cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hendursaga
Hendursaga arba Hendursanga – antraeilė dievybė šumerų mitologijoje, dievų šauklys, siejamas su įstatymais. Šio dievo genealogija nėra iki galo aiški. Viename tekste įvardijamas Utu ir Ninlilės sūnumi. Žmona – Ninmuga (apie ją žinoma mažai). Senosios Babilonijos karalystės laikais sutapatintas su semitų kilmės dievu Išumu. Minimas Faros dievų sąrašuose, taip pat įvairiuose vėlesnio laikotarpio aukojimų bei apeiginiuose tekstuose. Viename Lagašo valdovo Gudėjos įraše įvardijamas „[Šumero] žemės šaukliu“. „Hendursagos giesmėje“ šis dievas – Utu patarėjas. Minimas ir „Blogųjų demonų“ užkalbėjimuose, kur sutinkamas Hendursagos epitetas „tyliosios gatvės šauklys“. Nurodoma, kad Hendursaga buvęs deivės Nanšės pasiuntinys.
Vardas neaiškios kilmės, logografiškai dar užrašomas PA.sag.(ga).
Oqaban Hindukush FC
Oqaban Hindukush FC arba Hindukush Eagles – futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Afganistano lygoje.
Gaznio stadionas yra šio klubo namų arena. Klubas įsikūręs Gaznio mieste, kuris yra Gaznio provincijos sostinė.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2012 m. Nuo 2012 m. žaidžia Premjer lygoje.
Ansaldo SVA.5
__BETURIN__
Osamu Jamadži
Nacionalinėje komandoje žaidė 1954 m.
Suomijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Suomijos futbolo varžybos 2016-2017 m.
2016 ir 2017 m. Veikkausliiga pirmenybės
2016 ir 2017 m. Veikkausliiga vyko atitinkamais kalendoriniais metais.
2016–17 m. Suomijos futbolo taurės turnyras (Suomen Cup 2016–17)
Suomiai nusprendė, kad taurės varžybos nuo 2016 m. rudens vyks iki 2017 m. pavasario. Tai buvo pirmasis pereinamasis turnyras.
Pusfinalio rungtynės
SJK nugalėjo tik po baudinių serijos ir pateko į finalą.
HJK Helsinki nugalėjo 1-0 ir pateko į finalą.
Skanderbego muziejus
thumb|250px|Skanderbego muziejus ir pilis Skanderbego muziejus – muziejus Krujėje, Albanijoje. Muziejus skirtas Skanderbegui, Albanijos nacionaliniam didvyriui, atminti. Įkurtas Krujės pilyje. Tvirtovėje taip pat yra restauruoti namai iš Osmanų imperijos laikotarpio, dabar tapę etnografiniu muziejumi.
Muziejus buvo pastatytas 7-ojo dešimtmečio pabaigoje, atidarytas 1982 m. lapkričio 1 d.
Parodos
Muziejuje yra eksponatų iš Skanderbego laikų, kurie apima jo gyvenimą ir karinius žygdarbius. Paveikslai, šarvai ir kiti artefaktai atspindi vieną iš didingiausių Albanijos istorinių periodų. Vienas iš įdomesnių eksponatų yra Skanderbego ožkos galvos šalmas, kurio originalas saugomas Vienos meno istorijos muziejuje.
Ansaldo SVA.6
__BETURIN__
Ansaldo SVA.8
__BETURIN__
Perevalka
Perevalka – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, netoli Juodšilių.
Jurgita Petrauskienė
Jurgita Petrauskienė (g. 1975 m. kovo 30 d. Utenoje) – Lietuvos pedagogė, edukologė, politinė veikėja.
Biografija
Mokėsi Utenos 4–ojoje vidurinėje mokykloje.
1997 m. baigė Vilniaus pedagoginio universiteto anglų kalbos pedagogikos bakalauro studijas. 2002 m. Vilniaus universiteto Tarptautinėje verslo mokykloje įgijo magistrės laipsnį.
1997–2001 m. dirbo PHARE profesinio švietimo ir mokymo reformų koordinavimo centre projektų vadove, Tarptautinių mokslo ir technologijų plėtros programų agentūroje Tarptautinių programų skyriaus vedėja, direktoriaus pavaduotoja.
2007–2016 m. buvo Mokslo ir studijų stebėsenos ir analizės centro (MOSTA) direktorė.
2016 m. gruodžio 13 d. paskirta švietimo ir mokslo ministre Sauliaus Skvernelio Vyriausybėje. Po mokytojų protestų dėl pakeistos apmokėjimo tvarkos buvo atstatydinta. 2019 m. rugpjūčio 28 d. paskirta švietimo ir mokslo atašė prie Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO).
Priklauso įvairioms europinėms ir Lietuvos švietimo vertinimo ir ekspertų grupėms.
Šeima
J. Petrauskienė yra ištekėjusi už buvusios Seimo narės Mildos Petrauskienės sūnaus Evaldo Petrausko. Turi du vaikus.
Savoia-Marchetti S.57
Savoia-Marchetti S.57 – tarpukariu, XX a. trečiame dešimtmetyje, Italijos karalystės įmonėje Savoia-Marchetti sukurta vienmotorė skraidanti valtis, skirta žvalgybai iš oro, naudota Italijos KOP (Regia Aeronautica) ir Argentinos KOP.
Orlaivis buvo medinės konstrukcijos biplanas. Įgulą sudarė pilotas ir žvalgas-šaulys, kurių darbo vietos buvo įrengtos atvirose kabinose priekinėje jo dalyje. S.57 buvo varomas vienu 186 kW (249 AG) galios vienaeiliu šešių cilindrų varikliu Isotta-Fraschini V.6. Orlaivio ginkluotę sudarė vienas ant žiedo sumontuotas žvalgo valdomas 7,7 mm kalibro kulkosvaidis.
1923 m. Italijos KOP (it. Regia Aeronautica) užsakymu „Savoia-Marchetti“ sukūrė du prototipus (Nr. MM.24643 ir 24644). 1925 m. Regia Aeronautica įsigijo aštuoniolika S.57 (Nr. MM.35000 / 35017); jie buvo naudojami mokymo tikslais.
Argentinos KOP užsakymu buvo pagamintas patobulintas modelis S.57bis, varomas 224 kW (300 AG) galios Hispano-Suiza Type 42 (8Fb) varikliu, leidusiu pasiekti 255 km/h greitį. Jis gavo indeksą HC.1.
Operatoriai
miniatiūra|Savoia Marchetti S-57
Techniniai duomenys
Ginkluotė
Juodkalnijos turizmas
Juodkalnijos turizmas yra svarbus šalies pajamų šaltinis.
Archibaccharis
Archibaccharis – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Juodkalnijos turizmas
Šalis laikoma viena greičiausiai augančių atvykstamojo turizmo krypčių. 2007 m. Juodkalniją aplankė virš milijono turistų su 7,3 mln. nakvynių (23% augimas lyginant su 2006 m.), o 2012 m. Juodkalniją jau aplankė 1,44 mln. turistų su 9,15 mln. nakvynių (5 % augimas nuo praėjusių metų). 2015 m. atvyko 1,7 mln. turistų, 2016 m. šis skaičius dar išaugo. 2017 m. šalį aplankė jau daugiau nei 2 mln. turistų. 2019 m. per pirmus 9 mėn. Juodkalniją aplankė virš 2 mln. turistų su 13.4 mln. nakvynių.
Archibaccharis
Rūšys
{|
Sakuradžima
Sakuradžima (, Sakurų sala) – aktyvus stratovulkanas ir buvusi sala Kagošimos prefektūroje, Kiūšiū, Japonijoje. Per 1914 m. išsiveržimą tarp Sakuradžimos ir Osumi pusiasalio atsirado sausumos tiltas.
Salos ugnikalnis vis dar aktyvus, išmeta daug pelenų. Dėl ankstesnių išsiveržimų susidarė balto smėlio aukštumos. 2015 m. rugsėjį Japonijos meteorologijos agentūra Sakuradžimai buvo suteikusi 3 lygį (oranžinį). Tai reiškia, kad prie ugnikalnio draudžiama artintis, nes jis aktyvus. Paskutinis išsiveržimas buvo 2016 m. vasario 5 d. Bristolio universiteto ir Sakuradžimos vulkano tyrimo centras 2016 m. rugsėjo 13 d. paskelbė, kad per ateinančius 30 metų bus didelis išsiveržimas.
Juodkalnijos turizmas
Nacionalinė turizmo organizacija, kuri užsiima Juodkalnijos turizmo marketingu, yra valstybinė institucija Turistička organizacija Montenegro su būstine Podgoricoje.
Sakuradžima
Sakuradžimos viršūnė sudaryta iš trijų dalių: šiaurinės (Kita-dake), centrinės (Naka-dake) ir pietinės (Minami-dake), kuri yra aktyvi. Šiaurinė viršūnė yra aukščiausia, iškilusi 1117 m virš jūros lygio. Ugnikalnis yra Kagošimos įlankos dalyje, vadinamoje Kinkō-wan. Buvusi sala priklauso Kagošimos miestui, pusiasalio plotas 77 kvadratiniai kilometrai.
Juodkalnijos turizmas
Didžiausia Juodkalnijos problema išlieka nepakankamas skrydžių skaičius su svarbiausiomis šalimis, iš kur tikimasi turistų. Šalyje veikia du tarptautiniai oro uostai Tivate ir Podgoricoje.
Juodkalnija labiausiai žinoma dėl atvykstamojo turizmo vasarą, prie Adrijos jūros, nors čia yra galimybės turistinę veiklą vystyti visus metus, įskaitant slidinėjimą žiemą, važinėjimą dviračiais ir vaikščiojimą kalnuose vasarą.
Pakrantė
Juodkalnijos Adrijos jūros pakrantė yra 295 km ilgio, tame tarpe 73 km yra pliažai. Iš viso yra 117 jūros paplūdimių. Čia taip pat yra keletas senų, gerai išsilaikiusių miestų.
Pliažinis sezonas Juodkalnijoje tęsiasi nuo gegužės iki spalio mėn. Pliažai labai skirtingi - nuo įvairaus dydžio akmenų iki smėlio paplūdimių. Žinomiausi pliažai yra Jazo, Žetnicos, Rafailovičių, Bečičių ir Mogreno.
Gausiausiai lankomi pliažai išsidėstę prie šių miestų:
Šiaurinis pakrantės regionas
Šis regionas pritraukia didžiausią Juodkalnijos turistų dalį. Svarbiausios įžymybės šiaurinėje pakrantėje yra:
Pietinis pakrantės regionas
Juodkalnijos pietinis pakrantės regionas kartais laikomas nauju pasaulio turizmo "atradimu". 2010 m. sausį New York Times Ulcinio pietų pakrantės regioną, įskaitant Velika Plazą, Ada Bojaną ir Ulcinio Hotel Mediteran įtraukė į "2010 m. top 31 aplankytiną vietovę".
Šiaurinis regionas
Šiaurinis Juodkalnijos regionas yra kalnų turizmo centras. Čia yra keletas slidinėjimo kurortų, regionas garsus savo nepaliesta gamta. Žiemos sporto sezonas čia prasideda lapkričio-gruodžio mėn. ir tęsiasi iki balandžio vidurio. Durmitoro kalnai ir Taros upės kanjonas yra saugomi kaip nacionalinis parkas, įtrauktas į UNESCO pasauslio paveldo sąrašą.
Lankytinos vietos yra:
Centrinis regionas
Nors tai yra tankiausiai gyvenama Juodkalnijos dalis, tačiau centriniame šalies regione yra mažiau turistinių įžymybių. Dėmesio verti yra:
Ansaldo SVA.10
__BETURIN__
Ansaldo SVA.3 Ridotto
__BETURIN__
Pavenčių geležinkelio stotis
Pavenčių geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Lietuvoje, Šiaulių rajono savivaldybėje, pietinėje Kuršėnų miesto dalyje, M. K. Čiurlionio g. 2, Pavenčių mikrorajone. Šiandien Pavenčių geležinkelio stotis perkelta į naują, modernesnį pastatą (netoli senojo stoties pastato), kuriame yra laukiamoji salė ir bilietų kasa. Stoja traukiniai Klaipėda–Radviliškis.
Kuršėnų geležinkelio stotis yra į šiaurės rytus nuo miesto.
Istorija
Pagal 1924 m. liepos 29 d. Seimo priimtą „Privatiniam turtui geležinkelio linijų Kėdainiai–Klaipėda, Amaliai–Telšiai–Kretinga ir Kazlų Rūda–Šakiai–Raseiniai–Lydavėnai reikalams nusavinti įstatymą“, prie statyto geležinkelio Amaliai (Kužiai) – Telšiai 1926 m. buvo įrengta sustojimo vieta. 1940 m. kovo 1 d. vyriausiojo geležinkelio direktoriaus įsakymu Nr. 36 Pavenčių stočiai suteikta III klasė.
Užėjus sovietams, per stotį buvo tremiami gyventojai į Sibirą.
Architektūra
Sustojimo vietą pertvarkius į stotį, 1934 m. pastatytas mūrinis čerpėmis dengtas 1920 m³ tūrio stoties keleivių namas. Statant stoties keleivių namą, buvo sutvarkytas privažiavimo kelias ir stoties aikštelė. 1935 m. stotyje dar buvo statoma keturių skyrių išvietė su sandėliu žibalui laikyti. Pastačius Pavenčių cukraus fabriką nutiesti papildomi geležinkelio keliai. Prie stoties pastatytas 2 aukštų mūrinis gyvenamasis namas su ūkinėmis patalpomis geležinkelininkams. Buvo tvarkoma geležinkeliui priklausanti žemė, ruošiantis ją išnuomoti. 1937 m. pastatytas stoties malkų sandėlis ir patalpa ugniagesių gurguolės įrangai saugoti. Išgrįsta stoties aikštė ir privažiavimo keliai. Pradėti įrengti gyvulių gardeliai su svarstyklėmis, baigti 1938 m., toliau keliama ir grindžiama prekių pakrovimo aikštelė, tvarkomi privažiavimo keliai. 1939 m. baigti stoties įrengimo darbai. 1943 m. vasario 1 d. suteiktas II klasės stoties statusas, nors užėję sovietai vėl paskyrė III klasę.
Ansaldo I SVA
__BETURIN__
Takeši Inoue
(g. 1928 m. rugsėjo 30 d. - m. 1992 m. balandžio 5 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nešantis nelaimę (filmas)
Nešantis nelaimę – 1972 m. sukurtas veiksmo filmas apie nusikaltėlių grupuočių karus Marselyje 4-ame praėjusio amžiaus dešimtmetyje.
Turinys
1934-ieji. Gangsteris Roberto atvyksta į Marselį, kad padėtų savo bičiuliui Ksavje, atsidūrusiam kalėjime ir laukiančiam teismo. Kadangi šio įkalinimu suinteresuoti visi vietiniai reketininkai, o sėkmingam procesui reikia pinigų, Roberto pradeda karą ir perima vietinių verslininkų „apsaugą“. Nepaisant visų pastangų, Ksavjė nuteisiamas kalėti ilgus metus, o po kurio laiko Roberto taip pat atsiduria už grotų. Kol bičiuliai planuoja pabėgimą, prasideda visus planus sugriaunantis karas. Vienintelis būdas ištrūkti iš kalėjimo anksčiau laiko – užsirašyti savanoriu į išminuotojų būrį, renkamą iš kalinių...
Minimalaus efekto teorija
Minimalaus efekto teorija teigia, kad spauda ir kitos žiniasklaidos priemonės gali tik sustiprinti žmonių įsitikinimus, tačiau negali paveikti nuomonės ar elgesio.
Istorija
Ši teorija pradėta naudoti politikos moksluose JAV, kuomet buvo pradėtas tirti rinkėjų elgesys tarp 1940-ųjų ir 1960-ųjų metų. Teorija buvo susieta su prielaida, jog rinkėjai turi tvirtą nuomonę ir žino, kiek jų nuomonė sutampa su politikų nuomone, todėl politikų agitacijos žiniasklaidoje rinkėjams nedaro jokios įtakos.
Bėgant laikui, ši teorija pradėta kritikuoti ir tyrėjai pradėjo teigti, jog rinkėjai iš tiesų turi abejonių, susijusių su jų ir politikų nuomonėmis, ir tai daro poveikį jų veiksmams rinkimų metu. Toks požiūris lėmė tai, jog padaugėjo tyrimų, kurie tiek patvirtina, tiek paneigia minimalaus efekto teoriją.
Arctanthemum
Arctanthemum – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Sliekiai (viensėdis)
Sliekiai – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pakalniškių.
Glaudžių tvenkinys
Glaudžių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Plungės rajone, 3,5 km į rytus nuo Plungės. Sudarytas užtvenkus Čerkšnės upę (Babrungo intakas) 2,7 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,87 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 120 m. Krantai daugiausia neaukšti, apaugę medžiais. Kranto linija labai vingiuota. Pakrantėse auga keletas miškelių. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai.
Šalia tvenkinio įsikūrę kaimai: Glaudžiai, Pūčkoriai, Jovaišiškė, Kaspariškė.
Tvenkinys įrengtas 1977 m.
Kalvarijos geležinkelio stotis
Kalvarijos geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Lietuvoje, 3 km į šiaurę nuo Kalvarijos miesto, Jungėnų kaime, Stoties g. 13, geležinkelio linijoje Kazlų Rūda–Šeštokai. Pagrindinė stoties funkcija yra į priešingas puses važiuojančių traukinių prasilenkimas vienbėgėje linijoje, tačiau joje anksčiau taip pat sustodavo ir vietinio susisiekimo traukiniai Kaunas–Šeštokai.
Istorija
Pro Kalvariją geležinkelio ruožas buvo tiesiamas po I pasaulinio karo. Stotis pastatyta XX a. viduryje, 1948–1949 m. per ją iš čia išvežta 292 šeimos – 126 šeimos 1948 m. ir 166 šeimos 1949 m. XXI a. pradžioje rengiant „Rail Baltica“ projektą ir įrengiant papildomą europinę vėžę, keleiviniai reisai sustojo.
Arava Kimura
Nacionalinėje komandoje žaidė 1954–1955 m.
Clarence Hill
Clarence Hill (g. 1951 m. birželio 26 d.) – Bermudos boksininkas, pirmasis šalies olimpinis medalininkas.
Biografija
1976 m. Hill atstovavo Bermudą 1976 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Burtų keliu Hill praleido pirmą etapą, o antrame nokautavo Irano atstovą Parviz Badpa. Ketvirtfinalyje triuškinamu rezultatu 5-0 nugalėjo belgą Rudy Gauwe, bet pusfinalyje pralaimėjo rumunui Mircea Șimon. Pasiekęs pusfinalį Hill užsitikrino bronzos medalį ir tapo pirmuoju šalies olimpiniu medalininku.
Nuo 1980 m. Hill varžėsi bokso profesionalų lygoje.
Nezpersai
Nezpersai (, tar. „nė persė“ – 'pradurtnosiai', sav. Niimíípu) – indėnų tauta, priklausanti prie sahaptinų, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, Aidahe, daugiausia Nez Perso rezervacijoje prie Skaidriavandenės upės (į rytus nuo Liuistono, į šiaurės vakarus nuo Greindžvilio). Populiacija – 610 žmonių. Gimtoji nezpersų kalba (penučių šeima?) bebaigianti išnykti, kalbama angliškai. Tikintieji daugiausia krikščionys protestantai (presbiterionai, metodistai, sekmininkai), taip pat Romos katalikai, tradicinės tikybos (wáashat) išpažinėjai.
Istorija
Manoma, kad XIX a. pr. nezpersų populiacija siekė ~4500 žmonių. Gyveno Gyvačių upės vidurupyje ir žemupyje, bei prie jos intakų – Skaidriavandenės, Lašišų, Grand Rondo upių (dab. šiaurės Aidahas, šiaurės rytų Oregonas ir pietryčių Vašingtonas).
thumb|left|210px|Tradicinės nezpersų žemės
Nuo XIX a. pr. nezpersai susidūrė su amerikiečiais, su kuriais daugiausia palaikė taikius santykius (išskyrus 1877 m. sukilimą). Įsitraukė į prekybą žvėrių kailiais. Susidomėję krikščionybe, 1831 m. išsiuntė delegaciją į Sent Luisą. Nuo 1836 m. jų žemėse ėmė veikti presbiterionų, vėliau – katalikų misijos. 1842 m., tarpininkaujant amerikiečiams, sudarė teisyną ir įsteigė aukščiausiojo vado institutą su 12 mažesniųjų vadų ir pagalbininkų. Krikščionybės plitimas sukėlė vidinę įtampą tarp atsivertusiųjų į baltųjų tikybą ir tradicionalistų, kurie laikėsi senųjų papročių ir jungė prie jų krikščioniškus elementus. Proamerikietiški nezpersai prisidėjo prie JAV karių kovos prieš kajusus ir jakamus.
1855 m. nezpersai pasirašė Vola Volos sutartį, pagal kurią įgijo rezervaciją, nors neteko dalies savo senųjų žemių. 1860 m. rezervacijoje radus aukso, genties vadas leido joje dirbti aukso ieškotojams. 1863 m. tradicionalistai nezpersai atsisakė bendrų institucijų, o proamerikietiškoji tautos dalis pasirašė naują sutartį su JAV, pagal kurią didžiąją dalį žemių užleido kitoms tautoms, o jų rezervacija sumažėjo 7 kartus. Iš Volovos krašto iškeldinami nezpersai 1877 m. surengė sukilimą, amerikiečių buvo nuvaryti iki Uolinių kalnų iki pat Kanados sienos, ten užspęsti, todėl buvo priversti pasiduoti, o paskui išsiųsti į kitas rezervacijas. 1895 m. nezpersų rezervacija padalinta į keletą dalių, o XX a. dideli jos plotai išparduoti.
Ūkis
Kultūriškai artimi kitiems plokščiakalnio indėnams. Vertėsi žvejyba, medžiokle, rankiojimu (kamasijų svogūnėlių, uogų). Buvo išplėtoję krepšių pynimo amatą. XVIII a. iš prerijų indėnų perėmė arklius, išvedė jų veislę – apaluzus. Dalis nezpersų perėjo prie raitosios bizonų medžioklės, dažnai drauge su kitomis plokščiakalnio tautomis nujodavo toli į rytus, iki Uolinių kalnų. Kariavo su lygumų indėnais (juodakojais ir kt.), su šošonais. Lašišų upės kanjonuose gyvenę nezpersai žirgų nelaikė ir tebesivertė rankiojimu ir žvejyba. Vertėsi mainais su kitomis gentimis.
Nezpersai įsikurdavo upių slėniuose – steigė tiek nuolatines gyvenvietes, tiek laikinas stovyklas. Statydavo nendrėmis dengtus dvišlaičiais stogais sueigų namus bei kūgiškus ir pusiau žeminius gyvenamuosius namus.
Visuomenė
Šeima didžioji, giminė vedama iš abiejų tėvų, naujavedžiai paprastai keldavosi į jaunikio tėvų namus. Visuomeninį pagrindą sudarė kaimo bendruomenė, kurios dydis būdavo labai įvairus (vidutiniškai 35 žmonės – dvi didelės šeimos). Ji turėjo teisę į apibrėžtą teritoriją. Kaimui vadovaudavo vadas (didelėse bendruomenėse – keli vadai) ir gerbiamų vyrų taryba. Kaimų bendruomenės jungdavosi į pastovias teritorines bendruomenes, kurioms vadovaudavo kaimų vadų taryba. XVIII–XIX a. prasidėjus karams, prasidėjo didesnė vidinė nezpersų integracija, iškilo pasižymėjusių karių bei dideles arklių kaimenes turinčių vyrų autoritetas. Rengiant žygius į prerijas, būdavo išrenkami karvedžiai. Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, tikėjimas dvasiomis-globėjomis (weyekin), teikiančiomis žmogui galias. Susidūrus su europiečiais, kūrėsi sinkretinės tikybos atmainos (tulim ir kt.) Dabartiniai nezpersai smarkiai asimiliuoti, persimaišę, rezervacija (centras – Lapvajus, Nez Perso apygarda) turi savivaldą. Sukūrė raštą savo kalbai, skatinamas švietimas. Veda kovas dėl prarastų žemių.
De Abasin Sape FC
De Abasin Sape FC arba Abasin Waves – futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Afganistano lygoje.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2012 m. Nuo 2012 m. žaidžia Premjer lygoje.
Stanislava (Trumbatiškis)
Stanislava – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Trumbatiškio.
Billy Preston
William Everett Preston (Viljamas Everetas Prestonas; g. 1946 m. rugsėjo 2 d. – 2006 m. birželio 6 d.) geriau žinomas kaip Billy Preston – amerikiečių muzikantas, kurio kūryba apėmė R&B, rock, soul, funk, ir gospel žanrus. Preston'as buvo vienas svarbiausių septintojo dešimtmečio sesijinių klavišininkų, kuris akomponavo tokiems atlikėjams kaip Little Richard, Sam Cooke, Ray Charles, Everly Brothers, James Cleveland, The Rolling Stones ir The Beatles. Taipogi, jis pasuko ir solinės karjeros keliais, įrašydamas dainas „That's the Way God Planned It“, „Outa-Space“, kuri jam padėjo laimėti Grammy apdovanojimą, taip pat „Will It Go Round in Circles“, „Space Race“ ir kt. Be to, jis prisidėjo prie dainos „You Are So Beautiful“ parašymo, kuri Joe Cocker'iui tapo hitu nr. 5.
Browning High Power
Kūrimas
Browning Hi-Power buvo sukurtas, reaguojant į Prancūzijos karinį pareikalavimą įsigyti naują tarnybinį pistoletą, „Grand Rendement“ (pranc. „didelis efektyvumas“), arba Grande Puissance (pažodžiui „aukštas galia"). Prancūzijos kariuomenė reikalavo, kad: thumb|left|Browning Hi-Power dekoruotas naudojant damaskinažo techniką. Iš nedaugelio sukurtų modelių vieną iš šių modelių kažkada asmeniškai naudojo Muammaras Gaddafi. Dizainas nurodo Khamis brigadą.
Konstrukcija
Browning Hi-Power buvo nuolat tobulinamas. Vokietijoje jį daugiausia naudojo Waffen-SS ir Fallschirmjäger personalas. Buvo panaudotas, pasikėsinant į popiežių Joną Paulių II 1981 metais.
Variantai
Vieną iš ginklo variantų galima pamatyti Lietuvos nacionalinio muziejaus parodoje „Išpakuojam!“
Šileikiai II
Šileikiai II – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Šileikių I.
Nobuo Macunaga
(g. 1921 m. gruodžio 6 d. - m. 2007 m. rugsėjo 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1954–1955 m.
Ashton Kutcher
Christopher Ashton Kutcher (g. 1978 m. vasario 7 d.) – JAV aktorius. Geriausiai žinomas kaip Michael Kelso iš situacijų komedijos That '70s Show. Vaidino filmuose Dude, Where's My Car?, Just Married, The Butterfly Effect, The Guardian, What Happens in Vegas ir kituose. Taip pat kuria įvairias laidas, bei realybės šou. Buvo vedęs Demi Moore.
Jurijus Bušmanas
Jurijus Vjačeslavovyčius Bušmanas (Юрій В’ячеславович Бушман; g. 1990 m. kovo 14 d.) – Ukrainos futbolininkas, saugas. Rungtyniavo Lietuvoje, buvęs FK Kauno Žalgiris narys.
Gimęs pragarui (filmas)
Gimęs pragarui – 1976 m. sukurtas trileris, paremtais tikrais įvykiais, nutikusiais 1966 m. Belfaste, kuomet peiliu ginkluotas buvęs Vietnamo karo veteranas įsiveržė į moterų viešbutį.
Turinys
Kainas Adamsonas, amerikietis, karo Vietname dalyvis, keliauja namo. Jis išlipa iš laivo Belfaste, kurio gatvėse vyksta nuožmūs susirėmimai tarp katalikų ir protestantų. Kainas neturi pinigų ir, panašu, neskuba išvykti, ypač sužinojęs, kad kitas laivas į Ameriką anksčiausiai bus po keleto dienų. Jis klajoja neramiomis miesto gatvėmis, tarsi ieškodamas nemalonumų. Jo buvusi žmona jį paliko, karas taip pat nepraėjo be pėdsakų jo psichikai, todėl nesaugumo jausmas pamažu perauga į nepasitenkinimą visomis moterimis. Vieną naktį jis įsilaužia į pensioną, kuriame gyvena aštuonios medicinos seserys. Pradžioje jis ramina merginas, tvirtindamas, kad jam tiesiog reikia pinigų, tačiau gatvėse patruliuoja policija ir Kainas lieka pensione. Merginų laukia ilga naktis, pilna kraujo, smurto ir prievartos...
Jurijus Bušmanas
Karjera
Žaidė gimtinėje ir atstovavo įvairius klubus.
Prieš atvykdamas į Lietuvą 2018–aisiais žaidė Kijevo „Arsenale“.
2019 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Kauno Žalgiris nariu. 2019 m. A lygoje sužaidė 27 susitikimus ir pasižymėjo keturiais įvarčiais. 2020 m. A lyga pirmenybėse sužaidė 19 rungtynių ir pelnė 4 įvarčius.
2021 m. persikėlė į Kazachstano Kyzylžar FK.
2022 m. sausio 8 d. interviu žaidėjas pasidalino mintimis apie laiką Kazachstane. Tuo metu tvyrojo politinė ėtampa šalyje ir kai kurie žaidėjai išvyko iš Kazachstano.
Tomohiko Ikoma
(g. 1932 m. balandžio 27 d. - m. 2009 m. rugpjūčio 25 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.
Vaidogalė
Vaidogalė – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, netoli Avižienių.
Hisataka Okamoto
(g. 1933 m. gruodžio 14 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.
Vilkupių tvenkinys
Vilkupių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, 8 km į šiaurės rytus nuo Kybartų, Vilkupių kaime. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vilkupio intakas, Šeimenos baseinas) 0,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,17 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 42 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurvakarinėje pakrantėje auga miškelis. Aplinkui stovi gyvenamieji namai.
Arkliašūdis (Švenčionių r.)
left|120px
Arkliašūdis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6,5 km į vakarus nuo Kaltanėnų, Labanoro girioje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,12 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 150,7 m. Rytinis krantas žemas, kiti aukštesni, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Balto ežero baseinui (Žeimenos intako Luknelės baseinas).
Turkijos futbolo varžybos 2017–2018 m.
Finalo rungtynės
--
Raudonasis eraičinas
Raudonasis eraičinas (Festuca rubra) – miglinių (Poaceae) šeimos eraičinų (Festuca) genties augalų rūšis.
Stiebas iki 80 cm aukščio. Lapai 2–3 mm pločio. Lietuvoje labai dažnas. Auga sausuose miškuose, pievose, kalvose. Taip pat trumpalaikės bendrijas sukuria nusausintose pelkėse. Raudonasis eraičinas auginamas kaip pašarinis augalas.
Lietuvoje išveista veisė 'Šilis'.
thumb|left|200px|Žiedynas
Compass Band
Compass Band – Armėnijos muzikos grupė, kurią sudaro Davitas Paronikianas, Abrahamas Aznavurianas, Aršaviras Grigorianas ir Aramas Caturianas. Dalyvavo 2012 m. vaikų Eurovizijos dainų konkurse, su daina „Sweetie Baby“ užėmę 3-ą vietą.
Huainaputina
Huainaputina (,, 'jaunas ugnikalnis') – stratovulkanas Peru. Neturi įprastinio kalno profilio, o tik didelį vulkaninį kraterį.
1600 m. vasario 19 d. įvyko katastrofiškas išsiveržimas, didžiausias per visą istorinį Pietų Amerikos laikotarpį (6 balai pagal ugnikalnių išsiveržimo indeksą). Buvo išmesta ~30 km³ piroklastų (palyginimui: Krakatau 1883 m. išmetė ~10 km³), piroklastinis srautas į rytus ir pietryčius nukeliavo 13 km, laharai pasiekė už 120 km esančią Ramiojo vandenyno pakrantę, o pelenai krito už 250–500 km Čilėje ir Bolivijoje. Regiono žemės ūkis galutinai atsigavo tik po 150 metų.
Išsiveržimas smarkiai paveikė planetos klimatą – 1601 m. buvo šalčiausi metai per šešis šimtus metų, gerokai nukentėjo žemės ūkis Europoje ir Kinijoje.
Tiranos universitetas
Tiranos universitetas (alb. Universiteti i Tiranës) – valstybinis Albanijos universitetas įsikūręs Tiranoje. Tai pirmasis universitetas Albanijoje.
Tūkstantis ir viena malonumų naktis
Tūkstantis ir viena malonumų naktis – 1972 m. Italijoje sukurta komedija, kurios pagrindas – arabiškos pasakos.
Nikaragviečiai
Nikaragviečiai  – lotynoamerikiečių tauta, susiklosčiusi Nikaragvoje. Gyvena taip pat ir išeivijoje – JAV, Kosta Rikoje, Salvadore, Ispanijoje, Panamoje. Vartoja ispanų kalbos vietinę šnektą, vietomis šalies rytuose – anglų (kreolinę) kalbą. Dauguma tikinčiųjų – Romos katalikai, anglakalbiai – protestantai (moravitai, sekmininkai, baptistai, anglikonai).
69 % nikaragviečių yra metisai (kitais duomenimis – 85–90 %), 17 % – baltieji (daugiausia ispanų, baskų, italų, vokiečių kilmės), 9 % – juodaodžiai (kitais duomenimis – 15,2 ar 19,5 %).
Iki atvykstant europiečiams, Nikaragvoje gyveno indėnai, priskiriami čibčų kalbinei makrošeimai. Nuo XVI a. pirmojo ketvirčio į kraštą ėmė keltis ispanai. XVII–XVIII a. darbams plantacijose įvežta juodaodžių. Nuo XVIII a. pab. – XIX a. pr. pradėjo metisinės nikiaragviečių nacijos formavimas (jos židinys – tarp Nikaragvos, Managvos ežerų ir Ramiojo vandenyno pakrantės). Dar Ispanijos valdymo laikais dauguma juodaodžių „ištirpo“ tarp kitų vietos gyventojų, o dauguma indėnų prarado gimtąją kalbą ir kultūrą. 1821 m. paskelbus šalies nepriklausomybę, tautinis vystymasis perėjo į naują lygmenį. 1894 m. prijungus prie Nikaragvos britų koloniją Moskitų Krantą, jos gyventojai (juodaodžiai, mulatai, zambo ar indėnai) išlaikė savo atskirą tapatybę (anglų ar vietines kalbas) ir sudaro tarsi nikaragviečių potautę.
Daug gyventojų verčiasi žemės ūkiu (kavos, kukurūzų, bananų, kitų vaisių auginimu), vystomas paslaugų baras. Kultūriškai turi daug bendrų bruožų su meksikiečiais. Būdingos spalvingos šventės, karnavalai, paplitusi marimbos muzika, punta (rytuose).
Verbyliškės III
Verbyliškės III – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1,5 km nuo Verbyliškių I.
Dino Jelusić
Dino Jelusić (g. 1992 m. birželio 4 d. Požegoje) – Kroatijos dainininkas, 2003 m. vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurso nugalėtojas.
Dainuoti pradėjo nuo penkerių metų. Dalyvavo tarptautiniuose muzikos festivaliuose Egipte, Ispanijoje, Lietuvoje, Portugalijoje, Italijoje ir Rumunijoje.
2003 m. lapkričio 15 d. jis dalyvavo pirmajame vaikų „Eurovizijos“ dainų konkurse Kopenhagoje, kurio metu pristatė dainą „Ti si moja prva ljubav“. Ten atlikėjas surinko 134 taškus, pelnęs maksimalius įvertinimus iš Makedonijos, Rumunijos ir Norvegijos, taip užimdamas pirmąją vietą. Kitais metais Jelusić išleido debiutinį studijinį albumą „No.1“.
Jo sesuo Lorena (gim. 1995 m.) taip pat domisi muzika – dalyvavo 2005 m. vaikų „Eurovizijoje“ (užėmė 12-ą vietą).
Renan Abner do Carmo de Oliveira
Renanas Oliveira (Renan Abner do Carmo de Oliveira; g. 1997 m. gegužės 8 d.) – futbolininkas, saugas iš Brazilijos.
„Zlate Moravce“
2017 m. žaidė Slovakijoje „Zlate Moravce“.
Maltoje
Vėliau persikėlė į Maltą, kur žaidė Mosta ir San Ġwann klubuose.
FK Lviv
2019 m. pasirašė sutartį su „Lviv“.
Gil Vicente FC
Buvo išnuomotas Portugalijos klubui, kur pusmetį atstovavo „Gil Vicente“.
FC Kolos
Rungtyniavo Ukrainoje, kur atstovavo „Koloso“ klubui.
FK Žalgiris
2022 m. kovo mėn. pranešta, kad atstovaus „Žalgirio“ klubui.
2022 m. balandžio 2 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.
2022 m. birželio 19 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys pelnė du įvarčius.
2022 m. liepos 27 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį EUFA čempionų lygos atrankos rungtynėse prieš Malmo FF. Po jo pelnyto įvarčio rezultatas tapo 2-0, kuris nepakito iki rungtynių pabaigos. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 3-0, o FK Žalgiris pateko į kitą etapą.
2022 m. rugpjūčio 14 d. rungtynėse pireš Riterių klubą pasižymėjo pelnydamas du įvarčius ir svarbiai prisidėjo prie žalgiriečių pergalės sostinė debryje. Galutinis rezultatas 5-1.
FK Sarajevo
2022 m. gruodžio 29 d. tapo žinoma, kad brazilas keliasi į FK Sarajevo.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Laisvoji Prancūzija
„Laisvoji Prancūzija“, nuo 1942 m. liepos – „Kovojanti Prancūzija“ – Prancūzijos generolo Šarlio de Golio vadovaujamas pasipriešinimo Vokietijos okupacijai judėjimas per Antrąjį pasaulinį karą.
Judėjimas prasidėjo Didžiojoje Britanijoje (de facto sostinė Londone) ir Prancūzijos kolonijose, vėliau išplito ir pačioje Prancūzijoje. Iš pradžių pasipriešinimo judėjimas buvo karinio, vėliau įgijo politinį pobūdį. „Laisvosios Prancūzijos“ vadovybė bandė veikti kaip prancūzų tautos vadovybė. Vadovaujanti judėjimo institucija – Prancūzijos nacionalinis komitetas, nuo 1943 m. birželio 3 d. – Prancūzijos nacionalinio išsivadavimo komitetas (CFLN).
1940 m. rudenį „Laisvąją Prancūziją“ parėmė Kamerūnas ir Prancūzijos Pusiaujo Afrika, vėliau prisidėjo ir Prancūzijos kolonijos: Naujoji Kaledonija, Prancūzijos Polinezija, Sen Pjeras ir Mikelonas, Naujieji Hebridai. Prancūzijoje „Laisvąją Prancūziją“ rėmė Pasipriešinimo judėjimas. „Laisvosios Prancūzijos“ karinės pajėgos kartu su Sąjungininkais kovėsi Šiaurės Afrikoje (Libijoje ir Egipte), prieš Italijos kariuomenę – Etiopijoje ir Eritrėjoje, prieš Viši Prancūzijos pajėgas – Sirijoje ir Libane. 1943 m. liepą „Laisvąją Prancūziją“ oficialiai pripažino Didžioji Britanija, Jungtinės Amerikos Valstijos ir SSRS. Judėjimo ginkluotosios pajėgos dalyvavo Sąjungininkų invazijoje į Italiją, vėliau – išsilaipinant Normandijoje.
Jasukazu Tanaka
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.
1987 m. jaunimo iki 19 metų pasaulio krepšinio čempionatas
1987 m. jaunimo iki 19 metų pasaulio krepšinio čempionatas – trečiasis FIBA jaunimo iki 19 metų pasaulio krepšinio čempionatas, kuris vyko 1987 m. liepos 29 d. – rugpjūčio 5 d. Bormijuje, Italijoje.
Arapiraka
Arapiraka  – miestas Brazilijoje, Alagoaso valstijoje, 135 kilometrus į vakarus nuo valstijos sostinės Masejo. Tai antras pagal dydį valstijos miestas. Arapiraka labiausiai žinoma dėl didelės prekybos tabaku, todėl vadinama „Brazilijos tabako sostine“.
1987 m. jaunimo iki 19 metų pasaulio krepšinio čempionatas
Jugoslavija laimėjo pirmąjį ir vienintelį U19 čempionatą, finale 86:76 įveikusi čempionų titulą ginančias Jungtines Amerikos Valstijas. Naudingiausiu turnyro žaidėju pripažintas Toni Kukočas.
Arapiraka
Istorija
Miestas pradėjo kurtis XIX a. vid., o savivaldybės statusą gavo 1924 m.
Feliksas Tyškus
Feliksas Nemezijus Tyškus (Tiškus) (1900 m. gruodžio 19 d. Liepojoje, Latvijoje – 1976 m. rugsėjo 2 d. Klaipėdoje) – Lietuvos Nepriklausomybės kovų savanoris, Lietuvos karininkas, karo aviacijos majoras (1939), teisininkas.
1987 m. jaunimo iki 19 metų pasaulio krepšinio čempionatas
Keli čempionate žaidę krepšininkai buvo įtraukti į FIBA Šlovės muziejų, įskaitant Vlade Divac, Toni Kukoč ir trenerį Svetislav Pešić, o Gary Payton, Dino Rađa, Kukoč ir Divac yra Džeimso Neismito krepšinio šlovės muziejaus nariai.
Feliksas Tyškus
Biografija
Mokėsi Liepojos Nikolajaus gimnazijoje. Dėl lėšų stygiaus 1915 m. mokslą gimnazijoje nutraukė ir 1916 m. kartu su tėvais atvyko į Lietuvą. 1917–1918 m. mokytojavo Kretingos aps., Senosios Impilties pradžios mokykloje.
1919 m. sausio 16 d. Kretingoje įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. Buvo paskirtas Ukmergės komendantūros žinion. 1920 m. liepos mėn. perkeltas į Vilniaus komendantūrą, o spalio 23 d. – į 11-ąjį (Vilniaus) pėstininkų pulką (nuo 1922 m. – 3-iasis pasienio pulkas), iki 1924 m. kovo 22 d. pulke tarnavo iždininku.
1924 m. perkeltas į Karo aviaciją, 1925 m. birželio 30 d. baigė Aviacijos karininkų kursus. Liepos 29 d. paskirtas į 2-ąją eskadrilę. Rugpjūčio 11 d. perkeltas į naujai suformuotą 4-ąją eskadrilę Kaune ir paskirtas eiti oro žvalgo ir eskadrilės technikos karininko pareigas. 1926 m. rugsėjo 11 d. perdavė eskadrilės technikos karininko pareigas S. Dariui ir buvo komandiruotas į Aukštuosius karininkų kursus. 1927 m. vasario 16 d. pakeltas į vyresniuosius leitenantus. Balandžio 1 d. – gegužės 10 d.komandiruotas į Italiją. Rugpjūčio 1 d. suteiktas oro žvalgo vardas. 1927–1928 m. laikinai ėjo Krašto apsaugos ministro adjutanto pareigas.
1933 m. rugsėjo 30 d. priimtas į Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultetą. 1934 m. sausio 1 d. išėjo į atsargą, persikėlė į Kauną ir atsidėjo studijoms. 1938 m. birželio 9 d. apgynė diplominį darbą ir įgijo teisininko kvalifikaciją.
1937 m. birželio 10 d. grįžo į tikrąją karo tarnybą Karo aviacijoje, tarnavo Kaune. Paskirtas 6-osios eskadrilės karo lakūnu. Spalio 13 d. ANBO-IV avarijoje sužeistas ir kontūzytas. Gruodžio 17 d. paskirtas aviacijos komendantūros būrio vadu. 1938 m. spalio 20 d. paskirtas Karo aviacijos štabo adjutantu. 1939 m. sausio 27 d. paskirtas Pajuostyje, netoli Panevėžio, dislokuotos 6-osios (tolimosios žvalgybos) eskadrilės, ginkluotos lėktuvais ANBO-41, vadu. Dalyvavo skrydyje į atgautą Vilnių. Lapkričio 23 d. suteiktas majoro laipsnis.
Sovietams okupavus Lietuvą, kartu su Pajuosčio įgula perkeltas į Joniškėlio dvarą. Vėliau perkeltas į kariuomenės teismą. 1940 m. liepos 23 d. įsakymu Liaudies kariuomenei nuo 1940 m. rugpjūčio 1 d. paleistas į atsargą.
Iki 1940 m. birželio 15 d. Feliksas Tyškus Karo aviacijoje buvo skraidęs 609 val. 29 min. Buvo vienas iš pirmųjų Lietuvoje iššokusiu su parašiutu.
Nuo 1940 m. gruodžio 1 d. dirbo Mažeikiuose notaru, o 1941 m. liepos 22 d. – 1944 m. liepos mėn. – Raseinių apylinkės teismo teisėju. Antrosios sovietinės okupacijos laikotarpiu nuo 1944 m. lapkričio 18 d. dirbo Valstybinio draudimo Kauno miesto valdybos revizoriumi. 1945 m. liepos 15 d. NKVD areštuotas, išvežtas į lagerį Vorkutoje (Komija). Į Lietuvą grįžo 1953 m., dirbo juriskonsultu įvairiose Klaipėdos miesto įmonėse.
Mokėjo latvių, lenkų,rusų kalbas.
Mirė 1976 m. rugsėjo 2 d., palaidotas Klaipėdoje, Joniškės kapinėse.
2011 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas
2011 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas – 20-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 2011 m. gruodžio 2 - gruodžio 18 dienomis Brazilijoje. Pirmasis moterų pasaulio čempionatas istorijoje rengtas Amerikos žemyne.
Čempionato nugalėtoja antrą kartą tapo Norvegijos rinktinė.
Arenos
Varžybos vyko keturiuose San Paulo valstijos miestuose:
Voluinės gubernija
Voluinės gubernija  – Rusijos imperijos gubernija. Centras – Žitomyras.
Istorija
Voluinės vietininkystė įkurta 1795 m. liepos 16 d. vietoje buvusios Voluinės vaivadijos po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo. 1796 m. gruodžio 23 d. ji reformuota į Voluinės guberniją.
Žlugus Rusijos imperijai, teritorija atiteko Ukrainai, tačiau po 1921 m. Rygos taikos sutarties dalis gubernijos tapo nauja Voluinės vaivadija Antrojoje Lenkijos Respublikoje, o kita dalis liko Ukrainos TSR sudėtyje iki 1925 m., kai ji panaikinta.
Suskirstymas
Gubernijoje buvo 12 apskričių:
Pagrindiniai miestai
1897 m. gyventojų surašymo duomenys:
HD 163607 b
HD 163607 b – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HD 163607, esančią Slibino žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 218,3 šviesmečio (66,9 parseko).
HD 163607 b yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,7836 Jupiterio masės, o spindulys – 1,269 Jupiterio spindulio. HD 163607 b masė nustatyta radialinių greičių metodu, tuo tarpu spindulys apskaičiuotas teoriškai. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 75,2203 (± 0,02) paros, jos orbitos didysis pusašis – 0,362 (± 0,016) av, o ekscentricitetas – 0,7441 (± 0,0071). Atradimo metu HD 163607 b orbitos ekscentricitetas buvo didžiausias iš visų egzoplanetų, aptiktų sistemose, kuriose skrieja daugiau nei viena planeta.
Apie HD 163607 b atradimą pranešta 2011 m. Planeta aptikta Havajuose esančioje W. M. Keck observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 163607 b, šioje sistemoje dar atrasta HD 163607 c planeta (taip pat dujinė milžinė). HD 163607 b skrieja arčiausiai savo žvaigždės.
Viliošiai (Mažeikiai)
Viliošiai – buvęs viensėdis Mažeikių rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Viliošių kaimo.
Šuničiro Okano
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955 m.
Žudikai traukinyje
Žudikai traukinyje – 1975 m. Italijoje sukurtas keršto trileris, devintajame praeito amžiaus dešimtmetyje dėl žiaurumo demonstravimo uždraustas Didžiojoje Britanijoje.
Turinys
Dvi draugės Margaret ir Liza išsirengia keliauti traukiniu iš Miuncheno pas Lizos tėvus, kur ketina sutikti Kalėdas. Merginoms tai atrodo linksmas nuotykis ir galimybė pajausti laisvę nuo griežtos artimųjų kontrolės.
Stotyje sprukdami nuo policininko, į tą patį traukinį įlipa ir du chuliganai, Juodis ir Garbanius. Jiedu neturi bilietų ir Margaret su Liza padeda jiems išvengti kontrolieriaus. Netrukus Juodis pastebi vyresnio amžiaus damą (filme ji vadinama tiesiog Ledi) ir, kol Garbanius susipeša su kontrolieriumi, užsidaro su ja tualete, kur demonstruodamas savo agresiją, priverčią ją pasimylėti.
Traukiniui sustojus Insbruke, Liza su Margater nusprendžia paskambinti tėvams. Jos mato kaip policininkai išlaipina abu chuliganus iš traukinio, o Ledi mėgina juos užstoti.
Persėdusios į kitą traukinį, merginos įsikuria paskutinio vagono kupė ir viliasi, kad tolimesnė kelionė bus be trikdžių. Deja, vos tik joms nusprendus gulti, į jų kupė užsuka Juodis, Garbanius ir Ledi. Merginos norėtų išvengti jų draugijos, tačiau vagone daugiau nematyti žmonių. Jos mato, kad Garbanius uosto kokainą, o Juodis atrodo visiškai užvaldytas Ledi seksualinio žavesio. Naktiniame traukinyje prasideda bjaurūs žaidimai, kuriems vaikinų rankomis vadovauja Ledi. Ji verčia merginas išsirengti, pastebėjusi, kad yra dar juos stebintis vienas keleivis, priverčia jį santykiauti su Margaret. Šiam pasprukus, visų dėmesys persikelia į Lizą. Sužinoję, kad mergina dar nekalta, jie nusprendžia padėti jai „atsikratyti šio trūkumo“, tačiau kokaino prisiuostęs Garbanius nepajėgia to padaryti ir nutaria pasinaudoti peiliu ir netyčia ją nužudo. Kol trijulė svarsto ką daryti, Margaret bando bėgti ir užsisklendžia tualete. Juodis su Garbaniumi puola laužti duris ir nevilties apimta mergina iššoka pro važiuojančio traukinio langą. Grįžę į kupė, trijulė taip pat išmeta per langą Lizos kūną ir merginų daiktus. Supratę ką padarė, jie susipyksta ir Juodis, dėl viso apkaltinęs Ledi, ją partrenkia ant žemės.
Traukiniu atvykus į stotį, Lizos tėvai veltui laukia juo atvykstančių merginų. Jie skambina į kitas stotis ir sužino, kad traukiniai vėluoja ir jos galbūt nespėjo persėsti. Į Lizos tėvą, gydytoją Džulijų Stradį, pagalbos kreipiasi moteris (Ledi), kuriai Juodis stipriai prakirto kelį. Gydytojas pasiūlo jai pagelbėti savo namuose ir kartu su žmona pasiveža trijulę namo. Beklausydami radijo, jie girdi, kad greta traukinio bėgių rasti dviejų merginų kūnai. Jau namuose radijas praneša ir jų pavardes. Viename iš kambarių Ledi randa šeimos nuotraukas ir supranta, kad atsidūrė namuose merginų, kurias jie ką tik nužudė, tuo tarpu profesorius Stradis, išgirdęs, kad jo duktė mirė, atpažįsta jos skarelę ant Garbaniaus kaklo. Supratęs, kad jo namuose yra žmonės, nužudę Lizą ir Margaret, Stradis nusprendžia įvykdyti savo paties teisingumą...
Kursko krateris
Kursko krateris – 6 km skersmens smūginis krateris, esantis Rusijoje, Kursko srityje.
Šio kraterio amžius siekia 250 ± 80 mln. m. (vėlyvasis paleozojus arba ankstyvasis mezozojus). Kraterį dengia šimtų metrų storio nuogulų sluoksnis. Po nuogulų sluoksniu yra žiedinis lovys, kurio gylis briaunos atžvilgiu siekia 260 m, ir centrinė pakiluma, kurios aukštis apie 200 m.
Šarkiškės (Bezdonys)
Šarkiškės – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Bezdonių.
Avikinis (12131137)
left|120px
Už 0,11 km į šiaurę telkšo mažesnis dar vienas Avikinio ežeras.
Avro 637
__BETURIN__
Lietuvos tūkstantmečio vaikai
Lietuvos tūkstantmečio vaikai – LRT visuomeninis TV projektas. Laida rodoma kiekvieną sekmadienį, 10:30 per LRT televiziją. Tai 5-12 klasių moksleivių žinių viktorina.
Apie žaidimą
Žaidimas pradėtas rodyti 2008 m. Projektą inicijavo Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija kartu su Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija. Projektą globojo Lietuvos tūkstantmečio minėjimo direkcija. Pavadinimas parinktas pagal tais metais minėtą Lietuvos vardo tūkstantmetį. Laida yra visuomeninis projektas, mokslo, žinių, mokyklos ir pedagogų prestižo kėlimo ir populiarinimo akcija.
Tai savaitinė 60 minučių trukmės laida, kurioje dalyvauja gabiausi Lietuvos moksleiviai. Laida nėra tiesioginė, rodomi iš anksto įrašyti žaidimai.
Projekto atrankose gali dalyvauti visi norintys 5-12 klasių mokiniai. Pagal testų rezultatus atrenkami patys sumaniausieji, kurie vėliau tarpusavyje varžosi Lietuvos televizijos studijoje. Redakcinę grupę sudaro nusipelnę Lietuvos pedagogai, kurie atsakingi už klausimų sudarymą.
Mokiniams pateikiami klausimai iš įvairių sričių (pvz., vaizduojamojo meno, kino, geografijos, biologijos, istorijos, literatūros, muzikos, politologijos). Klausimai apima ir bendrą žaidėjų išsilavinimą, jų pilietinį smalsumą, domėjimąsi šiandienos Lietuvos ir pasaulio aktualijomis, netgi populiariąja kultūra. Žaidime svarbūs ir greito mąstymo, atminties, logikos elementai.
Viktorinos žanras visame pasaulyje sudaro vieną iš visuomeninių kanalų pramoginių nišų. Žaidimas derina pramogą su švietimu, skatina žinias ir žinojimą, populiariai ir azartiškai supažindina žiūrovus su istorijos, literatūros, muzikos, kino, meno, geografijos, politikos, tiksliųjų mokslų žiniomis.
Antanas Ambrulevičius
Antanas Ambrulevičius (1924 m. rugpjūčio 9 d. Alytaus apskr. Miroslavo valsčiaus Pupasodžio kaime – 2010 m. birželio mėn.) – Rusijos ir Lietuvos savamokslis skulptorius, rezistentas.
Lietuvos tūkstantmečio vaikai
Apie žaidimą
„Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ skiriasi nuo kitų žaidimų (pvz. „Kas nori būti milijonieriumi”) tuo, jog čia nėra vienkartinio „pinigai už atsakymą” principo. Šiame žaidime esminis laimėjimas – bilietas į kitą etapą ir garbingas „Lietuvos tūkstantmečio vaiko“ titulas.
Antanas Ambrulevičius
Biografija
Gimė ir augo daugiavaikėje septynių asmenų ūkininkų Pranciškos Monkelytės ir Kazimiero Ambrulevičiaus šeimoje. Baigė keturmetę Pupasodžio pradinę mokyklą, vėliau dar dvejus metus mokėsi Miroslavo pradinėje mokykloje. Nuo 1939 m. – Alytaus gimnazistas. 1943 m. prievarta paimtas į okupacinę Vokietijos kariuomenę, iš kurios po mėnesio pabėgo ir slapstėsi.
Tatra T.126
__BETURIN__
Antanas Ambrulevičius
Biografija
Kai 1944 m. kraštą užėmė Raudonoji armija, jis įstojo mokytis į sovietinę operatyvininkų mokyklą Vilniuje, kurią po metų baigė. 1945 m. gruodžio mėnesį paskirtas Vilkaviškio rajono Gražiškių valsčiaus operatyviniu įgaliotiniu. 1946 m. pavasarį užmezgė ryšius su pogrindiniu ginkluotu pasipriešinimu. 1947 m. sausio mėn. pasitraukė pas Tauro apygardos Vytauto rinktinės partizanus ir tapo kovotoju slapyvardžiu Vėjas.
Lietuvos tūkstantmečio vaikai
Apie žaidimą
Kiekvieno žaidimo metu išrenkamas žaidimo nugalėtojas, kuris kartu su antrosios vietos nugalėtoju patenka į finalą. Po trijų žaidimų vyksta tos amžiaus grupės finalas, kurio metu išrenkamas amžiaus grupės nugalėtojas.
Žinių viktorina „Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ pelnė geriausios 2009 m. LRT laidos vardą ir buvo apdovanota simboliniu „Bitinuku“. Projektas „Lietuvos tūkstantmečio vaikai“ supažindina visuomenę su įvairiose Lietuvos mokyklose besimokančiais gabiais, visuomeniškai aktyviais ir darbščiais moksleiviais.
Antanas Ambrulevičius
Biografija
1947 m. mūšyje buvo sunkiai sužeistas, pateko į nelaisvę ir buvo įkalintas Kauno kalėjime. Mirties nuosprendis Vidaus reikalų karininkui nebuvo paskelbtas, nes tuo metu TSRS ši bausmė buvo panaikinta. 1948 m. balandžio 16 d. A.Ambrulevičių Pabaltijo karo tribunolas nuteisė 25 m. lagerio ir 5 m. tremties, po to penkeriems metams atimant pilietinės teisės. Kalėjo Lukiškių kalėjime Vilniuje, nuo 1949 m. bausmę atliko Intos, Abezės, Vorkutos lageriuose ir Dubrovlage Mordovijoje. Nuo 1962 m. – tremtyje Uchtoje (Komijoje). Represijų neišvengė ir jo šeima: 1948 m. buvo ištremti tėvai, taip pat broliai Juozas, Jonas ir Vitas bei sesuo Ona.
Lietuvos tūkstantmečio vaikai
Apie žaidimą
Analogiška laida pagal lietuvišką licenciją rodoma Baltarusijos bei Latvijos nacionalinėse televizijose.