cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Girdava
thumb|250px|[[Rusijos imperijos kariuomenės sugriauta Girdava 1921 m.]] Girdava, Girduva arba Železnodorožnas  – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities pietinėje dalyje, pasienyje su Lenkija.
Birutės apylinkė
Birutės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto pietuose.
Girdava
Istorija
Gyvenvietės pradžia – IX a. – XIII a. prūsų bartų medinė pilis. XIII a. jos savininkas didžiūnas Girdavas iš kryžiuočių priėmė krikštą ir jiems perdavė pilį. Sudegintos pilies vietoje 1325 m. kryžiuočiai pastatė mūrinę, bet ją 1336 m., 1347 m., 1366 m. sugriovė Gedimino, Algirdo ir Kęstučio kariuomenės, 1455 m. ir 1485 m. – lenkai.
Birutės apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Kauno mieste. 1949 m. priklausė Požėlos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. dalis apylinkės prijungta prie Garliavos apylinkės. Birutės apylinkė panaikinta 1954 m. gruodžio 20 d.
Girdava
Istorija
Girdavos gyvenvietė minima nuo XIV a., Kulmo teisės jai suteiktos nuo 1398 m. 1406 m. miestas apjuostas mūro siena. XIV a. pastatyta katalikų bažnyčia, evangelikų liuteronų bažnyčia, sovietmečiu sugriauta, restauruojama. 1428 m. įsikūrė dominikonų vienuolynas, 1409 m. įsteigta pradžios mokykla. 1469 m. miesto savininku tapo Saksonijos grafas G. fon Šlybenas, apylinkėse įgijęs didelių dvarų. Nuo XVI a. Girdava priklausė Mažajai Lietuvai, 1818–1945 m. – apskrities centras. XIX a. pab. Girdava tapo geležinkelio transporto mazgu, ėmė plėstis. 1945 m. užimta TSRS kariuomenės, nuo 1946 m. priklauso Rusijos fedracijos Kaliningrado sričiai.
Gyventojai
Mieste daugiausia gyveno vokiečių. Nuo XVI a. parapijoje dauguma gyventojų buvo lietuvininkai, bartai (tarp jų ir sulietuvėjusių); į pietinę dalį atsikėlė mozūrų. Pamaldos evangelikų liuteronų bažnyčioje vyko trimis kalbomis, lietuvių ir lenkų – iki XIX a. pabaigos.
Taurupiškis
Taurupiškis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šešuolių.
Anglies lankas
thumb|Anglies lankas thumb|Lanko lempa uždegimo padėtyje (matyti du vienas kitam statmeni strypeliai) thumb|1914 m. gamybos projektorius su anglies lanko šviesos šaltiniu Anglies lankas – apšvietimo įtaisas, kuriame šviečia tarp ore esančių anglies strypelių esantis Voltos lankas. Uždegimo metu strypeliai suglaudžiami ir lankui atsirasti pakanka nedidelės įtampos. Po to strypeliai šiek tiek atitraukiami, tačiau tekanti srovė palaiko lanką per atsiradusį tarpą. Šią srovę sukuria jonizuoti anglies atomai. Strypelių galai įkaista, skleisdami šviesą.
Lempos idėja pirmąkart pademonstruota anglų išradėjo Humphry Davy apie 1800 m. Tai buvo pirmasis praktiškas elektros šviesos šaltinis.
Ilgiau šviečiant anglies stypelių galai nudega, todėl reikalingi įvairūs įtaisai jiems slinkti, palaikant pastovų tarpą. Visgi lempa nėra ilgaamžė (daugiausia keli šimtai valandų, paprastų konstrukcijų – tik keliasdešimt sekundžių). Užtat ji kelis šimtus kartų galingesnė už paprastą kaitrinę lemputę (10 kW ir daugiau). Lempos efektyvumą padidina į anglį dedami metalo (magnio, stroncio, bario ar kalcio) fluoridai. Lankas gali būti maitinamas tiek kintama, tiek ir nuolatine elektros srove. Reikalingas rezistorius ar kitoks srovę per lanką ribojantis įtaisas (balastas). Lankui uždegti pakanka maždaug 40 voltų (įprastinė darbo įtampa buvo apie 110 V). Plazmos temperatūra siekia 10 000 °C, tačiau daugumą šviesos teikia ne ji, o patys įkaitę elektrodai.
Jei lempa maitinama nuolatine srove, anodas kaista labiau nei katodas. Jame susiformuoja nedidelis krateris, tuo tarpu katodas pamažu įgauna kūgio formą.
Nors jau nuo 1850 m. buvo bandoma gaminti tokias lempas plačiam pardavimui, jas vėliau gana greitai nukonkuravo ekonomiškesni ir ilgaamžiškesni šviesos šaltiniai. Ilgiausiai anglies lankas išsilaikė ten, kur reikalinga labai stipri šviesa (kino filmų projektoriai, galingi prožektoriai ir pan). Tačiau net ir iš šios srities anglies lanką pamažu išstumia ksenono lanko lempa. Anglies lankas vis dar naudingas jei reikalinga didelio intensyvumo ultravioletinė šviesa.
Diza
Diza (Disa) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kurią botanikas Karlas Tunbergas pavadino švedų legendos didvyrio Dizo garbei. Augalas iki 90 cm aukščio. Žiedai raudoni, juos apdulkina drugiai.
Augalai natūraliai auga Pietų Afrikoje, Madagaskare ir išilgai Vakarų Indijos vandenyno pakrantės. Auga tarpekliuose, prie krioklių ir upelių.
Rūšys
Gentyje yra apie 170 rūšių: ir kt.
Reglanas
thumb|Reglanas Reglanas – ypatingo sukirpimo drabužis (paltas, megztinis, marškiniai ar kitas), kurio rankovės yra vientisos su pečiais. Reglanu vadina ir paties drabužio ar rankovės (tokia rankovė dar vadinama pleištinė rankovė ) sukirpimą, kur rankovės viršutinė dalis siekia apykaklę, o su likusiu drabužiu susiuvama dviem ilgomis įstrižomis siūlėmis nuo pažasties iki apykaklės. Reglano rankovės dažnai naudojamos sportiniuose ir laisvalaikio drabužiuose.
Akcizas
Akcizas – netiesioginis mokestis, kuriuo apmokestinamos prekės.
Akcizas visados būna tik vienkartinis mokestis už pagamintos ar parduotos prekės vienetą.
Akcizo apskaičiavimo būdai:
Lietuvoje akcizu apmokestinama:
Akcizų tarifai
Šiuo metu Lietuvoje taikomi tokie akcizų tarifai:
Etilo alkoholiui ir alkoholiniams gėrimams (už produkto hektolitrą): alui – 3,11 euro už 1 proc. faktinės alkoholio koncentracijos; vynui iš šviežių vynuogių ir kitiems fermentuotiems gėrimams: kurių faktinė alkoholio koncentracija yra ne didesnė kaip 8,5 proc. tūrio, – 28,67 euro; kitiems – 72,12 euro; tarpiniai produktai: kurių faktinė tūrinė alkoholio koncentracija yra ne didesnė kaip 15 proc. tūrio, – 89,49 euro; kurių faktinė tūrinė alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio procentais, yra didesnė kaip 15 proc. tūrio, – 126,27 euro; etilo alkoholiui – 1320,67 už gryno etilo alkoholio hektolitrą.
Zuikiškė (Ignalina)
Zuikiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Ignalinos, netoli Vėlio ir Vėlykščio ežerų. Keliai į Bėčiūnus, Vėlionis, Bėčionis.
Akcizas
Apdorotam tabakui: cigaretėms: specifinis elementas – 48,08 euro ir vertybinis elementas – 25 proc., tačiau bendras akcizų tarifas neturi būti mažesnis nei 77,91 euro už 1000 cigarečių; cigarams ir cigarilėms – 28,09 euro už kilogramą produkto; rūkomajam tabakui – 54,16 euro už kilogramą produkto.
Anykščiai (reikšmės)
Anykščiai:
Akcizas
Energetiniams produktams (už 1000 litrų produkto):
Variklių benzinui: bešviniam – 434,43 euro; turinčiam švino – 579,24 euro.
Anykščiai (reikšmės)
Taip pat:
Stotinka
Stotinka - smulki Bulgarijos moneta, 1/100 levo.
Akcizas
Žibalui – 330,17 euro; gazoliams (dyzeliniams degalams) – 330,17 euro; gazoliams, skirtiems naudoti žemės ūkio veiklos, įskaitant akvakultūros ar verslinės žvejybos vidaus vandenyse veiklą, subjektams žemės ūkio produktų gamybai – 21 euro; tepalinėms alyvoms – 330,17 euro šildymui skirtiems gazoliams – 21,14 euro; skystajam kurui (mazutams) – 15,06 euro (už toną); naftos dujoms ir dujiniams angliavandeniliams – 1050 litų (už toną); gamtinėms dujoms, naudojamoms kaip variklių degalai - 304,10 euro (už 1000 m³). Nuo akcizų atleidžiamos gamtinės dujos, naudojamos kaip vietinio (miesto ir priemiestinio) reguliaraus susisiekimo autobusų variklių degalai.
Anykščiai (reikšmės)
Panašūs:
Didysis Šelmentas
Didysis Šelmentas – ežeras Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje, Jeleniavo valsčiuje prie sienos su Lietuva. Ilgis – 5,7 km. Plotis – 1,1 km. Aukštis virš jūros lygio – 175,8 m. Nedideliu prataku jungiasi su šiauriau esančiu Mažuoju Šelmentu. Ežeras yra 175,8 m virš jūros lygio. Šalia ežero yra šie kaimai: Volovnia, Pžeima Velka, Pžeima Mala ir Leščevas.
Stotinka
Pirmosios stotinkos nukaldintos 1881 m. Dabar apyvartoje naudojamos 1, 2, 5, 10, 20 ir 50 stotinkų monetos.
Akcizas
Elektros energijai (už elektros energijos megavatvalandę):
naudojamai verslo reikmėms, – 0,52 euro, kitai elektros energijai – 1,01 euro. Nuo akcizų už elektros energiją atleidžiama:
Akmens angliai, koksui ir lignitui (už toną):
akmens angliai: naudojamai verslo reikmėms – 3,77 euro; kitai – 7,53 euro;
koksui ir lignitui: naudojamiems verslo reikmėms – 4,63 euro; kitiems – 8,98 euro.
Gamtinėms dujoms, kurios naudojamos kaip variklių degalai, taikomas 23,60 euro už vieną megavatvalandę produkto akcizų tarifas.
Šildymui skirtoms gamtinėms dujoms taikomas 1,08 euro už vieną megavatvalandę produkto akcizų tarifas.
Šildymui skirtoms gamtinėms dujoms, kurios naudojamos verslo reikmėms, taikomas 0,54 euro už vieną megavatvalandę produkto akcizų tarifas.
Nuorodos
Akcizai - VMI
Tutmozis I
Tutmozis I (valdė apie 1504 m. pr. m. e.–1492 m. pr. m. e. arba 1493 m. pr. m. e.–1482 m. pr. m. e.) – vienas žymiausių Egipto naujosios karalystės faraonų.
Jis buvo trečiasis aštuonioliktosios dinastijos Egipto faraonas, Tutmozio II ir Hatčepsutos tėvas. Abu faraono tėvai buvo nekilmingi. Jo motina buvo vardu Seniseneb, tėvas nežinomas. Vardas Tutmozis reiškia „Totas gimė“. Su žmona Mutnofrete Tutmozis I susilaukė Tutmozio II. Kita jo žmona buvo Amosė, tikriausiai jo biologinė sesuo arba tolima kurio nors ankstesnio faraono giminaitė. Viso Tutmozis I susilaukė penkių žinomų vaikų, tarp kurių Hatšepsutos. Jo ryšiai su Amosio žmona, karaliene Amose Nefertare nėra aiškūs, tikriausiai ji jam padėjo užimti sostą po Amenchotepo I mirties. Tutmozis jai įrengė kapą.
Valdymas ir nuopelnai
Antraisiais valdymo metais Tutmozis I užkariavo Nubiją iki Nilo trečio slenksčio. Vėliau surengė žygius šiaurėje, Sirijoje, iki Eufrato upės. Karinėje kampanijoje prieš Nubiją, vienas prieš vieną įveikė Nubijos karalių. Pastatė Karnako šventyklos ketvirtąjį ir penktąjį pilonus, hipostilinę stalę, pastatė bent du obeliskus ir kiemą bei sieną. Rėmė Amenchotepo I koplyčios pabaigimą šventyklos šiaurinėje pusėje.
Tutmozis I valdė devynerius metus ir, pasak įrašų, mirė penkiasdešimties. Jo laidojimo šventykla pastatyta Deir al Bahri. Tikėtina, kad jis praplėtė Deir el Medinos kapų kalėjų kaimelį. Tutmozis I – pirmasis faraonas, palaidotas Karalių slėnyje. Tikėtina, kad jis buvo palaidotas KV38 kape, kur rastas sarkofagas su jo vardu, tačiau rastas kitas sarkofagas ir inskripcijos Hatšepsutos kape KV20 nurodo dar vieną tikėtiną palaidojimo vietą. Buvo manoma, kad Tutmozio I mumija rasta karališkųjų mumijų slėptuvėje prie Deir al Bachri, tačiau vėlėsni tyrimai parodė, kad mumija buvo betgi 18 metų jaunuolio ir nebeidentifikuojama su Tutmoziu I. Vienas iš Tutmozio I sarkofagų buvo skirtas Hatšepsutai ir pritaikytas jam (dabar Bostono dailės muziejuje).
Žalioji manukodija
Žalioji manukodija (Manucodia chalybata) – žvirblinių (Passeriformes) būrio rojaus paukščių (Paradisaeidae) šeimos paukštis.
Kūnas iki 36 cm ilgio, plunksnų danga žalsvai mėlyna, juoda ir rausva, žvilganti. Uodega ilga, akių rainelė raudona, krūtinės plunksnos vaivorykštinės žalios. Abi lytys panašios, patelė mažesnė.
Įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
2014 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa – G grupė
'''2014 m. pasaulio futbolo čempionato atrankos''' Europos zonos, G grupės rezultatai.
Paladžio moneta
thumb|right|200px|Atmintinė 25 TSRS rublių paladžio moneta su caru [[Ivanas III|Ivanu III, išleista 1989 m. Monetos masė 31,1 g, paladis 999 prabos.]]
Paladžio moneta – moneta, nukalta iš sidabro baltumo metalo paladžio.
Maušai
Maušai – kaimas rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietryčius nuo Kruopių.
Paladžio moneta
Žinomiausia paladžio moneta laikomas Australijos paladžio emu.
1988 m. pirmas paladžio monetas nukaldino TSRS.
Nuo 1992 m. Rusijos monetų kalyklos išleido 24 paladžio monetas, kurių nominalai 5 rubliai (1/4 uncijos paladžio), 10 rublių (1/2 uncijos) ir 25 rubliai (1 uncija). Monetos buvo kaldintos serijose „Švietimo epocha. XVIII a.“ (Эпоха просвещения. XVIII век), „Olimpinis Rusijos amžius“ (Олимпийский век России), „Rusijos baletas“ (Русский балет), Geografijos serija, Istorijos serija.
UEFA čempionų taurė 1989–1990 m.
UEFA čempionų taurė 1989-1990 m. – 35-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1989 m. rudenį. Turnyrą laimėjo klubas, 1990 m. gegužės 23 d. finale laimėjęs prieš.
Aukšta įtampa
Aukšta įtampa  – 2003 m. sukurtas siaubo filmas.
Turinys
Kai Mari miške nužudo pagrobėją ir išlaisvina Aleks, ši neprisileidžia jos artyn ir griebiasi peilio. Nors Mari ir nesupranta, kad vyksta, aiškėja, kad ji serga asmenybės susidvejinimu ir, beviltiškai įsimylėjusi Aleks, įvykdė visas žmogžudystes…
Larnas
Larnas – miestas rytinėje Šiaurės Airijoje, prie Karikferguso. Jūrų uostas, geležinkelio stotis. Pramoninis centras.
Istorija
Minimas nuo viduramžių.
Bulgarijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
Atimtis
Atimtis – aritmetinė operacija, kuria randamas dviejų dėmenų sumos nežinomas dėmuo, kai antrasis dėmuo žinomas.
Čia 10 – turinys, 7 – atėminys, o 3 – skirtumas.
Atimtis yra priešinga sudėčiai.
Audra (almanachas)
Audra – literatūros almanachas, išėjęs 1928 m. Rygoje.
Istorija
Išspausdino Kazio Borutos, Vytauto Montvilos, Antano Venclovos kūrinių, Sergejaus Jesenino, Linardo Laiceno, V. Vitmano poezijos vertimų, straipsnių literatūros ir meno klausimais.
Redaktorius Kazys Boruta.
Hipolitė
left|thumb|200px|Hipolitė įteikia Herakliui juostą Hipolitė – amazonių genties, gyvenusios Ponte, Termodono upės apylinkėse, karalienė. Šią gentį sudarė vien moteriškos lyties atstovės – puikios kovotojos. Jos mokėjo atlikti visus darbus. Augindavo tik moteriškos lyties vaikus. Karalienei Hipolitei, kaip pirmajai amazonių tarpe, karo dievas Arėjas, Dzeuso ir Heros sūnus, dovanojo juostą (žinoma kaip Hipolitės juosta) – diržą ginklams nešiot. Karalienė visada nešiojo tą juostą kaip valdovės garbės ženklą.
Hipolitės juostos istorija
Euristėjo duktė Admetė labai norėjo turėti Hipolitės juostą, taigi Euristėjas ir pasiuntė Heraklį parnešti šią juostą. Tai buvo devintoji užduotis Herakliui, tarnaujančiam pas Euristėją. Išplaukė Heraklis su būriu narsuolių prie tolimiausių Juodosios jūros pakrančių, prie Termodono upės, kur plytėjo amazonių valdos su sostine Temiskiru. Amazonės, jau žinojusius apie Heraklio žygdarbius, todėl kai narsuoliai atvyko, išėjo jų pasitikti. Matyt patiko karalienei Heraklis, nes ji, sužinojusi, ko pastarasis atvyko, pažadėjo pati atiduoti jam savo diržą. Tačiau Hera, amžinas Heraklio priešas, trokšdama jo žūties, pasivertė amazone ir įsimaišė į minią, kad paskleistų gandą, jog atvykėliai ketina pagrobti karalienę ir išvežti vergijon. Savo klasta Hera pasiekė tikslą: tuoj pat griebėsi amazonės ginklų ir užpuolė Heraklį ir jo būrį. Žuvo ne viena amazonė, bet kai Heraklis paėmė į nelaisvę kariuomenės vadę Melanipę, visos kitos puolė bėgti. Amazonės sudarė taiką su Herakliu, o karalienė Hipolitė atidavė anksčiau žadėtąją juostą. Heraklis, gavęs juostą, paleido Melanipę (yra dar vienas variantas, kur pasakojama, jog Heraklis nužudė Hipolitę ir pasiėmė juostą). Heraklis nugabeno Hipolitės juostą Euristėjui ir paklojo ją karaliui po kojų.
Igliaukos Anzelmo Matučio gimnazija
Marijampolės savivaldybės Igliaukos Anzelmo Matučio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Igliaukoje, Jaunimo g. 6, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290379840.
Istorija
Igliaukoje pirmąją mokyklą įkūrė vienuoliai marijonai. Rašytiniuose šaltiniuose apie ją užsimenama apie 1823 m. 1907 m. įkurta pradžios mokykla veikė valstiečio troboje. 1934 m. pastatytas specialiai mokyklai skirtas pastatas. 1937 m. Igliaukos pradžios mokykloje atidarytas penktas skyrius, vėliau ir šeštas. Antrojo pasaulinio karo metais veikė tik keturių skyrių pradžios mokykla. 1944 m. liepos mėnesį Igliaukoje įsteigta progimnazija. Ji vadinosi Liubavo progimnazija Igliaukoje. Nuo 1946 m. Igliaukoje atidaryta pilna gimnazija. 1951 m. birželio 20 d. Igliaukos progimnazija pavadinta Igliaukos vidurine mokykla. 1989 m. gegužės 20 d. Igliaukos mokyklai suteiktas poeto Anzelmo Matučio vardas. 2014 m. rugsėjo 1 d. suteiktas gimnazijos statusas. 2015 m. prijungta Gudelių pagrindinė mokykla.
Elėja
Elėja (latv. Eleja, ) – Latvijos miestelis Žiemgalos lygumoje, Jelgavos savivaldybėje, prie Tilžės – Rygos plento, 27 km į pietus nuo Jelgavos ir 22 km į šiaurę nuo Joniškio. 2524 gyventojai, iš jų 160 lietuvių (2005 m. sausio 1 d.). Valsčiaus centras. Elėjos valsčiaus tarybos pirmininkas Imantas Striška.
Istorija
Elėjos vardas žinomas nuo X a.. Elėjos dvaras įsteigtas XVI a., kai teritoriją valdė Kuržemės hercogo vietininkas Georgas fon Tifenhauzenas. 1633 m. netoliese pastatyta Sesavos liuteronų bažnyčia. 1716–1753 m. dvarą valdė Berai, 1753–1920 m. Medemai. 1780–1800 m. didžiulio dvaro parko viduryje Elėjos dvaro valdytojas Kristofas Johanas fon Medemas (Kristofs Johans fon Mēdems), pasikvietęs tuo laiku populiarius architektus Džakomą Kvarengį, Karlą Fridrichą Šinkelį ir Johaną Georgą Berlicą pasistatė puikius ampyro stiliaus dvaro rūmus. Iš dvaro iki šių dienų liko tik dvaro valdytojo namas ir klėtis bei parko mažoji architektūra – rotonda ir arbatos paviljonas. Rūmus Pirmojo pasaulinio karo metais sudegino rusų kariuomenė, iki šių dienų liko tik dvaro mūrų fragmentai. Per 1915 m. gaisrą sudegė ir kiti 17 dvaro pastatų.
1915 m. nutiestas Šiaulių–Jelgavos geležinkelis ir atidaryta Meitenės geležinkelio stotis, 1916 m. užbaigtos geležinkelio linijos į Šiaulius ir Bauskę. 1933 m. pastatyta katilinė – pirmoji Baltijos šalyse. 1941 m. Latviją okupavus rusams iš Elėjos ištremti 37 gyventojai, o 1949 m. dar 52, todėl valsčius buvo likviduotas. Tačiau 1950 m. Elėjai suteiktos miestelio teisės, prie jo prijungta Lielplatuonė. 1990 m. Elėja vėl tapo valsčiumi.
Miestelyje yra vidurinė mokykla, pradžios mokykla, kultūros namai (Tautas nams), biblioteka.
Gamta
Elėjos apylinkėse teka Lielupės baseino upės Vircava, Audruvė, Elėja, Platuonės upės įntakas Sidabra. Apylinkių gelmės pasižymi terminiais vandenimis.
Nuorodos
Dvaro nuotraukos
Anker Jørgensen
Ankeris Jorgensenas (Anker Henrik Jørgensen; 1922 m. liepos 13 d. Kopenhagoje – 2016 m. kovo 20 d. ten pat) – Danijos profesinių sąjungų ir politinis veikėjas.
Profsąjungietis
Baigė Kopenhagos gimnaziją, bet nuo 14 metų dirbo įvairius darbus. Nuo 1950 m. profsąjungų aktyvistas, 1956 m. pirminės organizacijos pirmininkas, 1962 m. Transporto darbuotojų profsąjungos pirmininkas, 1968–1972 didžiausios Danijoje Nekvalifikuotų darbininkų profsąjungos (SiD) pirmininkas.
Politikas
1961–1964 m. Kopenhagos tarybos narys, 1964–1994 m. Folketingo (parlamento) narys. 1972–1973 ir 1975–1982 m. Danijos ministras pirmininkas, 1978 m. dar ir užsienio reikalų ministras. 1985 m. Šiaurės Europos parlamentarų komiteto pirmininkas.
Socialdemokratas
Su žmona Ingrid Pedersen (1922–1997) užaugino 4 vaikus.
Mykolas Ginkevičius
Biografija
Nuo 1615 m. jėzuitas, 1626 m. įšventintas kunigu. 1615-1629 m. su pertraukomis mokėsi Vilniaus jėzuitų kolegijoje ir universitete, Braunsbergo (dab. Branevas) ir Nesvyžiaus kolegijose. 1636 m. daktaras.
Tivolė
Tivolė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Šešuolių.
Mykolas Ginkevičius
Biografija
1629-1646 m. su pertraukomis Kražių kolegijos, Vilniaus kolegijos ir universiteto, Pultusko kolegijos teologijos, filosofijos dėstytojas. 1641-1644 m. Nesvyžiaus kolegijos rektorius, 1646-1653 m. Vilniaus ir Varšuvos jėzuitų profesų namų viršininkas. 1653-1660 m. Šv. Petro bazilikos Romoje nuodėmklausys. 1661 m. paskirtas Vilniaus universiteto rektoriumi atstatinėjo dėl Rusijos okupacijos 5 metus neveikusio universiteto nusiaubtus pastatus, atkūrė, ar organizavo iš naujo mokymo sistemą.
Vytautas Butkus (1949)
Biografija
1974 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą. 1970–1979 m. Kauno kūno kultūros ir sporto komiteto instruktorius, 1979–1991 m. Kauno aukštojo sport, meistriškumo mokyklos, nuo 1991 m. sporto mokyklos „Gaja“ irklavimo treneris.
Mykolas Ginkevičius
Biografija
Parašė teologijos traktatų „Žvaigždžių zodiakas…“ (, išl. 1707 m.; apie Švč. Mergelės Marijos kultą), 1646-1649 m. išspausdino 3 proginius pamokslus.
Vytautas Butkus (1949)
Sportiniai pasiekimai
Irklavo vienvietę, keturvietę porinę ir dvivietę porinę valtis.
Mykolas Ginkevičius
Biografija
Rankraščiai: „Vilniaus vyskupų gyvenimai“ (Żywoty biskupów wileńskich), filosofijos paskaitų užrašai.
Ford Fusion
250px|thumb|right|Ford Fusion skirtas Šiaurės Amerikos rinkai Ford Fusion vardas yra naudojamas dviem skirtingiems automobiliams, kuriuos gamina Ford Motor Company.
Jatės ugnikalnis
Jatės ugnikalnis  – ugnikalnis Čilėje, Los Lagoso regione, į pietus nuo Relonkavi estuarijos. Aukštis 2187 m. Sudarytas iš andezito ir bazalto. Yra holoceno laikotarpio parazitinis krateris.
Riebalų rūgštys
Riebalų rūgštys, riebalinės rūgštys – organinės rūgštys, dažnai su ilga alifolio grandine.
Nesočiosios riebalų rūgštys
Šios rūgštys turi π (dvigubąjį) ryšį. Pagal šio ryšio kiekį jos skirstomos į kelias grupes :
Sočiosios riebalų rūgštys
Šios rūgštys neturi π (dvigubojo) ryšio. Jų perteklius susijęs su širdies ir kraujagyslių ligomis.
Riebalų rūgštys maiste
Rūgščių kiekiai augaliniuose ir gyvūniniuose riebaluose.
Atžala (almanachas)
miniatiūra|Almanacho „Atžala“ viršelis Atžala – pedagogikos ir literatūros almanachas, išleistas 1917 m. Vilniuje.
Istorija
Išleido Lietuvių katalikų mokytojų sąjunga. Paskelbta Liudo Giros, Fausto Kiršos, Jurgio Talmanto eilėraščių, dailės ir pedagogikos straipsnių. Tiražas – 1000 egz.
Rengėjas Klemensas Ruginis.
Mūšėjus
Mūšėjus, Mūšos ežeras – ežeras vidurio Lietuvoje, Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Skiemonių, piečiau Rubikių ežero, Anykščių regioniniame parke.
Ežero plotas 93,6 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 2,2 km, didžiausias plotis 0,63 km. Paviršiaus altitudė 124 m. Didžiausias gylis 12,9 m, vidutinis gylis 4,1 m. Šiaurinėje ežero dalyje yra 2 mišku apaugusios salos (0,63 ha ir 0,18 ha). Ežero dubuo sudėtingos kilmės. Baseino plotas 82,7 km². Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 9,88 km; yra 3 pusiasaliai. Krantai daugiausia aukšti, statūs, tik rytinis krantas žemas, pelkėtas. Pakrantės beveik ištisai apaugę miškeliais, iš pietryčių prieina Vaidulos miškas. Dugną dengia molis.
Iš ežero į Rubikių ežerą (per Liminą ir Dusyną) išteka Juškų upelis (D-1, protaka) (Anykštos baseinas), įteka Laimutis, Urvena ir dar 3 upeliai. Ežeras priklauso Šventosios baseinui, jo pratakumas 704 %.
Anykščiai (leidinys)
Anykščiai – A. Baranausko ir A. Žukausko-Vienuolio memorialinio muziejaus kaspusmetinis leidinys Anykščiuose.
Buvo leidžiamas nuo 1991 iki 2003 m. Redaktorius Vygandas Račkaitis.
Mūšėjus
Ežerėvardis Mušė́jus (arba Mūšė́jis) kildinamas nuo žodžio mūša („mušimas, pyla, bangų plakimas“).
Anykščiai (leidinys)
Šiame leidinyje yra skelbiama šio krašto dabarties ir praeities rašytojų bei kultūros veikėjų atsiminimai, grožinė kūryba, kultūros ir literatūros istorikų tyrinėjimai, kritikų straipsniai, iliustracinė medžiaga.
Narsioji širdis
Narsioji širdis – 1995 JAV istorinė drama. Filmas paremtas škotų didvyrio William Wallace gyvenimu. Pagrindinį vaidmenį atliko Melas Gibsonas, kuris taip pat filmą režisavo ir prodiusavo. Visame pasaulyje uždirbo virš 210 mln. dolerių.
Apdovanojimai
Nominuotas, tačiau nelaimėjo:
Naujadvaris (Suvalkų apskritis)
Naujadvaris, Novi Dvuras – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bakalariavos valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Limavadis
Limavadis – miestas šiaurinėje Šiaurės Airijoje, 27 km į rytus nuo Londonderio ir 23 km į vakarus nuo Kolreino. Geležinkelio stotis.
Istorija
V a. vietovę apgyvendino keltai.
Fort Veinas
Fort Veinas – miestas JAV, šiaurės rytų Indianoje, prie Maumi upės ištakų. 253,7 tūkst. gyventojų (2010 m.), kartu su priemiesčiais – daugiau nei 610 tūkst. Automobilių, elektronikos, įrengimų, telekomunikacijų pramonė. Universitetas (įkurtas 1964 m.).
Istorija
Fort Veinas įkurtas 1794 m., o miesto statusą įgijo 1840 m.
Karniškės
Karniškės – kaimas rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietryčius nuo Kruopių, prie kelio. Į vakarus nuo kaimo įkurtas Karniškių telmologinis draustinis.
Zūkai
Zūkai – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Jankų, Kazlų Rūdos miškuose, prie Šilupės (Novos intakas). Miško keliai į Sarapinus, Valius, Jankus.
Gyventojai
thumb|left|255px|Kelias pro Zūkus
Akmenės herbas
Akmenės herbas – sidabriniame skydo lauke ant žalios trigubrės kalvos skydo papėdėje kylanti rausvai-ruda strėlė sidabriniu antgaliu, mėlynomis plunksnomis su devizu Pro Libertate (Už laisvę).
Istorija
Akmenei laisvojo miesto statusas ir herbas buvo suteiktas dar 1792 m. birželio 13 d. Lietuvos ir Lenkijos valdovo Stanislovo Augusto.
Dabartinį herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Aukščiausioji Taryba 1992 m. rugsėjo 12 d.
Aukštosios Panemunės apylinkė
Aukštosios Panemunės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Kauno miesto pietryčiuose.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Kauno mieste. 1949 m. priklausė Požėlos rajonui. Panaikinta 1954 m. gruodžio 20 d.
2013 m. FIFA konfederacijų taurė
'''2013 m. FIFA konfederacijų taurė''' – devintasis Konfederacijų taurės turnyras, 2013 m. birželio 15–30 d. vykęs pasaulio čempionatui besiruošiančioje Brazilijoje. Finale rezultatu 3-0 nugalėję Ispaniją čempionais tapo Brazilija.
Dalyviai
1 Italija pateko, nes pasaulio čempionai ispanai buvo ir UEFA Euro 2012 laimėtojai
Gudeliai
Gudeliai – miestelis Marijampolės savivaldybėje, 25 km į rytus nuo Marijampolės, prie kelio. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Miestelyje telkšo Ivoniškio ežeras, už 0,5 km į vakarus – Leiciškių ežeras. Stovi Gudelių Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia, veikia Gudelių pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-69009), Ivoniškio dvaro liekanos.
Etimologija
Miestelio pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Gudẽlis.
Istorija
Gudeliai minimi nuo XVI a. pradžios. Apie 1700 m. pastatyta Gudelių koplyčia, 1894 m. – Gudelių Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia. Nuo 1822 m. veikė parapinė mokykla. Nuo XIX a. 2-osios pusės Gudeliai priklausė Tiškevičių Ivoniškio dvarui. XIX a. pabaigoje kaimas priklausė Marijampolės apskrities Balbieriškio valsčiui.
1945 m. sausio 31 d. Gudelius užėmė Lietuvos partizanai, išlaisvino suimtuosius, sunaikino valsčiaus dokumentus. 1945 m. balandžio 13 d. Gudelių valsčiuje įvyko Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės ir NKVD dalinių Būdininkų kautynės, rugpjūčio 5–9 d. Palių kautynės.
1948 m. įkurta biblioteka. 1950–1992 m. Gudeliai – „Tiesos“ kolūkio centrinė gyvenvietė. 1931 m. įsteigtas paštas, 1948 m. biblioteka, 1961 m. ambulatorija, 2001 m. kultūros namai. 2021 m. patvirtintas Gudelių herbas.
Ūkio subjektas
Ūkio subjektas (ūkinis subjektas) – ūkinės veiklos subjektas, vienetas; asmuo, aktyviai ir betarpiškai veikiantis ūkio srityje, ekonominėje veikloje – vykdantis ūkinę veiklą ir gaunantis atitinkamas (nedarbines) pajamas.
Zumbrickavietė
Zumbrickavietė – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kazliškio.
Ūkio subjektas
Pagal teisinę formą subjektas gali būti tiek juridinis, tiek ir fizinis asmuo; organizacija, užsienio valstybės įmonės filialas, atstovybė ar nuolatinė buveinė.
Ekonomika
Makroekonomika ūkio subjektus išskiria greta valstybės ir užsienio. Mikroekonomikoje ūkio subjektai skirstomi į namų ūkius ir įmones. Pagal veiklos mastus verslo subjektai gali būti: Priskiriamas pagal metinės finansinės atskaitomybės dokumentuose fiksuojamus duomenis, konkrečios valstybės stambiojo, smulkiojo ar vidutinio verslo ūkio subjekto apibrėžimo sąlygas.
Teisė
Pagal veiklos pagrindą ūkio subjektas gali būti:
Teisinė kvalifikacija (priskyrimas) – ar ūkio subjektas yra verslininkas, ar ne – sąlygoja skirtingų teisės normų taikymą, statuso skirtumus, (turtinės) atsakomybės ribojimą arba jos išplėtimą, atitinkamas pareigas (pvz., privalomasis profesinės atsakomybės draudimas) ir teises.
Teisinis ūkio apibrėžimas apibrėžimas priklauso nuo konkrečios valstybės (nacionalinės) teisės, taip pat teisės šakos (ūkinė, mokesčių teisė), pošakio (ūkinės veiklos skatinimo teisė), reglamentuojančios atitinkamą ūkinę veiklą.
Lietuva
Vienas populiariausių Lietuvoje fizinio asmens ūkinės veiklos pagrindų – verslo liudijimas (anksčiau – verslo patentas). 2007 m. liepos 1 d. Lietuvoje veikė 75 648 ūkio subjektai (45,3 % visų įregistruotų ūkio subjektų, 54,7 % – neveikiantys subjektai).
Wirtschaftssubjekt Субъекты хозяйствования Agent (ekonomi)
Baltijos glintas
thumb|Glintas thumb|[[Valastės krioklys]] Baltijos glintas (, 🇷🇺) – tai erozinė klinčių atodanga (klifas), kuria užsibaigia žemyno pakrantė ir daug Baltijos jūros salų Estijoje ir Rusijos Leningrado srityje.
Geografija
Teritorija, kur atsiveria glintas tęsiasi apie 1200 km nuo Elando salos Švedijoje, per Estijos salas ir žemyninę dalį iki Ladogos ežero Rusijoje, kur pasislepia po jaunesnėmis nuosėdomis.
Aukščiausias klifas (55,6 m v.j.l.) atsiveria šalia Ontikos kaimo, Rytų Viru apskrityje.
Baltijos glinto klifą kerta nemažai upių, įskaitant ir Narvos, Ižoros, Tosnos upes. Kai kurios jų suformuoja krioklius (iš kurių aukščiausias – Valastės krioklys).
Eritropoezė
Eritropoezė – eritrocitų gamyba kraujyje. Prasideda pirmomis savaitėmis po apvaisinimo. Pirmąjį mėnesį jie gaminami trynio maišelio sienelėje, nuo antrojo – kepenyse, nuo penktojo mėnesio eritrocitų gamyba kepenyse sulėtėja ir itin suaktyvėja blužnyje. Nuo šešto mėnesio kaulų čiulpai tampa svarbiausi kraujo forminių elementų gamyboje, kuri čia vyksta visą gyvenimą. Kadangi eritrocitai nuolat susidėvi, suyra (žr. eritrodierezė), jie gaminami visą laiką. Svarbus eritropoezei reguliatorius yra eritropoetinas.
Bręstant eritrocitams jie po truputį pripildomi hemoglobinu, kuris iš diferencijuojančių ląstelių išstumia branduolius ir kitus organoidus.
Eritropoezės etapai (nuo kamieninės kaulų čiulpų iki raudonosios kraujo ląstelės):
Nuorodos
[http://www.userlogic.com/anll/Image/tree_hematopoiesis2.gif Pav. Hematopoezė]
Ieties metimas
thumb|250px|Atletas metantis ietį Ieties metimas – lengvosios atletikos šaka, kurioje varžomasi, kas toliau numes ietį.
Taisyklės ir ypatybės
Taisyklės panašios į kitų metimo varžybų: Kiekvienas meta tris kartus, aštuoni geriausi varžybas tęsia ir meta dar po tris kartus. Laimi atlikęs tolimiausią užskaitytą metimą.
Jei metikas peržengia liniją arba ietis nusileidžia už sektoriaus, metimas neįskaitomas. Jei ietis įsminga, matuojama nuo tos vietos, jei neįsminga – matuojama nuo pėdsako pradžios, jei pirma žemę paliečia ieties uodega – metimas neįskaitomas.
Kitaip nei kitose metimo rungtyse, metama ne iš apskritimo, bet iš įsibėgėjimo takelio, padengto tokia pat danga kaip ir bėgimo takai. Daugelis stadionų turi įsibėgėjimo takelius abiejuose galuose, kad būtų galima išnaudoti palankų vėją.
Nauja ietis
1984 m. Rytų Vokietijos metikas Uwe Hohn pasiekė naują rekordą – 104,80 m. Metimams pasiekus tokius nuotolius, varžybos stadionuose galėjo būti uždraustos saugumo sumetimais, todėl vyriškos ieties (800 gr.) konstrukcija buvo pakeista. Ieties masės centras buvo pastumtas į priekį. Tokia ietis pakrypsta žemyn anksčiau, skrydžio atstumas sumažėja ~10 % ir ietis dažniau įsminga į žemę. 1999 m. taip pat buvo pakeista ir moteriška ietis (600 gr.).
Gamintojai bandė atgauti dalį prarasto nuotolio padidindami trintį galinėje ieties dalyje (darė skylutes, naudojo šiurkščius dažus ir kita). Tokios priemonės buvo uždraustos 1991 m., o rekordai, pasiekti tokiomis ietimis – anuliuoti.
thumb|right|180px|[[Matti Järvinen meta ietį 1932 m. olimpiadoje]]
Istorija
Istoriškai svaidomoji ietis buvo naudojama medžioklei ir karui, šiais laikais ietis dažniausiai naudojama sportui. Ieties metimas yra olimpinių žaidynių dalis nuo 1908 m. Ietis būdavo mėtoma ir antikinėse olimpiadose. Gali būti kad ietis būdavo varžomasi ne mėtant kuo toliau, o mėtant į taikinį.
Eridė
thumb|180px|Eridė Eridė ( 'nesantaika') – graikų mitologijoje nesantaikos ir ginčų deivė. Su Dzeusu susilaukė Atės, pažeminimo personifikacijos. Ją išgarsino auksinis nesantaikos obuolys. Romėnų mitologijoje Eridės atitikmuo – Diskordija (Discordia).
Auksinis nesantaikos obuolys
Dzeusas norėjo jūrų dievo Nerėjo dukterį Tetidę, sidabrakoję deivę, paimti už žmoną. Bet Prometėjas jam išpranašavo, kad Tetidės sūnus bus galingesnis už tėvą. Dzeusas išsigando Krono likimo ir su Tetide apvesdino mirtingąjį Pelėją, Tesalijos Fitijos valdovą. Vestuvėse dalyvavo ir dievai, atnešę jaunavedžiams dieviškųjų dovanų. Tik Eridės nepakvietė. Bet Eridė metė Pelėjo ir Tetidės vestuvių metu į svečių – dievų tarpą obuolį. Ant šio obuolio buvo išgraviruota „Gražiausiajai“ („Jį paims gražiausioji“). Ir pradėjo Afroditė, Atėnė ir Hera tarpusavyje ginčytis dėl obuolio. Dzeuso patarimu Hermis trijulę atvedė ant Idos kalno pas Parį, kuris ir turėjo gražiausiai iš trijų deivių atiduoti obuolį. Paris pasirinko Afroditę, kuri jam pažadėjo Helenę – gražiausią pasaulio moterį. O Helenės pagrobimas tapo Trojos karo priežastimi.
Vaizdavimas
Eridė dažnai vaizduojama kaip šlubuojanti, sunykusi, mažutė moterėlė. Tik tada, kai jai pavyksta žmoguje pažadinti pavydą ir neapykantą, ji atgauna savo pirmykštę išvaizdą. Homeras apie ją rašo „Iliadoje“: „Ką ji vieną kartą pradėjo, nuo to nebegali atsitraukti. Iš savo mažos figūros ji išauga gigantiško dydžio ir grožio“.
Amerikinė liepa
Amerikinė liepa (Tilia americana) – dedešvinių (Malvaceae) šeimos, liepų (Tilia) genties medis. Natūraliai paplitęs Šiaurės Amerikoje.
Viršutinė lapų pusė sodriai žalia, plika, apatinė – žalia arba kartais melsvažalio atspalvio, plika, su kertiniais plaukelių kuokšteliais, daugiausia ties gyslų pagrindais. Lapai plačiai ovališki, 8 – 15(20) cm ilgio, stambiai pjūkliškais kraštais; danteliai ilgai nusmailėjusiomis, aštriomis viršūnėlėmis. Žiedai dideli, apie 15 mm skersmens, su kuokeliais ir staminodijais, po 6 – 15 nusvirusiose kekėse. Vaisiai elipsoidiniai arba beveik rutuliški, nebriaunoti arba silpnai briaunoti, storu kevalu. Medžiai iki 40 m auksčio.
Lietuvoje auga Vilniaus botanikos sode, Obelynėje ties Kaunu, Šeduvos, Pakruojo, Baisogalos parkuose.
Alksnaitis
left|120px
Alksnaitis arba Alksnelis – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, apie 4,5 km į šiaurės rytus nuo Linkmenų, iš esmės – Alksno ežero šiaurinė dalis (Alksnaičio ir Alksno ežerų kodas ežerų kadastre vienas – 12130883). Altitudė 138,4 m. Įeina į Aukštaitijos NP. Sąsiauriu pietuose jungiasi su Alksno ežeru, Gėlainos upeliu – su Ūkoju, Alksnele – su Linkmenu (Žeimenos upės baseinas). Yra nemažai įlankų, pusiasalių, kyšulių. Krantai statūs, aukšti, sausi, kai kur ardomi. Yra 1 miškinga sala, vadinama Avių sala (plotas 2,62 ha). Dubuo rininės kilmės. Dugne yra daubų; klostosi sapropelingas ir dumblingas molis, dumblinga gėlavandenė klintis. Atabradas siauras, smėlingas. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse auga Papiliakalnės miškas, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai. Prie ežero įsikūrę Papiliakalnės ir etnografinis Salų kaimai.
Prie ežero šiaurinio kranto stūkso Ladakalnio kalva, prie vakarinio – Kapų kalnas.
Salako herbas
Salako herbas – Salako miestelio heraldinis simbolis.
Aprašas
Raudoname skydo lauke, ant trijų tašytų auksinių piramide sudėtų akmenų, tupintis sidabrinis sakalas su auksiniu snapu ir nagais, dešine koja laikantis auksinį lotyniškąjį kryžių.
Istorija
Ieškant simbolių nutarta pasirinkti tašytus bažnyčios pamatų akmenis, stiprią sąsają su dvasingumu (kryžiaus simbolis) ir sakalą, kaip artimą miestelio pavadinimui žodį – skaitant miestelio pavadinimą (Salakas) iš galo gaunamas Sakalas.
Fizinis asmuo
Fizinis asmuo – teisės subjektas; asmuo, kuris nėra juridinis asmuo. Tai gali būti žmogus, taip pat organizacija, neturinti juridinio asmens teisių (statuso). Senovės Romoje buvo žmonių, kurie nebuvo laikomi teisės subjektais (vergas ir jo šeimos nariai teisine prasme buvo laikomi daiktais).
Pagal kilmę gali būti vidaus (buvimo valstybės) ir užsienio fizinis asmuo.
Fizinio asmens teisinį subjektiškumą, statusą reguliuoja teisės normos; nustato teisės aktai (įstatymai). Pvz., civilinį teisinį subjektiškumą – civilinė teisė (CK), baudžiamąjį teisinį subjektiškumą – baudžiamoji teisė.
Lietuvos teisė
Lietuvoje fizinio asmens civilinį subjektiškumą reguliuoja LR Civilinis kodeksas – Antroji knyga „Asmenys“, I dalis „Fiziniai asmenys“.
Šeškinės apylinkė
Šeškinės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas į šiaurę nuo Vilniaus miesto centro.
Istorija
Po II pasaulinio karo įkurtos dvi Šeškinės apylinkės – pietinė priklausė Vilniaus miestui, šiaurinė – apskričiai. 1949 m. jos priklausė Dzeržinskio rajonui mieste ir Riešės valsčiui apskrityje. 1950 m. apskrities apylinkė priskirta naujam Vilniaus rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. rajono apylinkė prijungta prie Viršuliškių apylinkės. Miesto apylinkė panaikinta 1956 m. rugpjūčio 11 d.
Užupėnai (Ukmergė)
Užupėnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šešuolių, prie kelio.
Periklis Iakovakis
Periklís Iakovákis (g. 1979 m. kovo 24 d. Patruose) – Graikijos lengvaatletis, kuris specializuojasi 400 m barjeriniame bėgime. Taip pat nacionalinės 4 x 400 m estafetės rungties komandos narys. Šalies olimpinės rinktinės narys.
1855 Korolev
1855 Korolev (1969 TU1) – asteroidų žiedo asteroidas, žymimas numeriu 1855. 1969 m. spalio 8 d. Krymo astrofizikos observatorijoje jį atrado TSRS astronomė Liudmila Černych.
Periklis Iakovakis
Biografija
Iakovakis savo tarptautinę karjerą pradėjo nuo 1998 m. Tais metais sportininkas taip pat pelnė savo pirmąjį stambų apdovanojimą – aukso medalį Pasaulio jaunimo lengvosios atletikos čempionate. Tuomet Prancūzijoje vykusiose varžybose sportininkas 400 m barjerinio bėgimo distanciją įveikė per 49,82 s. Jau po metų sportininkas pradėjo varžytis stambiausiose suaugusiųjų profesionalų lygio varžybose. 400 m bėgimuose Pasaulio uždarų patalpų lengvosios atletikos čempionate jis liko 6 pusfinalio bėgime savo grupėje. 1999 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate pelnė kelialapius į dvi rungtis. 400 m barjeriniame bėgime jis užėmė 3 vietą savo grupėje pirmame raunde ir į kitą etapą nepateko. Komandinėje 4x400 m estafetėje (kartu su Panayiotis Sarris, Anastasios Gousis ir Yeoryios Doupis) sportininkai nepateko į finalinį etapą, bet pasiekė nacionalinį rekordą. Abiejuose rungtyse sportininkas po metų dalyvavo ir 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, bet patekti į kitus etapus jam vėl nepavyko. 2001 m. Tunise vykusiose Viduržemio jūros žaidynėse 400 m barjeriniame bėgime sportininkui pavyko iškovoti pergalę. Tais pačiais metais vykusiame 2001 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkui pasisekė 400 m barjeriniame bėgime pasiekti pusfinalius. 2002 m. Europos lengvosios atletikos čempionate debiutavęs sportininkas, pasiekė finalinį bėgimą ir liko 5 vietoje. Po metų jau trečiame sportininkui 2003 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Iakovakis pasiekė 400 m barjerinio bėgimo ir estafetės finalus. Kartu su komanda sportininkas pelnė 6 vietą, o individualiame bėgime iškovojo bronzos medalį. Iakovakio tėvynėje vykusios 2004 m. vasaros olimpinės žaidynės jam nebuvo itin sėkmingos. 400 m barjeriniame bėgime jis liko už borto pusfinaliuose, o komandinėje estafetėje nepateko į kitą etapą. 2005 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate sportininkui nepavyko apginti prizininko vardą. Jis liko 5 vietoje pusfinalio bėgime. Po metų Geteborge vykusiame 2006 m. Europos lengvosios atletikos čempionate sportininkas iškovojo savo pirmąjį medalį. 400 m barjerinio bėgimo rungtyje Iakovakis tapo čempionu. 2007 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate jis pasitaisė ir vėl pasiekė finalinį bėgimą bei užėmė 6 vietą. 2008 m. vasaros olimpinės žaidynėse ir 2009 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Iakovakis vėl rodė puikią fizinį pasirengimą ir pasiekė finalus. Juose atitinkamai užėmė 8 ir 5 vietas.
1855 Korolev
Absoliutinis ryškis – 12,5. Vidutinis atstumas nuo Saulės – 2,247373 astronominio vieneto. Asteroido vidutinis orbitinis greitis lygus 19,86661157 km/s, ekscentricitetas – 0,0835792, o žvaigždinis periodas per kurį jis apskrieja kitą kūną lygus 1230,83 dienoms (3,37 metų). Aplink savo ašį asteroidas apsisuka per 4 val. 39 min. ir 24 sek. 1855 Korolev posvyris siekia 3,07458° laipsnio.
Asteroidas pavadintas TSRS raketų konstruktoriaus Sergejaus Koroliovo garbei.
Sent Kitso ir Nevio vėliava
thumb|250px|Sent Kitso ir Nevio vėliava Sent Kitso ir Nevio vėliava – priimta 1983 m., rugsėjo 19 d.
1836 Komarov
1836 Komarov (1971 OT) – Asteroidų žiedo asteroidas, žymimas numeriu 1836. 1971 m. liepos 26 d. Krymo astrofizikos observatorijoje jį atrado rusų astronomas Nikolajus Černychas.
Jasuhito Endo
Jasuhito Endo (遠藤保仁; 1980 m. sausio 28 d.) – Japonijos futbolininkas, rungtyniaujantis besiginančiojo saugo pozicijoje. Yra Japonijos klubo Gamba Osaka žaidėjas.
1836 Komarov
Absoliutinis ryškis – 11,3. Vidutinis atstumas nuo Saulės – 2,7828922 astronominio vieneto. Asteroido vidutinis orbitinis greitis lygus 17,85845203 km/s, ekscentricitetas – 0,1948545, o žvaigždinis periodas per kurį jis apskrieja kitą kūną lygus 1694,5 dienoms (4,64 metų). 1836 Komarov posvyris siekia 7,03467° laipsnio.
Jasuhito Endo
Visą savo karjerą praleido Japonijoje. Laikomas vienu geriausių J. League futbolininkų.
1836 Komarov
Asteroidas pavadintas TSRS kosmonauto Vladimiro Komarovo garbei.
Dulbiai
Dulbiai – kaimas rytinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Kruopių.
Jasuhito Endo
Endo žaidė įvairaus amžiaus Japonijos rinktinėse, o nacionalinėje debiutavo 2002 m.
Juridinis asmuo
Juridinis asmuo – teisės subjektas (kaip ir fizinis asmuo); asmuo (organizacija), kuriam teisės normos (įstatymai) pripažįsta juridinio asmens statusą. Teisinį asmens subjektiškumą nustato nacionalinė teisė.
Juridinis asmuo yra savo pavadinimą turinti įmonė, įstaiga ar organizacija, kuri gali savo vardu įgyti ir turėti teises bei pareigas, būti ieškovu ar atsakovu teisme. Ji turi savo vidaus taisykles, nuostatus, tvarkas, valdymo institucijas, sąskaitą.
Pagal pavadinimą juridinis asmuo atskiriamas nuo kitų juridinių asmenų. Juridinio asmens pavadinimas yra juridinio asmens nuosavybė; jis negali būti parduotas ar kitaip perduotas kito asmens nuosavybėn atskirai nuo juridinio asmens, neturi prieštarauti viešajai tvarkai ar gerai moralei, klaidinti visuomenės.
Valstybėje yra įprasta veiklos reglamentacija, juridinių asmenų registracija, veiklos sąlygų nustatymas, ribojimai. Valstybinės institucijos arba organizacijos, kurioms valstybė deleguoja specialias funkcijas, tvirtina juridinių asmenų nuostatus (įstatai), renka informaciją, nustato jos atnaujinimo reikalavimus, išregistruoja asmenis. Juridinių asmenų registro tvarkymo įstaiga (registro tvarkytojas) yra valstybės institucija. Juridinis asmuo turi būti įregistruotas specialiame (Lietuvoje – juridinių asmenų) registre, kur įrašomi juridiniai asmenys, kaupiami duomenys bei dokumentai apie juos.
Juridiniai asmenys privalo juridinių asmenų registre nurodyti apie save ir savo veiklą visus įstatymų reikalaujamus duomenis (atskleidimo principas). Kaip oficiali organizacija juridinis asmuo turi savo vadovą, valdymo institucijas, privalo registruoti savo narius bei išpildyti kitas veiklos sąlygas.
Lietuvoje juridinio asmens subjektiškumą reguliuoja LR Civilinis kodeksas (Antroji knyga „Asmenys“, II dalis „Juridiniai asmenys“).
Klasifikacija
Juridiniai asmenys pagal interesų tenkinimo pobūdį yra skirstomi į viešuosius ir privačiuosius.
Pagal kilmę – nacionalinės ir tarptautinės organizacijos.
Pagal teisinės atsakomybės ribotumą juridiniai asmenys gali būti:
Piotr Jaroszewicz
Piotras Jaroševičius (, 1909 m. spalio 8 d. Nesvyžiuje – 1992 m. rugsėjo 1 d. Varšuvoje – Lenkijos valstybės veikėjas, buvęs LLR Ministrų tarybos pirmininkas (1970–1980 m.). Divizijos generolas (1950 m.). Nužudytas kartu su žmona.
Biografija
1943 m. įstojo į TSRS gilumoje formuotą generolo Z.Berlingo vadovaujamą lenkų armiją. 1944 m. įstojo į Lenkijos darbininkų partiją. Karą baigė būdamas 1-osios lenkų armijos vado pavaduotoju politiniam darbui. 1945–1950 m. buvo Lenkijos kariuomenės Vyriausiosios politinės valdybos viršininkas, Gynybos ministro pavaduotojas.
Nuo 1970 m. gruodžio mėn. iki 1980 m. vasario mėn. – LLR Ministrų tarybos pirmininkas.
Kartu su E.Gereku vykdė skolinimusi paremtą ekonominę politiką, kuri laikinai pakėlė lenkų pragyvenimo lygį, tačiau netrukus sukėlė ekonominę krizę ir neramumus šalyje 1976 ir 1980 m.
Nuo pat Lenkijos jungtinės darbininkų partijos įsteigimo 1948 m. buvo partijos CK narys, nuo 1964 m. – kandidatas į CK Politinio biuro narius, 1970–1980 m. – Politinio biuro narys. 1947–1981 m. buvo Seimo deputatas.
1981 m. generolui V.Jaruzelskiui Lenkijoje įvedus karinę padėtį apkaltintas ekonominėmis klaidomis, pašalintas iš LJDP ir kurį laiką buvo internuotas.
Vėliau politinėje veikloje nebedalyvavo. 1992 m. rugsėjo 1 d. nužudytas kartu su antraja žmona savo namuose Varšuvos priemiestyje. Nusikaltimas iki šiol neišaiškintas.
Trollech
Trollech – čekų pagan metal ir black metal grupė iš Pilzeno, susikūrusi 2000 m.
Kalniečiai
Kalniečiai – Kauno miesto dalis šiaurės rytiniame pakraštyje, į šiaurę nuo Žaliakalnio ir į vakarus nuo Dainavos. Pastatyti 1975–1985 m. (architektai A. Steponavičius, G. Miškinienė, A. Krasilnikova). Bendras plotas – 78,39 ha, iš jų parko teritorijos – 14,86 ha. Susideda iš trijų mikrorajonų. Vyrauja daugiaaukščiai namai. Yra LSMUL Kauno Klinikos, keli prekybos centrai, VDU „Rasos“ gimnazija, Kauno Antano Smetonos gimnazija, Kalniečių poliklinika, Kalniečių parkas su tvenkiniu.
Istorija
miniatiūra|left|16-aukščiai namai prie Čečėnijos aikštės, 2012 m.
XIX a. viduryje nutiesus plentą Kaunas–Ukmergė, abipus jo buvo pradėti statyti gyvenamieji pastatai, vietovė vadinta Kalnytė. XX a. pradžioje pastatytas VII Kauno fortas.
Laugolas
Laugolas – kaimas pietinėje Šiaurės Airijoje. Pagrindinė ūkio šaka yra obuolių auginimas. Yra išlikęs XVII a. dvaras, parkas.
Kalniečiai
Istorija
1954 m. įkurta biblioteka, vėliau darželis-mokykla, 3 lopšeliai-darželiai, silpnaregių mokykla internatas, vaikų globos namai, neprigirdinčiųjų internatinė mokykla.
1980 m. pastatytas prekybos centras „Vitebskas“ (architektai V. Juršys, V. Paipalas; dabartinis „Iki“), 1986 m. – „Kalniečiai“ (architektas E. Miliūnas).
Architektūra
thumb|left|230px|Kalniečių poliklinika
Vyrauja vadinamosios Kauno serijos 5, 9 ir 12 aukštų surenkamieji stambiaplokščiai gyvenamieji namai. Reikšmingiausia tuometinė naujovė – kompozicinis namų sutelkimas aplink pėsčiųjų gatves – kiemus. Jos veda į prekyvietes, autobusų ir troleibusų stoteles, mokyklas, vaikų darželius. Namai kiemo fasadais priartinti vienas prie kito. Savitų bruožų Kalniečiams suteikia namų numeracija ir gatvių pavadinimų užrašai: namų numeriai dideli (3×4 m), kiekvienoje gatvėje skirtingos spalvos.