cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Visvaldas Kulbokas
Biografija
1992 metais aukso medaliu baigė Klaipėdos 19-ąją vidurinę mokyklą ir tais pačiais metais įstojo į Telšių kunigų seminariją.
1994 – 2004 metais jis tęsė studijas Romoje, Popiežiškajame Šventojo Kryžiaus universitete, kur įgijo 2001 m. teologijos daktaro ir 2004 m. bažnytinės teisės licenciato laipsnius.
1998 m. gegužės 24 d. Visvaldas Kulbokas pašventintas diakonu ir inkardinuotas Telšių vyskupijoje, 1998 m. liepos 19 d. pašventintas kunigu.
2001 – 2004 metais jis Popiežiškojoje bažnytinėje akademijoje įgijo pasiruošimą Šventojo Sosto diplomatinei tarnybai, į kurią buvo priimtas 2004 m. liepos 1 d.
2004 – 2005 m. Apaštalinėje Nunciatūroje Libane ėjo atašė pareigas.
2005 – 2007 m. Apaštalinėje Nunciatūroje Libane ėjo sekretoriaus pareigas.
2007 – 2009 m. Apaštalinėje Nunciatūroje Nyderlanduose ėjo sekretoriaus pareigas.
2009 m. paskirtas Jo Šventenybės kapelionu.
2009 – 2012 m. Apaštalinėje Nunciatūroje Rusijos Federacijoje ėjo sekretoriaus pareigas.
2012 – 2020 m. Vatikano Valstybės Sekretoriato Skyriuje ryšiams su valstybėmis ėjo oficiolo pareigas.
2019 m. paskirtas garbės prelatu.
2020 – 2021 m. Apaštalinėje Nunciatūroje Kenijoje ėjo patarėjo pareigas.
2021 m. birželio 15 d. Šventojo Tėvo Pranciškaus nominuotas tituliniu Martanos arkivyskupu ir Apaštaliniu Nuncijumi Ukrainoje.
2021 m. rugpjūčio 14 d. Vatikano valstybės sekretoriaus kardinolo Pietro Parolin konsekruotas arkivyskupu Vilniaus šv. vysk. Stanislovo ir šv. Vladislovo katedroje.
Šaltiniai
https://www.telsiuvyskupija.lt/index.php?id=104&ncid=2&nid=807
Para (Amazonė)
Para  – vandentakis šiaurės rytų Brazilijoje, Paros valstijoje, Amazonės deltoje. Tai pietinė Amazonės atšaka, juosianti Maražo salą. Nors Para laikoma Amazonės atšaka, jai tenka tik nedidelė dalis šios upės debito – daugiausia vandens į ją atneša Tokantinsas. Taip pat suteka Anapu, Žakunda, Pakaža, Akara, Gvama ir daug kitų upių. Plačia estuarija ties San Kaetano do Estevelasu išsilieja į Atlanto vandenyną.
thumb|left|240px|Paros aukštutinė dalis iš palydovo
Prie Paros įsikūręs Beleno didmiestis bei daug kitų miestų (Bagrė, Oeiras do Para, Abaetetuba, Barkarena, Ponta da Pedrasas, Vižija, Salvatera ir kt.).
Upės pavadinimas kilęs iš tupių-gvaranių žodžio pa’ra („didelė upė, dideli vandenys“). Nuo šios upės kilo Paros valstijos pavadinimas.
Radžiūnai (Varanavas)
Radžiūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į pietvakarius nuo Dočiškių, tarp Adverninkų ir Kivonių.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Rodūnios valsčių, Kivonių apylinkę ir dvaro valdą.
Septynliepiai
Septynliepiai (, nuo 1928 m. Siebenlinden, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 9 km į vakarus, šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 19 km į pietvakarius nuo Lazdynų, prie Būdupės (Įsruties intakas).
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Septynliepių kaimo bendruomenė 1933–1937 m. Minimi nuo 1625 m. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 17 ugniakurų, 1823 m. – valstiečių kaimas su 81 gyventoju. 1854 m. kaime buvo 24 gyvenamieji pastatai ir 135 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Kusų, Liepgalio domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Enskiškių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai.
Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.
Juozas Dailidė (1859)
Juozas Dailidė (1859 m. spalio 10 d. Barandų kaime, Sintautų valsčius, Šakių apskritis – 1909 m. rugsėjo 12 d. Sudarge, Šakių apskritis) – Romos katalikų kunigas, vertėjas, draudžiamos spaudos platintojas.
Biografija
Mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. Kunigu įšventintas 1883 m. 1883–1889 m. vikaravo Liudvinavo Šv. Liudviko bažnyčioje, vėliau Punsko Švenčiausios Mergelės Marijos Dangun Ėmimo bažnyčioje (iki 1894 m.), Slavikų Šv. Onos bažnyčia (iki 1899 m.). Platino draudžiamą katalikišką lietuvišką spaudą. 1909 m. paskirtas klebonu į Sudargą. Čia atstatė griūvančią Sudargo Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia, su parapijiečių pagalba pastatė naują kleboniją. Senojoje liko gyventi prieš jį klebonavęs knygnešys Martynas Sederevičius. 1907 m. Sudarge įkūrė „Žiburio“ draugijos skyrių, biblioteką – skaityklą. Šelpė pinigais klieriką Pranciškų Būčį – būsimą vyskupą. Katalikiškos spaudos bendradarbis. Palaidotas Sudargo kapinėse.
Bibliografija
Kartu su kunigu P. Martišiumi išvertė:
Lenkijos futbolo varžybos 1928 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1928 m.
Lorica hamata
thumb|right|Romos auksiliarijus iš šiaurinių provincijų (apie 175 m.), rekonstrukcija. Lorica hamata, grandinė lorika – romėnų grandiniai šarvai, naudoti Romos respublikos ir vėlesniais laikais. I a. tokius grandinius šarvus imta pildyti segmentiniais šarvais, bet IV a. lorica hamata vėl grįžo kaip vienintelis standartinis šarvų tipas. Grandines lorikas naudojo tiek legionieriai, tiek auksiliarijai.
Grandinės lorikos būdavo gaminamos iš bronzos ar geležies. Jas sudarydavo eilės pakaitomis einančių poveržlių tipo žiedų, iškirstų iš metalo lakšto, ir sukniedytų grandžių iš trauktos vielos. Taip būdavo gaunamas lankstus, tvirtas ir patikimas šarvas. Kiekvieno žiedo vidinis skersmuo būdavo apie 5 mm, o išorinis – apie 7 mm. Vieną grandinę loriką sudarydavo iki 30 tūkstančių žiedų, ją valstybės šarvų dirbtuvėse vergas gamindavo apie du mėnesius. Grandinės lorikos buvo imlios darbo, tačiau manoma, kad gerai prižiūrimas jas galėdavo naudoti keliasdešimt metų. Nuolatinis trynimasis apsaugodavo žiedus nuo rūdžių. Tuo tarpu segmentines lorikas nuolat reikėjo prižiūrėti nuo korozijos.
Grandinės lorikos pečiai turėjo atvartus, panašius į graikų lininės kirasos atvartus. Lorikos atvartai eidavo nuo maždaug nugaros vidurio per pečius į liemens priekį, kur būdavo prisegami žalvariniais ar geležiniais kabliukais. Egzistavo kelios grandinių lorikų atmainos, skirtos skirmišeriams, kavaleristams, ietininkams.
Žinios, kaip gaminti grandinius šarvus, romėnai galbūt gavo III a. pr. m. e. konfliktuose su keltais, nors pirmas aprašytas tokių šarvų panaudojimas žinomas iš Ispanijos užkariavimo.
Visą laiką, kai grandinės lorikos buvo naudojamos, jas vilkėdavo legionieriai, jos būdavo dažniausias centurionų šarvų tipas, dėl didelio dengiamo paviršiaus ir lengvos priežiūros. Net ir II a. grandines lorikas įprastai naudojo legionieriai, nors tada populiaresnės buvo segmentinės lorikos. III a. segmentines lorikas nustojo naudoti, o grandinės lorikos taip ir liko dažniausi legionierių ir auksiliarijų šarvai. Vėlesnės versijos, skirtingai nei ankstyvesniosios, turėjo rankoves, ėmė siekti kelius, taip apsaugodamos ir šlaunis.
Sakio ežeras
Sakio ežeras  – druskingas, nenuotakus ežeras Ukrainoje, Krymo vakaruose, į pietus nuo Sasyko ežero, šalia Sakio miesto. Gylis 0,5-1,5 m. Ežeras telkšo 1,1 m žemiau Juodosios jūros lygio. Nuo jos atskirtas 800 m pločio sąsmauka. Neužšąla. Ežero dugnas padengtas storu mineralinio dumblo sluoksniu. Sakio ežeras padalintas į du baseinus – pramoninį ir rekreacinį. Pramoninėje dalyje išgaunamas magnio chloridas, glauberio druska, rekreacinėje – įsikūrusios sanatorijos su gydomaisiais baseinais.
Sabaliūnai (Baltarusija)
Sabaliūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į šiaurę nuo Nočios, 1 km į rytus nuo Mickonių, pamiškėje.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių. Buvo Patackų valda.
Pušalotai
Pušalotai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Giedraičių. Stūkso Pušalotų piliakalnis.
2021 PH27
thumb|220px|Asteroido orbita
2021 PH27 – vienas iš arčiausiai Saulės skriejančių asteroidų (atradimo metu – pats artimiausias), aptiktas 2021 m. rugpjūtį.
Atradimas
Asteroidą atrado astronomas Scott Sheppard iš Karnegio mokslo instituto, peržiūrėjęs Brauno universiteto astronomų Ian Dell’Antonio bei Shenming Fu 2021 m. rugpjūčio 13 d. Cerro Tololo observatorijoje (Čilė) gautus vaizdus. Po to, rugpjūčio 14 ir 15 d., asteroidas buvo stebimas įvairiais Čilėje ir Pietų Afrikoje esančiais teleskopais.
Charakteristika
2021 PH27 apie Saulę apskrieja per 113 dienų, jo orbitos didysis pusašis yra 70 mln. km (0,46 av), prie Saulės jis priartėja iki 20 mln. km. Atradimo metu vienintelis žinomas dangaus kūnas, skriejantis arčiau Saulės už šį asteroidą, buvo Merkurijus, kuris apie Saulę apsisuka per 88 paras. 2021 PH27 – vienas iš 20 Atiros asteroidų, kurių orbitos artimesnės Saulei nei Žemės.
2021 PH27 asteroido skersmuo siekia 1 km. 2021 PH27 priartėjus prie Saulės, jo paviršius gali įkaisti iki 482 °C. Kaip teigiama, veikiausiai šis asteroidas yra uolėtas, gali būti ir metalo, pvz., geležies. 2021 PH27 orbita nestabili, skriedamas aplink Saulę, jis kerta Merkurijaus ir Veneros orbitas. Tikėtina, kad dėl to per keletą mln. metų šis asteroidas gali susidurti su Merkurijumi, Venera arba Saule, kita vertus, jo orbita gali pasikeisti.
Anot asteroido atradėjo Scott Sheppard, iš pradžių 2021 PH27 veikiausiai skriejo asteroidų žiede, esančiame tarp Marso ir Jupiterio, o asteroido orbita susiformavo veikiant vidinių Saulės sistemos planetų traukos jėgai. Kita vertus, įmanoma, kad 2021 PH27 yra kometos liekana.
Sabaliūnai (reikšmės)
Sabaliūnai gali reikšti:
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Lietuvos ir Nepalo santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Nepalo. Nepalas Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugsėjo 10 d., o diplomatiniai santykiai užmegzti 2005 m. vasario 8 d.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 36 Nepalo piliečiai.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Indijoje, Nepalui – nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Danijoje. Vilniuje veikia Nepalo Federacinės Demokratinės Respublikos garbės konsulatas. Katmandu veikia Lietuvos garbės konsulatas.
Pirmieji kontaktai
Vienas pirmųjų Nepalą aplankiusių lietuvių – 1934 m. tai padaręs keliautojas keliautojas ir antropologas Antanas Poška, vėliau kelionės įspūdžius aprašęs savo knygoje.
Snieguolė ir septyni nykštukai
thumb|Pasakos herojė Snieguolė 1937 m. Volto Disnėjaus išleistame animaciniame filme. „ Snieguolė ir septyni nykštukai “ – XIX a. vokiečių pasaka, šiandien plačiai žinoma visame Vakarų pasaulyje. Broliai Grimai ją išleido 1812 m. pirmajame savo rinkinio „Brolių Grimų pasakos“ leidime, sunumeruodami kaip 53-a pasaką. Originalus vokiškas pavadinimas buvo Sneewittchen (pagal vokiečių žemaičių tarmę, tačiau pirmojoje išleistoje versijoje pavadinimas užrašytas vokiečių aukštaičių tarme kaip Schneeweißchen, o ilgainiui pasaka vokiečių kalba tapo žinoma mišriąja forma Schneewittchen. 1854 m. Grimai parengė galutinę pasakos versiją.
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Santykiai po 1991 m.
Nors Nepalas Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugsėjo 10 d., dar prieš Lietuvai tampant JTO nare, o santykius svarstyta užmegzti nuo 1992 metų. , diplomatiniai santykiai užmegzti tik 2005 m. vasario 8 d. Kita vertus, Lietuvos garbės konsulas Nepale buvo paskirtas dar 2001 m. , tačiau pats konsulatas Katmandu buvo atidarytas tik 2017 m. Lietuvos garbės konsulu paskirtas Šovakaras Neupanė, o atidarymo ceremonijoje dalyvavo Nepalo užsienio reikalų ministras dr. Prakašas Saran Mahatas, Nepalo politikai bei verslo atstovai.
Snieguolė ir septyni nykštukai
Pasakai būdingi elementai – stebuklingas veidrodis, užnuodytas obuolys, stiklinis karstas, piktosios karalienės ir septynių nykštukų personažai. Septyniems nykštukams vardai pirmą kartą suteikti 1912 m. Brodvėjuje vaidintame spektaklyje „Snieguolė ir septyni nykštukai“, o vėliau – 1937 m. Volto Disnėjaus animaciniame filme „Snieguolė ir septyni nykštukai“. Ši pasaka nėra susijusi su panašaus pavadinimo pasaka „Snieguolė ir raudona rožė“, taip pat esančia Brolių Grimų pasakų rinkinyje.
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Santykiai po 1991 m.
2011 m. Katmandu rengtuose Lietuvos-Nepalo Kino festivalio renginiuose dalyvavo Lietuvos Respublikos ambasadorius Indijoje Petras Šimeliūnas, vizito metu susitikdamas su Nepalo parlamento ir vyriausybės nariais.
Snieguolė ir septyni nykštukai
Pagal Aarne-Thompson folkloro klasifikaciją grupuojama į 709 tipą, Snieguolė. Kitos tokio pat tipo pasakos – italų „Dailioji Venecija“ ir „Jaunoji vergė“, graikų „Mirta“, škotų „Aukso medis ir sidabro medis“, armėnų „Nourie Hadig “ ir bretonų „Mažoji gražioji“.
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Santykiai po 1991 m.
2015 m. Lietuva akreditavo savo pirmąjį ambasadorių Nepalui. Juo tapo nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Indijoje Laimonas Talat-Kelpša. Nepalas savo pirmąjį ambasadorių Lietuvai akreditavo 2018 m. Juo tapo Juba Nathas Lamsalas, nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius Danijoje.
Snieguolė ir septyni nykštukai
Kaip ir kitos Brolių Grimų pasakos, „Snieguolė“ yra išversta į lietuvių kalbą.
Žakunda (upė)
Žakunda  – upė šiaurės rytų Brazilijoje, Paros valstijoje; dešinysis Amazonės (jos deltos atšakos Paros) intakas. Prasideda retai gyvenamose vietose Tokantinso ir Pakažos tarpupyje. Teka į šiaurės vakarus, nuo vidurupio smarkiai išplatėja, skaidosi į protakas. Į vakarus nuo Bagrės įteka į vieną iš Paros pradmenų.
Snieguolė ir septyni nykštukai
Pasakos ekranizacija
Pasaka yra ne kartą ekranizuota, yra sukurta įvairių adaptacijų. 1950 m. Astrida Lindgren pagal šią pasaką sukūrė spektaklį Snövit. Snieguolės motyvas panaudotas romanuos (Tímakistan), komiksuose („Raudonplaukė snieguolė“) ir muzikiniuose klipuose (vokiečių Neue Deutsche Härte grupės „Rammstein“ daina „Sonne“).
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Santykiai po 1991 m.
2020 m. sausio 24 d., Vilniuje esančiame Visorių informacinių technologijų parke atidarytas Nepalo garbės konsulatas, o garbės konsulu tapo Darius Montvila.
Žakunda (upė)
Didesnių gyvenviečių prie Žakundos nėra.
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Tarp Lietuvos ir Nepalo kol kas glaudžiau vystomas kultūrinis bendradarbiavimas ir technologiniai mainai nei politiniai dvišaliai santykiai, kurie išlieka labai riboti. 1976 m. lietuvių kalba išleistas nepaliečių pasakų rinkinys „Bežadė karalaitė“. 1990 m. Vytautas Narvilas išleido knygą „Einu į Nepalą“, kurioje aprašė Nepalo kelią į nepriklausomybę, nepaliečių papročius ir mąstyseną.
Lietuviškos kelionių agentūros organizuoja keliones iš Lietuvos į Nepalą. 2011 m. gegužės 13-15 d. Nepalo sostinėje Katmandu vyko pirmasis Lietuvos-Nepalo kino festivalis. Festivalio organizatoriai – Lietuvos ambasada Indijoje ir Nepalo Pavilion kompanija, jo metu parodyti lietuviški filmai Arūno Matelio “Prieš parskrendant į žemę”, Audriaus Stonio ir Arūno Matelio “Skrydis per Lietuvą arba 510 sekundžių tylos”, Kristinos Buožytės “Kolekcionierė”, Tomo Donelos “Atsisveikinimas”, Kristijono Vildžiūno “Aš esi tu”, Raimundo Banionio filmas „Vaikai iš Amerikos viešbučio“. 2015 m. lapkričio 9 d. Katmandu įvyko tekstilės menininkių “Baltų kandžių” veltinio projekto „Mandala“ pasirodymas (moderniojo šokio „mandalą“ atliko lietuvių šokėjos Kristina Dolinina ir Marija Vojevudzkaja). Tarp dalyvavusių svečių buvo ir Nepalo viceprezidentas. 2016 m. Nepale lankėsi ir Lietuvos garbės konsulo Nepale priimtas buvo dailininkas Saulius Kruopis, o Lietuvoje – lingvistas Radhunatas Adhikaria, surengęs Vilniuje viešą paskaitą apie lietuvių ir nepaliečių kalbų panašumus.
Lietuvos visuomenė prisideda prie humanitarinės pagalbos Nepalui organizavimo. 2015 m. Lietuvos alpinizmo asociacija paskelbė surinkusi 6311 eurų paramos Nepalui. 2021 m. Lietuvos Vyriausybė priėmė nutarimą skirti 50 tūkst. eurų Nepalui, šiam kenčiant nuo Covid-19 pandemijos padarinių. Lietuvos aukštojo mokslo įstaigose yra studijuojančių nepaliečių studentų.
Kongreso biblioteka
138 mln. vienetų:
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Nepalo siekė 2,95 mln. eurų, o Nepalas buvo 114-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Kongreso biblioteka
Kasmet rudenį rengiamas Nacionalinis knygų festivalis (sutraukia apie 100 000 lankytojų).
Lietuvos ir Nepalo santykiai
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, Nepalo tiesioginių užsienio investicijų dydis Lietuvoje siekia 220 tūkst. eurų. Tuo tarpu Lietuvos tiesioginių investicijų Nepale 2020 m. užfiksuota nebuvo.
Europos lengvosios atletikos komandinis čempionatas
Europos lengvosios atletikos komandinis čempionatas – Europos lengvosios atletikos asociacijos šalių lengvosios atletikos varžybos, kurios suskirstytos į keturias lygas. Pirmasis čempionatas įvyko 2009 m.
Struktūra
Visos komandos varosi 40 rungčių (po 20 moterims ir vyrams). Kiekviena šalis turi teisė atsiųsti po vieną sportininką į kiekvieną rungtį. Aukščiausią vietą užėmusio sportininko šalis gauną tokia taškų suma, koks yra lygoje dalyvaujančių komandų skaičius, o paskutinę vietą užėmusio sportininko šalis pelno vieną tašką. Neužfiksavus jokio rezultatus valstybei skiriama 0 taškų. Jeigu susiklosto lygiosios sportininkai gauna jų lygiems rezultatams skirtų taškų vidurkį. Dvi ar trys pirmąsias vietas užėmusios šalys taškų klasifikacijoje patenka į aukštesnę lygą, o paskutiniąsias vietas užėmusios šalys atsiduria žemesnėje lygoje.
Puščiava
Puščiava – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 1 km nuo Kazokiškių.
Nyderlandų futbolo varžybos 1986–1987 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1986–1987 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Mohammad Ebrahim Khedri
Mohamadas Ebrahimas Chedri dar žinomas kaip Pahlavanas Ebrahimas (g. 1938 m. balandžio 11 d. Kabule – m. 2022 m. gegužės 22 d. Kabule) – hazarų kilmės Afganistano imtyninkas, olimpietis, Azijos žaidynių medalininkas.
Biografija
1958 m. Mohamadas pirmą kartą dalyvavo Azijos žaidynėse. Svorio kategorijoje iki 67 kg afganas pralaimėjo dvi kovas ir galutinėje rikiuotėje užėmė 6-ą vietą tarp 7-ių dalyvių.
Savo debiutinėse 1960 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Afganistanui atstovaujantis imtynininkas varžėsi svorio kategorijoje iki 62 kg. Sportininkas pralaimėjo pirmąją kovą prieš pakistanietį Muhamadą Achtarą, o antrame etape pralaimėjo meksikiečiui Robertui Valjechui ir iš tolimesnės kovos pasitraukė. Bendroje įskaitoje sportininkas užėmė 21-ą vietą tarp 25-ių reitinguotų imtyninkų.
Lenkijos futbolo varžybos 1929 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1929 m.
Mohammad Ebrahim Khedri
Biografija
1964 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas pasiekė savo geriausią olimpinį rezultatą. Afganistano atstovas įveikė argentinietį Raulį Romerą ir Jungtinės Karalystės atstovą Bertą Aspeną, bet vėliau pralaimėjo bulgarui (?) ir JAV atstovui Bobiui Daglasui. Susumavus visus taškus Afganistano atstovas užėmė 5-ą vietą tarp 21-o startavusių imtynininkų. 1968 m. vasaros olimpiadoje imtynininkas eliminuotas trečiajame etape. 1972 m. vasaros olimpiadoje Mohamadas pirmą kartą startavo ne laisvųjų imtynių, o graikų-romėnų imtynių varžybose, bet pralaimėjęs jau pirmąją kovą iš tolimesnių varžybų pasitraukė.
Laurušaitė
Laurušaitė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Laurušienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Laurušas.
Giles Scott
Giles Scott (g. 1987 m. birželio 23 d., Hantingdone) – Jungtinės Karalystės buriuotojas sportinėmis sunkiasvorėmis jachtomis, olimpinis čempionas.
Laurušaitė
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Giles Scott
Biografija
2002 m. pasaulio jaunučių Laser Radial čempionato bronzos medalininkas. 2005 m. pasaulio jaunučių Laser čempionato nugalėtojas.
2011 m. pasaulio Finn klasės čempionate pirmą kartą tapo pasaulio čempionu. Tais pačiais metais sportininkas tapo Europos čempionu. Nors Scott iškovojo kelialapį į olimpines žaidynes, bet į nacionalinę rinktinę nebuvo pakviestas. Pagal taisykles olimpiadoje šalį kiekvienoje buriavimo klasėje galėjo atstovauti tik po vieną sportininką, o Jungtinės Karalystės olimpinis komitetas kelialapį atidavė daugkartiniui olimpiniui čempionui Ben Ainslie.
Nuo 2014 m. iki 2016 m. sportininkas trys kartus tapo pasaulio čempionu.
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Scott startavo sunkiasvorių burvalčių Finn klasėje. Sportininkas laimėjo trys plaukimus iš dešimties, o finaliniame etape finišą kirto antras. Susumavus visus baudos taškus Scott pirmą kartą tapo olimpiniu čempionu.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Scott grįžo ginti olimpinio čempiono titulo Finn klasėje. Jungtinės Karalystės atstovas laimėjo šešis iš dešimties plaukimų, o finaliniame etape finišą kirto trečias. Susumavus visus baudos taškus britas antrą kartą tapo olimpiniu čempionu. Sportininkas taip pat tapo paskutiniu olimpiniu čempionu Finn klasėje nes ši klasė pašalinta iš olimpinių žaidynių nuo 2024 m. olimpiados.
Kasai Rinkai parkas
Kasai Rinkai parkas  – viešasis parkas Edogavoje, Tokijuje, Japonijoje. Parke įrengtas paukščių rezervatas, Tokijo jūros parkas, stebėjimo bokštas, viešbutis. Parkas įkurtas ant iš jūros atkovotos žemės ir dviejų dirbtinių salų. Tai antras pagal dydį parkas Tokijuje.
Specialiai 2020 m. vasaros olimpinėms ir parolimpinėms žaidynėms pastatytas baidarių ir kanojų slalomo irklavimo trasa.
Partikuliarinė teisė
Partikuliarinė teisė ( - dalis, kilm. partis; particula (particulum) - 'dalinis') - teisė, galiojanti ne visoje, o tik tam tikroje teritorijos dalyje, nors visoje teritorijoje galioja teisės sistema arba bent jau yra kompetencijos galimybė tokią sukurti. Šiuolaikinėse federacinėse valstybėse partikuliarinė teisė gyvuoja kiekviename lygmenyje. Atsiranda pasikeitus įstatymų leidžiamosios valdžios kompetencijai, kai galiojanti teisė tam tikroje teritorijoje dėl pasikeitusios kompetencijos (perėjimo) lieka galioji ankstesnio (ligtolinio) įstatymų leidėjo teritorijoje. Pvz., kai įvyko Vokietijos susivienijimas, federalinės teisės daugelio normų taikymas buvo apribotas tiek ir ankstesniosios Federacinės Respublikos, tiek ir naujai į Vokietijos Federaciją įtrauktų federalinių žemių atžvilgiu.
Taip pat skaitykite
Bendroji teisė,
Lenkijos futbolo varžybos 1930 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1930 m.
Pušėnai
Pušėnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skraičionių.
Ruddy Zang Milama
Paulette Ruddy Zang Milama (g. 1987 m. birželio 6 d. Port Žantilyje) – Gabono lengvaatletė. Nacionalinės olimpinės rinktinės narė ir rekordininkė.
Arūnas Rutkus
Arūnas Rutkus (g. 1961 m. rugsėjo mėn. 19 d. Vilniuje, Lietuvoje) yra lietuvių tapytojas ir režisierius.
Ruddy Zang Milama
Biografija
Ruddy Zang Milama tarptautinėje arenoje debiutavo 2006 m. sudalyvaudama pasaulio jaunimo čempionate. 100 m bėgimo distancijoje sportininkė atrankiniuose bėgimuose liko šešta ir į kitą etapą nepateko. Po metų sprinterė jau dalyvavo suaugusiųjų pasaulio čempionate Osakoje kur atrankiniuose bėgimuose jai pritrūko tik vienu laipteliu aukštesnės pozicijos patekimui į kitą etapą ir galutinėje įskaitoje ji liko 33 vietoje. 2008 m. žiemos sezone Milama startavo pasualio uždarų patalpų čempionate, bet po atrankinių bėgimų patekti į kitą etapą jai nepavyko. Tais pačiais metais lengvaatletė pelnė kelialapį į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkė įveikė pirmąjį raundą, bet į pusfinalį patekti nepavyko ir galutinėje įskaitoje ji liko 33-ia. 2009 m. pasaulio čempionate sprinterei nepavyko įveikti pirmojo etapo. 2010 m. žiemos sezone Ruddy Zang Milama dalyvavo 60 m bėgimuose pasaulio uždarų patalpų čempionate. Bėgikė pasiekė finalinius bėgimus kur liko 4-oje vietoje. Tų pačių metų pabaigoje išaiškėjus kad viena iš prizininkių LaVerne Jones-Ferrette vartojo neleistinus preparatus Gabono atstovei atiteko bronzos medalis. 2010 m. Afrikos čempionate Milama laimėjo sidabrą 100 m bėgime ir bronzą 200 m bėgime.
Arūnas Rutkus
Biografija
1974 - 1979 m. mokėsi Vilniaus Justino Vienožinskio dailės mokykloje. 1980 - 1985 m. studijavo ir baigė monumentaliąją tapybą (freska, mozaika) Vilniaus dailės institute. Tapybos mokėsi pas Algimantą Švėgždą, Arvydą Šaltenį, grafikos pas Petrą Repšį, skulptūros pas Vytautą Šerį, freskos ir mozaikos specialybės pas Romą Dalinkevičių, piešimą pas Antaną Kmieliauską, Kazį Morkūną, vitražą pas Algimantą Stoškų. Nuo 1995 m. - Lietuvos dailininkų sąjungos narys.
Karl Pajusalu
Karlas Pajusalu (, g. 1963 m. birželio 20 d.) – estų kalbininkas, Tartu universiteto estų tarmėtyros ir estų kalbos istorijos profesorius, Estijos mokslų akademijos narys (nuo 2011 m.).
Biografija
1981 m. baigė Pernu 1–ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. – Tartu valstybiniame universitete estų filologiją. Filologijos magistras (1992 m., Tartu universitetas), disertacijos tema – „Kamiengalis e Karksio tarmės veiksmažodžių formose“. Vėliau jis buvo Pensilvanijos universiteto (JAV) mokslo darbuotojas, mokėsi doktorantūros studijose Turku universitete. 1996 m. apgynė daktaro disertaciją „Multiple linguistic contacts in South Estonian: variation of verb inflection in Karksi“ („Daugialypiai kalbiniai kontaktai pietų estų kalboje: veiksmažodžio kaitybos variacija Karksio tarmėje“). 1998 m. grįžo į Tartu universitetą išeiti podoktorantūros programos ir iki šiol dirba Tartu.
1997–1998 m. Tartu universiteto estų kalbos neetatinis docentas, Filosofijos fakulteto prodekanas, 1998–2000 m. estų kalbos istorijos docentas, 2000 m. – estų kalbos, jos istorijos bei estų tarmių profesorius, 2001–2003 m. ir 2011–2012 m. – kviestinis estų kalbos profesorius Helsinkio universitete, 2004–2007 m. – taip pat ir Finougrų filologijos katedros vedėjas, 2008–2011 m. Tartu universiteto Estų kalbos katedros vedėjas. Dėsto estų kalbos istoriją ir tarmes, kalbos teoriją, kalbos variacijų tyrimo metodus.
2011 m. išrinktas Estijos mokslų akademijos nariu kalbotyros srityje. K. Pajusalu yra Akademijos Humanitarinių ir socialinių mokslų katedros narys.
2015 m. buvo išrinktas Latvijos mokslų akademijos užsienio nariu.
Tyrimai
K. Pajusalu skaitė pranešimą konferencijoje „Lyviai. Žemė. Žmonės. Istorija“, vykusioje Tartu universiteto istorijos muziejuje 2011 m. lapkričio 5 d. Daugiausia K. Pajusalu tiria estų kalbos ir jai giminingų kalbų fonetinės, gramatinės sandaros dinamiką, pietų estų tarmių niveliavimąsi ir estų subkalbų formavimąsi. K. Pajusalu yra paskelbęs daugiau kaip 220 mokslinių straipsnių.
Poetas
K. Pajusalu Ķempi Kārl slapyvardžiu yra pasireiškęs kaip poetas. 2013 m. K. Pajusalu Ķempi Kārl slapyvardžiu išleido pirmą istorijoje knygą Vidžemės Salacos lyvių tarme – eilėraščių rinkinį „Salats joug kolm aģa“ („Salacos upės trys krantai”). Salacos lyvių tarmė iš kasdienės vartosenos pasitraukė prieš 150 metų. Šiame poezijos rinkinyje tekstai pateikti taip pat ir estų bei latvių kalbomis. 2013 m. Salacos lyvių tarme ir estų kalba išleido kitą poezijos rinkinį – „Toini sina“ („Kitas tu“). Kartu su Baiba Damberga ir Valtu Ernštreitu 2018 m. publikavo lyvių poezijos rinkinį „Trillium“. Baiba Damberga ir Valtas Ernštreitas rašė Kuršo lyvių, o Ķempi Kārl, kaip ir ankstesniuose rinkiniuose, – Salacos lyvių tarme. Poezijos rinkinys „Trillium“ įnešė svarbų indėlį į Kuršo ir Salacos lyvių raštiją, taip pat liudija lyvių kalbos ir literatūros, kurioms gresia išnykimas, gajumą. 2023 m. Salacos lyvių tarme jis išleido savo poezijos rinkinį „Ēzkyrdiz vīzd“ („Artumo formos“), kuriame tekstai pateikiami taip pat ir latvių bei estų kalbomis. Karlas Pajusalu laikomas geriausiu Salacos lyvių tarmės žinovu.
Asmeninis gyvenimas
Karlas Pajusalu – jūreivio sūnus. Jis vedęs estų kalbininkę Renatę Pajusalu, turi du sūnus ir dukrą.
Brigita Stonienė
Brigita Stonienė (mergaut. pav. Laurušaitė; g. 1991 m. sausio 14 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkė, dukart Lietuvos jaunių (iki 18 metų) šachmatų čempionė (2008 ir 2009 m.), Pasaulio ir Europos jaunių čempionatų dalyvė.
Biografija
Mokėsi Kauno „Varpo“ gimnazijoje. Kauno JSO mokyklos auklėtinė (Treneris Kęstutis Kaunas). Žaidžia su Kauno šachmatų klubo „Margiris“ komanda. VšĮ Jaunimo šachmatų klubo "Trys nuliai" filialo direktorė. Treneris – kėdainietis  Laimutis Šolys (FM).
Brolis Tomas Laurušas (g. 1996 m.), šachmatininkas (IM).
Vyras Robertas Stonys (g. 1990 m.), šachmatų mėgėjas.
Pietų Osetijos Konstitucija
Pietų Osetijos Konstitucija - Pietų Osetijos pagrindinis įstatymas (Konstitucija). Priimta 2001 m. balandžio 8 d. referendumu
Struktūra
93 straipsniai, 9 skyriai, pereinamosios nuostatos:
Johannes Dale
Johanesas Dalė (Johannes Dale, g. 1997 m. gegužės 23 d. Liorenskuge, Norvegijoje) – norvegų biatlonininkas, 2020 m. pasaulio vicečempionas estafetėje ir masinio starto lenktynėse.
Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.
Pasaulio taurė
*nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema
Salapetiškės
Salapetiškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2,5 km į šiaurės rytus nuo Nočios, 4 km nuo sienos su Lietuva.
Istorija
XIX a. pab. kaimas ir privatus dvaras pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių. XX a. pr. dvaras priklausė Žilinskams (1934–1940 m. jame gyveno lenkų rašytoja Jadvyga Žilinska).
Lenkijos futbolo varžybos 1931 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1931 m.
Vokietijos aplinkos kodeksas
Vokietijos aplinkos kodeksas ( 'Aplinkos įstatymų knyga', UGB) – Vokietijos (VFR) aplinkos teisės kodekso projektas; planuojamas teisės šaltinis.
Variantai
Yra du vadinamieji Profesorių projektai, sukurti XX a. 10 deš. ir dabar aktualus vadinamasis Referentų projektas (Referentenentwurf), kurį parengė Vokietijos aplinkos ministerija (VFR AM) 2008 m., sudarytas iš 5 knygų ir keleto poįstatyminių įgyvendinamųjų nutarimų (Verordnung) 2009 m. sausio mėn. VFR aplinkos ministras Sigmar Gabriel oficialiai paskelbė, kad Aplinkos kodeksas patyrė nesėkmę. Tuo tarpu VFR AM pateikė keletą atskirų įstatymų projektų, unifikuosiančių vandens ir gamtos apsaugos teisę.
Dumblys (Utenos r.)
Dumblys – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 10,5 km į šiaurės rytus nuo Užpalių, Vaiskūnų geomorfologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,54 km, plotis – iki 0,31 km. Altitudė 106,8 m. Kranto linija labai vingiuota, šiaurėje ežeras išsišakoja į dvi įlankas. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas aukštas. Pakrantėse plyti pievos, vietomis krūmynai. Šiaurės rytuose išteka upelis link netoliese telkšančio Pilašiaus ežero (Šventosios upės baseinas). Šalia įsikūręs Likančių kaimas. Šiauriniu krantu eina riba su Zarasų rajonu.
Pušinava
Pušinava – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Tyrulių, prie Radviliškio–Tilžės geležinkelio.
Bagsverdo bažnyčia
miniatiūra|Bagsverdo bažnyčia Bagsverdo bažnyčia – liuteronų bažnyčia šiauriniame Kopenhagos priemiestyje Bagsverde, Danijoje. Pastatą 1968 m. suprojektavo garsus danų architektas Jornas Utsonas, o pabaigtas 1976 m. Pastatas laikomas šiuolaikinės bažnytinės architektūros šedevru, vertinamas jo šviesus, natūraliai apšviestas interjeras, o lubos yra švelniai apskliaustos.
1538 m. čia stovėjusi katalikų bažnyčia buvo nugriauta, buvo sumanyta pastatyti liuteronų bažnyčią. 1967 m. suprojektuoti bažnyčią buvo pavesta danų architektui J. Utsonui. Darbai nekart stabdyti, užbaigti tik prie „Christiani & Nielsen“ statybų įmonės. Pastatas kainavo 10 mln. Danijos kronų, bažnyčia konsekruota 1976 m. rugpjūtį.
Lenkijos futbolo varžybos 1932 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1932 m.
Castellano & Pipolo
Kastelano ir Pipolo – italų scenaristų ir kino režisierių Franco Castellano (1925–1999) ir Giuseppe Moccia (1933–2006) sceninis pseudonimas.
Jie kartu režisavo 20 kino filmų (daugiausia komedijų, kuriose vaidino Adriano Celentano), o scenarijus parašė daugiau kaip 100 juostų.
Judviejų filmas „Vaikinas iš kaimo“ 2010 m. buvo parodytas Venecijos kino festivalyje itališkų komedijų retrospektyvoje.
Duobys (Utenos r., Daugailių sen.)
Duobys – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Daugailių. Ežero ilgis iš vakarų į šiaurės rytus – 0,9 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 148,6 m. Krantai daugiausia aukšti, sausi. Iš pietų ir rytų ežerą supa miškas, kitose pakrantėse plyti pievos. Šiaurės vakaruose išteka Liminos upelis link Indrajų ežero (Šventosios upės baseinas). Šalia įsikūrę Duobių ir Pakryžės kaimai.
Svanekės vandens bokštas
miniatiūra|Svanekės vandens bokštas
Svanekės vandens bokštas – Bornholmo saloje esančio Svanekės miestelio vandens bokštas. Šį vandens bokštą suprojektavo danų architektas Jornas Utsonas, tai buvo pirmasis stambus jo projektas.
Architektūra
Iš pažiūros keistos formos vandens bokštą įkvėpė farvateriui žymėti skirti jūros ženklai. Piramidės formos vandens rezervuarą laiko trys plonos gelžbetoninės kojos, susitinkančios bokšto viršuje. Centre esantys spiraliniai laiptai, taip pat pagaminti iš betono, elegantiškai vingiuoja nuo žemės. Šis vandens bokštas nebeatlieka savo funkcijos nuo 1988 m., nuo 1990 m. yra įregistruotas kaip pastatas.
Vandens bokštas Svaneke buvo pirmasis iš penkių Utsono darbų, kuriuos galima apibūdinti kaip betoninę architektūrą.
Pušinava (Mažeikiai)
Pušinava – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kairiškių.
Žakunda
Žakunda  – miestas ir savivaldybė Brazilijos šiaurės rytuose, Paros valstijoje, 340 km į pietus nuo Beleno, 25 km į rytus nuo Tukurui tvenkinio ant Tokantinso. Praeina plentas Belenas–Maraba.
Savivaldybės plotas – 2008 km², gyventojų skaičius – 60 517 (2021 m.). Kita didesnė gyvenvietė: Pažė.
thumb|left|240px|Savivaldybės padėtis Paros valstijoje
Istorija
Žakundos žemes, apgyventas indėnų gavionesų, brazilai pasiekė 1892 m. Čia pradėtas rinkti kaučiukas, ieškota deimantų. Savivaldybės centras nuo 1961 m. (atskyrus nuo Itupirangos savivaldybės). Gyvenvietė pradėjo augti ~1970 m., nutiesus plentą.
Winslow Homer
Vinslou Homeris (Houmeris,, 1836 m. vasario 24 d. − 1910 m. rugsėjo 29 d.) − XIX a. JAV realistinis tapytojas, grafikas iliustratorius, akvarelistas. Pasižymėjo marinistiniame žanre.
Biografija
Vinslou Homeris gimė 1836 m. vasario 24 d. Bostone. Kai jam buvo šešeri, šeima persikėlė į Kembridžo kaimelyje Masačusetse, kuriame Vinslou praleido vaikystę. 1855 m. jis įsidarbino litografijų firmoje Bostone. Iš pradžių kopijavo kitų kūrinius, po to pradėjo kurti savus. Jo grafika publikuota žurnaluose, pavyzdžiui, Harper’s Weekly. 1859 m. V. Homeris persikėlė į Niujorką, 1860 m. jo tapybos kūriniai eksponuoti Nacionalinėje dizaino akademijoje. JAV pilietinio karo metu dailininkas vis labiau užsiėmė tapyba. Populiarumo sulaukė jo paveikslas „Belaisviai iš fronto“. 1865 m. jis priimtas į Nacionalinės dizaino akademijos narius. Dailininkas daug keliavo ir leido laiką stovyklavietėse Pensilvanijoje, palei Hadsono upę ir Naujojoje Anglijoje. 1866 m. vieneriems metams keliavo į Prancūziją, susipažino su prancūzų natūralistine dailės mokykla, mados iliustracijomis, japonų estampais. Kūrybiškai ši kelionė dailininką paveikė mažai, jo paletė tapo šiek tiek šviesesne.
1873 m. V. Homeris pradėjo kurti akvareles, vis labiau tapyti plenere. Jo akvarelės sulaukė komercinės sėkmės, jis galėjo mesti iliustratoriaus darbą. Apie 1880 m. dailininkas dėl neaiškių priežasčių pradėjo šalintis žmonių, 1881 m. netikėtai išvyko į Angliją, kur praleido apie 2 metus kurdamas nuošalioje žvejybinėje Kalerkoutso vietovėje pire Šiaurės jūros. 1883 m. grįžęs į JAV dailininkas apsigyveno Prauts Neko žvejybiniame kaimelyje Meino valstijos vandenyno pakrantėje, vaizdavo žmonių kovą su gamtos stichijos šėlsmu („Išgelbėjimo viltis“, 1884). Dailininkas daug keliavo. Po kelionės į Niufaundlendą Kanadoje sukūrė vieną iš geriausiai žinomų savo paveikslų „Rūko pavojus“ (1885). Vinslou Homeris mirė 1910 m. rugsėjo 29 d. savo studijoje Prauts Neke. Kartu su Tomu Ikinsu (1844−1916), V. Homeris laikomas vienu iš dviejų reikšmingiausių XIX a. JAV realistinės krypties dailininkų. Jo sodybą Prauts Neke įsigijo Portlando dailės muziejus, atnaujino ir 2012 m. atidarė lankytojams.
Hannah Mills
Hannah Mills (g. 1988 m. vasario 29 d., Kardife) – Jungtinės Karalystės buriuotoja sportinėmis jachtomis, olimpinė čempionė. Sportininkė varžosi dviviečių 470 burvalčių klasėje.
Biografija
2007 m. Europos jaunimo čempionė. 2008 m. pasaulio jaunimo 470 klasės čempionė.
2011 m. Mills poroje su Saskia Clark pelnė pasaulio čempionato sidabro medalius ir iškovojo teisę startuoti olimpinėse žaidynėse. Savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse bričių duetas dvejus plaukimus iš dešimties ir bendroje įskaitoje pelnė sidabro medalius. 2012 m. Mills ir Clark pirmą kartą tapo pasaulio čempionėmis.
2014 m. Europos čempionate iškovoti sidabro medaliai. Tais pačiais metais pelnyti pasaulio čempionatų bronzos medaliai ir pakvietimas į olimpines žaidynes. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Mills kartu su Clark laimėjo trys plaukimus iš dešimties ir susumavus visus baudos taškus tapo olimpinėmis čempionėmis. Jos tapo pirmosiomis Jungtinės Karalystės atstovėmis laimėjusiomis auksą moterų 470 klasėje.
2019 m. Mills kartu su Eilidh McIntyre tapo pasaulio čempionėmis. 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse poroje su McIntyre britės tapo olimpinėmis čempionėmis.
Proporcingumas
Proporcingumo principas - teisės principas, sudėtinė teisinės valstybės principo dalis. Paskirtis - ginti žmogaus teises nuo pernelyg didelio valstybės vykdomo žmogaus teisių ribojimo.
Vokietija
Proporcingumo principas (, Grundsatz der Verhältnismäßigkeit) yra vokiškosios teisinės valstybės (Rechtsstaat) sampratos dalis. Gina pamatines teises (Grundrechte), ypač vad. „bendrąją veiklos laisvę“, vad. allgemeine Handlungsfreiheit (Vokietijos Konstitucija (GG), 2 str. 1 d.). Tai yra vad. „persistengimo draudimas“. Kaip konstitucinis priesakas (verfassungsrechtliches Gebot) pagal VFR GG 1 str. 3 d., 20 str. 3 d. tiesiogiai saisto visas valstybės valdžias.
Portal (kompiuterinis žaidimas)
Portal – 2007 m. kompanijos „Valve“ sukurtas ir išleistas galvosūkių ir platformer'io žanro kompiuterinis žaidimas. Taip pat išleistas kaip dalis „Orange Box“ rinkinio Windows, Xbox 360, PlayStation 3 platformoms, o vėliau pritaikytas ir Mac OS X, Linux, Android (naudojantis Nvidia Shield) ir Nintendo Switch.
2007 m. žaidimas „Portal“ buvo įvardintas kaip vienas originaliausių ano meto žaidimų, nepaisant kritikos, kurios sulaukė dėl pernelyg trumpo ir riboto siužeto. Daugiausiai palankumo sulaukė žaidimo idėjinis originalumas, unikalumas ir jo tamsoka atmosfera, gebanti įtraukti humoro nestokojančių dialogų. Šiai dienai, tai vienas geriausiai vertinamų kompiuterinių žaidimų visoje istorijoje. Išskiriant platformos „Steam“ parsisiuntimų rodiklius, buvo parduota daugiau kaip 4 mln. žaidimo kopijų, o vėliau pradėta prekiauti ir oficialia žaidimo atributika.
2008 m. studijos „Microsoft Game Studios“ buvo išleistas „Portal: Still Alive“, skirtas Xbox 360 ir „Xbox Live Arcade“ paslaugas naudojantiems vartotojams. Jame buvo pridėta keletas papildomų žaidimo galvosūkių. Žaidimo tęsinys „Portal 2“ buvo išleistas 2011 m. – jis tęsia pirmtako siužetą su naujomis žaidimo mechanikomis, taip pat leidžia rinktis kooperatyvinį režimą.
Žaidimo eiga
Šie žaidimo elementai buvo nemažai inspiruoti 2005 m. išleisto panašaus koncepto „Narbacular Drop“ projekto, prie kurio dirbo „DigiPen Institute of Technology“ studentai. Pastarųjų nemaža dalis buvo nusamdyta kompanijos „Valve“, kad dirbtų prie žaidimo „Portal“ kūrimo, todėl tam tikra prasme, šis žaidimas yra įdvasintas „Narbacular Drop“ tęsinys.
Įvertinimas
2011 m. „Valve“ paskelbė, kad buvo parduota daugiau kaip 4 mln. fizinių žaidimo kopijų, įskaičiuojant ir „The Orange Box“ bei „Xbox Live Arcade“ versijas.
Jaunimo teisėjas
Jaunimo teisėjas - pirmosios instancijos bendrosios kompetencijos teismo teisėjas, nagrinėjantis vaikų arba jaunų suaugusių baudžiamąsias bylas.
Vokietija
Vokietijoje jaunimo teisėjas yra apylinkės teismo forma (Spruchkörper), veikiantis kaip atskiras teisėjas (Einzelrichter) dėl jaunuolių (nuo 14 iki 17 metų) ir jaunų suaugusių (Heranwachsender), t. y. nuo 18 iki 20 metų) nusižengimų (Verfehlung) bylas. Jaunimo teisėjas yra kompetentingas nagrinėti tokią bylą, kuri nepriklauso Jaunimo šefenų teismo (Jugendschöffengericht) arba jaunimo kolegijai (Jugendkammer), taigi, atvejais, kai galima tikėtis, kas bus paskirta tik auklėjamosios priemonės (Erziehungsmaßregel) arba pataisos priemonė (Zuchtmittel), taip pat kitokios fakultatyvinės bausmės kaip teisės vairuoti uždraudimas (Fahrverbot).
Burao
Burao  – miestas šiaurės Somalyje, nepripažintoje Somalilando valstybėje, kalnų slėnyje, prie Togdero vadžio. Togdero regiono centras. Yra oro uostas, plentai į Berberą, Galkają. Prekybinis centras. Amatai (kilimų, tekstilės gaminių audimas).
Istorija
Burao mieste 1991 m. gegužės 18 d. paskelbta Somalilando nepriklausomybė.
Dahlak Kebiras
miniatiūra Dahlak Kebiras – sala Raudonojoje jūroje, didžiausia Eritrėjai priklausančiame Dahlako salyne. Salos ilgis 62 km, plotis 27 km. Plotas – 754,9 km². Paviršius lygus, aukščiausia vieta siekia 5 m. Visoje saloje plyti dykuma.
Dahlak Kebire gyvena apie 2500 žmonių. Jie kalba dahlikų kalba, verčiasi žvejyba, holoturijų rinkimu, turizmu. Pagrindinė gyvenvietė yra salos vakaruose. Joje yra senovinių cisternų ir nekropolio liekanos, datuojamos 912 m. Taip pat saloje rasta ikiislaminių radinių, fosilijų. Veikia keltas į Masavą.
Pušinė
Pušine vadinami kaimai:
Lenkijos futbolo varžybos 1933 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1933 m.
Endla
Endla – aštuonioliktas pagal dydį ir daugiausia salų turintis ežeras Estijoje. Telkšo Jegevos apskrityje, Endlos rezervato teritorijoje.
Vandens paviršiaus plotas 2,821 km², baseino – 433 km². Ežere yra 34 salos, kurių bendras plotas lygus 0,3849 km². Endlos ilgis siekia 2,3 km, o plotis – 2 km. Vanduo pasikeičia 31-ą kartą per metus. Krantai daugiausia dumblėti, tačiau rytuose ties Jutos akmeniu pakrantė smėlėta.
Ežere veisiasi kuojos, ešeriai, lydekos, lynai, meknės, pūgžliai, vėgėlės, aukšlės. Šalia lizdus suka kirai, upinės žuvėdros, didžiosios, kuoduotosios ir šaukštasnapės antys, rudagalvės ir dryžagalvės kryklės, juodakakliai narai ir kiti vandens paukščiai.
Marebas
Marebas (Eritrėjoje ir Etiopijoje) arba Gašas (Sudane) – upė Rytų Afrikoje. Prasideda Eritrėjos kalnyne, į šiaurę nuo Amba Takaros. Aukštupyje teka į pietus per Eritrėją, toliau tarp Mai Ambasos ir Belesos žiočių teka Etiopijos-Eritrėjos siena. Vėliau Marebo vaga pasuka į vakarus ir kerta vakarų Eritrėją, eina Eritrėjos-Sudano siena. Užsibaigia rytų Sudano lygumas dengiančiuose smėlynuose netoli Kasalos miesto.
Vaga didžiąją metų dalį sausa, tačiau liūčių sezono metu smarkiai patvinsta. Potvynių metu neša daug dumblo.
Marebas nuo seno sudarė istorinę ribą tarp Bahr Negašo žemės šiaurėje ir Tigrajaus pietuose.
Pašėlęs Maksas: Įtūžio kelias
Pašėlęs Maksas: Įtūžio kelias – 2015 m. sukurtas postapokaliptinis fantastinis filmas.
2016 m. vasario 28 d. šis filmas gavo 6 Oskaro apdovanojimus ir tapo pirmuoju šia premija apdovanotu filmu iš „Pašėlęs Maksas“ serijos.
Turinys
Vienišas klajūnas Maksas, keliaujantis po dykumą, patenka į nelaisvę Citadelės – miesto, stovinčio dykvietės viduryje virš vandens šaltinio, – gyventojams. Čia viskam vadovauja diktatorius Nemirtingasis Džo, pavaldinių laikomas dievo įsikūnijimu. Maksas tampa kraujo donoru sergantiems Džo kariams.
Tuo metu Džo kariams vadovaujanti Furioza pabėga kartu jo haremu – 5 žmonomis. Ją besivejantieji kartu pasiima ir Maksą, tačiau šiam pavyksta išsilaisvinti ir prisidėti prie Furiozos...
Academia
„Academia“ – mokslininkų socialinis tinklas, turintis 40 milijonų užsiregistravusių vartotojų.
Kadangi „Academia“ kiekvienam norinčiam leidžia laisvai užsiregistruoti prie tinklo, pastarasis pasižymi kur kas didesniu užsiregistravių naudotojų skaičiumi. Nepaisanti to, „ResearchGate“ turi dvigubai daugiau aktyvių mokslininkų prisijungusių prie tinklo.
Richard Price, bendrovės vadovas ir įkūrėjas spėja, jog pasaulyje yra apie 6 milijonai akademikų ir 11 milijonų studentų, baigusių podiplomines studijas. Taigi, didžioji dalis šio tinklo vartotojų klaidingai vadinami „akademikais“.
Smilginiai
Istorija
XIX a. pab. Smilginių okolica pateko į Lydos apskrities Kaniavos valsčių ir dvaro valdą, Krivilių apylinkę.
Susiškės
Susiškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į vakarus nuo Dočiškių, 4,5 km nuo sienos su Lietuva, prie Rodūnės upelio. Praeina kelias Dočiškės–Raubiškės, atšaka į Jūrelius.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Eišiškių valsčių, Parodūnio apylinkę ir dvaro valdą (Turskių).
Eilidh McIntyre
Eilidh McIntyre (g. 1994 m. birželio 4 d.) – Jungtinės Karalystės buriuotoja sportinėmis jachtomis, olimpinė čempionė. Sportininkė varžosi dviviečių 470 burvalčių klasėje.
Biografija
2013 m. poroje su Sophie Weguelin pelnė Europos čempionatų bronzos medalį. 2015 m. duetas pakartojo savo rezultatą ir antrą kartą pelnė Europos čempionatų bronzą.
Nuo 2017 m. McIntyre varžybose dalyvavo poroje su olimpine čempione Hannah Mills. 2017 m. pasaulio čempionate britės iškovojo sidabrą. 2019 m. McIntyre ir Mills tapo pasaulio čempionėmis.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse McIntyre poroje su Mills dalyvavo moterų 470 klasės varžybose. Sportininkės laimėjo du plaukimus iš dešimties. Susumavus visus baudos taškus Jungtinės Karalystės komanda tapo olimpinėmis čempionėmis.
Salas (Donas)
Salas  – upė Rusijoje, Kalmukijoje ir Rostovo srityje; Dono kairysis intakas. Prasideda aukštumose į vakarus nuo Elistos. Aukštupyje teka į šiaurę ir vadinama Džurak Salu. Toliau pasuka į vakarus ir teka sausomis stepėmis. Vaga smarkiai vingiuoja. Žemupyje Dono magistraliniu kanalu į Salą tiekiamas vanduo iš Cimliansko tvenkinio. Upė skaidosi į protakas ir įteka į Doną netoli Semikarakorsko.
Pagrindiniai intakai: Didysis Gašunas, Mažoji Kuberlė, Didžioji Kuberlė (kairieji), Kara Salas (dešinysis).
Aukštupyje ir vidurupyje vasara išdžiūsta nuo 8 iki 200 dienų laikotarpiui. Poplūdis vyksta kovo-balandžio mėnesiais. Salo vanduo naudojamas drėkinimui.
Mano ponia
Mano ponia – 1964 m. Italijoje sukurta komedija. Filmą sudaro 5 atskiri segmentai („Paukštelis“, „Eritrėja“, „Mano brangūs (mylimieji)“, „Lučiana“ ir „Automobilis“), režisuoti 3 skirtingų režisierių. Visuose juose pagrindinius vaidmenis atliko aktoriai Alberto Sordi ir Silvana Mangano.
Epizodą „Eritrėja“ 1987 m. savo filmui „Rimini Rimini“ vėliau panaudojo režisierius Sergio Corbucci.
Miriam Giovanelli
Miriam Giovanelli (g. 1989 m. balandžio 28 d. Romoje) – italų kilmės ispanų modelis ir aktorė.
Biografija
Miriam yra gimusi Romoje, italo ir ispanės šeimoje. Karjerą pradėjo kaip modelis, ne kartą pasirodė spaudos ir televizijos reklamose.