cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tangų dinastija
An Lušano sukilimas
Dėl An Lušano sukilimo valstybėje kilo krizė. Suiro sienų gynybos sistema: uigūrai ir tibetiečiai ėmė skverbtis į Tang valdomas žemes. 763 m. tibetiečiai net pasiekė Čang’aną. Kinija prarado daug vakarinių teritorijų, jai nuolat kėlė grėsmę kaimyninės valstybės. Daug miestų šiaurėje sugriauta.
Taip pat iškilo ekonominių problemų, susijusių su žemės ūkio sistemos kontrolės netobulumais. Ekonominiai pokyčiai lėmė tai, kad Kinijoje svarbesni tapo prekybos, o ne žemės ūkio mokesčiai, valstybės politika tapo palanki turtingiems pirkliams. IX a. atsiranda pirmieji popierinių pinigų prototipai.
VIII a. Kinijos svarbiausias centras pamažu keliasi į Jangdzės žemupį. Kinijos Pietuose gausėja gyventojų.
Tang valstybė po sukilimo
Po sukilimo Tang jau nebeatgavo turėtos politinės įtakos tokioje pačioje teritorijoje, kokią turėjo iki sukilimo. Pagausėjo savarankiškų karinių regionų, kuriuose valdė imperatoriaus vietininkai, iš tiesų išrinkti pačių karinių būrių iš vietos gyventojų.
IX a. pabaigoje dėl bado Šiaurės Kinijoje ėmė siausti vagių gaujos. Tai peraugo į sukilimus (Huang Čao – Huang Chao – sukilimas): buvo siaubiami miestai, puldinėjami svetimšaliai, galiausiai padegtas Čang’anas. Miesto griuvėsius galiausiai atėmė svetimšalių pajėgos. Jų vadas Li Kuojungas (Li Kuoyong) 923 m. įkūrė Vėlyvąją Tang dinastiją. Tang imperatoriai, tapę karo vadų marionetėmis, gyveno nebe Čang’anyje, o Luojange.
Vienas sukilimo vadų Džu Venas (Zhu Wen) 907 m. paskelbė įkuriantis Liang (Vėlyvąją Liang – Hou Liang) imperiją ir taip pradėjo Penkių dinastijų ir Dešimties karalysčių laikotarpis. Tai – oficiali Tang dinastijos pabaiga, tačiau realios valdžios ji neturėjo jau nuo 885 m.
Valstybė
Kinijos administracinio aparato ištakos siekia IV–III a. prieš mūsų erą. VII mūsų eros amžiuje administracijos sistema jau buvo išsikristalizavusi. Tang administraciją sudarė šie pagrindiniai organai: Centrinei administracijai buvo pavaldi didelių regionų administracija.
624 m. sudarytas Tang kodeksas. Jam būdinga tai, kad nusikaltimo sunkumas priklauso ne tik nuo paties nusikaltimo pobūdžio, bet ir nuo nusikaltėlio ir aukos tarpusavio santykio.
Įvesta griežta mokesčių sistema. Suklestėjo valstybinių egzaminų sistema.
Žemės sklypai buvo skiriami arba tik savininko gyvenimo laikotarpiui, arba buvo nuolatiniai. Taip pat buvo įvairių valstybinių, vienuolynų, viešųjų žemių. Kad būtų galima kontroliuoti sklypų skirstymą, buvo būtini kuo tikslesni duomenys apie gyventojus. Tokia sistema buvo pakankamai nepatogi, žmonės sugebėdavo ją apeiti.
Tang laikotarpiu auga ir plečiasi miestai, tačiau jie dar neturi savo savivaldos.
Kultūra
thumb|left|Žirgai buvo svarbi Tang aristokratijos gyvenimo dalis Tang laikotarpiu susikūrė pagrindinės kiniškos budizmo mokyklos. VIII a. susiformuoja Čan budizmas. Kinų budistai keliavo į Indiją, versdavo budistinius tekstus į kinų kalbą. Taip pat į Kiniją atkeliavo nestorėizmas, manichėizmas, zoroastrizmas. Tačiau 842–845 m., pasikeitus nuotaikoms valstybėje, svetimšališki kultai buvo uždrausti. Ypač kliuvo budizmui: daug vienuolių sekuliarizuota, atimti vienuolynų turtai.
Apskritai IX a. pradžioje, po An Lušano sukilimo, buvusi atvira įtakoms iš kitur valstybė tampa uždaresnė. Visuomenėje jaučiamas nepakantumas svetimoms įtakoms, siūloma grįžti prie tradicijų, kurias neva suteršė barbarų kišimasis. Sugrįžimo prie tradicijų judėjimas pirmiausia pasireiškė literatūroje kaip Guven (guwen – 古文) – „senosios kultūros“ – idėja: kūrybą reikia susieti su morale ir politika, kurios turi būti pagrįstos senoviniais standartais.
Klestėjo poezija, tapyba, istoriografija. Tang laikų poetai – vieni garsiausių Kinijos poetų (Li Bai, Song Zhiwen, Wang Wei ir kt.). Taip pat atsiranda istoriografijos kritika bei naujo tipo istorinių veikalų (politinės ir istorinės enciklopedijos, apimančios daugiau nei vienos dinastijos valdymą).
Telšė (Glivija)
Telšė – upė Žemaitijoje, Šilalės rajone, Glivijos dešinysis intakas.
Alksnupis (Nova)
Alksnupis – upelis Šakių rajone, Griškabūdžio seniūnijoje, dešinysis Novos intakas.
Telšė (Glivija)
Upėvardis kildinamas iš žodžių telkšoti („stovėti klanu, būti užlietam vandeniu“) bei telžti („smarkiai lyti, šlapintis“).
Nemunaitis
Nemunaitis – miestelis Alytaus rajono savivaldybėje, 18 km į pietus nuo Alytaus, 9 km į vakarus nuo kelio, dešiniajame Nemuno krante. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi mūrinė Nemunaičio Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia (pastatyta 1904 m.), buvusi Nemunaičio pagrindinė mokykla (yra mokyklos muziejus), veikia biblioteka, paštas (LT-64021), bendrosios praktikos gydytojo kabinetas. Yra senosios žydų kapinės, Nemunaičio mineralinė versmė, stūkso Nemunaičio piliakalnis.
thumb|left|240px|Miestelio centrinė aikštė (paminklas žuvusiems už nepriklausomybę)
Paminklas „Žuvusiems už Lietuvos nepriklausomybę“ – Lietuvos nepriklausomybės paminklas, atidengtas 1990 m. vasario 16 d. Mokytojo Antano Saulevičiaus iniciatyva į Nemunaitį 1939 m. buvo pakviestas žymus skulptorius Vincas Grybas. Jis sukūrė paminklą jau prasidėjus II pasauliniam karui, dėl to paminklas ilgus metus buvojo įvairiose vietose. Tai buvo paskutinis V. Grybo darbas. Vietos bendruomenės iniciatyva 1989 m. skulptūra buvo išlieta iš naujo (restauravo skulptorius Jonas Naruševičius, postamentą suprojektavo architektė Irena Gudaitytė).
Etimologija
Miestelio vardas yra vandenvardinis vietovardis – priesagos -aitis vedinys iš Nemuno, kurio pakrantėje įsikūręs miestelis, vardo.
Geografija
Miestelį supa Nemunaičio miškas, netoliese įsikūręs Nemunaičio kaimas, atsiveria klintinių tufų Nemunaičio atodanga, prie miestelio stūkso Nemunaičio piliakalnis. Šiaurės vakariniame pakraštyje stūkso Klebono akmuo, apylinkėse atsiveria Nemunaičio atodangos, Nemunaičio mineralinė versmė, įsteigtas Balkasodžio botaninis draustinis.
Istorija
thumb|left|150px|[[Nemunaičio bažnyčia]]
1384 m. Kryžiuočių karo kelių aprašymuose minima Nemunaičio pilis, kuri buvo svarbus Lietuvos gynybos centras, nuo 1387 m. minimas miestelis. Po Žalgirio mūšio, atkovojus iš Ordino Užnemunę, Nemunaičiui atiteko miškai iki pat sienos su Prūsija. Tuo metu miestelis, minimas nuo 1519 m., tapo svarbiu miško ruošos ir prekybos centru. 1549 m. Ldk Žygimantas Augustas Nemunaitį užrašė Barborai Radvilaitei.
1792 m. kovo 19 d. Ldk Stanislovas Augustas Nemunaičiui suteikė Magdeburgo teises ir herbą. Po kelių mėnesių dėl politinės suirutės savivalda buvo panaikinta. Vietos gyventojai nenorėjo su tuo susitaikyti ir su Rusijos valdžia bylinėjosi beveik iki XIX a. vidurio, bet prarastų teisių nebeatgavo. XIX a. Nemunaitis ėmė garsėtis mineralinėmis versmėmis, tačiau kurortu vietovė nepaskelbta. Tuo metu tai buvo miestelis Trakų apskrities Alovės valsčiuje.
1934 m. atidarytas Nemunaičio pranciškonų vienuolynas, uždarytas XX a. 6-ajame dešimtmetyje. Sovietmečiu nuo 1950 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė, pastatytas kultūros centras, netoliese įkurta tarprajoninė pionierių stovykla.
1999 m. patvirtintas dabartinis Nemunaičio herbas.
Šnekta
Nemunaičio apylinkių šnektą, priklausančią pietų aukštaičiams, dar prieš I pasaulinį karą aprašė rusų kalbininkas Borisas Larinas.
Tangų dinastija
Kultūra
Tang laikotarpiu vyksta filmo „Skraidantys durklai“ veiksmas.
Nemunaitis
Sportas
Miestelyje žaidžia FK Nemunaitis futbolo klubas.
Fefanas
Fefanas (arba Fefenas) – trečia pagal dydį gyvenama sala Čiuko lagūnoje, Karolinų salų salyne, Mikronezijos Federacinėse Valstijose. Plotas – 13,2 km². Gyventojų – 3096 (1980 m.). Šiaurinė salos dalis yra kalvota, aukščiausiame taške iškyla 298 m virš jūros lygio.
Saloje yra gimęs Mikronezijos Federacinių Valstijų prezidentas Manny Mori.
Kalniškės
Kalniškėmis vadinami kaimai:
Kozenicės
Kozeni̇̀cės  – miestas Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, į šiaurės rytus nuo Radomo, Vyslos slėnyje (5 km nuo upės), prie jos intako Zagoždžionkos. Apskrities centras. Keliai į Radomą, Dembliną, Varką. Elektrotechnikos, baldų, statybinių medžiagų, maisto (pieno) pramonė, gaminami biuro reikmenys. Greta miesto, Svieže Gurnų kaime veikia Kozenicų šiluminė jėgainė. Yra sporto ir poilsio centras, žirgynas. Veikia krašto muziejus. Yra 1782 m. rūmų liekanos ir angliškasis parkas, 1869 m. Šv. Kryžiaus bažnyčia.
Istorija
Kozenicės rašytiniuose šaltiniuose minimos nuo 1206 m. Per miestą ėjo kelias tarp Vilniaus ir Krokuvos (Lietuvių traktas), čia apsistodavo kunigaikščiai. 1394 m. karalius Jogaila Kozenicuose įsteigė bažnyčią. 1466 m. pab., Krokuvoje siaučiant marui, Kozenicuose apsistojo Kazimiero Jogailaičio dvaras, 1467 m. čia gimė Žygimantas Senasis. Miesto teisės suteiktos 1549 m. Nuo XVII a. čia apsigyveno daug žydų. XVII–XVIII a. miestą nusiaubė Švedijos ir Transilvanijos kariai, vėliau – Rusijos armija.
XIX a. buvo Radomo gubernijos Kozenicių apskrities centras.
Dmochi Rodzonkai
Dmochi Rodzonkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochų bajorkaimiui, Dmochi Glinkų valsčiui, Čyževo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. 1827 m. kaime buvo 7 namai ir 56 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 8 namai ir 54 gyventojai, iš kurių 21 vyrai ir 33 moterys. Kaime archeologai rado III a. pr. m. e. ir III a.-IV a. pilkapius.
Mieczysław Szcześniak
1999 m. Lenkijos transliuotojo išrinktas atstovauti savo šaliai metiniame „Eurovizijos“ dainų konkurse, kuris vyko Jeruzalėje. Su daina „Przytul mnie mocno“ atlikėjas užėmė aštuonioliktą vietą su 17 taškų.
Kazys Brundza
Kazys Brundza (1903 m. rugsėjo 13 d. Parausiuose, Paežerių valsčiuje, Vilkaviškio apskrityje – 1991 m. spalio 13 d. Vilniuje) – Lietuvos botanikas ir mikrobiologas, biologijos mokslų daktaras.
Pačiaunė
Pačiaunė – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Dusetų, pietiniame Čiauno ežero krante. Priklausė Padustėlio dvarui.
Kazys Brundza
Biografija
1933 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1962 m. biologijos mokslų daktaras.
Pačiaunė
thumb|150px|left|Koplytstulpis Pačiaunėje gyvenusioms visoms Brogų kartoms atminti
Kazys Brundza
Biografija
1934–1937 m. Dotnuvos augalų apsaugos stoties Fitopatologijos skyriaus vedėjas. 1939–1967 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, 1944–1953 m. Botanikos katedros vedėjas. 1949–1969 m. Botanikos instituto Floros ir geobotanikos sektoriaus vedėjas; 1964 m. profesorius. 1968–1985 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.
Vilkabaliai (Vilkaviškis)
Vilkabaliai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Tarprubežių.
Kazys Brundza
Biografija
Vaikai kompozitorė Konstancija Brundzaitė, architektė Elena Brundzaitė ir automobilininkas Stasys Brundza.
Mikrobangos
Mikrobangos – radijo (elektromagnetinės) bangos, kurių bangos ilgis siekia nuo 1 mm iki 1 m, o dažniai yra tarp 300 MHz ir 300 GHz, t. y. apima UHF, SHF ir EHF bangų ruožus. Įvairūs šaltiniai naudoja skirtingas mikrobangų ribas, tačiau SHF ruožas (3…30 GHz dažnio arba 1…10 cm ilgio bangos) į jas patenka visada. Radijo inžinieriai sąvoką „mikrobangos“ paprastai naudoja kalbant apie bangas nuo 1 GHz (30 cm) iki 100 GHz (3 mm).
Naudojamos radaruose (radio – radio, detecting – išaiškinimas, and – ir, ranging – nuotolio nustatymas), kuriais kūno padėtis nustatoma pagal laiką, reikalingą atsispindėjusiai bangai grįžti į šaltinį. Mikrobangų krosnelėse šiomis bangomis greitai sušildomas maistas. Iš dirbtinių Žemės palydovų siunčiami televizijos signalai („palydovinė televizija“) irgi yra mikrobangų ruožo ribose.
Mikrobangų dažnių ruožai
Dažniausiai mikrobangų vardu vadinamos radijo bangos, kurių dažnis yra maždaug nuo 1 GHz iki 100 GHz, nors anksčiau joms buvo priskiriamos ir žemesnio dažnio bangos. Šiuo metu labiausiai naudojamos nuo 1 GHz iki 40 GHz dažnio mikrobangos. Lentelėje pateikiamas labiausiai paplitęs mikrobangų ruožo skirstymas į smulkesnius ruožus, kurį sudarė Didžiosios Britanijos radijo draugija :
Pieštuvėnai
Pieštuvėnai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Stakliškių, šalia kelio į Kalvius. Šiauriniame pakraštyje telkšo Alšia (Pieštuvėnų ežeras). Seniūnaitijos centras. Veikia Stakliškių mokyklos ikimokyklinio ir pradinio ugdymo skyrius, biblioteka, paštas (LT-59049).
Maučiuvis
Maučiuvis  – upė šiaurės Lietuvoje (Pakruojo ir Pasvalio rajonuose) ir pietų Latvijoje (Bauskės savivaldybėje). Yslykio upės kairysis intakas. Įteka 38 km atstumu nuo jo žiočių.
Prasideda dviejų rajonų paribyje, Keliuotiškių kaimo apylinkėse, miško pelkėje. Pakruojo rajone teka nedidelę dalį, toliau krypsta į gretimą Pasvalio rajoną. Tėkmė nukreipta į šiaurę. Beveik visame ilgyje vaga sureguliuota, apylinkėse vyrauja atviri dirbami laukai. Didesnę dalį srūva Lietuvos teritorijoje, o Yslykį pasiekia Latvijoje, ties Brunaviškio kaimu.
Žymesni intakai: Maučiukas, Upelis (kairieji), Sartupis, Vingrelis, Drukys (dešinieji).
Prie Maučiuvio įsikūrusios gyvenvietės: Majeliai, Vainaroniai, Nakvosai, Nairiai, Kervesiai, Pamaučiai.
Upėvardis yra galimai žiemgalizmas iš šaknies mauk- (plg. maukas „gurkšnis“, maukti „godžiai gerti“, mauknynas „klampynė“).
LR upių klasifikatoriuje – nr. 40010022.
Andrius Ignotas Oginskis
Biografija
thumb|left|150px|Andrius Ignotas Oginskis thumb|left|150px|Andriaus Ignoto Oginskio žmona Paula Paulina Šembek Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės. Tėvas Tadas Pranciškus Oginskis (1711–1783 m.), motina Izabelė Radvilaitė (1711–1761).
1755 metų gegužį Andrius Ignotas Oginskis turėjo pulkininko laipsnį. 1756 metų pavasarį gavo iš saavo tėvo valdyti Ašmenos seniūniją. 1758 metų spalį – pasiuntinys į seimą nuo Livonijos. 1760 metais Kauno deputatas Andrius Ignotas Oginskis buvo išrinktas Lietuvos tribunolo maršalka.
1762 metų spalio 8 d. gavo Lietuvos didžiojo ginklininko pareigybę (kaip apdovanojimą už parašą manifeste ginant Lenkijos bajoro Briulovo teises). 1764 metų gegužį Andrius Ignotas Oginskis Varšuvoje įstojo į Čartoriskių konfederaciją. Karūnaciniame seime prisiekė ištikimybę Stanislovui Augustui Poniatovskiui kaip naujam Lenkijos karaliui. Buvo karaliaus valdžios stiprinimo šalininkas. 1771 metais gavo Lietuvos didžiojo referento pareigybę, o 1773 metais buvo paskirtas Lietuvos didžiuoju sekretoriumi. 1778 metais Andrius Ignotas Oginskis gavo Trakų kašteliono pareigybę, 1783 metais buvo paskirtas Trakų vaivada.
Buvo renkamas į 1756, 1758, 1762, 1764 ir 1776 (seimo maršalka) metų seimus, deputatu į Lietuvos Tribunolą 1757 ir 1760 (maršalka) metais.
Padalijimo seime 1773–1775 metais Andrius Ignotas Oginskis palaikant Lenkijos karaliui Stanislovui Augustui Poniatovskiui buvo paskirtas Nuolatinės tarybos sekretoriumi.
Dalyvavo diplomatinėse misijose į Sankt-Peterburgą (1769), Vieną (1771) ir Berlyną.
Giminė ir dvarai
1763 m. vedė grafo Mareko Šembeko ir Jadvigos Rudnickos dukrą Paulą Pauliną Šembek (1740–1797 m.), grafų Celestino Lubienskio ir Jono Prospero Potockio našlę. Vaikai Mykolas Kleopas Oginskis (1765–1833) ir Juzefa Oginskaitė (1774 -), vaikaitis Gabrielius Oginskis.
1764 m. įsigijo Guzovo dvarą, 1773–1775 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimas už nuopelnus davė valdyti Platelių dvarą ir Luokę.
Valstybės tarnyba
1762 m. Lietuvos didysis ginklininkas, 1771 m. Lietuvos referentas (pasiuntinys), 1772 m. gavo ypatingojo pasiuntinio rangą, dirbo Vienoje, 1773 m. Lietuvos didysis sekretorius, 1774 m. pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Sankt Peterburge. 1778 m. Trakų kaštelionas, Lietuvos didysis maršalka, 1780 m. senatorius, Ašmenos seniūnas, Bresto vaivada, 1783 m. Trakų vaivada.
1696 m.
1696 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Sausis Kovas Balandis Liepa Rugpjūtis Gruodis Nedatuoti
Motociklų sportas
Motociklų sportas – techninė sporto šaka, greitasis važiavimas sportiniais ir keturračiais motociklais.
Istorija
Pirmosios motociklų lenktynės surengtos 1897 m. Prancūzijoje, pirmosios žiedinės plento ir treko – 1907 m., motociklų daugiakovės – 1913 m. Didžiojoje Britanijoje. 1904 m. įkurta Tarptautinė motociklų sporto federacija (, FIM). Nuo 1938 m. rengiami Europos, nuo 1949 m. – pasaulio motociklų sporto čempionatai.
Motociklų sportas
Motociklų sportas apima:
Lietuvoje
Lietuvoje motociklų sportas atsirado po Pirmojo pasaulinio karo. 1927 m. surengtos pirmosios motociklų lenktynės. 1928 m. įsteigtas Lietuvos motociklininkų klubas. Nuo 1931 m. buvo rengiamos daugiadienės lenktynės „Aplink Lietuvą“. Jų iniciatoriai buvo Steponas Darius, Pranas Hiksa ir kiti. 1940 m. įvyko pirmasis Lietuvos čempionatas, Kaune įkurtas motociklų sporto klubas.
Nuo 1946 m. Lietuvos sportininkai dalyvavo TSRS motociklų sporto čempionatuose, nuo 1961 m. – TSRS tautų spartakiadose. Nuo 1950 m. kasmet rengiamos Lietuvos kroso varžybos. 1960 m. įkurta Lietuvos motociklų sporto federacija (LMSF). 1961–1965 m. ir nuo 1976 m. Kačerginėje Nemuno žiede buvo rengiamos TSRS motociklų žiedinės plento lenktynės.
1991 m. LMSF priimta į FIM. 2006 m. įkurta Nacionalinė motociklų sporto federacija (NMSF). 2009 m. motociklų sporto grupės veikė Vilniuje, Kaune, Panevėžyje, Šiauliuose, Klaipėdoje ir Anykščiuose, motociklų sportą kultivavo daugiau kaip 200 sportininkų.
Pasiekimai
Įvairių rungčių TSRS čempionais dar buvo K. Savickas (1982–1984 m., 1989 m.), A. Zinevičienė (1987 m.), A. Paulavičius (1989 m.), prizininkais – L. Griškovas (1946 m.), B. Karalkevičius (1957 m.), J. Bieliauskas (1966 m.), J. Paliokas (1967 m.), E. Ramonas (1969 m., 1977 m.), V. Ivanovas (1973–1974 m.), V. Račkauskas (1976 m.), R. Paurys (1979 m., 1982 m.), K. Savickas (1981 m., 1988 m.), H. Milinkevičius (1984 m.), A. Zinevičienė (1984–1986 m.), G. Pimpis ir V. Kolovaitis (1986 m., motociklas su priekaba), A. Mockus (1988 m.), A. Linkevičius (1989 m.).
2003 m. Europos jaunimo kroso čempionate Almantas Gelažnikas iškovojo trečiąją vietą 125 cm³ motociklų klasėje. 2009 m. Dakaro ralyje dalyvavo B. Bardauskas, Mindaugas Slapšys (daugkartinis Lietuvos bekelės kroso čempionas). Kiti žymesnieji motociklų sporto sportininkai: žiedinių lenktynių – J. Čibirka (daugkartinis Lietuvos, Baltijos šalių, 2007–2008 m. R. Europos čempionas), Š. Pladas (daugkartinis Lietuvos čempionas), A. Gibieža, akrobatinio važiavimo – V. Žukauskas (2006 m. Baltijos šalių čempionas), A. Gibieža (2011-2012 m. Baltijos šalių čempionas, 2012 m. "World StuntGP 2012" vicečempionas, 2012 m. Rytų Europos čempionas, 2012 m. SBF Londone 1-a vieta), supermoto lenktynių – A. Tamonis (2003 m. Baltijos šalių čempionas), motociklų kroso – O. Agafonovas (daugkartinis Lietuvos čempionas), Arminas Jasikonis (daugkartinis Lietuvos čempionas, Europos čempionato prizininkas).
Celtic Park
Celtic Park yra futbolo stadionas Glazge, Škotijoje. Stadionas dar žinomas kaip Parkhead. Jame nuo 1892 m. namų rungtynes žaidžia Celtic futbolo klubas.
Tai antras pagal dydį Škotijos stadionas po Murrayfield, esančio Edinburge, ir šeštas pagal dydį Jungtinėje Karalystėje po Murrayfield, Old Trafford, Twickenham, Wembley ir Millennium.
Istorija
Senasis stadionas buvo pastatytas 1888 m., praėjus šešiems mėnesiams po Celtic FC įkūrimo. Atidarymo dieną, tų pačių metų gegužės 28 d., buvo sužaistos futbolo rungtynės prieš Rangers klubą, kurias Celtic laimėjo 5–2. Daugiau nei po trejų metų po to, kai metinė nuoma padidėjo nuo 50 iki 450 svarų per metus, netoliese buvo nupirktas žemės sklypas, kuriame buvo pastatytas dabartinis stadionas.
Henrikas III
Henrikas III (lokalūs variantai Henris III, Enrikė III ir kt.) gali reikšti šiuos valdžiusius monarchus:
LDS Šiauliai
LDS Šiauliai – buvęs tarpukario Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Istorija
Komanda suburta prie Lietuvos dviratininkų sąjungos (įkurta 1923 m.).
Mikrobangų krosnelė
miniatiūra|336x336px|Mikrobangų krosnelė. Mikrobangų krosnelė – buityje naudojamas elektros prietaisas greitam maisto sušildymui, kurio veikimo pagrindą sudaro viduje sklindančios mikrobangos.
Mikrobangų krosnelės veikimas
Į įprastinį elektros srovės tinklą įjungtas magnetronas kuria mikrobangas. Mikrobangos prasiskverbia pro mikrobangų krosnelėje esantį indą su maistu, bet neįveikia metalinio krosnelės korpuso. Jos priverčia vandens, riebalų ir cukraus molekules maiste virpėti, taip didindamos jų šiluminę energiją ir kartu sušildydamos maistą. Kadangi mikrobangos krosnelės viduje sklinda atsispindėdamos nuo sienelių įvairiomis kryptimis, maistas sušyla tolygiai.
Belgijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Belgijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Makniūnai
Makniūnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybės pietryčiuose, 5 km į vakarus nuo kelio, 24 km į pietus nuo Alytaus. Raitininkų seniūnijos ir seniūnaitijos centras.
Veikia Makniūnų mokykla, biblioteka, laisvalaikio salė, bendrosios praktikos gydytojo kabinetas.
Geografija
thumb|left|Kaimo reginys
Šalia Makniūnų tyvuliuoja gražus Apsingio ežeras.
Istorija
1926 m. įsteigta pradžios mokykla, 1953–1986 m. septynmetė, aštuonmetė, 1986–1992 m. vidurinė, 1992–1997 m. devynmetė, 1997–2001 m. vidurinė, nuo 2001 m. Makniūnų pagrindinė mokykla. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1956 m. įkurta biblioteka.
Gyventojai
1838 m. buvo 5 kiemai.
Žymūs žmonės
Daug vertingos kraštotyrinės medžiagos apie Makniūnus ir jo apylinkes surinko žymus kraštotyrininkas Vladas Ulčinskas.
Samoa
Samoa Nepriklausomoji Valstybė (Samoa) – tai valstybė Ramiajame vandenyne. Samoa – viena mažiausių pasaulio valstybių, devynių salų grupė Polinezijos centre, netoli Naujosios Zelandijos, kaip ir Kuko salos – buvusi šios valstybės valda.
Istorija
Manoma, kad Samoa salos buvo apgyvendintos XVI a. pr. m. e. atvykėlių iš Melanezijos (Lapitos kultūra). Salose susidarė savita kultūra, nuolat veikiama aplinkinių salų gyventojų. Remiantis žodine tradicija, pirmajame mūsų eros tūkstantmetyje čia klestėjo Tui Manua talasokratija, o XII–XIII a. Samoa salynas pats mokėjo duoklę Tongos imperijai. XIII a. pabaigoje salynas atgavo nepriklausomybę valdant Malietoa dinastijai, kuri išsilaikė iki XXI a.
Pirmieji europiečiai regione pasirodė XVIII a. 1722 m. Samoa salas pirmasis išvydo olandų keliautojas Jakobas Rogevenas. 1768 m. salas pasiekė prancūzas Luisas Antuanas de Bugenvilis ir pavadino Jūrininkų salomis. Intensyvesni kontaktai prasidėjo XIX a. vid., kai salose pradėtos steigti pirmosios krikščionių misijos. Vietiniai gyventojai nuolat priešinosi jų žemių užvaldymui. XIX a. pab. dėl salų susikovė JAV, Didžioji Britanija ir Vokietija. 1899 m. sudaryta konvencija, pagal kurią rytinė salyno dalis atiteko JAV (Amerikos Samoa), o rytinė – Vokietijai (Vokietijos Samoa). Britanija iš kovos dėl salų pasitraukė. 1914 m. Britanijos įsakymu Naujoji Zelandija užėmė Vokietijos Samoą. Po I pasaulinio karo Tautų Lyga suteikė Naujajai Zelandijai globos teisę į Vakarų Samoa.
Samoa 1962 metų sausio 1 d. tapo pirmąja nepriklausoma mikrovalstybe pietiniame Ramiojo vandenyno regione (iki to buvo Vokietijos kolonija, vėliau – Naujosios Zelandijos protektoratas). Iki 1997 m. valstybė vadinosi Vakarų Samoa, siekiant ją atskirti nuo Rytų Samoa, dar vadinamos Amerikos Samoa, kuri ir šiandien priklauso JAV.
Samoa laikoma politiškai ir ekonomiškai stabilia valstybe, kurios vyriausybė remia užsienio kapitalo pritraukimą, o ofšorinis verslas yra didžiausias užsienio valiutos pritraukimo į valstybę šaltinis.
Geografija
thumb|left|150px|Salų žemėlapis
Samoa yra į vakarus nuo datos keitimosi linijos ir į pietus nuo ekvatoriaus. Visas šalies plotas užima 2934 km². Ji yra sudaryta iš dviejų pagrindinių salų – Upolu ir Savajo – bei 8 mažesnių salų. Upolu saloje gyvena 3/4 visų Samoa gyventojų bei yra šalies sostinė Apija. Savajo ir Upolu pakrantėmis driekiasi siauros lygumos, krantus juosia koralų rifai, o centre kyla ugnikalnių suformuoti kalnai, apaugę atogrąžų miškais. Aukščiausia vieta – Silisilio kalnas (1858 m, Savajo s.). Salas skiria Apolimos sąsiauris, kuriame yra 3 mažos salelės. Dar 4 salelės yra prie rytinio Upolu salos galo ir viena prie pietinio kranto.
Klimatas pusiaujinis, musoninis. Vidutinė metinė oro temperatūra 26,5 °C. Per metus iškrenta virš 3000 mm kritulių, daugiausia – lapkričio-balandžio laikotarpiu. Dažni uraganai.
Yra ~600 augalų rūšių, iš kurių bent ketvirtadalis – endeminės.
Administracinis skirstymas
Samoa skirstoma į 11 politinių rajonų (sm. itūmālō). Šie regionai susiformavo dar prieš europiečių kolonizaciją. Kiekvienas rajonas turi savo atskirą konstitucinę valdžią. thumb|left|300px|Samoa rajonai
Politinė sistema
thumb|240px|Vyriausybės pastatas [[Apija|Apijoje]]
1960 m. buvo priimta šalies konstitucija, kuri įsigaliojo 1962 m., kai Samoa atgavo nepriklausomybę nuo Naujosios Zelandijos. Konstitucija paremta parlamentine demokratija, paimta pavyzdžiu nuo Didžiosios Britanijos.
Nuo 1998 m. šalies ministro pareigas užima Tuilaepa Aiono Sailele Malielegaoi, o nuo 2007 m. šalį valdo Tufuga Efi.
Šalies parlamentą, kuris vadinamas Fono, sudaro 49 nariai renkami 5 metų kadencijai.
Ekonomika
Samoa būdinga tradicinė ekonomika, daugiausia besirementi žemės ūkiu. Taip pat yra kabelių gamyba užsiimanti įmonė „Yazaki Corporation“, maisto, baldų gamybos įmonės, apie ketvirtadalis pajamų ateina iš turizmo.
Svarbiausia šalies produkcija: kopra, bananai, kakava, kava. Vietiniam vartojimui auginami ananasai, taras, cukranendrės. Verčiamasi žvejyba.
Gyventojai
thumb|240px|Samojiečių šeima
Daugumą Samoa gyventojų sudaro vietiniai samojiečiai (92,6 %). Dar 7 % sudaro taip vadinami euroneziečiai (maišyta rasė, susidariusi susimaišius europiečiams ir viet. gyventojams), 0,4 % – europiečiai.
Samoa ir anglų yra valstybinės ir plačiai vartojamos šalies kalbos.
Kultūra
Samoa yra išsaugojusi savitą kultūrą, kuri iki šių dienų pasireiškia kasdieniame samojiečių gyvenime, švenčių metu, politikoje ir kt. Daug kur išlikusi sudėtinga hierarchinė sistema, vadinama fa’amatai. Išlikęs 'ava ritualas, rengiamas ypatingų įvykių proga. Samojiečiai turi turtingą mitologiją, kuri šiais laikais susipina su krikščionybe. Ritualiniai šokiai, sudėtingos tatuiruotės yra svarbi kultūros dalis.
Tradicinei architektūrai būdingi kupolo formos fale, kurių statybai naudojamos kokospalmės.
Populiariausios Samoa sporto šakos – regbis, vietinė kriteto forma kilikiti, netbolas. Gan populiarus yra tinklinis, boksas, sumo, kikboksas. Futbole Samoa yra viena silpniausių pasaulio rinktinių, tačiau iš šios šalies kilęs žymus australų futbolininkas Tim Cahill.
Vilkabrastis
Vilkabrastis – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 14 km nuo Lavoriškių.
Miralajus
Vyresnis laipsnis buvo mirliva, jaunesnis – kaimakamas.
1934 m. miralajai pervadinti albajais.
Small Planet Airlines (Lenkija)
'''Small Planet Airlines Sp. z o. o.''' buvo Lenkijos oro linijų bendrovė. Kartu su UAB „Small Planet Airlines“ bei Vokietijos ir Kambodžos bendrovėmis ji priklausė „Small Planet Group“ holdingui. Bendrovė įkurta 2009 m. kaip „flyLAL Charters PL“ Sp. z o. o.
Bendrovė skraidė į Ispaniją, Turkiją, Graikiją, Italiją ir kitas šalis iš įvairių Lenkijos miestų, daugiausia iš Varšuvos ir Katovicų. „ Small Planet Airlines Polska“ lėktuvų flotilę sudarė 9 Airbus A320. Vidutinis lėktuvų amžius – 15 metų.
Bendrovė savo veiklą nutraukė 2018 m. rudenį.
Taye Taiwo
Tajė Ismailas Taivas (g. 1985 m. balandžio 16 d.) – futbolininkas, Nigerijos rinktinės gynėjas.
2006 m. išrinktas geriausiu jaunuoju Afrikos futbolininku.
Karjera
2012 m. sausio 24 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas QPR London klubui.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2004 m.
Su rinktine dalyvavo 2006 m. Afrikos Tautų taurėje (įmušė pergalingą įvartį prieš Ganą), 2008 m. Afrikos Tautų taurėje, 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.
Paprastasis skaliaras
Paprastasis skaliaras (Pterophyllum scalare) – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvis, kurią 1823 m. pirmą kartą aprašė vokiečių tyrinėtojas Ferdinandas Šulcas savo mokytojo Martino Lichtenšteino publikacijoje.
Arealas
Paprastasis skaliaras sutinkamas Amazonės ir Negro upių baseinuose, vadinamojo „juodojo vandens“ srityse. Mėgsta ramias vietas, užutėkius. Pasak M. Iljino, į Europą šios žuvys pirmą kartą atvežtos 1909 m.
Aprašymas
Dėl stipriai išilgėjusių nugarinio ir analinio pelekų, kūno forma primena pusmėnulį. Dubens pelekai evoliucionavo į ūselius panašias ataugas. Kūnas iš šonų stipriai suspaustas. Žuvies šonuose yra kelios vertikalios, tamsios juostos, kurių paprastai būna keturios. Gamtinė forma turi sidabrinį kūną su raudonomis akimis, bet akvariumininkai yra išvedę daugybę porušių ir hibridų. Selekcininkų darbo rezultatas – didelis kiekis spalvinių variacijų, nuo auksinių iki juodų.
Lytinis dimorfizmas yra labai nežymus. Suaugę patinėliai turi ilgesnį nugaros peleką ir riebalinį maišelį kaktoje. Dėl šios priežasties patinėlius galima atskirti pagal iškilią kaktą, o pateles pagal plokščią.
Patelė vidutiniškai gali padėti 150–200 ikrų. Skaliarai subręsta vidutiniškai 8-12 mėnesių amžiuje. Natūraliomis sąlygoms ir nelaisvėje gali išgyventi iki 8-10 metų.
Laikymas ir veisimas
Nežiūrint į paplitusią nuomonę, skaliarai yra gana nepretenzingi, nors neteisingai prižiūrint gali užsikrėsti įvairiomis ligomis, todėl juos sunku prižiūrėti nepatyrusiems akvariumininkams. Skaliarams būtinas erdvus akvariumas (ne mažiau 50 l, geriausia nuo 80 l) ir švarus, nerūgštus vanduo (pH 6-7,5), kurio temperatūra 24-26 °C.
Pašarą geriau naudoti gyvą (uodo trūklio lervas, dafnijas), bet tinka ir kokybiškas sausas pašaras (dribsniai). Nerekomenduojama duoti tubifeksų, nes nuo jų skaliarai riebėja ir praranda gebėjimą daugintis, o kartais ir nugaišta. Nepatartina peršerti skaliarų, pašaras turi būti griežtai normuojamas, jo kiekis turi būti toks, kad žuvys jį suėstų per 5 minutes,
Dauginimuisi atrinkta pora perkeliama į atskirą akvariumą (ne mažesnį kaip 60 l), o vandens temperatūra pakeliama iki 28-30 °C. Vandens rūgštingumas ir kietumas – tokie kaip ir auginimo akvariume. Žuvys gausiai maitinamos.
Skaliarai ikrus deda ant augalų lapų, kurie palinkę 30-45° kampu. Todėl kaip substratas nerštui naudojamas, pavyzdžiui, kriptokorinos lapas, kai kurie akvariumininkai specialiai, palenkę tinkamu kampu, pakabina žaliai nudažyto plastiko ar organinio stiklo plokštelę.
Prasidėjusio neršto požymiai – padidėjęs žuvų domėjimasis substratu. Jos pradeda kruopščiai valyti pasirinktą lapą nuo nešvarumų. Po to patelė išleidžia ant jo ikrus, o patinėlis juos apvaisina. Tolimesni veiksmai priklauso nuo akvariumininkų: vieni palieka porą rūpintis ikrais ir mailiumi, kiti, baimindamiesi, kad žuvys sunaikins ikrus, perkelia jas iš neršyklos ir ikrais rūpinasi patys.
Simono Daukanto gimnazija
Simono Daukanto gimnazija - Simono Daukanto (1793–1864) vardo gimnazija Lietuvoje:
Julius Janonis (filmas)
Julius Janonis – 1959 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas biografinis filmas apie poetą Julių Janonį. Nespalvotas, trukmė 93 min.
1697 m.
1697 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Žukliškės
Žukliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Dusetų.
Juozas Jagelavičius
Juozas Jagelavičius (1939 m. sausio 12 d. Džiuginėnai, Telšių apskr. – 2000 m. birželio 17 d. Vilnius) – Lietuvos irkluotojas, sporto teisėjas.
Biografija
1965 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1965–1972 m. Kūno kultūros ir sporto komiteto instruktorius, 1972–1976 m. Žalgirio sporto draugijos irklavimo vaikų ir jaunių sporto mokyklos mokymo dalies vedėjas. 1976–1990 m. Kūno kultūros ir sporto komiteto irklavimo vyresnysis treneris. Irklavo keturvietę su vairininku ir be jo bei aštuonvietę valtį.
Seal
Seal (, tikr. Seal Henry Olusegun Olumide Adeola Samuel, g. 1963 m. vasario 19 d.) – Jungtinės Karalystės soul ir pop atlikėjas, geriausiai žinomas dainomis „Crazy“ (1991), „Kiss from a Rose“ (1994), „Love’s Divine“ (2004), bei atlikęs vokalo partiją Adamski hite „Killer“ (1990).
Biografija
XX a. 9-ajame deš. viduryje Seal pradėjo rodytis Londono klubuose. Po to, prisijungęs prie vietinių grupių, gastroliavo po pasaulį, pabuvojo Japonijoje, Tailande, Indijoje. Tačiau viską apvertė jo pažintis su house prodiuseriu Adamski. Seal atliko vokalo partiją Adamski 1990-ųjų hite „Killer“ (JK – 1 vieta), kuris tapo didžiuliu hitu ir vienu elektroninės popmuzikos šedevrų.
Jau susikūręs vardą Seal pasirašė kontraktą su ZTT įrašų firma ir 1991 m. išleido bene geriausią savo karjeros albumą – debiutinį „Seal“ su dainomis „Crazy“ (JK – 2 vieta, JAV – 7), „Future Love Paradise“ ir savąja „Killer“ versija. Albumo elektroninių garsų aranžuotėse dar jaučiasi bendradarbiavimo su Adamski įtaka, tačiau Seal parodo ir savo potraukį į lyrišką soul.
left|thumb|210px|Seal 2006 m. pasirodymo metu 1994 m. albumu „Seal II“ atlikėjas užtikrintai pasuko į soul stilių dainomis „Prayer for the Dying“ ir „Kiss from a Rose“ (JK – 4 vieta, JAV – 1). Pastaroji daina iš pradžių sulaukė menko dėmesio, tačiau kai buvo panaudota filmo „Batman Forever“ garso takelyje, 1995 m. tapo didžiuliu hitu, pasiekusi JAV topų 1 poziciją, bei atnešusi Seal 2 Grammy apdovanojimus.
Po „Kiss from a Rose“ komercinės sėkmės Seal pasirašė kontraktą su viena pagrindinių pasaulio įrašų kompanijų „Warner Bros.“, tačiau pasirodę albumai: 1998 m. „Human Being“ ir 2001 m. „Togetherland“ nebuvo nei komerciškai, nei menine prasme sėkmingi. 2001 m. Seal atliko duetą su Mylene Farmer dainoje „Les Mots“. Tuo pačiu tarsi įgyvendindamas savo muzikos orientacijos posūkį į daugianacionalinę Europos publiką. Iš tikro Seal praras dėmesį JK ir JAV, tačiau mėgausis populiarumu kontinentinėje Europoje. 2003 m. pasirodė albumas „Seal IV“ su singlu „Love’s Divine“.
2007 m. Seal išleido albumą „System“, kuriame grįžo prie karjeros pradžios elektroninės muzikos kaip dainoje „Amazing“. Po to sekė nuosaikiai vertinami albumai „Soul“ (2008) ir „Commitment“ (2010). 2011 m. spalį Seal dalyvavo prieštaringai vertinamo Čečėnijos prezidento Kadyrovo, kuris žmogaus teisių gynimo organizacijų įtariamas žmonių grobimu ir pan. dalykais, gimtadienyje. Seal atsiribojo nuo savo pasirodymo vertinimo.
2015 m. išleistas studijinis albumas – „7“.
Įdomūs faktai
Seal 2005 m. gegužės 10 d. vedė vokiečių supermodelį Heidi Klum, kuri tuo metu buvo nėščia ne nuo jo, tačiau kūdikio gimimo metu Heidi pareiškė, kad dukros Leni tėvas yra Seal. Pora susilaukė dar 3 vaikų: dviejų berniukų ir dukrytės.
Seal tris kartus pasirodė Lietuvoje: Visi koncertai vyko Vilniaus Utenos pramogų arenoje.
Antanas Sireika
Antanas Sireika (g. 1956 m. gegužės 11 d. Bazilionuose, Šiaulių rajonas) – buvęs krepšinio komandos Šiaulių „Šiaulių“ treneris, klubo garbės prezidentas ir konsultantas, Šiaulių miesto garbės pilietis.
Biografija
Mokėsi Bazilionų vidurinėje mokykloje, studijavo Lietuvos kūno kultūros institute, kuriame įgijo fizinio auklėjimo dėstytojo specialybę.
A. Sireikos parengtos Šiaulių miesto vyrų krepšinio komandos yra laimėjusios Sporto taurę bei du kartus iškovojusios Lietuvos krepšinio lygos 3-iąsias vietas. 1996 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio trenerio vardas.
1997 m. pradėjo dirbti Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės antruoju treneriu. Rinktinė tais pačiais metais Europos vyrų krepšinio čempionate užėmė 6-ąją vietą, po dvejų metų – 5-ąją vietą, 1998 m. Pasaulio vyrų krepšinio čempionate – 7-ąją vietą. 2000 m. Olimpinėse žaidynėse, vykusiose Sidnėjuje, Lietuvos vyrų krepšinio komanda iškovojo bronzos medalius.
Nuo 2001 m. dirbo Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiuoju treneriu, o 2002 m. pakviestas treniruoti Kauno krepšinio klubo „Žalgiris“ komandą.
2003 m. rugsėjį A. Sireikos treniruojama Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė po 64 metų pertraukos pakartojo pergalę – Europos krepšinio čempionate Švedijoje iškovojo aukso medalius. Aukso medalius pelnė ir du trenerio auklėtiniai šiauliečiai Mindaugas Žukauskas bei Donatas Slanina, kuriuos jis treniravo nuo vaikystės. thumb|250px|Antanas Sireika (antras iš dešinės) per spaudos konferenciją 2005 m. 2006 m. kovo 27 d. nutraukė trenerio sutartį su Kauno „Žalgiriu“. 2006 m. birželio mėn. pasirašė vienerių metų sutartį su Kazanės (Rusija) „Uniks“ komanda.
2006 m. spalio 4 d. atsistatydino iš Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyr. trenerio pareigų. Spalio 5 d. Lietuvos krepšinio federacija patenkino atsistatydinimo prašymą.
Šiaulių miesto savivaldybės tarybos 2003 m. rugsėjo 18 d. sprendimu Nr. T-862 suteiktas Šiaulių miesto Garbės piliečio vardas.
2006–2007 m. vadovaudamas Kazanės komandai pateko į ULEB taurės pusfinalį, taip pat tapo Rusijos taurės ir lygos vicečempionu. 2007–2008 m. sezono pradžioje dėl prastų komandos rezultatų buvo priverstas palikti trenerio postą ir tapo „Uniks“ prezidento padėjuju. 2008 m. gegužės 28 d. tapo Vilniaus „Lietuvos Ryto“ vyr treneriu. 2008 m. gruodžio 7 d. pasitraukė iš Vilniaus „Lietuvos Ryto“ vyr. trenerio pareigų. 2008 m. gruodžio 27 d. A. Sireika tapo „Šiaulių“ vyr. treneriu.
2012 m. liepos pradžioje persikėlė į Japoniją ir su Točigio „Brex“ komanda pasirašė dvejų metų sutartį su galimybe ją pratęsti.
2023 m. gegužės pabaigoje paskelbė pasitraukiantis iš Šiaulių „Šiaulių“ klubo vyr. trenerio pareigų ir tapo būsimo trenerio konsultantu ir klubo garbės prezidentu.
Milicijos vyresnysis leitenantas (1936-1943)
Milicijos vyresnysis leitenantas – specialusis vyresniojo TSRS milicijos personalo laipsnis 1936-1943 m. Atitiko valstybės saugumo vyresnįjį leitenantą (NKVD sistema), majorą Raudonojoje Armijoje ir trečio rango kapitoną kariniame laivyne. Šis laipsnis atitiko dabartinį karinį laipsnį majoras.
Milicijos laipsnių sistemoje žemesnis laipsnis buvo milicijos leitenantas, o aukštesnis – milicijos kapitonas.
Milicijos vyresniesiems leitenantams, atitarnavusiems 3 metus su šiuo laipsniu ir teigiamai atestuotiems, būdavo suteikiamas milicijos kapitono laipsnis.
Laipsnio istorija
Ši laipsnių sistema veikė iki 1943 m. vasario 9 d., kai TSRS AT Prezidiumo nutarimu „Apie NKVD ir milicijos organų vadovaujančio personalo laipsnius“ (О званиях начальствующего состава органов НКВД и милиции) buvo įvesta nauja specialiųjų laipsnių sistema, atitikusi kariuomenės laipsnius.
Lobamba
Lobamba – miestelis vakariniame Svazilande, pagal svazių tautos tradicijas – karaliaus motinos rezidencija (buveinė). Gyvena apie 11000 gyv. Be to, tai yra įstatymų leidybos centras, taip pat čia yra parlamento pastatai, oficiali karaliaus rezidencija, valstybinis archyvas ir stadionas. Miestelis nutolęs per 16 km nuo pagrindinės sostinės Mbabanės, Ezulwini slėnyje. Yra ilgamečio karaliaus Sobhuzos II muziejus, netoli miestelio – oro uostas.
Istorija
Iš pradžių buvo dvi vietovės, pavadintos Lobamba. Pirmoji, susikūrusi 1750 m. rytų Svazilande, dabar vadinama „Senoji Lobamba“. Šiame straipsnyje aprašoma gyvenvietė įkurta karaliaus Sobhuzos II, šiaurvakarinėje šalies dalyje.
Lobamboje 1968 m. rugsėjo 6 d. princas Makhosini paskelbė Svazilando nepriklausomybę nuo Didžiosios Britanijos.
Dmochi Vochai
Dmochi Vochai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo XIX a. pabaigos kaimas priklausė Dmochų bajorkaimiui, Dmochi Glinkų valsčiui, Čyževo Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapijai. 1827 m. kaime buvo 12 namų ir 60 gyventojų. XIX a. pabaigoje kaime buvo 13 namų ir 98 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 22 namai ir 125 gyventojai, iš kurių 53 vyrai ir 72 moterys.
LFLS Šiauliai
Šiaulių LFLS – buvęs tarpukario Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Belgijos futbolo varžybos 1952–1953 m.
Belgijos futbolo varžybos 1952–1953 m.
Simono Daukanto pagrindinė mokykla
Simono Daukanto pagrindinė mokykla - Simono Daukanto (1793–1864) vardo pagrindinė mokykla Lietuvoje:
Vilkagiris (Rokiškis)
Vilkagiris – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kazliškio.
Jakubas Movšovičius
Jakubas Movšovičius (, 1901 m. gruodžio 5 d. Vilnius – 1983 m. gruodžio 18 d. Lodzė, Lenkija) – Lietuvos ir Lenkijos botanikas, gamtos mokslų daktaras.
Biografija
1931 m. baigė Vilniaus universitetą. 1938 m. daktaras.
1932–1934 m. mokytojavo Vilniaus gimnazijose. 1934–1939 m. ir 1944–1945 m. Vilniaus universiteto, 1939–1941 m. – Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas; nuo 1944 m. docentas. Antrojo pasaulinio karo metais buvo uždarytas į getą, iš ten pabėgo. 1945 m. išvyko į Lenkiją. 1945–1972 m. dėstė Lodzės universitete, Matematikos ir gamtos fakulteto dekanas; nuo 1948 m. profesorius. Lodzės universiteto botanikos sodo steigėjas.
Mokslinė veikla
Tyrė Vilniaus, Trakų apylinkių augaliją, 1940–1941 m. Vytauto Didžiojo universiteto darbuose straipsnius skelbė lietuvių kalba. Pirmasis Lietuvoje ištyrė ir lietuvių kalba aprašė augalų išaugas (zoocecidijas), paskelbė mokslo istorijos darbų, 1955–1966 m. – darbų apie Lenkijos piktžoles, nuodinguosius, vaistinius augalus.
Medžionys
Medžionys – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Pieštuvėnų. Seniūnaitijos centras. Įkurtas Medžionių kraštovaizdžio draustinis. Keliai į Alšininkus, Pieštuvėnus, Virkininkus, Ringailius. Netoliese teka upelis Virkius.
Leonas Gastila
Leonas Gastila (1918 m. spalio 2 d. Petrograde, Rusija – 2011 m. spalio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1946 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1944–1950 m. Vytauto Didžiojo universiteto (nuo 1946 m. Kauno universitetas) dėstytojas, 1948–1950 m. Transporto mašinų katedros vedėjas. 1950 m. technikos mokslų kandidatas. 1950–1970 m. Kauno politechnikos instituto dėstytojas, 1950–1964 m. Automobilių transporto katedros vedėjas, nuo 1952 m. docentas. 1970–1990 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš mašinų gamybos technologijų ir automobilių transporto. 9 išradimų autorius. Sukonstravo mikrovariklių bandymo, vairuotojų psichomotorinių reakcijų tyrimo (Reakcija-2) stendus ir vadovavo jų gamybai. Daug prisidėjo prie automobilių terminijos tobulinimo.
Tarava
thumb|right|250px|Tarava Tarava – koralų atolas Kiribatyje, kurį sudaro 15 salelių. Vienoje iš jų – Bairikyje – yra vyriausybės būstinė. Tai pagrindinė Kiribačio valstybės sala.
Salą sudaro 24 atolai (salelės), iš kurių 8 yra apgyvendinti. Didžiausia salelė – Bonrikis (Bonriki). Joje yra didžiausias miestas – Bikenibeu, taip pat vienintelis šalyje tarptautinis oro uostas. Pagrindinė pramonė – kopra ir perluotės.
Didžioji dalis valstybės įstaigų sutelkta Teinainano Urban Council aglomeracijoje, parlamentas reziduoja Ambe (Ambo).
Istorija
Antrojo pasaulinio karo metais Taravą buvo užėmusi Japonija. 1943 m. lapkričio 20 d. čia įvyko didelis mūšis tarp amerikiečių ir japonų.
Gavys
Gavys – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, apie 1 km į pietvakarius nuo Ignalinos. Vakarinis ežero pakraštys įeina į Aukštaitijos nacionalinį parką. Gavio ežero ilgis iš vakarų į rytus 2,5 km, plotis 1,3 km. Altitudė 153,5 m. Gylis iki 56 m.
Krantai neaukšti, vakaruose apaugę mišku (Palūšės miškas). Šiaurinėje dalyje yra įlankų bei pusiasalių. Yra 3 nedidelės miškingos salelės (0,84 ha, 0,18 ha ir 0,13 ha). Ežero dugną dengia daugiausia sapropelis, kitur – dumblas. Atabradas siauras, padengtas žvirgždu arba smėliu.
Į Gavį šiaurės rytuose įteka upelis (12 m protaka) iš Gavaičio ežero, o pietvakariuose išteka Gavio upelis (Narsupė) link Rudinės upės (Žeimenos upės baseinas). Vandens skaidrumas 4,6–11 m.
Darželinė našlaitė
Žiedlapiai dideli, įvairiaspalviai. Auginama darželiuose, gėlynuose, kapinėse.
Gavys
Gavio ežere sugaunamos šios žuvys: lydekos, lynai, kuojos, raudės, plakiai, karosai, ešeriai, aukšlės, pūgžliai, stintos, vėgėlės, sykai (įveisti).
Prie Gavio esančios gyvenvietės: Pagavaitis, Pagavė, Antagavė, Strigailiškis, Ignalinos pietvakariniai pakraščiai. Šiaurrytinėje pakrantėje yra įrengti 2 paplūdimiai. Šiaurine pakrante eina plentas, pietrytine pakrante - Vilnius-Daugpilis geležinkelis.
Ežerėvardis neaiškios kilmės. Jį bandyta sieti su asmenvardžiu Gaveika, tačiau antra vertus jo šaknis gav- (*gau̯-, *gou̯-) gali būti susieta su žodžiu goti („skubiai eiti“).
Kaimakamas
Kaimakamas (, iš 'buvimas, stovėjimas' +  'vieta') – karinis laipsnis Osmanų imperijos kariuomenėje bei Turkijos kariuomenėje iki 1934 m., atitikęs pulkininko leitenanto laipsnį kitose armijose.
Vyresnis laipsnis buvo miralajus, jaunesnis – binbašis.
1934 m. miralajai pervadinti jarbajais.
Mustafa Kemalis Atatiurkas, šiuolaikinės Turkijos įkūrėjas, Galipolio mūšyje buvo kaimakamas 57-ajame pulke.
Gavys
thumb|left|240px|Gavio ežeras piečiau Strigailiškio
Smilgės
Smilgės – kaimas Zarasų rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Dusetų.
Žemės teisė
Žemės teisė:
Milicijos leitenantas (1936-1943)
Milicijos leitenantas – specialusis jaunesniojo TSRS milicijos vadovaujančio personalo laipsnis 1936-1943 m. Atitiko valstybės saugumo leitenantą (NKVD sistema), kapitoną Raudonojoje Armijoje ir kapitoną leitenantą kariniame laivyne. Šis laipsnis atitiko dabartinį karinį laipsnį kapitonas.
Milicijos leitenantams, atitarnavusiems 3 metus su šiuo laipsniu ir teigiamai atestuotiems, būdavo suteikiamas milicijos vyresniojo leitenanto laipsnis.
Laipsnio istorija
Milicijos leitenanto laipsnis TSRS NKVD darbininkų ir valstiečių milicijos sistemoje buvo įvestas 1936 m. balandžio 26 d. TSRS CVK ir TSRS LKT nutarimu, kuris buvo paskelbtas 1936 m. gegužės 5 d. NKVD įsakymu Nr. 157.
Ši laipsnių sistema veikė iki 1943 m. vasario 9 d., kai TSRS AT Prezidiumo nutarimu „Apie NKVD ir milicijos organų vadovaujančio personalo laipsnius“ (О званиях начальствующего состава органов НКВД и милиции) buvo įvesta nauja specialiųjų laipsnių sistema, atitikusi kariuomenės laipsnius.
Tėvynė (Panevėžys)
Tėvynė – Panevėžio rajono laikraštis, einantis nuo 1962 m. balandžio 27 d. Panevėžyje, Statybininkų g. 13.
Istorija
1962–1989 m. ėjo tris kartus, nuo 1990 m. – du kartus per savaitę. Tiražas 1987 m. – 13 800 egz., 1993 m. – 4000 egz., 1997 m. – 3200 egz. Redakcijoje dirbo: Stanislovas Kriaučiūnas, Elena Mezginaitė, J. Sabalys.
Kredito rizikos apsikeitimo sandoris
Iš Kredito rizikos apsikeitimo sandorių instrumentų kainos, padarius tam tikras prielaidas apie tai, kiek nuostolių galima patirti, jeigu Kredito rizikos apsikeitimo sandorio objektas taps nemokus, galima pasiskaičiuoti, kokia yra tikimybė, jog atsitiks nemokumo įvykis. Kredito rizikos apsikeitimo sandoriai tapo patogiu beveik standartizuotu įrankiu matuojant šalies ar kompanijos nemokumo riziką.