cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edmundas Seilius
Edmundas Seilius (g. 1975 m. Marijampolėje) – Lietuvos operos dainininkas (lyrinis tenoras), Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistas.
Biografija
Nuo pirmos klasės dainavo berniukų choro „Vyturėlis“, 7 metus lankė muzikos mokyklą, mokėsi groti smuiku bei fortepijonu. Tais pačiais metais baigė pagrindinę mokyklą bei smuiko specialybę Marijampolės muzikos mokykloje, dainuodavo solo moksleivių rūmuose. Konkurso „Dainų dainelė“ laureatas, diplomantas. Būdamas 15–16 metų, vykstant balso mutacijai, kuomet negalėjo dainuoti lūžtančiu – aukštu diskanto – balsu, kūrė dainas (žodžius ir muziką).
Baigęs Marijampolės Jono Totoraičio vidurinę mokyklą, studijavo ir baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje prof. Vytauto Juozapaičio dainavimo klasę, gavęs magistro laipsnį. Kiti vokalo pedagogai – Bronius Tamašauskas, Arūnas Malikėnas. Gavęs universitetų stipendijas, išlaikęs egzaminą anglų kalba, po 1 metus studijavo prestižiniame JAV Dalaso muzikos universitete (SMU-Dallas) bei Bostono konservatorijoje (NEC-Bostonas), dirbo JAV.
2007–2008 m. sezoną dirbo Reino nacionalinėje operoje (Strasbūras, Prancūzija). Aukštai įvertintas už puikią tartį prancūzų kalba komiškoje operoje „L’Etoile“ – „Žvaigždė“ (joje kuriamas personažas prancūziškai kalbėjo net 40 minučių). Dalyvavo meistriškumo kursuose su pasaulinėmis žvaigždėmis Katia Ricciarelli, Gaetano Bardini, Michael Paul, Robin Legatte, Ruta Schlegel, Pierre Vallet, Waldemar Wild. Koncertavo, gastroliavo ir dirbo JAV, Vokietijoje, Prancūzijoje, Lenkijoje, Japonijoje, Vengrijoje.
2008 m. rugsėjo – gruodžio mėn. dalyvavo LTV muzikiniame projekte „Triumfo arka“. Iškart patekęs į dalyvių dešimtuką, varžėsi dėl „auksinio balso“ titulo. Tapo II–ojo turo 2–ąją savaitę (spalio 18 d.), III–ojo turo 2–ąją savaitę (lapkričio 8 d.) bei III–ojo turo absoliučiu lyderiu (susumavus visų 3 savaičių rezultatus), taip pat finalinio turo I–ojo pusfinalio (gruodžio 13 d.) lyderiu. II–ajame pusfinalyje (gruodžio 20 d.) lyderiu netapo, nors ir surinko vienodą balų skaičių su 10 metų jaunesniu Liudu Mikalausku, sulaukusiu daugiau žiūrovų balsų. Finale (gruodžio 27 d.) taip pat surinko vienodą balų skaičių, tačiau žiūrovų balsai lėmė pergalę L. Mikalauskui.
2010 m. sausio – kovo mėn. kartu su Marijampolės choru dalyvavo TV3 muzikiniame projekte „Chorų karai“ ir laimėjo 2–ą vietą. 2011 m. tapo šio projekto komisijos nariu.
Vedęs, žmona – operos solistė Kristina Zmailaitė (sopranas), dukra Barbora.
Kalba bei dainuoja vokiečių, anglų, prancūzų, rusų bei lenkų kalbomis.
Rio Grandė (Argentina)
Rio Grandė – miestas Argentinos pietuose, Ugnies Žemės, Antarktidos ir Pietų Atlanto salų srityje, Ugnies Žemės salos šiaurėje, Atlanto vandenyno pakrantėje. 60 000 gyv.
Prezidento Ipolito Irigojeno nutarimu, 1921 m. liepos 14 d. Rio Grandė (ispanų k. „didžioji upė“) įkurta kaip gyvulininkystės centras. Laikui bėgant išplėtota žvejybos ir žuvies apdirbimo, elektronikos pramonė. Netoli miesto išgaunama nafta ir dujos. Turizmas (daugiausia sportinė žūklė).
Visokiai (Račkų valsčius)
Visokiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Račkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Birutė Garbaravičienė
Birutė Bagdanskytė-Garbaravičienė (g. 1958 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – Lietuvos filologė, žurnalistė, redaktorė, visuomenės veikėja.
Biografija
1965–1976 m. mokėsi Kauno 7-ojoje vidurinėje mokykloje. 1976–1982 m. Vilniaus universitete studijavo filologiją (lietuvių kalba ir literatūra). Nuo 1982 m. laikraščio „Kauno tiesa“ korektorė, stilistė, 1992–2002 m. dienraščio „Kauno diena“ korespondentė, kultūros ir meno priedo „Santaka“ žurnalistė. Rašė kultūros, religijos, išeivijos, mokslo, paveldo ir architektūros, socialinės politikos temomis.
1999–2004 m. VDU Politikos mokslų ir diplomatijos instituto Žurnalistikos katedros viešosios komunikacijos magistrinės programos baigiamųjų darbų gynimo komisijos narė ir žurnalistinės praktikos vadovė. 2002–2010 m. mėnraščio „Akiračiai“ internetinės versijos redaktorė. 2003–2009 m. LTV laidos „Be pykčio“ redaktorė. 2003–2010 m. leidinio „Miesto IQ“ vyr. redaktorė. 2005 m. prezidento Valdo Adamkaus konsultantė. 2005–2012 m. Lietuvos istorinės prezidentūros Kaune vadovė. Nuo 2012 m. SC Baltic Media leidinių (žurnalai „IQ. The Economist“, „Intelligent Life“ ir kt.) redaktorių kolegijos pirmininkė.
Nuo 1992 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narė, LŽS Kauno apskrities skyriaus valdybos narė. Nuo 1996 m. viena iš Kauno „Santaros-Šviesos“ klubo steigėjų. 1999–2002 m. ALF Baltijos-Amerikos partnerystės programos ekspertų tarybos narė. 2001–2002 m. Skurdo monitoringo komisijos prie LR Prezidento ekspertų tarybos narė. VšĮ Prezidento Valdo Adamkaus biblioteka-muziejus valdybos narė. Česlavo Milošo gimtinės fondo vicedirektorė. Didžiosios aulos muzikos draugijos, Meno kūrėjų asociacijos narė.
Johan Kriek
Johanas Krykas (g. 1958 m. balandžio 5 d.) – buvęs profesionalus JAV tenisininkas. Buvusi septintoji pasaulio raketė. Johanas profesionalu tapo 1978 metais. Per savo karjerą jis laimėjo 14 ATP titulų. Krykas du kartus laimėjo Australian Open turnyrą. Žaisdamas tenisą jis užsidirbo 2 383 794 JAV dolerių. Krykas gimė Pongoloje, Pietų Afrikos Respublikoje. Dabar jis gyvena Floridoje, JAV. Johanas baigė savo karjerą 1994 metais.
1982 metų rugpjūtį, Krykas tapo JAV piliečiu.
FK Kėdainių SM
Kėdainių SM – Lietuvos futbolo klubas iš Kėdainių. Tai Kėdainių sporto mokyklos futbolo komanda.
Paviršius
thumb|225px|right|Paviršiaus segmento pavyzdys.
Paviršius geometrijoje ir topologijoje – sąvoka, apibūdinanti dvimatę topologinę daugdarą. Tokių daugdarų pavyzdžiais gali būti trimačių geometrinių kūnų paviršiai mums įprastoje trimatėje euklidinėje erdvėje. Tačiau yra ir sudėtingesnių, pavyzdžiui, vienpusis paviršius Kleino butelis. Jie negali būti atvaizduoti euklidinėje erdvėje be singuliarumų arba persikirtimų.
Dvimatiškumas mūsų atveju reiškia, kad kiekvieno daugdaros taško padėčiai nusakyti būtinos dvi koordinatės, dviejų skaičių (x,y) pora. Tarkim Žemės paviršiuje tokios koordinatės yra ilguma ir platuma.
Aprašymo būdai
Paviršių galima aprašyti kaip visumą taškų, užduodamą tam tikra funkcija:
Kartais vieną iš kintamųjų galima parašyti išreikštame pavidale:
Kozincės Rūpestingosios Mergelės Marijos parapija
Kozincės Rūpestingosios Mergelės Marijos parapija  – parapija įkurta 2008 m. birželio 24 dieną. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Balstogės Baciečkų dekanatui. 1984–1987 m. pastatyta mūrinė parapijos koplyčia.
Naberežnyje Čelnai
Naberežnyje Čelnai  – miestas Rusijoje, Tatarstano Respublikoje, yra rajono administracinis centras. 2021 m. duomenimis, Naberežnyje Čelnai yra 33-ias pagal gyventojų skaičių Rusijos Federacijos ir 89-as Europos žemyno miestas – 2021 m. gyveno 532 074 žmonių.
Miestas įsikūręs Kamos kairiajame krante, 225 km į rytus nuo Kazanės. Prieplauka, oro uostas. Garsėja automobilių „Kamaz“ gamyba (pagrindinė gamykla), yra vandens jėgainė, išvystyta statybų, maisto, medienos, lengvoji pramonė.
Institutai: Kamos politechnikos, pedagoginis, religijos ir filosofijos, Vedų universitetas. Lėlių teatras.
Istorija
Gyvenvietę 1626 m. įkūrė rusai kaip Мыс Челны dykroje, kuri jau buvo beapauganti mišku. Anksčiau čia gyveno pusiau klajokliai (tikriausiai žemę paliko žlungant Kazanės chanatui). Pavadinime rusiškas žodis челн („laivas“) yra perdarytas iš totorių чаллы („kalnas, plika kalva“). 1930 m. gavo miesto teises. 1969 m. čia pastačius „Kamaz“ automobilių gamyklą, miestas ėmė sparčiai augti. Po TSRS lyderio L. Brežnevo (1906–1982) mirties miestas 1982–1988 m. vadinosi Brežnevu.
Gerbėjos nepasilieka pusryčiams
Gerbėjos nepasilieka pusryčiams  – vokiška komedija, kuri pasirodė 2010 m. Režisieriaus Marc Rothemund romantinė drama žinoma anglišku pavadinimu „Vienišas pagal kontraktą“.
Siužetas
Lėktuvu į Berlyną grįžta Lila. Ji siaubingai knarkia skrydžio metu ir net sugeba apseilėti bendrakeleivį. JAV praleido ištisus metus. Per tą laiką jos mama susirado jaunesnį vyruką. Sesuo pakvaišusi dėl „Berlin Mitte“ grupės. Botanikos sode ji susiduria su Kristoferiu, šios grupės nariu. Vyrukas pagalvojo, kad ji yra jo fanė, tačiau mergina jo neatpažįsta. Lila užmiršo savo telefoną, o jis rado. Kai susitinka, jie gerai praleidžia laiką. Bet vėliau aiškėja, kad vyrukas yra sudaręs kontraktą ir privalo neturėti merginos mažiausiai metus. Lilos jaunėlė sesuo Liucė (Liuciferis) papasakojo draugei, o jos šią žinią apie sesers draugystę su superžvaigžde greitai išplatino. Krisas pagalvoja, kad tai Lilos darbeliai ir ji bando prasigyventi iš šios istorijos. Grupės vadybininkai neigia bet kokius Kriso santykius su Lila.
Thierry Henry
Tieri Danielis Enri (g. 1977 m. rugpjūčio 17 d.) – buvęs prancūzų futbolininkas, Prancūzijos rinktinės puolėjas.
Arsenal klubo visų laikų rezultatyviausias žaidėjas. Už rezultatyvumą keturis kartus gavęs metų pasaulio rezultatyviausio žaidėjo prizą (2002, 2004, 2005, 2006), 2003 bei 2004 metais užėmė antrąją vietą pasaulio metų futbolininko rinkimuose.
2007 m. už 16,1 mln. svarų sterlingų parduotas Barselonai. 2010 m. liepos 14 d. persikėlė į JAV, Niujorko „Reb Bulls“ klubą. 2012 m. sausio 6 d. buvo 2 mėnesiams išnuomotas Arsenal FC klubui.
2007 m. spalio 18 d., rungtynėse su Lietuva įmušė 2 įvarčius, pagerino Mišelio Platini Prancūzijos rinktinėje įmuštų įvarčių rekordą ir tapo tuometiniu rezultatyviausiu Prancūzijos rinktinės futbolininku. 2022 m. jo rekordą pagerino Olivjė Žiru.
Atrankos į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą atkrintamosiose varžybose su Airija, per pridėtinį laiką sukčiaudamas padėjo pelnyti įvartį: baudos aikštelėje susistabdė kamuolį ranka ir tada perdavė įvarčio autoriui Viliamui Galasui. Dėl šio incidento kilo didelis skandalas. Dalyvavo 2010 m. pasaulio čempionate, bet ten prancūzai patyrė fiasko ir paskelbė karjeros rinktinėje pabaigą.
Baigęs futbolininko karjerą, Anri 2016 m. tapo Belgijos rinktinės trenerio asistentu.
Jakutiškių pagrindinė mokykla
Ukmergės rajono Jakutiškių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Jakutiškiuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191654313. Steigėjas Ukmergės rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Jakutiškiuose 1912–1950 m. veikė pagrindinė mokykla, 1950–1993 m. – septynmetė, aštuonmetė, devynmetė. Vėliau Jakutiškių mokykla tapo Deltuvos mokyklos skyriumi, o apie 2015 m. buvo uždaryta.
Krasnokamenskas
Krasnokamenskas  – miestas Rusijos pietryčiuose, Užbaikalės krašte, netoli Kinijos sienos, 535 km į pietryčius nuo Čitos; rajono centras. 56,0 tūkst. gyventojų (2005 m.). Miestas įsikūręs Užbaikalėje, Argūnės kalvagūbrio priekalnėse. Atšaka į Čitos-Priargunsko geležinkelį. Oro uostas. Urano, molibdeno rūdų gavyba ir sodrinimas, maisto (mėsos) pramonė.
Miestas itin užterštas urano ir kitų metalų atliekomis.
Istorija
1943 m. atrasti geležies rūdos telkiniai, pradėjo kurtis gyvenvietė; miesto teisės suteiktos 1969 m.
Kirmėliniai moliuskai
Kirmėliniai moliuskai (Aplacophora) – moliuskų klasė. Gyvena įsirausę į smėlį ar dumblą. Kirmėlinių moliuskų kiautas išlenkto rago formos su abiem kiaurais galais.
Pasaulyje žinoma 350 kirmėlinių moliuskų rūšių.
Bosnių kalba
Bosnių kalba – pietų slavų kalba, kuria kalba bosniai. Paplitusi Bosnijoje bei Sandžako regione (Serbija ir Juodkalnija). Šia kalba taip pat kalba apie 150 tūkst. emigrantų Vakarų Europoje ir JAV, bei keliasdešimt tūkstančių emigrantų Turkijoje.
Bosnijos ir Hercegovinos valstybinė kalba, kartu su serbų bei kroatų kalbomis. Kalbos gramatinė struktūra tokia pati kaip ir minėtų serbų ir kroatų kalbų. Pagrindiniai skirtumai glūdi kai kurių žodžių tarime. Pvz., žodis „kava“ bosniškai „kahva“, kroatiškai „kava“, serbiškai „kafa“. Be to, bosnių kalba turi daugiau skolinių iš turkų kalbos.
Istorija
Kaip atskira kalba ji buvo pripažinta 1991–1992 m., iki tol laikyta serbų – kroatų kalbos tarme.
Alpinistas (filmas)
Alpinistui Geibui, kurį vaidina Silvestras Stalonė, tenka gelbėti nusikaltėlių pagrobtus pinigų lagaminus, iškritusius po lėktuvo katastrofos.
Pūgžlys
Pūgžlys arba ežgė (Gymnocephalus cernuus) – ešerinių (Percidae) šeimos žuvis.
Kūnas dažniausiai iki 15 cm ilgio, rečiau – iki 25 cm. Sveria 30–40 g, kartais iki 150 g. Viršutinė kūno dalis žalsvai pilkos spalvos, išmarginta įvairaus didumo tamsių dėmių. Pilvas balkšvas. Nugaros pelekas priekinėje pusėje turi tvirtus spyglio pavidalo spindulius, žiaunų dangtelio užpakalinis kraštas dantuotas. Apatinio peleko pirmieji du spinduliai kieti ir smailūs.
Gyvena didžiojoje Europos dalyje ir Sibire. Lietuvoje dažnas. Gyvena Kuršių mariose, lėtai tekančiose upėse.
Mėgėjiškai žvejojami.
Ziulkovas
Ziulkovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Račkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kiauleikių II kapinynas
Kiauleikių II kapinynas – kapinynas Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pietvakarinėje dalyje, Kiauleikių kaimo žemių šiaurės rytiniame pakraštyje (Kretingos seniūnija).
Įrengtas Žibos kairiajame krante, nuo XX a. pr. ariamas, suardytas. Teritorijos plotas nenustatytas.
1926 m. ariamoje dirvoje rasta trimitinė antkaklė, plati juostinė apyrankė, Romos imperijos moneta, keramikos šukių. Radiniai pateko į privačias kolekcijas, antkaklė saugoma muziejuje Alka Telšiuose.
Kapinynas datuojamas II – IV a.
Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Ludwig Martin
Markus Ludwig Martin (1909 m. balandžio 25 d Waltenhofen-Martinszell, Oberallgäu apskritis – 2010 m. kovo 31 d. Karlsrūjėje, Vokietija) – vokiečių teisininkas, Vokietijos federalinis generalinis prokuroras.
Biografija
Užaugo pieninės darbininko šeimoje. Priešai tėvo valią, tačiau su tikybos mokytojo užtarimu baigė abitūrą ir studijavo teisę bei makroekonomiką Pietų Vokietijoje – LMU universitete (Miunchenas, Bavarija). 1933–1934 m. m. baigė papildomąsias filosofijos studijas Popiežiškajame universitete Romoje (Italija). 1932 ir 1937 m. išlaikė valstybinius teisės egzaminus, pradėjo karjerą Bavarijos justicijos tarnyboje.
Nuo 1939 m. ikiteisminio tyrimo teisėjas (tuo metu vad. Jourrichter), vėliau baudžiamųjų bylų teisėjas ir mokslinis bendradarbis Reicho advokatūroje prie Reichsgericht (Leipcigas). Nuo 1939 m. spalio prokuroras, nuo 1953 m. federalinis teisėjas, iki 1963 m. Vokietijos AT (Bundesgerichtshof) baudžiamųjų bylų teisėjas, 1963–1974 m. federalinis prokuroras.
Aidas Giniotis
Aidas Giniotis (g. 1964 m. lapkričio 17 d. Šiauliuose) – Lietuvos aktorius, režisierius, kompozitorius, dainų kūrėjas ir atlikėjas, teatro pedagogas, profesorius.
Biografija
Motina pedagogė Juozapa Giniotienė, tėvas choreografas, pedagogas Vytautas Giniotis, brolis pedagogas Juvitas Giniotis. 1986 m. Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dabar Lietuvos muzikos ir teatro akademija) baigė aktorinio meistriškumo studijas (kurso vadovė Irena Vaišytė), 2005 m. – režisūros magistro studijas (vadovas – Jonas Vaitkus).
1986–1989 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos, nuo 2003 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos (LMTA) dėstytojas, nuo 2009 m. LMTA Teatro ir kino fakulteto Vaidybos ir režisūros katedros vedėjas, nuo 2014 m. – LMTA profesorius.
Kūryba
Studijuodamas konservatorijoje su draugais sukūrė akustinės muzikos grupę „Užsitęsusios vaikystės ruduo“, kurioje dainavo ir grojo įvairiais akustiniais instrumentais. 1987–1988 m. Vilniaus sporto rūmuose ir Kauno sporto halėje organizavo ir režisavo renginius „Dainuoja aktoriai“. Vaidino Marijampolės dramos teatre. 1989 m. režisierius Romualdas Vikšraitis ir aktoriai Ilona Balsytė, Sigutis Jačėnas ir Aidas Giniotis įkūrė Keistuolių teatrą.
Vaidino arba režisavo daugiau kaip 40 spektaklių, dalyvavo kuriant 6 televizijos filmus.
Trojos palydovas
thumb|right|300px|Telesta
Trojos palydovas arba Trojos mėnulis – gamtinis palydovas, skriejantis L4 ir L5 Lagranžo taškuose. Jie pavadinti pagal analogiją su Trojos asteroidais, kurie užima L4 ir L5 Jupiterio – Saulės sistemos taškus.
Keturi pavyzdžiai yra žinomi Saturno sistemoje: Telesta ir Kalipsė tarp Tetijos, o Elenė ir Polideukas tarp Dionės. Žemės – Mėnulio Lagranžo taškai yra nuolat stebimi, bet nieko, išskyrus galimus nežymius dulkių sutankėjimus (žr. Kordylevskio debesys) nebuvo rasta.
Taip pat skaitykite
Co-orbital configuration
Kamau pusiasalis
thumb|Kamau pusiasalis Kamau pusiasalis  – pusiasalis Vietnamo pietuose, Mekongo deltoje, tarp Pietų Kinijos jūros ir Siamo įlankos, dalinai sutampa su Kamau provincija. Ilgis apie 150 km. Paviršius – žemuma. Klimatas tropinis musoninis. Auga drėgnieji atogrąžų miškai, pelkės, pakrantėse – mangrovės. Auginami ryžiai. Pusiasalyje yra Kamau miestas.
Baltarusijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Baltarusijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Sjamo ežeras
Sjamo ežeras  – ežeras Rusijoje, Karelijoje, Priažos rajone, 65 km į vakarus nuo Petrozavodsko. Ilgis 24,6 km, plotis iki 15,1 km. Gylis siekia 24,5 m. Kranto linija labai vingiuota. Krantai daugiau žemi, būdingi smėlio paplūdimiai bei akmenynai, kai kur pasitaiko skardingų pakrančių. Gausu salų. Ežeras užšąla lapkričio – gruodžio mėnesiais, atitirpsta balandį – gegužę. Sjamo ežeras protakomis ir upeliais jungiasi su daugeliu ežerų, rytuose išteka Šujos intakas Siapsia.
Ežere gyvena 21 žuvų rūšis: lašišos, sykai, starkiai, kiršliai, seliavos, ešeriai, vėgėlės, kuojos, lydekos, meknės, šapalai, karšiai, strepečiai, plakiai, pūgžliai.
Vykdoma pramoninė žvejyba, turizmas. Svarbiausios gyvenvietės prie Sjamo ežero yra Esoila, Kudama, Siapsia.
Osipas Mandelštamas
Osipas Emiljevičius Mandelštamas (🇷🇺; 1891 m. sausio 3 (15) d., Varšuva – 1938 m. gruodžio 27 d., perskirstymo punktas Vtoraja rečka (Antroji upė), Vladivostokas) – rusų poetas, akmeizmo poezijos srovės atstovas, prozininkas, eseistas, vertėjas, literatūros kritikas, vienas žinomiausių XX amžiaus rusų poetų. Poeto senelis gyveno Žagarėje.
Jurčiūnai
Jurčiūnai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Lazdijų, prie Galsto ežero.
Istorija
XIX a. pabaigoje kaimas priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Lazdijų parapijai.
2008 m. Formula Renault 2.0 Italia sezonas
2008 m. Formula Renault 2.0 Italia sezonas buvo 9-as Formula Renault 2.0 Italia sezonas. Prasidėjo balandžio 11 d. Vallelunga trasoje ir baigėsi spalio 12 d. Monzoje. Lapkričio 1–2 d. Imolos trasoje vyko Formula Renault 2.0 Italia Winter Cup važiavimai. Čempionato nugalėtoju tapo norvegas Pål Varhaug, o „Winter Cup“ – italas Daniel Mancinelli.
Šiame čempionate pirmą kartą dalyvavo ir lietuvių sportininkas – Kazimieras Vasiliauskas. Važiavo 8 iš 14 lenktynių, pelnė 30 taškų ir užėmė 21 vietą. Žiemos taurės važiavimuose pelnė vieną pergalę, tačiau bendroje įskaitoje liko antras.
Tvarkaraštis
Sezonas susidėjo iš 7 etapų po 2 lenktynes. Nurodyta pirmų lenktynių data nebūtinai sutampa su kvalifikaciniais važiavimais :
„Winter Cup“ čempionatas buvo surengtas lapkričio 1–2 dienomis Imolos trasoje. Jis buvo sudarytas iš dviejų lenktynių po 30 minučių. Pirmų lenktynių starto pozicijos buvo nustatytos kvalifikaciniais važiavimais, antrų – pagal pirmųjų rezultatus. Taškai skiriami taip pat, kaip ir įprastame čempionate.
Įskaitos
2008 m. sezone lenktynininkams taškai buvo skiriami tokia tvarka:
Winter Cup
Taškai skiriami taip pat, kaip ir įprastame čempionate.
Komečingonai
thumb|200px|Pietinės Pietų Amerikos indėnai prieš prasidedant konkistai
Komečingonai – bendras indėnų genčių, gyvenusių Pampų kalnagūbriuose dabartinėse Argentinos Kordobos ir San Luiso provincijose, pavadinimas. Šis pavadinimas atkeliavo iš gretimos sanavironų genties ir reiškia „urviniai žmonės“. Patys komečingonai save skirstė į hênîa (gyveno šiaurėje) ir kâmîare (gyveno pietuose).
Komečingonai buvo sėslūs vertėsi žemės ūkiu (augino bulves, kukurūzus, moliūgus, pupeles, balandas), medžiokle, rankiojimu. Buvo prisijaukinę lamas, kalnines penelopes. Buvo išvystę tekstilės, keramikos amatus. Dėvėjo pončus, gyveno pusiau požeminiuose namuose. Pasižymėjo savo netipine indėnams išvaizda – buvo aukštaūgiai (iki 1,7 m), šviesios odos spalvos, vyrai barzdoti, apie dešimtadalis turėjo žalias akių raineles.
Komečingonai kalbėjo komečingonų kalba, apie kurią žinoma labai mažai, nes konkistadorai kolonizacijos metu diegė kečujų kalbą kaip bendrą Kujo regiono indėnų kalbą. Tiesa, dalis žodžių ir fonetinių ypatybių tebėra išlikę Kordobos provincijos gyventojų vartojamoje ispanų kalboje.
Jurgelevičiūtė
Jurgelevičiūtė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Jurgelevičienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Jurgelevičius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ansambel Roka Žlindre
Ansambel Roka Žlindre – Slovėnijos liaudies muzikos grupė. Jos pavadinimas kilęs vieno iš grupės narių – akordeonininko Rok Žlindra.
Grupę sudaro Rok Žlindra (akordeonas), Barbara Ogrinc (vokalas), Nejc Drobnič (akustinė gitara) ir Rok Modic (bosinė gitara).
2010 metais su kolektyvu „Kalamari“ atstovavo Slovėnijai 2010 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse. Jame su kūriniu „Narodnozabavni rock“ pusfinalyje užėmė 16-ą vietą ir į finalą nepateko.
Privati mokykla
Steigėjai
Steigėjais gali būti tiek privataus, tiek ir viešojo sektoriaus asmenys – organizacijos, draugijos, fiziniai ar juridiniai asmenys, religinės bendrijos.
Tipai
Privačios gali būti tiek pradinės, tiek bendrojo lavinimo, tiek ir aukštosios mokyklos.
Lietuvoje
Lietuvoje privačios mokyklos išlaikomos privataus sektoriaus finansavimo pagalba. Remiantis LR Gyventojų pajamų mokesčio įstatymu, vaikų, lankančių privačias mokyklas, dirbantys (ir atitinkamai mokantys mokesčius į biudžetą) tėvai gali pervesti 2 % nuo gyventojų pajamų mokesčio.
Šepetovo Žakai
Šepetovo Žakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šepetovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 30 namų ir 174 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 25 namai ir 158 gyventojai, iš kurių 77 vyrai ir 81 moteris, 153 lenkai ir 5 gudai.
Karl Marx
Karlas Marksas (1818 m. gegužės 5 d. Tryras, Prūsijos karalystė – 1883 m. kovo 14 d. Londonas, D. Britanija) – vokiečių filosofas, sociologas, ekonomistas, rašytojas, politikos žurnalistas ir visuomenės veikėjas. Jo publikacijos suformavo socialistinio ir komunistinio judėjimų pagrindą – marksizmą.
Marksas laikomas svarbiausiu ankstyvojo darbininkų judėjimo mąstytoju, jo kūrybą reikėtų vertinti kartu su F. Engelso darbais, kuris daug prisidėjo prie politinės ekonomijos kritikos ir po Karlo Markso mirties publikavo jo paskutinius darbus (antrą ir trečią „Kapitalo“ dalį).
Tremtis Londone
Kilus kovo revoliucijai, Marksas grįžo į Kelną, bet 1849 m. buvo vėl ištremtas. Jis apsigyveno Londone ir liko ten pat iki mirties. Nuo 1848 m. jis daugiausia laiko skyrė sociologinei visuomenės analizei, nagrinėjo visuomenės ekonomikos raidos dėsnius. Bendradarbiaudamas „New York Tribune“, Marksas rašė politinius komentarus ir kovingus straipsnius. 1864 m. dalyvavo kuriant Tarptautinę darbininkų asociaciją, 1872 m. iširusią. Vėliau nebesiėmė organizacinio darbo. Savo visuomeninėse teorijose teigė, kad proletarinė revoliucija būtina norint sukurti humanišką visuomenę.
Filosofinės idėjos
thumb|right|Karlo Markso kapas Londone.
Karlo Markso filosofijos pagrindinė idėja – valstybė priklauso nuo ekonominių, socialinių santykių. Valstybė neatsirado iš karto, ji sukurta tam tikru periodu, t. y. kada buvo užtikrintas darbo pasidalijimas visuomenėje ir kiekvienas turi teisę įsigyti privačios nuosavybės. Idealiu atveju valstybė turi ginti visų piliečių interesus, tačiau ji teikia prioritetą valdančios klasės poreikiams. Valstybė būtina ir visuomenei skylant į klases. Viena klasė gyvena kitos darbo sąskaita, todėl atsiranda klasinis antagonizmas. Esant klasiniam susipriešinimui valstybė tampa ta jėga, kuri apsaugo valdančiosios klasės prioritetus. Valstybė neleidžia išnykti klasėms. Ji leidžia užtikrinti sąlyginę tvarką, kuri padeda išspręsti visus iškilusius konfliktus. Įstatymai turi skirtingą reikšmę valdančiajai ir engiamai klasėms. Valstybės teisinės formos gina išnaudojimo santykius, todėl ir valstybė yra išnaudojimo įrankis. K. Marksas neigė visuomenines sutartis ir tvirtino, jog valdžia atstovauja išnaudotojų klasei, o jo laikų valstybės prigimtis – prievartinė. Valdžia yra vieša, todėl atitrūkusi nuo tautos. K. Markso teigimu, susiformavusi valstybė išgyvena vergų ir vergvaldžių klases. Vergai – tai engiamoji klasė, bet ji buvo pažangi, nes siekė išsivaduoti. Atsiradus feodalizmui, šie vergai išsikovojo teisių, bet vėliau jie vėl imti engti. Santvarka pakito į buržuaziją, o vėliau į demokratiją. Šioms valstybės formoms pagrindas buvo ekonominės sąlygos ir darbo pasidalijimas. Taigi valstybė yra ta forma, kurioje viešpataujančios klasės įgyvendina savo interesus. K. Marksas ekonominius santykius vadino baze, o valstybės formą – antstatu.
Markso teorija siekė moksliškai pagrįsti tarptautinį darbininkų judėjimą. Marksas buvo vienas pirmų filosofų, atkreipusių visuomenės dėmesį į joje egzistuojančių reiškinių tarpusavio ryšius. Jo dialektinis materializmas bei istorinis materializmas tapo įtakinga šių laikų filosofine srove (marksizmu), kurią labiausiai išplėtojo ir panaudojo revoliucijai Vladimiras Leninas.
Įtaka
Markso filosofijai įtaką darė Hėgelio filosofija, klasikinė Adamo Smito ir Deivido Rikardo politinė ekonomija, Žano Šarlio Leonardo de Sismondi kritika laissez-faire ekonomikos klausimu ir vargingų sąlygų, kuriomis gyvena proletariatas, analizė , Prancūzijos socialistai, ypač Žanas Žakas Ruso, Henris de Sen Simonas, Pjeras Žozefas Prudonas ir Čarlis Furjė , jaunieji hėgelistai (Liudvigas Fojerbachas ir Bruno Baueris), XVIII a. Prancūzijos materialistai (Didero, Klodas Adrijanas Elvetijus ir Dolbachas. Taip pat - Frydricho Engelso atlikta darbininkų klasės analizė, bei klasės terminą aprašiusieji prancūzų liberalūs mąstytojai Fransua Gizo ir Augustenas Tjeris. Taip pat pastebima, kad judėjinė aplinka, kurioje užaugo Marksas, suformavo tiek jo moralinį požiūrį, tiek materialistinę filosofiją.
Savo ruožtu Marksas darė ir tebedaro įtaką daugybei marksizmui prijaučiančių mąstytojų.
8 paprastos taisyklės
„8 paprastos taisyklės“  – Jungtinėse Valstijose sukurta situacijų komedija, kuri pirmą kartą buvo transliuota 2002 m. ABC kanalu. Serialas, kuriame pasakojama apie Detroite gyvenančią sutuoktinių porą, kuri kartu išgyvena tą vaikų brendimo laikotarpį, kai prasideda pirmieji pasimatymai ir būtent tai tampa didžiausiu „šeimos galvos“ skausmu. Serialas „8 paprastos taisyklės“ vėliau buvo pradėtas rodyti ir kitose šalyse, tarp jų ir Lietuvoje per TV3 kanalą.
Laumiakys
Laumiakys (arba Laumekys) – nedidelis ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Aukštaitijos nacionaliniame parke, Linkmenų miško apsuptyje, 2 km į pietvakarius nuo Vaišniūnų. Telkšo ~800 m į vakarus nuo vakarinio Dringio ežero kranto. Greta Laumiakio yra mažesni Laumiakėlio ir Ešerinio ežerai. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,53 km, plotis – iki 0,43 km. Altitudė 139,2 m. Krantai aukštoki, sausi, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Dringio ežero baseinui.
Jureliškė
Jureliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Naujojo Daugėliškio.
Jurgelionis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Tikroji raudonpintė
Tikroji raudonpintė (Pycnoporus cinnabarinus) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai plokščių kepurėlių pavidalo, apie 3-10 cm ilgio ir 2-8 cm pločio bei iki 2 cm storio ties pagrindu. Jų paviršius iš pradžių būna švelniai pūkuotas, o senstant pasidaro plikas, blyškiai oranžinės spalvos.
Auga ant negyvų išvirtusių lapuočių medžių, ypač beržų, šermukšnių. Dažniausiai aptinkama sausesniuose šviesiuose mišriuose miškuose. Sukelia baltąjį medienos puvinį.
Tikroji raudonpintė įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Rizikos valdymas
Rizikos valdymas – struktūrizuotas požiūris į neapibrėžtumo valdymą, vertinant riziką, kuriant jos valdymo strategijas ir mažinant jos poveikį.
Rizikos valdymo strategijos gali būti rizikos perdavimas kitai šaliai, rizikos vengimas, jos neigiamo poveikio šalinimas bei kai kurių ar visų atitinkamos rizikos pasekmių priėmimas.
Barvikai
Barvikai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Radziluvo, apie 30 km į pietus nuo Grajevo ir apie 58 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
De Longo salos
right|300px|thumb|Naujojo Sibiro salosDe Longo salos – negyvenamas salynas, Naujojo Sibiro salyno rytinė dalis. Yra į šiaurės rytus nuo Naujojo Sibiro salos.
Penkios salos sudaro 228 km² ploto salyną. Žanetos sala (о. Жаннетты), Henrietos sala (о. Генриетты) Ir Beneto sala (о. Беннетта) atrastos 1881 m. „Žanetos“ ekspedicijoje, vadovaujamoje leitenanto vado Džordžo W. DeLongo. Dalinai padengtos ledynais, yra kalvotų iškilimų. Henrietos sala buvo tyrinėjimo stočių vieta nuo 1937 iki 1963 m. Didžiausia ir aukščiausia (426 m) šio salyno sala – Beneto sala (75 km²).
Vilkickio (о. Вилькицкого) ir Žochovo salos (о. Жохова) atrastos atitinkamai: 1913 m. 1914 m. Jos išsidėsčiusios nedaug piečiau (apie 76°N), neapledėjusios, ir žemame lygyje.
Jurgelis
Jurgelis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jurgelienė (ištekėjusi moteris) ir Jurgelytė (mergautinė pavardė).
Durnius (kortų žaidimas)
250px|thumb|right| Durnius  – kortų žaidimas, populiarus buvusios SSRS šalyse. Teigiama, kad tai populiariausias kortų žaidimas Rusijoje.
Šį kortų žaidimą pradėta žaisti Rusijos imperijos laikais. Durnius drauge su kitais kortų žaidimais aprašytas XVIII a. pabaigoje išleistoje knygoje, tačiau žaidimas buvo populiarus ir iki jos išleidimo, daugiausia tarp valstiečių ir prasčiokų. Žaidimas ypač išpopuliarėjo XX a. po Rusijos revoliucijos.
Kaneidianas
Kaneidianas  – upė pietinėje JAV, Naujosios Meksikos, Teksaso ir Oklahomos valstijose; Arkanzaso dešinysis intakas. Prasideda Sangre de Kristo kalnagūbryje (Uolinių kalnų dalis), Kolorado valstijoje, 2,5 km nuo sienos su Naująja Meksika. Teka daugiausia į rytus, giliu kanjonu per Ljano Estakado plynaukštę, prateka kelis tvenkinius (Kančaso, Meredito, žemupyje – Eufaulos tvenkinį). Įteka į Arkanzaso slėnyje esantį Roberto S. Kerio tvenkinį.
Pagrindinis intakas – Šiaurės Kaneidianas (kairysis).
Žubrinekas
Žubrinekas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Račkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Račkų, apie 10 km į pietvakarius nuo Suvalkų ir 105 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Dvilapis purvuolis
Dvilapis purvuolis (Liparis loeselii) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalas. Daugiametis, gelsvai žalias, 8-20 cm aukščio. Stiebas tribriaunis, stačias, su 2 pamatiniais lapais, kurie pailgi arba elipsiški. Lapai blizgančiais paviršiais (nuo čia genties pavadinimas iš  – riebus, blizgantis). Žiedynas trumpas, turi iki 10 mažų gelsvai žalių žiedų. Žydi birželio – liepos mėn.
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Lietuvoje yra įsteigta pora draustinių saugančių šią rūšį, vienas iš jų yra Vyžuonų seniūnijoje augantis Vyžuonų šile. Čia įsteigtas Vyžuonų botaninis draustinis. thumb|left|210px|Dvilapis purvuolis – požymiai
Walther Fürst
Walther Fürst (1912 m. vasario 10 d. Tauberbischofsheime, Vokietija – 2009 m. spalio 23 d.) – vokiečių teisininkas, teisėjas, buvęs Vokietijos Federalinio Administracinio teismo (BVerwG) vicepirmininkas, vėliau – ir pirmininkas.
Biografija
Nuo 1938 m. asesorius Badeno Respublikos Komunalinėje tarnyboje, Vermachto narys, leitenantas. Nuo 1953 m. VFAT teisėjas, nuo 1971 m. viceprezidentas, 1976–1980 m. VFAT pirmininkas. Greta teisėjavimo buvo Berlyno aukštosios mokyklos, Berlyno administravimo akademijos dėstytojas, Berlyno valstybinių teisės egzaminų tarnybos  narys.
Marina Cvetajeva
Marina Ivanovna Cvetajeva (🇷🇺; 1892 m. rugsėjo 26 d. (spalio 8 d.), Maskva, Rusijos imperija – 1941 m. rugpjūčio 31 d., Elabuga, Rusija) – rusų poetė, prozininkė, vertėja, viena iš žinomiausių ir stambiausių XX amžiaus rusų poetų. Jos biografija atspindi visa XX a. rusų literatūros tragediją.
Belgijos socialistų partija
Belgijos socialistų partija (PSB;, ) – seniausia Belgijos politinė partija.
Įkurta 1885 m., susijungus Belgijos socialistų partijai (įkurta 1879 m., susijungus 1877 m. įkurtoms Flamandų ir Brabanto socialistų partijoms) ir darbininkų ekonominėms sąjungoms. Iki 1941 m. vadinosi Belgijos darbo partija (BRP).
Pradžia
BRP lyderis Emilis Vanderveldė 1900 m. buvo išrinktas II Internacionalo pirmininku.
Atgimimas
1945 m. birželio mėn. partija pavadinta Belgijos socialistų partija (PSB), kolektyvinė narystė pakeista individualia. 1946 m. parlamento rinkimuose gavo 31,5 % balsų ir dalyvavo koalicinėse vyriausybėse, jos lyderiai K. Giuismansas, A. van Akeris ir E. Lebiurtonas buvo ministrais pirmininkais.
1947–1949 m. P. Spako vyriausybė priėmė socialinio draudimo įstatymą, suteikė rinkimų teisę moterims.
1950–1954 ir 1974–1977 m. PSB buvo opozicijoje. Inicijavo plačią socialinę reformą (Lebiurtono reforma), įvedė nemokamą medicininį socialiai remtinų asmenų aptarnavimą, nustatė pragyvenimo ir atlyginimo minimumus. PSB inicijavo Belgijos stojimą į NATO, jos atstovas P. A. Spakas ilgą laiką vadovavo blokui.
1959 m. PSB programa numatė mokslo - technikos revoliucijos raidą ir tai siejo su galimybėmis įgyvendinti socialdemokratijos siekius. 1974 m. priimta Ideologinė chartija kritikavo kapitalizmą, kaip nesugebantį numatyti ir išvengti ekonominių ir ekologinių krizių, transnacionalinės korporacijos buvo įvardytos kaip grėsmė nacionaliniam suverenitetui. Ši programa liko pagrindiniu PSB dokumentu ir po 1977 m. įvykusio valonų ir flamandų išsiskyrimo.
Skyrybos
1968–1977 m. buvo išlaikomos kalbinės autonomijos partijoje. 1975 m. bendroje partijoje buvo 196 000 narių, bet kalbiniai skirtumai vis gilėjo. 1977 m. „nesusikalbėjimas“ pagilėjo ne tik kabiniu, bet ir politiniu požiūriu.
Atsiskyrimas pakenkė partijų populiarumui, abi dalys kartu 1978 ir vėlesniuose rinkimuose gaudavo vos po ketvirtadalį - trečdalį rinkėjų balsų. 1988 abi partijos buvo pakviestos į koaliciją.
Senąjį partijos pavadinimą išlaikė prancūziškai kalbančios Valonijos socialistai. Flandrijos dalis pasivadino Belgijos socialinė progresyvi alternatyva, nuo 2002 m. – Belgijos socialistinė partija.
Parlamento rinkimuose PSB 1999 m. gavo 19, 2003 m. – 25 vietas iš 149 atstovų rūmuose ir po 6 vietas 40 vietų Senate.
Struktūra
Organizacinė struktūra teritorinė – sekcijos, apygardinės federacijos. Suvažiavimai vyksta kartą per metus. Tarp suvažiavimų vadovauja Biuras ir Generalinė taryba. 2004 m. PSB buvo 150 000 narių. Spaudos organai:, kairiojo sparno – Vallonie).
Socialistų Internacionalo narė.
Azerbaidžanas Eurovizijoje
thumb|right|200px|[[Elnur Hüseynov|Elnur ir Samir 2008 m.]] thumb|right|200px|[[Aysel Teymurzadeh|AySel ir Arash 2009 m.]] thumb|right|200px|[[Ell & Nikki 2011 m.]] thumb|right|200px|[[Faridas Mamedovas 2013 m.]] thumb|right|200px|[[Dilara Kazimova 2014 m.]] thumb|right|200px|[[Elnuras Huseinovas 2015 m.]] thumb|right|200px|[[Samra Rahimli 2016 m.]]
Azerbaidžanas Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 14 kartų. Debiutavo 2008 m. ir pateko į finalą, kur užėmė aštuntą vietą. Ketvirtuoju bandymu šalis laimėjo pirmąją vietą.
Istorija
Azerbaidžano debiutas Eurovizijoje pasirodė esąs sėkmingas, konkurso finale užėmė 8-ąją vietą su 132 taškais.
Azerbaidžano pirmieji atstovai Elnur ir Samir finale pateko į geriausiųjų dešimtuką. 2009 m. Azerbaidžanas pasiekė geresnį rezultatą negu 2008 metais, šį kartą trečią vietą su 207 taškais su daina „Always“, kurią atliko duetas AySel ir Arash.
2011 m. gegužės 14 d. Azerbaidžanas laimėjo 2011 m. Eurovizijos dainų konkursą su daina „Running Scared“, kurią atliko duetas Ell & Nikki.
2018 m. Azerbaidžanas pirmąjį ir vienintelį kartą nepateko į finalą – Aisel liko 11-a savo pusfinalyje.
Populiarumas konkurse
Nuo debiuto 2008 metais, konkursas tapo labai populiarus šalyje. Po patekimo į Top 10 2008 metais ir užimant vieną iš penkių aukščiausių vietų 2009-2013 m., konkursas tapo „nacionaliniu pasididžiavimu“ ir labai svarbiu dalyku. Nuo 2009 m. Eurovizijos renginys tapo labiausiai stebimas televizijos šou Azeri TV kanale. 2011 metais šalis paskelbė pašto ženklą, skirtą Azerbaidžano pergalei. Duetas Ell & Nikki taip pat tapo nacionaline žvaigžde po 2011 m. „Eurovizijos“ pergalės. Šalis skyrė 160 mln. eurų (300 mln. Azerbaidžano manatų) 2012 m. Eurovizijai surengti, taip pat koncertui buvo pastatyta visiškai nauja arena – Baku Kristal halė.
Laumiakėlis
left|120px
Trakų rajono taryba 1990–1995 m.
Trakų rajono taryba – Trakų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Trakų rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Trakų rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Trakų rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Clavus annalis
Metų vinis, clavus annalis – vinis, kuria Senovės Romoje žymėdavo praeinančius metus.
Ankstyvaisiais Romos amžiais, kai raštingumas buvo dar menkai paplitęs, romėnai praeinančius metus skaičiuodavo rugsėjo idų metu įkaldami vinį į šoninę Jupiterio Optimo Maksimo šventyklos sieną. Šią ceremoniją vykdydavo Romos konsulas ar diktatorius.
Raisa Gorbačiova
Raisa Gorbačiova (, 1932 m. sausio 5 d. Rubcovske, dab. Altajaus krašte – 1999 m. rugsėjo 20 d. Miunsteryje, Šiaurės Reinas-Vestfalija, Vokietija) – tarybinė ir rusų visuomenės veikėja, buvusio TSRS prezidento M. Gorbačiovo žmona.
Biografija
Gimė Rubcovske inžinieriaus šeimoje. Baigė vidurinę mokyklą Sterlitamake su auksiniu medaliu. Besimokydama Maskvos universiteto Filosofijos fakultete susipažino su M. Gorbačiovu ir 1953 m. už jo ištekėjo, 1957 m. pagimdė dukrą Iriną. Stavropolio aukštosiose mokyklose dėstė sociologiją. 1967 m. apsigynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją.
1985 m. M. Gorbačiovą išrinkus TSKP CK Generaliniu sekretoriumi, R. Gorbačiova dirbo visuomeninį darbą ir užsiiminėjo labdara. Buvo tarybinio kultūros fondo įkūrimo iniciatorė, veikė „Žinijos" draugijoje, rūpinosi muziejais, vaikų onkologinių ligoninių steigimu.
R. Gorbačiova mirė nuo kraujo vėžio. Palaidota Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Kristupas Piekarskis
Kristupas Piekarskis (XVII a. pradžioje – 1672 m.) – 1666-1668 m. Bresto kaštelionas ir 1668-1672 m. Bresto vaivada, italų literatūros vertėjas.
Biografija
Gimė XVII a. pradžioje, prieš 1609 metus. Kilęs iš vidutinės didikų šeimos. Būdamas jaunas dalyvavo Chocimo mūšyje, ATR-Maskvos kare. Dėl gerų pažinčių padarė karjerą kaip Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnas.
Prezentacija
thumb|Prezentacijos gali būti rengiamos visur Prezentacija arba pateiktis  – visuomeninės komunikacijos forma, ko nors naujo, įdomaus, vertingo pristatymas visuomenei arba visuomenės grupei.
Kristupas Piekarskis
Biografija
Nuo 1639 m. pataurininkis, nuo 1651 m. vaiskis ir nuo 1659 m. pakamaris. 1666 m. tapo Bresto kaštelionu, o nuo 1668 m. Bresto vaivada. Apie 40 metų gyveno Bresto vaivadijos Vitulino kaime.
Prezentacija
Tikrosios prezentacijos turi siužetą arba scenarijų, optimaliam informacijos suvokimui pritaikytą struktūrą. Gali būti šou elementų. Prezentacijos skaidrės neretai rengiamos naudojant kompiuterinę programą „Microsoft PowerPoint“, taip pat yra analogiškų atvirojo kodo programų, pvz., „LibreOffice Impress“.
Kristupas Piekarskis
Biografija
Mokėdamas italų kalbą, į lenkų kalbą išvertė italų rašytojo Francesco Andreini darbus: Baisus turtuolis (1652 m.) ir Baisaus turtuolio papildymai (1665 m.). Taip pat išvertė Giovanni Francesco Loredano Adamo - Adam (1651 m.) bei Federica Malipiero Il Saulo convertito (1666 m.).
Prezentacija
Dažniausiai tai yra reklaminis arba informacinis instrumentas. Tai įprasta rinkodaros, reklamos, seminarų ir mokymų organizatorių taikoma priemonė.
Kristupas Piekarskis
Literatūra
Bibliografia Literatury Polskiej – Nowy Korbut, t. 3 Piśmiennictwo Staropolskie, Państwowy Instytut Wydawniczy, Warszawa 1965, s. 104-105
Prezentacija
Pernelyg dažnai prezentacijų autoriai ignoruoja klasikinę arba moderniąją retoriką ir pasitiki vienintele įtikinimo priemone (dažnai tai būna projektorius, ekranas ir kompiuterine programa parengtos skaidrės).
Tomas Rimantas Buivydas
Tomas Rimantas Buivydas (g. 1939 m. kovo 7 d. Kaune) – Lietuvos grafikas.
Biografija
1964 m. baigęs Lietuvos dailės institutą mokytojavo Šiauliuose. Nuo 1970 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1991-2003 m. Piešimo katedros docentas.
Kūryba
Nuo 1963 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Kūryboje vyrauja urbanistiniai peizažai (ciklai „Žvyro karjere“, „Elektros tinklai“, abu 1966 m., „Katilinė“ 1970 m., „Priemiestyje“ 1971 m., „Ieškojimų ritmai“ 1999 m.), kuriuose raiškiu, konstruktyviu linijų bei dėmių piešiniu perteikiamos žmogaus ir gamtos sąsajos su pramonės peizažu. Įvairiomis technikomis (linoraižinys, akvarelė, tempera, pastelė) sukūrė peizažų, portretų, figūrinių kompozicijų, ekslibrisų.
Birutė Nedzinskienė
Birutė Nedzinskienė (1955 m. gruodžio 4 d. Intoje, Komijos ATSR, SSRS – 1994 m. rugpjūčio 24 d. Kaune) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signatarė. miniatiūra|180px|left|Antkapis miniatiūra|180px|left|Signatarės plokštelė ant kapo
Biografija
1979 m. baigė Vilniaus valstybinį universitetą, filologė. 1979–1989 m. dirbo Valstybinio M. K. Čiurlionio dailės muziejaus Vitražo ir skulptūros galerijoje ekskursijų vadove, vyresniąja moksline bendradarbe.
1989–1990 m. Lietuvos tremtinių sąjungos Literatūrinio istorinio skyriaus vedėja. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Kauno tarybos narė, Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Seimo narė. Lietuvos tremtinių sąjungos tarybos narė, „Tremtinio“ redkolegijos narė. Atkuriamojo Seimo narė nuo 1990 m. kovo 10 d. iki 1992 m. lapkričio 11 d. Buvo išrinkta Kauno miesto Panerio rinkimų apygardoje Nr. 23.
Buvo ištekėjusi, turėjo dukrą. Mirė 1994 m. rugpjūčio 24 d. Palaidota Žemųjų Kaniūkų kapinėse Kaune.
2000 m. apie B. Nedzinskienę sukurtas dokumentinis filmas „Birutė“ (aut. Leonas Glinskis, Regina Staniulienė).
FK Kaitra Lentvaris
Istorija
Klubas įsteigtas prie „Kaitros“ gamyklos (įkurta 1949 m.). 1956 m. atidarytas „Kaitros“ stadionas, pirmąsias rungtynes Lentvario komanda laimėjo prieš Širvintas 1:0. Aukščiasiojoje lygoje klubas nebuvo žaidęs. Po 2006 m. sezono „Kaitros“ komanda iširo.
Jurgeliūnas
Jurgeliūnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jurgeliūnienė (ištekėjusi moteris) ir Jurgeliūnaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jureliškis
Jureliškis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Baibių, šalia kelio.
Francesco Totti
Karjera
Būdamas 16 metų, sužaidė pirmąsias rungtynes AS Roma komandoje, 1994–1995 metų sezone įsitvirtino pagrindinėje sudėtyje ir šioje komandoje žaidė iki 2017 m. 2001 metais su klubo komanda tapo Italijos čempionu. 2000 ir 2003 metais išrinktas geriausiu Italijos metų žaidėju.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1998 m. spalio 10 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per ketverias rungtynes sužaidė 465 minutes, atliko tris rezultatyvius perdavimus, o paskutinėmis aštuntfinalio sekundėmis realizavo 11 m baudinį, užtikrinantį Italijai pergalę ir patekimą į ketvirtfinalį.
2011 m. Tarptautinė futbolo istorijos ir statistikos federacija paskelbė F. Totti populiariausiu futbolininku Europoje.
2016 m. rugsėjo 11 d. išėjęs į aikštę rungtynėse su Sampdoria, F. Totti išlygino Paolo Maldini rekordą, sužaisdamas Serie A 25 metus.
2017 m. gegužės 28 d. puolėjas sužaidė paskutines rungtynes su Roma klubu, išėjęs į aikštelę 54 minutę prieš Genoa komandą.
2017 m. rugpjūčio 27 d. 17-asis pasaulyje gavo UEFA President's Award.
miniatiūra|Totti pėdsakas Čempionų Promenadoje [[Monakas|Monake]] miniatiūra|Totti piešinys kartu su "Scudetto" skydu, pavaizduotas ant namo Romoje