cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Europos Taryba
Europos vietų ir regionų valdžių kongresas
Kasmet Strasbūre vyksta vienas Kongreso posėdis. Dalyvauti posėdžiuose kviečiamos kai kurių akredituotų Europos organizacijų delegacijos ir stebėtojų ar specialių svečių statusą turinčių valstybių atstovai. Kongreso darbą atlieka keturi komitetai:
Kasdieniam darbui vadovauja Kongreso sekretoriato vadovas. Jam talkina Europos Tarybos personalas.
Lietuva Europos Taryboje
Lietuva Europos Tarybos nare tapo 1993 m. gegužės 14 d.
Lietuvos Respublikos nuolatinė atstovybė prie Europos Tarybos įsikūrusi adresu: 42, Rue Schweighaeuser, 67000 Strasbourg, Prancūzija.
Ambasadorius Gediminas Šerkšnys yra Lietuvos nuolatinis atstovas prie Europos Tarybos nuo 2008 m. spalio 6 d.
Vietų ir regionų valdžių kongrese (CLRAE) Lietuvai atstovauja delegacija, kurią sudaro 4 nariai: Antanas Černeckis, Bronis Ropė, Gintautas Gegužinskas, Vytautas Simelis ir 4 jų pavaduotojai: Antanas Zenkevičius, Marija Rekst, Kristina Miškinienė, Rimantas Taraškevičius.
Europos himnas
1972 m. Ministrų Komitetas patvirtino Europos Tarybos himną – tai Herberto fon Karajano aranžuota L. van Bethoveno Devintosios simfonijos „Odė džiaugsmui“ preliudija. Himnas atliekamas oficialių Europos ceremonijų metu.
Europos diena
1964 m. Europos Tarybos įkūrimo metinių proga Ministrų Komitetas nutarė, kad gegužės 5 d. bus švenčiama kaip Europos diena. Jos tikslas – įtraukti visuomenę į Europos vienijimosi procesą.
Juozas Mickevičius
Juozas Mickevičius:
2008 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas
2008 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas – Lietuvos lengvosios atletikos federacijos rengiamas lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko 2008 m. liepos 18 - liepos 19 dienomis Kaune.
Stokholmas
Stokholmas – Švedijos sostinė ir didžiausias Švedijos bei Skandinavijos miestas. Didelis jūrų uostas prie Baltijos. Yra tarptautinis Stokholmo-Arlandos oro uostas, metropolitenas. Tai svarbiausias Švedijos ekonomikos ir kultūros centras. Išvystyta mašinų, metalo, poligrafijos, chemijos, vaistų, lengvoji, maisto pramonė. Yra Karališkoji mokslų akademija, universitetas, teatrai, muziejai (nacionalinis, istorijos, architektūros, šiuolaikinio meno, dailės ir kt.), Skansen etnografinis parkas-muziejus. Miestą puošia romaninio-gotikinio stiliaus bažnyčios (nuo XIII a.), karališkieji rūmai (barokas; XVII–XVIII a.), daug bajorijos rūmų (XVII–XIX a.), rotušė (1911–1923 m.).
Miesto dalys
thumb|left|230px|Drottningholmo Karalienės rūmai. Švedijos karalius [[Jonas III Vaza juos pastatė savo žmonos Kotrynos Jogailaitės garbei. (Vestuvės įvyko Vilniuje, 1652 m. spalio 4 d.)]]
Miestas pastatytas ant daugybės salų bei pusiasalių. Istorinis miesto centras yra taip pat saloje. Didžiausi Stokholmo gyvenmieji rajonai: Lidingo, Sundbyberg, Solna, Nacka, Ekero, Vaxolm, Danderyd. Su priemiesčiais Stokholme gyvena apie 2.4 mln. žmonių.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose miestas paminėtas 1252 metais, kur minimas kaip svarbus uostas prekiaujant Bergslagene kasama geležies rūda. Eriko kronika teigia, kad Birger Jarlas įkūrė miestą, kad apsaugotų Švedija nuo karelų antpuolių po to, kai jie nusiaubė Sigtuną Melarenas|Melareno kranto 1187 m. vasarą.
Stokholmas išaugo dėl Hanzos sąjunga|Hanzos sąjungos prekybos Baltijos jūroje. Tuo metu atsirado stiprūs ryšiai su Liubeku, Talinu, Riga, Hsmburgu, Gdansku, Visbiu. 1296-1478 m. miesto tarybą sudarė 24 nariai, o pusę jų rinko Stokholme gyvenantys vokiečiai.
Nuo XIII a. pabaigos – pastovi karaliaus rezidencija. Sudarius Kalmaro unija Stokholme prasidėjo pasipriešinimas Danijos karaliui Kristijonui II. Jis įžengė į miestą 1520 m. ir lapkričio 8 d. išžudė politinius priešus. Tai paskatino sukilimus, kurie išardė Kalmaro sąjungą. Galutinai Švedijos karalystės sostine tapo po 1523 metų, sulaužius Kalmaro uniją, kai Švedijos karaliumi tapo Gustavas I Vaza. Stokholmas stabiliai augo ir 1600 m. jame gyveno 10 tūkst. gyventojų.
1610-1680 m. Stokholmo gyventojų skaičius padidėjo 6 kartus. 1634 m. miestas oficialiai tapo Švedijos imperijos sostine. Pasikeitusios prekybos taisyklės suteikė Stokholmo pirkliams prekybos tarp užsienio ir Švedijos monopolį. 1697 m. sudegė Stokholmo pilis ir buvo pastatyti Stokholmo rūmai.
1710 m. per marą mieste mirė 20 tūkst. gyventojų. Po Šiaurės karo Stokholmas patyrė stagnaciją.
1897 m. čia įvyko Pasaulinė paroda.
Pavadinimo kilmė
Miesto pavadinimo pradžia (stock) reiškia rąstus, o antra dalis (holm) – mažą salą.
Sportas
1912 m. Stokholme vyko V vasaros olimpinės žaidynės, 1956 m. – keletas XVI vasaros olimpiados varžybų.
Insignija
thumb|180px|Karūnuotas [[Vladislovas Vaza]] Insignija  – valdžios institucijų, valdovų, aukštų pareigūnų, aukštos visuomeninės padėties, luomo ženklas. Jos daromos iš tauriųjų metalų, dramblio kaulo, brangių medžio bei audinių rūšių, puošiamos brangakmeniais, emaliais, siuviniais ir pan.
Valdovų insignijos – karūna, mantija, porfyra, skeptras, sostas, karališkasis obuolys.
Didikų insignijos – šalmas, skydas, vėliavėlė, įvairių formų lazdos.
Dvasininkų insignijos dar vadinamos pontifikalijomis:
Narevkos geležinkelio stotis
Narevkos geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Narevkos kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos apskrityje, Narevkos valsčiuje. Per stotį eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija, Narevka-Planta geležinkelio linija, Narevka-Vionckuvas geležinkelio linija ir Narevka-Stare Levkovas geležinkelio linija.
Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija
Nuo stoties iki Bernadčiznos geležinkelio stoties yra 5,5 km ir iki Km 143,8 geležinkelio stotelės yra 3,9 km.
Tom S. Englund
Tomas Štefenas Englundas (SV Thomas Stefén Englund; g. 1973 m. gruodžio 14 d. Geteborge) – Švedijos muzikantas, žinomas kaip progresyviojo power metalo muzikos grupės Evergrey vokalistas, gitaristas, lyderis ir įkūrėjas.
Kauno Jono Pauliaus II gimnazija
Kauno Jono Pauliaus II gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Baltų pr. 103, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 302868589. Steigėjas Kauno arkivyskupija.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Gimnazijos vidinis kiemas 1991 m. įkurta Kauno 53-oji vidurinė mokykla. Ji pastatyta ant žemės, kuri priklausė knygnešiui Mykolui Račkui. Pirmaisiais mokslo metais mokykloje mokėsi 600 mokinių, dirbo 27 mokytojai. 1993 m. mokyklai suteiktas „Ąžuolo“ vardas. 1995 m. pradėjo veiklą žygeivių klubas „Gilė“. 2005 m. mokykla tapo katalikiška vidurine mokykla, suteiktas viešosios įstaigos statusas. 2013 m. Kauno „Ąžuolo“ katalikiška vidurinė mokykla pavadinta popiežiaus Jono Pauliaus II (1920–2005) vardu, jai suteiktas dvylikametės gimnazijos statusas.
Gimnazijos salė laikinai buvo nuomojama Palaimintojo Jono Pauliaus II parapijos mišioms laikyti, kol buvo statoma koplyčia.
Pravieniškių seniūnija
Pravieniškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose. Seniūnijos teritorijoje yra keturios pataisos įstaigos.
Istorija
Seniūnija įkurta 2000 m. spalio 26 d. (ar lapkričio 21) d. iš dalies Rumšiškių seniūnijos. Iki 2016 m. seniūnijos centras buvo Pravieniškės II, tačiau tais metais Pravieniškės I ir Pravieniškės II susijungė ir seniūnijos centru tapo sujungtas kaimas Pravieniškės.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-7) įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Regina Steponavičiūtė
Regina Steponavičiūtė (g. 1948 m. birželio 26 d. Šiauliuose) – Lietuvos teatro režisierė, inscenizacijų autorė.
Biografija
Baigė Šiaulių Juliaus Janonio vidurinę mokyklą. 1968-1973 m. studijavo Maskvos Lunačiarskio teatro meno institute. Nuo 1973 m. dirba Šiaulių dramos teatre. Režisavo spektaklius Kauno, Klaipėdos dramos teatruose. Šiaulių universiteto dėstytoja. 2009 m. – klasikinės lietuvių poezijos vakarų „Gyvasis žodis“ sumanytoja ir režisierė.
Romulas ir Remas
thumb|260px|Romulą ir Remą žindo vilkė
Romėnų mitologijoje Romulas ir Remas  – mitiniai Romos miesto įkūrėjai. Romulas – Romos miesto eponimas, pirmasis Romos valdovas. Jo įpėdinis buvo Numa Pompilijus.
Yra įvairių dvynių gimimo versijų. Pagal tradicinę versiją, jie yra vestalės Rėjos Silvijos ir karo dievo Marso vaikai, tolimi Enėjo palikuonys.
Legenda
Pagal Tito Livijaus versiją, Amulijus nuvertęs nuo sosto vyresnįjį brolį Numitorą, o jo dukterį Rėją Silviją privertęs tapti vestale, kad ši nesusilauktų palikuonių. Visgi Rėją Silviją išprievartavęs dievas Marsas, jai gimę dvyniai – Romulas ir Remas. Po to Amulijus įkalinęs Rėją Silviją, o jos vaikus įsakęs paskandinti, tačiau šis jo įsakymas nebuvo įvykdytas – užuot paskandinus, berniukai buvo palikti Tibro pakrantėje. Atbėgusi atsigerti vandens, čia juos radusi vilkė ir pamaitinusi savo pienu. Kai kuriuose mito variantuose nurodoma, jog vilkę pasiuntęs dvynių tėvas Marsas (vilkas – šventasis šios dievybės gyvūnas). Vėliau dvynius aptikęs karaliaus piemuo Faustulas. Jis parsinešęs juos namo ir užauginęs drauge su žmona Aka Larencija.
Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai
Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai – valstybinė internatinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Lenkų g. 1/17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba ir rusų kalba mergaitėms. Įstaigos kodas 193014397. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.
Romulas ir Remas
Legenda
Romulas ir Remas augę ant Palatino kalvos drauge su dvylika savo įtėvių sūnų. Dvyniai išsiskyrę iš savo draugų, pasižymėję narsiais poelgiais ir tapę jaunųjų piemenų vadais. Drauge su jais drąsiai kovoję su laukiniais žvėrimis bei plėšikais. Romulo pasekėjai buvo vadinami kvinitlijais, o Remo – fabijais. Tarp jų ir Numitoro piemenų, laikiusių gyvulius ant kaimyninės Aventino kalvos, kilęs kivirčas. Nesant brolio, Remas buvęs sučiuptas ir nugabentas Numitorui. Remo amžius ir kilni laikysena privertė Numitorą pagalvoti apie savo anūkus. Tuo tarpu Romulas drauge su įtėviu nusiskubinęs pas Numitorą, kurio įtarimai galutinai pasitvirtinę – šis atpažinęs savo anūkus. Tuomet jie nusprendę atkeršyti už jų šeimai padarytas skriaudas. Drauge su ištikimais draugais, kurie suplūdę į Albą išvaduoti Remo, jie užmušę Amulijų ir grąžinę sostą Numitorui. Tai esą įvykę 752 m. pr. m. e.
Romului ir Remui patikusi jų senoji buveinė, tad broliai palikę Albą, kad ant Tibro krantų įkurtų naują miestą; juos lydėję ištikimi draugai – piemenys.
Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai
Istorija
1960 m. rugpjūčio 11 d. Lietuvos TSR Vidaus reikalų ministerijos įsakymu įsteigta Vilniaus vaikų auklėjimo kolonija mergaitėms, mokymo istaiga, pavaldi Vidaus reikalų ministerijai. Pirmaisiais metais veikė septynmetė mokykla, kurioje gyveno ir mokėsi 10 moksleivių, vėliau aštuonmetė, kurią nuolat papildydavo vis kitos moksleivės. Kartu pradėta mokyti profesijos. 1964 m. rugsėjo 25 d. Lietuvos TSRS Ministrų Tarybos nutarimu Vilniaus nepilnamečių auklėjimo kolonija perorganizuota į Specialiąją profesinę technikos mokyklą Nr. 2, pavaldžią Lietuvos TSR Profesinio techninio mokymo komitetui. Buvo teikiamas aštuonmetis ir vidurinis išsilavinimas. Išplėsta gamybinė veikla: veikė 3 gamybinio mokymo cechai. Mokykloje gyveno ir mokėsi apie 140 mergaičių. Mokykloje veikė daug būrelių.
Romulas ir Remas
Legenda
Tarp brolių kilęs kivirčas dėl to, kurioje vietoje turėtų būti pastatytas naujasis miestas, kuris iš jų turėtų būti jo įkūrėjas ir dėl to, kurio brolio vardu miestą reikėtų pavadinti. Romulas norėjo statyti miestą ant Palatino kalvos, o Remas – ant Aventino ar, anot kitos tradicijos, ant Remurijos arba Remorijos kalvos, buvusios už 3 ar 4 mylių leidžiantis žemyn palei Tibro upę. Buvo nutarta, kad klausimą reikia išspręsti, vadovaujantis pranašiškais ženklais (auspicijos). Kiekvienas iš brolių užsiėmę savo vietą ant pasirinktos kalvos. Praslinkus nakčiai, kai jau buvo beauštanti diena, Remas pamatęs šešis grifus; visgi, tekant saulei, kuomet šios žinios buvo praneštos Romului, pro pastarąjį praskridę dvylika grifų. Tiek vienas, tiek kitas brolis tvirtinę, kad ženklas buvęs palankus jam, tačiau didžiuma piemenų nusprendę Romulo naudai, tad Remas turėjęs nusileisti.
Vilniaus specialieji vaikų auklėjimo ir globos namai
Istorija
1991 m. rugsėjo 4 d. Vilniaus specialioji profesine technikos mokykla perorganizuota į Vilniaus Specialiuosius globos namus, kurie tapo pavaldūs LR Kultūros ir švietimo ministerijai.
Romulas ir Remas
Legenda
Tradiciškai Romulas buvo laikomas Senato, kurijų steigėju; be to, jis esą sukūręs kariuomenę, suskirstęs piliečius į patricijus ir plebėjus.
Žiemos kelias
thumb|250px|Sunkvežimiai žiemos keliu kerta [[Olbanis (upė)|Olbanio upę Kanadoje]]
Carretera d'hivern Winter road Talvitie Vinterväg
Nintendogs
Nintendogs – 2005 m. šuniuko auginimo ir priežiūros simuliacinis kompiuterinis žaidimas, skirtas „Nintendo DS“ nešiojamai žaidimų konsolei.
Apie žaidimą
„Nintendogs“ (arba „nintendogs“) buvo sukurtas ir išleistas 2005 m. Japonijos „Nintendo“ kompanijos „Nintendo DS“ nešiojamai konsolei. Žaidime galima rūpintis virtualiu šuniuku. Galima vesti jį pasivaikščioti, prausti, šukuoti, paglostyti. Integruoto „Nintendo DS“ konsolėje mikrofono pagalba galima įrašyti tam tikras komandas balsu, į kurias virtualus šuniukas vėliau reaguoja. Žaidime yra turnyrų scenarijų, pavyzdžiui, lėkštės gaudymo. Turnyrų metu iškovojami taškai ir pinigai. Už pinigus galima pirkti virtualiam šuniukui žaislų, aksesuarų ir jį papuošti.
„Nintendogs“ žaidimai išleisti keliomis skirtingomis versijomis, kuriose galima pasirinkti virtualų šuniuką iš skirtingų pradinių šunų veislių. Žaidžiant žaidimą „atrakinamos“ naujos papildomos šunų veislės, nauji aksesuarai. Naudojantis Wi-Fi ryšiu dviejų „Nintendogs“ žaidimų savininkai galėjo suvesti vienas kito virtualius šuniukus būdami netolimu atstumu vienas nuo kito, jei šuniukų veislės galimybė buvo prieinama abiejose žaidimo versijose.
Visos „Nintendogs“ versijos buvo išplatintos bendru 23,96 mln. vienetų tiražu ir žaidimas buvo antras pagal populiarumą „Nintendo DS“ konsolei. 2011 m. išleistas žaidimo tęsinys „Nintendogs + Cats“ „Nintendo 3DS“ konsolei, kuriame, be šunelių, galima rūpintis katėmis.
Slabodzėja
Slabodzėja  – miestas Moldovoje, de facto nepripažintos Padniestrės valstybės. Slabodzėjos rajono administracinis centras. Miestas įsikūręs į pietryčius nuo Tiraspolio. 14 618 gyventojų (2014 m. duomenys). Beveik pusę miesto gyventojų sudaro moldavai, gyvena daug rusų, ukrainiečiai sudaro gyventojų mažumą.
Nando Maria Neves
Fernandas Marija Nevezas, dar žinomas kaip Nando (Fernando Maria Neves; g. 1978 m. birželio 9 d.) – Žaliojo Kyšulio futbolininkas, rungtyniavęs vidurio gynėjo pozicijoje.
Per savo karjerą rungtyniavo Portugalijoje, Šveicarijoje, Tunise, Katare, Čekijoje, Prancūzijoje.
Eurovizijos dainų konkursas 1969
Žalia: 1969 m. konkurse dalyvavusios šalys. Geltona: šalys, 1969 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką.|thumb|250px|right
'''1969 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – keturioliktasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1969 m. kovo 29 d. Ispanijos sostinėje Madride. Konkurso nugalėtojomis tapo keturių šalių atstovės, surinkusios vienodą skaičių komisijos balsų:
NK Šmartno ob Paki
NK NK Šmartno ob Paki – buvęs Slovėnijos futbolo klubas iš Šmartno prie Pako.
Istorija
Išformuotas 2005 m.
Atkūrus Slovėnijos nepriklausomybę sužaidė tris sezonus elito divizione, bet turėjo finansinių problemų ir bankrutavo.
Pasiekimai
2002 m. žaidė Slovėnijos futbolo taurės pusfinalyje.
Ryzenčnauceris
Ryzenčnauceris  – šunų veislė. Pagal FCI klasifikaciją priklauso II grupei (pinčeriai ir šnauceriai, molosiniai šunys, Šveicarijos zenenhundai ir kitos veislės), 1 sekcijai (pinčeriai ir šnauceriai).
Tai yra didžiausias šuo iš šnaucerių – mažesni yra standartinis šnauceris ir miniatiūrinis šnauceris.
Naudojimas
Ryzenčnauceriai pradžioje buvo veisiami ūkininkų ūkių priežiūrai, gyvulių ir namų apsaugai. Vėliau išpopuliarėjo tarp miesto gyventojų ir tapo sarginiu šuniu fabrikams ir įvairioms pramonės įmonėms. Iki pat I pasaulinio karo šie šunys nebuvo populiarūs toliau nuo Bavarijos, tačiau šio ir II pasaulinio karo metu tapo kariniais šunimis.
Šiais laikais šie šunys dalyvauja įvairiose šunų sporto varžybose, taip pat juos naudoja policija.
Išvaizda
Šie šunys turi tankų kailį, apsaugantį juos nuo blogų oro sąlygų bei įvairių kenkėjų. Ryzenčnauceriai būna dviejų spalvų – visiškai juodi arba šviesiai pilkos spalvos. Kur tai legalu, šiems šunims apkarpo ausis ir uodegą. Kaip ir kiti šnauceriai, jie turi aiškią barzdą ir antakius.
Sveikata
Dėl tokio tankaus kailio jį dažnai reikia prižiūrėti. Kas dvi ar keturias savaites privalu išvalyti kailį ir gerai iššukuoti ar tiesiog apkirpti. Kai kurie ryzenčnauceriai gali būti alergiški šampūnui.
Gali pasitaikyti sąnarių ar klubų displazijos. Šie šunys susiduria ir su akių ligomis, tokiomis kaip glaukoma, katarakta ar tinklainės displazija. Ryzenčnauceriams būna ir įvairių odos ligų – plaukų netekimas, vitiligo ar odos vėžys. Būna ir neoplazmos atvejų.
Dažniausia šių šunų mirties priežastimi būna limfoma ir plaučių vėžys.
Panteonas (Paryžius)
thumb|right|220px|Paryžiaus panteonas Panteonas – vėlyvojo klasicizmo architektūros paminklas Paryžiuje, kairiajame Senos krante, Lotynų kvartale įrengtas pagal Romos panteono pavyzdį. Panteonas graikiškojo kryžiaus plano, su kupolu ir korintinių kolonų portiku. Interjeras papuoštas mozaikomis, freskomis.
Istorija
Pastatas pradėtas statyti 1757 m. kaip Paryžiaus šv. Genovaitės Paryžietės bažnyčia. 1763 m. baigta kriptos statyba. Didžiosios prancūzų revoliucijos metu bažnyčia buvo paversta mauzoliejumi, vėliau du kartus 1828-1830 m. ir 1851-1870 m. vėl veikė kaip bažnyčia. Pagal Paryžiaus panteoną Vašingtone buvo pastatyti JAV Kongreso rūmai Kapitolijus.
Kapavietės
Panteono kriptoje palaidoti žymūs Prancūzijos visuomenės, kultūros ir mokslo veikėjai, tarp kurių Viktoras Hugo, Ž. Lanas, Émile Zola, Aleksandras Diuma, Volteras, Ž. Ž. Ruso, M. Sklodovska-Kiuri, P. Kiuri ir kiti.
Šaltiniai
thumb|left|450px|Panteonas iš vidaus
Patalų prikazas
Patalų prikazas  – prikazas, tvarkęs Rusijos caro dvaro vidaus reikalus, pradedant patalyne ir baigiant rūmų saugumu. Patalų prikazo vadovas buvo patalininkas (постельничий).
Spėjama, Patalų prikazas galėjo atsirasti Ivano III (vald. 1462–1505 m.) laikais, kartu su patalininko pareigybe. Pirmą kartą šaltiniuose paminėtas 1573 m. Manoma, kad XVII a. viduryje šio prikazo nebebuvo. Patalų prikazas galėjo būti svarbesnis, negu atrodo iš jo pavadinimo. Yra žinių, kad patalininkas saugojo specialų caro antspaudą „skubiems ir slaptiems caro reikalams“.
Patalų prikazo uždaviniai: Caro Ivano IV laikais Patalų prikazas labai išaugo. Patalininkas disponavo stambiomis pinigų sumomis. Vien algoms prikazas išleisdavo iki tūkstančio rublių per metus.
Vytėnai (Rokiškis)
Vytėnai – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kriaunų.
Retriveris
Retriveris – viena iš šunų veislių:
Jacob Nena
Jakobas Nena (1941 m. spalio 10 d. – 2022 m. liepos 7 d.) – Mikronezijos Federacinių Valstijų politikas. Buvo ketvirtasis Mikronezijos Federacinių Valstijų prezidentas nuo 1997 iki 1999 m. Jis buvo Mikronezijos viceprezidentas Bailey Olter prezidentavimo metais; po to, kai Olter 1996 m. patyrė insultą, Nena perėmė prezidento postą tų pačių metų lapkričio 8 d. bei buvo prisaikdintas kaip prezidentas 1997 m. gegužės 8 d. Šias pareigas ėjo dvejus metus (iki Oltero kadencijos pabaigos). Prieš tampant viceprezidentu ir prezidentu, nuo 1979 iki 1983 m. Nena buvo Kosraės gubernatorius.
Buvo vedęs. Žmona – Lerina Jack. Jie turi dešimt vaikų. Nena mirė 2022 m. liepos 6 d. Sakramente, Kalifornijoje, būdama 80 metų.
Cukrinis žvyninukas
Cukrinis žvyninukas (Lepisma saccharina), kitaip vadinama sidabrinė avižėlė – šeriauodegių (Thysanura) šeimos vabzdys, aptinkamas visuose pasaulio kontinentuose.
Šis kenkėjas yra maždaug 10 mm dydžio, padengtas smulkiais sidabro spalvos žvyneliais. Mėgsta apsigyventi šiltuose, drėgnuose rūsiuose, vonios kambariuose, kur gali rasti pelėsio – maisto. Žvyninukas gali misti ir grūdiniais produktais, užteršdamas juos savo ekskrementais, lervų išnaromis. Minta cukrumi, kleisteriu ir krakmolu. Jų yra įvairių rūšių. Jei drėgnose patalpose yra 18-20 laipsnių temperatūra, cukrinis žvynukas subręsta per 11 savaičių. Jei patalpos vėsios, kenkėjai bręsta net trejus metus, o nesant maisto gyvena 300 dienų.
Antheminia
Antheminia  – skydblakių šeimos blakių gentis.
Fitofagas. Mitybiniai augalai: astriniai (Asteraceae): bajorė (Centaurea), kietis (Artemisia).
Rūšys:
Serbentiškiai
Serbentiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Ageniškio, Biržų girios rytiniame pakraštyje, Serbentos kairiajame krante.
Vogėzų kalnai
Vogėzų kalnai yra vidutinio aukščio kalnai esantys šiaurės rytų Prancūzijoje, Elzaso ir Lotaringijos regionuose. Aukščiausias Vogėzų kalnas yra Gran Balonas, kurio aukštis yra 1424 m. Kalnai horstiniai, sudaryti iš granito ir smiltainio. Rytuose stačiai leidžiasi į Reino aukštupio žemumą, o vakariniai šlaitai lėkšti.
Būdingi bukų, kedrų, eglių miškai, aukštikalnėse – pievos. Slėniuose vystoma žemdirbystė.
Grigoriopolis
Grigoriopolis (mold. (kirilica) ir, , ) – miestas Padniestrėje, Moldavijoje. Įsikūręs kairiajame Dniestro upės krante. Grigoriopolio rajono administracinis centras. 9 381 gyventojas (2014 m. duomenys).
Tautinė sudėtis
Grigoriopolio tautinė sudėtis (2004 m. duomenis)
Siera Gordos pranciškonų misijos
Siera Gordos pranciškonų misijos − pranciškonų šventyklų grupė Meksikoje, Keretaro valstijoje, Siera Gordos kalnuose (Rytų Siera Madrės atšaka). Šias misijas XVIII a. įkūrė pranciškonų vienuolis Chuniperas Sera, į krikščionybę vertęs indėnus pamius.
Siera Gordos pranciškonų misijos pasižymi unikalia architektūra ir yra puikus neoispaniškojo baroko pavyzdys. 2003 m. šios misijos įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Georgijaus juosta
thumb|right|200px|Šv. Jurgio juosta thumb|right|200px|Šv. Jurgio juosta Georgijaus juosta ( 'šv. Georgijaus juosta, šv. Jurgio juosta'), gvardijos juosta, ''šv. Jurgio juosta'' – dvispalvis kaspinas, naudojamas su šv. Jurgio ordinu, šv. Jurgio kryžiumi, šv. Jurgio medaliu. Rusijos imperijoje ji vadinta ''šv. Jurgio juosta, TSRS – Gvardijos juosta''.
Kaspinas turi juodas ir geltonai oranžines juostas, kurios simbolizuoja kautynių dūmus ir ugnį, karių narsą mūšio lauke.
Lietuvoje viešai demonstruoti Georgijaus juostą uždrausta.
Istorija
Šv. Jurgio ordinas buvo įkurtas 1769 m. 1806 m. Rusijos imperijos kariuomenėje buvo įvestos Jurgio vėliavos, kuriomis apdovanodavo dalinius. Vėliavos viršūnėje būdavo Jurgio kryžius, o po antviršiu būdavo parišamas 4,44 cm pločio Georgijaus kaspinas juodomis ir oranžinėmis juostelėmis su kutais. Po Spalio revoliucijos bolševikai panaikino Rusijos apdovanojimus, o baltagvardiečiai įsteigė apdovanojimus su šv. Jurgio juosta. Baltoji emigracija dažnai naudojo Georgijaus juostą.
1942 m. Tarybų Sąjungoje juosta buvo atkurta ir įtraukta į apdovanojimų sistemą kaip Gvardijos juosta. 1943 m. Georgijaus juosta buvo naudota kaip Šlovės ordino ir medalio „Už pergalę prieš Vokietiją“ atributas. Juosta buvo naudojama gvardijos dalinių ir laivų vėliavose.
„Georgijaus juostelių“ akcija
2005 m. "Georgijaus juostelių" akcija pirmą kartą buvo paskelbta Rusijoje, skirta pagerbti kovojusiųjų prieš nacistinę Vokietiją atminimą ir priminti apie pergalę Antrajame pasauliniame kare.
Gura (Palenkės Bialos apskritis)
Gura  – kaimas Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Zygmunt Solorz
Zygmunt Solorz (Zygmunt Solorz-Żak, Piotr Krok ir Piotr Solorz 1955 m. rugpjūčio 4 d. Radomoje) – lenkų verslininkas, vienas turtingiausių žmonių Lenkijoje.
Zygmunt Solorz valdo Polsat, yra pagrindinis Elektrim akcininkas (kartu taip pat priklauso Invest bankas ir Towarzystwo Emerytalne Polsat.
2004 m. apdovanotas Super Wiktor titulu Wiktory 2004 konkurso metu.
2006 m. žurnalo Forbes duomenimis, Zygmunt Solorz turtingiausių planetos žmonių sąraše užėmė 382 vietą, 2011 m. - 97 vietą.
Savininkas Polkomtel ir Śląsk Wrocław.
Kanopėnai (Raseiniai)
Kanopėnai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, tarp magistralės (už 1 km) ir Žemaičių plento (už 3 km).
miniatiūra|220px|left|Ūkininko sodyba šalia gimtosios S. Stanevičiaus sodybos miniatiūra|220px|left|Sodyba
Amagasakis
Amagasakis  – pramoninis miestas Japonijoje, Honšiū salos pietuose, Hiogo prefektūroje, Osakos aglomeracijoje. Jūrų uostas Vidinės Japonijos jūros pakrantėje. Plentų ir geležinkelių mazgas. Vyrauja metalurgijos, chemijos, mašinų gamybos, cemento, tekstilės, aviacijos, stiklo-keramikos pramonė.
Kanopėnai (Raseiniai)
Istorija
XX a. pr. buvo Kanopėnų kaimas, palivarkas ir keli viensėdžiai Raseinių valsčiuje.
Amagasakis
Miestas suskirstytas į 6 administracinius rajonus – Čiūo, Odamurą, Ošiomurą, Tačibanamurą, Mukonomurą, Sonodamurą.
Mahadevi Varma
Mahadevi Varma (1907 m. kovo 26 d. – m. 1987 m. rugsėjo 11 d.) – Indijos poetė, rašytoja, visuomenės veikėja.
Amagasakis
Istorija
Viduramžiais mieste stovėjo Amagasakių domeno pilis.
Mahadevi Varma
Jos kūryba priskiriama hindi literatūros simbolizmo (chāyavād) laikotarpiui. Mahadevi Varma kūrybai būdingi santykio su beribe anapusybe motyvai, gausu metaforų, įvaizdžių, simbolių. Religinių vaizdinių gausa jos kūriniai primena viduramžių sufijų ir bhaktų poeziją, todėl Mahadevi Varma vadinta „šiuolaikine Mira“ (t. y., žymia viduramžių poete-bhakte Mira Bai). Rašė šiuolaikine hindi tarme khariboli, gausiai naudojo sanskritišką žodyną.
Mahadevi Varma taip pat parašė apsakymų, memuarų, tapė. Buvo kovotoja už moterų teises, skatino švietimo plėtrą Indijoje.
Vytinė (Širvintos)
Vytinė – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žemųjų Viesų.
Amagasakis
Ekonomika
Miestas yra svarbi Hanšino pramoninio regiono dalis. Čia taip pat įsikūrę Osaka Titanium Technologies, antra didžiausia ne geležies metalo gamybos įmonė.
Politika
2010 m. miesto mere išrinkta Kazumi Imamura, nepartinė, remta Žaliųjų partijos, tapusi vienintele šios partijos deleguota išrinkta mere ir pirmąja miesto mere moterimi, išrinkta 54% balsų persvara.
Iki 1946 m. miesto vadovai buvo paskiriami valdžios. Nuo 1916 m. iki 1946 m. miestą valdė 6 merai. 1947 m. balandžio 6 d. pareigas eiti pradėjo pirmasis piliečių išrinktas miesto meras. Dabartinė merė - 9-oji piliečių rinkta Amagasakio vadovė.
Miesto tarybą sudaro 42 nariai.
Mahadevi Varma
1988 m. apdovanota valstybiniu „Padma Vibhušan“ ordinu.
Bibliografija
Poezijos rinkiniai:
Sara (tauta)
Sara – etninė grupė, gyvenanti daugiausia Čade (piečiausioje dalyje, sudaro apie 20 proc. jo gyventojų) Centrinėje Afrikos Respublikoje (šiauriausioje dalyje, sudaro apie 10 proc. jos gyventojų). Tradiciškai laikoma, kad šios tautos gyvena nuo Logovės upės vakaruose iki Iro ežero rytuose.
Kalba giminingomis sara kalbomis, kurios priklauso Centrinio Sudano kalbų grupei.
Etninės subgrupės
thumb|200px|Sara subgrupė ngambai gyvena istoriniame Adamavos regione Sara yra dalinami į keliolika etninių subgrupių, kurios kalba skirtingomis kalbomis.
Istorija
Sara kildina save iš Sao civilizacijos, klestėjusios į pietus nuo Čado ežero (t. y. iš šiaurės vakarų), tačiau jų lingvistinė kilmė rodo juos atėjus iš rytų. Jie yra giminingi šiaurėje ir rytuose gyvenančioms tautoms: furams, Bagirmiams ir kitoms.
Sara gyveno iš karto į pietus nuo Kanem-Bornu regiono, ir visą laiką buvo paklausių prekių, maisto produktų ir vergų tiekėjai Sahelio civilizacijai. Kadangi nepriėmė islamo ir nesukūrė savo valstybių, jie buvo priskiriami kirdi („pagonims“). XIX a. Bagirmi valstybė nuolat rengdavo reidus į sara žemes ir medžiodavo čia vergus. Sara tarpe buvo paplitęs lūpų ištempimas.
XX a. pradžioje sara buvo įjungti į Prancūzijos Ekvatorinę Afriką. Prancūzai jiems skyrė labai daug dėmesio, vadindami „gražiąja rase“ (La Belle Race) dėl dailios išvaizdos ir gero sudėjimo. Sara buvo išnaudojami darbams (geležinkelio tiesimui, medvilnės auginimui) ir armijoje (jie sudarė daugumą juodaodžių, kariavusių I pasauliniame kare).
Prancūzų valdymas stipriai pakeitė tradicinį gyvenimo būdą. Sara buvo labiausiai paveikti Vakarų civilizacijos pasiekimų, o jų gyvenamas regionas tapo vienu produktyviausių ir svarbiausių visame Čade. Todėl po nepriklausomybės paskelbimo jie tapo labiausiai išsilavinusia Čado etnine grupe ir užima svarbiausius postus. Pirmasis Čado prezidentas buvo sara kilmės.
Kultūra
Sara gyvenamos žemės yra vienos derlingiausių Vidurio Afrikoje, todėl sara tradiciškai verčiasi žemdirbyste (sorų, sorgo auginimu, kurį vis labiau keičia manijokas). Auginamos vištos, nykštukinės ožkos, arkliai. Jaučiai nėra paplitę dėl miegligės.
Prancūzams introdukavus medvilnės auginimą, ši žemės ūkio šaka yra viena populiariausių ir auginami daugiausia dėl pardavimo.
Nuorodos
[http://www.everyculture.com/Africa-Middle-East/Sara.html S. P. Reyna. Sara]
Killerpilze
thumb|Killerpilze (2008) Killerpilze (iš vokiečių k. „Grybai žudikai“) – Vokietijos poproko grupė iš Wertingen (šalia Dillingen, Vokietija). Debiutavo 2006 m. pavasarį su daina „Richtig Scheisse“ („Visiškas mėšlas“), kuri užėmė 17 vietą Vokietijos dainų dešimtukuose. Killerpilze vėliau išpopuliarėjo Prancūzijoje, Lenkijoje, Čekijoje, Austrijoje.
Killerpilze istorija
Iš pradžių grupė Killerpilze dainavo tiek vokiečių, tiek anglų kalba. Killerpilze įtaką padarė Die Ärzte (Vokietijos pankroko grupė), Enter Shikari, Fall Out Boy, Bullet for my Valentine, Lostprophets ir Beatsteaks. Grupė surinko lėšų, kurias panaudojo mokyklų Etiopijoje statybai.
Club Atlético Vélez Sársfield
Buenos Airių „Vélez Sársfield“ (Club Atlético Vélez Sarsfield) – Argentinos futbolo klubas iš Buenos Airių vakarinio kvartalo Linjerso.
Istorija
Įkurtas 1910 m. ir pavadintas pagal Veles Sarsfildo kvartalą. Vienas klubo įkūrėjų ir ilgametis savininkas – Chosė Amalfinis.
Žymūs žaidėjai
thumb|300px|right|1942 m. Vélez Sársfield komandos nuotrauka
Unksmeniniai
Unksmeniniai (Blechnaceae) – papartūnų (Pteridophyta) skyriaus papartainių (Pteridopsida) klasės augalų šeima. Priklauso sporinių induočių grupei.
Šeimoje 9 gentys:
Dalia Daugirdienė
Dalia Daugirdienė (g. 1952 m. gegužės 7 d. Kretingoje) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.
Biografija
1975 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę.
1976–1982 m. Valstybinės televizijos ir radijo komiteto radijo Informacijos redakcijos skyriaus redaktorė. 1983–1989 m. žurnalo „Tarybinė moteris“ skyriaus redaktorė, 1989–1994 m. – žurnalo „Moteris“ atsakingoji sekretore. 1994–1999 m. žurnalo „Moteris“, nuo 1999 m. žurnalo „Mano namai“ vyr. redaktorė.
Pakolis
300px|miniatiūra|dešinėje|Vyriškis su pakoliu 300px|miniatiūra|kairėje|Prekeiviai pakoliais Šiaurės Pakistane 300px|miniatiūra|dešinėje|Pakolis ant vinies Pakolis (PS پکول), afganų kepurė – minkšta, apvali, plokščiu viršumi kepurė. Paprastai vilnonė ir žemės spalvos – ruda, juoda, pilka, gelsva ar raudonrudė (dažyta graikinio riešutmedžio dažais). Prieš užsidedant ant galvos primena maišelį apvaliu plokščiu dugnu. Užsidėjus pakolį šonai užraitojami viršun, kur sudaro storą žiedą. Taip suformuotas pakolis ant galvos laikosi panašiai kaip beretė. Pakoliai yra būdinga afganų, pvz., puštūnų, nuristaniečių ir kitų, aprangos dalis.
Aprašas
Šiomis dienomis pakoliai visame pasaulyje laikomi neatskiriama afganų kultūros dalimi.
Kepurės pagrindas pirmiausia susiuvamas, kad sudarytų cilindrą, apie 30 cm ar ilgesnį. Prie vieno cilindro galo prisiuvamas apvalus tokio paties audeklo diskas, šiek tiek didesnio skersmens nei cilindras. Tada vilnonis cilindras išverčiamas ir prie jo prisiuvamas apvalus vilnonis diskas. Cilindrą užraitojus aukštyn plokščiasis viršus šiek tiek išsikiša už užraitytosios dalies ir primena siaurus brylius. Visos afganų kepurės, skirtingai nuo kitų šalių kepurių (pvz., skrybėlių), yra bebrylės. Taip yra todėl, kad musulmonai meldžiasi su uždėtomis kepurėmis. Kepurių bryliai trukdytų meldžiantis prigulti kniūbstiems. Siauručiai pakolių bryliai tam netrukdo.
Vilnoniai pakoliai yra daugiau šalto oro kepurės. Kai oras žvarbus, Nuristane kepurės cilindrinę dalį atraitoja ir patempia žemyn, kad uždengtų ausis, panašiai kaip slidininko kepurei. Afganų karo vadas Achmadas Šachas Masudas nuotraukose dažnai būdavo su pakoliu.
Kazerta
Istorija
Šiuolaikinė Kazerta kūrėsi lombardų laikais aplink gynybinį bokštą, kurį pastatė Kapujos princas Pandas. Senąjį miestą Pandas sugriovė 863 m. Dabar bokštas priklauso Prefektūros rūmams, kuriuose gyveno Kazretos grafai ir vienu metu karaliai. Senieji gyventojai atsikėlė iš Kasertavečijos (buvęs vyskupystės centras) į dabartinę XVI a.
Miestas ir apylinkės priklausė Akvavivų šeimai, kuri prislėgta didelių skolų visas žemes pardavė karaliui. Čia karaliai statė Kazertos rūmus, nes manė, kad toli nuo jūros bus saugiau, nei Neapolio rūmuose prie įlankos.
Dabar Kazerta žinoma dėl Kamoros įtakos miesto ekonomikai ir visuomeniniam gyvenimui.
Turizmo objektai
thumb|left|250px|Kazertos rūmų sodai. thumb|left|250px|Kazertos katedra.
Žymūs žmonės
Kazertoje gimė italų rašytoja Marija Valtorta ir galios teoristas Giulio Douhet.
Gareth Barry
Garetas Beris (g. 1981 m. vasario 23 d.) – Anglijos futbolininkas (saugas), žaidžiantis Manchester City klube ir Anglijos futbolo rinktinėje. Su rinktine žaidė 2000-ųjų Europos futbolo čempionate, kur nebuvo išleistas į aikštę nė vienose rungtynėse. Po jo dėl įvairių priežaščių nerungtyniavo nei pasaulio, nei Europos čempionatuose, tačiau šiuo metu jis vėl žaidžia Anglijos rinktinėje ir yra nuolatinis jos narys.
2006–2008 Beris buvo Aston Villa komandos kapitonas, pakeitęs Olofą Melbergą.
Kalvarijos herbas
Kalvarijos herbas – vienas iš Kalvarijos miesto ir Kalvarijos savivaldybės heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo skydas perskeltas į du laukus. Priekiniame raudoname lauke sidabrinė dantyta mūro siena su vartais bei bokštu virš vartų; arka ir dvi juodos šaudymo angos. Ant bokštelio juoda K raidė, stogas raudonas, viršuje auksinė vėliavėlė. Užpakaliniame mėlyname lauke auksinė Dievo apvaizdos akis. Virš skydo purpurinė kunigaikštiška kepurė su trimis perlais nusagstytais auksiniais lankais ir valdžios obuoliu viršuje. Skydo šonus puošia dvi, apačioje surištos raudonu kaspinu, žalios laurų šakelės su raudonais vaisiais.
Istorija
Pirmąjį herbą 1705 m. išrūpino Mykolas Juozapas Sapiega. Vėliau Kalvarijai laisvojo miesto teises ir herbą – „iš dešinės pusės mėlyname lauke Dievo Apvaizda, kairėje pusėje raudoname lauke vartai su aukštu bokštu bei didžioji raidė K, apsupta apačioje surištomis laurų šakelėmis, virš kurių karūna“ – 1791 m. gruodžio 27 d. suteikė Lietuvos ir Lenkijos valdovas Stanislovas Augustas. Kalvarijos herbas iš kitų išsiskyrė tuo, kad jo skydas buvo papuoštas dviem palmės šakelėm bei kunigaikštiška kepure viršuje. Kitais metais savivalda ir herbas panaikinti.
Iš naujo pagal 1791 m. privilegiją atkurtą herbą (herbo etalono autorius - dailininkas Juozas Galkus) Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas patvirtino 1991 m. balandžio 17 d. nutarimu I-1237.
Moškėnai
Istorija
Pokario metais apylinkėje veikė Vytauto apygardos, Šarūno partizanų rinktinės, Algirdo partizanų kuopos, Jono Šiupinio-Bermonto, Kovotojo partizanų būrio partizanai.
Operacinis stiprintuvas
thumb|100px|Operacinis stiprintuvas 741 Operacinis stiprintuvas – didelį stiprinimo koeficientą turintis stiprintuvas, turintis du įėjimus (tiesioginį ir invertuojantį). Būdami universalūs įvairių schemų elementai, tokie stiprintuvai neretai gaminami kaip integralinės schemos. Stiprintuve išėjimo įtampa lygi įtampos tarp šių dviejų įėjimų skirtumui, padaugintam iš stiprinimo koeficiento:
Pagal šią formulę išėjimo įtampa gali būti tiek teigiama, tiek neigiama. Tai pasiekiama maitinant stiprintuvą iš dviejų priešingo ženklo įtampos šaltinių. Stiprinimo koeficientas Gatv paprastai siekia dešimtis tūkstančių ir daugiau, net ir panašių prietaisų jis gali gana daug skirtis. Jei reikalingas tikslus stiprinimo koeficientas, naudojamas diferencialinis stiprintuvas
Kadangi stiprinimo koeficientas labai didelis, paprastai jis sumažinamas įvedant neigiamojo grįžtamojo ryšio grandinę. Tuomet skaičiuojant išėjimo įtampą, tariama, jog esant nusistovėjusiai pusiausvyrai įtampos skirtumas tarp invertuojančio ir tiesioginio įėjimų lygus nuliui.
Stiprintuvas buvo pavadintas „operaciniu“ nes analoginėse skaičiavimo mašinose tokie įrenginiai buvo skirti matematinėms operacijoms (sudėčiai, atimčiai, diferencijavimui ir integravimui) atlikti. Schema su operaciniu stiprintuvu gali imituoti diodo (superdiodas) ar ritės (giratorius) darbą, būdama pigesnė ar turėdama geresnes charakteristikas nei imituojami elementai.
Jei nėra neigiamo grįžtamojo ryšio, toks stiprintuvas dažniausiai dirba kaip komparatorius: jei įtampa tiesioginiame įėjime didesnė nei invertuojamame, jo išėjimo įtampa tiesiog lygi teigiamo maitinimo šaltinio įtampai (maksimali galima). Jei įtampa didesnė invertuojamame įėjime, išėjimo įtampa lygi neigiamo maitinimo šaltinio įtampai (minimali galima).
Sutartinis ženklas
op-amp
Kur:
Tipiška jungimo schema
Norint gauti reikiamą stiprinimo koeficientą, invertuojantis įėjimas sujungiamas su išėjimu per įtampos dalytuvą, kuris sumažina įtampą K = R1 / (R1 + R2) kartų:
Norimo stiprinimo koeficiento gavimas
Tuomet įtampa tiesioginiame įėjime lygi
O invertuojamam įėjime ji lygi
Taigi išėjimo įtampa lygi
Schemos stiprinimo koeficientas Vout / Vin lygus
Kadangi Gatv palyginus su reikiamu stiprinimo koeficientu paprastai labai didelis, Vout / Vin yra artimas 1 / K = 1 + (R2 / R1).
Taigi tokios schemos stiprinimo koeficientas apytikriai lygus 1 + (R2 / R1).
Lydymosi šiluma
Lydimosi šiluma – toks kiekis šiluminės energijos, kiek reikia pakeisti medžiagos agregatatinę būseną nuo kietos į skystį nekeičiant temperatūros. Lydimosi šiluma – specifinė medžiagos savybė, matuojama SI sistemoje J/mol arba J/kg.
Diskretinė ekonominė politika
Diskretinė ekonominė politika – vyriausybės vykdomos priemonės šalies nacionalinių pajamų apimčiai, užimtumui paveikti, infliacijai kontroliuoti. Šios politikos priemones teoriškai pagrindė Džonas Meinardas Keinsas. Čikagos mokykla patobulino kiekybinę pinigų teoriją, pagal kurią šalių vyriausybėms būtina kontroliuoti pinigų kiekio padidėjimą ilgu laikotarpiu.
Teorija
Skiriama fiskalinė ir monetarinė diskretinė ekonominė politika. Kai šalyje yra aukštas nedarbo lygis, įgyvendinama skatinamoji fiskalinė diskretinė ekonominė politika – didinamos vyriausybės išlaidos, mažinami mokesčiai ir didinamos transferinės išmokos. Šios priemonės didina visuminę paklausą, sukuria naujų darbo vietų, didina nacionalines pajamas.
Kai nedarbo lygis yra žemas, bet sparčiai didėja infliacija, taikoma stabdomoji fiskalinė diskretinė ekonominė politika – mažinamos vyriausybės išlaidos, didinami mokesčiai ir mažinamos transferinės išmokos; šios priemonės mažina visuminę paklausą. Dėl skatinamosios fiskalinės diskretinės ekonominės politikos didėja valstybės biudžeto deficitas, dėl stabdomosios – atsiranda biudžeto perteklius.
Kai nedarbas didėja ir mažėja gamybos apimtys, gali būti taikoma skatinamoji monetarinė diskretinė ekonominė politika – centrinis bankas atvirojoje rinkoje perka obligacijas, mažina privalomųjų atsargų bei diskonto normas ir taip didina pinigų pasiūlą. Dėl to mažėja palūkanų normos, t. y. pinga kreditai ir sudaromos sąlygos gamybai didėti – vadinamoji pigių pinigų politika.
Leo Falcam
Leo Falcam ( 1935 m. lapkričio 20 d. Ponapėje) – 2018 m. vasario 12 d. Mikronezijos Federacinių Valstijų politikas. Nuo 1979 iki 1983 ėjo Ponapės gubernatoriaus pareigas, o nuo 1997 m. iki 1999 m. gegužės 8 d. buvo Mikronezijos viceprezidentu. Buvo penktuoju Mikronezijos Federacinių Valstijų prezidentu nuo 1999 m. gegužės 11 d. iki 2003 m. gegužės 11 d.
2003 m. rinkimuose jis neteko savo vietos parlamente, tuo netekdamas galimybės būti perrinktam antrai kadencijai.
Vedęs. Žmona – Iris Green. Jie turi penkis vaikus.
Sąspara
thumb|right|260px|Sąspara
Sąspara – trobesio vainiko rąstų sunėrimo vieta arba trobesio kampas, kur suneriami rąstai. Apvalūs pastatų rąstai, sukirsti kampuose į kertes, turėdavo apvalias arba truputį išgaubtas įkarpas viršutinėje rąsto dalyje iš vienos arba abiejų pusių. Tokios įkarpos yra stačiakampio, trapecijos arba artimos kvadratui formos ir paprastai padaromos 1/2-2/3 rąsto storio. Taip sujungti kampuose vainikai tvirtai laiko sienojų rąstus ir neleidžia jiems skėstis į šalis.
Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras
Vilniaus Verkių mokykla - daugiafunkcis centras  – valstybinė, dieninė, turinti bendrabutį bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Verkių g. 62, vykdanti pradinio, pagrindinio, profesinio mokymo programas lietuvių ir rusų kalbomis intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190981237. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.
Istorija
1948 m. Vilniaus m. 3-iojoje vidurinėje mokykloje (Subačiaus g. 17) įsteigtos kelios klasės, kuriose buvo mokomi vaikai, turintys proto negalią. 1951 m. pagalbinė mokykla sujungta su 9-ais vaikų namais. 1956 m. mokykla perkelta į naujas patalpas T. Kosciuškos g. 11 ir pavadinta 2-ąja pagalbine mokykla. Pagerėjo mokslo ir darbo sąlygos, didėjo mokinių ir mokytojų skaičius. Ypatingas dėmesys skirtas darbiniam ugdymui. 1971 m. 2–oji pagalbinė mokykla reorganizuota į 3–ąją pagalbinę internatinę mokyklą (Verkių g. 62) ir 2–ąją pagalbinę mokyklą (T. Kosciuškos g. 11).
1995 m. pakeistas pavadinimas į Vilniaus 3–ąją specialiąją mokyklą. 2005 m. mokyklos pavadinimas Vilniaus miesto savivaldybės tarybos sprendimu pakeistas į Vilniaus Verkių specialiąją mokyklą. Mokykloje įkurtas profesinio rengimo skyrius moksleiviams su proto negalia. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos 2012 m. liepos 18 d. sprendimu Nr. 1-744 pakeistas pavadinimas į Vilniaus Verkių specialioji mokykla-daugiafunkcinis centras. Netrukus Vilniaus miesto savivaldybės tarybos 2013 m. gegužės 15 d. sprendimu Nr. 1-1230 prijungta Vilniaus Rasos specialioji mokykla ir pakeistas pavadinimas į Vilniaus Verkių mokykla-daugiafunkcis centras.
Vilniaus Vilnios pagrindinė mokykla
Vilniaus „Vilnios“ pagrindinė mokykla – valstybinė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Palydovo g. 29A, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas tik lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190978974. Steigėjas Vilniaus apskrities viršininko administracija.
Roman Karkosik
Roman Krzysztof Karkosik (g. 1951 m. gegužės 9 d.) – lenkų verslininkas, investuotojas.
Lenkijos savaitraščio Wprots duomenimis, 2006 m. buvo antras turtingiausių lenkų sąraše: Romano Krzistofo Karkosiko turtas vertinamas 3,6 mlrd. zlotų.
Nuo 1989 aktyviai įsitraukė į verslą, pramonę.
Nuo 1993 uždirbtas pajamas sėkmingai investavo į Lenkijos vertybinių popierių biržą (Giełda Papierów Wartościowych w Warszawie). Valdo Boryszew, Impexmetal, Skotan ir Alchemia bendroves.
Krukas (Liublino vaivadija)
Krukas  – kolonija Lenkijos rytuose, Sosnuvkos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Rytų Kazachstano sritis
Rytų Kazachstano sritis  – viena iš 14 Kazachstano sričių, esanti šalies šiaurės rytuose. Plotas 97 726 km². Administracinis centras – Oskemenas.
Geografija
Didžiąją dalį teritorijos užima Altajaus kalnai. Srityje, Rusijos pasienyje, yra aukščiausia šių kalnų vieta – Belucha (4506 m). Pietvakariuose paviršius kalvotas, pereina į Kazachstano kalvyną. Pietryčiuose įsiterpia Tarabagatajaus masyvas. Sritimi teka Irtyšius (su intakais Buchtarma, Ulba, Uba, Kurčumu), kuris patvenktas, susidaręs didelis Buchtarmos tvenkinys. Sausringose srityse yra laikinų upių vagos (Ajagozas, Šaganas, Aščysu, Emelis, Karabuga). Yra Zaisano, Markakolio ežerai, pietuose siekia Alakolio ir Sasykolio ežerus. Būdingi dirvožemiai yra juodžemiai, rudžemiai ir kaštonžemiai. Plyti lygumų ir kalnų stepės, pietuose pereinančios į kiečių ir druskių pusdykumes, kalnų šlaituose – miškai (beržai, tuopos, eglės, maumedžiai), kalnų pievos.
Klimatas ryškiai žemyninis. Vidutinė sausio temperatūra nuo -17 iki -26 °C, liepos temperatūra +19–23 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – nuo 120 mm pietinėse lygumose iki 1500 mm kalnuose.
Gyventojai
Tautinė sudėtis (2010 m.) : 54,5 % – kazachai, 40,51 % – rusai, 1,54 % – totoriai, 1,4 % – vokiečiai, 0,73 % – ukrainiečiai, 0,23 % – baltarusiai.
Miestai:
Rumšiškių seniūnija
Rumšiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kaišiadorių rajono savivaldybės vakaruose, netoli Kauno marių. Seniūnijai priklauso dalis Kauno marių, čia yra Kauno marių regioninis parkas.
Istorija
XVII a. minima LDK Rumšiškių seniūnija. 1798 m. Rumšiškių seniūnijoje surašyta 115 amatininkų, tarp kurių buvo 5 vokiečiai šaltkalviai ir 20 tekintojų, 15 lenkų kalvių ir 15 batsiuvių, 30 žydų tekintojų ir 30 batsiuvių. 1815 m. seniūniją Rusijos caras padovanojo generolui leitenantui Šachovskiui, kuris ją išnuomavo iš Volodzko.
2000 m. nuo Rumšiškių seniūnijos atskirta Pravieniškių seniūnija.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. vasario 1 d. (remiantis savivaldybės tarybos sausio 29 d. nutarimu Nr. 2009 V17-12) įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Skrebiškiai (Parovėja)
Skrebiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Biržų.
Zendžano provincija
Zendžano provincija  – provincija Irano šiaurės vakaruose. Administracinis centras – Zendžanas.
Geografija
Provincija įsikūrusi Irano Azerbaidžano istoriniame regione. Paviršius kalnuotas. Temperatūros svyruoja nuo 32 °C vasarą iki -27 °C žiemą. Svarbiausia upė – Zendžanas.
Gyventojai
Dauguma krašto gyventojų yra azerbaidžaniečiai. Taip pat yra persų, kurdų, tatų.