cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Upytės kapinių koplyčia
Upytės kapinių koplyčia – koplyčia, esanti Upytės kaimo kapinėse, Panevėžio rajone. Kapinės plyti šalia Upytės bažnyčios šventoriaus. Koplyčia yra regioninės reikšmės architektūros paminklas, 2007 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą, priskirtas Upytės bažnyčios statinių kompleksui. Koplyčia pastatyta 1878 m. miniatiūra|alt=220px|left|Koplyčią supa kapinės
Koplyčios prieigose stūkso XIX–XX a. pradžios iškilūs vietos dvarininkų, bajorų antkapiai, ant kurių surašytos lenkiškos pavardės: Witort, Rymwid -Mickiewiczowie, Totwenowie, Semelewicz, Domaszewicz, Straszewiczowa, Wilczyńska, Waszkiewiczówna, Szabuniewiczowa, Szwojnicki, Mejerowie ir kt.
Pastatas tradicinės, liaudiškos architektūros, 1 aukšto, 1 patalpos. Sienos tašytų medinių rąstų, apkaltos horizontaliomis apdailos lentomis. Koplyčioje įrengtos „laivo dugno“ formos medinės lubos. Viduje stovi skulptūra „Nukryžiuotasis“ (aukštis – 146 cm, plotis – 130 cm). Geležinis kryžius įtaisytas priekinio fasado frontone.
Šumpei Inoue
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1923 m.
Unjon Čoko
Unjon Čoko  – gyvenvietė rytų Panamoje, Darjeno srityje, netoli Tuiros upės. Embera Vounaano komarkos ir Semako apygardos administracinis centras.
Rusijos carystė
Rusijos carystė – valstybė, gyvavusi nuo 1547 m. iki 1721 m. Rusijos carystės sostinė 1547–1712 m. buvo Maskva, vėliau, 1712–1721 m. – Sankt Peterburgas.
Istorija
1547 m. sausio 16 d. Maskvos kremliuje didysis kunigaikštis Ivanas Rūstusis buvo vainikuotas Rusijos caru, taip pat pateptas ir palaimintas Maskvos ir visos Rusios metropolito Makarijaus. Valdant Ivanui Rūsčiajam sparčiai plėstos carystės žemės. 1549 m. buvo sušauktas pirmasis Zemskinis susirinkimas, kuris svarstė įstatymus, caro rinkimo ir tvirtinimo, karo ir taikos bei užsienio politikos klausimus. 1598 m. mirus carui Fiodorui I Riurikaičių dinastija baigėsi. Zemskinis susirinkimas išsirinko carą Borisą Godunovą. Rusijos carystė formaliai nustojo egzistuoti 1721 m., kai Petras I priėmė Rusijos imperatoriaus titulą.
Administracinis suskirstymas
Pagrindinis Rusijos carystės administracinis vienetas buvo apskritis, kuriai vadovavo kunigaikščio vietininkas, nuo XVII a. – vaivada. Apskritis buvo padalyta į valsčius ir stanus. XVI-XVII a. apskitys buvo sujungtos į razdiadus, kuriam vadovavo razriado vaivada.
XVIII a. pradžioje caras Petras I inicijavo administracines reformas. Valstybė buvo suskirstyta į 8 gubernijas, kuriai vadovavo gubernatorius, gubernijos – į provincijas.
Degintinis
Degintinis – buvęs viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Laičių.
Kijoo Kanda
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1923–1925 m.
Al-Shahania SC
Šachanijos sporto klubas, o angliškuose šaltiniuose „Al-Shahania SC“ – Kataro futbolo ekipa iš Šachanijos.
Istorija
2001 m. klubas perkeltas į Šachaniją, o 2004 m. perdavintas ir tapo Šachanijos sporto klubu.
2019/20 m. žaidė Q lygoje (elito divizionas): iš 12 dalyvių ekipa 2019/20 m. Q lygoje iškovojo paskutinę (12) vietą ir prarado vietą elito divizione.
Spalvinė gama
Mėlyna, raudona ir balta spalvos.
Klovainių I karjeras
Klovainių I karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, Klovainių miestelio pietiniame pakraštyje. Sudarytas išeksploatavus dolomito išteklius ir prisipildžius vandens. Per tvenkinį prateka Gapelio upelis (Ramytės intakas, Daugyvenės baseinas). Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,93 km, plotis – iki 0,44 km. Altitudė 59 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Aplink tvenkinį auga miškas. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Krivaičių kaimas (už Daugyvenės upės), į šiaurę telkšo Klovainių II karjeras, į rytus – Klovainių IV karjeras, į pietus – eksploatuojamas dolomito karjeras.
Širo Azumi
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1923–1925 m.
Čikasai
Čikasai (Chickasaw) – indėnų muskogų tauta, kilusi iš pietrytinės JAV dalies, bet dabar gyvenanti Oklahomoje. Populiacija siekia ~35 tūkst. žmonių. Čikasų kalba (muskogų šeimos narė) beveik išnykusi (2017 m. ją vartojo 75 žmonės), kalbama angliškai. Tikintieji daugiausia krikščionys (protestantai), yra puoselėjančių prigimtinę tikybą.
Čikasai ir čoktavai apie XII–XV a. atsikėlė prie rytinių Misisipės krantų (maždaug į dab. Tenesį), o XVI a. tarpusavyje atsiskyrė. 1540 m. susidūrė su europiečiais (Hernando de Soto ispanų ekspedicija). 1700 m. populiacija buvo apie 3500 žmonių. XVIII a. pab. – XIX a. pr. nelygiavertėmis sutartimis su JAV čikasai neteko daugumos savo žemių, o XIX a. 4-ajame dešimtmetyje ištremti į Indėnų teritoriją (žr. Ašarų kelias). Ten pradžioje apsigyveno su taip pat ištremtais čoktavais, bet 1855 m. nuo jų atsiskyrė. Smarkiai etniškai persimaišė, priėmė daug amerikietiškų papročių. Valdžią įgijo prasigyvenę metisai. 1970 m. įgijo teisę rinkti savo gubernatorių.
Kultūriškai giminingi kitiems pietryčių indėnams. Vertėsi pasėline-lydimine žemdirbyste (kukurūzai, moliūgai, melionai), medžiokle, žvejyba ir rankiojimu. Svarbus verslas buvo audimas. Dabar verčiasi samdomu darbu, ūkininkavimu. Tradicinis būstas – apskritas ant žemių pakylos (iki 1 m aukščio), rąstinis, virkščių stogo, apkamšytas moliu ir žole. Vasaromis gyvendavo stačiakampiuose dviejų patalpų būstuose baltomis sienomis.
Čikasai skirstėsi į 12 giminių (vedamų pagal motinos grandį) ir 2 brolijas: Impsaktea ir Intcutwalipa („ispanų“ ir „panterų“). Kiekviena brolija turi savo valdžią. Aukščiausiuoju vadu galėjo tapti tik „ispanų“ brolijos narys. Šeima buvo didžioji, matrilokalinė. Tikybai buvo būdingi šamanizmo, protėvių garbinimo papročiai. Išliko kai kurie tradiciniai šokiai ir raitelių varžybos.
Dabar dauguma Čikasų gyvena Čikasų Tautos rezervacijoje, esančioje pietinėje Oklahomoje, Pontokoko apygardoje (centras – Ada).
Ballymena United (moterys)
Balimenos „United“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Balimenos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausiame divizione. Nanų rungtynes žaidžia „Ballymena Shougrounds“ stadione, talpinančiame 5,2 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1994 m. Rungtyniavo Premier League, o vėlesniais metais – Premiership.
2017 m. rungtyniavo Premiership ir liko septintoje vietoje, o po sezono iškrito iš stipriausios lygos.
2022 m. sezone rungtyniavo Championship (II pakopa) ir liko antroje vietoje.
Nionoksa
Nionoksa  – kaimas šiaurės Rusijoje, Archangelsko srityje, Onegos pusiasalyje, Baltosios jūros Vasariniame krante, 40 km į vakarus nuo Severodvinsko. Netoli kaimo prasideda Nionoksos upė. Į Nionoksą ateina geležinkelio atšaka iš Severodvinsko, automobilių kelias statomas. Nionoksa pasižymi medine religine architektūra: yra 1724 m. pastatyta Šv. Trejybės cerkvė, 1763 m. Šv. Nikolajaus cerkvė ir 1834 m. varpinė. Veikia krašto muziejus ir druskos svirnas.
Nionoksos apylinkėse veikia Baltosios jūros karinė bazė, yra balistinių raketų bandymo poligonas. Dėl karinės veiklos Nionoksa ir kaimyninė Sopkos gyvenvietė yra uždaros zonos.
Istorija
Nionoksą ~1397 m. įkūrė pomorai. Tai buvo svarbus druskos gavybos centras.
1954 m. apylinkėse atidarytas raketų bandymų poligonas. 2015 m. Nionoksoje nukrito raketos skeveldra, sukėlusi gaisrą. 2019 m. rugpjūčio 8 d. po branduolinių bandymų pastebėtas radiacinės spinduliuotės nuotėkis, Nionoksos gyventojai buvo evakuoti.
Janosuke Vatanabe
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Maskvos universiteto centriniai rūmai
thumb|250px|right|TSRS pašto ženklas su universiteto rūmų atvaizdu Maskvos universiteto centriniai rūmai – Maskvos Vorobjovo kalnuose 1949–1953 m. pastatytas M. Lomonosovo universiteto pastatų kompleksas.
Iki 2006 m. tai buvo aukščiausias administracinės paskirties pastatas Maskvoje. Kaip ir kiti stalininiai Maskvos dangoraižiai, pastatas projektuotas kaip uždara, visą buitinę infrastruktūrą turinti teritorija, su kino teatru, paštu, buitinio aptarnavimo įstaigomis, poliklinika ir kt. Studentas per visus mokslo metus galėjo iš pastato neišeiti.
Techniniai duomenys
Pastatą projektavo garsūs rusų architektai Borisas Jofanas (vėliau nušalintas nuo šio darbo), L. Rudniovas, P. Abrosimovas, fasadų skulptūros kurtos V. Muchinos dirbtuvėse.
Centrinių rūmų 3-8 aukštuose įsikūręs Geologijos fakultetas, 12-16 aukštuose – Mechanikos ir matematikos fakultetas, 17-22 aukštuose – Geografijos fakultetas. 8-10 aukštus užima rektoratas ir universiteto administracija, mokslinė biblioteka, Žemės muziejus, universiteto Kultūros namai bei 1500 vietų aktų salė.
Centrinių rūmų šoniniai korpusai – gyvenamieji. Čia įrengti butai profesūrai, dėstytojams, bei studentų ir aspirantų bendrabučiai.
Dembuvka (viensėdis)
Dembuvka – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Svirnų II, į pietvakarius nuo Kavarsko.
Adamavo ežeriukai
left|120px
Adamavo ežeriukai – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 9 km į šiaurės rytus nuo Švenčionių. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,33 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 168,8 m. Krantai žemi, ištisai apaugę mišku, pietvakariuose pelkėti. Iš pietvakarių į šiaurės rytus ežerą prateka Žeimenėlė į Sirvėto ežerą (Kančioginos upės baseinas). Į vakarus nuo ežero įsikūręs nebegyvenamas Adamavo kaimas.
Remiantis Lietuvos Respublikos upių, ežerų ir tvenkinių kadastru, daugiskaitiniu pavadinimu Adamavo ežeriukai vadinamas vienas ežeras, kurio kodas 50030220, o už 0,1 km į pietvakarius 1,5 ha dydžio telkšantis ežeras (kodas 50030236) vadinamas Bevardžiu.
Dirvoniškės (viensėdis)
Dirvoniškės – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Smalvų.
Klovainių II karjeras
Klovainių II karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, Klovainių miestelio pietiniame pakraštyje. Sudarytas išeksploatavus dolomito išteklius ir prisipildžius vandens. Vandens perteklius nubėga į rytiniu pakraščiu tekantį Gapelio upelį (Ramytės intakas, Daugyvenės baseinas). Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,32 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 59,5 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti pievos, krūmynai. Į vakarus už Daugyvenės upės įsikūręs Krivaičių kaimas, į rytus telkšo Klovainių III karjeras, į pietus – Klovainių I karjeras.
Jošimacu Ojama
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Paįstrio karjeras
Paįstrio karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 13 km į šiaurę nuo Panevėžio. Sudarytas išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Iš tvenkinio išteka 0,28 km ilgio bevardis upelis į Gaspadavos upelį (Pišios intakas, Lėvens baseinas). Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 1,18 km, plotis – iki 0,38 km. Altitudė 43,2 m. Krantai aukštoki. Krantai, išskyrus dalį rytinio, apaugę mišku (Paįstrio-Gegužinės miškas). Rytinėje pakrantėje yra Paįstrio kaimas ir to kaimo kapinės.
Tibetas (1912–1951)
Tibetas 1912–1951 m., žlugus Čing dinastijai 1912 m., o ją pakeitus Kinijos Respublikos laikinajai vyriausybei, įėjo į Kinijos sudėtį, kaip ir kitos teritorijos, iki tol priklausiusios Čing valdomai Kinijai. Tibetas šiuo atveju teisiškai buvo Kinijos regionas (kin. 地方) su itin didele autonomija, su minimalia centrinės valdžios kontrole vietinei valdžiai Lhasoje. Kita vertus, Tibeto atstovai buvo pasirašę savitarpio pagalbos sutartį, pagal kurią pripažino viena kitos nepriklausomybę (nors istorikų ginčytina, ar sutartį parėmė pats Dalai lama). Era baigėsi Kinijos nacionalistams pralaimėjus pilietinį karą prieš komunistus, 1950 m. Liaudies Išlaisvinimo Armijai įžengus į Tibetą ir Penkiolikos punktų sutartimi nustačius Kinijos suverenitetą Tibeto atžvilgiu.
1911–1912 m. Lhasos neramumai ir Kinijos pajėgų pasitraukimas
Įkūrus naują respubliką Kinijos laikinasis prezidentas Juan Šikai nusiuntė telegramą 13-ajam Dalai Lamai, atstatydamas jo ankstesnius titulus. Dalai Lama atmetė šiuos titulus, atsakydamas, jog „ketina būti tiek pasaulietis, tiek religinis Tibeto vadovas“. 1913 m. iš Indijos, į kurią pabėgo 1910 m., Čing dinastijai įvykdžius karinį žygį į Tibetą tiesioginei Kinijos valdžiai Tibete įvesti, į Lhasą sugrįžo Dalai Lama ir paskelbė atsišaukimą, kuriame nurodė, kad santykis tarp Kinijos imperatoriaus ir Tibeto buvo „kaip globėjo ir dvasininko, o ne vienas kito subordinacijos“. Atsišaukime rašyta: „Mes esame maža, pamaldi ir nepriklausoma tauta“. 1913 m. sausį Agvanas Doržievas ir kiti 3 Tibeto atstovai pasirašė sutartį tarp Tibeto ir Mongolijos Urgoje, kuriame paskelbė pripažįstančios viena kitos nepriklausomybę nuo Kinijos. Britų diplomatas Bell’as rašė, jog 13-asis Dalai Lama jam yra sakęs, kad jis neįgaliojo Avgano Doržievo pasirašyti kokias sutartis Tibeto vardu. Buvo išvis abejota tokio teksto egzistavimu, kol Mongolijos Mokslų Akademija jo neišspausdino 1982 m.
Šimlos konferencija
1913–1914 m. Šimloje, Indijoje, rengta konferencija tarp Britanijos, Tibeto ir Kinijos Respublikos. Britai siūlė tibetiečių žemes padalinti į išorinį ir vidinį Tibetą (analogiškai kaip buvo pasielgta Mongolijos atveju tariantis Rusijai ir Kinijai). Išorinis Tibetas, sudarąs maždaug dabartinio Tibeto autonominio regiono dalį, turėtų autonomiją su Kinijos siuzerenitetu. Šioje zonoje Kinija vengtų savos „administracijos kišimosi“, o vidiniame, sudarytame iš Khamo ir Amdo, Lasai priklausytų tik su religija susiję reikalai. 1908–1918 m. Khame buvo kinų garnizonas ir vietiniai princai buvo pavaldūs jo vadui.
Visuomenė
Tibete dominavo ir dideles galias turėjo budizmas, vienuoliai ir gelugpa budizmas. Tibete vyravo luominė santvarka; yra duomenų, kad iki XX a. pr. egzistavo baudžiava ir vergija, kurias smarkiai reformavo Tibetą valdęs 13-asis Dalai Lama. Manoma, kad iki 1950 m. vergija Tibete visiškai išnyko, nebent užsilikdama atkampiose pasienio zonose.
Tarptautiniai ryšiai
Kinija buvo suskaldyta dėl paplitusių karinių grupuočių. Su jomis konfliktavo ir tuometis Tibetas – kildavo pasienio konfliktai su kinų hanių ir musulmonų kariniais vadais.
Nors Kiniją trečiajame dešimtmetyje draskė pilietinis karas, o vėliau ir antrasis karas su Japonija, Kinija niekuomet neatsisakė pretenzijų į Tibetą ir kelis kartus pabrėžė jį esant Kinijos dalimi.
Liberta SC
Istorija
Įkurtas Libertos mieste 1991 m.
2015–2016 m. tapo Pirmojo diviziono nugalėtojais ir pateko į elitą. Aukščiausioje lygoje klubui įsitvrtinti nepavyko ir klubas iškrito į antrą pakopą.
2017–2018 m. Pirmame divizione buvo antri ir vėl pateko į Premjer lygą.
2018–2019 m. Premjer lygos pirmenybėse tapo šalies čempionais.
Premjer lyga ir taurės turnyras
Šaltiniai:
Juozapas Sodys
Juozapas Sodys (Juozas Suodis) (1903 m. lapkričio 10 d., Pesčių k., Salantų vls., Telšių apskr, Kauno gub., Rusijos imperija – 1946 m. gruodžio 17 d. Pesčių k., Salantų vls., Kretingos apskr.) – Lietuvos partizanas, Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Slyvos–Tauragio (Salantų) kuopos kovotojas, rinktinės štabo narys. thumb|left|300px|[[Pesčių paminklas partizanams|Paminklas Klecininkų (Pesčių) kapinėse palaidotiems partizanams]]
Biografija
Gimė ir augo Pesčių kaimo valstiečio Juozapo Sodžio šeimoje. 1920 m. gruodžio 20 d. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1924 m. sausio 30 d. demobilizavosi, įsidarbino policijoje, gyveno ir dirbo Kaune.
1946 m. gruodžio 17 d. kartu su partizanu Bronislovu Jurčiumi Pesčiuose pateko į MGB Salantų valsčiaus poskyrio įgulos kareivių bei stribų surengtą pasalą ir susišaudymo metu žuvo. Kūną stribai išsivežė su savimi ir pakeliui įmetė į Salanto upę. Artimieji palaikus surado ir slapta palaidojo Klecininkų senosiose kapinėse.
Atminties įamžinimas
Vardas įamžintas Klecininkų kapinių paminkle žuvusiems partizanams atminti.
Tošio Mijadži
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Aibutiškis
left|120px
Aibutiškis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, Labanoro girioje, 3 km į pietryčius nuo Labanoro miestelio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,28 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 157,1 m. Kranto linija vingiuota, į šiaurę yra nutįsusi įlanka. Krantai žemi, tik pietrytinis kiek aukštesnis, ištisai apaugę mišku. Į pietus plyti ~ 15 ha dydžio Aibutiškio pelkė. Kiek atokiau į šiaurės vakarus įsikūręs Paibutiškio kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Peršokšnos upės baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Dobrovolė (Maišiagala)
Dobrovolė – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Melkio, netoli kelio.
Kataro futbolo varžybos 2019–2020 m.
Kataro futbolo varžybos 2019–2020 m.
Pereinamosios rungtynės
-
Finalo rungtynės
-
Uičiro Hatta
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Antheropeas
Antheropeas – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Masuzo Madono
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Šventasis Daubų ąžuolas
left|150px miniatiūra|250px|right|Šventasis Daubų ąžuolas, 2015 m. gegužė miniatiūra|180px|left|Aplink kamieną – atokvėpio vieta
Šventasis Daubų ąžuolas – valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Vilniaus rajone, Dūkštų sen., Neries regioniniame parke. Ši vieta vadinama Daubomis, esančiomis Dūkštos upelio slėnyje tarp Buivydų ir Karmazinų piliakalnių. Priklauso Vilniaus miškų urėdijos Dūkštų girininkijos (323 kv., 2 skl.) teritorijai, Dūkštų kraštovaizdžio draustiniui.
Ąžuolas auga kairiajame Dūkštos upelio krante, apie 400 m iki santakos su Nerimi. Pasiekiamas einant Dūkštos pažintiniu pėsčiųjų taku. Link medžio šlaite įrengti mediniai laiptai, pastatytas informacinis stendas, kamienas apjuostas suolu, skirtu atokvėpiui.
Tai pats storiausias šių apylinkių ąžuolas (kamieno skersmuo 1,57 m, kamieno apimtis - 4,95 m). Ąžuolo amžius apie 300 metų. Paskelbtas saugomu remiantis LR Aplinkos ministerijos 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255.
Istorija
Archeologų manymu, Karmazinų piliakalnis nuo VI a. galėjo būti naudojamas kaip šventvietė – alkakalnis. Apie šį alkakalnį ir Daubų vietovę bei Buivydų piliakalnį yra pasakojama daug padavimų, kuriuose minima čia buvusi šventykla, pagonių maldos vieta. Iš senųjų metraščių užuominų galima spėti, kad šiose vietovėse senovėje būta didžiulės ąžuolų girios, kuri tęsėsi nuo Kauno pusės iki Maišiagalos ir Vilniaus. Šioje didelėje ąžuolų girioje, tikėtina, buvo nemaža šventviečių. Šios didžiosios girios likučiai yra Dūkštų ąžuolynas ir tebežaliuojantys pavieniai didžiuliai ąžuolai Vilniaus apylinkėse.
Buivydų kaimo senoliai pasakoja, kad į Daubas eidavo melstis lietuviai, kai dar buvo pagonimis. Kaime pasakojama, kad iš Daubų miško atšliaužia didžiulis žaltys. Žmonės šiose vietose iki šiol atsimena jų prosenelių žodžius, kad žalčio mušti negalima, nes jis yra šventas gyvūnas.
Šavnikas
Šavnikas  – miestelis šiaurės Juodkalnijoje, Šavniko opštinos (2947 gyv.) centras. Šavnikas yra neoficialus Drobniačių genties regiono centras.
Istorija
Socialistinės Jugoslavijos metais Šavnikas nebuvo industrializuotas, per jį nėjo svarbios magistralės, todėl miesto ekonomika nesivystė. Visos Šavniko opštinos gyventojų skaičius lėtai mažėja. Vietiniai gyventojai migruoja į Nikšičių ir pietinę Juodkalniją. Juodkalnijoje Šavnikas dažnai suvokiamas kaip prasto, nykstančio miesto sinonimas.
Numatomas tiesti kelias Risanas-Šavnikas-Žabliakas ir Žabliako, kuris yra svarbus kalnų turizmo centras, artumas gali tapti Šavniko ekonominio gerėjimo priežastimi.
Gyventojai
Šavnikas yra mažiausiai gyventojų turinčios Juodkalnijos opštinos centras, o jis pats – mažiausiai gyventojų turintis miestas opštinos centras.
Šavniko gyventojų skaičiaus kitimas:
Transportas
Per Šavniką eina vienintelis regioninis kelias Nikšičius–Žabliakas.
CoRoT-4 b
thumb|220px|Jupiterio ir dydžių palyginimas
CoRoT-4 b – egzoplaneta, skriejanti apie F8V spektrinės klasės žvaigždę CoRoT-4, esančią Vienaragio žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 2507,2 šviesmečio (768,7 parseko).
CoRoT-4 b yra karštojo Jupiterio tipo dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,72 Jupiterio masės, o spindulys – 1,19 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 9,20205 (± 0,00037) paros, jos orbitos didysis pusašis – 0,09 (± 0,001) av, o ekscentricitetas – 0,0 ± 0,1. CoRoT-4 b pusiausvyros temperatūra – 976 K.
Duobiai (Elektrėnai)
Duobiai – buvęs kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 10 km nuo Kietaviškių.
Hifujo Učida
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Maraaya
„Maraaya“ – muzikos duetas iš Slovėnijos, kurį sudaro atlikėja Marjetka Vovk ir muzikos kūrėjas Aleš Vovk, geriau žinomas Raay pseudonimu. Prieš dueto Maraaya susikūrimą, abu buvo turbo-folk muzikos kvarteto „Turbo Angels“ nariai. Šiuo metu pora yra susituokusi ir augina du sūnus.
Biografija
Aleš Vovk, geriau žinomas Raay pseudonimu, yra vienas populiariausių šių dienų muzikos prodiuserių Slovėnijoje. Jis bendradarbiavo su daugybe šalies atlikėjų, Raay sukūrė Tinkaros Kovač 2014 m. „Eurovizijoje“ Kopenhagoje atliktą kūrinį „Round and Round“ bei jaunosios atlikėjos Ulos Ložar 2014 m. vaikų „Eurovizijoje“ pristatytą dainą „Nisi sam (Your Light)“.
Marjetka Vovk baigė Liublianos muzikos akademiją, vėliau pradėjo dainininkės karjerą. Šiuo metu atlikėja dirba vokalo mokytoja.
Marjetka ir Raay anksčiau kartu dainavo 2005–2009 m. laikotarpiu gyvavusioje grupėje „Turbo Angels“ ir 2010 m. kolektyve „Tangels“. 2014 metais duetas išleido debiutinį singlą „Lovin' Me“.
Liberta
Liberta  – miestas Karibų salose, Antigvos ir Barbudos valstybėje. Išsidėstęs pietinėje Antigvos salos dalyje, Šventojo Pauliaus parapijoje. Trečias pagal dydį miestas saloje.
Istorija
19 amžiuje čia gyvenęs plantatorius pateko į finansinę duobę. Jis buvo priverstas pardavinėti savo žemes maža kaina. Valdas supirkinėjo buvę vergai, kūrėsi jų smulkūs ūkiai.
Marlui Miranda
Marlui Nóbrega Miranda (g. 1949 m. spalio 12 d.) – Brazilijos kompozitorė, dainininkė ir etnomuzikologė.
Liberta
Istorija
1835 m. gyvenvietė buvo pavadinta Liberta, arba lietuviškai Laisvė.
2012 m. čia gyveno 3 301 asmuo.
Marlui Miranda
Vyras – Marcos Santili (fotografas), sesuo – nusipelniusi poetė Ana Miranda.
Dembuvka (Kavarskas)
Dembuvka – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Kavarsko, dabar Šovenių kaimo dalis prie Pienios upės.
Istorija
1923 m. kaime buvo 18 sodybų – 94 gyventojai. 1923 m. taip pat minimas Dembuvkos viensėdis – 1 sodyba, 17 gyventojų. 1931 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. 1939 m. kaimo sodybos buvo priskirtos prie Šovenių kaimo.
Dembuvkos vienkiemis 1986 m. spalio 20 d. Lietuvos TSR Aukščiausiosios tarybos prezidiumo įsaku buvo išregistruotas iš gyvenamųjų vietovių registro. Jo teritorija XX a. viduryje palaipsniui buvo prijungta prie gretimo Šovenių kaimo.
Džalu
Džalu  – oazė ir gyvenvietė šiaurės rytų Libijoje, Vahato savivaldybėje, Libijos dykumoje. Oazė yra 250 km nuo Sirto įlankos, 30 km į pietryčius nuo Audžilos, 19 km ilgio ir 11 km pločio. Verčiamasi naftos gavyba, drėkinamąja žemdirbyste (datulės, figos, vaismedžiai, daržovės, javai). Praeina plentas Adždabija–Kufra.
Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadas
Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadas, sutrumpintai Sąvadas – nuo 2018 m. pradėtas ir nuolat atnaujinamas Lietuvoje puoselėjamo nematerialaus kultūros paveldo sąrašas. Sąvado duomenų valdytojas yra Lietuvos Respublikos kultūros ministerija, o tvarkytojas – Lietuvos nacionalinis kultūros centras.
Į sąvadą įtraukti Lietuvoje išlikę unikalūs, istoriniu, kultūriniu, etnologiniu ir kitais požiūriais vertingi, bendruomenėms reikšmingi nematerialaus kultūros paveldo elementai.
Sąrašas
Pateikiamas pagal abėcėlę. Įrašomi paskelbimo metai. 2022 m. iš viso sąvade buvo 48 vertybės. 2021 m. į sąvadą buvo įtrauktos 39 išsaugotos ar atgaivintos tradicijos.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Džiro Mijake
(? - m. 1984 m. lapkričio 30 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Settle
Settle – debiutinis studijinis britų elektroninės muzikos dueto „Disclosure“ albumas, išleistas 2013 m. gegužės 31 d. Pirmasis albumo singlas „Latch“, įrašytas kartu su atlikėju Sam Smith, tapo hitu visame pasaulyje, pasiekdamas septintąją vietą JAV „Billboard Hot 100“ reitinge. Albumas susilaukė daugybės gerų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje.
Šaka (Ašva)
Šaka – upelis, tekantis Šilalės rajono vakaruose, paribyje su Šilutės rajonu; Ašvos dešinysis intakas (įteka 39,1 km atstumu nuo pastarosios žiočių).
Upelis priklauso Minijos baseinui, hidrologinis nr. – 17010872. Šaka yra 4,4 km ilgio, baseinas – 10 kv. m ploto.
Šakos upelis savo forma primena pasvirusią Y raidę, nes prasideda dviejose vietose – rytinė atšaka ties Kerbedžiais, šiaurinė – į šiaurę nuo Šakėnų. Aukštupio atšakos susijungia vidurupyje – Šakėnuose. Aukštupyje prateka natūralia vaga, pamiškėmis. Upelio vaga nuo vidurupio sureguliuota, supama dirbamų laukų, ganyklų. Teka pietvakarių kryptimi, du kartus kerta kelią.
Yra keli nežymūs intakai, tarp kurių: Kūlupelis (deš.), Trišakis (kair.).
Giraitė II
Giraitė II – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Arnionių I.
Šaka (Ašva)
Prie upelio įsikūrusios gyvenvietės: Buišiai, Šakėnai, Kerbedžiai.
Biogrado ežeras
Biogrado ežeras  – ežeras rytų Juodkalnijoje, Kolašino savivaldybėje, Bjelasicos kalnuose, 1094 m aukštyje virš jūros lygio. Ežeras ledyninės kilmės, 0,87 km ilgio ir 0,26 km pločio. Gylis iki 12,1 m. Krantai statūs, miškingi. Įteka Biogrado upė ir keletas laikinų upelių, išteka Jezerstica.
Ežeras labai vaizdingas, dažnai lankomas turistų. Įeina į Biogrado miško nacionalinį parką.
Favipiraviras
Favipiraviras (sinonimai: T-705, aviganas, favilaviras) – antivirusinis vaistas, aktyvus prieš daugelį RNR virusų. Vaistą sukūrė „Toyama Chemical“ kompanija Japonijoje. Chemiškai favipiraviras yra pirazino karboksiamido junginys. Atliktų eksperimentų su gyvūnais metu favipiraviras buvo aktyvus prieš gripo, Vakarų Nilo, geltonąją karštines, snukio nagų ligą bei kitus flavivirusus, arenavirusus, bunyavirusus, alfa virusus bei enterovirusus ir Rifto slėnio karštligę. Tyrimuose su gyvūnais nustatytas tam tikras favipiraviro poveikis Zikos ir pasiutligės virusui.
Naujojo Lentvario akis
Naujojo Lentvario akis – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, Lentvario miesto šiaurrytiniame pakraštyje, Naujojo Lentvario kaime. Ežerėlis beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,1 km. Altitudė 138,3 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinėje pakrantėje auga miškelis. Šiaurėje per pelkę išteka upeliukas link Fabriko upelio (Moluvenės baseinas).
Favipiraviras
Veikimo principas
Vaisto veikimo mechanizmas susijęs su virusų RNR polimerazės selektyviu inhibavimu. Kai kurie kiti tyrimai kelia hipotezę, kad favipiraviras sukelia letalias transversines RNR mutacijas, kurių pasekoje užkrėsta organizmo ląstelė pagamina negyvybingo viruso fenotipo kopiją. Favipiraviro tabletės ar intraveninė jo forma yra provaistas, kuris metabolizuojamas į savo aktyvią formą favipiraviro ribofuranosil-5'-trifosfatą (favipiravir-RTP). Manoma, kad vaisto aktyvacijoje dalyvauja žmogaus hipoksantino guanino fosforibosil transferazė (HGPRT). Favipiraviras neveikia žinduolių ląstelių RNR ar DNR sintezės ir nėra jiems toksiškas. 2014 m. favipiraviras patvirtintas Japonijoje gripo pandemijų gydymui. Kadangi nėra įrodyta, kad favipiraviras yra aktyvus žmogaus pirminėse kvėpavimo takų ląstelėse, keltos abejonės dėl jo efektyvumo gripo gydymui.
Patvirtinimo statusas
2014 m. Japonija patvirtino favipiravirą viruso padermių, atsparių iki tol esantiems priešvirusiniams vaistams, gydymui. Toyama Chemical vylėsi, kad aviganas taps nauju vaistu gripo gydymui ir pakeis tamiflu. Kadangi, tyrimai su gyvūnais atskleidė vaisto galimą teratogeninį poveikį vaisiui, Sveikatos, darbo ir socialinių reikalų ministerija ilgai jo nepatvirtino žmonių gydymui, o favipiraviro nedidelės apimties gamyba skirta tik Japonijos poreikiams tenkinti.
2020 m. kovo mėn. Kinija patvirtinto favilavirą gripo gydymui. Jis taip pat naudotas klinikiniuose tyrimuose gydant COVID-19 sukeltą plaučių uždegimą.
Ebolos virusas
Kai kurie tyrimai rodo, kad favipiraviras yra efektyvus prieš Ebolos virusą pelėse. Tačiau jo poveikis gydant žmones nuo Ebolos viruso sukeltos karštinės nėra įrodytas.
2014 m. Ebolos viruso protrūkio metu Vakarų Afrikoje pranešta, kad slaugė iš Prancūzijos užsikrėtusi virusu Liberijoje pasveiko po gydymo favipiraviru. 2014 m. gruodžio mėn. Gvinėjoje atlikti klinikiniai favipiraviro tyrimai Ebolos hemoraginės karštinės gydymui. Tyrimo rezultatai atskleidė sumažėjusį pacientų mirtingumą, kurių kraujyje buvo nedidelis ar vidutinis Ebolos viruso kiekis. Tačiau nenustatytas šio vaisto poveikis didelės mirties rizikos ligoniams, kurių kraujyje cirkuliavo didelis viruso kiekis. Atlikto tyrimo planavimą sukritikavo epidemiologas Scott Hammer ir kiti dėl vien istorinės kontrolės naudojimo. Šio tyrimo rezultatai paskelbti 2016 m. vasario mėn. vykusioje kasmetinėje retrovirusų ir oportunistinių infekcijų konferencijoje bei žurnale PLOS Medicine.
COVID-19 koronavirusas
2020 m. kovo 17 d. Kinijos pareigūnai priėjo išvadą, kad šis vaistas galimai buvo efektyvus gydant COVID-19 pacientus Uhane ir Šendžene.
80 pacientų, gydytų favipiraviru, tyrimas parodė, kad jis reikšmingai iki keturių dienų sutrumpina viremiją lyginant su vienuolikos dienų laikotarpiu kontrolinėje lopinaviro (ritonaviro) grupėje. Taip pat nustatyta, kad 91,43% pacientų sumažėjo plaučių uždegimo požymiai kompiuterinės tomografijos nuotraukose, esant tik pavieniams nepageidaujamiems reiškiniams.
Gustaitynė
Gustaitynė – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Išlaužo.
Antillia
Antillia – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Džaldaparos nacionalinis parkas
Džaldaparos nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės rytų Indijoje, Vakarų Bengalijoje, Rytų Himalajų pašlaitėse, Alipurduaro rajone.
1941 m. buvo įsteigtas Džaldaparos gamtos rezervatas, skirtas pirmiausia raganosių apsaugai. 2012 m. pertvarkytas į nacionalinį parką.
Džaldaparos nacionalinis parkas įsikūręs Torsos upės (Brahmaputros baseinas) slėnyje, apima drėgnųjų atogrąžų miškų kraštovaizdžius. Parke sutinkami reti, nykstantys gyvūnai: šarvuotieji raganosiai, indiniai leopardai, azijiniai drambliai, bengaliniai tigrai, zambarai, indiniai muntjakai, gaūrai, kiauliniai elniai, aksiai ir kt., įvairūs paukščiai (tarp jų – labai retas bengalinis florikanas), gėlavandeniai vėžliai, bungarai, pitonai, kobros.
Sači Kagava
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Vaunanų kalba
Vaunanų kalba – indėnų kalba, priklausanti negausiai Čoko kalbų šeimai. Vartojama indėnų vaunanų, gyvenančių Kolumbijoje ir Panamoje. Dar vadinama Noanama, Waun Meo. Ją vartoja apie 6000 žmonių, t. y. mažesnioji visos vaunanų populiacijos dalis.
Užrašoma lotynų raštu, 1988 m. į vaunanų kalbą išverstas Naujasis Testamentas.
Abdula ibn al Zubairas
Abdula ibn al Zubairas (az Zubairas,, 624–692 m.) – VII a. arabų kalifas (antikalifas) Antrojo kalifato pilietinio karo (Antrosios fitnos) metu.
Biografija
Abdula ibn al Zubairas gimė 624 m. Medinoje. Pagal islamišką tradiciją, jis buvo pirmasis kūdikis, gimęs Mahometo pasekėjams, kai jie persikėlė iš Mekos į Mediną. Jo tėvas Zubairas ibn Avamas buvo tarp dešimties Mahometo pasekėjų, kuriems pranašas pažadėjo Rojų. Jo motina Asma buvo Abu Bakro duktė ir senelė Safija – Mahometo teta iš tėvo pusės. Jaunystėje Abdula ibn al Zubairas dalyvavo arabų užkariavimuose. Pasak istorijų, jis buvo drąsus ir sumanus generolas, puikus oratorius, turėjo stiprų balsą, maldos pozoje galėjo išstovėti visą naktį. 651 m. kalifas Usmanas jį paskyrė padėti sudaryti Korano oficialią versiją. 656 m. nužudžius kalifą Usmaną jis prisijungė prie Mahometo trečiosios žmonos, savo tetos Aišos bint Abu Bakr, umajų ir kitų kovoje prieš kalifą Ali. Jiems pralaimėjus ir žuvus tėvui, Abdula ibn al Zubairas grįžo gyventi į Mediną, kur apie jį 20 metų nebuvo žinių valdant Muavijai I, tik tiek, kad jis pasipriešino Muavijos I siekiui, kad būtų prisiekta jo sūnui Jazidui.
680 m. kalifu tapęs Jazidas I pareikalavo priesaikų iš Hidžaze gyvenusių religinių veikėjų. Abdula ibn al Zubairas iš Medinos pabėgo į Meką, kur vietos diduomenė prisiekė jam nepripažinti Jazido I kalifu. Kartu į Meką pasitraukė Huseinas ibn Ali, kuris su pasekėjais žuvo tais pačiais metais Kerbelos mūšyje Irake nuo Jazido I kariuomenės. Abdulos suimti nusiųstas būrys buvo prie Mekos sumuštas. 683 m. Jazido I kariuomenė užėmė Mediną ir apgulė Meką. Apgulties metu atėjo žinia apie Jazido I mirtį. Sirų armijos vadas Huseinas ibn Nuseiras siūlė Abdulai kartu žygiuoti į Damaską, kur jis būtų pripažintas kalifu, bet Abdula atsisakė palaikęs tai priešo klasta išvilioti jį iš miesto. Po apsiausties nutraukimo Abdula pasiskelbė kalifu, organizavo Kaabos šventyklos atstatymą.
Abdulos ibn al Zubairo valdžią pripažino beveik visas arabų kalifatas, įskaitant kaisitus Sirijoje. Tačiau jis pats niekuomet neišvyko iš Mekos. Jis pasikliovė savo rėmėjais per atstumą ir neįvertino Omejadų įtakos Sirijoje. 684 m. Marvanas I su kalbitų pagalba sumušė kaisitus ir 685 m. susigrąžino Egipto valdžią Omejadams. Tais pačiais metais Kufoje sukilo buvęs sąjungininkas Muchtaras ibn Abi Obaidas Takfis su Ali įpėdinių rėmėjais, kuris imamu ir kalifu paskelbė Ali sūnų Mohamedą ibn Hanafiją. Jis sumušė Damasko kalifo Abdulmaliko pajėgas prie Mosulo. Muchtaro pajėgas įveikė ir Kufą 687 m. užėmė Abdulos jaunesniojo brolio Mosabo ibn Zubairo pajėgos iš Basros. Tuo pačiu metu Arabijoje buvo sukilę charidžitai, per kurių reidus Abdulai ibn al Zubairui buvo sunku palaikyti ryšius su broliu. Mosabo pajėgos 691 m. pralaimėjo Abdulmaliko kariuomenei, jis pats žuvo. 692 m. Abdulmaliko sirų kariuomenė, vadovaujama Hadžadžo ibn Jusufo, apgulė Meką. Ilgalaikės apsiausties metu Abdula ibn al Zubairas atsisakė pasiduoti ir žuvo paskutiniame mūšyje prie Kaabos šventyklos. Abdulmalikas leido motinai Asmai nusikelti viešai pakabintą jo kūną ir palaidoti. Abdula ibn al Zubairas buvo paskutinis Mahometo bendražygis (sahibas), valdęs musulmonus.
Masao Takada
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Mačos krateriai
thumb|220px|Mačos kraterių grupės žemėlapis Mačos krateriai – penkių smūginių kraterių grupė, esanti Sibire, 685 km į šiaurės rytus nuo Jakutsko (Jakutija, Rusija).
Vaunanai
Vaunanai (taip pat vounaanai, vaunai, čankai, noanamai) – indėnų tauta, gyvenanti Kolumbijoje ir Panamoje. Populiacija – apie 20 tūkst. žmonių. Kolumbijoje gyvena Čioko departamente (San Chuano upės baseine bei Churado apygardoje), Panamoje gyvena Embera Vounaano komarkoje.
Verčiasi lydimine žemdirbyste – augina manijokus, kukurūzus, bananus, cukranendres, pupeles, ryžius, kokojamsą. Taip pat užsiima žvejyba, rankiojimu. Moterys pina krepšius. Tradicinis gyvenamasis namas (dichardi) yra apskritas su kūginiu stogu, išdengtu palmių lapais. Name gyvena išplėstinė šeima, vadovaujama šeimos galvos, į šeimą patenka jo vedusios dukros ir jų vyrai. Dabar dažniau statomi mediniai stačiakampiai namai ant polių, o kiekviena šeima gyvena atskirai.
Dvasinius vaunanų reikalus tvarko šamanas, vadinamas benhuna.
Sedeikių tiltas
Sedeikių tiltas – automobilių tiltas kelyje, kertantis Šventosios upę Sedeikių kaime (Andrioniškio sen.), Anykščių rajone. Tiltas stūkso už 0,4 km į pietryčius nuo kelių ir  kryžkelės, maždaug pusiaukelėje tarp Andrioniškio (5,5 km į šiaurės rytus) ir Mikierių. Visai šalia tilto, dešiniajame krante (nuo Sedeikių pusės), informaciniu ženklu pažymėtas buvusių senųjų Sedeikių kaimo kapinių plotelis. Priešingoje tilto pusėje, į rytus, plyti mišku apaugusi Magylų kaimo teritorija.
Tiltas gelžbetoninis, trijų angų, jo važiuojamoji dalis dviejų eismo juostų. Pastatytas 1989 m. per kaimą nutiesus naują asfaltuotą kelią, vedantį iš Kupiškio į Juodbalos smėlio-žvyro karjerą Ramuldavos girioje.
Išlauža (Šalčininkai)
Išlauža – buvęs viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Jašiūnų.
Sakae Takahaši
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
2023 m. pasaulio vyrų žolės riedulio taurė
Rengėjų rinkimas
Oficialiose varžybose dėl teisės surengti 2023 m. pasaulio taurę varžėsi penki pasiūlymai:
Vokietija ir Ispanija pasitraukė iš kandidatų varžybų savo noru.
2019 m. lapkritį teisė rengti 2023 m. pasaulio taurę atiteko Indijai.
Kijonosuke Marutani
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Crusaders Strikers FC
Belfasto „Crusaders Strikers“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Belfasto. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausiame divizione. Namų rungtynes žaidžia „Seaview“ stadione, talpinančiame daugiau nei 9 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1992 m. Buvo žinomos Newtownabbey Strikers pavadinimu. Rungtyniavo Premier League.
2009, 2010, 2012 m. tapo Šiaurės Airijos čempionėmis.
Vėlesniais metais pakito klubo pavadinimas, bei rungtyniavo Premiership.
JAV invazija į Iraką
JAV invazija į Iraką  – 2003 m. JAV vadovaujama invazija į Iraką. Invazijai pavykus, Irakas buvo okupuotas ir pakeista vietinė valdžia.
Priešistorė
Po 2001 m. Rugsėjo 11 d. atakos JAV valdžia kaltino Iraką terorizmo rėmimu bei masinio naikinimo ginklo turėjimu. 2002 m. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba pareikalavo iš Irako valdžios bendradarbiauti su Jungtinių Tautų komisijos kariniais inspektoriais ir visiškai nusiginkluoti. 2003 m. vasario 15 d. Londone, Melburne, Niujorke, Paryžiuje, Romoje ir kituose miestuose įvyko masiniai antikariniai protestai prieš galimą įsiveržimą į Iraką. 2003 m. kovo 18 d. JAV prezidentas George Walker Bush paskelbė Irakui ultimatumą. Jis pareikalavo Irako prezidentui Sadamui Huseinui per 48 valandas atsisakyti įgaliojimų ir išvykti iš savo šalies.
Įsiveržimas
left|miniatiūra|Renginys, skirtas galimos JAV agresijos pasmerkimui. Londonas, 2003 m. vasario 15 d. Kovo 20 d. 5:33 Irako laiku pirmosios JAV raketos smogė Bagdadui. Po to JAV prezidentas G. W. Bush paskelbė apie plataus masto invaziją į Iraką. Balandžio 6 d. britų armija užėmė Basrą. Balandžio 3–12 d. vyko kautynės dėl Bagdado. Balandžio 10–11 d. JAV remiami kurdų separatistai užėmė Kirkuką ir Mosulą. JAV pajėgų Irake vadu buvo paskirtas generolas Tommy Ray Franks.
Tarptautinės reakcijos
Danija, Pietų Korėja, Estija, Japonija, Italija, Gruzija ir kai kurios kitos šalys palaikė invaziją. Kanada, Meksika, Vokietija, Prancūzija, Kinija, Saudo Arabija ir kai kurios kitos šalys pasmerkė invaziją. 2004 m. Jungtinių Tautų Generalinis sekretorius Kofis Ananas teigė, kad invazija buvo neteisėta. Lietuvos užsienio reikalų ministerija išplatino pranešimą, kuriame buvo teigta, kad „Lietuva visada pasisakė už taikius konfliktų sprendimo būdus“, tačiau „JTO inspekcijos Irake negali tęstis neribotą laiką Irakui pilnai nebendradarbiaujant“, todėl „Lietuva apgailestauja, jog S. Huseino režimas nepasinaudojo paskutine jam suteikta galimybe.“
NGC 6072
thumb|NGC 6072 planetiškasis ūkas
NGC 6072 – planetiškasis ūkas, esantis Skorpiono žvaigždyne. Objekto regimasis ryškis – 11,7, o regimasis skersmuo – 1,63 arkminutės. NGC 6072 ūką 1837 m. birželio 7 d. atrado John Herschel. Šio ūko amžius – apytikriai 10 000 metų.
Žvelgiant pro 6 colių teleskopą, šis ūkas atrodo kaip apvalus diskas, jokių detalių nematyti, o pro 12 colių teleskopą, padidinus vaizdą ~250 kartų, galima įžiūrėti šiaurinę ir pietinę ūko dalis, kurias skiria ganėtinai tamsi proplaiša.
Čoko kalbos
thumb|200px|Čoko kalbų paplitimas
Kalnai (Papilys)
Kalnai – buvęs viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Papilio.
Emberų kalbos
Emberų kalbos – indėnų kalba ar kalbų grupė, priklausanti negausiai Čoko kalbų šeimai. Vartojama indėnų emberų, gyvenančių Kolumbijoje ir Panamoje. Vartojama apie 40-50 tūkst. žmonių. Kalba agliutinacinė.
Klasifikacija
Emberų kalbą sudaro nemažai smulkių tarmių, kurios kartais klasifikuojamos kaip atskiros kalbos.
Kindžiro Šimizu
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1925 m.
Džambajus
Džambajus arba Džombojus  – miestas Uzbekistane, Samarkando vilajete, 13 km į rytus nuo Samarkando; rajono centras. Praeina plentas Samarkandas–Taškentas, stotis prie Samarkando–Džizako geležinkelio. Medvilnės valymo, statybinių medžiagų, maisto pramonė. Veikia muziejus, kultūros centras.
Istorija
1977 m. Chošdalos kišlakas gavo miesto statusą ir buvo pervadintas į Džambajų.
Aston Villa FC (Antigva ir Barbuda)
Premjer lyga ir taurės turnyras
Šaltiniai:
Kajutis (Varėna)
Kajutis – buvęs viensėdis Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Rakų, į vakarus nuo Kajučio ežero, pasienyje su Baltarusija.
Aston Villa FC (Antigva ir Barbuda)
Stadionas
Namų stadionas vadinasi Antigua Recreation Ground, ir yra šalies sostinėje Sent Džonse.
Varpų literatūrinė premija
„Varpų“ literatūrinė premija – „Varpų“ almanacho redakcinės tarybos 1995 m. įsteigta literatūrinė premija, skiriama kasmet trims almanacho autoriams už geriausias prozos, poezijos ir eseistikos (publicistikos) publikacijas.
Premijos teikiamos kasmet išleidus naują almanacho numerį (balandžio-gegužės mėnesiais) Vilniuje, Lietuvos rašytojų sąjungos klube. Pirmieji laureatai buvo apdovanojami piniginėmis premijomis (1500 Lt), vėliau teiktos rėmėjų dovanos.
FC Barcelona Femení
FC Barcelona Femení – Ispanijos futbolo klubas iš Barselonos (Katalonija). Dar žinomas tiesiog kaip Barcelona arba Barça.
Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 1988 m. Per tuos metus būta ir pakilimų, ir nuopolių.
Dabartinis klubas kovoja dėl aukščiausių vietų ir trofėjų tiek Ispanijoje, tiek Europos turnyruose.
2017 m. klubas žaidė su FC Gintra. Tai buvo 2017–2018 m. UEFA moterų Čempionų lygos aštuntfinalio rungtynės.
Sudėtis
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 24 d.
Nacionalinė švietimo agentūra
– įstaiga, įgyvendinanti Lietuvos ikimokyklinio, priešmokyklinio, bendrojo ugdymo politiką.
Istorija
left|thumb|Buveinė left|thumb|Filialas (M. Katkaus g. 44)
2019 m. rugsėjo 1 d. pradėjo veiklą.
Reorganizavimo būdu apjungė 6 anksčiau LR švietimo, mokslo ir sporto ministerijai pavaldžias įstaigas.
Julius Laiconas
Julius Laiconas (g. 1944 m. vasario 29 d. Lujėnuose) – Lietuvos politinis veikėjas.
Biografija
1950–1954 m. mokėsi Bėčiūnų pradinėje mokykloje, 1955–1961 m. – Nemunėlio Radviliškio vidurinėje mokykloje, 1969 m. baigė KPI Statybos fakultetą, 1986 m. – Maskvos liaudies ūkio akademiją.
1966–1970 m. – Kauno statybos tresto ekonomistas, Dirbtinio pluošto gamyklos statybos ir remonto cecho meistras, vyr. inžierius konstruktorius. 1970–1978 m. – Statybinių medžiagų pramonės ministerijos Kauno technologijų projektavimo skyriaus viršininikas. 1978–1984 m. – ministerijos techninio skyriaus viršininkas, ministro pavaduotojas. 1986–1988 m. – Lietuvos valstybinio statybos reikalų komiteto pirmininko pavaduotojas. 1988–1990 m. – MSPI vyr. inžinierius.
1990–1994 m. – LR statybos ir urbanistikos ministro pavaduotojas, 1994–1996 m. – ministras. 1996–1997 m. – AB Lietuvos akcinio inovacinio banko laikinasis administratorius, Turto valdymo agentūros direktorius. 1997–2001 m. – AB Turto bankas departamento direktorius, banko valdybos pirmininko pavaduotojas, banko administracijos vadovo pavaduotojas. 2001–2006 m. – LR aplinkos viceministras, 2006 m. – sekretorius. Nuo 2006 m. – UAB „Granitinė skalda“ direktorius, nuo 2008 m. – skaldos gamintojų asociacijos „Milsa ir ko“ prezidentas.
Vladas Jankauskas (1903)
Vladas Jankauskas (1903 m. gegužės 10 d. – 1969 m.) – Lietuvos dviratininkas, olimpietis.
Biografija
Jankauskas atstovavo Lietuvai 1928 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Individualioje plento rungtyje sportininkas finišo nepasiekė ir galutinės vietos neužfiksavo. Atstovavo klubą „Sparta“.
Kalnuotė VI
Kalnuotė VI – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Eitminiškių.
Uosinta
Uosinta – upė Lietuvoje, Anykščių rajone; Jaros kairysis intakas (Šventosios baseinas). Išteka iš Narbūčių ežero, 4,5 km į rytus nuo Svėdasų. Teka į vakarus, prateka Bedugnio, Uosintėlio ežerus, tada srūva į pietvakarius. Įteka į Jarą 5,4 km nuo jos žiočių, ties Pauriškiais.
Vaga išskyrus žemupį ištiesinta. Prie upelio įsikūrę Palaukiškiai, Grikiapeliai, Pauriškiai.
Upėvardis Uosintà kildinamas nuo medžio pavadinimo uosis.
Misao Tamai
(g. 1903 m. gruodžio 16 d. - m. 1978 m. gruodžio 23 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1927 m.
Vladas Jankauskas
Vladas Jankauskas:
Johann Heinrich Abicht
Johanas Heinrichas Abichtas (, 1762 m. gegužės 4 d. – 1816 m. balandžio 28 d.) – Vilniaus universiteto profesorius, vokiečių filosofas.
Kilmė, studijos, veikla Vokietijoje
Johanas Heinrichas Abichtas gimė 1762 m. Folkštete, netoli Rudolštato, Tiuringijos žemėje, Vokietijoje. Mokėsi Rudolštato gimnazijoje. Studijas baigė Erlangeno–Niurnbergo universitete. Jo filosofijai aiškią įtaką padarė Imanuelis Kantas, vėliau Karolis Leonardas Reinholdas.
1786 m. tapo filosofijos magistru, 1790 m. – filosofijos mokslų daktaru. Tais pačiais metais Erlangeno universiteto Filosofijos fakultete buvo paskirtas dirbti adjunktu, vėliau tapo ekstraordinariniu profesorium.
Johanas Abichtas dėstė logiką, metafiziką, psichologiją, etiką, prigimtinę teisę ir pedagogiką. 1796 m. jis laimėjo prizą Berlyno karališkojoje akademijoje už darbą „Dėl metafizikos progreso nuo Leibnico ir Volfo laikų“.
Iki atvykimo į Vilnių jau buvo išleidęs 24 veikalus iš filosofijos („Filosofijos enciklopedija“, „Pažinimo filosofija“, „Papročių metafizika“, išspausdinęs daug straipsnių vokiečių leidiniuose.
Lorenzo Pellegrini
Lorencas Pelegrinis (g. 1996 m. birželio 19 d.) – Italijos futbolo rinktinės ir AS Roma klubo saugas.
Roma
Italas gimė Romoje ir 2005 m. prisijungė prie šio miesto jaunimo futbolo akademijos.
2015 m. L. Pelegrinis debiutavo Serie A su Romos klubu, tačiau sužaidė tik vienas rungtynes.