cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2021 m. pasaulio šachmatų čempionatas
10-oji partija
Po 30.Rxf5 Žxf5 partija greitai pasiekė lyginę baigmę, kur kiekvienas turėjo po  žirgą ir po 4 pėstininkus. Po baltųjų 41 ėjimo buvo užfiksuotos lygiosios. Pasaulio čempionas mače pirmauja – 6,5:3,5. Jis išlaikė trijų taškų pranašumą ir priartėjo prie savo pergalės mače.
Pretendentas, paklaustas kodėl nebandė siekti pergalės? atsakė: -„Pirmiausia reikėjo sužaisti partiją be grubių klaidų“, – o po to: - „šiandien pagrindinė užduotis buvo: nepridaryti kvailysčių“.
Po partijos pasaulio čempionas prisipažino, kad džiaugiasi, galėdamas pridėti sau pustaškį prie mačo rezultato, sakydamas: „Šiuo metu, kai liko tiek mažai partijų, bet kokios lygiosios - man puikus rezultatas....".
11-oji partija
11-oje partijoje Nepomniaščis žaidė baltosiomis figūromis ir pasirinko itališkąją partiją (C53). Kad pasirinkimas prasmingas manė ir DM Fabianas Karuana, nors neatmetė, kad tai galėjo būti „ūmus sprendimas“.
Jis išreiškė nuomonę, kad ši pradžia „šiais laikais, galbūt, net sudėtingesnė“ nei ispaniškoji,  o pranašumas tame, kad taip išvengiama daugybės priverstinių variantų.
Pretendentas prieš atlikdamas ėjimą 20.d4, kuris lėmė greitą pozicijos supaprastinimą, galvojo tik pusantros minutės. „Aš nesuprantu, kodėl jis taip greitai žaidžia“? – klausė Karuana, teigdamas jog tai rodo: - „kad Nepomniaščis yra praradęs susidomėjimą; greičiausiai po ėjimų 20...exd4 21.exd5 Be4 22.Vc2 jis nepastebėjo juodųjų ėjimo 22...Bf4, bet jei taip ir buvo, tai atsitiko dėl to, kad variantų skaičiavimui neskyrė pakankamai laiko“.
Ironiška, bet Nepomniaščis prieš savo lemiamą klaidą galvojo devynias su puse minutės ir vis tik  klydo - 23.g3??. Variante: 23...fxe3 24.gxf4 exf2+ 25.Vxf2 baltiesiems viskas tvarkoj, bet gal būt jis nesitikėjo tarpinio ėjimo - 24...Vxg4+!
Savo komentaruose abu vieni iš geriausių pagal reitingą pasaulio didmeistrių: Karuana ir Anishas Giris išreiškė nuomonę, kad gal būt Nepomniaščis žaidė 23.g3, norėdamas pasiduoti ir greičiau baigti mačą.
Karlsenas, paaukojęs kokybę, užpuolė Nepomniaščio atvirą karalių ir po 33.Bxd6 pasiekė laimėtiną bokšto su pėstininkais baigmę. Pasaulio čempionas turėtą persvarą realizavo ir pretendentas po juodųjų 49....Vc5 pasidavė.
Tai buvo paskutinis ėjimas 11-oje partijoje ir mače, kurio rezultatas tapo 7,5:3,5. Toliau jis nebebuvo tęsiamas, kadangi paaiškėjo mačo, iš 14 partijų, nugalėtojas: norvegų DM Magnusas Karlsenas, kuris 5-ą kartą iš eilės laimėjo pasaulio šachmatų čempionato mačą ir išlaikė pasaulio čempiono titulą.
Thomas Eakins
Tomas Ikinsas (, 1844 m. liepos 25 d. − 1916 m. birželio 25 d.) − XIX a. JAV realistinis tapytojas, skulptorius, akvarelistas ir fotografas.
Biografija
Tomas Ikinsas gimė 1844 m. liepos 25 d. Filadelfijoje. 1862−1866 m. mokėsi Pensilvanijos dailės akademijoje, lankė anatomijos paskaitas Džefersono medicinos koledže. 1866 m. T. Ikinsas išvyko į Prancūziją, mokėsi Paryžiaus aukštojoje dailės mokykloje pas Ž. L. Žeromą (1824–1904) ir trumpai − pas L. Bona (1833–1922). 1869 m. lankėsi Ispanijoje, kur buvo paveiktas XVII a. ispanų D. Velaskeso ir Ch. Riberos natūralistinės tapybos. 1870 m. T. Ikinsas grįžo į Fladelfiją, kurioje praleido beveik visą likusį gyvenimą. Tapė šeimos narių portretus namų aplinkoje. T. Ikinsas išgarsėjo 1875 m. paveikslu „Groso klinika“, kurioje pavaizduotas Džefersono medicinos koledžas (dr. Samuel D. Gross portretas).
UD Ibiza
Ibizos UD – Ispanijos futbolo klubas iš Ibisos. Namų rungtynes žaidžia Ibisos „Can Misses“ stadione, kurio talpa 4,5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 2015 m. Rungtyniavo penktos pakopos pirmenybėse. Sparčiai kilo pakopomis.
2021–2022 m. rungtyniavo Segunda División ir užėmė penkioliktą vietą.
FK LNZ Čerkasy
FK LNZ – Ukrainos futbolo klubas iš Čerkasų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2006 m., kai Špoloje įkurtas futbolo klubas. Kitados rungtyniavo mėgėjų lygose.
2013 m. persikėlė į Lebedyną.2020 m. įgijo profesionalaus futbolo klubo statusą.
2021 m. persikėlė į Čerkasus. 2021–2022 m. sezonas buvo nutrauktas dėl karo veiksmų. Tuo metu „A“ grupėje buvo trečioje vietoje.
2022–2023 m. sezone pateko į Pirmą lygą. Po pirmojo etapo pateko į stipriųjų ekipų grupę. O galutinėje ekipų rikiuotėje buvo treti. Dėl patekimo į Premjer lygą kovojo su FK Inhulec. 2023 m. birželio 10 d. rungtynės Petrovėje baigėsi lygiosiomis (1-1). Lemiamos rungtynės įvyko 2023 m. birželio 14 d. ir jose Čerkasų komanda rezultatu 2-1 palaužė FK Inhulets. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 3-2 LNZ naudai, kurie pateko į Premjer lygą.
Satoshi Otomo
(g. 1981 m. spalio 1 d.) – buvęs Filipinų futbolininkas, rungtyniavęs Filipinų rinktinėje.
Ledkalnis B-15
thumb|right|250px|Ledkalnis B-15A [[2001 m.]] Ledkalnis B-15 – didžiausias pastebėtas pasaulio ledkalnis Antarktidoje. Jis yra 295 km ilgio ir 37 km pločio, paviršiaus plotas sudaro 11 000 km². 2000 m. kovo mėnesį jis atskilo nuo Roso šelfinio ledyno, o dalis suskilo į mažesnius ledynus. Didžiausia iš šių atskilusių dalių buvo pavadinta B-15A. 2003 m. šis ledynas pradėjo dreifuoti ir pasuko į šiaurę, o 2005 m. skilo į kelias dalis. Po dešimtmečio šis ledkalnis vis dar neištirpęs.
2001 m. sausio 29 d. mokslininkai B-15A ledkalnyje įtaisė GPS siųstuvus, siekdami matyti kintančią ledkalnio poziciją. Tai buvo pirmas kartas pasaulyje, kai ledkalnis tiriamas tokiu metodu. GPS leido pamatyti ir sekti šio ledkalnio kelią.
2005 m. balandžio 10 d. šis ledynas susidūrė su Drygalskio ledo liežuviu, dėl to nuo šio liežuvio nuskilo 8 km² ledo gabalas ir buvo pakeistas Antarktidos žemėlapis.
Novi Travnikas
Novi Travnikas – miestas vidurio Bosnijoje ir Hercegovinoje, 14 km į pietus nuo Travniko, pakeliui į Bugoiną. Mieste maždaug pusė gyventojų yra kroatai ir pusė – musulmonai.
1975 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1975 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 42-asis Lietuvos vyrų ir 28-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
42-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1975 m. balandžio 8 – balandžio 30 d.
Čempionate žaidė 17 dalyvių, tarp kurių buvo 8 kviestiniai meistrai iš kitų sovietinių respublikų: Maskvos, Leningrado, Kišiniovo, Talino ir Rygos. Tuo siekta, kad Lietuvos čempionate dalyvaujantys Lietuvos šachmatininkai galėtų įvykdyti šachmatų meistro normą, kuri tuo metu buvo griežta ir reikalavo, kad turnyre dalyvautų atitinkamas kiekis patvirtintų šachmatų meistrų. Tai yra, kad dalyvaujantys meistrai savo titulą būtų įvykdę, ar patvirtinę, varžybose ne anksčiau, kaip prieš 3 metus. Iš 9 dalyvavusių Lietuvos šachmatininkų: šeši buvo vilniečiai, du – kauniečiai ir vienas dalyvis iš Šiaulių. Iš praėjusių metų čempionato prizininkų nedalyvavo sidabrą laimėjęs kaunietis J. Čiukajevas.
Doneco kalvagūbris
thumb|255px|Doneco kalvagūbris Ukrainos žemėlapyje
1975 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Po aštuonių ratų
Turnyrinės lentelės priekyje po aštuonių ratų dominavo svečiai. Geriausiai kol kas žaidė Moldavijos čempionas N. Popovas kuris pasiekė 4 pergales, 4 baigė lygiomis ir turėjo 6 taškus iš 8 galimų. Įkandin jo sekė rygietis J. Petkievičius (5 iš 7), maskvietis A. Aleksiejevas (5 iš 8), leningradietis A. Krutianskis (4,5 iš 7) ir viena partija atidėta, R.T. Etrukas (4 iš 7). Iš kviestųjų meistrų, kol kas, mažiau 50 % taškų turėjo leningradietis S. Ivanovas (3,5 iš 8), L. Šustermanas iš Moldavijos (3 iš 7; viena atidėta partija), maskvietis M. Judovičius (2 iš 5; 3 atidėtos). Iš Lietuvos šachmatininkų tarp lyderių tebuvo A. Butnorius (iš 7; viena atidėta partija). Jis kartu su J. Petkievičiumi dalijosi 2-3 vietomis. Dar nebuvo praradę vilties pasiekti meistro normą (plius 5): D. Lapienis (4 iš 7), H. Žemaitis (4 iš 8), R. Klimavičius(3,5 iš; viena atidėta) V. Mikėnas (3 iš 6; 2. atidėtos. Beje, nenuilstantis veteranas per turnyrą paminėjo savo 65-rų metų sukaktį. Ir ta proga jį pasveikino visi varžybų dalyviai.
Doneco kalvagūbris
Doneco kalvagūbris  – aukštuma Rytų Europos lygumos pietinėje pusėje, rytų Ukrainoje (Luhansko sritis ir Donecko sritis) ir Rusijoje (Rostovo sritis). Driekiasi iš šiaurės vakarų į pietryčius 370 km. Aukštis iki 367 m (Mohyla Mečetnos k., šalia Petrovskės miesto).
Masyvą sudaro daugiausia smiltainis, klintys ir skalūnai, su kuriais susiję gausūs akmens anglių telkiniai (Donbaso anglių baseinas). Būdingos banguotos aukštumos, kertamos gilių upių slėnių. Paplitę karstiniai reiškiniai, gausu kupolų, griovų, raguvų. Upių slėniai vietomis iki 150 m gylio, su atodangomis. Kalvagūbrį vagoja Donecas ir jo intakai (Aidaras, Luhanė, Derkulas).
1975 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Likus vienam ratui
Likus paskutiniam, septynioliktajam ratui, lyderiu tebebuvo A. Butnorius. Tad meistras iš Kauno, nepaisant paskutinio rato pasekmių, jau buvo užsitikrinęs Lietuvos čempiono titulą.
Prizininkai
Lietuvos čempionu tapo Algimantas Butnorius, surinkęs 11.5 taško iš 16 galimų. Kadangi kviestiniai meistrai, žaidė be konkurencijos, kitus Lietuvos čempionato medalius iškovojo geriausiai turnyre pasirodę Lietuvos žaidėjai – sidabrą vilnietis tarptautinis meistras Vladas Mikėnas (9,5 tšk.), bronzą – kitas vilnietis Henrikas Žemaitis (8,5. tšk.).
Lentelė
•Kviestiniai žaidėjai, dalyvavę ne konkurso tvarka.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
Čempionate žaidė tik 8 šachmatininkės: keturios vilnietės, dvi kaunietės, ir po vieną žaidėją iš Šiaulių bei Panevėžio, tačiau varžovės tarpusavyje žaidė po dvi partijas. Dalyvavo visos 1974 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkės.
Po devynių ratų
Po devynių ratų tebepirmavo panevėžietė S. Lakiūnaitė turėjusi 6 taškus iš 9 galimų. Į antrąją vietą pakilo vilnietė V. Kaušilaitė, kuri turnyro pradžioje buvo patyrusi du pralaimėjimus, o po to iškovojo penkias pergales iš eilės. Jos sąskaitoje buvo 5 taškai iš 7 galimų.
Po paskutinio rato
Gerai finišavo vilnietė Vilhelmina Kaušilaitė: ji paskutiniuose ratuose įveikė M. Kartanaitę, S. Survilaitę ir, surinkusi 9,5 taško iš 14 galimų, septintą kartą tapo Lietuvos čempione. Beveik visą laiką pirmavusi panevėžietė S. Lakiūnaitė liko antra – 9 tšk. Savo penktą bronzos medalį iškovojo 1974 m. bronzinė prizininkė, kaunietė N. Ivanovienė (7,5 tšk.). Po prizininkių liko: vilnietė M. Kartanaitė (7 tšk.) buvo 4-a, šiaulietė B. Buršteinaitė (irgi 7 tšk.) – 5-a. Praėjusių metų sidabro medalininkė A. Karosienė su 6,5 tšk. liko 6-a.
Jelenia Gura (Palenkės vaivadija)
Jelenia Gura – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Sokulkos ir 34 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Rusijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Rusijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Kova dėl apdovanojimų
Legenda:
Pateko į UEFA Champions League 2012-2013
Pateko į UEFA Europa League 2012-2013
Kova dėl išlikimo
Legenda:
Pateko į pereinamąsias rungtynes
Iškrito į FNL pirmenybes
Atsakomosios rungtynės
FK Volga Nižnij Novgorod nugalėjo bendru rezultatu 2–1 ir išliko elito divizione.
FK Rostov nugalėjo bendru rezultatu 4–0 ir išliko elito divizione. --
Finalo rungtynės
Kazanės „Rubin“ finale nugalėjo varžovus rezultatu 1-0 ir iškovojo šalies futbolo taurę. - -
Jaskaudžiai (Akmenė)
Jaskaudžiai – buvęs kaimas Akmenės rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Akmenės, Purvių-Viliošių miškuose, prie Gaižupio.
Istorija
Akmenės apylinkės Jaskaudžių kaimas 1977 m. kovo 30 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Rimšiai (Kelmė)
Rimšiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kiaunorių.
Andrius Užkalnis
Andrius Užkalnis (g. 1970 m. lapkričio 26 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas  , rašytojas, publicistas.
Mokslai
Mokėsi Vilniaus S. Nėries vid. mokykloje, Vilniaus statybos technikume, vidurinį mokslą baigė vakarinėje mokykloje. VDU studijavo anglų kalbą (nebaigė).
Darbas
Dirbo P. Eidukevičiaus odos ir avalynės fabrike (Vilnius), Lietuvos radijo užsienio laidų skyriuje, leidykloje „Vilnius In Your Pocket“, Baltijos šalių laikraštyje „The Baltic Independent“.
1995–2011 m. gyveno Redinge, dirbo BBC redaktoriumi bei vertėju.
Hedemėstės valsčius
Hedemėstės valsčius – valsčius pietvakarių Estijoje, Pernu apskrityje. Jo administracinis centras – Hedemėstė (0,7 tūkst. gyv.). Valsčiuje gyvena 4982 žmonės (2017 m.), teritorija užima 493,6 km².
Andrius Užkalnis
Darbas
2011–2015 m. „Lietuvos rytas“ ir „lrytas.lt“ apžvalgininkas. 2011–2013 m. vedė laidą „Užkalnio 5“ (BTV).
Hedemėstės valsčius
Valsčiuje yra 2 miesteliai ir 29 kaimai. Ribojasi šiaurėje su Pernu miesto valsčiumi, rytuose su Sardės valsčiumi, pietuose su Latvija ir vakaruose su Rygos įlanka. Patenka dalis Nigulos gamtos draustinio (Nigula looduskaitseala).
Andrius Užkalnis
Darbas
2014 m. nuteistas už komentatoriaus įžeidinėjimą.
Hedemėstės valsčius
Hedemėstės valsčiaus teritorija pakito 2017 m. administracinės reformos metu, prijungiant Tahkuranos valsčių. 2010 m. sausio 1 d. valsčiuje buvo 2987 gyv., teritorija – 390,2 km²; 2017 m. sausio 1 d. – 4982 gyv., teritorija – 493,6 km².
Claude Dambury
Klodas Damburi (g. 1971 m. liepos 30 d.) – buvęs Prancūzijos Gvianos futbolininkas, rungtyniavęs Prancūzijos Gvianos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2008 m.
Andrius Užkalnis
Darbas
2015 m. su Algiu Ramanausku vedė bendrą Info TV laidą.
Hedemėstės valsčius
Gyvenvietės
Arumetsa, Ikla, Jaagupi, Kabli, Krundiküla, Laadi, Leina, Lepaküla, Majaka, Massiaru, Mereküla, Metsaküla, Metsapoole, Nepste, Orajõe, Papisilla, Penu, Piirumi, Pulgoja, Rannametsa, Reiu, Sooküla, Soometsa, Tahkuranna, Treimani, Urissaare, Uuemaa, Uulu, Võidu.
Andrius Užkalnis
Darbas
Reguliariai rašo portale „DELFI“. Su sugyventine Fausta Marija Leščiauskaite leidžia „Užkalnio“ žurnalą.
Kantoruvka
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Rimšionys
Rimšionys – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Salų.
Julliet Bassey
Džiuljet Basei (Julliet Imoh Bassey g. 1999 m. spalio 3 d.) – Nigerijos futbolininkė, puolėja.
Žaidė ir Lietuvoje. Atstovavo Šiaulių „Gintros“ klubui.
Karjera
Gimė Nigerijoje, profesionalės karjerą pradėjo gimtinėje. 2021–2022 m. sezone atstovavo Bayelsa Queens FC ir tapo Nigerijos čempione.
FC Gintra
2023 m. vasario 20 d. tapo žinoma, atstovaus „Gintros“ klubui.
2023 m. kovo 26 d. debiutavo A lygoje rungtynėse prieš Žalgirio MFA. Šiaulietės pirmavo rezultatu 1:0, bet pačioje rungtynių pabaigoje, jau per pridėtą laiką, prasileido įvartį ir rungtynės baigėsi lygiosiomis (1:1). Žaidėjai šiose rungtynėse buvo parodyta geltona kortelė.
2023 m. balandžio 30 d. pasižymėjo įvarčiu moterų A lygos rungtynėse prieš Joniškio „Saned“. Šiaulietės nugalėjo varžoves rezultatu 3-0.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Jonelis
Visa vaga ištiesinta. Prie upelio įsikūrę Gruzdžiai, Gruzdžių viensėdis ir Karveliai.
Upėvardis kilęs iš asmenvardžio Jonelis.
Astruvkos dvaras
Astruvkos dvaras – dvaras, esantis Astruvkoje, Širvintų rajone (Čiobiškio sen.). Dvaro sodybos fragmentai apie 3 km į š.v. nuo Čiobiškio: rūmai, kumetynas, ūkinių pastatų liekanos. Dvaro sodyba kūrėsi nuo XIX a. pradžios.
XX a. pradžioje dvarą valdė rusų kilmės dvarininkas Petras Pimenas. Jis čia negyveno, dvaro reikalais rūpinosi ūkvedys.
1940 m. dvarininkas Pimenas su žmona Valerija paliko dvarą (vaikų jie neturėjo). Buvusiame dvare pokariu veikė Čiobiškio kolūkio gamybos centras, gerokai nugyvenęs dvaro sodybą. Vieno aukšto Astruvkos dvaro pastato rūmai  apleisti ir netvarkomi nyksta.
Anatole Vologe
1936 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkas atstovavo Prancūzijos nacionalinę rinktinę. Vologe aikštelėje pasirodė penkiose varžybose. Galutinėje rikiuotėje kartu su Prancūzijos rinktine užimta ketvirtoji vieta.
Jovaris
Jovaris – upelis Lietuvoje, Šilutės rajone; Šyšos dešinysis intakas. Prasideda Šilmeižių miške netoli Didšilių. Teka į pietvakarius, daugiausia pro miškus. Įteka Šyšon 13,4 km nuo jos žiočių, priešais Macikus.
Vaga daugelyje vietų ištiesinta. Prie Jovario įsikūrę Šilmeižiai, Grabupėliai.
CST-100 Starliner
Boeing CST-100 Starliner – privatus, pilotuojamas, daugkartinio naudojimo kosminis laivas, sukurtas įmonėje „Boeing“ pagal NASA programą „Commercial Crew Development“ (CCDev), skirtas įgulų iki 7 astronautų skraidinimui į Tarptautinę kosminę stotį (TKS) ir grąžinimui į Žemę.
Kapsulė yra 4,56 m pločio, joje telpa iki 7 astronautų. Kapsulė gali išbūti orbitoje iki 7 mėnesių su galimybe ją panaudoti iki 10 kartų. „Starliner“ gali būti iškeltas su 4 raketomis – „Atlas V“, „Delta IV“, „Falcon 9“ ir „Vulcan“.
Pirmoje „Commercial Crew Development“ konkurso fazėje 2010 m. NASA skyrė „Starliner“ vystymui 18 milijonų JAV dolerių. 2011 m. „Boeing“ gavo dar 93 milijonus tolimesniam programos vystymui. 2012 m. rugpjūčio 3 d. NASA paskelbė skirianti 460 milijonus dolerių „Starliner“ programai. 2014 m. rugsėjo 16 d. NASA pasirinko „Starliner“ ir „SpaceX“ „Dragon“ programas komercinio orbitinio transporto paslaugų teikimui ir skyrė „Boeing“ kompanijai 4,2 milijardus dolerių.
2019 m. gruodžio 20 d. „Boeing“ atliko pirmąjį „Starliner“ bandomąjį skrydį be įgulos su „Atlas V“ raketa. Bandomojo skrydžio metu misija patyrė techninių neatitikimų su laiko matavimu, buvo nutraukta ir nepasiekė TKS. Po dviejų dienų skrydžio kapsulė sėkmingai grįžo į Žemę. Tai buvo pirmas kartas istorijoje, kai įgulą galinti nešti kapsulė sėkmingai nusileidžia JAV teritorijoje.
2020 m. pabaigoje planuojamas antrasis „Starliner“ bepilotis bandymas, siekiant ištaisyti pirmojo skrydžio klaidas.
FK Chust
FK Chust – Ukrainos futbolo klubas iš Chusto.
Istorija
2019 m. įkurtas futbolo klubas. Kitados rungtyniavo mėgėjų lygose. Netrukus pradėjo siekti perkėlimo į Antrą lygą.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Joje užėmė antrą vietą. Dėl patekimo į Pirmą lygą kovojo pereinamosiose rungtynėse. Jų varžovais tapo FSK Mariupol'. 2023 m. birželio 3 d. Chusto mieste rungtynės baigėsi lygiosiomis (1-1), o namų rungtynėse, įvykusiose 2023 m. birželio 9 d., rezultatu 1-0 nugalėjo Chusto miesto atstovai, kurie pateko į Pirmą lygą. „Mariupolio“ ekipa prarado vietą Pirmoje lygoje.
Taidongas
Taidongas ( arba 臺東市, pinyin: Táidōng Shì; pe̍h-ōe-jī: Tâi-tang-chhī) – miestas pietryčių Taivane. Taidongo apskrities administracinis centras. Įsikūręs aliuvinėje lygumoje, ant pietinio Peinano upės kranto, 94 km į šiaurės rytus nuo Gaosiongo. Gyventojų 109 tūkst. (2009 m. duomenys).
Istorija
Miestas įkurtas ir plėtėsi valdant Čingų dinastijos imperatoriams Dziačingui (1796–1820) ir Sianfengui (1851–61).
Metamfetaminas
Metamfetaminas – stiprus centrinės nervų sistemos (CNS) stimuliantas, dažniausiai naudojamas kaip narkotikas (afrodiziakas ir euforiantas) ir rečiau kaip priemonė aktyvumo ir dėmesio sutrikimui gydyti. Cheminis junginys, atrastas 1893 m., egzistuoja dviejose enantiomerinėse formose: L-metamfetaminas ir D-metamfetaminas. Terminas „metamfetaminas“ dažniausiai reiškia racematą, dviejų enantiomerų mišinį lygiomis dalimis. D-metamfetaminas pasižymi stipresnėmis stimuliuojančiomis savybėmis, nors dėl tų pačių savybių yra naudojamas ir pats racematas, kadangi šio gamyba yra palyginti nesudėtinga.
Tiek metamfetaminas, tiek D-metamfetaminas platinamas nelegaliai kaip pramoginiai narkotikai. Plačiausiai šie preparatai naudojami Azijoje, Okeanijoje bei Jungtinėse Amerikos Valstijose, kur yra klasifikuoti kaip II klasės kontroliuojami preparatai. L-metamfetaminu JAV prekiaujama kaip nereceptiniu vaistu kvėpavimo per nosį palengvinimui. Metamfetamino gamyba, platinimas, prekyba ir laikymas yra draudžiami daugelyje šalių.
Nedidelės metamfetamino dozės sukelia euforiją, padidėjusį susikaupimą bei energingumą, sumažina apetitą bei sukelia svorio praradimą. Didesnės dozės gali sukelti psichozę, skeletinių raumenų suirimą, epilepsijos priepuolius bei kraujo išsiliejimą į smegenis. Chroniškas didelių dozių naudojimas sukelia neprognozuojamą nuotaikų svyravimą bei agresyvų elgesį. Pastebėta, jog afrodiziakinės bei energizuojančios preparato savybės įgalina vartotojus kelias dienas nepertraukiamai užsiimti seksualine veikla. Prie metamfetamino lengvai priprantama bei sunkiai atprantama: dažnas preparato vartojimas sukelia kelis mėnesius trunkantį abstinencijos sindromą. Priešingai nei amfetaminas, metamfetaminas yra neurotoksiškas dopaminerginiams vidurinių žmogaus smegenų neuronams. Parodyta, jog preparatas taip pat žaloja CNS serotonino neuronus. Pažeidimai sukelia negrįžtamus pakitimus smegenų funkcijose bei struktūrose (sumažėja pilkosios medžiagos tūris įvairiose smegenų vietose).
Aukštųjų Svirnų dvaras
Aukštųjų Svirnų dvaras – Aukštuosiuose Svirnuose, Vidiškių seniūnijoje (Ukmergės rajone).
Avižienių dvaras
Avižienių dvaras – dvaras, esantis Avižieniuose, Leliūnų seniūnijoje, Utenos rajone.
Owusu Benson
Nacionalinėje komandoje žaidė 1999 m.
Avižienių dvaras
Dvaro sodybos fragmentai netoli Kauno - Zarasų plento, iš jo Antalgėje pasukus p.r. kryptimi: gyvenamasis namas, kumetynas, tvartas, spirito varykla, rūsys.
Dvarą valdė Pamarnackiai. Tai buvo jų vasarvietė. XIX a. pabaigoje dvarą nupirko broliai Juozapas ir Liudvikas Žilėnai. Tarpukariu buvusioje spirito varykloje mokytojas Vladas Žilėnas rengė vaidinimus. Nugriovęs seną medinį dvaro ponų namą, 1928 m.pastatė naują gyvenamąjį būstą.
Rimšiškės (Šalčininkai)
Rimšiškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Turgelių. Į vakarus nuo kaimo plyti Rimšiškių durpynas.
Tryškių dvaras
Tryškių dvaras – dvaro sodyba pietinėje Tryškių miestelio dalyje, dešiniajame Virvytės (Virvyčio) upės krante. Dvaro pastatai išsidėstę netoli senojo miestelio centro, į pietvakarius nuo bažnyčios ir buvusios turgaus aikštės. Dvarui jo kūrėjai parinko vaizdingą vietą, ant kalvos, kurios šlaitai leidžiasi link Tryškio ir Virvyčios santakos. Iki mūsų dienų išliko XIX a. I pusėje – XX a. pr. dvaro pastatai: ponų namas (statytas XIX a. pirmojoje pusėje), svirnas (1895), kumetynas (XX a. pr.), arklidės liekanos (1886 m.).
Tryškiai buvo karališkasis dvaras, o vėliau ji valdė bajorų giminės: Valavičiai, Pacai, Oginskiai, Petkevičiai.
Istorija
Tryškių dvaras ir miestelis minimi jau 1537 m. Per ilgus amžius dvarą valdė ir labai žinomi didikai, istoriniai Lietuvos veikėjai. 1611 m. Tryškius valdė Andrius Valavičius. Žemaičių teisėjas, LDK vėliavininkas, savo lėšomis pradėjęs statyti Tytuvėnų (dab. Kelmės r.) bažnyčios ir vienuolyno ansamblį. 1674 m. Tryškiai – LDK kanclerio Kristupo Paco (1621–1684) valda. Jo pastangomis pastatyta Pažaislio bažnyčia ir vienuolynas (Kaune), jis perstatė Jiezno bažnyčią ir pastatė sau rūmus Jiezno dvare. 1799 m. Tryškių seniūnijai priklausančias valdas (Degučių, Dubėnų, Lelėnų, Juodžių, Dirmeikių kaimus) nuomojo Mykolas Oginskis, iš garsiųjų Ogisnkių, kurių giminėje daug žymių Žemaitijos ir visos Lietuvos veikėjų.
Tačiau, kaip matyti iš aprašymų, išvardintiems Tryškių dvaro savininkams šis dvaras nebuvo pagrindinė valda. Iki mūsų dienų išlikę dvaro sodybos pastatai iškilę čia XIX a. pirmojoje pusėje - XX a. pr., statyti jau kitų savininkų. XIX amžiaus viduryje Tryškių dvarą valdė Petkevičius. 1863 m. gegužės 21 d. sukilėliai čia buvo netikėtai rusų kariuomenės apsupti; susirėmimo metu daug jų žuvo, taip pat ir Tryškių dvaro savininko Petkevičiaus sūnus.
1892 m. dvaras jau priklausė Viktorui Pliateriui. Tai, kas yra dabar, veikiausiai šių dviejų dvarininkų palikimas.
Dvaro kompozicinė ašis – kelias, vedantis nuo Švc. Trejybės bažnyčios link dvaro ponų namo. Dar yra pavienių medžių, kuriais kažkada buvo apsodintas šis kelias. Dvaro ūkiniai pastatai buvo išdėstyti į rytus ir į pietus nuo ponų namo. Senieji želdiniai išlikę šiaurinėje dvaro sodybos dalyje ir apibus įvažiavimo – klevai, kaštonai, guobos.
Ponų namas – tradicinės (liaudiškos) architektūros. Tai medinis, vienaukštis pastatas, suręstas iš rąstų ir apkaltas lentomis. Nekartu remontuotas, tad gerokai pakeitęs pirminę išvaizdą. Tarybiniais metais namas pritaikytas ūkio kontorai, vėliau – butams. Svirnas ir arklidės (liekanos) – istorizmo laikotarpio „plytų“ stiliaus. Neblogai išsilaikęs svirnas – vieno aukšto pastatas, kurio langus puošia platūs plytų mūro apvadai. Pastogėje – dekoratyvinis karnizas. Kumetynas – tradicinės mūrinės architektūros statinys be ryškesnių stiliaus bruožų.
Dabar buvusi Tryškių dvaro sodyba – Tryškių miestelio Klaipėdos gatvės 15, 17 ir 19 numeriais pažymėti statiniai, įrašyti į kultūros vertybių registrą. Nykstanti dvaro sodyba reikšminga savo architektūrine, urbanistine ir kraštovaizdine verte. Buvęs dvaro kumetynas priklauso rajono savivaldybei. Kiti buvę dvaro pastatai – privati nuosavybė.
Karčė
Karčė – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Antal Rohrbach
Antalis (kai kur Antonas) Rorbachas (1825 m. spalio 22 d. Hora Zemplėno vietovėje – 1889 m. sausio 29 d. Budapešte) – vengrų vaistininkas ir fotografas.
Biografija
1848 m. Karališkajame Vengrijos universitete įgijo farmacinį išsilavinimą. 1850 m. Segedo mieste įkūrė nuosavą vaistinę ir vedė Liudoviką Ivankovič. 1864 m. Segede nusipirkęs namą, jį nugriovė ir pasistatė vaistinę. 1871–1876 m. dirbo samdomu vaistininku. 1877 m. persikraustė į Peštą (dabar Budapešto miesto dalis}.
Antalis Rohrbachas tarp amžininkų pagarsėjo urbanistinio peizažo fotografijomis. Tais laikais fotooptika buvo dar labai netobula, todėl tekdavo platesnį vaizdą fotografuoti įvairiais kampais, o vėliau nuotraukas suklijuoti į vieną – panoraminę. Fotografavo daugiausiai Segede, 1857–1859 m. įamžino geležinkelio tilto statybos etapus.
Tuo metu Rusijos imperijos Vitebsko, Vilniaus, Gardino ir kt. gubernijose buvo tiesiamas Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis. Sudėtingesniems inžineriniams objektams statyti buvo pasamdyti prancūzų specialistai, vienas iš kurių ir pakvietė Antalį Rohrbachą šiuos statinius užfiksuoti fotografijose. Į Rusijos imperiją vaistininkas išvyko 1861 m. rugpjūtyje, o grįžo tų pačių metų gruodžio vidury.
Po kelionės liko pluoštas nuotraukų su Vilniaus, Kauno, Daugpilio, Rezeknės, Gardino miestų; tiltų ir kt. geležinkelio objektų vaizdais. Vėliau tyrinėtojai nustatys, kad tarp jų buvo seniausios žinomos Kauno nuotraukos, vieni iš pirmųjų Vilniaus fotografijų.
Po Antalio Rohrbacho mirties fotografijos pateko į Varšuvos nacionalinį muziejų, Ispanijos nacionalinę biblioteką, kitus rinkinius. 2021 m. pab. Šiaulių fotografijos muziejus (Šiaulių „Aušros“ muziejaus padalinys) iš privataus kolekcionieriaus Ispanijoje įsigijo A. Rohrbacho 22 fotografijų albumą su vertingais Lietuvos vaizdais, taip papildydamas savo ekspozicijas.
Krašnianai
Krašnianai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Sokulkos ir 43 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Bernardas Stanislovas Gozdskis
Biografija
1734 - 1762 - Karūnos prievaizas.
1754 - generolas.
1762 - 1771 - Palenkės vaivada.
Mark Bowen
Markas Bauenas (g. 1963 m. gruodžio 7 d.) – buvęs Velso futbolininkas, rungtyniavęs Velso rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1986–1997 m.
Bartešiškės (Baltarusija)
Bartešiškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Rodūnios apylinkėje. Įsikūręs 2 km į šiaurės vakarus nuo Rodūnios, prie Rodūnios upelio. Praeina Rodūnios–Nočios plentas.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas, patekęs į Lydos apskrities Rodūnios valsčių ir apylinkę. Buvo Kivonių dvaro valda.
Vaikūnonys
Vaikūnonys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Rodūnios apylinkėje. Įsikūręs 7,5 km į šiaurės rytus nuo Rodūnios, 4,5 km nuo sienos su Lietuva, prie Ditvos upės. Šalia eina plentas Rodūnia–Bastūnai.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas, patekęs į Lydos apskrities Rodūnios valsčių ir apylinkę.
Judra (upė)
Judra – upelis Lietuvoje, Telšių rajone; Gervainio kairysis intakas (Virvytės baseinas). Išteka iš Judrino ežero Vilkų miško pakraštyje. Teka miškingais kraštovaizdžiais į rytus, toliau – dirbamais laukais į šiaurės rytus. Įteka į Gervainį 2,9 km nuo jo žiočių, į rytus nuo Burnių.
Intakai: Ankštelė (kairysis), Dukupis, Viešvė (dešinieji).
Vaga daugelyje vietų ištiesinta. Prie Judros įsikūręs Irtoganas, Galkančiai, Mileikiai, Judrėnai, Viešvėnai I, Plepai, Burniai.
Upėvardis kilęs iš žodžio judrus ('vikrus, greitas, gyvas').
Anavilio dvaras
Anavilio dvaras – dvaras, esantis Anavilyje (Virniaus rajone) apie 1 km į vakarus nuo Paberžės.
Dvaro sodybos fragmentai: rūmai, svirnas, kumetynas, keli gyvenamieji namai. Dvaro pastatai išlikę iš XIX a. antrosios pusės - XX a. pradžios.
Burgos CF
Burgos CF – Ispanijos futbolo klubas iš Burgoso. Namų rungtynes žaidžia Burgoso „El Plantes“ stadione, kurio talpa daugiau nei 12 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1985 m. Rungtyniavo šeštos, penktos, ketvirtos pakopos pirmenybėse. 2001–2002 m. sezone rungtyniavo segundoje, bet po sezono iškrito į žemesnį divizioną. Paskui sekė kritimas ir į ketvirtą pakopą.
2021–2022 m. rungtyniavo Segunda División ir užėmė vienuoliktą vietą.
FK Klaipėdos Granitas
FK „Klaipėdos Granitas“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. Liūdnai pagarsėjo parduotomis varžybomis ir akivaizdžiu varžybų rezultatų klastojimu. Už nesąžiningą veiką buvo išmestas iš elitinės lygos ir paskelbė apie bankrotą.
Istorija
FK „Klaipėdos granitas“ įkurtas 2012 m. Iš pradžių buvo įkurta Viešoji įstaiga „Klaipėdos granitas“. Netrukus prie šios įstaigos susibūrė ir futbolininkų kolektyvas – FK „Klaipėdos granitas“. 2012 m. FK „Klaipėdos granitas“ debiutavo Lietuvos futbolo federacijos (LFF) II lygos Vakarų regiono čempionate ir užėmė ketvirtą vietą.
2013 m. komanda laimėjo I šalies lygą ir iškovojo teisę dalyvauti kitų metų A lygos pirmenybėse. Taip pat, komanda LFF taurės ketvirtfinalyje nugalėjo FK Šiaulių ekipą ir pateko į pusfinalį.
2014 m. Klaipėdos Granitui buvo suteikta A lygos licencija, patvirtinanti klubo teisę dalyvauti A lygos čempionate.
2015 m. A lygos sezoną pradėjo dešimt klubų, tačiau baigė tik aštuoni – dėl lažybų skandalo pasitraukė Pakruojo „Kruoja“, o „Klaipėdos granitą“ išmetė Lietuvos futbolo federacija (LFF).
Pasirodė informacija, kad klubo vadovai nešvaraus žaidimo neneigia, o skolų kamuojamas klubas paskelbė apie bankrotą.
Diskvalifikuoti pakartotinai
LFF DK nagrinėjo LFF Tyrimų komiteto išvadas dėl 2018 m. spalio 4 d. rungtynių tarp „Klaipėdos granito" ir Klaipėdos „Atlanto". Remiantis UEFA ir „Sportradar" lažybų stebėsenos sistemos (BFDS) ataskaita bei rungtynių tyrimo ekspertų grupės išvadomis nustatyta, jog tam tikrų žaidėjų elgesys rungtynių metu sudaro prielaidas manyti, kad jie galėjo padaryti Kodekso 44 straipsnio (Neteisėtos įtakos darymas ir sutartų rungtynių draudimas) 1 dalyje numatytus pažeidimus.
Pagal LFF Drausmės kodekso 44 str. 6 dalį „Klaipėdos granito" žaidėjui Dmitrijui Šiškinui skirta 6 mėnesių draudimo dalyvauti futbolo veikloje sankcija, o Egorui Potapovui ir Rokui Borusui - 1 metų draudimo sankcija. Pagal LFF Drausmės kodekso 44 str. 5 dalį, „Granito" žaidėjams Tadui Norbutui ir Tamerlanui Kozubajevui skirtos 3 mėnesių diskvalifikacijos sankcijos.
Ankstesniu, 2018 m. rugsėjo 22 d. sprendimu, LFF DK diskvalifikavo R. Borusą, Tadą Simaitį, Roką Urbelį skiriant 2 rungtynių diskvalifikacijas bei 1 tūkst. eurų baudą „Klaipėdos granito" klubui dėl garbingo žaidimo principo pažeidimų 2018 m. birželio 21 d. rungtynėse tarp „Klaipėdos granito" ir „Stumbro".
Taip pat 2018 m. spalio 2 d. sprendimu LFF DK diskvalifikavo R. Borusą, E. Potapovą, R. Urbelį (10 rungtynių), D.Šiškiną ir T. Vitukyną (2 rungt.) bei skyrė 9 tūkst. eurų baudą „Klaipėdos granito" klubui dėl garbingo žaidimo principo pažeidimų 2018 m. birželio 30 d. rungtynėse tarp Kauno „Spyrio" ir „Klaipėdos granito".
Klubas pašalintas
Lietuvos futbolo federacijos (LFF) Vykdomasis komitetas (VK) balsavimu priėmė sprendimą pašalinti „Klaipėdos granitą" iš 2015 m. Lietuvos „SMSCredit.lt A lygos" čempionato.
Medininkų herbas
Medininkų herbas – vienas iš Medininkų kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
FK Klaipėdos Granitas
Klubas pašalintas
LFF Apeliacinis komitetas 2018 m. lapkričio 13 d. sprendimu nutarė palikti nepakeistą spalio 29 d. LFF Drausmės komiteto sprendimą dėl „Klaipėdos granito" pašalinimo iš Lietuvos „SMSCredit.lt A lygos" čempionato už sąžiningo žaidimo principų pažeidimus.
Medininkų herbas
Aprašas
Herbinio skydo raudoname lauke vaizduojamas auksinės pilies su kampiniu bokštu fragmentas. Pavaizduotas tik fragmentas, nes visa gardinė pilis herbe atrodytų prastai.Svarstant Medininkų herbo motyvus, niekam nekėlė abejonių, kad jame turi būti įprasminta Medininkų pilis, vienas iš reikšmingiausių praeities gynybinių statinių.
FK Klaipėdos Granitas
Sudėtis
2015 m. birželio 11 d.
Medininkų herbas
Istorija
2014 m. liepos 7 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-1888. Etalono autorius – Juozas Galkus.
FK Klaipėdos Granitas
Sudėtis
2015 m. spalio 2 d. sprendimu LFF DK už LFF Drausmės kodekso 44 straipsnio (Neteisėtos įtakos darymas ir sutartų rungtynių draudimas) pažeidimus diskvalifikavo „Klaipėdos granito" žaidėjus Roką Borusą, Egorą Potapovą, Roką Urbelį (po 10 rungtynių), Dmitrijų Šiškiną ir Titą Vitukyną (po 2 rungtynes) bei skyrė 9 tūkstančių eurų baudą klubui dėl garbingo žaidimo principo pažeidimų birželio 30 d. rungtynėse tarp Kauno „Spyrio" ir „Klaipėdos granito".
Kundzičė (Sokulkos valsčius)
Kundzičė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Sokulkos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
FK Klaipėdos Granitas
Sudėtis
Spalio 29 d. LFF DK vėl svarstė „Klaipėdos granito" pažeidimus spalio 4 d. rungtynėse tarp „Klaipėdos granito" ir Klaipėdos „Atlanto". Remdamasis LFF Drausmės kodekso 44 str., LFF DK nutarė pašalinti „Klaipėdos granito" klubą iš Lietuvos čempionato bei skirti 12 tūkstančių eurų baudą, taip pat diskvalifikuoti klubo žaidėjus D. Šiškiną (6 mėnesiams), E. Potapovą, Roką Borusą (abu 1 metams), Tadą Norbutą ir Tamerlaną Kozubajevą (po 3 mėnesius).
Kundzičė (Sokulkos valsčius)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
FK Klaipėdos Granitas
Sudėtis
Spalio 30 d. „Klaipėdos granitas" apskundė LFF DK sprendimus LFF Apeliaciniam komitetui. Jis išnagrinėjęs klubo skundus patenkino tik iš dalies - panaikino spalio 29 d. skirtą 12 tūkstančių eurų piniginę baudą bei diskvalifikacijas R. Urbeliui ir T. Norbutui.
Nilo slenksčiai
thumb|170px|6 Nilo upės slenksčiai thumb|Ketvirtas slenkstis thumb|Šeštas slenkstis Nilo slenksčiai – seklumų ruožas Nilo upėje tarp Asuano ir Chartumo (Sudanas), kur gausu rėvų, riedulynų, sraujymių.
6 slenksčiai
Išskiriami 6 Nilo slenksčiai, kurie skaičiuojami priešsroviui. Pirmasis slenkstis mūsų dienomis yra Egipte, o kiti – Sudane.
Istorija
Pirmasis Nilo slenkstis senovėje buvo riba tarp Egipto ir Kušo. Vėliau egiptiečiai užkariavo žemes iki pat šeštojo slenksčio.
Rimšiškės (Vilnius)
Rimšiškės – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Sužionių.
Reveka Levina
Biografija
Gimė 1899 m. lapkričio 13 d. Žagarėje. 1918 m. tapo Tarybų Sąjungos komunistų partijos nare. Iki 1926 m. gyveno Saratove, vėliau Maskvoje. Baigė Maskvos J. Sverdlovo komunistinį universitetą bei Maskvos raudonosios profesūros institutą. Nuo 1931 m. iki 1948 m. dirbo TSRS mokslų akademijos agronomijos skyriuje, 1939-1947 m. skyriaus direktorė. 1939 m. tapo TSRS mokslų akademijos korespondente atsakinga už ekonomiką. 1948 m. suimta ir įkalinta iki 1954 metų. 1955 m. vėl pakviesta dirbti TSRS mokslų akademijos korespondente. Mirė 1964 m. gruodžio 18 d. Maskvoje. Vyras buvo medikas, patofiziologas Levas Karlikas (1898-1975), sūnus fizikas Michailas Levinas (1921-1992).
Džongli
Džongli (pe̍h-ōe-jī: Tiong-le̍k), seniau Čungli – vienas iš Taojuano rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane. Gyventojų 381 tūkst. (2014 m. duomenys). Veikia trys universitetai.
Istorija
thumb|left|175px XIX a. čia gyveno pingpu, viena iš Taivano aborigenų genčių. Čingų dinastijos laikais į teritoriją atsikėlė imigrantai iš Fudziano ir Guangdongo, taip pat ir hakai.
Mieste vyko 1977 m. Džongli incidentas (中壢事件), vienas iš ryškiausių judėjimų už demokratizaciją Taivane.
2014 m. gruodžio 25 d. sukūrus naująjį Taojuano miestą, Džongli tapo vienu iš jo rajonų (区, Qū).
Radovišas
Radovišas – miestas rytų Makedonijoje, Radovišo savivaldybėje, kurioje stūkso Plačkovicos kalnas. Per miestą driekiasi kelias Štipas–Strumica, kuris yra pagrindinis susisiekimo kelias su kitomis šalies dalimis.
Istorija
thumb|left|250px|Radovišas thumb|250px|left|Radovišas
Iš pradžių Radovišas buvo nedidelė slavų gyvenvietė, bet valdant Samueliui (Bulgarijos vadovui), Radovišas tapo verslo centru, kol viduramžių miestas Konče buvo vienuolynas ir regiono centras. Radovišas pirmąkart buvo paminėtas kaip Bizantijos imperatoriaus Basilo II įkurta gyvenvietė 1019-aisiais.
Savivaldybė
Savivaldybės plotas – 497,48 km² joje gyvena 28244 gyventojai. Gyventojų tankumas – 56 žmonės/km². Didžioji dalis gyventojų – makedonai, bet yra ir turkų. Tačiau Radovišo savivaldybėje nepasitaiko etninių konfliktų.
Radovišo savivaldybėjė taip pat yra 36 kaimai. Miesto ir savivaldybės meras – Robertas Velkovas.
Gyventojai
Pagal 2002-ųjų duomenis, Radoviše gyvena 16 233 žmonės.
Religija
Radoviše vyrauja stačiatikybė, nors yra musulmonų, protestantų ir katalikų. Yra dvi cerkvės, naujoji Švč. Trejybės ir senoji Šv. Iljos, taip pat keletas vienuolynų: Šv. Archangelo Mykolo, Šv. Pantaleono, Šv. Jurgio. Yra ir protestantų bažnyčių: dvi metodistų bažnyčios ir baptistų bažnyčia. Taip pat yra dvi musulmonų mečetės.
Švietimas
Mieste yra dvi pagrindinės mokyklos: "Krste Petkov Misirkov" (~1300 mokinių) ir "Nikola Karev" (~1100 mokinių). Jose mokosi vaikai nuo 6 iki 14 metų. Mieste yra ir viena aukštoji mokykla "Kosta Susinov", kurioje mokosi ~1200 mokinių nuo 15 iki 18 metų.
Ekonomika ir pramonė
Radovišo ekonomika remiasi įvairiais dalykais: pramone, statybomis, žemės ūkiu, kasyba, turizmu, bankininkyste, draudimu, amatais, transportavimu.
Mieste yra keletas didelių gamyklų:
Yra keletas smulkesnių mėsinių bei sulčių ar limonado fabrikų. Yra ir keletas metalo perdirbimo įmonių. Stambesnės – "Metalpromet" ir "Semi". Veikia viena kasykla Radovišo savivaldybėjė, vadinama Bučimu. Tai vienintelė kasykla Makedonijoje, kurioje kasamas varis ir auksas. Ten dirba ~500 žmonių. Be to, yra keletas statybos įmonių.
Rimšiškės (Zarasai)
Rimšiškės – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Magučių.
Juan Sandoval
Chuanas Sandovalis (g. 2001 m. kovo 25 d.) – Kolumbijos futbolininkas, atakuojantis saugas.
Vidiškių herbas
Vidiškių herbas – vienas iš Vidiškių kaimo ir seniūnijos (Ignalinos rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Juan Sandoval
Karjera
Kolumbietis futbolo paslapčių sėmėsi Medeljino Futbolo Akademijoje (Medeljinas).
Baltijos Futbolo Akademija
2021 m. persikėlė į Lietuvą ir atstovavo Baltijos Futbolo Akademijai.
Vidiškių herbas
Istorija
2015 m. liepos 16 d. herbą LR Prezidentė patvirtino dekretu Nr. 1K-396. Herbas pašventintas 2015 m. per Žolinę. Etalono autorius – Juozas Galkus.
Juan Sandoval
Baltijos Futbolo Akademija
Debiutavo Pirmoje lygoje 2021 m. kovo 21 d. rungtynėse prieš FK Atmosfera. Vilniaus ekipa nusileido varžovams 0:2.
2021 m. kovo 30 d. rungtynėse prieš Kauno Žalgiris B pasižymėjo pelnydamas du įvarčius ir svariai prisidėjo prie vilniečių pergalės rezultatu 4-2.
Pirmoje lygoje sužaidė keturiolika rungtynių ir pelnė septynis įvarčius.
Rugpjūčio mėnesį dėl asmeninių priežasčių žaidėjas paliko Lietuvą.
FK Atmosfera
2022 m. karjerą pratęsė Mažeikių „Atmosferoje“.
2022 m. kovo 18 d. debiutavo Pirmoje lygoje atstovavdamas mažeikiškiams. Šiose rungtynėse rezultatu 1:0 nugalėjo Plungės „Babrungas“.
Sekančiose rungtynėse, įvykusiose 2022 m. kovo 30 d. mažeikiškiai lygiosiomis 4-4 sužaidė su Riteriai B. Dviem įvarčiais pasižymėjo Chuanas Sandovalis.
Maqtaaral klubas
2023 m. vasario mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Maktaaral FK (Kazachstanas).
Statistika
Spalvų reikšmės:
Baltarusijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Baltarusijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Pereinamosios rungtynės
-
Galutinė ekipų rikiuotė
Šaltiniai: Soccerway
Vaškeliai (Baltarusija)
Vaškeliai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Rodūnios apylinkėje. Įsikūręs 3 km į šiaurės rytus nuo Rodūnios, 7,5 km nuo sienos su Lietuva. Šalia eina plentas Rodūnia–Bastūnai.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas, patekęs į Lydos apskrities Aleksandravo valsčių ir apylinkę, buvo Kazokiškių dvaro Patackų valda.
Jaunimo parkas
thumb|right|300px|Jaunimo parkas Jaunimo parkas – miesto parkas Pietų Lietuvoje, Alytuje. Įveistas 1982 m. Plotas – 36,6 ha. Nuo 1993 m. vietinės reikšmės dailės paminklas. Anksčiau stovėję atrakcionai nebeveikia arba yra demontuoti. Nedidelė „vasaros estrada“ paversta riedutininkų parku. Populiari kaip jaunimo traukos ir gyventojų rekreacijos vieta. Didelės erdvės prižiūrimos ir tvarkomos. Yra miškeliai, vaikų žaidimų ir šachmatų aikštelės, dviračių takai.
1984 m. grupė jaunų skulptorių, minėdama 50-ąsias skulptoriaus Kosto Valaičio metines, visuomeniniais pagrindais Jaunimo parkui sukūrė pirmąją Tarybų Lietuvoje metalo – plastiko skulptūrų kompoziciją, kuri tuomet buvo ir vienintelė tokia Sovietų Sąjungoje. Skulptoriams vadovavo Naglis Nasvytis, prie darbų prisidėjo ir tuometinis miesto dailininkas Albertas Stankevičius. Skulptūros parke stovi iki šiol.
Skulptūros, jų autoriai
1997–1998 m. atidengtos dar dvi užsienio autorių Alytaus miestui padovanotos skulptūros:
Bivylių dvaras
Bivylių dvaras – Bivyliuose, Užliedžių seniūnijoje (Kauno rajone).
Archeologinė dvarvietė yra kairiajame Nevėžio upės krante, tarp kelio Raudondvaris (Romainiai) – Babtai ir Nevėžio, priešais Bivylių kaimelį. Pietiniu dvarvietės pakraščiu teka upelis, įtekantis į Nevėžį. Dabar čia jau stovi jau ne dvaro laikotarpio medinis gyvenamas namas, keli ūkiniai pastatai.
Dvarvietę 1992 m. tyrinėjęs archeologas E. Ivanauskas rado žaliai glazūruotų koklių fragmentų, monetų. Dvarvietė datuojama XVII–XVIII a.
Günther von Kluge
Giunteris fon Kliugė, 1882 m. spalio 30 d. Poznanėje – 1944 m. rugpjūčio 18 d. prie Meco) – vokiečių karinis veikėjas, Vermachto feldmaršalas (1940 m.).
Biografija
Gimė Vokietijos imperijos generolo M. fon Kliugės šeimoje. 1899 m. savanoriu pradėjo fanenjunkerio tarnybą 46-ajame lauko artilerijos pulke. 1901 m. tapo leitenantu. 1911 m. baigė karo akademiją, o 1912 m. pradėjo tarnauti Generaliniame štabe.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, 1914 m. rugpjūtį pakeltas į kapitonus ir paskirtas tarnauti XXI armijos korpuso štabe. Vėliau tęsė tarnybą Pietų armijos ir Alpių korpuso štabuose. 1918 m. pavasarį paskirtas 236-osios pėstininkų divizijos štabo operatyvinio skyriaus viršininku. Tų pačių metų spalį sunkiai sužeistas prie Verdeno.
Po karo tarnavo Reichsvere. Nuo 1921 m. iki 1923 m. tarnavo 3-osios pėstininkų divizijos štabe. 1923 m. balandį pakeltas į majorus. Nuo 1923 m. tarnavo įvairiuose Karo ministerijos štabuose. 1926 m. paskirtas 3-ojo artilerijos pulko bataliono vadu. 1929 m. vasarį paskirtas 1-osios kavalerijos divizijos štabo viršininku. 1930 m. vasarį pakeltas į pulkininkus bei paskirtas 2-ojo artilerijos pulko vadu, o 1931 m. spalį – 3-osios karo apygardos artilerijos vadu. 1933 m. vasarį pakeltas į generolus majorus, o tų pačių metų spalį paskirtas sausumos pajėgų ryšių dalinių inspektoriumi. 1934 m. pakeltas į generolus leitenantus. Tų pačių metų spalį tapo VI karo apygardos ir pėstininkų divizijos vadu. 1935 m. balandį paskirtas 6-ojo armijos korpuso vadu. 1936 m. rugpjūtį pakeltas į artilerijos generolus. 1938 m. lapkritį paskirtas 6-osios armijos grupės vadu. Antrojo pasaulinio karo pradžioje, Įsiveržimo į Lenkiją metu, vadovavo 4-ajai armijai. 1939 m. spalį pakeltas į generolus pulkininkus. Prancūzijos užpuolimo metu vadovavo tai pačiai 4-ajai armijai. 1940 m. liepos 19 d. jam, kaip ir dar 11 Vermachto aukščiausio rango generolų, buvo suteiktas feldmaršalo laipsnis už jų veiksmus žaibiškai nugalint Prancūziją. Barbarosos operacijos pradžioje vadovavo 4-ajai armijai, tačiau birželio 26 d. paskirtas vadovauti Armijų grupės Centras 2-ajai ir 3-ajai tankų grupėms. Tų pačių metų gruodžio 18 d. paskirtas vadovauti visai Armijų grupei Centras. 1943 m. spalio 12 d. G. fon Kliugė pateko į automobilių avariją, buvo sunkiai sužeistas ir perkeltas į rezervą. 1944 m. liepos 2 d. pakeitė G. Rundštetą Vakarų fronto vado pareigose, tačiau ir jam vadovaujant Vermachto pajėgoms Vakaruose, Sąjungininkų puolimo atlaikyti taip pat nepavyko. 1944 m. rugpjūčio 18 d. A. Hitleris atleido G. fon Kliugę iš pareigų ir pareikalavo grįžti į Vokietiją. Tą pačią dieną, pakeliui į Mecą, G. fon Kliugė nusižudė. Yra nuomonių, kad jo savižudybė buvo inscenizuota.
Jangmėjus
Jangmėjus  – vienas iš Taojuano rajonų, esantis šiaurės vakarų Taivane. Gyventojų 157 tūkst. (2010 m. duomenys). Vystoma aukštųjų technologijų ir tradicinė pramonė.
Geografija
thumb|left|175px Jangmėjus išsidėstęs centrinėje miesto dalyje, Taojuano plokščiakalnyje. Rytuose rajoną supa dalinai miškingos prieškalnės, apylinkėse yra nemažai arbatos plantacijų.