cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Argentinietis Niujorke
Siužetas
Filme „Argentinietis Niujorke“ pasakojama tėvo ir dukters santykių istorija. Veronika, pagal studentų mainų sistemą, kartu su drauge išvyksta į Niujorką, bet jos tėvas Frankas nesuspėja išlydėti dukters į kelionę. Praėjus mokslams Veronikos draugė grįžta, o Frankas savo dukters taip ir nesulaukia. Draugė praneša, kad Veronika nusprendė pasilikti Niujorke. Neilgai laukęs tėvas išvyksta ieškoti dukters į milijoninį miestą. Frankas bando rasti dukrą milžiniškame mieste ir beveik ją suranda, bet Veronika nenori jam rodytis ir pasislepia. Galiausiai Frankui puolus į neviltį Veronika pati jį susiranda. Tėvas pradeda klausinėti Veronikos, kodėl ji čia pasiliko, kodėl nieko nepranešė ir pan. Veronika papasakoja jam stulbinančią istoriją, kad ji nori sėkmingai sukurti grupę, dabar ji gyvena su striptizo šokėja, turi mylimą ir mylintį vaikiną, draugų, yra grupės vokalistė ir dainuoja Niujorko kavinėje. Tuomet Frankas išgirsta ir nelauktus skaudžius žodžius, kurie priverčia tėvą susimąstyti. Dukra visada jautėsi tėvo atstumta ir palikta, tai ir privertė ją pasilikti JAV. Tėvas ilgai mąsto, kol galiausiai pasiryžta susitaikyti su dukra. Jie patiria daug įspūdžių ir malonių akimirkų, bet artėja didelis Veronikos pasirodymas bare ir išsiskyrimas. Tėvas negali pasilikti didmiestyje, bet paslapčia ateina į dukters koncertą. Laimė, tai tik sutvirtina jų santykius. Į pasirodymą neateina Veronikos grupės būgnininkas ir jie neturėdami kur dėtis pradeda koncertuoti be jo. Tai pastebėjęs Frankas užlipa ant scenos, atsisėda į būgnininko vietą, pradeda mušti lazdelėmis ir nustebina visus grupės narius, o labiausiai savo dukterį, kuri galvojo, kad tėvas jau Buenos Airėse. Baigus koncertą tėvas dingsta iš dukters akių ir išvyksta į oro uostą, o Veronika puola jo vytis. Vos vos dukrai suspėjus paskui tėvą jie abu vienas kito glėbyje apsiverkia ir tampa aišku, jog visos jų problemos, nesantaika ir nesusipratimai baigėsi ir prasidėjo geriausias jų santykių laikas. Jie atsisveikina ir išsiskiria. Veronika lieka Niujorke, o Frankas grįžta į Buenos Aires atskirai kurti savo gyvenimų.
Derindžeris
Istorija
Pavadinimas derindžeris atsirado iš Henrio Derindžerio (Henry Deringer) pavardės. Tik angliškame termine derringer atsirado antra r raidė, kurios nėra pavardėje.
Oberšturmbanfiureris
thumb|right|150px|Oberšturmbanfiurerio apykaklės antsiuvai Oberšturmbanfiureris ( 'vyresnysis šturmo dalinio (bataliono) vadas') – SA ir SS karinis laipsnis, atitinkąs armijos papulkininkį (pulkininką leitenantą). Galutinai susiformavusioje SS laipsnių sistemoje sekantis vyresnis laipsnis buvo štandartenfiureris, o jaunesnis – šturmbanfiureris.
Derindžeris
Istorija
Henris Derindžeris buvo garsus XIX a. pirmos pusės kišeninių pistoletų gamintojas. Daug ginklų gamintojų gamino jo kapsulinio pistoleto Philadelphia Deringer kopijas, tad pistoleto pavadinime buvusi jo pavardė tapo bendriniu tokių pistoletų pavadinimu.
Oberšturmbanfiureris
Oberšturmbanfiurerio atskyrio ženklas buvo keturi kvadratu išdėstyti sidabriniai kvadratėliai ir juostelė apačioje kairiajame apykaklės antsiuve. Oberšturmbanfiureriai nešiodavo ir vermachto pulkininko leitenanto antpečius.
Derindžeris
Istorija
Derindžerius dažnai naudodavo moterys, kadangi jie, būdami maži, tilpdavo rankinukuose ar tikdavo nešioti užkišus už kojinės raiščio.
1865 m. balandžio 14 d. būtent derindžeriu aktorius Džonas Butas (John Wilkes Booth) nušovė JAV prezidentą Abraomą Linkolną.
Derindžeris buvo per antrąjį pasaulinį karą gamintas vienšūvis 11,43 mm kalibro (0.45 ACP šovinys) FP-45 Liberator ( 'išlaisvintojas').
Glauberio druska
thumb|right|240px|Natrio sulfatas Glauberio druska – Na2SO4 · 10H2O, natrio sulfato dekahidratas. Pirmą kartą šią medžiagą XVII a. aptiko mineraliniuose vandenyse ir aprašė vokiečių alchemikas Johanas Glauberis. Vėliau sintezuota veikiant natrio chloridą sieros rūgštimi. Naudojama medicinoje, veterinarijoje, celiuliozės, stiklo, sodos gamyboje.
Atradimas
Vėliau jis ėmėsi tirti šaltinio vandenį. Jį išgarinus lėkštelėje liko kristalai. Tokius pat kristalus jam pavyko išgauti iš tirpalo, likusio valgomąją druską paveikus sieros rūgštimi.
Fizinės savybės
Glauberio druska – tai dideli skaidrūs prizmės formos kristalai. Turi kartų druskos skonį, lengvai tirpsta, bekvapė, nedegi. Ilgesnį laiką pabuvusi atvirame ore ar pašildyta praranda svorio (išgaruoja). Pilnai „išsivėdinusi“ pavirsta į baltus miltelius – įprastą natrio sulfatą. Be pačios Glauberio druskos dar žinomi rombiniai Na2SO4 · 7H2O bei Na2SO4 · H2O kristalai.
Paplitimas gamtoje
Glauberio druska kieta forma gamtoje egzistuoja kaip mineralas (mirabilitas). Ištirpusi Glauberio druska randama jūros vandenyje, Čekijos (Karlovy Vary) bei Austrijos kurortų mineraliniuose vandenyse, nusėda jūrinės kilmės ežeruose.
Kai kuriuose ežeruose natrio sulfatas kaupiasi ir dabar. Pavyzdžiui, į Kara Bogaz Golo įlanką, esančią žemiau Kaspijos jūros, nuolat srūva jūros vanduo, įlanka intensyviai garuoja (veikia tarsi didžiulė gamtinė vandens garinimo lėkštelė) ir tai padaro jos vandenį labai druskingu. Žiemą, kai vanduo užšala, sulfatas nusėda dugne.
Pranas Gužaitis
Pranas Gužaitis (1907 m. Kuršiuose, Tytuvėnų valsčius – 2001 m. spalio 2 d. Kelmėje) – Lietuvos kariuomenės karininkas (kapitonas), pasipriešinimo okupaciniams režimams veikėjas.
Biografija
1929 m. baigė Šiaulių mokytojų seminariją, 1932 m. – Kauno karo mokyklą. Mokėsi Briuselio aukštojoje karo akademijoje, prasidėjus Antrajam pasauliniam karui jos nebaigęs 1939 m. grįžo į Lietuvą. 1940 m. kapitonas.
Nuo 1941 m. pradžios Lietuvių Aktyvistų Fronto štabo narys. 1941 m. pavasarį su Raudonosios armijos 29-ojo teritorinio šaulių korpuso batalionu, kuriam vadovavo, išsiųstas į Pabradę. Sužinojęs apie gresiantį suėmimą 1941 m. birželio 17 d. pabėgo.
Mikas Gedgaudas
Mikas (Mykolas) Gedgaudas (1885 m. kovo 7 d. Kulvertiškių dvaras, Eržvilko valsčius – 1942 m. lapkričio 26 d. Kanskas, Krasnojarsko kraštas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės bajorų Gedgaudų giminės. Baigė Vilniaus matininkų mokyklą. 1905 m. rugsėjo mėn. savanoriu stojo į Rusijos imperijos kariuomenę. 1906 m. baigė Michailo artilerijos karo mokyklą Sankt Peterburge. 1911–1914 m. dirbo žemės tvarkymo komisijoje. 1914 m. gegužės mėn. mobilizuotas į Rusijos imperijos kariuomenę. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, artilerijos baterijos vadas. 1917 m. papulkininkis. Pasižymėjo mūšyje prie Malico. 1917 m. gruodžio mėn. demobilizuotas. Lietuvių kareivių CK nurodymu organizavo lietuviškus dalinius Rusijoje, 1918 m. Ukrainoje.
Sūnus: Česlovas Gedgaudas.
Derindžeris
Istorija
Derindžeriai yra rusiški begarsiai pistoletai MSP 7,62x35 mm (МСП) ir S4M 7,62x62,8 mm (С4М).
Konstrukcija
Derindžerio šovinys užtaisant būna įstumtas į vamzdžio šovinio lizdą. Užtaisomas paprastai atlenkiant vamzdį – tuomet išimamos šautos tūtelės ir įdedami nauji šoviniai. Vienų derindžerių vamzdžiai atlenkiami į šoną, kitų – žemyn.
44 m. pr. m. e.
'''44 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Oberšturmbanfiureris
Oberšturmbanfiurerio laipsnis į SS laipsnių sistemą įtrauktas 1933 m. gegužės 19 d. Tuo metu šį laipsnį turėjo teritorinių SS padalinių SS šturmbanų vadai. Šturmbanus sudarydavo keturi mažesni padaliniai šturmai (, maždaug lygūs armijos kuopai, nuo 54 iki 180 žmonių), medicinos būrys ir orkestras. Iš viso šturmbaną sudarydavo 500–800 žmonių.
Žinomiausi SS oberšturmbanfiureriai buvo:
Rupeikių apylinkė
Rupeikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šimkaičių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Raseinių rajonui. 1954 m. prijungta Birbiliškės apylinkė ir dalis Medininkų apylinkės, o dalis Rupeikių apylinkės prijungta prie Paalsio apylinkės. 1959 m. lapkričio 25 d. prijungta prie Griaužų apylinkės.
Pranas Gužaitis
Biografija
Prasidėjus nacių okupacijai birželio 22 d. tapo Raseinių apskrities viršininko pavaduotoju, 1944 m. balandžio mėn. – viršininku. Gelbėjo lietuvių ūkininkus nuo nacių savivalės. 1943 m. suorganizavo nuo okupacinės valdžios nepriklausomą Vytauto Didžiojo šaulių sąjungos kuopą. 1944 m. vasario mėn. sukvietė Raseinių apskrityje gyvenančius karininkus ir paragino stoti į Vietinę rinktinę. Atsisakęs apskrities viršininko pareigų išvyko į Marijampolę, dėstė Karo mokykloje.
Prasidėjus sovietinei okupacijai nuo baudėjų slapstėsi tėviškėje. 1948 m. gegužės 23 d. suimtas. Iki 1957 m. kalintas Vorkutos, Taišeto lageriuose, vėliau su ištremtais tėvais gyveno Irkutsko srityje. 1964 m. prisiregistravo Baltarusijoje, nes į Lietuvą grįžti neleista, bet gyveno Adutiškyje, vėliau Kelmėje.
Vincas Geiga
Vincas Geiga (1883 m. rugpjūčio 27 d. Skrebotiškis netoli Pasvalio – 1945 m. Vaivadų dvaras, Piniavos valsčius) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Stenlis
Stenlis arba Puerto Archentinas (, anksčiau Port Stanley; ) – sostinė ir vienintelis Folklando (Malvinų) salų miestas. Įsikūręs vakarinėje Soledado salos dalyje, Stenlio krantinėje, vienoje drėgniausių salos vietų. Mieste gyvena apie 2000 gyventojų. Tai piečiausias pasaulyje administracinis centras. Tačiau piečiausia pasaulio sostine laikomas Velingtonas. thumb|left|240px|Stenlio katedra
Vincas Geiga
Biografija
Baigė Sankt Peterburgo kadetų mokyklą, 1910 m. baigė Vladimiro karo mokyklą. 1917 m. Rusijos imperijos kariuomenės kapitonas, Antrojo Sibiro mortyrų diviziono vadas.
Stenlis
Britai miesto statybas pradėjo 1843 m. 1845 m. liepą Stenlis tapo salų administraciniu centru. Pavadintas JK premjero Edward Smith-Stanley garbei. Miestas augo kaip svarbus jūrų uostas ir laivų remonto centras. Čia bazavosi Karališkasis Laivynas. 1879 m. ir 1886 m. miestas nukentėjo nuo nuošliaužų, kurias sukėlė neapgalvotas durpių kasimas aplinkinėse aukštumose. 1979 m. atidarytas Stenlio oro uostas iš kurio vyksta skrydžiai į mokslines Antarktidos bazes. 1982 m., Folklando karo metu mieste laikėsi Argentinos pajėgos, siekusios išvaduoti salas iš JK okupacijos.
Stella Jones
Biografija
Stella yra bliuzo dainininkės ir fluxus menininkės Christine Jones ir bebop (džiazo ir svingo muzikos atšaka) trimitininko Carmell Jones dukra. Būdama penkerių, pradėjo groti pianinu. 1977 m.s Stella persikėlė į Vieną, su motina koncertavo džiazo klubuose.
Stenlis
Stenlis keliais sujungtas su kitomis salos gyvenvietėmis. Tai svarbus prekybinis centras. Mieste yra baseinas, mokykla, ligoninė, biblioteka, kelios parduotuvės, viešbutis. Svarbiausia ūkio šaka – žvejyba. Lankyti miesto objektai yra 1845 m. statytas parlamentas, Folklando salų muziejus, Kristaus Bažnyčios katedra (piečiausia pasaulyje). Netoliese yra Čigonų urvas, kuriame gyvena Magelano pingvinai.
Stella Jones
Biografija
Stella atstovavo Austrijai 1995 m. „Eurovizijos“ konkurse su daina „Die Welt dreht sich verkehrt“ (kūrinio autorius Mischa Krausz). Surinkusi 67 taškus, dalyvė užėmė 13 vietą, aplenkusi dar dešimties šalių atstovus. Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Thunder“. Ji taip pat dalyvavo 1996 m. „Eurovizijos“ konkurse, šį kartą kaip dalyvio George Nussbaumer pritariančioji vokalistė.
Vincas Geiga
Biografija
Nuo 1919 m. sausio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. Buvo Artilerijo pulko pirmosios baterijos, nuo 1919 m. birželio mėn. pirmojo diviziono, 1921 m. rugpjūčio mėn. – 1926 m. Pirmojo artilerijos pulko vadas. 1923 m. pulkininkas. Vėliau gyveno Vaivadų dvare.
Stella Jones
Biografija
Stella buvo viena iš penkių Austrijos žiuri narių 2014 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Danielius Gužas
Danielius Gužas (1929 m. birželio 20 d. Sičiūnuose, Panemunio valsčius - 2020 m. rugpjūčio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Vytautas Gužas. 1944–1949 m. Lietuvos partizanų ryšininkas. 1954 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1997 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
1957–1964 m. Vilniaus politechnikumo, 1969–1994 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1990 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas), 1994–1996 m. – Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas; nuo 1978 m. docentas.
Nuo 1990 m. Lietuvos akustikų sąjungos prezidentas, nuo 1992 m. Tarptautinio triukšmo kontrolės inžinerijos instituto (International Institute of Noise Control Engineering) Niujorke Triukšmo mažinimo komisijos narys. 1992–1994 skaitė paskaitas Vasedos universitete (Japonija).
Prof. D. Gužas mirė 2020 m. rugpjūčio 8 d. Vilniuje, sulaukęs 91 m. amžiaus.
1729 m.
1729 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Madaros raitelis
Madaros raitelis − reljefas, išskobtas 23 m aukštyje ant vertikalios kalnų uolos (430 m aukščio), šiaurės rytų Bulgarijoje, prie Madaros kaimo. Tai žymiausias ankstyvųjų viduramžių Bulgarijos archeologinis paminklas ir vienintelis toks Europoje.
1979 m. Madaros raitelis įtrauktas į UNESCO saugomų pasaulio kultūros ir gamtos paveldo sąrašą.
Reljefo kompozicija
Reljefo kompozicijoje pavaizduotas piemens lanką laikantis raitelis, paskui jį bėgantis šuo, šliaužianti gyvatė ir šuoliuojantis liūtas. Manoma, kad monumentas simbolizuoja ankstyvojo Dunojaus krašto valdytojų pergalę.
Vėliausieji tyrimai interpretuoja, kad raitelio, šuns ir liūto pozicijos reljefo kompozicijoje atitinka Saulės, Mėnulio ir Liūto žvaigždyno padėtį pagrindinės žvaigždės Regulas atžvilgiu 165 m. (Gyvatės metais).
Griaužų apylinkė
Griaužų apylinkė sovietmečiu buvo Raseinių rajone:
Dalinka
Dalinka – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kurklių.
Lausgeniai
Lausgeniai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Tolkiškių, Aukštadvario regioniniame parke, prie kelio. Šiauriau telkšo ežeras Spindžius. Miške auga antroji pagal aukštį Lietuvoje eglė.
Gyventojai
thumb|left|280px|Lausgeniai žiemą
Veneralijos
miniatiūra|Venera Vertikordija Veneralijos  – Senovės Romos šventė, švęsta balandžio 1 d., kurios metu garbinta Venera Vertikordija (Venus Verticordia 'Širdžių keitikė'), meilės ir grožio deivė. Šventės metu būdavo pagerbiama ir deivė Fortūna Virilis (Fortuna Virilis – „Drąsioji laimė“).
Romoje moterys nuo deivės statulos nuimdavo papuošalus, ją numaudydavo, papuošdavo žiedais. Po to panašiai pačios viešosiose pirtyse nusimaudydavo pačios, dėvėdamos ant galvų mirtų vainikus. Ši diena buvo laikoma palankia moterims ieškoti dieviškosios pagalbos santykiuose su vyrais.
Rat Pack
thumb|right|180px|Dynas Martinas ir Frenkas Sinatra Rat Pack ( arba šutvė) – aktorių grupė, kurios dėmesio centre iš pradžių buvo Hamfris Bogartas. XX a. 7-ojo dešimtmečio viduryje šis pavadinimas imtas naudoti spaudos ir visuomenės apibūdinti vėlesnę aktorių kartą po Bogarto mirties. Grupę sudarė Frenkas Sinatra, Dynas Martinas, Semis Deivisas jaunesnysis, Piteris Lofordas ir Džojus Bišopas. Grupės nariai save vadino klanu (the clan, the summit) ar pan. vardu. Jie kartu atlikdavo pasirodymus tiek scenoje tiek ir kino filmuose, kaip kad „Oušeno vienuoliktukas“ (1960 m.). Pagrindiniais grupės nariais laikyti Sinatra, Martinas ir Deivisas. Paprastai, kai vienas iš narių numatydavo surengti pasirodymą, improvizuotam šou pasirodydavo ir kiti grupės nariai.
Kilmė
Pavadinimas „The Rat Pack“ pirmą kartą panaudotas XX a. 6-ajame dešimtmetyje apibūdinti būrį draugų iš Niujorko. Yra kelios pavadinimo kilmės versijos. Viena iš jų, kad pavadinimą sugalvojo Bogarto žmona Lauren Bacall po to, kai pamatė iš Las Vegaso grįžtančius nusitašiusius jos vyrą su draugais. Kita, manoma, kilo nuo „Holmbi Hilso žiurkių irštvos“, Bogarto ir Bacall gyvenamosios vietos Los Andželo Holmbi Hilso rajone, kuri atstojo pagrindinę vakarėlių vietą. Tuomet pradiniais nariais laikyti: Sinatra, Judy Garland, Bacall, Sid Luft, Bogart, Swifty Lazar, Nathaniel Benchley, David Niven, Katharine Hepburn, Spencer Tracy, George Cukor, Cary Grant, Rex Harrison ir Jimmy Van Heusen.
XX a. 7-ajame dešimtmetyje be jau minėtų grupės nariu trumpam buvo ir Norman Fell. Šutvės „talismanais“ laikytos Marilyn Monroe, Angie Dickinson, Juliet Prowse ir Shirley MacLaine.
Šį vakarą pas Alisą
Šį vakarą pas Alisą – 1990 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Saverijus ir Filipas dirba turismo agentūroje, priklausančioje judviejų žmonoms. Kartą Saverijus sužino, kad už agentūros lėšas Filipas nuomoja butą, kuriame gyvena filmus suaugusiems įgarsinanti Alisa. Mėgindamas užbėgti už akių būsimam skandalui, Saverijus vyksta į šios namus, ketindamas įkalbėti merginą nutraukti romaną. Judviejų pažintis baigiasi tuo, kad Saverijus taip pat įsimyli Alisą. Kai apie tai sužino Filipas, tarp abiejų vyrų prasideda varžytuvės, kuriam atiteks mergina. Galiausiai romanas iškyla į viešumą, žmonos išvaro Saverijų ir Filipą iš namų, o Alisa, palikusi juos abu, išvažiuoja iš miesto…
Muila
Muila  – miestas pietiniame Gabone, prie Ngunio upės, netoli Žydrojo ežero. Ngunio provincijos centras. 28 tūkst. gyventojų. Per Muilą eina Librevilio-Čibangos kelias.
Muiloje 1946 m. gimė Centrinės Afrikos Respublikos prezidentas Fransua Bozizė.
Laužadžiai
Laužadžiais vadinami kaimai:
Padnieprės aukštuma
thumb|right|300px|Padnieprės aukštuma Padnieprės aukštuma  – aukštuma esanti Europos pietryčiuose, vidurio Ukrainoje, tarp Dniepro ir Pietinio Bugo upių. Šiaurinė aukštumos dalis padengta miškais ir yra vidutiniškai iškilusi 220–240 m, pietuose – 150–180 m. Aukščiausias taškas iškilęs 323 m. Teritorija apima Žytomyro, Kijevo, Vinycios, Čerkasų, Kirovohrado ir Dniepropetrovsko sritis. Vakaruose ribojasi su Podolės aukštuma.
Regione išvystytas žemės ūkis. Aukštumoje randama geležies, mangano, granito, grafito, rudos akmens anglies, kaolinito ir kitų mineralų.
Shelbee Myne
Šelbi Main (tikrasis vardas – Shelli Marie Casterline; g. 1974 m. sausio 6 d. Kalifornija) – buvusi JAV pornografinių filmų aktorė.
Biografija
Tais pačiais metais Šelbi susipažino su buvusia vyro mokslo drauge ir jo geriausio draugo žmona Krista Maze, kuri prisipažino besifilmuojanti pornografiniuose filmuose ir pakvietė sutuoktinius taip pat pamėginti. Šelbi, vyro skatinama, sutiko, Krista ją supažindino ją su filmų kūrėjais ir 1997 metais ši debiutavo kaip aktorė. Vėliau duotame interviu ji tvirtino, kad pinigai niekada nebuvo svarbiausias apsisprendimo motyvas, nes ją kur kas labiau viliojo nauji įspūdžiai
Texas
Texas – pop grupė iš Škotijos, Jungtinės Karalystės. Grupė susikūrė 1986 m., pasivadino pagal 1984 m. filmą Paryžius, Teksasas.
Shelbee Myne
Biografija
Nepaisant žmonos apsisprendimo, Patas dar kurį laiką dvejojo ir tik po pusės metų, 1998 balandį ryžosi nusifilmuoti bendroje juostoje kartu su žmona. Krista Maze tuo metu jau buvo pasitraukusi iš pornografijos, o Šelbi – jau pradėjusi garsėti aktorė. Už vieną pirmųjų bendrų filmų „Psycho Sexuals II“ bendrą sceną Šelbi buvo sumokėta 1500 dolerių, o jos vyrui – tik 100.
Pradžioje Patas filmavosi tik kartu su Šelbi ir tai padėjo jam apsiprasti su nauju vaidmeniu. Po kurio laiko jiedu ėmė filmuotis tik su kitais partneriais, norėdami tokiu būdu atriboti savo asmeninį gyvenimą nuo vaidybos ir įkūrė kompaniją „Myne Productions“, kuri rūpinosi judviejų filmais ir platinimu.
Nors pornografijos pasaulyje Šelbi ir Pato šeima atrodė ideali, 2001 metais jiedu nusprendė išsiskirti. Jiedu liko porno versle, tačiau Šelbi filmavosi kur kas rečiau nei jos buvęs vyras. Paskutinis jos filmas „Biker Dollz“ pasirodė 2008 metais.
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas
TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumas ( ar Prezidium Verchovnogo Sovieta SSSR) buvo TSRS valdžios organas. Aukščiausiosios Tarybos prezidiumai buvo ir kiekvienoje sąjunginėje ir autonominėje TSRS respublikoje.
Rinkimas
TSRS Aukščiausioji Taryba bendrame dvejų rūmų posėdyje rinkdavo TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumą. Prezidiumas buvo renkamas tokios sudėties: Aukščiausiasis Prezidiumas atlikdavo aukščiausio valdžios organo veiklą Konstitucijos numatytose ribose tarp jo sesijų ir buvo atskaitingas Aukščiausiajai Tarybai už savo veiklą.
Veikla
Žemesnieji valdžios organai pagal centralizuotos demokratijos (demokratinio centralizmo) principą buvo atskaitingi aukštesniems. Valdžios organai, atskaitingi TSRS Aukščiausiajai Tarybai, tarp jos sesijų atskaitingi TSRS Aukščiausiajam Prezidiumui.
Pagal TSRS Konstituciją, TSRS Aukščiausios Tarybos Prezidiumas:
Tymsdorfas (Karaliaučiaus apskritis)
Tymsdorfas arba Pravdinas (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Chrabrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, nuo 1947 m. birželio 17 d. Kaširskojės apylinkės kaimas, 1954 m. birželio 16 d. – 2008 m. birželio 30 d. Maršalskojės apylinkės kaimas.
Kiparisiniai
(Xanthocyparis sin. Callitropsis) Compton
Kiparisiniai (Cupressaceae) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus medžių šeima.
Apibūdinimas
Tai vienų įspūdingiausių visžalių medžių šeima Žemėje, turinti apie 130-140 rūšių. Joje krūmai ir medžiai nuo 1 m iki 130 m aukščio. Jai priskiriama masyviausių medžių rūšis - didysis mamutmedis (1486,9 m³ tūrio), aukščiausia medžių rūšis - visžalė sekvoja (115,66 m aukščio), antras pasaulyje pagal kamieno skersmens dydį gvatemalinis taksodis (11,62 m skersmuo) ir vieni ilgaamžiškiausių, kaip kad kiparisinė ficroja (pagal amžių antra pasaulyje, jai 3622 metai), visžalis kiparisas, Taxodium ascendens, japoninė kriptomerija, didysis mamutmedis ir visžalė sekvoja, nors ilgu amžiumi pasižymi ir daugelis kitų kiparisinių šeimos genčių rūšių.
Paplitimas
Auga visuose žemynuose, išskyrus Antarktidą ir plačiausiai paplitę subtropikų klimatinėje juostoje. Lietuvoje savaime auga tik viena rūšis, tai kadagių (Juniperus) genčiai priklausantis paprastasis kadagys (Juniperus communis).
Lietuvoje introdukuotų kiparisinių šeimos rūšys
Žemiau sąraše pateikti Lietuvoje introdukuoti kiparisinių (Cupressaceae) šeimos rūšių augalai:
Sibiro Usolė
Sibiro Usolė – Rusijos miestas Irkutsko srityje, Usolės rajono administracinis centras. Turi 83,4 tūkst. gyventojų (2010 m.). Miestas išsidėstęs Angaros pakrantėse, už 83 km nuo Irkutsko.
Istorija
Miesto pradžia siekia 1669 m., kazokams aptikus Angaros pakrantėse druskos ir čia pastačius druskos gamybos cechą. Nuo druskos kilęs miesto pavadinimas ( – druska). Miesto teises įgijo 1925 m.
1947–1953 m. Usolėje veikė Gulago lageris.
Šedbarai
Šedbarai – kaimas rytinėje Kelmės rajono savivaldybės dalyje, prie kelio, 5 km į šiaurės rytus nuo Budraičių. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, paštas (LT-86058).
2000 metrų
2000 metrų – savaitinis radijo žurnalas, leistas 1928 m. Kaune.
Istorija
Išleistas vietoj žurnalo „Radijo mėgėjas“. Pirmasis numeris išėjo 1928 m. gegužės 11 d. Leido Radijo mėgėjų sąjunga. Spausdino Jolko spaustuvė Kaune. Išėjo 7 numeriai po 16 p.
Spausdino savaitinę Lietuvos radijo programą bei Latvijos, Estijos, Suomijos, Vokietijos, Lenkijos, Šveicarijos ir kt. radijo stočių savaitines programas, informavo apie radijo veiklą įvairiose pasaulio šalyse, nagrinėjo teorines ir technines radijo problemas, pasakojo apie Lietuvos radijo darbą.
Bendradarbiavo S. Ališauskas, Petras Babickas, Alfonsas Jurskis, A. Paškevičius, A. Putrimas, A. Šulcas, Edvardas Turauskas.
Redagavo Antanas Mildažis.
Generaliniai luomai
Generaliniai luomai gali reikšti:
Kimonas Georgijevas
Kimonas Georgijevas (, g. 1882 m. rugpjūčio 11 d. Pazardžike, tuomet – Osmanų imperijos dalis – 1969 m. rugsėjo 29 d. Sofijoje) – Bulgarijos valstybės ir karinis veikėjas, du kartus Bulgarijos ministras pirmininkas.
Biografija
Tėvas mirė, kai Kimonui buvo vos 3 mėnesiai. 1897 m. baigė Pazardžiko keturių klasių mokyklą. 1902 m. baigęs Sofijos karo mokyklą, tarnavo Bulgarijos kariuomenėje. Dalyvavo Balkanų karuose, kurių metu turėjo kapitono laipsnį. Pirmojo pasaulinio karo metu vadovavo batalionui. Būdamas pulkininku leitenantu, 1920 m. išėjo į atsargą. Dalyvavo 1923 m. birželio 9 d. puče, kurio metu nuversta Bulgarijos vyriausybė, vadovaujama A. Stambolijskio. Du kartus – nuo 1923 m. iki 1927 m. ir nuo 1927 m. iki 1931 m. tarpukario Bulgarijos parlamento narys. 1926 m. iki 1928 m. Bulgarijos susisiekimo ministras. Nuo 1931 m. priklausė politiniam judėjimui Zveno. Dalyvavo rengiant ir vadovavo 1934 m. gegužės 19 d. valstybės perversmui. Po jo nuo 1934 m. gegužės iki 1935 m. sausio 22 d. – ministras pirmininkas, taip pat užėmė teisingumo ministro, trumpai ir vidaus reikalų ministro pareigas. Po perversmo Bulgarijoje sustiprėjo autoritarizmas – buvo paleistas Bulgarijos parlamentas, uždraustos politinės partijos, įvesta cenzūra, atlikta administracinė teritorinė šalies reforma. Išaugo valstybės vaidmuo Bulgarijos ekonomikoje – buvo įvesti spirito, tabako, naftos ir druskos monopoliai. Carui Borisui III vyriausybę paleidus, pasitraukė į opoziciją, tapo vis labiau kairiųjų pažiūrų. Antrojo pasaulinio karo metais pasisakė prieš Bulgarijos bendradarbiavimą su Vokietija. Aktyviai dalyvavo 1944 m. rugsėjo 9 d. perversme, kurio metu buvo nuversta K. Muravijevo vyriausybė. Nuo 1944 m. rugsėjo 9 d. iki 1946 m. lapkričio 22 d. vadovavo pirmajai prosovietinei Bulgarijos vyriausybei, paskelbusiai Vokietijai karą. Palaikė Bulgarijos komunistų partiją per 1945 ir 1946 m. vykusius Parlamento rinkimus. K. Georgijevui vadovaujant pokario vyriausybei, keli tūkstančiai Bulgarijos monarchistų buvo nubausti mirties bausme. Po 1946 m. rugsėjo mėnesį Bulgarijoje surengto referendumo, šalyje įvesta respublikos valdymo forma. Nuo 1946 m. iki 1947 m. – Bulgarijos užsienio reikalų ministras. Nuo 1946 m. iki 1950 m. ir nuo 1952 m. iki 1962 m. Bulgarijos ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas. Po Antrojo pasaulinio karo daug kartų rinktas Bulgarijos parlamento nariu.
Henry Deringer
Henris Derindžeris (Henry Derringer, 1786 m. spalio 26 d. – 1868 m. vasario 28 d.) – amerikietis ginklininkas, išradęs kišeninius pistoletus derindžerius, gaminęs dvikovų pistoletus ir Kentukio tipo šautuvus.
Gimė Easton’o mieste (Pensilvanija), Johaneso Derindžerio (Johannes Heinrich Deringer) ir Katerinos MakKvity (Catherine McQuety) šeimoje. 1810 m. balandžio 5 d. Filadelfijoje vedė Elizabet Holobuš (Elizabeth Hollobush).
1852–1868 m. gamino savo sukurtus kišeninius pistoletus Philadelphia Deringer.
45 m. pr. m. e.
'''45 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Parc Asterix
Labiausiai žinomas dėl daugybės geležinkeliukų ir taip pat turi temas susijusias su senovės Roma bei Graikija.
Įmontuotoji programinė įranga
Įmontuotoji programinė įranga – sutvarkytas komandų rinkinys ir su tomis komandomis susieti duomenys, saugomi (dažniausiai pastoviojoje - neoperatyviojoje atmintyje; ) taip, kad funkciškai nepriklausytų nuo pagrindinės atminties įrenginio.
Tai programinė įranga, kuri paprastai yra neatsiejama nuo techninės įrangos, į kurią ji yra įdiegta. Tai gali būti visa ar dalis sisteminės programinės įrangos, taip pat ir tam tikra taikomoji programinė įranga.
Tokia programinė įranga gali būti įdiegta į mikrokompiuterį ar kontrolerį.
Juozas Smilinskas
Juozas Smilinskas (1939 m. lapkričio 14 d. Punios k., Alytaus r.), muzikos mokytojas ir chorvedys.
Biografija
Baigęs Punios vidurinę mokyklą, 1958–1960 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros – švietimo technikume (dėst. B. Razauskienė). 1960–1964 muziką studijavo Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute (diriguoti mokė E. Gureckytė).
Atlikęs karinę tarnybą, 1965–1970 dėstė muziką ir vadovavo moksleivių chorams Alytaus mokykloje – internate.
Nuo 1970 rudens Alytaus 5-osios (Dainavos) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas. Visą laiką vadovavo jaunučių, jaunių ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams, vokaliniams ansambliams ir jauniesiems solistams. Chorai nuo 1975 dalyvavo respublikinėse dainų šventėse, įvairiuose konkursuose pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų, dalyvavo koncertuose ir kituose kultūros renginiuose. 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje parengė mokyklos jaunimo mišrųjį chorą, o 1997 Lietuvos moksleivių dainų šventėje dalyvavo net trys chorai – jaunučių, jaunių ir mišrusis. Solistus ir vokalinius ansamblius nuolat parengė „Dainų dainelės" konkursams – vaikinų ansamblis trijų konkursų laureatas.
Nuo 1980 mokytojas Alytaus miesto mišriojo choro „Putinas" chormeisteris – dirigentas. Su šiuo kolektyvu koncertavo Lietuvoje, Švedijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Liuksemburge ir kitur.
Visuomeninė veikla
1990–1995 buvo Alytaus miesto savivaldybės deputatas (kultūros ir švietimo komisijos narys). Nuo 1970 su pertrauka – miesto muzikos mokytojų metodinės komisijos pirmininkas, nuo 1996 Muzikos mokytojų asociacijos tarybos narys, Alytaus miesto ir apskrities dainų švenčių vyr. dirigentas, 1993 Lietuvos jaunimo mažosios dainų šventės Vilniuje dirigentas. 1982 apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1987 jam suteikta muzikos mokytojo metodininko, o 1993 muzikos mokytojo eksperto kvalifikacijos kategorija.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Andžejus Maksimilianas Fredro
Andžejus Maksimilianas Fredro (apie 1620–1679 m. balandžio 28 d., Peremislis) – Lenkijos publicistas, filosofas, moralistas, valstybinis veikėjas ir karinis vadovas, Podolės vaivada, Lvovo kaštelionas nuo 1654 metų, Krasnosensko seniūnas, senatorius, delegatas ir seimo maršalka nuo 1652 metų.
Fredro kūriniai duoda supratimą apie XVII amžiaus lenkų aristokratijos idėjas, – Fredro įrodinėjo, kad valstietis yra gimęs vergauti ir negali naudotis laisve. Fredro vadino „lenkų Tacitu“.
Dalinonys
Dalinonys – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Gudienos.
Augustavo Čenstakavos Dievo Motinos bažnyčia
Augustavo Čenstakavos Dievo Motinos bažnyčia  – bažnyčia Augustavo mieste ''ul. Kardynała Stefana Wyszyńskiego 2A'' gatvėje.
Bažnyčios statyba buvusiuose Rusijos imperijos kareivių barakuose prasidėjo 1896 m. ir tęsėsi iki 1909 m. Bažnyčia pastatyta Romos-Bizantijos architektūros stiliumi. Po pastatymo šventovėje vykdavo stačiatikių pamaldos. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia buvo stipriai apgriauta, vokiečiai čia įkūrė ginklų sandėlį. 1927 m. pastatas buvo atstatytas ir iki 1939 m. tarnavo kaip katalikų bažnyčia. 1957 m. oficialiai atiteko katalikų bendruomenei. 1980 m. bažnyčia tapo Augustavo Čenstakavos parapijos centru. XX a. 9 dešimtmetyje bažnyčiai pristatytas bokštas. 1987 m. vasario 25 d. bažnyčia buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos istorinių paminklų sąrašą.
Latvijos karinės pajėgos
thumb|300px|Latvijos karinis laivas Vaironis Latvijos Nacionalinės ginkluotosios pajėgos (LNGP) yra Latvijos ginkluotųjų pajėgų visuma. Latvijos gynybos politika remiasi Švedijos–Suomijos modeliu, pagal kurį greitojo reagavimo pajėgas sudaro mobilizacinis rezervas ir nedidelis kiekis profesionalių karių. LNGP susideda iš sausumos pajėgų, karinių jūrų pajėgų, karinių oro pajėgų, nacionalinės gvardijos ir kitų padalinių. Nuo 2007 m. Latvija perėjo prie profesionaliosios kariuomenės ir atsisakė šauktinių. LNGP vyriausiasis vadas – prezidentas. Jam talkina nacionalinio saugumo taryba, kuria sudaro ministras pirmininkas, krašto apsaugos, vidaus reikalų ir užsienio reikalų ministrai, kariuomenės vadas, parlamento gynybos, nacionalinio saugumo ir vidaus reikalų komisijų pirmininkai.
Tikslai ir uždaviniai
LNGP pagrindinė misija yra garantuoti Latvijos suverenitetą, teritorinį vientisumą ir ginti šalį karinės agresijos atveju. Siekiant įgyvendinti šias užduotis, LNGP pasiruošusios ginti tautą, Latvijos oro erdvę ir teritorinę jūrą, vykdyti didelio masto krizių valdymo operacijas, paieškos ir gelbėjimo operacijas, dalyvauti tarptautinėse taikos palaikymo operacijose. Pagrindiniai LNGP uždaviniai:
Struktūra
Latvijos Nacionalines ginkluotąsias pajėgas sudaro:
Personalas
Šiuo metu LNGP sudaro 5.052 profesinės karo tarnybos kariai. Iš jų: Taip pat, krašto apsaugos sistemoje dirba 1.380 civilių tarnautojų ir darbuotojų, 1.284 karininkų, 1.945 puskarininkių ir 1.817 eilinių kareivių.
Tarptautinis bendradarbiavimas
300px|thumb|right|Lietuvos ir Latvijos kariai pratybų metu 300px|thumb|right|Lietuvos ir Latvijos kariai per apmokymus Lietuvoje LNGP, besirūpindamos nacionalinės gynybos klausimais, taip pat pasirengusios nedelsiant reaguoti į grėsmę kitoms NATO valstybėms narėms, tarptautinių krizių atveju. Latvija bendradarbiauja su Estija ir Lietuva kolektyviniuose tarptautiniuose projektuose: Šiuo metu Latvijos oro erdvės apsauga ir patruliavimu rūpinasi NATO vykdydama Baltijos oro policijos misiją (žr. Baltijos oro policija).
Modernizavimas
LNGP kariai tarptautinėse operacijose dalyvauja nuo 1996 metų. Buvo sukurti specializuoti padaliniai (pvz., karo medikai, karo policija, išminuotojai, koviniai narai ir specialiosios pajėgos), siekiant palengvinti ir sustiprinti LNGP dalyvavimą tarptautinėse operacijose.
Lietuvos miesteliai
300px|thumb|[[Akademija (Kaunas)|Akademijos miestelis Kauno rajone – didžiausias Lietuvos miestelis (2928 gyventojai 2021 m.)]]
Lietuvos miesteliai – Lietuvos gyvenvietės, apibrėžtos LR teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatyme kaip „kompaktiškai užstatytos gyvenamosios vietovės, turinčios nuo 500 iki 3000 gyventojų, kurių daugiau kaip pusė dirbančiųjų dirba pramonėje, verslo bei gamybinės ir socialinės infrastruktūros srityse, taip pat tradiciniai miesteliai“. Tai kaimo vietovės, t. y. jų gyventojai priskiriami kaimo gyventojams. Iš viso Lietuvoje yra 252 miesteliai. Lietuvoje miestelio statusas paprastai suteikiamas atsižvelgiant į istorines aplinkybes, o ne pagal gyventojų skaičių. Dauguma miestelių turi savo herbus.
Praeityje miesteliai sudarė tarpinę grandį tarp miesto ir kaimo, turėjo specifinių lengvatų. Po II pasaulinio karo teisiškai miesteliai nebesiskiria nuo kaimų, o šnekamojoje kalboje termino vartojimas tapo lakus – tai gali būti ir miesto statusą turinti gyvenvietė (pvz., Troškūnai), ir kaimas (pvz., Pivašiūnai, Salakas), be to, kai kurie nominalūs miesteliai dėl savo mažumo gali būti vadinami kaimais (pvz., Žemoji Panemunė, Palėvenė). Senąją savo specifiką miesteliai prarado dėl to, kad sovietmečiu daug kaimų tapo panašūs į miestelius – savo žemės ūkio gyvenviečių tapo plano struktūra, gyventojų skaičiumi, švietimo, kultūros, prekybos, valdymo įstaigomis.
Sąrašas
Lietuvos miesteliai pagal dydį 2021 m.:
Lazdynas
Lazdynas (Corylus) - beržinių (Betulaceae) šeimos daugiametis krūmas ar medis. Išauga 2-10 m aukščio.
Gentyje apie 10 rūšių: ir kt.
Lietuvos miesteliai
Bendrieji duomenys
Dabartinės Lietuvos teritorijoje 1923 m. buvo 274 miesteliai. Iki 1985 m. 54 iš jų tapo miestais, 7 – miesto tipo gyvenvietėmis, 5 – miestų dalimis, 46 – kaimais. Tuo pat metu miesteliais tapo 48 bažnytkaimiai, 22 kaimai ir 3 dvarai. Taip 1985 m. Lietuvoje buvo 235 miesteliai – neįskaitant naujųjų sovietinių miestelių, kadangi sovietmečiu miesteliais buvo nominaliai vadintos ir kai kurios greta miestų įsikūrusios gyvenvietės bendravardės gyvenvietės, po Nepriklausomybės atgavimo tapusios kaimais arba prijungtos prie didesniųjų gyvenviečių.
Lietuvai atgavus nepriklausomybę, XX a. pabaigoje miestelių pokyčiai vyko jiems priskiriant kai kurias miesto ir kaimo tipo gyvenvietes. Po 2000 m. pokyčiai įvyko nedideli – miesteliais tapo 3 buvęs miestai (Juodupė, Kulautuva, Tyruliai) ir 5 kaimai (Jūrė, Kalnujai, Salakas, Turgeliai, Viečiūnai).
Istorija
thumb|[[Valkininkai]] thumb|[[Gruzdžiai]] thumb|[[Labanoras]]
XIV a. pabaigoje miesto pobūdžio gyvenvietės diferencijavosi pagal funkcijas ir dydį į miestus ir miestelius. Pirmąkart terminas paminėtas 1387 m., taip pavadinti Alytus, Birštonas, Nemunaitis ir Punia. 1496 m. suteikta pirmoji miestelio įvardijimą atitinkanti privilegija (Krekenava), kurių daugiau buvo teikiama po 1553–1557 m. Valakų reformos. Valdovas ir didikai buvo suinteresuoti miestelių prekyba ir pajamomis, todėl miestelių tinklas plėtėsi gana tolygiai. Naujų miestelių, kaip ir miestų, tuo metu buvo įsteigta per karus su Vokiečių ir Livonijos ordinais nukentėjusioje Užnemunėje ir Šiaurės Lietuvoje. Vien XVI a. antroje pusėje – XVII a. pirmoje pusėje dab. Lietuvos teritorijoje miestelių steigimo ir prekybos privilegijos suteiktos daugiau kaip 30 gyvenviečų.
Iš pradžių miesteliai kūrėsi daugiausia prie valdovo ar feodalo pilių, dvarų, taip pat prekybos kelių sankryžose. Kai kurie išaugo iš kaimų. Kai kada miestelio kūrimosi pagrindas buvo Ldk leidimas rengti turgus ir prekymečius, laikyti smukles. Miesteliuose buvo statomos bažnyčios, sinagogos, steigiami parapijų centrai, kai kuri vienuolynai, parapinės ar vidurinės mokyklos, kolegijos, apskrities mokyklos.
Daug miestelių priklausė didžiajam kunigaikščiui, kiti – didikams, kurių žemėje buvo miesteliai. Jiems tvarkyti buvo skiriamas vaitas. Miestelio pirkliai, daugiausia žydai, ir amatininkai mokėjo feodalui činšą, žemdirbiai turėjo kasmet atidirbti dvare numatytą dienų skaičių (dažniausia 12) lažo, atlikti talkų ir pastočių prievoles. XVII a. viduryje Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštijoje buvo apie 800 miestelių. Jie labai nukentėjo per XVII a. vidurio Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos ir Lenkijos karus su Rusija ir Švedija ir 1700–1721 m. Šiaurės karą. Atkuriant miestelius buvo pakartotinai teikiamos privilegijos ir papildomos lengvatos.
1791–1792 m. daugelyje seniūnijų (valstybinių žemių), ypač Užnemunėje ir Žemaitijoje kilo sąjūdis prieš baudžiavos prievoles ir priklausomybę nuo dvarų. Ketverių metų seimas tuomet apie 60 miestelių suteikė miesto teises, tačiau Lietuvą okupavus Rusijos imperijai, ir panaikinus daugelio miestų savivaldą, miestelių padaugėjo. Jų funkcijos beveik nepakito. Kai kurių miestelių gyventojai (Maišiagala, Nemunaitis, Valkininkai, Vilkija) kovojo dėl platesnės savivaldos dar XIX a. 1-ojoje pusėje, bet nesėkmingai.
XIX a. antroje pusėje prie magistralinių kelių buv. gyvenvietės daug kur tapo miesteliais ir nustelbė netoliese buvusius senuosius prekybos ir amatų centrus (Subačius). Juose sparčiau plito smulkioji pramonė (lentpjūvės, malūnai, plytinės, spirito varyklos ir kitos įmonės), gausėjo amatininkų. Vietinės valdžios institucijos nuolat tikrino, ar miesteliais vadinamos gyvenvietės atitinka nustatytus kriterijus ir ar gali būti taip įvardijamos. XIX a. antroje pusėje ir XX a. pradžioje atsiradus geležinkeliams ir plėtojantis pramonei kai kurie miesteliai tapo miestais. Kituose telkėsi valsčiaus įstaigos, paštai, prieglaudos, pradinės mokyklos, nedidelės įmonės, krautuvės, dirbtuvės. Miestelių ekonominį gyvenimą pagyvindavo turgūs ir prekymečiai. 1897 m. dabartinės Lietuvos teritorijoje buvo 271 miestelis, turintis daugiau kaip 500 gyventojų. Kai kurios taip vadintos gyvenvietės, neleidžiant joms kurtis žydams, buvo mažesnės.
Po I pasaulinio karo augo miestai ir plėtėsi jų aptarnaujamos zonos, tad miestelių funkcijos mažėjo. Jų gyventojų nuo 1897 iki 1940 m. sumažėjo apie 20 proc. Tarpukariu miesteliai su daugiau kaip 3000 gyventojų buvo priskiriami miestų, turinčių valsčiaus teises, kategorijai. 1923 m. dabartinėje Lietuvos teritorijoje buvo 274 miesteliai, 1940 m. – 253, iš kurių iki 1985 m. 54 tapo miestais, 7 miesto tipo gyvenvietėmis, 5 miestų dalimis, 46 kaimais. Miesteliais per tą laikotarpį tapo 48 bažnytkaimiai, 22 kaimai ir 3 dvarai.
TSRS okupacijos metais nuo 1950 m. dalis miestelių tapo rajonų centrais ir gavo miesto teises, dauguma kitų virto kolūkių ir tarybinių ūkių centrinė gyvenvietėmis. Jų skirtumus naujų nuo žemės ūkio gyvenviečių daugiausia lėmė senasis paveldas – sudėtingesnis ir raiškesnis gatvių tinklas, išlikusios turgaus aikštės, bažnyčios. Nuo 1967 m. pagal Lietuvos apgyvendinimo sistemą daugumai miestelių, nepatekusių į miestų grupę, skirtos žemės ūkio mikrorajonų – kelių ūkių aptarnavimo centrų funkcijos. Dalis miestelių tapo neplėstinomis gyvenvietėmis. 1990 m. Lietuvai atkūrus nepriklausomybę dauguma miestelių tapo seniūnijų centrais. 2001 m. Lietuvoje buvo 247 miesteliai, 2020 m. – 252 miesteliai.
Sąrašas
Miesteliai pagal apskritis ir savivaldybes:
Juodagalvis kapucinas
Juodagalvis kapucinas (Cebus apella) – kapucinų (Cebus) genties beždžionė.
Tai socialiniai gyvūnai, gyvena grupėmis po 10-30 individų šiaurės-rytų Brazilijos kalnuotose, miškingose srityse. Tai išskirtinai medžiuose gyvenantys gyvūnai, žemėn nulipa tik atsigerti. Visaėdžiai: minta daugiausia vabzdžiais, vaisiais, taip pat retkarčiais nedideliais stuburiniais – driežais, paukščių jaunikliais.
Nėštumas – apie 180 dienų. Gimsta vienas jauniklis. Dvynukai labai reti. Pirmą savaitę po gimimo patelė vaiką nešiojasi ant krūtinės, labai rūpinasi juo.
Fizinės savybės
Uodega nelabai kibi, naudojasi ja tik balansavimui medžiuose. Emocijos išreiškiamos įvairiais gestais, garsais ir mimika. Sveria 2-4 kg. San Diego zoologijos sode vienas kapucinas išgyveno 40 metų. Moka plaukti.
Barsukalnis (Punskas)
Barsukalnis – moreninė kalva šiaurės rytų Lenkijoje: Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje, prie Giluišių kaimo. Aukštis – 208,4 m virš jūros lygio. Kalva apžėlusi mišku, vadinamu Giluišgiriu ir oficialiai priskiriamu Kreivėnų giriai. Pavadinimas kilęs dėl daugybės barsukų olų, kurios išraustos visame kalne. Spėjama, kad Barsukalnyje vidurmažiais būta jotvingių alkavietės.
Kalvos viršūnėje stovėjo Švč. Mergelės Marijos koplytėlė, kurią pastatė žmogus, išsigelbėjęs per susidūrimą su Napoleono armijos kareiviais. Pastatas buvo akmens mūro, viduje kabojo Šv. kankinės Apolonijos bareljefas. Koplyčia sugriuvo ar buvo sugriauta apie 1953 m., paveikslas saugomas Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčioje. Išliko akmeniniai pamatai 7 m x 7 m. Šalia koplyčios tekėjo šaltinis, prie jo buvo akmuo su iškaltu nutekėjimo takeliu vandeniui. Šlaite, prie kelio į Punską viename iš medžių buvusi įkelta koplytėlė. Jos nebeliko, kai buvo nupjautas medis.
Ex nunc
Ex nunc lotyniška frazė pažodžiui reiškianti „nuo to momento“.
Ypač naudojamas terminas teisės srityje, šio termino priešinga alternatyva yra ex tunc, nurodo, kad tam tikras veiksmas arba nuosprendis galioja nuo to momento, priešingas retroaktyvumo principui.
Pavyzdžiui, jei įstatymas anuliuoja ankstenįjį įstatymą, ir jei veikia ex nunc, tai jis įsigalioja nuo to momento, nuo tos datos, ir pakeitimai turi galios anstesniam įstatymui tiktai po jo įsigaliojimo.
Bjelos Pallacanestro
Bjelos Pallacanestro – Italijos krepšinio klubas. Šiuo metu ekipa vadinasi pagrindinio remėjo Angelico vardu. Serie A lygoje dalyvauja nuo 2001–2002 m. sezono.
Adždabijos savivaldybė
Adždabijos savivaldybė  – buvęs Libijos administracinis vienetas šiaurės rytinėje šalies dalyje; centras – Adždabija. Šiaurėje susisiekė su Viduržemio jūra. Kaimyninės savivaldybės: Hizam al Achdaro savivaldybė, Vahato savivaldybė, Kufros savivaldybė, Džufros savivaldybė, Surto savivaldybė.
Regionas ypatingas dėl savo žemės prekybos kelio tarp Tuniso ir Egipto.
2006 m. 84 proc. visų savivaldybės gyventojų gyveno sostinėje.
2007 m. prijungta prie Vahato savivaldybės.
none|thumb|Sostinės – Adždabijos miesto centras
Laužadžiai (Rokiškis)
Laužadžiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Obelių.
Maželiškių apylinkė
Maželiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vyžuonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Šiaudinių apylinkės ir dalis Aknystėlių apylinkės, o dalis Maželiškių apylinkės prijungta prie Vyžuonų apylinkės. 1959 m. lapkričio 25 d. Maželiškių apylinkė prijungta prie Avižienių apylinkės.
46 m. pr. m. e.
'''46 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Palm
miniatiūra| Palm Pilot 5000
Palm – delninių kompiuterių ir komunikatorių klasė, kuriai priskiriami kompiuteriai, kuriuose veikia PalmSource firmos sukurtą Palm OS operacinė sistema. Palm taip pat vadinama kompanija, gaminanti šiuos įrenginius (kurį laiką buvo žinoma kaip PalmOne) Palm sukurta Palm os dabar naudojama ir Hp daugiafunkciniuose ir kt. irenginiuose, nes 2011 metais Hp isigijo Palm kartu su jos sukurta operacine sistema.
Kompanijos Palm pagaminti delniniai kompiuteriai (labai dažnai vadinami tiesiog Palm) ir komunikatoriai (kompanijos Palm vadinami „Smartphone“):
Palm, Inc.
Juratų kalba
Juratų kalba, rytų nencų kalba – išnykusi Uralo kalbų šiaurės samodų kalbų grupės kalba, kuria kalbėta Sibiro tundroje į vakarus nuo Jenisejaus ir Taimyre į rytus nuo Uralo.
Juratų kalba išnyko XIX a. pradžioje. Juratų kalba buvo pereinamoji grandis tarp nencų ir encų kalbų. Apie šią kalba nėra daug žinoma. Vienas svarbiausių šaltinių yra suomių kalbininko Matthias Alexander Castrén užrašai iš XIX a. vidurio. Juratų kalba šnekėję žmonės visiškai perėmė nencų kalbą.
1730 m.
1730 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Lambarenė
Lambarenė  – miestas vakarų Gabone, prie Ogovės upės. Viduriniosios Ogovės provincijos sostinė. 24,0 tūkst. gyventojų. Upių uostas. Verčiamasi daugiausia žvejyba.
1730 m.
Įvykiai
Nedatuoti
Lambarenė
1913 m. Lambarenėje vokiečių gydytojas, Nobelio premijos laureatas Albert Schweitzer įkūrė ligoninę, kurioje rūpinamasi vietinių gyventojų sveikata, tiriama maliarija.
Kleitiškiai
Kleitiškiai – kaimas rytinėje Kelmės rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Budraičių.
Dalka
Dalka – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Magūnų.
Kvebekiečiai
thumb|200px|Kvebeko nacionalinė šventė [[Monrealis|Monrealyje]]
Kvebekiečiai ( vyr.g. mot.g. ) – vadinami Kanados Kvebeko provincijos gyventojai. 82 % kvebekiečių yra prancūzakalbiai, 7,9 % anglakalbiai ir 10,1 % kalba kitomis kalbomis. Didžioji dalis prancūzakalbių kalba Kvebeko prancūzų kalbos dialektu, o anglakalbiai – Kanados anglų kalbos dialektu. Kitos Kvebeke vartojamos kalbos yra jidiš, ispanų, arabų, italų ir kinų kalbos.
Cizalpinė Galija
Cizalpinė Galija – Romos provincija. Provincija dar buvo vadinama artimąja Galija arba „togą dėvinčia Galija“. Provincija buvo ribojama Alpių, Makros upės, Apeninų ir Rubikono. Jos centras buvo Mediolanas (Milanas).
222 pr. m. e. Romos respublikos teritorija išsiplėtė iki Pad upės (Po). Tolimesniam plėtimuisi sutrukdė Antrasis Pūnų karas, vykęs daugiausia šiaurės Italijoje. Po taikos su Kartagina pasirašymo ekspansija į šiaurę tęsėsi. Karo veiksmai truko dar 30 metų. Per tą laiką buvo sunaikinta keletas galų ir ligūrų genčių, nutiesti keliai, įsteigtos Akvilėjos, Bolonijos, Parmos kolonijos. Didelė dalis gyventojų buvo deportuota į seniai Romai ištikimą pietų Italiją, o iš ten į šiaurę atkelti kolonistai.