cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tindastóll (moterys)
Istorija
2018 m. sezone tapo 2. deild kvenna (trečia pakopa) nugalėtojomis.
2019 m. debiutavo 1. deild kvenna (antra pakopa). 2020 m. žaidė antroje pakopoje ir tapo nugalėtojomis.
2021 m. gegužės 5 d. debiutavo aukščiausioje lygoje. Rungtynėse su reikjaviko klubu baigėsi lygiosiomis 1:1.
Anglų ragas
thumb|Anglų ragas Anglų ragas, arba altinis obojus – muzikos instrumentas, chromatinis dvigubą liežuvėlį turintis aerofonas. Maždaug pusantro karto ilgesnis už obojų, groja kvinta žemiau nei šis giminingas instrumentas, transponuoja F. Labiausiai paplitęs kaip simfoninio orkestro instrumentas, kur jam dažniausiai priskiriamas solinis vaidmuo. Turi apie 20 skylučių, uždengtų vožtuvėliais. Diapazonas es(e)–b2. Sukonstruotas XVIII a. pirmoje pusėje. Simfoniniame orkestre naudojamas nuo XIX a. pirmos pusės.
Koncertų anglų ragui yra parašę šie kompozitoriai: William Alwyn, Emmanuel Chabrier, Aaron Copland, Miguel del Aguila, Gaetano Donizetti (Concertino in G major), Arthur Honegger (Concerto da camera), Gordon Jacob, Aaron Jay Kernis, James MacMillan, Walter Piston, Ned Rorem, Peter Seabourne, Jean Sibelius, Jack Stamp, Ermanno Wolf-Ferrari.
Tap pat kamerinės muzikoms anglų ragui yra parašę Igoris Stravinskis (Pastorale). Liudvikas van Bethovenas, Josef Triebensee.
Iš Baltijos šalių kompozitorių koncertą anglų ragui su orkestru yra parašęs latvių kompozitorius Peteris Vaskas, estų kompozitoriai Kalevas Kuljusas ir Nilsas Remusaras.
Adomas Vaitilavičius
Adomas Vaitilavičius (1915 m. vasario 6 d. Nausėduose, Vokietijos imperija – 1996 m. gruodžio 19 d. Vilniuje) – gydytojas, mikrobiologas, esperantininkas, vertėjas, rašytojas.
Farerų futbolo varžybos 2022 m.
Farerų futbolo varžybos 2022 m.
2022 m. Supertaurė
-
Hatų kalba
Hatų kalba – išnykusi senovinė kalba, III–II tūkstm. pr. m. e. vartota tuometinių Mažosios Azijos gyventojų hatų. Šios kalbos ir tautos pavadinimas suteiktas pagal Hato miestą.
Istorija
Tai seniausia žinoma kalba, vartota Mažojoje Azijoje. Jos vartojimo erdvė apėmė daugiausia vidurinę pusiasalio dalį, aplink Hato (Hatušos) miestą. Apie XVIII a. pr. m. e. kraštą užkariavo indoeuropiečiai, vėliau pagal hatus pavadinti hetitais. Jiems valdant hatų kalba nunyko, bet nemažai skolinių pateko į hetitų kalbą.
Pavyzdžiai
Žinoma keletas hatų žodžių; pvz.: alef („šneka“), ashaf („dievas“), fa-zari („žmonija, liaudis“), fel („namas“), findu („vynas“), fur („žemė“), hilamar („šventykla“), katte („karalius“), pinu („vaikas“), zari („mirtingasis“).
Otaku
thumb|right|300px|[[Tokijas|Tokijo rajonas Akihabara laikomas otaku traukos centru]] Otaku  – japonų kalbos terminas, skirtas apibūdinti žmones, entuziastingai besidominčius tam tikrais dalykais. Paprastai terminas taikomas kalbant apie anime ir manga fandomą. Terminą 1983 m. savo esė žurnale „Manga Burikko“ sugalvojo straipsnių autorius Akio Nakamori. Žodis otaku gali būti pavartojamas menkinamąja prasme, kurios negatyvumas kyla iš stereotipų apie otaku subkultūrą, nors pastaruoju metu termino reikšmė nebekelia tokių negatyvių asociacijų.
Otaku subkultūra yra viena pagrindinių temų, nagrinėjamų įvairiuose anime ir manga kūriniuose, dokumentikos srityje ir akademiniame diskurse. Subkultūros kilmės šaknys siekia XX a. 9-ąjį dešimtmetį, kuomet dėl besikeičiančių visuomenės mentalitetų ir Japonijos mokyklose puoselėjamų otaku bruožų tokie asmenys tapo socialiai atstumtais. Subkultūros iškilimas sutapo su anime bumu, pasirodžius tokiems kūriniams kaip „Mobile Suit Gundam“ ir vėliau sekusiu konvento „Comic Market“ išpopuliarėjimu. Otaku apibrėžimas su laiku tapo sudėtingesnis. Dabar otaku, be anime ir manga, priskiriami ir fotografijos, automobilių, scenos dievaičių ir elektronikos gerbėjai. Apskaičiuota, kad otaku daromas poveikis ekonomikai vertinamas 2 trln. jenų (18 mlrd. JAV dol.).
Vartojimas
Šiuolaikinės japonų kalbos slenge terminas otaku dažnai siejamas su asmenimis, obsesiškai besidominčiais kokiu nors dalyku ar užsiimančiais intelektiniu pomėgiu ir neretai stokojančiais socialinių įgūdžių (vadinamaisiais „moksliukais“), ir vartojamas menkinamąja prasme. Tačiau terminas sietinas su bet kokio objekto, temos, hobio ar pramogų formos fanais. Paprastai asmenys yra įvardijami tokiu žodžiu sprendžiant iš jų elgsenos; daugelis žmonių tokius asmenis regi kaip nesugebančius pritapti prie socialinės tikrovės.
Subkultūra
Morikawa Kaichirō identifikuoja otaku kaip savitą japonų subkultūrą, švietimo sistemos ir visuomenės produktą. Japonijos mokyklose vyrauja klasių struktūra su funkcijomis, primenančiomis kastas, bet klubai visuomenės hierarchijoje yra išimtis. Tokiuose klubuose studentai gali nevaržomai užsiiminėti savo pomėgiais ir juos puoselėti, o tai, savo ruožtu, ugdo otaku visuomenę. Antra, vertikali struktūra Japonijos visuomenėje identifikuoja individų vertę pagal tai, kaip jiems pasisekė gyvenime. Iki vėlyvojo XX a. 9-ojo dešimtmečio neatletiški ir nepatrauklūs vyrai susitelkdavo ties mokslais, tikėdamiesi įgyti gerai apmokamą darbą, vesti ir taip pagerinti savo socialinę padėtį. Tie, kuriems kelią į sėkmę pastodavo socialinių įgūdžių stoka, visą dėmesį sutelkdavo į savo pomėgius, dažnai jais užsiimdami ir būdami suaugę ir tokiu būdu dar labiau prisidėdami prie otaku subkultūros sukūrimo.
Dar iki atsirandant termino apibrėžimui, stereotipiniai subkultūros bruožai buvo identifikuoti 1981 m. darbe Fan Rōdo apie „kultūros klubus“. Ten tokie asmenys buvo įvardyti kaip įnikę į anime, vadinamąją kontrkultūrą, pasirodžius mokslinės fantastikos kūriniams, tokiems kaip „Mobile Suit Gundam“. Tokie kūriniai skatino beatodairišką domėjimąsi jų detalėmis ir privedė prie to, kad anime tapo saviraiškos terpe nepopuliariems studentams, iš kurių išaugo fanų bendruomenė. thumb|right|150px|[[Kawaii stiliaus kambarine persirengusi mergina reklamuoja maid café tipo kavinę]]
Sambūrio vietos
Tokijo rajonas Akihabara, kuriame yra kavinių su padavėjomis, persirengusiomis anime veikėjais (žr. cosplay), garsėja kaip žymus otaku traukos centras. Akihabaroje yra per tuziną parduotuvėlių, kuriose prekiaujama anime, manga, retro kompiuterinių žaidimų, veikėjų figūrėlių, kortų žaidimų ir kitokia produkcija.
Potipiai
Yra skirtingų terminų skirtingiems otaku tipams apibūdinti, pvz., Fujoshi (腐女子, pažodž. „sugedusi mergina“), save pašiepiantis, menkinantis japonų k. terminas, skirtas apibūdinti merginas, kurias domina yaoi – fikcijos žanras, orientuotas į homoseksualių vyrų santykius. Reki-jo terminas apibūdina merginas, kurios linkusios domėtis Japonijos istorija. Kai kurie terminai nurodo į tam tikras vietas, pvz., Akiba-kei reiškia „Akihabaros stilius“ ir taikomas kalbant apie asmenis, kuriems gerai žinoma Akihabaros kultūra. Wotagei arba otagei (ヲタ芸 ar オタ芸) vartojami, kai kalbama apie gestų džiaugsmui išreikšti vaizdavimą. Kiti terminai, kaip antai Itasha (痛車) apibūdina automobilius, išpuoštus fiktyviais veikėjais, ypatingai bishōjo ar eroge žaidimų žanrų veikėjais.
Medijose
Anime ir manga otaku tema nagrinėjama daugelyje savikritiškų kūrinių, kaip, pvz., „Otaku no Video“, kur pačios studijos „Gainax“ personalas veda pašaipaus stiliaus dokumentinį interviu gyvai apie otaku subkultūrą. Kituose kūriniuose, kaip kad „Genshiken“ ir „Comic Party“, otaku subkultūra vaizduojama ne tokiu kritišku kampu. Anime „Welcome to the N.H.K.“, be otaku, nagrinėjamos ir kitos populiarios subkultūros bei tokios socialinės temos kaip hikikomori ir NEET.
Apolda
Apolda  – miestas vidurio-rytų Vokietijoje, Tiuringijoje, 15 km į šiaurės rytus nuo Veimaro, netoli Ilmo upės (Zalės baseinas). Lengvoji (tekstilės, trikotažo), odos apdirbimo, tiksliosios mechanikos ir optikos, chemijos, baldų, maisto pramonė. Veikia mezginių, varpų muziejai.
Apoldoje yra XII a. Šv. Martyno bažnyčia (turi romanikos, gotikos, baroko elementų), XIX a. vėlyvosios gotikos bažnyčia, XVI a. vid. renesansinė rotušė, XVI–XVII a. pilis.
Istorija
Apolda rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1119 m. Vėliau miestas priklausė Jėnos universitetui. Nuo XVI a. pab. Apolda tapo svarbiu mezgimo amatų, o nuo XVII a. pab. – kojinių mezgimo centru. Šie verslai klestėjo iki XVIII a. pab. Vėliau svarbiausiu objektu tapo varpų liejykla (joje nukaltas didžiausias laisvai kabantis varpas pasaulyje, kuris yra Kelno katedroje).
Marijonas Sviechovskis
Marijonas Sviechovskis, (1882 m. gegužės 29 d. Kairiškėje, dab. Raseinių rajonas – 1934 m. spalio 26 d. Kaune) – Lenkijos valstybės ir visuomenės veikėjas, žurnalistas, masonas.
Biografija
Gimė Žemaitijos dvarininkų šeimoje, valdžiusių žemes Šešuvies–Žalpės upių slėniuose ir garsėjusių pasiekimais pienininkystėje. M.Sviechovskis mokėsi Šiaulių gimnazijoje kartu su būsimomis iškiliomis Lietuvos asmenybėmis: Konstantinu Šakeniu, Mykolu Biržiška, Jurgiu Čiurliu. Kartu su Zigmu Žemaičiu studijavo matematiką Odesos universitete, vėliau – Krokuvos universitete. Bandė patraukti lietuvių studentus lenkų tautinio atgimimo idėjomis. 1918 m. dalyvavo lenkų kariškių kovose dėl Lvovo. Po to apsigyveno Varšuvoje, vadovavo Rytinių žemių generalinio komisariato Tautybių skyriui. 1919 m. Juzefui Pilsudskiui įteikė memorandumą, kuriame teigė, kad reikia nedelsiant pasiųsti lenkų kariuomenę į etnografinę Lietuvą. Generolui Liucijui Želigovskiui užėmus Vilnių, persikėlė į šį miestą ir dirbo Vidurinės Lietuvos kariuomenės vado civilinėje kanceliarijoje. Priklausė Kauno žemės laikinajam politiniam komitetui. Kartu su St.Nekrašu keliomis kalbomis išleido Buvusios LDK tautų gyvenamų teritorijų ir politinį žemėlapį, kuriuo bandė pagrįsti siūlomą bendros Lietuvos–Lenkijos valstybės modelį. Buvo išrinktas į Vidurinės Lietuvos seimą, o 1922 m. ir į Lenkijos Steigiamąjį suvažiavimą. 1923–27 m. Vilniuje redagavo laikraštį „Głos Wilna“, vadovavo Informacijos biurui WBI.
Nuo 1927 m. vėl gyveno ir dirbo Varšuvoje: Vidaus reikalų ministerijos tautybių skyriuje, po metų – Tautybių reikalų tyrimo instituto direktoriumi, Ministrų Tarybos Prezidiumo referentu tautybių reikalams. Rašė straipsnius į lietuviams nepalankų ketvirtinį žurnalą „Sprawy Narodowościowe“. Jo propaguojama unijinės Lietuvos–Lenkijos valstybės idėja to meto Varšuvoje jau ėmė blėsti. Kartais užtardavo Vilniaus krašto lietuvius, kai į jį buvo kreipiamasi. M.Smiechovskis buvo renkamas ir į Pasaulio lenkų sąjungos vadovaujančius organus.
Gavęs Lietuvos Respublikos vizą, vasaromis lankydavosi gimtosiose vietose Žemaitijoje. 1934 m. prie Žiežmarių pateko į automobilių avariją, sužeistas gydėsi Dr.Zacharino klinikose Kaune, bet įsisenėjusi tuberkuliozė nebeleido pasveikti. Buvo palaidotas gimtinėje, dalyvaujant Vilniaus universiteto rektoriui Vitoldui Stanevičiui, senatoriui Bronislovui Kržižanovskui, „Kurier Wileński“ redaktoriui Kazimierui Okuličiui ir kt. atvykusiems iš Lenkijos aukštiems svečiams.
FC Agro-Goliador Chișinău
Kišiniovo „Agro-Goliador“ – buvęs Moldavijos futbolo klubas iš Kišiniovo.
Nyderlandų futbolo varžybos 1964–1965 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1964–1965 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Lenkijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Finalo rungtynės
---
Teserarijus
Teserarijus – sargybos vadas Romos armijos centurijoje. Teserarijai organizuodavo stovyklos kampanijų metu ar forto, sudarant jo įgulą, naktines sargybas. Jie privalėdavo gauti iš vado sargybos slaptažodžius ir juos saugoti.
Kiekvienoje centurijoje būdavo po vieną teserarijų. (Wilkes, 1972). Jie veikdavo kaip opcionų pavaduotojai. Savo funkcijomis jie atitikdavo dabartinių kariuomenių puskarininkius.
Teserarijaus alga būdavo pusantro karto didesnė už standartinę legionieriaus algą, todėl teserarijai būdavo priskiriami seskviplikarijams ( 'pusantros algos vyrai').
Katė (1977 filmas)
Katė – 1977 m. Italijoje sukurta detektyvinė komedija.
Stanislava Nerutė Kligienė
Stanislava Nerutė Kligienė (1944 m. kovo 3 d. Kinderiuose, Kupiškio raj. – 2011 m. birželio 18 d. Molėtų raj.) – Lietuvos mokslo premijos 2008 m. laureatė už 1995–2007 m. darbų ciklą „Informacinės technologijos lietuvių kalbai ir kultūrai“ (su bendraautoriais). Apgynė matematikos mokslų daktarės disertaciją apie statistinių modelių parametrų staigaus pokyčio taško radimą, klaidos tikimybės vertinimą (1973 m.). Tobulinosi informacinių technologijų ir skaitmeninės leidybos temomis, 1996–2007 m. baigė įvairius tarptautinius kursus Sofijoje (Bulgarija), Prahoje (Čekija), Los Andžele (JAV), Varšuvoje (Lenkija), Maltoje. Mokslinių interesų sritys: atsitiktinių sekų statistinė analizė, tikimybių teorijos taikymai, skaitmeninių saugyklų kokybės vertinimo metodai.
Vadovėlio „Atsitiktinių sekų statistinė analizė“ autorė (1998 m.), vadovavo daugiau kaip 20 kultūros paveldo interneto svetainių sukūrimui. Dalyvavo kuriant skaitmeninę J. Basanavičiaus biblioteką www. knygadvaris. lt, įgyvendinant ENRICH – ES programos „eContentPlus“ projektą, skirtą Europos senųjų rankraščių skaitmeninių saugyklų pasiekiamumui gerinti (2007–2009 m.), projektą „Lietuvos MA bibliotekos saugyklų lobiai, pasiekiami www.musicalia.lt“ (projektas tapo nugalėtoju konkurse „Geriausio el. turinio projektas“, 2007 m.).
Kazbiejų tiltas
left|200px|thumb|Kapas prie tilto
Kazbiejų tiltas – Senajame Gardino plente esantis vieno tarpatramio santvarinis tiltas per Vokę. Pavadinimas kilęs nuo apie 1,3 km į vakarus esančio Kazbiejų kaimo. Rytinėje pusėje nuo tilto įsikūrusi Naujakiemio gyvenvietė. Greta jo įrengta poilsio zona. Tiltas vienpusio eismo, kol nebuvo 2018 m. kovo mėn. uždarytas transportui, eismas buvo ribojamas iki 3 tonų ir 3 metrų aukščio automobiliams. Jo važiuojamoji dalis ir šaligatviai – mediniai.
Istorija
left|150px|thumb|Tilto atrama
Tiltas spėjamai pastatytas XX a. 4 deš. viduryje, iki Antrojo pasaulinio karo, jis buvo pagamintas Lenkijos bendrovėje „Spółka akcyjna wielkich piecach i Zakładów Ostrowieckich“.
2018 m. tiltas įrašytas į Kultūros vertybių registrą, unikalus objekto kodas. Tyrimo metu nustatyta, kad stačiakampio plano betoninės dviejų pakopų krantinės atramų-ramtų, kampuose sutvirtintų metaliniais kampainiais, būklė bloga, taip pat plieninės kniedytos perdangos, susidedančios iš 2 briaunotų arkinių santvarų, sijų, ir ryšių būklė daugiausia bloga, daugiakampių santvarų viršutinės dalies būklė patenkinama. Medinio pakloto konstrukcijos, sudarytos iš skersai klotų tašų ir važiuojamosios dalies medinių lentų, būklė bloga, keturių plieninių atraminių guolių būklė patenkinama.
Serafín Zubiri
Serafín Zubiri (tikrasis vardas – Serafín Lizoain Vidondo; g. 1964 m. balandžio 20 d. Pamplonoje, ​​Ispanijoje) – ispanų dainininkas, kompozitorius ir pianistas.
Biografija
Zubiri yra aklas dainininkas ir pianistas, du kartus atstovavo Ispanijai „Eurovizijos“ dainų konkurse. Iki 1987 m. buvo grupės Equus vokalistas. 1992 metais jis įrašė ispanų garso takelį „Disney“ kino filmui „Gražuolė ir pabaisa“ (Beauty and the Beast). Tais pačiais metais jis dalyvavo 1992 m. Eurovizijoje su balade „Todo esto es la música“. 2000 metais jis laimėjo Eurocanción 2000 konkursą, kurį organizavo TVE ir atstovavo Ispanijai 2000 m. Eurovizijoje, vykusioje Stokholme, su daina „Colgado de un sueño“.
Kazbiejų tiltas
Istorija
2018 m. kovo mėn. Vilniaus savivaldybės administracija paskelbė, kad tiltas nerestauruotas daugiau kaip 80 metų, ir ketinama jį nugriauti dėl avarinės būklės, o jo vietoje pastatyti platesnį dvipusio eismo gelžbetoninį tiltą, kuriuo galėtų važiuoti sunkiasvorės mašinos. Kovo 24 d. tiltas uždarytas. Kovo 26 d. tiltą bandyta pradėti demontuoti, bet vietos gyventojai pasipriešino darbininkams.
Bachčisarajaus rūmai
Bachčisarajaus rūmai – Krymo chanų rūmai Bachčisarajuje, Krymo autonominėje respublikoje, Ukrainoje, 30 km į pietvakarius nuo Simferopolio. Rūmuose įrengta muziejinė Krymo viduramžių istorijos ir Krymo totorių tautos kultūros ekspozicija. Nuo 2003 m. muziejus pretenduoja tapti UNESCO paveldo objektu. miniatiūra|160px|left|Ašarų fontanas
Architektūra
Rūmų kompleksas užima 4,3 ha teritoriją. Kompleksui priklauso šiauriniai ir pietiniai vartai, svitos korpusas, rūmų aikštė, pagrindinis korpusas, chano virtuvė ir arklidė, biblioteka, sakalų bokštas, chano mečetė, Persijos sodas, chano kapinės, mauzoliejus, antkapinė rotonda, pirtys, krantinė su trimis tiltais, sodai ir parko statiniai, Jekaterinos mylia ir kiti objektai.
Rūmų architektūros stilius atspindi XVI–XVII a. osmanų architektūros tradicijas. Rūmai įkūnija musulmonų supratimą apie rojaus sodą žemėje. „Bachčisarajus“ Krymo totorių kalba reiškia rūmus–sodą (bağça – sodas, saray – rūmai). Rūmų viduje daug kiemelių su medžiais, gėlėmis ir fontanais. Statiniai lengvi, dekoruoti, langai uždengti ažūrinėmis grotelėmis.
Bachčisarajaus fontanas
Viena iš Bachčisarajaus rūmų įžymybių – „Ašarų fontanas“, pastatytas 1764 m. Pagal legendą, chano Qirim Girai mylimiausią žmoną Diliarą nunuodijo konkurentė. Žmonos garbei sukurtas fontanas turėjo simbolizuoti chano sielvartą. Monumento centre įtaisytas marmurinis žiedas, iš kurio į taures laša vanduo, primenanantis ašaras.
Urartų kalba
Urartų kalba – išnykusi senovinė kalba, vartota Urartu valstybėje, besidriekusioje Mažosios Azijos rytuose, Armėnijos kalnyne. Priskiriama hipotetinei huritų-urartų kalbų šeimai. Rašytiniai šaltiniai šia kalba žinomi iš IX–VI a. pr. m. e. laikotarpio. Be giminiškos huritų kalbos ryškesnių uratų kalbos sąsajos su kitomis kalbų šeimomis nėra rasta.
thumb|left|180px|Įrašas urartų kalba
Istorija
Urartų kalba buvo užrašoma urartų dantiraščiu – patobulintu asirų dantiraščiu. Jame kiekvieną garsą atitinka ženklas. Be to, dar rasta keletas įrašų Anatolijos hieroglifais. Seniausi rašto paminklai, užrašyti šia kalba žinomi iš karaliaus Sardurio I valdymo laikotarpio (IX a. pr. m. e.). Iš viso rasta ~200 įvairių tekstų urartų kalba, bet 585 m. pr. m. e. žlugus Urartu valstybei, šia kalba rašyti liautasi. Achemenidų valdymo laikotarpiu urartų kalba matyt persimaišė su armėnų kalba.
Urartų kalba iššifruota XX a. pirmoje pusėje, radus dvikalbių urartų-asirų įrašų.
Gramatika
Urartų kalba agliutinacinė, ergatyvinė. Kalba turi 9 linksnius, 2 skaičius. Įprasta žodžių tvarka veiksnys-papildinys-tarinys, bet nėra labai griežta.
Kilmė
Ši kalba nėra gimininga aplinkinėms to meto Artimųjų Rytų kalboms (semitų, indoeuropiečių), išskyrus huritų kalbą, kuri vartota visu tūkstantmečiu anksčiau, bet yra išlaikiusi daug panašumų. Rusų kalbininkas Igoris Djakonovas šiedvi kalbas bandė kildinti iš šiaurės rytų Kaukazo kalbų.
Pavyzdys
~VIII a. pr. m. e. teksto urartų kalba pavyzdys:
Vertimas:
Klementas Gotvaldas
Klementas Gotvaldas (, 1896 m. lapkričio 23 d. Viškove, Moravija – 1953 m. kovo 14 d. Prahoje) – Čekoslovakijos politinis ir komunistinio judėjimo veikėjas, buvęs ČSR prezidentas ir ministras pirmininkas.
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Austro-Vengrijos kariuomenėje, 1918 m. perėjo į Raudonosios Armijos pusę. Nuo 1918 m. aktyviai veikė socialdemokratų kariajame sparne, 1921 m. buvo vienas iš Čekoslovakijos Komunistų partijos (ČKP) įkūrėjų. 1922–1925 m. redagavo laikraščius „Pravda chudoby“ ir „Hlas ludu“. 1927 m. išrinktas ČKP generaliniu sekretoriumi, nuo 1928 m. buvo Kominterno Vykdomojo komiteto nariu, 1935–1943 m. – Kominterno sekretorius.
1929 m. išrinktas Čekoslovakijos parlamento deputatu. 1938 m. po Miuncheno sutarties išvažiavo į Maskvą, čia vadovavo ČKP Užsienio centrui.
1945 m. balandžio mėn. Tarybinei Armijai įėjus į Čekoslovakijos rytinę dalį, tapo pirmosios Nacionalinio fronto vyriausybės vadovo pavaduotoju. 1945 m. išrinktas ČKP pirmininku. 1946 m. birželio 3 d. pradėjo vadovauti koalicinei vyriausybei. thumb|right|K.Gotvaldo portretas ant pašto ženklo 1948 m. vasario mėn. vadovavo komunistiniam perversmui ir suformavo visiškai TSRS kontroliuojamą vyriausybę. 1948 m. birželio 14 d. išrinktas Čekoslovakijos prezidentu. Vienas ryškiausių Stalino politikos propaguotojų: organizavo šalies įmonių nacionalizavimą, žemės ūkio kolektyvizaciją, represijas prieš besipriešinančius jo politikai.
1953 m. kovo mėn. dalyvavo Stalino laidotuvėse Maskvoje. Ten persišaldė ir grįžęs po kelių dienų mirė plyšus aortai. K. Gotvaldo kūnas buvo balzamuotas ir patalpintas mauzoliejuje. Balzamavimas buvo nekokybiškas, kūnas pradėjo irti. Čekoslovaikoje pradėjus kritikuoti K. Gotvaldo asmens kultą, 1962 m. mauzoliejus uždarytas, K. Gotvaldo kūnas kremuotas.
Čekoslovakijoje 1949–1990 m. buvo K. Gotvaldo ordinas, jo vardu pervadintas Zlino miestas.
Europa Regina
Europa Regina (iš lotynų k. „Karalienė Europa“) – geografinė Europos žemyno personifikacija, kuri buvo vaizduojama kai kuriuose viduramžių žemėlapiuose. Atvaizduojant Europą kaip moterį, žemėlapis būdavo orientuojamas Vakarų kryptimi į viršų. Karalienės galva sutapdavo su Ispanija, širdis – su Bohemija. Lietuva būdavo mantijos srityje ties kaire koja (žiūrovui – ties dešine).
Istorija
Europos žemyno žemėlapiai pradėti tapyti gana vėlai, apie XV a. Iki to laiko žemynas atskirai pieštas tik pavieniuose žemėlapiuose. Pirmasis, pavaizdavęs Europą moters figūra, buvo Johannes Putsch (1516–1542; poetas iš Tirolio), kurio žemėlapį atspausdino kalvinistas Christian Wechel. Vėliau personifikuotą Europą vaizdavo Heinrich Bünting, Sebastian Münster, Matthias Quad, Johann Bussemacher. Kai kuriuose žemėlapiuose Europa vaizduota tipiška geografine kryptimi – Šiaure į viršų, t. y. karalienė būdavo horizontali.
Belaja
Belaja ( – „baltoji“) gali reikšti:
Vygantė Milašiūtė
Vygantė Milašiūtė (g. 1975 m. rugsėjo 11 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkė tarptautininkė ir šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė (1995 m.) Lietuvos moterų korespondencinių šachmatų rinktinės narė, korespondencinių šachmatų olimpietė, čempionė.
Biografija
1998 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė vienpakopes teisės studijas. VU Tarptautinės ir Europos Sąjungos teisės katedros doktorantė. 2007 m. balandžio 20 d. apgynė socialinių mokslų srities (teisės krypties) disertaciją tema „Diskriminacijos draudimo principas tarptautinėje teisėje: diskriminacijos fakto nustatymo kriterijai“.
Nuo 1999 m. birželio Lietuvos teisingumo ministerijos Tarptautinės teisės departamento Tarptautinių sutarčių teisės skyriaus vedėja. VU Teisės f. Tarptautinės ir ES teisės katedros (vėliau - Instituto) lektorė ir Studentų mokslinės draugijos Moot Court Training būrelio kuratorė. 2009 m. pretendentė į Europos Žmogaus Teisių Teismo teisėjo pareigas. VU Teisės f. Viešosios teisės katedros lektorė.
Atstovavo Lietuvai jaunių ir jaunimo šachmatų čempionatuose.
Karajazo rezervatas
Karajazo valstybinis gamtos rezervatas  – saugoma gamtos teritorija šiaurės vakarų Azerbaidžane, netoli sienos su Gruzija bei Armėnija, Agstafos rajone, į vakarus nuo Muganli gyvenvietės, kairiajame Kuros krante. Įsteigtas 1978 m., siekiant apsaugoti Žemutinės Kartlijos lygumos gamtinius kompleksus.
Saugomi Kuros slėnyje augantys pakrančių miškai (tugajai), sparčiai nykstantys visoje Užkaukazėje. Žemutiniuose tugajuose veši tuopų, drebulių, šilkmedžių, gluosnių, eglūnų, gudobelių sąžalynai, aukščiau – ąžuolynai, tuopynai, antriniai baltažiedžių robinijų miškai.
Iš gyvūnų Karajazo rezervate sutinkami šernai, taurieji elniai, barsukai, šakalai, nendrinės katės, ūdros, fazanai.
Keflavík ÍF (moterys)
„Keflavík ÍF“ moterų futbolo ekipa, o trumpiau Keflavík ÍF – Islandijos sporto klubo Keflavík ÍF moterų futbolo ekipa iš Keblaviko.
Istorija
? m. buvo suburta moterų ekipa.
Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.
Karačevas
Karačevas  – miestas Rusijoje, Briansko srityje, 43 km į pietryčius nuo Briansko, prie Snežetės upės; rajono centras. Paeina Briansko–Oriolo geležinkelis ir plentas. Vystoma automobilių dalių gamyba, elektronikos, siuvimo, maisto pramonė. Veikia krašto muziejus. Yra XVIII a. Arkangelo Mykolo, Kristaus Prisikėlimo cerkvės.
thumb|left|150px|Švč. Dievo Motinos Ėmimo į Dangų cerkvės griuvėsiai
Istorija
Karačevas minimas 1146 m. Ipatijaus metraštyje. Priklausė Černigovo kunigaikštystei, o 1246–1360 m. buvo Karačevo kunigaikštystės sostine. Vėliau iki 1503 m. priklausė LDK, kol prijungtas prie Maskvos kunigaikštystės. XVII a. sugriautas LDK kariuomenės. Miesto teisės Rusijos imperijoje Karačevui suteiktos 1778 m. (buvo apskrities centras Oriolo gubernijoje). 1941–1943 m. okupuotas nacių.
Vanessa Hessler
Vanesa Hesler (g. 1988 m. sausio 21 d. Roma) – italų modelis, aktorė.
Gimė Romoje, o būdama 8 persikėlė gyventi į JAV pas tėvą. Į Italiją grįžo 2002 m.
Pagrindinė jos veikla yra televizija, taip pat vaidina kine, dirba modeliu tokiuose mados namuose kaip „GUESS“, „Calvin Klein“, „Giorgio Armani“, „L'Oréal“, „Ferrero SpA“. Ji taip pat buvo kompanijos DSL prekybos ženklo „Alice“ veidu, tačiau sutartis buvo nutraukta 2011 m. po to, kai Vanesa interviu žurnalui „Der Spiegel“ teigiamai pasisakė apie Libijos diktatorių Muammar al-Gaddafi ir apie jo šeimą bei prisipažino turėjusi 4 metus trukusį romaną su jo sūnumi Mutassim Gaddafi.
Kotryna Juodzevičiūtė
(g. 1999 m. gegužės 13 d.) – Lietuvos dainininkė.
Reguliariai koncertuoja festivalyje Kaunas Jazz (2016, 2018 , 2019 , 2020 , 2022 , 2023 ).
Biografija
2023 m. sausį pristatė autorinę dainą, sukurtą su britų atlikėju teevalentino..
Kamaniniai kolibriai
Kamaniniai kolibriai (Mellisuga) – čiurlinių paukščių (Apodiformes) būrio, kolibrinių (Trochilidae) šeimos paukščių gentis.
Šios genties rūšys yra smulkiausi pasaulyje paukščiai ir smulkiausi pasaulio šiltakraujai stuburiniai gyvūnai.
Kargatas
Kargatas  – miestas Rusijoje, Novosibirsko srityje, 177 km į vakarus nuo Novosibirsko, prie Kargato upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Transsibiro geležinkelio, šalia praeina „Irtyšiaus“ plentas. Maisto pramonė. Yra išlikusi 1912 m. statyta vandens pumpavimo stotis (architektūros paminklas).
Kamaniniai kolibriai
1760 m. gentį pristatė prancūzų kilmės zoologas Mathurin Jacques Brisson. Geties mokslinis pavadinimas Mellisuga yra lotynų kalbos žodžių mel arba mellis derinys, reiškiantis „medus“, o žodis sugere reiškia „čiulpti“.
Kargatas
Istorija
Kargato gyvenvietė minima nuo XVIII a. XIX a. pab. tapo valsčiaus centru, gyvenvietę pasiekė geležinkelis. Nuo 1957 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1967 m. – miestas.
Kamaniniai kolibriai
Išskiriamos dvi rūšys :
Laukuvos koplyčia
Laukuvos koplyčia – Šilalės rajono Laukuvos senųjų kapinių koplyčia, į pietryčius nuo kelių ir  sankirtos. Priklauso Laukuvos Šv. Kryžiaus Atradimo parapijai.
2003 m. įrašyta į Kultūros paveldo registrą. . 2014 m. suremontuota.
Istorija
XVIII a. pradžioje parapijiečių lėšomis pastatyta medinė koplyčia. 1748 m. čia veikė Škaplieriaus draugija. 1885 m. minima, jog Laukuvos parapijos kapinėse stovėjo 2 medinės koplyčios, viena jų 1891 m. perstatyta. 1923 m. Laukuvos bažnyčios inventoriuje pažymėta, jog kapų viduryje stovėjo medinė koplyčia, padengta gontais, turėjusi medines grindis, 4 langus mediniais rėmais, viduje buvo altorius su Šv. Juozapo paveikslu. Vasarą šioje koplyčioje vykdavo Šv. Roko atlaidai.
Architektūra
Koplyčia stovi miestelio senųjų kapinių centre, fasadu atgręžta į kapinių vartus pietvakarių pusėje. Tai stačiakampis iš medinių sienojų suręstas pastatas. Fasadai apkalti medinėmis lentelėmis, ir nudažyti. Stogas dvišlaitis, dengtas skiedromis. Virš pagrindinio įėjimo yra nedidelis skarda dengtas bokštelis. Koplyčioje kabo 1942 m. varpas, ant kurio matyti užrašai: „IN HONOREM S. APOLLONIAE“, „LAU A. ZWOLINSKI W WARSZAWIE 1888r“. Šerdis - 32 cm ilgio.
PingPong (grupė)
thumb||right|220px|PingPong
PingPong  – trumpai gyvavusi Izraelio pop grupė, Izraelio atstovai 2000 m. Eurovizijoje. Grupę sudarė Guy Asif, Ahal Eden, Roy Arad ir Yifat Giladi.
Grupė susikūrė 1999 metų pavasarį. 2000 metais išleido debiutinį albumą „Between Moral and Fashion“ ir įgijo tam tikrą reputaciją savo šalyje. Tais pačiais metais PingPong laimėjo šalies nacionalinę atranką į Euroviziją ir atstovavo savo šaliai vykusiame renginyje Stokholme (Švedija).
2006 metais išleistas režisieriaus Alon Weinstock dokumentinis filmas „Sipur Sameach“ apie buvusių PingPong grupės narių gyvenimą po Eurovizijos konkurso.
Johann Bussemacher
Johanas Busemacheris (gimė XVI a. Diuseldorfe – mirė 1613 m.) – vokiečių kartografas, graviūrininkas, leidėjas.
Biografija
Geografijos versle dirbo maždaug nuo 1580 m. Kelno mieste. Žemėlapių leidyboje bendradarbiavo su Matthias Quad.
Žemėlapiai
1592 m. su Matthias Quad išleido Europos atlasą, tad žymiausi J. Busemacherio darbai buvo Europos šalių žemėlapiai, taip pat ir su „Europa Regina“ personifikacija. Nors Lietuvos žemėlapio jis atskirai neišleido, tačiau Lietuva matoma kai kuriuose stambesniuose Europos ar jos kraštų žemėlapiuose.
Telesforas Lukoševičius
Telesforas Lukoševičius (1926 m. birželio 30 d. Palašmenyje – 2013 m. vasario 18 d. Panevėžyje) – pedagogas, esperantininkas, vertėjas, rašytojas.
Vasilijus Vereščiaginas
Vasilijus Vereščiaginas (, 1842–1904 m.) – XIX a. Rusijos tapytojas, pagarsėjęs karo tematikos kūriniais.
Biografija
Vasilijus Vereščiaginas gimė 1842 m spalio 26 d. Čerepovece, netoli Vologdos. 1850−1852 m. jis mokėsi Aleksandro kadetų karinėje mokykloje Carskoje Selo, 1853−1860 m. − karinio jūrų laivyno mokykloje Sankt Peterburge. Nuo 1858 m. lankė piešimo klases, 1860 m. įstojo į Imperatoriškąją dailės akademiją, kur mokėsi vadovaujamas A. Markovo, vėliau − A. Beidemano iki 1863 m. Jo istorinis paveikslas „Penelopės jaunikių nužudymas“ laimėjo mažąjį sidabro medalį. 1861 m. V. Vereščiaginas keliavo į Kaukazą, 1864 m. − į Paryžių, kuriame lankė Ž. L. Žeromo klasę. 1867−68 m. dalyvavo su Rusijos kariuomene kampanijoje Turkestane. 1874 m. jam buvo pasiūlyta profesoriaus vieta Sankt Peterburgo dailės akademijoje, tačiau V. Vereščiaginas jos atsisakė. Balkanuose dailininkas stebėjo karo veiksmus tarp Rusijos ir Turkijos. 1879−1880 m. dailininkas keliavo po Europą, pristatinėjo savo kūrybą.
V. Vereščiaginas visų pirma pagarsėjo karo tematikos paveikslų serijomis. Taip pat tapė peizažus ir portretus. Jo kūryboje ryškūs orientalistiniai motyvai. Dailininkas daug keliavo, kūrė kelionėse po Rusiją, Europą, Vidurio Rytus, Indiją, JAV ir Japoniją. Paskutinį gyvenimo dešimtmetį dailininkas buvo plačiai žinomas pasaulyje, 1901 m. buvo tarp pasiūlytų kandidatų Nobelio taikos premijai gauti. Vasilijus Vereščiaginas žuvo 1904 m. balandžio 13 d., kai linijinis karo laivas „Petropavlovsk“ užplaukė ant japonų minų Port Artūro įlankoje (dabar Luišunis, Kinija) Japonijos-Rusijos karo metu. Garsiausiu jo paveikslu minima „Karo apoteozė“ (1871).
Lenkijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Finalo rungtynės
-
--
Rachel Blanchard
Reičelė Blančard ; g. 1976 m. kovo 19 d. Torontas) – Kanados televizijos ir kino aktorė.
FC Cahul-2005
Kahulio FC – Moldavijos futbolo klubas iš Kahulio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1980 m. Buvo sunykęs, bet atkurtas 2005 m.
2020/21 m. antroje pakopoje užėmė antrą vietą ir galėjo žaisti aukščiausioje lygoje, bet nesugebėjo licencijuotis ir prarado galimybę žaisti 2021/22 m. Divizia Națională.
Apranga
Ekipa ankstesniais žaidė mėlynos, juodos spalvų aprangomis.
Šiuo metu žaidžia žalios spalvos aprangomis namie. O svetur geltonais marškinėliais ir juodais šortais bei kojinėmis.
Matthias Quad
Biografija
Gimė ir graviūravimo išmoko Nyderlanduose. Apie 1580 m. persikėlė į Heidelbergą ar Kelną. Žemėlapių leidyboje dirbo kartu su Johann Bussemacher.
Žemėlapiai
1592 m. kartu su Johann Bussemacher išleido 38 žemėlapių Europos atlasą. 1594 m. jį išplėtė iki 50 žemėlapių. Vėliau, 1599 m. išleido 82 žemėlapių „Geographisches Handtbuch“, 1608 m. – 86 žemėlapių „Fasciculus Geographicus“ (su J. Busemacheriu). Kai kuriuose M. Kvado žemėlapiuose vaizduojama „Europa Regina“ personifikacija.
Annet Mahendru
Annet Mahendru (tikrasis vardas – Anita Devi Mahendru; g. 1989 m. rugpjūčio 21 d. Kabulas) – kino ir televizijos aktorė.
Biografija
Kaip aktorė debiutavo 2006 m. ir dažniausiai vaidina TV serialuose, taip pat trumpo metražo filmuose. Vienas žymiausių jos vaidmenų – TV seriale „Amerikiečiai“.
Yra ištekėjusi už aktoriaus Mel Gibson sūnaus Luciano Gibsono. Gyvena Los Andžele, turi sūnų.
Anetė moka 6 kalbas: rusų, anglų, prancūzų, persų, hindi ir vokiečių, turi karate rudą diržą.
Joanne World Tour
Joanne World Tour – penktasis amerikiečių pop atlikėjos Lady Gaga koncertinis turas, kuriame skambės dainos iš penktojo studijinio popžvaigždės albumo „Joanne“ (2016). Turas prasidės 2017 metų balandžio 15 dieną, Indio mieste. Tai bus Koačelos slėnio muzikos ir menų festivalio dalis. Baigsis tų pačių metų gruodžio 18 dieną, Inglvude, JAV. Bilietus į koncertus atlikėja pardavė labai greitai, kai jie tik pasirodė prekyboje.
Dainų sąrašas
Programa iš koncerto Vankuveryje, kuris vyko rugpjūčio 1 dieną, 2017.
Hargeisa
Istorija
1888 m. Hargeisa tapo Britų Somalilando dalimi, o 1941 m. – jo sostine (perkelta iš Berberos). 1960 m. tapo trumpai gyvavusios Somalilando valstybės sostine, o vėliau prijungta prie Somalio. Hargeisa buvo Vokuji Galbido regiono sostine. Vėliau kilusio sukilimo metu miestas subombarduotas, o prasidėjus Somalio pilietiniam karui – pasiekė faktinę savivaldą. Po 1991 m. Hargeisa atstatyta ir sparčiai auga.
Nyderlandų futbolo varžybos 1965–1966 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1965–1966 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Ukrainos liaudies pasipriešinimas
Istorija
NSU „Telegram“ kanalas buvo sukurtas 2021 m. rugsėjo 17 d. ir iš pradžių pasisakė prieš rinkimų į Rusijos valdžios institucijas organizavimą Donbaso teritorijoje.
Likus mėnesiui iki invazijos, sausio mėnesį, Ukrainos gynybos ministerija organizavo liaudies pasipriešinimo pajėgas Rusijos puolimo atveju.
Buvo pranešta, kad birželio pradžioje, padedant NSU partizanams, dingo Rusijos specialiųjų pajėgų Achmat būrio grupė.
Birželio viduryje Chersone buvo palikti NSU atvirukai-įspėjimai, kurių turinys: „Rusai, mes jus paversime malta mėsa“, „Okupantai, žemiau yra jūsų draugai. Tu kitas“, „Rusų kareivėli, tavo broliai jau laukia tavęs. Pasiruošk mirti. Chersonas yra Ukraina“, „Rusų okupante, pasiduok arba mirsi skausminga mirtimi. Ukrainos liaudies pasipriešinimas jau stebi tave. Apsižvalgyk.“
Rugpjūčio 24 d. okupuotose teritorijose pasirodė lankstinukai, skirti Ukrainos nepriklausomybės dienai. Taip pat buvo išbarstyti lankstinukai, įspėjantys apie referendumo dėl teritorijų prijungimo prie Rusijos pasekmes.
Nykštukinis kamaninis kolibris
Tai antra po paprastųjų kamaninių kolibrių pagal smulkumą pasaulio paukščių rūšis, ir antra po jų smulkiausia pasaulio šiltakraujų stuburinių gyvūnų rūšis.
Paplitimas
Savaime paplitę Espanjolos ir Jamaikos salose, bei kartais atsitiktinai užklysta į Puerto Riko salą.
Išvaizda
Įskaitant uodegą ir snapą, nykštukinių kamaninių kolibrių kūno ilgis apie 6 cm, svoris 2–2,4 g. Jų dedami kiaušiniai vieni mažiausių tarp pasaulio paukščių, kurių vidutinis ilgis apie 1 cm, svoris apie 0,375 g.
Porūšiai
Išskiriami du porūšiai :
Apšeronskas
Apšeronskas  – miestas Rusijoje, Krasnodaro krašte, 103 km į pietryčius nuo Krasnodaro, šiaurinėse Didžiojo Kaukazo pašlaitėse, Pšechos (Kubanės baseinas) kairiajame krante. Rajono centras. Pro miestą eina Tuapsės-Maikopo plentas, yra Armaviro-Tuapsės geležinkelio atšaka. Metalo, medžio apdirbimo, maisto pramonė. Miesto apylinkėse (Neftegorske) išgaunama nafta. Vystomas turizmas.
Istorija
1863 m. įkurta Apšeronsko stanica. 1947 m. Apšeronskui suteiktos miesto teisės.
Meek Mill
Robert Rahmeek Williams (g. 1987 m. gegužės 6 d.), geriau žinomas kaip Meek Mill – amerikiečių reperis iš Filadelfijos. 2012 m. atlikėjas išleido savo debiutinį albumą „Dreams and Nightmares“, kuris iškart debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Antrasis atlikėjo albumas „Dreams Worth More Than Money“ išleistas 2015 m. birželį ir pasiekė pirmąją reitingo vietą. 2023 m. duomenimis, Meek Mill yra išleidęs penkis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Expensive Pain“, išleistas 2021 m. spalį.
Jangčinas
thumb|250px|Jangčinas
Jangčinas  – kinų cimbolų tipo styginis muzikinis instrumentas. Tai trapecijos formos medinis korpusas su 7–18 stygų eilių, išdėstytų 4–5 ramstukais. Grojama bambukinėmis lazdelėmis su guminiais arba odiniais galais užgaunant stygas.
Jangčino diapazonas apima oktavą žemiau C ir dvi su puse oktavos aukštyn.
Jangčinas į pietines Kinijos pakrantes pateko XVII a. iš Artimųjų Rytų prekijų. Sukurtas pagal persų santūro pavyzdį, netruko tapti svarbiu kinų kamerinių ansamblių ir orkestrų instrumentu.
Red (Taylor's Version)
Red (Taylor's Version) – antrasis amerikiečių atlikėjos Taylor Swift perrašytas studijinis albumas, išleistas 2021 m. lapkričio 12 d. Albume skamba naujai įrašytos ketvirtojo atlikėjos albumo „Red“ dainos, taip pat keletas papildomų dainų: 20 iš „deluxe“ „Red“ versijos, 2012 m. išleistas singlas „Ronan“, dešimties minučių trukmės dainos „All Too Well“ versija, naujos dainų „Better Man“ ir „Babe“ versijos, taip pat šešios anksčiau niekur neišleistos dainos.
Lenkijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Finalo rungtynės
-
Red (Taylor's Version)
Albumas susilaukė didžiulio kritikų pripažinimo ir buvo itin komerciškai sėkmingas. Per pirmąją dierną albumas buvo perklausytas daugiau, nei 90,8 milijono kartų „Spotify“ platformoje – tai buvo rekordinis skaičius moteriai atlikėjai. Per pirmąją savaitę visame pasaulyje parduota virš 1,2 milijono albumo kopijų, iš kurių 605 tūkstančiai buvo JAV, kur įrašas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas dešimtuoju atlikėjos darbu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas taip pat pasiekė daugelio reitingų dešimtukus, tarp jų – ir Jungtinės Karalystės, kur pasiekė pirmąją vietą, bei Lietuvos, pasiekus ketvirtąją vietą.
Haukar (moterys)
„Haukar“ moterų futbolo ekipa, o trumpiau Haukar – Islandijos sporto klubo moterų futbolo ekipa iš Habnarfjorduro.
Red (Taylor's Version)
2023 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose dainos „All Too Well“ vaizdo klipas laimėjo apdovanoijimą už geriausią vaizdo klipą. Daina „I Bet You Think About Me“ nominuota geriausios kantri dainos kategorijoje, o „All Too Well (10 Minute Version)“ – metų dainos.
Lenkijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Finalo rungtynės
---
Red (Taylor's Version)
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Techninis personalas
Liepos 20 d. pasikėsinimas į Hitlerį
Liepos 20 d. pasikėsinimas į Hitlerį – 1944 m. liepos 20 d. Klauso fon Štaufenbergo ir kitų sąmokslininkų įvykdytas nesėkmingas bandymas nužudyti Trečiojo Reicho fiurerį Adolfą Hitlerį netoli Rastenburgo, Rytų Prūsijoje (dabartinis Kentšynas, Lenkija) buvusiame Vilko guolio bunkeryje. Pavadinimas „ Operacija Valkirija“, iš pradžių vartotas tik sąmokslo daliai apibūdinti, dabar dažniausiai siejamas su visu įvykiu.
Pasikėsinimo tikslas – nužudyti Adolfą Hitlerį ir atimti politinę Vokietijos ir jos ginkluotųjų pajėgų kontrolę iš nacių partijos (tame tarpe SS) ir kuo greičiau sudaryti taiką su Vakarų sąjungininkais. Sąmokslininkų taikos iniciatyvų detalės lieka nežinomos, tačiau manoma, kad jose būtų buvę nerealūs reikalavimai pripažinti karo metu Vokietijos įvykdytas Europos teritorijų aneksijas.
Sąmokslas buvo kelių vokiečių pogrindininkų grupių pastangų nuversti nacistinės Vokietijos vyriausybę kulminacija. Kariniam perversmui žlugus Gestapas suėmė daugiau nei 7 tūkst. žmonių, iš kurių 4980 įvykdyta mirties bausmė.
Pasikėsinimų istorija
Tai nebuvo pirmasis pasikėsinimas į Hitlerį Vokietijoje, tačiau paskutinis dokumentuotas. 1932–1944 m. laikotarpiu į Hitlerį buvo kėsintasi bent 42 kartus. Nuo 1938 m. Vokietijos kariuomenėje ir Vokietijos karinės žvalgybos organizacijoje buvo grupuotės, planavusios valstybinį perversmą, tačiau išaiškintos ar kitaip žlugusios ankstyvosiose stadijose. Vokietijai pralaimint karą planuojamų perversmų skaičius išaugo. 1943–1944 m. liepos 20 d. laikotarpiu į Hitlerį pasikėsinti bandyta penkis kartus. Prie visų šių pasikėsinimų organizavimo prisidėjo fon Treskovas ir fon Štaufenbergas, nors nebuvo išaiškinti.
Anot Vytenio Andriukaičio, Alfonsas Andriukaitis, gyvendamas jau Nacių Vokietijos užimtoje Klaipėdoje, buvo įsijungęs į antinacistinę veiklą ir 1939 metais Lietuvos saugumo kartu su dar trimis vyrais buvo užverbuotas įvykdyti pasikėsinimą prieš Hitlerį, kuris nepavyko.
Įamžinimas
Pirmosios oficialios pamaldos už pasikėsinimą organizavusius vokiečių kovotojus buvo surengtos dešimties metų sukakties proga 1954 m., kuriose dalyvavo ir pirmasis Vokietijos Federacinės Respublikos prezidentas Teodoras Hoisas. Iki tol vos trečdalis vokiečių sąmokslo dalyvius vertino teigiamai.
Kita vertus 1956 m. siūlymas VDR esančiai mokyklai suteikti Klauzo Šenko Grafo fon Štaufenbergo vardą sulaukė daugelio miestiečių pasipriešinimo. Daryta prielaida, kad pasikėsinimo organizatoriai komunistinėje Vokietijoje buvo neigiamai vertinami dėl to, kad jų dauguma buvo iš konservatyvios aplinkos ar aristokratų kilmės, tad neatitiko socialistinių idealų.
Pirmasis šio įvykio minėjimas visos Vokietijos mastu įvyko tik 1990 m. 2013 m. Miunchene mirė paskutinis išgyvenęs sąmokslo dalyvis Evaldas-Hainrichas fon Klaistas-Šmencinas. „Deutsche Welle“ teigimu, pasipriešinimo kovotojai Vokietijoje paprastai laikomi didvyriais.
Apie šį nepavykusį perversmą sukurtas filmas „Valkirija“.
Greitasis čiuožimas 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
miniatiūra|dešinėje|200px|[[Greitasis čiuožimas|Greitojo čiuožimo emblema 2010 m. olimpinėse žaidynėse.]] Greitojo čiuožimo rungtys 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Richmond Olympic Oval arenoje. Varžybos prasidėjo vasario 13 ir baigėsi vasario 27 d.
Medalininkai
OR – olimpinis rekordas. * Sportininkai laimėjo medalius, bet nedalyvavo finale.
Serbų respublikos moderniojo meno muziejus
Muziejuje iš viso yra sukaupta apie 1 300 darbų (privačios paveikslų kolekcijos, skulptūros ir piešiniai), daugiausia iš XX a. antrosios pusės.
Aprašymas
Muziejus yra įskikūręs senajame Banios Lukos geležinkelio pastate. Pastatytas Austrijos-Vengrijos valdymo laikotarpio pabaigoje. Įtrauktas į Bosnijos ir Hercegovinos nacionalinių paminklų sąrašą.
Muziejuje taip pat yra organizuojamos parodos, vyko Europos muziejų naktis.
Sandra Milo
Sandra Milo (tikrasis vardas – Salvatrice Elena Greco; g. 1933 m. kovo 11 d.) – italų kino aktorė.
Pirmosios sėkmės sulaukė Roberto Rossellini filmuose „Il generale Della Rovere“ (1959 m.) bei „Vanina Vanini“ (1961 m.), o žymiausi jos vaidmenys buvo Federico Fellini juostose „8½“ (1963 m.) ir „Giulietta degli spiriti“ (1965 m.)
1968 m. Sandra ištekėjo ir pasitraukė iš kino, į kurį grįžo 1979 m. Vėliau daug dirbo televizijoje, vedė įvairius pramoginius šou, taip pat programas vaikams. Įrašė keletą dainų. right|thumb|170px right|thumb|170px
Belaja (Kubanė)
Belaja  – upė Rusijoje, Šiaurės Kaukaze; Kubanės kairysis intakas. Prasideda Didžiojo Kaukazo kalnuose, ties Fišto ir Ošteno viršukalnėmis. Teka į šiaurę per Adygėjos Respubliką siauru, giliu, vietomis kanjono tipo slėniu. Vėliau pasuka į šiaurės vakarus teka lyguma per Krasnodaro kraštą. Įteka į Krasnodaro tvenkinį, įrengtą Kubanės upės slėnyje.
Didžiausi intakai: Pšecha, Kurdžipsas, Rufabgo (kairieji), Kiša (dešinysis).
Upės vagoje įrengtos Belorečinsko ir Maikopo hidroelektrinės. Svarbesnės gyvenvietės prie Belajos: Kamenomostskis, Abadzechskaja, Tulskis, Maikopas, Chanskaja, Belorečinskas.
FCM Ungheni
FCM Ungheni arba Ungenio savivaldybės futbolo klubas – Moldavijos futbolo klubas iš Ungenio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1954 m. Nuo 2011 m. vadinosi CS Moldova-03 Ungheni, o nuo 2017 m. – FCM Ungheni.
Pareiga
Pareiga – subjektyvi asmens jaučiama būtinybė pasielgti, imtis veiksmų, paskatinti kitus veikti arba susilaikyti bei sulaikyti nuo to kitus.
Galimos paskatos – socialinės normos, motyvacija, siekiai, strateginiai tikslai ir kt. Galima socialinė, pilietinė, teisinė, moralinė, profesinė ir kt. pareigos; taip pat šeimos pareigos, kurios paprastai asocijuojamos su rūpinimusi.
Vokiečių kalboje sąvoka „pareiga“ kilusi iš žodžio 'rūpintis'.
Teisėje
Teisėje pareiga gali būti struktūrinė teisinių santykių dalis. Vienos šalies teisinę pareigą šalių tarpusavio santykiuose atitinka subjektinė teisė (pvz., ko nors reikalauti – perduoti, grąžinti daiktą, netrukdyti juo naudotis ir pan.). Pareigos kartu su teisėmis (jų vienovė) sudaro teisę. Civilinėje teisėje taip pat išskiriama prievolės sąvoka.
Naranchas
Naranchas  – majų archeologinė radimvietė Gvatemaloje, Peteno departamente, 10 km į vakarus nuo sienos su Belizu. Miestas buvo klasikinio laikotarpio majų valstybės Saal sostinė ir vadintas Wak Kab’nal bei Maxam. Miesto legendinis valdovas, dinastijos pradininkas, globėjas – Juodasis Kampuotanosis Gyvulys (Ik' Miin).
Narancho ceremoninis-valstybinis centras užima 1 km², jame yra 112 struktūrų, padalintų į 6 kompleksus. Yra 2 rūmai, 2 žaidimo kamuoliu laukai. Naranchas archeologų atrastas 1905 m. XX a. pr. smarkiai nukentėjo nuo kapų plėšikų.
thumb|left|90px|Inskripcija iš Narancho, susijusi su valdovu Itzamnaaj K’awil, valdžiusiu 784-810 m.
Balčios hidrografinis draustinis
Balčios hidrografinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Raseinių rajone, 1 km į šiaurę ir į rytus nuo Nemakščių. Apima Balčios upės slėnį nuo Garspjaunio iki Balčios ir Šešuvies santakos, taip pat Balčios intakų (Varnės, Gėgžno, Kumpio, Gėmės) žemupius.
Sietuvos
Intakas – Garduva (kairysis).
Aplink Sietuvas ir pelkynes įsikūrę Burbiškių, Reistrų, Dargių, Čepaičių kaimai. Upę kerta bent nuo XIV a. išlikusi Sietuvos kūlgrinda.
Paroda
thumb|[[Frankfurto mugės pastatas (Messe-Torhaus, S-Bahnhof (vakarinis įėjimas) ir 4 halė)]] Paroda (ekspozicija, ) – nuolatinis arba laikinas viešasis renginys, kurio metu publikai pateikiami ekspozicijos objektai (eksponatai), siekiant su jais supažindinti. Parodas rengia muziejai, galerijos, parodų rūmai (pvz., Vilniuje – LITEXPO; Klaipėdoje - Expo vakarai, kultūros, taip pat švietimo organizacijos. Gali būti realios arba virtualios (su eksponatais supažindinama žiniatinklyje). Pagal pobūdį – teminės, asmeninės; turinį – meno, istorijos, verslo parodos ir mugės (pvz., Frankfurto mugė), šunų paroda ir t. t. Pagal vietą – stacionarios ir keliaujančios, lygmenį – vietos, respublikinės, tarptautinės.
Sietuvos
Upėvardis Siẽtuvos kilęs nuo žodžio sietuva („gili upės, ežero vieta, duburys“).
Rudy Gobert
Rudi Goberas (g. 1992 m. birželio 26 d.) – Prancūzijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Minesotos „Timberwolves“ komandoje. 2013 m. krepšininką 27 šaukimu pasirinko Denverio „Nuggets“ komanda, bet jis buvo išmainytas į Jutos „Jazz“.