cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Istorija
Šiandien lapkričio 7 d. yra švenčiama Diplomato diena. 1918 m. svarbiausiu Lietuvos diplomatijos tikslu buvo atkurtos Lietuvos valstybės pripažinimas de jure ir valstybės sienų nustatymas. 1918 m. lapkričio 23 d. buvo paskirtas pirmasis Lietuvos nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Vokietijoje – Jurgis Šaulys. 1919 m. sausio 1 d. pasirašyta pirmoji tarptautinė sutartis su Vokietija dėl pašto susisiekimo. Antroji sutartis sudaryta su Latvija pastarajai suteikiant paskolą, o Lietuvai gaunant teisę naudotis Liepojos uostu prekių ir keleivių gabenimui. Tuometinė URM diplomatinių laipsnių ir rangų sistemą kūrė laikantis pasaulinės diplomatijos pavyzdžio. 1920 m. gegužės 22 d. buvo nustatyti URM darbuotojų etatai: ministras, viceministras, patarėjai bažnyčios ir konsuliniams reikalams. Taip pat įsteigti Bendrasis ir Informacijos departamentai. Organizacinė URM struktūra keletą kartų keitėsi, tačiau ilgainiui nusistovėjo trys departamentai: Politikos, Teisių ir administracijos bei Ekonomikos. 1940 m. pradžioje URM turėjo 218 darbuotojų, iš jų 123 dirbo centre, 95 – pasiuntinybėse ir konsulatuose užsienyje. Kadangi pagal tuometę diplomatinę praktiką ambasadorių titulais galėjo vadintis tik didžiųjų valstybių atstovai, aukščiausias diplomatinis rangas Lietuvoje iki pat okupacijos buvo nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras. Iki nepriklausomybės praradimo Lietuvos pasiuntinybės veikė Berlyne, Buenos Airėse, Briuselyje, Londone, Maskvoje, Paryžiuje, prie Šventojo Sosto, Romoje, Rygoje, Stokholme, Taline, Vašingtone, Varšuvoje, Ženevoje, Prahoje. Svarbiausi Nepriklausomos Lietuvos laikotarpiu atlikti darbai – tai Lietuvos valstybės pripažinimas de jure, tarptautinių sutarčių pasirašymas. Jau 1920 m. liepos 12 d. Lietuva pasirašė Taikos sutartį su Sovietų Rusija, kuria „Rusija be atodairų  pripažįsta Lietuvos Valstybės savarankiškumą ir nepriklausomybę su visomis iš tokio pripažinimo einančiomis juridinėmis sėkmėmis ir gera valia visiems amžiams atsisako nuo visų Rusijos suvereniteto teisių, kurių ji yra turėjusi Lietuvių tautos ir jos teritorijos atžvilgiu" . Po metų 1921 m. gegužės 14 d. Rygoje pasirašyta Lietuvos ir Latvijos sutartis. Pagal ją Lietuvai perduota Palanga, Latvijai – Aknysta ir abi šalys atsisakė pretenzijų į kitus viena kitos plotus. Tais pačiais metais rugsėjo 22 d., Lietuva priimta į Tautų Sąjungą. Kiti svarbiausi diplomatijos pasiekimai: Klaipėdos konvencijos, legalizavusios šio krašto prijungimą prie Lietuvos, pasirašymas 1924 m. gegužės 8 d. Paryžiuje tarp Lietuvos Respublikos ir Ambasadorių konferencijos valstybių konkordato su Vatikanu sudarymas 1927 m. rugsėjo 27 d. , 1928 m. sausio 29 d. Lietuvos ir Vokietijos sienos sutartį, kuria buvo įteisinta valstybių siena po Klaipėdos krašto prijungimo prie Lietuvos. Taip pat Lietuvos, Latvijos ir Estijos 1934 m. rugsėjo 12 d. pasirašyta Baltijos santarvės ir bendradarbiavimo sutartis, kuria buvo įkurta vadinamoji Baltijos Antantė.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''10 val. 22 min.''' Vašingtone, prie Valstybės departamento, automobilyje susprogdinta bomba.
'''10 val. 25 min.''' Visi tarptautiniai oro skrydžiai į JAV nukreipti į Kanadą.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Sudėtis
Lietuvos Respublikos diplomatinė tarnyba yra vientisa. Ją sudaro Užsienio reikalų ministerijoje ir Užsienio reikalų ministerijai atskaitingose Lietuvos Respublikos diplomatinėse atstovybėse užsienio valstybėse, Lietuvos Respublikos atstovybėse prie tarptautinių organizacijų, konsulinėse įstaigose, specialiosiose misijose, derybų grupėse ir derybų delegacijose dirbantys diplomatai; Respublikos Prezidento kanceliarijoje, Seimo kanceliarijoje, Vyriausybės kanceliarijoje, ministerijose, kitose valstybės institucijose ar įstaigose dirbantys diplomatai ir diplomatai, laikinai perkelti į pareigas tarptautinėje organizacijoje ar institucijoje, Europos Sąjungos institucijoje ar įstaigoje, Europos Komisijos ar Tarybos įsteigtoje institucijoje, Europos Komisijos ir Europos Sąjungos valstybių narių bendrai įsteigtoje organizacijoje, civilinėje tarptautinėje operacijoje ar misijoje ar užsienio valstybės institucijoje Lietuvos Respublikos asmenų delegavimo į tarptautines ir Europos Sąjungos institucijas ar užsienio valstybių institucijas įstatymo nustatyta tvarka.
Užsienio valstybėse ar prie tarptautinių organizacijų Lietuvos Respublika turi savo diplomatines atstovybes. Pastaroji yra nuolat veikianti Lietuvos Respublikos diplomatinės tarnybos institucija oficialiems tarpvalstybiniams santykiams ar oficialiems santykiams su tarptautine organizacija palaikyti, įgyvendinti Lietuvos Respublikos užsienio politikos uždavinius ir ginti Lietuvos Respublikos, jos piliečių, įmonių bei kitų juridinių asmenų teises ir teisėtus interesus. Lietuvos Respublikos diplomatinė atstovybė yra tiesiogiai pavaldi Užsienio reikalų ministerijai.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''10 val. 45 min.''' Evakuoti visi federaliniai pastatai Vašingtone.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Sudėtis
Pagrindinės diplomatinės atstovybės funkcijos yra atstovauti Lietuvos Respublikai ir palaikyti oficialius santykius su užsienio valstybe, kurioje diplomatinė atstovybė yra akredituota; įgyvendinti Lietuvos Respublikos užsienio politikos uždavinius; derėtis su valstybės vyriausybe, ginti piliečių, įmonių teisės ir interesus, teisėtais būdais gauti, rinkti ir perduoti URM informaciją, skatinti draugiškus tarpvalstybiniu santykius, platinti informaciją apie Lietuvą, rūpintis šalyje gyvenančių lietuvių ryšių su Lietuva palaikymu ir stiprinimu.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''11 val. 16 min.''' CNN pranešė, kad Ligų kontrolės ir prevencijos centro bioterorizmo komandos pasiruošusios reaguoti į galimus išpuolius.
'''11 val. 18 min.''' „American Airlines“ patvirtino, kad sudužo du šios kompanijos lėktuvai su 150 žmonių.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Prielaidos
Pradžia sietina su 1939 m. spalio 29 – lapkričio 2 d. memorandumu prezidentui A. Smetonai dėl vyriausybės perkėlimo į užsienį Lietuvos okupacijos atveju, kurį pasirašė Lietuvos pasiuntiniai Bronius Kazys Balutis, Petras Klimas ir Stasys Lozoraitis. Siūlyta paskirti Lietuvos diplomatinės tarnybos veiklą kuruosiantį asmenį, sudaryti finansinį fondą. Memorandumu siūlytos priemonės nebuvo visiškai įgyvendintos, bet 1940 m. gegužės 30 d. užsienio reikalų ministras Juozas Urbšys telegrama Nr. 288 informavo svarbiausias Lietuvos pasiuntinybes užsienyje, jog okupacijos atveju Lietuvos diplomatinės tarnybos vadovu skiriamas nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Romoje Stasys Lozoraitis, pirmuoju pavaduotoju – nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Prancūzijoje Petras Klimas, antruoju – nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Šveicarijoje Jurgis Šaulys. 1942–1945 m. dėl Italijos, kuri Antrojo pasaulinio karo metais kariavo Vokietijos pusėje, izoliacijos, S. Lozoraitį laikinai pavadavo Jurgis Šaulys.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''11 val. 59 min.''' „United Airlines“ patvirtino, kad sudužo du lėktuvai su 110 žmonių.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Lietuvos okupacija
1940 m. birželio 15 d. Lietuvą okupavus Sovietų Sąjungai diplomatinės tarnybos veikla nenutrūko, tačiau jos koordinavimas iš Lietuvos tapo nebeįmanomu. Užsienyje reziduojantys valstybės diplomatai nutraukė  ryšius su okupacine krašto valdžia ir pradėjo diplomatinę Lietuvos laisvinimo akciją. Dar 1940 m. gegužės 31 d. paskutinio užsienio reikalų ministro Juozo Urbšio telegrama buvo numatyta, jog okupacijos atveju Lietuvos diplomatinės tarnybos vadovu skiriamas nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Romoje Stasys Lozoraitis, jo pirmuoju pavaduotoju – nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Prancūzijoje Petras Klimas, antruoju – nepaprastasis ir įgaliotasis ministras Šveicarijoje Jurgis Šaulys. 1940 m. rudenį liko oficialiai veikti 5 Lietuvos Respublikos pasiuntinybės Vašingtone, Londone, Vatikane, Berne ir Buenos Airėse, du generaliniai konsulatai Niujorke ir Tel Avive, du konsulatai Čikagoje ir San Paule. Generalinių garbės konsulų liko 4, garbės konsulų ir vicekonsulų – 11. Lietuvos diplomatinė tarnyba tapo užsienyje veikiančia institucija, kuri užtikrino Lietuvos valstybingumo tęstinumą iki pat 1990 m. 1940–1990 m. Lietuvos Respublika buvo atstovaujama Prancūzijoje. Nors pasiuntinybė oficialiai ir neveikė, o atstovai nebuvo įtraukiami į viešus Prancūzijoje reziduojančių diplomatų oficialius sąrašus, nebuvo kviečiami į oficialius priėmimus, tačiau Prancūzijos užsienio reikalų ministerija jiems išduodavo diplomatinius pažymėjimus.
Acmaeops
Acmaeops – ūsuočių (Cerambycidae) vabalų gentis. Vabalai nedideli, antsparniai platūs ir trumpi. Antenos nesiekia antsparnių viršūnėlių.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Lietuvos okupacija
Okupacijos periodu, Lietuvos diplomatinės tarnybos veikimas buvo stipriai apsunkintas, kadangi Sovietų Sąjunga perėmė kai kuriuos pasiuntinybių pastatus ir Lietuvos aukso atsargas. Nepaisant griežtų Lietuvos atstovų protestų, dalis valstybių (Italija, Vokietija, Švedija, Prancūzija) patenkino neteisėtus sovietų reikalavimus. 1940 m. liepos 23 d. JAV valstybės sekretorius Sumner Welles pareiškė, kad JAV nepripažins Baltijos valstybių inkorporavimo į Sovietų Sąjungos sudėtį. JAV savo teritorijoje ir toliau leido veikti Lietuvos diplomatiniams atstovams bei atsisakė perduoti sovietams Lietuvos aukso atsargas. Okupacijos nepripažino iš Vatikanas. Tuo tarpu Didžioji Britanija oficialiai panaikinusi Lietuvos pasiuntinybę Londone ir toliau leido veikti pasiuntiniui Broniui Kaziui Balučiui. Lietuvos diplomatinei tarnybai iki 1990 m. pavyko išlaikyti atstovavimą svarbiausiose Vakarų valstybėse. Po Stasio Lozoraičio mirties 1983 m. diplomatijos vadovo pareigas perėmė įgaliotasis ministras Vašingtone Stasys Antanas Bačkis. Nuo 1987 m. lapkričio 15 d. jis perdavė vadovavimą atstovybei Vašingtone Stasiui Lozoraičiui-jaunesniajam, o pats grįžo į Paryžių.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''12 val. 04 min.''' Evakuotas Los Andželo tarptautinis oro uostas, į kurį skrido abu pagrobti „American Airlines“ lėktuvai.
'''12 val. 15 min.''' Evakuotas ir uždarytas San Francisko tarptautinis oro uostas, į kurį skrido lėktuvas, nukritęs Somersete.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Diplomatiniai rangai
Lietuvos diplomatinėje tarnyboje, panašiai kaip statutinėse įstaigose, yra tarnybiniai laipsniai, vadinami diplomatiniu rangu. Jie skiriami atsižvelgiant į tarnybos laiką, jos nuopelnus, neeilinius pasiekimus ir kitas aplinkybes.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''13 val. 04 min.''' Jungtinių Valstijų prezidentas G. W. Bush, kalbėdamas iš nenustatytos vietos, pranešė, kad imtasi visų reikalingų saugumo priemonių ir kad JAV kariškiams visame pasaulyje paskelbta parengties padėtis.
Acmaeops
Kai kurie entomologai Acmaeops genčiai priskiria dar ir ąžuolinį medkirtį (Dinoptera (Acmaeops) collaris).
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''17 val. 00 min.''' BBC World televizija pranešė, kad sugriuvo septintasis PPC pastatas, nors iš tiesų pastatas dar nebuvo pradėjęs griūti.
841 m.
841 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Rugsėjo 11 d. atakos
Įvykių chronologija
'''17 val. 20 min.''' Sugriuvo septintasis PPC pastatas.
Lietuviai
PPC griuvėsiuose žuvo Lietuvos pilietė vilnietė, fiziko Vladimiro Gavriušino duktė Jelena Melničenko bei skrydžio metu – lietuvių kilmės amerikietis D. Vencius. Samsonienei, R. Šileikiui ir P. Šilbajoriui pavyko išsigelbėti.
Mitai
thumb|Dūmai iš degančių Pasaulio prekybos centro dangoraižių matomi iš palydovo thumb|Pasaulio prekybos centro memorialas – į dangų nukreipti du ryškūs prožektoriai Su rugsėjo 11 dienos atakomis yra susiję labai daug šių laikų mitų ir sąmokslų teorijų. Jiems paremti nepateikiami įrodymai arba pasitelkiamos įvairios spekuliacijos. Tačiau oficialiai versijai įrodymų taip pat trūksta - tyrimas nebuvo atliktas tinkamai. Tyrėjai neieškojo įvykio vietoje sprogmenų pėdsakų (kas yra pagrindinis skeptikų argumentas.) O yra manoma, jog pastatai negalėjo nugriūti, kaip teigiama oficialiose išvadose, nuo ugnies, kadangi aviacinis kuras nedega tokia temperatūra, kad išlydytų šių pastatų plieną. Galiausiai, pastatai nugriuvo beveik laisvu pagreičiu, o tai leidžia manyti, jog viso pastato konstrukcija buvo pažeista.
Numerologija
Dažnos spekuliacijos susijusios su numerologija. Pavyzdžiui, 9-11 (rugsėjo 11) skaitmenys atitinka 911 (JAV pagalbos numeris). Arba 9 + 1 + 1 = 11.
Sąmokslo teorijos
Viena labiausiai paplitusių sąmokslų teorijų, kad šias atakas iš tiesų organizavo JAV vyriausybė arba specialiosios tarnybos. Motyvai nurodomi įvairūs, dažniausias – pretekstas pradėti karą Afganistane ir Irake, piliečių teisių apribojimas prisidengiant kova su terorizmu (Patrioto aktas).
Pašiliai (Jurbarkas)
Pašiliai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Burbiškių. Stūkso Pašilių piliakalnis.
Rugsėjo 11 d. atakos
Sąmokslo teorijos
Vienas iš dažniausių įrodymų paremti šiems teiginiams yra teorija, jog bokštų griuvimas – toks, koks jis buvo – galėjo būti sukeltas tik iš anksto pastatuose išdėliotų sprogmenų ir jokiu būdu ne įsirėžusių lėktuvų. Teigiama, kad pastatai sugriuvo pernelyg tvarkingai ir greitai, manoma, kad jei pastatai būtų griuvę, jie nebūtų taip taisyklingai sugriuvę – būtų virtę į šoną, o ne visi trys tvarkingai sugriuvę. Taip pat, kad po gaisro sugriuvo 3 pastatai, nors tik į 2 iš jų trenkėsi lėktuvai.
Dainų dainelė
thumb|160px|„Dainų dainelės“ logotipas Dainų dainelė – vienas seniausių Lietuvoje respublikinių dainų konkursų, organizuojamas Lietuvos televizijos ir Nacionalinės M. K. Čiurlionio menų mokyklos. Pirmasis konkursas įvyko 1974 m., nuo tada jis organizuojamas kas dveji metai.
Lietuvos diplomatinė tarnyba
Diplomatiniai rangai
Lietuvos diplomatijos rangai mažėjančia tvarka:
Dainų dainelė
„Dainų dainelės“ konkurso tikslas yra išlaikyti klasikinį, natūralų dainavimą bei jį propaguoti. Per visą konkurso istoriją jame dalyvavo apie 200 tūkstančių mokinių.
Žymūs laureatai
Konkurso laureatais praeityje yra tapę šie žinomi atlikėjai, operos solistai:
Rugsėjo 11 d. atakos
Sąmokslo teorijos
Sąmokslų teorijų nurodomi išpuolio tikslai:
1921 m.
1921 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Pruskos valsčius
Pruskos valsčius  – nuo 1919 iki 1954 metų egzistavęs valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Ščučino apskrityje (1919–1948) ir Grajevo apskrityje (1948–1954). Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo Pruskos kaimo, bet valsčiaus centras buvo Kroševo kaimas.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1815–1916 m. valsčiaus teritorija priklausė Ščučino apskričiai, Lomžos gubernijai, Lenkijos Kongreso karalystei. 1868 m. valsčius buvo sujungtas su Rudos valsčiumi į naują Rudos-Pruskos valsčių, tačiau 1890 m. valsčiai buvo išskirti atgal į atskirus valsčius. Pagal 1920 metų liepos 12 dienos Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1948 metų kovo 12 dieną Ščučino apskritis buvo pervadinta į Grajevo apskritį. Vykdant Lenkijos valsčių reformą, valsčius buvo panaikintas 1954 metų rugsėjo 29 dieną. Atkūrus valsčių sistemą 1973 m. sausio 1 d. valsčius nebebuvo atkurtas.
Roland Corporation
Roland Corporation arba tiesiog Roland – japonų korporacija, veikianti tarptautiniu mastu, pagarsėjusi kaip muzikos instrumentų gamintojas.
Kompanija buvo įkurta 1972 m. Osakoje, o 2005 m. pagrindinė būstinė buvo perkelta į Hamamatsu. Kompanijos pavadinimas parinktas taip, kad skambėtų vienodai visose pasaulio kalbose.
„Roland“ priklauso prekiniai ženklai:
Baktrija
Pagrindinis regiono miestas buvo Baktra. Baktrijos gyventojai kalbėjo baktrų kalba, kuri priklauso indoeuropiečių kalbų šeimos iranėnų kalbų grupei.
Paskutiniaisiais amžiais pr. m. e. tapo žinoma kaip Tocharistanas. Islamo laikais buvo traktuojama kaip Chorasano regiono dalis ir pagal svarbiausią miestą dar buvo vadinama Balcho regionu.
Geografija
thumb|200px|left|Senovės Baktrijos žemėlapis Baktrija – lygumų kraštas, įsispraudęs dideliame slėnyje tarp kalnų. Iš šiaurės jį supa Pamyro Alajus, kuris atskiria nuo Sogdo (ir Ferganos. Pietuose regioną Hindukušo kalnai atskiria nuo Indijos subkontinento. Ten yra istorinis Pandžabas (Gandhara). Rytuose Baktrija kyla į Pamyro kalnus, kur yra Badachšanas. Vakaruose regionas pereina į dykumingas žemumas, už kurių yra Margiana ir Chorezmas.
Svarbiausia regiono upė – Amudarja, kuri aukštupyje turi daugybę intakų. Dirvos labai derlingos. Didžiausi miestai yra Balchas, Kunduzas, Talokanas (Afganistane), Bochtaras, Kulobas (Tadžikijoje), Termezas (Uzbekijoje).
Senovinė civilizacija
2200–1700 m. pr. m. e. Baktrijoje ir Margianoje klestėjo vadinamoji Okso civilizacija. Žmonės čia irigavo žemes, augino javus, gamino puikius keramikos dirbinius ir skulptūras. Jau tada Baktrijoje susiformavo Baktros (dab. Balchas) miestas, kuris tapo svarbiu prekybiniu centru.
Mokslininkai spėja, kad ši kultūra buvo indo-iranėnų kilmės, ir iš šių vietų tautos vėliau apgyvendino Indiją ir Iraną. Tačiau tai nėra galutinai įrodyta. Baktrija tarp visų senovės Irano regionų yra laikoma vienu seniausių ir istoriškai svarbiausių. Dėl savo senumo ir svarbos Baktros miestas yra vadinamas miestų motina. Spėjama, kad jame valdė pirmieji legendiniai iranėnų karaliai, minimi Šachnamėje, gali būti, jog čia gimė ir mirė pranašas Zaratustra. Baktrija buvo svarbus zoroastrizmo religijos centras.
Persų ir graikų valdymas
Tiksliai nežinoma ar Baktrija įėjo į Medijos imperijos sudėtį, tačiau vėliau buvo užimta Kyro ir nuo to laiko tapo viena iš Achemenidų imperijos satrapijų. Aleksandrui Makedoniečiui sumušus Darijų III Batrijos satrapas Besas jį užmušė ir bandė Baktriją padaryti antimakedoniškojo judėjimo centru.
Nepaisant to, Aleksandras Didysis nesunkiai užkariavo Baktriją, o didesnį pasipriešinimą sutiko šiauriau – Sogdoje. Po dvejų metų karo Baktrija ir Sogda buvo prijungta prie Aleksandro imperijos. Aleksandras Didysis čia įkūrė kelis miestus, įkurdino graikų ir makedoniečių karius (20 000 pėstininkų ir 3 000 raitelių).
Po Aleksandro mirties Baktrija tapo Seleukidų imperijos dalimi. Seleukas I ir jo sūnus Antiochas I rytų Irane įkūrė keletą graikų miestų ir kurį laiką graikų kalba tapo pagrindine imperijos kalba. Graikų įtaka labiau jautėsi tolimojoje Baktrijoje, nei artimesnėse Graikijai teritorijose. Taip nutiko todėl, kad Seleukidai šį tolimą imperijos regioną naudojo kaip tremties vietą nepaklusniems graikams, todėl Baktrijoje sparčiai daugėjo graikų, greitai plito graikų kultūra.
Graikų-baktrų karalystė
thumb|250px|Graikų-baktrų karalystės teritorija 255 m. pr. m. e. Baktrijos satrapas Diodotas, pasinaudodamas Seleukidų imperijos silpnumu, paskelbė nepriklausomybę ir sukūrė Graikų-baktrų karalystę, kuri apėmė Baktriją, Sogdą ir Margianą.
II a. pr. m. e. Diodoto dinastiją nuvertė Eufidemas, graikas iš Magnezijos. Jis sugebėjo atsilaikyti prieš Antiocho II Seleukido puolimą. Jo sūnus Demetrijus išplėtė Baktrijos valdas iki Indo ir Pendžabo. Naujosios valstybės sostine tapo Sangala, pervadinta į Eufidemiją.
Karalystė tapo tokia stipri, kad ėmė kurti tikrą imperiją, atplėšdama visas rytines teritorijas iš Seleukidų imperijos. Buvo užkariauta Arachosija, kurioje įkurtas Demetrijos miestas (pagal Demetrijaus vardą), Arija ir Drangiana. Jai priklausė Parta, Hirkanija, Margiana, Sogdas, Fergana.
III a. pr. m. e. pabaigoje Baktrijos karalystė veržėsi ir į Indiją, tokiu būdu inicijuodama Indo-graikų karalystės sukūrimą.
Kažkuriuo laiku čia apsigyveno krikščionių nestoriečių bendruomenė. Jau tuo metu Baktrijos centras Balchas tapo svarbia Šilko kelio dalimi.
Sakai ir tocharai
Jau prie Demetrijaus valstybė ėmė skilti į atskiras dalis, savarankiškai valdomas, tačiau per silpnas atsispirti klajoklių puolimams. II a. pr. m. e. viduryje Baktriją nusiaubė klajokliai sakai iš šiaurės. Sakams įsikūrus Sakastane, Baktriją užplūdo klajokliai tocharai (yuezhi), vėliau žinomi kaip kušanai. Tuo metu Baktrija tapo žinoma kaip Tocharistanas.
Nuo III a. kušanus pakeitė indo-sasanidai, dar vėliau valdė eftalitai, tiurkai.
Maidanas (Hainuvkos apskritis)
Maidanas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 63 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
The Paradiso Girls
„The Paradiso Girls“ – Jungtinių Amerikos Valstijų merginų muzikos grupė, kurią 2007 metais sukūrė Robin Antin. Robin turėjo viziją padaryti „Pussycat Dolls“ grupės prototipą Europos rinkai. Grupė pradėjo įrašinėti albumą 2007 m., kada pradėtas rodyti šou „The Pussycat Dolls Present“. „The Paradiso Girls“ studijinis albumas pavadinimu „Crazy Horse“ pasirodė 2010 m.
Grupės istorija
Po susitikimo su jogos mokytoja Aria Jimmy Iovine, „Interscope Records“ savininkas, nusprendė įkurti naują merginų grupę. Kartu su Robin Antin, Martin Kierszenbaum ir will.i.am, jie iš 500 merginų Londone išrinko „X-Factor“ konkursantę Lauren Bennett , Shar Mae Amor ir Kelly Beckett, dar žinomą kaip DJ Cherry. Pirmiausiai will.i.am sukūrė „I Got It from My Mama“ remiksą, kuriame panaudota „Daft Punk“ dainos „Around the World“ elementai. „Daft Punk“ neleido will.i.am naudoti jų dainos will singlo remikse. Tačiau buvo sukurtas vaizdo klipas remikso su „The Paradiso Girls“. Po aštuonių mėnesių Chelsea Korka įstojo į grupę ir savo „MySpace“ puslapyje 2007 m. pranešė, jog grupė „The Paradiso Girls“ susikūrė.
2008 m. jų daina „Wow“ buvo panaudota „Coca Cola“ reklamai. Grupė bei jų įrašų kompanija „Interscope Records“ pranešė, jog pirmasis singlas bus „Patron Tequila“, įrašytas kartu su Lil' Jon. Ši daina buvo pirmiausiai paskirta kitai „Intersope“ kompanijos atlikėjai Keri Hilson pavadinimu „Hey Girl“. Joje be Lil' Jon vokalų buvo galima girdėti ir T-Pain vokalų.
Reperė Eve pasirodė „Patron Tequila“ vaizdo klipe ir jos vokalai panaudoti singlo remikse. Vaizdo klipas buvo nutekintas į internetą birželio 5 d., o oficialiai klipas debiutavo birželio 15 per „iTunes“ ir „Yahoo“. Antrasis singlas, pasak narės Aria, yra Will.I.Am prodiusuota daina „What I Like“, kuri pasak šaltinių bus išleista liepos ar rugpjūčio mėnesį. 2009 m. gegužės 1 d. pasirodė „Space Cowboy“ dainos „Falling Down“ vaizdo klipas, kuriame galima girdėti Chelsea Korka vokalus, ir klipe taip pat pasirodo visos grupės narės.
Grupė pirmiausiai reklamuoja pagrindinį singlą iš albumo „Patron Tequila“. Grupė jau apsilankė daug klubų bei koncertuose ir reklamuoja su kitomis dainomis „Unpredictable“ ir „Who’s My Bitch“. Jų pirmasis apsirodymas buvo Denveryje, o pirmas pasirodymas televizijoje buvo „NowNext“ apdovanojimuose kartu su Eve atliekant šią dainą. „Paradiso Girls“ buvo atidarymo grupė atlikėjo Shwayze koncertiniame ture.
Antruoju singlu buvo paskelbtas „Who’s My Bitch“. Vaizdo klipas šiai dainai buvo nufilmuotas 2010 m. balandžio 7 d. Klipo premjera įvyko 2010 m. birželio 5 d. myspace.com svetainėje.
Narės
Buvusi grožio konkursų narė. Ji dalyvavo realybės šou „Pussycat Dolls Present: The Search for the Next Doll“. Chelsea Robin pakvietė 2007 metais. Chealsea yra kilusi iš Floridos bei yra vengrų kilmės. Reprezentuoja Jungtines Amerikos Valstijas.
Aria gimė Rumunijoje, tačiau užaugo Prancūzijoje. Jos vokalus galima girdėti JAV dainininkės Valeria single „Girl I Told Ya“. Taip pat ji buvo šokėja kabaretuose „Crazy Horse“, kurie yra Las Vegase ir Paryžiuje. Taip pat buvo jogos trenerė ir yra išleidusi knygą apie jogą „LE YOGA DE MA VIE“ (Joga mano gyvenimas). Ji pirmoji tapo grupės nare. Reprezentuoja Prancūziją.
Loren kilusi iš Londono. Buvo dalyvė TV realybės šou „X Factor“ 2006 metais kaip duetas. Reprezentuoja Jungtinę Karalystę.
Shar kilusi iš Anglijos, vienintelė iš grupės ištekėjusi. Jos vyras vardu James. Be to, ji turi dukterį. Ji grupės reperė bei pritariančioji dainininkė. Reprezentuoja Filipinus.
Kelly kilusi iš Jungtinės Karalystės. Grupės DJ bei pritariančioji dainininkė. Reprezentuoja Barbadosą.
Taikinamasis tarpininkavimas
Taikinamasis tarpininkavimas (mediacija, ) – alternatyvus ginčų sprendimo būdas, kurios metu vienas ar keli ginčų taikinimo tarpininkai (mediatoriai) padeda ginčo šalims taikiai spręsti ginčą.
Lietuva
Lietuvoje galioja LR civilinių ginčų taikinamojo tarpininkavimo įstatymas. Jis nustato pagrindines civilinių ginčų taikinamojo tarpininkavimo sąlygas ir jo taikymo teisines pasekmes. Taikomas neteisminiam ir teisminiam civilinių ginčų taikinamajam tarpininkavimui, išskyrus dėl tokių civilinių teisių ir pareigų iškilusius ginčus, dėl kurių sudarytos taikos sutartys pagal įstatymus laikomos negaliojančiomis. Įstatymas netaikomas teisminiam sutaikymui (taikinimui), kurį atlieka bylą nagrinėjantis teisėjas.
Sardaras
Sardaras ( 'vadas';, iš 'galva' +  'turėtojas') – karinis ar politinis vadas Irane, Pakistane ir Indijoje. Osmanų imperijoje tai buvo karinis titulas.
Pakistane sardarais vadinami beludžių, kašmyrų, paštūnų, pendžabių, seraikių, sindų genčių ir klanų vadai.
Indijoje pendžabių, hindi ir kitose Indijos kalbose sardarais dažnai vadina vyrus sikhų tikėjimo šalininkus. Tokiais atvejais prie žodžio sardar dar pridedamas pagarbumo priesaga -ji, tad gaunamas žodis sardarji. Šis žodis turi keletą reikšmių, bet jos dažnai išreiškia pavadintojo karinį autoritetą.
Sardarai sikhizme
Sikhų pasaulėžiūroje kiekvienas vyras sikhas turi gebėti vadovauti, o sardaras ir reiškia 'vadas'. Sikhai sardarais vadina kiekvieną vyrą su barzda ir ilgais plaukais, kuris plaukus pridengia turbanu (grupių vadai paprastai dėvi turbanus). Pavadinimas sardaras gali būti naudojamas kreipiantis į sikhus vyrus (maždaug atitinka misteris anglų kalboje), tačiau šiuo titulu dažniausiai vadina žemvaldžius, kurių protėviai buvo vadai.
Diana (Velso princesė)
thumb|left|100px|princesės Dianos monograma
Diana Frances Spencer, Velso Princesė Diana (1961 m. liepos 1 d. Sandringeme, Anglijoje – 1997 m. rugpjūčio 31 d. Paryžiuje) – pirmoji tuometinio Jungtinės Karalystės sosto paveldėtojo princo Čarlzo žmona ir Jungtinės Karalystės kronprincesė nuo 1981 iki 1996 m.
Biografija
1969 m. po keturiolikos kartu išgyventų metų išsiskyrė Dianos tėvai. Dianai tuo metu buvo septyneri metai. Dianos tėvas gavo teisę globoti Dianą, jos brolį Čarlzą ir abi jos seseris Sarą ir Džeinę.
1974–1977 m. Diana mokėsi Vesthito (West Heath), Kente (Kent) mokykloje. 1975 m. birželio mėnesį, mirus seneliui, septintajam grafui Spenseriui, šeima persikėlė į Oltorpo dvarą (Althorp House). Po šios mirties daug kas pasikeitė. Mergaitės gavo ledi titulus, Čarlzas tapo vikontu, o tėvas paveldėjo aštuntojo grafo titulą ir Oltorpo dvarą. 1977 m. lapkričio mėnesį Diana susipažino su Jo Karališkąja Didenybe Velso Princu Čarlzu (Prince Charles, Prince of Wales), kuris prieš tai devynis mėnesius draugavo su Dianos seserimi Sara. 1979 m. Diana gyveno Londone ir dirbo privačių pokylių padavėja bei padiene darbininke.
1980 m. atsinaujino Dianos kontaktai su Karališkąja šeima ir Princu Čarlzu. 1981 m. vasario mėnesį, Vindzoro pilyje Velso Princas Čarlzas oficialiai paprašė ledi Dianą Spenser tapti jo žmona. Sužadėtuvės buvo viešai paskelbtos vasario 24 dieną. Liepos 29 d. Dianą ištekėjo už Velso Princo Čarlzo. Šį momentą prie televizorių ekranų stebėjo 750 milijonų žmonių daugiau nei septyniasdešimtyje šalių. Spalio mėnesį Diana išvyko į savo pirmąjį oficialų trijų dienų vizitą Velse.
1982 m. birželio 21 d. Dianai gimė sosto įpėdinis Princas Viljamas (Prince William). thumb|left|Diana ir Čarlzas su [[JAV prezidentas|JAV prezidentu Ronaldu Reiganu ir jo žmona Nansi Reigan]] 1984 m. rugsėjo 15 d. Dianai gimė antrasis sūnus Princas Haris (Prince Henry).
1992 m. kovo 29 d. mirus Dianos tėvui, jos brolis Čarlzas tapo naujuoju grafu Spenseriu. 1992 m. vasarą, kai visuomenės dėmesys jos ir Princo santuokai buvo itin intensyvus, Diana pradėjo lankyti ligonines. Ji taip pat lankėsi skriaudžiamų moterų ir benamių žmonių prieglaudose, dalyvaudavo labdaros renginiuose Kensingtono rūmuose ar kitur. 1993 m. gruodžio 3 d., per oficialius labdaringus pusryčius, skirtus Hedvėjaus valstybinei galvos traumų asociacijai, Princesė paskelbė pasitraukianti iš visuomeninio gyvenimo.
1996 m. rugpjūčio 28 d. Čarlzo ir Dianos santuoka baigė galioti. Princesė laimėjo dėl jos kanceliarijos Šv. Jokūbo rūmuose ir vienkartinės 17 mln. svarų išmokos, bet iš jos buvo atimtas garbės titulas. Išsiskyrusi, Diana pasirinko penkias labdaros sritis – Raupsuotųjų misiją, labdarą benamiams, Valstybinę sergančiųjų AIDS globą, Karališkąją Marsdeno onkologijos ligoninę ir Greit Ormond Strito vaikų ligoninę.
1997 m. rugpjūčio 31 d. žuvo autoavarijoje Pont de l'Alma tunelyje Paryžiuje, vairuotojui bėgant nuo paparacų. Diana palaidota Oltorpe (Althorp), Raund Ovalo (Round Oval) saloje.
Algimantas Masiulis
miniatiūra|220px|right|Antkapinis paminklas
Algimantas Masiulis (1931 m. liepos 10 d. Surdegyje, Anykščių raj. – 2008 m. rugpjūčio 19 d. Kaune) – lietuvių teatro ir kino aktorius.
Biografija
Senelis Izidorius Masiulis (1872 m. Čiornaja Padinoje – 1911 m. Daugpilio ligoninėje, palaidotas Subatės kapinėse) buvo knygnešys, švietėjas, visuomenininkas. A. Masiulis mokyklą pradėjo lankyti 1938 m. Rietave. Vėliau mokėsi Plungėje, Vilniuje, Subačiuje. 1948 m. Masiulių šeima persikėlė į Panevėžį. 1950 m. A. Masiulis baigė Panevėžio 2-ąją vidurinę mokyklą. 1948 m. rugsėjo mėn. įsidarbino Panevėžio dramos teatre: buvo priimtas į aktoriaus-kandidato etatą. 1948–1951 m. lankė Panevėžio dramos teatro studiją, kuriai vadovavo Juozas Miltinis. 1948–1976 m. Panevėžio dramos teatro aktorius. 1978 m. kartu su žmona Gražina persikėlė į Kauną. Nuo 1978 m. vaidino Kauno valstybiniame dramos teatre. Lietuvos teatro sąjungos narys. Sukūrė daugiau nei 160 vaidmenų teatro scenoje, taip pat yra įsiamžinęs 104 filmuose. Panevėžio dramos teatro studijoje 1948 m. rudenį sukūrė pirmąjį savo vaidmenį J. Miltinio režisuotame spektaklyje „Mokinė“. Kine debiutavo 1956 m. epizodiniu karininko vaidmeniu Lietuvos kino studijos filme „Ignotas grįžo namo“. 2001 m. išleido knygą „Tema: visada yra galimybė“. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse.
Vaidmenys
Vaidmenys Panevėžio teatre:
Vabalninko valsčius
Vabalninko valsčius (1861–1922 m. Čypėnų valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Vabalninkas, kurį laiką – Čypėnai.
Postmodernizmas
Apžvalga
Postmodernizmo ideologija dažnai remiasi, taip pat ir neigia modernizmo fundamentaliąsias prielaidas, dėl to mokslininkai ir istorikai apibūdina postmodernizmą kaip idėjų judėjimą pakeitusį, o kai kuriais atvejais papildžiusį modernizmą. Pavydžiui, modernizmas sureikšmina tokius idealus kaip racionalumas, objektyvumas ir progresas, taip pat kitas kertines Švietimo Epochos idėjas arba XX a. pozityvizmo ir realizmo judėjimus; tuo tarpu postmodernizmas klausia ar pastarųjų idealų egzistavimas apskritai įmanomas.
Vabalninko valsčius
Suskirstymas
1872 m. Čypėnų valsčių sudarė 22 seniūnijos: Bakšėnų, Čypėnų, Dumbliūnų, Gataučių, Girsteikių, Grincagalės, Gumbelių, Ilgalaukių, Jasiuliškių, Kadarų, Kupreliškio, Megonių, Meiliūnų, Meliūnų, Petrukiškio, Plikių, Remeikių, Stuburų, Svilių, Vabalninko, Vileišiškių ir Zasinyčių. 1884 m. jos sustambintos, liko 12. 1885 m. prijungta Stumbriškio valsčiaus Natiškių seniūnija. 1885–1915 m. valsčių sudarė 13 seniūnijų: Bakšėnų, Čypėnų, Gataučių, Girsteikių, Dumbliūnų, Ilgalaukių, Jasiuliškių, Kupreliškio, Natiškių, Petrukiškio, Plikių, Vabalninko ir Zasinyčių.
Algimantas Masiulis
Vaidmenys
Vaidmenys Kauno dramos teatre:
Postmodernizmas
Apžvalga
Postmodernizmo šalininkai dažnai teigia, jog jų idealai gimė dėl atitinkamų ekonominių ir socialinių aplinkybių, įskaitant taip vadinamąjį „vėlyvųjį kapitalizmą” ir visus pasiekiančias transliuojamąsias medijas – radiją ir televiziją; anot jų tokios sąlygos išprovokavo visuomenės postūmį link naujo istorinio periodo. Tačiau daug mąstytojų ir rašytojų tikina jog postmodernizmas geriausiu atveju tėra tik modernizmo atmaina arba tąsa, bet jokiu būdu ne atskiras periodas arba idėja. Postmodernizmą palaikantis argumentas kalba apie mūsų laikų ekonomines ir technologines aplinkybes sudariusias sąlygas atsirasti decentralizuotai, orientuotai į medijas visuomenei, kurioje idėjos yra simuliakrai ir viso labo tarpusavio nuorodų reprezentacijos arba vienos kitų kopijos, neturinčios tikro, originalaus, pastovaus arba objektyvaus komunikacijos ir reikšmės šaltinio. Globalizacija, kaip komunikacijos, gamybos ir transportavimo inovacijų išdava, dažnai minima kaip varomoji modernaus gyvenimo jėga, sukūrusi kultūriškai pliuralistinę ir giliai susietą pasaulinę visuomenę, neturinčią vieno dominuojančio centro arba politinės jėgos, komunikacijos arba intelektualinio produkto.
Algimantas Masiulis
Vaidmenys
Vaidmenys kine:
Sidro namų taisyklės
Sidro namų taisyklės – JAV rašytojo Džono Irvingo 1985 m. parašytas romanas. Pagal šią knygą yra sukurtas tokiu pačiu pavadinimu filmas, kurį režisavo Pyteris Parnelis.
Postmodernizmas
Apžvalga
Postmodernizmo sekėjai tikina jog tokia decentralizuota visuomenė neišvengiamai sukuria reakcijas/sampratas kurios apibūdinamos kaip postmodernios; kaip, pavyzdžiui, regimosios aplinkos atmetimas laikant ją netikra arba primesta metanaratyvo ir hegemonijos vienovė, tradicinių žanro, struktūros ir stilistinio vientisumo rėmų laužymas taip pat logocentrizmo pasekmėje gimusių kategorijų ir kitų dirbtinai primestos tvarkos normų suardymas. Vietoje to jie vertina elementų koliažą, skirtingų kontekstų idėjų sugretinimą ir žaismą, simbolių dekonstrukciją į pradinę jėgos ir vietos dinamiką iš kurios šie simboliai įgauna prasmę ir tampa žymikliais (angl. signifiers). Su tuo susiję poststruktūralizmas filosofijoje, minimalizmas muzikoje, pop atsiradimas ir žiniasklaidos (mass media) įsiviešpatavimas.
Sidro namų taisyklės
Siužetas
Pagrindinis kūrinio herojus Homeras Velzas gimė ir užaugoje našlaičių prieglaudoje, Sent Klaude, kur daktaras Vilburis Larčas priima našlaičius ir daro abortus jaunoms (ir nelabai) merginoms. Būdamas jaunas vaikinas, daktaras Vilburis turėjo skaudų įvykį su viena prostitute, po kurio nusprendė atsukti nugarą seksui ir meilei, vietoj to pasirinkęs pagelbėti merginoms, nenorinčioms turėti vaikų. Jis pasiryžta emociškai neprisirišti prie namuose auginamų našlaičių tam, kad šie galėtų greičiau adaptuotis naujose šeimose. Bet po to kai tampa aišku, jog Homeras visą savo vaikystę ir jaunystę praleis prieglaudoje, Vilburis Larčas ima jį globoti kaip savo sūnų.
Postmodernizmas
Apžvalga
Mokslininkai pripažįstantys postmodernizmą skirtingu periodu, tiki jog visuomenė kartu atsisakė moderniųjų idealų ir vietoje jų pripažino idėjas kurių esmėje glūdi reakcija į šių idėjų ribotumą, dėl šios priežasties dabartis yra skirtingas istorinis periodas. Nors postmodernaus gyvenimo charakteristikas yra labai sunku apčiuopti, visgi postmodernizmo šalininkai nurodo labai konkrečius ir akivaizdžius technologinius ir ekonominius pasikeitimus išprovokavusius naujus mąstymo modulius.
Žymesni postmodernistinės minties atstovai
XIX a. vidurio ir pabaigos ir XX a. pradžios mąstytojai tokie kaip Siorenas Kirkegoras ir Frydrichas Nyčė, savo argumentais prieš objektyvumą ir dėmesiu skepticizmui (ypatingai kas liečia socialines moralės normas), padėjo pagrindą XX a. intelektualiniam judėjimui vadinamam egzistencializmu. Tokie rašytojai kaip Žanas Polis Sartras, Alberas Kamiu ir Samuelis Beketas, buvo stipriai įtakoti Kirkegoro, Nyčės taip pat ankstesnių mąstytojų idėjų ir pasiūlė naujas subjektyvumo ir tuštumos prasmes, iš kurių sėmėsi šiuolaikiniai mąstytojai, rašytojai ir menininkai. Karlas Bartas fideistinis požiūris į teologiją ir gyvenimo būdą, sumenkino protinės motyvacijos svarbą ir sureikšmino subjektyvumo svarbą. Antrą pasaulinį karą sekęs postkolonializmas papildė idėją jog vienareikšmiškai išskirtinis gyvenimo būdas arba tikėjimas yra neįmanomi. Ši idėja buvo išvystyta Haidegerio, po to Liudviko Vitgenšteino, vėliau Žako Derida, kurie padarė naujas išvadas susijusias su žinių fundamentaliąja prigimtimi; pastarieji teigė jog racionalumas iš tikrųjų nebuvęs toks aiškus ir užtikrintas kaip kad teigė modernistai ir racionalistai.
Sidro namų taisyklės
Siužetas
Nepaisant gerų Vilburgo ketinimų, jo ir Homero santykiai yra sudėtingi. Homeras nepritaria abortų darymui, nes tai apeina įstatymus ir yra, anot jo, nemoralu. Vilburgas manė galįs perduoti abortų darymo žinias, tačiau šis kategoriškai atsisakė darysiantis abortus.
Postmodernizmas
Žymesni postmodernistinės minties atstovai
Tam tikri postmodernizmo bruožai gali būti apčiuopiami 3-iame XX a. dešimtmetyje su Dada meno judėjimo atsiradimu. Abu pasauliniai karai (turbūt netgi pasaulinio karo koncepcija) prisidėjo prie postmodernizmo; postmodernistinio požiūrio apraiškos pastebimos antrojo pasaulinio karo pabaigoje. Kai kurie įžvelgia 7-ame XX a. dešimtmetyje stiprėjančius antiestablišmento judėjimus kaip ankstyvąsias, postmodernizmo link vedančias tendencijas. Teorija buvo labai sustiprinta Prancūzijos akademinių sluoksnių. 1979-ais Žanas Fransua Liotaras parašė trumpą bet įtakingą knygą La Condition postmoderne: Rapport sur le savoir. Taip pat 1979-ais Ričardas Rorti parašė Philosophy and the Mirror of Nature. Žanas Bordilaras, Mišelis Fuko ir Rolanas Bartas taip pat yra labai įtakingi 8-ojo XX a. dešimtmečio postmodernizmo teoretikai.
Sidro namų taisyklės
Siužetas
Karta prieglaudoje apsilanko įsimylėjusi pora - Kendė ir Volis. Jie ieško abortus darančio gydytojo ir iškart po operacijos ketina grįžti atgal į namus, į obuolių sodą. Homeras nusprendžia važiuoti kartu su jais ir palikti (bent jau trumpam) Sent Klaudo našlaičių prieglaudą. Volis ir Homeras tampa geriausiais draugais, tačiau Homeras taip pat ima jausti simpatiją Kendei. Vilis išvyksta į antrąjį pasaulinį karą, per kurį jo lėktuvas pašaunamas. Visi mano, kad Volis negyvas, tad Homeras ir Kendė pradeda naują gyvenimą kartu - jie mėgaujasi seksu, o Kendė tampa nėščia. Vėliau šie du nusprendžia kartu grįžti į Sent Klaudą, kur ir gimsta jų kūdikis Angelis.
Galiausiai, Volis aptinkamas Birmoje ir grąžinamas namo, tik paralyžiuotas žemiau juosmens. Jis vis dar gali turėti lytinių santykių, bet yra sterilus po infekcijos Birmoje. Pora pameluoja šeimai apie Angelį, teigdami, jgo Homeras nusprendė jį įsivaikinti. Volis ir Kendė netrukus susituokia, bet Homero ir Kendės nuo visų slepiami santykiai nenutrūksta - jie tęsiasi dar apie penkiolika metų.
Postmodernizmas
Žymesni postmodernistinės minties atstovai
Marksizmo kritikai tikina jog postmodernizmas yra „vėlyvojo kapitalizmo” ir institucijų, ypatingai tautos – valstybės, nuosmukio simptomas. Literatūros kritikas Fridrikas Džeimsonas ir geografas Deividas Harvis taip pat susiejo postmodernizmą su „vėlyvuoju kapitalizmu” arba „lanksčiu kaupimu”. Tokia situacija, vadinama finansų kapitalizmu ir yra charakterizuojama dideliu darbo jėgos ir kapitalo paslankumu arba tai kuo Harvis vadina „laiko ir erdvės kompresija”. Jie teigia jog šie pokyčiai sutampa su Bretton Woods sistemos žlugimu, kuri jų manymu apibrėžė ekonominę santvarką po antrojo pasaulinio karo (žr. Taip pat vartotojiškumas, kritinė teorija). Kiti mąstytojai tikina kad postmodernumas yra natūrali reakcija į transliuojamąsias medijas ir į visuomenę išaugintą masinės produkcijos ir masinės politikos vartojimui. Su šia kritine ekonomikos perspektyva, politinėmis ir ideologinėmis kapitalistinio modernumo realijomis susietas Alasdeitro Makantairo darbas, kuris byloja apie postmodernizmo versijas taip pat plėtotas tokių rašytojų kaip Andrius Bielskis ir Nensi Merfi. Makantairo postmodernus aristotelizmo persvarstymas meta stiprų iššūkį vartojimo ideologijai ir jos kapitalo kaupimo principams.
Sidro namų taisyklės
Siužetas
Po daugybės metų, paauglys Angelis įsimyli Rouz, obuolių sodo viršininko dukrą. Tačiau Rouz tampa nėščia nuo savo tėvo ir Homeras atlieka jai abortą. Homeras nusprendžia grįžti į našlaičių prieglaudą po daktaro Vilburio Larčo mirties ir užima jo vietą. Nors jis vis dar nemėgsta abortų, labiau gerbia savo pacientus ir jų sprendimus. Be to, jis svajoja apie dieną, kai abortus daryti bus legalu, lengva ir saugu, kad nereikėtų jaustis nejaukiai siūliant atlikti juos.
Autoriaus patirtis
Siužetinė linija apie Volio pašovimą Birmoje antrojo pasaulinio karo metais yra paremta Irvingo asmenine patirtimi - jo biologinis tėvas (kurio niekada taip ir nesutiko) taip pat buvo pašautas Birmoje ir išgyveno.
Kietoji guotė
Vaisiakūniai mėsingi, vidutinio dydžio. Kepurėlė 4–8 (12) cm skersmens, iškili, vėliau - išgaubta, paplokščia, su buku gūbreliu, mėsinga, balsva, sena - gelsva, dramblio kaulo spalvos. Lakšteliai reti, stori, balti, nuaugtiniai. Kotas 3–6 (8)×1–2 cm, pamatinėje dalyje nusmailėjęs, baltas, kreminis, prie lakštelių baltai plaušuotas, taškuotas. Trama balta, kieta, be ypatingo kvapo, malonaus skonio. Sporos 6–9×4–5 μm.
Auga pavieniui ar po kelis vaisiakūnius, mėgsta atviresnes, nepavėsingas vietas. Šilumamėgė. Reta. Valgoma. Saugoma.
Honorata Leszczyńska
Honorata Leščynska (, 1864 m. gegužės 16 d. Černivcai – 1937 m. sausio 18 m. Varšuva) – lenkų teatro aktorė.
Biografija
Vyras aktorius Boleslavas Leščynskis, sūnus aktorius Ježis Leščynskis. 1880–1919 m. (su pertraukomis) Varšuvos teatrų aktorė. Daugiausia vaidino farsuose, komedijose ir vodeviliuose.
842 m.
842 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mikolajovi Lasas
Mikolajovi Lasas  – nausėdija Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Korneštis
Korneštis – Moldavijos miestas Ungenio rajone, 72 km į šiaurės vakarus nuo Kišiniovo. Mieste yra geležinkelio linijos Kišiniovas-Ungenis stotis.
Pagal 2004 m. surašymą mieste buvo 3284 gyventojai:
Tarybiniais laikais Korneštyje veikė vaisių ir daržovių perdirbimo, vyno, sviesto ir sūrio fabrikai.
Vokietijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1972–1973 m.
Kunigiškiai (Palanga)
Kunigiškiai – buvęs kaimas Palangos miesto savivaldybėje, į šiaurę nuo Vanagupės, tarp Palangos miesto centro ir Šventosios. Daug poilsiaviečių. Yra Palangos oro uostas (nuo 1937 m.).
Istorija
Prie miesto prijungti 1958 m. rugsėjo 29 d., vykdant Didžiosios Palangos plėtros planą.
Asteikiai (Radviliškis)
Asteikiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės vidurio rytinėje dalyje, 0,5 km į pietus nuo Sidabravo.
Duomenų bazių valdymo sistema
Duomenų bazių valdymo sistema (DBVS) – kompiuterinė programa ar programų paketas, skirtas duomenų bazės valdymui. Paprastai DBVS sugeba valdyti milžiniškus struktūrizuotų duomenų kiekius bei vienu metu palaiko daugelį lygiagrečiai dirbančių vartotojų.
Taip pat skaitykite
Datenbank
Pavambaliai
Pavambaliai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Klausučių, kairiajame Armeniuko krante.
Baltys (Ignalinos r., Ignalinos sen., Trainiškio km.)
left|120px
Baltys arba Gilabaltis – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Ignalinos seniūnijoje, 3 km į rytus nuo Ginučių. Įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ilgis iš šiaurės į pietus 1,04 km, plotis iki 0,96 km. Altitudė 144,6 m. Giliausia vieta siekia 20,4 m. Kranto linija vingiuota; krantai aukšti. Ežero pietinėje dalyje yra 3 mažos salelės (0,1 ha, 0,02 ha ir 0,015 ha). Baltį iš visų pusių supa Linkmenų miškas. Į šiaurę nuo ežero įsikūręs Trainiškio kaimas. Etaloninis termokarstinės kilmės ežero duburys su mokslui vertingu hidrobiocenozės kompleksu, retųjų rūšių augalija ir gyvūnija bei sengirės liekanomis saugomi Balčio gamtiniame rezervate. Ežeras nenutekantis, priklauso Srovės upelio baseinui (Žeimenos upės baseinas).
thumb|left|Balčio ežeras
Ąžuolinis žievininkas
Ąžuolinis žievininkas (Dinoptera collaris, sin. Acmaeops collaris) – ūsuočių (Cerambycidae) šeimos vabalas. Kūnas 7 - 9 mm ilgio. Antsparniai įvairios spalvos – nuo tamsiai mėlynų iki mėlynai juodų. Priešnugarėlė raudona, kartais juoda. Pilvelis raudonas.
Vabalai skraido gegužės – liepos mėn. Randami ant šermukšnių, erškėčių ir įvairių skėtinių augalų žiedų. Lervos vystosi trūnijančioje ąžuolo žievėje.
Dubenėtas akmuo
miniatiūra|200px|right|Dubenėtas akmuo [[Spitrėnai|Spitrėnuose (Utenos raj.)]] Dubenėtas akmuo – akmuo, archeologijos ir mitologijos paminklas, susijęs su senovės žmogaus veikla.
Klasifikacija
Dubenėtieji akmenys dažniausiai randami šventvietėse. Dubenėtuose akmenyse dažniausiai išlikusios žmogaus veiklos žymės – įvairių dydžių ir formų įdubos, dubenys, duobutės. Skiriami akmenys:
Skandinavų prokalbė
Skandinavų prokalbė (arba norvegų prokalbė, archajinė skandinavų kalba, šiaurės germanų prokalbė ir kiti pavadinimai) – indoeuropiečių kalba, kuri pirmaisiais mūsų eros amžiais rutuliojosi kaip germanų prokalbės šiaurinis dialektas. Tai yra ankstyviausia šiaurės germanų kalbų stadija, kalba, paliudyta senosiose Futharko runose. Skandinavų prokalbe buvo kalbama maždaug nuo II iki VIII amžių. Iš skandinavų prokalbės vikingų amžiaus pradžioje, apie 800 m., išaugo senosios norvegų kalbos tarmės, o vėliau jos išsirutuliojo į šiuolaikines šiaurės germanų kalbas (Farerų kalba, islandų kalba, norvegų kalba, švedų kalba, danų kalba ir jų tarmės).
Celiulitas
Celiulitas – struktūriniai pasikeitimai poodiniame riebaliniame sluoksnyje, kurie sutrikdo mikrocirkuliaciją ir limfos atitekėjimą. Dažniausiai pastebimas ant šlaunų bei sėdmenų, tačiau galintis atsirasti bet kurioje organizmo vietoje, kur yra riebalinio audinio sluoksnis. Celiulitas gali būti randamas ir krūtyse, juosmens dalyje, viršutinėje rankų dalyje, kakle – šioms vietoms būdingas didesnis riebalinio audinio kiekis moterų organizme. Celiulitas būdingas visų rasių moterims, tačiau labiau europietėms nei azijietėms ar juodaodėms. Reti atvejai, kai celiulitas gali išsivystyti ir vyrams. Vyrams jis gali išsivystyti esant hormoniniam nepakankamumui, sergant tam tikromis ligomis, tokiomis kaip Klinefelterio sindromas (chromosominiai sutrikimai), hypogonadizmas, kastracija arba naudojant estrogenų terapiją vėžio gydyme. Pažymėtina tai, kad vyriškų hormonų nepakankamumo atveju vyrams celiulitas vystosi labai intensyviai.
Atsiradimo hipotezės
Tikslios celiulito atsiradimo priežastys iki galo nėra nustatytos. Anatomiškai celiulito atsiradimas gali būti grindžiamas jo pasiskirstymo pagrindu tarp lyčių bei struktūrine vyrų ir moterų riebalinio bei jungiamojo audinio ypatumais. Pagal šią hipotezę, dėl intensyvaus riebalų kaupimosi paodyje (pvz., lytinio brendimo metu), silpnesnis, būdingas moterims, jungiamasis audinys neišlaiko riebalinių ląstelių spaudimo, pakenkiamas paodis ir pradeda formuotis celiulitas.