cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fabio Cannavaro
Žaidimas nacionalinėje rinktinėje
Žaidėjas dalyvavo ir XIX pasaulio futbolo čempionate, kuris vyko PAR 2010 m. Po šio čempionato, kuriame Italijos ekipa nesugebėjo pereiti į antrą etapą, italas paskelbė, kad baigia karjerą Italijos rinktinėje.
Baltarusijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Baltarusijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Finalo rungtynės
---
1517 m.
1517 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Paprastoji katžolė
Augalas daugiametis, medingas, 40-100 cm aukščio. Stiebas status, keturbriaunis, šakotas, plaukuotas. Šaknys sumedėjusios, šakotos. Lapai pailgi, plaukuoti, aštriais dantytais kraštais. Žiedai susitelkę į varpos pavidalo žiedynus, smulkūs, balsvi. Žydi birželio-rugpjūčio mėnesiais. Vaisiai – maži, rudi riešutėliai, subręstantys rugpjūčio mėnesį.
Auga panamėse, patvoriuose, krūmynuose, kartais soduose ir daržuose. Pasižymi stipriu, savotišku kvapu ir kartoku skoniu.
Paprastosios katžolės džiovinta žolė naudojama bronchito, migrenos, skrandžio ligų, neurastenijos, depresyvios savijautos gydymui. thumb|left|200px|Požymiai
Gelson Fernandes
Želsonas Fernandešas (Gelson Fernandes; 1986 m. rugsėjo 2 d.) – iš Žaliojo Kyšulio kilęs Šveicarijos futbolininkas, saugas.
Karjerą pradėjo FC Sion klube, kurio jaunimo komandoje treniravosi. 2007 m. perėjo į Manchester City, ten sužaidė 2 sezonus. Nuo 2009 m. rungtyniavo Prancūzijoje.
Fernandešas žaidė Šveicarijos U-21 rinktinėje. Nacionalinėje komandoje debiutavo 2007 m. varžybose prieš Nyderlandus. Fernandešas 2010 m. pasaulio čempionate įmušė pergalingą įvartį į Ispanijos rinktinės vartus.
Chris Katongo
Kristoferis Katongo (g. 1982 m. rugpjūčio 31 d.) – buvęs futbolininkas, Zambijos rinktinės puolėjas.
Brolis Feliksas taip pat futbolininkas.
Karjera
rungtyniavo nuo 2003 m.
Su rinktine dalyvavo 2006, 2008, 2010, 2012 m. Afrikos Tautų taurėse.
Šeriažandžiai
Šeriažandžiai (Chaetognatha) – kirmėliškos išvaizdos jūrinių gyvūnų tipas. Paplitę visame pasaulyje, sudaro didelę planktono dalį. 20 % rūšių bentosinės, gali prisitvirtinti prie dumblių ir uolų. Dydis svyruoja nuo 2 mm iki 12 cm. Dauguma skaidrūs, kai kurios giliavandenės rūšys oranžinės spalvos. Žinoma daugiau nei 120 šiuolaikinių rūšių, priklausančių maždaug 20 genčių.
Kalibatas (reikšmės)
Kalibatas:
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kalibatienė (ištekėjusi moteris) ir Kalibataitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vedosa
Vedosa  – upė Rusijoje, Smolensko srityje; Vopės kairysis intakas (Dniepro baseinas). Prasideda Safonovo aukštumoje prie Lisičino kaimo (Safonovo raj.). Teka į pietvakarius miškingomis, pelkėtomis vietomis. Įteka į Vopę į pietus nuo Charino kaimo (Jarcevo raj.).
Seniau buvo ženkliai užteršta nuotėkomis iš Rybkų kaimo kiaulininkystės komplekso.
Kopitnikas (Liublino vaivadija)
Kopitnikas  – kaimas Lenkijos rytuose, Lomazų valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietryčius nuo Lomazų, apie 24 km į pietryčius nuo Palenkės Bialos ir apie 84 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Montserato vyrų futbolo rinktinė
Montserato vyrų futbolo rinktinė – Montseratui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Montserato futbolo asociacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio ar žemyno čempionate.
Konopkų Avisa
Konopkų Avisa – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Kogiai
Kogiai (kogui) arba kagabai (kággabba) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės Kolumbijoje, Siera Nevada de Santa Martos masyvo šiaurinėje dalyje. Kalba čibčų kalbų šeimos kalba. Populiacija – beveik 10 tūkst. žmonių.
Kogiai gyvena Don Diego, Palomino, San Migelio ir Ančo upių slėniuose. Verčiasi daugiausia lydimine žemdirbyste – augina bulves, manijoką, ksantosomą, kukurūzus, pupeles, batatus, bananus, cukranendres. Laiko naminius gyvulius, medžioja, žvejoja. Išvystę tekstilės amatą. Žemės valda priklauso šeimai.
Kogių pasaulėžiūroje svarbiausią vietą užima „Motina Žemė“ – Haba. Turi išplėtotą dvasininkijos sluoksnį – dvasininkas (mamo), ruošiamas nuo mažens, įgavęs reikalingas žinias jis įgija galimybę bendrauti su dvasiniu pasauliu – Aluna. Save, ir kitas Santa Martos masyvo tautas laiko „vyresniaisiais broliais“, kurie žino, kaip elgtis su Haba, o atvykėlius – „mažaisiais broliais“. Gyvena šeimomis nameliuose, turi vyriškas ir moteriškas šventyklas. Švenčių metu, darbymečiu kogiai susirenka draugėn. Šventyklose naktimis vyrai tariasi rūpimais klausimais su mamo.
Kogiai laikomi Taironos kultūros ainiais.
Rečionių pagrindinė mokykla
Ukmergės rajono Rečionių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergės raj., Rečionyse, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba kalbos ir kitų komunikacijos sutrikimų, intelekto sutrikimų turintiesiems vaikams. Įstaigos kodas 190338839. Steigėjas – Ukmergės rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Uždaryta 2010 m.
Los Testigoso salynas
thumb|260px|Los Testigoso salyno reginys
Los Testigoso salynas  – salų grupė Karibų jūroje, Pietų Antilų salose, 80 km į šiaurės rytus nuo Margaritos salos. Priklauso Venesuelai (Venesuelos federalinės valdos). Plotas – 6,53 km².
Salyną sudaro 8 vulkaninės kilmės, uolingos salos. Aukštis iki 412 m. Paviršių dengia daugiausia kserofitiniai miškai ir krūmynai. Sudaro šios salos: Didysis Testigas, Konechas, Iguanų sala, Moro Blankas, Šiaurės Rytų sala, Rachada, El Čivas, Penjon de Fuera.
2001 m. Los Testigoso salyne gyveno 197 žmonės. Jie įsikūrę Didžiojo Testigo saloje, ten veikia pakrančių apsaugos bazė. Salos pasiekiamos laivais ir jachtomis iš Margaritos bei Los Rokeso.
1938 m. oficialiai tapo Venesuelos dalimi.
Vytis (Čikaga)
Istorija
Iš pradžių dvisavaitis, nuo 1917 m. mėnesinis. Leidžia organizacija „Lietuvos vyčiai“. Tekstai spausdinami lietuvių ir anglų kalba.
Ratainytė
Ratainytė (Cladium) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso daugiametės žolės. Genties augalai auga daugelio žemynų šlapynėse, pelkėse, upių ir ežerų pakrantėse.
Gentyje yra apie 60 rūšių. Lietuvoje auga 1 rūšis:
Kitos žinomesnės rūšys:
Simone Bolelli
Simonas Bolelis (g. 1985 m. spalio 8 d.) – profesionalus Italijos tenisininkas, olimpietis. Jis profesionalu tapo 2003 metais. Aukščiausias jo pasiekimas ATP reitinge buvo 36 vieta. Bolelis dar nėra laimėjęs ATP titulo. Žaisdamas tenisą Simonas užsidirbo jau 1 517 276 JAV dolerių. Bolelį treniruoja Klaudijus Pistolezis. Simonas gimė Bolonijoje, Italijoje. Dabar jis gyvena Budrijuje, Italijoje.
SiRNR
siRNR ( arba short interfering RNA) – egzogeninė 20-25 nt ilgio nekoduojanti RNR, kuri dalyvauja genų ekspresijos reguliacijoje. siRNR dirbtinai gali būti įvedama į organizmą tam, kad išjungtų norimus (siRNR komplementarius) genus. siRNR siūlomas panašus veikimo mechanizmas kaip ir miRNR, kuri nuo siRNR skiriasi tuo, kad yra endogeninės kilmės, t. y. miRNR koduoja pats organizmas.
Ošupis
Ošupis – upė vakarų Lietuvoje, Palangos miesto savivaldybėje. Upelio ilgis – 5,4 km, baseino plotas – 7,5 km².
Upelio tėkmė prasideda Kontininkuose, Kopų miške, 5,7 metrų virš jūros lygio, kur jo pavadinimas yra Vanagupė, teka į šiaurės rytus nuo Vanagupės (Palangos miesto dalies). Į Baltijos jūrą įteka ties Užkanave, netoli santakos su Kaniavosiu. Vidutinis nuolydis yra 106 cm/km
Laukesas
Laukesas, vietinių dar vadinamas Smėlynės ežeru  – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Zarasų seniūnijoje, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Zarasų bei pietryčių Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje. Palei pietinį ežero krantą nutiestas magistralinis kelias.
Plotas 187,2 ha, iš jų Lietuvoje 95 ha). Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 2,28 km, plotis iki 1,23 km. Paviršiaus altitudė 123 m. Gylis siekia 15,5 m.
Ežeras rininės kilmės. Kranto linija labai vingiuota, šiaurėje ežeras dvišakas. Yra keturios salos Lietuvoje (1,63 ha, 1,4 ha, 0,46 ha ir 0,13 ha) ir dvi salos Latvijoje (0,14 ha ir 0,1 ha), kurių bendras plotas 3,86 ha. Šiaurinis krantas aukštas ir status, kiti žemesni. Krantai apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai, tik į šiaurę stūkso miškai.
Vakaruose L-1 upeliu jungiasi su Balto ežeru, taip pat pietuose prateka Dauguvos intakas Laukesa. Baseino plotas 225 km², priklauso Dysnos baseinui.
Prie Laukeso įsikūrę 3 kaimai (Lietuvoje) – Smėlynė, Liaudiškiai ir Laukesa bei kaimas Latvijoje Ėgiptė.
Berno Internacionalas
Berno Internacionalas – tarptautinis socialistinių partijų susivienijimas.
Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį
Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį  – 1999 m. prancūzų komedija ir nuotykių filmas, paremtas komiksų knygų serija Asteriksas (Astérix), kurios autoriai René Goscinny ir Albert Uderzo. Filme vaidina Kristijanas Klavjė, Žeraras Depardjė, Roberto Benigni, Laeticija Kasta ir kt. Filmą režisavo Claude Zidi.
Berno Internacionalas
Įkurtas 1919 m. vasario 3-10 d. Berno konferencijoje. Jo narėmis buvo Argentinos, Austrijos, Bulgarijos, Čekoslovakijos, Danijos, D. Britanijos, Italijos, Nyderlandų, Palestinos, Prancūzijos, Suomijos, Švedijos, Šveicarijos, Vengrijos ir Vokietijos socialdemokratų partijos, siekusios tęsti II Internacionalo veiklą.
Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį
Filmo biudžetas siekė 42 mln. eurų (išvertus iš anų laikų frankų). Asterikso ir Obelikso nuotykiai tęsiami 2002 m. filme Asteriksas ir Obeliksas: Misija Kleopatra. 2000 m. pasirodė filmu paremtas to paties pavadinimo Playstation kompiuterinis žaidimas.
Berno Internacionalas
1921 dalis jų atsiskyrė ir įkūrė Dviejų su puse Internacionalą, kitaip vadinamą Vienos socialistiniu Internacionalu. 1922 Berlyne susirinkę Berno, Vienos ir III Internacionalo (Kominterno), įkurto 1918, atstovai svarstė galimybę suvienyti visas tris darbininkų judėjimo kryptis, bet pajutus, kad komunistai siekia tik išplėsti savo veiklos galimybes, kompromiso nebuvo pasiekta.
Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį
Prancūzijoje filmą pamatė 8,9 mln., Vokietijoje – 3,5 mln., Lietuvoje – 14,5 tūkst. žiūrovų.
Berno Internacionalas
Tačiau Berno ir Vienos internacionalų nariai, Italijoje įsigalėjus fašizmui, rado bendrą kalbą ir 1923 susijungė į Socialistų Darbininkų Internacionalą.
Asteriksas ir Obeliksas prieš Cezarį
Siužetas
I amžius pr. m. e., Galija. Šlovingasis Romos imperijos karvedys Julijus Cezaris užkariavo visą Galiją, tik vienas galų kaimas vis dar priešinasi. Tačiau šis faktas nuo Cezario yra slepiamas. Cezario artimas pagalbininkas Lucijus Detritus atvyksta aiškintis padėties į gretimai įsikūrusį romėnų garnizoną, kuriam vadovauja centurionas Kajus Bonus. Šis Lucijui paaiškina, kad romėnų nesėkmės priežastis yra stebuklingasis gėrimas, kurį verda kaimo burtininkas Panoramiksas. Išgėrę šio gėrimo galai tampa neįtikėtinai stiprūs ir greiti. Didžiausią rūpestį Kajui kelia galas Obeliksas – vaikystėje įkritęs į stebuklingojo gėrimo katilą, todėl esąs neįtikėtinai stiprus nuolat.
Norėdamas patikrinti šių kalbų teisumą, Lucijus, nepaisydamas Kajaus protestų, nukreipia į kaimą romėnų mokesčių rinkėją. Tuo tarpu galų kaime naivus ir geraširdis stipruolis Obeliksas leidžia laiką su neišskiriamu draugu, gudriu ir protingu Asteriksu. Pamatę romėnų mokesčių rinkėją galai pasistiprina stebuklinguoju gėrimu, išvaiko romėnus, tačiau mokesčių rinkėjo pinigai apsuka jų galvas. Nors Asteriksas juos perspėja neliesti ne savo pinigų, jie pasigrobia pilną skrynią auksinių monetų.
Tuo tarpu Lucijaus galvoje subręsta gudrus planas. Jis praneša apie pinigų pagrobimą Cezariui ir apie tai, kad prieš jo valdžią sukilo vienas galų kaimas. Kaip Lucijus ir tikėjosi, Cezaris, manydamas, kad lengvai susidoros su vienu galų kaimu, atvyksta be didelės palydos ir kariuomenės. Jis įsako Kajui surinkti legioną ir pulti maištininkų kaimą. Romėnai beviltiškai pralaimi susirėmimą. Tuo tarpu Lucijus supranta, kad vienintelis dalykas ko jam reikia, tai stebuklingasis galų gėrimas su kurio pagalba jis galėtų nuversti Cezarį ir pats tapti Romos valdovu. Jis suorganizuoja galų burtininko Panoramikso pagrobimą ir sugeba įkalinti Cezarį. Misija išgelbėti burtininką, be kurio gėrimo kaimas neilgai išsilaikytų, o kartu ir išgelbėti Cezarį – gula ant Asterikso ir Obelikso pečių …
Aktoriai
ir kt.
Verslo teisininkas
Verslo teisininkas – teisininkas, kurio pagrindinė veiklos sritis bei teisinės praktikos specializacija yra verslo teisės šaka.
Europos universitetuose „Verslo teisininkas“ taip pat gali būti akademinis kvalifikacinis laipsnis, baigus vientisąsias pirmosios pakopos arba podiplomines verslo teisės studijas aukštojoje mokykloje (universitete, akademijoje).
Lietuvoje nėra analogiško profesinio vardo; jis neginamas ir jo įgijimo, suteikimo tvarka bei sąlygos nereglamentuojama teisės aktais.
Verslo teisininkai dirba bendrovėse, didesnėse advokatų kontorose, kurių didžioji klientų dalis yra ūkio subjektai – įmonės, verslininkai, kiti privataus ir valstybinio sektoriaus subjektai (kaip, pvz., Ūkio ministerija, Aplinkos ministerija, Vertybinių popierių komisija, Lietuvos bankas ir kt.).
Juriskonsultas
Juriskonsultas – įmonės teisininkas, juristas. Jis tvarko įmonės „teisinį ūkį“, atstovauja įmonei išorės santykiuose, dalyvauja derybose ir kt.
Verslo teisės advokatas
Verslo teisės advokato specializacija – komercinė teisė. Darbas didesnėje advokatų kontoroje vyksta iš esmės anglų kalba, ja rengiami teisiniai dokumentai bei komunikuojama su klientais (pvz., užsienio kapitalo įmonių atstovais ir vadovais).
Floridsdorfer AC
Floridsdorfer Athletiksport-Club arba Vienos „FAC Wien“ – Austrijos futbolo klubas iš Floridsdorfo (Viena).
Istorija
Klubo ištakos siekia 1904 m. 1918 m. tapo Austrijos čempionais. Tai vienintelis jų čempionų titulas.
1937 m. klubas lankėsi Lietuvoje, kur pralaimėjo Kauno rinktinei 2:3, o su LFLS Kaunas ir Kovas Kaunas sužaidė 1:1.
1940 m. klubas prisijungė Amateure Fiat Wien komandą. 2007 m. susijungė su komanda PSV Team für Wien.
Šiuo metu vadinasi Floridsdorfer AC.
Dalatas
Dalatas  – miestas pietinėje Vietnamo dalyje, į šiaurės rytus nuo Hošimino, Langbiango plokščiakalnyje. Lamdongo provincijos centras. Yra oro uostas, geležinkelio linija į Fanrangą. Verčiamasi maisto pramone (kavos, arbatos, tabako gamyba). Gaminami tradiciniai dirbiniai iš medžio ir metalo. Klimato kurortas.
Paveldas
Veikia 1957 m. įkurtas universitetas, Pastero, branduolnių tyrimų, žemės ūkio, medicinos institutai. Prie branduolinių tyrimų instituto veikia 0,5 MW galios reaktorius. Yra katalikų katedra su vyskupo rezidencija ir konventu, daug pagodų, vilų, kalnų genčių etnologinis muziejus ir skansenas, keletas parkų, golfo aikštynas. Yra unikalios architektūros Hangnga svečių namai (pastatyti 1990 m.), Art Deco stiliaus geležinkelio stotis. Dalate vyksta kasmetinė gėlių šventė. Mieste ir jo apylinkėse yra tvenkinių.
Istorija
XIX a. pab. pradėtas kurti kurortinis miestelis, 1907 m. atidarytas pirmasis viešbutis. Dalatą suplanavo prancūzų architektas Ernest Hébrard. Prancūzų valdymo laikais Dalate įveista sodų, parkų, čia įsikūrė jėzuitai.
Septyni Karaliaučiaus tiltai
Pirmasis šį uždavinį 1736 m. išsprendė L. Oileris. Jis įrodė, kad sprendimas neįmanomas – nėra tokio maršruto, kad pereinant kiekvieną tiltą po kartą grįžtum į pradinį tašką. Problemos sprendimui L. Oileris panaudojo grafą (pav.), atitinkantį Karaliaučiaus tiltus.
L. Oileris įrodė, kad norimas grafo apėjimas galimas tik tada, jei nėra nei vienos viršūnės, besiliečiančios su nelyginiu briaunų skaičiumi. Toks kelias vadinamas Oilerio ciklu. Karaliaučiaus tiltų uždavinyje visos keturios grafo viršūnės liečiasi su nelyginiu briaunų skaičium, taigi netenkina sąlygos.
Taip pat yra ir kitas panašus uždavinys – kai reikia apeiti visas briaunas nebūtinai grįžtant į tą patį tašką (Oilerio kelias). Tai yra įmanoma, jei grafas neturi ne daugiau kaip dvi viršūnes su nelyginiais laipsniais.
Ostioras (Sožas)
Ostioras  – upė daugiausia Rusijoje, Smolensko srityje; Sožo kairysis intakas. Prasideda Smolensko aukštumoje, ties Beliko kaimu (Počinoko raj.). Pradžioje pelkėtu slėniu teka į pietus, vėliau vingiuoja į vakarus Roslavlio ir Šumiačių rajonais. Žemupyje teka Rusijos–Baltarusijos (Mogiliovo sritis) pasienio kraštu. Įteka į Sožą ties buvusiu Cholmų kaimu.
Didesni intakai: Stometė, Ostrikas, Nemka, Krapivnaja (dešinieji), Didžioji Navlia, Šumiačka, Rydyga, Juodoji Rydyga (kairieji).
Vidurupio vagos plotis 40-50 m. Krantai išraižyti griovų ir raguvų. Žemupio salpos plotis – 1,5-2 km. Užšąla tarp lapkričio pabaigos ir sausio pradžios, atitirpsta kovo gale arba balandį.
Prie Ostioro įsikūręs Roslavlio miestas.
Librairie Larousse
thumb|Naujasis iliustruotas Larusas (1866-1877) thumb|Naujasis iliustruotas Larusas Laruso leidykla – leidykla Paryžiuje. Iki 1869 m. vadinosi „Librairie Larousse et Boyer“.
Istorija
1852 m. leidyklą įsteigė Pjeras Larusas ir Augustinas Bojeris. Nuo 1984 m. priklausė Europos leidybinei organizacijai „Compagnie europėenne de publication C. E. P.“ (nuo 1986 m. „C. E. P. Communication“), nuo 1988 m. – „Groupe de la Cite“, nuo 1998 m. – koncernui „Vivendi“, nuo 2004 m. – „Hachette Livre“.
Leidžia daugiausia enciklopedijas, žodynus, mokslinius veikalus, šakines enciklopedijas: medicina, žemės ūkis, istorija, tapyba, muzika, dvikalbius ir specializuotus žodynus, klasikinės literatūros rinkinius. 1907–1958 m. (su pertrauka 1941–1947 m.) leido žurnalą Larousse mensuel illustrė.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba – Ukmergės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 27 sumažintas Ukmergės rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Sigitas Čirba, jo pavaduotoja Alė Viktorija Galevskienė. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Pranciškus Tamoševičius.
Išmušto stiklo metafora
thumb|right|250px|Kadras iš filmo The Kid, 1921. [[Čarlis Čaplinas vaidina stiklių, o Džekas Koganas – berniuką, kuris stimuliuoja ūkio vystymąsi.]] Išmušto stiklo metafora – metafora, kuria parodoma, kad katastrofos ir nelaimės negali paskatinti ūkio vystymosi, pasiūlyta 1850 m. ekonomisto Frederiko Bastiato veikale „Kas matoma ir kas nematoma“.
Iliustracija
Iš pradžių Bastiatas siūlo įsivaizduoti Gerąjį Žaką, kurio sūnus išmušė langą. Taip pat siūloma įsivaizduoti, kad įstiklinimas kainuos šešis frankus. Bastiatas pritaria, kad tie šeši frankai paskatina stiklo pramonę, bet pabrėžia, kad tai – tik matoma reikalo pusė.
Tuo tarpu nematomoji pusė, Bastiato teigimu, yra ta, jog Gerasis Žakas, išleidęs šešis frankus stiklui, jų nebegali išleisti kam nors kitam, pavyzdžiui, batams ar knygai.
Bastiato teigimu pramonė bendrai gauna tuos pačius šešis frankus abiem atvejais, o Gerasis Žakas išmušto lango atveju turi šešiais frankais mažiau, tad sumoje visuomenė dėl išdaužto lango praranda šešis frankus.
Apibendrindamas pavyzdį Bastiatas teigia, jog „Naikinimas neapsimoka.“.
Kaabu
Kaabu (man.: Gabu, Ngabou, N’Gabu) – istorinė mandinkų valstybė (1537–1867 m.) Senegambijoje ir jos kontroliuotas regionas Vakarų Afrikoje, daugiausia Bisau Gvinėjoje, taip pat dalis Senegale, Gambijoje.
Geografija
Kaabu teritorija yra lygumų kraštas, padengtas retmiškių, kur miškai maišosi su savana. Rytuose jį supo aukštumų regionai Bambukas ir Futa Džalonas, šiaurėje jį supo Džolofas, o pietuose – susu teritorijos. Vakarinė Kaabu dalis (pakrantė) buvo etniškai labai mišri – čia gyveno džolai, mandžakai, balantai, papeliai, biafarai, nalu.
Istorija
Iki XIII a. regionas buvo gyvenamas vietos genčių ir mažai žinoma kitoms civilizuotoms Afrikos valstybėms. Tačiau apie 1230 m. Malio imperijos generolas Tirmachanas Taorė nukariavo šį kraštą ir prijungė prie Malio. Regione suformuota atskiras administracinis vienetas (tinkuru), kontroliuotas karinio valdytojo, tituluojamo faarim Kaabu.
Kaip ir kitose Malio imperijos teritorijose, čia vyko masinės mandingų migracijos, o vietos gentys būdavo asimiliuojamos, parduodamos kaip vergai transsacharinės prekybos keliais. Regionas tapo vis reikšmingesnis nuo XV a., stiprėjant Malio interesams pajūryje ir prasidedant prekybai su portugalais. Tai lėmė dar labiau paspartėjusį regiono genčių asimiliavimą, kuris iki galo nepavyko pakrantėje, mangrovais apaugusiose teritorijose.
XVI a. Malio imperija neteko daugybės savo vakarinių regionų. 1537 m. Kaabu mandinkai, vadovaujami vietinio faarim Sami Koli, nepriklausomybę paskelbė kaip atskira valstybė. Valdovai ėmė tituluotis Kaabu Mansaba, o valstybės sostine tapo Kansala. Kaabu pati perėmė prekybą su portugalais, pagrindine jos preke buvo vergai. thumb|200px|left|Kaabu ir kitos Vakarų Afrikos valstybės 1625 m. Nuo XVIII a. Kaabu klestėjimui ėmė grasinti keletas faktorių. Viena, 1765 m. portugalai pajūryje įkūrė Bisau tvirtovę ir plėtė savo įtaką vakarinėse karalystės dalyse, atkirsdami ją nuo prekybos. Antra, tai buvo stiprėjantis fulbių džihadas rytuose. Futa Toro fulbiai ne kartą nusiaubė valstybę. Vėliau interesus į regioną išreiškė kita taokratinė fulbių valstybė – Futa Džalonas, siekusi hegemonijos Senegambijoje. 1866 m. Futa Džalono karvedys Alfa Jaja, suvienijęs pajėgas su Tukulero Umar Taliu, apsiautė Kaabu sostinę. 1867 m. Kaabu valdovas Dianke Walli susprogdino Kansalą kartu su jos gyventojais ir priešais. Tai pabaigė Kaabu valstybės egzistavimą, o regioną užvaldė Futa Džalonas.
XX a. pradžioje kontrolę čia perėmė Portugalija, ir Kaabu regiono pagrindu susiformavo Portugalijos Gvinėja. Dalį regiono vėliau perėmė Prancūzija. Tai – Senegalo Kazamansas.
Visuomenė ir kultūra
thumb|250px|Senagambija ir Kaabu XIX a. Valstybė save suvokė kaip Malio imperijos kultūros pasekėją. Tačiau valdyme ji buvo skirtinga nei Malio imperija, kadangi čia buvo labiausiai įsigalėjęs karių (nyancho) sluoksnis, rėmęsis vergų darbu. Todėl Kaabu valdžia buvo ganėtinai militaristinė.
Kaabu buvo suformuotos administracinės provincijos, tarp kurių buvo Firdu, Pata, Kamako, Jimara, Patim Kibo, Patim Kanjaye, Kantora, Pakane Mambura, Kudura, Nampaio, Pacana.
Žymi yra Kaabu karalystės muzikinė kultūra. Kaabu perėmė Malio imperijos muzikinį palikimą (instrumentus, keliaujančių pasakotojų-dainininkų kultūrą) ir jį dar labiau ištobulino. Manoma, kad žymiausias Vakarų Afrikos muzikinis instrumentas kora buvo išbaigtas būtent Kaabu karalystės klestėjimo laikais.
Serbijos demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Serbijos demografiją.
Struktūra pagal amžių: Amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: -0,468 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 9,19 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0 migrantų/1000 gyv. (2008 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 52 % (2008 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: + 0,5 % (2005 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 6,75 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
Korčuvka (reikšmės)
Korčuvka vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Juodkalnija Eurovizijoje
thumb|right|200px|[[Stevan Faddy 2007 m.]] thumb|right|200px|[[Stefan Filipović 2008 m.]] thumb|right|200px|[[Who See ir Nina Žižič 2013 m.]] thumb|right|200px|[[Sergejus Četkovičius 2014 m.]] thumb|right|200px|[[Nenadas Kneževičius|Knez 2015 m.]] thumb|right|200px|[[Highway 2016 m.]]
Juodkalnija Eurovizijos dainų konkurse dalyvavo 8 kartus. Anksčiau ši šalis dalyvavo kaip Jugoslavijos (tiek Jugoslavijos Socialistinė Federacinė Respublika 1961-1991 m. ir Jugoslavijos Federacinė Respublika 1992 m.) bei Serbijos ir Juodkalnijos (2004-2006 m.) dalis. 2005 m. Serbijos ir Juodkalnijos atstovai No Name yra kilę iš Juodkalnijos. Iki šiol į finalą pateko tik du kartus — 2014 ir 2015 metais.
Istorija
Šalis kaip atskira valstybė debiutavo 2007 m. konkurse, iki šiol Juodkalnija į finalą pateko tik 2 kartus. 2009 m. pasiekė geriausią šalies rezultatą – 11 vietą pirmajame pusfinalyje, tačiau vis dar nepakankamai užsitikrino vietą finale.
2009 metų lapkritį RTCG paskelbė, kad Juodkalnija pasitraukia iš 2010 m. konkurso dėl finansinių sunkumų, su kuriais susiduria transliuotojas.
RTCG pateikė paraišką dėl dalyvavimo 2011 m. konkurse, kuris vyko Diuseldorfe, Vokietijoje. Vėliau Juodkalnija nusprendė nedalyvauti konkurse dėl finansinių priežasčių. 2011 m. lapkričio 20 d. RTCG vadovas atskleidė, kad Juodkalnija dalyvaus 2012 konkurse, kuris vyks Baku, jis taip pat pridūrė, kad mato Juodkalniją kiekviename Eurovizijos konkurse.
Julijona Jakubynaitė
Julijona Jakubynaitė (1925 m. kovo 12 d. Čiurlionyse, Simno valsčiuje – 2018 m. rugpjūčio 2 d. Babtuose ) – Lietuvos agronomė daržininkė, biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1953 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1993 m. biomedicinos mokslų daktarė.
1953–1961 m. dėstė Rietavo žemės ūkio technikume. 1961–1966 m. Kretingos žvėrininkystės ūkio agronomė. 1966–1999 m. dirbo Sodininkystės ir daržininkystės institute. Mokslinio darbo kryptis – žalumyninių daržovių agrotechnika ir sėklininkystė.
Gennaro Gattuso
Dženaras Gatusas (g. 1978 m. sausio 9 d.) – buvęs Italijos rinktinės saugas.
Karjera
2003 metais su Milano klubu laimėjo UEFA Čempionų lygą. Šioje ekipoje žaidė 13 metų, per 335 rungtynes pelnė 9 įvarčius.
2012 m. birželio viduryje pasirašė dviejų metų sutartį su Šveicarijos FC Sion klubu. Čia sužaidęs 27 rungtynes saugas pelnė 1 įvartį. 2013 m. sezone buvo šios ekipos žaidžiančiu treneriu, vėliau tris mėnesius dirbo Palermo treneriu.
2014 m. birželio 5 d. pranešta, kad italas pradeda treniruoti Graikijos OFĪ klubą.
Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2000 m. vasario 23 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, ketvirtfinalyje buvo išrinktas geriausiu rungtynių žaidėju. 2010 m. birželio 12 paskelbė, kad po 2010 m. pasaulio čempionato pasitrauks iš rinktinės.
Korčuvka (Liublino vaivadija)
Korčuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Lomazų valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į vakarus nuo Lomazų, apie 16 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 80 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
1519 m.
1519 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Kalinauskaitė
Kalinauskaitė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kalinauskienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kalinauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Baudžiamoji teisėtyra
Thumb|right|150px Baudžiamoji teisėtyra (baudžiamosios teisės mokslas, baudžiamoji jurisprudencija) – mokslas apie baudžiamąją teisę; teisėtyros šaka.
Baudžiamoji teisėtyra Lietuvoje
Baudžiamosios teisės mokslo ir dėstymo Lietuvoje pradžia – 1804 m., kai Vilniaus universiteto tarybos išrinktas italų teisėtyrininkas Aloyzas Liudvikas Kapelis (1777–1838) Vilniaus universitete pradėjo dėstyti baudžiamąją teisę. 1922 metais Kaune įkurto universiteto Teisių fakultete veikė Baudžiamosios teisės katedra, vėliau – Baudžiamosios teisės ir baudžiamojo proceso katedra. 1977 metais padalinus VU TF Baudžiamosios teisės ir baudžiamojo proceso katedrą, pradėjo veikti Baudžiamosios teisės katedra ir Kriminalistikos ir baudžiamojo proceso katedra.
Vėliau Vilniuje taip pat įkurta TSRS VRM Minsko aukštosios mokyklos Vilniaus fakulteto Baudžiamosios teisės ir proceso katedra, po to – Lietuvos policijos akademijos, Lietuvos teisės akademijos, Lietuvos teisės universiteto, Mykolo Romerio universiteto Baudžiamosios teisės katedros.
Lietuvoje baudžiamosios teisės mokslas plėtojamas universitetuose. Kaip mokslo tyrimų ir dėstymo padaliniai išskirtinos:
Lietuvos baudžiamosios teisės teisėtyrininkai (teisės profesoriai) VU TF – Vladas Pavilonis (1932–2003), MRU TF – Justinas Sigitas Pečkaitis (g. 1946), Vytautas Piesliakas (g. 1953) ir kiti.
Vytis (laikraštis)
Istorija
Leido ir redagavo E. Činkovaitis, nuo 1928 m. Nr. 4 – R. Serafinavičius. Ėjo dukart per mėnesį. Spausdino spaustuvė „Zorza“, K. Levkavičiaus ir „Ruch“ spaustuvės Vilniuje. Išėjo 45 numeriai.
Rašė apie lenkų okupacinės valdžios nutautinimo politiką, kvietė saugoti lietuvių tautos istoriją, tradicijas, kultūrą ir kt.
Vilini Rušas
Vilini Rušas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šepetovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo teka Miankos upė.
Potito Starace
Potitas Staračis (g. 1981 m. liepos 14 d.) – profesionalus Italijos tenisininkas, olimpietis. Jis profesionalu tapo 2001 metais. Aukščiausias jo pasiekimas ATP reitinge buvo 27 vieta. Per savo karjerą Potitas dar nelaimėjo nei vieno ATP titulo. Jis žaisdamas tenisą jau užsidirbo 2 158 514 JAV dolerių. Staračis gimė Benevente, Italijoje. Dabar jis gyvena Kervinaroje, Italijoje. Staračį treniruoja Umbertas Rianas. Potitas pradėjo žaisti tenisą būdamas aštuonerių.
Šiaurės Triondelagas
Šiaurės Triondelagas – apskritis Norvegijoje, kurią sudaro šiaurinė Triondelago regiono dalis.
Istorija
Inheredas buvo svarbi vieta vikingų laikais, čia vyko Stiklestado mūšis. Apskritis įkurta 1804 m. ir buvo vadinama Nordre Trondhjems amt iki 1919 m. Nuo XX a. šešto dešimtmečio čia gyventojų prieaugis mažesnis už šalies vidurkį.
Angilijos vėliava
thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV 110010.svg|23px proporcijos: 1:2]] thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV_historical.svg|23px Delfinų vėliava 1967–1969]]
Angilijos vėliava susideda iš Britų vėliavos kairiajame viršutiniame kampe ir Angilijos herbo dešinėje, esančių mėlyname kampe. Dabartinę vėliavą pradėta naudoti nuo 1990 m. gegužės 4 d. Iki 1967 m. sala naudojo Jungtinės Karalystės vėliavą.
Petorka
thumb|left|150px|Petorkos komunos padėtis Valparaiso regione Petorka – miestelis Valparaiso regione (Čilė), Petorkos provincijoje, Petorkos komunos centras.
Petorkos komuna
Petorkos komuna ribojasi:
Demografija
Komunos plotas 1517 km². 2006 m. gyventojų skaičius – 9273 gyv. (gyventojų tankis 6,11 žm./km²), iš jų: Pagal gyvenamą vietą (1995): Komunos gyventojai sudaro % Valparaiso regiono gyventojų.
Komunos administracinis suskirstymas
Komuną sudaro 9 rajonai:
Siurenas
Siurenas  – Prancūzijos miestas Il de Franso regione. Administraciškai priklauso Aukštutinės Senos departamento Nantero apskrities Nanteras-2 kantonui. Įeina į Didžiojo Paryžiaus aglomeracijos sudėtį, nuo Prancūzijos sostinės centro nutolęs 12 km.
Jau nuo XIX a. miestas vystosi kaip pramoninis, šiuo metu įvardijamas kaip viena iš tankiausiai gyvenamų gyvenviečių Europoje. Vyrauja daugiaukščiai, nors išliko ir vienai šeimai skirtų namukų rajonas. Nepaisant industrinio charakterio Siurenas garsėja ir kultūros įstaigomis – nedideliame mieste veikia profesionalus teatras ir kt. organizacijos.
Istorija
1844 m. pastatyti galingi gynybiniai įtvirtinimai, žinomi Fort du Mont-Valérien vardu. Pirmojo pasaulinio karo metu Siurenas tapo rankinių granatų gamybos centru. Dar 1898 m. mieste įsikūrė automobilių gamintoja Darracq, kurią 1935 m. nupirko Talbot–Lago (vėliau pasižymėjusi mašinų Formulei 1 gamyboje). Ilgametis miesto meras Henri Sellier (valdė 1919–1941 m.) pastatė nebrangiai nuomojamų butų rajoną, kuris išliko ir yra saugomas valstybės kaip istorijos paminklas. Antrojo pasaulinio karo metais okupacinė nacistinės Vokietijos kariuomenė tvirtovę naudojo Pasipriešinimo kovotojams kalinti. Pokaryje šioje vietoje buvo pastatytas paminklas, kasmet birželio 18 d. vyksta tų įvykių atminimo ceremonija.
Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Siurenas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Adomas Jeronimas Seniavskis (jaunesnysis)
Adomas Jeronimas Seniavskis  (apie 1623–1650) – Lenkijos bajoras, ATR valstybinis veikėjas, Lvovo seniūnas (1648), Karūnos didysis raštininkas (1649).
Biografija
Kilęs iš Seniavskių giminės, herbo „Leliva“ savininkas. Karaliaus rotmistro (nuo 1621), Karūnos didžiojo vėliavininko Prokopo Seniavskio (1602–1626) ir Anos Efrosinijos Chodkevičiūtės (apie 1600–1631) vienintelis sūnus. Karūnos didžiojo pataurininkio Adomo Jeronimo Seniavskio (1576–1616) visiškas bendravardis ir vienintelis anūkas.
Šeima ir vaikai
Apie 1643 metus vedė Viktoriją Elžbietą Potockytę (m. po 1670).
Jų santuokoje gimė vienintelis sūnus Mikalojus Jeronimas Seniavskis (1645–1683) – Karūnos didysis sargybinis (1666), pulkininkas (1667), Karūnos didysis vėliavininkas (1668), Karūnos dvaro maršalka (1674), Voluinės vaivada (nuo 1680 metų), Karūnos lauko etmonas (nuo 1682 metų). Lvovo, Rogatinsko, Piasečensko ir Radomo seniūnas.
Po 1648 metų Satanovo valdytojas.
Laukesas (Zarasų r., Turmanto sen.)
left|120px
Laukesas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Turmanto seniūnijoje, apie 8,5 km į pietvakarius nuo Turmanto. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,38 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 144,8 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – aplink ežerą plyti ~ 25 ha dydžio Astravos pelkė. Ežerą supa Salų miškas. Pietuose išteka upelis link už 0,14 km telkšančio Smalvo ežero (Smalvos upės baseinas).
Neonacizmas
Neonacizmas (taip pat žinomas kaip neonacionalsocializmas) yra siejamas su keliais Antrojo pasaulinio karo judėjimais, siekiantis atgaivinti nacionalsocializmo ideologiją ar kai kuriuos jos aspektus, pavyzdžiui, rasinį ar etninį nacionalizmą.
Neonaciai retai vartoja šį pavadinimą kalbėdami apie save, dažniau įvardindami save kaip nacionalsocialistus, nacionalistus, patriotus ir panašiai. Kai kurios grupės ar individai, kurie pritaria ideologijai, vengia nacistinių terminų norėdami apeiti kultūros normas ar teisines subtilybes. Dauguma Europos šalių įstatymais draudžia nacistinių, rasistinių ar antisemitinių pažiūrų reiškimą.
Neonaciai dažnai naudoja raudonos – baltos – juodos spalvų simbolius, kurie buvo naudojami nacistinėje Vokietijoje, tokius kaip svastika, Juodoji saulė, sig runos ir raudonos – baltos – juodos spalvų derinys. Visuomenėje dėl nežinojimo nacių simbolika dažnai painiojama su indoeuropietiška naudota pagoniškoje Lietuvoje.
Lietuvoje
Neonacizmas Lietuvoje pradėjo reikštis, kaip ir kitose šalyse, suirus Sovietų Sąjungai XX a. 10 dešimtmečio pradžioje – viduryje. Vienas ryškiausių personų Lietuvos neonacistiniame judėjime yra šiaulietis Mindaugas Murza. Jis dar 1996 m. Šiauliuose įkūrė Lietuvių nacionalsocialinės vienybės sąjungą. Jie pradėjo leisti pogrindinį nacistinį lapelį „Nacijos balsas”, kuriame žydai buvo paskelbti nusikaltėliška tauta, veikiančia „ne tik prieš lietuvių tautą, bet ir prieš Žmoniją”. Antisemitine dvasia buvo persmelkta visa LNSVS ideologija: “Labai pavojingi žydai, tie Lietuvos nepriklausomybės duobkasiai, 1940 m., NKVD komisarai, jie vėl siekia užvaldyti Lietuvos turtą, neva anksčiau jiems priklausiusį”.(„Nacijos balsas“, Nr.3. 1997 m. gegužės 24 d.)
Lietuvoje nacionalistinės grupuotės yra akylai stebimos teisėsaugos, nes antisemitinė, skatinanti rasinę nesantaiką veikla Lietuvos Respublikoje yra draudžiama.
Horodnianka (upė)
Horodnianka  – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje. Dešinysis Narevo upės intakas. Upės ištakos yra prie Olmontų kaimo. Upė įteka į Narevo upę prie Žultkų kaimo. Choroščo mieste upė dar vadinama Choroszczanka.
Dykuma
thumb|250px|[[Sachara|Sacharos dykuma Libijoje]] thumb|250px|[[Atakama dykuma]] thumb|250px|[[Namibo dykuma]] thumb|250px|[[Negevo dykuma Izraelyje]] Dykuma – Žemės paviršiaus sritis, kuri gauna mažai drėgmės, kritulių iškrenta mažiau nei 250 mm per metus ir nėra augalijos arba ji labai menka. Skiriami du dykumų tipai – aridinės (sauso ir karšto klimato) ir poliarinės (Arkties ir Antarkties). Bendras plotas ~30-45 mln. km², iš jų 15-25 mln. km² yra aridinės dykumos.
Didžiausios pasaulio dykumos
Šie dykumų plotai buvo skelbiami maždaug 2010–2020 m. Įvairiuose šaltiniuose gali būti skirtumų, nes dykumų plotai laikui bėgant keičiasi, be to, jų ribos gana sutartinės.
Įtraukiant poliarines dykumas Antarktida užima 14 244 900 km², Arkties dykumos 13 985 900.
Dykumos bruožai
Ryškiausias dykumos bruožas – tuštuma: joje beveik nėra augalų, gyvūnų, žmonių ir vandens. Aridinės (karštosios) dykumos yra ten, kur Saulės karštis įstengia išgarinti visą išlytą vandenį. Daugelyje vietų metų metus nelyja, o staigių liūčių vanduo dažniausiai suteka į seklius nenutekamus ežerus, o iš jų greit išgaruoja.
Aridinės yra ne tik smėlingosios dykumos; jų iš tiesų yra tik apie 20 %. Daugelis dykumų – pliki akmenynai, dažnai suraižyti gilių laikinų upių vagų – vadžių. Akmeningųjų dykumų reljefas labai kampuotas. Čia nėra aptakių kalvų, būdingų drėgnesnėms vietoms, nes nėra pastovaus nuotėkio.
Daugelyje dykumų vietų vėjas nupustė smėlį, paliko tik plikas uolas ir akmenynus. Yra akmeningųjų dykumų, kurios palengva tampa smėlingosiomis. Pirmiausia atsiranda kopų, tarp kurių dar nėra smėlio, po to visą paviršių apipusto smėlis; tokios dykumos vadinamos smėlio jūra.
Dykumos susidaro ten, kur vanduo išgaruoja nesuspėjęs susigerti į žemę. Temperatūra čia taip pat svarbi, kaip ir drėgmė – nors kritulių būna tiek pat, šaltesnėse platumose auga miškai, o tropinėse gali augti tik krūmai. Sausas klimatas būdingas apie 25 % Žemės paviršiaus ploto; ypač daug dykumų yra tarp 10° ir 32° šiaurės ir pietų platumos.
Gintautas Bartkus
Gintautas Bartkus (g. 1966 m. birželio 13 d.) – Lietuvos teisininkas, advokatas, specializuotos advokatų kontoros „Bartkus ir partneriai“ BENDROVIŲ TEISĖS INCIATYVA vadovaujantis partneris, Vilniaus Universiteto (VU) Teisės fakulteto partnerystės docentas, buvęs politinis veikėjas,  Lietuvos teisingumo ministras.
Biografija
1989 m. baigė VU Teisės fakultetą. Stažavosi Helsinkio universitete (Suomija), Varšuvos universitete (Lenkija), Kolumbijos teisės mokykloje (JAV) ir Budapešto universitete (Vengrija), John Marshall teisės mokykloje (JAV), Olborgo universitete (Danija), Jean Moulin universitete Lione (Prancūzija), Europos Sąjungos institucijose (Belgija).
Baigęs vienpakopes teisės studijas, įstojo ir studijavo VU Teisės fakulteto doktorantūroje, tačiau jos nebaigė, nors ir rengė socialinių mokslų (teisės krypties) daktaro disertaciją iš privatinės teisės. Gintauto Bartkaus sritys buvo bendrovių teisė, bendrovių valdymas, tarptautinė prekyba, investiciniai ginčai, Europos Sąjungos teisė. Lietuvos Respublikos civilinio kodekso komentaro bendraautoris.
Nuo 1989 m. VU Teisės fakulteto Civilinės teisės ir civilinio proceso katedros asistentas, taip pat VU Ekonomikos fakulteto komercinės teisės dėstytojas. Nuo 1990 m. iki 1992 m. LR Vyriausybės Tautybių departamento direktoriaus patarėjas. 1993 m. John Marshall Teisės mokyklos kviestinis dėstytojas (Čikaga, JAV). Nuo 2018 yra VU Teisės f. Privatinės teisės katedros partnerystės docentas.
Lietuvos advokatūros narys. Nuo 1993 m. iki 1995 m. advokato padėjėjas, nuo 1995 m. iki dabar - advokatas. 2014 metais išrinktas Lietuvos advokatų tarybos nariu.
Nuo 1992–2000 m. advokatų kontoros „Lideika, Petrauskas, Valiūnas ir partneriai“ LAWIN (dabar - „Valiūnas Ellex") partneris, seniūnas. Nuo 2000 m. spalio 30 d. iki 2001 m. liepos 5 d. LR teisingumo ministras.
Nuo 2018 m. tarptautinės audito ir konsultacijų bendrovės „Deloitte“ partneris Baltijos šalyse, atsakingas už teisinių paslaugų padalinį.
Nuo 1989 m. Vilniaus komercinio arbitražo teismo arbitras. Nuo 2012 m. Pasaulio Banko Tarptautinių investicinių ginčų sprendimo centro (ICSID) arbitras.
Daugelio mokslinių straipsnių, pranešimų ir tarptautinių tyrimų ES teisės, bendrovių valdymo, teisėkūros ir kitais klausimais autorius. (https://www.tf.vu.lt/apie_mus/mokslininkai-ir-destytojai/bartkus-gintautas-partnerystes-doc/ )
Veikla teisėkūroje
Nuo 1992 m. iki dabar LR muitų kodekso, LR civilinio kodekso, Akcinių bendrovių įstatymo, kitų teisės aktų rengimo darbo grupių narys. Civilinio kodekso taikymo praktikai apibendrinti darbo grupės narys. Biurokratinės naštos mažinimo darbo grupės pirmininkas. Taip pat vadovavo darbo grupei Lietuvos Respublikos Konstitucinio Teismo 2000 m. spalio 18 d. nutarimo „Dėl Lietuvos Respublikos akcinių bendrovių „Būtingės nafta“, „Mažeikių nafta“ ir „Naftotiekis“ reorganizavimo įstatymo, Lietuvos Respublikos mokesčių administravimo įstatymo 5 straipsnio 3 dalies atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai ir dėl Lietuvos Respublikos Seimo nutarimo „Dėl strateginio investuotojo pripažinimo“ atitikimo Lietuvos Respublikos Konstitucijai ir Lietuvos Respublikos nacionalinio saugumo pagrindų įstatymui” įtakos 1999 metų investicijų sutarties tarp Lietuvos Respublikos Vyriausybės, JAV kompanijos „Williams International Company“ ir akcinės bendrovės „Mažeikių nafta“ nuostatų vykdymui išnagrinėti.
Nuo 2005 m. Europos Komisijos bendrovių teisės ir bendrovių valdymo modernizavimo patarėjų grupės narys, nuo 2014 m. Europos Komisijos neformalios bendrovių teisės ekspertų grupės narys.
Nuo 2012 m. Europos modelinio bendrovių akto (EMCA) rengimo grupės narys.
Pareigos įmonių valdybose, viešosiose įstaigose
Nuo 1995 m. iki 2005 m. finansininko George Soros įkurto bei remiamo VšĮ „Atviros Lietuvos fondas“ valdybos pirmininkas. 2003 m. operos mylėtojų įsteigto LNOBT paramos fondo „Orfėjaus lyra“ valdybos narys, vienas iš steigėjų. Nuo 2010 metų Lietuvos laisvosios rinkos instituto Tarybos narys. Nuo 2015 m. „UNICEF Lietuva“ valdybos narys.
AB Lietuvos energija, UAB Baltik vairas, AB Panevėžio cukrus, AB Kėdainių cukrus valdybų ir tarybų nepriklausomas narys. Nuo 2015 m. VšĮ „Užstato sistemos administratorius“ valdybos narys. Nuo 2014 m. Lietuvos advokatų Tarybos narys.
Minijos kraštovaizdžio draustinis
Saugo tarp Dyburių (Minijos gamtinio rezervato) ir Kartenos esančią vaizdingą, šaltiniuotų raguvų išraižytą erozinės kilmės Minijos slėnio atkarpą, unikalų erozinį Mišupės žemupio slėnį, Mišupės ir Minijos santaką, senslėnio ruožą su dabartine Minijos upės vaga, Minijos ir Salanto upių santaką, natūralius Minijos slėnio šlaitų miškus (ąžuolynus ir skroblynus) su gausiomis saugomų augalų (daugiamečių blizgių, meškinių česnakų, tuščiavidurių rūtenių) populiacijomis, natūralias salpines Minijos slėnio pievas su saugomų augalų (šalmuotųjų, vyriškųjų ir mažųjų gegužraibių, melsvųjų mėlitų) augavietėmis.
Draustinio teritorijoje yra Dauginčių, Dauginčių II, Sauserių, Martynaičių ir Gintarų piliakalniai, Prystovų piliakalnio vieta, Prystovų, Sauserių, Sakuočių ir Gintarų kapinynai, Cigonalių, Prystovų, Dauginčių, Sauserių (Grabšyčių), Sakuočių ir Gintarų senosios kapinės.
Nuorodos
Salantų regioninis parkas
Danas
Žodis danas lietuvių kalboje reiškia kelis dalykus:
Taip pat:
Kalninis
Kálninis − latviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės forma yra: Kalninia.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kramaževas
Kramaževas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurę nuo Radziluvo, apie 21 km į pietus nuo Grajevo ir apie 63 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. 1739 m. kaime pastatyta ''Šv. Barbaros'' bažnyčia.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Ukmergės rajono savivaldybės taryba – Ukmergės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Vytautas Grušauskas, jo pavaduotoju Antanas Dambrauskas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Pranciškus Tamoševičius. 1997 m. rugsėjo mėn. meru išrinktas Antanas Dambrauskas, mero pavaduotoja Audra Uselienė.
Realusis skaičius
thumb|400px|Geometrinė realiųjų skaičių interpretacija [[skaičių tiesėje.]] Realieji skaičiai – visi racionalieji ir iracionalieji skaičiai. Begalinėje skaičių tiesėje kiekvienas taškas atitinka realųjį skaičių. Realiųjų skaičių pavyzdžiai: 0, 2, −1/3, √, ln 2, π ir skaičius e.
Realusis skaičius vadinamas suskaičiuojamu, jei yra algoritmas, pagal kurį galima suskaičiuoti po kablelio esančius skaitmenis. Kadangi algoritmų aibė yra skaiti, o realiųjų skaičių aibė – neskaiti, dauguma realiųjų skaičių nėra suskaičiuojami.
Istorija
Apie 500 m. pr. m. e. pitagorininkai pastebėjo, kad kvadrato kraštinė ir įstrižainė yra nesuderinami, t. y., nėra tokios atkarpos, kuriai kraštinės ir įstrižainės ilgiai būtų natūralieji kartotiniai. Šiandieniniais terminais tai reiškia, kad nėra tokio racionalaus skaičiaus, kuris būtų kvadrato įstrižainės ir jo kraštinės ilgio santykis. Taip buvo parodytas skaičiaus iracionalumas.
Barbora Mejerytė
Barbora Mejerytė (1898 m. gruodžio 15 d. Vainagiai – 1982 m. sausio 3 d. Kurtuvėnai) – Lietuvos pedagogė, vertėja, kritikė, prozininkė, visuomenės veikėja.
Biografija
Studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1922–1936 m. Kražių aukštesniosios mokyklos mokytoja, 1936–1939 m. Skuodo gimnazijos, 1939–1945 m. Šiaulių 2-osios gimnazijos, 1945–1949 Bazilionų progimnazijos mokytoja. Dėstė rusų ir anglų kalbas. Palaidota Kurtuvėnų kapinėse.
Išvertė iš anglų į lietuvių kalbą: