cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokteilis (reikšmės)
Susiję terminai:
Sedlcių gubernija
Sedlcių gubernija – buvęs Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės administracinis-teritorinis vienetas 1867–1912 m. Centras – Sedlcės.
Administracinis suskirstymas
Guberniją sudarė 9 apskritys. 1913 m. buvo 140 valsčių, 1848 seniūnijos, 12 miestų, 4003 kitos gyvenvietės.
Tautinė sudėtis
Gubernijos gyventojų tautinė sudėtis atskirose apskrityse pagal 1897 m. surašymą. :
Gyventojų skaičius apskrityse
Gubernijos gyventojų skaičius apskrityse ir miestuose pagal 1897 m. surašymą.
Danas Pozniakas
Danas Pozniakas (1939 m. spalio 19 d. Tolčake – 2005 m. vasario 4 d. Vilniuje) – boksininkas, bokso treneris, pirmasis Lietuvos olimpinis čempionas.
Biografija
Gimė Lenkijoje, netoli Balstogės. Po karo Pozniakų šeima persikėlė į Baltarusiją, o apie 1950 m. atvyko į Vilnių. Bokso treniruotes pradėjo lankyti 14 metų, 1958 m. pirmą kartą tapo Lietuvos čempionu.
1960 m. baigė Vilniaus radiotechnikos karo mokyklą. 1960–1966 m. tarnavo sovietinėje armijoje.
1970 m. baigė boksininko karjerą.
Nuo 2005 m. kasmet vyksta tarptautiniai Dano Pozniako jaunimo (iki 18 m.) bokso turnyrai.
Haidū Biharas
Haidū Biharas  – medė Vengrijos rytuose, Rumunijos pasienyje. Įeina į Šiaurės Alfeldo regioną. Administracinis centras – Debrecenas.
Geografija
Medė yra Didžiojoje Vengrijos lygumoje. Čia plyti į UNESCO pasaulio paveldą įtraukti neliestos Hortobadžio puštos (stepės) plotai. Prateka Kerešo ir Tisos upės.
thumb|left|240px|[[Pušta]]
Kumedžima (Okinava)
Kumedžima (, okinav. クミジマ Kumijima) – Japonijos sala, kuri priklauso Okinavos saloms. Sala priklauso Kumedžimos miestui (Okinavos prefektūra). Salos plotas yra 59,11 km², joje gyvena 8713 žmonių (2004 m.).
Kumedžima yra vulkaninė sala. Pagrindiniai pajamų šaltiniai yra cukranendrės ir turizmas.
Lena Himmelstein
Lena Himmelstein Bryant Malsin (1877 m. Kaunas, Lietuva – 1951 m. rugsėjo 26 d. Jungtinės Amerikos Valstijos) buvo lietuvių kilmės amerikiečių drabužių dizainerė, verslininkė, kuri įkūrė drabužių kompaniją „Lane Bryant“.
Biografija
Lena Himmelstein gimė Kaune žydų šeimoje, kadangi buvo našlaitė augo kartu su seneliais. 1895 m. Lena emigravo į Niujorką kartu su seserimi Anna. Atvykusi į JAV, ji dirbo saldumynų parduotuvėje už $1 JAV dolerį savaitinį atlyginimą. 1899 m. kita Lenos sesuo emigravo iš Lietuvos ir prisidėjo prie seserų Niujorke. Kartu su seserimis Lena persikėlė į Bronkso rajoną pas savo vyrą, kuris buvo juvelyras. Lena tada persikėlė kartu su seserimis ir vaiku į Manhataną. Ji išlaikė šeimą kurdama ir parduodama moteriškus chalatus ir sukneles iš šilko ir nėrinių.
1904 m. Bryant pagaliau įkūrė savo nuosavą parduotuvę pavadinimu „Lane Bryant“. „Lena“ pavirto į „Lane“, kai imigrantė iš Lietuvos klaidingai užpildė banko popierius, nevalingai sumaišydama raides. Himmelstein buvo pirmoji moteris pasaulyje, sukūrusi drabužių liniją nėščioms (besilaukiančioms) moterims, kas tais laikais buvo visiškai neįprasta ir nesuprantama. To dar niekas lig jos nebuvo daręs ir pasaulis pripažino jos idėją tik 1911 m. Netrukus Lane parduotuvė suklestėjo ir paplito visoje Amerikoje. 1915 m. ji atidarė savo kitą parduotuvę Čikagoje. 1923 m. jos kompanijos pardavimai siekė apie 5 milijonus JAV dolerių. Šiais laikais „Lane Bryant“ prekinis ženklas ir linijos tebeegzistuoja.
Asmeninis gyvenimas
1899 m. Lena ištekėjo už rusų emigranto David Bryant. Netrukus kai Lena pagimdė pirmagimį Raphael, jos vyras David mirė. 1909 m. būdama 32 metų susituokė su lietuviu mechanikos inžinieriumi Albert Malsin. Malsin dirbo firmai, kuri kūrė atrakcionių parkų įrenginius. Albert ir Lena susilaukė trijų vaikų: Theodore, Helen ir Arthur.
Regina Mikšytė
Regina Mikšytė (1923 m. rugpjūčio 23 d. Rokiškis – 2000 m. lapkričio 5 d. Vilnius, palaidota Rokiškyje) – Lietuvos literatūros tyrinėtoja, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
1949 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1995 m. filologijos mokslų daktarė.
1949–1997 m. Lietuvių ir kalbos literatūros instituto (nuo 1990 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas mokslo darbuotoja. Tyrinėjo XIX a.– XX a. pradžios lietuvių literatūrą. Parašė straipsnių apie E. Daukšą, K. Praniauskaitę, L. Ivinskį, Z. Gėlę ir kitus rašytojus, kritikos studijų, archyvinių publikacijų, dokumentinę medžiagą A. Baranausko biografijai, (Literatūra ir kalba t. 19, 1986 m.). Darbai faktografiški, pagrįsti išsamiais literatūriniais ir archyviniais šaltiniais, juose teikiama reikšmės kūrinių visuomenės bei humanitarinei prasmei, jų formos raiškai, parašyti vaizdžiai, ekspresyviu stiliumi.
Bartkuškio telmologinis draustinis
Bartkuškio telmologinis draustinis – sau­go­ma teritorija Širvintų rajone, draustinis. Plotas 188 ha. Saugomas Neries žemupio plynaukštei būdingas Gerviraisčio pelkių kompleksas. Draustinis įsteigtas 1974 m.
Albinas Jonas Marcinkevičius
Albinas Jonas Marcinkevičius (g. 1935 m. kovo 12 d. Baukuose, Šeduvos valsčius) – Lietuvos inžinierius, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1988 m. technikos mokslų daktaras.
1959–1962 m. dirbo Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos Specialiajame konstravimo biure, 1962–1964 m. LTSR liaudies ūkio tarybos Projektavimo konstravimo biuro vyriausiasis projekto konstruktorius. 1964–1981 m. Sąjunginio mikroschemų konstravimo biuro KB-6 laboratorijos vedėjas. 1981 m. baigė Maskvos elektronikos technikos instituto Mikroelektronikos kvalifikacijos kėlimo fakultetą. 1981–1992 m. Mokslo tyrimų instituto „Venta“ Mikroschemų projektavimo skyriaus viršininkas, vyr. konstruktorius. Nuo 1992 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytojas, 1996–2000 m. Radijo aparatūros katedros vedėjas; nuo 1994 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Svarbiausios mokslinių tyrimų kryptys: integrinių grandynų projektavimas, integrinių grandynų technologijos procesai, analoginės informacijos keitikliai. Suprojektavo aukštojo dažnio integrinių informacijos keitiklių, kurie gaminti serijiniu būdu. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių. 4 išradimų autorius.
Glaudžiai
Glaudžiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Plungės, prie kelio Plungė–Žarėnai, prie Kirkšnoupio. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka.
Lilita Berzinia
Lilita Berzinia (, tikroji pavardė Lilija Priede-Bērziņa, 1903 m. liepos 17 d. Ryga – 1983 m. gegužės 27 d. ten pat) – latvių aktorė.
Biografija
Gimė Grizinkalnio siuvėjos Zelmos ir mūrininko Davio Berzinių šeimoje. Baigė Rygos 3-ąją vidurinę mokyklą, kartu lankė Jaunimo sąjungos dramos kursus, kuriuose suvaidino pirmąjį vaidmenį R. Blaumanio pjesėje „Trynės nuodėmės“. 1920 m. debiutavo rusų režisieriaus Piotro Čerdynino filme. 1922 m. vaidino bendrovės Latvju filma sukurtame pirmajame latviškame filme „Psichė“. Nuo 1922 m. J. Rainio dailės teatro aktorė.
Jastorfo kultūra
Jastorfo kultūra – ankstyvojo geležies amžiaus archeologinė kultūra, pavadinta kapinyno, rasto prie Jastorfo (Žemutinė Saksonija) vardu.
Arealas
Jastorfo kultūra VI a. pr. m. e. – I a. m. e. m. pradžioje buvo paplitusi Vidurio ir Šiaurės Europoje. Apėmė regioną tarp Aukštutinio Vėzerio ir Oderio vidurupio, taip pat Jutlandijos pietinę dalį, Tiuringiją, Saksoniją ir Aukštutinius Lužitėnus. Susiklostė iš vietinių kultūrų, daugiausia pastebima Luneburgo kultūros įtaka, sąveikaudama su keltų Halštato kultūra ir Lateno kultūra.
Kultūra
Jastorfo kultūros žmonės gyveno kaimuose, dažnai įtvirtintuose; pastatai stačiakampiai. Vertėsi žemdirbyste, gyvulininkyste, amatais, prekyba. Mokėjo apdirbti geležį. Naudojo žalvarinius ir geležinius ginklus ir įrankius, žalvarinius papuošalus, geom. ornamentais puoštą keramiką.
Mirusiuosius laidojo sudegintus kapinynuose, palaikus pylė į urnas arba duobutes. Rasta puoštos keramikos ir metalinių papuošalų liekanų. Jastorfo kultūra priskiriama germanams. Plito migruojant bastarnų ir kimbru gentims; pasikeitus klimatui, kai įsivyravo subarktinis klimatas, dalis Pietų Skandinavijos, Jutlandijos, Pietų Vokietijos ir pamario regiono gyventojų, palikę drėgnus žemumų rajonus, kėlėsi į sausesnius pietrytinius regionus.
Nuorodos
Esiroomalainen rautakausi Førromersk jernalder
Genetinis algoritmas
Genetinis algoritmas (GA) – algoritmas, paremtas biologijos žiniomis apie gyvybės evoliuciją. GA yra tam tikra evoliucinių algoritmų klasė, naudojanti gamtoje egzistuojančius gyvybės evoliucinius mechanizmus: paveldėjimą, mutaciją, natūraliąją atranką ir rekombinaciją. Genetiniai algoritmai yra metodas analizuoti duomenis, jų dėka galima rasti apytikslį užduoties sprendimą. Sprendimas randamas naudojant evoliucinį ciklą, veikiantį gamtoje. Genetiniai algoritmai tinka ne visur, tačiau jais galima rasti palyginti neblogus sprendinius užduočių, kurių tikslaus sprendimo algoritmai nežinomi.
GA yra priemonė kompiuteryje atkartoti tam tikros populiacijos (vad. chromosomomis) ir sprendimų kandidatų (vad. individais) evoliuciją, artėjant prie geriausio užduoties sprendimo. Tradiciškai naudojami dvejetainis kodavimas, sudarytas iš 0 ir 1, tačiau galimas ir kitoks kodavimas.
Algoritmas
Pasirinkus pradinę populiaciją, evoliucija prasideda nuo visiškai atsitiktinių kitimų. Gavus naują populiacijos kartą (kandidatus) įvertinamas jos tinkamumas, atrenkamas tam tikras naujos kartos individų skaičius, pagal atrankos kriterijų. Atrinktieji individai pakeičiami darant mutacijas arba rekombinacijas ir sukuriama nauja populiacija. Vėliau viskas kartojama, atrenkant naujus tinkamiausius individus, sukuriant naują populiaciją. Ciklas kartojamas, kol gaunamas užduotį tenkinantis sprendimą.
Istorija
Genetiniai algoritmai kilo studijuojant ląstelių mechanizmą. Tyrimus vykdė John Holland vadovaujama grupė iš JAV Mičigano universiteto. Apie 1985-sius Ilinojaus universitete įvyko Pirmoji tarptautinė konferencija skirta genetiniams algoritmams, iki tol genetinių algoritmų tyrimai buvo daugiausia tik teoriniai. Augant akademiniam susidomėjimui bei vystantis kompiuterijai atsirado galimybė praktiniam genetinių algoritmų įgyvendinimui. 1989 m. JAV laikraštis The New York Times išspausdino rašytojo John Markoff straipsnį apie pirmą komercinę genetinį algoritmą naudojančią programą Evolver. Vėliau atsirado įvairios kompiuterinės programos skirtos įvairioms sritims. Dabartiniu metu programas naudojančias genetinius algoritmus naudoja didžioji dalis Fortune 500 kompanijų, išspręsti tvarkaraščių, duomenų talpinimo, biudžeto paskirstymo ir kitas svarbias užduotis, kur galima pritaikyti kombinatorinį optimizavimą.
Dažniausi pritaikymai
Ypatingai tinkamos genetinių algoritmų panaudojimui užduotys yra tvarkaraščių ir grafikų sudarymas, todėl daugybė šios srities programinės įrangos paketų yra paremta genetiniais algoritmais. Genetiniai algoritmai naudojami inžinerijoje bei spręsti globalias optimizavimo problemas. Genetiniai algoritmai panaudojami ir ten, kur tradiciniai laiptiniai algoritmai gali užstrigti. Genetiniai algoritmai gali būti naudojami ten, kur užduoties struktūra ganėtinai sudėtinga, dėl rekombinacijos jie nuo minimumo gali judėti toliau link teisingo sprendinio, ko nesugeba laiptiniai algoritmai.
Pritaikymo sritys
Pritaikymo sritys yra labai įvairios ir ne tik tos, kurios buvo paminėtos prieš tai buvusiame skyrelyje. Pateikiama tik dalis dabar egzistuojančių pritaikymų, kadangi jų tikrai daug, GA sparčiai vystosi ir yra pritaikomi naujose srityse.
Pritaikymo elementai
GA panaudojimui ieškant užduoties sprendimo reikalingi du pagrindiniai elementai: tinkama pradinė duomenų struktūra ir atrankos kriterijus. Algoritmui paprastai reikia, jog uždavinio sprendimas galėtų būti pateikiamas kaip duomenų struktūra, kad būtų galima nesunkiai kurti šios struktūros pakeistas kopijas. Antrasis elementas tam tikras atrankos metodas – funkcija, aprašanti atrankos kriterijų. Jos dėka galima taikyti kiekybinius atrankos kriterijus, atrenkant geresnius ir blogesnius sprendinius.
GA pritaikymo pavyzdys
Pavyzdžiui, užduotis yra kuo didesnę masę sutalpinti į krepšį, jo nesuplėšius. Sprendimas gali būti vaizduojamas kaip bitų eilutė, kur kiekvienas bitas reiškia atskirą krovinį (turintį savo masę), o bito reikšmė (0 arba 1) reiškia buvo krovinys įdėtas į krepšį ar ne. Sprendimo tinkamumą parodo gauta bendra masė. Kuo didesnė masė gaunama susumavus visas įdėtų krovinių mases, tuo tinkamesnis sprendimas.
GA pradžia
Pradžioje daug individualių sprendimų yra atsitiktinai generuojami suformuojant atsitiktinę pradinę populiaciją. Populiacijos dydis pasirenkamas pagal užduoties sudėtingumą. Dažniausiai populiaciją sudaro keletas šimtų ar net tūkstančių galimų sprendimų. Tradiciškai populiacija generuojama atsitiktinai, apimant didelį sprendinių paieškos diapazoną. Kartais nubrėžiamos tam tikros ribos, kuriose sprendinys tikėtinai turėtų būti, tokiu būdu sutrumpinamas paieškos laikas.
Atranka
Iš populiacijos atrenkama dalis tinkamiausių sprendinių (sėkmingiausių „palikuonių“), iš kurių bus kuriama naujoji populiacija. Atrankos kriterijų aprašo tinkamumo funkcija, kuri ir lemia atranką. Dažniausiai taikomas metodas, kai iš visos populiacijos atrenkami labiausiai tinkami sprendiniai. Tačiau yra ir kitas atrankos metodas, kurio metu yra vertinami tik atsitiktinai populiacijos sprendiniai. Šis, antrasis metodas, yra mažiau efektyvus nei pirmasis, kadangi šiuo metodu tiksliausio sprendimo paieška trunka žymiai ilgiau.
Dauguma atrankos funkcijų yra tikimybinės ir sukurtos taip, kad atrinktų tinkamais ir nedidelę dalį sprendinių, kuri yra mažiau tinkama. Tokiu būdu užtikrinimą, kad išliktų įvairovė ir išvengiama pirmalaikės konvergencijos bei nukrypimo į netinkamus sprendinius. Dažniausi ir daugiausiai išstudijuoti atrankos metodai: ruletės ir turnyrinė atranka.
Elito atranka
Ignoruojantis įprastą eigą, tačiau labai efektyvus yra variantas, kai konstruojant naują populiaciją, leidžiama keliems sėkmingiausiems individams (sprendiniams) pereiti į naują populiacija nedalyvaujant atrankoje. Ši strategija vadinama elito atranka.
Mutacija ir rekombinacija
Antrosios ir kitų populiacijų kūrimą sudaro genetinių mechanizmų: rekombinacijos ir mutacijos – pritaikymas. Rekombinaciją ir mutacija yra biologinių mechanizmų analogai.
Kiekvieno naujo sprendinio sukūrimui iš populiacijos imama pora sprendinių „tėvų“, kurie sukryžminami ir mutacijos ar rekombinacijos būdu gaunamas sprendinys „vaikas“. Toliau imama kita „tėvų“ pora ir vėl sukuriamas „vaikas“ ir taip tęsiama kol pasiekiamas tam tikras naujos kartos individų skaičius, sukuriama pilna nauja sprendinių populiacija.
Galiausiai po šių procesų naująsias kartas sudarys individai, kurių chromosomos (sandara) yra visiškai skirtinga nei pradinės populiacijos. Bendras populiacijos tinkamumo vidurkis taip pat pakils, kadangi išliks tik geriausi individai (sprendiniai) ir dalis mažiau tinkamų individų (priežastys paminėtos prieš tai skyriuje „Atranka“.)
Mutacija
Mutacija yra būdas genetiniuose algoritmuose išlaikyti genetinę įvairovę. Mutacija naudojama GA yra biologinės mutacijos analogas, kadangi jos mechanizmas buvo kuriamas pagal biologinę mutaciją. Mutacijos padeda išvengti populiacijos chromosomų supanašėjimo (lokalaus konvergavimo), o tai vestų į evoliucijos sulėtėjimą ar net visišką stagnaciją. Tai taip pat paaiškina, kodėl GA sistemos vengia naudoti tokį atrinkimo būdą, kai atrenkami vien tik geriausi.
Kryžminimasis
Kryžminimasis (angl. crossover) yra būdas genetiniuose algoritmuose perteikti vienos chromosomos ar kelių chromosomų sandarą į kitą kartą. Ji yra biologinio kryžminimosi analogas. Yra nemažai kryžminimosi būdų, kurie skirtingai perteikia biologinio kryžminimosi esmę: thumb|Rekombinacija naudojant 1 tašką thumb|Rekombinacija naudojant 2 taškus thumb|Pjaustymas
Proceso nutraukimas
Dažniausios nutraukimo sąlygos: Sprendinys tenkina minimalų kriterijų;
Lokalus konvergavimas
GA gali turėti tendenciją konverguoti link lokalaus (riboto) sprendimo, vietoje globalaus (visa apimančio) tinkamiausio sprendimo. Šios problemos tikėtinumas priklauso nuo architektūrinės tinkamumo formos. Tam tikrų problemų sprendimai lengviau krypsta link globalaus sprendinio, kitoms funkcijos lengviau rasti vietinį tinkamiausią sprendinį.
Ją sumažinti ar net visai išspręsti gali skirtingos atrankos funkcijos, arba metodai naudojami išlaikyti kuo įvairiapusiškesnę sprendinių populiaciją.
Ankstyvas konvergavimas
Sunkumų iškyla dirbant su dinaminiais duomenų rinkiniais, kai genomai pradeda anksti konverguoti, tokiu būdu nelieka reikalingų duomenų, iš jų sekančių sprendinių kūrimui.
Šiai problema spręsti variantai:
Mutacija ar rekombinacija?
Atranka yra pats svarbiausias veiksnys, tačiau yra dvi vyraujančios nuomonės dėl to kas svarbiau mutacija ar rekombinacija. Rekombinaciją palaikantieji teigia, kad ji svarbiausia, o mutacija tik užtikrinanti, kad nebūtų prarastas sprendimo potencialas. Kiti teigia, kad rekombinacija reikalinga tik tam, kad paskleistų naujoves, sukurtas mutacijų. Ir tam kad, nepastoviose populiacijose rekombinacija yra tapati didelei mutacijai (kuri dažniausiai būna katastrofiška). Dažniausiai GA greitai lokalizuoja gerą sprendimą, net ir sudėtingose paieškos srities vietose.
Optimizavimo užduotys
Specifinėms optimizavimo užduotims, paprastesni optimizavimo algoritmai gali rasti geresni sprendimą nei genetiniai algoritmai, jeigu būtų duotas tas pats skaičiavimams laikas. GA naudotojai gali pamėginti papildomai naudoti kitus algoritmus, kadangi GA negali efektyviai spręsti tų užduočių, kur negalima nustatyti, kuris variantas yra geresnis ar blogesnis, todėl negali konverguoti link tam tikro geriausio sprendimo.
Parametrų suderinimas
Visoms mašinoms (programoms), kurios ieško užduočių sprendimų yra būtina teisingai suderinti parametrus, būtinus geram sprendimo paieškos veikimui, atsižvelgiant į užduoties sudėtingumą ir tipą. Reikia suderinti šiuos parametrus: mutacijos parametrą (tikimybę, dydį), rekombinacijos parametrą (tikimybę, dydį), populiacijos dydį. Pernelyg mažas mutacijų dažnumas gali vesti link genetinio dreifo ar pirmalaikės konvergencijos į lokalų sprendinį. Jei mutacijų parametras yra per didelis, gali vesti link gerų sprendimų praradimų. Yra mėginama nustatyti šiuos rėžius, tačiau kol kas tai daroma tik teoriškai. Kitas nemažiau svarbus veiksnys yra atrankos funkcijos greitis ir efektyvumas, nuo to priklauso algoritmo darbas. Siekiama, kad atrankos funkcijos greitis ir efektyvumas būtų kuo didesni.
Variantai
Paprasčiausias algoritmo duomenų struktūros variantas, kai kiekvieną chromosomą išreiškiama bitų eilute. Dažnai parametrai užrašomi integer (sveikaisiais) tipo skaičiais, tačiau galima juos užrašyti ir real (slankiojančio kablelio, dešimtainiai ir kt.) tipo skaičiais. Algoritmo pagrindas yra mutacijos ir rekombinacijos mechanizmai atliekami bitų lygyje. Kiti duomenų struktūros variantai: chromosoma yra žymima skaičių sąrašu, kuris indeksuojamas instrukcijų lentelėje, taškais susietais su sąrašu, objektais ir kitomis duomenų struktūromis. Rekombinacija ir mutacija atliekamos taip, kad būtų paisoma duomenų struktūros elementų ribų. Daugumai duomenų tipų galima sukurti specifinius operatorius. Skirtingi chromosomų duomenų tipai veikia nevienodai sprendžiant skirtingų sričių užduotis. Kai bitų eilutės naudoja integer tipo duomenis, dažnai naudojamas Grėjaus kodavimas (ang. Gray coding) – specifinis dvejetainio kodo išdėstymas. Šiuo kodavimu lengvai padaromi maži pakeitimai, sukelti mutacijų ir rekombinacijų. Tai taip pat padeda išvengti pirmalaikio konvergavimo, kai turėtų įvykti tuo pat metu daugybė mutacijų (ar rekombinacijų), kad būtų pasiektas pokytis link geresnio sprendimo radimo.
Giminingos metodikos
Genetinis programavimas – naudojamas medžio tipo duomenų struktūrose, vaizduojant kompiuterio programų adaptaciją, vietoje sąrašo ar masyvo, kurį dažniausiai naudoja genetiniai algoritmai. Genetinio programavimo algoritmai dažniausiai reikalauja ilgesnio veikimo laiko, tačiau jų didesnis galingumas. Jie gali būti pritaikomi spręsti tuos uždavinius, kuriuos spręsti sunkiai pavyksta su genetiniais algoritmais.
Sąveikaujantys genetiniai algoritmai – genetiniai algoritmai, kurie naudoja žmogaus įvertinimą. Jie naudojami srityse, kur sunku aprašyti atrankos funkciją. Pavyzdžiui, evoliucionuojantys vaizdai, muzika, kitos meninės formos, kurios priklauso nuo naudotojų estetinio pasirinkimo.
(SA) – siejami su globaliais optimizavimo metodais, kurie keliauja paieškos erdve, bandydami įvairias mutacijas ir individualius sprendimus. Priimama ta mutacija kuri padidina veikimo efektyvumą. Mutacija, kuri mažina efektyvumą priimama tikimybiškai priklausomai nuo tinkamumo pasiskirstymo, dažniausiai mažinant temperatūros parametrą. Egzistuoja skirtingi prioritetų vystymo keliai: pagal vieną siekiama suvartoti kuo mažiau energijos, pagal kitą siekiama didžiausio sprendimo tinkamumo. SA gali būti naudojami GA viduje, paprasčiausiai pradedama naudojant didesnį mutacijų dažnį, kuris vėliau pagal grafiką mažinamas.
Tabu tyrimai (, (TS)) – panašūs į SA, abiejuose ieškoma sprendimo keliaujant paieškos erdve ir bandomos įvairios mutacijas bei individualūs sprendimai. SA generuoja vieną mutavusį sprendimą, o TS generuoja daugybę mutavusių sprendinių, bet ima mažiausia tinkamumą (sveikumą) pademonstravusį sprendinį. Tam kad būtų išvengta cikliškumo užtikrinama didesnė judėjimo laisvė sprendinių erdvėje. Tabu sąrašą sudaro daliniai arba pilni sprendiniai. Yra draudžiama imti sprendinį iš tabu sąrašo, kuris atnaujinamas vykstant sprendinio paieškai.
Skruzdėlių kolonijos optimizavimas naudoja daug skruzdėlių (agentų), kurios keliauja sprendimų erdvėje ir ieško produktyviausių vietų. Skruzdėlių kolonijos optimizavimas gali būti naudojamas spręsti uždaviniams, kurie nėra globalūs ar neturi naujausios informacijos, kurios reikia kitiems metodams, todėl gali būti pritaikytas ten kur kiti negali veikti.
Memetitinis algoritmas (, MA) – terminas, kurį naudoja mokslininkai įvardindami gentinių algoritmus, kurie yra kombinuoti su kitomis lokalių paieškų formomis, tokiomis kaip SA. Kai kurie mokslininkai juos įvardija kaip genetinių algoritmų ir paralelinių genetinių algoritmų hibridus. Memetiniai algoritmai yra efektyvesni už genetinius algoritmus ieškant sprendimo kai kuriose srityse.
Nuorodos
Genetisk programmering
Kaukos Slėnio departamentas
Valje del Kauka, Kaukos Slėnis – departamentas vakarinėje Kolumbijoje, Ramiojo vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – Kalis.
Geografija
Departamentas išsidėstęs ant Centrinės ir Vakarinės Kordiljerų, atsikirtų Kaukos upės slėnio. Vakaruose leidžiasi į pajūrio žemumą. Pajūryje auga džiunglės, kalnų šlaituose medžiai daugiausia iškirsti, vyrauja pievos. Kaukos slėnis intensyviai naudojamas žemdirbystei. Yra 3 nacionaliniai parkai. Departamentui pavaldi Malpelo sala Ramiajame vandenyne.
Ekonomika
Svarbiausia ūkio šaka – žemės ūkis. Auginamos cukranendrės, medvilnė, soja, sorgai, kava. Išvystyta cukraus pramonė.
Kauno rajono savivaldybės herbas
thumb|200px|Kauno rajono herbas Kauno rajono herbo pagrindiniai ženklai – mėlyname fone (simbolizuoja Kauno rajono savivaldybės žemes) trys susikertančios sidabrinės juostos (simbolizuoja Nemuno, Neries ir Nevėžio upių santaką), o herbo viduryje – Kauno miesto simbolis – raudoname skydo fone sidabrinė tauro galva su auksiniu lotynišku kryžiumi tarp ragų.
Auksas, arba geltona spalva reiškia kilnumą, protingumą, sidabro – turtą, dorumą, skaistumą, raudona – drąsą, narsą, meilę, mėlyna – ištikimybės, dieviškos išminties, pastovumo ir sąžiningumo spalva.
Istorija
Kauno rajono savivaldybės taryba sudarė 7 žmonių komisiją Kauno rajono herbo, vėliavos ir spaudo kūrimo darbams organizuoti. Ši komisija organizavo geriausio projekto idėjos autoriaus ir vykdytojo konkursą. 2004 m. paskelbtame konkurse dalyvavo du autoriai: „V3 studija“ ir dailininkas Arvydas Každailis. Autorių darbai buvo publikuoti spaudoje, vieną mėnesį eksponuojami Kauno raj. savivaldybėje ir seniūnijose. Komisija, atsižvelgusi į visuomenės apklausos rezultatus, nutarė, kad konkursą laimėjo dailininkas A. Každailis.
2005 m. sausio 13 d. Lietuvos heraldikos komisija aprobavo Kauno rajono herbą (protokolo Nr. 316). 2005 m. vasario 28 d. prezidentas Valdas Adamkus patvirtino Kauno rajono herbą dekretu Nr. 213. 2005 m. birželio 18 d. Kulautuvoje vykusioje dainų ir šokių šventėje įvyko oficiali Kauno rajono herbo, vėliavos ir spaudo šventinimo ceremonija.
Gražina Cieškaitė
Biografija
1970 m. Vilniaus universitete Filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
Eilėraščius pradėjo spausdinti 1967 m.
Čerčenas (miestas)
Čerčenas arba Cemo  – miestas Kinijoje, pietų Sindziange, Bajangolo mongolų autonominėje prefektūroje, prie Čerčeno upės. Apskrities centras. Įsikūręs Taklamakano dykumos pakraštyje, prie šiaurinių Čilianšano kalnų papėdžių. Pro miestą eina kelias tarp Siningo ir Kašgaro, senovėje tarnavęs kaip pietinė šilko kelio trasa. Yra oro uostas. Verčiamasi namudine vilnos, šilko dirbinių, kilimų gamyba, maisto žaliavų apdirbimu, svarbus turgus. Apylinkėse yra aukso, marmuro telkinių.
Gražina Cieškaitė
Biografija
Nuo 1980 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narė. Gyvena Virbalyje, Vilkaviškio raj.
Čerčenas (miestas)
Istorija
Miestas žinomas nuo senovės kaip prekybinis taškas ir karalystės sostinė. Dar iki šilko kelio pro čia ėjo „nefrito kelias“. Apylinkėse randama Tarimo mumijų, siejamų su tocharais. Priklausė Loulano, vėliau Šanšano karalystėms. Han dinastijos knygoje „Hanšu“ rašoma, kad čia gyveno 1610 žmonių. Čerčenas klestėjo kaip budizmo centras, kinų piligrimas Fasianas (IV-V a.) rašė, kad Čerčeno valdomoje karalystėje gyveno 4000 hinajanos vienuolių. VI a. miestą nukariavo Tujuhunai. Jis palaipsniui buvo apleistas. Netoliese susikūrė dabartinis Čerčenas.
Gražina Cieškaitė
Kūryba
Kūryba meditacinio pobūdžio, pagrindinės temos – meilė ir mirtis, laikinumas ir amžinybė, ilgesys ir grožis. Žmogaus būtis vaizduojama tragiškų pasaulio prieštaravimų kontekste, iškeliama Visatą tvarkanti ir prarastą santarvę grąžinanti kūrybos galia, gausu metaforų, simbolinių įvaizdžių.
Simas Buterlevičius
Simas Buterlevičius (g. 1989 m. balandžio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos krepšininkas šiuo metu Graikijos antrosios lygos Kavalos „Kavala“ klube.
Karjerą pradėjo Šarūno Marčiulionio krepšinio akademijoje, kur jį ir pastebėjo „Lietuvos Ryto“ ekipa bei iškart pasirašė su krepšininku ilgalaikę sutartį. 2006–2007 m. sezoną puolėjas rungtyniavo Vilniaus „Sakalų“ komandoje. 2008–2009 m. sezone jis žaidė NKL lygoje Vilniaus „KM-SSK-Perlo" komandoje. 2010 persikėlė į Vilniaus „Lietuvos Rytas“ komandą. 2011 Vilniaus „Lietuvos Rytas“ ekipa paskolino Prienų „Rūdupis“ komandai.
2014 m. rugpjūčio viduryje pasirašė vienerių metų sutartį su Utenos „Juventus“ klubu. 2015 m. rugsėjo viduryje pasirašė vienerių metų sutartį su Latvijos Ventspilio „Ventspils“ klubu.
2015 m. spalio pradžioje sugrįžo į Lietuvą ir prisijungė prie Panevėžio „Lietkabelio“ komandos. 2018 m. rugpjūčio viduryje pasirašė dvejų metų sutartį su Kėdainių „Nevėžio“ klubu.
Kauno Apreiškimo Švč. Dievo Motinai soboras
'''Kauno Apreiškimo Švč. Dievo Motinai soboras''' – stačiatikių maldos namai, stovintys Kaune, Ramybės parko pietinėje dalyje, šalia Kauno Kristaus Prisikėlimo cerkvės ir Kauno autobusų stoties.
Istorija
Pirmoji stačiatikių šventovė Kaune pastatyta XVI a. pabaigoje. 1620 m. karalius Zigmantas Vaza įsakė uždaryti cerkvę Senamiestyje. 1824 m. įsteigta Kauno stačiatikių parapija. Nuo XIX a. iki XX a. pradžios Kaune pastatyta 16 cerkvių ir koplyčių.
Įgulos soborą pritaikius Lietuvos kariuomenės bažnyčiai, 1930 m. ministrų kabinetas Kristaus Prisikėlimo cerkvės, statytos 1862 m., padidinimui skyrė 75 000 litų. Tačiau nuspręsta ne plėsti jau esamą bažnyčią, bet statyti naują – tam buvo skirta papildomai 10 000 litų. Kadangi šių lėšų neužteko, buvo panaudotos tikinčiųjų aukos (iš viso kainavo apie 170 000 litų). Tarp kitų prisidėjo mecenatas Sergejus Fanstilis.
Katedros projektą 1932 m. parengė architektas Edmundas Frykas. Statybos darbai pradėti tų pačių metų vasarą ir tęsėsi iki 1935 m. miniatiūra|200px|left|Interjeras
Šventovė pašventinta ir atidaryta 1935-ųjų balandžio 22 d. – laikinojoje sostinėje pastatyti dvasios namai tapo Lietuvos ir Vilniaus vyskupijos katedra. Ji buvo numatyta 600 žmonių, bet joje galėjo tilpti ir daugiau besimeldžiančiųjų. Šventinimo ceremonija tęsėsi dvi dienas. Prieš prasidedant naktinėms pamaldoms, soboras buvo pilnas žmonių, pasitikti metropolito Eleuterijaus (Елевферий) išėjo 28 šventikai. Į iškilmes atvyko daugybė žmonių – surengtos kryžiaus eitynės iš Raseinių. Maldininkai, atvykę iš kitų miestų, buvo apgyvendinti greta šventovės, Rusų gimnazijoje (dab. Pedagogų kvalifikacijos centras). Dalyvavo garbingų svečių – švietimo ministras Juozas Tonkūnas, miesto burmistras Antanas Merkys, generolas Vladas Nagevičius, kitų konfesijų, užsienio ir vidaus ministerijų atstovai.
1937 m. parapijoje buvo 4560 tikinčiųjų, 2 šventikai. Pašventinus katedrą nuo lapkričio iki balandžio mėn. joje laikyta Dievo Motinos iš Surdegio vienuolyno ikona, kuri nuo 1956 m. katedroje yra nuolat. Be to, katedroje saugoma ikona su šventosios Eufrosinijos Polockietės (Евфросиния Полоцкая) relikvija.
1945 m. parapijoje buvo 580 tikinčiųjų. 1947 m. sovietų valdžia parapiją įregistravo kartu su Kristaus Prisikėlimo cerkve. 1957 m. katedrai priklausė 2385 stačiatikiai.
Architektūra
Projektuodamas pastatą E. Frykas stengėsi interpretuoti keleriopas tradicinių Rusijos stačiatikių bažnyčių formas. Skirtingai nei senojoje bažnyčioje, čia dominuoja kupolinė kompozicija. Apreiškimo katedrą su senąja cerkve jungia bendras šventorius, apjuostas viena tvora. Katedra pastatyta Vladimiro-Suzdalės stiliumi, su penkiais kupolais, kuriuos puošia paauksuoti kryžiai. Statinys sumūrytas iš pilkų plytų. Vakariniame fasade (į Vytauto pr. pusę) įrengtos trejos įėjimo durys. Jų puošnius prieangius remia išraiškingos kolonos.
Vidiniai šventovės skliautai paremti ant keturių kolonų. Altoriaus erdvėje įrengtas centrinis Švč. Dievo Motinos altorius ir dešinysis – stačiatikių Vilniaus kankinių šventųjų Antano, Jono ir Eustachijaus garbei. Pastarasis altorius buvo sudarytas iš ikonų, gautų iš buvusios Telšių Šv. Nikolajaus cerkvės.
Menopauzė
Menopauzė ( – mėnesinės + pause – nutrūkimas) – moters mėnesinių ir tuo pačiu vaisingumo išnykimas, kuris pasireiškia 45–55 gyvenimo metais (vidutiniškai 52 metų ) ir yra sąlygojamas susilpnėjusios kiaušidžių funkcijos. Tuo metu moters organizmas persitvarko, pakinta hormonų veikla – kiaušidės nustoja gaminusios estrogenus. Menopauzė nustatoma paprastai tik po to, kai ji įvyko – praėjus maždaug metams po paskutinių mėnesinių. Kartais (maždaug 1 proc. atvejų ) menopauzė gali būti labai ankstyva, kai kiaušidžių funkcija susilpnėja jau apie 40 gyvenimo metus.
Moters klimaksas susijęs su estrogeno lygio mažėjimu. Moteris klimakterinis periodas nusako psichologinius, emocinius, hormoninius bei fizinius pokyčius susijusius su menopauze. Skiriamos trys klimakso stadijos: premenopauzė (trunka iki 4 m., kol išnyksta mėnesinės); menopauzė (mėnesinių išnykimas, tarp 45–55 metų); postmenopauzė (prasideda išnykus mėnesinėms). Lytiniai hormonai, reguliuojantys ciklinius procesus, pasibaigus kiaušidžių veiklai, dar kurį laiką gaminasi.
Normalus klimaksas praeina be liguistų požymių. Sergančioms moterims sutrinka kraujagyslių veikla, nervai, atsiranda klimakterinis sindromas. Būdingi sutrikimai: vegetaciniai, kraujagyslių (muša karštis, svaigsta galva, pykina, prakaituojama, skauda sąnarius, stuburą, sutrinka pusiausvyra), neuropsichiniai (moteris tampa jautri, irzli, blogai miega, susilpnėja atmintis, atsiranda baimės jausmas, apima depresija); endokrininiai (sustiprėja antinksčių ir skydliaukės veikla); širdies ir kraujagyslių sistemos (svyruoja arterinis kraujospūdis, pulsas neritmiškas, kyla temperatūra). Būdingiausias simptomas – muša karštis. Tai trunka 2–3 mėnesius, kartojasi nuo kelių iki keliolikos kartų per parą. Kartais niežti išorinius lyties organus, dėl mėnesinių ciklo sutrikimų ilgai kraujuoja iš gimdos. Sunkiausia moterims, sergančioms cukriniu diabetu, hipertonine liga, bronchine astma. Klimakteriniams reiškiniams išvengti gydytojai gali skirti pakaitinę hormonų terapiją – tai specifiniai hormoniniai vaistai, kurie palaiko hormoninį moters organizmo ciklą.
Klimaksas susijęs su funkciniais sistemos, reguliuojančios organizmo ciklinius procesus, sutrikimais. Klimakso pradžią rodo sutrikęs mėnesinių ciklas – pakinta menstruacijų ritmas ir intensyvumas, makšties gleivinė suplonėja, tampa mažiau elastinga, sumažėja gimda. Klimakso vyksmą sąlygoja lytinių hormonų cikliškumo pokyčiai, kuriuos lemia hipofizės ir kiaušidžių veikla, mažiau gaminasi folikulino. Daugeliui moterų klimakso eigoje lytinis gyvenimas iš esmės nepasikeičia. Dėl menopauzės metu sumažėjusio hormonų kiekio moterims dažniau pasitaiko makšties sausumas. Retais atvejais moters lytiniai takai taip susiaurėja, kad sueitis tampa nemaloni, todėl moteris palaipsniui gali prarasti lytinį potraukį.
Panašus reiškinys (andropauzė) pasireiškia vyrams.
Ričardas Berankis
thumb|right|2007 m. thumb|right|2010 m. US Open pirmenybėse thumb|right|2010 m. US Open pirmenybėse thumb|right|2010 m. US Open pirmenybėse
Ričardas Berankis (g. 1990 m. birželio 21 d., Vilnius) – pirmasis Lietuvos tenisininkas, patekęs į ATP reitingo pirmąjį šimtuką, šiuo metu reitinge užima 216-ą vietą (2023 m.). Jis tapo pasaulio čempionu iki 14 metų amžiaus grupėje bei nugalėjo 2007 m. US Open jaunių varžybose. R.Berankis yra iškovojęs du Futures turnyrų titulus, vieną vienetų (2007 m., Albufeira) ir vieną dvejetų (2008 m., MakAlenas), septynis Challenger turnyrų vienetų titulus (2010 m. Notingamas, 2010 m. Helsinkis, 2014 m. Astana, 2014 m. Andrija, 2015 m. Ortisei, 2016 m. Kvandžu ir Nankinas) bei vieną dvejetų ATP turnyrą (2015 m. Hiustonas).
Biografija
Ričardo tėvas yra taksi vairuotojas Genadijus. Motina – pašto darbuotoja Jelena. Vyresnioji sesuo Lina. Žaisti tenisą Ričardas pradėjo būdamas dvejų metų amžiaus, kadangi tenisą tuo metu žaidė jo sesuo. Kai Ričardui sukako devyneri, jo treneriu tapo Remigijus Balžekas. Po pergalės US Open jaunių varžybose R. Berankis pasirašė atstovavimo sutartį su didžiausia pasaulio sporto vadybos kompanija IMG bei persikėlė treniruotis į Bollettieri akademiją Brandentone, Floridoje (JAV).
Be teniso Ričardui taip pat patinka žvejoti, žaisti biliardą, klausytis muzikos ir žiūrėti filmus, nors dėl dažnų treniruočių tam daug laiko nelieka.
Ričardas moka lietuvių, anglų ir rusų kalbas.
Jaunimo turnyrai
Prieš profesionalią karjerą Ričardas laimėjo Orange Bowl turnyrą 2004 m., finale įveikęs amerikietį Chase Buchanan rezultatu 6-4, 6-0. Taip pat 2007 m. laimėjo jaunimo US Open turnyrą, finale rezultatu 6-3, 6-4 nugalėjo lenką Jerzy Janowicz. Taip pat dalyvavo daugelyje Futures turnyrų, tarp kurių laimėjo turnyrą Albufeiroje, Portugalijoje, kurio finale rezultatu 7-5, 6-4 nugalėjo belgą Niels Desein.
2008 m.
2008 m. sezoną Ričardas pradėjo laimėdamas USA F6 turnyro dvejetų varžybas su Serchijumi Betau. Vienetų varžybose Berankis antrame rate pralaimėjo Raileriu De Hartui iš JAV.
Birželio 9 d. jis įveikė kvalifikaciją ir pateko į pirmąjį ATP turnyrą – 2008 Orange Warsaw Open. Berankis pirmame rate pralaimėjo 96 pasaulio raketei Veinui Odesnikui, rezultatu: 4-6, 3-6.
Kaip kviestinis dalyvis Ričardas dalyvavo kitame ATP turnyre – 2008 Croatia Open Umag. Jis pirmame rate pralaimėjo 72 pasaulio raketei Fabijui Fogniniui, rezultatu: 3-6, 2-6.
Rugpjūčio 22 d. dalyvavo Didžiojo kirčio turnyro – US Open kvalifikacijoje, antrame rate netikėtai nugalėjęs pirmają kvalifikacijos raketę Sergėjų Stakovskį, mače dėl patekimo į pagrindinį turnyrą, jis po atkaklios 3 setų kovos – 6-4, 4-6, 2-6 turėjo pripažinti vokiečio Bjorno Phau pranašumą
2009 m.
Sausio 12 d. Ričardas dalyvavo turnyre Vokietijoje – Germany F12. Finale pralaimėjo 292 pasaulio raketei Janui Mertliui – 4-6, 6-3, 3-6
Kovo 6 d. dalyvavo Deviso Taurės Europos – Afrikos II grupės pirmojo rato mačuose prieš Gruziją, lietuvis lengvai nugalėjo abudu savo varžovus, o Lietuvos vyrų teniso rinktinė šventė pergalę rezultatu 3-2.
Balandžio 6 d. jis dalyvavo turnyre JAV – Baton Rouge Challenger. Praėjęs kvalifikaciją pateko į aštunfinalį, kuriame pralaimėjo vokiečiui Benediktui Doršui, rezultatu: 4-6, 4-6.
Sezono viduryje ir pabaigoje Ričardą kankino traumos (kairiojo pečio skausmai). Sezoną lietuvis baigė būdamas 320-oji pasaulio raketė.
2010 m.
Ričardas metus pradėjo turnyre San Paule, Brazilijoje. Kvalifikacijoje jis nugalėjo tris varžovus ir pateko į pagrindines varžybas. Pirmajame pagrindo mače jis rezultatu 6-7(1), 6-1, 7-5 nugalėjo kolumbietį Karlosą Salamanką. Antrame mače Berankis, rezultatu: 6-1, 7-6(7) nugalėjo ispaną Giljermą Olasą. Ketvirtfinalyje lietuvis, rezultatu: 1-6, 4-6 turėjo pripažinti argentiniečio Eduardo Švanko pranašumą.
Sausio 11 d. Ričardas startavo turnyre Ekvadore. Dėl aukšto reitingo jis iš karto pateko į pagrindines varžybas. Pirmajame rate Ričardas, rezultatu: 6-1, 4-6, 6-2 nugalėjo čilietį Kristobalį Savedrą-Korvalaną. Kitame rate lietuvis rezultatu 6-3, 7-6(3) nugalėjo argentinietį Sebastianą Dekoudą. Ketvirtfinalyje Berankis, gana lengvai: 6-3, 6-3 nugalėjo argentinietį Diegą Junkveirą. Pusfinalyje jis rezultatu 2-6, 2-6 neatsilaikė prieš argentinietį Brianą Dabulą. Po to lietuvis dvi savaites treniravosi Jungtinėse Amerikos Valstijose. Turnyre Dalase, JAV R. Berankis jau pirmajame rate neatsilaikė prieš paragvajietį Ramoną Delgado. Mačas pasibaigė rezultatu: 1-6, 6-3, 6-7(5).
Lapkričio pabaigoje Ričardas laimėjo „ATP Challenger Tour” serijos turnyrą Helsinkyje. Prieš šias varžybas 119-oje reitingo vietoje buvęs lietuvis už pergalę gavo 125 ATP reitingo taškus ir pirmą kartą savo karjeroje pateko į pirmąjį reitingo šimtuką (85 vieta). R.Berankis finale 6-1, 2-0 įveikė dėl traumos iš kovos pasitraukusį lenką Michalą Przysięzny (76-oji vieta reitinge).
2011 m.
Pirmosios 2011 m. varžybos Berankiui vyko Brisbane (Australijoje). Prieš tai jis laimėjo visus tris šių varžybų kvalifikacijos susitikimus, o pirmame varžybų rate nugalėjo prancūzą Arnaud Clément 6-4, 6-3. Antrame rate Ričardas pralaimėjo vokiečiui Florian Mayer 4-6, 6-4, 4-6.
Po šių varžybų sausio mėnesį Berankis pirmą kartą savo karjeroje pradėjo varžybas Didžiojo kirčio Australijos čempionate. Pirmame rate lietuvis nugalėjo australą Marinko Matosevic 6-4, 6-2, 7-5. Antrame rate Ričardas susitiko su buvusia 3 pasaulio rakete argentiniečiu David Nalbandian ir jį nugalėjo 6-1, 6-0, 2-0. Trečiame rate lietuvis susitiko su ispanu David Ferrer ir pralaimėjo rezultatu 2-6, 2-6, 1-6.
Vėliau dalyvavo ATP 250 serijos turnyre SAP Open, San Chosė. Ten pirmajame rate įveikė tuometinę 57 pasaulio raketę vokietį Benjamin Becker, 6-3, 7-6(2). Antrame rate po atkaklios kovos įveikė tuometinę 146 raketę amerikietį Donald Young (rezultatu 6-4, 5-7, 7-5), tačiau ketvirtfinalyje palūžo pusmečiu jaunesniam juodkalniečių kilmės kanadiečiui Milošui Raoničiui.
Po savaitės Ričardas dalyvavo ATP 500 serijos Regions Morgan Keegan Championships turnyre Memfyje. Ten pirmame rate pralaimėjo 1-ajam pagal skirstymą amerikiečiui Andy Roddick, rezultatu 6-4, 2-6, 3-6.
Kovo mėn. Ričardas dalyvavo ATP 1000 serijos BNP Paribas Open turnyre Indian Velse ir pirmajame rate įveikė amerikietį A.Bogomolovą (128) 1:6, 6:3, 6:4. Antrame rate Ričardas susitiko su 9 pasaulio rakete ispanu Fernandu Verdasko ir esant rezultatui 5:7, 0:2 pasitraukė iš turnyro dėl nugaros skausmų.
Vienetai
Skliausteliuose nurodytas skaičius turnyrų, kuriuose pralaimėta kvalifikacijoje.
Pranciškus Stanislovas Kostka Huten-Čapskis
Pranciškus Stanislovas Kostka Huten-Čapskis (1725–1802 m. balandžio 9 d., Varšuva) – ATR valstybinis veikėjas, Kulmo pakamaris (1752–1762), Kulmo kaštelionas (1762–1766), Kovalevskio seniūnas (1766), paskutinis Kulmo vaivada (1766–1772). Baltojo erelio ordino kavalierius (1762).
Biografija
Lenkijos bajorų Huten-Čapskių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Gdansko kašteliono Ignoto Huten-Čapskio (apie 1700–1746) ir Teofilės Konopackytės (?–1733) jaunesnysis (trečiasis sūnus). Vyresnieji broliai – Pamario pakamaris ir Elblongo kaštelionas Juozapas Huten-Čapskis (1722–1765) ir Kulmo pakamaris Antonijus Mykolas Huten-Čapskis (1725–1792).
1752 metais Pranciškus Stanislovas Kostka Huten-Čapskis gavo Kulmo pakamario laipsnį. 1762 metais buvo paskirtas Kulmo kaštelionu ir gavo Baltojo erelio ordiną. 1766 metais – Kulmo vaivada ir Kovalevsko seniūnas. 1768 metais prisijungė prie Baro konfederacijos. 1788 metais buvo paskirtas pasiuntiniu (deputatu) į Ketverių metų seimą.
Po antros santuokos Radvilų giminės atstovės Pranciškus Stanislovas Huten-Čapskis gavo valdyti Stankovo ir Viazanė dvarus su aplinkiniais kaimais.
Šeima ir vaikai
Buvo vedęs tris kartus. Apie 1760 metus pirma santuoka buvo su Dorota Žozefina Dzialinskaite (1743–1763), Augustino Dzialinskio (1715–1759) ir Anos Radomickaitės (1724–1812) dukterimi. Vaikai:
1767 m. liepos 19 d. vedė trečią kartą Sofiją Melžinskaitę (1741–1771), Ksinskio seniūno Andžejaus Melžinskio (1698–1771) ir Anos Petronėlės Bninskaitės (apie 1720–1771) dukterį. Vaikai:
Skarifikacija (reikšmės)
Žodis skarifikacija gali reikšti:
Balsys
Taip pat:
Sula
thumb|150px|Klevų sulos surinkimas
Sula – maistinių medžiagų, sukauptų medžių šaknyse, tirpalas, kuris pavasarį perduodamas po žiemos atsigaunančio medžio vainikui. Iš beržų ir klevų gaunamos sultys, vartojamos kaip gėrimas.
Maisto chemija
Suloje yra nemažai svarbių mineralinių medžiagų Šviežioje beržų suloje nustatyti devyni makro- ir mikroelementai.
mg kg-1:
Beržų suloje būna 1-2 %, o klevų – 2-4 % (cukrinių klevų (Acer saccharum) – iki 20 %) cukraus.
Gavimas
Tinkama gėrimui sula pradeda bėgti, vidutinei paros temperatūrai pakilus iki 4-5 °C, tokia sula bėga 1-2 savaites. Klevai sulą ima duoti maždaug savaite anksčiau, nei beržai.
Sula gaunama, medžio kamieno apačioje pragręžus nedidelę, kelių centimetrų gylio skylutę, į kurią įstatomas latakėlis sulai surinkti. Baigus rinkti sulą, skylutė užkemšama šakele ar mediniu kamščiu, užtepama sodo tepalu arba derva. kad neįsimestų puvinys.
Per sezoną iš vieno beržo galima surinkti iki 100 ar daugiau litrų sulos. Klevai sulos duoda ne tiek daug, tačiau ji būna cukringesnė (senovėje naudota maisto saldinimui). Iš beržų, nedarant jiems žalos, galima saikingai leisti sulą 10 metų.
Konopkų Monetai
Konopkų Monetai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į rytus nuo Kolno ir apie 76 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Sasinai (Viškų valsčius)
Sasinai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Betliejus
Betliejus ( vert. „duonos miestas“; vert. „mėsos miestas“) – Vakarų Kranto miestas, maždaug 10 kilometrų į pietus nuo Jeruzalės. Kristaus gimimo ir Rachelės palaidojimo vieta. Miestas svarbus tiek krikščionims, tiek judėjams. Seniau šis miestas buvo vadinamas Efrata.
Stranraer FC
„Stranraer“ – Škotijos futbolo klubas, įkurtas Stranrare.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1870 m.
Gobergiškė
Gobergiškė – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Gargždų, šalia Dauparų. Seniūnaitijos centras. Kaimas įsikūręs tarp greitkelio ir kelio. Veikia Minijos mokyklos skyrius, Dauparų biblioteka.
Inžinerija
Pastaruoju metu inžinieriai naudoja itin daug kompiuterinės technikos programų, ypač kompiuterinio modeliavimo, kompiuterinio projektavimo ir kitų informacinių technologijų, kurios ženkliai padidina inžinerinės veiklos efektyvumą.
Roviškiai
Roviškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Kvetkų, prie Pandėlio–Kvetkų kelio (RK3617). Prateka Senupis (Nemunėlio baseinas), šalia auga Roviškių miškas.
Sifonoforas
thumb|300px|Bizantiečiai panaudoja sifonoforą (XII a.) Sifonoforas, sifonas – viduramžių ugniasvaidis ginklas, naudotas dromonuose (Bizantijos karo laivų tipas). Sifonoforai buvo vamzdžio pavidalo siurbliai, švirkštę graikišką ugnį (spėjama, tai buvo gudrono, sieros, salietros ir naftos mišinys). Padegamąjį mišinį išsviesdavo arba suspaustas oras, arba dumplės, primenančios naudojamas kalvėse.
Sifonoforus plačiai naudojo Bizantijos karo laivynas. Šiuolaikinių liepsnosvaidžių pirmtakas.
Roviškiai
Istorija
1667 m. birželio 3 d. paminėtas Roviškių dvaro centras. 1923 m. buvo 22 ūkiai. 1959–1975 m. Kvetkų tarybinio ūkio, 1975–1992 m. Lenino kolūkio gyvenvietė.
Taivano aborigenai
Taivano aborigenai – seniausi Taivano salos gyventojai, priklausantys austroneziečių kalbinei šeimai (apima 9 iš 10 šios šeimos kalbinių grupių, apibendrintai vadinamų Formozos kalbomis). Iš dabar dar išlikusių Taivano aborigenų kalbų tik yami kalba priklauso ne Formozos, o Malajų polineziečių kalbų grupei). Kinijoje oficialiai vadinami gaošaniais (kin: 高山 gaoshan).
Kadaise jie buvo apgyvendinę visą salą ir aplinkines saleles, tačiau nuo XVI a. čia migruojant kinams, buvo stumiami į kalnus ir naikinami. Ypač nukentėjo derlingose lygumose gyvenusios gentys.
Šiuo metu sudaro vos 2 procentus Taivano gyventojų.
Gentys ir jų kultūra
thumb|200px|right|Pripažintų Taivano aborigenų genčių pasiskirstymas thumb|200px|left|Išnaikinta pepo gentis Nors gyvenama teritorija yra labai maža, vis dėlto čia gyvena daug skirtingų genčių, pasižyminčių savitomis kultūromis. Žinomos apie 26 kalbos, kurios tokios skirtingos, kad tarpusavyje nesusišnekama. Kai kurios jų išnykusios, o kitos – mirštančios. Visos šios kalbos yra labai svarbios lingvistiškai, mat būtent Taivanas yra spėjama austroneziečių protėvynė, iš kur prasidėjo austroneziečių migracijos.
14 aborigenų genčių yra pripažintos vyriausybės, o kitos 11 – ne.