cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2017 m. Europos ralio čempionatas
Šiais metais Europos ralio jaunių čempionatas buvo suskirstytas į dvi naujas kategorijas. „ERC junior U27“ lygą sudarė 6 ralio etapai. Dalyvavo tie lenktynininkai, kurie gimė ne anksčiau kaip 1990 m. sausio 1 d. ir jie varžėsi su R2 automobiliais naudodami „Pirreli“ tiekėjo padangas.
Tvarkaraštis
2017 m. tvarkaraštį sudarė 8 ralio etapai. Iš šių metų tvarkaraščio buvo išmesti šie ralio etapai: „Circuit of Ireland“, Kipro ralis ir Estijos ralis. Naujas etapas pridėtas yra Rally di Roma Capitale.
Mushuc Runa SC
Club Deportivo Técnico Universitario, o trumpiau vadinamas CD Técnico Universitario – profesionalus Ekvadoro futbolo klubas, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Įsikūręs Ambate. Namų rungtynes žaidžia stadione, talpinančiame daugiau nei tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 2003 m. sausio 2 d., rungtyniavo A serijoje.
Hermann Tomasgaard
Hermann Tomasgaard (g. 1994 m. sausio 4 d.) – Norvegijos buriuotojas sportinėmis jachtomis, olimpinis prizininkas. Sportininkas varžosi vienviečių Laser burvalčių klasėje.
Biografija
2009 m. pasaulio jaunimo Laser čempionate Tomasgaard iškovojo sidabro medalį. 2012 m. pasaulio jaunimo Laser Radial čempionato bronzos medalininkas.
2017 m. pasaulio čempionate Norvegijos atstovas finišavo 23-ioje vietoje.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Tomasgaard startavo vyrų vienviečių Laser burlaivių varžybose. Susumavus visus baudos taškus paaiškėjo jog Tomasgaard iškovojo bronzos medalį.
Paįstrio seniūnija
Geografija
Plotas – 163,8 km², kurių 35 proc. sudaro miškai. Per vidurį teka Įstro upelis, vakarinėje dalyje – Lėvuo. Rytinėje dalyje stūkso Žalioji giria. Seniūnijos teritorija ribojasi su Karsakiškio ir Panevėžio seniūnijomis, taip pat Pasvalio rajonu. Seniūniją beveik per pusę dalina viena pagrindinių šalies transporto arterijų – magistralė „Via Baltica“.
Istorija
Pagal 2008 m. rugpjūčio 28 d. savivaldybės tarybos [http://www.panrs.lt/t20080828/2008t159.doc nutarimą Nr. T-159] seniūniją numatyta įkurti 2009 m. liepos 1 d., tačiau 2009 m. gegužės 21 d. atsižvelgiant į finansinės krizės metu iškilusius sunkumus nutarimu T-136 seniūniją numatyta įsteigti 2010 m. sausio 1 dieną. Šis terminas buvo įvykdytas.
Naujajai seniūnijai atiteko didelė dalis kaimų, iki tol priklausiusių Panevėžio seniūnijai: Abukauskinės, Adolfavos, Adomavos, Akmenytės, Antanavos, Apidėmės, Aukštatrakio, Banionių, Baroniškių, Birželių, Didžiosios Vilkaluvkos, Daukniškių, Dičiūnų, Dikonėlių, Dikonių, Dubiagirio, Dvareliškių, Dūdorynės, Gailiūnų, Gasparų, Gasparėlių, Gegužinės, Glazaniškių, Įstricos, Jackonių, Janališkių, Jadvinavos, Juodlieknio, Jutiškių, Kareiviškių, Kašiaburio, Kaukiškių, Kerbušių, Kliuokmaniškio, Kupstų, Kriaučiūnų, Kurapkynės, Laukagalio, Lauryniškio, Lieknelio, Margių, Medinių, Mickeliūnų, Mikališkio, Mileškūnų, Mitabynės, Mitkų, Mantvydų, Medikonių, Naujalaukio, Naujasodžio, Niurkonių, Paįstrio, Paįstrio Kalno, Pakaušių, Pakuodžiupių, Pakuodžiupėlių, Palėvenio, Pamiškės, Pišos Palivarko, Paliukų, Petrauskynės, Petruliškio, Pragarėlės, Preibių, Pūkelių, Pūkių, Puodžiūnėlių, Puodžiūnų, Sabonėlių, Skaistgirių, Senalaukio, Sendvario, Senkeliškio, Senlaukio, Sitenių, Stalilioninės, Stanionių, Šakiškių, Šeškų, Šiaudinės, Šerpliškių, Šilelės, Teberešiškių, Vanagiškių, Varakiškių, Voverinės, Žaliapurvių gyvenvietės.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
3 seniūnaitijos:
Iriklinsko tvenkinys
Iriklinsko tvenkinys  – tvenkinys Rusijoje, Orenburgo srityje, susidaręs 1958–1966 m. patvenkus Uralo upę Iriklinsko HE užtvanka. Ilgis apie 70 km, plotis iki 8 km. Metinė vandens lygio svyravimų amplitudė – 11,7 m.
Tvenkinys sudarytas kovai prieš potvynius, vandentiekio, energetinėms, drėkinimo ir laivybos reikmėms. Didžiausios gyvenvietės prie tvenkinio – Iriklinskas, Energetikas, Uralskojė.
Sun Beam
thumb|150px|Turnyro logotipas Sun Beam – tarptautinis paplūdimio lėkščiasvydžio (ultimeito) atvirojo ir mišriojo divizionų komandų turnyras. Turnyras rengiamas Klaipėdoje, Smiltynės paplūdimyje liepos viduryje. Turnyrą rengia vietinis lėkščiasvaidžio sporto klubas-komanda – „Marių Meškos“ nuo 2011 metų. Šiuo metu tai didžiausias Lietuvos paplūdimio lėkščiasvydžio turnyras.
Tai atvirasis turnyras, kuriame norą dalyvauti gali pareikšti visos Lietuvos ir užsienio komandos. Tradiciškai lietuviškame turnyre dominuoja lietuvių lėkščiasvydžio komandos, tačiau be lietuvių dėl stipriausiųjų vardo varžosi pajėgiausios komandos iš Latvijos, Estijos, Lenkijos, Rusijos, Baltarusijos, Vokietijos, Suomijos, Didžiosios Britanijos.
Turnyro aprašymas
thumb|right|250px|Paplūdimio ultimeito žaidimo aikštės parametrai Tai klubų turnyras, žaidžiamas pagal oficialias paplūdimio lėkščiasvydžio taisykles, žaidžiant 5 prieš 5.
1919 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1919 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1919 m. spalio 8 d. Surašymo metu priskaičiuota 59,9 mln. gyventojų. Surašymas apėmė dalį dabartinės Lietuvos teritorijos – Rytprūsiuose buvusią Mažąją Lietuvą. Rytų Prūsijos provincijoje buvo 2228,5 tūkst. gyventojų.
Libera, meile mano
Libera, meile mano – 1975 m. sukurta drama.
Bolšoj ledo arena
„Bolšoj“ ledo arena (rus. Большой Ледовый дворец) – 12 000 vietų sporto arena Sočyje, Rusijoje. Šioje arenoje vyko 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių renginiai, ledo ritulio varžybos.
Sun Beam
Turnyro aprašymas
Turnyras yra suskirstytas į dvi grupes: atviroji (open) ir mišrioji grupė (mix). Pastaroji skiriasi tuo, jog komandų sudėtys yra mišrios (vaikinai ir merginos). Žaidimo aikštėje iš 5 žaidėjų privalo būti 2 merginos ir 2 vaikinai. 5-ojo žaidėjo lytį renkasi puolanti komanda.
Turnyro naudingiausi žaidėjai
Paaiškinimai:
Libera, meile mano
Turinys
Musolinio laikų Italija. Anarchistas Feličė dėl protestų prieš karaliaus valdžią ištremiamas į atokioje saloje įrengtą stovyklą. Jo duktė Libera perima tėvo pažiūras ir nuolatos konfliktuoja su fašistais; jos nesulaiko ir šeima: du vaikai ir sužadėtinis Mateo. Pastarasis dirba siuvėju, tačiau dėl Liberos keliamų skandalų priverstas nuolatos kraustytis iš vieno miesto į kitą. Kartą Libera, tėvo prašoma, padeda pabėgti kitam anarchistui Sandro, dėl ko įkalinama 5 metams toje pačioje stovykloje kaip ir tėvas.
Sun Beam
Turnyro naudingiausi žaidėjai
O – atviroji grupė
Libera, meile mano
Turinys
Liberai neišbuvus įkalinimo įstaigoje viso termino prasideda Antrasis pasaulinis karas, stovykla uždaroma ir visi kaliniai paleidžiami namo. Ji sukelia skandalą kino teatre, dėl ko sutuoktiniams skiriamas namų areštas, o Mateo siuvykla uždaroma. Frontui priartėjus, Mateo su dukra Ana išvyksta pas gimines į kitą miestą, sūnus Karlas prisijungia prie partizanų, o Libera taip pat įsijungia į ginkluotą kovą su šalyje šeimininkaujančiais vokiečiais.
Kada karas baigiasi ir gyvenimas pradeda tvarkytis, tačiau kartą Libera įstaigoje, skirstančioje būstą, sutinka Fabio Testą – fašistą, uždariusį ją į kalėjimą. Libera bando pranešti apie tai valdžiai, tačiau sužino, jog šis dabar bendradarbiauja su naująja valdžia ir ši nieko prieš veikti išvien su buvusiais fašistais...
Tara
Žodis tara gali reikšti:
Karnizas
miniatiūra|240px|right|Puošnūs karnizai (Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia, [[Viena)]] miniatiūra|240px|right|Šlaitinį stogą juosiantys karnizai miniatiūra|240px|right|Interjero palubės karnizai
Karnizas ( — užlenktas, – iškyša) – horizontali iškili atbraila statinio fasade arba interjere, išsikišanti virš sienos plokštumos su langų ir durų angomis. Dekoratyvi ir apsauginė pastato architektūrinė detalė.
Karnizų įrengimas ypač paplito antikinėje architektūroje. Viduramžių pastatuose šios architektūros detalės buvo paprastos, nedaug išsikišusios. Renesanso ir klasicizmo architektūroje buvo populiarus antikinės formos karnizas. Barokiniai karnizai pasižymėjo sudėtingumu, įmantriais profiliais, buvo lenkti, nutrūkstantys.
Erkšvos apylinkė
Erkšvos apylinkė (arba Arkšvos apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Karnizas
Paskirtis
Karnizai skirti sienų ir atskirų jos dalių apsaugai nuo kritulių ir puošybai. Jie būna įvairaus pločio ir profilio. Sienos viršų juosiantis karnizas vadinamas vainikuojamuoju, jis dažnai išsiskiria savo pločiu, dekoratyvumu. Siauresni tarpiniai karnizai įrengiami suskaidyti lygias sienų plokštumas į tarpsnius. Cokolinis karnizas riboja cokolį, cokolinį aukštą. Nedideli karnizai naudojami virš atskirų pastato dalių (durų, langų), ar po jomis (palangėse), vidinių sienų palubėse, krosnių puošyboje. Mažesni karnizo arba frontonėlio pavidalo kyšuliai virš lango, durų nišų vadinami sandrikais, be apsauginės paskirties, vizualiai pabrėžiančiais horizontalų fasado padalijimą.
Erkšvos apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ylakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skuodo rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Trumplaukės apylinkės.
Karnizas
Paskirtis
Išsikišusi karnizo dalis ant pastato apsaugo sienas nuo lietaus, kaitrios saulės. Gyvenamųjų pastatų praktikoje šią funkciją atlieka prailginti stogų šlaitai su pritvirtintais vandens nuvedimo latakais kraštuose. Jei stogų ir sienų sandūros apsaugotos dekoruotomis atbrailomis, jos taip pat gali būti vadinamos karnizais. Nors dauguma karnizų taip pat yra stogo atbrailos, išsikišančios į pastato šonus, ne visos jos paprastai laikomos karnizais – tokios iškyšos pirmiausia yra funkcinės paskirties, nebūtinai dekoratyvios, o karnizas turi puošybinį aspektą.
Istorija
Karnizo kilmė siejama su Kretos-Mikėnų kultūros mediniais gyvenamaisiais namais. Senovės graikų megaronų tipo pastatuose stogo kraštai buvo atremiami tiesiai ant stulpų, išdėstytų toliau nuo išorinių drėbto molio sienų, taip apsaugant jas nuo lietaus vandens nuotėkio, o žmones nuo kaitrios saulės. Tai nulėmė vadinamojo karnizo iškišimą. Vėliau, pereinant nuo medinės prie mūrinės architektūros, mediniai stulpai buvo pakeičiami kolonomis, ir kolonados bei portikai perėmė apsauginę funkciją. . Smarkiai išsikišę karnizai ant medinių konsolių iki šiol lemia unikalų pastatų siluetą Florencijoje, Romoje, Neapolyje. Tradicinėje Kinijos ir Pietryčių Azijos šalių, kuriose netrūksta lietaus, architektūroje buvo įrengiami stipriai išsikišę, išlenkti stogų kraštai.
Klasikinėje architektūroje karnizas įgijo stogo, viršutinės pastato dalies, perdengimų laikančiųjų konstrukcijų architektūrinio įvaizdžio reikšmę, vieną iš trijų orderinio antablemento sudėtinių dalių, kartu su architravu ir frizu.
Raudonpamūšė
Raudonpamūšė – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Raubonių, dešiniajame Mūšos krante, į vakarus nuo kelio.
Vabalių apylinkė (Skuodas)
Vabalių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Barstyčių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skuodo rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šačių apylinkės.
Al-Orobah FC
„al Orobos“ futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip „Al-Orobah Football Club“ bei Al-Orobah Sakākā – Saudo Arabijos futbolo klubas iš Sakakos. Namų rungtynes žaidžia Sakakoje, „al Orobos“ klubo stadione, talpinančiame 7 tūkst. žiūrovų.
Koprivštica
Koprivštica  – miestas centrinėje Bulgarijoje, prie Topolnicos upės. Įsikūręs 1030 metrų virš jūros lygio, Syštinskos-Sredna Guros kalnuose. Žinomas dėl savo autentiškos bulgarų architektūros ir liaudies muzikos festivalių. Turizmas. Kalnų kurortas.
Al-Orobah FC
Istorija
1975 m. įkurtas klubas kitados vadinosi Al Orobah Saudi Club. Žinoma, kad nuo 1995–1996 m. sezono rungtyniavo Antrame divizione (III). Nuo 1999–2000 m. sezono – Pirmame divizione. Ilgam šioje pakopoje įsitvirtinti nepavyko ir iškirto į žemesnį divizioną.
2007–2008 m. tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į aukštesnę pakopą.
Nuo 2008–2009 m. sezono rungtyniavo Pirmame divizione. 2012–2013 m. sezone tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į elito divizioną.
Koprivštica
Istorija
Nuo 1965 m. mieste vyksta Bulgarijos nacionalinis folkloro festivalis. Maždaug kas penkerius metus čia susirenka muzikantai, menininkai ir amatininkai iš visos Bulgarijos.
Al-Orobah FC
Istorija
Profesionalų lygoje ilgam įsitvirtinti nepavyko ir klubas iškrito į Pirmą divizioną, o vėliau į Antrą divizioną.
2020–2021 m. Antrame divizione užėmė antrą vietą ir pateko į aukštesnę pakopą.
2023 m. birželį tapo žinoma, kad Džiugas Bartkus keliasi į Saudo Arabiją ir atstovaus „al-Orobos“ klubui.
Abdalahas ibn Jasinas
Abdalahas ibn Jasinas (, gimimo metai nežinomi – mirė 1059 m.)  – islamo teologas ir Almoravidų dinastijos įkūrėjas.
Abdalahas ibn Jasinas kilęs iš sanhadži genties ir buvo Maliki mokyklos teisės žinovas. 1046 m. Lemtunų vadas Jahija ibn Ibrahimas pakvietė Abdalahą skleisti islamo mokymo Vakarų Sacharos berberams. Šiame krašte islamas buvo silpnas ir Abdalahas galėjo čia propaguoti ortodoksinį sunitų tikėjimą.
1059 m. Jasinas žuvo mūšyje su Beregvarais į pietvakarius nuo Feso, Atlanto vandenyno pakrantėje. Jo kapas yra netoli Romanio miesto.
Kasis
Kasis – miestelis Prancūzijoje, Provanso-Alpių-Žydrojo Kranto regione.
Krakių apylinkė (Skuodas)
Krakių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Mosėdžio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Skuodo rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Užluobės apylinkės.
Termopora
Termopora – elektrinis įtaisas, susidedantis iš dviejų skirtingų elektrinių laidininkų, sudarančių elektros jungtį. Termopora sukuria nuo temperatūros priklausomą įtampą dėl termoelektrinio efekto ir ši įtampa gali būti naudojama matuojant temperatūrą.
Veikimo principas
1821 m. vokiečių fizikas Thomas Johann Seebeck atrado, kad kai skirtingi metalai yra sujungti galais ir tarp jungčių yra temperatūros skirtumas, gali atsirasti magnetinis laukas. Tuo metu Thomas Johann Seebeck šią pasekmę vadino termomagnetizmu. Vėliau buvo pastebėta, kad stebimas magnetinis laukas atsirado dėl termoelektrinės srovės. Praktinėje veikloje svarbi įtampa, sukuriama tarp dviejų skirtingų metalų jungčių, nes įtampos pokytis gali būti naudojamas matuojant temperatūrą plačiame diapazone. Įtampos dydis priklauso nuo naudojamų metalų rūšių. Termoelektrodai daromi iš platinos, platinos-rodžio lydinio, chromelio, kopelio, aliumelio, konstantano, geležies. Paprastai įtampa yra mikrovoltų diapazone, todėl reikia pasirūpinti tinkamu matavimu. Nors tekanti elektros srovė yra maža, energiją gali generuoti viena termoporų jungtis. Elektros energija dažnai generuojama naudojant kelias termoporas.
Fizikinis principas: Zėbeko efektas
Zėbeko efektas apibūdinamas elektrovara, kai laidžioje medžiagoje yra temperatūros gradientas. Atviros grandinės sąlygomis, kai nėra vidinės srovės srauto, įtampos gradientas yra tiesiogiai proporcingas temperatūros gradientui :
Bitter Sweet Symphony
„Bitter Sweet Symphony“ – anglų alternatyviojo roko grupės „The Verve“ singlas, išleistas 1997 m. birželio 16 d. Užėmė antrą vietą tarp populiariausių Jungtinės Karalystės įrašų.
„Rolling Stone“ ir daugelio kitų leidinių išrinkta viena geriausių visų laikų dainų.
Tulai
Tulai(sav. ತುಳು = Tuluva, dgs. Tuluver,  – etninė Indijos gyventojų grupė, kilusi Tulu Nadu regione. Dabar gyvena Pietų Kanados ir Udupio rajonuose (Karnataka) ir Kasaragodo taluke (Kerala). Jų gimtoji kalba yra tulų kalba. Nemažai tulų emigrantų gyvena Mumbajuje, Viduriniuosiuose Rytuose ir kai kuriose Anglosferos šalyse.
Geografinis paplitimas
Dauguma tulų gyvena Tulu Nadu regione, o jų emigrantai aptinkami daug kur pasaulyje.
Tulų susiskirstymas
Dauguma tulų yra hinduistai. Jie susiskirstę į tokias kastas kaip: buntai, mogavyrai (Mogaveera), bilavai (Billava), kulalai, ganigai, šivali brahmanai (Shivalli Brahmins), sthanika brahmanai (Sthanika Brahmins) ir kiti.
Raudonplynis
Raudonplynis – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Višakio Rūdos, Kazlų Rūdos miškuose, rytiniame Raudonplynio durpyno pakraštyje.
Tulai
Tulų susiskirstymas
Tulų tautos atstovai yra kai kurie garsūs Indijos kino aktoriai, pvz., Aishwarya Rai, Shilpa Shetty.
Tradicijos
Tulai laikosi Aliya Kattu sistemos, kur iš vyriškio (dėdės) paveldi jos sesers sūnus. To nesilaiko tik brahmanai ir Parivara buntai. Kitos specifinės tradicijos yra Bhuta Kola (dvasių garbinimas), Nagaradhane (gyvačių garbinimas) ir Jakšagana (Yakshagana, savitas teatras).
Raudonplynis
Tarybiniais metais vykdyta durpių gavyba.
Tulai
Tradicijos
Tulų Naujieji Metai vadinami Bisu, jie sutampa su šventėmis Baisakhi, Vishu ir Songkran (tajų Naujieji Metai).
Autonomijos reikalavimas
Nuo Indijos nepriklausomybės paskelbimo ir Indijos valstijų vėlesnių pertvarkymų tulai reikalauja tulų kalbai nacionalinės kalbos statuso ir įkurti tulų valstiją Tulu Nadu. Anksčiau kiek prislopęs paskutiniais metais autonomijos siekimas vėl stiprėja. Kelios organizacijos (pvz., Tulu Rajya Horata Samiti'') plėtoja šį tulų siekį ir dažnai regnia Tulu Nadu miestuose mitingus ir demonstracijas, kuriuose propaguoja šį siekį.
Turkai (Babruiskas)
Istorija
Minimi nuo 1567 m. XIX a. buvo du kaimai ir du palivarkai, čia buvo Babruisko apskrities Turkų valsčiaus centras. 1985 m. sudegė Švč. Trejybės šventykla, pastatyta 1823 m.
Raudonupis
Raudonupis – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Šilavoto, prie kelio. Pro kaimą teka Rūdupis, rytų pusėje auga Pagraižio miškas.
Chačiapuris
Chačiapuris  – tradicinis nacionalinis gruzinų patiekalas, sūriu įdaryta kepta bandelė. Dažniausiai naudojamas sulugunio sūris, tačiau dedami ir kiti sūriai ar jų mišiniai. Kaip tradicinis patiekalas ir svarbi gruzinų kultūros dalis, chačiapuris yra įtrauktas į nematerialaus Gruzijos kultūros paveldo sąrašą. Kadangi tai yra dažnas ir visur Gruzijoje sutinkamas valgis, Tbilisio universiteto tarptautinės ekonomikos mokyklos sukurtu „chačiapurio indeksu“ pagal chačiapurio kainas matuojamas infliacijos lygis įvairiuose Gruzijos miestuose.
Neskaitant Gruzijos, chačiapuriai yra gana populiarūs daugumoje buvusių Tarybų sąjungos valstybių. Tai yra populiarus gatvės maistas Armėnijoje, taip pat populiarėja Izraelyje.
Rūšys
Egzistuoja įvairios chačiapurių rūšys. Labiausiai Gruzijoje paplitusios šios:
Prudential plc
Prudential plc – gyvybės draudimo ir investicinių fondų valdymo bendrovė, kuri turi per 25 mln. klientų ir valdo daugiau kaip £290 mlrd. GBP vertės turtą. Jos didžiausias padalinys Prudential Corporation Asia yra vienas iš stambiausių gyvybės draudimo paslaugų tiekėjų Azijoje. Pastarasis aptarnauja 15 mln. klientų. Kitas stambus JK gyvybės draudimo skyrius turi 7 mln. klientų Didžioje Britanijoje. Šiai įmonei taip pat priklauso Jackson National Life Insurance bendrovė, kuri yra viena iš didžiausių gyvybės draudimo įmonių JAV. Prudential bendrovė taip yra priglaudus investicinių fondų valdymo įmonę M&G Investments. Pastaroji valdo £174 mlrd. GBP vertės turtą.
2022 m. Europos sunkiosios atletikos čempionatas
2022 m. Europos sunkiosios atletikos čempionatas – 100-asis Europos sunkiosios atletikos federacijos organizuotas geriausių Europos sunkiosios atletikos sportininkų čempionatas, kuris vyko gegužės 28 d. – birželio 5 d. Albanijoje.
Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.
Dalyvaujančios šalys
324 sunkiaatlečių iš 39 šalių startavo 2022 m. čempionate:
Lietuvos komanda
LR – Lietuvos rekordas
Irkutsko tvenkinys
Irkutsko tvenkinys  – tvenkinys Rusijoje, Irkutsko srityje, sudarytas 1956–1959 m. patvenkus Angaros upę Irkutsko HE užtvanka. Dėl užtvankos užsitvenkė ne tik Angaros ištaka, bet ir pats Baikalo ežeras (jo vandens lygis pakilo ~1 m), todėl faktiškai į Irkutsko tvenkinį galima įtraukti visą Baikalo ežerą (tokiu atveju tvenkinio plotas būtų 31 500 km²).
Tvenkinio ilgis (neįtraukiant Baikalo) – 56 km, plotis iki 4,2 km, metinė vandens lygio svyravimo amplitudė – iki 1,5 m. Tvenkinys sudarytas laivybinėms, miško plukdymo, vandentiekio, žvejybinėms reikmėms. Dėl užtvankos Irkutsko miestas apsaugotas nuo Angaros potvynių.
Kurtuvėnų kapinės
miniatiūra|220px|right|Bažnyčia, žvelgiant iš kapinių miniatiūra|180px|right|Rimgailų mauzoliejus (be skulptūros)
Kurtuvėnų kapinės – kapinės Kurtuvėnuose, Šiaulių rajono savivaldybėje, apie 1 km į pietus nuo kelio. Jos įsikūrusios Kurtuvėnų piliakalnio teritorijoje, abipus P. Višinskio gatvės, už 300 m į pietvakarius nuo Kurtuvėnų bažnyčios.
Išlikę nemažai XIX a. antroje pusėje – XX a. pradžioje nukaltų ir išlietų kryžių, antkapinių paminklų, yra kelios laidojimo kriptos. Antkapiniai užrašai byloja, kad šiose kapinėse buvo laidojami ir aukštuomenė (kunigai, dvarininkai), ir paprasti parapijiečiai. Pietvakarinėje dalyje yra buvusio Klaipėdos krašto gubernatoriaus, Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų pirmininko, Seimo atstovo Vlado Kurkausko kapas. Netoli koplyčios esantys du antkapiniai paminklai įrašyti į Kultūros vertybių registrą: Juozo Liaudanskio sukurtas paminklas su Jėzaus skulptūra ant Spakauskų šeimos kapo ir Lietuvos kario Tadeušo Povilaičio (1896-1920) kapas.
Senųjų kapinių dalyje (į pietus nuo kelio), aukščiausioje vietoje, stovi Kurtuvėnų piliakalnio koplyčia (1880). Atgimimo metais ji atgaivinta, bet pamaldų laikymui atidaroma retai. Kasmet lapkričio 1 d. po šv. Mišių koplyčioje iš jos išeina tradicinė procesija, išlaikanti Visų šventųjų ir vėlinių pagerbimo papročius. Jos dalyvius su žibintais, žvakėmis, giedančius senąsias giesmes, veda parapijos klebonas per kapines. Kaip ir kasmet, kapinės būna atšventinamos iš visų keturių pusių. Taip pagerbiami čia palaidotų Kurtuvėnų ir apylinkių šviesuolių, taip pat ir vietos parapijoje tarnavusių kunigų kapai. Nuo 1982-ųjų tokias, taip vadinamas „mirusiųjų pagerbimo šventes“, ėmė rengti tuometė kultūros darbuotoja Zofija Popovienė. Parapijiečiai mena, jog tą vakarą žmonių susirinkdavo pilnas kalnelis. Buvo atvežama muzikos aparatūra, leidžiama klasikinė muzika, dainuojama. Tada giedoti giesmes nebuvo leidžiama. Lietuvai atgavus Nepriklausomybę, šv. Mišios šia proga imtos aukoti senojoje kapinių koplyčioje, o procesijoms ėmė vadovauti parapijos klebonas.
Istorija
Piliakalnį į dvi dalis perskyręs kelias nulėmė skirtingą jo pusių raidą. Šiaurinėje kalvos dalyje tik 1911 m. pradėjo veikti naujosios Kurtuvėnų kapinės, pietinėje - jau 1498 m. stovėjo medinė parapinė katalikų bažnyčia. Senosios parapinės kapinės rašytiniuose šaltiniuose minimos nuo 1827-ųjų. Tų metų bažnytinės vizitacijos akte įrašyta, kad parapinės kapinės buvo padidintos, leidžiant laidoti stačiatikius. Tokį poreikį, matyt, padiktavo apylinkėje vykusi didelė statyba – rusų kareiviai bei darbininkai statė Ventos-Dubysos perkasą.
Naujosios kapinės šiaurinėje kalvos dalyje pradėjo veikti 1911 m. Pirmasis jose buvo palaidotas Kurtuvėnų klebonas Dominykas Šereiva. 1919 m. viename kape palaidoti keturi partizanai-savanoriai, Šaulių sąjungos nariai – Jonas Birgila (Birgilas), Petras Burba, Tomas Burba ir Vacys Rosinas, kuriuos sušaudė bermontininkai. Kapavietė su keturiais standartiniais kario kryžiais įrengta netoli nuo įėjimo vartų. Toliau, kapinių viduryje, yra šaulio Juozo Vitkausko (1884-1919) kapas, Prozininkės, pedagogės Barboros Mejerytės (1898-1982) kapą puošia skulptoriaus  Vitalijas Lukošaičio išdrožtas rūpintojėlis. Pats skulptorius po mirties 1986 m. taip pat atgulė šiose kapinėse.
Bene labiausiai Kurtuvėnų kapinėse išsiskiriantis buvo Rimgailų šeimos antkapinis paminklas – juodo granito laidojimo rūsys su antkapine plokšte ir aukštu obelisku. Deja, 1992 m. rugsėjo mėn. nuo postamento fasado buvo pavogta natūralaus dydžio bronzinė stovinčios merginos skulptūra bei lieto ir kalto metalo dekoratyvinės tvorelės. Dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą paminklą pastatė Severinas ir Jadvyga Rimgailos, nepagailėję 10 tūkstančių rublių įrengti mauzoliejų savo mirusiems vaikams Janinai (16 m.) ir Tadui (9 m.). Paminklas buvo pagamintas Norblino firmoje Varšuvoje, pastatytas apie 1912 m. Tačiau Rimgailos nespėjo perkelti į mauzoliejų vaikų palaikus, nes prasidėjus karui buvo priversti palikti Lietuvą. Po karo sugrįžusiems Rimgailoms kunigai atsisakė šventinti paminklą, nes jo kompozicija (gulintis kryžius po merginos kojomis) prieštaravo katalikiškai etikai. Praradę Rusijos bankuose laikytus pinigus bei dalį žemių Lietuvoje, Rimgailos nuskurdo ir įgyvendinti savo sumanymo jau nebeįstengė. Apie 1930 m. mauzoliejų iš Rimgailų norėjo nupirkti Kauno karo muziejus. Kauniškiai planavo jį pritaikyti paminklo savanoriams statybai muziejaus sodelyje. Pokario metais bronzinę skulptūrą ketinta perkelti į Šiaulių „Aušros“ muziejų, tačiau buvo nutarta ją palikti Kurtuvėnuose. Analogiškas paminklas su liūdinčios merginos skulptūra stovi Rumbonių kaimo (Alytaus raj.) kapinėse.
Alfa skilimas
Skilimo metu skylančio elemento atominis skaičius sumažėja dviem, o masės skaičius – 4, ir pastarasis virsta kitu cheminiu elementu. Pusėjimo trukmė t½ būna įvairi. Alfa prigimtį 1928 m. išaiškino Georgijus Gamovas.
Kurtuvėnų kapinės
Kapai
Kapinėse palaidoti:
Alfa skilimas
Alfa skilimo pavyzdžiai
, t½ = 4,468 x 109 metų.
, t½ = 1,405 x 1010 metų.
, t½ = 24110 metų.
Čia \alpha \ yra alfa dalelė.
Tadas Jagminas
Tadas Jagminas (1730–1791) – Žemaitijos kunigaikštystės bajoras, ėjęs įvairias Abiejų Tautų Respublikos valdovo skiriamas pareigas.
miniatiūra|left|230px|J. Nagurskio ir T. Jagmino jungtinis herbas virš Tytuvėnų bažnyčios jų funduotų vargonų
1780 m. atstovavo Žemaitijos kunigaikštystę ATR Seime. Šiaulių karališkosios ekonomijos administratorius (nuo 1782 m.), Tverų pavieto tijūnas (1788–1791 m.), Šiauduvos pavieto tijūnas (1787–1788 m.), Tendžiogalos pavieto tijūnas (1775–1787 m.), Beržėnų pavieto tijūnas (1773–1775 m.), Žemaitijos stalininkas (1773 m.). Pasižymėjo mecenatyste: 1788 m. pastatė Barstyčių bažnyčią, fundavo Tytuvėnų bažnyčios vargonus).
MFK Šešupė
Vilkaviškio rajono moterų futbolo komanda „Šešupė“ – Lietuvos futbolo klubas iš Čyčkų. Namų rungtynes žaidžia Vilkaviškyje.
Istorija
thumb|right|Klubas pavadintas didžiausios [[Suvalkija|Suvalkijoje upės – Šešupės vardu, nors ji pro Čyčkus neprateka.]]
Įkurta 2000 m. kaip Vilkaviškio futbolo komanda „Šešupė“. 2009 m. ji persikėlė į Čyčkų stadioną.
Merginų komanda eilę metų žaidžia Lietuvos moterų futbolo Pirmojoje lygoje.
2018 m. žaidė LMFA I lygos pirmenybėse. Centro grupėje patyrė aštuonis pralaimėjimus ir liko penktoje vietoje. Paguodos etape kovojo su tauragiškėmis ir pagrindinis laikas baigėsi taikiai 4-4. Nusileido tik po baudinių serijos (3-4).
2019 m. Pirmoje lygoje. Sumažėjus ekipų skaičiui ir sudėtį sustiprinus pajėgesnėmis žaidėjomis pateko į antrą etapą. Šioje fazėje komanda neiškovojo pergalių ir galutinėje rikiuotėje pasidalino 7–8 vietas.
2020 m. Pirmoje lygoje varžėsi aštuonios ekipos. Pasikeitus formatui, visos dalyvės žaidė po du ratus. Per tą laiką vilkaviškietės iškovojo vos vieną pergalę ir surinkusios tris taškus buvo paskutinėje vietoje.
Jilano apskritis
Jilano apskritis (pe̍h-ōe-jī: Thô-hn̂g-kōan) – viena iš Taivano apskričių. Tai 17-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies šiaurės rytinėje dalyje. Šiaurės vakaruose ribojasi su Sinbėjumi, rytuose su Taojuanu ir Sindžu apskritimi, pietryčiuose su Taidžongu ir pietuose su Hualiano apskritimi. Administracinis centras – Jilanas.
Geografija
Apie 10 km nuo apskrities krantų, Ramiajame vandenyne, išsidėsčiusi Guišan Dao sala, kuri yra negyvenama ir paskelbta gamtiniu rezervatu. Retai apgyvendintuose vakariniame ir pietiniame Jilano apskrities regionuose driekiasi Vidurio Taivano kalnagūbris. Aukščiausia viršukalnė apskrityje yra Nanhubeišanas (南湖 北山; 3535 m), esantis pasienyje su Taidžongo miestu. Pietuose ši kalnų grandinė smenga į Filipinų jūrą. Šiaurės vakarinėje dalyje apskrities ribą formuoja Suešano kalnagūbris (雪山 山脉).
Gyventojai
Dauguma gyventojų susitelkę ties Lanjango upės žiotimis, prie Ramiojo vandenyno. Apskrities teritorijoje gyvena kavalanai, viena iš Taivano aborigenų genčių.
Administracinis suskirstymas
Jilano apskritis yra padalinta į:
3 miesto tipo gyvenvietes
Klabuotas
Klabuotas – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 4 km į pietus nuo Vyžuonų, Šiaudinių kaime. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,29 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 97 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos, dirbami laukai, auga sodai, vakarinėje pakrantėje stovi ūkinės paskirties pastatai. Šiaurėje išteka upelis link Šventosios upės intako Vyžuonos. Į pietus įsikūręs Kaliekių kaimas. Rytine pakrante eina kelias.
Alžyro dykuma
Alžyro dykuma (arab. : الصحراء الجزائرية) – dykuma šiaurės Afrikoje, Sacharos dykumos dalis. Dykuma užima daugiau nei keturis penktadalius Alžyro teritorijos.
Didžioji šios dykumos dalis – akmeningoji dykuma. Šioje dalyje yra gausu archeologinių radinių. 1982 m. ji buvo įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Alžyro dykuma yra karščiausia Sacharos dykumos dalis. Karščiausiu metų laikotarpiu temperatūra siekia virš 50° C.
Luis Ramírez de Lucena
Jo knyga Repetición de Amores y Arte de Ajedrez con ci Iuegos de Partido (išleista Salamankoje 1497-aisiais) yra seniausias išspausdintas leidinys apie šachmatus. Knygoje išnagrinėti itališkoji partija, Filidoro gynyba, rusiškoji partija, rikio debiutas, prancūziškoji gynyba, ispaniškoji partija po 3…Žge7, Larseno debiutas, Van't Krujis debiutas, Karaliaus gambitas, olandiškoji gynyba ir Benko debiutas. Bet, pasak Haroldo Miurėjaus, knygoje yra keletas elementarių klaidų. Kadangi knyga buvo rašyta besiformuojant naujoms šachmatų taisyklėms, maždaug 150 knygoje išnagrinėtų pozicijų yra pagal senąsias šachmatų taisykles, likusios – pagal naująsias. Išliko keletas knygos kopijų.
thumb|right|200px|Vienas iš šachmatų uždavinių Liusenos knygoje
Jo vardu pavadinta Liusenos pozicija, nors knygoje ji nepaminėta. Pirmą kartą šią poziciją paminėjo Alesandras Salvijas 1634-aisiais.
Išorinės nuorodos
[https://web.archive.org/web/20091021055400/http://www.goddesschess.com/chessays/romeolucena1.html M.C.Romeo. Lucena - paslaptis po 500 metų]
A. Voldemaro ministrų kabinetas
Paskyrimas
1918 m. lapkričio 5 d. Lietuvos Tarybos prezidiumas, remdamasis Laikinąja Konstitucija, posėdyje Prezidiumo pirmininkas Antanas Smetona paskelbė, kad Augustinui Voldemarui siūloma būti ministru pirmininku ir pavedama sudaryti ministrų kabinetą. Po 6 dienų, lapkričio 11 d. Prezidiumas patvirtino pirmąją vyriausybę.
Darbas
Pristatytoje deklaracijoje numatytas pirmasis uždavinys – perimti valstybės valdymą iš vokiečių okupacinės administracijos. Sudarius valstybės aparatą nedelsiant turėjo būti organizuojami demokratiniai rinkimai į Steigiamąjį Seimą.
Vyriausybės veikla baigėsi 1918 m. gruodžio 26 d., suformuotas antrasis, Mykolo Sleževičiaus ministrų kabinetas.
Kabinetas
Šie ministrai dirbo pirmajame ministrų kabinete:
Mostafa Matar
Mostafa Mataras (مصطفى علي مطر; g. 1995 m. rugsėjo 10 d.) – Libano futbolininkas, vartininkas.
Karjera
Nuo 2020 m. priklausė Beiruto „al Ahed“ klubui, tačiau nuomos pagrindais atstovavo kitiems klubams.
Pasiekimai
su Ahed
Asmeniniai
Libano rinktinės
2017 m. debiutavo Libano U-23 rinktinėje. O 2019 m. įvyko žaidėjo debiutas nacionalinėje rinktinėje.
2019 m. rugpjūčio 8 d. atstovavo Libanui rungtynėse prieš Jemeno rinktinę. Debiutas apkarto, nes libaniečiai pralaimėjo varžovams rezultatu 1:2.
Sindžu apskritis
Sindžu apskritis (pe̍h-ōe-jī: Sin-tek-kōan) – viena iš Taivano apskričių. Tai 12-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies šiaurės vakarinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Taojuanu, rytuose su Jilano apskritimi, pietryčiuose su Taidžongu, pietuose su Miaoli apskritimi ir vakaruose su Sindžu miestu. Administracinis centras – Džubėjus.
Geografija
Šiaurės vakaruose apskritis ribojasi su Taivano sąsiauriu. Apskrities kraštovaizdis daugiausia kalvotas, pietrytinėje dalyje driekiasi kalnų grandinė, užsibaigianti Žongjango kalnagūbrio atšaka, aukščiausia viršukalnė yra Suešanas (3886 m). Palei kalno pietinius šlaitus eina Šeipos nacionalinio parko teritorija.
Gyventojai
Didžiąją dalį gyventojų sudaro hakų tautos žmonės. Pietrytinėje dalyje gyvena keletas Taivano aborigenų genčių.
Administracinis suskirstymas
Sindžu apskritis yra padalinta į:
3 miesto tipo gyvenvietes
9 kaimo tipo gyvenvietes
Skilvionių miškai
thumb|260px|Skilvionių miškai nuo [[Skripija|Skripijos kaimo apylinkių]]
Skilvionių miškai – miškų masyvas Panevėžio rajono pietvakariuose, Krekenavos seniūnijoje, 3 km į vakarus nuo Krekenavos. Priklauso Panevėžio miškų urėdijos Krekenavos girininkijai. Apima 14,5 km² teritoriją, iš jos mišku apaugę 13,2 km². Skilvionių miškų masyvą sudaro Skilvionių ir Bulbinavos miškai.
Paviršius lygus. Dirvožemiai velėniniai glėjiški ir velėniniai karbonatiniai sujaurėję priemoliai. Mišku teka Nevėžio intakas Lokaušėlė.
Miškus sudaro šie medynai:
Medynų vidutinis amžius – 48 metai. Pusamžiai medynai sudaro 61 %, pribręstantys – 16 %, brandūs – 13 %, jaunuolynai – 10 %.
Skilvionių miškuose gausu stambiųjų kanopinių gyvūnų (šernų, stirnų ir kt.). Šalia miško įsikūrę Skilvionių, Vilkijos, Žemantiškių kaimai.
Raudžiai (Šilutė)
Raudžiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Kintų, derlingose lygumose, prie kelio ir atšakos į Kiškius.
Genovaitė Gontytė
Genovaitė Gontytė (1927 m. sausio 8 d. Gruzdžiuose, Šiaulių rajone – 1982 m. gegužės 3 d. Kaune, palaidota Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos dainininkė (mecosopranas), Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė.
Biografija
Genovaitė Gontytė gimė Gruzdžiuose Kazio Gončio ir Antaninos Čekanauskaitės Gontienės šeimoje. Genovaitė Gontytė buvo jauniausia šeimoje, kurioje be jos dar augo sesuo ir du broliai. Mama buvo aktyvi saviveiklininkė, namuose nuo vaikystės skambėjo muzika, dainos. 1945 m. baigusi Kaune vidurinę mokyklą, Genovaitė Gontytė ne iš karto pasirinko dainininkės kelią. Pradžioje vienerius metus ji studijavo tuometinio Kauno universiteto Filologijos fakultete lietuvių kalbą, po to Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. Pedagogų ir draugų įtikinta, įstojo į Vilniaus konservatoriją, kur dainavimo mokėsi pas docentę Niną (Vorotnikovą) Karnavičienę. Baigusi konservatoriją gavo paskyrimą į Operos ir baleto teatrą, tačiau jo atsisakė ir 1953 m. išvyko dirbti į Kauno muzikinį teatrą. Tais pačiais metais Genovaitė Gontytė debiutavo Piotro Čaikovskio operoje „Eugenijus Oneginas“.
1956 m. ji ištekėjo už Kauno muzikinio teatro solisto Stasio Gedvilo, su kuriuo susilaukė trijų vaikų. Apie 1971 m. Stasys Gedvilas susirgo sunkia Parkinsono liga, ir Genovaitei Gontytei teko rūpintis vaikais ir sergančiu vyru.
Kauno muzikiniame teatre Genovaitė Gontytė išdirbo nuo 1953 m. iki 1982 m. Platus dainininkės ir aktorės diapazonas leido kurti dramatinius, lyrinius ir charakterinius vaidmenis.
Šalia darbo muzikiniame teatre Genovaitė Gontytė dėstė dainavimą Kauno Juozo Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. Laisvalaikiu kartu su vyru fotografuodavo, stengėsi užfiksuoti tai, kas tuo metu vyko teatre.
Vaidmenys
Baigusi Vilniaus valstybinę konservatoriją, Genovaitė Gontytė tų pačių metų rudenį debiutavo Kauno muzikiniame teatre Olgos partija Pioto Čaikovskio operoje „Eugenijus Oneginas“. Per savo darbo laiką teatre sukūrė beveik septyniasdešimt vaidmenų operose, operetėse, miuzikluose. Įsimintiniausi iš jų Karmen Žoržo Bizė operoje „Karmen“, Berta Džoakino Rosinio operoje „Sevilijos kirpėjas“, Juozaponienė Vitolio Baumilo operoje „Paskenduolė“, Čipra Johano Štrauso operetėje „Čigonų baronas“ ir kt. Genovaitė Gontytė suvaidino daug piktų raganų ir linksmų pokštautojų vaikams skirtuose spektakliuose. Režisierė Aldona Ragauskaitė apibūdino Genovaitę Gontytę kaip didelio talento aktorę ir nepartojamo nuoširdumo, gyvenimo džiaugsmo pilną bendradarbę.
Kaip ir visi teatro solistai Genovaitė Gontytė dažnai koncertavo įstaigose, mokyklose, Operos ir baleto teatre ir kt. Jos atliekami kūriniai ne kartą skambėjo ir radijo eteryje.
1933 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1933 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1933 m. birželio 16 d. Surašymo metu priskaičiuota 65,3 mln. gyventojų.
Genovaitė Gontytė
Vaidmenys
Kartu su muzikinio teatro kolegėmis Daina Klimauskaite ir Aldona Mikšyte dainavo moterų trio ansamblyje, kurį suvo subūręs ir vadovavo dirigentas Stepas Graužinis.
Apdovanojimai
1977 m. Genovaitei Gontytei suteiktas Lietuvos SSR nusipelniusios artistės garbės vardas.
Jorge Eduardo
Žoržė Eduardas Pedras Žunioras arba Žoržė Eduardu (Jorge Eduardo Pedro Júnior; g. 1994 m. rugsėjo 8 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, saugas, atakuojančio plano žaidėjas.
Karjera
Žaidėjas karjerą pradėjo gimtinėje. Atstovavo „Audax“ klubui, kuriame praleido 10 metų.
Vėliau dvejus metus atstovavo „Santos“ klubui, kuris varžosi Brazilijos „Serie A“ čempionate.
Nuo 2014 iki 2021 m. teko rungtyniauti „Botafago“, „Ferroviara“, ABC, „Portuguesa“, „Juventus-SP“ klubuose.
FC Džiugas
2022 m. sausio mėn. pranešta apie naujoką Džiugo klube
2022 m. birželio 23 d. rungtynėse prieš FK Žalgiris pelnė įvartį.
2022 m. liepos 3 d. rungtynėse prieš FA Šiauliai pasižymėjo pelnydamas įvartį.
2023 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka „Džiugo“ klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Noragas (kaulas)
thumb|NoragasNoragas (vomer) – neporinis kaulas. Tai plona kaulinė plokštelė trapecijos formos, kartu su stačiąja akytkaulio plokštele sudaranti užpakalinę apatinę kaulinės nosies ertmės pertvarą. Užpakalinis norago kraštas skiria užpakalinės nosies angas.
Ei, gražuole!
Ei, gražuole! – 2006 m. Prancūzijoje sukurta komedija. Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ juosta vertinama 66% teigiamų atsiliepimų.
Turinys
Keturios vidutinio amžiaus draugės, gyvenančios Paryžiuje, ir jų istorijos.
Iza sužino, kad jos marokietė namų šeimininkė netrukus bus deportuota iš šalies. Kad to išvengti, Iza nusprendžia su ja fiktyviai susituokti, tačiau tuo metu susipažįsta su žaviu anglu ir jį įsimyli. Alisa, nepatenkinta tuo, kad vyras nebeskiria jai dėmesio, užmezga romaną su dukters klasės draugo tėvu. Lėja susitikinėja su vyrais, tačiau niekaip negali pamiršti buvusio sutuoktinio. Nina jau ilgą laiką įsimylėjusi vaikiną, tačiau šis ją priima kaip tiesiog draugę.
Knytys
left|120px
Knytys - ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 9,5 km į rytus nuo Tauragnų, Daunorių miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus - 0,21 km, plotis - iki 0,15 km. Altitudė 150,6 m. Krantai žemi, tik pietinis krantas aukštokas. Krantai ištisai apaugę medžiais. Rytuose išteka Knytelės upelis link Baluošo ežero intako Būkos.
Galginiškės
Galginiškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Mūrinės Ašmenos kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 14 km į vakarus nuo Ašmenos, 5 km į pietvakarius nuo Mūrinės Ašmenos, netoli Lietuvos sienos.
1925 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1925 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1925 m. birželio 16 d. Vokietijos valstybėje (Veimaro respublikoje). Surašymo metu priskaičiuota 62,4 mln. gyventojų.
Lietuva
Nors 1923 m. Lietuva užėmė Klaipėdos kraštą ir šis jau nebebuvo Vokietijos dalis, tačiau jame vis tiek vyko Vokietijos gyventojų surašymas. Tai lėmė ne tik aplinkybė, kad Klaipėdos krašte buvo didelė vokiečių gyventojų dalis, bet ir tai, jog 1923 m. Lietuvos gyventojų surašymas neapėmė Klaipėdos krašto, todėl Vokietijos gyventojų surašymas iš dalies buvo ir Lietuvos interesas. Dabartinės Lietuvos teritorijoje buvo surašyti Klaipėdos miestas, Klaipėdos, Pagėgių ir Šilutės apskritys, jau buvusios Lietuvos jurisdikcijoje:
Šios apskritys administraciškai buvo priskirtos Rytų Prūsijos provincijai, kurioje iš viso buvo 1168,2 tūkst. gyventojų.
Rezultatai
Surašymo rezultatai regionuose ir provincijose (Saro srities ir Saro-Pfalco duomenys tik apytikriai):
Minija (Libanas)
Minija  – miestas Šiaurės vakarų Libane, Šiaurės Libano provincijoje, administracinis centras. Kartu su Nabio gyvenviete sudaro 13,46 km² ploto savivaldybę, kurioje gyveno 20 680 žmonių (2008 m.).
Geografija
Miestas įsikūręs vakarinėje provincijos dalyje, netoli Viduržemio jūros pakrantės, maždaug 5 kilometrus į šiaurės rytus nuo Tripolio miesto ir 96 kilometrus į šiaurės rytus nuo šalies sostinės Beiruto.
Absoliutus aukštis – 38 metrai virš jūros lygio.
Transportas
Artimiausias oro uostas įsikūręs Tripolio mieste.
Aleksandras Chalifmanas
Aleksandras Valerijevičius Chalifmanas (g. 1966 m. sausio 18 d. Leningrade, Rusija) – Rusijos žydų šachmatininkas, didmeistris (1990 m.) ir buvęs FIDE čempionas (1999-2000 m.).
Biografija
Kai buvo šešerių, tėvas pradėjo mokyti Chalifmaną žaisti šachmatais. Tarptautinis meistras, IM (1986 m.). Didmeistrio titulas jam buvo suteiktas 1990 metais, kai pademonstravo puikų žaidimą ir nugalėjo turnyre "1990 New York Open", aplenkdamas daugybę stiprių žaidėjų.
Svarbiausias Chalifmano pasiekimas – 1999 metų Las Vegaso FIDE čempionate iškovotas FIDE pasaulio čempiono titulas. Tiesa, titulą jis prarado po metų (2000-metais). Tuo metu jo reitingas buvo 44 pasaulyje, ir tai nepalankiai įvertino "Klasikinis" (Tuo metu pasaulio čempiono titulas buvo padalintas į FIDE ir paprastą) pasaulio čempionas Garis Kasparovas. Vėliau Chalifmanas buvo pakviestas į Linareso šachmatų turnyrą ir pasirodė puikiai (tačiau užėmė žemesnę vietą už Kasparovą).
Chalifmanas taip pat laimėjo 1982 metų TSRS jaunimo čempionatą, 1984 metų TSRS čempionatą, 1985 metais Groningene Europos jaunimo šachmatų čempionatą. Taip pat - 1985 ir 1987 metų Maskvos čempionatus, 1990 metų turnyrą Groningene, 1993 metų turnyrą Ter Apelyje, 1994 turnyrą "Chess Open of Eupen", 1995 metų turnyrą Sankt Peterburge, 1996 metų Rusijos čempionatą, 1997 metų šachmatų didmeistrių turnyrą Sankt Peterburge, 1997 metų Arhuso turnyrą, 1997 metų pasaulio komandinį čempionatą Liucernoje, 1998 metų Badviso turnyrą, 2000 metų Hugenveno turnyrą (Nyderlandai) ir 2000 metų šachmatų olimpiadą.
Šimtukas
Aprašymas
Prieš 97 metus Žemėje kilus branduoliniam karui buvo sunaikinta visa ten gyvavusi civilizacija. Išgyventi pavyko tik keturiems šimtams žmonių, tuo metu dirbusių dvylikoje kosminių stočių, besisukančių orbitoje. Metams bėgant, visos stotys susijungė, sukurdamos bendrą kosminę stotį – Arką, kurioje gimė trys kartos, daugiau nei 4000 gyventojų, o visi resursai, sukaupti išgyventi kosmose dirbusiems žmonėms, baigia išsekti. Įstatymai Arkoje griežti – kiekvienas nusikaltimas, net ir pats menkiausias, baudžiamas mirtimi. To išvengti pavyksta tik nepilnamečiams; nepilnamečiai nusikaltėliai kalinami, o sulaukus pilnametystės amžiaus jie persvarstomi. Nepaliaujamai mažėjant pragyvenimo resursams, nuspręsta išsiųsti 100 nepilnamečių nusikaltėlių atgal į Žemės paviršių, o juos stebint išsiaiškinti, ar planeta jau tinkama ten vėl saugiai gyventi žmonijai. Pirmąkart per beveik šimtmetį, žmonės pagaliau vėl pastato koją ant Žemės paviršiaus. Tarp šimto išsiųstųjų į Žemę yra Clarke (akt. Eliza Taylor), sumani Arkos vyriausiosios medikės duktė; Wells (akt. Eli Goree), Arkos kanclerio sūnus; bebaimis Finn (akt. Thomas McDonell) ir brolis su sese Bellamy (akt. Bob Morley) ir Octavia (akt. Marie Avgeropoulos), kurie pažeidė įstatymą vien savo gimimu – Arkoje draudžiama susilaukti daugiau nei vieno vaiko. Informaciją perduodančių apyrankių, užsegtų kiekvienam nepilnamečiui, išsiųstam į Žemę, dėka visų išsiųstųjų gyvybinės funkcijos stebimos Arkoje. Šimtuko pareiga rasti būdą kartu gyventi, susivienyti ir išlikti jiems nepažįstamoje planetoje.
Veikėjai
Pagrindinis veikėjas
Antraplanis veikėjas
thumb|150px| Pagrindinį Clarke Griffin vaidmenį atliekanti Eliza Taylor thumb|150px| Bellamy Blake vaidmenį atliekantis aktorius Bob Morley thumb|150px| Raven Reyes vaidinanti Lindsey Morgan thumb|150px| Žemietį Lincoln vaidinantis Ricky Whittle
LATGA
LATGA – tai ne pelno siekianti nevalstybinė organizacija, kolektyviai administruojanti įvairių sričių autorių (muzikos, literatūros, audiovizualinių, vizualiųjų ir dramos) teisių turėtojų teises, renkanti ir paskirstanti autorinį atlyginimą už kūrinių panaudojimą. Taip pat ši organizacija koordinuoja asociacijos narių veiklą, užtikrina kuo platesnį Lietuvos ir užsienio autorių kūrinių panaudojimą, užkerta kelią autorių teisių pažeidimams, finansuoja meno ir kultūros projektus, aktyviai edukuoja visuomenę autorių teisių srityje.
Valdymas
Asociacijos organai yra Visuotinis narių susirinkimas, kolegialus valdymo organas – Taryba, vienasmeniai valdymo organai – Asociacijos direktorius ir Asociacijos prezidentas (toliau – Prezidentas), priežiūros funkcijas atliekantis organas Revizijos komisija bei ne valdymo organas Etikos komisija. Asociacijoje Tarybos ar Direktoriaus sprendimu gali būti sudaromi kiti ne valdymo organai (komisijos, komitetai, darbo grupės ir kt.).
Administracija
LATGA administracijos biuras veikia organizacijos būstinėje, Vilniuje, J.Basanavičiaus g. 14B. Administracijoje dirba per 30 įvairių sričių specialistų, kurie suteikia licencijas, surenka ir paskirsto atlyginimą iš kūrinių naudotojų, konsultuoja autorius ir naudotojus teisiniais klausimais. Administracijai nuo 2021 m. kovo vadovauja ilgą laiką šioje oganizacijoje teisininke dirbusi Laura Baškevičienė.
Taryba
Taryba yra kolegialus asociacijos valdymo organas. Tarybą sudaro 13 narių. Tarybos kadencija – 4 (ketveri) metai. Tas pats asmuo Tarybos nariu gali būti ne daugiau kaip dvi kadencijas iš eilės. 6 (šešis) Tarybos narius iš Asociacijos narių renka ataskaitinis rinkiminis Visuotinis narių susirinkimas. Po vieną Tarybos narį deleguoja Dailininkų, Fotomenininkų, Kinematografininkų, Kompozitorių, Rašytojų, Tautodailininkų ir Žurnalistų sąjungos iš  Asociacijos narių.
Prezidentas yra vienasmenis organas. Prezidentą 4 (ketverių) metų kadencijai iš Tarybos narių renka Visuotinis narių susirinkimas. Prezidentas atlieka Tarybos pirmininko funkcijas. Nesant Prezidento, jį pavaduoja Viceprezidentas.
Paskutiniai Tarybos ir Prezidento rinkimai vyko 2020 10 10.
Asociacijos prezidentė Tarybos nariai
Istorija
Asociaciją 1990 m. įsteigė Lietuvos autorių kūrybinės sąjungos:
1992 m. LATGA tapo Tarptautinės autorių ir kompozitorių bendrijų konfederacijos nare, tais pačiais metais pasirašytos pirmosios atstovavimo sutartys su kitų šalių panašiomis bendrijomis. 1994 m. Lietuva tapo Berno konvencijos nare.
Bendradarbiavimo sutarčių pagrindu asociacija šiuo metu bendradarbiauja su 123 užsienio kolektyvinio administravimo bendrijų iš 68 užsienio šalių.
Tarptautinė narystė
LATGA yra šių tarptautinių organizacijų narė: