cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taisyklingasis briaunainis
Žvaiždiniai briaunainiai
Kone 2000 metų briaunainiai, kaip iškilosios figūros, buvo suvokiami, remiantis graikų matematiniais pasiekimais. Bet renesanso periodu buvo atrasti žvaigždiniai briaunainiai. Venecijos šv. Marko bazilikos grindyse buvo padaryta marmuro inkrustacija, kurioje vaizduojamas žvaigždinis dodekaedras. O kai kurie dailininkai, pavyzdžiui, Jamniceris (Wenzel Jamnitzer) piešė vis sudėtingesnes žvaigždines figūras.
Johanas Kepleris (1571–1630) naudodamas žvaigždinius daugiakampius, daugiausia pentagramas, kūrė žvaigždinius briaunainius. Kai kurios figūros turbūt buvo jau atrastos iki Keplerio, bet jis buvo pirmasis, kuris nustatė, kad šias figūras dera laikyti taisyklingomis, jei nesilaikysime reikalavimo, kad taisyklingos figūros turi būti iškilos. Vėliau Lui Puanso nagrinėjo žvaigždinius viršūnės planus ir atrado dar du taisyklingus žvaigždinius briaunainius. Augustinas Lui Koši įrodė, kad Puanso sąrašas yra išsamus, o Arturas Keilis (Arthur Cayley) suformulavo jų pavadinimus: du Keplerio kūnai buvo pavadinti mažuoju žvaigždiniu dodekaedru ir didžiuoju žvaigždiniu dodekaedru; kiti du (Puanso kūnai) – didžiuoju ikosaedru ir didžiuoju dodekaedru. Dabar priimtas kuopinis šių kūnų pavadinimas yra Keplerio-Puanso briaunainiai.
Keplerio-Puanso briaunainius galima sukonstruoti iš Platono kūnų stelacijos būdu. Daugelis figūrų, gaunamų stelacijos metu, yra netaisyklingos. 1938 metais Platono kūnų stelacijos tyrimus smarkiai pastūmėjo Kokseteris ir kiti geometrai, išleisdami veikalą „Penkiasdešimt devyni ikosaedrai“ (The Fifty-Nine Icosahedra).
Stelacijai atvirkštinis procesas yra vadinamas išduobimu. Jei paimsime bet kokį politopą ir jo dualą, tai taikydami pirminiam politopui stelaciją, o dualui – išduobimą, gauname žvaigždinus briaunainius, kurie taip pat yra dualūs. Taisyklingus žvaigždinius briaunainius dar galima gauti išduobiant Platono kūnus. Nuo knygos Penkiasdešimt devyni ikosaedrai pasirodymo yra atrasta daugiau šių figūrų ir paieškos dar tęsiasi.
Taisyklingieji briaunainiai gamtoje
left|frame|Circogonia icosahedra – viena radiolarijų, skeletą turinčių planktono [[pirmuonis|pirmuonių.]]
Visi penki Platono kūnai vienaip ar kitaip pasireiškia gamtoje.
Tetraedras, kubas ir oktaedras yra neretai gamtoje pasitaikančios kristalų formos. Žinoma, kristalų formų yra daug daugiau, net 47, bet taisyklingųjų briaunainių formos yra lengviausiai atpažįstamos. Taisyklingų ikosaedrų ar dodekaedrų tarp kristalų nesutinkama, bet tarp vadinamųjų kvazikristalų (kurie neatitinka griežtų kristalografinės simetrijos reikalavimų) sutinkami piritoedrai (pagal mineralo pirito pavadinimą) turi dvylika netaisyklingų penkiakampių sienų, kurios išdėstytos panašiai, kaip taisyklingo dodekaedro.
XX amžiaus pabaigos technologiniai atradimai leido tyrinėti sudėtingas anglies molekules, tarp kurių yra Bakminsterio Fulerio teoriškai nuspėtas ir vėliau, atradus, pavadintas jo vardu, fulerenas. Nors ši anglies forma laikytina kone sferiniu briaunainiu, labiausiai daugiamolekulinės jos formos (kaip C240, C480 ir C960), spėjama, turės kiek užapvalinto ikosaedro pavidalą, o pati molekulė bus kelių nanometrų skersmens.
Gyvojoje gamtoje taip pat sutinkame taisyklingų briaunainių. XX a. pradžioje Ernstas Hekelis (Ernst Haeckel) aprašė visą eilę radioliarijų, kurių skeletai neretai yra taisyklingų briaunainių pavidalo. Paminėtinos rūšys: Circoporus octahedrus, Circogonia icosahedra, Lithocubus geometricus ir Circorrhegma dodecahedra; mokslininkas, sudarydamas rūšies pavadinimus, atspindėjo sąsają su atitinkamais briaunainiais. Daugelio virusų išorinis baltymų apvalkalas susiformuoja kaip taisyklingieji briaunainiai. Pavyzdžiui, ŽIV yra įvilktas į taisyklingą ikosaedrą.
Kaip jau minėta, Kepleris atrado kosmologinius planetų judėjimo dėsnius tyrinėdamas taisyklingųjų briaunainių savybes.
Pinta (matavimo vienetas)
Pinta – nesisteminis skysčių ir biralų tūrio vienetas.
Anglijoje – nesisteminis skysčių ir biralų tūrio vienetas, lygus 0,568 litro.
JAV – skysčių tūrio matas, lygus 0,473 litro arba aštuntoji galono dalis.
Putriškių tvenkinys
Putriškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus Bartupės upelį (Dovinės intakas) 2,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,15 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 95 m. Krantai žemi. Į pietus plyti dirbami laukai, šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Putriškių kaimas.
Pinta (matavimo vienetas)
Prancūzijoje – senovinis skysčio tūrio vienetas, prilygęs maždaug 0,9 litro.
Eiger Ultra-Trail
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 100 km, o vertikalaus sukilimo suma – 6,7 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Šveicarijos Alpėse, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.
Hofenhaimas
Istorija
Pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose 773 m. 1972 m. liepos 1 d. prijungtas prie Zinshaimo.
Sportas
Labiausiai kaimą garsina futbolo klubas TSG 1899 Hoffenheim, kurio vyrų ir moterų komandos žaidžia aukščiausiose lygoje.
Gliese 667
Gliese 667 yra trinarė žvaigždžių sistema nuo Žemės nutolusi per 22 šviesmečius. Sistemą sudaro dvi pagrindinės sekos K3V klasės žvaigždės Gliese 667 A ir Gliese 667 B yra nutolusios per 230 AV (34,2 milijonų kilometrų) nuo trečiosios žvaigždės Gliese 667 C. Gliese 667 A ir Gliese 667 B nutolusios viena nuo kitos per 12,6 AV.
Žvaigždė GJ 667C priskiriama M klasės nykštukinėms žvaigždėms (rudoji nykštukė), ir yra kur kas mažiau kaitri už Saulę. Aplink šią žvaigždę skrieja net trys planetos ir viena jų yra pakankamai arti, kad gautų tokį kiekį šviesos ir šilumos kaip Žemė.
Kietoji planeta GJ 667Cc aplink savo žvaigždę apskrieja per 28 dienas ir ji didesnė už Žemę – sveria 3,4 karto daugiau. Jos paviršiaus temperatūra turėtų būti panaši į Žemės ir joje net gali būti vandens.
Tautų draugystė (hidroelektrinė)
„TSRS Tautų draugystės hidroelektrinė“ – mažoji hidroelektrinė Baltarusijoje, įrengta 1953 m. ant Prorvos upės (Drūkšių ežero ištaka) tarp Stavoko ir Abalių ežerų. Hidroelektrinė ir jos šliuzų sistema, dar žinoma kaip Objektas 500, pakėlė Drūkšių ežero lygį apie 30 cm. Nors hidroelektrinės turbinos XX a. devintajame dešimtmetyje buvo išardytos, ji bei jos šliuzų sistema gali būti pasitelkta ežero, naudoto Ignalinos atominės elektrinės reaktorių aušinimui, lygio reguliavimui. Dėl šios priežasties hidroelektrinė 1996 m. Baltarusijos ir Lietuvos susitarimu buvo išnuomota pastarajai 99 metams.
Statyba
1951 m. Drūkšiuose (Baltarusija) įvyko trijų gretimų kolūkių – Vidžių rajono V. Molotovo vardo (Baltarusijos TSR), Dūkšto rajono A. Mickevičiaus vardo (Lietuvos TSR) ir Gryvos rajono J. Sverdlovo vardo (Latvijos TSR) – atstovų susitikimas, kurio metu sutarta pastatyti hidroelektrinę. Statybos darbai pradėti 1953 m. Tais metais supylus užtvanką pakeista Apyvardės upės vaga (uždarytas Drūkšos kanalas), įrengtas nuotėkio reguliavimo šliuzas. Tarybinis baltarusių poetas Piatrus Brouka apie statybą sukūrė romaną „Kai susilieja upės“, pagal kurį 1958 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas tokiu pačiu pavadinimu.
Reikšmė
Prieš Lietuvos nepriklausomybės atkūrimą hidroelektrinė ir jos šliuzai buvo įtraukti į Ignalinos atominės elektrinės balansą. Atkūrus nepriklausomybę šie strategiškai svarbūs statiniai atsidūrė Baltarusijos teritorijoje, todėl 1996 m. vasario 6 d. Vilniuje buvo pasirašytas dvišalis susitarimas dėl jų kontrolės. Susitarimu Baltarusija objektus Lietuvai išnuomojo 99 metams, mainais tam pačiam periodui gaudama nuomoti „Baltarusijos“ sanatoriją Druskininkuose. Nors susitarimas buvo ratifikuotas Baltarusijos Aukščiausiosios Tarybos, nei hidroelektrinės, nei Objekto 500 teisinė registracija nebuvo baigta (2013 m. duomenimis).
Ringovėlės tvenkinys
Ringovėlės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 11 km į rytus nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Dovinės baseinas) 0,85 km nuo jo žiočių į Amalvo palias juosiantį kanalą. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,34 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 95,7 m. Krantai aukštoki. Šiaurinis galas užpelkėjęs. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Kancavos kaimas.
Austrijos futbolo varžybos 1960–1961 m.
Austrijos futbolo varžybos 1960–1961 m.
Gliese 581 e
thumb|Gliese 581 e ir Žemės dydžių palyginimas
Gliese 581 e (arba Gl 581e) – egzoplaneta, skriejanti apie raudonąją nykštukę Gliese 581, esančią Svarstyklių žvaigždyne ir nutolusią nuo Saulės sistemos 20,4 šviesmečių. Tai trečioji Gliese 581 sistemoje atrasta planeta ir pirmoji pagal atstumą nuo savo žvaigždės.
Planetą atrado tyrėjų iš Ženevos observatorijos komanda, vadovaujama Michel Mayor. Atradimas padarytas HARPS spektrografu, sumontuotu 3,6 m skersmens teleskope La Siljos observatorijoje, esančioje Čilėje. Apie atradimą pranešta 2009 m. balandžio 21 d. M. Mayor komanda taikė radialinio greičio metodą, pagal kurį planetos orbita ir masė apskaičiuojami, remiantis nedidelėmis perturbacijomis žvaigždės orbitoje. Šias perturbacijas sukelia apie žvaigždę skriejančios planetos gravitacija.
Ilgo nuotolio bėgimas
Ilgo nuotolio bėgimas – lengvosios atletikos bėgimo rungčių grupė, kurios distancijų ilgis siekia nuo 3000 m. Į olimpinę programą įtrauktos trys ilgo nuotolio bėgimo rungtys: 5000 m, 10000 m ir maratonas.
5000 m
5000 m bėgimo rungtis reikalauja gerų taktinių įgūdžių ir ištvermės. Ruošiantis tokiai distancijai sportininkai per savaitę nubėga 60-200 kilometrų. Jaunimo tarpe rungtį dažniausiai įveikinėja tik vaikinai.
10000 m
10000 m bėgimo rungtis yra ilgiausia standartinė bėgimo rungtis stadione. Nuotolis reikalauja gerų fizinių duomenų ir ištvermės, todėl šio nuotolio bėgikai dažniausiai dalyvauja ir kroso varžybose. 10000 m įprastai bėgamas tik saugusiųjų profesionalų lygio varžybose.
Moldavijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Ultra-Trail Mt.Fuji
Ultra-Trail Mt.Fuji – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti aplink Fudži kalną, Honšiū saloje, Japonijoje.
Western States Endurance Run
Western States Endurance Run – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti per Siera Nevada kalnų grandinę, Kalifornijos valstijoje. Tai seniausias bei gausiausias bekelės bėgimo ultramaratonas JAV, viena iš keturių prestižiškiausių šimtamylių tokio pobūdžio varžybų JAV.
Ultra-Trail Mt.Fuji
Iš lietuvių Gediminas Grinius šioje trasoje 2015 m. tapo nugalėtoju.
Western States Endurance Run
Iš lietuvių Gediminas Grinius šioje trasoje 2015 m. iškovojo 4-tą vietą.
Fagus gamykla
Projektas
Projekto užsakovas siekė turėti naujovišką pramoninį statinį, išreiškiantį jo kompanijos radikalų proveržį iš praeities, juolab ir ir gaminama produkcija avalynės pramonei buvo palyginti novatoriška. Iki tol gamyklų pastatai pasižymėjo gana nuobodžia architektūra: betoniniai stačiakampiai korpusai su mažais langais, pilkais eksterjerais ir dar tamsesniais interjerais. Projekto autoriais buvo architektai modernistai, Bauhaus pradininkas Valteris Gropijus ir Adolfas Mejeris, rėmęsi anksčiau statytos AEG turbinų gamyklos Berlyne patyrimu, JAV pramonės objektų pavyzdžiais.
Fagus gamykla pastatyta palei geležinkelio Hanoveris–Kaselis liniją, kad būtų galima lengvai pakrauti ir gabenti prekes, o architektai labiau akcentavo nuo geležinkelio pusės matomą fasadą, kuris atsiveria pravažiuojančių traukinių keleiviams. Fagus statinys buvo išskirtinis – gausiai įstiklintas dideliais fasadų langais ir stoglangiais, laisvais kampais be masyvių atraminių kolonų, pabrėžiantis natūralų apšvietimą ir geras darbo sąlygas. Statinio nešančiosios konstrukcijos eksterjere praktiškai nematomos, nes jos išreikštos tik siauromis plytų vertikalėmis, skaidančiomis lygų stiklinių langų fasadą. Horizontaliose perdangų zonose tarp aukštų sudėtos metalo lakštų juostos. Langų stiklai įtvirtinti „L“ profilio metalinėse konstrukcijose, kurias laiko konsolinės fasado atramos.
Romina Power
Romina Pauer (, pilnas vardas – Romina Francesca Power; g. 1951 m. spalio 2 d. Los Andželas) – amerikiečių-italų dainininkė ir aktorė, geriausiai žinoma kaip dueto Al Bano ir Romina Power su savo buvusiu vyru Albano Carrisi narė.
Biografija
Romina yra vyriausia garsaus JAV aktoriaus Tyrone Power ir jo žmonos, meksikiečių aktorės Linda Christian duktė, gimusi 1951 m. Los Andžele. 1956 m. tėvams išsiskyrus, Romina su seserimi Taryn liko gyventi su motina ir nuolatos keitė gyvenamąją vietą. Šeima buvo įsikūrusi Meksike, Italijoje, o koledžą ji lankė Anglijoje. left|thumb|150px|Romina Power (1969 m.) Jau vaikystėje ji susidomėjo muzika, o mėgstamiausi atlikėjai buvo Bob Dylan bei The Beatles. Gyvendama Italijoje, Romina patraukė kino kūrėjų dėmesį ir dar 1965 m. debiutavo komedijoje „Menage all’italiana“. Nors daugelis juostų buvo komedijos, iš Rominos filmografijos išsiskiria 1969 m. režisieriaus Jesus Franco erotinis filmas „Markizas de Sadas. Žiustina“, kuriame ji atliko pagrindinį vaidmenį.
1967 m. kino aikštelėje Romina susipažino su dainininku ir aktoriumi Albano Carrisi, su kuriuo po 3 metų susituokė. 1975 m. jie sukūrė muzikinį duetą Al Bano ir Romina Power, sulaukusį milžiniško pasisekimo Italijoje bei kaimyninėse šalyse, taip pat Lotynų Amerikoje bei TSRS. Atlikėjai pardavė daugiau kaip 65 milijonus įrašų kopijų, 2 kartus dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse (1976 ir 1985 m.), kur abu kartus užėmė 7 vietą, bei laimėjo Sanremo muzikos festivalį (1984 m.). Be to, jie nusifilmavo keliuose muzikiniuose filmuose.
1999 m., porai paskelbus apie skyrybas, iširo ir duetas.
2005 m. Romina buvo viena iš Italijos TV programos „Šok su žvaigžde“ teisėjų. 2006−2007 m. Milane surengė keletą savo dailės kūrinių parodų bei debiutavo kaip režisierė filmu „Upaya“ (2006).
2007 m. Romina nusprendė palikti Italiją ir įsigijo namą Arizonoje. Sprendimą išvykti ji motyvavo negalėjimu atskleisti savo, kaip rašytojos ir dailininkės talento, bei per didelio žiniasklaidos dėmesio. 2008 m., motinai susirgus vėžiu, ji persikėlė pas ją į Palm Springsą, kur gyveno 3 metus iki šios mirties 2011 m.
2012 m. Romina išleido solo albumą, o 2013 m. kartu su buvusiu vyru surengė bendrą pasirodymą Maskvoje. 2015 m. jie dar kartą kartu pasirodė scenoje kaip kviestiniai svečiai Sanremo festivalyje.
Šeima
thumb|Kartu su vyru Albano Carrisi Graikijoje (1975 m. Su Albano Carrisi Romina susilaukė 4 vaikų: Romina laisvai kalba angliškai, itališkai, ispaniškai, prancūziškai ir vokiškai. Šiuo metu ji nuolatos gyvena JAV.
Al Bano ir Romina Power
right|thumb|[[Eurovizijos dainų konkursas 1976]]
Rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje
Rinkimai į Europos Parlamentą Lietuvoje – Europos Parlamento rinkimų dalis, vykstanti Lietuvoje.
Pirmą kartą šie rinkimai Lietuvoje vyko po šalies įstojimo į ES 2004 m. Rinkimuose buvo išrinkti 13 narių (iš visų 732 parlamento narių). Iš viso rinkimų teisę turėjo 2 654 311 Lietuvos piliečių. Ja pasinaudojo 1 284 050 (48.38 %). Daugiausiai mandatų (5) gavo Darbo partija.
Po penkerių metų vyko antrieji Europos parlamento rinkimai Lietuvoje. Juose buvo išrinkta 12 narių, atstovavusių šalį EP. Šie rinkimai visoje Europoje pasižymėjo mažu rinkėjų aktyvumu. Lietuvoje savo balso teise pasinaudojo 20,98 % rinkėjų. Šį kartą daugiausiai mandatų (4) gavo Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai.
Pastarieji Europos parlamento rinkimai vyko 2014 m. gegužės 25 d. Naujai penkerių metų kadencijai Lietuva turi 11 parlamentarų (vietoj 12 po 2009 m. rinkimų).
Žaislų muziejus
Žaislų muziejus – privačių asmenų iniciatyva įsteigtas muziejus yra įsikūręs Vilniaus miesto savivaldybei priklausančiose patalpose Šiltadaržio g. 2, Vilniuje.
Istorija
Viešoji įstaiga „Žaislų muziejus“ yra įsteigta 2010 m. kovo 8 dieną dviejų asmenų – dr. Povilo Blaževičiaus ir Indrės Jovaišaitės-Blaževičienės. Tai yra nuoseklus žingsnis, susijęs su moksliniais tyrimais ir jų rezultatų sklaida bei temos populiarinimu. Žaislų muziejaus įkūrimo pagrindu tapo pirmoji Lietuvoje archeologinių žaislų ir žaidimų temai skirta Povilo Blaževičiaus disertacija „Žaislai ir žaidimai Lietuvoje XIII – XVII amžiais remiantis archeologijos duomenimis“. 2012 metais gruodžio 7 dieną, Vilniaus miesto tarybai pritarus Šiltadaržio g. 2 esančias patalpas išnuomoti lengvatinėmis sąlygomis, Žaislų muziejus buvo fiziškai atidarytas visuomenei. Nuo pat įkūrimo Žaislų muziejus siekia tapti moderniu kultūros sklaidai skirtu edukacijos centru, kuris būtų pritaikytas šeimai. Minėdami šeimą muziejaus kūrėjai suvokia ją kaip ypatingą iššūkį kiekvienam šios dienos muziejui – viena šeima – skirtingos amžiaus grupės – skirtingi pažinimo būdai – skirtingi pažinimo gebėjimai – temos pažinimas vienu metu.
Ekspozicija
Žaislų muziejaus ekspozicijos plotas – 180 m². Per metus muziejuje apsilanko apie 18 000 lankytojų: 50 proc. ikimokyklinio ugdymo įstaigų auklėtiniai, moksleiviai, studentai; 50 proc. šeimos ir turistai.
Žaislų muziejų sudaro keturios istorinių periodų ekspozicijos:
Parodos ir įvertinimas
Muziejus yra surengęs keturias parodas: su Lietuvoje reziduojančiomis ambasadomis „ŽAISLAMS NĖRA SIENŲ“, „SENIAUSIEJI LIETUVOS ŽAISLAI“ paroda Estijos Tartu Žaislų muziejuje, Tartu Žaislų muziejaus paroda Vilniuje „ESTIJOS NACIONALINIAI ŽAISLAI“. 2018 metais Nacionalinėje Martyno Mažvydo bibliotekoje pristatyta paroda „Šimtas knygų vaikams ir Lietuvai“ https://www.lnb.lt/naujienos/2868-vasario-21-d-kovo-31-d-paroda-simtas-knygu-vaikams-ir-lietuvai.
Injunktyvas
Injunktyvas − senovės indoiranėnų kalbų, pavyzdžiui, sanskrito, veiksmažodžio forma, panaši į aoristą ir būtąjį nebaigtinį laikus, nes sudaroma su antrinėmis galūnėmis, tačiau, kitaip negu būtasis nebaigtinis laikas, neturinti augmento. Pasak K. Hofmano, injunktyvas laiko ir nuosakos kategorijų atžvilgiu buvo neutralus. Nėra vieningos nuomonės ar injunktyvas priskirtinas indoeuropiečių prokalbei.
Žaislų muziejus
Parodos ir įvertinimas
2014. 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 metais bendradarbiavo su Japonijos Hamada vaikų meno muziejumi rengiant piešinių parodą „MES ŽAIDŽIAME“. 2013 metais Žaislų muziejus tapo Lietuvos muziejų asociacijos tikruoju narių, o 2014 metais Europos muziejų akademijos ir tarptautinės vaikų muziejus vienijančios organizacijos HANDS ON Bolonijos knygų mugėje paskelbtas tarp dešimties stipriausių kultūros įstaigų edukacijas ir ekspozicijas pritaikęs vaikams iki 13 metų. Lietuvos archeologijos draugija vieną iš muziejaus steigėjų archeologą dr. Povilą Blaževičių 2013 metais apdovanojo už senovės žaislų ir žaidimų tyrimus ir jų rezultatų sklaidą. 2015 metų gruodį Žaislų muziejus buvo apdovanotas Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos už edukacinę veiklą su vaikais ir jaunimu.
Injunktyvas
Injunktyvo veiksmažodžiai paprastai būdavo vartojami pagrindiniame sakinyje. Jų reikšmė artima konjunktyvui ir liepiamajai nuosakai, gali reikšti ketinimą: 'Štai apie Indros žygdarbius papasakosiu'.
Injunktyvas buvo būtinas su neigiama liepiamąja nuosaka („nedaryk!“). Vėlesniuose sanskrito tekstuose jis vartojamas tik po neiginio mā́ 'ne'.
Austrijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Austrijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Hong Kong 100
Hong Kong 100 – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti aplink Tai Mo Shan viršukalnę, Honkonge, Kinijoje.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 100 km, o vertikalaus sukilimo suma – 4,5 km.
Iš lietuvių Gediminas Grinius šioje trasoje 2016 m. iškovojo 3-čią vietą.
Griovinė našlaitė
Griovinė našlaitė (Viola persicifolia) – našlaitinių (Violaceae) šeimos našlaičių (Viola) genties augalas. Subborealio reliktas. Tai išnykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Suomijos, Danijos, Vokietijos bei Lietuvos raudonąsias knygas.
Paplitimas ir augavietės
Natūraliai paplitusi Pietų Skandinavijoje, Vakarų, Vidurio ir Rytų Europoje, Vakarų ir Rytų Sibire. Lietuvoje aptikta Žuvinte, Jauniūnuose, Bajoruose, Aukštadvaryje ir Bitėnuose. Priešpaskutinį kartą rūšis aptikta 2016 m. Žuvinto biosferos rezervate, o paskutinį kartą rasta vėl Rambyno regioniniame parke 2019 m. gegužėje, kur auga maždaug dešimties kvadratinių metrų plote, viksvyne ir žydėjo apie trisdešimt augalų.
Auga drėgnose ir užpelkėjusiose pievose, sekliose žemapelkėse, sekliuose užžėlusiuose grioviuose, jų pakrantėse. Dirvožemis turi bûti derlingas, kalkingas, nuolat drėgnas, rudenį ir ankstyvą pavasarį gali būti užtvindytas. Pusiau šviesomėgis augalas, pakenčiantis nedidelį pavėsį. Auga pavieniui arba grupelėmis.
Biologija
Tai daugiametis, bet trumpaamžis, 10-30 cm aukščio, šliaužiančiu šakniastiebiu, šviesiai žalias augalas be pamatinių lapų skrotelės. Lapai strėlės antgalio formos, skersai 2-4 cm ilgio, 1-1,5 cm pločio.
Žydi birželio, liepos mėnesiais. Žiedai 10-15 mm, šviesiai mėlynos, baltos spalvos, bekvapiai. Žiedkočiai 10-16 mm ilgio. Plinta sėklomis. Sėklos 1,5-1,7 mm ilgio. Jos subręsta birželio-rugpjūčio mėnesiais. Dėžutėje vidutiniškai subręsta 18 sėklų. Jas išsvaido staigiai susisukančios išdžiuvusios dėžutės sąvaros, toliau išnešioja skruzdėlės. Sėklos sudygsta tik tose vietose, kur truputį pažeista velėna.
Apsauga
Griovinė našlaitė įrašyta į saugomų augalų sąrašą 1984 m. Saugomos radavietės yra Žuvinto biosferos rezervate, Aukštadvario bei Rambyno kraštovaizdžio draustiniuose. Būtina palaikyti augavietėse esamą drėgmės režimą ir periodiškai stebėti populiacijas. Augalas sparčiai nyksta sausinant bei kultūrinant pievas ir ganyklas, melioruojant žemapelkes, raunant krūmynus.
Bel Canto
Choras Bel Canto – Vilniaus mokytojų namų mišrus mėgėjų choras, susibūręs 2009 m. vasarą. Choro kolektyvas vienija daugiau nei 50 žmonių. Choro meno vadovė ir dirigentė Milda Švelnienė, chormeisterės Stasė Žaltauskaitė-Malūnavičienė ir Raminta Gocentienė, vokalo pedagogai Eglė Stundžiaitė ir Eimantas Bešėnas. miniatiūra|Choras Bel Canto/ Manto Gudzinevičiaus nuotr. 2017 m. spalį choras Bel Canto Lietuvos suaugusiųjų chorų konkurso finale laimėjo pirmą vietą. Tarptautinė vertinimo komisija chorui Bel Canto skyrė daugiausia – 98 balus. Bel Canto taip pat laimėjo konkurso Didįjį prizą (Grand Prix). 2013 m., laimėjęs pirmą vietą ir keletą specialių prizų, choras nugalėjo Stasio Šimkaus tarptautiniame chorų konkurse Klaipėdoje, o 2014 m. buvo apdovanotas aukso medaliu Pasaulio chorų olimpiadoje. Choras taip pat dalyvavo chorų konkursuose Busan (Pietų Korėja), Tolosa (Ispanija), kt.
Choras Bel Canto pristatė oficialų kanalą YouTube svetainėje ir publikavo savo atlikimo įrašus Spotify, iTunes ir Amazon svetainėse. Bel Canto taip pat pateko į Lietuvos rekordų knygą, kai 2015 m. pabaigoje tris vakarus iš eilės dainavo Lietuvos nacionalinės filharmonijos scenoje, o choro „Deep Field“ koncertus stebėjo beveik 2 000 žiūrovų. 2016 m. gruodį choras surengė bendrą muzikinį projektą su kompozitoriu ir dirigentu, „Grammy“ laureatu Eric Whitacre.
Tikslas
Choro tikslas – dainuoti kokybišką įvairių muzikinių stilių muziką, bendradarbiauti su įvairiais meno kolektyvais, rengiant ir pristatant kokybiškus muzikinius projektus, dalyvauti konkursuose, festivaliuose Lietuvoje bei užsienyje.
Domenico Oppedisano
Domenico Oppedisano (g. 1930 m. gruodžio 5 d.) – Italijos mafijos atstovas, nusikalstamos grupuotės Ndrangheta lyderis.
Iki 2008 m. Italijos policijai šis nusikaltėlis nebuvo žinomas, tačiau po dvejus metus trukusių tyrimų, 2010 m. liepos 13 d., jis buvo areštuotas kartu su kitais 303 įtariamaisiais. Visi jie kaltinami priklausymu nusikalstamai organizacijai, pinigų plovimu, žmogžudystėmis, narkotikų prekyba ir kt.
Austrijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Austrijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Libereco rajonas
Libereco rajonas – vienas iš keturių Libereco krašto rajonų. Administracinis centras – Liberecas. 172 681 gyventojas (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Bidžapuras
Bidžapuras (kn: ಬಿಜಾಪುರ Bijāpur, ) – miestas Indijoje, Dekano plokščiakalnio vakaruose, Karantakos valstijos šiaurėje, 384 km į vakarus nuo Haidarabado. Geležinkelių ir plentų mazgas, yra regioninis oro uostas. Medvilnės valymo, aliejaus pramonė. Svarbus turistinis centras.
Paveldas
Bidžapuras garsus savo architektūros paveldu: bazaltinis sultono Mohamedo Adilo Šaho mauzoliejus „Gol Gumbaz“ (pastatytas 1656 m.), Ibrahimo Adilo Šaho II mauzoliejus „Ibrahim Rauza“ (XVII a.), Bidžapuro sultonų pastatyta tvirtovė (XVI a.) su milžiniška bronzine „Malik-i-Maidan“ patranka, įvairūs rūmai, kiti mauzoliejai, XVI a. didžioji mečetė, senosios kapinės, keletas hinduistų šventyklų, paminklas Šivai.
Ultra-Trail Australia
Ultra-Trail Australia – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, nusidriekusi per Žydruosius kalnus, Australijoje.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 100 km, o vertikalaus sukilimo suma – 4,2 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Žydruose kalnuose, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.
Iš lietuvių Andrius Ramonas šioje trasoje 2016 m. iškovojo 5-tą vietą.
Kapas
thumb|200px|XIX a. krikščioniškas kapas. [[Kėdainių Kauno gatvės kapinės]]
Kapas – vieta, kurioje palaidotas velionis, paprastai kaip nors pažymėta, išskirta iš aplinkos. Kadangi labiausiai pasaulyje paplitęs mirusiųjų šarvojimo būdas yra palaikų laidojimas žemėn, tai dauguma kapų yra įkasti į žemę, nors būna ir laidojimo urvuose tradicijų. Dažniausiai kapai įrengiami šalia, sudaro kapų grupes (kapines, kapinynus, nekropolius), pavieniai kapai retesni (dažniausiai valdovų, kitų iškilių asmenybių).
Ankstyviausi žinomi paleolitiniai mirusiųjų kapai dažniausiai buvo įrengiami urvuose, o nuo mezolito randami kapinynai. V–IV tūkstm. pr. m. e. Europoje laidota ilguosiuose pilkapiuose, vėliau, V–III tūkstm. Vakarų Europoje ėmė rastis iš akmenų sudaryti megalitiniai kapai, nuo IV a. tūkstm. antros pusės daug kur Eurazijoje, Afrikoje imti statyti dolmenai. Britų salose, Šiaurės Europoje paplito koridoriniai kapai. Nuo III tūkstm. pr. m. e. mirusiuosius imta laidoti pilkapiuose – mirusieji laidoti su įkapėmis, medinis ar akmeninis pomirtinis namelis būdavo užpilamas žemėmis ir apkraunamas akmenimis.
thumb|left|245px|Pilkapis. [[Karmazinų pilkapynas]]
Senovės Egipte mirusieji pradžioje laidoti urviniuose kapuose (hipogėjuose), vėliau antžeminiuose statiniuose – mastabose, o nuo III tūkstm. pr. m. e. faraonų šarvojimui imtos statyti masyvios piramidės. Ankstyvosios krikščionybės laikotarpiu mirusieji laidoti požeminėse nišose – katakombose. Nuo viduramžių ėmė plisti kapinės, kurios pradžioje kūrėsi bažnyčių šventoriuose. Krikščionių šventųjų kūnai paprastai būdavo laidojami bažnyčiose, tam tyčia įrengtose kriptose, relikvijoriuose, sarkofaguose. Taip dažnai laidoti ir įvairūs krikščionių valdovai, didikai. Paprastų žmonių kapus paprastai žymi antkapinis paminklas arba tiesiog kryžius, nors turtingesnieji paprastai įsirengdavo šeimos koplyčias.
Islamo pasaulyje paprastų žmonių kapai būna nedideli, be ryškesnės architektūros, tuo tarpu iškilių valdovų, karališkų šeimų, žymių sufijų kapai pažymimi didingais statiniais – mauzoliejais. Indijoje dauguma hinduistų velionių kūnų yra deginami, o pelenai išbarstomi į upes, tačiau iškilių jogų, mokytojų kūnai yra laidojami žemėn (tikima, kad jie įveikė persikūnijimų grandinę, todėl jų nebereikia nuskaistinti ugnimi), o toje vietoje pastatomos šventyklos, vadinamos samadhi. Budistai panašiu principu stato stūpas.
Ravshan Zafarobod
„Ravšano“ futbolo klubas arba Ravshan Zarafobod – Tadžikijos futbolo klubas iš Zafarobodas.
Istorija
Įkurtas 2016 m. 2020 m. sezone Pirmoje lygoje buvo ketvirti.
2021 m. sezone Pirmoje lygoje liko antroje vietoje, tačiau po sezono perkelti į aukščiausią šalies lygą.
Nuo 2022 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies futbolo lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. spalio 20 d.
Kvadrilijonas
1 000 000 000 000 000 (kvadrilijonas, dar kitur biliardas), arba tūkstantis trilijonų, yra natūralusis skaičius, lygus 1015. SI priešdėlis – „peta-“.
2014 m. Europos Parlamento rinkimai
'''2014 m. Europos Parlamento rinkimai''' buvo aštunti visos ES mastu rengiami Europos Parlamento rinkimai nuo 1979 m. Jie vyko gegužės 22-25 dienomis visose ES narėse. Datą parinko Europos Sąjungos Taryba.
Iš viso 2014 m. parlamente buvo 751 vietos – 15 vietų daugiau dėl Kroatijos prisijungimo 2013 m.
2009 m. prasidėjusi ekonominė krizė vyko praėjus keliems mėnesiams po tų metų Europos Parlamento rinkimų. Skaudžiausiai nuo krizės nukentėjo Pietų Europos šalys – Ispanija, Graikija, Italija, Kipras ir Portugalija. Tuo pačiu šiose ir kitose šalyse didėjo euroskeptiškai nusiteikusių gyventojų.
The Economist 2014 m. sausį paskaičiavo, jog „antieuropietiški politikai ir partijos rinkimuose gali gauti nuo 16 iki 25 procentų balsų, prieš dabar esančius 12 procentų“. Žurnalo Euromoney duomenimis, prieš Europą nusistatę politikai gali tikėtis apie 20 procentų vietų parlamente.
Siachnovičai
Siachnovičais vadinamos dvi gyvenvietės pietvakarių Baltarusijoje:
2014 m. Europos Parlamento rinkimai
Tuo tarpu EP prezidentas José Manuel Barroso pareiškė, kad „Europa mato ekstremistų populiarėjimą tiek dešinėje, tiek kairėje“ ir pridūrė, jog „šie rinkimai gali tapti antieuroietiškai nusiteikusių veikėjų festivaliu“.
Austrijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Austrijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Vieša
Vieša – upelis Utenos rajone, Vyžuonos kairysis intakas Šventosios upės baseine. Ilgis – 17,7 km, baseino plotas – 82 km².
Vieša prasideda Viešio ežere, 9 km į pietus nuo Utenos. Aukštupyje turi kairįjį intaką Talę, atitekančią iš Talio ežero. Vieša srūva natūralia vingiuota vaga į šiaurę, Utenos kryptimi. Vidurupyje iš rytų pusės lenkia Raudžio ežerą, toliau kerta geležinkelį Švenčionėliai–Utena. Utenos miestą Vieša pasiekia pratekėjusi kelią. Toliau teka miesto kapinių rytiniu pakraščiu, o pasiekusi miesto centrą, įteka į Vyžuoną, 26,0 km atstumu nuo jos žiočių.
Gyvenvietės prie Viešos: Viešintos, Raguškės, Paviešiai, Joneliškės, Utena.
Upelio hidrologinis kodas – 12210316.
Vengrijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Vengrijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
2023–2024 m. NB dalyviai
Dalyvavo 12 ekipų.
Tarawera Ultramarathon
Tarawera Ultramarathon – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti per Šiaurės salą, Naujoje Zelandijoje.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 100 km, o vertikalaus sukilimo suma – 2,7 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Šiaurės saloje, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.
Iš lietuvių Andrius Ramonas šioje trasoje 2015 m. iškovojo 10-tą vietą.
Semilų rajonas
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Kazarėzai
Kazarėzai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Kreivonių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 14 km į pietvakarius nuo Ašmenos, 3,5 km į pietus nuo Kreivonių. Nunykęs.
Telšių miesto centrinis stadionas
Telšių miesto centrinis stadionas – įvairios paskirties stadionas su futbolo aikšte, talpinantis 3000 žiūrovų. Įsikūręs Birutės g. 7, Telšiuose. Po rekonstrukcijos atidarytas 2016 m. gegužės 15 d. Stadiono tribūnose yra 3000 vietų žiūrovams. Čia namų rungtynes žaidžia futbolo sporto klubas „Džiugas“.
Istorija
2010–2016 m. vyko užsitęsusi stadiono rekonstrukcija. Buvo griaunamos dešimtmečius išstovėjusios stadiono tribūnos, stadionas buvo visiškai atnaujintas.
Stadiono infrastruktūra
Stadione sukurta infrastruktūra suteikia galimybę Telšių rajone organizuoti įvairius renginius ne tik Lietuvos, bet ir tarptautiniu mastu. Sudarytos sąlygos futbolininkams, krepšininkams ir kitų sporto šakų atstovams treniruotis ir dalyvauti varžybose. Įrengta futbolo aikštė su 8 takelių bėgimo takais. Kliūtinio bėgimo rungčiai bėgimo take įrengta vandens duobė. Lengvosios atletikos varžybų zona užima apie 4 000 m²: įrengtas šuolio į tolį ir trišuolio sektorius su keturiomis smėlio šuoliaduobėmis, ieties metimo sektorius, disko ir kūjo metimo sektorius, du šuolio su kartimi sektoriai, vieno rutulio stūmimo sektorius, du šuolio į aukštį sektoriai.
Taip pat įrengtos lauko krepšinio ir lauko badmintono aikštelės, lauko tinklinio aikštynas, 825 m² riedutininkų sporto aikštynas. Įrengta 1 304 m² dengta krepšinio aikštelė, kurioje – 746 sėdimos vietos.
Tarptautinės rungtynės stadione
UEFA moterų čempionų lygos 2020–2021 m. antrame kvalifikaciniame etape Lietuvos čempionės FC Gintra namų rungtynes žais Telšiuose. Rungtynės vyks lapkričio 19 d. Lietuvoje, Telšiuose, miesto centriniame stadione, nes Šiaulių savivaldybės stadionas buvo renovuojamas.
Grand Raid
Grand Raid – viena iš Pasaulio bekelės ultramaratonų taurės trasų, vingiuojanti per Reunjono salą, Prancūzijos užjūrio regione.
Bekelės bėgimo trasos ilgis siekia 170 km, o vertikalaus sukilimo suma – 10 km. Be šių varžybų vyksta ir kitos bėgikų lenktynės tuo pačiu metu Reunjono saloje, tačiau pastarasis renginys sulaukia daugiausiai susidomėjimo.
Iš lietuvių Gediminas Grinius šioje trasoje 2014 m. iškovojo 4-tą vietą.
Tuščiaviduris rūtenis
Tuščiaviduris rūtenis  – žvirbliarūtinių (Fumariaceae) šeimos rūtenių (Corydalis) genties augalas. Tai nykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Baltarusijos ir Lietuvos raudonąsias knygas.
Paplitimas ir augavietės
thumb|left|190px| Natūraliai paplitęs Europoje, išskyrus šiaurės rytus ir pietinėje Skandinavijos dalyje. Lietuvoje žinomos radavietės vakarinėje ir pietinėje dalyse – Alytaus, Jurbarko, Kaišiadorių, Kauno, Klaipėdos, Radviliškio, Šakių, Tauragės, Vilkaviškio ir Vilniaus rajonuose.
Auga lapuočių (ąžuolų, skroblų) ir mišriuose miškuose, humusingose karbonatingose nerūgščiuose priemolio dirvožemiuose. Dažniau auga Tilio-Carpinetum, Querco-Carpinetum bendrijose. Aptinkamas mišku apaugusiuose upių slėniuose, raguvose. Augalai ryškūs miške pavasarį, vyrauja tarp žolių.
Biologija
Tai daugiametis, žolinis, 15-30 cm aukščio pavasarinis efemeroidas, išaugantis iš tuščiavidurio stiebagumbio ir jame kaupiantis atsargas. Sėkloms subrendus, sunyksta antžeminė augalo dalis.
Didieji Siachnovičai
Didieji Siachnovičai (arba Didieji Sechnovičiai) – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, Bresto srityje, 5 km į pietvakarius nuo Kryulianų. Už 1 km į pietvakarius yra Mažieji Siachnovičai.
Tuščiaviduris rūtenis
Biologija
Žydi balandžio-gegužės mėnesiais. Žiedynas – raceminė kekė su 10-20 žiedų. Žiedai 2-3 cm ilgio, silpnai kvepiantys. Taurėlapiai du, po žydėjimo nukrenta. Vainiklapiai keturi, įvairių violetinės ir baltos spalvos atspalvių. Kuokeliai šeši, susijungę į tris poras. Vaisius – žalia dėžutė. Apdulkina bitės. Dauginasi sėklomis, kurios subręsta vasaros pradžioje. Sėklos apvalios, blizgančios, juodos spalvos. Jas išplatina skruzdėlės.
Didieji Siachnovičai
Istorija
XIX a. buvo dvaras Kobryno apskrities Siachnovičų valsčiuje.
Tuščiaviduris rūtenis
Porūšiai
Žinomi trys tuščiavidurio rūtenio porūšiai. Pateikiami lotyniški pavadinimai ir paplitimas:
Naudojimas
Augalas auginamas kaip dekoratyvinis ir naudojamas vaistams medicinoje. Turi alkaloido bulbokapnino, kuris paralyžuoja raumenis. Jei vartojamas saikingai, nepakenkia.
Apsauga
Tuščiaviduris rūtenis įrašytas į saugomų augalų rūšių sąrašą 1962 m. Auga Vidzgirio botaniniame, Virbalgirio, Kamšos botaniniuose zoologiniuose draustiniuose, Jiesios kraštovaizdžio draustinyje, Nemuno kilpų regioniniame parke. Būtina augavietėse apriboti plynus kirtimus, mažinti šernų bandas, neleisti skinti rūtenių žiedynų. Nyksta dėl miško gaisrų, kertant miškus išdraskytų dirvožemių.
Eurovizijos dainų konkursas 2015
Eurovizijos dainų konkursas 2015 – 60-tasis „Eurovizijos“ dainų konkursas, kuris vyko Austrijoje, sostinėje Vienoje. Austrija teisę rengti „Eurovizijos“ dainų konkursą iškovojo po Conchitos Wurst pergalės su daina „Rise Like a Phoenix“ 2014 m. „Eurovizijoje“. Tai buvo antras kartas kai šalis surengė konkursą, pirmą kartą ji tai darė 1967 m. Pusfinaliai vyko gegužės 19 d. ir gegužės 21 d., o finalas – gegužės 23 d. Renginį vedė Mirjam Weichselbraun, Alice Tumler ir Arabella Kiesbauer, o Conchitai Wurst buvo patikėtas žaliasis kambarys.
Konkurse iš viso dalyvavo 40 šalių, tarp jų ir pirmą kartą pasirodžiusi Australija. Tarp sugrįžtančių šalių buvo Kipras, Čekija ir Serbija. Ukraina, deja, turėjo pasitraukti iš konkurso dėl finansinių ir politinių priežasčių, sąlygotų Ukrainos krizės.
Po intensyvaus balsavimo Švedija šventė savo šeštąją pergalę po Måns Zelmerlöw iškovotos pirmos vietos su daina „Heroes“ ir tapo pirmąją šalimi, dukart surengsiančia konkursą dabartiniu formatu XXI a. Antrąją vietą užėmė Rusija, o trečioji atiteko Italijai. Pirmą kartą istorijoje kiekviena pirmojo trejetuko šalis surinko 280 ar daugiau taškų. Rusijos daina „A Million Voices“ tapo pirmąja „Eurovizijos“ daina, surinkusia daugiau kaip 300 taškų, bet nelaimėjusia. Italijos daina „Grande amore“ tapo pirmąja daina, pasiekusia trejetuką be jokių angliškų dainos žodžių nuo 2012 m. Austrija ir Vokietija tapo pirmosiomis šalimis, surinkusiomis po nulį taškų finale nuo 2003 m. Austrija taip pat tapo pirmąja konkurso šeimininke, nepelniusia nė taško.
Konkurso vieta
thumb|250px|„Wiener Stadthalle“ arena [[Viena|Vienoje]]
2014 m. rugpjūčio 6 d. Austrijos visuomeninis transliuotojas ORF paskelbė, kad jubiliejinis 60-asis „Eurovizijos“ dainų konkursas metais vyks Austrijos sostinėje Vienoje, iki 16 000 žmonių talpinančioje „Wiener Stadthalle“ arenoje. Joje jau yra koncertavusios tokios pasaulinio lygio žvaigždės kaip Bob Dylan, Robbie Williams, Justin Bieber, Lady Gaga ir 1988-ųjų metų „Eurovizijos“ nugalėtoja Celine Dion.
Formatas
thumb|250px|Eurovizijos vedėjos [[Arabella Kiesbauer, Mirjam Weichselbraun ir Alice Tumler]] Konkursą sudarė du pusfinaliai ir finalas, toks formatas taikomas nuo 2008 metų. Po 10 šalių iš dviejų pusfinalių deleguojamos daugiausia taškų surenkančios šalys.
2011 metų pabaigoje buvo paskelbta, kad EBU pradėjo archyvuoti visus konkursus nuo 1956 su visais laukiamais rezultatais dar prieš 2015 metų konkursą. Vėliau buvo pranešta, kad archyvas yra parengtas ir bus išleistas 60-mečiui. Turinys buvo prieinamas žurnalistams transliuoti paruoštais formatais. Be to, archyvo „atrinktas turinys“ tapo prieinamas visuomenei oficialiame „Eurovizijos“ tinklalapyje.
Šalių paskirstymas
Pusfinalių paskirstymas vyko 2014 m. sausio 26 d. Vienoje, kur dalyvaujančios šalys padalintos į du pusfinalius, išskyrus „Didįjį penketą“ (Big Five) ir Australiją, buvo automatiškai suskirstytos į du pusfinalius ir finalą, likusios šalys buvo suskirstytos į 5 grupes.
Grafinis dizainas
2014 m. liepos 31 dieną EBU išleido naują ir patobulintą bendrojo logotipo versiją „Eurovizijos“ dainų konkurso 60-mečiui paminėti. Rugsėjo 11 dieną buvo nuspręsta, kad 2015 metų „Eurovizijos“ dainų konkurso šūkis bus „Building Bridges“.
Lapkričio 24 dieną organizatoriai atskleidė 2015 metų Eurovizijos dainų konkurso grafinį dizainą. Logotipą sudaro du elementai – sfera ir banga, simbolizuojanti Eurovizijos dainų konkurso vienijimąsi bei skirtingų tautų ir kultūrų dalyvių ir atlikėjų įvairovę. Grafinio logotipo idėja siekiama parodyti, jog muzika suvienija visą Europą. Šūkiu Tieskime tiltus taip pat akcentuojama Austrijos tolerancija ir atvirumas žmonių skirtumams. Nepaisant to, kokiai kultūrai jie priklauso, kokia kalba bendrauja, tai – tarsi kvietimas susikibti rankomis, pamirštant tarpusavio skirtumus.
Sugrįžtantys atlikėjai
250px|thumb| {{legend|#22B13C|Dalyvaujančios šalys}} {{legend|#D40000|Šalys, nepatekusios į finalą}} {{legend|#FFC20E|Šalys, nedalyvaujančios 2015 metų konkurse}} Armėnijos atstovė, grupės „Genealogy“ narė Inga Aršakijan anksčiau šaliai atstovavo 2009 metais su seserimi Anuš. Michele Perniola ir Anita Simoncini anksčiau atstovavo San Marinui vaikų „Eurovizijoje“: Perniola dalyvavo 2013, o Simoncini – 2014 metais, kaip merginų grupės „The Peppermints“ narė. Maltos atstovė Amber buvo 2012 m. šalies atstovo Kurto Callejos pritariančioji vokalistė. Baltarusijos atstovas Juzari buvo 2011 m. konkurso dalyvės Anastasijos Vinikovos pritariantysis atlikėjas. Azerbaidžano atstovas Elnuras Huseinovas šiame konkurse dalyvauja jau antrą kartą – pirmąkart jis pasirodė 2008 metais kaip dueto Elnur & Samir narys.
1 pusfinalis
250px|thumb|right| {{legend|#D40000|Šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#FFAAAA|Balsuojančios šalys pirmame pusfinalyje}} {{legend|#000080|Šalys antrame pusfinalyje}} {{legend|#5599FF|Balsuojančios šalys antrame pusfinalyje}} {{legend|#ce96d6|Šalis, balsuojanti abiejuose pusfinaliuose (Australija)}}
Marcel Bezençon apdovanojimai
250px|miniatiūra|Norvegai [[Kjetil Mørland|Mørland ir Debrah Scarlett, Marcel Bezençon kompozitoriaus apdovanojimo laimėtojai]] Marcel Bezençon apdovanojimai pirmiausiai buvo išdalinti per 2002 m. Eurovizijos konkursą Taline, Estijoje pagerbti geriausias dalyvaujančias konkurse dainas. Apdovanojimai įkurti Christer Björkman (Švedijos atstovas 1992 m. Eurovizijos dainų konkurse ir dabartinis Švedijos delegacijos vadovas) ir Richard Herrey (grupės Herreys narys; su jis kuria laimėjo 1984 m. Eurovizijoje). Šie apdovanojimai skirstomi į tris kategorijas: spaudos apdovanojimas; meno apdovanojimas ir kompozitoriaus apdovanojimas.
OGAE
250px|miniatiūra|Grupė Il Volo - OGAE laimėtojai Organisation Générale des Amateurs de l’Eurovision (labiau žinomas kaip OGAE) – tarptautinė organizacija, kuri buvo įkurta 1984 metais Savonlinoje, Suomijoje. Organizacija susideda iš 40 „Eurovizijos“ dainų konkurso gerbėjų klubų tinklo visoje Europoje ir už jos ribų ir yra nevyriausybinė, nepolitinė, nepelno įmonė.
Barbara Dex apdovanojimas
Barbara Dex apdovanojimai – kasmetiniai apdovanojimai, skiriami blogiausiai Eurovizijos dainų konkurse apsirengusiems atlikėjams. Jie pavadinti Barbara Dex, kuri atstovavo Belgijai 1993 m. konkurse, vardu.
1997 metais patvirtino to paties pavadinimo apdovanojimą, už kurį yra apdovanojamas už blogiausiai apsirengusį atlikėją Eurovizijos dainų konkurse. Balsuoti kasmet galima svetainėje EurovisionHouse.nl. Balsuoti už vieną iš konkurso dalyvių gali bet kas.
2015 metai dėl blogiausiai apsirengusio atlikėjo vardo balsavo rekordinis balsavusių internautų skaičius. Iš 4163 atiduotų balsų, olandė Trijntje Oosterhuis surinko net 1324, o antroje vietoje likusi Bojana Stamenov iš Serbijos – 605. Neskoningiausiai apsirengusių trejetuką užbaigia Jungtinės Karalystės duetas Electro Velvet su 397 balsais. Balsavusiems žmonėms mažiausiai nepatiko Estijos, Baltarusijos, Danijos ir Kipro atstovų apranga, Lietuvos duetas sąraše su 31 balsu rikiuojasi 18 vietoje.
Juodagalvių vandens malūnas
Juodagalvių vandens malūnas stovi Juodagalvių kaime, Ignalinos rajone, prie Kančioginos upelio. Malūnas yra yra architektūros paminklas (unik. objekto kodas ).
Juodagalvių malūnas buvo Krikonių dvarininkų Belikovičių nuosavybė, jis dvaro inventoriaus knygose minimas jau XVIII a. (1738 ir 1750 m.). Malūno „aukso amžius“, buvo lenkmečiu, paskutinio tragiškos mirusio dvarininko Edvardo Belikovičiaus laikais (nušautas čia 1939 m.). Jis pastatė naują, produktyvesnę lenkišką turbiną, vietoje vienų įrengė dvejas girnas. Vienomis girnomis malė tik prastos kokybės grūdus gyvuliams, o antromis - miltus duonai ir pyragams. Miltus pikliavojo, gamino grucę (perlines kruopas). Nauja turbina geriau panaudojo vandens galią. Vanduo buvo naudojamas ne tik turbinai sukti, bet ir kitus pagalbinius mechanizmus dirbti, keldavo maišus į viršų. Iš visų apylinkės kaimų veždavo malti grūdus, ypač geras piklius. Belikovičiaus laikais malūne gyveno dvi šeimos, vėliau žydas, kurį vokiečiai karo metais sušaudė, po karo pabėgėliai iš Rusijos. Pirmas malūno nuosmukis buvo 1939 m., kai bolševikai atėjo, dvarą ir malūną išgrobstė, antras - po karo, kolūkių laikais. 1944 m. sugrįžus rusams, kareiviai į malūno tvenkinį ėmė mėtyti sprogmenis. Sprogdinimai nepataisomai sugadino ir užtvanką. Susikūrus „Naujo kelio“ kolūkiui, malūnas lūžinėjo, buvo taisomas, sukosi su pertraukomis, bet dar dirbo. Susprogdinus užtvanką, girnoms sukti buvo pastatytas dyzelinis variklis, vėliau įrengti elektros varikliai.
Mosėdžio vandens malūnas
Mosėdžio vandens malūnas yra Salantų g. 2, Mosėdyje, Skuodo rajone, prie Bartuvos upės. Malūnas (unik. objekto kodas ) įrašytas į Lietuvos Respublikos nekilnojamų kultūros vertybių registrą nuo 2005-04-18 ir suteiktas Valstybės saugomo objekto statusas.
Akmeninis Mosėdžio vandens malūnas stovi šalia buvusio prieškaryje statyto tilto. Pastatas dviejų aukštų, stogas dengtas čerpėmis, langai puošti medinėmis ornamentuotomis langinėmis, pamatai monolitinio betono, sienos akmenų mūro. Vandens alūnas pastatytas 1792 m. Paskutinis malūnininkas Alfonsas Brasas malė 1951-1973 metų laikotarpyje.
Malūnas restauruotas 1977 m., atstatant ir II a. dalį, pagal architekto Vaidoto Guogio projektą, malūnas pritaikytas muziejaus patalpoms. Išlikusi technologinė įranga: girnų pilnas komplektas, girnų suleidimo varžtas, statvolis su mediniais krupliaračiais ir verpste, transmisijos fragmentas, kaminas-virenė, vandens ratas (restauruotas 1977 m.). Ant kamino įstatytos vėjarodės muziejaus įkūrimo data „1979“.
Malūne nuo 1979 m. veikia Vaclovo Into akmenų muziejaus dalis, čia įrengta kamerinė akmenų ekspozicija. Vidaus erdvę sudaro eksponatų salė, pagalbinės bei kamino ir viralinės patalpos, pusrūsyje yra svečių kambarys su virtuvės patalpomis, mansardoje – administraciniai kambariai. Į pastogę patenkama mediniais laiptais. Vidaus ekspoziciją sudaro uolienų nuotrupos, palentologiniai radiniai, dovanos iš įvairių šalių, žmogaus organizme susidarę akmenys, rankinės girnos, Lietuvos naudingosios iškasenos. Vandens malūno teritorijoje yra užtvanka, kanalas, kontraforsai, atraminė sienutė, atkurtas medinis vandens ratas su laikančiomis konstrukcijomis.
Pabenė (reikšmės)
Pabenė gali reikšti gyvenvietes:
Kibai (reikšmės)
Kibai gali reikšti kaimus:
Austrijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Austrijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Hispano-Suiza 18R
Hispano-Suiza 18R – XX a. trečiame dešimtmetyje įmonėje Hispano-Suiza sukurtas aštuoniolikos cilindrų vandeniu aušinamas aviacinis vidaus degimo variklis su 80° kampu „W“ forma išdėstytais trimis cilindrų blokais, skirtas naudoti lenktyniniuose lėktuvuose.