cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kisijis
Kisijis  – miestas pietvakarių Kenijoje, į pietus nuo Kisumu (nuo šio miesto skiria įsiterpusi Viktorijos ežero įlanka); apskrities centras. Dauguma gyventojų – kisijai. Plentai į Kisumu, Keričą, Mvanzą, yra oro uostas. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, ankštiniai, bananai, vaisiai). Apylinkėse kasamas talkochloritas, miesto amatininkai iš jo gamina papuošalus, indus. Veikia universitetas.
Operacija Kobra
Vokiečių pajėgos užtikrintai laikėsi visu placdarmo perimetru. Sąjungininkų puolamuosius veiksmus ribojo neįprastas vietovės reljefas – per šimtmečius pajūrio regiono lygumose suformuota apsauginių pylimų su tankiai susodintų medžių eilėmis sistema, sunkiai įveikiama net tankams. Sąjungininkai proveržiui pajėgas sukoncentravo ties San Lo miestu, kurį po įnirtingų mūšių buvo užėmę 1944 m. liepos 23 d. Amerikiečių 1–oji armija liepos 25 d. į priešo pozicijas 6400 m ilgio fronto ruože metė strateginius sunkiuosius bombonešius „B-17 Flying Fortress“ ir „Consolidated B-24 Liberator“, priešo teritoriją „kilimu“ uždengė daugiau kaip 1000 artilerijos pabūklų iššauti virš 140 tūkst. sviedinių, toliau atakavo koviniai bombonešiai. Turėdami žymią persvarą ore, JAV kariai sėkmingai išsiveržė pietų kryptimi prie Avranšo miesto. Čia atsivėrė kitas, atviras kraštovaizdis, leidęs Sąjungininkams išnaudoti manevro laisvę. Per palyginti siaurą atsilaisvinusį ruožą puolime dalyvavo virš 2000 šarvuotos kovinės technikos vienetų, iš jų 1 269 vidutiniai tankai, 694 lengvieji tankai ir 288 prieštankinės artilerijos savaeigiai. JAV generolo George S. Patton vadovaujama 3-oji armija padarė proveržį ir per dvi savaites persikėlė iš Normandijos į Bretanės pusiasalį ir Luaros rajoną. Amerikiečiai užėmė Bretanę, apsupo vokiečių pozicijas Bresto, Lorjano ir Sen Nazero uostuose. Trečioji armija greitai išsiveržė prie Anžė, užėmė tiltą per Luarą, toliau pasuko į rytus, kur pasiekė Aržantano miestą. Amerikiečiai atakavo Vokietijos armijos B grupės pozicijas iš galo, tai yra, iš pietų, o tuo metu anglų-kanadiečių padaliniai vokiečius užpuolė iš šiaurės, o Amerikos 1–oji armija – iš vakarų.
Pasekmės
Operacija „Kobra“ lėmė didžiausią Vokietijos karių pralaimėjimą Normandijoje. Nors didelei daliai vokiečių pajėgų pavyko ištrūkti iš apsupties, gyvosios jėgos ir karinės technikos nuostoliai buvo didžiuliai: mūšiose už Normandiją buvo sunaikinta daugiau kaip keturiasdešimt Vokietijos divizijų, 450 000 žmonių buvo prarasti, iš kurių 240 000 buvo sužeisti arba žuvo. . Sąjungininkai neteko 209 672 karių, iš kurių 36 976 žuvo. Praradę daugybę kareivių ir karininkų, karinės technikos vienetų, vokiečiai buvo priversti pradėti beveik nepertraukiamą atsitraukimą link Vokietijos sienos. Rugpjūčio 25 d. Sąjungininkai išlaisvino Paryžių, o rugpjūčio 30 d. paskutiniai vokiečių daliniai pasitraukė per Senos upę. Taigi, operacija „Overlord“, kurios dalis buvo „Kobra“, buvo sėkmingai užbaigta.
Garstyčių geltona
Garstyčių geltona – tamsesnis geltonos spalvos atspalvis. Pirmą sykį pavadinimas anglų kalboje buvo pavartotas 1886 m.
Mačakosas
Mačakosas  – miestas Kenijoje, 63 km į pietryčius nuo Nairobio, vienas didžiausių šalies miestų; apskrities centras. Netoliese praeina Nairobio–Mombasos kelias, taip pat keliai į Kitujį, Embu. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (kukurūzai, ankštiniai ir kt.). Veikia krikščioniškas universitetas, Kenijatos universiteto kolegija.
Istorija
Mačakosas britų įkurtas 1887 m. ir iki 1899 m. buvo kolonijos sostine.
Girija (ežeras)
Girija – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, 6 km į pietryčius nuo Paberžės, vakarinėje kelio pusėje. Greta pietrytinio kranto stūkso Bernotų piliakalnis, šalia įrengtas Europos parkas, golfo aikštynas. Pietryčiuose iš ežero išteka Girijos upelis (Žalesos intakas). Ežeras pailgos formos, apie 930 m ilgio, iki 220 m pločio, daug kur krantai apaugę nendrėmis, pelkėti, šiaurvakarinį galą supa Girijos III pelkė, prieina Girijos miškas. Altitudė 153,1 m. Prie ežero įsikūrę Girijos, Bernotų kaimai.
Į pietus nuo pietrytinio ežero galo už 0,2 km yra Europos geografinis centras.
Gizas
Gizas  – miestelis Saliamono Salose, nedidelėje Gizo saloje, esančioje į pietvakarius nuo Kolombangaros. Vakarų provincijos administracinis centras ir antra pagal dydį šalies gyvenvietė. Yra laivų prieplauka. Oro uostas yra netolimoje Nusatupės saloje. Vystomas turizmas. Yra viešbučių, motelių, ligoninė, bažnyčia.
Istorija
1902 m. Gize savo misiją įsteigė metodistai. 2007 m. miestą nusiaubė žemės drebėjimas ir cunamis.
Kevin Feige
Kevinas Faigis (, g. ) – JAV prodiuseris.
Nuo 2007 m. jis yra „Marvel Studios“ prezidentas ir pagrindinis „Marvel Cinematic Universe“ franšizės prodiuseris. Pasaulyje į jo prodiusuotus filmus bilietų parduota už daugiau nei 26,8 mlrd. dolerių, todėl jis yra daugiausiai uždirbęs visų laikų prodiuseris, o „Keršytojai: Pabaiga“ tapo daugiausiai uždirbusiu filmu po jo pasirodymo.
2018 m. jis buvo nominuotas „Oskarui“ už geriausią filmą už „Juodosios panteros“ – pirmojo filmo apie superherojus, kuris buvo nominuotas geriausiam filmui, ir pirmojo „Marvel Cinematic Universe“ filmo, laimėjusio „Oskarą“ – kūrimą. 2019 m. spalį jis tapo „Marvel Entertainment“ kūrybos vadovu.
Onufrijus Malachovskis
Onufrijus Malachovskis (g. 1788 m. Varšuva, m. 1848 m. spalio 1 d. Borkovice) – grafas, senatorius 1831.
Biografija
Antano Malachovskio ir Katerinos Dzialinskos sūnus, Liudviko Jokūbo ir Juzefo brolis.
1817 metais buvo Šydlovecko pavieto Sandomiro vaivadijos seimuko maršalka.
Buvo aktyvus masonų ložės „Izidės šventykla“ narys 1811–1812 metais, priklausė ložei „Auštanti aušra“ 1818 m.
Sirens FC
Sirens Football Club – Maltos futbolo klubas iš San Polo Bėjaus.
Istorija
Klubas įkurtas 1968 m. Rungtyniavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse, bei futbolo taurės turnyruose.
2022–2023 m. sezone Premjer lygoje liko devintoje vietoje.
Apranga
Namų apranosa
Vokietijos reichas
thumb|220px|Vokietijos reichas 1871–1918 m. thumb|220px|Vokietijos reichas 1919–1937 m. thumb|220px|Vokietijos reichas 1933–1943 m. Vokietijos reichas ( – ‘Vokietijos imperija’) – buvęs konstitucinis Vokietijos nacionalinės valstybės pavadinimas 1871–1945 m.
Istorija
Imperijos laikotarpiu (1871–1918) dar vadintas Vokiečių Imperatoriškuoju reichu, neoficialiai – kaizeriniu reichu, arba kaizerine Vokietija; respublikos laikotarpiu (1918–1933) neoficialiai dar vadintas Veimaro respublika; po Austrijos anšliuso neoficialiai vadintas Didžiuoju Vokietijos Reichu.
Nacionalinės valstybės, žinomos kaip Vokietijos reichas, istorija paprastai skirstoma į tris laikotarpius:
Vokietijos reicho pavadinimas – aliuzija į 1806 m. panaikintą Šventąją Romos imperiją. Valstybė įsteigta kaip Vokietijos suvienijimo pasekmė, Prūsijai pasinaudojus Šiaurės Vokietijos sąjungos bei Vokietijos pietinių valstybių politikos, karinių elitų bei masių mobilizacija per 1870–1871 m. karą su Prancūzija. Vokietijos reichas faktiškai panaikintas 1945 m. birželio 5 d. Sąjungininkų kontrolės tarybai paskelbus apie valdymo Vokietijos reicho teritorijoje perėmimą.
Adams Olubi
Adamsas Siračas Olubis (Adams Sirach Olubi; g. 2003 m. sausio 4 d.) – futbolininkas iš Nigerijos, rungtyniaujantis vidurio puolėjo arba saugo pozicijoje. Atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Nigerijoje.
FK Žalgiris
Atvyko į Lietuvą. 2021 m. rugsėjo mėn. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.
2021 m. rugsėjo 29 d. sužaidė LFF taurės turnyro rungtynedse prieš FC Hegelmann Litauen. Žaidė nuo 84 min. Žalgiriečiai nugalėjo varžovus rezultatru 4:0 ir pateko į finalą.
2021 m. spalio 3 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Banga. Pasirodė aikštėje 89 min. ir oficialiai sužaidė vieną minutę. Jo atstovaujama Vilniaus „Žalgirio“ ekipa iškovojo pergalę rezultatu 3:0.
2021 m. sužaidė 4 rungtynes „Optibet A lygoje“, o 2022 m. sezone rungtyniavo Žalgiris B ekipoje. Pirmoje lygoje sužaidė 18 rungtynių ir pasižymėjo pelnydamas 4 įvarčius.
2023 m. sausio 2 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Tanjong Pagar United FC
Tanjong Pagar United Football Club, trumpai vadinamas tiesiog Tanjong Pagar United – Singapūro futbolo klubas iš Singapūro miesto.
Istorija
Klubas ištakos siekia 1974 m., kai buvo įkurtas futbolo klubas, kuris vadinosi Tiong Bahru Constituency Sports Club.
Nuo 1996 m. žinomas Tiong Bahru Football Club pavadinimu.
Nuo 1998 m. vadinamas Tanjong Pagar United.
2020 m. žaidė aukščiausioje šalies lygoje, tačiau liko paskutinėje vietoje (aštunti).
Sudėtis (2023)
Atnaujinta: 2023 m. kovo 28 d.
Kilkim žaibu
miniatiūra|Kilkim žaibu Kilkim Žaibu – Baltijos šalių folkloro ir sunkiosios muzikos festivalis. Baltijos šalyse ir Rytinėje Europoje šis festivalis yra didžiausias tokio žanro renginys.
Festivalio „Kilkim žaibu“ pradžia laikoma 1999 m. balandžio 24 diena, praėjus dvejiems metams po visuomeninės pelno nesiekiančios organizacijos, roko klubo „Pikuolis“ įsikūrimo datos. 1998-ųjų metų gegužės 2 dieną vietiniai sunkiosios muzikos gerbėjai suorganizavo nedidelį PLENTO iš Pasvalio ir Vilniaus PEORTH grupių pasirodymą klubo pirmajam gimtadieniui pažymėti. Tai buvo festivalio „Kilkim žaibu“ ištakos.
Svarbūs festivalio elementai: ugnis ir laužai, vanduo, kupoliavimas ir vainikų pynimas, senųjų tradicijų puoselėjimas. Renginį kasmet aplanko nuo 2000 iki 3000 žiūrovų. Festivalio žiūrovai ne tik iš Lietuvos, bet ir iš kitų šalių: Vokietijos, Suomijos, Švedijos, Norvegijos, Kanados, JAV, Rusijos, Estijos, Latvijos, Lenkijos ir kt. Festyvalyje jau dalyvavo įvairūs kolektyvai iš: Australijos, Norvegijos, Vengrijos, Čekijos, Rumunijos, Ukrainos, Rusijos, Švedijos, Suomijos, Vokietijos ir kaimyninių šalių.
Kilkim Žaibu 19
Festivalis vyko Varniuose, Lietuvoje Birželio 28 - 30-tą dienomis, 2018 metais.
Kilkim Žaibu 18
Festivalis vyko Varniuose, 2017 m. birželio 29 – liepos 1 dienomis.
Kilkim Žaibu 17
Festivalis vyko Varniuose, 2016 m. birželio 23-25 dienomis.
Kilkim Žaibu 16
Festivalis vyko Žagarėje, 2015 m. birželio 26 - 27 dienomis.
Kilkim Žaibu 15
Festivalis vyko Varniuose, 2014 m. birželio 20-22 dienomis.
Kilkim Žaibu 13
Festivalis vyko Varniuose, 2012 m. birželio 22-24 dienomis. Atlikėjai:
Kilkim Žaibu 12
Festivalis vyko Varniuose, 2011 m. birželio 23-25 dienomis.
Kilkim Žaibu 11
Festivalis pirmą kartą vyko Varniuose, 2010 m. birželio 11-12 dienomis. Atlikėjai:
Kilkim Žaibu 10
Festivalis vyko „Plūgo broliuose“, Joniškyje, 2009 m. birželio 12-13 dienomis. Atlikėjai:
Kilkim Žaibu 9
Festivalis vyko „Plūgo broliuose“, Joniškyje, 2009 m. birželio 7 dieną. Atlikėjai:
Prieš 2008
Nuo 1999-ųjų iki 2008-ųjų metų festivalyje „Kilkim Žaibu“ grojo šios grupės:
Northwest Airlines
JAV oro linijų bendrovės „Delta Air Lines“ ir „Northwest Airlines“ sudarė susijungimo sutartį, kurios vertė – daugiau nei 3 mlrd. dolerių. „Delta“ įsigys „Northwest“, o pastarosios akcininkai gaus 1,25 „Delta“ akcijos už kiekvieną „Northwest“ akciją. Šiuo pagrindu sukuriama didžiausia pasaulyje oro bendrovė, kurios pagrindinė būstinė bus Atlantoje, ir kuri veiks „Delta“ vardu.
Husaviko savivaldybė
Husaviko savivaldybė  – savivaldybė Sandojaus saloje, Fareruoe. 2012 m. duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 129 gyventojai.
Husaviko savivaldybės gyvenvietės:
Turmanto sentikių cerkvė
Turmanto sentikių cerkvė – veikiantys rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Zarasų rajone, Turmante, 1 km į pietus nuo pasienio su Latvija.
Vyborgo operacija
Vyborgo operacija – tai kruviniausias Suomijos karas su Sovietų Sąjunga 1944 m. birželio 10 d. – birželio 20 d. 1944 m. birželio 9 d. negirdėto stiprumo kanonada prasidėjo Raudonosios armijos puolimas Karelijos sąsmaukoje. Manerheimas rašo, kad sovietinių pabūklų trenksmas buvo aiškiai girdėti Mikelyje esančios vyriausybės vadovybės būstinėje, kuri buvo nutolusi už 200 km nuo fronto linijos. 3,5 tūkstančių pabūklų, palaikomas aviacijos, birželio 9 d. atlikusios 1150 kovinių išskridimų, smūgis, tiesiog nušlavė nuo žemės paviršiaus suomių kariuomenės priešakinį gynybinį kraštą. Paskui pro atsivėrusią siaurą, 15 km pločio, pralaužą plūstelėjo pėstininkų ir tankų lavina. Net uniforma (antpečiai vietoje raudonarmietiškų antsiuvų) puolamoji kariuomenė nebuvo panaši į tą, kuri ginkluota šautuvais, pradėjo „Manenerheimo linijos“ puolimą. Naujoji Raudonoji armija, per 3 karo metus parengusi naujus vadus, perginkluota geriausiais sovietiniais ir amerikietiškais ginklais, užsigrūdinusi mūšiuose, patraukė į eilinį „įnirtingą žygį“. Dar viena „Vyborgo puolamosios operacijos“ puolimo ypatybė, liudijantį padidėjusį sovietinės vadovybės meistriškumą, – nenaudota didelių tankų junginių (korpusų ir tankų armijų). Vietovės, kurioje plyti vien ežerai, miškai, pelkės, sąlygomis nepavyktų atlikti gilių tankų proveržių, tad šarvuotoji technika atskirais daliniais išskirstyta po šaulių junginius, kurios iki birželio pabaigos padaugėjo iki 28 divizijų. 300px|thumb|lleft|Sovietų tankas Sovietinės aviacijos pranašumas buvo pribloškiantis. 13 – oji oro armija, sustiprinta 113-ąją ir 334-ąją bombonešių divizijomis, taip pat PLG 2-asis gvardijos naikintuvų korpusas turėjo 489 naikintuvus, 346 šturmo lėktuvus IL-2, 288 bombonešius IL-4, Pe-2, Tu-2. Be to, 13-osios oro armijos vadovybės operatyviniam pavaldumui buvo priskirti Baltijos laivyno KOP daliniai (apie 200–300 kovos lėktuvų). Pirmosios operacijos dienomis suomių dalinius galėjo dengti tik 3 naikintuvų grupės (LLv-24 priklausantys 14 „Meseršmitų“ BF-109G, dislokuotos Suulajarvio aerodrome, LLV-26 priklausančių 18 „Briutserių“, dislokuotų Heinjokio aerodrome, LLV-34 priklausančių 16 „Meseršmitų“ išdėstytų Kotkos aerodrome), iš viso 48 naikintuvai.
Būtasis laikas
Būtasis laikas, arba preteritas  – gramatinis laikas, kurio pagrindinė funkcija yra nurodyti veiksmą praeityje. Lietuvių kalboje būtojo laiko pavyzdžiais galėtų būti veiksmažodžiai ėjo, galvojai ir buvome.
Vyborgo operacija
Pirmąją operacijos savaitę puolimas vyko labai sėkmingai. Sovietinės kariuomenės pagrindinio smūgio ruože atsidūrusių suomių 10-oji pėstininkų divizija buvo nublokšta 10-15 km nuo fronto linijos. Per 2-3 d. 21-osios armijos daliniai pasiekė pagrindinę suomių įtvirtinimų liniją ir birželio 14-osios rytą Kuuturselkės kaimo rajone ją pralaužė. Siekdamas likviduoti pralaužimą Mannerheimas pasiuntė savo pagrindinį rezervą – vienintelę suomių kariuomenės šarvuočių bei tankų diviziją, kuriai tuo metu vadovavo išgarsėjęs generolas Lagusas. Birželio 16-ąją Mannerheimas buvo priverstas duoti įsakymą dėl bendro atsitraukimo prie Vyborgo ir Vuosalmio per 50-80 km buo buvusios gynybos linijos. Neatmestina, kad Stalinas tikėjosi sutriuškinti Suomijos kariuomenę puolimu Karelijos sąsmaukoje ir toliau, į Suomijos gilumą. Taigi Karelija paskui pati turėjusi „nukristi jam į rankas“. Paėmus Vyborgą, viskas tik prasidėjo. Kovų lauke padėtis pradėjo sparčiai keistis. Puikiai parengtas sovietinės kariuomenės puolimas pradėjo išsikvėpti. Kita vertus, Vokietija savo žlungančiai sąjungininkei nedelsdama suteikė efektyvią pagalbą. Birželio 19 d. torpediniais kateriais į Suomiją atgabenta 9000 rankinių prieštankinių granatsvaidžių. Po 3 d. jų atsiųsta dar 5000. Netikėtai ir masiškai buvo panaudojus šį naująjį tos epochos ginklą pasiektas operatyvinio masto efektą. Be ginkluotės tiekimo, Vokietija suomių vadovybei patikėjo ir savo kovinius dalinius. Nuo birželio 20 ir 23 d. jūra į Suomiją atvyko 303-ioji „šturmo brigada“, kuri turėjo 42 savaeigius pabūklus Stug-40/42.
Turmanto sentikių cerkvė
Istorija
Turmanto sentikių bendruomenė galutinai susiformavo 1933 m., kai už suaukotas lėšas buvo pastatyti maldos namai. Iki tol vietos tikintieji važiuodavo į pamaldas Dūkšte. Maldyklos statyba truko trejus metus. Ją pašventino Dūkšto šventikas Michailas Blinovas, kuris dar iki cerkvės pastatymo atvažiuodavo į Turmantą krikštyti ir laidoti sentikių parapijiečių.
Vyborgo operacija
Vykdydama direktyvą Nr.74 Leningrado fronto kariuomenė pradėjo puolimą nuo Vyborgo Imatros-Lapenrantos link. Per praėjusias 12 d. Raudonosios armijos divizijos, be pertraukos puldamos pasistūmėjo 70-80 km. Nuo Vyborgo iki Inhatalos tiesai linija tik 15 km. Bet pasislinkti tuos 15 km taip ir nepavyko. 1944 m. birželio pabaigoje prie šių jokiame žemėlapyje nepažymėtų vietovių įsiplieskė pačios didžiausios kautynės per visą Sovietų Sąjungos-Suomijos trijų karų istoriją. Susitelkusi ruože šiauriau Talio 10 šaulių sovietinė kariuomenė iki birželio 25 d. pralaužė suomių gynybą ir prasiskvernė į 4-6 km gylį. Pasistūmėti toliau nepavyko. Negana, to, kaip rašo Manerrheimas: ''rusai atgal buvo atstumti kontraatakomis, per kurias mūsų kariuomenė beveik nežmoniškomis pastangomis vos neperkirto šiam pleištui atsitraukimo kelio ir neapsupo jo plačių žiedu… Keturias paras fronto linija svyravo bangomis, nenutrūkstama serija vyko atakos ir kontraatakos… Iš Rytų Karelijos permestas paskutinis dalinys 6-oji divizija, – vadovaujama šauniojo generolo majoro Vihmos, kuris šiuose mūšiuose krito didvyrio mirtimi, laiku suspėjo įsitvirtinti pozicijose, stabilizavo gynybą prie Inhatalos. 16-17 divizijų puolimas buvo atremtas. Tai atrodė tikras stebuklas… "'' Liepos 14-15 d. suomių žvalgyba užfiksavo, kad sovietų armija atsitraukė į pietus.
Turmanto sentikių cerkvė
Istorija
1949 m. bendruomenėje buvo apie 500 narių.
Būtasis laikas
Kai kuriose kalbose gramatinė laiko kategorija yra išreiškiama kartu su kitomis kategorijomis, dažniausiai nuosakos ir veikslo (žr. laiko, veikslo ir nuosakos sistema). Dėl to tam tikros kalbos turi kelias būtojo laiko formas, kurių vartojimas priklauso nuo to, kokia veikslo ar nuosakos informacija yra jose užkoduota. Pavyzdžiui, lietuvių kalboje būtasis dažninis laikas iš tiesų yra būtojo laiko ir kartojamo veiksmo kombinacija, o anglų kalboje esamasis atliktinis laikas  – esamojo laiko ir įvykio veikslo kombinacija.
Tulagis
Tulagis  – gyvenvietė Saliamono Salose, esanti mažytėje Tulagio saloje, esančioje prie pat pietinių Ngela Sulės krantų, į šiaurę nuo Gvadalkanalio. Centrinės provincijos administracinis centras. Yra prieplauka, žvejybinis uostas. Vystomas turizmas (povandeninis nardymas – apylinkių vandenyse gausu nuskendusių laivų).
Istorija
1568 m. balandžio 16 d. salą aplankė Alvaro de Mendanjos ekspedicija. 1893 m. Tulagis tapo Britų Saliamono Salų sostine. 1942–1943 m. čia vyko mūšiai tarp JAV ir Japonijos. 1952 m. sostinė perkelta į Honiarą.
John Walters (1721)
Džonas Voltersas (John Walters, 1721–1797 m.) – XVIII a. valų dvasininkas ir leksikografas. Jis parašė keletą manifestų, taip pat ir „Valų kalbos disertaciją“ (1770 m.), kurioje šlovina valų kalbą. Jis buvo žinomas leksikografas, išleidęs penkiolikos dalių anglų–valų žodyną (1770–1794 m.).
Dž. Voltersas gimė 1721 m. rugpjūčio 22 d. Lanedyje, Karmartenšyre. Jo tėvas, taip pat vardu Džonas, prekiavo mišku, tačiau abu tėvai mirė būsimojo leksikografo jaunystėje. Labai tikėtina, kad būtent Džonas Voltersas įtikino spaustuvininką Risą Tomasą (Rhys Thomas) įrengti pirmąsias Glamorgane, Kaubridže spausdinimo stakles. Būtent šiomis spausdinimo staklėmis buvo atspausdintas Dž. Volterso anglų–valų žodynas, jo pirmoji dalis pasirodė 1770 m. balandžio 5 d.
Dž. Voltersas mirė 1797 m. birželio 1 d. ir buvo palaidotas Landoigo kaime (Llandough), Glamorgane. Jo vyresnysis sūnus Dž. Voltersas buvo poetas ir dvasininkas.
Abiejų Tautų Respublikos senatas
thumb|200px|[[ATR Senatas XVI a.]] Abiejų Tautų Respublikos senatas 1569–1795 m. Abiejų Tautų Respublikoje – nuolatinė karaliaus taryba, aukštieji Seimo rūmai, sudaryti po Liublino unijos iš buvusių Lenkijos karaliaus tarybos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ponų tarybos narių. Sudarė 140 senatorių. Svarstė įstatymų projektus, užsienio politikos klausimus. Senato posėdžiams pirmininkavo karalius. Išklausęs senatorių nuomonę, karalius išsakydavo bendrą senato nuomonę ir kartais pritardavo mažumai. Padažnėjus seimų nutraukimams (liberum veto), XVII a. pradėta šaukti ypatinguosius senato posėdžius, aptariančius neatidėliotinus valstybinius reikalus.
Alpinis klimatas
right|thumb|Alpinės aplinkos augmenija Alpinis klimatas – klimatas, būdingas regionams, esantiems už medžių augimo ribos (t. y. kalnuose ir artėjant prie ašigalių). Didėjant vietovės aukščiui, klimatas darosi šaltesnis: kildamas oras plečiasi ir vėsta. Temperatūros mažėjimo atžvilgiu, pakilimas 100 m yra apytiksliai tapatus priartėjimui 80 km (0,75° platumos) link ašigalio, tačiau priklauso ir nuo vietinių veiksnių, pavyzdžiui, artumo prie vandenynų. left|thumb|Šis alpinis slėnis yra virš medžių augimo linijos. Pagal Köppen klimato klasifikaciją alpinis klimatas, kaip ir poliarinis klimatas, priskiriamas E klimato grupei. Šiai klimato grupei priskiriamos teritorijos, kurių vidutinė šilčiausio mėnesio temperatūra neviršija 10 °C (50 °F).
Simfonija Nr. 4 (Mendelsonas)
'''Simfonija Nr. 4 A-Dur''' (op. Nr. 90, „Itališkoji“) – vokiečių romantinės muzikos kompozitoriaus F. Mendelsono (1809–1847) simfonija. Tai vienas iš žinomiausių F. Mendelsono kūrinių.
Simfonijos sumanymas F. Mendelsonui kilo, kai jis 1830–31 m. keliavo po Italiją. Ji vėliau buvo praminta „Itališka“ tikint, kad jos muzikoje atsiskleidžia kompozitoriaus įspūdžiai iš kelionės. F. Mendelsonas viename savo laiškų tvirtino, kad jos metu neišgirdo nei vienos įsimintinos natos. Pasak jo, Romos orkestrai buvo neįtikėtinai prasti, o Neapolyje muzikinė kultūra buvo pati žemiausia. Kompozitorius pradėjo rašyti „Simfoniją Nr. 4“ dar šios kelionės metu ir užbaigė 1832 m. pabaigoje. Ji buvo užsakyta Londono filharmonijos draugijos.
Simfonijos premjera įvyko 1833 m. kovo 13 d. Londone diriguojant pačiam F. Mendelsonui ir susilaukė didžiulės sėkmės. Kompozitorius apie ją atsiliepė: „nuotaikingiausias iki šiol mano parašytas kūrinys ir pats brandžiausias mano darbas“, bet taipogi pastebėjo, kad patyrė karčių akimirkų ją rašydamas. 1834 m. jis pradėjo jos revizijas ir naujos redakcijos kūrinio premjera įvyko 1838 m. Londone. F. Mendelsonas atidėliojo jos premjerą Vokietijoje ir oficialų išleidimą bei tobulino iki pat savo mirties 1847 metais. Galutinės versijos premjera įvyko 1849 m. lapkričio 1 d. Leipcige. 1851 m. išleista kompozitoriaus draugo ir pianisto I. Mošeleso paruošta „oficiali“ versija.
Muzikologai interpretuoja simfonijos dalis esant įspūdžiais iš Italijos, tačiau tikrų itališkų motyvų yra tik ketvirtojoje dalyje, kurioje panaudoti neapolitietiškų liaudies dainų, saltarelo ir tarantelos, stiliai.
Hebridai (Mendelsonas)
Hebridai (op. Nr. 26, taip pat „Fingalo ola“, „Uvertiūra Fingalo saloms“, „Osiano Fingalo oloje uvertiūra“, „Vienišos salos uvertiūra“) – vokiečių romantinės muzikos kompozitoriaus F. Mendelsono (1809–1847) koncertinė vieno veiksmo uvertiūra. Tai vienas iš žinomiausių F. Mendelsono kūrinių.
1829 m. F. Mendelsonas, tuomet tik 20 metų amžiaus, kartu su vaikystės draugu Karlu Klingemanu apsilankė Škotijoje. Jie kartų klajojo tarp Škotijos aukštumų ežerų ir laukinė gamta paliko didelį įspūdį kompozitoriui po Berlyno kultūros. Keliaudamas keltu prie vakarinės Škotijos krantų netoli Hebridų F. Mendelsonas buvo įkvėptas jūros rūko ir besiplakančių bangų. Jam užgimė idėja melodijos, kuria jis pradėjo „Hebridų“ uvertiūrą. Savo įspūdžius ir kelis pirmus melodijos taktus jis užrašė laiške seseriai Fani. Iš kelionės įspūdžių jis taip pat sukūrė trečiąją („Škotišką“) simfoniją.
„Hebridų“ uvertiūra parašyta sonatos formoje ir buvo pirmą kartą atlikta 1830 m. F. Mendelsonas kelis kartus ją taisė, kita premjera įvyko 1832 m. gegužės 14 d. Londone.
Maskvos chemikas-gumuotojas
Maskvos chemikas-gumuotojas  – tarybinis minkšto tipo dirižablis, kuris pastatytas 1924 m. Orlaivis buvo statomas už lėšas, kurias surinko Maskvos ir Maskvos gubernijos gumos ir chemijos pramonės darbuotojai.
Aprašymas
Dirižablis buvo projektuojamas bendrovėje „Tupolev“. Gamyba prasidėjo 1923 m. lapkričio 4 d. Maskvoje esančioje gamykloje „Raudonasis kaučiukas“. Surinkimas ir išbandymas vyko Leningrado aukštojoje aeronautikos mokykloje. Pirmasis dirižablio skrydis įvyko 1925 m. birželio 16 d. ir truko 2 val. 5 min. Ekipažo vadas – V. Niževskis. Dirižablis buvo skirtas agitaciniams skrydžiams, įgulos mokymams, taip pat žvalgybai iš oro. Todėl dirižablio apvalkalas buvo nudažytas maskuojančiais dažais.
Atvira gondola prie karkaso tvirtinosi 18 virvinių stropų. Gondolos gale buvo pritvirtintas varantysis sraigtas. Gondolos variklio skyriuje buvo sumontuotas 105 AG išvystantis „Fiat“ variklis. Gondola buvo padalinta į tris skyrius: ekipažo, variklio ir krovininį.
Skrendant iš Leningrado į Maskvą dirižablį apšaudė karinės gamyklos sargyba, todėl jis buvo priverstas nutūpti netoli Tverės miesto.
Iki 1928 m. rudens „Maskvos chemikas-gumuotojas“ kelis kartus buvo rekonstruojamas. 1928 m. rugpjūčio 31 d. dirižablio apvalkalas buvo stipriai pažeistas, todėl buvo nuspręsta jo nebenaudoti. 1928 m. „Maskvos chemiko-gumuotojo“ brėžiniai ir gondola buvo perduoti „Mosaviachimo“ aeronautikos mokyklai. 1930 m. dirižablio gondola buvo modernizuota ir naudojama dirižablio „TSRS-V4 Komjaunimo tiesa“ statybai.
Iš viso „Maskvos chemikas-gumuotojas“ atliko 21 skrydį, kurie bendrai truko 43 val. 29 min.
Rusijos imperijos senatas
miniatiūra|Rusijos imperijos senato pastatas Rusijos imperijos senatas – 1711–1917 m. Rusijos imperijos aukščiausiasis valstybės ir teismo organas, pavaldus imperatoriui. Įkurtas Petro I kaip aukščiausiasis įstatymų leidybos ir valstybės valdymo organas. Nuo XIX a. I pusės aukščiausiasis teismo organas, vykdęs valstybinių įstaigų ir valdininkų veiklos priežiūrą. Pagal 1864 m. Teismų statutus tapo aukščiausia ir kasacine teismo instancija. Nuo 1795 m. jo kompetencijai priklausė ir Lietuvos teismų išspręstos bylos.
Lukuga
Lukuga – upė rytinėje Kongo Demokratinės Respublikos dalyje; Lualabos dešinysis intakas. Ilgis siekia 320 km, o baseino plotas – 244 500 km².
Upė ties Kalemjė išteka iš Tanganikos ežero (vienintelė iš šio ežero ištekanti upė), teka vakarų kryptimi, kol įteka į Lualabą apytikriai 40 km į šiaurę nuo Kabalo. Vandeningiausia upė būna gegužę, o labiausiai nusenka lapkritį; vandeningumas priklauso nuo sezoninių Tanganikos ežero vandens lygio svyravimų.
Į šiaurę nuo Kalemjė ir Molubos palei Lukugos intakus esama žemos rūšies akmens anglies klodų.
Bičių sąskrydis
Bičių sąskrydis – nacionalinis modernaus ir šiuolaikinio šokio festivalis, rengiamas Vilniuje.
Istorija
2008 metų lapkričio 7-9 dienomis festivalis „Bičių sąskrydis‘ 2“ vyko Vilniaus „Lėlės“ teatre. Dalyvavo Kauno šokio teatro „Aura“ studijos jaunimas (vadovė Birutė Letukaitė), Kauno choreografijos mokykla (vad. Lina Navadarauskienė), Menų studija „Terra Bella“. Pasirodė šokio kolektyvai „Insignum“ (Klaipėdos universitetas), Šokio laboratorija „Baltas vėjas“, “Saiga“ iš Tauragės (vad. Dalia Šeniauskaitė), „Gelmė“ iš Pabradės (vad. Agnė Rickevičienė), Gretos Augaitytės šokio ir judesio studija „Nova“, Klubo „Šatrija“ kolektyvas „Vėjo musės“ (vad. Giedrė Ubartaitė). Loreta Juodkaitė pristatė eskizą „Miniatiūros pagal turkų ir kurdų tradicinę muziką“, Loreta Raškevičiūtė („KVB“ teatras) – solo darbą „Eleonora“. Taip pat šoko Aida Maksvytytė (šokio ir piešimo sintezė „Kelionė“), Gabrielė Lanabauskaitė (audiovizualinė poezijos pasaka „Basma ir chna“), Andriaus Pulkauninko trio („Ginochondrija“), Rūta Butkutė (Dovilės Petkūnaitės choreografinį solo darbas „Movie never made“), Dovilė Binkauskaitė (šokio projektas “Bitė lingo“). Šokio technikos seminarą vedė Loreta Juodkaitė, Petras Lisauskas – improvizacijos, o Jekaterina Deineko – dinaminės jogos pagrindus šokėjams. Festivalį organizavo Vilniaus vaikų ir jaunimo klubas „Šatrija“. Projekto autorė ir koordinatorė – Giedrė Ubartaitė.
2011 m. lapkričio 26-27 dienomis Vilniuje vyko „Bičių sąskrydis‘ 3“. Lapkričio 26 dieną Vilniaus universiteto salėje pasirodė KUT-AUT, VU kinetinė trupė, Kauno choreografijos mokykla, „7 mūzų“ kolektyvas „Smiltelės“, „Vėjo musės“, Šokio laboratorija “Baltas vėjas” (judesio ir video performansas „Žmogus – kita pusė“), Julija Melnik ir Dovydas Letkauskas; grojo Tomas Dobrovolskis. Lapkričio 27 dieną iš ryto šokių salėse vyko kūrybinės dirbtuvės ir seminarai. Vėliau Menų fabrike LOFTAS (Švitrigailos g. 29) pasirodė Airida Gudaitė ir Laurynas Žakevičius (A&L URBAN DANCE THEATER), Vilniaus pedagoginio universiteto Teatro pedagogikos studentai, „Fond of Sounds“, Menininkų grupė „Žuvies akis“ (choreografė Agnija Šeiko).
2013 metais festivalis „Bičių sąskrydis ’5” vyko lapkričio 15, 16 ir 24 dienomis. Buvo pristatyti Lietuvos aukštųjų mokyklų, profesionalių šokio teatrų ir neformalių šiuolaikinio šokio studijų darbai. Lapkričio 24 dieną per uždaromąjį vakarą Vilniaus menų fabrike "Loftas" amerikiečių choreografė Rosanna Gamson pristatė savo trupės ir Petro Lisausko bendrą šokių projektą. Taip pat šoko Mantas Stabačinskas ir Marius Pinigis, Nacionalinės M.K. Čiurlionio menų mokyklos mokiniai. Festivalio rengėjas  – Giedrius Kalinauskas, „Artopia“. Rėmėjai: LR Kultūros rėmimo fondas, Vilniaus miesto savivaldybė.
2014 m. lapkričio 14-16 d. festivalis „Bičių sąskrydis ’6“ vyko Menų spaustuvėje, Vilniaus senamiestyje. Čiurlionio menų mokyklos auklėtiniai parodė savo kurtas miniatiūras, Miglė Praniauskaitė ir jos trupė „Fond of Sounds“ – eskizq „Rekonstruoti“, debiutavo VPU studentų trupė (šokio spektaklis „Kvepalai“). Lapkričio 16 dieną Šokio teatras „PADI DAPI Fish“ ir menininkų grupė „Žuvies akis“ iš Klaipėdos parodė spektaklį „Paikos mergaitės maldos“. Be kūrėjų iš Lietuvos darbų buvo pristatytas ir vokiečio Gabriel Wong šokio projektas.
Gramatinė kategorija
Svarbu atskirti gramatines kategorijas (laiką, skaičių ir t. t.) nuo leksinių kategorijų. Terminas leksinė kategorija yra beveik sinonimiškas tradicinėms kalbos dalims (daiktavardis, veiksmažodis, būdvardis ir t. t.). Gramatinės kategorijos kartais vadinamos (gramatinėmis) savybėmis.
Tas pats gramatinės kategorijos pavadinimas dažniausiai naudojamas pavadinti ir tos kategorijos reikšmes. Pavyzdžiui, visos gramatinio laiko reikšmės konkrečioje kalboje vadinamos laikais, o kategorijos giminė reikšmės vadinamos giminėmis.
Fonologinė kategorijos reikšmės apraiška (pavyzdžiui, žodžio galūnė, nurodanti daiktavardžio daugiskaitą) kartais vadinama eksponentu.
Lietuvių kalbos gramatinės kategorijos
Lietuvių kalboje daugiau ar mažiau sistemingai gramatiškai reiškiamų kategorijų yra 13: giminė, skaičius, linksnis, apibrėžtumas, laipsnis, asmuo, laikas, nuosaka, rūšis, evidencialumas, tranzityvumas, veikslas, sangrąža.
Lietuvių kalbos gramatinės kategorijos klasifikuojamos keliais aspektais.
Pagal gramemų skaičių, kategorijos būna dvinarės (giminė), trinarės (laipsnis) ir daugianarės (linksnis).
Pagal sąsają su žodžių klasėmis gramatinės kategorijos yra vardažodžio (giminė, skaičius, linksnis, apibrėžtumas ir laipsnis) ir veiksmažodžio (asmuo, laikas, nuosaka, rūšis, evidencialumas, tranzityvumas, veikslas, sangrąža). Savo ruožtu veiksmažodžio gramatinės kategorijos susijusios su skirtingomis semantinėmis zonomis: predikacija (asmuo, laikas, veikslas), modalumu (nuoska, evidencialumas) ir aspektualumu (rūšis, sangrąža, tranzityvumas).
Tipologinės pastabos
Gramatinių kategorijų semantika natūraliose kalbose yra universali – tai semantinės universalijos. Tačiau gramatinių kategorijų raiška skirtingose kalbose gali labai skirtis. Paprastai gramatines kategorijas laikome gramatinėmis būtent dėl to, kad jos turi vienokią ar kitokią gramatinę raišką. Semantinės universalijos visada gali būti išreiškiamos leksiškai – tada sakome, kad kalboje nėra vienos ar kitos gramatinės kategorijos. Taip pat gali skirtis jų gramatikalizacijos laipsnis – nuo griežtų ir darnių sistemų iki paprastų privatyvinių opozicijų, kai kokia nors gramema priešinama su gramemos nebuvimu.
Pavyzdžiui, Japonų kalboje nėra vardažodžio skaičiaus kategorijos. Tai nereiškia, kad jie negali išreikšti vardažodžių skaičiaus – paprasčiausiai tai daroma pagalbiniais žodžiais, panašiais į keletas, daug, vienas, kažkiek. Tai leksinė semantinės universalijos raiška, todėl jos gramatine kategorija nelaikome.
Dėl skirtingo gramatikalizacijos laipsnio ta pati gramatinė kategorija skirtingose kalbose gali turėti skirtingą narių skaičių. Pavyzdžiui, bendrinėje lietuvių kalboje yra septyni linksniai, vokiečių kalboje – keturi, suomių kalboje – penkiolika. Arba: lietuvių ir ispanų kalbų giminės kategorija yra dvinarė, rusų ir vokiečių kalbų – trinarė, o japonų kalba apskritai giminės kategorijos neturi.
Anskonys
Anskonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Pabarės, šalia Šalčios–Tetėnų miškų. Seniūnaitijos centras. Į kaimą veda kelio atšaka.
Marsabitas
Marsabitas  – miestas šiaurinėje Kenijoje, Čalbio dykumoje, užgesusio Marsabito ugnikalnio kalderoje; apskrities centras. Mieste ir apylinkėse gyvena daugiausia kušitai: oromai (boranai), gabrai, rendiliai, taip pat nilotai turkanai. Yra lėktuvų kilimo ir tūpimo takas, praeina plentas Isiolas–Negelė. Prekiaujama kukurūzais, soromis, galvijais. Miestą supa Marsabito nacionalinis parkas.
Għargħur FC
Għargħur Football Club (Għargħur FC) – Maltos futbolo klubas iš Garguro.
Istorija
Klubas įkurtas 1944 m. Dalyvavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse, bei futbolo taurės turnyruose.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo IZIBET Mėgėjų lygoje (III pakopa). „B“ grupėje liko trečioje vietoje. Dėl patekimo į aukštesnį divizioną kovojo atkrintamųjų rungtynių cikle, bet pralaimėjo.
Lymers FC
Lymers FC – Angilijos futbolo klubas iš Stouni Graundo.
Istorija
Klubas įkurtas 2018 m. Rungtyniavo AFA Senior League, aukščiausiame šalies divizione.
Jėkabpilio mūšis
Jėkabpilio mūšis (SV Slaget vid Jakobstadt) – mūšis, įvykęs 1704 m. liepos 25 d. (JK)/rugpjūčio 5 d. (GK), arba liepos 26 d. pagal švedų kalendorių, Šiaurės kare. Vienoje pusėje kovėsi rusų–lietuvių kariuomenė, vadovaujama Lietuvos didžiojo etmono Mykolo Servacijaus Višnioveckio ir generolo majoro Bogdano Korsako, kitoje pusėje – generolo leitenanto Adamo Liudviko Levenhaupto ir Vilniaus vaivados Kazimiero Jono Sapiegos vadovaujamas švedų–lietuvių korpusas. Mūšis baigėsi rusų–lietuvių kariuomenės pralaimėjimu.
Priešistorė
Generolo majoro B. Korsako pagalbinis korpusas, kurio sudėtyje buvo reiterių pulkas, vadovaujamas G.D. Rydvanskio, pulkininko S.I. Stankevičiaus dragūnų pulkas ir Smolensko šlėktų pulkas, gavo Petro I įsakymą judėti į Lietuvą susijungti su etmonu Višnioveckiu. Generolas feldmaršalas Borisas Šeremetevas (Борис Петрович Шереметев) palaikyti generolui Korsakui skyrė G.A. Suchotino dragūnų pulką. Be to, Višnioveckio lietuvių kariuomenės sudėtyje jau buvo du rusų šaulių (стрельцы) pulkai (Jurijaus Nečajevo ir Michailo Protopopovo). Birželio 19 d. Sapiegos švedų ir jų pagalbininkų būrys užėmė Drują, nugalėdamas penkias lietuvių dragūnų ir reiterių vėliavas ir paimdamas į nelaisvę jų vadą Karpą Chrizostomą. Birželio 22 d. generolas Korsakas gavo Petro I laišką su papeikimu už pavėlavimą pradėti žygį. Tai paveikė: jau liepos 3 d. Korsako dalinys Polocke prisijungė prie Suchotino dragūnų pulko ir tęsė žygį į Kurliandiją.
Tuo tarpu Višnioveckio lietuvių kariuomenė, nesulaukusi Korsako rusų pajėgų, apgulė Zelburgo tvirtovę. Tai sužinojęs švedų generolas Levenhauptas prisijungė prie Vilniaus vaivados Sapiegos lietuvių ir su jais pajudėjo prieš Višnioveckį, kuris paliko tvirtovę ir atsitraukė į Jėkabpilį. Liepos 25 d. (rugpjūčio 5 d.) čia prie lietuvių priartėjo generolo Korsako dalinys. Tą pačią dieną Levenhaupto švedai ir Sapiegos lietuviai užpuolė sąjungininkus ir pradėjo mūšį.
Mūšio eiga
Švedų–lietuvių pajėgos neteko 238 žuvusių (tarp jų tik 57 švedai). Taip pat buvo sužeistas 181 švedas.
Gintarinė
Gintarinė spalva – geltonos spalvos atspalvis. Siejama su Baltijos jūros pajūryje randamu mineralu gintaru.
Lauren Bacall
Lorena Bakol (, tikrasis vardas Betty Joan Perske, 1924 m. rugsėjo 16 d. Bronksas (Niujorkas), JAV  – 2014 m. rugpjūčio 12 d.  Manhatanas (Niujorkas), JAV ) – amerikiečių aktorė, pripažinta viena geriausių aktorių Holivudo istorijoje. Hemfrio Bogarto našlė, Žiurkių gaujos „urvo šeimininkė“, prestižinių kino apdovanojimų: garbės „Oskaro“ (2010) ir „Cezario“ (1996), dviejų „Auksinių gaublių“ ir dviejų „Tony“ – laimėtoja.
Biografija
Lorena Bakol (gimusi kaip Betė Džoana Perski) 1924 m. rugsėjo 16 d. gimė žydų šeimoje Bronkse, Niujorke. Pasak pačios aktorės, jos motina ir močiutė imigravo iš Jasų (Rumunijos karalystė). Motina – Natali Veinštein-Bakol (Natalie Weinstein-Bacal, 1901–1972) – dirbo sekretore, o tėvas – Viljamas Perskis (William Perske, 1889–1982), kurio šeima imigravo iš Valažino – vertėsi prekyba. Lorena Bakol buvo 9-ojo Izraelio prezidento Šimono Pereso giminaitė (L. Bakol jį buvo pavadinusi keliareikšmiu žodžiu 'pusbrolis; giminaitis', todėl spaudoje sutinkami klaidingi teiginiai jį esant L. Bakol pusbroliu). Kai būsimajai aktorei buvo 5-eri, tėvas paliko šeimą. Kaip sakė pati aktorė, būdama 8-erių ji prisitaikė močiutės pavardę Bakol (Bacal), o vėliau, kad būtų lengviau pavardę perskaityti, pridėjo dar vieną l (Bacall).
Lorena Bakol karjerą pradėjo kaip fotomodelis, ir sulaukusi 19-os tiek išgarsėjo, kad su Hemfriu Bogartu buvo pakviesta vaidinti filme „Turėti ir neturėti“ („To Have and Have Not“, 1944). Netrukus juodu susituokė ir kartu vaidino dar trijuose filmuose. Lorena Bakol buvo pripažinta viena didžiausių Holivudo gražuolių, filme „Kaip ištekėti už milijonieriaus“ (1953) vaidino su Merlina Monro. H. Bogartui mirus 1957 m., buvo susižadėjusi su Frenku Sinatra, vėliau ištekėjo už „Oskaro“ laimėtojo Džeisono Robardso (jis vaidino filme „Kartą Laukiniuose Vakaruose“, 1968).
Atšventusi 70-metį L. Bakol grįžo aktyviai filmuotis į kiną. 1993 m. televizijos filme „Portretas“ („The Portrait“) ji ir Gregoris Pekas atliko pagyvenusių meilužių vaidmenis. Už antraplanį vaidmenį Barbaros Streizand melodramoje „Veidrodis turi du veidus“ („The Mirror Has Two Faces“, 1966) L. Bakol laimėjo „Auksinį gaublį“ ir buvo nominuota „Oskarui“. Tais pačiais metais už žymų indėlį į kino meno vystymą buvo apdovanota „Cezariu“. Su Nikole Kidman vaidino filmuose „Dogvilis“ („Dogville“, 2003) ir „Gimimas“ („Birth“, 2004). Ir toliau filmavosi kine bei įgarsindavo animacinius filmus.
Kaip karšta Demokratų partijos šalininkė, L. Bakol dažnai dalyvaudavo pramoginėse pokalbių laidose, skaudžiai komentuodama dabartinę JAV kino padėtį. 2010 m. už indėlį į kino vystymą jai buvo suteiktas garbės „Oskaras“.
Likus mėnesiui iki 90-ojo gimtadienio, 2014 m. rugpjūčio 12 d. savo bute Niujorke, „Dakotos“ pastate, aktorė mirė nuo sunkaus insulto.
Lorena Bakol daugybę metų kolekcionavo meno darbus, antikvarinius baldus ir juvelyrinius dirbinius. Daug papuošalų pagal užsakymą sukūrė įžymūs juvelyrai Elizabeta Geidž ir Žanas Šliumberžė. Po aktorės mirties dalis kolekcijos buvo atiduota Bonhams aukcionų namams, kad parduotų. Lorenos Bakol meno darbų ir papuošalų kolekcija buvo įvertinta 3 000 000 doleių.
Kanchobalių kalba
Kanchobalių kalba (sav. Q’anjob’al) – majų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama vakarų Gvatemaloje, daugiausia Huehuetenango departamente.
Kartais laikoma rytine kanchobalių tarme, tačiau vakarinė kanchobalių tarmė pastaruoju metu išskiriama kaip atskira akatekų kalba.
Chakaltekų abėcėlę sudaro šios raidės: a, b', ch, ch', d, e, h, i, j, k, k', l, m, n, o, p, q, q', r, s, t, t', tx, tx', tz, tz', u, w, x, xh, y, '
Yra išleistas Naujasis Testamentas, gramatika, kalba dėstoma pradinėse mokyklose.
Percival Petrel
Percival Q.6, kurio karinė modifikacija buvo vadinama Percival Petrel, buvo Lutone, Jungtinėje Karalystėje, įsikūrusios įmonės Percival Aircraft Limited gamintas dvimotoris žemasparnis civilinis keleivinis lėktuvas. Orlaivis buvo suprojektuotas 1936-1937 m. ir buvo skirtas mažoms aviakompanijoms. II Pasaulinio karo metu Jungtinės Karalystės Karališkosios oro pajėgos jį naudojo ir kaip ryšių bei transporto lėktuvą. Du Percival Q.6 Mk II Lietuvoje 1938-1940 m. buvo eksploatuojami valstybinės aviakompanijos "Lietuvos oro linijos".
Konstrukcija ir konstravimas
Modelis Q buvo pirmasis Percival įmonės dvimotoris orlaivis. Jo konstrukcija buvo medinė, dengta fanera ir drobe. Orlaivio važiuoklė buvo fiksuota, dengta, su uodegos ratuku. Keturiuose orlaiviuose buvo montuojama suskleidžiama važiuoklė.
Visas sparnas, išskyrus eleronus, dengtas klijuote – pagrindinėje dalyje – 3 mm storio, priekinė briauna – 2 mm, sutvirtinta po ja esančiu spruso stringeriu. Eleronai dengti drobe, turėjo svorinę ir aerodinaminę kompensaciją. Tarp eleronų ir liemens buvo keturių sekcijų užsparnių skydeliai, valdomi vakuumine „Theed“ firmos pavara.
Sparnas sudarytas iš trijų dalių – centroplano ir dviejų konsolių. Centroplanas, kurio lonžeronai ėjo per liemens apačią, bei prie kurio tvirtinomi varikliai, buvo stačiakampis, su pastoviu profilio storiu. Liemens ir sparno sudūrimą dengė nedidelės aptakumo juostos. Sparno konsolės trapecinės, suapvalintais galais, prie centroplano tvirtinamos nerūdijančio plieno mazgais. Sparne įmontuoti keturi kuro bakai, kiekvienas 90 l talpos, – du centroplane, likę du konsolėse. Išorėje galėjo būti prikabinamos papildomos 45-70 I talpos. Tepalo bakai buvo už variklių.
Percival Q.6 turėjo du „apverstus“ (cilindrais žemyn) De Havilland Gipsy II, 6 cilindrų, 205 AG galios variklius, sukusius metalinius dvimenčius, keičiamo dviejų padėčių žingsnio, 2,29 m skersmens De Havilland gamybos propelerius. Q.6 prototipas, kaip ir Lietuvai skirti lėktuvai, turėjo neįtraukiamą važiuoklę su „kelnių“ tipo gaubtais, aptakiai pereinančiais į variklių gondolas. Buvo gaminamas ir variantas su įtraukiama važiuokle. Abiejų tipų važiuoklės panašios konstrukcijos, tik neįtraukiamas variantas neturėjo užlenkimo traukių. Lėktuvai su įtraukiama važiuokle galėjo pasiekti apie 15 km/h didesnį greitį. miniatiūra|Įmonės "Ductile Steels" orlaivis "Percival Q.6", [[Mančesterio tarptautinis oro uostas|Mančesterio Ringway oro uoste, 1949 m.]] Ratus laikė dvikojai ramsčiai, su plieninėmis spyruoklėmis ir hidrauliniais amortizatoriais kiekvienoje kojoje. Ratai ir padangos - „Dunlop“ firmos, aprūpinti „Bendix“ firmos stabdžiais. Liemens konstrukcijos pagrindas – klijuotės dėžė su stringeriais ir rėmais lauko pusėje, laikančiais išorinę drobės dangą. Lėktuvo priekinė dalis iki pirmojo lonžerono buvo dengta klijuote ant stringeriu ir rėmų (špangautų) karkaso. Klijuotė klota taip, kad faneros pluoštas karkaso atžvilgiu būtų 45° kampu, taip apsisaugant nuo dangos išlinkimų ir įlūžimų. Nosies dangos apatiniai paneliai nuimami apžiūrai. Čia taip pat buvo oro imtuvai kabinos ventiliacijai. Užpakalinė liemens dalis sutvirtinta kryžminėmis įžambinėmis, bet keleivių salone nebuvo išsikišusių konstrukcinių elementų, išskyrus grindis kertančius lonžeronus.
Uodegos plokštumos medinės konstrukcijos, vairai dengti drobe, turėjo įmontuotus trimerius. Pilotų skyrius su dviem viena greta kitos esančiomis lakūnų sėdynėmis buvo prieš pirmąjį lonžeroną. Priekinis stiklas štampuotas „Plastilum“ firmoje iš „Rhodoid“ organinio stiklo. Valdymo sistemą sudarė šturvalas, sumontuotas ant šarnyro taip, kad vienas pilotas galėtų jį perduoti kitam bei du komplektai vairo pedalų.
Keleivių salono interjerą sukūrė firma „Rumbold“. Salone buvo keturios sėdynės keleiviams, o užpakalinės dalies dešinėje pusėje – 51x99x66 cm dydžio bagažo skyrius, talpinęs iki 90 kg krovinių. Vietoje jo galėjo būti ir dar viena keleivio sėdynė (taip įrengti buvo lietuviški „Percivaliai“). įėjimas į lėktuvą per duris kairėje pusėje, kabinos gale. Keleivių salono matmenys: plotis 1,32 m, vidutinis aukštis 1,58 m, ilgis 2,80 m. Tarp keleivių salono ir pilotų kabinos buvo galima įstatyti pertvarą ar storą užuolaidą.
Lėktuvo Q.6 orientacinė kaina, 1937 m. pateikta žurnale „Flight“,  – 4350 svarų. Australijos vyriausybė už Q.6 1938 m. sumokėjo 7200 svarų. Standartinę įrangą sudarė: tūpimo prožektorius, navigacinės ir prietaisų šviesos, radijo ryšio aparatūra, elektriniai starteriai, elektros generatorius, dirbtinis horizontas, krypties giroskopas, būtini variklių ir skridimo instrumentai. Pilnai pakrauto Q.6 įsibėgėjimui kylant ramiu, be vėjo oru, reikėjo apie 180 metrų. Lėktuvas galėjo skristi ir su vienu neveikiančiu varikliu. Šiuo atveju atitinkamai nustačius trimerius, lėktuvas skrisdavo tiesiai net ir neprilaikant vairų.
Buvo projektuojami du Percival Q modeliai: keturvietis privatus verslo tikslams skirtas Q.4 ir šešiavietis aviakompanijoms skirtas Q.6 su didesnio galingumo varikliais ir ilgesniais sparnais. Nusprendus, kad Q.4 nebus populiarus, esant galimybei gaminti galingesnę ir talpesnę, nedaug brangesnę mašiną, tolesnis darbas sutelktas ties Q.6. Percival Q.6 pirmam skrydžiui pakilo 1937 m. rugsėjo 14 d., pilotuojamas konstruktoriaus. Serijinė gamyba prasidėjo 1938 m. ir tų pačių metų kovo 2 d. pirmasis serijinis modelis buvo pristatytas užsakovui. Viso buvo pagaminta 26 serijiniai orlaiviai ir 1 prototipas.
Eksploatacijos istorija
miniatiūra|JK Karališkųjų Oro pajėgų Percival Petrel Pirmuosius Percival Q.6 įsigijo britų verslininkai, pvz. milijonierius, valstybės sekretorius aviacijos klausimais seras Philip Sassoon.
Jungtinės Karalystės Karinės oro pajėgos įsigijo septynis Q.6. Karinis šių orlaivių pavadinimas buvo "Percival Petrel", nors teigiama, kad tai nebuvo oficialus pavadinimas. II Pasaulinio karo metais visus Jungtinėje Karalystėje buvusius Percival Q.6, išskyrus vieną, buvo rekvizavusios Karališkosios oro pajėgos. Po karo keturi "Q.6" ir trys "Petrel" buvo parduoti civilinėms oro linijoms ir buvo naudojami vietiniams skrydžiams.
Užsakymai iš užsienio atėjo iš Irako karaliaus Ghazi I, Australijos Civilinės Aviacijos tarybos, Egipto vyriausybės (du orlaiviai su kariniu kamufliažu), taip pat iš Orinio susiekimo inspekcijos prie Lietuvos Respublikos Susisiekimo ministerijos (perduoti Lietuvos oro linijoms).
Lietuvoje
miniatiūra|Lietuvos oro linijų keleivinis lėktuvas „Percival Q6“ Kauno aerodrome 1938 m. vasarą steigiamoms Lietuvos oro linijoms su orlaivius Percival Q.6 Mk II nupirko Orinio Susisiekimo Inspekcija prie Lietuvos Susisiekimo ministerijos. Orlaiviai buvo užsakyti per Percival atstovą Lietuvoje, buvusį karo lakūną Praną Hiksą. 1938 m. rugsėjo abu orlaivius iš Jungtinės Karalystės parskraidino abi jų įgulos ir aptarnaujantis personalas – lakūnai Jonas Dženkaitis ir Simas Mockūnas, inž. Zigmas Rimša, radistas A. Jankūnas ir mechanikas B. Požėra.