cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Murzuko dykuma
Nafta
1957 m. buvo pradėtos naftos paieškos, ir per tą laiką Marzuko dykumos teritorijoje buvo aptikta 11 naftos telkinių. Du iš jų yra milžiniški, kuriuose po dykuma yra daugiau kaip 2 milijardai barelių naftos.
Trakininkai I
Trãkininkai I (arba Trãkinykai I,, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Varnionių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 25 km į šiaurę nuo Astravo, 30 km nuo Gudagojo geležinkelio stoties. Šalimais eina Vilniaus–Polocko plentas, tolėliau į šiaurę teka Vilija, vakaruose prasideda Lavoriškių miškai. Veikia pagrindinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, ryšių punktas. Išlikusi XIX a. vid. Trakininkų Bogušių–Šyškų dvaro ansamblis su parku.
Istorija
Iki 2013 m. Trakininkai I buvo kaimiškosios apylinkės centras. 2016 m. suteiktas agromiestelio statusas.
Hydra (Toto albumas)
„Hydra“ – antrasis amerikiečių roko grupės Toto albumas, išleistas 1979 m. spalio 1 d. Kaip ir pirmasis jų albumas, šis nebuvo vertinamas teigiamai, tiesą sakant netgi dar prasčiau, „Billboard Pop Albums“ sąraše užėmė tik 37-tą vietą. Vienintelė daina „99“ sugebėjo pasižymėti šiokia tokia sėkme, užimdama 26-tą vietą Billboard Hot 100 (JAV).
Ryna
Ryna – upelis Širvintų rajone, Neries dešinysis intakas, įtekantis 73,3 km atstumu nuo pastarosios žiočių. Upelis 6,2 km ilgio. Vandentakio kodas LR upių klasifikatoriuje – 12010860. Garsėja Rynos urvu.
Aukštupyje teka dirbamais laukais ištiesinta vaga pietvakarių kryptimi. Toliau kerta Čiobiškio mišką, kelią.
Gyvenvietės prie Rynos: Stepanava, Burniškiai, Toliotiškis, Rusių Ragas.
Upėvardis Rynà kildinamas iš germanizmo rynà („lovys vandeniui nutekėti, čiurkšlė“).
Prarastas simbolis
Prarastas simbolis  – JAV rašytojo Dan Brown’o detektyvinis romanas. Istorija tęsia „Da Vinčio kodą“. „Prarastam simboliui“ priklauso sparčiausiai parduodamos ne vaikų literatūros knygos rekordas: pirmąją dieną po išleidimo, JAV, Kanadoje ir Jungtinėje Karalystėje sumoje buvo parduota virš milijono knygų, skaičiuojant ir elektroninę versiją. „New York Times“ grožinės literatūros kietais viršeliais bestselerių sąraše knyga išsilaikė 29 savaites, iš kurių pirmąsias šešias savaites po išleidimo buvo pirmoje vietoje. 2013 m. visame pasaulyje jos buvo parduota virš 30 milijonų.
Meselio fosilijų radimvietė
Meselio fosilijų radimvietė – nebeveikiantis naftingojo skalūno karjeras Meselio gyvenvietėje, netoli Darmštato, Heseno žemėje, Vokietijoje. Dėl labai gerai išsilaikiusių eoceno epochos fosilijų, šis paleogeno eros karjeras 1995 m. įtrauktas UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Iki šiol ten buvo rasta visų grupių stuburinių, vabzdžių ir augalų.
Dūdų akmenys
miniatiūra|240px|right|Dūdų akmenys miniatiūra|240px|right|„Akmuo ant akmens“
Dūdų akmenys – du stambūs rieduliai, slūgsantys Širvintų rajone, Gelvonų sen., Dūdų kaime, 3,5 km į šiaurę nuo Bagaslaviškio. Akmenis supa dirbami laukai ir ganyklos. Privažiavimo, kelio nuorodų nėra (2017 m. duomenimis). Rieduliai paprastai matomi nuo Kangedų kaimo kapinaičių, kol nėra užaugusių pasėlių.
Dūdų akmenys yra geologinis gamtos paminklas, paskelbtas valstybės saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1990 m. kovo 5 d. įsakymu Nr. 22.
Duomenys
Apatinis riedulys dar vadinamas Dideliu akmeniu. Jis žinomas seniai ir guli Leono Šarmavičiaus (gim. 1926 m.) buvusioje dirbamoje žemėje. 1989 m. vasarą melioratoriai ant jo užkėlė kitą stambų akmenį, iki tol buvusį netoli palaukėje (išvilktą seniau iš gretimo ariamo lauko). Atskirų riedulių matomi išmatavimai:
Geologija
Apatinis riedulys geros būklės, neturi įskilimų, jo viršus plokščias, bet paviršius nėra lygus. Virš žemės paviršiaus matosi tik jo nedidelė dalis. Riedulį sudaranti uoliena – biotitinis-amfibolinis granitogneisas, rusvai pilkas smulkiagrūdis ir vidutiniagrūdis.
Mitologinis akmuo
Gretimo miško pakraštyje, už 300 m į rytus, slūgso mitologinis akmuo su „Velnio pėda“(unik. kodas ).
Ernst & Young
thumb|155px|Ernst & Young biuras [[Sidnėjus (Australija)]] Ernst & Young – Jungtinės Karalystės audito bendrovė. Sritys – auditas, mokesčiai, apskaitos tvarkymas. Viena didžiausių audito ir konsultavimo paslaugų kompanijų. Tarptautinis tinklas vienija virš 400 000 žmonių, dirbančių 150 šalių esančiuose 670 biuruose. Tarp audito ir konsultavimo paslaugų kompanijų pasaulyje priskiriama vadinamajam Didžiajam ketvertui.
Pasaulinė struktūra
Įmonė geografiškai suskirstyta į tris sritis: Europa, Artimieji Rytai, Indija ir Afrika, Amerika ir Azijos-Ramiojo vandenyno regionas.
2018 m. įmonė pertvarkė kai kurių savo regionų ribas, visų pirma sujungė NVS (veikiančios buvusioje Sovietų Sąjungoje) ir Vidurio ir Rytų Europos (Rytų Europoje) regionus ir sukūrė CESA bloką.
Nicoletta Romanoff
Nikoleta Romanov (g. 1979 m. gegužės 14 d. Romoje) – italų kino bei televizijos aktorė, visuomenės veikėja.
Biografija
Nikoleta yra italų politiko Giuseppe Consolo ir jo žmonos Natalijos Romanovos duktė. Jos senelis iš motinos pusės buvo Nikolajus Romanovas (1922–2014), Rusijos imperatoriaus Nikolajaus I proanūkis.
Kine debiutavo 2003 m. vaidmeniu juostoje „Ricordati di me“.
Šeima
Iš pirmos santuokos prodiuseriu Federico Scardamaglia (1999–2004) Nikoleta turi 2 sūnus.
2006–2014 m. ji gyveno su aktoriumi Giorgio Pasotti, su kuriuo susilaukė dukters.
Antroje santuokoje su Federico Alvera ji susilaukė dukters (g. 2018).
Mekšrinis (Utenos r.)
left|120px
Mekšrinis – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 3 km į pietryčius nuo Saldutiškio, Paeisetės I miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,42 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 148,1 m. Rytinis krantas žemas ir pelkėtas, kiti krantai aukšti. Iš rytų į vakarus ežerą prateka A-2 upelis link čia pat telkšančio Aiseto ežero. Šalia įsikūrę Žiezdrelės ir Pajuodenės kaimai. Vakarine pakrante eina kelias.
Perto sutartis
miniatiūra|[[Largso mūšis, 1263 m.]]
Perto sutartis – tarp Norvegijos karaliaus Magnuso VI ir Škotijos karaliaus Aleksandro III 1266 m. liepos 2 d. pasirašyta sutartis, užbaigusi karinį konfliktą dėl Hebridų ir Meno salos valdymo.
Hebridai ir Meno sala tapo Norvegijos teritorija per šimtmečius, kai Škotija ir Norvegija vis dar kūrėsi kaip vientisos valstybės, o Norvegijos valdymas buvo įformintas 1098 m., kai Škotijos karalius Edgaras perdavė salas Norvegijos karaliui Magnusui III.
Sutartis buvo sudaryta praėjus trejiems metams po Largso mūšio 1263 m. Perto sutartis sulyginama su 1237 m. pasirašyta Jorko sutartimi, kadangi joje buvo apibrėžta siena tarp Škotijos ir Anglijos, kuri yra beveik identiška šiuolaikinei.
Largso mūšis dažnai laikomas nepriekaištinga škotų pergale, tačiau Norvegijos pajėgos, vadovaujamos karaliaus Hakono IV, nebuvo visiškai pasiryžusios mūšiui, o rezultatas buvo neaiškus. Kitą vasarą Hakonas planavo pratęsti karinius veiksmus, tačiau žiemą mirė Orknėjuje. Jo įpėdinis, karalius Magnusas VI, kreipėsi į teismą dėl taikos ir užtikrino Perto sutartį.
1980 m. žiemos olimpinės žaidynės
'''1980 m. žiemos olimpinės žaidynės arba XIII olimpinės žiemos žaidynės''' – tryliktosios žiemos olimpinės žaidynės, kurios vyko 1980 m. vasario 14 d. – 23 d. Leik Plesido mieste JAV.
Lockheed Martin F-35 Lightning II
Lockheed Martin F-35 Lightning II – penktos kartos JAV karinių oro pajėgų stealth technologija paremtas, universalus naikintuvas. Pagrindinė jo paskirtis – oro erdvės užvaldymas ir šturmas ore. Pagrindinis programos parteneris yra „Lockheed Martin“, taip pat prisideda „Northrop Grumman“ ir „BAE Systems“ kompanijos. 2023 m. JAV naudojo tik du penktos kartos naikintuvus – F-35 ir F-22 Raptor.
F-35 Lightning II turi tris pagrindinius variantus – įprasto tūpimo (F-35A), vertikalaus tūpimo bei kilimo (F-35B) ir pritaikyto kilti nuo lėktuvnešių (F-35C).
Naikintuvo programa kurti pradėta nuo Lockheed Martin X-35 prototipo. Programą didele dalimi finansuoja JAV pajėgos, tačiau prie jos prisideda ir pagrindiniai NATO partneriai, kaip JK, Australija, Kanada, Italija, Norvegija, Nyderlandai. Iš pradžių šie orlaiviai buvo pradėti ruošti ir Turkijai, tačiau šie planai buvo sustabdyti, kai Turkija iš Rusijos įsigijo S-400 raketų sistemą.
Pirmasis orlaivio skrydis įvyko 2006 m. gruodžio 15 d.
Pirmą kartą kovos veiksmuose šis naikintuvas buvo panaudotas Izraelio ginkluotųjų pajėgų 2018 m.
JAv planuoja iki 2044 m. įsigyti 2 456 tokius orlaivius ir jie sudarys didžiąją dalį oro pajėgų turimų naikintuvų. JAV ir NATO pajėgos tikisi šią programą naudoti iki 2070 m.
Sablatnig C.I
Sablatnig C.I buvo Pirmojo Pasaulinio karo metu Vokietijos Imperijoje naudotas C tipo dvivietis žvalgybinis biplanas ir lengvasis bombonešis, kurį 1917 m. sukūrė ir gamino Berlyno priemiestyje Johanistahl įsikūrusi įmonė Sablatnig.
Konstrukcija
Sablatnig C.I buvo medinės konstrukcijos biplanas, su drobe aptrauktu fiuzeliažu ir sparnais, atviromis piloto ir žvalgo kabinomis, fiksuota važiuokle su užpakaline pačiūža. Orlaivyje buvo montuojamas 180 AG (132 kW) galios variklis Argus AS III, sukęs dvimentį fiksuoto žingsnio medinį prodpelerį. Lėktuvas buvo ginkluotas vienu 7,92 mm kalibro Parabellum LMG 14 žvalgo kulkosvaidžiu, galėjo vežti 6 bombas po 50 kg.
Sablatnig modelį C.I kūrė pagal Vokietijos imperijos karinių oro pajėgų inspekcijos (Idflieg) paskelbtą žvalgybinio orlaivio specifikaciją. 1917 m. konkursui įmonė pagamino du prototipus, gavusius gamyklinius numerius 7700/17 ir 7702/17, kurie vienas nuo kito skyrėsi smulkiomis detalėmis. Orlaivis nepadarė įspūdžio Idflieg ekspertizės komisijai, o įmonė negavo užsakymo.
Nors projektas liko prototipo stadijoje, jo pagrindu netrukus buvo sukurtas galingesniu varikliu aprūpintas, tačiau ir vėl prototipo stadijoje likęs Sablatnig C.II bei sėkmingesnis, 300 kg bombų galėjęs vežti naktinis lengvasis bombonešis Sablatnig N.I, kurio gamybą nutraukė karo pabaiga.
Klino–Dmitrovo kalvagūbris
Klino–Dmitrovo kalvagūbris  – kalvagūbris Rusijoje, daugiausia Maskvos srities šiaurėje; Maskvos aukštumos dalis. Šiaurėje ribojasi su Volgos aukštupio žemuma, rytuose – su Vladimiro Opole, vakaruose apriboja Istros ištakos. Ilgis virš 200 km, vidutinis plotis 40 km. Aukštis iki 285 m (Sergijev Posado rajone).
Klino–Dmitrovo kalvagūbris sudaro Volgos aukštupio ir Okos baseinų vandenskyrą. Kalvagūbrį kerta Maskvos kanalas. Daug kur apaugęs mišriaisiais miškais.
Kalvagūbryje įsikūrę miestai: Klinas, Solnečnogorskas, Dmitrovas, Sofrinas, Chotkovas, Sergijev Posadas.
Pornhub
„Pornhub“ – Kanados internetinė pornografijos svetainė. Joje platinamas daugiausiai nemokamas, taip pat mėgėjų kuriamas turinys, įvairios suaugusiųjų filmų ištraukos. Tai viena iš keleto pornografinių srautinės transliacijos perdavimo svetainių, priklausančių „MindGeek“. 2022 m. „Pornhub“ buvo viena iš populiariausių svetainių pasaulyje.
„Pornhub“ į viešąją erdvę paleistas 2007 m. Monrealyje, Kanadoje. „Pornhub“ taip pat turi biurą ir serverius Limasolyje, Kipre. 2010 m. kovo mėn. kompaniją nupirko „MindGeek“, tuomet žinomas kaip „Manwin“, kuriam priklauso daugelis kitų pornografinių svetainių. Svetainė prieinama tarptautiniu mastu, išskyrus kai kurias valstybes kaip Indija, žemyninė Kinija, Filipinai, Pakistanas bei Šri Lanka. „Pornhub“ siūlo virtualios realybės pornografiją, įvairius produktus, kasmet organizuoja „Pornhub Awards“.
Praeityje žinoma keletas incidentų, kuomet „Pornhub“ platino pornografiją be sutikimo. Kompanija ne kartą kritikuota už pavėluotą ir netinkamą atsaką į incidentus, įskaitant kanalo „GirlsDoPorn“ atveju, kuris 2019 m. teismo sprendimu buvo uždarytas dėl prekybos žmonėmis ir prostitucijos. Po „New York Times“ straipsnio apie nepatvirtintą seksualinio pobūdžio turinį, 2020 m. gruodžio mėn. „MasterCard“ ir „Visa“ nutraukė savo paslaugas „Pornhub“. 2020 m. gruodžio 14 d. kompanija pašalino visą vaizdo turinį, kurį viešina nepatvirtinti vartotojai. Dėl šios priežasties vaizdo įrašų svetainėje sumažėjo nuo 13 mln. iki 4 mln.
LCC Moose Basketball
LCC Moose – tai studentų komanda, tai krepšinio mėgėjų ekipa, atstovaujanti Klaipėdoje įsikūrusį LCC tarptautinį universitetą RKL ir LSKL pirmenybėse.
Studentų komanda taip pat yra dalyvavusi tarptautiniuose turnyruose Estijoje, JAV, Kinijoje ir Italijoje, kur trejus metus žaidė prieš NCAA ekipas, tokias kaip: stipriausiame divizione žaidžiančios „Kansas State Universitry“, „University of Missouri“, „Baylor University“, „University of Houston“, „University of Miami“, „Stanford University“ ir kt.
LCC universiteto studentų komanda yra tarptautinė, o joje žaidžia krepšininkai iš Lietuvos, Gruzijos, Serbijos, Ukrainos ir Rusijos.
Per savo gyvavimo istoriją Moose (briedžio) vardu besivadinanti LCC tarptautinio universiteto krepšinio ekipa yra išugdžiusi ne vieną žymų krepšininką, kurie vėliau tęsė savo karjeras Pietų Karolinos universitete, „Neptūne“, „Žalgiryje“ ir kituose pajėgiuose klubuose.
Savo profesionalo karjerą šioje komandoje pradėjo Lietuvos krepšinio rinktinės aukštaūgis Artūras Gudaitis.
Nuo 2020–2021 m. sezono LCC tarptautinis universitetas turi moterų komandą, kuri dalyvauja Moterų lygos čempionate.
Alfonso Cuarón
Alfonsas Kuaronas (Alfonso Cuarón, g. 1961 m. lapkričio 28 d. Meksike, Meksikas) – meksikiečių kilmės kino kūrėjas. A. Kuaronas yra pirmasis Meksikoje gimęs režisierius, pelnęs geriausio režisieriaus Oskaro apdovanojimą. Jis nominuotas Oskaro apdovanojimams šešiose skirtingose kategorijose. Šiuo pasiekimu jis dalijasi su Voltu Disnėjumi (angl. Walt Disney) ir Džordžu Klūniu (angl. George Clooney).
A. Kuaronas nominuotas dešimt Oskarų ir laimėjo keturis, įskaitant geriausio režisieriaus apdovanojimus už filmus Gravitacija (angl. Gravity, 2013 m.) ir Roma (angl. Roma, 2018 m.), geriausio filmo montažo apdovanojimą už filmą Gravitacija (angl. Gravity, 2013 m.) ir geriausios kinematografijos apdovanojimą už filmą Roma (angl. Roma, 2018 m.). Kiti žymūs įvairių žanrų filmai šeimai skirta drama Mažoji princesė (angl. A Little Princess, 1995 m.), romantinė drama Didieji lūkesčiai (angl., Great Expectations, 1998 m.), filmas apie kelią į pilnametystę Y tu mamá también (2001 m.), fantastinis filmas Haris Poteris ir Azkabano kalinys (angl. Harry Potter and the Prisoner of Azkaban, 2004 m.) ir mokslinės fantastikos distopinis trileris Žmonių vaikai (angl. Children of Men, 2006 m.).
2000-ieji: tarptautinė sėkmė
2004 m. A. Kuaronas režisavo trečiąją sėkmingos Hario Poterio filmų serijos dalį Haris Poteris ir Azkabano kalinys (angl. Harry Potter and the Prisoner of Azkaban, 2004 m.). Iš kai kurių Hario Poterio gerbėjų A. Kuaronas sulaukė kritikos dėl jo požiūrio į filmą, ypač dėl daug didesnės kūrybinės laisvės dirbant su kūriniu, nei jo pirmtakai. Tačiau mačiusi ir pamėgusi A. Kuarono filmą Y tu mamá también knygų autorė Džoana Rouling (angl. J. K. Rowling) teigė, kad tai jos mėgstamiausias iki šiol sukurtų serijos filmų. Kritiškai filmas taip pat priimtas geriau nei pirmosios dvi dalys, o kai kurie kritikai atkreipė dėmesį į pakitusį toną ir pažymėjo, jog tai pirmasis filmas apie Harį Poterį, iš tikrųjų atspindintis knygų esmę. Vėliau auditorijos apklausos ir kritikai jį įvertino kaip geriausią serijos filmą.
2006 m. A. Kuarono filmas Žmonių vaikai, Filis Džeims (angl. P. D. James) romano adaptacija, kurioje vaidina Klaivas Ouvenas (angl. Clive Owen), Džiulijana Mor (angl. Julianne Moore) ir Maiklas Keinas (angl. Michael Caine), sulaukė didelio kritikų pripažinimo ir trijų Oskaro nominacijų. Pats A. Kuaronas už darbą gavo dvi nominacijas geriausio filmo montažo (su Aleksu Rodrigesu (Alex Rodríguez) ir geriausio adaptuoto scenarijaus (su keliais bendradarbiais) kategorijose.
Jis įkūrė filmų kompaniją Esperanto Filmoj (vert. Esperanto filmai, taip pavadintą dėl paramos tarptautinei esperanto kalbai ), kuriai priklauso filmų Ančių sezonas (angl. Duck Season), Pano labirintas (angl. Pan‘s Labyrinth) ir Gravitacija (angl. Gravity, 2013 m.) teisės.
A. Kuaronas organizacijai Autism Speaks taip pat režisavo prieštaringai vertinamą socialinę reklamą I Am Autism (vert. Aš esu autizmas), kuri buvo kritikuojama neįgaliųjų teisių grupių dėl negatyvaus autizmo vaizdavimo.
Stilius
A. Kuarono filmuose gausu jam būdingų vizualinių, tematinių ir struktūrinių elementų. Labiausiai pastebima, kad režisierius naudoja lėtus kadrus ir nuolat judina kamerą. Šios tendencijos kuria realaus laiko ir tikros erdvės pojūtį A. Kuarono tyrinėjamuose pasauliuose. Papildydamas šią mintį, režisierius teigia: „Filme Žmonių vaikai norėjome pasinaudoti realaus laiko elementu. Tai dokumentinis požiūris. Tarsi 2027-aisiais tiesiog sektumėte personažus savo skaitmeniniu fotoaparatu.“ Šis dokumentinis požiūris kuria kartais fantastišką ir anapusinį foną, kurį režisierius įpina tokiuose filmuose kaip Haris Poteris ir Azkabano kalinys (angl. Harry Potter and the Prisoner of Azkaban, 2004 m.) bei Gravitacija (angl. Gravity, 2013 m.). Jo filmuose kameros judėjimas veikia kaip veikėjo emocijų tąsa. Nesvarbu, ar naudojamasi rankine kamera, vaizdo kameros stabilizavimo sistema ar robotizuota ranka, A. Kuaronas panaudoja kinematografijos įrankius taip, kad sukurtų intensyvų, simbiotinį ryšį tarp žiūrovo ir veiksmo ekrane.
Rusijos laikinoji vyriausybė
Pirmoji sudėtis
thumb|Plakatas, vaizduojantis pirmosios sudėties Laikinosios vyriausybės narius
Pirmosios sudėties laikinoji vyriausybė buvo sudaryta 1917 m. kovo 1 d. pagal Julijaus kalendorių (kovo 14 d. pagal Grigaliaus kalendorių). Į jos sudėtį įėjo:
Pirmosios sudėties laikinoji vyriausybė buvo suformuota kovo 1(14) d. Laikinojo Valstybės Dūmos komiteto tvarkos įvedimui Petrograde ir ryšiams su įstaigomis ir asmenimis. Kovo 2(15) d. jos įgaliojimus patvirtino Petrogrado darbininkų ir kareivių taryba.
Antroji sudėtis
Antrosios sudėties laikinoji vyriausybė (pirmoji koalicinė vyriausybė) buvo sudaryta 1917 m. gegužės 5 d. pagal Julijaus kalendorių (gegužės 18 d. pagal Grigaliaus kalendorių). Į jos sudėtį įėjo:
Antrosios sudėties laikinosios vyriausybės darbas baigėsi Liepos krize, kuri kilo dėl nesutarimų vyriausybėje dėl žemės pardavimo, rinkimų į Steigiamąjį Susirinkimą, santykių su Ukrainos Centrine Rada. Liepos 2(15) d. iš vyriausybės pasitraukė kadetai, po to krizė dar paaštrėjo dėl Liepos įvykių. Liepos 7(20) d. atsistatydino ministras pirmininkas Lvovas.
Trečioji sudėtis
thumb|Trečiosios sudėties laikinosios vyriausybės narių nuotrauka
Trečiosios sudėties laikinoji vyriausybė (antroji koalicinė vyriausybė) buvo sudaryta 1917 m. liepos 24 d. pagal Julijaus kalendorių (rugpjūčio 6 d. pagal Grigaliaus kalendorių). Į jos sudėtį įėjo:
Laikinoji vyriausybė sušaukė Maskvoje rugpjūčio 12(25)-15(28) d. vykusį Valstybinį pasitarimą.
Trečiosios sudėties laikinosios vyriausybės darbas baigėsi žlugus Kornilovo žygiui. Atsistatydino didžioji dalis ministrų, rugsėjo 1(14) d. valdžia buvo perduota Direktorijai iš 5 narių (ministro pirmininko Kerenskio, vidaus reikalų ministro Nikitino, užsienio reikalų ministro Tereščenko, karo ministro Verchovskio ir jūrų ministro Verderevskio).
Ketvirtoji sudėtis
thumb|Ketvirtosios sudėties laikinosios vyriausybės narių nuotraukos
Ketvirtosios sudėties laikinoji vyriausybė (trečioji koalicinė vyriausybė) buvo sudaryta 1917 m. rugsėjo 25 d. pagal Julijaus kalendorių (spalio 8 d. pagal Grigaliaus kalendorių). Į jos sudėtį įėjo:
Ketvirtos sudėties laikinoji vyriausybė buvo patvirtinta Priešparlamento.
Ketvirtosios sudėties laikinosios vyriausybės darbas baigėsi, kai ją nuvertė bolševikai. Visi jos nariai išskyrus išvykusį ministrą pirmininką Kerenskį, buvo suimti Žiemos rūmuose. Vietoje laikinosios vyriausybės buvo suformuota Liaudies komisarų taryba.
Spalio 26 (lapkričio 8) - lapkričio 1(14) d. laikinajai vyriausybei ištikimos pajėgos bandė prasiveržti į Petrogradą (Kerenskio-Krasnovo žygis), bet nesėkmingai. Keletas paleistų ministrų dar surengė keletą pogrindinių posėdžių, bet lapkričio 17(30) d. paskelbė pareiškimą, kuriuo atsisakė įgaliojimų ir paragino telktis apie Steigiamąjį susirinkimą, po ko dauguma pasirašiusių vėl buvo suimti.
Mohamed Soliman
2009 m. Konfederacijų taurės varžybose jis įmušė pergalingą įvartį į tuometinės pasaulio čempionės Italijos rinktinės vartus.
Kličkos kalnagūbris
Kličkos kalnagūbris  – kalnagūbris Rusijoje, Užbaikalės krašto pietryčiuose (netoli Kinijos sienos), abipus Uruljungujaus slėnio. Ilgis – 220 km. Aukštis iki 1251 m.
Šlaituose bitkrėslių stepės (daugiausia išdirbtos), šiauriniuose šlaituose likę beržynų.
Kalnagūbris pavadintas pagal Kličkos miesto tipo gyvenvietę.
Camille 2000
Camille 2000 – 1969 m. JAV režisieriaus Radley Metzger Italijoje sukurta drama, šiuolaikinė Alexandre Dumas romano „Dama su kamelijomis“ interpretacija.
Turinys
Margarita – jauna graži moteris, kurios gyvenime svarbiausia seksas ir pinigai. Išlaikoma turtingų vyrų bei meilužių, ji nuolat rengia įvairiausius pasilinksminimus savo prabangioje viloje. Viename tokių ji susipažįsta su neseniai mokslus baigusiu jaunuoliu Armandu. Pažintis virsta audringu romanu ir Margarita apsisprendžia palikti savo buvusį gyvenimą, kad jiedu galėtų būti kartu. Ji slapta net parduoda savo brangenybes, kad ir toliau sudarytų nerūpestingo gyvenimo įspūdį, tačiau aplinkiniai, ypač Armando tėvas, pasipriešina sūnaus ryšiui su vyresne ir prastos reputacijos moterimi, grasindamas nebeteikti šiam išlaikymo. Nenorėdama kenkti Armandui, Margarita nusprendžia pati jį palikti ir grįžta pas savo meilužius.
Oberursel U.I
Oberursel U.I buvo Pirmojo pasaulinio karo pradžioje Vokietijoje gamintas atmosferinis aviacinis rotacinis variklis, naudotas daugumoje pradinio karo etapo vokiškų naikintuvų.
Oberursel U.I buvo 9 cilindrų oru aušinamas variklis, pagal iki karo pradžios įsigytą licenciją gaminta prancūziško Gnome Delta kopija. Oberursel U.I buvo 16,3 litro darbinio tūrio variklis, (cilindro skersmuo 124 mm × eiga 150 mm), kurio suspaudimo laipsnis siekė 3,70:1, jūros lygyje išvystydavo 75 kW (100 AG) galią esant 1200 aps.min. Kilimui ir avarinėse situacijose variklio apsukas buvo galima padidinti iki 1314 aps./min.
Apskaičiuotosios tepalo (ricino) sąnaudos dirbant optimaliu režimu sudarė 85 g/kWh
Viso buvo pagaminti 1009 Oberusel U.I varikliai.
Įdomi aplinkybė – Prancūzijos įmonės „Gnome et Rhône“ (broliai Seguin), variklis „Gnome“, rėmėsi dar 1900 m. įmonėje „Motorenfabrik Oberursel“ sukurtu varikliu „Gnom“.
Literatūroje kartais pasitaiko britų istoriko A.R. Weyl knygoje "Fokker, The Creative Years" pateikta klaidinga informacija, kad Švedijos įmonė "Thulin", apieidama sankcijas, pagamino apie 200 Vokietijai skirtų šio tipo variklių. Šį teiginį vėliau paneigė tokie aviacijos istorikai kaip P.M. Grosz ir Jesse Thompson.
Jumos dykuma
Jumos dykuma  – Sonoros dykumos dalis pietvakarių JAV ir šiaurės vakarų Meksikoje, Salton sea ežero baseine. Dalis dykumos apaugę reta augmenija, dalyje yra smėlio kopos. Per metus joje išlyja vidutiniškai mažiau kaip 200 mm kritulių, todėl tai viena sausringiausių Šiaurės Amerikos dykumų. Žmonių apgyvendinta retai. Didžiausias miestas – Juma (Arizona), ant Kolorado upės kranto, netoli sienos su Kalifornija.
Iškiloji funkcija
thumb|300px|right|Iškiloji funkcija (kirstinė tarp taškų x_1 ir x_2 visur yra virš grafiko). Iškiloji funkcija – tokia funkcija, kurioje kirstinė (atkarpa, jungianti du grafiko taškus) visur yra virš to grafiko arba sutampa su juo. Pats terminas net dėstantiems matematiką nėra akivaizdus, nes mes iškart manome, kad tai turėtų būti iškiluma, kalnelis. Tačiau iš tiesų vizualiai tai bus įduba.
Jumos dykuma
Apžvalga
Jumos dykuma apima žemesniuosius Arizonos pietvakarinio kampo rajonus, driekiasi į vakarus linko Kolorado upės. Kitoje upės pusėje Kalifornijoje yra Low Desert rajonas (irgi Sonoros dykumos dalis), dar vadinamas Kolorado dykuma. Nors abu regionus skiria tik Kolorado upė, yra daug augalų ir gyvūnų rūšių, kurios gyvena tik vienoje upės pusėje. Pvz., kaktusai didžioji karnegija (Carnegiea gigantea) auga tik rytiniame krante.
Iškiloji funkcija
Iškilosioms funkcijoms galioja Jenseno nelygybė. Bet kokiems x_1, x_2 ir skaičiui t\in[0,1]:
Taip pat jos tenkina Ermito-Adamaro nelygybę:
Jumos dykuma
Apžvalga
Piečiau Arizonos Jumos dykumos šiaurinėje Meksikoje yra Pinacate ugnikalnių sritis ir biosferos rezervatas, dalis Gran Desierto de Altar dykumos, kurie yra pietinė Jumos dykumos dalis.
Iškiloji funkcija
Kelios svarbios iškilosios funkcijos savybės yra:
Kita gimininga sąvoka yra įgaubtoji funkcija. Jos kirstinė visada turės būti žemiau grafiko (kalvos pavidalo funkcija, išlinkusi į viršų).
Kluchoro perėja
thumb|250px|Kluchoro perėjos apylinkių kraštovaizdžiai
Kluchoro perėja  – kalnų perėja Kaukazo kalnuose, Vandenskyros kalnagūbryje, tarp Rusijos (Karačiajų Čerkesija) ir Abchazijos. Aukštis – 2781 m. Praeina Suchumio karo kelias.
1942 m., per Antrąjį pasaulinį parką, Vermachto kariai keliems mėnesiams buvo užėmę Kluchoro perėją ir atsitraukė tik po vokiečių pralaimėjimo prie Stalingrado. Po 1992–1993 m. Abchazijos karo, perėja uždaryta.
Kūno raukšlėse
Kūno raukšlėse – 1970 m. sukurtas giallo stiliaus filmas.
Turinys
Bėgantis nuo policijos nusikaltėlis Paskalis, besislėpdamas miške, tampa liudininku, kaip jauna moteris, vardu Liusilė, užkasa savo vyro Andrė kūną.
Praeina keletas metų. Senoje pilyje gyvena Liusilė, jos sūnus Kolinas ir buvusio šeimininko duktė Falesė. Trijulė žudo visus pas juos apsilankančius svečius, o kūnus sunaikina rūsyje. Psichiškai nestabili Falesė įsitikinusi, kad ji nužudė savo tėvą Andrė, kurio kūno niekas nerado. Kai į svečius užsuka Andrė giminaitis, Falesė jį taip pat nužudo. Vėliau toks pat likimas ištinka dar kelis atvykėlius, kol galiausiai pasirodo Paskalis, reikalaujantis pinigų už savo metus trukusį tylėjimą.
ND Beltinci
Istorija
Ankstesniais metais (iki 2006 m.) gyvavo kitas klubas panašiu pavadinimu (NK Beltinci).
2006 m. įkurtas ND Beltinci. Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje.
Spalvinė gama
Mėlyna ir geltona spalvos.
Gražiškių apylinkė
Gražiškių apylinkė sovietmečiu buvo:
Varležeris (Rokiškio r.)
Varležeris arba Bedugnis – ežeras Lietuvoje, Rokiškio rajone, 3 km į pietus nuo Jūžintų, Jūžintų šilo šiaurinėje dalyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,13 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 114,7 m. Krantai žemi, užpelkėję, apaugę krūmais. Pakrantės kalvotos. Šiaurėje išteka upelis į Jūžinto ežerą (Šventosios upės baseinas). Į šiaurę įsikūręs ir Tomakaimio kaimas.
Audrelis
Audrelis – ežeras Lietuvoje, Rokiškio rajone, 6 km į pietryčius nuo Rokiškio, Varaščinos miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,53 km, plotis – iki 0,38 km. Altitudė 145,1 m. Krantai žemi, durpingi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Vakaruose išteka upelis į Laukupės upę (Nemunėlio upės intakas). Į šiaurę plyti Varaščinos durpynas.
Laidė (Įstras)
Laidė – upelis šiaurės Lietuvoje, Panevėžio ir Pasvalio rajone; Įstro dešinysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda Panevėžio rajone, Kerbušių kaimo laukuose, teka dirbamais laukais šiaurės kryptimi, ties rajono riba suka į vakarus, paskui į pietus, įteka į Įstrą 17,3 km nuo jo žiočių, ties Sereikoniais. Visa vaga reguliuota.
Gyvenvietės ties Laide: Kerbušiai, Puodžiūnėliai, Puodžiūnai, Preibiai, Lieknelis, Pumpėnai, Sereikoniai.
Vena (upė)
Vena  – upė tekanti Šaurės Vakarų Estijoje, Harju apskrityje. Upės ilgis siekia 64 km, baseino plotas – 316 km².
Upė išteka Nabalos kaimo apylinkėse. Įteka į Baltijos jūros Suomijos įlanką ties Vena-Jėsū kaimu.
Alytaus aerodromas
Alytaus aerodromas – gruntinis bendrosios aviacijos aerodromas, įsikūręs Alytaus mieste ant dešiniojo Nemuno kranto, nutolęs apie 1,5 km nuo Alytaus miesto centro.
Techniniai duomenys
Užima 102,5 ha plotą. Aerodromas atitinka 1A kategorijos reikalavimus ir naudojamas tik vizualiems skrydžiams dienos metu. Įrengtas vienas gruntinis kilimo-tūpimo takas, 17/35 (171/351°) (750 m x 60 m). Maksimali leidžiama orlaivio tūpimo masė – 5700 kg. Magnetinis nuokrypis +7° (2016 m.). Vertikalios ribos – 2500 pėdų nuo jūros lygio. Aerodromo oro erdvėje nustatytos 4 pilotavimo zonos.
Alytaus aerodromo šaukinys – „Nemunas Radijo” radijo dažnis 122,450 MHz.
Istorija
XX a. ketvirtame dešimtmetyje Alytaus įgulos šaudykloje buvo įrengtas atsarginis Lietuvos karo aviacijos aerodromas – 400×600 m dydžio aikštelė.
Po 1939 m. sutarties su Sovietų Sąjunga Alytuje įsikūrus sovietinės kariuomenės daliniams, buvusių ulonų kareivinių vietoje buvo pradėtas įrengti didesnis aerodromas. Darbai buvo baigti iki Vokietijos invazijos į SSRS.
1944 m. Alytaus aerodrome buvo dislokuotas ir kovos veiksmus vykdė SSRS naikintuvų pulkas „Normandija-Nemunas“. Iš čia prancūzų lakūnai beveik 2 mėnesius vykdė karines operacijas prieš fašistinę Vokietiją.
Sovietmečiu Alytaus aerodromu naudojosi civilinė aviacija. Buvo vykdomi reisai į Vilnių, Kauną, Klaipėdą, Palangą, Druskininkus. Keleivius skraidinančiais lėktuvais keliaudavo ir paštas.
Aerodromas funkcionalus ir šiandien, yra išlikęs senasis aerouosto pastatas, angarai, gruntinis pakilimo takas su betoniniu peronu. Šiuo metu priklauso Alytaus aeroklubui.
Šileikonių apylinkė
Šileikonių apylinkė sovietmečiu buvo:
Aldona Marija Urbonavičiūtė-Šatienė
Aldona Marija Urbonavičiūtė-Šatienė (1945 m. spalio 9 d. Kalvarijoje, Marijampolės apskrityje – 2022 m. sausio 13 d. ) – lietuvių pedagogė.
Biografija
Žaidė krepšinį VVPI merginų komandoje „Šviesa“. 1977–1998 m. dirbo Vilniaus universitete, buvo atsakinga už medicinos fakulteto studentų fizinį aktyvumą, gerą būsimų medikų sportininį parengimą ir pedagoginį auklėjimą. 1998–2006 m. dirbo Vilniaus pedagoginio universiteto Kūno kultūros bendrojoje katedroje.
Izoliacinė kalba
Izoliacinė kalba – žodyje tik labai ribotą morfemų skaičių galinti turėti kalba. Maksimalios izoliacinės struktūros kalbose žodžiai sudaryti tik iš vienos morfemos – šaknies, nesudaromi nei sudurtiniai žodžiai, nei junginiai su afiksais (priešdėliais, priesagomis, galūnėmis ar kitkuo). Šiuo atžvilgiu izoliacinės kalbos yra priešingos fleksinėms ir agliutinacinėms kalboms, kuriose žodžiai gali būti sudaryti iš keleto ar daugiau morfemų.
Kaitybos (linksniavimo, asmenavimo, laipsniavimo ar kt.) nėra, gramatinius ryšius lemia žodžių tvarka sakinyje.
Pavyzdys
Izoliacinėse kalbose ne tik kad nėra pagalbinių, žodžio ryšius sakinyje nurodančių, morfemų, bet ir matyti polinkis vengti pagalbinių žodžių, kurie atliktų šią paskirtį, todėl ypač svarbi žodžių tvarka sakinyje. Tad izoliacinėje kinų kalboje veiksnio ir tiesioginio papildinio santykis reiškiamas žodžių tvarka, pavyzdžiui:
Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis
thumb|Varšuvos stotis Peterburge thumb|[[Daugpilio geležinkelio tiltas|Tiltas Daugpilyje]] thumb|Apleistas geležinkelio ruožas [[Kabeliai|Kabelių apylinkėse]]
Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis driekėsi nuo Sankt Peterburgo iki Varšuvos. Carinės Rusijos vyriausybės suplanuotas 1851 m., pradėtas tiesti nuo Sankt Peterburgo 1852 m., 1524 mm vėžės geležinkelis pradėjo pilnai veikti 1862 m. pabaigoje. Tai buvo pirmoji geležinkelio linija dabartinės Lietuvos teritorijoje ir trečioji geležinkelio linija statybų pirmajame etape dabartinės Rusijos teritorijoje bei ketvirtoji linija Rusijos imperijoje.
Lietuvoje nutiestas 1859-62 metais. Neatsiejama Sankt Peterburgo - Varšuvos geležinkelio dalimi yra atšaka Lentvaris - Kaunas - Virbalis - Eitkūnai. Statant ir pastačius geležinkelį Lietuvoje ėmė kurtis daug gyvenviečių, jau esančios ėmė sparčiau vystytis, ilgainiui tapo svarbiais miesteliais ir miestais, administraciniais centrais.
Linija
Geležinkelis gana tiesiai linija jungė tuometinę Rusijos imperijos sostinę Sankt Peterburgą su Pskovu, Daugpiliu, Vilniumi, Gardinu, Balstoge ir personalinėje unijoje su Rusijos imperija buvusios Lenkijos Kongreso karalystės sostine Varšuva. Sankt Peterburgo−Varšuvos geležinkelio linijos ilgis buvo 1046 varstai, t. y. 1116 km. Geležinkelio atšakos Lentvaris - Kaunas - Virbalis - Eitkūnai ilgis - 162 varstai (173 km).
Istorija
thumb|350px|left|Geležinkelio schema su stočių kategorijomis ir atstumais nuo [[Vilniaus geležinkelio stotis|Vilniaus geležinkelio stoties. Nurodyti ir šalutiniai geležinkeliai (1862 m. duomenys). ]]
1851 m. Rusijos vyriausybė priėmė nutarimą dėl Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio tiesimo. Jo numatomas ilgis buvo 1250 km. Oficialiai kelio tiesimas pradėtas 1851 m. vasario 15 d. Prasidėjus Krymo karui 1853 m. darbai sustojo – iki to laiko buvo nutiestas ir pradėjo veikti Sankt Peterburgo–Gatčinos ruožas. Iš pradžių tiesimo darbus organizavo valstybė, o po Krymo karo atnaujinus geležinkelio tiesimą, jis buvo perduotas prancūzų kapitalo Vyriausiajai Rusijos geležinkelių bendrovei, kuri jį nutiesė ir valdė iki tol, kol geležinkelį išpirko Rusijos imperijos iždas. 1857 m. įsteigta Vyriausioji Rusijos geležinkelių bendrovė, kuriai priklausė geležinkelis. Bendrovės valdyba 1861 m. įsikūrė Sankt Peterburge.
Visame kelyje Daugpilis−Vilnius−Gardinas su atšaka Lentvaris−Kaunas−Kybartai žemės darbai pradėti 1859 m. gegužės 1 d. 1860 m. rudenį kelias Daugpilis−Vilnius jau buvo nutiestas – geležinkelio linija ėjo pro Dūkštą, Ignaliną, Vilnių, Lentvarį ir Varėną su atšaka nuo Lentvario pro Kauną į Kybartus, taip pasiekiant tuometinės Prūsijos sieną.
Pirmasis traukinys inauguraciniu reisu iš Daugpilio į Vilnių atvyko 1860 m. rugsėjo 17 d. 1861 m. balandžio 11 d. atidarytas nuolatinis traukinių eismas tarp Kauno (laikinosios stoties Aleksote, nes tiltas per Nemuną dar nebuvo baigtas) ir Rytų Prūsijos (Eitkūnų). Taip pat buvo organizuotas diližanų maršrutas Daugpilis–Kaunas. Tokiu būdu keleiviai galėjo keliauti iš Peterburgo į Kauną, Virbalį ir toliau į Vakarų Europą.
1862 m. kovo 15 d. atidarytas nuolatinis traukinių eismas iš Daugpilio iki Lentvario, o gegužės 10 d. iš Lentvario iki Virbalio. Laikinasis eismas tarp Varšuvos ir Balstogės pradėtas 1862 m. gegužės 6 d., kiek vėliau pratęstas iki Gardino. Laikinasis eismas tarp Vilniaus (tiksliau tarp Lentvario) ir Varšuvos buvo pradėtas 1862 m. rugsėjo 6 d. Nuolatinis eismas visa geležinkelio linija nuo Sankt Peterburgo iki Varšuvos pradėtas 1862 m. gruodžio 15 (27) d.
Trumpa techninė charakteristika. Geležinkelio pylimas ir visi tiltai, išskyrus tiltą per Dauguvą, visame linijos ilgyje įrengti dviems keliams, tačiau pradžioje buvo paklotas tik vienas kelias. Kaune ir ties Vilniumi Paneriuose įrengti du geležinkelio tuneliai, pirmieji Rusijos imperijoje. Tiesiant geležinkelį įrengta keletas viadukų per kelius ar plento viadukų per geležinkelį. Kadangi geležinkelį tiesė Prancūzijos kapitalo bendrovė, dalis techninių sprendimų ir eismo organizavimo tvarkos buvo perkelti iš Prancūzijos geležinkelių. Pagrindinis jų - traukinių eismas kairiąja puse.
thumb|[[Varšuva|Varšuvos fabrike Lilpop, Rau et Comp pagamintas pašto vagonas gabenamas į Varšuvos-Peterburgo geležinkelį (1870 m.)]]
Kelionė iš Peterburgo į Vilnių trukdavo beveik 19 valandų, iš Vilniaus į Kauną apie 2 val. 30 min. Palei Sankt Peterburgo−Varšuvos magistralę Lietuvoje buvo pastatyta per dvi dešimtis geležinkelio stočių, išaugo nauji tarnybiniai pastatai ir geležinkelininkų gyvenvietės. Kai kurie miestai ir geležinkelio stotys, pavyzdžiui, Ignalina, Kaišiadorys, išaugo, galima sakyti, tuščioje vietoje. Kiti, kaip ir Švenčionėliai, smarkiai išsiplėtė ir savo reikšmingumu tuomet nustelbė dabartinį rajono centrą Švenčionis.
1894 m. sausio 1 d. iš finansinių problemų kamuojamos Vyriausiosios Rusijos geležinkelių bendrovės Rusijos imperijos valstybės iždas išpirko Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį, bendrovės valdybos funkcijas perėmė Susisiekimo kelių ministerija, o Vyriausioji Rusijos geležinkelių bendrovė buvo panaikinta. Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis, valdomas valstybės, eksploatavo strateginės paskirties Varėnos–Alytaus–Suvalkų–Gardino liniją. 1907 m. prie Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio buvo prijungti Rygos–Tosno, Tapsės–Valkos, Pskovo–Rygos, Pytalovo–Sitos ir Kegelio–Hansalio geležinkeliai ir bendras jungtinis geležinkelis pavadintas Šiaurės Vakarų geležinkeliu – taip jis vadinosi iki 1915 m. įvykusios kaizerinės okupacijos.
Pirmojo pasaulinio karo metu vokiečių okupacinės pajėgos užimtoje teritorijoje perkalė geležinkelio vėžę iš rusiškos (1524 mm) į standartinę (1435 mm). Standartinis vėžės plotis nuo to laiko iki šių dienų išliko Lenkijoje. Po Pirmojo pasaulinio karo Sankt Peterburgo - Varšuvos geležinkelis atiteko Tarybų Rusijai (nuo 1924 m. TSRS), Latvijai, Lietuvai ir Lenkijai. 1939 m. TSRS užimtose teritorijose ir Lietuvoje (nuo 1940 m. pabaigos) prasidėjo geležinkelio perkalimas atgal į rusišką vėžę, tačiau iki užpuolant Vokietijai, jis nebuvo baigtas. Vokietijos okupuotoje teritorijoje geležinkelio vėžė vėl buvo pakeista į standartinę. Vejant nacistus, geležinkelio vėžė vėl buvo keičiama į rusišką. Tarp Gardino ir Geniušių (Lenkija) yra nutiesti ir rusiškos, ir standartinės vėžės keliai.
Po Antrojo pasaulinio karo geležinkelis atiteko TSRS ir Lenkijos Liaudies Respublikai. Po TSRS iširimo Tarybų Sąjungos geležinkelio ruožai atiteko Rusijos Federacijai, Latvijai, Lietuvai ir Baltarusijai. Nepaisant pasaulinių karų, padalinimų atskiroms valstybėms, geležinkelis veikė visame savo ilgyje, eismas nutrūkdavo tik dėl karo veiksmų ar iki tol, kol buvo atstatyti sugriauti ruožai, išskyrus ruožą Vievis - Lazdėnai tarpukaryje iki 1938 m. Nuo 2003 m. pagrindinė geležinkelio linija nebeveikia visame savo ilgyje: Lietuvoje ruožas nuo Marcinkonių iki sienos su Baltarusija užkonservuotas. Rusijoje Sankt Peterburgo Varšuvos stotis uždaryta 2001 m. Dar 7-ajame XX a. dešimtmetyje dalis paskutinio tarpstočio tuomet Leningrado miesto teritorijoje buvo demontuota, nukreipiant eismą linija, vedančia į Baltijos stotį, bei nutiesiant jungiamuosius kelius su Varšuvos stotimi.
Buvusi Sankt Peterburgo - Varšuvos geležinkelio linija yra elektrifikuota atskiruose jos ruožuose. Pirmoji linijoje dar 1938 m. elektrifikuota (1,5 kV pastovios srovės) buvo Gatčinos stotis, tačiau elektrifikacija ją kaip mazginę stotį pasiekė iš kitos geležinkelio linijos. Lenkijoje 1952 m. buvo elektrifikuotas Varšuvos Vilenskos - Tluščo ruožas (3 kV pastovios srovės). Tarybų Sąjungoje 1966 m. buvo elektrifikuotas (3 kV pastovios srovės) ruožas Gatčina - Siverskaja, įskaitant ir Gatčinos stoties elektrifikacijos konversiją į 3 kV. 1967 m. pastovia srove elektrifikuotas ruožas nuo Leningrado iki Gatčinos, o 1971 m. elektrifikacija pratęsta iki Lugos. Kitas elektrifikacijos etapas susijęs su elektrifikacija Lietuvoje. 1975 m. kintama 25 kV srove elektrifikuotas ruožas Vilnius - Kaunas, įskaitant ir Lentvario - Senųjų Trakų (taip pat atkarpa iki Trakų) ruožą, o 1978 m. elektrifikuotas Vilniaus - Naujosios Vilnios ruožas. Lenkijoje 1981 m. elektrifikuota linijos dalis tarp Tluščo ir Lochuvo, 1982 m. tarp Lochuvo ir Malkinios, o 1983 m. elektrifikacija pasiekė Balstogę. 1986 m. elektrifikuotas ruožas nuo Balstogės iki Kužnicos. 1989 m. buvo paskutinis elektrifikacijos etapas buvusioje Sankt Peterburgo - Varšuvos linijoje: 3 kV pastovia srove elektrifikuotas ruožas nuo Kužnicos iki Gardino (tik 1435 mm vežės kelias).
2013-2016 m. buvusio Sankt Peterburgo - Varšuvos geležinkelio ruožas Kazlų Rūda - Kaunas tapo geležinkelio Rail Baltica linijos dalimi, o 2019-2021 m. jos dalimi tapo ir ruožas Kaunas - Palemonas. Rail Baltica linijos tiesimo metu lygiagrečiai rusiškos vėžės keliams nutiestas standartinės (1435 mm) vėžės kelias.
Stotys Lietuvoje
Tik nutiesus Peterburgo–Varšuvos geležinkelį, dabartinėje Lietuvos teritorijoje buvo įrengtos šios stotys:
Vėliau, iki 1915 m. įrengtos stotys – Alytaus GS, Artilerijos GS, Kaišiadorių GS, Naujosios Vilnios GS, Poteronių GS, Simno GS, Šeštokų GS.
Naminis šeškas
Naminis šeškas (Mustela putorius furo) - tai prijaukintas juodasis šeškas, dažnai dar vadinamas miškiniu šešku gyvūnas.
Fizinė charakteristika
Naminiai šeškai subręsta vienerių metų. Patelė sveria nuo 0,3 iki 1,1 kg. Patinai gali sverti nuo 0,9 iki 2,7 kg.
Patelių kūno ilgis dažniausiai būna 33-35,5 cm, o patinų - 38-40,6 cm. Apytikslis šeško uodegos ilgis būna 7,6-10 cm.
Šeškai nėra ilgaamžiai. Geromis namų sąlygomis jos sulaukia 8-10 metų. Gamtoje vidutinis šeškų amžius siekia nuo 0,8 iki 1,8 metų, maksimaliai - 6-8 metus.
Baltakailiai šeškai nėra graužikai. Sistemiškai jie yra tarp kačių ir šunų, nors artimesni šunims.
Blue-eyed soul
Blue-eyed soul (liet. Mėlynakių soulas; dar žinomas kaip White soul, liet. Baltasis soulas ) – baltaodžių atlikėjų atliekamos ritmenbliuzo ir soulo muzikos požanris. Šį žargoną išgarsino septintojo dešimtmečio žurnalai, tokie kaip „Life“, bandydami apibūdinti muziką, kuriamą populiarumą besiskinančių baltaodžių atlikėjų kaip „The Righteous Brothers“, Barry McGuire bei „Sonny & Cher“, kurie perėmė kai kurias soulo muzikos atlikėjų manieras ir stilių. Nepaisant to, kad dauguma anuometinių ritmenbliuzo muziką leidžiančių JAV radijo stočių grodavo tik juodaodžių kuriamą soul muziką, kai kurios iš jų ėmė leisti ir baltaodžių muziką, jei tik ji turėdavo soulo muzikos skambesį ar emociją.
Juodasis paukštis
Juodasis paukštis – 1975 m. JAV sukurta veiksmo komedija, klasikinio 1941 m. film noir „Maltos sakalas“ tęsinys.
Blue-eyed soul
1960–1970 m.
miniatiūra|195x195px|„[[The Righteous Brothers“ – vieni pirmųjų šio požanrio atlikėjų]]Manoma, kad Filadelfijos radijuje dirbęs didžėjus Georgie Woods buvo pirmasis, 1964 m. ištaręs frazę „blue-eyed soul“, bandydamas apibūdinti populiarėjančią „The Righteous Brothers“ dueto muziką. Vėliau slengas imtas taikyti ir bet kuriam kitam baltaodžiui atlikėjui, kurio muziką nuspręsta groti R&B radijo stotyse. Atsižvelgdami į tokias kalbas, „The Righteous Brothers“ savo 1964 m. išleistą albumą pavadino „Some Blue-Eyed Soul“. Pasak šio dueto nario Bill Medley, R&B muzikos radijo stotys pasikvietę juos dėl interviu, nustebdavo sužinoję, jog grupę sudaro baltaodžiai. Vienas didžėjų (veikiausiai Georgie Woods) praminė juos "savo mėlynakiais soul'o broliais", kas tapo savotišku signalu auditorijai, besiruošiančiai išgirsti jų muziką. Kartu su savo hitu „You've Lost That Lovin' Feelin'“ jiedu ėmė keisti požiūrį į naujas muzikines kryptis, leisdami baltaodžių kuriamai soul muzikai plėstis ir populiarėti. „Blue-eyed soul“ buvo vadinama ir vėliau pasirodžiusių atlikėjų kuriama muzika, tarp kurių buvo „Sonny & Cher“, Tom Jones, Barry McGuire ir kiti.
Neskaitant datos, laikomos baltaodžių soul muzikos išgarsėjimu, panaši muzika buvo pasirodžiusi kiek anksčiau. Štai atlikėja Timi Yuro, dar ankstyvajame septintajame dešimtmetyje atliko dainas, kurios vokalinei technikai ir repertuarui įtakos padarė afroamerikiečių atlikėjai, tokie kaip Dinah Washington.
Juodasis paukštis
Turinys
Kai San Fransisko privatus detektyvas Semas Speidas miršta, jo sūnus Semas jaunesnysis paveldi savo tėvo agentūrą, įskaitant sarkastišką sekretorę Efę Perin, tačiau verslas jam sekasi prastai.
Blue-eyed soul
1960–1970 m.
Gospelo muzikos vokalo įkvėpto Lonnie Mack kūryba irgi buvo laikoma „blue-eyed soul“. O grupės „The Rascals“ stilius turėjo soul muzikos atspalvį, kurio suteikė jos narys Felix Cavaliere. Dainininkė Chris Clark tapo pirmąja baltaode atlikėja, kurios daina „Love's Gone Bad“ tapo ritmenbliuzo muzikos hitu. 1969 m. Kiki Dee tapo pirmąja britų atlikėja, pasirašiusi kontraktą su „Motown“. Michael Sembello – muzikantas išgarsėjęs su 1983 m. hitu „Maniac“, dar būdamas 17 m. paliko namus, kad galėtų pasinerti į koncertines gastroles su soul muzikos atlikėju Stevie Wonder, taip pat atliko ir parašė daugybę soul kūrinių atlikėjams Brian McKnight, David Sanborn, Bill Champlin, Bobby Caldwell, įskaitant pačiam Wonderiui.
Juodasis paukštis
Turinys
Šv. Jono ligoninės narys pateikia Semui pasiūlymą parduoti jam tėvo turėtą Maltos sakalo kopiją. Vėliau su panašiu pasiūlymu į jį kreipiasi ir Vilmeris Kukas, tačiau jis netrukus nužudomas. Semas susipažįsta su Ana Kemidova – gražia paslaptinga ruse, kurios tėvas generolas kadaise turėjo tikrąją Maltos sakalo statulėlę. Ši taip pat trokšta gauti Semo turimą kopiją, kaip ir Litvakas, nykštukas nacis, kuriam padeda keletas smogikų iš Havajų. Seklys pradeda įtarti, kad jo turima Maltos sakalo statulėlė iš tiesų yra ne falsifikatas.
Pagrindiniai aktoriai
Lee Patrick ir Elisha Cook Jr. tuos pačius personažus įkūnijo ir 1941 m. filme „Maltos sakalas“.
Boyzone
Boyzone – airių pop grupė iš Dublino, susikūrusi 1993 m. Grupę sudarė penki atlikėjai: Keith Duffy, Stephen Gately, Mikey Graham, Ronan Keating ir Shane Lynch. „Boyzone“ išsiskyrė 2000 m., tačiau atsikūrė 2008 m. Sekančiais metais mirė grupės narys Stephen Gately. 2019 m. grupė išsiskyrė darkart. Per savo gyvavimo laikotarpį grupė išleido septynisstudijinius albumus ir visame pasaulyje pardavė per 25 milijonus įrašų.