cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trumpapelekė grinda
Apibūdinimas
Gali būti painiojama su ilgapeleke grinda, tačiau turi išvaizdos skirtumų. Šių grindų pelekai trumpesni, užapvalinti kraštuose. Turi mažiau dantų, negu ilgapelekės grindos, – nuo 14 iki 18 kiekviename žandikaulyje. Kūnas juodas ar tamsiai pilkas, snukis pilkas arba baltas. Papilvėje ir ant gerklės dažnai būna pilkos ar baltos dėmės, o ant snukio – pilkos ar baltos juostos, kylančios įstrižai virš abiejų akių. Skiriasi savo forma patinų ir patelių nugaros pelekai.
Suaugusios grindos kūnas siekia 3,5–6,5 m ilgį, sveria nuo 1 iki 4 t. Gimsta 1,4–1,9 m ilgio, apie 60 kg svorio. Vidutinė patinų gyvenimo trukmė – 45 metai, patelių – iki 60 metų. Minta žuvimi, vėžiagyviais, kalmarais.
Rudnia Bronskaja
Rudnia Bronskaja – kaimas rytų Baltarusijoje, 15 km į vakarus nuo Rahačovo, prie Bronajės.
Istorija
XIX a. Reinhardų dvaras, priklausęs Rahačovo apskrities Cichiničų valsčiui, čia 1867 m. buvo 1-ojo valsčių regiono centras.
Kžištoforovas
Kžištoforovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Ludomirovas
Ludomirovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Šveicarijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Mis Pasaulis 1986
Mis Pasaulis 1986 – 36-toji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Giselle Jeanne-Marie Laronde iš Trinidado ir Tobago.
EDM Statyba-Sendvaris
Klaipėdos „EDM Statyba-Sendvaris“ – Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.
Istorija
FK Sendvaris žinomas nuo 2008 m. Žaidė Klaipėdos apskrities pirmenybėse. Dabartinis klubas buvo įregistruotas 2014 m.
Vėliau susijungė su "Statyba" ir dalyvavo pirmenybėse EDM Statybos-Sendvario pavadinimu.
2016 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, liko paskutinėje pozicijoje (penkti).
2017 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 8 vietą tarp 9 komandų.
2018 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 4 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 9 vietą tarp 22 komandų.
2019 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 5 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 9 vietą tarp 20 komandų.
2020 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 2 vietą tarp 6 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 6 vietą tarp 15 komandų. Senjorų komanda žaidė Klaipėdos miesto veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 2 vietą tarp 6 komandų.
2022 m. dalyvavo III lygos pirmenybėse, užėmė 6 vietą tarp 8 komandų. Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse, užėmė 5 vietą tarp 14 komandų. Senjorų komanda žaidė Gegūnė-Sendvaris pavadinimu Klaipėdos miesto veteranų (35+) 8x8 futbolo pirmenybėse ir užėmė 2 vietą tarp 7 komandų.
Salės futbolo varžybos
Salės futbolo komanda dalyvavo Klaipėdos miesto futsal varžybose.
Majevas
Majevas – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1919 m. gruodžio 12 d. įkurta Majevo Šv. Čenstakavos ir Šv. Kazimiero parapija. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Neronas (filmas)
Neronas – 1977 m. Italijoje sukurta kostiuminė komedija – parodija.
Pirminė mielofibrozė
Pirminė mielofibrozė (idiopatinė mielofibrozė, agnogeninė mielofibrozė, osteomielofibrozė) – viena iš mieloproliferacinių neoplazijų, kraujo liga, kuriai būdinga kaulų čiulpų fibrozė ir kraujo gamybos sutrikimas, pasireiškiantis ekstrameduline hemopoeze (kraujo gamyba ne kaulų čiulpuose) ir kraujo ląstelių kiekio sumažėjimu: anemija, trombocitopenija, leukopenija (pradinėse stadijose dažnai nustatoma leukocitozė). Pirminė mielofibrozė yra savarankiška liga, antrine mielofibroze vadinama dėl kitos kraujo ligos atsiradusi kaulų čiulpų fibrozė.
Zenatha Coleman
Karjera
Ketmanshopo mieste gimusi žaidėja karjerą pradėjo JS Academy.
Pirminė mielofibrozė
Patogenezė
Antrinės mielofibrozės formos pagrindinė priežastis yra kita liga, pirminė mielofibrozė atsiranda dėl kamieninės ląstelės kaulų čiulpuose nekontroliuojamo dauginimosi. Dažna šį procesą sąlygojanti mutacija yra JAK2 mutacija, kuri padaro kamieninę ląstelę nepriklausomą nuo citokinų poveikio. Ląstelė, priklausanti megakariocitų eilei, ima daugintis ir išskiria fibroblastus stimuliuojančius faktorius. Dėl šių poveikio kaulų čiulpuose daugėja jungiamojo audinio ir kolageno skaidulų. Dėl sutrikusios kraujodaros kaulų čiulpuose prasideda kraujodara kituose organuose (ekstramedulinė hemopoezė) – dažniausiai kepenyse, blužnyje.
Zenatha Coleman
Gintra
Nuolatos palaikoma ir skatinama savo senelio, kuris kadaise žaidė Namibijos Orlando pirates, ir agento Nandaemua Maharero, žaidėja ryžosi persikelti į užsienį. Nuo 2016 m. balandžio mėn. rungtyniavo „Gintros“ klube.
Pirminė mielofibrozė
Klasifikacija
Pagal fibrozės kiekį kaulų čiulpuose liga skirstoma į stadijas:
Zenatha Coleman
Gintra
2016–2017 m. moterų Čempionių lygoje Gintra-Universitetas rekordiniu skirtumu 13:0 sutriuškino varžoves iš Moldavijos. Šiose rungtynėse Zenatha Coleman pelnė du įvarčius.
Pirminė mielofibrozė
Diagnostika
Major kriterijai: Minor kriterijai: Diagnozė patvirtinama, jei išpildomi visi trys major ir bent du minor kriterijai. JAK2V617F mutacija būdinga 68% pirmine mielofibroze sergančių pacientų.
Zenatha Coleman
Gintra
2016 m. sezone tapo Lietuvos čempione. 2017 m. sezone karjerą tęsė „Gintros“ klube.
2017 m. gegužės 28 d. rungtynėse prieš MFK Kauno Žalgiris pasižymėjo pelnydama penkis įvarčius. Šiaulietės išvykoje rezultatu 8:0 sutriuškino varžoves.
2017 m. rugsėjo 5 d. rungtynėse prieš MFK Kauno Žalgiris pelnė net devynis įvarčius. Šiaulietės sutriuškino varžoves rezultatu 15:0.
2017–2018 m. moterų Čempionių lygoje FC Gintra įveikė atranką savo grupėje, šešioliktfinalyje nugalėjo FC Zürich Frauen ir aštuntfinalyje susitiko su FC Barcelona Femení.
Per pusantro sezono Lietuvoje sužaidė 31 rungtynes ir pelnė net 110 įvarčių.
Ispanijoje
Nuo 2018 m. atstovavo Ispanijos klubams: Zaragoza, Valencia ir Sevilla.
2017–2018 m. sezone Zaragoza Ispanijos aukščiausioje lygoje buvo viena prasčiausių ekipų. Klubo vadovybė tikėjosi, kad naujokė padės ekipai išvengti pašalinimo iš stipriausios lygos. Viduryje sezono prisijungusi Zenatha Coleman per keturiolika rungtynių pelnė septynis įvarčius. Po sezono klubas iškrito į žemesnį divizioną, o žaidėja perėjo į Valencia. Vėliau karjerą tęsė Sevilla klube.
Ispanijos aukščiausioje lygoje iš viso sužaidė 105 rungtynes ir pasižymėjo pelnydama 26 įvarčius.
Turkijoje
Nuo 2022 m. rungtyniavo Turkijoje. Atstovavo Fenerbahçe SK.
Rinktinės
Debiutavo Namibijos rinktinėje, o vėlesniais metais buvo kapitonė.
Juozas Strimaitis
Juozas Strimaitis (1868 m. lapkričio 13 d. Užbaliuose – 1942 m. rugsėjo 23 d. Vilkaviškyje) – darbininkas, knygnešys.
Biografija
Jaunystėje pramokęs batsiuvio amato, vėliau gyveno Vilkaviškyje. Draudžiamą lietuvišką spaudą nešė nuo 18 metų. Platino Vilkaviškio apylinkėse pats ar perduodavo kitiems platintojams. Parsigabendavo iš Tilžės, pereidavo Prūsijos sieną dažniausiai ties Eitkūnais. Nešė knygelių, laikraščių, maldaknygių, iki 100 rb. vertės. Bendradarbiavo su knygnešiais iš Virbalio, Marijampolės. Talkino „Sietyno“ draugijai. Atsigabentą spaudą perduodavo pašto vežėjui marijampoliečiui J. Lietuvninkui, taip pat knygnešiui J. Kancleriui ir kt.
1897 m. žandarams susekus „Sietyno" draugiją, buvo atlikta krata ir J. Strimaičio namuose. Jis buvo susektas, kai buvo atliekama krata J. Lietuvninko namuose, kur tarp užrašų buvo rasta ir J. Strimaičio pavardė. Iš jo paėmė naujų knygų ryšulį, užrašų sąsiuvinį su įrašais apie gautas knygas, jų kainas, pajamas. J. Strimaičiui buvo skirtas kardomasis areštas Kalvarijos kalėjime. Paleistas už 300 rb užstatą. 1899 m. vasario 3 d. nubaustas 6 mėn. kalėti ir 2 metus tremties. Kalėjo Peterburgo „Kresty" kalėjime. Tremties bausmę atliko Žitomire (Volynės gubernija). Iš tremties grįžo į Vilkaviškį. Nepaisydamas policijos priežiūros, toliau slaptai platino draudžiamą spaudą iki pat jos atgavimo.
1935 m. paskirta 25 Lt knygnešio pensija.
Papiškiai
Papiškiais vadinami kaimai:
Papiškės (Rudamina)
Papiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Rudaminos.
Šveicarijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Meilės sala (filmas)
Meilės sala – 1981 m. sukurtas erotinis filmas.
Papiškės (Vydeniai)
Papiškės – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Krivilių, 1 km nuo sienos su Baltarusija, netoli Nočios aukštupio. Praeina kelias Kriviliai–Strėžiūnai. Yra kapinės.
Istorija
Papiškės minimos nuo XVIII a. pirmos pusės, pateko į Nočios parapiją. 1850 m. čia gyveno Miliauskai, Turoniai, Bliznevičiai, Smelevičiai, Stoniai, Šiškevičiai, Rutkauskai, Kudžmos, Jackevičiai, Martūnai, Lakševičiai, Sukackai, Jazukevičiai, Sluškos, Devedės, Ptašininkai, Markevičiai, Arlauskai, Stanevičiai, Ginevičiai, Batrulevičiai.
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities, Kaniavos valsčių, Krivilių apylinkę. Buvo Serapiniškių dvaro valda.
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 110 žmonių, iš kurių 90 užsirašė lietuviais ir 20 lenkais.
Majevo Košcelnė
Majevo Košcelnė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
thumb|left|250px|Kaimo gatvelė
Vilkežeris
Vilkežeris – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 2 km į šiaurę nuo Onuškio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 138,4 m. Krantai žemi, pelkėti, tik šiaurinis krantas aukštas ir sausas. Aplinkui plyti pievos, auga krūmai. Pietvakariuose išteka upelis link Onuškio ežero (Verknės intako Samės baseinas). Šalia įsikūrę Kęstučių ir Bičiūnų kaimai.
Papiškiai (Anykščiai)
Papiškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kavarsko.
Šveicarijos futbolo varžybos 1941–1942 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1941–1942 m.
SK Brann Kvinner
Bergeno „SK Brann“ – Norvegijos futbolo klubas iš Bergeno. Šis straipsnis apie klubo moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
Ankstesniais metais (1978–2021) ekipa žinoma IL Sandviken pavadinimu. Buvo IL Sandviken klubo sistemos dalis.
Rungtyniavo Toppserien ir 2021 m. tapo šalies čempionėmis.
Virsmas SK Brann
2021 m. lapkričio 11 d. klubo metiniame susirinkime buvo nuspręsta, kad taps sporto klubo „Brann“ dalimi.
Nuo 2022 m. sezono ekipa žinoma SK Brann Kvinner pavadinimu.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stemmemyren idrettsplass.
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.
Gimę mylėti
Gimę mylėti – 2012 m. sukurtas filmas.
Velkamoji jūrų mina
Velkamoji jūrų mina  – XIX a. pabaigos jūrų mina, naudota kaip puolamasis ginklas. Tuo ji skyrėsi nuo užtvarinių minų (dugninių, inkarinių, plaukiojančių ir pan.). Mažas minų laivas (mininis kateris, minanešė) tamsoje atvilkdavo miną prie priešo laivo, kur manevruodamas ją patempdavo po priešo laivu, o tada ją susprogdindavo elektriniu sprogdikliu.
Gimę mylėti
Turinys
Italė Džema, pakviesta draugo Gojko, po daugelio metų sugrįžta į Sarajevą kartu su paaugliu sūnumi Pjetro. Su šiuo miestu ją sieja daugybė prisiminimų. 1984 m., Olimpinių žaidynių metu, čia ji susipažino su fotografu Diegu. Nors šis buvo jaunesnis už ją, atkakliai siekė Džemos ir galiausiai jiedu susituokė. Jie liko čia gyventi, tačiau šeima netrukus susidūrė su nauju išbandymu – paaiškėjo, kad Džema negali turėti vaikų. Legaliai įsivaikinti jiems taip pat nepavyko, todėl Džemos draugas Gojko pasiūlė jiems surogatinę motiną – jauną merginą Aską, svajojančią užsidirbti pinigų ir išvykti iš šalies. Sprendimas dar labiau viską komplikuoja, nes Džema pradeda pavydėti Askai, o Gojko, seniai ją įsimylėjęs, vėl mėgina siekti moters palankumo. Visų tų įvykių fone dar prasideda pilietinis karas, ir nors užsieniečiai raginami išvykti, Džema lieka, kol Aska pagimdo kūdikį nuo Diego. Ji pasiima vaiką su savimi ir išvažiuoja...
Velkamoji jūrų mina
Atsiradus pirmiesiems povandeniniams laivams velkamąsias minas kurį laiką naudojo kaip velkamąsias gilumines bombas.
Novinka (Sidros valsčius)
Novinka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Papiškiai (Pasvalys)
Papiškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Pušaloto.
Maltos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Maltos futbolo varžybos 2021–2022 m.
2021–2022 m. Maltos futbolo taurė (FA Trophy)
-
Salotės
Išsidėstęs prie geležinkelio linijos Vilnius–Gardinas, iš stoties kasdienis keleivinių elektrinių traukinių eismas į Uzberežę ir Gardiną. Gyvenvietės šiaurėje telkšo Čižovkos ežeras, iš kurio išteka ir per Salotes vandenis neša upė Slamenka.
Istorija
ATR laikais įėjo į Gardino ekonomijos valdas, į Sabalėnų valsčių. Pagal Lenkijos 1924 m. paskelbtus duomenis, kaimas priklausė Balstogės vaivadijos Gardino apskrities Pariečės valsčiui.
2009 m. Salotėse pastatytas kelių metrų aukščio paminklinis pakelės kryžius. Už pagrindą paimtas augusio ąžuolo kamienas, o prie jo pritvirtintas kalvio nukaltas Šv. Benedikto kryžius. Šį sakralinį objektą vienu metu pašventino katalikų, stačiatikių ir unitų dvasininkai.
Makovlianai
Makovlianai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 3 km į pietvakarius nuo Sidros, apie 16 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 50 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 673.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Sokulkos apskrities Makovlianų valsčiaus centras.
Bajė gobelenas
Bajė gobelenas − apie 70 m ilgio, 49,5 cm pločio gobelenas, nuaustas XI a. pabaigoje, kurio scenos vaizduoja normanų Anglijos užkariavimą. Saugomas Bajė miesto (Prancūzija) muziejuje.
Makovlianai
Istorija
1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Bajė gobelenas
Apie gobeleną
„Bajė gobeleną“ sudaro 8 lino audiniai, kurie tarpusavyje sujungti sudaro apie 70 m ilgio vientisą audinį. Audinio raštai sukurti 8 spalvų vilnos siūlų išsiuvinėjimais. Audinio scenose vaizduojami istoriniai normanų Anglijos nukariavimo įvykiai iki 1066 m. Heistingso mūšio, kuriame Normandijos hercogo Vilhelmo kariuomenė įveikė Anglijos karaliaus Haraldo Godvinsono pajėgas. Anglijos karalius žuvo.
Šiaurinis bangininis delfinas
Apibūdinamas
Kūnas aksominės juodos spalvos, išskyrus baltą snapo galiuką ir siaurą baltą dėmę papilvėje, prasidedančią žemutinėje uodegos peleko pusėje ir užsibaigiančią rombiniu išplatėjimu tarp krūtinės pelekų.
Plaukioja dažniausiai nedideliais būreliais, po 3–10 delfinų, retai prisiartina prie krantų. Dažnai ir aukštai iššoka virš vandens. Nepalieka sužeistų savo būrio delfinų, ilgai prie jų laikosi. Laivus seka labai retai.
Šveicarijos futbolo varžybos 1940–1941 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1940–1941 m.
Žydų autonominės srities vėliava
thumb|250px|Žydų autonominės srities vėliava. Formatas: 2:3 [[Vaizdas:FIAV 110100.svg|20px]] miniatiūra|200px|right|Pirmoji vėliava, galiojusi [[1996 m. liepos 31–lapkričio 27 d.]]
Žydų autonominės srities vėliava – Žydų autonominės srities, Rusijos Tolimųjų Rytų federalinės apygardos subjekto, oficialus valstybinis simbolis. Šiuo metu galiojanti vėliava patvirtinta 1996 m. lapkričio 27 d. ir įtraukta į Rusijos Federacijos valstybinį heraldikos registrą, suteikiant registracijos numerį 102.
Aprašymas
Vėliavą sudaro vaivorykštės juosta baltame fone su septyniomis siauromis horizontaliomis juostelėmis: raudona, oranžine, geltona, žalia, žydra, mėlyna ir violetine. Spalvų skaičius yra skirtas simbolizuoti septynšakę žydų Menorą – vieną svarbiausių judaizmo simbolių. Vėliavos kraštinių santykis yra 2:3. Septynios spalvotos juostos yra centruojamos vertikalės atžvilgiu ir reguliariai išdėstytos; jų aukštis yra lygus 1⁄40 viso vėliavos aukščio ir yra atskirtos plonais ruožais, lygiais 1⁄120 viso vėliavos aukščio.
Simbolizmas
Baltos spalvos audinys atspindi grynumą. Vaivorykštė yra biblinis taikos, laimės, gėrio simbolis. Vaivorykštės juostų skaičius lygus žvakių skaičiui Menoroje, viename iš nacionalinių religinių žydų simbolių. Menoroje kalbama apie pasaulio kūrimą per septynias dienas, o vaivorykštės juostų skaičius pabrėžia ryšį su senuoju žydų simboliu. Be to, vaivorykštė gali simbolizuoti Septynis Nojaus įsakymus.
Novo Hamburgas
Novo Hamburgas  – miestas pietryčių Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje, Porto Alegrės priemiesčių ruože, prie Sinoso upės. Miestas su Porto Alegre sujungtas metro tinklu. Novo Hamburgas garsėja kaip avalynės gamybos centras. Taip pat vystoma farmacijos, parfumerijos, elektronikos, chemijos, tekstilės, baldų, maisto pramonė. Veikia universitetas, teatras, Šmito-Prėserio muziejus, išlikę tradicinės vokiečių architektūros statinių, Šv. Liudviko Gonsagos bazilika.
Istorija
Nuo XVIII a. dabartinio miesto vietose kūrėsi portugalai, bet 1824 m. atsikėlė daug naujakurių iš Vokietijos, kurie 1832 m. ir įkūrė „Naująjį Hamburgą“. Suklestėjo pramonė, vokiečių batsiuviai išvystė avalynės gamybą. 1927 m. Novo Hamburgas tapo savivaldybe.
thumb|left|240px|Vokiškos architektūros Šmito-Prėserio muziejus
Kormynas
Kormynas – upė Ukrainoje, Voluinės srityje; dešinysis Styrės intakas (Pripetės baseinas). Ilgis siekia 54 km, baseino plotas – 720 km².
Kormynas prasideda pelkėse į šiaurės vakarus nuo Cumanės. Upės mityba pagrįsta sniego tirpsmo ir lietaus vandeniu. Užšąla gruodžio pabaigoje, o atitirpsta kovo viduryje. Kormyno vanduo naudojamas žemės ūkio reikmėms.
Gravatajus
Gravatajus  – miestas pietryčių Brazilijoje, Pietų Rio Grandėje, Porto Alegrės priemiesčių ruože, 26 km į vakarus nuo jos centro, prie Gravatajaus upės. Svarbus automobilių gamybos centras.
Dua Lipa
Dua Lipa (angl. ir, g. 1995 m. rugpjūčio 22 d.) – britų ir Kosovo albanų kilmės dainininkė, dainų autorė. Lipa yra mecosoprano vokalo savininkė ir daugelio muzikos apdovanojimų nominantė, pelniusi šešis „Brit Awards“, tris „Grammy“, du „MTV Europe Music“, du „Billboard Music“ bei vieną „American Music“ apdovanojimus. Ji taip pat yra dukart patekusi į Gineso rekordų knygą už rekordinį parduotų bilietų solisto koncertui bei mėnesinių „Spotify“ klausytojų skaičių. Jos muzikiniai įrašai „No Lie“ bei „New Rules“ „YouTube“ yra surinkę virš 1 mlrd. peržiūrų.
Pradžioje dirbusi modeliu, atlikėja vėliau sudarė sutartį su „Warner Bros“. Savo debiutinį albumą ji išleido 2017 m., kuris dainininkei muzikiniame sąraše „UK Albums Chart“ pelnė trečiąją vietą. Šis albumas gavo pelnė pripažinimą ir pasauliniu mastu, atlikėjai 2018 m. pelnė „Brit Awards“ britų moters solistės ir britų proveržio kategorijose.
2022 m. lapkričio mėn. 27 d. Tiranos rotušėje Albanijos prezidentas Baijdamas Begajus (Bajram Begaj) Dua Lipai suteikė Albanijos pilietybę už tai, kad savo muzika ir šlove pasaulyje populiarina Albaniją. Po ceremonijos dainininkė padėkojo prezidentui Begajui bei Tiranos merui Erionui Veljai (Erion Veliaj) „už šią garbę“, o „Instagram“ paskyroje pasidalino – „labai didžiuojuosi“.
Ankstyvasis gyvenimas
Dua Lipa gimė Hampstede, Londone ir yra vyriausias vaikas Lipų šeimoje. Jos mama Anesa (mergautinė pavardė – Redžia arba Rexha) bei tėvas Dukadžinas Lipa (Dukagjin Lipa) kilę iš Prištinos, Jugoslavijos (dabartinio Kosovo). Ji turi seserį vardu Rina bei brolį vardu Džinas (Gjin). Lipos šeima išpažįsta islamą.
Dua Lipos giminės šaknys siekia Pečą, Kosovą. Jos abu seneliai buvo istorikai. Jaunystėje atlikėja kūrybinio įkvėpimo sėmėsi iš savo pačios tėvo, kuris buvo pagrindinis vokalistas bei gitaristas kosoviečių roko grupėje „Oda“. Baigęs muzikinę karjerą, dainininkės tėvas ir toliau grojo namuose, kur atlikdavo tiek savo, tiek kitų žymių atlikėjų dainas. Pati Dua Lipa pradėjo dainuoti būdama penkerių.
Lipa lankė Ficdžono pradinę mokyklą, kur griežė violončele. Kuomet ji sudalyvavo mokyklinio choro atrankoje, mokytoja tvirtino, kad „ji negali dainuoti“. Būdama devynerių, mergaitė pradėjo lankyti savaitgalines dainavimo pamokas Silvijos teatro mokykloje. 2008 m. Kosovui paskelbus nepriklausomybę, Lipų šeima sugrįžo į Prištiną, kur atlikėja tęsė mokslus, mokėsi gimtosios albanų kalbos bei pradėjo rimtai svarstyti apie muzikinę karjerą.
Olchovnikai
Olchovnikai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sidros valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Alfonsas Žukelis
Alfonsas Žukelis (1899 m. gruodžio 15 d. Lukštuose, Jūžintų valsčius, Rokiškio rajonas – 1977 m. gruodžio 31 d. Sverdlovskas, TSRS) – geologas, mineralogas, Sverdlovsko mineralogijos dirbtuvių vedėjas.
Biografija
Gimė Lukštų kaimo valstiečių Jurgio ir Onos Žukelių šeimoje. 1913 m. baigęs pradinę mokyklą išvyko pas brolį Joną į Jekaterinburgą ir tęsė mokslus. 1920 m. grįžęs iš Pilietinio karo dirbo Uralo kraštotyros biure. 1921–1936 m. Sverdlovsko mokslinės mineralogijos dirbtuvių vedėjas. Organizavo kasmetines ekspedicijas po Uralo, Užbaikalės, Sibiro, Vidurinės Azijos, Kolos, Kaukazo, Krymo, Tolimųjų Rytų naudingųjų iškasenų telkinius, sukaupdamas gausią unikalių mineralų kolekciją.
Šiuraičių piliakalnis
Šiuraičių piliakalnis su gyvenviete, Švedkalnis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A819KP, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR805) – piliakalnis Rietavo savivaldybės teritorijoje, prie Šiuraičių kaimo, Tverų seniūnija. Pasiekiamas keliu Šiuraičių centre pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 100 m, yra už sodybos.
Alfonsas Žukelis
Biografija
1936 m. lapkričio 1 d. čekistų suimtas, apšauktas liaudies priešu, 1937 m. balandžio 8 d. nuteistas 8 metams kalėti. 1956 m. reabilituotas, toliau vadovavo Mineraloginėms dirbtuvėms, papildė ir tvarkė mineralų kolekciją. 1965 m. 2340 mineralų, uolienų ir 350 juvelyrinių dirbinių kolekciją padovanojo Lietuvos Geologijos valdybai Vilniuje, kuri sudarė 1972 m. įkurto Mineralų ir deimantų muziejų dalį.
Šiuraičių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje Gelžupio kairiajame krante, plataus pelkėto slėnio pakraštyje. Šlaitai statūs, apie 11 m aukščio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 22x14 m dydžio. Ją iš pietryčių – šiaurės rytų juosia 1 m aukščio, 5 m pločio pylimas, už kurio pietinėje pusėje yra 2 m pločio, 0,7 m gylio griovys. Beveik ties šlaito viduriu, 4-6 m žemiau aikštelės, šlaite aplink piliakalnį iškastas 3,5 m pločio, 1 m gylio antras griovys, už kurio supiltas 184 m ilgio, 1,5 m aukščio, 6 m pločio antras pylimas, pietryčių šlaite virtęs 3-5 m pločio terasa, kurio išorinis šlaitas yra maždaug 6 m aukščio. Šiauriniame šlaite antras 5,5 m pločio, 1,5 m gylio griovys yra 6,5 m žemiau aikštelės. Už jo yra 10 m pločio terasa (nuskleistas pylimas), už kurios iškastas trečias 9 m pločio, 1,5 m gylio griovys.
300 m į vakarus yra Šiuraičių II piliakalnis. Vakarinėje papėdėje, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.
Manikiūras
Manikiū̃ras (,  'ranka' + curo 'rūpinuosi') – speciali rankų priežiūra, nagų valymas ir lakavimas.
Manikiūro ištakos
thumb|Manikiūro ištakos siekia apie 5000 m. pr. m. e. 5000 m. pr. m. e. Indijoje moterys pradėjo savo rankas dažyti su chna dažais.
3500 m. pr. m. e. faraonai dažydavo chna dažais nagus, delnus ir kulnus. Arabijoje ir Egipte buvo naudojamas vario spalvos lakas, pagamintas iš vienos rūšies vabalų išskirto sekreto.
3000 m. pr. m. e. kinai išrado kompleksinį laką iš arabiškos gumos, želatinos, bičių vaško, augalinių dažiklių ir kiaušinio baltymo. Norint išgauti spalvą buvo naudojami gėlių žiedlapiai, tačiau lakas turėjo būti laikoma kelias valandas ar netgi per naktį.
Kinai lakuodavo nagus aukso ir sidabro spalva, o raudona ir juoda puošėsi tik valdovai.
600 m. pr. m. e. Kinijos Džou dinastijos vyrai ir moterys puošdavo savo nagus su aukso ir sidabro dulkėmis.
Manikiūras grožio kulte
Egiptietės ir rytietės antikos laikais skirdavo daug laiko nagų priežiūrai ir gražinimui. Archeologų radiniai rodo, jog jau tada jos turėjo dėžutes manikiūro įrankiams. Moterys rytuose prie nago pagrindo įtrindavo organines dažomąsias medžiagas, jog augtų spalvoti nagai. Europietės savo nagų priežiūra taip nesirūpindavo. Jos lavino rankų riešus, kad rankų forma būtų daili ir grakšti. Europoje manikiūrą išpopuliarino vyras. Prancūzijos karalius Lui Pilypas 1830 m. daug dėmesio skirdavo nagams ir netgi liepdavo jam juos tvarkyti.
Manikiūro įrankiai būdavo iš dramblio kaulo, aukso, sidabro, o dėklai išmušti oda arba atlasu. Aukštuomenės moterys mėgo poliravimo pudrą ir pagalvėles, kurias naudojant nagai švytėdavo kaip perlai. Pudra taip pat saugodavo nagus nuo drėgmės.
Ilgi nagai – prabangos simbolis
Senovės Egipte moterys nešiojo ypač ilgus nagus, dažniausiai jie būdavo netikri. Tai buvo statuso ženklas, kad jie yra turtingi, nes darbininkų klasė negalėjo sau leisti užsiauginti ilgų nagų arba pirkti nagus iš dramblio kaulo ar aukso. Ilgų nagų mada tęsėsi ir XX a. trečiajame bei šeštajame dešimtmečiais. O 1954 m. atsiradus dirbtiniams nagams, jie tapo prieinami daugeliui ir tapo vėl madingi.
Nuo lako automobiliams iki nagų lako
Kosmetikos pramonės chemikai stengėsi pagaminti ilgai išsilaikantį nagų laką ir mokėsi iš automobilių pramonės. Tai antrojo dešimtmečio vidurys. Vėliau laką gamino iš panaudotų kino juostų, taigi iš celuloido. 1932 m. amerikiečių firma Charles Revson (vėliau pavadinta Revlon) išrado specialius pigmentus, kurie ne tik puikiai padengdavo nagą, bet ir padarė įmanomą spalvų įvairovę.
thumb|Manikiūro įrankių rinkinys, 1940 m.
Klasikinis manikiūras
Manikiūras pradedamas nuo rankų dezinfekavimo. Naudojama specialios dezinfekcinės priemonės. Sulyginamas nagų ilgis ir suteikiama forma. Nagų odelės yra patepamos odelių minkštintoju prieš įdedant rankas į vonelę, kad dar labiau suminkštėtų odelės ir būtų lengviau pašalinamos. Į vonelę pilama šalto vandens ir įberiama šiek tiek druskos. Kai atstumdomos ir nukarpomos odeles užtepamas aliejukas, jis įmasažuojamas, tokiu būdu pamaitinamas nagas ir odelės. Galiausiai užtepamas rankų kremas ir nagas nulakuojamas.
Karštas manikiūras
Karštas manikiūras yra atliekamas tokiu būdu: pagrindinė manikiūro procedūra yra šildoma vonelė į kurią pilamas specialus losjonas. Losjonas prisotintas komponentų kurie maitina ir sustiprina nagus.
Europietiškas manikiūras (be odelių pjovimo)
Europietiškas manikiūras yra mažiausiai kenksmingiausia manikiūro rūšis. Atliekant šį manikiūrą dažnai, nagų odelė ir nagai tampa tvarkingesni.
Europietiškas manikiūras yra atliekamas tokiu būdu: nagai dildinami ir ant odelių uždedama speciali priemonė, kuri sudaryta iš specialių vaisių ir pieno rūgščių. Užtepus priemonę nagų odelės suminkštėja, lengvai nusistumia su apelsinmedžio lopetėle. Europietiškas manikiūras pabaigiamas padengiant nagus laku, po to specialiu nagų stiprinimui skirtu aliejumi.
thumb|Prancūziškas manikiūras
Prancūziškas manikiūras
Prancūziškas manikiūras buvo išrastas praeito šimtmečio viduryje, ne Prancūzijoje kaip kad teigia pavadinimas, o JAV. Šiais laikais prancūziškas manikiūras yra populiariausia manikiūro rūšis.
Prancūziškas manikiūras atliekamas tokiu būdu: nagų paviršius yra padengiamas skaidriu pagrindu, o galiukai nudažomi baltos spalvos laku. Norint, kad nagų linijos būtų lygios, naudojami specialūs trafaretai. Kai baltas nagų lakas nudžiūva trafaretas nuimamas ir visas nago paviršius padengiamas šviesaus atspalvio laku.
Aparatinis manikiūras
Aparatinis manikiūras atliekamas norint pataisyti nago forma arba išlyginti nago paviršių. Šis manikiūras pasižymi greitumu.
Aparatinis manikiūras yra atliekamas tokiu būdu: jam atlikti yra reikalinga speciali technika su specialiais antgaliais, tad procedūra su antgaliais panaši į klasikinio manikiūro, bet visas procesas greitas ir atliekamas ant sausos odos.
Spa manikiūras
Spa manikiūras atliekamas ir rankų procedūroms. Dažniausiai į SPA manikiūrą įtraukiamas „pilingas“, maitinamosios kaukės ir atliekamas masažas.
Japoniškas manikiūras
Japoniškas manikiūras skirtas ne tik nagams, o ir rankų gydymui. Jis atliekamas norint, jog greičiau užgytų žaizdos bei sumažinti rankų uždegimus. Japoniškas manikiūras atliekamas vyrams ir moterims.
Parafinoterapija
Parafinoterapija – manikiūro procedūra, padedanti atstatyti nago pavidalą ir veikianti rankų odą. Parafinas – balto sviesto pavidalo medžiaga naudojama medicinoje ir pasižyminti itin geromis termoizoliacinėmis savybėmis.
Gelinis lakavimas
Lako sluoksnis išsilaiko 2-3 savaites. Ilgalaikis lakavimas apsaugo nuo išorinių veiksniu, išlaiko drėgmę. Nagas pašalinamas specialiais skysčiais ir medine apelsinmedžio lazdele. Tvarkingiausi nagai išlieka pirmas 10 dienų.
Bartholomeus van der Helst
Biografija
Bartolomėjus van der Helstas gimė 1613 m. Harleme. Apie 1627 m. jis persikraustė į Amsterdamą, kur tikriausiai mokėsi pas Nicolaes Eliasz. Pickenoy. 1636 m. Helstas vedė Anna du Pire. Jo pirmas žinomas darbas „Valonijos prieglaudos regentai“ yra datuotas 1637 m. ir rodė ryškią mokytojo stiliaus įtaką. Van der Helstas greit pasiekė pripažinimo Amsterdame. 1639 m. jis gavo prestižinį užsakymą nutapyti „Kapitono Roelof Bicker ir leitenanto Jan Michielsz. Blaeuw civilinės sargybos kompaniją“. 1643 m. užbaigtas paveikslas užtvirtino Van der Helsto autoritetą mieste ir jis pakeitė Rembrantą turtingų Amsterdamo miestiečių portretų užsakymams.
Lietuvos ir Suomijos santykiai
Lietuvos ir Suomijos santykiai - santykiai tarp Lietuvos ir Suomijos. Oficialiai pradėti 1919 m. lapkričio 17 d., Suomijai pripažinus Lietuvą de facto, praėjus kiek daugiau nei metams po to, kai abi valstybės paskelbės savo nepriklausomybes, tačiau pirmieji kontaktai tarp šių valstybių siekia gerokai senesnius laikus.
Tiek Suomija, tiek Lietuva tarp ankstyvo XIX a. ir 1918 m. priklausė Rusijos imperijai ir nuo šios atitinkamai 1917 m. gruodžio 6 d. ir 1918 m. vasario 16 d. paskelbė nepriklausomybes. Suomija, pati atkūrusi savo nepriklausomybę nuo Rusijos imperijos, Lietuvą de facto pripažino 1919 m. lapkričio 17 d., de jure – 1921 m. spalio 14 d. Dar kartą Suomija Lietuvą pripažino 1991 m. rugpjūčio 28 d. Dar kitą dieną atkurti diplomatiniai santykiai.
Lietuva savo šalies ambasadą turi įsteigusi Helsinkyje (dabartinis ambasadorius – Valdemaras Sarapinas), tuo tarpu Suomija turi ambasadą Vilniuje (dabartinis ambasadorius – Jussi Mikael Koskela). Neringoje įkurtas Suomijos garbės konsulatas, tuo tarpu Lietuvos garbės konsulatai įkurti Joensū, Seinejokyje, Levyje, Paimio ir Tamperėje.
Helsinkyje taip pat reziduoja Argentinos, Islandijos, Nikaragvos, Peru, Venesuelos akredituoti užsienio diplomatai Lietuvai.
2021 m. Suomijoje gyveno 1992 lietuviai, veikia Suomijos lietuvių bendruomenė. Tuo tarpu Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 151 Suomijos pilietis.
Abi šalys yra ES, eurozonos, EBPO, kitų tarptautinių organizacijų narės. Šalys taip pat bendradarbiauja NB8 formatu.
miniatiūra|250pf|right|Prezidentės [[Tarja Halonen ir Dalia Grybauskaitė, 2011 m.]]
Pirmieji kontaktai ankstyvuoju laikotarpiu ir viduramžiais
Apie ankstyvus prekybinius ryšius tarp suomių ir baltų liudija baltiški skoliniai suomių kalboje.
XIV a. Kareliją valdė Gedimino sūnus Narimantas (Karelijos kunigaikščiu buvo 1333–1348 m. laikotarpiu).
Kitas epizodas apie Suomijos ir Lietuvos santykius – XVI a. Turku mieste gyvenęs hercogas Jonas Vaza veda Kotryną Jogailaitę. Ši santuoka ypač sustiprina švietimo mainus tarp tuometės LDK ir į Švedijos sudėtį įėjusios Suomijos – Suomijos ir Švedijos akademikai studijuodavo Vilniaus universitete, o paskui grįždavo atgal.
Santykiai XIX a.
Tiek Lietuva, tiek Suomija nuo XIX a. pr. buvo įjungtos į Rusijos imperiją. Yra žinių, kad 1831 m. sukilimo metu jo malšinimui buvo pasitelkti suomių kariai. Tuo tarpu poetas Fredrik Cygnaeus yra sukūręs eilėraštį apie T. Kosciušką. Lietuvoje yra išlikęs suomių kareivių kapas Skapiškyje, o įrašas ant paminklo suomių ir lotynų kalba nurodo apie ten 1855 metais palaidotus 220 suomių karių.
Prie Suomijos ir Lietuvos kultūrinio suartėjimo ženkliai prisidėjo suomių rašytoja Maila Talvio, kuri su savo vyru kalbininku Jooseppi Julius Mikkola 1894 m. ir 1895 m. vasaras praleido Lietuvoje (Plokščiuose, Seirijuose, Udrijoje) ir po to Suomijos laikraštyje „Päivälehti“ paskelbė įvairių straipsnių apie Lietuvą ir jos žmones, kelionėse po Lietuvą užrašė apie 150 liaudies dainų, kai kurias išvertė į suomių kalbą. Jos parašytame romane „Dvi meilės“ pagrindinis veikėjas yra į Helsinkį atvykęs lietuvis. Tuo tarpu apsakymas „Idėjos auka“ aprašo Vincą Kudirką, kurį asmeniškai pažinojo. Mailos Talvio kūryba išversta į lietuvių kalbą.
Maila Talvio 1895 m. surengė kultūrinį vakarą Helsinkyje, kuriame buvo atliktos 6 lietuvių liaudies dainos. Rašytojos ir jos vyro J. J. Mikkolos apsilankymui ir indėliui į Lietuvą atminti 1993 m. Petro Kriaučiūno sodybos vietoje pastatytas koplytstulpis.
Manoma, kad 1916–1917 m. Suomijoje buvo apie 2000 lietuvių, iš kurių apie 1000 gyveno Helsinkyje, daugiausia baigusiųjų tarnybą carinės Rusijos laivyne. Manoma, kad Pirmojo pasaulinio karo metais Suomijoje veikė lietuviška mokykla.
1917 m. gegužės 6 d. Helsinkio universiteto iškilmių salėje buvo suorganizuotas lietuvių vakaras, kurio metu skambėjo lietuviškos dainos, Čiurlionio ir Stasio Šimkaus kūriniai. Didžioji dalis dalyvių buvo suomių inteligentija, o prie organizavimo prisidėjo Maila Talvio ir profesorius Augustis Robertas Niemis. Profesorius Niemis taip pat nuo 1900 m. tris dešimtmečius tyrė lietuvių folkloristiką, o už gausų indėlį buvo apdovanotas atsikūrus nepriklausomai Lietuvos valstybei.
Santykiai nepriklausomybės kovų metu (1917–1920 m.)
Suomija pirmoji paskelbė nepriklausomybę nuo Rusijos imperijos. Tiek lietuviai, tiek suomiai kariavo nepriklausomybės kovas siekdami iškovoti nepriklausomybę. Vis dėlto dėl santykinai didesnio atstumo bendradarbiavimas buvo minimalus.
Santykiai tarpukario laikotarpiu po viena kitos pripažinimo (1920–1940)
Nuo 1925 m. Helsinkyje veikė garbės, 1932–1940 m. – generalinis konsulatas Helsinkyje (konsulo pareigas ėjo Karlas Ragnaras Ölleris). Garbės konsulatai taip pat buvo įkurti Vyborge ir Turku. 1922 m. Kaune atidarytas Suomijos konsulatas. Lietuvoje (konsulas – Vainio Aarnio). Po 1926 m. gruodžio perversmo Lietuva savo pasiuntinybę Suomijoje uždarė. 1938 m. šalys pasirašė susitarimą dėl atsiskaitymo už prekes tarpuskaitos būdu.
1927 m. Kaune buvo įsteigta lietuvių-suomių draugija. Draugija turėjo apie 100 narių, o didieji aktyvistai buvo Suomijoje gyvenę lietuviai, glaudžiai palaikę ryšius su suomiais. Draugija veikė iki 1940 m. Tuo tarpu Helsinkyje nuo 1931 iki 1944 m. veikė suomių-lietuvių draugija, įsteigta A. R. Niemio su žmona, garbės konsulo R. Öllerio ir kitų.
Tarpukariu tiek Suomija, tiek Lietuva, buvo laikomos Baltijos valstybėmis. Kita vertus, po 1934 m. perversmų Estijoje ir Latvijoje, vienintelė Suomija išliko parlamentinė demokratija ir tai nutolino glaudesnį bendradarbiavimą su kitomis Baltijos šalimis.
Santykiai okupacijų metais
Lietuvoje, kaip ir Rusijoje, disidentų buvo įkurta Helsinkio grupė, siekusi viešinti atvejus, kai TSRS nesilaiko 1975 m. pasirašyto Helsinkio susitarimo.
Santykiai tarp atkurtos Lietuvos Respublikos ir Suomijos (1991 m.–dabar)
Suomija Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugpjūčio 28 d. Tačiau Lietuvai prielankūs suomiai dar 1990 m. įkūrė „Donelaičio“ Lietuvos bičiulių draugiją.
Aukščiausi abiejų šalių vadovai ne kartą oficialiai lankėsi vienas kito valstybėse. Paskutinįkart Lietuvos valstybės vadovas Suomijoje lankėsi 2019 m. – tuomet Lietuvos Prezidentas Gitanas Nausėda susitiko su Suomijos Prezidentu Sauli Niinistö, Ministru Pirmininku Antti Rinne ir Parlamento Pirmininku Matti Vanhanenu.
Seime veikia Tarpparlamentinių ryšių su Šiaurės Europos šalimis (Danijos Karalyste, Islandijos Respublika, Norvegijos Karalyste, Suomijos Respublika, Švedijos Karalyste) grupė (dabartinis pirmininkas Giedrius Surplys).
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Suomijoje Helsinkio universtitete veikia baltistikos centras, vadovaujamas prof. Laimutės Baluodės, kuriame mokoma lietuvių kalbos. Tuo tarpu Vilniaus universitete yra skandinavistikos specialybė, kurioje mokoma suomių kalbos. Suomių kalbos taip pat galima mokytis Vytauto Didžiojo Universitete. Vyksta akademinių mainų tarp Suomijos ir Lietuvos universitetų bei kolegijų.
Lietuvoje gerai žinoma mumius sukūrusi Tuvė Janson, jos pasakos išverstos į lietuvių kalbą. Bendrojo lavinimo mokyklose supažindinama su suomių ir karelų epu Kalevala.
Ekonominiai mainai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Suomijos siekė 1,37 mlrd. eurų, o Suomija buvo 14-ta pagal dydį Lietuvos prekybos partnerė.
Prekybos balanse vyrauja importas iš Suomijos į Lietuvą.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Suomija yra 10-a (investicijos siekia 659,41 mln. eurų). Savo ruožtu Lietuvos tiesioginių Lietuvos investicijų užsienyje dydis Suomijoje yra kuklesnis – 33-as pagal dydį (investicijos siekia 3,46 mln. eurų).
Suomijos ordinų kavalieriai lietuviai ir Lietuvos ordinų kavalieriai suomiai
1928 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordinu ir Lietuvos Nepriklausomybės medaliu buvo apdovanotas Augustis Robertas Niemis.
Apdovanotųjų lietuvių sąrašas nėra pilnas.
Mamelodi Sundowns FC
Mamelodžio „Sandaunsų futbolo klubas“, o angliškuose šaltiniuose Mamelodi Sundowns FC – vienas tituluočiausiųjų Pietų Afrikos futbolo klubas, daugkartinis nacionalinės futbolo lygos, o vėliau Premier lygos čempionas. Iš viso titulą iškovojo šešiolika kartų (šalies rekordas). Klubas priklauso verslininkui Patrice Motsepe.
Istorija
Įkurtas 1970 m. šalies sostinėje Pretorijoje, Mamelodžio rajone. Rungtyniauja aukščiausioje Pietų Afrikos futbolo lygoje. „Premier Soccer League“ rekordininkai pagal iškovotus čempionų titulus. Atstovauja šaliai Afrikos žemyno turnyruose ir laikomi vienais iš Afrikos milžinų. 2016 m. tapo CAF čempionų lygos čempionais ir tais pačiais metais buvo išrinktas CAF metų klubu. Pirmoji ir vienintelė Pietų Afrikos komanda, dalyvavusi FIFA klubų pasaulio taurėje.
2020–2021 m. apgynė čempionų titulą.
Stadionai
thumb|right|300px|Loftus Versfeld stadionas Namų rungtynes žaidžia Lucas Masterpieces Moripe arba Loftus Versfeld stadionuose.
Lucas „Masterpieces“ Moripe
„Premier Soccer League“ klubų „Supersport United“ ir „Mamelodi Sundowns“, kurie taip pat naudoja „Loftus Versfeld“ stadioną, namų stadionas.
Loftus Versfeld
Loftus Versfeld stadionas – regbio ir futbolo stadionas, esantis Arkadijos priemiestyje, Pretorijos mieste. Stadionas talpina 51 762 žiūrovų. Naudojamas regbio ir kartais futbolo rungtynėms.
Spalvinė gama
2020 m. klubas dešimtą kartą tapo Pietų Afrikos Respublikos čempionais ir ta proga truputį pakito emblema. Joje atsirado auksinė žvaigždė.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugsėjo 20 d.
Hidayet Türkoğlu
Hidajetas Turkoglu (g. 1979 m. kovo 19 d. Stambule, Turkijoje) – profesionalus krepšininkas, pirmasis NBA žaidėjas iš Turkijos.
Biografija
Turkoglu pradėjo savo karjerą su Stambulo „Efes Pilsen“. Žaidęs keturis sezonus, dalyvavo Eurolygoje. 2000 m., dalyvavo NBA naujokų biržoje ir pateko į „Sacramento Kings“ komandą. Po trijų sezonų, persikėlė į San Antonio „Spurs“ komandą ir vėliau Orlando „Magic“.
Vidutiniškai, per 2008-2009 m. sezoną, Turkoglu pelnė 16,8 taško, atkovojo 5,3 kamuolius, ir rezultatyviai perdavė 4,9 kamuolius. 2009 m. liepos 9 d. buvo iškeistas į Toronto „Raptors“ klubą keturių komandų mainuose. 2010 m. liepos 14 d. buvo iškeistas Phoenix „Suns“ komandai. 2010 m. gruodžio 18 d. buvo iškeistas Orlando „Magic“ klubui. 2013 m. vasario 13 d. buvo suspenduotas 20 rungtynių dėl neleistinų preparatų naudojimo.
Turkoglu taip pat žaidžia Turkijos krepšinio rinktinėje. Jis atstovavo rinktinėje 2001 m., kai 2001 m. Europos čempionate Turkija užėmė antrą vietą (pasižymėjo kartu su Ibrahimu Kutluay), taip pat 2009 m. 2015 m. lapkričio 13 d. paskelbė savo karjeros profesionaliame krepšinyje pabaigą.
Džedziango universitetas
Džedziango universitetas  – nacionalinis valstybinis mokslinių tyrimų universitetas, įsikūręs Hangdžou mieste, Džedziango provincijoje, Kinijoje. Yra prestižinės Kinijos C9 lygos narys ir nuolat patenka tarp 3 geriausių akademinių institucijų žemyninėje Kinijoje.
Įkurtas kaip Čiuši akademija 1897 m. Seniausias universitetas Džedziange ir vienas seniausių Kinijoje. Po 1911 m. revoliucijos universitetas 1914 m. buvo uždarytas Kinijos Respublikos vyriausybės, o 1927 m. atkurtas kaip Nacionalinis trečiasis Sun Jatseno universitetas, o 1928 m. pervadintas į Nacionalinį Čekiango universitetą. 1936–1949 m. rektoriaus pareigas einant Ču Kočenui, nepaisant persikėlimo dėl karo su Japonija, universitetas kartu su Nacionaliniu vidurio universitetu, Uhano universitetu ir Nacionaliniu pietvakarių asocijuotu universitetu tapo vienu iš keturių garsiausių Kinijos universitetų. Lankydamasis universiteto karo laikų studentų miestelyje Meitane, Guidžou britų biochemikas Džozefas Nydhamas universitetą pavadino „Rytų Kembridžu“. Įkūrus Kinijos Liaudies Respubliką universitetas buvo pervadintas į Čekiango universitetą ir 1952 m. pertvarkytas į inžinerijos mokslų universitetą. 1998 m. Džedziango medicinos universitetas, Hangdžou universitetas ir Džedziango žemės ūkio universitetas, kurie buvo sukurti iš buvusių Džedziango universiteto katedrų, susijungė į plataus profilio Džedziango universitetą.
Universitete yra 7 fakultetai, 37 kolegijos, mokyklos ir katedros, siūlančios daugiau nei 140 bakalauro ir 300 magistrantūros studijų programų. Universitetui priklauso septynios ligoninės, vienas muziejus, du tarptautiniai jungtiniai institutai ir yra įsikūrę daugiau nei 200 studentų organizacijų. 2022 m. universiteto biudžetas buvo 26,1 milijardo Kinijos juanių ir pagal biudžeto dydį Kinijoje nusileido tik Cinghua universitetui. 2022 m. Gamtos mokslų indekso metinėje lentelėje Džedziango universitetas buvo šeštas Kinijoje, septintas universitetas Azijos Ramiojo vandenyno regione ir vienuoliktas pasaulyje.
Tarp daugiau nei 4000 Džedziango universiteto dėstytojų 52 yra Kinijos mokslų akademijos ir Kinijos inžinierių akademijos nariai, 154 Nacionalinio mokslo fondo išskirtiniams jauniesiems mokslininkams gavėjai. Žymūs Džedziango universiteto absolventai yra politinis veikėjas ir revoliucionierius Čenas Dusiu, fizikai Cung Dao Li, Čien Šiung Vu ir Čian Sangdzangas, bei verslininkai Ši Judžu, Kolinas Huangas ir Duanas Jongpingas.
miniatiūra|240x240px| Čiuši akademijos replika Zidzingango studentų miestelyje. Džedziango universitetas turi net septynis studentų miestelius, kurie kartu sudėjus užima 6,22 kvadratinių kilometrų plotą. Studentų miesteliai įkurti Zidzingange, Jučuane, Sisi, Huadziačyje, Džidziange, Žoušane, Haininge ir Ningbo.
Stiebinė jūrų mina
thumb|300px|right|Garinis kateris su stiebine mina žygio padėtyje. Stiebinė mina  – XIX a. naudota jūrų mina, sprogstamosios medžiagos užtaisas ant ilgos karties galo. Stiebines minas vėliau išstūmė paplitusios torpedos.
Skirtingai nuo užtvarų jūrų minų (dugninių, inkarinių, plaukiojančiųjų) stiebinė mina buvo puolamasis ginklas. Maži laivai (mininis kateris, minanešė, povandeninis laivas) naktį priplaukdavo prie laivo taikinio, trenkdavo į laivo bortą užtaisu ir susprogdindavo šį kontaktiniu mechaniniu ar elektriniu sprogdikliu.
Stiebinių minų turėdavo ir didieji laivai, tačiau kautynėse jie jų niekada nepanaudojo.
Istorija
Stiebinės minos buvo sukurtos ir išbandytos Rusijos imperijoje. 1862 m. rugsėjo viduryje Baltijos laivyne kanonierė „Opyt“ (Опыт), ginkluota mininiu taranu (taip tada vadino stiebines minas), priplaukė prie stovinčios ant inkaro škunos „Meteor“ ir susprogdino ją. . Mininis taranas buvo parako užtaisas (iki 24 kg parako) ant 15 m ilgio rąsto galo. Rąstas buvo kanonierės forštevenio tęsinys. .
Bandymai buvo atlikti admirolo Grigorijaus Butakovo siūlymu ir jam vadovaujant. . Raporte Jūrų žinybai jis rašė: