cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vigoda (Palenkės Januvo valsčius)
Istorija
Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1817 m. įkurtas žirgynas, 1841 m. pagal architekto Henriko Markonio projektą buvo pastatytos arklidės. Žirgyno plotas 2500 ha ir tai sudaro 18% valsčiaus teritorijos. Žirgyne auginami ir veisiami Arabų arkliai (nuo 1885 m.) ir angloarabų žirgai. Nuo 1970 m. rengiami kasmetiniai žirgų aukcionai.
Kultūra (bendrovė)
Istorija
Bendrovė Finansų, prekybos ir pramonės ministerijos Kooperacijos departamente įregistruota 1920 m. lapkričio 26 d. Bendrovės valdybą sudarė Peliksas Bugailiškis, (pirmininkas 1920–1925 m.), sekretorius Stasys Brašiškis, nariai – Kipras Bielinis, Feliksas Daugėla, Jonas Trečiokas, Jonas Fledžinskas, Stasys Lukauskis, Jonas Murka, Antanas Povylius, Vladimiras Zubovas, Antanas Ulpis, Kazimieras Venclauskis (pirmininkas 1925–1939 m.), nuo 1922 m. ir Stasys Matijošaitis. Įstatinį kapitalą sudarė 14 000 auksinų.
Veikla
Bendrovės uždaviniai:
1921–1927 m. išleista 140 pavadinimų knygų 621 200 egz. tiražu. 1923–1926 m. leistas Šiauliuose, vėliau Kaune 2000–2800 egz. tiražu leistas žurnalas „Kultūra“. 1927–1941 m. jį leido „Kultūros švietimo draugija“.
1922 m. bendrovės 250 būrelių buvo 3000 narių. Pirmasis „Kultūros“ būrelių suvažiavimas įvyko 1925 m. rugsėjo 20 d. Bendrovės iniciatyva įkurta švietimo ir kultūros draugijų, įstaigų (Lietuvos kultūros sąjunga, Šiauliuose – Povilo Višinskio liaudies universitetas, veikęs 1927–1930 m., liaudies teatras, simfoninis orkestras. Šiauliuose bendrovė įsteigė biblioteką, pirmoji Lietuvoje ėmė rūpintis, kad skaitytojai paštu gautų leidžiamas knygas. Krikščionys demokratai, vėliau tautininkų vyriausybė varžė bendrijos veiklą, jos leidinius uždraudė laikyti mokyklų bibliotekose. 1926 m. atėjus į valdžią valstiečiams liaudininkams ir socialdemokratams draugijos veikla išsiplėtė, bet po valstybės perversmo 1927 m. būreliai buvo paskelbti nelegaliais ir uždaryti, švietimo ministerija uždraudė naudoti „Kultūros“ bendrovės išleistus vadovėlius. Dėl to bendrovės leidykla buvo priversta bankrutuoti. K. Venclauskis išpirko bendrovės vekselių už 10 000 Lt. Formaliai bendrovė likviduota 1929 m. liepos 27 d. visuotiniame susirinkime, tačiau tuoj pat buvo įkurta „Kultūros švietimo draugija“.
Leonardo Bonucci
Leonardas Bonučis (g. 1987 m. gegužės 1 d.) – Italų futbolininkas, Italijos rinktinės gynėjas.
Gaurės seniūnija
Gaurės seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Tauragės rajono savivaldybės pietryčiuose.
Leonardo Bonucci
Karjera
Nuo 2010 iki 2017 m. atstovavo Juventus klubui, sužaidė 227 Serie A rungtynes.
Gaurės seniūnija
Seniūnijos teritorijoje šiuo metu veikia durpių, mėsos, medienos ir kt. verslo įmonės. Miestelyje yra sakralinio meno ir buities muziejėliai. Savo veiklą plėtoja kultūros namai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Jokūbas Sobieskis
Jokūbas Sobieskis (1590 m. gegužės 5 d., Žovkva – 1646 m. birželio 23 d., Žovkva) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Lenkijos didikas, Krokuvos kaštelionas, karaliaus Jono Sobieskio tėvas.
Leonardo Bonucci
Karjera
2018 m. rugpjūtį pasirašė naują 5 metų trukmės sutartį su Juventus FC.
Jokūbas Sobieskis
Biografija
Lenkijos bajorų Sobieskių giminės atstovas, herbo „Janina“ savininkas. Liublino kašteliono ir vaivados Mareko Siobieskio (apie 1550–1605) sūnus nuo pirmos santuokos su Jadvyga Snopkovskaite (1556/1559–1588/1589). Santuokos su Sofija Teofilė Danilovičiuvna (Danilovičių turtų paveldėtoja) dėka perėmė jos senelio karūnos didžiojo etmono Stanislovo Žolkievskio Žovkvos valdas, įskaitant pilį ir patį miestelį.
Gaurės seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Jokūbas Sobieskis
Biografija
Jokūbas Sobieskis 1604–1606 m. studijavo Jogailos universitete ir Zamoistės akademijoje. 1607 metų pavasarį jis išvyko į Prancūziją, kur ketverius metus Paryžiuje tęsė studijas. Skaitė senovės ir tuometinių autorių darbus, poetų, juristų ir istorikų. Išmoko prancūzų, italų ir ispanų kalbas, taip pat pažino Prancūzijos kultūrą bei papročius. Dalyvavo visuomeniniame gyvenime, lankėsi Prancūzijos karaliaus dvare, kur buvo priimtas Henriko IV, buvo jo nužudymo liudininku, dalyvavo laidotuvėse ir naujojo karaliaus – Liudviko XIII karūnacijoje. Taip pat keliavo po Angliją, Olandiją ir Vakarų Vokietiją. 1611 metų vasarį Jokūbas Sobieskis išvyko į ilgą kelionę, kurios metu aplankė Ispaniją, Portugaliją, Pietų Prancūziją, Savoją, Italiją (praleido 1612 metų žiemą Romoje) ir Austrją. Savo kelionės metu susitiko su Anglijos karaliumi Jokūbu I Stiuartu, Olandijos štathalteriu Moricu Oranskiu, Ispanijos karaliumi Pilypu III, Romos popiežiumi Povilu V, Vokietijos imperatoriumi Motiejumi I, susipažino su daugeliu Europos mokslininkų, politikų, bajorų ir karinių vadų. Jokūbas vedė kelionės dienoraštį, kuriame aprašė savo kelionę.
Jaunystėje Jokūbas Sobieskis keliavo po visą Europą, tame tarpe 1611 metais aplankė Lioną. Sugrįžus į tėvynę jo įtaka pradėjo augti. Užėmė eilę stambių ATR valstybinių pareigybių. Jam priklausė aštuonios seniūnijos, iš kurių gaudavo didelį pelną, didindamas Sobieskių giminės įtaką. 1623-1632 metais septynis kartus buvo renkamas į seimus. 1623, 1626, 1628 ir 1632 metais Jokūbas Sobieskis keturis kartus buvo išrinktas seimo maršalka.
Mielai patardavo sudėtingose situacijose, todėl buvo gerbiamas. Jis buvo daugelio komitetų narys, dažnai veikė kaip tarpininkas arba kaip našlaičių gynėjas. Palaikė karaliaus politiką, bet visada gynė bajorų interesus ir pasisakė už religinę toleranciją. thumb|250px|left|Zločivo pilis thumb|left|250px|Pilis [[Ternopilis|Ternopilyje]] 1617–1618 m. būdamas karaliaus dvariškiu dalyvavo Lenkijos karalaičio Vladislovo Vazos nesėkmingoje karinėje kampanijoje į Rusijos valstybę. 1618 m. dalyvavo derėjosi sudarant Deulino paliaubas su Rusijos valstybe. 1621 m. kovėsi su turkų-totorių armija Chotyno mūšyje. Vėliau kariavo beveik visuose ATR karuose prieš rusus, turkus, Krymo totorius, švedus ir sukilusius Ukrainos kazokus. 1635 m. buvo tarp Štumsdorfo paliaubų su Švedija sudarytojų. Įėjo į karaliaus Vladislovo IV Vazos karinės tarybos sudėtį (1632–1648).
Chotyno mūšio metu Jokūbas Sobieskis vedė dienoraštį, kuris pasitarnavo kaip pagrindinis šaltinis Vaclovo Potockio epinei poemai.
1646 metais tapo Krokuvos kaštelionu, tai – aukščiausia pasaulietinė pareigybė ATR. Prieš savo mirtį pradėjo konfliktuoti su karaliumi Vladislovu IV ir prieštaravo planuojamam karui su Turkija.
1646 metų birželio 23 d. 56–metis Krokuvos kaštelionas Jokūbas Sobieskis savo dvare Žovkvoje mirė nuo širdies priepuolio, palaidotas Šv. Lauryno bažnyčioje.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. 1620 m. pirma santuoka su Mariana Višnioveckaite (1600-1624), Belsko ir Rusios vaivados Konstantino Konstantinovičiaus Višnioveckio (1564-1641) ir Anos Zagorovskaitės vyresniąja dukterimi. Šeimoje gimė dvi mergaitės, abi mirė vaikystėje.
1627 m. vedė antrą kartą Sofiją Teofilę Danilovičiuvną, Rusios vaivados Ivano Danilovičiaus dukterį nuo antros santuokos su Sofija Žolkevskaite. Vaikai:
University geležinkelio stotis
thumb|220px|University stoties I platforma (link New Street’o) thumb|220px|University stoties II platforma
University geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Birmingame (JK, Anglija), Edžbastono rajone. Aptarnauja Birmingamo universitetą ir Karalienės Elžbietos ligoninę. Yra prie Cross-City linijos (Redičas-Birmingham New Street-Ličfildas), aptarnaujamos bendrovės London Midland, taip pat kelis reisus vykdo CrossCountry. Šalia stoties iškastas Birmingamo kanalas.
Geležinkelio stotis atidaryta 1978 m. Yra 2 platformos.
Brigita Virbalytė
thumb|270px|Neringa Aidietytė ir Brigita Virbalyté 2015 m. Europos taurės varžybose (Mursija, Ispanija). Brigita Virbalytė-Dimšienė (g. 1985 m. vasario 1 d., Alytus) – lengvosios atletikos sportininkė, kuri specializuojasi sportiniame ėjime. LTV sporto žurnalistė.
2010 m. sportininkė pasiekė du (nacionalinius rekordus) 5000 m ėjimo stadione ir 50 km ėjimo plentu. Pastarasis rezultatas yra ketvirtas pasaulio istorijoje moterų tarpe. 2015 m. tarptautinėse ėjimo varžybose Lenkijoje pasiekė Lietuvos rekordą 10 km. ėjimo plentu rungtyje.
Šilutės rajono taryba 1990–1995 m.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Šilutės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Grand Theft Auto: Vice City muzika
Grand Theft Auto: Vice City žaidime skamba 80-ųjų muzika. Dauguma kūrinių jau tapę klasika. Kaip ir įprasta Grand Theft Auto žaidimams, kiekvieno muzikos stiliaus mėgėjai suras sau patinkančią stotį. O štai toks 1980 metų, Grand Theft Auto: Vice City radijo stočių repertuaras:
V-Rock FM
Wave 103 FM DJ: Adam First
Flash FM
DJ: Toni
Fever 105 FM DJ: Oliver "Ladykiller" Biscuit
Wildstyle Pirate Radio
DJ: Mr. Magic
Espantoso FM
DJ: Pepe
K-Chat FM
Šiame radijo šou svečiai diskutuoja įvairiomis temomis.
VCPR - Vice City Public Radio
Šiame radijo šou svečiai irgi diskutuoja įvairiomis temomis.
Gruodis (reikšmės)
Gruodis:
Gruodis taip pat yra lietuviška vyriškos giminės pavardė. Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Trasa Mont-Tremblant
Trasa Mont-Tremblant – Formulės 1 trasa šalia Saint-Jovite miestelio, Kvebeko provicijoje, Kanadoje. Joje 1968 ir 1970 vyko Formulės 1 Kanados Grand Prix lenktynės.
Adresas
Mont-Tremblant
QC J0T 1Z0
Canada
NGC katalogas
thumb|right|[[Spiralinė galaktika NGC 3982. Iki šios Galaktikos yra 68 mln. šviesmečių nuo Žemės. Galaktika yra Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne]]
NGC katalogas – ūkų, – to laikotarpio suvokimu, katalogas, kurį XIX a. pabaigoje sudarė danų astronomas, dirbęs Airijoje, Johanas Dreyeris (1852–1926) remdamasis Williamo Herschelio (1738–1822) ir jo sūnaus Johno (1792–1871) stebėjimais. Dar ūkams žymėti naudojami ir M (Mesjė) katalogų numeriai. Iš viso yra sužymėta 7840 kosminių objektų.
Virgilijus Juozas Čepaitis
Virgilijus Juozas Čepaitis (g. 1937 m. lapkričio 8 d. Šakiuose) – Lietuvos literatas, vertėjas, visuomenės ir politikos veikėjas, signataras.
Biografija
Nuo 1958 m. bendradarbiavo su daugeliu leidyklų. Vertė knygas iš rusų ir anglų kalbų į lietuvių kalbą, iš lenkų kalbos – į rusų. Pagrindinė veiklos sfera – lietuvių prozininkų propagavimas rusų kalba.
Vilniaus aidas
Vilniaus aidas – politikos ir visuomenės gyvenimo laikraštis, leistas 1924–1928 m. Vilniuje.
Virgilijus Juozas Čepaitis
Biografija
1955–1956 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ redakcijos vertėjas, nuo 1958 m. grožinės literatūros vertėjas. 1988–1989 m. Lietuvos kino studijos susivienijimo „Ars“ vyriausiasis redaktorius.
Vilniaus aidas
Istorija
Leistas vietoje uždaryto laikraščio „Vilniaus balsas“. Ėjo triskart per savaitę. Leido Marija Žukauskaitė (1882–1966 m.), redagavo Karolis Urbonas. Spausdino spaustuvė „Ruch“. Išėjo 570 numerių. Tiražas 550 egz. (1928 m.). Nuo 1928 m. gruodžio 1 m., „Vilniaus aidui“ susijungus su laikraščiais „Dirva“ ir „Kelias“, pradėjo eiti „Vilniaus rytojus“.
Virgilijus Juozas Čepaitis
Biografija
1988–1990 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio iniciatyvinės grupės narys, Sąjūdžio Seimo tarybos narys. 1989–1990 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio atsakingasis sekretorius. 1989–1990 m. Baltijos tarybos narys. 1990–1992 m. Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos deputatas, Piliečių teisių ir tautybių reikalų komisijos pirmininkas, Sąjūdžio deputatų klubo, vėliau – Jungtinės Sąjūdžio frakcijos pirmininkas. 1991 m. gegužės mėn. Lietuvos delegacijos vadovas neoficialiose derybose su TSRS Hagoje. 1992 m. gegužės mėn. dėl kaltinimų bendradarbiavus su KGB (slapyvardis Juozas) atsisakė Aukščiausiosios Tarybos nario mandato.
Vilniaus aidas
Istorija
Lenkų valdžia keletą laikraščio numerių konfiskavo. Nuo 1925 m. rugsėjo 6 d. iki 1926 m. lapkričio 23 d. vietoje „Vilniaus aido“ ėjo 9 vienkarčiai leidiniai („Amžių aidas“, „Būtovės aidas“, „Laisvės aidas“, „Prabočių aidas“, „Praeities aidas“ (redaktorė Prania Jovaišaitė), „Senolių aidas“, „Senovės aidas“ (redaktorė Ona Mikalauskaitė), „Vilties aidas“ (redaktorė Prania Jovaišaitė) ir kt.).
Virgilijus Juozas Čepaitis
Biografija
Nuo 1993 m. leidyklos „Litterae universitatis“ vyriausiasis redaktorius, nuo 1996 m. leidyklos „Tvermė“ direktorius. 1994–2001 m. istorinių apysakų serijos „Skomantas“ redaktorius ir bendraautoris.
Vilniaus aidas
Istorija
Rašė apie Vilniaus krašto lietuvių problemas, svarstė politikos, ekonomikos, kultūros, švietimo ir kt. klausimus, informavo apie nepriklausomos Lietuvos gyvenimą, užsienio įvykius ir kt.
Virgilijus Juozas Čepaitis
Biografija
Nuo 1968 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys. 1989–1992 m. Stasio Šalkauskio fondo pirmininkas. 1989–1994 m. Lietuvos-Lenkijos draugijos pirmininkas. 1990–1992 m. Nepriklausomybės partijos pirmininkas. Su etnologe Auksuole Čepaitiene susilaukė dviejų dukrų ir sūnaus.
Vilniaus aidas
Istorija
Bendradarbiavo Konradas Aleksa, Petras Avižonis, Jonas Basanavičius, Dzidas Budrys, Povilas Matulionis, V. Uždavinys, Jonas Gudaitis-Vabalas, Emilija Vileišienė ir kt.
Faktiškasis redaktorius Povilas Karazija.
Virgilijus Juozas Čepaitis
Bibliografija
Vertimai:
Juozas Jokimas
Juozas Jokimas (g. 1951 m. birželio 2 d. Leonavoje, Raseinių rajonas) – veterinarijos gydytojas, Lietuvos ir Jonavos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, 1993 m. Jonavos rajono savivaldybės valdytojas, Lietuvos valstybinės veterinarijos preparatų inspekcijos viršininkas, Lietuvos veterinarijos akademijos docentas, LSMU Veterinarijos akademijos Neužkrečiamųjų ligų katedros docentas, Lietuvos veterinarijos farmacijos asociacijos viceprezidentas.
Biografija
1974 m. baigė Lietuvos veterinarijos akademiją, veterinarijos gydytojas. Biomedicinos mokslų daktaras.
1995–1998 m. AB „Jonavos baldai" generalinis direktorius. 1998–1999 m. – UAB „Girvita" generalinis direktorius. 1999–2000 m. Lietuvos valstybinės mokslinės veterinarijos preparatų kontrolės laboratorijos direktorius. Maisto ir veterinarijos nacionalinio rizikos vertinimo instituto Bendrųjų reikalų departamento direktorius. Buvo Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos narys, nuo 2010 m. partijos Tvarka ir teisingumas narys. Nuo 2011 m. Jonavos rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos kaimo bendruomenių tarybos narys, LVFA viceprezidentas, žurnalo "Vetinfo" redkolegijos narys, Šveicarijos kaimo bendruomenės pirmininkas. Moka anglų, rusų kalbas.
Totenamas
Totenamas – Londono miesto dalis, esanti 11 km į šiaurę nuo miesto centro. Yra Visų Šventųjų bažnyčia, Briuso pilis (dabar muziejus), Tower Gardens dvaras, Alexandra rūmai.
Istorija
Totenamo vietoje gyventa jau prieš 1000 metų. 1840 m. nutiestas geležinkelis. 1894 m. tapo miestu, 1934 m. prijungtas prie Londono.
Pavadinimo kilmė
Manoma, kad vietovės pavadinimas kilęs nuo asmenvardžio Tota (kuris minimas XI a. Vinčesterio knygoje Domesday Book), pridėjus ham ( – „trobelė, namukas“).
Greatest Hits (Lenny Kravitz)
Greatest Hits – geriausių Lenny Kravitz kūrinių albumas išleistas 2000 m. spalio 24 d. Albume buvo dainos iš įvairių Lenny albumų ir daina „Again“, kuri prieš tai nebuvo niekur išleista. Ši daina Billboard Hot 100 tope pasiekė 4 vietą.
Dainas albumui parinko Lenny prodiuserinė kompanija Virgin Records. Į albumą kompanija sudėjo tik aukščiausias vietas topuose užėmusias dainas.
Albumas Billboard 200 tope pasiekė 2 vietą. Iki 2008 m. JAV buvo parduota 4,5 milijono albumo kopijų, o visame pasaulyje daugiau nei 10,5 milijono.
Japoniška albumo versija
Albumo versijoje, skirtai Japonijai, 12 daina buvo „Is There Any Love In Your Heart“.
Albumo perleidimas
2005 m. albumas buvo išleistas iš naujo su dviem papildomomis dainomis – „Dig In“ ir „Where Are We Runnin'?“ iš albumų Lenny ir Baptism.
Long-Term Capital Management
Long-Term Capital Management L.P. (LTCM) - apribotos rizikos fondas, įkurtas 1994 metais. Fondo veikla buvo labai sėkminga, vidutinė metinė grąža buvo daugiau nei 40 % per metus. Tačiau, daugiausia dėl Rusijos finansų krizės, fondas 1998 metais patyrė daugiau nei 4,6 milijardo JAV dolerių nuostolių ir 2000 metais buvo likviduotas.
Istorija
Salomon Brothers investicinio banko arbitražo skyriaus vadovas, John Meriwether buvo priverstas palikti banką. Po kurio laiko jis įsteigė LTCM apribotos rizikos fondą ir pasikvietė geriausius Salomon Brothers arbitražo skyriaus darbuotojus bei gabiausius finansų profesorius, matematikus ir net kelis Nobelio Prizo Laureatus. Pats fondo valdytojas buvo įtakingas ir turėjo pažinčių tarp iškilių finansininkų. 1994 metais John Meriwether įsteigtas LTCM fondas buvo surinkęs apie milijardą JAV dolerių pradinėms investicijoms. Bankai šiam fondui skolindavo pinigus labai palankiom sąlygom, o už sudaromus sandorius jie neprašydavo užstato. Tokiu būdu fondas galėjo smarkiai pasididinti svertą. Fondas pagrindine užsiimė obligacijų arbitražu, bet aršėjant konkurencijai, pradėjo skverbtis į vis rizikingesnes sritis. Kelerius metus iš eilės fondas net neturėjo nuostolingų mėnesių, o tai savo ruožtu paskatino fondo valdytojus dar labiau rizikuoti. Fondas rodė įspūdingus rezultatus iki pat 1998 metų, bet paskui finansų rinkas sukrėtė Azijos valiutų krizė ir Rusijos finansų krizė, kurių metu apribotos rizikos fondas patyrė žiaurius nuostolius. Per kelis mėnesius LTCM fonde investuoti pinigai sumažėjo 92 procentais. FED, JAV centrinis bankas nenorėdamas, kad finansų rinkas ištiktų visiškas krachas, sukvietė didžiausių bankų vadovus ir paskatino juos įnešti papildomų lešų, kurios buvo skirtos išvestinių priemonių likvidavimui - jų bendra rinkos vertė siekė maždaug 1 trilijoną JAV dolerių. Fondas buvo išgelbėtas, bankininkai atgavo savo pinigus, o investuotojai tik dalį. Beje, fondo valdytojai praradę krūvą pinigų, vėliau sėkmingai įkūrė kitą fondą ir net pritraukė kelis buvusius investuotojus.
Tiestas
Tiestas graikų mitologijoje – Pelopso, Olimpijos karaliaus ir Hipodamijos sūnus, Pelopijos ir Egisto tėvas. Tiestas ir jo brolis dvynys Atrėjas buvo ištremti iš Olimpijos, nes trokšdami sosto užmušė netikrą brolį Chrisipą. Jie prisiglaudė Mikėnuose, kur užėmė sostą, nesant karaliui Euristėjui, kuris kovojo su herakleidais. Mikėnų karalius jiems laikinai užleido sostą, bet žuvo mūšyje.
Atrėjas pažadėjo geriausią ėriuką paaukoti Artemidei. Ieškodamas jis rado auksinį ėriuką ir liepė žmonai Eropei jį paslėpti nuo deivės. Ji atidavė ėriuką savo meilužiui Tiestui (Atrėjo broliui), kuris įtikino Atrėją, kad tas, kas turi ėriuką, turėtų tapti karaliumi. Tiestas atvedė ėriuką ir pareikalavo sosto.
Atrėjas atgavo sostą pasinaudodamas Hermio patarimu. Tiestas sutiko grąžinti sostą, jei saulė pajudės dangumi atgal. Dzeusas atliko šį žygdarbį ir Atrėjas atgavo sostą ir ištrėmė Tiestą.
Atrėjas sužinojo apie Tiesto ir Eropės santykius ir suplanavo kerštą. Jis užmušė Tiesto sūnus ir juos išvirė išskyrus galvas ir rankas. Jis pavaišino Tiestą jo vaikais ir tyčiojosi su galvomis ir rankomis. Iš čia kilo dabartinė frazė "Tiesto puota" kai kalbama apie žmogienos valgymą.
Antanas Simanas Rėklaitis
Antanas Simanas Rėklaitis (1897 m. gruodžio 24 d. Daugirdėliai prie Alytaus – 1977 m. balandžio 30 d. Čikaga, JAV) – Lietuvos karinis veikėjas, Generalinio štabo pulkininkas.
Tiestas
Orakulas pranešė Tiestui, kad jei jis ir jo dukra Pelopija susilauks sūnaus Egisto, jis nužudys Atrėją. Bet motina paliko Egistą, susigėdusi incesto. Piemuo rado vaiką ir atidavė Atrėjui, kuris jį išaugino kaip savo sūnų. Tik sulaukus pilnametystės Tiestas pranešė sūnui, kad jis yra jo tėvas ir senelis, o Atrėjas yra jo dėdė. Tada Egistas užmušė Atrėją.
Antanas Simanas Rėklaitis
Biografija
1918 m. kovo 18 d. baigė Veiverių mokytojų seminariją. Nuo 1919 m. sausio 1 d. mokytojavo Varnagirių pradžios mokykloje, 1919 m. gegužės 1 d. – 1919 m. birželio 20 d. Daugų dviklasės mokyklos vedėjas. 1919 m. gruodžio 16 d. baigė Kauno karo mokyklą. 1921 m. su Pirmojo pasienio pulko kuopa dalyvavo kovose su lenkais Kalvarijos – Lazdijų bare. 1923 m. dalyvavo Klaipėdos krašto sukilime. 1924 m. rugpjūčio 15 d. baigė Aukštuosius Vytauto Didžiojo karininkų kursus Kaune ir 1933 m. rugpjūčio 1 d. Generalinio štabo akademiją Prahoje, įgijo Generalinio štabo karininko teises. Karo mokyklos ir Vytauto Didžiojo Generalinio štabo karininkų kursų dėstytojas, dėstė kavalerijos taktiką. 1934 m. vasario 15 d. – 1940 m. liepos 25 d. Trečiojo dragūnų Geležinio Vilko kavalerijos pulko vadas. 1941–1942 m. policijos batalionų štabo viršininkas. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. išvyko į JAV.
Vokietijoje Lietuvos laisvės kovų dalyvių sąjungos, JAV – Lietuvių veteranų sąjungos Ramovės vienas iš iniciatorių ir organizatorių. Lietuvoje bendradarbiavo leidiniuose „Mūsų žinynas“, „Karys“, Lietuviškoji enciklopedija. Parašė kavalerijos taktikos statutą.
Tiestas
Kai Agamemnonas paliko Mikėnus dėl Trojos karo, Egistas suviliojo jo žmoną ir jie suplanavo sugrįžusį vyrą nužudyti. Jie nužudė ne tik Agamemnoną, bet ir jo meilužę Kasandrą. Po aštuonerių metų į Mikėnus grįžo Agamemnono sūnus Orestas ir su sesers Elektros pagalba užmušė Egistą ir savo motiną Klitemnestrą.
Pavargę nuo kraujo praliejimo dievai atleido Orestui ir nuėmė prakeiksmą nuo Atrėjo šeimos.
Žeimelio herbas
Žeimelio herbas – Žeimelio miestelio ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Heraldinis skydas padalintas į du laukus: priekinis mėlynas su sidabriniu raktu, galiniame sidabriniame lauke, du raudoni kairieji kaspinai.
Istorija
Miestelis istorinio herbo neturėjo. Žeimelis iš seno žinomas kaip tranzitinis miestelis, per kurį buvo vežamos prekės į Bauskę, Rygą, Mintaują. 1828 m. buvo pastatyta Šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia.
Lietuvos heraldikos komisija atsižvelgė į šiuos miestelio bruožus ir nutarė herbe pavaizduoti raktą, kaip pasienio simbolį, bei turintį sąsają su šv. Petro atributika ir raudonus kaspinus, kurie primena pasienio stulpą, bei nurodo jog miestelis yra Lietuvos pasienyje.
Žeimelio herbas patvirtintas Lietuvos Prezidento 1997 m. sausio 15 d. Etalono autorius – dailininkas Albertas Gurskas.
Salvė
thumb|250px|right|Laivo pabūklų salvė thumb|250px|right|Salvinis raketinis įrenginys [[BM-21 Grad]] Salvė – šūvis iš kelių ginklų (šautuvų, pabūklų) vienu metu. Salvėmis šaudoma kautynėse arba saliutuojant.
Anksčiau, kol nebuvo kulkosvaidžių, šaudymas salvėmis atstodavo kulkosvaidžių ugnį. Kareivio būrio šaudymas dėtuviniais šautuvais leisdavo efektyviai apšaudyti tolimus taikinius, į kuriuos pataikyti pavieniam šauliui (kol nebuvo snaiperinių šautuvų) būdavo praktiškai neįmanoma. Atskiro šaulio, šaudančio grupėje salvėmis, taiklumas paprastai būna mažesnis, nei šaudant atskirai, kadangi karys priverstas iššauti pagal komandą, net jei nespėjo nusitaikyti, ar laukti komandos, net jei nusitaikė anksčiau (per tą laiką taikinys gali pasislinkti, pavargti šautuvą laikanti ranka). Tačiau bendra pataikymo tikimybė labai padidėja.
Salvėmis šaudydavo pėstininkų daliniai, ginkluoti titnaginiais, pro laibgalį užtaisomais šautuvais. Kadangi šautuvo užtaisymas gana ilgai užtrukdavo, kovos rikiuotė būdavo padalinta į kelias eiles, kurių viena šaudavo, o kitos tuo metu užtaisinėdavo savo ginklus. Taip būdavo užtikrinamas pastovus priešo apšaudymas, kad neliktų laiko tarpų, kai priešas neapšaudomas ir gali imtis kokių netrukdomų veiksmų.
Šaudymo salvėmis pranašumai:
Pabūklai salvėmis šaudo pagal komandą arba automatiškai. Automatiškai gali šaudyti įtvirtinimų (pvz., dotų) ir laivų pabūklai, naudojant elektrinius nuleistukus. Šaudymas salvėmis būdavo labai būdingas laivų kautynėms linijinių laivų laikais, kai laivynai kaudavosi kilvaterinėmis kolonomis.
Šaudymas salvėmis būdingas ir kai kuriems ginklams, pvz.:
Juodynėlis
Juodynėlis – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Švenčionėlių, prie Luknelės upelio, Labanoro regioniniame parke.
Usa (Pečiora)
Usa  – upė Rusijoje, Komių Respublikoje; Pečioros dešinysis intakas. Prasideda Poliarinio Uralo šlaituose, susiliejus Mažajai Usai ir Didžiajai Usai. Teka į pietvakarius. Įteka į Pečiorą ties Ust Usa.
Didžiausi intakai: Jelecas, Lemva, Didysis Kočmesas, Didžioji Rogovaja, Kosiu (kairieji), Vorkuta, Seida, Adzva, Kolva (dešinieji).
Mažojoje ir Didžiojoje Usoje gausybė slenksčių, pačioje Usoje slenksčių nėra, tačiau yra vandeningų rėvų. Aukštupio krantai uolingi, toliau – žemi, pelkėti. Ties Adako kaimu upė kerta Černyševo kalvagūbrį, todėl ten krantai skardingi. Žemupyje smarkiai vingiuoja, vaga išsiplečia nuo 700 m iki 2 km. Būna užšalusi nuo spalio-lapkričio iki gegužės-birželio. Usa laivuojama 325 km nuo žiočių ruože. Prie upės įsikūręs Usinsko miestas.
Juozas Dringelis
Juozas Dringelis (1935 m. birželio 25 d. Pabaronėje, Varėnos rajonas – 2015 m. birželio 4 d.) – Lietuvos žurnalistas, politinis bei visuomenės veikėjas, signataras.
Biografija
Gimė valstiečių šeimoje. Baigęs Pabaronės pradžios mokyklą toliau mokėsi Varėnoje ir Vilniuje. 1953–1957 m. dirbo įvairiose įstaigose ir organizacijose, 1957–1962 m. Eišiškių, 1962–1969 m. Varėnos rajono laikraščių redakcijose. 1965 m. neakivaizdiniu būdu baigė Vilniaus universitetą, įgijo žurnalisto specialybę. 1969–1990 m. Varėnos rajono Vykdomojo komiteto sekretorius. 1988 m. liepos mėnesį įsijungė į Sąjūdžio veiklą: buvo Varėnos rajono iniciatyvinės grupės narys, Sąjūdžio rajono tarybos narys, jos Kultūros komisijos pirmininkas.
1990–1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos-Atkuriamojo Seimo deputatas. 1990–1992 m. AT seniūno Eugenijaus Gentvilo pavaduotojas, dirbo Savivaldybių komisijoje. 1992–2000 m. Seimo narys, dirbo Valstybės reformų ir savivaldybių komitete, Etikos ir procedūrų komisijoje. Rūpinosi Rytų Lietuvos problemų sprendimu, Valstybinės regioninių problemų komisijos Rytų Lietuvos pakomitečio pirmininko pavaduotojas. Nuo 1997 m. Lietuvos ir Lenkijos seimų asamblėjos Lietuvos delegacijos Švietimo, kultūros ir tautinių mažumų komisijos pirmininkas.
Visą laiką rinko ir skelbė kraštotyrinę medžiagą, išspausdino apie 30 kraštotyros darbų. Žmona Valerija – bibliotekininkė. Sūnūs: Giedrius – lituanistas, Audrius – fizikas.
Palaidotas Vilniaus Antakalnio kapinėse.
NGC objektai
NGC objektai tai kosminiai objektai, kurie yra surašyti Naujame bendrajame kataloge NGC. Astronominiame kataloge yra sužymėti žvaigždžių spiečiai, ūkai ir galaktikos.
Maroko politinė sistema
Maroko politinė sistema yra konstitucinė monarchija, turinti gerai išvystytus vidaus saugumo ir tradicinius monarchijos institutus, bet silpnas politinių partijų ir parlamento struktūras. Maroko politinė sistema charakterizuojama, kaip neribotomis karaliaus teisėmis į vyriausybę su minimaliomis premjero ir įstatymo leidybos teisėmis, bei silpna teisine sistema. Šalyje draudžiama kritiškai pasisakyti apie karalių, jo šeimą, monarchijos koncepciją, karaliaus pajamas ir Maroko teises į Vakarų Sacharą.
Valstybės vadovai
Konstitucija
Pagrindines Maroko karalystės teises užtikrina konstitucija, kurią pirmą kartą išleido karalius Hasanas II–is 1962 m. 1970 m. pagrindiniai įstatymo tekstai buvo pakeisti, o 1972 m. buvo išplėstos parlamento ir premjero teisės. Šių pataisų dėka 1996 m. buvo suformuotas dviejų rūmų parlamentas, o rinkėjai gavo teisę labiau įtakoti renkant šalyje valdžios institutus. Remiantis konstitucijos 2 straipsniu, Maroko karalius yra religinis šalies valdovas ir aukščiausias tautos atstovas, šalies vieningumo simbolis, tvirtumo garantas, bei valstybes gyvybingumo simbolis. Karalius yra pagrindinė figūra šalies valdyme ir marokiečių gyvenime, o monarchija neša pagrindinį politinės valdžios krūvį.
Vykdomoji valdžia
Šalies premjerą skiria karalius, kuris yra vykdomosios valdžios vykdytojas. Premjeras vadovauja Ministrų Tarybai, kuri prižiūri visus valstybinius reikalus. Vyriausybės vadovas formaliai turi teisę savarankiškai parinkti ministrus, bet pagrindinius ministrus skiria karalius. Pvz.: 1997 m. karaliaus paliepimu premjerui Abdarrachmanui Jusufui suformuoti vyriausybę, galiausia pats karalius parinko ministrus. Visi ministrai atsiskaito karaliui. Be to karalius turi teisę valdyti šalį, išleisti įsakymus, ką jis ir padarė 1965–1977 m., kai sustabdė konstituciją ir paleido vyriausybę. Paskutiniu metu karalius vyriausybę formuoja iš technokratų, nesurištų su politinėmis partijomis ir organizacijomis.
Parlamentas
Maroko parlamentas egzistuoja nuo 1956 m. 1996 m. pakeitus konstituciją, 1997 m. buvo suformuotas dviejų rūmų parlamentas: Tarybų rūmai su 270 vietomis ir Atstovų rūmai su 325 vietomis. Deputatai į Tarybų rūmus renkami devyneriems metams per netiesioginius rinkimus pagal sąrašą iš miesto ir kaimo Tarybų, Prekybos rūmų, pramonės, verslo profesinių sąjungų. Į Atstovų rūmus visi deputatai renkami penkeriems metams paskelbus visuotinius rinkimus. Parlamentas priima metinį biudžetą, kurį pasiūlo karalius, tvirtina ministrų kabinetą, svarsto vyriausybės pasiūlytus įstatymų projektus, sudaro įvairius komitetus ir pan.
Politinės partijos ir visuomenės demokratizavimo procesai
Maroke egzistuoja daug partinė sistema, o pagrindinės politinės partijos yra susijungusios į koalicijas. Autoritarinis Hasano II-jo režimas rėmėsi tik trimis: Liaudies Judėjimo, Konstitucinės Sąjungos ir Liaudies–Demokratine  partijomis, o 2007 m. rugsėjo 7 d. rinkimuose jau dalyvavo daugiau nei trisdešimt partijų:
2007 m. rugsėjo 7 d. rinkimų rezultatai
Maroko teisinė sistema
Maroko teisinę sistemą sudaro kelios teisinės sistemos, kurių pagrindinė yra islamo. Jau nuo ankstyvojo Viduramžio, Maroko visuomenė rėmėsi šariatu ir vietoj tradicinio teisėjo buvo Kadi. Pagrindinės Maroko religinės–juridinės sunitinės pakraipos mokyklos seka Madhhab mokymu, pavadinto Imamo Maliko ibn Anaso (Malik ibn Anas ibn Malik ibn 'Amr al-Asbahi) vardu. Žydų bendruomenės gyvenimas reglamentuotas žydų įstatymais, berberų, kurie priklauso islamo visuomenei, įstatymai grindžiami genčių, o užsieniečių – Europos valstybių įstatymai.
Iki 1900 m. šalyje buvusiems diplomatams, užsienio prekeiviams negaliojo Maroko įstatymai. Šalį valdant prancūzams galiojo prancūziški ir islamiški teisės kodeksai. Dabar Maroko teisinė sistema turi musulmoniškų, tradicinių genčių ir prancūziškų teisės įstatymo kodeksų. Kaimuose kasdieninius ūkio, santuokos, turto paveldėjimo klausimus sprendžia tradiciniai bendruomenės įstatymai. Didžioji dalis prekybos, administravimo įstatymo kodeksų Marokas perėmė iš Prancūzijos teisės kodeksu, o asmeninį musulmonų statusą apsprendžia šariato teismas.
Žmogaus teisių pažeidimai
1970–1980 m. žmogaus teisiu pažeidimai Maroke buvo pasaulio visuomenės dėmesio centre. Politinių teisių šalyje nebuvimas privedė prie represijų, areštų ir politinių kalinių skaičiaus augimo. Daugelis Maroko gyventojų jautė baimę prieš valdžią ir nežinojo savo teisių. 1990 m. miestuose suaktivėjus žmogaus teisių judėjimo organizacijoms, Karalius Hasanas II–sis suformavo žmogaus teisių Konsultacinę tarybą, o 1993 m. vyriausybė įkūrė Žmogaus teisių ministeriją, kuriai vadovauti buvo paskirtas, žinomas kovotojas už žmogaus teises, Omaras Azimanas (Omar Azziman). Nuo 1997 m. Omaras Azimanas vadovavo įkurtai Teisingumo ministerijai.
Liftas
thumb|250px|right|Liftas, įrengtas pastato išorėje Liftas – šachtinio tipo keltuvas su kabina, skirtas vertikaliam arba nuolydiniam keleivių arba krovinių kėlimui.
Istorija
Lifto prototipai buvo žinomi Senovės Romoje, Egipte. Pirmieji šiuolaikinio tipo liftai atsirado XVII a. – XVIII a. Anglijoje ir Prancūzijoje, Rusijoje. Oficialiai laikoma, kad pirmasis keleivinis liftas, kuriame buvo įrengtos kabinos apsaugos nuo kritimo priemonės, buvo įrengtas 1857 m. Niujorke. 1867 m. hidraulinis liftas buvo pademonstruotas Pasaulinės parodos Paryžiuje metu. Šiais liftais buvo galima greičiau kilti ir leistis. Pirmasis elektrinis liftas buvo pagamintas 1880 m. Liftų atsiradimas leido sparčiai statyti dangoraižius. Lietuvoje pirmasis liftas buvo įrengtas 1926 m. Kauno gyvenamajame name. Vienas pirmųjų greitaeigių liftų Lietuvoje buvo sumontuotas 1979 m. Vilniaus televizijos bokšte.
Veikimas
Šiuo metu dažniausiai naudojami elektriniai liftai. Jų pavara paprastai tvirtinama ant specialios platformos viršutinėje šachtos dalyje. Lifto kabina yra keliama specialiais lynais ar diržais, vyniojamais ant pavaros suktuvo būgno ar skriemulio. Kabinos, pakabintos ant diržų ar lynų per pakabą juda specialiomis kreipiamosiomis, pritvirtintomis prie lifto šachtos sienos. Šachtos duobėje paprastai įrengiami atraminiai buferiai, sulaikantys nuo smūgio kabiną ar atsvarus, kurie mažina jėgą, reikalingą kabinai kelti. Lifto durys atsidaro arba užsidaro teleskopiniu būdu. Kabinoje paprastai būna įrengtas valdymo pultas sujungtas su automatiniu lifto valdymo įrenginiu. Keleiviniai liftai gali būti kelių aukštų. Jie montuojami gyvenamuosiuose ir administraciniuose pastatuose. Krovininiai liftai įrengiami gamyklose, sandėliuose, parduotuvėse, šachtose. Šiuolaikiniai keleviniai liftai vienu metu kelia iki 30 asmenų, krovininiai – iki 10 tonų krovinį.
Klasifikavimas
Liftai yra skirstomi į kelias kategorijas. Pagal paskirtį liftai būna:
Pagal pavaros konstrukciją:
Pagal konstrukciją:
Lauksargių seniūnija
Lauksargių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Tauragės rajono savivaldybės pietvakariuose.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Sitkūnai
Sitkūnai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 17 km į šiaurę nuo Kauno, šalia magistralės. Veikia Sitkūnų pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1952 m.), medicinos punktas, Sitkūnų radijo stotis (nuo 1951 m.), žemės ūkio technika prekiaujanti įmonė UAB „Olsen Baltic“.
thumb|left|220px|[[Sitkūnų radijo stotis|Sitkūnų radijo stoties antenos]] miniatiūra|220px|left|Stoties pastatas, 2019 m.
Prie magistralės yra rengiamas Industrijos parkas.
Istorija
XIX a. pab. buvo Sitkūnų kaimas, palivarkas, dvaras ir smuklė Kauno apskrityje.
1938 m. surengtas konkursas statyti naują radijo stotį Kaune, Sitkūnų gyvenvietėje. Stotį įrengti pavesta anglų firmai „Standart“, antenos įrenginius pagaminti – prancūzų firmai „SFR“, elektrinę – šveicarų firmai „Gebrueder Sulcer“. Stotis pastatyta 1939 m., tačiau, prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, nebuvo įrengta, o pabaigta statyti 1950 m.
1991 m. sausio 13 d. stotis buvo apginta nuo sovietų karinės agresijos, nors rugpjūčio 19 d. sovietų kariai buvo ją trumpam užėmę. Čia pastatytas rūpintojėlis J. Vaidotui (aut. R. Puškorius), kuris mirė 1991 m. sausio 13 d. naktį saugant radijo stotį nuo sovietų agresijos, taip pat yra paminklas su paminkline lenta Sausio 13-osios įvykiams atminti.
Troilijus
Graikų mitologijoje Troilijus (Troilas) – Apolono ir Hekubos sūnus. Orakulas išpranašavo, kad Troja nebus įveikta, jei Troilijus sulauks 20 metų. Tai sužinojęs Achilas surengė pasalą ir užmušė Troilijų buvusį kartu su seserimi Poliksena.
Juodkaičiai
Juodkaičiai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 12 km nuo Ylakių.
Rainiai
Rainiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Telšių, prie kelio ir Mastupio upelio. Seniūnaitijos centras. Veikia mokykla-darželis, biblioteka, stovi Rainių koplyčia (pastatyta 1991 m.), gretimuose Stulpinuose – Veidrodžių koplyčia (1786 m). Rainiuose yra įsikūrusi statybos bendrovės „Vėtrūna“ centrinė būstinė. Rastas pilkapis su III–IV a. dirbiniais.
thumb|left|250px|Rainiai
Istorija
Rainiai šaltiniuose minimi nuo 1597 m. Kaime 1665 m. buvo 10, 1738 m. – 2 kiemai. XIX a. minimi Rainių kaimas ir dvaras.
II pasaulinio karo metu, naktį iš 1941 m. birželio 24 d. į 25 d., Rainių miškelyje Raudonoji armija nužudė apie 80 kalinių (intelektualų, teisininkų, politikų ir kitokių „liaudies priešų“, uždarytų į Telšių kalėjimą) – vyko Rainių žudynės.
Tarybiniais metais Rainiai buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Simonas Budnas
thumb|Simonas Budnas thumb|1562 m. Katekizmas thumb|Simono Budno paminklas Nesvyžiuje. 1982 m. Simonas Budnas (, 1530 m. sausio mėn. Budnėje, dab. Palenkės vaivadija – 1593 m. sausio 13 d. Višneve) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės reformacijos veikėjas, Biblijos kritinės egzegezės pradininkas LDK.
Biografija
Po studijų Krokuvos akademijoje nuo 1558 m. Vilniaus evangelikų reformatų bažnyčios katekistas, nuo 1560 m. Mikalojaus Radvilos Juodojo ir Jono Kiškos dvarų Klecke, Nesvyžiuje, Chouchloje, Zaslavlyje, Loske pamokslininkas. Nuo XVI a. septintojo dešimtmečio pradžios vienas žymiausių Lietuvos brolių (arijonų) ideologų. Skelbė protestantizmo idėjas Baltarusijoje.
Išvertė ir išleido lenkų kalba Bibliją (vadinama Nesvyžiaus Biblija; NT – 1570 m., 1574 m. 1589 m.?, ST – 1572 m.). Rašė lenkų, lotynų, baltarusių kalbomis. Už veikaluose reikštas radikalias antitrinitorių teologines pažiūras 1584 m. pašalintas iš arijonų bendruomenės.
Spėjamas Benjamino Budno tėvas.
Vasilkuvo Slovackio gatvės žydų kapinės
thumb|right|250px|Kapinėse išlikę antkapiai
Vasilkuvo Slovackio gatvės žydų kapinės  – žydų kapinės įkurtos XIX a. pirmoje pusėje Vasilkuvo mieste, Slovackio gatvėje. Kapinių teritorija 0,2 ha, kurioje išlikę apie 25 antkapiai su užrašais hebrajų kalba. 2007 m. kapinės buvo dalinai restauruotos ir sutvarkytos.
Zagłębie Sosnowiec SA
Sosnoveco „Zagłębie“ – Lenkijos futbolo klubas iš Sosnoveco.
Istorija
Elito divizione klubui sekėsi prastai. Buvo surinkę vos septynis taškus ir buvo priešpaskutinėje vietoje. 2018 m. spalio 15 d. pasiekė žinia, kad naujuoju treneriu tapo lietuvis Valdas Ivanauskas, o jam talkins Robertas Poškus.
FIA ilgų distancijų lenktynių pasaulio čempionatas
FIA ilgų distancijų lenktynių pasaulio čempionatas (trumpinys FIA WEC čempionatas)  – autosporto ilgų distancijų lenktynės, organizuojamos FIA. Pats pirmasis šių lenktynių sezonas buvo pradėtas 2012 m. kovo 17 d.
Čempionate dalyvauja kelių kategorijų automobiliai – aukščiausios kategorijos automobiliai yra „Le Mans Prototype“, žemesnėse klasėse dalyvauja įprastos gamybos automobiliais paremti Gran Turismo.
Lenktynių formatas
Čempionatą sudaro įvairios ilgų distancijų lenktynės visame pasaulyje, kurių minimali trukmė bus 6 valandos. Pirmą sezoną sudarė 7 lenktynės, tarp kurių buvo ir žymiosios 24 val. Le Mano lenktynės. Kiekvienais metais planuojama surengti po dvejas lenktynes Europoje, Azijoje ir Šiaurės Amerikoje su galimybe pridėti dar vienerias ar dvejas lenktynes. Iš viso lenktynėse yra keturios kategorijos: prototipų LMP1 ir LMP2, bei GT – profesionalių lenktynininkų GTE Pro ir GTE Am, kurioje lenktyniauja neprofesionalūs lenktynininkai.
Čempionato pabaigoje įteikiami 6 oficialūs apdovanojimai. Du atitenka sezono čempionams – komandai ir lenktynininkui, pasaulio taurę laimi GTE Pro klasės nugalėtojas, o trofėjus skiriamas LMP2 ir GTE Am klasių lyderiams. Paskutinis apdovanojimas įteikiamas geriausiai privačiai komandai tarp visų kategorijų. Čempionate taškai skiriami kaip ir kitose FIA lenktynėse – juos gauna pirmi 10 finišavusių lenktynininkų. Lenktynes baigę, tačiau finišavę žemiau 10 vietos, lenktynininkai gauna po 0,5 taško, o visi taškai 24 val. Le Mano lenktynėse dvigubinami.
Lenktynės
Čempionatą sudaro šios lenktynės:
Didžiojo Chechciro rezervatas
Didžiojo Chechciro rezervatas  – valstybinis gamtinis rezervatas Rusijoje, Chabarovsko krašte, apima Chechciro kalnagūbrį, besidriekiantį 15–20 km į pietus nuo Chabarovsko. Įkurtas 1963 m. ir užima 45 471 ha plotą.
Petrašiūnų dolomito telkinys
Petrašiūnų dolomito telkinys – naudingųjų iškasenų – dolomitų telkinys Šiaurės Lietuvoje, Pakruojo rajono savivaldybės teritorijoje, tarp Kruojos ir Ežerėlės upių.
Didžiojo Chechciro rezervatas
Įkurtas siekiant išsaugoti ir ištirti Paamūrės krašto gamtą. Rezervate saugomi spygliuočių–plačialapių medžių miškai su mandžiūriškos augmenijos priemaišomis. Daug endeminių ir reliktinių augalų rūšių (ženšenis, eleuterokokas). Rezervate sutinkamos 53 žinduolių, 45 žuvų, 240 paukščių, 8 roplių, 6 varliagyvių rūšys. Kartais sutinkami amūriniai tigrai, amūrinės katės, čia taip pat gyvena barsukai, sabalai, stirnos, himalajiniai ir rudieji lokiai, muskusinės kabargos, didžiosios kiaunės, mandžiūriniai kiškiai, Kinijos minkštašarviai vėžliai, mandarininės antys ir kt.
Petrašiūnų dolomito telkinys
Telkinys
Vienas didžiausių dolomito telkinių Lietuvoje. Išžvalgyti ištekliai siekia 25 mln. m³. Per metus išgaunama iki 0,4 mln. m³. Kasamas nuo 1960 m. Iškasamas devono sistemos Stipinų svitos dolomitas. Naudingosios iškasenos klodo storis 3,0–9,0 m. Kasamas atviruoju būdu. Iškasus dolomitą, jis naudojamas skaldai gaminti.
Didžiojo Chechciro rezervatas
thumb|left|250px|Byčichos upelis kalnuose
Bacario rezervatas
Bacario valstybinis rezervatas  – saugoma gamtos teritorija Gruzijoje, Achmetos savivaldybėje, Kachetijos kalnuose (Didysis Kaukazas). Įkurtas 1935 m. ir apima 3800 ha teritoriją.
Apima kalnų šlaitus iki 2500 m aukščio ir juos dengiančius natūralius kalnų miškus. Čia išlikusios natūralios kukmedžių ir skirpstulų giraitės (yra medžių, viršijančių 1000 metų amžių). Miškuose gyvena stirnos, rudieji lokiai, akmeninės kiaunės, gemzės, lapės.
Juodkiai
Juodkiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Maironių.
Žmonės
Žmonės (Homo) – primatų (Primates) būrio, hominidų (Hominidae) šeimos gentis, kuriai priklauso šiuolaikinis žmogus (Homo sapiens).
Nuo kitų primatų žmonės skiriasi statmena eisena, stambiomis smegenimis, sudėtingu socialiniu gyvenimu ir įvairia gamybine veikla. Žmonių giminė yra kilusi iš australopitekų, gyvenusių prieš kelis milijonus metų Afrikoje.
Žmonių (Homo) genties rūšys ir porūšiai
Kryželiu (†) pažymėtos išnykusios rūšys ir porūšiai:
Šakiai (Gaurė)
Šakiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Baltrušaičių, prie kelio.
Kreida (periodas)
Kreida – vienas iš mezozojaus Žemės vystymosi periodų. Prasidėjo prieš 145,5 mln. m. ir baigėsi prieš 65,5 mln. m. Periodo pabaiga sutampa su mezozojaus eros pabaiga ir kainozojaus eros pradžia. Tarptautinis žymėjimas K.
Augalija ir gyvūnija
Kreidos laikotarpiu atsirado pirmieji žiediniai augalai bei juos apdulkinantys vabzdžiai. Asiūklius ir sagainėčius pakeitė mažos žolės, krūmai, lapuočiai medžiai. Suklestėjo didelės bandos augalėdžių, tokių kaip raguotieji ir ančiasnapiai dinozaurai. Pagausėjo žinduolių ir paukščių. Periodo pabaigoje išnyko visi dinozaurai (kreidos-terciaro masinis rūšių išnykimas).
Paleogeografija
Po to, kai juros laikotarpiu suskilo Pangėja, žemynai toliau dreifavo į šalis, kol periodo pabaigoje atsidūrė beveik dabartinėse savo vietose. Klimatas buvo šiltas, nors tarp metų laikų buvo žymūs temperatūros svyravimai. Įvairiuose žemynuose išsivystė didesni skirtumai, nes jie evoliucionavo atskirai vienas nuo kito.
Titonas
Eos pagrobė Ganimedą ir Titoną trokšdama juos padaryti savo meilužiais. Bet pačiam Dzeusui patiko Ganimedas ir jis atiteko vyriausiam dievui. Dzeusas atsimokėdamas Eos pasiūlė išpildyti vieną norą, ši panorėjo, kad Titonas būtų nemirtingas, bet pamiršo paprašyti amžinos jaunystės. Titonas tapo nemirtingas, bet laikui einant seno ir seno, galiausiai taip paseno, kad maldavo mirties jį pasiimti.
Vasilkuvo Supraslio gatvės žydų kapinės
Vasilkuvo Supraslio gatvės žydų kapinės - Vasilkuvo mieste, Supraslio gatvėje esančių žydų kapinių įkūrimo data nėra tiksliai žinoma. II pasaulinio karo metu kapinės buvo sunaikintos, šiuo metu šioje vietovėje yra sporto aikštelė.
Pontiac Tempest
Pontiac Tempest - automobilis, kurį gamino koncerno General Motors dukterinė markė Pontiac. Tempest buvo pristatytas 1960 metų rugsėjį, kaip 1961 metų modelis. Iš pradžių automobilis buvo kompaktinės klasės ir buvo gaminamas ant GM Y platformos, vėliau tapo vidutinės klasės automobiliu ir buvo gaminamas ant GM A platformos. 1988 metais Tempest grįžo į prekybą Kanados rinkoje, kur buvo pardavinėjamas kaip kompaktinės klasės automobilis Chevrolet Corsica pagrindu.
Stanislavas Medvedenka
Stanislav „Slava“ Medvedenko (g. 1979 m. balandžio 4 d. Kijeve) – Ukrainos krepšininkas.
2006 m. gruodžio 28 d. pasirašė sutartį su Atlanta "Hawks" klubu.
Maita Kapakas
thumb|200px|Maita Kapakas [[Felipe Guaman Poma de Ayala|Guaman Poma „Nueva crónica y buen gobierno“ kronikose.]] Maita Kapakas buvo ketvirtasis sapa inka (Inkų imperijos valdovas) ir Urino dinastijos narys, valdęs apie 1290 m.
Maita Kapakas buvo Ljokės Jupankujo sūnus, turėjo žmoną Mama Tankariy Yachiy. Maita Kapakas savo vietą užleido Tarco Huaman, tačiau po įvykdyto perversmo į valdžią atėjo Maita Kapako pusbrolis Capac Yupanqui.
Maita Kapakas aprašomas kaip narsus karys, kuris užkariavo teritorijas prie Titikakos ežero, Arekipos, Potosi.
Georg Wilhelm Friedrich Hegel
Biografija
Gimė 1770 m. rugpjūčio 27 d. Štutgarte, Vokietijoje, biurokrato tėvo šeimoje. Mokėsi Štutgarto gimnazijoje, kur jis susipažino su graikų ir romėnų klasika. Tėvas norėjo, kad jis būtų dvasininkas ir nuo 1788 iki 1793 m. jis studijavo teologiją Tübingeno universiteto seminarijoje. Besimokydamas susidraugavo su Friedrich Hölderlin ir Friedrich W. J von Schelling ir tapo neišskiriamais draugais. miniatiūra|150px|kairėje|Hėgelis „Vienintelė mintis, kurią atsineša filosofija, yra ta paprasta proto mintis, kad pasaulyje viešpatauja protas, todėl ir pasaulinė istorija vyko protingai.“
Baigęs Tiubingeno universitetą, persikėlė gyventi į Berną, vėliau į Frankfurtą, kur dirbo privačiu korepetitoriumi. Kai tėvas mirė, paveldėjo nemažą pinigų sumą ir metė korepetitoriaus darbą, atsidėdamas darbui socialinėmis temomis.
1800 m. G. Hėgelis susidomėjo kritiška Imanuelio Kanto filosofija. 1801 m. susitiko su savo draugu Friedrich W. J von Schelling, kur redagavo kritišką filosofijos žurnalą. Tais pačiais metais G. Hėgelis išleidžia savo pirmąją esė. 1807 m. išleidžia savo pirmąjį didelį darbą „Die Phänomenologie des Geistes“ (Dvasios fenomenologiją).