cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ateitininkai
Grandis
Korporacija „Grandis“ Adolfo Damušio iniciatyva buvo įkurta VDU 1932 m. kaip ateitininkų vyrų technikų korporacija, kuomet techninių specialybių studentai ateitininkai nusprendė, kad nori veikti kartu ir spręsti ne tik techninės pažangos, bet ir socialinės raidos Lietuvoje uždavinius. Korporacijos Grandis siekius puikiai apibūdina Mindaugas Bloznelis savo straipsnyje „Studentų technikų ateitininkų korporacija Grandis“: „Grandis akcentavo socialinį narių sąmoningumą ir daug dėmesio skyrė visuomeniniam narių pasiruošimui vadovauti <…> ir drausmingumui, skatino iniciatyvą“. Tuo metu grandiečiai didelį dėmesį skyrė mūrinės Lietuvos idėjos įgyvendinimui (A. Damušis sukūrė lietuviško cemento formulę), energetikai, elektrotechnikai. Prasidėjus sovietinei okupacijai visų studentų korporacijų veiklos buvo nutrauktos, tad „Grandis“ buvo priversta veikti nelegaliai. 1944 m. vykusiame studentų ateitininkų sąjungos posėdyje buvo nutarta korporacijos veiklą laikinai sustabdyti. Dauguma grandiečių įsitraukė į pasipriešinimo organizacijų veiklą. „Grandis“ buvo atnaujinta Vokietijoje, po to JAV. 1999 m. Kaune (KTU) buvo atkurta kaip mišri korporacija, vienijanti vyrus ir moteris.
2011 m. korporacija tęsė savo veiklą Vilniuje ir Kaune. Korporacijos tradiciniai renginys – GrandKava, kurios metu yra klausomasi pranešimų tuo metu aktualiomis temomis bei geriama kava. Šis gėrimas simbolizuoja inteligentiškumą ir atsiskyrimą nuo alkoholizmo.
Narsa
thumb|Studentų ateitininkų abstinentų korporacija „Narsa" 1928 m. Studentų ateitininkų abstinentų korporacija „Narsa" tarpukariu veikė VDU, vienijo vyrus palaikančius blaivybės idėją.
Pustoška
Pustoška  – miestas Rusijoje, Pskovo srities pietuose, prie Krupėjos upės ir tokio pat pavadinimo ežero. 4789 gyventojai (2010 m. duomenys). Rajono centras. Greta miesto eina Rygos plentas (M9) bei Pskovo plentas (M20). Yra geležinkelio stotis prie Maskvos-Rygos geležinkelio.
Ateitininkai
Birutė
Studenčių ateitininkių korporacija „Birutė" vienijo studentes palaikančias blaivybės idėją. Įsteigta 1928 m.
Pustoška
Medienos apdirbimo, duonos, pieno pramonė. Naftos bazė.
Majontekas (Liublino vaivadija)
Majontekas  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Goris
Goris – miestas Gruzijos centrinėje dalyje, Šida Kartlio regione, prie Kuros ir Liachvės upių santakos. Svarbus transporto mazgas. Per miestą eina Tbilisio-Suchumio kelias ir geležinkelis. Medvilnės, elektronikos, statybinių medžiagų, maisto, medžio apdirbimo, tiksliųjų prietaisų gamybos pramonė. Institutas, teatras, istorinis ir J. Stalino muziejai. Dramos teatras.
Istorija
Goris žinomas nuo VII a. Yra viduramžių pilies Goriscichės griuvėsiai. 1801 m. Goriui suteiktas miesto statusas. 1878 m. Goryje gimė SSRS diktatorius Josifas Stalinas. 1920 m. miestą smarkiai nuniokojo žemės drebėjimas. 2008 m. rugpjūčio mėnesį Rusijos ir Gruzijos karinio konflikto metu miestą nusiaubė Rusijos karinė aviacija.
Architektūra
Išliko XII a. bažnyčia, XIII a. statytos ir kelis kartus perstatytos tvirtovės griuvėsiai, XVIII a. šv. Jurgio bažnyčia.
Žymūs žmonės
Mieste gimė sovietų diktatorius Josifas Stalinas (1879–1953). Sovietmečiu jam pastatytas paminklas, vienas didžiausių TSRS, nugriautas tik 2010 m. birželio 25 d., praėjus 20 metų nuo Gruzijos nepriklausomybės atgavimo.
Litanija
Litanija ( 'prašymas') – bendruomeninės maldos forma, kai skaitovas, vadovas paeiliui perskaito trumpą tam tikrą maldos dalį, o bendruomenė atsako daug kartų pasikartojančiu žodiniu kreipiniu – „melskis už mus“, „Kristau, išgirsk mus“, „Kristau, išklausyk mus“, „Viešpatie pasigailėk“, “Kristau pasigailėk" ar kt.
Labiausiai paplitusios yra litanijos į šventuosius, prašant jų užtarimo, globos, palaimos, meldžiant malonių. Litanija yra savotiška meditacijos forma.
Ticijaus ir Bodės taisyklė
Ticijaus ir Bodės taisyklė – taisyklė, nusakanti vidutinius planetų ir mažųjų planetų (asteroidų žiedas) nuotolius nuo Saulės.
Formulė
Pagal šią taisyklę, kiekvienos planetos orbitos didysis pusašis, a, gali būti apskaičiuojamas pagal formulę
Čia, atitinkamai Merkurijui, Venerai, Žemei ir t. t. tolstant nuo Saulės. Matavimo vienetai parinkti tokie, kad Žemės. Padalinus gautą a iš 10, gaunami planetų atstumai astronominiais vienetais. Tada formulę galima parašyti taip:
kur
Duomenys
Atstumų, apskaičiuotų su Ticijaus - Bodės taisykle, ir tikrų atstumų palyginimas.
1 Cerera buvo laikoma planeta nuo 1801 iki 1860. Plutonas nuo 1930 iki 2006. Dabar Plutonas, kaip ir Cerera, Eridė yra laikomi mažosiomis planetomis.
Teorinis pagrindimas
Ticijaus ir Bodės taisyklė neturi jokio tvirto teorinio pagrindo. Greičiausiai ji susijusi su orbitiniu rezonansu ir laisvės laipsniais, nes ją galima pritaikyti kiekvienai stabiliai planetų sistemai. Dėl orbitinio rezonanso Saulės sistemoje yra vietų, kuriose negali būti ilgalaikių stabilių orbitų.
Keulato nacionalinis parkas
Keulato nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Patagonijoje, Aiseno regione, Aiseno provincijoje. Iš pietų riboja Sisneso upė, iš šiaurės – Roseloto ežero nacionalinis rezervatas. Plotas – 1541 km².
Ticijaus ir Bodės taisyklė
Teorinis pagrindimas
Saulės sistemos kūrimosi ir evoliucijos modeliai rodo, kad bet kokia stabili planetų sistema turėtų paklusti Ticijaus ir Bodės taisyklei.
Saulės sistemos planetų palydovų ir egzoplanetų sistemos
Yra labai mažai sistemų, kurioms būtų galima patikrinti Ticijaus - Bodės taisyklės tinkamumą. Saulės sistemoje tik dvi planetos, turinčios didelių palydovų, kurių formavimasis labai primena planetų formavimasį, sistemas. Penkių didžiausių Jupiterio palydovų ir didžiųjų Urano palydovų nuotolius galima apskaičiuoti pagal kitokias nei Ticijaus ir Bodės taisykles.
Iš kol kas atrastų kitų planetinių sistemų, tik 55 Cancri turi pakankamai planetų, kad būtų galima bandyti pritaikyti panašią į Ticijaus ir Bodės taisyklę. Šiai sistemai buvo pritaikyta formulė a = 0.0142 e0.9975 n, pagal kurią 2 AU atstumu iki žvaigždės turėtų būti penkta dar neatrasta planeta arba asteroidų žiedas.
Keulato nacionalinis parkas
Pietinėje parko dalyje aplink Keulato perėją sutinkami pudu, čilinės katės, Čukao tapakulos, čiliniai balandžiai, magelaniniai geniai, juodagerkliai chiutai, spygliauodegiai rajoditai. Šiaurinėje, miškingoje dalyje gyvena upinės ūdros, nutrijos, magelaninės žąsys, įvairios ančių rūšys, didieji baltieji garniai, baltakakliai garniai.
Nacionalinį parką kerta Pietų plentas.
Stanisław Leśniewski
Stanislavas Lesnevskis (, 1886 m. kovo 30 d. Serpuchovas, Rusija – 1939 m. gegužės 13 d. Varšuva) – Lenkijos filosofas, logikas. Lvovo ir Varšuvos mokyklos atstovas. Rašė ir vokiečių kalba.
Biografija
Studijavo matematiką ir filosofiją Heidelbergo, Ciuricho, Lvovo universitetuose. K. Tvardovskio mokinys. 1912 m. daktaras.
Nuo 1919 m. Varšuvos universiteto dėstytojas; 1919 m. profesorius.
Filosofija
Pritarė logicizmui, plėtojo B. Raselo idėjas. Sukūrė tris logines sistemas, skirtas dedukcinių mokslų metateorijai: mereologiją – dalies ir visumos santykio teoriją, ontologiją – klasių ir santykių skaičiavimo sistemą su semantinių kategorijų hierarchija, prototetiką – pirmųjų pradų teoriją, sudarytą kaip teiginių ir predikatų dvireikšmių skaičiavimų junginys. Jos tobulai formalizuotos, skatino metaloginius ir metamatematinius tyrimus. Spręsdamas loginių antinomijų problemą teigė, kad taisyklingos struktūros kalba, kurioje nepainiojamos skirtingos semantinės kategorijos, išvengia antinomijų – jos būdingos tik šnekamajai kalbai. Kritikavo sąvokų hipostazavimą – loginių ir matematinių objektų laikymą savarankiškomis esybėmis. Nebaigė kurti chronologijos (laiko išraiškų) ir stereologijos (erdvės išraiškų) formaliųjų teorijų.
Olbija
Istorija
thumb|left|Uostas Miesto pavadinimas graikiškos kilmės, bet manoma, kad jį įkūrė kartaginiečiai dėl archeologinių radinių. Yra radinių iš kartaginiečių, romėnų laikų ir viduramžių, kai miestas buvo Galuros judikato sostinė.
Folkerkas
Folkerkas – miestas Škotijoje, į šiaurės rytus nuo Glazgo; srities centras. Išsidėstęs prie Forto ir Klaido kanalo.
Hattrick
Hattrick (sutrumpintai HT) – internetinis futbolo vadovavimo žaidimas, sukurtas Švedijoje. Žaidimas išverstas į 54 kalbas (taip pat ir lietuvių) ir žaidžiamas 128 šalių, kurių kiekviena turi savo šalies piramidės principu paremtą lygų sistemą. Žaidimas veikia nuo 1997 m. rugpjūčio 30 d., o 2007 m. lapkričio mėnesį turėjo apie 940 500 vartotojų.
Užsiregistravęs Hattrick žaidėjas gauna komandą, kurioje gali keisti treniruočių tipą, pasamdyti ar atleisti klubo darbuotojus, pirkti ir parduoti futbolininkus, nustatyti komandos sudėtį rungtynėms, investuoti į jaunimo komandą. Žaidimas yra nemokamas, bet yra priedų, kuriuos galima įsigyti: Hattrick Rėmėjas ir mobilaus telefono paslaugos. Hattrick nuolatos yra vystomas ir žaidimo kūrėjai nuolat papildo naujais priedais ir tobulina esamus. Šie priedai ir pasiūlytos naujos idėjos nuolatos aptariami žaidimo konferencijose.
Kohorta
Kohorta (, dgs. cohortes) – senovės Romos kariuomenės karinis vienetas, dažniausiai susidedantis iš vieno tipo kareivių.
Iš pradžių, nuo Gajaus Marijaus reformų, kohorta buvo legiono dalis, kurią sudarė 600 kareivių ir 6 centurionai. Ji pati būdavo padalinta į šešias centurijas po 80 kareivių, kiekvienai vadovaudavo centurionas. Augusto laikais viena kohorta susidėjo jau tik iš 450 kareivių.
Romėnų pagalbinėse pajėgose kohorta susidėjo arba iš 500 kareivių (cohors quingenaria), arba iš 1000 (cohors equitata).
Skirtingiems kohortų tipams apibūdinti egzistavo skirtingi terminai:
Šis žodis bendrojoje kalboje naudotas ir nusakyti tiesiog didelę žmonių grupę.
Didžiasalis (Vilnius)
Didžiasalis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km į pietryčius nuo Vilniaus, 3 km į rytus nuo Nemėžio. Didžiasalio seniūnaitija.
Choroščiaus Dievo Motinos parapija
Choroščiaus Dievo Motinos parapija  – viena iš Balstogės stačiatikių dekanato parapijų, Choroščo mieste. Parapija įkurta 1507 metais. Parapijoje yra 1878 m. pastatyta Choroščo Dievo Motinos cerkvė.
Didžiasalis (Vilnius)
Istorija
1890 m. įsteigta pradžios mokykla.
Šaltiniai
thumb|left|240px|Kaimo kryžius
Bunny Tsukino
thumb|Vaizduojama mangoje, su savo mokykline uniforma Banė Tsukino (Usagi Tsukino) – pagrindinė anime ir mangos „Sailor Moon“ veikėja. Banė yra legendinė kovotoja Mėnulio Jūreivė (Sailor Moon). Ateityje jinai tampa Mėnulio Princesė Ramybė (Princess Serenity) ir vėliau Naujoji Karalienė Ramybė (Neo Queen Serenity).
Angliškas vardas: Serena "Bunny" Tsukino
Gimtadienis: Birželio 30-toji (Vėžys)
Amžius: 14-16 m.
Sailor Moon galios
Sailor Moon
Harvardo universitetas
Harvardo universitetas ( arba ) – privatus universitetas Kembridže, Masačusetso valstijoje, Ivy League narys. Steigėjas – kolonijinio Masačusetso įstatymų leidžiamasis organas. Harvardo universitetas, įsteigtas 1636 m., yra seniausia aukštojo mokslo įstaiga Jungtinėse Valstijose.
1639 m. kovo 13 d. įstaiga iš Niu koledžo buvo pervadinta Harvardo koledžu. Tai padaryta po to, kai jaunas dvasininkas Džonas Harvardas (baigė Kembridžo universiteto Emmanuel kolegiją) iš Orpingtono Jungtinėje Karalystėje testamentu kolegijai paliko savo biblioteką, kurią sudarė 400 knygų ir apytiksliai 750 svarų (tai buvo pusė jo turto). Anksčiausiai Harvardas kaip universitetas oficialiai paminėtas 1780-ųjų m. Masačusetso Konstitucijoje.
Per 40 metų kadenciją Harvardo prezidentas (1869–1909 m.), Čarlzas Viljamas Eliotas pavertė Harvardą šiuolaikinių mokslinių tyrinėjimų universitetu. Elioto reformos apėmė pasirenkamus kursus, mažas klases ir stojamuosius egzaminus. Eliotas taip pat sudarė antologiją „Harvardo klasika“. Tai „didelių knygų“ kolekcija, kurią 1909 m. išleido kompanija „P.F. Collier and Son“. Ši kolekcija netrukus tapo žinoma kaip „daktaro Elioto penkių pėdų lentyna“. Per savo prezidentavimą Eliotas, produktyvus knygų bei žurnalų rašytojas ir daug keliaujantis oratorius, tapo plačiai pripažintu visuomenės veikėju. Po mirties 1926 m. Eliotas tapo pavyzdžiu amerikiečiams, siekiantiems aukštojo išsilavinimo.
Harvardo biblioteką sudaro daugiau kaip 15 milijonų knygų. Tai - didžiausia akademinė biblioteka Jungtinėse Valstijose ir ketvirta tarp penkių pasaulio megabibliotekų (po Britanijos bibliotekos, Kongreso bibliotekos ir prancūzų „Bibliothèque nationale“, bet prieš Niujorko viešąją biblioteką). Universitetas turi savo leidyklą – „Harvard University Press“.
Harvardas turi didžiausią finansinės paramos fondą iš visų nekomercinių organizacijų (išskyrus Bill & Melinda Geitsų labdaros fondą), 2007 m. siekusį 35,6 milijardų dolerių.
Istorija
thumb|right|200px|Harvardo koledžo [[graviūra. Paul Revere, 1767 m.]] thumb|right|200px|Elizos Susan Quincy piešinys 1836 m. rugsėjo procesijos Harvardo buvusių studentų, išvykstančių iš apygardos Meeting House ir einančių į paviljoną. Eliza Susan Quincy buvo duktė [[Josiah Quincy III|Josiah Quincy, (Harvardo prezidentė 1829–1845)]] thumb|right|200px|Penki Harvardo universiteto prezidentai sėdi pagal valdymo eilę. Iš kairės į dešinę: [[Josiah Quincy III, Edward Everett, Jared Sparks, James Walker ir Cornelius Conway Felton.]] Harvardo universitetas yra seniausia aukštojo mokslo įstaiga Jungtinėse Valstijose, įsteigta praėjus 16 metų po piligrimų atvykimo į Plimutą. Harvardo koledžas buvo įkurtas 1636 m. Masačusetso įlankos Kolonijos didžiojo ir vyriausiojo teismo balsavimu. Pavadintas pirmo koledžo geradario garbei. Džonas Harvardas iš Čarlstauno - jaunas dvasininkas, kuris po savo mirties 1638 m. paliko savo biblioteką ir pusę savo turto naujajai įstaigai. Chartija, įkūrusi Harvardo koledžo korporaciją, buvo pasirašyta Masačusetso gubernatoriaus Thomo Dudley 1650 metais.
Ankstyvaisiais metais koledžas siūlė klasikinį akademinį kursą, pagrįstą angliško universiteto modeliu,tačiau suderintą su dominuojančia puritoniška pirmų kolonistų filosofija. Kolegija buvo prijungta prie kongregacionalistų (parapijiečių) klasės. Ankstyva brošiūra, publikuota 1643 m., pateisino koledžo egzistavimą: „pakelti studijavimo kokybę ir išsaugoti tai Palikuonims, bijant palikti neraštingą dvasininkiją bažnyčioms“. Harvardo ankstyvas devizas buvo „Kristui ir Bažnyčiai“. Jo direktyvoje studentams tai išdėstė viso išsimokslinimo tikslą: „Tegul kiekvienas studentas būna aiškiai instruktuotas ir turėtų omenyje, kad svarbiausias jo gyvenimo ir studijavimo tikslas yra pažinti Dievą ir Jėzų, kurie yra amžinasis gyvenimas. Ir todėl Kristus turi būti pateiktas kaip vienintelis viso teisingo studijavimo ir žinių pamatas“.
XVII amžiuje Harvardo universitetas įkūrė Indijos koledžą, kad auklėtų Amerikos senbuvius. Tai buvo nesėkmingas sprendimas ir 1693 m. koledžas buvo uždarytas.
1708 metų rinkimuose, kai buvo išrinktas Džonas Leveretas, pirmas prezidentas, kuris nebuvo dvasininkas, pažymėjo koledžo virtimą intelektualios nepriklausomybės kryptimi nuo puritonizmo.
Tarp 1830 m. ir 1870 m. Harvardas buvo privatizuotas. Tuo metu, kai federalistai kontroliavo valstijų valdžią, Harvardas klestėjo, bet 1824 m. federalistų partijos pralaimėjimas rinkimuose Masačusetse leido atgimstantiems demokratams-respublikonams blokuoti valstybinį privačių universitetų finansavimą. Iki 1870 m. politikai ir ministrai, kurie iki šio laiko sudarė universiteto prižiūrėtojų valdybą, buvo pakeisti Harvardo buvusių studentų, surinktų iš Bostono viršutinės klasės verslo ir profesinės bendruomenės, o universitetas gyvavo iš privačių lėšų.
Per šį periodą Harvardas pergyveno neprilygstamą vystymąsi, kuris padėjo tapti finansiškai saugiais Amerikos kolegijų lygoje. Ronald Story pažymi, kad 1850 m. visas Harvardo turtas buvo penkis kartus didesnis negu susijungusių Amherst & Williams ir tris kartus didesnis negu Džailo universiteto. Kai valdžioje buvo prezidento Eljoto administracija, Harvardas užsitarnavo liberaliausio ir demokratiškiausio iš Trijų Didžiųjų universitetų reputaciją, todėl žydai nejautė, kad kelias į prestižinę kolegiją būtų uždarytas. 1870 metais per Eljoto kadenciją, Richard Theodore Greener tapo pirmu afroamerikiečiu, kuris pabaigė Harvardo kolegiją. Po septynerių metų, Louis Brandeis, pirmasis žydų teisėjas Aukščiausiajame Teisme, baigė Harvardo teisės mokyklą.
Harvardas tapo aiškiai protestuojančio elito – vadinamosios Bostono brahmano klasės  – tvirtove. Tai tęsėsi iki XX a. Socialinė 1880-ųjų m. aplinkoje Harvardas yra pavaizduotas Owen Wister filosofijoje.
Nors Harvardas užbaigė reikalingą koplyčią 1880-ųjų m. viduryje, mokykla vis tik liko kultūriškai protestantantiška ir silpnėjimo nuogąstavimas išaugo kaip imigrantų registracija. Iki 1908 m. katalikai sudarė devynis procentus naujokų klasės, ir tarp 1906–1922 m. žydų registracija Harvarde padidėjo nuo šešių iki dvidešimties procentų. 1922 m. birželį prezidento Lowell kadencijos metu Harvardas paskelbė žydų kvotą. Kiti universitetai padarė tai slapta. Lauelas padarė tai atvirai, ir laikė tai kovos su antisemitizmu priemone, rašydamas, kad „antisemistinis jausmas tarp studentų didėja proporcingai su didėjančiu žydų skaičiumi“. Harvardo šališka politika buvo dalinai atsakinga už Bostono koledžo 1863 m. ir Brandeis universiteto kaimyniniame Waltham 1948 m. įsteigimą.
Ginotai
Ginotai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Juodupės, apie 1 km nuo Lietuvos ir Latvijos valstybių sienos.
Istorija
XIX a. kaimas priklausė Onuškio dvarui.
Oldsmobile Cutlass Supreme
Oldsmobile Cutlass Supreme buvo vidutinės klasės automobilis, kurį JAV rinkai gamino Oldsmobile. Supreme visados buvo Cutlass serijos viršuje. Automobilis buvo gaminamas tarp 1966 ir 1997 metų. Automobilio tiesiogiai nepakeitė joks modelis, tačiau 1998 metai prekyboje pasirodė tos pačios klasės ir kainos modelis Oldsmobile Intrigue, kuris pakeitė Cutlass modelius.
Morderovičė
Morderovičė  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Cisteinas
Cisteinas (Cys) – viena iš dvidešimties aminorūgščių, nedideliais kiekiais randama daugelyje baltymų.
Baltymų struktūros stabilizacija
Dvi cisteino aminorūgštys per sieros funkcinę grupę kovalentiškai susijungia tarpusavyje, sudarydamos cistino molekulę (disulfidinis tiltelis). Tai stabilizuoja baltymus bei suteikia jiems reikiamą erdvinę struktūrą. Pavyzdžiui, tokia tilteliai gali suteikti erdvinei struktūrai mazgo ar uždaro žiedo pavidalą. Dažniausiai baltyme būna porinis cisteino liekanų skaičius. Cisteinai sujungiami poromis pagal konkretaus baltymo „planą“ (ne atsitiktinai), kuris giminingų baltymų toks pats arba panašus. Tarp taip stabilizuotų baltymų yra daug įvairių nuodų bei antibiotikų, randamų tiek gyvūnuose, tiek ir augaluose bei grybuose. Tiriamos jų gydomosios savybės.
Pramonėje
Cisteinas yra dažnas maisto priedas, kvapo ir skonio paryškintojas. Kadangi plaukuose yra daug cisteino, jo trūkumas gali riboti avių ir kitų vilnai auginanamų gyvūnų produkciją. Jei naudojamas kaip maisto papildas, cisteinas turi E numerį E920.
Dideli cisteino kiekiai yra nuodingi, todėl ląstelėje yra keletas reguliacijos sistemų, atsakingų už jo koncentracijos palaikymą griežtose ribose ir nelabai daug. Tačiau tai taip pat reiškia jog paprasti fermentacijos būdai cisteino gamybai netinka.
Cisteinas išgaunamas daugiausia iš plaukų ir plunksnų. Praeityje dažnas šaltinis buvo kirpyklose surinkti plaukai, bet dabar Europos Sąjungos taisyklės draudžia naudoti žmogaus plaukus cisteino gamybai. Galimi ir kitais būdai, pavyzdžiui veganams tinkamas cisteinas gaminamas iš kukurūzų adaptuotos mikrobinės fermentacijos būdu. Tačiau šios alternatyvos brangesnės.
Kvailio matas
Kvailio matas, taip pat žinomas kaip „matas dviem ėjimais“ – greičiausias galimas matas šachmatuose. Vienas pavyzdžių:
atveda iki parodytos pozicijos. Yra keletas nedidelių ėjimų eiliškumo variacijų. Baltieji gali žaisti f4 vietoj f3 ar paeiti pirma g – pėstininku, o ne f – pėstininku, o juodieji pirma gali žaisti e6, o ne e5. Ši šachmatų partijos pradžia ne visada baigiasi staigiu matu, nes gali būti išplėtota į Barneso debiutą.
Netgi tarp pradedančiųjų kvailio matas beveik niekada nepasitaiko. Bendras terminas „kvailio matas“ taikomas ir panašiems matams, kurie įvyksta žaidimo pradžioje, pavyzdžiui, 1.e4 g5 2.Žc3 f6 3.Vh5#.
Skopolija
Skopolija (Scopolia) – notreliažiedžių (Lamiidae) poklasio bulvinių (Solanaceae) šeimos augalų gentis.
Vienintelė labai retai Lietuvoje auginama rūšis:
Žiedai išauga po vieną lapų pažastyse. Vainikėlis varpiškas, rudai raudonos spalvos su šviesesniu vidumi. Žydi balandžio – gegužės mėn.
Sojuz (erdvėlaivis)
thumb|right|300px|„Sojuz“
thumb|right|220px|„Sojuz“ paleidimas
Sojuz  – rusų erdvėlaivis, kuris buvo projektuojamas Sergejaus Koroliovo, Tarybų Sąjungos kosminėje programoje. „Sojuz“ erdvėlaivis pakeitė „Voschod“  erdvėlaivį ir iš pradžių buvo konstruojamas kaip skrydžio į Mėnulį programos dalis. Bepilotis „Sojuz“ pirmąkart buvo paleistas į kosmosą 1966 m. lapkričio 28 d. Pirmasis pilotuojamas jo skrydis įvyko 1967 m. balandžio 23 d. Šis skrydis buvo nesėkmingas, žuvo kosmonautas Vladimiras Komarovas. Ilgoje „Sojuz“ erdvėlaivio naudojimo istorijoje nesėkmingu buvo taip pat „Sojuz 11“ skrydis, kurio metu žuvo kosmonautai Dobrovolskis, Volkovas ir Pacajevas. Tačiau dauguma „Sojuz“ erdvėlaivio skrydžių buvo sėkmingais ir po ilgalaikio naudojimo ir daugybės pagerinimų jis tapo labai patikimu. Iš viso įvyko daugiau negu 130 sėkmingų kosmonautų skrydžių erdvėlaiviu „Sojuz“, buvo vykdoma programa „Saliut“ ir statoma mokslinė kosminė stotis „Mir“. Rusiškų „Sojuz“ erdvėlaivių pagalba šiuo metu yra įgyvendinama Tarptautinės kosminės stoties programa. Pirmoji Rusijos ekspedicija į TKS įvyko 2000 m., ji buvo pristatyta į stotį erdvėlaiviu „Sojuz TM 31“. Kadangi 2011 m. buvo baigta programa „Space Shuttle“, nuo to laiko erdvėlaiviai „Sojuz“ yra vieninteliai pilotuojami kosminiai laivai, su kuriais TKS įgulos pristatomos į stotį ir grįžta į Žemę. Nuo 2016 m. paleidžiama „Sojuz MS“ modifikacija.
XIII pasaulio futbolo čempionatas
miniatiūra| XIII pasaulio futbolo čempionatas vyko 1986 metų gegužės 31 d. – birželio 29 d. Meksikoje (Gvadalachara, Irapuatas, Keretaras, Leonas, Meksikas, Monterėjus, Nesahualkojotlis, Puebla ir Toluka). Iš pradžių buvo numatyta čempionatą rengti Kolumbijoje, tačiau 1982 m. spalį jai atsisakius, 1983 m. gegužės 20 d. Stokholme nuspręsta rengti Meksikoje. Tai vienintelis atvejis, kai numatyta pasaulio futbolo čempionato šeimininkė buvo pakeista.
Finaliniame turnyre dalyvavo 24 komandos, suskirstytos į 6 grupes.
Čempione antrą kartą tapo Argentina.
Atrankos varžybos
Atrankinėse varžybose dalyvavo 113 rinktinių, į finalinį turnyrą pateko 24 komandos.
A grupė
Galutinė rikiuotė:
B grupė
Galutinė rikiuotė:
C grupė
Galutinė rikiuotė:
E grupė
Galutinė rikiuotė:
Čempionai
Argentina
Strigailiškis
Strigailiškis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, prie vakarinio Ignalinos pakraščio, Aukštaitijos NP; kurortinė teritorija. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Kaimas puoselėja maisto paveldo tradicijas, čia galima ne tik pasivaišinti tradiciniais lietuvių šakočiais, bet ir stebėti, kaip jie gaminami. Turizmo centras „Ignaturas“.
Gyventojai
thumb|left|235px|Prie daugiabučio
Mišios
Mišios – bažnytinės muzikos žanras; vokalinis arba vokalinis instrumentinis ciklinės formos kūrinys, skirtas atlikti bažnyčioje per Šventąsias Mišias (vakarų krikščionių liturgijos apeigas). Mišios kuriamos pagal liturginį tekstą.
Lietuva
Lietuvoje pirmąsias mišias sukūrė Juozas Kalvaitis (išleistos 1886 m.). Mišių dar sukūrė Mykolas Racevičius-Račas, Česlovas Sasnauskas, Juozas Žilevičius. Renesanso epochos (ypač G. Palestrinos) muzikos bruožai būdingi Juozo Naujalio mišioms (sukūrė 13).
Aukso atsargos
miniatiūra|350px|Aukso atsargos vienam gyventojui Aukso atsargos – valstybės oficialiųjų tarptautinių atsargų dalis. Aukso atsargas paprastai valdo, nustato jų dydį, priima sprendimus pirkti arba parduoti, nustato atsargų saugojimo vietą centrinis bankas. Aukso atsargas sudaro aukso luitai ir monetos. Standartinis aukso luito svoris sudaro 400 Trojos uncijų.
Panaudojimas
Aukso atsargos gali būti naudojamos tarptautiniams atsiskaitymams, tarptautinio mokėjimų balanso deficitui padengti ir valstybės valiutos kursui tarptautinėse rinkose stabilizuoti. Auksas gali būti perkamas arba parduodamas aukso rinkose, aukcionuose kitų valstybių finansinėms institucijoms ar, atskirais atvejais, gali būti panaudojamas kaip užstatas gauti kreditą iš kitų valstybių ar tarptautinių organizacijų.
Istorija
Auksas valstybių centrinių bankų rezervu pradėtas naudoti aukso standarto laikais. Po to, kai 1971 m. JAV atsisakė laikytis dolerio konvertacijos į auksą įsipareigojimo, auksas iš dalies prarado turėtą ekonominę reikšmę. Kai kurios šalys – Kanada, Vokietija, Prancūzija, Italija, Belgija XX a. pabaigoje sumažino aukso atsargas. 2004 m. pasaulio centriniai bankai ir tarptautinės organizacijos turėjo apie 19℅ viso pasaulio aukso atsargų.
Lietuva
Lietuva pagal 1920 m. sudarytą Lietuvos ir Rusijos taikos sutartį gavo 3 mln. aukso rublių kompensaciją. Vėliau, iki sovietų okupacijos, Lietuvos bankas auksą laikė penkiose užsienio valstybėse: JAV, Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje, Švedijoje ir Šveicarijoje (Tarptautinių atsiskaitymų banke). Iš viso saugota 9 593,4 kg aukso.
Atkūrus nepriklausomybę, 1997 m. Lietuva turėjo 5,6 t aukso. Tuomet jis buvo vertas 62,1 mln. JAV dolerių. 2019 m. pradžioje Lietuvos turimos aukso atsargos vertinamos 217 mln. eurų. Pasak Lietuvos banko, per atkurtos nepriklausomybės laikotarpį iš aukso atsargų investavimo iki 2012 m. uždirbta apie 130 mln. litų. Šie pinigai naudojami saugojimo išlaidoms padengti (apie 6 tūkst. svarų sterlingų per metus ) arba aukso nuvertėjimo laikotarpiams kompensuoti. Saugumo bei finansinių operacijų patogumo sumetimais Lietuvos auksas šiuo metu saugomas Londone, Anglijos banke.
Jungtinė Karalystė
Britai Lietuvos auksą panaudojo po karo susidariusioms abipusėms skolų su SSRS pretenzijoms padengti. Jungtinės Karalystės įmonės nuostolius patyrė, kuomet įvykus okupacijai jų gamyklos, veikusios Baltijos šalyse, buvo nacionalizuotos. Nuostolius Anglijos verslininkai prašė kompensuoti savo Vyriausybės. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, Jungtinė Karalystė grąžino tą pačią masę aukso, tačiau jau ne originalius, prieš okupaciją patikėtus luitus.
Signataras Valdemaras Katkus, vadovavęs delegacijai, 1991-1992 m. sugrąžinusiai Lietuvos auksą, atsimena:
''–Kai rūpinomės tarpukario Lietuvos aukso atsargų susigrąžinimu iš užsienio valstybių, susitikime pas Didžiosios Britanijos premjerą buvo klausiama, norime jas atsiimti pinigais ar natūra. Tuo metu mes turėjome vienareikšmį argumentą – tik natūra, nes mums tas auksas nėra tik brangusis metalas, tai yra palikimas, sukauptas anos Lietuvos, mūsų valstybės tęstinumo simbolis.''
Prancūzija
1992 m. Prancūzija sugrąžino nepriklausomybę išsikovojusiai Lietuvai daugiau kaip 50 metų saugotą auksą – 2246,5 kg. Tai buvo tie patys aukso luitai, kuriuos Lietuvos bankas buvo padėjęs 1935 metais. Prancūzai nesutiko atiduoti Lietuvos aukso Sovietų Sąjungai, o nuo vokiečių okupantų išgelbėjo išplukdę jį kartu su savo aukso atsargomis į Senegalą. Vėliau auksas buvo slepiamas Karibų jūroje esančioje Martinikos saloje. Pasak buvusio Prancūzijos centrinio banko valdytojo Jacques de Larosiero, sovietai lietuvių auksą bandė pasisavinti ne kartą, įskaitant ir apgaulės būdu, pavyzdžiui, apsimesdami Lietuvos banko paveldėtojais. Prancūzija atsakiusi, jog „negali jiems sugrąžinti šio aukso, nes jį padėjo Lietuvos bankas, o SSRS neatstovauja Lietuvos banko“. Paryžius Lietuvos okupaciją laikė neteisėta. Tai rusams sukėlė neviltį, ir po šio sykio daugiau dėl Lietuvos aukso jie nebesikreipė.
Švedija
Švedija buvo viena iš aštuonių pasaulio valstybių ir teisiškai, ir faktiškai pripažinusių Lietuvos okupaciją. Ji pirmoji pasidavė sovietų valdžios reikalavimams ir 1,27 t Lietuvos aukso atidavė Maskvai. 1992 metais Stokholmas Lietuvai už tai kompensavo 21,1 mln. Vokietijos markių.
Tarptautinių atsiskaitymų bankas
Šveicarijoje esantis Tarptautinių atsiskaitymų bankas nuostoliams, patirtiems užšaldžius jo sąskaitą Lietuvos banke, kompensuoti perėmė iš Lietuvos banko 62,2 kg aukso. Likusi aukso dalis (569,8 kg) Lietuvai grąžinta 1992 m. Ši dalis Lietuvos bankui buvo perrašyta į jo aukso sąskaitas Anglijos banke.
Uosis (reikšmės)
Uosis (uosiai) gali reikšti:
Arundhati Roy
Suzana Arundhati Roj (, ; 1961 m. lapkričio 12 d. Šilongas, Meghalajos valstija, Indija) – Indijos rašytoja, kurianti anglų kalba. Autorę labiausiai išgarsino 1997 m. išleistas romanas „Mažmožių dievas“. Tai vienintelis rašytojos romanas: Roy daugiausia reiškiasi politinėmis temomis.
Rašytoja yra žymi kovotoja už žmogaus teises bei ekologiją. Parašė daugiau nei dešimt eseistikos knygų.
Vertimai į lietuvių kalbą
Mažmožių Dievas: romanas, iš anglų kalbos vertė Danguolė Žalytė. Vilnius: Alma littera, 2005. – 296 p.
Julijanas Kulakovskis
Julijanas Kulakovskis (1855 m. liepos 25 d. Panevėžyje, Rusijos imperija – 1919 m. vasario 21 d. Kijeve) – filologas, istorikas, archeologas, vertėjas, publicistas, pedagogas brolis slavistas Platonas Kulakovskis.
Biografija
Gimė 1855 m. liepos 25 d. Panevėžyje. Baigė Panevėžio realinę gimnaziją. 1871-1876 m. mokėsi istoriją ir filologiją Maskvos universitete. 1876-1878 m. dirbo vyresniuoju asistentu filologijos katedroje. 1878-1880 m. dalyvavo mokslinėje misijoje Bonoje, Tiubingene ir Berlyne. Nuo 1880 m. dėstė Romos istoriją ir literatūrą bei lotynų kalbą Kijevo universitete. Parašė nemažai knygų apžvalgų, biografijų ir nekrologų. Nuo 1890 m. dalyvavo archeologiniuose kasinėjimuose Kerčėje ir Senajame Kryme. 1884-1908 m. dalyvavo visuose pasauliniuose archeologų kongresuose. 1903 m. dalyvavo Romos istorikų kongrese, 1909 m. Berlyne, 1912 m. Leidene. Paskutiniais savo gyvenimo metais rengė istorinį leidinį apie Bizantijos istoriją. Mirė 1919 m. vasario 21 d. Kijeve. Apdovanotas 3-ojo laipsnio Anos ginklo ordinu.
Winterbourne botanikos sodas
thumb|250px|Winterbourne botanikos sodas Winterbourne botanikos sodas – botanikos sodas Jungtinės Karalystės mieste Birmingame, Edžbastono kvartale, priklauso Birmingamo universitetui.
Išsidėstęs 6 akrų plote. Yra XX a. pr. vila su tipišku to laikotarpio sodu. Arboretumas, gausi rožių kolekcija, orchidėjų, kaktusų šiltnamiai, lazdynų tunelis. Šiauriniame pakraštyje yra miškas ir Edžbastono tvenkinys.
Sodas įkurtas 1944 m. Įėjimas laisvas (universiteto studentams nemokamas, kitiems – 3 svarai).
Telavis
Istorija
Telavis žinomas nuo I a. pr. m. e. Svarbiausi architektūros paminklai – Gvatebo bazilika (VI – VII a.), Dzveli-Galavani citadelė (X – XI a.), Alaverdžio vienuolynas (XI a.). X – XII a. Telavis buvo Kachetijos karalystės sostine.
VST
VST gali reikšti:
Kurua (Iriris)
Didžiausi intakai: Igarape do Bau, Kuruaesas.
Kurua upėje, Novo Progreso savivaldybėje, yra du 60 m ir 40 m aukščio kriokliai.
Visas Kurua baseinas retai gyvenamas, jame įsikūrę daugiausia indėnai kajapai. Sudarytos kelios indėnų teritorijos.
César Milstein
thumb|César Milstein Sesaras Milšteinas (César Milstein; 1927 m. spalio 8 d. Bahija Blankoje – 2002 m. kovo 24 d.) – Argentinos biochemikas. 1984 m. apdovanotas Nobelio medicinos premija (drauge su Niels Kaj Jerne ir Georges J. F. Köhler) už antikūnų tyrimus.
Milšteinas baigė Buenos Airių universitetą, įgijo daktaro laipsnį. 1958 m. prisijungė prie Kembridžo universiteto biochemijos departamento, kuriame su kitais britų mokslininkais vystė biocheminius ir medicininius tyrimus. Nuo to laiko iki pat mirties gyveno JK.
Siw Malmkvist
Siw Gunnel Margareta Malmkvist (g. 1936 m. gruodžio 31 d. Landskrūna, Švedija) – populiari švedų dainininkė, garsi Skandinavijoje ir Vokietijoje.
Atlikėja du kartus dalyvavo „Eurovizijos“ konkurse: 1960 m. su daina „Alla andra får varann“ atstovavo Švedijai ir 1969 m. su „Primaballerina“ Vokietijai. 1964 m. Siw tapo žinoma Vakarų Vokietijoje dėl hitu tapusios dainos „Liebeskummer lohnt sich nicht“.
Siw yra įrašiusi apie 600 dainų dešimčia skirtingų kalbų: švedų, danų, norvegų, suomių, olandų, vokiečių, anglų, prancūzų, italų ir ispanų.
Jan Bogusław Leśnodorski
Biografija
1932 m. baigė Krokuvos Jono Sobieskio gimnaziją, 1936 m. baigė Jogailos universiteto teisės fakultetą ir liko dirbti Lenkijos istorijos katedroje. 1938 m. daktaras. 1973 m. Lenkijos mokslų akademijos narys.
1939–1940 m. vokiečių kalintas Zachsenhauzeno ir Dachau koncentracijos stovyklose. Nuo 1950 m. Varšuvos universiteto profesorius. 1953–1975 m. žurnalo „Kwartalnik Historyczny“ vyr. redaktorius.
thumb|left|180px|Bogusławo Leśnodorskio, kaip kalinio Dachau nacių koncentracijos stovykloje, registracijos kortelė Tyrė daugiausia Šviečiamojo amžiaus laikotarpio Lenkijos valstybės, teisės, visuomeninių politinių doktrinų raidą. Išleido istorijos šaltinių.
Zoologijos sodas
thumb|right|250px|Kupranugariai Lietuvos zoologijos sode Zoologijos sodas – vieta, kur aptvaruose laikomi ir veisiami gyvūnai viešo demonstravimo, švietimo, gamtosaugos ir (ar) mokslo tikslais.
Yra pakankamai pavyzdžių, kuomet zoologijos sodai padeda išsaugoti nykstančias ar beveik išnykusias rūšis ir grąžinti jas į įprastas gyvenamąsias vietas. Pavyzdys – Europos stumbrai, kurių kadaise buvo likę tik keli ir tie patys nelaisvėje. Taip pat išsaugoti ir baltieji oriksai (Oryx leucoryx), havajinės berniklės (Branta sandvicensis). Kai kurie zoologijos sodai tiria gyvūnus gamtoje.
Lietuva
Lietuvoje yra šeši zoologijos sodai arba parkai. Veikia tik vienas valstybinis zoologijos sodas – tai 1938 m. Kaune įkurtas Lietuvos zoologijos sodas. Kiti penki zoosodai įkurti privataus kapitalo pagalba:
Įrengimas
Seniau zoologijos sodai būdavo įrengiami veikiau žiūrovų, o ne gyvūnų patogumui. Sukurti originalų aptvarą buvo svarbiau, nei rūpintis jame esančiu gyvūnu. Dėl to kažkada respektabilūs sodai turi skirti daug lėšų narvų ir aptvarų rekonstrukcijai pagal nustatytus standartus.
Kaušėnų memorialas
thumb|220px|right|Žydų holokausto vieta [[Kaušėnai|Kaušėnuose (Plungės raj.)]]
Ogrudki Lobačevskiai
Ogrudki Lobačevskiai  – kaimas Lenkijos rytuose, Terespolio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kaušėnų memorialas
Kaušėnų Holokausto aukų memorialas - Holokausto aukų memorialas, esantis Kaušėnuose, Plungės rajonas. Skirtas atminti sunaikintai Plungės žydų bendruomenei.
Istorija
Kaušėnų kaimo kalnelyje 1941 metų liepos 12-13 dienomis buvo žiauriai nužudyta ir palaidota apie 1800 Plungės rajono žydų. Iš pradžių jie 2 savaites buvo laikomi uždaryti Plungės sinagogoje be maisto, antisanitarinėmis sąlygomis. Kai kurie išprotėjo, kai kurie buvo nužudyti, viena moteris pagimdė kūdikį. Po to paeiti galintys buvo varomi pėsčiomis apie 5 kilometrus mirties keliu į egzekucijos vietą. Nebegalintys paeiti buvo sumesti į sunkvežimius ir vežami atskiromis grupėmis.
Pasmerktieji patys turėjo išsikasti duobes, nusirengti ir atsistoti prie jų krašto. Budeliai šaudė suaugusiuosius, o vaikams kulkų pagailėjo – kūdikius paėmę už kojų trenkdavo į medį. Kita atvežtoji aukų grupė turėdavo palaidoti mirusiuosius ir iškasti naują duobę sau.
Atminimas
Paskutinis Plungės žydas Jakovas Bunka, Antrojo pasaulinio karo veteranas, už kovinius nuopelnus apdovanotas ordinais ir medaliais, su antifašistinės koalicijos armija pasiekęs net  Berlyną, per karą praradęs senelius, mažiausią sesutę, tėvą ir brolį, visą likusį savo gyvenimą paskyrė nužudytų Plungės žydų atminimo įamžinimui ir saugojimui. Jakovas Bunka - liaudies menininkas, medžio skulptūrų meistras - kartu su savo draugais medžio drožėjais lietuviais įkūrė Kaušėnų memorialą. Ąžuoliniai paminklai sukurti nuo 1986 iki 1989 metų.
2011 m. atidengta Atminties siena, skirta 1800 nužudytų Plungės žydų. Ši siena sumūryta iš 1800 plytų, paimtų iš nugriautos didžiosios Plungės sinagogos.
Kiekvieną vasarą, trečiąjį liepos sekmadienį, Kaušėnuose vyksta nužudytų Plungės žydų prisiminimo ir pagerbimo ceremonija (organizuoja Jakovas Bunka).
Memorialą nuolat prižiūri ir tvarko Plungės Saulės gimnazijos Tolerancijos ugdymo centras.
Spaktyva
thumb|„Spaktyva“ 1927 m. Spaktyva – satyros ir humoro žurnalas, leistas 1924–1934 m. Kaune.
Istorija
Ėjo 1926 m. ir 1929 m. kartą per mėnesį, 1927 m. dukart per mėnesį, kitais metais – nereguliariai. Leido Pranas Vytautas Būdvytis. Spausdino Raidės spaustuvė, Š. Levi spaustuvė Kaune. Leido priedus „Baisi telegrama“, „Linksmas spaktyvos kalendorius“, „Spaktyvos balsas“. Išėjo 81 numeris.
Bendradarbiavo Liūnė Janušytė, Teofilis Tilvytis ir kt., dailininkai Balys Buračas, Bronius Murinas, Liudas Truikys ir kt.
Identitetas
Identitetas (tapatumas) – asmenybės vidinė vienovė, išgyvenama kaip savo paties Aš. Kaip viena iš esminių antropologijos sąvokų identitetas suprantamas ne tik kaip tapatinimasis, bet ir gretinamas su sąvoka kitoniškumas.
Pirmas tapatumo sąvoką psichologijoje pavartojo Zigmundas Froidas, aiškindamas, kaip vaikas perimą jam reikšmingų žmonių elgesį, prisiima moters arba vyro vaidmenį. Išsamiau tapatumo esmę atskleidė Erikas Eriksonas. Ego identitetas laikomas pagrindine jo psichologinės raidos teorijos sąvoka. Eriko Eriksono nuomone, žmogus ieško savo tapatumo visą gyvenimą, tačiau paauglystėje, dėl didelių fizinių bei kognityvinių pokyčių ir dėl būtinybės pasirinkti profesiją, tapatumo klausimai ypač išryškėja.
Tapatumo lygmenys
J. Marcia, plėtodamas Eriksono teoriją, išskyrė du svarbiausius tapatumo kriterijus: įsipareigojimą tam tikrai sričiai ir tapatumo alternatyvų tyrinėjimą. Pagal šių kriterijų buvimą ar nebuvimą J. Marcia skiria keturis asmens tapatumo lygmenis: neaiškus tapatumas, užsisklendimas, moratoriumas ir pasiektas tapatumas.
Neaiškus tapatumas – tyrinėtojai laiko tokius atvejus, kai asmuo nėra įsipareigojęs kokiai nors sričiai, nesvarsto ir neigia poreikį mąstyti apie savo asmeninius tikslus bei vertybes, nedaro jokių tvirtų sprendimų, kad įgyvendintu savo pasirinkimus. Jis nesirūpina savo gyvenimo kryptingumo apibrėžimu, jaučia negalįs savo padėties kontroliuoti. Jis neturi aiškaus savivaizdžio.
Užsisklendimas – tapatumo lygmuo, apibūdinamas, kaip įsipareigojimas kokiai nors sričiai, nesvarstant alternatyvų. Šioje būsenoje esantys žmonės įgyvendina tam tikrus tikslus ar vertybes, asmeniškai jų neapmąstydami. A. Vatermanas teigia, kad užsisklendimas dažniausiai būdingas ankstyvajai paauglystei, kai vaikas siekia tapatintis su vienu ar abiem tėvais. Tėvų tapatumas, jų siekiai perimami ir nesvarstant tampa savais. Šioje būsenoje žmogus siekia būti toks, kokį jį nori matyti aplinkiniai (J. Marcia ir kt. 1993).
Akmeniškiai (reikšmės)
Akmeniškiais vadinami kaimai:
Identitetas
Tapatumo lygmenys
Moratoriumas – pereinamoji būsena, būdinga žmonėms aktyviai kuriantiems savo tapatumą. Šią būseną išgyvenantys žmonės aktyviai tyrinėja alternatyvas, mėgindami rinktis kurią nors iš jų. Moratoriumo būsena mažiausiai stabili, kartais ji dar vadinama krize, nes siejasi su troškimu ką nors savo gyvenime pakeisti. A. Vatermano nuomone, iš neaiškaus tapatumo ir užsisklendimo būsenų pereiti į pasiektą tapatumą galima tik per moratoriumo būseną. Ši būsena negali trukti ilgai, nes užtrukus, auga nerimo lygis, susijęs su asmens tikslų, vertybių, įsitikinimų užbaigtumo stoka. Dėl didelio nerimo šis formavimasis gali sulėtėti.
Pasiektas tapatumas – būsena būdinga žmonėms, išgyvenusiems kritinį periodą ir po tam tikrų apmąstymų bei tyrinėjimų tvirtai apsisprendusiems. Apibūdindami šio tapatumo lygmens asmenis, J. Marcia ir S. Archer nurodo, kad jie yra rimtai apsvarstę skirtingas požiūrių ar įsitikinimų sistemas ir pasirinkę vieną, kuriai yra įsipareigoję. Tvirtas apsisprendimas ir tikrumas dėl savo pasirinkimo skiriasi nuo užsisklendimo lygmeniui būdingo nelankstumo ir teisuoliškumo. Šioje būsenoje esantys žmonės turi savo pasaulėžiūrą ir mažiau priklausomi nuo aplinkinių nuostatų. Šis lygmuo nereiškia tapatumo raidos pabaigos. Asmuo gali vėl pradėti svarstyti alternatyvas, jei ankstesni sprendimai pasirodo netinkami.
Socialinis identitetas
Socialiniuose moksluose identitetas reiškia asmens savęs priskyrimą tam tikrai grupei pagal jos specifinius požymius. Švedų mokslininko Eriksen žodžiais tariant identitetas tai „vidinis balsas, kuris sako 'tai yra tikrasis aš'“.
Nors identiteto sąvoka dažniausia naudojama vienaskaita, tačiau iš tikro identitetas, bent jau psichologine prasme, nėra vienalypis ir susideda iš įvairių kategorijų, kurioms žmogus save priskiria. Žmonės gali būti priskiriami arba patys save priskirti tautinėms, profesinėms, socialinėms - klasinėms, regioninėms arba vietinėms, partinėms-ideologinėms grupėms, identifikuoti save su valstybe, kasta, religine bendruomenė ir daugybe kitais požymiais sudarytų grupių. Kuri iš šių grupių žmogui yra svarbiausia priklauso nuo jo paties. Vieni save visų pirma priskiria, pvz., lietuviams, kiti – šachmatininkams. Atskiri identiteto elementai taip pat gali būti skirtingos svarbos, priklausomai nuo konteksto. Pvz., Lietuvoje esantis žmogus save labiau identifikuos su tam tikru miestu ar regionu, o išvykęs į užsienį – su Lietuva ar net Europa.
Nors kai kurie fiziologiniai bruožai kartais riboja identiteto kaitą, tačiau ji yra įmanoma, t. y. identitetas yra lemiamas socialinių, o ne fiziologinių veiksnių, todėl laikui bėgant gali keistis. Situacija, kai radikalių socialinių arba politinių pasikeitimų metu žmogus negali savęs identifikuoti su jokia socialine grupe, vadinama „identiteto krize“.
Kai kurios teorijos, pvz., rasizmas arba nacionalizmas išskiria atskirus identiteto elementus kaip esminius (pvz., rasinį arba tautinį identitetą) ar svarbesnius už kitus.
Identiteto formavimosi tyrimai parodė, kad žmonės lygindami save su kitų socialinių grupių nariais, bando kategorizuoti ir išskirti save iš kitų grupių. Šie diferenciacijos, kategorizacijos ir savęs vertinimo procesai aprašyti klasikiniuose „Tajfel“ eksperimentuose, naudojant dirbtines eksperimentines grupes, Tajfel vadintas „minimaliomis grupėmis“ (minimal groups).
Socialinio identiteto reikšmė padidėja pasikeitimų metu, t. y. socialinis identitetas tampa ypač svarbiu, kai jam iškyla grėsmė. Šie pasikeitimai gali būti susiję su migracija, demografinės situacijos pokyčiais, industrializacija ar kitais ekonominio pobūdžio pasikeitimais.
Tautinis identitetas ir jo kaita
Tautinio identiteto kaitos klausimu egzistuoja dvi griežtai priešingos pozicijos. Pagal vieną iš jų tautinis identitetas yra istoriškai nulemta asmens savybė, kurią jis įgauna gimdamas visam gyvenimui.
Dalis mokslininkų, pvz., Barth teigė, kad individai, esant palankioms aplinkybėms, gali keisti savo tautybę ir kartais tai daro, t. y. tautiškumas gali būti asmeninio pasirinkimo klausimas. Be to, tautinis identitetas nėra stabilus, o kintantis ir prisitaikantis priklausomai nuo susidūrimų su kitomis tautinėmis grupėmis ir jų identitetu. Pagal šią versiją, tautinis identitetas yra kolektyvinio pasirinkimo reikalas, istorinis projektas, kurį turi atnaujinti kiekviena karta atsižvelgdama į savo poreikius ir aplinkybes. Tautinis identitetas yra praeities pasirinkimų rezultatas ir gali būti asmens keičiamas.
Pagal tarpinį variantą tautinis identitetas yra ir nėra kolektyvinio pasirinkimo reikalas. Kiekviena karta gali laisvai apibrėžti savo tautinį identitetą, bet tai priklauso nuo paveldimų identiteto elementų ir dėl to kaita yra ribota. Bendruomenė nėra tabula rasė, todėl istoriškai išsivysčiusios struktūros išlieka laikui bėgant ir riboja galimus pasirinkimus. Pagal šį požiūrį teigti, kad kiekviena karta yra visiškai laisva iš naujo apibrėžti kas yra jos identitetas, priklausomai nuo poreikių nekreipia pakankami dėmesio į faktą, kad pats poreikių formulavimas ir tų poreikių siekimo būdų priimtinumas yra veikiamas paveldėtų struktūrų.
Konkrečios tautos identitetas paprastai remiasi tam tikrais aiškiai apibrėžtais bruožais, kurie leidžia tą tautą išskirti iš kitų. Tokiais bruožais gali būti kalba, pilietybė, religija ir kt. arba įvairūs jų deriniai.
Lietuvių tautinį identitetą daugiausiai nagrinėjo kultūros antropologas Virginijus Savukynas. Jis parodė, jog tautinis identitetas yra tampriai susijęs su tuo, kaip įsivaizduojamas „kitas“ - tautinės, religinės mažumos etc. Jis parodė, kad lenko įsivaizdavimas, jo stereotipai yra tampriai susijęs su lietuvių tautinio identiteto formavimusi. Dar XIX amžiaus viduryje lenkai buvo įsivaizduojami kaip „broliai“, egzistavo tegiamas nusiteikimas jų atžvilgiu. Tačiau jau XIX amžiaus pabaigoje atsiranda neigiamas lenko stereotipas. Tai susiję lietuvių nacionalizmu ir noru atsiriboti nuo visko, kas buvo lenkiška. Kaip teigia V. Savukynas, XIX amžiuje suformuoti neigiami stereotipai išliko iki šių dienų.
Naudoti šaltiniai
''Bendravimo psichologija. Kauno Technologijos universitetas. Kaunas 2008''
Fullmetal Alchemist
Fullmetal Alchemist (jap. 鋼の錬金術師 Hagane no Renkinjutsushi, liet. Metalinis alchemikas; dažnai fanų vadinamas FMA arba Hagaren) – manga serijos, sukurtos Hiromu Arakawa ir išleistos Monthly Shonen Gangan leidyklos. Taip pat buvo pritaikytas anime TV serijoms ir filmui, kaip serijų tęsiniui, taip pat sukurta keletas romanų ir video žaidimas.
Manga vis dar leidžiama Japonijoje, jau išleista 14 dalių. Anime, kitaip nei manga, yra baigtas kurti ir susideda iš 51 epizodo ir pilnametražio filmo, serijų tęsinio. Abu leidimai (Ir manga, ir anime) buvo labai populiarūs tiek Japonijoje, tiek Šiaurės Amerikoje. Praėjusiais metais buvo išrinktas #1 visų laikų labiausiai mėgstamas anime Japonijoje, 2005 m. rugsėjį TV Asahi internetinėjeinternetinėje apklausoje. Sugrįžo 2006 m. rugpjūčio 5 d. kaip 2006 m. paskutiniuose rinkimuose.
Prologas
Berniukai išsiuntinėja laiškus, ieškodami informacijos apie savo tėvą (tikėdamiesi, kad atkreips tėvo dėmesį ir šis grįš). Vienas iš laiškų patenka pas State Alchemist (Valstybės Alchemiką), Roy Mustang‘ą ir jis atvyksta kaip tik nepasisekusio žmogaus prikėlimo bandymo metu. Pamatęs vaikų sugebėjimus, Mustang‘as pasiūlo, kad jiems siekti tapti State Alchemist (Valstybės Alchemikais) ir tarnauti jam. Edward‘as išvyksta ruoštis tapti State Alchemist (Valstybės Alchemiku), kad galėrų naudotis resursais, prieinamais Valstybės Alchemikams. Broliai taip pat sužino apie Filosofinį Akmenį (Philosopher's Stone), ir leidžiasi jo ieškoti. Keliaudami atranda Filosofinio Akmens paslaptis ir susitinka kitus jo ieškančius žmones.