cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bostono Celtics
1957 m. – 1969 m.: Dinastija
Po 1966–ųjų m. čempionato R. Auerbekas paliko trenerio postą, o jį pakeitė žaidžiančiuoju treneriu tapęs B. Raselas. Naujasis treneris taip pat tapo pirmuoju afroamerikiečiu treneriu NBA lygoje. R. Auerbekas komandoje liko kaip generalinis direktorius, šiose pareigose jis buvo iki antros 9-ojo dešimtmečio pusės. Tačiau tais metais nutrūko „Celtics“ komandos laimėtų čempionų titulų serija, kadangi klubas Rytų konferencijos finalo serijoje nusileido Filadelfijos „76ers“ ekipai. Senstanti komanda dar du kartus (1968 m. ir 1969 m.) sugebėjo iškovoti čempionų žiedus, abu kartus ji finaluose nugalėjo „Lakers“. Po 1969-ųjų m. sezono iš komandos pasitraukė B. Raselas, tuo iš esmės baigdamas dominuojančią „Celtics“ dinastiją, kuri per 13 metų iškovojo 11 čempionų titulų. 8-ių iš eilės laimėtų NBA čempionatų serija yra ilgiausia tokia serija visų Jungtinių Valstijų profesionalių sporto šakų istorijoje.
1970 m. – 1978 m.: Dinastijos atgaivinimas
1977 m. NBA naujokų biržoje „Celtics“ pasirinko jauną puolėją iš Šiaurės Karolinos universiteto Šarlotės mieste Sedriką Maksvelą. Naujokas nežibėjo pirmame sezone, tačiau teikė vilčių. Po 1977–78 m. sezono, kuriame „Celtics“ iškovojo 32 pergales ir patyrė 50 pralaimėjimų, R. Auerbeko darbas tapo dar sunkesnis, nes komandą paliko rezultatyviausias visų laikų klubo žaidėjas Džonas Havličekas, komandai atidavęs 16 metų.
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1977–78 m. sezoną „Celtics“ komandai priklausė du iš pirmųjų aštuonių šaukimų 1978 m. NBA naujokų biržoje. R. Auerbekas, turėdamas tai omenyje, surizikavo ir 6–uoju šaukimu pasirinko trečiakursį (Indianos valstybiniame universitete) Larį Berdą, nors ir žinojo, kad krepšininkas nuspręs pasilikti koledže paskutiniams savo mokymosi metams. „Celtics“ išlaikė teises į žaidėją vieneriems metams (taisyklė, leidusi tai padaryti, vėliau buvo pakeista), o R. Auerbekas manė, kad L. Berdo potencialas yra vertas laukimo. Treneris taip pat tikėjosi, jog, pasibaigus koledžo sezonui, „Celtics“ turės puikią galimybę su žaidėju pasirašyti sutartį. Jis buvo teisus – L. Berdas prisijungė iškart po to, kai nuvedė savo komandą iki NCAA finalo, kuriame pralaimėjo Mičigano valstybinio universiteto komandai, vedamai Medžiko Džonsono.
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė (g. 1954 m. gruodžio 23 d. Rudiškių k., Joniškio r.) – pedagogė ir chorvedė.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
thumb|right|L. Berdas buvo pašauktas 6–u numeriu [[1978 m. NBA naujokų birža|1978 m. NBA naujokų biržoje ir visą savo karjerą praleido Bostono „Celtics“ komandoje.]] Kita svarbi istorija „Celtics“ klubo 1978–79 m. sezone buvo konfliktas tarp R. Auerbeko ir naujojo savininko Džono V. Brauno. Nesutarimai beveik privedė prie to, kad treneris atsistatydintų iš generalinio direktoriaus pareigų ir pereitų į Niujorko „Knicks“ komandą. Visuomenė tvirtai palaikė R. Auerbeką, tad Dž. Braunas nusprendė geriau parduoti komandą, negu patirti miesto įtūžį dėl konflikto su treneriu. Per trumpą valdymo laikotarpį Dž. Braunas atliko mainus, per kuriuos gavo Bobą Makedu, kurio R. Auerbekas nepakentė. Taip buvo suformuotas komandos branduolys. Tą sezoną „Celtics“ sekėsi nekaip – žaisdami be L. Berdo jie iškovojo 29 pergales bei patyrė 53 nesėkmes. Naujokams Chrisui Fordui, Rikui Robiui, Sedrikui Maksvelui ir Tainiui Arčibaldui nepavyko atvesti komandos į pergalių kelią.
1979–80 m. sezoną, praėjus metams po pašaukimo, „Celtics“ komandoje debiutavo L. Berdas. Klubą perėmus naujam savininkui, R. Auerbekas atliko keletą mainų, padėjusių komandą sugrąžinti į lyderių gretas. Treneris iškeitė nepatenkintą B. Makedu, buvusį rezultatyviausią lygos žaidėją, į Detroito „Pistons“ komandoje žaidusį gynybos specialistą M. L. Karą bei du šaukimus 1980 m. NBA naujokų biržos pirmajame rate. Be to, iš CBA jis paėmė įžaidėją Džeraldą Hendersoną. M. L. Karas, T. Arčibaldas, Dž. Hendersonas ir Ch. Fordas sudarė gana neblogą unikalaus meistriškumo gynėjų grandį, kuri puikiai derėjo su priekine linija, sudaryta iš talentigųjų D. Kauenso, S. Maksvelo bei L. Berdo, kuris vėliau tapo NBA metų naujoku. „Celtics“ reguliarųjį sezoną baigė turėdama 32 pergalėmis daugiau nei ankstesniame sezone (tuo metu tai buvo didžiausias sezono pokytis NBA istorijoje). Komanda iškovojo 61–ą pergalę ir pralaimėjo 21–ą kartą, tačiau Rytų konferencijos finale nusileido Filadelfijos „76ers“ klubui.
Melekeokas
Melekeokas (palau k. Melekeok) – Palau valstija. Įsikūrusi Babeltuapo salos rytinėje pakrantėje, prie didžiausio Mikronezijos salyno ežero – Ngardoko (493 ha). Plotas 11 km². Valstijoje gyvena 391 gyventojas.
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė
Biografija
Baigusi Joniškio 2-osios vidurinės mokyklos aštuonias klases ir vaikų muzikos mokyklą (mokyt. Z. Juodakevičiaus akordeono klasė), 1970–1974 m. choro dirigavimo mokėsi Panevėžio J. Švedo pedagoginėje muzikos mokykloje (dėst. E. Jakštienė). 1974–1978 m. muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (dirigavimo mokė S. Kačinskienė).
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
Po sezono R. Auerbekas atliko bene vienapusiškiausius mainus per visą NBA istoriją. Treneris visada buvo mėgėjas atsargoje turėti keletą šaukimų naujokų biržoje, tad net ir po sėkmingo 1979–80 m. sezono „Celtics“ klubui priklausė pirmasis ir tryliktasis šaukimai 1980 m. naujokų biržoje, likę po mainų su Detroito „Pistons“. R. Auerbekas bemat įžvelgė galimybę pagerinti komandą: už šiuos du šaukimus Oklendo „Golden State Warriors“ atidavė vidurio puolėją Robertą Perišą ir 3–iąjį šaukimą pirmajame naujokų biržos rate. Juo R. Auerbekas pasirinko sunkųjį krašto puolėją iš Minesotos universiteto Keviną Makeilą. Šie trys būsimi Šlovės muziejaus nariai sudarė branduolį, leidusį „Celtics“ tapti dominuojančia komanda NBA lygoje.
Nepaisant to, kad dar treniruočių stovyklos pabaigoje karjerą baigė vidurio puolėjas Deivas Kauensas, „Celtics“, treniruojama Bilo Fičo, 1980–81 m. sezoną baigė su 62 pergalėmis ir 20 pralaimėjimų. Rytų konferencijos finale komanda vėl susigrūmė su „76ers“ klubu. Iš pradžių „Celtics“ serijoje atsiliko 1–3, tačiau atsitiesė ir laimėjo klasiškas 7–ąsias rungtynes, rezultatu 91–90. Finalo serijoje komanda įveikė Hiustono „Rockets“ ir iškovojo 1981 m. NBA čempionų titulą – praėjus vos dvejiems metams po L. Berdo pašaukimo. S. Maksvelas buvo pripažintas naudingiausiu finalo žaidėju.
Melekeokas
Melekeokas dažnai įvardinamas kaip šalies sostinė, tačiau faktiškai sostinė yra valstijoje esantis Ngerulmudo kaimas.
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė
Biografija
1987 m. respublikinės moksleivių dainų šventės konkurse vaikų choras pelnė laureato vardą, o mišrusis pirmąją vietą. Abu chorai dalyvavo 1988 m. Maskvos televizijos konkurse „Choras ir mes" – mišrusis choras tapo laureatu. 1989 m. respublikiniame vaikų ir jaunimo chorų konkurse Vilniuje mišrusis choras pripažintas geriausiu kolektyvu sustiprinto muzikos mokymo mokyklų kategorijoje. Vaikų ir mišrųjį chorą parengė 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje.
1991 m. mišrusis choras dalyvavo tarptautiniame G. Dimitravo konkurse Varnoje (Bulgarija). Vaikų ir mišrusis choras dalyvavo 1991 m. chorų festivalyje „Dainuok, jaunoji Lietuva“ Panevėžyje ir Vilniuje. Baigiamajame festivalio koncerte Vilniuje (1991 m. birželio 2 d.) vaikų choras atliko J. Lyguto oratoriją „Grybų karas“. Mišriojo choro kamerinė grupė 1992 m. dalyvavo tarptautiniame senosios muzikos konkurse „Schola cantorum“ Lenkijoje (Kališe). 1993 m. rugsėjo 17 d. jaunimo mišrusis choras giedojo šv. Mišiose Kryžių kalne prie Šiaulių popiežiaus Jono Pauliaus II vizito proga Lietuvoje. Vaikų ir jaunimo chorai buvo parengti 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje – mišrusis choras išmoko pajėgiųjų chorų repertuarą. Jaunimo choras dalyvavo 1995 m. I Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalyje Rygoje, koncertavo Ventspilyje. 1996 m. dalyvavo II tarptautiniame jaunimo chorų festivalyje „Marija, skaisčiausia Marija" Šiauliuose (Šv. Ignaco bažnyčioje). Jaunimo mišriojo choro kamerinė grupė yra koncertavusi Norvegijoje ir Lenkijoje. 1997 m. mišrusis choras dalyvavo II Baltijos ir Šiaurės šalių chorų festivalyje Gotlande (Švedija), o vaikų choras parengtas 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei Vilniuje – dalyvavo konkurse.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1983–84 m. sezoną „Celtics“ pelnė 62 pergales ir patyrė 20 pralaimėjimų, ir, po trejų metų pertraukos, vėl nukeliavo į finalą. Nors jame komanda iš pirmų trejų rungtynių prieš Los Andželo „Lakers“ laimėjo tik vienas, tačiau atsitiesė ir 15–ą kartą tapo NBA čempione. Finalo serijoje L. Berdas vėl konkuravo su „Lakers“ žvaigžde Medžiku Džonsonu, su kuriuo kovojo dar koledže. Po finalo iš generalinio direktoriaus pareigų oficialiai pasitraukė R. Auerbekas, tačiau jam atiteko komandos prezidento postas. Jį pakeitė Dženas Volkas (Jan Volk). Prie komandos jis prisijungė 1971 m., tik baigęs Kolumbijos teisės mokyklą, ir nuo 1976 m. buvo vyriausiuoju komandos advokatu, o nuo 1980 m. – generalinio direktoriaus pavaduotoju. Tarpsezoniu Dž. Volkas atliko pirmuosius savo, kaip generalinio direktoriaus, mainus – „Celtics“ išsiuntė Dž. Hendersoną, kurio dramatiškas perimtas kamuolys antrosiose finalo serijos rungtynėse pakeitė finalo eigą ir suteikė komandai galimybę tapti čempione, į Sietlo „SuperSonics“ komandą, mainais gaudamas šaukimą pirmajame 1986 m. naujokų biržos rate.
Melekeokas
Istorija
Melekeokas šalies sostine tapo 2006 m. spalio 7 d. ją perkėlus iš Kororo.
Valerija Balsytė
Valerija Balsytė (g. 1958 m. balandžio 9 d. Mažeikiai) – Lietuvos dainininkė (sopranas), pedagogė.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1985 m. finale vėl susitiko „Lakers“ ir „Celtics“, tačiau tąkart čempionais tapo Los Andželo komanda. Po sezono „Celtics“ iš Los Andželo „Clippers“ įsigijo Bilą Voltoną, mainais atiduodami Sedriką Maksvelą. B. Voltonas buvo ryški žvaigždė Portlendo „Trail Blazers“ komandoje, tačiau patirtos traumos neleido pateisinti į jį dėtų vilčių. Žaidėjas daug prisidėjo prie pergalingo „Celtics“ 1986 m. sezono.
Rima Gumuliauskienė-Zinkevičiūtė
Biografija
R. Gumuliauskienė mokyklos vokalinius ansamblius parengia respublikiniams „Dainų dainelės“ konkursams. Berniukų ansamblis 1984 m. minėto konkurso laureatas, o mišrusis jaunimo ansamblis 1994 ir 1996 m. konkursų laureatas. Jaunoji solistė Kristina Zmailaite 1992 m. „Dainų dainelės" konkurso laureatė. Atviras pedagogės pamokas ir chorų koncertus yra stebėję muzikos pedagogai iš daugelio užsienio šalių. 1993 m. R. Gumuliauskienei suteiktas muzikos mokytojos metodininkės vardas. 1996 m. ji stažavo Danijoje. Yra Šiaulių miesto ir 1993 m. Lietuvos jaunimo mažosios moksleivių dainų šventės Vilniuje dirigentė.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1985–86 m. sezoną „Celtics“ surinko vieną iš galingiausių komandų per visą NBA istoriją. Reguliariajame sezone komanda laimėjo 67–erias rungtynes, o namuose – „Boston Garden“ arenoje – iškovojo 40 pergalių ir patyrė vos vieną nesėkmę. L. Berdas trečią kartą iš eilės tapo naudingiausiu sezono žaidėju, o B. Voltonui atiteko metų atsarginio žaidėjo titulas. „Celtics“ 16–ąjį ir paskutinį XX–ame amžiuje kartą tapo čempionais, finalo serijoje įveikę Hiustono „Rockets“ 4–2.
Dėl atliktų mainų 1984 m., kurių metu „Celtics“ komandą papildė Džeraldas Hendersonas, ir Sietlo „SuperSonics“ klubo nesėkmių, 1985–86 m. sezono pabaigoje Bostono komanda turėjo ne tik geriausią sudėtį NBA lygoje, bet ir antrą šaukimą 1986 m. naujokų biržoje. „Celtics“ pasirinko Leną Bajasą ir į jauną Merilendo universiteto žvaigždę dėjo dideles viltis. Aistruoliai tikėjo, jog L. Bajasas turėjo potencialo tapti super žvaigžde, bei kad jis bus puikus ramstis senstančiai, tačiau vis dar pajėgiai „Celtics“ komandai. Buvo tikimasi, kad žaidėjas užtikrins komandos stiprybę ir tada, kai karjerą baigs L. Berdas, K. Makeilas ir R. Perišas. Deja, L. Bajasas mirė, praėjus 48 valandoms po to, kai buvo pašauktas, – vakarėlyje perdozavo kokaino. Tai buvo pirmoji iš ilgo „Celtics“ nesėkmių ruožo, ir daugelis sirgalių mano, jog komanda taip niekada ir neatsigavo po L. Bajaso netekties. Tačiau nepaisant šio skaudaus įvykio, 1986–87 m. sezone „Celtics“ buvo stipri – iškovojo 59 pergales bei patyrė 23 pralaimėjimus, – ir vėl tapo Rytų konferencijos čempionais.
Po 1987–88 m. sezono iš komandos pasitraukė vyriausiasis treneris K. S. Džounsas. Jį pakeitė asistentas Džimis Rodžersas. Šiam 1988–89 m. sezone iškart iškilo sunkumų, kai, sužaidus vos 6–erias sezono rungtynes, L. Berdas nusprendė operacijos metu pašalinti kaulų ataugas abiejose savo pėdose. Dėl to krepšininkas negalėjo žaisti dar ilgokai po Visų žvaigždžių rungtynių pertraukos, nors buvo tikimasi, kad jis tą sezoną dar pasirodys. Tačiau, nors ir labai stengėsi tai padaryti, L. Berdui nepavyko sugrįžti į krepšinio aikštelę, tuo tarpu, komanda reguliarųjį sezoną baigė turėdama 42 pergales ir 40 pralaimėjimų, o pirmame atkrintamųjų varžybų rate nusileido Detroito „Pistons“ klubui.
Valerija Balsytė
Biografija
1985–1987 m. Klaipėdos liaudies operos, nuo 1987 m. Klaipėdos muzikinio teatro solistė. Sukūrė daugiau kaip 30 vaidmenų operose, operetėse, miuzikluose. Atliko vokalinių simfoninių kūrinių solo partijas, dainavo kaip kamerinė dainininkė. Koncertavo Europos šalyse. 2003 m. ir 2004 m. dainavo Čikagos lietuvių operoje. Pirmoji atliko kai kuriuos A. Remesos, R. Šileikos ir kitų kompozitorių kūrinius.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1990–91 m., vadovaujama naujojo trenerio, „Celtics“ komanda iškovojo 4–iomis pergalėmis daugiau negu pernai ir susigrąžino Atlanto pogrupio nugalėtojos vardą, nors dėl įvairių traumų L. Berdas praleido 22 rungtynes. 1992 m. sėkmingai sužaista reguliariojo sezono pabaiga leido „Celtics“ klubui pasivyti Niujorko „Knicks“ komandą ir vėl tapti pogrupio čempionu. Sezoną komanda baigė su 51 pergale ir 31 pralaimėjimu, o pirmajame atkrintamųjų varžybų rate vėl susigrūmė su Indianos „Pacers“ komanda, kurią sutriuškino 3–0. Rytų konferencijos pusfinalyje „Celtics“, rezultatu 3–4, pralaimėjo varginančią 7 rungtynių seriją su Klivlando „Cavaliers“ komanda. Dėl problemų su nugara L. Berdas sužaidė tik 45–erias iš 82 reguliariojo sezono rungtynių ir tik 4 iš 10 atkrintamosiose varžybose.
Valerija Balsytė
Biografija
Nuo 1985 m. Klaipėdos Stasio Šimkaus konservatorijos dėstytoja. 2003–2006 m. dar dėstė Klaipėdos kolegijoje.
Bostono Celtics
1979 m. – 1992 m.: L. Berdo metai
1992 m., po trylikos sezonų „Celtics“ komandoje, Barselonos olimpiadoje su Svajonių komanda laimėjęs aukso medalį, L. Berdas baigė krepšininko karjerą. Tokį sprendimą jį vertė priimti patirtos nugaros traumos.
1993 m. – 1998 m.: Tragedija bei nuosmukis
Tuo metu, kai iš „Celtics“ komandos pasitraukė L. Berdas, ją treniravo buvęs klubo gynėjas Chrisas Fordas. 26–erių metų Redžis Luisas (iš Bostono Šiaurės rytų universiteto) buvo laikomas pamaina istoriniam komandos žaidėjui L. Berdui. Lengvasis krašto puolėjas R. Luisas nualpo 1993 m. atkrintamųjų varžybų pirmo rato rungtynėse su Šarlotės „Hornets“ komanda. Vėliau paaiškėjo, kad krepšininkas turėjo problemų su širdimi, tačiau jam pavyko įtikinti gydytojus, kad šie leistų grįžti į aikštelę. Tarpsezoniu, per atsitiktines krepšinio varžybas, R. Luisas patyrė širdies smūgį ir mirė. Kitą sezoną „Celtics“ pagerbė jo atminimą, įamžinama jo marškinėlius, pažymėtus 35–uoju numeriu.
1994 m. „Celtics“ pasamdė buvusį žaidėją M. L. Karą tapti naujuoju komandos Krepšinio operacijų viceprezidentu bei dirbti kartu su generaliniu direktoriumi Dženu Volku. Pirmasis jo nuveiktas darbas buvo Šiaurės Karolinos universiteto žvaigždės Eriko Montroso pašaukimas naujokų biržos pirmajame rate. Eisio Erlo era artėjo link pabaigos, tad E. Montrosas tapo jo įpėdiniu baudos aikštelėje.
1994–95 m. sezonas buvo paskutinis, kurį „Celtics“ žaidė „Boston Garden“ arenoje. Komanda pasamdė senstantį, tuo metu laisvuoju agentu buvusį, Dominiką Vilkinsą, kuris tapo rezultatyviausiu „Celtics“ žaidėju, pelnydavusiu po 17,8 taško per rungtynes. Antrus metus lygoje žaidęs sunkusis krašto puolėjas iš Kroatijos Dinas Radža sustiprino komandos priekinę liniją, kuriai 1993–94 m. trūko aukštaūgių. „Celtics“ pateko į atkrintamąsias varžybas, kuriose 4–erių rungtynių serijoje nusileido visų pranašesne laikomai Orlando „Magic“ ekipai.
1995 m. „Celtics“ išsikėlė iš „Boston Garden“ į „Fleet Center“ areną (2005–aisiais pervadintą „TD Banknorth Garden“). M. L. Karas atleido Chrisą Fordą ir pats ėmėsi treniruoti komandą. Naujokų biržoje komanda pašaukė Providenso koledžo žvaigždę Eriką Viljamsą, tačiau sezoną baigė tik su 33 pergalėmis ir 49 pralaimėjimais. Reikalai dar suprastėjo 1996–97 m., kai „Celtics“ pralaimėjo 67–erias rungtynes – daugiausiai per visą komandos istoriją - ir laimėjo tik 15 kartų, nors komandoje ir sužibėjo pirmajame naujokų biržos rate pasirinktas Antuanas Volkeris.
M. L. Karas pasitraukė ir organizacijoje užėmė kitas pareigas, o pagrindinis „Celtics“ komandos savininkas Polas Gestonas (Paul Gaston) įtikino Riką Pitiną tapti klubo prezidentu, Krepšinio operacijų direktoriumi bei vyriausiuoju treneriu. R. Pitino paskyrimas komandos prezidentu buvo prieštaringas, kadangi R. Auerbekas, tame poste pradirbęs daugiau kaip 25 metus, apie pokyčius sužinojo tik iš vietinės spaudos. Deja naujasis vadovas netapo komandos gelbėtoju, kaip visi tikėjosi, nors įsigijo keletą talentingų jaunų žaidėjų.
1997 m. naujokų biržoje „Celtics“ gavo trečiąjį ir šeštąjį šaukimus, kuriuos panaudojo formuojant visiškai naują gynėjų grandį. Komanda pasirinko Šonsį Bilapsą ir Roną Merserį bei pakeitė daugumą jaunų žaidėjų, praėjusiais metais su komanda pralaimėjusių 67 rungtynes. Buvo atsisakyta Deivido Veslio, Dino Radžos ir Riko Fokso paslaugų, o E. Viljamsas išsiųstas į Denverio „Nuggets“ komandą, mainais gaunant porą šaukimų antrajame naujokų biržos rate.
1998 m. – 2007 m.: Bandymai atsitiesti
thumb|left|P. Pirsas buvo pasirinktas 10–uoju numeriu 1998 m. NBA naujokų biržoje Kitais metais naujokų biržoje „Celtics“ pasirinko koledžo žvaigždę Polą Pirsą, nors buvo tikimasi, kad jis bus pašauktas daug anksčiau, nei 10–uoju. Tarp kitų žymių žaidėjų, kuriuos įsigijo R. Pitinas, buvo Volteris Makartis bei veteranas Kenis Andersonas, abu juos treneris gavo už būsimą naudingiausią finalo žaidėją 2004 m. finale Š. Bilapsą. R. Pitinui nepavyko pasiekti išskirtinių rezultatų, tad 2001 m. jis atsistatydino.
Po R. Pitino išėjimo „Celtics“ komanda, vadovaujama trenerio Džimo Obrajano, ženkliai pagerino savo žaidimą. Polas Pirsas subrendo ir tapo NBA žvaigžde, jam sėkmingai talkino Antuanas Volkeris bei kiti per keletą metų įsigyti žaidėjai. Klubas sezono dalį, kurios metu jį treniravo Dž. Obrajanas, baigė su 24 pergalėmis ir tiek pat pralaimėjimų (iki R. Pitino atsistatydinimo komanda buvo iškovojusi 12 pergalių ir patyrusi 22 nesėkmes), tad po 2000–01 m. sezono naujasis treneris įsitvirtino savo poste. Dėl atliktų įvairių mainų „Celtics“ turėjo tris šaukimus 2001 m. naujokų biržoje. Tokia prabanga atrodė puiki galimybė suburti neblogą komandą keleriems metams į priekį. Generalinis direktorius Chrisas Volesas šaukimais pasirinko Džo Džonsoną, Džo Fortę (Redo Auerbeko numylėtinį) ir Kendriką Brauną.
2001–02 m. sezone iš „Celtics“ nebuvo daug tikimasi. Daugelis užmiršo sėkmingą komandos žaidimą 2000–01 m. sezono pabaigoje, ir kritikai nustebo, kai klubas, drauge su Naujojo Džersio „Nets“ komanda, aplenkė tokią ekipą kaip Filadelfijos „76ers“, kuri praėjusį sezoną buvo nukeliavusi iki finalo. Pirmajame atkrintamųjų varžybų rate „Celtics“ laimėjo atkaklią penkerių rungtynių seriją su „76ers“ komanda, rezultatu 3–2. Paskutinėse serijos rungtynėse „Fleet Center“ arenoje Bostono klubas sutriuškino komandą iš Filadelfijos, o P. Pirsas pelnė 46 taškus. Konferencijos pusfinalyje „Celtics“ įveikė favorite laikytą Detroito „Pistons“ ekipą, 4–1. Įsimintiniausias tos serijos mačas buvo nerezultatyvus 3–iasis susitikimas, kurį „Celtics“ laimėjo 66–64. Tad Bostono klubas pirmą kartą nuo 1988 m. pateko į Rytų konferencijos finalą, kuriame susitiko su Naujojo Džersio „Nets“. Trečiosiose finalo rungtynėse „Celtics“ panaikino 21 taško deficitą 4–ajame kėlinyje, ir serijoje išsiveržė į priekį, 2–1. Tačiau po to sekė 3 pralaimėjimai iš eilės, tad Bostono komanda konferencijos finalą pralaimėjo 2–4.
2003 m. „Celtics“ savininkas Polas Gestonas pardavė komandą bendrovei „Boston Basketball Partners“, vadovaujamai H. Irvingo Grousbeko, Viklifo Grousbeko, Stivo Paliukos, Roberto Epsteino (Robert Epstein), Deivido Epsteino (David Epstein) ir Džono Svensono (John Svenson). Klubas grįžo į atkrintamąsias varžybas, tačiau antrajame jų rate buvo sutriuškintas „Nets“ komandos, nors 4–ųjų rungtynių nugalėtojui išaiškinti prireikė dviejų pratęsimų.
Prieš komandos eliminavimą iš tolesnės kovos atkrintamosiose varžybose klubas pasamdė Denį Eindžą, kad šis perimtų valdžią, o Chrisui Volesui buvo pasiūlytas kitas darbas organizacijoje. D. Eindžas manė, kad komanda jau pasiekė savo potencialą, tad tuojau pat nustebino klubą išsiųsdamas Antuaną Volkerį ir Tonį Delką į Dalaso „Mavericks“ komandą. Mainais „Celtics“ gavo dažnai traumuotą Reifą Lafrensą ir pirmojo rato šaukimą 2004 m. naujokų biržoje.
„Celtics“ pateko į atkrintamąsias varžybas, tačiau visuose 4–iuose susitikimuose su Indianos „Pacers“ komanda Bostono klubas buvo sutriuškintas dideliais taškų skirtumais.
2004 m. sezoną „Celtics“ komandą treniravo naujasis treneris Dokas Riversas. Klubo branduolį sudarė neblogi jauni žaidėjai, vienas kurių buvo lygos naujokas Elas Džefersonas, bei keletas svarbių veteranų. „Celtics“ reguliarųjį sezoną baigė savo sąskaitoje turėdamas 45 pergales ir 37 pralaimėjimus bei pirmąjį Atlanto pogrupio nugalėtojo titulą nuo 1991–92 m. Pirmajame atkrintamųjų varžybų rate komandą vėl įveikė „Pacers“, 7–osiose serijos rungtynėse „Fleet Center“ arenoje šventusi pergalę 27 taškų skirtumu.
thumb|280px|[[TD Garden]] 2006 m. naujokų biržos išvakarėse Bostono „Celtics“ tęsė savo komplektavimą. Denis Eindžas atidavė teisę į septintuoju numeriu pasirinktą Rendį Fojų, Deną Dikau ir Reifą Lafrensą Portlendo „Trail Blazers“ komandai, mainais gaudamas Sebastianą Telferą, Tijų Ratlifą ir antrojo rato šaukimą būsimoje naujokų biržoje. Toliau buvo kalbama apie galimus abiem pusėms naudingus mainus su Filadelfijos „76ers“ klubu, kurių metu į „Celtics“ būtų atvykęs Alenas Aiversonas, tačiau šis sandėris taip niekada ir neįvyko, o A. Aiversonas gruodžio mėn. išvyko į Denverio „Nuggets“ ekipą. Buvo atsisakyta Oriano Gryno paslaugų, o jo vietą užėmė lygos naujokas Ražonas Rondas, už kurį „Celtics“ Finikso „Suns“ komandai atidavė pirmojo rato šaukimą 2007 m. naujokų biržoje. Antrajame naujokų biržos rate Bostono komanda pasirinko Lioną Pou, o vėliau pasirašė sutartį su Vilanovos žvaigžde Alanu Rėjumi, tuo metu buvusiu naujokų biržoje nepašauktu laisvuoju agentu.
2006–07 m. sezonas „Celtics“ komandai buvo niūrus. Jis prasidėjo 89 m. Redo Auerbeko mirtimi. Šis žmogus buvo vienas iš nedaugelio gyvųjų, buvusių NBA dalimi nuo lygos įkūrimo 1946–aisiais m. Dėl Polo Pirso traumos, gautos pertempus kairiąją pėdą, „Celtics“ prarado savo lyderį ir laikotarpyje nuo 2006 m. gruodžio pabaigos iki 2007 m. vasario vidurio komanda laimėjo vos 2 rungtynes ir patyrė net 22 pralaimėjimus (P. Pirsas vėliau ant atsarginių žaidėjų suolelio praleido ir antrą kovo pusę bei visą balandį dėl tinstančios kairiosios alkūnės). Iš pradžių su lyderio vaidmeniu puikiai tvarkėsi gynėjas Tonis Alenas, tačiau 2007 m. sausio 10 d. rungtynėse su Indianos „Pacers“ komanda po švilpuko jis be jokio reikalo bandė įdėti į krepšį, tačiau, nesėkmingai nusileidęs, nusitraukė kryžminius raiščius. „Celtics“ sezoną baigė su 24 pergalėmis ir 58 pralaimėjimais (tai buvo antras nuo galo rezultatas lygoje), o vienu metu (nuo sausio 5 d. iki vasario 14 d.) pralaimėjo 18 rungtynių iš eilės. Nesėkmių serijai augant kai kurie žmonės siūlė, kad P. Pirsui tą sezoną jau būtų leista ilsėtis, o jauniems žaidėjams – Elui Džefersonui, Džeraldui Grynui, Ražonui Rondui ir Delontei Vestui suteikta proga įgyti daugiau patirties.
2007 m. – 2009 m.: Sugrįžimas į šlovę
left|thumb|Švenčianti „Celtics“ komanda po pergalingo 2008 m. čempionato. Po tragiško 2006–2007 m. sezono sklandė gandai, kad P. Pirsas nori palikti komandą. Be to, klibėjo vyriausiojo trenerio Doko Riverso ir generalinio direktoriaus Denio Eindžo kėdės. Komandai reikėjo pagalbos, todėl buvo tikimasi, jog pirmajame 2007 m. naujokų biržos rate jai bus skirtas pirmasis arba antrasis šaukimas (o toks scenarijus buvo labiausiai tikėtinas), kuriuo būtų galima pasirinkti Gregą Oudeną arba Keviną Diurantą. Tačiau netikėtai „Celtics“ klubui buvo paskirtas 5–asis šaukimas, o pirmąjį gavo Portlendo „Trail Blazers“ komanda, kuri ir pasirinko Gregą Oudeną, o po jo Sietlo „SuperSonics“ ekipa (kuri 2008–2009 m. persikėlė į Oklahoma Sitį ir pasivadino „Thunder“) pašaukė Keviną Diurantą. Realiausiu kandidatu tapti „Celtics“ nariu buvo laikomas Džefas Grynas, tačiau Denis Eindžas atidavė teisę į šį žaidėją, taip pat Delontę Vestą ir Volį Serbiaką „SuperSonics“ komandai, už kuriuos pastaroji paaukojo Rėjų Aleną bei teisę į Gleną Deivisą. Žiniasklaidoje plito gandai, kad Kevinas Garnetas ruošiasi atvykti į Bostono komandą, kadangi, pasak krepšininko, tuometinė jo ekipa Minesotos „Timberwolves“ nebuvo pajėgi suteikti žaidėjui čempiono žiedą. Iš pradžių K. Garnetas taip pat buvo minėjęs, jog nenori prisijungti prie Bostono „Celtics“ komandos, kadangi ši irgi nebuvo ta, kuri galėtų kovoti dėl čempionės titulo. Bet po to, kai į „Celtics“ iš Sietlo „SuperSonics“ perėjo Rėjus Alenas, K. Garnetas pagaliau įsitikino Bostono komandos ryžtu nugalėti čempionate bei panoro prie jos prisijungti. Taigi buvo atlikti įspūdingi mainai. Už K. Garnetą „Celtics“ atidavė Elą Džefersoną, Džeraldą Gryną (pirmąjį „Celtics“ žaidėją, laimėjusį NBA dėjimo konkursą nuo tada, kai 1991 m. tai padarė Dy Braunas), Sebastianą Telferą, Rajaną Goumsą, Tijų Ratlifą, šaukimą pirmajame 2009 m. naujokų biržos rate bei tam tikrą sumą pinigų. Dinastija buvo suformuota iš naujo – jos pagrindą sudarė būsimasis Didysis trejetas (kitaip dar vadinamas „Boston Three Party“ („Bostono trijulės kompanija“).
2008 m. atkrintamosiose varžybose pirmasis „Celtics“ komandos varžovas buvo aštuntąją vietą užėmusi Atlantos „Hawks“ ekipa. Tarp savų sienų „Celtics“ dominavo: mažiausias skirtumas, kokiu komanda namie įveikė „Hawks“, buvo 19 taškų, kuriais „Celtics“ laimėjo 2–ąsias serijos rungtynes. Tačiau Atlantos komanda visus nustebino laimėdama visas trejas varžybas savo arenoje. Taigi serija užsitęsė iki septynerių rungtynių, kuriose pergales visada šventė namų komanda. Antrajame rate Bostono komandos varžovu tapo Lebronas Džeimsas ir Klivlando „Cavaliers“ komanda. Nugalėtojui išaiškinti vėl prireikė septynerių rungtynių. Lemiamas mačas tapo Polo Pirso ir Lebrono Džeimso dvikova - abu jie pelnė daugiau kaip po 40 taškų –, bet vis dėlto pergalę šventė „Celtics“, rezultatu 97–92. Rytų konferencijos finale komanda iš Bostono susitiko su Detroito „Pistons“ klubu. 2–osiose serijos rungtynėse „Celtics“ pirmą kartą atkrintamosiose varžybose suklupo namuose. Tačiau komanda atsigavo bei laimėjo 3–iąjį susitikimą, vykusį Detroite. Konferencijos finalas baigėsi „Celtics“ klubo pergale – Detroite jis laimėjo lemiamą 6–ąjį susitikimą.
2008 m. NBA finale „Celtics“ varžovais tapo Kobė Brajantas, Pau Gasolis ir Los Andželo „Lakers“ komanda, kuri atkrintamosiose varžybose atrodė labai pajėgi. Pirmajame rate ji „sausai“ sutriuškino Denverio „Nuggets“ ekipą, antrajame – šešerių rungtynių serijoje įveikė Jutos „Jazz“ klubą, o Vakarų konferencijos finale per penkerias rungtynes palaidojo San Antonijo „Spus“ viltis antrąkart iš eilės laimėti čempionatą. Dėl tokio sėkmingo „Lakers“ pasirodymo ir „Celtics“ komandos sunkaus kelio (dvi septynerių rungtynių serijos) iki NBA finalo, Los Andželo komanda, atrodė, turėjo puikią galimybę nugalėti pavargusią Bostono ekipą. Pirmosiose dvejose rungtynėse „Celtics“ vėl dominavo savo aikštelėje. Pirmojo susitikimo pradžioje kelio traumą patyrė Polas Pirsas, tačiau netrukus grįžęs jis pataikė 70 procentų savo metimų, o „Celtics“ laimėjo, 98–88. 2–osiose rungtynėse Bostono klubas vos neišbarstė 24 taškų persvaros, tačiau galiausiai nugalėjo, 108–102. Serijai persikėlus į „Staples Center“ areną, 3–iąjį susitikimą, rezultatu 87–81, laimėjo „Lakers“. Kai antrajame 4–ųjų varžybų kėlinuke „Lakers“ susikrovė 24 taškų persvarą, atrodė, jog „Celtics“ komandai iš rankų slysta sėkminga finalo baigtis. Tačiau vedina savo atsarginių žaidėjų suolelio, surinkusio 20 taškų daugiau nei „Lakers“ rezervas, Bostono ekipa susikaupė ir išplėšė pergalę, 97–91. Tai didžiausias pranašumas, kurį komandai yra pavykę panaikinti per visą NBA finalų istoriją. Nors 5–ąsias varžybas „Lakers“ ir laimėjo, 103–98, tačiau, finalo serijai vėl sugrįžus į Bostoną, 6–osiose rungtynėse „Celtics“ galutinai palaužė savo priešininkus bei šventė įtikinamą pergalę, rezultatu 131–92. Ši pergalė buvo pasiekta didžiausiu taškų skirtumu NBA finalų istorijoje nuo to laiko, kai Čikagos „Bulls“ 42 taškais sutriuškino Jutos „Jazz“ ekipą 1998 m. finale. Tai taip pat didžiausia persvara, įgyta lemiamose rungtynėse. Polas Pirsas tapo naudingiausiu finalo žaidėju. Po 22 metų pertraukos „Celtics“ vėl (17–ąjį kartą) tapo čempionais. Ta proga pirmą kartą „TD Banknorth Garden“ arenoje iškeltas čempionų pergalę liudijantis plakatas.
2009 m. tarpsezonis
Pasibaigus 2008–2009 m. sezonui pradėjo sklisti gandai, jog D. Eindžas iškeis Ražoną Rondą ir Rėjų Aleną. Tokius gandus komandos savininkas galiausiai paneigė, tvirtindamas, kad šiais metais yra surinkta nesustabdoma komanda, tačiau, reikalui esant, jis nedvejotų ir atliktų reikalingus keitimus. 2009 m. liepos 2 d. Denis Eindžas kartu su partneriu Viku Grousbeku, Kevinu Garnetu, Rėjumi Alenu bei Polu Pirsu nuvyko į Detroitą susitikti su „Pistons“ komandos laisvuoju agentu sunkiuoju krašto puolėju Rašidu Volesu bei pasiūlyti šiam kontraktą. Po atidžių svarstymų, 2009 m. liepos 8–ąją – pirmą dieną, kai laisviesiems agentams yra leidžiama pasirašyti sutartis,– R. Volesas sutiko prisijungti prie „Celtics“ komandos. Nors ši sutartis viršija Bostono komandos viršutinę atlyginimų ribą, D. Eindžas pasinaudojo išimtimi, kuri leidžia pasirašyti sandėrį su laisvuoju agentu, jei jo alga neviršys vidutinės NBA žaidėjo algos. Todėl R. Volesui 3 metus bus mokama nuo 5,6 iki 5,8 mln. JAV dolerių per sezoną. „Celtics“ komandai nepavyko prisivilioti Finikso „Suns“ laisvojo agento puolėjo Granto Hilo. Jis nusprendė likti Finikso komandoje. 2009 m. liepos 18 d. prie komandos nusprendė prisidėti ir Markisas Denielsas, kurio alga taip pat viršija atlyginimų limitą, tačiau buvo pasinaudota dar viena išimtimi, leidžiančia kas antrus metus pasirašyti sutartį su laisvuoju agentu bei mokėti jam ne daugiau kaip 2 milijonus dolerių per metus. Rugpjūčio 7 d. „Celtics“ įsigijo laisvąjį agentą vidurio puolėją/puolėją Šeldeną Viljamsą. Komanda dėl savo politikos neatskleidė sandėrio sąlygų. 206 cm, 113 kg Š. Viljamsą 2006 m. naujokų biržoje penktuoju numeriu pašaukė Atlantos „Hawks“ komanda.
Istorinės priešpriešos
Jau ilgą laiką vyksta priešprieša, laikoma dižiausia tarp visų lygos komandų – tarp Bostono „Celtics“ ir Los Andželo „Lakers“ –, kadangi šios dvi komandos NBA finale yra susitikusios 11 kartų, paskutinį iš jų – 2008 m. Komandos iš viso yra laimėjusios 32 NBA čempionatus per 63 sezonus, taigi ekipos laimėjo daugiau kaip pusę visų NBA čempionų titulų. 7–ajame dešimtmetyje NBA finaluose „Celtics“ įveikė „Lakers“ komandą šešis kartus, nors tam ir bandė priešintis Džeris Vestas ir Eldžinas Beiloras. Komandų dvikova atsinaujino 9–ajame dešimtmetyje, per kurį „Lakers“ ir „Celtics“ laimėjo 8 iš 9 čempionatų, surengtų nuo 1980 m. iki 1988 m. („Lakers“ komanda laimėjo 5, o „Celtics“ – 3 kartus). Per tuos metus tarpusavyje finale ekipos susigrūmė 3 kartus. Konkurencija atvėso, kai „Celtics“ 9–ojo dešimtmečio viduryje ir pabaigoje tapo vidutiniokais, tačiau komandos vėl susitiko 2008 m. finale.
Rytų konferencijoje ilgalaikiais „Celtics“ klubo konkurentais buvo Filadelfijos „76ers“ komanda, 6–ajame dešimtmetyje vedina Vilto Čemberleno, 8–ajame ir 9–ajame – Džulijaus Irvingo bei Mousizo Melouno. 8–ojo dešimtmečio „Celtics“ – „Sixers“ priešpriešose ryškiausios būdavo asmeninės Lario Berdo ir Džulijaus Irvingo dvikovos. Paskutinį kartą atkrintamosiose varžybose šios komandos susitiko pirmajame 2002 m. varžybų rate. Tuomet akis į akį susitiko puikios to laikmečio „taškų mašinos“ – „Sixers“ žaidėjas Alenas Aiversonas bei Polas Pirsas.
8–ajame dešimtmetyje atsirado dar viena arši priešprieša – tarp „Celtics“ ir Detroito „Pistons“ komandų. Šios ekipos atkrintamosiose varžybose nuo 1985 m. iki 1991 m. susitiko penkis kartus, ir ne kartą įvykdavo fizinis susigrūmimas tarp kokio nors „Celtics“ žaidėjo bei Bilo Lembiro iš „Pistons“. Kaip ir dvikovos su „Lakers“, taip ir kovos su „Pistons“ paskutiniame dešimtmetyje atslūgo, nes „Celtics“ komanda pateko į ilgai besitęsusį nuosmukį. Tačiau komandos vėl susitiko 2002 m. Rytų konferencijos pusfinalyje bei 2008 m. Rytų konferencijos finale.
Palyginti neseniai susiformavo konkurencija tarp „Celtics“ ir Klivlando „Cavaliers“ ekipų. Jų dvikova pasiekė apogėjų 2008 m. NBA atkrintamosiose varžybose, kurių antrajame rate „Cavaliers“ su Lebronu Džeimsu priešaky susidūrė su atsinaujinusia „Celtics“ komanda. Itin įsimintina buvo asmeninė L. Džeimso ir Polo Pirso dvikova. Tačiau, apskritai, toje serijoje dominavo gynyba – abi komandos stengėsi įklampinti savo priešininkus savuose gynybos gniaužtuose.
Iš kitų aršių Bostono komandos konkurentų galima paminėti Atlantos „Hawks“ (priešprieša prasidėjo 6–ojo dešimtmečio pabaigoje, vėliau atsinaujino, kai komandų lyderiai buvo Laris Berdas ir Dominikas Vilkinsas, o paskutinį kartą komandos susitiko 2008 m.), Milvokio „Bucks“ (9–ojo dešimtmečio viduryje), Indianos „Pacers“ (1991 m. – 1992 m. ir 2003 m. – 2005 m.; šiuose susitikimuose Laris Berdas dalyvavo ir kaip žaidėjas, ir kaip vadovas), Niujorko „Knicks“ (tiek „Celtics“, tiek „Knicks“ lygoje žaidžia nuo pat jos įkūrimo ir nėra pakeitusios nei miesto, nei pavadinimo) ir Naujojo Džersio „Nets“ (2002 m. ir 2003 m.). Be jų, ekipai iš Bostono sunkiu riešutėliu tapo San Antonijo „Spurs“ komanda, ypač nuo 1997 m., kada naujokų biržoje pastaroji pirmuoju numeriu pasirinko Timą Dankaną. Nuo to laiko „Spurs“ 18 kartų iš eilės nugalėjo Bostono komandą, ir tik 2007 m. Šv. Patriko dieną (kovo 17 d.) ši serija, kartu su dar vienu nesėkmių ruožu, trukusiu 17 metų ir per kurį „Celtics“ San Antonijuje buvo pralaimėjęs 15 kartų iš eilės, buvo nutraukta.
Asmeniškai, Polo Pirso konkurentais aikštelėje yra buvę Lebronas Džeimsas, Chrisas Bošas, Ronas Artestas, Kventinas Ričardsonas, Džonas Salmonsas ir Kionas Klarkas. „Celtics“ rungtynėse su „Cavaliers“ klubu P. Pirsas ir L. Džeimsas dažnai pelno daug taškų ir stengiasi ypač gerai gintis.
Rekordai, įamžinti marškinėliai ir apdovanojimai
Įamžinti marškinėliai
Emblemos
thumb|right|100px|Dabartinė emblema (nuo [[1996–97 m. NBA sezonas|1996 m. iki šiol)]] thumb|right|100px|Alternatyvi emblema (nuo [[1998–99 m. NBA sezonas|1998 m. iki šiol)]] 1996–97 m. sezonui Bostono „Celtics“ sukūrė naują emblemą, nors krepšinio kamuolį sukančio gnomo vaizdas jau buvo naudojamas nuo 6–ojo dešimtmečio pradžios. Emblemos su gnomu autorius – vyriausiojo „Celtics“ trenerio Redo Auerbeko brolis Zengas Auerbekas (Zang Auerbach). Bėgant metams ji dažnai buvo tobulinama; paskutinį kartą, norint paminėti 50–ąsias klubo metines, gnomas buvo apvilktas auksine liemene.
Tačiau žinomiausia emblemos versija yra vienspalvė, naudota Lario Berdo laikotarpiu. Joje gnomas nupieštas juodai ir tik su žaliais bei baltais drabužiais. Tokia emblema vis dar naudojama kai kurių TV tinklų, kada negaunama dabartinio logotipo, arba istoriniuose archyvuose. „Celtics“ taip pat turi įvairių alternatyvių emblemų, iš kurių populiariausia vaizduoja baltą trilapį dobilą su žodžiu „Celtics“ viršuje, patalpintus žaliame skritulyje. Šis logotipas naudojamas nuo 1998–99 m. sezono. Alternatyvioji emblema sukurta pagrindu tų emblemų, kurios „Celtics“ personalą puošė iki Zengo Auerbeko gnomo.
Apranga
Nuo įkūrimo 1946 m. „Celtics“ komandos marškinėliai išvykose visada buvo žali, o namuose – balti. Nepaisant kelių pakeitimų, kurių ryškiausias – paryškintas komandos pavadinimas, naudotas Bilo Raselo laikotarpiu,– ekipos marškinėliai bėgant metams nepakito.
Nuo 2005–06 m. „Celtics“ klubas, žaisdamas išvykose, pradėjo naudoti alternatyvius žalius su juodais kraštais marškinėlius, ant kurių priekio buvo užrašas „Boston“ („Bostonas“). Per ateinančius 2 metus ši alternatyva naudota buvo retai, tačiau 2007–08 m. sezone tokie marškinėliai buvo dėvimi daugiau kaip pusėje rungtynių išvykose. Tradiciškai pirmą kartą alternatyviąją aprangą žaidėjai apsivelka per paskutinįjį lapkričio penktadienį vykstančias namų rungtynes, o po to ši apranga jau pradedama naudoti ir išvykoje.
Taip pat 2005–06 m., prisidėdama prie NBA lygos kiekvieną kovo savaitę švenčiamos Šv. Patriko dienos, „Celtics“ komanda savo žaliuosius marškinėlius papuošė aukso spalvos kraštais. Be užrašo „Boston“ ant priekio ir aukso spalvos kraštų marškinėliai niekuo nesiskiria nuo įprastos išvykos aprangos.
2006–07 m. sezoną „Celtics“ žaidėjai dėvėjo marškinėlius, ant kurių dešinėje viršutinėje jų dalyje buvo pavaizduotas juodas trilapis ir žaliomis raidėmis užrašyta pravardė „Red“ Redui Auerbekui, mirusiam prieš pat sezono pradžią, atminti.
„NBA Europe Live“ turo, įvykusio prieš 2007–08 m. sezoną, metu, rungtynėse su Toronto „Raptors“ Romoje, „Celtics“ komanda vilkėjo alternatyviuosius išvykos marškinėlius, tik žodis „Boston“ jų priekyje bei trilapis ant trumpikių ir ant marškinėlių užpakalinės dalies buvo sudaryti iš žalios, baltos ir raudonos Italijos vėliavos trispalvės. Antrosiose turo rungtynėse Londone ant įprastų išvykos marškinėlių buvo priklijuotas lipdukas, vaizduojantis Jungtinės Karalystės valstybės vėliavą.
Pirmosiose 2008–09 m. sezono rungtynėse, kuriose „Celtics“ susitiko su Klivlando „Cavaliers“ komanda, ekipos iš Bostono marškinėliai turėjo šiek tiek aukso spalvos, norint paminėti pergalę praėjusių metų čempionate.
„Celtics“ taip pat yra vienintelė komanda, dėvinti apšilimo švarkus su žaidėjų pavardėmis ant jų nugarų. 9–ajame dešimtmetyje toks stilius buvo populiarus tarp visų NBA komandų, tačiau iki 10–ojo pabaigos jis nuslūgo. Tačiau „Celtics“ komanda nusprendė laikytis tradicijos ir toliau dėvėti būtent tokius švarkus.
Narynas (upė)
Narynas  – upė Kirgizijoje ir Uzbekijoje; viena iš Syrdarją sudarančių upių. Išteka iš centrinio Tian Šanio ledynų rytų Kirgizijoje, Isyk Kulio srityje. Pačiame aukštupyje vadinama Didžiuoju Narynu, kol susilieja su Mažuoju Narynu. Teka į vakarus tarpukalnių slėniais, vietomis siaurais tarpekliais. Žemupyje pasuka į pietvakarius ir patenka į Ferganos slėnį. Ten, Namangano srityje, susilieja su Karadarja ir duoda pradžią Syrdarjai.
Didžiausi intakai: Atbašis, Alabuka (kairieji), Sonkiolis, Kiokiomerenas, Kasansajus (dešinieji).
Aukštupyje žiemą užšąla. Vandeningiausia būna vasarą. Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Žemupyje Naryno vandenys tiekiami Ferganos kanalui. Ant upės įrengta eilė užtvankų su tvenkiniais: Toktogulo, Učkurgano, Kurpsajaus. Prie Naryno įsikūrę miestai: Narynas, Karakulis, Taš Kumyras (Kirgizija), Učkurganas (Uzbekija).
Neipidas
Neipidas (MY 80px = Naypyidaw; išvertus reiškia „karališką vietą“ arba „karalių sostą“) – Mianmaro valstybės sostinė. Išsidėsčiusi 320 km į šiaurę nuo Jangono, Mandalajus apygardoje, 3 km į vakarus nuo Pjinmanos miesto. Šalį valdžiusios karinės chuntos oficialiai perkelta iš Jangono 2005 m. lapkričio 6 d. Pavadinimas patvirtintas 2006 m. kovą. Tai planinis miestas, pagrindiniai jo statybos darbai baigiami 2012 m. 2009 metų duomenimis mieste gyveno 925 tūkst. žmonių ir tai yra trečias pagal dydį Mianmaro miestas po Jangono ir Mandalajaus. Neipidas patenka į sparčiausiai augančų pasaulio miestų dešimtuką.
Į miestą perkeltos valstybinės institucijos, plečiasi gyvenamųjų namų kompleksai. Neipide įsikūrusios gausios armijos pajėgos. Miestas iš pradžių buvo slepiamas nuo aplinkos: neįleidžiami žurnalistai, užsieniečiai.
Apie sostinės perkėlimą 2005 m. lapkričio 7 d. paskelbė informacijos ministras generolas Kjavas Hsanas, o jau lapkričio 11 d. 6 val. 36 min. vietos laiku iš Jangono pajudėjo 11 ministerijų kolona. Laiką nustatė astrologai. Ministerijos įsikūrė naujai pastatytuose pastatuose už 2 km nuo senojo Pjinmanos miesto. 2006 m. kovo 27 d. karinės vyriausybės vadovas generolas Tanas Šve priėmė 12 000 kareivių paradą, tuo pademonstruodamas, kad vietovėje, kur susikerta kelių Mianmaro tautų etninės ribos, atsirado jėga, kuri neleis plėstis etniniams konfliktams.
2009 m. Neipide pastatyta Uppatasanti pagoda – lankomiausios Mianmare Švedagono pagodos (pastatyta vėliausiai VI–X a.) tiksli kopija.
Neipidą su didžiaisiais Mianmaro miestais Jangonu ir Mandalajumi jungia greitkelis. Mieste įrengtos keturjuostės gatvės, transporto žiedai. Yra geležinkelis. Oro uostas.
Biliūnai (Vilkaviškis)
Biliūnai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietvakarius nuo Klausučių.
Six4one
240px|miniatiūra|Six4one 2006 m. Eurovizijos spaudos konferencijoje
Six4one – šešių atlikėjų pop grupė, kurią Vokietijos muzikos įrašų prodiuseris bei dainų autorius Ralph Siegel specialiai subūrė 2006 m. „Eurovizijos“ konkurse atstovauti Šveicarijai.
1360 m.
1360 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Jonas Hodelis
Jonas Hodelis (1878 m. lapkričio 16 d. Domantuose, Seredžiaus apylinkėje, Jurbarko raj. – 1947 m. rugsėjo 7 d. Filadelfijoje, JAV) – vargonininkas, chorvedys, Prano Hodelio brolis.
Biografija
Apie trejus metus Kaune pas Juozą Naujalį mokėsi vargonuoti. 1904 m. atvyko į JAV ir daug metų buvo Šv. Kazimiero lietuvių parapijos vargonininkas Filadelfijoje.
1913 m. suorganizavęs chorą, rengė koncertus, dalyvavo tautiniuose minėjimuose, statė R. Herberto, Miko Petrausko ir Stasio Šimkaus operetes, giedojo bažnyčiose. Taip pat vargonininkavo ir vadovavo chorams Dievo Motinos Sopulingosios parapijoje Karney, NY, nuo 1935 m. Šv. Petro ir Povilo parapijoje Tamqua, PA, ir Limericko, PA, parapijoje. Dirigavo jungtiniam chorui Lietuvių dienoje Pensilvanijoje.
Vengrijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
Jonas Hodelis
Biografija
Buvo vienas iš 1911 m. ALRK Vargonininkų sąjungos steigėjų ir aktyvus jos narys, taip pat šios sąjungos Niujorko-Niudžersio provincijos narys. 1911 m. gegužės 31 d. Baltimorėje vykusiame I seime išrinktas į Centro valdybą – pradžioje knygium, 1921–1926 m. Centro valdybos pirmininku. 1916 m. birželio 7 d. Filadelfijoje vykusiame ALRK VI Vargonininkų sąjungos seime parodė operetę „Silvija“.
Harmonizavo lietuvių liaudies dainas ir kūrė savas: chorams „Šelpkime tėvynę“, „Darbininkų himnas“, „Šalia plento po kairės“, „Sudiev, gėlele" ir kt.
Bilotai
Bilotais vadinami kaimai Širvintų rajone:
Amstrad
1960-1980
Amstrad buvo sukurta 1968 metais dabartinio jos vadovo Alan Sugar ir įžengė į elektronikos rinką. Aštuntame dešimtmetyje ji buvo pagrindinė kompanija, gaminusi pigią hi - fi, televizijos ir automobilių kasetinių stereo grotuvų įrangą. Vėliau Amstrad išplėtė savo produkciją audio stiprintuvais ir derintojais.
1980-1990
right|thumb|250px|[[Amstrad CPC|Amstrad CPC 464 kompiuteris]] 1980 Amstrad pradėjo kotiruotis Londono biržoje ir devinto dešimtmečio pradžioje padvigubėdavo savo dydžiu kiekvienais metais. 1984 metais Amstrad pradėjo prekiauti savo asmeniniais kompiuteriais bandydama atimti rinkos dalį iš Commodore ir Sinclair Research kompanijų su savo Amstrad CPC kompiuterių šeima. CPC 464 modelis buvo pristatytas JK, Prancūzijos, Australijos, Vokietijos, Ispanijos ir Italijos rinkose. Po jo sekė CPC 664 ir CPC 6128 modeliai. „Plus“ variantai šiek tiek praplėsdavo šių gaminių galimybes, taip pat su jais suderinama buvo ir trumpai gyvavusi žaidimų konsolė – GX4000.
1985 metais buvo pristatyta į verslą orientuota Amstrad PCW kompiuterių linija, kurie iš principo buvo teksto procesoriai su CP/M operacine sistema ir LocoScript teksto procesoriaus programa. Taip pat buvo įkurtas „Amsoft“ – Amstrad padalinys programinės įrangos ir kompiuterinių vartojimo reikmenų kūrimui.
250px|left|thumb|The ZX Spectrum +2. Pirmasis Amstrad [[Sinclair ZX Spectrum|ZX Spectrum modelis, po to, kai ji nupirko šių kompiuterių šeimą iš Sinclair Research.]] 1986 balandžio 7 Amstrad paskelbė, kad jie nupirko visas teises į Sinclair Research kompanijos kompiuterinius produktus ir Sinclair prekinį ženklą, tarp kurių buvo ir Sinclair ZX Spectrum, už £5 milijonus svarų sterlingų. Kompanija už šią sumą taip pat gavo ir neparduotus Sinclair QL ir ZX Spectrum kompiuterius, jau vien už kurių pardavimą uždirbo daugiau nei £5 milijonus svarų sterlingų. Amstrad išleido du naujus Spectrum variantus: ZX Spectrum +2, paremtą ZX Spectrum 128 modeliu, tačiau su integruotu kasetiniu grotuvu (tokiu pačiu kaip CPC 464 modelyje) ir sekančiais metais ZX Spectrum +3, su integruotu 3 '' diskelių skaitymo įrenginiu, kuriuos naudojo dauguma Amstrad kompiuterių.
Kačaičiai
Kačaičiai – buvęs kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 7 km į pietvakarius nuo Kartenos ir 3 km į rytus nuo Raguviškių, abipus Kartenalės I ir Kartenalės II upelių.
Amstrad
1980-1990
Kompanija pagamino seriją prieinamų MS-DOS ir vėliau Windows paremtų kompiuterių, suderinamų su IBM PC. Pirmasis iš jų buvo PC1512 modelis už £399 1986 metais. Tai buvo sėkmingas kompiuteris, užėmęs daugiau nei 25 % Europos kompiuterių rinkos. Metais vėliau, 1987, buvo išleistas Amstrad PCW 8512, skirtas teksto redagavimui, už £499. 1988 Amstrad pabandė pagaminti pirmus prieinamus nešiojamus kompiuterius, išleisdamas PPC 512 / 640 modelius metais anksčiau negu Macintosh Portable. Jame veikė MS-DOS operacinė sistema, kompiuteryje dirbo 8MHz procesorius, integruotas LCD ekranas galėjo emuliuoti CGA arba MDA vaizdo standartus. Paskutinis nesėkmingas Amstrad bandymas panaudoti Sinclair prekinį ženklą buvo skirtas savo sukurtiems kompiuteriams: pirmasis – Sinclair PC200 (JAV rinkoje buvo pardavinėtas Amstrad PC20 vardu), buvo paremtas PPC 512 modeliu; kitas – Sinclair PC500, kuris tebuvo buvo pervadintas PC1512 arba PC1640 kompiuteris.
Kačaičiai
Istorija
Kaime rastas gludintas akmens kirvis leidžia manyti, kad pirmieji žmonės prie Kartenalės upelio pasirodė dar neolite ar žalvario amžiaus pradžioje. I tūkstantmetyje–II tūkstantmečio pradžioje ant Kartenalės I ir Kartenalės II santakoje įrengto piliakalnio stovėjo medinė pilis.