cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klausgalvai
Istorija
Nuo 1715 m. minima Klausgalvų koplyčia, stovėjusi Kalnaliu vadinamos aukštumos viršūnėje. Jos vietoje 1777 m. buvo pastatyta Šv. Lauryno bažnyčia, kurioje 1801 m. pakrikštytas būsimasis Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. XVIII a. kaimo vakariniame pakraštyje susiformavo Klausgalvų Medsėdžių užusienis, o šiaurės rytinėje dalyje, šalia Šv. Lauryno bažnyčios – Kalnalio bažnytkaimis.
1870 m. kaime buvo 171 revizinės sielos (prievolininkų luomo valstiečiai) ir 456 rėžiai žemės, už kurią valstiečiai atlikinėjo atodirbio prievolę Platelių grafų Šuazelių-Gufjė Šalyno dvare. 1884 m. atstatant sudegusią Kalnalio Šv. Lauryno bažnyčią, jai panaudota Klausgalvų miške paruošta mediena.
Valakinio kaimo sodybos stovėjo abipus Kretingos–Salantų kelio, nuo Nasrėnų iki Kalnalio. 1923 m. jame buvo 49 ūkiai, Lietuvos žemės reformos metu išskaidyti į viensėdžius.
Šalyno dvaro savininkai Petrauskai kaime prie Kūlupio XX a. 3 dešimtmetyje pastatė dviejų aukštų mūrinį pastatą pradinei mokyklai, vėliau pavadintai vyskupo Motiejaus Valančiaus vardu. Joje mokytojavo poetės, aktorės Marijos Meilės Kudarauskaitės tėvai. 1949 m. mokykla perkelta į Kalnalį, o pastatas paverstas gyvenamuoju namu.
1992 m. kaime buvo 33 sodybos, iš kurių 30 priklausė Imbarės, o 3 – Kūlupėnų apylinkei. Šios trys sodybos šiuo metu yra priskirtos Nasrėnų kaimui.
Eurovizijos dainų konkursas 1956
'''1956 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – pirmasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1956 m. gegužės 24 d. Šveicarijoje, Lugano miesto „Kursaal“ teatre.
Konkursą organizavo Europos transliuotojų sąjunga (EBU) ir Šveicarijos transliuotojas Radiotelevisione svizzera di lingua italiana (RTSI), renginį Lohengrin Filipello. Nėra žinoma, ar yra išlikę visi konkurso garso ar vaizdo įrašai.
Konkurse dalyvavo septynios šalys, kiekviena atliko po dvi dainas. Du komisijos nariai iš visų dalyvaujančių šalių slaptu balsavimu skyrė taškus labiausiai patikusioms dainoms. Konkurso nugalėtoja tapo Šveicarijos atstovė Lys Assia su daina „Refrain“. Buvo paskelbtas tik nugalėtojas; likusių šalių rezultatai nebuvo paskelbti.
Formatas
1955 m. Monake vykusio susitikimo metu Europos transliuotojų sąjungos nariai aptarė idėjas surengti visos Europos muzikos konkursą, įkvėptą Italijos Sanremo muzikos festivalio. Iš to susitikimo gimė „Eurovizijos“ dainų konkurso koncepcija. Buvo priimtas sprendimas pirmąjį konkursą surengti sekančiais metais Lugane, Šveicarijoje.
Pirmuoju „Eurovizijos“ vedėju tapo Lohengrin Filipello. Konkursas truko 1 valandą ir 40 minučių. 1956 m. „Eurovizijos“ dainų konkursas pirmiausia buvo radijo programa, nors studijoje buvo kameros, jų perduodamas vaizdas buvo rodytas tiems europiečiams, kurie tuo metu turėjo televizorių.
Konkurse galėjo dalyvauti tik solo atlikėjai, o jų dainos neturėjo viršyti trijų su puse minutės. Atlikėjams akomponavo 24 muzikantų orkestras, kuriam vadovavo Fernando Paggi kartu su keturiais kviestiniais dirigentais iš Belgijos, Prancūzijos, Liuksemburgo ir Italijos.
Dalyvaujančios šalys
Pirmajame konkurse dalyvavo septynios šalys, kiekviena pristatė po dvi dainas. Dar dvi šalys – Austrija ir Danija – taip pat turėjo dalyvauti konkurse, tačiau abi praleido paraiškų terminą ir todėl negalėjo dalyvauti. Buvo manoma, kad Jungtinė Karalystė taip pat planavo dalyvauti konkurse, tačiau 2017 m. sausį EBU atskleidė, kad tai – mitas, kurį išplatino konkurso gerbėjai.
Tailando politinė sistema
Tailando politinė sistema - konstitucinė monarchija. Aktyviąją rinkimų teisę turi 20 metų sulaukę piliečiai.
Karalius
Valstybės vadovas - karalius (faktiškai nuo 1946 m., karūnuotas 1950 m. Bhūmibolas Aduljadedžas). Prie karaliaus yra Slaptoji taryba, kurią sudaro iki 14 narių.
Karalius Bhūmibolas Aduljadedžas, gimė 1927 m. gruodžio 5 d. (paskelbta nacionaline švente), antrasis princo Mahidolo sūnus, 1950 m. vedė karalienę Sirikit. Atstovauja Čakri dinastijai, vadinasi Rama IX (Rama dinastija tęsiasi nuo 1782 m.). Sosto įpėdinis sūnus Vadžiralonkornas, gimęs 1952 m., karaliumi tapo po tėvo mirties 2016 m.
Vykdomoji valdžia
Šalies vykdomąją valdžią sudaro Ministrų Taryba, kurią kontroliuoja Ministras pirmininkas, kurio kandidatūrą, pasiūlius Tailando Karaliui, išrenka Nacionalinis susirinkimas.
Ministras pirmininkas
Anksčiau premjerais dažniausiai būdavo kariškiai, įvykdę karinį perversmą arba jų statytiniai. Dabar premjeru tampa demokratiškai išrinktas, bei abejų parlamentų patvirtintas asmuo.
Įstatymų leidžiamoji valdžia
Įstatymus leidžia karalius ir parlamentas - Nacionalinis įstatymų leidimo susirinkimas, susidedantis iš Senato (270 senatoriai, skiriami karaliaus 6 metams) ir Atstovų rūmų (360 deputatas, gyventojų renkamas 4 metams). Senato sudėtis kas 2 metai trečdaliu pakeičiama.
Nuorodos
থাইল্যান্ড
Gražutės
Gražutės (Calopterygidae) – žirgelių (Odonata) šeima.
Pakalniškiai
Pakalniškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Šeduvos, prie Daugyvenės upės. Yra Pakalniškių pagrindinė mokykla, biblioteka. Greta kaimo stūkso Pakalniškių piliakalnis. Išlikęs 1884 m. pastatytas vėjo malūnas.
Gražutės
Vabzdžiai vidutinio dydžio (išskėsti sparnai 60-75 mm). Kūno spalva žalia ar mėlyna metalo blizgesio. Sparnų gyslotumas tankus; sparnai spalvoti. Skraido upių ir upelių pakrantėmis, toliau nuo vandens nenuskrenda.
Pakalniškiai
thumb|left|160px|Pakalniškių vėjo malūnas, 2012
Pušyne esančiame šalia kaimo, vasaromis vyksta etnografinės stovyklos, ir orientacinės varžybos. Kaimo pakraštyje stūkso Kleboniškių vėjo malūnas.
Gražutės
Lietuvoje dvi rūšys:
Mataramas
Mataramas (Mataram) – miestas Indonezijoje; Vakarų Nusa Tengaros sostinė. Jis yra vakarinėje Lomboko salos dalyje. Mataramas yra didžiausias miestas provincijoje, jame gyvena 402 296 žmonės (2008 m.).
Miestą aptarnauja Lomboko tarptautinis oro uostas, esantis Centriniame Lomboke, ir pietvakariuose esantis Lembaro uostas. Rytuose esantis Labuhan Lomboko keltų uostas jungia salą su Poto Tanu Sumbavoje. Mataramas yra vakarinėje Lomboko dalyje, netoli pakrantės, arti Senggigio paplūdimio.
Religija
Dauguma miesto gyventojų išpažįsta islamą. Matarame taip pat išpažįstami krikščionybė, budizmas, hinduizmas ir konfucionizmas.
Kalba
Lomboko vietiniai namuose vartoja sasakų kalbą. Indoneziečių kalba vyrauja versle, švietime, vyriausybės dokumentuose.
Taupomoji sąskaita
Taupomoji sąskaita – patogi investavimo priemonė skirta taupymui. Už kliento įneštą pinigų sumą bankas moka palūkanas. Svarbu atsižvelgti į palūkanų dydį – taupymas tokiu būdu apsimoka, jei gaunamos metinė palūkanų norma procentais yra didesnės nei tuo metu šalyje esanti infliacija. Paprastai bankuose išskiriamos taupomosios ir einamosios sąskaitos.
Taupomoji sąskaitos ir indėlio palyginimas
Taupomoji sąskaita skiriasi nuo įprastinio terminuoto indėlio, nes banko ar kredito unijos klientai gali patys nuspręsti, kiek pinigų ir kokį laiko tarpą taupyti, kada papildyti sąskaitą ar pasinaudoti savo santaupomis. Taupomąją sąskaitą, skirtingai nei indėlį, galima papildyti kada tik klientas pageidauja. Palūkanos tuomet kitą sutartą periodą (mėnesį, savaitę) skaičiuojamas nuo naujosios sumos. Uždarant taupomąją sąskaitą, klientui sumokamos visos iki uždarymo dienos sukauptos palūkanos kartu su įnešta į sąskaitą suma. Visgi, taupomosios sąskaitos palūkanų dydis niekada neprilygs terminuoto indėlio palūkanų dydžiui, nes bankai pastarosiomis lėšomis (terminuotais indėliais) gali disponuoti daug paprasčiau ir plačiau, nebijodami, kad apyvartinės lėšos bus atsiimtos indėlininko.
Taupomosios sąskaitos su kortele
Kai kurie Lietuvos bankai siūlo ir naują paslaugą – taupomąją sąskaitą su mokėjimo kortele. Naudotis sukauptomis lėšomis banko klientai gali bet kuriuo metu – taupymo sąskaitos kortele mokėdami už pirkinius parduotuvėse, atlikdami operacijas internetu, naudodamiesi bankų bankomatais. Skirtingai nei už paprastose kortelėse esančius pinigus, už taupomosios sąskaitos kortelės pinigų kiekį mokamos palūkanos.
Savings account Spareinlage Compte d'épargne Spaarrekening 活期存款
Soraku apskritis
Soraku (相楽郡; Sōraku-gun) – apskritis, įsikūrusi Kioto prefektūroje, Japonijoje.
2008 m. sausio 1 d. apskrityje gyveno 45 016 žmonių.
Buvę miesteliai
Žemiau pateikti 3 miesteliai 2007 m. kovo 12 d. buvo sujungti į naują miestą – Kidzugavą.
Klaipėdos laivininkų mokykla
Klaipėdos laivininkų mokykla – valstybinė profesinio mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą. Įsikūrusi Rambyno g. 14, Klaipėdoje. Įstaigos kodas – 190973856. Mokyklos steigėja – LR švietimo ir mokslo ministerija. Dėstoma lietuvių ir rusų kalbomis.
Tai vienintelė Lietuvoje mokymo institucija, rengianti eilinės sudėties jūrininkus. Mokyklos auklėtiniams suteikiama kvalifikacija yra pripažįstama daugelyje pasaulio jūrų valstybių, nes po mokyklos baigimo Lietuvos saugios laivybos administracija išduoda tarptautinio pavyzdžio jūrinių kvalifikacijų liudijimą. Ši mokykla – Lietuvos jūrininkų kvalifikacijų centras, kuriame eilinės sudėties jūrininkai įgyja ir kelia kvalifikaciją, atlieka privalomus ir kartotinius instruktavimus. Baigusieji laivininkų mokyklą gali tęsti studijas Lietuvos aukštojoje jūreivystės mokykloje ir Klaipėdos universiteto Jūreivystės institute.
Istorija
Mokykla veikia nuo 1962 m. Tuomet ji vadinosi Klaipėdos miesto 14-ąja profesine technikos mokykla (MPTM-14). Mokykla ruošė laivų remontininkus Klaipėdos bandomajai laivų remonto įmonei. Joje mokėsi būsimieji suvirintojai elektra ir dujomis, laivų vamzdžių lenkėjai, laivų korpusų surinkėjai ir laivų įrengimų šaltkalviai dyzelistai. Mokykla turėjo dvi teorinio mokymo klases ir dvi gamybinio mokymo aikšteles įmonės cechuose.
1965 m. Klaipėdos MPTM-14 įsikūrė dab. Naujojo Uosto g. 9. Tais pačiais metais pradėti ruošti ir laivų elektros įrengimų montuotojų specialybės darbininkai. Mokykloje tuo laikotarpiu mokėsi mokiniai, turintys pagrindinį išsilavinimą. Iki 1977 m. mokykla paruošė virš 2000 specialistų.
1977 m. Klaipėdos MPTM-14 tapo Klaipėdos 14-tąja technikos mokykla. Mokykloje pradėjo mokytis ir vidurinį išsilavinimą turintys mokiniai. 1978 m. pradėta ruošti jūreivius, vėliau – laivų motoristus. 1979 m. pradėti ruošti mėsos išpjaustytojai – mėsos išgyslinėtojai bei aparatininkai – sterilizatoriai tuometiniam Klaipėdos mėsos kombinatui. Tais metais į mokyklą priimta 300 moksleivių. 1981 m. pradėti ruošti žuvies ir jūros produktų apdorotojai, žuvies gaminių kulinarai ir rūkymo įrengimų operatoriai, kurie įsidarbindavo tuometiniame Klaipėdos žuvies konservų fabrike. Nuo 1983 m. pradėti ruošti virėjai–kepėjai darbui laivuose.
1985 m. Klaipėdos 14-toji technikos mokykla tapo Klaipėdos vidurine profesine technikos mokykla Nr. 14. 1987 m. Klaipėdos VPTM Nr. 14 persikėlė į naują pastatą Rambyno g. 14. Tuo metu mokykloje mokėsi apie 600 moksleivių.
1988 m. mokykla tapo Klaipėdos 2-ąja technikos mokykla. Mokykloje vyrauja jūrinio profilio specialybės: I klasės motoristo, II klasės jūreivio, kvalifikuoto jūreivio. Pagal mokykloje sudarytas programas pradedamas organizuoti mokymas, leidžiantis įgyti profesiją pagal dvi specialybes: jūreivis-suvirintojas, laivų motoristas-šaltkalvis laivų remontininkas, laivų motoristas-laivų elektrikas, jūreivis-laivų korpusų remontininkas, motoristas-katilų mašinistas.
Nuo 1990 m. mokyklos pavadinimas pakeistas į dabartinį – Klaipėdos laivininkų mokykla.
Mokyklos pavadinimų kaita:
Mokymo programos
Programos atitinka tarptautinės konvencijos dėl jūrininkų rengimo, atestavimo ir diplomavimo reikalavimus. Mokykla, priėmusi mokytis jaunuolius, įsigijusius pagrindinį išsilavinimą, suteikia vidurinį išsilavinimą ir jūrines kvalifikacijas. Įstojusieji po bendrojo lavinimo vidurinės mokyklos, įgyja jūrines kvalifikacijas. Mokiniai mokosi sugretintų laivų eksploatacijos, remonto ir aptarnavimo specialybių.
Į 3-iosios pakopos grupes priimami baigę pagrindinę bendrojo lavinimo mokyklą. Mokymosi trukmė - 3 metai. Baigusieji mokyklą įgyja vidurinį išsilavinimą ir šias profesijas:
Į 4-osios pakopos grupes priimami baigę vidurinę bendrojo lavinimo mokyklą. Mokymosi trukmė - 1-2 metai. Baigusieji mokyklą įgyja šias profesijas:
Kavaliauskai
Kavaliauskai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Vėžaičių.
Į komunizmą
Į komunizmą – Kretingos rajono laikraštis, ėjęs 1961–1962 m.
Istorija
Pasmerkus Stalino asmens kultą ir įsibėgėjus chruščioviniam „atšilimui“ Kretingos rajono laikraštis „Stalinietis“ buvo pavadintas „Į komunizmą“. Pirmasis jo numeris pasirodė simboliškai 1961 m. lapkričio 7 d., t. y. bolševikų įvykdyto perversmo, vadinamo Spalio revoliucija, dieną.
Laikraštis ėjo trumpai, buvo leidžiamas tris kartus per savaitę, neviršijo 5000 egz. tiražo. Leido Lietuvos komunistų partijos Kretingos rajono komitetas ir Kretingos rajono darbo žmonių deputatų taryba. 1962 m. gegužės 2 d. vietoje jo pradėjo eiti Klaipėdos ir Kretingos rajonams skirtas laikraštis „Švyturys“.
Organas lietuviškos skyrimo draugystės
Organas lietuviškos skyrimo draugystės – Klaipėdos krašto laikraštis, leistas 1911–1914 m. Klaipėdoje.
Istorija
Leido Lietuviška konservatyvų skyrimo draugysta.
1. FC Kaiserslautern
Kaizerslauterno FC – Vokietijos futbolo klubas iš Kaizerslauterno.
Istorija
1951, 1953, 1991, 1998 m. tapo šalies čempionais. Vėlesniais metais iškrito į žemesnius lygmenis.
2021–2022 m. sezono rungtyniavo Trečioje lygoje, kurioje liko trečioje vietoje, bet nugalėjo pereinamosiose rungtynėse ir iškovojo galimybę kilti į Antrąją Bundeslygą. 1. FC Kaiserslautern prieš Dynamo Dresden pirmose rungtynėse sužaidė nulinėmis lygiosiomis. Atsakomosiose nugalėjo varžovus rezultatu 2-0 ir pateko į Antrąją Bundeslygą.
Gerveliškė (Zarasai)
Gerveliškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Bikėnų.
Balstogės-Gardino sritis
Balstogės-Gardino sritis  – vienas iš Vokietijos imperijos, Oberosto administracinių vienetų sudarytas 1916 m. lapkritį iš Balstogės ir Gardino sričių, kurios anksčiau buvo Gardino gubernijos sudėtyje. 1916 m. pabaigoje užėmė 26.394 km² plotą, buvo 712 000 gyventojų, gyventojų tankumas – 28 (gyv./km²). Sritis ribojosi su Lietuvos sritimi, Varšuvos Generalgubernija ir Rusijos imperija.
Istorija
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, Vokietijos imperija 1914–1915 m. užėmė dalį Rusijos imperijos vakarinių gubernijų, iš kurių suformavo karinį administracinį vienetą – Oberostą. Iš pradžių Oberostą sudarė šešios sritys dalinai suskirstytos pagal buvusias Rusijos imperijos gubernijų ribas: Balstogės sritis, Gardino sritis, Kuršo sritis, Lietuvos sritis, Suvalkų sritis ir Vilniaus sritis.
1918 m. vasarį sritis buvo prijungta prie Lietuvos srities; Lietuvos sritis padalinta į dvi – Šiaurės Lietuvos (centras – Vilnius) ir Pietų Lietuvos (centras – Balstogė).
Apskritys
1917–1918 m. sričiai priklausiusios apskritys:
Vytautas Šlapkauskas
Vytautas Šlapkauskas (g. 1953 m. birželio 27 d. Kybartuose, Vilkaviškio raj.) – Lietuvos edukologas, teisės filosofas, teisės sociologas, MRU profesorius.
1992 m. Vytautas Šlapkauskas VU apgynė pedagogikos kandidato (socialinių mokslų daktaro) disertaciją tema “Vientiso astronominės Visatos vaizdo sudarymo V-XII klasių moksleiviams problemos”, paskelbė per 50 mokslinių publikacijų, iš jų yra per 30 mokslinių straipsnių autorius, 15 knygų (vadovėlis, monografijos, mokymo metodinės priemonės) bendraautoris ir autorius.
1988–1992 m. buvo Pedagogikos mokslinio tyrimo instituto Gamtos ir matematikos dalykų mokymo sektoriaus, po to – Bendrojo lavinimo mokyklų laboratorijos jaunesnysis mokslinis bendradarbis (1988–1991 m.), Profiliavimo ir diferencijavimo grupės vadovas (nuo 1991 m.), Pedagogikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis (nuo 1992 m.). 1994–2001 m. – Lietuvos filosofijos ir sociologijos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis (antraeilėse pareigose), socialinės deviacijos problemų tyrėjas nuo 1996 m. 1997–1999 m. Vytautas Šlapkauskas – LKKI Pedagogikos ir psichologijos katedros dėstytojas, docentas (nuo 1998 m.), Lietuvos teisės akademijos (dabar – Mykolo Romerio universiteto) Teisės filosofijos katedros docentas (nuo 1998 m.), profesorius (nuo 2007 m.). Nagrinėja teisės sociologijos ir teisės filosofijos problemas.
Opozicija (savaitraštis)
Opozicija – kairiosios minties savaitraštis, ėjęs nuo 1991 m. lapkričio 15 d. iki 2012 m. Vilniuje.
Istorija
Iniciatoriai Algimantas Brazaitis, Vytautas Petkevičius ir Adolfas Strakšys. Iki 1993 m. buvo leidžiamas Kaune lietuvių ir rusų kalba. Steigėjai – „Vytautas Petkevičius ir Co“, UAB Laikraštis „Vasaris“, UAB „Opozicija“, į kurią buvo pakviestas Lietuvos mokslų akademijos prezidentas Juras Požėla ir juristas Jonas Misiūnas. Po V. Petkevičiaus mirties paantraštėje nurodyta, kad tai nepartinis kairiosios minties laikraštis. Leido UAB „Politika“, nuo 1995 m. – UAB „Mūsų gairės“, nuo 2010 m. – UAB „Pierus“. Tiražas 1991 m. – 30 000 egz., 1997 m. – 4000 egz. 1992–1994 m. leido priedą „Laisvoji mintis“.
Rašo politikos, ūkio, kultūros klausimais.
Žaliosios strėliukės
Žirgeliai vidutinio dydžio, atstumas tarp išskėstų sparnų 40-45 mm. Ant viršugalvio už antenų yra vagutė. Daugumo rūšių kūnas žalias, metalo blizgesio. Ramybės būklėje priekinių ir užpakalinių sparnų nesuglaudžia, o tik pakreipia pirmyn ir į viršų. Skraido lėtai, prie kūdrų, tvenkinių ir upelių, apaugusių krūmais.
Lietuvoje 6 rūšys:
Kazujoši Miura
(g. 1967 m. vasario 26 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje. Nacionalinėje komandoje žaidė 1990–2000 m., su ja dalyvavo 1992, 1996 m. AFC Azijos taurės ir 1995 m. Karaliaus Fahdo taurės turnyruose.
K. Miura šlovės Japonijoje sulaukė 1993 m. įsteigus J. lygą, kurioje, be abejonės, laikytas pirmąja Japonijos futbolo superžvaigžde. Atrankos į 1998 m. pasaulio futbolo čempionatą varžybose rinktinėje pasižymėjo keturiolika kartų ir tokiu būdu atvėrė šalies rinktinei duris į jos pirmąjį pasaulio čempionatą. Paskutiniąsias rungtynes už nacionalinę rinktinę sužaidė 2000 m., pagal įmuštus įvarčius Japonijos nacionalinėje rinktinėje yra antras (55 įvarčiai per 89 rungtynes).
K. Miurai priklauso vyriausio futbolininko ir vyriausio įvartį įmušusio žaidėjo Japonijos profesionalų lygoje rekordai (48 metai).
Usulutano departamentas
Usulutano departamentas  – departamentas Salvadoro pietinėje dalyje, palei Ramųjį vandenyną. Administracinis centras – Usulutanas.
Aauginamos cukranendrės, javai, kava. Į pietinę teritorijos dalį įsiterpusi Chikilisko įlanka. Svarbiausios upės – Lempa, Rio Grande de San Migelis.
Savivaldybės
Departamentas padalintas į 23 savivaldybes.
Servalas
Servalas (Leptailurus serval) – katinių (Felidae) šeimos plėšrus žinduolis. Tai grakštūs gyvūnai ilgomis kojomis, didelėmis ausimis ir gana trumpa uodega. Jų gyvenamoji aplinka – savana. Kailio raštai įvairūs, dažniausiai su juodomis dėmelėmis. Daugumoje šalių saugojami, nes buvo gaudomi dėl gražaus kailio.
Kristijonas II
Kristijonas II (, 1481 m. liepos 1 d. Nyborgas – 1559 m. sausio 25 d. Kalundborgas, Zelandija) – 1513–1523 m. Danijos, 1513–1523 m. Norvegijos, 1520–1523 m. Švedijos karalius.
Biografija
thumb|left|150px|Kristijono II žmona Izabela Habsburg Kilęs iš Oldenburgų dinastijos, Jono I sūnus.
Valdymas
Siekė absoliutinės valdžios. Rėmė miestelėnus, ribojo bajorų ir Hanzos privilegijas, kišosi į Bažnyčios reikalus. 1522 m. išleido įstatymų rinkinius „Krašto įstatymai“ (Landlov) ir „Miesto įstatymai“ (Bylov).
Nuo 1517 m. bandė užvaldyti Švediją ir atgaivinti Kalmaro uniją. Po kelių nesėkmingų mėginimų 1520 m. įveikė regento Steno Sturės jaunesniojo pajėgas, bet, kai išžudė įtakingiausius Švedijos bajorus (vadinamoji Stokholmo kruvinoji pirtis), prasidėjo švedų sukilimas. 1521 m. Kalmaro unija buvo galutinai nutraukta.
1523 m. sukilus Jutlandijos bajorams buvo nuverstas ir Danijoje bei Norvegijoje. Padedamas svainio Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolio V 1531 m. bandė atgauti sostą, išsilaipino Norvegijoje. Suimtas ir iki mirties kalintas.
Nikolajus Černychas
Nikolajus Stepanovičius Černychas (Николай Степанович Черных, 1931 m. spalio 6 d. – 2004 m. gegužės 25 d.) – SSRS ir Rusijos astronomas. Atrado 537 asteroidus ir dvi kometas.
Rimšoniai
Rimšoniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Linkuvos. Ties šiuo kaimu Daugyvenės upė įteka į Mūšą. Technikos paminklas – siaurojo geležinkelio Rimšonių tiltas.
miniatiūra|220px|left|Tiltas per Daugyvenę Rimšonių prieigose
Einamoji sąskaita
Einamoji sąskaita, kitaip atsiskaitomoji sąskaita, neterminuotasis indėlis – banko sąskaita, dažniausiai naudojama operacijoms atlikti, joje saugomi pinigai bet kada prieinami klientui, jis gali laisvai disponuoti saugomomis lėšomis. Einamoji sąskaita – dažniausiai pasitaikantis sąskaitos tipas. Kartu su einamąją sąskaita paprastai išduodama ir banko kortelė. Su ja daug paprasčiau disponuoti lėšomis, išsiimti pinigų bankomatuose, atlikti pavedimus internetu. Banko kortelės skirstomos į debetines ir kreditines.
Nertis
Gentyje yra maždaug 30 rūšių. Genties pavadinimas iš graikų k. keras, keratos – ragas, phyllon – lapas; siauri, pakartotiniai dvišakai šakoti standūs lapai primena elnio ragus. Apdulkinami vandens. Vyriškų žiedų daugiau, negu moteriškų. Vaisiai yra su dygliukais, todėl lengvai prisikabina prie vandens gyvūnų arba įsitvirtina dugne. Sėklos sudygsta dugne, bet šaknys neišsivysto, todėl išaugę augalai plūduriuoja laisvai vandenyje.
Lietuvoje auga dvi rūšys:
Bairono kyšulys
thumb|200px|Bairono kyšulio švyturys
Bairono kyšulys  – toliausiai į rytus nutolusi Australijos žemyno vieta. Yra Naujojo Pietų Velso valstijoje, 3 km nuo Bairon Bėjaus miestelio, išsikišęs į Ramųjį vandenyną. 1901 m. kyšulyje pastatytas švyturys. 2002 m. teritorija paskelbta jūriniu draustiniu.
Kyšulį 1770 m. gegužės 15 d. pasiekė Džeimsas Kukas ir pavadino kito britų jūrininko Džono Bairono garbei.
Ostpreussisches Ewangelisches Lutheranisches Kirchenblau
Ostpreussisches Ewangelisches Lutheranisches Kirchenblau – Rytų Prūsijos evangelikų liuteronų bažnyčios laikraštis, leistas 1896–1900 m. Įsrutyje vokiečių kalba.
Istorija
Spausdintas gotišku šriftu. Dalis teksto spausdinta lietuvių kalba.
Marty Brem
220px|miniatiūra|Marty Brem 1981 m. Eurovizijoje
Martin Brem (g. 1959 m.), taip pat žinomas sceniniu vardu Marty Brem, – Austrijos dainininkas. Atlikėjas du kartus dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse – 1980 ir 1981 metais. 1980 m. dalyvavo kaip grupės Blue Danube narys, su kuria užėmė 8 vietą, o kitais metais konkurse pasirodė kaip solistas. Su daina „Wenn du da bist“ atlikėjas užėmė 17 vietą.
2001 metais, mirus atlikėjo žmonai Ursulai, jis liko rūpintis savo dviem mažamečiais vaikais. Įkvėptas žmonos pomėgio kolekcionuoti kimono kostiumus, Martin Brem vėliau pradėjo masinę jų gamybą. Šiuo metu jis žinomas kaip vieno iš Berlyne įkurto internetinio portalo vadovas.
Kupiškio meno mokykla
Kupiškio meno mokykla (iki 2011 m. – Kupiškio muzikos mokykla) – neformaliojo vaikų ugdymo mokykla Kupiškyje, Gedimino g. 46, vykdanti muzikinio lavinimo ir dailės programas.
Istorija
Kupiškio menų mokyklos istorija prasidėjo dar 1966 m. rudenį. Vos įsteigtai mokyklai vadovavo Mindaugas Aižinas, o pirmosios mokytojos buvo E. Aižinienė ir D. Vaitkienė. Į naujai atsidariusią mokyklą buvo priimta 60 mokinių. Veikė fortepijono ir akordeono klasės, vėliau vaikai galėjo mokytis groti smuiku bei pučiamaisiais instrumentais. Remiantis duomenimis, jau 1970 m. muzikos mokykloje mokėsi per 100 mokinių ir dirbo 9 mokytojai. Nuo 1987 m. Iki 2009 m. mokyklai vadovavo Erika Mackelienė. Nuo 2009 m. mokyklai vadovauja Daiva Šakickienė, o nuo 2011 m. Kupiškio muzikos mokykla vadinasi Kupiškio meno mokykla.
Dailės skyrius
1988 m. įkurtas Kupiškio meno mokyklos dailės skyrius. Tuo metu mokyklai vadovavo Erika Mackelienė. Po metų Subačiuje įsteigtas meno mokyklos filialas bendras skyrius
David Silva
Davidas Chosuė Chimenesas Silva (g. 1986 m. sausio 8 d.) – futbolininkas, buvęs Ispanijos rinktinės saugas.
2003 m. Davidas pradėjo treniruotis Valensijos jaunimo komadoje. Profesionalo karjerą pradėjo antros lygos klube SD Eibar, kuriam buvo paskolintas iš „Valensijos“. Kitą sezoną praktikavosi Vigo Celta klube. Po sėkmingo sezono 2006 m. grįžo į Valensiją, kurioje pakeitė išėjusį Pablo Aimar ir tapo vienu iš komndos svarbiausių žaidėjų. 2010 m. liepos 14 dieną už 24 milijonus svarų perėjo į Manchester City klubą ir pasirašė ketverių metų kontraktą su Mančesterio klubu.
Greifsvaldo universitetas
thumb|Baltistikos institutas Greifsvaldo universitetas ( – vienas seniausių Vokietijos ir Šiaurės Europos universitetų Greifsvalde.
Istorija
Greifsvaldo universitetas įsteigtas 1456 m. spalio 17 d. Jį įkūrė Greifsvaldo burmistras H. Rubenovas (pirmasis universiteto rektorius), Pamario hercogas Vartislavas IX ir vyskupas H. Ivenas. Veikė Filosofijos, Medicinos, Teisės, Teologijos fakultetai. 1933 m. pavadintas vokiečių poeto ir istoriko Ernsto Morico Arndto (1769-1860 m.) vardu. Vienintelis Vokietijos universitetas, kuriame dėstoma ukrainiečių, finų, baltų kalbos. 1993 m. universitete įkurtas Baltistikos institutas; vadovas J. D. Range).
Leidžia mokslinius leidinius „Wissenschafliche Zeitschrift der Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald“, „Mathematisch-Naturwissenschaftliche Reihe“, „Gesellschafts – und Sprachwissenschaftliche Reihe“, „Medizinische Reihe“, „Greifswalder Universitätsreden“.
Greifsvaldo universitete įsikūręs Baltistikos institutas. Greifsvaldo Baltistikos institutas yra paskutinė Vokietijos ir vienintelė vokiškai kalbančių šalių aukštojo mokslo įstaiga, siūlanti visų pakopų universitetines baltistikos studijas: bakalauro, magistro ir daktaro.
2013 m. 20-metį šventusio instituto istoriją skaitykite čia: www.baltistica.lt/index.php/baltistica/article/view/2188/2111(Baltistica, 2013, 48 (1), p. 144-151 ).
Struktūra
260x|thumb|right|Fizikos institutas
Žmonės
Trys universiteto mokslininkai yra gavę Nobelio premiją. Universitete dėstė: Ernstas Moricas Arndtas, Reinis Bertulis, Karlas Engelis, Oskaras Minkovskis
Universitete studijavo: Janas Harfas, Otas fon Bismarkas,
Lietuviai
XVI a. – XVII a. universitete mokėsi 3 studentai iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės. Nuo 1967 m. su Greifsvaldo universitetu bendradarbiauja su Vilniaus universitetas, atkūrus Lietuvos nepriklausomybę – ir Klaipėdos universitetas.
Universitete studijavo: Stasys Abramauskas, Elvyra Julija Bukevičiūtė, Albertas Čaplinskas, Hainsas Janertas, Gražina Zita Mažeikaitė-Sajienė, Stasys Žeiba.
Pašušvys (reikšmės)
Pašušvys yra:
Argentina olimpinėse žaidynėse
Argentina olimpinėse žaidynėse dalyvavo keturiasdešimt kartų. Šalis pirmą kartą savo atstovą delegavo į 1900 m. vasaros olimpines žaidynes.
Argentinos olimpinis komitetas įkurtas 1923 m. Iš viso žaidynėse šalis yra iškovojusi 70 medalius, visi jų vasaros olimpiadose. Valstybei atstovavo 1609 sportininkai (1376 vyrai ir 233 moterys) 38-iose sporto šakose. Daugiausiai medalių šaliai pelnė buriuotojas Carlos Espínola ir Luciana Aymar (Žolės riedulys).
Kristianas Barčas
Kristianas Barčas (, 1832 m. – 1890 m. sausio mėn. Tilžėje) – Mažosios Lietuvos tautosakininkas, kultūros veikėjas.
Biografija
1872–1884 m. Tilžės mergaičių gimnazijos mokytojas, 1884–1890 m. direktorius. Lietuvių literatūros draugijos (Litauische literarische Gesellschaft), įkurtos 1879 m. Tilžėje, narys, 1881–1890 m. bibliotekininkas, valdybos narys.
Mokslinė veikla
thumb|left|upright|Lietuvių liaudies instrumentų piešiniai iš Kristiano Barčo rinkinio „Dainu balsai“ (Melodieen litauischer Volkslieder, 1889) thumb|upright|Christian Bartsch. Dainu balsai, Melodieen litauischer Volkslieder Heidelberg, Carl Winters Universitäts-Buchhandlung, 1886–1889, titulinis puslapis
Mažojoje Lietuvoje (Pilkalnio, Širvintos, Viliūnų, Šilėnų, Tilžės, Vilkyškių apyl.) surinko apie 200 lietuvių liaudies dainų su melodijomis. Paskelbė straipsnių Lietuvių literatūros draugijos (Litauische Literarische Gessellschaft) testiniame leidinyje „Mitteilungen der litauischen literarischen Gesellschaft“: „Apie lietuvių liaudies dainą“ (Über das litauische Volkslied oder die Daina) 1881 m., „Apie lietuvių pasaką“ (Über das litauische Marchen) 1882 m., „Apie lietuvių liaudies kūrybą“ (Über das litauische Volksliteratur) 1884 m. ir žurnale „Zeitschrift für vergleichende Literaturgeschichte“: „Tilžės istorijos eskizai“ (Skizzen zu einer Geschichte Tilsits) 1888 m., „Raudos lietuvių liaudies poezijoje“ (Totenklagen in der litauischen Volksdichtung) 1889 m.
Svarbiausias jo darbas – parengtas ir išleistas lietuvių liaudies dainų rinkinys „Dainų balsai“ (Melodieen litauischer Volkslieder… 2 t. 1886–1889 m.). Tai didžiausias lietuvių liaudies melodijų rinkinys, išleistas XIX amžiuje. Be savo ir kitų užrašytų bei įvairiuose leidiniuose skelbtų lietuvių liaudies dainų melodijų (iš viso 452), rinkinyje pateikė dainų vertimus į vokiečių k. ir pirmuosius jų posmus lietuvių kalba po natomis, įvadiniuose straipsniuose aptarė lietuvių liaudies dainų melodijas, tekstus ir muzikos instrumentus, pridėjo jų piešinius. Daugiausia paskelbtų dainų užrašyta Širvintos (71), Tilžės (23) apylinkėse, Pilupėnuose (48), Enskiemiuose (16); iš viso užrašė apie 200 dainų.
Recenzavo lietuvių, latvių tautosakos leidinius, išspausdino A. Juškos užrašytų 27 lietuvių raudų vertimus į vokiečių kalbą.
Chmelnyckio srities herbas
Chmelnyckio srities herbas – viena iš Chmelnyckio srities simbolių. Skydas padalintas per pusę į raudoną ir mėlyną foną, jame - Saulė - tradicinis Podolės simbolis, apačioje raidė Х - pirmoji srities pavadinime.
Tom Waits
Tomas Alanas Veitsas (Tom Waits, g. 1949 m. gruodžio 7 d.) – JAV dainininkas, dainų autorius, kompozitorius ir aktorius. Jis turi su niekuo nesupainiojamą balsą, kurį kritikas Daniel Durchholz apibūdino taip: „skambesys, tarsi jis būtų išmirkytas burbono statinėje, keletui mėnesių paliktas rūkykloje, tuomet išneštas lauk ir pervažiuotas automobiliu“. Muzikos negalima apibūdinti vienu žodžiu, tai mišinys įvairių stilių: roko, bliuzo, džiazo, vodevilio ir eksperimentinės, artimos industrial stiliui, muzikogroteso Veitso dainų tekstai dažnai būna groteskiški, keisti, tačiau jis kuria ir tradiciškesnes balades. Jo muzika, nors ir retai girdima per radiją ar televiziją, padarė didelę įtaką kitiems, garsesniems, muzikantams. Veitso daina „Jersey Girl“ vėliau buvo perdainuota Bruce Springsteen, „Ol' '55“ – The Eagles, „Downtown Train“ – Rod Stewart.
Chmelnyckio srities herbas
Nuorodos
Herbo aprašymas
Tom Waits
Jaunystė
Tomas Alanas Veitsas gimė 1949 m. gruodžio 7 d. Pomona, Kalifornijoje. Turi vieną vyresnę ir vieną jaunesnę seserį. Jo tėvas Jeisas Frankas Veitsas buvo teksasietis, škotų-airių kilmės, o jo motina Alma Fern (gimusi Džonsone) kilusi iš Oregono ir turėjo norvegiškų šaknų. Alma buvo įprasta namų šeimininkė ir dažna bažnyčios lankytoja. Jeisas mokė ispanų kalbos vietinėje mokykloje, tačiau buvo alkoholikas. Kalbant apie vaikystę Veitsas pasakojo, kad jo tėvas buvo „kietas, visada pašalinis žmogus”. O šeima gyveno 318 Šiauriniame Pickeringo prospekte Vitjeryje, Kalifornijoje. Atlikėjas sakė turėjęs „vidutinės klasės“ auklėjimą ir „gana normalią vaikystę“. Taip pat Veitsas lankė Džordano pagrindinę mokyklą, kurioje patirdavo patyčias. Toje mokykloje ir išmoko groti gitara,o vėliau bėgant metams tėvas jį išmokė groti ukulele. Dalindamasis vasarų prisiminimais, jis papasakojo, kad atostogaudavo pas motinos gimines Gridlyje, Kalifornijoje ir Marisvilyje. Atlikėjas sakė, kad per atostogas jo dėdės stiprus ir šiurkštus balsas jį ir įkvėpė dainuoti. 1959 m. jo tėvai išsiskyrė, tėvas paliko šeimą, o tai buvo skaudi ir traumuojanti gyvenimo patirtis 10-mečiui vaikui-Veitsui. Alma pasiėmė vaikus ir persikėlė į Čulą Vistą, San Diegą, vidurinės klasės priemiestį. Po kiek laiko Jeisas vis aplankydavo šeimą, keliaudavo su savo vaikais į keliones po Tichuaną. Netoli Pietryčių San Diego Veitsas dalyvavo O’Farelio bendruomenės mokykloje, kur vadovavo mokyklos grupei „Systems“, vėliau grupę apibūdinęs kaip „baltaodžius vaikus, bandančius išgauti „Motown“ garsą“. Bėgant metams vėliau jis atrado meilę R&B bei Sielos muzikos dainininkams, tokiems kaip Rėjus Čarlis, Džeimsas Braunas ir Vilsonas Piketas, kantri muzikos atlikėjui Rojui Orbisonui.
1968 m. metė vidurinę mokyklą. Veitsas dirbo Napoleono picerijoje Nacionaliniame mieste (Kalifornija), o būtent vietinėje valgykloje jam atsirado susidomėjimas globėjų gyvenimais, todėl pradėjo užrašinėti jų pasakytas frazes ir išklausytus dialogo fragmentus. Kalbėdamas toliau Veitsas prisiminė kaip trejus metus dirbo miškų tarnyboje gaisrininku ir tarnavo Jungtinių Amerikos Valstijų pakrančių apsaugos tarnyboje. Vėliau jis kurį laiką ketino įstoti į Pietvakarių Koledžą(Kalifornijoje) studijuoti fotografiją, kuri jam pasirodė perspektyvi jo karjeros pradžiai. Jis toliau siekė savo muzikinių interesų, lankė fortepijono pamokas. Pradėjo dažniau lankytis liaudies muzikos vietose aplink visą San Diegą.
1969 m. įsidarbino kaip proginis durininkas „Heritage” kavinėje, kurioje reguliariai vyko liaudies muzikantų pasirodymai. . Šioje kavinėje jis ir pradėjo dainuoti. Iš pradžių jo pasirodymus daugiausia sudarė Bobo Dylano ir Woodrow Wilson Sovine „Big Joe and Phantom 309“ koveriai. Laikui bėgant, jis pradėjo atlikinėti jau savo kūrybą: dažnai kantri dainų parodijas ar karčiai saldžias balades, kurias įtakojo jo santykiai su merginomis; tai buvo ankstyvosios dainos „OL’55“ ir „I Hope That I Don’t Fall in Love With You”.
XX a. 8-asis deš.: sutartis su „Asylum Records“
1972 m. Tomas Veitsas pasirašė sutartį su „Asylum Records“ įrašų kompanija. Po keleto nepavykusių bandymų įrašyti albumą, 1973 m. jis pagaliau išleido savo albumą „Closing Time“, kurį prodiusavo Jerry Yester, buvęs „Lovin' Spoonful“ grupės narys. Albumas buvo gana palankiai įvertintas kritikų, tačiau didesnio dėmesio nesulaukė, kol dalies jo dainų neperdainavo žinomesni muzikantai. 1973 m. Tim Buckley įrašė dainos „Martha“ koverį, o 1974 m. Eagles perdainavo „Ol’55“.
Tuo metu Veitsas ėmė rengti turus, apšildyti kitas grupes (pvz., Charlie Rich, Martha and the Vandellas ir Frank Zappa). 1974 m. jis įrašė albumą „The Heart Of Saturday Night“, kuris sukūrė Veitso – atlikėjo, grojančio naktiniuose klubuose, dainuojančio balades, įvaizdį.
1975 m. Veitsas išleido dvigubą studijinį albumą „Nighthawks at the Diner“, kurį įrašė pasikvietęs nedidelę auditoriją, kad sukurtų gyvai atliktų dainų įrašo jausmą. Tuo metu jis daug gėrė. Nuolatinės kelionės ir turai blogai atsiliepė jo sveikatai. Paskatintas šių dalykų, 1976 m. jis įrašė albumą „Small Change“, kurio nuotaika kur kas ciniškesnė ir pesimistiškesnė nei ankstesnių (pvz., tai rodo daina „The Piano Has Been Drinking (Not Me) (An Evening With Pete King)“ ir kitos). Šis jo darbas buvo labai gerai įvertintas kritikų, o pardavimų skaičius viršijo visus ankstesniuosius. Jis pirmą kartą pateko į Billboad Top 100 albumų lentelę, taip pat davė interviu žurnalistams iš „Time“, „Newsweek“ bei „Vogue“. Tada Tomas subūrė pastovią grupę pasirodymams koncertiniuose turuose – „The Nocturnal Emissions“. Frank Vicari grojo saksofonu, Fitzgerald Jenkins – bosine gitara, o Chip White – būgnais ir vibrafonu.
„Foreign Affairs“, išleistas 1977 m., stiliumi buvo panašus į „Small Change“, tačiau pasižymėjo tobulesniu atlikimu ir kiek didesne bliuzo bei džiazo įtaka.
1978 m. jis išleido albumą „Blue Valentine“, kuris buvo nepanašus į ankstesnius albumus dėl elektrinės gitaros ir klavišinių instrumentų. Tais pačiais metais Tomas pirmą kartą vaidino filme – „Paradise Alley“, kuriame atliko pianisto vaidmenį.
„Heartattack and Vine“ (1980 m.) yra paskutinis Tomo Veitso albumas su „Asylum Records“ įrašų kompanija. Taip pat jis pradėjo ilgai truksiantį bendradarbiavimą su režisieriumi Francis Ford Coppola, kuris paprašė Veitso sukurti muziką filmui „One from the Heart“. Garso takelis buvo įrašytas kartu su dainininke Crystal Gayle.
1999–2003: „Mule Variations“
Kai baigėsi Tomo Veitso kontraktas su „Island“, atlikėjas nusprendė jo neatnaujinti. Jis pasirašė sutartį su mažesne, neseniai startavusia įrašų kompanija, „Anti-“, kurią Veitsas apibūdino kaip „draugišką vietelę“. „Anti-“ vadovas, Andy Kaulkin, sakė, jog jo kompanija nustebo, kad Tomas Veitsas pasirinko būtent juos.
Tais pačiais metais atlikėjas pasirodė „VH1“ televizijos laidoje „Storytellers“, kurioje atliko kelis savo kūrinius. Vėliau tais metais išvyko į „Mule Variations“ turą po JAV, o vėliau ir Berlyną.
2001 m. gegužės mėnesį Veitsas gavo apdovanojimą kasmetinėje pop muzikos apdovanojimų ceremonijoje Los Andžele. Tą patį mėnesį Veitsas prisijungė prie Randy Newman, Nancy Wilson ir Ann Wilson byloje prieš „mp3.com“ dėl autorinių teisių pažeidimo. 2003 m. rugsėjo mėnesį Veitsas koncertavo „Healing the Divide“ labdaringame renginyje Niujorke. Už dainą „Tribute to the Ramones“ gavo Grammy nominaciją.
Rjudži Mičiki
(g. 1973 m. rugpjūčio 25 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1996–1997 m., su ja dalyvavo 1996 m. AFC Azijos taurės turnyre.
Tom Waits
2004–2011: „Real Gone“
Keletą metų nevaidinęs filmuose, 2005 m. atlikėjas suvaidino Septintosios dienos adventistą Tonio Scotto filme „Domino“. Tais pačiais metais atlikėjas pasirodė ir Benignio filme „The Tiger and the Snow“. 2006 m. vasarą Veitsas išvyko į trumpą turą, pavadinimu „Orphans“. Jo sūnus Casey ture grojo kartu su juo. 2006 m. lapkričio mėnesį jis išleido „Orphans: Brawlers, Bawlers & Bastards“, 54 dainų, trijų diskų rinkinį, sudarytą iš retų, neišleistų Veitso kūrinių. Veitsas turinį apibūdino kaip „dainas, kurios užkrito už viryklės begaminant vakarienę“. „Orphans“ pateko į TOP dešimtuką keliose Europos šalyse.
2008 m. Tomas Veitsas pradėjo „Glitter and Doom“ turą po JAV, o vėliau pratęsė Europoje. Abu jo sūnus koncertavo kartu su juo. Birželio mėnesį El Pase Veitsas buvo apdovanotas miesto raktu.
Veitsas toliau vaidino, atliko Mr. Nick vaidmenį Terry Gilliam 2009 m. filme „The Imaginarium of Doctor Parnassus“.
„Audi“ susisiekė su Tomu Veitsu prašydami leidimo naudoti jo kūrinį „Innocent When You Dream“ (iš Franks Wild Years albumo) reklamoje, kurią transliuos Ispanijoje. Veitsas atsisakė, tačiau reklamoje pasirodė daina, skambanti panašiai į Tomo Veitso. Atlikėjas kreipėsi į teismą ir Ispanijos teismas pripažino, jog buvo pažeistos Veitso teisės.
2011–dabar: „Bad as Me“ ir tolimesni darbai
2010 m. buvo pranešta, jog Tomas Veitsas dirba ties nauju scenos miuziklu su direktorium ir ilgalaikiu bendradarbiu Robert Wilson bei dramaturgu Martin McDonagh.
2011 m. pradžioje Tomas Veitsas užbaigė 23-jų poemų rinkinį – „Seeds on Hard Ground“ – kuris buvo įkvėptas Michael O’Brien’o benamio žmogaus portreto jo dar tuo metu neišleistoje knygoje „Hard Ground“, kurioje prie portretų buvo įdėtos ir atlikėjo poemos. Belaukiant knygos išleidimo, Veitsas ir „ANTI-“ išleido ribotą poemų knygelių leidimą, siekdami pritraukti lėšų maisto bankui „Redwood Empire“. 2011 m. sausio 26 d. duomenimis, visos knygelės, kainavusios $24.99, buvo išparduotos ir maisto bankui surinko $90,000.
2011 m. kovo mėnesį Veitsas Neilo Youngo iniciatyva buvo įtrauktas į „Rokenrolo šlovės muziejų“. Apdovanojimo metu atlikėjas sakė: „jie sako, kad aš neturiu jokių hitų, jog su manimi yra sunku dirbti… lyg tai būtų labai blogai.“
2011 m. vasario 24 d. oficialiame internetiniame puslapyje buvo paskelbta, jog Veitsas pradėjo dirbti ties nauju studijos albumu. Veitsas internetiniame puslapyje parašė, jog visi klausimai, susiję su naujuoju studijos albumu, bus atsakyti rugpjūčio 23 dieną Tą dieną buvo atskleistas albumo pavadinimas – „Bad as Me“, o pats albumas išleistas spalio 24 d.
2012 m. Veitsas atliko pagalbinį vaidmenį kriminalinėje komedijoje „Seven Psychopaths“, kurioje jis vaidino buvusį žudiką.
2013 m. daina „Shenandoah“, įrašyta kartu su Keith Richards, buvo įtraukta į „Son of Rogue’s Gallery: Pirate Ballads, Sea Songs & Chanteys“ albumą. Pastarasis buvo išleistas vasario 19 dieną įrašų kompanijos „ANTI-“. 2013 m. gegužės 5 d. Veitsas prisijungė prie „The Rolling Stones“ ant scenos „Oracle Arena" Oklande, kad kartu su Mick Jagger padainuotų dainą „Little Red Rooster“. Tais pačiais metais atlikėjo dainos „Hold On“ bei „I Don’t Wanna Grow Up“ buvo sudainuotos veikėjos Beth Greene (Emily Kinney) seriale „Vaikštantys numirėliai“. Per savo gyvenimą, Veitsas šešis kartus pasirodė laidoje „Late Show with David Letterman“. 2015 m. gegužės 14 d. transliacijos metu atliko savo kūrinį „Take One Last Look“.
2016 m. Veitsas pradėjo bylinėtis su prancūzų menininku Bartabas, kuris panaudojo keletą Veitso dainų teatralizuoto spektaklio muzikiniame fone. Bartabas tikino, jog prašė leidimo naudoti atlikėjo muziką ir sumokėjo $400 000, tačiau Veitsas manė, jog šitaip buvo išnaudojama jo asmenybė. Byla Prancūzijos teisme buvo pralaimėta ir spektakliui buvo leista veikti toliau, tačiau jis negalėjo vykti už Prancūzijos ribų.
2018 m. Veitsas atliko smulkų vaidmenį filme „The Ballad of Buster Scruggs“.
Asmeninis gyvenimas
Aštuntame dešimtmetyje laikinai puoselėjo santykius su Elayne Boosler, trumpalaikius santykius su Bette Midler, Rickie Lee Jones.
1980 m. Veitsas susituokė su savo bendradarbe Kathleen Brennan. Jie gyvena Sonoma apskrityje, Kalifornijoje, bei turi tris vaikus: Kellesimone (g. 1983 m.), Casey (g. 1985 m.) ir Sullivan (g. 1993 m.). Po vedybų, Veitsas tapo labai atitolęs nuo socialinio gyvenimo. Saugoti savo šeimos privatumą tapo pagrindiniu Veitso uždaviniu.
Interviu metu atlikėjas atmesdavo klausimus, susijusius su asmeniniu gyvenimu ir atsisakydavo pateikti biografinius faktus. Hoskyns mano, kad būtent Veitso žmona atsakinga už atlikėjo uždarumą nuo visuomenės.
Scenos persona
thumb|right|Tomas Veitsas pasirodyme [[Praha|Prahoje, 2008 m.]]Veitsas siekė savo tikrąją asmenybę bei sceninę personą kuo įmanoma labiau atskirti. Hoskyns mano, jog Veitsas slėpėsi už savo asmenybės. Keli žurnalistai pasiūlė tokią idėją, jog Tomas Veitsas rodo tik savo susikurtąją asmenybę. Hoskyns sako, jog Veitsas pasisavino gatvių dainiaus rolę. Mick Brown, žurnalo „Sounds“ žurnalistas, septintame dešimtmetyje ėmęs interviu iš Veitso, pažymėjo, jog atlikėjas stipriai įsijautė į savo vaidmenį, o tai peraugo į jo asmenybę. Louie Lista, Veitso draugė, sakė, jog atlikėjas į save žiūrėjo kaip į pašalinį, mėgavosi tokiu būdamas.
Jarmusch Veitsą apibūdino kaip labai nesuderinamą veikėją, sakydamas, jog atlikėjas yra agresyvus su tais, kurie nori jam pakenkti, tačiau kartu jis yra ir švelnus bei doras. Herbertas Hardestis, dirbęs su Veitsu ties „Blue Valentine“, atlikėją pavadino labai maloniu bei įdomiu žmogumi. Humphries atlikėją laiko ganėtinai santūrų ir neįprastai drovų. Tomas Veitsas turi gerą humorą jausmą bei mėgsta juokus. Hoskyns rašo, jog Veitsas turėjo problemų su alkoholiu, niekaip negalėjo pilnai jų atsikratyti. Septintame dešimtmetyje atlikėjas buvo žinomas kaip mėgstantis išgerti bei stiprus rūkorius, tačiau nevartojantis nieko stipresnio nei kokainas. Viename interviu atlikėjas pasakė: „alkoholį atradau labai anksti savo gyvenime, o jis rodė man gyvenimo kryptį.“
Interviu metu Tomas Veitsas vengdavo klausimų, susijusių su jo asmeniniu gyvenimu. Veitsas nemėgdavo rengti turų, bet Hoskyns rašo, jog atlikėjas yra darbštus bei atsakingas. Atlikėjas nekenčia interneto.
Šilėnai (Pilkalnis)
Apylinkė
Pobedino apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Šilėnų kaimo bendruomenė 1927–36 m. 1660 m. pirmąkart minimas Skaißgirren kaimas. Nuo 1728 m. minimas Šilėnų vardu. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas, vėjo malūnas ir aliejaus spaudykla su 20 ugniakurų, 1821–23 m. – bažnytkaimis ir vėjo malūnas su 26 ugniakurais ir 166 gyventojais. 1737 m. įsteigta pradinė mokykla, 1793 m. sudaryta parapija, 1796 m. pašventinta bažnyčia. Joje 1796-1805 m. kunigavo lietuviškų giesmių kūrėjas, lietuvių nacionalinių teisių gynėjas Zigfrydas Ostermejeris (vok. Siegfried Ostermeyer). 1874-1945 m. Pilkalnio apskrities Šilėnų valsčiaus centras.
kairėje|miniatiūra|260px|Šilėnų geležinkelio stotis apie 1931 m. 1901 m. į Šilėnus nutiesta siaurojo geležinkelio atšaka, įrengta stotis. 1906 m. geležinkelis pratęstas iki Doristalio (Stabartynės). Iki Pirmojo pasaulinio karo Šilėnuose pavasarį ir rudenį vykdavo savaitiniai turgūs, kurių metu iš Lietuvos atvykdavo darbininkų samdinių pasisamdyti pas vietinius ūkininkus sezoniniams darbams. 1928 m. prie Šilėnų prijungtas Strunclaukio dvaras ir Eidlaukių kaimas. 1930 m. pastatyta katalikų bažnyčia. 1939 m. Šilėnuose buvo 2 bažnyčios, mokykla, siaurojo geležinkelio stotis, paštas, pieninė, lentpjūvė.
Evengelikų liuteronų parapija
dešinėje|miniatiūra|260px|Šilėnų evangelikų liuteronų bažnyčia apie 1928 m. 1793 m. iš aplinkinių Lazdynų, Viliūnų ir Širvintos parapijų kaimų bei dvarų sudaryta Šilėnų evangelikų liuteronų parapija, iki tol Šilėnai priklausė Viliūnų parapijai. 1794–96 m. pastatyta kukli fachverkinė bažnyčia su žemu mediniu bokštu. Bažnyčios statybą finansavo Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas II. Medinis bokštas vėliau nukentėjo nuo žaibo, todėl dalis bokšto buvo perstatyta. Bažnyčioje buvo du nedideli varpai, 1873 m. įrengti vargonai, pagaminti Karaliaučiuje vargonų meistro Makso Terleckio. Bažnyčios pastato iki šių laikų neišliko, nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metu, ar po jo.
Ilgą laiką parapija buvo lietuviška. Vokiečių statistikos duomenimis 1848 m. iš 2300 parapijiečių lietuviškai kalbėjo 1700 (73,9%), 1878 m. - 50%, 1897 m. – 18,1%, 1907 m. – 12,2%, 1912 m. – 6,1 %. Lietuviškos pamaldos laikytos ir vėliau, bet tik 3–4 kartus per metus, o po 1933 m. nutrauktos.
Šilėnų parapijai priklausė kaimai ir dvarai: