cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fabijonas Ulrichas Glazeris
Fabijonas Ulrichas Glazeris (, 1688 m. vasario 17 d. Dovydėliai, Įsruties apskritis,, nuo 1938 m. Gut Lehmfelde, nuo 1946 m. – 1747 m. lapkričio 17 d. Didlaukiai, , nuo 1938 m. Althof-Dittlacken, nuo 1946 m. , Kaliningrado sritis) – lietuvių raštijos darbuotojas.
Biografija
1712 m. baigė teologiją Karaliaučiaus universitete. Nuo 1713 m. evangelikų liuteronų kunigas Didlaukiuose.
Išvertė ir sueiliavo giesmių. 1732 m. J. Berento suredaguotame giesmyne paskelbtos 22 jo giesmės. Su J. Berentu išleido giesmyną „Kelios nobažnos giesmės lietuvininkams ant dūšios išganymo išduotos“ (1736 m., iš 80 giesmių pateikė 78; kiti papildyti leidimai 1738 m., 1740 m.). Daugiausia iš M. Liuterio, J. Freilinghauzeno proza ir eilėmis verstų raštų sudarė knygą „Namų, Šuilės ir Bažnyčios pamokslas“ (1729-1733 m., rankraštį saugo Vilniaus universiteto biblioteka).
Ilgelis (Varėnos r., Varėnos sen., Laičių km.)
Ilgelis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 10 km į pietus nuo Daugų, 0,5 km į pietryčius nuo Nedzingio ežero, Ilgelio botaniniame-zoologiniame draustinyje. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 0,82 km, plotis iki 0,32 km. Altitudė 124,5 m. Gylis iki 3,2 m. Ežeras telkšo rininiame duburyje. Krantai daugiausia žemi, pelkėti. Šiaurinę ežero dalį supa Laičių miškas. Į Ilgelį įteka du upeliai, šiaurėje išteka vienas į Nedzingio ežerą (Amarnios baseinas).
Ežere sugaunama lydekų, lynų ir kitų žuvų.
Rytiniame ežero krante yra Laičių kaimas. Pietvakariniame Ilgelio krante būta mezolito, neolito ir žalvario amžiaus stovyklų. 1939 m. ten rasta antgalių, spaustukas, rėžtukas, gremžtukas, skaldytinis, skelčių, nuoskalų, keramikos su granito priemaišomis.
Dvožiskas (reikšmės)
Dvožisku vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Eurolines
thumb|250px|Eurolines kompanijos autobusas Setra, vykstantis maršrutu Praha-Paryžius thumb|left|120px|Eurolines logotipas Eurolines – tarptautinė Europos tolimųjų autobusų reisų bendrovė. Įkurta 1985 m. Briuselyje. Turi ~500 galinių stočių 25-iose Europos valstybėse. Tai nėra centralizuota bendrovė, o įvairių Europos susisiekimo bendrovių tinklas. Jam priklauso 32 bendrovės. Pavyzdžiui, Jungtinėje Karalystėje Eurolines yra administruojama bedrovės „National Express Group“, Airijoje – „Bus Éireann“, Lietuvoje – „Kautra“.
Vyksta tiek tolimais reisais (pvz., Ryga-Miunchenas), tiek nacionaliniais (pvz., maršrutu Kaunas-Biržai).
Kujas
Kujas – vakarų Argentinos regionas. Išsidėstęs Mendosos, San Chuano ir San Luiso provincijose. Taip pat kartais priskiriama dalis La Riochos provincijos.
Šį regioną sudaro:
Būdingi sausi rausvi dirvožemiai, kertami pavienių upių (didžiausios – Koloradas, Desaguaderas). Dauguma upių sausuoju laikotarpiu išdžiūsta. Klimatas subtropinis; žemyninis. Vasaros labai karštos, žiemos šaltos.
Pagrindinė ūkio šaka – vyninkystė, vystoma upių slėniuose. Čia pagaminama 80 % šalies vyno produkcijos. Taip pat auginami vaisiai, alyvuogės, daržovės.
Sadio Diallo
Abdulajė Sadio Dialo (Abdoulaye Sadio Diallo; g. 1990 m. gruodžio 28 d.) – Gvinėjos futbolininkas, puolėjas.
Karjera
Karjeros pradžioje rungtyniavo Prancūzijoje ir atstovavo SC Bastia.
Abdulajė Sadio Dialo Gvinėjos rinktinėje debiutavo 2010 m.
Lavoriškių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
'''Lavoriškių šv. Jono Krikštytojo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Lavoriškių kaime, 24 km į rytus nuo Vilniaus, prie kelio. Istoristinė, dominuoja neogotikos elementai. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba. Parapijoje veikia Kenos Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia, Mostiškių Švč. Dievo Motinos, Šeimų Globėjos koplyčia.
Istorija
Ona Rudaminaitė-Pacienė 1642 m. pastatė bažnyčią (dabartinių kapinių vietoje). 1644 m. įkurta parapija, bažnyčiai paskirta 14 valakų žemės be valstiečių. Vėliau toje vietoje įsikūrė Kuleliškių, Lauryniukų, Maciuliškių, Pauliukiškių kaimai. 1655 m. bažnyčia sudegė.
1670 m. ir 1750 m. atstatyta. XVIII a. veikė parapinė mokykla. 1827 m. tvirtinta, kad Lavoriškių parapijos gyventojai šneka rusišku dialektu, gimtosios lietuvių kalbos beveik nevartoja.
1899–1906 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1927 m. konsekravo arkivyskupas Romualdas Jalbžikovskis.
Horodnianka (reikšmės)
Horodnianka vadinama:
Lietuvos rinktinė 2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankoje
Lietuvos futbolo rinktinės atrankinės varžybos į 2014 m. pasaulio futbolo čempionatą Brazilijoje. Lietuva žaidė G grupėje.
Lugauskas
Lugauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Ignotas Sapiega
Ignotas Sapiega (, iki 1721 m. – 1758 m. balandžio 15 d.,Višnica) – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, Lietuvos didysis taurininkas (1740-1744 m.), Lietuvos dvaro paiždininkis (1744-1750 m.), Mstislavlio vaivada (1750–1758 m.).
Lugauskas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lugauskienė (ištekėjusi moteris) ir Lugauskaitė (mergautinė pavardė).
Ignotas Sapiega
Biografija
Lietuvos garsių magnatų Sapiegų giminės, Kodenio linijos atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Bresto vaivados Vladislovo Juozapato Sapiegos (1652-1733) ir Kristinos Sanguškaitės (1679-1756). Vyresnysis brolis - Karolis Juozapas.
Lugauskas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ignotas Sapiega
Biografija
1727 metais buvo Dresdene, 1732 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1733 metais palaikė Stanislovo Leščinskio išrikimą naujuoju ATR karaliumi. Kartu su broliu Karoliu Juozapu Sapiega liko ištikimas Stanislovui Leščinskiui iki jo atsistatydinimo 1736 metais.
Užėmė eilę aukštų valstybinių pareigybių Lietuvo didžiojoje kunigaikštystėje, buvo renkamas pasiuntiniu į seimus, buvo Lietuvos Tribunolo deputatu.
1740 metais palaikant giminaitį, Lietuvos didijį kanclerį Joną Frederiką Sapiegą, Ignotas Sapiega tapo Lietuvos didžiuoju taurininku. 1744 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1746 metais padedant magnatų „Familija“ partijai pradėjo vadovauti Lietuvos armijos šarvuotai įgulai, bet tai nepaskatino pereiti į šalininkų Čartoriskių stovyklą.
1744 metais Ignotas Sapiega gavo Lietuvos dvaro paiždininkio pareigybę, 1748 metais tapo Baltojo erelio ordino kavalieriumi.
1750-1758 metais užėmė Mstislavlio vaivados pareigybę.
1752-1753 metais Ignotas Sapiega nesėkmingai bandė pasiekti Lietuvos didžiojo pakanclerio pareigybės.
1758 metų balandžio 15 mirė Ružanoje.
Šeima ir vaikai
1731 m. vedė Ana Krasicka (1707-1751). Vaikai:
Vilča Jama (reikšmės)
Vilča Jama vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Kalneliai (Panevėžys)
Kalneliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, prie Uliūnų pietinių pakraščių.
Digital object identifier
Digital object identifier (DOI, ) – nuolatinis skaitmeninis identifikatorius, suteikiamas objektui (tiksliau – intelektinės nuosavybės objektui) ir naudojamas jam skaitmeninėje erdvėje identifikuoti. DOI yra nepriklausomas nuo objekto vietos ir aprašo kur tas objektas ar informacija apie jį gali būti rasta internete. Informacija apie ta objektą gali kisti, tačiau DOI vardas nekis. Vienas populiariausių DOI pritaikymų – skaitmeninio identifikatoriaus suteikimas moksliniams straipsniams.
Sistemą prižiūri ir skaitmeninius identifikatorius priskiria Tarptautinis DOI Fondas, kurį sudaro atviros narystės konsorciumas iš komercinių ir nekomercinių partnerių. DOI yra registruotas šio fondo prekės ženklas.
DOI sistema panaši į Uniform Resource Name (URN) ir Persistent Uniform Resource Locator (PURL) sistemas.
Mažasis nakviša
Mažasis nakviša (Nyctalus leisleri) – šikšnosparnių rūšis, priklausantis Nyctalus genčiai. Ilgis iki 6,8 cm, išskleistų sparnų ilgis 32 cm. Paplitę kaip ir rudieji nakvišos didžiojoje Europos dalyje, išskyrus šiaurę – Skandinavijoje nesutinkami. Be to paplitę vakarų ir pietų Azijoje (iki Himalajų regiono), šiaurinėje Afrikoje, Madeiros ir Kanarų salose.
Gyvenomos ekosistemos atitinka rudųjų nakvišų, nors ši rūšis labiau linkusi į atvirą mišką. Skirtingai nuo rudųjų nakvišų mažųjų nakvišų kailis sudarytas iš dviejų spalvų plaukų, kurie yra juosvai ir rausvai rudi (paprastai tamsesni nei rudųjų nakvišų). Apatinė kūno dalis yra gelsvai ruda. Sparnai ilgi ir siauri.
Ringaudų seniūnija
Ringaudų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Kauno, prie vakarinio Kauno lanksto. Seniūnijoje yra Ringaudų pradinė mokykla, Ringaudų kultūros centras, metereologinių stebėjimų grupė, biblioteka, motelis, 4 kavinės-barai.
Pusiaujo Gvinėjos vėliava
thumb|250px|Pusiaujo Gvinėjos vėliava Pusiaujo Gvinėjos vėliava priimta 1979 m., rugpjūčio 21 d.
Ringaudų seniūnija
Geografija
thumb|left|Anksčiau seniūnija veikė adresu Šiltnamių g. 1, [[Noreikiškės]]
Plotas – 59,02 km². Pyplių kaime auga Karvelių ąžuolas. Noreikiškėse išlikusi Noreikiškių (Karvelio) dvaro sodyba.
Pusiaujo Gvinėjos vėliava
Pirmą kartą vėliava plėvesavo šalies nepriklausomybės dieną, 1968 m., spalio 12 d.
Ringaudų seniūnija
Istorija
Įkurta 1999 m. sausio 1 d. iš dalies Noreikiškių seniūnijos. Anksčiau seniūnija veikė adresu Šiltnamių g. 1, Noreikiškėse, bet 2019 m. spalio 2 d. seniūnijos administracija persikėlė į Akademiją.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurta 13 seniūnaitijų:
Adraro plynaukštė
thumb|250px|Adraro plynaukštė Adraro plynaukštė – Sacharos aukštuma šiaurės Mauritanijoje, daugiausia Adraro vilajoje. Ji buvo tankiai apgyvendinta neolito laikais. Dabartinis sausringumas padėjo išsaugoti archeologinį palikimą, tarp jų akmenų ratus ir Azugio miestą.
Adraro plynaukštė žinoma dėl tarpeklių, akmeningų dykumų ir pustomų smėlio kopų. Joje gyvena mažai žmonių, dauguma Ataro mieste. Uadano miestas yra pietiniame plynaukštės pakraštyje. Netoli yra garsi Rišato struktūra.
Zamčiskas (reikšmės)
Zamčisku vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Laukžemės šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia
'''Laukžemės šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia''' yra Laukžemėje (Kretingos rajono savivaldybė), 1 km į pietryčius nuo Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos, Kulšės (Šventosios kairiojo intako) kairiajame krante.
Istorija
Pirmąkart Laukžemės bažnyčia paminėta 1583 m. Manoma, kad protestantiškosios reformacijos metais ji priklausė protestantams, vėliau – sunyko.
1636 m. Laukžemėje minima koplyčia, priklausanti Palangos parapijai. Jos vietoje dvarininkas Andriejus Radziminskis 1642 m. pastatė šv. apaštalo Andriejaus bažnyčią, kuri minima 1715 m. vizitacijos aktuose. Bažnyčią puošė 1729 m. tapytas Marijos Škaplierinės paveikslas, kuriam buvo priskiriama stebuklinga galia. 1752 m. dvaro valdytojas Konradas von de Korfas bažnyčią rekonstravo ir praplėtė. 1793 m. Žemaičių vyskupas Antanas Tiškevičius įkūrė Laukžemės parapiją.
Apie 1850 m. kunigo Srėbalavičiaus pastangomis pastatyta dabartinė bažnyčia. Ją 1852 m. liepos 24 d. konsekravo Žemaičių vyskupas Motiejus Valančius. 1853 m. prie jos veikė parapinė mokykla. 1864 m. greta bažnyčios pastatyta (XX a. perstatyta) varpinė, į kurią buvo perkeltas 1740 m. J. Litvinavičiaus nulietas senasis varpas.
XIX a. pabaigoje kunigo Felikso Sereikos rūpesčiu bažnyčioje pradėta giedoti suplikacijas lietuvių kalba. Už lietuvybės propagavimą, uždraustos lietuviškos spaudos platinimą ir atsisakymą atiduoti rusams katalikų koplytėlę, kunigas F. Sereika valdžios nurodymu buvo uždarytas atgailai į Kretingos bernardinų vienuolyną.
XX a. pradžioje apsidės sienas papuošė iš Lenkijos karalystės parvežti spalvoti religiniai vitražai „Bėgimas iš Egipto“ ir „Šv. Jonas Evangelistas“, pagaminti 1904 m. Varšuvoje.
1919 m. pradžioje klebonas Pranciškus Čepulis surinko Laukžemėje pirmuosius Kretingos apskrityje karius savanorius. Po bažnyčioje atlaikytų mišių savanoriai, lydimi orkestro, klebono ir parapijiečių, išvyko ginti Lietuvos nepriklausomybės.
Tarpukariu prie bažnyčios veikė pavasarininkai, katalikų vyrų ir katalikių moterų draugijos, bažnyčios komitetas, tretininkų kongregacija. Kongregacijai, kuri 1934 m. turėjo 65 narius, vadovavo Emilija Viršilaitė (1908–1936), Ona Karpaitė.
1997 m. bažnyčios kompleksas įrašytas į kultūros vertybių registro statinių kompleksų sąrašą, 2005 m. pripažintas valstybės saugoma kultūros vertybe.
Architektūra
Bažnyčios kompleksą sudaro šv. apaštalo Andriejaus bažnyčia ir varpinė. Centrinę šventoriaus dalį užima bažnyčia. Ji medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su apside, priekiniu fasadu atsukta į šiaurės vakarus. Viduje yra 3 altoriai.
Šventoriaus vakariniame kampe stovi varpinė. Ji medinė, dviejų tarpsnių, stačiakampė stačiasienė, su keturšlaičiu stogu, virš kurio kyla bokštelis su ornamentuotu kaltiniu kryžiumi. Varpinėje kabo pora varpų. Šventorių juosia akmenų mūro tvora, kurioje priešais bažnyčią įrengti ažūriniai vartai ir šoniniai varteliai.
Gruzija olimpinėse žaidynėse
Gruzija olimpinėse žaidynėse debiutavo 1994 m. ir nuo to laiko dalyvavo visose žaidynėse.
Gruzijos nacionalinis olimpinis komitetas buvo įsteigtas 1989 m., bet TOK pripažino Gruziją tik 1993 m. Dėl to Gruzijos sportininkai 1992 m. olimpiadose dalyvavo jungtinės komandos sudėtyje, kurią sudarė sportininkai iš visų buvusių Sovietų Sąjungos respublikų išskyrus Baltijos šalis.
Zdrojė (reikšmės)
Zdroje vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Varliagyviai
Varliagyviai, arba amfibijos (Amphibia) – stuburinių gyvūnų klasė.
Micah Richards
Mika Linkolnas Ričardsas (g. 1988 m. birželio 24 d.) – anglų futbolininkas, žaidžiantis Manchester City klube.
Varliagyviai
thumb|330px|left|Ankstyvojo [[Triasas|triaso periode Madagaskare gyvenusių †Triadobatrachus massinoti provarlių rūšis]]
Micah Richards
Yra laikomas universaliu žaidėju − gali žaisti tiek gynėju, tiek centriniu saugu. Tačiau dažniausiai rungtyniauja dešinio gynėjo pozicijoje, taip pat yra pavojingas esant standartinėms situacijoms. Rinktinėje debiutavo 2006 m. lapkričio mėnesį ir tapo jauniausiu gynėju, žaidusiu Anglijos nacionalinėje futbolo rinktinėje.
Varliagyviai
Varliagyvių evoliucijos istorija
Pirmieji varliagyviai išsivystė devono periode maždaug prieš 370 mln. metų, iš mėsingapelekių žuvų (Sarcopterygii), kurios buvo panašios į šiuolaikines riešapelekes (Coelacanthiformes) ir dvikvėpes žuvis (Dipnoi).
Bendras apibūdinimas
thumb|left|200px|[[Ugninė salamandra (Salamandra salamandra)]] Primityviausi keturkojai, kurie dauginasi gėlame vandenyje. Lervos vystosi vandenyje, po metamorfozės įgyja būdingų sausumos stuburiniams bruožų: išsivysto plaučiai, susiformuoja du kraujo apytakos ratai, pakinta jutimo organai, susiformuoja lankstomos per sąnarius priekinės ir užpakalinės galūnės.
Kūno danga
thumb|left|200px|[[Didžioji kūdrinė varlė (Pelophylax kl. esculentus)]] Varliagyvių oda plika, tačiau epidermyje esančios liaukos išskiria gleives ir drėkina odą, tuo apsaugodamos nuo išdžiuvimo, arba yra labai svarbios reguliuojant osmosinį slėgį. Kai kurie varliagyviai odoje išskiria nuodingas medžiagas, kurias gamina serozinės liaukos. Paprastai tie nuodai nėra labai veiksmingi, tačiau medlaipinių (Dendrobatidae) kai kurios rūšys (pvz., Dendrobates azureus) yra labai nuodingos, ir vietos indėnai odos išskyromis tepa strėlių antgalius. Varliagyvių odos spalva priklauso nuo sugeriamų spindulių spektro. Jei sugeriamos visos spektro spalvos, gyvūnas būna tamsus, jei tik kai kurios – gyvūnas atrodo šviesus. Be to, odoje gali būti ir chromatoforų – pigmentų turinčių ląstelių. Nuo jų priklauso varliagyvių odos, įvairių joje esančių dėmelių spalva. Kartais dėl pigmentų nevienodo pasiskirstymo chromatoforo spalva pakinta. Tai labai svarbu kai gyvūnui tenka maskuotis, pasislėpti savo natūralioje aplinkoje.
Skeletas
thumb|left|200px|Suaugusio [[Ceratophrys cornuta griaučiai]] Varliagyvių stubure skiriama kaklinė, krūtininė, juosmeninė, kryžmeninė ir uodeginė dalys. Pirmasis kaklo slankstelis vadinamas atlantu. Kryžmens slanksteliai jungiasi su dubeniu. Už jo yra uodeguotųjų varliagyvių uodegos slanksteliai. Beuodegių varliagyvių jie suaugę. Slanksteliai beveik visų varliagyvių yra gerai sukaulėję. Šonkauliai sunykę ar labai trumpi, todėl nėra krūtinės ląstos. Kaukoklės kaulų yra mažai. Pečių juosta ir dubuo tapo tvirtesni, kad galėtų išlaikyti kūno svorį. Dubuo susideda iš klubakaulio, gaktikaulio ir sėdynkaulio, kurie kartu sudaro gūžduobę, į kurią remiasi šlaunikaulio galvutė. Beuodegių varliagyvių dubens sandara truputį kitokia, nes jo susiformavimui įtakos turėjo šokuojamasis judėjimo būdas.
Priekinės ir užpakalinės galūnės gerai išsivysčiusios. Priekinės galūnės sudarytos iš trijų dalių: žasto, dilbio ir plaštakos. Plaštaka baigiasi keturiais pirštais (penktasis neišsivystęs). Užpakalines galūnes sudaro šios dalys: šlaunis, blauzda ir letena, kuri penkiapirštė ir su plaukiojamąja plėve. Galūnių dalys paslankiai sujungtos sąnariais. Užpakalinės kojos gerokai ilgesnės ir stipresnės už priekines, jos yra svarbiausios judant. Tupėdamas gyvūnas remiasi truputį sulenktomis priekinėmis kojomis, o užpakalinės tada būna sudėtos kūno šonuose. Greitai ištiesdama jas, varlė šokuoja, o priekinės kojos apsaugo gyvūną, kad šis nesusitrenktų į žemę. Varlė plaukioja, pritraukdama ir ištiesdama užpakalines galūnes, o priekines priglaudusi prie kūno.
Jutimo organai
thumb|left|200px|[[Ranoidea caerulea]] Varliagyviai turi dvi dideles iššokusias akis, pridengtas vokais: odiniu – viršutiniu ir judriu – apatiniu. Dažnai mirksi, todėl drėgni vokai sudrėkina akių paviršių ir jis neišdžiūsta bei pašalina prilipusias dulkeles. Galvoje prieš akis yra pora šnervių. Tai ne tik uoslės organų angos, pro jas patenka atmosferos oras kai gyvūnas kvėpuoja sausumoje. Akys ir šnervės yra viršutinėje galvos dalyje, todėl slėpdamasis vandenyje, varliagyvis iškiša iš jo tik akis ir šnerves. Dėl to gyvūnas gali kvėpuoti atmosferos oru ir matyti kas vyksta virš vandens. Už abiejų akių yra po nedidelį ratuką, aptrauktą oda. Tai išorinė klausos organo dalis – būgnelis. Nuo jo garsiniai svyravimai per klausos kaulelį perduodami į vidinę ausį. Varliagyviai turi vidurinę ir vidinę ausį, kuri glūdi kaukolės kauluose. Vidinėje ausyje pailgasis maišelis sudaro pusratinius kanalus. Šoninės linijos nėra, ją turi tik varliagyvių lervos ar vandenyje gyvenančios rūšys.
Virškinimo organai
Virškinimo sistema prasideda burna, kurioje yra stambūs dantys (išskyrus rupūžes) ir minkštas lipnus liežuvis. Į burną atsiveria seilių liaukos. Toliau yra ryklė, stemplė, skrandis, nuo kurios prasideda plonoji žarna (dvylikapirštė, klubinė). Į dvylikapirštę žarną atsiveria kepenų tulžies ir kasos latakai. Užpakalinė žarna atsiveria ne tiesiai laukan, o į tam tikrą užpakalinės žarnos paplatėjimą, vadinamą kloaką. Į kloaką atsiveria taip pat šlapimtakiai ir lytinių organų ištekamieji latakai.
Kvėpavimo sistema
Suaugę kvėpuoja plaučiais bei visu kūno paviršiumi, lervos – žiaunomis ir per odą. Būdingos porinės šnervės, burnos ertmė, gerklos (garso skleidimo organas), trachėja, du bronchai ir poriniai plaučiai. Plaučiai panašūs į maišelius. Jų sienelėse gausu kraujagyslių, kuriose vyksta dujų apykaita. Varles gerklė kelis kartus per sekundę nutįsta žemyn, todėl burnos ertmėje oras praretėja, ir pro šnerves čia skverbiasi šviežias oras, kuris eina į plaučius. Atgal jį išstumia kūno sienelių raumenys. Kad varliagyviai galėtų kvėpuoti per odą, ši turi būti nuolat drėkinama. Šią funkciją atlieka odoje esančios liaukutės.
Dauginimasis
thumb|right|180px|[[Ranoidea xanthomera rūšis poravimosi metu amplekso (Amplexus) būsenoje, kuomet patinėlis apvaisina kiaušinėlius]] Varliagyvių dauginimosi organai, patelių – kiaušidės, patinų – sėklidės. Beveik visų beuodegių ir daugumos uodegotųjų varliagyvių apvaisinimas išorinis, daugumos bekojų varliagyvių – vidinis. Varliagyviai dauginasi vandenyje. Nedidelė dalis varliagyvių rūšių yra gyvavedės. Dauguma jų išleidžia ikrus ir spermatozoidus į vandenį, kur vyksta išorinis apvaisinimas. Kiaušialąstę dengia drebutinis dangalas. Išsiritusios varliagyvių lervos vadinamos buožgalviais.
Gyvųjų varliagyvių sistematika
2021 m. spalio 23 d. duomenimis, pasaulyje egzistuoja 8384 varliagyvių rūšys, iš kurių 88% arba 7404 rūšis sudaro beuodegiai varliagyviai (Anura), 9% arba 766 rūšis sudaro uodegotieji varliagyviai ir 3% arba 214 rūšis sudaro kirmrausiniai.
Išskiriami 3 būriai ir 74 šeimos:
thumb|right|180px|[[Agalychnis callidryas]] thumb|right|180px|[[Dendrobates tinctorius var. azureus|Dendrobates tinctorius var. azureus]] thumb|right|180px|[[Incilius periglenes]] thumb|right|180px|[[Mantella baroni]] thumb|right|180px|[[Nasikabatrachus sahyadrensis]] thumb|right|180px|[[Oophaga pumilio]] thumb|right|180px|[[Phyllomedusa burmeisteri]] thumb|right|180px|[[Ambystoma mexicanum]] thumb|right|180px|[[Ichthyosaura alpestris]] thumb|right|180px|[[Salamandra lanzai]] thumb|right|180px|[[Caecilia pulchraserrana]] thumb|right|180px|[[Siphonops annulatus]]
Išnykę varliagyviai
Išnykusių varliagyvių šeimų sąrašas. Išnykę būriai ir šeimos pažymėti kryžiuku (†):
Lietuvos varliagyviai
Žiūrėti - Lietuvos varliagyvių rūšių sąrašas
thumb|180px|right|[[Žalioji rupūžė (Bufotes viridis)]]
2021 m. duomenimis, Lietuvoje aptinkama 13 varliagyvių rūšių, iš kurių 5 įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą:
Lukauskienė
Lukauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Lukauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Lukauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kyzylžar FK
Petropavlo „Kyzylžar“ – Kazachijos futbolo klubas iš Petropavlo.
Istorija
Klubas įkurtas 1968 m.
2020 m. sezone šiame klube žaidė lietuvis Vytautas Andriuškevičius.
Grabuvka (reikšmės)
Grabuvka vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Lukauskis
Lukauskis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lukauskienė (ištekėjusi moteris) ir Lukauskytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kuleše Podavcė
Kuleše Podavcė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kulešės Košcelnės valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 12 namų ir 72 gyventojai.
Sakarija
Sakarija (, Sangarius) – upė šiaurės vakarų Turkijoje. Naudojama drėkinimui, hidroenergijos gamybai. Didžiausias intakas – Porsuko upė. Svarbiausias miestas prie Sakarijos – Adapazarai.
Antrojo graikų-turkų karo metu prie Sakarijos vyko mūšis, pakeitęs karo eigą.
Švedų savanoriai Lietuvoje
Švedų savanoriai Lietuvoje – karininkai iš Švedijos, dalyvavę kuriant Lietuvos kariuomenę, taip pat ir nepriklausomybės kovose.
Švedų kareiviai ir karininkai kaip savanoriai dalyvavo visų po I Pasaulinio karo sugriuvus Rusijos imperijai susikūrusių valstybių Pabaltijyje (Suomija, Estija, Latvija, Lietuva) nepriklausomybės kovose. Didžiausias jų indėlis buvo Suomijos nepriklausomybės kovose, kur buvo suformuota apie tūkstantį karių turėjusi Švedų brigada. Į Lietuvą vyko tik švedų karininkai. Švedų savanoriai, daugiausia prisidėję prie Lietuvos kariuomenės kūrimo, buvo: O. Dahlbeckas, F. Arnbergeris, K. Haegeris, M. Ekstroemas. F. Arnbergeris grįžęs iš Lietuvos švedų spaudoje gyrė lietuvių karius, teigė, kad jie niekuo nenusileidžia švedų kareiviams, o juk Lietuvos kariuomenė dar labai jauna, ką tik susiformavusi. Reikšmingiausias švedų savanorių Lietuvoje indėlis priklauso Olofui Dahlbeckui, pirmajam Švedijoje karo lakūnui. Jis atvyko į Lietuvą 1919 m. pavasarį ir išbuvo čia apie pusmetį. Atvykęs į Lietuvą O. Dahlbeckas gavo majoro laipsnį ir buvo paskirtas Lietuvos kariuomenės Aviacijos dalies inspektoriumi. O. Dahlbeckas prižiūrėjo Lietuvos karo aviacijos organizavimą, pats dalyvavo kai kuriose karinėse operacijose. Lietuvos nupirkti Fokker tipo vokiški lėktuvai daugiausia buvo naudojami žvalgybai, tačiau O. Dahlbecko vadovaujami Lietuvos lakūnai rengė ir bombardavimus kovų su Raudonąja Armija metu, iš kurių reikšmingiausias buvo priešo pajėgų prie Panevėžio geležinkelio bombardavimas. O. Dahlbeckas parengė Lietuvos karo aviacijos reorganizavimo planus, kurie buvo įgyvendinami jau jam išvykus iš Lietuvos.
Žeimiai (Ignalina)
Žeimiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kazitiškio.
Daugialypė terpė
miniatiūra|[[Lazeris|Lazerių šou yra daugialypės terpės spektaklis]] Daugialypė terpė ( 'multiterpė') – bendras pavadinimas, taikomas kai bendrai naudojama keletas mišrių terpių: teksto, garso, grafikos, muzikos, vaizdo, interneto (interaktyvumo).
Informacijos pateikimas įvairias formatais nėra naujovė, tačiau multimedia dažniausiai reiškia informacijos pateikimą skaitmeniniame formate (dvd, mp3, ogg, avi, mpeg, jpg, …)
Vaizduojamajame mene tai reiškia, kad darbe (veikale) naudojama keletas terpių.
Šiuo metu naudojamas versle, mene, mokymo procese, pramogose, reklamoje ir pan.; visur, kur reikia vizualizacijos pagalba padidinti perteikiamos informacijos suprantamumą ar emocinį poveikį, kurį pajaučiame per emocinį smegenų stimuliatorių.
Mokymasis
Mokymasis – sąmoningas (valingas) ir nesąmoningas individualus arba kolektyvinis įgijimas žinių, gebėjimų ar įgūdžių.
Mokymosi reikšmė
Mokymosi sąlyga – (atmintis). Mokymasis nėra vien tik informacijos kaupimas. Jis apima ir tokius procesus kaip suvokimas, aplinkos interpretavimas, (patirties) įgijimas, naujų dalykų atradimas bei atpažinimas.
Kalneliškiai (Rokiškis)
Kalneliškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Rokiškio. Kalneliškiuose veikia naujosios Rokiškio miesto kapinės, jose stovi Kalneliškių koplyčia.
Žeimenos geležinkelio stotelė
Žeimenos geležinkelio stotelė – keleivinių traukinių sustojimo vieta Švenčionių rajono savivaldybėje, prie Vilniaus–Turmanto geležinkelio, Jaunadario kaime, Žeimenos upės kairiajame krante. Stoja traukiniai Vilnius–Turmantas.
Istorija
Geležinkelio stotis Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio ruože, maždaug pusiaukelėje nuo Pabradės GS ir Švenčionėlių GS įkurta apie 1870 m. Ji vadinosi Kretonkos geležinkelio stotis ir buvo už 2 km į pietvakarius nuo dabartinės Žeimenos stotelės 55.0691°N, 25.9101°W Prie stoties buvo bajorkaimis, kuriame gyveno 5 katalikai ir 10 žydų, veikė vandens malūnas, audimo fabrikėlis.
Po I pasaulinio karo stotis perkelta į Jaunadario kaimą, 1951 m. pervadinta Žeimenos vardu. XX a. 10-ajame dešimtmetyje atlikta perono apšvietimo rekonstrukcija.
Šviesos sklaida
thumb|Ryškiai mėlynas [[dangus – Relėjaus sklaidos pasekmė.]] thumb|Raudona dangaus spalva aplink [[Saulė|Saulę rytais ir vakarais yra sąlygota Relėjaus sklaidos.]] thumb|Smogas [[Šanchajus|Šanchajuje – vienas iš Mi sklaidos pavyzdžių.]] Šviesos sklaida – reiškinys, kai šviesos judėjimo kryptis bei energijos tankis pakinta dėl šviesos sąveikos su smulkiomis medžiagos dalelėmis. Pavyzdžiui, Saulės spinduliai, pasiekę Žemės atmosferą, sutinka savo kelyje joje esančias smulkias dulkes, molekules ir kitas dalelytės, dėl to dalis spindulių pakeičia savo judėjimo kryptį. Dėl to, priklausomai nuo konkrečios situacijos, yra kalbama apie skirtingus sklaidos mechanizmus.
Kai šviesa sąveikauja su oro molekulėmis, vyksta Relėjaus sklaida. Relėjaus sklaidos metu skirtingų spalvų šviesa yra sklaidoma oro molekulių į visas puses skirtingai: labiausiai yra sklaidoma mėlyna spalva. Dėl šios priežasties atmosfera žemės paviršiuje esančiam stebėtojui atrodo mėlyna, o Saulės spalva yra raudona ryte arba vakare.
Kai šviesa išsklaidoma stambesnių dalelių (dulkių, organinių molekulių), vyksta Mi sklaida. Ši sklaida yra kryptinga, o sklaidos pobūdis stipriai priklauso nuo bangos ilgio ir dalelės matmenų. Išsiveržus ugnikalniui, dėl Mi sklaidos toje vietovėje pasikeičia dangaus spalva aplink Saulę bei pačios Saulės spalva – ji įgyja raudonai rudą atspalvį. Geriausias dabartinis Mi sklaidos pavyzdys – smogas.
Sklaida nuo dar stambesnių dalelių yra aprašoma difrakcijos teorija. Pavyzdžiui, sklaida nuo smulkių vandens lašų sąlygoja tokių optinių efektų, kaip vainikas, rūko lankas ir Brokeno šmėkla atsiradimą.
Kuomet dalelių dydis dar didesnis, sklaida yra aprašoma geometrinės optikos dėsniais. Tokios sklaidos pavyzdys – vaivorykštė.
Relėjaus sklaida
Relėjaus sklaida yra tokia šviesos arba kitos elektromagnetinės spinduliuotės sklaida, kuomet šviesa išsklaidoma dalelių žymiai mažesnių nei bangos ilgis. Santykinis sklaidančiosios dalelės matmuo apibrėžiamas kaip santykis tarp dalelės matmenų ir bangos ilgio:
Bronius Žalys
Bronius Žalys (1921 m. rugsėjo 8 d. Gaigaliai, Šimonių valsčius, Panevėžio apskritis – 2007 m. balandžio 30 d. Vilnius. Palaidotas Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, poetas, Australijos lietuvių bendruomenės veikėjas.
Biografija
1944 m. pasitraukęs į Vokietiją, pateko į Norvegiją, Belgiją. 1949 m. apsigyveno Australijoje, Sidnėjuje, kur baigė gimnaziją, dirbo įstaigose, nuo 1967 m. – Australijos telekomunikacijų tarnybos Finansų departamento valdininkas.
Šviesos sklaida
Relėjaus sklaida
Matematinė išsklaidytos šviesos intensyvumo I išraiška, kuomet sklaidoma šviesa yra nepoliarizuota, aprašoma formulė:
Bronius Žalys
Biografija
1945 m. bendradarbiavo Norvegijoje leistuose lietuviškuose leidiniuose „Tėviškės aidas“, „Šiandien“. 1946-1947 m. Vokietijoje, Fuldoje dirbo laikraščių „Mūsų viltis“, „Šiandien“ bei žurnalų „Pėdsakai“ ir „Tėviškės aidas“ redakcijose. 1953-1962 m. Australijoje bendradarbiavo leidiniuose „Australijos lietuvis“, „Mūsų pastogė“ ir „Tėviškės aidai“. 1954-1969 m. leido ir redagavo skautų laikraštį „Pėdsekis“, 1977-1988 m. m. – leidinį „Tėvynės židinys“. 1984 m. ir 1991-1999 m. savaitraščio „Mūsų pastogė“ redaktorius. Beveik 20 metų vadovavo Lietuvių katalikų kultūros draugijos įkurtam Sidnėjaus lietuvių archyvui. 2000 m. grįžo į Lietuvą.
Šviesos sklaida
Relėjaus sklaida
kur R yra atstumas iki dalelės, θ – kampas tarp stebėjimo krypties ir šviesos spindulio, kritusio į dalelę, sklidimo krypties, n – lūžio rodiklis, aprašantis dalelės medžiagą, o d – dalelės diametras.
Bronius Žalys
Biografija
Nuo 1965 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Šviesos sklaida
Mi sklaida nuo sferinių dalelių
Sklaida nuo sferinių dalelių, kurių matmenys palyginami su šviesos matmenimis, yra aprašoma Mi sklaidos teorija. Mi teorija, taip pat vadinama Lorenco ir Mi arba Lorenco-Mi-Debajaus teorija, yra pagrįsta Maksvelo lygčių tiksliais sprendiniais. Stambesnių matmenų dalelėms yra paprasčiau naudoti paprastesnę šviesos difrakcijos teoriją.
Bronius Žalys
Biografija
Savo kūrybą spausdino įvairiuose rinkiniuose: „Australijos lietuvių metraštis“ (1961 m.), „Plunksna ir žodis“ (1966 m.), „Terra Australis“ (1972 m.), „Tretieji vainikai“ (1974 m.), „Po Pietų kryžiumi“ (1990 m.).
Šviesos sklaida
Difrakcinė sklaida
Sklaida nuo stambesnių, nei bangos ilgis dalelių, gali būti sėkmingai aprašyta supaprastinta teorija, dar žinoma difrakcijos teorijos vardu. Optikoje difrakcijos sąvoka yra susieta su banginėmis šviesos savybėmis. Klasikiniuose difrakcijos eksperimentuose buvo naudojami įvairių formų plyšiai arba kliūtys ir šviesos difrakcija vis stipriau pasireikšdavo plyšio arba kliūties matmenims artėjant prie šviesos bangos ilgio. Tuomet šviesa, sklisdama pro kliūtį, nukrypdavo nuo tiesaus kelio, o įprastinio šešėlio sritis buvo tuo mažesnė, kuo kliūties matmuo buvo artimesnis bangos ilgiui. Difrakcija aiškinama Hiuigenso ir Frenelio principo pagalba. Šviesos bangos paviršius kiekvienu laiko momentu yra ne paprasta antrinių bangų gaubtinė, o tų bangų interferencijos rezultatas.
Difrakcija paaiškina tokius reiškinius kaip rūko lankas, vainikai bei yra svarbi optinių laikmenų teorijoje, kadangi ji, nusakydama šviesos sklaidą, riboja CD/DVD arba Blu-ray Disc lazerio mažiausios dėmės matmenis, o tuo būdu ir įrašomos informacijos kiekį.
Sklaida aprašoma geometrinės optikos pagalba
Regimosios šviesos bangos ilgis yra labai mažas lyginant su žmogaus akies ląstelėmis bei didžiąją dalimi kasdienių objektų, todėl jos spinduliai nukrypsta nuo tiesaus sklidimo kelio kasdien sutinkamose situacijose nykstamai mažu kampu. Tiesiaeigio šviesos sklidimo ir kiti geometrinės optikos dėsniai pakankamai tikslūs tik tada, kai šviesos sklidimo kelyje esančių kliūčių matmenys yra daug didesni už šviesos bangos ilgį. Geriausi geometrinės optikos aprašomi šviesos sklaidos pavyzdžiai yra balti debesys, vaivorykštė bei halas.
Pusiaujo Gvinėjos herbas
Aprašymas
Šis herbas susideda iš pilko skydo, kuriame pavaizduotas medis. Tai šilkinės medvilnės medis, arba dievo medis. Virš skydo, pavaizduotos šešios žvaigždutės. Jos vaizduoja Pusiaujo Gvinėjos žemę ir salas.
Lukoševičiūtė
Lukoševičiūtė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Lukoševičienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Lukoševičius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
IA
IA gali reikšti:
ÍA gali reikšti:
Ia gali reikšti:
ia gali reikšti:
Naudota knyga
Naudota knyga – knyga, anksčiau turėjusi kitą savininką. Dažniausiai, tai būna bibliotekos ir ar privatūs asmenys.
Paprastai naudotos knygos atsiranda rinkoje, kuomet jos yra parduodamos arba atiduodamos į perskaitytų knygų knygyną.
Kai kuriuose naujomis knygomis prekiaujančiuose knygynuose taip pat parduodamos ir naudotos knygos. Ir atvirkščiai, kai kurie perskaitytų knygų knygynai prekiauja ir naujomis knygomis. Nors knygos autorius ar leidėjas negauna finansinės naudos iš naudotos knygos pardavimo, tokia prekyba padeda išlaikyti apyvartoje senas knygas. Perskaitytų knygų knygyne galima aptikti labai senų, retų, antikvarinių knygų arba knygų, kurių tiražas yra pasibaigęs.
Paprastai parduodamos knygos egzempliorius būna gerokai panaudotas, jame gali būti pabraukimų arba žymėjimų. Tokia knyga paprastai tinka skaitymui, bet ne kolekcionavimui. Pastarasis terminas vartojamas naudotų knygų versle ir nurodo mažą knygos vertę kolekcininkams, tačiau kartu ir jos pakankamai gerą būklę, tinkamą pirkėjui, kurio tikslas - perskaityti knygą. Skaitymui skirtos knygos egzempliorius tradiciškai kainuoja mažiau, nei kolekcinė knyga.
Gražina Gleiznienė
Gražina Gleiznienė (g. 1947 m. liepos 28 d. Joniškyje) – Lietuvos restauratorė, muziejininkė.
Biografija
1971 m. baigė chemiją Vilniaus universitete. Nuo 1982 m. Istorijos ir etnografijos muziejaus, Lietuvos dailės muziejaus Prano Gudyno muziejinių vertybių restauravimo centro restauratorė. Nuo 1994 m. Lietuvos nacionalinio muziejaus restauratorė, nuo 1997 m. direktoriaus pavaduotoja restauravimui. 1996–2000 m. Vilniaus universitete dėstė archeologinio metalo konservavimą.
Darbai
Svarbiausi restauruoti objektai:
Rokų seniūnija
Rokų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybės pietinėje dalyje.
2014 m. įkurtos Vainatrakio kapinės.
Istorija
Įkurta 1995 m., dalis jos teritorijos 1996 m. perduota Kauno miestui.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
miniatiūra|250px|right|Bibliotekos pastatas (arch. [[Saulius Juškys)]]
Rokų seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 8 seniūnaitijos:
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka – pagrindinė viešoji biblioteka Kretingos rajono savivaldybėje. Pavadinta Žemaitijos vyskupo Motiejaus Valančiaus vardu. Tai savivaldybės informacijos, švietimo ir kultūros centras, teikiantis įvairių rūšių žinias ir informaciją.
Kalnežeris
Kalnežeris – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Gaidės.
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Istorija
Viešosios bibliotekos istorija prasideda nuo 1935 m., kai Kretingoje įkurtas centrinis knygynas, atlikęs bibliotekos funkcijas. Jis veikė Kęstučio g. 25 name. Tose pačiose patalpose buvo ir muziejus. Pagal 1936 m. Vyriausybės išleistą bibliotekų įstatymą, Kretingoje nutarta įsteigti IV eilės viešąją biblioteką, pavaldžią Švietimo ministerijai. 1938 m. biblioteka iškelta iš muziejaus pastato į Vytauto g. 4 namą, dabartinį teismo pastatą. Bibliotekai vadovavo knygininkė Bronislava Karbauskaitė. Buvo patvirtintos bibliotekos taisyklės: reikėjo mokėti 25 centų mėnesinį skaitytojo mokestį, knygos į namus buvo išduodamos tik su 10 litų užstatu, už kiekvieną pavėluotą dieną buvo imami delspiningiai – 10 centų, o du mėnesius negrąžinus leidinio užstatas konfiskuojamas. Skaitykla buvo galima naudotis be užstato. Bibliotekos fondai siekė apie 3000 egzempliorių spaudinių, turėjo abėcėlinį katalogą, knygos buvo sustatytos pagal formatą, vykdoma skaitytojų registracija.
UniCredit Bank Lietuva
thumb|right|240px|UniCredit Group banko logotipas AS „UniCredit Bank“ Lietuvos skyrius („UniCredit Bank“ Lietuva) − UniCredit Group finansų grupei priklausantis Lietuvos bankas.
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Istorija
1941 m. prasidėjus II pasauliniam karui Kretingos viešoji biblioteka, kaip ir muziejus, buvo niokojama ir naikinama. Po karo, nuo 1945 m. Švietimo liaudies komitetui vadovaujant, Lietuvoje atkuriama valstybinių viešųjų bibliotekų tinklo struktūra, identiška kitų sovietinių respublikų bibliotekoms. Šių įstaigų pavadinimas pakeistas į Valstybines masines bibliotekas. 1946 m. atsikūrusiai Kretingos valstybinei masinei bibliotekai skirtos patalpos Rotušės aikštėje 5, antrajame aukšte. Fondams komplektuoti buvo skiriamas vietinis kreditas. 1950 m. statistiniai duomenys rodo, jog fonduose buvo 4413 egz. spaudinių, 737 skaitytojai, 3 darbuotojai.
UniCredit Bank Lietuva
Iki 2007 m. rugsėjo 1 d. buvo Vokietijos „HypoVereinsbank“ banko skyriumi.
Banko veiklai Baltijos šalyse vadovauja Valdyba, kurią sudaro Ralf Cymanek (Valdybos pirmininkas), Algimantas Kundrotas, Torstenas Tegtmajeris, Guenter Fieldt.
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Istorija
1957 m. pabaigoje biblioteka perkelta į Vilniaus g. 3 (dabartinė „Špitolė“). 1959 m. tapo rajonine biblioteka. Sparčiai išaugo bibliotekos fondai – 1959 m. duomenimis, biblioteka jau turėjo 12058 egzempliorius spaudinių. Kretingos gyventojams knygos buvo išduodamos į namus be užstato, o retesniais bei vertingais informaciniais leidiniais naudotis buvo galima skaitykloje. Pradėti organizuoti pirmieji renginiai bei spaudinių parodos. Nuo 1959 m. Kretingos rajoninė masinė biblioteka tapo rajono bibliotekų metodiniu centru. 1959–1976 m. bibliotekos statistiniai rodikliai sparčiai augo, praplėstos bibliotekos patalpos tame pačiame pastate (plotas 242 m²), dirbo šeši bibliotekininkai. Bibliotekos vedėja paskirta Lilijana Marija Šerpytienė.
1977 m. įvykdyta rajono masinių bibliotekų centralizacija, centrinė tapo Kretingos rajono centrine biblioteka. Kretingos rajone sukurta centralizuota bibliotekų sistema, kuriai vadovavo rajono centrinė biblioteka – ji tapo bibliotekų metodiniu centru. Plečiantis bibliotekos funkcijoms, pradėjo trūkti patalpų, todėl 1977 m. administracija ir metodikos skyrius perkelti į Vilniaus g. 2 (dabar Kretingos pranciškonų vienuolynas). 1985 m. skaitytojų aptarnavimo skyrius iškeltas į Vytauto g. 54. Nuo 1991 m. rajono centrinė biblioteka palaipsniui pradėjo kraustytis į pastatą Vilniaus g. 8 (buvęs LKP rajono komitetas), o 1992 m. pabaigoje čia jau buvo įsikūrę visi bibliotekos skyriai. 1996 m. tapo Kretingos rajono savivaldybės viešąja biblioteka, 1997 m. – Kretingos rajono savivaldybės M. Valančiaus viešąja biblioteka. Po 2017 m. biblioteka įsikūrė naujame pastate J. K. Chodkevičiaus g. 1b.
UniCredit Bank Lietuva
Plėtra Lietuvoje
2007 m. sausio mėnesį Lietuvoje įkurtas Latvijos banko „UniCredit bank“ AS Lietuvos skyrius.
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Skyriai
Be to, bibliotekoje veikia Lietuvos–Prancūzijos asociacijos Kretingos skyrius.
UniCredit Bank Lietuva
Plėtra Lietuvoje
2007 m. rugsėjo 1 d. AS „UniCredit Bank“ perėmė „HVB~Bank“ Vilniaus ir Talino skyrių verslą. Prekės ženklas „HVB~Bank“ pakeistas į „UniCredit Bank“.
Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešoji biblioteka
Filialai
2022 m. gegužę buvo 19 bibliotekos filialų:
Uždaryti filialai:
Lukošius
Lukošius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lukošienė (ištekėjusi moteris) ir Lukošiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Barbadoso transportas
Šiame straipsnyje aprašoma Barbadoso transporto sistema.
Keliai
thumb|right|200px|Vienas iš Barbadoso greitkelių. Barbadose iš viso yra 1650 km kelių, iš kurių 1628 km yra grįsti. 2000 m. Barbadose buvo 44300 lengvųjų mašinų ir 15600 sunkvežimių. 2010 m. JK ekonomistų grupė nustatė, kad Barbadoso transporto kelių tankumas yra 6 pasaulyje ir didžiausias vakariniame Žemės pusrutulyje.
Visuose salos keliuose eismas vyksta kaire kelio puse.
Visuomeninis transportas
Visuomeninio transporto paslaugas šalyje teikia autobusai, mini-autobusai ir taksi, kuri yra populiariausia visuomeninio transporto rūšis.
Automobilių nuoma
Šalyje veikia daug automobilių nuomos punktų. Pažymėtina tai, kad užsienio šalių vairuotojai turi gauti leidimą važiuoti automobiliais šalyje.
Nelaimingi atsitikimai keliuose
Pagal 2010 m. ataskaitą, Barbadoso keliuose kiekvienam kilometrui tenka po 63.1 transporto priemonę. Pagal šį rodiklį Barbadosas yra 23 vietoje pasaulyje pagal transporto priemonių skaičių visos šalies mastu. Pagal nelaimingų atsitikimų skaičių 1 000 gyventojų šalis yra 12 vietoje pasaulyje.
Geležinkeliai
Geležinkelių sistemą šalyje sukūrė Jungtinės Karalystės kolonistai XIX a. Geležinkeliai jiems buvo reikalingi pergabenti cukranendres į Bridžtauno uostą. Tačiau šaliai atgavus nepriklausomybę geležinkelių sistemos buvo atsisakyta ir dabar geležinkelio paslaugų neteikia nei viena bendrovė.
Kadangi Barbadoso gyventojų tankumas yra antras pagal dydį visoje Amerikoje, kartais kyla diskusijų dėl traukinių sistemos sugrąžinimo.
Oro transportas
Grantley Adams tarptautinis oro uostas yra pagrindinis oro uostas Barbadose. Barbadosą aptarnauja viena vietinė oro kompanija ir 14 nacionalinių oro kompanijų. Šalyje taip pat yra privatus Bridžtauno sraigtasparnių oro uostas.
DeviantArt
deviantArt, deviantART arba DeviantArt – 2000 m. sukurta internetinė svetainė, skirta naudotojų sukurtiems meno kūriniams saugoti ir platinti.
2008 m. svetainę aplankė apie 32 milijonų lankytojų ir ji pateko į populiariausių menui skirtų internetinių svetainių dešimtuką.
DeviantArt be meno kūrinių saugomos jų kūrimą palengvinančios priemonės: paveikslėliai, kuriuos galima naudoti kituose kūriniuose, programinės priemonės, mokomoji medžiaga.
Kulakuvas
Kulakuvas  – kolonija Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 23 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 55 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Ukrinai
Ukrinai – gatvinis kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Židikų, šalia kelio, kairiajame Varduvos krante (ties Kvistės žiotimis). Seniūnaitijos centras. Stovi Ukrinų Šv. Antano Paduviečio bažnyčia (pastatyta 1857 m.), baudžiavos panaikinimo paminklas, skulptūra „Saulės laikrodis“, veikia biblioteka, paštas (LT-89066), kapinės. Iki 2017 m. rugsėjo veikė Ukrinų pagrindinė mokykla.
thumb|400px|left
Etimologija
Iš 1593 m. dokumento galima įsitikinti, kad prie Kvistės buvęs Ukrino dvarelis vadinosi Pavarduvys. XVI a. pabaigoje minimos pavardės Ukrinas, Ukrinaitis, Ukrinovičius. XVII a. Pavarduvio dvaras nuo savininkų pradėtas vadinti Ukrinais (dvarininkinis vietovardis).
Istorija
Pirmieji rašytiniai duomenys apie Ukrinus yra XVI a. 1585 m. birželio 17 d. buvo įvykdytas Grigorijaus Ukrino prašymas ir apžiūrėti seni žemės riboženkliai (kapčiai) palei Varduvos ir Kvistės upes. Iš kito 1593 m. dokumento galima įsitikinti, kad prie Kvistės buvęs Ukrino dvarelis vadinosi Pavarduvys. XVI a. pabaigoje minimos pavardės Ukrinas, Ukrinaitis, Ukrinovičius. XVII a. Pavarduvio dvaras nuo savininkų pradėtas vadinti Ukrinais.
1667 m. dūmų surašyme Ukrinuose nurodyti keturi bajorų ir vienas baudžiauninkų dūmas. Iš Pavarduvio dvarelio atsirado Ukrinų bajorkaimis. Kitame 1690 m. dūmų surašyme Ukrinuose nurodyti tik du, neturintys pavaldinių bajorai – Jurgis Lukavičius ir Jurgis Laškovskis. 1765 m. Ukrinuose veikė karčema. Netrukus Ukrinams buvo lemta išsiskirti iš kitų bajorkaimių. 1776 m. dvarininkas Laurynas Pilsudskis Ukrinų bažnytėlei padovanojo 4 valakus žemės. Ukrinų ir Bukančių bajorkaimių bajorai (šlėktos) 1803 m. pastatė naują bažnyčią. Ji ir varpinė 1852 m. liepos 21 d. sudegė. 1857 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia (buvo Židikų parapijos filija), 1913 m. padidinta.
1866 m. Ukrinuose nurodyti 94 gyventojai. XIX a. pabaigoje Ukrinų dalis prie bažnyčios pradėta vadinti miesteliu. 1902 m. Ukrinų bajorkaimyje buvo 59, o miestelyje ir malūne 43 gyventojai. 1908 m. vasarą Ukrinuose įsteigta vartotojų bendrovė ir atidaryta parduotuvė. Dėl mažos prekių apyvartos ši bendrovė neilgai tegyvavo.
I pasaulinio karo metu, apie 1915 m. gegužės 5 d. Ukrinai atsidūrė vokiečių užimtoje teritorijoje. 1915 m. Ukrinų bajorai retai bevartojo lenkų kalbą, jiems tapo mielesnė lietuviška šnekta. 1919 m. Ukrinuose atidaryta pradinė mokykla, kuri 1923 m. perkelta į Bukančius. Nuo 1927 m. Ukrinuose vėl veikė pradinė mokykla. 1930 m. joje mokėsi 55, o 1933 m. – 118 mokinių. 1927 m. pradžioje atidaryta pašto agentūra.
Pokario metais naikinant vienkiemius Ukrinai buvo plečiami kaip kolūkio centrinė gyvenvietė. 1979 m. surašyti 414 gyv. 1980 m. pastatyti modernūs paslaugų namai (projekto autorius architektas P. Jansonas).
2016 m. liepos mėnesį paskelbta, kad Ukrinai bus 2017 m. Telšių apskrities mažoji Lietuvos kultūros sostinė.
Baudžiavos panaikinimo paminklas
Ukrinų pasididžiavimas – XIX a. akmeniniai paminklai, sukurti talentingo liaudies meistro Stepono Gailevičiaus (1815–1885 m.). Žymiausias S. Gailevičiaus darbas yra Ukrinų aikštėje 1861 m. pastatytas, bene vienintelis išlikęs baudžiavos panaikinimo paminklas. Tai 4,85 metrų aukščio akmeninis koplytstulpis, po granitiniu stogu turėjęs 2 akmenines ir 2 medines skulptūras. 1976 m. paminklas restauruotas. Be to, Ukrinų šventoriuje yra 7 meniški akmeniniai S. Gailevičiaus darbo memorialiniai paminklai.
Nikaragvos transportas
Žemiau pateikiama informacija apie Nikaragvos transporto infrastruktūrą.