cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Britų Antarktidos teritorija
Britų Antarktidos teritorija – Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija, apimanti vakarinę dalį Antarktidos ir netoliese esančias Pietų Šetlando salas, Pietų Orknio salas ir keletą kitų salų. Į šią teritoriją taip pat pretenduoja Argentina ir Čilė.
Yra 3 pastoviai veikiančios bazės:
Faradėjaus (dabar Vernadskio) stotis 1996 m. perduota Ukrainai. Be to, yra dvi tik vasarą veikiančio stotys – Fosil Blufas ir Skai Blu, bei nepastoviai veikianti biologinė tyrimų stotis Paukščių saloje. Nebeveikianti Port Lokrojaus stotis dabar yra turistinis centras.
2012 m. JK nusprendė šią teritoriją pavadinti Karalienės Elžbietos žeme, taip pagerbiant karalienę Elžbietą II. Nepaisant to, kitos šalys nėra priverstos naudoti šį pavadinimą. Argentina kritiškai vertino tokio pavadinimo skyrimą.
Massiel
Massiel|thumb|right|200px Massiel (María de los Ángeles Santamaría Espinosa, g. 1947 balandžio 2 d. Madride) – ispanų dainininkė. Didžiausias karjeros pasiekimas – 1968 metais, atstovaujant Ispanijai su daina „La, la, la“, laimėtas Eurovizijos dainų konkursas.
Zenitas
thumb|300px|right|Diagrama rodo ryšį tarp zenito, [[Nadyras|nadyro ir kitų horizonto elementų. Pažymėtina, kad zenitas yra priešingoje pusėje negu nadyras.]] Zenitas – buitinėje kalboje įvardijamas tiesiai „viršuje“ esantis taškas, kai stebime iš tam tikros lygios vietos, bei yra vienoje iš vertikalių krypčių horizontui. Terminas „viršuje“ yra kur kas išsamiau apibrėžtas astronomijoje, geofizikoje bei susijusiuose moksluose (pvz., meteorologijoje). Jis apibrėžiamas kaip taškas, esantis priešinga kryptimi, negu stebėjimo vietoje esančios gravitacijos jėgų linijos. Priešinga kryptimi, t. y. gravitacijos jėgų linijų kryptimi, esantis taškas yra vadinamas nadyru. Astronomijoje zenito taško aukštis virš tikrojo horizonto yra pastovus ir lygus 90 laipsnių, nes tokio horizonto plokštuma pagal apibrėžimą yra statmena tiesei, jungiančiai zenito ir nadyro taškus. Kai kuriose kalbose zenitas dar gali reikšti dangaus šviesulio pasiekiamą aukščiausią tašką, tačiau astronomijoje aukščiausias dangaus sferos taškas, į kurį gali pakilti dangaus šviesulys dėl parinio sukimosi, vadinamas viršutinės kulminacijos tašku.
Griežčiau kalbant, zenitas tik apytiksliai priklauso vietinio dangaus dienovidinio plokštumai, nes vėliau buvo nuspręsta jį susieti su dangaus kūnų sukimosi charakteristikomis, o ne su gravitaciniu lauku. Abu terminai sutaptų tik puikiai simetriškam besisukančiam kūnui. Žemėje sukimosi ašis nėra pastoviai susieta su planetos geometrija, nes vertikali kryptis, apibrėžiama gravitacinio lauko, bėgant laikui keičia savo kryptį (pvz., dėl Mėnulio ir Saulės potvynių).
Saulė zenite (astronomine šio žodžio prasme) kartais atsiduria pasaulio vietose, esančiose tarp Vėžio atogrąžos ir Ožiaragio atogrąžos. Lietuvoje, kuri yra toli nuo šių vietų, Saulė niekada negali atsidurti zenite.
Žodžio kilmė
Žodis zenitas kilęs iš arabų kalbos posakio سمت الرأس (samt ar-ra’s) reiškiančio „galvos gryptis“/„kryptis virš galvos“, viduramžių lotynai XIV a. tikriausiai perrašinėjo senovės ispanų reikšmes. Tai buvo neteisingai suvestas į reikšmę 'samt' („kryptis“) ir netiksliai parašytas kaip 'senit'/'cenit' atliekant tuos perrašinėjimus. Per senovės prancūzus 'cenith', vėliau anglus 'senith' ir galiausiai 'zenith' pirmąkart atsirado XVII a.
Arabiškas analogas zenitui yra Zawâl, reiškiantis „nuosmukį“, kas yra, kai Saulė liaujasi kilti ir pradeda leistis.
Panaudojimas
thumb|240px|right|Pavekslėlyje matomi krintantys medžių šešėliai, kai Saulė yra tiksliai zenite. Saulė gali pakilti į zenitą tik [[atogrąžos|atogrąžų platumose.]] Zenitas yra naudojamas tokiuose mokslo kontekstuose:
Gegužinė (Rudamina)
Gegužinė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km nuo Rudaminos.
Istorija
Iki XX a. vid. žinoma kaip Majuvka.
Mongolijos futbolo taurė
Mongolijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Mongolijoje. Antrasis pagal svarbą turnyras šalyje po Premjer Lygos.
Vytautas Giedraitis
Vytautas Giedraitis (g. 1955 m. Akmenėje) – pedagogas, politikos ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1973 m. baigė Šiaulių 8-ąją vidurinę mokyklą. 1977 m. baigė Šiaulių pedagoginio instituto Fizikos-matematikos fakultetą ir įgijo fizikos mokytojo specialybę.
1977–1981 m. Sidabravo vidurinės mokyklos (Radviliškio raj.) fizikos mokytojas, 1981–1986 m. tos pačios mokyklos direktorius. 1986–1987 m. Šiaulių 7-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, nuo 1988 m. Šiaulių 20-osios vidurinės mokyklos, nuo 2003 m. Šiaulių Romuvos gimnazijos direktorius.
1995 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys. 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys, Švietimo ir kultūros komiteto pirmininkas, buvo išrinktas ir į 2003–2007 m. tarybą, bet dėl užimamų pareigų mandato atsisakė.
1984 m. suteikta vyr. mokytojo kvalifikacija, 1996 m. suteikta antroji bendrojo lavinimo mokyklų vadovų kvalifikacinė kategorija. Respublikos mokyklų vadovų asociacijos Šiaulių skyriaus tarybos pirmininkas. Žmona Laima, duktė Gabrielė (g. 1994).
Monrealis (pilis)
thumb|250px|Monrealis
Monrealis  – kryžininkų pilies griuvėsiai pietinėje Jordanijoje, Maano muchafazoje, Šubako mieste. Pastatyta ant kūgiško, stačiašlaičio kalno, iškylančio virš apylinkių.
Pilį 1115 m. pastatė Jeruzalės valdovas Balduinas I, ekspedicijos, kuria buvo siekiama užkariauti Akabą, metu. Pilis vadinta Krak de Montreal bei Mons Regalis. Ji buvo prie strateginio karavanų ir piligrimų kelio iš Sirijos į Arabiją. Taip Balduinas I įgavo galimybę kontroliuoti regiono prekybą. Aplink pilį driekėsi gan derlingi laukai.
Po 1142 m. iš Jeruzalės karalystės pilis perėjo Transjordanijos hercogams. Pilies savininku tapus Reno de Šatiljonui, pradėti turtingų karavanų plėšimai, jis taip pat ėmė statyti laivyną, kuriuo ketino užpulti Meką. Tai sukėlė Ajubidų pasipiktinimą ir jie, vadovaujami Saladino, įsiveržė į europiečių valdomas žemes. 1188 m. arabai apgulė Monrealį ir laikė apgultyje net dvejus metus. Vėliau pilį užėmė ir atstatė mameliukai.
Kana (upė)
Kana - upė šiaurės rytų Rusijoje, Murmansko srities centrinėje dalyje. Prasideda miškuose, į pietus nuo Imandros ežero, 25 km į pietus nuo Apatitų. Teka miškingomis ir pelkėtomis vietomis, slenkstėta. Prateka Aukštutinio Kanto ežerą. Įteka į Kano ežerą (Umbos baseinas).
Pajačatos ugnikalniai
thumb|250px|Parinakota (kairėje) ir Pomerapė (dešinėje) žvelgiant iš Bolivijos pusės
Kana (upė)
Pakrantės negyvenamos.
Pajačatos ugnikalniai
Pajačatos ugnikalniai  – ugnikalnių grupė Anduose, Čilės ir Bolivijos pasienyje. Sudaryta iš Parinakotos ir Pomerapės ugnikalnių. Abu ugnikalniai pastaruosius du tūkstantmečius nebuvo aktyvūs. Įeina į Laukos ir Sachamos nacionalinius parkus. Vietinių gyventojų mitologijoje Pajačatos ugnikalniai yra dievybės.
Eduardas Ševardnadzė
Eduardas Ševardnadzė (gruz. ედუარდ შევარდნაძე, , 1928 m. sausio 25 d. Mamati kaime Lančchuto rajone Gurija regione Gruzijoje –  2014 m. liepos 7 d.) – tarybinis ir Gruzijos politinis veikėjas.
Meno ir salų karalystė
Meno ir salų karalystė - vikingų karalystė, egzistavusi 1079-1266 m. Britų salose.
Karalystę sudarė dvi dalys: Iki šiol Meno salos vyskupas vadinamas Sodoro ir Meno vyskupu (Bishop of Sodor and Man).
1164 m. karalystė skilo į Hebridų karalystę ir Meno karalystę.
Karalystės atsiradimas
Karalystę sukūrė Godredas Krovanas (Godred Crovan), 1079 m. atsikariavęs Meno salą iš kitų vikingų, manoma, kad iš Dublino karalystės. Tai buvo trečias Godredo bandymas, pirmieji du jo mėginimai užkariauti Meno salą nepavyko. Sėkmę užtikrino Godredo pergalė Skaihilo mūšyje (Battle of Skyhill) prie Ramsio (Ramsey).
Vikingai salas užkariavo dar maždaug 700-900 m., kai pirmųjų vikingų įsiveržimo į Britų salas metu. Iki Godredo užkariavimo salos buvo pavaldžios skandinavų Dublino ir Orknio karalystėms.
Karalystės teritorija apėmė šiaurines Airijos jūros ir Škotijos vakarinės pakrantės salas: Vėliau Meno karalystės centras buvo Meno sala, į jos sudėtį įėjo ir Išoriniai Hebridai. Vidiniai Hebridai sudarė Hebridų karalystę. Orknio erlystei neretai priklausė ir teritorijos Škotijos pagrindinėje dalyje - Saterlandas (Sutherland), Keitnesas (Caithness) ir Ivernesas (Inverness). Karalystė turėjo didelę įtaką rytinėse Airijos ir vakarinėse D. Britanijos salos dalyse - Fernese (Furness), Vitorne (Whithorn), Argaile (Argyll), Galovėjuje (Galloway).
Tam tikrais laikotarpiais Meno karalystę valdė Dublino ar Jorviko karaliai.
Meno karalystės pabaiga
1266 m., po Largso mūšio, pagal Perto sutartį Meno ir Hebridų karalystės atiteko Škotijai. Vėliau Meno sala atiteko Anglijai, o Hebridai ir Klaido salos liko Škotijai.
Kolonija Paderevekas
Kolonija Paderevekas  – kaimas Lenkijos rytuose, Sterdino valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Semeniškiai (Širvintos)
Istorija
Semeniškiai šaltiniuose minimi nuo 1644 m. (Szejmiliszki ar Sejmeniszki, vėliau Siemięniszki).
Iki XX a. vid. Semeniškiuose (matyt, Gojaus miške) augo labai didelis ir senas ąžuolas, ant jo buvo išpjaustytas kryžius ir „senovinis Lietuvos ženklas“. Tarpukariu ties Semeniškiais ėjo Lietuvos–Lenkijos demarkacinė riba.
Takutea
thumb|right|300px|Takutea vaizdas iš kosmoso Takutea – vulkaninė negyvenama sala Ramiajame vandenyne, priklausanti pietinei Kuko salų grupei, 21 km į šiaurės vakarus nuo Atiu salos.
Geografija
thumb|left|250px|Salos pakrantė Artimiausia sala yra Atiu, todėl administraciniu požiūriu Takutea yra jos dalis. Kadangi ji užima vos 1,22 km² plotą, be to, rifo uolų juosiamas krantas pavojingas patogiam susisiekimui, galutinai saloje įsteigtas laukinės gamtos draustinis – ideali vieta čia perintiems tropiniams paukščiams, vėžliams. Sala iškilusi virš jūros lygio 6 m, apaugusi vien kokosinėmis palmėmis. Kartą per metus saloje surenkamas kokosų riešutų darlius, renkamos tropinių paukščių plunksnos.
Club Almirante Brown
San Chusto „Almirante Brown“ – Argentinos futbolo klubas, 1922 metais įkurtas San Chuste.
Istorija
Pavadintas generolo Giljermo Brauno garbei.
Varžosi daugiausia antrajame Argentinos divizione. Į pirmąją lygą niekad nebuvo pakilęs.
Uğur Boral
Uğur Boral (g. 1982 m. balandžio 14 d.) – buvęs futbolininkas, Turkijos rinktinės saugas.
Karjera
2000 m. perėjo į profesionalų klubą Gençlerbirliği SK, bet buvo skolinamas silpnesniems klubams.
2004 m. grįžo į Gençlerbirliği, o nuo 2006 m. perėjo į vieną Turkijos lygos lyderių – Fenerbahçe.
Grandė (sala)
Grandė – Brazilijos sala Rio de Žaneiro valstijos pakrantėje, priklausanti Angra dos Reis municipijui. Sala pasižymi gražiais gamtovaizdžiais (tropiniai paplūdimiai, vešli augalija, raižytas reljefas). Salos plotas yra 193 km², aukščiausias taškas yra Pico da Pedra D'Água (1031 m). Saloje anksčiau buvo garsus kalėjimas, dabar jau uždarytas.
Uğur Boral
Karjera
2007 m. su šiuo klubu laimėjo šalies lygą ir Supertaurę.
Nicolaes Maes
Nikolas Masas (, 1634 m., Dordrechtas, Nyderlandai – 1693 m. lapkričio 24 d., Amsterdamas) – XVII a. Nyderlandų žanrinių scenų tapytojas ir portretistas.
Uğur Boral
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2005 m.
Nicolaes Maes
Biografija
Nikolas Masas gimė 1634 m. Dordrechte. Jo tėvas buvo pasiturintis muilo gamintojas ir pirklys. Iš pradžių Masas mokėsi gimtajame mieste piešti ir dailininko mokslus užbaigė apie 1650 m. atvykęs į Amsterdamą pas Rembrantą. Rembranto įtaka Maso kūryboje pasireiškia chiaroscuro valdyme ir temų parinkime. Pavyzdžiui, paveiksle „Besimeldžianti sena moteris“. 1653 m. Masas grįžo į Dordrechtą, kur vedė našlę Adriana Browers ir gyveno mieste iki 1673 m. Nikolas Masas susilaukė trijų vaikų (vienas mirė vaikystėje). Nikolo Maso produktyviausias kūrybinis laikotarpis datuojamas apie 1656 m., kai jis vietoje ankstyvųjų pamėgtų žanrinių scenų pradėjo labiau tapyti portretus.
Po 1660 m. Rembranto įtaką Maso kūryboje pradėjo persverti flamandų dailės įtaka (Antonis van Deikas), rudus tonus šešėliuose pradėjo keisti šaltesni pilki ir juodi. Gali būti, kad apie šio dešimtmečio vidurį Masas lankėsi Antverpene, Flandrijoje. Pasak Houbraken, stiliaus pasikeitimą lėmė jaunų damų užsakovių skonis. Vėlyvieji Maso portretai taip skiriasi nuo ankstyvųjų žanrinių scenų, kad esą sunku patikėti, kad paveikslus tapė tas pats dailininkas. Buvo atsiradusi legenda apie kitą „Masą iš Briuselio“. Dailininkas netgi ženkliai pakeitė savo parašą ant paveikslų. Nuo 1673 m. iki mirties 1693 m. lapkričio 24 d. Nikolas Masas gyveno Amsterdame. Maso interjero scenų vaizdavimas atviro kambario erdve, o ne uždaro trijų sienų kambario, padarė įtakos Jan Vermeer ir Pieter de Hooch dailei. Jo pasekėjais buvo Reinier Covijn ir Cornelis Bisschop.
Garsesniais Nikolo Maso paveikslais minimi: „Moteris lange“, „Besimeldžianti sena moteris“ (abu Amsterdamo valstybiniame muziejuje), „Neklaužada berniukas būgnininkas“ (Thyssen-Bornemisza muziejus), „Užmigusi tarnaitė“ (Londono nacionalinė galerija), visi sukurti apie 1654−1656 metus. Vėlyvuoju laikotarpiu Masas sukūrė Amsterdamo chirurgų gildijos vyresniųjų grupinį portretą pagal Franso Halso ir Rembranto tradiciją.
Grandė (sala)
Gamta
2019 m. sala kartu su Parati miestu buvo UNESCO pripažinta kaip pasaulio paveldo objektas. Grandės saloje tebėra mažiausiai pažeisti Brazilijos Atlanto pakrantės lietaus miškų likučiai. Tai vienos turtingiausių pasaulio ekosistemų, pasižyminčių didžiule biologine įvairove. Saloje išlikusios didelės populiacijos išnykti galinčių rūšių, tokių kaip rausvakrūtis vaislesys (Pyroderus scutatus), rudasis staugūnas (Alouatta fusca), apykaklėtasis tinginys (Bradypus torquatus), raudonbruvė amazonė (Amazona rhodocorytha) ir plačiasnukis kaimanas (Caiman latirostris). Jūra apie salą pasižymi tuo, kad čia jungiasi tropinės, subtropinės ir vidutinės juostos jūrinės gyvybės formos. Tai galbūt vienintelė vieta pasaulyje, kur vienoje vietoje galima pamatyti koralus ir tropines žuvis greta magelaninių pingvinų (Spheniscus magellanicus) ir pietinių paprastųjų tikrųjų banginių (Eubalaena australis).
Didžiausias salos kaimas vadinasi Vila do Abraão (1900 gyv.), jame yra daugelis turizmo įstaigų bei parko būstinė. Į kaimą iš žemyno galima atplaukti vietiniais keltais bei greitais katamaranais.
2010 m. sausio 1 d. saloje įvyko purvo nuošliauža, kurios metu žuvo mažiausiai 19 žmonių.
Uğur Boral
Rinktinė
Su rinktine dalyvavo 2008 m. Europos futbolo čempionate ir pusfinalio varžybose su Vokietija įmušė pirmąjį savo įvartį atstovaudamas Turkijos rinktinei.
Kazys Bieliūnas
Biografija
Kilęs iš valstiečių šeimos. 1903–1914 m. mokėsi Peterburgo gimnazijoje. 1914–1918 m. Maskvos universitete studijavo istoriją ir filologiją, teisę.
1915–1916 m. dirbo Maskvos lietuvių tremtinių šelpimo komitete. 1919 m. sugrįžęs į Lietuvą dirbo mokytoju Rokiškio gimnazijoje.
Nuo 1919 m. dalyvavo Lietuvos valstiečių sąjungos veikloje. Dalyvavo Steigiamojo Seimo rinkimuose, tačiau išrinktas nebuvo. Tik mandato atsisakius Vincui Meilui, 1921 m. lapkričio 18 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, priklausė LSLDP ir LVS frakcijai. 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas.
Medžioklės sezonas atidarytas!
Medžioklės sezonas atidarytas! – 2006 m. amerikiečių animacinis filmas, skirtas visai šeimai. Filme pasakojama apie meškiną Bugą, kuriam tenka grįžti į laukinę gamtą. Filmo pagrindiniai veikėjai yra įvairūs laukiniai gyvūnai.
Roso šelfinis ledynas
Roso šelfinis ledynas yra didžiausias Antarktidos šelfinis ledynas. Jo ilgis yra 800 km, o plotas apie pusę milijono kvadratinių kilometrų (t. y. beveik Prancūzijos dydžio).
Ledynas pavadintas kapitono James Clark Ross vardu, kuris jį atrado 1841 m. sausio 28 d. Didžioji dalis Roso šelfinio ledyno priklauso Roso teritorijai, į kurią pretenduoja Naujoji Zelandija.
Nauja lietuviška ceitunga
Nauja lietuviška ceitunga (Nauja lietuwiszka ceitunga, išleidžiama broliams lituwininkams ant naudos ir pasimokinimo) – laikraštis, ėjęs 1890–1923 m. Tilžėje.
Istorija
Leido Mikelis Kiošis, ėjo 2-3 kartus per savaitę. Spausdino O. Mauderodės spaustuvė Tilžėje. Leido priedus: „Burtinyčios prie Nr. NLC“, „Kaimynai“, „Laukininkas“, „Numučytojų knygelės“, „Pridėjimas NLC“, „Trumpas Mišios pridėjimas prie NLC“ ir kt.
Redagavo Mikelis Kiošis.
Kabliukas
miniatiūra|250px|rright|Kabliukų įvairovė miniatiūra|250px|right|Trišakiai kabliukai
BFC Siófok
Šiofoko BFC – Vengrijos futbolo klubas iš Šiofoko.
Kabliukas
Meškeriojimo kabliukas – viena iš svarbiausių žūklės įrangos sudedamųjų dalių, naudojama užkabinti masalui ir pagauti žuviai. Šiuolaikiniai kabliukai metaliniai, kaldinami iš nerūdijančio plieno ar padengti antikoroziniais mišiniais. Prie meškerės tvirtinami užrišant patikimu mazgu prie valo.
Istorija
miniatiūra|180px|left|[[Maoriai|Maorių kaulinis kabliukas (Naujoji Zelandija) ]] Kabliukas – vienas seniausių žmonijos įnagių, kuris 2005 m. žurnalo „Forbes“ pripažintas vienu iš svarbiausių tarp 20–ties žmonijos išradimų. Archeologų manymu, pirmieji kabliukai pasirodė prieš 30–40 tūkst. metų, buvo gaminami ne iš ilgaamžių medžiagų. Daug jų randama kasinėjant paleolito žmonių stovyklavietes. Seniausi kabliukai aptinkami Egipte, Palestinoje, Šiaurės Norvegijoje. Seniausias surastas kabliukas siekia 9000 metų amžiaus. Jų gamybai naudotos įvairios parankinės medžiagos: medis, kaulas, akmuo, vėliau – metalai. Samių žvejai Šiaurės Norvegijoje naudojo plūduriuojančius medinius kabliukus menkių žvejyboje iki pat XX a. vidurio. Laplandijos žvejai kabliukams gaminti rinkdavosi kadagį. Kabliuko smaigalio aštrumui padidinti jį dar apdegindavo ugnimi. Kadaginius kabliukus gaudyti vėgėlėms naudojo XX a. viduryje švedų žvejai, tvirtinę, jog kadagio kvapas privilioja žuvis. Britų salų žvejai ir dabar gaudo vėgėles su kabliukais iš gudobelės spyglio. Ramiojo vandenyno pietinėse salose (Velykų sala) iki pat XX a. pradžios kabliukams naudojo žmogaus kaulą, nes čia buvo paplitęs žmonių aukojimas ir kanibalizmas.
BFC Siófok
Istorija
1985 m. pirmą kartą pateko į stipriausią šalies lygą. Po nesėkmingai susiklosčiusio 2010–2011 m. sezono iškrito iš Pirmos lygos.
Ovražjė (Šlepekiai)
Ovražjė (,, nuo 1907 m. Schlepecken, nuo 1938 m. liepos 16 d. Kleinpronitten, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Turgenevo kaimo gyvenvietės kaimas.
BFC Siófok
Istorija
2022–2023 m. sezone Antroje lygoje liko aštuntoje vietoje.
Kabliukas
Kabliukų rūšys
Kabliuką sudarančios dalys: smaigalys, užkarta, užlanka, kaklelis, kotelis, auselė. Paprasti kabliukai gaminami įvairių dydžių ir formų – su kilpele, be jų, tiesūs, palenkti į šoną, skirtingų kotelių ilgių, su užkartomis ant kotelio, apvalaus ar ovalaus skerspjūvio strypu. Tai priklauso nuo žvejybos būdo, gaudomos žuvies, jos svorio, masalo, bei didžiąja dalimi nuo paties žvejo. Negalima smulkioms žuvims naudoti didelio kabliuko, o plėšrioms ir didesnėms ypač mažo. Kabliukų numeracija skirtinga, priklausanti nuo gamintojo. Kabliukui suteiktas numeris paprastai parodo jo santykinį dydį.
Universalūs kabliukai yra skirti gaudyti įvairiais masalais ir įvairias žuvis. Tokio kabliuko dydžio pasirinkimas priklauso nuo gaudomos žuvies ir masalo (slieko, musės lervos, tešlos). Pvz. gaudant lynų, karosų ar karpių, tai geriausiai tinka platesni kabliukai, su smaigaliu, šiek tiek lenktu į vidų, jie specialiai gaminami šioms žuvims gaudyti, nes dėl kampo, kuriuo įsikerta kabliuko gylys į žuvies lūpą, žuvis neretai pasikerta pati. Gaudant aukšles ar plekšnes, tinkamesni kabliukai ilgu koteliu, kuriuos lengviau išimti iš žuvies burnos. Tokie kabliukai tinka ir gaudant karšius, masalu naudojant užmautus kelis sliekus.
Ovražjė (Šlepekiai)
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1910 m. buvo 75 gyventojai. 1947–2008 m. Slavianskojės apylinkės kaimas.
Kabliukas
Kabliukų rūšys
Be paprastų vienšakių kabliukų su vienu smaigaliu, gaminami dar dvišakiai ir trišakiai kabliukai. Vienšakiai naudojami gaudant paprastomis meškerėmis, o dvišakiai ir trišakiai kabliukai gaudant plėšrias žuvis ir masalui naudojant žuveles, varles ar panašius masalus, pastarieji taip pat naudojami prie blizgių, voblerių, vartiklių, taip pat ir kaip papildomi kabliai.
Meškeriojimo kabliukai privalo būti aštrūs, kad ant jų būtų galima lengvai pamauti masalą ir patikimai pakirsti žuvį, kad jis smigtų kaip yla į aukos kaulinius audinius. Po kiekvieno brūžtelėjimo per akmenį ar žvirgždėtą gruntą meškeriojimo kabliukai šimpa, o atšipęs kabliukas – netinkamas, nes jis darko masalus.
Virtuali elektroninio paveldo sistema
Virtuali elektroninio paveldo sistema (toliau – VEPIS) – Lietuvos atminties institucijų suskaitmeninto kultūros paveldo informacinė sistema. Informacinė sistema pradėta kurti 2005 m. Tuo metu ji buvo pavadinta Integralia virtualia bibliotekų informacine sistema, tačiau 2010 m. pavadinimas buvo pakeistas į dabartinį. 2010–2012 m. Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka su dar devyniais partneriais už Europos Sąjungos struktūrinių fondų pinigus vykdė projektą „Virtualios elektroninio paveldo sistemos plėtra“. Projekto metu suskaitmeninta 108 tūkstančiai kūrinių, iš jų 99468 įdėti į sistemą.
Istorija
Lietuvoje skaitmeninimo išsaugojimo kūrimas pradėtas tik 2001 m. Tuo metu Lietuvai aktualios buvo pagrindinės Lundo principuose nurodytos Europos mastu atliekamo skaitmeninimo problemos, iš kurių svarbiausios – fragmentiškas ir nenuoseklus požiūris į skaitmeninimą, technologijų senėjimas, saugojimo talpyklų, paprastų ir bendrų kultūros paveldo prieigos formų stoka. Siekiant užtikrinti kultūros paveldo institucijų bendradarbiavimą ir įsipareigojimus kurti bendrą Lietuvos kultūros paveldo informacinę erdvę, 2005 m. buvo patvirtinta Lietuvos kultūros skaitmeninimo koncepcija, kuri apibrėžė Lietuvos kultūros paveldo skaitmeninimo tikslą, principus ir uždavinius, Lietuvos kultūros paveldo skaitmeninimo objektus, bendruosius jų atrankos kriterijus.
Pagrindiniai kultūros paveldo skaitmeninimo uždaviniai minimi koncepcijoje buvo:
Be to, 2009 m. siekiant paskatinti atminties institucijose saugomų kultūros paveldo objektų skaitmeninimą, užtikrinti Lietuvos kultūros paveldo saugojimą, integravimą į virtualią kultūros paveldo erdvę ir sklaidą pasaulyje buvo patvirtinta Lietuvos kultūros paveldo skaitmeninimo, skaitmeninio turinio saugojimo ir prieigos strategija. Šia strategijos buvo siekiama sudaryti teisines, organizacines ir kitas reikiamas sąlygas, kad būtų sukurta ir veiktų vientisa Lietuvos kultūros paveldo skaitmeninimo sistemos infrastruktūra, kurti ir plėtoti vientisą skaitmeninto kultūros paveldo paieškos, saugojimo ir prieigos sistemą, skatinti atminties institucijų skaitmeninimo srities specialistų kompetencijos plėtrą, standartizuoti kultūros paveldo skaitmeninimo, saugojimo ir prieigos procesus, aktualinti ir populiarinti Lietuvos kultūros paveldą, integruotis į bendrą skaitmeninę Europos kultūros paveldo erdvę.
Virtualios elektroninio paveldo sistemos idėjos autorė
VEPIS projekto vadovė ir iniciatorė yra Regina Varnienė-Janssen. Ji yra Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Bibliotekų ir informacijos organizavimo mokslinių tyrimų centro docentė, daktarė, skaitmeninimo Lietuvoje pradininkė, Informacijos paslaugų bakalauro jungtinio studijų programų komiteto narė, komunikacijos mokslų jungtinio magistrantūros studijų programų komiteto narė bei IFLA Tarptautinio standartinio bibliografinio aprašo – ISBD peržiūros grupės narė.
Pedagoginė ir mokslinė kvalifikacija:
Partneriai
Organizacijos dalyvaujančios projekte ir teikiančios informaciją apie skaitmenintus kultūros paveldo objektus portalui epaveldas.lt:
Kolekcijos
Visi sistemoje pateikti suskaitmeninti kultūros paveldo objektai yra suskirstyti į kolekcijas. Kolekcijos yra skirstomos į:
Taip pat visos kolekcijos yra išskaidytos ir į tam tikrus laikotarpius. Laikotarpiai susieti su Lietuvos istorijos aspektais bei kultūrinių epochų pokyčiais.
Finansavimas
VEPIS kūrimas finansuojamas Europos Sąjungos struktūrinių fondų ir Lietuvos Respublikos biudžeto lėšomis, o eksploatacija ir modernizavimas finansuojamas Lietuvos Respublikos biudžeto lėšomis, Europos Sąjungos struktūrinių fondų bei kitų paramos fondų ir (ar) finansinių mechanizmų ir kitų teisėtų finansinių šaltinių lėšomis.
VEPIS sukurtas bei plėtojamas įgyvendinant įvairius skaitmeninimo projektus:
Visuomenės atsiliepimas
2016−2017 m. Lietuvos kultūros ministerijos užsakymu atlikus naudojimosi elektroninėmis kultūros paveldo paslaugomis tyrimą, nustatyta, kad daugiau nei 70 proc. vartotojų teigė, jog epaveldas.lt portalas yra naudingas, rekomendavimo lygis siekia 42 proc. Pagrindinis portalo privalumas yra patikimi ir kokybiški kultūros paveldo objektai, kuriais remiantis galima atlikti geneologinius tyrimus. Tačiau didelė dalis vartotojų pripažįsta, jog šiame portale yra sudėtinga atlikti paiešką ir pritaikyti filtrus, kitų paslaugų ir funkcijų naudojimas yra ribotas. Jų nuomone, portalo funkcijos ir dizainas yra nepatogūs. Todėl 2018 metais buvo pradėtas vykdyti trejų metų trukmės virtualios kultūrinės erdvės plėtros projektas. Jam įgyvendinti iš ES fondų skirta 8,4 mln. eurų. Atnaujinimais siekiama modernizuoti Virtualią elektroninio paveldo informacinę sistemą, sukurtit 9 naujas elektronines paslaugas, parengti naują skaitmeninį turinį ir sukurti 3 naujas elektronines edukacines priemones.
Muna (Murmansko srities upė)
Muna - upė šiaurės rytų Rusijoje, Murmansko srities pietuose. Išteka iš Muno ežero, teka pelkėtomis, miškingomis vietovėmis, slenkstėta. Įteka į Kano ežerą (Umbos baseinas).
Didžiausias intakas - Inga. Prie Munos yra 3 nebegyvenami kaimai: Munozeras, Muna, Podmuna.
Gegužiniai
Gegužiniai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šimonių.
Pliūriai
Pliūriai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Upytės.
Municipijus (Rumunija)
Municipijus (, iš ) – Rumunijos administracinio skirstymo lygis, apytiksliai atitinkantis kai kuriose angliškai kalbančiose šalyse. Municipijais pavadinami miestai, kurie yra pakankamai dideli ir urbanizuoti. Griežtų kriterijų nėra, bet municipijais tampa dalis miestų, turinčių virš 15 tūkst. gyventojų ir išvystytą miesto infrastruktūrą. Šių kriterijų netenkinantys miesto tipo gyvenamieji punktai vadinami 'miestas', o kaimiškos gyvenamosios vietovės –  'komuna'.
Municipijus valdo primarai (merai). Oficialaus municipijų vidinio skirstymo nėra, tačiau neoficialiai jie gali būti skirstomi į ketvirčius ar rajonus. Išimtis yra Bukareštas, turintis žudeco lygio statusą ir oficialiai suskirstytas į 6 administracinius sektorius.
Laikmečio dvasia. Priedas
'''Laikmečio dvasia. Priedas' (Zeitgeist: Addendum'') - 2008 m. Peter Joseph dokumentinis filmas, Laikmečio dvasia. Filmas tęsinys. Kaip ir pirmoji dalis, ši buvo išplatinta per Google Video.
Siužetas
Filme toliau pasakojama apie korporacijų finansines sąmokslo teorijas, jų siekį finansiškai valdyti pasaulio žmones. Antroje filmo dalyje siūloma alternatyva - Veneros projektas. Tai JAV socialinio inžinieriaus Jacque Fresco futuristinis ateities visuomenės modelis. Toje ateityje nebėra pinigų ir ekonominių santykių, darbas maksimaliai automatizuotas, naudojami tik gamtai nekenkentys resursai, o žmonija užuot konkuravusi susitelkia bendram tobulėjimui. Galiausiai siūlomi veiksmai, kurie sugriautų dabartinę socialinę-ekonominę sistemą: bankų boikotas (atsisakymas paskolų, kreditų ir kitų įsipareigojimų), masinės medijos ignoravimas, nedalyvavimas politikoje, militaristinėje sistemoje, alternatyvios energetikos naudojimas, bei kritinės masės sudarymas siekiant pakeisti pasaulį.
Sinonimas
Sinonimas (, 'bendravardis') – tokią pačią arba artimą reikšmę turintis, tačiau kitaip skambantis žodis. Pavyzdžiui, ūmus – staigus, žirgas – arklys – kuinas.
Sinonimai pagyvina kalbą, daro ją išraiškingesnę, gyvesnę. Tinkamai parinkti sinonimai gali suteikti tekstui muzikalumo (poezijoje), suteikti socialinių ar istorinių akcentų.
Sinonimų gausumas paprastai yra gero kalbėjimo stiliaus požymis. Bet yra sričių, kuriose sinonimija nepageidaujama. Pavyzdys yra terminija. Gerai sutvarkytoje terminų sistemoje vieną sąvoką atitinka vienas terminas. Pavyzdžiui, mokslinėse publikacijose greta vartojami žodžiai reinutrė ir pelėvirkštis gali įnešti painiavos. Specifinė išimtis yra biologijos sisteminių grupių (taksonų) pavadinimai – visuotinai priimta turėti visiškus sinonimus, pavyzdžiui, Quercus rubra ir raudonasis ąžuolas, kurie yra identiški savo prasme sinonimai. Tačiau savo vartosena tokios sinonimų poros skiriasi. Lotyniški atitikmenys yra tikrai tarptautiniai žodžiai, jie be jokių adaptacijų vartojami visose kalbose, o lietuviški (ar kitos kalbos) vartojami tik toje kalboje.
Sinonimų, kaip ir homonimų, klasifikacija yra gana įvairi, ir ji taip pat daug priklauso nuo to, kaip suvokiama sinonimo sąvoka. Jeigu vienu iš sinonimijos požymių laikysime tarpusavio pakeičiamumą, tai absoliučių sinonimų nebūna, kadangi žodžiai, vartojami tam tikrame kontekste, yra su juo susiję reikšminėmis sąsajomis. Todėl net ir, regis, tapačios reikšmės daiktavardžiai, kaip kiškis ir zuikis, gryčia ir troba, karvelis ir balandis negali vienas kito pakeisti junginiuose kiškis piškis, važiuoti zuikiu, boba, boba, eik į trobą, taikos balandis.
Visi sinoniminiai žodžio atitikmenys sudaro sinonimų eilę, pavyzdžiui, bailus: baikštus, baugštus, baimingas, gąslus… Centrinis sinonimų eilės žodis, turintis bendriausią reikšmę ir neturintis emocinių atspalvių, vadinamas dominante.
Karako pilis
thumb|260px|Karako pilis
Karako pilis  – kryžininkų pilis Jordanijoje, Karako muchafazoje, Karako mieste. Tai viena didžiausių kryžininkų pilių Levante.
1263 m. Baibarso vadovaujami Mameliukai pilį išplėtė, bet 1840 m. ją sugriovė Ibrahimas Paša. 1893 m. Osmanai atgavo pilies kontrolę, bet ji atstatyta nebebuvo.
Draugelis
Draugelis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Draugelienė (ištekėjusi moteris) ir Draugelytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Blėkiai
Blėkiai arba Judinas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kubanovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1928 m. rugsėjo 29 d. prijungti Mažieji Kanapynai, 1939 m. balandžio 1 d. Lenklaukiai. 1947–2008 m. Krasnogorskojės apylinkės kaimas.
Štėjus
Štėjus  – Rumunijos miestas Bihoro apskrityje (Vakarų Transilvanija). 1958–1996 m. miestas vadintas Dr. Petru Groza, pagal Rumunijos socialistų lyderį, mirusį 1958 m.
Istorija
Miestas įkurtas 1952 m. netoli to paties pavadinimo kaimo kaip pramonės centras, užsiėmęs urano rūdos, kasamos netoliese esančiame Băița, malimu.
Gyventojai
Pagal 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymą mieste gyveno 8637 žmonės.
Tomokazu Mjodžin
(g. 1978 m. sausio 24 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
AT&T
AT&T – didžiausia telekomunikacijų bendrovė pasaulyje.
2011 m. AT&T susitarė iš "Deutsche Telekom" už maždaug 39 mlrd. USD (95 mlrd. Lt) pirkti "T-Mobile USA". Tokiu būdu Valstijose būtų sukurta didžiausia šalyje mobiliojo ryšio kompanija. Jei sandoris būtų baigtas, šiuo metu antra pagal dydį esanti AT&T gautų 34 mln. klientų ir aplenktų "Verizon Wireless".
2018 m. kompanija įsigijo žiniasklaidos įmonę WarnerMedia ir tapo didžiausia žiniasklaidos bei pramogų kompanija pasaulyje pagal apyvartą.
2018 m. AT&T buvo 9 vietoje Fortune 500 JAV korporacijų sąraše pagal apyvartą.
Teodosijaus kodeksas
miniatiūra|[[Teodosijus II|Teodosijaus II biustas Luvre]] Teodosijaus kodeksas  – pirmasis oficialus Romos imperatorių V a. konstitucijų (įstatymų) rinkinys, Corpus iuris civilis sudėtinė dalis.
Teodosijaus kodekse atsispindėjo pasikeitimai, susiję su Romos imperijos feodalizacija. Kodeksas susideda iš 16 knygų, suskirstytų titulais.
Nuorodos
Teodosijaus kodeksas
Jemeno tarptautiniai santykiai
Jemeno tarptautiniai santykiai pradėjo vystytis tik nuo 1962 m., nes iki tol šalis dėl savo susiskaldymo ir kitų priežasčių buvo izoliuota nuo savo kaimynų ir kitų šalių. Tiesa, 1934 m. santykius su Saudo Arabija nubrėžė Taifo sutartis. Vėliau ši sutartis, kuri nustatė įvairius šalių santykius ir klausimus, buvo atnaujinama kas 20 metų.
1958 ir 1959 m. Šaiurės Jemene pradėjo veikti Tarybų Sąjungos ir Kinijos pagalbos šaliai misijos. Jos tapo pirmosiomis ne musulmonų misijomis šalyje.
1989 m. Šiaurės Jemenas prisijungė prie Irako, Jordanijos ir Egipto bei visi kartu sudarė Arabijos jungtinę tarybą. Ši taryba rūpinosi glaudesniais ekonominiais klausimais tarp šalių narių.
1967 m. britų pajėgos pasitraukė iš Jemeno teritorijos ir įsikūrė Pietų Jemeno valstybė. Ji turėjo gerus santykius su visais savo kaimynais, tačiau geriausiai sutarė su Tarybų Sąjunga ir kitomis marksistinėmis valstybėmis. Tiesa, su Arabijos pusiasalio šalimis Pietų Jemenas dažnai nesutarė. 1969 ir 1973 m. tarp Pietų Jemeno ir Saudo Arabijos buvo kilę kariniai konfliktai.
1990 m. susijungus abejoms Jemeno dalims, šalis pradėjo jungtis prie svarbiausių pasaulio organizacijų. Šalis yra Jungtinių Tautų, Arabų lygos ir Islamų konferencijos organizacijos narė. Jemenas yra pasirašęs branduolinio ginklo nenaudojimo sutartį. Persijos įlankos karinė krizė stipriai paveikė Jemeno santykius. Kaip Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos narys, Jemenas dalyvavo 1990 ir 1991 m. dalyvavo tarybos veiksmuose prieš Kuveitą ir Iraką, tiesa, pasisakydama prieš karinės jėgos panaudojimą. Šios šalys reagavo neigiamai ir dėl to nutraukė bet kokius ryšius su Jemenu. Apie 850 000 Jemeno gyventojų grįžo į šalį, pasitraukdamos iš šių šalių.
Užsienio turistų pagrobimai yra didelė Jemeno vyriausybės problema. Daugumoje atvejų pagrobėjai bandė paveikti šalies vyriausybę tokiais veiksmais. 2009 m. birželį Jemene buvo pagrobti 9 užsienio turistai, iš kurių 7 buvo nužudyti, du vaikais išgyveno.
Šamažuvės
Šiltavandenės gėlų vandenų žuvys, daugiausia paplitusios Pietų Amerikoje, Afrikoje ir Pietų Azijoje. Būriui priklauso 34 šeimos, 410 genčių ir virš 2400 rūšių. Pagal rūšių skaičių tai antras arba trečias būrys tarp visų stuburinių. Maždaug viena iš keturių gėlųjų vandenų žuvų rūšių, viena iš dešimties visų žuvų rūšių ir viena iš 20 stuburių rūšių priklauso šamažuvių būriui.
Jemeno tarptautiniai santykiai
Jemenas turi istoriškai gerus santykius su Somaliu. Per ilgą šalių istoriją kiekvienoje jų gyveno daug kitos šalies gyventojų, kurie įtakojo kultūrą. 2007 m. duomenimis Jemen gyveno apie 110 000 Somalio gyventojų.
Puikius santykius Jemenas palaiko ir su kitu netiesioginiu savo kaimynu Džibučiu. Šalių vyriausybės daug investuoja viena kitos valstybėje. 2008 m. pasirodė pranešimų, kad Saudo Arabijos verslininkas netikras Osama bin Ladeno brolis Tarekas bin Ladenas planavo tarp šių šalių per Bab el Mandebą pastatyti tiltą.
Šamažuvės
Lietuvoje 2 šeimos ir 2 rūšys: šamas ir amerikinis šamukas – introdukuotas į Lietuvos vandenis, retas.
Kučabai
Kučabai  – kaimas Lenkijos rytuose, Sterdino valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į vakarus nuo Sterdino, apie 18 km į šiaurę nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 95 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Bučinkos upė.
Pėdkelnės
thumb|150 px|right|Eva Gardner reklamuoja „Bur-Mil Cameo" pėdkelnes, 1953 m. Pėdkelnės – aptemptas, iš dalies ar visai permatomas apatinis trikotažas, maunamas ant nuogų kojų. Dažnai dėvimos kartu su suknele ar sijonu (ypač – mini sijonu), šortais, vyriškos pėdkelnės (dažniausiai šiltos, neretai skirtos žiemai kaip apatinių kelnių pakaitalas) gaminamos nešioti po kelnėmis ir šortais. Būna įvairių spalvų (dažniausiai – kūno spalvos ar tamsesnės), rašto (vienspalvės, juostuotos, margintos, nėriniuotos, abstrakčių ir konkrečių piešinių), blizgumo (blizgančios, matinės ar pusiau matinės), tamprumo, medžiagos, storio. Vėsiu metų laiku pėdkelnės šildo kojas.
Ypatingai išpuoštos pėdkelnės gali būti kaip erotinis trikotažas.
Istorija
Viduramžiais pėdkelnes nešiojo išimtinai tik vyrai, visų pirma aukštuomenėje. Tėvyne laikoma Ispanija. Jos būdavo mezgamos rankomis, iš šilko. XX amžiuje išradus nailoną, pėdkelnės ėmė sparčiai populiarėti tarp moterų, vėliau jas imta gaminti ir iš laikros. Nors pėdkelnes yra įprasta laikyti moters aprangos elementu, vis dėlto pasaulinėje rinkoje pozicijas įsitvirtino ir firmos, gaminančios pėdkelnes vyrams.
Savybės
Pėdkelnės gaminamos iš poliamido, elastano (iki 25 proc.), natūralių pluoštų. Kokybę daugiausiai lemia elastanas. Jis vadinamas įvairiais pavadinimais, priklausomai nuo firmos – gamintojos, kuri įsigijusi patentą vienam ar kitam elastano prekiniam ženkui: laikra (lycra, „DuPont“), dorlastanas („Bayer“), spandex (terminas, vartojamas JAV). Tankus, daug smulkių gijų turintis pluoštas vadinamas mikropluoštu (microfibra).
Pėdkelnių storis nusakomas denjė (santrumpa den). Denjė – pėdkelnių (ir kojinių) matavimo vienetas, lygus 900 metrų ilgio nailono gijos masei. Daugiau denjė turinčios pėdkelnės yra storesnės, ne taip greitai plyšta. Ploniausios būna 8–15 denjė, gerai parinkus žaliavą ne visada galima atskirti, ar žmogus su pėdkelnėmis, ar plikomis kojomis. Dažniausiai mūvimos 20–60 denų pėdkelnės, tiek vasarą, tiek ir žiemą, jos gali turėti papildomą funkciją – pvz., koreguojančios ar masažuojančios, gydomosios kompresinės. Storiausios pėdkelnės siekia 400 denjė.
Mautis pėdkelnes patartina ne sausomis rankomis, bet drėgnomis ar išteptomis kremu; kai kurie gamintojai siūlo specialias pirštinaites, kad aštriu nagu ar žiedu nebūtų pažeidžiamas audinys. Skalbti geriausia drungname vandenyje. Džiovinant saugoti nuo saulės spindulių, vengti radiatorių. Skalbiant audinių minkštikliu elastanas praranda savo tvirtumą, todėl vėliau pėdkelnės lengvai plyšta. Raštuotos pėdkelnės pasižymi didesniu patvarumu.
Vroclavo medicinos universitetas
Vroclavo medicinos universitetas – valstybinis universitetas Vroclave, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 8 vietą (1 tarp medicinos mokslų srities universitetų), tuo tarpu pasaulyje – 3131vietą (pagal pasaulinį Webometrics Ranking of World Universities reitingą). 2014 m. populiariausia studijų kryptimi Lenkijoje buvo šio universiteto siūloma stomatologija (59 kandidatai vienai vietai).
Aukštosios mokyklos ištakos siekia 1811 m., kai Vroclavo universitete buvo įsteigtas Medicinos fakultetas. 1950 valdžios sprendimu visos medicinos studijų kryptys buvo atskirtos nuo bendrojo pobūdžio universitetų, joms administruoti buvo įsteigtos Medicinos akademijos. Tokiu būdu sausio 1 d. atsirado ir Vroclavo medicinos akademija (lenk. Akademia Medyczna w Lublinie). Universiteto pavadinimas jai buvo suteiktas 2012 m. rugpjūčio 25 d.
Daumantas Kavoliūnas
Daumantas Kavoliūnas (1933 m. gegužės 6 d. Kaune – 1997 m. liepos 2 d. Vilniuje) – Lietuvos kardiochirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1958 m. baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. 1958–1962 m. dirbo gydytoju Vilniaus I-oje klinikinėje ligoninėje. Nuo 1962 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1983 m. dar ir Respublikinės Vilniaus klinikinės ligoninės Įgytų širdies ydų chirurgijos skyriaus vedėjas, 1973 m. docentas, nuo 1991 m. profesorius. 1990 m. medicinos mokslų daktaras.
Kęstutis Birieta
Kęstutis Birieta (1946 m. lapkričio 21 d. – 2008 m. spalio 22–23 d.) – Lietuvos futbolininkas, vėliau – teisėjas, po 1996 m. teisėjų inspektorius, dirbo FBK Kaunas veteranų komandos treneriu.
T-Mobile
T-Mobile – Vokietijos telekomunikacijų bendrovė, kuri priklauso Deutsche Telekom įmonei. Ji yra trečia pagal dydį tarptautinė mobiliojo ryšio operatorė po JK Vodafone ir Ispanijos Telefónica bendrovių. T-Mobile savo paslaugas teikia Europoje bei JAV ir šiose rinkose ji aptarnauja 150 mln. klientų. 2011 m. AT&T įmonė susitarė iš "Deutsche Telekom" už maždaug 39 mlrd. USD (95 mlrd. Lt) pirkti "T-Mobile USA" padalinį.
Algimantas Bertašius
Algimantas Bertašius (g. 1934 m. balandžio 3 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius, sporto istorikas.
Biografija
1955–1956 m. dirbo Lietuvos plentų valdyboje, 1956–1994 m. Lietuvos kelių projektavimo institute „Lietkelprojektas“. 1963 m. baigė Kauno politechnikos institutą. Su kitais suprojektavo keliasdešimt tiltų ir viadukų, reikšmingiausias darbas – viadukai ir estakada Sargėnų sankryžoje prie Kauno.
Nuo 1962 m. sporto istorijos klausimais rašo į Lietuvos spaudą, nuo 1973 m. bendradarbiauja ir užsienio sporto spaudoje. 1965–1991 m. Lietuvos sporto žurnalistų federacijos, 1980–2000 m. Tarptautinės futbolo istorijos ir statistikos federacijos narys. 1978–1991 m. Kauno krepšinio federacijos Vykdomojo komiteto narys. 1992–1996 m. Lietuvos futbolo federacijos Istorijos komisijos pirmininkas. 1997 m. LTOK premijos laureatas.
Draugelytė
Draugelytė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Dėmėtasis tinamas
Dėmėtasis tinamas (Nothura maculosa) – tinaminių (Tinamidae) šeimos paukštis. Kūnas 24-26 cm. Masė: patelė 160-300 g, patinas – 160-340 g.
Draugelytė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Draugelienė (ištekėjusi moteris).
Dėmėtasis tinamas
Paplitęs Brazilijoje, Paragvajuje, Urugvajuje, Argentinoje.
Draugelytė
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Draugelis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Dėmėtasis tinamas
thumb|left|210px|Dėmėtojo tinamo kiaušiniai
Mantikeiros kalnai
Mantikeiros kalnai − kalnų masyvas Brazilijoje, Brazilijos Pietryčių regione, į vakarus nuo Rio de Žaneiro.
Mantikeiros kalnai priklauso Brazilijos plokščiakalniui. Aukščiausias taškas − Pedra da Mina (2798 m). Masyvas sudarytas iš kristalinių ir metamorfinių uolienų.
Voronežas
Voronežas – miestas vidurio Rusijoje; srities centras. Išsidėstęs prie Voronežo upės. Svarbus upių uostas, pramonės centras (regionas turi daug juodžemio, svarbaus žemės ūkyje), gaminamos mašinos, guma, maisto produktai. Yra Novovoronežskio atominė jėgainė.
Architektūros paminklai: Šv. Mykolo cerkvė (XVIII a. pr.), Potiomkino rūmai (XVIII a.). Veikia universitetas (iš pradžių vadinosi Tartu universitetu, kadangi 1918 m. čia evakuotas iš Estijos). Iš senovės išlikę skitų laidojimo kalvos.
Lietuviai Voroneže
Pirmojo pasaulinio karo metais Voronežas virto didžiausiu lietuvių centru Rusijoje. Jame iškart buvo įkurtos dvi Martyno Yčo vardo gimnazijos – viena berniukams, kita mergaitėms. Nors dėstomoji kalba išliko rusų, bet kaip atskiras dėstomasis dalykas buvo įvesta lietuvių kalba, kurią dėstė žinomas kalbininkas Jonas Jablonskis. Mokiniai gyveno bendrabučiuose, juos išlaikė, kaip ir visus lietuvių pabėgėlius Rusijoje šelpė, Lietuvių draugija nukentėjusiems dėl karo šelpti. 1917–1918 m. Voroneže veikė Lietuvių spaustuvė.
Gegužiškės
Gegužiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Paberžės.
Kėlimas laipsniu
thumb|300px|Kėlimo laipsniu funkcija. Kėlimas laipsniu – narinė operacija, reiškianti kartotinę daugybą ar jos apibendrinimus. Realiojo arba kompleksinio skaičiaus a kėlimas natūriniu laipsniu n reiškia n kartų paimto a sandaugą:
Skaičius, keliamas laipsniu (a) vadinamas laipsnio pagrindu, o skaičius, kurio laipsniu yra keliama (n) – laipsnio rodikliu.
Skaičiaus kėlimas dvejeto laipsniu yra vadinamas kėlimu kvadratu, kėlimas trejeto laipsniu – kėlimu kubu.
Kėlimas nenatūriniu sveikuoju laipsniu
Nenulinio baigtinio skaičiaus kėlimo nuliniu laipsniu rezultatas yra vienetas. Nulio arba begalybės kėlimo nuliniu laipsniu rezultatas yra neapibrėžtas.
Skaičiaus kėlimo neigiamuoju laipsniu rezultatas yra dalmuo vieneto ir laipsnio pagrindo, pakelto laipsniu, priešingo rodikliui:
Kėlimas racionaliuoju laipsniu
Kėlimas racionaliuoju laipsniu m/n apibrėžiamas kaip n-tojo laipsnio šaknies ištraukimas iš m-tojo laipsnio:
Vecaucė
Vecaucė ( – „Senoji Aucė“) – kaimas Latvijoje, Duobelės savivaldybėje, prie šiaurinio Aucės miesto pakraščio. Valsčiaus centras. 433 gyventojai (2021 m.). Praeina kelias P104 (Naujoji Akmenė–Aucė–Tukumas). Veikia Latvijos žemės ūkio universiteto mokymų centras (pilyje), gydytojo kabinetas, Aucės pašto skyrius. Yra liuteronų bažnyčia ir XIX a. vid. neogotikiniai dvaro rūmai (rezidencinė pilis). Stovi paminklas agronomui Janiui Apsyčiui.
APB Apranga
„Aprangos“ grupė – mažmeninės prekybos lyderė Baltijos šalyse, užimanti 35 % Lietuvos drabužių parduotuvių rinkos. 2003-ųjų metų pradžioje įmonė pradėjo savo veiklą Latvijoje, o 2004-aisiais – Estijoje. Šiuo metu „Aprangos” grupė Baltijos šalyse valdo 166 parduotuvių tinklą. „Aprangos" grupę sudaro pagrindinė įmonė APB „Apranga“ ir 18 dukterinių įmonių. APB „Apranga“ kontrolinis akcijų paketas priklauso investiciniam holdingui „MG Baltic Investment“. Ši bendrovė yra išsipirkusi Zara franšizę Baltijos šalyse.
Dan Gosling
Danielis Goslingas (g. 1990 m. vasario 2 d.) – Anglijos futbolininkas, Bournemouth klubo vidurio saugas.
2010 m. liepos 22 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Newcastle United klubu. 2014 m. gegužės 16 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Bournemouth klubu.
Kovda
Kovda, dar vadinama Sofjanga, Kundozerka, Kuma, Jova, Rugozerka – upė šiaurės rytų Rusijoje, pačiuose Murmansko srities pietuose, pasienyje su Karelija. Išteka iš Topo ežero, teka į šiaurės rytus miškingomis vietovėmis. Net 34 % upės ilgio sudaro tėkmė per ežerus ir užtvankas. Įteka į Baltosios jūros Kandalakšos įlanką.
Ant Kovdos įrengta hidroelektrinių kaskada, susidarę trys tvenkiniai (Kumos, Jovos ir Kovdo ežero). Kovdos žemupyje įsikūrusi Kovdos gyvenvietė.
Tuloma
Tuloma  – upė šiaurės vakarų Rusijoje, Murmansko srities šiaurės vakaruose. Išteka iš Noto ežero, teka į šiaurės rytus miškingomis vietovėmis. Įteka į Barenco jūros Kolos įlanką netoli Severomorsko.
Didžiausi intakai: Peča (dešinysis), Piajvė (kairysis). Ant Tulomos įrengtos dvi hidroelektrinės, susidarę Tulomos aukštupio ir Tulomos žemupio tvenkiniai. Upė užšąla gruodžio pabaigoje – vasarį, ledus plukdo nuo balandžio iki birželio pradžios. Prie Tulomos įsikūrusios gyvenvietės: Tuloma, Verchnetulomskis, Murmašai, Kola.
Grūdų trintuvė
miniatiūra|250px|right|Ispaniška trintuvė Grūdų trintuvė – senovinis įrankis, skirtas smulkinti (malti) grūdams: ant apatinio akmens paviršiaus beriami grūdai, o apvaliu ar ovaliu trintuvu jie būdavo trinami. Pradėtos žmonių naudoti vėlyvajame paleolite kaip Senajame, taip ir Naujajame pasaulyje. Nuo neolito tampa visuotinai priimtinu buities įrankiu.