cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Baranauskas
Lituanistikos darbai
Antanas Baranauskas pasižymėjo kaip lietuvių kalbos tyrinėtojas, padėjo pagrindus lietuvių dialektologijai. Sukaupė tarminės medžiagos, sudarė pirmąją lietuvių kalbos tarmių klasifikaciją (Pastabos apie lietuvių kalbą ir žodyną / Zametki o litovskom jazyke i slovare 1898). Išvertė A. Šleicherio lietuvių kalbos gramatiką, parašė gramatiką Kalbomokslis lietuviškos kalbos (ne visa išleista 1896), sukūrė originalią bendrinę rašybą ir tokius dabar plačiai vartojamus terminus kaip: būdvardis, balsis, dvibalsis, skaitvardis, žodynas, tarmė, sakinys, rašyba ir taisyklė. Rinko lietuvių tautosaką, užrašė dainų melodijų.
Įvertinimas
Antano Baranausko kūryba padarė didelį poveikį Maironiui. Maironis Baranauskui dedikavo pirmąją rankraštinę poemą Lietuva. 1923 m. Kaune, universitete, skaitytoje „Paskaitoje apie vysk. Ant. Baranauską“ apibrėžė pirmtako reikšmę moderniajai lietuvių literatūrai bei kultūrai: „...be jo gal ir mūsų nebūtų buvę.“
Knygnešystė
thumb|200px|Knygnešys [[Vincas Juška]] thumb|200px|Slapto knygų spausdinimo [[Rytprūsiai|Rytprūsiuose organizatorius vysk. Motiejus Valančius]] thumb|200px|Skulptūra [[Kaunas|Kaune, vaizduojanti motiną mokančią savo vaiką iš uždraustos literatūros lotyniškais rašmenimis šalia verpimo ratelio]] thumb|200px|[[Knygnešių sienelė]] Knygnešystė – XIX a. Lietuvos istorijos fenomenas, nukreiptas prieš carinės Rusijos vykdytą lietuviškos spaudos ir raidyno draudimo politiką, trukusią 40 metų, pasireiškęs lietuviškų leidinių spausdinimu užsienyje, daugiausiai tuometinėje Prūsijoje, Mažojoje Lietuvoje bei Amerikoje, nelegaliu gabenimu per sieną ir platinimu. Persekiotas rusų valdžios.
Knygnešystės muziejai yra Ustronės sodyboje bei Bistrampolio knygnešių koplyčioje (Panevėžio rajonas).
2004 m. UNESCO knygnešystę įvertino kaip unikalią ir pasaulyje neturinčią atitikmenų.
Istorija
Nuslopinus 1863–1864 m. sukilimą Lietuvoje, 1865 m. rugsėjo 23 d. Rusijos vidaus reikalų ministras Piotras Valujevas, tęsdamas represijas, išleido aplinkraštį Nr. 141, draudžiantį spausdinti lotyniškomis raidėmis, lietuvių ir žemaičių tarmėmis. Taip buvo įformintas spaudos draudimas.
Pasipriešinimą spaudos draudimui iš pradžių organizavo katalikų bažnyčios atstovai. Vyskupas Motiejus Valančius įkūrė pirmąją žinomą lietuviškų knygų platinimo, knygnešių organizaciją.
Knygnešystė atsirado kaip pasipriešinimas caro valdžios veiklai, nukreiptai prieš Lietuvos katalikų bažnyčią, uždraudus lietuviškas maldaknyges ir diegiant provoslavybę. Vyskupas Motiejus Valančius per Aukštaitijos šviesuolį Jurgį Bielinį 1866–1867 m. persiuntė kunigui Jonui Zabermanui pinigų į Mažąją Lietuvą spaustuvės atidarymui, o netrukus ir 9 brošiūrų tekstus, raginančius kovoti prieš rusinimo politiką. Vėliau atsirado kiti spaudos platinimo centrai. Svarbiausi jų – Sudarge su kun. Martynu Sederevičiumi, Šilo Pavėžupio dvare su Vladu Putvinskiu, Povilu Višinskiu ir Morta Zauniūte, Seinų kunigų seminarijoje, Kauno kunigų seminarijoje, Kretingos vienuolyne. Vilniuje kun. Juozapas Ambraziejus-Ambrozevičius, inž. Jonas Bortkevičius, dr. Andrius Domaševičius, Jonas Jasmantas, Donatas Malinauskas, Povilas Matulionis, Elijošius Nonevičius, Liepšinskis, kun. Valentinas Urbanavičius, broliai Antanas, Jonas ir Petras Vileišiai apsijungė į organizaciją Dvylika Vilniaus apaštalų, kuri siekė iš lenkų valdomos kurijos susigrąžinti bent vieną bažnyčią lietuviams. 1901 m. organizacija savo tikslą pasiekė – lietuviai atgavo Šv. Mikalojaus bažnyčią.
Žemaitijoje spaudą aktyviai platino kun. Marcijonas Povilas Jurgaitis, Dominykas Vičas, Suvalkų krašte – Petras Mikolainis-Noveskis, Juozas Kancleris (sumuštas žandarų buvo išprotėjęs), Vilniaus krašte – kun. Silvestras Gimžauskas, Rytų Lietuvoje – Stanislovas Didžiulis, Rygoje – policininkas Juozas Miliauskas-Miglovara. Vėliau susikūrė veiklios knygnešystės organizacijos – Garšvių, „Sietynas“, „Atgaja“, „Teisybė“, „Prievarta“, „Aušrinė“, „Atžala“, „Lizdas“, „Akstinas“, „Spindulys“, „Svirplys“, „Žiburėlis“, „Žvaigždė“, Mintaujos gimnazistų – „Kūdikis“. Lietuviški leidiniai spausdinti tuometinėje Vokietijos teritorijoje – Tilžėje, Ragainėje, Vydūno kaimynystėje Bitėnuose, Priekulėje, Klaipėdoje. Rytų Prūsijoje 1864-1896 m. buvo išspausdinta daugiau nei 3 500 000 egzempliorių leidinių lietuvių kalba. 500 000 elementorių, daugiau nei 300 000 mokslinių ir kitokių pasaulietinių leidinių, 75 000 laikraščių. Knygnešystė glaudžiai susijusi ir su taip vadintomis daraktorių mokyklomis.
Knygnešiai, sulaikyti prie tuometinės Vokietijos – Rusijos sienos, caro žandarų buvo mušami, kankinami, o pastebėti ir nesustoję – šaudomi vietoje. Sugautus ir nuteistus knygnešius dažniausiai tremdavo į Sibirą, kartais – į Mogiliovo, Smolensko sritis, sodindavo į kalėjimą nuo 1 iki 5 metų laikotarpiui.
Plenty
Plenty – 1985 m. britų drama, režisuota Fred Schepisi. Filmas pastatytas pagal David Hare pjesę tuo pačiu pavadinimu.
Knygnešystė
Istorija
Šis kultūrinis sąjūdis, kurio dalyviai daugiausia buvo valstiečiai, ir kuris laikomas lietuvių tautinio sąjūdžio dalimi, padėjo pamatus Lietuvos nepriklausomybės atkūrimui 1918 m. ir išliko svarbiu tautinės savimonės išsaugojimui ligi šių dienų. Daugelio knygnešių atsiminimai ir istorijos buvo išleistos 1926 m. knygoje „Knygnešys“. Jurgis Bielinis, knygnešys, sukūręs lietuviškos spaudos nelegalaus platinimo tinklą, gimė 1846 m. kovo 16 d. Ši diena kalendoriuose minima kaip Knygnešio diena.
Plenty
Siužetas
Filmas pasakoja apie Susan Traherne, kuri nepataisomai pasikeičia po savo kaip prancūzų pasipriešinimo kovotojos patirties Antrajame pasauliniame kare. Ji pasiryžusi pasiekti visko, ko nori, tačiau pokario pasaulis jai atrodo nereikšmingas ir nepilnavertis ir ji visiškai nekreipia dėmesio į aplinkinius.
Izraelio futbolo varžybos 1992–1993 m.
Izraelio futbolo varžybos 1992–1993 m.
Plenty
Apdovanojimai
Ullman ir Gielgud buvo nominuoti BAFTA apdovanojimams. Gielgud kaip Geriausias antro plano aktorius laimėjo Los Angeles Film Critics Association ir National Society of Film Critics apdovanojimus.
Knygnešystė
Knygnešio darbas
Tvirtai supakuotus ryšulius – kiekvieną po du pūdus (32kg) – atveždavo į kurią pasienio smuklę ar kitą vietą, iš kurios juos galėdavo pasiimti knygnešiai. Kad galėtų per sieną pernešti daugiau spaudos, šie pasienyje pasisamdydavo tvirtų įgudusių vyrų. Perneštą per sieną spaudą tinkamoje vietoje paslėpdavo (tarp malkų, šiene ir net mirusiųjų karstuose). Iš čia jau pats knygnešys ją išveždavo paslėpęs. Ilgoje kelionėje tekdavo keisti vežimus, arklius, net perkinkyti juos pagal vietos tradiciją.
Galiausiai knygas išskirstydavo kitiems knygnešiams – platintojams. Šie būtinai užsiimdavo kokiu nors verslu ar amatu, nes iš spaudos perdavimo negalėjo išgyventi; be to reikėjo pateisinti bendravimą su įvairiais nepažįstamais ar mažai pažįstamais žmonėmis. Šiam reikalui tinkamiausiai buvo smulki prekyba religiniais reikmenimis prie bažnyčių sekmadieniais ir ypač bažnytinių švenčių ar atlaidų dienomis. Įsigytą lietuvišką spaudą reikėjo rūpestingai slėpti, nes kartais policija maldaknyges atiminėdavo net iš einančių į bažnyčią žmonių. Buvo slepiama stalčiuose su dvigubais dugnais, specialiai padarytose tuščiavidurėse kojose ar kitose vietose.
Palikimas
Knygnešių žygiai tvirtai įaugę į lietuvių sąmonę ir sulaukia naujų interpretacijų. Knygnešių judėjimas ir jo sudėtinė dalis - knygų spausdinimas kūrė knygų lietuvių kalba kultūrą.
Cedroniškė
Cedroniškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 12 km nuo Lupikų.
Birželio 28
Birželio 28 yra 179-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 180-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 186 dienos.
Vardadieniai
Gaudrė – Irenijas – Irenėjus – Leonas – Serena – Serenas – Šarūnas – Tolgeda – Tulgedas – Tulgirda – Tulgirdas – Tulgirdė – Tulys.
Omas (upė)
Omas – upė Etiopijos vakaruose. Prasideda Etiopijos kalnyne, teka į pietus, įsilieja į Turkanos ežerą. Bendras nuokrytis – 2000 m. Upė slenkstėta, yra keletas krioklių. Didžiausias intakas – Gibe upė.
Upės slėnyje, žemupyje, rasta daug svarbių paleoantropologijai fosilijų. Įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Čia rastos seniausios Homo sapiens fosilijos (195 000 m). 2,4 mln metų amžiaus akmeniniai įrankiai.
Mažosios Lenkijos provincija
Mažosios Lenkijos provincija – nuo 1347 m. Lenkijos karalystės, o 1569–1795 m. ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Sostinė Krokuva.
Istorija
Mažosios Lenkijos provincija sudaryta 1347 m. pagal Lenkijos karaliaus Kazimiero Didžiojo Višlicos-Piotrkovo statutus. Provincija buvo padalyta į vaivadijas ir pavietus. Mažosios Lenkijos provincija padalyta po Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1772 m., o panaikinta po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo 1795 m.
Provincijos administracinis padalijimas
Iš pradžių provincijai priklausė 3 vaivadijos:
Į Mažosios Lenkijos sudėtį 1434–1772 m. įėjo taip pat ir Rusios vaivadija, 1462–1793 m. Belsko vaivadija, o nuo 1569 m. ir kitos (5) Rusios vaivadijos, iki tol priklaususios Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei: Palenkės vaivadija, Kijevo vaivadija, Braclavo vaivadija, Voluinės vaivadija, Černigovo vaivadija. Taip nusistovėjo 11 vaivadijų skaičius, kuris išliko pastovus iki pat 1772 m. padalinimo.
Kaip atskiras administracinis vienetas provincijai taip pat priklausė Sevežo kunigaikštystė.
Žagarės I šv. Petro ir Pauliaus bažnyčia
'''Žagarės I šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Žagarėje, prie kelio į Joniškį, dešiniajame Švėtės krante. Turi renesanso ir baroko bruožų.
Istorija
Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1523 m. Jai aukojo Sirevičiai. XVII a. pradžioje minima sena medinė bažnyčia. 1600 m. įsteigta parapinė mokykla. Žagarėje 1619 m. paskirti sklypai bažnyčiai, klebonijai, kapinėms. 1633–1636 m. pastatyta nauja mūrinė bažnyčia. Ji 1804 m. gerokai apdegė. 1805–1806 m. suremontuota. Be jurisdikos miestelyje, bažnyčiai 1832 m. priklausė Daukšių, Pabalių ir Stalmokų kaimai.
1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Parapijai 1940 m. priklausė Juodeikių filija.
1961–1988 m. į Žagarę ištremtas vyskupas Julijonas Steponavičius (1911–1991), Vilniaus arkivyskupijos apaštališkasis administratorius. 1972–1989 m. klebonavo Gustavas Gudanavičius (1911–1991), Helsinkio grupės narys.
Architektūra
Bažnyčia turi renesanso ir baroko bruožų. Ji stačiakampio plano, vienabokštė, su siauresne trisiene apside, vienanavė. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su metaliniais vartais. Prie tvoros priglaustos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Viena iš jų užkelta ant šventoriaus koplyčios prieangio.
Bubandžidos nacionalinis parkas
Bubandžidos nacionalinis parkas  – saugoma teritorija Kamerūno šiaurėje, Šiaurės regione, Čado pasienyje. Įkurtas 1947 m., iki 1964 m. veikė kaip rezervatas. Plotas 2200 km².
Įsteigtas siekiant apsaugoti miškingų savanų ir galerinių miškų gamtinius kompleksus ir jų fauną. Parke sutinkami afrikiniai drambliai, juodieji raganosiai, begemotai, afrikiniai buivolai, žirafos, 23 antilopių rūšys, hieniniai šunys, įvairūs paukščiai.
Pariečės rajonas
Pariečės rajonas  – administracinis vienetas, egzistavęs 1940 m. Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR teritorijoje, Balstogės srityje su centru Pariečės kaime. Rajono teritorija buvo 1405 km² ir gyveno 21 500 žmonių. Rajoną sudarė Druskininkų miestas ir 10 apylinkių: Kleboniškio, Pervalko, Druskininkų, Mašnyčių, Michačavo, Pariečės, Naujosios Rūdos, Beržtų, Šklėrių ir Marcinkonių.
Istorija
Rajonas įkurtas 1940 m. sausio 15 d. iš 1939 m. rugsėjo pabaigoje Tarybų Sąjungos okupuotos Balstogės vaivadijos Pariečės, Druskininkų, Marcinkonių ir Beržtų valsčių. 1940 m. lapkričio 25 d. šiaurinės rajono žemės – Druskininkų ir Marcinkonių valsčiai perduoti Lietuvos TSR, o pietinės žemės padalintos tarp Gardino ir Skidliaus rajonų.
Budapesti TC
Budapešto TC – buvęs Vengrijos futbolo klubas iš Budapešto.
Sohrab Bakhtiarizadeh
Sohrabas Bachtiarizadehas (سهراب بختيارى زاده; g. 1977 m. rugsėjo 11 d.) – futbolininkas, Irano rinktinės ir Saba Qom klubo gynėjas.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 1997 m. spalio 3 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur antro turo rungtynėse po keitimo išleistas į aikštę pačioje rungtynių pabaigoje, o trečio turo rungtynes žaidė nuo pradžių ir įmušė vieną įvartį.
Zakai
Zakai (Zacco) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
KHTML
miniatiūra|350px|Naršyklė „Konqueror“ atvaizduoja Vikipedijos pagrindinį puslapį naudodama KHTML. KHTML – HTML atvaizdavimo varikliukas, kurį sukūrė KDE projektas. Tai buvo Konqueror naršyklei skirtas varikliukas, kuris tapo pagrindu WebKit. KHTML parašytas C++ kalba ir jam taikoma LGPL licencija.
Palaikomos technologijos
KHTML palaiko šias techologijas:
Pirmą kartą KHTML realizuota KDE 2.0 versijoje.
KHTML pagrindu sukurtos programos
KHTML gali būti naudojama ir kitų gamintojų, kuriančių savo naršykles. Apple savo naršyklėje Safari naudoja WebKit varikliuką, kuris remiasi WebCore, KHTML atšaka (nuo KDE 3.0.2 versijos), bei JavaScriptCore, kuris yra KJS atšaka. Nokia savo trečiosios kartos išmaniuosiuose (Series 60) telefonuose su Symbian operacine sistema naudoja WebCore besiremiančią naršyklę.
KHTML naudoja ar jos pagrindu yra sukurtos ir kitos naršyklės:
Roslino institutas
thumb|Roslino instituto pastatas
Roslino institutas – institutas, esantis Edinburge, Škotijoje. Roslino institutas išgarsėjo po to, kai 1997 m. vasario 24 dieną Roslino instituto mokslininkai pranešė, kad sėkmingai klonavo avelę Doli (Dolly)
Šilų apylinkė (Jonava)
Šilų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1976 m. gruodžio 29 d. iš Markutiškių apylinkės ir dalies Beržų apylinkės.
Žvaigždūnė
Žvaigždūnė (Scabiosa) – karšulinių (Dipsacaceae) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas iš lotynų k. scabies – niežai; augalas senovėje vartotas kaip vaistas nuo niežų. Tai įvairiaamžės žolės, kurių lapai priešiniai, suaugę pamatais, plunksniškai iškarpyti arba suskaldyti. Gentyje yra apie 80 rūšių, paplitusių Europoje, Šiaurės Afrikoje ir Vakarų Azijoje. Lietuvoje savaime auga ir darželiuose auginamos šios rūšys:
left|thumb|Scabiosa lucida
Gvinėjos įlanka
thumb|right|Gvinėjos įlanka Gvinėjos įlanka – Atlanto vandenyno dalis pietvakarių Afrikos pakrantėje. Istoriškai taip susiklostė, kad pietvakarių Afrikos krantas į šiaurę nuo įlankos vadinosi Aukštutine Gvinėja, o į rytus – Žemutine Gvinėja. Gvinėjos vardas davė pavadinimus ir trims valstybėms Afrikoje: Gvinėjai, Bisau Gvinėjai ir Pusiaujo Gvinėjai, taip pat ir Naujosios Gvinėjos salai pietryčių Azijoje.
Įlankos plotas 1,5 mln. km². Didžiausias gylis 6363 m. Šiaurės rytuose dalijasi į 2 įlankas – Biafros ir Benino. Gausu nedidelių vulkaninių salų (Biokas, San Tomė, Prinsipė). Didžiausi uostai: Abidžanas (Dramblio Kaulo Krantas), Akra, Tema, Sekondis-Takoradis (visi – Gana), Lomė (Togas), Lagosas (Nigerija), Librevilis (Gabonas).
Salos
Gvinėjos įlankoje yra salų, didžiausios iš jų yra pietvakarių ir šiaurės rytų salų grandinėje, kuri suformuoja dalį Kamerūno linijos.
Izraelio futbolo varžybos 1993–1994 m.
Izraelio futbolo varžybos 1993–1994 m.
Ragana (ežeras)
Ragana – ežeras vidurio Lietuvoje, Kauno rajone, apie 4 km į pietus nuo Babtų, Nevėžio slėnyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,2 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 20,7 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję, apaugę krūmynais. Aplinkui esančioje pelkėje telkšo dar keletas mažų senvaginių ežeriukų. Pietuose išteka upelis link Vejuonos upės ir įteka į ją prie pat santakos su Nevėžiu. Šalia įsikūrę Žemaitkiemio ir Vosiškių kaimai.
Ežerėvardis Rãgana kildinamas nuo mitinės būtybės raganos pavadinimo.
Verėduva
Verėduva – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, tarp Ariogalos (8 km) ir Girkalnio (maždaug 10 km). Išsidėsčiusi kairiajame Dubysos krante (3 km nuo upės), 2 km nuo automagistralės, šalia plento. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
miniatiūra|240px|left|Gyvenvietės ženklas
Etimologija
Spėjama, kad vietovardžio šaknis ver- gali būti siejama su veiksmažodžiu virti – „verstis, kunkuliuoti“.
Istorija
Spėjama, kad Verėduva egzistavo jau XIII a. Kaimas šaltiniuose minimas nuo 1581 m.
XIX–XX a. pr. Verėduvoje buvo dvaras (Sirtautų, paskui Vaitkevičių valda). Veikė pašto stotis Kauno–Mažeikių trakto ruože Čekiškė–Raseiniai. Dvaras pateko į Ariogalos parapiją, Mankūnų valsčių.
LTSR laikais veikė ryšių skyrius, felčerių ir akušerių punktas, kultūros namai, biblioteka, pradinė mokykla (uždaryta 2009 m.). Kaimas buvo Verėduvos apylinkės ir „Raudonosios žvaigždės“ kolūkio centras.
Jiesia (reikšmės)
thumb|[[Jiesia|Jiesios slenksčiai po vienu iš geležinkelio tiltų]]
Jiesia – ši sąvoka turi įvairias reikšmes:
Molière
Žanas Batistas Poklenas (1622 m. sausio 15 d. Paryžiuje – 1673 m. vasario 17 d. Paryžiuje), žinomas kaip Moljeras – prancūzų dramaturgas, aktorius, teatralas. Vienas garsiausių komedijos meistrų Vakarų Europos literatūroje.
Biografija
Moljeras gimė 1622 m. sausio 15 d. Paryžiuje, karaliaus rūmų kamerdinerio Žano Pokleno (Jean Poquelin) ir turtingo buržujaus dukters Marijos Krese (Marie Cressé) šeimoje.
1643 m. Moljero slapyvardžiu įkūrė teatrą „Illustre Théâtre“, kuris 1645 m. dėl skolų buvo uždarytas.
1645–1658 m. Moljero klajojančioji aktorių trupė provincijoje vaidino jo pjeses. Nuo 1658 m. Moljero trupė, suvaidinusi Luvre ir įsigijusi Liudviko XIV palankumą, vėl įsikūrė Paryžiuje. Pats Moljeras visą laiką buvo trupės dramaturgas, režisierius ir aktorius.
Mirė 1673 m. vasario 17 d. netekęs sąmonės scenoje, kurioje buvo vaidinamas jo kūrinys „Tariamasis ligonis“.
Moljero komedijos darė didelę įtaką prancūzų ir pasaulinės komedijos raidai.
Kūryba
Moljeras – literatūrinės prancūzų komedijos pradininkas ir vienas žymiausių kūrėjų.
Ankstyvosios Moljero pjesės – nedidelės komedijos, plėtojančios liaudies farso ir komedijos del arte tradicijas. Komedijoje „Pakvaišėlis“ Moljeras sukūrė tarno Maskarilio – gudrių ir sąmojingų tarnų galerijos pradininko – paveikslą.
Dimitris Christofias
Dimitris Christofijas (, g. 1946 m. rugpjūčio 26 d. – 2019 m. birželio 21 d.) – kairysis Kipro politikas, 2008–2013 m. prezidentas, 2001–2008 m. parlamento pirmininkas, taip pat AKEL generalinis sekretorius (1988–2009 m.). Dimitris Christofijas buvo pirmasis komunistas Kipro prezidentas ir vienintelis šalies vadovas komunistas tarp Europos Sąjungos narių.
Cegelnė (Molėtai)
Cegelnė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km į vakarus nuo Joniškio.
Heidemarie Schwermer
Heidemarie Švermer (g. 1942 m. Klaipėdoje) – mokytoja, psichoterapeutė, visuomenės veikėja, Vokietijoje pagarsėjusi kaip moteris, kuri kelis dešimtmečius gyvena nenaudodama pinigų.
Biografija
Gimė 1942 m. Klaipėdoje, jos tėvas valdė kavos skrudinimo cechą. Buvusi mokytoja ir psichoterapeutė 1994 m. sukūrė pirmąją mainų grupę, kuri padėjo vietos gyventojams keistis paprasčiausiomis paslaugomis, tokiomis kaip vaikų priežiūra ar namų valymas, už materialias prekes. Moteris dalyvauja paskaitų cikluose visoje Europoje, o pastaruoju metu padeda reklamuoti savo dokumentinį filmą. Iš to gaunamų pajamų pakanka padengti kelionės traukiniu išlaidoms.
SLO
SLO, Service Level Objective – tarpusavyje susijusių QoS kompleksas, nusakantis tikslinį paslaugos pateikiamumą. Susideda iš:
Skirtingai nuo QoS, SLO leidžia objektyviai įvertinti paslaugos pateikiamumą bei imtis veiksmų, kad atkurti paslaugą, jei jos teikimas sutriko. Iš vieno ar kelių SLO gali būti sudaromas SLA – paslaugos teikimo įsipareigojimas. Sąvoka naudojama monitoringo (stebėjimo) programose, ITIL Service level management, Incident management, Availability management procesuose.
Darbininkų tiesa
Darbininkų tiesa:
Skaruliai (Pakruojis)
Skaruliai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje. Seniau stūksojo Skarulių akmuo („su dubeniu“). Dabar akmuo saugomas Žiemgalos muziejuje.
Nendrė
Nendrė (Phragmites) – miglinių (Poaceae) šeimos augalų gentis. Graikiškai phragma – tvora; augalas tinkamas tvoroms aptverti. Gentyje 5 rūšys, Lietuvoje auga paprastoji nendrė (Phragmites australis).
Stephan Andersen
Stefanas Andersenas (Stephan Andersen; g. 1981 m. lapkričio 26 d.) – Danijos futbolininkas, vartininkas. .
Nendrė
Išnašos
thumb|left|260px|Nendrė
Stephan Andersen
Karjera
Karjerą pradėjo Danijos klube „Hvidovre“, kurio jaunimo komandoje treniravosi. Vėliau kelis sezonus buvo atsarginiu „Charlton Athletic“ vartininku, 2007 m. grįžo į Daniją, „Brøndby IF“ klubą, kur tapo pagrindiniu vartininku, o 2008 m. išrinktas geriausiu Danijos vartininku. 2011 m. už 2 mln. Danijos kronų perėjo į „Evian“ klubą Prancūzijoje.
Mustangas
thumb|right|260px|Mustangų kova [[Montana|Montanos valstijoje]] thumb|right|260px|Mustangai [[Juta|Jutoje]] thumb|right|260px|Mustangai [[Arizona|Arizonoje]] thumb|right|260px|Iš kairės: mustango patelė, prie jos jauniklis ir suaugęs patinas ([[Oregonas)]] thumb|right|260px|Mustangai su jaunikliu thumb|right|260px|Mustangai [[Alberta|Albertoje (Kanada)]]
Stephan Andersen
Karjera
Danijos rinktinėje debiutavo 2004 m., varžybose prieš Ispaniją. Rinktinėje žaidė retai, tačiau pagrindiniam danų vartininkui Tomui Siorensenui gavus traumą prieš 2012 m. Europos čempionatą, Andersenas tapo pagrindiniu Danijos vartininku tame turnyre.
Gmail
Gmail – „Google“ korporacijos teikiama nemokama interneto el. pašto dėžutė, turinti 1,8 mlrd. aktyvių vartotojų.
Mustangas
Pavadinimo kilmė ir kiti pavadinimai
Mustangas yra kilęs iš ispanų kalbos žodžio „mustengo“, kas reiškia „bešeimininkis žvėris“ arba „paklydęs arklys“.
Mindaugas Petrauskas
Mindaugas Petrauskas (1954 m. balandžio 19 d. Kulautuvoje, Kauno rajonas – 2016 m. rugpjūčio 18 d.) – fizikas, Lietuvos politinis veikėjas.
Gmail
Istorija
Google pirmą kartą prakalbo apie Gmail 2004 metų kovo 31 dieną, bet dauguma žmonių apie tai sužinojo tik balandžio 1 d., tarptautinę melagių dieną, todėl daug kas pagalvojo, kad čia tik pokštas.
Mustangas
Pavadinimo kilmė ir kiti pavadinimai
Kartais mustangais vadina bet kuriuos gamtoje gyvenančius sulaukėjusius arklius. Be Š. Amerikos mustangų sulaukėję arkliai gyvena:
Gmail
Istorija
Pradžioje „Gmail“ pašto dėžutė buvo suteikta tūkstančiui „Google“ darbuotojų, kurie turėjo išbandyti naująją el. pašto dėžutę. Kadangi el. pašto dėžutė siūlė tuo metu neįtikėtiną 1 GB talpą, „Google“ turėjo produktą pasiūlyti rinkai neskubant. Iš pat pradžių interneto naudotojo sąsaja veikė AJAX kodo pagrindu, o „Microsoft Hotmail“, „Yahoo Mail“ paslaugos veikė palyginus lėtai, nes buvo kurtos HTML kodo pagrindu. Netrukus tapo silicio slėnio ir technologijų entuziastų pamėgta paslauga. „eBay“ buvo galima įsigyti pakvietimą ir už 150 JAV dolerių. 2007 m. vasario 14 d. visi kvietimų ribojimai paslaugos naudotojams panaikinti, ilgainiui ir jų reikšmė sumenko. 2009 m. dingo beta versijos prierašas.
Mindaugas Petrauskas
Biografija
1961–1972 m. mokėsi Kulautuvos vidurinėje mokykloje, 1972–1977 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Fizikos fakultete (FF), įgijo fiziko specialybę. 1979–1983 m. VU baigė aspirantūrą. Mokslų kandidatas (daktaras) (1983 m.). 1984–1987 m. VU FF Puslaidininkių fizikos katedros Mokslinių tyrimų departamento sektoriaus vedėjas, 1988–1992 m. VU FF Puslaidininkių fizikos katedros laboratorijos vedėjas, 1993–1996 m. VU Medžiagotyros ir taikomųjų mokslų instituto departamento vadovas, 1996–1999 m. UAB „Mikrovisata“ Vilniaus filialo direktorius 1999–2000 m. AB „Lietuvos telekomas“ skambučių centro projektų vadovas, 2000–2001 m. diegimo projektų vadovas 2001 m. projektų sektoriaus direktorius, 2001–2004 m. UAB „Danet Baltic“, 2004–2008 m. prezidentas. Iki 2009 m. birželio 30 m. Lietuvos Respublikos ūkio ministro patarėjas. Nuo 2009 m. liepos 1 m. Lietuvos Respublikos ūkio viceministras. 2012 m. vasario 22 d. pasitraukė iš šių pareigų.
Mustangas
Bendra apibūdinimas
Mustangai yra vidutinio dydžio arkliai. Jų aukštis ties gogu apie 140-150 cm, nors kartais pasitaiko iki 162 cm aukščio. Sveria gana nedaug, apie 360 kg. Arkliai įvairiausių spalvų, bet dažniausiai rausvai rudi arba kaštono vaisiaus spalvos. Nėštumas trunka apie 11 mėnesių. Jauniklis gimsta dažniausiai balandžio, gegužės mėnesiais ar birželio pradžioje. Lytinė branda nuo 3 metų. Mustangai visaėdžiai. Laisvėje gyvenantys mustangai dažniausiai minta žole ir įvairia krūmų, krūmokšnių ir tt. augalija. Auginami žmonių ėda šieną, avižas. Per diena suėda iki 2,7 kg maisto. Neblogai atlaiko maisto stygių, išgyvena pusdykumėse.
Mindaugas Petrauskas
Biografija
Žinių ekonomikos forumo narys. Išsiskyręs. Dukros Iveta, Lina ir Ieva.
Mustangas
Įpročiai
Sužeistą ar neįgalų globoja ir gina visa kaimenė.
Elenskrugas
Elenskrugas arba Novyj (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Mustangas
Įpročiai
Mustangai sudaro nedideles kaimenes (arklių kaimenės vadinamos tabūnais), kuriose gyvena vienas eržilas, jo 2–18 kumelių haremas, kumeliukai bei jauni arkliai. Gyvenimas kaimenėse užtikrina gyvūnams apsaugą nuo plėšrūnų. Vienišiems mustangams sunku apsiginti nuo stambiųjų plėšrūnų ir išgyventi. Tai ypač svarbu buvo anksčiau, kai galėjo užpulti šalia gyvenantys vilkai, kojotai, pumos.
Elenskrugas
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Sandlauks prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities Trutnavos dvaro kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kutuzovo apylinkės kaimas.
Mustangas
Įpročiai
Kieviena mustangų kaimenė užima tam tikrą teritoriją, saugo ją ir ten ieškosi maisto. Ji pakanti kitoms kaimenėms, gyvenančioms jų ganyklų pakraštyje, ir kartais netgi susivienija su jomis, kad įstengtų apsiginti nuo plėšrūnų.
Kaimenėje išsiskiria viena kumelė – vedlė, kuri, iškilus pavojui, nuveda į saugią vietą, o eržilas pasilieka, kad pasipriešintų ir apgintų savo gentainius.
Su priešu kovojantis eržilas – visuomet įspūdingas ir nepakartojamas reginys.
Gyvenimo trukmė
Daugelio naminių arklių veislių gyvenimo trukmė 25-30 metų, bet mustangai gyvena trumpiau, iki 20 metų.
Paplitimas ir gyvenamas biotopas
Mustangų pagrindinė populiacija gyvena vakarinėse JAV valstijose, daugiausiai jų Montanos, Aidaho, Nevados, Vajomingo, Jutos, Oregono, Kalifornijos, Arizonos, Šiaurės Dakotos ir Naujosios Meksikos valstijose. Dalis gyvena JAV ir Kanados Atlanto vandenyno pakrančių regionuose, iskaitant Seiblo (Sable Island), Šaklefordo (Shackleford Banks), Asatyko (Assateague Island), Kumberlando (Cumberland Island) salose. Gyvena pievose, ganyklose.
Populiacija
Kadaise mustangų Amerikoje būta labai daug (1900 m. – apie 2 mln.), o šiuo metu – apie 25 000. Kadangi gamtoje neturi daug gausių priešų, tad jeigu žmonės nesikištų – kas ketveri metai jų populiacijos dydis padvigubėtų. Yra minčių apie jiems kontraceptinių priemonių taikyma, kas pristabdytų jų populiacijos augimą.
Ferar-Vasas KMSE
Klužo „Ferar-Vasas“ – buvęs Rumunijos futbolo klubas iš Klužo.
Istorija
1948 m. prijungtas prie CFR Cluj klubo.
Ateities spindulys
Ateities spindulys:
Izraelio futbolo varžybos 1994–1995 m.
Izraelio futbolo varžybos 1994–1995 m.
Buteliūnų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Prapunto ežero pietrytiniame krante. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 17x12 m dydžio, iki 0,5 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 8-­20 m aukščio.
Piliakalnis labai suardytas arimų, dabar dirvonuoja, šiaurės vakarų šlaitas apaugęs lapuočiais.
Tyrimai
1954 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. 2001 m. Eugenijus Ivanauskas piliakalnyje ištyrė 16 m² plotą, kultūrinio sluoksnio nerado.
Piliakalnis datuojamas I tūkst. pradžia.
Dvigubo plyšio eksperimentas
Dvigubo plyšio eksperimentas, dar vadinamas Jungo eksperimentu – demonstracija, parodanti, kad medžiaga ir energija turi bangos ir dalelės savybių, kas parodo iš esmės tikimybinį kvantinės mechanikos reiškinį. Paprastoje eksperimento versijoje koherentinis šviesos šaltinis, toks kaip lazeris, šviečiamas ant plonos plokštelės, perdurtos dviem plyšiais. Šviesa, praėjusi pro šiuos plyšius, matoma už plokštelės esančiame ekrane. Banginis šviesos pobūdis verčia pro plyšį praėjusias šviesos bangas interferuoti, ekrane sukuriant šviesias ir tamsias juostas – tai būtų neįmanoma, jeigu šviesą sudarytų tik dalelės. Tačiau ekrane šviesa visuomet atrodo susigėrusi lyg būtų sudaryta iš pavienių dalelių ar fotonų. Tai sukuria principą, kuris dar žinomas kaip bangos ir dalelės dvilypumas. Be to, pavienių fotonų detekcija iš prigimties laikoma tikimybine, kas yra nepaaiškinama naudojantis vien klasikine mechanika.
Apžvalga
right|350px|thumb|Tas pats dvigubo plyšio montažas (0,7 mm tarp plyšių); viršutiniame paveikslėlyje plyšys uždaras. Atkreipkite dėmesį į tai, jog vieno plyšio [[difrakcija – silpnos dėmės abiejose pagrindinės juostos pusėse – taip pat matomos dvigubo plyšio paveikslėlyje, bet su dvigubu intensyvumu ir su papildomais, daug mažesniais interferencijos tarpais.]]
Jeigu šviesa būtų griežtai sudaryta iš klasikinių dalelių ir tos dalelės būtų paleistos tiesiai pro plyšį, leidžiant atsimušti į kitoje pusėje esantį ekraną, mes išvystume plyšio dydį ir formą atitinkantį atspindį. Tačiau kai šis „vieno plyšio eksperimentas“ yra atliekamas, vaizdas ekrane yra difrakcinis atspindys, pakankamai siaura centrinė šviesos juosta su lygiagrečiomis silpnesnio ryškio juostomis abiejuose pusėse (žr. 1 paveikslėlį dešinėje).
Lygiai taip pat, jeigu šviesa būtų griežtai sudaryta iš klasikinių dalelių ir mes apšviestume du lygiagrečius plyšius, tai ekrane matomas atspindys būtų sudarytas iš dviejų atskirų plyšių. Tačiau realybėje šis atspindys yra daug platesnis ir detalesnis, apimantis tamsių ir šviesių juostų seriją (2 pav. dešinėje). Kai Tomas Jungas pirmasis atliko šį eksperimentą, tai parodė, kad šviesą sudaro bangos – ryškumo pasiskirstymas galėjo būti paaiškinamas pakaitomis sudedant arba atimant bangos fronto trukdžius (interferenciją). Jungo eksperimentas suvaidino svarbų vaidmenį šviesos bangų teorijos pripažinime XIX a. pradžioje, į šoną nustumiant Izaoko Niutono pasiūlytą korpuskulinę šviesos teoriją, vyravusią XVII–XVIII a. Tačiau vėlesnis fotoefekto atradimas pademonstravo, kad esant kitokioms sąlygoms šviesa gali funkcionuoti tarsi būtų sudaryta iš diskrečių dalelių. Šie tariamai prieštaringi atradimai paskatino peržengti klasikinės mechanikos ribas ir atsižvelgti į šviesos pobūdį kvantinėje mechanikoje.
Dvigubo plyšio eksperimentas (ir jo variacijos), atliekamas su individualiomis dalelėmis, dėl savo aiškumo nagrinėjant kvantinės mechanikos galvosūkius tapo klasikiniu minties eksperimentu. Kadangi išaiškėdavo stebėtojui taikomi esminiai apribojimai bandant nustatyti eksperimento rezultatus, Ričardas Feinmanas tai pavadino „reiškiniu, kurio neįmanoma… paaiškinti bet kokiu paprastu būdu ir kuriame slypi kvantinės mechanikos esmė. Realybėje, jame slypi vienintelė [kvantinės mechanikos] mįslė.“, ir laikėsi optimistinės nuomonės, jog visos kvantinės mechanikos žinios gali būti surinktos permąstant šio eksperimento išvadas.
Klasikinė bangų optikos formuluotė
thumb|Plokštuminės bangos dviejų plyšių difrakcinis atspindys thumb|200px|right|Du plyšiai apšviečiami plokštuminės bangosthumbnail|right|200px|Tolimų kraštų geometrija
Didžioji šviesos būvio dalis gali būti pademonstruota naudojantis klasikine bangų teorija. Vienas iš būdų yra Hiugenso ir Frenelio principas, nusakantis, jog kiekvienas bangos taškas bangos fronte sukuria antrinę sferinę bangelę ir kad bet koks trikdys paskesniame taške gali būti randamas susumuojant pavienių bangelių įtaką tame taške. Sumuojant reiktų atsižvelgti į pavienių bangelių fazę ir amplitudę. Reikia pabrėžti, jog išmatuoti galima tik tai šviesos lauko intensyvumą, kuris proporcingas amplitudės kvadratui.
Dvigubo plyšio eksperimente du plyšiai apšviečiami vienu lazerio spindulių pluoštu. Jeigu plyšių plotis yra pakankamai mažas (mažesnis negu lazerio bangos ilgis), tai plyšiai šviesą išsklaido į cilindrines bangas. Šie du cilindriniai bangų frontai yra persikloję ir amplitudė (taip pat ir intensyvumas) bet kuriame taške susijungus bangų frontams priklauso nuo ryškio ir dviejų bangos frontų fazių. Fazių skirtumas tarp bangų nustatomas dviejų bangų nukeliautų atstumų skirtumu.
Jeigu stebimasis atstumas yra žymus lyginant su plyšius skiriančiu atstumu (tolimasis laukas), fazių skirtumas gali būti randamas naudojantis geometrija, parodyta dešinėje (4 pav.). Kelio skirtumas tarp dviejų bangų keliaujant kampu θ yra:
Kai dvi bangos yra fazėje, t. y. nukeliauto kelio skirtumas lygus sveikajam bangos ilgio skaičiui, tada susumuota amplitudė ir taip pat susumuotas intensyvumas yra maksimalūs, o kai jos yra antifazėje, t. y. nukeliauto kelio skirtumas lygus pusei, pusantro bangos ilgio ir t. t., tada dvi bangos nutrūksta ir susumuotas intensyvumas yra nulinis. Šis efektas žinomas kaip interferencija. Interferencijos pakraščių maksimumas pasitaiko tokiuose kampuose
kur λ yra šviesos bangos ilgis. Kampinis tarpas tarp pakraščių yra \theta_f ir randamas
Tarpas tarp plyšių pakraščių atstume z randamas
Pavyzdžiui, jeigu du plyšiai yra atskirti 0,5 mm (d) ir jie yra apšviečiami matomos šviesos diapazonu: 0,6 μm bangos ilgio lazeriu (λ), tada 1 m atstume (z), tarpas tarp pakraščių bus lygus 1,2 mm.
Jeigu plyšių plotis b yra didesnis už bangos ilgį, tada Fraunhoferio difrakcijos lygtis pateikia tokį išsklaidytos šviesos intensyvumą:
Kostas Meškauskas
Kostas Meškauskas (1906 m. gruodžio 3 d., senuoju stiliumi lapkričio 20 d. Plungės apskritis – 1932 m. rugpjūčio 3 d. Palanga) – Lietuvos žurnalistas, pedagogas.
Biografija
Brolis Pranas Germantas. 1928 m. baigė filosofiją Lietuvos universitete.
Dirbo Ukmergės ir Kauno gimnazijose, žurnalų „Pavasaris“, „Vairas“ ir „Fiziškas auklėjimas“ sekretorius. Priklausė Lietuvos žurnalistų sąjungai. Nuskendo jūroje.
Erasure
„Erasure“ – britų elektroninės popmuzikos grupė, išpopuliarinusi šį stilių visame pasaulyje. „Erasure“ debiutavo 1985 m. su daina „Who Needs Love Like That“. Jų darbas „Sometimes“ tapo aukščiausiojo dešimtuko hitu Didžiojoje Britanijoje bei jų debiutinis albumas „The Circus“ taip pat buvo labai populiarus.
Serbinė eglė
Serbinė eglė (Picea omorika) – pušinių (Pinaceae) šeimos, eglių (Picea) genties visažalis spygliuotis medis. Endeminė rūšis vakarų Serbijoje ir rytų Bosnijoje, Drinos upės slėnyje.
Aukštis apie 20-35 m (kartais iki 40 m). Kamieno skersmuo 1 m ir daugiau. Spygliai 10-20 mm ilgio, melsvai žali. Kankorėžiai cilindriški, 4-7 cm ilgio.
Serbinė eglė auginama kaip dekoratyvinis augalas likusioje Europoje. Dėl negausios populiacijos augalas saugomas.
thumb|240px|left|Serbinės eglės šaka
Cegelnė (Alionys)
Cegelnė – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Alionių I.
Lenino kasyklos
Lenino kasyklos (, 1842–1925 m. Царёво-Александровский прииск) – gyvenvietė apie 30 km į šiaurės rytus nuo Bodaibo, Kropotkino kalnuose, Vitimo dešiniojo intako Bodaibo dešiniajame krante, amžinojo įšalo zonoje, Bodaibo rajonas, Irkutsko sritis, Rusija.
Lietuviai
1949 m. birželio mėn. į Lenino kasyklas ištremta apie 400 lietuvių. Tremtiniai iš pradžių gyveno palapinėse, žiemai pasistatė barakus ir įsirengė žemines. Visi dirbo aukso kasyklose. 1949–1950 m. daug lietuvių mirė nuo bado ir šalčio. Vėliau, atokaitoje įsiruošę lysves, užsiaugindavo kiek daržovių. Mokytojos G. Kamantauskaitė ir E. Vaitiekaitytė mokė vaikus skaityti ir rašyti lietuviškai. Laikyti šv. Mišių, teikti kitų religinių patarnavimų atvažiuodavo kun. J. Budrikis. 1956–1958 m. tremtiniams leista išvykti iš Lenino kasyklų, bet ne visiems leista grįžti į Lietuvą.
Mirusieji buvo laidojami kapinėse, vadinamose Krasnaja gorka, apie 4 km nuo Lenino kasyklų. XX a. pabaigoje dalis kapinių buvo išlikusi. 1990 m. vasarą Kauno buvusių tremtinių ekspedicija į Lietuvą parvežė trijų lietuvių tremtinių palaikus.
Hermanas Perelšteinas
Hermanas Perelšteinas (1923 m. birželio 7 d. Karaliaučiuje – 1998 m. sausio 11 d. Niujorke, JAV) – choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
1932–1940 m. Hermanas mokėsi Kauno vokiečių ir žydų gimnazijoje dėstomąja lietuvių kalba ir kartu nuo 1936 m. lankė Kauno konservatoriją, kur fortepijono studijas tęsė pas prof. E. Laumenskienę ir pedagogę T. Giršovičienę. Vaikystėje mėgo skaityti knygas, žavėjosi solistais K. Petrausku ir F. Šaliapinu bei Vienos berniukų choru (girdėjo koncertuojantį Kaune). 1941 m. vasarą su šeima bolševikai jį ištrėmė į Sibirą, kur teko dirbti įvairius sunkius fizinius darbus, kęsti alkį ir šaltį. Nuo pražūties išgelbėjo muzikiniai sugebėjimai bei troškimas mokytis ir mokyti kitus.
Grįžęs į Lietuvą, 1956–1960 m. Valstybinėje konservatorijoje Vilniuje dirbo koncertmeisteriu ir kartu mokėsi – 1959 m. su pagyrimu baigė minėtos mokslo įstaigos neakivaizdinio skyriaus doc. Klemenso Griauzdės choro dirigavimo klasę. 1960–1964 m. dėstė dirigavimą Vilniaus pedagoginio instituto Muzikos katedroje, o nuo 1964 iki 1979 m. buvo Lietuvos valstybinės konservatorijos Choro dirigavimo katedros vyr. dėstytojas. „Ąžuoliuke“ ir aukštosiose mokyklose išugdė būrį talentingų jaunųjų choro dirigentų.
1959 m. rudenį Vilniuje suorganizavo berniukų chorą, kurį per kelis dešimtmečius išaugino į pavyzdingą vaikų ir jaunuolių choro studiją „Ąžuoliukas“. Be daugelio dainų, su berniukais ir jaunuoliais parengė ir sudėtingų kūrinių: G. Pergolesi „Stabat Mater“, J. S. Bacho kantatą „Magnificat“, B. Brittenas „Kalėdinių giesmių apeigos“ ir „Missa brevis“, H. Purcello operą „Didona ir Enėjas“, J. Haydno oratoriją „Metų laikai“, G. Fauret „Requiem“, G. F. Händelio oratoriją „Judas Makabėjus“, L. Cherubini „Requiem“, M. Duruflė „Requiem“, E. Balsio oratoriją „Nelieskite mėlyno gaublio“, S. Rachmaninovo kantatą „Pavasaris“, D. Kabalevskio „Requiem" ir kt.
Su „Ąžuoliuku" dalyvavo pasaulinėse konferencijose ISME Maskvoje vaikų muzikinio ugdymo klausimais, koncertavo Latvijoje, Estijoje, Rusijoje, Baltarusijoje, Lenkijoje, Čekoslovakijoje, Vokietijoje, Vengrijoje, įvairiuose tarptautiniuose chorų konkursuose bei festivaliuose pelnė daug pirmųjų vietų ir įvairių apdovanojimų. „Ąžuoliuko“ pavyzdžiu berniukų chorų atsirado ir kituose Lietuvos miestuose.
1979 m. spalio 7 d. išvyko į JAV – Niujorką, kur apie 12 metų dirbo įvairiose mokyklose – dėstė anatomiją, fiziką, chemiją, biologiją, vokiečių kalbą ir muziką. Dirbdamas privačioje žydų mokykloje (su neįgaliaisiais vaikais), subūrė nedidelį chorą. Vėliau keliuose universitetuose dėstė fortepijoną, vokalą, choro ansamblių discipliną, muzikos teoriją (buvo rengiami kantonai). Prie Niujorko muzikos mokyklos buvo subūręs nedidelį berniukų chorą, su kuriuo dalyvavo chorų festivalyje Meksikoje. 1984 m. užkluptas sunkios ligos, berniukų chorą paliko, o mokykloje dar dirbo iki 1992 metų. Buvo Amerikos lietuvių bendruomenės Kultūros tarybos narys. Vilniuje ir Kaune lankėsi 1990, 1994 ir 1996 m. – išrinktas pirmuoju Lietuvos muzikos akademijos garbės profesorium ir „Ąžuolų" klubo garbės prezidentu.
Po sunkios ligos mirė 1998 m. sausio 11 d. Niujorke (JAV).
Visuomeninė veikla
Nuo 1960 m. – Vilniaus miesto dainų švenčių dirigentas, 1963, 1964, 1965, 1969, 1970, 1975, 1977, 1978 m. – Lietuvos respublikinių dainų švenčių ir chorų sąskrydžių dirigentas. Ne kartą dirigavo Rygos, Talino, Klaipėdos ir Vilniaus berniukų chorų sąskrydžiuose, buvo Lietuvos vaikų chorų vyr. konsultantas, vaikų chorų konkursų žiuri pirmininkas ir narys, repertuarinės ir meninės komisijos narys, parašė metodinių darbų, muzikos klausimais paskelbė straipsnių ir chorų koncertų recenzijų. 1965 m. suteiktas nusipelniusio artisto, o 1974 m. – nusipelniusio meno veikėjo garbės vardai.
1994 m. apdovanotas Gedimino III laipsnio ordinu.
1994 m. išleista prof. dr. Vytauto Jakelaičio knyga „Hermanas Perelšteinas".
2022 m. išleista  Dariaus Krasausko knyga biografiją "Šefas".
Paprastoji spanguolė
Paprastoji spanguolė (Vaccinium oxycoccos, sin. Oxycoccus palustris) – erikinių šeimos (Ericaceae) visžalis augalas.
Stiebas gulsčias, šakotas. Lapai smulkūs, ovaliniai, trumpakočiai. Apatinė stiebo dalis sumedėjusi.
Maži rausvi žiedai išauga ant kotelių. Spanguolė pražysta nuo gegužės pabaigos. Vaisiai – rutuliškos, iš pradžių gelsvos, paskui tamsiai raudonos uogos. Jos prinoksta rugpjūčio pabaigoje ir laikosi iki pavasario.
Auga aukštapelkėse, tarpinėse pelkėse, raistuose ant kiminų ir kupstų. Visa žolė turi gydomųjų medžiagų, ypač vertingos uogos. Jose randama įvairių žmogaus organizmui naudingų medžiagų. Vartojamos šviežios, virtos ir džiovintos maistui, vaistams. Iš spanguolių gaminamas kisielius, uogienės, sultys.
Australijos atvirasis teniso čempionatas
Australijos atvirasis teniso čempionatas (toliau - AATČ), – vienas iš keturių Didžiojo kirčio turnyrų. AATČ vyksta kiekvienais metais sausio mėnesį Melburno parke (nuo 1988 m. ant kietųjų kortų Melburno parke). AATČ yra pirmasis Didžiojo kirčio teniso sezono turnyras. Pirmą kartą turnyras įvyko 1905 m.
Varžybos
AATČ yra labai didelio žiūrovų lankomumo turnyras: 2009 m. AATČ pasiekė visus Didžiojo kirčio turnyro lankomumumo rekordus, į varžybas atėjo 66 018 žmonių. Šis renginys Australijos ekonomikai atnešė 38 milijonus svarų.
Tarp turnyro laimėtojų Matsas Vilanderis yra vienintelis žaidėjas, laimėjęs turnyrą ir žolės, ir kietos dangos kortuose. 2011 m. Australian Open laimėtojai yra Novak Djokovic ir Kim Clijsters.
Kortai
Turnyre žaidžiama dviejuose pagrindiniuose kortuose - Rod Laver ir Hisense arenose. Jose įrengti įtraukiami stogai, naudojami lyjant lietui ar esant dideliam karščiui. Tai vienintelis Didžiojo kirčio turnyras kuriame žaidžiama uždarose patalpose, kol 2009 m. įtraukiamieji stogai buvo įrengti Vimbldono kortų centre. Turnyro metu Australijoje būna vasara, todėl yra labai karšta. Jei oro temperatūra pasiekia nustatytą kritinį lygį, varžybos gali būti atidėtos vėlesniam laikui.
Turnyro metu nuo 1988 m. naudota speciali aikštelių danga - atšokimo paviršius, kuris 2008 m. buvo pakeistas minkštu akrilo paviršiumi. Naujos dangos privalumai - geresnis nuoseklumas ir mažesnis karščio išsisaugojimas (nes yra plonesnis viršutinis sluoksnis). Šia danga buvo pakeisti visi AATČ kortai. Ši danga vertinama prieštaringai dėl naujo paviršiaus panašumo į DecoTurf. Danga jau naudojama ir U.S Open. AATČ rezultatai buvo ginčijami dėl žolės kortų nuo pat 1905 iki 1987 m.
Dabartiniai čempionai
thumb|300px|Rodžeris Federeris. Australian Open 2009.
Yojimbo
Asmens sargybinis (kitaip Yojimbo, 用心棒, Yōjinbō) − japonų kino režisieriaus Akiros Kurosavos 1961 m. pastatytas juodai-baltas gangsterių džidai-geki filmas. Vienišas samurajus atvyksta į dviejų nusikaltėlių grupuočių valdomą miestelį, kuriame kenčia silpni ir dori žmonės.
Apie filmą
Filmas sukurtas 1961 m. Japonijos „Toho“ kino kompanijos, režisuotas Akiro Kurosavos. Filmo siužetas ir kinematografija turi panašumų su JAV vesternais, ypač Akirą Kurosavą įtakojusiais John Ford filmais. Savo ruožtu, „Yojimbo“ paveikė vėlesnių metų „vienišo didvyrio“ role paremtus filmus. 1962 m. pasirodė filmo tęsinys „Sanjuro“. 1964 m. pasirodė sėkmingas Sergio Leone vesternas „Už saują dolerių“ su Clint Eastwood, kuriame buvo panaudoti „Yojimbo“ motyvai („Toho“ kompanija laimėjo ginčą dėl autorinių teisių). 1996 m. pasirodė oficialus amerikietiškas perdirbinys „Paskutinis iš gyvųjų“ su Bruce Willis, nelabai vykęs.
Veikėjai
ir kiti.
Siužetas
1860-ieji, Japonija. Po imperatorių Tokugavų valdžios žlugimo rūmų samurajus liko be tarnystės ir tapo roninu. Save jis pasivadina Sandžiuro (Sanjuro). Be turto, be maisto jis atkeliauja į mažą provincijos miestelį. Prie miestelio jis pamato sceną, kur sūnus priešinasi tėvo norui, kad jis dirbtų dorai, o nori lošti, kad lengvai gautų pinigų.
Tuščioje miestelio gatvėje Sandžiuro pasitinka miestelio sargybinis, kuris pasiūlo pasisamdyti asmens sargybiniu. Sargybinis nurodo, kur jam kreiptis - esą Seibėjus valdo viešnamį, tačiau jam dabar prastai sekasi, geriau kreiptis į Ušitorą. Tačiau prie Ušitoro namų Sandžiuro pasitinka būrys banditų. Sandžiuro užsuka į vietos užeigą, kurios šeimininkas Gondži paaiškina situaciją: miestelį valdo banditai. Iš pradžių Ušitora buvo Seibėjaus dešinioji ranka, bet jie nepasidalino valdžios ir dabar yra priešingose pusėse. Miesto buvęs meras, prekiautojas šilku, palaiko Seibėjaus pusę, miesto degtindarys (sakės gamintojas) - Ušitoro. Miestelis susikirstęs, visi tik lošia kauliukais arba kaunasi tarpusavyje, darbo turi tik grabdirbys.
Sandžiuro įvertina situaciją ir pasiryžta išvalyti miestelį nuo banditų. Jis nusprendžia pasisamdyti silpnesniam gangsterių vadui Seibėjui. Norėdamas parodyti, ką sugeba, Sandžiuro nukauna tris Ušitoro vyrus. Seibėjus iš džiaugsmo iškart jį samdo ir patyliukais susitaria, kad Sandžiuro reikia nužudyti, kai Ušitoro vyrai bus nugalėti, nes nenori jam mokėti labai didelio užmokęsčio. Sandžiuro nuklauso tai ir, kai abi banditų gaujos išeina kautis viena prieš kitą, jis nutraukia kontraktą su Seibėjumi, bei pasitraukia iš kovos. Tačiau mūšis neįvyksta, tam sutrukdo atvykstantis vyriausybės pasiuntinys. Sandžiuro reikės imtis kitų gudrybių norint apvalyti miestą nuo banditų ir išgelbėti dorus gyventojus ...
Kaimės pilis
Kaimės pilis – prūsų, vėliau Vokiečių ordino pilis prie Kaimės gyvenvietės, (nuo 1946 m. Kaliningrado sritis).
Istorija
XIII a. pirmoje pusėje ant sembų piliakalnio, esančio netoli Dunavos upės, buvo pastatyta medinė pilis, kurią 1255 m. užėmė Vokiečių ordinas. Ji minima 1258 m. Vokiečių ordino ir Sembos vyskupo žemių dalybų akte. 1261 m. pilis buvo perstatyta, padidinta ir perduota valdyti kryžiuočiams ėmusiam tarnauti sembų vitingui Geidučiui (Geidute). 1348 m. ir 1350 m. ją užėmė ir sudegino Kęstutis. 1352 m. jos vietoje iš akmenų pastatyta mūrinė pilis, iš visų pusių saugoma vandens – buvo patvenkti upeliai. 1782 m. pilis vėl perstatyta iš akmenų bei plytų ir padidinta, turėjo aukštą bokštą. 1918 m. pilis perstatyta į dvaro rūmus. Po Antrojo pasaulinio karo pilyje įkurtos kolūkio dirbtuvės, tvartai, kiaulidės, vėliau apleista. Išlikę tik sienų fragmentai.