cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chris Mears
Biografija
2008 m. tapo Europos jaunimo vicečempionu. 2010 m. atstovavo Anglijos rinktinę Sandraugos žaidynėse, kuriose užėmė 4-ą vietą. 2011 m. debiutavo pasaulio čempionate. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užimta 9-a vieta individualioje rungtyje ir 5-a vieta sinchroniniuose šuoliuose. 2014 m. tapo Sandraugos žaidynių čempionu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių varžėsi sinchroniniuose šuoliuose nuo 3 m lentos. Poroje su Jack Laugher britai pirmą kartą tapo šios rungties olimpiniais čempionais. 2018 m. iškovotas antrasis auksas Sandraugos žaidynėse.
Terry Pratchett
Kiti darbai
Pirmieji du T. Pračeto romanai suaugusiems – „Tamsioji saulės pusė“ (The Dark Side of the Sun, 1976 m.) ir „Sluoksniai“ (Strata, 1981 m.), yra mokslinės fantastikos kūriniai. Vėliau Pračetas daugiausia dėmesio skyrė „Disko pasaulio“ serijai ir apysakoms vaikams, išskyrus du kūrinius: „Gerą lemiantys ženklai“ (Good Omens, 1990), parašytas bendradarbiaujant su Neilu Gaimanu (nominuotas tiek Locus, tiek World Fantasy premijoms) – nuotaikinga istorija apie Žemėje vykstančią Apokalipsę; ir knyga „Nation“ (2008) jaunimui.
Olenica
Olenica  – upė Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio pietuose. Upė išteka iš Očo ežero, telkšančio 133 m aukštyje virš jūros lygio. Teka daugiausia į pietus miškingomis, pelkėtomis vietovėmis, prateka Žemutinį Olenickio ežerą. Įteka į Baltąją jūrą (Kandalakšos įlanką) ties Olenicos kaimu.
Terry Pratchett
Kiti darbai
2012 m. išleistas pirmas Pračeto trumpų kūrinių rinkinys „A Blink of the Screen“. 2014 m. viename rinkinyje išleistas Pračeto negrožinės kūrybos rinkinys „A Slip of the Keyboard“.
Olenica
Intakai: Lairučėjus, Lajus, Andrejevskis, Teremnojus.
Terry Pratchett
Neužbaigti tekstai
Nors rašytojas paliko nepaprastai daug nebaigtų darbų, Pračeto dukra ir „Discworld“ franšizės saugotoja Rhianna Pratchett teigė neketinanti skelbti nebaigtų tėvo darbų ar tęsti „Disko pasaulio“ serijos. Pats Pračetas yra sakęs, kad viskas, prie ko jis dirbo savo mirties metu, turėtų būti padėta viduryje kelio ir sunaikinta plentvoliu. 2017 m. rugpjūčio 25 d. Pračeto valia įvykdyta Didžiojoje Dorseto garo mugėje pervažiuojant plentvoliu jo kietąjį diską.
Iliustracijos
Žinomiausi Terio Pračeto kūrybos iliustratoriai – Džošas Kirbis (Josh Kirby) ir Polas Kidbis (Paul Kidby).
Džošas Kirbis yra pirmasis Terio Pračeto iliustratorius, iki savo mirties 2001 m. sukūręs viršelius 26-ioms „Disko pasaulio“ serijos knygoms.
Polas Kidbis pradėjo dirbti su Teriu Pračetu dar 1993 m., o nuo 2002 m. tapo pagrindiniu jo iliustratoriumi, kūrusiu knygų viršelius. Savo darbus Kidbis tęsė ir po autoriaus mirties – pavyzdžiui, 2016 m. išleido Disko Pasaulio spalvinimo knygą.
Vertimai į lietuvių kalbą
„Disko pasaulio“ serija:
Atskiros knygos:
Jaunimui:
Apdovanojimai
T. Pračetui už nuopelnus literatūrai 1998 m. suteiktas Britanijos imperijos ordino kavalieriaus titulas, o 2009 m. jis buvo įšventintas į riterius. Sužinojęs apie būsimą įšventinimą, T. Pračetas sakė: „Negalite tikėtis, kad rašytojas fantastas nenorėtų riterio titulo. Žinote, pasitaikius menkiausiai progai aš įsigyčiau žirgą ir kalaviją.“ Per 1999–2014 m. laikotarpį rašytojas tapo garbės daktaru dešimtyje pasaulio universitetų.
2003 m. paskelbtame mėgstamiausių Jungtinės Karalystės romanų „Top 200“, penki jo kūriniai atsidūrė pirmajame šimtuke (aukščiausią vietą – 65-tą, užėmė apsakymas Mort), o iš viso sąraše buvo penkiolika jo apsakymų (daugiausia vieno autoriaus kūrinių).
T. Pračeto vardu pavadintas asteroidas (127005 Pratchett).
2013 m. T. Pračetas „British Humanist Association“ organizacijos įvardintas Metų Humanistu už jo kampaniją renkant lėšas Alzhaimerio tyrimams, indėlį į viešą diskusiją apie teisę mirti ir jo Humanistines vertybes.
Kiti apdovanojimai:
Herbas
Simbolika. Pelėda herbe yra gegutinės pelėdikės veislės (angl. morpork owl), kuri kartu su ankhu (kilpiniu kryžiumi) yra aiški nuoroda į Pračeto sugalvotą Disko pasaulio Ankh-Morpork miestą, kurio herbe vaizduojama ši pelėda, laikanti ankhą. Lotyniškas herbo devizas „Noli Timere Messorem“ – „Nebijok Pjovėjo“ – yra pataisytas Pračeto veikėjo, Mirties įvaikio Morto iš Sto Helit, devizo variantas. Ši frazė yra taip pat nuoroda į grupės „Blue Öyster Cult“ dainą „(Don’t Fear) The Reaper“.
Rasnos valsčius (Čavusai)
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Washington Stecanela Cerqueira
(g. 1975 m. balandžio 1 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2001–2002 m.
Agliuona
Agliuona – upelis Lietuvoje, Jurbarko rajone; Snietalos kairysis intakas. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 10012155.
Išteka Terespolio kaimo apylinkėse, apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Veliuonos. Teka šiaurės vakarų kryptimi Karšuvos žemuma per Dubinskių, Klapatinės, Paagliuonių ir Pasnietalių kaimus. Įteka į Snietalą 6,8 km nuo jos žiočių. Priklauso Nemuno mažųjų intakų baseinui.
Turi bevardį dešinįjį intaką (vandentakio kodas – 10012156) 1,4 km atstumu nuo žiočių.
Čongmingas (rajonas)
Čongmingas – Šanchajaus rajonas, esantis šiaurėje. Čongmingo rajoną administraciškai sudaro trys lygumų aliuvinės salos Čongmingas, Čangsingas ir Hengša, išsidėsčiusios prie Jangdzės žiočių, į šiaurę nuo Šanchajaus pusiasalio. Po didžiulių žemės plėtros projektų XX a. pagrindinė Čongmingo sala tapo antra didžiausia žemyninėje Kinijoje, po Hainano. Čongmingas laikomas paskutine palyginti nepaliesta Šanchajaus miesto teritorija. Plotas 1411 km², gyventojų apie 700 000 (2010 m.).
Istorija
Anksčiau, apie VII a., šioje vietoje, prie Jangdzės žiočių, buvo susiformavusios dvi aliuvinės salos: Šišadao ('Vakarų smėlio sala') ir Dongšadao ('Rytų smėlio sala'). 705 m. Šišadao saloje buvo įkurta gyvenvietė, kuriai suteiktas Čongmingo pavadinimas. Dėl Jangdzės patvinimų salų skaičius, plotas ir forma laikui bėgant nuolat keitėsi.
Valdant Mingų dinastijai, XIV a., Čongmingui suteiktas apskrities statusas. Čia ėmė kurdintis atvykėliai iš Šanchajaus pusiasalio, pradėję kultivuoti medvilnės laukus. Buvo pradėta vystyti tekstilės pramonę.
1681 m. sujungus daugiau kaip 30 bankų buvo suformuota dabartinė Čongmingo sala.
thumb|left|Čongmingas 1958 m. gruodį teritorija prijungta prie Šanchaujaus miesto. Po plataus masto melioracijos darbų XX a. 7-jame ir 10-ajame dešimtmečiuose, ypatingai prie šiaurinių ir rytinių salos krantų, Čongmingo salos plotas padvigubėjo.
Ekonomika
Čongmingo rajone vystoma laivų statyba, uosto pramonė.
Ren Qian
Ren Qian (g. 2001 m. vasario 20 d.) – Kinijos šuolininkė į vandenį, olimpinė ir pasaulio čempionė.
Liu Huixia
Liu Huixia (g. 1997 m. lapkričio 30 d.) – Kinijos šuolininkė į vandenį, olimpinė ir pasaulio čempionė.
Biografija
2013 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione sinchroniniuose šuoliuose. 2014 m. Azijos žaidynėse pelnė aukso medalį. 2015 m. apgynė pasaulio čempionės titulą sinchroniniuose šuoliuose ir iškovojo kelialapį į olimpines žaidynes. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė aukso medalį sinchroniniuose šuoliuose nuo 10 m platformos.
Snieglenčių sportas 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
thumb|right|200px|[[Snieglenčių sportas|Snieglenčių sporto emblema 2010 m. olimpinėse žaidynėse.]] Snieglenčių sporto rungtys 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Kiparisų slidinėjimo kurorte. Varžybos prasidėjo vasario 15 ir baigėsi vasario 27 dieną.
Rungtys
Iš viso buvo surengtos šešių rungčių varžybos.
Medalininkai
thumb|right|200px|Vyrų kroso apdovanojimai (iš kairės) M. Roberstson, S. Wescott ir T. Ramoin.
Juknėnų Aušros Vartų Gailestingumo Motinos koplyčia
Juknėnų Aušros Vartų Gailestingumo Motinos koplyčia – koplyčia, veikianti Utenos rajone, Daugailių seniūnijoje, Juknėnuose, prie kelio. Priklauso Vajasiškio šv. Jono Krikštytojo parapijai. miniatiūra|240px|left|Koplyčios interjeras
Istorija
1998 m. monsinjoro Petro Baltuškos (1930-2012) iniciatyva Utenos dekanate buvo atidaryti nauji maldos namai – Juknėnų koplyčia.
Kaime uždarius vaikų lopšelį–darželį, pastatą siekta parduoti. Buvo suorganizuoti keli aukcionai, tačiau niekas nepirko pastato. Tada seniūnas paminėjo kun. P. Baltuškai, kad galėtų įsirengti maldos namus. Kunigas pasitarė su gyventojais ir 1997 m. kovo 27 d. Juknėnų bei Kubilių kaimo gyventojai parašė prašymą Utenos rajono savivaldybei: „Prašome suteikti neatlyginamai Juknėnų kaime esantį vaikų lopšelio – darželio pastatą, kuriame mūsų religinė bendruomenė įrengtų maldos namus”. Buvo pridėti 5 lapai gyventojų parašų (132 parašai). 1998 m. kovo 25 d. klebonas P. Baltuška parašė prašymą rajono merui: „Prašau perduoti Daugailių bažnyčiai religiniams tikslams nemokamam naudojimui Juknėnų k. Vajasiškio parapijoje, Daugailių seniūnijoje buvusį vaikų lopšelį – darželį”. Prašymas buvo patenkintas ir trylika metų monsinjoras P. Baltuška aptarnavo Juknėnų koplyčią. Steigiant koplyčią, monsinjorui daug talkino jau į amžinybę iškeliavusieji juknėniškiai Julius Čeburnys, Vanda Stepanavičienė ir Mamertas Jočys.
Koplyčia tituluota Aušros Vartų Gailestingumo Motinos vardu, tad tomis dienomis kaip ir Vilniaus Aušros Vartuose, taip ir Juknėnų koplyčioje švenčiama Švč. Mergelės Marijos Gailestingumo Motinos šventė. Koplyčioje pakabintas Aušros Vartų Marijos paveikslas.
Utenos rajono savivaldybės ir Juknėnų bendruomenės iniciatyva 2009 m. koplyčia Juknėnuose buvo suremontuota – padidintos patalpos.
Nuo 2011 m. lapkričio 13 d. koplyčią aptarnavo Utenos Kristaus Žengimo į dangų parapijos vikaras Vitalijus Kodis.
Černeukos valsčius
Černeukos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Černeuka.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Magno Alves
Magnas Alvešas de Araužas (Magno Alves de Araújo; g. 1976 m. sausio 13 d.) – Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2001 m.
Premija (1963 filmas)
Premija – 1963 m. JAV sukurtas politinis kriminalinis filmas.
Turinys
Kasmetinė Nobelio premija už literatūros pasiekimus paskiriama amerikiečiui Endriu Kreigui, kuris paskutiniu metu daugiau domisi ne rašymu, o moterimis ir alkoholiu. Atvykęs į Stokholmą pasirengti ceremonijai, jis gauna gražią palydovę Inger bei susipažįsta su kitais mokslininkais, gausiančiais premiją. Netrukus Kreigas pastebi, kad naujasis jo pažįstamas daktaras Stratmanas, lydimas dukterėčios Emilės, per antrąjį jų susitikimą elgiasi visiškai kitaip nei per pirmąjį, dėsto kitokius politinius įsitikinimus ir netgi yra kiek aukštesnis. Kreigas, kuris kitu pseudonimu rašo detektyvinius romanus įtaria, kad kažkas kitas užėmė tikrojo profesoriaus vietą ir mėgina tai išsiaiškinti. Jo palydovė Inger tuo netiki, tačiau kai rašytojas sužino per daug, mergina pagrobiama, reikalaujant, jog Kreigas tylėtų ir, gavęs savo premiją, kuo greičiau paliktų šalį. Paaiškėjus, kad tikrąjį profesorių pagrobė rusai, norėdami dėl jo žinių šį slapta išgabenti į savo šalį, o jo vietą užėmė talentingas aktorius, Kreigas nusprendžia savo jėgomis išvaduoti pagrobtą Inger ir Stratmaną...
Lietuvių aikštė (Liublinas)
thumb|250px|Šiuolaikinis aikštės vaizdas. Kairėje miesto paštas ir „Liubliniankos“ viešbutis. Lietuvių aikštė  – Pietų Lenkijos Liublino miesto centrinė aikštė. Joje 1569 m. į Liublino unijos pasirašymą atvykę lietuvių bajorai buvo sustatę savo vežimus.
Istorija
1918 m. austrai miestą perdavė vietinei valdžiai. Buvusiuose Radvilų rūmuose buvo suformuota Lenkijos respublikos Laikinoji liaudies vyriausybė, kuri po septynių dienų perdavė šalies vairą Laikinajam valstybės viršininkui Juzefui Pilsudskiui. 1925 m. buvo nugriautas stačiatikių soboras. Antrojo pasaulinio karo metais aikštė pirmąkart pakeitė pavadinimą – buvo tapusi „Adolf Hitler–Platz”. 1945 m. iškilo Padėkos Raudonajai armijai paminklas, o po 1953 m. aikštė buvo vadinama Josifo Stalino vardu. 1974 m. atidengta Nežinomo kareivio atminimo plokštė, o 1981 m. – Gegužės trečiosios konstitucijos paminklas. thumb|Aikštės paminklai prieš rekonstrukcija: kairėje  – [[Gegužės trečiosios Konstitucijai, dešinėje – Juzefui Pilsudskiui.]] XX a. pab. Padėkos Raudonajai armijai paminklas buvo demontuotos, o jo vietoje 2001 m. iškilo Juzefo Pilsudskio skulptūra. 35 tūkst. m² aikštė 2017 m. buvo galutinai rekonstruota ir pritaikyta miestiečių poreikiams. Įrengtas moderniausias Europoje fontanas, turintis penkias funkcijas: purškia vandenį, švyti spalvomis, skleidžia garsą ir lazerio spindulius, ant miesto pašto sienos rodo vaizdus.
Aikštėje vyksta įvairios miesto ir valstybės iškilmės. 2019 m. vasario 22 d. Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė ir Lenkijos prezidentas Andžėjus Duda lankėsi Lietuvių aikštėje ir prie Liublino unijos paminklo kartu padėjo gėles.
Wydad AC
Vidado futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Wydad Atlhetic Club, o trumpai tiesiog Wydad AC – profesionalus futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje Maroko lygoje. Klubas įsikūręs Kasblankoje. Klubo spalvinė gama – raudona ir balta.
Istorija
Klubas įkurtas 1937 m. kovo 8 d. Per savo gyvavimo istoriją dvidešimt du kartus tapo šalies čempionais ir devynis kartus iškovojo šalies futbolo taurę.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė, Soccerway.
Foje atsisveikinimo koncertas
thumb|Atsisveikinimo koncertų metu naudota „Foje“ vėliava, demonstruota minėjime [[2017 m.]]
Foje atsisveikinimo koncertas – vienas iš trijų paskutinių grupės „Foje“ koncertų, vykusių 1997 m. gegužės mėnesį Klaipėdoje, Kaune ir Vilniuje. Į paskutinį iš atsisveikinimo koncertų, vykusį gegužės 17 d. Vilniaus Vingio parke, susirinko 60 tūkst. žiūrovų. 2016 m. duomenimis, šis koncertas buvo daugiausiai žiūrovų surinkęs koncertas Lietuvoje. Už koncertą Lietuvos kultūros ministerija grupei įteikė 50,000 Lt premiją. „Foje“ atsisveikinimo koncertas 1997 m. Bravo muzikiniuose apdovanojimuose buvo pripažintas geriausiu metų renginiu, koncertuose įrašytos dainos 1999 m. buvo išleistos albume „Vilnius Kaunas Klaipėda“.
Priešistorė
Nesantaika tarp „Foje“ narių prasidėjo dar 1995 m. Tais metais grupės vokalistas Andrius Mamontovas įrašė pirmą savo solinį albumą „Pabėgimas“, kurį kiti grupės nariai, A. Mamontovo teigimu, sutiko nepalankiai. Tų pačių metų „Foje“ albumo „Kai perplauksi upę“ įrašymą lydėjo daug ginčų, o 1996 m. išleistą albumą „1982“ įrašinėjo tik dviese – A. Mamontovas ir Arnoldas Lukošius. Nesutarimą tarp A. Mamontovo ir kitų grupės narių dar labiau pagilino A. Mamontovo įsitraukimas į Eimunto Nekrošiaus statomą spektaklį „Hamletas“.
Minėjimai
„Foje“ fanų klubas kiekvienų metų gegužės 17 d. rengia paskutinio grupės koncerto minėjimus.
2017 m. gegužės 17 d. Vingio parke įvyko paskutinio „Foje“ koncerto dvidešimtmečio minėjimas. Minėjimo metu parko estradoje veikė grupės atributikos paroda, buvo rodomas paskutinio koncerto įrašas, prekiaujama 300 egzempliorių tiražu išleista USB laikmena su koncerto įrašu bei dauguma grupės albumų. Renginyje apsilankė ir patys „Foje“ nariai. A. Mamontovas renginio metu teigė, jog tai paskutinis šio įvykio minėjimas.
Eastern Company SC
El Sharkia Lel Dokhan Sporting Club arba Eastern Company FC – profesionalus Egipto futbolo klubas, įsikūręs Kaire.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1953 m. Jo steigėjais ir rėmėjais tapo tabako bendrovė, o klubas vadinosi Eastern Company Football Club.
2020–2021 m. rungtyniavo Antrame divizione (II pakopa). A grupėje buvo stipriausi ir tapo nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukščiausią šalies divizioną.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Premjer lygoje ir užėmė septynioliktą vietą. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
2022–2023 m. rungtyniavo Antrame divizione (II pakopa).
Sezonai
Šaltiniai:
Šiaulių apylinkė (Šiauliai)
Šiaulių apylinkė (iki 1968 m. Ginkūnų apylinkė, iki 1960 m. Šapnagių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Šapnagių apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šiaulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šiaulių rajonui. 1960 m. rugpjūčio 30 d. apylinkės centras perkeltas į Ginkūnus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1963 m. prijungta Bridų apylinkė, Dausiškių apylinkė ir dalis Aukštelkės apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. apylinkės centras perkeltas į Šiaulius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1977 m. prijungta Pakapės apylinkė.
1995 m. balandį Šiaulių rajono savivaldybės tarybos sprendimu Šiaulių apylinkės teritorijos didžiojoje dalyje įsteigta Ginkūnų seniūnija.
Septynios mirtys katės akyse
Septynios mirtys katės akyse – 1973 m. Italijoje sukurtas giallo filmas.
Turinys
Jauna mergina vardu Karinga nekviesta atvažiuoja į savo tetos namus Škotijoje, kur sutinka dar keletą savo giminaičių, tarp kurių ir motiną. Atmosfera gana slogi ir mergina išgirsta, kaip teta įkalbinėjama parduoti savo nuosavybę, tačiau niekaip nesutinka. Netrukus prasideda paslaptingos žmogžudystės, kurių aukomis viena po kito tampa svečiai, tarp jų – ir Karingos motina. Pagrindiniu įtariamuoju tampa šeimininkės sūnus, jau anksčiau gulėjęs psichiatrinėje ligoninėje...
Ona Celietė
thumb|250px|[[Ona Celietė ir Jogaila (piešinys Aleksandro Gvanjinio knygoje Sarmatiae Europeae descriptio, quae Regnum Poloniae, Lituaniam)]] Ona Celietė (,, 1380 m. pab. arba 1381 m. pr. − 1416 m. kovo 20 d. arba kovo 21 d., Krokuvoje) − Lenkijos karalienė, Jogailos antroji žmona.
Biografija
Kilusi iš Celės grafų giminės, valdžiusios žemes dabartinių Vengrijos, Slovėnijos, Kroatijos ir Slovakijos teritorijose. Tėvas grafas Vilhelmas fon Cili, motina − Lenkijos karaliaus Kazimiero Didžiojo ir Jadvygos Žaganietės duktė Ona, Elžbietos Gediminaitės vaikaitė (po vyro Vilhelmo von Cilli mirties ji ištekėjo už Teko hercogo Ulricho).
Po tėvo mirties paauglė Ona Celietė apsigyveno motinos tėvynėje ir susidraugavo su savo trečios eilės giminaite karaliene Jadvyga. Ji buvo ištikima karalienės palydovė, galbūt dėl to Jadvyga prašė savo vyro Jogailos, kad šis po jos mirties vestų Oną. Kituose šaltiniuose rašoma, kad tai lenkų didikai prirodė Jogailai Kazimiero Didžiojo vaikaitę, taip per jungtuves užsitikrindami tolimesnę sąjungą su LDK.
Karalaitė Jadvyga Jogailaitė (mirė 1431 m.) Lenkijos sosto nepaveldėjo, jį užėmė Jogailos ketvirtosios žmonos Sofijos Alšėniškės sūnūs Vladislovas ir Kazimieras (pastarasis tapo ir Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu).
Išliko Jogailos laiškas Onai Celietei, parašytas pasibaigus Žalgirio mūšiui, tai vienas iš šių kautynių liudijimo dokumentų. Karalienė Ona 1413–1414 m. kartu su vyru ir dukra lankėsi Lietuvoje ir buvo Žemaitijos krikšto liudininke. Konstanco Bažnyčios susirinkimui ji parašė laišką, kuriame nurodė, kad kryžiuočiai smurtavo Žemaitijoje. Laiškas užrūstino tuometinę Vokiečių ordino vadovybę ir karalienė buvo patekusi į nemalonę.
Ona Celietė mirė 1416 m., palaidota Vavelio katedroje Krokuvoje. Netrukus Jogaila vedė trečią kartą − Sandomiero vaivados dukterį Elžbietą Granovską.
Ariogalos tiltas
miniatiūra|Ant tilto. Eismo apribojimai 2021 m. miniatiūra|Po tiltu
Ariogalos tiltas – senajame Žemaičių plente stovintis gelžbetoninis automobilių transporto tiltas per Dubysą, šalia Ariogalos miestelio (į Raseinių pusę), 150 m į šiaurės vakarus nuo kelių ir  sankryžos. Netoli tilto įrengta atokvėpio aikštelė: šalia trykšta Ariogalos šaltinis, šlaite įrengtas Gediminaičių stulpų paminklas, 1937 m. pažymėjęs Žemaičių plento atidarymą, stūkso senojo tilto per Dubysą griuvėsiai.
Ariogaloje ar jos prieigose per Dubysą yra nutiesta keletas kitų tiltų. Upės žemupio kryptimi, kitame miestelio gale (nuo Kauno pusės), apylinkėje stovi naujesnis, dvigubas tiltas automagistralėje, kitas – pėsčiųjų tiltas iš Ariogalos Dainų slėnio į gretimą Uždubysį (neskaitant poros lieptų per upę).
Istorija
1892 m. topografiniame žemėlapyje tilto vietoje buvo pažymėtas keltas. Ties šia vieta išlikę senojo Dubysos tilto griuvėsių. Tais laikais keliautojai įveikę Dubysą iš karto nekilo į Dubysos kalną (kaip dabar), o toliau palei upę keliavo iki Plembergo dvaro, kurį aplenkę pasukdavo kairėn ir kildavo link Didžiulių.
Čia nebuvo patikimo tilto iki Žemaičių plento statybų. Kelio trasa buvo derinama prie buvusių statinių, t. y. prie 1932 m. pastatyto tilto per Dubysą.
Medinis tiltas čia pastatytas XX a. pradžioje, kuomet valdžia jau planavo plentą iš Kauno į Raseinius. Užėjusi vokiečių kariuomenė jį sudegino. 1918 m. buvo paruoštos medžiagos tilto atstatymui, bet jos buvo išgrobstytos, darbai valdžioms keičiantis smarkiai vėlavo. 1922 m. šias statybas nelabai optimistiškai aprašė „Lietuvos žinios“: "„ Susitvėrus savai valdžiai šitą tilto medžiagą pasiėmė globoti vietinis dvarininkas M. Daugirdas, kuris tam būk iš buvusio tuo metu Ž. Ūkio ir V. T. Ministerio Tūbelio gavęs sutikimą ir vietos viršaičio pritarimą. Bet globojęs, globojęs, kol nei vieno rąsto, nei dilės nelikę… Vietos gyventojai šneka, kad iš tos jų pačių suvežtos tiltui statyti medžiagos malūnas atstatytas ir dar kiti žydams rąstai parduota… Pernai [1921 m.] pasiėmus Plentų valdybai tiltą atstatyt… statę, statę, vežę medžiagą vežę, bet jos vis kaip nėr taip nėr… Tai Dubysa pavasarį supykus įkaltus polius išklibinus nunešus, tai šiaip kažkur žiūrėk rąstelis bedingęs… Ir taip iš pusantrų metų darbo jokios veik vilties, kad tiltas bus kitąmet pastatytas žmonėse nėra… “"
Iš tiesų padėtis nebuvo tokia bloga, nes reikiamos statybinės medžiagos buvo suruoštos ir tiltas pastatytas. Pagerėjusią padėtį 1931 m. patvirtino Ariogalos valsčiaus valdžia, kuri teikdama statistines žinias nurodė, kad didžiausias valsčiaus tiltas buvo kelyje Ariogala–Raseiniai. Paminėtos jo charakteristikos: tiltas medinis, 86,90×10 m dydžio, buvo Plentų valdybos žinioje. Nors tiltas stovėjo, tik naudos iš jo buvo mažiau, nei galima tikėtis. Dėl silpnų konstrukcijų per Dubysą nuo lapkričio mėn. per tiltą buvo praleidžiami tik tušti autobusai ir tušti vežimai. Sunkesniems kaip 2 tonų sunkvežimiams ir kitoms mašinoms eismas buvo draudžiamas. Nepakankamą statinio stiprumą 1932 m. patvirtino ir sudarytas Plentų ir vandens kelių valdybos žinioje buvusių ilgesnių nei 10 m tiltų aprašymas: "„ 6 angų mišrios konstrukcijos (medinės fermos ant 6 gelžbetoninių ir 3 medinių atramų, grindinys dvigubas iš lentų) tiltas. Ilgis 86,9 m, plotis 4,26/6,8 m, aukštis nuo vandens iki grindinio paviršiaus 6,5/3,5 m. Dubysos vasaros vagos plotis toje vietoje 54 m, gylis 1,2 m. Tiltas pastatytas 1921 m. ir 1929 m. remontuotas. Dabartiniu metu (1932 m.) apkrovimas minimalus – 4 t. Tilto būklė bloga. “"
Medinį tiltą ant tų pačių atramų pakeitė gelžbetoninis tiltas: 1933 m. birželio 22 d. vyko naujo tilto atidarymas ir pašventinimas. Vis tik naujasis statinys neužtikrino visiškai nepertraukiamo susisiekimo, nes kurį laiką eismą per jį trukdė Žemaičių plento statybos darbai. Tuomet Kauno–Raseinių ir Kauno–Palangos reisinių autobusų keleiviams prie Dubysos tilto tekdavo persėsti į kitoje Dubysos pusėje laukiančius autobusus.
Nesant patikimo susisiekimo su Kaunu, skubėta atstatyti tiltą. 1951 m. Ariogalos rajono Vykdomojo komiteto kelių skyrius per Dubysą pastatė 52 m ilgio naują tiltą. Tai buvo medinis statinys, nelabai tvirtas ir galėjęs neatlaikyti pavasarinio ledonešio. Dubysos tilto nuo ledų saugojimui buvo paskirti Dobelės karinio dalinio Nr. 62801 kareiviai-sprogdintojai (1 seržantas ir 5 eiliniai), jiems parūpinta 300 kg sprogmenų.
Ariogališkių pastangomis pastatytą tiltą LTSR sąjunginės reikšmės kelyje dėl nepatikimumo jau 1954 m. buvo planuojama pakeisti nauju statiniu. 1956 m. balandžio 23 d. potvynis visiškai sugriovė senąjį tiltą. Tuo metu jau buvo statomas naujas, dabar stovintis. Norėta tiltą pastatyti 1957 m., tačiau ištikęs stichinis potvynis paspartino darbus: pradėta dirbti trimis pamainomis, naujas tiltas buvo užbaigtas tais pačiais 1956 m. Sugriuvusio vietoje naudotasi pastatytu laikinu mediniu tiltu.
2019 m. atliekant kasmetinę nuolatinę tiltų apžiūrą, paaiškėjo bloga Dubysos tilto būklė. 2020 m. pradėtas tilto rekonstravimo darbų projektavimas. Blogėjant tilto būklei (ėmė kristi betono nuolaužos ir kt.), 2021 m. vasarą buvo apribotas eismas, pastatyti perspėjamieji informaciniai ženklai.
Tilto konstrukcija
1932 m. statytas tiltas per Dubysą turėjo tris tarpatramius po 25 m. Važiuojamosios dalies plotis 5,2 m. Tarpatramio perdangą sudarė dvi gelžbetonio arkos su stygomis. Naujam statiniui pritaikytos senosios atramos. Tiltą suprojektavo inžinierius Pranas Markūnas.
Bratkavičai
Bratkavičai – buvęs kaimas rytų Baltarusijoje, 25 km į vakarus nuo Kasciukovičų.
Duna Aszfalt TVSE
Duna Aszfalt TVSE – Vengrijos futbolo klubas iš Tisakėčkės.
Bratkavičai
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Čerykavo apskrities Bratkavičų valsčiaus centras. XX a. panaikintas.
Duna Aszfalt TVSE
Istorija
1997/1998 m. NB I pirmenybėse liko penkioliktoje vietoje ir po sezono iškrito iš jų. Galiausiai, komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
Porno (1990 filmas)
Porno – 1990 m. Lenkijoje sukurta erotinė komedija.
Turinys
Pirmoji Michalo mergina buvo 17-metė Ania, tačiau kai tik jam pavyko šią suvedžioti, jis ją paliko, baimindamasis, jog įsimylės ir visą gyvenimą praleis su viena moterimi. Po to jis ėmė keisti drauges vieną po kitos, tačiau niekaip negalėjo pamiršti Anios ir vis spėliodavo, kaip būtų susiklostęs jo gyvenimas, jeigu jie būtų likę kartu. Paskui Michalas sutiko Martą, kuri jį beviltiškai įsimylėjo, tačiau šis naudojosi ja tik tuomet, kai nepavykdavo rasti kitų merginų. Viename vakarėlyje jis sutiko Anią, tačiau apsimetė jos nepažįstąs, o ji atsakė tuo pačiu. Galiausiai Michalas lieka su Marta, tačiau nesiliauja ir toliau galvoti apie Anią ir kaip galėjo pasikeisti jo gyvenimas...
Duna Aszfalt TVSE
Istorija
2015 m. įkurtas naujas klubas. Dabartinis klubas kartais vadinamas Tiszakécske FC.
2022–2023 m. sezone liko vienuoliktoje vietoje.
Pasiekimai
NBII: ? vieta: 2020/21
Kvyklių Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
'''Kvyklių Švč. Jėzaus Širdies koplyčia''' – katalikų koplyčia, stovinti Utenos rajone, Kvyklių kaime (Utenos sen.), prie kelio, 3,5 km į rytus nuo kelio. Veikia nuo 1995 m., priklauso Kuktiškių šv. Jono Krikštytojo parapijai. Koplyčia įsteigta Kuktiškių klebono Juozapo Čeberioko rūpesčiu, kad vietos tikintieji arčiau turėtų maldos namus, nes Kuktiškių bažnyčia yra už 9 kilometrų. Koplyčios statybą taip pat rėmė Utenos rajono savivaldybė.
Santa Katarina (Nuevo Leonas)
Santa Katarina  – miestas šiaurės vakarų Meksikoje, Nuevo Leono valstijoje, Rytų Siera Madrės priekalnėse, pietvakarinis Monterėjaus priemiestis. Praeina Monterėjaus–Saltiljo plentas. Tai daugiausia „miegamasis“ Monterėjaus priemiestis. Yra maisto, tekstilės pramonės įmonių.
Santa Katarinos pakraščiai siekia Monterėjaus viršukalnių nacionalinio parko teritoriją, netoliese yra La Huastekos kanjonas. Santa Katarinos apylinkės yra Monterėjaus gyventojų pamėgta poilsio, turistinė vieta.
Kvyklių Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
Istorija
Tuštėjant kaimui ir mažėjant jaunimo, palaipsniui kultūros namai Kvykliuose prarado savo buvusią reikšmę. Kuktiškių parapijos monsinjoras J. Čeberiokas, pastebėjęs vietos moterėles renkantis melstis pas Daratą (Daračiūtę) Vanagienę, nusprendė kultūros namuose įrengti maldos namus. Vietiniams gyventojams atkakliai kibus į darbus, pagelbėjus žemės ūkio bendrovei „Agrofirma Krašuona", Kvyklių koplyčia buvo įrengta. Ji atidaryta 1995 m. rugpjūčio 25 d. Pašventinta kaip Švč. Jėzaus Širdies koplyčia. Šv. Mišias šia proga koncelebravo Kaišiadorių vyskupas Juozapas Matulaitis, generalvikaras prelatas Jonas Jonys, Tauragnų parapijos klebonas Bronius Šlapelis. Per pamokslą vyskupas pabrėžė blaivaus ir doro krikščioniško gyvenimo būtinybę, ragino gilinti ir branginti tikėjimą, liudyti jį krikščionišku gyvenimu. Pašventinimo iškilmėse dalyvavo per pusantro tūkstančio žmonių, giedojo Kuktiškių parapijos choras. Po pamaldų vyskupas J. Matulaitis pašventino kryžių žuvusiems Lietuvos partizanams Kvyklių kaimo kapinėse.
Santa Katarina (Nuevo Leonas)
Istorija
Santa Katarina pradėjo kurtis kai 1577 m. čia pastatyti keliautojų namai. 1861 m. tapo miesteliu. Augti pradėjo XX a. antroje pusėje, plečiantis Monterėjui. 1977 m. suteiktos miesto teisės.
Kvyklių Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
Istorija
Priešais koplyčią 2010 m. spalio 24 d. buvo pastatytas medinis Kvyklių kaimo kryžius, kurį sukūrė kraštietis tautodailininkas Adolfas Kviklys (g. 1944 m.). Jo pagaminti stovi koplyčioje dievo stalas, suolai.
Aleksandras Žilinskas
Aleksandras Žilinskas (1885 m. rugsėjo 15 d. Veiveriai, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1942 m. sausio 21 d. Krivošeinas, Tomsko sritis, Rusija ) – Lietuvos teisininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Mokėsi Marijampolės, Kauno gimnazijoje, Veiverių mokytojų seminarijoje. Baigė Tartu universiteto Teisės fakultetą. Studijavo Heidelbergo universitete (Vokietija).
1905 m. gruodžio 4–5 d. dalyvavo Lietuvių suvažiavime Vilniuje. Nuo 1912 m. ir Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Petrograde išrinktas Lietuvių karininkų sąjungos valdybos vicepirmininku.
Skegnesas
Skegnesas  – miestas rytų Anglijoje, JK. Žymus savo Šiaurės jūros skalaujamais paplūdimiais.
Istorija
Miesto pavadinimas kildinamas iš danų Anglijos laikotarpio. XVI a. pirmąją vikingų įkurtą gyvenvietę pasiglemžė jūra. Britų Skegnesas susiformavo kaip mažas žvejybos kaimelis. 1875 m. nutiestas geležinkelis. 1908 m. jau vyko reguliarūs reisai iš Londono Kings Kroso geležinkelio stoties į Skegnesą. 1936 m. Skegnese atidaryta pirmoji šalyje atostogų stovykla.
Ekonomika
Pagrindinis miesto finansinis šaltinis yra sezoninis turizmas. Veikia daug viešbučių, restoranų, prekybos centrų. XXI a. miesto turizmo sektoriaus atnešamos pajamos pradėjo sparčiai blėsti dėl turistų vis dažniau pasirenkamų pigių kelionių į užsienį.
Aleksandras Žilinskas
Biografija
1919 m. pabaigoje kurį laiką – vidaus reikalų viceministras, nuo 1920 m. pavasario – Kauno apygardos teismo valstybės gynėjo padėjėjas, nuo 1924 m. Kauno apygardos teismo narys, vėliau – piliečių apsaugos departamento direktorius, Kauno apygardos teismo narys.
Nuo 1928 m. vasario 4 d. – XIV Augustino Voldemaro (dirbo 1926 m. gruodžio 17 d. – 1929 m. rugsėjo 23 d.) Ministrų kabinete – teisingumo ministras poste pakeitė Stasį Šilingą. 1929 m. rugsėjo 23 d. – 1934 m. birželio 8 d. XV Juozo Tūbelio Ministrų kabinete – teisingumo ministras. Įvykdė teismo reformą. Vėliau dirbo notaru Kaune.
Ūkininkų sąjungos, vėliau – Lietuvių tautininkų sąjungos narys. 1927 m. spalio 5 d. – 1928 m. vasario 1 d. Lietuvių tautininkų sąjungos pirmininkas.
1941 m. birželio 14 d. NKVD suimtas, su sūnumi ištremtas į Archangelsko sritį. Mirė susirgęs plaučių uždegimu.
Senoji Belica (Čerykavas)
Senoji Belica – kaimas rytų Baltarusijoje, 30 km į šiaurę nuo Čerykavo.
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas, Čerykavo apskrities Belicos valsčiaus centras.
Wu Minxia
Wu Minxia (g. 1997 m. lapkričio 30 d.) – Kinijos šuolininkė į vandenį, daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionė.
Biografija
2001 m. pirmą kartą tapo pasaulio čempione. 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse iškovojo sidabrą individualioje rungtyje ir auksą sinchroniniuose šuoliuose.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse pelnė auksą sinchroniniuose šuoliuose. Tai tapo septintuoju sportininkės olimpiniu medaliu ir penktuoju auksiniu medaliu.
França
Fransoaldas Sena da Soza (Françoaldo Sena de Souza; g. 1976 m. kovo 2 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Douhajės valsčius
Douhajės valsčius yra buvęs:
Marcos Paulo
Markošas Paulas Alvešas (Marcos Paulo Alves; g. 1977 m. gegužės 11 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1999–2000 m.
Katyčių valsčius
Katyčių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Katyčiai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje. 1920 m. valsčius perduotas iš Tilžės apskrities Pagėgių apskričiai. 1939 m. spalio 1 d. priskirtas Šilutės apskričiai. 1945 m. sausio 28 d. valsčius priskirtas Lietuvos TSR. 1947 m. prijungti Natkiškių valsčius ir Stubrių valsčius. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Pagėgių rajonui (8 apylinkės).
Willeke van Ammelrooy
Willeke van Ammelrooy (tikrasis vardas – Willy Geertje van Ammelrooij; g. 1944 m. balandžio 5 d.) – Nyderlandų aktorė ir režisierė.
Debiutavusi 1971 m. filme „Mira“, ji sukūrė daugiau kaip 70 vaidmenų kine ir televizijoje.
Douhavičai
Douhavičai – kaimas rytų Baltarusijoje, 33 km į pietvakarius nuo Mstislavlio.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Čerykavo apskrities Douhavičų valsčiaus centras.
Kandalakšos įlanka
thumb|250px|Kandalakšos įlanka
Kandalakšos įlanka  – Baltosios jūros vakarinė įlanka, skirianti Kolos pusiasalį nuo Karelijos. Ilgis šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi 185 km, plotis iki 67 km. Įlankos gylis iki 4 m vakaruose, iki 350 m rytuose.
Gudžiūnų valsčius
Gudžiūnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vidurio Lietuvos teritorijoje. Centras – Gudžiūnai.
Kandalakšos įlanka
Įlankoje gausu smulkių šcherinių salelių. Vakarinis įlankos krantas status, skardingas. Šioje dalyje įsteigtas Kandalakšos rezervatas. Svarbiausios įtekančios upės – Niva, Kovda, Umba. Žvejyba (silkės, menkės). Uostai – Kandalakša, Umba, Kovda.
Gudžiūnų valsčius
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo Kėdainių apskrityje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Dotnuvos rajonui (5 apylinkės) ir Šeduvos rajonui (3 apylinkės).
Gimnastika 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Gimnastika 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 30-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Varžybose vyks trijų gimnastikos atšakų varžybos: sportinės, meninės ir tramplino gimnastikos.
Rôni
Nacionalinėje komandoje žaidė 1999 m.
Padubysio apylinkė (Šiauliai)
Padubysio apylinkė (iki 1973 m. Bazilionų apylinkė, Bazilionių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Bazilionų vardu. 1949 m. buvo Bazilionų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šiaulių rajonui. 1954 m. prijungta Skurvių apylinkė ir dalis Pašiaušės apylinkės. 1973 m. sausio 31 d. pervadintas apylinkės centras ir pati apylinkė Padubysio vardu. 1986 m. spalio 20 d. Padubysio apylinkė prijungta prie Bubių apylinkės.
Hafsa bint Umar
Hafsa bint Umar (, apie 605–665 m.) – VII a. islamo veikėja, Mahometo žmona.
Biografija
Hafsa bint Umar buvo būsimo kalifo Umaro ibn Chatabo duktė. Ji gimė apie 605 m., gyveno Mekoje. Tėvas Umaras buvo vienas įnirtingiausiai besipriešinusių Mahometui, bet, kai priėmė islamą, tapo vienu iš ištikimiausių jo bendražygių. Hafsa buvo labai jauna, kai buvo ištekinta už Chunajiso ibn Huzaifos iš salamitų genties. Kartu su vyru ji dalyvavo antrajame musulmonų išėjime į Abisiniją. Po grįžimo jos vyras Chunajisas buvo mirtinai sužeistas 624 m. Badro mūšyje. Hafsos tėvas ieškojo, už ko ją ištekinti, ir visų pirmą kreipėsi į Usmaną. Šiam atsisakius kreipėsi į Abu Bakrą. Ir pastarajam atsisakius nusivylęs Umaras pasipasakojo Mahometui. Mahometas į tai pasakė: „Aš tau parodysiu geresnį žentą nei Usmanas, o jam geresnį uošvį nei tu“ (Mahometo duktė tapo Usmano žmona). Iš to Umaras suprato, kad Mahometas ves Hafsą. Vėliau Abu Bakras esą pasakė Umarui, kad jis atsisakė vesti Hafsą, nes nujautė, kad Mahometas nori ją paimti į žmonas.
Hafsa ištekėjo už Mahometo Medinoje, kai jai buvo apie 20 metų, o pranašui apie 54 metus. Pasakojama, kad ji paveldėjo iš tėvo jo ryžtą ir polinkius mokslams. Mahometas tai vertino ir buvo pasamdęs jai mokytoją. Savo išsilavinimu tarp Mahometo žmonų Hafsa nusileido tik Aišai bint Abu Bakr. Pasakojama, kad ji ginčydavosi su Mahometu pakeltu balsu, dėl ko ją perspėjo tėvas. Pasakojama, kad Mahometas galvojo su ja išsiskirti, tačiau jam pasirodęs angelas Gabrielius jį perspėjo, kad Hafsa bus viena iš jo žmonų Rojuje. Rašytinė Korano versija, kurią paruošė Mahometo raštininkas Zeidas ibn Sabitas, buvo perduota jai saugoti ir po Mahometo mirties kalifu tapus Usmanui, pastarasis liepė šią versiją padauginti. Hafsa buvo giliai tikinti, skirdavo didelę laiko dalį maldoms ir susilaikymui iki savo mirties 665 m. Palaidota Al Baki kapinėse šalia Pranašo mečetės Medinoje. Ji nesusilaukė vaikų, savo turtą nurodė broliui Abdulai po jos mirties išdalinti varguoliams. Jos autorystei priskiriama 60 hadisų.
Kalnaberžės apylinkė
Kalnaberžės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos vidurinėje dalyje.
Steponas Rusteika
Steponas Rusteika (1887 m. liepos 5 d. Rygoje, Rusijos imperija – 1941 m. birželio 24 d. Minske) – Lietuvos teisininkas, politinis bei visuomenės veikėjas, pulkininkas.
Biografija
1908 m. baigė Rygos Aleksandro gimnaziją, o 1914 m. Dorpato universiteto teisės fakultetą.
Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Tarnaudamas baigė Kazanės karo mokyklą, dalyvavo mūšiuose.
1918 m. grįžo į Lietuvą, nuo 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919–1920 m. Šiaulių miesto komendantūros teisių skyriaus viršininkas, su pertraukomis ėjo ir karo komendanto pareigas. 1920–1930 m. Telšių miesto ir Telšių apskrities karo komendantas, o 1930 m. vasario 1 d. – 1931 m. balandžio 2 d. – Kauno kriminalinės policijos departamento direktorius. Pulkininkas leitenantas.
Nuo 1931 m. balandžio 1 d. XV Juozo Tūbelio Ministrų kabinete (dirbo 1929 m. rugsėjo 23 d. – 1934 m. birželio 8 d.) – vidaus reikalų ministras, pakeitęs šiame poste Petrą Aravičių. 1935–1940 m. Kauno viceburmistras.
Lietuvių tautininkų sąjungos narys, Jaunosios Lietuvos sąjungos tarybos narys.
1940 m. rugpjūčio mėn. NKVD suimtas, kalintas Kauno sunkiųjų darbų kalėjime, nuteistas mirti. Sušaudytas 1941 m. birželio 24 d. Minsko kalėjime.
Jongpjongo kurortas
thumb Jongpjongo kurortas – slidinėjimo kurortas Pjončano apskrityje, Pietų Korėjoje.
Markéta Davidová
Marketa Davidova (, g. 1997 m. sausio 3 d. Jablonece prie Nisos, Čekijoje) – čekų biatlonininkė, pasaulio čempionė asmeninėse 15 km lenktynėse.
Jongpjongo kurortas
Vasaros mėnesiais Jongpjongo kurorte vystomas golfo turizmas. Tai didžiausias slidžių ir snieglenčių sporto kurortas Pietų Korėjoje. Kurorto nuosavybė priklauso Susivienijimo bažnyčiai.
Markéta Davidová
Karjera
Pradėjo treniruotis slidinėjimo krosą. Nuo 2010 m. užsiima biatlonu. Čekijos rinktinėje nuo 2015 m. Nuo 2015 iki 2018 m. dalyvavo jaunių ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2016 m. Nove Meste debiutavo pasaulio taurės varžybose, buvo 68 vietoje sprinte. 2018 m. debiutavo Pjongčano olimpinėse žaidynėse, užėmė 8 vietą mišrioje estafetėje. Tais pačiais metais sėkmingai pasirodė 2018 m. pasaulio jaunimo čempionate Otepėje (auksas persekiojimo lenktynėse ir sidabras sprinte). 2018–2019 m. sezone iškovojo savo pirmąjį Pasaulio taurės medalį – bronzą asmeninėse lenktynėse Pokljukoje ir pirmąją pergalę – auksą sprinte Antholce. 2019 m. debiutavo pasaulio čempionate Estešunde. 2020 m. pasaulio biatlono čempionate Antholce iškovojo bronzą mišrioje estafetėje, o 2021 m. pasaulio biatlono čempionate Pokljukoje – auksą asmeninėse 15 km lenktynėse. Nuo 2018–2019 m. sezono – Čekijos moterų rinktinės lyderė.
Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.
Pasaulio taurė
*nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema
Jongpjongo kurortas
Kurortą iš viso sudaro 31 slidinėjimo trasa, 15 keltų linijų. 1458 m virš jūros lygio.
Varžybos
1999 m. čia vyko Azijos žaidynės. Keturis kartus rengti Pasaulio kalnų slidinėjimo taurės etapai (1998 m., 2000 m., 2003 m. ir 2006 m.).
2009 m. kurorte vyko pasaulio biatlono čempionatas.
2018 m. žiemos olimpinių žaidynių metu kurorte vyks kalnų slidinėjimo slalomo ir didžiojo slalomo rungtys.
Kano ežeras
Kano ežeras  – ežeras Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalio pietuose. Telkšo 52 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 32 km, plotis iki 6 km. Priklauso Baltosios jūros baseinui, su jungiasi Umbos upe, kurios slėnyje ir telkšo. Į ežerą įteka Umba, Muna ir Kana, o išteka dvi Umbos atšakos – Kica ir Rodvinga. Už 10 km jos susilieja į Pončo ežerą.
Ežeras užšąla spalį–lapkritį, atitirpsta antroje gegužės pusėje–birželį.
Kano ežero pakrantėje rasti senoviniai petroglifai.
Kevin Mirallas
Klubinė karjera
Karjeros pradžioje Miralesas atstovavo gimtojo Lježo „Standard“ klubui, tačiau profesionalo karjerą pradėjo išvykdamas į Prancūziją, kur 2004 m. pasirašė sutartį su „Lille OSC“ klubu. Čia jis sėkmingai rungtyniavo 4 sezonus ir 2008 m. už 4 milijonus eurų persikėlė į „AS Saint-Étienne“.
2010 m. vasarą Miralesas nuomos pagrindais persikėlė į Graikiją, „Olympiacos FC“ klubą, kuris netruko išpirkti jo kontraktą už 2,5 milijono eurų. Debiutiniame sezone jis pelnė 14 įvarčių ir tapo rezultatyviausiu komandos žaidėju, o čempionate nusileido tik „Panathinaikos FC“ puolėjui Djibril Cissé. 2011–12 m. sezone Miralesas pelnė 20 įvarčių (tarp jų vieną „hat–trick“), o jo komanda antrą kartą iš eilės tapo Graikijos čempionais.
2012 m. Miralesas už 6 milijonus svarų sterlingų persikėlė į „Everton FC“. Debiutinėse rungtynėse su „Aston Villa FC“ jo pelnytas įvartis nebuvo įskaitytas dėl nuošalės, tačiau po 4 dienų League Cup turnyro susitikime prieš „Leyton Orient FC“ jis pelnė 2 įvarčius ir atliko 2 rezultatyvius perdavimus (rungtynės baigėsi rezultatu 5–0). Rugsėjo 22 d. jis pelnė pirmąjį įvartį Premier League, tačiau vėliau dėl dažnų traumų Miralesas dažnai komandoje atlikdavo ne pagrindinį vaidmenį. 2013–14 m. sezone jis įsitvirtino pagrindinėje komandos sudėtyje.
Tarptautinė karjera
Miralesas atstovavo visų amžiaus grupių Belgijos rinktinėms, o nuo 2007 m. yra nuolatinis nacionalinės rinktinės žaidėjas.
Melanžinis verpalas
thumb|right|250px|Melanžiniai verpalai 250px|miniatiūra|dešinėje|Melanžiniai verpalai Melanžinis verpalas, melanžas – verpalas iš dviejų ar daugiau spalvų pluoštų, sumaišytų prieš verpimą; kiekvienas mišinio pluoštas yra vienaspalvis. Gali būti iš medvilnės, vilnos, dirbtinio pluošto. Pluoštas paprastai nudažomas prieš verpimą, kartais naudojami natūralios spalvos pluoštai.
Audeklai iš tokių verpalų vadinami melanžiniais audiniais.
Kemsinis (Zarasų r.)
Kemsinis (arba Karoliniškės ežeras) – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 7,5 km į pietus nuo Turmanto, Smalvos hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,5 km, plotis – iki 0,4 km. Altitudė 140,4 m. Ežeras seklus, gausiai užžėlęs vandens augalija. Kranto linija labai vingiuota. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – aplink ežerą plyti ~ 80 ha dydžio Plucės pelkė. Pelkės pakraščiai gausiai apaugę krūmynais ir medžiais, iš pietų prieina Yliškės miškas. Iš pietų į rytus per ežerą prateka Smalvos upės intakas S-2 (Drūkšių ežero baseinas). Šiaurinėje ežero pakrantėje įsikūręs Vicentinavos viensėdis.
Douhajė (Čerykavas)
Douhajė – kaimas rytų Baltarusijoje, 15 km į vakarus nuo Čerykavo.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Čerykavo apskrities Douhajės valsčiaus centras.
Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos santykiai
Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos.
Diplomatiniai santykiai tarp Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos užmegzti 1997 m. spalio 21 d.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno trys Dramblio Kaulo Kranto piliečiai.
Dramblio Kaulo Krantas yra akreditavęs ambasadą Lietuvai.
Pirmieji kontaktai
Yra duomenų, kad SSRS okupacijos metais Dramblio Kaulo Krantas palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.
Santykiai po 1997 m.
2013 m. įvyko Lietuvos inicijuotas dvišalis viceministrų susitikimas, kuriame Lietuvos viceministras Andrius Krivas pristatė Lietuvos kandidatūrą ir tarėsi dėl paramos rinkimuose į nenuolatines Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos nares 2014–2015 metų kadencijai.
2017 m. lapkričio 27 d. – gruodžio 1 d. Dramblio Kaulo Krante Abidžane lankėsi Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius, kur dalyvavo Europos Sąjungos – Afrikos Sąjungos viršūnių susitikime.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2013–2014 m. du lietuviai (vienas jų – afrikanistas Gediminas Degėsys) organizavo pirmą tokio pobūdžio ekspediciją pavadinimu „Septynios Afrikos“, kurios metu aplankė septynias Afrikos valstybes, tarp jų – Dramblio Kaulo Krantą.
FC Ajka
Ajkos futbolo klubas, arba trumpiau Ajkos FC– Vengrijos futbolo klubas iš Ajkos.
Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2014 m. kovo 20 d. Frankofonijos dienų metu pranešimą Frankofonijos Afrikoje tema skaitė Dramblio Kaulo Kranto ambasadorius Lietuvai Bernaras Tano Biušiujė.
FC Ajka
Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m. Nuo 2019–2020 m. sezono rungyniavo NB II.
2022–2023 m. sezone Antroje lygoje liko trečioje vietoje.
Dramblio Kaulo Kranto ir Lietuvos santykiai
Pasiuntiniai Dramblio Kaulo Krantui
Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Dramblio Kaulo Krantui.
FC Ajka
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Varosi“ sporto centro stadione, Ajkoje.
Radeikių koplyčia
Radeikių koplyčia – koplyčia, nuo 1995 m. veikianti Utenos rajone, Daugailių seniūnijoje, Radeikių kaime, 6,5 km į pietvakarius nuo Daugailių, apie 0,25 km į šiaurės vakarus nuo kelio. Koplyčia įsikūrusi atnaujintoje buvusių kultūros namų dalyje. Įėjimas įrengtas pietvakarinėje statinio dalyje (iš galo). Maldų salėje yra apie 80 sėdimų vietų, įrengtos zakristija, šarvojimo bei pagalbinės patalpos. Šalia koplyčios stovi pašventintas koplytstulpis - buvusio ilgamečio girininko Kazimiero Misiūno (g. 1939 m.) dovana kaimui.
Priklauso Spitrėnų Švč. Mergelės Marijos, Taikos Karalienės parapijai. 2019 m. duomenimis, koplyčią aptarnavo Spitrėnų parapijos klebonas Povilas Klezys.
Istorija
2005 m. liepos 31 d. Radeikių koplyčioje lankėsi ir Šv. Mišias laikė Panevėžio vyskupas Jonas Kauneckas; kartu su tikinčiaisiais bendravo generalvikaras Robertas Pukenis.
Literatūra
Kazokaitė, Deimantė. Dvidešimtmetį minėjusi Radeikių koplyčia - sielos atgaiva tikintiesiems - Iliustr. // Utenos diena. - ISSN 1648 - 0562. - 2015, geg. 13, p. 10.
Dubravica
Dubravica vadinamos Baltarusijos gyvenvietės: