cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Protokolas (dokumentas)
Pagal „Robert's Rules of Order“, protokole nurodytini posėdžio tipas, susirinkimo pavadinimas, posėdžio data ir vieta, posėdžio pirmininkas bei posėdžio sekretorius, ar pritarta ankstesnio posėdžio protokolui, pagrindiniai pasiūlymai ir jų svarstymo rezultatai, posėdžio pradžios ir pabaigos laikas. Įprastinių draugijų ar direktorių tarybų susirinkimų protokoluose nereikia nurodyti, kaip vyko debatai, užtenka pateikti rezultatus. Jei protokolą ruošiamasi publikuoti, taip pat nurodytini kalbėjusieji, bei pateiktos jų pasisakymų santraukos, kartais ir patys pasisakymai. Kartais gali būti skelbiama ir visa stenograma.
LNB Pro A
Visi Prancūzijos čempionai
Pastaba: iki 1949 lyga vadinosi „Excellence“, nuo 1950 iki 1993 – „Nationale 1“, ir tik nuo 1994 dabartiniu pavadinimu – „LNB Pro A“.
Protokolas (dokumentas)
Protokolo rengimu paprastai užsiima posėdžio sekretorius.
Gali būti parengtos protokolo formos. Pavyzdžiui, Lietuvos vyriausiojo archyvaro įsakymas 2011 m. nustatė protokolo formą, kur pateikiama:
Conus algoensis simplex
Conus algoensis simplex – kūgeninių (Conidae) šeimos gyvūnų porūšis.
Paplitimas
Yra aptinkama Pietų Afrikos Respublikoje.
Nereidė (palydovas)
Charakteristikos
Nereidės orbita pasižymi didžiausiu ekscentricitetu tarp visų žinomų planetų palydovų Saulės sistemoje. Dėl šios priežasties Nereidės orbitos spindulys kinta nuo 1 353 600 iki 9 623 700 km. Todėl manoma, jog palydovas gali būti pagautas asteroidas ar kitas objektas iš Koiperio juostos.
Klepočiai (Alytus)
Klepočiai – gatvinis kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Makniūnų. Netoliese telkšo Lizdų ežeras. Praeina kelias Ryliškiai–Ežerynas.
thumb|left|240px|Atminimo kryžiai Klepočiuose
Istorija
Per II pasaulinį karą kaime veikė savisaugos būrys. 1944 m. gruodžio 23 d. per baudžiamąją operaciją, siekiant palaužti gyventojų pasipriešinimą TSRS okupacijos režimui Alytaus apskrityje, kaimą iš dalies sunaikino TSRS NKVD kariuomenės 331 pasienio pulko ir III Baltarusijos fronto kariuomenės užnugario apsaugos daliniai, jiems talkino vietiniai stribai. Baudėjai sudegino 24 kaimo sodybas iš 32 buvusių, 12 jo gyventojų nužudė. Kai kuriuos vyrus suėmė, žiauriai tardė. buvo sudegintos Juozo Muzikevičiaus, Antano Jakavito, Juozo Mikalionio, Kazio Muzikevičiaus, Roko Mikalionio, Leonardo Mikalionio, Broniaus Muzikevičiaus, Alfonso Mikalionio, Vaitiekaus Kasiulyno, Antano Milaknio, Viktoro Prėskienio, Andriaus Muzikevičiaus, Juliaus Balio, Juozo Volungevičiaus, Jono Kudarausko, Jono Mikalionio, Jurgio Kudarausko, Motiejaus Paulausko, Juliaus Baranausko, Liudo Baranausko, Adomo Baranausko ir dar vieno gyventojo, kurio nepavyko išsiaiškinti, sodybos. Žuvo gaisre arba buvo nužudyti sovietinių kareivių Juozas Muzikevičius, Juozas Mikalionis, Kazys Muzikevičius, Rokas Mikalionis, Bronius Muzikevičius, Vaitiekus Kasiulynas, Viktoras Prėskienis, Jonas Mikalionis. Kitų gyventojų likimas kol kas nežinomas
1989 m. spalio 17 d. LTSR generalinė prokuratūra dėl Alytaus raj. Klepočių ir kitų kaimų gyventojų nužudymo iškėlė baudžiamąją bylą, tyrimas sustabdytas Rusijos federacijai ignoravus teisinės pagalbos prašymą. 1990 m. žuvusiesiems pastatyti koplytstulpiai, įtaisytos atminimo lentos.
Čaitenas
Čaitenas  – miestelis pietų Čilėje, Los Lagoso regione, Palenos provincijoje. 7,1 tūkst. gyventojų (2002 m.). Miestas įsikūręs prie Korkovado įlankos, kuri skiria nuo Čilojės salos, 10 km nuo Čaiteno ugnikalnio.
2008 m. gegužės 2 d. išsiveržus Čaiteno ugnikalniui miestas buvo evakuotas. Čaiteną nuniokojo laharai ir užgulę pelenai. Provincijos sostinė iš Čaiteno perkelta į Futaleufu.
Lazdininkai
Lazdininkai – gatvinis kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, prie kelio ir kelio į Šventąją kryžkelės, 5 km į pietvakarius nuo Darbėnų. Seniūnaitijos centras. Stovi Lazdininkų Prisikėlusio Kristaus koplyčia. Žymiausi objektai:
Į šiaurę yra Lazdininkų tvenkinys.
Etimologija
thumb|left|250|Lazdininkų koplyčia
Ši vietovė kadais buvo apaugusi lazdynais, tikriausiai pagal tai ir buvo pavadinta.
Istorija
Lazdininkų kaime, Kalnalaukio kalvoje tarp Darbos ir Lazdupio upelių yra kuršių IV a. pr. m. e. – XIII a. Lazdininkų kapinynas. 1940 m. tyrinėjant kapinyną rasta 18 varinių senovės Romos monetų. Kaimas suformuotas per Valakų reformą. 1923 m. įsteigta pradžios mokykla, dab. Darbėnų mokyklos pradinio ugdymo skyrius. 1950–1963 m. apylinkės centras, 1950–1992 m. buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Veikia medienos apdirbimo bendrovė „Roruša“.
Gyventojai
1738 m. gyveno 34 šeimos, turėjusios 12 valakų žemės.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Jonas Kruopas
Jonas Kruopas (1908 m. balandžio 23 d. Sakalinė, Gaurės valsčius – 1975 m. spalio 17 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkas, filologijos mokslų kandidatas.
Biografija
Mokėsi Sakalinės pradinėje mokykloje, Tauragės gimnazijoje. 1928 m. baigė Tauragės mokytojų seminariją. 1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. 1952 m. filologijos mokslų kandidatas.
1937-1941 m. dėstė Klaipėdos ir Vilniaus pedagoginiuose institutuose, 1941-1951 m. – Vilniaus universitete, 1950-1951 m. Lietuvių kalbos katedros vedėjas; nuo 1948 m. docentas. Nuo 1946 m. dirbo ir Lietuvių kalbos institute (1952-1990 m. Lietuvių kalbos ir literatūros institutas), 1955-1964 m. direktoriaus pavaduotojas, 1955-1960 m. Kalbos istorijos ir dialektologijos, 1961-1975 m. Žodynų skyriaus vadovas. 1952-1971 m. Terminologijos komisijos pirmininkas.
Mokslinė veikla
„Lietuvių kalbos žodyno“ 6-10 t. (1962-1976 m.) ir 11-12 t. (1968-1969 m.) vyr. redaktorius (už 3-6 t. LTSR valstybinė premija 1965 m., su kt.). Redagavo leidinį „Pirmoji lietuviška knyga“ (1947 m.). „Dabartinės lietuvių kalbos žodyno“ (1954 m., 2 leid. 1972 m.), knygos „Pirmoji lietuvių kalbos gramatika. 1653 metai“ (1957 m.) atsakingasis redaktorius. 1957 m. jo iniciatyva įkurtas tęstinis leidinys „Lietuvių kalbotyros klausimai“, kai kurių jo tomų redaktorius. Tyrinėjo lietuvių senąją raštiją, leksikografijos (S. Daukanto, S. Groso, L. Ivinskio ir kt. žodynus), bendrinės kalbos istoriją, terminologiją. „Mokslo darbuose“ ir kt. leidiniuose paskelbė studijas „Žodyninės slavybės M. Mažvydo raštų kalboje“ (1947 m.), 1598 m. „Merkelio Petkevičiaus katekizmo leksika“ (1970 m., su katekizmo žodynu), raštijos paminklų.
San Žozė dos Kamposas
San Žozė dos Kamposas  – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, Paraibos slėnyje, 80 km nuo San Paulo. 610,9 tūkst. gyventojų (2006 m.).
Technologijos
San Žozė dos Kamposas – vienas svarbiausių industrinių ir tyrimų centrų Lotynų Amerikoje. Yra Brazilijos nacionalinis kosmoso tyrimų institutas, karo aviacijos tyrimų centras, Vale do Paraíba universitetas, Aeronautikos technologijų institutas, San Paulo universitetų fakultetai. Aviacijos, automobilių, chemijos, farmacijos, elektronikos, tekstilės pramonė. San Žozė dos Kamposas – vienas labiausiai išsivysčiusių Brazilijos miestų, su aukšta gyvenimo kokybe, mažu nusikalstamumu, gerai išvystyta infrastruktūra.
Istorija
Miesto užuomazgos buvo XVI a. jėzuitų įkurta Aldeia do Rio Comprido ferma, peraugusi į misiją. 1611 m. vietovė perduota pasauliečiams, tačiau jėzuitai už 15 km įkūrė naują misiją. 1692 m. gyvenvietė minima kaip Residência do Paraíba do Sul, o 1696 m. – Residência de São José. 1759 m. jėzuitų veikla oficialiai sustabdyta. 1767 m. San Žozė suteiktas miesto statusas. XIX a. – XX a. pr. buvo svarbus kavos ir medvilnės auginimo ir eksporto centras. 1924 m. mieste atidaryta ligoninė, San Žozė tapo svarbiu reabilitacijos, sanatoriniu centru. 1950 m. įkūrus aeronautikos institutą mieste suklestėjo technologijos.
Kozlovas
Kozlovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Grodzisko, apie 23 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 63 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Navasa
200px|thumb
Navasa (,, haičio kreol. Lanavaz) - maža ir negyvenama sala Karibų jūroje. Laikoma neinkorporuota JAV teritorija, kuri administruojama per Jungtinių Valstijų Žuvų ir Laukinės gamtos tarnybą, nors teises į salą yra pareiškęs ir Haitis. 1504 m. atrasta Kristupo Kolumbo.
Nociūnai (reikšmės)
Nociūnais vadinami kaimai:
Enciclopedia Salvat
thumb|240px|„Diccionario Enciclopédico Salvat Universal“ enciklopedija. Enciclopedia Salvat – Salvat Editores leidyklos išleista ispaniška enciklopedija. Aprašoma žvejyba, biologija, ekologija, matematika, filosofija ir religija, medicina, kalba ir literatūra, istorija ir geografija, menai, technologjos, informatika etc.
Apimtis
20 tomų, 16 000 puslapių su iliustracijomis.
Goricos regionas
Goricos regionas  – vienas iš 12-os Slovėnijos statistinių regionų. Praktiškai sutampa su istoriniu Slovėnijos regionu Goriška. Regiono plotas – 2325 km². 2005 m. regione gyveno 119 628 gyventojai.
Regione sukuriama tik 6 % BVP, tačiau pagal BVP dalį vienam gyventojui regionas yra trečias Slovėnijoje. Bedarbystė šiame regione žemiausia – tik 6,7 %. Atlyginimų dydžiu regionas yra trečias Slovėnijoje, jį aplenkia tik Centrinės Slovėnijos regionas ir Karsto regionas.
1000-iui gyventojų tenka 59-i studentai ir moksleiviai. Gyventojų gyvenimo trukmė yra 77,6 m. (ilgesnė tik Centrinės Slovėnijos regione – 77,8 m.).
Gyventojų skaičius regione mažėja, nes gyventojų mirštamumas didesnis už gimstamumą. Emigracija taip pat viršija imigraciją. Pensininkų dalis regione yra didžiausia visoje Slovėnijoje.
Regiono občinos
Regioną sudaro šios savivaldybės (občinos):
Metelytė
Metelytė – kaimas Alytaus rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 5 km į pietus nuo Simno. Išsibarstęs prie kelio, Dusios ežero galo, bei Spernios upelio ištakos. Pietinė kaimo dalis patenka į Metelių regioninį parką.
Gyventojai
thumb|left|240px|Kelias pro Metelytę
Jack Nicholson
thumb|right|200px|Jack Nicholson žvaigždė Sunset bulvare. Džekas Nikolsonas (g. 1937 m. balandžio 22 d., Niujorke) – amerikiečių aktorius, režisierius ir prodiuseris, 3 kartus apdovanotas Oskaru (nominuotas 12 kartų), 7 kartus gavo Auksinio gaublio statulėlę.
Chalk el Uedas
Chalk el Uedas arba La Guletas  – miestas šiaurės Tunise, Tuniso miesto aglomeracijoje, prie Tuniso įlankos. Žvejybinis uostas; su Tuniso uostu jungia 11 km ilgio kanalas. Geležinkelio stotis. Yra laivų statykla, verčiamasi maisto (žuvies perdirbimo) pramone. Kurortas. Yra 1535 m. ispanų statyta tvirtovė.
Chalk el Uedo apylinkėse yra Kartaginos griuvėsiai.
thumb|left|250px|Chalk el Uedo tvirtovė
Jurgis Vytenis Jonavičius
Biografija
1941 m. baigė Kauno Aušros berniukų gimnaziją. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. išvyko į Australiją. 1959–1963 m. Australijos lietuvių bendruomenės Adelaidės apylinkės, nuo 1963 m. Adelaidės Lietuvių kultūros fondo pirmininkas. Kelias kadencijas vadovavo Australijos lietuvių fizinio auklėjimo sąjungai. 1988 m. su kitais Australijoje surengė III Pasaulio lietuvių sporto žaidynes. Australijos lietuvių bendruomenės krašto valdybų vicepirmininkas, Lietuvių informacijos biuro valdybos, Baltų tarybos narys. Rengė Adelaidės lietuvių radijo laidas. 1993–1999 m. Lietuvos Respublikos garbės konsulas Pietų ir Vakarų Australijos valstijose bei Šiaurės teritorijoje.
Tarja Halonen
Tarja Halonen (Tarja Kaarina Halonen, g. 1943 m. gruodžio 24 d. Helsinkyje) – suomių politikė, pirmoji moteris, tapusi Suomijos Prezidente (2000–2012 m.), teisininkė, Suomijos profsąjungų aktyvistė.
Biografija
1968 m. baigė Helsinkio universitetą. 1969–1970 m. buvo išrinkta Nacionalinės studentų sąjungos generaline sekretore, 1970–1974 m. Suomijos profsąjungų centro juristė, 1975–1980 m. Kooperatinės bendrovės „Elanto“ stebėtojų tarybos, 1980–1996 m. valdybos narė.
1971–2000 m. Suomijos socialdemokratų partijos (SDP) narė. 1974–1975 m. ministro pirmininko Kalevio Sorsos parlamentinė sekretorė.
1977–1996 m. Helsinkio miesto tarybos narė, 1979–2000 parlamento narė, 1984–1987 m. Socialinių reikalų komiteto pirmininkė, 1991–1995 m. Teisės komiteto pirmininko pavaduotoja.
1987–1990 m. socialinės ir sveikatos apsaugos ministrė, 1989–1991 m. Šiaurės bendradarbiavimo ministrė, 1990–1991 m. teisingumo ministrė, 1995–2000 užsienio reikalų ministrė.
2000 m. vasario 6 d. tapo Suomijos prezidente. Už ramų būdą, sprendžiant net pačius sudėtingiausius klausimus nusipelnė „Mumių motinos“ (pagal suomių rašytojos Tovės Marikos Janson novelių herojus trolius Mumius) vardo.
Nuo 2002 m. Socialinės dimensijos globalizacijoje pasaulinės komisijos vicepirmininkė. Helsinkio universiteto ir aukštosios ekonomikos mokyklos, Ewha moterų universiteto Korėjoje, Kento universiteto ir Suomių universiteto JAV, Kinijos miškų akademijos garbės daktarė.
2000 m. rugpjūčio 26 d. ištekėjo už ilgamečio draugo daktaro Penčio Arajarvio. Turi suaugusią dukrą Aną, kuri studijuoja Kento universitete Didžiojoje Britanijoje, jos partneris – sūnų Esko.
Laisvai kalba suomių, švedų, anglų, vokiečių ir prancūzų kalbomis.
Bitola
Bitola (arba Bitolis) – Makedonijos miestas, esantis šalies pietvakariuose, netoli Graikijos sienos. Tai antrasis pagal gyventojų skaičių Makedonijos miestas.
Yra universitetas (1979), nacionalinis muziejus, ankstyvosios krikščionybės laikotarpio bazilikos ir bizantiškos tvirtovės liekanos, XIV–XVI a. mečetės, cerkvė.
Vystoma pramonė – metalo apdirbimo, cukraus, elektrotechnikos, tekstilės (šilko), odos, baldų, chemijos. Turizmas. Netoli Bitolos yra romėnų miesto Linkestų Heraklėjos liekanos.
Istorija
Miestas pradėtas kurti XI a. pradžioje, nuo 1395 m. Monastiru vadintas miestas užgrobtas turkų, XV-XVII a. čia buvo musulmonų sunitų centras. Nuo 1912 metų priklausė Serbijai, po Antrojo pasaulinio karo – Jugoslavijai.
Jūžintų mokykla
Jūžintų mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jūžintuose (Rokiškio raj.), Beržų g. 3, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190249881. Steigėjas Rokiškio rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Kamajų gimnazijos skyrius.
Istorija
Jūžintų mokykla minima 1890 m. Įsikūrusi toje pačioje vietoje, kur ir dabartinė. Apie 1901 m. pradėta statyti naujoji mokykla. Statė ją valsčius. 1909–1912 m. joje mokėsi 60 mokinių iš aplinkinių kaimų. Tik 2 pamokas per savaitę lietuviškai mokė M. Žilinskaitė. 1914 m. užbaigta naujos mūrinės mokyklos statyba, tačiau patalpose įsikūrė valsčiaus raštinė. Pirmojo pasaulinio karo metais mokykla veikė su pertraukomis.
UEFA taurė 2008–2009 m./Grupės
2008-2009 m. UEFA taurės grupių turnyre dalyvauja 40 komandų, suskirstytų į 8 grupes. Klubai grupėse žaidžia po vienerias rungtynes tarpusavyje – dvejas namų aikštėje, dvejas svečiuose. Į tolesnį etapą patenka pirmąsias tris vietas užėmusios komandos. Etapas tolygus 1/32 finalo.
Jūžintų mokykla
Istorija
1945 m. įsteigtos dvi progimnazijos klasės, kurios įsikūrė Žiukelio namuose, vėliau perkeltos į Macijausko namus Skeiriuose. 1951 m. mokykla iš Skeirių persikėlė į Jūžintus ir tapo vidurine. 1956 m. pavasarį išleista pirmoji abiturientų laida. 1969 m. mokykla nukentėjo nuo gaisro, 1973 m. pradėti statyti du priestatai. Vėliau ji pavadinta knygnešio, politinio veikėjo Juozapo Otto Širvydo (1875–1935) vardu.
XXI a. pradžioje buvo vidurinė mokykla, 2-ajame dešimtmetyje tapo pagrindine, o 2020 m. buvo prijungta prie Kamajų gimnazijos kaip skyrius.
UEFA taurė 2008–2009 m./Grupės
A grupė
Galutinė lentelė:
B grupė
Galutinė lentelė:
C grupė
Galutinė lentelė:
D grupė
Galutinė lentelė:
E grupė
Galutinė lentelė:
F grupė
Galutinė lentelė:
G grupė
Galutinė lentelė:
H grupė
Galutinė lentelė:
Mažasis pušinis straubliukas
Mažasis pušinis straubliukas (Hylobius pinastri) – straubliukų (Curculionidae) šeimos vabalas.
Aprašymas
Kūnas rudas ar rudai raudonas. Antsparniai ir priešnugarėlė apaugusi šviesiais plaukeliais, sudarančiais plėmus.
Aptinkamas spygliuočių miškuose, kiek retesnis nei didysis pušinis straubliukas (Hylobius abietis). Lervos vystosi po spygliuočių medžių (dažniausiai pušų) žieve. Kenkėjas.
Šiaurės Karelija
Šiaurės Karelija  – vienas iš 20 Suomijos regionų (, SV landskap). Regiono centras ir didžiausias miestas yra Joensū (Joensuu). Iki 2009 m. regionas įėjo į Rytų Suomijos provincijos sudėtį.
Šiaurės Makedonijos vyrų futbolo rinktinė
Šiaurės Makedonijos vyrų futbolo rinktinė – Šiaurės Makedonijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Makedonijos futbolo federacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio čempionate, bet 2021 m. debiutavo Europos čempionate.
Hanau
Hanau 1813 m. lapkričio 11 d. mirė Dominykas Jeronimas Radvila – paskutinis Nesvyžiaus šakos Radvilų atstovas.
Dauparų valsčius
Dauparų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, į rytus nuo Klaipėdos. Centras – Dauparai.
Istorija
Valsčius įkurtas po II pasaulinio karo, tačiau gana greitai panaikintas 1947 m. lapkričio 6 d. prijungiant prie Dovilų valsčiaus.
Šiukšlyninė kanapė
Šiukšlyninė kanapė (Cannabis ruderalis) – kanapinių (Cannabaceae) šeimos vienmetis žolinis augalas. Kartais laikoma sėjamosios kanapės (Cannabis sativa) porūšiu. Paplitusi Vidurio, Rytų Europoje, pietų Sibire.
Palyginti su sėjamąja, šiukšlyninė yra mažesnė (aukštis 30-60 cm, retai iki 3 m), stiebas status, tiesus, plaukuotas. Lapai sudėtiniai, pirštuoti, lapeliai siauri, trumpi. Žiedynas smulkus, nežymus, susitelkęs stiebo viršūnėje. Vaisius – riešutėlis. Auga skurdžiose dirvose, šiukšlynuose, patvoriuose, dykvietėse, griuvėsiuose.
Šiukšlyninė kanapė pramoniniu būdu neauginama, tačiau taip pat naudojama pluošto, pašarų, narkotikų gamyboje.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Tipinė šiukšlyninės kanapės augavietė
Užsienietis
Užsienietis - užsienio valstybės pilietis, laikinai ar nuolatos esantis atitinkamos valstybės teritorijoje. Užsieniečio teisinę padėtį reguliuoja valstybių, kuriose jis yra, vidaus įstatymai, taip pat tarptautinės sutartys.
Nacionalinis režimas
Nacionalinis režimas - kai valstybėje užsieniečiai naudojasi lygiomis su tos valstybės piliečiais teisėmis (išskyrus kai kurias politines teises, pvz., Rinkimų teisę). Nacionalinis režimas paprastai nustatomas vidaus įstatymais savitarpiškumo pagrindu.
Didžiausio palankumo režimas
Didžiausio palankumo režimas: kai valstybė suteikia užsieniečiams tokias teises, kokiomis jos teritorijoje naudojasi kitų valstybių piliečiai. Toks režimas paprastai nustatomas tarptautinėmis sutartimis (pvz., dėl prekybos) arba panaudojant nediskriminavimo išlygą.
Užsieniečiai į valstybės teritoriją gali įvažiuoti gavę vizas, išduotas atitinkamų valstybės organų, dažniausiai konsulinių arba diplomatinių atstovybių. vizos būna įvairios: daugkartinės (įvažiavimo, išvažiavimo), tranzito.
Leidimas dirbti
Leidimas nuolat gyventi suteikia užsieniečiui teisę (terminuotai arba ne) dirbti atitinkamoje valstybėje leidimo galiojimo laikotarpiu.
Lietuva
Lietuvoje teises reglamentuoja iš esmės 2 įstatymai:
Paprastasis paukštvanagis
Paprastasis paukštvanagis (arba tiesiog paukštvanagis, Accipiter nisus) – vanaginių (Accipitridae) šeimos, tikrųjų vanagų (Accipiter) genties plėšriųjų paukščių rūšis.
Patino viršutinė kūno pusė pilka, įvairių atspalvių. Viršugalvis juosvas, pakaušyje yra baltos dėmelės. Antakis baltas. Plasnojamosios ir vairuojamosios plunksnos skersai dryžuotos. Apatinė kūno pusė balsva arba rusva su skersiniu rudu raštu. Snapas melsvai pilkas. Kojos geltonos, nagai juodi. Patelės viršutinė dalis rusva, apatinė – balta, išmarginta skersinėmis rudomis juostelėmis. Pauodegys baltas. Jauniklių viršutinė kūno dalis rusva su baltomis dėmelėmis pakaušyje. Apatinė kūno pusė rusva arba balsva, skersai rudai dryžuota.
Gyvena nedideliuose miškuose. Dažnas, aptinkamas ištisus metus.
UEFA mugių taurė 1960–1961 m.
UEFA mugių taurė 1960–1961 m. – trečiasis UEFA mugių taurės turnyras. Prasidėjo 1960 m. rudenį ir baigėsi 1961 m. pavasarį (nuo šiol varžybos vyko kaip ir kitų UEFA turnyrų). Taurę laimėjo klubas, finale nugalėjęs  klubą.
Eos
Graikų mitologijoje Eos („aušra“) – Hiperiono ir Tėjos duktė, aušros deivė, titanidė. Romėnų mitologijoje Eos atitinka Aurora.
Eos kiekvieną rytą pakyla iš savo guolio vidury Okeano, taip pažadindama savo brolį Heliją – saulę, ji atrakindavo rojaus vartus, kad Helijas galėtų važiuoti savo karieta.
Eos vaizduojama ant Atikos vazų kaip antgamtiško grožio moteris, su tiara arba diadema, bei baltais plunksnų sparnais. Krikščioniai angelą vaizdavo remdamiesi Eos atvaizdu, nes persų angelai dar nebuvo žinomi, o hebrajai neturėjo angelo atvaizdo.
Vaikai
thumb|left|200px|Eos(1895), dail. Evelyn De Morgan
Vilnohirskas
Vilnohirskas  – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Dniepropetrovsko srityje, į vakarus nuo Kamianskės. Geležinkelio stotis prie Dnipro–Kryvyj Riho linijos. Veikia kalnų metalurgijos kombinatas (titano rūdų gavyba ir apdirbimas), stiklo gamykla, spalvotųjų metalų ir gelžbetonio gamyklos.
Istorija
Vilnohirskas įkurtas 1956 m., pradėjus statyti metalurgijos kombinatą. 1965 m. suteiktas miesto statusas.
Maikao
Svarbus prekybinis ir tranzitinis centras pasienyje su Venesuela. Maikao svarbiausias Kolumbijos arabų kultūros centras. 1997 m. pastatyta Omaro ibn al Džatabo mečetė yra didžiausia Pietų Amerikoje.
Hanna-Barbera
Hanna-Barbera Productions, Inc. buvo JAV animacijos studija, dominavusi beveik tris dešimtmečius nuo XX a. vid. JAV televizijos animacijos srityje.
Per savo gyvavimo laikotarpį studija sukūrė tokias žymias televizijos animacijos programas, kaip „The Huckleberry Hound Show“, „The Flintstones“, „The Yogi Bear Show“, „Top Cat“, „The Jetsons“, „Scooby-Doo, Where Are You!“ ir „The Smurfs“. Taip pat išleido ir keletą pilnametražių bei trumpametražių kino filmų. Kino srityje studija pelnė septynis Oskaro apdovanojimus, o televizijos srityje – aštuonis Emmy.
Istorija
Devintajame dešimtmetyje kompanijos sėkmė sumenko, kai šeštadienio ryto programų pelningumą nustelbė šiokiadienių popietėmis rodytos programos. 1990 m. „NBC“ nutraukus televizijos serialo „Smurfai“ transliavimą, „Hanna-Barbera“ eteryje nebeturėjo nei vieno itin sėkmingo projekto, o bandymai gaivinti senas programas pasibaigė nesėkme. 1991 m. ja įsigijo bendrovė „Turner Broadcasting System“, kuri prieš studijos prijungimą pertvarkė jos veiklą link naujų animacinių serialų, kaip kad „Dexter's Laboratory“, „Johnny Bravo“, „Cow and Chicken“, „I Am Weasel“ ir „The Powerpuff Girls“, kūrimo. Ir jau kitais metais didžiąją dalį „H-B“ programų katalogo ėmė rodyti „Cartoon Network“ kanalu.
2001 m. mirus Viljamui Hana, studija buvo prijungta prie „Warner Bros. Animation“.
Conus jaspideus
Conus jaspideus – kūgeninių (Conidae) šeimos gyvūnų rūšis. Kriauklė iki 30 mm ilgio.
Paplitimas
Gyvena iki 97 m gylyje.
Aptinkama Vakarų Atlante, Meksikos įlankoje.
Krakuvki Dombkai
Krakuvki Dombkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Grodzisko, apie 20 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 73 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Antropofilija
Antropofilija (iš 'žmogus' +  'meilė') – reiškinys, kai laukinės gyvūnų rūšys klesti gyvendamos greta žmogaus.
Viena žinomiausių antropofilinių organizmų grupių yra kraujasiurbiai vabzdžiai, labiau mėgstantys žmonių kraują (pvz., Anopheles), negu kitų gyvūnų.
Antropofilais laikomi ir greta žmonių gyvenantys gekonai, baltapilvė varna (Corvus albus) , tarakonai ir daug kitų.
Kartais antropofilinius organizmus vadina antropiniais, tuo tarpu sinantropiniais organizmais vadinami gyvūnai, gyvenantys žmonių gyvenvietėse ir statiniuose, jų viduje ir netoli jų.
Taklamakanas
thumb|right|Taklamakano dykuma ties Jarkandu
Taklamakanas – dykuma Centrinėje Azijoje, nenuotakiame Tarimo baseine, Kinijos Liaudies Respublikos Sindziango autonominiame regione. Viena iš didžiausių smėlio dykumų pasaulyje: plotas 270 tūkst. km², ilgis 1000 km, plotis 400 km.
Taklamakano šiauriniu ir pietiniu pakraščiais ėjo dvi Šilko kelio atšakos. Didžiausios oazės: Kašgaras, Jarkandas, Chotanas, Kučia, Turfanas, Loulanas ir Dunhuangas. Per dykumą teka Jurungkašo (Yurungkash) ir Jarkando (Yarkant) upės.
Dykumoje rasta įvairių archeologinių paminklų, mumijų. Iš radinių matyti, kad per dykumą keliavo nemažai tautų. Ilgainiui Taklamakane apsigyveno musulmonai. Nuo Tang dinastijos laikų valdžią regione periodiškai perimdavo kinai, tiurkų, mongolų, tibetiečių tautos. Dabar Taklamakano regione daugiausia gyvena uigūrai ir kazachai, miestuose – kinai chaniai.
Pavadinimo kilmė
Manoma, kad pavadinimas kilęs iš uigūrų kalbos ir reiškia „vieta, iš kurios negrįžtama“.
Dituvos valsčius
Dituvos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje. Centras – Dituva.
Istorija
Valsčius įkurtas 1874 m. birželio 4 d. 1939 m. prijungta dalis Priekulės valsčiaus ir dalis Žardės valsčiaus. Dituvos valsčius panaikintas 1947 m. lapkričio 6 d. prijungiant prie Priekulės valsčiaus.
Karsto regionas
Karsto regionas  – vienas iš 12 Slovėnijos statistinių regionų. Didžiausias miestas – Koperis. Regionas maždaug sutampa su istoriniu Slovėnijos Istrijos regionu. Kartu su šiauriau esančiu Goricos regionu sudaro istorinę Slovėnijos sritį Slovėnijos Pajūrį.
Plotas – 1 044 km². Namų ūkių skaičius – 44 350.
Demografija
2006 m. regione gyveno 106 000 gyventojai. Darbingų gyventojų skaičius buvo 42 591, iš jų bedarbių – 3 719. Kolegijų ir universitetų studentų skaičius – 5 678.
Gyventojų pasiskirstymas pagal religijas:
Abraomas Bermanas
Abraomas Bermanas (g. 1905 m. gruodžio 31 d. Vidžiuose, Vitebsko sritis) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.
Karsto regionas
Ekonomika
Tai Slovėnijos regionas, kuriame daugiausia gyventojų dirba paslaugų sektoriuje.
Dirbančiųjų pasiskirstymas:
Abraomas Bermanas
Biografija
1925–1929 m. LKJS Anykščių parajonio komiteto sekretorius. 1928–1929 m. LKP Panevėžio rajono komiteto narys. 1929–1940 m. kalintas. 1940–1941 m. dirbo Utenoje. 1942–1945 m. 16-osios lietuviškosios divizijos politinis darbuotojas, 1945 m. kapitonas. 1945–1962 m. dirbo Kaune. Bendradarbiavo laikraščiuose „Arbeter“ ir „Kareivių tiesa“.
Karsto regionas
Ekonomika
15 % bendrojo vidaus produkto sukuriama transporte.
Automagistralių ilgis – 55 km, likusių kelių – 822 km. Yra geležinkelis.
Koperyje yra vienintelis komercinis uostas. Taip pat Koperyje, Izoloje ir Portorože yra jachtų ir kitų pramoginių laivų prieplaukų.
Yra nedidelis tarptautinis aerouostas.
Karsto regionas turi daugiausia turistų (24,5 % visos Slovėnijos turistų). Iš jų:
Karsto regiono občinos
Regioną sudaro septynios savivaldybės (občinos):
Jošiharu Habu
Titulai ir čempionatai
Titulai:
Turnyrai, kuriuose neiškovojo titulų:
Pošalčiai
Pošalčiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Valkininkų, Šalčios kairiajame krante Dainavos girioje. Ties kaimu kertasi keliai ir.
thumb|left|150px|Pošalčių kryžius thumb|left|250px|Pošalčiai šalia kryžkelės
Istorija
XIX a. buvo Pošalčių kaimas ir miško dvaras Valkininkų valsčiuje.
XX a. vid. – Pošalčių apylinkės centras.
Pjūklas 2
Pjūklas 2 – 2005 m. JAV siaubo filmas. „Pjūklo“ filmų serijos antroji dalis, plėtojanti istoriją toliau nuo pirmos dalies. Filmo režisierius Darren Lynn Bousman, scenarijaus autorius Leigh Whannell, vaidina Donnie Wahlberg, Franky G, Glenn Plummer, Beverley Mitchell, Dina Meyer, Emmanuelle Vaugier, Erik Knudsen, Shawnee Smith ir Tobin Bell.
Kita serijos dalis – „Pjūklas III“.
Sitangas
Sitangas – upė Mianmare (Bago provincijoje, išskyrus dalį, esančią šalia žioties, kuri ribojasi su Monų valstija), esanti šalies pietuose tarp Ajejarvadžio ir Salvino upių. Bago Yoma kalnų virtinė skiria jos baseiną nuo Ajejarvadžio upės.
Upė išteka iš Šano kalnyno keteros Mandalajus pietryčiuose ir teka į pietus iki Andamanų jūrą. Jos ilgis – 420 km, o metinis debitas – apie 50 km³ per metus.
Vorto gatvė (IRT Leksingtono aveniu linija)
Vorto gatvė yra dabar nebenaudojama Niujorko metropiteno keleivių stotelė, buvusi Leksingtono aveniu linijos dalimi. Dėl Bruklino tilto-Rotušės stotelės platformos ilginimo darbų, stotelė buvo uždaryta 1962 metų rugsėjo 1 diena. Nuo 1962 iki 1995 metų Bruklino tilto-Rotušės stotelės ant platfomos esančiuose ženkluose buvo vadinama Bruklino tilto-Vorto gatvės stotele.
Stotelė yra po šaligatviu, vakarinėje Folio skvero dalyje. Kai buvo planuojama statyti Federal Plaza Building pastatą, paaiškėjo jog dėl po žeme esančios stotelės, pastatas negalėjo būti statomas prie pat Folio skvero, todėl, pastatas buvo pastatytas toliau nuo gatvės. Virš stotelės buvo pastatyta pastato aikštė ir fontanas.
Leonas Čibiras
Leonas Čibiras (1921 m. liepos 14 d. Čekiškė, Švenčionių apskritis – 1992 m. gruodžio 24 d. Vilnius) – Lietuvos miškininkas, dendrologas, kraštovaizdžio architektas.
Biografija
1947 m. baigė Vilniaus universitetą. 1947–1950 m. Vilniaus universiteto, 1950–1957 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, dėstė dendrologiją. 1951–1960 m. Lietuvos miškų instituto mokslinis bendradarbis, tyrinėjo Lietuvos parkus, atliko medžių ir krūmų introdukcijos bandymų. Nuo 1960 m. Statybos ir architektūros reikalų komiteto, Automobilių transporto ir plentų ministerijos, Techninės estetikos instituto, Paminklų konservavimo instituto kraštovaizdžio architektas.
Brolis Povilas Čibiras, žmona Irena Ona Čibirienė.
Palaidotas Saltoniškių kapinėse, Vilniuje.
Veikla
Parengė kelis rekomenduojamų Lietuvos želdynams augalų sąrašus. Pirmasis Lietuvoje pagal tinkamumą naudoti želdynams augalų rūšis pradėjo skirstyti į pagrindines ir šalutines.
Kartu su bendradarbiais parengė Palangos, Rietavo, Joniškėlio, Raudondvario pilies parkų restauravimo projektus. Dalyvavo kuriant Vilniaus universiteto botanikos sodą Kairėnuose, Pajieslio (Kėdainių rajono savivaldybė) dendrariumą.
Tautinė stovykla
Tautinės stovyklos
thumb|240px|Skautininkės [[Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė ir Vladislava Arminaitė lydi Prezidentą Antaną Smetoną (Antroji skaučių stovykla Pažaislyje, 1938 m. liepos 12–20 d.)]]
Friedrich Ratzel
Frydrichas Racelis (Friedrich Ratzel, 1844 m. rugpjūčio 30 d. – 1904 m. rugpjūčio 9 d.) – Vokietijos geografas, etnologas, sociologas. Vienas antropogeografijos mokyklos pradininkų ir geografinio determinizmo atstovų.
Biografija
Jaunystėje dirbo vaistininku, vėliau studijavo zoologiją Heidelbergo, Jėnos, Berlyno universitetuose. 1868–1875 m. keliavo po Europą, Kubą, Meksiką, Jungtines Amerikos Valstijas (tyrinėjo gamtinių sąlygų įtaką įvairių tautų kultūrai). 1875–1885 m. dėstė Miuncheno aukštesniojoje technikos mokykloje, nuo 1886 m. – Leipcigo universitete; profesorius (1880 m.).
Idėjos
Frydrichas Racelis įvedė į antropologiją kartografijos metodą pačią difuzijos sąvoką (priskiriamas vokiečių difuzionistų mokyklai). Jis kritikavo Adolfą Bastianą ir kitus savo amžininkus už tai, kad jie pervertinę psichinę žmonijos vienovę ir žmogaus išradingumo stoką. Racelio teigimu, kiekvieną kultūrą galima paaiškinti jos geografiniu paplitimu ir vien jau dėl to žmonija negali vystytis pagal tuos pačius evoliucinius požymius.
Frydrichas Racelis daug dėmesio skyrė įvairioms tautų tarpusavio sąveikos formoms. Jis tvirtino, kad supanašėjimą geriausiai gali paliudyti kultūriniai skoliniai ir kad istorinius ryšius galima pagrįsti formos idėja arba kriterijumi, t. y. formaliosiomis (ne)funkcinėmis objektų charakteristikomis. Bet koks išradimas, išrastas vienoje vietoje, kaip skolinys ir kaip vidaus poreikio pasekmė pasklinda po visą Žemę. Tautų kraustymasis lemia ištiso kultūrinio komplekso persikėlimą į kitą gamtinę-geografinę sritį. Elementariųjų idėjų įgyvendinimas yra pagrindinė skirtumo tarp tautų priežastis.
Racelis buvo vienas iš sąvokos „gyvybinė erdvė“ (Lebensraum) kūrėjų.
Linea alba
Baltoji linija
Friedrich Ratzel
Bibliografija
Svarbiausi veikalai:
Homeopatija
Homeopatija ( 'panašus' + πάθος 'skausmas, liga') – pseudomokslas medicinos srityje, priskiriamas alternatyviajai medicinai. Iš 1800 nepriklausomų mokslinių tyrimų nė vienas nepatvirtino homeopatijos gydomųjų savybių.
Gydoma specialiu būdu paruošiamais preparatais – medžiagos, kurios sveikam žmogui sukelia panašius simptomus į gydomą ligą, atskiedžiamos taip, kad jų pagamintame preparate praktiškai arba visiškai nelieka. Manoma, jog kuo mažiau pirminės medžiagos lieka preparate, tuo jis tampa efektyvesnis. Tikima, jog skiedžiant mažiau kartų, preparatas gydo kūno organus, skiedžiant daugiau kartų, preparatas gali gydyti ir psichines ligas. Gydymo principas grindžiamas senoviniu similia similibus curantur (lot. „panašus gydo panašų“) principu. Homeopatijos šalininkai mano, kad ypatingu metodu skiedžiamos medžiagos poveikis ne silpnėja, bet stiprėja. Homeopatinių vaistų poveikis paprastai aiškinamas tuo, kad vanduo nežinomu būdu „atsimena“ pirminę medžiagą, kuri buvo skiedžiama.
Šiuolaikinius mokslinius reikalavimus atitinkantys tyrimai rodo, kad homeopatinio gydymo medicininis poveikis – ne didesnis nei placebo efektas. Pagrindinių homeopatijos principų (potencijavimas, panašumas, gyvybinė jėga) neįmanoma patikrinti (pseudomokslas).
Krakuvki Vlodkai
Krakuvki Vlodkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietvakarius nuo Grodzisko, apie 20 km į šiaurės vakarus nuo Semiatičės ir apie 73 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Homeopatija
Istorija
Homeopatijos pradininkas buvo Samuelis Hanemanas (1755–1843) – žymus savo amžiaus gydytojas ir vertėjas. Atlikdamas bandymus su chininu, kuris buvo naudojamas maliarijos gydymui, jis pastebėjo, kad didesni šios medžiagos kiekiai sukelia simptomus, panašius į maliariją. Hanemanas sukūrė teoriją, kad kiekvieną ligą galima išgydyti medžiagomis, kurių didesnės dozės sukelia panašius į tos ligos simptomus. Atlikdamas tyrimus ir bandymus Hanemanas pastebėjo, kad kartais reikia visai mažos tokių medžiagų dozės, ir stimulą gavęs organizmas toliau gyja savaime. Taip jis priėjo išvadą, kad kuo mažesnė dozė, tuo didesnis efektas. Tiesa, šie tyrimai ir bandymai buvo vykdomi tuo metu priimtinais principais, t. y. vaistų bandiniai duodami žmonėms ir stebima, kokius simptomus po to šie jaučia, nevertinant kitų veiksnių.
Pirmą kartą ši teorija buvo publikuota 1796 metais. Hanemanas tvirtino, kad homeopatijos efektyvumas priklauso nuo paciento individualių savybių, todėl gilindavosi ne tik į ligos istoriją, bet ir kūno tipą, charakterį, fizinius bei emocinius pokyčius. Anot Hanemano, chroniškos ligos yra dėl užgniaužto troškimo, užslėpto blogo jausmo ar blogio dvasios.
Homeopatija dar Hanemanui gyvam esant tapo labai populiari ir paplito visoje Europoje, JAV, Azijos šalyse. Tai buvo susiję su tuo, kad tuometinė medicina daugeliu atvejų neturėjo jokių priemonių kovoti su daugeliu šiais laikais išgydomų ligų bei taikė abejotinas ir menko poveikio priemones – kraujo nuleidimą, vėmimo, viduriavimo skatinimą.
XIX a. pabaigos – XX a. pr. medicinos pasiekimai praktiškai išstūmė homeopatinius vaistus. Jie vėl išpopuliarėjo XX a. antrojoje pusėje kartu su sveiko gyvenimo būdo, new age ir kitais judėjimais bei susidomėjimo netradicine medicina banga.
Principai
Homeopatija gydymui naudoja labai atskiestas medžiagas, kurios būdamos neskiestos sveikam žmogui sukeltų panašius į gydomą ligą simptomus. Pvz., jei tam tikros medžiagos vartojimas sveikam žmogui sukelia pykinimą, šia medžiaga (labai atskiedus) galima gydyti sergančius žmones, kuriems būdingi pykinimo ligos simptomai. Tai grindžiama senoviniu similia similibus curantur (lot. „panašus gydo panašų“) principu. Kuo medžiagos dozė bus mažesnė, t. y. kuo labiau medžiaga bus atskiesta, tuo ji bus efektyvesnė, sukeldama natūralias apsaugines organizmo reakcijas kovai su liga.
Maždaug 60 % homeopatinių preparatų yra augalinės kilmės, kiti daromi iš gyvūnų išskiriamų sekretų, nuodų (gyvačių nuodai) ir kt., mineralinės kilmės medžiagų (kalcio mineralai, grafitas, jodas, kvarcas ir kt.). Kitaip tariant, vienokių ar kitokių homeopatinių preparatų gamybai tinka beveik viskas, ką galima rasti gamtoje. Taip pat yra ir tam tikros gaminimo taisyklės: homeopatinius preparatus ruošti reikia tik gerai nusiteikus, kad bloga bioenergija nepersiduotų preparatui (šią taisyklę taiko ne visi homeopatai, ypač masinėje gamyboje).
Homeopatiniai preparatai gaminami pirminę medžiagą keliolika kartų skiedžiant distiliuotu vandeniu ar alkoholiu. Pvz., medžiaga atskiedžiama santykiu 1:100, po to imama tirpalo dalis ir vėl skiedžiama 1:100 santykiu. Po kiekvieno praskiedimo tirpalas tam tikru būdu suplakamas.
Praskiedimo laipsnis žymimas romėniškais skaitmenimis:
30X medžiagos atskiedimo laipsnis reiškia, kad pirminė veiklioji medžiaga buvo praskiesta 1:1030 santykiu (t. y. 1:1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000)
Esant dideliam atskiedimo santykiui, pirminės medžiagos tirpale gali ir nelikti, tačiau pagal homeopatijos teoriją tai ir nėra būtina, nes vanduo „atsimena“ jame tirpintų medžiagų gydomąsias savybes ir jas sugeba perduoti net ir nebesant veikliosios medžiagos.
Homeopatinių preparatų šalutinis poveikis ar žala
Manoma, jog homeopatiniai preparatai nedaro jokios žalos ir neturi jokių nepageidaujamų šalutinių efektų (nors kartais kai kurių preparatų informaciniuose lapeliuose būna išvardyti), kadangi juose be vandens nėra jokių veikliųjų medžiagų. Homeopatija gali būti žalinga, jei homeopatiniai preparatai vartojami vietoje efektyvių vaistų, kurių poveikis bei, šalutiniai efektai yra žinomi pagal klinikinius tyrimus. Kadangi homeopatai mano, jog kuo daugiau skiedimų, tuo preparatas efektyvesnis, ir daug kartų atskiestas preparatas pradeda veikti ir psichiką, žmogus naudojantis preparatą, kad gydytų fizines ligas, gali pastebėti pokyčius ir psichikoje (pvz., tapti ramesniu, atsipalaidavusiu, ar atvirkščiai piktesniu). Tačiau homeopatų manymu, homeopatiniai preparatai neturi jokių rimtų šalutinių poveikių.
Oficialus homeopatijos pripažinimas
XX a. pradžioje Amerikos Medikų Asociacija (American Medical Association, AMA) pradėjo aktyviai kovoti prieš šį gydymo metodą ir iki 1950 m. JAV beveik nebeliko homeopatijos mokyklų ir praktikantų. Vėliau jos populiarumas tai iškildavo, tai nuslūgdavo.
JAV homeopatiniai vaistai nebėra registruojami nuo XX a. 6-ojo dešimtmečio, kai buvo panaikinta ir anksčiau registruotų vaistų registracija.
Jungtinėje Karalystėje 1997 Londono sveikatos apsaugos valdžios organų atstovai, nepakankant homeopatinio gydymo efektyvumo įrodymų, nutarė nutraukti homeopatinio gydymo finansavimą.
Nepaisant to, kad homeopatiniai preparatai nėra oficialiai pripažįstami kaip vaistai, jie yra plačiai reklamuojami kaip ligas galintys pagydyti vaistai. Kadangi homeopatiniai preparatai tiesioginio neigiamo poveikio neturi, nebent būtų vartojami atsisakant efektyvių įprastinių vaistų, vaistų reklamą prižiūrinčios institucijos kreipia į tokių preparatų reklamą nedidelį dėmesį.
1982 metais JAV Food and Drug Administration atliktas rinkos tyrimas parodė, kad kai kurie homeopatiniai vaistai pardavinėjami rimtoms ligoms gydyti. Pavyzdžiui, tarantulo tinktūra – nuo sklerozės, kobros nuodų ekstraktas – nuo vėžio.
Didžiausias JAV homeopatinių vaistų tiekėjas yra Biological Homeopathic Industries. Jų kataloguose buvo surašyta daugiau kaip 50 sunkių ligų, kurias jų siūlomi preparatai neva gali pagydyti, tarp jų – ir vėžys.
1993–1994 m. FDA išsiuntė įspėjamuosius laiškus didžiausiems homeopatinių vaistų gamintojams ir platintojams: Biological Homeopathic Industries buvo įspėti nustoti klaidinti vartotojus, kad jų vaistai kada nors yra buvę veiksmingi nuo kiaulytės, kosulio, chroniškų kvėpavimo takų ligų, herpeso ir visų virusinių ligų. Botanical Laboratories, Inc firma, platinusi „Natra - bio“ gaminius, buvo įspėta neklaidinti vartotojų savo teiginiais, kad jų homeopatiniai vaistai „BioAllers“ yra veiksmingi nuo šienligės, alergijos gyvūnų plaukams, dulkėms ir kt. FDA niekada nepripažino jokio homeopatinio preparato kaip saugaus ir efektyvaus bet kokiems medicininiams tikslams.
Homeopatijos veiksmingumo įrodymai
Nors homeopatinių preparatų yra gaminama labai daug, tačiau didžiosios jų dalies poveikis niekada nėra tirtas. Šiais atvejais pasitikima tik bendraisiais homeopatijos teorijos principais. Kadangi homeopatiniai preparatai nėra registruojami kaip vaistai, jiems nėra taikoma ta pati procedūra, kaip ir vaistams, t. y., nėra privaloma tvarka tikrinamas jų poveikis bei šalutiniai efektai.
Yra publikuota nemažai darbų, kurie rodo homeopatijos efektyvumą. Kita vertus, tokie tyrimai yra vertinami ir labai kritiškai, nurodant į netinkamas tyrimų metodikas. Taip pat nurodomi tyrimai, pagal kuriuos homeopatinių preparatų poveikis nėra didesnis, nei placebo. Šiuo metu nėra nei vieno homeopatinio preparato, kurio efektyvumas gydant kurią nors ligą būtų įrodytas. Taip pat atskiri tyrimai dėl tam tikrų homeopatinių vaistų efektyvumo negali būti ekstrapoliuojami visiems homeopatiniams vaistams ir neturėtų būti laikomi homeopatijos teorijos patvirtinimais.
Ypatingos mokslinės kritikos susilaukia bandymai teoriškai grįsti homeopatiją, pvz.,:
Džeimso Randi įsteigtas prizas už paranormalių reiškinių pademonstravimą gali atitekti ir tiems, kurie savo pasirinktais metodais pademonstruos kokį nors skirtumą tarp paprasto vandens ir savo pasirinkto homeopatinio preparato.
Homeopatija ir fitoterapija
Homeopatija dažnai painiojama su gydymu vaistažolėmis (fitoterapija). Kadangi homeopatija kaip terminas yra plačiai žinomas, kai kurios kompanijos klaidindamos vartotoją naudoja jį marketinge, nors jų pardavinėjami preparatai nėra homeopatiniai, o ruošti pagal įprastą metodologiją – vitaminai, vaistažolės ar panašiai. Homeopatinių preparatų reklamoje taip pat akcentuojama, kad tai „natūrali“ priemonė, o tai asocijuojasi su ekologiškais produktais ir vaistažolėmis. Dėl šios painiavos dažnai manoma, kad homeopatija yra pripažįstama ir įprastinės medicinos.
Iš tiesų šie du gydymo būdai turi mažai ką bendro. Homeopatiniai vaistai gaminami ne tik iš augalų, bet taip pat ir iš mineralų, gyvūninės kilmės produktų (pavyzdžiui, gyvačių nuodų) ar net žmogiškos kilmės substancijų. Net ir iš žolelių pagaminti homeopatiniai vaistai neturi nieko bendro su tikrais vaistažoliniais preparatais, kadangi juose likęs vaistažolių kiekis yra labai artimas nuliui.
Homeopatija ir skiepai
Homeopatija kartais yra siejama ar net tapatinama skiepams. Vakcina iš tiesų yra tos pačios ligos silpnas „užkratas“. S. Hanemanas jų atradimą interpretavo kaip homeopatijos teiginio panašus gydo panašų patvirtinimą. Iš tiesų su homeopatija skiepai neturi nieko bendro.
Vakcina paskatina sveiko organizmo pasipriešinimo reakciją ir antikūnių gaminimąsi, taip stiprinant imunitetą. Kitaip nei homeopatijoje, skiepams nenaudojamos medžiagos, kurios su liga turėtų tik panašius simptomus. Be to, tiek skiepai, tiek dėl jų susidarantys antikūnai gali būti stebimi ir išmatuojami, o homeopatijos atveju neįmanoma stebėti ar išmatuoti nei veikliosios medžiagos, nei jos tiesioginio poveikio.
Homeopatija Lietuvoje
Lietuvą homeopatija pasiekė XIX a. 4 dešimtmetyje. Pirmuosius žingsnius žengė Vilniuje, vėliau formavo tradicijas Kaune. Lietuvos homeopatijos pradininku laikomas farmacininkas Juozas Matulaitis (1869–1964) bei jo mokinė Anelė Ivašauskienė. Lietuvoje veikia kelios homeopatinės vaistinės, dauguma jų įsikūrusios Kaune.
Pošalčių apylinkė
Pošalčių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Valkininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kuršių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Pošalčių apylinkė prijungta prie Čebatorių apylinkės.
Baltaskruostis garnys
Baltaskruostis garnys (Egretta novaehollandiae) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis.
Dažnai klaidingai vadinamas pilkuoju garniu, labai paplitęs Australazijoje, išskyrus sausiausias vietas. Bendras skaičius pasaulyje apie 1 milijoną (2004 m.).
Tai palyginus nedidelis garnys, blyškios spalvos, su melsvai pilkšvu atspalviu, geltonomis kojomis ir baltomis žymėmis ant skruostų. Aptinkamas netoli seklaus vandens, tiek gėlo ir jūros. Gana baikštus ir išskrenda jei sutrukdomas, tačiau drąsiai gaudo žuvis priemiesčių tvenkiniuose.
Veisiasi pavasarį, dažniausiai Australijos pietuose, kitais metų laikais plačiai išsisklaido dideliais atstumais. Lizdai padriki ir negilūs, dažniausiai ant šakų su lapais.
Australijoje – saugoma rūšis nuo 1974 m.; IUCN 2004 m. įvertinimu, išnykimo grėsmės nėra.
Futas
Futas  – miestas šiauriniame Vietname, Futo provincijoje, prie Hongha upės. Eina Hanojaus-Laokajaus geležinkelis. Žemdirbystės regiono centras (auginama arbata, kava). Maisto pramonė. Veikia eksperimentinė miškų stotis.
Karklininkų valsčius
Karklininkų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Mažojoje Lietuvoje. Centras – Karklininkai.
Istorija
Valsčius panaikintas 1947 m. lapkričio 6 d. prijungiant prie Kretingalės valsčiaus.
Vincas Joneliūnas
Vincas Joneliūnas (g. 1926 m. kovo 24 d. Sobuvoje, Jiezno valsčius) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
Mokėsi Sobuvos ir Jiezno pradžios mokyklose, Aukštadvario progimnazijoje, 1941–1947 m. Prienų gimnazijoje. 1952 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1967 m. apgynė disertaciją „Bulvių išsidėstymo sodinant mašinomis tyrimai“, technikos mokslų kandidatas.
1953–1957 m. Alytaus mašinų ir traktorių stoties direktorius. 1958–1991 m. dirbo Žemės ūkio mechanizacijos ir elektrifikacijos institute; 1958–1977 m. Kaupiamųjų kultūrų laboratorijos vedėjas, 1972 m. vyr. mokslinis bendradarbis. 18 išradimų autorius.
1988 m., gyvendamas Raudondvaryje, dalyvavo Raudondvario apylinkės partizanų pagerbime nuo minties iki kapinių įrengimo ir priežiūros. Parašė knygą „Raudondvario apylinkės partizanų pagerbimo istorija“. Apie gimtąjį Sobuvos kaimą, savo gimines ir artimuosius parašė dviejų dalių knygą „Gyvenimas Sobuvoje ir Raudondvaryje“, taip pat atsiminimus apie Prienų „Žiburio“ gimnaziją, humoristinių ir satyrinių straipsnių.