cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos jaunųjų advokatų asociacija
Istorija
1994 m. kovo 17 d. buvo įregistruoti LJAA įstatai (Lietuvos advokatų tarybos protokolu Nr. 18). LJAA buvo įsteigta atsižvelgiant į Europos šalių praktiką steigti jaunųjų advokatų asociacijas. Tais pačiais metais LJAA buvo priimta EYBA nare. LJAA tampriai bendradarbiavo su Londono jaunųjų advokatų grupe (London Young Solicitors Group) pagal „EYBA twinning“ programą. Šios programos pagrindu 1994–1995 m. buvo organizuojami susitikimai, seminarai Londone bei Vilniuje, apsikeičiant jaunųjų advokatų delegacijomis iš Lietuvos bei Londono.
2000 m. kovo 31 d. LJAA narių visuotiniame susirinkime buvo nuspręsta įregistruoti Visuomeninę organizaciją Lietuvos jaunųjų advokatų asociaciją. 2000 m. liepos 28 d. Klaipėdoje įvyko Visuomeninės organizacijos Lietuvos jaunųjų advokatų asociacijos steigiamasis susirinkimas. 2000 m. rugpjūčio 23 d. įregistruota Visuomeninė organizacija Lietuvos jaunųjų advokatų asociacija. Ji yra LJAA teisių perėmėja ir veiklos tęsėja.
2005 m. pradžioje Juridinių asmenų registre buvo įregistruota nauja LJAA įstatų redakcija. Tuo baigėsi LJAA statuso pakeitimo iš visuomeninės organizacijos į asociaciją procesas, kuris buvo reikalingas dėl pasikeitusių įstatymų reikalavimų.
Tikslai
Lietuvos jaunųjų advokatų asociacijos tikslai yra skatinti teisinį išsilavinimą, ypač ilgalaikes organizacijos narių studijas, padėti ugdyti organizacijos narių praktinius įgūdžius, kelti kvalifikaciją, atstovauti organizacijos narių interesams įvairiose institucijose, platinti informaciją organizacijos narių tarpe apie įvairius Europos jaunųjų advokatų asociacijų rengiamus susitikimus, konferencijas, seminarus.
Valdymas
LJAA valdymo organai yra Visuotinis narių susirinkimas, Valdyba ir Prezidentas. Valdybą sudaro 7 nariai (įskaitant Prezidentą); renkami Visuotiniame narių susirinkime 2 metų kadencijai iš LJAA narių. Valdyba savo kadencijos laikotarpiui iš savo narių renka viceprezidentą, generalinį sekretorių ir iždininką.
Suomijos futbolo varžybos 1921 m.
Suomijos futbolo varžybos 1921 m.
Lietuvos jaunųjų advokatų asociacija
Valdymas
2019 m. birželio 6 d. LJAA visuotinio narių susirinkimo metu išrinkta nauja valdyba (2019-2021 m. kadencijai) : dr. Edvinas Meškys (Prezidentas ir valdybos pirmininkas), Giedrius Abromavičius (LJAA valdybos narys), Antanas Jonikaitis (LJAA valdybos narys), Vincentas Zabulis (LJAA valdybos narys) ir Artūras Ždanovičius (LJAA valdybos narys), Greta Kūbiliūnaitė (valdybos narė) ir Marta Matiukevič (valdybos narė).
Klabai
Klabai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, į pietus nuo dešiniojo Paros upės kranto, 4 km į pietryčius nuo Žadeikių. Kaimo pietuose yra Bokštų – Klabų durpynas, šiame durpyne prasideda Jūros upės kairysis intakas Vėžus.
Sujainiai
Sujainiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, šalia Žemaičių plento, kiek į šiaurę nuo autostrados. Paliepių seniūnijos ir Sujainių seniūnaitijos centras. Yra kultūros centras. Greta kaimo teka Upė, kiek toliau jos intakas Alėja. Įrengtas Sujainių tvenkinys.
thumb|left|Kryžius prie įvažiavimo į kaimą thumb|left|Kultūros centras thumb|left|Akmuo „Lietuvai – 1000“
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Sujainiai minimi nuo 1590 m. XIX a. tai buvo kaimas Raseinių apskrityje, priklausęs Viduklės parapijai.
Tarybiniais metais buvo „Tarybiniu keliu“ kolūkio centrinė gyvenvietė. XXI a. pradžioje prie Sujainių priskirta didelė dalis Paliepių kaimo. 2020 m. patvirtintas Sujainių herbas.
Rakverė
Rakverė – miestas šiaurės Estijoje, Pandiverės aukštumoje, 20 km į pietus nuo Suomijos įlankos. Vakarų Viru apskrities ir Rakverės valsčiaus administracinis centras. Svarbus Estijos susisiekimo mazgas. Iš miesto keliai ir geležinkeliai veda į Taliną, Narvą, Tartu, Pernu. Maisto, medienos apdirbimo, tekstilės pramonė.
Tarvanpää pilies (XIII–XVI a.) griuvėsiai (dabar muziejus), istorijos muziejus, bronzinė tauro statula, pastatyta miesto 700 m. jubiliejaus proga, Rakverės bažnyčia (XV a.), vėjo malūnas (XVIII a.).
Istorija
1226 m. pirmą kartą Livonijos kronikose paminėta Tarvanpää pilis. Tai akmeninė tvirtovė, įkurta ant Vallimägi kalvos, buvusioje viru genties pilies vietoje. 1302 m. birželio 12 d. Rakverė gavo miesto teises.
Meškiai (Akmenė)
Meškiai – kaimas pietvakarinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 9 km į pietvakarius nuo Ventos.
Bruknė
Bruknė (Vaccinium vitis-idaea) – erikinių šeimos (Ericaceae) augalas.
Tai daugiametis visžalis augalas su požeminiais, šliaužiančiais ūgliais, kurie turi žvynelius. Lapuotieji ir žiediniai ūgliai kyla iš šliaužiančiųjų ūglių pažastinių pumpurų. Bruknės krūmokšnis užauga iki 7–25 cm. Lapai visžaliai, odiški, lygiakraščiai. Lapų viršutinė pusė tamsiai žalia, blizganti, o apatinė – blyškiai žalia. Žiedai sukrauti kekėse, truputį kvepia. Žydi gegužės – birželio mėn. Vasaros pabaigoje dažnai žydi antrąkart. Uogos iš pradžių baltos, vėliau ryškiai raudonos, blizgančios, daugiasėklės. Viršuje yra taurelės liekana. Nokstant uogoms rūgščių mažėja, o cukraus daugėja.
Šviežios ir perdirbtos uogos vartojamos maistui. Bruknės pasižymi antibakteriniu poveikiu, todėl vartojamos kai kurioms ligoms gydyti. Skaudančios gerklės gydymui tinka skalauti ją džiovintų bruknių lapų nuoviru.
Šilutės rajono savivaldybės Fridricho Bajoraičio viešoji biblioteka
Šilutės rajono savivaldybės Fridricho Bajoraičio viešoji biblioteka – Šilutės rajono savivaldybės biblioteka, įsikūrusi Šilutėje, Tilžės g. 10, LT-99172 Šilutė. Viešojoje bibliotekoje ir filialuose dirba 65 darbuotojai. Bibliotekos direktorė nuo 2016 m. yra Laima Dumšienė. Bibliotekoje 1990 m., minint Šilutės centrinės bibliotekos 45-metį, įkurtas Knygos muziejus.
Istorija
Įsteigta 1945 m. rugpjūčio 1 d. kaip Šilutės apskrities valstybinė viešoji biblioteka. 1950 m. tapo rajonine, 1976 m. – rajono centrine biblioteka, 1995 m. – savivaldybės biblioteka, pavadinta Fridricho Bajoraičio vardu. 1945 m. biblioteka kūrėsi Žalgirio g. 1 patalpose. 1947 m. persikėlė į Partizanų g. 61 (dabar Lietuvininkų g.), 1960 m. – į patalpas Partizanų g. 74. 2006 m. gegužės 26 d. perkelta į dabartines patalpas Tilžės g. 10.
Filialai
2022 m. gegužę biblioteka turėjo 21 filialą (11 iš jų vykdė ir mokyklų bibliotekų funkcijas):
Uždaryti filialai:
Užulėnis
Užulėnis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Lėno kaimo, Lėno ežero pietrytinėje pakrantėje. Veikia Taujėnų mokyklos Užugirio A. Smetonos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka, Užugirio krašto muziejus. Kaime išlikęs Užugirio dvaras ir parkas, gimtoji Lietuvos Prezidento A. Smetonos sodyba. Pietvakariuose plyti Lėno miškas.
Eina keliai į Lėną, Siesikus.
Juros periodo parkas (filmas)
Juros periodo parkas  – 1993 m. JAV mokslinės fantastikos filmas apie dinozaurų parką ir jį ištikusią katastrofą, kai dinozaurai ištrūko į laisvę. Pastatytas pagal Michael Crichton romaną tuo pačiu pavadinimu.
Visame pasaulyje filmas uždirbo per 1 mlrd. JAV dolerių.
Siužetas
Verslininkas Džonas Hamondas (Richard Samuel Attenborough) planuoja atidaryti naują zoologijos sodą/pramogų parką atokioje Ramiojo vandenyno saloje, bet šiame parke bus laikoma ne šių laikų gyvūnija, o klonuoti dinozaurai. Hamondas į savo dar nebaigtą parką pasikviečia žinomus mokslininkus norėdamas išgirsti jų nuomonę ir įrodyti investuotojams, jog parkas saugus, bet priešistorinės pabaisos ištrūksta.
Čechovas
Čechovas gali reikšti:
Ročos departamentas
Ročos departamentas  – departamentas pietryčių Urugvajuje, prie Atlanto vandenyno. Administracinis centras – Roča.
Geografija
Departamentui priklauso 170 km vandenyno pakrantės, kurią sudaro tiek balto smėlio paplūdimiai, tiek skardžiai ir uolos. Pakrantėje vyrauja lygumos, išraižytos įlankų ir lagūnų. Vakaruose paviršius kyla į Cuchilla Grande aukštumas. Šiaurės rytuose siekia Mirino lagūną. Į šią per departamentą teka Seboljati, Indijos upės.
Ekonomika
Ročos departamente vystoma gyvulininkystė (avys, galvijai), žvejyba, iškasenų gavyba (varis, lignitas, marmuras), žemdirbystė (javai, tabakas, pomidorai, kukurūzai, vaisiai).
Šarlotenburgas
Šarlotenburgas arba Smolnojė (, nuo 1946 m. Смольное) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Železnodorožno miesto gyvenvietės kaimas.
Hiperionas
Hiperionas graikų mitologijoje – mitologinis senovės graikų didvyris, titanas, Gajos ir Urano sūnus. Su Tėja, savo seserimi, susilaukė Helijo, saulės dievo, Selenos, mėnulio deivės, Eos, aušros deivės. Dažnai buvo tapatinamas su Heliju.
Šarlotenburgas
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės asmenvardis. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities Didžiųjų Užbrasčių valsčiaus dvaras. Priklausė Asūnų parapijai. 1933 m. sujungtas su Papaukomis, Mažaisiais Užbrasčiais ir Valdeku.
Hiperionas
Homero Iliadoje ir Odisėjoje Saulės dievas vadinamas Helijas Hiperionas „saulė aukštoji“. Bet Odisėjoje, Hesiodo Teogonojoje ir homeriškame himne Demetrai saulė viena kartą vadinama kaip Hiperionidas „Hiperiono sūnus“ ir Hesiodas užtikrintai įsivaizduoja Hiperioną kaip atskirą nuo Helijo. Vėlesnėje graikų literatūroje Hiperionas yra visada atskiriamas nuo Helijo kaip titanas.
Šarlotenburgas
Istorija
1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krylovo apylinkės kaimas.
Furmanovas
Furmanovu vadinama:
Žiogai (Gardamas)
Žiogai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Gardamo, Tenenio pakrantėje. Eina kelias.
Suomijos futbolo varžybos 1922 m.
Suomijos futbolo varžybos 1922 m.
Medinos II
Istorija
Medinos Ukmergės pavieto Salamiesčio dvaro ir miestelio inventorių dokumentuose paminėtos 1673 m. lapkričio 20 d.
Blagoveščenskas
Blagoveščenskas  – miestas Rusijoje, Tolimuosiuose Rytuose, 7985 km į rytus nuo Maskvos, prie Amūro ir Zėjos santakos; Amūro srities centras. 221,3 tūkst. gyventojų (2007). Didelis uostas, kelių mazgas, yra geležinkelio stotis, oro uostas. Mašinų, laivybos, elektros energijos, statybų, medienos, lengvoji, maisto pramonė.
Mieste veikia mokslo tyrimų institutas, hidrometeorologijos centras, medicinos akademija, pedagogikos universitetas, žemės ūkio universitetas, Amūro valstybinis universitetas, ekonomikos kolegija, Amūros medicinos kolegija. Yra dramos teatras, kraštotyros muziejus. Išlikusi buvusi katalikų bažnyčia, unikalios dinozaurų kapinės (miesto pietryčiuose), kur XX a. pradžioje aptikta dinozaurų liekanų.
Istorija
Tai vienas seniausių miestų Tolimajame Sibire. Įkurtas 1858 m. kaip Усть-Зейский postas. Pastačius cerkvę Благовещенья, gyvenvietė pervadinta į Благовещенская, o vėliau ir Благовещенск. XX a. pradžioje tapo metalo, aukso ir prekybos centru.
2011 m. liepos 31 m. miestą nuniokojo stiprus viesulas.
945 Barselona
945 Barselona – asteroidas, žymimas 945 numeriu. Ryškumas (vidutinės opozicijos metu) 13,2. Vidutinis atstumas nuo Saulės – 2,64 astronominio vieneto. Siderinis periodas 4,29 metų. Orbitos inklinacija labai didelė – beveik 33 laipsniai; dėl to šis asteroidas gali būti matomas danguje labai toli nuo ekliptikos.
Japetas
Japetas graikų mitologijoje – titanas, Gajos ir Urano sūnus. Jis buvo Atlanto, Prometėjo, Epimetėjo ir Menotėjo su Azija (arba su Temide) tėvas. Pagal graikų mitologiją, jo sūnūs, Prometėjas ir Epimetėjas, buvo žmonių rasės kūrėjai.
Rygos aplinkkelis
Rygos aplinkkelis  – kelias, nukreipiantis transporto srautus nuo Rygos miesto. Sudarytas iš dviejų magistralinių kelių: A4 (Baltežeras–Saulkalnė) ir A5 (Salaspilis–Babytė). Ilgis – 60,7 km (A4 – 20,4 km, A5 – 40,3 km). Aplinkkelio ruožai priklauso tarptautiniam Europos kelių tinklui: E22, E67, E77.
Įsrutis
Įsrutimi vadinama:
Šustka (Liublino vaivadija)
Šustka  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Dreluvo, apie 29 km į pietvakarius nuo Palenkės Bialos ir apie 73 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino.
Istorija
Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1888-1890 m. pastatyta Šustkos Šv. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia. 1919 m. įkurta Šustkos Šv. Mergelės Marijos Gimimo parapija. 1919-1954 m. kaimas buvo Šustkos valsčiaus centras.
Augustas Ambrasaitis
Augustas Ambrasaitis (Ambrazaitis,, 1863 m. rugpjūčio 16 d. Lazdynai, Ragainės apskritis – 1913 m. lapkričio 23 d. Graudencas, dab. Grudziondzas, Kujavijos Pamario vaivadija) – Prūsijos istorikas, kraštotyrininkas, pedagogas, evangelikų liuteronų bažnyčios veikėjas.
Biografija
1883–1898 m. Įsruties, Marienburgo, Vėluvos ir kt. mokyklų mokytojas ir rektorius (vedėjas).
Svarbiausiame veikale „Rytų Prūsijos provincija“ pateikė Mažosios Lietuvos lietuvių kultūros ir buities duomenų. Daug jo kraštotyrinių ir pedagoginių raštų yra XIX a. pabaigos – XX a. pradžios vokiečių periodikoje.
Paryžiaus automobilių paroda
thumb|right|225px|Salon de L’Automobile, [[1946 m.]] thumb|right|225px|Salon de L’Automobile Paryžiaus Grand Palais rūmuose, XX a. pr. Viršuje [[dirižablis|dirižablio eksponatas.]] Paryžiaus automobilių paroda  – viena didžiausių tarptautinių automobilių parodų pasaulyje, kas dvejus metus vykstanti Paryžiuje (Prancūzija). Parodą koordinuoja Tarptautinė automobilių gamintojų organizacija.
Istorija
1901 m. paroda vyko Grand Palais rūmuose. Be automobilių, taip pat eksponuoti dviračiai, valtys ir dirižabliai. Dėl Pirmojo pasaulinio karo paroda 1914–1918 m. nevyko. Paryžiaus automobilių paroda vėl surengta 1919 m., pristatytas Hispano-Suiza H6 automobilis.
2002 m. buvo pristatyti 559 automobilių modeliai. 2004 m. parodoje apsilankė 1 461 000 lankytojų.
2010 m. pristatytas elektromobilis Renault Zoe.
Septynios kruvinos orchidėjos
Septynios kruvinos orchidėjos – 1972 m. sukurtas giallo stiliaus kriminalinis filmas, kurį režisavo Umberto Lenzi.
Siužetas
Mieste nužudomos dvi moterys, kurie kurių kūnų policija randa paliktus orchidėjų žiedus. Trečiajai aukai – Džiulijai – pavyksta išgyventi. Policija paskelbia, kad ji mirė, tačiau moteris kartu su draugu Marijo patys pradeda tirti žmogžudystes. Kai nužudomos dar kelios moterys, jie randa ryšį: visos jos, kaip ir Džiulija, kažkada vieną savaitgalį praleido tame pačiame kurorto viešbutyje.
Kad išprovokuotų žudiką, policija televizijos pagalba išplatina informaciją, kad Džiulija išgyveno pasikėsinimą ir yra gyva.
Kirovas (reikšmės)
Kirovu vadinama:
Skaitmeninis maoizmas
Skaitmeninis maoizmas (pažodžiui iš ) – teorija, pagal kurią žiniatinklio (pvz., Web 2.0) bendruomenė arba jame veikianti asmenų grupė kaip žinių internete skleidimo subjektas nulemia įvykius, prisideda prie viešosios nuomonės formavimo, ignoruojant tikrovę, iškreipiant jos faktus, kai kolektyvas apsprendžia individo „tikrąją“ gyvenimo istoriją ir pateikiant atitinkamus vertinimus.
Istorija
Kompiuterių mokslo dėstytojas bei muzikas Jaron Lanier XX a. 9 dešimtmetyje sukūrė eksperimentinį filmą, kuris vieną vienintelį kartą buvo parodytas kino festivalyje. Laisvojoje enciklopedijoje atsidaro įrašas, priskiriantis informologą Jaron Lanier kino filmų režisieriams. Jaron Lanier bandė ištrinti klaidinantį įrašą koletyviai kuriamoje Vikipedijoje, bet nesėkmingai netgi po daugelio bandymų. Lanier vėliau aplankė žurnalistai, besidomintys naujojo kino režisieriaus karjera. Po šių įvykių buvo publikuotas esė ciklas,– taip pasirodė straipsnis „Digital Maoism“ (serijoje „Original Edge Essays“ interneto forume www.edge.org).
Menotėjas
Menotėjas („sužlugdytas tvirtumas“) graikų mitologijoje – titanas, Japeto ir Azijos sūnus. Menotėjas buvo puikus karys, bet įžūlus Dzeuso atžvilgiu. Pagal kai kuriuos šaltinius Dzusas jį nutrenkė su žaibu ant Trifilės kalno, pagal kitus jis buvo papraščiausiai suluošintas ir nutrenktas į Tartarą.
Eurovizijos dainų konkursas 1977
'''1977 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – dvidešimt antrasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1977 m. gegužės 7 d. Jungtinės Karalystės sostinėje Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Prancūzijos atstovė Marie Myriam su daina „L’oiseau et l’enfant“.
Žalia: 1977 m. konkurse dalyvavusios šalys. Geltona: šalys, 1977 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką.|thumb|250px|right thumb|250px|Marie Myriam – 1977 m. Eurovizijos nugalėtoja
Mirnas
Mirnu vadinami Rusijos miestai:
Mikūlės
Mikūlės – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Žadeikių, dešiniajame Lokystos krante, šiauriau automagistralės A1.
Žiogaičiai (Kalvarija)
Žiogaičiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 2 km nuo Liubavo.
Suomijos futbolo varžybos 1923 m.
Suomijos futbolo varžybos 1923 m.
Vitorožas
Vitorožas  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į rytus nuo Dreluvo, apie 14 km į pietvakarius nuo Palenkės Bialos ir apie 82 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1919 m. įkurta Vitorožo Šv. Archangelo Mykolo parapija.
Sumavas (Suvalkų apskritis)
Sumavas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pavadinimo kilmė
Švedų mokslininko, Suvalkijos vietovardžių ir vandenvardžių tyrinėtojo Knut Olof Falk nuomone kaimo pavadinimas iš lietuviškosios Samanis formos pasikeitė į lenkiškąją Sumowo dėl Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės raštininkų neretai vartotos sulenkintos formos Somonis, kurią dažnai tardavo Sumanis. Laikui bėgant, pavadinimą Sumanis susiejo su žuvies pavadinimu Sum (šamas) ir pakeitė formą į Sumowo, kaip nutiko ir Samanio ežero pavadinimui.
Puškinas
Puškinu vadinama:
Airbus Group
Airbus Group – tarptautinė Europos kompanija, registruota Nyderlanduose ir bazę turinti Prancūzijoje. Kompanija dirba aeronautikos ir gynybos prekių bei paslaugų gamyboje. Airbus Group turi tris padalinius – Airbus, Airbus Defence and Space ir Airbus Helicopters.
Grupė buvo įkurta 2000 m. kaip EADS. 2014 m. sausį grupė buvo pervadinta į Airbus Group.
Airbus
Airbus padalinys atsakingas už komercinių orlaivių gamybą. Padalinys žinomas pasaulyje dėl Airbus A320 šeimos bei didžiausio pasaulyje keleivinio lėktuvo Airbus A380 gamybos.
Airbus Defence and Space
Šis padalinys buvo sukurtas 2014 m. sujungus tris kompanijas – Airbus Military, Astrium ir Cassidian. Padalinys atsakingas už aeronautikos sistemų bei produktų gamybą.
Kompanija kartu su Europos Kosmoso Agentūra prisidėjo prie NASA kosminio erdvėlaivio Orion serviso modulio kūrimo.
Airbus Helicopters
Airbus Helicopters, anksčiau žinomas kaip Eurocopter, specializuojasi sraigtasparnių gamyboje.
Gintarėlis
Gintarėlis – berniukų ir jaunuolių choras Klaipėdoje.
Choro istorija
Dalyvavo tarptautiniuose ir Lietuvos konkursuose:
Garmišas-Partenkirchenas
Gármišas-Partenkìrchenas – miestas Bavarijoje, pietų Vokietijoje, netoli sienos su Austrija. 26,2 tūkst. gyventojų (2005 m.). Gerai išvystytas turizmas – veikia kalnų klimato kurortas. Išplėtotas žiemos sportas, slidinėjimas, alpinizmas. Per miestą eina Miuncheną ir Insbruką jungiantys geležinkelis ir plentas. Mieste veikia 1993 m. įkurtas Dž. Maršalo Europos saugumo tyrimų centras. Netoli miesto stūkso Alpės ir aukščiausia Vokietijos viršukalnė Cūgšpicė.
Sportas
Mieste ir jo apylinkėse įrengta daug slidinėjimo, snieglenčių ir kalnų laipiojimo trasų, reguliariai rengiamos šuolių su slidėmis varžybos. 1936 m. Garmiše-Partenkirchene įvyko IV žiemos olimpinės žaidynės.
Žymūs žmonės
Čia gimė vokiečių rašytojas Michael Ende, išgarsėjęs pasaka „Begalinė istorija“. Ilgą laiką Garmiše-Partenkirchene gyveno žymus vokiečių kompozitorius Richardas Štrausas.
Troickas
Troicku vadinami miestai:
Slengiai
Slengiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Sendvario, į rytus nuo Klaipėdos ir kelio. Sendvario seniūnijos centras. Veikia Plikių mokyklos skyrius, biblioteka. Pastatyta Slengių Šv. Jono Pauliaus II bažnyčia. Šiuo metu vyksta intensyvi gyvenvietės plėtra. Dėl Klaipėdos centro artumo Slengius pamėgo naujakuriai iš Klaipėdos.
Istorija
XIX a. Slengiai buvo kaimas Klaipėdos apskrityje.
2012 m. patvirtintas Slengių herbas.
Paprastasis tulžys
Tulžys (Alcedo atthis) – tulžinių (Alcedinidae) šeimos paukštis.
Išvaizda
Tai trumpauodegis ir ilgasnapis paukštis, nežymiai didesnis už žvirblį.
Patino ir patelės kūno viršutinė pusė ryškiai žaliai mėlyna. Galva ir sparnų dengiamosios plunksnos su tamsesniais dryželiais. Antuodegis mėlynas, blizgantis. Gerklė balsva, po akimis ir virš jų didelės rudos dėmės. Visa apatinė kūno pusė ryškiai ruda. Snapas juosvas. Kojos ryškiai raudonos, rainelė ruda. Jaunikliai ne tokie ryškūs.
Paplitimas
Eurazijoje paplitęs nuo Atlanto iki Ramiojo vandenyno. Šiaurėje arealas siekia Švediją, Suomių įlanką, Volgos aukštupį, pietinį Uralą, Jenisejaus aukštupį, Užbaikalę, Ochotsko jūrą. Pietuose arealas tęsiasi iki pietrytinių ir pietinių Azijos pakrančių, Irako, Mažosios Azijos, Viduržemio jūros pakrančių. Gyvena šiaurės vakarų Afrikoje, Britų, Zondo salose.
Žiemoja vakarinėje ir pietinėje arealo dalyse.
Lietuvoje neretas, tačiau ne visur aptinkamas. Dažnesnis pietrytinėje ir rytinėje šalies dalyje.
Biologija
Tylus, atsargus paukštis, žmogaus arti neprisileidžia. Laikosi prie vandens: čia gaudo grobį, pakrantėse kasa urvelius, kuriuose krauna lizdą ir peri. Net migruodami nenutolsta nuo vandens telkinių.
Didžiąją laiko dalį tupi nejudėdami ant šakos ar ant kokio nors iš vandens išlindusio daikto. Dažnai pastebimas ant lieptų turėklų, po tiltais. Pamatę grobį, ištempia kaklą ir puola žemyn. Trumpam dingta po vandeniu, bet netrukus vėl išnyra.
Kojos trumpos, todėl žeme juda blogai, daugiausia skraido. Mažais žingsneliais eina tik urvelio landa iki lizdo. Urvelius irgi kasa kojomis.
Nemėgsta giminaičių kaimynystės, todėl laikosi pavieniui, išskyrus dauginimosi laikotarpį. Aktyviai saugo savo teritoriją visais metų laikais. Užklydėlį puola garsiai šaukdami.
Dauginimasis
Monogamai. Poruotis pradeda ankstyvą pavasarį. Peri pavienėmis poromis, urvuose. Dažnai tuo pačiu urveliu naudojasi kelerius metus. Dažniausiai urveliai iškasami molingoje arba smėlingoje dirvoje. Įsikuria ir dirbtinėse lizdavietėse.
Kiaušinius deda ant žemės, retkarčiais lizdo kameroje būna keletas šapelių ar sausos žolės. Deda apytikriai 6, beveik apvalius kiaušinius. Peri apie 20 dienų, daugiausia patelė. Patinas tuo laiku baigia rausti anksčiau pradėtus urvelius antrai vadai. Jaunikliai lizde išbūna apie 25 dienas, juos maitina abu tėvai. Per metus tulžiai išveda dvi, rečiau tris vadas.
Mityba
Minta smulkia žuvimi, varliagyviais, vabzdžiais, vėžiagyviais ir kitais bestuburiais, jų lervomis.
Pagautą žuvį daužo į medžio šaką, kad auka apsvaigtų.
Železnogorskas
Železnogorsku vadinami Rusijos miestai:
V.I.P.
V.I.P. – 1991 m. lenkų ir prancūzų sukurtas veiksmo filmas.
Turinys
Romanas – kompozitorius, kuriantis muziką pagal užsakymus. Kartą, draugo paprašytas nuvairuoti mašiną į vasarnamį ir pakeliui pavežti vieną moterį, jis susipažįsta su Liza. Romanas susižavi naująja pažįstama, tačiau netrukus sužino, jog ši – žymaus nusikaltėlių šulo Ježio žmona. Nepaisant to, Romanas, progai pasitaikius, vis demonstruoja savo jausmus Lizai. Kartą, ją befilmuodamas, jis netyčia palieka įjungtą kamerą, kuri užfiksuoja kaip Lizos vyras nužudo savo buvusį verslo partnerį.
Turėdamas įrašą, Romanas nusprendžia pasiūlyti Ježiui sandėrį: atiduoti juostą mainais už Lizos laisvę...
Paymėžis
Paymėžis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Žadeikių, dešiniajame Ymėžės krante.
Vulka Luzecka
Vulka Luzecka  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Harmilas
thumb|right|250px|Harmilo vaizdas iš palydovo Harmilas – negyvenama Dahlako salyno, esančio Raudonojoje jūroje ir priklausančio Eritrėjai, sala.
Stasys Vinciūnas
Stasys Vinciūnas (1929 m. rugsėjo 21 d. Mielagėnai, Švenčionių apskritis – 2003 m. Anykščiai) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1948–1950 m. dirbo Rokiškio apskrities periodinėje spaudoje. 1953–1955 m. Anykščių rajono laikraščio „Kolektyvinis darbas“ redakcijos darbuotojas. 1959 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 1959–1989 m. laikraščio „Kolektyvinis darbas“ (dab. „Anykšta“) redaktorius.
Nuo 1961 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Vija Artmanė
Vija Artmanė (1929 m. rugpjūčio 21 d. Tukume, Latvija- 2008 m. spalio 11 d. Rygoje) – latvių kino ir teatro aktorė, TSRS liaudies artistė (1969), viena žymiausių tarybinių aktorių.
Biografija
1946 m. baigė Rygos J. Rainio Meninio teatro aktorinę studiją ir iki 1998 m. dirbo šiame teatre. 1999 m. perėjo dirbti į Rygos jaunimo teatrą.
Kine debiutavo 1956 m. Žinomiausiais vaidmenimis tapo Sonia filme "Savas kraujas" (1963 m.) ir Ona V. Žalakevičiaus filme "Niekas nenorėjo mirti" (1966 m.).
1964 ir 1968 m. tapo Sąjunginių kino festivalių laureate.
Jos 50-mečiui Rygos kino studijoje ekranizuotas S. Moemo romanas "Teatras", kuriame V. Artmane sukūrė pagrindinį Džiulijos Lambert vaidmenį. Apie aktorę sukurti du dokumentiniai filmai "Pokalbis su karaliene" (1980 m.) ir "Nuskriausta karalienė. Vija Artmanė" (2007 m.), parašytos trys knygos.
Vija Artmene aktyviai dalyvavo tarybinės Latvijos visuomeniniame gyvenime- buvo kandidatė į Latvijos KP CK narius, vadovavo Latvijos TSR teatro darbuotojų sąjungai, buvo tarybinio Taikos gynimo komiteto narė, apdovanota daugeliu valstybinių TSRS apdovanojimų. Latvijos Trijų žvaigždžių ordino kavalierė. Jos vardu 1968 m. pavadintas asteroidas (4136 Artmane).
Salto departamentas
Salto departamentas  – departamentas šiaurės vakarų Urugvajuje. Administracinis centras – Saltas.
Geografija
Vakarinė departamento dalis yra žemumoje, rytuose paviršius kyla į Cuchilla de Daymán, Cuchilla de Haedo aukštumas. Vakariniu Salto departamento pakraščiu teka Urugvajaus upė, o iš rytų – jos intakai: Daimanas ir Arapėjus. Ant Urugvajaus upės yra Salto Grandės tvenkinys. Klimatas drėgnas ir šiltas. Vidutinė metinė oro temperatūra 18-19 °C, kritulių kiekis 1100 mm.
Ekonomika
Ročos departamente vystoma gyvulininkystė (avys, galvijai), brangakmenių gavyba (ametistas, agatas), žemdirbystė (javai, kukurūzai, vaisiai, cukranendrės). Bitininkystė.
Žiogaičiai (Šilutė)
Žiogaičiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žemaičių Naumiesčio.
Suomijos futbolo varžybos 1924 m.
Suomijos futbolo varžybos 1924 m.
Škotijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
Škotijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
Bistrica (reikšmės)
Bistrica vadinama:
Saulius Mykolaitis
Saulius Mykolaitis (1966 m. sausio 15 d. Ramygaloje – 2006 m. vasario 18 d. Vilniuje) – lietuvių aktorius, režisierius, dainų autorius ir dainuojamosios poezijos atlikėjas.
Biografija
1988–1992 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje, 1995–1996 m. – Lietuvos muzikos akademijoje, įgijo magistro laipsnį.
1992–1994 m. dirbo Vilniaus valstybiniame mažajame teatre, 1994–2006 m. buvo Lietuvos nacionalinio dramos teatro aktorius.
Saulius Mykolaitis nusižudė 2006 m. vasario 18 d.
Teatras
Nuo 2000 m. pats režisavo spektaklius:
Muzika
Saulius Mykolaitis dalyvaudavo bardų koncertuose, taip pat rengdavo solo pasirodymus.
Išleisti trys albumai. Du iš jų – po mirties:
Juozas Buivydas
Juozas Buivydas (1923 m. rugpjūčio 13 d. Kaune – 1996 m. gruodžio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Mokėsi Šiauliuose, Kaune, Maskvoje. Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1940 m. Pirmieji darbai išspausdinti savaitraštyje „Kuntaplis“. 1940–1941 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ reporteris–apybraižininkas, 1944–1946 m. – žurnalo „Jaunimo gretos“ redaktorius. Vėliau žurnalo „Švyturys“ atsakingasis sekretorius, žurnalo „Šluota“ meninis redaktorius, laikraščių „Tiesa“, „Vakarinės naujienos“, LKP CK leidyklos dailininkas, laikraščio „Opozicija“ bendradarbis.
Dalyvavo respublikinėse ir tarptautinėse karikatūrų parodose, autorinė karikatūrų paroda „Žemės dėmės“.
Europos jaunųjų advokatų asociacija
Europos jaunųjų advokatų asociacija, EJAA, EYBA) – Europos teisinė organizacija, vienijanti jaunuosius advokatus, Europos valstybių advokatūros sistemos dalis. EJAA yra pelno nesiekianti daugianacionalinė asociacija, atstovaujanti daugiau nei 100 000 jaunųjų advokatų interesus visoje Europoje. Lietuvos jaunųjų advokatų asociacija (LJAA) yra Europos jaunųjų advokatų asociacijos narė.
Istorija
Europos jaunųjų advokatų asociacija buvo įsteigta 1993 m. gegužės 23 d. Prahoje. EJAA įsteigė 18 narių asociacijų. EJAA formalizavo neformalius ryšius, kurie egzistavo tarp daugelio miestų jaunųjų advokatų grupių eilę metų.
Pažymėtina, kad LJAA buvo įsteigta atsižvelgiant į Europos šalių praktiką steigti jaunųjų advokatų asociacijas (1994 m. kovo 17 d. Lietuvos advokatų taryba (protokolu Nr. 18) įregistravo LJAA įstatus). 1994 m. LJAA buvo priimta Europos jaunųjų advokatų asociacijos nare.
Veikla
EJAA organizuoja jaunųjų advokatų mainus, vizitus. Advokatas, norintis nuo 2 savaičių iki 2 mėnesių padirbėti kitame mieste ar kitoje valstybėje, kreipiasi į EJAA, siūlydamas savo darbo vietą. EJAA bando surasti jam kitą tokiu apsikeitimu suinteresuotą jauną advokatą, gyvenanti būtent tame mieste (kitoje vietoje).
Nuo 1995 m. EJAA leidžia žurnalą „Euroadvokatas“, kuriame jaunieji advokatai informuojami apie organizacijos veiklą, bendradarbiavimo su savo kolegomis galimybes.
Vadovybė
Europos jaunųjų advokatų asociacijos Prezidentė - lietuvių teisininkė Simona Oliškevičiūtė-Cicėnienė (LJAA valdybos narė, generalinė sekretorė, verslo teisės advokatų kontoros „LAWIN“ advokatė), EYBA Viceprezidentė - Nyderlandų teisininkė Els Leuftink. Vienas ankstesnių EYBA vadovų (EYBA Prezidentas, vykdomojo komiteto narys) – lietuvių teisininkas Elijus Burgis (Irmanto Norkaus ir partnerių advokatų kontoros „Raidla Lejins & Norcous" advokatas).
Maroko karinės pajėgos
Karališkosios Maroko karinės pajėgos kaip nacionalinės ginkluotosios pajėgos sudarytos 1956 m. Marokui iškovojus nepriklausomybę. Armijos pagrindą sudarė kolonijinėse Prancūzijos ir Ispanijos karinėse pajėgose tarnavę marokiečiai ir nacionalinio–išsivadavimo judėjimo kariai.
Istorija
1950 metais karaliaus Hasano II–jo nurodymu Maroko karališkosios karinės pajėgos nuslopino partizaninį judėjimą Rifo kalnuose, kur vietiniai berberai kovojo už regiono nepriklausomybę. Operacijoje dalyvavo apie 20 000 karių.
1960 metais karališkosios karo pajėgos ne kartą dalyvavo kariniuose veiksmuose prieš Alžyro armiją šalies pasienyje.
Karo pradžioje su Vakarų Sachara, Maroko ginkluotosios pajėgos ženkliai sustiprėjo ir 1990 m. antroje pusėje reguliarioje armijoje tarnavo jau 195 500 karių (175 000 sausumos armija, 13 500 – oro pajėgos ir 7 000 – jūrų pajėgos). 1994 m. išlaidos gynybai sudarė 1/10 šalies biudžeto.
Po nepriklausomybės paskelbimo Maroko armija ne kartą šalyje vykdė ir destabilizacinius veiksmus prieš monarchiją. 1971 m. birželio 10 d. buvo pabandyta užimti karaliaus rūmus Shirate, netoli sostinės Rabato, o 1972 m. rugpjūčio 16 d. buvo bandymas numušti karaliaus lėktuvą, grįžtantį namo iš oficialaus vizito Prancūzijoje.
Armija taip pat malšino protesto demonstracijas ir nepaklusnumo akcijas 1981 m. Kasablankoje ir 1990 m. – Fese.
Refleksinis radijo imtuvas
thumb|300px|Refleksinio radijo imtuvo schema. Dviem gnybtais viršuje prijungiama maitinimo įtampa. Garso signalo išejimas yra dešiniojo transformatoriaus antrinės apvijos kontaktai. Yra tik vienas tranzistorius bet dvi stiprinimo kaskados: task pats tranzistorius sustiprina iš pradžių aukštus, paskui žemus dažnius. Refleksinis radijo imtuvas – imtuvas, kuriame tas pats stiprintuvas panaudojamas tiek radijo dažniui (iki detekcijos), tiek ir garso dažniui (po detekcijos) sustiprinti. Pirmąkart sustiprintas signalas detektuojamas ir vėl paduodamas į to paties stiprintuvo įėjimą. Stiprintuvas sustiprina dabar jau garso dažnio signalą antrą kartą. Pirmąkart pasiūlytas 1913 m. vokiečių mokslininkų Wilhelm Schloemilch ir Otto von Bronk.
Stiprintuvo išėjime paprastai statomas radijo dažnio transformatorius (šio straipsnio schemoje kairysis) nuo kurio antrinės apvijos nuimamas sustiprintas radijo dažnio signalas (schemoje iškart detektuojamas diodu). Šis transformatorius garso dažnio stiprinimui daug įtakos neturi.
Refleksinis radijo imtuvas turi mažiau detalių ir vartoja mažiau galingumo, nei kiti panašaus jautrumo ir garsumo imtuvų tipai. Tačiau tokia schema yra nelabai stabili ir ją reikia rankiniu būdu derinti. Derinama parenkant optimalias kai kurių rezistorių reikšmės ir prireikus sukeičiant vietomis aukšto dažnio transformatoriaus apvijų galus. Refleksiniai imtuvo privalumai labiau pasireiškia lempiniuose imtuvuose, nes radijo lempa yra palyginus brangi, kaitinimui reikalinga papildoma galia, naudinga mažinti jų skaičių. Transistoriniai refleksiniai imptuvai kartais vis dar buvo siūlomi dėl ekonomiškumo ar (kol nebuvo mikroschemų) miniatiūriniams variantams.
Nuorodos
Refleksiniai lempiniai radijo imtuvai:
Epimetėjas
thumb|left|200px|[[Pandora siūlo dovaną Epimetėjui.]]
Cross Road
„Cross Road“ – amerikiečių roko grupės Bon Jovi kompiliacinis geriausių dainų albumas, išleistas 1994 m. spalio 11 d.
Erotinė fotografija
Erotinė fotografija – fotografijos žanras, kuriam būdingi erotikos motyvai. Erotinės fotografijos nuotrauka dažnai vadinama aktu.
Epimetėjas
Epimetėjas („nenumatymas“) graikų mitologijoje – titanas, Japeto ir Azijos sūnus. Epimetėjas su Pandora susilaukė Pirhos (arba Pyrhos), kuri susituokė su Deukalionu. Jie buvo vieni iš dviejų, išgyvenusių tvaną.
Erotinė fotografija
Istorija
miniatiūra|314x314px|Garsioji Betty Grable nuotrauka. Nuo pat savo atsiradimo fotografija vaizdavo žmogų ir jo kūną. 1841 m. Prancūzijoje buvo išleistas pirmasis vadovėlis aktų fotografams. Keletą dešimtmečių fotografiniai aktai buvo gana nedrąsūs, moterys ir vyrai jose būdavo prisidengę intymias vietas, fotoateljė modeliuojamos buduaro ar haremo scenos. Sueitis fotografijoje pasirodė apie 1900 metus. Tuo metu daugelyje Europos šalių erotika nebuvo skiriama nuo pornografijos, ją draudė įstatymai, tad kiekvienos erotinės nuotraukos demonstravimas tapdavo sensacija. Apie 1930 metus erotinė fotografija ėmė vystytis dviem kryptimis:
Epimetėjas
Jis buvo atsakingas už teigiamų savybių suteikimą visiems gyvūnams, bet kai buvo laikas duoti žmogui savybę, nieko nebuvo likę. Jo brolis Prometėjas pavogė šventąją ugnį iš Dzeuso ir atidavė žmonėms. Kaip bausmę Epimetėjui Dzeusas sukūrė Pandorą, žinodamas, kad jis ją pamils, nepaisant jo protingesnio brolio perspėjimų, kuris perspėjo niekada jam nepriimti dovanų iš Olimpo dievų (Prometėjas reiškia „įžvalgus“ arba „numatantis“).
Erotinė fotografija
Istorija
Šiuo metu erotinė fotografija naudojama puošniuose kalendoriuose, aktų albumuose, erotiniuose žurnaluose, kortose, internete ir kt.
Cross Road
Jį sudaro garsiausi grupės singlai iš albumų „Bon Jovi“, „7800° Fahrenheit“, „Slippery When Wet‘’, „New Jersey“ ir „Keep the Faith“. Papildomai įtrauktos dvi naujos dainos – „Always“ ir „Someday I’ll Be Saturday Night“. Jungtinėse Valstijose albume išleista nauja kūrinio „Livin' on a Prayer“ versija, pavadinta „Prayer '94“. Tais pačiais metais prekyboje pasirodė ir Cross Road video albumas su 16 geriausių Bon Jovi muzikinių klipų.
2005 m. jis perleistas kaip iš trijų diskų susidedantis box set albumas, pavadinimu „Deluxe Sound & Vision“. Šį rinkinį sudaro originalus „Cross Road“ su 15 dainų, CD diskas su retomis ir seniau neišleistomis dainomis bei grupės DVD koncertas „Live from London“.
Epimetėjas
Epimetėjas ir Pandora susituokė. Pandora turėjo skrynią, Hermio duotą, ir instrukciją niekada jos neatidaryti. Bet Hermis taip tik sukėlė jai smalsumą, ir ji atidarė skrynią išleisdama visas žmonijos nelaimes. Pandora uždarė skrynią sulaikydama tik nelaimės nuojautą viduje. Todėl žmonija nelaimės metu visada turi viltį.
Cross Road
Pozicijos topuose
Singlas „Always“ tapo geriausiai parduotu singlu per grupės istoriją. JAV nupirkta 1,5 mln., o visame pasaulyje 3 mln. jo kopijų. Daina šešias savaites išsilaikė Billboard Hot 100 top 10-tuke. Albumas 25-iose pasaulio šalyse užkopė į aukščiausiąjį trejetuką, 13-oje šalių pasiekė #1 vietą. Per pirmas penkias savaites pasaulyje parduota 5 mln. „Cross Road“ kopijų, Europoje jis tapo 8x platininiu, Jungtinėje Karalystėje pripažintas geriausiai perkamu 1994 m. albumu. Iki šiol iš viso pasaulyje parduota virš 20 mln. kopijų.
Prapymas
Prapymas – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Žadeikių, piečiau automagistralės, prie tunelio, einančio po šia automagistrale ir jungiančio šį kaimą su Girininkais. Seniūnaitijos centras.
Apaščia (reikšmės)
Apaščia vadinama:
Afiša (reikšmės)
Žodis afiša reikšmės:
Rusijos Amerika
thumb|right|250px|Rusijos Amerika 1860 m. thumb|right|250px|Fort Roso cerkvė (rekonstrukcija) Rusijos Amerika  – Rusijos imperijos valdos Šiaurės Amerikoje (Aliaska, Aleutų salos, Aleksandro salynas, gyvenvietės dabartinės JAV Ramiojo vandenyno pakrantėje (Fort Rosas)), egzistavusios 1733–1867 m. Formaliai Rusijos valda tapo 1799 m., kai statusą patvirtino caro įsakas.
Aliaskos atradimas
Rašytiniai šaltiniai rodo, kad pirmieji europiečiai, pasiekę Aliaską, buvo iš Rusijos. 1648 m. Semiono Dežniovo ekspedicija išplaukė iš Kolymos žiočių į Arkties vandenyną, aplenkė rytinį Azijos žemyno galą ir atplaukė prie Anadyrio upės. Vienas pasakojimas teigia, kad vienas ekspedicijos laivas nuklydo ir atsidūrė prie Aliaskos. Tačiau nėra įrodymų, kad būtų buvusi įkurta kokia gyvenvietė. Žinia apie rastą Aliaską Rusijos vyriausybės nepasiekė, tad klausimas, ar Sibiras jungiasi su Šiaurės Amerika liko neaiškus. 1725 m. caras Petras I pareikalavo surengti naują ekspediciją.
1733–1743 m. vyko antroji Kamčiatkos ekspedicija. Laivai „Šv. Petras“ (kapitonas danas Vitus Beringas) ir „Šv. Pavelas“ (kapitonas rusas Aleksejus Čirikovas) 1741 m. birželį išplaukė iš Kamčiatkos uosto Kamčiatkos Petropavlovsko. Netrukus laivai atsiskyrė, bet toliau plaukė į rytus.
Vagišiai (filmas)
Vagišiai – 2000 JAV kriminalinis filmas. Režisavo ir scenarijų parašė Guy Ritchie. Filmas pasakoja apie keturis lošėjus, kuriems tik atsitiktinumo dėka pavyko išvengti nemalonumų.
Rusijos Amerika
Aliaskos atradimas
Maždaug liepos 16 d. Beringo laivas „Šv. Petras“ pamatė Šv. Elijaus kalną Aliaskos pusiasalyje. Netrukus po to jie pasuko atgal į Kamčiatką. Tuo tarpu Čirikovo „Šv. Pavelas“ į Kamčiatką išplaukė tik spalio mėnesį su žiniomis apie jų aptiktą žemę.
Lapkričio mėnesį Beringo laivą išmetė į krantą dabartinėje Beringo saloje. Joje V. Beringas susirgo ir mirė, o laivą smarkūs vėjai sudaužė į gabalus. Laivo įgula saloje peržiemojo, išlikę gyvi iš nuolaužų pasistatė naują laivą ir 1742 m. rugpjūčio mėn. išplaukė link Kamčiatkos. Jų atvežti kalanų kailiukai pasirodė esantys puikiausi kailiai pasaulyje, tad jų paklausa paskatino kurti gyvenvietes Aliaskoje.
1740–1800 m.
Nedidelės kailių prekeivių grupės ėmė iš Sibiro plaukti į Aleutų salas. Kadangi kelionės iš Sibiro į Ameriką būdavo ilgos, trukdavo 2-4 metus, kartais ilgiau, jie ėmė kurti medžiotojų ir prekeivių postus. Paskutinį XVIII a. dešimtmetį jie tapo nuolatinėmis gyvenvietėmis. Apie pusė kailių prekeivių buvo rusai iš įvairių Rusijos dalių ar Sibiro. Likę prekeiviai buvo įvairių Sibiro tautų atstovai ar mišrios kilmės Sibiro gyventojai, kilę iš įvairių Europos bei Azijos tautų.
thumb|220px|left|Rytinė Rusijos pakrantė, [[Beringo sąsiauris ir vakarinis Aliaskos krantas]] Labai dažnai kailių prekeiviai ne patys medžiojo jūrų žvėris, o vertė tai daryti vietinius aleutus. Sklindant žinioms apie kailių turtus Rusijos kompanijos ėmė vis labiau konkuruoti ir versti aleutus vergiškai dirbti joms. Carienė Jekaterina Didžioji, 1763 m. užėmusi sostą, paskelbė, kad jos pavaldiniai su aleutais turi elgtis sąžiningai. Kai kuriose salose ir Aliaskos pusiasalio dalyse prekeivių grupės sugebėjo taikiai sugyventi su vietiniais gyventojais. Tuo tarpu dalis prekeivių pradėjo išnaudoti aleutus. Buvo imami įkaitai, dalis vietinių buvo priversti palikti savo kaimus ir keltis kitur. Tarp kompanijų didėjo konkurencija, jos ėmė jungtis į didesnes, galingesnes kompanijas. Dažnai santykiai su vietiniais gyventojais virsdavo konfliktais.
Mažėjant žvėrių populiacijai aleutai, tapę priklausomi nuo susidariusios kailių mainų ekonomikos, buvo priversti ieškoti naujų medžioklės plotų Šiaurės Ramiajame vandenyne, kur veisėsi kalanai. Galinga Šelichovo ir Golikovo kompanija pamažu tapo monopolija, susidūrimai ir ginkluoti konfliktai ėmė darytis vis dažnesni. Aleutams sukilus rusai surengė baudžiamąjį žygį, kurio metu nemažai aleutų buvo nukauti, o jų valtys ir medžioklės įrankiai sunaikinti.
1741–1799 m., kol pasikeitė dvi gyventojų kartos, nuo europiečių atneštų ligų, kurioms vietiniai neturėjo imuniteto, išmirė 80% aleutų.
Kolonija niekada nebuvo labai pelninga dėl kailių pervežimo išlaidų. 1784 m. Grigorijus Šelichovas, vėliau įkūręs Rusijos Aliaskos kompaniją, dviem laivais („Trys šventintojai“ ir „Šv. Simonas“) atvyko į įlanką Kodiako saloje, kuri vėliau buvo pavadinta Trijų Šventintojų įlanka. Vietiniai gyventojai koniagai puldinėjo rusų ekspediciją, ir Šelichovo žmonės atsakė ginkluota jėga – nužudė šimtus vietinių gyventojų, paėmė įkaitus, kad likusius priversti paklusti. Po to Šelichovas Trijų Šventintojų įlankos pakrantėje Kodiako saloje įkūrė antrą nuolatinę rusų gyvenvietę Aliaskoje (pirmoji buvo Unalaška).
1790 m. G. Šelichovas, grįžęs į Rusiją, nusamdė Aleksandą Baranovą valdyti jo Aliaskos kailių verslą. Baranovas perkėlė koloniją į šiaurrytinį Kodiako salos krantą, kur pakako medienos. Šioje vietoje įkurta gyvenvietė vėliau tapo dabartiniu Kodiako miestu. Kolonijoje apsigyvenę rusai vedė moteris koniages, jų palikuonys ir dabar turi rusiškas pavardes, pvz., Panamaroff, Petrikoff, Kvasnikoff. 1795 m. A. Baranovas, pamatęs europiečius ne iš Rusijos prekiaujančius pietryčių Aliaskoje, saloje, kuri dabar vadinama Baranovo sala, įkūrė Michailovską (10 km į šiaurę nuo dabartinės Sitkos). Tam jis iš tlinkitų nupirko žemės. 1802 m., kai A. Baranovas buvo išvykęs, tlinkitai iš gretimo kaimo užpuolė ir sunaikino Michailovską. A. Baranovas grįžo su Rusijos karo laivu ir užpuolikų tlinkitų kaimą nušlavė nuo žemės paviršiaus. Po to jis įkūrė Novoarchangelską. Ši gyvenvietė tapo Rusijos Amerikos sostine, o šiandien tai miestas Sitka, kuris apima ir buvusio Michailovsko teritoriją.
Šcibovas
Šcibovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo yra Sumavo ežeras.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Mieliūnėliai
Mieliūnėliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 17 km į pietus nuo Biržų.
Žiogiškės
Žiogiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Smalvų.
Jakobfreibergo akara
Jakobfreibergo akara (Aulonocara jacobfreibergi) – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvų rūšis.
Patinų kūno ilgis iki 15 cm. tačiau akvariume gali užaugti didesni, patelės žymiai mažesnės. Patinų kūno pagrindinė spalva yra mėlyna, tačiau, priklausomai nuo vietovės, žuvys skiriasi tiek raštais, tiek ir pelekų spalvomis, egzistuoja daug spalvomis ir dydžiu besiskiriančių populiacijų, turinčių atskirus vietinių gyventojų ar akvariumistų duotus pavadinimus, tačiau jos visos priklauso tai pačiai rūšiai ir kryžminasi tarpusavyje.
Endeminė Malavio ežero rūšis. Daugiausia laiko leidžia ežero urvuose. Maitinasi zooplanktonu, daugiausiai lervomis ir vėžiagyviais.
Mokslinis rūšies pavadinimas jacobfreibergi duotas pagal JAV žuvų importuotojo Jacob Freiberg pavardę.
Akvariumuose
Auginamos akvariumuose, viena populiariausių akvariuminių ciklidų rūšių.
Akvariumuose imituojant joms įprastą natūralią aplinką, rekomenduojama įrengti urvelių. Rekomenduojamas minimalus akvariumo dydis vienai porelei yra bent 90 litrų, geriausia didesnis.
Dažnai augintojai nerekomenduoja maitinti žinduolių mėsa ar Tubifex kirmėlėmis, kadangi manoma, jog tokia mityba gali sukelti ligą, populiariai vadinamą „Malavio pūtimu“, tačiau ši tarp ciklidų akvariumuose dažna liga nėra gerai ištirta, nežinomas nei jos sukėlėjas, nei mechanizmas.
Suomijos futbolo varžybos 1925 m.
Suomijos futbolo varžybos 1925 m.
Rimvydas Paleckis
Rimvydas Paleckis (g. 1967 m. rugsėjo 14 d. Maskvoje, SSRS) – žurnalistas, buvęs Lietuvos televizijos vadovas.
Biografija
Diplomato, žurnalisto Justo Vinco Paleckio ir žurnalistės Laimos Paleckienės sūnus, brolis Algirdas Paleckis.
1993–1995 m. Lietuvos radijo ir televizijos (LRT) užsienio ryšių skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1995–1997 m. LTV ir LNK televizijų diskusijų šou „Prieštarauk!“ vedėjas, radijo stoties „Radiocentras“ pokalbių laidos „Pirmasis puslapis“ vedėjas. 1997 m. LRT publicistinės TV laidos „Bylos ’97“, 1998 m. laidos „Savaitė ’98“ vedėjas. 1998–2000 m. dienraščio „Lietuvos žinios“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 2000–2001 m. ministro pirmininko Rolando Pakso atstovas spaudai.
2001–2006 m. LTV vedė „Panoramą“, pokalbių laidas „Prašau žodžio!“, „Ieškau darbo“, 2007–2008 m. analitinės laidos „Savaitė“ vedėjas. 2008–2013 m. Lietuvos televizijos direktorius, 2013–2018 m. LRT generalinio direktoriaus Audriaus Siaurusevičiaus pavaduotojas. Nuo 2018 m. portalo Alfa.lt laidos „Alfa taškas“ vedėjas (nuo 2020 m. birželio mėn. ši laida rodoma per „Lietuvos ryto“ televiziją). Nuo 2019 m. veda „Lietuvos ryto“ televizijos aktualių pokalbių laidą „Oponentai“.
Kalba rusų, vokiečių, anglų kalbomis.