cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skrudėnai
Skrudėnai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Maišiagalos.
Spengla (ežeras)
Spengla – ežeras pietų Lietuvoje, Trakų rajone, 8,5 km į pietryčius nuo Onuškio. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 2,7 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 136,2 m. Seklus, didžiausias gylis siekia 2,1 m. Telkšo rininės kilmės duburyje. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 6,25 km. Krantai žemi, supelkėję (ypač plačiai užpelkėjęs šiaurvakarinis galas). Iš pietų prieina Kalvių ir Kaniūkų miškai, ten krantas sausesnis. Šiaurinėje pakrantėje irgi daugiausia apaugęs mišku, tik vietomis yra dirbamų laukų plotai. Ežeru iš vakarų į rytus prateka Merkio intakas Spengla. Rytuose ežeras virš 30 m pločio protaka jungiasi su Greiželio ežeru.
Prie Spenglos ežero įsikūrę Spenglininkų ir Paspenglių kaimai. Pietiniu krantu eina riba su Varėnos rajonu.
Besart Ibraimi
Besartas Ibraimis (,, g. 1986 m. gruodžio 17 d.) – albanų kilmės Šiaurės Makedonijos futbolininkas, puolėjas.
Spengla (ežeras)
Pavadinimas laikytinas l priesagos vediniu iš šaknies speng-/spengti („ūžti ausyse, skambėti“); taip pat galimai nuo spangti („akti“), spangas („silpnai matantis, aklas“) arba spingėti („silpnai šviesti“).
Besart Ibraimi
Karjera
Gimė Kičeve ir futbolininko karjerą pradėjo šiame mieste. Atstovavo FK Vëllazërimi 77 jaunimo ekipoms, o nuo 2005 m. rungtyniavo ir pagrindinėje komandoje.
O vėliau perėjo į kitą miesto klubą ir tapo Kičevo „Napredok“ nariu. 2008–2010 m. atstovavo KF Renova.
2010–2011 m. rungtyniavo FC Schalke 04, tačiau Bundeslygoje sužaidė vos šešerias rungtynes.
2011 m. persikėlė į PFK Sevastopolʹ (Ukraina). Nuomos pagrindais žaidė SK Tavrìâ Sìmferopolʹ, o 2013 m. – FK Metalurg Zaporìžžâ.
2014 m. persikėlė į ÉN Paralímni (Kipras). O vėliau perėjo į Ermī́s Aradíppoy.
2015 m. grįžo į Makedoniją. 2015–2021 m. atstovavo KF Shkëndija ir Pirmoje lygoje per tą laiką įmušė daugiau nei šimtą įvarčių.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Xánthī AÓ (Graikija).
2022 m. perėjo į FC Struga (Šiaurės Makedonija). 2022–2023 m. sezone tapo Pirmos lygos čempionu. Sužaidė dviejose 2023–2024 m. Čempionų lygos rungtynėse pieš FK Žalgiris. 2023 m. liepos 11 d. įvyko rungtynės Vilniuje prieš „Žalgirio“ klubą, pasibaigusios nulinėmis lygiosiomis (0:0). 2023 m. liepos 18 d. įvyko atsakomosios rungtynės Šiaurės Makedonijoje. Jose 76 minutę Besart Ibraimi realizavo 11 metrų baudinį ir FC Struga pirmavo rezultatu 1:0. Per likusį laiką krito du įvarčiai į makedonų vartus ir FK Žalgiris pateko į kitą etapą.
Rinktinės
Kitados atstovavo Makedonijos nacionalinei rinktinei.
2009 m. rugsėjo 5 d. debiutavo rungtynėse prieš Škotiją.
Ivans Sputajs
Ivans Sputajs (g. 1988 m. vasario 9 d., Ignalinoje, Lietuvos TSR) – Latvijos futbolininkas, Latvijos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės narys (2009).
Skrodliai
Skrodliai – viensėdis Pagėgių savivaldybėje, 4 km nuo Natkiškių.
Saulius Vosylius
Saulius Vosylius (g. 1951 m. liepos 23 d. Vilniuje) – Lietuvos kino ir televizijos režisierius.
Biografija
Baigė Vilniaus 21-iąją vidurinę mokyklą, 1970–1975 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dabar - Lietuvos muzikos ir teatro akademija), 1975–1979 m. ir nuo 1982 m. LTV režisierius, 1979–1982 m. LTV Muzikos redakcijos vyriausiasis režisierius. LRT tarybos narys.
Lykšilio apylinkė
Lykšilio apylinkė (arba Lygšelio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šaukėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Dubėnų apylinkės.
RK1904
Kelias iki Antagynės – asfaltuotas. Kelio pradžia – sankryža su asfaltuotu rajoniniu keliu, į šiaurę nuo Babtų ir automagistralės. Už 100 m nuo kelio pradžios, kelias suka į kairę. Kelias tiesiai baigiasi kaip įvaža/nuovaža į automagistralę. Už kitų 100 m kelias praeina pro degalinę. Už Antagynės tęsiasi žvyrkelis. Ties Rokiškio kaimu praeina per Janušonių tvenkinį. Nuo sankryžos su (Via Baltica) iki Vandžiogalos kelias – asfaltuotas. Vandžiogaloje, kelias eina kaip Parko g. Baigiasi ties sankryža su Kėdainių gatve (krašto keliu ). Visas kelio maršrutas eina per lygumas, kuriose vystomas žemės ūkis. Nekerta jokio miško masyvo.
Juozas Sabolius
Juozas Sabolius (g. 1951 m. liepos 31 d. Tiumenėje, SSRS) – Lietuvos teatro ir televizijos režisierius, prodiuseris.
Biografija
1969 m. baigė Kapsuko Jono Jablonskio vidurinę mokyklą. 1969–1975 m. studijavo LSSR konservatorijoje.
1975–1997 m. LTV režisierius, 1987–2000 m. LTV filmų studijos direktorius.
Žmona – filosofė Rita Šerpytytė (g. 1954), sūnus Kristupas Sabolius.
Kūryba
Režisavo dokumentinius filmus „Ruduo Tolminkiemyje“, „Giedraičiai“, „Lemties kilpa“, „Aisčiai“, „Vizija“, „Po 450 metų. Mažvydas“, „Mylėti artimą“, „Lietuvos diplomatijos šefas“. Vilniaus jaunimo teatre – Alberto Kamiu spektaklį „Nesusipratimas“.
Laidų apie režisierius, aktorius, rašytojus, dailininkus, liaudies menininkus autorius. Režisavo laidas „Gimtinė“, „Liudykime Kristų“. J. Sabolio režisuotas dokumentinis filmas „Garibaldžio tyla“ apdovanotas Lietuvos fondo (1994 m.) premija, o dokumentinis filmas „Ketvirtasis prezidentas“ – LTV prizu „Didžioji bitė“ (1996 m.).
Pakvaišę dėl Merės
Pakvaišę dėl Merės  – brolių Farelly sukurta komedija. Filmas nominuotas dviem Auksiniams gaubliams, taip pat 11-kai įvairių apdovanojimų, taip pat pelnė 16 prizų.
„Total Film“ žurnalo skaitytojai 2000 m. filmą išrinko tarp 100 geriausių visų laikų komedijų (4 vieta).
Trumpa santrauka
Į mokyklos išleistuves moksliukas Tedas turėjo eiti drauge su gražiausia klasės mergina Mere. Tačiau jį ištiko neįtikėtina ir… labai pikantiška nelaimė – užtrauktuku jis prisižnybo savo pasididžiavimą.
Svajonių pasimatymas taip ir neįvyko. Po kelių dešimčių metų Tedas, niekaip negalintis atsikratyti minčių apie mylimąją, pasamdo privatų detektyvą, kad šis surastų Merę. Tačiau seklys, ją suradęs, pats įsimyli, todėl Tedui pameluoja – neva jo buvusi mylimoji virto storule ir turi penkis vaikus. Kol detektyvas mano atsikratęs konkurento ir inirtingai mergina gražuolę, Tedas nusprendžia pats pamatyti Merę.
Šatrijos apylinkė
Šatrijos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Luokės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gaulėnų apylinkės.
Monika Brodka
Monika Maria Brodka (žinoma pseudonimu Monika Brodka; g. 1988 m. vasario 7 d.) – Lenkijos pop dainininkė. ZPAV įrašų fondo narė.
Biografija
Monika Brodka 2004 m. tapo populiaraus šou Idol trečiojo sezono dalyve, o po to – laureate. Nuo to laiko ji išleido keletą albumų, kurie sulaukė didžiulio populiarumo. Brodka išleido savo debiutinį albumą iškart po projekto pabaigos, 2004 m.
Martin Garrix
Martijn Gerard Garritsen (g. 1996 m. gegužės 14 d., geriausiai žinomas pseudonimu Martin Garrix) – olandų kilmės DJ bei įrašų prodiuseris iš Amstelveno. Išgarsėjo savo tokiais žinomais kūriniais kaip „Animals“, „In the Name of Love“ bei „Scared to be Lonely“. „DJ Mag Top 100“ sąraše jam buvo skirta pirmoji vieta dėl trijų iš eilės sėkmingų metų (2016, 2017 ir 2018).
Martin'as yra atlikęs pasirodymus tokiuose muzikos festivaliuose kaip Coachella, Electric Daisy Carnival, Ultra Music Festival, Tomorrowland bei Creamfields. 2014 m. jis buvo pirmasis DJ, startavęs Ultra South Africa muzikos festivalį. Tai pačiais metais, būdamas 17-kos jis buvo pats jauniausias DJ, pasirodęs Ultra Music Festival. 2016 m. įkūrė savo įrašų kompaniją „Stmpd Rcrds“, praėjus mėnesiui po to kai paliko „Spinnin' Records“.
Ričardas Griaznovas
Ričardas Griaznovas (g. 1973 m. gegužės 16 d., Ignalinoje) – Lietuvos biatlonininkas, slidininkas, treneris.
Biografija
1993 m. pasaulio biatlono čempionate Norvegijoje individualiose lenktynėse užėmė 104 vietą. 1995 m. pasaulio biatlono čempionate Italijoje estafetės rungtyje užėmė 21 vietą. 1996 m. pasaulio biatlono čempionate Vokietijoje sprinto rungtyje užėmė 59 vietą ir individualiose lenktynėse 55 vietą. 1998–1999 m. pasaulio biatlono taurės varžybose sprinto rungtyje užėmė 29 vietą ir persekiojimo rungtyje 28 vietą. Baigęs slidininko karjerą tapo treneriu, 2006–2008 m. Lietuvos biatlono federacijos generalinis sekretorius.
Aerosvit Airlines
Aerosvit-Ukrainian Airlines buvo 1994–2013 m. veikęs oro vežėjas, kuris bazavosi Boryspilio tarptautiniame oro uoste, Boryspilyje, Ukrainoje. Aviakompanija vykdė vietinius skrydžius į 11 miestų ir tarptautinius skrydžius į 20 Europos miestų. Taip pat aviakompanija vykdė ilgus tarptautinius skrydžius į Kiniją, Indiją, Tailandą, Kanadą ir JAV.
Istorija
Aviakompanija įkurta 1994 m. Tais pačiais metais buvo pradėti vykdyti skrydžiai iš Kijevo į Tel Avivą, Odesą, Salonikus, Atėnus ir Larnaką. Tada „Aerosvit Airlines“ vadinosi „Air Ukraine“. 1994 m. pabaigoje aviakompanija įsigijo Boeing 737 lėktuvą, ir pradėjo skrydžius į Maskvą. Tai pirmoji aviakompanija Europoje, kuri atliko skrydį į Bankoką.
2013 m. aviakompanija bankrutavo.
Servisas
Visuose aviakompanijos tarptautiniuose skrydžiuose buvo siūlomos dvi – ekonominė ir verslo – klasės.
Verslo klasės skrydžiuose keleiviai buvo teikiamas nemokamas maitinimas. Ekonominės klasės keleiviams buvo siūlomi nemokami užkandžiai bei gėrimai. Ilguose tarptautiniuose skrydžiuose buvo teikiamos audio/video paslaugos.
Kryptys
thumb|right|Aerosvit Airlines kryptys. {{legend|#ff0000|Ukraina}} {{legend|#0000ff|Aerosvit Airlines kryptys}} thumb|right|Aerosvit [[Boeing 737–300 Birmingemo tarptautiniame oro uoste, Anglija.]] „Aerosvit Airlines“ skraidė iš Kijevo Boryspilio tarptautinio oro uosto.
Flotilė
thumb|right|Aerosvit Antonov An-148 leidžiasi Vilniaus oro uoste, Lietuva.
thumb|right|Aerosvit Boeing 737–400 Tarptautiniame Boryspilio oro uoste, [[Kijevas, Ukraina.]]
Skrupiškė
Skrupiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Švenčionių.
Edis Maliqi
Edis Maličis (,, g. 1996 m. gegužės 4 d.) – albanų kilmės Šiaurės Makedonijos futbolininkas, gynėjas.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo FK Rabotnički (Šiaurės Makedonija). Atstovavo šio klubo jaunimo ekipoms, debiutavo ir pagrindinėje komandoje.
O vėlesniais metais rungtyniavo KF Shkupi (Šiaurės Makedonija), FK Kukësi (Albanija), Zagrebo „Lokomotiva“ (Kroatija), Tiranos „Dinamo“ (Albanija).
2022 m. perėjo į FC Struga (Šiaurės Makedonija). Tapo 2022–2023 m. Pirmos lygos čempionu.
Ernst Ludwig Kirchner
Ernstas Liudvikas Kirchneris (, 1880 m. gegužės 6 d., Ašafenburgas – 1938 m. birželio 15 d., Davosas) – XX a. Vokietijos tapytojas ir grafikas,  ekspresionistas. Jo brandžioji kūryba pasižymi psichologiniu įtemptumu ir erotizmu.
Biografija
Ernstas Liudvikas Kirchneris gimė 1880 m. gegužės 6 d. Ašafenburge. Jo tėvas Ernst Kirchner buvo chemijos inžinierius popieriaus pramonėje ir dėl jo profesijos šeima daug keliavo. 1890 m. apsistojo Chemnice. 1898 m. E. L. Kirchneriui didelį įspūdį padarė pamatyti vokiečių vėlyvosios gotikos ir A. Diurerio grafikos kūriniai. Ši įtaką yra jaučiama visoje tolimesnėje dailininko kūryboje. 1901−1905 m. jis mokėsi architektūros Dresdeno aukštojoje technikos mokykloje, 1903−04 m. semestrą praleido Miunchene, kur mokėsi dailės mokykloje pas Wilhelm von Debschitz ir Hermann Obrist. Miunchene sukūrė pirmuosius medžio raižinius. Tuo metu tapė neoimpresionistine ir senųjų meistrų maniera.
1905 m. E. L. Kirchneris buvo vienas Dresdeno ekspresionistų grupės „Tiltas“ steigėjų, kuriai priklausė jo draugas iš Dresdeno aukštosios technikos mokyklos Erich Heckel. Nuo 1905 iki 1910 m. grupės parodose buvo eksponuojami V. van Gogo, Gustavo Klimto, Edvardo Munko, fovistų kūriniai, kurie paveikė E. L. Kirchnerį. Kitas įtakos šaltinis buvo japonų estampai ir Afrikos bei Okeanijos primityvusis menas. 1911 m. E. L. Kirchneris persikėlė į Berlyną su kitais grupės nariais. Jų kūriniai Franz Marc iniciatyva buvo įtraukti į Berlyno ekspresionistų „Mėlynojo raitelio“ grupės parodą. Dailininkas ruošė grafikos kūrinius žurnalui „Der Sturm“. 1913 m. E. L. Kirchnerio kūriniai buvo eksponuoti Niujorke ir įvyko pirmoji jo personalinė paroda Folkwang muziejuje Hagene, bei po to Gurlitt galerijoje Berlyne. Šiais metais dailininkų grupė „Tiltas“ suiro.
Pirmojo pasaulinio karo metu E. L. Kirchneris buvo atleistas nuo tarnybos kariuomenėje dėl psichologinio palūžimo apmokymų metu. Jis praleido karą dr. Oskar Kohnstamm sanatorijoje netoli Frankfurto, kur sukūrė 5 sienų freskas. 1918 m. dailininkas apsistojo Frauenkirchės vietovėje netoli Davoso Šveicarijoje. Po 1930 m. jo personalinės parodos įvyko Bazelyje, Berne, Miunchene, Hamburge, Detroite ir Niujorke. Dešimtmečio viduryje E. L. Kirchnerį vėl pradėjo kamuoti fizinis išsekimas ir vidinis nerimas. Jo kūriniai 1937 m. buvo įtraukti į nacistų Miunchene organizuotą „degeneracinio meno“ parodą, kas dailininkui suteikė papildomo psichologinio krūvio. E. L. Kirchneris nusižudė Frauenkirchėje (dabar Davoso geležinkelio stoties rajonas) 1938 m. birželio 15 d. Gyvenimo metu dailininkas kūrė iliustracijas knygoms.
1982 m. Davose buvo įsteigtas E. L. Kirchnerio fondas ir 1992 m. atidarytas dailininkui skirtas muziejus. 2006 m. dailininko paveikslas „Berlyno gatvės scena“ (1913) viešo aukciono metu buvo parduotas už 38,1 mln. JAV dolerių.
Karl Eulenstein
Biografija
Dailininko kūrybą tyrinėtojai priskiria „realiojo ekspresionizmo“ krypčiai. Charakteringuose tamsių pustonių paveiksluose vyrauja Klaipėdos krašto motyvai, ne veltui Hamburge ir Regensburge jo surengta apžvalginė paroda vadinosi „Nida ir Kuršių nerija“. Nacių valdymo laikais dailininko kūryba buvo pripažinta netinkama ir jos neleista rodyti visuomenei. Berlyno bombardavimo metu 600 K. Oilenšteino paveikslų žuvo, pokaryje gimtojo krašto vaizdus jis atkurdavo iš atminties.
Jungkook
Čonas Džongukas ((g. 1997 m. rugsėjo 1 d.), geriau žinomas pseudonimu Jungkook, – Pietų Korėjos dainininkas, dainų autorius ir muzikos prodiuseris. Pagrindinis grupės BTS vokalistas.
Ankstyvasis gyvenimas
Č. Džongukas gimė 1997 m. rugsėjo 1 d. Busane, Pietų Korėjoje. Jis yra antras vaikas šeimoje, turi vyresnį brolį. 2011 m. Džongukas mieste Daegu dalyvavo talentų konkurse Super K. Nors nelaimėjo, tačiau sulaukė pasiūlymų iš keleto pramogų industrijos kompanijų. Įsidarbino stažuotoju kompanijoje „Big Hit Entertainment“. Ruošdamasis debiutuoti 2012 m. vasarą išvyko į Los Andželą tobulinti savo šokių įgūdžius kompanijoje „Movement Lifestyle“. 2012 m. birželio mėn. jis nusifilmavo Jo Kwono muzikiniame vaizdo klipe „I’m Da One“ ir prieš debiutą taip pat dirbo grupės Glam atsarginiu šokėju.
BTS debiutas
Kaip BTS narys, debiutavo 2013 m. birželio 12 d., išleisdamas singlą „2 Cool 4 Skool“. Su grupe jis atliko du solo kūrinius; pirmasis, populiariausias 2016 m. albumo „Wings“ kūrinys „Begin“, kuriame atlikėjas papasakojo savo istoriją apie persikėlimą į Seulą, išreiškė savo dėkingumą tuo metu jį palaikiusiems kolegoms ir grupės nariams. Antra daina su pavadinimu  „Euphoria“ buvo išleista 2018 m. balandžio 5 d. kartu su lydinčiu devynių minučių trumpametražiu filmu, kaip įžanga į BTS serijos „Love Yourself“ trečiąją dalį. Visas studijos garso takelis 2018 m. rugpjūčio 24 d. buvo įtrauktas į jų albumą „Love Yourself: Answer“. Dainą „Euphoria“ sukūrė DJ Swivel. Č. Džongukas buvo pripažintas pagrindiniu dviejų BTS dainų „Love is Not Over“ ir „Magic Shop“ prodiuseriu.
2018 m. spalio 25 d. Č. Džongukui, kartu su likusiais BTS nariais, buvo įteiktas penktosios klasės Hwagvano ordinas „Už nuopelnus kultūrai“.
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo meistras
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo meistras (sutr. ŠKS TM) – tai sportinis vardas suteikiamas už  šachmatų kompozicijos sprendimo varžybose pasiektus rezultatus. Jį visam laikui suteikia WCSC (iki 2010 m. FIDE). Galioja tik šachmatų kompozicijų sprendimo varžybose.
Istorija
Tarptautinį šachmatų kompozicijų sprendimo meistro titulą 1982 m. įsteigė FIDE.
Reikalavimai titului gauti laikui bėgant kito. Kad titulai ir normos turi būti susieti su reitingais nutarta 2006 m.  Pastoviosios šachmatų komisijos (PCCC) suvažiavime Vageningene,  Rode 2007 m. padarytas nedidelis pakeitimas. Sekantis keitimas primtas 2010 m. Kretoje, o 2014 m. Berne reikalavimai sušvelninti.
Reikalavimai
Norintis gauti tarptautinio meistro vardą privalo įvykdyti normas šachmatų kompozicijų sprendimo varžybose.
Normos
Normos titului gauti vykdomos tinkamo lygio turnyre. Tarptautinio šachmatų kompozicijų sprendimo meistro  normą galima įvykdyti,  kai turnyre dalyvauja bent 5 sprendėjai turintys: 2450  ir aukštesnį  šachmatų kompozicijų sprendėjo reitingą.
Kad turnyre sprendėjas įvykdytų  normą,  jo pasirodymo reitingas turnyre turėtų siekti 2550. Be to, jis turi užimti vietą  tarp 2450  reitingą turinčių dalyvių (kai jų 6, ne žemesnę, kaip 6-ąją vietą).
Titulų įgijimo sąlygos
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo meistras turi įvykdyti normą du kartus ir turėti 2450 šachmatų kompozicijų sprendėjo reitingą.
Šis privalomasis reitingas turi būti lengvai randamas bet kuriame oficialaus reitingo sąraše, arba normos turnyro ataskaitoje.
Turnyrai
Pretendentas į titulą turi dalyvauti turnyruose, kuriuose skaičiuojami reitingai ir nustatytos titulams gauti normos. Jiems keliama eilė reikalavimų.
Juose turi dalyvauti bent 10 reitinguotųjų sprendėjų ( titulų normų vykdymui: iš mažiausiai trijų šalių 15 reitinguotų sprendėjų).
Parinkti šachmatų uždaviniai turi būti originalūs, arba mažai žinomi spausdinti uždaviniai. Jiems keliami reikalavimai dėl lygio ir sunkumo, rekomenduojama, kad jie būtų skirtingų stilių.
Turnyrai, kurie organizuojami, pagal pasaulio čempionato taisykles, reitingų skaičiavimui naudojamas pilnas turnyro koeficientas. Kituose turnyruose reitingo skaičiavimui koeficientas mažinamas per puse.
Tokiuose turnyruose sprendimui turi būti pateikta ne mažiau  kaip 12-ka skirtingo tipo užduočių. Šachmatų kompozicijos atrenkamos iš septynių grupių: tai dviejų ėjimų, trijų ėjimų, daugelio ėjimų tiesioginiai šachmatų uždaviniai, etiudai, sutarto mato, atvirkščio mato ir pasakiškosios kompozicijos uždaviniai. Sprendimui pateikiama mažiausiai po du uždavinius iš 5 grupių, bet iš kiekvienos grupės pateiktų kompozicijų skaičius neturi viršyti trijų.
Turnyras gali būti padalintas į ratus, ar vykti kelias dienas. Kai ne visų užduočių teisingas sprendimas vertinamas 5 balais, reitingų skaičiavimui turnyro koeficientas koreguojamas.
Jei į turnyrą yra įtraukti pasakiškosios kompozicijos uždaviniai, rekomenduojama, kad jų tipas būtų paskelbtas mažiausiai prieš du mėnesius. Prieš pasaulio taurės atvirąjį turnyrą jis turėtų būti skelbiamas WFCC ar turnyro organizatoriaus, jei tokia yra,  svetainėje.
Visi turnyro dokumentai (uždaviniai su sprendiniais, pilnas rezultatų ir reitingų sąrašas, teisėjo pranešimas apie varžybų eigą ir galimus pažeidimus ir t. t.) per 30 dienų po varžybų pabaigos siunčiami WFCC atstovui (komisijai). Atstovas (komisija ) gali patvirtinti, ar ne, turnyro atitikimą reikalavimams ir nustatyti turnyro koeficientą. Galutinį sprendimą tvirtina WFCC.
Lietuvos šachmatų kompozicijų sprendimo tarptautiniai meistrai
Šachmatų kompozicijų sprendimo tarptautinio meistro titulą turi Vidmantas Satkus. Suteiktas 2014 m..
Anatolijus Nepokupnas
Anatolijus Nepokupnas (, 1932 m. kovo 18 d. Poltava, Ukrainos TSR – 2006 m. spalio 24 d. Kijevas, Ukraina) – ukrainiečių kalbininkas, literatūrologas, vertėjas, poetas, filologijos daktaras (1976 m.), profesorius (1991 m.), Ukrainos mokslų akademijos narys korespondentas (1988 m.), Latvijos mokslų akademijos užsienio narys (2004 m.), Ukrainos onomastikos komisijos vadovas.
Biografija
A. Nepokupnas 1932 m. gimė Poltavoje mokytojų šeimoje. 1950 m. ten baigė 4-ąją vidurinę mokyklą. 1955 m. su pagyrimu baigė Kijevo valstybinio Taraso Ševčenkos universiteto Filologijos fakulteto rusų-slavų kalbų skyrių ir tęsė mokslus aspirantūroje, mokslinis vadovas – iškilus kalbininkas akademikas L. Buchalovskis.
1958–1959 m. ėjo Ukrainietiškosios tarybinės enciklopedijos literatūrinio redaktoriaus pareigas, 1959–1961 m. Kijevo valstybinėje matematinės kalbotyros laboratorijoje dirbo vadovaujančiuoju inžinieriumi. 1961 m. A. Nepokupnas Ukrainos TSR mokslų akademijos A. Potebnios kalbotyros institute priimtas dirbti jaunesniuoju mokslo darbuotoju.
1969 m. Ukrainos TSR mokslų akademijos A. Potebnios kalbotyros institute A. Nepokupnas konkurso keliu pradėjo eiti vyresniojo mokslo darbuotojo pareigas.
Baltų–slavų kalbiniai santykiai tapo ir daktaro disertacijos objektu, ši disertacija taip pat buvo apginta Vilniuje ir išleista kaip atskira monografija „Baltų ir šiaurės slavų kalbiniai ryšiai“ (Kijevas, 1976 m.).
1982 m. A. Nepokupnas ėmė vadovauti romanų–germanų kalbotyros skyriui, kuris jo vadovaujamas išplėtė savo veiklą ir tapo romanų, germanų ir baltų kalbų skyriumi. Skyriuje buvo įkurta baltų kalbų specialybės aspirantūra, taigi būtent A. Nepokupną galima laikyti baltistikos mokyklos steigėju Ukrainoje. 1988 m. šis mokslininkas buvo išrinktas Ukrainos TSR mokslų akademijos germanų kalbų specialybės nariu korespondentu, o 1991 m. jam suteiktas kalbotyros teorijos profesoriaus vardas.
A. Nepokupnas mirė 2006 m., eidamas 75–uosius metus.
Mokslinė veikla
A. Nepokupnas – pasaulyje žinomas baltistas, slavistas, germanistas, apie 300 darbų autorius, jo veikalai publikuoti įvairiose pasaulio šalyse. A. Nepokupno mokslinių interesų spektras buvo labai platus, į jį įėjo aktualūs indoeuropiečių kalbų arealinių ryšių, istorinės tipologijos, dialektologijos ir onomastikos, terminologijos, etimologijos klausimai. Kalbiniuose leidiniuose ukrainiečių, rusų, lietuvių, latvių ir kitomis kalbomis jis publikavo daug straipsnių apie lituanizmus ukrainiečių ir kitose slavų kalbose, baltų ir slavų geografinius terminus ir vietovardžius, jotvingių kalbos problemas, apie įvairias baltų ir slavų kalbų ypatybes. Slavų kalbose jis rado daugybę iki tol mokslinėje apyvartoje nežinotų baltizmų.
Baltistika
Ypatingo dėmesio nusipelno daugybė A. Nepokupno straipsnių apie lituanizmus ukrainiečių ir kitose slavų kalbose. Tai straipsniai, spausdinti žurnale „Kalbotyra“ : „Ukrainiečių–baltų studijos“ (1968, Nr. 6), „Apie baltų–rytų slavų kultūrinius-etnografinius ir etninius santykius“ (1969, Nr. 3), „Lituanizmai ukrainiečių rašytiniuose paminkluose“ (1970, Nr. 6); žurnale „Baltistica“: „Litavija ir kiti lituanizmai XVI–XVII a. ukrainiečių (rytų slavų) gramatikose ir žodynuose“ (1971, 7 (1)), „Skoliniai iš lietuvių kalbos rašytiniuose Voluinės ir vidurio Padnieprės šaltiniuose“ (1972, 1 priedas). Šiuose straipsniuose pirmą kartą pateikti ukrainiečių kalbos baltizmai: бóнда 'karvė, duodama nuotakai kraičio' – ; вайтять 'reikšti nepasitenkinimą' – ; ловж 'šakų krūva' –. Taip pat pateikiama nemaža lituanizmų, fiksuojamų ukrainiečių rašytiniuose paminkluose: бакшта vietoj башта – plg. , свирен 'sandėliukas' –, примен – ir kt.
Kitiems baltų–slavų kalbinių ryšių klausimams skirti straipsniai: „Lingvo- ir zoogeografiniai pastebėjimai dėl baltų gulbis ir slavų kъlpь sąsajos“ („Baltistica“ (1966, 2 (1)), „Baltų–šiaurės slavų arealiniai etiudai“ (Ibidem, 1967, 3 (1)), „Juosta – vienas iš vaivorykštės pavadinimų baltų ir slavų kalbų atlasuose“ (Ibidem 5 (1)).
Atskirai paminėtina A. Nepokupno mokslo populiarinamoji knyga „Baltai slavų giminaičiai“ (Kijevas, 1979 m.), ji buvo išversta į lietuvių kalbą ir 1983 m. išleista Vilniuje. Šioje unikalioje knygoje nagrinėjamos ne tik baltų ir slavų kalbų ypatybės, bet ir aptariami jų etnografijos, folkloro ryšiai, užsimenama apie Taraso Ševčenkos dienas Vilniuje ir apie lietuvių literatūros klasiko Maironio dienas Kijeve, rašoma apie šių tautų sąlyčio taškus įvairiose istorijos kryžkelėse, apie bendras kovas ir pergales.
A. Nepokupną ypač domino jotvingiai, jų paslaptims įminti paskyrė nemaža straipsnių. Tai – straipsniai žurnale „Kalbotyra“ (1971, Nr. 6) „Apie kalbinį jotvingių paveldą“, taip pat „Jotvingių kaimų pavadinimai su -iščia Ipatijaus metraščio Galicijos dalyje“ rinkinyje „Baltų–slavų tyrimai“ (1980). Daug dėmesio jotvingių problemai skiriama ir jau minėtoje knygoje „Baltų ir šiaurės slavų kalbiniai ryšiai“.
Verta paminėti svarų profesoriaus A. Nepokupno indėlį į kitą baltistikos šaką – prūsistiką. Dar 1986 m. Vilniuje išleistoje knygoje „Baltų kalbų tyrinėjimai“ A. Sabaliauskas A. Nepokupną išskiria kaip vieną iš pagrindinių prūsistų dabar jau buvusioje Sovietų Sąjungoje. Čia visų pirma reikėtų prisiminti jo vertingą straipsnį apie prūsų kalbos slavizmus ir jų sąsają su lenkų kalbos Varmijos Mozūrų ir kašubų tarmių leksika: „Prūsų kalbos slavizmai ir kašubų bei Varmijos Mozūrų lenkų kalbos tarmių leksika“ žurnale „Baltistica“ (1973, 9 (2)). Šiame straipsnyje tikslinama ne vieno prūsų kalbos žodžio etimologija.
Onomastika
Onomastikos studijos – svarbi šio mokslininko tyrimų dalis. A. Nepokupnas parašė skyrius monografijoms „Ukrainos hidronimija jos tarpkalbinių ir tarpdialektinių ryšių atžvilgiu“ (1981), „XVII a. ukrainiečių antroponimijos tarpetniniai ryšiai („1649 m. visos Zaporožės kariuomenės registrai ir kultūriniai-teritoriniai kontaktai“)“ (1989), jis yra „Ukrainos vandenvardžių žodyno“ (1979) ir teorinių komentarų darbe „1649 m. Zaporožės kariuomenės registras“ (1995) bendraautoris.
Literatūrologija
Ukrainiečių–lietuvių ir ukrainiečių–latvių literatūriniai santykiai – straipsnių „Janio Rainio Kijevo siužetai“, „Lietuvių literatūros klasikų Kijevo alma mater“ tema, A. Nepokupnas domėjosi Lesios Ukrainkos gyvenimu Lietuvoje.
Pabrėžtina, kad būtent A. Nepokupno dėka Vilniaus senamiestyje pakabintos memorialinės lentos, jog tose vietose lankėsi T. Ševčenka.
Literatūrinė kūryba ir vertimai
A. Nepokupnas turėjo ne tik mokslinį, bet ir poetinį talentą. Dalis jo poetinio palikimo įtraukta į rinkinį „Langų auksas“ (, 1989 m.). Be to, pasakytina, kad savo knygoje „Baltai slavų giminaičiai“ kiekvienam iš šešių skyrių jis parašė po eiliuotą įžangą ir pabaigą (prologui ir epilogui – po eiliuotą įžangą).
A. Nepokupnas gerai mokėjo lietuvių, latvių, lenkų ir čekų kalbas. Jo plunksnai priklauso lietuvių poetų Maironio, A. Maldonio, M. Martinaičio, prozininko R. Granausko, latvių rašytojų A. Čako, I. Auzinio vertimai.
Įvertinimas
1998 m. A. Nepokupnas tapo Lietuvos Respublikos Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ordino 3-ojo laipsnio medalio kavalieriumi. 2002 m. spalio 29 d., Ukrainos prezidento L. Kučmos vizito į Lietuvą metu, Lietuvos Respublikos prezidentas Valdas Adamkus įteikė šį apdovanojimą A. Nepokupnui, atvykusiam drauge su Ukrainos prezidentu. Valstybinis apdovanojimas ukrainiečių kalbininkui, vertėjui ir poetui oficialiai buvo suteiktas „už nuopelnus plėtojant Lietuvos ir Ukrainos valstybinius santykius“.
Max Vasmer
Maksas Julijus Frydrichas Fasmeris (,, 1886 m. vasario 28 d. Sankt Peterburgas, Rusijos imperija – 1962 m. lapkričio 30 d. Vakarų Berlynas, Vakarų Vokietija) – rusų ir vokiečių kalbininkas. Nagrinėjo indoeuropiečių, finougrų ir tiurkų kalbų etimologijos klausimus, tyrė baltų, slavų, iranėnų ir finougrų istoriją.
Biografija
Gimė Sankt Peterburgo vokiečių šeimoje, 1907 m. baigė Sankt Peterburgo universitetą. Nuo 1910 m. jame dėstė eidamas profesoriaus pareigas. Rusijos pilietinio karo metais (1917–1922) dirbo Saratovo ir Dorpato universitetuose. 1921 m. apsigyveno Leipcige, 1924 m. Leipcige įsteigė „Slavų filologijos žurnalą“ („Zeitschrift für slavische Philologie“), jo pirmajame tome išspausdintas K. Būgos darbas apie lietuvių ir slavų kalbų santykius. 1925 m. atsikėlė į Berlyną. 1938–1939 m. dėstė Niujorko Kolumbijos universitete. Būtent čia jis pradėjo rašyti savo didįjį veikalą – „Etimologinį rusų kalbos žodyną“. 1939 m. M. Fasmeris ėmė vadovauti Berlyno universiteto Slavistikos katedrai. 1941 m. išleido knygą „Slavai Graikijoje“ („Die Slaven in Griechenland“), o 1944 m. pasirodė knyga „Graikiški skoliniai serbų–kroatų kalboje“ („Die griechischen Lehnwörter im Serbo-Kroatischen“). 1947–1976 m. Stokholmo, nuo 1949 m. Vakarų Berlyno Laisvojo universiteto profesorius.
1944 m. Berlyne M. Fasmerio namai buvo subombarduoti, dauguma mokslinės medžiagos buvo sunaikinta. Vis dėlto M. Fasmeris tęsė darbą, kuris galiausiai 1950–1958 m. trimis tomais buvo išleistas Heidelbergo universiteto pastangomis – tai „Etimologinis rusų kalbos žodynas“. Šiame žodyne minima apie 3000 lietuvių, apie 2000 latvių, apie 500 prūsų kalbos žodžių. M. Fasmeris yra paskelbęs straipsnių lietuvių kalbos istorijos klausimais. Mokslininkas mirė 1962 m. lapkričio 30 d. Vakarų Berlyne.
M. Fasmerio žodyno vertimas į rusų kalbą – su plačiais O. Trubačiovo komentarais – buvo išleistas 1964–1973 m. 2015 m. šis žodynas vis dar buvo autoritetingiausias slavų etimologijos šaltinis. Rusiškoji versija prieinama S. Starostino Babelio bokšto svetainėje.
Dar vienas monumentalus darbas, sudarytas vadovaujant M. Fasmeriui, – daugiatomis „Rusijos vandenvardžių žodynas“. M. Fasmeris buvo pradėjęs dar platesnį sumanymą, kuris buvo baigtas po jo mirties: tai didelio (11 tomų) geografinio žinyno leidyba, į šį žinyną įtraukti iš esmės visi Rusijos vietovardžiai, randami tiek ikirevoliuciniuose, tiek ir sovietiniuose šaltiniuose.
Skruzdėlynė (Kelmė)
Skruzdėlynė – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Karklėnų.
Šaltinis (paveikslas)
Šaltinis  – vienas žymiausių prancūzų dailininko Ž. O. D. Engro (1780−1867) paveikslų.
Apie paveikslą
Paveikslo „Šaltinis“ pradžia atsekama iš dviejų stovinčios merginos eskizų, nupieštų Engro 1807 m., kai jis mokėsi Romoje. Šie eskizai buvo skirti „Veneros Anadiomenės“ paveikslui, kurį Engras turėjo nutapyti ir pateikti Prancūzijos dailės akademijai kaip savo tobulėjimo Italijoje pavyzdį. Merginų figūros sekė antikiniu „Nekaltosios Veneros“ (Venus pudica) vaizdiniu. Paveikslas „Venera Anadiomenė“ paties dailininko pažymėtas atliktas 1808−1848 m. Paveikslą „Šaltinis“ Engras pradėjo 1820 m. pakartodamas tą pačią merginos figūrą, tačiau nėra aišku, ar svarbus dešinės rankos, užlenktos už galvos, motyvas buvo pradiniame variante. Nes jis yra akivaizdžiai vėlesniame eskize ir šį motyvą dailininkas galėjo pasiskolinti iš „Nekaltųjų fontano“ Paryžiuje reljefo panašios pozos figūros. Po to dailininkas darbą ties „Šaltiniu“ pratęsė tik 1856 m. Per tą laiką jis užbaigė „Veneros Anadiomenės“ paveikslą, kuris buvo laikomas jo nesėkme, tačiau, panašu, pats Engras taip nemanė, nes jis beveik nieko nepakeitė merginos figūroje. „Šaltinį“ užbaigti jam padėjo du mokiniai: Paul Balze ir Alexandre Desgoffe.
Gorainių apylinkė (Užventis)
Gorainių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Karklėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Junkilų apylinkės.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1926–1927 m.
1926–1927 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Marjan Radeski
Marjanas Radeskis (, g. 1995 m. vasario 10 d.) – Šiaurės Makedonijos futbolininkas, saugas, vingeris.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo FK 11 Oktomvri (Šiaurės Makedonija).
2012–2015 m. rungtyniavo FK Metalurg Skopje, 2015–2020 m. atstovavo KF Shkëndija.
2020–2021 m. priklausė Akademija Pandev, o 2021–2022 m. – KF Shkupi.
2022 m. persikėlė FA P’yunik (Armėnija). Aukščiausioje lygoje sužaidė septynerias rungtynes.
2023 m. sausio mėn. perėjo į FC Struga (Šiaurės Makedonija). Tapo 2022–2023 m. Pirmos lygos čempionu.
2017 m. G20 susitikimas Hamburge
thumb|right|250px|2017 m. susitikimo logotipas '''2017 m. G20 susitikimas Hamburge' (angl. 2017 G20 Hamburg summit'') vyko 2017 m. liepos 7-8 dienomis Hamburge, Vokietijoje. Tai buvo dvyliktas G20 grupės susitikimas nuo 2008 m.
Šio susitikimo metu pirmą kartą gyvai bendravo JAV ir Rusijos prezidentai Donald Trump ir Vladimiras Putinas.
Be įprastinių tokiam susitikimui temų kaip ekonomikos augimas, tarptautinė prekyba, finansų rinkų reguliavimas, buvo kalbama ir tokiomis temomis:
Protestai
thumb|right|250px|Taikus protestas [[liepos 2 d. Binenalzterio ežere]] Likus kelioms savaitėms iki susitikimo prasidėjo masiniai protestai, tiek taikūs, tiek agresyvūs. Birželio 18 d. naktį keliuose Vokietijos miestuose 13 vietų įvyko traukinių bėgių padegimai.
Susitikimo išvakarėse vietos policijos pajėgos atskyrė nuo pirmosios didelės protesto demonstracijos ir išvaikė būrį radikalių pažiūrų demonstrantų, nes jie nepakluso policijos nurodymams nusiimti juodų kaukių.
Liepos 6 d. pasireiškė agresyvūs protestai. Apie 160 policijos pareigūnų buvo sužeista ir suimta apie 75 protestuotojai. Kai kurie jų stengėsi prasibrauti į taip vadinamą „raudonąją zoną“, kurios teritorijoje vyko G20 renginiai, tačiau policija protestuotojus atbaidė vandens patrankomis.
Liepos 7 d. chuliganai padegė daug mieste stovėjusių automobilių, Šancenfyrtel rajone buvo nusiaubta ir apvogta keletas parduotuvių. Kaukėti chuliganai nevaldomai siautėjo mieste apie 3 valandas, o vietiniai išreiškė pastabas, kad rengti tokio lygio renginį apgyvendintose teritorijose yra klaida.
Shannon Aviza
Šenon Aviza (Shannon Aviza g. 1998 m. spalio d.) – amerikiečių futbolininkė, centro gynėja. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.
Karjera
Kilusi iš nedidelio miestelio Norfolko grafystėje, Masačiusetse. Įspūdingai žaidė Medway vidurinėje mokykloje, pelnydama 54 įvarčius ir atlikdama 50 rezultatyvių perdavimų. Buvo ekipos kapitonė, o jos atstovajama Mustangs komanda pateko į Masačusetso 3 diviziono valstijos finalą 2015, o 2016 m. laimėjo Tri Valley lygos, 3 diviziono Pietų skyriaus ir Rytų Masačusetso diviziono čempionatus.
Marcelinas Ročka
Biografija
1939–1940 m. dirbo mokytoju. 1940–1951 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1945–1950 m. – šio universiteto Istorijos-filologijos fakulteto prodekanas, 1949–1951 m. – Lietuvių literatūros katedros vedėjas. 1951–1959 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, nuo 1953 m. docentas, 1951–1955 m. – šio instituto direktorius.
Shannon Aviza
Karjera
Klubiniame lygmenyje Aviza žaidė Boston Breakers ekipoje, kuri dalyvavo NPL nacionaliniuose čempionatuose ir pateko į Nacionalinės taurės finalą 2015 ir 2016 metais.
Marcelinas Ročka
Biografija
1963–1972 m. Knygų rūmų ikitarybinės spaudos retrospektyvinės bibliografijos skyriaus vedėjas.
Shannon Aviza
2017–2020 m. studijos Sirakūzų Universitete
Studijavo Sirakūzų Universitete. Ketverius metus atstovavo universitetui, buvo ekipos lyderė, kuri visas rungtynes pradėjo startinėje sudėtyje, buvo ekipos kapitonė.
New England FC
Baigusi studijas prisijungė prie NEFC (New England Football Club) akademijos ekipos.
FC Gintra
2022 m. persikėlė rungtyniauti į Lietuvą. Atstovavo „Gintros“ klubui.
2022 m. kovo 11 d. LMFA taurės turnyro finalo rungtynėse pasižymėjo pelnydama įvartį ir svariai prisidėjo prie „Gintros“ klubo pergalės.
2022 m. kovo 27 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Šiaulietės šiose rungtynės rezultatu 2:1 palaužė varžoves.
2022 m. gegužės 8 d. pasižymėjo įvarčiu prieš FK Vilnius.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Skruzdėlynė (Panevėžys)
Skruzdėlynė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Krekenavos, kairiajame Nevėžio krante.
Andy LaPlegua
Andy LaPlegua (tikrasis vardas – Ole Anders Olsen; 1975 m. rugsėjo 15 d. Fredrikstadas, Norvegija) – vokalistas ir futurepop grupės Icon of Coil įkūrėjas. La Plegua taip pat turi tris projektus, kuriuose dalyvauja: Combichrist, Panzer AG ir Scandy. Du iš jų (Icon of Coil ir Combichrist) dominavo Vokietijos alternatyvios muzikos tope (Deutsche Alternative Charts).
Biografija
Andy LaPlegua muzikinę karjerą pradėjo metalo grupėje My Right Choice, Fredrikstade, pseudonimu Andy Speed. Jis taip pat kūrė muziką įvairiems klubiniams projektams (Plastic Life, Sector 9).
1997 m. susikūrė solo projektas Icon of Coil, prie kurio vėliau prisijungė grupės Sector 9 (dabar Moonitor ir Zombie Girl) narys Sebastianas Komoras.
2003 m. oficialiai paskelbtas projektas Combichrist, iš pradžių vadinęsis DRIVE, kuris buvo agresyvesnė Icon of Coil versija, o vėliau ir sunkiojo roko projektas Panzer AG. Ketvirtasis ir paskutinis jo projektas Scandy orientavosi į techno žanrą.
Dabar Andy LaPlegua su žmona (Kellie LaPlegua) gyvena Merietos mieste (Džordžija, JAV).
Olga Buzova
Olga Buzova (g. 1986 m. sausio 20 d.) – Rusijos televizijos laidų vedėja, dainininkė, aktorė, buvusi dalyvė, vėliau realybės šou „Dom-2“ vedėja.
Biografija
Olga Buzova gimė kareivio Igorio Buzovo ir odontologės Irinos Buzovos šeimoje. Olga turi jaunesnę seserį Aną. Olgos močiutė Ala (g. 1938 m.) gyvena Klaipėdoje.
2002 m. Buzova baigė 631-ąją mokyklą Sankt Peterburge ir įstojo į Sankt Peterburgo valstybinio universiteto geografijos fakultetą. Baigė universitetą 2008 m. 2012 m. Olga ištekėjo už futbolininko Dmitrijaus Tarasovo ir pakeitė savo pavardę (Olga Tarasova).
Karjera
Nuo 2011 m. pradėjo muzikinę veiklą. Pirmasis singlas buvo daina „Nepamiršk“, kurią atliko duetas su reperiu T-killah. Ji išleido savo pirmąją solinę dainą „To the Kisses“, kuri per dvi dienas užėmė pirmą vietą „iTunes“ sąraše Rusijoje. 2016 m. gegužės 18 d. daina „If …“ buvo išleista kartu su Klava Koka jos vaizdo įraše. 2017 m. spalio 6 d. ji pristatė savo debiutinį studijinį albumą „Bučinių garsai“. 2018 m. liepos mėn. Buzova koncertavo „VK FEST“ Sankt Peterburge.
Pasekmizmas
Pasekmizmas paprastai yra supriešinamas su dviem kitom moralinėmis teorijomis: deontologija, kuri teigia, kad veiksmai yra savaime geri arba blogi, nepriklausomai nuo jų pasekmių, ir su dorybių etika, pasak kurios, svarbiausia yra žmogaus savybės, o ne jo poelgiai. Dažniausiai šios trys teorijos skiriasi tiktai būdu, kuriuo pasiekiamos paprastai tokios pačios išvados. Pavyzdžiui, konsekventialistas tikriausiai sakytų, kad melavimas yra blogai dėl jo blogų pasekmių. Tiesa, daliai šią teoriją palaikančių žmonių tam tikros numatomos teigiamos melo pasekmės galėtų jį paversti moraliai teisingu poelgiu. Deontologas turbūt sakytų, kad melavimas visada yra blogai, net jei jo pasekmės ir yra „geros“. Palaikančiam dorybių etiką labiau rūpėtų ne melavimas konkrečiu atveju, o ką sprendimas meluoti ar sakyti tiesą pasako apie to žmogaus charakterį.
Labūnavėlės apylinkė
Labūnavėlės apylinkė (arba Labunavėlės apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Užvenčio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kolainių apylinkės.
Baravykaragio ežeriukas
left|120px
Baravykaragio ežeriukas – ežerėlis Lietuvoje, Ignalinos rajone, 3,5 km į šiaurę nuo Antalksnės, Linkmenų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,11 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 141,6 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Šiaurinė pakrantė kalvota. Ežeras nenutekantis, priklauso Srovės upės baseinui (Žeimenos upės baseinas).
RK1906
RK1906 – rajoninis kelias, jungiantis Aukštutinius Kaniūkus, Babtus, Labūnavą ir Kėdainius. Kelio ilgis – 44,96 km. Kelyje nėra žvyrkelio ruožų, visas kelias yra asfaltuotas.
Aprašymas
Kelias prasideda Kauno miesto savivaldybė s, Aukštutinių Kaniūkų teritorijoje, sankryžoje su Raudondvario pl. (krašto keliu ). Kelias aptarnauja ir Romainių miesto dalies gyventojus. Už sankryžos į Romainius, kelius eina Kauno rajon o teritorija. Nuo kelio pradžios iki Stabaunyči aus kaimo eina Nevėžio slėniu. Už Stabaunyčiaus, kelias kyla į kalną. Užkilus į kalną prasideda Babtai. Šiam miesteliui šis kelias – pagrindinė miestelio arterija. Už miestelio tiltu praeina pro automagistralę. Į pačią automagistralę yra dvi nuovažos – viena į Kauną, kita į Klaipėdą, taip pat yra sankryža su rajoniniu keliu. Už miestelio kelias eina lyguma, kurioje vystomas žemės ūkis. Ties Pagyne, kerta Gynios upelį ir nedidelį jos slėnį. Už Pagynės kelias eina vėl dirbamais laukais, Gynios upelio slėnio šlaitu. Netoli Labūnavos kerta Barupės upelį ir nedidelį jo slėnį. Per Labūnavą eina kaip Nevėžio ir Kruopių gatvės. Už Labūnavos kelias vėl eina Nevėžio upės slėniu ir taip iki kelio pabaigos Kėdainiuose. Ties žiedine sankryža su krašto keliu kerta Pelėdnagių gyvenvietę. Kėdainiuose eina Kauno ir Tilto gatvės. Mieste kerta Nevėžio upę. Baigiasi sankryžoje su J. Basanavičiaus gatve, kuri yra dalis krašto kelio.
Kalniškių apylinkė (Užventis)
Kalniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šaukėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Užvenčio rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pašilėnų apylinkės ir Varputėnų apylinkės.
Langobardų vietovės
Langobardų vietovės Italijoje, Galios vietovės (568–774 m.) – oficialus UNESCO skirtas pavadinimas 7 senovinių statinių grupėms Lombardijoje, simbolizuojančioms Langobardų valdymo laikus.
Šias grupes sudaro vienuolynai, bažnyčios ir tvirtovės. 2011 m. birželį šios grupės įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Čividalė del Friuli (Udinės provincija)
Gastaldaga vietovė ir vyskupija
Breša
'''Breša miestas su Šv. Salvadoro kompleksus'''
Castelseprio (Varezės provincija)
Torbos bokštas ir bažnyčia
Spoletas (Perudžos provincija)
'''Šv. Salvadoro bažnyčia'''
Kampelo sul Klituno (Perudžos provincija)
Klitumno šventykla
Beneventas
'''Šv. Sofijos bažnyčia'''
Monte Sant Andželas (Fodžos provincija)
'''Šv. Mykolo šventykla'''
Latvijos vyriausybė
thumb|right|240px|Vyriausybės pastatas
Linas Zubė
Linas Zubė (g. 1956 m. liepos 7 d.) – lėlių teatro aktorius, režisierius, dailininkas, pedagogas.
Latvijos vyriausybė
Latvijos Vyriausybė – Latvijos ministrų kabinetas. Ją sudaro ministras pirmininkas, vadovaujantis Vyriausybės veiklai ir ministerijoms vadovaujantys ministrai. Šiuo metu Vyriausybės vadovas yra Valdis Dombrovskis. Latvijos ministrų kabinetas atsakingas prezidentui ir kontroliuojamas Latvijos parlamento. Latvijos Vyriausybę sudaro 15 ministerijų.
Nuorodos
פוליטיקה של לטביה
Linas Zubė
Biografija
1981 m. Valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultete baigė kultūrinio darbo bei režisūros studijas. 1991 m. su kitais entuziastais įkūrė lėlių teatrą „KU-KŪ”, kuris vėliau tapo Klaipėdos lėlių teatru. Vaidino daugelyje šio teatro spektaklių. 2005 – 2009 m. dėstė būsimiesiems lėlininkams Klaipėdos universitete. 2012 m. įkūrė šeimos teatrą „Lino lėlės”, kuriame pats režisuoja spektaklius ir juose vaidina. Parengė metodinių priemonių studentams lėlininkams.
1998 m. festivalyje Estijoje pelnė geriausio aktoriaus prizą už vaidmenį spektaklyje „Atostogos pas dėdę Titą”, o 2006 m. tokį patį apdovanojimą pelnė Alytuje surengtame festivalyje (už vaidmenį spektaklyje „Žirafa su kojinėmis”).
Handlova
Handlova  – miestelis Prievidzos apygardoje, Trenčyno krašte, Slovakijoje. Susideda iš Handlovos, Nova Lehotos (pietuose) ir Morovno (šiaurės vakaruose). Abi gyvenvietės buvo prijungtos 1976 m. 17 385 gyventojai (2015 m. duomenys).
Įsikūręs to paties pavadinimo upelio slėnyje, apsuptas kalnų. Nutolęs 15 km nuo Prievidzos ir 20 km nuo Žiaro prie Hrono.
Istorija
Miestelis įkurtas 1376 m. vokiečių, kurie vėliau buvo vadinami Karpatų vokiečiais. Pirmasis Handlovos gyventojas buvo Peter Kricker iš Kremnicos, kuris atkeliavo kartu su 200-ais kitų įkurti gyvenvietės vietovėje, vadintoje Krásny les pavadinimu. XVIII a. pradėta anglies gavyba, kuri iš pradžių aprūpindavo šalia esančią Boinicos pilį.
Po Antrojo pasaulinio karo etniniai vokiečiai buvo priversti palikti miestelį, todėl Handlove liko gyventi tik 4000 žmonių. Miestelio teisės suteiktos 1960 m.
Heinrichsfeldė
Heinrichsfeldė – buvęs dvaras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 17 km į vakarus nuo Pilkalnio, 23 km į pietvakarius nuo Lazdynų.
Istorija
1821 m. buvo 2 kulmiškių sodybos su 12 gyventojų, 1854 m. – dvaras su 1 gyvenamuoju pastatu ir 8 gyventojais. 1879 m. dvaras valdė 81 ha žemės, iš jų 77 ha ariamos, 2 ha pievų. 1818–1945 m. priklausė Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus dvaras. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. prijungti prie Baltaduonių.
Eimeniškiai (reikšmės)
Eimeniškiais vadinami buvę kaimai Mažojoje Lietuvoje:
Verseka (Merkys)
Verseka – upė pietryčių Lietuvoje, Šalčininkų ir Varėnos rajonuose; Merkio kairysis intakas. Prasideda Dailidžių kaimo apylinkėse, Baltarusijos pasienyje. Aukštupyje teka į vakarus, už Eišiškių pasuka į šiaurės vakarus, vingiuoja Dainavos girios rytiniu pakraščiu. Įteka į Merkį 77 km nuo jo žiočių, ties Mielupiais. miniatiūra|200px|left|Upė Eišiškėse miniatiūra|200px|left|Malūnas prie Versekos tarpukaryje
Intakai: Dumblė, Prūdelis, Turė, Pasgrinda, Blanka (kairieji), Aklianka, Nedilė, Juodupė, Taurupis (dešinieji). Vaga daug kur sureguliuota. Vidutinis nuolydis 111 cm/km. Versekos slėnyje įrengta keletas tvenkinių: Padvarionių (39,6 km nuo žiočių, 48,4 ha), Eišiškių HE (22,3 km nuo žiočių, 128,6 ha), Krūminių (7,5 km nuo žiočių, 53 ha).
Gyvenvietės prie Versekos: Versekėlė, Dailidės, Padvarionys, Eišiškės, Starka, Verseka, Paversekis, Krūminiai.
Upėvardžio etimologija siejama su žodžiais verstis („ristis bangomis“), virsti („griūti, veržtis pro tarpą“); taip pat plg. „lenkti, sukti, kreipti“, „sukti, lenkti“.
Kolomjė
Kolomjė – miestas pietvakarinėje Prancūzijoje. Didžiausias Tulūzos priemiestis.
Regbis
Mieste žaidžia „US Colomiers“ klubas. 2000 m. klubas tapo Prancūzijos čempionu.
Skruzdžiai
Istorija
2015 m. kaimas panaikintas daugumą žemių priskiriant Norgeliškiams.