cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saugūniškės (Maišiagala)
Istorija
Tarybiniais laikais (1960–1970 m.) kaimo apylinkės buvo melioruotos. Vietiniai gyventojai kalba, kad prieš melioravimą kaime buvo „pono prūdai“. Nemelioruotose vietose, Saugūniškių apylinkėse, peri gervės. Apylinkes yra pamėgę ir medžiotojai, kurie daugiausiai medžioja šernus. Kaimas turi savo vieno kilometro ilgio upelį, kuris įteka į Gnesvianką.
Eko Yuli Irawan
Eko Juli Iravanas (Eko Yuli Irawan; g. 1989 m. liepos 24 d. Lampunge) – Indonezijos sunkiaatletis, daugkartinis olimpinis medalininkas.
Biografija
2006 m. pasaulio jaunimo čempionato vicečempionas. Tais pačiais metais debiutavo pasaulio suaugusiųjų čempionate, kuriame užėmė 8-ą vietą. 2008 m. Azijos čempionato sidabro medalininkas. Savo pirmose karjeroje 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Irawan pelnė bronzos medalį. 2009 m. pasaulio čempionate pelnė savo pirmąjį medalį – sidabrą. 2010 m. Azijos žaidynėse pelnė bronzos medalį. 2011 m. vasaros Universiados čempionas. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse indonezietis pakartojo savo pirmąjį rezultatą ir pelnė bronzos medalį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Irawan pasiekė 312 kg rezultatą ir 6 kg persvarą nusileidęs kolumbiečiui Óscar Figueroa pelnė sidabro medalį.
Latos kalnas
Latos kalnas  – kalnas, stūksantis Ramiojo vandenyno saloje Tau. Tai aukščiausia Manua salų ir visos Amerikos Samoa valdos sala. Aukštis – 966 m. Kalnas yra rytinėje salos pusėje ir patenka į Amerikos Samoa nacionalinį parką. Pietuose stačiais skardžiais leidžiasi į vandenyną.
Latos kalnas yra vulkaninės kilmės – tai sudūlėjusio skydinio ugnikalnio liekana (šiaurinė pusė). Jo buvusios kalderos ir pietinės dalies vietoje dabar yra jūros įlanka.
Pobleto vienuolynas
Pobleto vienuolynas  – katalikų vienuolių cistersų ordino vienuolynas, įsteigtas 1151 m. Vienas didžiausių Ispanijoje, esantis Kuenka de Barberos kamarkoje, Katalonijoje. Vienuolyno pagrindinis architektas buvo Arnau Bargués.
Istorija
Vienuolyną Frankoli upės slėnyje įkūrė katalonų grafas Ramonas Berengeris IV (Ramon Berenguer), išvadavęs kraštą iš maurų. Pobleto vienuolynas buvo pirmasis iš trijų giminingų vienuolynų (kiti du – Vallbona de les Monges ir Santes Creus), sudariusių „Cistersų trikampį“, kuris XII a. padėjo suvienyti Katalonijos žemes.
Vienuolynas smarkiai nukentėjo per Ispanijos 1833–1839 m. pilietinį karą, galutinai apleistas 1835 m., kai jį nusavino valdžia prie karalienės Izabelės II. Per sumaištį buvo išplėštos ar dingo vertingų paveikslų kolekcijos, baldai, per padegimus sudegė kai kurie pastatai. Išniekintų Aragono karalių kapaviečių likučiai buvo laikinai perkelti saugojimui į Taragonos katedrą.
Vienuolyną pradėta atkurti tik 1940 m., kai čia atsikėlė to paties ordino vienuoliai iš Italijos. 1963 m. sausio 11 d. popiežius Jonas XXIII suteikė vienuolyno bažnyčiai mažosios bazilikos statusą.
1991 m. vienuolynas įrašytas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Must B 21
„Must B 21“ yra antrasis solo albumas, išleistas amerikiečių hiphopo atlikėjo, žinomos grupės „The Black Eyed Peas“ nario will.i.am. Albumas išleistas 2003 m. rugsėjo 23 d. kompanijos „Interscope Records“. Daina „Go!“ buvo panaudota 2004 m. kompiuteriniame žaidime „NBA Live 2005“ ir dar viename žaidime „Madden NFL 2005“.
Kader Abdolah
thumb|200px Kaderas Abdolahas (, tikr., g. 1954 m. lapkričio 12 d.) – persų rašytojas ir poetas.
Karjera
Gimė 1954 m. Irane (Arake). 1977 m. Kaderas baigė fizikos studijas Teherano universitete. Tais pačiais metais įsijungė į tuometinį kairiųjų aktyvistų pogrindinį judėjimą, nukreiptą prieš šacho valdžią. 1988 m. nusprendė palikti gimtąjį Iraną ir pasiprašė politinio prieglobsčio Nyderlanduose. Savo literatūriniu pseudonimu pasirinko dviejų savo žuvusių draugų vardus. Autorius publikuoja savo darbus olandų kalba.
Kūryba
2000 m. pasirodė Kadero romanas „Mano tėvo užrašų knygelė“, kurioje dviejų pagrindinių personažų gyvenimais pasakojama visos Irano šalies istorija. Poetine ir turtinga kalba autorius nagrinėja glaudų tėvo ir sūnaus santykį, per kurį atsiveria šalies kultūra, tradicijos ir įvairios laikmečio aktualijos.
M48 (tankas)
thumb|M48 tankas M48, taip pat Patton III arba Patton 48 – JAV šeštojo dešimtmečio vidutinis tankas.
Suprojektuotas 1950-1951 m. kaip naujos kartos tankas, skirtas pakeisti visas vidutines ankstesnių modelių JAV ginkluotosiose pajėgose buvusius tankus. M48 buvo paremtas sunkiojo tanko M103 prototipu. Jame buvo naudojama daug dizaino naujovių, kaip visiškai liejimo būdu suformuotas korpusas, elipsoidinis bokštelis.
Serijinė tanko gamyba buvo pradėta 1952 m. ir tęsėsi iki 1959 m ., kai buvo pradėta jo pagrindu sukurto M60 tanko gamyba. Iš viso per gamybos laikotarpį keliomis versijomis buvo pagaminta 11 703 vienetų M48 tankų. Nuo 1960- ųjų vidurio dauguma išleistų M48 buvo patobulinta iki lygio, artimo baziniam M60.
Mia Sara
Mija Sara (g. 1967 m. birželio 19 d. Brukline) – buvusi amerikiečių aktorė.
Biografija
Mija gimė fotografės bei stilistės Dianos ir fotografo aktoriaus Jerome Sarapocciello šeimoje, kilusioje iš Italijos.
1987 m. Mija atliko pagrindinį vaidmenį biografiniame mini seriale „Queenie“, 1992 m. kartu su Melanie Griffith nusifilmavo kriminalinėje dramoje „A Stranger Among Us“. Už vaidmenį fantastiniame veiksmo filme „Timecop“, kuriame taip pat vaidino Jean-Claude Van Damme, Mija buvo apdovanota Saturno prizu.
Asmeninis gyvenimas
Mija buvo ištekėjusi su Jasono Connery, Sean Connery sūnaus, su kuriuo vėliau išsiskyrė. Judviejų sūnus Dashiell Connery taip pat aktorius.
Nuo 2010 m. ji ištekėjusi už prodiuserio ir aktoriaus Brian Henson, turi dukterį Amelia Jane.
Alofonas
Alofonas ( 'kitas' ir 'garsas') – fonemos tarimo būdas, jos variantas, nulemtas tam tikros fonetinės aplinkos. Visuma visų įmanomų pozicijų, kuriose pasitaiko vienos fonemos alofonai, vadinama fonemos distribucija. Kalbos vartotojai gerai atpažįsta fonemas, t. y. reikšmę skiriančius kalbos vienetus, bet ne visada geba atskirti tos pačios fonemos alofonus. Kalbėtojai fonemas paprastai suvokia kaip pagrindinius alofonus.
Pagrindinis alofonas – alofonas, kurio ypatybės mažiausiai priklauso nuo padėties ir fonetinės (kitų garsų) aplinkos.
Pagrindiniai alofonai dažniausiai tariami stipriojoje garso padėtyje. Stiprioji padėtis yra tokia, kurioje įmanomas didžiausias to tipo fonemų skaičius. Lietuvių kalboje stipriosiomis padėtimis laikomos tos, kuriose nepatiriamas balsių priešakėjimas, užpakalėjimas, priebalsių minkštėjimas ir kt.
Sauliakalnis
Sauliakalnis – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kimbartiškės.
Istorija
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).
Virš įstatymo
Virš įstatymo arba Pati girčiausia apygarda pasaulyje  – 2012 m. JAV sukurta kriminalinė drama pagal Matto Bonduranto romaną „The Wettest County in the World“, kurį jis parašė įkvėptas savo senelio Jacko Bonduranto istorijos. Scenarijų filmui sukūrė žinomas australų muzikantas Nick Cave.
Siužetas
Situacija visiškai pasikeičia, kai iš Čikagos atvykę gangsteriai susidoroja su vietiniu prokuroru ir šio vietą užima naujas. Šio atstovas, specialusis agentas Čarlis Reikas pareikalauja visų degtindarių mokėti duoklę, jei šie nori ir toliau versti naminės gamyba. Daugelis nusileidžia, tik ne Bondurantai, ir prasideda karas. Negana to, jaunesnysis iš brolių, Džekas, reikalauja vis didesnių teisių ir didesnės pelno dalies, nes mano galintis būti pilnateisiu „verslo“ dalyviu. Po to, kai sunkiai sužeidžiamas vyriausias brolis Forestas, Džekas, išvengęs policijos, kuri dabar padeda Reikui, paslapčia nugabena alkoholio krovinį į kitą valstiją ir ten jį parduoda. Džeko vertė brolių akyse kiek pakyla, tačiau, norėdamas padaryti įspūdį savo draugei Bertai, jis atsiveža ją prie „naminės“ fabriko, kurį tuo metu užpuola Reiko žmonės. Džekui pavyksta pabėgti, tačiau Reikas nužudo Kriketą Peitą – neįgalų jaunuolį, padėjusį Bondurantams. Visi pasipiktinę tokiu elgesiu, net vietiniai policininkai, tačiau jie priversti taikstytis su prokuroro įgaliotinio Reiko darbo metodais.
Nors policija uždaro sieną su kita valstija ir sutelkia pajėgas, Džekas nusprendžia atkeršyti Reikui. Prie policijos užtverto kelio įvyksta susišaudymas, kurio metu Džekas sužeidžiamas, tačiau jam į pagalbą atskuba broliai, o netrukus – ir kiti „naminės“ gamintojai. Policija stengiasi išvengti kraujo praliejimo, tačiau Reikas reikalauja nušauti visus nepaklusniuosius ir galiausiai pareigūnai atgręžia ginklus prieš jį patį…
.su
.su – aukščiausio lygio Interneto adresų srities valstybės kodas (ccTLD), Tarybų Sąjungai priskirtas 1990 m. rugsėjo 19 d. Nors Tarybų Sąjunga iširo po vos 15 mėnesių, .su ccTLD tebenaudojama ir yra administruojama Rusijos viešųjų tinklų instituto.
Istorija
2001 m. domeno valdytojai paskelbė, jog pradėjo naujų adresų .su domene registravimą, tačiau nėra aišku, ar tai yra suderinama su ICANN potvarkiais. ICANN išreiškė norą .su domeną išregistruoti, o IANA nurodo, jog .su domenas yra šalinamas, nors 2007 m. rugsėjį lobistai paskelbė pradėję derybas su ICANN dėl domeno išsaugojimo, pirmame 2008 m. ketvirtyje adresų registravimas .su domene išaugo 45 %.
Naudojimas
Domenas buvo skirtas Tarybų Sąjungos institucijoms ir kompanijoms. Nepaisant Tarybų Sąjungos iširimo ir naujų ccTLD registravimo, .su tebėra naudojamas. Daugiausia .su adresų registruota Rusijoje ir Jungtinėse Amerikos Valstijose. Pagal RU-CENTER informaciją, 2010 m. gegužę .su domene registruota per 93,500 domenų (.ru domenų yra per 2,8 mln.). Tarp institucijų, naudojančių .su, yra Vladimirą Putiną palaikantis jaunimo judėjimas Naši bei Novorosijos Federacija Rytų Ukrainoje. Kai kurios organizacijos, įkurtos TSRS, taip pat tebenaudoja .su domeną.
Pranešama apie daug .su ccTLD registruotų domenų vykdomų kibernetinių nusikaltimų, kadangi .su registruotų domenų taisyklės yra ganėtinai atlaidžios ir pasenusios. Naujos taisyklės, be kita ko pasiliekančios teisę atjungti žalingus domenus, įvestos 2013 m.
Jonas Lechovickas
Jonas Lechovickas – vyriausias Lietuvos cimbolininkas, daugiau nei 80 metų tituluojamas Cimbolų karaliumi. Jis išgarsėjo kaip unikalus liaudies muzikantas, pristatantis ir sėkmingai plėtojantis instrumentinę muziką – tradicinės liaudies kultūros sritį.
Biografija
Jonas Lechovickas gimė 1920 m. birželio 22 dieną Kalviškių kaime, Tverečiaus valsčiuje. Dabar gyvena Gilūtų kaime, Mielagėnų seniūnijoje, Ignalinos rajone. Turėjo keturis brolius ir seserį. 1928–1934 metais baigė Gilūtų 5 klasių 2 skyrių mokyklą. Pirmoji pažintis su muzika įvyko mokykloje. Pirmasis instrumentas, kuriuo išmoko groti – balalaika. Tada į mokyklą iš Lenkijos atvežė daug įvairių instrumentų (mokykla buvo lenkiška). Mažesniems mokiniams davė groti balalaikomis, o vyresniems – mandolinomis arba gitaromis. Brolis turėjo mandoliną, tai Jonas ir ja išmoko groti. Vėliau sužavėjo gitara. 1943 metais vedė ir su žmona Irena apsigyveno Gilūtų kaime. 1944 metų rudenį teko išeiti į karą. 1946 metais, grįžęs iš karo, nusipirko cimbolus. Jie nebuvo nauji, bet susitaisęs ėmė jais muzikuoti. Nuo to laiko Jonas Lechovickas tarsi sutapo su cimbolais ir iki šiol meistriškai groja šiuo retu instrumentu iš klausos, nes jokių muzikos mokslų neteko baigti. Dirbo kolūkyje lauko darbininku, malūnininku, brigadininku ir fermos vedėju. Sulaukus 60-ties, dukra Janina padovanojo armoniką, taigi ir ja išmoko groti. Jonas Lechovickas muzikuodamas išpopuliarino ne tik savo kaimą, seniūniją, Ignalinos rajoną, bet garsino ir Lietuvos vardą. Grojo vestuvėse, koncertuose, gegužinėse, dalyvavo daugelyje festivalių (tarptautinis instrumentinio folkloro festivalis „Baltica“, tarptautinis liaudiškos muzikos ir šokių festivalis „Griežynė“, tarptautinis liaudiškos muzikos ir šokių festivalis „Ežerų sietuva“), Dainų šventėse, televizijos laidose (TV3 laida „Viso gero“ nugalėtojas, LRT laidose „Duokim garo“, „Gero ūpo“) ir kituose renginiuose. Jonas Lechovickas – vyriausias Lietuvos cimbolininkas, daugiau nei 80 metų tituluojamas Cimbolų karaliumi. Jis išgarsėjo kaip unikalus liaudies muzikantas, pristatantis ir sėkmingai plėtojantis instrumentinę muziką – tradicinės liaudies kultūros sritį.
Apdovanojimai
Muzikantas pelnė daug apdovanojimų: •	Ignalinos rajono savivaldybės, tarptautinio folkloro festivalio „Baltica“ (1996, 1999, 2002, 2005 m.), tarptautinio instrumentinio folkloro festivalio „Griežynė“ (1992, 1994, 1996, 2002, 2006, 2008 m.), Pasaulio lietuvių dainų šventės (1990, 1994, 1998, 2002, 2004 m.) ir kitų renginių padėkos, •	Lietuvos televizijos akcijos „Daugiau saulės, daugiau šviesos“ nominantas – 2007 m. šviesuolis „Už tradicines vertybes, už grįžimą prie ištakų“, TV3 laidos „Viso gero“ nugalėtojas (2005 m.), •	konkurso „Lietuvos kaimo spindulys – 2007“ laureatas, •	Rytų Lietuvos kultūrinės veiklos centro renginio „Muzikantai groja – pajauniukai vesalioja“ laureatas (2005 m.), •	2005 metais apdovanotas Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos premija už vertingų tradicinės kultūros lobių išsaugojimą ir pateikimą archyvams ir visuomenei, •	Mikalojaus Konstantino Čiurlionio fondo renginyje „Šviesuolių apdovanojimai 2009“ apdovanotas kaip vienas Ignalinos rajono savivaldybės šviesuolių, •	Miko ir Kipro Petrauskų premija už liaudies muzikos sklaidą, nykstančio muzikos instrumento – cimbolų – puoselėjimą, istorinių ir kultūrinių tradicijų išsaugojimą (2010 m.), •	atliekama Ignalinos krašto muzika saugoma Lietuvos radijo ir televizijos, Lietuvos liaudies kultūros centro, Ignalinos etnokultūros archyvuose, jo muzikavimas įrašytas į Aukso fondą.
Kūryba
Jono Lechovicko muziką įamžino: •	Lietuvos liaudies kultūros centras 1989 m. (Lietuvos liaudies kultūros centro archyvas); •	Lietuvos radijas 1997 m., (LRT archyvas); •	Ignalinos estrados studija 1998 m. (Ignalinos rajono savivaldybė, Ignalinos krašto muziejus); •	Du kompaktiniai diskai. Įrašė: R. Motiejūnas, R. Pupeikis, A. Lunys, M. Baniūnas 2002 m. (Lietuvos liaudies kultūros centras); •	Garsajuostė „Cimbolininkas Jonas Lechovickas“. Įrašyta 2002 m. Išleista 2004 m. (Ignalinos krašto muziejus, Lietuvos liaudies kultūros centras); •	Garsajuostė „Aukštaitijos muzikantai“, 3 J. Lechovicko melodijos. Įrašyta 1990 m. Išleista 1999 m. (Lietuvos liaudies kultūros centras); •	Vinilinė plokštelė „Aukštaitija. Valsai, polkos, maršai“, 3 J. Lechovicko melodijos. Įrašyta ir išleista 1990 m. (Lietuvos liaudies kultūros centras); •	Kompaktinė plokštelė „Grajyk, grajyk, muzikėle...“, 2 J. Lechovicko melodijos. Išleista 2004 m. (Lietuvos liaudies kultūros centras).
Rasna (Kamianecas)
Rasna – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 4 km į šiaurės rytus nuo Vysokajės. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras Brastos apskrities Lietuvos Vysokajės valsčiuje.
Šliuzas
thumb|200px|right|Šliuzo kameros vartai Šliuzas ( < – sulaikyti, atskirti) – įrenginys laivams plukdyti iš vieno vandens telkinio į kitą, kai pastarieji yra greta, bet jų vandens lygiai skirtingi. Šliuzą sudaro viena ar kelios kameros, tokio didumo, kad jose tilptų tuo vandens keliu plaukiojantys laivai. Abiejuose kameros galuose yra vartai: laivui plaukiant šliuzu, kameros vandens lygis pamažu pakeliamas arba nuleidžiamas iki lygio to telkinio, kuriuo laivas turi plaukti toliau.
Trinkūnai (ežeras)
left|120px
Trinkūnai – ežerėlis Lietuvoje, Utenos rajone, 1,5 km į pietus nuo Saldutiškio, Prūdelių miške. Ežeras ovalo formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,14 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 156,6 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurėje išteka upeliukas link Aiseto ežero.
Arvydas Palevičius
Arvydas Palevičius (g. 1957 m. gegužės 16 d.) – Lietuvos menininkas, profesorius, habilituotas daktaras.
Biografija
1980 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Tapybą studijavo Kęstučio Milkevičiaus dirbtuvėje, 2005 m. San Francisko Meno akademijos universitete, 2006, 2007, 2008 m. liepos mėnesiais rezidavo Niujorko vaizduojamųjų menų mokykloje.
Šiuo metu Kauno technologijos universiteto Mechanikos inžinerijos ir dizaino fakulteto profesorius. Dėsto inžinerinės estetikos kursus. Gyvena Kaune.
Nuo 2004 m. Nacionalinės Kanados portretistų sąjungos narys.
Tamsi diena, šviesi naktis
Tamsi diena, šviesi naktis – 1995 m. JAV sukurtas trileris.
Farerų savivaldybės
thumb|right|150px|Farerų salų herbas Farerų salos administraciškai suskirstytos į 30 savivaldybių, kuriuose yra beveik 120 miestų ir kaimų. Iki 2008 m. gruodžio 31 d. buvo 34-ios savivaldybės, o iki 2004 m. gruodžio 31 d. buvo 48-ios savivaldybės. Ateityje planojama savivaldybių skaičių mažinti nuo 7-ių iki 15-os.
Tamsi diena, šviesi naktis
Turinys
Heilė, kenčianti nuo savo vyro Bo smurto, motelyje užklumpa šį su kavinės padavėja Rinda. Nusivylusi, kad susidėjo su vedusiu vyru, ši nusprendžia mesti darbą ir vykti į kitą miestą. Sėdant į mašiną, šalia atsiranda Heilė, kuri pasisiūlo vykti kartu. Pakeliui merginos paima pavėžėti vaikiną vardu Dodžas, kuris traukia į kanjoną netoli Meksikos sienos.
Farerų savivaldybės
Savivaldybės
Žemiau yra pateikiamas 30 savivaldybių sąrašas nuo 2009 m. sausio 1 d. thumb|right|Farerų salų savivaldybės nuo 2009 m. sausio 1 d.
Tamsi diena, šviesi naktis
Turinys
Tuo metu gretimame miestelyje trys nusikaltėliai apiplėšia inkasatorius ir pabėga su didele pinigų suma. Pakeliui jie patenka į avariją ir du iš jų žūva, tačiau trečiasis dingsta su beveik milijonu doleriu. Policijos leitenantas Kvinas, kurio bičiulis žuvo per apiplėšimą, leidžiasi į bėglio paiešką.
Sustojimo degalinėje metu Rinda sužino apie apiplėšimą ir supranta, kad Dodžas slapstosi nuo policijos. Nepaisant to, ji sutinka toliau vežti Dodžą ir pradeda vis intensyviau su juo flirtuoti, nors pastarasis labiau domisi Heile. Pasiekus kanjoną, kuris yra jo kelionės tikslas, Rinda nusprendžia keliauti toliau, tuo tarpu Heilė lieka su Dodžu. Grįžusi į miestelį, Rinda susiduria su Kvinu, kuris liepa nuvežti jį atgal į kanjoną. Pakeliui prie jų prisijungia dar vienas policininkas, tačiau kanjone paaiškėja, kad trečiasis plėšikas buvo pats leitenantas, nuo kurio paspruko kiti du nusikaltėliai, vėliau žuvę avarijoje. Kvinas nužudo Rindą ir policininką, įsitikinęs, kad buvę bendrininkai sustojo pavėžėti būtent Dodžą ir kad šis po avarijos pasisavino dalį grobio. Jam belieka priversti jį prisipažinti, kur paslėpti pinigai, tačiau Dodžas dievagojasi nieko apie tai nežinąs.
Tauragnėlis
left|120px
Tauragnėlis – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 8 km į pietryčius nuo Tauragnų, 0,15 km į pietryčius nuo Tauragno ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,44 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 164,6 m. Krantai aukšti, daugiausia apaugę medžiais. Ežerą supa Pastovių ir Varniškių miškai. Ežerą iš šiaurės vakarų į pietryčius prateka Tauragna (iš Tauragno ežero link Pakaso ežero). Šalia įsikūręs Varniškių I kaimas. Pietiniu krantu eina riba su Ignalinos rajonu.
Ežeras seklus, jo dugnas labai pralaidus vandeniui, todėl sausringomis vasaromis ežeras beveik visiškai išdžiūsta.
KFC Komárno
KFC Komárno – Slovakijos futbolo klubas iš Komarno.
Rasna (Drybinas)
Rasna – agromiestelis rytų Baltarusijoje, 15 km į pietryčius nuo Drybino. Apylinkės centras.
Joseph Henri Boex
miniatiūra Žozefas Anri Beksas (, 1856 m. vasario 17 d. – 1940 m. vasario 15 d.) – prancūzų rašytojas.
Rasna (Drybinas)
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Čavusų apskrities Rasnos valsčiaus centras.
Joseph Henri Boex
Karjera
Gimė Briuselyje 1856 m. Kai kada pasirašinėjo Roni (Rosny), Vyresniojo pseudonimu. Iki 1909 m. rašė daugiausia kartu su broliu Fransua, o vėliau pasirašinėdavo pseudonimais kiekvienas atskirai – R. Vyresnis – Žozefas Anri ir R. Jaunesnysis – Fransua Anri. Aprašomų įvykių vaizdavimui naudojo tuo laiku paplitusį literatūrinį-natūralistinį modernaus rašytojo E. Zolia vaizdavimo stilių. Beksas Žozefas Anri mirė Paryžiuje 1940 m. vasario mėn. 15 d.
Kūryba
Kūriniuose aprašė Prancūzijos skurdžių gyvenimą – „Nelas Gori iš gelbėtojų kariuomenės“ (1886), nusigyvenusių valstiečių likimą – „Auka“ (1887), literatūrinės bohemos gyvenimą – „Termitas“ (1890), gydytojų darbą – „Nesutramdomoji“ (1895), „Po našta“ (1906), „Škvalai“ (1912). kūriniuose, kurie atspindi žemesniųjų, nuskurdusiųjų žmonių gyvenimą, galima aiškiai pajusti rašytojų užuojautą ir simpatijas tiems žmonėms, tačiau gerovė, jų manymu, turinti ateitį be revoliucinių pertvarkymų, tik naudojant taikių reformų būdą. Tokie kūriniai yra „Dvipusis“ (1887), „Paliepiamasis gerumas“ (1894), „Žuvusios sielos“ (1899). Labiausiai skaitomi brolių parašyti romanai buvo tie, kuriuose vaizdavo pirmykščių žmonių gyvenimą: „Vamirek“ (1892), „Grobuonis – gigantas“ (1920), „Kova dėl ugnies“ (1911) ir kiti.
KFC Komárno
Istorija
Klubo ištakos siekia 1900 m. 2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje, kurioje iškovojo ketvirtą vietą.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Trys tigrai prieš tris tigrus
Trys tigrai prieš tris tigrus  – 1977 m. Italijoje sukurta komedija, sudaryta iš trijų nesusijusių epizodų.
Turinys
Pirmoji dalis. Kunigas donas Čimbolano bažnyčios vyresnybės pavedimu turi susitikti su protestantų pastoriumi ir tuo prisidėti prie galimo abiejų bažnyčių susijungimo, tačiau viskas pakrypsta priešinga linkme, kuomet po eilė nesusipratimų donas apkaltinamas bandymu suvilioti pastoriaus žmoną.
Antroji dalis.
Oskaras – iš kalėjimo pabėgęs nusikaltėlis, kuriam sugauti policija pasitelkia masalą – gražią aktorę, apsimetusią grafiene. Ši jį suvilioja atvykti į atokų dvarą, kuriame jau laukia policija ir slapta kamera realybės šou filmuojanti komanda.
Trečioji dalis.
Teisininkų įmonės vadovas, norėdamas atsikratyti įkyria kliente, norinčia surinkti vyro neištikimybės įrodymus, užduotį patiki nevykėliui advokatui Skorciui. Jie skrenda lėktuvu, norėdami padaryti kompromituojančias nuotraukas, tačiau lėktuvą pilotuojanti klientė nualpsta ir advokatui tenka pačiam sėsti už šturvalo.
Barlė-Hertogas
miniatiūra|220px|left|Belgijos eksklavai
Barlė-Hertogas – šiaurės Belgijos Flandrijos regiono komuna, kurios didžiąją dalį sudaro daug mažų Belgijos eksklavų Nyderlanduose. Priklauso Belgijos Antverpeno provincijai.
Nors dalis Barlė-Hertogo teritorijos sudaryta iš eksklavų Nyderlandų Šiaurės Brabanto provincijoje, jis priklauso Belgijos Antverpeno provincijai. Užima 7,48 km² plotą, turi 2,7 tūkst. gyventojų (2017).
Siena su Barlė-Nasau
Vienu metu, pagal Nyderlandų įstatymus, restoranai toje pusėje turėjo būti uždaromi anksčiau. Kai kuriuose pasienyje esančiuose restoranuose tai tiesiog reiškė, kad klientai turėjo persikelti prie staliukų Belgijos pusėje. Sienos sudėtingumą lėmė eilė sudėtingų viduramžių sutarčių, susitarimų, žemės mainų ir pardavimų tarp Bredos ir Brabanto kunigaikščių. Šie žemės valdų pokyčiai 1843 m. buvo užfiksuoti Mastrichto sutartimi.
Barlė-Hertoge yra daug fejerverkų parduotuvių, nes Belgijoje fejerverkų kontrolės įstatymai yra švelnesni nei Nyderlanduose. Metų pabaigoje daugelis olandų turistų atvyksta į Barlė-Hertogą pirkti fejerverkų Naujųjų metų šventėms.
Sex-shop (filmas)
Sex-shop – 1972 m. sukurta komiška drama. Claude Berri jai parašė scenarijų, režisavo ir atliko pagrindinį vaidmenį.
Turinys
Klodas, nedidelio knygyno savininkas, susiduria su finansiniais sunkumais, todėl, draugo patartas, pakeičia profilį ir knygyną paverčia sekso reikmenų parduotuve. Pas jį pradeda lankytis keisčiausių fantazijų turintys žmonės ir verslas pradeda sektis. Klodas susipažįsta su odontologu Liusjenu ir jo žmona Žaklina. Pastarieji organizuoja svingerių vakarėlius ir kviečia prisijungti ir parduotuvės savininką. Šį traukia Žaklina, tačiau jo paties žmona Izabelė nėra sužavėta naujais eksperimentais. Savo ruožtu Liusjenas susižavi Izabele ir Klodui tenka patirti, kad jis pavydi savo žmonos, su kuria santykiai paskutiniu metu klostėsi nekaip.
Nukutepipis
thumb|Nukutepipis ([[NASA fotografija)]] Nukutepipis (Nuku-te-pipi ) – atolas, priklausantis Prancūzijos Polinezijai, esantis Ramiajame vandenyne, Tuamoto salyno dalis.
Atolas yra nedidelis – 2,7 km ilgio, su viduryje esančia lagūna. Anksčiau buvo negyvenamas. 1982 m. įrengtas nedidelis aerodromas.
2017 m. gyveno 12 gyventojų.
Istorija
1767 m. liepos 12 d. atolą aplankė britų jūrininkas atradėjas Philip Carteret.
1803 m. kovo 6 d. John Turnbull suteikė atolui Margaritos vardą.
1841 m. sausio 6 d. leitenantas Cadwalader Ringgold, 1838–1842 m. JAV ekspedicijos metu apklausęs vietinius salų čiabuvius, atolui grąžino Nukutepipio pavadinimą.
Žagarės miško veimutinė pušis
left|150px
Žagarės miško veimutinė pušis – išskirtinė pušis, auganti Joniškio rajone, Žagarės miško Žagarės botaniniame-zoologiniame draustinyje 49 kv. 15 sk. Pasiekiama iš kelio ties Veršių kaimu pasukus ir pavažiavus apie 2 km į pietvakarius. Miške pravažiuojama nuoroda „''Veimutinė pušis. Autoturizmo trasa A3, A4“''. Daugiau nuorodų nėra. Netoli pušies įrengta poilsiavietė „Medžiotojų rūsys“. Prie pušies pastatyta apsauginė tvorelė, yra informacinė lenta.
Medis paskelbtas saugomu Lietuvos Respublikos aplinkos ministro 2007 m. birželio 21 d. įsakymu Nr. D1-352.
Duomenys
Artimiausi orientyrai (iki 200 m):
Saulučiai (Kaišiadorys)
Saulučiai (seniau Jezalinas) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Kruonio, tarp Joniliškių miško ir kelio.
Istorija
Kaime rasti du akmeniniai kirviai. Caro laikais Jezalino kaime, ūkininko J. Gervicko namuose, veikė nelegali lietuviška mokykla. XX a. valstybinis Jezalino kaimas pateko į Kruonio valsčių, Kairiškių seniūniją.
1931 m. kaimui skirstantis į vienkiemius, Jezalinas vietinio gyventojo Kosto Taukočiaus pasiūlymu pavadintas Saulučiais.
M48 (reikšmės)
M48 gali reikšti:
Etilenglikolis
Etilenglikolis – organinis junginys, plačiai naudojamas kaip antifrizas.
Toksiškumas
Pats etilenglikolis nėra toks nuodingas, nors jo didelės dozės gali slopinti nervų sistemą. Etilenglikolio nuodingumas pirmiausia susijęs su jo metabolitais – glikoaldehidų rūgštimis (oksalo) ir kitomis organinėmis rūgštimis, kurios susidaro katalizuojant alkoholdehidrogenazei. Glikoaldehidas slopina CNS. Prasideda sunki metabolinė acidozė audiniuose, besikaupiantys kalcio oksalatai pažeidžia širdį ir inkstus. Apsinuodijimo simptomai yra pykinimas, vėmimas, ataksija, kalbos sutrikimas, traukuliai ir koma. Galimi kvėpavimo ir širdies ir kraujagyslių sistemos sutrikimai.
Sausalaukė
Sausalaukė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Svėdasų, netoli kelių ir  sankryžos. Šalia telkšo Alaušas.
Čarnaučicai
Čarnáučicai – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 18 km į šiaurę nuo Bresto. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis Brastos apskrities Turnos valsčiuje.
Sausaraistis
Sausaraisčiu vadinami kaimai:
Władysław Gubrynowicz
Vladislovas Gubrinovičius (, slapyvardis „Władysław Biały“, 1836 m. lapkričio 6 d. Noviosiolkai, Pakarpatės vaivadija, Lenkijos Karalystė – 1914 m. rugpjūčio 27 d. Lvovas) – lenkų leidėjas, knygyno savininkas, politinis veikėjas.
Biografija
Vladislovas Gubrinovičius gimė 1836 m. lakpričio 6 d. Novosiolkuose, Pakarpatės vaivadijoje, Novosiolkų valdytojo Juzefo Gubrinovičiaus ir Teklės Legiežynskos šeimoje. Jo tėvas buvo 1831 m. sukilimo, vėliau ir 1863 m. sukilimo dalyvis.
Gubrinovičius baigė Pranciškaus Juzefo vardo gimnaziją Lvove. Pasirinko knygų leidėjo profesiją. Praktiką atliko Karolio Vaildo leidykloje. Gubrinovičius bendradarbiavo su „Gebethner i Wolff“ leidyklos savininkais. Aktyviai dalyvavo rengiant 1863 m. sukilimą, organizuojant kariuomenę Galicijoje ir Lenkijos karalystėje. Gubrinovičius naudojo slapyvardį „Władysław Biały“. Jis buvo nacionalinės vyriausybės (lenk. Rządu Narodowego) komisaras. V.Gubrinovičius Rusijos valdžios buvo įkalintas Varšuvos kalėjime. Paleistas iš kalėjimo toliau dirbo pogrindyje. Vėliau Lvove jau austrų valdžios buvo areštuotas antrą kartą.
Grįžęs iš Varšuvos, Lvove Vladislovas Gubrinovičius kartu su broliu Liudviku ir Vladislovu Šmidtu įkūrė knygyną, kuris vėliau susijungė su Karolio Vaildo knygynu. 1865–1868 m. V.Gubrinovičius buvo „Gazeta Narodowa“ bendradarbis. 1868 m. pradėjo veikti leidybos namai „Wydawnictwo Gubrynowicz i Schmidt“, kuriuose Vladislovas buvo atsakingas už leidybos reikalus, o V. Šmidtas prižiūrėjo knygyną, pagrindinius sandėlius ir vadovavo administracijai. 1882 m., nusipirkusi Karolio Vaildo knygyną ir biblioteką, ši kompanija buvo viena didžiausių knygynų Galicijoje. 1908 m. Vladislovas Šmidtas perleido savo akcijas V.Gubrinovičiaus sūnui Kazimierui. Nuo 1909 m. sausio 1 d. įmonė veikė kaip ūkinė bendrija pavadinimu „Gubrynowicz and Son“.
thumb|200 px|left|Vladislavo Gubrinovičiaus šeimos kapas Lyčiakovo kapinėse
Už nuopelnus V.Gubrinovičiui buvo suteiktas imperatoriškojo-karališkojo tarybos nario vardas, 1898 m. jis buvo apdovanotas Pranciškaus Juzefo ordino Riterio kryžiumi.
Vladislovas Gubrinovičius mirė 1914 m. rugpjūčio 27 d. Lvove, palaidotas Lyčiakovo kapinėse.
Balaklava
Balaklava  – gyvenamoji vietovė pietvakarinėje Krymo pakrantėje, iki 1957 m. buvo atskiras miestas, po to – Sevastopolio miesto rajonas. Iki šiol faktiškai yra atskira gyvenamoji teritorija, nes nuo likusio Sevastopolio skiria kelių kilometrų pločio neužstatyta žemės juosta.
Balaklava yra prie Balaklavos įlankos – vienos patogiausių laivams Juodosios jūros įlankų, kurioje niekada nebūna štormų. Su jūra jungianti šios siauros įlankos dalis daro du vingius, tad iš jūros įlankos gilumos nesimato.
Balaklava – populiarus Krymo kurortas, turintis gausybę istorinių paminklų, bei paplūdimius ir vaizdingas pakrančių uolas su grotais.
Antika
Manoma, kad Balaklavą pirmą kartą paminėjo Homeras „Odisėjoje“ – kaip Lamosą, lestrigonų miestą.
I m. e. a. Plinijus Vyresnysis, vardindamas apie Chersonesą esančius miestus, paminėjo ir Symbolum portus. Strabonas minėjo uostą su siauru įplaukimu, kuris vadinosi Συμβολων Λιμήν. Spėjama, kad tas pavadinimas reiškė 'Signalinė įlank’a, kadangi jos nesimato iš jūros, nes užstoja kranto uolos.
Iki I m. e. a. tai buvo žvejų kaimelis, kuriame gyveno daugiausia taurai.
Genujos kolonija
thumb|left|250px|Krymas XV a. Raudona spalva – genujiečių kolonijos (ten yra ir Balaklava, tada vadinta Čembolo). Mėlyna spalva – totorių žemės, žalia – Teodoro kunigaiktystė. XIII a. pradžioje Jambolis įjungiamas į Teodoro kunigaikštystę. 1345 m. Jambolį užgrobė Genujos respublika, bet jie neilgai išlaikė miestą, nes juos išstūmė totorių kariuomenė. O 1357 m. kolonija vėl atsidūrė Genujos valdžioje. Manoma, kad tuomet pradėta statyti Čembalo (, iš Jamboli) tvirtovė.
1380 m. Aukso Ordos chanas Tochtamyšas, ieškodamas genujiečių paramos, atidavė jiems valdyti visą pietinę Krymo pakrantę – nuo Aluštos iki Balaklavos. Ši teritorija vadinosi Gotijos kapitonija.
Po 1429 m. maro epidemijos ir 1428–1430 m. sausrų Čembalo graikai sukilo prieš Genujos valdžią. Sukilimo metu Teodoro kunigaikštystė, paremta pirmojo nepriklausomo Krymo chano Chadži I Gerajo (tot. Hacı I Giray), užgrobė miestą.
XVI a. italų istorikas Umbertas Foljeta rašė: Šiais metais (1433 m.) Čembalo miesto Taurijos Chersonese gyventojai surengė sąmokslą prieš miestą valdžiusius genujiečius, griebėsi ginklų ir genujiečius išvijo. Valdžią mieste jie perdavė kažkokiam graikui Aleksejui, Teodoro valdytojui…
Genujos senato ir šv. Georgijaus banko nutarimu į Krymą buvo nusiųsta 20 galerų su 6000 samdinių, kuriems vadovao Karlas Lomelino. 1434 m. birželį genujiečiai užėmė Čembalą ir ją išgrobstė, kartu nelaisvėn paimdami Teodoro kunigaikščio sūnų. Po to Genujos kariuomenė patraukė šiaurėn ir užėmė vienintelį Teodoro uostą Kalamitą. Birželio 27 d. genujiečius sumušė penkiatūkstantinė Chadžio kariuomenė, kuri po to apgulė Kafą. Pagal tais pačiais metais pasirašytą taikos sutartį genujiečiai išlaikė savo valdas Kryme, bet už tai pripažino Chadžį Gerajų Krymo chanu ir sumokėjo išpirką už savo belaisvius.
1472 m. Balaklavoje pabuvojo rusų keliautojas Afanasijus Nikitinas, kuris užrašė tuometinį totorišką miesto pavadinimą – Balikaija.
Osmanų imperijos valdžioje
1475 m. Osmanų imperija užgrobė graikų (Teodoro kunigaikštystę) ir genujiečių valdas Kryme.
1625 m. Balaklavą buvo užėmę Zaporožės kazokai.
1773 m. liepos 5 d. Pirmojo Rusijos – Turkijos karo metu prie Balaklavos įvyko jūrų mūšis. Turkų eskadrą (keturi laivai) atakavo du rusų laivai – „Koronas“ (Корон) ir „Taganrogas“ (Таганрог). Po 6 valandas trukusio mūšio smarkiai artilerijos apgadinti turkų laivai atsitraukė. Tai buvo pirmoji Rusijos laivyno pergalė Juodojoje jūroje.
Rusijos imperijos valdžioje
1774 m. pagal Kučiuk-Kainardžos (Küçük Kaynarca) taikos sutartį Krymo chanatas pasidarė nepriklausomas nuo Osmanų imperijos ir tapo Rusijos imperijos protektoratu. Balaklavoje stovėjusią turkų įgulą pakeitė kazokai. Balaklavos įlanka tapo pirmąja Rusijos laivyno baze Kryme (Sevastopolis dar nebuvo įkurtas). Jekaterinos II įsakymu miesto įgulą sudarė Graikų batalionas, sudarytas iš Rusijos armijoje tarnavusių graikų. Bataliono uždavinys buvo ginti pietinę Krymo pakrantę. Graikams netoli Balaklavos išskyrė žemės sklypus, kurie vėliau tapo jų nuosavybe.
1819 ir 1825 m. Kryme lankantis carui Aleksandrui I ir 1837 m – carui Nikolajui I Graikų batalionas saugojo imperatorių. Už tai jo graikai buvo apdovanojami, didinami jų žemės sklypai, algos, išmokamos kompensacijos už žuvusius karo tarnyboje. Buvo atidaryta graikų mokyklų.
1808 m. balaklavoje buvo įsteigta muotinė ir karantinas, bet miestas taip ir netapo svarbiu prekybos uostu. Tada miestas atrodė kaip paprastas kaimas – turėjo vieną išilginę gatvę ir kiek daugiau kaip tūkstantį gyventojų.
Krymo karas
Krymo karo metu Balaklavą okupavo Anglijos kariuomenė. Rusams pralaimėjus mūšį prie Almos, dalis britų kariuomenės, nesutikdama pasipriešinimo, patraukė į Balaklavą. Naktį iš 1854 m. rugsėjo 25 į 26 d. britų kariuomenės avangardas įžengė į Balaklavą, bet nelauktai buvo apšaudytas iš senovinės Genujos tvirtovės. Tvirtovėje buvo įsitvirtinę Balaklavos graikų bataliono vadas su viena bataliono kuopa (80 rikiuotės kareivių ir 30 atitarnavusių buvusių kareivių, o turėjo ir 4 varines pusės pūdo mortyrėles). Po 6 valandas trukusio susišaudymo dalis tvirtovės gynėjų pateko į nelaisvę, o kiti prasiveržė į kalnus ir prisijungė prie likusios rusų armijos Jaltoje.
Lapkričio 14 d. slėnyje šiauriau Balaklavos įvyko vadinamasis Balaklavos mūšis. Rusų kariuomenė bandė užimtų anglų stovyklą ir nutraukti jų kariuomenės aprūpinimą atsargomis. Mūšio vieta vėliau buvo pavadinta Mirties slėniu, kur 1856 m. buvo pastatytas paminklas anglams ir kur yra žuvusių anglų kapinės. Jas 1945 m. po Jaltos konferencijos aplankė V. Čerčilis.
Iki Krymo karo pabaigos Balaklavoje bazavosi britų armija ir laivynas. Anglai įrengė medinę krantinę (dabar čia yra Nazukino krantinė), vandentiekį ir nutiesė keletą plentų. 1854 m. vasario-kovo mėnesiais jie nutiesė pirmą Kryme geležinkelį – 12,8 km ilgio liniją nuo Balaklavos iki Sapuno kalno apylinkėse buvio karinio sandėlio. Po karo geležinkelį išardė ir pardavė turkams.
1854 m. lapkričio 14 d. stipraus štormo metu 11 britų laivų, stovėjusių reide prie Balaklavos įlankos žiočių, buvo išmesti ant pakrantės uolų. Vienas nuskendusių laivų buvo tristiebis garlaivis „Princas“, kuris šiuo pirmuoju savo reisu atgabeno žieminių drabužių, kitų atsargų ir sprogmenų, kuriais turėjo susprogdinti nuskandintus rusų laivus, užtvėrusius kelią į Sevastopolio įlanką. Iš 150 įgulos narių išsigelbėjo tik 7. Pagal legendą „Princas“ atgabeno daug aukso, kuriuo turėjo išmokėti algas britų kareiviams.
1855 m. balandį į Balaklavą atvyko britų medicinos seserų būrys, kuriam vadovavo Florencija Naitingeil.
AFC Nové Mesto nad Váhom
AFC Nové Mesto nad Váhom – Slovakijos futbolo klubas iš Nove Mesto prie Vaho.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1922 m.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Utenaitis
Utenaitis – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 7,5 km į pietvakarius nuo Utenos. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,35 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 144,4 m. Krantai žemi, pietuose pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantėse auga miškeliai, krūmynai, vietomis plyti pievos. Šiaurės rytuose iš ežero išteka Vyžuonos intakas Utenaitė. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Utenėlės kaimas, kolektyvinių sodų bendrija, į pietus – Viskėnų kaimas. Vakarine pakrante eina kelias.
Tomorrowland (festivalis)
TomorrowWorld
2013 m. kovo 20 d. „ID&T Belgium“ ir „SFX Entertainment“ paskelbė, kad pradės organizuoti Amerikos „Tomorrowland“, žinomą kaip „TomorrowWorld“. Festivalis vyksta Bouckaert fermoje Chattahoochee Hills mieste Džordžijoje, esančiame 48 km (30 mylių) į pietvakarius nuo Atlanto. Ši vieta buvo pasirinkta dėl to, kad ji primena originalią vietą, kurioje tradiciškai rengiamas „Tomorrowland“.
Inauguraciniame „TomorrowWorld“, vykusiame 2013 m. rugsėjo 27–29 d., buvo pakartotinai panaudota 2012 m. „Tomorrowland“ pagrindinės scenos tema „Išminties knyga“. Savaitgalį festivalyje dalyvavo daugiau nei 140 000 lankytojų. Tais metais „TomorrowWorld“ atnešė daugiau nei įprastai: ne tik muziką, šokius ir stulbinančius vaizdus, bet ir ekonominį postūmį. Organizatoriai pranešė, kad „TomorrowWorld 2013“ į Gruzijos ekonomiką atnešė 85,1 mln. dolerių, iš jų 70 mln. dolerių - į Atlantą. Tai 70 mln. dolerių atitinka pelną, kurį miestas gavo iš 2013 m.surengto NCAA I diviziono vyrų krepšinio turnyro.
Renginyje dalyvavo beveik 140 000 žmonių, o jų išlaidos apgyvendinimui, restoranams ir ekskursijoms papildė vietinę ekonomiką 28,7 mln. dolerių, sakė „TomorrowWorld“ organizatoriai.
Trečiasis ir paskutinis „TomorrowWorld“ vyko 2015 m. rugsėjo 25 d.. Festivalis pavirto į chaosą dėl atšiaurių oro sąlygų. Dėl lietaus festivalio aikštelėse susidarė purvas, o įvažiavimai į aikšteles tapo nebenaudojami. Šeštadienį dėl kelio sąlygų organizatoriai apribojo maršrutinių autobusų paslaugas dalyviams, keliaujantiems atgal į Atlantą. Tie, kurie festivalyje buvo be pastogės nakčiai, privalėjo nueiti mylias iki taksi ar „Uber“, vairuotojai siūlė važiuoti atgal į Atlantą didelėmis kainomis. Kitą rytą festivalio organizatoriai paskelbė, kad likusioje festivalio dalyje galės dalyvauti tik tie, kurie stovyklavo vietoje, ir kad grąžinimas bus išduotas tiems, kurie susidūrė su transporto problemomis arba nusipirko bilietus 3 dienai.
2016 m. kovo 2 d. oficialus „TomorrowWorld“ „Facebook“ puslapis paskelbė, kad festivalis neįvyks.
Tomorrowland Brasil
2014 m. liepos 20 d. Davidas Gueta paskelbė „Tomorrowland“ tiesioginę transliaciją Brazilijos internetinėje svetainėje „Tomorrowland“. Kitas „Tomorrowland Brasil“ buvo surengtas 2015 m. gegužės 1–3 d. San Paule. Koncertavo įvairūs didžėjai, tokie kaip W&W, Hardwell, Iraj and Naveen Attygalle, Dimitri Vegas & Like Mike, Showtek, Steve Aoki ir daugelis kitų pagrindinės scenos atlikėjų. Scenos šeimininkai buvo Revealed Recordings, Dim Mak, Smash The House, Q-Dance, Super You & Me ir daugelis kitų.
Pagrindinėje scenoje vėl buvo panaudota „Book of Wisdom" („Išminties knygos“) tema. Visi 180 000 bilietų išparduoti per dieną po paskelbimo.
Antrasis „Tomorrowland Brasil“ vėl įvyko 2016 m. balandžio 21–23 d. San Paule, Brazilijoje. Programoje buvo įtraukti Axwell & Ingrosso, Ferry Corsten, Laidback Luke, Loco Dice, Markus Schulz, Afrojack, Alesso, Armin van Buuren, Chris Lake, Infected Mushroom, Nicky Romero, Dimitri Vegas & Like Mike, Solomun, Steve Angello ir daugelis kitų.
2016 m. lapkričio mėn. buvo paskelbta, kad „Tomorrowland Brasil“ negrįš dėl susirūpinimo šalies ekonominiu stabilumu.
Tomorrowland Winter
2018 m. kovo mėn. „Tomorrowland“ paskelbė apie naujo festivalio „Tomorrowland Winter“ atėjimą, kuris vyks kasmet antrą ar trečią kovo savaitę, Alpe d'Huez mieste, Prancūzijos Alpėse.
Pirmasis „Tomorrowland Winter“ įvyko 2019 m. kovo 9–16 d., kurio tema buvo „The Hymn of the Frozen Lotus" („Sušalusio lotoso himnas“). Jame dalyvavo Martin Garrix, Dimitri Vegas & Like Mike, Armin van Buuren, Martin Solveig, Afrojack, DJ Snake, Steve Aoki ir kiti. Dalyviams buvo siūlomos 4 ar 7 dienų kelionės kortelės su apgyvendinimu ir slidinėjimu.
2019 m. rugpjūčio 13 d. „Tomorrowland“ paskelbė, kad „Tomorrowland Winter“ 2020 m. kovo 3 savaitę grįš į Alpe d'Huez, o bilietų pardavimas bus atidarytas rugsėjį.
Unite with Tomorrowland
„Tomorrowland“ taip pat organizavo „Unite with Tomorrowland“ renginius kitose šalyse, kurios veikė kaip palydovinė nuoroda į pagrindinį Belgijos renginį. Renginys buvo transliuojamas tiesioginiais srautais, prie kurių taip pat prisijungė festivalio žymūs atlikėjai.
Įvykiai
2017 m. liepos 29 d. „Unite“ renginys Parc de Can Zam mieste, Barselonoje, Ispanijoje buvo trumpai nutrauktas po to, kai scena užsidegė dėl „techninio gedimo“. Dėl jo buvo evakuota daugiau nei 22 000 žmonių. Ugniagesiai įvykio vietoje iškėlė hipotezę, kad gaisrą sukėlė pirotechnika, tačiau tai niekada nebuvo oficialiai patvirtinta. 25% scenos buvo sunaikinta, o 20 žmonių buvo išvežti gydyti dėl nedidelių sužalojimų ar nerimo sutrikimų.
Savo pranešime „Tomorrowland“ teigė:
„Šeštadienio vakaras, 2017 m. liepos 29 d., UNITE Barselonos scena užsidegė dėl techninio gedimo. Profesionalios valdžios institucijų dėka visi 22 000 lankytojų buvo evakuoti saugiai, be pranešimų apie sužalojimus. Vietos valdžia imsis tolesnių veiksmų ir tęs tyrimą kartu su ispanų organizacija UNITE.
Giedrius
Giedrius – legendinis lietuvių kunigaikštis, Romunto sūnus ir Narimanto, Daumanto, Alšio ir Traidenio brolis. Giedraičių įkūrėjas ir Giedraičių kunigaikščių protėvis.
Hei Riveris
Hei Riveris  – miestas šiaurinėje Kanadoje, Didžiojo Vergų ežero pietiniame krante, prie Šieno upės (Hay River) žiočių; Šiaurės Vakarų teritorijoje. 3,5 tūkst. gyventojų (2017 m.). Miestą galima skirstyti į dvi dalis: Senamiestį ir Naujamiestį.
Istorija
1868 m. pirmuosius pastatus čia statė Hadsono įlankos bendrovė. 1869 m. įsikūrė Romos katalikų bažnyčios misija. 1894 m. anglikonų misionieriai.
2004 m. Copa América
'''2004 m. Copa América''' – Copa América turnyras, 2004 m. liepos 6-25 d. vykęs Peru. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 10 CONMEBOL narių bei dvi kviestinės komandos iš CONCACAF zonos (Meksika ir Kosta Rika). Čempionais tapo brazilai, finale nugalėję argentiniečius po baudinių serijos.
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 7 Peru stadionuose.
Įvarčių autoriai
7 įvarčiai
2 įvarčiai
1 įvartis
Jodkovskiai
Jodkovskiai – lietuvių kilmės bajorų giminė, žinoma Lietuvos Didžiojoje kunigaikštystėje nuo XV amžiaus. 1480 – 1490 metais giminės pradininkas „Jedka” arba „Jodko” buvo Lietuvos Didžiojo kunigaikščio priimtas į tarnybą Raseinių valsčiuje Žemaitijoje kaip Buivydo žmogus (Buivydo vardas reiškia nenuoramą, „buiną“ žmogų).
Pirmosios žinios apie Jodkovskius
Pagal 1528 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kariuomenės rejestrą bajoras Jurgis Jodko kariuomenei davė 29 arklius, kas rodė jo turtingumą. Ilgainiui vardas „Jedka”, „Jodko” pradėjo virsti į pavardę. Tie giminės atstovai, kurie persikėlė gyventi į Lydos apskritį išlaikė pirminę autentišką pavardę „Jodko”. Gardino apskrityje „Jedkos” palikuonys žinomi nuo XVI amžiaus pirmosios pusės. Tačiau gudų kalba pavardė buvo rašoma kaip „Jedkevič”.
1539-1540 m. Gardino žemės teisme buvo nagrinėjama dvarininko Stepono Jedkevičiaus byla pagal Šimono Rimovičiaus skundą. 1558 m. liepos 2 d. Baltramiejaus Jurevičiaus laišką jo žentui Stanislovui Nikolajaus Eismontui kaip liudytojas pasirašė Miklošas Jedkovičius. Gardino apskrityje Jodkovskiai gyveno Eismontų parapijoje, Žukevičiuose, Didžiuosiuose ir Mažuosiuose Jodkevičiuose.
Lietuvoje bajorai Jodkovskiai gyveno Vilniuje, taip pat Trakų apskrityje, Pivašiūnuose, prie Jiezno stovėjusiame Kisieliškių dvare.
Pavardės kilmė
Dėl pavardžių polonizacijos dalis Jodko, Jodkevičių ir Jedkevičių ilgainiui virto Jodkovskiais. Pirmapradė pavardė „Jedka” arba „Jodko" galėjo reikšti eglę . Ko gero žmogus, nešiojęs šį vardą, arba buvo aukštas ir liesas, arba buvo kilęs iš vietų, apaugusių eglynais. Ko gero „Jodla”, kaip Jedkos pavardės variantas artima senajai vokiečių pavardei, turinčiai tą pačią reikšmę.
Pavardės Jodko, Jodkovskis, Jedkovičius, Jodkevičius (taip pat ir ) ko gero tarpusavyje istoriškai susijusios ir turi bendrą protėvį. Kunigaikščių Buivydų giminė taip pat turi tolimą giminystės ryšį su šia gimine.
Ivy League
thumb|Gebenės lygos nariai-universitetai
Ivy League – JAV rytinės pakrantės universitetų sporto lyga, laikoma elitine. Gebenės lyga yra NCAA narė. Tačiau šis pavadinimas sinonimiškai naudojamas ir aštuonių elitinių JAV universitetų grupei apibūdinti. Gebenės lygos universitetai – Brauno, Kornelio, Dartmuto, Harvardo, Prinstono, Pensilvanijos ir Jeilio. Gebenės lygos universitetuose galioja labai griežtos priėmimo sąlygos. Į jas įstoja vidutiniškai tik kas dešimtas pretendentas.
Mergina prie ežero
Mergina prie ežero  – 2007 m. Italijoje sukurta kriminalinė drama.
Turinys
Nedideliame šiaurės Italijos miestelyje dingsta šešiametė mergaitė. Jos beieškant, prie atokaus ežero randamas jaunos merginos Anos kūnas. Nusikaltimas pavedamas komisarui Sancio, kuris kartu su iš to paties miestelio kilusiu kolega pradeda apklausinėti vietinius gyventojus. Jiems sunkiai sekasi nustatyti nusikaltimo motyvus, nes merginos kūnas neturi išorinių smurto požymių, o pati mergina, kaip paaiškėja, sirgo nepagydoma liga. Atsiranda kelios galimos versijos: jos buvęs vaikinas; šio tėvas, nemėgęs merginos; vyras, galimai turėjęs su mergina romaną, tačiau kiekviena jų turi trūkumų, kuriuos komisarui tenka išnarplioti…
Aberystwyth Town (moterys)
„Aberystwyth Town“ – Velso futbolo klubas iš Aberistvito. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, rungtyniavusią Velso moterų futbolo lygoje.
Istorija
Moterų ekipa nuo 2009–2010 m. sezono rungtyniavo stipriausioje Velso moterų futbolo lygoje. Tapo vienais iš Premjer diviziono steigėjų.
Nuo 2021–2022 m. sezono lyga žinoma Ardan Premier pavadinimu. Galutinėje ekipų rikiuotėje liko ketvirtoje vietoje.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Ardan Premier ir liko šeštoje vietoje.
2023–2024 m. sezone rungtyniavo aukščiausiame divizione – Ardan Premier.
Sezonai
Šaltinis:
Mykolas Brundza
Mykolas Brundza (1884 m. rugpjūčio 10 d. Piliakalnių kaime, Šunskų valsčius, Marijampolės apskritis – 1938 m. vasario 16 d. Niutone, Pensilvanijos valstija, JAV) – Romos katalikų kunigas, publicistas, visuomenininkas, chorvedys.