jis galėtų savo veido bruožus perkelti į Dovydo skulptūrinę galvą. Dovydo kojos tvirtai įsirėžusios, lūpos kietai sučiauptos ir išduoda įtemptą jėgą. Prie kojų pavaizduota lyra, vienas ikonografinių Dovydo simbolių, ir numesti šarvai. Biblijoje pasakojama, kad karalius Saulius prieš Dovydo dvikovą su Galijotu davė jam savo šarvus, šalmą ir kardą. Dovydas juos apsimovė, bet pajutęs, kad jie varžo judesius, nusimetė. Taip pat šis veiksmas yra simbolinis, jis parodo, kad Dovydas įveikė Galijotą pasikliaudamas Dievu. Šalia Dovydo kojų pavaizduotas maišas akmenų, iš ko galima spręsti, kad herojus numatė ilgą kovą su Galijotu.
Vienas skiriamųjų baroko skulptūros bruožų yra praplėstos skulptūros erdvės pajautimas. Dovydo akys nukreiptos į nematomą Galijotą ir jo figūra pavaizduota tarsi kitą akimirką pajudėtų į aplinkinę erdvę.
Jankų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas 1918 m. Šakių apskrityje. 1930 m. vasario 28 d. prijungtas Griškabūdžio valsčiaus Vinkšnupių kaimas, 1930 m. liepos 10 d. – Lekėčių valsčiaus Kurynės kaimas. Pokariu valsčiuje veikė Tauro apygarda. Jankų valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kazlų Rūdos rajonui (5 apylinkės) ir Šakių rajonui (1 apylinkė).
Šiaurės Atlanto sutartis
11 straipsnis
11 straipsnyje yra nurodytas pirminės sutarties ratifikavimo procesas.
Apšukalnis
Apšukalnis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Didsodės.
Šiaurės Atlanto sutartis
12 straipsnis
12 straipsnyje nurodytas procesas, pagal kurį sutartis gali būti keičiama, jei tokie pakeitimai vis dar turi įtakos Šiaurės Atlanto zonai ir nepažeidžia Jungtinių Tautų Chartijos.
13 straipsnis
13 straipsnyje apibrėžiamas procesas, pagal kurį valstybė narė išstoja iš NATO. Tai atliekama valstybei narei įspėjant JAV vyriausybę, kaip sutarties depozitarui, prieš vienerius metus, o ši paskelbia pranešimą kitoms valstybėms narėms.
14 straipsnis
14 straipsnyje pažymima, kad oficialios NATO kalbos yra anglų ir prancūzų, ir kad Jungtinių Valstijų vyriausybė paskelbia sutarties kopijas kitoms valstybėms narėms.
Jankų valsčius
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 3992 žmonės:
Bulvienė
Bulvienė (roputienė) – sriuba, gaminama iš skustų ir stambiai pjaustytų bulvių. Lietuvoje tradiciškai daugiausia gamintas Žemaitijoje kaip pietų ar vakarienės valgis.
Žemaičiai bulvienę verda pietums su mėsa, parūgština grietine, pasukomis, rūgusiu pienu, iš ruginių miltų surauginta rūgštimi ar rūgščiais obuoliais. Kartais vietoj mėsos dedama užtrino, spirgų, kad būtų tirštesnė – įberiama grucės ar miežių kruopų, kvietinių miltų, grybų. Žemaičiai bulvienę valgo su mėsa, duona, raugintais agurkais. Aukštaitijoje ir Suvalkijoje bulvienė dažniausiai verdama vakarienei iš smulkiai pjaustytų bulvių, balinama pienu.
2014 m. Pasaulio ralio čempionatas
'''2014 m. Pasaulio ralio čempionatas''' – 42-asis tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengtas pasaulio ralio čempionatas, kurį sudarė 13 etapų. Čempionatą be pagrindinės grupės sudarė WRC-2, WRC-3 ir Junior WRC (jaunių grupė). 2014 m. čempionate pirmą kartą nuo 2003 m. dalyvavo Hyundai WRC komanda. Taip pat šį sezoną po 5 metų pertraukos sugrįžo Lenkijos ralis pakeitęs Akropolio ralį.
Čempionais antrą kartą iš eilės tapo Sebastien Ogier ir jo komanda „Wolkswagen motorsport“. Ogier komandos draugas Jari-Matti Latvala užėmė 2 vietą. Antrosios Wolkswagen Motorsport komandos lenktynininkas Andreas Mikkelsen baigė čempionatą trečias. Citroën World Rally Team komanda užėmė antrą vietą.
Ralio kalendorius
2013 m. rugsėjo 27 d. Kroatijoje FIA pasaulio autosporto taryba paskelbė ralio kalendorių. Ralis rengtas visuose žemynuose, jį sudarė 13 etapų Europoje, Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikoje ir Australijoje.
Komandos ir vairuotojai
Čia pateikiami visi WRC automobiliai, dalyvavę 2014 m. pasaulio ralio čempionate.
Zlynka
Zlynka  – miestas Rusijoje, Briansko srityje, prie Zlynkos upelio, 11 km nuo Baltarusijos sienos. Rajono centras. Netoliese praeina Briansko–Gomelio plentas ir geležinkelis. Statybinių medžiagų, įrengimų gamyba. Yra XIX a. pab. – XX a. pr. cerkvių kompleksas, tradicinės medinės architektūros paminklų.
Istorija
Zlynką ~1700 m. įkūrė sentikiai. Miesto teisės suteiktos 1925 m. Zlynka 1986 m. buvo radiaciškai užteršta po Černobylio avarijos.
Iron & Wine
thumb|upright|Iron & Wine koncerte [[Bruklinas|Brukline 2006 m. ]] Samuel "Sam" Ervin Beam (g. 1974 m. liepos 26 d.), dar žinomas savo sceniniu vardu Iron & Wine (liet. Geležis ir Vynas), yra amerikietis muzikantas atlikėjas ir dainų kūrėjas. S. Beam yra išleidęs penkis studijinius albumus, kelis EP albumus ir singlus, kelis kūrinius tik atsisiųsti internete, įskaitant ir gyvo garso albumą (jo pasirodymo įrašą Bonnaroo muzikos festivalyje 2005-aisiais). Kartais Beam į turus keliauja su visa grupe.
Beam užaugo Pietų Karolinoje, po to persikėlė į Virdžiniją, o tada – į Floridą. Dabar gyvena Dareme, Šiaurės Karolinoje. Vardą Iron and Wine jis paėmė iš maisto papildo „Beef, Iron & Wine“ (liet. Jautiena, geležis ir vynas), kurį pamatė dar besimokydamas kino mokykloje, kai dirbo prie filmo apšvietimo degalinėje. Tai yra pirmasis ir vienintelis jo sceninis vardas.
Ankstyvoji biografija
Beam užaugo Čapine, Pietų Karolinoje. Jo tėvas dirbo žemėtvarkoje, o mama buvo mokytoja. Būdamas vaikas su šeima dažnai vykdavo į kaimą, kur jo senelis turėjo fermą. Lankė šias mokyklas – Seven Oaks Elementary School, Chapin Middle School ir Chapin High School. Beam įgijo menų bakalauro laipsnį Virdžinijos valstybiniame universitete (Virginia Commonwealth University) Ričmonde, Virdžinijoje. Tapė, o paskui mokėsi ir baigė Floridos universiteto kino mokyklą (Florida State University College of Motion Picture Arts) ir ten įgijo vaizduojamojo meno magistro laipsnį (MFA). Dėstė kinematografiją Majamio universitete (University of Miami) ir Tarptautiniame Majamio menų ir dizaino universitete (Miami International University of Art & Design). Tuo metu jis jau daugiau nei septynerius metus rašė dainas. Kartą draugas jam paskolino magnetofoną, ir S. Beam pradėjo daryti įrašus, kurių vieną davė savo draugui Maiklui Bridvelui (Michael Bridwell), grupės „Band of Horses“ vokalisto Beno Bridvelo (Ben Bridwell) broliui. Maiklas įrašą atidavė meno žurnalo Yeti redaktoriui Maikui McGonigal (Mike McGonigal), kuris dainą „Dead Man‘s Will“ (vėliau išleistą albume In the Reins) pasirinko įtraukti į žurnalo išleistą kompaktinę plokštelę. Vėliau S. Beam susidomėjo vienas iš įrašų kompanijos Sub Pop Records savininkų Džonatanas Ponemanas (Jonathan Poneman).
Muzikinė karjera
Savo pirmąjį albumą The Creek Drank the Cradle Beam išleido 2002 m. su įrašų kompanija Sub Pop Records. Visas albumo dainas parašė, atliko ir įrašė savo studijoje namie. Beam šiose įrašuose groja akustinėmis gitaromis, bandža, slide gitara. Dėl muzikos stiliaus S. Beam buvo pradėtas lyginti su tokiais atlikėjais kaip Nikas Dreikas, Saimonas ir Garfunkelis, Eliotas Smitas, Neilas Young ir Džonas Fahey.
Tais pačiais metais Beam įrašė perdainuotą grupės „The Postal Service“ dainą „Such Great Heights“. Tada originali šios grupės dainos versija dar nebuvo oficialiai išleista. S. Beam versija buvo įtraukta į „The Postal Service“ išleistos kompaktinės plokštelės B pusę (vėliau daina pasirodė ir Beam albume Around the Well 2009-aisiais).
2003 m. S. Beam išleido albumą The Sea & The Rhythm. Tai buvo EP albumas, kurį, kaip ir pirmąjį, sudarė įrašai, daryti namie. Muzika savo stiliumi buvo panaši į Beam debiutinį albumą.
Antrasis Beam pilnas albumas Our Endless Numbered Days išleistas 2004 m. Jis buvo įrašytas profesionalioje studijoje Čikagoje, su prodiuseriu Brajanu Deku (Brian Deck). Svarbiausias albumo aspektas ir toliau išliko akustinė muzika, tačiau prie S. Beam prisidėjus naujiems grupės nariams, garsas šiek tiek pakito. Tais pačiais metas Beam filmui Gera kompanija (In Good Company) įrašė dainą „The Trapeze Swinger“, taip pat jo „Such Great Heights“ versija buvo panaudota M&M‘s saldainių reklamoje ir filmo Garden State garso takelyje. Vėliau, jau 2006-aisiais, S. Beam „Such Great Heights“ skambėjo Ask.com reklamoje, taip pat buvo išleista single kartu su kitomis jo dainomis „The Trapeze Swinger“ ir „Naked as We Came“.
Davide Ghiotto
Davide Ghiotto (g. 1993 m. gruodžio 3 d. Vičencoje) – Italijos greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis prizininkas.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
Vasario mėnesį 2005 m. jis išleido EP albumą pavadinimu Woman King. Čia garsų paletę praplėtė elektrinės gitaros. Dainose buvo piešiamas dvasinis moters paveikslas bei juntamos subtilios nuorodos į Bibliją.
Tais pačiais metais, rugsėjį, S. Beam išleido dar vieną EP In the Reins, šį kartą kartu su muzikos grupe iš Arizonos „Calexico“. Kaip ir „Dead man‘s will“, visas dainas S. Beam buvo parašęs seniai, o „Calexico“ į jas įnešė pietvakarių roko, tradicinės meksikietiškos muzikos ir džiazo skambesio. Kai kuriose iš jų, ypač pastebimai „Burn That Broken Bed“, skamba pučiamieji instrumentai – pirmą kartą S. Beam muzikoje.
Davide Ghiotto
Biografija
2022 m. Europos čempionate komandinio persekiojimo varžybose kartu su Italijos nacionaline rinktine iškovojo bronzos medalį.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
Trečiasis pilnas Beam albumas pavadinimu The Shepherd‘s Dog išleistas 2007 m. rugsėjo 25 d. Šis albumas žurnalo Paste balsavime buvo išrinktas tarp geriausių dešimties albumų 2007-aisiais. Prie jo taip pat prisidėjo „Calexico" nariai Džojus Bernsas (Joey Burns) ir Polas Niehaus (Paul Niehaus) bei džiazo muzikantai Metas Luksas (Matt Lux) ir Robas Burgeris (Rob Burger). Žurnalo The Independent paprašytas apibūdinti albumą, Beam pasakė, kad „plokštelė nesusijusi su politine propaganda, bet neabejotinai yra įkvėpta tos politinės sumaišties, nes aš tikrai buvau priblokštas, kai Bušas buvo perrinktas“.
Davide Ghiotto
Biografija
2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse italas liko 8-as 5000 m distancijoje, o 10000 m rungtyje Ghiotto iškovojo bronzos medalį.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
Beam didžiąją dalį muzikos išleido iTunes, įskaitant kelis ypatingus EP. Iron & Wine iTunes Exclusive EP pristato iki tol neišleistus įrašus, tarp jų – perdainuota grupės „Stereolab“ daina „Peng! 33“ ir dvi kitos dainos, kurios anksčiau pasirodė tik vinilinėje plokštelėje. Kitame EP Live Session (iTunes Exclusive) S. Beam atlieka savo dainas su seserimi Sara Beam (Sarah Beam), taip pat perdainuoja „New Order“ dainą „Love Vigilantes“. Apskritai, Sara Beam daugelyje S. Beam studijos įrašų buvo pritariamasis vokalas.
Beam muzika skambėjo televizijos serialuose Grey Anatomija (Grey‘s Anatomy), The L World ir Hausas (House). „Flightless Bird, American Mouth“ įtraukta į Saulėlydį (Twilight). Daina buvo specialiai išrinkta būtent pagrindinės aktorės Kristen Stewart. Vėliau ji skambėjo ir vėlesniame Saulėlydžio tęsinyje, pirmojoje Brėkštančios Aušros dalyje (Breaking Dawn pt.1).
Prieš tai neišleistos ar kitų albumų B pusėse išleistos dainos sudarė naują Beam albumą Around the Well, išleistą 2009 m. Taip pat Beam su daina „Stolen Houses (Die)“ prisidėjo prie „Red Hot Organization“ išleisto albumo Dark Was the Night, skirto paremti sergančius ŽIV ir AIDS.
2010 m. lapkričio 26 d. Iron and Wine išleido specialaus leidimo vinilinę plokštelę ir singlą Walking Far From Home nepriklausomoms muzikos parduotuvėms.
Praėjus devyneriems metams nuo savo muzikinės karjeros pradžios, savo kiek kitokį, ketvirtąjį pilną albumą Kiss Each Other Clean Beam išleido 2011 m. sausio 25 d. Šį kartą įrašų kompanija buvo Warner Bros. Records Šiaurės Amerikoje ir 4AD likusiame pasaulyje. Šiame albume atlikėjas jungia savo senąjį stilių su pop, džiazo, elektroninės muzikos elementais.
Varpinių kapų kultūra
thumb|230px|right|[[Geležies amžius|Geležies amžiaus baltų archeologinės kultūros: {{legend|#4E9A06|Dulokaimio-Kovrovo kultūra (sembai ir notangai)}} {{legend|#73D216|Olštyno kultūra (galindai?)}} {{legend|#8AE234|Sūduvių kultūra (jotvingiai)}} {{legend|#729FCF|Nemuno žemupio kapinynų kultūra (kuršiai)}} {{legend|#FCAF3E|Brūkšniuotosios keramikos kultūra}} {{legend|#F57900|Milogrado kultūra}} {{legend|#CE5C00|Dniepro-Dauguvos kultūra}} {{legend|#EDD400|Pamario kultūra}} {{legend|#FCE94F|Varpinių kapų kultūra}}]] Varpinių kapų kultūra, arba gaubtinės keramikos kultūra  – archeologinė kultūra, gyvavusi geležies amžiuje. Susidarė apytiksliai 500–400 m. pr. m. e.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
2014 m. sausį Čikagoje Beam ir jo dažnas kolega prodiuseris Brajanas Dekas prisidėjo prie aštuonių iš dešimties dainų iš Šedviko Stouko (Chadwick Stokes) albumo The Horse Comanche prodiusavimo. Iron and Wine prisidėjo kaip pritariamasis vokalas. Albumas išleistas 2015 m.
Po metų, 2015 m. vasarį, S. Beam išleido albumą Archive Series: Volume No. 1. Šiame albume yra senos, dar niekada neišleistos dainos, kurias Beam kūrė tuo pačiu metu kaip ir tas, sudariusias The Creek Drank the Cradle. Paskui liepos 17 d. Beam kartu su Benu Bridvelu išleidžia albumą Sing Into My Mouth. Jame jiedu perdainuoja dainas iš įvairių atlikėjų.
Varpinių kapų kultūra
Geografija
Pirminė kultūros teritorija – Vyslos ir Vartos vidurupio ir aukštupio baseinai – ribojosi su mišria lužitėnų ir Pamario gyventojų zona. Lateno viduriniuoju laikotarpiu varpinių kapų kultūros arealas išsiplėtė iki Oderio vidurupio vakaruose ir iki vakarinių, kraštinių Voluinės regionų, o rytuose – iki Pripetės Polesės. Toliausiai rytuose kultūros paminklų randama Mlyniščėje netoli Volodymiro ir Drohičino, arti jų yra Pinskas.
Slinkdami į rytus ir pietryčius varpinių kapų kultūros atstovai nukeliavo iki pat Horynės upės į Vakarų Polesę ir I tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje Lenkijos bei Baltarusijos teritorijose suvaidino svarbų istorinį vaidmenį.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
Iron and Wine vėl kolaboruojasi ir kartu su Jesca Hoop 2016 m. balandžio 15 d. išleidžia duetų albumą Love Letter For Fire. Gegužę jie išvyksta į šio albumo turą.
Varpinių kapų kultūra
Genetinės sąsajos
Varpinių kapų kultūra susidarė Pamario kultūros sąlajos (įsiveržimo) į lužitėnų kultūros arealo rytinę dalį būdu. Vyko varpinių kapų kultūros ekspansija į pietryčius, buvo pavergtos Milogrado kultūros atstovų gentys ir šitaip varpinių kapų kultūra prisidėjo prie Zarubincų kultūros susidarymo.
Materialinė kultūra
Šios kultūros gyvenvietės buvo neįtvirtintos – daugumoje gyvenviečių gyveno po 20–40 žmonių, jos buvo įsikūrusios ant smėlėtų kalvų upių salpose arba upių terasose. Pagrindiniame areale būstai – tai pusiau žeminės bei stulpinės konstrukcijos antžeminiai namai. Baltarusijoje, Bresto srityje, Kamianeco rajone, Kusičių gyvenvietėje V. Nikitina rado antžeminio namo liekanų, kurias sudaro gyvenamasis kambarys ir pristatytas prieangis. Būstas buvo šildomas negilioje duobėje įrengtu židiniu.
Iron & Wine
Muzikinė karjera
2017 m. rugpjūčio 25 d. S. Beam išleido naująjį asmenį albumą Beast Epic. Apie albumą jis sakė: „Tai apie grožį ir skausmą, kurį patiri turėdamas užaugti, kai jau esi suaugęs. Man tai patirtis, dosnesnė savo dovanomis ir tamsesnė savo tragedijomis.“
Asmeninis gyvenimas
Beam su žmona Kim ir penkiomis dukromis gyvena Dareme, Šiaurės Karolinoje. Jis užaugo konservatyviame Bible belt regione, krikščioniškoje šeimoje, tačiau dabar yra agnostikas: „Man tai buvo sunkus laikas, tačiau nepasiilgstu to, būti klaidinamam. Aš ne ateistas. Egzistuoja nepaneigiamas nematytas pasaulis, kurį kai kurie žmonės vadina Dievu ir mano, kad apie jį žino daugiau už kitus. Aš stengiuosi neužkibti už vardų.“
Varpinių kapų kultūra
Materialinė kultūra
Kapai nesupilti, palaikai deginami. Kremavimo likučius patalpindavo į molinius urninius indus arba supildavo tiesiai į kapo duobės dugną. Dažnai palaidojimo vietą uždengdavo dugnu į viršų apverstu var̃pišku puodu, pagal tai pavadinta archeologinė kultūra. Be urnų, kapuose randama smeigtukų, sąsagų, žiedų, molinių indų ir kitų daiktų. Baltarusijos teritorijoje žinomi du kultūros kapinynai, juos tyrė V. Nikitina ir J. Kucharenka. Tad prie Drohičino buvo atkasti 5 kapai, 2 iš jų su urnomis ir 3 kapai, kuriuose degintų palaikų liekanos supiltos į duobes. Abu kapai su urnomis vienu atveju buvo uždengti dviem dubenim, antru atveju – dubenimi ir puodu. Kapinyne prie Trostianicos kaimo Kamianeco rajone, Bresto srityje, be keramikos, buvo rasti ankstyvosios Lateno kultūros tipo sąsaga, geležinis žiedas ir bronziniai kabučiai. Varpinių kapų kultūros laikotarpiu daugybė lužitėnų kultūros kapinynų funkcionavo ir toliau, o tai liudija, kad varpinių kapų kultūra buvo tiesioginis lužitėnų kultūros tęsinys. Vienas tokių kapinynų yra Varšuvos–Grochuvo nekropolis, kuriame rasta 370 lužitėnų kultūros kapų ir daugiau kaip 20 varpinių kapų kultūros palaidojimų.
Varpinių kapų kultūros indai iš dalies tęsia Pamario kultūros tradicijas (urnos ir gaubti puodai specialiai nulipdyti grublėtu korpusu ir lygiu viršumi, dubenys briaunotais kraštais, amforos), iš dalies šios kultūros indai vystėsi iš lužitėnų kultūros (ovalių formų gaubti puodai, negilūs puodai su ąsomis ir t. t.). Tokios pat mišrios formos sutinkamos ir papuošaluose, ypač smeigtukuose.
Tautinė priklausomybė
V. Sedovo manymu, varpinių kapų kultūros atstovai buvo ankstyviausieji slavai. V. Kobyčevas šios kultūros atstovus laikė venedais. Šių tyrėjų manymu, varpinių kapų kultūra paliko tęstinumo elementų paliudytose patikimai slaviškose kultūrose, šių elementų sutinkama iki pat antros I tūkstantmečio pusės. Tačiau pats venedų priklausymas slavams ginčijamas, dalis tyrėjų juos laiko vakarų baltais, kurie vėliau buvo suslavinti.
Lietuvos rinktinė 2016 m. Europos futbolo čempionato atrankoje
Lietuvos futbolo rinktinės atrankinės varžybos į 2016 m. vykusį 2016 m. Europos futbolo čempionatą Prancūzijoje. Lietuva žaidė E grupėje.
VDU-Birštonas Kaunas
VDU-Birštonas Kaunas – Lietuvos futbolo klubas iš Kauno ir Birštono.
Istorija
Komanda suburta iš VDU studentų ir SC Birštonas jaunimo.
Breimeliškis
Breimeliškis – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Onuškio, pasienyje su Latvija.
Kalniškių tvenkinys
Kalniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Kaišiadorių. Sudarytas užtvenkus Žaslos upę (Lomenos intakas) 4,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,55 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 89,7 m. Krantai neaukšti, sausi. Pietinis krantas apaugęs medžiais. Aplink tvenkinį įsikūręs Kalniškių kaimas.
Erikas Kaliačius
Erikas Kaliačius (g. 1955 m. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas.
Biografija
1973–1975 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1978–1988 m. dirbo jaunesniuoju milicininku, patrulinės tarnybos būrio vadu, kuopos vadu. 1988–1989 m. Vilniaus OMON štabo viršininkas, 1989–1991 m. – vadas.
1991–1993 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato Viešosios policijos skyriaus komisaras-inspektorius. 1993–1997 m. Vidaus reikalų ministerijos Policijos departamento Viešosios policijos valdybos užsienio šalių atstovybių apsaugos rinktinės „Vytis“ vadas. 1999–2001 m. Policijos departamento generalinio komisaro pavaduotojas; 1999–2005 m. Vilniaus miesto vyriausiojo policijos komisariato viršininkas.
2006–2012 m. UAB „EKADA“ direktorius. 2005–2006 m. ir nuo 2014 m. advokatas.
Frodba
Frodba  – kaimas šiaurinėje Trongisvagsfjordo dalyje, rytinėje Suvurojaus įlankos pakrantėje, Fareruose.
Gyvenvietė yra susijungusi su kaimu-savivaldybe – Tvioroiriu. Frodba dalinama į mažesnes vietoves, tokias kaip Hamris, Undiras Skorumas, Stodlunumas, Torvheyguras ir Bouras (dar žinomas kaip „Úti á Bø“). Frodboje buvo bažnyčia. Sujungus Frodbos ir Tvioroirio kaimus, bažnyčia buvo perkelta į Tvioroirį. Gyvenvietėje augant žmonių skaičiui, bažnyčia buvo pakeista nauja ir perkelta į Sandviką.
Manoma, kad Frodba yra seniausia gyvenvietė Suvurojaus saloje ir Farerų salose. Pavadinta pagal legendinį danų karalių Frode arba Fróði. Pirmasis kaimo pavadinimas buvo Fróðabæ, vėliau keitėsi į Frodabo ir galiausiai į Frodaba  ir dabartinį pavadinimą Frodba. Farerų kalba žodis 'bø', reiškia vietą, gyvenvietę arba kaimą. Taip pat turi ir kitą reikšmę, lauką arba pievą.
Vadajus
Vadajus, dar vadinamas Vadajaus imperija, Vadajaus sultonatas  – istorinė valstybė, egzistavusi nuo XVII a. dabartinio Čado teritorijoje. Jos politinis centras buvo dab. Vadajaus regione.
Raida
thumb|left|Senosios Vadajaus sostinės Uaros griuvėsiai Vadajaus valstybė susiformavo nusilpus tundžurų valstybei, kuri valdė didžiulį regioną dabartiniame pietvakarių Sudane ir gretimose provincijose Čade. XVII a. pradžioje tundžurų valdžią Darfure nuvertė furų kilmės Keira dinastija, kuri įkūrė Darfūro sultonatą. Tuo pat metu vakarinėse tundžurų valdose valdžią paveldėjo kita etninė grupė – mabai, kurie sukūrė Vadajaus valstybę. Pasak legendos, jos įkūrėjas buvo Abd al-Karimas, tapęs pirmuoju sultonu, kurie turėjo specialų titulą kolak.
Iki pat XVIII a. pabaigos Vadajus buvo buferinė valstybė, egzistavusi tarp dviejų tuometinių Sahelio imperijų: Bornu vakaruose ir Darfūro sultonato rytuose. Jo kultūrinė ir ekonominė priklausomybė nuo Darfūro ne kartą grėsė valstybės sunaikinimu. Tik XIX a. pradžioje, valdant Abd al-Karim Sabun (1803–1813), sultonatas labai sustiprėjo. Išmanaus sultono dėka Vadajus sugebėjo įsteigti naują Transsacharinės prekybos kelią, kuris Vadajų tiesiogiai sujungė su šiaurine Afrikos pakrante. Jis kelias ėjo tiesiai į šiaurę, iš sostinės Uaros per Enedį, Kufrą, Audžilą iki Bengazio. Šis sultonas pradėjo kaldinti ir vietinius pinigus.
Po Abd al-Karim Sabun mirties Darfūras vėl siekė įsigalėti Vadajuje. 1835 m. pasinaudodamas įpėdinystės krize, Darfūro sultonas pasodino į Vadajaus sostą savo kandidatą Muchamadą al-Šarifą, kuris greitai įgijo nepriklausomybę nuo Darfūro, išsikovojo vietos gyventojų palankumą ir tapo vienu gabiausių sultonų Vadajaus istorijoje. Jo laikais Vadajus tapo viena galingiausių Sahelio imperijų, kuri galėjo trumpai kontroliuoti savo pietvakarinį kaimyną Bagirmį, t. y. valdė visą dab. centrinį Čadą. Atlikdamas Hadžą Mekoje, Muchamadas al-Šarifas susidomėjo viena iš Islamo atmainų Senussi, kuri įgijo didelę įtaką jo valstybėje. thumb|left|Kolakas Asil, prancūzų statytinis Vadajuje XIX a. pabaigoje Vadajaus sostinė iš Uaros buvo perkelta į naują gyvenvietę Abešę, dėl to, kad senojoje sostinėje išdžiūvo šuliniai. XX a. pradžioje valstybę užpuolė Prancūzija, tuo metu plečianti savo kolonijas į Afrikos gilumą. 1909 m. prancūzai užėmė Abešę ir vietoj senojo kolako pasodino savo statytinį Asil.
1912 m. prancūzai panaikino Vadajaus valstybę, prijungdami ją prie savo Čado teritorijos, tačiau 1935 m. tradicinė monarchija buvo atkurta. Ji dar kartą buvo panaikinta Čadui atgavus nepriklausomybę nuo prancūzų, 1960 m., tačiau 1970 m. sultonas Ali Silek sugrąžintas į valdžią.
Valdovų sąrašas
Vadajaus valdovai titulavosi titulu kolak.
Gaidžgalė
Gaidžgalė – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Onuškio, prie pat sienos su Latvija.
Rahadas
Rahadas  – upė Etiopijoje ir Sudane, Mėlynojo Nilo intakas. Upės ilgis siekia daugiau nei 480 km. Rahado ištakos yra į vakarus nuo Tanos ežero (Etiopijos kalnynas). Nuo čia upė teka į šiaurės vakarus, po to teka rytiniu Sudanu, kol įteka į Mėlynąjį Nilą (aukščiau Vad Medanio miesto).
Rahadas vandeningas būna birželio-rugsėjo mėnesiais, o sausuoju laikotarpiu išdžiūsta.
Sodeliai (Rokiškis)
Sodeliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Juodupės.
Sarasvatė (Vedos)
Sarasvatė  – senovės arijų šventoji upė ir jos dievybė.
Pavadinimas Sarasvatė yra būdvardinis vedinys nuo žodžio saras ir reiškia „sraunioji, vandeningoji“ bei laikomas Avestoje sutinkamo vandenvardžio Haraxvatī atitikmeniu. Žodis kildinamas iš indoiranėnų prokalbės *sáras-vat-ī („ežeringoji, turinti daug užutėkių“). Manoma, kad ji atitinka Avestos dievybę Ardvisurą Anahitą.
Sarasvatė tapatinama su upe, tekėjusia šiaurės vakarų Indijoje. Ji minima greta Indo (Sindhu), Sarajos, Gangos, Jamunos, Šutudri, Parušani upių (visos jos minimos gana vėlyvoje Rigvedos X.75 giesmėje). Aprašoma, kad jos pakrantėje gyvenę valdovai, žmonės. Jos motina – Sindhu (Indas). Pati Sarasvatė minima kaip maloninga, veržli, vandeninga, turinti septynias seseris, puikiausia iš upių (Ap), jų motina, tekanti iš kalnų į vandenyną, žaibo dukteris. Sarasvatė užpildo visą erdvę, prašoma jos ateiti į aukojimą iš kalnų, iš debesų. Vadinama dieviškąja, daimoniškąja (asuri). Sakoma, kad ji suteikia nemirtingumą, gydo Indrą, valo, neša dovanas, didvyrius, palikuonis, pieną, žudo priešus. Sarasvatė turinti auksinius ratus, pulką žirgų, ji – dainių gynėja, šventos kalbos globėja. Dėl šios priežasties Brahmanose Sarasvatė prilyginama Vač, o vėliau tampa poetinio įkvėpimo, menų, muzikos deive (žr. Sarasvatė).
Rigvedoje Sarasvatė minima esanti Marutų tarpe, minima greta Indros, Agnio, Ašvinų. Poroje vietų minimas ir jos vyriškas atitikmuo Sarasvatas. Aukojimo himnuose apri Sarasvatė kviečiama drauge su Bharate, Ida (arba Ila), kartais su Mahe arba Hotra.
thumb|left|240px|Vedinio laikotarpio šiaurės Indija su spėjamomis upėmis
Tūkstantmečiais Sarasvatė buvo laikoma mitine upe, su ja sieta triveni sangama („trigyslė santaka“): laikoma, kad ties Alahabadu suteka ne tik Ganga ir Jamuna, bet ir akimis neregima Sarasvatė. Spėjama ją buvus dangaus upe, tapačia Paukščių Takui. Tačiau nuo XIX a. pradėta ieškoti geografinių Sarasvatės atitikmenų: dabar ji dažniausiai siejama su Ghagaro-Hakros upe (dab. Pakistanas), kurios didžioji dalis dėl klimato pokyčių išdžiuvusi (ši sausra galimai lėmė Indo slėnio civilizacijos žlugimą), arba Helmando upe (dab. Afganistanas).
Sarasvatės klausimas šiuolaikinėje Indijos politinėje-religinėje terpėje labai opus: indų tautininkai bando įrodyti, kad Rigvedoje minima Sarasvatė iš tiesų yra išdžiuvusi senovinė upė, prie kurios gyvenusi Indo slėnio (arba jų teigimu, Sarasvatės) civilizacija ir ją apdainavusi himnais. Tas prieštarauja priimtam istoriniam pasakojimui, kad vedas sukūrę indoarijai atsikėlė į Indiją jau žlugus negiminingai Indo slėnio civilizacijai ir jau išdžiuvus Hakros (menamos Sarasvatės) vagai.
Taupomųjų kasų rūmai
Taupomųjų kasų rūmai – pastatas Kaune, Naujamiestyje, Laisvės alėjoje. Pastate įsikūrusi Kauno miesto savivaldybė.
Rūmai statyti 1938-1940 m. Taupomosioms kasoms, priklauso tarpukario Kauno modernizmo architektūros objektams, yra kultūros paminklas. Projekto autorius inžinierius architektas Arnas Funkas, dalyvavo inžinierius architektas Adolfas Lukošaitis, architektas Bronius Elsbergas.
Istorija
1919 m. Lietuvoje buvo atidaryta pirmoji Taupomoji valstybės kasa, skirta gyventojų santaupoms kaupti. Taupomosios kasos, pavaldžios finansų ministrui, išplėtė veiklą po 1932 m. priimto įstatymo. Klientų skaičius ir indėlių sumos atsiliko nuo Lietuvos banko ir komercinių bankų vykdomos veiklos, bet jos tapo vienu iš pagrindinių santaupų saugotoju. 1938 m. buvo paskelbtas tarptautinis konkursas Taupomųjų kasų centriniams rūmams statyti, pasirinkta prestižinė miesto vieta. Planuota, kad čia turėjo įsikurti ir kelios kitos valstybinės įstaigos. Pastatas iki sovietų okupacijos 1940 m. nebuvo pabaigtas. Dėl Antrojo pasaulinio karo pirminei funkcijai nepanaudotas.
1941 m. birželio 23 d. Valstybės taupomųjų kasų inspektorius, VDU studentas Vytautas Rudminas, išgirdęs per Kauno radiofoną apie Tautos sukilimo pradžią, nutarė iškelti trispalvę vėliavą ant vieno aukščiausių Laisvės alėjos pastatų. Vėliavos pakėlimo metu jis buvo pašautas bolševikų, netrukus ligoninėje mirė.
Praėjus karui Taupomųjų kasų pastatą užėmė ir čia veikė iki pat 1990-ųjų Kauno miesto vykdomasis ir komunistų partijos komitetai, atkūrus Nepriklausomybę – miesto savivaldybė, kuri buvo ginama 1991 m. sausio įvykių metu.
2015 m. Europos Komisijos sprendimu, Valstybės taupomųjų kasų rūmams, kartu su kitais Kauno tarpukario modernizmo architektūros objektais, buvo suteiktas Europos paveldo ženklas.
Architektūra
Pagrindinio rūmų tūrio planas pusiau uždaras, užima vietą Laisvės al. ir L. Sapiegos g. kampe. Pastatą sudaro 3 korpusai ir Didžioji salė centre. Centrinio korpuso fasadas orientuotas į Laisvės alėją, yra 6 aukštų, šoniniai korpusai turi po 5 aukštus. XX a. pabaigoje prie salės iš rytų pusės pastatytas 1 aukšto priestatas.
Pastato architektūra neįmantri, lakoniška: vyrauja vertikalios langų ir tarplangių juostos. Fasado siluetas konstruktyvus ir griežtų geometrinių formų, palengvintas vertikaliomis briaunomis. Netrūksta modernios įstaigos atributų: šešiaaukščiame pastate įrengti du liftai, pneumatinio pašto sistema greitam korespondencijos judėjimui pastate. Rūsyje patalpintas seifas patikimam santaupų saugojimui. Ties pagrindine rūmų įeiga įrengtos sukamos durys.
Kidulių valsčius
Kidulių valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje, kairiajame Nemuno krante. Centras – Kiduliai (kurį laiką – Kukarskė).
Istorija
Valsčius įkurtas XVIII a. pabaigoje. 1870 m. rugpjūčio 28 d. prie valsčiaus prijungtas Sudargas, netekęs miesto teisių. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šakių rajonui (8 apylinkės).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 7103 žmonės:
Ivoniškis (Juodupė)
Ivoniškis (Joniškis) – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Onuškio.
Demokratinis judėjimas
Demokratinis judėjimas – Prancūzijos centro dešiniųjų politinė partija, kuriai būdinga tvirta proeuropietiška pozicija. „MoDem“ įkūrė Fransua Bairu, norėdamas pakeisti „Sąjungą už Prancūzijos demokratiją“ (UDF) ir dalyvauti 2007 m. parlamento rinkimuose, po solidaus pasirodymo 2007 m. prezidento rinkimuose. Iš pradžių vadinta „Demokratų partija“ (Parti démocrate), partija buvo pervadinta į „Demokratinį judėjimą“, nes Prancūzijoje jau buvo nedidelė Demokratų partija.
„MoDem“ pasiekė susitarimą su „Respublika, pirmyn!“ 2017 m. vykusiuose parlamento rinkimuose, kai F. Bairu vasarį parėmė Emanuelio Makrono kandidatūrą. 2017 m. birželį „MoDem“ ir jos EP nariai buvo apkaltinti galimai fiktyviomis įdarbinimo praktikomis Europos Parlamente. Birželio 21 d. F. Bairu atsistatydino iš teisingumo ministro pareigų netrukus po to, kai buvo įsipainiojęs į fiktyvius darbo skandalus ir kaltinimus priekabiavimu prieš apie skandalą pranešančią žurnalistę.
Sačidananda
Sačidananda arba sat-čit-ananda  – viena svarbiausių indiškosios vedantos filosofijos sąvokų, kuria nusakomi trys esmingi vieningojo Brahmano aspektai: būtis (sat), sąmonė (cit) ir palaima (ānanda). Šie dėmenys išreiškia Brahmano ontologinį pirmumą, epistemologinį nelygstamumą ir aksiologinį kraštutinumą.
Pasak advaita vedantos mokymo, tarp sat, čit ir anandos nėra jokio skirtumo – jų skyros suvokimas yra majos padalinys. Šiomis sąvokomis Brahmanas nėra nusakomas (nes aukščiausioji tikrovė neturi dalių ir savybių), bet pasireiškia. Sačidananda yra subjektyviam ekstaziškam patyrimui (anubhava) prieinama Brahmano, objektyviai besireiškiančio kaip Tiesa, Žinojimas ir Neribotybė (satya, jñāna ir ananta), tikrovė.
Višišta advaita ir dvaita vedantos mokymuose sačidananda laikoma Brahmano-Yšvaros savybėmis – dievystė suvokiama kaip amžinai esanti, visa žinanti ir palaiminga. Panašiai šaktizmo išpažinėjai sačitanandą traktuoja kaip Devės savybes.
Sodeliškiai (Anykščiai)
Sodeliškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kavarsko.
2018 m. LMFA I lyga
dešinėje|miniatiūra|400x400px|[[2018 m. LMFA I lyga|Pirmos lygos finale 2018 m. lapkričio 4 d.]] 2018 m. Lietuvos moterų futbolo asociacijos Pirma lyga – Lietuvos futbolo pirmenybės, kuriose varžėsi Lietuvos futbolo moterų komandos.
2018 m. sezono dalyvės
2018 m. sezone rungėsi 15 komandų skaičius.
2018 m. sezono formatas
15 komandų suskirstytos po penkias ir žaidė Centro, Rytų ir Vakarų regionuose dviejų ratų sistema. Regionuose užėmusios 1–2 vietas komandos pelnė kelialapius į ketvirtfinalį, taip pat į jį pateko dvi stipriausios 3 vietą regionuose užėmusios komandos. Stipriausiųjų aštuntukas atkrintamųjų varžybų principu kovos dėl patekimo į pirmenybių pusfinalį ir finalą.
Nepatekusios į ketvirtfinalį komandos tęsė kovas paguodos etape dėl likusių 9–15 vietų.
Pirmenynių nugalėtojoms sezono pabaigoje įteikiami medaliai bei teisė kitąmet žaisti A lygos čempionate. Laimėtojoms atsisakius, ši teisė atitenka antrą vietą pirmenybėse užėmusiai komandai.
Ketvirtfinaliai (kova dėl 1–8 vietų)
Ketvirtfinalio (dėl 1–8 vietų) poros: --
---
Paguodos etapas (kova dėl 9–15 vietų)
Paguodos etapo (dėl 9–15 vietų) poros:
--- ---
---
Pusfinalio rungtynės
---
Kova dėl 5–8 vietų
Dėl 5–8 vietų kausis:
---
Kova dėl 9–12 vietų
Dėl 9–12 vietų susirungs:
Rungtynės dėl trečios vietos
---
Orange Pro League Madagascar
Orange Pro League Madagascar  arba Madagaskaro Pro lyga – Madagaskaro aukščiausia futbolo lyga, įkurta 1962 m.
Formatas
Sezonas prasideda rudenį ir baigiasi kitų metų pavasarį. Daugiausiai taškų surinkusi ekipa iškovoja čempionų titulą.
2022–2023 m. sezonas
2022–2023 m. sezone Pro lygoje rungtyniavo ekipų.
Kjeld Nuis
Kjeld Nuis (g. 1989 m. lapkričio 10 d. Leidene) – Nyderlandų greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis čempionas. Daugkartinis pasaulio rekordininkas.
Biografija
2016 m. Nuis pelnė du pasaulio čempionatų medalius. 2017 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandas dalyvavo dvejose rungtyse. Vyrų 1500 m ir 1000 m distancijose sportininkas tapo olimpiniu čempionu.
2019 m. Nuis pasiekė naujus 1000 m ir 1500 m distancijų pasaulio rekordus.
2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandas laimėjo 1500 m distancijos varžybose ir pelnė trečią olimpinį medalį.
Kambriušis
left|120px
Kambriušis – ežerėlis Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3 km į pietryčius nuo Ginučių, 0,6 km į pietryčius nuo Asėko ežero, Linkmenų miške. Ežerėlis beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,06 km. Altitudė 141,3 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.
Vandenvardis greičiausiai kilęs iš asmenvardžio *Kambriužis (plg. Kambrevičius, Kimbrys, Kembrys).
Kalnelis (Rokiškis)
Kalnelis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Aleknų, prie pat sienos su Latvija.
Zmeinogorskas
Zmeinogorskas  – miestas Rusijoje, Altajaus krašto pietuose, 360 km į pietvakarius nuo Barnaulo, prie Koroblichos upelio. Rajono centras. Keliai į Rubcovską, Šemachą, Barnaulą. Išlikęs XIX a. pab. – XX a. pr. senamiestis su pirklių namais, kalnakasybos valdyba, buvusiomis gamyklomis. Veikia krašto muziejus.
Mažučiai (Rokiškis)
Mažučiai – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Aleknų, prie pat sienos su Latvija.
Zmeinogorskas
Istorija
Zmeinogorskas įkurtas 1736 m. prie pradėtų kasti sidabro telkinių. 1757 m. pastatyta tvirtovė. XVIII–XIX a. Zmeinogorskas buvo svarbiausias Rusijoje aukso ir sidabro gavybos centras. XX a. pr. gavyba sustojo, bet po 1935 m. vėl pradėtas kasti auksas ir polimetalų rūda. 1952 m. suteiktas miesto statusas. XX a. pab. kalnakasybos pramonė sunyko.
Lietuviai
Zmeinogorske, tremtinių šeimoje gimė Lietuvos architektas Vladimiras Dubeneckis (1888–1932).
Lebedos valsčius
Lebedos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Didžioji Lebeda, vėliau – Skribonys.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungtas Žaludko valsčiaus kaimas Kozińce. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Tarnavos valsčiaus.
2017 m. Azerbaidžano Grand Prix
'''2017 m. Azerbaidžano Grand Prix''' – 8-osios 2017 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko Baku miesto trasoje 2017 m. birželio 23-25 dienomis. Tai buvo pirmasis istorijoje Azerbaidžano GP, mat 2016 m. čia vyko Europos GP.
Žvainių kapinynas
Žvainių kapinynas (kultūros paminklo sudėtinė dalis; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV504) – kapinynas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Žvainių kaime (Imbarės seniūnija), ties Salantų miesto riba, į šiaurę nuo Žvainių pilkapyno, kairiajame Salanto krante.
Kapinynas
Įrengtas Salanto slėnyje stūksančios Gaidžio kalnu vadinamos moreninės kalvos šiaurinėje dalyje. Šiaurinė ir šiaurės rytinė dalis sunaikinta XX a. I pusėje kasant naujakurių statyboms žvyrą ir akmenis. Karjero vieta apsodinta eglėmis, joje stūkso XX a. 9 dešimtmetyje suvežti natūralūs ir akmenkalių supjaustyti akmenys. Vakarinėje dalyje stovi neogotikinė koplyčia. Pietinė dalis apsodinta ąžuolais.
Į pietus yra pilkapynas ir apeiginis akmuo, nuo kurių kapinyną skiria akmenų pylimas.
Adrijus Glebauskas
Adrijus Glebauskas (g. 1994 m. lapkričio 20 d.) – Lietuvos lengvosios atletikos sportininkas, specializuojantis šuolyje į aukštį.
Žvainių kapinynas
Kapinynas
1972 m. kapinynas paskelbtas vietinės reikšmės archeologijos paminklu, Nuo 1997 m. patenka į valstybės saugomo kultūros paminklo Žvainių pilkapių teritorijos šiaurinę dalį.
Adrijus Glebauskas
Biografija
Sportuoti pradėjo 2006 m.
Žvainių kapinynas
Kapinynas
Teritorijos plotas – 0,7 ha.
Tyrimai
1982 m. žvalgė Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1985 m. – Valdemaras Šimėnas (Lietuvos mokslų akademijos Istorijos institutas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas).
1985 m. aptiktas gludinto akmens įtveriamasis kirvelis (saugomas Lietuvos nacionaliniame muziejuje). Plačiau kapinynas netyrinėtas.
Kapinynas datuojamas I tūkstantmečiu.
Maldžiūnai (Pastovys)
Maldžiūnai – Baltarusijos kaimas, priklausantis Vitebsko srities Pastovių rajonui. Tai gatvinis kaimas, išsidėstęs 19 km nuo rajono centro Pastovys ir 2 km nuo apylinkės centro Jūravas. Stovi pasienyje su Lietuvos Respublika, už dviejų kilometrų nuo Adutiškio. Veikia gyvulininkystės ferma.
1873 m. buvo priskirtas Vilniaus gubernijos Švenčionių apskrities Kamojo valsčiui. Tarpukaryje Maldžiūnai priklausė Lenkijai, o 1939 m. buvo įjungti į Baltarusijos TSR Pastovių rajoną. Adutiškio parapijoje kunigavusio Julijono Steponavičiaus 1948 m. duomenimis, apie 40 % maldžiūniškių tuo metu tvirtindavo esą lietuviai. 1965 m. buvo 59 sodybos su 180 gyventojais, o 2001 m. – 53 sodybos su 101 gyv. Kaime yra Jūravo geležinkelio stotelė – joje stoja traukiniai, vykstantys į Lentupį ir Krulevščizną.
Thomas Krol
Thomas Krol (g. 1992 m. rugpjūčio 16 d. Deventeryje) – Nyderlandų greitojo čiuožimo sportininkas, olimpinis prizininkas.
Biografija
2010 m. Krol debiutavo Nyderlandų nacionaliniame čempionate. Tame pačiame sezone olandas laimėjo du medalius pasaulio jaunimo čempionate. 2016 m. sportininkas pelnė pirmąjį pasaulio čempionatų medalį. 2019 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempionu, o 2020 m. ir Europos čempionu.
Savo debiutinėse 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandas dalyvavo 1500 m distancijos varžybose ir pelnė sidabro medalį.
Birutė Stellbrink
Birutė Stellbrink (Gru­šaus­kai­tė) (g. 1980 m. spalio 30 d. Kaune) – Lietuvos rankininkė, nacionalinės rinktinės narė. Su šeima gyvena Vokietijoje, kur rungtyniauja vietos klubuose.
Quentin Fillon Maillet
Kantenas Fijonas Maijė (, g. 1992 m. rugpjūčio 16 d. Šampanjolyje, Juros departamente, Prancūzijoje) – prancūzų biatlonininkas, olimpinis čempionas asmeninėse ir persekiojimo lenktynėse, 2016 m. pasaulio čempionas mišrioje estafetėje, 2020 ir 2023 m. pasaulio čempionas estafetėje, 2021–2022 m. pasaulio taurės laimėtojas.