cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dubatai
Kampanijos
Prieš Italijai įsitraukiant į Antrąjį pasaulinį karą dubatai buvo reorganizuoti, jie buvo glaudžiai integruoti su Karališkojo kolonijinių pajėgų korpuso reguliariaisiais Somalio daliniais. 1-oji dubatų grupė vėliau kariavo generolo Carlo De Simone kolonoje sėkmingame Italijos įsiveržime į Britų Somalilandą 1940 m. rugpjūtį. Dubatai dalyvavo puolant britų koloniją Keniją bei užimant Moyale miestą.
1941 m. Rytų Afrikos kampanijoje dubatai kariavo Pjetro Gadzeros armijų grupėje. 1941 m. britams užėmus Italijos Somalilandą dubatų daliniai buvo išformuoti.
Bernotiškės (Alytus)
Bernotiškės – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Ūdrijos.
Jonavos Sąjūdžio aikštė
Fontanas su skulptūra – du persipynę 4 metrų aukščio dvitėjiniai metalo profiliai, per kuriuos tekės vanduo, taip pat numatytas povandeninis apšvietimas.
Informacijos ekranas – atliekantis daugiau šviečiamąją negu komercinę funkciją. Tai dvipusis ekranas, skirtas grafiniams vaizdams, filmams ar reklamai demonstruoti. Ekranai montuojami ant trikampio formos stovo, ekranai orientuojami į J. Ralio gatvę (pietų ir šiaurės vakarų kryptimis).
Keleivinio transporto stotelė – „L“ formos stotelė suformuota iš vientiso betono klojinio. kartu su informacijos ekranu ir fontanu su skulptūra sudaranti bendrą dinamišką kompoziciją, žiūrint iš pagrindinių perspektyvos taškų sudaryto intriguojantį ir besikeičiantį vaizdą, juos jungia tamsi granito danga – laužtos formos juosta.
Istorija
Iki 1960 metų dabartinės aikštės vieta buvo užstatyta perimetru palei J. Ralio gatvę, vyravo mažaaukštis gyvenamųjų namų užstatymas. 1960–1970 metais buvo apstatyta daugiabučiais penkiaaukščiais pastatais. Erdvė buvo negyvybinga dėl prastos fizinės būklę ir aiškios bei konceptualios architektūrinės raiškos nebuvimo.
2007 m. pradėtas planuoti tvarkymas, siekiant suteikti aikštei gyvybingumo, paversti ją intensyviai lankoma ir naudojama Jonavos miesto viešąja erdve kuri taptų vienu iš miesto simbolių. Projekto devizas – „Sąjūdžio aikštė – bendravimo ir informacijos erdvė“.
Bendra Sąjūdžio ir Santarvės aikščių atnaujinimo darbų vertė viršija 7 milijonus litų, iš jų Europos Sąjungos parama sudaro 5,5 milijonus litų.
Specialiųjų tyrimų tarnybos (STT) Kauno valdybos pareigūnai pradėjo ikiteisminį tyrimą dėl piktnaudžiavimo tarnyba atliekant Sąjūdžio aikštės rekonstrukcijos darbus Jonavos mieste. Įtarimus pareiškė Jonavos rajono savivaldybės tarybos nariui Žygimantui Žalnerauskui ir pat Jonavos rajono savivaldybės administracijos darbuotojui.
1248 m.
1248 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Stasys Vansevičius
Stasys Vansevičius (1927 m. sausio 6 d. Gruožininkuose, Trakų valsčius, Vilniaus-Trakų apskritis – 2014 m. balandžio 20 d. Vilniuje) – teisininkas, teisėtyrininkas teoretikas bei teisės istorikas, Lietuvos teisės istorijos tyrinėtojas.
Biografija
VU asistentas, dėstytojas, vyresnysis dėstytojas, nuo 1958 m. docentas. 1958–1961 m. VU TF Valstybės teisės katedros vedėjas, 1961–2003 m. VU Valstybės ir teisės teorijos ir istorijos katedros vedėjas, 1961–1967 m. VU Teisės fakulteto dekanas. 1961–1990 m. VU Tarybos mokslinis sekretorius. Nuo 1972 m. profesorius. VU senato narys.
Liuda Grybauskienė
Liuda Grybauskienė (1934 m. birželio 23 d. Marijampolė – 1988 m. gegužės 17 d. Vilnius) – Lietuvos pianistė, pedagogė.
Stasys Vansevičius
Biografija
1999–2004 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos narys.
Liuda Grybauskienė
Biografija
Vyras Kęstutis Grybauskas. 1958 m. baigė Lietuvos konservatorijos S. Vainiūno fortepijono klasę. 1954–1960 m. Lietuvos konservatorijos koncertmeisterė. 1960–1963 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja, 1963–1968 m. Vilniaus J. Tallat Kelpšos muzikos mokyklos, 1968–1988 m. Lietuvos konservatorijos dėstytoja; nuo 1982 m. docentė.
Stasys Vansevičius
Biografija
Ilgiausiai per visą VU Teisės fakulteto istoriją vadovavo Teisės teorijos ir teisės istorijos katedrai (dab. VU Teisės fakulteto Viešosios teisės katedra). Moksliniai interesų sritys – teisės teorija, Lietuvos teisės istorija (Lietuvos statutai ir jų teisė).
Žmona Albina Trumpickaitė-Vansevičienė (1927–2013), sūnus Donatas Vansevičius (1955–2020), teisėjas. Palaidotas Liepynės kapinėse.
Liuda Grybauskienė
Biografija
Su vyru 1961 m. įkūrė pirmąjį Lietuvoje koncertuojantį fortepijoninį duetą, 1961–1987 m. surengė daugiau kaip 500 koncertų Lietuvoje ir užsienyje. Lietuvių kompozitoriai šiam duetui sukūrė daugiau kaip 50 kūrinių. Suredagavo lietuvių kompozitorių kūrinių fortepijonui, sudarė muzikos leidinių, parašė muzikologinių straipsnių.
Mokiniai: Dalia Jatautaitė, Violeta Urmanavičiūtė, Audronė Žigaitytė-Nekrošienė, Šarūnas Nakas.
Apžvalga (Tilžė)
Apžvalga – lietuvių laikraštis, leistas 1911–1914 m. Klaipėdoje bei Tilžėje.
Istorija
Leido spaudos draugija Lituania, kurią įsteigė Klaipėdos krašto ūkininkai. Ėjo du kartus per savaitę, nuo 1914 m. balandžio – savaitraštis. Spausdino Martyno Jankaus spaustuvė Klaipėdoje, vėliau E. Jagomasto spaustuvė Tilžėje.
Rašė apie Rytų Prūsijos lietuvių gyvenimą, informavo apie Prūsijos vidaus ir užsienio politiką, domėjosi Didžiosios Lietuvos gyvenimu, rūpinosi kultūros palikimu, Lietuvos šviesuolių įamžinimu, žadino meilę gimtajai kalbai, puoselėjo lietuvybę, spausdino literatūros kūrinėlius.
Leido priedus: „Pridėtka prie Apžvalgos“, „Bitelė“ ir kt. Spausdintas gotišku šriftu. Kilus Pirmajam pasauliniam karui, 1914 m. rugsėjo 18 d. išėjo paskutinis, 51-asis „Apžvalgos“ numeris.
Redaktoriai
Ansas Baltris, Mikelis Ašmys, Ansas Bruožis, Jurgis Tramišius, P. Abromaitis.
2006 m. A lyga
2006 m. A lyga – 18–asis Lietuvos futbolo čempionatas, skaičiuojant nuo 1990 m., kai vyksta Nepriklausomos Lietuvos pirmenybės.
Faktai
Dalyvių skaičius liko nepakitęs (10 dalyvių). Komandos žaidė tos pačios, kaip ir 2005 m. sezone.
Tarpusavyje žaidė keturių ratų sistema. Viso komandos sužaidė po 36 susitikimus.
Duobelės krateris
Duobelės krateris  – smūginis krateris Latvijoje, Duobelės savivaldybėje. Krateryje įsikūrusi Duobelė.
2006 m. A lyga
Faktai
Šalies čempionai gavo teisę varžytis Čempionų lygos atrankos ciklo varžybose.
Duobelės krateris
Šio kraterio diametras 4,5 kilometro ilgio. Amžius – 290 ± 35 milijonų metų (permo laikotarpio).
2006 m. A lyga
Faktai
Antrą vietą ir penktą vietas („Sūduva“, LFF taurės laimėtoja) užėmusios komandos, varžėsi UEFA taurės turnyro atrankos varžybose nuo pirmojo etapo.
Trečią vietą užėmusi komanda dalyvavo Intertoto taurės varžybose nuo pirmojo etapo.
A lygos lentelė
Šaltinis: wildstat.com svetainė
Pereinamosios rungtynės
Dėl išlikimo elito divizione FK Šilutė kovojo su FK Interas Visaginas.
Leedsichthys
Leedsichthys – Juros periodu gyvenusi gigantiška žuvis, kuri, manoma, dydžiu prilygo šiuo metu gyvenančiam mėlynajam banginiui.
Artimiausia išlikusi rūšis yra dumblažuvė, bet ji tik gana tolimai gimininga. Spėjamas jos ilgis yra nuo 9 iki 16 metrų. Žuvies skeletas buvo tik iš dalies sukaulėjęs, nemažai jo dalių (didele dalimi ir stuburo slanksteliai) tebebuvo kremzliniai ir iškasenose neišliko, todėl ilgį nustatyti sunku. Iškasenose aptikta į metines augimo rieves panašių žymių, pagal kurias manoma, kad žuvis iki galutinio dydžio užaugdavo per maždaug 21–25 metus. Ji mito zooplanktonu. Vienoje iškasenų aptikta Liopleurodono puolimo žymių, tačiau nustatyta, kad ataka buvo nesėkminga ir plėšrūno padaryta žaizda užgijo. Taigi žuviai nebuvo mirtinai pavojingi net ir patys grėsmingiausi to meto plėšrūnai.
Jazevas
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Caro laikais kurį laiką buvo Dembovo valsčiaus centras.
KamAZ
KamAZ, Kamos Automobilių Gamykla (Камский автомобильный завод, ОАО КамАЗ) – Rusijos įmonė, įsikūrusi Naberežnyje Čelnų mieste (Tatarstanas). Be pagrindinės sunkvežimių gamybos, taip pat gamina dyzelinius variklius, autobusus ir šarvuočius.
Istorija
Gamykla pradėta statyti 1969 m. Pirmasis automobilis nuo konvejerio nuriedėjo 1976 m. vasario 16 d. 1987 m. pradėjo taip pat gaminti mažagabaričius Oka (Oka-VAZ-1111, ) automobilius.
1993 balandžio 14 d. gaisras sunaikino Kamazo variklių gamyklą.
1999 m. nuo konvejerio nuriedėjo 1 600 000 – asis sunkvežimis.
2005 m. kontrolinį akcijų paketą įsigijo Severstal-Avto (Северсталь-Авто) kompanija.
2006 m. 7 kartą laimėtos Dakaro ralio lenktynės sportiniais sunkvežimiais KamAZ-4911.
2007 m. pagamintas 1 800 000 – asis sunkvežimis.
Akcininkai
Gamyklos akcininkai: 44,4 % kontroliuoja „Troika dialog“ kompanija, 11 % priklauso „Daimler“ kompanijai, 37,8 % valdo valstybė. Taip pat yra daug smulkių akcininkų (virš 76 tūkst. fizinių asmenų)
Produkcija
thumb|right|240px|KamAZ-5511 savivartis thumb|right|240px|KamAZ thumb|right|240px|KamAZ miškovežis thumb|right|240px|KamAZ thumb|right|240px|Sportinis KamAZ-4911 Dakaro ralyje, 2006 m.
Sportas
„Kamaz-Master“ komanda dalyvauja „Šilko kelio ralio“ ir „Dakaro ralio“ lenktynėse. Ši ekipa abu kartus nugalėjo „Šilko kelio ralyje“ bei 18 kartų nuo 1996 m. tapo nugalėtojais „Dakaro ralyje“.
Pirmą kartą po ilgos pertraukos komanda nedalyvavo 2023 m. Dakaro ralyje. Pagrindine to priežastimi komandos atstovai įvardijo nesutikimą pasirašyti FIA pateikiamos anketos, smerkiančios Rusijos agresiją Ukrainoje. Tuo pačiu komanda patyrė daug finansinių nuostolių dėl „Kamaz“ gamyklai skirtų ekonominių sankcijų. .
Paprastasis brantas
Paprastasis brantas (Cuscuta europaea) – vijoklinių (Convolvulaceae) šeimos parazitinis augalas.
Stiebas besivyniojantis, iki 1 m ilgio, belapis. Žiedai smulkūs, rausvi. Parazituoja ant cukrinių runkelių, dilgėlių, apynių, kanapių, gluosnių ir kitų augalų. Dažnas visoje Lietuvoje.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Paprastieji brantai apnikę dilgėles
Poševka
Poševka  – kaimas Lenkijos rytuose, Medznos valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Medznos, apie 6 km į šiaurę nuo Vengruvo ir apie 74 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Medzankos upė.
Senta Berger
Senta Berger (g. 1941 m. gegužės 13 d. Viena) – Austrijos aktorė ir prodiuserė.
Biografija
Senta gimė Vienoje Antrojo pasaulinio karo metais muzikanto Josefo Berberio ir mokytojos Therese Jany šeimoje. Jau 4 ji pirmą kartą užlipo į sceną, kurioje dainavo tėvui akomponuojant pianinu. Dar po metų ji pradėjo lankyti baleto pamokas, vėliau – privačias vaidybos pamokas.
1957 m. Senta gavo nedidelį vaidmenį viename paskutinių re žisieriaus Willi Frosto filmų. Ji pradėjo lankyti Maxo Reinhardto, žymiausios vaidybos mokyklos Vienoje, seminarus, kuriuos metė gavusi dar vieną vaidmenį kine. 1958 m. ji tapo jauniausia Vienos teatro aktore.
Senta netrukus ėmė sulaukti vis daugiau kvietimų filmuotis kine, tačiau jau 1962 m. ji nusprendė, kad reikia naujų iššūkių ir išvyko į Holivudą. Čia ji filmavosi eilėje juostų su tokiais aktoriais kaip Charlton Heston, Dean Martin, Frank Sinatra, John Wayne ir kitais. 1963 m. ji sulaukė pasiūlymo pasirašyti 5 metų sutartį su viena Holivudo kino studija, tačiau dėl asmeninių priežasčių nusprendė grįžti į Europą: tais metais Senta susipažino su vokiečių režisieriumi Michaelu Verhoevenu. 1965 m. jie kartu įkūrė prodiuserių kompaniją „Sentana“, o po metų susituokė. 1967 m. ji pirmą kartą filmavosi savo pačios prodiusuotame ir vyro režisuotame filme („Wer im Glashaus liebt...“). Jų kompanijos žymiausios juostos yra „Die weiße Rose“ (1982 m.) ir „Das schreckliche Mädchen“ (1990 m.).
Jos karjera sėkmingai tęsėsi JAV, Italijoje ir Prancūzijoje įvairaus žanro juostose. right |thumb|140px|Kadras iš filmo „[[Tamsus buržuazijos portretas“]] 1977 m. Senta buvo 27-ojo Berlyno kino festivanio žiuri nare. Ta pati garbė antrą kartą jai teko ir 48-ame festivalyje po 21 metų.
Po antrojo sūnaus gimimo 1979 m. (viso Senta turi 3 vaikus), ji grįžo į teatrą ir vaidino spektakliuose Vienoje, Hamburge ir Berlyne, taip pat ir kine.
Šiuo metu ji su vyru gyvena Vokietijoje, netoli Miunceno.
Apdovanojimai
right|thumb|140px|2010 m.
Apygardos prokuratūra
Apygardos prokuratūra – tarpinė prokuratūros grandis; teritorinė prokuratūra. Vadovauja vyriausiasis prokuroras. Pavaldžios žemesnės grandies (rajonų, apylinkių) prokuratūros.
Vokietijos ekonomika
Vokietijos ekonomika yra didžiausia Europoje ir ketvirta pagal nominalųjį BVP pasaulyje. Pastaruoju metu Vokietijos ekonomika dinamiškumu nepasižymi, yra priklausoma nuo galimų išorės sukrėtimų ir vidinių struktūrinių problemų. 2008 m. BVP sudarė 2 918 mlrd. eurų.
Ekonomikos struktūra
Kaip ir daugelyje industrializuotų šalių pagrindinis Vokietijos ekonomikos sektorius yra paslaugos, kurios apima turizmą, prekybą, bankus, draudimą, žiniasklaidą ir sukuria apie 72% BVP.
Itin išplėtota pramonė. Ji sukuria 27.2% bendrojo vidaus produkto, svarbiausios pramonės šakos - chemijos pramonė, metalurgija, mašinų ir automobilių gamyba (sudaro daugiau nei penktąją dalį eksporto), elektronikos prekių gamyba. Garsūs yra vokiški tekstilės gaminiai, vaistai. Centrinio Rūro anglių baseine iškasama daug rudųjų anglių, arba lignito, kuris vartojamas kaip kuras gamyklose, taip pat išgaunamos gamtinės dujos. Iš 500 didžiausią apyvartą pasaulyje turinčių kompanijų 37 yra įsikūrusios Vokietijoje. Tarp jų didžiausios įmonės yra Volkswagen, Daimler, Allianz, E.ON, Siemens, Metro, BASF, Deutsche Telekom, BMW ir Munich Re Group. Pagal darbuotojų skaičių didžiausios įmonės yra Deutsche Post, Siemens ir Volkswagen. Pasaulinės reikšmės prekių ženklai yra Mercedes-Benz, SAP AG, BMW, Adidas, Puma, Audi, Porsche, Volkswagen, Infineon, Henkel ir Nivea.
Didžiausios kasmetinės, tarptautinės prekybos mugės ir kongresai vyksta keliuose Vokietijos miestuose tokiuose kaip Hanoveryje, Frankfurte prie Maino ir Berlyne.
Turizmas
Turizmas yra svarbi ūkio sritis Vokietijoje. Nuo 2009 iki 2014 metų nakvynių skaičius kasmet augo. 2014 metais jis augo 3 procentais ir siekė 424 mln. (iš jų 348,5 mln. Vokietijos gyventojų, 75,5 mln. – užsienio turistų). 2015 metais tikimasi augimo 2 procentais.
Čiužiakampis
Čiužiakampis – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Šalčininkų, prie geležinkelio Vilnius-Lyda. Čiužiakampio seniūnaitija. Kaime yra biblioteka, paštas (LT-17032).
Vokietijos ekonomika
Žemės ūkis
Žemės ūkyje naudojama daug šiuolaikinių mašinų ir technikos, nes klimatas ir dirvos žemės ūkiui nėra labai palankios. Daug teritorijų, ypač rytinės pakrantės yra smėlėtos ir pelkėtos. Drelingos žemės yra upių slėniuose ir kalvų papėdėse, tačiau čia didelę dalį teritorijos užima pramonė, kelių ir geležinkelių infrastruktūra. Auginama daug bulvių, cukrinių runkelių ir apynių (naudojamų alaus gamyboje), taip pat techninės kultūros - rapsai ir saulėgrąžos. Kitos auginamos kultūros yra javai, šalčio nebijančios daržovės - kopūstai, kalafiorai, svogūnai, morkos. Svarbi gyvulininkystė - auginama 26 mln. kiaulių ir 14 mln. galvijų (ypač Bavarijos Alpių regione), iš kurių mėsos gaminamos daugiau nei 400 rūšių dešros ir dešrelės, taip pat melžiamas pienas, mušamas sviestas ir daromas sūris. Kalvose ir kalnuose augantys miškai teikia žaliavą popieriaus pramonei, nors miškai yra stipriai nukentėję nuo rūgštaus lietaus.
Istorija
Nuo 1948 m. pinigų reformos iki 8-to dešimtmečio pradžios Vakarų Vokietijos ekonomika nuolat augo, tačiau BVP augimas lėtėjo ir nuo 8-to dešimtmečio vidurio net sumažėjo iki 9-to dešimtmečio recesijos pabaigos.
Čiužiakampis
Per kaimą teka Šalčios dešinysis intakas Beržė.
Vokietijos ekonomika
Istorija
Po Vokietijos susijungimo (1990 m.) kilo nemažai ekonominių problemų dėl didelio Rytinės Vokietijos dalies atsilikimo. Iš vakarų rytams kasmet pervedamos didžiulės pinigų sumos (iki 100 mlrd. JAV dolerių), siekiant atgaivinti Rytų Vokietijos ekonomiką. Dauguma tarptautinių kompanijų yra įsikūrusios Vakarų Vokietijoje ir tik nedaugelis jų įkurta Rytinėje dalyje.
Čiužiakampis
Istorija
Kaimas minimas nuo XV a. 1595 m. Čiužiakampis turėjo 6 valakus žemės, 7 kiemus. 1950–1992 m. tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
1947 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1952 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1999 m. Šalčininkų rajono Čiužiakampio pagrindinė mokykla dėstomąja lenkų kalba ir Čiužiakampio pagrindinė mokykla dėstomąja lietuvių kalba.
Vokietijos ekonomika
Istorija
2014 metais Vokietijos ekonomika išaugo 1,5 %.
Ekonominė situacija
miniatiūra|left|250px|[[Hamburgas yra antras pagal dydį uostas Europoje]] Fiksuojamas 12 mlrd. eurų (arba 0,4 % BVP) nacionalinio biudžeto pajamų perviršis (2014 m.). Didėja Vokietijos pramonės gaminių paklausa užsienyje, augantis vartojimas, eksportas ir algos , smunkančios naftos ir degalų kainos veikia kaip milijardinė konjunktūros paramos programa (dėl to, kaip manoma, BVP 2015 metais augs 0,2 %). Dėl finansinės krizės pinigai nebenuteka į užsienį, o investuojami vietoje. Šios investicijos skatina vidaus vartojimą ir sukuria naujų darbo vietų. Eksportas klesti: 2015 metais prognozuojamas 5,2 % augimas. 2015 metais Vokietijos gyventojo perkamoji galia augs 1,3 %, o vartojimui vidutinis vokietis išleis papildomai 572 eurus (t. y. 2,7 % daugiau nei 2014 m.).
Darbo rinka
2014 m. gruodžio mėn. Vokietijoje buvo 2,764 mln. bedarbių. Bedarbystė siekia 6,4 % (2015 m. sausis). Žymiai didesnė bedarbystė išlieka rytinėje Vokietijos dalyje. Daugiausia dirbančiųjų žmonių Vokietijoje (72,3 %) dirba paslaugų sektoriuje. Svarbiausi sektoriai yra transporto, viešbučių, socialinis ir sveikatos. Gamybos sektoriuje dirba 25,5 % dirbančiųjų, žuvininkystės, žemės ūkio ir miškininkystės sektoriuose 2,2 % (pagal 2006 duomenis).
Įmonės
thumb|250px|[[Siemens būstinė Miunchene]]
Dešimties, pagal apyvarta didžiausių, įmonių su būstinėmis Vokietijoje sąrašas: lentelėje pateiktos būstinės, apyvarta, pelnas ir darbuotojų skaičius. Apyvarta yra pateikta eurais ir remiamasi 2011 metais.
Be numerių pažymėti: didžiausia draudimo bendrovė ir didžiausias bankas.
thumb|250px|[[Volkswagen gamykla Volfsburge. Volkswagen AG, pagal apyvarta, yra didžiausią įmonė iš 30 DAX akcijų indekso įmonių.]]
Slengas
Slengas – itin neoficialių žodžių ir posakių, nelaikomų norminiais, vartojimas. Labai dažnai apsiriboja tam tikru kontekstu arba grupe.
Slengui būtinai būdingi nukrypimai nuo bendrinės kalbos, ir jis dažnai būna labai populiarus tarp paauglių. Tačiau iki tam tikro lygio jis vartojamas visuose visuomenės sluoksniuose. Nors slengui nebūtini neologizmai, jam dažnai būdingas naujų kalbos formų kūrimas arba kūrybiškas senųjų pritaikymas. Netgi gali būti sukurta slapta kalba, suprantama tik tam tikros grupės atstovams (antikalba). Slengas dažnai suformuoja tam tikrą sociolektą, kurio tikslas – atskirti kai kuriuos žmones nuo pokalbio. Pradžioje slengo žodžiai veikia kaip įslaptinimo priemonė, kad su reikalu nesusiję asmenys nesuprastų pokalbio. Slengo vartojimas yra būdas atpažinti tos pačios grupės narius ir išskirti tą grupę iš visuomenės plačiąja prasme. Be to, slengą galima vartoti ir kurti tiesiog humoro ar saviraiškos dėlei.
Slengo terminai dažnai būna specifiniai tam tikroje subkultūroje, tokioje kaip muzikantai, riedlentininkai ir mažumos atstovai. Bet kokiu atveju, slengo posakiai gali išplisti už pradinių ribų ir tapti plačiai suprantami, pvz., „ardytis“ ir „kietas“. Kai kurie šių žodžių ilgainiui praranda slengo statusą, tuo tarpu kiti ir toliau daugumos vartotojų laikomi slengu. Nepaisant to, pirmieji vartotojai juos dažniausiai pakeičia kitais, mažiau žinomais posakiais.
Slengas skiriasi nuo žargono, techninio tam tikros specialybės žodyno, kuriam nebūtinai būdingas neformalumas. Be to, žargonas skirtas ne atskirti asmenis, nepriklausančius grupei, iš pokalbio, o aptarti techninius tam tikros srities ypatumus, reikalaujančius specializuoto žodyno.
Slengui būdingi mažiausiai du iš šių požymių:
Slengo funkcijos ir kilmė
Viena slengo funkcijų yra tiesiog mesti iššūkį visuomenės tabu. Norminėje kalboje dažnai vengiama atvirai provokuojančių temų, o slengas leidžia kalbėti šiomis temomis. Dėl šios priežasties slengo žodynai ypač turtingi tam tikrų sričių posakių, pvz., seksualumo, smurto, nusikaltamumo ir narkotikų. Jie paplitę sąlyginai siaurose teritorijose ir neilgaamžiai.
Kitu atveju, slengas gali kilti iš to, jog apibūdinami objektai kalbėtojams yra gerai pažįstami. Kalifornijos vyno žinovai vadina Cabernet Sauvignon „Cab“, Chardonnay „Chard“ ir t. t. Tokiu būdu vynų vardijimas apsieina be snobiško efekto, o žinovai turi savo kodą.
Kamenis (Augustavas)
Kamenis – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Štabino valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurę nuo Štabino, 19 km į pietryčius nuo Augustavo ir 66 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Slengas
Slengo funkcijos ir kilmė
Egzistuoja daugybė slengo rūšių. Įvairios socialinės grupės skirtingais laikais susikūrė savo atskirus slengus. Slaptumo ir identifikacijos svarba skiriasi priklausomai nuo atvejo. Tam, kad slengas išlaikytų savo slaptumo galią, jo išraiškos priemonės turi nuolat atsinaujinti tam, kad nepriklausantys grupei ir toliau jo nesuprastų. Daugelis slengo žodžių pakeičiami kitais, kai nusibosta vartotojams, arba kai juos pasigauna kas nors iš išorės. Dėl šios priežasties slengo žodynų kūrimas sumažina tam tikro slengo naudą jo vartotojams.
Nemažai slengo terminų pereina į neformalią bendrinę kalbą, o kartais netgi į formaliąją bendrinę kalbą, nors tam jiems kartais prireikia šiek tiek pakeisti prasmę, kad taptų priimtinesni.
Raktinė
Raktinė – raktų dėklas, kuriame raktai laikomi ir nešiojami. Raktinės apsaugo ne tiek pačius raktus, kiek kišenę ar rankinuko turinį nuo raktų ryšulio. Taip pat raktinė apsaugo nuo raktų žvangėjimo.
Raktai būna susegti žiedu, o žiedas ar karabinas kartu su raktais gali būti paslėptas raktinės viduje. Kai kurios raktinės viduje turi kelis raktų žiedus ar karabinus. Raktinė uždaroma užsegant spraustuku ar užtrauktuku. Kai kurios raktinės jokio užsegimo mechanizmo neturi, raktai į jas būna įtraukiami ir laikosi įsispraudę tarp raktinės sienelių.
Raktinė paprastai būna vieno skyriaus. Kai kurios raktinės gali turėti kišenėles ar skyrelius monetoms ar banknotams. Dažniausiai gaminamos iš natūralios odos. Brangios raktinės gali būti pagamintos iš krokodilo ar rajos odos. Tokios raktinės būna prestižiniai aksesuarai, parodo savininko socialinę padėtį. Raktinės kaip madingi aksesuarai spalva, odos apdaila gali atitikti sezono mados tendencijas. Raktines gamina ir žinomos madas diktuojančios kompanijos, jos gali būti pažymėtos prekių ženklais, pvz., Chanel, Burberry ir kt.
Kukarskė
Kukarskė – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Kidulių, šalia kelio, kairiajame Nemuno krante. Yra globos namai.
1249 m.
1249 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Paukštiena
Paukštiena – naminių paukščių (vištos, kalakutai, antys, žąsys, putpelės, povai) ir laukinių jų giminaičių mėsa. Pačia vertingiausia paukštiena laikoma krūtinėlė (skraidomasis raumuo) ir šlaunelės (vaikščiojamasis raumuo). Krūtinėlė vadinama balta paukštiena dėl savo šviesesnės spalvos. Tai lemia mažesnis mioglobino kiekis, negu tamsia paukštiena vadinamuose vaikščiojamuosiuose raumenyse.
Mikas Masys
Mikas Masys (g. 1892 m. gegužės 25 d. Latava, Anykščių valsčius – m. 1973 m. kovo 7 d. Detroitas) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, literatas.
Paukštiena
Mitybinė vertė
100 g vištienos odelės yra 135 mg cholesterolio. Tai beveik 2,5 karto daugiau negu vištienos krūtinėlės mėsoje. Vištienoje yra daug baltymų (nuo 18 iki 21 proc.) – iki 10 proc. daugiau nei kiaulienoje – ir mažai riebalų (nuo 9 iki 18 proc.) – net iki 40 proc. mažiau negu kiaulienoje. Vištiena turi daugiau raumeninio audinio (baltymų), žmogaus organizmui būtinų nepakeičiamų aminorūgščių (valino, leucino, lizino, metionino, triptofano, fenilalanino, treonino). Aminorūgščių kiekiu vištiena prilygsta jautienai.
Mikas Masys
Biografija
Nuo 1912 m. gyveno JAV. Priklausė Amerikos lietuvių socialistų sąjungai, 1914–1916 m. Detroito, 1917–1919 m. Ročesterio kuopų pirmininkas. Priklausė Amerikos lietuvių darbininkų literatūros draugijai, reiškėsi kaip laisvamanis. XX a. trečiame dešimtmetyįe draugijos Ateities žiedas įkurtoje mokykloje mokė vaikus lietuvių kalbos.
Paukštiena
Mitybinė vertė
100 g vištienos krūtinėlės be odelės (Energinė vertė – 108 kcal):
Mikas Masys
Biografija
Bendradarbiavo JAV lietuvių laikraščiuose „Kova“, „Laisvė“, nuo 1928 m. laikraščio „Vilniaus žinios“ skyriaus redaktorius. Nuo 1934 m. daugiau kaip 10 metų vadovavo Detroito radijo lietuvių programai. Parašė pjesių teatro saviveiklininkams.
Paukštiena
Mitybinė vertė
Kalakutiena, kaip ir vištiena, yra mažai kaloringas produktas, kuriame yra gana didelis baltymų ir mažas riebalų kiekis. Valgant kalakutieną gaunama iki 30 proc. paros normos vit. B6, joje gausu cinko, geležies, fosforo ir magnio. Kadangi šioje mėsoje yra palyginti mažas kolageno kiekis, todėl ji lengvai virškinama. Kalakutiena yra rečiausiai alergiją sukelianti mėsos rūšis.
Frydrichšteinas
Istorija
thumb|left|Frydrichšteino pilis 1927 m. Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. Frydrichšteino pilis pastatyta 1666 m., Raudonoji armija ją sugriovė 1945 m. sausio mėn. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities dvaras ir kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Kaliningrado rajono kaimas, nuo 1959 m. gegužės 27 d. Bagrationovsko rajono, nuo 1965 m. sausio 12 d. iki 2008 m. birželio 30 d. Gurjevsko rajono Lugovojės apylinkės kaimas.
Francisco Hernández de Córdoba
Francisco Hernández de Córdoba – du ispanų konkistadorai:
Mindaugas Maksimaitis
Mindaugas Maksimaitis (g. 1933 m. birželio 13 d. Kėdainiuose) – teisininkas, teisės istorikas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius.
Biografija
1943 m. baigė pradinę mokyklą, toliau mokėsi Panevėžio berniukų gimnazijoje 1-4 klasėse, 1951 m. baigė studijas Panevėžio mokytojų seminarijoje, 1956 m. – teisę Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. VU dirbo pedagoginį ir mokslinį darbą, buvo VU Teisės fakulteto Teisės teorijos ir teisės istorijos katedros profesorius, dėstė kursą Užsienio teisės istorija.
Paskelbė įvairių mokslo darbų teisės istorijos ir konstitucinės teisės klausimais. Teisininko Mykolo Romerio biografas.
Publikacijos
Monografijos:
Biografinė medžiaga (leidinyje Perestrojka), Mykolo Römerio darbai:
Mačioniai
Mačioniai – kaimas Jonavos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, už 2 km į vakarus nuo Petrašiūnų.
Lady Sovereign
Louise Amanda Harman (žinoma kaip Lady Sovereign, g. 1985 m. gruodžio 19 d.) – Jungtinės Karalystės reperė. Išgarsėjo kaip vienintelė baltaodė moteris Jungtinės Karalystės GRIME stiliaus atlikėjų tarpe.
ZIL
Įkurta 1916 m. „AMO“ pavadinimu. 1931–1956 m. vadinosi ZIS (ЗиС; Завод имени Сталина, „Stalino vardo gamykla“).
Gamina sunkvežimius, limuzinus, autobusus, sportinius automobilius.
Prekiaujama buvusioje SSRS, buvusiose komunistinėse šalyse, taip pat Azijoje.
Lengvieji automobiliai
thumb|240px|ZIL-117
Krovininiai automobiliai
thumb|240px|ZIL-157 thumb|240px|ZIL-131
Apylinkės prokuratūra
Apylinkės prokuratūra (pvz., Lenkijoje - rajono prokuratūra) – teritorinė prokuratūra.
ZIL
Autobusai
thumb|240px|ZIL-158 thumb|240px|ZIL-E167
Apylinkės prokuratūra
Lietuva
Apylinkių prokuratūros Lietuvoje:
Bernotiškės (Zarasai)
Bernotiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Magučių.
Francisco Hernández de Córdoba (Jukatanas)
thumb|Francisco Hernández de Córdoba
Fransiskas Hernandesas de Kordoba (Francisco Hernández de Córdoba; m. 1517 m.) – ispanų konkistadoras, Jukatano pusiasalio atradėjas.
Pradžioje atvykęs iš Ispanijos gyveno Kuboje, spėjama, kad dalyvavo jos užkariavime. 1517 m. gavęs Kubos gubernatoriaus Diego Velázquez de Cuéllar leidimą, Kordoba su trijų laivų flotile patraukė į vakarus ieškoti naujų žemių. Netrukus pasiekė pietinius Meksikos krantus, kur pirmąkart susidūrė su išsivysčiusia indėnų kultūra – majais. Ties Čampotono miestu įsivėlė į mūšį su indėnais, kuriame žuvo dauguma ekspedicijos narių, pats Kordoba buvo sužeistas ir po kelių dienų mirė.
Motiejus Grybauskas
Motiejus Grybauskas (1857 m. gruodžio 26 d. Gilūšis prie Žaslių – 1928 m. balandžio 24 d. ten pat, palaidotas Peliūnų kapinėse) – Lietuvos knygnešys.
Biografija
Valstietis. Draudžiamosios lietuviškos spaudos parsinešdavo iš Tilžės, gaudavo iš kitų knygnešių. Slėpdavo pirtyje ir rūsyje įrengtose slėptuvėse, vaiko lopšyje. Platino Kaišiadorių, Žaslių, Paparčių, Vievio, Čiobiškio apylinkėse. Eidavo per kaimus su staliaus įrankiais, spaudą nešdavosi įrankių dėžėje su dvigubu dugnu. Daugiausia platino maldaknyges, kalendorius, elementorius. Palaikė ryšius su kunigais – S. Gimžausku, K. Čepanu, jų užsakymu parnešdavo spaudos.
Bernotiškiai
Bernotiškiais vadinami kaimai Ukmergės rajone:
Dark Lady
„Dark Lady“ – 11-asis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „MCA Records“ 1974 m. gegužę. Cher vėl bendradarbiavo su Snuff Garrett kaip įrašų prodiuseriu ir Al Capps kaip aranžuotoju.
„Dark Lady“ yra trečiasis ir paskutinis albumas. išleistas su įrašų kompanija „MCA Records“. Taip pat tai paskutinis įrašas, kuris buvo pristatomas per sėkmingą Cher laidą „The Sonny & Cher Comedy Hour“. Po išleidimo albumas sulaukė teigiamų atsiliepimų iš kritikų, tačiau priešingai nei ankstesnysis, prodiusuotas Snuff Garrett, sulaukė šiek tiek mažiau sėkmės.
Albumo informacija
Po sėkmingo albumo „Half-Breed“ pasirodymo Cher savo paskutiniam albumui su „MCA“ vėl pasirinko Snuff Garrett ir Al Capps. Tais pačiais metais ji išsiskyrė su savo pirmuoju vyru Sonny Bono. Taip iširo duetas „Sonny & Cher“, kuriam laikui buvo nutraukti muzikiniai ir televizijos ryšiai. Dėl sėkmingo kitų albumų prodiusuotų Snuff Garrett pasirodymo, „Dark Lady“ tęsė pasakojamųjų baladžių stilių. Dėl pop stiliaus Cher patraukė daug jaunų fanų.
Pirmoji albumo daina „Train of Thought“, parašyta Alan O'Day, turėjo vidutinišką pasisekimą topuose. Trys albumo dainos parašytos Johnny Durrill, o paskutinė „Apples Don’t Fall Far From The Tree“ – Bob Stone, kuris parašė ir pirmąją sėkmingą Cher dainą 8-ajame dešimtmetyje „Gypsys, Tramps & Thieves“. Albume taip pat yra du koveriai: „The Great Gatsby“ ir Fontella Bass 1965 m. hitas „Rescue Me“. Daina „Miss Subway of 1952“ yra Cher duoklė Bette’ei Midler.
1999 m. rugpjūtį šis ir albumas „Half-Breed“ buvo išleisti vienu CD, pavadinimu „Half Breed/Dark Lady“. Jame yra visos dainos iš abiejų albumų.
Pozicijos topuose
„Dark Lady“ tope Billboard 200 debiutavo 191-oje vietoje birželio pradžioje. Aukščiausia pasiekta pozicija – 69-oji vieta. Albumas taip pat pateko į Kanados albumų topą, debiutuodama 98-oje vietoje birželio pabaigoje ir aukščiausią – 33-iąją – vietą pasiekė liepą. Europoje albumas pateko tik į Norvegijos albumų topą.
Singlai
Pirmasis albumo singlas „Dark Lady“ pasiekė 1-ąją Billboard Hot 100, Kanados singlų ir Sverigetopplistan topų vietą. „Dark Lady“ yra trečiasis Cher singlas, pasiekęs 1-ąją vietą JAV. Jis taip pat pasiekė 3-iąją vietą tope Adult Contemporary chart. Su šia daina Cher vėl pateko į Jungtinės Karalystės topą, kuriame paskutinį kartą buvo 1971 m. su daina „Gypsys, Tramps & Thieves“. „Dark Lady“ jame užėmė 36-ąją vietą. Albume taip pat yra dar du Top 50 singlai JAV. Antrasis singlas „Train of Thought“ pasiekė 9-ąją topo Adult Contemporary chart ir 27-ąją Billboard Hot 100 vietą. Trečiasis singlas „I Saw a Man and He Danced with His Wife“ pasiekė 42-ąją vietą tope Billboard Hot 100. Ketvirtasis singlas „Rescue Me“ buvo išleistas tik JAV kaip reklaminis ir nepateko į jokį topą.
Francis Beaufort
Frensis Bofortas (Francis Beaufort, 1774 m. gegužės 7 d. Airioje – 1857 m. gruodžio 17 d.) – Airijos keliautojas, geografas.
Biografija
Gimė 1774 metais Airijoje, dvasininko šeimoje. Jo tėvas, Danielius Augustas Bofortas, domėjosi geografija ir topografija ir 1792 m. išleido vieną pirmųjų Airijos žemėlapių. Jūrininko karjerą F. Bofortas pradėjo 13 metų ir jau po dvejų metų dalyvavo ekspedicijoje į Indiją. 1796 metais jam buvo suteiktas leitenanto laipsnis, o 1805 metais buvo paskirtas laivo kapitonu. Visą savo laisvalaikį skyrė orų stebėjimui, domėjosi kartografija. Remdamasis savo stebėjimais 1806 metais sukūrė 13 balų skalę (nuo 0 iki 12), kurios pagalba, pagal vandens paviršiaus būseną ir vėjo poveikį buriniam laivui, buvo galima nustatyti vėjo stiprumą. 1811–1812 metais dalyvavo ekspedicijoje, tyrinėjusioje pietinę Mažosios Azijos pusiasalio dalį, kur buvo sunkiai sužeistas. Todėl buvo priverstas palikti tarnybą jūroje ir paskirtas hidrografu Britų admiralitete. Pirmą kartą jo sukurta vėjo stiprumo skalė praktiškai buvo pritaikyta 1831 m. Nuo 1838 m. ja pradėjo naudotis britų, o vėliau ir viso pasaulio jūreiviai. 1846 m. F. Bofortui buvo suteiktas kontradmirolo laipsnis.thumb|left|Franco Beauforto kapas Tarnybą jis paliko sulaukęs 81 metų. Seras Frensis Bofortas mirė 1857 m. Jo garbei pavadinta jūra Arkties vandenyne prie Aliaskos valstijos krantų, salos Arkties vandenyne, ežeras JAV ir sąsiauris šiaurinėje Atlanto vandenyno dalyje. 1874 m. Pirmojoje Tarptautinėje jūrų meteorologijos konferencijoje buvo nutarta, kad tuo atveju, kai nėra galimybių pasinaudoti prietaisais, vėjo stiprumas turi būti vertinamas pagal Boforto skalę. Vėliau ji keletą kartų buvo tikslinama, keičiama. Dabartinė Boforto skalė 1927 m. patvirtinta Pasaulinės meteorologijos organizacijos ir patikslinta 1939 m.
Rostkai (Vengruvo apskritis)
Rostkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Medznos valsčiuje, Vengruvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Pierai
thumb|right|300px|Pierų pradinė ir vėlesnioji, po išstūmimo gyvenamoji vieta. Pierai – trakų gentis, siejama su brigais. Šie gerokai iki archainio Graikijos laikotarpio gyveno siauroje lygumų ir žemų kalvų juostoje tarp Pinėjo ir Aliakmono žiočių, miškingų Olimpo šlaitų papėdėje.
Išvarymas
VIII a. pr. m. e. makedonai išvarė pierus iš jų pradinės gyvenamosios vietos. Šie pasitraukė į šiaurę už Strimono upės ir Pangajono kalnų, kur įsikūrė naują gyvenvietę. Herodotas rašė, kad jie Pangajono kalnuose įsirengė kasyklas ir dvi tvirtoves – Fagrą (, Phagres) ir Pergamą (, Pergamus). Jis minėjo, kad pierai buvo viena iš tautų, kurių kariuomenė prisijungė prie Kserkso kariuomenės. .
Pierų kraštas, vadintas Pierija ar Pieridė ir minimas Homero poemose, pagal legendas laikytas mūzų ir Orfėjo gimtine.
Dėmėtoji geneta
Dėmėtoji geneta (Genetta tigrina) – viverinių (Viverridae) šeimos žinduolis. Naktinis gyvūnas.
Minta graužikais, paukščiais, ropliais, vaisiais ir bestuburiais. Turi kvapiąsias liaukas, kuriomis žymi savo teritoriją.
1250 m.
1250 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Paša (upė)
Paša  – upė Rusijoje, Leningrado srityje; kairysis Svirės intakas. Išteka iš Pašos ežero. Įteka į Svirę 8 km nuo žiočių.
Didžiausias intakas – Kapša (dešinys).
Karolinai (Štabino valsčius)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Sausio 24
Sausio 24 yra 24-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 341 diena (keliamaisiais metais – 342).
Vardadieniai
Artūras – Bukanta – Bukantas – Felicija – Galvilas – Gaivilė – Guntilda – Mažvydas – Lėta – Pranciškus – Šarūnas – Timotiejus – Vigaudas – Vilgaudas
Strūna
Strūna – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Vidutinės. Seniūnaitijos centras. Yra pensionatas, psichoneurologinis internatas (su koplyčia). Gamtos paminklas – Strūnos akmuo.
Rementiškiai
Rementiškiai – kaimas šiaurinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, netoli kelio. Išlikęs Rementiškių dvaras (dabar – Sūduvos krašto muziejus). Stūkso Rementiškių piliakalnis (arba Šapalų piliakalnis).
Vengrijos futbolo varžybos 1913–1914 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1913–1914 m.
1913–1914 m. NB I
Nemzeti Bajnokság I arba NB 1 – aukščiausioji futbolo lyga šalyje.
Ražuotinė
Ražuotinė – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Pašilių.
Rimantas Dugnas
Rimantas Dugnas (1937 m. rugsėjo 19 d. Antazavės k., Zarasų r. – 1994 m. gruodžio 29 d. Panevėžyje) – choro dirigentas ir pedagogas.
Žiegždrių liepa
left|120px right|220px|miniatiūra|Žiegždrių liepa šlaite prie Kauno marių Žiegždrių liepa – aukščiu ir kamieno storiu išsiskiriantis medis, 2005 m. paskelbtas Kauno rajono gamtos paveldo objektu Kauno marių regioniniame parke, Samylų seniūnijoje. Pasiekiamas iš kelio, ties Žiegždriais pasukus į kairėje pusėje esantį pažintinį Žiegždrių geologinį taką, pažymėtą informacinėmis nuorodomis. Medis auga stačiame vaizdingame šlaite tarp dviejų valstybės saugomų objektų – Žiegždrių ir Kalniškių konglomeratų atodangų.
Tai pats storiausias medis kairėje Kauno marių pakrantėje. Valstybės saugomų liepų vidutiniai dydžiai: aukštis 22,9 m, kamieno skersmuo 1,47 m. Žiegždrių liepos aukštis 25 m, kamieno skersmuo 1,37 m, amžius virš 100 metų. Nors šios liepos kamienas šiek tiek plonesnis už vidutinį valstybės saugomų liepų storį, bet ji yra aukštesnė. Medis geros būklės, gyvybingas, gražiai nuaugęs, prie jo įrengtas medinis takas su laiptais, kuriais galima pasiekti konglomeratų atodangas ar nusileisti šlaitu iki marių vandens. Auga seniai nebenaudojamo kelio vietoje. Šiuo keliu prieš užtvenkiant Nemuną buvo susisiekiama su upės slėnyje įsikūrusiais kaimais.
Rimantas Dugnas
Biografija
1952–1956 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio muzikos mokykloje (dėst. A. Liberis). Mokydamasis vadovavo Panevėžio mėsos kombinato mišriajam chorui, kurį parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei. Baigęs muzikos mokyklą, keletą metų dirbo Panevėžio rajono kultūros skyriuje ir vadovavo kaimo chorams. 1959–1964 m. choro dirigavimą studijavo neakivaizdiniu būdu Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. J. Motiekaičio klasė).
Nuo 1957 m. Panevėžio J. Švedo pedagoginės muzikos mokyklos koncertmeisteris, o vėliau iki 1992 m. choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, parengė būrį jaunųjų chorvedžių. Be pedagoginio darbo, nuolat vadovavo Panevėžio miesto įmonių chorams. 1957–1960 m. siuvimo fabriko „Nevėžis" moterų choro vadovas – parengė 1960 m. respublikinei dainų šventei. Keletą metų vadovavo Statybos – remonto valdybos vyrų chorui, kurį išmokė sudėtingesnių kūrinių ir 1961 m. su juo dalyvavo televizijos laidoje. 1962–1965 m. vadovavo Panevėžio cukraus fabriko vyrų chorui; paruošė 1963 m. I respublikiniam vyrų chorų sąskrydžiui Vilniuje (konkurse pelnė trečiąją vietą) ir 1965 m. respublikinei dainų šventei (konkurse laimėjo ketvirtąją vietą). 1965–1968 m. Panevėžio prekybos valdybos moterų choro vadovas – parengė 1967 m. respublikinei meno ir sporto šventei Vilniuje. Chorai dalyvaudavo koncertuose, Panevėžio miesto dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. Vėliau vadovavo Panevėžio mėsos kombinato ir vandentiekio vokaliniams ansambliams. Pedagogas buvo Panevėžio miesto dainų švenčių dirigentas, miesto ir rajono chorų konsultantas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Petraitis
Taip pat:
Stanislovas Augustas Gorskis
Stanislovas Augustas Gorskis (, apie 1745 m. – ?) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) ir Abiejų Tautų Respublikos didikas, Užvenčio seniūnas, Rietavo tijūnas, Lietuvos iždo raštininkas, Ketverių metų seimo narys, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės husarų brigados pulkininkas.
Giminė
Kilęs iš Lenkijos karalystės didikų Gorskių giminės. Tėvas Mykolas Jonas Gorskis (, apie 1717 m. – 1776 m.), motina – Teresė Nagurskaitė (, apie 1710 m. – apie 1752 m.). Broliai Fortūnatas Gorskis, Adomas Gorskis, Liudvikas Gorskis, seserys – Rožė Gorskaitė-Monvydienė, Barbora Gorskaitė-Koscelkovska. Brolis ir seserys iš tėvo II santuokos – Leonas Gorskis, Liudvika Teodora Broel-Platerienė, Kotryna Gorskaitė, Ona Goštautienė ir Teodora Boufal-Daraškevičienė.
Holoturijos
Holoturijos (Holothurioidea) – dygiaodžių (Echinodermata) bestuburių gyvūnų klasė. Dar gali būti vadinami trepangais, jūrų agurkais. Dešros formos kūnas siekia 40 cm ilgį.
Stanislovas Augustas Gorskis
Giminė
Apie 1790 m. susituokė su Ona Nemiravičiūte (, 1767 m. sausio 1 d. – 1796 m. vasario 27 d. Beržėnuose). vyrai: I – Antanas Žukauskas (, apie 1790 m. – ?). Santuoka 1812-01-01 Žaiginyje; II – Stanislovas Tiškevičius (, apie 1790 m. – ?), vaikai – Marija, Kazimieras, Vladislovas, Jonušas (, visi apie 1830 m. – ?); III – Antanas Gorskis (, apie 1800 m. – 1848 m.); sūnus – Ignotas Gorskis;
Veikla
Užvenčio seniūnas (nuo 1778 m.), Rietavo tijūnas, Lietuvos iždo raštininkas, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės husarų brigados pulkininkas, Žemaičių seniūnijos atstovas Ketverių metų seime.
Holoturijos
Holoturijos gana plačiai naudojamos Tolimųjų Rytų, Pietryčių Azijos virtuvėse. Japonijoje jos vadinamos namako ir dažnai apdainuojamos japonų poezijoje.
Apskrities laikraštis
Apskrities laikraštis – periodinis leidinys, skirtas gyventojams tam tikro regiono administracinio teritorinio vieneto – apskrities, kurias 1915 m. Lietuvoje sudarė okupacinė Vokietijos valdžia ir kurios gyvavo iki 1950 m. bei 1995–2010 m.
Nepriklausomoje Lietuvoje
Apskrities laikraščiai ir savaitraščiai pradėti leisti Nepriklausomoje Lietuvoje. Daugiausia jie buvo skirti ne tiek apskrities, kiek atitinkamo regiono, krašto žmonėms. Nemažai jų ėjo tik kelerius metus. 1919 m. Raseiniuose buvo leidžiamas „Žemaičių visuomenės laikraštis“, 1922–1933 m. Biržuose – savaitraštis „Biržų žinios“, 1923–1924 m. Telšiuose – savaitraštis „Telšių žinios“, 1923–1928 m. Šiauliuose – savaitraštis „Šiaulių naujienos“. 1924 m. pradėjo eiti laikraštis „Panevėžio balsas“, savaitraštis „Šiaulietis“, dienraštis „Klaipėdos žinios“, Tauragėje – savaitraštis „Žemaičių balsas“, laikraštis „Ukmergės garsas“, 1925 m. – savaitraščiai „Žemaitis“ (Telšiuose), „Biržiečių balsas“, „Šešupės bangos“ (Marijampolėje), dienraštis „Kauno naujienos“, 1926 m. – savaitraščiai „Raseinių balsas“, „Kėdainių žinios“, „Ukmergiečių balsas“, laikraštis „Kėdainių garsas“, 1927 m. – laikraščiai „Klaipėdos garsas“, Alytuje – „Dzūkas“. Vėliau pasirodė savaitraščiai „Suvalkietis“ (Marijampolėje), Alytaus dzyvas, „Zarasų kraštas“, „Tauragės balsas“, „Panevėžio garsas“.
Okupuotoje Lietuvoje
Per pirmąją TSRS okupaciją, 1941 m. balandžio viduryje pradėjo eiti keli apskričių laikraščiai: Šiauliuose – „Raudonoji vėliava“, Panevėžyje – „Panevėžio tiesa“, Marijampolėje – „Naujasis kelias“, Telšiuose – „Tarybų Žemaitija“.
Tuoj po Antrojo pasaulinio karo, antrosios TSRS okupacijos pradžioje buvo atgaivinti 1941 m. leisti laikraščiai: „Panevėžio tiesa“, „Tarybų Žemaitija“, „Raudonoji vėliava“, „Naujasis kelias“, taip pat 1940–1941 m. ėjęs dienraštis lenkų kalba „Prawda Wilenska“. Kaip vokiečių okupacijos metais nelegaliai miškuose komunistų leisto laikraštis „Trakiečių šūkis“ tęsinys nuo 1944 m. rudens buvo leidžiamas to paties pavadinimo Trakų apskrities laikraštis, ėjęs iki 1950 m. 1944 m. pradėjo eiti ir keletas naujų apskričių laikraščių: Rokiškyje – „Tarybinis Rokiškis“, Ukmergėje – „Tarybinis kelias“, Švenčionyse – „Už tėvynę“, Kretingoje – „Žemaičių tiesa“. Daugiausia apskričių laikraščių pasirodė 1945 m.: Alytaus „Tarybinė Dzūkija“, Biržų „Biržiečių tarybinis žodis“, Joniškio „Tarybinis balsas“, Kėdainių „Tarybinis kelias“, Klaipėdos „Raudonasis švyturys“ ir „Sovetskaja Klaipeda“ (rusų k.), Lazdijų „Dzūkų žinios“, Mažeikių „Mažeikių tiesa“, Raseinių „Stalinietis“, Šakių „Tikruoju keliu“, Tauragės „Tarybinis valstietis“, vėliau – „Tarybinis žodis“, Utenos „Lenino keliu“, Vilkaviškio „Pergalė“, Zarasų „Pergalė“.
1946 m. pradėjo eiti Kaišiadorių apskrities laikraštis „Bolševikiniu keliu“, Kupiškio „Stalino keliu“, Prienų „Naujas gyvenimas“, Šilutės „Šilutės tiesa“, 1947 m. – „Pagėgių balsas“, Varėnos „Tarybinis balsas“, 1948 m. – Anykščių „Kolektyvinis darbas“, Kelmės „Bolševikinis žodis“, Plungės „Socialistinis kelias“, 1949 m. – Kuršėnų „Komunizmo keliu“, Jurbarko „Tarybinė vėliava“, vėliau – „Po spalio vėliava“, Pasvalio „Stalino vėliava“, Radviliškio „Raudonoji žvaigždė“, Vilniaus „Lenino keliu“ (lietuvių, lenkų ir rusų kalba), 1950 m. – Širvintų „Lenino vėliava“, Vilkijos „Komunizmo vėliava“.
1950 m. iš viso ėjo 39 apskričių laikraščiai: tik Kalvarijoje ir Rietave jų nesuspėta išleisti, nes tų metų birželio mėn. vietoj apskričių buvo sudaryti rajonai, ir daugelis apskričių laikraščių tapo rajonų laikraščiais.
Apskrities laikraštis iki 1950 m. buvo pagrindinis vietinės (regioninės) periodinės spaudos leidinio tipas. Šiuos laikraščius, paprastai 1, 2 arba 3 kartus per savaitę, leido LKP apskričių komitetai ir apskričių Darbo žmonių deputatų tarybų vykdomieji komitetai, o redagavo partijos komitetų paskirti (patvirtinti) redaktoriai. Apskričių laikraščiai atspindėdavo ir visos šalies, ir apskričių politinį, ekonominį, ūkinį, kultūrinį gyvenimą, komunistinį vadovavimą, partinių organizacijų veiklą.
Lietuvoje 1995–2010 m.
1995 m. pradžioje Lietuvos teritorijoje sudarius 10 apskričių vėl pradėti leisti apskričių laikraščiai. Dar 1994 m. pabaigoje Panevėžio miesto ir apskrities laikraščiu pasivadino dienraštis „Panevėžio rytas“, Utenos miesto ir apskrities – laikraštis „Utenis“. 1995 m. gegužės mėn. Utenoje vietoj laikraščio „Utenos krašto žinios“ ėmė eiti „Utenos apskrities žinios“, o Kaune pasirodė laikraščių Jonavos „Naujienos“, Kauno „Tėviškės žinios“, „Kėdainių garsas“, Prienų „Gyvenimas“, Raseinių „Naujas rytas“ priedas „Kauno apskritis“. Rugsėjo mėn. Klaipėdos miesto dienraštis „Klaipėda“ tapo ir apskrities laikraščiu. 1995 m. apskričių laikraščiais tapo ir Marijampolėje leidžiamas laikraštis „Suvalkietis“, Alytuje – „Alytaus naujienos“, Šiauliuose – „Šiaulių kraštas“, Tauragėje – „Tauragiškių balsas“, Telšiuose – „Kalvotoji Žemaitija“. Šilutėje pradėtas leisti apskrities laikraštis „Vakarų Lietuva“, Alytuje – „Dzūkas“.
Daugelis šių laikraščių apskrities statusu ir vardu naudojosi reklaminiais tikslais, pirmenybės santykiams su apskričių viršininkų administracijomis neteikdami.
Nepertlaukiai
Nepertlaukiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Lumpėnų.
Jonas Dubickas
Jonas Dubickas (1942 m. balandžio 5 d. Dauguose, Alytaus raj. – 1968 m. lapkričio 2 d. žuvo autoavarijoje, motociklu važiuodamas į Šiaulius) – choro dirigentas.