cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kretuonas
Natura 2000
Kretuonas, kaip svarbi vandens ir pelkių paukščių perėjimo vieta įtrauktas į saugomų teritorijų sąrašą Natura 2000. Rytinėje ežero pakrantėje nusidriekusios užliejamos Žemaitiškės pievos pasižymi gausybe čia perinčių saugomų paukščių rūšių, tokių kaip: juodakaklis kragas (Podiceps nigricollis), juodoji žuvėdra (Chlidonias niger), pilkoji antis (Anas strepera), putpelė (Coturnix coturnix), švygžda (Porzana porzana), griežlė (Crex crex), stulgys (Gallinago media), griciukas (Limosa limosa) ir kiti. Tai naujai besiformuojanti gamtinė teritorija – paukščių buveinė, atsiradusi kadaise numelioruotų pievų vietoje. Dėl didelių elektros kainų atsisakyta siurbti vandenį iš numelioruotų Žemaitiškės pievų, todėl buvusio seklaus Žemaitiškės pievų ežerėlio (buvusios Kretuono ežero įlankos) vietoje, pratekamo Žaugėdos upelio, susiformavo užpelkėjusių pievų plotai. Šio užpelkėjusio ežerėlio pakrantės, gausios paukščių ir žuvies, nuo seno traukė žmones. Šiuo metu archeologų čia yra identifikuotos aštuonios akmens – geležies amžių gyvenvietės.
Istorija
Ežero apylinkės apgyvendintos seniai. Kretuono apyežeryje gausu akmens amžiaus, bronzos amžiaus ir geležies amžiaus gyvenviečių likučių, kurių tyrinėjimams pastaraisiais dešimtmečiais vadovavo archeologai Algirdas Girininkas ir Egidijus Šatavičius.
Vandenvardis
Pavadinimas Kretuonas kildinamas nuo žodžio kretėti („virpėti, drebėti, purtėti“). Anksčiau šaknis kret- galbūt reiškė bendrai liulančią vietą, liūną.
Žinių vadyba
Žinių vadyba (arba žinių valdymas) – tai organizacijų praktikos arba metodai, kurių pagalba atpažįstamos, organizuojamos, kuriamos, platinamos žinios jų atkartojimui, mokymui ir įsisąmoninimui. Žinių vadyba reikalinga tam, kad:
Heraklėjas
thumb|left|150px|Bizantijos imperija 526-600 metais
Heraklėjas (: Hērakleios,, apie 575 m. Kapadokija – 641 m. vasario 11 d. Konstantinopolis) – 610–641 m. Bizantijos imperatorius.
Biografija
Heraklėjų dinastijos pradininkas. Armėnų kilmės. Gimė Afrikos provincijos valdytojo šeimoje.
Šeima
Pirmoji žmona Fabija Eudokija, su ja gimė vaikai Eudiksija Epifanija ir Heraklijus Konstantinas.
Antroji žmona Martina, su ja gimė 10 vaikų, tačiau kai kurių jų vardai yra ginčytini: Fabijus, Teodosijus, Konstantinas, Konstantinas Heraklijus, Dovydas Tiberijus, Martinosas, Augustina, Anastasija, Febronija.
Konstantinopolio miestiečių paprašytas apginti juos nuo negabaus imperatoriaus Foko valdžios su kariuomene užėmė Konstantinopolį ir buvo karūnuotas imperatoriumi.
Valdymas
Įgyvendino administracinę ir karinę reformas, kurios sustiprino Bizantiją. Valstybę suskirstė į karinius-administracinius vienetus – temus. Ilgai kariavo su avarais ir slavais. 622–627 m. sumušė persus, bet 636 m. pralaimėjo arabams. Bizantija prarado Mesopotamiją, Siriją, Palestiną, dalį Egipto.
Pietų Andų elnias
Pietų Andų elnias (Hippocamelus bisulcus) – elninių (Cervidae) šeimos žinduolis, paplitęs Patagonijos Anduose, pietinėje Čilės ir Argentinos dalyje.
Pietų Andų elnias gerai prisitaikęs gyventi kalnuotose vietovėse, turi trumpas, bet tvirtas kojas. Kailis rudas arba pilkšvai rudas, ties gerkle baltas; ilgas, tankus, saugo nuo didelių šalčių ir drėgmės. Sveria 70-80 kg. Kūno aukštis 80 cm. Ragus turi tik patinai, juos meta žiemos pabaigoje. Gyvena bandomis: aukštikalnėse nedidelėmis grupelėmis, o slėniuose, atviruose plotuose – gan nemažomis. Grupes sudaro abiejų lyčių individai.
Dansk Conversations-Lexikon
Dansk Conversations-Lexikon – daniška universalioji enciklopedija, išleista XIX a. pradžioje.
Autorius – Ch. A. Kofodas.
1-28 tomai išleisti 1816–1826 metais.
Hasanas I Alhadžamas
Hasanas I Alhadžamas (Al-Hajjam al-Hasan ibn Muhammad ibn al-Qassim, arab.: الحجام الحسن بن محمد بن القاسم بن إدريس) buvo dešimtasis Idrisidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 925 m. iki 927 m. Hasanas I Alhadžamas buvo Jahija ibn Alkasimo brolėnas. Jis mirė 944 m. Andalūzijoje.
Istorija
Po aštuonių Fatimidų kalifo Ubeidallaho (Ubayd Allah al-Mahdi Billah) valdymo metų Hasanui I Alhadžamui 925 m. pavyko nugalėti kalifo armiją ir susigrąžinti Fesą ir Meknesą. Jis buvo paskutinis Idrisidų dinastijos sultonas, šalį valdęs iš Feso. 927 m. mūšyje netoli Feso pralaimėjo Ubeidallahui ir pabėgo į Rifo kalnus, o paskui į Andalūziją. Maroko žemės dešimčiai metų vėl atiteko Fatimidams.
Miorė ir Rumsdalis
Miorė ir Rumsdalis – apskritis šiaurinėje Vakarų Norvegijos dalyje. Ji ribojasi su Pietų Triondelagu, Oplandu, Sogne ir Fjurdane. Apskrities centras yra Moldė, didžiausias miestas Olesiundas.
Geografija
Tradiciškai apskritis dalinama į tris dalis iš šiaurės į pietus: Nordmiorę, Romsdalį ir Sunmiorę. Nors šios dalys neturi savo valdžio, o oro, jūros ir kelių transportas jas jungia į visumą, jos skiriasi. Istoriškai glaudesni ryšiai yra tarp Nordmiorės ir Pietų Triondelago į šiaurę, Romsdalio ir Oplando į rytus, o Sunmiorės su Sogne ir Fjurdane pietuose, nei tarp atskirų sričių. Šių trijų sričių tarminiai skirtumai tą įrodo. Apskritis turi daug apgyvendintų salų, o ją vagoja gilūs fiordai. Todėl apskritis labai priklauso nuo keltų transporto, o jos pagrindinė keltų kompanija MRF egzistuoja nuo 1921 m.
Miorė ir Rumsdalis turi šešias gyvenvietes su miesto statusu. Trys didžiausios gyvenvietės buvo miestai prieš 1993 m., kai savivaldybėms buvo leista tapti miestais, padidinant jų skaičių. Apskrityje yra daug kitokių tipų gyvenviečių. 2009 m. sausio 1 d. 166374 žmonės (66,8 procentai) gyveno miestuose. Didžiausias gyventojų tankumas pakrantėje, kur prie vandens yra visi miestai.
Savivaldybės
right|450px|Location of Møre og Romsdal Municipalities
Miorė ir Rumsdalis turi 36 savivaldybes:
Karvio pagrindinė mokykla
Vilniaus rajono Karvio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Karvyje, A. Giedraičio g. 22, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191318743. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Buivydiškių pagrindinė mokyklos skyrius ir Riešės šv. Faustinos Kovalskos pagrindinės mokyklos skyrius.
Istorija
2004 m. Karvio mokykla prijungta prie Buivydiškių pagrindinės mokyklos. Karvio pagrindinė mokykla 2010 m. išregistruota, prijungiant prie Riešės šv. Faustinos Kovalskos pagrindinės mokyklos.
Grapa
100px|thumb|Grapa Storica Nera
Grapa – distiliuotas alkoholinis gėrimas (spiritas) iš vynuogių išspaudų. Gaminamas Italijoje, gimtinė yra Basano del Grapos miestas. Stiprumas 40-50 % alkoholio.
Skonis priklauso nuo naudojamų vynuogių kokybės ir rūšies. Tačiau nemaža gamintojų dėl saldesnio ir švelnesnio skonio prideda vaisių sirupo.
Gamyba
Gaminama distiliacijos būdu iš vynuogių išspaudų, įskaitant kauliukus ir kotelius.
Vartojimas
Grapa paprastai vartojama atšaldyta, tačiau ypač geros kokybės ji geriama kambario temperatūros, kad galima būtų pajusti jos skonį.
Retai maišoma su kitais gėrimais. Italijoje kartais grapos įpilama į espresso, tokia kava vadinama caffè corretto.
Obelinis rauplėgrybis
Obelinis rauplėgrybis (Venturia inaequalis) – parazitinis grybas, sukelinatis obelų rauples. Tai viena dažniausių Lietuvoje obelų ligų, sumažinančių vaisių kokybę ir derlių.
Venturia inaequalis
Naujagimis
thumb|11 dienų naujagimis Naujagimis – nuo gimimo momento iki mėnesio (4 savaičių) žmogus vadinamas naujagimiu, po to mažylis oficialiai tampa kūdikiu.
Pirmąjį mėnesį po gimdymo mažylis būna pažeidžiamiausias, nes iš mamos įsčių patenka į visai naują aplinką, prie kurios turi prisitaikyti. Kadangi naujagimis pirmąsias valandas patiria didelį stresą – labiausiai jį ramina mamos artumas, būtina mažutį šnekinti, jam šypsotis, mažylis nurimsta priglaustas prie kairiosios krūties, mat tuomet girdi motinos širdies plakimą, kuris jį lydėjo visus devynis mėnesius pilve.
Sveikas išnešiotas naujagimis sveria nuo 2500 iki 4200 g (kai kurie ir daugiau). Mažylio ūgis paprastai siekia 48-56 cm. Ne tik stambaus sudėjimo, aukštų tėvų naujagimiai sveria daugiau, bet ir berniukai svoriu dažnai lenkia mergaites, o tų pačių tėvų antras, trečias vaikas gimsta taip pat sunkesnis nei pirmagimis. Dauguma mažylių atrodo putlūs dėl atidėtų poodžio riebalų skruostuose, nosies kraštuose, sprando srityje, dilbiuose. Dėl riebalinės raukšlės pečių srityje naujagimio kaklas atrodo trumpas. Neseniai gimusio vaiko pilvukas apvalus, jo centre yra bambutė su virkštelės liekana. Gimdymo metu vaikutis dėl spaudimo gali susižeisti, todėl jo kūnas gali būti nusėtas gimdymo dėmių, vienos jų išnyksta dar tą pačią dieną, kitos gali likti pastebimos net iki metų. Naujagimis kvėpuoja du kartus dažniau (30-60 įkvėpimų per minutę, kartais nereguliarių), ir jo širdis plaka du kartus dažniau nei suaugusio žmogaus (130-160 dūžių per minutę). Naujagimis pramiega maždaug dvidešimt valandų per parą. Atsibunda mažylis tik tada, kai praalksta, ką nors skauda (pavyzdžiui, kamuoja diegliai), kai šlapios sauskelnės, šalta ar nepatogu gulėti.
Naujagimio galvutė
Naujagimio galva dažnai yra pailga (dėl spaudimo gimdymo metu), tačiau ši forma vėliau kinta, palyginus su kūnu ji neproporcingai didelė – tai normalu. Naujagimio kaklo raumenys ploni, todėl galvytės jis nenulaiko, tad pirmuosius tris mažylio gyvenimo mėnesius visuomet būtina ją prilaikyti. Naujagimio galvutė gali būti arba visai plika, arba apaugusi švelniais plaukučiais. Kartais ant galvos pastebimas baltas pleiskanų luobas – patiems jo šalinti negalima, vėliau, mažylį maudant, pleiskanos turėtų dingti pačios. Viršugalvyje ir pakaušio srityje yra vietos be kaulo – tai didysis ir mažasis momenėliai, kuriuos turi visi naujagimiai. Naujagimio nosytė, kartais kakta ar smakras gali būti nusėti mažyčiais baltais taškeliais – tai užsikimšusios riebalinių liaukų angelės. Jų spaudyti, trinti ar bandyti kitaip pašalinti negalima, taškeliai po kurio laiko išnyksta negydomi.
Oda
Naujagimių oda skirtinga: stambių, išnešiotų, laiku gimusių mažylių oda lygi, storoka, rausva. Atitinkamai mažesnių naujagimių oda plonesnė ir pasiraukšlėjusi. Kai kurių mažylių oda labai plona, ypač vokų, kaklo, peršviečiama, po ja matosi smulkūs kapiliarai. Kai mažylis verkia oda dažnai parausta, išryškėja kraujagyslės (ypač ant kaktos). Plaštakų ir pėdų oda yra vėsi (jos blogiau aprūpinamos krauju), tačiau tai nereiškia, kad mažyliui šalta. Ant krūtinės, rankų ar nugaros mažylis gali turėti pūkelių – vėliau jie išnyksta savaime. Kartais plaštakos ir pėdos būna melsvokos, tamsesnės nei kūnelis, arba pusė kūnelio tamsesnė už kitą – taip esti dėl nevienodo kraujo pasiskirstymo, kai kūdikis pajudins kojytes ir rankytes – odos spalva normalizuosis. Pažymėtina, kad naujagimis su aplinka kontaktuoja per lytėjimą. Per odą mažylis jaučia šilumą ir šaltį, minkštumą ir kietumą. Sveiką naujagimį ramina prisilietimas prie motinos kūno, pasitenkinimą pajunta žįsdamas. Jei ir šitaip nepavyksta kūdikio nuraminti, greičiausiai jam kažką skauda ar yra šlapias.
Akys
Rega naujagimiui vystosi ilgiausiai. Visų naujagimių akys mėlynos arba pilkos, truputį žvairuojančios. Naujagimio rainelės spalva dar nėra pakankamai susiformavusi, nes neišsivysčiusios pigmentinės rainelės ląstelės. Tikroji akių spalva išryškėja nuo trečio mėnesio. Teigiama, kad akių spalvai daugiausia įtakos turi genai – jei vieno tėvų akys tamsios, o kito šviesios – trys iš keturių atvejų, kad mažylio akys bus tamsios, mat tamsi spalva yra dominuojanti. Reikia atminti, kad šviesiaakiai labiau bijo šviesos nei tamsiaakiai, todėl išėjus pasivaikščioti kai smarkiai spigina saulė – būtina saugoti mažylio akis nuo ryškių spindulių. Kartais pirmąją savaitę mažylio akies baltyme pastebima raudona dėmelė – tai nuo padidėjusio spaudimo gimdymo metu iš mažytės gyslelės išsiliejęs kraujas, kuris dingsta per kelias dienas. Naujagimis dar aiškiai nemato, tačiau stipriai užsimerkia reaguodamas į ryškią šviesą, taip pat gali raukytis, mirkčioti, skėsčioti rankomis ar net surikti. Šiuo metu jo dėmesį labiausiai traukia šviesos ir tamsos kontrastas.
Klausa
Naujagimis girdi gerai, tačiau labiausiai jam patinka ramūs ir ritmingi garsai (tokius jis girdėjo motinos pilve – pavyzdžiui širdies plakimas). Tyrimais nustatyta, kad naujagimis geriau girdi dešine ausyte, todėl nereikia išsigąsti, jei pastebėsite, kad mažylis girdi nevienodai abejomis ausimis. Į triukšmą ar aštrius garsus mažylis reaguoja neigiamai, gali net išsigąsti. Į aštrius garsus naujagimis reaguoja Moro refleksu – atmeta rankutes į šalis, plačiai atmerkia akis ir apkabina pats save.
Judesiai
Naujagimis juda padrikai, iš esmės tai tik refleksiniai judesiai. Tačiau mažylio raumenys, ištisus mėnesius buvę įtempti, gimus kelias savaites dar neatsipalaiduoja. Sveikas naujagimis, tuo metu kai nemiega – įnirtingai spardosi. Pastebėta, kad naujagimiai moka instinktyviai šliaužti, paguldyti ant pilvo pakaitomis tiesia tai vieną, tai kitą koją ir kelia rankutes prie veido. Turėdamas į ką atsispirti mažylis trūkčiojančiais judesiais slidžiu paviršiumi gali šliaužti į priekį, tad paguldytų ant pilvo vaikučių nepatartina palikti be priežiūros. Ramiai gulinčio naujagimio rankos sulenktos per alkūnes, o kojos per kelius – tai normali jo padėtis, padedanti apsisaugoti nuo šalčio. Po 2-2,5 mėnesio jos išsitiesia pačios, negalima bandyti jų ištiesti per prievartą (išskyrus darant masažą). Išvystant mažylį gali drebėti viena koja ar rankytė – taip jis reaguoja į vėsesnį orą, kuris sudirgino galūnės nervus. Tai nereiškia, kad mažyliui per šalta ar jam traukuliai, augant šis refleksas dingsta savaime. Taip pat naujagimiai yra puikūs plaukikai, šių įgūdžių jie įgijo dar motinos pilve, todėl maudomi gerai plaukia. Naujagimis sėdėti nemoka, nenulaiko tiesiai galvos. Gulint ant nugaros mažylio galvutė virsta tai į vieną, tai į kitą pusę. Mažylio kaukolė dar minkšta, todėl po kiekvieno maitinimo patartina kaitalioti pusę, ant kurios naujagimis miega, kitaip galvytė gali deformuotis. Pirmomis savaitėmis palietus naujagimio padą koja išsitiesia, o kita koja tuo pačiu metu linksta. Jei kūdikis laikomas stačias ant kieto pagrindo, prisitaikius prie jo judėjimo, jis pradės eiti – tačiau tai tik refleksas, po kelių savaičių jis turi išnykti, kad galėtų toliau vystytis valingas vaikščiojimas. Naujagimis taip pat refleksiškai čiumpa daiktus. Kam nors palietus delną, nykštys ir kiti pirštukai susigniaužia ir keletą sekundžių tvirtai laiko tą daiktą saujoje.
Čiulpimo refleksas ir mityba
Lengvai perbraukus pirštu per naujagimio burnytę – jis ima sukinėti galvytę į visas puses ieškodamas motinos krūties. Įkišus švarų pirštą jam į burną mažylis iš karto ima jį čiulpti kaip čiulptuką – tai naujagimio čiulpimo refleksas, užtikrinantis maitinimąsi. Palietus jo lūpų kamputį, pasuka galvą į tą pusę, kur tikisi rasti motinos krūtį. Nustatyta, kad šis refleksas išsivysto dar šešioliktą savaitę mažyliui esant pilve, tuomet vaisius į burnytę kišasi pirštuką. Naujagimio skrandžio talpa pirmą parą būna labai maža – apie 10 mililitrų (ką tik gimusio vaikučio gyvybei palaikyti pakanka pieno, telpančio dviejuose arbatiniuose šaukšteliuose. Tačiau skrandžio tūris greitai didėja ir jau dešimtą parą siekia 100 ml. Maitinti mažylį reikia vos šiam užsigeidus (netgi kas valandą ar dvi), naujagimiai įprastai mitybos režimo neturi (skirtingai nuo kūdikių), trečią – ketvirtą gyvenimo savaitę maitinimų skaičius mažėja. Geriausia vaikutį maitinti motinos pienu, kuris aprūpina naujagimį visais gyvybei būtinais vitaminais ir mineralinėmis medžiagomis. Nuo mišinukų motinos pienas skiriasi ir tuo, kad jame yra nepamainomų antikūnių, saugančių mažylį nuo daugelio ligų ir užtikrinančių jo imunitetą.
Tuštinimasis
Beveik visi sveiki naujagimiai pirmąsias tris paras po gimimo mažai šlapinasi, kas dešimtas pirmą kartą nusišlapina tik antrąją parą. Pirmą savaitę kartu su šlapimu gali išsiskirti šlapimo rūgštis, todėl šlapimas įvairiais oranžinės spalvos atspalviais gali nudažyti sauskelnes ar vystyklus. Vėliau šlapimo spalva turi tapti skaidri geltona ir vystyklų nebedažyti. Dažniau šlapintis naujagimis pradeda tuomet, kai suvalgo daugiau mamos pieno (šlapinasi nuo kelių iki keliasdešimties kartų per parą). Tuštinasi naujagimis 6-8 kartus per parą (praktiškai po kiekvieno maitinimo). Tais atvejais, kai mažylis gauna nepakankamai maisto jis gali tuštintis rečiau. Kadangi žarnose gali susikaupti dujos neretai naujagimis tuštinasi garsiai.
Neišnešiotas naujagimis
Neišnešiotais naujagimiais laikomi mažyliai, gimę iki 36 nėštumo savaitės imtinai, jie paprastai sveria iki 2500 g. Neišnešioti naujagimiai dažnai yra ne tik labai maži, bet ir kaulėti dėl dar nesusiformavusio arba labai plono poodinio riebalų sluoksnio. Paprastai neišnešioti naujagimiai būna neaktyvūs ir nejudrūs, turi mažiau jėgų. Jų oda dažnai rožinė, matomos poodžio venos, jei gimsta su plaukučiais – tai jie ploni, panašūs į pūką. Neišnešioti mažyliai ypač neatsparūs infekcijoms, todėl juos būtina saugoti nuo bet kokio kontakto su sergančiais ūminėmis ligomis, prižiūrint mažylius būtina kruopščiai laikytis buities ir asmens švaros. Neišnešioti naujagimiai maitinami dažniau, jų svoris padvigubėja 2-4 mėnesiais. Nors mažylio protinė branda pradžioje nuo sveikų naujagimių gali skirtis 3-4 mėnesiais (priklausomai nuo gimimo laiko, svorio ir pan.), tačiau atotrūkis paprastai užtrunka 6-7 mėnesius, vėliau kūdikis bręsta kaip laiku gimę naujagimiai. Visi neišnešioti naujagimiai gimsta su mažomis geležies atsargomis, todėl anksti išryškėja mažakraujystė. Kelią jai užkirsti galima laiku nustačius, tad dažnai siūloma kas 3-4 savaites atlikti kraujo tyrimus. Taip pat dėl to, kad neišnešioto naujagimio vidaus organai dažnai nėra iki galo subrendę lyginant su bendraamžiais – jie dažniau serga rachitu ir kai kuriomis kitomis ligomis. Į namus neišnešioti naujagimiai iš ligoninės paleidžiami tik tuomet, kai jų svoris padidėja iki 2500 g, stabilizuojasi visos jų gyvybinės funkcijos.
Pernešiotas naujagimis
Pernešiotu naujagimiu laikomas vaikas, gimęs po 42 nėštumo savaitės, nepriklausomai nuo to, ar jo kūno masė yra normali (pernešiotų naujagimių kūno svoris retai kada skiriasi nuo normalaus). Pernešiotų naujagimių oda blyški, nėra pūkinio dangalo. Mažylis dažnai gimsta jau su ilgais nagučiais ir plaukais, jų oda būna sausa, pleiskanojanti, tokie mažyliai paprastai yra dirglūs. Pernešioti naujagimiai kaip ir neišnešioti gali dažniau sirgti, todėl į namus jie išrašomi tik tuomet, kai kruopščiai patikrinama jų sveikata, t. y. vėliau nei laiku gimę vaikučiai.
Naujagimio skausmai (diegliai)
Tiksliai nežinoma, kodėl atsiranda naujagimio skausmai (dažnai jie pasireiškia jau nuo trečiosios gyvenimo savaitės ir užtrunka pirmuosius tris mėnesius, tačiau kartais ir ilgiau), gydytojų teigimu, tam įtakos gali turėti nepakankamai išsivysčiusi virškinimo sistema. Jei vaikutis garsiai verkia ir riečiasi – gali būti, kad jam skauda pilvuką, diagnozę gali patvirtinti tik gydytojas. Kaip numalšinti šiuos skausmus vieno recepto nėra, įvairių šalių gydytojai siūlo įvairius būdus, tinkamiausią pasirenka pats mažylis. Būtina atminti, kad mažylis labai jautrus mamos nuotaikoms ir jaučia jos susierzinimą ar nuovargį, todėl maitinti naujagimį reikia nusiraminus ir nesuirzus, o jei mažylis verkia – raminti jį turi tas iš tėvų, kuris jaučiasi geriau ir mažiau pavargęs.
Oricon
Oricon Inc. – Japonijos muzikos industrijos kompanija, įkurta 1999 m. Ši kompanija informuoja apie muzikos įrašų pardavimus. Kompanija įkurta 1967 m. kaip „Original Confidence Inc.“ (株式会社オリジナルコンフィデンス = Kabushiki-gaisha Orijinaru Konfidensu) Soko Koikės (Sōkō Koike). „Oricon Inc.“ 2002 m. įsigijo „Original Confidence“.
„Oricon“ surenka informaciją apie muzikos CD, DVD ar video žaidimų pardavimus ir tada sukuria atitinkamus topus. Rezultatai pranešami kiekvieną antradienį žurnale „Oricon Style“m kurį rengia „Oricon Entertainment Inc.“. Taip pat grupė pradėjo reitinguoti net reklamas.
Geriausias visų laikų parduodamas albumas
Šaltinis:
Kenijos administracinis suskirstymas
Kenija yra suskirstyta 47 apskritis, kurių sąrašas patvirtintas naujausios administracinės reformos, įvykdytos 2013 m. kovo mėnesį, metu.
Ankstesnis administracinis suskirstymas
thumb|200px|right Iki 2013 m. kovo mėnesio Kenija buvo suskirstyta į 8 provincijas (mkoa), kurios šiuo metu yra panaikintos:
Nuo 1992 m. provincijos buvo skirstomos rajonus, kurių skaičius nuolat kito. Pradžioje buvo sukurti 46 rajonai ir atskira Nairobio teritorija, kurių ribos ir skaičius atitiko dabartinių apskričių ribas. Tačiau dėl įvairių priežasčių nuo XXI a. pradžios rajonų skaičius ėmė stipriai augti. 2003 m. jų jau buvo 57, 2007 - 70, o 2009 m. - net 254. Dauguma jų buvo sukurta vidaus neramumų laikotarpiu, kuomet centrinė valdžia siekė pataikauti vietinių grupių interesams. 2013 m. visi šie naujai sukurti rajonai buvo paskelbti nelegaliais, ir jų skaičius sugrąžintas į 1992 m. situaciją. Jie davė pagrindą dabartinėms apskritims.
Rajonai buvo dalinami į 262 divizijas (tarafa) ir 2427 seniūnijas (kata).
79 m.
79 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kuodaičiai
Kuodaičiai (arba Kūdaičiai) – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, prie magistralės. Šalia greitkelio įrengtas „Piligrimo užeiga“ tai pakelės kavinė, motelis, parkelis su tvenkiniu, veikia degalinė yra ir stovyklavietė.
Williams FW33
Williams FW33 – Formulės 1 automobilis, kurį 2011 m. sezone naudojo Williams ekipa. Automobilis buvo pristatytas vasario 1 dieną Valensijos trasoje Ispanijoje.
Pilni Formulės 1 rezultatai
(paryškintos pole pozicijos; pakreipti greičiausi ratai) † Lenktynininkas nefinišavo, tačiau buvo klasifikuotas, nes baigė daugiau nei 90 procentų lenktynių distancijos.
HTTP
HTTP (trumpinys nuo angl. HyperText Transfer Protocol) – pagrindinis metodas informacijai pasauliniame tinkle (WWW) pasiekti. Pradinė protokolo paskirtis – pateikti standartinį būdą HTML puslapiams skelbti ir skaityti.
HTTP užklausos
HTTPS yra saugi HTTP versija, naudojanti SSL/TLS duomenis. Šis protokolas paprastai naudoja 443 TCP prievadą.
Pavyzdys
Kliento užklausa: GET / HTTP/1.1 Host: www.google.com
(gale būtinas naujos eilutės simbolis – carriage return ir line feed)
Serverio atsakymas: HTTP/1.1 200 OK Content-Length: 3059 Server: GWS/2.0 Date: Sat, 11 Jan 2003 02:44:04 GMT Content-Type: text/html Cache-control: private Set-Cookie: PREF=ID=73d4aef52e57bae9:TM=1042253044:LM=1042253044:S=SMCc_HRPCQiqy X9j; expires=Sun, 17-Jan-2038 19:14:07 GMT; path=/; domain=.google.com Connection: keep-alive
(Gale yra papildoma tuščia eilutė ir po jos eina HTML tekstas iš Google pradinio puslapio.)
Ekovata
thumb|250px|Ekovata thumb|200px|Lietuvoje prekiniu ženklu „Ekovata“ gaminamos celiuliozinės vatos maišas
Ekovata – puri organinė celiuliozinė termoizoliacinė medžiaga naudojama naujų ir renovuojamų pastatų konstrukcijoms apšiltinti, gaunama celiuliozės pluoštą, gautą iš perdirbtos makulatūros, sumaišant su nelakiomis organinėmis medžiagomis.
Istorija ir gamyba
Lietuvoje ekovata gaminama nuo 1993 m. Kauno rajone, Domeikavos seniūnijoje, Eigirgaloje įrengtoje gamykloje celiuliozinę vatą prekiniu pavadinimu „Ekovata“ gamina bendrovė UAB „Ekorema“.
Sudėtis
Susideda iš celiuliozes pluošto (81 %), boro rūgšties (12 %) ir borakso (7 %) mišinio. Ji nedega, nepūva, turi geras šilumos ir garso izoliacijos savybes.
Mažas laidumas šilumai
Ekovata puikiai sulaiko šilumą – jos skaičiuojamasis šilumos laidumo koeficientas λ = 0,0377 W/mK.
Atsparumas drėgmei
Smulkiaplaušė ekovatos struktūra drėgmės nekaupia. Todėl jai, kaip ir medinėms sienoms nebūtina naudoti jokių garą izoliuojančių plėvelių. Kadangi ekovatos pagrindas – perdirbta mediena (laikraštinis popierius) jos drėgnis keičiasi kaip ir medienos. Keičiantis santykiniam oro drėgniui drėgmė patenka ant viršutinio sluoksnio, ekovatos plaušeliai sulimpa ir sudaro ploną plėvelę. Ši užkerta kelią oro skverbimuisi į vidų. Išgaravus drėgmei medžiagos savybės lieka nepakitusios.
Atsparumas ugniai
Priskiriama sunkiai degių medžiagų (B) grupei, todėl ji saugo medines ir metalines konstrukcijas nuo aukštų temperatūrų ir tiesioginio ugnies poveikio. Šią savybę suteikia į ekovatos sudėtį įterptos borakso druskos, kurios įkaitusios išskiria kristalizacinį vandenį ir pristabdo deguonies patekimą į gaisro vietą, tuo stabdydamos ugnies plitimą ir vėsindamos izoliacijos sluoksnį. Dėl boro junginių ekovata nedega ir nesilydo. Gaisro metu neišskiria nuodingų dujų.
Biologinis atsparumas
Sudėtyje esantys boro junginiai apsaugo ekovatą ir su ja besiliečiančias konstrukcijas nuo puvimo ir grybelių. Joje negyvena ir nesiveisia vabzdžiai ir graužikai.
Gera garso izoliacija
Smulkiaplaušė ekovatos struktūra efektyviai užpildo visus tarpus, plyšius ir sunkiai prieinamas vietas, o susidaręs ištisinis sluoksnis užtikrina aukštą garso izoliacijos lygį.
Šiltinimo būdai
thumb|250px|Sausuoju būdu apšiltinta pastogės perdanga thumb|250px|Šlapiuoju būdu apšiltinta vertikali konstrukcija
Ekovata šiltinami visų tipų statomi ir renovuojami pastatai. Šiltinimui naudojama sausa, sudrėkinta vandeniu ir klijais medžiaga. Naudojami šie šiltinimo ekovata būdai:
Sausas uždaroms ertmėms
Šio būdu šiltinami tiek naujai statomi pastatai, tiek senos statybos namai, kuriuose yra oro tarpų. Į uždaras šlaitines atitvaras, mūro oro tarpus, ertmes tarp grindų ir perdangos ekovata iš maišų pilama rankomis arba įpučiama per žarną specialios įrangos pagalba.
Sausas atviriems paviršiams
Šis būdas naudojamas šiltinant atvirus horizontalius paviršius. Ekovata specialia įranga arba rankiniu būdu išpilama ant paviršiaus ir išlyginama.
Šlapias
Šis būdas naudojamas vertikalių, tiek išorės, tiek vidaus konstrukcijų šiltinimui. Sudrėkinta vandeniu ekovata, naudojant specialią įrangą, per žarną oro srovės pagalba purškiama ant šiltinamo paviršiaus. Ekovatos drėkinimas vandeniu vyksta žarnos antgalyje. Vanduo į žarnos antgalį paduodamas atskiru vamzdeliu. Užpurkštos vatos sluoksnio storis svyruoja nuo 1 iki 500 mm. Sluoksnio perteklius nubraukiamas elektriniu voleliu pagal karkaso vertikalių tašų paviršių. Nubrauktas ekovatos perteklius surenkamas ir naudojamas antrą kartą.
Šlapias klijinis
Šis būdas naudojamas metaliniams, gelžbetoniniams bei kitiems lubų paviršiams apšiltinti iš apačios. Ekovatos paruošimo būdas toks taps kaip šlapiojo, tik žarnos antgalyje ekovata drėkinama ne vandeniu, o vandens klijų mišiniu.
Šio būdu užpurkšta ekovata naudojama ir kaip antikondensacinė danga (nešildomų metalinių ir gelžbetoninių konstrukcijų pastatams).
Bram Stoker
Abraomas „Bremas“ Stokeris (1847 m. lapkričio 8 d. – 1912 m. balandžio 20 d.) – airių romanų ir apsakymų rašytojas, žinomiausias dėl 1897 m. išleisto gotikinio romano „Drakula“.
Biografija
Stokeris gimė 1847 m. lapkričio 8 d. Klontarfo mieste, esančio į šiaurę nuo Dublino (Airija). Tėvai, Abraomas Stokeris (1799–1876), kilęs iš Dublino, ir Šarlotė Matilda Bleik Tornley (Charlotte Mathilda Blake Thornley, 1818–1901), kilusi iš Bolišanono, Donegolo grafystėje. Stokeris šeimoje buvo trečiasis iš septynių vaikų.
Būdamas vaiku dėl ligos negalėjo atsistoti ar vaikščioti, todėl iki kol jam sukako septyneri pragulėjo lovos patale. Toks netikėtas jo pasveikimas bei liga gydytojams atrodė kaip stebuklas. Ši trauminė patirtis atsispindi jo darbuose – amžinasis miegas ir mirusiųjų prisikėlimas, Drakulos pagrindinė tema. Augdamas daugiau nepatyrė rimtų sveikatos sutrikimų ir netgi buvo puikus futbolininkas bei atletas, kuomet 1864–1870 m. Dublino Trejybės koledže studijavo istoriją, literatūrą, matematiką ir fiziką. Su pagyrimu baigęs studijas Matematikos fakultete, Stokeris ilgą laiką dirbo žurnalistu ir dramos kritiku vietiniame Dublino laikraštyje „The Evening Mail“. Jo susidomėjimas teatru privedė prie to, jog jis susipažino su anglų aktoriumi Henriu Irvingu, su kuriuo palaikė artimus ryšius. 1878 m. susituokė su Florencija Balkomb, kurios rankos taip pat siekė ir žymus anglų dramaturgas Oskaras Vaildas. Vėliau kartu su ja persikėlė gyventi į Londoną, kur dirbo vadybininku Irvingo Lyceum teatre ir parašė pirmąsias savo knygas. Naujųjų 1879 m. išvakarėse jam gimė sūnus Irvingas Noelis.
Nors Stokeris buvo parašęs ir daugiau kūrinių, didžiausios sėkmės (tačiau jau po autoriaus mirties) susilaukė gotikinio žanro romanas „Drakula“, kurį jis parašė įkvėptas Džozefo Šeridano Le Fanu (Joseph Sheridan Le Fanu, 1814–1873) parašyto gotikinio romano apie vampyrus „Karmila“ (Carmilla), išleisto 1872 m. Prie šio kūrinio Stokeris dirbo aštuonerius metus, studijavo Europos folklorą ir legendas apie vampyrus.
Bremas Stokeris mirė Londone 1912 m. balandžio 20 d., pasak keleto šaltinių nuo per didelio išsekimo ar sifilio. Jis buvo kremuotas, palaikai saugomi Londono Golders Green krematoriume.
Agnė Narušytė
Agnė Narušytė – lietuvių menotyrininkė ir kuratorė.
Bram Stoker
Biografija
1987 m. Siaubo rašytojų asociacijos įsteigti kasmetiniai literatūros apdovanojimai, pavadinti rašytojo garbei.
Agnė Narušytė
A. Narušytė 1988 m. baigė Vilniaus vidurinę meno mokyklą-internatą, 1997–2006 m. dirbo kuratore Lietuvos dailės muziejuje, 2006–2008 m. dėstė Edinburgo (Škotija) Napier universitete, o nuo 2009 m. yra Vilniaus dailės akademijos Dailės istorijos ir teorijos katedros vedėja. Bendradarbiauja su kultūros ir meno savaitraščiu „7 meno dienos“, kur 1998–2000 m. dirbo užsienio kultūros puslapio redaktore, o 2000–2001 m. dirbo LRT ir kartu su kitais kūrė savaitinę laidą „Kultūros spąstai“. Kuravo fotografijos parodas Šiuolaikinio meno centre, Vilniaus paveikslų galerijoje, sudarė kelis parodų katalogus ir fotografijos albumus, o 2008 m. išleido monografiją „Nuobodulio estetika Lietuvos fotografijoje“. 2011 metais „Baltų lankų“ leidykla serijoje „20 nepriklausomybės metų“ išleido Agnės Narušytės apžvalgą „Lietuvos fotografija: 1990-2010“. 2015 m. dirba „7 meno dienų“ redaktore.
Šaltiniai
Sąrašas:Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatai
Bram Stoker
Bibliografija
thumb|right|200px|„Drakulos“ pirmasis leidimas thumb|right|200px|Bremo Stokerio paminklinė lenta [[Vitbis|Vitbyje, Anglija (2002 m.)]]
Marcello Lippi
Marcello Romeo Lippi (g. 1948 m. balandžio 12 d. Viaredže) – Italijos futbolo treneris ir buvęs žaidėjas. Iki 2010 m. vidurio jis treniravo nacionalinę Italijos vyrų futbolo komandą. 1996 ir 1998 m. Tarptautinė futbolo istorijos ir statistikos federacija Lippi įvardijo kaip geriausią pasaulio metų trenerį, o 2006 m. – kaip geriausią nacionalinės rinktinės trenerį.
Žaidėjo karjera
Savo profesionalaus futbolininko karjerą Lippi pradėjo 1969 m. U.C. Sampdoria ekipoje, kurioje ir praleido didžiąją karjeros dalį. Savo žaidėjo karjerą 1982 m. jis baigė A.C. Pistoiese ekipoje.
Trenerio karjera
1982 m. baigęs futbolininko karjerą, būdamas 32 metų, jis pradėjo trenerio karjerą. Nors jis niekada nebuvo žaidęs už nacionalinę Italijos rinktinę, buvo sukaupęs nemažai patirties Sampdoria ekipoje žaisdamas centro gynėjo pozicijoje. Šios ekipos jaunimo rinktinė tapo pirmasis jo, kaip trenerio, išbandymas. Vėliau beveik kasmet jis keisdavo ekipas, o lūžis jo trenerio karjeroje tapo 1993-1994 m. sezonas, kuomet Lippi sugebėjo atvesti S.S.C. Napoli į UEFA Europos lygos turnyrą. Nuo to laiko Lippi tapo trokštamas daugelio stiprių klubų, o tuometines lenktynes laimėjo Juventus F.C. klubas. Jau pirmame sezone su Juventus Lippi laimėjo Serie A čempionatą, o 1996 m. ir EUFA čempionų lygą. Po penkerių sėkmingų metų Juventus ekipoje 1999 m. Lippi perėjo į Milano Internacionale ekipą, tačiau po metų buvo atleistas dėl prastų rezultatų. Po šios pertraukos jis vėl sugrįžo prie Turino ekipos vairo. Iki pat 2004 m. treneris vėl sugebėjo laimėti kelis Serie A čempionų titulus ir patekti su ekipa į UEFA čempionų lygos 2003 m. finalą, kuriame tik po baudinių serijos nusileido A.C. Milan komandai.
2004 m. liepos mėnesį Lippi buvo paskirtas Italijos nacionalinės rinktinės treneriu. Aukščiausius pasiekimus Lippi kartu su nacionaline rinktine sugebėjo pademonstruoti 2006 m. pasaulio čempionate. Jame Italijos rinktinė pateko į finalą, o jame po baudinių serijos 5-3 įveikė Prancūzijos rinktinę.
Praėjus trims dienoms po finalo Lippi nepratęsė sutarties su Italijos futbolo federacija ir pasitraukė iš trenerio pareigų. Jį pakeitęs Roberto Donadoni nuvylė federaciją, kuomet 2008 m. Europos čempionate Italijos ekipa pasitraukė iš kovos jau po 1/4 finalo. Federacija atleido Donadoni ir į trenerio postą susigrąžino Lippi.
2010 m. gegužės 30 d. Italijos futbolo federacija pranešė, kad po 2010 m. pasaulio futbolo čempionato trenerį pakeis Fiorentina treneris Cesare Prandelli.
Geofizika
Geofizika (iš graikų γη (ge) „Žemė“ ir φύσις (physis) „gamta“) – mokslų, tiriančių žemės fizines savybes ir fizinius procesus, vykstančius žemės plutoje, hidrosferoje ir atmosferoje, kompleksas. Siejasi su fizine geografija, fizika, geologija, geochemija, geodezija ir naudojasi jų metodais.
Vystymosi istorija
I. Niutonas 1687 m nustatė, kad žemė ties ašigaliais yra suplota ir žemės plutos tankis didėja, einant gilyn. XVIII a. Matematikai ir fizikai A. Klero, P. Laplasas (Prancūzija), K. Gausas (Vokietija), M. Lomonosovas (Rusija), L. Oileris sukūrė geofizinių teorijų apie žemės formą, jos sukimosi dėsnius, potvynius, atoslūgius, žemės magnetizmą. 1896 m A. Bekerelis, M. ir P. Kiuri (Prancūzija) atrado radioaktyvumo reiškinį, kuriuo remiantis, buvo paaiškinta geotermika. R. Asmanas (Vokietija) ir L. Teresanas de Boras (Prancūzija) 1902 m nustatė stratosferos buvimą. Geofizikos raidai didelę reikšmę turėjo seismologija. B. Golicynas (Rusija) 1902 m sukūrė elektrodinaminių seismografų žemės gelmių fizikai tirti. A. Mochorovičius (Jugoslavija) 1909 m nustatė išilginių seisminių bangų greičio šuolio sluoksnį tarp žemės plutos ir mantijos. 1919 m įkurta tarptautinė geodezijos ir geofizikos sajunga žemės ir ją supančios erdvės tyrimams organizuoti. 1925 m E. Apltonas (D. Britanija), tirdamas radio bangų atspindėjimą atmosferoje, nustatė jonosferos sluoksnį. XX a. 4 dešimtmetyje buvo nustatyta žemės gelmių struktūra. Tarptautinių geofizikos metų (1957-58 m) tyrimai davė daug naujų duomenų apie magnetines audras, poliarines pašvaistes. Geofizinių tyrimai (naudingųjų iškasenų paieškos metodų, orų ir hidrologinio režimo prognozių tobulinimas, globalinis geosferų tyrimas) glaudžiai siejasi su kosminės erdvės tyrimais. Meteorologiniuose palydovuose būna speciali aparatūra atmosferos sudėčiai, atmosferos radioaktyviam užterštumui, debesuotumui ir kitiems reiškiniams tirti.
Lietuvoje
Gravimetrinius matavimus 1930 m pirmą kartą atliko K. Šleževičius. Lietuvos magnetinė nuotrauka prie Baltijos jūros buvo padaryta 1932 m (V. Brazdžiūnas). 1955-60 m magnetinių anomalijų interpretavimo srityje daug dirbo S. Blistrubas. 1961 m A. Ražinskas sudarė Lietuvos teritorijos gravitacinių anomalijų žemėlapius. Pirmieji seisminiai tyrimai (atspindinčių bangų metodu) nuosėdinių uolienų slūgsojimo gyliui nustatyti Lietuvoje buvo atlikti 1952 m Stoniškiuose, Šilutės raj.
Dovydžiai
Dovydžiai – kaimas rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, į šiaurės rytus nuo Kruopių. Auga Dovydžių ąžuolas (gamtos paminklas).
Lilis
Lilis  – miestas Prancūzijos šiaurėje, netoli sienos su Belgija, prie Diolio upės (Šeldės baseinas). Aukštutinės Prancūzijos regiono ir Šiaurės departamento sostinė. Kartu su metropolija (įeina Rubė, Turkuenas, Ipras, Turnė, Kortreikas, Mukronas) – virš 1 mln. gyventojų.
Tekstilės, chemijos, elektronikos, maisto pramonė. Mieste yra Lilio universitetas (įkurtas 1854 m.), veikia Lilio metropolitenas (pirmasis miesto metropolitenas be mašinistų), daug muziejų.
Istorija
Pasak legendos miestas vardu L’Isle įkurtas 640 m. Rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1066 m. Pagal Acheno mieste pasirašytą taikos sutartį, 1668 m. inkorporuotas į Prancūzijos karalystės sudėtį.
Futbolas
Mieste žaidžia Lille OSC klubas, įkurtas sujungus SC Fives ir Olympique Lillois komandas.
Lilyje 1938 m. vyko III pasaulio futbolo čempionatas.
Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla
Vilniaus rajono Pakenės Česlovo Milošo pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Pakenėje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191318896. Steigėjas Vilniaus rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|250px|left|Mokykla 2016 m.
Istorija
Mokykla įkurta 1919 m. Iš pradžių ji buvo pradinė mokykla, kurioje vaikai mokėsi rusų kalba. Nuo 1920 metų pradėta mokyti lenkų kalba. Mokykla savo pastato neturėjo, nuomojo patalpas pas Pakenės, Kenos, Ropėnų kaimų šeimininkus. 1952 m. mokykla išaugo į septynmetę. 1955-1959 m. mokykla persikėlė į Pakenės kaimą. 2000 m. mokykla tapo dešimtmetė. Kadangi trūko patalpų, mokykla dirbo dviem pamainom.
Mokykloje yra dešimt klasių, priešmokyklinio ugdymo grupė ir prailgintos dienos grupė. Yra dėstomos trys užsienio kalbos: rusų, anglų, vokiečių. Veikia 19 įvairių būrelių. Mokiniai aktyviai dalyvauja užklasinėje veikloje, gražiai pasirodo įvairiuose festivaliuose, šventėse. 2002 m. renovuotas mokyklos pastatas, įrengta jauki valgykla, salė, tualetai.
III amžius pr. m. e.
Trečiasis amžius prieš mūsų erą – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 300 m. pr. m. e. sausio 1 dieną ir pasibaigęs 201 m. pr. m. e. gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 2 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis
Amžiai: IV amžius pr. m. e. – '''III amžius pr. m. e.''' – II amžius pr. m. e.
80 m.
80 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Jelgavos gimnazija
thumb|right|Academia Petrina Jelgavoje Jelgavos (Mintaujos) gimnazija arba Academia Petrina – seniausia Vidžemės (Latvija) aukštesnioji mokykla, kurioje mokėsi daug būsimų Lietuvos kultūros, visuomenės, politikos veikėjų.
Istorija
Petras Bironas danų architektui S. Jensenui 1772 m. pavedė pastatyti pirmąją Latvijoje aukštąją mokyklą, gavusią steigėjo vardą Academia Petrina. Akademija atidaryta 1775 m. birželio 29 d., palaiminus Lenkijos ir Lietuvos karaliui Stanislovui Poniatovskiui. Šią aukštąją mokyklą baigė pirmasis latvių studentas, Ernestas Johanas Binemanis, tapęs garsiu matematiku, mechaniku, astronomu, pirmasis Latvijoje pademonstravęs skrydžius oro balionu.
Rusijos caras Pavlas I 1801 m. akademiją reorganizavo į universitetą, tačiau netrukus, 1806 m. naujasis caras Aleksandras I joje įsteigė gimnaziją Gymnasium Illustre. 1838 m. ji tapo gubernijos gimnazija. Rūmų dalyje 1818 m. įsteigtas Kuršo muziejus. thumb|left|Academia Petrina 2010 m. Mintaujos gimnazija buvo viena iš nedaugelio tuometinės Pietų Latvijos ir Šiaurės Lietuvos aukštesniųjų mokyklų. Kražių gimnazija veikė tik 1817–1842 m. ir buvo perkelta į Kauną, 1853 m. atidaryta Šiaulių gimnazija nesutalpino visų norinčių, be to, čia buvo dėstoma rusų kalba, o Mintaujoje pagrindinė buvo vokiečių kalba. Todėl daugelis Lietuvos inteligentų savo mokslams pasirinkdavo būtent Mintaują. Be to, čia veikė ir nedidelė mergaičių gimnazija.
1932 m. Mintaujos gimnazijoje įvyko vakaras, skirtas lietuvių poetui Maironiui. Vaižgantas skaitė apie Maironį referatą, o poetas buvo vainikuotas laurų vainiku.
Mintaujos apylinkėse nuo seno gyveno nemažai lietuviais save laikiusių žiemgalių ir iš Lietuvos atsikėlusių žmonių palikuonimis. Dažnai tie persikėlimai buvo susiję su trukdymais dirbti gimtinėje dėl politinių priežasčių. XIX a. pabaigoje ketvirtadalį miesto gyventojų sudarė lietuviai, veikė kelios lietuvių draugijos, chorai. Todėl Mintauja buvo ir viena iš būsimųjų Lietuvos ir Latvijos garsių visuomenės veikėjų ir politikų kalvių.
Čia kurį laiką gyveno Simonas Daukantas, 1894 m. vikaru į Mintaujos lietuvių parapiją paskirtas Juozas Tumas-Vaižgantas, gimnazijoje graikų ir lotynų kalbas dėstė Jonas Jablonskis. Gydytoju dirbo vienas žymiausių būsimos Latvijos politikų Paulis Kalninis. 1896–1907 m. Liudvika Didžiulienė net įkūrė lietuvių moksleivių bendrabutį – pensioną, globojo lietuvių moksleivius. Būtent Mintaujos gimnazijoje susikūrė „Kūdikio draugija“, organizavusi draudžiamos spaudos platinimą ir pasipriešinimą privalomam stačiatikių pamaldų lankymui.
Pirmojo pasaulinio karo metais gimnazija buvo uždaryta ir 1915 m. perkelta į Taganrogą. 1919 m. vėl pradėjo veikti kaip Jelgavos realinė gimnazija, nuo 1922 m. – kaip valstybinė klasikinė gimnazija, nuo 1934 m. – hercogo Peterio gimnazija.
Antrojo pasaulinio karo metais pastatas beveik visai sunaikintas. 1952 m. atstatytas, jame įsikūrė Mintaujos gimnazijos auklėtinio, Latvijos meno akademijos profesoriaus Gederto Eliaso vardu pavadintas Meno ir istorijos muziejus. Nuo 1945 m. atidaryta Jelgavos 1-oji vidurinė mokykla jau veikė kitose patalpose. 1997 m. sugražintas gimnazijos statusas, nuo 1999 m. veikia tik 7- 12 klasės.
Mokiniai
Mintaujos gimnazijoje mokėsi daug garsių žmonių. Ją baigė Latvijos prezidentai Janis Čakstė ir Albertas Kviesis, Lietuvos prezidentas Antanas Smetona, pirmasis Latvijos arkivyskupas profesorius L. Kundzinis (Kundziņš), būsimasis Lietuvos vyskupas Kazimieras Paltarokas, būsimieji kunigai, švietėjas Juozas Breiva, Petras Kraujalis, pašalintas už pravoslavų pamaldų nelankymą, literatas, savanoris Petras Rauduvė, Prienų „Žiburio“ gimnazijos steigėjas Peliksas Martišius, Vladas Mironas, Salantų kunigas ir tėvynės mylėtojas Pranas Motiejus Urbanavičius, Vincentas Vizgirda, Vilniaus Imperatoriškojo Universiteto Lyginamosios anatomijos ir zoologijos katedros profesorius Eduardas Karolis Eichvaldas, profesoriai Petras Avižonis, Kipras Bielinis, filosofas, filologas, mokslo istorikas Vladimiras Šilkarskis, Vytautas Didžiulis, gydytojas Juozas Buzelis, Pijus Grigaitis, Julijonas Antanas Gravrogkas, Ernestas Galvanauskas, Jonas Yčas, Konstantinas Jasiukaitis, Alfonsas Jurskis, dailininkas Petras Kalpokas, už nupieštą ant krosnies mokytojo karikatūrą išmestas iš gimnazijos, Laurynas Lopas, Petras Mulevičius, II Seimo atstovas, ministras Vytautas Petrulis, Vladas Požela, Juozas Paknys, Mykolas Sleževičius, būsimasis profesorius Juozas Stasiūnas, Jonas Šliūpas, Rokas Šliūpas, Juozas Vaičkus, žurnalistas, spaudos darbuotojas, vertėjas Adolfas Vėgėlė, dailininkas Justinas Vienožinskis, Juozas Tonkūnas, Juozas Tūbelis, dailininkas Pranas Žitkevičius, taip pat garsūs Latvijos mokslo, kultūros, politikos veikėjai Juris Alunanas, Adolfas Alunanas, Krišjanis Baronas, Gedertas Eliasas, L. Kundzinis, Karlis Miūlenbachas, Karlis Straubergas ir kiti. Moterų gimnazijoje mokėsi garsi latvių poetė Elza Rozenberga – Aspazija, knygnešė Michalina Didžiulytė – Ševeliovienė, rašytoja Gabrielė Petkevičaitė-Bitė, Liuda Purėnienė.
Nepriklausomybės laikais Jelgavoje mokėsi latvių aktorė Elza Radzinia, dramaturgas Martinas Zivertas, pedagogas Arvidas Bolšteinas, Misūrio universiteto metalurgijos profesorius Martinas Strautmanis, laikraščių leidėjas Normundas Hartmanis, po Antrojo pasaulinio karo – Latvijos ministras pirmininkas Andris Škėlė, architektas Imantas Jekabsonas, žurnalistas Gunaras Jekabsonas, profesorius, fizikos vadovėlių autorius Edvinas Šilteris, filosofijos daktaras Janis Vėjšas, profesorius Elmaras Veberis.
Kvarcas
Kvarcas yra silicio dioksido mineralas. Tai antras labiausiai paplitęs mineralas Žemės plutoje. Pagal Moso skalę kvarco kietumas yra 7.
Kvarcas randamas įvairiose geologinėse aplinkose, daugiausia – viršutinėje Žemės plutoje. Nuo įvairių priemaišų kvarco spalva būna labai įvairi nuo tamsiai juodos iki bespalvės.
Tantalas (reikšmės)
Tantalas gali reikšti:
IV amžius pr. m. e.
Ketvirtasis amžius prieš mūsų erą – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 400 m. pr. m. e. sausio 1 dieną ir pasibaigęs 301 m. pr. m. e. gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 2 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis
Amžiai: V amžius pr. m. e. – '''IV amžius pr. m. e.''' – III amžius pr. m. e.
Zapalimai
Zapalimai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 4 km nuo Kamšų.
Morfu įlanka
Tarptautinės bendruomenės, tarp jų Jungtines Tautas ir Europos sąjungą, pripažįsta Kipro Respublikos suverenitetą visai salai ir tai jos daliai, kurią kontroliuoja Turkų Kipras.
Ubikvitinas
thumb|300 px|Žmogaus ubikvitino tetrameras Ubikvitinas – peptidas, susidedantis iš 76 aminorūgščių liekanų (mol. masė 8600 Da). Ubikvitiną turi visos eukariotinės ląstelės. Jo struktūra yra labai konservatyvi, kas rodo platų ubikvitino – proteosomos sistemos, paplitimą. Ubikvitinas gali polimerizuotis, tai yra daugybė ubikvitino molekulių gali susijungti į ilgą grandinę, kuri susidaro nuosekliai, prie baltymo prisijungiant ubikvitinui tol, kol baltymas nukreipiamas degradacijai į proteosomą: tarp ubikvitino grandinės ir baltymo – substrato susidaro kovalentinis ryšys, atsirandantis tarp baltymo lizino (Lys48) liekanų e – amino grupių ir galinės ubikvitino liekanos karboksi grupės – baltymas jau yra pažymėtas, o tai reiškia, kad bus ardomas. Susiformavę konjugatai, turintys daugiau nei vieną ubikvitino molekulę, degraduojami proteazių, dažniausiai proteosomų, pagalba.
Ubikvitinavimas – yra griežtai valdomas kelių pakopų procesas. Jame dalyvauja 3 tipų fermentai. Šita sistema yra labai specifinė ir išranki, nes sudaryta pagal griežtą hierarchinio sudėtingėjimo principą. Tai E1 baltymas (ląstelėje jis tik vienas) – aktyvuoja ubikvitino molekulę ir perduoda ją vienam iš E2 fermentų (ubikvitiną prisijungiantis baltymas). Toliau į kaskadą įsijungia E3 ligazė (susiuvantis fermentas). Jis paima ubikvitiną nuo E2, susijungia su baltymų substratu ir kovalentiškai prijungia prie jo ubikvitino grandinę. Baltymo – substrato (taikinio) žymėjimas pasibaigė. Dabar jį atpažins ir su juo susiriš vienas ar daugiau 19S (PA700) reguliatoriaus subvienetų, kurie deubikvitinuoja baltymą prieš įleidžiant jį į proteosomą. Linijinė baltymo molekulė pateks į proteolizinę kamerą, kur bus skaldoma iki 5-24 aminorūgščių polipeptidų. Išėjus iš proteosomos į citoplazmą polipeptidai toliau bus hidrolizuojami iki aminorūgščių proteazių pagalba. Ubikvitinas tampa nereikalingas. Izopeptidazės skaldo iki monomerų markerinę grandinę, o atpalaiduotas ubikvitinas gali būti panaudotas pakartotinai.
Medgrinda
Medgrinda – tai slaptas medžio rąstais klotas kelias per pelkę žemiau jos paviršiaus, sudėtinė piliakalnių gynybinių įrenginių dalis. Medgrindos turėjo svarbią karinę reikšmę, jos buvo įrengiamos palaikyti nuolatinius ryšius tarp piliakalnių.
Evenų kalba
Evenų kalba, dar vadinama lamutų kalba – tungusų kalbų grupei, šiaurės pogrupiui priklausanti kalba. Vartojama Sibire gyvenančios evenų tautos.
Medgrinda
Medgrindų yra išlikę įvairiose Lietuvos vietovėse:
Evenų kalba
Išskiriami šie evenų kalbos dialektai: Armano, Indigirkos, Kamčiatkos, Kolymos-Omolono, Ochotsko, Olos, Tompono, Aukštutinės Kolymos, Akyryro, Lamunchino. Kalbą vartoja 30-50 % evenų, dauguma – vyresnio amžiaus, todėl kalbai gresia išnykimas.
Raidynas
Evenų kalba naudoja kirilicos raidyną:
81 m.
81 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Dikembe Mutombo
Dikembe Mutombo (g. 1966 m. birželio 25 d. Kinšasoje) – baigęs karjerą Kongo Demokratinės Respublikos krepšininikas.
Ūgis 2,18 m, svoris 120 kg. Po 2007–2008 m. D. Mutombo tapo laisvuoju agentu ir mąstė apie pasitraukimą iš profesionalaus sporto, bet 2008 m. gruodžio 31 d. Houston "Rockets" komanda pranešė, kad pasirašė vienerių metų sutartį su D. Mutombo. 2009 m. NBA atkrintamose rungtynėse Portlande prieš Portlendo Trail Blazers patyrė labai sunkią kairiojo kelio traumą ir balandžio 23 d. pasitraukė iš profesionalaus krepšinio.