cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ikelis
Ikielis  – Moldavijos upė, įtekanti į Dniestrą, prie Koneršicos kaimo (Kriulenio rajonas).
Į upę patenka kanalizuojamas vanduo ir nuotekos iš gyvenviečių, tokių kaip Ratušas, Magdačeštai, Paškanai, Faureštai ir daugelio kitų. Valymo įrengimai yra visiškai susidėvėję ir nebetinkami naudoti arba jų iš vis nėra, todėl vanduo yra stipriai užterštas. Upės krantai vietomis užteršti buitinėmis atliekomis.
Želmeninė žąsis
Želmeninė žąsis (Anser fabalis) – žąsinių (Anseriformes) būrio paukštis.
Išvaizda
Želmeninė žąsis yra naminės žąsies dydžio, gana panaši į pilkąją. Skiriasi tamsesne spalva ir kaklu, sparnai atrodo vienodos tamsios spalvos. Patinas ir patelė rudai pilkos spalvos. Galva ir kaklas rusvo atspalvio. Sparnų dengiamosios plunksnos pilkai rudos, nugara ir juosmuo juodai rudi. Plasnojamosios plunksnos juodai rudos. Gerklė šviesi. Pagurklis ir krūtinė balsvai pilki, pilvas ir pauodegys balti. Juodas snapas su skersine oranžine ar geltona juostele. Kojos oranžiškai geltonos. Snapo ir kojų spalva gana įvairi. Rainelė ruda. Jauniklių spalva blankesnė, viršutinių plunksnų pakraščiai rusvi, galva ir kaklas ryškiai rudo atspalvio.
Garni
Garni  – gyvenvietė vidurio Armėnijoje, Kotaiko srityje, 27 km į pietryčius nuo Jerevano, Azato upės slėnyje. Garni įsikūręs itin kalnuotoje, vaizdingoje vietovėje, ties Garni tarpekliu. Verčiamasi vynuogininkyste, sodininkyste, vystomas turizmas. Garni apylinkės žymios architektūros paveldo gausa: romėnų Garni šventykla (atstatyta), XII a. Maštoc Hairapeto bažnyčia, IV a. bažnyčios griuvėsiais. Kiek toliau slėnyje yra Chosrovo draustinis, Havuctaro vienuolynas, Agdžocvanko vienuolynas.
Želmeninė žąsis
Paplitimas
Eurazijoje paplitusi nuo Norvegijos iki Anadyrio baseino. Pietuose arealas siekia Amūro slėnį, šiaurės vakarų Mongoliją, Altajų, Obės vidurupį, Pečioros aukštupį. Taip pat sutinkamos Grenlandijoje, Islandijos, Špicbergeno, Naujosios Žemės salose. Žiemoja Europoje, Pietryčių Azijoje.
Garni
Istorija
Vietovė gyvenama nuo 3 tūkstantmečio pr m. e. Garni kraštą VIII a. pr. m. e. užėmė urartų karalius Argištis I. Įtvirtinimai įrengti III a. pr. m. e., čia vasarą ilsėdavosi Armėnijos karaliai. I a. pastatyta šventykla. 1386 m. kraštą ir tvirtovę nuniokojo mongolai.
Želmeninė žąsis
Paplitimas
Lietuvoje aptinkama per migraciją.
Biologija
Veisimosi periodu apsistoja tundroje, kur gausu vandens telkinių. Žiemoja atvirose vietose: laukuose, pajūrio žemumose, sekliose įlankose. Perskrisdamos ilsisi bei maitinasi arti vandens esančiose ganyklose, drėgnose pievose, želmenų plotuose. Saugiose poilsiavietėse išbūna ilgesnį laiką.
Iš perimviečių į žiemavietes ir atgal skrenda išsirikiavusios taisyklingu trikampiu. Būdingas garsus, pratisas gagenimas. Ypač garsiai gagena prieš nusileisdamos ant vandens ar į želmenų plotus. Lesinėdamos išlieka budrios, keletas iš būrio nuolat budi. Aktyvesnės prietemoje. Iš ežero anksti rytą skrenda į aplinkinius laukus palesti, o vakare vėl grįžta nakvoti ant vandens.
Lizdavietės paprastai būna atviroje tundroje, upių slėniuose, aukštumėlėse virš pelkėtų vietų. Lizdą labai kruopščiai suka abu poros nariai. Dėtyje paprastai būna apie 3–6 kiaušinius, perimus tik patelės. Patinas visą laiką budi šalia ir perspėja apie pavojus. Jaunikliams išsiritus, visa šeima keliauja į drėgnas, vešlia augalija apaugusias žemumas, pievas. Jaunikliai auga gana greitai.
Tylihulas
Didžiausias intakas – Žurivka (dešinysis).
Želmeninė žąsis
Biologija
Minta antžeminėmis augalų dalimis, uogomis, žiemkenčių želmenimis. Jaunikliai lesa moliuskus, vėžiagyvius, ikrus.
Tylihulas
Slėnis siauras (1-1,5 km), gilus (80 m). Aukštupio vaga išdžiūsta 5-7 mėnesių laikotarpiui. Upės vanduo naudojamas pasėlių drėkinimui. Prie Tylihulo įsikūrę Ananjivo ir Berezivkos miestai.
Senovės graikų šaltiniuose upė minima kaip Aksiakis. 375 m. prie upės (tada vadintos Jeraku) įvyko paskutinis mūšis tarp alanų ir ostgotų. Dabartinis pavadinimas kilęs iš turkų kalbos ir reiškia „pasiutęs ežeras“ (Deli Göl).
Wiener Blut
Wiener Blut yra penktasis austrų dainininko Falco albumas, išleistas 1988 m. Žymesni jo pasiekimai: Austrija - 2-oji, Vokietija - 9-oji, Šveicarija - 12-oji vietos.
Priešistorė
Šis albumas, kurį pradžioje norėta pavadinti Aya (žodžio „Himalaya“ galūnė), skiriasi nuo visų kitų Falco darbų, kadangi atlikėjas įrašė dainas ne su vienu, kaip jam buvo įprasta, o net su kelias skirtingais prodiuseriais. 6 kūriniai buvo įrašyti su olandų prodiuserių duetu - broliais Rob ir Ferdi Bollandais, likusieji - su prodiuseriais Gunther Mende, Alexander C. Derouge ir Mal Luker (su pastaruoju įrašytas Steely Dan koveris „Do It Again“).
Titulinė albumo daina „Wiener Blut“ buvo sukurta dar albumo „Falco 3“ (1985 m.) sesijų laikotarpiu. Tuomet ji vadinosi „Medizin“ ir buvo su kitokiais žodžiais. Šiam albumui dainos tekstas buvo specialiai sukurtas specifiniu Vienos dialektu.
Daina „Garbo“ yra apie garsią švedų aktorę Gretą Garbo.
Dainos
² Bolland & Bolland
5 Derouge, Mende, Plez, Falco
6 Becker, Fagen, Luker, Falco
Singlai
Išleisti singlai „Wiener Blut“ bei „Satellite To Satellite“. „Wiener Blut“ videoklipo kūrybinės grupės idėjiniu vadu buvo pakviestas garsus austrų menininkas Hermannas Nitschas, kurio darbais Falco žavėjosi.
Kiti faktai
Šis Falco albumo pavadinimas analogiškas austrų kompozitoriaus J. Strausso operetei. Pažymėtina, kad tiek Johannas Straussas, tiek ir Falco (tikrasis vardas Johannas) kilę iš Vienos (Austrija).
Nuorodos
Wiener Blut
Šalčia (upė Lenkijoje)
Šalčia  - upė šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje.
Upės ištakos - Šaltėnų kaimo šaltiniai. Toliau Šalčia neša savo vandenis per Šlynakiemio kaimo laukus. XIX a. ant upės stovėjo Seivų dvaro malūnas, o jo darbininkai gyveno ant kranto esančiame Buleviznos kaimelyje. Kaimelio pavadinimas atsirado nuo malūno savininkų brolių Bulių pavardės, jie vėliau emigravo į JAV. 1941 m. hitlerininkai Buleviznos gyventojus deportavo į Lietuvos TSR, vietovė liko apleista ir pamažu apaugo mišku. Prieš įsiliedama į Bokšių ežerą Šalčia prateka po geležinkelio Šeštokai-Suvalkai tiltu. Iš ežero išteka upė Seina, todėl neretai Šalčia pavadinama jos intaku.
Papušynė
Papušynė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, prie šiaurinio Tauragės pakraščio ir kelio. Tai plačiai išsidėsčiusi gyvenvietė, prasidedanti Tauragės medelynu ir besibaigianti ties naujosiomis miesto kapinėmis. Pietinė kaimo dalis priskirta Tauragės miestui. Auga saugoma Papušynės pušis.
Nekilnojamojo turto burbulas
Nekilnojamojo turto burbulas – nekilnojamo turto kainų padidėjimas iki ekonomiškai nepagrįsto nestabilaus lygio.
Priežastys
Nekilnojamo turto burbulo atsiradimo priežastys:
Burbulo sprogimo nuspėjimas
Nors įvairūs nekilnojamo turto indikatoriai rodo, jog rinka jau perkaito, nuspėti, kada tiksliai sprogs nekilnojamojo turto kainų burbulas, labai sunku. Labiausiai spėjimą apsunkina pardavėjų inertinis laukimas, kad turto kainos dar kils. Kartais nekilnojamo turto kainos lieka tokios pačios, nepaisantinfliacijos. Po Japonijos 1990 metų krizės, 14 metų paeiliui kainos palaipsniui krito, kol nekilnojamojo turto kaina kai kuriose vietovėse sumažėjo daugiau nei 10 kartų.
Verdančio vandens reaktorius
thumb|500px|Verdančio vandens reaktoriaus schema lietuviškai. Verdančio vandens reaktorius (BWR) – atominių jėgainių reaktorių tipas. Antras pasaulyje pagal populiarumą, po slegiamo vandens reaktorių (PWR).
Verdančio vandens reaktoriaus technologija išvystyta XX a. 6 dešimtmetyje Aidaho nacionalinėje laboratorijoje ir General Electric. Pagrindinis tokių reaktorių gamintojas yra GE Hitachi Nuclear Energy (General Electric ir Hitachi bendroji įmonė).
Pažengęs verdančio vandens reaktorius (ABWR)
Pradėtas plėtoti XX a. 9-10 dešimtmečiuose.
Supaprastintas verdančio vandens reaktorius (SBWR)
Kitokios koncepcijos verdančio vandens reaktorius, sukurtas tuo pat metu kaip ir ABWR.
Ekonomiškas supaprastintas verdančio vandens reaktorius (ESBWR)
Pradėtas plėtoti XX A. 10 dešimtmečio pabaigoje.
Šeimyna
thumb|right|250px Šeimyna – pelno nesiekiantis ribotos civilinės atsakomybės viešasis juridinis asmuo, įprastoje šeimos aplinkoje globojantis 6 ir daugiau vaikų, netekusių tėvų globos. Bendras vaikų skaičius šeimynoje kartu su savais vaikais - ne daugiau kaip 12  vaikų. Atskirais atvejais vaikų skaičius  šeimynoje gali būti didesnis, esant neišskiriamiems broliams ir seserims, arba mažesnis, jeigu globojamas vaikas turi negalią.
Vaikų globa
Vaiko globa, auklėjimas ir priežiūra užtikrinama šeimos aplinkoje, kurioje jis galėtų augti, vystytis ir tobulėti, atsižvelgiant į jo amžių, sveikatos ir išsivystymo būklę. Globojamas vaikas šeimynoje turi teisę turėti tinkamas buitines ir higienines sąlygas, gauti informaciją apie biologinius tėvus bei artimus giminaičius. Globojamas vaikas visiškai paruošiamas savarankiškam gyvenimui šeimoje ir visuomenėje. Šeimynos veiklą prižiūri, kontroliuoja, teikia pagalbą vietos savivaldybės Vaiko teisių apsaugos tarnyba (VTAT).
Šeimynoje įkurdinami tokie vaikai, kuriems gali būti  steigiama arba jau yra įsteigta laikinoji arba nuolatinė vaiko globa. Globoti vaiką, likusį be tėvų globos, pasiūlo VTAT arba šeimyna pati kreipiasi, prašydama leisti globoti vaiką. Šeimynos tėvai yra priskiriami socialinių darbuotojų kategorijai. Šeimyna turi savo nuostatus, antspaudą ir sąskaitą banke. Ji gali gauti finansavimą iš valstybės ar savivaldybės biudžeto, kitų valstybinių  institucijų ir nevyriausybinių bei užsienio organizacijų ar pavienių asmenų paramą, kuri apskaitoma pagal labdaros gavimo įstatymą.
Lietuvoje
2010 m. pradžioje šeimynose buvo globojami 303 vaikai. 2011 m. pradžioje 26 savivaldybėse veikė 47 šeimynos ir jos globojo 371 likusį be tėvų globos vaiką.
Kultūros paminklai
Leidinys
„Kultūros paminklai“ – mokslinių straipsnių rinkinys. Spausdinama archeologijos, istorijos, architektūros ir dailės objektų tyrimų medžiaga, straipsniai apie Lietuvos kultūros paveldo apskaitą, apsaugą ir tvarkymą. Pateikiamos santraukos anglų kalba.
Redakcinės kolegijos pirmininkas Vitas Karčiauskas – 1994–2005 m.
Jevgenijus Krupnovas
Jevgenijus Krupnovas (, 1904 m. kovo 16 d. Mozdokas, Šiaurės Osetija – 1970 m. rugsėjo 29 d. Maskva) – rusų archeologas, istorijos mokslų daktaras. Šiaurės Kaukazo tautų archeologijos, etnogenezės, senovės ir viduramžių istorijos tyrėjas.
Biografija
1930 m. baigė Maskvos universitetą. 1960 m. istorijos mokslų daktaras.
1930-1951 m. dirbo Maskvos istorijos muziejuje. Nuo 1937 m. dirbo ir TSRS mokslų akademijos Archeologijos institute, 1962-1970 m. Neolito ir bronzos amžiaus sektoriaus vadovas, nuo 1964 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Vykdė archeologijos tyrinėjimus 1946-1949 m. Kabardoje-Balkarijoje, 1957-1962 m. Šiaurės Osetijoje, 1957-1966 m. |Čečėnijoje-Ingušijoje, studijavo Kaukazo tautų folklorą, liaudies meną. Nagrinėjo Kaukazo ir Artimųjų Rytų senovės tautų ryšius, remdamasis 3 tūkstantmečio paminklų tyrimų medžiaga iškėlė hipotezę apie Užkaukazės ir Šiaurės Kaukazo tautų etninį bendrumą, ją aptarė knygoje „Kaukazo seniausioji kultūra ir Kaukazo tautų etninis bendrumas“. Aprašė Kobano kultūros archeologijos paminklus ir išskyrė kultūrai būdingus bruožus. Vienas pirmųjų 1966 m. paskelbė studiją apie Čečėnijos-Ingušijos senovės istoriją.
Determinizmas
Determinizmas – filosofinė nuostata, teigianti, kad kiekvienas įvykis pasaulyje, įskaitant žmonių mintis, pasirinkimus ir veiksmus, yra iš anksto nulemtas kitų susijusių įvykių ir jų grandinių.
Rūšys
Pasak sunkaus determinizmo, viskas, kas nutinka, privalo nutikti, taigi visi įvykiai yra priversti nutikti, todėl laisva valia neegzistuoja. Lengvas determinizmas teigia, kad laisva valia ir determinizmas yra sutaikomi. Lengvieji deterministai taip pat mano, kad viskas, kas nutinka, nutikti privalo. Vienas iš tokių nutikimų yra norai. Tai reiškia, kad mes negalime norėti kitų dalykų negu norime. Bet už tai mes galime daryti tai, ką norime, o tai, anot lengvojo determinizmo, ir yra laisva valia.
Priežasties determinizmas yra idėja, kad kiekvienas įvykis yra nulemtas prieš tai įvykusių įvykių ir aplinkybių kartu su gamtos dėsniais. Tai reiškia, kad neegzistuoja jokie atsitiktinumai, atsitiktinumo įspūdis gali susidaryti tik dėl žinių apie įvykį nulėmusias priežastis trūkumo.
Loginis determinizmas teigia, kad visi teiginiai apie praeitį, dabartį ir ateitį yra arba tiesa, arba melas. Šiame kontekste laisvos valios problema yra tokia: kaip pasirinkimai gali būti laisvi, kai tavo ateities veiksmai jau dabar yra determinuoti kaip tiesa arba melas?
Biologinis determinizmas yra idėja, kad visas mūsų elgesys, nuomonės ir troškimai yra užfiksuoti mūsų genetiniame kode. Pavyzdžiui, kai kurie mokslininkai mano, kad priklausomybės problema yra iš esmės genetinė.
Taip pat egzistuoja teologinis determinizmas. Jei Dievas iš anksto žino viską, kas bus ir ką mes darysime, kaip mes galime laisva valia daryti sprendimus?
Kai kurie deterministai mano, kad determinizmas nusako tik materialių daiktų sąveiką, bet neliečia sąmoningų būtybių protų ir sielų. Taip manantys deterministai taip pat turi užsiimti dualistinę poziciją sąmonės filosofijoje - tikėti, kad protas nepriklauso materialiam pasauliui, o yra kito tipo materija. Tiesa, galima manyti, kad sielos taip pat veikia pagal deterministinius dėsnius.
Determinizmas ir fizika
Vienas gramas urano izotopo U-238 (dažnai pasitaikanti radioaktyvi medžiaga) turi apie 2.5 x 1021 atomų. Pasak visų mokslui žinomų testų, visi šie atomai yra identiški. Maždaug 12600 kartų per sekundę vienas iš atomų tame grame skyla, atiduodamas alpha dalelę. Skilimas nepriklauso nuo jokio išorinio poveikio ir iki šių dienų jokia fizikos teorija negali nuspėti, kada bet kuris iš atomų skils. Kai kurių rūšių determinizmas reikalautų, kad kiekviename urano atome būtų koks nors vidinis laikrodis, kuris nustatytų tikslų skilimo laiką, bet kol kas nieko panašaus nėra rasta.
Radiacija gali sukelti vėžį. Tai įvyksta, kai konkreti alpha dalelė sukelia tam tikrus cheminius procesus ląstelėje, kurie sukelia mutaciją. Tokiu atveju konkretus skilimo, kuris sukelia mirtiną mutaciją, konkretus laikas yra svarbus. Jei tokie tik tikimybėmis nuspėjami įvykiai gali turėti įtakos makro pasaulio įvykiams (pvz., dėl radiacijos sukelto vėžio miršta žmogus, kuris būtų buvęs istoriškai svarbus), tai galima manyti, kad istorijos eiga nėra determinuota nuo laiko pradžios.
Akademikas Mstislavas Keldyšas (laivas)
Laivas pastatytas 1981 m. Laivo ilgis 122,2 m, plotis 17,8 m, gali išvystyti iki 12,5 mazgų greitį ir nuplaukti iki 20 000 jūrmylių.
Determinizmas
Determinizmas ir fizika
Panašių prieštaravimų determinizmui iškelia ir kvantinė mechanika, kurioje veikia Heizenbergo neapibrėžtumo principas.
Akademikas Mstislavas Keldyšas (laivas)
Laive yra įrengta 17 tyrimų laboratorijų, turi 2 žmonių valdomus povandeninius aparatus MIR, galinčius pasiekti 6000 m gylį (nusileidžiantys tik japonų Shinkai, galintys pasiekti 6500 m gylį). Kadangi Keldyšas aprūpintas autonominiais povandeniniais aparatais, laive sumontuota 15 pakėlimų mechanizmų. Laivo įgulą sudaro 90 žmonių.
Akademik Mstislav Keldyš dalyvavo ekspedicijose į Titaniko, Bismarko žūties vietas.
Determinizmas
Pirmoji priežastis
Tarkime, kad visi įvykiai yra sukelti prieš tai įvykusių įvykių. Įvykis AN yra sukeltas įvykio AN-1, o šį sukėlė AN-2 ir taip toliau. Atrodo akivaizdu, kad tuomet vienas iš šių variantų privalo būti teisingas:
Ankaros Türk Telekom
Ankaros Türk Telekom – Turkijos sporto klubas, vienijantis įvairių sporto šakų komandas.
Kirkliai
Kirkliai – kaimas Telšių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Luokės. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
miniatiūra|250px|left|Sodyba
Šarma
thumb|right|260px|Šarma
Šarma – ledas, susidarantis vandens lašeliams rūke sušalus ant įvairių objektų paviršių. Tai kristalinės baltos nuosėdos, susidarančios ant Žemės paviršiaus ir daiktų (horizontalių arba mažo polinkio). Nuosėdos susidaro sublimuojantis ore esantiems vandens garams ir jiems susilietus su daiktais esant tykai, silpnam vėjui, giedrai arba mažam debesuotumui.
Katinai
Katinai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, prie kelio, 15 km į pietus nuo Panevėžio, Juodos dešiniajame krante. Seniūnaitijos centras.
Istorija
1936 m. įsteigta pradinė mokykla, 1987–1993 m. aštuonmetė, devynmetė, nuo 1993 m. Katinų pagrindinė mokykla.
1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1970 m. įsteigtas medicinos punktas, 1971 m. – biblioteka.
Gyventojai
left|thumb|600px|Katinų panorama nuo vandens bokšto
Rina
Rina – siaura, ilga neigiama reljefo forma. Susidarė ledynmečiu.
Lietuvoje daugiausia rinų yra Švenčionių, Baltijos aukštumose, Dainavos žemumoje, yra ir Žemaičių aukštumoje. Bendras Lietuvos rinų ilgis – apie 6000 km. Itin daug rinų (22 km/100 km²) yra Zarasų, Molėtų, Lazdijų, Ignalinos rajonuose. Ilgiausia rina (>70 km) – Asvejos, giliausia (>100 m) – Tauragnų. Rinose telkšo siauri, gilūs, šakoti ežerai. Kai kurie didesni ežerai telkšo keliose susikertančiose rinose. Kitur ežerus nusausinus rinos dugne likę pelkių ar mažų ežerėlių.
Lietuvoje rinos skirstomos:
Rimšelis
Rimšelis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Rimšelienė (ištekėjusi moteris) ir Rimšelytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vaclovas Daunoras
Vaclovas Daunoras (1937 m. vasario 1 d. Žagarėje, Šiaulių apskrityje – 2020 m. spalio 19 d. Vilniuje ) – Lietuvos operos solistas (bosas), visuomenės veikėjas.
Biografija
1954–1958 m. koncertavo Jono Švedo liaudies dainų ir šokių ansamblyje „Lietuva“. 1957–1962 m. studijavo LSSR konservatorijoje (Zenono Paulausko klasė). 1960–1971 m., 1973–1975 m. ir nuo 1980 m. LSSR operos ir baleto teatro, 1971–1973 m. LSSR filharmonijos, 1975–1976 m. Kauno muzikinio teatro solistas. 1966–1968 m. stažavo Milano teatre „La Scala“, kur dainavo Monteronę G. Verdi operoje „Rigoletas“ ir Didįjį žynį V. A. Mocarto „Idomenėjuje“. 1967 m. „Rigoleto“ spektaklyje dainavo su Lučianu Pavaročiu. Nuo 1968 m. dėstė LSSR konservatorijoje, 1983 m. profesorius. Mokinė Jolanta Čiurilaitė.
1988 m. dalyvavo Sąjūdžio veikloje, tačiau po pirmojo Sąjūdžio suvažiavimo vykusioje spaudos konferencijoje pareiškė, jog pasitraukia iš jo veiklos dėl kraštutinių siekių apraiškų. Sąjūdžio veikloje daugiau nedalyvavo. 1993 m. išvyko į JAV. 1996 m. pradėjo dainuoti Niujorko „Metropolitan Opera“ teatre. 2005 m. baigė savo karjerą.
Muzikinė veikla
Vaclovas Daunoras – vienas labiausiai pasaulyje išgarsėjusių lietuvių dainininkų, charizmatiškasis bosas. 1960 m. debiutavo operoje „Karmen“ Eskamiljo vaidmeniu. 1962 m. iškovojo trečią vietą M. Glinkos konkurse Maskvoje. 1966 m. tarptautiniame P. Čaikovskio konkurse Maskvoje pelnė ketvirtą vietą. 1971 m. tarptautiniame Tulūzos (Prancūzija) konkurse laimėjo „Grand Prix“.
Gastroliavo Bulgarijoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, VDR, Švedijoje, Italijoje, Prancūzijoje, Suomijoje, JAV, Kanadoje, Egipte.
Arma (gentis)
Arma – skydblakių (Pentatomidae) šeimos blakių gentis.
Rūšys:
Intarpas
Intarpas – į žodžio šaknį įsiterpęs afiksas. Kaip ir kitose indoeuropiečių kalbose, lietuvių kalboje intarpas būna nosinis: krito – krinta, smuko – smunka, tiko – tinka, tapo – tampa. Intarpas gali pereiti ir į žodžių darinius.
Intarpai dažni austronezinėse kalbose, khmerų, arabų kalbose. Pavyzdžiui, khmerų leun – greitas, lbeun – greitis.
Ahmed Hassan
Ahmedas Hasanas (g. 1975 m. gegužės 2 d.) – futbolininkas, Egipto rinktinės ir Zamalek SC klubo saugas.
žaidžia nuo 1995 m. Su rinktine dalyvavo 7 Afrikos Tautų taurės turnyruose ir iš jų 4 laimėjo (1998, 2006, 2008, 2010 m.). Tai vienas daugiausiai pasaulyje už savo rinktinę sužaidusių žaiėjų (nusileidžia tik Mohamed Al-Deayea ir Claudio Suárez).
Dvaro žemės
Dvaro žemės – žemės kaip prekės vienetas esančios šalia palivarkų, dažniausiai šios žemės būna virš 50 hektarų, kur individualios įmonės užsiima žemės ūkiu. Anksčiau šios žemės priklausydavo bajorams ir monarchams, kurie pardavinėdavo ir pirkdavo šias žemes, kartais užsiimdavo spekuliacija. Šios žemės iš dalies būdavo savarankiškos, bet galėdavo užsiimti tik viena tam tikra žemės ūkio šaka. Šių žemių savininkai dažniausiai pasistatydavo sau dvarą, rūmus ar pilį. Žemės dažniausiai priklausydavo vienai kuriai nors šeimai iš kartos į kartą, tokios žemės turėdavo savo hipoteką. Nuo XIX a. tokios žemės kartais būdavo išdalijamos, tarpukario Lenkijoje buvo įvykdyta žemės reforma. Toks žemių ar gyvenvietės tipas nustojo galioti po 1944 m. Lenkijos žemės reformos, kurią įvykdė Nacionalinis Lenkijos išlaisvinimo komitetas ir kuris galutinai sunaikino Lenkijos žemių dvarininkus.
AS Livorno Calcio
Livorno „Calcio“ – Italijos futbolo klubas, įkurtas Livorne sujungus Virtus Juventusque ir SPES Livorno komandas.
Imperatoriškasis laumžirgis
Imperatoriškasis laumžirgis , sin. didysis karališkasis laumžirgis – laumžirgių (Aeshnidae) šeimos vabzdys. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Lervos plėšrios, vystosi 1-2 metus, gyvena pratakiuose vandens telkiniuose, tarp povandeninių augalų. Suaugėliai skraido birželio – rugsėjo mėnesiais.
Lietuvoje nepakankamai ištirta, negausi, reliktinė pietinė rūšis. Rasta Vilniuje (prie Žaliųjų ežerų), Lazdijų, Švenčionių, Ignalinos, Varėnos, Kelmės rajonuose ir kitur.
RWD Molenbeek
Racing White Daring Molenbeek – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Molenbeko (Briuselio mikrorajonas). 2002 metais prisijungė prie KFC Strombeek klubo, o keletas klubo gerbėjų įkūrė Racing Whitestar Daring Molenbeek klubą.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1909 m., kai buvo įkurtas White Star AC.
1975 m. klubas tapo šalies čempionais. tai vienintelis jų čempionų titulas per visą klubo gyvavimo istoriją.
2002 m. pabaigoje klubas susidūrė su finansiniais nepritekliais. Iš aukščiausios lygos buvo pažeminti iki trečios.
Prancūzijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Gulbė giesmininkė
Gulbė giesmininkė (Cygnus cygnus) – žąsinių (Anseriformes) būrio, gulbių (Cygnus) genties labai stambus vandens paukštis.
thumb|left|220px|Gulbės giesmininkės geltonas [[snapas]] thumb|left|220px|Gulbės giesmininkės jauniklio „portretas“, kuris dar „dėvi“ tamsiai pilkšvą apdarą thumb|left|220px|Gulbėgiesmininkė skrydyje thumb|left|220px|Gulbės giesmininkės [[patinas]] thumb|left|220px|Gulbė giesmininkė thumb|left|220px|Gulbė giesmininkė thumb|left|220px|Trimituojančios gulbės giesmininkės (netoli [[Stokholmas|Stokholmo, Švedija)]] thumb|left|220px|Gulbių giesmininkių šeima [[Lenkija|Lenkijos Stavinogos rezervate: tėvai (balti) ir jaunikliai (pilkšvi)]] thumb|left|220px|Iš kairės: 3 gulbės giesmininkės, dešinėje - [[gulbė nebylė]] thumb|left|220px|Gulbės giesmininkės ilsisi [[Kušaras|Kušaro ežero onsene (Japonija)]] thumb|left|220px|Gulbių giesmininkių kojos juodos
Išvaizda
Apdaras baltas. Išvaizda labai panaši į sibirinę mažąją gulbę, tik už ją pastebimai didesnė ir ilgesniu kaklu. Pavasarį ir vasarą kai kurių suaugusių individų kaklo ir galvos apdaras įgauną šviesiai rudą atspalvį. Plaukiodama kaklą (arba bent jo didžiąją dalį) laiko ištiesusi vertikaliai į viršų. Nuo kitų gulbių atskiriama ir iš snapo. Jo pagrindas geltonas, o jo galas (mažiau nei pusė snapo) – juodas. Riba tarp juodos ir geltonos dalių eina per šnerves, sudarydama smailų kampą su snapo kraštu.
Kūno matmenys
Tai vienas stambesnių pasaulio paukščių: Lietuvoje 2-as pagal kūno svorį (šiek tiek stambesnės tik gulbės nebylės) paukštis, pasaulyje 9-as pagal kūno svorį skraidantis paukštis, ir 19-as pagal kūno svorį tarp visų paukščių rūšių.
Gulbių giesmininkių patinai stambesni už pateles.
Gulbės giesmininkės ir sibirinės mažosios gulbės išvaizdos skirtumai
Nepatyrusiam žmogui, gulbės giesmininkės ir sibirinės mažosios gulbės skirtumus iš pirmo žvilgsnio įžvelgti sunkoka. Gulbių giesmininkių mažesnė snapo priekinė dalis juoda, didesnė nuo snapo pagrindo iki šnervės yra geltona. Sibirinės mažosios gulbės didesnė pusė snapo priekinė dalis yra juoda, o mažesnė geltona dalis prie pagrindo nesiekia šnervės. Gulbės giesmininkės didesnės už sibirines mažasias gulbes. Gulbių giesmininkių kaklas ilgesnis, galva pailgesnė, pas sibirines mažasias gulbes galva apvalesnė, trumpesnis kaklas, juodos kojos.
Gulbės giesmininkės ir gulbės nebylės išvaizdos skirtumai
Gulbės giesmininkės ir gulbės nebylės labai panašios išvaizda, ypač plunksniniu apdaru. Pagrindinis skirtumas, kad gulbės giesmininkės snapas yra geltonas, be to, ji neturi gumbo virš snapo. Gulbės nebylės snapas – oranžinis ar rausvai oranžinis, virš snapo – juodas gumbas. Dydžiu skiriasi nežymiai, kadangi gulbė giesmininkė tik nežymiai mažesnė ir lengvesnė už Gulbę nebylę.
Paplitimas pasaulyje
Anksčiau perėjusios Skandinavijoje, Suomijoje, Estijoje, Rusijos šiaurėje, jos pradėjo plisti ir į kitas, esančias piečiau teritorijas. XXI a. antrame dešimtmetyje Europoje, pietinės jų populiacijos peri vidurio ir vakarų Lenkijoje.
Paplitimas Lietuvoje
Lietuvoje gulbės giesmininkės perėti pradėjo tik XX a. pabaigoje, nors Latvijoje ji perėjusi jau kokiu dešimtmečiu anksčiau. Jų populiacija Lietuvoje prasidėjo nuo kelių porų, o 2018 m. duomenimis, Lietuvoje jau perėjo apie 130–150 gulbių giesmininkių porų.
Anot Lietuvos ornitologų draugijos direktoriaus Liutauro Raudonikio – „nors perimvietėms sąlygos buvo geros, tačiau gulbių giesmininkių plitimas, ko gero, labiau siejamas su jų ir kitų žiemojančių paukščių apsauga Vakarų Europoje: Vokietijoje, Danijoje, Olandijoje, Belgijoje. Šiose šalyse sustiprinus paukščių migrantų apsaugą, gulbės giesmininkės turi galimybę sėkmingai peržiemoti, populiacijos būklė labai pagerėjo ir jos pradėjo plisti. Lietuvoje tai buvo nauja perinti rūšis, nors laikinai viešnagei migracijų metu gulbės giesmininkės pas mus reguliariai apsistodavo“.
Pavienės perinčios poros ir nedidelės jų populiacijos randamos įvairiuose rajonuose. Migracijų metu dažnesnė vakarinėje šalies dalyje. Dideli pulkai aptinkami ir didžiuosiuose Sūduvos ežeruose. Nedaug paukščių žiemoja Baltijos pajūryje ir neužšalusiuose didesnio ploto sekliuose vidaus vandenyse.
Gulbės giesmininkės Lietuvoje pirmiausia pradėjo perėti žuvininkystės tvenkiniuose, apaugusiuose, apleistuose karjeruose, kitose nuošaliose užžėlusiuose vandens telkinukuose.
Migracija
Gulbės giesmininkės dažniausiai migruoja, ypač perinčios šaltų žiemų kraštuose. Lietuvoje žiemoja labai retai, pasilieka nebent pavienės poros. Šiek tiek dažniau žiemą Lietuvoje gulbes giesmininkes žiemoja Nemune prie Kauno hidroelektrinės. Taip pat Kuršių mariose, kur jos būna tol, kol užšąla marios ir Nemuno deltos apsemtos pievos.
Mityba
Minta augaliniu maistu bei įvairiais vandens bestuburiais.
Giesmė
Gulbių giesmininkių giesmės melodingos ir garsios. Jų giesmė vėlų ir tylų vakarą skamba ypač įspūdingai. Gražiausios giesmės skamba per jų tuoktuves, kuomet patinas gieda ir demonstruoja savo grožį, norėdamas sužavėti patelę.
Gulbės giesmininkės skrisdamos tarpusavyje komunikuoja garsiai klykaudamos, panašiai kaip pilkosios gervės. Klykavimas ypač gerai ir iš toli girdimas vėlų vakarą, kai gamtoje tyla. Klykauja jos ir tada, kai skrenda, kad neatsiskirtų nuo pulko, nepasiklystų rūke ir panašiai.
Santykiai su kitais paukščiais ir žmonėmis
Gulbės giesmininkės be galo aršios kovotojos ir patinas aršiai gina savo teritoriją nuo savo gentainių. Jeigu gulbė giesmininkė užsiėmusi teritoriją, gulbei nebylei nėra šansų sugyventi su ja ir dažniausiai gulbės nebylės laimi kovą dėl teritorijos su gulbėmis nebylėmis. Tačiau gulbių giesmininkių ir gulbių nebylių susidūrimai nėra labai dažni, nes abi rūšys dažniausiai peri esant skirtingoms sąlygoms. Bet abiem rūšims patinka žuvininkystės tvenkiniai, tik juose yra didžiausia tikimybė, kad gulbės giesmininkės ir gulbės nebylės susitiks.
Su kitų paukščių rūšimis (išskyrus gulbes nebyles) sugyvena gerai.
Gulbė giesmininkė yra baikštesnė nei gulbė nebylė. Gulbių giesmininkių patinai gindami savo teritoriją žmogaus nepuola, net vengia, o jei pastebi – slepiasi. Perėti renkasi nuošalesnes vietas, kur lankosi nedaug žmonių. Žiemojimo metu prie žmonių paprastai nesiartina ir papildomo maisto neima.
Roberts
Roberts − pavardė.
Ignalinos dekanatas
Ignalinos dekanatas priklauso Vilniaus arkivyskupijai. Priklausančios bažnyčios:
Dekanas – Kunigas Vidas Smagurauskas.
Idiotas (romanas)
Idiotas  – penktasis ir vienas žymiausių rusų rašytojo Fiodoro Dostojevskio (1821–1881) romanų. Parašytas 1867 m. Florencijoje. Romanas buvo skelbiamas žurnale „Rusų šauklys“ nuo 1868 m. sausio iki 1869 m. vasario. Romaną sudaro keturios dalys, kurios suskirstytos į du tomus. Autorius manė kūrinį pavadinti „Kunigaikštis Myškinas“.
Siužetas
Mirus globėjui ir pasibaigus gydymui psichiatrinėje ligoninėje skirtoms išlaidoms, kunigaikštis Myškinas grįžta iš Šveicarijos į Rusiją. Traukinyje jis susipažįsta su Rogožinu, kuris papasakoja apie savo aistringą meilę Nastasjai Filipovnai, buvusiai milionieriaus Tockio išlaikytinei.
Peterburge kunigaikštis patenka į tolimos giminaitės – generolienės Jepančinos namus, kur supažindinamas su jos vyru, dukterimis, taip pat su generolo sekretoriumi Ivolginu. Atsitiktinai ant generolo stalo pastebėtas Nastasjos portretas Myškinui palieka gilų įspūdį.
Į Natasjos vardadienį, kuriame taip pat dalyvauja Myškinas, Rogožinas atvyksta girtas ir pasiūlo didelę pinigų sumą, kad ji tekėtų už jo. Kunigaikštis suvokia beviltišką Nastasjos padėtį ir paprašo jos rankos. Natasja mano, kad kunigaikštis taip pasielgė iš gailesčio ir pabėga su Rogožinu. Du vyrai anksčiau buvę draugais dabar tampa priešais.
2-oje dalyje Nastasja Filipovna siekia suorganizuoti kunigaikščio Myškino ir Aglajos santuoką, nepaisant savo jausmų jam. Vis dėlto, norėdama išlaisvinti kunigaikštį nuo duotų pažadų, ji pabėga su Rogožinu.
Vėliau Myškinas suartėja su generolo dukra Aglaja, bet meta ją tam, kad išgelbėtų Nastasją. Kunigaikštis nusprendžia ją vesti, bijodamas, kad ji griš pas Rogožiną ir niekada negyvens laimingai. Vestuvių dieną Nastasja ir vėl pabėga su Rogožinu, kuris vėliau ją nužudo.
Romano pabaigoje Myškinas išprotėjo, Rogožinas buvo nuteistas katorgai Sibire, o Aglaja nelaimingai išteka už pono, kuris teigia esąs Lenkų grafas, bet ištikro nebuvo nei turtingas, nei kilmingas.
Veikėjai
Japančinų šeima
Ivolginų šeima
Kiti
Analizė
Romane per veikėjus atskleidžama Dostojevskio gyvenimas ir idėjos. Romane nuolat kritikuojamas tuomentinės Rusijos biurokratizmas, išreiškiamos nacionalizmo idėjos. Metai, kuriais Dostojevskis gyveno Europoje, prisidėjo prie rašytojo žinių apie įvairių šalis ir jų papročius. Tai leido daryti palyginimus tarp Rusijos ir Vakarų Europos.
Padarydamas Myškiną žmogiškumo įsikūnijimu, Dostojevskis parodo kas gali atsitikti, kai toks žmogus susiduria su visuomene. Myškino „idiotizmas“ dažnai susiduria su visuomenės normomis, taip parodomas kunigaikščio naivumas. Deja, „idiotas“ negali išgelbėti savęs nuo visuomenės ir galiausiai išprotėja.
Los Andželas
Los Andželas  – miestas JAV, Kalifornijoje. Miestas išsidėstęs prie Ramiojo vandenyno ir Los Andželo upės. Tai antrasis pagal dydį Jungtinių Valstijų miestas (po Niujorko), o su priemiesčiais, iš kurių žinomiausi – Beverli Hilsas, Pasadena ir Long Byčas, yra viena didžiausių metropolinių pasaulio zonų (15,5 mln. gyv., 2016 m.).
Miestas yra Kalifornijos ekonominis, verslo ir kultūrinis centras su daugybe universitetų, aukštųjų mokyklų, tyrimų institutų, teatrų ir muziejų. Los Andželas yra pasaulinio lygio lėktuvų ir kosminės pramonės centras bei žinomas kino ir televizijos industrija; veikia Holivudas. Pagrindinis mieste Los Andželo tarptautinis oro uostas.
Kaip ir daugelis JAV didmiesčių, Los Andželas pasižymi užkimštomis gatvėmis ir autostradomis, perpildytomis klasėmis mokyklose, dideliais etniniais anklavais ir kt. Čia gausu palmių, baseinų ir paplūdimių.
Istorija
Los Andželo pakrančių plotuose pirmąkart apsigyveno tongva ir čiumašų indėnų gentys. Pirmieji europiečiai čia atplaukė 1542 m., vadovaujami portugalų keliautojo Chuano Rodrigezo Kabrilo, teritoriją paskelbusio Ispanijos imperijos Dievo miestu, tačiau neįkūrusio gyvenvietės. Antrąkart europiečiai čia apsilankė tik po 227 m., Gasparui de Portolai kartu su misionieriumi Chuanu Krespiu atplaukus į dabartinę Los Andželo teritoriją 1769 m. rugpjūčio 2 d. Krespis pastebėjo, kad jų aplankytoje teritorijoje labai tiktų įkurti didelę gyvenvietę.
1781 m. laikomi miesto įkūrimo metais.
Geografija
Miesto centras ir priemiesčiai yra išsidėstę kalvotame pakrantės regione, vidutiniškai 32 m virš jūros lygio. Vakaruose ir pietuose miestas remiasi į Ramiojo vandenyno Santa Monikos įlanką. Iš rytų ir šiaurės miestą supa kalnų grandinės. Miesto šiaurėje yra ir San Fernando slėnis, kuriame, daugiausia vienos šeimos gyvenamuose namuose gyvena apie trečdalį gyventojų. Slėnį nuo Holivudo ir miesto centro skiria Grifito parkas ir Santa Monikos kalnai.
1 290,6 km² teritoriją užimantis (71 km šiaurės-pietų kryptimi ir 47 km rytų-vakarų kryptimi) ir į atskirus rajonus geografiškai suskaidytas miestas yra jungiamas sudėtingo automagistralių tinklo. Didžiausia pasaulyje automobilių koncentracija ir pramonės įmonių išmetimai labai neigiamai veikia aplinką – Los Andželas pasižymi smogu, užterštu uostu.
Los Andželo metropolinėje zonoje yra 173 savarankiški miestai. Metropolinė zona apima Los Andželo, San Bernardino, Riversaido, Venturos ir Orindžo apygardas ir tęsiasi iki Nevados sienos, apimdama 87 972 km². Tik dalis šios teritorijos užima miestai; didžiąją šio ploto dalį sudaro Mojawe dykuma, taip pat Joshua Tree nacionalinis parkas, esantis Riversaido ir San Bernardino apygardose.
Apylinkėse yra dvi salos – Santa Katalina (Santa Catalina) ir San Klementė (San Clemente), 3072 m aukščio San Antonijo (San Antonio) kalnas, dykumos, 120 km jūros pakrantės.
Gyventojai
Miestas multikultūrinis. Čia gyvena žmonių iš daugiau kaip 140 valstybių ir šnekančių 224 kalbomis.
Religija
Mieste įsikūrusi Romos katalikų arkivyskupija – didžiausia arkivyskupija šalyje.
Sportas
1932 m. mieste vyko X vasaros olimpinės žaidynės, o 1984 m. – XXIII vasaros olimpinės žaidynės, pagarsėjusios socialistinių šalių boikotu. Mieste 1994 m. vyko XV pasaulio futbolo čempionatas.
Los Andžele žaidžia Los Andželo „Lakers“ ir Los Andželo „Clippers“ krepšinio klubai, Los Andželo „Kings“ ledo ritulio klubas.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Los Andželas yra užmezgęs partnerystės ryšius: :
miniatiūra|dešinėje|Ženklai netoli [[Los Andželo miesto aikštė|miesto aikštės. Juose surašyti miestai partneriai.]]
Kulšikai
Kulšikai – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Luokės.
Nemenčinės dekanatas
Nemenčinės dekanatas priklausė Vilniaus arkivyskupijai. 2014 m. panaikintas, įvykdžius dekanatų pertvarką.
Italijos laivyno kariniai laipsniai
Italijos laivyno kariniai laipsniai - Italijos kariniame jūrų laivyne naudojami kariniai laipsniai.
Katinai (Kazlų Rūda)
Katinai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Višakio Rūdos, pietiniame Jankų miško pakraštyje. Seniūnaitijos centras.
Istorija
Iki 2000 m. priklausė Šakių rajonui.
Robertson
Robertson − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bėgiai (Frydlando apskritis)
Bėgiai arba Mininas (, nuo 1939 m. Bögen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Минино) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Frydlando apskrities Didžiosios Saluvos valsčiaus dvaras. 1910 m. buvo 259 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Gvardeiskojės apylinkės kaimas.
Rudeninis laumžirgis
Rudeninis laumžirgis (Aeshna mixta) – laumžirgių (Aeshnidae) šeimos vabzdys.
Kūno ilgis siekia 60 mm, išskleisti sparnai – 85 mm ilgio. Abiejų lyčių individų pilvelis itin margas: patinų su mėlynomis dėmelėmis, o patelių – su gelsvomis.
Rūšies arealas apima Europą (išskyrus šiaurinius kraštus), Šiaurės Afriką, Artimuosius Rytus ir Aziją. Randamas ir Lietuvoje.
Robinson
Robinson − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gediminas Butrimavičius
Biografija
Žaidė Geležinis vilkas Vilnius (1997–1998), Andas Vilnius (1998), Lokomotyvas Vilnius (1999), Ardena Vilnius (1999), Polonija Vilnius (2000–2001), Vėtra Vilnius (2002–2008), Atlantis FC (2009) klubuose, Lietuvos rinktinėje.
Paulio savivaldybė
Paulio savivaldybė  – savivaldybė Žaliajame Kyšulyje, Šv. Antano saloje. Centras – Vila das Pombas.
Paulio savivaldybė sudaryta 1990 m.
Naujikai (Telšiai)
Naujikai – kaimas rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Luokės.
Anatolijus Aleksandrovas
miniatiūra|Rusiškas pašto ženklas, skirtas Anatolijaus Aleksandrovo 100-osioms gimimo metinėms. Anatolijus Aleksandrovas (, 1903 m. vasario 13 d. Taraščios meste, Kijevo gubernijoje – 1994 m. vasario 3 d. Maskvoje) – tarybinis fizikas, TSRS Mokslų akademijos narys nuo 1953 m., TSRS Mokslų akademijos prezidentas (1975–1986 m.), triskart Socialistinio darbo didvyris (1954, 1960 ir 1973 m.), Lenino premijos (1959 m.), keturiskart Stalino premijos (1942, 1949, 1951 ir 1953 m.) laureatas. Vienas iš tarybinės atominės energetikos pradininkų. Svarbiausi A. Aleksandrovo moksliniai darbai buvo atominės fizikos, kietųjų kūnų fizikos ir polimerų fizikos srityje.
La Scala
thumb|La Scala teatras
La Scala – vienas garsiausių, prestižiškiausių pasaulio operos teatrų. Įkurtas Milane, Italijoje 1778 m. rugpjūčio 3 d. pavadinimu Nuovo Regio Ducal Teatro alla Scala with Salieri's Europa riconosciuta.
La Scala muzikinis sezonas prasideda gruodžio 7 d. Šv. Ambrozijaus, Milano globėjo, dieną. La Scala taip pat veikia Spektaklių meno akademija, kurios tikslas yra auginti jaunąją dainininkų, šokėjų ir techninių scenos darbuotojų kartą.
La Scala yra koncertavę ir Lietuvos operos žvaigždės Vaclovas Daunoras, primadona Violeta Urmanavičiūtė-Urmana ir Lietuvoje gimusi Lenkijos dainininkė Teresa Żylis-Gara.
Dazbogas
thumb|M. Presniakovas. Dazbogas. 1998.
Dazbogas, Dažbogas, Dajbogas – viena pagrindinių dievybių senovės slavų mitologijoje, greičiausiai Saulės dievas ir mitologinis didvyris. Tai vienas iš keleto autentiškų slavų dievų, minimas kelete rankraščių, bei vienas iš kelių dievų, apie kurį minima visose slavų tautose.
Dazbogas minimas Pirmojoje kronikoje, Ipatijaus metraštyje, „Sakmėje apie Igorio žygį“. Dazbogo pavadinimas kildinamas iš žodžių dat` (duoti) ir bog (dievas). Pats žodis bog pas slavus atkeliavo iš iranėnų baga ir sanskrito bhagah, o šie iš protoindoeuropiečių bhag* reiškiančio sveikatą, malonę.
Aarhus GF
Istorija
Klubo ištakos siekia 1880 m.
Paragaudis
Paragaudis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Kvėdarnos, pro kaimą teka Jūros upės intakas Ragauda, kuris ir davė pavadinimą kaimui. Saugoma Paragaudžio pušis. Kaime yra I–II a. pilkapynas ir keturi vėlesni kapinynai.
Kairiajame Jūros upės krante stovi kryžius, skirtas 1964 metais vykdytos kryžių naikinimo akcijos prisiminimui. Tais metais, naktį iš gegužės 28 į 29, šioje vietoje deginti įvairiose Šilalės rajono vietose stovėję kryžiai ir koplytstulpiai, taip tuometinė valdžia siekė atitolinti žmones nuo bažnyčios ir „pagerinti“ kraštovaizdį.
Istorija
Paragaudės kraštas minimas 1294–1330 metų šaltiniuose, kaip labai dažnai Vokiečių Ordino pulta vietovė. 1590 metais minimas Ragaudos dvaras. 1816 metais visas kaimas vadinamas bajorkaimiu, nes čia gyveno daug kilmingų asmenų.
Grand Theft Auto: Chinatown Wars
Grand Theft Auto: Chinatown Wars – „GTA“ serijos kompiuterinis žaidimas, išleistas „Nintendo DS“, „Playstation Portable“ (PSP) ir „iOS“ platformoms. Žaidimas sukurtas kompanijos „Rockstar Leeds“ kartu su „Rockstar North“, išleistas į prekybą kompanijos „Rockstar Games“. Tai aukščiausiai įvertintas „Nintendo DS“ žaidimų platformos žaidimas ir antras „Playstation Portable“ (PSP) žaidimų platformoje.
Paragaudis
Istorija
miniatiūra|240px|left|Sodyba netoli [[Paragaudžio kapinynas|Paragaudžio kapinyno senkapio]]
Klaudija Prancūzė
Klaudija Prancūzė (, 1499 m. spalio 14 d. Romorantinas, dab. Luaros ir Šero departamentas – 1524 m. liepos 20 d. Blua pilis) – 1515-1524 m. Prancūzijos karalienė.
Grand Theft Auto: Chinatown Wars
„Grand Theft Auto: Chinatown Wars“ yra trečias ir paskutinis oficialus „Grand Theft Auto“ serijos žaidimas, skirtas „Playstation Portable“ nešiojamajam kompiuteriui.
Klaudija Prancūzė
Biografija
Kilusi iš Valua dinastijos. Tėvas Prancūzijos karalius Liudvikas XII, motina Bretanės kunigaikštienė Ona Bretonė.
Jos motina, siekdama, kad Bretanė neatitektų Prancūzijai, 1504 m. Blua sutartimi pažadėjo Klaudijos ranką ir Blua žemę Austrijos erchercogui Karoliui. Sutartis liko neįgyvendinta. 1506 m. Klaudija sužadėta su Angulemo kunigaikščiu Pranciškumi (nuo 1515 m. Prancūzijos karalius).
Vaikai:
Mirus motinai Klaudija paveldėjo Bretanę, kuri vėliau atiteko Prancūzijai. thumb|left|150px|Klaudijos Prancūzės sarkofagas
Grand Theft Auto: Chinatown Wars
Apžvalga
„Grand Theft Auto: Chinatown wars“ žaidimo veiksmas vyksta 2008 m., tame pačiame Liberty City mieste, kuriame vyksta ir „Grand Theft Auto IV“ žaidimo siužetinė linija. Tačiau dėl per mažo konsolių našumo buvo nuspręsta žaidimo pasaulį perdaryti iš pilno 3D (trijų dimensijų vaizdas) vaizdo į pusiau 3D vaizdą. Pavyzdžiui, žaidime žmonės yra tiesiog paprastos piktogramos. Be to, žaidimas žaidžiamas vaizdu iš viršaus. Tačiau žaidimo pasaulio detalumas nenusileidžia žemėlapio pirmtakui – „Grand Theft Auto: IV“. Vis dėlto žaidimo pasaulis taip pat buvo sumažintas. Vietoje keturių pagrindinių regionų „Grand Theft Auto: IV“ žaidime, „Grand Theft Auto: Chinatown Wars“ belikę trys.
„Nintendo DS“ ir „Playstation Portable“ versijų skirtumai
Tarp „Nintendo DS“ ir „Playstation Portable“ yra žymių skirtumų. „Playstation Portable“ (PSP) versija atrodo geriau dėl ženkliai galingesnių konsolės parametrų, bet ši versija neturi liečiamo ekrano technologijos, todėl „Playstation Portable“ versijos mini žaidimai mažiau interaktyvūs. Šioje versijoje nebėra kai kurių mašinų, kai kurių nežymių dalykų.
„Playstation Portable“ versija turi septynias naujas misijas, realaus laiko dinaminius šešėlius. Ištaisytos ankstesnės versijos žaidimo klaidos.
Baltakaktė žąsis
Baltakaktė žąsis (Anser albifrons) – žąsinių (Anseriformes) būrio vandens paukštis.
Kūnas 65-70 cm ilgio, sveria apie 2-3 kg. Viršutinė kūno dalis rusvai pilka. Kakta balta. Plasnojamosios plunksnos juodai rudos su baltais stiebais. Juodai rudų vairuojamųjų plunksnų viršūnės baltos. Krūtinė ir pilvas šviesiai pilki su netaisyklingos formos juodomis dėmėmis. Pauodegys baltas. Snapas rausvai geltonos spalvos su baltu nagu. Kojos raudonai geltonos. Jaunų paukščių kakta pilka, apatinė kūno pusė be juodų dėmių. Snapas pilkšvas.
Lietuvoje aptinkama per migraciją pajūryje ir vidaus vandenyse. Gyvena tundroje. Maitinasi sausumoje įvairiomis žolėmis.
Algirdas Klimaitis (1910)
Algirdas Jonas Klimaitis (1910 m. Kaune  – 1988 m. rugpjūčio 29 d., Hamburge, Vokietijoje) – 1941 m. birželio sukilėlių būrio vadas, Vilijampolės pogromo rengėjas.
Holokausto Lietuvoje tyrinėtojai Christoph Dieckmann ir Saulius Sužiedėlis tvirtina, jog apie Algirdą Klimaitį išliko nedaug žinių. Greičiausiai jis buvo nepriklausomos Lietuvos karininkas kuris paskui dirbo dešiniųjų požiūrių žurnalistu. Redagavo laikraštį „Dešimt centų“. Anot jo sesers, Algirdas Klimaitis ketvirtajame dešimtmetyje tapo antikomunistu ir antisemitu. Vėliau buvo kalbama, kad jis tapo voldemarininku. Algirdas Martynas Budreckis jį apibūdino kaip jauną karštakošį neurotiką.
1941 m. birželio 22 d., sekmadienį, nacių Vokietija užpuolė Sovietų Sąjungą. Algirdas Klimaitis vadovavo būriui sukilėlių, kovojusių su sovietais dėl Kauno. Būrio skaičius nurodomas įvairiai, kaip 50, 300, 600 žmonių. Juozas Ambrazevičius po karo rašė, "'Neteisinga skirti Klimaičio grupę prie LAF, kuris organizavo sukilimą. Klimaitis tik ką buvo išėjęs iš bolševikų kalėjimo. Jis ir suorganizavo apie save daugelį tokių pat pirmom karo dienom.'"
Vilijampolės pogromas
Birželio 25 d., trečiadienį, Vokietijos kariuomenė įžengė į Kauną. A operatyvinės grupės vadovas SS karininkas Valteris Štalekeris kalbino Laikinosios Lietuvos saugumo policijos vadovą Joną Dainauską rengti pogromus, bet tas kategoriškai atsisakė. Valteris Štalekeris vėliau rašė savo ataskaitoje, "'Netikėtai paaiškėjo, kad suorganizuoti didesnio masto žydų pogromą išsyk gana nelengva. Čia visų pirma pasitelkėme anksčiau minėtų partizanų vadą A. Klimaitį, kurį tuo reikalu instruktavo veikęs Kaune mūsų nedidelis priešakinis būrys. A. Klimaičiui pavyko taip parengti pogromą, kad aikštėn neiškilo nei mūsų duoti nurodymai, nei mūsų iniciatyva. Pirmojo pogromo metu, naktį iš birželio 25-osios į 26-ąją, lietuvių partizanai likvidavo daugiau kaip 1500 žydų, padegė arba kitaip sunaikino keletą sinagogų ir sudegino žydų kvartalą, kuriame buvo apie 60 namų. Sekančiomis naktimis tuo pačiu būdu buvo padaryti nekenksmingais 2300 žydų.'"Manoma, kad Štalekeris perdėjo šiuos skaičius. L. Shauss liudijo Sovietų ypatingajai komisijai, kad pogrome žuvo 600 žydų.