cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Džeinė turi ginklą
Turinys
Džeinės Hemond vyras Bilas, priklausantis Bišopo gaujai, grįžta į savo fermą sunkiai sužeistas, o buvę kompanionai rengia jo medžioklę. Kadangi pats Bilas ieškomas už įvairius nusikaltimus, Džeinė neturi į ką kreiptis pagalbos, tik į Deną Frostą, savo buvusį meilužį. Dviese jie užsibarikaduoja fermoje ir ima laukti puolimo...
Ramoškiai (Radviliškis)
Ramoškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pašušvio.
Taraklijos rajonas
Taraklijos rajonas  – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies pietuose. Administracinis centras – Taraklija. 1 022 km² teritorijoje, 2012 m. sausio 1 d. surašymo duomenimis, gyveno 44 100 gyventojų, iš kurių 65,6 % sudarė etniniai bulgarai. Tai mažiausias šalies rajonas pagal gyventojų skaičių.
Geografija
Taraklijos rajonas pietuose ir vakaruose ribojasi su Kahuliu, šiaurėje su Gagaūzija bei rytuose turi pasienio ruožą su Ukraina.
Omar Faruk Tekbilek
Omaras Farukas Tekbilekas (Omar/Ömer Faruk Tekbilek; g. 1951 m. Adanoje) – Turkijos fleitininkas, multinstrumentalistas (groja nėjumi, sazu, ūdu, zurna). Atlieka tradicinę Artimųjų Rytų muziką ir šiuolaikines jos interpretacijas.
Gimė daugiakultūriame Adanos mieste. Tėvai turėjo muzikos instrumentų parduotuvę, brolis Hadžis grojo fleita. Omaras Farukas Tekbilekas mokėsi groti kavalu, vėliau sazu, grojo klubuose. Susidomėjo sufizmu, siekė tapti Mehlevi ordino nariu, bet vėliau susitelkė ties muzika, kuri, paties Omaro teigimu, yra trumpiausias kelias pas Dievą.
Būdamas 17-os išvyko į Stambulą, ten mokėsi groti pas dervišus, susipažino su saksofonininku Burhan Tonguch. Būdamas 20-ies išvyko į JAV, kur grojo su tradicinės turkų muzikos grupe. Grįžęs į Turkiją atliko privalomąją karinę tarnybą, o 1976 m. vėl išvyko į Niujorką. Dirbo tekstilės įmonėje, laisvalaikiu subūrė pop muzikos grupę „The Sultans“, tačiau palaipsniui krypo prie tradicinės Artimųjų Rytų muzikos. Prie grupės prisijungė naujų atlikėjų, šokėjų kolektyvas, grupė įrašė albumą.
1988 m. susipažino su prodiuseriu Brian Keane, su juo sukūrė garso takelį filmui „Suleimanas Didysis“. Vėliau kartu įrašė keletą albumų, Omaras Farukas Tekbilekas išgarsėjo world muzikos pasaulyje, grojo su daugeliu žymių rytietiškos muzikos atlikėjų, kompozitorių (Peter Gabriel, Azam Ali, Steve Shehan, Arto Tunçboyaciyan, Michael Askill).
2003 m. nominuotas BBC Radio 3 „World Music“ apdovanojimuose Artimųjų Rytų kategorijoje, tais pačiais metais apdovanotas Turkijos muzikos apdovanojimu.
Raudėnų valsčius
Raudėnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Raudėnai.
Istorija
Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo, panaikintas 1936 m., tačiau vėl atkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Kuršėnų valsčiaus ir dalies Tryškių valsčiaus. Galutinai panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kuršėnų rajonui (7 apylinkės).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 3880 žmonės:
Bučedžio nacionalinis parkas
Bučedžio nacionalinis parkas – V kategorijos IUCN saugoma teritorija Rumunijos centrinėje ir pietinėje dalyse, Bučedžio kalnuose. Parkas kerta Brašovo, Dimbovicos ir Prahovos apskričių teritorijas.
Bučedžio nacionalinis parkas užima 32,663 ha, parke gausu urvų, kanjonų, kalvagūbrių, smegduobių, slėnių, krioklių, ganyklų ir miškų.
Lurai
Lurai (sav. لۊر = lavr) – iranėnų tauta, gyvenanti vakarų Irane. Apgyvendinę istorinę Mažojo Luristano sritį, kurią Kohe Keviro kalnagūbris dalina į priekalnes (peš-koh) ir užkalnes (pušte-koh). Lurai taip pat gyvena Farse (masasapiai ir kuhgilujai), Hamadano, Kazvino, Kumo, Isfahano provincijose. Populiacija – apie 5,5 mln. žmonių (7 % Irano gyventojų). Dar šiek tiek lurų gyvena Irake, Kuveite, Omane. Lurai artimai giminingi bachtiarams. Vartoja iranėnų grupei priklausančią lurų kalbą, kuri sudaro tarpinę grandį tarp persų ir kurdų kalbų. Tikintieji – musulmonai šiitai. Yra įvairių islaminių-sinkretinių atšakų (kurd-bača, ali-ilahi ir kt.) sekėjų. Išlikę senosios iranėnų religijos bruožų.
thumb|left|240px|Lurų paplitimas Irane (2010 m.)
Manoma, kad lurų tauta ėmė formuotis ties II–I tūkstm. pr. m. e. sąvarta, kai į Irano plokščiakalnį atsikrausčiusios arijų gentys ėmė maišytis su čia gyvavusios Elamo valstybės žmonėmis. Po arabų užkariavimo, Luristane valdė savarankiška Atabekų dinastija. XVIII a. galutinai tapo Irano dalimi.
Užkalnių lurai yra klajokliai-gyvulių augintojai, ganantys avis, ožkas, asilus, mulus, žemdirbystė jų ūkyje užima antrinį vaidmenį. Derlių renka sugrįžę iš ganyklų. Priekalnių Luristane labiau išvystyta žemdirbystė, gyventojai gyvena sėsliai – auginami kviečiai, soros, ryžiai, miežiai, ankštiniai augalai. Irako lurai – pusiau klajokliai. XX a. daugelis klajoklių perėjo prie sėslaus gyvenimo būdo, žemdirbystės.
Klajoklių būstas – šėtra iš grubių ožkos kailių; žiemojimui stato akmenines trobeles. Sėslūs lurai gyvena plūkto molio būstuose. Vyrų apranga – platūs šarovarai ir ilgi medvilniniai marškiniai. Ant marškinių nešioja juodą (medvilninę arba milinę) liemenę, chalatą ar veltinį apdarą su skylėmis rankoms. Kepurė veltinė, ritiniška, su viršuje pritvirtinta spalvota skarele. Moterų apranga panaši į persišką. Klajoklių virtuvės pagrindas – pieno gaminiai ir aviena, žemdirbių – miltiniai gaminiai.
Lurai skirstosi į klanus, kurie toliau skirstosi giminėmis. Jų valdžia – chanai ir karinė arsitokratija. Šeima mažoji, santuoka patrilokalinė. Poligamija būdinga tik masasų klanui. Išvystyta tautosaka, ypatingą svarbą turi pasakotojai.
Anton Ferdinand
Klubai
West Ham United
Prisijungė prie West Ham kaip stažuotojas, 2002 m. gruodį, komandoje debiutavo 2003 m. rugpjūtį ir padėjo pasiekti pergalę 2-1 prieš Preston North End. Laimėjo Premier lygos futbolininko mėnesio apdovanojimą 2006 m. sausio mėn.
2007 m. kovo mėnesį buvo atskleista, kad Ferdinandas gavo bausmę, kuri prilygsta dviejų savaičių darbo užmokesčiui (maždaug £ 45 000) už melagingus pranešimus apie savo buvimo vietą. Ferdinandas sakė klubui, kad jam reikia eiti į Isle of Wight aplankyti savo močiutės, kai iš tikrųjų, jis nuvyko į Pietų Karoliną švęsti savo 22 gimtadienio. West Ham pralaimėjo išlikimo rungtynes Charlton Athletic 0-4.
Sunderland AFC
2008 m. rugpjūčio 27 d. pasirašė sutartį su Sanderland ekipa už neatskleidžiamą mokestį. Pranešama, kad maždaug £ 8 mln.
Tarptautinė karjera
Pakviestas atstovauti Anglijos 21 rinktinę, debiutavo – rungtynėse prieš Ukrainą, kuriose šventė pegalę 3-1 Riverside Stadium 2004 m. rugpjūčio 17 d.
Ferdinandas buvo atrinktas dalyvauti Anglijos U21 komandoje UEFA Under-21 futbolo čempionate Nyderlanduose. Turnyro pradžioje sužaidė vienerias rungtynes kaip atsarginis pusfinalyje prieš šeimininkus. Rungtynės baigėsi 1-1, po papildomo laiko ir baudos smūgių, Nyderlandai laimėjo 13-12. Tai buvo jo galutinis dalyvavimas čempionate už U21.
Šimaškio dinastija
Šimaškio dinastija – Elamo dinastija ir kartu jos valdoma Artimųjų Rytų valstybė, egzistavusi XXI–XIX a. pr. m. e. Dinastija buvo kilusi iš Šimaškio (Shimashki, Simashki) regiono, kurio vieta neidentifikuota, nors jis buvo kalnuotoje Elamo dalyje. Kai kurie mokslininkai sieja Šimaškį su vėlesniu Kermanijos regionu aplink Kermano miestą.
Istorija
XXII a. pr. m. e. Avano dinastiją nusiaubė gutijai, o netrukus Elamo lygumų dalyje savo kontrolę įvedė Trečioji Ūro dinastija, kuri valdė Sūzus. Viešpataujant Ūro karaliui Šusinui yra išlikę įrašai, kad kalnuotoje Elamo dalyje, Šimaškyje, valdo karalius Girnamė. Jis laikomas pirmuoju dinastijos karaliumi.
Santykiai tarp kalnuotojo Elamo ir Šumero buvo permainingi. Atrodo, karaliai tarpusavyje turėjo dinastines santuokas (pvz., Šusinas atidavė savo dukterį į žmonas Anšano kunigaikščiui), tačiau nevengdavo ir karinių ekspedicijų į vienas kito žemes. Penktasis eilėje karalius Enpiluchanas, pasinaudodamas Šumero silpnumu, trumpam užvaldė Anšaną ir Sūzus, tačiau ~2022 m. pr. m. e. Ibisinas susigrąžino kontrolę. Chutrantempti (anot kitų šaltinių, Kindatu ) įsiveržė į Šumerą, sugriovė Ūrą ir paėmė į nelaisvę paskutinįjį jos karalių, taip baigdamas III Ūro dinastiją.
Tiesa, elamitai nesiekė valdyti Šumero ir netrukus atsitraukė, matyt išvyti Isino karaliaus Išbi-Eros. Vietoj to, jie konsolidavo valdžią Elame. Nusistovėjo tradicija, kad Sūzai tapo antrąja sostine, kurioje valdydavo karūnos princas, prieš tapdamas valdovu Šimaškyje. Jis būdavo tituluojamas Sūzų iššakumu. Sūzus ypač išpuošė Indatu Inšušinakas I, kuris čia naujai pastatydino šventyklą dievui Inšušinakui. Jo sūnus Tan-Ruhuratiris vedė Ešnūnos karaliaus Bilalamos dukterį.
Valdovai
Sūzuose rastas Elamo karalių sąrašas pateikia dinastijos karalių (tituluojamų sukkal) vardų. Visos datos apytikslės ir prieš mūsų erą.
Arionas
Pasakojama, kad siekdama išvengti Poseidono persekiojimo Demetra pasivertusi kumele, o Poseidonas ją apgavęs įgydamas arklio pavidalą. Demetrai gimęs arklys, vardu Arionas, ir duktė, kurios vardas neinicijuotiesiems nebuvęs žinomas.
Pasak poeto Antimacho, šis žirgas ir Kaeras buvę Gajos atžalos. Pasak kitų tradicijų, Poseidonas (arba Zefyras) šio arklio susilaukęs su harpija. Dar pasakojama, kad Poseidonas Arioną sukūręs besivaržydamas su Atėne. Arionas ėjęs iš rankų į rankas: Poseidonas jį perleidęs Koprėjui, paskui arklys priklausęs Onkui, Herakliui, o iš šio atitekęs Adrastui.
Kalininskas
Kalininskas  – miestas Rusijoje, Saratovo srityje, 121 km į vakarus nuo Saratovo, Pavolgio aukštumoje, prie Balandos upės. Rajono centras. Atvesta geležinkelio atšaka iš Atkarsko. Praeina Saratovo–Voronežo plentas, atšaka į Kamyšiną. Chemijos, maisto pramonė. Veikia krašto muziejus.
Istorija
1680 m. Balandos (Баланда) kaimą prie tokio pat pavadinimo upės įkūrė atėjūnai nuo Dono. 1797 m. Balanda ir apylinkės padovanotos grafui Nikolajui Šeremetjevui. XIX a. Balanda buvo svarbus prekybinis centras. Nuo 1939 m. – miesto tipo gyvenvietė. 1962 m. Balandai suteiktas miesto statusas ir Kalininsko vardas (pagal Michailą Kalininą).
Kakadlé FC
Kakadlé futbolo klubas arba Kakadlé FC – profesionalus futbolo klubas, įsikūręs Niamtugu.
Stadionas
Namų rungtynes klubas žaidžia Niamtugu miesto savivaldybės stadione, talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas Niamtugu mieste, šiaurės Toge, Karos regione. Kitados rungtyniavo Pirmame divizione.
2020–2021 m. Togo futbolo čempionatas nevyko dėl pandemijos. 2021 m. sezone tarp „C“ grupės komandų užėmė pirmą vietą ir pateko į finalinį etapą.
2022 m. „A“ grupėje vėl buvo šešti ir į finalinį etapą nepateko.
2022–2023 m. ekipos rungtyniavo vientisoje lygoje. Tarp šešiolikos dalyvių ekipa liko keturioliktoje vietoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Pensilvanijos universitetas
Pensilvanijos universitetas (Penn, UPenn) – privatus universitetas, esantis Filadelfijoje, Pensilvanijos valstijoje, JAV. Jis yra ketvirta pagal senumą aukštojo mokslo įstaiga JAV ir vienas iš devynių prieš JAV nepriklausomybės karą įkurtų universitetų. Pensilvanijos universitetas yra vienas iš 14–os JAV universitetų asociacijos steigėjų. Patį universitetą įkūrė Bendžaminas Franklinas. Tarp universiteto absolventų yra 12 valstijų vadovų (taip pat ir JAV prezidentas Viljamas Harisonas). Pensilvanijos universitetas laikomas vienu iš prestižinių JAV universitetų.
Pensilvanijos universiteto Mūro elektrotechnikos mokykloje laikotarpiu nuo 1942 iki 1945 m. buvo sukurtas pirmasis pasaulyje elektroninis programuojamasis visuotinės reikšmės kompiuteris ENIAC.
Aukštas blondinas juodu batu
Aukštas blondinas juodu batu – 1972 m. sukurtas filmas.
1974 m. pasirodė jo tęsinys „Aukšto blondino sugrįžimas“.
Turinys
Prancūzų kontržvalgyboje vyksta vidinė kova tarp pulkininko Tuluzo ir jo pavaduotojo Milano, siekiančio užimti šio vietą. Milano nurodymu, vienas iš agentų nuvyksta į JAV, kur leidžiasi suimamas su narkotikais, o tardymo metu tvirtina, kad vykdė savo žvalgybos užduotį. Kyla didelis skandalas, tačiau paties Milano apklausa neduoda rezultatų. Tuluzas savo namuose aptinka keletą „blakių“ ir demonstratyviai pasikviečia pavaduotoją Perašą, kuriam garsiai, kad girdėtų pasiklausantieji, liepia sekančią dieną oro uoste sutikti specialų agentą, kuris išspręs Milano „problemą“.
Kadangi jokio agento nėra, Perašas turi simuliuoti susitikimą, kad jį sekantys Milano agentai patikėtų istorija. Oro uoste jis pasirenka atsitiktinį žmogų – orkestro smuikininką Fransua Periną, kuris išsiskiria iš aplinkos tuo, kad yra apsiavęs skirtingų spalvų batais. Apgaulė pavyksta ir dabar visas Milano ir jo agentų dėmesys nukreipiamas į aukštą blondiną, kurio kasdieniame gyvenime visi mėgina iššifruoti planuojamus veiksmus ir taktiką. Kai Milanas atsiduria aklavietėje, jis pasiunčia agentę Kristiną, kuri turi suvilioti Fransua ir išgauti iš jo informaciją. Keistuolis smuikininkas įsimyli merginą, o ši netrukus suvokia, kad šis nėra joks agentas. Nieko nepešęs Milanas nurodo pašalinti Blondiną, o apie tai sužinojęs Tuluzas liepia patraukti jį saugančius seklius. Kristina bando perspėti Fransua, tačiau šiam į pagalbą ateina Perašas, nusprendęs nepaklusti viršininko nurodymams...
1885 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1885 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1885 m. gruodžio 1 d. Vokietijos imperijoje ir Liuksemburge. Surašymo metu Vokietijoje priskaičiuota 46,9 mln. gyventojų (tarp jų 2,0 mln. Rytprūsiuose), Liuksemburge – 213 tūkst.
Lietuva
Surašymas apėmė dalį dabartinės Lietuvos teritorijos – Rytprūsiuose buvusią Mažąją Lietuvą. Visoje Rytų Prūsijos provincijoje buvo 1959,5 tūkst. gyventojų. Dabartinės Lietuvos teritorijoje buvo Klaipėdos apskritis, didžioji dalis Šilutės apskrities, didesnė dalis Tilžės apskrities ir mažoji dalis Lankos bei Ragainės apskričių.
Rezultatai
Surašymo rezultatai regionuose ir provincijose:
Jauniūnų mokykla
Jauniūnų mokykla – buvusi mokykla Jauniūnuose (Širvintų rajonas). Po mokyklos uždarymo patalpos buvo naudojamos, dabar dalis pastato naudojama bendruomenės poreikiams – renginiams organizuoti, dekoracijoms, seniūnijos turtui sandėliuoti.
Istorija
Mokykla veikė 1966–2001 m., uždaryta dėl pernelyg mažo mokinių skaičiaus.
Voicechas Bielinskis
Voicechas Bielinskis (m. prieš 1664 m.) – Mlavos seniūnas.
Šeima
Vedė Elžbietą iš Bledovskių, Baltazaro ir Elžbietos Morštyn dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo sūnų Pranciškų Joną.
Ramoškos
Ramoškos – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Jurgelionių.
Ramovė
Ramove vadinama:
Karininkų ramovės
Karininkų organizacijos:
SC Wiener Neustadt
Vyner Noištato SC – Austrijos futbolo klubas iš Vyner Noištato.
Istorija
2008 m. prisijungė Wiener Neustädter SC klubą, iki tol žaidė Švanenštate.
Petras Ožarovskis
Petras Ožarovskis (apie 1725–1794 m. gegužės 9 d., Varšuva) – Lenkijos bajoras, pulko vadas ir politikas. Generolas-majoras (nuo 1757 m.), Karūnos armijos generolas-leitenantas (nuo 1761 m.), Karūnos didysis raštininkas (1768–1775), 12-to Karūnos pėstininkų pulko vadas (1785–1786), Mažosios Lenkijos divizijos generolas-leitenantas (1792), Karūnos pėstininkų gvardijos vadas (1793–1794). 1794 m. Kosciuškos sukilimo metu, už prorusišką požiūrį apkaltintas valstybės išdavimu ir pakartas Varšuvoje.
Biografija
Kilo iš smulkios Mazovijos bajorijos. Karūnos didžiojo stalininko ir Karūnos didžiojo stovyklininko Jurgio Martyno Ožarovskio (apie 1690–1742) ir Konstancijos Bobrovnickos (apie 1700–1737) sūnus. Pasirinko karinę karjerą, iš pradžių tarnavo Prūsijos armijoje, po to perėjo į Lenkijos (Karūnos) armiją.
1767 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi. Užėmė Vojnicos kašteliono nuo 1781 metų ir Karūnos didžiojo etmono (1793–1794 m.) pareigas. 1773 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu.
Buvo Lenkijos karaliaus Stanislovo Augusto šalininkas. 1792 metais prisijungė prie Targovicos konfederacijos. 1793 m. lapkričio 19 d. buvo paskirtas Karūnos didžiuoju etmonu. 1794 m. gegužę, Kosciuškos sukilimo metu, už prorusišką požiūrį (Jekaterina II mokėjo jam išlaikymą 2000 dukatų) apkaltintas valstybės išdavimu ir pakartas Varšuvoje.
Šeima
Petras Ožarovskis buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona 1763 metais tapo Elžbieta Pacaitė (apie 1733 – apie 1770), nuo santuokos su kuria turėjo tris sūnus:
1774 metais Varšuvoje vedė Marianą Džerbicką, Antono Džerbickio ir Klaros Piaskovskos dukterį. Sutuoktiniai turėjo keturis sūnus:
Stanislava Rapalienė
Stanislava (Stasė) Rapalienė (1922 m. gruodžio 24 d. Salantuose, Kretingos rajone – 1991 m. liepos 21 d. Kaune), palaidota Petrašiūnų kapinėse – Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė, sopranas
Biografija
Dainininkė turėjo iš prigimties gražų balsą ir Salantuose, kur gimė, daug kas į bažnyčią ateidavo pasiklausyti jos dainavimo. Jos gabumus pastebėjo kompozitorius Jonas Karosas ir pakvietė į Klaipėdos muzikos mokyklą. 1950 m. Stanislava Rapalienė baigė Klaipėdos muzikos mokyklos Elenos Mažrimaitės-Dirsienės dainavimo klasę. Dar studijuodama pradėjo dainuoti Klaipėdos muzikinės dramos teatre, kur jai buvo patikėti pagrindiniai Bertos ir Serpoletos vaidmenys Isako Dunajevskio operetėje „Laisvasis vėjas“ ir Roberto Planketo operetėje „Kornevilio varpai“. Vokalo dėstytojai Elenai Dirsienei nebuvo sunku ugdyti turtingą iš prigimties jaunos dainininkės balsą. Per Kauno muzikinio teatro gastroles Klaipėdoje viename iš spektaklių jaunąją dainininkę pastebėjo režisierius Rostislavas Andrejevas ir pasikvietė į Kauno valstybinį muzikinį teatrą, kur per 32 metus Stasė Rapalienė sukūrė daugiau nei 80 vaidmenų operose ir operetėse.
Vaidmenys
Stanislava Rapalienė dainavo pagrindines partijas Džiuzepės Verdžio operose „Rigoletas“, „Simonas Bokanegra“, „Traviata“; Piotro Čaikovskio operose „Eugenijus Oneginas“ bei „Jolanta“; Jurgio Karnavičiaus operoje „Gražina“, Žoržo Bizė „Karmen“, Džiakomo Pučinio „Bohemoje“, Antonino Dvoržako „Undinėje“, Volfgango Amadėjaus Mozarto „Figaro vedybose“ ir daugelyje kitų operų ir operečių. Jos balso grožis atsiskleidė ilgus metus atliekant pagrindinį vaidmenį Džiakomo Pučinio operoje „Madam Baterflai“, už kurį 1959 m. po premjeros garsus dainininkas Kipras Petrauskas jai viešai padėkojo. Kūrybingiausias Stanislavos Rapalienės darbo laikotarpis buvo diriguojant Juozui Indrai, režisuojant Rostislavui Andrejevui bei Reginai Senkutei.
Kita veikla
Stanislava Rapalienė 23 metus buvo Kauno aklųjų kombinato kultūros namų vokalinio būrelio vadovė.
Apdovanojimai
1973 m. Stanislavai Rapalienei suteiktas Lietuvos SSR liaudies artistės garbės vardas.
Atminties įamžinimas
Ant namo Savanorių pr. 183, kuriame gyveno dainininkė, 1998 m. buvo atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1950–1991 m. gyveno Kauno valstybinio muzikinio teatro solistė Stanislava Rapalienė“ (Kauno m. mero 1998 03 05 potv. Nr.84).
Ūmus tubulointersticinis nefritas
Tubulointersticinis nefritas – nefrito forma, kuriai būdingas inkstų intersticiumo (audinio gaubiančio inksto kanalėlius) ir kanalėlių pažeidimas. Pagal savo klinikinę eiga gali būti ūminis ir lėtinis. Pagal priežastį pirminis ir antrinis (kaip kitos ligos išraiška).
Etiologija
Ūmų tubulointersticinį nefritą dažniausiai sukelia medikamentai: antibiotikai pvz.: meticilinas, ampicilinas, cefalosporinai; antituberkulioziniai vaistai pvz.: rifampicinas; prieštraukuliniai medikamentai - fenitoinas; nesteroidiniai - vaistai nuo uždegimo; kiti medikamentai - cimetidinas. Kitos priežastys infekcija - ūmus pielonefritas. Lėtinio intersticinio pielonefrito priežastis pirminis (idiopatinis); antrinis dėl vaistų nesteroidiniai vaistai nuo uždegimo ir nenarkotiniai analgetikai; litis; kalcinieurino inhibitoriai (ciklosporinas); sunkieji metalai - švinas, kadmis; hematologinės ligos - mielominė liga; metaboliniai sutrikimai - hiperkalcemija/hiperkalciurija, hiperurikemija/hiperurikozurija ir kt.
Morfologija
Inksto biopsinėje medžiagoje matoma - intersticinio audinio uždegiminė infiltracija(limfocitais, makrofagais gali būti eozinofilais) ir edema. Kanaliukų ląstelių paburkimas ir nekrozė. Vėliau gali pasireikšti kanaliukų atrofija ir intersticiumo fibrozę.
Klinika
Ūminis tubulointersticinis nefritas gali pasireikšti per 2 dienas - 2 mėnesius nuo vaistų pavartojimo. Klinikai būdingas juosmens skausmas, padažnėjęs ir gausesnis šlapinimasis - poliurija, nikturija. Gali būti sisteminiai alergijos požymiai karščiavimas, bėrimai. Neoligūrinis ūmus inkstų nepakankamumas.
Diagnostika
Bendrame kraujo tyrime - gali būti eozinofilija, jeigu pasireiškia sisteminės alergijos požymių. Biocheminiame tyrime - pasireiškus inkstų nepakankamumui padidėja serumo kreatinino koncentracija, šlapalo koncentracija, nustatomas sumažėjęs glomerulų filtracijos greitis. Šlapimo tyrimas -izostenurija, proteinurija (mažiau 1.5 g/24h), leukociturija, eozinofilurija. Echoskopiškai sustorėjusi inksto parenchima. kartais atliekama inksto biopsija (būdingi pokyčiai žiūrėk morfologija).
Gydymas
Šalinti priežastį nutraukti medikamentų vartojimą. Simptominis gydymas - stebėti inkstų funkcija ir jam pasireiškus gydyti ūminį inkstų nepakankamumą.
Dėl visko kalta meilė
Dėl visko kalta meilė – 2018 m. sukurta romantinė komedija.
Turinys
Žoslenas – sėkmingas verslininkas ir nuobodžiaujantis mergišius. Kartą jį palaiko neįgaliu kaimynystėje apsigyvenusi mergina ir Žoslenas, norėdamas ją suvilioti, toliau apsimeta tokiu. Mergina pakviečia jį į savo tėvų namus, kur Žoslenas susipažįsta su jos seserimi – prie vežimėlio prikaustyta Florans. Netrukus tarp jų suliepsnoja jausmai ir kuo toliau, tuo sudėtingiau Žoslenui rasti progą atskleisti apie save visą tiesą...
Ramuldava
Ramuldava – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Debeikių.
Spartakas (filmas)
Spartakas – 1960 m. sukurtas istorinis epas apie vergų sukilimą Senovės Romoje 74–71 m. pr. m. e.
Iki 1970 m. tai buvo kino studijos „Universal Studios“ daugiausia pajamų surinkęs filmas, kurį aplenkė veiksmo juosta „Aerouostas“ pagal Arthur Hailey romaną.
Kūrimo istorija
1958 m. buvo nuspręsta sukurti didelės apimties istorinį epą „Ben-Huras“, kurio režisieriumi buvo paskirtas William Wyler. Aktorius Kirk Douglas, jau turintis patirties tokiuose filmuose (1958 m. pasirodė juosta „Vikingai“), nuo pat pradžių susidomėjo būsimu projektu, nes manė atitinkantis pagrindinio herojaus tipažą. Vis tik režisierius pagrindiniam vaidmeniui pasirinkio Charles Heston, o Douglasui pasiūlė antraplanį (Mesalinos) vaidmenį. Šis nesutiko ir nusprendė pats sukurti savo istorinį epą. Tam pagrindu tapo istorija apie vergų sukilimą ir jo vadovą Spartaką, aprašytą 1951 m. išleistame Howard Fast romane. Douglas ne tik turėjo būti pagrindinio vaidmens atlikėjas, bet ir pagrindinis prodiuseris.
Douglas kreipėsi į kompaniją „United Artists“, tačiau pradžioje ši atsisakė projekto: tuo metu jau buvo paskelbta, kad studija kurs istorinį filmą pavadintą „Gladiatoriai“ su Yul Brener pagrindiniame vaidmenyje ir kuriam jau buvo suplanuotas 5,5 mln. dolerių biudžetas. Douglas pasiūlė sujungti abu projektus, tačiau Brener atsisakė. Kadangi kino studijai priklausė tiek „Gladiatorių“, tiek „Spartako“ autorinės teisės, Douglas toliau nenusileido, o sužinojęs, kad „Gladiatoriai“ planuojami filmuoti Europoje 1959 m. vasarą, pasiūlė „Spartaką“ filmuoti JAV tų pačių metų sausį.
Scenarijaus autoriumi jis pasirinko knygos autorių Fastą, tačiau šis neturėjo reikiamos patirties, o bandomasis egzempliorius nesulaukė palaikymo. Pats Douglas jį pavadino „katastrofa“, tačiau pasiėmė į susitikimą su kino kompanijos „Universal Studios“ vadovais. Pastariesiems scenarijus taip pat nepatiko, tačiau jie davė pirminį suitikimą finansuoti filmą.
Douglas kreipėsi į scenaristą Danton Trumbo, kuris dėl savo politinių pažiūrų buvo įtrauktas į Holivudo „juodąjį sąrašą“, kuriame esantys autoriai arba negaudavo užsakymų, arba turėjo prisidengti svetima pavarde. Vis tik su Trumbo buvo pasirašyta oficiali sutartis ir Douglas vėliau ne kartą naudojosi jo paslaugomis. Iki gruodžio mėnesio buvo parengti 3 scenarijaus variantai ir paskutinysis pasiriktas filmavimo darbų pradžiai.
Parenkant režisierių, svariausią žodį turėjo kino studija, šiam darbui pakvietusi Anthony Mann. Douglas su tuo sutiko tik todėl, kad spaudė laikas, nes pats režisierius neturėjo patirties kuriam tokio žamro juostas (iki tol jis buvo žinomas kaip verternų kūrėjas). Sutikę filmuotis tokie aktoriai kaip Peter Ustinov ar Laurence Olivier iš karto sulaukė dėmesio, o metų pabaigoje „United Artists“ paskelbė atšaukianti „Gladiatorių“ kūrimą. Pagrindimiame moters vaidmenyje Douglas norėjo matyti prancūzę Jeanne Moreau, tačiau susitarimo pasiekti nepavyko, todėl antru pasirinkimu tapo mažai žinoma vokietė Sabina Bethmann.
Filmavimas prasidėjo 1959 m. sausio pabaigoje Los Andželo apylinkėse, tačiau po 2 savaičių Douglas kreipėsi į kino studijos vadovus tvirtindamas, kad režisierius nesusitvarko su darbu. Kiti aktoriai taip pat palaikė Douglą ir pastarasis pasiūlė nauju režisieriumi Stanley Kubrick: jie kartu jau buvo sukūrę karinę dramą „Garbės keliai“ (1957 m.) bei palaikė asmeninę draugystę. Kubrickas, kuriam tuo metu buvo tik 30 metų, sutiko net neskaitęs scenarijaus, bet vėliau, su juos susipažinęs, neparodė didelio entuziazmo ir pareiškė, kad „filme yra viskas, išskyrus gerą istoriją“. Pirmas darbas, kurį padarė Kubrickas – atleido aktorę Bethmann ir vietoje jos pakvietė anglę Jean Simmons.
Kino studija taip pat nebuvo patenkinta, nes dabar jos didžiausiam projektui vadovavo mažai patyręs režisierius, o scenarijaus autorius vis dar buvo „juodajame sąraše“. Kubrickui tapus režisieriumi, buvo parengtas ir ketvirtasis scenarijaus variantas.
Sudėtingas filmavimas buvo baigtas rugpjūčio pradžioje, tačiau gautas rezultatas tiko tik režisieriui. Kino studija išskyrė papildomą finansavimą nufilmuoti kovos scenas, kurias dėl taupumo kurti buvo nuspręsta Ispanijoje. Kubrickas sėkmingai susidorojo su užduotimi ir sulaukė studijos vadovų pripažinimo. Paskutinieji epizodai buvo nufilmuoti 1960 m. kovo mėnesį.
DNR sekoskaita
DNR sekoskaita (taip pat vadinama DNR sekvenavimu) – metodų visuma, skirta DNR molekulių sekų nustatymui.
DNR sekoskaitai pagrindą padėjo Frederiko Sendžerio tyrimai. Pirmieji sekoskaitos metodai pasirodė apie 1970 m.
Tiranos Motinos Teresės tarptautinis oro uostas
Populiariausi skrydžių maršrutai veda į Milaną, Romą ir Stambulą.
DNR sekoskaita
Naujos kartos sekoskaita
thumb|1 pav. Signalo apdorojimas IonTorrent sekoskaitos metu. Ties ~1600 ms į DNR grandinę įjungtas dNTP sukelia įtampos šuolį (žr. raudona kreivė kairiajame paveiksle), kuris yra ypatingai mažas palyginti su vėliau vykstančiais įtampos kaitą sukeliančiais technologiniais procesais. Tikslinis signalas išryškinamas (žr. dešinįjį paveikslą), iš jo atėmus fonines įtampos reikšmes, gautas gretimuose DNR neužpildytuose mikrograndyno šulinėliuose (žr. juoda brūkšninė kreivė kairiajame paveiksliuke).
thumb|3 pav. Kokybės kritimas nuskaitytuose fragmentuose. Grafike vaizduojama Q įverčio priklausomybė nuo pozicijos nuskaitytuose fragmentuose (grafikas sugeneruotas FastQC programa).
thumb|4 pav. Bazių priskyrimo algoritmų palyginamieji grafikai. Kairėje: Illumina sekoskaitai naudojami bazių priskyrimo algoritmai ir jų Q įverčių koreliacija su empiriniais Q įverčiais (Bustard – standartinis Illumina sekoskaitos bazių priskyrimo algoritmas, Ibis – viena geriausių standartinio Bustard alternatyvų). Dešinėje: bazių priskyrimo klaidų dažnio priklausomybė nuo sekoskaitos ciklo. Klaidų dažnį sekoskaitos eigoje labiausiai įtakoja fazinis triukšmas, kuris tendencingai akumuliuojasi sekoskaitos eigoje. Iliustracijos iš: Ledergerber et al., 2011 ir ''Das et al., 2013.
thumb|5 pav. Žmogaus NCS1 geno sekoskaita. Dėl tendencingumo, net labai dideliu vidutiniu perdengimu (šiuo atveju ~200X) pasižyminčiuose sekoskaitos duomenyse lieka visiškai nepadengtų biologiškai svarbių sričių. Iliustracija iš: ''Ross et al., 2013.
thumb|6 pav. Grafikai GC tendencingumui stebėti. Vizualiausi duomenys gaunami analizuojant skirtingos GC sudėties genomų sekoskaitos duomenis. Šiuo būdu lengva palyginti skirtingų sekoskaitos sistemų GC tendencingumus, taip pat populiaru lyginti skirtingus bibliotekų paruošimo ar sekoskaitos protokolus. Iliustracija iš: ''Ross et al., 2013.
thumb|8 pav. Klaidų dažnio priklausomybė nuo nuskaitomų fragmentų GC sudėties. Iš šių grafikų matome, kad klaidų dažnio GC sudėtis beveik neįtakoja IonTorrent sekoskaitoje. Iliustracija iš: ''Ross et al., 2013.
thumb|9 pav. Grafikai GC tendencingumui stebėti. Grafikuose parodyti sekoskaitos rezultatai pasižymintys neigiamu (kairysis), teigiamu (dešinysis) GC tendencingumais ir nedemonstruojantys jokio GC tendencingumo (vidurinysis). Iliustracija iš: ''Chen Y et al. 2013.
thumb|10 pav. Genomo surinkimo baigtinumo priklausomybė nuo perdengimo. GC tendencingumo įtaką De novo genomų surinkimui nesant GC tendencingumo (mėlyna linija) ir esant stipriam teigiamam (tiesės nuolinkio koeficientas = 3,6) GC tendencingumui (rožinė linija). Duomenys gauti naudojant aštuonias populiarias trumpiems nuskaitymams taikomas surinkimo programas. Iliustracija iš: ''Chen Y et al., 2013.
thumb|11 pav. Sekų tendencingumo vizualizacijos. Transpozazės, naudojamos NGS bibliotekų fragmentavime, transpozonus į skirtingas fragmentuojamos DNR sekas įjungia skirtingu dažniu. Sekų vizualizacijose pateikiami MuA ir Tn5 transpozonų įjungimo tendencingumai. Iliustracija iš: ''Green et al., 2012.
thumb|12 pav. Sekų tendencingumo vizualizacijos – santykiniai bazių sudėties grafikai. Grafikuose galima pastebėti, jog AT ligavimo tendencingumas (AT library), yra didesnis nei buko ligavimo (BE library). Jei nebūtų jokio ligavimo tendencingumo, tai nuskaitymų galuose visų skirtingų nukleotidų santykis būtų vienodas – po 0,25. Iliustracija iš: ''Seguin-Orlando et al., 2013.
thumb|13 pav. Spėjama miR-29b struktūra, kai prie jos priliguojami standartiniai Illumina adapteriai, ir galimos miR –29b struktūros, kai liguojami modifikuoti adapteriai su degeneruotais galais. Dėl degeneruotų galų, tam tikri adapteriai su miR-29b gali sudaryti stabilias energetiškai naudingas struktūras ir dėl to nebus pametami iš NK sekoskaitos. Iliustracija iš: ''Sorefan et al., 2012.
Naujos kartos sekoskaita arba didelio našumo sekoskaita – terminas, apibūdinantis daugelį modernių DNR sekoskaitos technologijų, kurios revoliucionizavo genomikos ir molekulinės biologijos tyrimus, nes mokslininkams leido nuskaityti didelius kiekius DNR ar RNR sekų daug greičiau ir pigiau, nei anksčiau naudota Sendžerio sekoskaita. Dauguma šių naujųjų technologijų yra paremtos sekoskaita sintezės metu (SSM), kai tiksli nukleotidinė seka yra nustatoma DNR polimerazei vykdant naujos grandinės sintezę pagal šabloninę tiriamo mėginio grandinę. DNR seka nustatoma įjungiant fluoroforais modifikuotus nukleotidus arba detektuojant DNR sintezės metu atsiskyrusius šalutinius reakcijos produktus: vandenilio jonus ar pirofosfato molekules. Naujos kartos sekoskaitą nuo anksčiau naudotų sekų nustatymo metodų labiausiai išskiria didelis paralelizmas (vienu metu vykdoma milijonai sekoskaitos reakcijų) ir automatizavimas, kuriuo kartu siekiama visus procesus (bibliotekos paruošimą, kloninį padauginimą ir SSM ir kt.) sujungti viename sekoskaitos įrenginyje.
Lietuvoje naujos kartos sekoskaitos įranga jau sėkmingai naudojama:
Naujos kartos sekoskaitos, kaip ir bet kuriuo kitu didelio našumo metodu sugeneruotuose, duomenyse yra gausu technologinių ir biologinių veiksnių sukeltų tendencingumų (angl. bias). Šie tendencingumai gali smarkiai neigiamai įtakoti detalią duomenų analizę, todėl labai svarbu žinoti, kaip jų išvengti ar pašalinti. Tik kai tendencingumai yra tiksliai identifikuojami ir patikimai pakoreguojami, duomenys gali tapti reikšmingu moksliniu ar klinikiniu įrankiu. Tendencingumų apstu visose NKS stadijose: signalo apdorojimo, bazių priskyrimo, nuskaitymų lygiavimo ir tolimesnės analizės žingsniuose. Juos dažniausiai sukeliantys veiksniai yra DNR fragmentacijoje, bibliotekų paruošime, padauginime ir sekoskaitos procese naudojami fermentai, neefektyviai blokuojančiomis ir aptikimo žymėmis modifikuoti dNTP, netobuli detekcijos įrenginiai bei analizės algoritmai. Didžiąją dalį visų NKS tendencingumų galima suskirstyti į dvi grupes:
Natalija Arsenjeva
Natalija Arsenjeva (, 1903 m. rugsėjo 2 d. Baku, Rusijos imperija – 1997 m. birželio 25 d. Ročesteryje) – Baltarusijos poetė, vertėja.
DNR sekoskaita
Signalo apdorojimas
Signalo apdorojimas – procesas, kurio metu tikslinis signalas atskiriamas nuo foninio signalo. Šis pirminis žingsnis, dėl savo technologinio sudėtingumo įtakoja visą tolesnę analizės eigą ir yra pirminė klaidų dažnio didėjimo sekoskaitos eigoje tendencingumo priežastis. Iššūkius su kuriais susiduriama signalo apdorojimo metu vaizdžiai galima atskleisti IonTorrent sekoskaitos pavyzdžiu (1 pav.). Vykstant sekoskaitai sintezės metu, matuojamas srovės pokytis mikrograndyno šulinėliuose, kai į DNR grandinę įjungus nukleotidą atsiskiria vandenilio jonas. Nustatomas srovės pokytis yra ypatingai mažas ir jį labai įtakoja tėkmėse naudojamų reagentų neefektyvus pašalinimas, bei ne 100 % efektyvumu vykstanti DNR sintezė, dėl ko kyla fazinis triukšmas, kuris kiekviename sekoskaitos cikle vis stiprėja.
VAZ-2106
VAZ-2106 (ВАЗ-2106) – tarybinis (vėliau Rusijos) lengvasis automobilis, 1975–2005 m. gamintas Volgos automobilių gamykloje (AvtoVAZ). Šis automobilis priklausė „Žigulių“ serijai, o užsienyje buvo pardavinėjamas pavadinimu Lada-1600.
Natalija Arsenjeva
Biografija
Antrojo pasaulinio karo metu dirbo Baltarusijos laikraštyje.
Dombra
miniatiūra|408x408px|Dombra
DNR sekoskaita
Bazių priskyrimas
Bazių priskyrimas  – tai procesas, kurio metu apdoroto signalo kreivėms priskiriamos nukleotidinės bazės (fizinio signalo vertimas į DNR seką) ir įvertinamas kiekvienos jų priskyrimo tikslumas, kuris apibūdinamas Phred kokybės įverčiu (taip pat vadinamas quality ar Q įverčiu), kuris dažniausiai būna nuo 10 iki 50. Phred įvertis (Q) apskaičiuojamas pagal formulę Q=-10log10P, kur P yra klaidingo priskyrimo tikimybė (pavyzdžiui Phred įvertis = 10, parodo, kad netinkamo bazės priskyrimo tikimybė yra 1 iš 10, o tai reiškia, kad bazių priskyrimo tikslumas siekia 90%). Q30 ilga laiką buvo laikomas etaloniniu kokybės rodikliu naujos kartos sekoskaitoje, bet nuolat tobulėjant „šlapiajai“ laboratorinei daliai ir duomenų analizės algoritmams, šiuo metu jau pasiekiamas ir >Q40 dydis. Bazių priskyrimas yra kertinis sekoskaitos procese, nes nuo jo stipriai priklauso sekoskaitos duomenų tikslumas. Tobulinami bazių priskyrimo algoritmai sumažina didelį perdengimų skaičiaus poreikį, o tuo pačiu ir sekoskaitos kainą. Bazių priskyrimui, be standartinių sekoskaitos gamintojų siūlomų algoritmų, yra kuriama ir daug kitų, kurie turėtų pagerinti bazių priskyrimo tikslumą ir jiems reikėtų mažesnių skaičiavimo pajėgumų. Tai sudėtingas procesas, kuriame turi būti atsižvelgiama į daugelį kenkiančių efektų (2 pav.), tokių kaip:
VAZ-2106
VAZ-2106 buvo atnaujintas VAZ-2103 modelis: sumažintas brangių chromuotų detalių naudojimas, daugiau naudota plastikinių dalių, pakeisti galiniai žibintai, kiek pakeista prietaisų skydelio, jungiklių išdėstymo tvarka. Tai buvo vienas populiariausių „Žigulių“ – iš viso pagaminta 4,3 mln. vienetų.
Dombra
Dombra  – kazachų nacionalinis muzikos instrumentas – gnaibomasis chordofonas. Dombros korpusas yra išskobtas iš medžio. Turi 2 žarnines stygas.
Natalija Arsenjeva
Biografija
1944 m. apsigyveno Vokietijoje, o 1950 m. persikėlė į JAV, kur dirbo laikraštyje „Biełarus“ ir „Radio Free Europe / Radio Liberty“.
Mirė 1997 m. liepos 25 d. Ročesteryje, Niujorke.
Bibliografija
Poezija: Pjesės:
DNR sekoskaita
Bazių priskyrimas
Daugelio šių efektų indėlis sekoskaitos tikslumui yra tendencingas, t. y. jis priklauso nuo sekvenuojamos DNR sudėties ir didėja sekoskaitos eigoje, todėl sekoskaitos tikslumas mažėja didėjant sekoskaitos ciklui (3 pav.).
Natalija Arsenjeva
Bibliografija
Išvertė G. Hauptmano, V. Šekspyro, A. Mickevičiaus, J. Gėtės kūrinių, evangelikų giesmyną.
DNR sekoskaita
Bazių priskyrimas
Bazių priskyrimo algoritmų kokybei stebėti generuojami grafikai, kuriuose demonstruojama Q įverčių koreliacija su empiriniais Q įverčiais bei empirinių Q įverčių priklausomybės nuo sekoskaitos ciklo/nuskaityto fragmento pozicijos grafikai (4 pav.).
Kalynivka
Kalynivka  – miestas Ukrainoje, Vinycios srityje, 23 km į šiaurę nuo Vinycios. Geležinkelių mazgas, praeina Vinycios–Žitomyro plentas. Maisto (pieno produktų, sulčių, konditerijos), mašinų ir įrengimų gamybos pramonė.
DNR sekoskaita
Nuskaitymų analizė
Surikiavus milijonus NKS nuskaitymų (angl. read allignment), prasideda duomenų analizės žingsniai, tokie kaip genomo surinkimas (angl. genome assembly) ar surinktų skirtingų fragmentų kiekybinis įvertinimas, kuriuose ir atsiskleidžia perdengimo tendencingumo daroma žala. Perdengimo tolygumas yra ypač svarbus RNR sekoskaitoje (RNA-Seq), chromosomų imunoprecipitacijos sekoskaitoje (ChIP-Seq) ar kopijų skaičiaus nustatymui dedikuotuose sekoskaitos eksperimentuose, kur reikalingas tikslus kiekybinis įvertinimas. NKS generuojami duomenys smarkiai nukrypsta nuo teorinio tolygaus nuskaitymų pasiskirstymo. Ypač dideliu tendencingumu pasižymi GC turtingų sekų, kurios sudaro ir daugybę žmogaus genome esančių promotorių, sekoskaita (5 pav.). Prastai perdengtose genomų srityse tampa sudėtinga nustatyti VNP (angl. SNP), taip pat šios sritys yra kritiškos De novo genomų surinkimui, nes gaunama tik daug trumpų sąrankų (angl. contig). Literatūroje plačiai aprašomi GC sudėties, sudėtingų sričių, genų ilgio (RNR sekoskaita) bei nuo DNR fragmentacijos ar sekoskaitos sistemai specifinių adapterių ligavimo priklausantys NKS tendencingumai bei būdai jiems stebėti ir išvengti.
VAZ-2106
thumb|left|250px|Vaizdas iš galo
Kalynivka
Istorija
Kalynivka įkurta XVIII a. pirmoje pusėje. 1871 m. per gyvenvietę nutiestas Kijevo–Odesos geležinkelis, ji ėmė augti. 1934 m. įkurta mašinų gamykla. 1938 m. tapo miesto tipo gyvenviete, 1979 m. – miestu. 1923–2020 m. – rajono centras.
VAZ-2106
VAZ-2106 – 4 durų, 5 sėdimų vietų sedanas, kurio ilgis 4166 mm, plotis 1611 mm, aukštis 1440 mm, ratų bazė 2424 mm, masė 1045 kg. Buvo leidžiamas su VAZ-2103, VAZ-21011 bei VAZ-2106 varikliais (pastarasis buvo 1569 cm³ darbinio tūrio, 4 cilindrų, 76 AG). Didžiausias greitis – 154 km/h, iki 100 km/h įsibėgėdavo per 17,5 s.
VAZ automobiliai
VAZ-2101 ; VAZ-2102 ; VAZ-2103 ; VAZ-2104 ; VAZ-2105 ; VAZ-2106 ; VAZ-2107 ; VAZ-2108 ; VAZ-2109
Dombra
Dombra groja profesionalūs liaudies muzikantai. Pritardami dombra savo kūrybos dainas ir sakmes seniau atlikdavo akynai. Vyksta dombrininkų varžybos. Nuo 1934 m. šiek tiek pakeista dombra yra grojama orkestruose ir ansambliuose.
DNR sekoskaita
GC tendencingumas
Ryškiausias perdengimo tendencingumas stebimas GC ar AT ekstremaliai turtingose genomų srityse, palindrominėse sekose ar invertuotuose pasikartojimuose. Prie šio tendencingumo atsiradimo gali prisidėti „šlapiosios“ stadijos: DNR fragmentacija, adapterių ligavimas, bibliotekų padauginimas PGR metodu, kloninis šabloninių molekulių (angl. template) padauginimas tilteliniu (Illumina) ar padauginimo emulsijose (IonTorrent) būdu bei sekoskaita sintezės metu; ar sekoskaitos duomenų apdirbimo kompiuterinės stadijos: signalo apdorojimo ir bazių priskyrimo.
Paprasčiausias būdas įvertinti genomo perdengimo tendencingumus yra grafikas, vaizduojantis kintančios GC sudėties sričių (dažniausiai bendru susitarimu pasirenkamas 100 bazių srities ilgis (kitaip – lango dydis)) santykinį perdengimą (6 pav.). Yra rekomenduojama lango dydį pasirinkti lygų vidutiniam sekvenuojamų fragmentų ilgiui ir naudoti slenkantį per pusę vidutinio fragmentų ilgio langą. Ši rekomendacija nėra visiems priimtina, nes sukelia sunkumų lyginant duomenis tarpusavyje ir įveda galimybę manipuliuoti duomenimis. Santykinis perdengimas, tai tam tikros srities perdengimas padalintas iš vidutinio viso genomo perdengimo. Netendencingų sekoskaitos rezultatų neįtakoja fragmentų GC sudėtis ir todėl GC tendencingumų grafike ties vienetu gaunama tiesi santykinio perdengimo linija. Kadangi gamtoje nepasitaiko organizmų, kurių genomų GC sudėtis būtų pasiskirsčiusi per visą intervalą, tai sekoskaitos GC tendencingumas dažnai įvertinamas nuskaitant 3 genomus: vieną labai AT turtingą (pvz. Plasmodium falciparum 19%GC ar  Staphylococcus aureus 33% GC), neutralią (Escherichia coli 51% GC) ir GC turtingą (Rhodobacter sphaeroides 69%GC, Rhodopseudomonas palustris 65%GC). Visi GC tendencingumui įvertinti naudojami mikroorganizmai turi turėti kokybiškai paruoštus prilyginamuosius genomus (angl. reference genome).
Perdengimo tendencingumui įvertinti Ross et al. siūlo sekoskaitos duomenyse analizuoti 6 skirtingus empiriškai parinktus motyvus (7 pav.):
4 ir 5 motyvai pasirinkti išanalizavus, jog daugiausia trūkių genomų sujungimuose yra būtent dėl šių sudėtingų sekų.
Genomo GC sudėtis atskleidžia ne tik perdengimų tendencingumą, bet ir klaidų tendencingumą (8 pav.). Pastebimi nedideli bazių neatitikimo (klaidingų bazių) padidėjimai GC ir AT turtingose srityse gali būti įtakojami „šlapiosios“ eksperimentinės dalies, nes yra parodyta, jog DNR polimerazių tikslumas ekstremaliose sekose gali skirtis iki dešimties kartų.
Perdengimo tendencingumą galima įvertinti ir skaitine reikšme. Tokiu atveju sekvenuojamas genomas padalinamas į langus, kurių dydis lygus vidutiniam fragmentų ilgiui. Kiekvienas tokių langų atidedamas išsibarstymo grafike (9 pav.), atsižvelgiant į jo normalizuotą perdengimą. Mažiausių kvadratų metodu gautos tiesės nuolinkio koeficientas (angl. slope) ir nusako GC tendencingumą.
NKS, dėl didelio našumo ir mažos kainos tapo pagrindiniu De novo genomų surinkimo įrankiu. Dėl NKS tendencingumų, o labiausiai GC tendencingumo, De novo genomų surinkimas neretai tampa iššūkiu, nes žemo perdengimo regionai surinkimo algoritmų gali būti interpretuojami kaip sekoskaitos klaidų rezultatas ir sekos išmetamos iš analizės, o dideliu santykiniu perdengimu pasižymintys regionai gali būti interpretuojami kaip pasikartojantys elementai. Dėl neigiamų tendencingumų efektų genomai surenkami labiau fragmentuotai ir mažiau tiksliai. Pastebima, kad net ypač dideli genomų perdengimai negali kompensuoti įvairių tendencingumų įtakos.
Chen Y et al. pademonstravo būda, kuriuo, panaudojant kompiuterines simuliacijas, galima įvertinti GC tendencingumo įtaką De novo genomų surinkimui, stebint genomo surinkimo baigtinumo statistinį matą – N50. Šis matas parodo, kokio ilgio yra trumpiausia sąranka (angl. contig), kai 50% visų genomo bazių yra to ar ilgesnio ilgio sąrankose. Surinkimai buvo simuliuojami naudojant 100 bazių ilgio nuskaitymus ir vidutinį padengimo gylį nuo 50 iki 2000 kartų. Naudojant visas aštuonias autorių pasirinktas surinkimo programas (angl. assemblers) stebima, kad stiprus teigiamas GC tendencingumas reikšmingai sumažina N50 dydį (10 pav.). GC tendencingumas gali būti kompensuojamas didesniu perdengimu, o didžiausias kompensavimas stebimas perdengimą padidinus nuo 50 iki 100X. Šie rezultatai demonstruoja, kad genomo surinkimui, kai nėra stebimas GC tendencingumas, pilnai užtenka 50X perdengimo, o didesnis perdengimas surinkimo baigtinumo nepadidina. Esant stipriam GC tendencingumui, optimalus dažniausiai yra 100X perdengimas, bet net su juo nėra pasiekiami tokie N50 dydžiai, kurie gaunami, kai genomas perdengiamas 50X nesant GC tendencingumo.
DNR fragmentavimo tendencingumas
Didesni ar mažesni DNR fragmentavimo tendencingumai stebimi naudojant plačiai taikomus NKS fermentinius (DNazės, transpozazės, restrikcijos endonukleazių mišiniai) ir mechaninius (sonifikacija, nebulizacija, hidrodinaminis skaldymas ir kt.) DNR fragmentavimo metodus. Šie tendencingumai gali sumažinti tam tikrų genomo sričių padengimus, nes DNR jose, dėl nepalankios bazinės sudėties, bus suskaldyta į sekoskaitos sistemai per ilgus ar per trumpus fragmentus, kurie iš analizės bus pašalinti. Fragmentavimo tendencingumus paprasta stebėti sekų vizualizacijos įrankiais (pLogo, bLogo, kt.) generuojamuose grafikuose. Grafikų generavime naudojamos nuskaitymų pradžios ir galo pozicijos prilygintos prie šabloninio (angl. reference) genomo (11 pav.).
Sekoskaitos sistemai specifinių adapterių ligavimo tendencingumas
Pats populiariausias NK sekoskaitos sistemai specifinių DNR adaptorinių sekų pridėjimo būdas išlieka ligavimas. Adapteriai dažniausiai liguojami AT lipniais ar bukais galais. Yra pastebėta, kad buko ligavimo tendencingumas yra daug mažesnis už AT ligavimo tendencingumą (12 pav.), bet, kadangi DNR ligavimo tendencingumas yra pakankamai mažas palyginti su kitais sekoskaitos tendencingumais, todėl yra svarbus tik tais atvejais, kai dirbama su mažais sekų perdengimais. Ligavimo tendencingumą (taip pat ir DNR fragmentavimo tendencingumą) stebėti patogu grafikuose, kuriuose išreikštas kiekvieno nukleotido pasikartojimo dažnis nuskaitymų pradžioje ir gale (dažniausiai pateikiamos ne ilgesnės nei 10 bazių sritys, kurios, manoma, gali kontaktuoti su fermentu ir įtakoti reakcijos eigą).
Labai reikšmingas ligavimo tendencingumas yra stebimas ruošiant sekoskaitai mažų RNR (sRNR) bibliotekas. Prie sRNR adapteriai liguojami panaudojant RNR ligazes, kurios rodo tendencingumą ne RNR sekai, o adapterių ir sRNR antrinei struktūrai (13 pav.). Ligavimas efektyviausias tada, kai po reakcijos gauta RNR sudaro stabilias antrines struktūras. Sorefan K. et al. NKS būdu nuskaitė bibliotekoms ruošti ekvimoliariniais kiekiais panaudotas degeneruotos sekos trumpas RNR ir gautus kiekybinius rezultatus palyginęs su bioinformatiniais metodais nustatyta nuskaitytų RNR antrinių struktūrų minimalia laisvąja energija (MLE), pastebėjo ryškią koreliaciją tarp sekų dažnio NKS ir MLE reikšmės.
FK Sevojno
Sevoino FK – buvęs Serbijos futbolo klubas iš Sevoino.
Istorija
Įkurtas 1950 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Prijungtas prie Sloboda Uzice klubo 2010 m.
Keušenio rajonas
Keušenio rajonas – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Keušenis. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 92 000 gyventojų.
Apskritis pirmą kartą paminėta 1455 m. 2003 m. tapo Moldovos administraciniu vienetu.
Geografija
Keušenio rajonas šiaurėje ribojasi su Jaloveniu ir Naujųjų Anėnų rajonu, rytuose su Slabodzėja, pietvakariuose su Štefan Vodės rajonu, pietuose turi pasienio ruožą su Ukraina bei vakaruose su Čimišlija. Rajono reljefas plokščias. Aukščiausia vieta siekia 220–230 metrus.
Rajonas yra Dniestro upės baseine. Taip pat teka Botna (dešinysis Dniestro intakas). Dauguma ežerų yra dirbtinės kilmės.