cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geltonrudis baltikas
Geltonrudis baltikas  – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, baltikų (Tricholoma) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 5–8 (10) cm skersmens, geltonai ruda, jaunų – apvaliai iškili, senesnių – paplokščia ar net neryškiai įdubusi, pakraštėliai spinduliškai skiautėti. Lakšteliai gelsvi, senesnių grybų – rusvai geltoni su rusvai rudomis dėmėmis, priaugtiniai. Kotas 5–10 (12)×1–2 cm dydžio, gelsvas. Trama plona, geltona, nekarti, agurkų kvapo. Sporos 5–7×3,5–5 μm.
Būdingi požymiai: auga tik po beržais, kepurėlės pakraštėliai skiautėti, gofruoti.
Dygsta pavieniui ir grupėmis apie Ukmergę ir kai kur kitur, Vidurio Lietuvoje, dar vadinamas guote, mėgstamas. Skanus sūdytas, šviežias, vartojamas gerai išvirtas. Dažnas.
Giustrovo katedra
thumb|280px|thumb|Išorinis vaizdas '''Švč. Mergelės Marijos, Šv. Jono Evangelisto ir Šv. Cecilijos katedra arba Giustrovo katedra'''  – evangelikų liuteronų bažnyčia Vokietijos Meklenburgo–Pomeranijos žemės Giustrovo mieste.
Istorija
thumb|left|280px|Pagrindinė nava Pastatas iškilo XIII a. antrojoje pusėje kaip kolegiato bažnyčia. Kertinis akmuo padėtas įsakius Meklenburgo kunigaikščiui Heinrichui Borvinui II, kuris po to netrukus mirė. Statinį užbaigė Verlė valdytojas Nikolaus von Werle, 1330 m. bažnyčia buvo konsekruota Šv. Cecilijos vardu. Šiaurinės pusės koplyčia pašventinta 1388 m., o pietinės pusės – 1394 m. Spėjama, kad senasis altorius dar XV a. buvo išardytas ir vėliau pastatytas didesnis.
Reformacijos metu 1552 m. kolegiatas buvo panaikintas. Šventovė ilgą laiką stovėjo tuščia ir neprižiūrėta pamažu iro. 1565 m. Meklenburgo hercogienė Elžbieta (Danijos karaliaus Frederiko I duktė ir Ulricho Meklenburgiečio žmona) paėmė bažnyčią savo globon. Po dvejus metus trukusio remonto ji buvo pertvarkyta į protestantišką bažnyčią, pirmosios pamaldos restauruotame pastate įvyko 1568 m. Meklenburgo hercogas Ulrichas irgi daug dėmesio skyrė šventovei: bažnyčiai jis dovanojo akmeninį indą krikštui ir sakyklą, taip pat finansavo didžiulės epitafijos įrengimą steigėjui Heinrichui Borvinui II.
XIX a. vidury sienos ir skliautai virš altoriaus pavojingai deformavosi ir galėjo griūti, todėl buvo restauruoti. Dabartinė šventovė priklauso Šiaurės Vokietijos evangelikų liuteronų bažnyčios Meklenburgo bažnytinės apskrities Rostoko dekanatui.
Meklenburgo valdovų genealoginis medis
thumb|280px|Geneologinis medis su Meklenburgo hercogų skulptūromis Tarp 1575 m. ir 1599 m. interjere atsirado monumentalus kūrinys – masyvios genealoginės lentelės su Meklenburgo hercogo Ulricho ir jo dviejų žmonų protėvių duomenimis. Paminklą penkių kartų valdovų bočiams kūrė Filipas Brandinas, o kai jis 1594 m. mirė, kūrinį užbaigė Klausas Midovas ir Berntas Berningeris.
Tarp genealoginiame medyje minimų asmenų yra ir keletas Lietuvos didikų (mat hercogienės Elžbietos Oldenburgietės senelė iš motinos pusės Pomeranijos hercogienė Ona Jogailaitė kartu buvo ir ATR valdovo Kazimiero Jogailaičio duktė). Antroji hercogienė Ona Pamarietė irgi giminiavosi su Lietuvos didžiaisiais kunigaikščiais – jos proprosenelis taip pat buvo Kazimieras Jogailaitis.
Panašus Danijos karalienės Sofijos Meklenburgietės (Meklenburgo hercogų Elžbietos Oldenburgietės ir Ulricho Meklenburgiečio dukters) geneologinis medis yra Niukiobingo vienuolyno bažnyčioje Danijoje.
Andrius II
Andrius II Jeruzalietis (arba Andrašis II,, , apie 1177 m. – 1235 m. rugsėjo 21 d. Budoje) – 1205–1235 m. Vengrijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Arpadų dinastijos. Tėvas Vengrijos karalius Bela III, motina Agnesė.
Šeima
1200 m. vedė. Žmona Gertrūda fon Meran-Andechs (m. 1213 m.). Jiems gimė:
Antroji žmona (vedė 1215 m. vasario 2 d.) Lotynų imperijos imperatoriaus Petro Kurtenė duktė Jolanta Kurtenė (1200–1233 m.). Su ja gimė duktė Jolanta (1219–1251 m.), jos vyras Aragono kunigaikštis Jokūbas I Aragonietis, jų duktė – 1270–1271 m. Prancūzijos karalienė Izabelė Aragonietė.
1234 m. gegužės 14 d. vėl vedė. Trečioji žmona Beatričė d’Estė, su ja gimė sūnus Steponas (1235–1272 m.), Slavonijos hercogas.
Valdymas
Užėmė sostą nuvertęs sūnėną Vladislovą II. Dėl nesėkmių per 1217–1221 m. Penktąjį kryžiaus žygį, prastos šalies ekonominės padėties, didikų savivalės jis nusileido sukilusiems bajorams ir 1222 m. paskelbė Aukso bulę. Ji išplėtė didikų ir vidutiniųjų bajorų teises, gerokai apribojo karaliaus valdžią. 1211 m. pakvietė Kryžiuočių ordiną ginti Transilvanijos nuo kumanų, bet 1225 m. už mėginimą kurti savarankišką valstybę iš Vengrijos ordiną išvijo.
Čerčenas
Čerčenas arba Cemohė  – upė vakarų Kinijoje, Sindziange, Tarimo baseine. Prasideda Arkatago kalnagūbryje, centrinėje Kunluno dalyje. Teka pietrytiniu Taklamakano dykumos pakraščiu. Įteka į Karaburankiolio ežerą. Labai vandeningais metais Čerčeno vanduo gali pasiekti Lobnoro ežero apylinkes.
Upės poplūdis būna vasarą. Žemupys didžiąją metų dalį būna sausas. Upės vanduo naudojamas Čerčeno oazės drėkinimui.
214 m.
214 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
LKL 2014–2015 m. sezonas
LKL 2014–2015 metų sezonas – 22-as lygos sezonas, kuriame varžėsi 11 pajėgiausių šalies krepšinio klubų. Reguliarusis sezonas prasidėjo rugsėjo 24 dieną ir tęsėsi iki balandžio 28 dienos. Į atkrintamąsias varžybas pateko aštuonios geriausios reguliariojo sezono komandos. Čempionate septynioliktąjį kartą triumfavo Kauno „Žalgiris“, finale 4:0 sutriuškinęs Vilniaus „Lietuvos ryto“ komandą.
Klubų kaita
2014 m. vasarą LKL licencija buvo atimta iš Palangos „Palangos“ klubo, kuris ją buvo perleidęs Kauno „LSU-Atletui“, praėjusį sezoną užėmusiam paskutinę poziciją. Licencija taip pat buvo atimta iš Vilniaus „Sakalų“ komandos, kuri pernai nedalyvavo pirmenybėse, tačiau per suteiktą vienerių metų laikotarpį nepadengė bent jau dalies 2 milijonus litų siekiančios skolos. Taip pat Lietuvos krepšinio lygos posėdžio metu nuspręsta, kad NKL čempionė Mažeikių „Mažeikių“ komanda kitą sezoną rungtyniaus LKL pirmenybėse. Mažeikiškiai ir pernai beldėsi į stipriausios šalies lygos duris, tačiau tuomet buvo nepriimti dėl LKL reikalavimų neatitinkančios namų arenos.
Sezono nutarimai
Lietuvos krepšinio lygos posėdyje, vykusiame 2014 m. liepos 25 dieną buvo nubraižytos ateinančio sezono gairės. Paaiškėjo, kad turnyro formatas liks nepakitęs – klubai rungtyniaus keturių ratų sistema. Praeitame sezone taikyta išimtis - Europos turnyruose rungtyniaujančios ekipos rungtyniavo tik po 2 ratus - taikoma nebebus. Reguliaraus sezono galutinė turnyrinė lentelė buvo sudaroma pagal iškovotų pergalių kiekį. Aštuonios pajėgiausios reguliaraus sezono komandos pratęsė kovą dėl čempiono vardo atkrintamosiose varžybose. Ketvirtfinaliai, pusfinaliai ir mažasis finalas žaidžiami iki trijų, o didysis finalas iki keturių pergalių. Namų aikštės pranašumas buvo suteiktas komandai, reguliariajame sezone užėmusiai aukštesnę vietą. Nutarimas dar kartą pakartotas rugpjūčio pabaigoje vykusiame LKL valdybos posėdyje.
Transliacijos
2014-2015 m. sezoną svarbiausias LKL čempionato rungtynes per televiziją rodė LRT televizija. Nacionalinio transliuotojo eteryje sekmadieniais, 16.15 val. buvo rodomos įdomiausios savaitės rungtynės, o visas be išimties rungtynes internetu transliavo SportoTV platforma, sezono metu pakeitusi pavadinimą į Delfi TV.
Kiti apdovanojimai
Geriausiai besiginantis krepšininkas - Robertas Javtokas, (Kauno „Žalgiris“); Geriausias jaunasis krepšininkas - Lukas Lekavičius, (Kauno „Žalgiris“); Garbingiausias lygos krepšininkas - Mindaugas Lukauskis, (Vilniaus „Lietuvos rytas“);
Geriausia lygos organizacija - Utenos „Juventus“.
Unguraitis
left|120px
Unguraitis – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, apie 8,5 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, Aukštadvario regioniniame parke. Ilgis šiaurės rytų–pietvakarių kryptimi 0,79 km, plotis iki 0,28 km. Altitudė 129 m. Krantai aukšti, statūs, apaugę Strėvos mišku. Unguraičiu iš šiaurės rytų į pietvakarius prateka Strėvos intakas Margis (iš Margio ežero).
Netoli ežero įsikūręs Kozelkiškių kaimas, telkšo Ungurio ir Skričiuko ežerai.
Heinrichas fon Danenbergas
thumb|Danenbergo grafystė (raudona)
Heinrichas fon Danenbergas (Heinrichas II,, 1203 m. Danenbergo pilis, Saksonija - 1236 m. rugsėjo 22 d. Saulės mūšis) – Kalavijuočių ordino karinis veikėjas.
Biografija
Grafas, kilęs iš Saksonijos Danenbergų giminės. Tėvas Heinrichas I Danenbergas buvo Danijos karaliaus Valdemaro II giminaitis. Brolis Volradas II 1226 m. žuvo kare su Voldemaru II. Vedė Holšteino ir Šauenburgo grafo Adolfo III dukterį, su kuria susilaukė sosto įpėdinio Bernhardo I (1227-1266 m.), turėjusio 6 vaikus. Sūnus Adolfas I Dananbergas taip pat buvo 6 vaikų tėvas, sūnus Heinrichas IV - kanauninkas.
Popiežiui Grigaliui IX 1236 m. vasario 19 d. paskelbus kryžiaus žygį prieš Lietuvą, su savo kariuomene 1236 m. pavasarį atvyko į Livoniją. Kalavijuočių ordino magistrui Folkvinui iš Naumburgo delsiant išsirengti į popiežiaus suplanuotą žygį, nes ordinas nebuvo suinteresuotas plėsti popiežiaus tiesiogiai valdomų sričių, (o tam ir buvo skirtas šis žygis), tarp jo ir kryžininkų vadų Heinricho fon Danenbergo ir Teodoriko von Haseldorfo kilo konfliktas. Jų spaudžiamas Folkvinas, prisibijodamas popiežiaus legato Vilhelmo Modeniečio, išsirengė į žygį, bet pavėluotai.
1236 m. rugsėjo viduryje buvo nusiaubtos tikriausiai kunigaikščio Vykinto valdos Žemaitijoje. Grįžtančiai vokiečių kariuomenei rugsėjo 21 d. netoli Šiaulių kelią pastojo kunigaikščių Bulaičių pajėgos. Jiems į pagalbą atskubėjus Vykinto kariuomenei rugsėjo 22 d. įvyko Šiaulių (Saulės) mūšis, per kurį Heinrichas fon Danenbergas žuvo.
Šereitlaukis
Šereitlaukis – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Vilkyškių, Rambyno regioniniame parke, dešiniajame Nemuno krante. Kaimo rytuose Jūros upė įteka į Nemuną. Pietvakariuose plyti Šereitlaukio miškas, jame yra 75 m aukščio Kapelkalnis. Kaimas paskelbtas architektūriniu draustiniu. Draustinyje yra XX a. pradžioje įkurtas Šereitlaukio dvaras kartu su spirito gamykla, mišriojo tipo parkas ir tvenkinių sistema. Šalia kaimo yra Sidabrakalnis – senoji Šereitlaukio gyvenvietė, milžinkapis (vad. Šereitlaukio II piliakalnis), piliakalnis.
thumb|left|Kaimo gatvė thumb|left|Tvenkinys thumb|left|Kelias į Šereitlaukį veda per senų medžių alėją thumb|left|Milžinkapis
Etimologija
Vietovės pavadinimas siejamas su XIII a. Petro Dusburgiečio kronikoje minimu skalvių didiku Šereika (arba Šireika), kurio pilis buvo netoliese esančiame piliakalnyje. Anksčiau kaimas ir vadintas Šereiklaukiu.
Istorija
Šereitlaukio apylinkėse žmonės pradėjo gyventi prieš daugiau kaip 1000 metų. Tai liudija atlikti archeologiniai tyrimai 1988 m. netoli esančiame Sidabrakalnyje.
1925 m. kaime gyveno 347 žmonės. Dvaras, esantis miestelyje, buvo vienas didžiausių Klaipėdos krašte. Prieš antrą pasaulinį karą jame veikė žirgynas, spirito varykla, vandens malūnas. Buvo užtvenkta Jūros upė. Sovietmečiu visą architektūrinį dvaro grožį sudarkė pastatytos fermos, kurios po Nepriklausomybės atgavimo virto griuvėsiais.
Vilija Filipovičienė
Vilija Filipovičienė (g. 1959 m. liepos 15 d. Irkutskas, Rusija) – Lietuvos ir Vilniaus rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja, LR Seimo narė.
Biografija
Tremtinė, gimusi Rusijoje. Kartu su šeima į Lietuvą grįžo 1965 m.
Snieguolė Michelkevičiūtė
Snieguolė Michelkevičiūtė (1953 m. vasario 3 d. Kaune) – lietuvių fotografė.
Vilija Filipovičienė
Biografija
1982–2005 m. Vilniaus maisto prekių bazės prekių žinovė, vyriausioji prekių žinovė, Prekybos skyriaus viršininkė, direktoriaus pavaduotoja. 2005–2012 m. UAB „Ruvėja“ direktorė bei UAB „Aškinė“ komercijos konsultantė. 2008–2012 m. ir nuo 2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo nario Vytauto Gapšio visuomeninė padėjėja ir patarėja.
2012–2016 m. Seimo Darbo partijos frakcijos narė.
2011–2012 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narė.
Snieguolė Michelkevičiūtė
Biografija
Nuo 1989 m. – Lietuvos fotomenininkų sąjungos narė. Nuo 1992 m. dirba Lietuvos fotomenininkų sąjungos Kauno skyriaus Fujifilm fotografijos galerijos vedėja. 1998 m. priimta į Tarptautinę fotografų asociaciją (AFIAP).
Vilija Filipovičienė
Biografija
2005–2010 m. Darbo partijos (leiboristų) Šalčininkų skyriaus pirmininkė, Vilniaus rajono skyriaus narė, 2010–2012 m. – skyriaus pirmininkė.
Nuo 1992 m. statybos ir eksploatavimo bendrijos „Miglė“ narė, nuo 2012 m. vasario iki lapkričio mėn. – šios bendrijos valdybos narė.
Snieguolė Michelkevičiūtė
Biografija
1999 m. suteiktas Tarptautinės meninės fotografijos federacijos (FIAP) fotografės menininkės (AFIAP) garbės vardas; Grand Prix ir per 16 kitų apdovanojimų.
Kūryba
Nuo 1974 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje, surengė apie 50 personalinių parodų ir dalyvavo beveik 100 grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje. Jos darbai pelnė daugiau kaip 16 įvairių apdovanojimų ir Didįjį prizą parodoje „Duona ir druska“ Šiuolaikinio meno centre Vilniuje 1994 m.
Fotografijoje naujai interpretuoja žmogaus kūną, būdinga vyro akto stereotipų laužymas, svarbu šviesos ir šešėlių kontrastas, detalės, atskleidžiančios individo psichologinę būseną. Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus.
„Mano vaikai“ (1973–1990 m.), „Portretai“ (1972 m.), „Lietuvos žirgai“ (1983 m.), „Kauno jaunimo teatras“ (1985–1993 m.), „Šunys“ (1979 m.), „Kaimo kasdienybė“ (1984 m.), „Baikalas“ (1985 m.), „Koplytstulpiai“ (1988 m.), „Vengrija“ (1989 m.), „Dangus ir smėlis“ (1985 m.), „Mis fotoparodija“ (1990 m.), „Moterų aktai“ (1976–1994 m.), „Moteris apie vyrus“ (1977–1994 m.), „Menininkų vasara“ (1998 m.), „Portretai“ (1972–2003 m.).
Bibliografija
Elegija (Maskva, 1989 m.), Photographers International (Taipėjus, 1995 m.), Kauno menininkai (Kaunas, 1996 m.), Photographers Engyclopaedia International from 1839 to the Present (Hermance, Šveicarija, 1997 m.), Lietuvos fotografija: vakar ir šiandien (Vilnius, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003 m.), Atsisveikinant su XX amžiumi (Vilnius, 2000 m.), ''Fotografos de Fin de Milenio. Fotografos Internationales, t. 4, CD'' (Kordoba, Ispanija, 2002 m.).
Domicėlė Tarabildienė
Domicėlė Tarabildaitė-Tarabildienė (1912 m. gegužės 9 d. Andrioniškyje, Vilkmergės apskritis – 1985 m. rugsėjo 8 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė, grafikė, knygų iliustratorė, skulptorė, fotomenininkė.
Biografija
Augo devynių vaikų šeimoje. 1924–1928 m. mokėsi Raguvos progimnazijoje, 1928–1929 m. Panevėžio mergaičių gimnazijoje. Nuo vaikystės, tėvo paskatinta, pamėgo piešti, lipdė iš molio, pasižymėjo meniniais gabumais. 1929–1935 m. mokėsi Kauno meno mokykloje, skulptūros studijoje pas Juozą Zikarą ir Kajetoną Sklėrių, baigė ją su rekomendacija tęsti studijas užsienyje.
Nuo 1929 m. iliustravo knygas Lietuvos, Maskvos, Kijevo, Rygos, Talino leidykloms. 1932 m. dalyvavo plakato „Lietuvos aviaklubas“ konkurse. 1933 m. kartu su vyru Petru Tarabilda dalyvavo Stepono Dariaus ir Stasio Girėno pašto ženklo konkurse ir jame laimėjo pirmąsias vietas. Nuo 1935 m. dalyvavo dailės parodose su grafikos, tapybos ir skulptūros darbais. 1937 m. Pasaulinėje parodoje Paryžiuje už knygų iliustracijas kartu su vyru gavo aukso medalį. 1937–1939 m. studijavo Paryžiuje, Valstybinėje aukštojoje dekoratyvinio meno mokykloje.
1940–1941 m. piešinius spausdino periodinėje spaudoje: „Šluotoje“, „Genyje“, „Tarybų Lietuvoje“. 1941–1945 m. gyveno ir kūrė Ukmergėje, nuo 1967 m. – Vilniuje.
Vyras – dailininkas Petras Tarabilda, sūnūs dailininkai Arūnas Tarabilda, Ramonas Tarabilda, Kazys Rimtas Tarabilda, duktė architektė Giedrė Domicelė Tarabildaitė-Kontvainienė. Palaidota Antakalnio kapinėse.
Kūryba
Sukūrė skulptūrų ir skulptūrinių kompozicijų, iliustravo ir apipavidalino apie 200 knygų. Fotografavo save ir vėliau savo fotografijas panaudojo skirtingų vaidmenų įkūnijimui.
Surengtos personalinės parodos: 1950 m. Kaune, 1951 m. Šiauliuose, Palangoje, Klaipėdoje, 1952 m. Vilniuje, 1954 m. Maskvoje, 1961 m. Kaune, Jonavoje, Kapsuke. 2007 m. rugpjūčio mėn. Vroclavo fotografijos centre „Domek Romanski“ surengta fotografijos paroda.
KK185
KK185 – krašto kelias, jungiantis Vilkaviškį ir Gražiškius. Kelio ilgis – 24,05 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Maršrutas
Kelias prasideda Vilkaviškyje, kryžkelėje su Vytauto gatve ir  magistraliniu keliu. Eina Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Vaičlaukis, Klampučiai, Užbaliai, Duonelaičiai. Baigiasi Gražiškių rytinėje pusėje, sankryžoje su. Kelias kerta Širvintos upę du kartus – ties Vaičlaukiu ir į šiaurę nuo Gražiškių.
Darmštatis
Darmštatis (Ds) – cheminis periodinės elementų lentelės elementas. Eilės numeris 110. Jis yra sunkiausias 10 grupės elementas, tačiau pakankamai stabilus darmštačio izotopas, kuris leistų atlikti cheminius eksperimentus, galinčius patvirtinti jo vietą, nėra žinomas. Šis sintetinis elementas yra vienas iš vadinamųjų transuraninių elementų. Pirmą kartą susintetintas 1994 metais.
Atradimas
Darmštatis sukurtas 1994 metais lapkričio mėnesio 9 dieną Sunkiųjų jonų tyrimo centre (Gesellschaft für Schwerionenforschung, GSI) Darmštate (Vokietija). Jį sukūrė Peteris Armbrusteris ir Gotfrydas Münzenbergas, vadovaujami prof. Sigurdo Hofmanno. Keturi šio elemento atomai buvo aptikti vykstant branduolinei sintezės reakcijai, kurią sukėlė švino-208 bombardavimas nikelio-62 jonais.
Pavadinimas
Iš pradžių elementas 110 buvo pavadintas ununnilium (simbolis Uun). Pripažinti 110 elemento atradėjais, komandos nariai nusprendė jį pavadinti darmstadtium (Ds) arba wixhausium (Wi), bet pasirinko pirmąjį variantą netoliese esančio Darmštatas miesto, o ne jo priemiesčio Vikshauzeno (Wixhausen) garbei. Naująjį pavadinimą Tarptautinė teorinės ir taikomosios chemijos sąjunga (IUPAC) oficialiai rekomendavo 2003 metais rugpjūčio 16 dieną.
Vratislav Lokvenc
Karjera
Karjerą pradėjo Čekijoje. Vėliau rungtyniavo Vokietijoje, Austrijoje, Šveicarijoje.
Rinktinė
Su rinktine žaidė 2000 ir 2004 metų Europos čempionatuose. Taip pat žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur pirmosiose dvejose rungtynėse žaidėjui parodyta geltona kortelė, dėl to negalėjo žaisti trečiosiose rungtynėse.
Stabijos
thumb|Vezuvijaus išsiveržimas 79 m.Stabijos – istorinis Romos imperijos miestas netoli Pompėjos. Stabijos stūksojo ant 50 m aukščio kalvos priešais Neapolio įlanką. Kadangi miestas buvo vos 16 km nuo Vezuvijaus ugnikalnio, pastarojo išsiveržimo 79 m. metu miestas buvo sunaikintas po kelių metrų sluoksnio piroklasto pelenais.
Morisas Prozoras
Morisas Prozoras (, 1849 m. sausio 28 d. Vilniuje – 1928 m. gegužės 10 d. Nicoje) – grafas, lietuvių kilmės prancūzų rašytojas, vertėjas ir diplomatas. Į prancūzų kalbą išvertė Henriko Ibseno, Bjornstjerne Bjornsono, Levo Tolstojaus kūrinius.
Biografija
Nuo 1887 m. buvo ambasados sekretorius Berne. 1890 m. Miunchene Prozoras susipažino su norvegų dramaturgu Henriku Ibsenu.1891 m. padarė pirmąjį Ibseno pjesės „Hedda Gabler“ vertimą į prancūzų kalbą.
Nuo 1892 m. M. Prozoras dirbo carinės Rusijos diplomatinėje tarnyboje. Lietuvai paskelbus nepriklausomybę buvo Lietuvos ambasadoriumi Romoje.
M. Prozoras artimai draugavo su lietuvių kilmės poetu, diplomatu Oskaru Milašiumi, 1922 m. jie kartu lankėsi Lietuvoje (Kaune ir Nevėžio slėnyje), domėjosi savo lietuviška kilme.
M. Prozoras kilęs iš senos LDK bajorų Prozorų giminės, 1831 m. sukilimo Kauno apskrities sukilėlių vado Mauricijaus Prozoro (1801-1886) anūkas, tolimas poeto Česlovo Milošo (1911-2004) giminaitis.
FC Vaduz
Vaduco FC – Lichtenšteino futbolo klubas iš Vaduco.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m.
2008–2009 m. sezone debiutavo šveicarų Superlygoje. Liko paskutinėje, dešimtoje, vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
2014–2015 m. vėl rungtyniavo šveicarų Superlygje. Užėmė devintą vietą ir išliko. 2015–2016 m. užėmė aštuntą vietą.
2016–2017 m. sezonas Superlygoje buvo nevykęs, nes liko paskutiniai (dešimti) ir iškrito į žemesnį divizioną.
Klynai
Klynai – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šalčininkų.
215 m.
215 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Rizikos veiksnys
Rizikos veiksnys epidemiologijoje tai veiksnys (tam tikras elgsenos ar gyvensenos aspektas, paveldėta savybė, aplinkos veiksnys), kurių ryšys su sveikatos sutrikimais yra pagrįstas epidemiologiniais tyrimais. Rizikos veiksniai nenurodo priežastinių ryšių, pvz., buvimas jaunu nesukelia kiaulytės, nors kiaulyte serga daugiausia jauni žmonės, todėl susirgti kiaulyte didesnė rizika yra vaikystėje.
Amon Amarth
Amon Amarth yra melodingojo death metalo grupė iš Švedijos, susikūrusi 1992 metais. Pagrindinė grupės dainų tekstų tema - vikingai. Šiuo metu grupė yra sudariusi kontraktą su įrašų kompanija Metal Blade Records ir yra išleidusi dešimt studijinių albumų, vieną EP, vieną gyvo garso albumą bei dešimt muzikinių klipų.
Muzikinis stilius bei dainų tekstai
Dauguma grupės dainų yra paremtos skandinavų mitologija, vikingais ir pasauliu prieš krikščionybę.
thumb|alt=AmonAmarth.|Johan Söderberg ir Johan Hegg
Cilindrinė dirvabudė
Cilindrinė dirvabudė –  – tai kiškiabudinių šeimos valgomas grybas, turintis labai geras maistines savybes. Ši rūšis Lietuvoje nesutinkama, reta ji ir Vidurio Europoje.
Sinonimai: Agrocybe cylindracea, Pholiota aegerita.
Išvaizda
thumb|left|200px| Cilindrinės dirvabudės vaizdas iš apačios. Kepurėlė 3-10 cm skersmens, iš pradžių pusiau apvali, vėliau paplokščiai iškili ir galiausiai įdubusi, vidury gali būti nedidelis gūbrelis. Kraštai iš pradžių užsirietę žemyn, vėliau dažnai sutrūkinėję. Luobelė lygi sausa blizganti. Jaunų grybų luobelė dažnai susiraukšlėja, neretai nuo sausumo suaižėja. Kotas 4 – 15 cm ilgio, cilindriškas ir laibas, neretai kreivas ir plaušingas. Rinkis storas, viršutinė dalis vagota, jis gana aukštai juosia kotą. Koto dalis tarp kepurėlės ir rinkio apžėlusi tankiais pūkeliais.Lakšteliai labai tankūs siauri, kartais šiek tiek nuaugę kotu žemyn. Trama balkšva, palyginti kompaktiška, yra malonaus skonio ir kvapo.
Spalvos kaita: kepurėlės spalva įvairuoja nuo tamsiai rudos iki riešuto, kartais turi rausvą atspalvį. Kraštuose spalva pašviesėja iki pilkšvo atspalvio. Lakšteliai iš pradžių balsvi, vėliau gelsvi ir galiausiai tabako spalvos.
Vanadinitas
Vanadinitas – mineralas švino chlorvanadatas Pb5(VO4)3Cl.
Cilindrinė dirvabudė
Augavietė
Šis Vidurio Europoje retas grybas labai mėgsta šilumą ir dažnai auga didelėmis grupėmis ant gyvų arba mirusių medžių, ypač topolių, kamienų ir kelmų.
Vanadinitas
Tai nedažnas mineralas, randamas švino turtingose nuogulose, kaip švino mineralų diagenezės produktas. Naudojamas kaip vanadžio rūda, taip pat kartu išgaunamas švinas. Šis mineralas pirmiausia buvo aprašytas kaip chromatas ir tik 1830 metais nustatyta tikra cheminė sudėtis.
Cilindrinė dirvabudė
Augavietė
Sezonas: gegužė – spalis.
Vanadinitas
Mineralo kristalai heksagoniniai.
Cilindrinė dirvabudė
Augavietė
Panašios rūšys: Jį galima supainioti su Agrocybe firma
Vanadinitas
Kietumas pagal Moso skalę 3,5-4. Specifinis tankis 6,8-7,1.
Spalva geltona, gelsvai ruda, rusvai ruda ar raudona.
Vanadinitas – retas mineralas, kuris randamas Uralo kalnuose, Austrijoje, Ispanijoje, Škotijoje, Maroke, Meksikoje ir dar keliose šalyse. Naudojamas kaip vanadžio rūda.
Jānis Akuraters
Biografija
Gimė Dignajos eigulio šeimoje. Mokėsi Biržų pradžios mokykloje, vėliau Jekabpilio miesto mokykloje. Išlaikęs mokytojo egzaminus dirbo mokytoju Iršoje, Jurmundoje, Rygoje. 1903 m. bandė įstoti į Maskvos universitetą studijuoti medicinos, bet nepavyko, todėl klausėsi rusų literatūros paskaitų. 1904 m. grįžęs į Rygą vertėsi rašymu. 1905 m. revoliucijos pradžioje suimtas, paleistas leido žurnalą „Po saule“ (Pret sauli). 1907 m. vėl suimtas, ištremtas į Pskovą, bet per Suomiją ir Švediją pabėgo į Norvegiją. 1908 m. grįžo į Latviją. 1PK|Pirmojo pasaulinio karo metais kovojo latvių šaulių pulke, dalyvavo Jelgavos operacijoje. 1918 m. išrinktas Nacionalinės tarybos nariu. Įkūrus nepriklausomą Latvijos valstybę dirbo meno departamento direktoriumi, Latvijos Radiofono direktoriumi.
Kūryba
Eilėraščiams (rinkinys „Žvaigždėta naktis“ (Zvaigžnu nakts 1905 m.), „Šiaurėje“ (Ziemeļos, 1906 m.) būdingas pakilumas, romantinis maksimalizmas. Apysakose „Samdinio bernioko vasara“ (Kalpa zēna vasara 1908 m., lietuvių kalba išleista 1933 m. ir 1972 m.), „Deganti sala“ (Degošā sala, 1912 m.), liet. 1938 m.) impresionistiškai vaizduojama kaimo gamta, jaunų žmonių svajonės ir meilės išgyvenimai.
1921 m. išleido romaną „Peteris Danga“, 1925 m. – jo tęsinį „Ugningi žiedai“ (Ugunīgie ziedi). Išleido apsakymų rinkinį „Eroto gentis“ (Erosa cilts 1923 m.), parašė romantines dramas „Imantos prisikėlimas“ (Imantas attgšamcelšanas 1907 m.), „Saulės žiedas“ (Saules gredzens 1910 m., istorines tragedijas „Kaupas, lyvių viršaitis“ (Kaupo, līvu virsaitis 1913 m.), „Viesturas“ (Viesturs, 1920 m.) Į lietuvių kalbą išversta jo apysaka „Žmogus“ („Cilvēks“, 1907 m.) Į latvių kalbą išvertė lietuvių liaudies dainų, paskelbė straipsnių apie Lietuvą.
VC Tielen
VC Tielen – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Tileno.
Istorija
Klubas bankrutavo 1998 m., po sezono II ešelone, bet buvo atkurtas 1999 metais kaip mėgėjų komanda. 2007 m. prisijungė prie KVV Lichtaart Sport klubo.
216 m.
216 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Burkina Faso sportas
Viena populiariausių Burkina Faso sporto šakų yra futbolas. Taip pat šalyje propaguojamas krepšinis, dviračių sportas, regbis, rankinis ir kitos sporto šakos.
Futbolas
Futbolas šalyje yra pagrindinė sporto šaka. Futbolas žaidžiamas tiek profesionaliu, tiek mėgėjišku lygiu.
Burkina Faso vyrų futbolo rinktinė dalyvavo 9 Afrikos čempionatuose. 2013 m. Afrikos Tautų taurės turnyre šalies futbolininkai tapo vicečempionais, o šalies ekipos lyderis Jonathan Pitroipa tapo geriausiu turnyro žaidėju.
Dviračių lenktynės
Dviračiai šalyje yra populiarūs ne tik kaip sportas, tačiau kaip ir susisiekimo priemonė. Kasmet nuo 1987 m. šalyje vyksta tarptautinės dviračių lenktynės Tour du Faso.
Olimpinės žaidynės
Burkina Faso sportininkai dalyvavo visose vasaros olimpinėse žaidynėse nuo 1988 m. Tačiau nei vieneriose žaidynėse šalies atletams nepavyko užimti prizinių vietų. Taip pat nė karto šalis nėra dalyvavusi žiemos olimpiadose.
VDR futbolo varžybos 1958 m.
VDR futbolo varžybos 1958 m.
Frikas Meieris
Frikas Meieris arba Fricas Meieris (1893 m. liepos 16 d. Eikelis, Vokietija – 1967 m. vasario 6 d. Brazilijoje) – Vokietijos ir Lietuvos teisininkas, diplomatas.
Erlichiozė
Liga diagnozuojama atliekant serologinius tyrimus ir kraujo tepinėlyje radus erlichijų.
Frikas Meieris
Biografija
Brandos atestatą įgijo Klaipėdoje, po to studijavo Heidelbergo, Miuncheno ir Strasbūro universitetuose. Teisės (1918 m.) ir valstybės valdymo (1919 m.) mokslų daktaras. Saaro žemės Prekybos rūmuose dirbo sekretoriumi.
Erlichiozė
Persirgus šia liga imunitetas neįgyjamas.
Frikas Meieris
Biografija
1920 m. grįžo į Klaipėdą, dirbo Krašto Pramonės ir prekybos rūmų pirmuoju sekretoriumi, vėliau – juridiniu konsultantu. 1923 m. pasiųstas Klaipėdos krašto ekonominių reikalų ekspertu į Paryžių ir Ženevą. Nuo 1926 m. uostamiestyje dirbo įvairių Lietuvos Respublikos įstaigų (tame tarpe ir Klaipėdos krašto direktorijos) juridiniu konsultantu. Kartu su Mykolu Tolišiumi tuo metu buvo vieninteliai klaipėdiečiai advokatai, kurie mokėjo lietuviškai. 1932 m. buvo komandiruotas į Stokholmo Tarptautinį trečiųjų teismą ginti Lietuvos Respublikos Susisiekimo ministerijos interesų, tais pačiais metais paskirtas Ispanijos konsulu Lietuvai. 1939 m. naciams užėmus Klaipėdos kraštą, F.Meieris išvyko į Pietų Ameriką.
Apsigyveno Buenos Airėse, vėliau persikėlė į Rio de Žaneirą. Į pastarąjį miestą atvykusio LR Prezidento Antano Smetonos įsakymu 1941 m. vasario 26 d. paskirtas konsulu. Vėliau Frikas Meieris šiame mieste įsteigė Lietuvos ambasadą, į kurią kultūros ir spaudos attache dirbti pakvietė žinomą visuomenės veikėją Petrą Babicką, o pats 1943 m. buvo paskirtas pirmuoju sekretoriumi, po to – laikinuoju reikalų patikėtiniu. 1951–1961 m. dr. F.Meieris dirbo LR ambasados įgaliotuoju ministru prie Brazilijos vyriausybės. Ambasada Pietų Amerikoje gynė Lietuvos Resublikos interesus, skleidė žinias apie okupuotą tėvynę. Frikas Meieris tomis temomis išspausdino eilę straipsnių brazilų periodikoje, kartu su estų ir latvių išeivių intelektualais išleido knygą apie Baltijos valstybes. Jo plunksnai priklauso ir nedidelis portugalų–lietuvių kalbų žodynėlis.
DragonForce
DragonForce – anglų power metal grupė, susikūrusi Londone 1999 metais. Tik susikūrusi ši grupė vadinosi Dragon Heart.
Eksperimentiniai tyrimai
Eksperimentiniai tyrimai ( arba intervention studies) – tai epidemiologiniai tyrimai, kuriuos atliekant taikomos poveikio priemonės, valdančios rizikos veiksnius ar stabdančios ligos ryškėjimą, ir po to yra vertinamas šių priemonių veiksmingumas. Eksperimentinių tyrimų grupės:
KK186
KK186 – krašto kelias, jungiantis Kybartus ir Vištytį. Kelio ilgis – 21,49 kilometro. Šiame krašto kelyje „juodųjų dėmių“ nėra.
Maršrutas
Kelias prasideda Kybartuose, sankryžoje su magistrale. Eina Vilkaviškio rajone. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Kybeikiai, Matlaukys, Girėnai, Totorkiemis, Rėčiūnai. Baigiasi Vištytyje. Kelias kerta šias upes ir upelius: Karklę, Šilupę, Lieponą.
Klingai
Klingai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Antašavos.
FC Balzers
Balcerso FC – Lichtenšteino futbolo klubas iš Balcerso.
Bagdyšiai
Bagdyšiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Gelvonų. Pro kaimą teka Gelvė.
Adolfas Sabaliauskas
thumb|200px|Adolfo Sabaliausko kapas Mieleišių kapinių koplyčios kriptoje thumb|200px|[[Mieleišių koplyčia]] Adolfas Sabaliauskas (plačiausiai žinomas slapyvardžiu Žalia Rūta, kiti slapyvardžiai: K.A.S., A. Sab., Laumė, Kuršo Lietuvninkas, Kuršo Lietuvis, Radviliškietis, Radviliškėnas, 1873 m. rugsėjo 3 d., senuoju stiliumi rugpjūčio 23 d. Krikščiuose, Biržų valsčius – 1950 m. sausio 14 d. Kaune) – kanauninkas, tautosakininkas, vertėjas, poetas, suomių epo „Kalevala“ vertėjas į lietuvių kalbą.
Biografija
Motina mirė anksti, penkiais sūnumis ir dviem dukromis rūpinosi tėvas, garsėjęs darbštumu ir taupumu, jo dėka du sūnūs galėjo baigti aukštuosius mokslus: Adolfas tapo kunigu, Jonas Sabaliauskas – inžinieriumi. Skaityti ir poterius išmokęs lenkų kalba, pradžios mokslus baigė Papilio liaudies mokykloje rusų kalba. Šiaulių gimnazijoje baigė tik 6 klases, nes negalėjo susitaikyti su esančia rusinimo tvarka. 1890 m. įstojo į Žemaičių kunigų seminariją. Mokyklos rektorius Juozas Tumas-Vaižgantas paskatino rašyti. Pirmąjį rašinį „Rūta mūsų dainose“, pasirašytą Žalios Rūtos slapyvardžiu ir išspausdintą 1895 m. „Žemaičių ir Lietuvos apžvalgoje“, labai gerai įvertino kunigas Kazimieras Jaunius.
Nuo 1893 m. pradėjo užrašinėti liaudies dainas ir šį darbą tęsė visą gyvenimą. Kunigų seminariją baigė jaunas, todėl tik po dvejų metų, 1896 m. kovo 8 d. buvo įšventintas kunigu. Kalbėjo latvių kalba, todėl paskirtas vikaru į Liepoją. 1900 m. turėjo galimybę du semestrus klausyti paskaitų Friburgo universitete (Šveicarija) ir pagilinti muzikos žinias. Vėliau vikaravo Kurše, 1907–1915 m. Nemunėlio Radviliškyje, kur patekti padėjo prelatas Adomas Dambrauskas-Jakštas, atsiliepęs į argumentą, išdėstytą 1906 m. lapkričio 2 d. laiške – „idant galėčiau ir toliaus rinkti lietuvių poezijos ir muzikos palaikas, nes tik aname krašte parapijos… išlaikė tų palaikų rūšis, kurių kitur Lietuvoje kiek žinau, nebėra“. 1909 m. Čikagoje išleista knyga „Būkite tobuli!“
1910 m. jį aplankė suomių tautotyrininkas dr. Augustas Robertas Niemis. Užsimezgusi draugystė tęsėsi iki A. R. Niemi mirties. Jam padedant išleistas rinkinys 1912 m. „Lietuvių dainos ir giesmės šiaurrytinėje Lietuvoje“, vėliau – „Lietuvių dainų ir giesmių gaidos“ ir išleido suomių kalba „Lietuvių liaudies dainų tyrinėjimus“ (1913 m., lietuviškai – 1932 m.) Beveik porą metų gyvenęs Suomijoje, gerai išmoko kalbą ir išvertė į lietuvių kalbą suomių epą „Kalevala“, Alekso Kivio „Septyni broliai“. Suomijoje parengė porą dramos veikalų: „Kada rožės žydžia“ (pasaka, išleista 1916 m.) ir „Pančiai“ (iš vargo dienų pasakų, dramatiškas veikalėlis, išleistas 1916 m.).
Grįžęs į Lietuvą 1918–1920 m. klebonavo Pušalote. 1919 m. gegužės 1 d. bolševikų apkaltintas priklausymu vadinamai „baltajai gvardijai“ arba bent jau jos palaikymu, suimtas ir uždarytas į Panevėžio kalėjimą. Išbuvo ten iki gegužės 15 d. Jis rašė: „Pušaloto parapijiečių rūpesčiu ir Dievo parama, teisme buvau išteisintas ir paleistas, o po to, kai bolševikai buvo išvyti iš Panevėžio, laimingai sugrįžau į savo parapiją“.
Močidlių žydų kapinės
Močidlių žydų kapinės - žydų kapinės esančios Močidlių kaime kuriomis kadaise naudojosi Račkų kaimo žydų bendruomenė. Kapinių teritorija 1,71 ha, kapinių teritorija neaptverta, antkapių neišlikę.
Adolfas Sabaliauskas
Biografija
Nuo 1920 m. Kaune dirbo karo ligoninės kapelionu, karo policijos mokyklos kapelionu, Kauno Įgulos bažnyčios rektoriumi, 1933 m. pakeltas Žemaičių vyskupijos garbės kanauninku, 1938 m. tapo vyriausiuoju kariuomenės kapelionu. 1923 m. išleista 280 puslapių knyga eilėmis „Savu keliu ėjusių Nemunėlio ir Apaščios vaizdai Žalios Rūtos piešti“. 1929 m. rudenį buvo sudaryta Maironio vadovaujama bažnytinio meno muziejaus steigimo komisija. Jai priklausė muziejininkas Paulius Galaunė, tapytojas Adolfas Valeška, literatas ir kolekcininkas kunigas Adolfas Sabaliauskas-Žalia Rūta ir kiti inteligentijos atstovai. 1931 m. birželio 14 d. Teisingumo ministerijos rūmuose Kaune buvo atidaryta pirmoji Lietuvos senojo bažnytinio meno paroda.
1949 m. kovo 29 d. sovietų valdžios altarista ištremtas į Veliuoną. Į Kauną sugrįžo sunkai sergantis, ten ir mirė. Palaidotas 1939–1940 m. paties kanauninko lėšomis pastatytoje ir pašventintoje Mieleišių kapinių šv. Juozapo ir švč. Teresės Kūdikėlio Jėzaus koplyčioje (architektas Jonas Kova-Kovalskis).
Tik 1991 m. išleistas karo kapeliono A. Sabaliausko dienoraštis „Juodasis kryžius arba palydėti pasmerktieji“. Leidimas pakartotas 2006 m. Tai pasakojimai žmogaus, kuris kaip Lietuvos karo policijos kapelionas dalyvavo sušaudant Karo teismo mirties bausme nuteistus kalinius. Bet jis dalyvavo ne kaip vykdytojas, o kaip jų sutaikytojas su Dievu paskutinėje kelionėje į amžinybę. Ta misija iš teisų buvo sunki, ir Adolfas Sabaliauskas sunkiai išgyveno. Dėl tendencingai spaudoje aptarto pastarojo darbo buvo užsivėrę durys smulkesniems Žalios Rūtos darbų tyrinėjimams bei jo veiklai garsinti sovietmečiu.
Nuo 1895 m. bendradarbiavo leidiniuose „Žemaičių ir Lietuvos apžvalga“, „Tėvynės sargas“, „Nedėldienio skaitymas“, „Vienybė“, „Rygos balsas“, „Lietuvių balsas“ ir kt., suomių spaudoje.
Stanley Kubrick
Stenlis Kubrikas (1928 m. liepos 26 d. – 1999 m. kovo 7 d.) – vienas žinomiausių JAV kino režisierių ir prodiuserių. Yra gavęs Oskaro apdovanojimą už vizualinius efektus filme „2001 m. kosminė odisėja“. Kiti garsiausi Kubriko filmai yra „Prisukamas apelsinas“, „Spartakas“, „Daktaras Streindžlavas“, „Lolita“, „Švytėjimas“, „Plačiai užmerktos akys“.
Kūryba
Pirmasis iš Kubriko labai kontroversiškai vertintų filmų buvo Anglijoje pagal A. Nabokovo romaną pastatyta „Lolita“. Pirmąjį trijų šimtų puslapių scenarijų parašė pats Nabokovas, tačiau Kubrikas jį atmetė. Antrasis bandymas buvo dvigubai mažesnės apimties, o pakoreguotas režisieriaus tapo galutiniu scenarijumi. A. Nabokovas paskaičiavo, kad jame teliko maždaug penktadalis jo paties darbo. Filmas pasakoja apie vidutinio amžiaus vyriškio ir keturiolikmetės mergaitės santykius. Knygoje jos amžius buvo 12 metų, tačiau buvo nuspręsta, kad toks amžius sukeltų dar didesnę kontroversiją ir filmo atmetimą visuomenėje. Be to, filme nebebuvo jokių sekso scenų. Nors pats faktas, kad tokius santykius pagrindiniai veikėjai turėjo, buvo stipriai implikuojamas, visgi ši dalis palikta žiūrovo vaizduotei. Vėliau Kubrikas teigė, kad jei būtų žinojęs, kiek teks apkarpyti dėl cenzūros, būtų net nepradėjęs šio filmo. Nepaisant visko, „Lolita“ gavo „Tik suaugusiems“ reitingą, tačiau kontroversija tik padėjo populiarumui.
Dar didesnės kontroversijos susilaukė „Prisukamas apelsinas“, vaizduojantis paauglių gaują, pramogai užsiimančią smurtu ir prievartavimais. Filmo sukeltas atgarsis visuomenėje pasiekė aukštumas, kai Anglijoje gauja įvykdė nusikaltimą, apsirengę kaip „Prisukamo apelsino“ veikėjai. Kai Kubrikas ir jo šeima pradėjo gauti anoniminius grasinimus mirtimi, režisierius nusprendė atšaukti filmą iš prekybos Jungtinėje Karalystėje. „Prisukamas apelsinas“ vėl ten pasirodė tik 2000 m., jau po režisieriaus mirties. Sugebėjimas pašalinti šį filmą iš apyvartos parodė, kokią didžiulę įtaką Kubrikas turėjo „Warner Bros.“ kompanijoje (paprastai de jure režisieriai neturi teisės spręsti su filmo pardavimais susijusių klausimų).
Daug spekuliuojama dėl paskutiniojo Kubriko filmo – „Plačiai užmerktos akys“. Režisierius mirė dar prieš jį išleidžiant (1999 m. kovo 7 d., likus 666 dienų iki 2001 m. sausio 1 d.), ir nėra aišku, ar tikrai jis spėjo pabaigti galutinį redagavimą, kaip kad teigia „Warner Bros.“, ar ne. Taip pat dalis šio filmo sekso scenų buvo cenzūruotos, kas sukėlė didelį Kubriko gerbėjų nepasitenkinimą, kadangi cenzūra iškraipo režisieriaus turėtą filmo viziją. Be to, gerbėjai mano, kad pats Kubrikas nebūtų leidęs cenzūruoti, kadangi filmo reitingai jam per daug nerūpėjo ir „tik suaugusiems“ nebūtų naujovė.
Ungurinis
Ungurinis – ežeras rytų Lietuvoje, Švenčionių rajone, 8,5 km į pietvakarius nuo Pabradės, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Neries upės. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,85 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 126,2 m. Turi 3 ilgas įlankas – dvi rytuose ir vieną vakaruose. Kranto linija labai vingiuota. Krantai statūs, daugiausia apaugę Žaliašilio mišku, tik vietomis plyti pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Petruškės baseinui.
Greta Ungurinio yra Raubiškių ir Noselėnų kaimai, rytinėje pakrantėje stūkso Noselėnų piliakalnis. Šiaurinėje pakrantėje veikia kaimo turizmo sodyba.
Šeimenos seniūnija
Šeimenos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, išsidėsčiusi aplink savo centrą – Vilkaviškio miestą.
Turizmo objektai – Paežerių dvaras, Paežerių ežeras, Šukių piliakalnis, Podvarko poilsiavietė, Aukso rago pusiasalis, Misviečių piliakalnis, Alvito Šv. Onos bažnyčia, Alvito krašto savanorių kapinės, S. Nėries gimtinė, K. Bradūno gimtinė ir kt.
Istorija
Iki 1950 m. buvo Vilkaviškio valsčiaus teritorijoje. Seniūnija įkurta savivaldybės tarybos 1995 m. birželio 2 d. nutarimu Nr. 20 „Dėl Vilkaviškio rajono savivaldybės teritorijų suskirstymo ir jų ribų nustatymo“.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigta 12 seniūnaitijų:
Sheryl Crow (albumas)
Sheryl Crow – antrasis JAV atlikėjos ir dainų autorės albumas, pasirodęs 1996 m. ir žurnalo „Entertainment Weekly“ Geriausių pastarųjų 25 metų albumų sąraše užėmęs 39-ą vietą.
Albumo daina „Everyday Is a Winding Road“ 2006 ir 2007 m. buvo panaudota Subaru reklamoje, ji taip pat skamba filmuose „Erin Brokovich“ ir „Phenomenon“.
Albumas taip ir nepasirodė prekybos tinkle „Wal-Mart“ dėl dainos „Love Is a Good Thing“ teksto: „Watch out sister, watch out brother, watch our children while they kill each other with a gun they bought at Wal-Mart discount stores“.
Signature Tour leidimas
Ši albumo versija, išleista 1997 m. Europoje ir Australijoje, buvo papildyta dainomis „Sad Sad World“ ir „Hard To Make A Stand“ (alternatyvioji versija) bei šešiais kūriniais, gyvai atliktais „Shepherd’s Bush Empire“ Londone 1996 m. lapkričio 26 d.:
Pasiekimai
150px|thumb|right|„If It Makes You Happy“ 150px|thumb|right|„Everyday Is A Winding Road“ 150px|thumb|right|„Hard To Make A Stand“ 150px|thumb|right|„A Change Would Do You Good“ 150px|thumb|right|„Home“
Albumas
Singlai
Apdovanojimai
Grammy
Lietuva 1999 m. Eurovizijoje
Lietuva dalyvavo 1999 m. Eurovizijoje, kuri vyko ‎Jeruzalėje, Izraelyje. Lietuva grįžo į konkursą po penkerių metų pertraukos, kai pasitraukė po debiuto 1994 metais. Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija (LRT) norėdamas išrinkti dainą-atstovę organizavo nacionalinę atranką. Surengtą atranką laimėjo Aistė Smilgevičiūtė su daina „Strazdas“.
Eurovizijoje Aistė užėmė dvidešimtąją vietą su 13 taškų – dėl prastų rezultatų Lietuvai teko pasitraukti iš 2000 metų konkurso.
Nacionalinis finalas
Dėl Lietuvos sugrįžimo į „Euroviziją“ po penkerių metų pertraukos, Lietuvos transliuotojas Lietuvos radijas ir televizija (LRT) surengė nacionalinę atranką pasirinkti Lietuvos atstovą. Atrankos laida buvo įrašyta 1998 m. gruodžio 27 d, o buvo parodyta gruodžio 31 dieną. Finalą vedė Vilija Grigonytė ir Vytautas Kernagis. Tiek ir žiūrovų balsavimas telefonu, tiek ir komsijos balsavimas buvo naudojamas per finalą, tačiau tik komisijos balsai nusprendė nugalėtoją.
Balsavimo telefonu rezultatai parodė, kad Rebelheart laimėjo su 40 % balsų, o Aistė Smilgevičiūtė užėmė antrąją vietą – su 33 % balsų. Laimėtojas buvo nuspręstas komisijos. Paskelbus keturis daugiausiai komisijos balų surinkusius dalyvius, atrankoje triumpavo Aistė su daina „Strazdas“.
Eurovizijoje
Lietuvai atstovavusi Aistė pasirodė gegužės 29 d. vykusiame finale pirmuoju numeriu – surinkdama 13 taškų, užėmė 20-ą vietą iš 23-jų galimų. Dėl prastų rezultatų per penkerius metus Lietuva pasitraukė iš 2000 metų konkurso.
Smukučiai
Smukučiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, šiauriau krašto kelio, dešiniajame Mituvos krante. Per kaimą tekėjo Smukausio upelis, nuo kurio kilo kaimo pavadinimas. Veikia Smukučių kaimo bendruomenė (nuo 2018 m.). Rytinė kaimo dalis priklauso Jurbarko miestui.
miniatiūra|left|Smukučių senkapio kryžius miniatiūra|250px|right|Smukučių žvyro karjeras
217 m.
217 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
Vaisiaus judesiai
Vaisiaus judesiai – įvairūs kūdikio, esančio motinos įsčiose, judesiai, kuriuos sukelia vaisiaus raumenų susitraukimai. Vaisius gimdoje pradeda judėti jau antrą nėštumo mėnesį, tačiau motina jų dar nejaučia. Moteris pajunta vaisiaus judesius apie 20 nėštumo nėštumo savaitę. Jei moteris nėščia jau nebe pirma kartą, vaisiaus judesius gali pajusti jau 18 nėštumo savaitę. Vaisiaus judesiai yra vienas iš kriterijų, gimdymo datai nustatyti. Jei moteris nėščia pirmą kartą, ji prie tos dienos, kai pirmą kartą pajuto vaisiaus judesius, turėtų pridėti 140 dienų. Ne pirmą kartą nėščia moteris, pajutusi judesius, turėtų pridėti 154 dienas. Pastebėta, kad lieknos moterys judesius pajunta anksčiau nei apkūnios.
Judesių stiprumas
Pirmieji judesiai gali būti labiau panašūs į pilvo girgsėjimą. Kiek vėliau jaučiami švelnūs baksnojimai, o galiausiai galima sulaukti net ir spyrio. Dažnai nėščiosios jaučia kūdikio žagsėjimą. Tai ritmiškas, pulsuojantis, monotoniškas pojūtis. Žagsėjimas jaučiamas kelias minutes. Jį moteris dažniausiai jaučia pilvo apačioje. Jei kūdikis yra didelis, jo judesiai gali būti skausmingi, ypač jei kūdikis baksnoja į pilvo sienelę ar kepenis.
Vaisiaus judesių skaičiavimas ir registravimas
Vaisiaus judesiai tai nepažeistos vaiko centrinės nervų sistemos kriterijus. Pakankami vaisiaus judesiai - centrinė nervų sistema yra pakankamai aprūpinta deguonimi. Sveikas vaisius 30-40 gestacijos savaitę būna labai aktyvus: čiulpia nykštį, čiumpa rankomis ir kojomis, būdingi ritmiški krūtinės ląstos judesiai. Nėščiajai reikia skaičiuoti vaisiaus judesius nuo 32 savaitės pastebėjus judesių skaičiaus ar jų pobūdžio pakitimus.
Nėščioji turi atsigulti ant kairio šono, atsipalaiduoti. Skaičiuoti geriausia tuo pačiu paros metu. Jei vaisius sujuda daugiau nei penkis kartus per valanda, tai yra normalu. Jei per valandą nėščioji suskaičiuoja mažiau nei penkis vaisiaus judesius, skaičiavimą reikia pratęsti iki dviejų valandų. Jei per papildomą valandą buvo priskaičiuota mažiau nei penki judesiai, reikėtų kreiptis į gydytoją. Skaičiuojant ir registruojant vaisiaus judesius, reikia įvertinti tai, kad sveiko vaisiaus ramaus miego periodas kaitaliojasi su aktyvumo periodu, ir jų trukmė ilgėja, didėjant nėštumo laikotarpiui. Išnešioto vaisiaus ramaus miego periodai, trunkantys 20-60 minučių, kaitaliojasi su kūno aktyvumo protrūkiais, trunkančiais 6-15 minučių.
Zdeněk Grygera
Zdenekas Grygera (g. 1980 m. gegužės 14 d.) – buvęs futbolininkas, Čekijos rinktinės gynėjas.
Vaisiaus judesiai
Nestresinis testas
Nestresinis testas pagrįstas širdies ritmo reakcija į judesius. Kai vaisius juda, širdies ritmas pagreitėja (akceleracija), tai geras vaisiaus būklės požymis. Akceleracijų gali nebūti, kai vaisius miega, kai slopinama centrinė nervų sistema ir dėl vaisiaus hipoksijos. Moteriai gulinčiai ant šono pritvirtinami davikliai ir užrašoma kardiotograma. Vaisiaus judrumą galima sužadinti akustine stimuliacija. Stebima, ar vaikui judant, užrašoma kardiotogramoje akceleracijos. Nestresinis testas yra normalus, kai per 20 min. užrašomos ne mažiau kaip dvi akceleracijos, kurių amplitudė 15 k./min., o trukmė – 15 sek. Nestresinis testas nėra normalus, kai per 40 min. užrašomos mažiau kaip 2 minėtos trukmės ir amplitudės akceleracijos. Vaisius nereaktyvus ir tada, kai akceleracijų trukmė ir amplitudė yra per mažos.
Zdeněk Grygera
Karjera
Rungtyniavo Čekijoje, AFC Ajax (Nyderlandai), Juventus FC (Italija). 2011 m. rugpjūčio pabaigoje pasirašė vienerių metų sutartį su Anglijos Fulham klubu, tačiau patyręs porą blauzdos traumų 2012 m. gruodžio 6 d. nusprendė baigti profesionalią karjerą.
Vaisiaus judesiai
Šaltiniai
1.[http://www.mamoszurnalas.lt/index.php?Itemid=0&id=69&option=com_content&task=view Mamos žurnalas. "Vaisiaus judesiai", 2006 m., Nr.2]
Zdeněk Grygera
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2001 m. rugpjūčio 15 d.
Vaisiaus judesiai
Šaltiniai
2.[http://www.kmuk.lt/AGK/Paskaitos/intaite2/Vaisiaushipoksija.htm Doc. Vilūnės Intaitės straipsnis apie vaisiaus būklės tyrimo metodus]
Zdeněk Grygera
Rinktinė
Su rinktine žaidė 2004 m. Europos čempionate. 2006 m. pasaulio čempionate žaidė visose trejose rungtynėse, atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
EuroBasket 2011 atkrintamosios varžybos
EuroBasket 2011 atkrintamosios varžybos vyko rugsėjo 14-18 dienomis Kaune Žalgirio arenoje. Geriausios E ir F grupių komandos žaidė vieno minuso sistema iki pat finalo.
Vitenbergas (Ylavos apskritis)
Vitenbergas arba Nivenskojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Нивенское) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Nivenskojės kaimo gyvenvietės kaimas.