cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Air India
Kompaniją 1932 m. įkūrė Indijos verslininkas ir aviatorius J. R. D. Tata. Kurį laiką avialinijos buvo vadinamos Tata Airlines. Pirmąjį savo skrydį kompanija atliko su de Havilland Puss Moth lėktuvu iš Karačio į Mumbajų. Po II pasaulinio karo įmonė buvo pervadintą į Air-India. 1960 m. pradžioje Air India įsigijo pirmąjį Boeing 707 orlaivį ir tapo pirmąja Azijos aviakompanija, turinčia reaktyvinius lėktuvus.
2011 m. vasario 27 d. įmonė susijungė su tuo metu pagrindine šalies aviakompanija Indian.
Turimi lėktuvai
2015 m. viduryje kompanija naudojo šiuos lėktuvus:
342 m. pr. m. e.
'''342 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
VI pasaulio futbolo čempionatas
VI pasaulio futbolo čempionatas įvyko 1958 metų birželio 8 d.–29 dienomis Švedijoje (Burosas, Erebras, Eskilstuna, Geteborgas, Halmstadas, Helsingborgas, Malmė, Noršiopingas, Sandvikenas, Solna, Udevala ir Vesterosas). Turnyre dalyvavo 16 komandų, suskirstytų į 4 grupes. Čempione pirmąkart tapo Brazilija su jaunuoju talentu Pele.
Atrankos varžybos
Dėl 15 vietų atrankos turnyre varžėsi 46 rinktinės.
1 grupė
Galutinė rikiuotė:
Papildomos rungtynės dėl 2-osios vietos:
2 grupė
Galutinė rikiuotė:
3 grupė
Galutinė rikiuotė:
Papildomos rungtynės dėl 2-osios vietos:
4 grupė
Galutinė rikiuotė:
Papildomos dėl 2-osios vietos:
Čempionai
🇧🇷 Brazilija
FC Drobeta-Turnu Severin
Drobetos-Turnu Severino FC – Rumunijos futbolo klubas iš Drobetos-Turnu Severino.
Istorija
Klubas įkurtas 1958 m. 2011 m. buvo išformuotas komanda, o klubas likviduotas.
Filipas Bruneleskis
thumb|Filipas Bruneleskis thumb|left|150px|Filipo Bruneleskio statula. Šv. Marijos del Fiore katedra, Florencija
Filipas Bruneleskis (Filippo Brunelleschi, * 1377 m. Florencijoje; † 1446 m. balandžio 15 d. Florencijoje) – italų ankstyvojo Renesanso architektas, skulptorius, centrinės perspektyvos atradėjas.
Florencijoje
Bruneleskis buvo pakviestas pabaigti Florencijos katedrą. Jis buvo visiškai perėmęs technikos išradimus, sudariusius dalį gotikinės tradicijos. Tai buvo gotikinė katedra. Jei jis nebūtų žinojęs gotikinių skliautų konstravimo metodų, jam nebūtų pavykę taip suprojektuoti. Kai Bruneleskis buvo kviečiamas projektuoti naujų bažnyčių ir kitų statinių, jis visai atsižadėjo tradicinio stiliaus. Jam buvo svarbus Romos didybės atgimimas, galįs pasireikšti ir mene.
Kelionės į Romą
Pasakojama, kad jis keliavęs į Romą, kur matęs šventyklų ir rūmų griuvėsius, daręs jų formų ir ornamentų eskizus. Jis neketino kopijuoti šių senovinių statinių (jie nebūtų galėję tenkinti XV a. Florencijos poreikių). Jo tikslas buvo sukurti naują statybos stilių, kuriame iš laisvai pavartotų antikinės architektūros formų gimtų nauja harmonija ir grožis.
Marija Cvirkienė
Marija Cvirkienė (1912 m. spalio 28 d. Bolgrade, Ukraina – 2004 m. birželio 23 d. Vilniuje) – Lietuvos tapytoja.
Biografija
Gimė Bolgrade, kur tuo metu mokytojavo jos tėvas Merkelis Račkauskas. 1921 m. visa šeima persikėlė į Panevėžį, kur jos tėvas dėstė mokytojų seminarijoje. Lankė mergaičių gimnaziją. 1927 m. Račkauskų šeima persikėlė į Kauną, Aukštąją Fredą. 1930 m. baigė „Aušros” mergaičių gimnaziją ir tais pačiais metais įstojo į Kauno meno mokyklą. Dailės mokėsi pas Petrą Kalpoką, Adomą Galdiką. Po intensyvių studijų 1935 m. pradėjo dalyvauti parodose. Kartu su savo vyru rašytoju Petru Cvirka 1937 m. keliavo po Vakarų Europą. Aplankė Berlyną, Drezdeną, Miuncheną, gyveno Paryžiuje, kur tuo metu gyveno nemaža dalis Lietuvos inteligentijos. Iki Antrojo pasaulinio karo sukūrė nemažai peizažų, iš kurių ryškiausiu meno kritikai laiko „Pavasarį prie Nemuno” (1938 m.). Kūryboje, ypač moterų portretuose, siekė atskleisti nuotaiką, būseną, nekoncentruojant dėmesio į psichologinę charakteristiką. 1938-1940 m. priklausė Lietuvos moterų dailininkių draugijai, buvo Lietuvos dailininkų sąjungos (nuo 1939 m. individualistų sekcijos) narė. 1940 m. dalyvavo „Dairos“ (dailininkų realistų-aktyvistų) grupės veikloje. Karo metu su P. Cvirka pasitraukė į Alma Atą, gyveno Maskvoje. Karo metu netapė. Prie tapymo grįžo tik 1945 m., grįžusi į Vilnių. Nuo 1946 m. LTSR dailininkų sąjungos narė. Nors tapė daug, pirmąją personalinę parodą surengė tik 1964 m. Dalyvavo parodose ir užsienyje (Vengrijoje, Italijoje, Čekoslovakijoje). 1965 m. suteiktas LTSR nusipelniusios meno veikėjos, 1972 m. – LTSR liaudies dailininkės vardas. 2000 m. buvo apdovanota 5 laipsnio Gedimino ordinu.
Kerės
Kerės ( (dgs.), iš 'pražūtis') – graikų mitologijoje demoniškos būtybės, destrukcinės dvasios, pagal Hesiodą Erebo ir Niktės dukterys. Jos yra juodos ir sparnuotos pražūties, mirties dvasios, nešančios žmonėms nelaimes ir mirtį. Kartais kerės gretinamos su erinijomis. Kerių romėniškas ekvivalentas – Letum arba Tenebrae.
Neretai jos reiškia individualaus žmogaus mirtį, pvz., Homero „Iliados“ 22 knygoje Dzeusas pasveria Achilo ir Hektoro keres. Heraklio hesiodiškame skyde jos vaizduojamos kaip kraują siurbiančios pabaisos, kurios tempia mūšio lauke kritusių kūnus į Požemio pasaulį. Atikos šventėje Antesterijose, jos įvardinamos kaip dvasios išvarytos iš namų, todėl kai kurie tyrėjai, mano, kad nuo to kilo žodžio reikšmė. . Antesterijų metu kerės vejamos šalin.
Balstogės vėliava
thumb|right|200px|Balstogės miesto vėliava Balstogės miesto vėliava – tai Balstogės miesto vėliava, kurioje yra trys vienodo pločio, horizontalios baltos, geltonos ir raudonos spalvos juostos. Vėliavos centre yra Balstogės miesto herbas. Vėliavos autorius Vilniuje gimęs menininkas Tadeusz Gajl.
Raginis žvaigždinas
Raginis žvaigždinas, dar vadinamas ir ožiniu žvaigždinu (Astrophytum capricorne) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalas. Stiebas iki 60 cm aukščio, cilindriškas. Epidermis su taškeliais, kurie jauniems augalams būna rausvi, o senstant pasidaro balti. Dygliai iki 7 cm ilgio, kreivi, primenantys ožio ragus.
Lichtenšteino futbolo varžybos 1992–1993 m.
Lichtenšteino futbolo varžybos 1992–1993 m.
Raginis žvaigždinas
Žiedai geltoni, blizgantys, iki 7 cm skersmens. Žiedų žiotys tamsiai raudonos.
Rupelis
Rupelis  – upė šiaurės Belgijoje, Antverpeno provincijoje; Šeldės dešinysis intakas. Nors ji tik 12 km, bet vandeninga, nes susidaro susiliejus 3 gan ilgoms upėms: Deilei, Netui ir Rumstui. Teka į šiaurės vakarus. Įteka į Šeldę ties Rupelmondu, į pietus nuo Antverpeno.
Upė laivuojama per visą ilgį, priklauso Briuselio kanalų sistemai. Jūros potvyniai sukelia Rupelio vandens lygio svyravimus. Prie Rupelio esantys miestai: Rumstas, Bomas, Nilas.
Erlėnų apylinkė
Erlėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, į šiaurę nuo Salantų, dešiniajame Salanto krante, abipus kelio Skuodas–Plungė.
Istorija
Apylinkė įkurta 1940 m. užėjus sovietams, 1944 m. atkurta vietoje Erlėnų seniūnijos. 1949 m. buvo Salantų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Salantų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Šauklių apylinkės ir dalis Laivių apylinkės. 1959 m. gruodžio 7 d. Erlėnų apylinkė prijungta prie Imbarės apylinkės (didžioji dalis) ir Mosėdžio apylinkės.
Tuberkuliozė
thumb|200px|Užsikrėtusio tuberkulioze žmogaus plaučiai Tuberkuliozė – labiausiai paplitusi infekcinė liga, kuria užsikrėtę yra daugiau nei du milijardai žmonių visame pasaulyje, daugiausia – besivystančiose šalyse. Kasmet nuo ligos miršta 2-3 milijonai žmonių, užregistruojama 9 milijonai naujų ligos atvejų.
Serbijos karalystė
Serbijos karalystė – serbų valstybė, įkurta 1882 m., kai Serbijos kunigaikštystės valdovas kunigaikštis Milanas Obrenovičius (Milan Obrenović) buvo karūnuotas Serbijos karaliumi.
Tuberkuliozė
Dauguma (90 %) užsikrėtusiųjų serga asimptomine, lėtine ligos atmaina. Tinkamai nepradėjus gydymo yra 10 procentų tikimybė, kad ši liga išsivystys į aktyvią tuberkuliozės formą, kuria susirgus mirtingumas siekia 50 procentų.
Serbijos karalystė
Serbijos kunigaikštystę Obrenovičiai valdė nuo 1817 m., tik vieną kartą pakeisti Karadžiordževičių atstovo. 1867 m. Serbijos kunigaikštystė išstūmė osmanų kariuomenę, taip de facto patvirtindama savo nepriklausomybę. 1878 m. Berlyno kongresas pripažino formalią Serbijos kunigaikštystės nepriklausomybę.
Tuberkuliozė
Ligos apibūdinimas, plitimas
thumbnail|right|Bakterija Mycobacterium tuberculosis Dažniausiai ją sukelia bakterija Mycobacterium tuberculosis (kitos: M. bovis, M.africanum, M.avium), 1882 m. pirmą kartą atrastos R. Kocho. Natūraliai sukėlėjai yra labai atsparūs ir plačiai paplitę aplinkoje. Mikobakterijos ypač jautrios tiesioginiams Saulės spinduliams. Liga galima užsikrėsti tik nuo žmogaus, sergančio aktyvia jos forma. Manoma, kad vienas sergantysis atvira tuberkuliozės forma per metus gali užkrėsti iki 25 sveikų asmenų. Jei sergantysis laikosi asmens higienos, užkrėstųjų skaičius sumažėja per pusę.
Serbijos karalystė
1918 m. Serbijos karalystė prisijungė prie Slovėnų, kroatų ir serbų valstybės, taip buvo sudaryta Serbų, kroatų ir slovėnų karalystė, vėliau tapusi Jugoslavijos karalyste, kurią valdė Karadžiordževičiai.
Tuberkuliozė
Ligos apibūdinimas, plitimas
Tuberkulioze suserga imlus (jautrus) bakterijai žmogus. Didžiausia rizikos zona yra besivystančios pasaulio šalys, kur nėra tinkamų sanitarinių sąlygų, didelė drėgmė. Padidėjusią riziką užsikrėsti taip pat turi sveikatos apsaugos darbuotojai, dirbantys su užkrėstais pacientais, asmenys, vartojantys intraveninius narkotikus, emigrantų, kurių šalyse paplitusi tuberkuliozė, tankiai gyvenamos teritorijos, neturtingai gyvenanti, negaunanti pakankamos medicininės pagalbos, visuomenės dalis. Toks gyvenimo būdas lemia sumažėjusį organizmo atsparumą ir padidėjusį imlumą tuberkuliozės sukėlėjui; tuberkuliozei yra būdingas labai ryškus socialinis pobūdis.
Patekusi į organizmą bakterija sukelia pirminę tuberkuliozę – save apribojantį, santykinai nesunkų plaučių susirgimą, kuris paprastai pasireiškia be simptomų. Žmogaus organizmas indukuoja efektyvų imuninį atsaką, pažeidimo židinys yra apribojamas jungiamuoju audiniu (formuojasi vadinamoji granuloma) ir kalcifikuojasi. Pasiekiama pusiausvyra tarp sukėlėjo ir organizmo. Apie 50 proc. atvejų infekcija toliau progresuoja ir pasireiškia aktyvia ligos forma per pirmuosius 2 metus, kitiems 50 proc. aktyvi ligos forma gali pasireikšti kada nors vėliau. Kartais aktyvi ligos forma gali pasireikšti pakartotinai užsikrėtus tuberkulioze.
Serbijos karalystė
Serbijos kunigaikštija
Serbijos kunigaikštija buvo valstybė Balkanuose, susikūrusi Serbų revoliucijos, trukusios 1804-1817 m., dėka. Nepaisydami brutalios priespaudos ir osmanų valdžios baudžiamųjų veiksmų revoliucijos vadai Karadžiordžė Petrovičius (Karađorđe), o vėliau Milošas Obrenovičius (Miloš Obrenović) pasiekė savo tikslą išlaisvinti Serbiją nuo ilgaamžės osmanų priespaudos. Pradžioje kunigaikštija apėmė tik buvusio Belgrado pašaluko (pašijos) teritoriją, bet 1831-1833 m. ji išsiplėtė į rytus, pietus ir vakarus. 1867 m. osmanų kariuomenė buvo išvyta iš kunigaikštijos teritorijos, kas patvirtino de facto kunigaikštijos nepriklausomumą. 1878 m. Serbija prasiplėtė į pietryčius, po to, kai ji 1878 m. Berlyno sutartimi buvo visiškai pripažinta kaip nepriklausoma valstybė. Tokia nepriklausoma kunigaikštija egzistavo iki 1882 m., kai ji tapo Serbijos karalyste.
Bebrikai
Graikų mitologijoje bebrikai – gentis Bitinijos regione. Kai bebrikus užkaravo Likas padedamas Heraklio, bebrikų žemė buvo pervadinta į Heraklėją. Likas ir Heraklis nugalėjo tuo metu valdžiusį bebrikų karalių Migdoną.
Tuberkuliozė
Ligos apibūdinimas, plitimas
Europoje nuo devintojo XX a. dešimtmečio stebimas tuberkuliozės padažnėjimas dėl pasikeitusių ekonominių ir socialinių sąlygų, padidėjusios imigracijos.
Tikimybė užsikrėsti priklauso nuo kelių veiksnių:
Serbijos karalystė
Bosnijos krizė
1908-1909 m. Bosnijos aneksijos krizė (dar vadinama Aneksijos krize) į viešuomenę prasiveržė 1908 m. spalio 5 d. Bulgarija paskelbė savo nepriklausomybę, o spalio 6 d. Austrija-Vengrija paskelbė aneksuojanti Bosniją ir Hercegoviną, kurioje daugiausia gyveno pietų slavai (serbai, kroatai, bosniai|). Įvykiai patraukė dėmesį tokių valstybių kaip Rusijos imperija, Osmanų imperija, D. Britanija, Italija, Serbija, Juodkalnijos kunigaikštystė, Vokietija ir Prancūzija. 1909 m. balandį buvo pataisyta 1878 m. Berlyno sutartis, kad atspindėtų naujus pokyčius, ir krizė pasibaigė.
Tuberkuliozė
Vaikų tuberkuliozė
Tuberkulioze užsikrėtę jaunesni nei 12 mėn. vaikai turi 43 proc. aktyvios ligos progresijos riziką; užsikrėtę 1–5 metų turi 24 proc. riziką; vyresni – 15 proc. riziką.
Serbijos karalystė
Bosnijos krizė
Dėl krizės ilgam smarkiai pablogėjo santykiai tarp Austrijos-Vengrijos iš vienos pusės ir Rusijos imperijos ir Serbijos karalystės iš kitos pusės. Aneksija ir reakcija į aneksiją tapo svarbiomis būsimo Pirmojo pasaulinio karo priežastimis.
Balkanų karai jų pasekmės
Serbija, laimėjusi du Balkanų karus, gavo daug teritorijų Centriniuose Balkanuose, jos plotas beveik padvigubėjo. 1912 m., Pirmojo Balkanų karo metu, Serbija iš Osmanų imperijos atkariavo beveik visą Kosovą, o Metohiją buvo prijungta prie Juodkalnijos karalystės. Gyventojai etniniai serbai ir albanai siekė persikelti pagal teritorinius užkariavimus. Dėl daugiaetninės Kosovo gyventojų sudėties į pasikeitusią valdžią jie sureagavo skirtingai. Albanai nesidžiaugė serbų valdžia, gyventojai ne albanai (serbai ir kiti slavai) valdžios pasikeitimą laike išvadavimu.
Tuberkuliozė
Vaikų tuberkuliozė
Lietuvoje iki 90 proc. suaugusiųjų yra užsikrėtę tuberkulioze, tačiau tik apie 5-15 proc. infekuotų asmenų vystosi aktyvioji tuberkuliozė. Liga užsikrėtę yra apie trečdalis visų žmonių pasaulyje.
Diagnostikos metodai
Tuberkuliozė įtariama :
Serbijos karalystė
Balkanų karai jų pasekmės
1913 m. lapkričio 29 d. albanų žemėse, Pirmojo Balkanų karo metu užkariautose Osmanų imperijoje, Serbijos karalystė suformavo Dračo apygardą su centru Drače. Apygardą sudarė 4 rajonai, kurių centrai buvo Dračas , Lješas , Elbasanis ir Tirana.
Pasibaigus 1912 m. Pirmajam Balkanų karui Kosovas tarptautinėje arenoje 1913 m. Londono sutartimi buvo pripažintas Serbijos karalystės dalimi, o šiaurinė Metohija – Juodkalnijos karalystės dalimi. 1918 m. Serbijos karalystė prisijungė prie naujai sudarytos Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės, kuri vėliau tapo Jugoslavijos karalyste.
Balkanų lygos valstybių nesutarimai dėl Makedonijos regiono teritorijos 1913 m. sukėlė Antrąjį Balkanų karą. Jame Serbija ir Graikija kariavo prieš Bulgariją. Iš Bulgarijos atkariautos žemės buvo padalintos 1913 m. Bukarešto sutartimi. Sernija ėmė valdyti žemes, kurios buvo vadinamos Vardaro Makedonija, o dabar yra nepriklausoma Makedonijos respublika.
Nužudymas Sarajeve
1914 m. birželio 28 d. Sarajeve (tada Austrijos-Vengrijos miestas) buvo nužudytas Austrijos erchercogas Pranciškus Ferdinandas. Tai labai sustiprino įtampą tarp Austrijos-Vengrijos ir Serbijos. Sarajevo nužudymo įkvėpėjų tarpe buvo ir slapta radikali serbų organizacija „Juodoji Ranka“. Teroristus palaikė serbų civilių ir kariškių tinklas, padėjęs jiems keliauti ir slėptis, juos treniravęs ir tiekęs ginklus bei informaciją. Po nužudymo konspiratoriai Bosnijoje buvo suimti ir 1914 m. spalį teisti Sarajeve.
Tuberkuliozė
Gydymas ir profilaktika
Pagrindinės veiksmingos profilaktikos priemonės yra gerų ekonominių ir socialinių sąlygų užsitikrinimas, pilnavertė mityba. Problemą reikia spręsti kompleksiškai.
Serbijos karalystė
Nužudymas Sarajeve
Nužudymo politinis tikslas buvo atskelti pietines slaviškąsias Austrijos-Vengrijos provincijas nuo Austrijos-Vengrijos imperijos. Erchercogo Pranciškaus Ferdinando nužudymas sukėlė įvykių grandinę, kuri sukiršino didžiąsias Europos valstybes, ir po 37 dienų Europoje prasidėjo karas.
Pirmasis pasaulinis karas
1914 m. Serbijos kariuomenė pasiekė pirmąją Sąjungininkų pergalę Pirmajame pasauliniame kare. 1915 m. Serbiją okupavo jungtinės priešininkų – Austrijos-Vengrijos, Vokietijos imperijos ir Bulgarijos – pajėgos.
Tuberkuliozė
Gydymas ir profilaktika
Gydymui svarbi savalaikė diagnozė ir griežtas standartizuoto gydymo taikymas.
Mauna Kea observatorija
thumb|right|265px|Mauna Kea observatorija thumb|right|265px|„Subaru“ teleskopai, „Keko-1“ ir „Keko-2“ teleskopai, ir NASA infraraudonųjų spindulių teleskopai
Tuberkuliozė
Gydymas ir profilaktika
Profilaktinis vaikų skiepijimas BCG vakcina (bacillus Calmette-Guérin) nėra absoliuti apsauga nuo užsikrėtimo. Didelės apimties meta-analizės tyrimai parodė, kad BCG vakcina efektyvi apie 50 proc., apsaugant vaikus nuo sunkių tuberkuliozės formų. BCG vakcinos įtaka įvairių klinikinių vaikų tuberkuliozės formų išvengimui yra nevienoda.
BCG vakcinos skiepijimo politika įvairiose pasaulio šalyse labai skiriasi: nuo visiško šios vakcinos atsisakymo (pvz., Danija, Belgija, Italija), tik rizikos grupių skiepijimo (pvz., Jungtinė Karalystė, Austrija, JAV, Nyderlandai, Švedija) iki visuotinio visų naujagimių skiepijimo (Rusija, Lietuva). Šalys, niekada nenaudojusios BCG vakcinacijos programose, turi panašių ligos paplitimą, kaip ir šalys, skiepijančios tik rizikos grupes.
Serbijos karalystė
Valdovai
Karalžudystė atvėrė kelią į sostą Karadžiordževičiams, kuriuos gerbė visi Balkanų serbai, nes jų pradininkas Karadžiordžė Petrovičius buvo laikomas žmogumi, kuris suardė Osmanų imperijos jungą. Petras I Karadžiordževičius pradžioje nenorėjo užimti sostą, kadangi buvo pasibjaurėjęs perversmu. Tačiau vėliau tapo Serbijos karaliumi ir valdė nuo 1903 m. birželio 15 d. iki 1918 m. guodžio 1 d., kai buvo paskelbta Serbų, kroatų ir slovėnų karalystė.
Tuberkuliozė
Žodžio kilmė
Pažeistuose plaučių židiniuose susidaro uždegiminiai mazgeliai, lotyniškai vadinti tuberculum – nedidelis auglys.
Semiatyčių miesto vėliava
thumb|right|200px|Semiatyčių miesto vėliava
Tuberkuliozė
Žodžio kilmė
Senas lietuviškas ligos pavadinimas – džiova.
Semiatyčių miesto vėliava
Semiatyčių miesto vėliava - tai Semiatičės miesto vėliava, kurioje yra trys vienodo pločio, horizontalios raudonos, geltonos ir mėlynos spalvos juostos. Vėliavos centre yra Semiatyčių miesto herbas.
Tuberkuliozė
Šaltiniai
http://kaunovsc.sam.lt/naujienos/kovo-24-oji-2013/
http://www.ulac.lt/ligos/T/tuberkulioze
http://ligos.sveikas.lt/lt/ligos/infekcines_ir_parazitines_ligos/tuberkulioze
Raudondvario gimnazija
miniatiūra|250px|right|Nuo stadiono pusės
Raudondvario gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kauno raj. Raudondvaryje, Atgimimo g. 1, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191090656.
Mokykloje yra apie 500 mokinių ir 50 mokytojų.
Şahdağ Qusar FK
Kusaro „Şahdağ“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Kusaro.
CAM Timișoara
Timišoaros CAM – buvęs Rumunijos futbolo klubas iš Timišoaros.
Şahdağ Qusar FK
Istorija
Klubo ištakos siekia 1950 m. Žaidė Aukščiausioje lygoje. Žlugo 2017 m.
Davonys
Davonys – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gelvonų. Veikia Davonių koplyčia (stačiatikių).
343 m. pr. m. e.
'''343 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kanas (reikšmės)
Kanas gali reiškti:
Pietų Bandama
Pietų Bandamos regionas  – vienas iš Dramblio Kaulo Kranto regionų. Yra šalies pietinėje dalyje, prie Bandamos upės ir Atlanto vandenyno. Administracinis centras – Divas.
Administracinis suskirstymas
Regione yra 4 departamentai:
Pūčkorių kapinynas
Pūčkorių kapinynas, kitaip – Pūčkorių senkapis (Lietuvos Respublikos registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas 16190, senas registro kodas AV2021) – kapinynas Plungės rajono savivaldybės teritorijos šiauriniame pakraštyje, Pūčkorių kaime (Žemaičių Kalvarijos seniūnija), 0,23 km į pietus nuo kelio Žemaičių Kalvarija–Gegrėnai–Medsėdžiai.
Kapinynas
Įrengtas bevardžio upelio dešiniajame krante, slėnio pakilumoje. Saugoma teritorija stačiakampio plano, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 85 m ilgio ir 50 m pločio, dirvonuojanti, lygiu paviršiumi. Šiaurės rytiniu jos pakraščiu praeina lauko kelias.
Teritorijos plotas – 4008 m².
0,45 km į pietvakarius yra Pūčkorių II piliakalnis, 1,3 km į pietryčius – Pūčkorių III piliakalnis.
Istorija
Kapinynas detaliau netyrinėtas, preliminariai datuojamas I tūkst. – II tūkst. pradžia.
Į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registrą įrašytas 1993 m.
Zigmas Verbickas
Zigmas Verbickas (1939 m. balandžio 4 d. Kybartuose – 1996 m. gruodžio 16 d. Kaune) – choro dirigentas ir muzikos mokytojas.
Biografija
1957–1961 m. choro dirigavimo mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. Andrius Kairys), o 1969–1976 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. Jono Motiekaičio klasė).
1965–1972 m. – Kauno siuvimo fabriko „Baltija“ moterų choro vadovas – parengė 1970 m. respublikinei dainų šventei. 1967–1975 m. – Juliaus Janonio popieriaus fabriko dainų ir šokių liaudies ansamblio meno vadovas ir dirigentas – parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei. Vienerius metus vadovavo „Inkaro“ dainų ir šokių liaudies ansambliui. 1969–1981 m. – Kauno Prano Mažylio medicinos mokyklos merginų choro (70-80 dalyvių) vadovas. Merginas išmokė nemaža dainų, dalyvavo koncertuose ir dainų šventėse, chorų apžiūrose pelnė prizinių vietų.
Nuo 1975 m. – Kauno kultūros darbuotojų profsąjungos mišriojo choro „Leliumai“ chormeisteris. 1980 m. respublikinei dainų šventei parengė Kauno J. Janonio popieriaus fabriko mišrųjį chorą.
Nuo 1984 m. – Kauno skirstomųjų šaldytuvų įmonės vyrų vokalinio ansamblio vadovas, 1982–1992 m. – Marijampolės aukštesniosios pedagoginės (pedagogikos) mokyklos muzikos dėstytojas ir vaikinų ansamblio vadovas. Ansambliai dalyvavo televizijos ir „Sidabrinių balsų“ konkursuose, kur pelnė prizinių vietų.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Lichtenšteino futbolo varžybos 1993–1994 m.
Lichtenšteino futbolo varžybos 1993–1994 m.
Korporacija
Korporacija ( – bendrija) – teisiškai įtvirtinta asmenų grupė, kurią jungia profesinių arba luominių interesų bendrumas. Tai savarankiškas teisės subjektas.
Viduramžiais buvo paplitusios amatininkų ir pirklių korporacijos – cechai, gildijos. Lietuvoje veikė profesiniu, ideologiniu ar etniniu pagrindu susikūrusios, dažniausiai akademinės korporacijos.
Studentų korporacijos yra akademinės organizacijos, turinčios savo hierarchinę struktūrą, simboliką, tradicijas ir principus. Tarpukariu Lietuvoje veikė 63 studentų korporacijos, dažniausiai susiburdavusios profesiniu pagrindu. Vėliau sovietmečiu jos buvo uždraustos. Nepriklausomoje Lietuvoje veikia 11 atkurtų tarpukario ir naujai susibūrusių korporacijų:
Lomžos miesto vėliava
thumb|right|200px|Lomžos miesto vėliava Lomžos miesto vėliava - tai Lomžos miesto vėliava, kuri yra sudaryta iš trijų geltonos, mėlynos ir raudonos spalvos trikampių. Vėliava oficialiai pradėta naudoti nuo 1995 m. gruodžio 20 dienos.
Eugenija Liumaitė
Eugenija Liumaitė-Juodeikienė (g. 1958 m. gruodžio 20 d. Vališkiuose, Radviliškio rajonas) – Lietuvos poetė, pedagogė.
Biografija
Mokėsi Šilėnų aštuonmetėje mokykloje,Tyrulių vidurinėje mokykloje. 1982 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą, 2003 m. – anglų filologiją Šiaulių universitete. Dirbo Šiaulių logopediniuose vaikų globos namuose.2008m.- Bazilionų vidurinės mokyklos mokytoja.
Su kitais 1991 m. įkūrė Šiaulių literatų klubą „Verdenė“, jam vadovauja. Lietuvos rašančių mokytojų „Spindulio“ draugijos tarybos narė. Redagavo šiauliečių O. Valantinienės, T. Račienės ir radviliškiečio A. Stugio poezijos knygas.Sudarė "Verdenės" klubo bendraautorių knygas
Komelininiai
Komelininiai (Commelinaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) šeima.
Šeima skirstoma į du pošeimius, kuriuose yra 40 genčių ir apie 650 rūšių. Yra nemažai dekoratyvinių augalų.
Organizacija
Organizacija (🇬🇷 – instrumentas) – asmenų grupė, sukurta ar pati susikūrusi kažkokiai bendrai veiklai, darbui ar tikslui.
Organizacijos veikla koordinuojama, ji turi išteklius, organizacinę struktūrą.
Jei organizacija įregistruojama, ji paprastai tampa juridiniu asmeniu su nustatytais valdymo organais. Tokiu atveju ji pati gali turėti nuosavą turtą.
Pagal formalumą skiriamos formaliosios organizacijos ir neformaliosios organizacijos.
Prie organizacijų taip pat priskiriamos valstybės, slaptos draugijos, nusikalstami susivienijimai.
Organizacijos tikslai
Henris Mintsbergas skirsto organizacijos tikslus į keturias grupes:
Mintsbergas išskiria keturis sisteminius organizacijų tikslus:
Organizacijos santykiai su išore
Mintsbergas išskiria penkis pagrindinius būdus, kuriais organizacijos išorėje esantys suinteresuoti asmenys gali veikti organizaciją:
Savo ruožtu, jis išskiria keletą tiesioginės kontrolės būdų:
Valdžia organizacijoje
Mintsbergas išskiria keturias pagrindines sistemas, per kurias organizacijoje reiškiasi valdžia:
Formalios valdžios sistema remiasi formalia valdžia, kurią suteikia postas, pareigos, dalyvavimas valdymo organe. Mintsbergas išskiria dvi kontrolės sistemas, per kurias ji reiškiasi: asmeninės kontrolės sistemą bei biurokratinės kontrolės sistemą.
Kompetencijos sistema reiškiasi tada, kai organizacijos nariai darosi sunkiai pakeičiami, nes turi organizacijai reikalingos kompetencijos, ir taiko ją kritiškai svarbiai funkcijai atlikti.
Politikos sistema reiškiasi per politinius žaidimus.
Debalcevė
Gyventojai
Mieste gyveno 25,5 tūkst. gyventojų (2014). Ukrainiečių buvo 64,45 proc., rusų – 32,57 proc. (2001). Ukrainiečių kalbą vartojo 21,9 proc. žmonių.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Karių kapai Miestas įsikūrė 1878 m., kai buvo nutiestas Donecko geležinkelis. Geležinkelio stotis – žymiausia Debalcevės vieta. Žmonių skaičius augo nuo 9,5 tūkst. 1923 m. iki 34.0 tūkst. apie 1939 m. Vėliau sumažėjo nuo 35,5 tūkst. 1989 m. iki 30,2 tūkst. 2001 m., dar vėliau iki 26,0 tūkst. 2013 m.
Pirmaisiais sovietmečio penkmečio metais geležinkelio transporto mazgas ir mašinų gamybos įmonė buvo rekonstruoti. Gamykloje pradėta gaminti metalų liejyklų, aukštakrosnių įranga.
1970 metais pastatyti pirmieji nauji gyvenamieji mikrorajonai.
2015 m. Debalcevė tapo svarbiausia Ukrainos-Rusijos karo fronto linijos dalimi ir karo eigą lemiančio susidūrimo vieta po to, kai 2015 metų sausio pabaigoje Rusijos pajėgos po ilgos ir intensyvios kovos išstūmė Ukrainos kariuomenę iš Donecko oro uosto.
Pskovo sritis
Pskovo sritis (rus. Псковская область) – Rusijos sritis europinės dalies šiaurės vakarų federalinėje apygardoje. Valdo gubernatorius Andrejus Turčiakas (turi 8 pavaduotojus).
Istorija
Pskovo sritis sudaryta 1944 m. rugpjūčio 23 d. Plotas 55 300 km²; gyventojų – 736,7 tūkst. (2005). Administracinis centras – Pskovas.
Nuo 2018 metų Pskovo sričiai vadovauja gubernatorius Michailas Vedernikovas (Михаил Юрьевич Ведерников).
Geografija
Pskovo srities vakaruose plyti velikajos žemuma su Pskovo-Peipaus įduba. Yra aukštumų: Lugos, Sudomos, Bežanicų (iki 338 m aukščio). Didžiausios upės – Velikaja, Šelonė, Lovatė, Pliusa. Daug ežerų, didžiausieji – Peipaus (dalis), Pskovo.
Administracinis suskirstymas
Pskovo sritis suskirstyta į 24 rajonus:
Tautinė sudėtis
Tautinė sudėtis pagal 2010 m. surašymą:
Miestai
Didžiausi miestai (tūkst. gyv., 2005 m.):
Donatello
Donatelas buvo gyvo, veržlaus temperamento menininkas. Pirmasis pradėjo kurti apvalią – visatūrę, su architektūra nesusietą skulptūrą. Giberčio mokinys. Skulptūra tuo metu vystėsi dviem kryptim: pasaulietine ir religine.
Kūryba
Donatelas genijus reiškėsi abiejose šiose kryptyse. Jo sukurta „Nukryžiuotojo“ skulptūra subtiliai atskleidė žmogiškąsias kančias, momento herojiškumą, tuo smarkiai nutoldama nuo viduramžių skulptūros tradicijų. Donatelo novatoriškumas labiausiai išryškėjo Dovydo skulptūroje. Jauno Dovydo kūnas pilnas gracijos ir jėgos. Visa jo laikysena byloja mums apie pergalę, patirtą prieš milžiną Galijotą. Nors Donatelo kūrybą stipriai veikė antikinis menas, tačiau jo skulptūra skyrėsi nuo antikos skulptūrų.
Dovydas vaizduojamas su šiaudine skrybėle kaip paprastas piemuo. Ši skulptūra nieko nebeturi iš idealaus ir tobulo pusdievio, kurį labai mėgo vaizduoti graikai savo skulptūrose. Kitoks yra ir Dovydo nuogumas. Jo figūroje matomos ne vien idealias proporcijas ir tobulą grožį, bet laisvą, savo jėgomis pasitinkančią herojišką asmenybę. Dovydas yra pirmoji po ilgos pertraukos sukurta natūralaus žmogaus ūgio ir apnuoginta skulptūra.
Ruth Jacott
Ruth Jacott (g. 1960 m. rugsėjo 2 d. Paramaribe, Suriname) – olandų dainininkė.
Gimė Suriname, tačiau būdama devynerių, su savo šeima persikėlė gyventi į Nyderlandus. Savo karjerą pradėjo keliose skirtingose grupėse. 1988 metais laimėjo „Knokke“ festivalį Belgijoje. Po pergalės Ruth gavo pasiūlymų vaidinti miuzikluose, tokiuose kaip „Cats“ ir „A Night at the Cotton Club“.
Profesionalios dainininkės karjerą pradėjo 1993 m., kai atstovavo Nyderlandams „Eurovizijos“ dainų konkurse, vykusiame Milstryte (Airija). Su popmuzikos stiliaus daina „Vrede“ atlikėja užėmė šeštąją vietą. Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Ruth Jacott“. Iki šiol Ruth yra išleidusi 12 studijinių albumų, kurie visi atsidūrė Olandijos albumų tope. Sėkmingiausias albumas „Hartslag“ užėmė antrąją vietą. Ji taip pat išleido keletą sėkmingų singlų.
Nuo 2011 m. veda savo televizijos laidą „Simply the Best“.
2011 m. spalio 3 d. su Edsilia Rombley išleido bendrą singlą „Uit het oog niet uit mijn hart“. Kūrinys užėmė 36 vietą Olandijos singlų tope, kur jis išliko keturias savaites. Vaizdo klipo premjera įvyko spalio 4 d. Iki 2012 m. liepos mėn. svetainėje „Youtube“ klipas peržiūrėtas daugiau nei 100 000 kartų.
Sotheby's
thumb|180px| Sotheby’s Londone Sotheby’s – vieni seniausių aukcionų namų pasaulyje, įkurti prekiautojo knygomis Samuelio Bakerio Londone 1744 m. Šie aukcionų namai yra antri pagal dydį pasaulyje. Šiuo metu „Christie's“ aukcionų rūmai yra stambiausi.
Istorija
Pirmosios varžytinės įvyko 1744 m. kovo 11 d. 1778 metais mirus Bakeriui, jo įkurtas aukcionas atiteko verslo partneriui George Leigh ir sūnėnui John Sotheby. Pastojo vardu ir vadinami aukciono namai iki šiol. Sėkmingai plėtojantis verslui aukciono namai išplėtojo savo veiklą svarbiausiuose pasaulio miestuose. Sotheby’s yra pirmieji aukciono namai kurie varžytines pradėjo rengti internetu. Aukciono bendra pardavimų apimtis siekia 3 mlrd. JAV dolerių.
Kaseris
thumb|Kaseris Kaseris  – sūrio rūšis, kilusi Graikijoje, dabar plačiai naudojama graikų ir turkiškoje virtuvėse.
Savybės
Kaseris yra avių pieno sūris su nedidelėmis ožkų pieno priemaišomis. Ankstyvoji jo gamybos fazė primena mozarelos gamybą, tačiau vėliau jis yra brandinamas apie keturis mėnesius, taip išgaunant specifinę tekstūrą ir kvapą. Pagamintas sūris yra šviesiai gelsvas ir šiek tiek primena parmezaną.
Sūrio naudojimas labai įvairus. Graikų virtuvėje jis naudojamas tradiciniame kepinyje kaseropita.
FK Minsk (moterys)
ŽFK Minsk – Baltarusijos futbolo klubas iš Minsko. Moterų komanda dalyvauja elito diviziono pirmenybėse.
Istorija
2008 m. buvo suburta moterų futbolo komanda „Minčanka“.
Sezonai
Šaltinis:
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. rugsėjo 8 d.
Valuvanadas
thumb|150px|left|Valuvanado sostinė buvo Angadupuramas
Valuvanadas (malajalių kalba: വള്ളുവനാട്) - vienas iš svarupamų (feodalinių karalysčių) Keraloje, egzistavęs nuo viduramžių Čeros subyrėjimo XII a iki XVIII a.
Ši karalystė valdė teritorijas vidurio Keraloje (dab. Malapuramo rajone į šiaurę nuo Bharathapužos upės). Jos sostinė (kovilakam) buvo Angadupuramas (prie dabartinio Perinthalmanos miesto). Valdovai buvo tituluojami valuvakonathiriais.
Istorija
Ši karalystė atsirado suirus Čeros imperijai. Iš pradžių ji buvo viena stipriausių. Tačiau XIV a. šiaurėje ėmė augti Kožikodės karalystė, siekusi pajungti Valuvanadą. Dėl to labai ilgai truko karai su Kožikode, kurių pasekmė buvo tai, kad Valuvanadas neteko beveik visų teritorijų, tačiau išsaugojo nepriklausomybę.
Užėmę senąją Valuvanado sostinę Thirunavają, Kožikodės zamorinai ėmė tituluotis rakšapuruša (t. y. liaudies gynėjais) ir pradėjo rengti mamankamo šventes, kas iki tol buvo Valuvanado privilegija. Jos, rengiamos kas 12 metų, buvo ypatingos tuo, kad buvo leidžiama nužudyti valdovą zamoriną, kurį saugodavo tūkstančiai karių. Valuvanado valdovai ne kartą siuntė savo karius į šią misiją, tačiau niekam nepavyko to padaryti. Dauguma karių priklausė savižudžių būriams čaver ir šias misijas atlikdavo dėl kraujo keršto kudipaka.
Po Maisoro karalystės invazijos į Kožikodės karalystę, paskutinysis valuvakonathiris pabėgo iš šalies, ir karalystė buvo panaikinta.
Jungtinių Valstijų generalinis solisitorius
thumb|Jungtinių Valstijų generalinio solisitoriaus struktūra Jungtinių Valstijų generalinis solisitorius, generalinis solisitorius – JAV federalinis pareigūnas, atstovaujantis JAV Vyriausybei Aukščiausiame Teisme, jeigu Valstijos yra ginčo šalis. Be to, jis sprendžia, kuriais atvejais Vyriausybė skųs teismo sprendimus, koordinuoja atstovavimą Vyriausybei Valstijų apeliaciniuose teismuose. Skiria JAV Prezidentas, pritarus Valstijų Senatui. Pagal rangą JAV teisingumo ministerijoje yra trečias (pirmas – JAV generalinis atornėjus, antras – šio pavaduotojas).
Pietų Komoė
Pietų Komoės regionas  – vienas iš Dramblio Kaulo Kranto regionų. Yra šalies pietrytinėje dalyje, Ganos pasienyje, prie Komoės upės ir Atlanto vandenyno. Administracinis centras – Aboisas.
Gyventojai
Gyventojų daugumą sudaro anji.
Administracinis suskirstymas
Regione yra 4 departamentai:
Lipniškės
Lìpniškės  – agromiestelis Baltarusijoje, 25 km į šiaurės rytus nuo Lydos, 20 km nuo Lietuvos sienos, Gaujos upės dešiniajame krante. Lipniškių apylinkės centras. Veikia vaikų darželis, vidurinė mokykla, kultūros namai, ligoninė, ryšių skyrius, yra parduotuvių.
Istorija
thumb|left|Miestelio gatvė
Lipniškės įsikūrusios etninėse lietuvių žemėse, kuriose 20 km į pietus ir 50 km į rytus nuo jų iki XIX a. vidurio kalbėta lietuviškai. 1411 m. kunigaikščio Žygimanto Kęstutaičio įsakymu Mikalojus Gožkovskis Lipniškėse pastatė pirmąją bažnyčią, ji sudegė per 1700–1721 m. Šiaurės karą. 1521 m. Ldk Žygimantas Senasis Lipniškes ir Geranainis padovanojo Vilniaus vaivadai ir LDK kancleriui Albertui Goštautui. 1528 m. už Polocko apsiausties pralaužimą ir taikos su totoriais sudarymą perdavė jas Vaitiekui Goštautui. 1666 m. Lipniškės kartu su Geranainiais atiteko Mykolui Kazimierui Pacui. 1610 m. Lietuvos didysis kunigaikštis Vladislovas Vaza Lipniškėms suteikė Magdeburgo teisę, Ldk Stanislovas Augustas Poniatovskis ją 1792 m. patvirtino su miesto herbu – Vyčiu raudoname fone; skirtingai nuo LDK herbo, raitelis laiko ne kardą, o vėliavą.
1700 m. miestelyje įvyko LDK bajorų suvažiavimas, kuris nutarė sunaikinti didikų Sapiegų giminę (Valkininkų konfederacija). 1781 m. čia veikė parapinė mokykla, nuo 1835 m. pertvarkyta į dviklasę. 1795 m. Lipniškės atiteko Rusijos imperijai, tapo Rusijos imperijos kanclerių valda. 1804 m. Lipniškių bažnyčia buvo perstatyta, 1890 m. ji vėl sudegė. 1835–1866 m. valdant M. Volskiui veikė daugiau kaip 20 parduotuvių, 16 įvairių įstaigų ir įmonių – 3 kepyklos, aludės, 2 vaistinės, restoranas, viešbutis ir kt. XIX a. pabaigoje buvo miestelis, Ašmenos apskrities Lipniškių valsčiaus centras, buvo bažnyčia, 3 sinagogos, ligoninė, mokykla, vandens malūnas.
1894 m. Juzefas Pilsudskis Lipniškėse išleido 6 laikraščio „Polski rabotniczy“ numerius. 1900–1927 m. kunigų J. Makreckio ir Paukštos bei Lipniškių valdytojo A. Volskio rūpesčiu pastatyta Šv. Kazimiero mūrinė bažnyčia, nuo XX a. 2-osios pusės Baltarusijos architektūros paminklas. Nuo 1920 m. Lipniškės priklausė vadinamajai Vidurinei Lietuvai, 1922–1939 m. buvo valdomos Lenkijos. Nuo 1939 m. pabaigos priklauso Baltarusijai.
Dilgėlinė boružė
Dilgėlinė boružė (Hippodamia notata) – boružių (Coccinellidae) šeimos vabalas. Dydis 4,5-5,5 mm. Kūnas ovalus, su rausvai rožiniais antsparniais. Kiekvienas antsparnis su 5 juodomis dėmėmis, dar yra viena kriaušės formos dėmė prie skydelio.
Aptinkama drėgnų medynų pakraščiuose. thumb|210px|left|Dilgėlinė boružė (Hippodamia notata)
Argentinos provincijos
Argentinos provincijos suformuotos pagal 1853 m. konstituciją ir 1994 m. pakeitimus. Argentina, kaip federacinė respublika, padalinta į 23 federacines provincijas ir atskirą statusą turinčią federalinę Buenos Airių apygardą. Provincijos savarankiškai prižiūri teismų sistemą ir pradinį mokslą; turi atskiras konstitucijas. Provincijos padalintos į departamentus, o Buenos Airių provincija – į apylinkes (partidos). thumb|right|250px|Argentinos provincijos. Oranžine spalva pažymėtų teritorijų statusas ginčitynas ([[Argentinos Antarktida, Pietų Atlanto salos)]]
344 m. pr. m. e.
'''344 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Taškuotasis žvaigždinas
Taškuotasis žvaigždinas (Astrophytum myriostigma) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos bedyglis augalas. Stiebas cilindriškas, iki 50 cm aukščio ir 15 cm skersmens. Epidermis su gausiai baltais vilnotais žvyneliais.
Žiedai geltoni, iki 6 cm skermsnes. Sėklos rudos, lėkštelės formos.
Spalio 3
Spalio 3 yra 276-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 277-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 89 dienos.
Vardadieniai
Alanas – Alanta – Evaldas – Kristina – Milgintas – Teresė – Valda
Netas
Netas  – upė šiaurės Belgijoje, Antverpeno provincijoje; viena Rupelį (Šeldės baseinas) sudarančių upių. Susidaro ties Lyru susiliejus Didžiajam Netui (Grote Nete) ir Mažajam Netui (Kleine Nete). Didysis Netas prasideda Limburgo provincijoje, prie Hečelio-Ekselio. Mažasis Netas prasideda prie Reto. Teka vakarų kryptimi. Netas ties Bomu susilieja su Deile ir sudaro Rupelį.
Prie Didžiojo Neto ir Neto įsikūrusios upės: Gelis, Vesterlas, Heist op den Bergas, Lyras, Diufelis.
Išnašos
thumb|left|400px|Didysis Netas ties Heist op den Bergu
Liudvinavo apylinkė (Marijampolė)
Liudvinavo apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Suvalkijoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Liudvinavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Marijampolės rajonui. 1954 m. prijungta Pasudonės apylinkė, Ąžuolyno apylinkė, Kūlokų apylinkė, Želsvos apylinkė, dalis Šilavoto apylinkės, dalis Kumelionių apylinkės ir dalis Gulbiniškių apylinkės, 1963 m. – dalis Netičkampio apylinkės. 1972 m. pabaigoje Liudvinavo apylinkės Želsvelės kolūkis buvo antrasis LTSR kolūkis, kurio visi gyventojai persikėlė iš vienkiemių į gyvenvietes. 1975 m. prijungta mažoji dalis naikinamos Naujienos apylinkės, 1977 m. – dalis naikinamos Padovinio apylinkės.
Savanų regionas
Savanų regionas yra administracinės teritorijos:
Paradoksas
Paradoksas – teiginys, kuris iš pirmo žvilgsnio gali atrodyti suprantamas ir teisingas, tačiau priveda prie prieštaravimų ar nesuderinamumų. Paprastai tai paaiškinama tuo, kad: arba šie teiginiai klausime nereiškia tiesioginio prieštaravimo, arba keista jų loginė išvada iš tikrųjų nėra prieštara, arba tiesiog pačios prielaidos nėra teisingos (ar negali būti visos teisingos tuo pačiu metu). Šių dviprasmybių ir neapibendrintų teiginių išaiškinimas, kuriais buvo grindžiami visi paradoksai, dažnai turėjo didelę įtaką nemenkiems atradimams psichologijoje, filosofijoje, matematikoje ir kitose mokslo srityse.
Žodis „paradoksas“ dažnai naudojamas vietoj žodžio „prieštara“ ir atvirkščiai, tačiau skirtumas yra gana didelis, nes „prieštara“ pati savaime reiškia paneigimą, o dauguma paradoksų dažnai leidžia daryti dviprasmiškas išvadas, kurios gali būti teisingos su kai kuriomis išimtimis.
Loginiai paradoksai (ne matematiniai)
right|thumb|Peleninė su „Nerūkyti“ ženklu.
Psichologiniai paradoksai
Psichologiniai paradoksai dažnai atskleidžia prieštaravimus, kylančius tarp situacijos ir žmogaus asmeninių interesų, prieštaravimus tarp teorinės situacijos ir praktinio įgyvendinimo, intencijų ir veiksmų, jausmų ir mąstymo, norų ir galimybių, ir pan.
Selenicė
Selenicė – savivaldybė Vliorės apygardoje, Vliorės apskrityje, pietvakarių Albanijoje. 18 476 gyventojai (2011 m. duomenys). Išvystyta bitumio pramonė.
Porsche 911
Porsche 911 – nuo 1963 m. gaminamas Porsche kompanijos sportinis automobilis. Iki pat 1998 m. šio modelio varikliai buvo aušinami oru.
911 modelis dažnai naudojamas įvairiose lenktynėse. Jis laikomas vienu sėkmingiausiu automobilių lenktynių modeliu. Šį modelį naudojusios komandos yra laimėjusios tokias lenktynes kaip 12 val. Sebring, 24 val. Daitonos, 24 val. Niurburgringo, o 1979 m. triumfavo 24 valandų Le Mano lenktynėse.
Nuo 2012 m. gaminama naujausia Porsche 911 versija 991.
1999 m. Amžiaus automobilių rinkimuose Porsche 911 liko penktoje vietoje. 2013 m., minint modelio 50-metį, buvo parduotas 820 000-tasis 911 modelio automobilis.
Amphipappus
Amphipappus – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Genties pavadinimas kilęs iš graikų kalbos dviejų žodžių junginio: amphi- (dvigubas), pappos (Skristukas).
Tai iki pusės metro užaugantis šakotas krūmas. Kilęs iš JAV pietvakarių, kur jis auga grupėmis sausose, uolėtose vietovėse.
Porsche 911
911 modeliai
Nepaisant naujų modelių pakitimų, kiekvienas jų buvo vadinamas 911. Pati Porsche atskirus modelius vadina skirtingais pavadinimais:
Lichtenšteino futbolo varžybos 1994–1995 m.
Lichtenšteino futbolo varžybos 1994–1995 m.
Jičynas
Jičynas  – miestas Hradec Kralovės krašte, Čekijos. Nutolęs maždaug 85 km į šiaurės rytus nuo Prahos, vaizdingame Čekijos rojaus regione, ties Prachovo uolomis.
Jičynas yra paskelbtas miesto paminklo rezervatu (městská památková rezervace), kadangi gerai išlikęs miesto istorinis centras. Apie stačiakampę aikštę taisyklingai gotiškai išdėstytos gatvės, likę įtvirtinimų likučiai ir renesansinės arkados bei baroko architektūros namai. Miestas siejamas su populiariu pasakų personažu Rumcajs.
Netoli miesto Austrijos-Prūsijos karo metu, 1866 m., įvyko Gičino mūšis.
Istorija
VI a. pradžioje būsimo Jičyno apylinkes apgyvendino slavų gentys. Manoma, kad būsimas Jičynas buvo įkurtas XII a. pabaigoje toje vietoje, kur dabar yra kaimas Staré Místo ('Sena vieta'), netoli Velišo pilies. Kiek vėliau gyvenvietė pasislinko 2 km į šiaurę, į dabartinę vietą, kuri geriau apsaugota Cidlinos upės. Pirmas žinoma rašytinis Jičyno paminėjimas yra Bohemijos karaliaus Vaclovo II žmonos karalienės Gutos, dar žinomos kaip Jitka, rašte, datuotame 1293 m. rugsėjo 1 d. Manoma, kad miestas galėjo būti pavadintas pagal karalienę ( 'Jitkos miestas'). Miestas buvo pastatytas su gatvėmis, taisyklingai išdėstytomis apie stačiakampę aikštę, apsuptas medinių įtvirtinimų su bastionais ir grioviu.
LKAL 1993–1994 m. sezonas
LKAL 1993–1994 metų sezonas – paskutinis Lietuvos krepšinio Aukščiausiosios lygos sezonas. Pirmenybėse nugalėjo Vilniaus „Policijos Akademijos“ komanda, kuri vėliau pasivadino „Sakalais“ ir debiutavo LKL. Taip pat šioje lygoje debiutavo ir Šiaulių „Kelininkas“ (dabar „Šiauliai“).
Jičynas
Istorija
Pradžioje Jičynas buvo karaliaus nuosavybė, bet didžiąją dalį XIV a. ir XV a. pradžioje jis priklausė Vartenberkų giminei. Įkūrus miestą jame buvo pastatytos dvi bažnyčios – medinė parapijinė bažnyčia ties pietvakariniu aikštės kampu ir akmeninė šv. Jokūbo bažnyčia su kapinėmis ties pietrytiniu kampu. XIV a. pabaigoje medinė bažnyčia buvo perstatyta į akmeninę parapijinę šv. Ignatijaus bažnyčią.
XV a. kelis kartus keitėsi Jičyno savininkai, kol miestas tapo Trčkų iš Lipos giminės nuosavybe (1487–1607). 1453 m., valdyti ėmus Vilemui Trčkai, mieste medinius namus ėmė keisti akmeniniais. Perstatė ir miesto įtvirtinimus. Centrą su miesto pakraščiais sujungė treji vartai: vakariniai Prahos (1577 m.), šiauriniai Holino ir rytiniai Valdicių vartai (1568 m.), kurie vieninteliai išliko iki dabar.
Buvo planuota miestą visiškai perstatyti į modernų miestą su atskirtomis reprezentacine ir amatininkų dalimis. 1624 m. šiauriau centrinės aikštės imtas statyti Naujasis miestas. Tačiau didžiuma šių planų liko neįgyvendinti po ankstyvos Valenšteino mirties 1634 m., dėl kurios miestas prarado savo reikšmę. 1627 m. parapijinė šv. Ignatijaus bažnyčia kartu su kolegija buvo perduota Jėzuitams.
Į šiaurės rytus nuo centro 1630 m. imta statyti vila su lodžija (Libosad). Priešais ją buvo barokinis sodas, o aplink – parkas. Su miestu jungė 1,7 km ilgio alėja, apsodinta liepomis. Netoli Libosad, dabartiniame Valdicių (Valdice) kaime 1627 m. buvo įkurtas kartūziečių vienuolynas su Dangun ėmimo bažnyčia. Vienuolyne iki 1785 m. buvo Valenšteinų šeimos kapinės. Šiandien vienuolynas naudojamas kaip kalėjimas.
1710 m. miestas tapo Trautmansdorfų (Trauttmansdorff) giminės nuosavybe. 1784 m. Jičynas tapo naujo regiono centru. Pirmą XIX a. pusę miestas greitai plėtėsi, ypač į rytus.
Iki 1918 m. Jičynas buvo Austrijos monarchijos žemių dalis (po 1867 m. Austrijos-Vengrijos susitarimo liko Austrijos žemėse), buvo Jicin rajono centras, vienu iš 94 Bezirkshauptmannschaften Bohemijoje.
Po Antrojo pasaulinio karo apie miesto centrą buvo pastatyta daug panelinių namų.
Miyavi
Takamasa Išihara (石原 貴雅) geriau žinomas sceniniu vardu Miyavi (雅-MIYAVI-), yra japonų visual kei roko muzikantas. Jo darbas gitaristu grupėje Dué le Quartz ir jo sėkminga solo karjera sudarė puikaus muzikanto reputaciją Japonijos muzikos scenoje.
2014 m. Miyavi pasirodė kino filme Unbroken (Nepalūžęs), kurį režisavo garsi aktorė Andželina Džoli. Taip pat ėmėsi smulkesnių vaidmenų Amerikos kino industrijoje. Pavyzdžiui, filmuose Kong: Skull Island ir Stray.
Jaunystė
Būdamas 15 metų, Miyavi nusipirko savo pirmąją gitarą (nors iš pradžių jis planavo pirkti bosinę gitarą) ir multi-efektorių iš savo santaupų ir pradėjo rašyti muziką po traumos, kuri neleido jam žaisti futbolo.
1999-2004: Dué le Quartz ir indies era
1999 m., būdamas 17, Miyavi prisidėjo prie visual kei grupės Dué le Quartz, kurioje jis buvo vadinamas Miyabi. Po Dué le Quartz’s išsiskyrimo 2002 m., jis pareiškė, kad ketina pradėti solo karjerą ir pasikeisti vardą į Miyavi. Greitai jis išleido debiutinį albumą Gagaku. Vėliau jis pasirašė kontraktą su PS Company ir galiausiai su Universal Music Group bei tapo major label atlikėju. Didžiulis Miyavi muzikos ir vizualaus stiliaus pasikeitimas palikus Dué le Quartz privertė didžiąją dalį buvusių klausytojų išsisklaidyti, bet tai pritraukė naujų.
Prieš vaidindamas save 2003 m. filme Oresama, Miyavi taip pat vaidino kartu su buvusiu grupės draugu Sakito, iš Dué le Quartz, filme Ryomano Tsumato Sono Ottoto Aijin.
Miyavi reguliariai spausdino įvairiuose japonų roko žurnaluose, tokiuose kaip Fools Mate, Arena 37c ir Shoxx. Praeityje jis taip pat dirbo modeliu Gothic & Lolita Bible ir įvairiems prekiniams ženklams, tokiems kaip drabužių linija Fotus.