cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vytauto Kazimiero Jonyno galerija
Ekspozicija
Nedideliame kambarėlyje eksponuojami dailininko darbo įrankiai bei medžiagos, medžio raižinių klišės. Ant itališko trikojo – 1950 m. piešinys sangina „Moters aktas“. Taip pat eksponuojama papildyta V. K. Jonyno pašto ženklų, sukurtų keturioms Vokietijos žemėms, kolekcija.
Galerijos lenktame koridoriuje, 16-oje rėmų, foto medžiagoje, parodyta nedidelė profesoriaus sukurto religinio meno dalis. Kitose galerijos patalpose – tapybos, grafikos darbai, piešiniai, skulptūros, bareljefai, keturių dalių vitražas. Eksponuojamas iš kolekcionieriaus A. Juškio pasiskolintas 1982 m. tapybos darbas. Rodoma video medžiaga, kurioje profesorius pasakoja apie savo gyvenimą ir kūrybą, pristatomi kūriniai bažnyčioms.
Galerijoje taip pat vykdomos V. K. Jonyno vaikų dailės mokyklos auklėtinių kūrybos parodos. Vienoje salėje (80 m²) rengiamos ir keičiamos dailės kūrinių parodos iš Nacionalinio M.K. Čiurlionio dailės muziejaus fondų ir iš privačių kolekcijų. Darželių ir mokyklų auklėtiniams organizuojamos dailės pamokos – užsiėmimai galerijoje, kur gausu eksponatų. Tam tikslui yra 15 molbertų. Organizuojami tradiciniai renginiai – kameriniai ir klasikinės muzikos koncertai, minėjimai, susitikimai su dailininkai, edukaciniai renginiai, paskaitos apie meną, etnokultūriniai vakarai.
Bosnijos ir Hercegovinos vyrų krepšinio rinktinė
Bosnijos ir Hercegovinos vyrų krepšinio rinktinė – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Bosnijos ir Hercegovinos valstybei. Dalyvavo 10 Europos čempionatų, o į pasaulio pirmenybes ar olimpines žaidynės nėra patekusi.
Asmenybės tipas
Asmenybės tipas – psichologinės asmenybių klasifikacijos kategorija. Bandymų skirstyti žmones pagal asmenybės tipus buvo nuo seno, tačiau labiausiai prigijo Karlo Gustavo Jungo teorija. K. Jungas skiria dvi pamatines, iš esmės priešingas, žmogaus psichikos nuostatas priklausomai nuo jų santykio su objektu – ekstraversiją ir introversiją. Pagal tai išskiriami psichologinius tipai – ekstravertas ir introvertas, o šie tipai skirstomi į potipius pagal funkcijas.
Ekstraversija su dominuojančia mąstymo funkcija
Tokios charakterio struktūros žmones domisi objektyviu faktų supratimu, kurį sugeba paaiškinti logiškai, pagal visuotinai priimtus mąstymo standartus. Ekstraversija lemia kolektyvinių normų laikymąsi, dėl to šie žmonės nėra originalūs mąstytojai.
Ekstraversija su dominuojančia pojūčių funkcija
Tokios charakterio struktūros žmonės domisi išoriniu pasauliu, konkrečiais faktais ir detalėmis. Jie domisi daiktais, bet jų neanalizuoja. Nesvarbu, kodėl pasaulis vienoks ar kitoks. Svarbu, kad jis toks yra. Jie moka priimti pasaulį jo neaiškindami ir neinterpretuodami. Gyvenimas vertinamas pagal tai, kiek jis jaudina ir stimuliuoja. Tokie žmonės yra realistai, orientuojasi į dabartį.
Ekstraversija su dominuojančia intuicijos funkcija
Tokios charakterio struktūros žmonės gerai jaučia galimybes ir tarpusavio sąsajas bei sąveikas. Dėl dominuojančios ekstraversijos jie gali gerai pastebėti naujus išorinio objekto ar situacijos rakursus, netikėtą jų panaudojimą. Jie yra iniciatyvūs ir kūrybingi.
Introversija su dominuojančia mąstymo funkcija
Tokios charakterio struktūros žmonės yra susidomėję objektyviu savo vidiniu pasauliu, linkę užsiimti savianalize ir vidinių konfliktų sprendimu. Konceptualizuodami savo idėjas, jie vadovaujasi dedukciniu mąstymu.
Introversija su dominuojančia pojūčių funkcija
Tokio charakterio žmonės orientuojasi į savo vidinius pojūčius. Išorinis pasaulis atrodo banalus ir neįdomus. Jų realybė – archetipai, jų interesas ir rūpestis – didžioji vizija. Santykiuose su išorine realybe jie gali nesiskaityti su konkrečiais faktais.
Introversija su dominuojančia intuicijos funkcija
Tokie žmonės geriau mato vidines galimybes, yra gabūs vizijų kūrėjai. Jie gyvena vaizdinių pasaulyje. Tai gali būti pranašai, keistuoliai svajotojai, artistai, menininkai. Kitiems jie gali atrodyti mįslė, sau – neįvertinti genijai. Kadangi išorinė realybė jiems nelabai rūpi, jie nelinkę ir nelabai moka kooperuotis.
La Rošelis
La Rošelis – miestas vakarų Prancūzijoje, Naujosios Akvitanijos regione;  Pajūrio Šarantos departamento centras. Išsidėstęs prie Biskajos įlankos, prieš Rė salą. Svarbus vakarų Prancūzijos transporto centras. Veikia prekybos, karinis, žvejybos ir jachtų uostas. La Rošelį su kitais Prancūzijos miestais jungia geležinkeliai ir automagistralės. Veikia La Rošelio oro uostas. Reikšmingas naftos perdirbimo, chemijos, maisto pramonės centras. Plėtojamas turizmas. Nuo 1993 m. veikia La Rošelio universitetas. Yra daug muziejų – Jūrų, Dailės, Naujojo Pasaulio, kvepalų ir kiti. Populiarus buriavimas, regbis.
Asmenybės tipas
Ambiversija
Nors ekstraversija ir introversija dažnai laikomos alternatyviomis savybėmis, iš tiesų tai 2 vieno kontinuumo kraštutinumai, ir nemaža dalis žmonių yra daugmaž jo viduryje – tai vadinama ambiversija. Ambivertas patogiai jaučiausi grupinėje, socialinėje sąveikoje, bet taip pat turi potraukį pabūti vienas.
La Rošelis
Architektūra
La Rošelio uosto vartus žymi XIV a. įtvirtinti bokštai. Išliko XVI–XVII a. miesto Rotušė, Šv. Liudviko katedra. Šv. Mykolo, Šv. Išgelbėtojo bažnyčios.
Chan Junisas
Chan Junisas  – miestas Palestinoje, Gazos ruože, tarp Gazos ir Rafos, 4 km nuo Viduržemio jūros. Muchafazos centras. Miesto įžymybė – 1388 m. pastatytas karavansarajus. Verčiamasi prekyba, yra beduinų turgus. 2012 m. Chan Junise buvo didžiausias bedarbystės rodiklis visoje Palestinoje.
Istorija
Iki XIV a. šioje vietoje buvo mažas kaimas, vadintas Salqah. 1388 m. Mameliukų emyras Junusas al Nuruzis čia pastatė karavansarajų, aplink kurį išaugo miestas, pavadintas emyro garbei. 1516 m. įvyko Chan Juniso mūšis, kuriame Osmanai nugalėjo Mameliukus. Pro čia Selimas I vedė kariauną Egiptan. Nuo XIX a. Chan Junisas tapo antras pagal dydį miestas krašte (po Gazos). XIX a. britai įkūrė tvirtovę.
Burniai (Zarasai)
Burniai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kimbartiškės.
Baltaskruostė berniklė
Baltaskruostė berniklė (Branta leucopsis) – žąsinių (Anseriformes) būrio paukštis.
Išvaizda
Baltaskruostė berniklė gerokai didesnė už didžiąją antį. Iš toli atrodo dvispalvė – viršutinė pusė juodam apatinė – balta. Patino ir patelės kakta, skruostai ir dalis gerklės balti. Viršugalvis ir nugarinė kūno pusė juodi. Sparno dengiamosios plunksnos juodos, baltais kraštais. Kūno šonai pilkai rusvi su baltais skersiniai dryžiais. Kaklas ir pagurklis juodi, rainelė ruda. Jaunikliai daugiau rusvai juodi. Ant kaktos ir skruostų – rusvos dėmės. Vairuojamosios plunksnos su baltais taškeliais.
Paplitimas
Gyvena Grenlandijoje, Špicbergene, Naujojoje Žemėje, Norvegijos Lofotenų salose, nuo 1970-ųjų ir Švedijos Gotlando ir Elando salose. Žiemoja Vakarų Europos pakrantėse, ypač Vėzerio ir Emso upių žemupiuose. Rytų Fryzijoje. Lietuvoje aptinkama migracijų metu. Rūšis buvo įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą iki 2019-ųjų metų.
Įtraukta į Europos sąjungos paukščių direktyvos pirmąjį priedą, todėl turi būti saugoma visose Europos sąjungos valstybėse.
Biologija
Perėjimo laikotarpiu gyvena šiaurės kalvotame kraštovaizdyje. Daugiausia apsistoja stačiuose pajūrio skardžiuose, paupiuose. Migracijos laikotarpiu laikosi pajūrio užtakiuose, sekliuose pakraščiuose. Žiemoja taip pat pajūryje ir į žemyninę dalį užskrenda retai, atsitiktinai.
Sausumoje vikri, greitai bėgioja. Kartais, jei išsišėrusi, sugeba pabėgti nuo plėšrūnų. Puikiai plaukioja, bet nenardo. Skrydis lengvas ir greitas.
Peri kolonijomis, bet lizdai vienas nuo kito būna gana toli. Lizdo neslepia – sukrauna atviroje vietoje. Dėtyje paprastai būna 3–6 kiaušiniai, perimi maždaug 25 dienas. Tik išsiritę jaunikliai palieka lizdą, ir padedami suaugusiųjų ritasi žemyn, keliauja į gėlo vandens telkinius.
Lesa įvairią žolinę augaliją, mėgsta viksvas, šliaužiantįjį vėdryną, dobilus. Taip pat lesa bestuburius: vėžiagyvius, moliuskus, vabzdžius.
Lazdininkų tvenkinys
Lazdininkų tvenkinys – tvenkinys vakarų Lietuvoje, Kretingos rajone, 2 km į vakarus nuo Darbėnų. Susidaręs patvenkus Darbos upę 7,9 km nuo jos žiočių. Ilgis iš rytų į vakarus 2,6 km, plotis iki 1,04 km. Yra 0,11 ha sala. Altitudė 14 m. Rytinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Krantai daugiausia apaugę miškeliais, žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai, tik į rytus stūkso Linkių miškas.
Debitas:
Užtvanka 1108 m ilgio, 6,5 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1976 m.
Vanduo naudojamas laukams drėkinti. Greta tvenkinio yra Sausdravų, Mažučių, Lazdininkų kaimai.
Bob Cousy
Bobas Kūzis gimė 1928 m. rugpjūčio 9 d. Niujorke, Niujorko valstijoje, prancūzų imigrantų šeimoje. Nors du kartus bandė pakliūti į Andrew Jackson jaunių komandą jis vis tiek treniravosi ir norėjo patekti į komandą. Tačiau trylikos metų susilaužė dešinę ranką, ir nebegalėjo dešine ranka varytis kamuolio. Tada jis išmoko jį varytis su kaire ranka. Tai pamatęs mokyklos komandos treneris paprašė Bobo sugrįžti į komandą.
1946 m. Bobas gavo pasiūlymą lankyti vidurinę mokykla Vorčesteryje, Masačusetso valstijoje.
1950 m. nusprendė dalyvauti naujokų biržoje, kur jį pasirinko Tri-Cities „Blackhawks“ komanda. Jis buvo iškeistas Chicago „Stags“ komandai, bet ji žlugo dar neprasidėjus sezonui. Tačiau jis pasirašė sutartį su Boston „Celtics“ klubu. Bobas Kūzis padėjo iškovoti 9 NBA čempionų titulus.
Pasitraukęs iš profesionalaus krepšinio jis 1968 m. pradėjo treniruoti Cincinnati „Royals“ komandą. Pirmąjį sezoną Bobas taip pat sužaidė septynerias rungtynes šioje komandoje. Joje liko iki 1974 m.
1970 m. B. Kūzis buvo įtrauktas į NBA šlovės muziejų.
Bobo Kūzio apdovanojimas
Bobo Kūzio apdovanojimas, įsteigtas 2004 m., įteikiamas geriausiam universitete žaidžiančiam įžaidėjui.
Moskvinas (Naujininkai)
Moskvinas (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. Neusiedel, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – buvusi gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Nemano rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Lunino kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas, iki 1935 m. kaimo bendruomenė, vėliau savivaldybė. Priklausė Būdviečių parapijai. 1946–2008 m. Malomožaiskojė apylinkės teritorija.
FK Kara-Balta
FK Kara-Balta – Kirgizijos futbolo klubas iš Kara Baltos.
Istorija
Įkurtas 1992 m. Žaidžia aukščiausioje šalies futbolo lygoje.
Pasiekimai
Top Liga:
Sudėtis
Atnaujinta 2021 m. sudėtis
Janbjė sala
thumb|220px|Salos palydovinė nuotrauka
Janbjė sala arba Ramri (MY ရမ်းဗြဲကျွန်း) – yra sala Bengalijos įlankoje, Rachinų valstijos) pakrantėje. Plotas 1350 km². Janbjė saloje 1945 m. sausio ir vasario mėnesiais šešias savaites vyko Ramri salos mūšis. Mūšis buvo dalis britų Keturioliktosios armijos 1944/45 m. ofenzyvos Pietiniame fronte, vykstant Antrojo pasaulinio karo Birmos kampanijai.
Birželio 12
Birželio 12 yra 163-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 164-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 202 dienos.
Vardadieniai
Anupras, Dovė, Krisčius, Kristė, Kristijona, Kristijonas, Kristina, Kristinas, Kristis, Ramūnas, Ramūnė, Vilma;
Romas Kalinauskas
Biografija
1974 m. baigė Daugpilio karo mokyklą, 1985 m. baigė Kijevo aukštąją karo aviacijos mokyklą. 1974–1992 m. tarnavo TSRS ginkluotosiose pajėgose, nuo 1976 m. Daugpilio aukštojoje karo mokykloje.
Nuo 1992 m. sausio mėn. Vilniaus motodesantinio bataliono štabo viršininkas, nuo 1992 m. birželio mėn. Lauko kariuomenės brigados (LKB) Operatyvinio skyriaus viršininkas. Nuo 1994 m. gegužės mėn. LKB Operatyvinio planavimo ir kovinio parengimo skyriaus viršininkas – štabo viršininko pavaduotojas. Nuo 1996 m. sausio mėn. „Geležinio Vilko“ brigados Operatyvinio planavimo ir kovinio parengimo skyriaus viršininkas – štabo viršininko pavaduotojas. Nuo 1999 m. sausio mėn. Mokymo ir doktrinų valdybos Doktrinų skyriaus viršininkas, nuo 2000 m. sausio mėn. valdybos vadas. Nuo 2000 m. spalio 24 d. Krašto apsaugos ministerijos generalinis inspektorius. 2001 m. pulkininkas. Nuo 2002 m. birželio mėn. Lauko pajėgų vadovybės Lauko (sausumos) pajėgų štabo viršininkas, nuo 2004 m. Lietuvos generolo A. Ramanausko kovinio parengimo centro viršininkas.
Negarbingi šunsnukiai
Negarbingi šunsnukiai  – 2009 m. karinis filmas, kurį sukūrė ir režisavo Quentin Tarantino. Vieną pagrindinių vaidmenų atlieka Brad Pitt. Filmas kurtas keliose šalyse, įskaitant Vokietiją ir Prancūziją. Filmuoti pradėta 2008 metų spalio mėnesį.
„Negarbingi šunsnukiai“ buvo pristatyti 62-ajame Kanų kino festivalyje ir varžėsi dėl prestižinio apdovanojimo – Auksinės palmės šakelės. Tai vienintelis amerikiečių filmas, 2009 metų Kanų kino festivalyje iškovojęs apdovanojimą – geriausio aktoriaus apdovanojimą gavo Christoph Waltz.
Pavadinimas
Filmo pavadinimą sugalvojo režisierius Enzo Castellari, kuris 1978 metais sukūrė filmą „The Inglorious Bastards“. Nors tiek senesniame, tiek naujesniame filme yra panašumų, Tarantino pabrėžė, jog jo kurtas filmas yra originalus darbas, o ne perdaryta 1978 metų filmo versija.
Tarantino savo filmą pavadino šiek tiek kitaip nei 1978 metų filmas. Taisyklinga anglų kalba filmas turėtų vadintis „Inglorious Bastards“. Paklaustas apie pavadinimą, Tarantino nepaaiškino, kodėl pirmame žodyje pridėjo raidę u, ir pareiškė: „O dėl „Basterds“? Tiesiog taip tariasi: Basterds“. Vėliau režisierius pareiškė, kad „Inglourious Basterds“ pavadintas „pagal Tarantino tartį“.
Siužetas
1941 metais vokiečių okupuotoje Prancūzijoje pulkininkas Hansas Landa (vaid. Christoph Waltz), pravarde „Žydų medžiotojas“, iššaudo žydų Dreifusų šeimą. Pasprukti pavyksta tik nepilnametei Šosanai (vaid. Mélanie Laurent), kurios Landa nesivijo. Tuo metu JAV leitenanto Aldo Reinas (vaid. Brad Pitt) rekrutams – iš aštuonių žydų-amerikiečių karių sudaryta komanda – įsakyta nusileisti Prancūzijoje iki kol į šalį įžengs sąjungininkai. Komandos tikslas – pasėti paniką Trečiajame Reiche žiauriai nužudant kaip įmanoma daugiau vokiečių kariškių. Komanda, pasivadinusi Šunsnukiais, laikosi politikos neimti kalinių ir nuskalpuoti aukoms galvas. Šunsnukių taktika – palikti vieną kariškį gyvą, kad jis pasiųstų žinią apie terorą. Leitenantas Reinė išsigelbėjusiems ant kaktų peiliu išpjausto nacių svastiką, kad nacis būtų atpažįstamas po karo.
Praėjus ketveriems metams nuo šeimos išžudymo, Šosana išgalvota tapatybe valdo mažą kino teatrą Paryžiuje. Ji sutinka Frederiką Zolerį (vaid. Daniel Brühl), vokiečių snaiperį ir karo didvyrį, kurio žygdarbis bus atšvęstas būsimu propagandiniu filmu. Nors mergina atsisako jos pasiūlymui draugauti, įsimylėjęs Zoleris pasiūlo nacių propagandos ministrui Jozefui Gebelsui naują filmą pristatyti Šosanos teatre. Ji suvokia, kad kelių aukštų nacių pareigūnų dalyvavimas pristatyme yra galimybė atkeršyti už šeimos išžudymą. Žydei merginai įgyvendinti planą padeda jos vaikinas Marselis, kuris dirba kino mechaniku. Ji nutaria sudeginti kino teatrą su aukštais nacių pareigūnais.
Apie filmo premjerą sužino ir britai. Jie išsiunčia buvusį vokiečių filmų kritiką leitenantą Arčį Hikoksą (vaid. Michael Fassbender) į Paryžių, kad jis vadovautų atakai prieš nacius. Hikoksas susitinka su Šunsnukiais bei vokiečių filmų aktore ir dviguba agente Bridžita fon Hamersmark (vaid. Diane Kruger). Tačiau jų susitikimas bare sužlunga, kai Gestapo narys supranta, jog Hikoksas nėra vokietis. Per susišaudymą miršta trys Šunsnukių komandos nariai, o Hamersmark sužeidžiama. Reinas ir likę trys Šunsnukiai apklausia Hamersmark ir išsiaiškina, kad Adolfas Hitleris taip pat dalyvaus filmo premjeroje. Jie sukuria planą, pagal kurį Reinas ir dar du Šunsnukiai – Donis (vaid. Eli Roth) ir Omaras (vaid. Carlos Serrao) – apsimes italais ir lydės Hamersmark į premjerą. Landa, kuris atsakingas už saugumą per premjerą, ištiria susišaudymą bare ir randa įrodymų, jog Hamersmark ten dalyvavo.
Per premjerą Landa pasikviečia Hamersmark privačiam pokalbiui ir supratęs, kad ji dirba su Šunsnukiais, ją nužudo. Reinas ir dar vienas Šunsnukis Utivičius (vaid. B. J. Novak) suimami. Landa susitaria su suimtaisiais, jog jam bus garantuotas neliečiamumas dėl karinių nusikaltimų, o už tai Landa leidžia dviem Šunsnukiams, likusiems kino teatre, nužudyti nacių vadovus.
Per filmą Zoleris užlipa į kino mechaniko būdelę, kad pasimatytų su Šosana, kuri nenori su juo kalbėtis. Tuomet mergina kelis kartus šauna į jį, tačiau prieš mirtį karininkas sugeba nušauti Šosaną. Netrukus filmą nutraukia anksčiau įrašytas epizodas, kuriame Šosana informuoja žiūrovus, jog netrukus juos nužudys žydė. Tuo metu Marselis kitapus ekrano uždega itin greitai degančias kino juosteles. Nuo šio epizodo filmas nebeatitinka tikrų faktų, kadangi Donis ir Omaras įsiveržia į Hitlerio ir Gebelso ložę ir nušauna juos.
Kiek vėliau Landa ir jo vairuotojas nuveža Reinas ir Utvičių iki amerikiečių karinės linijos, kur Landa pasiduoda Reinui – tai susitarimo dalis. Utivičius surakina Landai rankas, Reinas nušauna Landos vairuotoją, Utivičius nuskalpuoja vairuotojui galvą ir Reinas išraižo svastiką ant Landos galvos pareikšdamas, kad tai – jo šedevras.
Bilietų kasos
Debiutinę dieną parodytas 3165 pasaulio kino teatruose, filmas uždirbo 14,3 mln. JAV dolerių. Per pirmą savaitgalį filmas uždirbo 38 mln. JAV dolerių, pagal pinigų sumą debiutinį savaitgalį pralenkdamas visus kitus tuo metu rodytus filmus. Kitą savaitgalį filmas populiariausiųjų viršūnėje užėmė antrąją vietą, į priekį praleidęs filmą „Galutinis tikslas 4“.
Omar Ortíz
Omaras Ortisas (Omar Ortíz Uribe; g. 1976 m. kovo 13 d.) – Meksikos futbolininkas, žaidžiantis vartininko pozicijoje.
2010 m. balandžio 10 d. buvo suspenduotas dvejiems metams už steroidų vartojimą.
Didžiausią karjeros dalį praleido Jaguares de Chiapas klube, kuriame buvo pagrindiniu vartininku. Nors kelis kartus kviestas į nacionalinę rinktinę (taip pat dalyvavo 2002 m. CONCACAF Aukso taurėje), bet rungtyniavo tik vieneriose varžybose.
Dalgis
thumb|240px|Dalgis
Europoje naudoti trijų tipų (skiriami pagal kotą) dalgiai: 160–180 cm ilgio su dviem (ilgesne ir trumpesne) rankenomis, naudotas daugiausia Šiaurės Europoje (plito Skandinavijoje), 140–150 cm ilgio su dviem rankenėlėmis – Vidurio Europoje ir 160–180 cm ilgio su viena rankena (plito daugiausia slavų žemėse) – Rytų Europoje. Rytų Baltijos šalyse naudoti visų tipų dalgiai; Vakarų Estijai ir Vakarų Latvijai būdingas vadinamasis Šiaurės Europos, Vakarų ir Vidurio Lietuvai – Vidurio Europos, Rytų Latvijai ir Rytų Lietuvai – Rytų Europos dalgis.
Lietuvoje dalgis žinomas nuo I a. Seniausi dalgiai randami III-IV a. Vakarų Lietuvos kapynuose. IX-XII a. dalgio forma tapo panaši į dabartinio. Pradžioje dalgis buvo naudojamas šienui pjauti, o nuo XVIII a. ir javams kirsti. Javų dalgio kotas buvo trumpesnis. XX a. pab. dalgių reikšmė sumenko atsiradus žoliapjovėms.
Aralezas
thumb|right|250px|Aralezas Aralezas  – sparnuoto šuns pavidalo dvasia armėnų mitologijoje. Šios dvasios nusileisdavo iš dangaus ir prikeldavo žuvusius mūšiuose užlaižydami jų žaizdas.
Išvaizda
Aralezai pagal aprašymus primena vietinius Armėnijos kalnyno šunis gamprus. Spėjama, kad šios veislės šunys gal ir tapo aralezų vaizdinio pirmtakais.
Aralezai mituose
Vienas pirmųjų aralezus ir vaidmenį aprašė IV–V a. armėnų istorikas Faustas Bizantietis.
Pagal legendą, užrašytą V a. istoriko Movseso Chorenacio, aralezai atgaivino legendinį armėnų karalių Arą Gražųjį, kuris buvo mirtinai sužeistas mūšyje su asirų valdovės Semiramidės kariuomene.
Pavadinimo kilmė
Armėnų teologas Jeznikas Kochbacis rašė, kad žodis aralez visiškai atspindi šių dvasių veiklą: iar 'nuolat + lez-um'' 'laižyti'.
FK Merkys Varėna
Istorija
Komanda žinoma nuo Nepriklausomybės atgavimo laikų, 1990 m. žaidė I lygoje, iki 1992 m. II lygoje, vėliau III lygoje. 2011 m. pavasarį laimėjo Alytaus apskrities salės pirmenybių 3-ąją vietą. 2016 m. AAFF trečiosios lygos pirmenybėse varėniškių ekipa užėmė trečiąją vietą.
2017 m. ekipa pradėjo pirmenybes, bet nesugebėjo surinkti pilnos sudėties, žaidė net devyniese ir buvo nuspręsta trauktis iš Trečios lygos, Alytaus zonos pirmenybių. Tačiau klubas tęsė dalyvavimą mažojo futbolo pirmenybėse.
Klubo spalvinė gama
Ankstesniais metais žaisdavo raudonais marškinėliais ir juodais šortais, o šiuo metu jų aprangos yra žalios spalvos, su geltonais užrašais.
Apranga
Klubas žaidžia žaliais marškinėliais ir šortais.
Sezonai
Pastaba. 2017 m. pasitraukė iš LFF III lyga lygos pirmenybių po 4 turų. O rezultatai anuliuoti.
Sudėtis (2017)
2017 m. gegužės 22 d.
Kraštiečiai
Istorija
1980 m. pradėtas statyti Žemiečių (vėliau pervadintas Kraštiečiais) mikrorajonas. Iki 1984 m. buvo pastatyti 9 daugiabučiai, nutiestos naujos Kraštieičų (dab. Prano Mažylio), Žemiečių (dab. Kazio Šimonio) ir Statybininkų (dab. Technikos) gatvės.
Pervainiai
Pervainiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, netoli Ubiškės. Pervainių miške augantys du Ubiškės kadagiai yra gamtos paminklai.
Herakleopolis
Herakleopolis, arba Ihnasija al-Madina (Ihnasiyyah al-Madinah) – archeologinė vietovė Egipte, kur senovėje stovėjo Senovės Egipto miestas (He)nen-Nesu. Jis yra prie Nilo ir buvo Naret-Chent (20) nomo (Aukštutinio Egipto srities) sostinė. Taip pat buvo viso Egipto sostinė IX–X dinastijų laikais (III tūkst. pr. m. e. pabaigoje).
Istorija
Herakleopolis buvo vienas seniausių Egipto miestų, svarbus senovinis kulto centras. Čia buvo garbinamas vietinis saulės dievas Herišafas, vėliau graikų tapatintas su Herakliu (iš čia ir graikiškas miesto pavadinimas). Pasak legendų, šiame mieste dievai Ozyris ir Horas buvo karūnuoti Egipto karaliais. Miestas buvo netoli Fajumo oazės, dėl to jo apylinkės pasižymėjo puikiomis žemėmis, derlingumu. Taip pat dėl patogios padėties čia kirtosi Egipto prekybiniai keliai, jungę Žemutinė ir Aukštutinį Egiptus, vakarų oazes ir Sinajaus pusiasalį.
Henen-Nesu pasirinktas kaip Žemutinio Egipto sostinė Pirmuoju suirutės laikotarpiu (t. y. valdant IX–X dinastijoms). Vėliau, suvienijus Egiptą, naująja sostine tapo Tėbai, tačiau Herakleopolis neprarado savo religinės ir strateginės reikšmės. Jame ir vėlesniais laikais buvo statomos šventyklos.
Estijos futbolo supertaurė
Estijos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio nuo 1997 m. kasmet varžosi Estijos čempionai ir taurės laimėtojai.
Fidžio karinės pajėgos
Fidžio karines pajėgas sudaro apie 3 500 karių, tad ji laikoma viena mažiausių kariuomenių pasaulyje. Kai kurios Fidžio kaimynės iš viso neturi kariuomenės. Apie 3 200 aktyvių Fidžio karių yra suskirstyti į 7 batalionus (6 pėstininkų ir 1 inžinerijos). Apie 6 000 rezervo karių sudaro dar tris batalionus.
Pirmieji du karių batalionai, pagal šalies tradicijas, dalyvauja tik taikos palaikymo akcijose visame pasaulyje. Pirmasis batalionas dirba Libane, Irake ir Rytų Timore. Jam vadovauja Jungtinės Tautos. Antrasis batalionas budi Sinajaus pusiasalyje. Trečiasis batalionas nuolat dirba Fidžio sostinėje Suvoje. Likę kariai yra paskirstyti po aplinkines Fidžio salas.
Fidžio karinių pajėgų vadas yra šalies ministras pirmininkas Frank Bainimarama.
Mečys Kareiva
Mečys Kareiva (1901 m. rugpjūčio 28 d. Ryga – 1944 m. spalio 2 d. prie Sedos, palaidotas Sedoje) – Lietuvos karinis veikėjas, chemikas, inžinierius technologas, pulkininkas.
Biografija
1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. liepos mėn. baigęs Karo mokyklą, dalyvavo nepriklausomybės kovose su Raudonąja armija, bermontininkais ir Lenkijos kariuomenės junginiais, pasižymėjo Giedraičių mūšyje.
1922 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1923 m. sausio mėn. dalyvavo Klaipėdos sukilime. 1929 m. baigė Klermon Ferano universitetą. 1929–1940 m. tarnavo artilerijos tiekimo skyriuje, Ginklavimo valdyboje, ėjo artilerijos dirbtuvių skyriaus viršininko pareigas. 1939 m. pulkininkas.
1944 m. Lietuvos laisvės armijos Trakų apskrities Kaišiadorių štabo viršininkas. 1944 m. rugpjūčio mėn. savanoriu stojo į Tėvynės apsaugos rinktinę, paskirtas 2-ojo lietuvių savanorių pulko vadu. Mirė prieš Sedos kautynes.
Biržų apylinkė
Biržų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Atsinaujinančių išteklių energetika Lietuvoje
LR atsinaujinančių išteklių energetikos įstatymas
Pagrindinis įstatymo uždavinys – užtikrinti, kad atsinaujinančių išteklių energijos dalis, palyginti su šalies bendruoju galutiniu energijos suvartojimu, 2020 m. sudarytų ne mažiau kaip 23 % ir ši dalis toliau būtų didinama, tam panaudojant naujausias ir veiksmingiausias atsinaujinančių energijos išteklių naudojimo technologijas ir skatinant energijos vartojimo efektyvumą.
Įstatymo uždaviniai atskiruose energetikos sektoriuose 2020 metais:
Biomasė
Lietuvoje biomasė sudaro didžiausią dalį visos atsinaujinančių išteklių energetikos. Daugiausia naudojamos malkos, kurui skirta mediena ir žemės ūkio atliekos. Pagal vienam žmogui tenkantį biomasės kiekį, Lietuva yra antra Europos Sąjungoje.
Biodegalai
2007 m. pagal biodegalų suvartojimą Lietuva buvo 13-a visoje Europos Sąjungoje.
Geoterminė energija
Lietuvoje aukštu geoterminiu ištekliu potencialu pasižymi jos vakarinė dalis ir akvatorija prie Baltijos jūros. Čia fiksuojamas anomaliai aukštas (apie 100 mW/m²) šilumos srautas, palyginti su vidurkiu – 45 mW/m². Šio šalies regiono gelmėse slypinti geoterminė energija pasiskirsto keturiuose gręžiniais pasiekiamuose ruožuose.
Saulės energetika
Iš saulės energetikos 2010 m. Lietuvoje gauta 2,4 MWh energijos. Didžiausios saulės elektrinės Lietuvoje: Trakiuose (940 kW) ir Juozapavoje (995 kW).
Ostrolenka-Lapiai geležinkelio linija
Ostrolenka-Lapiai geležinkelio linija  – geležinkelio linija šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje ir Mazovijos vaivadijoje. Linija jungia Ostrolenkos ir Lapių miestus. Linija pradėta naudoti 1893 metais. Nuo 2000 m. linija yra nebenaudojama.
Vertimai
Vertimai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, kairiajame Mituvos krante, 5 km į vakarus nuo Žindaičių, 14 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko. Kaime stovi medinė Vertimų Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1926 m.), yra katalikų ir evangelikų liuteronų kapinės. Veikia Vertimų kaimo bendruomenė, Vertimų stovyklavietė „Atgaiva“. Kaimas garsėja šv. Jono Krikštytojo atlaidais.
Burniškė
Burniškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakražančio.
Tabukas
Tabukas  – miestas Saudo Arabijos šiaurėje; Tabuko emyrato centras. Mieste gyvena 441,4 tūkst. gyventojų (2004 m.).
Istorija
630 m. prie miesto įvyko Tabuko mūšis tarp arabų ir Bizantijos.
Tom Burke
Tomas Berkas (, 1875 m. sausio 15 d. – 1929 m. vasario 14 d.) – JAV lengvaatletis, sprinteris. Pirmasis istorijoje 100 m ir 400 m bėgimo olimpinis čempionas.
Biografija
Tomas Berkas mokėsi Bostono universiteto teisės mokykloje. Sėkmingai varžėsi 400 m ir 440 jardų bėgimo rungtyse. 1895 m. pelnė profesionalo titulą 440 jardų bėgime. 1896 m. olimpinių žaidynių metu neatvykus garsiems sprinteriams, T. Berkas netikėtai laimėjo 100 m bėgimą. Finale jis užfiksavo 12,0 s laiką, o pusfinalyje 11,8 s. Sprinteris išgarsėjo dėl savo starto pritūpus, kokius dabar naudoja šiuolaikiniai bėgikai. Tose pačiose žaidynėse lengvaatletis 400 m preliminariame ir finaliniame bėgimuose atbėgo pirmas ir iškovojo antrąjį aukso medalį pirmajai JAV rinktinei. Vėliau savo karjeroje sprinteris pradėjo bėgti vidutinius ir ilgus nuotolius. Galiausiai Tomas Berkas tapo teisininku, bet kartu dirbo ir sporto žurnalistu, bei lengvosios atletikos treneriu.
Gyvavedės brotulės
thumb|right|260px|[[Dantytoji brotulė (Dermatopsis macrodon)]] thumb|right|260px|Hephthocara simum Gyvavedės brotulės (Bythitidae) – brotulių (Ophidiiformes) būrio žuvų šeima. Paplitusios tropinio ir subtropinio klimato vandenyse. Tai smulkios žuvys, gyvenančios vandens paviršiuje ar prie koralinių rifų. Kai kurios rūšys gyvena plyšiuose.
Šeimoje yra 36 gentys, 103 rūšys.
Topolanai
Topolanai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Michalovo ir apie 26 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas priklauso Topolanų Viešpaties Atsimainymo parapijai.
Istorija
Kaimas įkurtas apie 1674 metus. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XVII a. pastatyta Topolanų Viešpaties Atsimainymo cerkvė. 1763 m. kaime buvo 52 namai. 1771 m. kaime gyveno 54 šeimos, iš viso 157 žmonės, iš kurių 90 vyrai ir 67 moterys. 1809 m. gegužės 12 d. kaime gyveno 73 šeimos, iš viso 339 žmonės, iš kurių 166 vyrai ir 173 moterys. 1812 m. per Prancūzijos ir Rusijos imperijos karą prancūzų kareiviai nužudė apie 50 % kaimo gyventojų. 1816 m. gegužės 1 d. kaime gyveno jau tik 29 šeimos, iš viso 152 žmonės, iš kurių 77 vyrai ir 75 moterys. 1833 m. liepos 30 d. kaime gyveno 66 šeimos, iš viso 501 žmogus, iš kurių 252 vyrai ir 249 moterys. 1855-1860 m. kaimo siautė cholera, kurios metu mirė apie 50% kaimo gyventojų. Per I pasaulinį karą 1915 m. apie 80% kaimo gyventojų pasitraukė į Rusijos imperiją, kurie vėliau grįžo iki 1922 metų. 1921 m. kaime gyveno 454 žmonės, iš kurių 231 vyrai ir 223 moterys. 1950 m. kaime gyveno 615 žmonės, iš kurių 318 vyrai ir 297 moterys. 1960 m. kaime gyveno 514 žmonių, iš kurių 258 vyrai ir 256 moterys. 1967 m. kaime įvesta elektra. 1970 m. kaime gyveno 443 žmonės, iš kurių 220 vyrai ir 223 moterys. 1980 m. kaime gyveno 268 žmonės, iš kurių 136 vyrai ir 132 moterys. 1990 m. kaime gyveno 209 žmonės, 1995 m. - 202 žmonės, 2008 m. - 160 žmonių, iš kurių 80 vyrų ir 80 moterų.
Lyduvėnų geležinkelio stotis
Lyduvėnų geležinkelio stotis – buvusi gyvenvietė Raseinių rajono savivaldybėje, Kelmynų kaime, į šiaurės rytus nuo Lyduvėnų miestelio, prie Radviliškio–Pagėgių geležinkelio linijos. 2015 m. gyvenvietė panaikinta ir prijungta prie Kelmynų.
Stotis
Lyduvėnuose geležinkelis nutiestas I pasaulinio karo metais. 1916 m. birželio 20 d. buvo atiduotas eksploatuoti Lauksargių–Šilėnų geležinkelis (124,4 km). Tada buvo pastatytas medinis, o vėliau – metalinis Lyduvėnų geležinkelio tiltas, atidarytas 1918 m. 1992–1994 m. stotis buvo užkonservuota, o 2003 m. uždaryta.
LFF taurė
thumb|200px|right|LFF taurė LFF taurė, Hegelmann LFF taurė – Lietuvos futbolo federacijos organizuojamas futbolo turnyras, kuriame žaidžia geriausios Lietuvos A lygos bei I lygos (kai kuriais metai žaidė ir II lygos) komandos. Turnyras organizuojamas nuo 1990 m. (iki tol vadinosi „Tiesos“ taure).
Turnyro taisyklės
Varžybose privalo dalyvauti visos A lygos ir I lygos komandos, II, III bei IV lygų klubai gali pateikti paraiškas dalyvavimui ir pagal paraiškų skaičių nustatomas etapų skaičius. LFF Taurės varžybose gali dalyvauti tik atitinkamo klubo pagrindinė komanda.
Nuo 2007 m. sezono kiekviename etape iki pusfinalio burtų keliu nustatytos poros sužaidžia vienerias rungtynes, namų aikštė nusprendžiama burtų keliu. Jei rezultatas lygus, žaidžiami 2 pratęsimai po 15 minučių, jei reikia, mušami 11 m baudiniai. Pusfinalyje žaidžiamos dvejos rungtynės – išvykoje ir namuose. Esant lygiam rezultatui, į sekantį etapą pereina komanda, pasiekusi daugiau įvarčių išvykoje. Jei rezultatas lygus, žaidžiami pratęsimai, jei reikia, mušami 11 m baudiniai. Finale žaidžiamos vienerios rungtynės.
Iki 2007 m. visuose etapuose išskyrus finalą buvo žaidžiama po dvejas rungtynes.
LFF taurės varžybų iki ketvirtfinalių (imtinai) leidžiama keisti 5 žaidėjus, o pusfinaliuose ir finale kiekvienose rungtynėse leidžiama keisti 3 žaidėjus. LFF taurės varžybose paraiškoje galima registruoti ne daugiau 30 žaidėjų. LFF Taurės rungtynėse komandos sudėtyje gali žaisti ne daugiau kaip 4 žaidėjai ne ES piliečiai.
Pamarės draustinis
Pamarės draustinis  – draustinis, esantis Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje ir Gibų valsčiuje.
Draustinyje saugomos 200 metų senumo pušys augančios netoli Seinos upės. Taip pat draustinyje auga šios mišriųjų ir plačialapių miškų medžių rūšys: lazdynas, sausmedis, paprastasis šermukšnis, paprastasis putinas, karpotasis ožekšnis, paprastasis šaltekšnis, paprastasis ąžuolas, plaukuotasis beržas ir drebulė. Draustinyje yra senovinės jotvingių gyvenvietės liekanos.
BTR-T
BTR-T (бронетранспортер тяжелый 'šarvuotasis transporteris, sunkusis') – Rusijos sunkioji šarvuota kovos mašina, skirta naudoti motošaulių daliniuose. Transporterį Mašinų gamybos konstruktorių biure (КБ транспортного машиностроения) sukonstravo D. Agejevo vadovaujama grupė. Pagal ginkluotę, galingesnę negu būdinga šarvuotiesiems transporteriams, ir numatytą naudojimą šis šarvuotis labiau priklauso pėstininkų kovos mašinų klasei, negu šarvuotiesiems transporteriams, ką sako rusiškas pavadinimas.
Šarvuotis sukurtas perdarant tanką T-55, tačiau analogiški transporteriai gali būti sukurti perdirbant bet kurį Rusijos kariuomenės pagrindinį tanką.
BTR-T turi pirmtaką – Izraelio sunkųjį šarvuotąjį transporterį Achzarit, kuris sukurtas irgi iš tarybinių tankų T-55, bet anksčiau – 1988 m.
Konstrukcija
Tanko bokštas pakeistas į žemą bokštelį su 30 mm automatine patranka 2A42 ir PTVR 9M113 Konkurs leistuvu.
Korpuso gale yra variklio skyrius, o priekyje ir viduryje yra valdymo, kovos ir desanto skyrius, kuriame sėdi įgula ir desantas. Skyrius turi šiuolaikinę vėdinimo sistemą, leidžiančią veikti įvairaus klimato sąlygomis ir vietovėse, kur panaudoti masinio naikinimo ginklai.
Priekyje kairėje pusėje yra vairuotojo vieta, dešiniau sumontuotas bokštelis su ginkluote. Užpakalinėje skyriaus dalyje (mašinos viduryje) yra vietos 5 desanto kariams su visa ginkluote. Desantas išlaipinamas per liukus, esančius viršuje. Atidaryti liukai iš priekio užstoja išlipančius karius nuo priešo ugnies. Tačiau karių išlaipinimas per viršų yra bloga savybė, kadangi mūšyje taip išlaipinant karius gresia dideli nuostoliai.
Korpusas apsaugotas papildomai įmontuotais reaktyviaisiais šarvais, papildoma priešminine apsauga. Iš priekio ±30° kryptimi šarvuotumas siekia 600 mm. Bortus ir važiuoklę iš šonų pridengia šarviniai ekranai. Bortų viršus pridengtas dviem papildomais šarvų lakštais, tarp kurių ertmė mašinos reikmenims laikyti. Ši papildoma bortų šarvuotė yra papildoma apsauga nuo kumuliacinių šaudmenų.
Korpuso galinėje dalyje yra 12 dūminių granatsvaidžių 902В Tučia.
Neparuošta mašina gali įveikti 1,4 m gylio brastą. Prijungus povandeninio vairavimo įrangą gali važiuoti vandens telkinių dugnu iki 5 m gylio.
Ginkluotė
Pagrindinis ginkluotės variantas yra 30 mm automatinė patranka 2A42 ir PTVR 9M113 Konkurs. Bet bokštelyje gali būti ir kiti ginkluotės variantai:
Old Trafordo stadionas
Old Trafford yra futbolo stadionas Mančesteryje, Anglijoje. Talpina 75 957 žiūrovus. Jame namų rungtynes žaidžia Manchester United. Stadionas yra antras pagal dydį Anglijoje po Wembley, trečias pagal dydį Jungtinėje Karalystėje ir vienuoliktas Europoje.
Old Trafford stadione nuo 1910 m. žaidžia Manchester United, išskyrus 8 metus tarp 1941 ir 1949 m., kai per karą buvo apgriautas. Tuo metu klubas žaidė Maine Road stadione, kuriame savo namų varžybas žaidė kita miesto komanda – Manchester City.
Stadionas buvo ne kartą rekonstruojamas devintajame XX a. dešimtmetyje. Vietų skaičius buvo didinamas šiaurės, vakarų ir rytų tribūnose. Didžiausias žiūrovų skaičius susirinko 1939 m. į FA Taurės pusfinalį tarp Wolverhampton Wanderers ir Grimsby Town. Stadionas buvo dažnai naudojamas kaip neutrali vieta FA Taurės pusfinaliams. Tuo metu, kai buvo statomas naujasis Wembley stadionas, Old Trafforde stadione keletą varžybų žaidė Anglijos rinktinė. Taip pat vyko 1966 m. FIFA pasaulio futbolo čempionato bei UEFA Euro 1996 varžybos. 2003 m. čia vyko UEFA Čempionų lygos finalas.
SKK Daugis
Daugų „Daugis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Daugų.
Gintautas Navickas
Gintautas Navickas:
Žaltinės vėgėlės
Žaltinės vėgėlės (Parabrotulidae) – brotulių (Ophidiiformes) būrio žuvų šeima. Paplitusios Atlanto, Indijos ir Ramiajame vandenynuose.
Šeimoje 2 gentys, 3 rūšys.
Pašatrija
Pašatrija – kaimas Telšių rajono savivaldybėje. Aptiktas kapinynas. Yra Pašatrijos dvaras, Vytauto Didžiojo paminklas.
Istorija
1584 m. minimas Pašatrijos dvaras.
Kaštanovka (Karalkiemis)
Kaštanovka (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. Karlen, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Nemano rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Lunino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas, iki 1928 m. rugsėjo 30 d. – kaimo bendruomenė, vėliau prijungtas prie Lindikų valstybinio dvaro ir pervadintas Lindikų kaimo bendruomene. Priklausė Būdviečių parapijai. 1946–2008 m. Malomožaiskojė apylinkės kaimas.
JK Eesti Põlevkivi Jõhvi
JK Eesti Põlevkivi Jõhvi – buvęs Estijos futbolo klubas iš Jehvio.
Istorija
1987 m. prisijungė RMT Johvi komandą.
Tilvica
Tilvica  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Michalovo ir apie 23 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Kaimas įkurtas XVII a. amžiuje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1674 m. birželio 24 d. kaimą sudarė 8 valakai, kaime gyveno 8 šeimos, iš viso 28 žmonės. 1818 m. kaime gyveno 13 šeimų, iš viso 91 žmogus, iš kurių 43 vyrai ir 48 moterys. XVIII a. kaimas priklausė Tilvicos palivarkui. 1921 m. kaime gyveno 56 žmonės, iš kurių 25 vyrai ir 31 moteris. 1950 m. kaime gyveno 185 žmonės, iš kurių 90 vyrai ir 95 moterys. 1960 m. kaime gyveno 161 žmogus. 1970 m. kaime gyveno 128 žmonės, iš kurių 63 vyrai ir 65 moterys. 1968 m. gruodžio 15 d. kaime įvesta elektra. 1990 m. kaime gyveno 113 žmonių, 1995 m. - 82 žmonės. 2008 m. kaime gyveno 47 žmonės, iš kurių 27 vyrai ir 20 moterų.
Tilvica Kolonija
Tilvica Kolonija  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Michalovo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į vakarus nuo Michalovo ir apie 23 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Hoisas
Hoisas arba Hojis  – graikiškas vietovės Senovės Egipte pavadinimas. Egiptiečių kalba miestas buvo vadinamas Chasu(t). Dabar vietovė arabiškai žinoma kaip Sacha. Hoisas buvo Nilo deltoje ir buvo to paties pavadinimo (6-ojo) nomo (Žemutinio Egipto srities) sostinė. Taip pat buvo viso Žemutinio Egipto sostinė XIV dinastijos laikais (II tūkst. pr. m. e. pradžioje).
Istorija
Chasu ankstyviausiais laikais nebuvo minimas, ir buvo užgožtas kitų Nilo deltos miestų, kaip Buto ar Saisas. Vėliau, Senosios karalystės laikais, jam pavyko iškilti ir tapti atskiro nomo centru, čia koncentravosi dievo Amono Ra kultas. Antrosios suirutės laikais Egiptui skylant, vietinė Choiso nomarchų dinastija paėmė valdžią visame Žemutiniame Egipte. Ji vadinama XIV dinastija, ir valdė tuo pačiu metu, kaip ir XIII dinastija Idži Tavyje (Aukštutiniame Egipte).
XVII a. pr. m. e. viduryje hiksai iš Avario rytuose nusiaubė Chasu ir nutraukė vietinę dinastiją. Graikų laikais miestas tapo žinomas kaip Hoisas.
Aldona Skirutytė
Biografija
1950 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1957 m. baigė Vilniaus dailės institutą. 1958-1959 m. žurnalo „Moteris“ vyr. dailininke, 1962-1964 m. – Vilniaus dailės instituto Grafikos katedros vyr. dėstytoja.
Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
Kūryba
Nuo 1958 m. dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse parodose. Sukūrė estampų, (daugiausia tai spalvoti linoraižiniai): „Lietuva – taikos sesė“ (1967), „Mano ežerėliai“ (1967 m., Florencijos II tarptautinės grafikos bienalės aukso medalis), „Kuršis ir jūra“ (1971 m.), triptikas „Senasis ir naujasis Vilnius“ (1973 m.), „Skiriu Lietuvos miškams“ (1975 m., Berlyno tarptautinės graviūrų parodos I premija), „Nerijos miestai“ (1982 m.) ir kt. Sukūrė piešinių, atvirukų. Kūrybai būdinga savitai interpretuotos lietuvių liaudies grafikos tradicijos, dekoratyvumas, ornamentiškumas. Apdovanota Florencijos II tarptautinės grafikos bienalės aukso medaliu (Jugoslavija, 1965 m.), aukso medaliu Venecijoje (Italija, 1970 m.), specialia premija Frechene (Vokietija, 1972 m.), Vilniaus, Talino (Estija), Maskvos (Rusija) parodų premijomis ir diplomais.
Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmai
thumb|right|250px|Žemės ūkio rūmai įsikūrę Kaune miniatiūra|140px|left|Žemės ūkio rūmų emblema Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmai – organizacija, vienijanti nevyriausybines žemdirbių ir kaimo gyventojų organizacijas, atstovaujanti bendriems visų kaimo žmonių interesams, skatinanti žemės ūkio bei kaimo sektoriaus vystymąsi.
Organizacija įsikūrusi Donelaičio g. 2 Kaune. Pirmininkas – Andriejus Stančikas, išrinktas trejų metų kadencijai Lietuvos Respublikos žemės ūkio rūmų X suvažiavime 2011 m. vasario 25 d.
Istorija
1921–1923 m. kelis kartus buvo šaukiami žemės ūkio tarybų suvažiavimai, kurie savo narių sudėtimi ir svarstomų klausimų pobūdžiu buvo artimi Žemės ūkio rūmų visumos susirinkimams. Šių tarybų veikla paskatino Žemės ūkio rūmų kūrimąsi. Pritariant žemės ūkio ministrui Mykolui Krupavičiui, Rūmų įstatymą kūrė sudaryta komisija, kurioje buvo Jonas Pranas Aleksa, Juozas Tūbelis. Į Žemės ūkio rūmų sudėtį turėjo įeiti, be žemės ūkio organizacijų atstovų, ir ūkininkų tarybų atstovai. Dėl politinių partijų nesutarimo ir po ilgų ginčų Seime 1925 m. gruodžio 19 d. buvo priimtas Žemės ūkio rūmų įstatymas, kuris įsigaliojo paskelbus „Vyriausybės žiniose“ 1926 m. balandžio 21 d. Sėkmingai rūmų veiklai organizuoti buvo reikalingos naujos patalpos. Tuo tikslu 1929 m. architektas K. Reisonas parengė Žemės ūkio rūmų projektą. 1930 m. vasarą buvo pradėti rūmų statybos darbai. 1931 m. rugsėjo 1 d. į dar galutinai neįrengtus Žemės ūkio rūmus įsikėlė visi padaliniai ir įstaigos. Statyba užbaigta 1931 m. lapkritį. Lietuvos žemės ūkio rūmai buvo atkurti 1991 m. ir yra tiesioginiai 1926–1940 m. veikusių Žemės ūkio rūmų turto, teisių ir įsipareigojimų perėmėjai.
Veikla
Rūmai savo veikloje siekia didinti žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą, žemdirbių pajamų lygio augimą, spartinti kaimo plėtros procesą siekiant aktyvesnio kaimo gyventojų dalyvavimo tiek formuojant kaimo plėtros politiką, tiek ją įgyvendinant, skatinti kaimo bendruomenių aktyvumą, ugdyti pilietinį sąmoningumą.
Žemės ūkio rūmų veiklą organizuoja aukščiausias valdymo organas – suvažiavimas, šaukiamas kas treji metai. Tarp suvažiavimų Rūmams vadovauja taryba, kuri formuojama trejų metų laikotarpiui. Į tarybą kiekvienas narys deleguoja savo atstovą. Tarp tarybos posėdžių Rūmų veiklai vadovauja prezidiumas, kurį taryba renka iš savo narių. Nariais gali būti žemės ūkio produkcijos gamintojų, perdirbėjų, prekiautojų šiais produktais ir gamybinių bei intelektinių paslaugų žemės ūkiui teikėjų interesams atstovaujančios ne pelno žemdirbių organizacijos (draugijos, sąjungos, asociacijos ir kt.
Žemės ūkio rūmų veiklos prioritetai:
Projektai
Žemės ūkio rūmų vykdomi pagrindiniai projektai:
Mulčias
thumb|right|280px|Drožlių mulčias aplink vaismedžius Mulčias – natūralios organinės ir sintetinės medžiagos, naudojamos dirvos paviršiui dengti, siekiant išsaugoti drėgmę, palaikyti šilumą, padidinti derlingumą, sustabdyti piktžolių augimą, mažinti eroziją arba dėl estetinių priežasčių. Mulčiuojama paprastai pavasarį.
Mulčias gali pakeisti agrocheminę dirvos sudėtį, jos rūgštingumą. Spygliai, žievė, durpės rūgština. O kalkinga skalda ir žvyras tinka alpinariumams, kur dažnai sodinami šarminę terpę mėgstantys augalai.
Organinės kilmės mulčias
Organinis mulčias, kuris palaipsniui yra, turi būti nuolat atnaujinamas. Dažniausiai naudojamos organinės medžiagos: nupjauta žolė, lapai, kompostas, pjuvenos, mėšlas, medžio drožlės, skiedros, žievė, javų šiaudai. Organinis mulčias suaktyvina bakterijų veiklą ir taip sumažina azoto kiekį, todėl reiktų patręšti azotinėmis trąšomis.
Neorganinės kilmės mulčias
Tačiau kartais pasitelkiama ir skalda, keramzitas, žvirgždas, kartonas. Auginant kai kurias daržoves ar uoginius augalus kaip mulčias naudojama plastikinė plėvelė, kurioje iškerpama anga kiekvienam augalui.
Upinė nėgė
Upinė nėgė (Lampetra fluviatilis) – nėginių (Petromyzonidae) šeimos vandens stuburinis gyvūnas, priklausantis bežandžių antklasiui.
Gytis Ivanauskas
Gytis Ivanauskas (g. 1980 m. birželio 1 d. Ukmergėje) – Lietuvos aktorius, režisierius, choreografas ir šokėjas.
Upinė nėgė
Kūnas ilgas, cilindriškas, jo viršutinė dalis pilkšvai melsva, žalsva ar rusva, be dėmelių. Pilvas pilkšvai baltas, dažnai išmargintas taškeliais. Kūno šonuose ties galva yra 7, labai retai 4 ar 5 poros žiauninių angų. Viršutinė žiočių plokštelė ilga, su 2 vienas nuo kito nutolusiais dantimis. Žiočių šonuose yra po 3 dantis, iš kurių viduriniai trišakiai ar keturšakiai, o kraštiniai dvišakiai. Apatinėje žiočių plokštelėje būna 5–9, dažniausiai 7, dantys, iš kurių kraštiniai dažniausiai dvišakiai. Per nerštą dantys atbunka. Ties lūpos kraštu turi 1 eilę smulkių dantelių. Kūno ilgis 25–50 cm, svoris 80–130 g.
Paplitusios Šiaurės Atlante, Baltijos jūros baseine. Lietuvoje paplitusi nepatvenktose upėse. Praeivė.
Gytis Ivanauskas
Biografija
2000 m. O. Koršunovo spektaklyje „Ugnies veidas” suvaidino paauglį Kurtą. Kiti garsesni vaidmenys – Romeo („Įstabioji ir graudžioji Romeo ir Džiuljetos istorija”, rež. O. Koršunovas) bei R. Raskolnikovas („Nusikaltimas ir bausmė”, rež. Gintaras Varnas). Dalyvauja įvairiuose šokio projektuose, yra sukūręs scenografiją monospektakliui „Švyturys”, kuriame pats ir vaidina (rež. G. Varnas).
2005 m. įsteigė savo vardo teatrą. 2007 m. Kultūros ministerija suteikė „Gyčio Ivanausko teatrui” teatro statusą, t. y. pripažino profesionaliu scenos meno teatru.
2007 m. balandžio 6 d. G. Ivanauskui suteiktas meno kūrėjo statusas. Šiuolaikinio šokio asociacijos narys.
Lolita Zero
2016 m. suvaidino Lolitos Zero personažą Emilio Vėlyvio kino filme „Zero III”.
2017 m. tuo pačiu sceniniu pseudonimu dalyvavo Eurovizijos dainų konkurso atrankoje su daina „Get frightened” ir nacionaliniame finale užėmė ketvirtąją vietą.
2022 m. taip pat įkūnindamas Lolitą Zero su daina „Not Your Mother" dalyvavo Eurovizijos atrankoje „Pabandom iš naujo“. Sulaukęs didelio žiūrovų palaikymo, jis pateko į finalą, kuriame liko trečioje vietoje.