cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
LitSat-1
Misijos eiga
thumb|Misijos emblema 2013 m. birželio 4 d. Lietuvos kosmoso asociacija išplatino pranešimą apie palydovo „LitSat-1“ kūrimą su Kauno technologijos universitetu ir Kosmoso mokslo ir technologijų institutu. „LitSat-1“ palydovo komandos pagrindinis tikslas yra 2015 m. į kosmosą paleisti pjezo reakcijos įrangą. Toks eksperimentas dar nebuvo atliktas, o jo sėkminga jo baigtis atvertų dideles galimybes pasaulio valstybių palydovų programoms. 2013 m. spalio 1 d. Lietuvos Ryšių reguliavimo tarnybos atstovai suteikė leidimą eksploatuoti palydovo dažnius ir ryšio sistemą kosmose.
Palydovas į kosmosą pakilo 2014 m. sausio 9 d. Jis paleistas bendradarbiaujant su JAV Nacionaline aeronautikos ir kosmoso administracija NASA, iš Floridos valstijoje įsikūrusio Kenedžio kosminių skrydžių centro. Į Tarptautinę kosminę stotį palydovą nugabeno kompanijos „Orbital Sciences Corporation“ raketa nešėja „Antares“, Tarptautinės kosminės stoties aptarnavimo laivu „Cygnus 2“.
Palydovas paleistas savarankiškai skrieti kosminėje erdvėje 2014 m. vasario 28 d. 7.30 val. Tą pačią dieną 13.45 val. KTU valdymo stotyje buvo sėkmingai priimti ir dekoduoti „LitSat-1“ švyturio paketai. Kovo 4 d. 13.30 val. palydovui sėkmingai perduota valdymo komanda, įjungtas GPS imtuvas. Kovo 9 d. sėkmingai įjungtas ir išbandytas tiesinis transponderis (retransliatorius). Kovo 11 d. sėkmingai ištransliuoti trys žodžiai (LIETUVA MYLI LAISVĘ) per palydovo tiesinį transponderį.
Misijos tikslai
thumb
thumb|Palydovo išorė == Konstrukcija ==
Palydove „LitSat-1“ buvo sumontuoti šie moduliai: pagrindinė palydovo plokštė, rėmėjų plokštė, komunikacinė siųstuvo-imtuvo plokštė, maitinimo šaltinio plokštė, tiesinis transponderis, komutacinė plokštė, saugaus paleidimo sistema.
Techniniai duomenys
Palydovo techniniai duomenys:
Komandos nariai
== Pirmuosius lietuviškus žodžius (LIETUVA MYLI LAISVĘ) kosmose sugavo ==
Lietuvos ir kaimyninių šalių panašūs kosminiai aparatai
Baltijos šalyse kuriami ir ruošiami paleisti pirmieji kosminiai aparatai:
Juozas Jaras (1873)
Juozas Jaras (1873 m. Bagotoji, Marijampolės aps. – 1948 m. kovo 4 d.) – tarpukario Lietuvos politikas.
Biografija
J. Jaras gimė 1873 m. Bagotosios k., Kazų Rūdos apylinkėse. Kilęs iš valstiečių šeimos. 1922 m. gyveno Skuode. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje.
Dalyvavo rinkimuose į Pirmąjį, Antrąjį ir Trečiąjį Seimus. Kandidatavo Telšiuose, IV rinkimų apygardoje. Į Pirmąjį ir Trečiąjį Seimus nepateko.
Buvo II Seimo narys nuo 1923 m. birželio 5 d. iki 1926 m. birželio 2 d., priklausė Lietuvos ūkininkų sąjungos frakcijai. Dalyvavo Skundų ir peticijos komisijos, Darbo ir socialinės apsaugos komisijos ir Žemės ūkio ir miškų komisijos darbe.
Mirė 1948 m. kovo 8 d. Palaidotas Narvydžių kapinėse, Skuodo rajone.
Mataitiškė
Mataitiškė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Kryžkalnio.
Parubežinė
Parubežinė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kačergiškės.
Istorija
XX a. pr. įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Vidžių valsčius).
Moldavijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Divizia Națională turnyrinė lentelė
Legenda:
Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2013-2014
Jakšiškio dvaras
Jakšiškio dvaras – dvaras, buvęs Jakšiškyje. Išlikę, bet nykstantys mediniai Jakšiškio dvaro rūmai, svirnas, buvęs krakmolo fabrikas (perstatytas), du gyvenamieji namai, tvartas, arklidė, parkas.
Moldavijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Divizia Națională turnyrinė lentelė
Iškrito į Divizia A 2013-2014
Higher Than Heaven
Higher Than Heaven – penktasis studijinis anglų atlikėjos Ellie Goulding albumas, išleistas 2023 m. balandžio 7 d. Tai – pirmasis jos įrašas per tris metus, nuo 2020 m. išleisto „Brightest Blue“. Albumui pristatyti išleisti trys singlai: „Easy Lover“, „Let It Die“ ir „Like a Saviour“.
Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę Jungtinėje Karalystėje pardavus virš 11 tūkstančių kopijų, albumas debiutavo pirmojojoje šalies albumų reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Jakšiškio dvaras
Istorija
Nuo 1857 m. dvaro savininkas buvo Adolfas Hoppenas. Valdė 148 dešimtines žemės ir 100 dešimtinių miško, 1888 m. - jau 281 dešimtines žemės, 77 dešimtines miško. Jakšiškio dvare 1937 m. buvo vykdoma dvaro žemės parceliacija. Dvaro savininkas Stasys Grinhofas, vietinių vadintas Gringa, valdė 303,48 ha žemės. Apie 1933 m. visa jo žemė buvo rankiniu būdu melioruota. Tais pačiais metais Jakšiškio dvare S. Grinhofas pastatė ir atidarė krakmolo fabriką, itin pelningai veikusį iki 1940 m. Kaimas nebuvo išskirstytas į vienkiemius, buvo apie 27-30 sodybų.
Higher Than Heaven
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Juodasis muntjakas
Juodasis muntjakas (Muntiacus crinifrons) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolis. Aptinkamas Kinijos pietryčiuose – Džedziange, Anhui, Dziangsi ir Fudziane. Rūšiai išlikti yra kilusi grėsmė, kadangi jos individų liko tik apie 5-10 000 individų.
Aprašymas
Rūšies atstovai minta įvairiomis augalų dalimis – lapais, žolėmis, vaistažolėmis, šakelėmis ir vaisiais. Patelės gali poruoti visus metus, jauniklis gimsta po 120 dienų nuo nėštumo pražios ir subręsta per vienerius metus.
Moldavijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Finalo rungtynės
--
Higher Than Heaven
Kūrybinė grupė
Techninis personalas
Jakšiškio dvaras
Istorija
1949 m. buvusios dvaro žemės įjungtos į „Žalgirio“ kolūkį, vėliau iki 1965 m. priklausė „Vilties“ kolūkiui, 1965-1990 m. – Jakšiškio tarybiniam ūkiui, 1990-1992 m. – Šerių kolūkiui, kol šis ūkis 1992 m. iširo.
Suchovolia
Suchovolià – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Miestas įsikūręs šalia Olšankos upės kranto. Mieste įsikūrusi Suchovolos Šv. Petro ir Povilo parapija. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. DW670 ir kelias Via Baltica E67.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK. Kaimas įkurtas XVI a., kai buvo iš naujo apgyvendinama Naujadvario giria. XVII a.–XVIII a. mieste klestėjo naminių gyvulių ir arklių prekyba. 1775 m. astronomas Simonas Antanas Sobiekraiskis (Szymon Antoni Sobiekrajski) nustatė kad šalia miesto yra Europos geografinis centras. 1777 m. gyvenvietė gavo miesto teises. XIX a. buvo miestelis Sokulkos apskrityje.
1950 m. prarado miesto teises, bet 1997 m. sausio 1 d. atgavo šias teises. 1975–1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Parudinė
Parudinė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Labanoro, Labanoro girioje. Pasiekiamas kelio atšaka.
Pavasarinė ankstyvė
Pavasarinė ankstyvė (Erophila verna, sin. Draba verna) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos, ankstyvių (Erophila) genties augalas.
Smulkus, vienmetis, 2-5 (20) cm aukščio žolinis augalas. Stiebas vienas, kartais keli, belapis, stačias arba kylantis. Stiebų pamatinėje dalyje yra lapų skrotelė. Lapai bekočiai arba susiaurėjusiu į trumpą lapkotį pamatu, plaukuoti, pailgi, į viršūnę smailėjantys, dažniausiai dantyti, ypač prie viršūnės. Žiedynai kekiški. Žiedkočiai laibi, pliki. Taurėlapiai kartais plaukuoti. Vainiklapiai 4, balti, giliai, beveik iki pusės įskelti, ilgesni už taurėlapius, iki 4 mm ilgio. Vaisius – plačiai elipsiška, 5-10 mm ilgio ir 3,5 mm pločio ankštarėlė; sėklos kiekviename lizde išsidėsčiusios dviem eilėmis, rusvos, rutuliškos. Vaiskočiai iki 2 cm ilgio.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 14 psl.
Šilalės miesto stadionas
Šilalės miesto stadionas (sutr. Šilalės stadionas) – įvairios paskirties stadionas su futbolo aikšte Šilalėje, J. Basanavičiaus g. 21. Tribūna talpina 500 sėdimų vietų žiūrovams. Čia vyksta Lietuvos futbolo federacijos Klaipėdos regiono pirmenybės, Lietuvos mažojo futbolo čempionatas, futbolo stovyklos, kiti sporto renginiai. Stadione namų rungtynes žaidžia futbolo sporto klubas FK Šilalė.
Istorija
Stadionas renovuotas 2014 m. Už 3,9 mln. litų buvo modernizuota stadiono infrastruktūra: pastatytos ir įrengtos persirengimo kabinos, dušai, tualetai, kabinetas treneriams, įrengta 500 vietų žiūrovų tribūna, futbolo aikštelė, bėgimo takai, šuolio į tolį, disko bei kūjo metimo sektoriai. Stadionas taip pat aprūpintas sporto inventoriumi. Po rekonstrukcijos jis atidarytas 2014 m. rugpjūčio 16 d. Šilalės miesto šventės metu.
Vardas: Karmen
Vardas: Karmen – režisieriaus Jean-Luc Godard sukurta drama, apdovanota Venecijos kino festivalyje Auksiniu liūtu. Juostos pagrindas – laisva Prosper Mérimée kūrinio „Karmen“ interpretacija. Vienas iš filmo personažų yra pats režisierius J-L. Godard.
Turinys
Režisierius Godardas guli ligoninėje, sirgdamas depresija, nes negali parašyti naujo filmo scenarijaus. Jį aplanko giminaitė Karmen, kuri paprašo leisti pasinaudoti jo butu, nes ketina su draugais kurti filmą. Toliau juostoje persipina Karmen organizuojamas banko apiplėšimas, kurio metu ji pamato ir įsimyli vieną iš banko apsauginių, judviejų kartu praleistas laikas, viešbutyje filmuojamas kinas, o intarpuose tarp jų – styginių kvarteto atliekama Bethoveno muzika.
Gėlės Aldžernonui
Gėlės Aldžernonui – fantastinis amerikiečių rašytojo Daniel Keyes kūrinys. Keyes 1958 m. parašė apsakymą tokiu pavadinimu, ir sekančiais metais jį publikavo žurnalo „The Magazine of Fantasy & Science“ balandžio mėn. numeryje. Apsakymas 1960 m. buvo apdovanotas Hugo premija. 1966 m. Daniel Keyes kūrinį išleido išplėstą iki pilnos knygos, taip pat pavadinimu „Gėlės Aldžernonui“, kuri pasidalijo Nebula premiją kartu su Samuel R. Delany romanu „Babel-17“, bei buvo nominuota Hugo premijai.
Orumas
Orumas – kertinė moralinės sąmonės sąvoka, reiškianti asmenybės vertingumą. Kaip etikos kategorija atspindi žmogaus moralinį santykį su pačiu savimi ir visuomenės su žmogumi. Juo parodomas žmogaus reiklumas sau (pvz., dažnas pagalvoja, ar taip elgiantis nenukentės mano orumas). Orumas, kaip ir sąžinė, yra vienas iš būdų, kuriais žmogus įsisąmonina savo pareigą ir atsakomybę visuomenei. Tuo pačiu asmens orumas reguliuoja visuomenės požiūrį į tą asmenį, reikalaudamas jį gerbti, pripažinti jo teises.
Teisė
Orumas civilinėje teisėje yra neturtinė vertybė. Ją turi kiekvienas žmogus nuo pat gimimo. Ji yra neatimama ir neperleidžiama. Žmogaus orumą gina ir saugo įstatymai (pvz., baudžiamoji teisė, įvardydama tam tikras veiklas kaip draudžiamas – žr. įžeidimas, šmeižtas ir kitos baudžiamosios veikos). Konstitucinėje teisėje asmens orumas yra kriterijus santykiuose tarp valstybės ir asmens bei jo teisinio statuso.
Gėlės Aldžernonui
Aldžernonas kūrinyje yra vardas peliuko, kuriam buvo atlikta eksperimentinė chirurginė smegenų operacija intelektui padidinti. Eksperimentas pasiteisino ir vėliau tokia pati operacija buvo padaryta protiškai neįgaliam žmogui Charlie Gordon, kuris ir yra pagrindinis kūrinio veikėjas. Kūrinys pasakojamas pirmuoju asmeniu, kaip Charlie Gordon „progreso ataskaitos“ apie jo gyvenimą ir intelekto pokyčius po chirurginės operacijos. „Gėlės Aldžernonui“ nagrinėja įvairias etikos ir moralines temas.
1968 m. pagal knygą JAV pastatytas filmas „Charly“. Taip pat kūrinys buvo ne sykį adaptuotas teatrui, radijo spektakliams, miuziklams, filmams, televizijos filmams ir serialams. Siužetas įkvėpė du komedijų epizodus, „Simpsonų“ dvyliktojo sezono devintąją seriją „HOMЯ“ bei „It's Always Sunny in Philadelphia“ seriją „Gėlės Čarliui“.
Abudžos nacionalinė mečetė
Abudžos nacionalinė mečetė arba Nigerijos nacionalinė mečetė – svarbiausia, nacionalinė Nigerijos mečetė, esanti šalies sostinėje Abudžoje, Nepriklausomybės prospekte. Pastatyta 1984 m. Pastatas turi 2 kupolus, 4 minaretus. Be maldų salės, mečetėje įrengta biblioteka, konferencijų salė, islamo centras, mečetės imamo ir muedzino gyvenamosios patalpos. Į mečetę įleidžiami ir nemusulmonai (išskyrus pamaldų metą).
Gėlės Aldžernonui
„Gėles Aldžernonui“ ne sykį reikalauta pašalinti iš bibliotekų ir knygynų. Taip pat kūrinį neretai reikalauta pašalinti iš mokyklinių programų, kur jis įtrauktas, kai kada – sėkmingai. Dažniausias pretekstas šalinimui būdavo knygos vietos, kuriose Charlie mėgina suvokti ir išreikšti savo seksualinį potraukį. Amerikos Bibliotekų Asociacija į savo „1990–1999 m. dažniausiai pultų knygų“ sąrašą „Gėles Aldžernonui“ įtraukė 43-iuoju numeriu.
Taranas (karalius)
Taranas  – piktų karalius 693–697 metais.
Moteris kaip draugė
Moteris kaip draugė – 2014 m. Italijoje sukurta romantinė komedija.
Turinys
Francesko ir Klaudija – artimiausi draugai jau daugelį metų. Tarp judviejų nėra jokių paslapčių, Klaudija netgi turi jo buto raktus ir gali bet kuriuo metu užsukti i svečius. Tačiau vieną dieną netikėtai Klaudija pareiškia ketinanti ištekėti už naujo pažįstamo Džovanio. Frančesko tuo metu susipažįsta su Lėja ir pasiūlo jai apsigyventi savo namuose, tačiau tuo pačiu metu pasiruošęs skubėti pas Klaudiją vos tik ši paprašo pagalbos. Lėja taip pat negali susitaikyti su dviprasmiška padėtimi ir liepia Frančesko priimti sprendimą: būti su ja ar galiausiai prisipažinti Klaudijai, kad ją myli...
Taranas (karalius)
Biografija
Jo motina taip pat buvo ištekėjusi už Dargarto, kuris buvo Komgalo, Dal Riado karaliaus, palikuonis. Jiems gimė trys vaikai: Brude V, Nechtonas III ir duktė.
Šveicarijos futbolo varžybos 1902–1903 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1902–1903 m.
Pagatupys (Raseiniai)
Pagatupys – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Nemakščių.
Beržų tvenkinys
Beržų tvenkinys – tvenkinys vidurio Lietuvoje, Jonavos rajone, apie 2 km į pietus nuo Šilų. Susidarė patvenkus dešinįjį Neries intaką Lokį 3,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų-pietvakarių-šiaurės vakarų kryptimi 2,5 km, plotis – iki 0,26 km. Altitudė 59 m. Tvenkinio krantai aukšti, stūkso Beržų miškas. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Beržų kaimas, pietinėje – Jadvygavos ir Lokėnėlių kaimai.
Tvenkinys įrengtas 1978 m.
Soulkitchen
"Soulkitchen" – Lietuvos „pogrindinio“ Hip-Hopo judėjimas, daugiausiai savo veiklą vykdantis Panevėžio mieste.
Istorija
2003 m. pilnai susiformavus vienai iš pirmųjų Panevėžio hip-hopo grupių – MC Lyga, tai buvo pirmasis Soulkitchen judėjimo žingsnis. Savo veiklą MC Lyga neribojo vien įrašais ir pasirodymais: dalyvavo įvairiose akcijose, netradiciniuose ar specifiniuose renginiuose prieš AIDS, narkotikus ir pan. Šis projektas savo veikla stengėsi vienyti Panevėžio Hip-Hop’o kultūrą, plėtė savo narių skaičių ir organizavo įvairius renginius, ekstremalaus sporto varžybas, įvairias šventes su hip-hop šokiais, taip pat su reperių ir beatboxer’ių kovomis ir t. t. 2009 m. įsikūrė šio projekto pogrindinė įrašų studija "Soulkitchen", tai yra tęsiamoji MC Lyga projekto dalis su tais pačiais siekiais, bet kartu ir naujais žmonėmis. Soulkitchen veikla išsivystė nuo hip-hop iki eksperimentinės muzikos projektų, meninių – audiovizualinių renginių, radijo laidų ir kt.
Nariai
MC Lyga Soulkitchen Soulkitchen + Sunday Bug/Sunday Bug Radio
Kevin Huerter
Kevinas Džozefas Herteris (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Sakramento „Kings“ komandoje.
Atlantos „Hawks“ (2018–2022 m.)
2018 m. birželio 21 d. Atlantos „Hawks“ 2018 m. NBA naujokų biržoje Herterį pasirinko devynioliktuoju šaukimu. 2018 m. liepos 1 d. jis oficialiai pasirašė sutartį su „Hawks“.
2018 m. gruodžio 31 d. jis pirmą kartą pelnė daugiau nei 20 taškų rungtynėse su Indianos „Pacers“, per kurias pelnė 22 taškus ir pralaimėjo 108:116. 2019 m. sausio 11 d. Herteris pelnė 29 taškus rungtynėse su Filadelfijos „76ers“ ir iškovojo pergalę 123:121. 2018–2019 m. NBA sezono pabaigoje jis buvo išrinktas į antrąją simbolinę naujokų komandą.
Išmoka
Bazinė socialinė išmoka
{{{main|Bazinė socialinė išmoka}}
Kevin Huerter
Atlantos „Hawks“ (2018–2022 m.)
Rytų konferencijos pusfinalio septintosiose rungtynėse su Filadelfijos „76ers“ K. Herteris pelnė 27 taškus ir atvedė „Hawks“ į pirmąjį nuo 2015 m. Rytų konferencijos finalą.
2021 m. spalio 18 d. jis su Atlantos „Hawks“ pasirašė ketverių metų 65 milijonų JAV dolerių vertės sutartį.
Kiniodas I
Kiniodas I (m. 775 m.) – piktų karalius (763–775).
Kevin Huerter
Sakramento „Kings“ (2022–dabar)
2022 m. liepos 6 d. Kevinas Herteris buvo iškeistas į Sakramento „Kings“ mainais į Maurice Harkless, Justin Holiday ir būsimą pirmojo rato šaukimą.
Kiniodas I
Biografija
Kiniodas I karaliumi tapo dėka to, kad jo motinos sesuo buvo buvusio piktų karaliaus Enguso I žmona. „Ulstero analuose“ teigiama apie mūšį tarp Kiniodo ir Dal Riados karaliaus Edo, vykusį 768 metais. Mūšio baigtis nežinoma, bet panašu, kad Kiniodas patyrė pralaimėjimą, kadangi Edas liko Dal Riados karaliumi.
Iš Paryžiaus su meile
Iš Paryžiaus su meile – 2010 m. sukurtas trileris.
Turinys
Jaunas CŽV agentas Džeimsas Rysas dirba JAV ambasadoriaus Prancūzijoje padėjėju, tačiau svajoja apie rimtas užduotis. Netrukus jam pasitaiko tokia proga, kuomet į miestą atvyksta agentas Čaris Viksas, o Rysas paskiriamas jam padėti. Užduotis – išaiškinti pakistaniečių teroristų tinklą, kurie, tuo pačiu, užsiima ir prekyba žmonėmis. Netrukus paaiškėja, kad pakistaniečiai jau seniai seka Rysą naudodamiesi jo sužadėtine Karolina ir planuoja teroristinį išpuolį prieš ambasadorių...
Paprūdys
Paprūdys – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Kryžkalnio, šalia kelio.
Diksonija
Diksonija (Dicksonia) – diksoninių (Dicksoniaceae) šeimos medinių paparčių gentis. Yra 20-25 rūšys, augančios Naujojoje Gvinėjoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje, Indonezijoje, Lotynų Amerikoje, Filipinuose, Šv. Elenos saloje.
Diksonijos fosilijų randama juros ir kreidos periodų uolienose. Gentis pavadinta anglų botaniko James Dickson garbei.
Vitalina Bacaraškina
Vitalina Bacaraškina (, g. 1996 m. spalio 1 d. Omske, Rusijoje) – rusų šaulė sportiniu pistoletu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionė.
Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovojo trys medaliais – mišrių komandų auksas, moterų komandinės įskaitos bronza ir pistoleto nuo 25 m linijos sidabras.
2019 m. Europos žaidynėse pelnytas auksas mišrių porų varžybose.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bacaraškina moterų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 582 taškus ir su trečių geriausiu rezultatu pateko į finalą. Finaliniame etape Rusijos olimpinio komiteto atstovė pelnė aukso medalį.
Drestas VIII
Drestas VIII (Drestas mak Talorganas) – piktų karalius 782–787 metais.
Biografija
Drestas III pakeitė savo tėvą Talorkaną II piktų karalystės soste 782 metais. Jis valdė penkerius metus, iki 787 metų. Po Dresto mirties piktų karaliumi tapo Konalas mak Tadgas arba Konstantinas.
Parūdupiai
Parūdupiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Mickūnų, prie Rūdupio–Muknos upelio, Mickūnų miškų apsuptyje. Praeina Dėdoniškių–Muknos kelias.
thumb|left|255px|Kaimo riboženklis
Pasaulio badmintono federacija
thumb|Federacijos logotipas Pasaulio badmintono federacija arba BWF – pagrindinė pasaulio badmintono sportą prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus ir atstovaują badmintono interesus olimpinėse žaidynėse. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Kvala Lumpūre, Malaizijoje.
Istorija
1934 m. atstovai iš Kanados, Danijos, Prancūzijos, Anglijos, Airijos, Nyderlandų, Naujosios Zelandijos, Velso ir Škotijos įkūrė tarptautinę badmintono federaciją. Pirmoji būstinė - Čeltnamas, Jungtinėje Karalystėje. 1981 m. prie tarptautinės badmintono federacijos prisijungė pasaulinė badmintono federacija. Bendrai suformuota nauja pasaulio badmintono federacija. 1988 m. BWF tapo olimpinio komiteto dalimi ir badmintonas priimtas į olimpines žaidynes. 2005 m. būstinė perkelta į Kvala Lumpūrą.
Drestas VII
Drestas VII – piktų karalius 724–726 metais arba 729 metais.
Biografija
725 Dresto VII buvo įkalintas, bet nežinoma kas jį įkalino. 726 metais pats Drestas įkalino Nechtoną III. Atsakant į tai Alpinas I nuvertė Drestą VII.
728 metais Alpinas I, Engusas I, Drestas VII ir Nechtonas III buvo įtraukti į kovą dėl piktų karūnos. 729 metais vienoje iš kovų Drestas buvo užmuštas (galimai Dramderge).
Sidabrinės gervės kiaušinis
Sidabrinės gervės kiaušinis – oficialus kasmetinio Lietuvos kino ir televizijos kino apdovanojimų „Sidabrinė gervė“ prizas, skirtas geriausiam metų studento darbui. Metų geriausias studento darbas – nominacija skiriama už filmą, kuris yra gamintas kaip studijų programos dalis.
Šis apdovanojimas yra skiriamas nuo 2009 m. Iki 2012 m. apdovanojimas buvo vadinamas geriausio studento darbo pavadinimu.
Visi Sidabrinės gervės kiaušinių laimėtojai:
Fogara
Fogara (foggara) – tradicinė drėkinimo sistema paplitusi šiaurės Afrikoje. Panašios sistemos Persijoje vadinamos kiarizais arba kanatais, o Arabijos pusiasalyje – faladžais.
Palikimas
Manoma, kad fogarų statybos technologijos į šiaurės Afriką atkeliavo iš Persijos, ir tai yra vietinė persiškojo kiarizo adaptacija. Nėra tiksliai žinoma, kad fogaros pradėtos statyti, nors manoma, kad tai galėjo įvykti jau prieš mūsų erą. Tradicija turėjo būti įtvirtinta iki XI a., kuomet šie įrenginiai minimi labai dažnai.
Fogarų likučiai arba iki šiol veikiantys įrenginiai yra išlikę Libijoje, Tunise ir Alžyre. Visi jie pirmiausiai naudoti dykuminguose rajonuose, kad kurti tinkamas gyvenimui oazes. Tunise šie įrenginiai labai paplitę prie Atlaso kalnų, kur fogaros surenka iš kalnų atitekantį vandenį ir jį nukreipia tinkama linkme.
Libijoje fogarų likučiai buvo rasti senovinio Germos miesto apylinkėse. Siauri požeminiai kanalai sukuria kelių šimtų kilometrų tinklą, sudarytą iš ~600 ilgesnių ar trumpesnių fogarų.
Alžyro fogaros
Geriausiai išsilaikiusios fogaros yra Alžyre, Tuato regione. Šis regionas yra Alžyro centrinėje dykumoje, iš visų pusių apsuptas dykumos, ir sudaro dalį senojo Transsacharinės prekybos kelio. Tai – grandinė smulkių ir didesnių oazių, išsidėsčiusių palei Mesaudo vadę, kurių kiekviena talpina po atskirą gyvenvietę – ksarą (XIV a. arabų geografai jų mini 200). Ši grandinė tiesiasi apie 160 km., nuo Bouda šaurėje iki Regano pietuose. Didžiausias miestas čia yra prancūzų įkurtas Adraras. Į šiaurę nuo Tuato yra Gurara, o į pietryčius – Tidikeltas. Šių trijų regionų fogarų vandens matininkų įgūdžiai yra įtraukti į Nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą.
Nors šiame regione beveik nėra kritulių, oazės yra drėkinamos ir čia auga apie 800 tūkst. datulinių palmių. Visa tai yra dėl fogarų drėkinimo. Fogaros sukaupia visą įmanomą vandenį, kurį vėliau paskirsto. Dauguma fogarų yra daugiau nei kilometro ilgio. Iš jų ištekantis vanduo pirmiausia tiekiamas namams, o vėliau drėkina palmių giraitę. Dalis drėgmės yra sugrąžinama į fogaros sistemą, kur kondensuojasi ir vėl virsta vandeniu. Vietiniai vandens matininkai sugeba per sudėtingą užtvankėlių (kesria) sistemą patiekti reikiamą ir tiksliai apskaičiuotą vandens kiekį kiekvienam ūkiui. Jie tampa vienais svarbiausių specialistų kiekviename ksūre, nuo kurių priklauso žmonių gyvenimai.
Tiek fogarų kūrimas, tiek jų išlaikymas yra labai sudėtingas. Todėl suirus fogarai ji paprastai nebėra taisoma ir apleidžiama. 1963 m. Tuato regione buvo 531 fogarų, iš kurių veikė 358. Šiuo metu naudojamų fogarų skaičius vis labiau mažėja, o vandens matininkų žinios ir įgūdžiai nėra perduodami jaunesniajai kartai.
Į Nematerialiojo pasaulio paveldo sąrašą objektas įtrauktas 2018 m., kaip reikalaujantis ypatingos apsaugos.
Neturtinė žala
Neturtinė žala (anksčiau -  moralinė žala) - žalos rūšis. Priešingybė - turtinė žala. Neturtinė žala gali būti atlyginama pažeidus tiek turtines, tiek ir neturtines teises. Atlyginimo forma - pinigai ir kt. Priteisia teismas (žr. civilinis procesas, civilinis ieškinys baudžiamajame procese).
Talorkanas II
Talorkanas II  – piktų karalius 780–782 metais.
Biografija
Greičiausiai Talorkanas II buvo Enguso I sūnus. Jis tapo karaliumi po Alpino II, kurio seserį buvo vedęs, mirties. „Ulstero analuose“ teigiama apie Talorkano II mirtį 782 metais.
Šeima ir vaikai
Talorkanas turėjo sūnų Drestą VIII.
Muedzinas
thumb|180px|Muedzinas kviečia maldai. 1878 m. piešinys
Muedzinas  – asmuo, mečetėje šaukiantis tikinčiuosius maldai (atliekantis azaną). Šaukiama 5 kartus per parą, nes musulmonų maldą sudaro 5 dalys, pirmoji atliekama prieš aušrą, kitos – tuoj po vidudienio, vakare, prieš saulėlydį ir naktį. Muedzinas yra svarbus musulmonų bendruomenės narys – nuo jo priklauso tikslus pamaldų tvarkaraštis.
Muedzinu parenkamas garbingas bendruomenės narys. Tai gali būti tik vyras, rituališkai švarus (guslis), psichiškai sveikas žmogus. Turi pasižymėti garsiu, melodingu balsu. Istoriškai, dažnai šis darbas buvo patikimas neregiui. Muedzinas nėra dvasininkas, tačiau mažose mečetėse imamas gali atlikti ir muedzino darbą.
Pradžioje (maždaug iki VIII a. vid.) muedzinas vaikščiodavo po gatves ir namus, kviesdamas musulmonus maldon, vėliau tam tikslui pradėti statyti minaretai. Laikoma, kad Pranašas Mahometas, turėjo 2 muedzinus (pirmasis buvo Bilalis ibn Rabahas), todėl laikoma garbe, kad mečetė irgi turėtų 2 muedzinus.
Nuo XX a. pab. muedzinus daug kur pakeitė azanas, leidžiamas iš garso įrašo.
Azanas
Azanas  – musulmoniškas kvietimas maldon, skelbiamas iš mečetės penkis kartus per dieną. Už azano atlikimą atsakingas muedzinas (jį atlieka 2-4 kartus). thumb|right|200px|Muedzino atliekamas sunitiškas azanas
Azaną sudaro kelios formulės, kurios pas sunitus ir šiitus kiek skiriasi. Visų musulmonų azaną sudaro 7 formulės:
Sunitai prieš rytinę maldą dar prideda formulę (aṣ-Ṣalātu kḫayrun mina n-naum) – „malda geriau už miegą“. Tuo tarpu šiitai visų azanų metu prideda eilutę (ʾašhadu ʾanna ʿaliyyan walī Llāh) – „liudiju, kad Ali yra Dievo bičiulis“. Tiesa, skirtingos šiitų atšakos būtinybę atlikti šią eilutę traktuoja savaip.
Girdėdami azaną musulmonai atlieką dua – tyliai meldžiasi paskui muedziną. Azano atlikimo melodika ir melizmatika priklauso nuo regioninių tradicijų, švenčių. Pirmasis atlikimas būna paprastas, o kartojant ornamentuojamas melizmomis.
AFC Leopards
Leopardų futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip AFC Leopards Sports Club, o trumpai Leopards bei Ingwe – profesionali Kenijos futbolo ekipa, įsikūrusi Nairobyje. Namie žaidžia mėlynos ir baltos spalvos aprangomis, o svetur gali žaisti juodai raudonomis aprangomis.
Namų rungtynes žaidžia Njajo nacionaliniame stadione, kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1964 m. Tuo metu buvo žinomas kaip Abaluhya United Football Club.
1973 m. pasikeitė pavadinimą ir jie tapo Abaluhya Football Club.
1980 m. tapo AFC Leopards.
Futbolo komanda išsikovojo vietą elito divizione ir dalyvavo Premjer lygos pirmenybėse nuo 2009 m.
Jonas Navickas
Jonas Navickas MIC (1895 m. sausio 2 d. Virbalyje, Vilkaviškio apskritis, Rusijos imperija – 1941 m. rugsėjo 2 d. Vusteryje, JAV) – Romos katalikų kunigas ir marijonų vienuolis JAV, lietuvių literatas ir vertėjas.
Biografija
Lankė pradinę mokyklą Seinuose, o nuo 1909 m. – Vilkaviškyje. 1911–1911 m. mokėsi Seinų kunigų seminarijoje, vėliau emigravo į JAV.
Stojo mokytis Niujorko vyskupijos kolegijoje, po to – Baltimorės kunigų seminarijoje. Nuo 1919 m. studijavo Fribūro universitete, priklausė studentų draugijai „Lithuania“. 1922 m. studijas baigė daktaro laipsniu. Įšventintas kunigu, pirmąsias Šv.Mišias aukojo Virbalio Šv. arkangelo Mykolo bažnyčioje. Vėliau dirbo misionieriaus darbą JAV, 1926 m. paskirtas Konektikuto valstijoje naujai įkurtos Marianapolio marijonų kolegijos rektoriumi. Kolegijos parke įrengė menišką lietuviško stiliaus Kryžiaus kelią. Nuo 1939 m. JAV marijonų provincijolas.
Aktyviai bendradarbiavo amerikiečių ir lietuvių spaudoje, rašė į „Šaltinėlį“, „Draugą“, „Ateitį“, „Šaltinį“, „Lietuvą“, „Viltį“, „Moksleivį“, „Darbininką“, „Tautos rytojų“, „Pažangą“, „Studentų žodį“, „Draugiją“, „Tiesos kelią“ ir kt. Naudojo slapyvardžius Pleikys, J. Vienuolis, J. Piktupelis. Išvertė J. Berthier „Mūsų tikėjimas“ (1919 m.), „Šv. Novena“ (1932 m.), A. Coughland „Pranašystė“ (1937 m.), „Du vainikai“ (1938 m.), K. K. Romanov „Žydų karalius“ (1938 m.), „Byla kunigo su saliūninku arba išloštas doleris“ (1938 m.).
72 Seasons
72 Seasons – vienuoliktasis amerikiečių sunkiojo metalo grupės „Metallica“ albumas, išleistas 2023 m. balandžio 14 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 146 tūkstančius kopijų, debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas dvyliktuoju grupės įrašu, pasiekusiu reitingo dešimtuką. Jungtinėje Karalystėje albumas užkopė į reitingo viršūnę.
Kūrybinė grupė
Techninis personalas
Užpelkiai (Nemakščiai)
Užpelkiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Kryžkalnio.
Jiang Ranxin
Dziang Ransin (, g. 2000 m. gegužės 2 d.) – Kinijos šaulė sportiniu pistoletu, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalininkė.
Biografija
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionate iškovoto du aukso medaliais – pneumatinio pistoleto moterų komandinėje įskaitoje ir pistoleto nuo 25 m linijos moterų komandinėje įskaitoje.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Ranxin moterų pneumatinio pistoleto rungties atrankoje surinko 587 taškus ir pakartotu pasaulio rekordu pateko į finalą. Finaliniame etape Kinijos atstovė pelnė bronzos medalį.
Minoes
Minoes – 2001 m. Olandijoje sukurtas filmas.
Turinys
Vieną naktį katė, vardu Minoes, rado iš sunkvežimio iškritusią statinę su neaiškiu skysčiu ir, jo paragavusi, pavirto mergina. Su šia keista mergina, besislepiančia nuo šunų medžiuose arba lipančia ant namo stogo kniaukti su kitomis katėmis, susipažįsta Tibis – drovus žurnalistas, kuriam nesiseka rašyti dėmesio vertus straipsnius. Jiedu susidraugauja ir Minoes, padedama kitų kačių, pradeda tiekti Tibiui informaciją, kurios kiti žurnalistai dar nespėja sužinoti. Jo reputacija pradeda gerėti, tačiau netrukus jis susiduria su problema: misteriu Elementu, kurį visuomenė laiko respektabiliu verslininku ir pramonininku, tačiau tik katės žino tikrąjį jo veidą...
Sivertas
Sivertas, Sv – tai išvestinis SI sistemos matavimo vienetas, kuriam 1979 m. suteikta švedų mokslininko R.M. Siverto, tyrusio radiacijos poveikį gyviems organizmams, pavardė. Sivertais matuojama jonizuojančiojo spinduliavimo lygiavertė dozė – kokiu radiacijos kiekiu buvo apšvitintas žmogus ar kitas organizmas. Nesisteminis lygiavertės dozės vienetas yra vadinamasis biologinis rentgeno ekvivalentas arba REM (Roentgen equivalent man, rem): 1 Sv = 100 rem arba 1 rem = 0,01 Sv.
Kadangi sivertas yra labai didelis dozės dydis, patogiau naudoti kartotinius jo vienetus – milisivertus (mSv, tūkstantoji siverto dalis), mikrosivertus (µSv, milijoninė siverto dalis), nanosivertus (nSv, milijardinė siverto dalis). Kalbant apie radiacinį foną, vietoje seniau plačiai vartotų mikrorentgenų per valandą dabar yra naudojami mikro arba milisivertai per valandą. Sąryšis tarp jų toks: 1 Sv = 100 rentgenų, 1 mSv = 100 milirentgenų, o 1 µSv = 100 mikrorentgenų.
Tiek gamtinė, tiek ir dirbtinė radiacija (jonizuojančioji spinduliuotė) žmoniją veikia nuo neatmenamų laikų. Prie gamtinio radiacinio fono, supančio mus visur bei kintančio priklausomai nuo geografinės vietovės, žmogus yra prisitaikęs. Tuo tarpu dirbtiniai radiacijos šaltiniai yra sukurti žmogaus ir yra naudojami moksle, medicinoje, žemės ūkyje, pramonėje.
Apšvitos dozės
Paprastai žmogaus per metus gaunama apšvitos dozė yra tik 2–3 mSv. Vidutinė metinė Lietuvos gyventojo patiriama apšvitos dozė yra 2,63 mSv. Šį skaičių sudaro: Pavyzdžiui, radionuklidai, patekę į aplinką iš įprastinėmis sąlygomis eksploatuojamų branduolinės energetikos objektų neviršija 0,001 mSv (0,04 proc.) per metus, o populiaraus skrydžio lėktuvu iš Vilniaus į Londoną ir atgal metu keleivis patiria apie 0,025 mSv apšvitą. Darant danties šaknies rentgeno nuotrauką gaunama 5–10 mSv dozė. Sveikai gyvenantis žmogus per metus iš natūralių šaltinių iš viso gauna nuo 1 iki 10 mSv dozę, priklausomai nuo jo gyvenamos aplinkos.
Vienkartinių radiacijos dozių poveikis žmogaus organizmui (JAV Aplinkos apsaugos agentūros duomenimis):
Pagirgždūčio piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje į Alkupio slėnį. Aikštelė trapecinė, 25 m ilgio, 18 m pločio vakariniame gale, 20 m pločio rytiniame gale. Vakariniame jos gale supiltas 3 m aukščio, 23 m pločio pylimas, kurio išorinis 5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 20 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 16 m aukščio.
Piliakalnis apardytas arimų, pylimas – bulviarūsių. Apaugęs lapuočiais, kurių dalis iš šiaurinės pusės nukirsta.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1964 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Rasta lipdytos keramikos grublėtu paviršiumi. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu – II tūkstantmečio pradžia.
Pasadininkai
Pasadininkai – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Sužionių.
Moldavijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Divizia Națională turnyrinė lentelė
Legenda:
Moldavijos čempionai pateko į UEFA Champions League 2014-2015
Pateko į UEFA Europa League 2014-2015
Iškrito į Divizia A 2014-2015
🏆 Zimbru Chișinău iškovojo šalies futbolo taurę.
Finalo rungtynės
-
Klaipėdos leprozoriumas
thumb|right|300px|Bendras leprozoriumo vaizdas Klaipėdos leprozoriumas – istorinė sergančių lepra (raupsais) diagnozavimo, izoliacijos ir gydymo įstaiga Rytų Prūsijos, o vėliau Lietuvos uostamiestyje Klaipėdoje.
Istorija
XIX a. Klaipėdos krašte buvo išplitusios infekcinės ligos, tame tarpe ir trachoma. Visgi pastarosios ligos epidemiją pavyko suvaldyti: jei 1898 m. registruoti 470 granulomatoziniai ligoniai, tai 1913 m. tokių buvo užfiksuota jau tik 15. Sudėtingiau buvo su raupsais. thumb|left|250px|Atidarymo iškilmės thumb|left|250px|Pirmo aukšto planas (1910 m.) Prūsijos karalystėje pirmąkart ši liga buvo aptikta 1848 m., kai samdinė iš Žemaitijos Ažpurviuose per ketverius metus užkrėtė valstiečių šeimą su trimis vaikais. Iš Ažpurvių ši liga išplito į Vanagus ir kitus kaimus, o galiausiai ir į Smeltę (sergančiųjų ratas šiose vietovėse apėmė 36 žmones). Su žemaičiu samdiniu 1880 m. raupsų užkratas pateko į Karklę. Dar vienas židinys (15 ligonių) atsirado Vytaučiuose, buvo ir ir kitų ligos apimtų kaimų.
Kai Klaipėdos krašte apsikrėtę susirgo du vaikai, medicinos specialistai sunerimo. Tarptautiniame kongrese 1892 m. Eduardas Ardningas tarptautinę visuomenę informavo apie lepros atsiradimą Klaipėdos apylinkėse. Didelį susirūpinimą skaitytojų tarpe sukėlė Klaipėdos gydytojo Juliaus Pindikovsko Vokietijos medicinos savaitraštyje pateiktas krašto sergančiųjų lepra ir mirusių nuo jos sąrašas. Jis buvo bene pirmasis, iškėlęs pasiūlymą Klaipėdos krašte steigti leprozoriumą.
Norėdamas ištirti epidemijos pobūdį į infekuotą kraštą 1896 m. atvyko Alfredas Blaško, kuris nustatė, kad liga plito iš gretimų Kauno ir Kuršo gubernijų, ypač iš pastarajai priklausiusios Gruobinios apskrities. Tų pačių metų rugsėjį Prūsijos Švietimo ministerija inspektuoti užkrėstą teritoriją atsiuntė Robertą Kochą, kurį lydėjo Klaipėdos apskrities gydytojas Peteris Urbonovičius. Kochas turėjo įvertinti susirgimų mastą ir pasiūlyti priemones ligai suvaldyti. 1897 m. sušauktoje tarptautinėje konferencijoje Berlyne jis pranešė, kad esminis ir greičiausias problemos sprendimas būtų leprozoriumo įsteigimas. thumb|right|250px|Ligoninės kieme thumb|right|250px|Dvivietė palata thumb|right|250px|Poilsio kambarys Pagal klaipėdiečio inžinieriaus Jozefo Kalenbergo projektą, dalyvaujant Prūsijos karalystės prezidentui Vilhelmui fon Bismarkui ir švietimo ministrui Robertui Bosė, 1899 m. liepos 18 d. leprozoriumas buvo iškilmingai atidarytas. Prūsijos valstybei tai atsiėjo 97 500 markių arba  4432 markių vienos lovos įrengimas. Iškart po atidarymo buvo priimti 15 vietinių ligonių, vėliau į gydymo įstaigą vežama iš visos Vokietijos, du atvyko iš Paryžiaus ir Javos salos (Indonezija). Įstaigos veikla netrukus davė teigiamus rezultatus: kai 1907 m. tik buvo užfiksuotas pirmas susirgimas Šilutės apskrityje, po griežtos ligonio izoliacijos šioje teritorijoje liga išnyko.
Išsistatęs apie du kilometrus į šiaurę nuo tuometinių miesto ribų, leprozoriumas buvo apsuptas spygliuočių ir lapuočių miškų. Berlyno dailės amatų muziejaus siūlymu Otto Marchas ant administracinio pastato fasado išraižė sgrafitį: Kristus gydo raupsuotosius. Ligoninė galėjo talpinti aštuonis vyrus ir aštuonias moteris, o nuo 1909 m. – jau 22 ligonius. Vėliau jų skaičius dar labiau augo ir 1944 m. rugsėjo 30 d. ligoninėje gulėjo 42 vyrai ir 52 moterys.
Leprozoriumas nukentėjo Pirmojo pasaulinio karo metu, pokaryje jį globojo evangeliška Karaliaučiaus diakonija. Vėliau naujų leprozoriumų statybų buvo atsisakyta, pereita prie negausių ligonių patalpinimo į izoliuotus ligoninių skyrius – taip buvo ir paprasčiau, ir pigiau. 1942 m. ši gydymo įstaiga perėjo Gumbinės apygardos pavalduman.
Priartėjus Antrojo pasaulinio karo frontui, leprozoriumas, kaip ir kitos Klaipėdos įstaigos, 1944 m. turėjo būti evakuotas. Per tris dienas raupsuotieji, medicinos personalas ir įranga keltu buvo nuplukdyti į Karaliaučių ir patalpinti Evangelikų diakonijos ligoninėje. Po Karaliaučiaus kapituliacijos 1945 m. balandžio 9 d. visi vienuolika išgyvenusių ligonių perkelti į miesto Nervų ligų ligoninę. Nepaisant seserų Evos ir Ketės Lekšaičių rūpestingos priežiūros, netrukus dešimt iš jų mirė. Išgyveno tik Karlas Grimaizenas, savo vaikystę praleidęs Brazilijoje ir, greičiausiai, užsikrėtęs Ribeiraun Pretas mieste. Nuo 1903 m. gyveno jis Klaipėdos leprozoriume, nuo 26 m. amžiaus buvo apakęs. 1948 m. buvo paskelbta apie išlikusių Rytų Prūsijos numatomą perkėlimą į Vokietiją, seserys Lekšaitės laiškais susisiekė su Hamburgo universitetinės ligoninės Ependorfe gydytojais ir gavo sutikimą patalpinti ten paskutinį išlikusį raupsuotąjį Karlą Grimaizeną. Nors įvežti į Vokietiją buvo gautas šios šalies Užsienio reikalų ministerijos specialus leidimas, ligonis tuometinės SSRS valstybinės sienos nekirto, o buvo perkeltas į Latvijos TSR Talsų leprozoriumą. Seserys išvyko vienos, o Klaipėdos leprozoriumo paskutinis pacientas K. Grimaizenas Talsuose gyveno iki pat savo mirties 1954 m.
Lepčai
Lepčai (Róng ɂágít arba Róng pa – „Rong slėnio gyventojai“) – Himalajų priekalnių tauta, gyvenanti šiaurės Indijoje (Sikime ir Vakarų Bengalijos šiaurėje), vakarų Butane, rytų Nepale. Populiacija – 30–50 tūkst. (arba 65 tūkst.) žmonių. Kalba lepčų kalba, priskiriama kinų-tibetiečių kalbų šeimai (rašytiniai šaltiniai – nuo XVI a.). Dauguma lepčų – budistai (Tibeto budizmas); dalis – krikščionys arba tebeišpažįsta tradicinę šamanistinę religiją mun.
Lepčai yra senieji Himalajų priekalnių gyventojai, siejami su senuosiuose indų šaltiniuose minimais kiratais. Pavadinimas lepčai yra duotas nepaliečių ir yra menkinamojo pobūdžio. XVII a. stumiami kitų tautų apsigyveno šiaurės Bengalijoje, Sikime.
Verčiasi terasine žemdirbyste (augina ryžius, kukurūzus, grikius, soras, slėniuose – cukranendres, manijokus), gyvulininkyste (veisia galvijus, kiaules, naminius paukščius), medžiokle (iki XIX a. tai buvo dalies lepčų pagrindinis verslas), žvejyba. Amatai išvystyti menkai. Apranga panaši į nepaliečių.
Gyvena didelėmis šeimomis, gyvenvietės sudarytos iš keleto ūkių. Būstai mediniai, gegniniai-karkasiniai. Keletas kaimų sudaro bendruomenę, valdomą seniūno. Šeima patrilokalinė, bet žmona į vyro namus atsikelia tik praėjus 3 metams po vestuvių. Nuotakos šeimai mokama išpirka. Lepčų pasaulėvaizdyje kalnai laikomi šventais. Juose įrengiamos megalitinės šventyklos. Tikima gerųjų ir blogųjų dvasių esatimi.
Dirdiškiai
Dirdiškiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Žaiginio.
Vitalijus Petrovas
Vitalij Petrov (g. 1984 m. rugsėjo 8 d.) – autosporto lenktynininkas iš Rusijos. Jis tapo pirmuoju rusu lenktyniavusiu Formulėje 1 – 2010 m. sezonui jis pasirašė sutartį su Renault ekipa. Po 2012 m. sezono pabaigos jis paliko Formulės 1 čempionatą.
Savo lenktynininko karjerą Petrovas pradėjo 2001 m. Lada cup čempionate. 2002 m. jis nugalėjo šiame čempionate, o vėliau dalyvavo įvairiuose automobilių čempionatuose – Formula Renault, Euroseries 3000, o nuo 2006 iki 2009 m. GP2 serijoje. Paskutiniais metais joje jis užėmė antrąją vietą ir tokiu būdu patraukė Formulės 1 ekipų dėmesį.
Formulės 1 rezultatai
† Nefinišavo, tačiau rezultatas užskaitytas dėl nuvažiuotos 90% distancijos.
Valkirija (filmas)
Valkirija – 2008 m. sukurta karinė drama, kurioje pasakojama tikrais įvykiais paremta istorija apie 1944 m. liepos 20 d. įvykdytą vokiečių karininkų pasikėsinimą į Adolfą Hitlerį.
Šahada
Šahada ( – 'liudijimas') – musulmonų tikėjimo išpažinimas. Tai vienas iš 5 islamo stulpų, kuriuo liudijama Dievo vienybė (tauhidas) ir Mahometo pranašiškos pasiuntinystės viršenybė. Dar vadinamas kalima (žodžiu).
Šahados tekstas toks:
Šahada pabrėžiama vienatinio Dievo viršenybė prieš bet kokias daugybines dievybes (ilah). Tai pagrindinis musulmonų tikėjimo išpažinimas, tėvo perduodamas naujagimiui, taip pat tariamas į ausį mirštančiajam. Atsiverčiantis kitatikis turi viešai ištarti šahadą. Šahada įtraukta į kasdienį viešą kvietimą melstis (azaną), ją sukalbėti patariama baigus maldą (salatą, rakatą), jos kartojimu (ypač, pirmosios dalies) neretai paremtas zikras. Šahadą ant savo vėliavų dažnai vaizduoja islamistiniai judėjimai ir organizacijos.
Korane tiksliai pateiktos šahados nėra, tačiau dalimis apreikšta 47, 48, 19 ir 29 surose.
Kietasis dangalas
Kietasis smegenų dangalas - storas ir tvirtas smegenis dengiantis dangalas. Gaubdamas nugaros smegenis jis sudaro uždarą maišą. Kaukolėje dengdamas galvos smegenis jis atstoja kaukolės kaulų antkaulį. Nugaros smegenų kietąjį dangalą, kaip ir galvos smegenų, sudaro du lapeliai, tačiau kaukolėje tarp šių lapelių tarpo nelieka. Išorinis lapelis sudarytas iš glaudžiojo kolageninio jungiamojo audinio ir jame yra elastinių skaidulų. Vidinis sluoksnis sudarytas iš plokščių mezenchiminės kilmės epiteliocitų. Tarp plokštelių susidaro epiduralinė ertmė.
Kietojo dangalo pjautuvas, falx cerebri, falx cerebelli, skiria smegenėlių ir smegenų pusrutulius.
Hirnhaut
A Kiss for the Whole World
A Kiss for the Whole World – septintasis studijinis anglų roko grupės „Enter Shikari“ albumas, išleistas 2023 m. balandžio 21 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Kūrybinė grupė
Enter Shikari
Lauciškė (Raseiniai)
Lauciškė – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Žaiginio.
Yuto Horigome
Biografija
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Horigome vyrų gatvės triukų varžybų kvalifikacijoje užėmė 6-ą vietą. Finale sportininkas užėmė pirmąją vietą ir tapo pirmuoju riedlenčių sporto olimpiniu čempionu.
Forto tiltas
Tilto ilgis 2 467 m. Surinktos iš 3,6 m skersmens vamzdžių 2 konsolės yra 520 m ilgio. Trijų pagrindinių atramų aukštis yra po 100,6 m.
Istorija
Tilto statybos prasidėjo 1882 m. Jį 1890 m. kovo 4 d. atidarė Velso princas, būsimasis karalius Eduardas VII. Tiltas sujungė skirtinguose Šiaurės jūros įlankos krantuose esančius South Queensferry ir North Queensferry kaimus. Iki 1917 m. tai buvo ilgiausio tarpatramio konsolinis tiltas pasaulyje, kol nebuvo pastatytas Kvebeko tiltas Kanadoje. Šalia geležinkelio tilto 1964 m. pastatytas automobilių tiltas. Šiuo metu Forto tiltas išlieka antruoju pasaulyje pagal konsolinio tarpatramio ilgį.
Konalas mak Tadgas
Konalas mak Tadgas (žuvo apie 807 metus) – piktų (787–789) ir Dal Riados karalius (805–apie 807).
Pasaliai
Pasaliai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Užpalių.
Konalas mak Tadgas
Biografija
Konalas buvo kokio tai Tadgo sūnus; galimai pagal motiną buvo susijęs su ankstesniais piktų karaliais, priešingu atveju jis nebūtų galėjęs tapti piktų karaliumi 787 metais, paveldėdamas Drestui VIII. 789 metais, remiantis „Ulstero analais“, jis buvo nugalėtas mūšyje, ir tokiu būdu nuverstas Konstantino, kuris taip pat turėjo teisę į piktų sostą.
Galimai jis gyveno Dal Riadoje. 805 metais jam pavyko tapti Dal Riados karaliumi. Apie 807 metus jis buvo užmuštas Konalo mak Eidano Kintaire.
Kliučas
Kliučas  – miestas ir savivaldybė vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje, Bosnijos ir Hercegovinos Federacijoje, Unos-Sanos kantone. Įsikūręs netoli Sanski Mosto. Per savivaldybės teritoriją teka Sana. Savivaldybė sudaryta iš 61-os gyvenvietės. Bosnių kalba miesto pavadinimas reiškia 'raktą'. 1991 m. surašymo duomenimis, savivaldybės teritorijoje gyveno 37 233 žmonės.
Istorija
Gyvenvietė egzistavo prieš teritorijai užkariaujant romėnams. Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1322 m. 1463 m. užkariautas osmanų. 1929–1941 m. priklausė Jugoslavijos karalystei.
Drestas IX
Biografija
Drestas IX buvo piktų karaliaus Konstantino sūnus. 834 metais jis pakeitė savo dėdę Engusą II.
Dresto IX valdymo metais prasidėjo škotų Dal Riados ir piktų susivienijimo į Škotijos karalystę procesas.
Plačragis
Plačragis (Platycerium) – šertvinių (Polypodiaceae) šeimos paparčių gentis. Auga tropinėse Pietų Amerikos, Australijos, Afrikos, Naujosios Gvinėjos, Pietryčių Azijos srityse.
Augalas epifitinis su karpytais, elnio ragus primenančiais vegetaciniais lapais. Sporiniai lapai mažesni, ploni.
Plačragis dažnai auginamas oranžerijose, kambarių gėlynuose.
Šveicarijos futbolo varžybos 1901–1902 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1901–1902 m.
Alain Berset
Alenas Bersė (, g. 1972 m. balandžio 9 d.) – šveicarų politikas, nuo 2012 m. einantis Šveicarijos Federalinės Tarybos nario pareigas. Nuo tada, kai pradėjo eiti pareigas, jis vadovauja Federaliniam vidaus reikalų departamentui. A. Bersė priklauso Šveicarijos socialdemokratų partijai (SP/PS). 2023 m. jis eina Šveicarijos konfederacijos prezidento pareigas.
Nuo 2018 m. sausio 1 d. iki 2018 m. gruodžio 31 d. A. Bersė taip pat ėjo Šveicarijos konfederacijos prezidento pareigas. Būdamas 45 metų, jis tapo jauniausiu prezidentu nuo Marcelio Pilė-Gola laikų (1934 m.). Prieš išrinkimą į Federalinę Tarybą 2011 m. jis buvo Kantonų tarybos narys (Fribūro kantono atstovas, 2003–2011 m.), o 2008–2009 m. ėjo Kantonų tarybos prezidento pareigas. A. Bersė kalba prancūziškai, vokiškai, itališkai, retoromaniškai ir angliškai.
Asmeninis gyvenimas
Gimęs 1972 m. balandžio 9 d. Fribūre, mokytojo ir knygų pardavėjos sūnus, A. Bersė studijavo politikos mokslus ir ekonomiką Nešatelio universitete, kur 1996 m. įgijo politikos mokslų magistro laipsnį, o 2005 m. – ekonomikos mokslų daktaro laipsnį, apsigynęs disertaciją apie tarptautinės migracijos įtaką vietos darbo sąlygoms.
A. Bersė yra vedęs Miuriel Zender Bersė ir yra trijų vaikų tėvas. Šeima gyvena netoli Fribūro esančiame Belfo kaime.