cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Origenas
Origeno filosofijos reikšmė
Pėdsaką istorijoje paliko Origeno apokatastasio (visų dalykų atstatymas) koncepcija. Šį terminą pirmą kartą panaudojo stoikai, tapatinę Dzeusą su tyra ugnimi, persunkusia visą kosmosą. Ta ugnis cikliškai plečiasi ir traukiasi. Susitraukimą vadino naikinančiu gaisru (ekpurosis), kai, atseit, Dzeusas grįžta prie savo minčių, permąstydamas amžinąją savo mąstymo (kosmoso, nes materialus pasaulis yra jo mąstymo, arba Logoso, išraiška). Ugnis plečiasi, kai Dzeusas išreiškia savo mintis tverdamas kosmosą – tą pasaulio perkūrimą stoikai vadino apokatastasis. O kadangi Dzeuso mąstymas yra tobulas, tai kai kurie tvirtino, kad naujai sutvertas pasaulis yra visiškai tapatus ankstesniajam. Ši stoikų teorija veikė ezoterines mokyklas, ypatingai hermetizmą, gnosticizmą ir astrologiją. O su jomis Origenas daugiau mažiau buvo susipažinęs. Filosofas nemanė, jog nepaklususiems Dievui amžiams lemta kankintis pragare, nes Dievo meilė yra begalinė, o žmogaus protas prilygsta kūrėjo protui. Iš čia sekė Origeno sielų persikėlimo ir metempsichozės doktrina, teigusi, kad sielos atgimimas kartojasi cikliškai. Tik Origenas nemanė, kaip kad pitagoriečiai, kad paprasčiausios sielos inkarnuosis į gyvūnus. Pasak jo, išlieka net tęstinumas tarp dabartinio ir būsimo kūnų. Ir jis nesumenkino kūno kaip įkalinančio sielą prievarta. Kūnas yra būtinas sielos apribojimo principas, suteikiantis sielai unikalią tapatybę.
Mirus Origenui, jo idėjos nežuvo. Jomis vėliau naudojosi Jamblichas, šv. Grigalius Nysietis, Proklas. Maksimas Išpažinėjas, susipažinęs su Origeno koncepcijomis, jas savaip pritaikė Bizantijos teologinėms pažiūroms.
Nepaisant to, kad 553 m. Visuotinis Bažnyčios susirinkimas Konstantinopolyje pripažino filosofo teiginius erezija, o Nikėjos susirinkimas nepalaikė Sūnaus generacijos idėjos, Origeno mintys vėliau įkvėpė renesanso humanistus ir krikščioniškuosius egzistencialistus, ypač N. Berdiajevą.
Teologinė sistema
Origeno teologija remiasi Dievo gerumu ir kūrinio laisve. Kalbant apie sukurtą tvarką, Dievas yra tuo pačiu sąlygotas ir nesąlygotas, laisvas ir priverstas. Iš vienos pusės, kosmosas amžinai reikalingas Dievui, nes neįmanoma įsivaizduoti tokio gėrio ir galios neaktyvioje būsenoje, kita vertus, kosmosas Dievui nebūtinas, bet priklauso nuo jo valios, kurios dėka egzistuoja. Materialusis pasaulis Dievo sukurtas kaip disciplinavimo priemonė, o gamtinės nelaimės (žemės drebėjimai, ligų epidemijos) primena žmogui, kad šis pasaulis nėra jo galutinis tikslas. Atpirkimas yra didis Dievo apvaizdos auklėjimas, gražinantis sielas į jų pradines palaimos būsenas, ir niekas, net Šėtonas, nėra toks puolęs ir praradęs protą ir laisvę, kad būtų laikomas esančiu už atpirkimo ribos. Dievas niekuomet nesiima prievartos, tačiau skatindamas taisytis gali bausti. Atpirkimo kulminacija yra Dievo Sūnaus inkarnacija. Viena siela nepuolė, o išliko dievinančioje sąjungoje su Tėvu.
Dieviškasis Logosas, kuris yra antroji Šventosios Trejybės hipostazė, susijungdamas su šia siela, įsikūnijo Mergelės Marijos kūne. Logoso ir Kristaus sielos jungtis buvo tokia pat stipri kaip kūno ir sielos sąjunga. Kaip ir visos sielos, Kristaus turėjo laisvą valią, bet sąjungos intensyvumas sunaikino visus polinkius keistis, ir Logosas susijungė ne tik su siela, bet ir su kūnu, ką liudija ir Jėzaus pasikeitimas. Origenas tikėjo, kad Jėzus skirtingiems stebėtojams atrodė skirtingai, priklausomai nuo jų dvasinių gebėjimų. Kai kurie jame nematė nieko išskirtinio, tuo tarpu kiti jame atpažino savo Viešpatį ir Dievą. Origenas biblinį atpirkimą ir tikinčiojo dvasinį gyvenimą laikė progresyviais procesais. Bažnyčia yra „sielų mokykla“, kurioje paklydę mokiniai auklėjami: pradinis auklėjimas šiame gyvenime, aukštesnis auklėjimas aname pasaulyje, kur atperkamasis ir apvalantis nuo nuodėmių procesas tęsis apvalančiajame krikšte ugnimi. Pragaras negali būti absoliutus, nes Dievas neapleidžia nei vienos būtybės; dėl jo pagarbos laisvei atpirkimas gali užtrukti, tačiau galiausiai Dievo meilė triumfuos. Panašiai ir Dangus nebūtinai yra absoliutus, nes laisvė yra neatsiejama mąstančios būtybės dalis.
Stoikai tikėjo pasaulio cikliškumu, kurį lemia likimas; Origenas laikė jį įmanomu dėl priešingos priežasties, mat laisvė reiškia tai, kad nėra galutinio pabaigtumo.
Veikalai
Nedaugelis autorių buvo tokie produktyvūs kaip Origenas. Šv. Epifanijus priskaičiuoja šešis tūkstančius jo veikalų, be abejo, skaičiuojant atskirai veikalo atskiras dalis, homilijas, laiškus ir mažiausius traktatus. Šis daugelio bažnytinių autorių pakartotas skaičius atrodo smarkiai perdėtas.
Egzegetiniai raštai
Origenas tris veikalų rūšis skyrė Šventojo Rašto aiškinimui: komentarus, homilijas ir scholijas. Komentarai buvo nuosekli ir gerai išvystyta įkvėpusiojo teksto interpretacija. Homilijos buvo panašios paskaitos apie Šventojo Rašto tekstus, dažnai improvizuotos ir greičiausiai užrašytos stenografų. Iki mūsų dienų homilijų išliko palygint nedaug, ypač jei tikėsime šv. Pamfilijum, kuris savo „Apologijoje“ tvirtino, kad Origenas sakė pamokslus kone kasdien. Origenas bene daugiausiai prisidėjo prie homilijų kaip literatūros rūšies išpopuliarėjimo, tuo pačiu pateikdamas daugybę informatyvių smulkmenų apie ankstyvosios Bažnyčios papročius, institucijas, tvarką, liturgiją ir sakramentus. Scholijos buvo egzegetinio, filologinio ar istorinio pobūdžio Biblijos ištraukų komentarai, iki mūsų dienų jų išlikę nedaug.
Origeno veikalas „Apie pradus“
Garsiausias Origeno veikalas – filosofinių traktatų rinkinys (keturios knygos) "Apie pradus" (De principii). Rinkinys parašytas apie 220–230 m. Pirmoji knyga „Švenčiausioji trejybė ir angelų sukūrimas“, antroji knyga „Pasaulio ir žmogaus sukūrimas ir išgelbėjimas“, trečioji knyga „Žmogaus valios laisvė, gundymas ir nuodėmė, visų kūrinių eschatologinis atnaujinimas Dieve“, ketvirtoji knyga „Šventojo rašto įkvėpimas ir aiškinimas“. Rinkinyje bandoma sistemiškai atskleisti visas tikėjimo tiesas. Platonikai, krikščionys manė, jog yra tik vienas pradas - Dievas, tačiau Origeno veikale egzistuoja pradų daugis, todėl šis veikalas nebuvo įvertintas Bažnyčios. Iš tiesų pradų daugis tai tebuvo mokymo metodas studijuojantiems, skirti pajusti skirtumus tarp metafizinio ir teologinio pradų.
Kitas argumentas buvo Dievo nekintamumas. Tokiu atveju Dievas negalėtų tam tikru metu tapti Tėvu, nes tai sugriautų dieviškosios prigimties suvokimą. Jei Dievas yra nekintantis, jis negali vienu metu atlikti dviejų vaidmenų.
Kūrinį „Apie pradus“ Origenas užbaigia apžvelgdamas Trejybės asmenų vaidmenį išperkant žmoniją: Tėvas – universalus pradas, kuris jungia viską į visumą, Sūnus veikia juslines būtybes, o Šventoji Dvasia nukreipia žmones Dievo ir išsigelbėjimo linkme.
Origeno veikalas „Prieš Celsą“
Romėnų mokslininkas Celsas apie 178 m. pradėjo viešą ginčą (polemiką) prieš krikščionis. Šis mokslininkas siekė įrodyti, jog krikščionybė yra be istorinio pagrindo, taip pat teigė, kad Kristaus mokymas – nelogiškas, protu nesuvokimas, kenksmingas, naikinantis žmogaus asmenybę. Veikale „Tikrasis žodis“ Celsas smerkė biblijinį mokymą. Šiuo darbu mokslininkas siekė, kad žmonės atsisakytų krikščionybės ir vadino ją sekta. Celsas žmones, pasirinkusius krikščioniškąjį tikėjimą ir gyvenimą, užjautė, jų gailėjo. Būtent Origenas, paskatintas savo draugo Ambrozijaus, parašė apologiją „Prieš Celsą“ (Contra Celsum), susidedančią iš 8 knygų. Origenas argumentuotai paneigė visą Celso krikščionybei „Tikrajame žodyje“ skirtą kritiką.
Bibliografija
Vertimai į lietuvių kalbą:
Skaidulinė kremzlė
miniatiūra|386x386px thumb|right|250px
Skaidulinė kremzlė - kremzlė, organizme paplitusi tose vietose, kur būtina tvirta atrama ir atsparumas tempimui - slanksteliniuose diskuose, šlaunikaulio meniskuose, smilkininiame apatinio žandikaulio sąnario diske, gaktinėje sąvaržoje, taip pat kur raiščiai ar sausgyslės pereina į hialininę kremzlę. Šioje kremzlėje vyrauja I tipo kolagenas.
Skaidulinės kremzlės struktūra atitinka glaudžiojo taisyklingo jungiamojo audinio: sausgyslių skaidulų pluošteliai pereina į šios kremzlės kolageninių skaidulų pluoštelius, o endotendineumas, peritendineumas, epitendineumas (jungiamojo audinio pertvarėlės atskiriančios skirtingos eilės pluoštelius) pereina į endochondriumą, perichondriumą ir epichondriumą. Skaidulinės kremzlės tarpląstelinė medžiaga sudaryta iš nedidelio kiekio pagrindinės medžiagos ir daug visomis kryptimis išplitusių kolageninių skaidulų. Tokia struktūra jos dariniams suteikia tvirtumo, atsparumo tempiant ir spaudžiant.
Skaidulinė kremzlė neturi specialaus antkremzlio, ją vietomis dengia tik kolageninių skaidulų pluoštas.
Tarpslankstelinių diskų skaidulinė kremzlė
Čia skaidulinė kremzlė turi kiek kitokią struktūrą - disko centre yra minkštas klampus audinys (nucleus pulposus), kuriame yra šiek tiek ląstelių, o matrica pusiau skysta, joje gausu hialurono rūgšties. Branduolys apsuptas storu kolageninių skaidulų žiedu (anulus fibrosus). Tarpslanksteliniai diskai yra chordos liekana.
End of Time
„End of Time“ – amerikiečių RNB atlikėjos Beyoncé Knowles daina-singlas, iš jos ketvirtojo studijinio albumo, 4(2011). Dainos autoriai yra Knowles, Terius Nash, Shea Taylor it Dave Taylor. Daina nutekėjo internete geghužės 20, 2011, buvo manoma jog ji tapo antruoju singlu po dainos „Run the World (Girls)“ (2011). Vasarį, 2012 oficialiai patvirtinta, jog „End of Time“ tapo penktuoju singlu iš 4, kuris bus išleistas balandžio 22, 2012, Anglijoje. Tai R&B ir šokių stiliaus daina, įtakota Nigerijos muzikos legendos Fela Kuti.
Išleidimas
2012 m. vasario 8 d. Beyonce svetainėje buvo pranešta, kad "End Of Time" tapo penktuoju singlu iš albumo4. Beyonce surengė dainos remikso konkursą, kuris tčsėsi iki kovo 9, 2012. Su dviem tūkstančiais dalyvaujančių konkurse, buvo sudaryta tarptautinė komisija, kuri išrinko nugalėtoją. Komisiją sudarė britų muzikantė Isabella Summers iš Florence and the Machine, olandų prodiuseris Afrojack, lenkų grupė WAWA, Niujorko didžėjus Jus-Ske ir prodiuseris Giorgio Moroder. Balandžio 17, nugalėtoju tapo Radzimir Debski "Jimek", kurio remiksas pateko į albumą 4: The Remix.
Černiauskai
Černiauskai – kaimas Druskininkų savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Leipalingio, Bilso Baltajo ežero šiaurinėje pakrantėje. Stūkso Černiauskų piliakalnis.
Memorialas
Memorialas – paminklinis ansamblis (pvz., paminklas ir specialiai įrengta jį supanti teritorija; paminklų grupė ir kt.), skirtas atminti ypatingai asmenybei ar ypatingam, valstybei ir/ar tautai svarbiam įvykiui.
Memorialais būna ir kažkam atminti skirti viešosios paskirties pastatai – muziejai, bibliotekos, ligoninės ir kt.
Memorialo prasmės kitomis kalbomis
Žodis memorial kitose kalbose gali turėti kitų prasminių atspalvių.
Anglų kalboje žodis memorial reiškia ne tik paminklų kompleksų (ansamblius), bet ir bet kokius daiktus, padedančius atsiminti ar pagerbti tam tikrą žmogų ar įvykį. Šia prasme memorial gali būti:
Borisas Berezovskis
Borisas Abramovičius Berezovskis (rus. Борис Абрамович Березовский; 1946 m. sausio 23 d. Maskvoje – 2013 m. kovo 23 d.) – Rusijos žydų kilmės matematikas, verslininkas, taip vad. oligarchas.
Biografija
Berezovskis studijavo elektrotechniką ir matematinę mechaniką. 1973 m. baigė studijas Lomonosovo universitete. Mokslų akademijos Valdymo technikos institute  baigė aspirantūrą, apgynė disertaciją 1983 m. (sprendimų priėmimo teorija).
Po studijų iki 1987 m. Berezovskis dirbo valdymo, automatizavimo, vadybos sistemų institutuose
Sugriuvus TSRS užsiėmė verslu ir greitai tapo milijardieriumi.
Nuo 2000 m. gyveno D. Britanijoje, savo pasisakymuose kritikavo V. Putiną dėl vykdyto karo Čečėnijoje.
Burbulo rikiavimo algoritmas
thumb|Burbulo rikiavimo animacija
alt=Burbulo rikiavimo algoritmas redaguota spalva|frame|Burbulo rikiavimo algoritmas redaguota spalva Burbulo rikiavimo metodas – vienas iš paprastų, bet nelabai efektyvių rikiavimo algoritmų. Algoritmo principas – nuosekliai iš eilės peržiūrėti gretimų elementų poras, prireikus elementus sukeisti, perkeliant mažesnį arčiau pradžios. Tokiu būdu per pirmą iteraciją mažiausias elementas perkeliamas į pirmą poziciją, vėliau tas pats principas taikomas posekiui be pirmo elemento ir t. t.
Algoritmo veikimo principas primena virimo procesą, kai oro burbulai kyla į paviršių, dėl to jis ir yra taip vadinamas.
Algoritmo vykdymas pažingsniui
Naudosime skaičių masyvą „5 1 4 2 8“ ir jį surūšiuosime nuo mažiausio elemento iki didžiausio. Kiekviename žingsnyje paryškinti elementai yra palyginami.
(5 1 4 2 8) \to (1 5 4 2 8) Čia algoritmas palygina pirmus 2 elementus ir juos apkeičia vietomis.
(1 5 4 2 8) \to (1 4 5 2 8)
(1 4 5 2 8) \to (1 4 2 5 8)
(1 4 2 5 8) \to (1 4 2 5 8) Dabar elementai yra išdėstyti tinkama tvarka, todėl algoritmas jų neapkeičia vietomis.
Antras praėjimas:
(1 4 2 5 8) \to (1 4 2 5 8)
(1 4 2 5 8) \to (1 2 4 5 8)
(1 2 4 5 8) \to (1 2 4 5 8)
Trečias praėjimas:
Galiausiai algoritmas baigė savo darbą.
Pavyzdžiai
using namespace std; int main { int N; cout << "Kiek bus skaiciu?" << endl; cin >> N; int a[N]; cout << "Kokie bus skaiciai?" << endl; for (int i=1; i<=N; i++) cin >> a[i]; for (int i=1; i<=N; i++) for (int j=2; j<=N; j++) if (a[j-1]>a[j]) {       int t=a[j-1]; a[j-1]=a[j]; a[j]=t; } cout << "Surikiuoti skaiciai" << endl; for (int i=1; i<=N; i++) cout << a[i] << endl; }
Šaltiniai
Sorteringsalgoritme
Muitinė
Muitinė – valstybės institucija, atsakinga už muitų ir kai kuriais atvejais kitų pasienyje mokamų mokesčių (pavyzdžiui, PVM, akcizų) rinkimą valstybėje bei už krovinių, įvežamų į valstybę, kontrolę (tikrinimą).
Jei pagal tarptautinius arba nacionalinius teisės aktus kai kurių prekių įvežimas į šalį yra ribojamas arba draudžiamas, šią kontrolę taip pat dažniausiai užtikrina muitinė.
Muitinė iš esmės skiriasi nuo kitų pasienio tarnybų, kurios užtikrina asmenų vykimo per sieną kontrolę (imigracijos arba sienos apsaugos tarnybos).
Tarptautinė muitininkų diena švenčiama sausio 26 d. (nuo 1983 m.).
JOnAS
thumb|300px|JOnAS nuotolinio valdymo puslapis Interneto naršyklėje JOnAS (angl. Java Open Application Server) – atviro kodo serveris sudėtingoms interneto sistemoms kurti (Java EE). JOnAS vysto ObjectWeb konsorciumas, kurį įkūrė ir palaiko keletas stambių Prancūzijos kompanijų (Inria, Grouppe Bull, France Telecom ir kitos). Tai buvo pirmasis atviro kodo serveris, nemokamai gavęs oficialų J2EE sistemos sertifikatą iš Sun. JOnAs platinamas su LGPL licencija.
Muitinė
Veikla
Muitinė taip pat užtikrina intelektinės nuosavybės, nykstančių ir retų gyvūnų (žr. CITES), išvežamų kultūros vertybių apsaugą, grynųjų pinigų, dvigubos paskirties ir strateginių prekių gabenimo kontrolę ir kt.
JOnAS
Tai buvo pirmasis J2EE serveris, kuris veikė išimtinai vien atviro kodo aplinkoje (Fedora Linux + GNU Classpath + JOnAS)
Nuorodos
JOnAS tinklalapis
Muitinė
Lietuvos muitinė
thumb|Lietuvos muitinės emblema
Lietuvos Respublikos muitinės įkūrimo diena laikoma 1919 m. gegužės 8 d., kai įsigaliojo Laikinieji muitinių įstatai. Pirmieji muitinės postai buvo įsteigti 1919 m. prie sienos su Vokietija – Virbalyje, Jurbarke, Tauragėje, Kretingoje, Naumiestyje, Naujamiestyje, Pilypave ir Račkuose. 1920 m. Lietuvos muitinėje dirbo apie 300 pareigūnų. 1990 m. spalio 11 d. buvo įsteigtas Muitinės departamentas. Pirmuoju Muitinės departamento direktoriumi buvo Valerijonas Valickas. 1993 m. Lietuvos Respublikos muitinės departamentas Vyriausybės nutarimu pertvarkytas į Muitinės departamentą prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos. 1996 m. buvo atlikta muitinių reorganizacija, įsteigta 10 teritorinių muitinių (2002 m. liepos 1 d. jų skaičius sumažintas iki penkių – Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Panevėžio ir Šiaulių) dar vėliau, sumažinus, paliktos tik trys: Vilniaus, Kauno ir Klaipėdos.
Lietuvos muitinės sistemą šiuo metu sudaro:
Lietuvos Respublikai tapus Europos Sąjungos valstybe nare ir prisijungus prie bendros Europos Bendrijos muitų sąjungos, Lietuvos muitinė, vykdydama savo veiklą, taip pat vadovaujasi Bendrijos muitinės kodeksu ir jo įgyvendinimo nuostatomis.
Fascija
thumb|right|250px|Diafragmos fascija Fascija – jungiamojo audinio plėvė sudaryta iš kolageninių skaidulų ir fibrocitų. Ji įsiskverbia ir apsupa kaulus, raumenis, organus, kraujagysles ir kita.
Maršalas (rūmininkas)
Maršalas (iš sen.vok.aukštaičių marah 'arklys' + schalh 'tarnas') – vienas aukščiausių rūmininkų titulų.
Vilniaus tribūna
Istorija
Įsteigė nekilnojamojo turto prekybos agentūra „Status“, leido UAB „Karjera“ bei UAB „Status spauda“. Tiražas 1993 m. – 10 000 egz.
Maršalas (rūmininkas)
Pradžioje maršalai buvo arklininkai, vėliau – arklidžių viršininkai, o dar vėliau tapo aukštos padėties rūmininkais. Šventosios Romos imperatoriaus Otono I laikais maršalu buvo tik imperatoriui artimi žmonės. Analogiškos rūmininkų pareigos vėliau kitose šalyse buvo štalmeisteris ir konetablis.
Vilniaus tribūna
Istorija
Redakcijoje dirbo Alis Balbierius, Rimantas Vanagas. Vyriausiasis redaktorius Juozas Mažeikis.
Maršalas (rūmininkas)
Imperijos seimų metu maršalas prižiūrėjo tvarką ir ceremonialo atlikimą.
Maršalų veikla su arklininkų darbu neturėjo beveik nieko bendro. Vienintelis arklininko darbo rudimentas liko ceremonija imperatoriaus karūnavimo metu – sidabriniu saiku iš didelės avižų krūvos pasemdavo avižų ir nunešdavo jas į arklidę imperatoriaus arkliui.
Feodaliniais laikais daugelyje dvarų vienas arba keli didikai buvo vadinami maršalais ar dvaro maršalais  arba didysis maršalas. Jų funkcijos kito, jie dažnai skelbdavo svečius, atvykusius į audienciją, puotą, pietus ir pan. Šios garbingos pareigos neretai tapdavo paveldimomis. Pvz., Anglijoje erlas maršalas (Earl Marshal) ar Škotijoje erlas marišalas (Earl Marischal).
Ceremoniniai maršalai
Šiuolaikinės ceremonijose dažnai dar būna skiriami maršalai – pvz., paradų didžiaisiais maršalais dažnai paskiriami garbės svečiai ar aukšto rango valdininkai.
JAV daug koledžų ir universitetų turi maršalus. Kartais būna vienintelis nuolatinis dėstytojų maršalas, kartais būna keli dėstytojų maršalai ir keli studentų maršalai. Į šiuos garbės postus skiriami vyresnieji dėstytojai ar nusipelnę studentai. Maršalų funkcija yra vesti iškilmingas eitynes. Jie dažnai nešasi specialias maršalų lazdas.
Vedęs ir turi vaikų
„Vedęs ir turi vaikų“  – Jungtinėse Amerikos Valstijose rodyta televizijos situacijų komedija apie Čikagoje gyvenančią kvaištelėjusią amerikiečių šeimą.
Tai vienas iš pirmųjų serialų, pasirodžiusių „Fox“ televizijoje. Serialo premjera įvyko 1987 m. balandžio 7 d., o paskutinė serija parodyta 1997 m. gegužės 5 d. Serialą kūrė Michael G. Moye ir Ron Leavitt. „Vedęs ir turi vaikų“ yra ilgiausiai rodytas vaidybinis situacijų komedijos žanro serialas „Fox“ televizijos istorijoje.
Lietuvoje „Vedęs ir turi vaikų“ anksčiau rodytas per TV3 (nuo 1997 m.), LNK, BTV ir TV1 kanalus. Dabar jis dažnai rodomas per TV6.
Panta bhat
thumb|220px|Panta iliš – panta bhat su [[hilsa žuvies patiekalais]]
Panta bhat ( – „mirkyti vandenyje ryžiai“) – ryžių fermentavimo technologija, plačiai naudojama Bengalijos, Asamo, Orisos virtuvėse. Asamiečių kalba vadinamas poita bhaat, o orijų kalba: pakhal (bhat).
Savybės
Panta bhat žinomas nuo ypač senų laikų. Jis visą laiką naudotas kaip svarbiausias valstiečių maistas Rytų Indijoje, tačiau vėliau jis pasiekė ir aritstokratų virtuves, moderniaisiais laikais pradėtas gaminti restoranuose.
Panta bhat patiekiamas šiek tiek pasūdytas, su prieskoniais (pvz., kalendra, laimu, čili). Jis pasižymi vėsumu ir gaivumu, todėl ypač tinka vasarą pusryčiams, malšina karštį. Prie jo paduodami įvairūs kiti patiekalai, ačaris, keptos daržovės, kepta žuvis.
FC Sfîntul Gheorghe
Istorija
2003 m. įkurtas klubas. Iš pradžių žaidė žemesniuose divizionuose, o vėliau pateko į Nacionalinį divizioną. Jame ilgai neišsilaikė ir iškrito į žemesnį divizioną. Netrukus grįžo į Nacionalinį divizioną. 2019 m. lygoje užėmė antrą vietą (aukščiausias pasiekimas). 2019 ir 2020 m. kovojo futbolo taurės turnyro finale ir abu kartus nusileido varžovams. Trečiu bandymu 2021 m. iškovojo Moldavijos futbolo taurę.
2022–2023 m. sezone užėmė penktą vietą Superlygoje. 2023 m. liepos 14 d., oficialiai pranešta apie tai, kad baigiasi 20 metų gyvavusi Sfântul Gheorghe Suruceni futbolo klubo istorija. Klubas susidūė su finansinėmis problemomis ir klubo vadovybė nusprendė nutraukti veiklą.
Klubui pavyko iškovoti Moldovos taurę (2021 m.) ir supertaurę, bei kartą tapo Moldovos vicečempionais,
Kontinentinė ledo ritulio lyga
Kontinentinė ledo ritulio lyga (KHL) – antra pagal pajėgumą po NHL ledo ritulio lyga pasaulyje. Įsteigta 2008 m.
Joje žaidžia komandos iš Europos ir Azijos (Rusijos, Baltarusijos, Kinijos, Kazachstano). Lygos pagrindą sudaro buvusios Rusijos Superlygos klubai. 22 komandos rungtyniauja dviejose grupėse. 19 komandų atstovauja Rusiją, kitos valstybės turi po vieną komandą čempionate. 2017 m. Kroatijos klubas pasitraukė dėl finansinių sunkumų.
Mikolaičiūnai
Mikolaičiūnai – kaimas centrinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Joniškio.
Vytautas Pinkus
Vytautas Pinkus (g. 1966 m. gruodžio 11 d.) – lietuvių diplomatas, buvęs Lietuvos ambasadorius Danijoje (2011–2016), Vengrijoje (2019–).
Biografija
1991 m. baigęs Vilniaus universiteto Matematikos fakultetą pradėjo dirbti Užsienio reikalų ministerijos Informacinio-techninio aptarnavimo skyriuje. 1995–1999 m. buvo patarėjas Lietuvos ambasadoje Belgijoje bei nuolatinėje atstovybėje prie Europos Sąjungos. 1999–2002 m. dirbo URM Administracinio departamento direktoriaus pavaduotoju, direktoriumi. 2002–2003 m. vadovavo Informacinių technologijų departamentui.
2003–2007 m. dirbo Lietuvos ambasados Rusijoje įgaliotuoju ministru, diplomatinės atstovybės vadovo pavaduotoju. 2007–2011 m. buvo Užsienio reikalų ministerijos Konsulinio departamento direktorius.
2011 m. rugsėjo 26 d. Prezidentė Dalia Grybauskaitė V.Pinkų paskyrė Lietuvos ambasadoriumi Danijoje. Jam suteiktas nepaprastojo pasiuntinio ir įgaliotojo ministro diplomatinis rangas. Šiose pareigose dirbo iki 2016 m. liepos 18 d.
Šiuo metu V. Pinkus vadovauja URM Užsienio lietuvių departamentui.
Dombruvka Košcelna
Dombruvka Košcelna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šepetovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Šepetovo, apie 9 km į pietryčius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 50 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Miankos upė. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW659.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1514-1518 m. pastatyta pirmoji kaimo bažnyčia. 1622 m. karalius Jonas Kazimieras Vaza suteikė kaimui teisę rengti du turgus per metus. Dabartinė neoklasikinio architektūros stiliaus bažnyčia pastatyta 1875 m., pagal Henriko Markonio projektą. 1921 m. kaime buvo 69 namai ir 456 gyventojai, iš kurių 207 vyrai ir 249 moterys, 389 lenkai, 55 žydai ir 6 gudai.
Kriukų herbas
Kriukų herbas yra Kriukų miestelio heraldinis atributas.
Aprašas
Raudoname skydo lauke auksinis kryžius saulutė.
Kryžius saulutė – kalvystės simbolis, siejamas su Kriukais, kurių apylinkės nuo seno garsėjo kalvystės tradicijomis.
Istorija
Kriukų herbą ir vėliavą sukūrė dailininkas Juozas Galkus.
Kriukų herbas patvirtintas LR Prezidento 2005 m. liepos 13 d. dekretu Nr. 380.
Linkmenys
thumb|left|180px|[[Linkmenų bažnyčia]]
Veikia Linkmenų Švč. Trejybės bažnyčia (pastatyta 1887 m.), Linkmenų pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1945 m.), paštas (LT-30024), bendrosios praktikos gydytojo kabinetas. Yra koplytstulpis tautiečiams, žuvusiems 1941–1954 m. (pastatytas 1990 m.), kaimo kryžius (ties buvusia Lietuvos-Lenkijos demarkacine linija; pastatytas 1938 m., atstatytas 1988 m., restauruotas 2014 m.). Šiauriau kaimo dunkso Linkmenų piliakalnis.
Pavadinimo etimologija
Labiausiai tikėtina, kad Linkmenys – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Linkmeno ežero, telkšančio už 5 km į šiaurės rytus nuo gyvenvietės, pavadinimo. Būtent prie šio ežero esantis Ginučių piliakalnis istorikų laikomas XIII–XV a. gyvavusios Linkmenų pilies vieta.
Pasak liaudies etimologijos, Linkmenys esą yra asmenvardinis vietovardis, kilęs iš Mindaugo laikais gyvenusio lietuvių kunigaikščio Lengvenio vardo, – pastarajam 2013 m. Linkmenyse pastatytas paminklas.
Istorija
Vartbergės kronikoje ties 1373 m. data rašoma apie Linkmenų pilį ir kaimą; šią XIII–XV a. tikriausiai ant Ginučių piliakalnio stūksojusią medinę tvirtovę Livonijos ordino kariuomenė galutinai sunaikino 1433 m. vasario mėn.
Lietuvos Metrikoje (prie 1525 m. rugsėjį sudarytų maskvėnų karo belaisvių sąrašų) pažymėta, kad Linkmenyse, Vilniaus tijūno žinioje kalinami 7 maskvėnų belaisviai.
Nuo XVI a. rašytiniuose šaltiniuose minimas Linkmenų dvaras; 1534 m. čia leista steigti miestelį, rengti turgus ir prekymečius. 1554 m. Ldk Žygimanto Augusto Linkmenų dvarui priklausė 3 vaitystės ir Linkmenų miestelis (po 1795 m. Linkmenų dvaras tapo Rusijos imperijos valstybiniu dvaru).
XVII a. pradžioje Linkmenys priklausė Vilniaus tijūnijai (kartu su Nemenčine, Švenčionimis ir Dysna, tijūnas – Jonas Pacas).
XVIII a. pabaigoje Linkmenyse veikė parapinė mokykla.
XIX a. Linkmenys – Švenčionių apskrities miestelis, valsčiaus centras. 1885 m. nemažai lietuvių iš Linkmenų ir jų apylinkių išsikėlė į Malkavos kaimą (Mogiliavo sritis, Baltarusija).
Nuo 1923 m. vasario pr. iki 1939 m. spalio pab. miestelį į dvi dalis dalijo demarkacinė linija (didesnę jo dalį tada buvo okupavusi Lenkija).
Sovietų okupacinė valdžia 1941–1953 m. iš Lietuvos ištrėmė 7 Linkmenų gyventojus.
1944 m. rudenį miestelio apylinkėse susikūrė Lietuvos partizanų Tigro rinktinės A. Krinicko-Romelio ir A. Juršio-Vytenio būriai.
Nuo XX a. vidurio Linkmenys laikomi kaimu. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Gyventojai
thumb|235px|Linkmenys
thumb|470px|center|Miestelio panorama
Leutajus
Leutajus (( arba Tamarača II ) g. ? – m. 1399 m.) – Fraruangų dinastijos septintasis Sukotajaus karalystės karalius, karaliaus Litajo sūnus.
Gyvenimas ir valdymas
Mažai žinomą apie šį karalių. Karaliaus Leutajus šalį valdė kaip Ajutajos karalystės vasalas. 1399 m. mirus karaliui, sostą paveldėjo jo sūnus, princas Saileutajus.
Jasulaitis
Jasulaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jasulaitienė (ištekėjusi moteris) ir Jasulaitytė (mergautinė pavardė).
Tinklinės skaidulos
Tinklinės skaidulos - organizmo skaidulos paplitusios vietose, kur jungiamasis audinys ribojasi su smulkiomis kraujagyslėmis, raumeninėmis ir nervinėmis skaidulomis, vienalašėmis riebalinėmis ląstelėmis, įeina į kaulų čiulpų, blužnies, limfmazgių, kepenų stromos ir pamatinių membranų sudėtį.
Skaidula
Skaidula - įvairaus ilgio, formos, banguotumo pluoštai, sudaryti iš smulkesnių darinių: skaidulėlių, siūlelių, filamentų ir labai ilgų molekulių.
Geltondėmis kuprasnukis
Geltondėmis kuprasnukis (Prionurus maculatus) – chirurgžuvinių (Acanthuridae) šeimos žuvų gentis.
Skaidula
Gyvuosiuose organizmuose yra trys pagrindinės skaidulų rūšys:
Tinklinės skaidulos
Skaidulos yra plonos, šakotos, jungiasi tarpusavyje, struktūra tokia pat kaip ir kolageninių skaidulų, nes sudarytos iš III tipo kolageno. Tinklinės skaidulos yra argentofilinės - impregnuotos sidabro junginiais dažosi juodai.
Elektronas
Elektronas (e−) – stabili elementarioji dalelė, turinti neigiamą krūvį (-1,6022·10-19 C) ir 9,1094·10-31 kg arba 0,0005486 a.m.v masę. Neutraliame (nejonizuotame) atome elektronų skaičius lygus protonų skaičiui. Taigi visas atomas yra elektriškai neutralus. Jei atomas įgyja ar praranda elektroną, krūvių pusiausvyra sutrinka, jis tampa atitinkamai neigiamuoju ar teigiamuoju jonu. Elektronai sudaro visų atomų apvalkalus, supančius branduolį. Atrastas 1897 m. Elektrono antidalelė yra teigiamo krūvio pozitronas. Elektrono sukinys yra ½, vadinasi, jis yra fermionas ir jam galioja Paulio draudimo principas.
Etimologija
Žodis yra kilęs iš graikų kalbos ir reiškia „gintaras“.
Istorija
Graikiškai elektron (ήλεκτρον) reiškia gintarą; senovės graikai pastebėjo, jog gintarą patrynus sausa medžiaga šis pritraukia labai smulkias daleles. Šiuolaikinėje fizikoje šio reiškinio priežastis yra žinoma ir tai vyksta dėl įkrovos sukūrimo. XIX a. mokslininkai pirmąją atrastą, įkrovą nešančią dalelę pavadino graikišku žodžiu elektronas.
XIX a. pabaigoje daugelis fizikų postulavo, kad elektros srovė gali būti sudaryta iš diskrečių elementų, kurie buvo vadinami įvairiais pavadinimais, tarp jų ir elektronais. Kad elektronas yra subatominė dalelė 1897 m. tyrinėdamas katodinių spindulių kolbas atrado J. J. Thomson. Katodinių spindulių kolba yra hermetiškai uždarytas stiklinis cilindras, kuriame yra įtaisyti du elektrodai atskirti vakuumu. Prie elektrodų prijungus įtampą, yra generuojami katodiniai spinduliai. Eksperimentuodamas Thomson atrado, kad neigiamas krūvis negalėjo būti atskirtas nuo spindulių (panaudojant magnetinį lauką), ir kad spindulių kryptis galėjo būti keičiama elektriniu lauku. Jis padarė išvadą, kad šie spinduliai buvo ne bangos, bet srautas neigiamo krūvio dalelių, kurias jis pavadino „korpuskulėmis“. Jis išmatavo, kad jų masės ir krūvio santykis buvo daugiau nei tūkstantį kartu mažesnis nei vandenilio jonų, vadinasi, „korpuskulės“ buvo arba labai didelio krūvio, arba labai mažos masės. Vėlesni kitų mokslininkų atlikti eksperimentai patvirtino pastarąją išvadą. 1909 m. Robert Millikan išmatavo elektrono krūvį.
Periodinės elementų lentelės pagrindas yra teiginys, kad cheminės elementų savybės periodiškai kartojasi. Pradžioje tai buvo aiškinama elementų atomine mase. Tačiau, kadangi periodinėje lentelėje buvo anomalijų, buvo ieškoma geresnio paaiškinimo. 1913 m. Henry Moseley įvedė atominio numerio savoką ir paaiškino elementų cheminių savybių periodiškumą per kiekvieno elemento protonų skaičių. Tais pačiais metais Nilsas Boras parodė, kad tikrasis lentelės pagrindas yra elektronai. 1916 m. Gilbert Newton Lewis paaiškino elementų cheminius ryšius per elektronų sąveiką.
Klasifikacija
Elektronas priklauso subatominių dalelių klasei vadinamai leptonais, kurie yra laikomi fundamentaliomis dalelėmis, t. y. tokiomis, kurios nebeturi smulkesnės vidinės sandaros.
Kaip ir visos dalelės, elektronai gali pasižymėti ir banginėmis savybėmis. Tai vadinamasis bangos-dalelės dualizmas, kuris gali būti pademonstruotas dvigubo plyšio eksperimentu.
Elektrono antidalelė yra pozitronas, kuris turi tokią pačią masę, bet teigiamą, o ne neigiamą krūvį. Pozitrono atradėjas, Carl D. Anderson, pasiūlė paprastus elektronus vadinti negatronais, o elektroną naudoti kaip bendrą terminą tiek teigiamo, tiek neigiamo krūvių variantams vadinti. Tačiau tokia vartosena niekada nepaplito ir šiandien yra sutinkama retai.
Savybės ir elgsena
Elektronai turi neigiamą elekrinį krūvį lygų −1.6022 × 10 −19 C, masę lygią 9.11 × 10 −31 kg (remiantis krūvio/masės matavimais) ir reliatyvistinę rimties masę lygią maždaug 0.511 MeV/c². Elektrono masė yra maždaug 1/1836 protono masės. Įprastas elektrono simbolis yra e−.
Remiantis kvantine mechanika, elektronai gali būti atvaizduojami banginėmis funkcijomis, iš kurių gali būti suskaičiuotas tikimybinis elektrono tankis. Kiekvieno elektrono atome orbitalė gali būti aprašyta bangine funkcija. Remiantis Heizenbergo neapibrėžtumo principu, tikslūs elektrono judesio kiekis ir vieta negali būti žinomi vienu metu. Šis apribojimas, šiuo atveju, paprasčiausiai teigia, kad kuo didesniu tikslumu yra žinoma dalelės vieta, tuo mažesniu tikslumu yra žinomas jos judesio kiekis, ir atvirkščiai.
Elektronas turi sukinį lygų ½ ir yra fermionas.
Elektronai atome yra pririšti prie to atomo; elektronai laisvai judantys vakuume, erdvėje ar tam tikroje terpėje yra laisvi elektronai, kurie gali būti sufokusuoti į elektronų pluoštelį. Kai laisvi elektronai juda, atsiranda krūvių srautas, jis yra vadinamas elektros srove. Elektronų metaliniuose laiduose dreifo greitis yra kelių milimetrų per valandą eilės. Tačiau greitis, kuriuo srovė viename laido taške kuria srovę kituose laido taškuose, paprastai yra lygus 75 % šviesos greičio.
Kai kuriuose superlaidininkuose, elektronų poros juda kaip Kuperio poros ir jų judėjimas yra susietas su gretima medžiaga per gardelės vibracijas vadinamas fononais. Atstumas tarp Kuperio porų yra apie 100 nm. (Rohlf, J.W.)
Elektronas šiuo metu yra aprašomas kaip fundamentali dalelė arba elementarioji dalelė. Jis neturi vidinės sandaros. Todėl, patogumo dėlei, paprastai jis yra apibrėžiamas kaip matematinis taškinis krūvis, be jokių erdvinių matmenų.
Klasikinis elektrono spindulys yra 2.8179 × 10−15 m. Šis spindulys yra suskaičiuojamas iš elektrono elektrinio krūvio, pasinaudojant tik klasikine elektrodinamikos teorija, ignoruojant kvantinę mechaniką. Klasikinė elektrodinamika (Maksvelo elektrodinamika) yra senesnė koncepcija, kuri yra plačiai naudojama praktiniams elektros, elektros inžinerijos, puslaidininkių fizikos ir elektromagnetizmo pritaikymams; kita vertus, kvantinė elektrodinamika yra naudinga pritaikymams susijusiems su modernia dalelių fizika ir kai kuriais optinės, lazerių ir kvantinės fizikos aspektais. Manoma, kad elektrono spindulys yra mažesnis nei 10-18 m. Jei elektronas elgiasi kaip banga, tai jo spindulys višija 10-10 m.
Šiuolaikiniu supratimu, elektrono greitis gali priartėti prie, bet niekad negali pasiekti c (šviesos greičio vakuume). Šį apribojimą uždeda Einšteino specialioji reliatyvumo teorija, kuri apibrėžia šviesos greitį kaip konstantą visose inertinėse kooordinačių sistemose. Tačiau, kai reliatyvistiniai elektronai patenka į dielektrinę terpę, pavyzdžiui, vandenį, kurioje šviesos greitis yra žymiai mažesnis už c, elektronai (laikinai) juda greičiau už šviesą toje terpėje. Sąveikaudami su terpe, jie generuoja blyškią melsvą šviesą, vadinamą Čerenkovo spinduliavimu.
Visatoje
Mokslininkai mano, kad žinomoje batonijoje elektronų skaičius siekia bent 1079. Šis skaičius atitinka maždaug vieno batono kubiniame metre erdvės vidutinį tankį. Astronomai yra nustatę, kad 90 % visos stebimos medžiagos visatoje yra tešla, kuris yra sudarytas iš vieno elektrono ir vieno protono.
Pramonėje
Elektronų spinduliai yra naudojami suvirinimui, litografijai ir mikroskopuose.
Laboratorijoje
Elektroniniai mikroskopai yra naudojami vaizdo padidinimui iki 500000 kartų. Kvantiniai elektronų efektai yra panaudojami skenuojančiuose tuneliniuose mikroskopuose tirti savybes atominiuose matmenyse.
Teorija
Reliatyvistinėje kvantinėje mechanikoje, elektronas yra aprašomas Dirako lygtimi. Dirako modelyje elektronas yra apibrėžtas kaip matematinis taškas, taškinė dalelė turinti krūvį apsupta daugybės sąveikaujančių virtualių dalelių ir antidalelių porų. Iš šio modelio gaunamas elektrono giromagnetinis santykis labai gerai sutampa su eksperimentiškai nustatyta verte, tai yra laikoma vienu iš didžiausių moderniosios fizikos pasiekimų.
Standartiniame modelyje elektronas yra pirmosios kartos leptonas. Elektronas yra labai panašus į kitas dvi sunkesnes aukštesnių kartų daleles, miuoną ir tau leptoną, kurios yra identiškos krūviu, sukiniu ir fundamentaliomis sąveikomis, bet skiriasi mase.
Limbė
Limbė  – miestas vakarų Kamerūne, Pietvakarių regione, Biafros įlankos pakrantėje, Kamerūno ugnikalnio papėdėje, į pietus nuo Buėjos. Departamento centras. Yra jūrų uostas, geležinkelio stotis, plentas į Dualą. Netoliese veikia naftos perdirbimo gamykla, svarbus cemento pramonės centras. Taip pat verčiamasi žvejyba, turizmu.
Istorija
Miestas 1858 m. įkurtas britų baptistų misionieriaus Alfredo Sakerio ir pavadintas Viktorija (Victoria). 1887 m. britai perdavė Viktoriją vokiečiams (tapo Vokiečių Kamerūno dalimi), bet 1915 m. vėl grįžo britams. 1982 m. Viktorija pervadinta į Limbę.
Kazitiškis
Kazitiškis – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, šalia kelio, 11 km į šiaurę nuo Ignalinos, prie Švoginos upės ir Gilučio ežero, netoli Aukštaitijos nacionalinio parko. Seniūnijos, parapijos ir seniūnaitijos centras.
thumb|left|235px|Kazitiškis iš rytų thumb|left|235px|Bažnytkaimio gatvė
Stovi Kazitiškio Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia (nuo 1908 m.), biblioteka (nuo 1949 m.), kultūros centras (nuo 1980 m.), medicinos punktas, paštas (LT-30033). Veikė Kazitiškio pagrindinė mokykla. Yra išlikę Kazitiškio dvaro svirnas, klėtis ir kluonas bei parkas, kuriame yra saugomas Kazitiškio ąžuolas.
Istorija
Kaime rasta romėniška II a. Aurelijaus moneta. Kazitiškio dvaras žinomas nuo XVII a., XVIII a. priklausė Butleriams, 1745 m. jie čia įkūrė bazilijonų vienuolyną ir pastatė bažnyčią. Greta kaimo 1728–1755 m. veikė sentikių Gudiškių vienuolynas. 1864 m. carinės valdžios įsakymu bažnyčia uždaryta ir paversta cerkve. 1877 m. susekta slapta lietuviška mokykla. XIX a. Kazitiškis – Zarasų apskrities miestelis, kaimas ir dvaras Salako valsčiuje.
1922–1939 m. Kazitiškį buvo okupavusi Lenkija. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Bermudos vyrų futbolo rinktinė
Bermuda užėmė antrą vietą 1967 m. turnyre Panamerikos žaidynėse, pralaimėdami Meksikai finale.
Jaudegytė
Jaudegytė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Jaudegienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Jaudegis.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Griova
thumb|right|250px|Griova Charkovo apylinkėse Griova – reljefo forma, grunte laikinų vandens srautų išgraužtas gilus griovys su stačiais neapaugusiais šlaitais. Griovų formavimasis yra erozijos atvejis.
Griovos susidaro aukštesnėse lygumose ir kalvose, susidariusiose iš purių, lengvai išplaunamų uolienų. Griovų ilgis būna nuo kelių metrų iki kelių kilometrų. Skiriamos naujos griovos, kurios dar intensyviai formuojasi, ir senos griovos.
Griovos paplitusios Rusijos europinės dalies stepėse ir miškastepėse, Vidurinėje Azijoje, Kinijos lioso srityse, kai kuriose JAV vietovėse ir kitur.
Griovos daro didelę žalą žemės ūkiui, kadangi išraižo dirbamus laukus, mažina jų plotą ir prieinamumą. Apsaugai nuo griovų susidarymo naudojami agrotechniniai metodai, mažinantys paviršinį nuotėkį ir sulaikantys drėgmę dirvoje. Besiformuojančias griovas stabdo hidrotechninėmis priemonėmis – pylimais vandeniui sulaikyti, pylimais terasomis, vandens nuotėkio kanalais, užtvankomis, atraminėmis sienelėmis ir kt. Prie griovų ir raguvų sodinamos miško juostos, apželdinami ar padengiami velėna griovų dugnai ir šlaitai, kad būtų sustabdytas griovų plitimas ir didėjimas.
Skaitmeninis rikiavimo algoritmas
Skaitmeninis rikiavimas – vienas iš rikiavimo algoritmų, skirtas atvejams, kai duomenų reikšmės yra skaitmeninės ir priklauso kokiam nors skaitiniam intervalui ar išsiskiria panašiomis savybėmis. Skaitmeninio rikiavimo algoritmuose duomenų reikšmės interpretuojamos kaip skaičiai M-tainėje (dažniausiai – dvejetainėje) skaičiavimo sistemoje. Algoritmas stabilus ir labai greitas, sudėtingumas – O(N·k) (k – rakto ilgis). Pirmasis skaitmeninio rikiavimo algoritmas kompiuteriui parašytas 1954 metais.
Dažniausiai naudojamos skaitmeninio rikiavimo procedūros: skaitmeninio keitimo (radix exchange sort) ir tiesioginio skaitmeninio rikiavimo (straight radix sort). Skaitmeninio keitimo metodas naudoja apie N·logN bitų lyginimų. Abu skaitmeniniai metodai, rikiuodami N skaičių, kurių kiekvienas yra b bitų ilgio, naudoja mažiau negu N·b bitų lyginimų.
Sorteringsalgoritme
Download.com
Download.com – didžiausia pasaulyje parsisiųsti skirtų failų direktorijų interneto svetainė, veiklą pradėjusi 1996 m. kaip CNET dalis.
Download.com svetainė padalinta į keturias pagrindines dalis: programinė įranga (software; PC, MAC ir mobiliesiems telefonams skirtos programos), muzika (music), kompiuteriniai žaidimai (videogames) ir video. Programas galima parsisiųsti per FTP iš download.com arba trečiųjų šalių serverių.
Programinės įrangos dalyje galima rasti virš 100 000 nemokamų (freeware), viešųjų (shareware) ir bandomųjų (trial) programų. Prie daugelio programų pateikiami reitingai, programos apžvelgiamos redaktorių, taip pat prie programų pateikiamas leidėjo aprašymas ir vienas ar daugiau ekranvaizdžių. Taip pat lankytojai gali vertinti kiekvieną programą 5 balų sistemoje.
Trumponys (Molėtai)
Trumponys – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Alantos.
Kamerkazokas
Kamerkazokas  – žema rūmininko pareigybė Rusijos imperatoriaus dvare. Kamerkazokai lydėdavo imperatorių ar jo šeimos narius jų kelionėse karieta stovėdami karietos gale. Buvo pavaldūs oberceremonmeisteriui.
Pagal Rangų lentelę atitiko XIV klasę. Pareigybė pirmą kartą paminėta 1796 m., panaikinta 1917 m.
Nuorodos
Iliustracijos
Popol Vuh
thumb|200px|Ispaniško Popol Vuh rankraščio preambulė
Popol Vuh (kič. Popol Wuj – 'tautos knyga') – senovės majų epas, senovės indėnų literatūrinis paminklas. Parašytas Gvatemalos majų kičių kalba. Knygoje aprašytas pasaulio sukūrimo mitas, mitas apie dvynius-didvyrius Hunahpu ir Šbalankę bei jų kelionę į Šibalbą. Knyga taip pat yra svarbus Kičių valstybės istorijos, jos karališkosios šeimos genealogijos šaltinis.
Nors pats Popol Vuh sukurtas dar ikikolumbiniais laikais ir turbūt buvo užrašytas majų raštu, bet konkistos metu greičiausiai buvo sunaikintas. Išlikęs jo rankraštis parašytas 1557 m., nežinomo kičių indėno, jo gimtąja kalba, lotynišku raštu. XVI a. tą rankraštį Čičikastenange atrado ir į ispanų kalbą išvertė dominikonų vienuolis Fransiskas Chimenesas. Vėliau šis vertimas buvo dingęs ir rastas tik 1854 m. Dabar Chimeneso rankraštis saugomas Čikagos Niuberio bibliotekoje. Dabar Popol Vuh yra išverstas į įvairias pasaulio kalbas.
Užubaliai (Biržai)
Užubaliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Biržų.
Istorija
2023 m. sausio 14 d. kaimo teritorijoje susiformavo 17,2 m skersmens rekordinė smegduobė.
Akademijos herbas
Akademijos herbas – vienas iš Akademijos heraldikos atributų.
Istorija
Akademija – vienas iš jauniausių šalies miestelių, įkurtas 1964 m. perkėlus čia tuometinę Žemės ūkio akademiją. Dabartiniame universitete mokosi apie 7 tūkst. būsimųjų žemės ūkio specialistų. Tad ir herbe pasirinkta vaizduoti javų varpą – derlingumo ir gyvybės emblemą bei aštuonkampes žvaigždes – dvasinės šviesos, mokslo, idealų išraišką.
Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 2009 m. sausio 8 d. patvirtino dekretu Nr. 1K-1664.
Ghost in the Shell: Stand Alone Complex
Ghost in the Shell: Stand Alone Complex  – anime televizijos serialas, kurį remiantis Masamunės Širou manga motyvais sukūrė studija „Production I.G“. Scenarijų parašė ir režisavo Kendžis Kamijama (Kenji Kamiyama), veikėjų dizainą sukūrė Hadžimė Šimomura (Hajime Shimomura). Pirmasis sezonas rodytas 2002–2003 m. televizijos tinklo „SKY PerfecTV!“ Perfect Choice kanalu. Sezonas sulaukė teigiamų kritikų įvertinimų.
Serialo veiksmas sukasi apie Public Security Section 9 narius, kurie tiria juridinio teroristo ir elitinio hakerio, žinomo The Laughing Man (pažodž. žmogus, kuris juokiasi) pseudonimu, bylą. Kiekvienos serijos pabaigoje buvo rodomas trumpas komiškas animacinis serialas, pavadinimu „Tachikomatic Days“ (タチコマな日々 Tachikoma na Hibi). Jame vaizduojami Tachikoma (mastantys tankai) iš pagrindinio serialo, o pačios serijos tipiškai yra susijusios su anksčiau parodytos „Stand Alone Complex“ serijos istorija.
Buvo sukurtas antras šio serialo sezonas, pavadinimu „Ghost in the Shell: S.A.C. 2nd GIG“, kuris Japonijoje buvo rodomas nuo 2004 m. sausio 1 d. iki 2005 m. sausio 8 d. Animax kanalu. Istoriją dar labiau praplėtė 2006 m. išleista OVA, pavadinimu „Ghost in the Shell: Stand Alone Complex Solid State Society“.
Pirmasis sezonas taip pat buvo adaptuotas į pilnametražio filmo OVA, pavadinimu „The Laughing Man“, kuri buvo išleista 2005 m., ir penkias manga komiksų knygas, kurias parašė Ju Kinutani (Yu Kinutani), išleistas 2009 m. Taip pat buvo sukurta keletas susijusių kompiuterinių žaidimų Playstation 2, PSP konsolėms ir mobiliesiems telefonams.
Siužetas
Serialo veiksmas vyksta 2030 metais, kur dauguma žmonių gali įsigyti protezinių kūno dalių ir tapti kiborgais. Daugiausia veiksmas vyksta fiktyviame Japonijos Nijihamos mieste, Nijihamos prefektūroje (新浜県新浜市 Niihama-ken Niihama-shi, realiame pasaulyje Nijihamos miestas yra Ehimės prefektūroje), ir sukasi apie antiteroristinės organizacijos Public Security Section 9, sudarytos iš buvusių karininkų ir policijos detektyvų, narius. Seriale vaizduojamas pavienių Section 9 ('9 skyrius') bylų tyrimas bei nuolatinė ir daug rimtesnė su Laughing Man incidentais susijusi veikla.
Detektyvas, tiriantis eilę juridinio terorizmo ir šantažavimo įvykių, įvardintų kaip The Laughing Man Incident, išsiaiškina, kad vieno karinio vieneto nariams buvo sušvirkšta mikromechanizmų, skirtų šnipinėjimui. Prieš savo mirtį detektyvas išsiunčia įrodimus Togusai. Kai tik 9 skyrius paviešina įsivėlusius vyriausybės pareigūnus, paslaptingas hakeris, vadinamas Žmogumi, kuris juokiasi (The Laughing Man), įsibrauna į vieno iš vyriausybės pareigūnų sąmonę ir pareiškia, kad jis sugrįš jų išvilioti. 9 skyrius imasi tirti šią bylą.
9 skyrius netyčiomis atranda įrodymų, jog mikromechanizmų korporacijos ir politikai sufalsifikavo terorizmo ataką ir apkaltino hakerį, kad išpeštų pelno. Dėl šių faktų atskleidimo 9 skyrius tampa visuomenės dezinformacijos ir diskreditavimo taikiniu. Negana to, dedamos pastangos atsikratyti 9 skyriaus nariais bet kokia kaina. Japonijos vyriausybė 9 skyrių paskelbia nusikaltėlių organizacija. Kad išgyventų, 9 skyrius įgyvendina nuodugniai suplanuotą apgavystę, kuri priverčia vyriausybę ir ginkluotąsias pajėgas patikėti, kad jie visi buvo nužudyti. Viršininkas Aramakis laikinai išformuoja 9 skyrių.