cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Senųjų Trakų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lentvario valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Serafiniškių apylinkės, dalis Padumblės apylinkės ir dalis Trakų miesto, 1963 m. – Lygainių apylinkė ir Sventikių apylinkė, 1977 m. – mažoji dalis Mačiuliškių apylinkės.
Didysis Lietuvos kelias
Didysis Lietuvos kelias – senovinis prekybos kelias Abiejų Tautų Respublikoje, kuris jungė Lenkijos Karalystės sostinę Varšuvą su Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sostine Vilniumi. Kelias datuojamas dar XIII a., bet didžiausią svarbą pasiekė XVIII a., kuomet Augusto II valdymo laikotarpiu pradėta reguliari pašto sistemos veikla šiuo prekybiniu keliu, miestuose pastatytos pašto stotys. Į prekybos kelią įėjo ir tokie miestai kaip: Druskininkai, Trakai, Gardinas, Sokulka, Supraslė, Balstogė, Bielskas, Cechanovecas, Drohičinas, Palenkės Sokoluvas, Vengruvas.
Kelią aprašė ir vokiečių mokslininkas Georg Forster, kuris 1784 m. keliavo į Vilniaus Universitetą.
Masahisa Fukase
Biografija ir kūryba
Gimė Hokaide, fotografų šeimoje. Nuo vaikystės padėdavo atlikti įvairius darbus tėvų turėtoje fotografijos studijoje. Studijavo fotografiją universitete ir po studijų liko gyventi Tokijuje. Pirma išpopuliarėjusi nuotraukų serija buvo iš kiaulių skerdyklos. Vėliau fotografijose vaizdavo jausmus ir tarpusavio santykius su savo žmona Yoko, įskaitant ir skyrybų laikotarpį 1975 m. Vėliau, apimtas slogios nuotaikos, išleido darbų serija Krankliai, kurią sudarė kontrastingos juodai baltos kranklių nuotraukos. Vienos iš paskutinių pasirodžiusių fotografijų buvo ilgametė tėvo nuotraukų serija ir asmeniniai portretai. 1992 m., pargriuvęs ir susitrenkęs galvą, Fukase pateko į komos būseną, kurioje išbuvo iki pat mirties 2012 m.
Andrea Demirovič
Andrea Demirovič (g. 1985 m. birželio 17 d.) – Juodkalnijos dainininkė.
Andrea atstovavo Juodkalnijai 2009 m. Eurovizijoje su daina „Just Get Out of My Life“. Dainos autorius – José Juan Santana. Eurovizijos pusfinalyje ji užėmė 11 vietą. Iki 2014 m. tai buvo aukščiausias Juodkalnijos rezultatas šiame konkurse.
Peršėkė (Alytus)
Peršėkė – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Krokialaukio, prie kelių ir  sankirta. Pro kaimą teka Peršėkės upelis.
Duobiniai (Telšiai)
Duobiniai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Upynos.
Sarongas
Sarongas, kartais sarungas – tradicinė Pietryčių Azijos ir Okeanijos tautų vyrų ir moterų apranga.
Tai plati medvilninio audinio juosta, kelis kartus apsukama aplink juosmenį apgaubianti kojas iki kulkšnių, panašiai kaip ilgas sijonas.
Igoris Jasulovičius
Igoris Nikolajevičius Jasulovičius (1941 m. rugsėjo 24 d. – 2023 m. rugpjūčio 19 d. ) – Rusijos teatro ir kino aktorius, režisierius, pedagogas.
Biografija
Gimė Reinsfeldo (dabar Zalesjė) kaime Kuibyševo srities Koškinskio rajone. 1962 m. baigė aktoriaus kursus, o 1974 m. – Gerasimovo kinematografijos instituto režisūros skyrių.
Nuo 1962 m. buvo eksperimentinio teatro-studijos pantomimos aktorius, 1964–1994 m. – kino aktorius teatro studijos, 1994 m. – Maskvos jaunimo teatro aktorius.
Debiutinis pasirodymas buvo filme „Kelyje“ (1961 m.), nors ir liko neįvertintas. Vėlesniais metais tapo režisieriumi, tačiau vaidindavo epizoduose. Filmavosi net būdamas garbingo amžiaus, 2021 m. pasirodžiusiose juostose.
Perūnai
Perūnai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Visalaukės.
Gyventojai
thumb|left|245px|Kaimo kryžius
Liaudies partija Mūsų Slovakija
Liaudies partija Mūsų Slovakija – Slovakijos neonacių   politinė partija. Ši partija savo kilmę sieja su Jozefo Tiso palikimu.
Verchniajės valsčius
Verchniajės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Verchniajė.
Liaudies partija Mūsų Slovakija
Kraštutinės dešiniosios politinio spektro pakraipos partijos „Kotleba“ politinėje platformoje išreiškiama ksenofobinė ir antičigonistinė retorika, krikščioniškasis fundamentalizmas, ekonominis intervencionizmas, euro valiutos pakeitimas Slovakijos krona, teisėtvarkos stiprinimas, tos pačios lyties asmenų civilinių sąjungų ir LGBT teisių atmetimas ir kriminalizavimas, stiprus nusistatymas prieš valdžią, ypač prieš dabartinę Slovakijos užsienio ir vidaus politiką.
Verchniajės valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 1 d. dalis valsčiaus perduota Kazlouščynos valsčiui. Netrukus, 1929 m. balandžio 11 d. Aukštosios valsčius panaikintas, jo teritorija prijungta prie Gluboko valsčiaus, Ažugirės valsčiaus ir Kazlouščynos valsčiaus.
Liaudies partija Mūsų Slovakija
Partija siūlo sumažinti parlamento narių skaičių nuo 150 iki 100, apriboti „išsigimusios medžiagos“ sklaidą žiniasklaidoje, įsteigti vidaus apsaugos miliciją, kurios tikslas būtų kovoti su „čigonų nusikalstamumu“, skatinti korporatyvistinę mišrią ekonomiką, uždrausti abortus, atliekamus antrąjį ir trečiąjį nėštumo trimestrą, įvesti nacionalinę sveikatos apsaugos tarnybą, subsidijuoti šeimas pagal jų vaisingumą ir rasę, išvesti Slovakijos kariuomenę iš užsienio operacijų. Be to, ji pasisako už Slovakijos pasitraukimą iš Europos Sąjungos, Europos ekonominės ir pinigų sąjungos ir NATO, agituoja už glaudesnius ryšius su Rusija ir KSSO.
Teisingumo ir plėtros partija
Teisingumo ir plėtros partija (, AK PARTİ) – konservatyvi politinė partija Turkijoje. Trečiųjų šalių šaltiniai dažnai partiją įvardija kaip nacionalkonservatyvią ir neoosmanišką. Politiniame spektre partija paprastai laikoma dešiniąja, nors kai kurie šaltiniai ją apibūdina kaip kraštutinių dešiniųjų partiją. Kartu su Respublikonų liaudies partija (CHP), tai viena iš dviejų pagrindinių šiuolaikinės Turkijos partijų.
Trakų apylinkė
Trakų apylinkė (iki 1973 m. Bobruvkos apylinkė, Babriškės apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Teisingumo ir plėtros partija
Nuo 2017 m. gegužės 21 d. partijos pirmininkas yra dabartinis šalies prezidentas Redžepas Tajipas Erdohanas.
Trakų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Bobruvkos vardu. 1949 m. buvo Trakų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Trakų rajonui. 1954 m. prijungta Keistutavos apylinkė ir dalis Jageliškių apylinkės, 1963 m. – Padvarionio apylinkė. 1973 m. kovo 28 d. perkeltas apylinkės centras į Trakus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas bei prijungta dalis naikinamos Bražuolės apylinkės.
Teisingumo ir plėtros partija
Nuorodos
Oficiali svetainė
Gėnė Žalalytė
Gėnė Žalalytė (, ; g. 1951 m. gegužės 27 d. Lietuvoje) – Moldavijos geologė.
Biografija
1967–1971 m. mokėsi Kijevo geologijos tecnikume, po to pagal paskyrimą dirbo Moldavijos hidrogeologinėje ekspedicijoje. 1987–1993 m. studijavo hidrogeologiją ir inžinerinę geologiją Odesos valstybiniame universitete. 1997 m. paskirta Moldavijos hidrogeologinės ekspedicijos Požeminių vandenų monitoringo tarnybos vadove, o 2003–2008 m. buvo Moldavijos Respublikos Valstybinės geologijos agentūros Generalinė direktore. Vėliau – Kišiniovo Geologijos ir seismologijos instituto mokslinė bendradarbė.
1999–2000 m. dalyvavo Europos Sąjungos–Rusijos bendradarbiavimo TASIS programose: tiriant Pruto upės vandens resursus ir pesticidų įtaką aplinkai Vulkeneščio regione. 2003–2004 m. įėjo į Dunojaus konvencijos įgyvendinimo Moldavijos Nacionalinę komisiją, buvo Moldavijos požeminių vandenų nacionalinė ekspertė.
Argentina 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Argentinos sportininkai dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje, Kanada. Žaidynėse šalies atstovai neiškovojo nei vieno medalio,
Katyčių Švč. Mergelės Marijos Globos koplyčia
'''Katyčių Švč. Mergelės Marijos Globos koplyčia''' – Katyčių Švč. Mergelės Marijos Globos parapijos maldos namai, Šilutės dekanato katalikiška koplyčia, stovinti Katyčių miestelyje, Šilutės rajone. Aptarnauja atvažiuojantis kunigas iš Žemaičių Naumiesčio.
Maldos namai įkurdinti nuo sovietmečio likusiame ir pertvarkytame vaikų darželio pastate. Jame kartu įrengta šarvojimo salė. Šalia pastatyta varpinė. Šventorius yra iš pietų pusės nuo koplyčios, priešais įėjimą, apjuostas metaline tvora ir gyvatvore. Jame taip pat stovi pavėsinė su suolais, stulpinė koplytėlė.
miniatiūra|220px|left|Maldų salė miniatiūra|220px|left|Šventorius
Maldos namai įrengti dalyje darželio pastato, antrajame aukšte. Užima dvi susisiekiančias patalpas, kuriose yra apie 80 sėdimų vietų. Prie galinės sienos, ant pakylos, pastatyti elektriniai vargonėliai ir vietos choristams.
Varpinė
Minint Žemaitijos krikšto 600 metų jubiliejų, Katyčių seniūnijos bendruomenė susitelkė kilniam darbui – prie katalikų maldos namų pastatyti varpinę. Ji baigta statyti 2015 m. rugsėjo 4 d. Jos statybos pabaigtuvių ir pašventinimo iškilmės įvyko 2016 m. lapkričio 26 d.
Varpinės pastatymo iniciatorius Katyčių seniūnas Jonas Lukošaitis susilaukė daugumos gyventojų, taip pat tuomečių Žemaičių Naumiesčio šv. Arkangelo Mykolo bažnyčios kunigų Kazimiero ir Arvydo Lesčiauskų pritarimo. Šią idėją palaikė Telšių vyskupija. Informacija apie projektą buvo išdėstyta tam skirtoje interneto svetainėje, draugų ir rėmėjų ratas plėtėsi socialiniame tinkle „Facebook“.
Varpinėje pakabintas varinis varpas, gautas iš senojo Klaipėdos kariljono 36 varpų rinkinio, 4-asis pagal dydį, 470 kg svorio. Nors varpas katytiškiams buvo padovanotas, tačiau varpinės statyba, medžiagos ir papuošimai atsiėjo apie 5,8 tūkst. eurų. Panaši varpinė yra Tauragėje, ant Vymerio kalno.
Suvorovo ordinas (Rusija)
Ordino istorija
1942 metais TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku buvo įsteigtas Suvorovo ordinas. Po TSRS žlugimo ordinas išliko RF valstybinių apdovanojimų sistemoje, tačiau jo statutas ir aprašymas buvo patvirtintas tik 2010 m. 2015 m. patvirtintuose statuto pakeitimuose numatyta galimybė šiuo ordinu apdovanoti ne tik kariškius, bet ir karinius junginius bei organizacijas.
Ordino statutas
Numatyta, kad ordinu gali būti apdovanojami karinių junginių vadai, jų pavaduotojai, operatyvinių valdybų ir skyrių viršininkai už vadovavimą karinėms operacijoms, kurių metu, nepaisant priešininko įnirtingo pasipriešinimo, skaitlingumo, geresnio techninio aprūpinimo ir patogesnės dislokacijos buvo pasiekti karinės operacijos tikslai, išlaikyta savo teritorija, sudarytos sąlygos perimti iniciatyvą ir pereiti į puolimą, taip pat už vadovavimą RF karinėms grupuotėms strateginio sulaikymo operacijose, užtikrinusiose karinės agresijos prieš Rusiją ar jos sąjungininkes deeskalaciją.
Vievio apylinkė
Vievio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Suvorovo ordinas (Rusija)
Ordino statutas
Suvorovo ordinu ypatingais atvejais gali būti apdovanojami taip pat kariniai daliniai bei junginiai ir organizacijos už nuopelnus ginant tėvynę, dalyvavimą taikos palaikymo ir antiteroristinėse tarptautinėse operacijose, kurių metu, nepaisant priešininkų skaitlingumo buvo pasiekti keliami tikslai bei išsaugota karinio dalinio kovinė galia.
Vievio apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vievio valsčiuje, bet iki 1950 m. panaikinta. Atkurta 1977 m. balandžio 4 d. iš buvusių Ausieniškių apylinkės ir Kazokiškių apylinkės. 1988 m. prijungtos Balceriškių apylinkė ir Rusakalnio apylinkė.
Suvorovo ordinas (Rusija)
Ordino statutas
Ordinu gali būti apdovanojami ir sąjungininkų užsienio šalių aukščiausi karininkai, kartu su RF kariškiais organizavę sėkmingas karines operacijas bei jose dalyvavę.
Numatyta, kad Suvorovo ordinu galima apdovanoti ir po mirties.
Ordinas tvirtinamas krūtinės kairėje, turint kitų RF ordinų – po Aleksandro Neviškio ordino, prieš Ušakovo ordiną. Numatyta, kad galima segėti miniatiūrinę ordino kopiją arba ordino juostelę.
Ant apdovanotų karinių dalinių kovinių vėliavų tvirtinamas ordinas ir ordino juosta.
Ordino aprašymas
thumb|left|180px|Suvorovo ordinas ant Riazanės aukštosios karinės desantininkų mokyklos vėliavos Suvorovo ordinas – tai paauksuotas kryžius platėjančiais galais, o tarp jų – dantytas sidabrinis keturkampis smailėjančiais galais su spindulių reljefu. Kryžiaus centre – sidabrinis medalionas iškilia briauna, kuriame paauksuotas reljefinis A. Suvorovo atvaizdas iki krūtinės, profiliu į kairę, apatine dalimi besiremiantis į juosta perrištas susikertančias lauro ir ąžuolo lapų šakeles. Viršutinėje medaliono dalyje – užrašas raudonu emaliu dengtomis tiesiomis reljefinėmis raidėmis АЛЕКСАНДР СУВОРОВ. Atstumas tarp priešingų kryžiaus galų – 40 mm, keturkampio įstrižainė – 35 mm. Kitoje ženklo pusėje – ordino numeris.
Prie kovinės vėliavos tvirtinamos ordino juostos plotis – 100 mm.
Miniatiūrinė ordino kopija tvirtinama ant kaladėlės. Atstumas tarp kryžiaus galų – 15,4 mm. Ordino juostelės aukštis – 8 mm. plotis – 24 mm.
Pirmuoju Suvorovo ordinu 2013 m. lapkričio 14 d. Rusijos prezidentas Vladimiras Putinas apdovanojo Riazanės aukštąją karinę desantininkų mokyklą. Iki šiol niekas iš kariškių šiuo ordinu nėra apdovanotas, penki ordinai įsteikti įstaigoms.
Čarnevičų valsčius
Čarnevičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čarnevičai, kurį laiką – Ananyčiai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1929 m. balandžio 11 d. panaikintas, jo teritorija prijungta prie Jaznos valsčiaus, Lužkų valsčiaus, Plisos valsčiaus ir Prazarokų valsčiaus.
Pervainiškės
Pervainiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Visalaukės IV.
Johnny Cash
Džonis Kešas (J.R. Cash, 1932 m. vasario 26 d. – 2003 m. rugsėjo 12 d.) buvo amerikiečių atlikėjas ir dainų autorius, gitaristas, aktorius, taip pat rašytojas. Jis yra vienas iš visų laikų daugiausiai parduodančių atlikėjų, pardavęs daugiau kaip 90 milijonų įrašų visame pasaulyje. Labiausiai prisimenamas kaip kantri muzikos ikona, tačiau jo kūryba apėmė ir rokenrolą, rokabilį, bliuzą, folklorą bei gospelo muziką. Dėl šitokios muzikos įvairovės ir pateikimo jis buvo įtrauktas tiek į kantri muzikos, tiek rokenrolo, tiek gospelo muzikos šlovės muziejų.
Kešas išsiskyrė savo žemu bosiniu-baritono balsu, taipogi tamsia apranga, dėl ko gavo pravardę „Vyrukas juodais drabužiais“, nors savo karjeros pradžioje jis tiesiog prisistatydamas sakydavo „Sveiki, aš esu Džonis Kešas“.
Lesikai
Lesikai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Gaulėnų.
Anafora
Anãfora  – stilistinė figūra, to paties arba panašiai skambančio žodžio ar kelių žodžių akcentuotas kartojimas gretimų sakinių, žodžių grupių ar poezijos eilučių pradžioje.
Nam U
U arba Nam U – viena svarbiausių Laoso upių. Jos ilgis siekia 448 km. Kartu su ilgiausia šalies upe Mekongu Nam U yra vienintelė upė Laose, kuria veikia vandens transportas.
Pažemgrindis
Pažemgrindis – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Vainočių.
Ken Domon
Biografija ir kūryba
Gimė šiaurinėje Japonijos dalyje, Sakatos mieste. 1933 m. pradėjo dirbti asistentu foto studijoje Tokijuje. Ten išmoko fotografijos pagrindų. 1935 m. perėjo į Nihon Kobo fotografijos agentūrą ir toliau tobulino savo fotografijos gebėjimus. Nuo 1939 m. pradėjo dirbti valstybės finansuojamame kultūros populiarinimo biure, kur fotografavo įvairius kultūrinius objektus, lėlių teatrą bunraku. Kelionės po senąsias budizmo šventyklas uždegė visą gyvenimą trukusį Domon susidomėjimą šiais statiniais ir budizmo stilistika. Po karo užsiėmė fotografijos kritika, buvo daugelio fotografijos konkursų vertinimo komisijos nariu, rašė knygas, publikavo keletą įtakingų ir diskusijas sukėlusių straipsnių. 1958 m. išleido nuotraukų knygą apie Hirošimos bombardavimą; vėliau seriją pratęsė su dar viena knyga 1978 m.
Sakatos mieste veikia Domon skirtas muziejus.
Pervieniškės
Pervieniškės – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Reškutėnų.
Anksčiau buvo ir Pervieniškės II.
Thomas Cole
Tomas Koulas (, 1801−1848 m.) − XIX a. pirmos pusės JAV tapytojas, peizažų ir istorinių paveikslų autorius.
Biografija
Tomas Koulas gimė 1801 m. vasario 2 d. Boltono le Mūrs kaimo vietovėje (dabar Boltono dalis) Anglijoje. Jo šeima 1818 m. emigravo į JAV. Dar prieš tai T. Koulas dirbo grafikos dirbtuvėje ir trumpai dirbo su grafika Filadelfijoje. 1819 m. jis apsigyveno pas šeimą Stiubenvilyje Ohajuje. Vietoje išmoko tapybos pagrindų iš keliaujančio portretų tapytojo. 1823 m. T. Koulas su šeima persikėlė į Pitsburgą, pradėjo tapyti plenere, vėliau tais metais grįžo į Filadelfiją, kur mokėsi Pensilvanijos dailės akademijoje. 1825 m. persikėlė į Niujorką, kur taip pat persikėlė šeima. Tų metų vasarą dailininkas intensyviai tapė ties Hadsono upe ir Ketskilo kalnuose. Metų pabaigoje jis sėkmingai pardavė tris paveikslus žinomiems meno pasaulio veikėjams. 1826 m. dailininkas tapo vienu iš Nacionalinės dizaino akademijos steigėjų, atsirado nemenka paklausa jo paveikslams.
1829 m. T. Koulas išvyko į Angliją, kur studijavo senųjų dailininkų kūrinius ir sutiko peizažistus V. Ternerį (1775−1851) ir Dž. Konsteblį (1776−1837). Po to T. Koulas keliavo į Prancūziją ir Italiją. Italijoje jis sugalvojo sukurti simbolinių paveikslų seriją, vaizduojančią imperijos iškilimą ir žlugimą. 1836 m. pabaigta 5 paveikslų serija sulaukė palankaus vertinimo. T. Koulas tapė JAV peizažus ir didelę dalį energijos skyrė sudėtingiems įsivaizduotų fantastinių temų paveikslams. 1836 m. jis vedė Maria Barstow ir pora apsigyveno Ketskilo kaimelyje prie Hadsono upės ir Ketskilo kalnų. Gyvenimo metu T. Koulas publikavo prozos ir poezijos kūrinių, parašė esė apie peizažinę tapybą. 1841 m. T. Koulas keliavo į Italiją, pabuvojo Sicilijoje, kurioje nutapė keletą Etnos ugnikalnio vaizdų. Jo mokiniu, 1842 m. grįžus į JAV, buvo Frederikas Edvinas Čerčas. Dailininkas mirė ankstyva mirtimi 1848 m. vasario 11 d. Ketskilo kaimelyje. Jis laikomas JAV realistinės ir romantinės peizažo tapybos „Hadsono upės mokyklos“ pradininku.
Jenna Ortega
Džena Ortega (, g. 2002 m. rugsėjo 27 d. Koačeloje, Kalifornija, Jungtinės Amerikos Valstijos) – JAV kino aktorė. Labiausiai žinoma už pagrindinį vaidmenį seriale „Trečiadienė“ (2022).
Mūšis dėl Romos (filmas)
Mūšis dėl Romos  – Vakarų Vokietijos ir Italijos istorinė drama, pastatyta 1968–1969 m. pagal to paties pavadinimo vokiečių istorinių romanų autoriaus Felikso Dano romaną. Filme vaidina lietuvių kilmės Laurence Harvey, taip pat Orson Welles, Sylva Koscina ir Honor Blackman. Filmą prodiusavo Artur Brauner. Tai buvo paskutinis Robert Siodmak režisuotas filmas.
Jenna Ortega
Biografija
Džena Ortega gimė 2002 m. rugsėjo 27 d. Koačeloje, Kalifornija. Tėvas – Edvardas Ortega, motina – Natali Ortega. Aktorės karjerą pradėjo būdama 6 metų. Būdama 8 metų, vaidino televizijos seriale „Robas“. Taip pat pasirodė mokslinės fantastikos filme „Geležinis žmogus 3“ ir siaubo filme „Tūnąs tamsoje: antra dalis“.
2022 metais atliko pagrindinį vaidmenį Netflix seriale „Trečiadienė“, už tai buvo nuominuota Auksinio gaublio apdovanojimui.
Mūšis dėl Romos (filmas)
Apie filmą
Nors filmas priklauso istorinių filmų žanrui, tačiau kai kurie įvykiai ir personažai jame išgalvoti. Veiksmas vyksta VI m. e. a., kai Romos imperiją sukrėtė germanų invazijos. Italiją ostgotai valdo kaip nepriklausomą karalystę, išlikusi rytinė Romos imperijos dalis gyvuoja kaip Bizantijos imperija.
Romos aristokratija, vadovaujama klastingo ir arogantiško Cetheguso Cezario, svajoja nuversti gotus ir susigrąžinti jų miesto protėvių šlovę. Ostgotų karaliui Teodorikui Didžiajam mirus, Cethegusas Cezaris pasinaudoja kova dėl paveldėjimo, kuri prasideda tarp Amalasunthos ir Matasuinthos, laukinių karaliaus dukterų. Cethegusas sudaro slaptą paktą su Narsesu, vyriausiuoju Bizantijos generolu. Jie abu sutelkia savo kariuomenes norėdami atgauti Italiją, bandydami sumenkinti vienas kitą. Kas išliks gyvas ir nugalės, tas pretenduos į atkurto Romos pasaulio galią. Cethegus’o neapykantą ostgotams atsveria jo dukters Julijos romanas su Totila – žymiuoju gotų kariu.
Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto Filosofijos katedra
Istorija
Tarpukariu, Kaunui tapus Lietuvos sostine, universitete dirbę filosofai suformavo pagrindines to meto bei Lietuvos išeivijos inteligentiją maitinusias idėjas. Faktiškai tai buvo istorinės, religinės, tautinės ir politinės savimonės formavimo vieta, kurioje buvo ieškoma balanso tarp Vakarų mąstymo kultūros ir slavistinių, Rytų Europos filosofijų įtakų. Garsioji viena į kitą nukreiptų intelektualinių impulsų grandinė – Stasys Šalkauskis, Antanas Maceina ir Juozas Girnius, kurdami pagrindinius politinės filosofijos principus, žmogaus savimonę kūrė mąstydami apie ugningą Prometėjo pašaukimą, Šv. Tomo teologiją, jungdami egzistencinius žmogaus būties klausimus su istoriniu jo išsiskleidimu, spręsdami susvetimėjimo problemas. Laisvės klausimas buvo sprendžiamas aštriai balansuojant tarp autoritarinių (A. Maceina) ir liberalistinių (S. Šalkauskis) principų.
Kitą svarbų impulsą filosofijai teikė po ilgų kelionių po Rusijos ir Europos universitetus čia apsigyvenę kultūros filosofai: neokantiškosios tradicijos tęsėjas suomių kilmės Vosylius Sezemanas ir unikalios slavistinės teosofijos kūrėjas rusas Levas Karsavinas. Deja, okupavus Lietuvą, Vytauto Didžiojo universitete augusi filosofijos tradicija buvo išblaškyta: dalis filosofų emigravo (A. Maceina), dalis gyvenimą baigė Sibire (L. Karsavinas), dalis darbą tęsė Vilniaus universitete (V. Sezemanas). 1989 m., Kaune atkūrus Vytauto Didžiojo universitetą, kartu buvo atkurta ir Filosofijos katedra. Pirmuoju jos vedėju tapo Tomas Sodeika.
Bangiangas
Bangiangas – upė Laose, tekanti Savanaketo provincijoje. Ji yra pagrindinės šalies upės Mekongo intakas. Savo ištakas Bangiangas pradeda Anamo kalnuose, o įteka į Mekongą Savanaketo mieste.
Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto Filosofijos katedra
Istorija
Nuo 2006 m. katedrai vadovauja Dalius Jonkus.
Tyrimai
Filosofijos katedros mokslinis personalas specializuojasi fenomenologinės tradicijos, kalbos filosofijos, religijos filosofijos bei mistinės tradicijos tyrimuose, tačiau neapsiriboja tik šiomis sritimis. Taip pat yra domimasi Lietuvos filosofijos tradicija (ypatingai tarpukario Lietuvos filosofija Vytauto Didžiojo universitete), šiuolaikine socialine filosofija, Rytų filosofijos istorija bei tradicija.
Tarptautinis bendradarbiavimas
Tarptautinių santykių plėtra yra viena prioritetinių Filosofijos katedros veiklos krypčių. Katedra aktyviai bendradarbiauja su Šiaurės šalių fenomenologų draugija (2008 m. Kaune įvyko šios draugijos kasmetinė konferencija).
Filosofijos katedra yra pasirašiusi ERASMUS mainų sutartį su Valjadolido (Universidad de Valladolid, Ispanija), Lodzės (Uniwersytet Łódzki, Lenkija), Katalikiškuoju Liuveno (Katholieke Universiteit Leuven, Belgija) universitetais.
Filosofijos katedra aktyviai dalyvauja Baltijos doktorantūros mokyklos (Baltic Graduate School) veikloje. Katedros docentas dr. Gediminas Karoblis yra šios mokyklos filosofijos programos vadovas.
Tiesinis pjūklas
miniatiūra|250px|right|Tiesinis pjūklas
Tiesinis pjūklas – rankinis elektrinis įrankis, skirtas pjauti įvairioms medžiagoms. Jame įstatomi pjūkleliai veikia švytuokliniais judesiais.
Pjūklo savybės
Tiesiniai pjūklai yra vieni universaliausių įrankių, nes skirtingų pjūklelių dėka jais galima pjauti praktiškai visas statyboje ir buityje naudojamas medžiagas: medieną, metalą, plastmasę ir kt. Šių įrankių akumuliatoriniai modeliai patogūs darbui lauke ar soduose genint medžių šakas.
Medžiaga pjaunama į ją įrėmus įrankį. Priekinės atraminės plokštės pagalba reguliuojamas pjovimo gylis. Ji leidžia pjauti iki pat krašto, be to, užtikrina pjūklelio matomumą. Reguliuojami judesių greičiai parenkami darbui su skirtingomis medžiagomis. Reguliuojamas greitis leidžia atsargiai pjauti trapias medžiagas arba pjauti dideliu greičiu. Pjūklelio eiga primena siaurapjūklio geležtės darbą. Pjūkleliai lengvai keičiami viena ranka, be įrankių, juos įstatant SDS sistemos mechanizmo dėka.
Priklausomai nuo įrankio modelio ir galingumo, pjovimo gylis medienoje siekia apie 250 mm, metale – 20 mm, aliuminyje – 30 mm, vamzdžiuose – 130 mm, pjūklelio eigos ilgis – 25 mm.
Stonkalnė
Stonkalnė – buvęs viensėdis Telšių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Ubiškės, Stonkalnio miške.
Anamo kalnai
thumb|right|250px|Anamo kalnai [[Vietnamas|Vietnamo nacionaliniame parke]] Anamo kalnai – kalnynas Indokinijos pusiasalyje, kurie tęsiasi apie 1300 km per Laosą, Vietnamą ir šiaurinę Kambodžos dalį. Šie kalnai sudaro natūralią Laoso ir Vietnamo šalių sieną. Didžiausias aukštis – 2598 m. Šiaurinė dalis susidariusi iš prekambro kristalinių uolienų ir kambro, permo bei mezozojaus smiltainių, klinčių; paplitęs karstiniai reiškiniai. Pietuose – granitų ir kvartero bazaltų plokščiakalniai. Anamo kalnai smarkiai paveikti erozijos, suskaidyti Mekongo intakų. Šlatai apaugę tropiniais miškais, virš jų (iki 2500 m) auga ąžuolynai ir pušynai, o aukštikalnėse – subalpiniai krūmynai.
Anamo kalnuose gyvena retos gyvūnų rūšys, tarp kurių galima rasti gaurų ar Indokinijos tigrų.
Dindigulas
Dindigulas  – miestas pietų Indijoje, Tamilnade, 66 km nuo Madurajaus, netoli Palanio kalnų. Rajono centras. Yra geležinkelių mazgas. Vystoma tekstilės, odos, metalo apdirbimo pramonė, apylinkėse auginamas tabakas.
Ant šalia stūksančios uolos įrengta tvirtovė (1605 m.), yra XIV–XVII a. Kalahastyšvaros, Šri Nivasa Perumalio, Sundadraradža Perumalio, Šri Abriami Aman hinduistų šventyklos, keletas mečečių (seniausia – Begampuro, XVIII a.), Šv. Juozapo katalikų bažnyčia (XIX a. pab.).
2011 m. 69 % miesto gyventojų buvo hinduistai, 17 % – krikščionys, 14 % – musulmonai.
Istorija
Dindigulas istoriškai buvo ties keleto karalysčių sienų sandūra, todėl dažnai buvo užkariaujamas skirtingų valdovų. Miesto reikšmė išaugo Vidžajanagaro laikais – pastatyta tvirtovė, kiti įtvirtinimai. 1736 m. miestą užėmė Mogolai, bet 1742 m. jį atkovojo Maisūras. XVIII a. pab. mieste įsitvirtino anglai.
Juknaičių šv. Jono Krikštytojo koplyčia
'''Juknaičių šv. Jono Krikštytojo koplyčia''' – katalikų koplyčia, stovinti Šilutės rajone, Juknaičiuose. Aptarnauja Šilutės šv. Kryžiaus parapijos kunigas. Vyksta sekmadieninės pamaldos, kasmetiniai šv. Jono Krikštytojo atlaidai.
miniatiūra|160px|left|Pagrindinis altorius
Istorija
Koplyčia įrengta 1995 m. Nepriklausomybės metais čia buvo įkurta Romos katalikų Juknaičių parapija. Juknaičių ūkio direktorius Zigmantas Dokšas materialiai rėmė bažnytėlę įrengiant altorių, suolus, klausyklas, vargonus, savo lėšomis nuliedino naują varpą ir finansavo varpinės sutvarkymą.
Architektūra
150 vietų koplyčia stovi XX a. II pusėje suprojektuotų gatvių – A. ir R. Kiškių ir Šiloko – sandūroje pastatytų Savarankiško gyvenimo namų komplekse. Juknaičių gyvenvietė yra pripažinta saugoma urbanistinio kraštovaidžio kultūros vertybe (unikalus kodas ). Koplyčia stovi uždaro, kvadrato formos kieme tolimajame kampe. Iš gatvės patenkama pro vartus–varpinę, kvadrato įstrižainės linijoje įrengtu taku. Šalia jo priešais koplyčią stovi dekoratyvinė skulptūra (skulpt. Stanislovas Kuzma). Palyginti stambus bronzinis kūrinys saugumo sumetimais atkeltas iš pirminės atviros vietos. Prie koplyčios pritvirtinta metalinė lentelė su įrašu (sunkiai įskaitomu) apie jos pastatymą: „Bažnytėlė ir senelių namai pastatyti Juknaičių eksperimentinio ūkio lėšomis 1989 m. Architektas ?“.
Koplyčioje įrengta dviaukštė, vientisa erdvė, kurią apjungia pagrindinis altorius. Jo konstrukcija iškilusi iki pastogės. Laiptais patenkama į maldų salę, įrengtą antrame aukšte. Ji yra kampo formos plano, kurio priekyje pastatytas altorėlis.
1972 m. žiemos olimpinės žaidynės
'''1972 m. žiemos olimpinės žaidynės arba XI olimpinės žiemos žaidynės''' – vienuoliktosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1972 m. vasario 3 d. – 13 d. Saporo mieste Japonijoje.
Arježas
Arježas gali reikšti:
Mičiūnai
Mičiūnais vadinami kaimai:
Josip Balić
Josipas Baličius (g. 1988 m. sausio 7 d.) – Kroatijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Buvęs FK Palanga žaidėjas.
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Kroatijoje. Atstovavo įvairiems klubams gimtinėje, buvo išvykęs į Slovėniją ir Čekiją.
2019 m. kovo mėn. tapo FK Palanga nariu.
Mičiūnai (Nemaitonys)
Mičiūnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės pietuose, 3 km į šiaurės vakarus nuo Varkalių, šalia Lapainios aukštupio. Seniūnaitijos centras.
Šilai (Luokė)
Šilai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Gaulėnų.
Away from the World
Away from the World – aštuntasis studijinis amerikiečių roko grupės „Dave Matthews Band“ albumas, išleistas 2012 m. rugsėjo 11 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas šeštuoju iš eilės grupės albumu, pasiekusiu šią viršūnę „Dave Matthews Band“ tapo vietintele grupe, kurios šeši iš eilės albumai pasiekė pirmąją vietą.
Šarlotsvilis
Šarlotsvilis  – miestas JAV, Virdžinijos valstijoje. Geriausiai žinomas kaip JAV prezidentų James Monroe ir Thomas Jefferson gimtinė. Mieste įsikūręs Virdžinijos universitetas, kuris yra vienas iš istoriškai svarbiausių universitetų Jungtinėse Valstijose bei įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Dar prieš įkuriant miestą, tuometinėje apylinkėje buvo vietinių gyventojų kaimas Monasukapanough. Šarlotsvilis buvo įkurtas 1762 m. šalia kelio, ėjusio iš Ričmondo į Didįjį Apalačių slėnį. Miestas buvo pavadintas Jungtinės Karalystės karaliaus Jurgio III žmonos garbei.
Kitaip nei visoje Virdžinijoje, Šarlotsvilyje JAV pilietinio karo metu teįvyko vos vienas mūšis. Jo metu, 1865 m., netyčia buvo sudegintas miesto fabrikas, kuris tuoj pat buvo atsatytas ir veikė iki pat 1962 m.
Nasrėnų senosios kapinės
Nasrėnų senosios kapinės, vadinamos Senkapiais, Maro kapeliais (valstybės saugoma regioninio reikšmingumo lygmens kultūros vertybė: unikalus kodas -, senas registro kodas - L560, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV517) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Nasrėnuose (Kūlupėnų seniūnija), priešais Vyskupo M. Valančiaus gimtinės muziejų, kairiajame Kūlupio krante, kelio Kretinga–Salantai kairėje pusėje.
Vieta
Įrengtos pakilumoje, žemėjančioje į vakarus, link upelio slėnio. Kapinės stačiakampio pavidalo plano, pailgos rytų – vakarų kryptimi, apaugusios aukštais lapuočiais medžiais, buvusios apjuostos stambių lauko akmenų pylimo, kurio išliko tik pagrindo akmenys. Ant paskleistų pylimo rytinės dalies akmenų stovi statinių tvorelės apjuosta koplytėlė, priešais kurią įrengta pora suolų. Kapinių šiaurės rytiniame pakraštyje stovi ornamentuotas koplytstulpis.
Archeologinį ir memorialinį vertingųjų savybių pobūdį turintis kultūros paveldo objektas. Teritorijos plotas – 0,1574 ha, perimetras – 167 metrai. Apsaugos nuo fizinio poveikio pozonis – 900 m².
Užberžynis (Telšiai)
Užberžynis – buvęs viensėdis Telšių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Upynos.
Nasrėnų senosios kapinės
Koplytstulpis
Medinis. Stulpas platėja į apačią. Viršuje sumontuota stačiakampė, į apačią siaurėjanti koplytėlė su kryžminiu skardos stogeliu. Virš koplytėlės kyšo stulpo viršūnė su metaliniu, ornamentuotu kryželiu-saulute. Koplytstulpio aukštis 2,5 m.
Istorija
1936 m. Juozo Milašiaus, gyvenusio vyskupo M. Valančiaus gimtinės sodyboje, lėšomis liaudies meistras Juozapas Paulauskas padarė naują koplytėlę ir perdažė skulptūras. 1971 m. koplytėlė su skulptūromis paskelbta vietinės reikšmės dailės paminklu, 1990 m. iš pakelės grąžinta į kapines, aptverta tvorele. 1999 m. gruodžio 5 d. uraganas Anatolijus koplytėlę išvertė. Kūlupėnų seniūnijos lėšomis nasrėniškis meistras Kazys Paulauskas ją restauravo ir atstatė į senąją vietą.
1995 m. kapinių šiaurės rytiniame pakraštyje pastatytas koplytstulpis, Kretingos muziejininkų 1990 m. parvežtas iš Žutautų kaimo. Koplytstulpį restauravo Kazys Paulauskas.
1971–1984 m. kapinės (Nasrėnų senkapis) buvo vietinės reikšmės archeologijos paminklas (numeris AV517), 1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (registro kodas L560), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros paveldo vertybe. Koplytėlė su skulptūromis – vietinio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas (9550).
Tyrimai
1960 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1990, 1999 ir 2016 m. – Julius Kanarskas, 1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, 2012 m. – Kultūros paveldo departamento Klaipėdos teritorinis padalinys.
Usėnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų koplyčia
'''Usėnų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų parapijos koplyčia''' stovi Šilutės rajone, Usėnuose. Katalikų koplyčia naujai atidaryta, veikia nuo 2002 m. Joje vyksta sekmadieninės pamaldos, kasmetiniai Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų atlaidai (kartu su seniūnijos vasaros švente). Aptarnauja atvažiuojantis kunigas iš Pagėgių. miniatiūra|220px|left|Bendras salės vaizdas. Dešinėje – klausykla miniatiūra|220px|left|Altorius miniatiūra|right|180px|[[Vatikanas|Vatikano dekretas apie visuotinių atlaidų Usėnų koplyčiai suteikimą]]
Ant sienos maldų salėje pakabinti įrėminti Telšių vyskupijos ir Vatikano dekretai dėl Usėnų parapijos. Koplyčioje įrengta apie 90 vietų. Čia lankosi visos seniūnijos - Usėnų, Žemaitkiemio, Galzdonų, Kavolių, Meišlaukių, Stremenių, Svaraitkiemio, Užpelkių ir kitų mažesnių kaimų gyventojai.
Usėnų maldos namai pagal panaudos sutartį iš Šilutės rajono savivaldybės priklauso Usėnų seniūnijos bendruomenei. Sutartis nuolat atnaujinama. Maldos namus iš savo lėšų apšildo seniūnija ir bendruomenė, tikintieji apmoka tik sunaudotos elektros energijos išlaidas.
Istorija
Usėnuose ir apylinkėse nuo seno gyveno evangelikai liuteronai, kurie vykdavo melstis į artimiausią Plaškių evangelikų liuteronų bažnyčią. Usėnuose bažnyčios nebūta. Po Antrojo pasaulinio karo vietos gyventojų smarkiai sumažėjo, atsikėlė daug katalikų tikėjimo žmonių. Jie važinėjo daugiausiai į Rukų šv. Antano Paduviečio bažnyčią. Usėniškiai yra laidojami Rukų kapinėse.
Apie 700 gyventojų turinčių Usėnų bendruomenė su pasiūlymu ir prašymu įkurti koplyčią kreipėsi į tuometinį kunigą Olijandą Jurevičių. Jo palaikymo ir didelės pagalbos dėka buvo įrengti maldos namai. Jie atidaryti 2002 m. vienoje iš kultūros centro patalpų, antrajame aukšte. Ant priekinio fasado sienos virš įėjimo buvo įtaisytas medinis kryžius. Visus remonto darbus atliko patys seniūnijos gyventojai, o piniginėmis lėšomis rėmė visi seniūnijos gyventojai. Už surinktus pinigus buvo suremontuotos patalpos, pagamintas kryžius, klausykla. Suolus ir kitus reikalingus atributus parūpino kun. O. Jurevičius. Jis ir dar du kunigai dalyvavo maldos namų atidarymo Šv. Mišiose.
2010 m. lapkričio 6 d. Telšių vyskupas Jonas Boruta savo dekretu nr. 1057 Usėnų koplyčiai suteikė Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų titulą. 2011 m. Vatikano Apaštališkoji penitenciarija išleido dekretą, suteikiantį koplyčiai visuotinius atlaidus (šis dokumentas įrėmintas ir pakabintas koplyčioje).
2013-2014 m. seniūnijos bendruomenė projektinėmis Europos sąjungos lėšomis naujai suremontavo patalpas: įrengė šildymą, pakeitė duris, grindų dangą, naujai įrengė apšvietimą.
Smilgių tvenkinys (Šiaulių r.)
Smilgių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, 8,5 km į pietryčius nuo Kuršėnų, Smilgių kaime. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Gūragio intako G-3 intakas, Ventos upės baseinas) 1,75 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,2 km, plotis – iki 0,035 km. Altitudė 102 m. Krantai žemi. Vakarinė pakrantė apaugusi medžiais, rytinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Į pietus eina kelias Nr.4018 (Amaliai - Smilgiai). Vakarinėje pakrantėje yra paplūdimys.
Arježas (upė)
Arježas  – upė daugiausia pietų Prancūzijoje; Garonos dešinysis intakas. Prasideda Pirėnų kalnuose, Fontnegro ežere (2150 m aukštyje), Andoros ir Prancūzijos pasienyje. Pirmuosius keletą kilometrų teka šių šalių sieną, toliau – į šiaurę per Prancūziją (Rytų Pirėnų, Arježo, Aukštutinės Garonos departamentais). Įteka į Garoną ties Kastanjė, į pietus nuo Tulūzos.
Intakai: Orježas, Lauzas, Krėju, Hers Vifas, Eisas (dešinieji), Astonas, Vikdesas, Kurbjeras, Aržė, Lezas.
Upė mėgstama vandens turistų. Svarbiausi miestai prie Arježo yra Aksas, Fua, Pamjė.
Frydrichas Bergas
Frydrichas Vilhelmas Julius fon Bergas (,, 1842 m. gruodžio 24 d. Mintaujoje, Rusijos imperija – 1932 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – Rusijos imperijos astronomas.
Biografija
Gimė ir augo žinomo Kuršo gubernijos veikėjo, valstybės tarėjo Karlo Christiano fon Bergo šeimoje. Baigęs Mintaujos gimnaziją, 1863-66 m. studijavo astronomiją Dorpato universitete, už parodytą stropumą 1864 m. buvo apdovanotas aukso medaliu. 1865 m. pakviestas į Dorpato observatorijos direktoriaus padėjėjo pareigas. 1866-67 m. stebėjo dangaus kūnus Pulkovo observatorijoje. Nuo 1867 m. dirbo Vilniaus observatorijos direktoriaus padėjėju. Jam vadovaujant šioje mokslo įstaigoje pradėti žvaigždžių fotometrijos ir atmosferos ekstinkcijos tyrimo darbai. 1869 m. suteiktas magistro, o 1871 m. – astronomijos daktaro laipsnis. 1874 m. jis pasiūlė naują stebėjimo vietos koordinačių nustatymo ir laiko pataisos būdą.
Kai 1882 m. Rusijos caro administracija Vilniaus observatoriją uždarė, F. Bergas pervažiavo gyventi į Varšuvą ir iki 1884 m. dirbo observatoriumi ir astronomijos docentu. Vėliau profesoriaus pareigose trejus metus dėstė taikomąją matematiką bei mašinų mokslą Politechnikos ir Žemės ūkio-Miškininkystės institute Novo Aleksandrijoje (dab. Pulavai), jam buvo suteiktas slaptojo valstybės tarėjo laipsnis.
Išėjęs į užtarnautą poilsį, gyveno tai Vilniuje, tai savo ūkyje Kretingos apskrityje, Trumpėnuose. 1877 m. Vilniuje vedė Martą Emiliją fon Mertens. Jų palikuonys valdė Trumpėnus iki Antrojo pasaulinio karo, vėliau vietovė sunyko.
Centrinės Amerikos basariskas
Centrinės Amerikos basariskas arba kakomiclis  – nedidelių plėšriųjų žinduolių, priklausančių meškėninių šeimai, rūšis. Paplitusi Centrinėje Amerikoje – nuo pietų Meksikos iki vakarų Panamos.
Kūnas 38–47 cm ilgumo, uodega tokia pat ar dar ilgesnė (39–53 cm). Patinai ir patelės panašaus sudėjimo (patinėlis kiek ilgesnis). Sveria 1–1,5 kg. Kailis tamsiai rudos, smėlinės spalvos, nugara tamsi, link pilvo šviesėja. Uodega išsiskiria ryškiais tamsiais dryžiais (ryškiausi ties pasturgaliu, link uodegugalio tolydžio blanksta). Nuo Šiaurės Amerikos kakomiclio skiriasi ne vienodo ryškumo uodegos dryžiais, ausimis bei negebėjimu įtraukti nagų.
Centrinės Amerikos basariskas gyvena drėgnuosiuose atogrąžų miškuose, miško skliauto viduriniame bei aukštesniajame aukštuose, tačiau įsikuria ir sausesniuose, lapus metančių medžių miškuose, atžalynuose. Ant žemės beveik niekada nenusileidžia.
Nėštumas trunka apie 2 mėnesius, patelė atveda vieną jauniklį. Jis žindomas 3 mėnesius, vėliau pamokomas medžioti.
Centrinės Amerikos basariskai maitinasi įvairiu maistu – vaisiais, vabzdžiais, smulkiais ropliais, graužikais, varliagyviais, paukščiais, kiaušiniais ir kt. Racionas labai priklauso nuo konkrečios vietos ekosistemos. Gyvena pavieniui.
Kartais gaudomi dėl kailio ir mėsos.
Gyvūno pavadinimas kilo iš nahuatlių cacomiztli (cacomixtle, cacomiztle, cacomistle). Sandas claco, tlaco reiškia „pusiau“, o miztli – „puma“. Meksikoje gyvūnas dar vadinamas.
Noah Jūrmala
Jūrmalos „Noah“ – Latvijos futbolo klubas iš Jūrmalos.
LDZ Cargo/DFA
Ankstesniais metais ekipa žinoma LDZ Cargo pavadinimu.
2019 m. balandžio mėn. pakito klubo pavadinimas ir emblema.
FC Lokomotiv Daugavpils
2019 m. balandžio mėn. pakito klubo pavadinimas ir emblema.
Daugpilio „Lokomotiv“ 2019 m. žaidė Antroje lygoje (Latgalos regione). Iš šio regiono pirmenybių pateko į finalinį etapą. Jame tapo lygos nugalėtojais. Sėkmingai įgijo B tipo licenciją.
2020 m. pateko į Pirmą lygą (antra pakopa). Pirmos lygos pirmenybės buvo nutrauktos dėl pandemijos. Tuo metu „Lokomotiv“ ekipa pirmavo.
Valakai (Telšiai)
Valakai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Kaunatavos.
ŠKF Sereď
Istorija
Įkurtas kaip Športový klub Sereď 1914 m.
Pastaruoju metu dalyvauja antros pakopos pirmenybėse.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Dryžuotoji hiena
Dryžuotoji hiena (Hyaena hyaena) – hienų rūšis, paplitusi Šiaurės ir Rytų Afrikoje, Viduriniuosiuose Rytuose, Pietų Azijoje, vietomis Kaukaze, Vidurinėje Azijoje.
Išvaizda
thumb|left|230px|Dryžuotoji hiena. [[Giro miško nacionalinis parkas, Indija]] Dryžuotoji hiena mažiausia iš visų hienų. Kūnas stambus, drūtas, kojos ilgos, laibos. Priekinės kojos ilgesnės nei užpakalinės, todėl kūno laikysena palinkusi. Galva masyvi, kaklas storas, nevinklus. Nagai trumpi, bet stiprūs. Vidutinis kūno ilgis 85–130 cm (neskaitant 25–40 cm ilgio uodegos), vidutinis svoris 22–55 kg (vidurkis 35 kg). Rega aštri, bet uoslė ir klausa silpnoka. Žieminis dryžuotosios hienos kailis ilgas, pūkuotas, vasarą – skurdesnis, be poplaukio. Kailis rusvai pilkas su būdingais tamsiai rudais dryžiais per šonus ir kojas.
Dauginimasis
thumb|left|230px|Dryžuotosios hienos guolis uolų plyšyje Dryžuotosios hienos sudaro monogamišką porą, patinas padeda patelei įrengti guolį, auginti ir maitinti jauniklius. Nėštumas trunka 90–91 dieną. Jaunikliai gimsta tokio pat kailio rašto, kaip ir suaugėliai, bet užmerktomis akimis. Po 7 dienų jų akys atanka, o po mėnesio jaunikliai jau gali palikti guolį. Savo jauniklius patelės aršiai sergsti.
Būdas
Dryžuotoji hiena – naktinis gyvūnas, veikli tik visiškai sutemus. Gyvena po vieną arba poromis. Teritoriją žymi iš analinės angos išpurškiamu stipraus kvapo skysčiu. Neturi tokio išvystyto balso kaip dėmėtosios hienos, apsiriboja kaukimu ir lojimu (vadinamuoju „hienos juoku“). Guolį įsirengia urvuose, raguvose, uolų plyšiuose, buvusiose dygliatriušių, vilkų, vamzdžiadančių irštvose, kartais guolį įsirengia pačios. Jo prieigose paprastai mėtosi kaulai.
Mityba
Dryžuotoji hiena visų pirma – maitėdė. Daugiausia maitinasi kanopinių gyvūnų dvėseliena, apgraužia storiausius kaulus, kurių neįveikia kiti plėšrūnai. Tačiau hiena gali užpulti, bet kokį įveikiamą gyvūną – šerną, dygliatriušį, kulaną ir kt. Puldama taikosi į šonus, vidurius, bandydama išplėšti vidaus organus. Taip pat ėda žiogus, vaisius, rausiasi sąvartynuose. Joms reikia daug vandens. Dėl didelio suėdamo kalcio kiekio, išmatos ryškiai pabala.
Dėl grobio dažnai varžosi su vilkais, viena prieš vieną hiena yra stipresnė už vilką, todėl jį gali nubaidyti ir atimti grobį, bet vilkų gauja už dryžuotąją hieną stipresnė. Taip pat rudosios lapės varžosi su hienomis, bet hiena lapės, kaip vikresnio ir greitesnio gyvūno, paprastai pagauti negali. Hienos taip pat dažnai atima grobį iš karakalų, leopardų, gepardų, bet tigrams pralaimi.
Santykis su žmogumi
thumb|235px|Hiena, pavaizduota romėnų mozaikoje ([[Palestrina)]] Artimųjų Rytų, indų, Afrikos tautosakoje, literatūroje dryžuotoji hiena laikoma klastingumo, kvailumo simboliu. Hiena nuo seno siejama su juodąja magija, įvairios gyvūno kūno dalys būdavo naudojamos maginėms apeigoms taip pat „meilės eleksyrams“. Hienos sietos su vilkolakiais – jos naktimis esą puldinėjančios žmones ir geriančios jų kraują.
Dryžuotosios hienos kartais puola smulkesnius naminius gyvūnus – šunis, ožkas, avis, naminius paukščius, rečiau arklius ar asilus. Žmogaus atžvilgiu dryžuotoji hiena paprastai laikosi baikščiai, nors naktį pasidaro įžūlesnė. Žmones puola retai, nors žinomas nevienas atvejis, kai hienos užpuldavo ir sudraskydavo mažus vaikus (ypač miegančius). Hienos dažnai misdavo lavoniena, išsikasdavo palaidotus palaikus (todėl, pvz., Turkijoje ant kapų būdavo užridinami sunkūs akmenys).
Žmonės dryžuotasias hienas nuo seno medžiodavo – paprastai ne sportinės medžioklės ar maisto tikslams, bet siekdami jas atbaidyti nuo gyvenviečių. Dažnai hienos medžiotos naudojant šunis – nors hiena gali lengvai užmušti šunį, bet vejama paprastai apsimeta negyva ir leidžiasi kandžiojama. Hienos taip pat būdavo gaudomos užklumpant jas savo guolyje, „užkalbant joms dantis“ ir užneriant ant kaklo kilpą. Pagautos ir surištos hienos naudojamos kaip jaukas šunims, kad šie prarastų hienų baimę.
Hienos dėl mėsos medžiojamos beduinų, Egipto valstiečių, tuaregų, somaliečių. Hienos kailis panaudojamas, nors nėra labai vertingas.
Yra atvejų kai dryžuotosios hienos, auginamos nuo mažens ir griežtai dresuojamos tapdavo naminiais gyvūnais, kartu su šunimis būdavo panaudojamos medžioklėje.
Daugelyje savo arealo vietų dryžuotosios hienos nyksta dėl tiesioginio žmogaus persekiojimo (medžioklės, nuodijimo), dėl gyvenamųjų plotų traukimosi ir medžiojamų gyvūnų mažėjimo, nemažai jų patenka po automobilių ratais.
Pašuliai
Pašuliai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje. Seniūnaitijos centras.
Varniškiai (Telšiai)
Varniškiai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Upynos.
FC Sunkar
Kaskeleno „Sunkar“ – buvęs Kazachijos futbolo klubas iš Kaskeleno.
Istorija
2015 m. sausio mėn. pranešta, kad klubas likviduojamas.
Kintamos įtampos stabilizatorius
Kintamos įtampos stabilizatorius – invertorinis įtampos stabilizatorius. Tai dvigubo konvertavimo kintamos įtampos reguliavimo technologija, skirta esamuoju laiku valdyti įtampos svyravimus, staigius kritimus, įtampos viršįtampius, taip pat dorotis su kitais energijos kokybės nesklandumais, tokias kaip elektromagnetiniai laukai (EMI) ir radijo dažnių trikdžiai (RFI). Reguliavimui naudojamas IGBT tipo tranzistorius, kuriantis kintamą įtampą naudojant impulsinę platuminę moduliaciją (PWM) esant aukštam perjungimo dažniui. Invertorinio stabilizatoriaus išėjime sukuriama taisyklingos sinusoidinės formos kintama įtampa, kuri nepriklauso nuo įėjimo įtampos formos. Naudojant šią technologiją pasiekiamas didelis reguliavimo greitis, todėl šie įtampos stabilizatoriai tinka elektrotechninės ir elektroninės įrangos, kuriai būtina tiksliai reguliuojama įtampa, maitinimui.
Buklaukiai
Buklaukiai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pavandenės.