cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernest Shackleton
Biografija
Gimė anglų iš Jorkšyro šeimoje, įsikūrusioje Kilkėjos kaime Airijoje. 1880 m. su tėvais persikėlė į Dubliną, o vėliau į Londono priemiestį. Ernestas Šakltonas baigė Daličo kolegiją. Būdamas šešiolikos, įsidarbino prekybiniame laive. 1898 m. gavo šturmano kvalifikaciją ir prekybiniais laivais ėmė keliauti po pasaulį. 1901 m. pakviestas į Karališkąjį laivyną.
Ekspedicijos
1901–1904 m. Ernestas Šakltonas dalyvavo Roberto Skoto vadovaujamoje ekspedicijoje į Antarktį. Jos tikslas buvo pasiekti Pietų ašigalį. Jis kartu su R. Skotu ir E. A. Vilsonu šunimis kinkytomis rogėmis pasiekė 82°17′ pietų platumos. Žygyje Šakltonas sunkiai susirgo ir buvo išsiųstas atgal į laivą. Grįžęs į Angliją, dirbo žurnalistu, Škotijos karališkosios geografų draugijos sekretoriumi, įsitraukė į verslą, politiką. 1907 m. užsitikrino paramą kitai kelionei į Antarktį, kuria norėta pasiekti geografinį ir magnetinį pietų polius.
1908–1909 m. laivu Nimrod nuplaukęs iki Roso salos, joje peržiemojo. Tada keliomis grupėmis bandė pasiekti Pietų ašigalį (nukeliavo iki 88°23′ pietų platumos; pirmasis kelionėje panaudojo ponius), atrado Berdmoro ledyną. Antra ekspedicijos grupė pasiekė Pietų magnetinį polių. Ekspedicijos nariai (vad. Edžvorto Deivido) taip pat įkopė į Erebuso kalną. Grįžęs į Angliją, Šakltonas gavo sero titulą, Karališkąjį Viktorijos ordiną. Šakltonas vėl įsitraukė į verslą, dažnai skaitė viešas paskaitas apie Antarktidą.
1914–1917 m. surengė dar vieną ekspediciją į Antarktį, tačiau 1915 m. vasarį laivą Endurance Vedelio jūroje sutraiškė ledai, tad įgula dreifuojančiais ledais po 497 dienų pasiekė Elefanto salą (Pietų Šetlando salos). Iš ten Šakltonas su 5 bendrakeleiviais valtimi nuplaukė ieškoti pagalbos iki Pietų Džordžijos salos. Maža valtimi sudužėliai sėkmingai pasiekė Pietų Džordžiją. Vėliau buvo išgelbėti likę Elefanto saloje bei kito ekspedicijos laivo Aurora, taip pat patyrusio avariją, keleiviai. Grįžęs į Angliją, Šakltonas užsirašė dalyvauti I pasauliniame kare, bet buvo išsiųstas dirbti propagandinio darbo į Argentiną. 1918–1919 m. dalyvavo karinėje ekspedicijoje į šiaurės Rusiją, kuri buvo skirta paremti baltagvardiečius Rusijos pilietiniame kare.
1921 m. Ernestas Šakltonas su laivu Quest surengė paskutinę ekspediciją į Antarktį, kurios tikslai buvo gana migloti. Tačiau kelionės pradžioje Pietų Džordžijos saloje mirė nuo širdies smūgio. Ten jis ir buvo palaidotas.
Bibliografija
thumb|240px|Kapvietė Pietų Džordžijoje
Atminimas
Ernesto Šakltono vardu pavadinta:
Varliukas (Elektrėnų sav., Vievio sen.)
Varliukas – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Vievio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 107,1 m. Krantai aukšti, tik pietinis krantas kiek žemesni ir pelkėtas. Iš pietų ir rytų ežerą supa Vievio miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, įsikūręs Varliškių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Bražuolės upės baseinui.
Ažuožeriai (reikšmės)
Ažuožeriais vadinami kaimai:
Viškuvas
Viškuvas  – miestas šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje; Viškuvo apskrities administracinis centras. Gyventojų 27 tūkst. (2006 m.).
Istorija
Pirmąkart Viškuvo kaimas dokumentuose paminėtas 1203 m. Miesto teisės jam suteiktos 1502 m. Antrojo Šiaurės karo metu, 1655–1660 m., miestas buvo sugriautas ir neteko svarbos regione. Pramonę imta plėtoti 1897 m., kai buvo nutiestas Pilavos–Tluščo–Ostrolenkos geležinkelis.
Mahabado Respublika
Mahabado Respublika, Kurdistano respublika – Irano Kurdistane trumpai gyvavusi kurdų vyriausybė, kuri siekė kurdų autonomijos Irano valstybėje. Respublikos sostinė buvo Mahabadas. Reali valstybės teritorija apėmė tik Mahabadą ir tokius miestus kaip Piranšehrą, Sardaštą, Bukaną, Nakadą ir Ušnaviją. Mahabado respublikos atsiradimas ir panaikinimas buvo 1946 m. Irano krizės prasidedant Šaltajam karui dalis.
Istorinis fonas
1941 m. rugpjūčio pabaigoje Sąjungininkai okupavo Iraną. Tarybų Sąjunga tada valdė Irano šiaurę ir palaikė kurdų nacionalizmą. Kurdai paskelbė manifestą, kad jie siekia kurdų autonomijos ir savivaldos Irano valstybėje.
Mahabado mieste, kuriame gyveno daugiausia kurdai, vietinę valdžią perėmė vidurinės klasės žmonių komitetas, palaikomas genčių vadų. Buvo sukurta politinė partija Komeley Jiyanewey Kurdistan ('Draugija Kurdistano atkūrimui'). Partijos vadovu buvo išrinktas kazis Muhamedas. Respublika oficialiai buvo paskelbta tik 1945 m. gruodį, tačiau Kazio komitetas sėkmingai ir efektyviai valdė regioną penkerius metus, kol Mahabado respublika žlugo. .
TSRS požiūris
TSRS požiūris į kurdų administraciją buvo dvejopas. Prie Mahabado nebuvo tarybinių dalinių, tarybinė okupacinė valdžia neturėjo agentų, kurie būtų turėję kurdams nors kiek didesnę įtaką. Tarybinė valdžia palaikė Kazio administraciją aprūpindama automobilių transportu, neleisdama regione veikti Irano kariuomenei, supirkdama regione auginamo tabako derlių.
Iš kitos pusės, tarybinei okupacinei valdžiai Irane nepatiko kurdų administracijos atsisakymas jungtis su šiauriau įkurta stambesne Azerbaidžano Demokratine Respublika. Okupacinė valdžia nepalaikė ir atskiros nepriklausomos kurdų valstybės paskelbimo. .
Įkūrimas
1945 m. rugsėjį kazis Muhamedas ir kiti kurdų vadovai apsilankė Tebrize ieškodami tarybinio konsulo paramos kuriant naują respubliką, bet buvo pasiųsti į Baku (Azerbaidžano TSR). Ten būdami jie sužinojo, kad Azerbaidžano demokratinė partija (ADP) planuoja perimti valdžią Irano Azerbaidžane. 1945 m. gruodžio 10 d. ADP perėmė valdžią Rytų Azerbaidžano provincijoje iš Irano valdžios ir suformavo Azerbaidžano Demokratinės Respublikos vyriausybę.
Kazis Muhamedas nutarė padaryti taip pat ir 1945 m. gruodžio 15 d. Mahabade įkūrė Kurdų Liaudies respublikos vyriausybę. 1946 m. sausio 22 d. Kazis Muhamedas paskelbė, kad sukurta Mahabado respublika. Manifeste buvo paminėti kai kurie jų tikslai :
Žlugimas
1946 m. kovo 26 d. TSRS, spaudžiama JAV ir kitų valstybių, pažadėjo Irano vyriausybei, kad pasitraukia iš Šiaurės vakarų Irano. Birželio mėnesį Iranas atgavo valdžią Irano Azerbaidžane. Mahabado respublika liko visiškai izoliuota, kas vedė prie jos žlugimo.
Mahabado respublika priklausė nuo TSRS paramos. Arčibaldas Ruzveltas (Archibald Bulloch Roosevelt, Jr.) knygoje „The Kurdish Republic of Mahabad“ ('Kurdų Mahabado respublika')rašė, kad Mahabado Liaudies respublikos pagrindinė bėda buvo TSRS paramos poreikis – tik remiama Raudonosios Armijos ji galėjo išlikti. Tačiau artimi ryšiai su TSRS atstūmė Vakarų valstybes, ir šios palaikė Irano pusę. Kazis Muhamedas neneigė, kad respublika buvo sukurta remiant TSRS ir kad jai žaliavas tiekė TSRS, bet neigė, kad kurdų partija yra komunistų partija. Jis teigė, kad tai yra Irano karinės valdžios sufabrikuotas melas ir kad jo idealai labai skiriasi nuo TSRS idealų. .
Naujosios valstybės viduje parama kaziui Muhamedui ilgainiui mažėjo, ypač jį anksčiau palaikiusiose gentyse. Respublikos derliai ir gaunamos prekės menko, gyventi dėl izoliacijos darėsi sunku. Ekonominės ir karinės paramos iš TSRS pusės nebebuvo, ir gentys nebematė prasmės palaikyti Kazį Muhamedą. Miestiečiai ir gentys buvo pakankamai skirtingi, ir jų sąjunga remiant Mahabo respubliką byrėjo. Dalis kurdų pasitraukė iš Mahabado. Pabėgo ir vienas iš Mahabado karo vadų Amir Chanas. Mahabado respublika bankrutavo ekonomiškai, ji negalėjo išsilaikyti ekonomiškai nepalaikydama ryšių su Iranu.
Gruodžio 5 d. karo taryba pareiškė Kaziui Muhamedui, kad jie kausis ir priešinsis Irano kariuomenei, jei ši įžengs į respublikos teritoriją. Gruodžio 15 d. Irano daliniai Mahabdą užėmė. Buvo uždarytos kurdų kalba spausdinusios spaustuvės, uždrausta mokyti kurdų kalbos, sudegintos visos aptiktos knygos kurdų kalba.
1947 m. kovo 31 d. Kazis Muhamedas buvo pakartas Mahabade už išdavystę. .
Gudaliai (Skuodas)
Gudaliai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3 km nuo Barstyčių.
Jan Hendrik Leopold
Janas Hendrikas Leopoldas (, 1865 m. gegužės 11 d. Hertogenbošas – 1925 m. birželio 21 d. Roterdamas) – olandų poetas simbolistas.
Biografija
Studijavo klasikinę literatūrą Leideno universitete. 1892 m. daktaras. 1891–1924 m. dirbo mokytoju Erazmo gimnazijoje Roterdame.
Viking
Viking buvo General Motors įkurta markė egzistavusi tarp 1929 ir 1931 metų.
Viking buvo dalis Alfredo Sloano kompanjonių markių plano, kuris buvo pristatytas užpildyti kainų tarpus General Motors kompanijoje. Automobilis buvo pardavinėjamas per Oldsmobile diviziją. Viking buvo viena iš keturių GM dvynių markių, kai Pontiac turėjo Oakland, Marquette turėjo Buick, LaSalle turėjo Cadillac. Iš visų keturių markių Viking buvo vienintelė, kurios kainos buvo aukštesnės už pagrindinės markės.
1929 metais buvo pagaminta 4,058 automobilių, 1930 metais 2,813 automobilių ir 1931 paskutiniais gamybos metais tik 353 automobilių.
Valinava
Valinava – kaimas centrinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Dotnuvos miestelio, Dotnuvėlės dešiniajame krante. Sodybos išsibarstę tarp Dotnuvos–Valučių kelio ir Žemaičių kaimo.
Urkuvėnų akmuo
miniatiūra|250px|right|Urkuvėnų akmuo
Urkuvėnų akmuo (dar vadinamas Velnio širdimi)  – stambus riedulys, valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas ties Urkuvėnų kaimu (Kuršėnų kaimiškoji sen.), Šiaulių rajone, Kuršėnų miškų urėdijos Šaukėnų girininkijos (1 kv.) teritorijoje. Tame pačiame miške guli Laumės akmuo.
Akmuo slūgso miške apie 2,6 km į šiaurę nuo Varputėnų, 0,5 km į vakarus nuo kelio. Toje vietoje kelyje yra autobusų stotelė, koplytstulpis, seno akmeninio pastato giuvėsiai. Riedulys Varputėnų miške guli ant nedidelės kalvelės, stelbiamas krūmokšnių. Šalia – išplatėjęs upelis su bebrų nuverstais medžiais. Akmuo skilęs pusiau.
Akmuo saugomu paskelbtas remiantis Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1964 m. kovo 27 d. įsakymu Nr. 76.
Duomenys
Riedulio matmenys: 3,9 m ilgio, 3,7 m pločio, 2,9 m aukščio.
Rytų Lietuvos pilkapių kultūra
Rytų Lietuvos pilkapių kultūra – lietuvių gentims priskiriama geležies amžiaus archeologinė kultūra.
Kultūros ypatybės
Pagrindinis kultūros bruožas – mirusiųjų laidojimas iš žemės supiltuose pilkapiuose, apjuostuose akmenų vainikais, vėliau – duobėmis ar ištisiniais grioviais. Mirusieji pradžioje pradžioje nebuvo deginti, vėliau – sudeginti. Pilkapynus sudarė apie keli šimtai sampilų, pastaruosiuose randama po kelis ar keliolika kapų. Įkapės dažniausiai nebuvo gausios, nors rasta ir labai turtingų kapų. Storas kultūrinis sluoksnis aptinkamas piliakalnių papėdėse, tačiau pačių piliakalnių aikštelėse iki pat antrojo tūkstantmečio pradžios žmonių veiklos pėdsakai labai neryškūs. Apie XII a. pilkapių pylimo tradicija išnyko, o kartu su ja – ir Rytų Lietuvos pilkapių kultūra.
Daugumos šiuolaikinių tyrinėtojų nuomone, Rytų Lietuvos pilkapių kultūra (taip pat ir Bancerovo – Tušemlios kultūra) susidarė veikiama brūkšniuotosios keramikos kultūros – tipiškos rytų baltų archeologinės kultūros – poveikyje. Brūkšniuotosios keramikos kultūra sunyko apie III a. veikiama vakarų baltų kultūrų.
Vienas iš Rytų Lietuvos pilkapių kultūros pavyzdžių – Jakšiškio pilkapynas Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje.
Kabimasas
Kabimasas  – miestas šiaurės vakarų Venesueloje, Sulijoje, Marakaibo ežero šiaurės rytiniame krante, Marakaibo naftingajame baseine. Svarbus naftos gavybos, perdirbimo ir eksporto centras. Yra jūrų uostas, plentas į Marakaibą (30 km ilgio tiltas per sąsiaurį, jungiantį Marakaibo ežerą su Venesuelos įlanka). Metalo dirbinių gamyba. Yra katedra, keletas kitų bažnyčių, Bolivaro parkas, Margarita Soto muziejus, veikia keli universitetai.
Istorija
1758 m. miestą įkūrė cisteriečių vienuoliai-misionieriai. Ilgą laiką tai buvo nedidelis kaimas, kol 1917 m. pradėta naftos gavyba.
Damon Hill
Deimonas Hilas (, piln., g. 1960 m. rugsėjo 17 d. Londone, Anglija) – Formulės 1 lenktynininkas, 1996-ųjų čempionas, dukart čempiono Grahamo Hillo sūnus.
1991 - 1993 pradžia su Brabham ir Williams
Į Formulę 1 Damonas atėjo 1991-aisiais, kuomet bandė Williams komandos bolidus. Kitąmet aštuoniuose GP pilotavo Brabham komandos bolidą ir tuo pačiu toliau ėjo Williams piloto bandytojo pareigas. 1993 m. Hillas perėjo į vieną konkurencingiausių tuo metu Williams komandą, kurioje jos komandos draugu buvo triskart čempionas prancūzas Alainas Prostas, beje, tais metais pelnęs ir ketvirtąjį titulą. Sezonas buvo sėkmingas; anglas antroje sezono pusėje iškovojo tris pergales iš eilės, buvo greitas kvalifikacijoje ir stabilus lenktynėse. Galutinėje įskaitoje užėmė aukštą trečią vietą.
1994 - 1996 Geriausieji metai
1994-aisiais karjerą pabaigusį Prostą pakeitė Ayrtonas Senna, o Williams bolidas ir toliau buvo vienas tobuliausių agregatų rikiuotėje. San Marino trasoje brazilui žuvus, Damonas tapo komandos lyderiu, o jo partneriu tapo kitas britas Deividas Kulthardas. Tais metais Damonas kovojo dėl čempiono titulo su vokiečiu Michaeliu Schumacheriu, tačiau po įnirtingo paskutinio etapo Adelaidėje pralaimėjo kovą.
1995 m. juodu vėl kovojo tarpusavy, tačiau vokiečio persvara buvo įtikinama. Užtat 1996-aisiais britas tapo čempionu, aplenkęs komandos draugą Žaką Vilniovą.
1997 - 1999 Karjeros pabaiga Arrows ir Jordan
Tapęs čempionu Hillas susiviliojo Arrows komandos siūlytais pinigais ir atstovavo autsaiderei komandai, su kuria aukštų rezultatų nepasiekė. Stipriausiu sezono pasirodymu tapo Vengrijos GP, kur tik bolido gedimas paskutiniuosiuose ratuose atėmė pergalę.
Veikla po F1 karjeros
2006-aisiais Damonas Hillas tapo BRDC (British Racing Drivers' Club) prezidentu ir dalyvavo autosporto veikloje. Su jo vardu siejamas pastaraisiais metais daug priekaištų susilaukiančios Silverstouno trasos išlaikymas Formulėje 1.
Fanas
thumb|right|200px|Lietuvos nacionalinės krepšinio rinktinės fanai Fanas, lietuvių kalboje vengtina vartoti svetimybė (priklausomai nuo konteksto galimi atitikmenys: aistruolis, sirgalius, gerbėjas, mėgėjas ) – entuziastingai kuo nors besižavintis ar besidomintis, ar ką nors palaikantis asmuo. Fano domėjimosi objektu gali būti laikoma kokia nors individuali įžymybė (pvz., atlikėjas, sportininkas), tam tikros meno šakos kūrinys (pvz., knyga, filmas), mados, idėjos, sporto komanda ir pan. Kartu, konkretaus objekto ar asmens fanai sudaro fanų grupę arba vadinamąjį fandomą.
Pagrindinis skirtumas tarp fanatiko ir fano yra tas, kad pastarojo elgesys paprastai kitų laikomas neįprastu, bet nepažeidžiančiu vyraujančių socialinių normų.
Etimologija
Plačiai paplitęs įsitikinimas, jog žodis yra žodžio fanatic (liet. fanatikas) santrumpa, o pastarasis kilęs iš  'įkvėptas dievybės'. Tam papildomo patikimumo teikia faktas, kad graikų kalboje fanaticus išsiverčia kaip 'entuziasmas'. Taigi terminas fanatikas apibūna asmenis, perdėtai ir beatodairiškai pritariančius religinėms ar politinėms pažiūroms.
Tačiau toks kildinimas nėra tikslus, mat žodžio fanas kilmė matomai siejasi su anglų kalbos žodžiu to fancy, kuris reiškia 'kuo nors intensyviai žavėtis, laikyti favoritu'. Toks apibrėžimas kilo XIX a. pr. anglų ir airių darbuotojų klasės bokso entuziastų tarpe, kur tokie mėgėjai buvo vadinami fancies ar fances. Palaipsniui šis žodis sutrumpėjo iki fan. XX a. veikiamas popkultūros šis žodis įgavo dar platesnę prasmę.
Lietuvių kalboje žodis fanas yra vengtina svetimybė iš anglų kalbos.
Pi
thumb|100px|right|Graikų abėcėlės raidė pi π (tariama pi, iš – „apskritimas“) – matematinė konstanta, išreiškianti apskritimo ilgio ir skersmens santykį:
Plačiai naudojama matematikoje ir fizikoje. Jos žymėjimui naudojama graikiška raidė π. Skaičiavimams dažniausiai naudojama dešimtainė trupmena 3,14.
Kertuotis
Kertuotis (Hylocereus) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso naktį pražystantys kaktusai (naktį taip pat pražysta naktenis (Selenicereus)). Kelios rūšys turi valgomus vaisius, kurie vadinami drakonvaisiais arba pitajomis.
Paplitęs Centrinėje Amerikoje ir Meksikoje
Pi
Euklido geometrijoje π įeina į apskritimo ilgio bei ploto skaičiavimo formules. Daugumoje naujesnių knygų π analitiškai apibrėžiama trigonometrinėmis funkcijomis, t. y. kaip mažiausią teigiamą x, kuriam sin(x) = 0.
π yra Iracionalusis skaičius, taip pat nenustatyta ar yra kokia nors seka jo užrašymui, apytikslė šio skaičiaus reikšmė yra:
Keletas istorinių skaičiaus pi racionaliųjų artinių yra: Ptolemėjo naudotas, Albrechto Diurerio ir žinomesnis Archimedo artinys.
Tikslesnę π išraišką galima rasti – Pi reikšmė (100 000 skaitmenų). Pi reikšmė failais (5 trilijonai skaitmenų).
Savybės
thumb|360px|right|Apskritimo ilgio ir skersmens santykis – π Pi yra iracionalusis skaičius, tai yra negali būti užrašytas kaip dviejų sveikųjų skaičių santykis. Tai 1761 metais įrodė Johanas Heinrichas Lambertas (Johann Heinrich Lambert). 1882 metais įrodyta, kad skaičius yra transcendentinis, tai yra neegzistuoja toks daugianaris su racionaliais koeficientais, kurio šaknis būtų π.
Tuo pačiu neįmanoma išreikšti π reikšmės naudojant baigtinį kiekį sveikų ir racionalių skaičių bei jų šaknų. Tai reiškia, kad neįmanoma naudojant liniuotę ir skriestuvą nupiešti kvadrato, kurio plotas būtų lygus duoto apskritimo plotui.
Geometrija
Taip pat 180° (laipsniais) kampas yra lygus π radianų.
Analizė
Daugelis matematinės analizės formulių naudoja π, įskaitant begalines progresijas (ir baigtines sandaugas), integralus ir specialiąsias funkcijas.
<!--
Skaičių teorija
Keletas π panaudojimų skaičių teorijoje:
Fizika
Fizikos formulės.
Tikimybių teorija ir statistika
Tikimybių teorijoje ir statistikoje yra daug tikimybių pasiskirstymo formulių, kuriose naudojama π konstanta, pavyzdžiui:
Istorija
Simbolis „π“ kaip Archimedo konstanta pirmą kartą panaudotas 1706 Viljamo Džonso (William Jones) knygoje Naujas Supažindinimas su Matematika, nors ir anksčiau šis simbolis buvo naudotas apskritimo ilgio žymėjimui. Žymėjimas tapo standartu po to, kai ją adaptavo Leonardas Euleris (Leonhard Euler). Žymėjimas naudojamas dėl to, kad raidė π yra pirmoji graikiško žodžio περιμετρος (perimetros; reiškia 'matuoti žemę') raidė.
Trumpa π simbolio istorija:
π skaitinės aproksimacijos
Dėl π transcendentinės prigimties, nėra gražios išraiškos, kuri aprašytų π. Dėl to skaičiavimams naudojama skaičiaus aproksimacija. Dažniausiai, 3,14 arba 22/7 yra pakankamo tikslumo reikšmė, inžinieriai dažnai naudoja 3,1416 ar 3,14159 didesniam tikslumui.
Pirma žinoma aproksimuota π reikšmė yra Egipto raštininko Ahmeso kurtas tekstas. Matematinis papirusas sukurtas Egipto antrajame periode, nors Ahmesas teigia, kad kopijavo Viduriniosios Egipto karalystės tekstus, pateikta reikšmė gaunama padalinus 256 iš 81 (3,160).
Kinų matematikas Liu Hui 263 metais suskaičiavo π kaip 3,141014 (teisingi trys skaitmenys) ir siūlė, kad 3,14 yra pakankamai gera aproksimacija.
Indų matematikas ir astronomas Aryabhata pateikė tikslią π aproksimaciją. Jis rašė „Pridėk keturis prie šimto, padaugink iš aštuonių ir pridėk šešiasdešimt du tūkstančius. Rezultatas yra apytikslis ilgis apskritimo, kurio skersmuo yra dvidešimt tūkstančių. Pagal šią taisyklę skaičiuojamas apskritimo ilgis pagal skersmenį“. Kitaip tariant, (4+100)×8 + 62000 yra ilgis apskritimo, kurio spindulys yra 20000. Tokiu būdu π = 62832/20000 = 3,1416, teisinga apytikslė suapvalinta reikšmė.
<!-- Kinijos matematikas ir astronomas Zu Chongzhi suskaičiavo π tarp 3,1415926 ir 3,1415927 ir gavo dvi skaičiaus &pi aproksimacijas; 355/113 ir 22/7 V amžiuje.
Irano matematikas ir astronomas Ghyath ad-din Jamshid Kashani (1350-1439) suskaičiavo π su 9 skaitmenimis šešiasdešimtainėje sistemoje, kas lygu 16 skaitmenų:
The German mathematician Ludolph van Ceulen (circa 1600) computed the first 35 decimals. He was so proud of this accomplishment that he had them inscribed on his tombstone.
The Slovene mathematician Jurij Vega in 1789 calculated the first 140 decimal places for π of which the first 137 were correct and held the world record for 52 years until 1841, when William Rutherford calculated 208 decimal places of which the first 152 were correct. Vega improved John Machin's formula from 1706 and his method is still mentioned today.
None of the formulas given above can serve as an efficient way of approximating π. For fast calculations, one may use formulas such as Machin's:
together with the Taylor series expansion of the function arctan(x). This formula is most easily verified using polar coordinates of complex numbers, starting with
Formulas of this kind are known as Machin-like formulas.
Extremely long decimal expansions of π are typically computed with the Gauss-Legendre algorithm and Borwein's algorithm; the Salamin-Brent algorithm which was invented in 1976 has also been used in the past.
The first one million digits of π and 1/π are available from Project Gutenberg (see external links below). The current record (December 2002) stands at 1,241,100,000,000 digits, which were computed in September 2002 on a 64-node Hitachi supercomputer with 1 terabyte of main memory, which carries out 2 trillion operations per second, nearly twice as many as the computer used for the previous record (206 billion digits). The following Machin-like formulas were used for this:
These approximations have so many digits that they are no longer of any practical use, except for testing new supercomputers and (obviously) for establishing new π calculation records.
Georges Melies
Žoržas Meljė (, g. 1861 m. gruodžio 8 d. – m. 1938 m. sausio 21 d.) – Prancūzijos kino kūrėjas, padaręs daug techninių ankstyvojo kino atradimų ir pradėjęs kurti siužetinius filmus.
Georges Duby
Trečiosios istoriografinės Analų mokyklos kartos atstovas, vienas Fernando Braudelio mokinių.
Georges Melies
Kurdamas filmus, Žoržas Melje taikė pažangius specialiuosius efektus. 1896 m. jis netyčia atrado stop-trick efektą ir vienas pirmųjų panaudojo dvigubą eksponavimą, pagreitintą judesį, kadrus su užplaukimu bei rankinį juostos spalvinimą.
Pi
π skaitinės aproksimacijos
In 1996 David H. Bailey, together with Peter Borwein and Simon Plouffe, discovered a new formula for π as an infinite series:
This formula permits one to easily compute the kth binary or hexadecimal digit of π, without having to compute the preceding k − 1 digits. Bailey's website contains the derivation as well as implementations in various programming languages. The PiHex project computed 64-bits around the quadrillionth bit of π (which turns out to be 0).
Georges Melies
Biografija
Žoržas Meljė gimė Paryžiuje, batų gamintojų šeimoje. Mokėsi vaizduojamojo meno mokykloje.
Georges Duby
Rinktinė bibliografija
Pastaba: išsamų Duby darbų sąrašą galima rasti Prancūzų Akademijos svetainėje (prancūzų kalba).
Pi
π skaitinės aproksimacijos
Other formulas that have been used to compute estimates of π include:
Georges Melies
Biografija
Grįžęs iš Londono, dirbo tėvo fabrike ir tėvui išėjus į pensiją perėmė vadovavimą verslui. Šiose pareigose jis gerai uždirbo ir 1888 m. sugebėjo nupirkti žymųjį Robert-Houdin‘o magijos teatrą.
Pi
π skaitinės aproksimacijos
On Microsoft Windows computers, the program PiFast can be used to quickly calculate a large amount of digits. The largest number of digits of π calculated on a home computer, 25,000,000,000, was calculated with PiFast in 17 days. -->
Georges Melies
Biografija
1895 m., išvydęs brolių Liumjerų kino kamerą, jis susidomėjo kinu ir 1897 m. Paryžiuje įkūrė savo kino studiją. Pagal magijos ir muzikinio teatro tradicijas aktoriai vaidindavo tapytų dekoracijų fone. Nuo 1896 iki 1914 m. šioje studijoje buvo sukurtas 531 filmas, kurių trukmė siekė nuo vienos iki keturiasdešimties minučių. Šie filmai neretai buvo panašūs į magijos teatro pasirodymus, kuriuose dalyvaudavo Žoržas Meljė: juose buvo vaizduojami triukai ir neįmanomi įvykiai, kaip antai dingstantys arba kintančio dydžio objektai.
Garsiausias jo filmas yra 1902 m. pastatyta trisdešimties scenų „Kelionė į Mėnulį“ (Le voyage dans la Lune). Taip pat garsi ir jo 1904 m. juosta „Neįmanoma kelionė“ (Le voyage à travers l'impossible). Abiejose Žiulio Verno istorijų stilių primenančiose juostose pasakojama apie keistas keliones. Šie filmai laikomi vienais svarbiausių ankstyvųjų mokslinės fantastikos filmų, nors iš tiesų jų stilius panašesnis į maginę fantastiką.
Pi
Atviri klausimai
Taip pat nežinoma, ar π ir e yra algebriškai nepriklausomos konstantos, t. y. ar egzistuoja polinominis ryšys tarp π ir e su racionaliaisiais koeficientais.
Georges Melies
Biografija
Žoržo Meljė juostoje „Velnio pilis“ (Le Manoir du diable, 1896 m.) galima rasti ir siaubo filmo užuomazgas.
Pi
π prigimtis
Ne Euklido geometrijoje trikampio kampų suma gali būti didesnė ar mažesnė už π radianų, taip pat apskritimo ilgio ir spindulio santykis gali būti nelygus π. Tačiau tai nekeičia π apibrėžimo, tik formules, kuriose naudojama π. Taigi, π reikšmei neturi įtakos visatos forma, ji nėra fizikinė, bet matematinė konstanta, apibrėžta nepriklausomai nuo bet kokių fizikinių matavimų. Ji naudojama ir fizikoje tik todėl, kad yra patogi daugumoje modelių.
Georges Melies
Biografija
Pirmojo Pasaulinio karo metais Prancūzijos armija konfiskavo beveik 500 celiuliozėje įrašytų Žoržo Meljė filmų ir panaudojo juos batų pakulnių gamyboje. Daugelis likusių filmų buvo parduoti ir perdirbti į naujas kino juostas, todėl iki šių dienų išliko labai nedaug Žoržo Meljė darbų.
Laikui bėgant Žoržo Meljė nuopelnai kino menui buvo pripažinti. 1931 m. jis buvo apdovanotas Nacionaliniu Garbės Legiono ordinu, o 1932 m. Kino asociacija parūpino jam būstą.
Žoržas Meljė mirė Paryžiuje ir yra palaidotas Per Lašezo kapinėse.
Populiarioji kultūra
thumb|right|Kadras iš filmo „Kelionė į Mėnulį“ (1902 m.) Aliuzijos į Žoržo Meljė darbus buvo ne kartą naudojamos kine, televizijoje ir literatūroje:
Bologojė
Bologojė  – miestas Rusijoje, Tverės srityje, prie Bologojės ežero, 164 km į šiaurės vakarus nuo Tverės; rajono centras. Labai didelis geležinkelių mazgas : Bologojė yra maždaug Sankt Peterburgo–Maskvos linijos pusiaukelėje, taip pat atsišakoja linijos į Pskovą, Didžiuosius Lukus, Rybinską. Veikia armatūros, baldų, siuvimo, pieno, duonos gamybos bendrovės, aptarnaujama geležinkelių infrastruktūra.
Istorija
Bologojė gyvenvietė ir ežeras rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1495 m. Suklestėjo, kai 1851 m. atitiesta geležinkelio linija iš Maskvos. 1917 m. tapo miestu. Antrojo pasaulinio karo metais Bologojė smarkiai subombarduota.
Fanų klubas
Fanų klubas, fanklubas – žmonių, entuziastingai kuo nors besižavinčių (pvz., meno ar mokslo šaka), ar ką nors palaikančių (pvz., įžymybę, atlikėją, sporto komandą), grupė. Dauguma fanų klubų yra išlaikomi pačių fanų, skiriančių didžiąją dalį savo laiko ir išteklių juos dominančio dalyko rėmimui. Taip pat egzistuoja „oficialūs“ fanų klubai, priklausantys asmenims, susijusiems su asmeniu ar organizacija, kuria klubas ir palaiko. Toks reiškinys būdingas daugeliui muzikantų, sporto komandų ir kt.
Didesni fanų klubai geba organizuoti renginius ir rinkti lėšas juos dominančiam dalykui paremti. Kai kuriais atvejais surinktos lėšos atitenka patiems fanų klubo nariams.
Šiandieną daugelis fanų klubų turi susikūrę savo internetinį puslapį (vadinamąjį fanų puslapį), kurį jie naudoja reklamavimo reikmėms. Tokiuose puslapiuose paprastai talpinamos nuotraukos ir informacija, susijusi su fanus dominančiu objektu. Pavyzdžiui, fanų puslapyje, dedikuotame atlikėjui, gali būti talpinamos nuotraukos, videoįrašai, diskusijų lentos ir informacija apie artimiausius koncertus.
Alfonsas Jurskis
Alfonsas Jurskis (1894 m. rugpjūčio 4 d. Akmenytėje, Pumpėnų valsčius – 1966 m. liepos 31 d. Filadelfijoje, JAV) – inžinierius – radiotechnikas, radiotechnikos pradininkas Lietuvoje, Kauno radijo stoties viršininkas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas leitenantas, docentas.
Biografija
1912 m. baigė Mintaujos realinę gimnaziją. 1912–1916 m. mokėsi Peterburgo politechnikos institute, kur įgijo elektrotechnikos inžinieriaus ir jūrų laivyno radijo mechaniko specialybę. 1916–1919 m. tarnavo radistu ledlaužių laivyne, plaukiojo tarp Archangelsko, Murmansko ir Anglijos uostų. 1919 m. dirbo Anglijoje.
1919 m. lapkričio 7 d. grįžo į Lietuvą, įstojo į Lietuvos kariuomenės Elektrotechnikos batalioną. Tarnavo laisvai samdomu radijo inžinieriumi, organizavo Elektrotechnikos dirbtuves ir joms vadovavo. 1921–1923 m. ryšių kursuose dėstė elementariosios radiotechnikos pagrindus. Karo technikos valdybos narys.
1923–1924 m. gilino žinias Paryžiaus aukštojoje elektrotechnikos mokykloje, kur įgijo inžinieriaus radiotechniko diplomą. Jo vadove buvo žymi fizikė profesorė Marija Sklodovska-Kiuri. Kurį laiką dirbo Eifelio bokšto radijo stotyje.
1924 m. grįžo į Lietuvą, paskirtas į Aukštuosius karo technikos kursus. Čia vadovavo savo įsteigtai Radijo laboratorijai, dėstė radiotechniką, elektrotechniką, matematiką. Iki 1940 m. šias disciplinas dėstė ir Karo mokykloje. 1934 m. jam suteiktas inžinerijos karininkų korpuso pulkininko leitenanto laipsnis.
1926 m. Susisiekimo ministerijos pakviestas tvarkyti Radijo stoties. Užbaigė trejetą metų trukusią radijo stoties statybą. Stotis pradėjo veikti 1926 m. birželio 12 d. 1927–1929 m. Radijo tarybos sekretorius, 1926–1930 m. Kauno radijo stoties viršininkas. Operatyvi informacija, muzika, švietėjiškos laidos ir kultūros sklaida sparčiai plėtė klausytojų ratą, 1926 m. buvo 323 abonentai, po ketverių metų – 16 000 abonentų. 1932 m. savaitraštyje „Bangos“ tvarkė skyrių „Radijas visiems“.
Nuo 1926 m. Lietuvos universiteto radiotechnikos lektorius, nuo 1940 m. docentas, Radijo katedros vedėjas. 1940–1944 m. Technologijos fakulteto prodekanas. Dėstė radiotechniką, radioakustiką, elektromagnetinį spinduliavimą. A. Jurskis žymus ne tik kaip teoretikas, bet ir kaip inžinierius – praktikas. Nuo 1923 m. bandė įvairias radijo stotis, buvo grupės vadovas radijo stoties 75 UFJ bandymuose Zarasuose šaukiniu LIP. Apie 1927 m. vykdė originalius bandymus su katodiniu vamzdeliu, tyrinėjo galimybes perduoti vaizdą per atstumą. 1929 m. laboratorijoje nagrinėjo trumpųjų bangų sklidimą, tyrimų rezultai buvo atspausdinti „L'onde electrique”. Gauna radijo stebėtojo šaukinį FRS 42. 1938 m. tampa „RSGB” (BERU) nariu.
Visuomeninė veikla
1924 m. tampa „Société des amis de la TSF“ nariu. Vienas iš Lietuvos karių radijo mėgėjų draugijos ir Lietuvos radijo mėgėjų sąjungos steigėjų bei jos vadovas. Lietuvos radijo inžinierių sąjungos pirmininkas, Lietuvos jūrininkų sąjungos, įsteigtos 1923 m., pirmosios valdybos sekretorius, Vytauto Didžiojo paminklo statybos Kaune komisijos narys, pirmininkavo komisijai, kuri rūpinosi Karo muziejaus technikos skyriumi.
Nuo 1938 m. leidinio „Karo technikos dalių dvidešimtmetis 1919–1939“ redakcinės komisijos pirmininkas. Parašė pirmąjį radiotechnikos vadovėlį lietuvių kalba „Radiotechnika. Pirmoji knyga: Radiotelegrafija“ (1927 m.), kuriame pateikė daug konspektų bei patariamųjų santraukų studentams. Vėliau šią knygą papildė antrasis vadovėlis „Radiotelefonijos pagrindai“ (1929 m.). Išspausdino apie 20 straipsnių, daugiausia savaitraštyje „Bangos“. Svarbesni iš jų: „Radiogoniometrijos praktika“, „Kreipiamoji radiotelegrafija ir radiogoniometrija“, „Akustika ir patalpų įgarsinimas“, „Mūsų galingoji radijo stotis“. Bendradarbiavo leidinyje „2000 metrų“
Emigracija
1944 m. spalio 7 d. Jurskių šeima su trimis vaikais Liūtaveru Kazimieru, Snieguole Marija Ona ir Juozu Sauliumi pasitraukė į Vakarus. 1946–1948 m. gyveno Augsburge, dirbo Aukštosios technikos mokyklos direktoriumi, skaitė paskaitas. 1949 m. išvyko į JAV. Nuo 1949 m. iki 1961 m. – Templio universiteto Technikos instituto elektronikos dalykų ir matematikos dėstytojas bei radijo instruktorius.
Mahaika-Berbisas
Mahaika-Berbisas  – vienas iš 10-ies Gajanos regionų. Yra šalies šiaurėje, Atlanto vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – Rosignolas.
Svarbiausios gyvenvietės: Rosignolas, Fort Velingtonas, Mahaikonis ir Helena.
Alytus (Marso krateris)
miniatiūra|270x270px|Alytaus krateris yra į pietvakarius nuo JAV astronomo George P. Bond garbei pavadinto kraterio. Alytus (oficialus kraterio pavadinimas – Alitus) – 50 km skersmens krateris, esantis Marso planetoje, į šiaurę nuo Argyro žemumoje, išsidėstęs 35.20° platumos 38.20° ilgumos. Pavadintas pagal Alytaus miesto vardą, kurį 1979 m. kovo 19-ąją suteikė Tarptautinė astronomų sąjunga. Kraterį pavadinti Alytaus vardu pasiūlė astronomas, geochemijos analitikas, kosmoso misijos „Mars-6“ vadovas Mihail Marov (g. 1933 m.) iš Rusijos, prieš tai laišku kreipęsis į savo kolegą iš JAV, „Apollo“ ir kitų misijų komandų dalyvį Harold Masursky (1922-1990). Tais pačiais metais metais mažesniems Marso krateriams buvo suteikti tokių didžiųjų pasaulio didmiesčių, kaip Amsterdamas (Olandija), Bordo (Prancūzija), Kanberos (Australija) ar kt. pavadinimai. Mokslininkų teigimu, Alytaus kraterio ovalas susiformavo apytiksliai prieš 4 milijardus metų, į Marsą atsimušus asteroidams ar jų grupei.
Dembnikai (Lomžos apskritis)
Dembnikai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zbuinos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietryčius nuo Zbuinos, apie 19 km į šiaurės vakarus nuo Lomžos ir apie 90 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW645.
Rusijos himnas
Rusijos Federacijos valstybinis himnas buvo sukurtas 2000 m. Rusijos prezidento Vladimiro Putino nurodymu. Jis pakeitė iki tol oficialiai buvusį, bet neprigijusį Michailo Glinkos „Patriotinę daną“. Himno melodija, sukurta 1949 m. Aleksandro Aleksandrovo yra tokia pati kaip ir Tarybų Sąjungos himno. Žodžių autorius Sergejus Michalkovas. Dažniausiai grojamas tik pirmas posmas ir priedainis.
Istorija
Pirmąjį Rusijos himną „Rusų malda“ patvirtino imperatorius Aleksandras I 1816 m. Žodžių autorius – poetas Vasilijus Žukovskis. Himno melodija buvo tokia pati kaip ir Didžiosios Britanijos himno. Melodija buvo tokia pati Prūsijos ir Austrijos himnuose. 1833 m. imperatorius Nikolajus I įsakė kompozitoriui Aleksejui Lvovui sukurti naujo himno melodją. Teksto autorius dar kartą buvo V. Žukovskis. Naujas himnas „Dieve, apsaugok carą“ buvo šalies himnas iki 1917 m. Po Vasario revoliucijos buvo įvestas naujas himnas – „Darbininkų Marselietė“. Po Spalio revoliucijos iki 1944 m. Sovietų Rusijos ir Sovietų Sąjungos himnas buvo tarptautinis proletariato himnas „Internacionalas“. 1944 – 1991 buvo naudotas Tarybų Sąjungos himnas. 1990 Rusijos TFSR Auksčiausioji Taryba savo teritorijoje įvedė oficialų himną – M. Glinkos „Patriotinė daina“, kuri iki 2000 m. be žodžių buvo nepriklausomos Rusjos Federacijos himnas.
Bilbao (krepšinio klubas)
Bilbao Lugan Aro – Ispanijos krepšinio klubas, žaidžiantis aukščiausioje šalies lygoje ACB nuo 2004 m., kuomet laimėjo antrąją Ispanijos lygą. Kol kas sėkmingiausias klubui buvo 2007–2008 m. sezonas, kuomet ACB lygoje užėmė 6 vietą ir įgijo teisę dalyvauti ULEB Europos taurės varžybose. Lietuvis Renaldas Seibutis buvo šios komandos atakuojantis gynėjas.
Lietuvos TSR herbas
180px|thumb|Lietuvos TSR herbas
Lietuvos TSR herbas – vienas Lietuvos TSR valstybinių simbolių, gyvavęs nuo sovietų okupacijos pradžios 1940 m. viduryje iki 1990 m. kovo 11 d., kai Lietuvai atkūrus nepriklausomybę toliau kaip valstybės herbas vartotas Vytis.
Aprašymas
LTSR herbo aprašymas pateikiamas 1978 m. LTSR Konstitucijos (Pagrindinio įstatymo) 167 straipsnyje: Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos valstybinį herbą sudaro pjautuvas ir kūjis baltame fone saulės spinduliuose, apgaubti javų varpomis ir ąžuolo lapais, su užrašu lietuvių ir rusų kalbomis: „Visų šalių proletarai, vienykitės!“
Viršutinėje herbo dalyje – penkiakampė žvaigždė, o apatinėje – raidės: „LTSR“.
LTSR herbą sukomponavo nepriklausomoje Lietuvoje pripažintas heraldikos žinovas dailininkas Mstislavas Dobužinskis. Herbo atvaizdą „Tiesa“ paskelbė 1940 m. rugsėjo 5 d.; aprašymą pateikė LTSR Konstitucijos 116 straipsnis. Kitais duomenimis herbo autoriumi laikomas Vsevolodas Dobužinskis.
Herbe vaizduojamos javų varpos – tradicinė sovietinių respublikų herbų detalė, reiškusi klestėjimą, naujos socialistinės valstybės gyvybingumą ir turtingumą. Ąžuolo lapai simbolizavo LTSR stiprybę, tvirtumą sovietinių respublikų šeimoje, kūjis ir pjautuvas herbo centre – darbininkų ir valstiečių klasių vienybę. Raudona penkiakampė žvaigždė reiškė komunizmo idėją, o tekanti saulė – šviesią ateitį, komunizmo suklestėjimą.
Jamaikos istorija
Jamaikos istorija gali būti suskirstyta į šešis periodus. Pirmuoju periodu galima pavadinti laikotarpį nuo Kristupo Kolumbo išsilaipinimo šalyje 1494 m. iki Port Royal sunaikinimo 1692 m. Šis laikotarpis tęsėsi beveik 200 metų. Bet labai mažai yra žinoma apie dienas, kai ispanai buvo Jamaikos šeimininkai. Iš kitos pusės, yra gerai žinoma apie pirmuosius penkiasdešimt metų, kai Jamaika buvo Didžiosios Britanijos kolonija. thumb|left|100px|[[Kristupas Kolumbas]]
Antrasis Jamaikos istorijos periodas tęsiasi nuo Port Royal sunaikinimo iki vergovės panaikinimo 1807 m. Per šį laiką Jamaika tapo agrikultūrinė kolonija ir tapo labai turtinga. Jamaika pasiekė aukščiausią suklestėjimo lygį prieš vergovės panaikinimą, tai yra, prieš britų vyriausybės sprendimą, kad vergai daugiau nebebus perkami iš Afrikos ir parduodami kaip privati nuosavybė.
Trečiasis Jamaikos istorijos periodas apima metus nuo vergovės panaikinimo iki Morant Bay sukilimo 1865 m. Per 46 metus nuo vergovės panaikinimo iki sukilimo, šalis išgyveno daug nelaimių ir šalyje tvyrojo nepasitenkinimas tarp įvairios klasės žmonių.
Ketvirtas istorijos periodas tesėsi nuo 1865 m. iki 1914 m. liepos mėn. pabaigos.
Penktasis periodas prasidėjo 1917 m. rugpjūčio 1 d. (Pirmojo pasaulinio karo pradžia) ir baigėsi 1962 m. rugpjūtį.
Šeštasis periodas prasidėjo 1962 m. rugpjūčio 6 d. Tais metais Jamaika tampa nepriklausoma valstybe.
Ispanijos kolonija
1494 gegužės 4, Kristupas Kolumbas išsilaipino Jamaikos saloje. Tai buvo antroji kelionė į naująjį pasaulį, kuri vėliau buvo pavadinta Amerika. Jamaika nebuvo okupuota iki 1509, kai Juan de Esquivel atvyko į salą. Jamaika 146 metams liko Ispanijos kolonija.
Prieš pasirodant ispanams Jamaika buvo apgyvendinta žmonių rase, pavadinta Arawaks arba Tainos. Jie tikriausiai atvyko iš šalies dabar žinomos kaip Gajana, kur Arawak indėnai dar dabar yra sutinkami. Jie buvo žemi žmonės, šiek tiek apkūnūs, su tiesiais juodais plaukais ir plokštokomis nosimis. Gyvendavo trobelėse, atrodančiose kaip dabartinės Jamaikos valstiečių trobelės. Arawakai miegodavo hamakuose, darydavo šiurkščias medines kėdes, žeberklus su akmeniniais antgaliais, arba ryklio dantimi. Jie neturėdavo nei lankų, nei strėlių. Vyrai buvo sumanūs žvejai. Valgiui gaudė žuvis ir vėžlius. Gamindavo indus skirtus maistui iš molio ir degindavo juos ugnyje kol sukietėdavo. Moterys augindavo manijoką (iš augalo gamino miltus), kukurūzus ir saldžiąsias bulves maistui. Saloje medvilnė augo dideliu tempu, iš jos gamindavo rūbus, juostas kurias rišdavosi aplink juosmenį.
Tačiau Ispanai juos pavertė vergais ir liepė vykdyti sudėtingas užduotis ir dirbti sunkius darbus. Ispanai su jais elgėsi taip žiauriai, kad apytiksliai per penkiasdešimt metų jie visi išmirė. Mirė apie šešiasdešimt tūkstančių žmonių. Ispanai į jų vietą vežėsi vergus iš Afrikos.
Iš pradžių ispanai apsigyveno šiaurinės Jamaikos pakrantės dalyje, kuri dabar yra žinoma kaip Šv. Anos parapija. Čia jie pastatė miestą pavadinimu Sevilla Nueva arba New Seville. Vėliau jie persikėlė į pietinę salos dalį ir pastatė miestą St. Jago de la Vega, kuris iki šiol vadinamas ispanų miestu. Sala 1540 buvo atiduota Kolumbo šeimai, bet jie jos nesistengė vystyti. Jamaikoje ispanų kolonija niekados nebuvo labai didelė ar labai klestinti.
Anglijos kolonija
thumb|Kingstonas 1882 metais
1655 gegužės 10 didelis kiekis Anglijos jūreivių ir karių išsilaipino Jamaikos sostinėje Kingstone ir nužygiavo link ispanų miesto. Jiems vadovavo admirolas Penn ir generolas Venables, kuris buvo pasiųstas Oliverio Kromvelio užimti Ispanijos salą. Penn'ui ir Venables'ui nepavyko užimti Santo Domingo miestą. Gegužės 11 ispanai pasidavė. Jiems buvo duotos kelios dienos palikti salą. Kai kurie iš jų nuvyko į Kubą, tačiau kiti paslaptingai pasitraukė į šiaurinę Jamaikos dalį.
Spalio mėnesį iš Anglijos atvyko generolas Sedgwicke. Daugybė Anglijos jūreivių, kareivių ir žmonių, kurie atvyko su generolu Sedgwicke mirė nuo karštinės. Sedgewicke taip pat greitai mirė, todėl generolas Brayne buvo atsiųstas tvarkyti kolonijos reikalus. Jis tikėjosi ispanų užpuolimo iš Kubos, todėl sustiprino Anglijos okupuotas pozicijas. Generolas Brayne mirė 1656 ir generolas Doyley, armijos pareigūnas, tapo gubernatoriumi.
1657 Don Cristobal Arnaldo de Ysassi į centrinę dalį įvedė stiprias partizanų pajėgas. Jis buvo paskirtas paskutiniu Jamaikos gubernatoriumi. Dvi ekspedicijos iš Kubos atvyko į šiaurinę salos pakrantę jam padėti. 1657 Generolas Doyley įveikė Ysassi šalia Ocho Rios miesto ir 1658 Rio Nuevo  mieste. Pastarasis mūšis buvo didžiausias kada nors vykęs mūšis Jamaikoje. Ysassi išsilaikė saloje iki 1660, kai Maroon būrio pasitraukimas palaidojo paskutines jo viltis. Jis ir jo pasekėjai su kanojomis pabėgo į Kubą.
1662 lordas Windsor į salą atvyko kaip gubernatorius. Jis su savim turėjo deklaraciją, kurioje sakoma, kad visi Anglijos piliečių vaikai, gimę Jamaikoje, būtų skaitomi laisvais Anglijos gyventojais. Po metų lodas Windsor atsistatydino iš Jamaikos vyriausybės ir seras Charles Lyttleton tapo vicegubernatorius. Tuo metu Jamaikoje buvo 4205 asmenys. Santiago de Cubabuvo buvo užimta ir apiplėšta admirolo Myngs.
1663 iš Jamaikos atplaukė ekspedicija atakuoti Campeche ispanų miestą, centrinėje Amerikoje. Po kelių nesėkmių, šis bandymas pavyko ir Anglijai atiteko daug turto ir laivų. Tais pačiais metais mes žinome apie Anglijos bandymą sustabdyti Maroon'us. Jie buvo ankstesniųjų Ispanijos vergų palikuonis. Jie buvo pabėgę į kalnus ir miškus, kur jie gyveno laisvą, laukinį gyvenimą. Sklandė gandai, kad jie žudydavo kiekvieną baltaodį, kurį sutikdavo. Ekspedicija pavyko ir kariai buvo nugalėti. Tarp Anglijos ir Maroon'ų buvo pasirašyta taika, bet ji tęsėsi neilgai.
1664 buvo pastatyti pirmieji Asamblėjos rūmai. Juos sudarė 20 narių, kuriuos išrinko žmonės.
Seras Thomas Modyford atvyko iš Barbadoso su tūkstančiu karių. Jis buvo Barbadoso kolonistas ir vadovavo barbadosui iki tol, kol buvo išsiųstas į Jamaiką, kaip gubernatorius. Jis padėjo anglų piratams ir juos gynė. Laivai ir grobis, kurį jie atgabendavo, žymiai praturtindavo Port Royali. Modyfordas skatino ir rėmė agrikultūrą, ypatingai kakavos ir cukranendrių auginimą. Per šį laiką didžiulis kiekis vergų iš Afrikos buvo atgabenta į Jamaiką. Tačiau vergų mainai su Jamaika prasidėjo gerokai anksčiau.
1674 Lord Vaughan atvyko kaip gubernatorius. Kitais metais 1200 naujakurių iš Surinamo atvyko į Jamaiką ir pradėjo auginti cukranendres.
1677 Lord Vaughan paliko Jamaiką ir seras Henry Morgan dar kartą tapo leitenantu-gubernatoriumi. Tai buvo tas pats Henris Morganas, kuris 1668 sąsmaukoje atakavo ir apiplėšė Port Bello. 1671 lydimas didelio kiekio piratų iš Jamaikos, jis užpuolė ir užėmė seną Panamos miestą, jį sudegino ir sulygino su žeme.
1678 Earl iš Carlisle atvyko kaip gubernatorius. Per šiuos metus vergų sukilimas persikėlė į Chapelton, Clarendone. Jis buvo numalšintas. Sukilimo vadams buvo įvykdyta mirties bausmė. Kai kurie vergai pabėgo į kalnus, kur jie prisijungė prie Maroonu.
1692 seras William Beeston tapo Jamaikos gubernatoriumi.
Birželio 7 Port Royal mieste įvyko žemės drebėjimas. Tuo metu Port Royal buvo svarbiausias Jamaikos miestas, garsėjęs savo turtais. Čia buvo Asamblėjos rūmai. Piratai čia pasiimdavo savo laimikius. Namai buvo pastatyti tvirtai, iš akmenų. Gyventojai gyveno laukinį, nerūpestingą gyvenimą gyvenimą ir Port Royalis buvo aprašomas, kaip viena iš nuodėmingiausių vietų žemėje.
Birželio 7 rytą, apytiksliai 20 minučių po 12 valandos, žmonės išgirdo garsą, kuris buvo panašus į griaustinį ir ateina iš šiaurės. Staiga žemė pradėjo drebėti ir kiekvieno namo sienos pradėjo griūti. Iš viso buvo 3 smūgiai. Pirmasis smūgis nebuvo labai stiprus, paskutinis buvo stipriausias. Didelė miesto dalis nugrimzdo žemiau jūros. Jūra atsitraukė ir labai greitai grįžo su milžiniška jėga, užliedama visą šalį ir nuskandindama šimtus žmonių. Tūkstančiai mirė. Nedideli smūgiai vyko visą dieną ir kelias dienas po to žemės drebėjimas buvo jaučiamas visoje saloje. Žmonių kūnai plūduriavo uoste ir puvo ant žemės. Port Royalis buvo visiškai sugriautas. Išlikę gyventojai bandė atstatyti kas buvo likę, bet 1704 kilęs gaisras sunaikino visus pastatus, išskyrus fortus.
Žemaičių Kalvarijos Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilika
'''Žemaičių Kalvarijos Švč. Mergeles Marijos Apsilankymo mažoji bazilika''' stovi Žemaičių Kalvarijos miestelyje, Varduvos kairiajame krante. Architektūra – pereinamų iš baroko į klasicizmą formų. Viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Telšių vyskupijoje.
Parapijai priklauso Sorų koplyčia.
Istorija
1749–1750 m. pastatyta didesnė medinė bažnyčia, įrengta 15 altorių, suremontuotos ir perstatytos Kalvarijų koplyčios. 1780 m. kitoje vietoje išmūryti pamatai dabartinei bažnyčiai. Ji pagal architekto Augustino Kosakausko projektą pastatyta 1822 m. (senoji nugriauta 1824 m.). 1853 m. Januškevičius paauksavo visus altorius. 1842 m. vienuolynas su biblioteka sudegė, 1843 m. atstatytas 2 aukštų mūrinis vienuolynas. Už perskaitytą 1863 m. sukilėlių manifestą vienuolis Pilypas Mokžeskis 6 metams išsiųstas į katorgą Sibiran. 1866 m. uždraustos procesijos, 1889 m. uždarytas vienuolynas. 1896 m. bažnyčia su archyvu ir biblioteka sudegė.
1896–1902 m. pagal architekto Piotro Serbinovičiaus projektą suremontuota bažnyčia, įrengti 3 altoriai, paaukštinti bokštai. 1903 m. suremontuotos Kryžiaus kelio stočių koplyčios, kai kurios perstatytos. 1908 m. bažnyčioje įrengti dar 6 altoriai, visi paauksuoti. Didžiajame yra Švč. Mergelės Marijos paveikslas. Tikinčiųjų manymu, jis esąs stebuklingas. 1910 m. įrengti 15 registrų vargonai. Per Pirmąjį pasaulinį karą išvežti bažnyčios varpai. 1927 m. Žemaičių Kalvarijoje įsikūrė marijonai. Jie išlaikė pradžios mokyklą, kurioje dėstė seserys kazimierietės. Prieš Antrąjį pasaulinį karą atnaujinta dalis koplyčių.