cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viktorija (karalienė)
Biografija
Viktorija apibūdino birželio 22 dieną, iškilmių kulminaciją, kaip „neužmirštamą dieną“. Nuo tos akimirkos, kai ji paspaudė mygtuką ir telegrafu išsiuntė visai imperijai žinią apie savo jubiliejų, viskas pavyko nuostabiai. Ginklų salvėms Haid Parke pranešus, kad karalienė išvyko iš savo rūmų, pasirodė saulė, o procesija, nors jos maršrute buvo ir keli skurdesni Londono rajonai, sukėlė milžinišką džiaugsmingą atsaką. „Niekas iki šiol, aš tikiu, nebuvo sutiktas su tokiomis ovacijomis, kaip aš, važiuodama tas šešias mylias gatvėmis.“ Tai buvo didingiausia ceremonija Britanijos istorijoje. Pasak socialisto Keiro Hardie, tai buvo „duona ir žaidimai be duonos“. Tačiau tai buvo įspūdinga ir veiksminga. Kita socialistė Beatrice Webb pastebėjo, kad žmonės buvo „girti… nuo savo isteriškos ištikimybės“. Britanija pamažu virto demokratine valstybe, monarchija beveik neturėjo politinių galių, tačiau dar niekuomet ji nebuvo tokia populiari. Jos dinastijos atstovai ilgai turėjo didelę įtaką Europos politiniame gyvenime.
Oulu provincija
Oulu provincija (arba Oulu grafystė,, SV Uleåborgs län) – buvusi Suomijos provincija ir Rusijos imperijos gubernija. Centras – Oulu. Šiaurėje ribojosi su Laplandija, pietuose su Vakarų Suomijos provincija ir Rytų Suomijos provincija, rytuose su Rusijos Federacija. Vakaruose provincijos krantus skalavo Baltijos jūros Botnijos įlanka.
Istorija
Grafystės teorija nuo seno priklausė istorinės Norlando žemės Ostrobotnijos provincijai.
Oulu (Uleoborgo) grafystė buvo įkurta 1775 m. kaip Švedijos karalystės administracinis vienetas. Ji apėmė taip pat ir dabartinį Lapijos regioną. 1809 m. Fredrikshamno sutartimi ši grafystė atiteko Rusijos imperijai, kaip Suomijos Didžiosios kunigaikštystės administracinis vienetas. Ji buvo vadinama Uleoborgo gubernija. Nuo 1917 m. buvo nepriklausomos Suomijos provincija (grafystė).
Oulu provincijos ribos nesikeitė nuo 1936 m., kuomet šiaurinės provincijos teritorijos buvo atskirtos ir iš jų suformuota atskira Laplandijos provincija. Nuo tada provincija padalinta į du regionus – Šiaurės Ostrobotniją ir Kainu, šiuos regionus sudarė 47 savivaldybės. Oulu provincija tarp Suomijos provincijų buvo trečia pagal plotą ir ketvirta pagal gyventojų skaičių.
Provincija panaikinta 2009 m. pabaigoje. Nuo tada jos teritorijoje egzistuoja du atskiri regionai.
Botanika
thumb|210px|Įvairūs botaniko reikmenys
Botanika – biologijos mokslo šaka, tirianti augalų sandarą ir formą (augalų anatomija, augalų morfologija), gyvybės reiškinius augaluose (augalų fiziologija), augalų klasifikaciją (augalų sistematika), pasiskirstymą Žemėje (augalų geografija), iškastinius augalus (paleobotanika), augalų ligas (fitopatologija).
Pagal tyrimo objektą botanika skirstomą į šias šakas: algologija (dumbliai), mikologija (grybai), lichenologija (kerpės), briologija (samanūnai), dendrologija (medžiai, krūmai).
Istorija
Lietuvos augalija pradėta tyrinėti XVIII a. Prancūzas Žanas Emanuelis Žilberas pirmasis aprašė Lietuvos florą ir įsteigė Vilniaus botanikos sodą. XVIII a. pab. – XIX a. pr. Stanislovas Bonifacas Jundzilas tyrinėjo Vilniaus, Lydos apylinkių augaliją ir išleido apie ją dvi knygas. Jurgis Pabrėža tyrė Žemaitijos augalus, kūrė lietuviškus botaninius terminus ir augalų vardus. Prie terminijos kūrybos taip pat prisidėjo Laurynas Ivinskis, Povilas Matulionis, Jonas Staugaitis. Tarpukario Lietuvoje augalų tyrimais sistemingai užsiėmė Kauno universitetas, Dotnuvos žemės ūkio akademija, Vilniaus universitetas.
Villarreal CF
Viljarealio CF – Ispanijos futbolo klubas iš Viljarealio.
Istorija
Klubas įkurtas 1923 m. Klubo komanda žaidė regioninėse lygose iki 1971 m., kai pateko į antrąjį divizioną, 1998 m. komanda pirmą kartą pateko į aukščiausią lygą, iš kurios po metų iškrito, tačiau 2000 m. ir vėl pakilo į Primera División ir čia išsilaikė. 2003 m. komanda laimėjo Intertoto taurę ir taip iškovojo kelialapį į UEFA taurės varžybas, kur 2003–2004 m. sezone pasiekė pusfinalį. 2004 m. vasarą vėl iškovota Intertoto taurė, o 2004–2005 m. sezone UEFA taurėje pasiektas ketvirtfinalis. 2005–2006 m. sezone komanda pirmą kartą pateko į Čempionų lygą, kur pasiekė pusfinalį.
2016–2017 m. La Liga pirmenybėse užėmė 5 vietą. 2021 m. ekipa po baudinių serijos laimėjo Europos lygą; tai ji padarė pirmą kartą klubo istorijoje. Kaip Europos lygos nugalėtojai, kitą sezoną žaidė Čempionų lygoje ir pasiekė pusfinalį.
Aušra (Anykščiai)
Aušra – kaimas Anykščių rajono savivaldybės rytuose, 6 km į pietryčius nuo Debeikių. Seniūnaitijos centras.
Istorija
Kaimas įkurtas 1923 m. išparceliavus Lipšio dvarą. 1971–1974 m. veikė Aušros pradinė mokykla.
Nuorodos
thumb|left|240px|Kaimo ženklas
Spiritual Front
2007 m. Kunigunda Lunaria VI alternatyvios muzikos festivalio Vilniuje pagrindiniai kviestiniai svečiai.
Varkalių akmenys (reikšmės)
miniatiūra|250px|right|Pakalnėje prie kryžkelės – II ir III akmenys Varkalių akmenys – Kaišiadorių rajono savivaldybės saugomi geologiniai gamtos paveldo objektai, pasklidę po Varkalių kaimo (Nemaitonių sen.) apylinkes:
Suzi Quatro
thumb|250px|Suzi Quatro koncerte Australijoje Suzi Quatro (tikr. Susan Kay Quatrocchio; gimė 1950 m. birželio 3 d. Detroite, Mičigano valstijoje) – Amerikos roko dainininkė ir dainų autorė. Taip pat užsiima vaidyba.
Jos viena iš populiariausių dainų yra stumblin'in atlikta su Chris Norman.
Asmeninis gyvenimas
Suzi Quatro buvo ištekėjusi už savo ilgamečio grupės gitaristo Len Tuckey 1976 m. Turi du vaikus (Laura ir Richard Leonard). Ji su savo vyru išsiskyrė 1992 m. ir ištekėjo už koncertų organizatoriaus Rainer Haas 1993 m.
Trakinis šalmas
miniatiūra|Trakinis šalmas Trakinis šalmas – gana neapibrėžto tipo šalmas, turintis viršutinėje dalyje aukštą metalinę keterą be ašutų ar kitokį metalinį papuošalą, pvz., žvėries figūrėlę. Viršutinė dalis dažniausiai kiek smailėjanti aukštyn. Be antnosio, gali turėti figūrines skruostines plokšteles.
Trakiniai šalmai labiausiai žinomi kaip Romos gladiatorių trakų naudoti šalmai. Iki Romos laikų trakinius šalmus, naudojo Makedonijos raiteliai bei graikų kariai IV–III a. pr. m. e. pietų Italijoje.
II a. pr. m. e. trakiniai šalmai buvo dažniausiai naudojami šalmai Graikijoje. Jų ketera buvo mažesnė, o priekyje jie turėjo snapelius. Teigiama, kad populiarumo priežastis buvo patogumas, geras matomumas, lengvumas.
Pagal Plutarcho aprašymą ir radinius Filipo II kapavietėje Aleksandras Makedonietis kautynėse dėvėdavo geležinį trakinį šalmą, šonuose papuoštą vešliomis plunksnomis. Tokių plunksnomis puoštų šalmų atvaizdai aptinkami graikų miestų pietų Italijoje ir Makedonijoje freskose.
Kiudo
Kiudo (jap. lanko kelias) – iš Japonijos kilęs kovos menas su lankais.
Dungeriukai
Dungeriukai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Dungerių. Kaime stūkso Dungeriukų piliakalnis, vadinamas Zamėkalniu, gerai matomas nuo autostrados. Kalno pavadinimas yra pusiau lenkiškas zamek reiškia – piliakalnį.
Kiudo
Technika
Nuo visų kitų šaudymo iš lanko būdų japoniškas skiriasi savo ypatingos formos ir ilgio lanku bei šaudymo technika. Japoniškas tradicinis lankas yra asimetrinis, apie 2,20 m ilgio, gaminamas iš bambuko. Strėlės yra apie 1 m ilgio, taip pat gaminamos iš bambuko. Templė kabinama specialiu grioveliu, esančiu ant dešinės rankos pirštinės nykščio. Lankas iškeliamas virš galvos ir tempiamas abiejomis rankomis žemyn. Paleidimo momentu lankas sukamas į kairę, taip suteikiant strėlei tiesią trajektoriją bei papildomą strėlės išmetimo greitį.
Šūvis
Šūvio technika detaliai aprašyta Japonijos Kyudo Federacijos (ANKF) ir jos yra laikomasi visuose pagal IKYF organizuojamuose renginiuose:
Profesionalus sportas
2006 m. įkurta Tarptautinė kyudo federacija (IKYF) vienija apie pusę milijono šaulių iš 17 šalių. 2010 m. Tokijuje surengtas pirmasis pasaulio čempionatas. 2012 m. Vilniuje surengtas pirmasis Lietuvos čempionatas. Lietuvos kyudo federacija (prezidentė - Ringa Baltrušaitė) yra tarptautinės federacijos pilnateisė narė.
Usnis
Usnis (Cirsium) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Augalai turi dygliuotus arba dygliškai šeriuotus lapus ir aukštą šakotą arba sutrumpėjusį stiebą. Graižai rutuliški arba pailgi, įvairaus dydžio. Kai kurios rūšys įkyrios daugiametės dirvų piktžolės, lengvai besidauginančios ir sunkiai išnaikinamos (dirvinė usnis).
Lietuvoje auga 7 savaiminės rūšys:
Usnis yra Škotijos nacionalinis simbolis.
XIX pasaulio futbolo čempionato atranka
XIX pasaulio futbolo čempionato atrankos varžybos vyko nuo 2007 m. rugpjūčio 25 iki 2009 m. lapkričio 18 d. Užsiregistravo 204 rinktinės (rekordas), iš FIFA narių atsisakė žaisti Laosas, pavėlavo pateikti paraiškas Filipinai ir Brunėjus. Papua Naujoji Gvinėja pavėlavo su paraiška į 2007 m. Pietų Ramiojo vandenyno pirmenybes, kurios buvo užskaitomos kaip pasaulio pirmenybių atranka.
Atrankos turnyro burtai ištraukti 2007 m. lapkričio 25 d. Durbane. Iš viso sužaista 848 rungtynės ir įmušti 2337 įvarčiai. Esant vienodam taškų skaičiui grupėse, aukštesnė vieta buvo skiriama geresnį įvarčių skirtumą turinčiai komandai, o ne geresnius tarpusavio rungtynių rezultatus turinčiai komandai (kaip ankstesniuose turnyruose).
Afrika
Atrankos turnyre pirmąkart po 1934 m. čempionato žaidė ir pirmenybių šeimininkai (PAR rinktinė), kadangi pasaulio pirmenybių atrankos turnyras Afrikoje atitiko ir žemyno pirmenybių atranką, į kurį PAR be kovos negalėjo patekti. Buvo numatyta, kad jei PAR pateks į lemiamą atrankos grupių etapą, tai pasaulio pirmenybių atrankai jos rungtynės nebus įskaitomos. Kadangi PAR iškrito iš atrankos turnyro anksčiau, taisyklės neprireikė.
Pradinis etapas
Seišeliai ir Svazilandas be kovos įveikė CAF ir San Tomė ir Prinsipę.
I etapas
Į kitą etapą pateko 12 grupių nugalėtojų ir 8 geriausios antrąsias vietas užėmusios komandos.
8 grupė
Etiopija pašalinta po 4 turų dėl nesutarimų tarp FIFA ir Etiopijos futbolo federacijos.
Užuovėja (Australija)
Užuovėja – Australijos lietuvių mėnesinis žurnalas, leistas 1948–1950 m. Sidnėjuje.
XIX pasaulio futbolo čempionato atranka
10 grupė
Čadas diskvalifikuotas Afrikos varžyboms, todėl jo rungtynės Afrikos atrankai negaliojo.
Užuovėja (Australija)
Istorija
Leido Australijos lietuvių katalikų draugija. Išėjo 22 numeriai. 1950 m. pabaigoje prijungtas prie laikraščio „Mūsų pastogė“.
XIX pasaulio futbolo čempionato atranka
11 grupė
Eritrėja pasitraukė be kovos.
C grupė
Papildomos rungtynės:
E grupė
Į pirmenybes pateko:
I etapas
Kuveitas be kovos įveikė Butaną, o Indonezija – Guamą.
Papildomos rungtynės
Dėl galimybės žaisti tarpžemynines rungtynes kovojo 3-ąsias vietas grupėse užėmusios komandos:
Į pirmenybes pateko:
Europa
Į finalinį etapą iškart pateko 9 grupių nugalėtojos. Antrosios komandos poromis kovojo dėl papildomų 4 vietų, išskyrus silpniausią iš 2-ąsias vietas užėmusių komandų Norvegiją.
Papildomos vietos
Į pirmenybes pateko:
I etapas
I etapas vyko kaip Pietinio Ramiojo vandenyno pirmenybių turnyras.
A grupė
Tuvalu turnyre dalyvavo, bet kadangi nėra tikrasis OFC narys, tai jo rungtynės neįskaitytos kaip pasaulio pirmenybių atranka.
Lemiamos kovos
Trys geriausios komandos pateko į kitą etapą.
Pusfinalis:
Dėl III vietos:
Finalas:
II etapas
Nugalėtojas įgijo teisę žaisti tarpžemynines rungtynes.
Į pirmenybes pateko:
Pietų Amerika
Į pirmenybes pateko:
Finalas
Ketvirtoji komanda įgijo teisę žaisti tarpžemynines rungtynes.
Į pirmenybes pateko:
Nukas
Nukas (grenlandiškai Nuuk, „pusiasalis“,, „Geroji viltis“) – Grenlandijos sostinė ir didžiausias šalies miestas. 2016 m. sausio duomenimis, Nuke buvo 17 834 gyventojų. Pagal šiuos duomenis Nukas yra viena mažiausių pasaulio sostinių.
Istorija
Pirmieji miesto teritorijoje gyvenę žmonės buvo eskimai, čia apsigyvenę apie 2000 m. pr. m. e. Apie X m. e. a. čia atsikėlė vikingai, gyvenę čia beveik nebendraudami su vietiniais iki XVI a. Manoma, kad vikingus palikti Nuko apylinkes privertė pasikeitęs klimatas.
Miesto įkūrėju laikomas norvegų misionierius Hansas Egede, 1728 m. davęs gyvenvietei danišką Godthåb (Gerosios vilties) pavadinimą. 1733-1734 m. siautusi raupų epidemija nusinešė didžiosios dalies vietinių gyventojų gyvybes, tarp jų – ir H. Egede žmonos. Tai privertė H. Egede palikti salą. Tėvo darbus vėliau tęsė Paulius Egede.
Dabartinį Nuko pavadinimą miestui 1979 m. suteikė Grenlandijos savivalda. Kaip ir kitų salos miestų, Nuko populiaciją sudaro eskimai bei danai. Šiuo metu sostinėje gyvena daugiau nei ketvirtadalis visos Grenlandijos gyventojų.
Geografija
Nukas įsikūręs už 10 km nuo Deiviso sąsiaurio ir maždaug už 240 km į pietus nuo šiaurės poliarinio rato.
Švietimo ir ugdymo įstaigos
Nuke įsikūręs Grenlandijos universitetas, taip pat veikia pora kolegijų bei žurnalistikos mokykla.
Susisiekimas
Nukas yra svarbiausias Grenlandijos jūros uostas. 4 km atstumu nuo miesto įsikūręs Nuko oro uostas, kuriame veikia regioninės oro linijos Air Greenland.
Roger Milla
Rodžeris Mila (Roger Milla; g. 1952 m. gegužės 20 d.) – buvęs Kamerūno futbolininkas, rungtyniavęs puolėjo pozicijoje. Dalyvavo 3 pasaulio futbolo čempionatuose bei tapo vyriausiu žaidėju, įmušusiu įvartį pasaulio čempionato varžybose (sulaukęs 42 m., 1994 m. čempionato varžybose prieš Rusiją).
Karjera
Karjeros pradžioje rungtyniavo įvairiuose Kamerūno klubuose, perėjęs į Jaundės „Tonnerre“ klubą tapo jo lyderiu ir 1976 m. buvo išrinktas Afrikos metų futbolininku. 1977 m. Mila išvyko į Prancūziją, bet ten buvo daugiausia atsarginiu žaidėju. Daugiau žaidybinio laiko gavo 1980 m. tapęs „SC Bastia“ klubo žaidėju. 1989 m. žaidėjas išvyko į Reunjoną, o vėliau grįžo į „Tonnerre“ klubą. 1994–1996 m. rungtyniavo Indonezijoje, o karjerą baigė Kamerūne.
Kamerūno rinktinės nuolatiniu žaidėju Rodžeris Mila tapo 1978 m., pradėjęs žaisti Prancūzijoje. Su savo šalies komanda jis dalyvavo 1982 m. pasaulio čempionate, ten įmušė įvartį į Peru vartus, bet jis nebuvo įskaitytas. Dar dalyvavo 1984 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, o 1987 m. baigė karjerą rinktinėje. Tačiau prieš 1990 m. pasaulio čempionatą pats Kamerūno prezidentas Polis Bija paprašė Milos grįžti į rinktinę. Puolėjas sutiko ir, būdamas 38 metų, žaidė itin rezultatyviai – įmušė po du įvarčius Rumunijai ir Kolumbijai, o ketvirtfinalio varžybose su Anglija uždirbo 11 m baudinį ir atliko rezultatyvų perdavimą. Mila dalyvavo ir 1994 m. pasaulio čempionate, būdamas 42 metų. Nors tas čempionatas Kamerūnui nesusiklostė taip sėkmingai, kaip praeitas, Mila įmušė įvartį Rusijai.
Prienų rajono taryba 1990–1995 m.
Prienų rajono taryba – Prienų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Prienų rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Prienų rajono taryba.
Atkočiai
Atkočiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose, prie kelio Ukmergė–Siesikai, 11 km į vakarus nuo Ukmergės. Seniūnaitijos centras. Yra Deltuvos mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka. Šiauriau kaimo plyti Juodupio raistas, kaimo vakarinėje dalyje auga sena ir įspūdinga Atkočių tuopa, rytuose teka Šventupio upelis.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo slavybės atkočius, reiškiančios „audėjas“ (gali būti, kad ir nuo tokios pavardės), daugiskaitos. LDK laikais atkočiais buvo vadinami amatininkai audėjai, ausdavę dvarui.
Prienų rajono taryba 1990–1995 m.
Teisinis pagrindas
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Atkočiai
Istorija
miniatiūra|250px|left|Viena iš gatvių miniatiūra|250px|left|Dirbtuvės
1950–1958 m. Atkočiai buvo Atkočių apylinkės centras ir kolūkio centrinė gyvenvietė. 1966 m. įsteigta pradžios mokykla ir biblioteka.
Puošniažygiai
Puošniažygiai (Carabus) – žygių (Carabidae) šeimos vabalų gentis, kuriai priklauso stambūs tamsių spalvų, kartais metališkai blizgantys vabalai. Antsparniai su išilginėmis briaunelėmis, gumburėlių eilutėmis ar blizgančiomis duobutėmis. Puošniažygiai labai naudingi, nes sunaikina daug kenkėjų lervų, vikršų, lėliukių. Aktyvūs yra prieblandoje, dieną slepiasi po akmenimis, plyšiuose. Žiemoja suaugėliai.
Lietuvoje yra apie 13 rūšių:
thumb|left|210px|Carabus violaceus
Julijanava (Zarasai)
Julijanava – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Imbrado.
1905 m.
1905 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Kietas riešutėlis
Kietas riešutėlis  – 1988 m. JAV veiksmo filmas, režisuotas John McTiernan. Filmas pastatytas pagal to paties pavadinimo 1979 m. Roderick Thorp romaną „Nothing Lasts Forever“. Tai yra pirmoji šios serijos dalis.
Almadenas
Almadenas  – miestas vidurio-pietų Ispanijoje, Kastilijos-La Mančos regione, Siudad Realio provincijoje, Siera Morenos kalnuose. Keliai į Siudad Realį ir Espielį. Almadenas yra vienas seniausių ir didžiausių gyvsidabrio gavybos centrų pasaulyje. Gyvsidabris išgaunamas iš itin gausių cinoberio telkinių. Nuo 2000 m. kasykla nebeveikia, yra gyvsidabrio muziejus. 2012 m. AImadeno ir Idrijos (Slovėnija) gyvsidabrio kasyklų paveldas įtrauktas į UNESCO paveldo objektų sąrašą.
Kietas riešutėlis
Filme pasakojama istorija, kaip policininkas John McClane (B. Willis) gelbėja žmones viename iš Los Andželo dangoraižių juos užgrobus teroristinei grupei.
Almadenas
Istorija
Miestas įkurtas dar romėnų laikais, tuomet buvo išgaunamas cinoberis, kuris buvo naudojamas pigmento gamybai. Vėliau miestas užkariautas maurų ir pavadintas Almadenu ( – „kasykla“). Maurai gyvsidabrį naudojo medicinoje, alchemijoje. 1151 m. Almadeną užkariavo ispanai. Gyvsidabrio gamyba ypač suklestėjo XVI a. atradus amalgamacijos procesą. Kadangi darbo sąlygos kasykloje buvo sunkios, taip pat tarp darbininkų buvo didelis mirtingumas, todėl kasykloje pradėjo dirbti kaliniai. Vėliau į darbą įjungti ir vergai iš Afrikos. Nuo XIX a. kasyklose vėl dirbo tik laisvi darbuotojai. XX a. mažėjant gyvsidabrio paklausai, kasykla palaipsniui uždaryta.
Kietas riešutėlis
Filme pagrindinį vaidmenį atliko Bruce Willis. Tai buvo pirmasis tokio tipo jo vaidmuo, iki tol jis buvo žinomas kaip komedijų aktorius TV serialuose.
Su 28 mln. JAV dolerių biudžetu filmas susilaukė pozityvių įvertinimų iš kritikų bei žiūrovų, jo pelnas siekė 140 mln. JAV dolerių. Po šio filmo B. Willis tapo veiksmo filmų žvaigžde, o filmas sulaukė kelių pratęsimų, taip pat pagal jį sukurtas vaizdo žaidimas, išleista komiksų knyga.
Adatos kyšulys
thumb|right|250px|Monumentas, žymintis piečiausią Afrikos vietą
Kietas riešutėlis
Filmo tematika
Filme esanti erdvė, objektai, veikėjai bei jų veiksmai atskleidžia bent keletą dvilypumų: integralios visumos (koordinuotai veikianti „teroristų“ grupė) ir padalytos visumos (Los Andželo policijos ir FTB nesutarimai, savanaudiški žurnalistų veiksmai), racionalumo ir chaotiškumo, programavimo (FTB agentų „vadovėlinė“ reakcija) ir derinimosi (Johno ir pagrobėjų prisitaikymas prie kintančios situacijos), erdvės statiškumo ir dinamiškumo.
Adatos kyšulys
Adatos kyšulys arba Aguljo kyšulys  – piečiausia Afrikos žemyno vieta, skirianti Indijos ir Atlanto vandenynus, Pietų Afrikos Respublikoje. Kyšulys yra 170 km į pietryčius nuo Keiptauno. Pavadinimas kilo iš portugalų k. žodžio agulhas („adata, strėlė“), kadangi kyšulio apylinkėse dėl magnetinių anomalijų išsikreipia kompasų veikla.
Ši kyšulį atrado Bartolomėjus Diasas 1488 metais.
Pro kyšulį teka Adatos kyšulio srovė, vyksta sardinių migracija.
Šis kyšulys jau nuo seno žinomas, kaip vienas iš pavojingiausių. Kyšulio pakrantėse galima rasti laivų duženų. Vėliau nuo nelaimių laivus apsaugojo pastatytas švyturys.
thumb|600px|center|Panorama iš kyšulyje esančio švyturio
Gravitacinis kolapsas
thumb|220px|Gravitacinis kolapsas Gravitacinis kolapsas – kosminio objekto traukimasis dėl jo dedamųjų dalių tarpusavio gravitacijos. Gravitacinis kolapsas įvyksta didelės masės žvaigždėje, kai pasibaigia branduolinės reakcijos jos viduje ir dujų slėgis iš vidaus nebegali palaikyti hidrostatinės pusiausvyros. Gravitacinis kolapsas yra viena iš supernovos sprogimo stadijų.
Bamingis
Bamingis  – miestas – subrefektūra Bamingio-Bangorano prefektūroje, CAR šiaurėje.
Jukatano sąsiauris
thumb|250px|Regiono žemėlapis Jukatano sąsiauris – sąsiauris tarp Meksikos ir Kubos. Jis jungia Karibų jūrą su Meksikos įlanka. Sąsiaurio ilgis tarp Katočės kyšulio ir San Antonijo kyšulio yra 217 km, o giliausia vieta siekia 2779 m.
Juozas Švedas
Juozas Švedas:
Doloresa Kleiborn (filmas)
Trumpa santrauka
Filme pasakoja istorija apie reporterę Seleną, kuri grįžta į gimtąjį miestelį, kuriame gyvenanti jos motina Doloresa Kleiborn yra kaltinama nužudžiusi turtingą vietinę moterį Verą Donovan, kurios namus ji tvarkydavo. Vera buvo paralyžiuota ir nesugyvenamo charakterio, o paštininkas matė Doloresą prie Veros su pakeltu kočėlu, kai ši nukrito nuo laiptų. Selena nejaučia motinai užuojautos, nes mano, jog ši prieš dvidešimt metų nužudė jos tėvą. Doloresos kaltumu įsitikinęs ir detektyvas Johnas Mackey, visomis priemonėmis besistengiantis surinkti įkalčius. Filme atskleidžiama, kad Selena vaikystėje buvo seksualiai išnaudojama savo tėvo, o Doloresa, sužinojusi apie vyro poelgį bei šiam pavogus pinigus, kuriuos ji taupė dukters mokslams, leido nuskęsti sename šulinyje; taip pat ir tai, kad Doloresa nežudė Veros, nors ši to prašė pati, nesėkmingai bandžiusi nusižudyti vežimėliu nukrisdama nuo laiptų. Labai nenoriai detektyvas Mackey priverstas pripažinti, kad svarių įrodymų Doloresos kaltumui įrodyti jis neturi.
Tikrosios pašaipos
Tikrosios pašaipos (Mimus) – strazdų mėgdžiotojų (Mimidae) šeimos paukščių gentis.
Rokitnas (Palenkės Bialos apskritis)
Rokitnas  – kaimas Lenkijos rytuose, Rokitno valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 109 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1919 m. įkurta Rokitno Šv. Trejybės parapija.
Mazgas (astronomija)
Mazgas – Saulės sistemos objekto orbitos ir ekliptikos susikirtimo taškas (vienas iš dviejų taškų!).
Kartais atraminė plokštuma būna ne ekliptika, bet kita, pvz., geocentrinė orbita, kuri eina pagal Žemės pusiaują.
Salonikų Aris (krepšinio klubas)
Salonikų „Aris T. T. Bank“ – 1922 m. įkurtas Graikijos krepšinio klubas, 2008-2009 m. sezone rungtyniaujantis ULEB Europos taurėje.
Timūras
Vardas
Vardas yra kilęs iš tiurkų čagatajų kalbos žodžio Temür, reiškiančio geležį. Savo laiku suaugęs Timūras buvo žinomas kaip Timūr Gurkānī (تيمور گوركانى), kur Gurkān yra supersintas mongoliškas žodis, reiškiantis žentą. Buvo turima omenyje, kad Timūras vedęs chano Čagatajaus dukterį, taigi, norima pabrėžti Timūro giminystę su Čingischano dinastija.
Taip pat jis buvo žinomas ir kaip Timūras Šlubasis. Jis tapo šlubas po sužeidimo mūšyje. Egzistuoja ir kita, labiau legendinė versija, pasak kurios Timūras buvo sužeistas į koją dar vaikystėje, kai bandė pavogti avį.
Vakaruose Timūras buvo labiau žinomas vardu Tamerlane, kuris yra sulotyninta persiško Tīmūr-e Lang forma.
Kilimas į valdžią
Timūras gimė Kešo mieste, dabar žinomame kaip Šahrisabzas, šių laikų Uzbekistane. Jo tėvas Taraghay priklausė tiurkų-mongolų barlasų genčiai.
Maždaug 1360 m. Timūras jau tapo vietinės reikšmės karvedžiu. Jis dalyvavo chano Čagatajaus karinėse kampanijose, vadovaudamas dažniausiai iš savo regiono surinktiems tiurkų-mongolų būriams. Pamažu Timūras įgijo gero karvedžio vardą ir realią politinę galią. Tikrieji Čagatajaus palikuonys tapo tik oficialiais valdovais, Timūro marionetėmis.
Nuo 1366 m. Timūras jau buvo oficialiai pripažintas suvereniu valdovu. Tačiau jis niekada nepasiskelbė chanu ir stengėsi palaikyti iliuziją, esą valdo savo teritorijas Čagatajų vardu.
Timūridų imperija
Timūras siekė atkurti Mongolų imperiją, ir save propagandos tikslais kildino iš Čingischano, o vėliau net vedė Čingischano palikuonę. Tačiau jis niekuomet nesivadindavo chanu, nenorėdamas konfliktuoti su tikraisiais Čingischano palikuonimis. Maždaug 35 metus Timūras nuolat kariavo, ir jo sukurta imperija savo teritorija beveik prilygo visai Čingischano laikų Mongolų imperijai.
thumb|300px|Timūridų imperija (pažymėta pilkai) Savo sostinę emyras įkūrė Samarkande ir rūpinosi, kad miestas klestėtų. Į jį iš užkariautų šalių buvo gabenami meno dirbiniai, taip pat ir menininkai, amatininkai, mokslininkai. Jie turėdavo Timūro paramą ir didelę laisvę kūrybai. Tačiau užkariautas valstybes, jei šios nepasiduodavo, Timūras suniokodavo kaip įprasta mongolams. Būdavo išžudomos ištisos populiacijos, miestai sugriaunami iki pamatų.
Skirtingai nuo daugumos ankstesnių mongolų valdovų, Timūras buvo musulmonas ir stengdavosi savo karus pristatyti kaip karus už islamą. Pavyzdžiui, užkariavęs šiaurės Iraką jis išžudė visus krikščionis ir sugriovė visas bažnyčias, taip visiems laikams išnaikindamas ten paplitusią krikščionybę. 1398 m. Timūras užpuolė Indiją valdžiusį musulmonišką Delio sultonatą, o pretekstas karui buvo per didelė sultonato tolerancija hinduistams. Sultono armija buvo sutriuškinta, Delis užimtas, visoje Indijoje sekė sisteminės hinduistų žudynės. Delis, Miratas ir kiti miestai buvo sugrauti.
Tačiau kova už islamą greičiausiai tebūdavo pretekstas, nes tai netrukdė jam kariauti ir prieš kitus musulmonus, pavyzdžiui, 1401 m. jis užėmė Bagdadą ir išžudė visus jo gyventojus, o sekančiais metais užpuolė ir sutriuškino Osmanų imperiją.
Karas prieš Persiją
1383 m. Timūras pradėjo karinę kampaniją prieš Persiją. Iki 1385 m. jis užkariavo Heratą, Chorasaną ir visą rytinę šalies dalį. 1378 metais jo valdžioje jau buvo beveik visa Persija. Kaip ir ankstesni Čingischano karai Persijoje, Timūro veiksmai išsiskyrė ypatingu žiaurumu. Pavyzdžiui, pasidavusio Isfahano miesto iš pradžių buvo kaip įprastai pasigailėta. Tačiau vėliau miestas sukilo prieš Timūro mokesčių rinkėjus ir nužudė kelis pareigūnus bei karius. Timūras įsakė išžudyti visus gyventojus, kurių tuo metu galėjo būti apie 70 tūkstančių. Liudininkų pasakojimu, mieste iš nukirstų galvų buvo pastatyti daugiau, nei dvidešimt aštuoni bokšteliai, kiekvienas iš maždaug pusantro tūkstančio galvų.
Timūro – Tochtamyšo karas
Vienas iš svarbiausių Timūro karų buvo prieš tuo metu Tochtamyšo valdomą Aukso ordą. Karą pradėjęs Tochtamyšas iš pradžių patyrė pralaimėjimą Kondurčos upės mūšyje, ir buvo galutinai sutriuškintas Tereko upės mūšyje. Aukso orda tapo Timūridų imperijos vasalu, valdomu Timūro marionečių. Tochtamyšas pabėgo į Ukrainą ir paprašė pagalbos Lietuvos kunigaikščio Vytauto. 1399 m. rugpjūčio 12 d. prie Dniepro intako Vorsklos Vorsklos upės mūšis tarp jungtinių Vytauto ir Tochtamyšo pajėgų bei Timūro karvedžių Temur Qutlugh ir Edigu buvo paskutinis šiame kare. Mūšį laimėjusi Timūro armija toliau persekiojo Tochtamyšą, sugriaudama jam ištikimus miestus (Chadži-Tarchaną, Azaką, Madžarą ir kitus). 1405 m. Tochtamyšas buvo pagautas ir nužudytas.
Kiti karai
1400 m. Timūras užpuolė krikščioniškąsias Armėniją ir Gruziją.
1401 m. buvo nukariautas ir išžudytas Bagdadas (apie 20 tūkstančių civilių). Pasakojama, kad Timūras įsakė savo kariams po mūšio kiekvienam parodyti bent dvi nukirstas galvas. Dalis karių, nebūdami tikri ar pavyks mūšio metu jas surinkti, dėl visa ko iš anksto užmušė anksčiau paimtus belaisvius ir nusikirto jų galvas.
1402 m. ilgai tvyrojusi abipusė neapykanta tarp Timūro ir Osmanų imperijos sultono Bajezido peraugo į karą. Ankaros mūšyje Bajezidas buvo nugalėtas ir paimtas į nelaisvę. Timūridai nusiaubė visą vakarinę Mažąją Aziją. Musulmonų istorikai juos apibūdino, kaip labiau barbarų ordą nei civilizuotus užkariautojus. Tarp kitų, Timūras ten užgrobė ir Smyrną, Maltos ordino tvirtovę.
Mirtis ir palikimas
thumb|300px|right|Timūro mauzoliejus – Gur-e Amir thumb|300px|right|Timūro mauzoliejus – Gur-e Amir
Paskutinis Timūro žygis buvo prieš atsigaunančią Kiniją, tačiau karvedys mirė jos nepasiekęs.
Timūras buvo palaidotas specialiai tam pastatytame mauzoliejuje Samarkande – Gur-e Amir. Restauruotas mauzoliejus stovi iki dabar. Ant Timūro antkapio yra arabų kalba iškaltas užrašas „Kai aš pakilsiu, pasaulis drebės“.
Timūro nukariautą Indiją valdė Mogolų dinastija, tiesioginiai jo palikuonys, kuri išliko iki 1858 m.
Paskaičiuota, kad per Timūro karus iš viso žuvo apie 17 milijonų žmonių.
1941 m. jo kūną ekshumavo Tarybų sąjungos antropologas Michailas Gerasimovas. Rasti griaučiai patvirtino Timūro šlubumą, o pagal kaukolę buvo rekonstruota galima jo galvos išvaizda. 1942 m. Timūro kūnas buvo vėl palaidotas mauzoliejuje su visomis deramomis islamiškomis apeigomis.
Vakaruose Timūras nuo seno buvo susidomėjimo objektu. Apie jį yra sukurtas ne vienas kūrinys:
Ir kiti. Europoje Timūras buvo gana mėgstamas dėl jo karo prieš Osmanų imperiją.
Knyga Tuzk-e-Taimuri („Timūro memuarai“) buvo laikoma jo autobiografija, tačiau šiuo metu manoma, kad tai klastotė, nors ir gana tiksliai atpasakojanti visus įvykius.
Šiuo metu Uzbekistane Timūras laikomas nacionaliniu herojumi, jam pastatyta statula.
Čilės popiežiškasis katalikų universitetas
Čilės popiežiškasis katalikų universitetas (UC) – universitetas  Čilėje, Santjage. Tai vienas iš šešių katalikų universitetų, esančių Čilės universitetų sistemoje, ir vienas iš dviejų popiežiškųjų universitetų šalyje (antrasis – Valparaise). Tai taip pat vienas iš seniausių Čilės universitetų ir viena labiausiai pripažintų švietimo įstaigų Lotynų Amerikoje. Universitetų reitinge „QS Ranking“ jo Teisės fakultetas užėmė 38 vietą pasaulyje, Švietimo fakultetas – 33 vietą. Pagal tą pačią klasifikaciją, 2018 m. šis universitetas buvo 1-asis Lotynų Amerikoje. miniatiūra|240px|right|Casa Central vidinis kiemas
UC yra privatus, tačiau didelę savo biudžeto dalį gauna iš valstybės pervedimų pagal įvairias programas. Turi keturis universitetinius miestelius Santjage ir vieną Viljarikoje. Tarp absolventų – Čilės šventasis Alberto Hurtado, buvęs ir esamas šalies prezidentai Eduardo Frei Montalva ir Sebastián Piñera.
Istorija
UC buvo įkurtas 1888 m. Santjago arkivyskupo, kuris pasiūlė studijuoti tradicines profesijas technologinėse bei praktinėse srityse, tokiose kaip teisė, verslas, apskaita, chemija ir elektros inžinerija. Jo pirmasis kancleris buvo monsinjoras Joaquín Larraín Gandarillas. Pačioje pradžioje universitete buvo dėstomi tik du dalykai - teisė ir matematika.
Universitetas visada turėjo tvirtą ir glaudų ryšį su Vatikanu. 1930 m. vasario 11 d. popiežius Pijus XI paskelbė jį popiežiškuoju universitetu, o 1931 m. Čilės vyriausybė jam suteikė visišką akademinę autonomiją.
Viktorija
Viktorija gali reikšti:
Finansų įstaiga
Finansų įstaiga – finansų įmonė arba kredito įstaiga, kuri:.
Finansinės institucijos, naudoja savo veikloje pagrindinius išteklius, tokius kaip kapitalo valdymo įgūdžius siekdamos savo tikslų: maksimalaus pelno, finansų rinkos išplėtimo. Jos vykdo savo veiklą, kurios išdava yra įvairios finansinės paslaugos.
Išnašos
Finanzinstitution
Kučinas (Mazovijos Vysokio apskritis)
Kučinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kliukovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 23 km į pietus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 62 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
1419 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 31 namas ir 204 gyventojai. 1888-1893 m. pastatyta dabartinė gotikinio architektūros stiliaus bažnyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą ir kurią 1912 m. pašventino Seinų vyskupas Antanas Karosas. 1921 m. kaime buvo 40 namų ir 289 gyventojai, iš kurių 19 žydai.
Vienametė klėstenė
Vienametė klėstenė (Scleranthus annuus) – gvazdikinių (Caryophyllaceae) šeimos, klėstenių (Scleranthus) genties augalas.
Traksėdžių Šilojų mokykla
Traksėdžių Šilojų mokykla (iki 2021 m. – Rusnės specialioji mokykla) – valstybinė internatinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Traksėdžiuose (Šilutės rajonas), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190986693. Steigėjas Klaipėdos apskrities viršininko administracija.
Istorija
Rusnės kurčiųjų ir nebyliųjų internatinės mokyklos steigimo iniciatorius – Juvencijus Lapė. Įkurta 1952 m. rugsėjo 1 d. švietimo ministro įsakymu. Mokyklos tipas – pagrindinė specialioji mokykla sutrikusio intelekto vaikams, suteikianti bendrąjį išsilavinimą. Mokykloje mokoma pagal specialiojo pradinio, pagrindinio ir darbinio ugdymo programas.
Vienametė klėstenė
Auga laukuose, daržuose, dirvonuose, pakelėse, pylimų šlaituose, lengvuose, nelabai derlinguose, rūgščiuose dirvožemiuose. Šis augalas − vienas geriausių dirvos rūgštingumo indikatorių.
Vikriažygiai
Vikriažygiai – žygių (Carabidae) šeimos vabalų gentis, kuriai priklauso vidutinio dydžio juodi, žalsvi ar bronziniai vabalai. Patinų antsparniai blizgantys, patelių matiniai. Aptinkami dirbamuose laukuose, pievose. Gentyje yra grobuonių ir augalėdžių rūšių.
Vienametė klėstenė
Aptinkama visoje Lietuvoje, bet labiausiai išplitusi pietrytinėje dalyje, kur daug smėlėtų, rūgščių dirvų. Augalas savidulkis, vabzdžiai nelanko smulkių, sunkiai pastebimų žiedų. Sėklas platina gyvūnai. Sukietėjusios, išsiraičiusios taurelės skiltys, išliekančios prie vaisiaus, Įkimba į kailį ir taip vaisiai išplatinami.
Vikriažygiai
Lietuvoje apie 33-35 rūšys: ir kt. thumb|left|210px|Gauruotasis vikriažygis (Harpalus rufipes)
Traksėdžių Šilojų mokykla
Istorija
Iki 2021 m. mokykla buvo Rusnėje, Taikos g. 2, 2021 m. Rusnės specialioji mokykla pertvarkyta į Traksėdžių Šilojų mokyklą ir persikėlė į Traksėdžius.
Vienametė klėstenė
Literatūra
Rudenį žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1991, 20 psl.
Džedajus
Riteriai džedajai gebėjo dirbti su Jėga ir pasirinko jos Šviesiąją pusę: naudojo savo sugebėjimus nesavanaudiškiems darbams. Džedajų ordino bazė yra Koruskanto planetoje.
Vaikas, pasirodęs esąs jautrus Jėgai, gabenamas į džedajų šventyklą Koruskante ir ten mokomas. Visą gyvenimą džedajai turi gyventi paprastai ir laikytis Džedajų Kodekso, kuris draudžia turėti materialinę nuosavybę ir prisirišti prie ko nors emociškai.
Garsiausi džedajai: Obivanas Kenobis ir Lukas Skaivokeris.
Almadi
thumb|250px|Almadi kyšulys
Almadi  – kyšulys Senegale, Žaliojo kyšulio pusiasalyje; toliausiai į vakarus nutolęs Afrikos taškas. Kyšulys yra greta šalies sostinės Dakaro, prie Madleno salų nacionalinio parko. Kiek toliau į rytus, tame pačiame Žaliojo kyšulio pusiasalyje yra kitas kyšulys, taip pat vadinamas Žaliuoju.
San Antonijaus kyšulys
San Antonijaus kyšulys  – kyšulys, kurį sudaro vakariniai Kubos krantai. Jis tęsiasi iki Jukatano sąsiaurio.
Precesija (astronomija)
thumb|right|Žemės precesija.
Rokitno Šv. Trejybės parapija
'''Rokitno Šv. Trejybės parapija''' - parapija įkurta 1919 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Palenkės Januvo dekanatui. Parapijos bažnyčia pastatyta 1859 metais.
Pilis (draugija)
Draugija „Pilis“ yra asociacija, kurios tikslas – remti Lietuvos pilių, piliakalnių, kito architektūrinio bei gynybinio ir istorinio paveldo tyrimus, atkūrimą, tvarkymą bei garsinimą. Vykdydama savo veiklą Draugija „Pilis“ bendradarbiauja su kitomis organizacijomis bei švietimo įstaigomis.
Draugija „Pilis“ buvo įsteigta 1999 m. rugsėjo 8 d., kuomet atrodė, kad valstybė nutraukia Valdovų rūmų tyrimų finansavimą, nevykdomas Seimo nutarimas dėl Vilniaus pilių kultūrinio rezervato. Jos įkūrimo iniciatoriumi ir pirmuoju pirmininku buvo Edmundas Kulikauskas. Vėliau draugijai vadovavo Elena Sakalauskienė, Danutė Ulvydienė ir istorikas Tomas Baranauskas.
Draugijos tikslas buvo paremti Valdovų rūmų atstatymą bei kitų Lietuvos pilių puoselėjimą. Vienas iš pirmųjų draugijos veiksmų buvo 2000 m. pavasarį surengtas kultūrinis renginys „Vilniaus pilys, poezija ir muzika“, kuriuo siekta populiarinti Valdovų rūmų tyrimus ir atstatymą. 2000 m. rugpjūčio 23 d. draugijos nariai prisidėjo prie Valdovų rūmų paramos fondo įsteigimo.
Draugija organizavo pilių ir piliakalnių lankymą Lietuvoje, Latvijoje, Lenkijoje, Baltarusijoje ir Karaliaučiaus krašte. Išleido vadovus „Castles of Vilnius“ (2000 m.) ir „Vilniaus pilys“ (2002 m.), autorius Kazys Almenas; jo iniciatyva Draugija 2003 m.suorganizavo konkursą „Lietuvos istorija tapyboje“. Nuo 2006 m. D.Ulvydienės iniciatyva suorganizuoti Kovo 11 d. minėjimai Signatarų namuose.
Vykstant Kauno pilies atkūrimui siekė, kad pilis turėtų kuo labiau istorinį įvaizdį, bet nauji mūrai atkurti korėti, o bokštas vienu aukštu žemesnis. Tam 2009 m. prie Draugijos įsteigta Pilių mokslinė taryba, kurios pirmininkas dr. Napaleonas Kitkauskas.
I.Baranauskienės iniciatyva 2007 m. sausio 25 d. paminint Gedimino rašytą laišką krikščionių miestams 1323 01 25 iš sostinės Vilniuje suorganizuotas Vilniaus pagarsinimo paminėjimas, kurį kasmet tęsia kartu su Vilniaus įgulos karininkų ramove.
2016 m. draugija turėjo 50 narių Vilniuje, Kaune ir JAV. Draugijos įstatai atnaujinti 2007 m. gegužės 3 d.
Vadyba (laikraštis)
thumb|right Vadyba – Lietuvos vadybos draugijos ir Baltijos vadybos fondo laikraštis, ėjęs 1989–1991 m. Vilniuje.
Varkalių I akmuo
miniatiūra|250px|right|Riedulys guli laukuose. Priekyje – Varkalės miniatiūra|250px|right|Akmuo stūkso krūmokšnio pavėsyje
Vadyba (laikraštis)
Istorija
Spausdino straipsnius apie darbo organizavimą ir gamybos valdymą, vadovavimo meną. Tiražas 1989 m. – 1500 egz., 1991 m. – 3500 egz. Išėjo 5 numeriai.
Varkalių I akmuo
Varkalių I akmuo – masyvus akmuo, saugomas geologinis gamtos paveldo objektas, esantis Varkalių kaime, Nemaitonių seniūnijoje, Kaišiadorių rajone. Paskelbtas saugomu Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos 1992 m. spalio 1 d. sprendimu Nr. 231.
Akmuo guli atvirame žemėjančiame lauke, už 1 km į vakarus nuo kelio (ties Varkalių gyvenviete), 350 m į šiaurės vakarus nuo Varkalių II ir III akmenų. Pasiekiamas važiuojant lauko keliais. Žemiau akmens, už 80 m praeina melioracijos griovys, įkalnėje prie kelio, už 120 m stovi negyvenama sodyba. Riedulys nepažymėtas, prigludęs prie šalia kerojančio krūmokšnio.
Zigmas Gaidamavičius-Gėlė
thumb|Zigmo Gaidamavičiaus-Gėlės gimtasis namas Naisiuose, dabar Naisių literatūros muziejus Zigmas Gaidamavičius (slapyvardis Gėlė, 1894 m. gegužės 8 d. Naisiai, Meškuičių valsčius – 1912 m. gruodžio 17 d. Kijevas, palaidotas Sereikiuose, Lygumų valsčius) – Lietuvos poetas.
Biografija
1912 m. baigė Šiaulių gimnaziją, studijavo Kijevo universiteto Istorijos – filologijos fakultete. thumb|160px|left|Zigmo Gėlės kapas prie [[Sereikių koplyčia|Sereikių koplyčios]]
Eilėraščius pradėjo spausdinti 1909 m. laikraščiuose „Lietuvos žinios“, „Šaltinis“, „Vienybė lietuvninkų“, žurnale „Aušrinė“. 1912 m. parengė eilėraščių rinkinį „Gėlynas“ (papildytas išl. 1948 m.). Jo poezija išreiškė estetinius XX a. pradžios poslinkius. Kūryba romantinė, atspindi idealų, meilės ilgesį, liūdesį dėl netobulo pasaulio, vyrauja gamtos išgyvenimai, užuojautos vargdieniui, šviesių nuotaikų motyvai.
Nuo 1977 m. kasmet balandžio 26-ąją, poeto gimimo dieną pagal seną stilių, Naisių kolūkio, nuo 1992 m. Šiaulių rajono savivaldybės Kultūros skyriaus skiriama respublikinė Zigmo Gėlės literatūrinė premija už geriausią pirmąją poezijos knygą. Ji įteikiama Naisiuose, kur jo gimtajame name įrengtas Šiaulių rajono literatūros muziejus.
Vadas (savaitraštis)
Istorija
Leistas Petrograde, nuo 1917 m. Voroneže. Leido Liaudies sąjunga, vienijusi beveik visas katalikų organizacijas. Spausdino Lietuvių spaustuvė Petrograde, Voroneže. Išėjo 113 numerių. Leido priedą „Žvaigždelė“.
Rašė apie lietuvių, gyvenančių įvairiuose Rusijos miestuose, problemas, nukentėjusiųjų nuo karo sunkumus, žadino tautinį, politinį, visuomeninį lietuvių susipratimą, gynė tautiečių politinius ir ekonominius reikalus, rūpinosi karo pabėgėlių socialiniais klausimais.
Bendradarbiavo Jonas Avižonis, Juozas Akelaitis, K. Čepulis, Blažiejus Čėsnys, Eliziejus Draugelis, Motiejus Gustaitis, J. Matulevičius, Vincas Mykolaitis-Putinas, M. Rugys, Jonas Totoraitis, Juozas Tumas-Vaižgantas, Juozas Vailokaitis ir kt.
Redagavo P. Dambrauskas, Petras Karvelis, Kazimieras Rėklaitis.
Rimantas Šavelis
Rimantas Šavelis:
Rimgaudas Geleževičius
Rimgaudas Geleževičius (g. 1956 m. kovo 1 d. Rusnėje, Šilutės rajonas) – Lietuvos politologas, žurnalistas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1979 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Istorijos-pedagogikos fakultetą. 1987 m. istorijos mokslų kandidatas, disertacija „LKP veikla organizuojant pramonės objektų statybą respublikoje 1966–1975 m.“.
1989–1992 m. dėstė politologiją Vilniaus inžineriniame statybos institute. 1992 m. dirbo dienraštyje „Tiesa“. 1993–1998 m. prezidento Algirdo Brazausko patarėjas visuomeniniais politiniais klausimais. 1998–1999 m. dirbo žurnale „Veidas“. Nuo 1999 m. Lietuvos teisės universiteto Politikos mokslų katedros dėstytojas. 1999–2003 m. Laisvosios Europos radijo korespondentas Lietuvoje. 2003–2008 m. Lietuvos nacionalinio radijo direktorius, generalinio direktoriaus pavaduotojas. Nuo 2008 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas.
Termodinamika
Termodinamika – fizikos sritis, tirianti energiją, šilumą, darbą, entropiją ir jų sąveikos procesus. Termodinamika yra glaudžiai susijusi su statistine mechanika.
Klasikinė termodinamika netiria procesų greičio, todėl terminas „termodinamika“ dažniausiai reiškia pusiausvyros termodinamika.
Termodinamikos dėsniai
Termodinaminė pusiausvyra apima terminę pusiausvyrą (šiluma, temperatūra), mechaninę pusiausvyrą (darbas, slėgis) ir cheminę pusiausvyrą.
Šiluma
Šiluma yra energija, kurią virpančios arba besisukančios kūno molekulės arba atomai perduoda į šaltesnes vietas. Kaitinant kūnus jų vidinė energija didėja ir jų molekulės arba atomai pradeda tolti vienas nuo kito. Dėl to dauguma kūnų plečiasi, o aušdami traukiasi.
Dantūnis
Dantūnis (Lentinus) – šalmabudinių (Mycenaceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga šios rūšys:
Mauražygiai
Mauražygiai (Nebria) – žygių (Carabidae) šeimos vabalų gentis, kuriai priklauso vidutinio dydžio vabalai, turintys antsparnius su 9 išilginėmis vagutėmis ir viena trumpa vagute prie skydelio. Aptinkami drėgnose vietose, dažniausiai upių ir ežerų krantų smėlyje, taip pat miškų pakotėje.
Lietuvoje paplitusios trys rūšys:
Juljanava
Juljanava vadinami kaimai:
Varkalių IV akmuo
miniatiūra|250px|right|Riedulys guli netoli gamybinių pastatų
Varkalių IV akmuo – masyvus akmuo, saugomas geologinis gamtos paveldo objektas, esantis Varkalių kaime, Nemaitonių seniūnijoje, Kaišiadorių rajone. Paskelbtas saugomu Kaišiadorių rajono savivaldybės tarybos 1992 m. spalio 1 d. sprendimu Nr. 231.
Duomenys
Šiam rieduliui būdinga ovali forma, rausva kristalų spalva. Pagal savo tūrį jis yra penktas Kaišiadorių rajone.
Keistas ponios Vord įprotis
Turinys
left |thumb|160px|Kadras iš filmo Ambasadorius Neilas Vordas kartu su žmona Džiule po kelerių metų pertraukos atvyksta į Vieną. Mieste, kuriame naktimis siautėja maniakas, žudantis moteris skustuvu, jai įkyrų dėmesį pradeda rodyti Žanas – buvęs meilužis, vertęs ją žaisti žiaurius seksualinius žaidimus ir vis dar įsitikinęs, kad Džiulė jaučia jam aistrą.
Vakarėlyje Džiulę jos draugė Kerol supažindina su savo giminaičiu Džordžu Karo, su kuriuo jie abu paveldėjo dėdės palikimą. Džordžas ima aktyviai merginti Džiulę ir galiausiai jiedu tampa meilužiais. Netrukus ji sulaukia šantažuojančio raštelio, kuriuo anonimas už tylėjimą reikalauja pinigų. Džiulė parodo raštelį Kerol ir jos abi nutaria, kad jį parašė Žanas. Kerol apsiima nunešti pinigus į sutartą vietą parke, tačiau ją ten nužudo skustuvu ginkluotas vyras. Sužinojusi apie draugės mirtį, Džiulė kreipiasi į policiją ir apkaltina Žaną, tačiau šis turi alibi.
Grįžtančią namo Džiulę garaže užpuola skustuvu ginkluotas vyras, tačiau jai pavyksta pasprukti. Jos vyras Neilas nusprendžia visiems laikams išsiaiškinti su buvusiu žmonos meilužiu ir jie abu nuvyksta į Žano namus, kur randa šį negyvą.
Po keleto dienų dykvietėje įvyksta Žano ir Džordžo susitikimas. Pirmasis reikalauja savo dalies pinigų už įvykdytą užduotį, tačiau Džordžas jį nušauna. Dar vėliau jis susitinka su Neilu, kuris laukia draudimo pinigų, kuriuos jiedu turi pasidalinti. Atrodo, kad sumanyta afera nužudyti Džiulę ir pasisavinti jos gyvybės draudimo pinigus prisidengiant mieste siautėjančio maniako darbais jiems pavyko, tačiau tuo metu paaiškėja, kad policija taip pat paspendė spąstus ir Džiulė yra gyva...
Plonasnapės triukšmuolės
Plonasnapės triukšmuolės (Toxostoma) – strazdų mėgdžiotojų (Mimidae) šeimos paukščių gentis.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Toxostoma lecontei]]
Šetekšnos
Šetekšnos – kaimas Rokiškio rajono savivaldybės vakaruose, 3 km į pietvakarius nuo Panemunėlio GS, šalia kelio ir Panevėžio–Daugpilio geležinkelio. Pro kaimą prateka Šetekšna.
Inturkės Dievo Motinos Užtarėjos cerkvė
Inturkės Dievo Motinos Užtarėjos cerkvė – stačiatikių maldos namai, stovintys Inturkėje, Molėtų rajone. Priklauso Inturkės Dievo Motinos Užtarėjos parapijai. 2017 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą.
Istorija
miniatiūra|č50px|left|Galinis fasadas Cerkvė pastatyta 1868 m. caro valdžios lėšomis (10.000 rublių). Pastatas mūrinis, tinkuotas, istorizmo stiliaus. Cerkvė statyta pagal tipinį projektą. 1937 m. parapijoje buvo 613 tikinčiųjų, 1946 m. – 285. 1947 metais sovietų valdžia įregistravo parapiją.
Kongo Demokratinės Respublikos transportas
thumb|240px|[[Ubundu–Kisanganio kelias 1989 m.]]
Pagrindiniai transporto kanalai Kongo Demokratinėje Respublikoje yra upės ir ežerai.
Keliai
2002 m. šalyje buvo 157 000 km kelių, bet dauguma jų yra susidėvėję.