cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Park Ji-Sung
Karjera
2012 m. liepos 9 d. pasirašė dvejų metų sutartį su QPR London klubu.
Ateitis (Bostonas)
thumb|225px|[[Matas Šalčius (antras iš dešinės) su JAV lietuviais prie savaitraščio „Ateitis“ redakcijos, 1916 m.]] Ateitis – savaitraštis, ėjęs 1914–1918 m. Bostone.
Park Ji-Sung
Karjera
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2000 m. balandžio 5 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur įmušė antrosiose rungtynėse rezultatą išlyginusį įvartį į Prancūzijos vartus, šiose rungtynėse žaidėjas taip pat išrinktas geriausiu rungtynių žaidėju. 2011 m. sausio 31 d. pasitraukė iš nacionalinės rinktinės.
2008 m. su Manchester United laimėjo UEFA Čempionų lygą.
Ateitis (Bostonas)
Istorija
Leido „Ateities“ bendrovė. 1918 m. gegužės 3 d. savaitraštį „Ateitis“ pakeitė laikraštis „Sandara“, o vietoj jo kurį laiką ėjo laikraštis „Jaunoji Lietuva“.
FC Lyon
Liono FC – Prancūzijos futbolo klubas iš Liono.
Naujakiemis (Paneriai)
Naujakiemis (arba Kazbėjų Naujakiemis) – pietvakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti 3 km į pietryčius nuo Trakų Vokės, piečiau Kazbėjų, dešiniajame Vokės krante priešais Metropolį.
Istorija
Iki 1996 m. buvo kaimas Trakų Vokės apylinkėje (Trakų rajonas).
Lietuvių kalbos žodynas
Lietuvių kalbos žodynas (LKŽ) – didžiausias lietuvių kalbos žodynas. Jo apimtis – 20 tomų. Žodyne pateikiama senoji ir dabartinė lietuvių kalbos leksika. Žodžiai iliustruojami raštų nuo 1547 m. iki 2001 m. (religinės, mokslinės, grožinės, publicistinės literatūros) ir tarmių sakiniais.
Žodyno apimtis: apie 22 000 puslapių, 0,5 mln. leksikografinių straipsnių. Žodynas parengtas naudojantis 4,5 mln. vienetų kartoteka. Tai vienas didžiausių leksikografinių darbų pasaulyje.
Istorija
thumb|250px|Lietuvių kalbos žodynas Žodyno pradininkas – Kazimieras Būga, rinkęs medžiagą nuo 1902 m., iš viso sudaręs kortelių su 617 000 žodžių ir 1924 m. išleidęs pirmąjį sąsiuvinį.
Po K. Būgos mirties 1930 m. LR Švietimo ministerija įpareigojo prof. Juozą Balčikonį tęsti šį darbą. 1941 m. jo vadovaujama grupė išleido pirmąjį tomą (A-B). Antrasis tomas išleistas 1947 m., po karo. Tuo metu žodynas susilaukė ideologinių priekaištų – žodyne esą per daug religinės, „buržuazinės“ leksikos ir per mažai sovietinės. Pirmieji du tomai buvo konfiskuojami, slepiami spec. archyvuose ir tapo bibliografinėmis retenybėmis.
Trečias tomas, išleistas 1956 m., jau atitiko ideologinius reikalavimus (pavyzdžių iš sovietinės literatūros, tik po jų buvo galima rašyti sakinius iš tarmių, senųjų raštų, tautosakos ir pan.). Toliau leidyba vyko sklandžiau, nuo 1956 m. LKŽ tomai buvo publikuojami kas 3–4–5 metai, o pirmieji tomai buvo papildyti ir išleisti iš naujo. Dėl politinio tabu vengta krikščioniškos ir pagoniškos terminijos. Vengta ir seksualinių sąvokų, pvz., mylėtis reiškia 'vaišinti, draugauti' ir t. t., bet LKŽ neteikia reikšmės 'lytiškai sueiti'. LKŽ rengimas buvo tęsiamas LMA Lietuvių kalbos ir literatūros institute.
Nuo 1990 m., suskaidžius institutą, LKŽ rengimu užsiima Lietuvių kalbos institutas. 1999–2002 m. LKŽ I–XVI tomų tekstai perkelti į skaitmeninę terpę, o nuo XVII tomo LKŽ leidybai imtos naudoti kompiuterinės technologijos. 2005 m. parengta internetinė LKŽ versija.
Naujakiemis (Verkiai)
Naujakiemis – Vilniaus miesto dalis, esanti į šiaurę nuo miesto centro, piečiau Baltupių.
Anglijos futbolo varžybos 1896–1897 m.
Anglijos futbolo varžybos 1896–1897 m.
Vatra
Vatra – Moldavijos miestas, Kišiniovo municipijaus Bujukanio sektoriaus dalis.
Istorija
Miestas anksčiau vadinosi Gidigičis. Pagal gyvenvietės pavadinimą buvo pavadintas stambiausias Moldavijos tvenkinys – Gidigičio tvenkinys.
Saleninkai
Saleninkai – etnokultūrinis kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Upninkų, 5 km į rytus nuo Jonavos, Neries dešiniajame krante (45 km nuo jos žiočių), Gaižiūnų miškų apsuptyje, priešais AB „Achema“.
Kaimas tebėra rėžinės struktūros, daugelis pastatų – tradicinio plano, statybos ir puošybos. Salininkai – vienintelis rajono kaimas, kur senų sodybų gonkos į upę nukreiptos. Kadangi kaimas keliais pasiekiamas sunkiai (nuo Jonavos skiria ne tik Neris, bet ir Šventoji), gyventojai per upę keliasi valtimis. 2009 m. apie Saleninkus sukurtas dokumentinis filmas „Upė“.
Etimologija
thumb|left|Saleninkai
Seniau ties kaimu buvo Neries sala – nuo jos, matyt, ir kilo kaimo pavadinimas.
Istorija
XX a. pastačius Jonavos azoto trąšų gamyklą, kaimas turėjo būti iškeldintas, tačiau tai nebuvo padaryta.
Novogrudo mūšis (1831 m.)
Novogrudo mūšis  – mūšis, įvykęs Novogrudo mieste 1831 m. vasario 23 d. tarp sukilėlių ir Rusijos imperijos kariuomenės.
Sukilėlių vadas Michał Godlewski tarp Novogrudo ir Prūsijos esančiuose miškuose surinko apie 1200 vyrų, kurių tikslas buvo užpulti mieste įsikūrusias rusų kariuomenės kareivines. Vasario 23 d. sukilėliai puolė kareivines, bet rusai įnirtingai gynėsi. Tuo metu kai vieni sukilėliai puolė kareivines, kiti užėmė ginklų sandėlius ir pasiemė ten buvusius ginklus. Galiausiai kareivinės buvo užimtos, iš viso žuvo apie 70 rusų kareivių, kiti paimti į nelaisvę.
Salvia
Salvia gali reikšti:
Engel
Engel – švedų alternatyviojo metalo muzikos grupė iš Geteborgo. Šiuo metu jie yra sudarę sutartį su Season of Mist. Grupė dalinosi scena bendruose koncertų turuose su Still Remains, Amon Amarth bei Dimmu Borgir. Kone visi dabartiniai ar buvę Engel nariai taip pat yra arba buvo kitų populiarių Švedijos grupių – In Flames, The Crown, Lord Belial, Gardenian, Evergrey – muzikantai.
Ateitis (dienraštis)
Ateitis – dienraštis, leistas nuo 1943 m. sausio 2 d. iki 1944 m. liepos vidurio Kaune vietoje uždaryto dienraščio „Į laisvę“.
Leidėjas ir redaktorius Bronius Daunoras.
Matematinė analizė
Matematinė analizė – bendras pavadinimas matematikos srities, susijusios su matematinėmis ribos ir konvergavimo sąvokomis bei iš jų išvestomis diferencijavimo ir integravimo operacijomis, taikant jas daugiausiai realių ir kompleksinių skaičių bei funkcijų kontekste. Matematinė analizė nagrinėja funkcijų „elgesį riboje“ („be galo mažoje“ arba „be galo didelėje“ begalybėje) bei tokias su tuo susijusias fundamentalias savybes kaip tolydumas, diferencijuojamumas, integruojamumas.
Matematinė analizė kilo griežtai suformulavus „be galo mažų dydžių skaičiavimo“ sąvokas. Šių laikų matematikos pedagogikoje matematinė analizė yra laikoma aukštojo matematinio išsilavinimo pagrindu.
Istorija
Istoriškai laikoma, kad matematinė analizė atsirado XVII amžiuje, kai Izaokas Niutonas ir Gotfrydas Leibnicas išrado integralinį ir differencialinį skaičiavimą.
XVII-XVIII amžiais tirti praktiškai panaudojami analizės skyriai – pokyčių skaičiavimas, diferencialinės lygtys, Furjė analizė, aproksimacinės eilutės. Skaičiavimo metodai sėkmingai taikyti aproksimuojant diskrečias problemas, naudojant tolygias funkcijas.
XVIII amžiuje matematinės funkcijos apibrėžimas dar buvo labai miglotas, bet XIX amžiuje Koši pirmasis sukūrė loginį integralinių ir diferencialinių skaičiavimų pagrindą, suformuluodamas Koši kriterijų. Jis taip pat pradėjo formalizuoti kompleksinės analizės sritį. Kiti matematikai (Puasonas, Liuvilis, Furjė) tyrė diferencialines lygtis dalinėmis išvestinėmis, taip pat harmoninės analizės problemas.
XIX amžiaus viduryje Rymanas suformulavo integravimo teoriją. Vėliau Karlas Vejerštrasas (Karl Weierstrass) tyrė analizės aritmetizavimą, taip pat įvedė šiuolaikinius matematinės analizės žymėjimus ε-δ, taip pat ribos apibrėžimą. Vėlesni matematikai pradėjo tirti tolygumą ir realiuosius skaičius, kurių egzistavimas iki šiol buvo priimamas be įrodymo.
Ateitis (Kaunas)
Ateitis – mėnesinis moksleivių žurnalas, leistas 1911 m. vasario – 1915 m. balandžio mėn.; 1916 m. birželio – 1919 m. vasario mėn.; 1919 m. birželio – 1940 m. gegužės mėn. Kaune.
Istorija
Pirmasis numeris išėjo kaip nemokamas žurnalo „Draugija“ priedas moksleiviams. Nuo 1913 m. „Ateitis“ tapo savarankišku literatūros, mokslo ir visuomenės laikraščiu moksleivijai, nuo 1935 m. – iliustruotu mėnesiniu moksleivių žurnalu. Leido Šv. Kazimiero draugija, nuo 1919 m. kovo – Moksleivių ateitininkų sąjunga.
Kaip krikščioniškosios orientacijos leidinys, nagrinėjo įvairių mokslo sričių klausimus krikščioniškųjų idealų požiūriu. Daug vietos skyrė religijos problematikai, polemizavo su pirmeiviška spauda, rašė apie moksleivių problemas, šelpimo organizacijų veiklą, spausdino lietuvių ir užsienio rašytojų kūrinius, recenzijas, moksleivių rašinius.
Leido priedus „Gamtos draugas“, „Žiedai“.
Šamai rėksniai
Šamai rėksniai (Pseudoplatystoma) – šamažuvių (Siluriformes) būrio žuvų gentis. Paplitusi Pietų Amerikos tropinių upių baseinuose (Amazonės, Orinoko, Paranos, Esekvibo, San Fransisko, Madgalenos ir kt.). Gyvena tiek didelėse upėse, tiek užutėkiuose, ežeruose, užlietuose miškuose. Kūnas nuo 50 iki 130 cm ilgio, dryžuotas arba dėmėtas. Maitinasi daugiausia kitomis žuvimis, taip pat vėžiagyviais.
Ateitis (Kaunas)
Bendradarbiai
Žurnale bendradarbiavo Bernardas Brazdžionis, Kazys Bradūnas, Bronė Buivydaitė, Leonas Bistras, Kazys Bizauskas, A. Čepaitė, Pranas Dovydaitis, Juozas Eretas, Adomas Jakštas, Kleopas Jurgelionis, Jonas Ilgūnas, Faustas Kirša, Motiejus Gustaitis, Antanas Miškinis, Eugenijus Matuzevičius, Vincas Mykolaitis-Putinas, Henrikas Nagys, Salomėja Nėris, Stasys Šalkauskis, Kazys Žirgulis ir kt.
Šamai rėksniai
Šamai rėksniai yra svarbus žūklės objektas savo paplitimo regione. Vietomis dėl intensyvios žvejybos populiacija ženkliai sumažėjo. Taip pat dažnai auginamos akvariumuose.
Šniukštai
Šniukštai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Antazavės. Seniūnaitijos centras.
Iki 2008 m. veikė aštuonmetė Šniukštų pagrindinė mokykla (su dendrologijos kolekcija). Yra biblioteka ir parduotuvė. Rytuose telkšo Čičirio ežeras, mėgstamas vasarą atvykstančių poilsiautojų. Aplink yra ir daugiau įvairių vandens telkinių. Įrengtas mokomasis gamtos takas.
Etimologija
Pasak legendos, pavadinimas atsirado iš garsaus šiose vietose gyvenusio kalvio Šniuko.
Sergiejevka
Sergiejevka – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Markutiškių.
Afganistano futbolo čempionatas
Afganistano Premier lyga – Afganistano aukščiausia futbolo lyga, įkurta 2012 m.
Istorija
Turi 8 komandas, kurios viena prieš kitą žaidžia kartą per sezoną Afganistano nacionaliniame stadione Kabule.
Vyno kelias
Vyno kelias (, hvynnis gza) – televizijos serialas, pradėtas rodyti per TV3 kanalą 2012 m. vasario mėn., sukurtas Lietuvos prodiuserių kompanijoje „Videometra“. Tai skirtingas lietuvių ir gruzinų kultūras jungiantis tarptautinis projektas.
Filmavimas
Ambicingą, skirtingas kultūras jungiantį tarptautinį projektą kūrę lietuviai ir gruzinai televizijos serialui suteikė išskirtinį braižą. Filmavimo darbai vyko ne tik Lietuvoje, bet tuo pačiu metu ir Gruzijoje. Serialas „Vyno kelias“ buvo filmuojamas trimis kalbomis: lietuvių, gruzinų ir anglų. Tautiečiai tarpusavyje bendravo sava kalba, o vieni į kitus kreipėsi angliškai. Tokie dialogai vėliau buvo dubliuojami, tačiau įgarsinimas neužgožė originalių aktorių tekstų. Filmui scenarijų kūrė rašytojai Edvinas Kalėda ir keturių Gruzijos literatūros apdovanojimų SABA laureatas Aka Morčiladzė.
Siužetas
Tai sienas kertanti istorija, kriminalinis detektyvas su herojų gaudynėmis ir originaliais lietuvių ir gruzinų kultūros atspindžiais.
Daiva visiškai atsitiktinai tampa šiurpaus nusikaltimo liudininke. Ji priversta bėgti iš Lietuvos. Antraisiais jos namais tampa Gruzija. Užsimezga gruzino ir lietuvaitės meilė su jų laukiančiais pavojais. Jausmingoje istorijoje jaunų širdžių plakimas susilieja su ginklų žvangėjimu, meilė persipina su drama...
Benediktas Labanauskas
Benediktas Labanauskas (1904 m. rugsėjo 21 d. Baidokai, Krekenavos valsčius – 1978 m. rugsėjo 12 d. Kaunas) – Lietuvos miškininkas, žemės ūkio mokslų kandidatas.
Vyno kelias
Siužetas
Oligarchas Razujevas kas rytą prabunda vis turtingesnis ir turtingesnis. O kur turtai – ten ir gražios moterys. Razujevas gali sau leisti įgyvendinti viską, ką sugalvoja. Jis tvarkosi taip, kaip jam šauna į galvą. Jis gali manevruoti didelėmis sumomis. Gyvena savo juodą gyvenimą, konkurentus naikina fiziškai, nepaleidžia ir liudininkų – juos gaudo...
Aktoriai
Lietuviai: Gruzinai:
Benediktas Labanauskas
Biografija
1929 m. baigė Žemės ūkio akademiją. 1960 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1929–1931 m. dirbo girininku Šiaulių ir Raseinių miškų urėdijose, 1931–1933 m. – Miškų departamente, 1933–1941 m. – medienos apdirbimo įmonėse Viešvilėje, Klaipėdoje. 1945–1947 m. Pajūrio miško pramonės ūkio sektoriaus viršininkas. 1948–1949 m. Vilniaus miškų technikumo dėstytojas, direktoriaus pavaduotojas. 1949–1957 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas. 1950–1976 m. dirbo Lietuvos miškų institute; 1957–1973 m. Miško biologijos ir miškininkystės skyriaus vedėjas.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritis – ąžuolynai ir jų atkūrimo galimybės. Paskelbė apie 70 mokslinių straipsnių.
Bosnijos ir Hercegovinos transportas
Geležinkeliai
Iš viso: 608 km (visi 1 435 mm (standartinės) vežės) (2006)
Oro uostai
Bosnija ir Hercegovina turi 25 oro uostus, iš kurių 7 yra asfaltuoti. (2008 m. duomenys)
Šiaulių Ragainės progimnazija
Šiaulių „Ragainės“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Besarabijos-Žaliukių rajone, Tilžės g. 85, vykdanti priešmokyklinio, pradinio ugdymo ir pagrindinio ugdymo I dalies programas. Įstaigos kodas 190531756.
Istorija
Šiaulių 9-oji vidurinė mokykla duris atvėrė 1962 m. rugsėjo 1 dieną. Vietoje, kur dabar stovi mokykla, iki Antrojo pasaulinio karo stovėjo trijų aukštų mūrinis garo malūnas, privatūs namai. Mokykla pastatyta prie senojo Rygos-Tilžės plento, rajone, kuriame nuo seno buvo Stalupėnų, Baltupėnų, Ragainės, Kristijono Donelaičio gatvės, kurios primena Mažąją Lietuvą.
Pirmasis mokyklos direktorius – P. Gaurilčikas. Pirmąjį prašymą į I klasę atnešė E. Jucevičius. Pirmaisiais mokslo metais sukomplektuotos 23 klasės, kuriose mokėsi 888 mokiniai. Dauguma jų atvyko iš 2-osios ir 3-iosios septynmečių mokyklų. Vyriausioji klasė buvo devintoji. 1965 m. mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą. 1965 m. įsteigta matematikos klasė. Vėliau greta matematikos pradėtas ir sustiprintas dailės mokymas. 1968 m. mokykloje mokėsi 982 mokiniai, dirbo 39 mokytojai.
1997 m. rugsėjo 1 d. sukomplektuota 1-oji eksperimentinė klasė, kuri dirbo pagal Atviros Lietuvos fondo remiamą programą „Gera pradžia“. 1995 m. 9-oji vidurinė mokykla pavadinta „Ragainės“ vidurinės vardu. Šį vardą pasiūlė direktoriaus pavaduotojas A. Tvarijonavičius. Vykdant miesto mokyklų tinklo pertvarką 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla iš vidurinės tapo pagrindine, nuo 2011 m. progimnazija.
Novaraistis (Šakiai)
Novaraistis – kaimas Šakių rajono savivaldybės rytuose, į pietvakarius nuo Lekėčių, 2 km į pietvakarius nuo Jančių, Kazlų Rūdos miškų gelmėje. Į vakarus nuo kaimo plyti Novaraistis (ornitologinis draustinis, įkurtas 1988 m.). Praeina Sarapinų–Lekėčių kelias.
Istorija
Įkurtas 1956 m. kaip darbininkų gyvenvietė.
Juozas Jonikas
Juozas Jonikas (g. 1942 m. balandžio 4 d. Taurų k., Tauragės r.) – pedagogas ir chorvedys.
Biografija
Lankė Tauragės vaikų muzikos mokyklą (pas Vytautą Naraškevičių mokėsi akordeono), o 1960–1964 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje – technikume (dėst. D. Einikienė). 1971–1976 m. muziką neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė P. Jankauskas).
1967–1970 m. Lentvario 2-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių merginų choro vadovas. 1969–1970 m. Grigiškių bandomojo popieriaus kombinato kultūros namų mišriojo choro vadovas.
Nuo 1970 m. Marijampolės pedagoginės (aukštesniosios pedagogikos) mokyklos muzikos dėstytojas, 1973–1981 m. merginų choro chormeisteris, 1981–1985 m. vadovas. Pagyvino choro kūrybinę – koncertinę veiklą, pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė chorų apžiūrose ir konkursuose – 1985 m. respublikinės dainų šventės laureatas, dalyvavo rajonų dainų šventėse bei chorų sąskrydžiuose. 1971–1973 m. J. Jonikas vadovavo Marijampolės vaikų muzikos mokyklos jaunučių ir jaunių chorams, o 1973–1975 m. buvo berniukų choro „Vyturėlis" meno vadovas. 1976–1978 m. choro dirigavimą dėstė Marijampolės kultūros mokykloje.
J. Jonikas nuolat dirbo ir su suaugusiais dainos mėgėjais. 1972–1974 m. buvo Kalvarijos zoninių kultūros namų mišriojo choro vadovas, 1977–1983 m. Marijampolės gamyklos „Apvija“ vyrų ir moterų vokalinių ansamblių vadovas, 1975–1977 m. Marijampolės rajono profsąjungų mišriojo choro chormeisteris. 1978 m. suorganizavo Marijampolės valstybinių įstaigų darbuotojų mišrųjį chorą, kuris 1981 m. perorganizuotas į kamerinį mišrųjį chorą. Vadovas jį subrandino į gana pajėgų meno kolektyvą, galėjusį atlikti ir sudėtingesnius kūrinius, laimėti prizinių vietų J. Naujalio, S. Šimkaus ir kituose konkursuose. 1981 m. choras koncertavo Alytaus miesto 400 metų jubiliejaus iškilmėse, dalyvavo 1980 ir 1985 m. respublikinėse dainų šventėse, 1987 koncertavo Suomijoje. 1987 m. VII Stasio Šimkaus chorų konkurse pelnė pirmąją vietą. 1989–1990 m. J. Jonikas Liudvinavo bažnyčios vargonininkas, nuo 1990 m. Marijampolės rajono mišriojo choro „Suvalkija“ chormeisteris ir dainininkas, nuo 1994 m. Marijampolės miesto vyrų vokalinio ansamblio „Sūduvietis" dalyvis. 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje su V. Junevičiene parengė Marijampolės rajono kultūros centro vyrų chorą.
J. Jonikas – Marijampolės, Lazdijų, Prienų, Švenčionių ir Alytaus miestų bei rajonų dainų švenčių dirigentas. 1988 m. jis apdovanotas Kultūros žymūno ženklu.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Adeno Protektoratas
Adeno Protektoratas ( Maḥmiyyat ʿAdan) – Britų imperijos protektoratas, egzistavęs Arabijos pusiasalio pietinėje dalyje, dabartinio Jemeno teritorijoje 1886–1963 m.
Istorija
Adeno Protektoratas formavosi nuo XIX a. pradžios britų užimtose srityse. Pirmiausia, 1838 m. britai įsigijo Adeno uostą iš vietinio Lahedžo sultono. Adenas buvo administruojamas atskirai, kaip kolonija, o žemyninės teritorijos aplink jį buvo administruojamos kaip protektoratas.
Anksčiausiai protektoratui atiteko 9 vietiniai sultonatai (kantonai), esantys prie Adeno miesto: Alavi šeichystė, Akrabi šeichystė, Aulaki, Dhalos emyratas, Fadhli sultonatas, Haušabi sultonatas, Lahedžo sultonatas, Subeihi, Yafa.
Šios teritorijos turėjo apginti svarbų britams Adeno uostą nuo stiprėjančios Osmanų imperijos, kuri tuo metu įsitvirtino Šiaurės Jemene.
Nuo 1886 m. britai dar labiau plėtė savo teritorijas, sudarydami protekcijos sutartis su kitais sultonais, kurių priskaičiuojama apie 30 (paskutinioji pasirašyta 1954 m.). Nuo 1938 m. dauguma sultonatų pasirašė paplidomas sutartis, pagal kurias britai turėjo teisę skirti rezidentus patarėjus, taip įgydami dar didesnę valdžią valstybėlėse.
Nuo 1918 m. Protektoratas nuolat susidurdavo su šiaurėje įsigalėjusia Jemeno karalyste, kurios imamas-karalius nepripažino britų valdžios, siekė Jemeno suvienijimo, ir nuolat kariavo ties 1914 m. "violetine linija", kuri skyrė abu Jemenus.
Britai manė, kad tarp atskirų feodalų sukurta federacija padės išspręsti daug problemų šiaurėje, todėl nuo 1950 m. kūrė planus, kuriems Jemeno karalystė aktyviai priešinosi. 1959 m. 6 valstijos pasirašė federacijos sutartį, sukurdamos Pietinių Arabų Emyratų Federaciją, prie kurios netrukus prisijungė 9 kitos, daugiausia vakarinėje dalyje. 1963 sausio 18 prie Federacijos prijungta Adeno kolonija, ir naujas darinys pavadintas Pietų Arabijos Federacija. Likusios neprisijungusios valstybėlės pervardintos Pietų Arabijos Protektoratu. Šis padalinimas užbaigė Adeno Protektorato egzistavimą.
Administracinis suskirstymas
thumb|280px|Protektorato vakarinės valstybėlės Iki 1917 m. Protektoratas buvo administruojamas kaip Britų Indijos dalis, o vėliau jis tapo tiesiogiai pavaldus Britų Imperijai.
Dėl praktinių priežasčių Protektoratas buvo dalinamas į dvi dalis: Vakarinį ir Rytinį. Abiejose dalyse paliktos vietinės feodalinės valstybėlės, traktuojamos kaip administraciniai vienetai.
Gerdenis Grickevičius
Gerdenis Grickevičius (g. 1987 m. rugsėjo 2 d.) – lietuvių jaunosios kartos dailininkas.
Biografija
1994–1998 metais mokėsi Šiuolaikinės mokyklos centre, 1998–2006 metais – Nacionalinėje M. K. Čiurlionio menų mokykloje, 2010 m. Vilniaus dailės akademijoje pas Konstantiną Bogdaną apsigynė bakalauro darbą "Partizanių portretai". 2011 - 2015 m. studijavo Lietuvos edukologijos universitete prancūzų filologiją ir didaktiką, apsigynė bakalauro laipsnį prancūzų kalbos dialektų tema.
Veikla
Nuo 2006 m. Gerdenis įsitraukė į kultūrinį Lietuvos gyvenimą – dalyvavo Vilniaus savivaldybės inicijuotame projekte „Menas netradicinėse erdvėse“ (programos „Vilnius – Europos kultūros sostinė 2009“ dalis), festivalyje „Druskininkų vasara su M. K. Čiurlioniu“, jaunųjų menininkų festivalyje „Vilniaus veidai“, buvusioje galerijoje „Artcore“ (J. Vienožinskio dailės mokykloje) dalyvo perfomansuose, tapytojo darbai ne vieną kartą buvo pristatyti Berlyno Epiphanienkirche ir Stephanuskirche bendruomenėms.
2010 metais Vilniaus dailės akademijoje apsigynė savo bakalauro darbą „Partizanių portretai“, kuris sulaukė susidomėjimo ir buvo parodytas per tremtinių suvažiavimą 2010 metais Kauno įgulos karininkų ramovėje, Lietuvos karo akademijos ramovėje, 2012 m. vasarį Berlyne vasario 16-osios, 2014 m. kovą Niujorke Lietuvos konsulato organizuoto kovo 11-osios paminėjimo metu.
Isetė
Isetė  – upė Rusijoje, Urale (Sverdlovsko, Kurgano ir Tiumenės srityse); Tobolo kairysis intakas. Išteka iš Isetės ežero 25 km į šiaurės vakarus nuo Jekaterinburgo. Teka į rytus, aukštupyje Vidurinio Uralo rytiniu šlaitu, toliau – Vakarų Sibiro lyguma.
Didžiausi intakai: Miasas, Teča, Sinara (dešinieji). Laivuojama nuo Šadrinsko. Isetės aukšupyje įrengta tvenkinių kaskada ir kanalas, skirtas Jekaterinburgo aprūpinimui vandeniu. Prie Isetės įsikūrę miestai: Jekaterinburgas, Uralo Kamenskas, Kataiskas, Dalmatovas.
Upės pavadinimas mansių kalba reiškia „daug žuvies“.
Sulavesinis trumpasparnis strazdas
Sulavesinis trumpasparnis strazdas (Heinrichia calligyna) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti sulavesinių trumpasparnių strazdų (Heinrichia) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami Sulavesyje ir Indonezijoje. Sulavesiniai trumpasparniai strazdai gyvena atogrąžų drėgnuosiuose kalnų miškuose.
Paris Jean-Bouin
Paryžiaus „Jean-Bouin“ – Prancūzijos futbolo klubas iš Paryžiaus.
Naujoji (Vilnius)
Naujoji – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Platiniškių. Buvusi rytinė Naujosios viensėdžio dalis.
Šiaulių Rėkyvos progimnazija
Šiaulių Rėkyvos progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Rėkyvoje, Poilsio g. 1, vykdanti pradinio ugdymo ir pagrindinio ugdymo I dalies programas. Įstaigos kodas 190530316. Veikia pradinio ir pagrindinio lavinimo klasės.
Mokyklos simbolis – gandras.
Istorija
Šiaulių 4-oji aštuonmetė mokykla įkurta 1964 m., iki to laiko Rėkyvos vaikai mokėsi Lingailių (Kardžiūnų) pradžios mokykloje. 1985 m. mokykla pavadinta 4-oji nepilnoji vidurinė mokykla, 1988 m. 4-oji devynmetė mokykla, nuo 1993 m. Rėkyvos pagrindinė mokykla.
Mokykloje daug dėmesio skiriama ekologijos integravimui, ugdymo proceso efektyvinimui ir optimizavimui. Pati aplinka skatina pasirinkti ekologinio ugdymo kryptį, domėtis kultūros paveldu. Šioje ugdymo įstaigoje veikia ekologijos, sveikos gyvensenos, prevencijos, kultūros paveldo programų mokytojų kūrybinės grupės. Nuo 2004 m. mokykla dalyvauja Gamtosauginių mokyklų programoje.
Himnas
Priedainis:
Žodžiai J. Nutautytės (9 klasė) ir R. Dailidos (7b klasė), muzika – grupės „Vairas“
KAZ
KAZ, Kaz arba kaz be taškų arba su taškais gali reikšti:
Jakub Błaszczykowski
Jakubas Blaščykovskis (Jakub Błaszczykowski; g. 1985 m. gruodžio 14 d.) – Lenkijos futbolininkas, rungtynaujantis saugo pozicijoje. Dortmundo „Borussia“ klubo žaidėjas bei Lenkijos rinktinės kapitonas.
Karjerą pradėjo Lenkijos ketvirtos lygos klube „KS Częstochowa“, bet vėliau gavo galimybę dalyvauti „Wisła“ klubo peržiūroje ir buvo paimtas į šią komandą. 2007 m. už 3 mln. eurų perėjo į Dortmundo „Borussia“ klubą.
Jakubas Blaščykovskis Lenkijos rinktinėje debiutavo 2006 m., varžybose prieš Saudo Arabiją. Į 2006 m. pasaulio čempionatą paimtas nebuvo, o 2008 m. Europos čempionatą praleido dėl traumos.
Kai jam buvo 10 metų, jo tėvas subadė motiną. Jo tėtis atsidūrė kalėjime, todėl jis buvo išvykęs pas senelius. Jo senelis buvo futbolininkas tad jis nusprendė eiti senelio pėdomis.
PvE
PvE arba Player versus Environment – terminas, naudojamas internetiniuose žaidimuose, pvz., MMORPG ir MUD arba kituose kompiuteriniuose vaidmenų žaidimuose nusakyti žaidėjo kovai prieš kompiuterio valdomus padarus (NPC). Norint nusakyti žaidėjo kovą prieš kitą žaidėją naudojamas terminas PvP.
Kai kuriuose žaidimuose, pvz., „World of Warcraft“, žaidėjai gali pasirinkti, ar žaisti atvirame pasaulyje su PvP kovos elementais ar vykdyti misijas be PvP.
Kęstutis Pranas Labanauskas
Kęstutis Pranas Labanauskas (g. 1943 m. gegužės 31 d. Kaune) – Lietuvos kraštovaizdžio architektas.
Biografija
1965–1967 m. studijavo chemiją Vilniaus universitete, 1971–1972 m. miškininkystę Lietuvos žemės ūkio akademijoje.
1970–1990 m. Paminklų konservavimo instituto (nuo 1987 m. Paminklų restauravimo institutas) inžinierius parkotyrininkas, 1990–2005 m. Paminklotvarkos departamento prie Lietuvos Respublikos vyriausybės kultūrinio kraštovaizdžio ekspertas.
1964–1974 m. Lietuvos žygeivių, kraštotyrininkų neoficialių judėjimų dalyvis. 1995 m. su kitais įsteigė Lietuvos kraštovaizdžio architektų sąjungą.
Mokslinė veikla
Tyrinėjo parkus, atliko daugiau kaip 50 parkų ir želdynų restauravimo ir tvarkymo projektų ekspertizių. Paskelbė daugiau kaip 200 straipsnių parkotyros, želdynų tvarkymo, kraštovaizdžio ir kultūros paveldo klausimais. Svarbiausi tirti parkai:
Vaiva Radasta Vėbraitė
Vaiva Vėbraitė baigė Massachusetts technologijos institutą, biologijos mokslų magistro laipsnį įgijo Jeilo universitete. Kurį laiką dirbo lietuvių istorijos dėstytoja aukštojoje mokykloje, bet, sukūrusi šeimą su James Gust ir gimus sūnui, nusprendė savo gyvenimą skirti vaikams ir lietuvybės puoselėjimui. Kartu su vyru užaugino ir į mokslus išleido keturis vaikus – Arą, Liepą, Lokį ir Sirvydą, kuriems ne vien davė lietuviškus vardus, bet ir įskiepijo meilę Lietuvai, išmokė juos lietuvių kalbos, kultūros, istorijos. Šiandien vyriausiasis sūnus Aras Vėbra sukūręs šeimą gyvena Klaipėdoje, duktė Liepa dalyvauja Vilniaus mokslo projektuose. Studijų metais įsijungusi į išeivijos lietuvių visuomeninį ir kultūrinį gyvenimą, Vaiva Vėbraitė Connecticut valstijoje įkūrė sekmadieninę lituanistinę mokyklą „Atgimimas“, buvo jos direktorė ir mokytoja, suorganizavo lietuvių tautinių šokių ansamblį „Vėtra“. Parengė (su Maryte Kunciene) lietuvių kalbos vadovėlį JAV Taikos korpuso savanoriams. 1990-aisiais įsteigė Connecticut lietuvių ryšių centrą ir jam vadovavo teikdama informaciją regiono žiniasklaidai apie atkuriamą Lietuvos valstybę.
Ji taip pat buvo pagrindinė peticijų už Lietuvos pripažinimą vajaus organizatorė: jos iniciatyva buvo surinkta per 160 tūkstančių parašų, kurie buvo įteikti JAV Senato vadovams. Vaiva Vėbraitė aktyviai dalyvavo lietuvių organizacinėje veikloje: buvo JAV Lietuvių Bendruomenės Krašto valdybos pirmininkė, ilgametė šios Bendruomenės Tarybos narė, Valdybos atstovė Lietuvoje.
1990 m. pirmojo atkurtos Lietuvos kultūros ir švietimo ministro Dariaus Kuolio paskatinta Vaiva Vėbraitė ėmėsi organizuoti Amerikos mokytojų pagalbą Lietuvos mokykloms. Jos ir Jūratės Krokytės-Stirbienės rūpesčiu įsteigta organizacija A.P.P.L.E. (Amerikos mokytojai Lietuvos mokyklai) subūrė JAV lietuvius mokytojus bei dėstytojus ir nelietuvius pedagogus. Pirmieji Lietuvos mokytojų kvalifikacijos tobulinimo kursai įvyko jau 1991-ųjų vasarą. Per 18 metų virš 10 tūkstančių Lietuvos mokytojų yra dalyvavę šiuose kursuose, kuriuose Vakarų pedagogai ir mokslininkai dalinosi patirtimi. A.P. P.L. E. iniciatyva laikoma savanoriškumo pavyzdžiu Rytų ir Vidurio Europoje.
1997-aisiais Vaiva Vėbraitė vadovavo Švietimo ir mokslo ministerijos Pedagogų rengimo ir kvalifikacijos tobulinimo skyriui. 1998–2001 m. ėjo švietimo ir mokslo viceministrės pareigas. Nuo 2004-ųjų iki mirties dirbo Prezidento Valdo Adamkaus patarėja.
V. Vėbraitė palaidota Vilniuje, Antakalnio kapinėse, šalia savo tėvo, Lietuvos savanorio Juozo Vėbros.
Airijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
Airijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
Lygos taurė
Airijos futbolo lygos taurė yra vienas pagrindinių taurės turnyrų Airijoje, jame dalyvauja dviejose stipriausiose lygose žaidžiantys klubai ir kai kurios žemesniųjų lygų komandos.
Ateitis (Tilžė)
Ateitis – lietuvių laikraštis, leistas 1944 m. rugpjūčio 4 m. – spalio 12 d. Tilžėje.
Istorija
Leistas kaip 1943–1944 m. Kaune ėjusio to paties pavadinimo dienraščio tęsinys. Leistas tris kartus per savaitę.
Leidėjas ir redaktorius Bronius Daunoras, redaktorius Bronius Tiškus.
Linkaičiai
Linkaičiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, prie kelio Ziniūnai–Staneliai, 10 km į pietvakarius nuo Joniškio. Seniūnaitijos centras.
Yra paštas (LT-84013), biblioteka. miniatiūra|250px|left|Linkaičių centre miniatiūra|250px|left|Riboženklis kelyje
Geografija
Per Linkaičius teka Platonio dešinysis intakas Sidabra.
Istorija
Išlikęs Linkaičių pilkapis, vadinamas Katmilžiu, jį tyrė Balys Tarvydas. 1950–1992 m. kolūkio centrinė gyvenvietė. 1953 m. įkurta septynmetė mokykla, vėliau aštuonmetė, devynmetė, nuo 1999 m. Linkaičių pagrindinė mokykla. 1954 m. įkurta biblioteka, medicinos punktas.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Halina Kairiūkštytė-Jacinienė
Halina Kairiūkštytė-Jacinienė (1896 m. spalio 13 d. Seinuose – 1984 m. sausio 6 d. Vilniuje) – Lietuvos dailėtyrininkė, etnografė, dailininkė.
Biografija
Motina Julija Vichert-Kairiūkštienė, tėvas Juozas Kairiūkštis, broliai Jonas Kairiūkštis ir Vytautas Kairiūkštis.
1911–1915 m. mokėsi Vilniaus piešimo mokykloje, čia įgijo gerus prancūzų ir vokiečių kalbų pagrindus. 1915 m. rudenį, prasidėjus karui, su šeima išvyko į Voronežą. 1915–1918 m. mokėsi Maskvos aukštesniųjų moterų kursų Fizikos ir matematikos fakulteto Gamtos skyriuje. Vėliau gyveno Petrograde, Jekaterinburge, Omske. 1921 m. sausio mėn. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Kaune. 1921–1923 m. studijavo meno istoriją Miunsterio, 1923–1924 m. Miuncheno, 1924–1926 m. Ciuricho universiteto Filosofijos fakulteto Meno istorijos skyriuje. 1926 m. filosofijos daktarė.
1926–1932 m. dėstė Kauno meno mokykloje. 1933–1940 m. gyveno Rygoje, bendradarbiavo enciklopedijoje „Latviešu konversācijas vārdnica“. 1942–1944 m. Vilniaus dailės akademijos, 1944–1946 m. Vilniaus dailės instituto, 1944–1950 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1945 m. docentė. Palaidota Bernardinų kapinėse Vilniuje.
Kūryba
Parašė monografiją „Pažaislis, baroko vienuolynas Lietuvoje“ (1930 m., II laida 2001 m.), parengė albumus „Lietuvių liaudies menas: Audiniai“ (knyga l, 1957 m.), „Pažaislis“ (su Juozu Baršausku, 1960 m.), paskelbė 200 straipsnių dailės ir kultūros klausimais.
Nupiešė apie 300 spalvotų senovės lietuvių drabužių rekonstrukcijų, atvirukų su tautodailės ornamentų motyvais. Sukaupė daug ikonografinės medžiagos apie lietuvių liaudies aprangą, skrynių tapybą, ornamentus.
Lee Ho
Li Ho (g. 1984 m. spalio 22 d.) – futbolininkas, Pietų Korėjos rinktinės saugas.
Karjera
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2005 m. spalio 12 d.
Su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate.
Pelekonių IV piliakalnis
Pelekonių IV piliakalnis, Dambavos piliakalnis, Pilalė – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Gegužinio kaimo, Jiezno seniūnija. Pasiekiamas važiuojant į šiaurę nuo Kašonių, pasukus link Dambavos, nuo jos lauko keliuku pavažiavus į šiaurės vakarų kyšulį, iš jo, laikantis kiek kairės, paėjus mišku į šiaurės vakarus 300 m, yra miške.
Forbes Global 2000
Forbes Global 2000 – kasmetinis stambiausių akcinių bendrovių sąrašas sudaromas Forbes žurnalo. Sudarant šį sąrašą atsižvelgiama į įmonių pardavimų apimtis, pelną, turtą ir rinkos vertę. Sąrašas yra sudarinėjamas nuo 2003 m.
Sąrašas
20 stambiausių Forbes Global 2000 bendrovių 2011 m.
Pelekonių IV piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis apaugęs mišriu mišku.
Forbes Global 2000
Sąrašas
Visas sąrašas.
Pelekonių IV piliakalnis
Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Ežerėlių geomorfologinis draustinis
Ežerėlių geomorfologinis draustinis yra Vilniaus šiaurinėje dalyje, Verkių regioninio parko ribose. Draustinio plotas − 157,09 ha.
Ežerėlių geomorfologiniame draustinyje saugomas įdomus geomorfologinis kompleksas. Čia gausu mažų, uždarų, tarpusavyje nesusisiekiančių ežerėlių arba pelkėtų, jau užakusių ežerų duburių.
Draustinyje galima matyti ežerų gyvenimo ciklus. Maži, uždari, tarpusavyje nesusisiekiantys ežerėliai mena skirtingas gyvavimo stadijas: vienur juos buvus liudija tik pelkėta dauba, kitur − užpelkėję pakrantės, o didieji Alsas ir Sausasis ir šiandien tyvuliuoja.
Ežerėlių geomorfologiniame draustinyje gyvena ir yra saugomas skiauterėtasis tritonas (Triturus cristatus). Draustinyje plytinčioje kalkingoje žemapelkėje auga būdingi pelkių augalai: balžuva, spanguolė, kiminas, saulašarė, sutinkami reti augalai – mažasis pataisiukas ir pelkinė lanksva. 1962 m. įveistas pajūrinis sotvaras. Ežeruose gausiai veši vandens lelijos.
Geomorfologiniai draustiniai steigiami tipiškų ir unikalių reljefo formų kompleksams saugoti. Tokių draustinių Lietuvoje yra apie 40, kai kurių plotas siekia 1000 ha.
Šilėnai (Jonava)
Šilėnai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Upninkų.
Rūta Stuopelienė
Biografija
1979 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Architektūros fakultetą. 1979-1984 m. Miestų statybos projektavimo instituto Šiaulių skyriaus architektė, 1984-1990 m. AB „Komprojektas“ Šiaulių skyriaus architektė, nuo 1993 m. UAB „Projektavimo centras“ architektė, nuo 2003 m. R. Stuopelienės projektavimo biuro architektė.
Lietuvos architektų sąjungos narė, ekspertų komisijos narė.
Theodoros Papaloukas
Teodoras Papalukas (g. 1977 m. gegužės 8 d. Atėnuose) – buvęs Graikijos krepšininkas, įžaidėjas.
Per savo karjerą rungtyniavo daugiausia Pirėjo „Olympiakos“ ir Maskvos „CSKA“ klubuose. Dusyk „Eurolygos“ čepmionas, su Graikijos rinktine laimėjo Europos čempionatą bei pasaulio čempionato sidabrą. Pasižymėjo universalumu, gerais perdavimų įgūdžiais.
Nero ežeras
Nero ežeras arba Rostovo ežeras (Ростовское озеро) – ežeras Rusijoje, Jaroslavlio srities pietuose. Ilgis 13 km, plotis iki 8 km. Ežeras seklus (gylis iki 3,6 m). Krantai lėkšti. Dugnas padengtas sapropeliu. Yra dvi salos. Ežero vandens šaltiniai mišrūs. Užšąla lapkritį, atitirpsta balandį. Į Nero ežerą suteka 8 upės: Sara, Išnia, Kučibošas, Mazicha, Varusas, Čiučerka, Unica, Sula; išteka Vioksa (Kotoroslės intakas, Volgos baseinas).
Žvejyba: karšiai, lydekos, ešeriai ir kt. Prie Nero ežero įsikūręs Didžiojo Rostovo miestas ir keletas kaimų.
Senovėje prie Nero ežero gyveno finougrų gentis meriai. Pietinėje ežero pakrantėje stovėjo jų sostinė (Saros piliakalnis). IX a. prie ežero atsikėlė rytų slavai. Čia jų įkurtas Rostovo miestas netrukus tavo svarbiu regiono centru.
Kišiniovo municipijus
Kišiniovo municipijus – Moldavijos municipijus, kurio centras yra Kišiniovas.
Municipijų sudaro:
Municipijaus teritorija padalinta į 5 sektorius
Title
Title – debiutinis amerikiečių dainininkės Meghan Trainor albumas, išleistas 2015 m. sausio 9 d. Šis albumas yra papildyta anksčiau pasirodžiusio to paties pavadinimo EP versija. Iš viso albume buvo vienuolika dainų, jame pasirodo tokie muzikantai, kaip John Legend bei Shy Carter.
Kišiniovo municipijus
Kišiniovo muncipijaus sektoriai
thumb|Sektorius Botanika Iki 1991 m. Kišiniovo sektoriai buvo vadinami vadinosi miesto rajonais.
Title
Albumas, vos pasirodęs, papuolė į pirmąją „Billboard 200“ topo vietą, iš šios vietos išstumdamas jau kurį laiką ten buvusį Taylor Swift albumą „1989“. Per pirmąją savaitę buvo parduota 258 000 albumo kopijų. Taip pat buvo išleisti du singlai, kurie taip pat įvairiuose pasaulio šalių topuose užėmė pirmąsias vietas. Singlas „All About That Bass“ užėmė pirmąją vietą 58 pasaulio šalyse, o JAV "Billboard Hot 100 topo pirmoje vietoje prabuvo aštuonias savaites.
Kišiniovo municipijus
Kišiniovo muncipijaus sektoriai
Municipijaus sektoriai:
Sektorius valdo pretorių vadovaujamos pretūros
Planuojami naujieji sektoriai
2006 m. nutarta padidinti Kišiniovo plotą ir suformuoti naujus sektorius, kurie turės šiuolaikinę infrastruktūrą, verslo centrus, patogias magistrales. Tikimasi, kad naujų sektorių statymas leis išspręsti tiek būstų stygiaus, tiek transporto kamščių problemas.
200-asis pėstininkų pulkas (Suomija)
miniatiūra|Estijos savanoriai Suomijoje per [[Tolesnis karas|Tolesnio karą]] 200-asis pėstininkų pulkas  – Suomijos kariuomenės pulkas, kuris Antrojo pasaulinio karo metu buvo sudarytas daugiausia iš estų savanorių, norėjusių kovoti prieš TSRS, bet ne Vokietijos kariuomenėje.
Kišiniovo municipijus
Planuojami naujieji sektoriai
Naujieji sektoriai:
200-asis pėstininkų pulkas (Suomija)
1941 m. Raudonajai Armijai traukiantis iš Estijos daug estų buvo mobilizuoti į Raudonąją Armiją, o vėliau daug estų buvo priversti apsivilkti vokiškas uniformas. Pradžioje daug estų vokiečius laikė išvaduotojais, bet vėliau suprato, kad tai kita okupuojanti valstybė. Todėl Suomijos kaip giminingos valstybės kariuomenė buvo suvokiama kaip alternatyvus kelias kovoti su TSRS už Estijos laisvę.
Dalis savanorių estų sekė suomių jėgerių pavyzdžiu. Pirmojo pasaulinio karo metais nemažai jaunų suomių slapčiomis nukeliavo į Vokietiją, kur iš jų buvo sudarytas 27-asis Prūsijos jėgerių batalionas, dalyvavęs karo veiksmuose prieš Rusiją. Vėliau šio bataliono jėgeriai sudarė būsimos nepriklausomos Suomijos kariuomenės branduolį. Estai savanoriai tikėjosi atlikti panašią misiją, todėl jų šūkis buvo „Už Suomijos laisvę ir Estijos garbę“.
Tarnyba Suomijoje
Šiek tiek estų savanorių tarnavo Suomijos kariuomenėje dar Žiemos karo metu, kai Estija dar buvo nepriklausoma.
Pirmieji estai iš vokiečių okupuotos Estijos, siekiantys Suomijos kariuomenėje kirto Suomių įlanką ankstyvą 1943 m. pavasarį. Tai buvo pakankamai pavojinga, kadangi Suomių įlankoje vyko kovos veiksmai, o vokiečių okupacinė valdžia neleido estams keliauti į Suomiją. Šis vokiečių požiūris Suomijos vyriausybei kėlė nepatogumų, tačiau iš atvykusių estų savanorių ji sudarė 47-ojo pėstininkų pulko 3-ią batalioną. 1943 m. rudenį vokiečių okupacinė valdžia ėmė mobilizuoti į kariuomenę 1925 m. gimimo estus, todėl dar daugiau estų persikėlė per Suomių įlanką į Suomiją. Šie estai atvykdavo nepriklausomai arba padedami „vanagų“. „Vanagais“ vadino estų savanorius, kurie dirbo suomių karinei žvalgybai. Vanagai, dalis kurių karo pradžioje tarnavo žvalgybiniame dalinyje „Erna“, naudojo greitas motorines valtis.
1944 m. vasario 8 d. Suomijos feldmaršalas Karlas Manerheimas įsakė suformuoti pulką iš estų savanorių. 200-ąjį pėstininkų pulką sudarė du batalionai (po 4 kuopas), 13-oji minosvaidžių kuopa, 14-oji prieštankinė kuopa.
1944 m. gegužės 4 d, pulke buvo 1973 estai ir 361 suomis (67 iš jų buvo karininkai, 165 – puskarininkiai).
Pulkas nuo 1944 m. birželio 10 d. dalyvavo gynybiniuose mūšiuose Suomijos fronte prie Vyborgo įlankos. Tuo metu jis buvo Suomijos 10-osios divizijos dalis.
Pulkas tapo žinomas kaip, 'suomių berniukai'.
JR 200 Estijoje
1944 m. rugpjūtį vokiečiai ėmė trauktis iš Estijos. Karas Suomijoje ėjo į pabaigą, todėl 200-ojo pulko kariai estai norėjo grįžti į Estiją ir tęsti kovą. Pulkas buvo atitrauktas iš fronto.
1944 m. rugpjūčio 1 d. per radiją buvo pranešta, kad Suomijos vyriausybė ir prezidentas Risto Ryti ketina atsistatydinti. Kitą dieną Estijos pasiuntinys Suomijoje Aleksandras Varma (Aleksander Warma) paskelbė, kad Estijos respublikos Nacionalinis komitetas atsiuntė telegramą su šūkiu „Estai, grįžkite namo!“. Kitą dieną Suomijos vyriausybė gavo laišką iš estų, „visų Estijos nacionalinių organizacijų“ vardu pasirašytą kapitono Karlo Talpako, ministro Aleksandro Varmos ir kitų. Laiške buvo prašoma, kad estų svanorių pulkas būtų išsiųstas į Estiją su visa ginkluote.
Pirkanma
Pirkanma (SV Birkaland) arba Tamperės regionas – vienas iš 20 Suomijos regionų. Ribojasi su šiais regionais: Satakunta, Tikroji Hemė, Peijet Hemė, Pietų Ostrobotnija ir Vidurio Suomija. Regiono centras ir didžiausias miestas yra Tamperė.
Savivaldybės
Pirkanma apima 24 savivaldybės, iš kurių 11 turi miestelio statusą. Pirkanma savivaldybių abėcėlinis sąrašas:
Tžešciankos Šv. Archangelo Mykolo cerkvė
'''Tžešciankos Šv. Archangelo Mykolo cerkvė'''  – medinė cerkvė, esanti Tžešciankos kaime. Cerkvė priklauso Tžešciankos Šv. Archangelo Mykolo parapijai. Cerkvė pastatyta 1864–1867 metais. 1994 m. kovo 9 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Judith Butler
thumb|Judita Butler (2012)
Judita Butler (, g. 1956 m. vasario 24 d.) – žydų kilmės JAV post-struktūrizmo filosofė, kitoniškumo ir lyčių performatyvumo teorijų kūrėja. Didžiausias jos indėlis į feminizmą, lyčių teoriją, politinę filosofiją ir etiką, nagrinėja filosofinę fantastiką. Yra aktyvi visuomeninkė, pasisakanti lyčių politikos, žmogaus teisių ir antimilitaristiniais klausimais. Svarbesnieji veikalai: „Vargas dėl lyties“ (1990), „Svarbūs kūnai“ (1993), „Išsiskiriantys keliai: žydiškumas ir sionizmo kritika“ (2012).
Šventės ežeras
Šventės ežeras arba Šventas  – ežeras pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Daugpilio, Aukšžemės aukštumoje. Gylis iki 38 m. Kranto linija labai vingiuota, krantai lėkšti. Aplink stūkso miškingos kalvos. Yra keturios salos, kurių bendras plotas 4,2 ha: Višnių sala (1,7 ha), Linarto sala (0,6 ha) ir Sliapkino sala (0,5 ha, jungiasi su krantu) bei nedidelė 0,06 ha ploto salelė. Dugną dengia dumblingas smėlis.
Bičevaja
Lietuviai
1950 m. spalio į Bičevaja buvo atvežta apie 450 tremtinių iš Lietuvos. Tuo metu Bičevaja buvo Choro miško pramonės ūkio centras. Tremtiniai buvo išskirstyti į miško kirtavietes palei Choro upę. Iškirtus artimesnius miškus laikinos gyvenvietės buvo naikinamos, tremtiniai keliami į kitas vietas. Dalis lietuvių pateko į Kutuzovkos pagalbinį ūkį. Lietuvių tremtinių vaikai iš aplinkinių kirtaviečių mokėsi Bičevajos vidurinėje mokykloje, po J. Stalino mirties 1953 m. į Bičevają atsikėlė ir lietuvių šeimų. 1956 m. į Lietuvą buvo leista išvykti nepilnamečiams, 1958 m. pradėjo grįžti ir suaugusieji. Lietuvių palaikai iš sunykusių kirtaviečių kapinių 1990 m. parvežti į Lietuvą.
Puslemūriai
Puslemūriai (Hapalemur) – lemūrinių (Lemuridae) šeimos primatų gentis.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Pilkasis puslemūris (Hapalemur griseus)]]
Ateitis (Vokietija)
Ateitis – moksleivių ateitininkų žurnalas (iki 1947 m. vadintas laikraščiu), ėjęs nuo 1946 m. gruodžio 17 d. iki 1949 m. gruodžio mėn. Vokietijoje.
Istorija
Leistas karo pabėgėlių stovyklose kaip Nepriklausomoje Lietuvoje iki 1940 m. ėjusio žurnalo „Ateitis“ tęsinys. 1946 m. leistas Miunchene kaip laikraščio „Naujasis gyvenimas“ priedas. Kaip savarankiškas leidinys 1947 m. ėjo Viurcburge, 1948 m. Tiubingene, 1949 m. Švabijos Gmiunde. Paskutinis numeris Vokietijoje (Nr. 4/12) išėjo 1949 m. gruodžio mėn.
Vienišumas
thumb|190px|„Vienatvė“. Jean Jacques Henner piešinys
Vienišumas netapatus vienatvei. Vienatvėje būna visi žmonės, savo noru, ar susiklosčius aplinkybėms. Buvimas vienatvėje gali būti ir teigiamas, malonus jausmas. Tuo tarpu vienišas žmogus jaučia liūdesį dėl tokios savo padėties ir joje yra ne savo noru.
Žmonės tampa vieniši dėl įvairių priežasčių. Dažnai žmonės tampa vieniši, jei nuo pat vaikystės neturi draugų, artimų žmonių. Taip pat po išsiskyrimo ar brangaus žmogaus netekties, pakeitus gyvenamąją vietą, darbovietę ar pan.
Vienišam žmogui būdingi simptomai:
Vienišumas skatina savižudybes, alkoholizmą, narkomaniją, destruktyvų elgesį, keršto jausmą, ligų atsiradimą.
Šiaulių Vinco Kudirkos progimnazija
Šiaulių Vinco Kudirkos progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiauliuose, Gubernijoje, Dvaro g. 129, vykdanti pradinio ugdymo ir pagrindinio ugdymo I dalies programas. Įstaigos kodas 290530840.
Istorija
1930 m. spalio 5 d. įsteigta Šiaulių daktaro Vinco Kudirkos pradžios mokykla. 1949 m. mokykla reorganizuota į septynmetę mokyklą ir pavadinta Šiaulių 4-ąja septynmete mokykla. 1955 m. mokykla pertvarkyta į vidurinę mokyklą ir pavadinta Šiaulių 6-ąja vidurine mokykla. 1959 m. mokykla pertvarkyta į aštuonmetę ir 1962 m. pavadinta Šiaulių 1-ąja aštuonmete mokykla. 1966 m. mokykla vėl pavadinta Šiaulių 6-ąja vidurine mokykla. 1989 m. mokyklai grąžintas Vinco Kudirkos vardas. 2001 m. vidurinė mokykla reorganizuota į Šiaulių Vinco Kudirkos pagrindinę mokyklą. Nuo 2012 m. rugsėjo 1 d. progimnazija.
KEN
KEN, Ken arba ken be taškų arba su taškais gali reikšti:
Rusijos revoliucija
Rusijos revoliucija vadinami du vienas po kito sekę įvykiai Rusijos istorijoje. Pirma (Vasario Revoliucija) buvo nuversta caro autokratinė valdžia ir paskelbta respublika. Po to (Spalio Revoliucija) Lenino vadovaujami bolševikai nuvertė Laikinąją vyriausybę.
Vasario revoliucija
Šios revoliucijos metu buvo nuversta caro valdžia, kurią susilpnino ilgas Pirmasis pasaulinis karas.