cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kuko Salų Nacionalinis stadionas
Istorija
Nacionalinis stadionas pastatytas 2002 m. Nuo 2009 m. vadinamas BCI stadionu (BCI, Bank of the Cook Islands – Kuko Salų bankas). Tais pačiais metais, ruošiantis priimti Pacific Mini Games žaidynes, atnaujintas, nutiesti nauji bėgimo takai, išplėsti atskirų rungčių sektoriai (ieties, disko metimo, rutulio stūmimo).
Butvydas
thumb|250px|Gediminaičiai Butvydas (arba Butivydas,, , , m. 1294 ar 1295 m.) – Lietuvos didysis kunigaikštis (~1291-1294 m.).
Apie 1285 m. LDK pradėjus valdyti vyresniajam jo broliui Butigeidžiui, Butvydas tapo LDK submonarchu, o po brolio mirties (~1290–1292 m.) pats tapo Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.
Butvydo valdymo metais bandyta atremti Vokiečių ordino veržimąsį į Nemuno žemupio sritį bei Žemaitijos pietvakarius, kartu puldinėjant ordino sąjungininkus (daugiausia – Mazovijos kunigaikštystę).
Istoriografijoje Butvydas dažnai įvardijamas kaip Gedimino tėvas, tačiau neabejotinu Butvydo palikuonimi laikytinas tik jo sūnus ir įpėdinis Vytenis.
Raizgiai
Raizgiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Šiaulių, Šiaulių jūros (Bubių tvenkinio) rytiniame krante, prie kelio.
thumb|left|Naujieji Raizgiai
Istorija
Senoji Raizgių gyvenvietė žinoma nuo XVI a. Per ją ėjo senasis prekybinis ir pašto kelias Ryga–Tilžė. 1836 m. nutiesus naująjį kelią per Aukštelkę šis kelias neteko turėtos reikšmės. Gyventojai vertėsi žvejyba Raizgių ežere, kuris, užtvenkus Dubysą, tapo Bubių tvenkinio dalimi. Kaimo rytiniame pakraštyje po Antrojo pasaulinio karo buvo įrengta sovietinė priešlėktuvinės gynybos stotis su radarais. Apie 1980 m. prie Bubių tvenkinio įsteigti kolektyviniai sodai, kurie po 1995 m. pamažu virsta individualių namų gyvenviete.
Elamas
Elamas – į rytus nuo Tigro išsidėsčiusi senovės šalis. Tai viena iš seniausių rašytiniuose šaltiniuose minimų civilizacijų, kuri egzistavo nuo III tūkst. pr. m. e. pradžios iki Achemenidų imperijos užkariavimo 539 m. pr. m. e. Elamas laikomas pirmąja Senovės Irano civilizacija. Elamo branduolys buvo šių dienų Irano vakariniuose ir pietvakariniuose pakraščiuose (Ilamo provincija ir Kuzestano žemumos) bei kai kuriose Irako pietinėse srityse, tačiau Elamo civilizacija apėmė ir dalį Zagroso kalnyno.
Elamo pagrindinė tauta vadinama elamitais, kurių naudota elamitų kalba negimininga jokiai Irano kalbai. Tiesa, buvo iškelta hipotezė, kad ji galėtų būti didesnės elamitų-dravidų kalbų grupės dalis.
Etimologija
Seniausias aptinkamas Elamo pavadinimas yra šumeriškas, ir jam užrašyti buvo naudojamas ženklas NIM (NIM.MAKI), reiškiantis „pakeltas, paaukštintas“ (taip pabrėžiant tai, kad Elamas buvo kalnuose, t. y. aukščiau nei Šumeras). Patys elamitai savo šalį vadino Haltamti (vėliau – Atamti), iš šio kilo akadiškas terminas KURElammatum. Iš pastarojo kilo visi kiti Elamo pavadinimai. Haltamti vadinama Elam Senajame Testamente, o elamitai – Elamo palikuonys, vyriausiojo Nojaus sūnaus Semo sūnūs. Graikiškai šalis buvo vadinama Aylam, dabartinėmis persų ir arabų kalbomis jis irgi vadinamas Elam.
Geografija
thumb|left|Svarbiausios archeologinės vietovės Irane Elamo civilizacija apėmė dabartinio Irano pietvakarinę dalį, ten, kur dabar yra Chuzestano, Farso ir Bušehro provincijos. Jos teritorija vakaruose ribojosi su Šumeru (vėliau – Babilonija), pietvakariuose – su Persijos įlanka, o šiaurėje – su kalnuotu Gutiumu. Rytinė Elamo riba buvo neapibrėžta.
Iš esmės Elamo teritoriją sudarė dvi labai skirtingos geografiškai dalys: lyguminė ir aukštuminė.
Be šių dviejų pagrindinių Elamo regionų taip pat žinomi kiti: Pašimė (Persijos įlankos krantas į pietus nuo Suzianos, iki Bušehro), Šerihumas (krantas į pietus nuo Bušehro), Avanas (greičiausiai į šiaurės rytus nuo Suzianos, nors kai kurie mokslininkai linkę jį tapatinti su Anšanu), Zahara, Idamarazas (abu šiaurėje, netoli Gutiumo), Zabšali (į šiaurę nuo Anšano) ir kt.
Istorija
Elamo istorija žinoma tik fragmentiškai, remiantis daugiausia Mesopotamijos šaltiniais. Elamo istorija dabartinių mokslininkų yra dalinama į tam tikrus laikotarpius, besitęsiančius du tūkstantmečius.
Protoelamitų laikotarpis
thumb|150px|left|Elamo senoji keramika, [[IV tūkst. pr. m. e., Tepe Sialkas]] thumb|200px|Proto-elamitų rašto lentelė, Sūzai thumb|300px|Seniausias Elamo zikuratas iš protoelamitų laikotarpio, Tepe Sialkas Protoelamitų laikotarpiu (apie 3200 – 2700 m. pr. m. e.) Elamo teritorijoje susiformavo pirmosios miesto tipo gyvenvietės, tarp kurių viena svarbiausių buvo Sūzų gyvenvietė (įkurta apie 4000 m. pr. m. e.), buvusi į rytus nuo Tigro ir Eufrato upių, Karuno upės baseine. Tuo metu taip pat suklestėjo ir Anšanas (Tel-e Maljanas) kalnuose.
Tačiau ne mažiau svarbios tuo metu buvo ir gyvenvietės, vėliau nepatekusios į Elamo regiono ribas. Tarp jų buvo Tepe Sialkas (Zajandeho upės slėnyje, prie Kašano), Tepe Hissaras (Ozbakis), Tepe Jahja, Džiroftas, Šahadadas, Šachr-e Sochta. Tai rodo, kad ši protoelamitų civilizacija buvo daugiau prekybinių miestų tinklas, negu kad vientisa valstybė.
Protoelamitų civilizacija formavosi kaip prekybinio tipo civilizacija, kurios pagrindinis tikslas buvo patenkinti derlingojo pusmėnulio civilizacijų poreikius. Viena svarbiausių to meto prekių buvo lazuritas, išgaunamas Afganistano šiaurės rytuose. Tam, kad ši prekė atsidurtų Mesopotamijoje, ji turėjo būti vežama didžiulius atstumus per Irano kalnyną. Du atskiri prekybiniai keliai jungė Šachr-e Sochtą (į kurią lazuritas būdavo atgabenamas iš Badachšano) su Sūzais. Vienas jų, šiaurinis, ėjo per Tepe-Hisarą ir Tepe-Sialką. Kitas, pietinis, ėjo per Džiroftą, Tepe Jahją ir Anšaną. Sūzai tapo galutiniu kelio tašku, iš kur vėliau gėrybės keliaudavo į Mesopotamiją.
Protoelamitų kultūra buvo ganėtinai savita. Seniausi sluoksniai Elame rodo puodininkystę, kuri neturėjo atitikmens Mesopotamijoje, bet vėlyvesniu laikotarpiu iškasenos artimos Šumero Uruko laikotarpiui. Tuo metu protoelamitai sukūrė ir naudojo savitą protoelamitų raštą. Spėjama, kad šios civilizacijos kūrėjai kalbėjo elamitų kalba, tačiau tai nėra įrodyta.
Senoji Elamo karalystė
thumb|100px|Elamitų dievo skulptūra iš Sūzų Proto-Elamo civilizacija gana staigiai sumenko XXVIII a. pr. m. e., kuomet buvo atrastas jūrinis kelias tarp Šumero ir Indo civilizacijos (šumerų Meluhos). Tai leido gėrybes iš rytų gabenti ne per kalnus, o laivais. Dėl to Elamo miestai prarado ekonominę galią, kuria paveržė tokie tarpininkai Persijos įlankoje, kaip Dilmunas (dabartiniame Bahreine) ir Maganas (dabartiniame Omane). Senuosius proto-elemitų prekybinius miestus rytuose (Džiroftą, Tepe Jahją, Šachr-e Sochtą) suvienijo vadinamoji Džirofto civilizacija. Kai kurių mokslininkų ji yra tapatinama su Šumerų minimu Aratos miestu. Džirofto civilizacijoje buvo išvystyta puiki chlorito dirbinių gamyba. Šie dirbiniai randami tiek Mesopotamijoje, tiek Indo civilizacijos gyvenvietėse. Apie 2650 m. pr. m. e. Kišo karalius Enmebaragesis nusiaubė ir pavergė Sūzus ir šis miestas kuriam laikui prarado savo reikšmę. Maždaug tuo metu Avano mieste (vieta neidentifikuota) prasidėjo Avano dinastija. Apie ją žinoma labai nedaug, išlikę tik valdovų sąrašai iš gerokai vėlesnio laikotarpio. Archeologiniai kasinėjimai rodo, kad tuo metu Elamas aktyviai prekiavo su gretimu Šumeru, parduodamas ten vilną, galvijus, vergus ir sidabrą. Elamas buvo pakankamai galingas, kad puldinėtų šumerų miestus. thumb|left|Elamas (geltonas) XXIII a. pr. m. e. XXIII a. pr. m. e. Akado karalius Sargonas Didysis minimas nugalėjęs Elamo karalių „Luh-išaną, Hišiprašinio sūnų“. Po užkariavimo Elamas tapo Akado vasalu. Greta valdančios vietinės dinastijos, čia buvo skiriami Akado vietininkai, kurie rezidavo Sūzuose. Apie 2240 m. pr. m. e. vietininkas Sūzuose Kutik-Inšušinakas paskelbė Elamo nepriklausomybę. Nuo tada Sūzai iš esmės tapo svarbiausiu Elamo miestu. Apskritai, 2300 – 1600 m. pr. m. e. sumenkus žemyniniams keliams, Elamo civilizacija keitė savo pobūdį: sunyko prekybiniai miestai, civilizacija apsiribojo apie Chuzestano žemumomis.
Pasibaigus Kutik-Inšušinako valdymui, Elamo karalystę greičiausiai nusiaubė gutijai, kurie nutraukė Avano dinastiją. Vėliau Sūzus pajungė Trečioji Ūro dinastija iš Šumero, tačiau kalnuotos krašto dalies ji nevaldė. Tuo metu Šimaškio mieste kalnuose (vieta neidentifikuota) iškilo Šimaškio dinastija. Jos valdovas Enpiluhanas XXI a. pr. m. e. sugebėjo atsiskirti nuo Šumero ir suvienyti visus Elamo miestus į vientisą valstybę. Šumerui visiškai nusilpus, šeštasis Šimaškio valdovas Kindatu pasinaudojo tuo ir nusiaubė Ūrą.
Nuo XIX a. pr. m. e. Elamą valdė Epartidų dinastija, kurios viešpatavimas apytikriai sutapo su Senąja Babilono ir Senąja Asirijos karalystėmis Mesopotamijoje. Epartidų valdžią sudarė triumviratas, kurio svarbiausias asmuo titulavosi sukalmachu (reziduodavo Sūzuose), o greta jo valdė Sūzų sukalis ir Elamo bei Simaškio sukalis. Valdant pirmiesiems sukalmachams, Elamas tapo stipria valstybe, kuri kartais nusiaubdavo pietinę Mesopotamiją. Nuo 1764 m. pr. m. e., sustiprėjus Babilonui, Elamas nusilpo, ir žinios apie jį išblėsta.
Vidurinė Elamo karalystė
thumb|left|Elamitų imperija (raudona) ir kaimyninės sritys. Parodytos apytikslės [[Persijos įlanka|Persijos įlankos ribos Bronzos amžiuje]] thumb|150px|Reljefas panašus į moterį su žuvies uodegą, kuri laiko gyvates right|thumb|250 px|Čoga Zanbilio ziguratas
II tūkst. pr. m. e. viduryje Elamas vėl atgimė, valdomas trijų dinastijų, kilusių iš Anšano: Kidinuidų (XV a. pr. m. e.), Igehalkidų (XIV–XIII a. pr. m. e.) ir Šutrukidų (XII a. pr. m. e.). Tuo metu karalystė galutinai politiškai suvienijo kalnuotą ir lyguminę krašto dalį, o jos valdovai titulavosi „Anšano ir Sūzų karaliais“, taip pabrėždami valstybės dualumą. Tiesa, sostinė galutinai persikėlė į Sūzus lygumoje.
Vidurinė Elamo karalystė buvo vienalaikė su Kasitų dinastija Babilonijoje. Tarp dviejų valstybių egzistavo permainingi santykiai. Elamitai turėjo nemažai vedybinių ryšių su Babilonija, tačiau šalys nepraleisdavo ir progos viena kitą užpulti.
Valdant Šutrukidų dinastijai Elamas tapo viena stipriausių to meto valstybių. Žymiausias dinastijos valdovas Šutruk-Nachuntė rengė karinius žygius į Kasitų Babiloną ir parsivežė iš ten nemažai kultūrinių vertybių, tarp kurių buvo Hamurabio stela, Marduko statula ir pan. Jam valdant visame Elame dygo naujos ir buvo restauruojamos senos šventyklos. Pasinaudodamas Babilono nusilpimu, Šutruk-Nachuntė keleriems metams į Babilono sostą pasodino savo sūnų Kutir-Nachuntę.
Vėliau susikirto Elamo interesai su Asirija, kuri irgi turėjo interesų Babilonijoje. Galiausiai Babilono karalius Nebuchadnezaras I užpuolė ir nusiaubė Sūzus. Elamo valstybė keliems šimtams metų nusilpo, ir žinios apie ją labai menkos.
Naujoji Elamo karalystė
Tuometinė Elamo karalystė pasiekė tam tikrą stabilumą ir vystė elamitų kultūrą. Svarbiausias jos palikimas – reljefai Kul-e Farache, prie dabartinio Izeho miesto.
Pačiame Elame tęsėsi politinė krizė, kas galiausiai lėmė, jog 653 m. pr. m. e. lygumų Elamas buvo įtrauktas į Asirijos imperiją ir paverstas jos vasalu. Paskutinis smūgis Elamo karalystei suduotas 640 m. pr. m. e., kuomet Ašurbanipalas nusiaubė karalystę, sugriovė Sūzus ir paėmė į nelaisvę paskutinį Elamo karalių Chuma-Chaldašą III. Tiesa, pasklidos elamitų valstybėlės, pavyzdžiui, Hidalu (dab. Behbahanas), Raši, Ajapiras (dab. Izehas), Gisati, Zaminas, Deras, Samati (dab. Pol-e Dochtaras), Zari ir kt. kurį laiką liko egzistuoti Elamo periferijose.
VII a. pr. m. e. pabaigoje Asirų valdžią Elame pakeitė Naujoji Babilono karalystė. Būtent šiuo metu į Elamą buvo ištremtas nemaža izraelitų: įvykis užfiksuotas Biblijoje ir žinomas kaip Babilono tremtis. Tuo pat metu aukštumų Elamas perėjo Medijos imperijai. Elamitai kaip atskira tauta išnyko per VI–V a. pr. m. e., susiliedami su indoeuropiečiais.
Religija
thumb|Apeiginis valdovo Untaš-Napirišos kirvis, skirtas deivei Kiririšai Elamitai turėjo savo atskirą dievų panteoną, tačiau skirtingais laikais buvo garbinamos skirtingos dievybės. Dažniausiai jos būdavo siejamos su konkrečiu miestu, kurį globojo, todėl iškilus miestui, iškildavo ir dievybė. Pavyzdžiui, viešpataujant Avano dinastijai svarbiausias dievas buvo Humbanas, o jo sutuoktine buvo laikoma Pinikir. Vėliau Humbano kultas susiliejo su vyriausio Anšano dievo Napirišos kultu. Pastarojo sutuoktinė buvo deivė Kiririša, kuri drauge buvo ir Lijano miesto globėja.
Dėl Mesopotamijos įtakos elemitai taip pat išpažino šumeriškus ir semitiškus dievus, tarp kurių buvo Ištar, Adadas, Ninhursag, Nusku ir kiti.
Palikimas
Elamo kultūra nuo 539 m. pr. m. e. suvaidino lemiamą vaidmenį Achemenidų imperijoje. Šios kultūra iš esmės kūrėsi ant aukštumų Elamo kultūros pagrindų. Anšanas, senasis elamitų miestas, tapo Achemenidų imperijos branduoliu ir pirmąja jos sostine, o jos karaliai dar kurį laiką titulavosi Anšano karaliais. Elamitų stiliaus drabužiai tapo Persijos valdovų aprangos dalimi. Elamitų kalba buvo naudojama kaip viena iš trijų imperijos kalbų. Elamitų dievų kultas ir toliau egzistavo, o žyniai ir dvasininkai buvo remiami valstybės.
Po VII a. aukštumų Elamo pavadinimą pakeitė naujas pavadinimas Persija. Žemumų Elamas nuo IV a. pr. m. e. įgijo pavadinimą Suziana. Protarpiais Elamo pavadinimas buvo vartojamas ir vėliau: pvz., II a. pr. m. e.-III a. čia egzistavo Elymaidės karalystė, o V–XIV a. Elamo bažnytinė provincija. Dabartinė Ilamo provincija Irane irgi pavadinta pagal senąjį Elamą. Tiesa, ji apima tik nedidelį senovės Elamo pakraštį.
Džasimas bin Muhamadas al Tanis
Jasimas bin Muhamadas al Tanis (g. apie 1825 m. – m. 1913 m.) – Šeichas, Kataro emyras ir valdė nuo 1878 m. iki 1913 m. Šeichas laikomas dabartinio Kataro įkūrėju.
Punios šilas
thumb|right|200px|Skulptūra prie įėjimo į Punios šilą thumb|right|245px|Punio šilas nuo [[Punios piliakalnis|Punios piliakalnio]] thumb|right|245px|Ąžuolų sengirėje thumb|right|245px|Miško takas thumb|right|245px|[[Šiaurinis elniavabalis Punios šile]]
Punios šilas – miškas pietų Lietuvoje, Alytaus rajone, 12 km į šiaurę nuo Alytaus, kairiajame Nemuno krante, apjuostas upės kilpos, tuoj į vakarus nuo Punios (atskirtas upės). Užima 27,2 km² plotą (miškingas plotas – 25,1 km²). Priklauso Alytaus miškų urėdijos Punios girininkijai.
Geografija
Miško paviršius banguotas, vietomis kalvotas, pietrytinėje dalyje lygus. Yra stačių Nemuno šlaitų, vietomis Nemuno terasos plokščios arba nuožulnios. Vakarinėje dalyje teka 3 maži upeliai (Nemuno intakai): Laikštė ir 2 bevardžiai. Dirvožemiai – velėniniai jauriniai liosiški smėliai, slūgsantys ant molių ir priemolių, jauriniai glėjiški priesmėliai, aliuviniai smėliai.
Medynai
Miško augavietės vidutinio derlingumo, normalaus drėgnumo. Kultūrinės kilmės medynų 5 %.
Medynų sudėtis:
thumb|left|245px|[[Kinivarpa|Kinivarpų pažeistas eglynas]] Jaunuolynai sudaro 9 %, pusamžiai medynai 49 %, bręstantys 9 %, brandūs 33 %. Medynų vidutinis amžius 91 m., bonitetas I,5, skalsumas 0,71, tūris 279 m³/ha, metinis prieaugis 5,4 m³/ha. Miškas labai našus; yra medynų iki 40 m aukščio, išlikusių sengirių.
Ekologija
Punios šilas pasižymi retųjų rūšių gausa, didele bioįvairove. Punios šilas – pats vertingiausias miškas biologinės įvairovės požiūriu Lietuvoje. Auga 683 aukštesniųjų augalų rūšys (iš jų 47 – samanų). Punios šile rasta 115 Lietuvos raudonosios knygos rūšių. Tarp retųjų augalų – meškinis česnakas, didysis asiūklis, raudonasis garbenis, kalninė jonažolė, daugiametė blizgė, tuščiaviduris rūtenis, tarpinis rūtenis, retažiedė miglė, svogūninė kartenė, statusis atgiris, aukštoji gegūnė, miškinė varnalėša, žirnialapis vikis, plačioji platužė. Punios šilas – vienintelė vieta Lietuvoje, kur randami grybai ąžuolinis pintenis ir kiškinis skylenis, kerpės skėtrioji briedragė ir plonašakė ramalina. Fauna gausi ir įvairi (iš 24 Lietuvoje medžiojamų rūšių yra 18). Tarp retųjų gyvūnų rūšių – raudonpilvė kūmutė, skiauterėtasis tritonas, niūriaspalvis auksavabalis. Saugoma 52 radimvietės augalų, įrašytų į Lietuvos raudonąją knygą, 14 paukščių rūšių lizdaviečių.
Reikšmė
Punios šilas yra didžiųjų praeities girių, besitęsusių abipus Nemuno, liekana. 1960 m. Punios šilas paskelbtas botaniniu zoologiniu draustiniu, nuo 1992 įeina į Nemuno kilpų regioninį parką. Šiaurės rytinė dalis paskelbta Punios šilo gamtiniu rezervatu (4,2 km²). Čia palikta vieta yra nepaliesta žmogaus rankų, galima pamatyti, kaip atrodo nevalytas miškas. Siekiama visą šilą paskelbti lankymui atviru rezervatu.
Prie įvažiavimo į šilą yra muziejus, šilo rytiniame pakraštyje – skulptūrų ekspozicija. Visame miške įrengtos poilsiavietės, pavėsinės, daug išdrožinėtų žvėrelių statulų.
Šile yra 2 Punios šilo pilkapynai, Panemuninkų piliakalnis, Padaglės pilkapynas. Rytuose yra Dainavos apygardos partizanų vadavietė su atkurta žemine.
Iki Punios šilo veda kelias. Šile yra tankus miško kelių tinklas, bet daugelis jų automobilių eismui uždaryti. Šile yra 3 mažos gyvenvietės – Strazdinė, Stražiškės (negyvenami) ir Padaglė.
Istorija
thumb|245px|Atkurtas „Dainavos“ partizanų bunkeris Nuo 1945 m. Punios šile veikę Lietuvos partizanų junginiai sudarė Dzūkų rinktinės Margio grupę (vadas P. Paulauskas, slapyvardis Šarūnas). 1946 m. šile įvyko Pietų Lietuvos partizanų štabo ir Dzūkų rinktinės vado D. Jėčio (slapyvardis Ąžuolas) pasitarimas, kurio metu buvo nuspręsta suvienyti visos Dzūkijos partizanus ir įkurti Dainavos apygardą. Nedideli partizanų būriai Punios šile veikė iki 1952 m.
Dvina
Dvina gali reikšti:
Chalifa bin Hamadas al Tanis
1972 m. vasario 22 d. šeichas Chalifa Bin Hamadas Bin Abdula al Tanis perėmė valdžią iš savo pusbrolio, Ahmado ibn Ali al Tanio, kad taptų Kataro emyru, ir pradėjo vyriausybės reorganizavimą. Pirmoji šeicho užduotis buvo paskirti užsienio reikalų ministrą ir patarėją, konsultuojanti emyrą kasdieniais šalies reikalais. 1972 m. balandžio 19 d. jis pataisė konstituciją ir padidino ministrų kabinetą. 1989 m. liepos 18 d. ministrų taryba buvo pergrupuota pirmą kartą, pakeičiant daugumą buvusiųjų ministrų, ir dabar susidėjo iš penkiolikos ministrų. Ministrų kabinetas buvo pakartotinai pergrupuotas 1992 m. rugsėjo 1 d., padidinus jį iki septyniolikos narių.
1991 m. Katare Šiauriniame rajone pradėta dujų gamyba. Šiame rajone yra ~7100 km³ dujų atsargos ir galimai net 14200 km³ atsargos. Tuo tarpu tęsėsi naftos telkinių žvalgyba.
1995 m., kai Chalifa bin Hamadas al Tanis buvo Ženevoje (Šveicarija), jo sūnus Hamadas bin Chalifa nuvertė jį per kruviną valstybės perversmą. Nuo tos dienos jis gyveno tremtyje Prancūzijoje. Į Katarą grįžo 2004 m. Jis buvo daug konservatyvesnis, nei jo sūnus, bet, apskritai, manoma, kad tai jis pradėjo šalies modernizacijos procesą.
Jis turi penkis sūnus.
Piasina
Piasina  – upė Rusijoje, Krasnojarsko krašte, Taimyro pusiasalio vakaruose. Išteka iš Piasino ežero, teka į šiaurę Šiaurės Sibiro žemuma. Žemupyje prasiveržia pro Byrangos kalnus. Įteka į Karos jūros Piasinos įlanką; sudaro estuariją. Didžiausi intakai: Dudypta (dešinysis), Agapa (kairysis).
Piasina užšąla nuo spalio iki birželio pradžios. Vasarą patvinsta. Laivyba.
Zyplių valsčius
Zyplių valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Zypliai, vėliau – Lukšiai.
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Laboratoriniai indai
thumb|250px|Keletas laboratorinių indų
Laboratoriniai indai - didelė įrangos grupė naudojama chemijos ar biologijos laboratorijose. Beveik viskas yra pagaminta iš stiklo, bet guma ir plastmasė irgi kartais panaudojama. Stiklas čia puikiai tinka, nes jis skaidrus - galima matyti kas vyksta nuolat, atsparus karščiui ir šalčiui, beveik nedalyvauja jokiose cheminėse reakcijose, lengvai valomas. Stiklo trūkumas - trapumas, bet dėl tokios gausos gerų savybių su tuo tenka susitaikyti.
Sujungimai
Dažnai indai panaudojami tartum dalys, kurios sujungiamos į vientisą aparatą. Tam reikalingi sujungimai. Sujungimai yra kelių tipų.
Guminiai/kamštmedžio kamščiai
Tokio tipo sujungimus lengva pakreipti, greitai galima surinkti ir išrinkti, bet guma neatspari karčiui, tirpikliams ir kt. todėl dažnai tenka naudoti kitus sujungimus. Medis kiek patvaresnis, bet ir jį ardo daug chemiškai aktyvių medžiagų.
Stikliniai sujungimai
Tokie sujungimai daug atsparesni cheminiam poveikiui, bet daug labiau linkę lūžti. Būna įvairių tipų. Sujungimui hermetizuoti ir palengvinti naudojami lubrikantai. frame|center|Pirmasis stiklinių sujungimų pavyzdys frame|center|Antrasis stiklinių sujungimų pavyzdys
Elektros generatorius
thumb|250px|[[Vilniaus elektrinė|Vilniaus centrinės elektrinės „Siemens – Schuckert“ generatorius (dab. Lietuvos energetikos muziejus)]] Elektros generatorius – energijos rūšies keitimo įtaisas, išnaudojant elektromagnetinės indukcijos principą, mechaninę sukimo momento energiją verčiantis elektros energija.
Istorija
Pirmąją elektros mašiną, veikiančią elektromagnetizmo principu 1831–1832 m. pagamino Maiklas Faradėjus. Vengrų pastorius ir fizikas Anyos Jedlikas 1852 m. sukūrė vienpolę dinamo mašiną. 1871 m. belgų mokslininkas Zenobas Gramas Paryžiuje pademonstravo elektros mašiną, kurios veikimo principas ir dabar naudojamas generatoriuje bei elektros varikliuose.
Rykka
Christina Maria Rieder (g. 1986 m. kovo 13 d. Vankuveryje), geriau žinoma sceniniu vardu Rykka – Kanados–Šveicarijos dainininkė ir dainų autorė.
Elektros generatorius
Tipai
Pagal mechaninės energijos gamybos būdą generatoriai skirstomi į turbogeneratorius, sukamus garo mašina, hidrogeneratorius, varomus vandens turbina ir variklinius, kuriuos suka dyzelinis variklis, vidaus degimo variklis, vėjas, bangų mūša ir t. t. Prie pastarųjų priskiriama ir dinamo mašina.
Rykka
Nuo 15 metų pradėjo lankyti gitaros pamokas, pasirodydavo bendruomenės festivaliuose. Dvejus metus studijavo vokalą Vankuverio bendruomenės koledže. 2009 metais persikėlė į Torontą, kur įrašė albumą „Straight Line“, tuo metu dar save pristatinėjo Christina Maria vardu. 2010 m. pristatinėjo albumą Vokietijoje ir Šveicarijoje, pastarojoje gavo apdovanojimą. Vėliau pasirodė albumas „Kodak“, nuo 2012 metų dainininkė vadina save Rykka.
Elektros generatorius
Tipai
Pagal gaminamos srovės tipą generatoriai skirstomi į nuolatinės srovės, kurie gali būti kolektoriniai ir ventiliniai, ir kintamos srovės, kurie būna vienfaziai ir trifaziai – su apvijos jungimu žvaigžde arba trikampiu.
Rykka
2016 m. vasarį laimėjo Šveicarijos nacionalinę atranką į 2016 m. „Euroviziją“ su daina „The Last of Our Kind“.
Elektros generatorius
Tipai
Pagal sužadinimo būdą generatoriai skirstomi į sužadinamus nuolatiniu magnetu, išorinio sužadinimo ir susižadinančius.
Veikimo principai
Elektros generatorių veikimas pagrįstas elektromagnetinės indukcijos reiškiniu. Tarp masyvaus magneto polių įtaisomas rėmelis, galintis suktis apie savo ašį. Jį suka turbinos, o jas – mechaninės energijos šaltinis (vėjas, krintantis vanduo ir kt.). Dėl to keičiasi rėmelį veriantis magnetinis srautas
Kintant šiam srautui rėmelyje indukuojasi elektrovara ir pradeda tekėti indukuota elektros srovė.
Elektrovara kinta pagal harmoninį dėsnį
ir, kaip matyti, priklauso nuo konstrukcijos ypatybių (besisukančių rėmelių skaičiaus N\;, vieno rėmelio ploto S\;), naudojamo magnetinio lauko indukcijos ir energijos gamybos būdo (sukimosi kampinio dažnio \omega\;).
Nicole Scherzinger
Nicole Prescovia Elikolani Valiente Scherzinger (g. 1978 m. birželio 29 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų dainininkė, šokėja, dainų autorė, modelis ir aktorė, pagrindinė grupės „Pussycat Dolls“ vokalistė, šokių konkurso „Dancing with the Stars“ nugalėtoja.
Vaikystė
Scherzinger gimė Honolulu, Havajuose. Jos tėvas Alfonso Valiente yra filipinietis, o mama Rosemary havajiečių ir ukrainiečių kilmės. Nicole tėvai išsiskyrė, kai ji dar tebuvo kūdikis. Kai Nicole buvo šešeri, ji su mama, vokiečių kilmės amerikiečiu patėviu Gary Scherzinger ir seserimi Ke’ala persikėlė gyventi į Kentukį.
„Eden’s Crush“
1999 m. Scherzinger atliko pritariamuosius vokalus „Days of the New“ antrajame studijiniame albume, o 2001 m. ji įrašė 2 dainas su Barry Drake F.O.B.
Jų debiutinis studijinis albumas „Popstars“ buvo atestuotas auksiniu ir pasiekė #6 poziciją Billboard 200 tope, tačiau neprilygo kitų šalių „Popstars“ laidos nugalėtojų pardavimams. Grupė pradėjo koncertuoti su „*NSync“ ir Jessica Simpson. Grupė 2002 m. iširo dėl grupės įrašų kompanijos susijungimo su kita kompanija, taip pat dėl merginų solo projektų bei nesantaikos grupėje. Dainų kūrėja Kara DioGuardi, kuri taip kūrė „Eden’s Crush“ grupei, padėjo kurti dainas su Scherzinger albumams „PCD“ bei „Her Name is Nicole“. Nicole teigia, jog grupėje buvo nesutarimų, bet ši patirtis ją užgrūdino.
Po „Eden’s Crush“ iširimo, Scherzinger sukūrė keletą reklaminių dainų, pasivadinusi Nicole Kea. Vienas iš jų, koveris „Breakfast in Bed“ buvo panaudotas 2003 m. filme „Visados kaip pirmą kartą“. Dainos prodiuseris buvo Nick Hexum, kuris tuo metu buvo Nicole vaikinas.
Scherzinger dirbo su Japonijos roko grupės „X Japan“ vokalistu Yoshiki. Ji perdainavo angliškai vieną jų dainą „I’ll Be Your Love“ kartu su Tokijo simfoniniu orkestru. Ši daina pasirodė 2003 m. albume „Exposition of Global Harmony“.
„The Pussycat Dolls“
thumb|left|Scherzinger kartu su „Pussycat Dolls“ [[2009 m.]] 2003 m. gegužę Scherzinger prisijungė prie grupės „The Pussycat Dolls“. Pirmas pasirodymas su grupe buvo garsioje pokalbių laidoje „The Late Show with David Letterman“. Grupė išpopuliarėjo visame pasaulyje. Grupės hitai „Don’t Cha“, „Buttons“, „Wait a Minute“, „Stickwitu“ ir „Beep“ yra užėmę pirmas vietas įvairių šalių topuose, debiutinis albumas „PCD“ tapo platininiu. Antrasis studijinis albumas „Doll Domination“ taip pat tapo platininiu, be to Scherzinger vienintelė grupės narė, kuri yra viena iš šio albumo dainų autorių.
„Pussycat Dolls“ dažnai kritikuojama dėl to, jog Nicole neleidžia pasireikšti kitoms grupės narėms. Ji dažniausiai atlieka visus vokalus (net pritariamuosius).
Kartu su „Pussycat Dolls“, Scherzinger buvo pasiūlyta įrašyti anglišką versiją dainos „Jai Ho“, kuri yra 2008 m. kultinio filmo „Lūšnyno milijonierius“ garso takelis. Nicole vienintelė dainuoja šioje dainoje, todėl ant singlo viršelio yra parašyta Pussycat Dolls kartu su Nicole Scherzinger. Dėl to 2009 m. kilo gandų, jog Nicole palieka grupę, tačiau Nicole paneigė šiuos gandus.
2009 m. vasarą spaudoje pradėjo rodytis pranešimai apie įtampą grupėje, mat grupę ardė nuolatinės pavydo scenos dėl išskirtinio statuso, kurį, lyginant su kitomis narėmis, turėjo lyderė Nicole Scherzinger. Robin Antin kelis kartus neigė, jog grupė išsiskirstė. O narė Melody teigė, jog grupė dabar daro pertrauką. Tačiau kita grupės narė Kimberly pradėjus karjerą realybės šou, duodama interviu atskleidė, jog grupės narės yra nepatenkintos savo padėtimi. Wyatt teigia, kad Nicole buvo taikomos privilegijos, kaip atskiras turų autobusas, atskiras persirengimo kambarys, kol kitos grupės narės viskuo dalinosi.
Visos merginos, išskyrus Nicole, paliko grupę. „The Pussycat Dolls“ veikla šiuo metu sustabdyta, bet visos teigia, kad niekada negali žinoti – galbūt sulauksime sugrįži.
Solo karjera
Po „Pussycat Dolls“ debiuto Scherzinger pradėjo bendradarbiauti su kitais atlikėjais. 2005 m. ji bendradarbiavo su Shaggy, Vittorio Grigolo ir Will Smith. 2006 m. ji su Avant įrašė bendrą singlą „Lie About Us“, bei su Diddy pirmąjį singlą iš jo albumo – „Come to Me“ (kuriam ji taip pat parašė žodžius).
Nuo 2006 m. Nicole dirbo prie savo solinio projekto pavadinimu „Her Name Is Nicole“. Šio albumo prodiuseriai buvo will.i.am, Timbaland, Kara Dioguardi ir Bryan Michael Cox. Ji bendradarbiavo su Macy Gray, Akon, Busta Rhymes, Timbaland ir Sting.
Paro FC
Paro futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Paro FC“ – Butano futbolo klubas iš Paras.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
2008 m. paremdama Barack Obama kandidatūrą i JAV prezidentus, ji pasirodė su kitomis garsenybėmis will.i.am dainoje „Yes We Can“. 2008 m. Scherzinger sudainavo labdarai skirtoje dainoje su kitomis garsenybėmis. Daina vadinasi „Just Stand Up“ ir buvo skirta kovai prieš vėžį.
Paro FC
Istorija
Klubas įkurtas 2018 m. Nuo 2018 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutiniame sezone buvo antri.
Jonas Kondrotas
Jonas Kondrotas (1943 m. rugpjūčio 15 d. Užugulbinėje, Pabiržės valsčiuje – 2022 m. sausio 28 d. ) – Lietuvos ir Kėdainių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, agronomas.
Paro FC
Istorija
2019 m. tapo šalies čempionais. 2021 ir 2022 m. vėl iškovojo titulą.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
Nicole įrašė grupės „Snow Patrol“ grupės vokalisto Gary Lightbody parašytą dainą pavadinimu „Just Say Yes“, kurią išgyrė kritikai. Šią dainą prieš tai atmetė Gwen Stefani. Ne-Yo parašė dvi dainas Scherzinger. Viena iš jų buvo baladė „Happily Never After“, kuri buvo pirmiau pasiūlyta Britney Spears ir jos albumui „Blackout“. Kita daina buvo taip pat baldė pavadinimu „Save Me from Myself“. Timbaland prodiusavo dainą pavadinimu „Physical“, kuri pasidorė filme „Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer“. Nicole įrašė dainą, kuri vadinosi „Power’s Out“, su Jungtinės Karalystės atlikėju Sting
Jonas Kondrotas
Biografija
1971 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
AB „Kėdainių grūdai“ generalinis direktorius, bendrovės valdybos narys. 2005 m. žemės ūkio ministro pavaduotojas, 2006 m. Lietuvos valstybinės veterinarijos preparatų inspekcijos viršininko patarėjas. Nuo 2008 m. pensininkas, nuo 2011 m. Seimo narys.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
Tačiau, 2009 m. buvo pranešta, jog jos solinis projektas nutraukiamas.
Jonas Kondrotas
Biografija
2012–2016 m. Seimo Darbo partijos frakcijos narys.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
2009 m. Nicole atskleidė, jog kai „Pussycat Dolls“ padarys pertrauką, ji išleis solo albumą. Ji ruošėsi dirbti su will.i.am, Timbaland, Lady GaGa, Shiloh, Chris Brown ir A. R. Rahman.
Jonas Kondrotas
Biografija
Nuo 2004 m. Darbo partijos narys, tarybos narys. 2007–2011 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė) Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
2010 m. Nicole atskleidė, kad singlas iš „Doll Domination“ pavadinimu „I Hate This Part“ irgi buvo skirtas jos albumui.
Jonas Kondrotas
Biografija
Labūnavos bendruomenės centro Tarybos pirmininkas. Žmona Bronė, vaikai Darius, Airė.
Nicole Scherzinger
Solo karjera
2010 m. vėl pasirodė pranešimai, kad Nicole vėl pradėjo įrašinėti solo albumų. Ji įrašė duetą su gitaristu Slash jo albumui. 2010 m. vasario 1 d. Nicole kartu su daugeliu kitų dainininkų įrašė dainos „We Are the World“ koverį, skirtą žemės drebėjimo Haityje aukoms paremti. Pasirodė pranešimai, kad Nicole įrašinėja duetą kartu su Jay Sean. Ir prie albumo dirba kartu su Chuck Harmony.
2010 m. Nicole kartu su partneriu Dereku Hough dalyvavo garsiajame televizijos projekte – šokių konkurse „Dancing with the Stars“ ir laimėjo 1-ą vietą. Iškart po šou Nicole išleido singlą tik ineternetui pavadinimu „Nobody Can Change Me“.
2010 m. vasarą prodiuseris RedOne patvirtino, jog jis yra Nicole debiutinio solinio albumo vyriausias prodiuseris. 2010 m. spalio 14 d. Scherzinger naujasis singlas iš albumo pavadinimu „Poison“ debiutavo jos oficialioje svetainėje ir jos oficialiame „YouTube“ kanale. 2010 m. lapkričio 18 d. Nicole kartu su atlikėju Prince koncertavo Abu Dabyje.
Aktorystė ir kita sceninė veikla
Scherzinger pasirodė keliuose JAV serialuose. Kaip TV komedijoje „Half & Half“ (vaidino Jasmine), bei kitame seriale „My Wife and Kids“. Taip pat ji pasirodė 2003 m. filme „Meilė nieko nekainuoja“. Nicole net nusifilmavo kartu su krepšininku LeBron James kompanijos „Nike“ batų reklamoje.
2006 m. ji nusifilmavo „Bench Body“ reklamai Filipinuose. 2008 m. ji nusifilmavo „Clear Shampoo ir Conditioner“ reklamoje. Abi šios reklamos dažnai rodomos Azijoje. Taip pat ji vaidino 2003 m. filme „Vejantis gražuoliuką“, jame taip pat pasirodė kita „Eden’s Crush“ narė Ivette Sosa. 2007 m. ji pasirodė vienoje serialo „Cukrus“ serijoje. 2009 m. Nicole pasirodė „Nickelodeon“ kanalo serialo „Big Time Rush“ pirmojoje serijoje.
Asmeninis gyvenimas
Scherzinger buvo susižadėjusi su pagrindiniu grupės „311“ vokalistu Nick Hexum, tačiau jie išsiskyrė.
2007 metais Miunchene per MTV Europos muzikos apdovanojimus Nicole susipažino su Formulės 1 lenktynininku Lewis Hamilton, nuo to laiko jie draugauja.
Ji keliuose vyrų žurnaluose jau kelerius metus iš eilės patenka į Top 100-ką.
Pranas Lingys
Pranas Lingys (1881 m. kovo 8 d. Pikžirniuose, Šakių raj. – 1953 m. vasario 2 d. Gižuose, Vilkaviškio raj.) – knygnešys, visuomenės ir politinis veikėjas.
Biografija
1908 m. grįžęs į Lietuvą atgaivino po represijų išsekusią LSDP organizaciją, buvo LSDP Suvalkijos rajono komiteto narys. 1918–1919 m. priklausė LKP. 1946 m. buvo Gižų kolūkio pirmininkas.
Avašo nacionalinis parkas
Avašo nacionalinis parkas yra centrinėje Etiopijoje, Afarų regiono pietuose, 225 km į rytus nuo Adis Abebos. Pietuose parką riboja Avašo upė. Vyrauja savanų su akacijų sąžalynais kraštovaizdžiai. Šiaurinė parko dalis – Kudu slėnis, pietinė – Ilala Sahos lyguma. Šias dalis skiria Adis Abebos–Diredavos kelias.
Parke saugoma savanų gyvūnijos įvairovė: Rytų Afrikos oriksai, Siomeringo gazelės, dikdikai, kudu, zebrai, leopardai, virš 350 paukščių rūšių. Kudu slėnio aukštutinėje dalyje yra karštosios versmės.
Zaborovas (Grajevo apskritis)
Zaborovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į pietus nuo Grajevo ir apie 65 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Alstė
Alstė (Alternanthera) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos augalų gentis. Dauguma rūšių kilo iš Pietų Amerikos, bet vėliau paplito po visą pasaulį.
Keletas alsčių rūšių yra vandens augalai ir auginami akvariumuose. Tačiau dauguma rūšių yra antžeminės ir auga ant tvirto pagrindo. Žiedai balti arba geltoni.
Rūšys
Gentyje yra apie 80 rūšių:
Alice
Alice – Tomo Vaitso albumas, išleistas Epitaph Recors įrašų studijoje (ANTI- padalinyje). Dauguma dainų parašyta pjesei Alisa ir remiasi Lewis Carroll ir Alice Liddell, kuriai ir buvo skirta knyga Alisa stebuklų šalyje, uždrausta meile. Ši adaptacija buvo režisuota Roberto Vilsono, su kuriuo Vaitsas anksčiau dirbo kuriant pjesę The Black Rider.
Metacritic 2002 m. sudarytame albumų trisdešimtuke, Alice užėmė antrą vietą. Šveicarijoje šis albumas užėmė 24 vietą, Jungtinėje Karalystėje - 20, JAV - 33.
Antskydis
right|thumb|250px|Skydo (VII amžius) antskydis.
Antskydis, umbas, umbonas – skydo centre pritvirtinta iškila detalė, paprastai pusrutulio arba kūgio formos, būdinga apvaliems skydams. Antskydžiai paprastai būna iš storo metalo lakšto, kartais – mediniai.
Antskydžiai atlikdavo kelias funkcijas:
Vėliau atsirado „skydo formos“ skydai, kurie buvo horizontaliai išgaubti ir buvo laikomi ne už rankenos, o už diržų, ir antskydžiai liko daugiau dekoratyviniai elementai.
Neapvalūs skydai paprastai antskydžių neturi, nes dažniausiai jais gindavosi kitaip, nei apvaliaisiais skydais. Apvaliu skydu pasitikdavo priešininko smūgį, o „skydiškuosius“ išlenktus skydus pasukdavo įstrižai, kad priešo smūgis nuslystų. Antskydis efektyvus pasitinkant priešo smūgį skydo smūgiu, bet mažai efektyvus ar net gali trukdyti nukreipiant priešo smūgį.
Nuorodos
Iliustracijos
Miškininkystės principai
Miškininkystės principai (kartais įvardinami ir pilnu oficialiu pavadinimu Teisiškai neįpareigojantys, autoritetingi visuotinai pripažįstamo visų miškų tipų tvarkymo, apsaugos ir subalansuotos plėtros principai) – dokumentas, priimtas 1992 metais vykusioje Jungtinių Tautų Aplinkos ir plėtros konferencijoje. Tai rekomendacinio pobūdžio tekstas, kuriame pateikiama keletas pasiūlymų dėl darnios miškų priežiūros. Miškininkystės principai buvo pirmasis bandymas pasauliniu mastu susitarti dėl visų tipų miškų apsaugos ir ateityje gali tapti pagrindu kuriant išsamesnę, teisiškai įpareigojančią konvenciją.
Turinys
Dokumente pateikiama 15 pagrindinių miškininkystės principų, tarp kurių įvardinama:
Vertinimas ir įgyvendinimas
Siekiant skatinti Miškininkystės principų ir kitų su miškų apsauga susijusių dokumentų įgyvendinimą, 1995 metais buvo įkurta Jungtinėms Tautoms priklausanti Tarpvyriausybinė miškų ekspertų grupė. Ji veikė iki 1997-tųjų, kada buvo pakeista Tarpvyriausybinio miškų forumo. Šios dvi institucijos išnagrinėjo platų miškininkystės problemų sąrašą ir pateikė daugiau nei 270 pasiūlymų dėl darnaus miškų panaudojimo. Galiausiai 2000 metais buvo įkurtas iki šiol veikiantis ir ankstesnių institucijų veiklą tęsiantis Jungtinių Tautų Miškų forumas.
AC Milan
Milano AC – Italijos futbolo klubas iš Milano. Tai vienas sėkmingiausių Europos ir pasaulio klubų, kurio komanda 7 kartus yra laimėjusi UEFA Čempionų lygą. Iš viso jis 19 kartų laimėjo Italijos aukščiausios lygos (Serie A) čempionate, 5 kartus laimėjo Italijos taurę, 3 kartus laimėjo Tarpžemyninę taurę.
Istorija
Klubas įkurtas 1899 m. Šiuo metu akcijų paketas priklauso Rossoneri Sport Investment Lux (99.93%).
Trenerių istorija
Klubo treneriai nuo 1900 m.
Žymūs žaidėjai
Klube žaidė daug žymių pasaulio futbolininkų – Paolo Maldini, Franco Baresi, Marco van Basten, Ruud Gullit, Clarence Seedorf, Roberto Baggio, Cafu, Dida, Kaká, Ronaldo Luís Nazário de Lima, Rivaldo, Andrijus Ševčenko, Roberto Ayala, Hernán Crespo, Ronaldinho, Filippo Inzaghi, Zlatan Ibrahimović ir kiti.
Inon Zur
Inon Zur (g. 1965 m. liepos 4 d.) – Izraelio–JAV kompozitorius. Inon Zur iš pradžių kūrė muziką kino filmams ir televizijai, bet vėliau perėjo prie garso takelių kompiuteriniams žaidimams kūrimo. Per savo karjerą jis sukūrė muziką daugiau kaip 40-čiai kompiuterinių žaidimų, 15-ai televizijos šou, 10-čiai filmų, taip pat daugeliui filmų anonsų.
Jo muzikos kūriniai buvo grojami kelete gyvo garso koncertų.
Alonsoa
Alonsoa  – bervidinių (Scrophulariaceae) šeimos žolinių ir krūminių augalų gentis, paplitusi Centrinėje Amerikoje ir Pietų Amerikos vakaruose (Peru, Čilėje).
Aukštis 30-100 cm. Lapai nedideli, ovalūs. Žiedai raudoni, oranžiniai, geltoni, mėlyni.
Rūšys
Gentyje yra 12 rūšių
Mardu
Mardu – šiaurės Estijos miestas prie Suomijos įlankos, 15 km į rytus nuo sostinės Talino.
Veikia didžiausias Estijos krovininis Mugos uostas, priklausantis jungtiniam Talino uostui.
Greitkelis S61 (Lenkija)
S61 – statomas greitkelis šiaurės rytinėje Lenkijoje, Via Baltica dalis. Baigus darbus, kelias jungs Varšuvą (per S8 greitkelį), Lomžą, Elką, Suvalkus, su Lietuva ir kitomis Baltijos šalimis. Šioms šalims šis kelias šiuo metu yra svarbiausia automobilių transporto jungtis su didžiąja dauguma Europos Sąjungos šalių (išskyrus Šiaurės šalis). Visos statomos ir jau įrengtos greitkelio trasos ilgis – 235,5 km
Iš pradžių kelias S61 trasa nebuvo planuojama. Planuota greitkelį tiesti per Balstogę, taip kaip ilgą laiką ėjo krašto kelio nr. 8 trasa tarp Varšuvos ir Lietuvos sienos, atitinkamai suteikiant S8 trasos numerį. Planus pakoregavo aplinkosaugos problemos dėl Augustavo aplinkkelio (trasa turėjo eiti gamtiškai jautriu Rospudos upės slėniu). Nuspręsta darbus stabdyti, kelią link Lietuvos nukreipti šiuo metu statoma trasa, o pačią tuo metu statomą S8 trasą sutrumpinti iki Balstogės.
Dzilinas (provincija)
Dzilinas (arba Girinas; ; mandž. Girin ula) – provincija Kinijos šiaurės rytuose. Plotas – 190,2 tūkst. km². Sostinė – Čangčunas. Mandžiūrų kalba žodžiai girin ula reiškia „išilgai upės“
Administracinis suskirstymas
Devyni prefektūrų lygmens administraciniai vienetai:
Nešvilis
Nešvilis (angl. Nashville) – Tenesio valstijos sostinė bei antras pagal dydį valstijos miestas. Nešvilis buvo įkurtas 1779 metais, sostine tapo 1843 metais. Miestas įsikūręs Deividsono apskrityje prie Kamberlando upės.
Dzilinas (provincija)
Geografija
Per pietrytinius regionus eina Čangbaišano (Changbai) kalnų grandinė, kurioje yra ir aukščiausias provincijos taškas – Baijuno (Baiyun) viršukalnė (2691 m). Kiti kalnynai: Dzilinhada (Jilinhada), Džang Guangcai (Zhang Guangcai), Long-gango (Longgang'').
Pietvakariuose sieną su Šiaurės Korėja sudaro upės Jalu ir Tumanaja. Taip pat per provincija teką Sungario ir Nundziango upės (Amūro intakai).
Klimatas kontinentinis musoninis, šiaurietiškas: žiemos ilgos ir šaltos, vasaros trumpos, šiltos. Sausį vidutinė temperatūra nuo -20 iki -14 °C. Vidutinis kritulių kiekis 350–1000 mm.
Demografija, kultūra, turizmas
Dziline gyvena kinai chaniai, mandžiūrai, hui, mongolai ir sibe. Janbiano autonominė prefektūra yra korėjiečių prefektūra.
Į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą įtraukti buvusios Kogurio valstybės miestai, kapavietės.
Turistus traukia Pektu kalnas, ypač „Dangiškasis ežeras“ (Tianči), esantis ant sienos su Šiaurės Korėja.
Janbiano autonominėje prefektūroje yra senovinės Balhae karalystės kapavietės.
Raudenis
Raudenis – kaimas centrinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Kalvarijos. Netoli kaimo yra Raudenio pelkė, kurioje gyvena gervės, pievinės lingės ir mėlyngurklės.
Barualjė
Barualjė  – gyvenvietė Sent Vinsente ir Grenadinuose, Sent Vinsento salos vakarinėje pakrantėje; Šv. Patriko parapijos administracinis centras. Verčiamasi žvejyba, žemės ūkiu, turizmu.
Raudenis
Istorija
XIX a. buvo Raudenio valsčiaus centras.
Barualjė
Istorija
Barualjė įkurtas prancūzų 1719 m. ir tapo pirmąja europiečių gyvenviete Sent Vinsente. Vėliau miestą užvaldė anglai, jis tapo pagrindiniu cukranendrių auginimo rajono centru. 1898 m. Barualjė buvo sugriautas uragano.
Uogintai
Uogintai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės vakaruose, prie kelio. Į šiaurę nuo kaimo eina geležinkelis Vilnius-Kaunas, į pietus –. Kaimo pakraštyje auga saugomas Uogintų ąžuolas.
Nuo Uogintų dvaro pavadinimo kilo garsios Oginskių giminės vardas.
Jelgavos valstybinė gimnazija
Jelgavos valstybinė gimnazija – gimnazija Jelgavoje, teikianti vieną pagrindinio ir keturias antrinio (vieną humanitarinių ir tris gamtos mokslų krypties) švietimo programas.
Direktorė Ināra Daščinska.
Adresas: Mātera iela 44, Jelgava, Latvija.
Istorija
Jelgavos valstybės gimnazija buvo įkurta 1922 m. (vėliau - Jelgavos II nacionalinė gimnazija). Valdeka pilyje buvo įrengtas internatas.
1996 m. mokyklos pastatui buvo suteiktas kultūros paminklo statusas.
Tamošbūdžio valsčius
Tamošbūdžio valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje. Centras – Tamošbūdis, vėliau – Karčrūdė, Jankai.
Istorija
Valsčius buvo įkurtas XIX a. Nuo 1867 m. iki 1914 m. priklausė Lenkijos Kongreso karalystės, Suvalkų gubernijos, Naumiesčio apskričiai.
Pakarniukai
Pakarniukai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 15 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, prie kelio Kužiai–Gruzdžiai.
Tamošbūdžio valsčius
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Pakarniukai
Istorija
Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiui, 1950–1991 m. kaimas priklausė Šiaulių rajono kolūkiui „Gegužės devintoji“.
Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 14 ūkių.
Kristynė
Kristynė – Estijos sostinės Talino gyvenamasis rajonas, esantis į pietvakarius nuo miesto centro. Dauguma gyventojų estai. Vyrauja gyvenamieji namai ir parkai.
Plačiauodegiai loriai
Plačiauodegiai loriai (Lorius) – papūginių (Psittacidae) šeimos paukščių gentis.
Tabarauskai
Tabarauskai – kaimas centrinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 4 km į pietryčius nuo Kalvarijos.
Paviršinė vėryba
thumb|right|250 px|Įvėrinys smilkinio odoje – vienas iš paviršinės vėrybos atvejų Paviršinė vėryba  – vėryba, kai įvėriniai įveriami per odą plokščiame kūno paviršiuje, kuris nėra ryškiai išgaubtas. Įvėrimo kanalas ir įvėrinio strypelis eina lygiagrečiai odos paviršiui (kitais atvejais paprastai įvėrinys įveriamas stačiai odai).
Sekionys
Sekionys – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Vilūnų, Nemuno dešiniajame krante, priešais Pašventupį. Kaime auga Sekionių ąžuolas (apimtis 705 cm).
Paviršinė vėryba
Tinkamiausi paviršiniai įvėriniai yra hanteliukai. Kartais naudojami tefloniniai hanteliukai, kuriuos kai kas vertina dėl lankstumo.
Paviršinių įvėrinių tipai
Daugiau ar mažiau įprasti paviršiniai įvėriniai yra:
Atmetimas
Kartais kūnas atmeta įvėrinius kaip svetimkūnius, kaip rakštis. Tuomet vėrimo kanalas negyja, o per jį einantis įvėrinys išstumiamas, Atmetimo reakcijos požymis yra nenormalus paraudimas apie įvėrimo kanalą. Vėliau gali taip būti, kad įvėrinys ima matytis pro odą. Tokį įvėrinį turintis žmogus įvėrinio vietoje gali justi kaitimą, suerzinimą, niežulį. Tokiu atveju rekomenduojama nedelsiant kreiptis į profesionalų įvėrėją ar gydytoją. Atmetimo reakcija gali būti pavojinga, ji gali rodyti rimtą infekciją kūno audiniuose. Atmetimas yra dažnas darant bambos ar antakių įvėrinius.
Atmetimas priklauso nuo įvėrinio vietos, kraujotakos, įvėrimo kanalo dirginimo bei bendro imuniteto. Kuo žmogus sveikesnis, tuo mažiau būna įvėrinių sukeltų komplikacijų.
Atmetimas paprastai vadinamas įvėrinio atmetimo sindromu.
Siekiant apsisaugoti nuo atmetimo rekomenduojama įvėrimo vietą pirmas kelias savaites plauti kelis kartus per dieną. Tam naudojamas fiziologinis tirpalas ar nejodizuotos druskos tirpalas. Plaunant svarbu nejudinti įvėrinio. Nerekomenduojama plauti etanoliu, vandenilio peroksidu ar tepti tepalais.
Tracktor Bowling
Tracktor Bowling – Rusijos alternatyvaus roko / nu metal grupė. Įkurta 1996 Maskvoje.
Petras Linkevičius
Biografija
Baigė Rygos realinę mokyklą ir 1917 m. Vladimiro karo mokyklą Peterburge. 1918–1919 m. Sibiro lietuvių bataliono organizatorius ir vadas. Patekęs į bolševikų nelaisvę, 1920 m. iškeistas į bolševikų politinius kalinius Lietuvoje.
Grįžęs į Lietuvą tarnavo Lietuvos kariuomenės Generaliniame štabe. 1925 m. baigė Lietuvos universiteto Teisės fakultetą. Studijuodamas dalyvavo Lietuvos socialdemokratų partijos jaunimo organizacijų „Žiežirba“ ir „Žaizdras“ veikloje.
1926–1927 m. taikos teisėjas Šiauliuose, kaip nepatikimas, po 1926 m. valstybės perversmo atleistas. 1928–1938 m. dirbo advokatu. Nuo 1929 m. Lietuvių tautininkų sąjungos narys. Įstojo į šią partiją patartas tuometinio Šiaulių miesto burmistro Jackaus Sondeckio ir advokato, miesto socialdemokratų vadovo Kazimiero Venclauskio, nes būtų netekęs darbo. Nuo 1938 m. rugpjūčio 18 d. iki 1940 m. liepos 1 d. ir nuo 1941 m. rugpjūčio mėn. iki 1944 m. birželio mėn. buvo Šiaulių miesto savivaldybės burmistras.
Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, nuo 1947 m. gyveno Čikagoje. 1948–1954 m. redagavo žurnalą „Margutis“. Amerikos lietuvių tautinės sąjungos steigėjas ir pirmininkas.