cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pierre de Coubertin
Olimpinio komiteto būstinė Lozanoje
Olimpinis paveldas, iliustruojantis visą jos migracijos istoriją, saugomas Lozanoje. Muziejaus įkūrimą inspiravo Kubertenas, įgyvendino septintasis TOK prezidentas Chuanas Antonijas Samarančas. Pastatas įsikūręs ant Lemano ežero kranto pačiame miesto centre, jį supa specialiai sportine tematika sukurti menininkų darbai. Tai didžiausia talpykla pasaulyje olimpinių archyvų, video ir foto medžiagos, dokumentų, antikinių kūrinių, suvenyrų, susiejančių didįjį sportą su menu, kultūra. Lietuvos įnašas į olimpinį muziejų Lozanoje įgyvendintas 1994 m. vasarį, kai šeši Lietuvos sportininkai dalyvavo XVII žiemos olimpinėse žaidynėse Lilehameryje. Tarptautinio olimpinio judėjimo atkūrimo 100-mečio proga skulptorius Stanislovas Kuzma sukūrė skulptūrą "Šaulys", kurią LTOK padovanojo TOK.
Atsisveikinimas
Pjeras de Kubertenas pasitraukė iš TOK prezidento pareigų 1925 m. pašvęsdamas save pedagoginiam darbui, kurį jis vadino savo „nebaigta simfonija“. Būdamas 69-rių, 1931 m., jis išleido veikalą „Olimpiniai memuarai“ (angl. – „Olympic Memoirs“), kuriuose jis pabrėžė savo veiklos intelektualinę ir filosofinę prigimtį, bei savo svajonę nuo pat pradžios suteikti IOC vaidmenį, kuris būtų stipriai virš paprastos sportinės asociacijos. Kubertenas netrukus mirė nuo infarkto 1937 m. rugsėjo 2 d. Ženevos parke. Jo „simfonija“ liko nebaigta. Tuo metu Lozanos miestas paskelbė Pjerą de Kuberteną savo garbės piliečiu, bet Kubertenas mirė kaip tik prieš ceremoniją. Pagal Kuberteno paskutinį norą, jis buvo palaidotas Lozanoje, o jo širdis buvo patalpinta steloje, pastatytoje jo atminimui Olimpijoje. Tačiau iki pat mirties jis buvo tituluojamas, kaip Tarptautinio Olimpinio Komiteto garbės Prezidentas.
Danielius (reikšmės)
Žodis danielius gali reikšti:
Konanas
thumb|Filmo [[Konanas Naikintojas plakatas]] Konanas (dar žinomas kaip Konanas barbaras arba kimeras) – išgalvotas literatūrinis veikėjas, kurį sukūrė JAV rašytojas Robert E. Howard. Jis laikomas populiariausiu fiktyviu literatūriniu veikėju barbaru. Konanas yra kalnietis barbaras, veikęs Haiborijos eroje, kilęs iš Kimerijos.
1932 m. Robert E. Howard parašė fantastikos seriją, kurią pardavė „Weird Tales“ žurnalui. Nuo tada veikėjas pasirodė licencijuotose knygose, komiksuose, filmuose, televizijoje ir vaizdo žaidimuose, tuo tik dar labiau išpopuliarėdamas.
1954 metais „Gnome Press“ išleido istorijų rinkinį, kurio pavadinimas – „Barbaras Konanas“. Aštuntojo dešimtmečio pabaigoje komiksus išleido „Marvel Comics“. 1982 metais išėjo pirmas filmas Konanas Barbaras, 1984 m. – tęsinys Konanas Naikintojas, 2011 m. - kito režisieriaus sukurtas Konanas Barbaras ir kt.
Eridano leidyklos knygų serija apie Konaną
Eridano leidykla išleido 5 knygų seriją apie Konaną: left|thumb|450px|Visos serijos knygos
Barinės kapinynas
Barinės kapinynas – kapinynas Panevėžio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Barinės kaimo, Nevėžio kairiajame krante, Šilalės miškelyje, Krekenavos regioniniame parke.
Paminklas
Kasant žvyrą ir bulviarūsius kai kurie kapai suardyti. Surinkta geležinių balnakilpių, žąslų, žalvarinių papuošalų.
Little Red
Little Red – antrasis studijinis britų atlikėjos Katy B albumas, išleistas 2014 m. vasario 7 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju Katy B albumu, pasiekusiu pirmąją vietą.
Malajalių kalba
Malajalių kalba užrašoma malajalių raštu.
Peršalimas
thumb|Peršalimas yra viršutinių [[Kvėpavimo takai|kvėpavimo takų infekcija.]]Peršalimas arba ūminė viršutinių kvėpavimo takų (respiracinė) infekcija (ŪRVI)  – užkrečiama virusinė viršutinių kvėpavimo takų (nosies ir gerklų) infekcija.
Alfonsas Grigaitis
Biografija
Gimė 1929 m. sausio 22 d. Padubysyje. Nuo 1977 m. balandžio 11 d. iki 1984 m. lapkričio 30 d. buvo Alytaus miesto meras. A. Grigaičio pastangų dėka išsiplėtė miesto pramonė, įsikūrė stambiausios Alytaus pramonės įmonės, pradėti statyti pirmieji gyvenamieji mikrorajonai. 2000 m. tapo pirmuoju miesto garbės piliečiu.
Peršalimas
Peršalimas yra viena dažniausių ligų, kuria kiekvienas žmogus vidutiniškai serga 2–4 kartus per metus. Peršalimas nėra pavojingas ir praeina per 7–10 dienų.
Peršalimas dažnai maišomas su rimtesne liga – gripu, kuriam būdinga aukšta temperatūra, šaltkrėtis, kaulų ir raumenų skausmai. Gripas daug pavojingesnis už peršalimą, nes sukelia komplikacijas, pavyzdžiui, plaučių uždegimą.
Peršalimo pavadinimas yra klaidinantis, nes klimatas gali tik daryti įtaką organizmo imunitetui ir paaštrinti simptomus, tačiau ligos sukėlėjas yra virusas.
Patologija
Virusai į organizmą dažniausiai patenka per nosį ar akis ir sparčiai dauginasi nosiaryklėje. Virusas į ląsteles patenka per ICAM-1 receptorius.
Simptomai
Dažniausi peršalimo simptomai yra sloga, gerklės skausmas, galvos skausmas, kosulys, bendras silpnumas.
Peršalimu apsikrečia 95 % su virusu susidūrusių asmenų, bet simptomai pasireiškia tik 75 % atvejų. Simptomai pasireiškia praėjus 1–2 dienoms po apkrėtimo ir yra organizmo apsauginės reakcijos: čiaudulys, sloga ir kosulys – tai bandymai išvyti užpuolikus, o uždegimas pritraukia ir aktyvuoja imunines ląsteles. Virusas pasinaudoja čiauduliu kaip būdu plisti.
Komplikacijos
Bakterijos, paprastai gyvenančios nosiaryklėje, gali pasinaudoti susilpnėjusia imunine sistema ir sukelti antrinę infekciją. Dažniausiai pasitaiko vaikų vidurinės ausies uždegimai bei bakterinis sinusitas. Galima šių infekcijų priežastis yra stiprus nosies pūtimas. Nosies gleivinės išskyros dėl slėgio pasiekia ausį ir sinusus ir ten sukelia infekciją.
Prevencija
Geriausias peršalimo prevencijos būdas – vengti kontakto su ligoniais, gerai plauti rankas ir neliesti savo veido.
Antibakterinis muilas nepažeidžia viruso dalelių, bet pats mechaninis plovimo veiksmas jas pašalina. Prieš virusus veiksmingi alkoholiniai rankų valymo geliai.
Kai kuriose šalyse, pvz., Kinijoje ar Japonijoje peršalę žmonės nešioja chirurgines kaukes, kad apsaugotų aplinkinius.
Kadangi peršalimą sukelia daug virusų rūšių, kurios mutuoja, vakcinacija yra neefektyvi.
Gydymas
Peršalimui gydyti vaistų nėra, t. y. nėra priemonių, efektyviai kovojančių su virusais. Tik ligonio imuninė sistema gali susidoroti su infekcija. Per keletą dienų ji pradeda gaminti antikūnus, efektyviai kovojančius su peršalimą sukėlusiu virusu. Taigi, peršalimo gydymo būdai tegali sušvelninti simptomus. Tarp jų yra analgetikai, kaip acetilsalicilo rūgštis ar paracetamolis, ar jų analogai pastilių pavidalu. Taip pat naudojami pirmosios kartos antihistamininiai preparatai, tokie kaip klemastinas, feniraminas, gleivinių uždegimui malšinti.
Šilta ir drėgna aplinka palengvina simptomus. Palengvinti peršalimo simptomus buityje naudojamos karštos žolelių ir vaisinės arbatos, gaminamos iš ramunėlių, erškėtuogių, čiobrelių, raudonėlių. Pastebėtina, jog yra tikimybė, kad simptomų malšinimas prailgina ligos trukmę, tačiau tai nėra įrodyta.
Publikacijos XX a. antroje pusėje teigė, kad vitamino C vartojimas sumažina peršalimo tikimybę, tačiau vėlesni tyrimai tai neigia.
Įtaka visuomenei
Mičigano universiteto tyrėjas dr. A. Markas Fendrikas 2003 m. paskelbė peršalimo ekonominių pasekmių studiją. Buvo nustatyta, kad vien Jungtinėse Amerikos Valstijose kasmet dėl peršalimo į gydytojus kreipiamasi 100 milijonų kartų, kas iš viso gali kainuoti per 7,7 milijardus JAV dolerių. Daugiau nei trečdaliui pacientų išrašomi antibiotiniai preparatai, kurie dažnai ne tik be reikalo švaisto resursus, bet ir kelia mikroorganizmų atsparumą tokiems preparatams, o prieš virusus yra neefktyvūs. Tyrimas nustatė, kad amerikiečiai kasmet išleidžia 2,9 milijardus JAV dolerių simptominiams vaistams parduodamiems be recepto bei dar 400 milijonus receptiniams vaistams. Be to, 1,1 milijardas JAV dolerių išleidžiamas gydytojų paskirtiems antibiotikams, kurie neturi jokios įtakos šiai virusinei ligai. Buvo spėjama, kad kasmet dėl peršalimo mokiniai praleidžia 189 milijonus mokyklos dienų. Juos prižiūrėdami tėvai praleidžia 126 milijonus darbo dienų. Sudėjus su darbo dienomis, praleistomis susirgus patiems darbuotojams, nuostoliai dėl darbo praleisto dėl peršalimo sudaro virš 20 milijardų JAV dolerių.
Istorija
Peršalimas buvo žinomas dar senovės Egipto, majų, bei actekų civilizacijoms. Actekai naudodavo medaus, čili pipirų ir tabako mišinį peršalimui gydyti. Graikų Hipokratas aprašė ligą V a. pr. m. e.
Pirmasis virusinę peršalimo prigimtį atrado Valteris Kruzė, profesorius iš Leipcigo Vokietijoje 1914 metais, tačiau šie rezultatai plačiai paplito tik kai jie 1920 metais buvo atkartoti Alfonso Došezo, griežtuose akluose (double-blind) eksperimentuose, pirmiausia su šimpanzėmis, vėliau su žmonėmis.
Gaudučiai (Šiauliai)
Gaudučiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Micaičių.
Mirusiųjų knyga
thumb|Ištrauka iš Mirusiųjų knygos
Mirusiųjų knyga – senovės egiptiečių magiški tekstai ir iliustracijos papiruso ritiniuose. Jie buvo paliekami mirusiesiems, kad padėtų įveikti dausų pavojų pomirtiniame pasaulyje ir pasiekti palaimingą būvį Aaru – nendrių laukuose, vadinamame dangiškajame Egipte. Tai himnų, litanijų, ritualinių maldų ištraukos, kurias galima pavadinti užkeikimais.
Aprašymas
„Mirusiųjų knygos“ pavadinimą sugalvojo XIX a. egiptologas K. R. Lepsijus. Ištarmes jis pavadino skyriais ir sunumeravo. Dauguma tekstų priskiriami Reu nu pert em hru rubrikai, kurios pažodinis vertimas turėtų skambėti maždaug taip: Ištarmės apie išėjimą į dieną. Tekstai reiškia perėjimą iš tamsos į šviesą, Duato nakties tamsybėse pakilti su Saule ir atgimti dvasiniu Akh pavidalu.
Knygą sudarydavo žyniai, brangiai parduodavo, todėl ją galėjo nusipirkti tik turtingi žmonės.
Vienintelis Lietuvoje „Mirusiųjų knygos“ fragmentas, užrašytas ant papiruso yra saugomas Nacionalinio Mikalojaus Konstantino Čiurlionio dailės muziejaus Mykolo Žilinsko dailės galerijoje, jis yra iš egiptologės Marijos Rudzinskaitės-Arcimavičienės kolekcijos. Šį papirusą muziejui 1985 m. pardavė Kauno kolekcionierius G. Damalakas, papirusas buvo datuotas X amžiumi pr. m. e. 2004 m. jį aprašantį straipsnį publikavo Tadas Rutkauskas.
Tibeto „Mirusiųjų knyga“
Egiptologo K. R. Lepsiaus pavyzdžiu pasekė W. Y. Ewans-Wentzas, XX a. pradžioje išleidęs vieną iš daugelio mirties temai skirtų tibetiečių traktatą, kuris pažodžiui verstųsi Išsilaisvinimas bardo tarpsnyje klausantis pamokymų ir pavadinęs jį Tibeto mirusiųjų knyga.
Seinų valsčius (1919–1923)
Seinų valsčius (1919–1923)  – nuo 1919 iki 1923 metų egzistavęs nenustatyto tipo valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Seinų apskrityje. Valsčiaus centras buvo Seinų miestas.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1919 m. vasario 4 d. buvo įkurtas valsčius. Po I pasaulinio karo iki 1923 m. nebuvo nustatytas valsčiaus statusas, ar tai kaimiškas ar miesto valsčius. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1923 m. gegužės 10 d. valsčiui suteiktas miesto valsčiaus statusas ir įkurtas miesto tipo Seinų valsčius.
Citoplazma
Citoplazma ( 'ląstelė' + plasma 'lipdinys') – plazminės membranos apgaubtas ląstelės turinys, išskyrus branduolį. Ja užpildyta visa prokariotinė ląstelė. Citoplazma supa eukariotinės ląstelės branduolį. Jos dalis yra įvairūs organoidai (endoplazminis tinklas, lizosomos ir k.t.), kurių tarpai užpildyti citozoliu. Citoplazmoje vyksta visos gyvybiškai svarbios cheminės reakcijos, kaupiamos maisto medžiagos.
Pirmą kartą terminas panaudotas 1882 metais lenkų mokslininko E. A. Strasburgerio.
Citoplazma, judėdama eukariotų ląstelėse, perneša maisto medžiagas, fermentus, virusines daleles. Šis judėjimas vadinamas cikloze.
Didžiokų piliakalnis
Didžiokų piliakalnis su gyvenviete, Švedų kalnas, Šideikiai – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24032) Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Didžiokų, Giedraičių seniūnija. Pasiekiamas senuoju plentu, išvažiavus iš Kazokų miško, už pirmo didesnio posūkio į kairę (kairėje stovi sodyba) pavažiavus į dešinę vakarų – šiaurės kryptimi lauko keliuku 350 m, yra priekyje.
Piliakalnis
Piliakalnis (Švedų Kalnas) įrengtas ilgo ožnugario pietrytiniame krašte. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 65x18 m dydžio. Jos pietrytiniame krašte supiltas 0,8 m aukščio, 8 m pločio pylimas, kurio išorinis 4 m aukščio šlaitas leidžiasi į 5,5 m pločio, 0,5 m gylio griovį, už kurio yra antras 1 m aukščio, 10 m pločio pylimas. Šiaurės vakarų aikštelės gale supiltas 0,5 m aukščio, 11 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 22 m ilgio, 17 m pločio, 2,5 m gylio griovį, už kurio supiltas antras 0,7 m aukščio, 6 m pločio pylimas. Už jo iškastas 18 m ilgio, 5,5 m pločio, 0,3 m gylio antras griovys skiria piliakalnį nuo toliau į šiaurės vakarus besitęsiančio 100 m ilgio ožnugario. Šlaitai statūs, 11­-13 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs pušimis ir lapuočiais.
Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 19000 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 541000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Šveicarija Eurovizijoje
Šveicarija Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 62 kartus. Tai viena iš Eurovizijos pradininkių, kuri laimėjo patį pirmąjį Eurovizijos konkursą, vykusį Šveicarijoje.
Šveicarija Eurovizijoje nedalyvavo keturis kartus – 1995, 1999, 2001 ir 2003 m. Tai lėmė prasti rezultatai ankstesniais metais.
Amonas Ra
Vaizduojamas kaip vyras, užsidėjęs ant galvos dvi plunksnas.
Kultas
Amonas Ra buvo garbinamas Vidurinės ir Naujosios karalystės laikotarpiais, kai dievą Amoną suliejo kartu su Heliopolio Saulės dievu Ra. Amonas Ra tapo svarbiausiuoju dievu.
Kultas išpažintas visame senovės Egipte. Amonui Ra, jo žmonai – deivei Mutai, jų abiejų sūnui – dievui Chonsui pastatytos didingos šventyklos Karnake ir Luksore (prie Tėbų).
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė (VU SA) – seniausia ir didžiausia visuomeninė, ne pelno siekianti, nepolitinė ekspertinė švietimo organizacija, atstovaujanti studentų interesams Vilniaus universitete ir už jo ribų. Bendri siekiai, įvairūs projektai ir darbai šiuo metu vienija apie 1000 veiklių narių. VU SA rūpinasi studentų socialine ir akademine gerove, siekia gerinti studijų kokybę, gyvenimo sąlygas, rūpinasi studentų praktika, turiningu laisvalaikiu ir poilsiu. VU SA yra visų svarbiausių Universiteto valdymo institucijų narė, todėl turi didelės įtakos VU valdymui.
VU SA taip pat išsiskiria tuo, jog vienintelė Lietuvoje karjeros dienas universitete organizuoja savarankiškai.
Organizacijos šūkis – Vieningai Už Studentų Ateitį!
Vizija
Vieninga, atvira aplinka savarankiškam studento tobulėjimui Vilniaus universiteto studentų bendruomenėje.
Misija
VU SA siekia efektyviai atstovauti Vilniaus universiteto studentams, kurdama palankiausias sąlygas studento saviraiškai ir puoselėdami studentišką kultūrą bei savarankiškumą Vilniaus universiteto bendruomenėje.
Visagino savivaldybės taryba
miniatiūra|Visagino savivaldybės tarybos frakcijos 2019-2023 m. kadencijoje: {{legend|#30B61E|Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos frakcija: 6 }} {{legend|#2DF1B9| „Visaginas – tai mes“ frakcija: 6 }} {{legend|#EDF112|Lietuvos laisvės sąjungos (liberalų) frakcija: 4 }} {{legend|#F1A5C5|Lenkų rinkimų akcijos ir Rusų aljanso koalicijos „Krikščioniškų šeimų sąjunga“ frakcija: 3 }} {{legend|#F1AB06|Tvarkos ir teisingumo frakcija: 3 }} {{legend|#F10914|Lietuvos Socialdemokratų partijos frakcija: 2 }} {{legend|#DCD5C1|Nepriklauso jokiai frakcijai: 1 }} Visagino savivaldybės taryba – Visagino savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė
Struktūra ir valdymas
Ataskaitinė-rinkiminė konferencija - aukščiausia VU SA savivaldos institucija, kurioje skaitoma ir tvirtinama metų veiklos, finansinė, revizijos ataskaitos, renkamas VU SA prezidentas, renkama ir tvirtinama Revizijos komisija. Joje dalyvauja po 10 atstovų iš kiekvieno VU SA padalinio ir VU SA Prezidentas.
Parlamentas susideda iš VU SA padalinių konferencijų išrinktų atstovų (po 2 iš kiekvieno fakulteto) Tarybos narių, Prezidento bei Viceprezidentų. Jis atlieka visas VU SA valdymo funkcijas, išskyrus tas, kurios yra tiesiogiai pavestos Konferencijai. Parlamentas renkasi ne rečiau nei kartą per mėnesį.
Taryba - sudaro VU SA padalinių vadovai bei Prezidentas. Tarybos darbą organizuoja ir jam pirmininkauja Prezidentas arba jo įgaliotas asmuo. Tarybos posėdžiai kviečiami Prezidento ar jo įgalioto asmens ne rečiau kaip vieną kartą per mėnesį. Tarybos nutarimai priimami posėdyje dalyvaujančių Tarybos narių balsų dauguma. Nariai turi lygias balso teises.
Visagino savivaldybės taryba
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė
Struktūra ir valdymas
Prezidentas dalyvauja visose VU SA valdymo institucijose. Jį renka VU SA ataskaitinė-rinkiminė konferencija, vykstanti vieną kartą per metus pavasarį.
Visagino savivaldybės taryba
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Vilniaus universiteto Studentų atstovybė
Nuorodos
VU SA tinklalapis
Visagino savivaldybės taryba
Nuorodos
Oficiali svetainė
Tritonas (palydovas)
Tritonas arba Neptūnas I – didžiausias Neptūno palydovas. Atrado Viljamas Laselis 1846 m., praėjus vos kelioms savaitėms po Neptūno atradimo. Tritonas didesnis už Urano palydovus, be to, turi atmosferą, kurioje, kaip ir Titane (didžiausiame Saturno palydove), yra azoto (99,9 %). Aplink savo ašį apsisuka per 5 paras ir 21 val.
Orbita beveik apskrita, o Tritono skriejimo kryptis priešinga Neptūno sukimuisi. Tai vienintelis Saulės sistemoje didelis planetų palydovas, turintis tokią priešingą skriejimo savybę.
Įsivaizduojamam stebėtojui Tritone atrodytų, kad Neptūno paviršius labai greit kinta. Taip yra dėl priešingos planetai skriejimo krypties. Iš šio palydovo būtų nepatogu stebėti planetas. Tik Neptūnas būtų ryškesnis, bet planetai atsidūrus priešais Saulę, ilgus metus ji būtų visai nematoma. Žiūrint iš Tritono, Saturnas spindėtų silpniau, nei iš Žemės, nes atstumas tarp Neptūno ir Saturno kur kas didesnis negu tarp Saturno ir Žemės. Dar arčiau Saulės skriejančios planetos apskritai nebūtų matomos. Kita vertus, iš jo būtų patogu stebėti už Saulės sistemos ribų esančius objektus.
Jurta
thumb|250px|Jurta [[Mongolija|Mongolijoje]] Jurta – kilnojamas, veltinis, mediniais ramsčiais įtvirtintas Vidurinės Azijos stepių klajoklių būstas; palapinė. Tradicinė jurta yra apskritimo formos, dengiamąją medžiagą sudaro avies vilnos pluokštas. Mediniai rėmai sudaro žiedinį karkasą, stogą remiančius polius bei duris. Šviesa į būsto vidų patenka per viršuje padarytas angas (šangyraką), kurios naktį uždengiamos. Jurtos centre įrengiama ugniavietė.
Jurta gerai pritaikyta prie klajokliško gyvenimo būdo ir rūstaus klimato: ji lengvai surenkama ir pergabenama, storas vilnos sluoksnis saugo nuo šalčių, apskritimo forma mažiau priešinasi vėjui.
Klepkai
Klepkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Sabnių valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Sabnių, apie 9 km į šiaurę nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 90 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Klemensas Kaušinis
Klemensas Kaušinis (1906 m. sausio 27 d. Juršiškėse, Molėtų valsčius – 1995 m. gegužės 20 d. Kaune) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
Sūnus Saulius Kaušinis. 1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1961 m. technikos mokslų kandidatas. Nuo 1936 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1950–1986 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, nuo 1966 m. docentas.
1941–1944 m. visą okupacijos laikotarpį rūpinosi inžinieriaus Isako Judelevičiaus šeimos gelbėjimu, į gelbėjimo grandinę įtraukė savo seseris ir draugus, gyvenusius įvairiose Lietuvos vietose. 1996 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolio garbės vardas.
Danys
Danys − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Sarivonas
Sarivonas  – miestas Šiaurės Korėjos pietvakariuose. Hvanhė Pukto provincijos administracinis centras. 310,1 tūkst. gyventojų. Svarbus transporto mazgas. Mašinų, tekstilės, odos, maisto, cemento pramonė. Netoliese išgaunama geležies rūda.
Danys
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šakių rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Šakių rajono savivaldybės taryba – Šakių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2002 m. gruodžio 22 d.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Jaranga
thumb|250px|Čiukčių jaranga [[1913 m.]]
Jaranga – šiaurės Sibiro klajoklinių tautų (čiukčių, koriakų, evenkų, jukagyrų) kilnojamas būstas. Yra apskritimo formos, karkasas ir kupolas surenkamas iš lengvų medinių pagalių ir dengiamas elnių odomis. Vidutinei jarangai apdengti prireikia apie 50 odų. Viduje išskiriamos gyvenamos patalpos ir sandėlis.
Velvet Acid Christ
thumb|200px|right|Bryan Erickson ir Gary Slaughter Velvet Acid Christ – psychedelic – industrial grupė iš Denverio, JAV. Pagrindinis nuolatinis jos narys ir vienas įkūrėjų yra Bryan Erickson.
Velvet Acid Christ muziką yra sunku vienareikšmiškai priskirti konkrečiam žanrui. Dažniausiai ji apibūdinama kaip industrial ir electro-industrial, gothic, EBM, psychedelic. Joje galima rasti įvairiausių nuotaikų. Dainos išsiskiria neįprastu skambesiu ir emocingumu. Temos dažnai liečia įvairius „tamsius“ aspektus – narkotikai, serijiniai žudikai, depresija, mizantropija. Taip pat dažna tema yra religija.
Dažnai naudoja semplus iš įvairių filmų.
Nisa
Nisa (dar vadinamas Parthaunisa) – senovės miestas, buvęs šalia dabartinio Bagiro kaimo, 18 km į pietvakarius nuo Ašchabado, Turkmėnijoje.
Nisa apibūdinamas kaip viena iš pirmųjų partų sostinių. Miestas buvo įkurtas Arsako I (valdė 250–211 pr. m. e.), ir manoma, kad jis buvo karališkuoju partų karalių nekropoliu, nors ir nebuvo nustatyta, kad Nisos tvirtovė buvo pastatyta kaip karališkoji rezidencija ar mauzoliejus.
thumb|left|250px|Senoji Nisa
Kasinėjimų Nisoje metu atrasti svarbūs statiniai, mitraizmo mauzoliejai ir šventyklos, daug rašytinių dokumentų ir užgrobtų lobių. Buvo rasta daug helenistinio meno dirbinių, tokių kaip dramblio kaulo indai, žiedai, puošti iraniečių motyvais ar klasikinėmis mitologinėmis scenomis.
Vėliau Mitridato I (valdė 171–138 pr. m. e.) Nisa buvo pervadinta į Mitradatkirtą („Mitradato tvirtovė“).
Nisa buvo visiškai sunaikinta žemės drebėjimo, kuris ivyko pirmame dešimtmetyje pr. m. e.
Nisos tvirtovė UNESCO 2007. buvo paskelbta Pasaulio paveldo vietove.
N-Gage
N-Gage − įmonės „Nokia“ sukurtas mobilusis telefonas, taip pat ir delninė žaidimų konsolė.
Pareikiai (Zelionojė)
Pareikiai  (, nuo 1938 m. liepos 16 d. Goldberg, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Turgenevo kaimo gyvenvietės teritorija.
N-Gage
„Nokia“ bandė nuvilioti Game Boy Advance žaidėjus, į N-Gage įdiegdama mobiliojo telefono funkcijas. Sumanymas nenusisekė. Iš dalies dėl to, kad mygtukai labiau buvo pritaikyti telefonui ir buvo nepatogūs žaidžiant žaidimus.
2005 m. „Nokia“ paskelbė, kad N-Gage žaidimų galimybes įdiegs savo sumaniesiems telefonams. N-Gage paslauga leido vartotojams pirkti ir parsisiųsti žaidimus iš oficialios N-Gage svetainės nuo 2008 m. balandžio 3 d., o 2009 m. spalio 30 d. „Nokia“ pranešė, kad nebebus kuriami žaidimai N-Gage konsolei ir kad paslauga nustos galiojusi 2010-ųjų pabaigoje.
Tage Erlander
Tagė Erlanderis (Tage Fritiof Erlander 1901 m. birželio 13 d. Ransėteryje – 1985 m. birželio 21 d. Hudinge, Stokholmas) – filosofas, Švedijos politinis veikėjas.
N-Gage
Su 3 mln. pardavimų N-Gage yra viena iš nesėkmingiausiai parduotų visų laikų rankinių žaidimų konsolių.
Tage Erlander
Biografija
Baigęs liaudies mokyklą, studijavo Lundo universitete, 1928 m. filosofijos kandidatas. Dalyvavo radikalių studentų judėjimuose, vėliau Švedijos socialdemokratų darbininkų partijos (SAP) narys. 1928–1938 m. enciklopedijos „Svensk Uppslabok“ redaktorius.
N-Gage
Antrasis N-Gage modelis (N-Gage QD) pasirodė 2004 m. balandžio 14 d.
Techniniai duomenys
thumb|250px|N-Gage QD
Tage Erlander
Biografija
1930–1932 m. Lundo tarybos narys, 1932–1937 m. Švedijos parlamento Riksdago narys, 1937–1944 m. Socialinio departamento valstybės sekretorius, 1944 m. ministras be portfelio, 1945–1946 m. religijų ministras.
Mirus Švedijos Ministrui pirmininkui ir partijos lyderiui Perui Albinui Hansonui nuo 1946 m. iki 1969 m. buvo SAP pirmininkas ir Švedijos Ministras pirmininkas – tai ilgiausiai demokratiškai užimtos aukščiausios pareigos pasaulyje. Tiesa, 1951–1957 m. jam teko sudaryti koalicinę vyriausybę su Švedijos centro partija. 1969 m. abi pareigas užleido naujam partijos lyderiui – Ulofui Palmei.
Nuo 1972 iki 1982 m. jis rašė ir publikavo savo memuarus.
Dapkus
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gaugariai
Gaugariai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Laikšių.
Kolonija Zembruvas
Kolonija Zembruvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Sabnių valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Pataisos darbų kolonijoje
Pataisos darbų kolonijoje – Franco Kafkos novelė, parašyta 1914 m. spalį, išleista – 1919 m. Šiame kūrinyje keliaujantis tyrinėtojas supažindinamas su saloje įsikūrusios pataisos darbų kolonijos teisine sistema. Šioje sistemoje kiekvienas kaltinamasis, išgirdęs neskundžiamą nuosprendį, patenka į aparatą, kuriuo yra kankinamas kelias valandas ir galiausiai nužudomas, taip pat ant kūno jam išraižomi žodžiai, kurių jis nesilaikė. Egzekuciją stebėjęs tyrinėtojas po netikėtos jos pabaigos tučtuojau palieka salą.
Teisingumas kolonijoje
Gerbiamas tyrinėtojas lankosi tolimoje saloje, kurioje įkurta neįvardytos galingos šalies pataisos darbų kolonija. Jis pakviečiamas dalyvauti viešoje egzekucijoje. Ji bus vykdoma pasitelkus keistą aparatą, sukurtą jau mirusio salos komendanto. Mašinos valdymą perėmė pareigūnas, atliekantis ir teisėjo funkcijas;  ją sudaro sudėtingai valdomas mechanizmas. Jo paskirtis – ilgos ir žalojančios procedūros metu ant nuteistojo kūno išraižyti pažeisto įsakymo tekstą, dėl to nuteistasis galiausiai žūsta. Pareigūnas pasisako už aparato naudojimą, nors po senojo komendanto mirties ši bausmės vykdymo forma susilaukia vis daugiau priešininkų, prie jų galima priskirti ir naująjį komendantą. Iš tyrinėtojo, eksperto bausmės vykdymo srityje, jis tikisi kritiškų pastabų, kad būtų pasirengta šios mechanizuotos ir archajiškos bausmės panaikinimui. Kaltinamajam nėra pranešama apie bausmės vykdymą, jau nekalbant apie galimybę gintis. Pirmiausia nuteistasis turi iškęsti 12 valandų kankynę, kurios metu jis įsisąmonina užrašo, kurį pragariškai džeržgianti mašina vis dažniau ir vis giliau išraižo ant kūno, prasmę.
Būsimos egzekucijos metu paprastam ir kvailokam kareiviui dėl nepaklusnaus elgesio bus išraižyti žodžiai „Gerbk savo viršininką“. Kitas kareivis paskirtas jį saugoti, tarpusavyje jiedu susimoko, dėl to veiksmas pasisuka keista linkme.
Abejingas tyrinėtojo elgesys
Tyrinėtojui detaliai išaiškinamas aparato veikimas ir funkcijos, o nuteistasis pririšamas prie aparato. Dar prieš jį įjungdamas, pareigūnas pasisuka į tyrinėtoją ir paprašo jį teigiamai atsiliepti apie bausmės vykdymo mašiną. Tyrinėtojas atsisako tai daryti, tačiau kartu patikina dėl mašinos išsaugojimo susirūpinusį pareigūną, kad neigiamai apie ją taip pat nepasisakys. Tyrinėtojas nori išreikšti savo neigiamą požiūrį į aparatą tik asmeniškai komendantui. Nors dėl nehumaniškumo jis nepritaria tokiam bausmės vykdymo būdui, vis dėlto būdamas kitos šalies piliečiu, jis neturi teisės tuo piktintis.
Pareigūno egzekucija
Suvokęs, kad negali perkalbėti tyrinėtojo, pareigūnas išlaisvina suglumusį nuteistąjį iš mašinos ir leidžia jam apsivilkti apdraskytus drabužius. Vietoj jo pareigūnas pats atsigula ant prietaiso, nustatydamas jo krumpliaračius taip, kad ant jo kūno būtų išraižytas užrašas „būk teisingas“. Abiems kareiviams jį deramai pririšus, mašina staiga pati įsijungia ir ima veikti kitaip, nei įprasta – ne džergždama, bet visiškai be garso ir vis įsibėgėdama. Krumpliaračiai lenda iš valdymo dėžės ir atrodo, kad visas aparatas tuoj subyrės į gabalus. Vadinamojo kiaušinio adatos neraižo reikiamo teksto, tik bado vis giliau ir giliau krauju plūstantį kūną: „<…> tai nebuvo pareigūno norėti kankinimai, o tik paprasčiausia žmogžudystė.“ Vietoj ištisų valandų egzekucija trunka tik kelias minutes ir pareigūnas su ilgu virbalu kaktoje pakabinamas virš atliekų duobės. Miręs jo veidas nerodo jokio ženklo apie anksčiau entuziastingai apibūdintą atpirkimą, tik atmerktomis akimis nužvelgia tyrinėtoją „ramiu ir įsitikinusiu“ žvilgsniu.
Po šio makabriško žmogaus ir mašinos susinaikinimo spektaklio tyrinėtojas, lydymas abiejų karių, prieš  skubiai išvykdamas, dar aplanko senojo komendanto kapą. Taip jis sėkmingai sukliudo abiem kareiviams juo pasekti ir kartu palikti salą.
Blakstienėlė
Blakstienėlė – apie 10 mikrometrų ilgio ląstelės paviršiaus ataugos, kuriomis naudojantis juda kai kurie vienaląsčiai organizmai. Taip pat jų randama ir žmogaus bei kitų gyvūnų kvėpavimo takų virpamajame epitelyje. Jos šalina (varo lauk) ten patekusias bakterijas ir dulkes. Be to, blakstienėlių yra ir žinduolių kiaušintakiuose, kur jie padeda kiaušinėliui judėti iš kiaušidės į gimdą.
Blakstienėlė sudaryta iš pamatinio kūnelio ir aksonemos, sudarytos iš 20 mikrovamzdelių. Ląstelės turi ne po vieną, o daug blakstienėlių.
Blakstienėlės būna judrios ir nejudrios. Judriosios blakstienėlės padeda ląstelei judėti, tuo tarpu nejudriosios veikia kaip juntamieji organoidai.
Žmogaus organizme genai, koduojantys blakstienėlių sandarą, atsakingi ir už spermatozoido žiuželio sandarą. Žiuželiai ir blakstienėlės - labai panašūs dariniai, tačiau žiuželiai ilgesni ir varo kitu būdu (žiuželiai orientuoti išilgai judėjimo krypties, o blakstienėlės paprastai jai statmenos). Bakterijų žiuželiai savo sandara ir veikimo principu skiriasi nuo eukariotų žiuželių ir blakstienėlių.
Zarasų rajono savivaldybės taryba
Zarasų rajono savivaldybės taryba – Zarasų rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Safaga
Safagoje iškasama daug fosfatų, miestas laikomas svarbia jų eksporto vieta.
Uostas buvo įkurtas tarp 282 ir 268 m. prieš mūsų erą. Iš pradžių miestas pavadintas „Filotera“, tuo metu Egiptą valdžiusio faraono Ptolemėjaus II Filadefo mirusios sesers garbei.
Šiuo metu Safaga yra populiari tarp vandens sporto mėgėjų – ypač burlenčių ir jėgos aitvarų sportininkų. 1993 m. Safagoje vyko Raudonosios jūros burlenčių pasaulio čempionatas.
Jurgis Gūžys
Jurgis Gūžys (1885 m. gegužės 24 d. Rokeliuose – 1948 m. vasario 14 d. Plungėje) – Lietuvos pedagogas.
Biografija
Vaikystėje daraktoriaus išmokytas skaityti lietuviškai, rusiškai ir lenkiškai, lankė Aukštosios Panemunės pradžios mokyklą, paskui 1898–1900 m. tęsė mokslą Lomžos gubernijoje. 1900–1902 m. mokėsi Veiverių dviklasėje mokykloje prie mokytojų seminarijos, 1902–1904 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją.
1904–1905 m. dirbo Dobrzyno pradžios mokykloje mokytoju, 1905 m. ten pat buvo Paskrzyno pradžios mokyklos mokytojas. 1906–1915 m. dirbo Kupreliškio pradžios mokyklos mokytoju.
1915 m. pasitraukė į Rusiją. 1915–1917 m. dirbo raštininku, paskui vadovavo Karačiovo valdybos švietimo skyriui, 1917–1918 m. buvo liaudies ūkio tarybos sekretorius. 1918 m. grįžo į Lietuvą, 1918–1919 m. dirbo Vyžuonų valsčiaus komitete. 1919–1920 m. tarnavo Vidaus reikalų ministerijoje, buvo Komisijos Steigiamojo Seimo įstatymui paruošti reikalų vedėjas, paskui Savivaldybių departamento valsčių dalies vedėjas.
Nuo 1945 m. buvo Plungės gimnazijos rusų kalbos ir matematikos mokytojas.
Molėtų valsčius
Molėtų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Molėtai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1861 m. Vilniaus gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujiems Inturkės valsčiui ir Videniškių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Molėtų rajonui (7 apylinkės).
Laima Barisaitė
Laima Sofija Barisaitė-Zelenkevičienė (1930 m. liepos 18 d. Panevėžys – 2005 m. spalio 11 d. Vilnius)   – Lietuvos grafikė.
Panamos provincijos
Panama administraciniu lygiu yra skirstoma į 10 provincijų ir 3 autonomines sritis (komarkas). Dar dvi komarkos įeina į provincijų sudėtį.
Laima Barisaitė
Biografija
1954 m. baigė Lietuvos dailės institutą.
Sukūrė spalvotų monotipijų, kartono raižinių, linoraižinių, karpinių, iliustravo knygų, nuliejo akvarelių, nutapė paveikslų. Estampų („Laivai“ 1958 m., „Antakalnis“ 1966 m., triptikas „Šventosios motyvais“ 1983 m.) kompozicija dekoratyvi plokštuminė, piešinys apibendrintas, spalvų deriniai raiškūs.
Ankstyvosios knygų (Antanas Vienuolis. „Puodžiūnkiemis“, 1954 m., „Legendos ir padavimai“, 1957 m., Žemaitė. Raštai t. 1, 3, 1956 m.) iliustracijos smulkaus piešinio. Vėlesniosiose (Julius Janonis.„ Vaikų dienos“, 1963 m., „Mano dainelės“ 1972 m., Petras Cvirka. „Cukriniai avinėliai“, 1964 m., Martynas Vainilaitis. „Mano volungėlė“ 1975 m.) išryškėjo lakoniškumas ir dekoratyvumas.
Nuo 1954 m. kūriniai eksponuoti Lietuvoje ir užsienyje (Lenkija, Čekoslovakija, Vokietija).
Pelyšų tvenkinys
Pelyšų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Anykščių rajone, 5,5 km į pietryčius nuo Viešintų, tarp Sedeikių ir Žliobiškių kaimų, 0,4  km į šiaurę nuo kelio. Įrengtas ant Šventosios dešiniojo intako Pelyšos, 3,7 km nuo jos žiočių. Taip pat apsemia Pelyšos intakų Akmenos (susidarė 0,63 km ilgio įlanka), Jonupio ir Kiauliupio žiotis. Ribojasi su Pelyšos geologiniu draustiniu. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 2,76 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 89 m. Krantai aukštoki, apaugę siaura medžių ir krūmų juosta. Kranto linija labai vingiuota. Šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs, yra 2 salos (8 a ir 7 a), pakrantėje stūkso Šimonių giria. Pietinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Sedeikių dvaro sodyba, stūkso Akmenos miškas. Kitose pakrantėse plyti pievos, krūmynai, dirbami laukai.
Prie Pelyšų tvenkinio įsikūrusios gyvenvietės: Žliobiškiai, Sedeikiai.
Varbola
Varbola  – piliakalnis ir pilies liekanos šiaurės vakarų Estijoje, Harju apskrityje, ~50 km į pietus nuo Talino. Yra ~2 ha ploto aišktelė, juosiama 8-10 m aukščio ir 580 m ilgio iš akmenų sukrauto pylimo.
Istorija
X–XII a. Varbolos pilis buvo svarbus karinis ir prekybinis taškas. 1211 m. minima Henriko Latvio kronikoje kaip Castrum Warbole, nes buvo apgulta Naugardo ir Pskovo kariuomenių. Konfliktas buvo išspręstas išmokėjus 700 markių.
XIII a. buvo svarbus estų atramos taškas kaunantis su danais ir kalavijuočiais. XIV a. Varbola buvo sugriauta. XVI a. ir XVII a. vietovė buvo naudojama kaip kapinės.
1938–1941 ir 1953 m. Varbolos piliakalnis buvo tyrinėjamas. XII–XIII a. kultūriniame sluoksnyje (0,4–0,9 m) rasta liejimo formų, tiglių, žalvarinių papuošalų, arbaleto strėlių antgalių, keramikos. Aikštelės centre būta 12 m gylio šulinio.
Sužeidimo antsiuvas
thumb|right|200px|Palaidinė su lengvo sužeidimo antsiuvu Sužeidimo antsiuvas – TSRS Tarybinės Armijos ir Karinio jūrų laivyno karių, sužeistų Didžiojo Tėvynės karo metu, skiriamasis antkrūtininis ženklas, parodantis, kad karys buvo sužeistas. Ženklas įvestas 1942 m. liepos 14 d.
Antsiuvas buvo stačiakampis, 43 mm ilgio ir 5-6 mm pločio, iš tamsiai raudono (lengvas sužeidimas) ar auksinio (sunkus sužeidimas) šilkinio galiono.
Po karo šiuos antsiuvus nešiojo ant bet kurios uniformos formos, dešinėje pusėje, 8-10 mm virš ordinų ir medalių, o jei šių neturėjo – vietoj jų.
Dapšys
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Dapšienė (ištekėjusi moteris) ir Dapšytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Petras Cidzikas
Petras Cidzikas (1944 m. balandžio 25 d. Šeštokuose, Krosnos valsčius, Marijampolės apskritis – 2019 m. sausio 21 d. Vilnius) – Lietuvos visuomenės veikėjas, rezistentas, disidentas.
Sovietų Sąjungoje
1961–1963 m. mokėsi ir baigė Kauno 2-ąją statybos mokyklą. 1968 m. Kaune baigė vidurinę mokyklą, 1971 m. įstojo į Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.
KGB persekiojimas
1973 m. vasario 16 d. KGB buvo suimtas ir nuteistas 4 metams į specialųjį psichiatrinį kalėjimą Įsrutyje. Vėliau dar kelis kartus suimtas, dukart teistas ir trumpai kalintas Lietuvoje.
Politinė veikla
1979 m. 45 pabaltijiečių memorandumo signataras. Inicijavo ir su kitais 1987 m. rugpjūčio 23 d. Vilniuje, prie Adomo Mickevičiaus paminklo, surengė pirmąjį per sovietinės okupacijos metus mitingą, kuriame viešai pasmerktas Molotovo-Ribentropo paktas, per 1989 m. vasario 16 d. mitingą prie Arkikatedros pirmąkart paskelbė apie Mažosios Lietuvos sovietinį genocidą. 1988–1990 m. surengė pasninko akcijų dėl politinių kalinių paleidimo, dėl Lietuvos dvasinio atgimimo ir Mažosios Lietuvos išlaisvinimo, pastaroji truko 50 dienų. 1990 m. rugpjūčio mėn. inicijavo Mišias prie Karaliaučiaus katedros Jono Bretkūno „Biblijos“ vertimo 400 m. paminėti, tai padėjo Kaliningrado srityje įregistruoti pirmąją lietuvių katalikų bendruomenę.
Kryžiaus žygis į Maskvą 1990 m.
1990 m. rugsėjo-spalio mėn. organizavo kryžiaus žygį į Maskvą – 2,5 m dydžio kryžių Lietuvos trispalvių apsuptyje, su palyda iškilmingai nešė per Rusijos miestus ir miestelius, per Maskvą iki šalia KGB būstinės Lubiankoje stovėjusios bažnytėlės. Tais veiksmais labiau sužadino laisvės sąjūdį Rusijoje.
Surengė 2 dienų žygį Vilniuje aplink KGB pastatą.
Laisvoje Lietuvoje
1993 m. rugpjūčio mėn. surengė pasninko akciją dėl Rusijos kariuomenės išvedimo (vad. Sandoros aktas).
1989 m. vienas Mažosios Lietuvos reikalų tarybos steigėjų, 1999–2002 m. vicepirmininkas. 1991 m. įsteigė Mažosios Lietuvos dvasinio atgimimo fondą. Jo iniciatyva nuo 1992 m. kasmet minimos 1944 m. spalio 16 d. sovietinio genocido Mažojoje Lietuvoje pradžios ir 1918 m. lapkričio 30 d. Tilžės akto metinės. 1997 m. su katalikų bažnyčios kunigais Keturnaujienoje, netoli Sintautų surengė lietuvių etnografijos žemių sujungimo simbolinį aktą.
Nuo 2007 m. I laipsnio valstybės pensininkas.
NK Aluminij
Kidričevo „Aluminij“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Kidričevo (prie Ptujaus).
Istorija
Klubą išlaiko „Talum“ kompanija, užsiimanti aliuminio gavyba (dėl to ir pavadinimas).
Spalvinė gama
Raudona ir balta spalvos.
Glaudėnai
Glaudėnai (arba Glaudynai) – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Klaipėdos miesto šiaurinės ribos. Kertasi keliai ir.
Gaugariškiai
Gaugariškiai – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Naudvario.
Pienki Suchodolskiai
Pienki Suchodolskiai  – kaimas Lenkijos rytuose, Sabnių valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Rytų Siera Madrė
thumb|250px|Rytų Siera Madrės pietinė dalis
Rytų Siera Madrė  – kalnai rytų Meksikoje, Šiaurės Amerikos Kordiljerų dalis. Driekiasi pietryčių kryptimi nuo JAV sienos, sudaro Meksikos kalnyno rytinį pakraštį. Pietuose susiduria su Neovulkanine ašimi. Kalnų grandinės ilgis ~800 km. Aukščiausia kalnų dalis yra šiaurėje. Aukštis iki 4054 m (Penja Nevados k.).
Rytų Siera Madrė sudaryta daugiausia iš klinties. Kalnai smarkiai suskaidyti tarpeklių ir upių slėnių. Šiaurėje apaugę kserofitiniais krūmynais, pušynais; pietuose, pavėjiniuose, rytiniuose šlaituose auga drėgnieji tropiniai bei pušų – ąžuolų miškai, o prievėjiniuose vakariniuose šlaituose – kietalapių krūmų sąžalynai.
Daugintis
Daugintis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Saulius Kaušinis
Saulius Kaušinis (g. 1940 m. gruodžio 17 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Daugintis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Daugintienė (ištekėjusi moteris) ir Daugintytė (mergautinė pavardė).
Saulius Kaušinis
Biografija
Tėvas Klemensas Kaušinis. 1957 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1962–1965 m. mokėsi Leningrado aviacijos prietaisų instituto aspirantūroje, 1966 m. ten apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją. 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Daugintis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Saulius Kaušinis
Biografija
Nuo 1966 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) asistentas, dėstytojas, 1967–1986 m. dar mokslinio centro „Vibrotechnika“ mokslinės tyrimo grupės vadovas, nuo 1995 m. profesorius. Tarptautinės automatinio valdymo federacijos (IFAC) Lietuvos nacionalinio komiteto pirmininko pavaduotojas, Vokietijos inžinierių sąjungos narys.
Tėvynės sąjungos narys. Žmona Ieva Kaušinienė – architektė, duktė Ieva (1967 m.), telekomunikacijų inžinierė, sūnus Jurgis (1971 m.), teisininkas.
Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – tikslioji inžinerija, tiksliai valdomų judesių sistemų dinamika ir tikslumas, tokių sistemų dinaminių ir tikslumo rodiklių matavimo metodų ir priemonių kūrimas. 45 išradimų autorius.
Šiaurės Hamgiongo provincija
Administracinis skirstymas
Hamgiong Pukto skirstoma į 3 miestus (Si) ir 12 apskričių (Kun). Čondžino miestas dar padalintas į 7 apylinkes (Kuyeok).
SEB bankas
miniatiūra|left|Būstinė ([[Konstitucijos pr.)]] thumb|180px|[[Vėtrungė (Klaipėda)|Vėtrungė, Klaipėda]]
Šiaurės Hamgiongo provincija
Administracinis skirstymas
Miestai:
Apskritys:
SEB bankas
SEB bankas (anksčiau – Vilniaus bankas, SEB Vilniaus bankas) – Lietuvos komercinis bankas. Švedijos SEB bankų grupės narys. 2020 m. su „Swedbank“ banku buvo vienu iš dviejų didžiausių bankų Lietuvoje.
Istorija
1990 m. įregistruotas komercinis „Spaudos bankas“, vėliau pervadintas į į „Vilniaus banką“. 1995 m. įsteigė įmonę, teikiančią lizingo paslaugas. 1997 m. įsteigta rizikos kapitalo valdymo bendrovė. 1998 m. bankas įsigijo 70 % akcijų FMĮ „Vilfima“, kuri perorganizuota į antrinę investicinės bankininkystės įmonę. Švedijos „Skandinaviska Enskilda Banken“ įmonių grupė 1998 m. įsigijo 32 % akcijų ir tapo strateginiu „Vilniaus bankas“ partneriu. 1999 m. veiklą pradėjo banko įsteigta gyvybės draudimo bendrovė. 2000 m. Vilniaus bankas tapo SEB grupės nariu, SEB grupei įsigijus 97,9 proc. „Vilniaus banko“ akcijų. Tais pačiais metais prisijungė banką „Hermis“, buvo įregistruota investicijų valdymo bendrovė.
2005 m. bankas pradėjo pavadinimo keitimo procesą ir tapo „SEB Vilniaus banku“. 2006 m. investicinis bankas „SEB Enskilda“ pradedėjo veiklą Lietuvoje prie kurios prisijungė „SEB Vilfima“ įmonių finansų srities specialistai. Laikydamasis strategijos užsiimti tik bankine veikla, 2007 m. bankas pardavė savo nekilnojamojo turto objektus ir nekilnojamąjį turtą valdžiusios banko grupės bendrovės „SEB VB nekilnojamasis turtas“ akcijas. 2008 m. sausio 21 d. „SEB Vilniaus bankas“ baigė pavadinimo keitimo procesą ir tapo SEB banku. Antrinių banko įmonių pavadinimai taip pat buvo pakeisti.
Antrinės įmonės
Įvairias finansines paslaugas teikia Lietuvoje veikiančios SEB grupės įmonės: „SEB bankas“, investicijų valdymo bendrovė „SEB investicijų valdymas“, gyvybės draudimo bendrovė „SEB Life and Pension Baltic SE“.
SEB grupė Vilniuje taip pat yra įkūrusi paslaugų teikimo centrą („Skandinaviska Enskilda Banken“ AB Vilniaus filialas), teikiantį pagalbos verslui paslaugas (atlieka operacijas, teikia IT, personalo administravimo ir finansų apskaitos paslaugas) SEB grupei – jos antrinėms įmonėms ir padaliniams dvidešimtyje pasaulio šalių.