cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alain Berset
Karjeros pradžia
Nuo 1996 m. iki 2000 m. A. Bersė dirbo dėstytojo asistentu ir tyrėju Nešatelio universiteto Regioninės ekonomikos institute, o po to metams persikėlė į Hamburgo ekonominių tyrimų institutą. 2000 m. jis buvo Fribūro kantono Steigiamosios asamblėjos nariu ir iki 2004 m. buvo šios asamblėjos socialdemokratų frakcijos pirmininkas. 2001–2003 m. jis taip pat buvo Belfo bendruomenės parlamento narys. 2002 m. jis tapo Nešatelio kantono Ekonomikos departamento strateginiu konsultantu.
Kantonų tarybos narys
2003 m. jis buvo išrinktas į Šveicarijos kantonų tarybą, kaip Fribūro kantono atstovas bei kaip socialdemokratų partijos narys ir tapo jauniausiu Kantonų tarybos nariu, o 2005 m. gruodį – partijos parlamentinės frakcijos viceprezidentu. Jis taip pat buvo Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) parlamentinės asamblėjos narys. Po perrinkimo 2007 m. jis buvo išrinktas Kantonų tarybos viceprezidentu 2007–2008 m., o 2008–2009 m. ėjo šios institucijos prezidento pareigas.
Federalinės Tarybos narys
left|thumb|2018 m. Šveicarijos Federalinė Taryba thumb|left|2018 m. A. Bersė su tuometine Jungtinės Karalystės ministre pirmininke [[Theresa May|Tereza Mei Davose]] 2011 m. gruodžio 14 d. jis buvo išrinktas į Šveicarijos Federalinę Tarybą, septynių narių Šveicarijos federalinę vyriausybę, surinkęs 126 balsus iš 245. Jis buvo vienas iš dviejų socialdemokratų partijos kandidatų (kartu su Pjeru-Ivu Mailardu), oficialiai pasiūlytų į Federalinio užsienio reikalų departamento vadovės Mišlin Kalmi-Re, paskelbusios apie atsistatydinimą iš Federalinės Tarybos, vietą. A. Bersė tapo Federalinio vidaus reikalų departamento vadovu, o jo buvęs vadovas Didjė Burkhalteris – Federalinio užsienio reikalų departamento vadovu.
2017 m. sausio 1 d. A. Bersė tapo Federalinės Tarybos viceprezidentu, Tarybai vadovaujant prezidentei Doris Loithard, kurią jis pakeitė 2018 m. sausio 1 d. 2018 m. gruodžio 31 d. jis paliko prezidento postą. Jį pakeitė Ulis Maureris.
Per COVID-19 pandemiją Šveicarijoje, būdamas Federalinio vidaus reikalų departamento vadovu, jis buvo vienas svarbiausių vyriausybės atsako į krizę veikėjų. Po interviu su A. Bersė, Šveicarijos transliuotojas „Schweizer Radio und Fernsehen“ (SRF) rašė: „Pirmosios bangos metu buvo akimirkų, kai jis nebežinojo, diena ar naktis, darbo diena ar savaitgalis. Jis sakė, kad niekada anksčiau nieko panašaus nebuvo patyręs.“
2022 m. sausio 1 d. A. Berset vėl tapo Federalinės Tarybos viceprezidentu, vadovaujant prezidentui Iniacijui Kasisui. 2022 m. gruodžio 7 d. jis buvo išrinktas prezidentu, o 2023 m. sausio 1 d. pakeitė I. Kasisą.
Ahmed Hafnaoui
Ahmedas Ajubas Hafnavi (Ahmed Ayoub Hafnaoui, g. 2002 m. gruodžio 4 d.) – Tuniso plaukikas, olimpinis čempionas.
Alain Berset
Šantažo byla
2020 m. lapkričio 21 d. savaitraštis „Die Weltwoche“ pranešė, kad buvusio Ciuricho liaudies partijos nacionalinio tarybos nario Kristofo Miorgelio pareiškimu, ankstesniais metais A. Bersė tapo bandymo šantažuoti auka. Moteris, nuteista baudžiamojoje byloje, tariamai bandė iš jo išvilioti 100 000 Šveicarijos frankų, grasindama paviešinti jų nuotraukas ir asmenines žinutes. Politinis pasaulis ėmėsi šios bylos; Konfederacijos viešosios ministerijos priežiūros institucija (MPC) pradėjo tyrimą, kad ištirtų, ar Tarybos narys, nagrinėdamas savo skundą, nesinaudojo privilegijomis.
Limfoplazmocitinė limfoma
Limfoplazmocitinė limfoma, arba Valdenštremo makroglobulinemija, Valdenštremo liga – piktybinė limfinės sistemos liga, priskiriama ne Hodžkino limfomoms. Ligai būdinga lėtinė eiga ir paraproteino – imunoglobulino M sekrecija, dėl kurios ligoniams gali išsivystyti kraujotakos sutrikimai, trombozės.
Ahmed Hafnaoui
Biografija
2019 m. pasaulio jaunimo čempionate užėmė 4-ą vietą.
Alain Berset
Šantažo byla
2021 m. rugsėjį, kai buvo ginčijama Federalinės Tarybos vykdoma sveikatos politika, skirta įveikti COVID-19 pandemiją, ir kritikuojamas Alenas Bersė, byla vėl atsigavo: kilo ginčas dėl reprezentacinės transporto priemonės naudojimo per pabėgimą su moterimi, dėl valstybės bendradarbių pasitelkimo bandymui šantažuoti, visų pirma siunčiant Federalinės teisminės policijos TIGRIS operatyvinę grupę į suinteresuoto asmens namus.
Limfoplazmocitinė limfoma
Istorija
Ligą pirmą kartą 1944 metais aprašė švedų gydytojas Jan Waldenström, todėl ji dažnai tebevadinama jo vardu.
Ahmed Hafnaoui
Biografija
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vos 18-os metų Hafnaoui pateko į vyrų 400 m plaukimo laisvuoju stiliumi finalą, kuriame distanciją įveikė per 3:43.36 ir tapo olimpiniu čempionu.
Alain Berset
Šantažo byla
2022 m. birželio 14 d. parlamentinis tyrimas dėl įtariamo piktnaudžiavimo valstybės ištekliais A. Bersė išteisino.
Darbai
A. Bersė yra kelių knygų ir apie 30 straipsnių apie ekonominį vystymąsi, migraciją ir regioninę plėtrą autorius.
Limfoplazmocitinė limfoma
Diagnostika ir morfologija
Limfoplazmocitinė limfoma yra mažų B limfocitų piktybinė liga, kuriai būdingas kaulų čiulpų pažeidimas, taip pat gali būti pažeisti limfiniai mazgai ir blužnis. Diagnozė iš esmė nustatoma atmetimo metodu, kai limfoma netenkina kitų smulkių limfocitų limfomų diagnostinių kriterijų. Kai kuriais atvejais limfoplazmocitinė limfoma gali pažeisti virškinimo sistemos organus, tokiais atvejais reikėtų gali būti sunku ją atskirti nuo marginalinės zonos limfomos. Paraproteino sintezė nėra būtinas kriterijus Valdenštremo ligos diagnozei. Dažniausiai Valdenštremo ligos atveju nustatomas imunoglobulinas M, tačiau gali būti ir IgG ir IgA.
Iš periferinio kraujo tyrimo ligą galima diagnozuoti tėkmės citometrijos metodu :
Simptomai
Išskiriami simptomai, kylantys dėl limfomos sąlygoto kaulų čiulpų pažeidimo ir simptomai dėl nenormaliai aukštos IgM koncentracijos ir padidėjusio kraujo klampumo. Dažni simptomai yra:
Stadijos
Limfoplazmocitinė limfoma į stadijas neskirstoma, pagal ligos apibrėžimą būtinas kaulų čiulpų įtraukimas, kas visada reikštų Ann Arbor stadiją IV.
Gydymas
Valdeštremo liga gydoma tik esant simptomams, kitais atvejais dažniausiai pasirenkam stebėjimo taktika. Esant labai aukštai IgM koncentracijai ir simptomams dėl padidėjusio kraujo klampumo, atliekama plazmaferezė. Geros būklės ligoniai gali būti gydomi imunochemoterapija kombinuojant rituksimabą ir chemoterapinius vaistus. Standartinės chemoterapijos schemos nėra. Vyresnio amžiaus ir blogesnės būklės ligoniams rekomenduojamas gydymas rituksimabu be chemoterapijos. Palaikomasis gydymas nerekomenduojamas. Ligai atsinaujinus gali būti pakartotinai skiriama chemoterapija.
Prognozė
Prognozę nulemia ligonio amžius, beta-2 mikroglobulino koncentracija, paraproteino koncentracija, citopenija. Šie parametrai naudojami tarptautinėje Valdenštremo makroglobulinemijos prognozės skalėje
Vembūtų piliakalnis
Vembūtų piliakalnis, Vidmantai, Kulšiškiai, Vydmantai (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A1363, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1209) – piliakalnis Telšių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Vembūtų kaimo, Varnių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Varniai – Tverai Varneliuose pasukus į kairę pietų kryptimi, pavažiavus 2,3 km iki staigesnio kelio posūkio į dešinę – yra 370 m į kairę šiaurės rytuose.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos krašte, Gemliuko upelio kairiajame krante. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 40x30 dydžio, 1,5 m žemesne pietine puse. Ji apjuosta 1,1-4 m aukščio, 7-16 m pločio pylimu, kurio išorinis 6 m aukščio šlaitas pietinėje pusėje leidžiasi į 8 m pločio, 0,8 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 13 m aukščio.
Aikštelė apardyta joje iškastų duobių. Piliakalnis apaugęs labai praretintais medžiais.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia – XIII a.
Pietinėje papėdėje, 5 ha plote yra I tūkstantmečio – II tūkstantmečio pradžios papėdės gyvenvietė, tyrinėta 2003 m., kurioje rasta brūkšniuotos, lygios, grublėtos ir žiestos keramikos, titnago skaldytinis ir skeltė.
Istorija
Manoma, kad piliakalnyje stovėjo žemaičių kunigaikščio Vykinto pilis, kurią XIII a. Ipatijaus metraštis įvardija kaip Tviremet. 1251 m., kai vyko kova tarp Mindaugo ir sukilusių prieš jį vasalų, šiame „Vykinto mieste“ stovėjo ne tik žemaičių, bet taip pat polovcų ir rusų kunigaikščio Danilo pulkai.
Piliakalnį vietos gyventojai vadina pilies dauba. Nors piliakalnis savo dydžiu palyginti nedidelis, tačiau, žvalgant teritoriją aplinkui jį, pastebėta pakankamai gerai išlikusių buvusių įtvirtinimų ar kitos paskirties objektų liekanų. Nuo pagrindimo piliakalnio pietų kryptimi apie 420 metrų tęsiasi galingais įtvirtinimais apjuosta pilies teritorija. Ji atsiremia į kažkada buvusį ežerėlį, dabar nusausintą melioracijos kanalais. Iš vakarų pilies teritoriją saugo upelis, kurio aukštuose ir stačiuose šlaituose taip pat įrengtos gynybinės terasos. Upelio vagoje matosi nuo šlaitų nuriedėję buvusių įtvirtinimų konstrukcijų akmenys. Visoje teritorijoje taip pat aptinkamos gausios skaldytų akmenų eilės, kurios aiškiai pažymi buvusių užtvarų vietas. Daugelis akmenų skaldyti. Matomos ir kitokio apdirbimo žymės. Yra išlikusios į pilies teritoriją vedančių vartų liekanos. Netoli pagrindinės pilies yra nemažas vandens telkinys, iškastas rankiniu būdu. Taip pat yra žymių, kad pilies teritorijoje galėjo būti kapai, net astronominių stebėjimų vieta.
Už pilies teritorijos ribų į rytus iškyla kalva, kurios papėdėje aptinkamas kultūrinis sluoksnis rodo buvusios senovės gyvenvietės pėdsakus. Į rytus už spėjamos gyvenvietės vėl sutinkami įtvirtinimai ir vandens užtvaros. Visą pilies ir gyvenvietės įtvirtinimų kompleksą sustiprina iš visų pusių šią teritoriją juosiantys vandens telkiniai – upės, ežerai ir pelkės. Tokios gamtinės sąlygos pilį darė sunkiai prieinamą. Tai, kad vandens telkiniai čia anuo metu buvo dideli, rodo tas faktas, jog rytiniame įtvirtinimų pakraštyje yra išlikusios prieplaukos žymės. Visas Vembutų pilies kompleksas rytų kryptimi tęsiasi daugiau negu vieną kilometrą. Viso šio įspūdingai įtvirtinto komplekso dydis rodo, kad Vembutų pilis buvo viena stambiausių gynybinių objektų Žemaitijoje. Tai panašu į rusų metraštininko vadinamą „Vykinto miestą“. Šiuose įtvirtinimuose galėjo būti dislokuojamos gausios karinės pajėgos. Tuo šis gynybinis objektas pralenkė ir netoli jo esančių Medvėgalio, Burbiškių ir Plinijos pilių galimybes. Įdomu tai, kad visas šias pilis su Vembūtais jungė keliai, o per brastas ir ežerus – kūlgrindos, kedgrindos.
Morgan Wallen
Morganas Koulas Volenas (Morgan Cole Wallen, g. 1993 m. gegužės 13 d.) – amerikiečių kantri muzikos atlikėjas ir dainų autorius. Savo karjerą pradėjo 2014 m., dalyvaudamas konkurse „The Voice“. 2015 m. rugsėjį išleido debiutinį EP „Stand Alone“. 2016 m. pasirašė kontraktą su įrašų leidyklą „Big Loud“ ir 2018 m. balandį išleido debiutinį albumą „If I Know Me“. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „One Thing at a Time“, išleistas 2023 m. kovą.
Moldavijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2014–2015 m.
Divizia Națională turnyrinė lentelė
Legenda:
Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2015-2016
Pateko į UEFA Europa League 2015-2016
Iškrito Divizia A 2015-2016
Pasitraukė iš pirmenybių
🏆 Sheriff iškovojo šalies futbolo taurę.
Rolf Maximilian Sievert
Rolfas Maksimilianas Sivertas (SV Rolf Maximilian Sievert; 1896 m. gegužės 6 d.–1966 m. spalio 3 d.) – švedų fizikas, tyręs radiacijos poveikį biologiniams organizmams, vienas iš radiobiologijos pradininkų.
Mokslininko garbei jo vardu 1979 m. pavadintas išvestinis SI sistemos matavimo vienetas sivertas, kuriuo matuojama jonizuojančiojo spinduliavimo lygiavertė dozė – kokiu radiacijos kiekiu buvo apšvitintas žmogus ar kitas organizmas. Be to, neoficialiai jo vardu vadinamas Radiacinės saugos medalis (Siverto medalis), kas ketveri metai įteikiamas Karališkojoje Švedijos mokslų akademijoje.
Biografija
R.M. Sivertas gimė Stokholme verslininko šeimoje. Baigęs mokyklą 1914 m. tęsė mokslą Karolio institute (Karolinska Institutet) ir Karališkajame technologijos institute Stokholme, 1919 m. įgijo magistro laipsnį Upsalos universitete. 1932 m. jam suteiktas daktaro vardas, pradėjo eiti profesoriaus pareigas Stokholmo universitete. 1924–1937 m. vadovavo Radiumhemmet fizikos laboratorijai. 1937 m. tapo vadovu Karolio instituto radiacinės fizikos fakultete, 1941 m. – profesoriumi.
Išėjęs į užtarnautą poilsį iki pat mirties tęsė aktyvią veiklą savo mėgiamose radiacijos dozių matavimo ir radiacinės saugos srityse.
Mokslinė veikla
1919 m. R.M. Sivertas pradėjo bendradarbiauti su radiologais, siekdamas spręsti fizikines problemas, susijusias su radiacijos naudojimu medicinoje. Jis tyrė jonizuojančiosios spinduliuotės poveikį žmogaus organizmui kasdieniame radiologų darbe, natūralaus radiacinio fono įtaką. Jo vadovaujama Radiumhemmet fizikos laboratorija, kurią pats kūrė ir finansavo, tapo lydere pasaulyje radiacinės fizikos srityje. 1938 m. laboratorija persikėlė į Karolio ligoninę ir tapo Radiacinės fizikos skyriumi.
Iki 1920-ųjų metų gydymo įstaigose nebuvo standartizuotos pacientų apšvitos dozės. 1925 m. R.M. Sivertas įkūrė įstaigą, atsakingą už radiacijos naudojimo kontrolę visose šalies klinikose. Ilgainiui kontrolės programa plėtėsi, apimdama radiacijos taikymą visose srityse, tiek medicinoje, tiek pramonėje. R.M. Siverto iniciatyva 1941 m. Švedijoje buvo priimtas radiacinės saugos įstatymas.
1964 m. įkūrė Tarptautinę radiacinės saugos asociaciją (International Radiation Protection Association).
Nagiai
Nagiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Akstinų.
Pasakiškės
Etimologija
Pavadinimas kilęs iš greta esančio didesnio kaimo – Sakiškių pavadinimo: tarybiniais metais dažniau naudotasi rusifikuotais pavadinimais, šiuo atveju Sakiški įtakojo greta esančio mažesnio kaimo pavadinimą, panaudojant priešdėlį po- (, „esantį po“), taip atsirado Podsakiški, ilgainiui tapo Podsakiškis, o su laiku – Pasakiškių kaimu, trumpiau – Pasakiškėmis.
Sakiškių pavadinimas yra kildinamas nuo Šakiškių („šakoto“) miško pavadinimo, esančio tarp Nemenčinės ir Sakiškių.
Senieji aplinkinių gyvenviečių gyventojai Pasakiškes vadina Vienuolynu, dėl jose dar XIX a. pastatyto pravoslavų vienuolyno pastato.
Istorija
1915 m. buvo pastatytas medinis gyvenamasis pastatas šiaurinėje (dabar esančio kaimo) dalyje, greta esančio šulinio, 1918 m. – pietinėje. 1953 m. atsikraustė naujieji kaimo gyventojai, pastatyti du nauji gyvenamieji namai šiaurės bei šiaurės rytų pusėje, 1918 m. statyto namo priestatas, šalia jo užsodintas sodas bei iškastas antrasis kaimo šulinys. Antroji Pasakiškių apgyvendinimo banga prasidėjo apie 2005-uosius. 2011 m. rajono savivaldybės merės sprendimu, kaime atsirado dvi gatvės – Pušyno bei Pasakiškių. Šiuo metu kaime yra 15 gyvenamųjų namų, gyvena 13 šeimų.
Simon Mignolet
Simonas Minjolė (g. 1988 m. kovo 6 d. Sint Treidene, Belgijoje) – belgų futbolininkas, Club Brugge klubo ir Belgijos rinktinės vartininkas.
Karjera
Minjolė profesionalaus futbolininko karjerą pradėjo 2004 m. Belgijos antrojo diviziono K. Sint-Truidense VV klube. Belgų klube praleido šešerius metus bei sužaidė 100 rungtynių. 2010 m. birželio mėnesį, už £2 milijonus svarų sterlingų buvo nupirktas Sunderland AFC klubo. Sunderland klube sužaidė 90 rungtynių. 2013 m. birželį už £9 milijonus buvo nupirktas Liverpool FC klubo.
Brude VI
Brude VI  – piktų karalius 842 metais.
Biografija
Jis valdė trumpą laiką 842 metais tarp Vurado ir Kiniodo II.
Kiniodas II
Kiniodas II  – piktų karalius 842 metais.
Biografija
Vurado sūnus ir Dresto X brolis. „Piktų kronikoje“ jis minimas kaip Kinetas. Buvo piktų karaliumi trumpą laiką.
Vuradas
Vuradas (Feratas; mirė 842 metais) – piktų karalius 839–842 metais.
Biografija
„Piktų kronika“ ir kiti istoriniai dokumentai mini piktų karalių Vuradu arba Feraty. Однако, возможно, что ещё использовалось имя Ферадах.
Vurado vardas parašytas ant piktų akmens Drosten Stone.
Galimai Vurado sūnūs buvo karaliai Brude VI, Kiniodas II ir Drestas X.
Pasalis
Pasalis – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Pabarės, 4 km į šiaurės vakarus nuo Butrimonių. Praeina vieškelis Naujosios Rakliškės–Kalitonys.
Istorija
XIX a. pab. Pasalio kaimas pateko į Lydos apskrities Aleksandravo valsčių, Rakliškių seniūniją. Buvo Rakliškių dvarininkų Patackų valda.
Konstantinas Olšauskas
thumb|240px|Lietuvių delegacija [[Berlynas|Berlyne 1918 m. Sėdi, iš kairės: Jonas Staugaitis, Antanas Smetona, Konstantinas Olšauskas. Stovi, iš kairės: Jokūbas Šernas, Jurgis Šaulys, Juozas Purickis, Vilius Gaigalaitis, Martynas Yčas, Augustinas Voldemaras.]] Konstantinas Olšauskas (Kostas Olšauskis, Alšauskas, 1867 m. balandžio 22 d. Burbaičiuose, Plungės valsčius – 1933 m. birželio 18 d. Laukžemėje, Kretingos valsčius) – Lietuvos kunigas, knygnešys, diplomatas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Lankė pradinę mokyklą Plungėje ir Tauragėje, baigė Liepojos gimnaziją. 1888 m. baigė Kauno Žemaičių kunigų seminariją, 1888-1892 m. tęsė studijas Sankt Peterburgo dvasinėje akademijoje, gavo teologijos magistro laipsnį. 1892 m. įšventintas kunigu.
1892 m. trumpai tarnavo vikaru Rozalime, paskui 1892-1893 m. Liepojos gimnazijos kapelionas ir tikybos mokytojas. Gyvendamas Liepojoje, jis iš Palangoje tarnavusio kunigo Juozapo Viksvos (1861–1920) gaudavo draudžiamos lietuviškos spaudos, platindavo ją gimnazistams, dalį geležinkeliu ar per pažįstamus persiųsdavo toliau į Mintaują, Rygą (Latvija) bei Sankt Peterburgą ten gyvenusiems lietuviams.
1894–1900 m. Debeikių Šv. Jono Krikštytojo parapijos klebonas. Gyvendamas Debeikiuose, jis ir toliau gaudavo draudžiamos lietuviškos spaudos iš Palangos, pats važiuodavo jos parsigabenti. 1894 m. lankydamasis Palangoje, susipažino su mokytoja Stase Danilevičiūte-Ustijanauskiene (1872–1928 m.), kuri vėliau turėjo didelę įtaką dvasininko gyvenimui: viešai buvo laikoma dvasininko meiluže, augino jųdviejų sūnų. Įtartas nederamais ryšiais bei įskųstas Rusijos valdžiai dėl nelegalios švietėjiškos veiklos, iškeltas iš Debeikių, 1900–1905 m. Rozalimo Švč. Mergelės Marijos Vardo parapijos klebonas. Jis išdažė Rozalimo bažnyčią, įsteigė Rozalime parapijos senelių prieglaudą, išplėtė kleboniją ir joje slaptai mokė vaikus lietuviško rašto, veltui duodamas lietuviškus vadovėlius ir drausdamas jiems eiti mokytis į valdines rusiškas mokyklas, taip pat skelbė blaivybę ir ragino burtis į blaivybės draugijas.
Dirbdamas Kaune išgarsėjo kaip švietėjas ir lietuvybės žadintojas, aktyviai dalyvavęs tautiniame ir visuomeniniame lietuvių judėjime, suaktyvėjusiame grąžinus lietuviškos spaudos laisvę. 1906 m. įkūrė Šv. Juozapo darbininkų draugiją, kuri veikė iki pat 1940 m. ir rūpinosi darbininkų kultūriniais ir savišalpos reikalais. Taip pat vienas iš „Saulės“ draugijos (1906–1940) steigėjų, 1906 m. birželio 25 d. dalyvavo jos steigiamajame susirinkime ir buvo išrinktas pirmuoju jos pirmininku, vėliau, 1918–1928 m. vėl vadovavo šiai draugijai, o nuo 1919 m. gyveno „Saulės“ draugijos rūmuose ir organizavo šios draugijos veiklą. Nuo 1907 m. organizavo „Saulės“ draugijos kursus, kuriuose buvo ruošiami mokytojai lietuviškoms mokykloms, inicijavo „Saulės“ draugijos mokyklų steigimą Lietuvoje. Kartu su kunigu Juozu Tumu 1911 m. vyko į JAV ir tris mėnesius rinko aukas „Saulės“ švietimo kursams, 1912–1913 m. jo iniciatyvos ir atkaklumo dėka visuomenės lėšomis Kaune buvo pastatyti „Saulės“ rūmai – švietimo ir katalikybės centras, pirmasis Lietuvoje visuomenės inicijuotas statinys.
1905 m. vienas iš Šv. Kazimiero draugijos (1906–1940 m.) steigėjų, 1907 m. dalyvavo Kaune surengtame pirmajame lietuvių moterų suvažiavime. Lietuvos reikalais jis važinėjo ir po Vakarų Europą, ir po Rusiją. 1916 m. K. Olšauskas buvo vienas iš pirmųjų Lietuvos dvasininkų, gavusių asmeninę audienciją pas popiežių Benediktą XV.
1916–1918 m. Lietuvių informacijos biuro ir prie jo sudarytos slaptos grupės (vadinamosios Lietuvių Tautos Tarybos) Šveicarijoje narys, rūpinosi, kad fon Urachas būtų paskelbtas Lietuvos karaliumi. 1917 m. rugsėjo mėnesį Vilniaus konferencijos, paruošusios dirvą Lietuvos Nepriklausomybei skelbti, delegatas; taip pat vienas iš pagrindinių derybininkų su Vokietija dėl Lietuvos valstybingumo.
Paskelbus Lietuvos Nepriklausomybės atkūrimą, K. Olšauskas – pirmasis Lietuvos derybininkas, kurį šalies valdžia 1918 m. gruodžio 15 d. pasiuntė į Spa (Belgija) pas Antantės karinius vadovus prašyti pagalbos Lietuvos vyriausybei. Tačiau jis nuvyko į Paryžių ir mėgino susitikti su JAV delegacija, prašydamas priimti Lietuvos delegaciją į Taikos konferenciją, nepretenduojant į lygiateisius jos narius. Tokių įgaliojimų neturėjęs K. Olšauskas sukėlė painiavą.
1919–1929 m. Kauno katedros kapelionas, prelatas. 1926 m. paskirtas Kauno katedros bazilikos palaikymo Tarybos nariu, iki 1928 m. – kurijos prosinodinis teisėjas. 1925 m. dalyvavo Lietuvos kanklininkų draugijos steigiamajame susirinkime, liepos 30 d. išrinktas šios draugijos Centro valdybos nariu, iždininku.
Nuo 1928 m. K. Olšauskui teko pasitraukti iš aktyvios visuomeninės veiklos. Apkaltintas jį persekiojusios ir šantažavusios buvusios meilužės Stasės Ustijanauskienės nužudymu, nors ir nesurinkus neginčijamų jo kaltės įrodymų, 1929 m. K. Olšauskas buvo nuteistas 5 metus ir 6 mėnesius kalėti, atlikinėjo bausmę, bet 1931 m., pripažinus jį politinių intrigų auka, amnestuotas ir išlaisvintas.
Nuo 1931 m. iki gyvenimo pabaigos eksprelatas K. Olšauskas gyveno savo dvare Laukžemėje, kurį buvo nusipirkęs 1913 m. kartu su daktaru Ipolitu Stonkumi. Tačiau dėl prieštaringos nuomonės apie jo veiklą ir ten jam buvo keršijama – kažkas padegė jo gyvenamąjį namą. 1933 m. birželio 18 d. Laukžemės kaime nušautas grįžtantis namo iš Palangos. Palaidotas Plungės kapinėse, kapą ženklina akmeninis kryžius, nežinia kieno pastatytas XX a. viduryje paslaptingomis aplinkybėmis.
Pagiriai (Raseiniai)
Pagiriai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Žaiginio.
Will Shaner
Vilas Šaneris (Will Shaner, g. 2004 m. balandžio 25 d. Kolorado Springse, JAV) – amerikiečių šaulys sportiniu šautuvu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.
Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovojo bronzos medalį šaudyme gulomis nuo 50 m linijos.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vos 17-os metų Shaner vyrų pneumatinio šautuvo rungtyje pelnė aukso medalį.
Brude VII
Biografija
Jis ginčijo Keneto I teisę į piktų karaliaus sostą. Remiantis „Piktų kronika“, Brude VII buvo Fokelo arba Vutoilo sūnus.
Barzachas
Barzachas ( „riba, atsiskyrimas, kliūtis, sąsmauka“) – islamo sąvoka, reiškianti ribą tarp pasaulių, kurią peržengia mirusysis. Tai riba tarp daiktiškojo ir dvasinio pasaulių, nors barzacho interpretacijos skirtingose tradicijose skiriasi.
Korane barzachas minimas 3 kartus: vienoje vietoje tai būva, kai mirusysis yra išlaisvintas nuo savo kūno ir turi apmąstyti savo poelgius (panašu į krikščionių skaistyklą). Kitus du kartus barzachas minimas kaip riba tarp gėlo ir sūraus vandens.
Daugiausia dėmesio barzacho sąvokai yra skyrę sufijai: Ibn al Arabijus barzachą aprašo kaip sąsmauką – tarpinę būvą tarp šio ir ano pasaulių, į kurią žmogus gali patekti ne tik po mirties, bet ir sapnuose ar pasinėręs į apmąstymus. Tai sąryšio tarp kūno ir sielos vieta. Barzachas bendrai gali reikšti atskyros ir sanglaudos vietą tarp dviejų hierarchinių porų – Dieviškosios Esmės ir smulkmenų, paslėpties pasaulio ir apreikšties pasaulio ir pan. Sufizme barzachas visų pirma suvokiamas kaip riba tarp daiktiško, išreikštojo pasaulio ir noetinio idėjų pasaulio. Pro barzachą tarp šių pasaulių įmanoma judėti.
Lošėjas
Lošėjas – lietuvių filmas, kurį režisavo Ignas Jonynas. Premjera Lietuvoje įvyko 2014 m. rugsėjo 26 d.
2014 m. „Sidabrinės gervės“ apdovanojimuose filmas laimėjo 5 prizus, tarp jų Metų geriausio ilgametražio filmo kategorijoje.
Siužetas
Vincentas yra geriausias greitosios pagalbos stoties darbuotojas, kurio aistra – įvairiausi azartiniai lošimai. Persekiojamas skolininkų, jis priverstas imtis ko nors radikalaus, kad grąžintų nuolat pralošiamus pinigus. Vincentui gimsta idėja sukurti su jo profesija susijusį nelegalų žaidimą. Iš pradžių makabriškas užsiėmimas sudomina tik greitosios pagalbos darbuotojus, bet netrukus ima sparčiai plėstis. Kolegos medikai tampa lošimo agentais, o Vincentas – bankininku. Finansiniai reikalai vis gerėja, bet žaidimui pasipriešina gydytoja Ieva, su kuria Vincentą sieja ką tik užsimezgęs aistringas ryšys. Netrukus jis bus priverstas lemtingai pasirinkti – žaidimas ar meilė.
Herlingemas
Veikia 3 regbio klubai („Curupaytí“, „Hurling Club“ ir „El Retiro“).
Istorija
Gyvenvietė ėmė kurtis apie 1888 m. airių imigrantų įkurtą herlingo klubą „Hurling Club“ (iš čia ir pavadinimas). Čia kūrėsi daug imigrantų iš britų salų.
Kanūnas
Tai plokščia, trapecijos formos medinė dėžė, kurios ilgis 800–900 mm, plotis 380–400 mm, aukštis 40-50 mm. Viršutinėje pusėje yra 3 rezonatorinės ertmės, aptrauktos oda. Virš kanūno dėžės ištemptos 24 trigubų stygų eilės (iš viso – 72). Stygų įtemptumas reguliuojamas specialiais vožtuvėliais. Tradiciškai stygos buvo gaminamos iš specialiai apdirbtų žarnų, bet dabar naudojamas nailonas. Kanūnų dydžiai, stygų skaičius varijuoja (azerbaidžanietiškame – 24, turkiškame – 26, armėniškame 24–26). Grojama iš vėžlio kiauto pagamintais plektrais.
Kanūnas plačiai naudojamas regiono klasikinėje muzikoje, juo dažnai atliekamas azerbaidžanietiškas mugamas, osmanų klasikinė muzika. Kanūnas gali būti tiek akompanuojamas instrumentas, tiek solinis (atliekamas taksimas).
Believe (albumas)
„Believe“ – 23-asis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „Warner Bros. Records“ 1998 m. lapkričio 10 d. . 1999 m. gruodžio 23 d., pardavus 4 milijonus kopijų JAV RIAA pripažino albumą keturiskart platininiu; visame pasaulyje buvo parduota 20 milijonų kopijų, jis tapo perkamiausiu albumu Cher karjeroje. 1999 m. albumas buvo triskart nominuotas „Grammy“ apdovanojimams, tarp kurių „Metų įrašas“, „Geriausias pop albumas“ ir „Geriausias dance įrašas“ singlui „Believe“, už kurį ir gavo apdovanojimą.
Drožtukas
Drožtukas – pieštukų smailinimo įrankis. Naudojamas paprastiems pieštukams, t. y. sudarytiems iš minkšto (medinio arba polimerinio) dangalo su grafito šerdele.
Veikimas
Pieštukai įprastai galandami peiliu. Taip iki šiol juos drožia ir dailininkai.
Drožiant drožtuku, viena ranka sukiojamas pieštukas, o kitoje yra laikomas pats drožtukas. Drožia prie korpuso pritvirtinta siaura (iki 2 cm ilgio) geležtė, kuria lygiai šalinamas pieštuko dangalas ir smailinama pieštuko šerdis.
Tipai
Drožtukai būna dviejų rūšių: nedideli, atviru korpusu, pagaminti iš plastiko, medienos ar metalo; kartais turi plastikinę dėžutę, kur krenta atliekos (nuodrožos). Tokiuose kartais būna įtaisyta antra, didesnė anga, skirta storesniems (angl. jumbo) pieštukams drožti. Metalinių drožtukų korpusai gaminami iš magnio, aliuminio ar, brangesnių, iš žalvario, geležtės – iš plieno, o varžtai – iš žalvario lydinio. Magnio korpusas apsaugo plieno geležtę nuo rūdžių.
Drožtukai būna įvairių dekoratyvinių formų – kaip nedideli gaubliai, žaisliniai gramofonai, žaisliniai automobiliai ir t. t.
Dažni drožėjai naudoja mechaninius drožtukus su rankena ir automatinius (elektroninius). Juose vietoje vieno peilio dažnai naudojamas frezavimo peilis, jie patvaresni. Kosmetikos parduotuvėse pardavinėjami specialūs drožtukai, skirti makiažo pieštukams.
Trūkumai
Naudojantis populiariais drožtukais, pieštuko smaigalys lieka apvalus, kas kartais nepageidautina. Plonoms linijoms braižyti labiau tinka iš abiejų pusių apšlifuotas smaigalys (pleišto, kalto formos), mat toks smaigalys rečiau nulūžta, yra patvaresnis. Pavyzdžiui, dailidės pieštukai gaminami būtent tokiu principu.
Nepilnamečių justicija
Nepilnamečių justicija - teisingumo vykdymo (justicijos) sritis, apimanti pilnametystės nesulaukusių asmenų baudžiamąją atsakomybę, patraukimą atsakomybėn (baudimą), bausmių atlikimą, nusikalstamumo prevenciją. Teisės aktai įtvirtina specifinį nepilnamečių statusą, specialias taisykles, kitokias, nei galiojančias suaugusių atžvilgiu.
1985 m. Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja priėmė Standartines minimalios teisingumo vykdymo nepilnamečiams taisykles (vad. „Pekino taisyklės“). Jose akcentuojama, kad pagrindinis nepilnamečių justicijos tikslas turi būti nepilnamečio gerovės užtikrinimas.
Lietuva
1998 Lietuvoje Jungtinių Tautų vystymo programa inicijavo Nepilnamečių justicijos reformą, kai su Lietuvos Respublikos Vyriausybe buvo pasirašytas susitarimas dėl Nepilnamečių kriminalinės justicijos reformos koncepcijos ir teisinės bazės parengimo.
1999 metais buvo pradėta Nepilnamečių kriminalinės justicijos reforma, pabrėžiant nepilnamečių nusikalstamumo augimo ir recidyviškumo aspektus.
Nuorodos
Nepilnamečių justicija Lietuvoje (PDF)
Drestas X
Drestas X – piktų karalius 845–848 metais.
Biografija
Remiantis „Piktų kronika“, Drestas X buvo Vurado sūnus. Jis bandė atskirti piktus nuo Dal Riados ir kovojo dėl piktų karaliaus titulo su Kenetu I. Buvo nugalėtas ir užmuštas. Drestas X buvo paskutinis nepriklausomas piktų karalius.
Bandari FC
Bandari futbolo klubas arba Mombasos „Bandari“, o angliškuose šaltiniuose žinomas Bandari Football Club, o trumpai Bandari FC pavadinimais – profesionali Kenijos futbolo ekipa, įsikūrusi Mombasoje. Namie žaidžia mėlynos spalvos aprangomis su baltais žymenimis, o svetur gali žaisti baltomis aprangomis.
Paluknys I
Paluknys I – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Pagojukų.
Bandari FC
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1985 m. kai susijungė du tuo metu veikę klubai (Cargo FC ir Kenya Ports Authority futbolo komanda).
Bandari FC išsikovojo vietą elito divizione ir dalyvavo Premjer lygos pirmenybėse, bet 1997 m. prarado teisę žaisti elito divizione.
Adam Afzelius
Adam Afzelius (1750 m. spalio 8 d. – 1837 m. sausio 20 d.) – švedų botanikas, vienas iš „Linėjaus apaštalų“.
Bandari FC
Istorija
2012 m. tapo antros pakopos nugalėtojais (A grupėje) ir nuo 2013 m. vėl dalyvauja Premjer lygos pirmenybėse.
Adam Afzelius
Biografija
Gimė 1750 m. Larvo kaimelyje, Vestra Jotalande, Švedijoje. 1777 m. Upsalos universitete buvo paskirtas rytų kalbų mokytoju, o 1785 m. botanikos demonstratoriumi. 1793 m. buvo išrinktas Karališkosios Švedijos mokslų akademijos nariu. 1800 m. tapo Vokietijos gamtos mokslų akademijos „Leopoldina“ nariu.
Bandari FC
Istorija
2018 ir 2018/2019 m. sezonuose tapo vicečempionais.
Adam Afzelius
Biografija
1792–96 m. dalyvavo dvejose Siera Leonės kompanijos organizuotose kelionėse į Vakarų Afriką. Jis tyrinėjo regiono geografiją, klimatą ir gamtos išteklius, taip pat rinko augalų pavyzdžius, kuriuos vėliau įsigijo Upsalos universitetas.
1797–98 m. buvo Švedijos ambasados ​​sekretorius Londone, 1798 m. balandžio 19 d. buvo išrinktas Karališkosios draugijos nariu. Grįžęs į Švediją, jis tęsė botanikos demonstratoriaus darbą Upsaloje, 1802 m. išrinktas „Zoophytolithiska sällskapet“ (vėliau vadinamas „Linnéska institutet“) prezidentu. 1812 m. tapo materia medica profesoriumi Upsalos universitete. Mirė Upsaloje 1837 m. Parašė daug botanikos veikalų, 1823 m. išleido Karlo Linėjaus autobiografiją.
Bandari FC
Stadionas
Gali žaisti ir Mbaraki sporto klubo stadione, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
Adam Afzelius
Atminimo įamžinimas
Jo garbei pavadinta augalų gentis afzelija (Afzelia), 1857 m. Heinrich Wilhelm Schott po jo mirties jo garbei pavadino vandeninį anubiją (Anubias afzelii).
Standartinis autoriaus trumpinys Afzel. yra naudojamas nurodyti šį asmenį kaip autorių, cituojant lotynišką binomą.
Pasamanė (Ignalina)
Pasamanė – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Dūkštelių, Samanio ežero pietiniame krante. Stūkso Pasamanės piliakalnis.
Remigijus Misiūnas
Remigijus Misiūnas (g. 1963 m. balandžio 22 d.) – Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto profesorius, rašytojas; koordinuoja leidybos specialybę.
Šveicarijos futbolo varžybos 1900–1901 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1900–1901 m.
Pasarčiai
Pasarčiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kriaunų.
Genadijus Janajevas
Genadijus Janajevas (, 1937 m. rugpjūčio 26 d. – 2010 m. rugsėjo 24 d. Maskvoje) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas, buvęs TSKP CK Politinio biuro narys, pirmasis ir paskutinis TSRS viceprezidentas.
Biografija
1959 m. baigė Gorkio žemės ūkio institutą, dirbo mechanizuotų dirbtuvių viršininku, Gorkio srities "Žemūktechnikos" padalinio valdytoju.
1963-1968 m. buvo komjaunimo Gorkio srities komiteto antruoju, vėliau-pirmuoju sekretoriumi. Po to dvylika metų vadovavo TSRS jaunimo organizacijų komitetui.
1980-1986 m. buvo TSRS draugystės ir kultūrinių ryšių su užsienio šalimis draugijos prezidiumo pirmininko pavaduotojas, nuo 1986 m. – TSRS profsąjungų (VPSCT) sekretorius, nuo 1989 m. rugsėjo mėn. – pirmininko pavaduotojas. Buvo TSRS liaudies deputatu nuo profsąjungų.
1990 m. liepos 14 d. išrinktas TSKP CK sekretoriumi tarptautiniams klausimams ir Politinio biuro nariu, juo buvo iki 1991 m. sausio 31 d.
1990 m. gruodžio 27 d. M. Gorbačiovo siūlymu TSRS liaudies deputatų suvažiavime antru bandymu išrinktas TSRS viceprezidentu. Juo buvo iki 1991 m. rugsėjo 4 d.
Visi pasaulio pinigai (filmas)
Visi pasaulio pinigai – 2017 m. režisierius Ridley Scott sukurtas filmas pagal John Pearson knygą „Painfully Rich:The Outrageous Fortunes and Misfortunes of the Heirs of J. Paul Getty“ ir 1973 m. įvykusią istoriją, kuomet buvo pagrobtas vieno turtingiausių pasaulio žmonių J. P. Getty anūkas.
Genadijus Janajevas
Biografija
1991 m. rugpjūčio 19 d. G. Janajevas kartu su kitais Valstybinio ypatingos padėties komiteto (GKČP) nariais organizavo pučą ir nušalino TSRS prezidentą M. Gorbačiovą. Rugpjūčio 22 d. G. Janajevas apkaltintas valstybės perversmu ir suimtas. 1994 m. vasario mėn. Rusijos valstybės dūmai priėmus specialų įstatymą, amnestuotas.
Visi pasaulio pinigai (filmas)
Turinys
1973 m. Romoje pagrobiamas 16-metis J. Polas Getis III – turtingiausio pasaulio žmogaus ir naftos magnatos J. Polo Gečio anūkas. Nusikaltėliai pareikalauja 17 milijonų dolerių išpirkos, tačiau reikalai klostosi neprognozuojamai: senelis Getis yra didelis šykštuolis ir neketina mokėti špirkos. Be to, jo sūnaus santuoka senokai iširusi ir anūkas gyvena su motina Geile Haris, kuri neturi tokios pinigų sumos. Getis pasiunčia Flečerį Čeisą, kad šis sureguliuotų išpirkos klausimą kuo mažesnei sumai.
Genadijus Janajevas
Biografija
Išėjęs iš kalėjimo G. Janajevas politinėje veikloje nebedalyvavo. Paskutiniais metais iki mirties buvo Rusijos tarptautinės turizmo akademijos istorijos ir tarptautinių santykių katedros vedėjas.
Visi pasaulio pinigai (filmas)
Turinys
Kol vyksta nelengvos derybos, Flečeris sugeba išaiškinti pagrobėjus, tačiau šie spėja perkelti kalinį į kitą vietą, o vėliau parduoti jį nusikaltėlių grupuotei 'Ndrangheta, su kuria derėtis tampa dar sunkiau. Net ir tada, kai atsiunčiama nupjauna Gečio III ausis, senelis sutinka išpirkai skirti tik 1 milijoną, todėl Flečeris turi padaryti viską, kad pagrobėjai sutiktų sumažinti reikalaujamą sumą...
Kintampo krioklys
Tai vienas pagrindinių regiono turistų traukos objektų. Iš kitų šalies krioklių Kintampo krioklys išsiskiria savo forma, kuri susideda iš keleto didžiulius laiptus primenančių pakopų, nuo kurių tamsiomis uolienomis žemyn krenta mažesni kriokliai (ilgiausias kritimo atstumas siekia 25 m). Bendrai paėmus, upės vanduo krenta iš ~70 m aukščio.
Iš abiejų pusių krioklys apaugęs žaliuojančiais medžiais. Į krioklio apačią veda takas.
Skinas
Skinas – 2008 m. Olandijoje sukurta veiksmo drama.
Turinys
1979-ieji metai, Olandija. Frenkis – maištaujantis paauglys, nesutariantis su tėvu žydu, nuolatos prisimenančiu savo išgyvenimus karo metais. Kuomet jo motina atsiduria ligoninėje, likęs be priežiūros Frenkis suartėja su neonaciais, kovojančiais su pankais ir juodaodžiais, nors pats turi iš Surinamo kilusį draugą. Po to, kai motina miršta, Frenkis galutinai atitolsta nuo tėvo, tačiau ir bičiulystė su naujaisiais draugais gali atnešti tik nelaimę...
Veleikių lobis
Veleikių lobis – arabiškų monetų lobis, aptiktas Veleikių kaimo apylinkėse (dab. Zarasų rajono savivaldybė, Antalieptės seniūnija). Lobis buvo suardytas, surinktas 1967–1969 m. Veleikių lobį sudarė sidabriniai dirhemai bei jų fragmentai, datuojami IX a. pab – X a. vid. Monetos nukaldintos Samarkande, Aš Šaše bei kituose miestuose, valdant Samanidų dinastijos emyrams.
78 lobį sudariusios monetos yra Lietuvos nacionaliniame muziejuje, keletą taip pat turi Rokiškio kraštotyros muziejus.
Gudirvių akmuo
Gudirvių akmuo – išskirtinių matmenų riedulys, stūksantis Šilalės rajone, Gudirvėse (Upynos sen.), 2 km į šiaurę nuo Upynos miestelio, 300 m į vakarus nuo kelio, 4,5 km į pietus nuo magistralės. Lietuvos gamtos paminklas. 2021 m. duomenimis, paminklinis riedulys buvo apleistas, nustelbtas šalia augančių krūmų, nepažymėtas kelio nuorodomis.
Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1987 m. paskelbtas valstybės saugomu.
Paminklinis riedulys atvira palauke nesunkiai pasiekiamas nuo asfaltuoto kelio. Reljefas vietovėje banguotas, riedulys guli nuokalnėje suformuotoje dirbtinėje nedidelėje dauboje, aplink plyti atviri dirbami laukai. Anksčiau didžioji jo dalis buvo po žeme, kol 1970 m. jo neatkasė melioratoriai. Su traktoriaus pagalba jo išjudinti taip ir nepavyko. Šiek tiek buvo aptrupintas, pamėginus stumtelėti jį iš vietos. Priemolingas gruntas atkasant buvo išstumdytas į visas šalis, taip suformuojant iš trijų pusių lėkštus šlaitus turinčią iškasą. Anksčiau buvusi požeminė dalis turi smarkokai įdūlėjusį ir suskeldėjusį paviršių.
Miškų teisė
Miškų teisė - aplinkos teisės pošakis; visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius miškų (t. y. miško naudojimo ir jo apsaugos, miško išteklių) santykius. Kai kuriose valstybėse miškų teisė yra kodifikuota (žr. 1997 m. Rusijos Federacijos miškų kodeksas).
Lietuvos miškų teisė
Lietuvoje veikia LR miškų įstatymas. Anksčiau galiojo 1979 m. LTSR miškų kodeksas.
Administracinę miškų priežiūrą vykdo Generalinė urėdija ir LR aplinkos ministerija (anksčiau veikė Miškų ūkio ministerija).
Paluknys III
Paluknys III – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Paluknio II.
Vladas Pauliukonis
Vladas Pauliukonis (1872 m. lapkričio 20 d., senuoju stiliumi – lapkričio 8 d. Neprausčiai, Ukmergės apskritis, Rusijos imperija – 1945 m.) – Lietuvos inžinierius, publicistas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė pasiturinčių ūkininkų šeimoje. Buvo pirmasis vaikas, todėl tėvai nutarė jį leisti į mokslus, neslėpdami vilties jį matyti kunigu. Pirmasis daraktorius niekino lietuvių kalbą, antrasis ne tik kalbą, bet ir pačius lietuvius. Toliau mokėsi Ukmergės rusų parapinėje mokykloje, 1884 m. įstojo į Šiaulių gimnaziją, tačiau ją baigęs pasirinko kitą kelią, negu norėjo tėvas (motina tuo metu jau buvo mirusi), turėjo apsieiti be tėvo pagalbos. Atvykęs į Maskvą beveik be pinigų ir rūbų, gyveno pusiau alkanai, vėliau gavo repetitoriaus vietą, bet susirgo ir turėjo mesti mokslą. Tik po kelerių metų įstojo į Peterburgo elektrotechnikos institutą, tačiau prasidėjo studentų judėjimas už laisvę ir protestai prieš carų despotizmą.
1904 m. parašė pirmąjį publicistikos darbą, kurį pavadinimu „Atsakymas p. Jonkui“ išspausdino laikraštis „Rus“ ir pavadinimu „Pro domo sua“ – „Varpas“. Abiejuose laikraščiuose straipsniai pasirašyti slapyvardžiu Elžikonis. Vėlesnius straipsnius pasirašinėjo ''Kaz. Budris, Ruginis, Žvaginis, Juzonis, Patrimpas, J. Papartis, Bevardo'' ir tikra pavarde. 1906 m. laikraštis „Lietuvis“ išleido jo brošiūrėlę „Mūsų bajorai ir lietuvystė“. Kurį laiką redagavo Zavadskio spaustuvės leidžiamą „Vilniaus Kalendorių“, rašė „Vilniaus žiniose“.
Prasidėjus 1905–1907 m. Rusijos revoliucijai aktyviai įsijungė į agitacinį darbą, veikia susilaukęs caro tarnų kaltinimų dėl tvarkos ardymo, raginimų išvyti iš Lietuvos caro valdininkus ir atstatyti nepriklausomą Lietuvos valstybę. 1905-1917 m. ne kartą sėdėjo kalėjime, gainiotas po etapus, netgi buvo kaltinamas pristavo Orlovo nužudymu. Tačiau vis tik baigė institutą, gavęs pirmos rūšies inžinieriaus-elektrotechniko laipsnį. Kovą su carizmu baigė kalėjimu ir tremtimi į Sibiro taigą. Tačiau Samaros – Zlatousto geležinkelyje buvo mobilizuotas Rusijos imperijos kariuomenėn ir pasiųstas į karą. 1915 m. rusų kariuomenei besitraukiant grįžo į Samarą. Prasidėjus Vasario revoliucijai atsirado viltis grįžti į tėvynę, bet kelią pastojo čekoslovakų sukilimas.
Tik 1919 m. grįžo į Lietuvą, Rusijoje palikęs visą turtą ir gražią biblioteką. Lietuvos geležinkelininkų sąjungos steigėjas ir pirmininkas, nuo 1934 m. paštų valdybos vicedirektorius.
Pasartė
Pasartė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Dusetų, prie Sartų ežero.
Pasausiškis
Pasausiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Obelių.
Donaldas I
Biografija
Donaldas I Tapo Albos (Škotijos) karaliumi po brolio, karaliaus Keneto, mirties. Jis išplatino piktų šalyje Edo Baltojo, Eochaido sūnaus (Dalriados apie karaliaus 768–778 m.), įstatymus. Donaldas mirė 862 m. balandžio 13 d. Kin Belachiore (galbūt Skune, arba netoli jo).
Bidco United FC
Bidko Junaited futbolo klubas arba Tikos „Bidko Junaited“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Bidco United Football Club, o trumpai Bidco United FC – profesionali Kenijos futbolo ekipa, įsikūrusi Tikoje. Namie žaidžia baltos spalvos aprangomis su mėlynais žymenimis, o svetur gali žaisti mėlynomis aprangomis su baltais žymenimis.
Istorija
Klubas išsikovojo vietą elito divizione ir nuo 2020–2021 m. sezono rungtyniavo Premjer lygoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Del Montės aikštyno stadione, kuris talpina 20 tūkst. žiūrovų.
Gali žaisti ir miesto savivaldybės stadione, kuris talpina 15 tųkst. žiūrovų.
Eugenija Ulčinaitė
Eugenija Ulčinaitė (g. 1944 m. liepos 9 d. Vinkšnėnuose, Šiaulių valsčius) – senosios Lietuvos literatūros ir kultūros istorijos tyrinėtoja, vertėja, pedagogė.
Biografija
1952–1957 m. mokėsi Bridų 7-metėje mokykloje, 1957–1961 m. Šiaulių F. Žemaičio vidurinėje mokykloje. 1962–1967 m. studijavo VU Filologijos fakultete. 1967–1969 m. Šiaulių J. Janonio vidurinės mokyklos lotynų kalbos mokytoja.
1969–1974 m. VU bibliotekos Senų spaudinių skyriaus darbuotoja. 1974–1977 m. studijavo Krokuvos Jogailos universiteto aspirantūroje. 1977 m. filologijos mokslų kandidatė. 1977–1981 m. VU Filologijos fakulteto Klasikinės filologijos katedros asistentė, 1981–1994 m. docentė, 1984–1999 m. ir 2002–2006 m. katedros vedėja, nuo 1998 m. profesorė. 1997 m. habilituota daktarė. Tyrinėja antikinę, Lietuvos viduramžių, renesanso ir baroko literatūrą, paskelbė straipsnių, recenzijų.
Paopškalnis
Paopškalnis – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kaulakių.
Pišotos byla
Pišotos byla – 1972 m. sukurtas kriminalinis filmas, paremtais tikrais įvykiais.
Turinys
Atsidūręs kalėjime, gangsteris Pišota netikėtai nusprendžia duoti parodymus prieš savo buvusius „kolegas“ ir greitai sulaukia keršto – nuodų į kavą.
Tirti žmogžudystę pavedama inspektoriui Frančesko Zauriui, kuris su įkarščiu jos griebiasi, tačiau netrukus susiduria su realybe: nei kaliniai, nei prižiūrėtojai nenori duoti parodymų, be to, kalėjime klesti korupcija ir net viršininkas žiūri į tai pro pirštus. Zauriui būtina rasti bent vieną kalinį, kuris išdrįstų prabilti ir netrukus tokia galimybė atsiranda, kuomet į jį pagalbos kreipiasi Ana, nėščia įkalinto jaunuolio Amerigo sužadėtinė...
Leipalingio valsčius
Leipalingio valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Leipalingis.
Istorija
Valsčius įkurtas carinės Rusijos laikais 1818 m. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Veisiejų rajonui (6 apylinkės).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 5373 žmonės:
Šveicarijos futbolo varžybos 1899–1900 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1899–1900 m.
Eric Frenzel
Erikas Frencelis (g. 1988 m. lapkričio 21 d. Anaberge-Būchholce) – vokiečių šiaurės dvikovės sportininkas. Daugkartinis olimpinis ir pasaulio čempionas. Penkių pasaulio taurių nugalėtojas.
2018 m. žiemos olimpinių žaidynių Vokietijos vėliavnešys atidarymo ceremonijoje.
Pliumpė
Pliumpė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Kupsčių.
Paseirė
Paseirė – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 6 km nuo Leipalingio.
Pabremenio akmuo
Pabremenio akmuo – stambus riedulys, stūksantis Šilalės rajone, Pabremenio kaime (Upynos sen.), 2 km į šiaurės vakarus nuo Vytogalos kaimo (lakūno S. Girėno tėviškės), šalia kelio. Akmuo yra valstybinės reikšmės geologinio paveldo objektas, paskelbtas valstybės saugomu 1987 m. miniatiūra|220px|left|Vaizdas į Pabremenio pusę
Paminklinis riedulys stūkso pakelėje, lygioje, atviroje vietovėje. Sovietmečiu papildė riboženklius tarp buvusių Upynos kolūkio ir Obelijos tarybinio ūkio žemių ribos. Šalia akmens, 2 m į kelio pusę, ant betoninio pamato stovėjo stulpas su Upynos kolūkio pavadinimu. Kitapus minėto kelio ties kryžkele, buvo pastatytas dvistiebis stulpas su stogeliu ir su Obelijos tarybinio ūkio pavadinimu.
Šalia Pabremenio akmens stovi vienas iš „žaliųjų kryžių“ – tokių Lietuvoje pristatyta per ūkininkų protesto akciją 2019 m.
Laukuvos graikinis riešutmedis
Laukuvos graikinis riešutmedis – išskirtinis riešutmedis, Šilalės rajono savivaldybės saugomas gamtos paveldo objektas. Medis auga Laukuvos miestelio vidury, tarp sodybinių namų, Šilalės gatvėje, Zofijos Stankienės sodyboje. Riešutmedis išsiskiria aplinkoje, yra įspūdingo dydžio, storio ir aukščio.
Paskelbtas saugomu 2006 m.
One Thing at a Time
One Thing at a Time – trečiasis studijinis amerikiečių kantri atlikėjo Morgan Wallen albumas, išleistas 2023 m. kovo 3 d. Nepaisant prastų kritikų atsiliepimų, per pirmąją pardavimų savaitę JAV pardavus 501 tūkstantį kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Tai – didžiausias pardavimų skaičius kantri muzikos albumui per vieną savaitę nuo 2021 m. išleisto Taylor Swift albumo „Red (Taylor's Version)“. Pirmojoje vietoje albumas išbuvo penkioliką savaičių – tai buvo ilgiausiai reitingo viršūnėje išbuvęs albumas šį dešimtmetį. Taip pat, visos 36–ios albumo dainos pateko į „Billboard Hot 100“ reitingą, sulaužant senesnį Drake rekordą, kurio 27–ios dainos buvo patekusios į reitingą.