cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Surinamo demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Surinamo demografiją.
Pasiskirstymas pagal religijas:
Struktūra pagal amžių: Amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: 1,103 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 16,8 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Mirtingumas: 5,51 mirčių/1000 gyv. per metus (2008 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): -0,26 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 75 % (2008 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 18,81 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
Šaltiniai
Suriname
Kirivong Sok Sen Chey FC
„Kirivong Sok Sen Chey“ futbolo klubas arba Kirivong Sok Sen Chey FC – Kambodžos futbolo klubas iš Kirivongo.
Saga (reikšmės)
Žodis saga reiškia:
ŠK Novohrad Lučenec
ŠK Novohrad Lučenec – Slovakijos futbolo klubas iš Lučeneco.
Istorija
Įkurtas 1902 m. O 2016 m. komanda buvo išformuota.
Stadionas
Namų rungtynes žaidė miesto stadione, kuris talpina 5 000 žiūrovų. (Iš jų 1950 sėdimos vietos.)
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Misaki Sato
Misakis Satas (, 佐藤 岬/Misaki Sato, g. 1998 m. rugsėjo 11 d.) – Japonijos futbolininkas, atakuojantis saugas.
Karjera
Žaidė gimtojoje Japonijoje.
OFK Petrovac
2021 m. rungtyniavo Juodkalnijoje. Atstovavo OFK Petrovac. Pirmoje lygoje sužaidė dvejas rungtynes.
Kauno rajono „Hegelmann“
Klubas su žaidėju sudarė sutartį 2022 m. A lygos sezonui.
2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.
2022 m. gruodžio mėn. su japonu sutartis buvo pratęsta dar metams.
2023 m. liepos 25 d. tapo žinoma, kad japonas palieka klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Sportinė aviacija
„Sportinė aviacija ir Ko“ – vienintelė sklandytuvų gamykla Baltijos šalyse.
80~90% pardavimų sudaro eksportas.
Istorija
Idėja apie sklandytuvų gamyklą kilo aviatoriui Vytautui Pakarskui. Jį palaikė SDAALR draugijos vadovas generolas Jonas Žiburkus.
1969 m. įkurtos Prienų eksperimentinė sportinės aviacijos dirbtuvės. Gamykla įteisinta sukūrus ir išbandžius Balio Karvelio sukonstruotą stikloplastį „BK-7 Lietuva“. Sklandymo aparatas tobulintas, gamintas serijomis ir iki 1991 m. pardavinėtas Sovietų sąjungoje.
2019 m. įmonė pažymėjo 50 metų jubiliejų.
Gaminiai
miniatiūra|LAK-17 Anksčiau įmonė gamino sklandytuvus LAK-12, LAK-14, vaikų mokymui skirtą LAK-16, LAK-20, beuodegį Genesis 2.
Pradėti gaminti sklandytuvai su elektriniu varikliu (grįžti į aerodromą). Iš stiklo pluošto gaminamos priekabos LAK-T5 (sklandytuvų LAK-17A pervežimui, sandėliavimui).
2022 m. gaminti 15–18 metrų klasės sklandytuvai LAK-17, standartinės klasės – LAK-19 ir atviros klasės – LAK-20. Augant aukštos klasės dviviečių sklandytuvų paklausai, sukonstruotas dvivietis sklandytuvas varžyboms LAK-20T. Į jį galima montuoti moto įrangą.
Flaperonas
miniatiūra|[[Boeing 777 sparno flaperonas]] Flaperonas (terminų „užsparnis“ (angl. flap) ir „eleronas“ junginys), taip pat vadinamas eleronu-užsparniu – horizontalus lėktuvo sparno galiniame krašte montuojamas orlaivio valdymo paviršius, savyje sujungiantis užsparnio ir elerono funkcijas. Mažesniuose orlaiviuose tokie paviršiai įrengiami dėl gamybos paprastumo, o kai kuriuose dideliuose komerciniuose orlaiviuose, tokiuose kaip keleiviniai laineriai Airbus 320, Airbus 330/340, Airbus 350, Boeing 747, 767, 777, 787, naikintuve Su-27, bombonešyje Tu-22, bepiločiame orlaivyje RQ-170 Sentinel flaperonai įrengiami tarp užsparnių ir eleronų, tokiu būdu pagerinant valdymą ir sumažinant kilimo / smukos greičius.
Sportinė aviacija
Gaminiai
Įmonė taip pat gamina automobilių bagažines, reklaminius stendus, medžiotojų bokštelius, vėjo jėgainių mentes ir kitus neaviacinius produktus.
Flaperonas
Veikimas
miniatiūra|Denney Kitfox su Junkers tipo užsparniais / flaperonais Savyje užsparnio ir elerono funkcijas apjungiančiu flaperonu galima valdyti tiek lėktuvo posvyrį, tiek sumažinti smukos greitį: vienu metu pakėlus vieną ir nuleidus kitą flaperoną orlaivis atliks posvyrio judesį (kaip ir elerono atveju), vienu metu nuleidus abu flaperonus – mažės orlaivio smukos greitis (kaip ir užsparnių atveju).
Lėktuvo su flaperonais valdymas nesiskiria nuo lėktuvu, kuriame užsparniai ir eleronai yra atskiri: pilotas naudojasi standartiniais atskirais valdiklius posvyriui ir užsparnių efektui išgauti, skiriasi tik juos jungiančių ir jėgos momentą perduodančių elementų judėjimas. Piloto per valdymo įrankius perduodamą judesį atskiria mechaninis įtaisas, vadinamas „mikseriu“. Flaperono funkcija aktyvuojama lėktuvo ašiai išilginiu vairalazdės ar šturvalo judesiu, elerono – bet kokiu skersiniu judesiu. Nors gali atrodyti, kad flaperonai yra paprastesnė konstrukcija nei eleronai ir užsparniai, tačiau dėl „mikserio“ poreikio didelio supaprastinimo efekto nėra.
Kai kuriuose orlaiviuose, pavyzdžiui, Denney Kitfox, flaperonai yra montuojami žemiau sparno (greičiau kaip užsparniai), taip užtikrinant netrukdomą oro srautą esant dideliam atakos kampui arba esant mažam oro greičiui. Flaperonai, kurių tvirtinimo šarnyrai yra žemiau užpakalinio sparno krašto, kartais vadinami „Junkerso flaperonais“  – pagal „Doppelflügel“ (liet. „dvigubas sparnas“) tipo sparno galinio krašto paviršių, naudotą daugelyje XX a. ketvirtojo dešimtmečio „Junkers“ lėktuvų, pavyzdžiui, transportiniuose Junkers Ju 52 ar pikiruojančiuose Antrojo Pasaulinio karo laikų bombonešiuose Junkers Ju 87 „Stuka“.
Flaperonai buvo naudojami sovietiniame viršgarsiniame bombonešyje Tu-22. Jį bandant buvo pastebėtas šoninio valdymo efektyvumo sumažėjimas skrendant viršgarsiniu greičiu. To priežastis – eleronų reverso efektas, atsirandantis dėl judančio elerono sąlygojamo poveikio sparno galui, dėl ko sparnas susisukdavo ir elereono poveikis orlaivio kursui sumažėdavo ar net tapdavo priešingu. Dėl šios priežasties Tu-22 maksimalus greitis buvo apribotas iki 1,4 Macho. Siekiant išvengti šio efekto, pasiekus 630 km/h greitį vertikalaus stabilizatoriaus valdymas automatiškai išsijungdavo, o posvyrio valdymas buvo atliekamas flaperonais. Greičiui sumažėjus, išleidus užsparnius ar važiuoklę valdymas persijungdavo į įprastinį. Pilotas skirtumo nejusdavo, apie naudojamus mechanizmus jį informuodavo kabinoje degusių lempučių pora: atitinkamai dvi baltos lemputės su užrašu «Работают элероны» (liet. „Dirba eleronai“) arba dvi mėlynos su užrašu «Работают закрылки» („Dirba užsparniai“).
Flaperonų valdymas buvo naudojamas ir pirmajame lietuviškame sklandytuve Br. Oškinio konstrukcijos T-1 bei daugelyje vėlesnių modelių.
Praktinis naudojimas
miniatiūra|Savanah S su aiškiai matomais flaperonais Šiuolaikinėje aviacijoje siekiama koordinuoti orlaivio skrydžio valdymo paviršių (eleronų, aukščio vairų, elevonų, užsparnių ir flaperonų) funkcijas ir taip sumažinti orlaivio svorį, kuro sąnaudas, pasipriešinimą, inerciją ir užtikrinti geresnį orlaivio valdumą, sumažinti konstrukcijos sudėtingumą ir, kartais, matomumą radarams. Tokie tyrimai itin reikalingi dronams (bepiločiams orlaviams) ir naujausiems kariniams lėktuvams.
Pagrindinės tokių tyrimų kryptys yra susiję su lanksčiais sparnais ir skysčių dinamika:
Lankstūs sparnai
miniatiūra|Brolių Raitų orlaivio sparnų valdymo lanksčiaisiais paviršiais schema „Lankstaus sparno“ sąvoka numato galimybę skrydžio metu keisti dalies ar viso sparno paviršiaus formą, taip nukreipiant oro srautą. Retrospektyviai tai gali būti laikoma grįžimu prie brolių Raitų (Wright) patentuotų bei jų ir kitų kūrėjų pirmuosiuose lėktuvuose, nuo pvz. Wright Fyer (1903 m.) iki Etrich Taube (1910 m.) ar Christmas Bullet (1918 m.) naudotų deformuojamų sparno paviršių. Šioje srityje NASA nuo 1985 m., naudodama naikintuvus F-111 ir F-16, o vėliau – or bepiločius dronus, plėtoja projektą „X-53 Active Aeroelastic Wing“; JAV taip pat įgyvendinamas bendras karinis ir komercinis projektas „Adaptive Compliant Wing“.
Skysčių dinamika
Transporto priemonių aero- ir hidrodinaminiam valdymui naudojamose skysčių sistemose jėgos formuojamos per cirkuliacijos valdymą, didesnes, sudėtingesnes mechanines dalis pakeičiant mažesniais paprastesniais skysčių sistemomis elementais – angomis, per kurias nukreipiami oro srautai, taip išskaidant didesnes skysčių jėgas į mažesnes sroves arba srautus, kuriuos valdant yra keičiama transporto priemonės judėjimo kryptis. Skysčių dinamikos principų naudojimas teikia galimybę sumažinti orlaivio masę, kuro sąnaudas (iki 50 %), taip pat labai mažą inerciją bei trumpą reakcijos laiką, konstrukcijos paprastumą.
Simaičiai
Simaičiai – buvęs kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, netoli Mosėdžio.
Istorija
Daukšių apylinkės Simaičių kaimas panaikintas 1972 m. rugsėjo 27 d.
Slovenska Bistrica
Slovenska Bistrica  – miestas rytinėje Slovėnijoje, Slovenska Bistricos savivaldybės centras. Miestas įsikūręs į pietus nuo Mariboro. Vietovė yra istorinio Štirijos regiono dalis. Miestas įtrauktas į Dravos statistinį regioną. Mieste esama įdomių lankytinų vietų, įskaitant Bistricos pilį, bažnyčias, romėnų kelią, Ančniko fortą (senovės romėnų fortą) ir kt.
Istorija
Miestas buvo įkurtas XIII a. prie prekybos kelio tarp Mariboro ir Celje. Šv. Baltramiejaus katalikų bažnyčia pirmą kartą paminėta 1240 m. rašytiniuose dokumentuose, tačiau XVIII amžiuje buvo smarkiai perstatyta ir išplėsta baroko stiliumi. Varpinė pastatyta XIX a.
Turgaus teisės miesteliui buvo suteiktos 1313 m. Iš pradžių vadinosi tiesiog Bistrica. Dabartinis Slovenska Bistrica pavadinimas pirmą kartą paminėtas 1565 m. įrašuose.
1910 m. paskutiniame Austrijos surašyme 57,7 % miesto gyventojų nurodė, kad vokiečių kalba yra kasdienio bendravimo kalba, o apylinkėse buvo beveik vien slovėnų kalba.
Žinomesni žmonės
Žymūs žmonės, gimę ar gyvenę Slovenska Bistricoje:
EMBank
EMBank, pilnas pavadinimas European Merchant Bank UAB – skaitmeninis bankas iš Lietuvos, orientuotas į Fintech ir MVĮ.
Pagrindinė būstinė įsikūrusi Vilniuje, Lietuvoje.
Istorija
2018 m. gruodžio 14 d. EMBank gavo Europos Centrinio Banko specializuoto banko licenciją, kurią padėjo gauti Lietuvos bankas. EMBank įkūrė Dr. Ozan Ozerk. Steigimo procesui vadovavo Ekmel Cilingir. 2018 m. ketvirtąjį ketvirtį bankas pradėjo veiklą.
Iki 2021 m. pabaigos EMBank verslo paskolų portfelis siekė 29,7 mln. eurų, o bankas gavo 4,3 mln. eurų pajamų (beveik 13 kartų daugiau nei 2020 m.). Bendra banko indėlių suma siekė 75,9 mln. eurų ir, palyginti su 2020 m., padvigubėjo.
Produktai ir paslaugos
EMBank siūlo daug finansinių produktų ir paslaugų:
Narystės ir veikla
EMBank dalyvauja pasaulinėse ir vietinėse organizacijose ir renginiuose.
Nuo pat įkūrimo bankas yra Lietuvos bankų asociacijos narys, FinTech Hub LT ir Fintech LT asociacijų narys.
Bankas yra Vilniaus ir Klaipėdos prekybos rūmų bei, tokių kaip Švedijos, Norvegijos, Suomijos ir Didžiosios Britanijos prekybos rūmai šalyje, narys.
EMBank taip pat yra užmezgęs partnerystę su Mastercard. Bendrovė nuolat dalyvauja specializuotose konferencijose ir susitikimuose, tokiose kaip Money2020 (Amsterdamas, Las Vegasas), Finovate (Londonas, Niujorkas), Sybos (Amsterdamas) ir kt.
The Diving Board
„The Diving Board“ – dvidešimt devintas studijinis britų atlikėjo Elton John albumas, išleistas 2013 m. rugsėjo 13 d. Tai antrasis albumas po „Victim of Love“ (1979), kurį kuriant neprisidėjo joks reguliarus Eltono grupės narys. Jungtinėje Karalystėje albumas buvo išleistas rugsėjo 16 d. – ten užkopė į 3-čią vietą. Nuo 2001 m. tai pirmasis albumas, pasiekęs aukštą poziciją JK pardavimuose. Billboard 200 sąraše tapo nr. 4. Visgi, po aštuonių savaičių albumas visiškai pradingo iš rezultatyviausių pardavimų tarpo. Pirmuoju singlu, išleistu prieš albumą, tapo „Home Again“ (išleistas 2013 m. birželio 24 d.), o rugpjūčio 28 d. singlui „Mexican Vacation (Kids in the Candlelight)“ buvo išleistas muzikinis vaizdo klipas YouTube platformoje.
Dainų sąrašas
Visi dainų tekstai parašyti Bernio Taupino, o muzika Eltono Džono.
Pamario dviračių trasa
Pamario dviračių trasa – Lietuvos dviračių turizmo trasa Kuršių marių pakrante nuo Klaipėdos einanti Klaipėdos rajono ir Šilutės rajono teritorija iki Rusnės. Europos dviračių takų tinklo EuroVelo maršruto EV 10 – „Hanzos žiedas“ ir Europos dviračių trasos R1 satelitinė trasa, Lietuvos dviračių takų Gintarinis pajūris ir Neringos dviračių tako tęsinys. Trasos ilgis 115 km, dalis trasos eina automobilių keliais. Trasos tęsinys – Nemuno dviračių trasa Rusnė – Kaunas.
Rūdupių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Luokės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Telšių rajono Biržuvėnų apylinkė, Vembūtų apylinkės ir Varnių rajono Lenkalių apylinkės.
Juodsodės apylinkė
Juodsodės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ubiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eigirdžių apylinkės ir Ubiškės apylinkės.
Nedzingės valsčius
Nedzingės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Nedzingė.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. Panaikintas apie 1933 m.
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 3322 žmonės:
Simanavas
Simanavas – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km į rytus nuo Pabradės, Naujašilyje, tarp pelkių. Praeina keliukas Pavoverė–Akolionija.
Petronėlė Lastienė
Petronėlė Sirutytė-Lastienė (g. 1897 m. rugsėjo 9 d. – 1981 m. lapkričio 30 d.) – lietuvių istorikė, pedagogė, universiteto (vėliau - instituto) dėstytoja ir politinė kalinė, nacistinės okupacijos metais gelbėjusi žydus. Už veiklą gelbėjant žydus iš Kauno geto pripažinta Pasaulio tautų teisuole.
Petronėlė gimė 1897 metais Dalginėje, Suvalkų gubernijoje. 1914 m. baigė Lietuvos Marijampolės miesto mergaičių gimnaziją ir pradėjo dirbti slaugytoja 10-ojoje Rusijos armijoje dabartinės Baltarusijos teritorijoje, kur išdirbo iki 1916 m. Po kurio laiko persikėlė į Maskvą, kur pradėjo studijuoti istoriją ir filologiją aukštojoje mokykloje. 1918 m. Petronėlė grįžo į Marijampolę ir dėstė istoriją, geografiją ir rusų kalbą Marijampolės realinėje gimnazijoje. Petronėlė susituokė su poetu Adomu Lastu ir 1923 m. persikėlė į Kauną. Taip pat Kaune Petronėlė dėstė istoriją Suaugusiųjų gimnazijoje, 1938 m. - Kauno 5-ojoje valstybinėje gimnazijoje.
Nacių okupacijos metais dirbo Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijos mokytoja. Antrosios sovietinės okupacijos metais paskirta Kauno švietimo skyriaus vyriausiąja inspekore. Vėliau Kauno universitete ji organizavo Darbininkų ir valstiečių parengiamuosius kursus ir jiems vadovavo.
Žydų gelbėjimas holokausto metu
Viena iš Petronėlės mokinių buvo žydė Tamara Zalmanson, žinomo neurologo ir psichiatro prof. Vladimiro Lazersono dukra. Nacių okupacijos metais Tamara su visa šeima buvo įkalinta Kauno gete. Ryšį su Tamara Petronėlė toliau palaikė per Bronę Pajedaitę, dirbusią gumos fabrike, tame pačiame, kuriame buvo įdarbinti geto kaliniai, įskaitant Tamarą. Bronė nusiuntė Tamarai žinutę, kad Petronėlė pasiruošusi ją paslėpti. Tamara iš geto pabėgo 1944 m. balandžio 7 d. konvojavimo metu. Mėnesį slapstėsi savo mokytojos namuose, o vieninteliai tai žinoję žmonės buvo artimi Petronėlės draugai. Be Tamaros Petronėlė savo namuose slėpė ir kitus žydus. Išaugus slepiamų žydų skaičiui Petronėlės bute, Tamara dėl savo pačios saugumo buvo perkelta pas Veroniką Žvironaitę, kitą tos pačios mokyklos mokytoją.
Po karo
1944 m. ėmė dirbti Kauno švietimo skyriaus vyriausiąja inspektore. Tarpininkavo rašant memorandumą dėl Lietuvos neteisėto aneksavimo sovietams užėmus Lietuvą. Memorandumą siekta parašyti prancūzų kalba ir išsiųsti į Vakarus, supažindinant pasaulį su neteisėta Lietuvos aneksija. Tačiau 1945 m. rudenį sovietiniai saugumo organai ją suėmė, o Karo tribunolas apkaltinęs dalyvavimu pogrindinėje organizacijoje ir kontrrevoliucine agitacija, nuteisė aštuoneriems metams lagerio bei penkeriems metams tremties. Kartu buvo teisiami teisininkas prof. Tadas Petkevičius ir buvęs užsienio reikalų ministras, Vasario 16-osios akto signataras Petras Klimas. 1953 m. ji iš Uchtižemlago Komijoje grįžo į Lietuvą ir bandė ieškotis darbo, tačiau būdama politinė kalinė susidūrė su sunkumais. Buvusiam Petronėlės mokiniui KPI rektoriui prof. Kazimierui Baršauskui tarpininkaujant, ji gavo dėstytojos pareigas universitete. Vis dėlto jai buvo uždrausta dėstyti istoriją, tad ji nuo 1955 m. rudens iki išėjimo į pensiją dirbo KPI Rusų kalbos katedroje. Prieš jos įdarbinimą universitete dėl politinių pažiūrų buvo pasisakę Institute dirbantys Kazimieras Lengvinas, A. Jūrelė bei tuometis komsorgas Lionginas Šepetys. 1963 m. m. ji išėjo į pensiją. Mirė 1981 m. Kaune.
Petronėlė taip pat buvo profesionali vertėja ir išvertė bei išspausdino P. Gori „Gegužės šventę“, Antono Čechovo „Girinį“, R. Viperio „Vidurinių amžių istoriją“ ir „Naujųjų amžių istoriją bei Oliverio Kurvudo „Šiaurės klajūnus“.
Pripažinimas ir paminėjimas
2000 m. liepos 30 d. Jad Vašem pripažino Petronėlę Lastienę Pasaulio tautų teisuole, o 2004 m. Lietuvos prezidentas apdovanojo „Žūvančiųjų gelbėjimo kryžiumi“. Petronėlės vardas įrašytas į Garbės sieną Jad Vašem muziejaus teritorijoje įkurtame Pasaulio Tautų Teisuolių sode Jeruzalėje.
Rūta Gajauskaitė
Rūta Gajauskaitė:
Grosuplės
thumb|right|250px|Miesto vaizdai (senas atvirukas) Grosuplės  – miestas centrinėje Slovėnijoje, Grosuplių savivaldybės centras. Miestas įsikūręs į pietus nuo sostinės Liublianos, Žemutinės Karniolos regione.
Istorija
1136 m. pirmą kartą paminėtos istoriniuose šaltiniuose Groslupp pavadinimu. 1220–1250 m. minimos ir kaip Grasslupp, o 1249 m. – Grazlup. Vietine tarme gyvenvietė žinoma kaip Grasuple. Etimologinė vardo kilmė neaiški. Anksčiau vokiškas pavadinimas buvo Großlupp.
XIX a. ir XX a. pradžioje Grosuplių (ir apylinkių) gyventojai daugiausia vertėsi žemės ūkiu, odos apdirbimu ir plytų gamyba.
Grosuplėse esama masinių kapaviečių, susijusių su Antruoju pasauliniu karu. Koščako kalno masinė kapavietė  – šiaurinėje miesto dalyje, ant Koščako kalvos. O 1943 m. spalio 26–28 d. ant Brinio kalno buvo nužudyta 15 antikomunistinės milicijos narių, kurie buvo laikomi karo belaisviais.
1980 m. buvo pastatyta naujoji katalikų Šv. Mykolo bažnyčia, kuri priklauso Liublianos Romos katalikų arkivyskupijai.
Žinomesni žmonės
Žymūs žmonės, gimę ar gyvenę Grosuplėse:
Vilniaus vaikų ir jaunimo klubas Šatrija
Vilniaus vaikų ir jaunimo klubas „Šatrija“ – Vilniaus miesto savivaldybės (steigėja Vilniaus miesto savivaldybės taryba) švietimo, vaikų ir jaunuolių neformalaus ugdymo ir papildomo mokymo įstaiga. Organizuoja popamokinę veiklą, laisvalaikį. Veiklą koordinuoja VMSA Švietimo skyrius.
Aukščiausia savivaldos institucija yra Klubo taryba (9 nariai), lygiomis dalimis telkianti ugdytinius, jų tėvus (globėjus) ir papildomo ugdymo mokytojus svarbiausiems veiklos tikslams įgyvendinti ir uždaviniams spręsti. Tarybos veikloje lygiomis teisėmis gali dalyvauti ir steigėjo, vietos bendruomenės, rėmėjų atstovai.
Istorija
mini|kairėje|Logotipas 1991 m. kovo 28 d. įsteigtas Vilniaus miesto valdybos potvarkiu Nr. 496 V.
2002 m. Vilniaus savivaldybės paskelbtame konkurse „Vilnietiškos bendruomenės dvasia“ klubas „Šatrija“ užėmė 2-ąją vietą (8000 litų), pasiūlęs sukurti Šnipiškių seniūnijos vėliavą bei pasodinti medelių kompoziciją, remiantis lietuvių liaudies kompozicija „Eglė žalčių karalienė“.
2004 m. Tarptautinei vaikų gynimo dienai pažymėti Vilniaus policijos kvietimu klubas „Šatrija“ pasirodė šventėje „Policija vaikams“, vykusioje penktadienį Lietuvos policijos mokymo centro stadione (T. Kosciuškos g., Vilnius).
2008 m. kovo mėn 12 d. Vilniaus miesto savivaldybės administracijos Švietimo skyriaus vedėjo įsakymu buvo patvirtinti Klubo nuostatai (nauja redakcija).
2011 m. gruodžio 10 d. organizuotoje Kalėdų labdaros mugėje „Angelų vaikai – su meile Jums“ Vilniaus mokytojų namuose ir Šventės muzikinėje programoje dalyvavo ir Klubo „Šatrija” kolektyvai.
2012 m. Vaikų ir jaunimo klubas „Šatrija“ pelnė apdovanojimą „Metų su jaunimu dirbanti organizacija“, Vilniaus jaunimo reikalų tarybos diplomą ir statulėlę. „Vilniaus jaunimo apdovanojimai 2012“ iš viso buvo įteikta 12 nominacijų ir padėkų labiausiai Vilniaus jaunimui nusipelniusiems asmenims ir organizacijoms.
Nuo 2013 m. su partneriais organizuoja kasmetinį renginį „Menų pieva“. Jo tikslas – Vaikų gynimo dienos proga pristatyti vaikų vasaros poilsio galimybes ir surengti šventę Vilniaus miesto vaikams bei jų tėveliams. Renginys vyksta gegužės pabaigoje krantinėje prie Baltojo tilto. Šventės metu vyksta Vasaros stovyklų mugė, vaikų ir jaunimo meninių kolektyvų koncertas, veikia įvairios menų dirbtuvėlės, sporto, žaidimų, prekybos erdvės bei kitos pramogos vaikams ir suaugusiesiems.
2013 m. gegužės 10 d. Vilniaus lenkų kultūros namuose Dailiųjų amatų vaikų darbelių mugėje dalyvavo Vilniaus vaikų ir jaunimo klubo „Šatrija“ rankdarbių studija „Menų kraitelė“ (Vadovė Rasa Zdanovičienė), „Šatrijos“ Keramikos studija, vokalinė grupė „Vėjo natos“ (Vadovė Rūta Švipaitė) ir Šiuolaikinio šokio grupė (Vadovė Miglė Praniauskaitė).
Patalpos
mini|Pastatas (2014) mini|Klubo Dailės studija thumb|Klubo „Šatrija“ auklėtiniai – X Šokių festivalio „[[Norim kilt“ 2015 laureatai (Šiuolaikinio šokio kategorijoje Šokio grupė „Iliuzija 2“ su šokiu „Saulės spindulėlis“ nugalėjo Vaikų amžiaus grupėje; Vadovė choreografė Loreta Raškevičiūtė) ]]
Įsikūręs Kalvarijų g., ten yra salės, kabinetai, kambariai, daug įvairių kampelių, administracijos kabinetas, persirengimo rūsys, kt. Tarp jų:
Veikla
Veiklos formos: būreliai, studijos, grupės, žaidimų kambariai, dienos užimtumo grupės, programinis darbas. Organizuojamos pažintinės išvykos, ekskursijos, koncertinės kelionės, muzikiniai, pramogų vakarai, kiti renginiai. Tarp jų: „Menų pieva“, Projektas YOUNG VOICES 2015, „Mūsų Šnipiškės“, Šnipiškių benduromenės šventė, „Sidabrinė snaigė“, „Draugystės fiesta“, „Savanorystės virusas“. Konkursuose, festivaliuose Klubo auklėtiniai yra pelnę įvairių apdovanojimų.
Su partneriais iš Latvijos, Lenkijos, Estijos, Slovakijos, Italijos, Švedijos, Danijos, Rusijos ir Vokietijos dalyvaujama tarptautiniuose projektuose ir programose. Vasaros metu klubą lankantys vaikai ilsisi ir pramogauja įvairiuose Lietuvos miestuose rengiamose stovyklose, tarptautinių projektų dalyviai stovyklauja užsienyje (Lenkijoje, Latvijoje ir kt.). Laisvalaikio leidimas taip pat organizuojamas Šatrijos dieninėje stovykloje Vilniuje.
Su Klubo studijų veikla kasmet supažindinama Vilniaus miesto ir šalies renginiuose, koncertuose. Mokslo metų pabaigoje klubo studijos rengia programą tėveliams ir Vilniaus gyventojams krantinėje prie Baltojo tilto.
Muzikos studija
Dėstomas džiazinis dainavimas, vokalas, gitara, nestandartiniai mušamieji instrumentai, yra pop-rock grupės.
Šokių studija
Šokių studija apima įvairius šokius. Tai gatvės šokiai (street dance), street jazz, šou šokiai, disco šokiai, hiphopas, breikas, house šokis, šiuolaikinis šokis, modernus šokis, lindihopas, svingas, baletas, rytietiški šokiai, zumba, linijiniai šokiai, stilizuoti lietuvių liaudies šokiai.
Dailės studija
Dailės studijoje mokoma šių dailės sričių kaip akademinis piešimas, tapyba, taikomieji menai, keramika, mozaika, dailės technologijos.
Medijų studija
Medijų studija apima tokias medijas kaip fotografija, kinas ir animacija.
Sporto studija
Sporto studija apima kovos menus, gimnastiką ir kt. Yra Dziudo, capoeira, ninjutsu, karatė, meninė gimnastika, šachmatai.
Sveikatingumo studija
Sveikatingumo programos: šokio aerobika (dance fitness), kalanetika, joga.
Mamos ir vaiko studija
Mamos ir vaiko studijoje yra programos „Sportuok su vaiku“ ir „Šok su vaiku“.
Alabamos universitetas
Alabamos universitetas (, dažnai sutrumpinama Alabama, UA, Bama) – valstybinis universitetas Taskalusoje, Alabamos valstijoje, JAV. Jis įkurtas 1820 m. ir atidarytas studentams 1831 m. Tai seniausias ir didžiausias Alabamos valstybinis universitetas.
Universitetas siūlo 13 akademinių padalinių studijų programas, pagal kurias suteikiami bakalauro, magistro, švietimo specialisto ir daktaro laipsniai. Jam priklauso vienintelė valstybės remiama teisės mokykla valstijoje. Kitos akademinės programos, kurių kitur Alabamoje nėra, apima antropologijos, komunikacijos ir informacijos mokslų, metalurgijos inžinerijos, muzikos, romanų kalbų ir socialinio darbo doktorantūros programas.
Sportas
Alabamos universiteto tarpmokyklinės sporto komandos žinomos kaip Alabamos „Crimson Tide“.
Universitetas daugiausia rungtyniauja NCAA I diviziono Pietryčių konferencijoje (Vakarų divizione). Universitetas turi amerikietiškojo futbolo, krepšinio, beisbolo, golfo, kroso, plaukimo ir nardymo, teniso ir lengvosios atletikos vyrų komandas. Moterų universitetinės komandos apima krepšinį, golfą, krosą, gimnastiką, irklavimą, amerikietiškąjį futbolą, softbolą, plaukimą ir nardymą, tenisą, lengvąją atletiką ir tinklinį.
Alabama dažnai varžosi su Oberno ir Tenesio universitetais. Varžybos su Oberno „Tigers“ yra ypač karštos, nes abu universitetai kasmet varžosi beveik visose sporto šakose.
Arubainė
thumb|180px|Bronzinė deivės Arubainės statulėlė, atrasta atliekant [[Teišebaini kasinėjimus (Armėnijos istorijos muziejus)]]
Arubainė (dar Arubaini, Uarubaini, Uarubani; urartų k. D a-(a-)ru-ba-(i-)ni / u-a-ru-ba-ni) – aukščiausioji deivė urartų mitologijoje, aukščiausiojo dievo Haldžio žmona.
Kaip nurodoma urartų dantiraščio tekstuose, deivei Arubainei turėjo būti aukojama viena karvė ir viena avis. Buvo iškelta prielaida, kad Arubainė atliko ir vaisingumo dievybės vaidmenį.
714 m. pr. m. e. vykusio Asirijos valdovo Sargono II karinio žygio aprašyme deivė Arubainė įvardijama Barbartu (anksčiau vardas kai kada dar būdavo perrašomas Bagmaštu). Iš pradžių manyta, jog Barbartu – savarankiška dievybė, nepriklausiusi urartų panteonui. Būta teigiančių, kad ši deivė buvo vietinė Musasiro miesto dievybė. Visgi vėliau paaiškėjus naujiems duomenims, tyrinėtojų nuomonė pasikeitė ir dabar manoma, kad Barbartu tėra vienas deivės Arubainės vardo užrašymo variantų.
Virmėnų apylinkė
Virmėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nevarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eigirdžių apylinkės ir Nerimdaičių apylinkės.
Chronologija
thumb|XVI a. gyvenęs [[Joseph Scaliger|Žozefas Skaližeris, laikomas chronologijos mokslo pradininku.]] Chronologija (iš 🇬🇷, „laikas“ ir λόγος = lógos, „mokslas“) – mokslas apie laiko matavimą, įvykių išsidėstymo laike tvarka. Chronologija pagrįstas laiko juostos arba įvykių sekos naudojimas. Tai taip pat yra „faktinės laikinosios praeities įvykių sekos nustatymas“.
Chronologija yra periodizacijos dalis, taip pat pagalbinė istorijos disciplinos (Žemės istorijos, Žemės mokslų ir geologinės laiko skalės taikymo) atšaka.
Lietuvoje chronologijos klausimais rašė Antanas Vasiliauskas, Edvardas Gudavičius, Roza Šikšnienė.
Laiko žymėjimas iki chronologijos disciplinos
Pirmieji susistemintą laiko skaičiavimą bandė įvesti senovės romėnai. Senovės Romos istorikų buvo naudojama skalė nuo Romos įkūrimo (Ab Urbe condita, sutrumpintai AUC, pažodžiui iš lotynų k. reiškia „nuo tada, kada miestas įkurtas“, t. y., 753 m. pr. m. e.) Keletas Romos istorikų jį naudojo Romos metams nustatyti, nors vėlesni istorikai šį metų skaičiavimo metodą naudojo dažniau. Šis metų skaičiavimo metodas pirmą kartą sistemingai panaudotas tik apie 400 m. Iberijos istoriko Orosijaus. Manoma, kad popiežius Bonifacas IV maždaug 600 m. buvo pirmasis, sukūręs ryšį tarp šios eros ir Anno Domini (AD 1 = AUC 754).
Lietuvoje iki krikšto remtasi baltų žemdirbystės kalendoriumi, po krikšto – krikščioniškomis laiko skaičiavimo sistemomis.
Joe Satriani
Joe Satriani (Joseph Satriani, g. 1956 m. liepos 15 d.) – amerikiečių instrumentinio roko atlikėjas ir multi-instrumentalistas. Ankstyvaisiais savo karjeros metais, būdamas instruktorius mokė groti gitara vėliau šlovės susilaukusius žinomus atlikėjus kaip Steve Vai, Larry LaLonde, Rick Hunolt, Kirk Hammett, Andy Timmons, Charlie Hunter, Kevin Cadogan ir Alex Skolnick. Po to pradėjo sėkmingą solinę karjerą. Buvo 15 kartų nominuotas Grammy apdovanojimams, tačiau nei vieno iš jų nelaimėjo. Per savo karjerą yra pardavęs daugiau kaip 10 mln. albumų kopijų – dėl to yra sėkmingiausias instrumentinio roko atlikėjas.
1988 m. „The Rolling Stones“ grupės lyderis Mikas Džegeris pasamdė Satrianį savo pirmajam solinės karjeros gyvų pasirodymų turui būti pagrindiniu gitaristu. Vėliau trumpam jam teko groti ir su grupe „Deep Purple“.
Vytenis Almonaitis
Vytenis Almonaitis (1963 m. balandžio 13 d. Kaune) – lietuvių istorikas, leidėjas, žygeivis, humanitarinių mokslų daktaras. Mokslinių tyrinėjimų sritys: Lietuvos valstybės istorija XIV-XV a. a., Lietuvos istorinė geografija XIII-XVI a., Vokiečių ordino pilys Lietuvoje.
Biografija
1981 m. aukso medaliu baigė Kauno 12-ąją vidurinę mokyklą. 1981–1983 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1982–1991 m. buvo Kauno švietimo įstaigų pedagogas. 1983-1989 m. studijavo istoriją Vilniaus universitete. 1990 m. pradėjo dėstyti Vytauto Didžiojo universitete. 1997 m. apgynė mokslų daktaro disertaciją tema „Žemaitijos politinė ir visuomeninė padėtis XIV a. pabaigoje – XV a. pradžioje“ (vadovas – prof. Edvardas Gudavičius).
Kiršių apylinkė
Kiršių apylinkė (arba Kuršių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ubiškės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eigirdžių apylinkės ir Ubiškės apylinkės.
Penki islamo ramsčiai
thumb|250px|Penki islamo ramsčiai
Wacław Iwaszkiewicz
Biografija
Gimė 1893 m. kovo 14 d. Kaune. Prieš I pasaulinį karą baigė Sankt Peterburgo jūrų pėstininkų kadetų mokyklą ir pradėjo tarnauti Rusijos imperijos kariuomenėje. 1917 m. pradėjo mokytis pilotų mokykloje. 1919 m. vasarį pradėjo tarnauti Lenkijos kariuomenėje, kovo Lenkijos-sovietų kare. 1924 m. kovo 31 d. suteiktas majoro laipsnis, 1924-1928 m. tarnavo Krokuvoje, 1928-1930 m. Lvove, 1930-1936 m. Lydoje. 1930 m. suteiktas papulkininkio laipsnis, 1936 m. pulkininko laipsnis. 1936-1938 m. buvo Demblino aviacijos mokymų centro komendantas. 1939 m. naciams užpuolus Lenkiją vadovavo priešlėktuvinės gynybos grupei Łódź. Naciams užėmus Lenkiją pabėgo į Prancūziją. 1940 m. gegužės 18 d. paskirtas Liono–Bron aviacijos mokymų centro komendantu. 1940 m. liepą pabėgo į Jungtinę Karalystę. Mirė 1963 m. vasario 13 d. Londone.
Penki islamo ramsčiai
Penki islamo ramsčiai, arba arkanai ( = arkān – ‘atrama, ramstis’) – penkios svarbiausios musulmonų pareigos: tikėjimo išpažinimas (šahada), malda (salatas), religinis mokestis (zakiatas), pasninkas (saumas) ir piligrimystė (chadžas). Kartais šioms pareigoms priskiriama ir kova už islamą – džihadas.
Tikėjimo išpažinimas (šahada)
Pirmasis islamo ramstis – šahada – tikėjimo išpažinimas, liudijantis Dievo vienovę ir Mahometo pranašiškos pasiuntinystės viršenybę. Šahadą sudaro 2 dalys: Norint tapti musulmonu ir atsiversti į islamą, būtina ištarti (ir įtikėti) šahadą.
Malda (salatas)
Antrasis islamo ramstis – salatas – malda. Privaloma malda atliekama penkis kartus per dieną: prieš aušrą, tuoj po vidurdienio, vakare, prieš saulėlydį ir naktį. Korane privalomų maldų skaičius nėra nurodytas. Melstis penkis kartus per parą priimta dar Mahometo laikais. Salatas – dėkingumo Dievui išraiška, tiesioginis jo ir žmogaus ryšys, didžiausia artumo akimirka.
Religinis mokestis (zakiatas)
Trečiasis islamo ramstis – zakiatas – išmaldos davimas, skirtas vargšams ir skurstantiems musulmonams remti bei islamo idėjoms platinti ir įgyvendinti. Privalomą mokestį (2,5 % nuo turimo finansinio turto) kasmet musulmoniškų metų pabaigoje privalo mokėti visi turto cenzą atitinkantys musulmonai.
Pasninkas (saumas)
Ketvirtasis islamo ramstis – saumas – pasninkas. Kiekvienais metais ramadano mėnesį visi pajėgūs musulmonai privalo pasninkauti: nuo aušros iki saulėlydžio susilaikyti nuo maisto, gėrimo, rūkymo bei lytinių santykių.
Piligrimystė (chadžas)
Penktasis islamo ramstis – chadžas – piligrimystė į Meką. Chadžą nors kartą gyvenime privaloma atlikti tik tiems, kurie yra fiziškai ir finansiškai pajėgūs tai padaryti. Per chadžą Mekoje aplankoma Kaabos šventykla (kurios rytinėje sienoje įmūrytas Juodasis akmuo) ir Arafato slėnis.
Finansų politika
Finansų politika – ekonominės politikos sritis, apimanti (viešųjų) finansų sritį. Už finansų politiką atsakinga Finansų ministerija – vykdomosios valdžios institucija (asmeniškai - finansų ministras). Paskirtis – kurti ir vykdyti efektyvią valstybės finansų politiką, siekiant užtikrinti šalies makroekonominį stabilumą ir ekonomikos plėtrą. Finansų ministras atstovauja valstybei tarptautinėse ir regiono institucijose. Pvz., LR FM Lietuvai - Europos Sąjungos ekonomikos ir finansų ministrų taryboje (ECOFIN).
Lietuva
Lietuvoje už finansų politiką atsakinga Lietuvos Respublikos finansų ministerija. Ministras Vilius Šapoka (g. 1978 m.). Ministerijos strateginiai tikslai – formuoti fiskalinę politiką, stiprinančią pasitikėjimą makroekonominiu stabilumu, užtikrinti efektyvų ir racionalų valstybės ir Europos Sąjungos lėšų valdymą ir panaudojimą, finansų sektoriaus plėtrą bei sklandų kitų finansų srities priemonių įgyvendinimą.
Sedliškės valsčius
Sedliškės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Sedliškė, kurį laiką – Pereigonys.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, 1880 m. panaikintas, bet jau 1882 m. atkurtas. Galutinai panaikintas 1929 m. balandžio 11 d., jo teritorija atiteko Varanavo valsčiui, Subatninkų valsčiui, Žirmūnų valsčiui ir Lipniškių valsčiui.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Juozas Vareikis
Juozas Vareikis (, 1894 m. spalio 18 d. netoli Vareikių, Jonavos rajonas – 1939 m. liepos 28 d. Maskvoje, Rusija) – lietuvių kilmės rusų revoliucionierius, sovietinis partinis veikėjas.
Biografija
Baigęs Podolsko amatų mokyklą, dirbo gamykloje tekintoju. Nuo 1913 m. dalyvavo bolševikiniame judėjime. 1918 m. sausio-kovo mėn. buvo Donecko-Krivoj Rogo baseino srities Vykdomojo komiteto sekretorius, socialinio aprūpinimo liaudies komisaras (dirbo kartu su Klimentu Vorošilovu).
1918 m. birželio mėn. – 1920 m. rugpjūčio mėn. RKP(b) Simbirsko gubernijos komiteto pirmininkas. Čia jis žiauriai numalšino kairiųjų eserų sukilimą (apie šį J. Vareikio gyvenimo laikotarpį sukurtas bendras „Mosfilm“ ir Lietuvos kino studijos filmas „Dulkės saulėje“, 1977 m., rež. Marijonas Giedrys). 1921–1923 m. Baku Tarybos pirmininko pavaduotojas (čia jo pastangomis pradėta pirmojo SSRS tramvajaus statyba).
Nors J. Vareikis pats buvo aktyvus stalininių represijų organizatorius, tai jo neišgelbėjo: 1937 m. spalio mėn. suimtas, 1939 m. liepos 29 d. nuteistas mirties bausme ir tą pačią dieną sušaudytas. 1956 m. reabilituotas.
1967 m. „Baltijos“ laivų statykloje pastatytas žvejybinis laivas „Juozas Vareikis“.
Simaniškė
Simaniške vadinami kaimai:
Gintariškės
Gintariškės (arba Kinderiškės) – buvęs kaimas dabartinėje Kauno miesto teritorijoje, Aleksoto šiaurės rytuose, ties dabartine Aleksoto bažnyčia. Kaimą mena žemutinėje terasoje einanti Gintariškių gatvė, nevisai sutampanti su senojo kaimo teritorija.
Istorija
Kaimas minimas iki XX a. tarpukario Kinderiškių vardu ir priklausė Garliavos valsčiui. Čia buvo Kinderiškių dvaras, kurio žemėse vėliau buvo pastatyta Aleksoto bažnyčia. 1922 m. lapkričio 9 d. Kauno miesto taryboje nuspręsta sulietuvinti vietovę ir pavadinti ją Gintariškių vardu.
Kauno pavasaris
Protestai
1972 m. gegužės 14 d. devyniolikmetis vakarinės mokyklos mokinys Romas Kalanta apsipylė trimis litrais benzino ir pasidegė Laisvės alėjos skvere priešais Kauno muzikinį teatrą, kur 1940 m. Liaudies Seimas paskelbė Lietuvos TSR. Prieš tai R. Kalanta paliko raštelį, kuriame buvo parašyta „dėl mano mirties kalta tiktai santvarka“. Raštelio tekstas paviešintas tik po 1990 m. Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo.
R. Kalanta mirė ligoninėje po 14 valandų. Gegužės 18 d. vykusios laidotuvės valdžios įsakymu paankstintos dviem valandomis tam, kad būtų išvengta gausių sambūrių. Tačiau toks elgesys išprovokavo dar didesnį susirinkusiųjų pasipiktinimą, kuris prasiveržė kaip politiškai motyvuotos riaušės. Protestuotojų minia sutrikdė eismą miesto centre ir iki jos išvaikymo, kuriame dalyvavo KGB, milicija ir vidinė kariuomenė, išdaužė keturių parduotuvių langus, sužeidė penkis milicijos pareigūnus bei sudegino milicijos motociklą.
Gegužės 19 d. Laisvės alėjoje įvyko apie 3000 žmonių eisena. 402 eisenos dalyviai buvo areštuoti, „The New York Times“ pranešė apie kelis sužeistus bei vieną užmuštą valdžios pajėgų pareigūną. Virš pusės areštuotųjų neturėjo 20 metų, ketvirtis priklausė komjaunimui. Sulaikytieji apkaltinti chuliganizmu. 50 jų pateikti civiliniai ieškiniai, dešimt patraukta baudžiamojon atsakomybėn. Galiausiai aštuoni eisenos dalyviai nuteisti 1-2 metų kalėjimo. Protestai taip pat išplito ir į kitus Lietuvos miestus, kur suimti 108 žmonės.
Pasekmės
Visuomenės pasipriešinimo pagyvėjimas truko visus 1972–1973 m., tuo metu KGB registruota 3-4 kartus daugiau antitarybinių incidentų. 1972 m. Lietuvoje įvyko trylika kitų susideginimų, tarp jų: Po įvykių įvesta griežtesnė cenzūra, sustiprėjo jaunimo organizacijų ir susibūrimų stebėjimas. Lietuvos TSR valdžia dėl riaušių kaltino „vadinamus hipių judėjimo sekėjus“. Išeivijoje įvyko palaikantys renginiai, tarp jų ir Jungtinėse Amerikos Valstijose.
Atminimas
R. Kalantos susideginimo vietoje įrengtas monumentas, Kaune minimos įvykio metinės.
Kauno pavasario įvykiai vaizduojami lietuviškuose filmuose „Vaikai iš Amerikos viešbučio“ ir „Emilija iš Laisvės alėjos“.
Skaudučių apylinkė
Skaudučių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nevarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gadūnavo apylinkės ir Nevarėnų apylinkės.
Simaniškė (Ignalina)
Simaniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Dūkštelių.
Mitaras Čukovičius
Mitaras Čukovičius (Митар Ћуковић, Mitar Ćuković; g. 1995 m. balandžio 6 d.) – Juodkalnijos futbolininkas, gynėjas. Žaidė ir Lietuvoje; atstovavo „Panevėžio“ ir „Riterių“ futbolo klubams.
Karjera
2019 m. perėjo į Kruševaco „Napredak“ ekipą.
FK Panevėžys
2022 m. kovo 6 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.
2022 m. balandžio 9 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą.
2022 m. gruodžio 28 d. tapo žinoma, kad sutartis su žaidėju nebus pratęsta.
FK Riteriai
2023 m. liepos 14 d. tapo žinoma, kad žaidėjas pasirašė sutartį su „Riterių“ klubu.
2023 m. liepos 16 d. debiutavo klube A lygos rungtynėse prieš Alytaus „Dainavą“.
2023 m. rugpjūčio 13 d. A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris pasižymėjo įvarčiu.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Mitingas
thumb|Mitingas Nevos prospekte po [[Vasario revoliucija|Vasario revoliucijos Rusijoje]] Mitingas (nuo ) – viešas susirinkimas svarbiems, dažniausiai – politiniams, socialiniams klausimams svarstyti.
Pirmieji mitingai Anglijoje kilo iš parapijų bei grafysčių gyventojų susirinkimų, bei peticijų pateikimo karaliui ir Parlamentui. Mitingai didesnę įtaką įgijo XVIII a. viduryje. Pirmą kartą protestai mitingais reikšmingai pasireiškė 1763 m. apmokestinus cukrų. Ši akcija truko trejetą metų ir baigėsi sėkmingai.
Juodėnų apylinkė
Juodėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Alsėdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gadūnavo apylinkės ir Kalnėnų apylinkės.
Palanga B
„Palanga B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Palangos. Palanga B ekipa 2018 ir 2019 m. sezonuose buvo FK Palanga dubleriai.
Istorija
2018 m. FK Palanga žaidė A lyga pirmenybėse, o pagal LFF nuostatus, privaloma turėti dublerių ekipą, kuri žaistų antros arba trečios pakopos pirmenybėse. Todėl buvo suburta dublerių komanda ir žaidė Antros lygos, Vakarų zonos pirmenybėse. Komanda sėkmingai licencijavosi pirmenybėms. Galutinėje komandų rikiuotėje liko penktoje vietoje.
2019 m. Palanga B žaidė Antros lygos, Vakarų zonoje. Sezonas nebuvo sėkmingas: komanda iškovojo penkias pergales ir liko septintoje vietoje.
2020 m. Palangos futbolo klubas pasitraukė iš visų pirmenybių ir turnyrų, galiausiai, nutraukė savo veiklą.
Palanga B sudėtis (2019)
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Dopingas Rusijoje
Dopingo vartojimas Rusijoje turi sistematinių bruožų. Dėl to iš rusų atimti 49 olimpiniai medaliai. Tai daugiausia iš visų šalių  ir virš trečdalio iš visų atimtų medalių.
2014 m. įtarimai
2015 m. lapkritį WADA paskelbė savo tyrimo išvadas. Dėl jų IAAF nušalino visus rusus nuo dalyvavimo lengvosios atletikos varžybose. Britų antidopingo agentūra padėjo WADA atlikti tyrimus Rusijoje, bet susidūrė su FSB trukdymu ir negalėjo baigti savo tyrimų.
McLaren tyrimas
2016 m. liepos R. Maklareno ataskaitoje įrodyta, kad mažiausiai 2011-2015 m. rugpjūčio Rusijos vyriausybė su FSB vykdė masinį ir sisteminį dopingo mėginių klastojimą. Ataskaitoje nustatyta, kad prie to prisidėjo ir tuometinis Rusijos sporto ministras Vitalijus Mutko.
WADA, po Maklareno tyrimo išvadų, paskelbė kad Rusijos antidopingo agentūra negali veikti, tad rusams reikia uždrausti varžytis 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. TOK su tokia rekomendacija nesutiko ir leido kiekvieno sporto federacijai spręsti dėl Rusijos sportininkų dalyvavimo olimpiadoje. Olimpinių žaidynių pradžios išvakarėse 278 Rusijos sportininkams dalyvauti žaidynėse leista, o 111 dėl dopingo vartojimo buvo nušalinti.
Priešingai kolegoms, Tarptautinis parolimpinis komitetas, anoniminiu balsavimu pašalino Rusijos komandą iš 2016 m. vasaros parolimpinių žaidynių ir suspendavo Rusijos parolimpinį komitetą. Komitetas turėjo įrodymų, kad dopingo tyrimų klastojimo atvejai buvo naudojami ir 2014 m. žiemos parolimpinėse žaidynėse.
2017 m. suspendavimas
2017 m. lapkritį TOK speciali tyrimo komisija konstatavo, kad „dopingo tyrimų rezultatų keitimo schema buvo vienas iš didžiausių Olimpinių žaidynių sąžiningumo ir reputacijos principų pažeidimų.“
2017 m. gruodžio 5 d. TOK suspendavo Rusijos olimpinį komitetą ir nušalino sportininkus iš 2018 m. žiemos olimpiados. Kai kuriems rusams leido dalyvauti po olimpine vėliava, gavus Prancūzijos politikės Valérie Fourneyron vadovaujamos komandos leidimą. Jos komandą sudarė TOK, WADA ir Pasaulinės tarptautinių sporto federacijų sąjungos nariai. Tuo pačiu dėl veiklos dopingo skandale, TOK visiems laikams nušalino V. Mutko iš olimpinio sporto.
V. Putinas teigė, kad Rusijai būtų pažeminimas dalyvauti sporto varžybose be šalies vėliavos. Vėliau jo patarėjas teigė, kad Rusija nedraus savo sportininkams dalyvauti žaidynėse po neutralia vėliava.
Remontas
thumb|Trumeno laikais atliekamas [[Baltieji rūmai|Baltųjų rūmų (JAV) remontas (renovacija), 1950 m.]] Remontas – pastatų, prietaisų, įrenginių, kitokių technikos priemonių taisymas. Pvz., gali būti remontuojama gyvenamoji patalpa (butas, namas), buities prietaisas (pvz. televizorius), taisoma transporto priemonė (automobilis), jos dalis (pvz., variklis), įrengimas (agregatas) ir t. t. Remontuoti gali tiek specialistas (technikas), koks nors meistras, gamintojo atstovaujama įmonė, gaminio aptarnavimo paslaugų teikėjas ir/ar kiti asmenys.
Rūšys
Remonto rūšys:
Piketas
miniatiūra|250px|right|Piketuotojai prie prezidentūros [[Talinas|Taline]] Piketas – viena iš protesto formų, kai susirinkę žmonės savo nepasitenkinimą susiklosčiusia situacija (pvz., valdžios sprendimais) išreiškia politinio ar visuomeninio turinio plakatais, kalbomis. Piketas yra taikaus pasipriešinimo forma, jo metu negali būti smurto. Piketuoti gali ir vienas asmuo. miniatiūra|250px|left|Vienišas piketuotojas [[Maskva|Maskvoje]]
Subatninkų valsčius
Subatninkų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje, pasienyje su Lietuva. Centras – Subatninkai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. jam priskirta dalis naikinamo Sedliškės valsčiaus.
RK1942
Kelio pradžia – sankryža su. Visu maršrutu eina kaip Bažnyčios gatvė, priklausanti Domeikavos gyvenvietei. Baigiasi ties sankryža su Vandžiogalos pl., kuriuo eina kitas krašto kelias –.
Subatninkų valsčius
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Beisbolo kepuraitė
Beisbolo kepuraitė, kartais beisbolo kepurė  – minkšta kepuraitė su ilgu stangriu snapeliu, kuris gali būti plokščias ar skerspjūvyje išgaubtas. Pakaušinėje dalyje gali turėti dirželį (plastikinį su segtukais, elastinį ar audeklinį su lipukais), kuriuo galima reguliuoti kepuraitės dydį.