cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erkinio encefalito vakcina
Saugumas
Šalutinis poveikis labai nedažnas. Simptomai būna lengvi, tai gali būti karščiavimas ir injekcijos vietos skausmas bei paraudimas. Ankstesni preparatai buvo susiję su dažnesniu šalutiniu poveikiu. Manoma, kad vakciną saugu naudoti nėščiosioms.
Pakšanų piliakalnis
Pakšanų piliakalnis – piliakalnis Sėloje, Aknystos savivaldybės teritorijoje, Garsenės valsčius, Latvija, 22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 882. Pasiekiamas keliu P73 Subatė – Vecumniekai, ties Zujų ežeru pasukus pietvakarių kryptimi link Garsenės, už 1,5 km – į rytus ir šiaurės rytus.
Erkinio encefalito vakcina
Istorija, visuomenė ir kultūra
Pirmojo erkinio encefalito vakcina sukurta 1937 m. Ši vakcina įtraukta į Pasaulio sveikatos organizacijos būtinųjų vaistų sąrašą, kurį sudaro rekomenduojami pagrindinės sveikatos priežiūros vaistai. Vakcina kainuoja 50–70 JK svarų. Ši vakcina JAV neplatinama.
Pakšanų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 121 m) 0,7 km į pietryčius nuo Dienvidsusėjos ir Rūdupės santakos.
Išdavikas (2019 filmas)
Išdavikas – 2019 m. sukurtas biografinis filmas apie Tommaso Buscetta – buvusį mafijos vadeivą, sutikusį bendradarbiauti su teisėsauga ir savo parodymais padėjusį įkalinti daugiau kaip 360 mafijos veikėjų.
Pienocentras
thumb|right|[[Pienocentro rūmai|„Pienocentro“ administraciniai rūmai Kaune]] thumb|right|Centro buvusi pieninė [[Pašvitinys|Pašvitinyje]] Centralinė Lietuvos pieno perdirbimo bendrovių sąjunga „Pienocentras“ – pieno perdirbimo įmonių asociacija Lietuvoje. Siekė išplėsti ir patobulinti pieno susirinkimą krašte, sustiprinti pieno perdirbimo bendrovių ekonominį pajėgumą, pakelti pieno produktų kokybę, patobulinti pardavimo organizaciją.
Istorija
Centralinė Lietuvos pieno perdirbimo bendrovių sąjunga „Pienocentras“ buvo įkurtas 1927 m. sausio 1 d. Šiai įmonei „Lietūkis“ perleido savo pieninių skyrius, kadangi pradėjo specializuotis ir plėsti savo pagrindinę veiklą – prekybą.
1923 m. prisijungus Klaipėdos kraštą, pirmoji pieno bendrovė pagal Didžiosios Lietuvos pavyzdį 1925 m. įkurta Kretingalėje, bet jos veikla nebuvo efektyvi.
1939 m. kapitalas išaugo iki 10 mln. litų. 1939 m. Bendrovių sąjungos pieninės ir punktai pagamino 19,9 tūkst. tonų sviesto, iš kurio 17 300 tonų eksportavo. Sviesto ir kiaušinių eksportas 1939 m. sudarė 25 % viso Lietuvos eksporto.
„Pienocentrui“ remti Lietuvos Vyriausybė išleido 95 mln. litų; iš jų 84,4 mln. skyrė sviesto kainoms palaikyti, o 10 mln. litų – pieninėms ir pieno surinkimo punktams steigti.
1940 m. rugpjūčio mėnesį okupacinė SSRS valdžia „Pienocentrą" nacionalizavo, jis tapo Mėsos ir pieno liaudies komisariato įmone, kuri „Pienocentro" vardu veikė iki 1948.
Norvegijos futbolo varžybos 1969 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1969 m.
Finalo rungtynės
Peržaidimas
Jovita Vedrickienė
Biografija
2004 m. Jovita baigė Tauragės Versmės gimnaziją. Nuo 2004 iki 2008 m. Vilniaus universiteto (VU) Matematikos ir informatikos fakultete studijavo finansų ir draudimo matematiką, statistikos bakalaurė. Nuo 2008 iki 2010 m. VU MIF studijavo finansų ir draudimo matematiką, matematikos magistrė. 2010–2011 m. Vlerick Leveno-Gento vadybos mokykloje su pagyrimu baigė finansų vadybos magistro studijas. 2011–2014 m. mokėsi CFA Institute, prileista prie atestuoto finansų analitiko (CFA) II lygio egzamino.
2008–2010 m. AB Lietuvos draudimas aktuarė. 2011–2013 m. banko AB „Swedbank“ rizikos analitikė. Nuo 2013 m. UAB „Atea“ grupės kontrolierė. Ištekėjusi (2013 m.). Vyras Tautvydas Vedrickas (g. 1990 m.), šachmatininkas, FIDE meistras, Lietuvos greitųjų šachmatų čempionas. Turi sūnų.
Sportinė veikla
Šachmatais Jovita Žiogaitė pradėjo žaisti būdama 5-erių metų, kuomet šachmatų mėgėjas tėtis nutarė išmokyti abu savo vaikus – Jovitą ir metais vyresnį brolį Modestą. Vaikai lankė šachmatų būrelį. Jovita baigė Tauragės vaikų ir jaunių sporto mokyklą. Treneris Romualdas Ogiala. Vėliau Jovita buvo privačios Šachmatų mokyklos „Vilniaus fortas“ auklėtinė. Treneris Vaidas Sakalauskas. Dalyvavo Moterų šachmatų olimpiadose: 2012 metais – Stambule (Turkija), 2008 m. kaip atsarginė žaidėja Drezdene (Vokietija).
Dirba savanore organizacijoje „ŠachmatAukim“, populiarina žaidimą šachmatais tarp vaikų.
Lenkijos Seimas
Statusą nustato 1997 m. Lenkijos Konstitucija.
Niekšas Frenkas ir Pašėlęs Tonis
Niekšas Frenkas ir Pašėlęs Tonis – 1973 m. sukurtas trileris.
Turinys
Frenkas Diomedė geležine ranka valdė nusikaltėlių klaną Genujoje, tačiau dabar atsirado prancūzų gauja, ketinanti įsitvirtinti mieste. Grįžusį Tonį netrukus sulaiko policija ir nors jis turi tvirtą alibį dėl jam inkriminuojamo nusikaltimo, paaiškėja, kad jo konkurentai pakankamai įtakingi, kad išlaikytų jį kalėjime.
Čia Tonis susipažįsta su Toniu Breda – jaunu vaikinu, susižavėjusiu Toniu ir jo veiklos metodais. Pradžioje buvęs nusikaltėlių šulas įtariai žiūri į entuziastingai jį sekti norintį jaunuolį, tačiau po to, kai šis jį išgelbėja nuo pasikėsinimo, persigalvoja ir sutinka priimti jo pagalbą.
Netrukus Tonis išleidžiamas į laisvę ir pradeda organizuoti paties Frenko pabėgimą...
Mei Feingold
Mei Feingold (, g. 1982 m. gruodžio 16 d. Rišon Lezione) – Izraelio dainininkė. 2009 metais Feingold dalyvavo Izraelio televizijos šou Kokhav Nolad 7, jame užėmė 3 vietą. Feingold atstovavo Izraeliui 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Same Heart“.
Jeronimas Osolinskis
Jeronimas Osolinskis (m. 1576) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, Sadecko (1568), Voinicos (1569) ir Sandomiro kaštelionas (1570).
Biografija
Lenkijos bajorų Osolinskių giminės atstovas, herbo „Topor“ savininkas. Klimantubo didičiaus Pavelo Osolinskio (m. 1534) ir Zbignevos Slupeckos vienintelis sūnus.
Kalvinizmo sekėjas Lenkijoje, protestantų partijos Mažojoje Lenkijoje lyderis, remdamas karalių Žygimantą Augustą.
Jeronimas Osolinskis buvo žymi figūra karaliaus rūmuose, dažnai buvo renkamas į seimus nuo Krokuvos vaivadijos. Gavo puikų išsilavinimą užsienyje. Mokėsi vokiečių universitetuose, o Italijoje tarnavo Medičių dinastijos armijoje. 1531 metais dalyvavo Lenkijos kampanijoje prieš Moldavijos kunigaikštystę.
1569 metais Jeronimas Osolinskis palaikė Liublino unijos tarp Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sudarymą.
Buvo renkamas nuo Krokuvos vaivadijos į 1553, 1556/1557 ir 1562/1563 metų seimus. 1556/1557 metais Varšuvos seime pasisakė už katalikų bažnyčios Lenkijoje reformavimą. 1557 metais generaliniame sinode Pinčuve Jeronimas Osolinskis buvo įvardintas vienu iš penkių dvasinių senatorių stačiatikių tikėjimo.
Pirmos bekaralystės metu Jeronimas Osolinskis sudarė konfederaciją dėl taikos aprūpinimo tarp disidentų ir katalikų. 1570 metais gavo Sandomiro kašteliono pareigybę. 1573 metų sausį pasirašė Varšuvos konfederacijos aktą. Tais pačiais 1573 metais Jeronimas Osolinskis palaikė prancūzų princo Henriko Anžu kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą ir 1574 metų vasarį dalyvavo karūnacijos ceremonijoje Krokuvoje.
Jeronimas Osolinskis buvo palaidotas Gozlicuose.
Šeima
Po 1547 metų vedė kalvinistę Kateriną Zborovską (m. 1587), Krokuvos kašteliono Martyno Zborovskio (1492–1565) ir Anos Konarskos (apie 1499–1575) dukterį. Vaikai:
San Marino futbolo varžybos 2010–2011 m.
San Marino futbolo varžybos 2010–2011 m.
Dalyviai
15 dalyvių. Suskirstytų į dvi grupes. A ir B grupių geriausios komandos žaidžia antrame etape, atkrintamosiose dėl čempiono vardo.
Finalo rungtynės
Juvenes/Dogana nugalėjo finalo rungtynėse ir iškovojo šalies futbolo taurę. ---
Petrovacas (Juodkalnija)
Petrovacas arba Petrovacas prie Jūros  – miestelis Juodkalnijoje, Budvos savivaldybėje, Adrijos jūros pakrantėje. Įsikūręs pusiaukelėje tarp Budvos ir Baro, prie kelio atšakos į Podgoricą. Kaip ir kituose Adrijos pakrantės miestuose, Petrovace vystomas turizmas. Miestelyje yra du smėlio paplūdimiai, kazino, naktinis klubas, venecijietiškas senamiestis. Prie Petrovaco esančioje įlankoje yra dvi salelės – Katičiaus ir Sveta Nedelios. Vienoje jų stovi koplyčia.
Istorija
Gyvenvietė žinoma nuo romėnų laikų. Tuo metu buvo pastatyta keletas vilų Medinskio kyšulyje. Po Šv. Ilijo bažnyčia rastos IV a. mozaikinės grindys, vilos, pirčių liekanos. Vėliau čia įsikūrė slavų kaimas. XVI a. venecijiečiai mieste pastatė tvirtovę. Dabartinį pavadinimą miestas gavo XX a., kuomet pavadintas serbų karaliaus Petro I garbei.
Šertvūnai
Šertvūnai (Polypodiophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno augalų (Plantae) karalystės skyrius. Priklauso sporinių induočių grupei. Pagal ankstesnę nomenklatūrą šis skyrius anksčiau buvo vadinamas papartūnų vardu (Pterydophyta), tačiau tipinė gentis, iš kurios vardo turėtų būti kildinamas skyriaus pavadinimas, yra Polypodium (šertvė).
Tai vasaržaliai, rečiau visžaliai daugiamečiai žoliniai augalai, turintys mėsingą šakniastiebį, kurio viršūnėje kasmet išauga lapų kuokštas ar vienas stambus lapas.
Iš viso šertvūnų skyriuje žinoma apie 11 000 rūšių. Lietuvoje auga 27 rūšys.
Kilmė
Pagal kilmę šertvūnai yra vieni seniausių Žemės induočių augalų, kurių iškastiniai protėviai žinomi iš paleozojaus eros devono periodo. Karbono periode stambūs, medžių pavidalo šertvūnai kartu su pataisūnais ir asiūklūnais vyravo to meto neaprėpiamuose drėgnuose miškuose ir būtent iš jų visų liekanų susidarė akmens anglies klodai.
Morfologija
Sporofitas skirtingų rūšių gali būti įvairaus dydžio, matuojamas nuo kelių centimetrų, dešimtimis centimetrų, o atogrąžų kraštuose dažnai užauga iki medžių aukščio.
Šakniastiebiai
Stiebas vadinamas šakniastiebiu, net jei jis yra virš žemės ar sudaro 20 metrų aukščio kamieną, kaip kai kuriuose sumedėjusiuose šertvūnuose.
Vidutinio klimato juostos šertvūnai dažniausiai daugiamečiai žoliniai augalai su ilgais, liaunais (didžialapis šakys) arba trumpais, masyviais (kelminis papartis) šakniastiebiais. Drėgnuose atogrąžų ir paatogrąžių miškuose tarp šertvūnų vyrauja epifitai, kurių stiebus iš išorės dengia velamenas – akytas, vandens garus iš oro absorbuojantis audinys, taip pat pasitaiko liaunais stiebais lianų. Pietryčių Azijoje auga sumedėję šertvūnai (taurėpapartis), kurių kolonos pavidalo nešakoti stiebai gali būti kelių ar net keliolikos metrų aukščio.
Lapai
Šertvūnams būdinga makrofilija, arba stambialapiškumas. Jų lapai, palyginus su pataisūnais ir asiūklūnais, santykinai stambūs. Lapus sudaro pamatinė dalis – filopodis (lapkotis) ir dažniausiai vieną, du ar tris kartus plunksniškai suskaldytas lapalakštis. Lapams būdingas būdingas ilgai trunkantis viršūninis augimas. Daugelio šertvūnų lapai arba bent jų viršūnės augimo pradžioje specifiškai sraigiškai susisukę. Šertvūnų lapai sintelominės kilmės, atsiradę iš kelių tarpusavyje suaugusių ir suplokštėjusių telomų. Lapalakščio rachis gali būti lygus arba tankiai padengtas gelsvais žvyneliais ir šviesiais, dažnai beveik bespalviais plaukeliais. Lapų apatinėje pusėje arba ant pakitusių lapų (sporofilų) būna susitelkusios sporos, t. y. sporangių telkiniai, kuriose subręsta sporos.
Sporangės
miniatiūra|Paprastosios šertvės (Polypodium vulgare) sorai|alt=|267x267px Nelytiškai šertvūnai dauginasi sporomis, kurios susidaro sporangėse. Sporangės ir sporos dažniausiai būna vienodos (izosporangės, izosporos), tačiau kai kurių šertvūnų jos yra dvieju skirtingų kategorijų: mikrosporangės su mažomis sporomis – mikrosporomis ir makrosporangės su didelėmis sporomis – makrosporomis. Iš dygstančios izosporos paprastai išsivysto vienanamis polaiškis su anteridžiais ir archegonėmis, iš dygstančios mikrosporos – mikropolaiškis tik su anteridžiais ir iš makrosporos – makropolaiškis su archegonėmis. Absoliuti dauguma šertvūnų – izosporiniai augalai, tik labai nedidelė šertvūnų dalis heterosporiniai. Neturi specializuotų ūglių – strobilų. Evoliuciškai primityvesnių šertvūnų sporangės stambios, negausios, jose susidaro nuo 8 iki 15 tūkstančių sporų. Evoliuciškai progresyvesnių šertvūnų sporangės smulkios, gausios, jose susidaro nuo 16 iki 64 sporų. Sporangės gali būti pavienės arba telktis į grupes – sorus. Dažniausiai sorai susidaro apatinėse, geriau apsaugotose lapų pusėse ant šoninių gyslų atsišakojimų. Soras gali būti padengtas žvyno formos struktūra – induzija. Sorų induzijos dažniausiai inkstiškos, 1–2 mm skermens. Jaunų sorų induzijos pradžioje beveik baltos spalvos, bet sporoms bręstant paruduoja, sudžiūsta, pakeičia formą, nors beveik visada lieka prisitvirtinusios prie sorų.
Sporas gamina:
Anatomija
miniatiūra|kairėje|Didžialapio šakio (Pteridium aquilinum) diktiostelė Šertvūnų ašinės struktūros neturi brazdo ir antriniu būdu nestorėja, dažniausiai pasitaikantis stelės tipas – diktiostelė. Lapams ir šoninams ūgliams atsišakojant nuo pagrindinių ašinių organų, susidaro parenchima užpildytos lapų ir šakų spragos. Būtent todėl apytakos audiniai suskyla į atskirus viename rate esančius indų kūlelius, kuriuos nuo kitų skiria parenchimos juostos – šerdies spinduliai.
Gyvenimo ciklas
Sporofitas (nelytinė karta) mejozės būdų gamina haploidines sporas. Iš sporos esant tinkamoms aplinkos sąlygoms (pakankamai drėgmei ir šilumai) išauga savarankiškas augalas gametofitas (lytinė karta), vadinamas polaiškiu. Iš izosporinių šertvūnų haploidinės sporos dažniausiai dirvos paviršiuje išaugęs polaiškis yra autotrofas, širdiškos, plokštelės pavidalo, apatinėje pusėje turi rizoidus, kuriais tvirtinasi prie substrato. Paprastai gametofitai yra dvilyčiai, nedideli (neperšoka kelių centimetrų dydžio), žalios spalvos, kur kas rečiau pasitaiko bechlorofilių požeminių gametofitų, kurie paprastai gyvena simbiozėje su grybais. Heterosporinių šertvūnų gametofitai paprastai susidaro vandenyje, jie yra mikroskopinio dydžio, ypač redukuoti vyriškieji polaiškiai.
Polaiškiuose susiformuoja lytiniai organai – anteridžiai, kuriuose formuojasi spermatozoidai ir archegonės, kuriose bręsta kiaušialąstės (gametos gaminamos mitozės būdu). Vienų šertvūnų ir anteridžiai, ir archegonės telkiasi tame pačiame polaiškyje, kurie dažnai susidaro skirtingose polaiškio brandos stadijose, kad išvengtų savivaisos, kitų – atskiruose polaiškiuose. Tam, kad spermatozoidas apvaisintų kiaušialąstę, būtinas vanduo. Kai kiaušialąstė esanti archegonėje apvaisinama spermatozoido, lytinės kartos gyvenimas baigiasi. Polaiškis pamažu nyksta, o apvaisinta kiaušialąstė vystosi į nelytinės kartos augalą – sporofitą. Naujas augalas labai greitai auga ir po 3–4 mėn. tampa visai savarankišku augalu.
Vegetatyviniu būdu dauginasi gemaliniais pumpurais.
Ekologija
Dauguma išplitę atogrąžų miškuose (vyrauja epifitai), drėgnuosiuose kalnų miškuose, vidutinio klimato miškuose, mangrovėse, kai kurie auga ežeruose (hidrofitai).
Panaudojimas
Šertvūnai nėra plačiai naudojami maistui, tačiau yra keletas išimčių. Vietname ir Kinijoje jauni lapai, kurie dar yra susisukę sraigiškai naudojami maistui. Havajuose sumedėję paparčiai naudojami krakmolo gavimui. Tam tikros šertvūnų rūšys taip pat naudojamas maistui Filipinuose, Malaizijoje, Australijos čiabuvių. Kai kurios rūšys pritaikomos dekoratyviniuose želdiniuose, namų puošyboje bei floristikoje. Turi vaistinių savybių, todėl gali būti naudojami medicinoje.
Lietuvos šertvūnų skyriaus augalų sistema
Klasė. Driežlielainiai (Ophioglossopsida)
Klasė. Šertvainiai (Polypodiopsida)
Olegas Haasas
Olegas Haasas arba Oleg Gaas (, g. 1994 m. vasario 9 d., Nižnevartovske) – Rusijos teatro ir kino aktorius, žinomas dėl vaidmenų serialuose „Mylimiausia mokytoja“, „Mažoras“, „Likimo gijos“, „Viešbutis Eleonas“ ir kt.
Biografija
Jo neįprasta pavardė turi vokišką kilmę. Trylikos metų su šeima iš Tiumenės srities persikėlė į Omską.
Aktorius RGISI baigė 2015 m., o 2016 m. debiutavo vardo Maskvos meno teatro scenoje A. P. Čechovas spektaklyje „Liocha...“ (rež. Danyl Chashchyn). 2017 m. Haasas buvo priimtas į teatro stažuotojų grupę.
Debiutavo televizijos seriale „Laiškai ant stiklo“. Antroji filmavimo patirtis buvo dar sėkmingesnė: Olegas gavo pagrindinį vaidmenį komedijoje „Visiška transformacija“ (rež. Filipas Koršunovas). Filme Haasas vaidino žlugusį maklerį, kuris pakeičia savo likimą dėl paslaptingo įrenginio, pavadinto Transformeriu. Šio filmo dėka publika pastebėjo Olegą, atkreipė dėmesį į jo talentą, charizmą ir patrauklią išvaizdą.
Kitas filmas, kuriame dalyvavo Haas, - režisieriaus ir vaizdo įrašų kūrėjo Pavelo Rumynovo buitinis siaubas „Dizlaikas“ - sukėlė daug neigiamų atsiliepimų ir patiko tik tinklaraštininkių Maria Wei ir gražuolės Dianos Melison gerbėjams.
Pasifik Haitsas
Pasifik Haitsas – 1990 m. JAV sukurtas psichologinis trileris, kurio režisierius John Schlesinger. Pagrindinius vaidmenis atliko Melanie Griffith, Matthew Modine, Michael Keaton.
Olegas Haasas
Biografija
2016 m. Haasas pasirodė dar penkiuose projektuose, o žiniasklaida įtraukė į „Metų proveržio“ sąrašus ir vadino perspektyviausiu jaunuoju aktoriumi. Verta paminėti televizijos serialą „Mėgstamiausia mokytoja“. Seriale Olegas atliko pagrindinį vaidmenį – 11 klasės mokinį Ignatą Kalininą, kuris išgyveno pačias sunkiausias gyvenimo situacijas, bei buvo įsimylėjęs savo mokytoją (akt. Alina Sergejeva).
Pasifik Haitsas
Siužetas
Jauna pora Pati ir Džeikas įsigija seną namą San Francisko prestižiniame rajone Pasifik Haitse ir patys jį remontuoja. Kad padengti banko paskolą, jie nusprendžia išnuomoti pirmą aukštą ir iš keleto kandidatų pasirenka vyrą vardu Karteris Heizas. Pradžioje nuomininkas atrodo malonus, tačiau netrukus pradeda dėtis keisti dalykai. Šeimininkai nori atsikratyti Karteriu, tačiau negali to padaryti nei teisiškai, nei fiziškai. Pradėję labiau domėtis nuomininku ir jo praeitimi, jie aptinka, kad šis apsimeta visai kitu asmeniu ir kelia kur kas didesnį pavojų negu gali atrodyti iš pirmo žvilgsnio.
Olegas Haasas
Biografija
Vėliau pasirodė seriale „Mažoras“, antroje dalyje.
Haasas taip pat vaidino ukrainietiškoje 40 serijų melodramoje „Likimo gijos“ su Mila Sivackaja ir Evgenija Rozanova.
2016 metų lapkričio pabaigoje STS kanale buvo pradėtas rodyti naujas serialas „Viešbutis Eleonas“ – situacijų komedija. Jo herojus įkūnijo įžūlaus ir savimi pasitikinčio barmeno Jurijaus vaidmenį, kuris bandė kurti karjerą restorano meno vadovės Nastjos (akt. Olga Kuzmina) sąskaita. Olegas pažymėjo, kad vaidinti tokį dviveidį herojų buvo labai įdomu, nors jam buvo keista persikūnyti į žigolo.
Aurimas Skurdelis
Klubinė karjera
2019 m. vasarą žaidėjas paliko FK Palanga.
2019 m. sezono antroje pusėje žaidė „Minijos“ klube.
2019 - 2020 m. dalyvavo Lietuvos salės futbolo čempionate, žaidė Gargždų „Pramogos-SC“ komandoje.
2020 m. kovo mėn. pranešta, kad palieka FK Minija (2017). Naujuoju klubu tapo FK Neptūnas.
Futsalo karjera
Žaidė Gargždų Pramogos–SC futsalo komandoje.
Lietuvos vyrų salės futbolo rinktinės narys.
Gudelių piliakalnis
Gudelių piliakalnis, Pilikė (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A1323, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR405) – piliakalnis Kelmės rajono savivaldybės teritorijoje, prie Gudelių kaimo, Pakražančio seniūnija. Pasiekiamas nuo Kryžkalnio pro Rėzgalius arba Petroškalnį keliu Stulgiai – Karyznos, sankryžoje į Šikšnius pasukus į kairę vakarų kryptimi lauko keliuku, pavažiavus 600 m ir pasukus į dešinę šiaurės kryptimi, yra už 140 m priekyje.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Ančios kairiajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Šoniniai piliakalnio šlaitai statūs, 12­-13 m aukščio. Iš šiaurės rytų ir šiaurės vakarų jį juosia bevardis upelis, iš pietvakarių – Ančios upė. Iš pietryčių prieina gretimos aukštumos. Aikštelė keturkampė, pailga rytų – vakarų kryptimi, 8 m ilgio ir 8 m pločio. Jos rytiniame krašte supiltas 3 m aukščio, 14 m pločio pylimas. Rytinėje pašlaitėje iškastas 5,5 m pločio, 2 m gylio griovys, už kurio supiltas antras 1,5 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Jo išorėje iškastas antras 5 m pločio, 0,5 m gylio griovys, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas kyla į trečią 1,2 m aukščio, 6 m pločio pylimą. Už šio pylimo dar iškastas trečias 4 m pločio, 1 m gylio griovys.
Vakariniame aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 9 m pločio pylimas. 3 m žemiau jos krašto, šiaurės vakarų šlaite yra 4 m pločio, 0,5 m gylio griovys, už kurio esanti siauro ožnugario dalis sutvirtinta net penkiais pylimais ir tarp jų esančiais grioviais. Už griovio supiltas 0,5 m aukščio, 8 m pločio antras pylimas. Šio pylimo išorinis 6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 5 m pločio, 1,5 m gylio antrą griovį, už kurio kyla trečias 0,3 m aukščio, 3 m pločio pylimas. Už šio pylimo iškastas trečias 2 m pločio, 0,2 m gylio griovys, už kurio supiltas ketvirtas 0,3 m aukščio, 3 m pločio pylimas. Už pastarojo pylimo yra ketvirtas 2 m pločio, 0,3 m gylio griovys ir supiltas penktas 0,5 m aukščio, 3 m pločio pylimas. Už jo toliau ­ penktas 2 m pločio, 0,3 m gylio griovys ir 1,5 m aukščio, 12 m pločio šeštas pylimas, esantis jau ožnugario V krašte.
Pylimai aikštelės kraštuose apardyti duobių, rytinis išorinis pylimas nuskleistas. Piliakalnis apaugęs smarkiai išretintais lapuočiais.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.
Warner Bros. Animation
„Warner Bros. Animation Inc.“ – amerikiečių animacijos studija, kuri priklauso „Warner Bros.“ Būdama „Warner Bros. Cartoons“ įpėdine (1933–1969 m.), ši studija yra glaudžiai susijusi su „Looney Tunes“ bei „Merrie Melodies“ programomis. „Warner Bros.“ savo animacijos padalinį atkūrė 1980 m. ir patikėjo prodiusuoti su „Looney Tunes“ susijusį turinį, o 1996 m. padalinys tapo „Time Warner“ dalimi. 2001 m. kovo mėn. „Hanna Barbera“ buvo įtraukta į animacijos studijos sudėtį.
Barenės piliakalnis
Barenės piliakalnis – piliakalnis Latvijoje, Sėloje, Jekabpilio savivaldybės teritorijoje, Garsenės valsčiuje, 22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 701. Pasiekiamas keliu P73 Subatė – Vecumniekai, ties Zujų ežeru pasukus pietvakarių kryptimi link Garsenės, už 1,5 km – į rytus.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 126,8 m) 1,6 km į pietryčius nuo Dienvidsusėjos ir Upytės santakos.
Bodhisatva
thumb|200px|Bodhisatva [[Mandžušri]]
Tikėjimas bodhisatvomis ypač paplitęs mahajanos budizme, tuo tarpu hinajanoje pabrėžiamas kiekvieno individualus nušvitimo kelias. Mahajanoje, ypač Tibeto budizme, bodhisatvos – tai mitologizuotos asmenybės, padedančios žmonėms iškvietus mantrų, maldų pagalba.
Supaprastintuose ezoteriniuose, Naujojo Amžiaus tikėjimuose bodhisatva neretai suprantamas kaip šventasis, dvasinis mokytojas.
Ryklių įlanka
Ryklių įlanka  – Indijos vandenyno įlanka, įsiterpusi į vakarinius Australijos (Vakarų Australija) krantus, esanti maždaug 650 km į šiaurę nuo Perto. Tai toliausiai į vakarus nutolusi Australijos žemyno vieta. Įlanka užima ~10 000 km² plotą, bet yra labai sekli (vidutinis gylis – 9 m). Įlanką skaido smėlėtos salos (didžiausia – Dirko Hartogo sala, 620 km²), nerijos, pusiasaliai. Ryklių įlankos kranto ilgis yra ~1500 km, iš jų ~300 km sudaro klintinių skardžių juosta. Ypač vaizdinga skardžių atkarpa vadinama Zuitdorpo klifais.
Ryklių įlankos dugnas apaugęs jūržolių pievomis. Įlankoje ir jos pakrantėse gausu gyvūnijos: čia laikosi ~10 tūkst. diugonių banda (12,5 % visos populiacijos), įvairūs delfinai, rykliai, rajos, jūrinės ūdros. Čia lankosi stambiausi pasaulyje bangininiai rykliai (balandžio–gegužės mėnesiais), kuprotieji, pietų tikrieji banginiai, Braido ruožuočiai, pakrantėse veisiasi žalieji ir logerhedo vėžliai. Ryklių įlankoje yra tiek senų, tiek palyginti neseniai (prieš 1000 metų) susidariusių stromatolitų (suakmenėjusių mikrooraganizmų).
1991 m. Ryklių įlanka įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Objektas apima Fransua Perono nacionalinį parką, Hamelino baseino, Ryklių įlankos jūrinius parkus, Zuitdorpo gamtos rezervatą ir kt. Pagrindinis turistinis centras prie Ryklių įlankos yra Monkei Mijos kurortas. Jame yra Ryklių įlankos oro uostas.
Sergejus Aleinikovas
Sergejus Aleinikovas (g. 1961 m. lapkričio 7 d.) – buvęs Baltarusijos futbolininkas, rungtyniavęs Baltarusijos rinktinėje.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Dinamo Minsk. Vėliau išvyko į Italiją ir atstovavo Juventus bei Lecce klubus.
Žaidė Japonijoje Gamba Osaka klube.
Grįžo į Europą ir tapo švedų Oddevold žaidėju.
Vėliau grįžo į Italiją, kur atstovavo Città di Anagni ir Corigliano.
Norvegijos futbolo varžybos 1966 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1966 m.
James Harden
Džeimsas Edvardas Hardenas (, g. ) – amerikiečių krepšininkas, žaidžiantis atakuojančio gynėjo arba įžaidėjo pozicijose NBA klube Filadelfijos „76ers“ ir Jungtinių Valstijų nacionalinėje vyrų krepšinio rinktinėje.
Kartu su rinktine laimėjo aukso medalį 2012 m. vasaros olimpinės žaidynėse ir 2014 m. pasaulio krepšinio čempionate.
Kibalionas
Septyni hermetiniai principai
Knygoje pateikiami septyni hermetiniai principai:
Hannah New
Hana Nju (, g. 1984 m. gegužės 13 d. Londone) – anglų aktorė ir modelis.
Biografija
Hana gimė Londone ir yra jauniausia iš 3 šeimos seserų. Vaikystėje mokėsi baleto, taip pat Nacionaliniame jaunimo teatre (angl. National Youth Theatre). Ji daug keliavo, o įstojusi į Lydso universitetą studijavo anglų ir ispanų kalbas.
Hana persikėlė į Ispaniją, kur toliau gyveno 3 metus ir tobulino kalbą. Norėdama apmokėti mokslus, ji tapo modeliu: pasirašė sutartį su „View Management“ kompanija ir dirbo Madride bei Barselonoje. Vėliau grįžo į Angliją, kur 2011 m. baigė kalbos ir dramos mokyklą (angl. Royal Central School of Speech and Drama).
FC Nordsjælland (moterys)
Football Club Nordsjælland – Danijos futbolo klubas iš Farumo. Šis straipsnis apie Danijos moterų futbolo komandą, kuri žaidžia Elitedivisionen.
Hannah New
Biografija
Barselonoje Haną pastebėjo amerikiečių talentų agentas Stacey Castro, tuo metu ieškojęs aktorių TV serialui „Borgias“. Pasirašiusi su juo sutartį, Hana gavo pirmuosius vaidmenis, daugiausia televizijoje. Žymiausias jos vaidmuo yra TV seriale „Juodosios burės“.
FC Nordsjælland (moterys)
Farum Boldklub Kvinder
Ekipos ištakos siekia 2017 m., kai buvo įkurtas Farum Boldklub Kvinder.
2018–2019 m. rungtyniavo Pirmame divizione (antra pakopa). Tapo šių pirmenybių nugalėtojomis ir iškovojo teisę žaisti elito divizione.
Football Club Nordsjælland
2019 m. klubas perėjo į FC Nordsjælland sistemą ir pradėjo naudoti Nordsjælland žymenį.
2019–2020 m. debiutavo Elitedivisionen (aukščiausioje šalies lygoje). Joje iškovojo bronzos medalius. O 2019–2020 m. Danijos futbolo taurės turnyre pateko į finalą, kurieme nugalėjo varžoves ir iškovojo pirmą trofėjų klubo istorijoje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. balandžio 14 d.
Stadionas
„Right to Dream Park“ stadionas, Farume, kuris talpina 10,3 tūkst. žiūrovų. Iš jų – 9,8 tūkst. vietų sėdimos.
Olga Kuzmina
Olga Kuzmina (, g. 1987 m. birželio d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.
Biografija
Nuo vaikystės užsiėmė choreografija ir akrobatika. Būdama vienuolikos tapo I. Moisejevo tautinių šokių ansamblio mokyklos-studijos mokine, o po metų įsiliejo į ansamblio „Mokslo metai“ trupę.
Mokėsi Valstybinės slavų kultūros akademijos Kultūros studijų fakulteto korespondenciniame skyriuje, vėliau perėjo į Rusijos teatro meno akademiją (GITIS), Sergejaus Prochanovo kursą, kurį baigė 2008 m.
MŠK Námestovo
Futbolo klubas „Námestovo“ arba MŠK Námestovo – Slovakijos futbolo klubas iš Namestovo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1931 m. Žaidė žemesniuose divizionuose.
Olga Kuzmina
Biografija
2009 m. vaidino melodramoje „Miegamasis rajonas“.
Pastebėta buvo, kai įkūnijo padavėjos Nastjos Fominos vaidmenį televizijos seriale „Virtuvė“.
MŠK Námestovo
Istorija
2020–2021 m. tapo Trečios lygos Vidurio grupės nugalėtojais ir pateko į Antrą lygą.
Olga Kuzmina
Biografija
2019 m. atliko Valerijos vaidmenį miuzikle „Maskva! Aš tave myliu!“.
Vėlesniais metais filmavosi filmuose ir serialuose, kuriuose tapdavo pagrindine heroje arba kviestine žvaigžde.
MŠK Námestovo
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Sudėtis
''Atnaujinta; 2021 m. gruodžio 4 d.''
Kojai
Kojai – viena iš septynių šiaurės albanų genčių, gyvenančių Malesijoje (Albanija ir rytų Juodkalnija). Kojai yra albanų katalikų gentis, dar vadinama Koja e Kuçit. Kuçit nurodo, kad gentis susijusi su Kučio kalnu. Kojų genties žmonės yra kilę iš Kelmendo genties.
Serbiškai ir juodkalniškai kojas vyras vadinamas kojan, o kojė moteris – kojane.
Stambialapis fikusas
Stambialapis fikusas (Ficus elastica) – šilkmedinių (Moraceae) šeimos, fikusų (Ficus) genties sumedėjęs visžalis augalas. Natūraliai auga Indijos valstijoje Asame ir Javos bei Sumatros salose Indonezijoje.
Kojai
Kojai kartu su kitais albanais krikščionimis ir slavais šimtus metų kovojo prieš osmanų okupaciją, stengėsi išlaikyti katalikišką tapatumą. Kojas Pretash Zeka Ulaj buvo vienas iš Malesijos pajėgų vadų, 1911 m. vadovavusių Dečičo mūšyje, kartu su garsiuoju hotu Ded Gjo Luli. Dokë Preci Krcaj, Cakë Uci Ivanaj, Gjeto Toma Kolcaj, Tomë Uci Ivanaj, Kolë Doka Marashaj, Marash Leca Gjokaj ir Gjeto Gjeka Ivanaj, žuvę Dečičo mūšyje, vadinami Septyniais kojų didvyriais.
Vatutinė
Vatutinė  – srities pavaldumo miestas vidurio Ukrainoje, Čerkasų srityje, 86 km į pietvakarius nuo Čerkasų. Geležinkelio stotis. Maisto (mėsos, duonos), medienos apdirbimo, metalo apdirbimo (remonto-mechanikos) pramonė; juodoji metalurgija.
Stambialapis fikusas
Natūralioje aplinkoje užauga iki 30-40 m, kartais ir 60 m aukščio. Vyniojasi ant kitų augalų, liana. Lapai dideli, stambūs, blizgantys, 10-35 cm ilgio ir 5-15 cm pločio. Paprastai žali, bet būna ir margalapių formų. Žiedus apdulkina Agaonidae šeimos vapsvos. Vaisius – nedidelė figa.
Vatutinė
Istorija
Įkurtas 1947 m. kaip rusvųjų anglių kalnakasybos centras ir vadintas Šachtinskaja. 1949 m. pervadintas generolo Nikolajaus Vatutino garbei. 1952 m. suteiktas miesto statusas. Pastatyta šiluminė elektrinė. XX a. pab. anglių ištekliai išseko ir kasyklos uždarytos.
Ramón Díaz
Ramonas Diasas (g. 1959 m. rugpjūčio 29 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1979–1982 m.
Kurmiškių piliakalnis
Kurmiškių piliakalnis – piliakalnis Sėloje, Aknystos savivaldybės teritorijoje, Garsenės valsčius, Latvija, 22 km į šiaurės rytus nuo Rokiškio. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 901. Pasiekiamas keliu P73 Subatė – Vecumniekai, ties Zujų ežeru pasukus pietvakarių kryptimi link Garsenės, už jos 1,5 km – į pietus, 1,2 km nuo sienos su Lietuva.
Adriana Volpe
Adriana Volpe (g. 1973 m. gegužės 31 d. Trente) – italų TV laidų vedėja, modelis ir aktorė.
Kurmiškių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (altitudė – 130,3 m) Dienvidsusėjos intako Lačupytės krante.
Adriana Volpe
Biografija
Baigusi mokyklą, Adriana persikėlė gyventi į Romą, kur tapo profesionaliu podiumo modeliu ir dirbo įvairiuose pagrindiniuose mados industrijos miestuose: Milane, Paryžiuje, Tokijuje ir kitur.
1992 m. ji tapo TV kanalo RAI programos „Scommettiano che...“ nuolatine dalyve („showgirl“), vėliau – loterijos vedėja. 1995 m. Adriana debiutavo kine, Carlo Verdone juostoje „Marcella“.
1996-99 m. vedė jaunimui skirtą TV programą „The Lion Trophy Show“, o vėliau grįžo į RAI kanalą, kur iki 2009 m. vedė programą „Mezzogiorno in famiglia“. 2009-17 m. kanale RAI 2 vedė laidą „I fatti vostri“.
Asmeninis gyvenimas
Adriana 2000 m. ištekėjo už Chicco Cangini, tačiau santuoka truko tik 4 mėnesius.
2008 m. ji ištekėjo antrą kartą – už verslininko Roberto Parli, su kuriuo 2011 m. susilaukė dukters Giselle.
Adriana yra SS Lazio klubo gerbėja.
Vachano kalnagūbris
Vachano kalnagūbris  – kalnų grandinė Pamyro pietuose, Tadžikistano (Kalnų Badachšano) ir Afganistano (Vachano) teritorijose. Tai vakarinė Šachdaros kalnagūbrio pratąsa. Šiaurėje sudaro Pamyro ir Istyko, o pietuose – Vachano ir Oksu vandenskyrą. Ilgis 160 km. Aukštis siekia 6281 m. Sudarytas iš magminių ir metamorfinių uolienų. Yra kalnų ledynų (bendras plotas Tadžikistano teritorijoje – 96,2 km²).
Sakri Monti
Pjemonto ir Lombardijos Sakri Monti („šventi kalnai“) – devyni kalvarijos kalnai kartu su koplyčiomis šiaurės Italijoje, pastatytomis XVI–XVII a. Šios vietos yra svarbios krikščionybei ir vertinamos dėl natūralaus įsiliejimo į aplinką. Koplyčiose taip pat laikoma daug įvairių meno dirbinių.
2003 m. šios vietos buvo įtrauktos į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Kvynslando drėgnieji tropikai
Kvynslando drėgnieji tropikai  – UNESCO pasaulio paveldo objektas, paskelbtas 1988 m. Apima plotus šiaurės rytų Australijoje, Kvynslande, rytiniuose Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio šlaituose.
Dėl šilto ir drėgno klimato Didžiojo Vandenskyros kalnagūbrio rytiniuose šlaituose veši drėgnieji atogrąžų miškai. Jie pasižymi didžiausia pirmykščių žiedinių augalų santalka pasaulyje. Dėl savo atskirties nuo kitų pasaulio atogrąžų miškų, Kvinslando miškuose gausu endeminių rūšių.
Kvynslando drėgnieji tropikai tęsiasi nuo Taunsvilio iki Kuktauno, lygiagrečiai Didžiajam barjeriniam rifui. Čia yra aukščiausias šalyje Volameno krioklys (305 m), gausu slenkstėtų, vandeningų, sraunių upių (Ananas, Deintris, Baronas, Džonstonas, Herbertas, Berdekinas, Mičelas, Normanbis, Palmeris).
Šį pasaulio paveldo objektą sudaro 9 nacionaliniai parkai:
Taip pat patenka virš 700 vietovių, saugomų privačiose valdose.
Frans Hals
Fransas Halsas (, gimė 1582 arba 1583 m. Antverpene – 1666 m. rugpjūčio 29 d. Harleme) buvo XVII a. olandų dailės „aukso amžiaus“ tapytojas, portretistas. Jis laikomas vienu iš žymiausių portretistų pasaulyje. Halsas sugebėjo užfiksuoti įvairias žmonių mimikas ir išraiškas, daugiausiai tapė pasiturinčio to meto Olandijos viduriniojo sluoksnio gyventojus. Yra nutapęs žanrinių scenų paveikslų.
Biografija
Fransas Halsas gimė 1582 arba 1583 m. Antverpene. Jis buvo audinių darbininko Franchoys Hals iš Mecheleno sūnus. Motina Adriana van Geertenryck iš Antverpeno. Po 1585 m. katalikiškos Ispanijos kariuomenės invazijos į Antverpeną Halsų šeima persikėlė į protestantiškų Nyderlandų Harlemo miestą. Fransas Halsas turėjo du brolius: Dirkas Halsas (1591–1656) tapo žinomu tapytoju, brolis Jostas (m. 1626 m.) tikriausiai irgi kūrė paveikslus, nors nei vienas nėra žinomas. Pasak Karel van Mander, Fransas Halsas mokėsi tapybos pas jį. Taip teigiama 1604 m. jo teoriniame veikale apie tapybą, tačiau šie mokslai Halsą tikriausiai nelabai paveikė, nes jo kūryboje nesimato Karel van Mander dėstytų tapybos principų. Apskritai, apie Franso Halso gyvenimą ir mokslus iki jam sukako apie 30 metų, žinoma labai mažai. thumb|right|240px| „Besijuokiantis berniukas“ (apie 1625, [[Mauricheisas, Haga)]] Fransas Halsas menininku pirmą kartą paminėtas 1610 m., kai jis įstojo į Harlemo Šv. Luko tapytojų gildiją. Jis turėjo žmoną Annetje Harmansdr, kuri mirė 1615 m. ir paliko du vaikus. 1616 m. Halsas pabuvojo Antverpene. 1617 m. vedė antrą kartą, Lysbeth Reynier, kuri buvo audringo charakterio. Su ja dailininkas susilaukė bent 8 vaikų. Sūnus iš pirmos santuokos Harmenas (1611–1669) ir trys sūnūs iš antrosios – Fransas Jaunesnysis (1618–1669), Reinje (1627–1671) ir Nikolas (1628–1686), tapo dailininkais. Viena iš dukterų buvo ištekėjusi už tapytojo. Fransas Halsas daugiausiai tapė portretus, yra nutapęs buities žanrinių scenų ir 4 evangelistų fikcinius portretus. Nuo 1612 iki 1624 m. Fransas Halsas buvo vietos Šv. Jurgio vardo civilinės sargybos sudėtyje. Šią sargybą Halsas pavaizdavo pirmajame 1616 m. savo grupiniame portrete. Fransas Halsas yra nutapęs apie 10 grupinių portretų įvairių Harlemo institucijų užsakymu.
1628 m. Fransas Halsas buvo paminėtas talentingu portretistu, sugebančiu perteikti portretuojamųjų žmonių charakterius. Nepaisant žinomumo ir užsakymų dideliems grupiniams portretams Halsas gyveno skurdžiai. 1630-ųjų viduryje jį už skolas skundė mėsininkas, kepėjas ir odininkas. 1654 m. jis atlygino skolą kepėjui namų reikmenimis ir keletu savo paveikslų. Tik nuo 1662 m. dailininko finansinė padėtis palengvėjo miesto galvoms skyrus 50 guldenų vienkartinę ir 150 guldenų kasmetinę paramą, kuri buvo padidinta iki 200 guldenų 1663 m. pabaigoje. Vėlesnis kronininkas Houbraken F. Halso neturtą aiškino jo plėvesiškumu ir lėbavimu. Tam nėra jokių įrodymų ir linkstama manyti, kad, kaip ir Jano Steno atveju, kronininkas tai išgalvojo remdamasis Halso žanriniais paveikslais, kuriuose dažniausiai vaizduojami linksmuoliai, lėbautojai, muzikantai.
Fransas Halsas mirė 1666 m. rugpjūčio 29 d., palaidotas Harlemo Šv. Bavono bažnyčioje. Pasak olandų dailininkų kronininko Houbraken, Franso Halso mokiniais buvo Adriaen Brouwer (1605/1606–1638), Dirck van Delen (1604/1605–1671), Philips Wouwerman (1619–1668), Adriaen van Ostade (1610–1685). Halsas paveikė savo brolio Dirko, taip pat Judith Leyster (1609–1660) ir jos vyro Jan Miense Molenaer (apie 1610–1668) tapybą. Fransas Halsas yra nutapęs apie 300 paveikslų.
Franso Halso autoritetas po jo mirties nebuvo aukštas. Jo laisvų potėpių kūryba neatitiko keleto amžių po to plačiosios publikos dailės estetinio supratimo, kuris vertino idealistinį, tikslios linijos ir aiškių formų vaizdavimą. Tik maždaug nuo 1860 m., po realistinės ir impresionistinės dailės suklestėjimo, Franso Halso kūrybos autoritetas menotyrininkų ir publikos vertinimu pradėjo augti. Šiuo metu Fransas Halsas, kartu su Rembrantu ir Johanu Vermejeriu, laikomas vienu iš trijų iškiliausių Olandijos XVII a. tapytojų. Harleme yra Franso Halso vardo muziejus.
Irena Paleologė
Irena Paleologė (, Eirēnē Palaiologina, g. 1315 – m. po 1341 m. rugpjūčio 10 d.) – Paleologų dinastijos Trapezundo imperatorė, valdė 1340 m. balandžio 6 d. – 1341 m. liepos 17 d.
Irena Paleologė buvo Bizantijos imperatoriaus Androniko III nesantuokinė dukra ir ištekėjo už Trapezundo imperatoriaus Bazilijaus.
Santuoka
Netrukus po vedybų, Bazilijus pasamdė namų šeimininkę, Ireną iš Trapezundo. Su ja Bazilijus susilaukė nesantuokinių vaikų, todėl 1339 m. liepos 8 d. vedė buvusią namų šeimininkę ir nuolaidžiaujant vietos dvasininkui, išsiskyrė su Irena Paleologe. Turėdama Konstantinopolio patriarcho Jono XIV ir kai kurių Trapezundo visuomenės sluoksnių palaikymą, Irena Paleologė 1340 m. balandžio 6 d. nunuodijo savo buvusį vyrą ir užėmė valdžią. Irena nebuvo Komninų dinastijos atstovė, tad buvusiojo vyro antrąją žmoną su vaikais išsiuntė į Konstantinopolį, kad juos galėtų prižiūrėti jos tėvas.
Kad sustiprintų savo pozicijas visuomenėje, Irena prašė savo tėvo, kad šis parinktų jai vyrą iš Bizantijos aukštuomenės aplinkos, bet Andronikas III Paleologas 1341 m. birželio 15 d. mirė, taip ir neįvykdęs dukros prašymo. Jaunikio nespėjo atsiųsti Jonas Kantakuzinas, Androniko pirmasis ministras ir našlės imperatorės Onos globotojas. Irenai pasiųstas Jono II jauniausias sūnus Mykolas, kuris su motina vaikystėje persikraustė į Konstantinopolį. Mykolas atvyko, kai Irena nebeturėjo sosto ir buvo suimta.
Pilietinis karas
Irenai užėmus valdžią, netrukus prasidėjo šalyje neramumai. Ypač buvo nepatenkinta trapezundiečių–gruzinų frakcija didėjančia Bizantijos įtaka šalyje. Nepasitenkinimas sustiprėjo, kai Irena pradėjo ieškoti sau vyro Konstantinopolyje. Prasidėjo rūmų intrigos. Vienoje šių intrigų pusėje buvo scolaris Tcanikas, palaikomas Vabazitų, Kamakovų šeimų, bei Konstantino Doranito, kurį palaikė Tapezundo gyventojai ir imperijos kavalerija. Kitos partijos pusėje stovėjo Limini pilies didysis kunigaikštis – eunuchas Jonas. Pastarieji įsitvirtino Šv. Eugenijaus vienuolyne, o Irena su likusia kavalerijos dalimi ir archontais įsitvirtino rūmuose. Susirėmimas sukėlęs neramumus gatvėse, pogromus ir gaisrus baigėsi Irenos pergale. Šv. Eugenijaus vienuolynas buvo užimtas ir visiškai sugriautas, pasipriešinimo vadai suimti.
Netrukus į imperiją įsiveržė Dijarbakyro turkai ir apsupo sostinę. Pirmasis puolimas buvo atremtas, bet antrojo puolimo metu buvo sudegintas Trapezundo priemiestis. Nors sostinė nebuvo užimta, padėtį sunkino prasidėjusi epidemija. Žuvusių karių ir arklių yrantys kūnai užteršė geriamo vandens šaltinius.
Valdymo pabaiga
Trapezundo aukštuomenė, išvengusi skerdynių Šv. Eugenijaus vienuolyne, nutarė surasti tinkamą kandidatą į imperijos sostą. Juo tapo Ona. Jie įkalbėjo ją atsisakyti vienuolės įžadų ir paskelbė Lazikos imperatore. Apie sukilimą sužinojusi Irena, įsakė įvykdyti mirties bausmes Šv. Eugenijaus vienuolyno kovų dalyviams ir belaisviams. Bet Trapezundo sienas pasiekė Onos armija ir 1341 m. liepos 17 d. Irena buvo priversta atsisakyti sosto, o rugpjūčio 10 d. išsiųsta į Konstantinopolį. Tolimesnis jos likimas nežinomas.
Tomas Dombrauskis
FK Utenos Utenis
Karjerą kaip profesionalas pradėjo 2015 m., kai FK Utenos Utenis pateko į A lygą.
Po 2016-ųjų Utenos Utenyje jis jau buvo nusprendęs baigti karjerą.
FC Džiugas
2017 m. žaidė Pirmoje lygoje atstovaudamas „Džiugo“ klubui.
FK Palanga
2018 m. perėjo į FK Palanga. Šiame sezone dvidešimt kartų žaidė A lygos rungtynėse ir pasižymėjo keturiais įvarčiais.
2019 m. pirmoje pusėje atstovavo „Palangos“ klubui. Pelnė vieną įvartį A lygos rungtynėse.
FK Riteriai
2019 m. liepos 4 d. oficialiai pranešta, kad futbolininkas keliasi į FK Riteriai.
Jo debiutas įvyko Europos lygos turnyro atrankoje rungtynėse prieš Klaksvikar ÍF. Iš viso A lygoje sužaidė 13 rungtynių atstovaudamas „riterių“ ekipai.
2022 m. liepos 10 d. rungtynėse prieš FC Džiugas pelnė įvartį ir svariai prisidėjo prie „Riterių“ klubo pergalės rezultatu 4-1.
2023 m. liepos mėn. žaidėjui įteikti marškinėliai su žymenimi numeris 100, reiškiančiu, kad atstovavo klubui daugiau nei šimte rungtynių.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Karjera rinktinėse
Visas Lietuvos jaunių ir jaunimo rinktines perėjęs futbolininkas.
Aurimas Jurgelevičius
Aurimas Jurgelevičius – futbolo žaidėjas iš Lietuvos, žaidžiantis saugo pozicijoje.
Klubinė karjera
Karjerą kaip profesionalas pradėjo 2014 m.
2018 m. perėjo į FK Palanga. Šiame sezone aštuonis kartus žaidė A lygos rungtynėse. 2019 m. liepos 4 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys pasižymėjo įvarčiu.
Norvegijos futbolo varžybos 1965 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1965 m.
Carmen Scarpitta
Praėjusio amžiaus 6 dešimtmetyje persikėlė iš JAV į Romą, kur 1959 m. baigė dramos akademijos kursus. Nuo 1960 m. vaidino teatre ir kine, dirbo su žymiausiais Italijos režisieriais Federico Fellini, Mauro Bolognini ir kt.
FC Rohožník
Futbolo klubas „Rohožník“ arba FC Rohožník – Slovakijos futbolo klubas iš Rohožniko (Rohožník).
Istorija
2020–21 m. tapo Trečios lygos nugalėtojais Bratislavos grupėje ir buvo perkelti į Antrą lygą.
2021–22 m. sezone debiutavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo tryliktą vietą. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Majapuras
Majapuras  – vietovė Indijoje, Vakarų Bengalijoje, ~130 km į šiaurę nuo Kalkutos, Nadijos rajone, Navadvypo miesto dalis. Vieta yra Gangos–Brahmaputros deltoje, ties Gangos ir Džalangės atšakų santaka.
Majapuras yra svarbi hinduizmo piligriminė vieta, nes manoma, jog čia gimė Čaitanja Mahaprabhus – vienas svarbiausių gaudyja vaišnavizmo gurų. Dabar čia įsikūrusi Tarptautinės Krišnos sąmonės organizacijos (ISKCON) oficiali būstinė. Yra didelė Krišnos šventykla bei keletas mažesnių. Svarbiausia Majapure švenčiama religinė šventė – Gaura purnima (Čaitanjos gimimo diena, vykstanti kovo–balandžio mėnesiais).
Julija Topolnickaja
Julija Topolnickaja (, g. 1991 m. gegužės 2 d., Leningrade) – Rusijos aktorė.
Biografija
Gimė Nikolajaus ir Nadeždos Topolnickių šeimoje. Nuo 12 metų mokėsi baleto ir svajojo apie aktorės karjerą.
Sulaukė populiarumo 2016 m. sausio mėn., suvaidinusi dainos „Exhibit“ vaizdo įraše.
Vėliau filmavosi vaizdo įrašuose „Papai“ (2016) ir „Kolščik“ (2017), bei dainos „Bad Dance“ vaizdo klipe.
2016 m. gruodį ji pasirodė kaip kviestinė viešnia 191-ojoje „Comedy Woman“ serijoje.
2017 m. atliko vieną pagrindinių vaidmenų komediniame seriale „Jūs visi mane siutinate!“. Šiame seriale ji dirbo kartu su Svetlana Chodčenkova.
2019 m. pasirodė komedijoje „Gaudyk momentą“. Pagrindiniame vaidmenyje įkūnijo merginą, vardu Rita, kuri svajojo tapti aktore, bet sunkiai sekėsi siekti užsibrėžto tikslo.
2020 m. vaidino filme „Nefutbolas“, apie merginų futbolo komandą. Geriausioms žaidėjoms perėjus į varžovių gretas, ekipos kapitonė prisiminė savo vaikystės drauges.
Pedro Troglio
Pedras Troglijas (g. 1965 m. liepos 28 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.
Raitelių armija
Raitelių armija  – operatyvinis strateginis Raudonosios Armijos junginys, naudotas stambiems operatyviniams strateginiams uždaviniams spręsti. Vienas pagrindinių smogiamųjų RTFSR ginkluotųjų pajėgų junginių Rusijos pilietinio karo metais.
Smulkusis fikusas
Smulkusis fikusas (Ficus pumila) – šilkmedinių (Moraceae) šeimos, fikusų (Ficus) genties sumedėjęs visžalis augalas. Natūraliai auga Rytų Azijoje.
Lapai dideli, stambūs, blizgantys, 60-80 cm ilgio. Vaisiai dideli, Taivane, Singapūre naudojami želė gamybai.
Smulkusis fikusas dažnai auginamas kaip dekoratyvinis kambarinis augalas. Šiltesnio klimato šalyse auginamas lauke, sudaro gyvatvores, gali tapti invaziniu augalu. thumb|left|240px|Vaisius
Raitelių armija
Raudonojoje Armijoje buvo dvi raitelių armijos: Pirmoji raitelių armija suformuota 1919 m. gruodį.
Sudėtis
Raitelių armiją sudarydavo:
Raitelių armijų sudėtis nebuvo pastovi. Pavyzdžiui, (1920 m.):
Pagrindinės raitelių armijos sudėties ginkluotėje būdavo:
Norvegijos futbolo varžybos 1964 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1964 m.
Pedro Troglio
Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1990 m.
Sutomorė
Sutomorė  – kurortinis miestelis Juodkalnijoje, Adrijos jūros pakrantėje, Baro opštinoje, maždaug 10 km į šiaurės vakarus nuo Baro. Virš 1 800 gyventojų. Gyvenvietė įsikūrusi prie Belgrado-Baro geležinkelio bei Adrijos plento.
Sutomorėje yra 2 km ilgio paplūdimys. Miestelis mėgiamas vidutines pajamas gaunančių gyventojų, kadangi yra pigesnis nei Budva ir lengvai pasiekiamas iš Podgoricos.
Istorija
Viduramžiais gyvenvietė priklausė Venecijai ir vadinta Spica. Dar XX a. pr. čia gyveno keletas venecijiečių šeimų.
San Marino futbolo varžybos 2011–2012 m.
Finalo rungtynės
--