cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edmundas Simanaitis
Biografija
Vedęs; žmona Gražina, pensininkė, sūnūs Lemturis (g. 1960 m.), Darius (g. 1966 m.) ir Vytenis (g. 1970 m.).
Sevelas
Sevelas  – negyvenamas, buvęs vario kasėjų miestas Mačalio komunoje, Kačapoalio provincijoje, O‘Higinso regione, Čilėje. Sevelas įsikūręs Andų Cerro Negro kalno šlaite 2000–2500 metrų aukštyje.
Istorija
thumb|left|Sevelas 1942 m. 1904 m. Braden Cooper kompanija atidarė vario kasyklą ir įkūrė gyvenvietę darbininkams. Pirmąjį dešimtmetį buvo vystomi du rajonai: Pueblo Hundido ir El Establecimiento. Pastatyta hidroelektrinė, keltuvas rūdai kelti iš kasyklos, darbininkams tverti bendrabučio tipo namai. 1915 m. gyvenvietė buvo pavadinta Sevelu, pirmojo „Brader Copper“ kompanijos prezidento Bartono Sewelo atminimui.
I pasaulinio karo metais buvo milžiniškas vario poreikis, todėl kasykla sparčiai plėtėsi, o su ja augo ir miestas. 1918 m. Sevele gyveno 14000 gyventojų. Buvo pastatyta ligoninė, gaisrinė, bendruomenės klubas, keletas pramoninių pastatų. Pradėjus kurtis šeimoms, pradėti statyti šeimyniniai namai, vaikų žaidimų aikštelės, kino teatras, mažos parduotuvėlės, mokyklos. Mieste nebuvo transporto, išskyrus traukinį, kuris stodavo stotyje. Pėsčiųjų judėjimas vyko laiptais aukštyn – žemyn ir horizontaliai siauromis gatvelėmis ir takais. Visos prekės į paskirties vietą buvo gabenamos nešikų. Namai buvo statomi prisitaikant prie reljefo ir gamtos sąlygų. Dauguma namų buvo mediniai, dviejų ar trijų aukštų, siauri ir ilgi. Visi pastatai – tvirti, apsaugoti nuo žemės drebėjimų, kalnų griūčių. Nežiūrint visų kliūčių ir pavojų, Sevelas klestėjo ir pasiekė savo zenitą 1960 m. su 16000 gyventojų.
1967 m. Čilės vyriausybė įsigijo 51 % kompanijos akcijų ir viskas greitai pasikeitė. Gyventojai buvo perkelti į Rankavą ir aplinkines vietoves. Kasyklos buvo tokios gilios, kad šone buvo iškastas geležinkelio tunelis netoli Rankagua rūdai vežioti. 1971 m. kasykla buvo nacionalizuota ir pervardinta į „El Teniente“. 1977 m. mieste gyveno mažiau nei 2000 gyventojų, buvo nugriauta dauguma pastatų, išliko tik tie, kurie buvo reikalingi kasyklos funkcionavimui. Sevelas tapo miestu vaiduokliu. 1998 m. Čilės Vyriausybė Sevelą paskelbė nacionaliniu paminklu, 2006 m. jis buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Sevelas – laiptų miestas, kuriame nebuvo automobilių kelių, tik geležinkelis, kuriuo atvykdavo darbininkai ir jų šeimos į vietą. Dėl savo formos naktimis jis tapdavo panašus į Kalėdų eglutę, visi gyvenę Sevele šiltai prisimina šią vietovę.
2008 m. Tour de France
2008 metų Tour de France – 95-ą kartą vykusios daugiadienės dviračių lenktynės. Lenktynės truko nuo liepos 5 d. iki liepos 27 d. Lenktynės prasidėjo Prancūzijoje, 15 etapas vyko Italijoje, o lenktynės baigėsi Paryžiuje Eliziejaus laukuose. Etapų skaičius – 21. Lenktynes laimėjo Carlos Sastre.
Komandos
Į Tour de France lenktynes buvo pakviesta 20 komandų:
Favoritai prieš lenktynes
Dėl to, kad Astana komanda nebuvo pakviesta į 2008 Tour de France, 2007 Tour de France laimėtojas, Alberto Contador, trečios vietos laimėtojas Levi Leipheimer ir 2004 bei 2006 Tour de France dalyvis Andreas Klöden nedalyvavo lenktynėse. Dešimt dienų prieš lenktynes, Contador’as pareiškė, kad daugiausia šansų laimėti turi Cadel Evans. Lentelėje taip pat parodoma kiek šansų, anot bukmekerių, turėjo kiekvienas dviratininkas
Etapai
Lentelėje parodyta kaip vyko 2008 Tour de France etapai, bei kokio tipo jie buvo.
Įskaitų laimėtojai
thumb|250px|right|Romain Feillu buvo vienintelis prancūzų dviratininkas vilkėjęs geltonus marškinėlius.
Komandų įskaita
{| class="wikitable" !Vieta !Komanda !Laikas
Taškų įskaita
thumb|right|200px|Óscar Freire laimėjo taškų klasifikaciją ir gavo žalius marškinėlius.
Piniginiai prizai
thumb|400px|right|Team CSC laimėjo €450,000 dėl [[Carlos Sastre pergalės 2008 Tour de France]]
Iškritimai
35 lenktynininkai iškrito iš lenktynių arba buvo diskvalifikuoti
3 komandų, Team CSC Saxo Bank, Team Milram ir Euskaltel-Euskadi, visi devyni nariai pasiekė lenktynių finišą
Farerų futbolo varžybos 1946 m.
Farerų futbolo varžybos 1946 m.
Alyvos šakelė (filmas)
Alyvos šakelė – 2007 m. rusų režisieriaus Pavelo Lugnino drama. Dramatinė meilės istorija sukurta pagal įvairius įžymaus pianisto ir kompozitoriaus Sergejaus Rachmaninovo gyvenimo periodus.
Aktoriai
ir kt.
Siužetas
Pagal legendą, po kiekvieno savo koncerto, S. Rachmaninovas gaudavo iš nepažįstamos ponios baltosios alyvos šakelę. Taip tęsėsi iki pat jo emigracijos į JAV 1917 m. O po kiek tai laiko ir JAV vėl atsirado alyvos….
Gynėjas (ledo ritulys)
Gynėjas – ledo ritulio žaidėjo pozicija. Gynėjas, tai besiginantis žaidėjas, žaidžiantis prie savųjų vartų. Šios pozicijos žaidėjų tikslas yra padėti vartininkui apsaugoti vartus nuo įvarčių ir perduoti ritulį centro arba krašto puolėjams.
Alšėnai
Istorija
XX a. tarpukariu minimas Alšėnų dvaras.
Čekijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
Čekijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
1884 m.
1884 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Gimtadieniai
Nedatuota
Vestmanlandas
Vestmanlandas (SV Västmanlands län) – lėnas centrinėje Švedijoje. Ribojasi su Siodermanlando, Erebro, Jevleborgo, Dalarnos ir Upsalos lėnais. Vestmanlandas taip pat turi kranto ruožą su Melareno ežeru.
Miestai
Didžiausi Vestmanlando miestai 2010 m. duomenimis.
Pabaliai (Alytus)
Istorija
Ankstesnis kaimo pavadinimas – Šudonys (žemėlapiuose ir bažnytinėse knygose Szudancy, Szudanie, Schudantzy, Шуданце).
Brock Lesnar
Brock Lesnar (g. 1977 m. liepos 12 d.) – profesionalus imtynininkas, buvęs mišrių kovos menų kovotojas ir buvęs profesionalus amerikietiškojo futbolo žaidėjas. Šiuo metu jis pasirašęs sutartį su WWE. Jis laikomas vienu geriausių visų laikų profesionalių imtynininkų ir mišrių kovos menų kovotojų bei yra vienintelis žmogus, kuriam priklauso visi pagrindiniai WWE, UFC, NJPW ir NCAA sunkiasvorių čempionų titulai.
Atari 2600
Atari 2600 − 1977 m. spalio 14 d. įmonės „Atari, Inc.“ išleista kompiuterinių žaidimų konsolė. Jai priskiriami nuopelnai už mikroprocesorių ir žaidimų kasetes naudojančių žaidimų konsolių populiarinimą. Pirmoji tokio tipo žaidimų konsolė buvo Fairchild Channel F, tačiau Atari 2600 populiarino įjungimo kištuku idėją tarp žaidimus žaidžiančios visuomenės.
Iš pradžių originaliai ji buvo pardavinėjama Atari VCS ('vaizdo kompiuterinė sistema') pavadinimu. 1982 m. išleidus Atari 5200, VCS buvo pervadinta į „Atari 2600“, pagal vieneto dalies numerį − CX2600. 2600 buvo pardavinėjamas kartu su vairalazde bei valdymo pulteliu ir kasetiniu žaidimu „Combat“, o vėliau ir „Pac-Man“.
Atari 2600 susilaukė didžiulio pasisekimo. Visa Atari žaidimų konsolių serija vyravo devintajame dešimtmetyje. Žaidimai daugiausia buvo kuriami šiai konsolių serijai.
2009 m. IGN pripažino Atari 2600 antrąja geriausia visų laikų kompiuterinių žaidimų konsole.
Žaidimai
10 perkamiausių Atari 2600 žaidimų:
Ramunė
Ramunė (Matricaria) – astrinių augalų gentis.
Rūšys:
Vertimai (Trakai)
Vertimai – viensėdis Trakų rajono savivaldybėje, 12 km nuo Aukštadvario.
Kibelkščiai
Kibelkščiai (arba Kebelkštai) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Kretingalės.
Nankaido
right|thumb|Nankaidō.
Nankaido (南海道; pažodžiui "pietinis jūros kelias") - viena senųjų Japonijos sričių. Taip pat vadintas ir senasis kelias, jungęs žemių sostines.
Nankaido sričiai priklausė Kijo, Avadžio, taip pat keturios provincijos sudariusios Šikoku salą - Avos, Sanukio, Tosos ir Ijo žemės.
Konrad Zuse
thumb|250px|right|Konradas Cūzė, 1992 Konradas Cūzė (, 1910 m. birželio 22 d. Berlyne – 1995 m. gruodžio 18 d. Hiunfelde, netoli Fuldos) – vokiečių inžinierius, neoficialus pirmojo šiuolaikinius principus atitinkančio kompiuterio sukūrėjas, pirmosios algoritminės kalbos autorius, skaitmeninės visatos idėjos pradininkas.
Biografija
Gimė 1910 m. birželio 22 d. Berlyne. Vėliau su šeima persikėlė į Saksonijos šiaurės miestelį Hojersverdą. Dar mokykloje parodė sugebėjimus sukonstruodamas veikiantį monetų keitimo automato modelį. Studijavo Berlyno technikos universitete (tada Technische Hochschule Berlin-Charlottenburg – Berlyno-Šarlotenburgo aukštesnioji technikos mokykla), jį baigė 1935 m. Pradėjo dirbti konstruktoriumi Herschelio lėktuvų statybos kompanijoje Desau mieste, tačiau jau po metų ją paliko, kad galėtų kurti skaičiavimo mašinas. Ta idėja jam buvo kilusi dar studentavimo metais.
Be kompiuterių, K. Cūzė sukūrė ir keletą specializuotų skaičiuotuvų: S1 ir S2 buvo naudojami aviacijoje tiksliam detalių dydžiui nustatyti. Kompiuteris L1 buvo skirtas logikos uždaviniams spręsti, tačiau liko tik eksperimentiniu modeliu.
Gyvenimo pabaigoje užsiėmė savo pomėgiu, tapyba. Mirė 1995 m. gruodžio 18 d. Hiunfelde, netoli Fuldos.
Pirmojo kompiuterio sukūrimas
Kad palengvintų nuobodžius inžinierinius skaičiavimus, K. Cūzė sukūrė keletą automatizuotų skaičiuotuvų. Pagrindinė sudėtingų skaičiavimų problema yra tarpinių rezultatų išsaugojimas. Todėl, pasak K. Cūzės, automatinis skaičiuotuvas privalo turėti tris pagrindines dalis: valdymo modulį, atmintį ir aritmetinius veiksmus atliekantį procesorių. thumb|172px|right|Z1 modelis
1939 m. pagamintas visiškai funkcionuojantis elektromechaninis Z2 modelis. 1940 m. jis gavo AVA (Aerodinamikos tyrimų instituto) paramą. Jos dėka 1941 m. buvo sukurtas Z3 – jau visiškai automatinis programuojamas skaitmeninis kompiuteris. Tik po 5 mėnesių pasirodė Mark I, o net po 10 metų – UNIVAC.
Z3 turėjo 64 mašininių žodžių atmintį. Programoms ir duomenims užrašyti buvo naudojamos panaudotos kino juostos – mat tuo metu Vokietijoje buvo popieriaus trūkumas. Šis kompiuteris jau tenkino beveik visus šiuolaikinio kompiuterio principus, kuriuos tik po kelerių metų, 1946 m., apibrėžė Džonas fon Noimanas (Neumann). Išimtis tebuvo ta, kad į vidinę atmintį dar nebuvo įrašomos programos. Z3 modelis buvo pirmasis, naudotas praktiniams uždaviniams spręsti – jį panaudojo lėktuvo sparnui projektuoti. 1998 m. buvo įrodyta, kad Z3 tenkina Tiuringo sąlygas.
Nacistinė Vokietijos vyriausybė neparėmė K. Cūzės tyrimų. Jo sukurti modeliai buvo sunaikinti karo metu. Buvo suniokota ir jo 1940 m. įsteigta įmonė „Zuse Apparatabeu“, pirmoji kompiuterių kompanija. K. Cūzė slapta kariniu automobiliu į Šveicariją išvežė nebaigtą Z4 modelį, paslėpęs jį arklidėse prie kelio į Ciurichą. Jį užbaigė Ciuricho Federalinio politechnikos instituto (ETH Zurich) Taikomosios matematikos skyriuje, kur jis buvo naudojamas iki pat 1955 m. Jo mechaninė atmintis buvo 1024 mašininių žodžių apimties. Programoms ir duomenims užrašyti buvo naudojamos perfokortos. Z4 turėjo santykinį adresavimą ir vykdymo išsišakojimą. Po karo K. Cūzė sugrįžo į Vokietiją.
Pirmoji algoritminė kalba
K. Cūzė apie 1946 m. sukūrė ir pirmąją algoritminę kalbą, kurią vadino „Plankalkül“. Ją naudojo savo kompiuterio programoms užrašyti. Su ja parašė net pirmąją šachmatų žaidimo programą. Ši kalba turėjo masyvus ir įrašus (struktūras). Priskyrimo sakiniai leido priskirti reikšmes kintamiesiems. Tiesa, kalba buvo tik teorinė, nes jam gyvam esant taip ir nebuvo įdiegta. Pirmoji publikacija apie ją pasirodė tik 1972 m. Realizuota buvo tik 2000 m.
Skaitmeninės visatos idėja
1967 m. jis pasiūlė „Skaičiuojančios erdvės“ (Rechnender Raum) koncepciją (skaičiavimais paremtos visatos modelį). Pagal ją, visata palaikoma kompiuterių tinklo. 1969 m. jis tokiu pavadinimu išleido ir knygą. Joje nurodė ląstelių automatus kaip galimą šių skaičiavimų terpę. Jis parodė, kad įprasta entropijos didėjimo samprata deterministinėje skaitmeninėje visatoje neturi prasmės.
Įdomiausia, kad ši koncepcija neprieštarauja Dž. Belo teoremai, nes, kaip pats Belas nurodė, ji netaikoma deterministinėms visatoms. Ji neprieštarauja ir Heisenbergo neapibrėžtumo principui, nes pagal Cūzės koncepciją Visatos stebėtojas pats yra determinuoto proceso dalis. Tad nėra neužginčijamų paneigimų, kad esatis tėra tik skaičiavimo procesas.
Apdovanojimai
Už nuopelnus vystant automatizuotus skaičiavimus 1965 m. gavo Hario M. Gudo (Harry M. Goode) atminimo premiją, medalį ir 2000 JAV dolerių. Pinigus skyrė “Computer Society” (Kompiuterių draugija).
1985 m. K. Cūzė tapo pirmuoju Vokietijos „Informatikos draugijos“ (Gessellschaft für Informatik) garbės nariu. Nuo 1987 m. ši draugija ėmė skirti „Konrado Cūzės medalį“, kuris šiuo metu yra žinomiausias ir skiriamas už nuopelnus informatikos srityje.
1995 m. apdovanotas „Kryžiaus už nuopelnus Vokietijos Federacinei Respublikai“ ordinu.
2003 m. ZDF kanalas jį paskelbė iškiliausiu iš bet kada gyvenusių vokiečių.
Keletas miestų turi jo vardu pavadintas gatves.
Redanas
thumb|250px|[[Skraidanti valtis Short Sunderland su redanu]] Redanas ( 'pakopa') – pakopa glisuojančių laivų dugno paviršiuje. Sumažina drėkinamą paviršių, nes vandens srautas atitrūksta nuo katerio dugno, ir taip sumažėja vandens pasipriešinimas.
Prieš Antrąjį pasaulinį karą TSRS buvo vienintelė stambi jūrinė valstybė, kuri statė redaninius torpedinius katerius. D. Britanija, Vokietija, JAV ir kitos valstybės statė kilinius torpedinius katerius, kurie pasižymi geresnėmis jūrinėmis savybėmis. Kiliniai kateriai lėtesni ramiu oru, bet įgyja žymų pranašumą, kai bangavimas pasiekia 3-4 balus. Kartu jie paprastai gali būti apginkluoti galingesne artilerijos bei torpedine ginkluote.
Gabija (almanachas)
Gabija – lietuvių literatūros almanachas, išėjęs 1907 m. Krokuvoje.
Istorija
Skirtas Antano Baranausko atminimui. Išspausdinta Jono Basanavičiaus, Adomo Jakšto straipsnių apie A. Baranauską, taip pat Sofijos Čiurlionienės-Kymantaitės, Motiejaus Gustaičio, Jovaro, Mykolo Biržiškos, Vaclovo Biržiškos, Kazio Puidos, Juozapo Albino Herbačiausko ir kitų kūrinių. Redaktorius Juozapas Albinas Herbačiauskas.
Martynas Andriuškevičius
Martynas Andriuškevičius (g. 1986 m. kovo 12 d., Kaune) – buvęs lietuvių krepšininkas, žaidęs centro puolėjo pozicijoje.
Krepšininko karjera
2006 m. rugpjūčio 18 d. Andriuškevičius buvo išmainytas į Eddie Basden ir pateko į Čikagos „Bulls“ sudėtį.
2006 m. gruodžio 21 d. Andriuškevičius buvo sunkiai sužalotas po kivirčo su komandos draugu dukterinės NBA lygos Dakotos „Wizards“ ekipoje. Po amerikiečio Awvee Storey smūgio per treniruotę lietuvis krisdamas galva trenkėsi į grindinį ir patyrė smegenų sukrėtimą, jam įtrūko kaukolė ir kairėje smegenų pusėje atsirado dviejų centimetrų dydžio hematoma.
2007 m. liepos 17 d. krepšininko agentas pranešė, kad po dviejų itin nesėkmingų sezonų NBA, žaidėjas nusprendė grįžti į Europą ir įgauti daugiau patirties. Martyną Andriuškevičių į dviejų savaičių peržiūrą buvo pakvietusi Badalonos „Joventut“ komanda, bet jo atsisakė. Po jos jis vis dėlto sudarė sutartį su Ispanijos antrosios lygos Alikantės krepšinio klubu „Costa Blanca“, kurią 2009 m. rugpjūčio 28 d. pratęsė dar vienam sezonui. 2009–2010 metų sezone kartu su Lucentum klubu, debiutavo stipriausioje Ispanijos krepšinio lygoje ACB. 2011 m. rugpjūčio 13 d. nutraukė sutartį su Alikantės komanda. 2011 rugpjūčio 30 d. sudarė sutartį su Salonikų PAOK ekipa. 2012 m. sausio 13 d. buvo atleistas.
2016 m. sausio pradžioje pasirašė dvejų metų sutartį su Slovėnijos Domžalės „Helios“ klubu.
Edita Rudelienė
Edita Rudelienė (g. 1978 m. spalio 19 d. Trakuose) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Martynas Andriuškevičius
Krepšininko karjera
Po sėkmingo sezono buvo pakviestas į Lietuvos vyrų rinktinę rengtis 2010 metų Pasaulio čempionatui. Sėkmingai pasirodęs draugiškose varžybose, M. Andriuškevičius pateko į galutinį rinktinės dvyliktuką.
Profesinė karjera
Baigus karjerą krepšinyje persikvalifikavo ir dirba programuotoju Klaipėdoje įsikūrusiame sinchroninio vertimo sprendimus diegiančiame startuolyje „Interactio“[ ]
Edita Rudelienė
Biografija
Nuo 2003 m. dirbo Trakų rajono savivaldybės administracijos jaunimo reikalų koordinatore. Vėliau dirbo Trakų krašto vietos veiklos grupėje vietos plėtros 2009–2014 m. strategijos koordinatore.
Nuo 2021 m. Seimo narė. Seimo nare tapo, mirus pagal Liberalų sąjūdžio sąrašą išrinktam Kęstučiui Glaveckui.
Sutuoktinis Henrikas, vaikai Greta, Augustas.
Asilėnas
Asilėnas, anksčiau vadintas mulu – naminio arklio (Equus ferus caballus) kumelės ir afrikinio naminio asilo (Equus africanus asinus) patino hibridas. Šie retai laukinėje gamtoje sutinkami gyvūnai pasižymi didele ištverme ir darbingumu. Jie yra kiek stambesni už asilus, o jų spalva dažniausiai būna paveldėta iš jų motinų - kumelių. Jie negali daugintis patys.
Soroka
Soroka – Moldavijos miestas, Sorokos rajono centras, išsidėstęs prie Dniestro, dešiniajame krante, giliame slėnyje, už 160 km į šiaurę nuo Kišiniovo. Miesto teisės suteiktos 1835 m.
Istorija
Didžiojo Turkijos karo (1667–1683 m.) metu Jono Sobieskio pajėgos sėkmingai apgynė tvirtovę nuo osmanų. 1711 m. tvirtovė buvo gyvybiškai svarbi Petro I Pruto kampanijos metu.
Dabar Sorokos tvirtovė yra svarbus turistų traukos centras.
Gyvenvietė XIX a. labai išsiplėtė. Ji tapo regiono centru, joje buvo įrengtos didelės aikštės, nutiestos šiuolaikiškos gatvės, įkurtos kelios ligoninės, mokyklos.
Tarybiniais laikais Soroka tapo pramoniniu Šiaurinės Moldavijos miestu.
Demografija
Gyventojų skaičius:
Mieste gyvena daug čigonų, todėl miestas dar žinomas kaip „Moldavijos čigonų sostinė“.
Juodakaktė medšarkė
Juodakaktė medšarkė (Lanius minor) – medšarkinių (Laniidae) šeimos paukštis.
Išvaizda
Kūno ilgis 20 cm, sveria 60-65 g. Kakta ir viršugalvio priekis juodi. Taip pat juodos spalvos juostelė per akis ir ausies sritis. Viršugalvis, pakaušis, nugara ir pečiai šviesiai pilki. Sparnai juodi su didele balta dėme (skiriamasis požymis nuo plėšriosios medšarkės). Uodega juoda, jos šonai balti. Pilvinė pusė balta, krūtinė rausvo atspalvio.
Elgsena
Lietuvoje retoka rūšis, pasirodo gegužės mėn. viduryje, išskrenda rugpjūčio antroje pusėje. Pastebima atvirose medžiais ir krūmais apaugusiose vietose, kartais pakelėse. Lizdą suka aukštai lapuočių medžiuose. Deda 5-7 šviesiai žalsvus kiaušinius, išmargintus pilkomis ir rudomis dėmelėmis. Peri 15 dienų. Po 16 dienų jaunikliai palika lizdą. Išveda vieną vadą.
Mityba
Minta vabzdžiais.
thumb|220px|left|Juodakaktė medšarkė. Požymiai
Zigmas Katilius
Zigmas Katilius (1928 m. gruodžio 15 d. Marijampolėje – 2008 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – bokso pedagogas, nusipelnęs Lietuvos treneris (1965 m.).
Trogas
thumb|right|250px|Trogas [[Šveicarija|Šveicarijoje]] Trogas ( – „gelda, lovys“) – kalnų slėnis, skersiniame pjūvyje primena raidę „U“; su plačiu dugnu ir stačiais šlaitais. Tokius slėnius išzulino seniau praslinkę ledynai.
Zigmas Katilius
Biografija
Mokėsi Marijampolės 1-oje gimnazijoje (dabartinėje Rygiškių Jono). Susiklosčius politinei situacijai, baigė Marijampolės suaugusiųjų gimnaziją.
Parengė 24 sporto meistrus ir 58 kandidatus į sporto meistrus. Pirmojo olimpinio čempiono Dano Pozniako pirmasis treneris (1953–1958), tarptautinės (AIBA) kategorijos bokso teisėjas (1992 m.), dirbo sportinį-administracinį darbą (1958–1997), jam vadovaujant, Lietuvos bokso federacija (LBF) pripažinta Europos (EABA) ir pasaulio (AIBA) mėgėjų bokso federacijų, Lietuvos bokso federacijos generalinis sekretorius (1991–1994) ir prezidentas (1994–1997).
Nuo 1966 m. „Žalgirio” draugijos garbės narys.
Palaidotas Kaune, Petrašiūnų kapinėse.
Lago Posadasas
Lago Posadasas (iki 2018 m. – Ipolito Irigojenas, ) – gyvenvietė Argentinoje, Santa Kruso provincijos vakaruose, Rio Čiko departamente, 208 km į pietvakarius nuo Perito Moreno. Gyvenvietė įsikūrusi Patagonijos Anduose, prie Posado ežero kranto ir Tardės upės slėnio. 171 gyventojas.
Istorija
2018 m. Ipolito Irigojeno miestelis pervadintas į Lago Posadasą.
Daulagiris
Daulagiris (धवलागिरी – 'Baltasis kalnas') – septintas pagal aukštį pasaulio kalnas, kurio aukštis – 8167 m. Kalnas stūkso Šiaurės Vidurio Nepale bei priklauso Himalajų kalnynui. Tai taip pat – pirmasis aukštesnis nei 8000 m kalnas, į kurį įkopė lietuvis. Tai padarė legendinis alpinistas Dainius Makauskas, kuris dingo besileisdamas nuo Daulagirio.
Poliariniai rykliai
Poliariniai rykliai (Somniosus) – ryklių miegalių (Dalatiidae) šeimos kremzlinių žuvų gentis. Daugiausia paplitę arktinių vandenų gelmėse.
Daulagiris
Kai kalnas buvo atrastas 1808 m., jis buvo laikomas aukščiausiu pasaulyje. Po 30 metų šią vietą užėmė Kančendžanga.
Poliariniai rykliai
Gali užaugti iki 7,5 m ilgio, sverti ~1 toną. Yra tamsiai mėlynos spalvos su juoda nugara ir dėmėmis. Minta įvairiais jūrų gyvūnais (tarp jų ruoniais), dvėsena. Būdingas kanibalizmas. Gali panerti iki 2000 m gylio. Auga lėtai. Jauniklius veda gyvus. Poliarinių ryklių mėsa nepaklausi, nes joje yra nuodingos šlapimo rūgšties.
Mokslotyra
Mokslotyra – Lietuvoje nuo 1998 m. leidžiamas mokslinis leidinys.
Poliariniai rykliai
2010 m. Norvergijoje buvo sugautas rekordinis poliarinis ryklys, jis svėrė 880 kg.
Daulagiris
Alpinizmo istorija
Link Daulagirio viršūnės dažniausiai kopiama Šiaurės Rytų ketera, kuri yra laikoma „normaliuoju keliu“. Drąsesnės ekspedicijos renkasi pietinį arba vakarinį šlaitus, kurie nuo savo pamato kyla apie 4000 m.
Mokslotyra
Žymiausi mokslotyros atstovai Lietuvoje yra Romualdas Broniukaitis (žurnalo „Mokslotyra" vyr. redaktorius), Ona Voverienė (žurnalo atsakingoji sekretorė), Stasys Biziulevičius, Ina Dagytė.
Daulagiris
Alpinizmo istorija
Pirmoji Daulagirio viršukalnę 1960 m. gegužės 13 d. pasiekė bendra šveicarų ir austrų ekspedicija, vadovaujama Makso Aizelino. Ši ekspedicija taip pat buvo pirmoji, kuri naudojosi lėktuvu. Šveicariškas Pilatus PC-6 sudužo ir buvo paliktas šlaite.
Pagrindiniai įvykiai
thumb|left|200px|thumb|Daulagiris 2004 m.
Elena Starkienė
Elena Starkienė-Repčytė  (1905 m. lapkričio 10 d., senu stiliumi spalio 28 d. Medikoniuose, Pušaloto valsčius, Panevėžio apskritis – ?) – Lietuvos pedagogė, redaktorė.
Biografija
Baigė Panevėžio gimnaziją, studijavo teisę Lietuvos universitete. 1925–1928 m. tęsė studijas Žemės ūkio institute Lackene (Belgija). Grįžusi mokytojavo.
Į spaudą pradėjo rašyti 1927 m. Nuo 1931 m. nuolat bendradarbiavo leidiniuose „Moteris“, „Naujoji vaidilutė“, „Mūsų laikraštis“, „Ūkininko patarėjas“, „Naujoji Romuva“ ir kt. 1933–1936 m. žurnalo „Moteris“ vyr. redaktorė. Tvarkė moterų skyrius „Mūsų laikraštis“, „Namų židinys“, „Naujoji vaidilutė“. Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narė.
Zablatiškė
Zablatiške vadinami kaimai:
Academi
Academi (ankstesni pavadinimai Xe Services LLC, Blackwater USA ir Blackwater Worldwide) – privati karinė įmonė, 1997 m. įkurta Eriko Princo (Erik Prince ) ir Alo Klarko (Al Clark). Šiuo metu tai yra didžiausia JAV privati karinė įmonė, pagal kontraktą dirbanti vyriausybei ir CŽV. „Academi“ centras įsikūręs Arlingtono apygardoje Virdžinijoje.
Veikla
„Academi“ susideda iš kelių padalinių, teikiančių įvairias paslaugas.
Jungtinių Valstijų apmokymų centras
thumb|250px|left|„Blackwater“ „[[CASA C-212 Aviocar“ parašiutais išmeta produktus JAV kariuomenei Afganistane, 2007 m. gruodis]] Jungtinių Valstijų apmokymų centras, anksčiau vadintas „Blackwater Training Center“, užsiima taktikos ir ginklų naudojimo apmokymais JAV valstybinėms įstaigoms, armijai, policijai ir specialiosioms tarnyboms. Kelis kartus per metus taip pat organizuoja ir viešus įvairių sričių kursus visiems norintiems: artimos kovos, snaiperinių ginklų, vairavimo ne keliuose ir kt.
Pagrindinis treniruočių centras įsikūręs Šiaurės Karolinoje ir užima 28 km² plotą. Jame yra įvairios dirbtinės kovos aplinkos (dirbtinis ežeras, miesto teritorija, įvairios gamtos teritorijos ir kt.). Pasak įmonės leidinių, tai yra didžiausias treniruočių centras šalyje.
Antrasis jų centras įkurtas Mount Carroll mieste Ilinojaus valstijoje (į vakarus nuo Čikagos), veikia nuo 2007 m. užima 32 hektarų plotą ir vadinasi „Impact Training Center“ (anksčiau – „Blackwater North“). Jame apmokomi policijos ir specialiųjų tarnybų darbuotojai.
Nuo 2011 m. USTC Pentagonui taip pat teikia žvalgybos duomenų analizės ir žaliavų tiekimo paslaugas Afganistano kare.
Apsauga jūroje
„Academi“ taip pat teikia karinių apmokymų paslaugą jūrinėms jėgos struktūroms. Prieš 2004 m. Atėnų olimpiadą „Academi“ treniravo graikų saugumo pajėgas. Taip pat čia mokėsi įvairių šalių kariuomenės daliniai – Azerbaidžano jūrų desantininkai, Afganistano vidaus saugumo daliniai, JAV jūrų pėstininkai ir kt.
„Academi“ priklauso karinis laivas „MV McArthur“, skirtas treniruotėms ir skubiai pagalbai katastrofų atveju. Laive įrengtos GMDSS komunikacijų sistemos, atskiri „command and control“ deniai, sraigtasparnių deniai, ligoninė ir kt.
K-9 apmokymai
K-9 padalinys apmoko šunis dirbti kaip kovinius šunis, sprogmenų ir narkotikų paieškos šunis bei atlikti kitas panašias funkcijas, reikalingas kariniams ir tvarkos palaikymo pajėgoms.
Blackwater Security Consulting
2001 m. Šiaurės Karolinoje įkurtas BSC padalinys užsiima apsauga. Jis teikia tiek pačios apsaugos paslaugą, tiek apmokymus bei konsultacijas. Irako kare BSC saugojo įvairius JAV priklausiusius pastatus ir valstybės darbuotojus, apmokė naująją Irako kariuomenę ir policiją, teikė kitas paslaugas. Taip pat BSC pagal kontraktą su JAV dirba Izraelyje, Bosnijoje ir Afganistane.
Produkcija
„Academi“ naudoja ir parduoda savo sukurtą ir gaminamą BEAR taikymosi apmokymų sistemą. Taip pat naudoja ir pardavinėja savo sukurtą šarvuotąjį transporterį „Grizzly APC“.
Istorija
Įmonę 1997 m. pavadinimu „Blackwater USA“ įkūrė Erik Prince, pagrindinė veiklos kryptis tuomet buvo apmokymų šalies teisėsaugos struktūroms organizavimas. Erik Prince yra baigęs JAV laivyno akademiją, tarnavęs Navy SEALs specialiosiose pajėgose. „Blackwater USA“ buvo (ir tebėra) individuali įmonė, publikuojanti nedaug informacijos apie vidaus reikalus. „Blackwater USA“ įsigijo 28 kvadratinius kilometrus žemės, kurioje už 6,5 mln. JAV dolerių įrengė pirmąjį ir pagrindinį savo apmokymų centrą. Jis buvo atidarytas 1998 m. gegužės 15 d.
Pirmieji klientai buvo JAV SEAL ir SWAT komandos. Po USS „Cole“ sprogdinimo 2000 m., JAV vyriausybė paskelbė konkursą laivyno saugumo apmokymams, kurį laimėjusi „Blackwater USA“ paruošė virš 100 000 jūreivių.
2002 m. įkurtas padalinys „Blackwater Security Consulting“. 20 jos darbuotojų buvo pasamdyti saugoti CŽV pagrindinį štabą ir slaptą karinę bazę, skirtą Bin Ladeno paieškai. Vėliau BSC buvo samdoma darbams Afganistane ir Irake po atitinkamų invazijų. Taip pat „Blackwater“ buvo samdyti palaikyti tvarkai po Katrinos uragano (užsakovai buvo keli, tame tarpe JAV vidaus saugumo departamentas ir įvairios degalų, draudimo bei komunikacijų įmonės).
2007 m. spalio mėnesį įmonė pakeitė pavadinimą į „Blackwater Worldwide“ ir pristatė naują logotipą. 2009 m. dar sykį pakeitė pavadinimą į „Xe Services LLC“, reorganizavo įmonės struktūrą. Tais pačiais metais E. Prince pasitraukė iš generalinio direktoriaus ir prezidento pareigų, likdamas tik tarybos nariu. Jį pakeitė Joseph Yorio. 2011 m. tarybos pirmininku tapo Bobby Ray Inman, buvęs JAV admirolas, o naujuoju generaliniu direktoriumi – Ted Wright. 2011 m. gruodį įmonė dar sykį pakeitė pavadinimą į „Academi“. Pavadinimas paimtas iš Platono akademijos, siekta, kad jis skambėtų „nuobodžiau“
Saikaido
Saikaido arba Saikajaus sritis (西海道) - viena senųjų Japonijos sričių, kuriai priklausė Čikudzeno, Čikugo, Budzeno, Bungo, Hidzeno, Higo, Hiūgos, Sacumos ir Osumio žemės, Ikio bei Cušimos salos.
Karinė žandarmerija (Lenkija)
Sandara
Lenkijos karinę žandarmeriją sudaro:
LFD
LFD:
Karinė žandarmerija (Lenkija)
Vadai
Vadas vadinamas vyriausiu komendantu. Dabartinis vyriausias komendantas yra brigados generolas Mirosław Rozmus.
Visas sąrašas:
Istorija
Ankstesnės Lenkijos karo policijos dariniai buvo:
Voldemaras Bandžiukas
Voldemaras Bandžiukas (g. 1959 m. sausio 27 d. Užventyje, Kelmės rajonas) – zooinžinierius, Lietuvos ir Joniškio rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1985 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, zooinžinierius.
1985-1991 m. agrofirmos „Sidabra“ zooinžinierius, 1991-1995 m. Joniškio rajono valdytojas, 1995-1997 m. Akcinio inovacinio banko Joniškio skyriaus vadovas, 1997–2003 m. Joniškio rajono savivaldybės meras. 2003-2007 m. UAB „Arvi ir ko“ direktorius. UAB „Paslauga jums“ vadybininkas. Nuo 2011 m. Joniškio rajono savivaldybės administracijos direktorius.
Nuo 1994 m. Lietuvos centro sąjungos, nuo 2005 m. Liberalų ir centro sąjungos narys.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. (atsistatydino) Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Virginija, dukros Deimantė, Roberta.
Manaslu
thumb|right|260px|Manaslu kalnas
Manaslu šlaitus dengia sniegynai ir ledynai. Kalnas susiformavęs iš metamorfinių uolienų.
Pirmieji į šį kalną įkopė japonų alpinistas Tošijo Imamiši ir nepalietis Gyaltsen Norbu. Tai jie padarė 1956 m. gegužės 9 d.
San Stefano taika
thumb|250pxSan Stefano taika buvo taikos sutartis tarp Rusijos ir Otomanų imperijos, užbaigusi Rusijos-Turkijos karą, vykusį 1877–1878 m. Sutartis buvo pasirašyta 1878 kovo 3 San Stefane, kaimelyje į vakarus nuo Stambulo, Turkijoje.
Otomanai pagal šia sutartį perleido Rusijai dalį Armėnijos ir Dobrudžos, turėjo sumokėti labai didelę kontribuciją, pripažinti Serbijos, Rumunijos bei Juodkalnijos nepriklausomybes. Bulgarija gavo autonomiją, buvo išplėsta jos teritorija. Otomanų imperija taip pat pažadėjo reformuoti Bosniją ir Hercegoviną.
Kibgirė
Kibgirė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pašilėnų.
Armėnijos vyrų futbolo rinktinė
Armėnijos vyrų futbolo rinktinė – Armėnijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Armėnijos futbolo federacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Mar oz Hipopotamo nacionalinis parkas
Mar oz Hipopotamo nacionalinis parkas ( – 'hipopotamų marios') – saugoma gamtos teritorija Burkina Faso vakaruose, Aukštutinių Baseinų regione, 60 km į šiaurę nuo Bobo Diulaso.
Farerų futbolo varžybos 1947 m.
Farerų futbolo varžybos 1947 m.
Žemaakiai šamai
Žemaakiai šamai (Hypophthalmus) – šamažuvių (Siluriformes) gentis, dabar priskiriama urvinių šamukų (Pimelodidae) šeimai, nors anksčiau buvo išskiriama į atskirą Hypophthalmidae šeimą. Paplitę Pietų Amerikos atogrąžų vandenyse.
Sudaro 4 rūšys:
Žemaakių šamų kūnas be žvynų, turi 3 poras ūsų. Akys mažos, išsidėsčiusios ties galvos viduriu. Uodegos pelekas didelis. Minta planktonu, kurį filtruoja plačiomis žiaunomis.
Laktokokai
}
Laktokokai (Lactococcus) – Streptococcaceae šeimos bakterijų gentis.
Tai pienarūgščio rūgimo bakterijos, rutuliškos, 0,5-1,2 µm dydžio, susijungusios į poras arba trumpas grandinėles.
Trakininkai (Alytus)
Trakininkai – kaimas Alytaus rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 2 km į pietvakarius nuo Butrimonių.
Laktokokai
Laktokokai plačiai naudojami pieno produktų gamyboje.
Gavėnas
Gavėnas - pavardė; ežeras.
Kamastos ežeras
Kamastos ežeras – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, 7,5 km į šiaurės rytus nuo Giedraičių. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 0,83 km, plotis iki 0,42 km. Altitudė 193,6 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę aukštapelkių pušynais (ežerą supa ~ 50 ha dydžio Kamastos pelkė), tik šiaurės rytinis krantas aukštesnis. Šiaurės vakaruose įteka upelis. Ežeras nenutekantis, priklauso Širvintos upės intako Verbylos baseinui.
Kamastos ežeras su aplinkinėmis pelkėmis ir mišku įtrauktas į Kamastos kraštovaizdžio draustinį. Vakarinėje pakrantėje stūkso Kamastos piliakalnis. Greta įsikūrę Kamastos, Užugirių, Vėdarų kaimai.
Ežerėvardis (seniau, matyt, tiesiog Kamastà) greičiausiai kilęs nuo žodžio kamas („gumulas, gurvuolis, kupstas“).
Jungtinių Valstijų karinės jūrų pajėgos
thumb|200px|JAV karinio jūrų laivyno departamento herbas
Jungtinių Valstijų karinės jūrų pajėgos – viena iš penkių Jungtinių Amerikos Valstijų ginkluotųjų pajėgų dalių. JAV karinių jūrų pajėgų štabo vadas yra pavaldus karinių jūrų pajėgų sekretoriui, ir priklauso Jungtiniam karinių štabų vadų komitetui.
Pagrindinės JAV karinių jūrų pajėgų vadovybės: Ramiojo vandenyno laivynas, Atlanto vandenyno laivynas, Europos karinės jūrų pajėgos, Jūrų pervežimų vadovybė.
Čekijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
Čekijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
1976–1977 m. čempionatas
Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
Nanga Parbatas
Nanga Parbatas  – devintas pagal dydį pasaulio kalnas. Šios Pakistano valdomame Kašmyro regione stūksančios Himalajų viršukalnės aukštis siekia 8126 m.
Pavadinimas kilęs iš sanskrito kalbos žodžių nagna parvata, reiškiančių „plikas kalnas“.
Pirmasis į Nanga Parbatą 1953 m. įkopė austras Hermann Buhl.
Kongo tarptautiniai santykiai
Kongo tarptautiniai santykiai du dešimtmečius iki Kongo Respublikos 1991 Nacionalinio susirinkimo buvo labiausiai susiję su socialistinių šalių stovykla - Tarybų Sąjunga, VDR, Kuba (ekonominėje ir karinėje srityse).
Su Prancūzija sieja taip pat glaudūs tarptautiniai ryšiai, ypač sėkmingas bendradarbiavimas po sėkmingos prancūzų investicijos į naftos sektorių (kompanija Elf Aquitaine) nuo 1968.
Po pasaulinio komunizmo sistemos žlugimo ir Kongo daugpartinės demokratijos priėmimo 1991, Kongo dvišaliai santykiai su ankstesniais socialistų sąjungininkais tapo mažiau svarbūs. Pastaruoju metu labai išaugo Prancūzijos vaidmuo.
Kongas yra šių tarptautinėms organizacijų narys - Jungtinės Tautos, Afrikos Vienybės Organizacija, Afrikos Išsivystymo Banko, Bendrojo Tarifų ir Prekybos susitarimo organizacija, centrinės Afrikos valstybių Ekonominė Komisija, centrinės Afrikos Muitinės ir Ekonominė Sąjunga, Tarptautinei Kavos Organizacija, Centrinės Afrikos valstybių sąjunga, INTELSAT, Interpolas, Neprisijungusiųjų Judėjimas ir Grupė 77.
Tarptautiniai ginčai - didžioji dalis Kongo upės sienos su Kongo Demokratinė Respublika neapibrėžta (išskyrus Malebo baseino regioną).
Jungtinių Valstijų jūrų pėstininkų korpusas
Jungtinių Valstijų jūrų pėstininkų korpusas ( – sudedamoji Jungtinių Amerikos Valstijų ginkluotųjų pajėgų dalis, atsakinga už šalies gynybą iš jūros. Kaip ir JAV karinės jūrų pajėgos, jūrų pėstininkų korpusas yra pavaldus JAV karinių jūrų pajėgų departamentui. JAV jūrų pėstininkų skaičius siekia 200 000 žmonių.
Bobriškio sentikių cerkvė
Bobriškio sentikių cerkvė – nebeveikiantys Rusijos stačiatikių-sentikių maldos namai Rokiškio rajone, Bobriškio kaime, greta Sartų ežero įlankos kranto. 2006 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą.
Istorija
1710 m. gretimame Puščios kaime buvo pastatyta pirmoji sentikių cerkvė. 1819 m. bendruomenė persikėlė į dabartinę vietą Bobriškyje, netrukus pastatyta nauja cerkvė. XIX a., kuomet valdant carui Nikolajui I, dauguma sentikių cerkvių buvo uždarytos, Bobriškių cerkvė tebeveikė, ji buvo svarbus šiaurės rytų Lietuvos sentikių religinis centras. Pirmojo pasaulinio karo metais daug sentikių išvažiavo į Rusiją, vėliau dalis sugrįžo. Cerkvė veikė tiek vokiečių okupacijos, tiek tarybiniais metais, tačiau gyventojų skaičius mažėjo, o 1992 m. cerkvė uždaryta. Keli likę sentikiai tapo Rokiškio sentikių bendruomenės nariais. Jai perduotos ir cerkvėje saugotos ikonos bei knygos.
Cerkvė pastatyta Šiaurės Rusijos barokiniu medinių cerkvių architektūros stiliumi, tačiau paveikta ir lietuvių liaudies architektūros. Stačiakampio plano, dvišlaičiu stogu, turi du kupolus (dabar vienas sugriuvęs) bei balkoną ir gonkeles fasadinėje pusėje. Greta cerkvės yra paminklinis kryžius bei senas gyvenamasis namas.
2007 m. Bobriškio sentikių cerkvė paskelbta kultūros paveldo objektu.
Korinto įlanka
right|245px|thumb|Korinto įlanka Lutrakio apylinkėse
Zablatiškė (Ignalina)
Zablatiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybės pietuose, 2 km į vakarus nuo Ceikinių.
Vietiniai gyventojai kaimą vadina Užubaliai.
Istorija
1922–1929 m. kaimas buvo valsčiaus centras.
Korinto įlanka
Ilgis – 130 km. Plotis – nuo 3 iki 35 km. Didžiausias gylis – 935 m. Korinto kanalas jungia Korinto įlanką su Sarono įlanka (Egėjo jūra). Šiauriniame krante yra mažų įlankų (Alkionidono, Krisajo), užtakių.
Didesni miestai prie įlankos: Korintas, Kiatas, Ksilokastras, Aigijus, Naupaktas, Itėja, Lutrakis.
Steinkjer FK
Steincherio FK – Norvegijos futbolo klubas iš Steincherio.
Senoji Sasnavos bažnyčia
miniatiūra|250px|right|Bažnyčios vidus
Senoji Sasnavos bažnyčia – buvę maldos namai Sasnavos Švč. M. Marijos Vardo parapijoje, stovėję Sasnavoje, Marijampolės savivaldybėje. Kaip prarastas vertingas sakralinės architektūros objektas bažnyčios pastatas 2011 m. atkurtas ir pastatytas Rumšiškėse, Lietuvos liaudies buities muziejuje. Atkurti architektūrinę, meninę vertę turinčią medinę aštuoniakampę bažnyčią (drauge su varpine, šventoriaus tvora ir kt.) remiantis išlikusia autentiška architektūrine, ikonografine medžiaga, buvo sumanyta muziejuje formuojant XIX a. pab.–XX a. pradžios etnografinio miestelio ansamblį. Pastatas turi išskirtinę meninę architektūrinę, istorinę bei simbolinę reikšmę, jis darniai įsijungia ir dera prie miestelio pastatų ansamblio.
Istorija
1817 m. pavasarį ant dešiniojo Sasnos kranto, rytinėje dabartinių senųjų kapinių dalyje Sasnavos ir aplinkinių kaimų gyventojai pastatė medinę koplyčią, turėjusią barokinio stiliaus bruožų. Koplyčia buvo pastatyta toje vietoje, kur šiuo metu stovi Knygnešio paminklas. Šalia koplyčios buvo pastatyta troba bei ūkiniai pastatai. Koplyčia buvo pašventinta Švenčiausios Mergelės Marijos Vardo garbei. Ilgainiui ją supusios kapinės virto šventoriumi, o laidojimo reikmėms buvo skirtas naujas plotas. 1866 m. pabaigoje šioje koplyčioje buvo pakrikštytas būsimasis Lietuvos prezidentas Kazys Grinius.
Koplyčią prižiūrėjo vienuoliai marijonai, gyvenantys Marijampolėje. Jie į Sasnavą atvažiuodavo tik šventinėmis dienomis, nuolat kunigui gyventi Sasnavoje neleido caro valdžia.
Daugėjo gyventojų ir į koplyčią visi nebetilpdavo, todėl koplyčią per keletą kartų praplėtė ir ji tapo erdvesne. 1890 m. koplyčia buvo dar kartą padidinta surentus stačiakampį, trisieniu užbaigtą priestatą. Ilgainiui priestate buvo įrengta nauja koplyčia, o sienoje iškirsta didelė arkinė anga. Padidintas pastatas iš koplyčios virto bažnyčia. 1904 m. jai suteiktos parapijos teisės. Naujajai parapijai buvo priskirta dalis Marijampolės, Pilviškių, Igliaukos parapijų kaimų, kūrėsi bažnytkaimis.
1905–1906 m. pastatyta Sasnavos klebonija. 1910 m. parapijiečiai sutarė Sasnavoje statyti naują mūrinę bažnyčią. Statybą sutrukdė Pirmasis pasaulinis karas. Per karą dingo parengtas mūrinės bažnyčios projektas, buvo prarasta didžioji dalis mūrinei bažnyčiai sukauptų statybinių medžiagų. Naujoji Sasnavos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia pastatyta 1928–1938 m.
Medinė bažnyčia tebestovėjo ir pastačius naują, mūrinę. 1951 m. senasis sakralinis pastatas jau buvo apipuvęs ir pradėjęs griūti. Žmonės vogčia ėmė jį ardyti malkoms. Nors jį saugojo sargas, sienos pamažu nyko. Parapijos komitetas senąją bažnyčią nusprendė parduoti nugriauti. 1952 m. ji buvo nugriauta. Kai kurie jos liturginiai reikmenys buvo perkelti į mūrinę bažnyčią.
Architektūra
Senosios bažnyčios išorė buvo nesudėtinga, be dekoro. Fasadus skaidė stačiakampiai langai ir durys, sienos buvo apkaltos vertikaliomis lentomis. Viduje – lygios lubos su sijų apačioje eglutės raštu pritvirtintomis lentelėmis. Viduje stovėjusios keturios poros į viršų laibėjančių kolonų bažnyčios erdvę skaidė į tris navas. Ties pagrindiniu įėjimu du stulpeliai rėmė virš bobinčiaus įrengtą vargonų chorą. Po choru ant sienos kabojo metaliniai laidotuvių vainikai. Bobinčiuje stovėjo masyvus aptašyto rausvo granito akmuo, skirtas švęstam vandeniui laikyti. Jo šone iškalti bažnyčios įsteigimo metai – 1817. Šis akmuo dabar yra mūrinėje bažnyčioje.
Bažnyčios liturginiai objektai buvo negausūs ir nesudėtingi. Didysis altorius, vėliau atitekęs Patilčių bažnyčiai ir kiek sužemintas, buvo kuklios neobarokinės kompozicijos. Balto paauksuoto retabulo centre kabojo Švč. Trejybės paveikslas. Koplyčios apsidėje buvo Švč. Mergelės Marijos altorius, pasienyje – klausykla. Dar dvi klausyklos stovėjo bažnyčios šoninėse navose. Netoli zakristijos prie sienos glaudėsi Šv. Jurgio kankinio altorius ir sakykla. Ant dalies navų sienų kabojo 14 kryžiaus kelio stočių bareljefų, vėliau jie buvo perkelti į naują mūrinę Sasnavos bažnyčią. Vidury dviem eilėmis stovėjo suolai. Netoli didžiojo altoriaus kabojo žvakių sietynas, o presbiterijos tvorelėje buvo įtvirtinti procesijose nešiojami žibintai.
Varpinėje kabojo trys varpai, kuriuos Pirmojo pasaulinio karo metu rekvizavo kariuomenė, o apačioje buvo varinis būgnas. Didžiųjų švenčių metu varpų gaudesys ir mušamas būgnas būdavo girdimi ir už parapijos ribų.
Bažnyčios atkūrimas
Bažnyčia stengtasi suręsti laikantis senųjų statybos tradicijų, su senaisiais įrankiais. Tačiau nustatytas griežtas finansavimo terminas reikalavo statyti greitai, todėl teko naudoti ir šiuolaikinius benzininius, elektrinius įrankius. Matomose pastato dalyse stengtasi nenaudoti šiuolaikiškų konstrukcinių sprendimų. Dalis darbų atlikta kartojant senas technologijas: stogo elementai jungti mediniais kaiščiais, zakristijos apatinis stogo sluoksnis uždengtas tikrais senoviškais gontais. Neišvengta bažnyčios architektūroje ir šiuolaikiškumo: grindims išlietas betono pagrindas, sijos suveržtos metaliniais varžtais, stogas uždengtas spalvota skarda. Kai kurie sprendimai pasirinkti dėl paprastesnio ir pigesnio eksploatavimo, kiti – dėl normatyvinių reikalavimų.
Atstatymo projektą (autorė arch. Diana Pikšrienė) parengė Paminklų restauravimo institutas 1983 m. Trūkstami nežinomi Sasnavos bažnyčios išorės ir kiti elementai buvo kopijuojami iš analogiškų panašaus statybos laikmečio bažnytėlių. Pavyzdžiui, langų apdaila nusižiūrėta iš Janapolės bažnyčios, durys – iš Antanavo koplyčios. Išlikusius autentiškus interjero elementus (altorius, klausyklas, krikštyklą ir kt.), bet perkeltus į kitas bažnyčias, buvo numatyta įsigyti ir sugrąžinti į muziejuje atstatytą bažnyčią.
Projektuojant bažnyčią kompleksiškai buvo derinama ir jos aplinka. Remtasi analogiškų situacijų planais ir natūroje išlikusiais pavyzdžiais. Aplink senąją Sasnavos bažnyčią buvo nedidelis, ankštas netaisyklingo daugiakampio formos šventorius, supamas lentų tvoros, palei ją augo aukšti medžiai. Aikštės pusėje, už šventoriaus tvoros, stovėjo kresna karkasinės konstrukcijos varpinė. Atkurta puošnesnė nei Sasnavoje buvusios bažnyčios aplinka, labiau atitinkanti ir bendrą Lietuvos sakralinės architektūros pobūdį. Pastatyta aukšta, iškilminga, gražaus silueto varpinė. Pagal ankstesnį projektą buvo planuota statyti Tryškių bažnyčios varpinės kopiją, tačiau prie masyvios, kresnos Sasnavos bažnyčios reikėjo grakštesnės vertikalios dominantės. Buvo pasirinktas Lauksodžio varpinės prototipas, kai kurios detalės (stogas, langai), kopijuotos iš Eigirdžių. Muziejuje pasirinkta akmenų mūro tvora, kadangi ji būdingesnė lietuviškiems to laikmečio šventoriams, be to, muziejuje jau yra medinė tvora prie Račkiškės koplyčios Aukštaitijos sektoriuje, trečias argumentas – pigesnė mūrinės tvoros priežiūra. Tvoroje įrengti reprezentatyvūs barokiniai vartai. Šaukėnuose jie buvo pastatyti prie medinės liaudiškų formų bažnyčios, kurios šiuo metu jau nebėra.
Sasnavos ir kitų Suvalkijos bažnyčių šventoriuose statytos 4 koplytėlės. Muziejuje pasirinktas XIX a. Žemaitijoje paplitęs variantas – 14 koplytėlių. Šventoriaus pakraštyje pagal Stakliškių pavyzdį pastatyta karstinė, kurioje buvo laikomi įvairūs laidojimo apeigų reikmenys. Senoji Sasnavos bažnyčia atkurta 2008–2011 m. Pašventinimo apeigoms ir šv. Mišių liturgijai vadovavo Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius. Pirmosios Šv. Mišios, laikantis senųjų papročių, buvo aukojamos lotynų kalba. Į atkurtą bažnyčią grąžinti du iš trijų autentiški altoriai, klausyklos, suolai, kiti liturginiai reikmenys.
Kibildžiai (Radviliškis)
Kibildžiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pakalniškių.
Julius Lenčiauskas
Julius Lenčiauskas (g. 1944 m. kovo 24 d. Vinkšnupiuose, Vilkaviškio apskritis ) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1965 m. baigė Kapsuko gyvulininkystės technikumą, 1979 m. Vilniaus universitete – žurnalistiką.
Nuo 1967 m. Vilkaviškio rajono laikraščio „Pergalė“ redakcijos literatūrinis darbuotojas, redaktoriaus pavaduotojas. 1979–1991 m. Jonavos rajono laikraščio „Jonavos balsas“ redaktorius, 1991–1996 m. dienraščio „Respublika“ korespondentas, nuo 1996 m. Kauno regiono dienraščio „Kauno diena“ korespondentas.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Juozas Sperauskas
Juozas Sperauskas (g. 1955 m. kovo 14 d.) – Lietuvos ir Joniškio rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Nuo 1993 m. iki 1999 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. Nuo 2020 m. gegužės partijosTėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai narys
1990 m., 1995 ir 1997 m. Joniškio rajono savivaldybės tarybos narys, 1995–1997 m. Joniškio rajono savivaldybės meras. Nuo 1998 m. iki 2000 m. Mažeikių rajono savivaldybės administratoriaus pavaduotojas, nuo 2000 m. iki
2020 m. Mažeikių rajono savivaldybės administracijoje įvairių skyrių vedėjas.
Vedęs
Lietuvos fizikų draugija
thumb|LFD logotipas Lietuvos fizikų draugija (LFD) – Lietuvos fizikus mokslininkus, dėstytojus, mokytojus ir kitus specialistus vienijanti visuomeninė organizacija, įkurta 1963 m. 2008 m. priklausė apie 300 narių. Pirmininkas – Juozas Vidmantis Vaitkus.
Istorija
Lietuvos fizikų draugijos steigimo idėja buvo apsvarstyta 1962 m. vykusioje 5-oje Nacionalinėje fizikos konferencijoje. Įkurta 1963 m. prie Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir matematikos instituto ir buvo vienintelė fizikų draugiją visoje TSRS. Pirmasis pirmininkas – Povilas Brazdžiūnas.
Draugija nuo 1992 m. kovo 27 d. yra Europos fizikų draugijos narė, o nuo 2002 m. – Tarptautinės grynosios ir taikomosios fizikos sąjungos narė.