cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Artemas Radčenka
Karjera
Žaidė Ukrainoje. 2011–2014 m. atstovavo	Charkivo „Metalistui“. 2015 m. priklausė Užhorodo „Goverla“ klubui.
2015–2016 m. sezone Hajduk Split. 2018 m. Dnepr Mogilev. 2018–2019 m. sezone atstovavo Mykolaiv.
FK Jelgava
2020 m. vasarą rungtyniavo Latvijoje.
2020 m. birželio 16 d. debiutavo FK Jelgava gretose rungtynėse prieš FK Tukums 2000. Jelgaviškiai nugalėjo varžovus rezultatu 2-1.
Paskutines rungtynes sužaidė rugpjūčio 23 d. prieš Valmieras FK. Valmieros klubas šventė pergalę rezultatu 2-0.
FK Peremoha Dnipro
2021–2022 m. rungtyniavo FK Peremoha Dnipro, bet dėl karo, čempionatas buvo nutrauktas.
FK Jonava
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui.
DFK Dainava
2023 m. sausio 31 d tapo aišku, kad atstovaus DFK Dainava.
1. FC Köln (moterys)
Istorija
Komanda suburta 2009 m. 2014–2015 m. sezone tapo 2. Frauen-Bundesliga nugalėtojomis ir pateko į aukščiausią lygą. Joje neįsitvirtino ir vėl iškrito. Po metų vėl grįžo į aukščiausią lygą.
Artemas Radčenka
DFK Dainava
2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Hegelmann“ klubas. Varžovai palaužė dzūkus rezultatu 3-0.
Melžtuvė
thumb|230px|XIX a. norvegiška melžtuvė
Artemas Radčenka
Statistika
Spalvų reikšmės:
Melžtuvė
Melžtuvė (milžtuvė, milžkibiris, laidytuvė) – medinis indas gyvuliams (visų pirma, karvėms) melžti.
1. FC Köln (moterys)
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Südstadion. Pagal soccerway.com šis stadionas talpina 14 944 žiūrovų.
Melžtuvė
Lietuviškos melžtuvės gamintos kubilių iš tuščiavidurio medžio, šulelių. Jos paprastai 20–26 cm aukščio, 30–35 cm skersmens (viršuje), su viena rankena iš ilgesnio šulelio arba su dviem išsikišusiais šuleliais. Nešimui per šulelių skylutes perverdavo supintas vyteles, virvutę, vielą. thumb|left|160px|Mongoliška melžtuvė su pienu
1. FC Köln (moterys)
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 6 d.
Rauda (upė)
Rauda  – upė Lietuvoje ir Latvijoje; Ilūkstės (Lukštos) kairysis intakas (Dauguvos baseinas). Prasideda Zarasų rajone, Novinkų apylinkėse, 7 km į pietvakarius nuo Stelmužės. Teka daugiausia į šiaurę per ežerų virtinę – Ilgį, Pečiakurką, Čičiraitį, Čičirį, Suvieko, Sodžių ežerus. Kartais Raudos ištakomis laikomas tik Sodžių ežeras. Toliau upė teka į šiaurę pro Latviją (Aukštutinės Dauguvos sav.) pro Raudos mišką. Įteka į Lukštą 26 km nuo jos žiočių, 8 km į šiaurės rytus nuo Suvieko.
Upės vidutinis nuolydis – 131 cm/km. Gyvenviečių prie Raudos nėra.
Upėvardis, matyt, kilęs nuo žodžio raudas („rausvas“), nors tokio pat pavadinimo vandenvardžiai gali būti ir nuo rauda, raudė („žuvies pavadinimas“).
15 minučių karo
15 minučių karo – 2019 m. sukurtas filmas, paremtas tikrais įvykiais: 1976 m. Džibutyje Somalio maištininkai paėmė įkaitais autobusą su 21 prancūzų mokiniu ir juo įstrigo pasienyje, neutralioje teritorijoje. Vykstant deryboms, Prancūzija atsiuntė savo specialiųjų pajėgų dalinį, kuris paruošė ir įvykdė šturmo operaciją.
B&W Hallerne
B&W Hallerne – koncertų salė Kopenhagoje, Danijoje. Talpa – 10 000 žiūrovų. 2014 m. salėje rengtas Eurovizijos dainų konkursas.
Kompleksas iš pradžių buvo atidarytas pramoniniams tikslams Danijos laivų statybos kompanijai „Burmeister & Wain“. 1996 m. turtas perimtas, o 2011 m. objektas renovuotas ir pritaikytas kultūros tikslams.
Nusikaltimas ir bausmė (2000 filmas)
Nusikaltimas ir bausmė – 2000 m. JAV sukurtas filmas, Fiodoro Dostojevskio romano „Nusikaltimas ir bausmė“ interpretacija. Juosta nominuota Sandanso filmų festivalyje pagrindiniam žiuri prizui.
Turinys
Rozana, mokyklos palaikymo komandos šokėja, draugauja su geriausiu mokyklos sportininku Džimiu. Nors jos gyvenimas atrodo laimingas, tačiau namuose jos laukia girtuoklis patėvis ir šio pakęsti negalinti motina. Galiausiai ši pabėga iš namų su juodaodžiu barmenu, o patėvis, sukėlęs skandalą, trumpam areštuojamas. Rozana tampa apkalbų ir pašaipų objektu, kurią palaiko vienintelis Džimis. Patėvis grįžta namo ir jiedu su Rozana kurį laiką gyvena dviese, kol vieną vakarą jis girtas merginą išprievartauja. Ši tyli apie nusiakaltimą, tačiau sugalvoja keršto planą – nužudyti patėvį ir taip išvaduoti ir save, ir motiną. Rozana įtikina jai padėti Džimį : po mokyklos komandos pergalės, kuomet visi švenčia, jiedu tyliai palieka vakarėlį, dviračiais nuvažiuoja į Rozanos namus ir nužudo patėvį. Po kelių valandų Džimis ją paveža iki namų, tačiau čia jau atvykusi policija: motina grįžo anksčiau už juos, iškvietė policiją ir tuo pačiu tapo pagrindine įtariamąja. Džimis vis labiau panikuoja ir Rozana turi pasirinkti: arba prisipažinti, arba leisti motinai ilgiems metams atsidurti kalėjime...
Voveriškių tvenkinys
Voveriškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, 4 km į vakarus nuo Šiaulių miesto centro ir 1 km į pietus nuo Voveriškių. Sudarytas užtvenkus Senosios Ringuvos upelį (Švendrelio intakas, Kulpės baseinas) 0,25 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,9 km, plotis – iki 0,16 km. Tvenkinio viduryje yra 0,21 ha sala. Altitudė 116 m. Krantai neaukšti, pietinis ir rytinis apaugę medžiais ir krūmais. Aplink tvenkinį plyti pievos, dirbami laukai, yra Paitaičių kaimas, į rytus – Dainų kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1983 metais.
Virgilijus Vaičiūnas
Virgilijus Vaičiūnas (1954 m. birželio 30 d. Plungėje) – Lietuvos tautodailininkas, medžio skulptorius, architektas.
Biografija
Drožinėti pradėjo mokydamasis septintoje klasėje, o medžio skulptoriaus įgūdžius įgijo Plungės liaudies meno įmonėje Minija. 1972 m. baigė Plungės I-ją vidurinę mokyklą, o 1980 m. – Vilniaus inžinerijos statybos institutą, kuriame įgijo architekto kvalifikaciją. Vadovavo Skuodo rajono valdybos architektūros skyriui, dirbo architektu Skuodo ir Kretingos rajonų kolūkiuose, įgijo kraštovaizdžio architektūros žinių.
Nuo 1990 m. užsiėmė medžio drožyba, 1992 m. tapo Lietuvos tautodailininkų sąjungos Žemaitijos (Klaipėdos) skyriaus nariu. 1997 m. apsigyveno Kiauleikiuose (Kretingos r.), įsirengė kūrybines dirbtuves, daug laiko ir jėgų skyrė sodybos ir parko formavimui.
Kūrė monumentaliąją skulptūrą religine tematika, mažąją skulptūrą interjerui ir taikomosios dailės kūrinius: buities reikmenis, apyvokos daiktus pirčiai, lauko ir interjero baldus. Sukūrė unikalius baldus Trakų istoriniame nacionaliniame parke įsikūrusiam poilsio kompleksui „Akmeninė užeiga“, Danijos ir Vokietijos verslininkų užsakymu. Jo sukurti monumentaliosios skulptūros kūriniai stovi Alytuje, Palangoje, Raseinių, Vilkaviškio, Kretingos rajonuose. Dalis darbų iškeliavo į Ameriką (Čikagą), Kanadą.
Sebalter
Sebastiano Paù-Lessi (geriau žinomas sceniniu vardu Sebalter (stilizuotai – SEBalter); g. 1985 m. liepos 1 d. Tičino kantone) – šveicarų dainininkas, atstovavęs savo šaliai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje. Jame atliko savos kūrybos dainą „Hunter Of Stars“. Sėkmingai įveikęs antrąjį konkurso pusfinalį, pateko į 2014 m. gegužės 10 d. vykusį finalą. Jame užėmė 13 vietą su 64 taškais.
Krymo Respublika
Krymo Respublika  – de facto Rusijos federacinė respublika, apimanti visą Krymo pusiasalį, išskyrus Sevastopolio autonominį miestą. Sostinė – Simferopolis. Krymo Respublikos ir Sevatospolio autonominio miesto teritorija atitinka Ukrainos de jure Krymo autonominės respublikos ribas.
Respublika sudaryta 2014 m. kovą, kai Krymo krizės metu buvo paskelbta nepriklausomybė nuo Ukrainos, ir Krymas buvo prijungtas prie Rusijos federacijos kaip federacinė respublika. Dauguma pasaulio valstybių Krymo referendumo ir aneksijos nepripažino bei tebelaiko šį regioną Ukrainos dalimi (Krymo autonomine respublika).
Krymo Respublikos valdžios aparatą sudaro 75 narių parlamentas (Krymo Respublikos valstybės taryba), Ministrų taryba, vadovaujama Respublikos vadovo.
Krymo Respublikos administracinis suskirstymas toks pat, koks buvo valdant Ukrainai: 14 rajonų ir 11 miesto tarybų.
Respublikos oficialios kalbos yra rusų, ukrainiečių ir Krymo totorių. 2015 m. 96,74 % Krymo Respublikos pradinukų mokėsi rusiškai.
Krymo aneksija
Po 2014 metų vasario revoliucijos, kai iš Ukrainos prezidento posto buvo nušalintas Viktoras Janukovičius, Rusijos Federacijos lyderiai nusprendė pradėti „Krymo pusiasalio grąžinimo į Rusijos sudėtį” procesą. Rusijos Federacijos ginkluotosios pajėgos be skiriamųjų ženklų ir prorusiški separatistai per kelias savaites be pasipriešinimo perėmė pusiasalio kontrolę.
Siekiant politiškai įteisinti aneksiją, kovo 6 d. Krymo parlamentas ir Sevastopolio miesto taryba, pažeidžiant Ukrainos Konstituciją, paskelbė referendumą dėl prisijungimo prie Rusijos Federacijos. Referendume piliečiams buvo siūloma balsuoti arba dėl prisijungimo prie Rusijos Federacijos, arba dėl 1992 metų Krymo Konstitucijos, kurioje Krymas paskelbtas nepriklausoma valstybe, atstatymo. Tarp balsavimo variantų nebuvo pasirinkimo išsaugoti esamą Krymo statusą.
2014 metų kovo 11 d. Krymo parlamentas ir Sevastopolio miesto taryba paskelbė bendrą pareiškimą apie vienašališką nepriklausomybės paskelbimą nuo Ukrainos, jei artėjančio referendumo metu tam bus pritarta. Pareiškimas grindžiamas Kosovo precedentu. Visas procesas buvo suplanuotas taip, kad Rusijos Federacija galėtų neigti aneksiją, remiantis tuo, kad Krymo Respublika siekė prisijungimo prie Rusijos, vykdydama savo suverenias galias.
Pasak 2014 m. kovo 16 d. vykusio referendumo organizatorių, didžioji dalis gyventojų (96,77% iš 81,36% dalyvavusių) pasisakė už Krymo Respublikos nepriklausomybę ir prisijungimą prie Rusijos. Didžioji dalis tarptautinės bendruomenės nepripažino referendumo teisėtumo, o didelė dalis nepriklausomų stebėtojų abejojo paskelbtais rezultatais. Jungtinių tautų organizacija kritikavo aplinkybes, kuriomis vyko referendumas, ypač sukarintų karinių vienetų ir karių be skiriamųjų ženklų buvimą.
Po referendumo, Krymo parlamentas formaliai pritarė atsiskyrimui nuo Ukrainos ir pateikė prašymą dėl prisijungimo prie Rusijos Federacijos. Tą pačią dieną Rusija formaliai patvirtino sutarties projektą dėl Krymo Respublikos įtraukimo į Rusijos Federacijos sudėtį, o 2014 m. kovo 18 d. politinis aneksijos procesas formaliai baigėsi, kai Krymo Respublika pasirašė sutartį dėl prisijungimo prie Rusijos Federacijos.
Ėdžios
Ėdžios tebenaudojamos arkliams, avims, karvėms šerti.
Austrijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
2023–2024 m. Admiral Bundesliga
250px|tumb|right
Dalyviai
šaltinis:
Turnyrinė lentelė
<...>
Bilaspuras
Bilaspuras  – miestas Indijoje, Dekano plokščiakalnio šiaurėje, Čhatisgarho valstijoje, 111 km į šiaurę nuo valstijos sostinės Raipuro, prie Arpos upės. Geležinkelių mazgas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ryžių auginimas). Rankų darbo sarių gamyba. Yra svarbus šiluminių ir hidroelektrinių kompleksas (antras pagal dydį šalyje), yra akmens anglių kasyklos. Veikia 5 universitetai. Yra keletas hinduistų šventyklų.
Istorija
Bilaspuras iškilo 1741 m., valdant Marathų imperijai. 1818 m. valdymą perėmė britai, miestą priskyrė Nagpuro karalystei. XIX a. pab. tapo svarbiu geležinkelių mazgu.
Širvydų tvenkinys
Širvydų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 12 km į pietvakarius nuo Marijampolės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gulbino intakas, Sūduonios baseinas) 2,3 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,2 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 99,9 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai, kiek atokiau į vakarus stūkso Valavičių miškas. Šalia įsikūręs Širvydų kaimas.
Lovys
thumb|160px|Lovys su vandeniu Lovys – išskaptuota ar iš lentų sukalta dėžė gyvuliams šerti, girdyti. Paprastai pailgas, medinis (nors dabar gaminami ir metaliniai, keraminiai), įvairaus skerspjūvio.
Tradiciškai Lietuvoje būdavo skaptuojami iš rąsto, nuo XX a. pr. pradėti kalti iš lentų. Kartais skobtinio lovio gale ištašydavo išsikišimą, jame padarydavo skylę pagaliui perkišti, kad lovį būtų galima apversti ir išpilti užsistovėjusį vandenį. Loviai gaminti 150–530 cm ilgio, 30–40 cm pločio. Būdavo įtaisomi prie šulinio ant 4 į žemę įkastų baslių ir juos jungiančių skersinių.
thumb|left|240px|Avys, ėdančios iš lovio Vėliau fermose, ūkiuose pradėti naudoti loviai su reguliuojamu aukščiu, grotelėmis, atatvarais, kad mažiau pašaro būtų išdrabstoma, kad gyvuliai nesiektų pilamo šėralo.
Žodis lovỹs, giminiškas lóva: abu jie kildinami iš 'skobti, pjauti, skirti, paleisti'.
Austrijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
Austrijos futbolo varžybos 1970–1971 m.
2022 m. Europos stalo teniso čempionatas
2022 m. Europos stalo teniso čempionatas – 41-asis geriausių Europos stalo teniso žaidėjų čempionatas, kuris vyko rugpjūčio 13 d. – rugpjūčio 21 d. Vokietijos mieste Miunchene.
Čempionatas buvo 2022 m. Europos čempionatų žaidynių programos dalis.
Genaras Samsonik
Genaras Samsonikas (g. 2000 m. gruodžio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, saugas.
Karjera
Nuo 2014 m. atstovavo „Bangos“ klubo jaunimo ekipoms. Nuo 2015 m. vasaros – FK NFA.
2016 m.
2016 m. spalio 15 d. debiutavo pagrindinėje ekipoje Pirmos lygos rungtynėse prieš F.B.K. Kaunas. gargždiškiai sutriuškino varžovus rezultatu 7-2. Sužaidė trejas rungtynes Pirmoje lygoje.
2017 m.
2017 m. FK Banga rungtyniavo Pirmoje lygoje. O Banga B rungtyniavo Trečioje lygoje, KLFF zonoje. 2017 m. rugpjūčio 4 d. pasižymėjo įvarčiu Pirmoje lygoje prieš Žalgiris B.
2017 m. spalio 21 d. rungtynėse prieš U. Utenis B, pasižymėjo pelnydamas įvartį, o gargždiškiai nugalėjo varžovus rezultatu 4-0.
Pirmoje lygoje sužaidė 17 rungtynių ir pasižymėjo dviem įvarčiais.
2018 m.
2018 m. FK Banga rungtyniavo Pirmoje lygoje. 2018 m. balandžio 14 d. rungtynėse prieš U. Utenį pelnė įvartį. Gargždiškiai nugalėjo rezultatu 2-1 ir šventė pergalę. 2018 m. balandžio 17 d. rungtynėse prieš FK NFA pasižymėjo tikslu smūgiu į vartus. 2018 m. gegužės 22 d. rungtynėse prieš FC Pakruojis pelnė vienintelį rungtynių įvartį. 2018 m. birželio 23 d. rungtynėse prieš Stumbras B pelnė švartė, o gargždiškiai sutriuškino varžovus rezultatu 4-0. 2018 m. liepos 29 d. pelnė įvartį į FK NFA vartus, o FK Banga nugalėjo rezultatu 2-0.
Didžioji Buba
Didžioji Buba arba Buba, Grandė, Bolola  – estuarija Bisau Gvinėjos pietvakariuose, Atlanto vandenyno dalis. Įsiterpia gilyn į žemyną 54 km, plotis ties žiotimis 4 km. Su vandenynu susijungia ties Bolama. Pakrantės labai raižytos, apaugusios mangrovėmis. Tai vienintelė tokia toli žemyną įsiterpusi estuarija Vakarų Afrikoje. Gylis siekia iki 30 m.
Didžioji Buba XVI a. atrasta portugalų. Buvo svarbus prekybinis taškas, tačiau dėl bižagų antpuolių vėliau prekyba persikėlė į Žebos estuariją.
Prie Didžiosios Bubos yra Bubos, Empados, Bolamos miestai.
Genaras Samsonik
FM „Fortūna“
2022 m. rungtyniavo FM Fortūna, kuri dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
FK „Jonava“
Nuo 2022 m. vasaros atstovavo „Jonavos“ klubui.
Debiutavo 2022 m. liepos 16 d. A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Išvykoje žaidę jonaviškiai patyrė triuškinantį pralaimėjimą rezultatu 0-6.
2022 m. rugpjūčio 13 d. „Jonavos“ klubas A lygoje kovojo prieš FK Kauno Žalgiris. Po G. Samsoniko tikslaus smūgio jonaviškiai pirmavo 1-0, tačiau nesugebėjo išlaikyti persvaros ir pralaimėjo.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Hadewych Minis
Hydewych Minis (g. 1977 m. sausio 5 d. Mastrichtas) – Nyderlandų kino ir teatro aktorė, taip pat muzikos atlikėja, įrašiusi 2 albumus.
Yra ištekėjusi už aktoriaus Tibor Lukacs, turi 2 vaikus.
SV Stripfing
SV Stripfing – Austrijos futbolo klubas iš Veikendorfo. Dar žinomas kaip Stripfing/Weiden.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1951 m. Ilgą laiką rungtyniavo mėgėjišku lygmeniu.
2018–2019 m. tapo 1. Landesliga nugalėtojais ir pateko į Regioninę lygą (III pakopa).
2023–2024 m. sezone rungtyniavo 2. Liga (Antroje lygoje, II pakopa).
Moterų kandidatė į meistres
Moterų kandidatė į meistres (sutr. MKM;, WCM) – šachmatų titulas, suteikiamas šachmatų sportininkėms. Suteikia Tarptautinė šachmatų federacija pagal savo nuostatus (FIDE Handbok). Būtinas 2000 taškų Elo reitingas ir kitos sąlygos.
Borgmanas
Borgmanas – 2013 m. sukurtas filmas, kurį Nyderlandai pristatė kaip šalies atstovą gauti Oskarą. Alegorinė juosta demonstruota įvairių šalių festivaliuose, taip pat ir „Scanoramoje“.
Pats režisierius a[ie filmą sakė: „- Norėjau sukurti filmą apie blogį, su kuriuo susiduriame kasdien. Apie blogį, kurį įkūnija paprasti, niekuo neišsiskiriantys, mandagūs vyrai ir moterys. Jie veikia su malonumu ir pasididžiavimu, skrupulingai kreipdami dėmesį į detales. Norėjau parodyti, kad blogio sėkla bręsta ne tik tamsiomis, šaltomis žiemos naktimis, bet ir giedromis vasaros dienomis, malonioje saulės atokaitoje“.
Turinys
Filmo pradžioje kunigas su dviem ginkluotais pagalbininkais miško slėptuvėje ieško pasislėpusio Borgmano ir šio pagalbininkų. Jiems pavyksta pabėgti ir Borgmanas atsiduria priemiesčio rajone, kur pasibeldžia į namus, prašydamas leisti jam nusimaudyti. Čia gyvena televizijos prodiuseris Ričardas su Marina, 3 vaikais ir tarnaite. Ričardas jo neįsileidžia, o kuomet Borgmanas pareiškia pažįstantis jo žmoną – šį dar ir sumuša. Gailėdama jo, Marina priima Borgmaną į vasarnamį ir pradeda juo rūpintis. Jos santykiai su vyru vis prastėja, o namuose pradeda dėtis keisti dalykai: Borgmanas atsikrato sodininko ir pats gauna jo darbą. Vėliau pasirodo ir jo pagalbininkai, kurie pradeda darbuotis sode, Ričardas netenka darbo, o vaikų auklės Stinės vaikinas pasirodo esantis jį atleidusio viršininko sūnus. Gyvenimas šeimoje tampa nepakenčiamas ir Marina paprašo Borgmano, kad šis atsikratytų jos vyru...
Citva
Citva – kaimas vidurio Baltarusijoje, Minsko srityje, 6 km į pietus nuo Rudzensko.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Ihumeno apskrities Citvos valsčiaus centras.
Valavičių tvenkinys
Valavičių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 9,5 km į vakarus nuo Liudvinavo, Valavičių gyvenvietės pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gulbino intakas, Sūduonios baseinas) jo aukštupyje 1,6 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,56 km, plotis – iki 0,35 km. Yra 0,89 ha medžiais apaugusi sala. Altitudė 106,4 m. Krantai žemi, apaugę siaura medžių juosta. Rytinėje ir pietinėje pakrantėse plyti dirbami laukai. Šiaurine pakrante nutiestas kelias.
Tvenkinys įrengtas 1980 m.
Aras Jonas Lazaravičius
Aras Jonas Lazaravičius (g. 2002 m. birželio 10 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkas, ES jaunių (B11) vicečempionas (2013 m.), ES jaunių (B14) vicečempionas (2015 m.), Lietuvos vaikų (U10) „Žaibo“ šachmatų čempionas (2012 m.), Lietuvos vaikų (BM12) „Žaibo“ šachmatų čempionas (2014 m.), Lietuvos jaunučių (B10) vicečempionas (2012 m.).
Biografija
Nuo 2008 metų Kauno mokyklos-darželio „Rūtelė“ mokinys. Vaikų ir jaunimo papildomojo ugdymo įstaigos Kauno „Jaunalietuvių sporto organizacijos“ auklėtinis. Treneris Kęstutis Kaunas.
Kreivonių apylinkė
Kreivonių kaimiškoji apylinkė  – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone, prie Lietuvos sienos. Centras – Kreivonių gyvenvietė.
2009 m. 86,0 % gyventojų buvo gudai, 10,2 % – lenkai, 3,2 % – rusai.
Loša
Lošà – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 16 km į rytus nuo Uzdos.
2025 m.
2025 m. bus nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Lietuvoje
Lietuvos seimas 2025 metus paskelbė Motiejaus Kazimiero Sarbievijaus ir Baroko literatūros, Mikalojaus Konstantino Čiurlionio bei lėktuvo „ANBO“ ir Lietuvos aviacijos kūrėjų metais.
Taruškų geležinkelio stotelė
Istorija
XIX a. pabaigoje pro Taruškas buvo nutiestas Aukštaitijos siaurasis geležinkelis, 1899 m. čia pastatyta stotis. XX a. pabaigoje stotis uždaryta, stoties pastatas 1996 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Luko apskritis
Luko apskritis  – vietinės savivaldos teritorinis administracinis vienetas Varmijos-Mozūrų vaivadijoje, šiaurinėje Lenkijoje. Įkurta 1999 m. sausio 1 d., po 1998 m. vykdytų Lenkijos vietos savivaldos reformų. Administracnis centras – Lukas, kuris yra 123 km į rytus nuo vaivadijos sostinės Olštyno.
Apskrities plotas – 1 111,87 kv.km. 23,79% teritorijos užima miškai (iš viso – 26 482 ha). .
Kaimyninės apskritys
Luko apskritis ribojasi su Alėckos apskritimi šiaurėje, Suvalkų apskritimi šiaurės rytuose, Augustavo apskritimi rytuose, Grajevo apskritimi pietuose, Pišo ir Lėciaus apskritimi vakaruose.
Administracinis suskirstymas
Apkritį sudaro penki valsčiai (vienas miesto ir keturi kaimo).
FK Čeljabinsk
„Čeliabinsko“ futbolo klubas – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Čeliabinskas. Dar žinomas „Zenito“ (1990–2008) pavadinimu.
Istorija
Klubas įkurtas 1977 m. Dalyvaudavo mėgėjų pirmenybėse. Vėliau tapo profesionaliu futbolo klubu ir kovojo PFL.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje užėmė antrą vietą.
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Marija Šibajeva
Marija Šibajeva (g. 2002 m. balandžio 10 d. Klaipėdoje) – Lietuvos šachmatininkė, Moterų kandidatė į meistres (2014 m.), ES jaunių (M12) vicečempionė (2013 m.), Lietuvos jaunučių (M12) čempionė (2013 m.), Lietuvos jaunių merginų (M14) čempionė (2013 m.), Lietuvos jaunių merginų (U14) čempionė (2015 m.), Europos moterų šachmatų čempionato dalyvė (2017 m.).
Biografija
Nuo 2007 metų buvo Klaipėdos Maksimo Gorkio pagrindinės mokyklos (rusų kalba) mokinė. Klaipėdos Žaliakalnio gimnazijos moksleivė.
Rinkon de Ademusas
Rinkon de Ademusas  – Ispanijos komarka-eksklavas, priklausanti Valensijos regionui bei Valensijos provincijai, esanti tarp Kuenkos (Kastilija ir La Manča) ir Teruelio (Aragonas) provincijų.
FF USV Jena
Jėnos universiteto moterų futbolo komanda, o paprasčiau FF USV Jena – Vokietijos futbolo komanda iš Jėnos.
Rinkon de Ademusas
Istorija
Iki 1210 m. priklausė maurams. Vėliau atiteko krikščionims. 1259 m., kartu su Valencijos karalyste, teritoriją užkariavo Jaumė I-sis. Viduramžiais tai buvo strateginė vieta.
FF USV Jena
Istorija
Komanda suburta 2004 m. Žaidė regioninėse varžybose, o vėliau 2. Frauen-Bundesliga ir, galiausiai, pateko į aukščiausią lygą.
Žviniškių tvenkinys
Žviniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Liudvinavo. Sudarytas užtvenkus S-2 upelį (Sūduonios intakas) 2,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,31 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 85,7 m. Krantai neaukšti. Į šiaurę ir rytus plyti dirbami laukai, į pietus stūkso Dalginės miškas, kuriame įkurtas Dalginės botaninis draustinis. Aplink tvenkinį įsikūrę kaimai: Dalginė, Zviniškiai, Prodobolė, Užgiriai.
FF USV Jena
Istorija
Aukščiausioje lygoje rungtyniavo beveik dešimtmetį, bet 2017–2018 m. sezone liko paskutinėje (dvyliktoje) vietoje ir iškrito į antrą pakopą.
2019–2020 m. sezone surinko vos keturis taškus ir prarado vietą Bundeslygoje.
Licencijos perleidimas
2020 m. gegužės 26 d. klubas paskelbė, kad liepos 1 d. perduoda licenciją ir teisę žaisti čemponatuose FC Carl Zeiss Jena.
Dėl COVID-19 pandemijos Antroji Bundeslyga buvo padalinta į du pogrupius. Jena žaidė Šiaurės grupėje ir tapo savo pogrupio nugalėtojomis.
Dioklis
Dioklis (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, turtingo Ferų miesto (Mesenija) karaliaus Orsilocho sūnus. Dioklis susilaukęs sūnų Kretono ir Orsilocho. Kaip minima Homero „Iliadoje“, per Trojos karą abu juos nukovęs Enėjas. „Odisėjoje“ minima, kad pakeliui iš Pilo į Spartą ir grįždami atgal pas Dioklį apsistoję Telemachas ir Peisistratas. Dioklis juos svetingai priėmęs.
Moterų FIDE meistrė
Moterų FIDE meistrė (sutr. MFM;, WFM) – šachmatų titulas, suteikiamas šachmatų sportininkėms už pasiekimus varžybose. Suteikia Tarptautinė šachmatų federacija pagal savo nuostatus (FIDE Handbok). Būtinas 2100 taškų Elo reitingas ir kitos sąlygos.
Barūnų apylinkė
Barūnų kaimiškoji apylinkė  – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone. Centras – Barūnai.
Edmundas Giedrimas
Edmundas Giedrimas (1942 m. rugpjūčio 17 d. Kretingoje – 2020 m. sausio 9 d. Klaipėdoje; palaidotas Kretingoje) – Lietuvos architektas, dailininkas.
Gimė ir augo Kretingos dvaro grafo Aleksandro Tiškevičiaus asmeninio vairuotojo Prano Gedrimo šeimoje. Kretingos vidurinėje mokykloje įsigijęs septynmetį išsilavinimą, Klaipėdoje mokėsi šaltkalvio-remontininko specialybės, dirbo Baltijos laivų statykloje. Paimtas į sovietų kariuomenę, tarnavo jūreiviu Baltijos jūros karo laivyne Liepojoje, baigė elektromechanikų kursus, tapo eskadrinių minininkų motoristu.
Nuo vaikystės nesiskyrė su pieštuku, o polinkį tapybai ir architektūrai pajuto tarnaudamas karo laivyne. Jis leido sienlaikraštį, rengė transparantus, kūrė šriftą, su draugu karininkų namuose įrengė Liepojos gynybos muziejų, neakivaizdžiai studijavo Maskvos Menų fakultete.
Grįžęs į Kretingą, 1967 m. baigė vakarinę vidurinę mokyklą, o 1968–1973 m. Vilniaus valstybiniame dailės institute įgijo architektūros specialybę. Atstovavo institutą 1972 m. Varnoje (Bulgarija) vykusiame UNESCO pasaulio architektūros mokyklų kongrese, kuriame pelnė diplomą.
1973–1976 m. dirbo Lietuvos autotransporto ir kelių ministerijos projektavimo ir konstravimo biuro architektu, 1976–1986 m. – Kretingos rajono vyr. architektu, 1986–1990 m. – Vilniaus dailės instituto Klaipėdos vizualinių komunikacijų katedros docentu, 1990–1992 m. – Kretingos rajono, o 1992–1993 m. – Palangos miesto vyr. architektu, 1993–1999 m. – AB Sija projektavimo skyriaus vadovu, o nuo 1999 m. vadovavo E. Giedrimo projektavimo firmai Archita, projektavo gyvenamuosius ir visuomeninės paskirties pastatus.
Jis tapo dviejų Kretingos miesto generalinių planų bendraautoriumi, parengė Kartenos, Rūdaičių, Jokūbavo gyvenviečių užstatymo ir tvarkymo projektus. Už Rūdaičių (Kretingos r.) kolūkinės gyvenvietės užstatymą ir sutvarkymą 1982 m. Sovietų Sąjungos liaudies ūkio pasiekimų parodoje Maskvoje buvo apdovanotas sidabro medaliu. Nuo 1984 m. – Lietuvos architektų sąjungos narys.
1988 m. spalio 22-23 d. dalyvavo Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio steigiamajame suvažiavime, buvo aktyvus LPS Kretingos iniciatyvinės grupės narys. Dalyvavo Kretingos muziejaus ir Kretingos miesto bendruomenės tarybų veikloje.
Laisvalaikį nuo jaunystės skyrė tapybai. Tapė peizažus, istorinius-architektūrinius statinius, piliakalnius, rengė personalines tapybos kūrinių parodas.
Pakapės tvenkinys
Pakapės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, 16 km į pietus nuo Šiaulių miesto centro. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Šimšos intakas, Gryžuvos upės baseinas) 2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,35 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 131,5 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Pietinėje pakrantėje auga medžiai ir krūmynai, kitose pakrantėse - dirbami laukai ir pievos. Rytiniu pakraščiu eina kelias. Pietinėje pakrantėje yra Pakapės kaimas, rytinėje – Šukių kaimas.
Skaistgirių geležinkelio stotis
Skaistgirių geležinkelio stotis – buvusi stotis Skaistgirių kaime (Panevėžio rajonas), prie Aukštaitijos siaurojo geležinkelio. Išlikęs medinis stoties pastatas (unikalus objekto kodas ), ūkinis pastatas ir motodrezinos garažas  – kultūros paveldo objektai.
Istorija
1937–1938 m. buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, panašiu laiku pastatyta Skaistgirių (arba Skaistgirio, Skaisgirio) stotis, įrengtas vandens bokštas, hidrokolonėlė, vandens šulinys, semaforas.
Po 1992 m. šiuo geležinkeliu keleivius vežiodavo tik tarp Panevėžio ir Skaistgirių. Mažėjo ir krovinių pervežimai, prastėjo infrastruktūros būklė – paskutiniais geležinkelio gyvavimo metais maksimalus leistinas greitis linijoje sumažintas iki 15 km/h. 1996 m. liepos 1 d. traukinių eismas geležinkeliu nutrauktas. Stoties pastatas 1996 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Boeing 727
Boeing 727 – siauro fiuzeliažo, trijų variklių reaktyvinis oro laineris, nuo 1968 iki 1984 m. gamintas Boeing filialo Boeing Commercial Airplanes. Lėktuvas talpina nuo 149 iki 189 keleivių, jis gali nuskristi iki 5000 km. Kadangi lėktuvas skirtas trumpų ir vidutinių nuotolių skrydžiams, jis tinkamas kilti ir leistis mažesniuose oro uostuose. 727 yra vienintelis Boeing kompanijos trijų variklių lėktuvas.
727 modelio korpusas ir jo dizainas perimtas iš 707 modelio. Pirmosios šį lėktuvą įsigijo JAV oro linijos Eastern Air Lines 1964 m.
1984 m. buvo sustabdyta šio lėktuvo gamyba. 2011 m. dar buvo naudojami 23 Boeing 727-100 ir 227 Boeing 727-200 lėktuvai. Dėl šiuolaikinių garso lygio oro uostuose taisyklių, 727 orlaivių varikliai yra sumontuoti su garso slopinimo įrenginiais.
Filein sako „atsiprašau“
Filein sako „atsiprašau“ – 2003 m. Nyderlanduose sukurta romantinė komedija.
Rembranto apdovanojimas
Rembranto apdovanojimas – Nyderlandų kino apdovanojimas, įsteigtas 1993 m. Pradžioje buvo skelbiami vos 6 kategorijų nugalėtojai, vėliau sąrašas išplėstas iki 15.
Filein sako „atsiprašau“
Turinys
Maksas – aktorius, Filein – padūkusi jauna mergina. Jiedu buvo pora, tačiau vieną dieną jis gavo pasiūlymą vykti dirbti į teatrą Niujorke. Pradžioje Filein galvojo, kad tai santykių pabaiga, tačiau prisiminusi kiek vaikinų ji jau neteko dėl jų nekovodama, nusprendė jog šį kartą bus kitaip ir, nieko neįspėjusi, išvyko iš paskos. Pradžioje Maksas nustebęs ir džiaugiasi, tačiau Filein savo elgesiu ir kalbomis nuolat kelia rūpesčių ir gadina jo paties santykius su režisieriumi bei kitais aktoriais, ypač Džoana, Makso partnere scenoje. Filein susipažįsta su įvairiais žmonėmis, ypatingai susidraugauja su Gulpje, su kuria praleidžia daugiausia laiko.
Maksas tuo metu repetuoja „Romeo ir Džiuljetą“, tačiau spektaklis pilnas erotikos ir sekso. Per jo premjerą Filein sukelia skandalą, kuris sulaukia atgarsio kitos dienos spaudoje. Savo elgesiu ji atstumia visus aplinkinius, net Maksą, kurį išduoda su kitu vaikinu. Galiausiai ji patenka į labdaros renginį, kuriame dalyvauja ir Maksas, užlipa ant scenos ir nusprendžia viešai visų atsiprašyti.
Rembranto apdovanojimas
1999–2006 m. apdovanojimas nebuvo teikiamas, 2007 m. ceremonija atnaujinta, tačiau 2015 m. vėl nutraukta.
Šiuo laikotarpiu geriausia Nyderlandų aktore net 6 kartus buvo paskelbta Carice van Houten.
Mažoji sesuo
Mažoji sesuo – 1995 m. Nyderlanduose sukurtas filmas.
Turinys
Filmas sukurtas dokumentikos stiliumi ir nufilmuotas tarsi mėgėjiška kamera.
Martinas atvyksta į Amsterdamą aplankyti savo jaunesnės sesers Dantės. Martinas nuolat su savimi nešiojasi vaizdo kamerą ir filmuoja viską, kas tik pasitaiko jo kelyje, ypač viską, kas susiję su seserimi: jos aplinką, draugus, net ir pačiomis netikėčiausiomis akimirkomis...
Baliustrada
thumb|300px|Baliustra (kairėje) ir baliustrada (dešinėje) Baliustrada (, iš – 'laukinio granatmedžio žiedo taurelė' ) – architektūros elementas, neaukšta, dekoratyvi ažūrinė laiptų, balkono, terasos, stogo, krantinės, tilto ar kito krašto užtvara. Sudaryta iš vertikalių stulpelių (baliustrų), dažnai vazos arba taurės pavidalo, kurių viršus sujungtas horizontaliais turėklais, o apačia – cokoliu. Gaminamos iš akmens, metalo, medžio, betono, XIX a. lietos iš ketaus. Puošiamos reljefiniais ornamentais, kaneliūromis. Baliustradomis atitveriamos ir pastatų vidaus erdvės, pvz., presbiterija ir centrinė nava bažnyčiose.
Pradėtos naudoti Renesanso architektūroje, dažniausiai kaip platų, profiliuotą turėklą remiančių tradicinės formos miniatiūrinių kolonų eilė. Eksterjeruose baliustrados būdavo mūrinės, interjeruose – dažniausiai medinės.
Pušaloto geležinkelio stotis
Pušaloto geležinkelio stotis – buvusi stotis Pušaloto miestelio rytiniame pakraštyje, prie Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Dviejų aukštų stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ), paveldui priklauso taip pat prekių sandėlis, namas , ūkinis pastatas ir lauko tualetas.
Istorija
1937–1938 m. buvo nutiestas Panevėžio–Joniškėlio siaurasis geležinkelis, panašiu laiku pastatyta Pušaloto stotis. Šio ruožo stotyse įrengti vandens bokštai, hidrokolonėlės, vandens šuliniai, semaforai. XX a. pabaigoje Panevėžio–Joniškėlio ruožu eismas apribotas, o 1996 m. liepos 1 d. išvis nutrauktas.
1996 m. Pušaloto stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Kandidatas į sporto meistrus
Šachmatai
Šachmatų srityje Kandidato į meistrus (CM) titului gauti pagal FIDE taisykles vyrams būtinas 2200 taškų Elo reitingas. Moterims, siekiančioms Moterų kandidatės į meistres titulo (WCM) – 2000 taškų.
Austrijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Austrijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Ąžuolų Būdos tvenkinys
Ąžuolų Būdos tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kazlų Rūdos. Sudarytas užtvenkus Vabalkšnės upę (Pilvės intakas) 6,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,73 km, plotis – iki 0,1 km. Yra 0,14 ha medžiais apaugusi sala, tilteliu sujungta su šiauriniu tvenkinio krantu. Altitudė 57,5 m. Pietinis krantas aukštokas. Tvenkinio krantai daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Vidurinė tvenkinio dalis siaura, ją skersai kerta kelias, kuris ties šiauriniu krantu susikerta su keliu. Šalia tvenkinio įsikūrusi Ąžuolų Būdos gyvenvietė, į rytus – Didžiujų Zariškių kaimas.
Dzidų tvenkinys
Dzidų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, 3 km į pietryčius nuo Bubių. Sudarytas užtvenkus Tilžės upelį (Dubysos intakas) 2,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,25 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 118 m. Krantai aukšti. Šiauriniai tvenkinio krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplink tvenkinį daugiausia plyti dirbami laukai. Prie tvenkinio yra 2 kaimai – pietuose – Dzidai, šiaurėje – Lukšiai.
Tvenkinys įrengtas 1983 metais.
Gilvyčių tvenkinys
Gilvyčių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje Šiaulių rajone, 13 km į pietus nuo Kuršėnų. Sudarytas užtvenkus Čiaušos upę (Ventos intakas) 4,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,73 km, plotis – iki 0,28 km. Altitudė 116 m. Krantai neaukšti. Šiaurinis tvenkinio krantas apaugęs mišku. Aplink kitus krantus plyti pievos, dirbami laukai. Pasroviui už 1,2 km yra Mingėlių tvenkinys. Prie tvenkinio yra 2 kaimai – vakarinėje pakrantėje Gilvyčiai, rytinėje – Užčiaušiai. Vakarinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra paplūdimys.
Tvenkinys įrengtas 1974 metais.
Every Open Eye
Every Open Eye – antrasis studijinis škotų synthpop grupės „Chvrches“ albumas, išleistas 2015 m. rugsėjo 25 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo ketvirtoje vietoje Jungtinėje Karalystėje ir Airijoje, trečioje Australijoje bei aštuntoje JAV.
Visagino Country
Visagino Country – kantri muzikos festivalis, rengiamas Visagine nuo 1991 m.
Istorija
Festivalio idėja gimė 1991 m. kovo 20 d., jo steigėjais buvo Virgis Stakėnas, Edmundas Žalpys, Sigitas Morkūnas ir Elena Čekienė, prie jų dar prisidėjo Vytautas Stauga (pravarde „Kugelis“), kuris tuo metu vadovavo koncertinei agentūrai „Alternatyva“. Iki paskutinės festivalio pradžios dienos (rugpjūčio 23 d.) buvo neaišku, ar festivalis įvyks, kadangi buvo susidurta su įvairiais biurokratiniais sunkumais, be to, lygiai savaitę prieš festivalį įvyko Rugpjūčio pučas. Gavęs visus leidimus Tarptautinis muzikos festivalis „Visagino country“ įvyko, tada festivalį aplankė apie 3000 žiūrovų, daugiausia tai buvo Sniečkaus gyventojai.
Festivalis neįvyko 1994, 1996 ir 1998 m.
Nuo 1997 m. festivalis yra organizuojamas kartu su Viešąja įstaiga „Miesto šventė“ iš Kauno.
Kraštų geležinkelio stotis
Kraštų geležinkelio stotis – buvusi stotis Užugulbinės kaime (Biržų rajonas), 1 km į pietryčius nuo Kraštų (Pasvalio rajonas), prie Šiaulių–Biržų geležinkelio ties Biržų ir Pasvalio rajonų riba. Stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ).
Istorija
Įkurta po I pasaulinio karo, 2-ojoje pusėje uždaryta. 1996 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Gudelių tvenkinys
Gudelių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 8,5 km į pietryčius nuo Kazlų Rūdos, Gudelių kaimo pietinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus Bajormūšio upelį (Kokės intakas, Vabalkšnės baseinas) 1,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,25 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 70,8 m. Krantai žemi. Pietinis krantas apaugęs medžiais, aplink kitus krantus daugiausia plyti dirbami laukai. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias, vakariniu krantu –.
Austrijos futbolo varžybos 1973–1974 m.
Austrijos futbolo varžybos 1973–1974 m.
Keplerio-Puanso kūnas
Keplerio–Puanso kūnas (Kepler–Poinsot kūnas) – kiekvienas iš keturių geometrinių kūnų, kurie yra taisyklingieji žvaigždiniai briaunainiai
Vaitkūnų geležinkelio stotelė
Vaitkūnų geležinkelio stotelė – buvusi stotis Vaitkūnų kaime (Pasvalio rajonas), prie Panevėžio–Joniškėlio geležinkelio. Dviejų aukštų mūrinis stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ).
Keplerio-Puanso kūnas
Šie kūnai konstruojami iš taisyklingo dodekaedro arba ikosaedro, vykstant stelacijai, o nuo pirminių iškilių briaunainių jie skiriasi tuo, kad Keplerio-Puanso kūnai turi būdingą viršūnės planą – pentagramą.
Stelacija – tai veiksmas, kai iš briaunainio sienos iškyla tos sienos daugiakampį atitinkanti žvaigždė. Visiems žvaigždiniams briaunainiams būdinga, kad sienos sudaro įvairiakampes žvaigždes, bet tik šie keturi žvaigždiniai Keplerio-Puanso kūnai turi visas taisyklingųjų briaunainių savybes.
Vaitkūnų geležinkelio stotelė
Istorija
1996 m. Vaitkūnų stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Keplerio-Puanso kūnas
Neiškilumas
Šių briaunainių sienos arba viršūnės planai yra pentagramos (žvaigždiniai penkiakampiai). Mažasis žvaigždinis dodekaedras ir didysis žvaigždinis dodekaedras – tai briaunainiai, kurių sienos yra neiškili žvaigždiniai penkiakampiai, o didysis dodekaedras ir didysis ikosaedras – tai briaunainiai, kurių sienos yra iškili penkiakampiai, bet jų viršūnės planas yra žvaigždiniai penkiakampiai.
Visų keturių briaunainių dvi sienos kertasi išilgai linijos, kuri nėra kurios nors sienos kraštinė, taigi dalis kiekvienos sienos eina briaunainio vidumi. Ši kirtimosi linija nėra briaunainio paviršiaus dalis ir kartais vadinama netikrąja briauna. Lygia taip pat, kai šios linijos susikerta kitur nei sienos kampas, susikirtimo taškas vadinamas netikrąja višrūne. Žemiau pateiktuose raudonuose briaunainių modeliuose tikrosios viršūnės pažymėtos auksiniais bumbulais, o sidabriniai strypeliai žymi tikrąsias briaunas. Mažojo ir didžiojo žvaigždinio dodekaedro modeliuose aiškiai matome netikrąsias viršūnes, didžiojo dodekaedro – netikrąsias briaunas, o didžiojo ikosaedro – tiek netikrąsias viršūnes, tiek netikrąsias briaunas.
Smulkiau nagrinėdami šiuos modelius matome, kad mažasis žvaigždinis dodekaedras turi 12 penkiakampės žvaigždės sienų, kurių centrinės dalies iškilas penkiakampis slepiasi figūros viduje. Regimąją kiekvienos sienos dalį sudaro 5 lygiakraščiai trikampiai, liečiantys vienas kitą penkiuose taškuose aplinkui vidinį (paslėptą) penkiakampį. Šių trikampių visumą galima laikyti 60-čia briaunainio sienų, taip sutapatindami figūrą su nauju, netaisyklingu briaunainiu, kuris išoriškai yra tapatus nagrinėjamajam. Tuomet kiekviena mažojo žvaigždinio dodekaedro briauna bus padalinta į tris trumpesnes (dvejopas) briaunas, o 20 netikrųjų viršūnių taps tikrosiomis ir iš viso turėsime 32 viršūnes (ir vėl dvejopas). Šiuo atveju vidiniai neregimieji penkiakampiai daugiau nebebus laikomi briaunainio paviršiaus dalimis ir bus galima juos ignoruoti. Nuo šiol Oilerio charakteristika bus: 60 − 90 + 32 = 2. Bet šio briaunainio jau nebegalima laikyti briaunainiu, kurį nusako Šlėfli simbolis {5/2, 5}, tad kartu, jo nebegalima laikyti Keplerio-Puanso kūnu, nors išoriškai jis niekaip nepakito. Tiesiog pasikeitė matematinės jo egzistavimo sąlygos.
Oilerio charakteristika χ
Keplerio-Puanso kūnus apibrėžtinė sfera gaubia dvejopai, vienaip, kai gaubimo taškais yra penkiakampių sienų centriniai taškai, ir kitaip, kai gaubimo taškai yra viršūnės. Todėl jie nebūtinai yra tokie topologiškai ekvivalentiški sferai, kaip Platono kūnai. Ir, iš dalies, Oilerio formulė briaunainiams
ne visuomet yra teisinga. Šlėfli laikėsi nuomonės, kad briaunainis privalo atitikti lygybę χ = 2 ir jis atmetė mažąjį žvaigždinį dodekaedrą ir didįjį dodekaedrą, kaip netikrus briaunainius. Bet šis požiūris nebuvo plačiai pripažintas.
Kai Arturas Kailėjus (Arthur Cayley) rado būdą modifikuoti Oilerio formulę, įtraukiant į ją politopo tankį D, ir atsižvelgti į viršūnės plano tankį (d_v) ir sienų tankį (d_f), tada paaiškėjo, kad vis dėlto tiek iškilių briaunainių, tiek Keplerio-Puanso kūnų
Dualumas
Keplerio-Puanso kūnai susiję tarpusavyje dualumo savybe ir sudaro dualų poras:
Sąsaja tarp taisyklingųjų briaunainių
Vienodai išsidėsčiusias viršūnes ir briaunas poromis turi:
Kai laikoma, kad sienos susikirsdamos sukuria naujas briaunas ir viršūnes, taip gautos figūros matematiškai nebelaikomos taisyklingomis, bet jos vis dar laikomos žvaigždiniais briaunainiais, kuriems galioja stelacijos taisyklės. Šią problemą nagrinėja Magnusas Veningeris
Istorija
Nemaža Keplerio-Puanso kūnų (gal net visi) buvo žinoma dar iki Keplerio. Mažasis žvaigždinis dodekaedras pavaizduotas Venecijos šv. Marko bazilikos marmurinėje grindų mozaikoje. Laikoma, kad ši mozaika sukurta XV a., nes XVI a. ksilografinėje knygoje, Perspectiva corporum regularium ('Taisyklingųjų kūnų perspektyvos'), kurios autorius Paolas Učelas (Paolo Uccello), yra didžiojo dodekaedro ir didžiojo žvaigždinio dodekaedro graviūros. Kita vertus iš knygos aiškėja, kad taisyklingaisiais laikyti tik penki Platono kūnai, o čia pavaizduotų didžiųjų dodekaedrų taisyklingumas nepripažįstamas.
Kartais tik mažasis ir didysis žvaigždiniai dodekaedrai vadinami Keplerio briaunainiais, nes pirmasis 1619 metais jų taisyklingumą aprašė Johanas Kepleris. Jis juos gavo stelacijos būdu iš taisyklingo iškilo dodekaedro ir pirmą kartą nagrinėjo juos kaip paviršių, o ne vientisą tūrinį kūną. Mokslinikas atkreipė dėmesį, kad iškeliant iškilo dodekaedro briaunas arba sienas, kol jos vėl susikerta, galima gauti žvaigždinius penkiakampius. Po to jis nustatė, kad šios penkiakampės žvaigždės taip pat yra taisyklingos. Šitaip jis sukonstravo du žvaigždinius briaunainius. Kiekvieno jų siena per vidurį buvo neįdubusi, nors ir pasislėpusi briaunainio viduje, o matėsi tik kyšančios trikampės žvaigždžių smailės. Galiausiai Kepleris priėjo išvadą, kad šie briaunainiai tenkina taisyklingumo reikalavimus, nepaisant, kad jie nebuvo iškili, kaip tradiciniai Platono kūnai.
1809 metais Lui Puanso (Louis Poinsot) iš naujo atrado Keplerio aprašytas figūras, konstruodams penkiakampes žvaigždes aplinkui kiekvieną viršūnę. Jis taip pat sukonstravo iškilus daugiakampius apie žvaigždės viršūnes ir aptiko dar dvi taisyklingas žvaigždes: didijį ikosaedrą ir didijį dodekaedrą. Kai kada šios dvi figūros vadinamos Puanso briaunainiais. Bet Puanso nebuvo tikras, ar daugiau nėra taisyklingų žvaigždinių briaunainių.
Po trejų metų Ogustinas Koši (Augustin Cauchy) įrodė, kad daugiau neįmanoma iš Platono kūnų sukurti taisyklingų žvaigždžių. Beveik po pusės šimtmečio, 1858 metais, Žoze Bertranas (Joseph Louis François Bertrand), naudodamasis sienų išduobimu, pateikė dar elegantiškesnį įrodymą, kad daugiau tokių taisyklingų kūnų neegzistuoja.
Tuoj po metų Arturas Kajlis (Arthur Cayley) suteikė Keplerio-Puanso kūnams pavadinimus, kurie prigijo ir naudojami iki šiol. Praėjus šimtmečiui, XX a. pradžioje, Džonas Konvėjus (John Horton Conway) sukūrė sisteminę stelacijos terminologiją, kuri apėmė sąvokas iki matematinių ketvirto matavimo reiškinių. Savo schemoje jis pasiūlė truputėlį kitokius Keplerio-Puanso kūnų pavadinimus:
Nors Konvėjaus pavadinimai kartais vartojami, jie plačiai nepaplito.
Taisyklingi žvaigždiniai briaunainiai mene ir kultūroje
thumb|100px|right|Galvosūkis Aleksandro žvaigždė
Taisyklingus žvaigždinius briaunainius pirmiausia aptinkame renesanso mene. Mažasis žvaigždinis dodekaedras vaizduojamas Venecijos baziliką puošiančioje marmurinėje grindų mozaikoje (apie 1430 m.). 1568 metais išleista ksilografinė knyga, kurioje yra didžiojo dodekaedro ir didžiojo žvaigždinio dodekaedro graviūros. Tiesa, antrasis briaunainis truputį iškraipytas, greičiausiai dėl naudoto vaizdavimo būdo, o ne dėl to, kad menininkas prastai suprato jo formą. Bet nėra jokių įrodymų, kad menininkai suprato, kad šios figūros yra tokios pat taisyklingos, kaip Platono kūnai.
Žinomas XX a. įmantrių geometrinių formų piešėjas, Morisas Kornelijus Ešeris, dažnai vaizduodavo taisyklinguosius geometrinius kūnus. Jo litografijoje „Gravitacija“ (1952 m.), vaizduojamas mažasis žvaigždinis dodekaedras.
Didžiojo dodekaedro fragmentų dėlionė panaudota XX a. 9 dešimtmetyje sukurtame galvosūkyje „Aleksandro žvaigždė“, panašiame į Rubiko kubą.
Prie Norvegijos sostinės Oslo Gardermoeno oro uosto pastatyta menininko Vebjorno Sando (Vebjørn Sand) skulptūra, pavadinta „Keplerio žvaigždė“ (kitaip dar vadinama „Norvegijos taikos žvaigžde“ ar tiesiog „Taikos žvaigžde“). Skulptūros aukštis yra 14 metrų, o ją sudaro trys grakščios keturbriaunės kolonos, ant kurių iškelta didžiulė žvaigždė – vienas į kitą įmontuoti ikosaedras ir dodekaedras, įdėti į didįjį žvaigždinį dodekaedrą.
Sara Hjort Ditlevsen
Sara Hjort Ditlevsen (g. 1988 m. gegužės 23 d.) – danų aktorė.
Dunotingas
Dunotingas  – senovės šiaurės britų karalystė, egzistavusi 525–595 metais. Taip pat žinoma kaip Dunautas arba Šiaurės Peninai.
Istorija
Dunotingo karalystė atsirado 525 metais, kai Peninų karalius Pabo, išeidamas į vienuolyną, valstybę padalino savo dviem sūnums, Dinodui ir Saului. Dinodas gavo Dunotingą, o Saulas Piko karalystę, jų pietinę dalį.
595 metais Dunotingas buvo užgrobtas anglosaksų Bernicijos karalystės.
Gulioniškės tvenkinys
Gulioniškės tvenkinys arba Judrės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Kazlų Rūdos, Višakio Rūdos miške. Sudarytas užtvenkus Judrės upę (Višakio intakas) 2,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,38 km, plotas – iki 0,2 km. Altitudė 56,1 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Rytinė tvenkinio pusė telkšo apie 19 ha ploto pelkėje. Netoliese įsikūręs Gulioniškės kaimas. miniatiūra|220px|left|Vaizdas nuo tvenkinio dambos (pasroviui): apleistas „tankų tiltas“
Tvenkinys yra Kazlų Rūdos poligono teritorijoje.
SGS Essen
Heseno–Šionebeko moterų futbolo komanda, o paprasčiau SGS Essen – Vokietijos futbolo komanda iš Heseno, rungtyniaujanti moterų futbolo varžybose.
Istorija
Komanda suburta 2000 m. Žaidė regioninėse varžybose, galiausiai, pateko į Frauen-Bundesliga (aukščiausią lygą).
2013–14 pateko į taurės finalą (DFB-Pokal). Tai aukščiausias pasiekimas klubo istorijoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stadion Essen. Pagal soccerway.com šis stadionas talpina 20,6 tūkst žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 6 d.