cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arakano karalystė
Vesali laikotarpis
Arakano sostinė į Vesalį (Vaishali arba Waythali) buvo perkelta apie IV a. Šis perkėlimas siejamas su nauja induizacijos banga. Spėjama, kad naują hinduistinę Čandrų dinastiją Arakane įkūrė Dvančandros vadovaujami ličhaviai, atsikėlę čia iš Biharo (Vridži karalystės). Jie galėjo naują miestą pavadinti savo senosios sostinės Vaišali vardu. Per šį laikotarpį valdė Čandrų dinastija. Apie 600 m. ją pakeitė kita dinastija – Šri Dharmaradž-andaja, kurios paskutinis žinomas valdovas Anandačandra VIII a. paliko įrašą, kuriame vardijami visi valdovai.
Aritmetika
Galima išskirti natūrinių, sveikųjų, racionaliųjų bei realiųjų skaičių aritmetikas.
Pagrindinė aritmetikos teorema
Kiekvieną natūrinį skaičių, išskyrus vienetą, galima išreikšti pirminių daugiklių sandauga vieninteliu būdu. Pavyzdys: 45 = 5 × 3 × 3.
Arakano karalystė
Vesali laikotarpis
Šio laikotarpio Arakanas buvo stipriai induizuojamas, klestėjo budizmas, užmegzti artimi ryšiai su Ceilonu. Šalyje galutinai įsitvirtino Theravada budizmas, kuris, skirtingai nei kitose Indijos subkontinento teritorijose, išlaikė savo pozicijas ir nebuvo išstumtas. Tuo metu valstybėje pradėtos kalti monetos (1000 m. anksčiau nei Mjanmare), kurioms būdingas laimės simbolio vaizdavimas. Šis simbolis šiuo metu naudojamas Rachinų valstijos vėliavoje.
Aritmetika
Aritmetinės operacijos
Primityviausios aritmetinės operacijos yra sudėtis, atimtis, daugyba ir dalyba, nors yra ir sudėtingesnių operacijų (procentai, šaknies traukimas, kėlimas laipsniu ir logaritmavimas).
Sudėtis (+)
Sudėtis – vienas pagrindinių aritmetikos veiksmų. Paprasčiausiu atveju sudėtis du skaičius (dėmenis) paverčia vienu – suma. Sudedant daugiau nei du skaičius, sudėtis taikoma dviem skaičiams, tada rezultatas sudedamas su sekančiu ir t. t. Pvz:
Arakano karalystė
Vesali laikotarpis
Pradedant VIII a. viduriu iki pat X a. vidurio (957 m.) Arakano istorija yra menkai dokumentuota. Atskiri šaltiniai nurodo vidaus karus ir kaimynų invazijas. Tuo metu gretimoje Bengalijoje klestėjo agresyvi Palų imperija, o Iravadžio slėnyje rytuose vyko istoriniai kataklizmai – Pju miestus-valstybes nusiaubė nauji klajokliai iš kalnų, kurie įkūrė ten Pagano karalystę. Tai buvo mjanmai. Manoma, kad jų invazija 957 m. per Arakano kalnagūbrį į Arakano krantą visiškai pakeitė krašto gyventojų etninę ir lingvistinę sudėtį, ir čia įsitvirtino mjanmų kalba, formavosi arakaniečiai.
Aritmetika
Sudėtis (+)
10+4=14
Arakano karalystė
Vesali laikotarpis
Nėra aišku, kur buvo Arakano sostinė šiuo istorinių kataklizmų laikotarpiu. Arakano kronikos teigia, kad 794 m. Vaišalis buvo sunaikintas pilietinio karo, o sostinė perkelta į Sambavaką. Kiti šaltiniai mini, kad nuo 818 m. sostinė buvo Pjinsoje, ir nuo šios datos tradiciškai pradedamas naujas laikotarpis.
Aritmetika
Atimtis (−)
Atimtis – priešinga operacija sudėčiai. Pagrindinis tikslas – gauti skirtumą tarp dviejų pasirinktų skaičių, tačiau pirmasis skaičius(turinys) turi būti didesnis. Jei taip nėra, tuomet iš antrojo skaičiaus(atėminio) turime atimti pirmąjį ir prirašyti minusą. Pvz.:
Arakano karalystė
Lemro laikotarpis
818 m. karalius Mim Yin Phru perkėlė sostinę į Pjinsos miestą, ir pradėjo Lemro dinastiją, kuri valdė iki 1430 m. Po klajoklių invazijos 957 m. palaipsniui atkurtas stabilumas. Per šį laikotarpį sostinės keitėsi keletą kartų. Jomis buvo Darinas (1103–1167), Khjitas/Khreikas (1167–1180), vėl Pjinsa (1180–1237), galiausiai Laungkjetas/Laungkratas (1237–1406).
Aritmetika
Atimtis (−)
10-4=6
Arakano karalystė
Lemro laikotarpis
Arakanas kontroliavo visą Bengalijos įlankos rytinę pakrantę ir toliau klestėjo iš prekybos. Tuo metu užmegzti prekybiniai ryšiai su arabų pirkliais, kurie ėmė šalyje platinti islamą.
Aritmetika
Atimtis (−)
25-48=-(48-25)=-23
Arakano karalystė
Lemro laikotarpis
XV a. pradžioje Arakanas patyrė krizę, kuomet į karalystę veržėsi Ava ir kitos agresyvios valstybės iš Iravadžio slėnio.
Aritmetika
Daugyba (×, ·, arba *)
Daugyba – būlinė aritmetinė operacija. Pirmasis jos operandas vadinamas dauginiu, antrasis – daugikliu, o rezultatas – sandauga. Dauginys rodo pasirinktą skaičių, o daugiklis kiek kartų jį pridedame prie jo paties. Operacijoje galime apkeisti skaičius(a·b=b·a) Pvz.:
Arakano karalystė
Mrauku laikotarpis
thumb|250px|Mrauku vaizdas, pieštas portugalų 1431 m. karalius Min Saw Mon perkėlė sostinę į Mrauku (Mrauk. U) miestą ir atkūrė stabilumą. Didžiausio klestėjimo laikais miestas tapo svarbiu metropoliu su daugybe gyventojų. Jį puošė visi valdžiusieji karaliai, kurie statė budistines šventyklas, kasė kanalus, rėmė meną. Dėl turto Mrauku buvo neretai tituluojamas „auksiniu miestu“.
Utenos mėsa
UAB „Utenos mėsa“ – viena didžiausių mėsos perdirbimo įmonių Lietuvoje, UAB „Biovela Group“ įmonė, įsikūrusi Utenoje, Pramonės g. 4. Jos pagrindinė produkcija – šviežia mėsa bei jos gaminiai, taip pat siūlo platų asortimentą daugelio tradicinių termiškai apdorotų gaminių. Gamykla įrengta pagal ES standartus, aprūpinta pažangia mėsos perdirbimo bei pakavimo įranga. Įmonėje dirba arti 700 žmonių.
Aritmetika
Daugyba (×, ·, arba *)
99·4 = 4·99 = 99+99+99+99 = 396
Arakano karalystė
Mrauku laikotarpis
Klestinti valstybė vykdė plačią prekybą su portugalais, Nyderlandais, Ava, Pegu, Arabija, Persija, Mogolų imperija. Pagrindinės Arakano prekės buvo ryžiai, medvilnė, rubinai, drambliai, vergai, dramblio kaulas, prieskoniai. Buvo kalamos labai meniškos monetos su įvairių kalbų įrašais ir rašmenimis.
Utenos mėsa
Istorija
Utenos mėsos kombinatas pradėtas statyti 1972 m. Pagrindiniai pajėgumai paleisti 1975 m. gruodžio mėn.
Arakano karalystė
Mrauku laikotarpis
Didžiausio klestėjimo laikotarpiu (iki XVII a. vidurio) Arakanas vykdė ekspansiją į šiaurę, ir jo kariuomenės buvo pasiekę dabartinę Daką. Tačiau vėliau prasidėjo palaipsniškas valstybės silpimas. Tai nulėmė, kad 1666 m. Mogolų imperija užėmė šiaurinę istorinio Arakano dalį ir ją prijungė. Taip įvyko Arakano padalinimas, kuris egzistuoja iki dabar.
Aritmetika
Daugyba (×, ·, arba *)
Yra sudaryta daugybos lentelė.
Utenos mėsa
Istorija
1997 m. įmonėje dirbo 900 žmonių, o 2003-iais buvo likę tik 300 darbuotojų. Po metų čia jau darbavosi 700, o 2005-iais – truputį per tūkstantį. 2003 m. bendrovės apyvarta buvo 39 mln. Lt, o 2005-iais – daugiau nei 190 mln. Lt. 2006 m. pagaminta apie 19 tūkst. tonų produkcijos.
Arakano karalystė
Priklausomybės laikotarpis
1784 m. Mianmaro Konbangų dinastijos armija perėjo Arakano kalnus ir užpuolė Arakano sostinę Mrauku. Invazija baigė tūkstantmečius egzistavusios valstybės nepriklausomybę ir nulėmė jos prijungimą prie Mianamaro. Invazijos metu iš Arakano buvo išvežta daugybė meno kūrinių, sugriauta daug architektūros paminklų, išžudyta daug vietos gyventojų, didelė dalis jų paversti vergais ir išvežti į Iravadžio slėnį. Tuo pat metu Mianmaras nukariavo ir dabartinės Indijos regionus šiaurėje: Asamą, Manipūrą ir kt.
Aritmetika
Dalyba (÷, / arba :)
20:4=5
Atvirkščiai nei daugyboje, dalyboje paėmus bet kokius du skaičius ne visada gaunamas sveikasis skaičius.
Arakano karalystė
Priklausomybės laikotarpis
Po Birmos nepriklausomybės paskelbimo 1948 m. Arakanas tapo Mianmaro dalimi. Arakaniečių separatizmas vis dar egzistuoja, ir 1974 m. buvo pasiektas Rachinų valstijos sukūrimas. Tačiau tai iš tiesų nedaug pakeitė jų padėtį, nes šalis kontroliuojama karinės chuntos.
Utenos mėsa
Istorija
Nuo 2004 m. „Utenos mėsa“ priklauso UAB „Biovela Group“.
Zablatiškės (Karčiomka)
Zablatiškės – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Tirylių.
Irena Vabalienė
Irena Kazlauskaitė – Vabalienė (Norvaišienė) (g. 1935 m. rugsėjo 27 d. Žemaičių Kalvarijoje, Plungės raj.) – lietuvių kino dailininkė, rūbų modeliuotoja. Lietuvos dailininkų sąjungos, Lietuvos kinematografininkų sąjungos narė.
Biografija
1955 – 1959 m. mokėsi Vilniaus lengvosios pramonės technikume, 1963 – 1968 m. studijavo Vilniaus dailės institute. 1959 – 1974 m. dirbo Vilniaus modelių namų rūbų modeliuotoja, nuo 1970 m. buvo Lietuvos kino studijos dailininkė.
Vyras Raimondas Vabalas, kino režisierius ir scenaristas.
Kūryba
Sukūrė apie 40 kilimų, 25 mini kilimus, 25 muzikos kolektyvų (orkestrų, chorų, ansamblių) koncertinius kostiumus, Lietuvos universitetų senatų narių, rektorių togas, daugiau nei 30 miestų ir organizacijų vėliavas. Dalyvavo parodose Lietuvoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, Rusijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje, Čilėje, Suomijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Japonijoje.
Surengė dvi retrospektyvines autorines parodas (1986 ir 1995 m.). I. Vabalienės darbų turi įsigiję Prancūzijos, JAV, Vokietijos, Rusijos, Italijos kolekcionieriai. Didžioji darbų dalis – Lietuvos muziejų nuosavybė (Vilniuje ir Kaune). Jos darbai pristatyti knygoje "Lietuvos gobelenas".
Kino filmų dalininkė statytoja
Filmų kostiumų dailininkė
Lietuvos žydų gelbėtojai
Lietuvos žydų gelbėtojai Holokausto metu gelbėjo žydus nuo išžudymo. Jie tai darydami dažnai statydavo savo pačių gyvybę į pavojų. Šios veiklos mastą nustatyti nėra paprasta, nes ji buvo slapta, individuali, nebuvo priimta ja girtis ir po karo. Pavyzdžiui, nors bažnyčia gelbėjamąją veiklą kunigams buvo uždraudusi, draudimus skelbęs V. Brizgys vėliau teigė jog jie buvo priverstiniai ir jų nebuvo paisoma. Valstybinio Vilniaus Gaono žydų muziejaus surinktais duomenimis žydus gelbėjo 159 dvasininkai, pagal Antano Gurevičiaus duomenis 162, nors Pasaulio tautų teisuolio vardas suteiktas tik keturiolikai Lietuvos kunigų. Vienos žydų šeimos gelbėjimui neretai reikėdavo derinti keleto pagalbininkų pastangas. Pasak Geniaus Procutos, nacistinės okupacijos metais Lietuvoje buvo gelbėjama ir slepiama apie 2500-4000 žydų, tame dalyvaujant maždaug 25 000 žmonių. Palyginus su 200 000 išžudytų žydų, tai 2 %.
Izraelio valstybinis Holokausto paminklas Jad Vašem mini Holokausto aukas. Jis taip pat gerbia nežydus, kurie išgelbėjo žydus. Juos skelbia Pasaulio tautų teisuoliais. Iki 2012 m. taip pagerbtas 831 Lietuvos gyventojas.
Bohdanas Lepkis
Bohdanas Lepkis (, 1872 m. lapkričio 4 d. Krohulecas, Austrija-Vengrija – 1941 m. liepos 21 d. Krokuva) – ukrainiečių poetas, rašytojas, literatūrologas.
Motyvacija
Motyvacija psichologijoje, vadyboje ir etologijoje – visus organizmo veiksmus skatinanti jėga. Gali būti naudojamas kaip poreikio sinonimas.
Psichologijos moksle motyvacija suprantama kaip visuma faktorių, kurie sukelia, išlaiko ir valdo elgesį, kuris leidžia pasiekti tam tikrą tikslą. Pats žodis motyvacija atsirado tik apie dvidešimtuosius praeito amžiaus metus. Iki tol psichologai kalbėjo apie motyvus, kurie sukelia tai „kas verčia veikti“. Pradinė motyvacijos sąvoka reiškė visumą veiksmų, įtakojančių ekonomikos veikėjų, o ypatingai vartotojų, elgesį.
Motyvacijos teorijų skirstymas
Motyvacijos teorijas sąlyginai galima suskirstyti į dvi grupes:
Pagrindinės motyvacijos teorijos
Skirtingi autoriai pateikia atskirą motyvacijos teorijų klasifikavimą: R. Šimukonytė (2005) išskiria keturis motyvacijos modelius: racionalųjį – ekonominį; socialinį; poreikių ir kompleksinį modelį [13]; R. Adomonienė, A. Sakalas ir kt. (2002) motyvacijos teorijas skirsto į ankstyvąsias ir šiuolaikines. F. Taylor „Tradicinis modelis“, E. Mayo „Žmonių santykio modelis“ bei D. Mc. Gregogor „Žmonių išteklių modelis“ priskiriami ankstyvosios motyvacijos teorijoms, šiuolaikines motyvacijos teorijos skirstomos į dvi pagrindines: turinines ir procesines. Turininės teorijos yra grindžiamos žmonių poreikiais, nuo kurių priklauso jų elgsena. Jos taip pat vadinamos poreikių teorijomis. Čia stengiamasi rasti atsakymą, kodėl atsiranda motyvacija, kas ją lemia. Teorijos, pagrįstos žmonių elgsena, kurią sąlygoja jų lūkesčiai, bei savo elgesio pasekmių suvokimas – vadinamos procesinėmis teorijomis. Joms priskiriamos lūkesčių, bei teisingumo teorijos. Šios teorijos paaiškina, kaip veikia motyvacija, kaip ji keičiasi ir lemia darbuotojų specifinį elgesį. [2, p.85]
Poreikių teorijos
Bohdanas Lepkis
Biografija
Jo poezijos rinkiniuose ryškios dekadentinės nuotaikos.
Motyvacija
Pagrindinės motyvacijos teorijos
Poreikių teorija, pagrįsta tuo, jog asmuo yra motyvuotas tol, kol jis dar nepasiekė tam tikro pasitenkinimo lygio. Jei poreikis yra patenkintas, jis nebemotyvuoja. Viena iš populiariausių poreikių teorijų yra A. Maslow poreikių hierarchija.
Maslow poreikių hierarchija
Herzberg dviejų veiksnių motyvacijos teorija teigia, kad individų pasitenkinimas didžiąja dalimi priklauso nuo darbo esmės, atsakomybės, pasiekimų, pripažinimo, paaukštinimo bei tobulėjimo galimybių, o nepasitenkinimas – nuo kompanijos politikos ir valdymo, vadovavimo kokybės, pavaldinių ir vadovų santykių, darbo sąlygų, atlyginimo, santykių su kolegomis, asmeninio gyvenimo, statuso, saugumo. Nepasitenkinimą sukeliantys veiksniai vadinami higieniniais. Pasitenkinimą lemiančių veiksnių nebuvimas dar neįtakoja nepasitenkinimo, tačiau darbuotojas nebus pakankamai motyvuotas darbui, todėl šie veiksniai vadinami motyvatoriais. F. Herzberg teigia, jog pasitenkinimą sąlygojantys veiksniai (motyvatoriai) yra atskiri ir nepriklausomi nuo nepasitenkinimą sąlygojančių veiksnių (higieninių) (Wikipedija, 2006). Herzberg tyrimai turėjo įtakos naujam motyvacijos, kaip procesas proceso, supratimui. Vadovas, norėdamas sužadinti energiją, nukreiptą į užduoties atlikimą, kad būtų pasiekta maksimaliai gerų rezultatų, turi pateikti darbuotojams tokį higieninių ir motyvuojančių veiksnių rinkinį, kad darbuotojai jaustų visų individo poreikių patenkinimą
Kitos poreikių teorijos
Psichologas C. Alderferis savo teorijoje poreikius suskirstė į tris grupes: egzistencijos, bendravimo, ir augimo. Nepatenkinus aukštesnės pakopos poreikių svarbą įgyja žemesnės pakopos poreikiai, kurie jau buvo patenkinti. Autorius teigia: „jei pastangos pasiekti vieną poreikių pakopą žlunga, individai dažniausiai nusileidžia į žemesnį lygmenį”. Motyvacija yra sąlygojama: laimėjimo, valdžios ir artimo bendrumo poreikių. Šiais poreikiais J. W. Atkinsons apibūdina Trijų poreikių teoriją. Šią poreikių teoriją papildė McClelland, teigdamas, kad poreikis laimėti yra ypač svarbus, atliekant darbines užduotis. Darbuotojai prisiima atsakomybę, vertina grįžtamąjį ryšį.
Proceso teorijos
Teisingumo teorija remiasi principu, kad už atliekamą darbą turi būti atlyginama pagal rezultatus, vadovaujantis teisingumo ir nešališkumo principais. Šioje teorijoje atlygį dažniausiai laiko pinigais. Jei įdėtas darbas ir gautas pinigų kiekis yra proporcingi, tai skatina motyvaciją, priešingu atveju motyvacija yra neigiama. „Darbuotojas, manantis, kad jo atlyginimas yra per mažas, stengiasi pataisyti situaciją, įdėdamas mažiau pastangų”. (Adomonienė, Sakalas, 2002) Lūkesčių teorija teigia, kad žmogaus motyvaciją lemia: lūkesčiai, instrumentalumas ir valentingumas. V. Wroom motyvaciją aprašė kaip jėgą, susidedančią iš šių trijų minėtų veiksnių. W. Porter ir E. E. Lawler išvystė V. Wroom teoriją, pabrėždami dedamų pastangų, gabumų ir būtinų sėkmei asmeninių savybių, bei vaidmens organizacijoje suvokimo svarbą motyvacijai. Pastiprinimo teorija pagrįsta rezultatų, kurie yra teigiami kartojimu, o neigiamų vengimu. Jei rezultatai kelia malonumą, tai jie bus nuolat kartojami motyvo patirti malonumą iš naujo. Jei jie kels negatyvius prisiminimus, motyvacija bus neigiama. E. Locke suformavo tikslų nustatymo teoriją, kurioje dėmesys skiriamas užsibrėžtų tikslų pasiekimui. Motyvas darbuotojams atsiranda, kai jie siekia savo užsibrėžtų tikslų įgyvendinimo. Pavieniai asmenys yra motyvuoti, kai elgiasi taip, kad artėtų prie tam tikrų aiškių tikslų, kuriuos patys priima ir tikisi protingai pasiekti.
Lūkesčių teorija
Lūkesčiai – tai pageidaujamojo būsimojo įvykių ar faktų rezultatų apibūdinimas. Lūkesčių teorija, analizuodama darbo motyvaciją, pabrėžia trijų tarpusavyje susijusių ryšių svarbą:
Teisingumo teorija
Ji paaiškina, kad žmonės subjektyviai nustato santykį tarp įdėtų pastangų ir atlygio, o po to jį sugretina su kitų žmonių atlygiu.
Jeigu darbo sąnaudų ir atlygio už jį palyginimas išreiškia neteisybę, t. y. žmogus mano, kad už tą patį darbą kolega gavo didesnį atlyginimą, tuomet pasireiškia psichologinė įtampa.
Mikėnai (Ukmergė)
Mikėnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės rytus nuo Siesikų, šalia Taujėnų miškų ir Strauzgėlės upelio. Prie kaimo plyti Mikėnų pelkė, užimanti 890 ha plotą. Praeina vieškelis, atsišakoja keliukas į Kiškeliškį. Stovi kaimo kryžius, apleista parduotuvė.
Etimologija
Mikėnų kaimo pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Mikėnas, seniau reiškusio „Miko šeimynai priklausantis asmuo“, kuriame slypi hebrajų kilmės krikštavardžio Mykolas liaudinis variantas Mikas.
Motyvacija
Teisingumo teorija
Pagrindinė teisingumo teorijos išvada: tol, kol darbuotojai nebus tikri, jog darbas yra atlyginamas teisingai, jie stengsis sumažinti darbo produktyvumą. Tačiau teisingumo suvokimas yra subjektyvus: žmogus lygina save su su kitais organizacijos nariais arba kitų organizacijų darbuotojais, vykdančiais analogiškas funkcijas. Kadangi darbuotojų, galvojančių, kad jų darbas atlyginamas neteisingai, darbo našumas sumažėja, tai vadovas privalo jam paaiškinti, kodėl yra skirtumai tarp atlyginimų. Apibendrinant motyvacijos teorijas reikia pabrėžti, kad motyvacija bus efektyvi tik tuo atveju, jeigu bus įvertinta:
Mikėnai (Ukmergė)
Istorija
1970–1976 metais kaime veikė biblioteka. 2009 m., po ilgos pertraukos, pradėtas eksploatuoti Mikėnų durpynas, kur gaminamos durpės, skirtos kurui.
Gyventojai
thumb|left|265px|Mikėnų kryžius
Motyvacija
Turinio motyvacijos teorija
Turinio motyvacijos teorijos pirmiausia siekia apibrėžti poreikius, kurie priverčia žmones dirbti. Poreikių identifikavimas iš šios pusės svarbus tuo, jog šie poreikiai verčia žmogų pasirinkti atitinkamą elgesį. Šios motyvacijos krypties atstovų sukurtos ir įvestos sąvokos - poreikis, stimulas, impulsas, tikslas, motyvas,- naudojamos žmogaus elgesiui tirti, įvertinti ir pagrįsti. Turinio motyvacijos teorijose motyvacija apibrėžiama kaip tam tikro elgesio, veiksmų, tikslingos veiklos skatinimas, kurį sukelia įvairus motyvai. Kuriant šiuolaikinių motyvacijos teorijų pagrindus didžiausią svarbumą turi Abraham Maslow, Frederick Herzberg ir David McCleland darbai.
Procesinė teorija
Proceso teorijos nepaneigia žmogaus poreikių svarbos, bet manoma, kad žmogaus elgesys yra jo suvokimo ir laukimo, susijusio su situacija ir galimomis jo pasirinkto elgesio pasekmėmis, funkcija.
Laukimo teorija
Atsižvelgiant į tai, kad lūkesčių teorija teigia, jog žmonės pasirenka kaip elgtis iš keleto alternatyvų, vadovaudamiesi lūkesčiais, ką jie iš kiekvieno gali gauti.
Skirtingos motyvacijos teorijos neprieštarauja viena kitai iš esmės, motyvacijos teorijų genezė tik papildė jau esančius požiūrius į motyvacijos organizacijoje problemą.
Adama Fofana (1989)
Adama Fofana (g. 1989 m. gruodžio 20 d.) – buvęs Dramblio Kaulo Kranto futbolininkas, puolėjas.
Karjera
Karjerą pradėjo Italijoje, „Brescia“ klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi.
Buvo skolinamas žemesnių lygų Italijos klubams, „Ethnikos“ klubui iš Graikijos.
Nuo 2011 m. atstovavo Panevėžio „Ekranui“.
Vėlesniais metais karjerą tęsė Italijoje.
Rinktinės
Fofana buvo Dramblio Kaulo Kranto jaunimo (U-21) rinktinės žaidėju.
Laimėjimai
FK Ekranas
Herkus Mantas
thumb|Prūsų gentys XIII a. miniatiūra|Lietuvos kino studijos filmas „[[Herkus Mantas (filmas)|Herkus Mantas“ 1973 m. aktorius Antanas Šurna, režisierius Marijonas Giedrys]] Herkus Mantas (prūs. Erks Mānts; kronikose minimas kaip, , Monts; m. 1273 m. rugpjūčio pabaigoje) – 1260–1274 m. didžiojo prūsų sukilimo žymiausias vadas.
Kilęs iš Notangos žemės, Mantų giminės. Žuvo 1273 m. rugpjūčio pabaigoje, kai kryžiuočiai jį susekė, paėmė nelaisvėn ir nužudė (pakorė).
Biografija
Prūsijos žemės kronika teigia, kad Herkus Mantas buvo kilęs iš Notangos, vienos iš prūsų žemių. Į prūsų žemes kryžininkai atvyko Mozūrų kunigaikščio Konrado pirmojo kvietimu į Kulmą 1226 m. Kryžiuočius Konradas pasikvietė dėl to, jog jam pačiam atremti prūsų puldinėjimus pasienyje buvo sunku. Būdami pagonys, prūsai puikiai tiko naujam kryžiaus karo taikiniui. Taip prasidėjo šiauriniai kryžiaus karai, kryžiuočiai gavo teisę kolonizuoti baltų žemes prisidengdami krikšto misija.
Dar būdamas vaiku Herkus kryžiuočių buvo paimtas įkaitu ir auklėtas Magdeburge. Ten Herkus Mantas pragyveno apie 10 metų, mokėsi Šv. Jono Krikštytojo ant kalno (St. Johannes der Täufer auf dem Berge) vienuolyne, gavo tiems laikams labai solidų išsilavinimą. Jis greičiausiai buvo pakrikštytas vardu Henricus, bet paleistas suprūsino savo vardą išmesdamas kelias raides. Kadangi buvo mokytas vokiečių karybos meno, Notangos gentys išrinko jį savo karo vadu. Tai, kad paimtas į nelaisvę Herkus Mantas buvo leidžiamas į mokyklą ir bandomas perauklėti greičiausiai reiškia, kad jis buvo iš kilmingos šeimos. Nekilmingi prūsai būdavo krikštijami prievarta ir parduodami į vergiją visoje Europoje.
Didysis prūsų sukilimas prasidėjo 1260 m. rugsėjį, po kryžiuočių pralaimėjimo Durbės mūšyje, ir truko keturiolika metų. Pradžioje Herkų Mantą lydėjo sėkmė: jo vadovaujamos pajėgos nugalėjo kryžiuočius Pokarvio mūšyje 1261 m. sausio 21 d. 1262 m. Herkus Mantas buvo sunkiai sužeistas Karaliaučiaus apgulties metu. Visgi, jis greitai pasveiko ir jau kitais metais surengė žygį į Chelmno (Kulmo) kunigaikštystę su didele kariauna. Grįžtančius iš šio žygio į Notangą prūsus užpuolė priešai (lenkai ir/ar kryžiuočiai?). Sekusio Liubavos mūšio metu ordino magistras, maršalas, 40 kitų riterių ir nežinomas skaičius nekilmingų karių žuvo kaudamiesi su prūsais.
Reikšmė
Herkus Mantas laikomas prūsų ir visų baltų didvyriu ir sektinu pavyzdžiu. Pagrindinė Klaipėdos gatvė vadinama Herkaus Manto vardu. Herkaus Manto gyvenimas ir dramatiškas pasipriešinimas galingesniam varžovui tapo pagrindu daugeliui meno kūrinių:
Marmurinis urvas
thumb|250px|Stalagmitai ir stalaktitai urve Marmurinis urvas  – urvas Krymo kalnuose esantis apatiniame Čatyr Dago plynaukštės plato, populiari turistinė vieta.
Atradimo istorija
Urvą aptiko 1987 m. Simferopolių speleologų sekcijos nariai. Naują urvą su sudėtinga salių ir galerijų sistema pavadino Marmurine (pradžioje buvo naudotas ir pavadinimas „Afganka“). Įėjimas yra 920 metrų aukštyje virš jūros lygio. 1988 m. įkurtas speleologinio turizmo centras „Oniks-Tur“ atliko detalius tyrimus ir įrengė ekskursinius maršrutus – nutiesė betoninius takelius, įrengė turėklus, įvedė apšvietimą. Lankytojams urvas tapo prieinamas 1989 m. ir nuo to laiko tai viena populiariausių vietų tarp turistų Krymo kalnuose.
Ekskursinis maršrutas
Įrengtų takų ilgis urve siekia 1,5 kilometro. Visų ištirtų urvų ilgis apie 2 km, o gylis – 60 metrų.
Ekskursinis maršrutas prasideda Pasakų galerijoje. Joje daug stalaktitų, stalagmitų ir nuotėkinių sienų ornamentų. Galerija taip vadinama dėl keistų stalagmitų formų primenančių pasakų herojus.
Galerijoje pavadintoje Tigro praėjimu lubos nusileidžia žemiau ir galima grožėtis stalaktitais. Galerija taip vadinama, nes joje buvo rasta plėšrūno liekanų, kurias priskyrė kardadančiui tigrui. Vėliau, po detalaus tyrimo, mokslininkai nustatė, kad tai urvinio liūto likučiai, bet galerijos pavadinimas išliko nepakitęs.
Malta Civil Police FC
Gziros MCP – buvęs Maltos futbolo klubas iš Gziros. Komandoje žaidė policijos atstovai.
Marmurinis urvas
Ekskursinis maršrutas
Perestroikos salė (Griūties salė) – viena iš didžiausių parengtų lankymui urvų salių Europoje ir didžiausia salė Krymo urvuose. Jos ilgis virš 100 metrų, o aukštis 28 metrai. Salė daug akmens luitų, stalaktitų ir stalagmitų, nuotėkinių kolonų. Maršrutas pasibaigia ant kalcito paaukštėjimo. Nuo čia matosi Rūmų salė su nuotekinėmis uolomis vadinamomis „Karalius“ ir „Karalienė“.
Apatinė urvo galerija – natūralus minerologijos muziejus. Čia vykdomi specialios speleologinės ekskursijos. Šioje galerijoje takai įrengti kiek vėliau, nei kitose urvo dalyse. Speleologinė ekskursija prasideda Griūties salėje, pro akmenų luitus siaurais praėjimas veda į Rožinę salę.
Vilties salėje auksinių nuotekų kaskados palei sienas suformuoja akmeninius altorius. Balkoninė salė – didžiausia apatinėje urvo galerijoje ir pati įspūdingiausia. Dvylikos metrų laiptas perskiria ją į du aukštus.
Šviestuvų salėje takas veda pro akmeninius „Nykštukus“, pro stalaktitų „miška“ – šimtus permatomų kalcitų vamzdelių. Nuo lubų kabo įspūdingi „šviestuvai“ vietomis siekiantys grindis. Čia speleologinis maršrutas baigiasi, o urvas dar tęsiasi per 4 sales – Griūties, Vagos, Šokoladinę ir Heliktininę.
Marmurinis urvas garsus visoje Europoje, laikomas vienu gražiausių lankymui įrengtų urvų. 1992 m. buvo priimta tarptautinę įrengtų urvų asociaciją.
Dalia Urbanavičienė
Biografija
1986 m. Dalia Urbanavičienė Lietuvos konservatorijoje baigė muzikologijos studijas. 1982–1991 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos aukštesniojoje muzikos mokykloje dirbo koncertmeistere ir dėstytoja. Nuo 1989 m. ėmė dėstyti Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, 1992 m. tapo akademijos Mokslo centro (1994–2012 m. Muzikologijos instituto) Etnomuzikologijos skyriaus (iki 1994 m. – Liaudies muzikos laboratorijos) vedėja. 2001 m. tapo humanitarinių mokslų daktare, 2008 m. – docente. 1995 m. atliko stažuotes Švedijos, 1996 m. – Austrijos, 1997 m. – Norvegijos folkloro archyvuose. 1992 m. tapo Tarptautinės liaudies meno organizacijos, 1994 m. – Tarptautinės tradicinės muzikos tarybos (nuo 1997 m. jos Nacionalinio Lietuvos komiteto sekretorė), 2002 m. – Europos etnomuzikologijos seminaro nare. Nuo 1999 m. – Lietuvių etninės kultūros draugijos, 2009–2014 m. Etninės kultūros globos tarybos pirmininkė. 2015 m. apdovanota Jono Basanavičiaus premija.
Dalia Urbanavičienė 2002 m. Vilniuje įkūrė Tradicinių šokių klubą, jam vadovauja.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrinėjimų pagrindinės sritys: etnochoreologija, apeiginė etnochoreografija, šokamosios sutartinės, tradicinio šokio raida Lietuvoje, šokio užrašymo metodika ir notacijos sistemos, etnochoreografijos klasifikavimas ir analizė, muzikinio folkloro rinkimo ir folkloro archyvų darbo metodika, etnokultūrinis ugdymas.
Čekijos istorija
Čekija susideda iš trijų istorinių žemių – Bohemijos, Moravijos ir Moravijos Silezijos (anksčiau taip pat vadintos Austrijos Silezija). Šios vadinamosios „Bohemijos Karūnos žemės“ Viduramžiais priklausė Europos kultūros centrui, tačiau dėl konfesinių konfliktų XVII a. susilpnėjo. Šių žemių kontrolė perėjo Habsburgams ir iki 1918 m. priklausė Austrijos imperijai.
Nuo Didžiosios Moravijos susikūrimo iki Čekoslovakijos valstybės
IX a. sukurta Didžioji Moravija buvo sugriauta vengrų ir Čekija, tapusi karalyste, palaipsniui pateko Vokietijos įtakon. XV a. Praha tapo Šventosios Romos imperijos sostine. 1471–1526 šalį valdė Jogailaičiai – Vladislovas II bei jo sūnus Liudvikas II. Nuo 1526 m. egzistavo personalinė unija su Austrija, o 1620 m. po Baltojo kalno mūšio Čekijos žemės (Bohemija, Moravija, Silezija, abi Lužicos) prijungtos prie Austrijos imperijos.
Čekoslovakija 1945 m. ir pokaris
1945 m. gegužės 5 d. Antrajam pasauliniui karui baigiantis, Prahoje įvyko sukilimas prieš nacistus. Po 4 d. miestą užėmė Raudonoji armija. Benešas grįžo į savo šalį ir vėl tapo prezidentu. Per represijas prieš Čekijos vokiečių mažumą, kurioje buvo (2 mln. gyventojų) tūkstančiai žuvo, buvo prievarta išvaryti į Vokietiją arba patys pabėgo.
1945 m. atsikūrusi Čekoslovakijos valstybė iš pradžių tęsė prieškarinės Pirmosios respublikos demokratines tradicijas. Iškart po karo staigiai iškilo komunistų partija (KSČ). Ši partija surinko daugiausiai balsų per 1946 m. rinkimus, jos vadovas Klementas Gottwaldas tapo ministru pirmininku, vyriausybėje buvo keli jo partijos nariai. Valdė koalicinė vyriausybė. 1948 m. vasario mėn. 12 nekomunistų vyriausybės narių atsistatydino, tikėdamiesi tokiu būdu sužlugdyti Gottwaldo vyriausybę. Taip jie prisidėjo surežisuojant komunistinį perversmą - neprireikė nė karinės pagalbos, kurią buvo pasiūlęs J. Stalinas. Dėl sveikatos sutrikimų atsistatydino Benešas. Vadinamąjį "pergalingąjį vasarį" prasidėjo stalinizmo įtvirtinimo laikotarpis, kurio metu buvo vykdoma visuotinė nacionalizacija ir didžiulio masto pramonės plėtra. Taip pat vyko represijos ir persekiojimai. Ūkininkai, kurie priešinosi kolektyvizacijai, buvo siunčiami į darbus kasyklose arba į kalėjimus. Dvasininkai buvo uždarinėjami koncentracijos stovyklose. Daug žmonių pasirinko emigraciją. Suklastoti rinkimai baigėsi komunistų partijos laimėjimu, o kitos partijos buvo uždraustos.
"Prahos pavasaris" 1968 m.
7 dešimtmetyje komunistų partijoje prasidėjo reformatų sąjūdis. Jos nariai reikalavo liberalizuoti stalininį požiūrį į ekonomiką, politiką ir asmens laisvę. Nepavykus pastangomis įveikti reformatorius ar imtis prieš juos represijų, 1968 m. sausio mėn. prezidentas Novotny buvo priverstas pasitraukti iš posto. Naujas išrinktas pirmasis sekretorius Aleksandras Dubčekas paskelbė siekiąs sukurti "socializmą žmogišku veidu". Vėlesnė demokratinės reformos, kurioms buvo entuziastingai pritarta, aprėpė visus visuomeninio ir politinio gyvenimo aspektus. Daugelis šalies gyventojų permainas palaikė ir tikėjosi dar didesnių. Tačiau "Prahos pavasario" reformos sukėlė SSRS ir kitų sovietinių šalių nerimą, kad šalis paliks bloką. Čekoslovakijos valdžia paskelbė, kad ir toliau laikysis socializmo ir neišstos ir Varšuvos bloko. Nepaisydama to, L. Brežnevo vadovaujama SSRS ir jos sąjungininkės nusprendė suvaldyti padėtį Čekoslovakijoje − įvykdė ginkluotą intervenciją.
"Prahos pavasaris" staigiai nutrūko 1968 m. rugpjūčio 21 d., kai Sovietų įsakymu Varšuvos sutarties šalių pajėgos vykdydamos karinę operaciją "Dunojus" (200 000 karių) įsiveržė į Čekoslovakiją, o Dubčekas ir kiti reformatoriai buvo areštuoti ir išvežti Maskvą. Žmonės protestavo gatvėse, buvo ir aukų, tarp jų studentas Janas Palahas, kuris susidegino Vaclovo aikštėje. 100 žmonių žuvo.
Numalšinus "Prahos pavasarį", į valdžią grįžo konservatyvieji komunistai. Dubčeką pakeitė Gustavas Husakas, kuris visą laiką pataikavo Sovietų Sąjungai. Per 21 metus trukusią "normalizaciją" buvo atkurta totalitarinė tvarka, o visi kitaminčiai sutriuškinti. Daug intelektualų išvyko į užsienį.
"Prahos pavasario" įvykiai paskatino SSRS užsienio politikoje suformuoti naujus nuostatus, vadinamąją Brežnevo doktriną. Pagal ją SSRS neva turinti teisę įvesti kariuomenę į bet kurio sovietinio bloko šalį, jei nuspręstų, jog ši pasuko klystkeliu iš "teisingo socializmo" kelio, t. y. nepaklūsta Maskvos interesams. Doktrina dar labiau apribojo socialistinių šalių suverenumą, o bet kokios vietos komunistų valdžios reformos galėjo būti vykdomos tik SSRS nutarus.
1977 m. politikų ir intelektualų grupė, tarp jų ir dramaturgas Vaclavas Havelas, pasirašė dokumentą, kuriuo buvo reikalaujama pagrindinių žmogaus teisių. Vadinamoji "Chartija 77" tapo visus disidentus vienijančiu veiksniu.
"Aksominė revoliucija" 1989 m.
Dar 1989 m. rugpjūčio mėnesį kilus opozicijos demonstracijoms, komunistų valdžia jas išvaikė jėga. 1989 m. lapkričio 17 d. prasidėjo taiki studentų demonstracija Prahoje, kurią numalšino policijos pajėgos. Kilus nepasitenkinimui, lapkričio 19 d. prasidėjo masiniai protestai, kurie truko iki gruodžio mėnesio pabaigos, komunistai nedrįso panaudoti jėgos ir prarado valdžią. Paskubomis suburta nauja politinė partija "Piliečių forumas" pradėjo derybas su pasitraukiančia vyriausybe. 1989 m. gruodžio 29 d. Čekoslovakijos prezidentu išrinktas disidentas, kovotojas už žmogaus teises Vaclavas Havelas.
Kauno Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo pas Elzbietą bažnyčia
'''Kauno Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Pažaislyje, Kauno marių pusiasalyje, netoli Petrašiūnų.
Čekijos istorija
"Aksominė revoliucija" 1989 m.
Žlungant komunistiniams režimams gretimose šalyse, lapkričio 28 d. komunistinė valdžia nutarė atsisakyti vienpartinės sistemos, atidaryti sienas su Vakarų Vokietija ir Austrija. Gruodžio 10 d. prezidentas Gustavas Husakas paskyrė naują vyriausybę, daugiausiai sudarytą iš opozicinių partijų atstovų, o pats atsistatydino.
Čekijos Respublika 1993 m.
Išnykus griežtai, centralizuojančiai komunistų valdžiai, vėl iškilo istoriniai nesutarimai tarp čekų ir slovakų. "Piliečių forumas" skilo į dvi dalis − centro kairiųjų Piliečių sąjūdį ir dešiniąją Piliečių demokratinę partiją. 1992 m. per visuotinius rinkimus į valdžią atėjo partijos, siekiančios suskaidyti bendrą valstybę. 1993 m. sausio 1 d. buvo įkurta Čekijos Respublika.
Kauno Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo pas Elzbietą bažnyčia
Istorija
LDK kancleris Kristupas Zigmantas Pacas 1664 m. nupirko iš Kauno žemės teismo teisėjo Samuelio Oborskio Pažaislio dvarą ir dovanojo jį vienuoliams kamalduliams, taip pat įsipareigojo duoti 40 000 auksinų 12 vienuolių išlaikymui. Pirmiausia pastatyti vienuolių atsiskyrėlių (emeritų) mediniai nameliai ir šv. Onos bažnytėlė.
1667 m. M. K. Pacas nupirko ir kamenduliams dovanojo Dusmenų dvarą. 1667-1674 m. pagal architekto Džiovanio Batistos Fredianio (Joanes Baptista Frediani) projektą išmūryta bažnyčia. Apie 1665 m. iš Karaliaučiaus atvežtas geležinis laikrodis. 1676 m. Vilniuje Jonas Delamarsas nuliejo 2 varpus.
1675 m. pradėta dengti kupolą, dekoruoti vidų. Stiuko lipdiniai Džovanio Merlio. Freskas tapė Mykolas Arkangelas Palonis. Iki 1676 m. skulptorius Mikalojus Volšeidas iš smiltainio iškalė 4 skulptūras Didiesiems vartams ir grupinę kompoziciją bažnyčios fasadui. 1681 m. baigti mūryti bokštai.
1684 m. mirus K. Z. Pacui, statyba rūpinosi Kazimieras Pacas. Statybos ir marmuro apdailos darbams vadovavo broliai Karlas Putinis ir Pjetras Putinis. Vidaus sienoms iškloti juosvas ir rausvas marmuras atgabentas iš marmuro laužyklų prie Krokuvos. XVIII a. pradžioje J. Rosis centriniame kupole nutapė „Marijos karūnavimo“ freską. Bažnyčia konsekruota 1712 m. Taip pat pagal D. B. Fredianio projektą XVII a. pabaigoje pastatyti vartai, svečių namai (forestoriumas), o XVII a. pab.-XVIII a. pradžioje – vienuolynas su 2 uždarais keturkampiais kiemais, kiti statiniai. Po 1739 m. pradėti statyti emeritų nameliai, jų sumūryta 13.
1755 m. žaibas uždegė bažnyčią, apdegė virš zakristijos buvusi biblioteka, kitos patalpos. 1756 m. rekonstruotas kupolas, bažnyčios bokštai (archit. Pranciškus Ignotas Hoperis). 1790–1793 m. pagal architekto Pietro de Rosio (Pjetro de Rossi) projektą iš rytų pusės primūrytas pastatas su masyviu frontonu.
1812 m. Prancūzijos kariai bažnyčią ir vienuolyną apiplėšė, paėmė brangius sidabrinius liturginius reikmenis, bažnytinius rūbus ir kt.
Vienuolyno uždarymas
1831 m. Pažaislyje vyko sukilimo vadų pasitarimas. Todėl dar 1831 m. vienuolynas su bažnyčia uždaryti ir perduoti stačiatikių dvasininkijai. 1836 m. vienuolyno bibliotekos 426 knygos išvežtos į Polocko stačiatikių dvasinę seminariją, dalį rankraščių bei archyvo paėmė valdžios pareigūnai. Atvykęs gruzinas vyskupas Kirijonas surinko vienuolyno archyvo likučius. 1839–1844 m. vienuolynas ir bažnyčia remontuoti (archit. Karolis Gregotovičius, Petras Portas, Tomas Tišeckis). Bažnyčia pertvarkyta į cerkvę. Stiuko dekoro restauravimui vadovavo Kazimieras Jelskis. Išardyti visi 7 altoriai, nukabinta dauguma paveikslų, uždažyta arba pertapyta dalis freskų, sunaikintos fasado skulptūros. Rekonstruoti abiejų vienuolyno korpusų antrieji aukštai.
1841–1843 m. pietinėje oficinoje įrengta žiemos cerkvė, užstatytas kupolas. Įrengta cerkvė rekonstruota 1856 m. Nugriauta 10 emeritų namelių. 1842 m. Pažaislyje įkurtas pirmos klasės stačiatikių vienuolynas.
1915 m. stačiatikiai pasitraukdami išsivežė dalį meno vertybių. Vienuolyno archyvas atsidūrė Gruzijoje. Vokiečiai Pažaislio ansamblyje įrengė ligoninę ir sandėlius. Bažnyčioje pakaitomis buvo laikomos pamaldos vokiečių kariams evangelikams liuteronams ir katalikams. Per Pirmąjį pasaulinį karą išdraskyta dalis apdailos marmurinių detalių, visos vidaus baliustrados, nuplėštas varinis stogas, išdaužyti langai, išlaužtos durys, dingo kitų vertybių.
Vienulyno atkūrimas
1920 m. Pažaislyje įsikūrė iš Čikagos atvykusios vienuolės kazimierietės. 1921 m. sudegė seserų kazimieriečių rūbų sandėlis. 1928 m. grąžintas į Rusiją išvežtas Pažaislio Dievo Motinos paveikslas, 1661 m. dovanotas popiežiaus Aleksandro VII. 1947 m. paveikslas perkeltas į Kauno arkikatedrą baziliką.
1930 m. bažnyčia apdengta skarda. Kazimieriečių rūpesčiu suremontuoti vienuolyno pastatai. 1940 m. Pažaislio ansamblis okupacinės valdžios nacionalizuotas. Po Antrojo pasaulinio karo vienuolyno pastatas perduotas archyvui, vėliau įkurti senelių namai. 1949 m. bažnyčia uždaryta. 1950–1963 m. vienuolyno patalpose veikė psichoneurologinė ligoninė. 1964 m. vienuolyne mėginta kurti Kauno turistų bazę.
1967 m. Pažaislio ansamblyje įkurtas M. K. Čiurliono dailės muziejaus filialas. 1957 m. Pažaislyje pradėjo darbą Mokslinė restauracinė gamybinė dirbtuvė. Nuo 1964 m. ansamblis pradėtas kompleksiškai tyrinėti (archit. Stefanija Čerškutė, inž. Janina Bartkuvienė ir kt.). 1969–1971 m. sudarytas Pažaislio ansamblio restauravimo ir pritaikymo projektas. 1973–1978 m. svečių namai (forestoriumas) pritaikyti dailės kūrinių ekspozicijai. 1980 m. dalyje restauruotų vienuolyno pastatų atidaryta XVII-XIX a. Vakarų Europos graviūrų ir taikomosios dekoratyvinės dailės ekspozicija. 1979–1983 m. restauruoti zakristijos lipdiniai ir freskos, 1984–1985 m. vario skarda perdengtas bažnyčios kupolas, bokštų šalmai.
1992 m. sausio mėn. Pažaislio ansamblis vėl perduotas vienuolėms kazimierietėms. Nuo 1992 m. birželio mėn. bažnyčioje sekmadieniais laikomos pamaldos.
Architektūra
Bažnyčia barokinė, dvibokštė, su kupolu. Šoniniame pietų fasade yra varpinėlė, galiniame – dviaukštės galerijos. Centrinė bažnyčios dalis (su kupolu) šešiakampio plano. Ją su skirtingo dydžio žemesnėmis patalpomis jungia 6 vienodo aukščio arkos (beveik nepasitaikantis barokinių bažnyčių variantas). Vidaus apdaila, lipdiniai ir freskos nenustelbia architektūros. Harmoningai suderinta lipdytojų ir tapytojų kūryba.
1670–1675 m. bažnyčios bokšte įrengtas saulės laikrodis, kuris dabar laikomas techninio paveldo paminklu. Jis išlaikęs itin retą – medinę – mechanizmo dalį.
FC Vysočina Jihlava
Jihlavos „Vysočina“ – Čekijos futbolo klubas iš Jihlavos.
Mažažiotis upėtakinis ešerys
Mažažiotis upėtakinis ešerys (Micropterus dolomieu) - ausytųjų ešerių (Centrarchidae) šeimos gėlavandenė žuvis.
Kūnas rudas, su tamsiomis vertikaliomis linijomis. Nugarinis pelekas iš 13-15 minkštų dyglių. Minta vabzdžiais, vėžiagyviais ir mažesnėmis žuvimis, mailius maitinasi zooplanktonu. Patelė išleidžia iki 21000 ikrelių, kuriuos patinas saugo specialiai įrengtame lizde upės smėlėtame dugne.
Ispanijos futbolo taurė
Ispanijos futbolo taurė – pagrindinis Ispanijos futbolo atkrintamųjų varžybų turnyras, vykstantis nuo 1902 metų. Iki 1959 m. turnyras dažniausiai prasidėdavo po Naujųjų Metų, finalas įvykdavo vasarą, o vėliau pereita prie klasikinio formato ruduo – pavasaris.
Šarkiškiai (Molėtai)
Šarkiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Giedraičių, prie kelio. Pietuose kaimo žemės prieina šiaurinį Kiemento ežero krantą.
Želvos
left|120px
Šarkiškiai (Molėtai)
Istorija
1838 m. Giedraičių bažnyčios Status animarum knygoje minimas Šarkiškių vienkiemis.
Želvos
Želvos (arba Želva) – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 2 km į pietryčius nuo Suginčių, Labanoro regioninio parko teritorijoje. Ežeras lanko formos, galais, nukreiptais pietų pusėn, keliose vietose susiaurėjantis. Ilgis pietų-šiaurėsrytų-pietryčių kryptimi 4,35 km, plotis iki 0,68 km. Altitudė 145,9 m. Didžiausias ežero gylis siekia 19,1 m. Kranto linija labai vingiuota. Viena iš į pietus nutįsusių įlankų dar vadinama Trinktinio ežeru. Būdingi aukšti (10-15 m) krantai, vakarinis krantas pelkėtas. Ežerą supa Poviliškio, Polymo, Kulinių, Skerdimo miškai, pakrantėse auga medžiai ir krūmynai, vietomis įsiterpę pievos ir dirbami laukai. Ežere yra 3 miškingos salos (1,12 ha, 0,04 ha ir 0,02 ha). Atabradas smėlingas, žvyringas, dugnas duobėtas, padengtas dumblu. Įlankos užžėlusios vandens augmenija. Vasarą vandens skaidrumas būna 2-2,3 m. Pietvakariuose iš ežero išteka Virintų ežero intako V-3 intakas (į Gavėno ežerą, Virintos upės baseinas). Ežero pratakumas 107 %.
Želvų ežere gyvena šios žuvys: lydekos, kuojos, ešeriai, karšiai, raudės, sterkai, lynai, vėgėlės, įveisti sidabriniai karosai.
Prie Želvų ežero yra Kulionys, netoli įsikūrę Lietuvos etnokosmologijos muziejus ir Molėtų astronomijos observatorija, stūkso Kulionių piliakalnis, ežero šiauriniame pusiasalyje yra Želvų piliakalnis, prie ežero taip pat įsikūrę Želvų, Sanklodiškių, Suraižos kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos. Pietine ežero pakrante eina kelias Nr.2817 (Aidiečiai – Kulionys).
Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio želvas („žalsvas“).
Koboskai
Koboskai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Nove Piekutų, apie 17 km į rytus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 40 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW659.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 21 namas ir 106 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 21 namas ir 117 gyventojų. 2006 m. buvo 17 namų ir 80 gyventojų.
Žemėtvarka ir melioracija
Žemėtvarka ir melioracija – žurnalas, leistas 1926–1940 m. Kaune ir 1989–2001 m. Vilniuje.
Istorija
Iš pradžių ėjo nereguliariai, nuo 1930 m. – keturis, nuo 1937 m. – šešis kartus per metus. Leido Lietuvos matininkų profsąjunga, nuo 1928 m. – Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga.
Iki 1928 m. vadinosi „Matininkas“, 1928–1929 m. – „Matininkų ir kultūrtechnikų balsas“. Spausdino „Raidės spaustuvė“, „Vilniaus spaustuvė“ Kaune. Leido priedą „Hidrologinė bibliografija“.
Tūbė
Tūbė (Verbascum) – bervidinių (Scrophulariaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso dvimetės žolės su viršuje šakotais stiebais ir pamatine lapų skrotele. Lapai taip pat išsidėtę ir ant stiebo. Ir stiebas, ir lapai apaugę plaukeliais, kurie net gali sudaryti veltinį. Žiedai sukrauti viršutinių lapų pažastyse skėčių pavidalo žiedynuose. Vainikėlis geltonas, rečiau baltas ar violetinis. Žydi liepos – rugsėjo mėn. Žiedai nektaro neturi, tačiau kuokelių plaukelių sultyse yra cukraus ir kitokių maisto medžiagų, todėl vabzdžiai atlieka kryžminį apdulkinimą.
Žemėtvarka ir melioracija
Istorija
Spausdino teorinius straipsnius, specialistų pranešimus, mokslininkų studijas geodezijos, hidrometrijos, kartografijos, topografijos, žemėtvarkos ir kitais klausimais.
Tūbė
Tūbės tarpsavęs kryžminasi, tačiau hibridai nevaisingi. Gentyje yra apie 250–360 rūšių, Lietuvoje auga 4 rūšys ir dar kelios auginamos: ir kt.
Žemėtvarka ir melioracija
Istorija
Bendradarbiavo Valerijonas Balčiūnas, L. Bajorūnas, Jonas Čeičys, J. Daniliauskas, A. Janulionis, J. Ramanauskas, Česlovas Pakuckas, Jokūbas Stanišauskas, L. Straukas, V. Taujėnis ir kt.
Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjunga Vilniuje atkūrė ketvirtinį žurnalą, kaip Kaune ėjusį to paties pavadinimo leidinį. Tiražas 1989 m. – 3000 egz., 1991 m. – 5000 egz., 1997 m. – 1400 egz.
Rašė žemėtvarkos, melioracijos, kraštotvarkos, gamtosaugos, vandens ūkio, specialistų rengimo, mokslo rezultatų panaudojimo klausimais, nušvietė Lietuvos žemėtvarkos ir hidrotechnikos inžinierių sąjungos veiklą. Nuo 2001 m. žurnalo pavadinimas pakeistas į "Žemėtvarka ir hidrotechnika". tiražas 550 egz. (2012)
Viriki Adampolis
Viriki Adampolis  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Institute FC
Londonderio „Institute“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Londonderio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1905 m. Apie 1980 m. klubas prisijungė Belfast YMCA.
Aukščiausioje lygoje debiutavo 2002–2003 m. sezone, tačiau ilgam joje įsitvirtinti nepavyko.
2009–2010 m. sezone tarp dvylikos NIFL Premiership ekipų liko paskutiniai. Dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2010 m. gegužės 11 d. rungtynės prieš Donegal Celtic FC baigėsi lyugiosiomis (0–0), o 2010 m. gegužės 14 d. atsakomosiose rungtynėse Donegal Celtic FC šventė pergalę minimaliu rezultatu 1-0. Donegal Celtic FC nugalėjo bendru rezultatu 1–0 iš iškovojo teisę rungtyniauti Premjer divizione. Institute prarado vietą aukščiausioje lygoje.
Nuo 2010–2011 m. sezono rungtyniavo NIFL Championship. 2013–2014 m. tapo lygos nugalėtojais ir pateko į aukščiausią lygą.
2014–2015 m. sezone liko dvyliktoje vietoje NIFL Premiership ir po sezono buvo perkelti į žemesnę pakopą.
Nuo 2015–2016 m. sezono rungtyniavo NIFL Championship. 2017–2018 m. tapo lygos nugalėtojais ir pateko į aukščiausią lygą.
2018–2019 ir 2019–2020 m. sezonus praleido NIFL Premiership. 2019–2020 m. sezonas nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. tuo metu ekipa buvo dvylikta (paskutinė) ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
2020–2021 m. NIFL Championship nevyko dėl pandemijos. Atsinaujino nuo sekančio (2021–2022 m.) sezono.
Šiaurės Airijos pirmenybėse
Šaltiniai:
GreenClub
GreenClub buvęs Vilniaus muzikinis klubas, kuriame aktyviai reiškėsi pankų, hardkorerių muzikai bei kultūrai prijaučiantys asmenys. Klubas darė didelę įtaką Lietuvos (Pabaltijo) underground muzikos stiliaus „Pasidaryk pats“ scenai.
Istorija
Klubas įsikūrė 1997-aisiais, buvusiuose Vilniaus geležinkelininkų kultūros rūmuose, tačiau dėl priešgaisrinių taisyklių nesilaikymo kilo gaisras ir teko veiklą nutraukti. Vėliau atnaujinus veiklą, veiklos modelis buvo daromas kopijuojant „Fish Fabrique“ (Sankt Peterburgas, Rusija).
1999 m. antroje pusėje plėtėsi laisvalaikio zona (stalo tenisas, stalo futbolas), buvo atnaujinama rūsyje įsikūrusi koncertinė patalpa. Pradėjo veikti nedidelė veganų kavinė, atsirado savotiška „Pasidaryk pats“ pradžiamokslio biblioteka.
2002 m. policija pradėjo domėtis klubo veikla, tačiau viskas veikė nelegaliai, dėl to klubas buvo iškraustytas. Paskutinis koncertas „tik saviems“ senajame klube įvyko 2003 m. rugsėjo 6 d.
2003 m. lapkričio 6 d. daugiau nei 300 žmonių bei grupės „SC“ (Lietuva), „Madame Germen“ (Ispanija) ir „Remains Of The Day“ (JAV) dalyvavo naujo klubo „Menų spaustuvėje“ atidaryme.