cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oligonukleotidas
Oligonukleotidas – trumpas (apie 20 nt) RNR ar DNR fragmentas, naudojamas komplementariai RNR ar DNR aptikti (DNR mikrogardelės, FISH ir kt. metodai). Iš deoksinukleotidų sudaryti oligonukleotidai naudojami kaip pradmenys PGR reakcijoje.
Polocko vyskupija
Polocko vyskupija – LDK vyskupija.
Vyskupijos istorija
Vyskupija įsteigta 1596 m., panaikinta 1839 m. kovo 14 d.
Zaluskai
Zaluskai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Ščučyno valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Ščučyno, apie 18 km į pietvakarius nuo Grajevo ir apie 81 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Eurovizijos dainų konkursas 1967
'''1967 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – dvyliktasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1967 m. balandžio 8 d. Austrijos sostinėje Vienoje. Konkurso nugalėtoja tapo Jungtinės Karalystės atstovė Sandie Shaw su daina „Puppet on a String“.
Žalia: 1967 m. konkurse dalyvavusios šalys. Geltona: šalys, 1967 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką.|thumb|400px|left thumb|300px|[[Sandie Shaw – 1967 m. Eurovizijos nugalėtoja.|left]]
Vimziai
Vimziai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Lupikų.
Politinformacija
Politinformacija – ideologinio ir politinio darbo forma, egzistavusi TSRS ir kitose komunistinio bloko šalyse.
Politinformacijos, dažniausiai paskatos ar pokalbio forma, buvo organizuojamos darbovietėse, kariniuose daliniuose, mokymo įstaigose, partinėse, komjaunimo ar pionierių organizacijose. Mokiniai politinformacijoms turėdavo ateiti į mokyklą anksčiau arba likti papildomai po pamokų.
Reguliarių politinformacijų tikslas buvo informuoti auditoriją apie vidaus ir tarptautinius įvykius, juos komentuoti ir formuoti ideologiškai „teisingą“ požiūrį į faktus, reiškinius ir politinius procesus.
Politinformacijas vesdavo specialūs politiniai darbuotojai, mokytojai, klasių auklėtojai, partiniai ir komjaunimo aktyvistai, remdamiesi tarybinės spaudos pranešimais.
Ančia (kaimas)
Ančia  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Prieraslio valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į rytus nuo Prieraslio, apie 23 km į šiaurės vakarus nuo Suvalkų ir 131 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra išlikusių apie 1880 m. medinių pastatų.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Ekublensas
Ekublensas  – miestelis Šveicarijos vakaruose, Vo kantone. Jis yra Lozanos priemiestis. Pirmąjį kartą apie Ekublensą buvo parašyta 960 metų raštuose. Tada šį miestą vadino Skubilingiu. Tuose raštuose taip pat minima, kad miestas yra netoli Renenso.
Ekublensas stovi ant morenos. Per šį miestą teka trys upės – Venožas, Soržas ir Šamberonas.
Malgožacinas (Liublino vaivadija)
Malgožacinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Višnicės valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Zofiuvka (Grajevo apskritis)
Zofiuvka – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Ščučyno valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Linevas
Linevas  – kaimas Lenkijos rytuose, Višnicės valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Višnicės, apie 35 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 72 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kubertavičius
Kubertavičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kubertavičienė (ištekėjusi moteris) ir Kubertavičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Justinava (Raseiniai)
Justinava – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Paliepių.
Goetharto tema
Goetharto tema – tai šachmatų uždavinių tema, kurioje surištoji figūra tam, kad negalėtų gintis, iš anksto, užstojama kita figūra, kas leidžia, netiesiogiai atrišus surištąją figūrą, skelbti matą (dviejų ėjimų uždavinyje) karaliui.
Kai užstojančioji figūra yra juodos spalvos, ši tema dar vadinama Juoduoju Goethartu, arba tiesiog Goethartu, o kai baltos spalvos – Baltuoju Goethartu.
Tema daugiausia naudojama, kuriant dviejų ėjimų šachmatų uždavinius.
Jos antiforma yra Antigoetharto tema.
Istorija
Temą 1917 m. pasiūlė olandų šachmatų kompozitorius Gerardus Goethartas (Goethart, Gerardus Hendrik  (1892–1969), patalpinęs savo uždavinį Amsterdamo laikraštyje „Algemeen Handelsblad“. Vėliau buvo nustatyta, kad britų šachmatų kompozitorius Kominsas Mensfildas (Comins Mansfield; 1896–1984) panašių uždavinių buvo paskelbęs 1914–1915 m., tačiau temos pavadinimas liko nepakeistas.
Goetharto temos uždaviniai
Pradinėje pozicijoje šios temos šachmatų uždaviniams būdingi požymiai: jie turi vieną ar keletą linijų su surišta figūra ir dar: priešininko figūrų bateriją, nutaikytą į karalių.
Jei pirmuoju ėjimu atveriančioji baterijos figūra patektų į surištosios figūros liniją, ji atrištų surištąją figūrą, kuri kritiniame laukelyje, užstodama ar nukirsdama, matuojančiąją figūrą, trukdytų skelbti matą.
Tam, kad taip neatsitiktų, surištoji figūra iš tos linijos pusės, kuri veda į kritinį laukelį, iš anksto, užstojama kita figūra. Ir tik po to, atvėrus bateriją, galima skelbti matą, nes atrištoji figūra yra užstota ir todėl nebetrukdo.
Juodojo Goetharto temos uždaviniuose juodieji, gindamiesi nuo mato grėsmės, priversti patys užstoti savo surištąją figūrą, kuo pasinaudoja baltieji. Tai iliustruoja estų didmeistrio ir šachmatų kompozitoriaus Paulio Kereso uždavinys.
Surištosios figūros užstojimas Baltojo Goetharto temos uždaviniuose atliekamas paprastai. Antai, rusų šachmatų kompozitoriaus Igorio Agapovo sutarto mato uždavinio antrajame sprendinyje baltieji pirmu ėjimu rikiu užstoja surištąjį juodųjų bokštą.
R. Kofmano uždavinyje pirmu ėjimu 1.Rg6 baltieji užbaigia žirgo-rikio baterijos kūrimą ir sukuria grėsmę '''2. Žf6#'''. Juodieji, atremdami grėsmes, užstoja figūromis savo surištąjį bokštą, kuris dėl to negali kirsti laukelyje g6 matuojančio rikio.
Paplitimas
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami: tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato , šachmatų uždavinius. {|
Pasmodai
Pasmodai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Anykščių. Ribojasi su Troškūnų seniūnijos kaimais: Purvynai, Kaupiniškiai; Andrioniškio seniūnijos kaimais: Maželiai, Peniankai. Pietuose Pasmodus nuo Anykščių seniūnijai priklausančio Piktagalio kaimo skiria siaurukas. Kaimu prateka kanalizuotas Biebės (kitaip Smodos) upelis (dešinysis Šventosios intakas). Po juridinio kaimų ribų įteisinimo, plotas 304 ha.
Seniūnaitijos centras. Yra senos kapinės, užpelkėjęs Pasmodų ežerėlis. Ežere gyvena didysis baublys, nendrinė lingė. Kaimą kerta kelias.
Gyventojai
1923 m. duomenimis Pasmoduose buvo 73 gyventojai, 14 kiemų.
Andrius Bulota (1907)
Andrius Bulota (1907 m. rugsėjo 22 d. Putriškiuose, Padovinio valsčius – 1974 m. spalio 28 d. Druskininkuose) – Lietuvos teisininkas.
Biografija
1925 m. įstojo į Lietuvos universitetą. 1929 m. gegužės 6 d. dalyvavo pasikėsinime į ministrą pirmininką Augustiną Voldemarą. Po to per Lenkiją emigravo į Čekoslovakiją, 1931 m. persikėlė į Vieną. 1934 m. dalyvavo antinaciniame judėjime Austrijoje. 1936–1939 m. Ispanijos pilietinio karo dalyvis.
1940–1941 m. dirbo LSSR užsienio reikalų komisariate, Valstybinėje plano komisijoje. 1943–1944 m. antinacinės pogrindinės organizacijos „Lietuvos išlaisvinimo sąjunga“ narys. Su Juozu Vitu redagavo pogrindinį laikraštį „Tėvynės frontas“ ir atsišaukimus.
Kazakmys Sa̋tbaev FK
Kazakmys Sa̋tbaev FK – Kazachijos futbolo klubas iš Satbajevo.
Stupurai
Stupurai – kaimas pietinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietryčius nuo Gataučių, netoli Mūšos aukštupio, prie kelių ir. Seniūnaitijos centras. Veikia Gasčiūnų mokyklos skyrius, biblioteka.
Jonas VIII Paleologas
Jonas VIII Paleologas (gr: Ίωάννης Η' Παλαιολόγος, Iōannēs VIII Palaiologos, 1392 m. gruodžio 18 d. – 1448 m. spalio 31 d., Konstantinopolis) – Bizantijos imperatorius nuo 1425 iki 1448 m.
Biografija
Jonas VIII yra vyriausias Manuelio II Paleologo ir Elenos Dragaš, Serbijos princo Konstantino Dragašo dukters, sūnus. Jis kartu su tėvu buvo imperatoriumi prieš 1416 m., o vieninteliu imperatoriumi nuo 1425 m.
Valdymas
thumb|left|150px|Bizantijos imperija 1450 metais 1422 m. birželį jis rūpinosi Konstantinopolio gynyba užpuolus Muradui II, bet turėjo susitaikyti su Tesalonikų praradimu, kuriuos jo brolis Andronikas perdavė Venecijai 1423 m. Kad gautų apsaugą nuo turkų, Jonas VIII aplankė popiežių Eugenijų IV ir sutiko su Katalikų ir Stačiatikių bažnyčių sąjunga. Šią sąjungą patvirtino Florencijos susirinkimas 1439 m., kuriane Jonas VIII dalyvavo kartu su 700 žmonių svita, kurioje buvo patriarchas Juozapas II ir Jurgis Gemistas Pletonas, tarp Italijos akademikų įtakingas neoplatonizmo filosofas. Sąjunga žlugo dėl pasipriešinimo Konstantinopolyje, bet dėl protingo elgesio su Osmanų imperija jis sugebėjo išlaikyti miestą.
Jonas VIII įpėdiniu paskyrė savo brolį Konstantiną XI, kuris buvo regentu 1437–1439 m. Nepaisant jaunesniojo sūnaus Demetrijaus Paleologo machinacijų, jo motina Elena užtikrino, kad 1448 m. Konstantinas taptų imperatoriumi.
Santuokos
Jonas VIII buvo vedęs tris kartus. Pirmoji santuoka buvo su Ana Maskviete, Maskvos Didžiojo kunigaikščio Vasilijaus I (1389–1425 m.) ir Sofijos Vytautaitės dukra, 1414 m. Ji mirė 1417 m. rugpjūtį nuo maro. Antrąją santuoką organizavo jo tėvas Manuelis II ir popiežius Martynas V su Sofija Montferrat 1421 m. Trečiąją santuoką organizavo būsimas kardinolas Besarionas su Marija iš Trapezundo. Ji mirė 1439 m. žiemą irgi nuo maro. Nė vienoje santuokoje Jonas VIII nesusilaukė palikuonių.
Chaouki Ben Saada
Šaukis Ben Sada (g. 1984 m. liepos 1 d.) – buvęs futbolininkas, Tuniso rinktinės puolėjas.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2005 m.
Gros Ailetas
Gros Ailetas  – miestas ir kvartalas Sent Lusijoje, šiaurinėje salos pakrantėje, prie Karibų jūros Rodnio įlankos. 25,2 tūkst. gyventojų. Svarbus turistinis centras. Mieste vyksta spalvingos šventės, muzikos festivaliai. Yra kriketo stadionas (jame 2007 m. vyko pasaulio kriketo čempionato varžybos). Šalia Gros Aileto yra Balandžių salelė, lankoma turistų.
Smulkiažiedė juodukė
Smulkiažiedė juodukė (Nigritella nigra) – gegužraibinių (Orchidaceae) augalas su suskaidytais šakniagumbiais.
Holivudas
thumb|Holivudo ženklas šiandien Holivudas (Hollywood) yra Los Andželo (JAV) rajonas. Holivudas yra žinomas kaip kino studijų ir žvaigždžių centras. Holivudas neturi savo oficialios valdžios, tačiau yra „neapmokamas meras“, nes jis dalyvauja įvairiose ceremonijose. Džonis Grantas (Johnny Grant) buvo meras nuo 1980 iki 2008 m. sausio 9 d., tai yra iki savo mirties. Niekas jo nepakeitė.
Navinykai
Navinykai (arba Navininkai, Naujininkai ) – lietuviškas kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Punsko valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietryčius nuo Punsko, apie 14 km į šiaurės vakarus nuo Seinų ir 123 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Visi gyventojai lietuviai. Valsčiaus kelias Taurusiškė-Seivai (buvusio senovinio kelio iš Lazdijų į pietinę Prūsiją dalis). Obeliskas – kryžius Lietuvos kariuomenės savanoriams, kilusiems iš šio krašto (betoninis paminklas pastatytas 1966 m., jo autorius – kaimo gyventojas Antanas Milončius).
Holivudas
1870 m. Holivudas sudarė mažą bendruomenę ir 1903 m. buvo įtrauktas kaip savivaldybė. 1910 m. rajonas oficialiai tapo Los Andželo miestu. Jame ėmė kurtis įžymioji filmų kūrimo industrija, išgarsėjusi visame pasaulyje.
Smulkiažiedė juodukė
Augalas 8-20 cm aukščio, su pamatinėje stiebo dalyje sutelktais lapais. Žiedynas labai tankus, kūgio formos. Žiedai smulkūs, tamsiai purpuriniai. Žydi gegužės – rugpjūčio mėn.
Lietuvoje buvo vieną kartą rasta ir iki šiol daugiau neaptikta.
Navinykai
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pirmą kartą Navinykai minimi 1765 m. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime buvo 151 gyventojas, iš kurių 1 lenkas ir 150 lietuvių. Tarpukaryje įsikūrė lietuviškų organizacijų skyriai. Antrojo pasaulinio karo metais dalis navinykiečių buvo laikomi Suvalkų koncentracijos stovykloje, 30 % buvo perkelti į Lietuvą. Iki 1958 m. vasario pabaigos įsikūrė Lenkijos visuomeninės kultūros draugijos padalinys, veikė biblioteka (Vidugirių bibliotekos filialas) su lietuviškomis ir lenkiškomis knygomis. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Žvynabudė
Žvynabudė (Macrolepiota), arba stambiažvynė – pievagrybinių (Agaricaceae) šeimos grybų gentis.
Navinykai
Mokykla
1915-1920 m. veikė lietuviška pradinė mokykla, vėliau lenkiška, su neprivalomomis lietuvių kalbos pamokomis. 1953 m. atsidarė lenkų – lietuvių pagrindinė mokykla, o 1985 m. joje susikūrė vaikų etnografinis ansamblis Bildukai (vadovės Irena Barnecka ir Gražina Korzeniecka). 2000 m. už sėkmingą pasirodymą tarptautiniame folkloro fesivalyje Unguroje (Vengoževe) ansamblis abdovanotas „Auksinio elniuko“ prizu. Iki 2013 m. vasaros veikė lietuviška pagrindinė mokykla, direktorė Anastazija Sidarienė.
Žvynabudė
Grybų kepurėlės paviršius plaušuotas, žvynuotas, patys vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Auga ant žemės, kartais ant supuvusios medienos, kitokių atliekų. Gentyje yra nuodingų ir valgomų rūšių. Europoje žinoma apie 60 rūšių, Lietuvoje – 28.
Navinykai
Literatūra
Tarybų Lietuvos enciklopedija, 3 tomas, Vyriausioji Enciklopedijų Redakcija, Vilnius, 1987, 189 psl.
Žvynabudė
Lietuvoje auga šios rūšys:
Cianidas
Cianidai' – Ciano vandenilio rūgšties (HCN) junginiai, turintys -CN grupę, kur anglies atomas susietas su azoto atomu triguba jungtimi. Visi neorganiniai cianidai labai nuodingi, suriša hemoglobiną, sukelia širdies ir plaučių paralyžių. Mirtina dozė neviršija kelių mg/kg. Kai kurie cianidai naudojami cheminių ginklų gamyboje, tačiau ciano grupė randama ir kai kuriuose nekenksminguose junginiuose, pvz B grupės vitaminuose. Kai kurių vaisių kauliukai (migdolų, vyšnių, persikų) turi cianidų, dėl ko įgyja specifinį (migdolų) kvapą.
Kubilienė
Kubilienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kubiliūtė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kubilius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Justiniškė
Justiniškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Švenčionėlių.
Kritinė masė (reikšmės)
Kritinė masė – medžiagos ar pan. kiekybė, kuriai nežymiai pasikeitus, kardinaliai keičiasi tos medžiagos savybės ar pan. Dažniausiai naudojamos reikšmės:
Iban Iyanga
Gimė Ispanijoje, imigranto iš Pusiaujo Gvinėjos ir kanarietės šeimoje. Treniravosi „Las Palmas“ klubo jaunimo komandoje, vėliau pakviestas į dublerių, o dar vėliau – į pagrindinę komandą, bet sezonui buvo paskolintas trečios lygos klubui „CD Mirandés“.
Ibanas Ijanga Pusiaujo Gvinėjos rinktinėje debiutavo 2010 m., draugiškose varžybose prieš Botsvaną.
Kubiliūnas
Kubiliūnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kubiliūnienė (ištekėjusi moteris) ir Kubiliūnaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Segunda División
La Segunda División A  (oficialiai žinoma kaip La Liga Hypermotion) – antroji Ispanijos futbolo lyga, įkurta 1929 metais. Lygoje rungtyniauja 22 komandas. 2006 m. rugpjūčio 16 d. LFP susitarė su BBVA banko grupe dėl Segunda División lygos rėmimo ir nuo to laiko lyga gavo Liga BBVA pavadinimą. Nuo 2008-2009 m. sezono lyga pradėjo vadintis Liga Adelante.
Lygos formatas
Lygos formatas yra labai panašus į La Liga lygos formatą. Kasmet varžybos prasideda rugpjūčio mėnesio pabaigoje arba rugsėjo pradžioje ir baigiasi sekančių metų gegužės arba birželio mėnesį.
Visos 22 komandos dalyvaujančios lygoje, per sezoną tarpusavyje sužaidžia po dvi rungtynes, vienerias namuose ir išvykoje. Rungtynių tvarka nusprendžiama burtų traukimo keliu. prieš prasidedant sezonui. Rungtynių nugalėjusi komanda gauna tris taškus, o pralaimėjusi nulį. Lygiųjų atveju abi komandos gauna po vieną tašką. Pasibaigus sezonui komanda surinkusi daugiausiai taškų turnyrinėje lentelėje, tampa „Segunda Division“ čempionais ir kartu su vicečempionais ir trečios vietos laimėtojais, gauna teisę sekančiame sezone rungtyniauti „La Liga“ lygoje. Pakilusias į aukščiausią lygą komandas pakeičia trys paskutines vietas užėmusios „La Liga“ komandos.
Savo ruožtu paskutines keturias vietas užėmusios „Segunda Division A“ sekančiame sezone turi rungtyniauti žemesnioje „Primera Federación“ lygoje, kurias atitinkamai pakeičia pirmos keturios minėtos lygos komandos.
Komandos 2022–2023 m. sezone
<...>
Marilinas (Liublino vaivadija)
Marilinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Višnicės valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Vincentava (Prienai)
Vincentava – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Jiezno. Telkšo Verbliūdo ežeras.
Žvynbaravykiniai
Lietuvoje auga šios gentys:
Lietuvos raudonosios knygos žvynbaravykiniai
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie grybai:
Žilinų pagrindinė mokykla
Varėnos rajono Žilinų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos raj. Žilinuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190109858. Steigėjas Varėnos rajono savivaldybės taryba. Filialas: Varėnos raj. Žilinų pagrindinės mokyklos Puodžių pradinis skyrius.
Istorija
1913–1918 m. su pertraukomis Žilinų kaimo vaikus mokė „daraktorė“ Cicilija Kačėniūtė. Pastovių mokyklos patalpų nebuvo. Mokinius mokė erdvesnėse pirkiose, kur susirinkdavo 10–15 vaikų. Mokė iš knygos skaityti ir iš maldaknygių giedoti šventas giesmes. Rašė grifelinėse lentelėse su angliniais grifeliniais stiliais.
1920 m. rudenį Žilinų kaimo valstiečiai pasisamdė mokytoją Petronėlę Baronytę ir atidarė pradinę mokyklą. Patalpas išnuomojo dvarininkų Žilinskų name, kurį valdė Alsiufinas, buvęs pirklys, nuomavęs Žilinų dvarą. Mokyklos materialinė bazė buvo labai skurdi. Suolus ir klasės lentą padarė kaimo stalius. Mokinių skaičius svyravo nuo 15 iki 20. Didžiausias mokinių nubyrėjimas prasidėdavo pavasarį, kai reikėdavo ganyti karves. 1921 m. įkurta Žilinų valstybinė pradinė mokykla, atsiunčiamas mokytojas Pranas Plaušinis. Mokykla gavo kai kuriuos vadovėlius. 1922 m. Žilinų pradinėje mokykloje pradėjo dirbti J. Jankauskas. Bet kai kam nepatiko jo „ciciliškoji“ veikla ir jis 1925 m. buvo iškeltas į Slabados pradinę mokyklą. 1925–1938 m. mokykloje dirbo mokytojas Pūras. Mokiniai mokėsi šešiuose skyriuose. Be Pūro dirbo mokytoja Maziliauskaitė, mokytojas Naudžiūnas, klebonas Liutkus, mokytoja Kuodrevičienė. Mokiniai naudojasi sąsiuviniais, vadovėliais. Vietoje keturviečių suolų gauta keletas triviečių su dviem įleidžiamomis stiklinėmis rašalinėmis. Mokytojas Pūras vadovavo jaunųjų ūkininkų rateliui. Mokykloje buvo biblioteka. 1939 m. į mokyklą atvyko mokytojas A. Kaulius. Mokytojo pamokos buvo labai turiningos ir įdomios. Prireikė ir pažymių knygelių. Vokiečiams okupavus Lietuvą, mokytojas Kaulius išsikėlė į Žiežmarius, kur mokytojavo kartu su žmona Stase. 1945 m. ištremtas į Sibirą, 1956 m. grįžo į Lietuvą ir gyveno Palangoje. Mirė 1995 m.
1940 m. į Žilinų mokyklą sugrįžo mokytojas J. Jankauskas. Jis aktyviai padėjo vykdyti žemės reformą, įsijungė į visuomeninę veiklą, rūpinosi mokyklos reikalais. Mokykla gavoa naujų vaizdinių priemonių. Antrojo pasaulinio karo metais mokyklos darbas buvo labai sunkus, vyko nereguliariai, trūko popieriaus, sąsiuvinių. Daug mokinių negalėjo lankyti mokyklos. Bet mokytojai iš visų jėgų stengėsi, kad vaikai būtų mokomi. Po karo 1945 m. Žilinų pradinė mokykla perkelta į geresnes patalpas, buvusio pasiturinčio ūkininko namą, nes Žilinskų dvaro pastato būklė buvo kritiška. 1948 m. mokykloje mokėsi 63 mokiniai, sudaryti du komplektai. Išnuomota privačiame name ir pritaikyta viena klasė, kurioje mokėsi II ir IV klasių mokiniai. Šiose klasėse pradėjo savo darbą Bronius Biekša. Jį pakeitė mokytoja Stasė Alaburdaitė.
1948 m. Žilinų pradinė mokykla perorganizuota į septynmetę, atidaryta V klasė, kurioje mokėsi 29 mokiniai. Iš viso mokykloje mokėsi 60 mokinių. Mokyklai perduotas didelis Žilinų bažnyčios klebonijos pastatas. Mokykloje dirbo Janė Raplauskaitė, Veronika Dudonytė, Vanda Zosytė. Mokslo metus užbaigė 83,3 proc. Mokinių. 1949 m. mokykloje mokėsi 87 mokiniai. Mokykla dirbo dviem pamainomis. Iš privalomo mokymo sąrašuose esančių 55 mokinių 13 nelankė mokyklos.
1950 m. mokykloje veikė gamtininkų, choro, šokių rateliai. 1951 m. birželio 25 d. nušautas mokytojas J. Jankauskas. 1951 m. mokykloje mokėsi 139 mokiniai, dirbo Aldona Mizarienė, Algis Stanevičius, Milda Stanevičienė, Adelė Petkuvienė, Genė Latvytė, Juozas Baliukynas, Bronius Bucevičius, Marija Dzeventkauskaitė. 1961 m. mokykla perorganizuota į aštuonmetę. 1962 m. kolūkis „Taikos keliu“ perdavė mokyklai naują mūrinį pastatą. 1967 m. mokykloje organizuota devinta klasė, kurioje 12 mokinių, vėliau mokykla išaugo į vidurinę ir 1970 m. išleido pirmąją 8 abiturientų laidą. Dėl nedidelio 9–10 klasių mokinių skaičiaus ir palyginus silpnos vidurinei mokyklai materialinės bazės mokykla vėl perorganizuota į aštuonmetę, 1972 m. mokyklos materialinę bazę papildė Jakėnų aštuonmetės mokyklos bazė. Mokykloje veikė choras, gamtininkų, sporto, tautinių šokių rateliai. L. Čepulytė-Dudulienė organizavo etnografinį merginų ansamblį. Daug kartų dalyvavo ne tik rajoniniuose, bet ir zoniniuose konkursuose.
1985 m. pagal švietimo reformą mokykla reorganizuota į devynmetę. 1990 m. mokyklai perduoti senieji kultūros namai, kuriuose įrengta sporto salė. 1991 m. Žilinų devynmetę mokyklą nuspręsta palaipsniui reorganizuoti į vidurinę, nes 10 klasėje buvo 11 mokinių. 1998 m. išleista 5-oji abiturientų laida. 2000 m. įvedus privalomą profilinį mokymą, nuo 2001 m. mokykla tampa pagrindine.
Psathyrellaceae
Psathyrellaceae – agarikiečių (Agaricales) eilės grybų šeima.
Asmenvardis
Asmenvardis arba antroponimas; ( – žmogus + onyma – vardas) – tikriniai žodžiai, naudojami žmogui įvardinti. Oficialiai: vardas, pavardė, neoficialiai: pravardė, patronimas (tėvavardis) arba pakeičiant ir papildant oficialų asmenvardį – slapyvardis. Lietuvoje naudojama dvinarė sistema (vardas ir pavardė), rytų slavų kraštuose – trinarė (vardas, tėvavardis ir pavardė). Kai kuriose tautose paplitęs paprotys suteikti kelis vardus. Pasitaiko atvejų, kai žmonės turi dvigubas ar net trigubas pavardes.
Lietuvių antroponimų sistemos formavimosi pradžioje (iki XV a. vidurio) dažniau naudotas tik vienas asmenvardis, kartais keičiamas dvinariu. XVI-XVII a. įsivyravo dvinarė sistema, t. y. naudotas vardas (tautinis ar krikščioniškas) bei patronimas (Dominykaitis, Vėževičius), rečiau nepatroniminės kilmės asmenvardis (Staniulis Briedis, Jurgis Kantrimas). XVIII a. antrąjį asmenvardį pakeitė pavardė.
Daugumoje Europos tautų yra priimta vardą įrašyti prieš pavardę (išskyrus abėcėlinius sąrašus, katalogus), todėl jis dar vadinamas pirmuoju vardu. Vengrijoje, kaip ir kai kuriose Afrikos dalyse, Rytų Azijoje (pvz., Kinijoje, Japonijoje, Korėjoje, Vietname), pavardė pagal susiklosčiusią tradiciją eina priekyje. Be to, Rytų Azijos šalyse kai kurios vardo dalys gali būti suteikiamos kitiems tos pačios kartos asmenims šeimoje ar jos šakose, kad būtų galima atskirti kartas vienas nuo kitų.
Antroponimus tiria antroponimika, visų asmenvardžių visuma vadinama antroponimija.
E20
Europos greitkelis E20 – Tarptautinio E-kelių tinklo dalis. Eina rytų-vakarų kryptimi per Airiją ,Jungtinę Karalystę, Daniją, Švediją, Estiją ir Rusiją. Kelio ilgis − 1880 km.
Maršrutas
Keltas Be kelto Tiltas Keltas Valstybės siena
2013 m. Nobelio premijos laureatai
2013 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Blenda
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975–1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Vidginiai
Vidginiai – kaimas pietinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Eglynlaukio.
Kubiliūtė
Kubiliūtė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kubilius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Arlezhaimas
Arlezhaimas  – miestelis Bazelio srities kantone, Šveicarijos šiaurėje. Jame yra kapitula, vyskupo rezidencija, taip pat stovi katedra, kuri yra įtraukta į Šveicarijos kultūrinių paminklų sąrašą. Katedra buvo pastatyta 1761 metais. Ją suprojektavo architektas vokietis Johanas Andreasas Zilbermanas.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Vilkaviškio „Ąžuolo“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilkaviškio raj. Vilkaviškyje, J. Basanavičiaus g. 17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190488066. Steigėjas Vilkaviškio rajono savivaldybės taryba. Filialas: Vilkaviškio pagrindinės mokyklos Pūstapėdžių skyrius. miniatiūra|250px|left
Istorija
Vilkaviškio miesto savivaldybė 1934 m. pradėjo naujos mokyklos statybą Vilkaviškio miesto dalyje – Naujamiestyje, mokyklai skirtame sklype.
1935 – 1936 m. m. į naujas, tuo metu modernias patalpas, buvo perkelti 9 komplektai, kuriuose mokėsi 433 mokiniai. Dirbo 9 mokytojai. 1936-1944 m. pradinė mokykla. 1936 – 1937 m.m. buvo atidarytas šeštas skyrius – 10-tas komplektas, mokėsi 510 mokinių. Dirbo 10 mokytojų. 1938 – 1939 m.m. spalio mėnesį šios mokyklos 2 klasių komplektai su mokytojais ir 110 mokinių buvo perkelti į kitas naujai pastatytas patalpas Maironio gatvėje.
1944-1946 karo ligoninė
1944 m. žiemą mokykloje įsikūrė karo ligoninė. Karas paliko pastatą gerokai nusiaubtą, todėl vidurinė iš buvusios „Žiburio" gimnazijos patalpų čia galėjo persikelti tik 1946 m.
1969 m. Vilkaviškyje pastačius naują mokyklą ir į ją perkėlus S. Nėries vidurinę mokyklą, ši mokykla tampa aštuonmete.
1969-1986 aštuonmetė mokykla
1986 m. pavadinta nepilna vidurine mokykla
1989 m. pavadinta devynmete mokykla
1989-1999 devynmetė mokykla
1999 m. pavadinta pagrindine mokykla
2008 m. uždarytas Pūstapėdžių skyrius.
Vilkaviškio pagrindinei mokyklai vadovavę direktoriai:
A. Čėsna,
A. Banionis,
J. Dapkūnas,
J. Paukštys,
J. Bielevičius,
Saturno palydovai
thumb|Saturno palydovai thumb|250px|4 Saturno palydovai, [[Cassini-Huygens|Cassini nuotrauka]] Saturnas turi 82 žinomus gamtinius palydovus.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Istorija
O.Vaitkevičienė,
Saturno palydovai
Tikslaus Saturno palydovų skaičiaus galbūt ir neturėsime, kadangi nėra objektyvios skiriamosios linijos tarp Saturno žiedus sudarančių objektų ir jau pavadintų (ar būsimų) palydovų.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Istorija
P. Šulskaitė,
P. Romanenkienė,
Saturno palydovai
Istorija
Pirmieji 8 Saturno palydovai buvo atrasti dar tebenaudojant optinius teleskopus:
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Istorija
V. Štarolis,
Saturno palydovai
Istorija
Vėliau, naudojant ilgo išlaikymo fotografines plokšteles buvo atrasti palydovai: Febė (1899), Janas ir Epimetėjas (1966). Pastarieji kurį laiką buvo nepatvirtinti.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Istorija
L. Kumpys,
M. Lisauskas,
Saturno palydovai
Istorija
Likę palydovai buvo atrasti įvairių kosminių stočių – Voyager 2 ir Cassini – misijų metu.
2005–2006 m. astronomai atrado dar 21 Saturno palydovą.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Istorija
V. Buzaitis,
A. Serneckas,
Dabartinė mokyklos direktorė - Gileta Naujokienė (nuo 2018 m. gegužės 3 d.)
Mokyklos himnas
MOKYKLOS HIMNAS
Rugsėjo saulė nušvietė dangų, Pražydo šypsena veide. Pro seną parką langai jau moja- Sveika, mieloji mokykla!
Pried.: Ašara akyse, Nerimas širdyje veda gyveniman tave. Gera svajot ir augt, Gera mylėt ir laukt, Gera vaikystės šalyje.
Mus kantriai veda mokytojas laiptais Ten, kur pasaulis nuostabus. Žinių sukrovę brangų kraitį, Jaunystėn keliame sparnus.
Saturno palydovai
Palydovų sąrašas
Lentelėje palydovai pateikti orbitinio periodo didėjimo kryptimi.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Mokyklos himnas
Pried.: Ašara akyse ...
Saturno palydovai
Palydovų sąrašas
Pastabos:
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Mokyklos himnas
Mokyklos dienos skuba greitai, Lyg Šeimenos gaivus vanduo. Čia sodo žiedus skleidžia žaibas, Takus nuauksina ruduo.
Kauno Milikonių progimnazija
Istorija
Kauno 52-oji vidurinė mokykla Šilainiuose atidaryta 1990 m. rugsėjo 1 d. 1995 m. gegužės 16 d. mokykla pavadinta šalia IX forto buvusio Milikonių kaimo vardu. Mokyklos patalpomis naudojasi A. Sabonio sporto mokykla. 2015 m. mokykla perorganizuota į pagrindinę mokyklą, o 2017 m. – į progimnaziją.
Saturno palydovai
Palydovų sąrašas
Šaltiniai:
Pastabos apie pavadinimus
Kai kurie asteroidai turi tokius pačius pavadinimus, kaip ir Saturno palydovai: 55 Pandora, 106 Dionė, 577 Rėja, 1809 Prometėjas, 1810 Epimetėjas, 4450 Panas.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija
Mokyklos himnas
Pried.: Ašara akyse, Nerimas širdyje Veda gyveniman tave. Tik neskubėk užaugt, Juokis, svajok ir lauk - Nieko gražesnio juk nėra.
Kublickas
Kublickas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kublickienė (ištekėjusi moteris) ir Kublickaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Murmuliai
Murmuliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, šalia Nevėžio upės. Murmuliai patenka į Krekenavos regioninio parko teritoriją.
miniatiūra|left|Murmulių liepų alėja miniatiūra|left|Murmuliai 2021-10-03
Istorija
Anksčiau buvo Murmulių dvaras. Vėliau, kai dvaras atiteko kolūkiui, pagrindinis pastatas buvo padalintas į kelis butus ir skirtas kolūkyje dirbančioms šeimoms.
Gustavsonas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gustavsovienė (ištekėjusi moteris) ir Gustavsovaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Personažai:
San Marino istorija
San Marino istorija – labai europietiška, būdinga Italijos pusiasaliui ir paaiškina, kodėl tai vienintelis išlikęs Italijos miestas-valstybė.
Kilmė
right|thumb|200px|Administracinis San Marino suskirstymas San Marinas yra penktas tarp mažiausių pasaulio valstybių ir tvirtina esąs seniausia respublika pasaulyje. Pasak tradicijos, San Marinas įkurtas 301 m. (pagal kitą versiją apie 350 m. e. m.), kai krikščionis akmentašys Marinas Dalmatietis, vėliau garbintas kaip Šventasis Marinas, kurio garbei pavadinta šalis, pabėgo iš Dalmatijos Rabo salos, kad išvengtų Diokleciano persekiojimų. Jis apsistojo Monte Titano, kur dirbo akmentašiu ir skleidė krikščionybę. Monte Titano viršūnėje (aukščiausia iš septynių San Marino kalvų) jis įkūrė mažą krikščionių bendruomenę. Žemės savininkė buvo Felicisima, dama iš Riminio, kuri jiems testamentu paliko žemę ir patarė visada išlikti vieningiems.
Yra žinoma, kad regionas apgyvendintas nuo priešistorinių laikų, bet seniausi radiniai ant Titano kalno siekia tik viduramžius. Tuos įrodymus pateikė vienuolis Eugippio, kuris 511 m. rašė, kad ten gyveno kitas vienuolis. Akmentašio atminimui šalis pavadinta „San Marino šalimi“, o nesenai buvo pervadinta į „San Marino respubliką“.
Vėlesni IX a. dokumentai rodo buvus gerai organizuotą, atvirą ir išdidžią bendruomenę, kurią valdė artimiausias vyskupas.
Lombardų laikais San Marinas buvo Spoleno kunigaikščių feodas, bet nuo X a. tai buvo laisva bendruomenė. Vienuolyno abatai tada pakluso civilinei valdžiai, bet jie greitai išsilaisvino.
Pirminė valdžios struktūra buvo sudaryta iš savivaldos susirinkimo, vadinamo Arengo, kuris susideda iš visų šeimų galvų (kaip Romos senate Patres) 1243 m. įkurtas kapitonų Regentų (Capitani Reggenti) pareigybė ir jie drauge valdydavo šalį. Seniausi San Marino įstatymai datuojami 1263 m. Šventasis Sostas pripažino šalies nepriklausomybę 1291 m.
San Marinas nedalyvavo jokiame kare. Bet kad jo niekas neužpultų buvo pastatyti Trys San Marino bokštai.
Feodaliniai laikai
thumb|right|200px|Cezaris Bordžija, užėmęs San Mariną [[1503 m.]] Montefeltro valdovai Malatestos ir Urbino valdytojai bandė užkariauti San Mariną, bet nesėkmingai. San Marino teritoriją sudarė tik Titano kalnas iki 1463 m., kai respublika dalyvavo sąjungoje prieš Sigismondo Pandolfo Malatesta, Riminio valdovą, kuris buvo nugalėtas. Tad popiežius Pijus II davė San Marinui keletą pilių ir Fiorentino, Montegiardino, Serravalle miestus. Tais pačiais metais Faetano miestas savo noru prisijungė prie respublikos. Nuo to laiko San Marino dydis nepasikeitė.
San Marinas įvedė rašytinę konstituciją 1600 m. spalio 8 d. Šalis turėjo daug potencialių priešų, tad 1602 m. su popiežiumi buvo pasirašyta apsaugos sutartis, kuri įsigaliojo 1631 m.
Per visą San Marino istoriją jį tris kartus užėmė armija, bet visą laiką trumpam. Du kartus taip nutiko feodaliniais laikais. 1503 m. Cezaris Bordžija užėmė respubliką, bet po kelių mėnesių jis mirė, ir okupacija baigėsi. 1739 m. spalio 18 d. kardinolas Giulio Alberoni, Ravenos legatas (popiežiaus valdytojas) padėdamas tam tikriems maištininkams ir tikriausiai prieš popiežiaus Klemenso XII valią panaudojo armiją šaliai užimti, įvedė naują konstituciją ir bandė priversti sanmariniečius pripažinti Popiežiaus valstybės valdžią. Tačiau gyventojai rodė pilietinį nepaklusnumą, o į slaptas notas popiežiui buvo atsakyta tuo, kad popiežius pripažino San Marino teises ir atkūrė nepriklausomybę.
Italijos suvienijimas
Napoleonas Bonapartas pripažino San Marino nepriklausomybę Tolentino sutartimi 1797 m., o Vienos kongresas – 1815 m. O 1825 ir 1853 m. bandymai šalį prijungti prie Popiežiaus valstybės buvo nesėkmingi. Be to respublikos noras nepriklausyti Garibaldžio suvienytai Italijai buvo patenkintas, nes anksčiau San Marinas leido jame slėptis suvienijimo šalininkams.
Po Italijos karalystės suvienijimo 1862 m. sutartis patvirtino San Marino nepriklausomybę. Ji buvo peržiūrėta 1872 m.
Antrasis Pasaulinis karas
Trečioji okupacija buvo 1944 m. per Antrąjį Pasaulinį karą. San Marinas buvo neutralus. Vokiečiai pasinaudojo šalimi kaip atsitraukimo koridoriumi, o paskui juos sekė Sąjungininkai. Sąjungininkų armija buvo okupavusi San Mariną kiek buvo reikalinga kariniu požiūriu, t. y. kelias savaites, bet žuvo 60 žmonių. Po karo San Marinas tapo pirmąja Vakarų Europos šalimi, kurią valdė komunistų partija (San Marino komunistų partija, koalicijoje su San Marino socialistų partija). Koalicija truko 1945–1957 m.
Pokaris ir dabartiniai laikai
San Marinas yra vienintelis išlikęs Italijos miestas – valstybė. Kaip Andora, Lichtenšteinas ir Monakas jis yra reliktas iš tų laikų, kai Europa (tiksliau Italija, Vokietija ir Pirėnai) buvo sudaryta iš labai mažų politinių vienetų, kurių ribos dažnai būdavo ne toliau nei patranka nušaudavo sviedinį nuo miesto sienų. Neskaitant Vatikano (kuris vystėsi kita linkme), tai vienintelė Europos šalis visiškai apsupta kitos šalies. Po Italijos suvienijimo buvo sudaryta daugybė draugystės sutarčių, bet San Marinas kur tik įmanoma gina savo nepriklausomybę.
Moterims balsavimo teisė suteikta 1960 m. San Marinas yra pilnateisis Europos Tarybos narys nuo 1988 m. Jis vadovavo Europos Tarybai pirmąją 1990 m. pusę.
San Marinas tapo JTO nariu 1992 m. 2002 m. jis pasirašė sutartį su Ekonominio Bendradarbiavimo ir Plėtros Organizacija dėl bankininkystės skaidrumo ir kovos su mokesčių vengimu.
Esbjerg fB
Esbjergo FB – Danijos futbolo klubas iš Esbjergo.
Pasiekimai
Klubas įkurtas 1924 m., kai sujungė du klubai Esbjerg Boldklub (įkurtas 1898 m.) ir Esbjerg Amatørklub (įkurtas 1911 m.) komandas.
Vincentavas (Švenčionys)
Vincentavas – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 16 km į rytus nuo Pabradės, 2 km į pietryčius nuo Zalavo, šalia Gudijos sienos. Į šiaurę nuo kaimo srūva Mera.
Trikomas
Trikomas  – Kipro kaimas, esantis Karpazo pusiasalyje, netoli Viduržemio jūros pakrantės. Pagal Šiaurės Kipro respublikos administracinį suskirstymą, gyvenvietė yra Iskelės apygardos centras, o pagal Kipro administracinį suskirstymą gyvenvietė yra Famagustos apygardoje. 2006 m. kaime gyveno 21 978 žmonės. thumb|left|150px|Deivės statula Netoli kaimo buvo aptikta archaiška, VI a. pr. m. e. vidurio deivės statula, kuri dabar saugoma Luvre.
Paleolitas
Paleolitas ( – senasis ir akmuo) arba Senasis akmens amžius – pirmasis akmens amžiaus periodas, kuris prasideda hominidams pradėjus gamintis akmeninius įrankius (prieš maždaug 2,6 mln.) iki žemdirbystės atsiradimo maždaug 10 tūkst. pr. m. e. Paleolito metu egzistavo iškastiniai žmonės, taip pat iškastiniai, šiuo metu jau išmirę gyvūnai. Šis laikotarpis apima didžiąją dalį žmonijos egzistavimo istorijos (apie 99 proc.) ir sutampa su geologinėmis kainozojaus eros epochomis – pliocenu ir pleistocenu.
Paleolito pradžia sutampa su pirmųjų beždžionžmogių (archantropų), priklausiusių Oldovajaus Homo habilis tipui, atsiradimu. Paleolito pabaigoje hominidų evoliucija baigiasi šiuolaikinio žmogaus atsiradimu (Homo sapiens sapiens). Pačioje paleolito pabaigoje žmonės ėmė kurti seniausius meno kūrinius, atsirado religinių kultų egzistavimo ženklų (ritualai ir laidojimai). Paleolito klimatas keitėsi kelis kartus nuo ledynmečių iki tarpledynmečių, tapdavo tai šiltesnis, tai šaltesnis.
Paleolito pabaiga laikoma maždaug prieš 10–12 tūkst. metų.
Paleolitas, kaip ir akmens amžius, skirstomas į tris laikotarpius: ankstyvąjį, vidurinįjį ir vėlyvąjį. Paleolitą pagal būdingiausius archeologijos paminklus į Ašelio, Lateno, Šelio, Mustjė, Solutro, Orinjako, Madleno ir Robenhauzo kultūrų laikotarpius, remdamasis paleontologine medžiaga pirmasis suskirstė Gabrielis de Mortiljė.
Ankstyvasis paleolitas: žmonijos pradžia
thumb|Ankstyvojo paleolito įrankiai Tašką, kada žmogaus rūšies vystymasis tampa nebe tik biologijos, bet ir istorijos objektu, įprasta sieti su pirmaisiais pasigamintais įrankiais. Taigi tenka grįžti apie 3–2,5 mln metų į Afriką, kada australopitekas jau naudojosi iš akmens pasigamintais įrankiais, taip tapdamas Homo habilis „sumaniuoju žmogumi“. Seniausias žinomas artefaktas (Pietų Afrika), kurį linkstama laikyti meno užuomazgų įrodymu, taip pat kildinamas iš tų pačių laikų.
Jonas Bulota
Jonas Bulota (1923 m. birželio 4 d. Putriškiuose, Padovinio valsčius – 2004 m. birželio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, literatūrologas, pedagogas, satyrų autorius.
Paleolitas
Ankstyvasis paleolitas: žmonijos pradžia
Maždaug tarp 2–1 mln metų pr. m. e. išsivystė Homo erectus „stačiasis žmogus“, iš savo pirmtakų išsiskyręs ne tik tiesia laikysena, bet ir didesniu kaukolės tūriu. Tai pirmasis hominidas, iškėlęs koją iš Afrikos. Prieš maždaug 1,6 mln metų jis pasiekė Europą, išplito po visą Euraziją. Lomboko saloje (netoli Balio salos) rasti mažiausiai 800 tūkst. metų senumo akmeniniai įrankiai liudija ne tik gana ankstyvą homo erectus pasirodymą Indonezijoje, bet ir pirmąsias keliones jūra. Prieš 1,2 mln metų išmokta gamintis dviašmenius kirvius. Apie 400 tūkst. pr. m. e. įvaldyta ugnis, o dar 100 tūkst. metų vėlesniais laikais randami ankstyviausi medžioklės pėdsakai.
Vidurinysis paleolitas: neandertaliečiai ir homo sapiens
thumb|Europa ir Artimieji Rytai prieš 50 tūkst. metų Prieš maždaug 200 tūkst. metų išsivystė neandertaliečiai. Ši protinga ir, priešingai nei anksčiau manyta, „humaniška“ hominidų rūšis ilgai dominavo Europoje ir Vakarų Azijoje (iki dabartinės Uzbekijos). Jie stipriai ištobulino savo pirmtakų, homo erectus, titnago skaldymo techniką ir jau mokėjo gamintis įrankius, kombinuodami medį ir akmenį. Archeologiniai radiniai liudija ir apie turėtą nemažą praktinių medicinos žinių bagažą. Mirusius ar žuvusius laidodavo ir su įkapėmis, galvodami apie pomirtinį gyvenimą.
Jonas Bulota
Biografija
1938 m. baigė Kvietiškio žemės ūkio mokyklą. 1942–1944 m. sovietinių partizanų būrio ryšininkas. 1945–1947 m. mokėsi parengiamuosiuose kursuose prie Vilniaus universiteto. 1946 m. su mokytoju Karoliu Gerulaičiu iš Laptevų jūros pakrantės parvežė grupę vaikų-našlaičių, kurių tėvai, ištremti 1941 m. iš Lietuvos, nuo bado ir šalčio žuvo Lenos deltos salose. 1947 m. įstojo į Vilniaus universitetą, persikėlė į Maskvos universitetą, kurį baigė 1952 m., įgydamas žurnalisto specialybę. 1952–1992 m. Vilniaus universiteto žurnalistikos katedros dėstytojas, nuo 1968 m. docentas. 1964 m. filologijos mokslų kandidatas.
Paleolitas
Vidurinysis paleolitas: neandertaliečiai ir homo sapiens
Vėstant orams neandartaliečiai patraukė labiau į pietus (Vidurinieji ir Artimieji Rytai), kur sutiko iš Afrikos išėjusius žmones. Bent porą dešimčių tūkstančių metų abi rūšys gyveno greta, iki išnyko paskutiniai neandertaliečiai (31–29 tūkst. m. pr. m. e.). Išnykimo priežastys iki šiol lieka diskusijų objektu.
Vėlyvasis paleolitas: ledynmetis
Ypač svarbus Paleolito periodas (nuo 40 (ar 35) tūkst. iki 10 tūkst. m. p. e.) – vėlyvasis, nes tuo metu atsirado pirmieji religiniai požymiai. To meto žmonės taip pat išmoko ręsti gyvenamąsias vietas iš akmens, bei medžio. Gebėjo išdirbti odą, kailius, iš jų pasidaryti rūbų. Čia pasirodė pirmieji piešiniai ant uolų, reljefai, graviruoti vaizdai. Viskas buvo piešiama ant molinių būsto sienų naudojant mineralinius dažus – suodžius. Taip pat atsirado apvalioji skulptūra.
Vėlyvasis paleolitas yra „moderniausias“ ir trumpiausias paleolito epochos laikotarpis, trukęs nuo 40/35 tūkst. iki 10 tūkst. m. pr. m. e. Jame archeologai išskiria tokią archeologinių kultūrų kaitą: Orinjako (angl. Aurignacian) – Gravetės (angl. Gravettian) – Solutro (angl. Solutrean) – Madleno (angl. Magdalenian). Vėlyvojo paleolito laikotarpiu, maždaug prieš 24–20 tūkst. metų, buvo ženklus klimato atšalimo laikotarpis Žemėje – paskutiniojo Nemuno (Weischel) ledynmečio maksimumo fazė. Atvėsus klimatui, Šiaurei būdinga gyvūnija atsitraukė iki maždaug Pietų Europos. To meto klajokliai žmonės, vertęsi medžiokle ir rinkimu, paliko savo kultūrų, kartais vadinamų „šiaurės elnių civilizacija“, pėdsakus. Pietų Prancūzijoje ir Ispanijoje rasti urvų ir uolų piešiniai stebina aukštu technikos lygiu. Gyvūnų ir žmonių figūros bei abstraktaus meno pavyzdžiai iki šiol kelia diskusijas dėl savo paskirties. Populiarus buvo ir dekoratyvinis menas. Naujas žmonijos išradimas – svaidoma ietis, skirta medžioklei, būdavo puošiama gyvūnų figūrų drožiniais. Laikotarpio pabaigoje pradėtas naudoti lankas su strėle. Kiti vėlyvojo paleolito radiniai, būdingi Europai, Sibirui ir Vidurinei Azijai, yra taip vadinamos veneros – moters figūros skulptūrėlės. Jos greičiausiai susijusios su religiniu paleolito žmonių gyvenimu ir, kaip manoma, yra vėlyvesnio, neolitinio Deivės Motinos kulto užuomazga. Vėlyvojo paleolito pabaigoje yra išskiriamas finalinio paleolito laikotarpis (13–10 tūkst. m. pr. m. e.). Paleolito pabaiga siejama su ledynmečio epochos pabaiga apie (10 tūkst. pr m. e.), kai klimato pokyčiai privertė žmones keisti gyvenimo būdą.
Kuckailis
Kuckailis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kuckailienė (ištekėjusi moteris) ir Kuckailytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Penthouse
„Penthouse“ – žurnalas vyrams. Turinį sudaro straipsniai gyvenimo būdo, erotinėmis temomis, vaizduojama erotinės fotografijos ir pornografiniai vaizdai. Priklauso bendrovei „WGCZ Holding“ (Xvideos.com).
Žurnalo logotipo dizaine vaizduojami tiek Marso, tiek Veneros simboliai.
Istorija
Jungtinėje Karalystėje žurnalą 1965 m. įsteigė amerikietis Bob Guccione. 1969 m. juo prekiauti pradėta ir Jungtinėse Valstijose, siekiant nurungti Hugh Hefnerio „Playboy“.
Pradžia buvo nelengva. Neturėdamas daug lėšų Guccione pats imdavosi fotografuoti modelius pirmiesiems žurnalo leidimams. Neturėdamas profesionalių žinių, Guccione savo fotografijoms pritaikydavo turimas tapybos žinias, tokiu būdu joms suteikdamas išsklaidyto, lengvo fokusavimo atvaizdą, kas vėliau tapo žurnalo iliustracijų skiriamuoju bruožu. Žurnalo iliustracijose buvo galima išvysti daugiau seksualinio pobūdžio turinio nei kituose to laikmečio vyrų žurnaluose. „Penthouse“ buvo pirmasis žurnalas, kuriame atvirai pradėta rodyti moters gaktos plaukus, vėliau ir kūną visu nuogumu bei vulvos ir išangės sritis. XX a. pab. imta rodyti daugiau fetišo turinio. „Penthouse“ taip pat buvo galima išvysti be sutikimo publikuotų įžymybių, tokių kaip Madonna ar Vanessa Williams, nuotraukų. Šiuo atveju abiejų atlikėjų fotografijos buvo darytos jų karjeros pradžioje ir išplatintos tik joms tapus įžymioms. B. Guccione žurnalas galėjo pasiūlyti sensacingesnį, skandalingesnį turinį, redaktoriai sugebėdavo „prisikasti“ iki pat vyriausybinių slėpimų. Tokie rašytojai kaip Seymour Hersh, Craig S. Karpel, James Dale Davidson ir Ernest Volkman į viešumą iškėlė daugybę skandalų ir korupcijos atvejų, paliečiančių Jungtinių Valstijų vyriausybės narius.
„Penthouse Global Media“ patyrus bankrotą, 2018 m. birželio 4 d. aukcione už 11,2 mln. JAV dol. visas teises į žurnalą įsigijo pornografinio turinio svetainės Xvideos.com savininkai.
Bendradarbiai
Žurnalo gyvavimo laikotarpiu prie jo rengimo ir leidimo prisidėjo: Isaac Asimov, James Baldwin, Howard Blum, Victor Bockris, T.C. Boyle, Alexander Cockburn, Harry Crews, Cameron Crowe, Don DeLillo, Alan Dershowitz, Edward Jay Epstein, Joe Flaherty, Chet Flippo, Albert Goldman, Anthony Haden-Guest, John Hawkes, Nat Hentoff, Warren Hinckle, Abbie Hoffman, Nicholas von Hoffman, Michael Korda, Paul Krassner, Michael Ledeen, Anthony Lewis, Peter Manso, Joyce Carol Oates, James Purdy, Philip Roth, Harrison E. Salisbury, Gail Sheehy, Robert Sherrill, Mickey Spillane, Ben Stein, Harry Stein, Tad Szulc, Jerry Tallmer, Studs Terkel, Nick Tosches, Gore Vidal, Irving Wallace ir Ruth Westheimer.