cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Justinas Nekrašas
Justinas Nekrašas (1927 m. spalio 2 d. Kaune – 1997 m. lapkričio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius energetikas, partinis bei politinis veikėjas.
Biografija
1943 m. baigė Šančių pradžios mokyklą, 1947 m. Kauno politechnikumą, 1955 m. Kauno politechnikos institutą.
1947–1955 m. Petrašiūnų VRE inžinierius inspektorius, budintysis inžinierius, katilų cecho viršininko pavaduotojas. 1955–1957 m. Rėkyvos VRE direktorius. 1957 m. Šiaulių miesto Vykdomojo komiteto pirmininkas.
Nuo 1957 m. LSSR Liaudies ūkio tarybos energetikos ūkio valdybos viršininko I pavaduotojas, nuo 1958 m. valdybos viršininkas. 1962–1971 m. Vyriausiosios gamybinės energetikos ir elektrifikacijos valdybos prie LSSR MT viršininkas.
1971–1980 m. SSRS Energetikos ir elektrifikacijos ministerijos ministro pavaduotojas, nuo 1972 m. ir žurnalo „Energetika“ vyr. redaktorius. Dirbdant Maskvoje, jo tarpininkavimu ir vadovavimu pastatyta Lietuvos elektrinė, Ignalinos atominė elektrinė, Vilniaus 3-ioji, Kruonio hidroakumuliacinė elektrinė, Kauno termofikacinė elektrinė ir daug kitų energetikos objektų.
Nuo 1980 m. LSSR Vyriausiosios gamybinės energetikos ir elektrifikacijos valdybos viršininkas. 1987 m. komandiruotas į Kubą, kur dirbo Kubos pramonės ministro konsultantu energetikos klausimais.
1960–1961 m. kandidatas į LKP CK narius, 1961–1971 m. ir nuo 1981 m. LKP CK narys. 1963–1971 m. ir nuo 1985 m. LSSR AT deputatas.
J. Nekrašas sukūrė stiprią, unikalią energetikos sistemą, išugdė nacionalinį aukštos kvalifikacijos specialistų kolektyvą, rūpinosi jų tobulėjimu, jaunimui drąsiai skyrė atsakingas pareigas. Aktyviai dalyvavo tarptautinėje energetikų veikloje ir entuziastingai diegė pažangias naujoves Lietuvos energetikoje. Mirė po sunkios ligos. Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Panevėžio Lietkabelis-2
KK Panevėžio „Lietkabelis-2“ – Panevėžio „Lietkabelis“ vyrų krepšinio klubo dublerių komanda, rungtyniaujanti Nacionalinėje krepšinio lygoje. Komanda įkurta 2015 metais perėmus anksčiau NKL pirmenybėse rungtyniavusio Vilniaus „Vilnius“ klubo licenciją.
Asahi
Asahi japoniškai reiškia tekanti saulė. Tokiu pavadinimu pavadinti daugelis Japonijos miestų, kaimų ir kompanijų.
Algimantas Antanas Naujokaitis
Algimantas Antanas Naujokaitis (g. 1932 m. spalio 15 d. Auškadariniuose, Šakių apskritis – 2004 m. gegužės 19 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1965 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą, įgijo lituanisto specialybę.
1949–1956 m. – Šakių apskrities laikraščio „Tikruoju keliu“, nuo 1956 m. – Šeduvos rajono laikraščio „Spalio vėliava“, nuo 1959 m. Radviliškio rajono laikraščio „Raudonoji žvaigždė“ redakcijų literatūrinis darbuotojas, skyriaus vedėjas. Nuo 1965 m. „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, skyriaus vedėjas, 1992–1996 m. – vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1996 m. Čikagoje leidžiamo „Draugo“ korespondentas Lietuvoje.
Rašė kaimo, žemės ūkio temomis. 1987–1993 m. kalendorių „Kaimo metai“ sudarytojas.
Markizas de Sadas. Žiustina (filmas)
Markizas de Sadas: Žiustina – 1969 m. sukurta drama pagal Markizo de Sado romaną „Justine“. Tai buvo tuo metu brangiausias režisieriaus Jesus Franco darbas, kurio biudžetas viršijo 1 milijoną JAV dolerių.
Necenzūruota filmo versija, išleista 2002 m., trunka 124 minutes (įprastinė – 90 arba 105 minutes).
Turinys
Seserys Džiuljeta ir Žiustina po tėvų mirties netenka savo prieglobsčio vienuolyne ir priverstos ieškoti savo vietos gyvenime. Jos laikinai apsistoja pas madam de Buison, kuri turi savo pensioną ir viešuosius namus. Netrukus madam pareikalauja kad merginos taptų jos prostitutėmis arba susimokėtų už pragyvenimą. Vyresnioji sesuo Džiuljet pasiūlymą priima, tuo tarpu jaunoji Žiustina palieka namus. Susipažinusi su ponu Du Harpinu, ji apsistoja šio namuose ir tampa tarnaite. Netrukus, atstūmusi Du Harpino pono meilinimąsi, Žiustina apkaltinama vagyste ir pasodinama į kalėjimą, iš kurio jai pavyksta pabėgti.
Tuo metu jos sesuo Džiuljeta ir kita prostitutė Klaudina nužudo turtingą klientą ir taip pat priverstos slapstytis. Galiausiai Džiuljeta taip pat atsikrato savo kompanionės.
Ilgainiui seserys vėl susitinka: Žiustina suimta, o Džiuljeta – karaliaus ministro meilužė ir tik ji dabar gali išgelbėti jaunėlę...
Petras Gonezijus
thumb|right|250px|Knygos "Apie tris t. y. apie Dievą, jo Sūnų, ir Šventąją Dvasią" antraštinis lapas 1570 m. Petras Gonezijus, Petras Gonionzietis (1530 m. Goniondze, Lietuvos Didžioji kunigaikštystė - 1573 m. Vengruve, ATR) – rašytojas, filosofas, teologas, arijonizmo šalininkas ir religinės arijonų Lenkijos brolių bendruomenės vadovas.
Biografija
Nedaug žinoma apie vaikystę, žinoma tik kad tėvai buvo valstiečiai. Kito arijonisto Simono Budno užrašuose teigiama, kad tikrasis Petro Gonezijaus vardas buvo Giezek, bet per savo gyvenimą jis pasirašydavo įvairais vardais - Giszka, Gonaesius, Gonedzius, Gonetzius, Goniądz, Petrus Gonesius, Petrus de Goniącz, Piotr Giezka z Goniądza, Piotr z Goniędza. Slapyvardžiai buvo Coniza, Conyza, Koniński, Lithuanus.
Tėvai jį išsiuntė mokytis į vienuolyną. Padedamas Vilniaus vyskupo Povilo Alšėniškio išvyko mokytis į Italijos Padujos universitetą, kur baigė filosofiją ir tapo profesoriumi. Italijoje jis perėjo į protestantizmą ir grįžo į LDK. Jis buvo vienas iš anabaptizmo pradininkų bei aktyviai dalyvavo protestantiškame judėjime Mikalojaus Radvilos Juodojo aplinkoje. Jis kvietė į LDK ir Lenkiją atvykti iš kitų šalių išvarytus protestantus.
1556 m. buvo ekskomunikuotas, bet rado daug bendraminčių ir pasekėjų Palenkėje. 1558 m. jo idėjas pradėjo remti LDK politinis ir karinis veikėjas Jonas Kiška, kuris pakvietė Petrą Gonezijų į Vengruvą, kur jis tapo vietinės reformatų bendruomenės vadovu. Dėl savo radikalių pažiūrų ir itin didelio pacifizmo dažnai įsiveldavo į konfliktus su parapijiečiais ir Jonu Kiška. 1555 m. demonstruodamas antimilitaristines pažiūras, prisisegė medinį kardą ir pareiškė, kad bet kokia valdžia yra nekrikščioniška. Be to, reikalavo, kad krikštijami būtų tik sąmoningo amžiaus žmonės. Mirė 1573 m. spalio 15 d. per pandemiją.
Darbai
Ankstyvieji veikalai neišliko: 1556 m. knygutės Apie Dievo Sūnų žmogų Jėzų Kristų tiražas buvo sunaikintas, neišliko ir apie 1564 m. išleista Apie krikščionių bažnyčios primatą, kur buvo suformuluotos antitrinintorių socialinio radikalizmo idėjos. Išliko tik gyvenimo pabaigoje 1570 m. Vengruve, Jono Kiškos dvare, išleisti veikalai, kaip kad Apie tris t. y. apie Dievą, jo Sūnų, ir Šventąją Dvasią, kur jis ginčija Švč. Trejybės vienybės principą ir Kristaus dieviškumą, propaguoja diteizmą.
US Quevilly
Keviji US – Prancūzijos futbolo klubas iš Le Peti Keviji. Pilnu pavadinimu vadinamas Quevilly-Rouen Métropole.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1902 m. Namų rungtynes žaidžia „Stade Amable Lozai“.
2016–2017 m. Championnat National (Division 3) buvo antri ir perkelti į aukštesnį divizioną.
2017–2018 m. rungtyniavo Ligue 2 (antroje pakopoje), tačiau liko devyniolikti ir po sezono perkelti į žemesnį divizioną.
Tris sezonus praleido Championnat National (Division 3), o 2020–2021 m. šiame divizione buvo antri ir perkelti į aukštesnį divizioną.
Gudoniai
Gudoniai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 10 km nuo Markutiškių.
Airijos futbolo varžybos 1931–1932 m.
Airijos futbolo varžybos 1931–1932 m.
Laterano II susirinkimas
thumb|Mozaika, vaizduojanti Inocentą II (kairėje) Laterano II susirinkimas – dešimtasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs 1139 m. Romos Laterano bazilikoje.
Susirinkimą sušaukė popiežius Inocentas II. Susirinkimas prasidėjo 1139 m. balandžio 2 arba balandžio 4 d. Įvyko trys posėdžiai. Manoma, kad susirinkimas baigėsi balandžio 17 d. Jame dalyvavo apie 500 vyskupų, įskaitant ir vienintelį Rytų krikščionybės atstovą – lotynų apeigų patriarchą iš Antiochijos. Susirinkimui pirmininkavo Inocentas II.
Susirinkimo tikslas – panaikinti dėl antipopiežiaus Anakleto II išrinkimo atsiradusios schizmos padarinius. Susirinkimas paskelbė negaliojančiu Anakleto II išrinkimą ir jo priimtus nutarimus.
Susirinkimas taip pat priėmė trisdešimt kanonų. Iš jų dvyliktasis skelbė vadinamąsias „Dievo paliaubas“, tryliktasis pasmerkė lupikavimą, keturioliktasis – uždraudė riterių turnyrus, aštuonioliktasis skelbė ekskomuniką padegėjams ir atsisakė juos katalikiškai laidoti. Dvidešimt trečiasis kanonas kaip eretikus smerkė nepripažįstančius Eucharistijos, vaikų krikšto, kunigystės ir teisėtų santuokų.
Daliano uostas
Daliano uostas – Kinijos įvairių paskirčių uostas Daliano mieste.
Daliano uostas įkurtas 1899 m., įsikūręs Liaodongo pusiasalyje. Tai šiauriausias neapledėjęs uostas Kinijoje. Tai didžiausias įvairių paskirčių uostas šiaurės rytų Kinijoje. Daliano uostas yra antras didžiausias perkrovimo centras žemyninėje Kinijoje. Objektą valdo valstybinė įmonė. Daliano uostas prekiauja su daugiau nei 300 uostų iš 160 šalių. Uosto žemyninės dalies plotas - 15 km². Į uostą nutiesta 160 km geležinkelio linijų. Uoste iš viso įrengta 80 krantinių, iš kurių 38 yra giliavandenės.
Simple Plan
Simple Plan - Kanados prancūzų pop-punk grupė, susikūrė Montrealyje, Kvebeke 1999 metais. Jie išleido tris studijos albumus: No Pads, No Helmets…Just Balls (2002), Still Not Getting Any… (2004) ir Simple Plan (2008). Taip pat du plačiai pardavinėti koncerto įrašai: Live in Japan 2002 (2003) ir MTV Hard Rock Live (2005).
Stakliškių II piliakalnis
Stakliškių II piliakalnis – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Stakliškių, Stakliškių seniūnija. Pasiekiamas keliu Stakliškės – Lielionys, prieš įvažiavimą į Lielionių mišką pasukus į kairę šiaurės rytų keliuku, pavažiavus 300 m, miške pervažiavus Trydupį ir pasukus į kairę šiaurės rytų kryptimi, pavažiavus laikantis upelio kranto miško keliu 300 m – yra tik pradėjus tolti Trydupiui, 30 m į kairę šiaurės vakaruose, Stakliškių girininkijos Būdų miško 19 kvartalo šiaurės vakarų pakraštyje.
Piliakalnis
Piliakalnis yra 850 m į pietryčius nuo Stakliškių pirmojo piliakalnio. Jis įrengtas Trydupio kairiajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė keturkampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 8 m ilgio, 10 m pločio. Jos rytiniame pakraštyje supiltas puslankio formos 20 m ilgio, 3 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio 4 m aukščio išorinis šlaitas leidžiasi į 11 m pločio, 1 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 7 m aukščio.
Aikštelės vakarinė dalis nuplauta, vakarinė papėdė eroduoja. Apaugęs mišriu mišku.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7400 m². 200 m į rytus yra IX a. – XII a. Stakliškių pilkapynas.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Rigolis (Augustavo apskritis)
Rigolis – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Plaskų, 30 km į rytus nuo Augustavo ir 88 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūrė statant Augustavo kanalą, nes šalia kaimo yra dvi šio kanalo upės Juodoji Ančia ir jos intakas Dumblė.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pavadinimo kilmė
Kaimelio pavadinimas kilęs nuo prancūzų kalbos žodžio Rygol, kas išvertus reiškia – griovio drenažas.
1433 m.
1433 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Danutė Juronytė
Danutė Juronytė-Zelčiuvienė (1933 m. lapkričio 14 d. Kaune – 2015 m. vasario 27 d. Kaune) – Lietuvos teatro ir kino aktorė, režisierė.
Biografija
1949–1951 m. mokėsi Panevėžio dramos teatro vaidybos studijoje, vadovaujamoje režisieriaus Juozo Miltinio. 1951–1954 m. Panevėžio dramos teatro aktorė. 1954 m. ištekėjo už aktoriaus Leonardo Zelčiaus. Nuo 1954 m. Kauno dramos teatro (iki 1959 m. Kauno muzikinis dramos teatras) aktorė. Sukūrė apie 80 vaidmenų teatre, kino ir televizijos filmuose, Kauno dramos teatre pastatė spektaklių. Palaidota Petrašiūnų kapinėse.
Kūryba
Vaidmenys televizijos filmuose:
Pastatymai:
Ciūnamiškis
Ciūnamiškis – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7 km į pietryčius nuo Kučiūnų, Šulnelių miške, 0,1 km į vakarus nuo Seliovinio ežero. Ežerėlis netaisyklingo trikampio formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,06 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 119,3 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Netoliese įsikūręs Sapiegiškių kaimas. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Baltosios Ančios intako Niedos baseinui.
Ageratinastrum
Ageratinastrum – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Avraam Papadopoulos
Avraamas Papadopulas (Αβραάμ Παπαδόπουλος; g. 1984 m. gruodžio 3 d.) – Graikijos futbolininkas, vidurio gynėjas. Pirėjo „Olympiacos“ klubo žaidėjas.
Karjera
2003 m. pradėjo karjerą Salonikų „Aris“ klube. Pradžioje žaidė saugo pozicijoje, bet vėliau perkeltas į gynybą.
2008 m. žaidėjas perėjo į „Olympiacos“ klubą.
Graikijos rinktinėje debiutavo 2008 m., rungtynse prieš Čekiją.
RC Roubaix
Rubė RC – buvęs Prancūzijos futbolo klubas iš Rubė miesto.
Istorija
1945 m. klubo profesionalai prisijungė prie Excelsior Roubaix klubo.
Pjačenca
Pjačenca – miestas Emilijoje-Romanijoje (šiaurės Italija), prie Po upės. Svarbus susisiekimo mazgas, upių uostas. Išvystyta mašinų, chemijos, cemento, tekstilės pramonės. Naftos ir dujų gavybos rajono centras. Yra universitetas, miesto muziejus, šiuolaikinio meno galerija Ricci Oddi, Alberoni kolegijos galerija, Šv. Antano muziejus. Stovi XII–XIII a. katedra, Comune rūmai (nuo XIII a.), Madonna di Campagna bažnyčia (XVI a.).
Aviva
thumb|240px
„Aviva“ grupė – didžiausa Jungtinėje Karalystėje ir šešta pagal dydį pasaulyje gyvybės draudimo ir pensijų kaupimo grupė.
„Aviva“ grupės valdomas turtas yra 379 milijardų svarų (2009 m. gruodžio 31 d.). Tai sudaro 1,45 trilijono litų. „Aviva“ grupės būtinojo mokumo atsarga sudaro 3,7 mlrd. svarų (14,8 milijardų litų). „Aviva“ grupės akcijos 2009 m. pradėtos kotiruoti Niujorko akcijų biržoje.
Danny Elfman
Danielius Robertas „Denis“ Elfmanas (g. 1953 m. gegužės 29 d. JAV) – JAV muzikantas.
Aviva
Grupė „Aviva” turi 53 milijonus klientų visame pasaulyje. „Aviva“ turi 43 000 darbuotojų ir veikia 28-iose pasaulio šalyse, tarp jų JAV, Azijoje ir daugumoje Europos valstybių.
Markelis
Markelis – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7 km į pietryčius nuo Kučiūnų, Šulnelių miške. Ežeras ovalo formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 118,5 m. Šiaurinis ir rytinis krantai aukšti, apaugę medžiais ir krūmynais. Pietinėje pakrantėje plyti pievos, įsikūrusi dalis Sapiegiškių kaimo. Ežeras nenutekantis, priklauso Zapsės upės baseinui.
Aviva
Draudimo bendrovė „Commercial Union” buvo tarp bendrovių, apdraudusių „Titaniką“ ir po laivo katastrofos sumokėjo vieną milijoną svarų sterlingų draudimo išmokų. Šių dienų kainomis tai sudarytų apie šimtą milijonų Jungtinių Amerikos Valstijų dolerių. Nepaisant to, metų pabaigoje „Commercial Union“ skaičiavo solidų pelną ir išlaikė pirmaujančias pozicijas pasaulinėje draudimo rinkoje.
Uždaroji akcinė gyvybės draudimo ir pensijų bendrovė „Aviva Lietuva“ priklauso tarptautinei „Aviva“ grupei. Lietuvoje grupė pradėjo veiklą 2001 m. pabaigoje, įkūrusi bendrovę tuometiniu pavadinimu „Commercial Union Lietuva Gyvybės draudimas“, kuri 2007 m. gruodį perėmė visos didžiosios „Aviva“ grupės vardą ir tapo Uždarąja akcine gyvybės draudimo ir pensijų bendrove „Aviva Lietuva“.
Bendrovės paslaugomis Lietuvoje naudojasi daugiau nei 200 tūkstančių Lietuvos gyventojų (2011 m., kovas). Bendrovės „Aviva Lietuva“ paslaugas platina daugiau nei 500 draudimo konsultantų visoje šalyje.
Narystės:
„Aviva Lietuva“ yra aktyvi Nacionalinio socialiai atsakingų įmonių tinklo „Global Compact“ narė, aktyviai dalyvauja visuomeniniuose projektuose. Taip pat priklauso Britų prekybos rūmams (British Chamber of Commerce) – britų ir lietuvių bendradarbiavimo organizacijai. Aktyvi Lietuvos gyvybės draudimo įmonių asociacijos narė.
Wesley Sneijder
Veslis Sneideris (g. 1984 m. birželio 9 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės ir Galatasaray klubo saugas.
2009 m. vasarą pasirašė ketverių metų trukmės kontraktą su Internazionale komanda. Manoma, kad perėjimo suma buvo apie 15 milijonų eurų.
Danny Elfman
Biografija
Išgarsėjo kurdamas muziką režisieriaus Timo Burtono filmams bei sukūręs žymiojo animacinio filmo „Simpsonai“ melodiją. Turėjo grupę „Oingo Boingo“, kuri gyvavo nuo 1976 iki 1995 m. Buvo nominuotas trims JAV Kino meno ir mokslo akademijos apdovanojimams, laimėjo Grammy apdovanojimą už filmo „Betmenas“ garso takelį ir Emmy apdovanojimą už „Nusivylusių namų šeimininkių“ melodiją. D. Elfmanas taip pat rašo muziką kompiuteriniams žaidimams.
Wesley Sneijder
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2003 m. balandžio 30 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate ir dviejuose Europos futbolo čempionatuose (2004 ir 2008 metais).
Danny Elfman
Elfmanas ir Timas Burtonas
1985 m. Timas Burtonas ir Polas Reubensas pakvietė D. Elfmaną įrašyti garso takelį savo pirmajam vaidybiniam filmui „Didysis Mažylio nuotykis“ (Pee-wee Big Adventure). Elfmanas iš pradžių būgštavo dėl savo trūkstamo muzikinio išsilavinimo, bet su instrumentine „Oingo Boingo“ gitaristo ir aranžuotojo Steve Bartek pagalba, jis pasiekė savo tikslą mėgdžiodamas tokių kompozitorių kaip Nino Rota ir Bernard Herrmann nuotaiką. Elfmanas sukūrė garso takelius visiems Timo Burtono režisuotiems filmams išskyrus „Edas Vudas“ (Ed Wood) ir „Svynis Todas“ (Sweeney Todd). Elfmanas taip pat sukūrė muziką Timo Burtono stop motion filme „Košmaras prieš Kalėdas“ ir įgarsino veikėją Jack Skellington (tik dainas). Vėliau jis įgarsino Bonejangles iš Timo Burtono „Mirusi nuotaka“.
Muzikos įtaka
Duodamas interviu, D. Elfmanas paminėjo, kad kino muziką pirmą kartą pastebėjo būdamas vienuolikos metų, išgirdęs Bernardo Hermano garso takelį filmui „Diena, kai sustojo Žemė“ ir nuo tada tapo kino muzikos gerbėjas. Nino Rota taip pat padarė didelę įtaką ir buvo pagrindinis įkvėpėjas Elfmano garso takelio kūrime filmui „Didysis Mažylio nuotykis“.
Klausos sutrikimai
2007 m. paklaustas, ar jis kada nors turėjo kokių nors ketinimų atkurti grupę „Oingo Boingo“, Elfmanas iškarto atmetė mintį, ir pareiškė, kad per pastaruosius kelerius metus su grupe jam pasireiškė žymūs ir negrįžtami klausos sutrikimai dėl nuolat veikiančio roko grupės triukšmo. Jis pridūrė, kad jo klausos sutrikimai yra iš dalies dėl genetinio polinkio į klausos praradimą, ir kad jis niekada negrįš į sceną, nes bijo ne tik dėl savo būklės pablogėjimo, bet taip pat dėl jo grupės draugų.
Sinano nacionalinis parkas
Sinano nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Nano provincijoje. Parkas įkurtas 2007 m. gegužės 25 d.
Vieta
Parkas užima 1 024,38 km² plotą Namueno (Na Muen), Nanojo (Na Noi) ir Viangsa (Wiang Sa) apylinkėse, Laoso pasienyje, 50 km į pietus nuo provincijos centro Nano. Per parko teritoriją teka Nanas.
Flora ir fauna
Sinano nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs, spygliuočių ir visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: briaunotasis sparnūklis (Anisoptera costata), kvapioji hopėja (Hopea odorata), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), (Afzelia xylocarpa), raudonasis indenis, didysis tikmedis (Tectona grandis), Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), rudoji šorėja, shorea siamensis ir kt., daug rūšių bambukų ir orchidėjų.
Bytautonys
Bytautonys – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 4,5 km į šiaurę nuo Žilinų, prie Graužinės upelio, šalia Bytautonių miškas. Šalia telkšo maži ežerėliai (Graužeris, Alkas). Šalia praeina vieškelis.
Istorija
1865 m. Bytautonys buvo Daugėloms priklausęs dvaras. XIX a. pab. pateko į Trakų apskrities Onuškio valsčių.
Žorž Sand
thumb|Žorž Sand
Amandina Aurora Liusilė Diupen, baronienė Diudvan (Amandine-Aurore-Lucile Dupin, Baroness Dudevant, dažniau vadinama pseudonimu Žorž Sand (George Sand); 1804 m. liepos 1 d. – 1876 m. birželio 8 d.) – prancūzų novelistė ir feministė.
Vaikystė ir šeima
Žorž Sand gimė aristokratiško kraujo tėvo (kuris buvo tolimas Liudviko XVI giminaitis) ir paprastos motinos šeimoje. Didžiąją dalį vaikystės Sand praleido pas savo močiutę šeimos name, kuris buvo Noano mieste, Beri regione. Daug sąsajų su šiuo namu galima rasti ir jos novelėse. 1822 m. ji ištekėjo už barono M. Casimir Dudevant (1795–1871) ir susilaukė dviejų vaikų – Mauricijaus (1823–1889) ir Solange (1828–1899). 1835 m. Sand ir jos vyras legaliai išsiskyrė; nuo to laiko Sand likusį gyvenimą paskyrė tikros laisvės ir nepriklausomybės paieškoms.
Vytautas Kairiūkštis (1930)
Vytautas Kairiūkštis (1930 m. birželio 17 d. Rinkūnuose, Garliavos valsčiuje – 2020 m. spalio 31 d. Vilniuje ) – Lietuvos kompozitorius, dainininkas (tenoras), pedagogas.
Kausetė
Kausetė – miestas vakarų Argentinoje, San Chuano provincijoje (antras pagal svarbą miestas), apie 30 km į pietryčius nuo San Chuano. Departamento centras. 33 tūkst. gyventojų.
Vytautas Kairiūkštis (1930)
Biografija
1949–1950 m. mokėsi dainuoti Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje. Lietuvos konservatorijoje 1955 m. baigė K. Petrausko dainavimo, 1959 m. J. Juzeliūno kompozicijos klasę.
Žorž Sand
Tuometinė padėtis
thumb|left|230px|Jauna Žorž Sand (1835) Žorž Sand reputacija tuometinėje visuomenėje susvyravo, kai ji pradėjo viešumoje vilkėti vyriškus drabužius, kurie atrodė daug drąsiau bei buvo pigesni nei jos socialiniam sluoksniui priimtina moterų apranga. Taip pat Sand savo laiku buvo viena pirmųjų moterų pypkorių (rūkančių pypkę). Šie išskirtiniai jos elgesio bruožai leido jai laisviau jaustis Paryžiuje, taip pat tai jai padėdavo patekti į tokius susibūrimus, į kuriuos ji būtų nepriimta dėl savo socialinio statuso. XIX amžiuje tai buvo išskirtina, nes tuo metu vadinamieji "socialiniai kodai" buvo ypač svarbūs.
Kausetė
Miestas įkurtas 1893 m. spalio 17 d. Villa Colón pavadinimu. 1977 m. lapkričio 23 d. nukentėjo nuo galingo žemės drebėjimo, kurio metu žuvo 65 gyventojai.
Vytautas Kairiūkštis (1930)
Biografija
1951–1959 m. dainavo Lietuvos radijo vokaliniame ansamblyje. 1960–1999 m. Lietuvos konservatorijos, nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademijos dėstytojas, nuo 1964 m. vyr. dėstytojas, nuo 1977 m. docentas, nuo 1993 m. profesorius.
Žorž Sand
Tuometinė padėtis
Iš kitos pusės, Žorž Sand dėl tokio savo elgesio prarado daug baronienės privilegijų. Tuometinėje visuomenėje moterims buvo leidžiama gyventi atskirai nuo vyrų ir tuo pat metu išlaikyti savo socialines privilegijas tik tuomet, kai šios nedemonstruodavo išskirtinumo iš jas supančios aplinkos.
Santykiai
thumb|180px|Siuvanti Žorž Sand, [[Eugène Delacroix portretas (1838). Dalis didesnio paveikslo, kuriame buvo pavaizduota Žorž Sand ir Frederikas Šopenas.]] Žorž Sand turėjo romaną su Alfredu de Miuse (1833 m. vasara – 1834 m. kovas), Ferencu Listu ir Frederiku Šopenu (1837–1847). Vėliau ji taip pat susirašinėjo su Gustavu Floberu; nors Sand ir Flobero temperamentas ir estetikos suvokimas žymiai skyrėsi, ilgainiui jie tapo artimais draugais. Sand taip pat artimai draugavo su aktore Marie Dorval; dėl šios draugystės vėliau paplito gandai, kad Sand galėjo būti lesbietė.
Kausetė
Kausetė išsidėsčiusi svarbioje kelių ir geležinkelių sankryžoje. Svarbus vynininkystės centras.
Vytautas Kairiūkštis (1930)
Biografija
Parašė mokslo metodinių darbų: „Ritmo pratimai“ (I – 1970 m., II – 1973 m.), „Vienvardžių ir paralelių tonacijų sugretinimo panaudojimas solfedžio pamokose“ (1976 m.), „Šiuolaikinių lietuviškų melodijų rinktinė solfedžio pratyboms“ (1988 m.) ir kt. 1980 m. suteiktas nusipelniusio dėstytojo garbės vardas. Nuo 1960 m. Lietuvos kompozitorių sąjungos narys.
Gudavičius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gudavičienė (ištekėjusi moteris) ir Gudavičiūtė (mergautinė pavardė).
Remigijus Morkevičius
Remigijus Morkevičius (1982 m. rugpjūčio 10 d. Kaune – 2016 m. gruodžio 21 d. ten pat) – Lietuvos Muay Thai kovotojas, daugkartinis Tailando bokso ir bušido turnyrų nugalėtojas, 2003–2004 m. pasaulio ZST Grand Prix III vietos laimėtojas, 2004–2005 m. pasaulio ZST Grand Prix čempionas, keliolika kovų laimėjęs profesionalų ringe, iš jų daugiau nei pusę – nokautais. Kauno „Titano“ sporto klubo auklėtinis, kovojęs profesionalaus sporto svorio kategorijoje iki 66 kg.
2016 m. gruodžio 21 d. nušautas Kaune, prie savo namų.
Patriarchatas
Patriarchatas – vėlesnioji pirmykštės bendruomeninės santvarkos stadija, kuriai būdinga giminystės nustatymas pagal tėvą, tėvo valdomos šeimos teisė. Joje pagrindinio valdymo teisė teko vyrui (tėvui).
Platonas ir Aristotelis manė patriarchatą egzistavus nuo pat žmonių atsiradimo. Jų požiūriu, giminė, kurioje valdžia priklauso vyrams, esanti valstybės prototipas. XIX a. antroje pusėje tokią patriarchato sampratą vystė H. S. Maine, C. N. Starcke, E. A. Westermarck ir kt. (ji paprastai įvardijama patriarchaline teorija). Pasak jų, niekad nėra buvę, kad dominuojamą padėtį šeimoje ir visuomenėje užimtų moterys.
Vytautas Kairiūkštis (1930)
Biografija
Kūryboje dominuoja vokalinė muzika – kantatos, oratorijos, kūriniai chorams ir vokaliniams ansambliams, vokaliniai ciklai, solo dainos bei romansai. Daug kūrinių įrašyta į plokšteles, publikuota įvairiuose rinkiniuose ir atskiruose leidiniuose. Trys dainos apdovanotos Stasio Šimkaus premijomis.
Gudavičius
Gudavičius
Patriarchatas
XIX a. atsirado manančių, kad patriarchatas susiformavo po matriarchato ir egzistavo laikotarpiu, apimančiu bronzos ir ankstyvąjį geležies amžių (iki karinės demokratijos ir vergovės). Tokio požiūrio laikėsi evoliucionizmo teoretikai, kaip antai L. H. Morgan, J. F. MacLenann ir kt., o išvystė marksizmo teoretikas F. Engelsas. Jo išplėtota samprata ilgą laiką vadovavosi didžiuma tarybinių etnologų (iki XX a. 6-ojo dešimtmečio). Patriarchatas buvo asocijuojamas su gyvulininkyste ir ariamąja žemdirbyste, darbo pasidalijimu, manyta, kad tuo socialinės raidos tarpsniu (neolito pabaiga ir geležies amžiaus pradžia) atsiradusi privatinė nuosavybė, susiskaldžiusi visuomenė, prasidėjęs pirminės gentinės visuomenės irimo ir klasių formavimosi procesas.
Tarp šiuolaikinių antropologų ir sociologų vyrauja konsensusas, kad patriarchatas nėra kultūrinė universalija, kaip kad buvo manoma anksčiau.
Žorž Sand
Santykiai
Maljorkoje vis dar galima aplankyti vienuolyną, kuriame Žorž Sand praleido 1838–1839 metų žiemą su Frederiku Šopenu ir savo vaikais. Ši kelionė yra aprašyta jos kūrinyje Un Hiver à Majorque ("Žiema Maljorkoje"), publikuotame 1855 m. Sand paliko Šopeną šiek tiek prieš tai, kai šis mirė nuo tuberkuliozės.
Anglijos futbolo varžybos 1906–1907 m.
Anglijos futbolo varžybos 1906–1907 m.
Žorž Sand
Rašytojos karjera
Žorž Sand pirma išleista novelė buvo Rose et Blanche (1831), ji ją parašė kartu su Jules Sandeau, iš kurio vėliau pasiskolino ir pseudonimą Sand. Sand vaikystės patyrimai jai begyvenant kaime aprašyti novelėse La Mare au Diable (1846), François le Champi (1847–1848), La Petite Fadette (1849) ir Les Beaux Messieurs Bois-Doré (1857). Kitos Sand novelės – Indiana (1832), Lélia (1833), Mauprat (1837), Le Compagnon du Tour de France (1840), Consuelo (1842–1843) ir Le Meunier d'Angibault (1845).
Vėlesni teatro scenarijai ir autobiografiniai kūriniai: Histoire de ma vie (1855), Elle et Lui (1859) (rašoma apie Sand romaną su de Muse), Journal Intime (išleistas po jos mirties 1926 m.) ir Correspondence. Sand savo name Noane turėjo nedidelį nuosavą teatrą, kuriame dažnai vaidindavo savo kūrinius.
Taip pat Žorž Sand rašė ir kritiką literatūros kūriniams bei politinius tekstus. Jos žymiausia citata laikoma: "Gyvenime yra tik viena laimė - mylėti ir būti mylimam". Savo laiku Sand dėl savo socialinių ryšių, kūrinių ir teiginių buvo plačiai žinoma pasaulyje ir susilaukdavo daug komentarų iš kitų tuometinių meno ir literatūros kūrėjų. Štai kas dažnai buvo sakoma apie Žorž Sand:
Byvainiai
Byvainiai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kepalių.
Žorž Sand
Kūryba
thumb|right|275px|Žorž Sand [[1864 m. (Nadar nuotrauka)]]
Airijos futbolo varžybos 1932–1933 m.
Airijos futbolo varžybos 1932–1933 m.
Alfonsas Grigonis
Alfonsas Grigonis (g. 1943 m. sausio 2 d. Miežiškiuose, Panevėžio valsčius) – Lietuvos fizikas, medžiagotyros specialistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1967 m. baigė Vilniaus universitetą. 1996 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1968 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1992–2001 m. Fizikos katedros vedėjas. Nuo 1998 m. profesorius.
Tyrimų sritis – puslaidininkių ir kondensuotų medžiagų fizika, medžiagų paviršiaus joninė ir plazminė technika. 7 išradimų autorius.
Renault 21
Renault 21 buvo didelis šeimos automobilis, gamintas prancūzų kompanijos Renault 1986–1994 m. Pardavimui Šiaurės Amerikos rinkai buvo vadinamas Renault Medallion ir Eagle Medallion.
Renault 21 sedanas pasirodė 1986 m. kaip Renault 16 įpėdinis. Keliais mėnesiais vėliau pasirodė 7 vietų universalo versija (Renault 21 Nevada, arba Savanna Jungtinėje Karalystėje). Tai buvo varžovas Peugeot 505 universalui.
Juodmarškinių laipsniai
Juodmarškinių laipsniai – sukarintosios Juodmarškinių organizacijos laipsniai. Juodmarškinių daliniai buvo Italijos kariuomenės dalis, o jų laipsniai buvo karinių laipsnių analogas ir suderinti su to meto Italijos armijos laipsniais, nors pavadinimai sutapo ne visi. Dalis juodmarškinių laipsnių pavadinimų buvo parinkti pagal Romos imperijos karinius laipsnius (pvz., generolas konsulas) ar dalinių pavadinimus (pvz., manipulos vadas).
Joseph Achron
thumb|right|250px|Vaikystėje Džozefas Julijevičius Achronas (1886 m. gegužės 13 d. Lazdijuose, Rusijos imperija - 1943 m. balandžio 29 d. Los Andželas, JAV) – Lietuvos žydų kilmės JAV ir Rusijos smuikininkas, kompozitorius.
Biografija
Gimė 1886 m. gegužės 13 d. Lazdijuose. Būdamas 5 metų pradėjo griežti smuiku, pirmasis mokytojas buvo jo tėvas Abraomas Achronas - smuikininkas megėjas, mama Berta Maram. Turėjo jaunesnį brolį Isidor Achron, kuris buvo pianistas ir kompozitorius. J. Achronas būdamas 7 metų koncertavo Varšuvoje, paauglystėje keliavo ir koncertavo įvairiuose Rusijos imperijos miestuose. 1899-1904 m. mokėsi Sankt Peterburgo konservatorijoje (L. Auerio smuiko klasėje), vėliau kompozicijos mokėsi pas Anatolijų Liadovą.
1911 m. įstojo į Žydų liaudies muzikos draugiją, kur būdamas jos nariu aktyviai tyrinėjo ir domėjosi žydų muzika. Pirmasis kompozitoriaus kūrinys buvo Hebrajų melodija 1911 m., šį kūrinį puikiai įvertino žinomas smuikininkas Jascha Heifetzas. 1913-1916 dėstė Charkovo konservatorijoje. 1916-1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje. Po I pasaulinio karo, tarp 1919-1922 metų keliavo ir koncertavo visoje Rytų ir Centrinėje Europoje, iš viso surengė apie 1000 pasirodymų. Koncertuodamas, tuo pačiu dirbo Leningrado menininkų sąjungos departamento smuikininkų mokyklos vadovu.
1922 m. persikraustė gyventi į Berlyną, kur kartu su Michail Gnesin atidarė žydų muzikos parduotuvę Yivneh. 1924 m. išvyko į Palestiną, kur praleido kelis mėnesius. 1925 m. išvyko į JAV ir įsikūrė Niujorke, kur dirbo smuiko mokytoju Westchester konservatorijoje. 1927 m. koncertavo kartu su Bostono simfoniniu orkestru. 1934 m. persikėlė gyventi į Holivudą, kur kūrė muziką filmams, pjeses styginiam kvartetui, smuikui bei toliau koncertavo. 1936 m. koncertavo kartu su Los Andželo filharmonijos orkestru. Mirė 1943 m. balandžio 29 d. Los Andžele.
1434 m.
1434 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Denny Landzaat
Denis Landzatas (g. 1976 m. gegužės 6 d.) – indoneziečių kilmės olandų futbolininkas, Nyderlandų rinktinės ir FC Twente klubo saugas.
2010 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė vienerių metų sutartį su FC Twente klubu.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2001 m. birželio 2 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per trejas rungtynes aikštėje išbuvo 73 minutes.
Anusino Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė
'''Anusino Šv. Kosmio ir Damjano cerkvė'''  – medinė cerkvė, esanti Anusino kaime. Cerkvė priklauso Telatičės Šv. Kosmio ir Damjano parapijai. Cerkvė pastatyta 1902-1903 metais. 2000 m. lapkričio 24 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Gudžioniai
Gudžioniai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje. Per Nerį nutiestas Taurostos tiltas. Nuo jo veda dviračių takas į Laukagalių kaimą (Šilų seniūnija). Stūkso Gudžionių piliakalnis.
Nastazija Kairiūkštytė
Nastazija Kairiūkštytė (1935 m. birželio 30 d. Samaniškės, Veiverių valsčius) – Lietuvos istorikė, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Augo gausioje darbščių ūkininkų Stasio Kairiūkščio ir Onos Kleizaitės šeimoje. 1955 m. baigė Veiverių gimnaziją. Nesėkmingai bandė stoti į Kauno medicinos instituto Farmacijos fakultetą. Metus dirbo kolūkio apskaitininke. 1956 m. įstojo į Kauno kooperatinę mokyklą. Ją baigusi dirbo Šakių rajono vartotojų kooperacijos kooperatyvų sąjungoje organizatore – instruktore. 1964 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1964–1971 m. Daugų žemės ūkio technikumo dėstytoja. 1973–1998 m. Lietuvos istorijos instituto bendradarbė. 1989 m. istorijos mokslų kandidatė. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorė.
Agluona (Biržai)
Agluona – upė šiaurės Lietuvoje, Biržų rajono savivaldybės teritorijoje, Apaščios baseine.
Prasideda Vaitkūnų – Mickūnų apylinkėse, šiauriniame Judiškio miško pakraštyje. Teka į šiaurę, Mūšos–Nemunėlio žemuma, įteka į Širvėnos ežerą Biržų miesto vakariniame pakraštyje.
15 km nuo ištakos vaga sureguliuota. Vidutinis nuolydis 72 cm/km. Plotis 6-8 m, gylis 1,2–1,9 m. Srovės greitis 0,2-0,3 m/s. Vidutinis debitas 0,59 m³/s. Labai sausais metais vietomis išdžiūsta.
Intakai – Agluonėlė, Gavėnupis, Baronas (kairieji).
Prie upės yra Geidžiūnų, Dirvonakių kaimai.
Upėvardis kilo nuo tarmiško eglės pavadinimo aglė.
Prawda Wileńska
Prawda Wileńska  – LKP(b) Vilniaus miesto ir apskrities komiteto laikraštis, leistas 1940 m. rugpjūčio 21 d. – 1948 m. kovo 31 d. Vilniuje lenkų kalba.
Netaurieji metalai
Netaurieji metalai – kalnakasybos pramonėje išskiriama metalų grupė, kurią sudaro varis, švinas, nikelis ir cinkas. Kartais jiems priskiriami ir geležis, plienas, aliuminis, alavas, volframas, molibdenas, tantalas, magnis, kobaltas, bismutas, kadmis, titanas, cirkonis, stibis, manganas, berilis, chromas, germanis, vanadis, galis, hafnis, indis, niobis, renis ir talis. Šiai metalų grupei nėra priskiriami juodieji metalai ir taurieji metalai.
Dobrino kaimo gyvenvietė
Dobrino kaimo gyvenvietė  – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Gurjevsko municipaliniame rajone. Administracinis centras – Dobrinas. 2010 m. 36 kaimuose buvo 4 692 gyventojai.
Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Ribojasi pietuose su Nizovjės kaimo gyvenviete, vakaruose su Gurjevsko miesto ir Kutuzovo kaimo gyvenvietėmis, šiaurėje su Chrabrovo kaimo gyvenviete, rytuose su Polesko rajono Turgenevo ir Gvardeisko rajono Slavinsko kaimo gyvenvietėmis.
Julija Juodienė-Čereškaitė
Julija Juodienė-Čereškaitė (1941 m. vasario 2 d. Zapaškos k., Molėtų r.) – muzikos mokytoja, kanklininkė, chorvedė.
Dobrino kaimo gyvenvietė
Istorija
Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką. Gyvenvietės administracijai vadovauja konkurso tvarka skiriamas administracijos vadovas.
Kaliningrado srities įstatymu Dobrino kaimo gyvenvietę sudaro kaimai:
Julija Juodienė-Čereškaitė
Biografija
Lankė Balninkų vidurinę mokyklą, o 1956–1960 kankliuoti ir diriguoti mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos technikume (dėst. J. Strimaitis, I. Mintaučkienė, V. Balčiūnas).
1960–1962 Viktarino (Lazdijų r.) aštuonmetės mokyklos mokytoja ir kultūros namų meno vadovė. 1962–1972 Kurklių (Anykščių r.) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja bei chorų vadovė. 1972–1994 Ukmergės 4-osios (Užupio) vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovė. Jaunučių, jaunių ir mišrųjį chorus lankė po 50-70 moksleivių, kurie dalyvavo koncertuose, Ukmergės rajono dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. Jaunių chorą parengė 1975, 1977, 1980, 1985 ir 1987 respublikinėms dainų šventėms bei 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje, konkursuose pelnė prizinių vietų. Jaunuosius dainininkus paruošdavo „Dainų dainelės" konkursams. Mokykloje įrengė pavyzdingą muzikos kabinetą.
Nuo 1995 Ukmergės politinių kalinių ir tremtinių mišriojo choro (30 dalyvių) vadovė.
Kolektyvas dalyvauja koncertuose ir kituose rajono kultūros renginiuose, parengtas 1995 ir 1997 politinių kalinių ir tremtinių dainų šventėms „Leiskit į Tėvynę" Panevėžyje ir Klaipėdoje bei 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. J. Juodienė – Ukmergės rajono dainų švenčių dirigentė.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Ita (Paragvajus)
Ita  – miestas Paragvajuje, 40 km į pietryčius nuo Asunsjono, prie plento Asunsjonas-Enkarnasjonas (Ruta 1). ~80 tūkst. gyventojų. Pačiame miesto centre yra lagūna su ją supančiu parku.
Verčiamasi žemės ūkiu, prekyba, amatais, turizmu. Veikia moderni ligoninė. Ita – Paragvajaus amatų sostinė. Čia veikia tradicinės keramikos dirbtuvės, kuriose amatininkai gamina molinius indus, lėles, suvenyrus. Čia dirba žymi Paragvajaus amatininkė Rosa Brítez. Amatų pramonė Itoje išlikusi nuo pat kolonizacijos pradžios, mat čia veikia viena svarbiausių šalyje pranciškonų redukcijų – San Blas de Ytaacá. Greta redukcijos veikiančiame San Blas amatų muziejuje eksponuojami gvaranių keramikos, tekstilės, medžio dirbiniai, tradiciniai moliniai instrumentai – kantarai. Mieste yra 1689 m. pastatyta San Blaso bažnyčia.
Istorija
Ita 1539 m. įkurta Domingo Martineso de Iralos, vietoje gvaranių kaimo. Pavadinimas gvaranių kalba reiškia „akmuo“. Apygarda tapo 1884 m. Didelę įtaką miestui padarė pranciškonų redukcija, kadangi pranciškonai mokė vietos gyventojus amatų.
Bob Mackie
Robert Gordon Mackie (g. 1940 m. kovo 24 d. Monterėjaus Parke, Kalifornijoje) – amerikiečių mados dizaineris, geriausiai žinomas dėl savo kuriamų kostiumų tokioms pramogų ikonoms kaip Cher, Diana Ross, Tina Turner ir Mitzi Gaynor. Jis kūrė kostiumus laidai „The Carol Burnett Show“ visus jos 11 gyvavimo metų.
Mackie taip pat žinomas dėl prašmatnių rūbų kūrimo lėlėms barbėms.
Mackie dėl savo žėrinčių ir lakios vaizduotės kostiumų yra dažnai vadinamas blizgučių sultonu arba netikrų briliantų radža. Už savo darbus jis laimėjo devynis Emmy apdovanojimus ir tris kartus buvo nominuotas Oskarui.
Mackie yra pasakęs, kad „moteris, kuri vilki mano drabužius nebijo būti pastebėta“.
Žymiausi Mackie drabužius vilkėję žmonės
Žemiau surašyti žymiausi žmonės, vilkėję Bob Mackie kurtus drabužius:
Zaidi imamatas
Zaidi imamatas – teokratinė valstybė, egzistavusi dab. Jemeno teritorijoje 897–1962 m. Nuo 1918 m. Imamatas buvo Jemeno Karalystės dalis. Per ilgą istoriją valstybė nuolat keitė savo teritoriją, ir tam tikrais laikotarpiais egzistuodavo tik virtualiai, tačiau tęstinumą išlaikydavo.
Rasidai
Valstybės įkūrimui prielaidas sudarė zaiditų sekta, IX a. įsitvirtinusi Jemeno kalnuotose teritorijose. 898 m. jų lyderis, kilęs iš Medinos, al-Hadi ila’l-Haqq Yahya bin al-Husayn bin al-Qasim ar-Rassi suvienijo daugybę aukštikalnių klanų, ir įkūrė Imamatą. Jo dėka zaidizmas stipriai įsitvirtino ir suklestėjo šalyje.
Naujai įkurta dinastija Rasidai vienybę sugebėjo išlaikyti neilgai. 934 m. šalis vėl suskilo tarp atskirų genčių. Nuo tada imamate nebuvo valdžios paveldėjimo principo, imamais buvo skiriami įvairūs nariai, galintys įrodyti įpėdinystę nuo pirmojo imamo. Tai labai sunkino valstybės valdymą, ne kartą imamatas buvo suskilęs, egzistavo laikotarpiai be imamo (pvz., 1066–1138), ar egzistuodavo keletas konkuruojančių imamų (pvz., 1436–1522).
Netgi didžiausio išsiplėtimo laikais Imamatas valdydavo tik Aukštutinį Jemeną, t. y. šiaurinę kalnuotą jo dalį. Greta jo visada egzistavo kitos, pasaulietinės (ir dažniausiai sunitų) dinastijos, valdžiusios Žemutinį Jemeną pietuose. Kai kurios jų, ypač stiprios, sugebėdavo pajungti Imamatą savo valdžiai, bet niekada jo nesunaikino. Tarp jų buvo Sulaihidai (1047–1138), Rasulidai (1229–1454), Tahiridai (1454–1517).
XVI a. Imamatą kalnuose valdė Rasidų Sharaf ad-Din atšaka (1507–1572). Šie imamai labai atkakliai priešinosi turkams, bet 1569–1570 m. patyrė ne vieną pralaimėjimą, o 1585 m. suimtas paskutinis galimas pretendentas į Imamato sostą. Taip buvo pabaigta Rasidų dinastija.
Kasimidai
Pačioje XVI a. pabaigoje kilus pasipriešinimui, kalnuose iškilo naujas imamas – Kasimas Didysis (1597–1620 m.), kuris išvarė turkus iš kalnuotos krašto gilumos ir atkūrė imamato nepriklausomybę. Jo įkurta imamų dinastija žinoma kaip Kasimidai. Jo įpėdiniai tęsė tėvo užkariavimus, vienu metu visiškai išstumdami turkus iš krašto ir užvaldydami Pietinį Jemeną. Atnaujintame Imamate buvo nustatyta paveldėjimo tvarka, o imamai tapo daugiau ne religiniais, o kariniais vadais, kai kurie jų net nesilaikydavo religinių reikalavimų.
Nuo XIX a. pradžios Imamatas labai nusilpo, subiro į atskirus sultonatus, ir iš trijų pusių patyrė grėsmes. Šiaurėje skverbėsi nauja agresyvi sekta vahabitai, pietuose įsitvirtino britai, užėmę Adeno uostą ir kūrę čia Adeno Protektoratą. Vakaruose vėl sustiprėjo Osmanai, kurie 1834 m. įsitvirtino pajūryje, o 1872 m. užėmė Imamato sostinę Saną.
Imamatas oficialiai buvo panaikintas 1962 m., Šiaurės Jemeną paskelbus respublika.
Centrinis Fidžio padalinys
Centrinis Fidžio padalinys – vienas iš keturių Fidžio padalinių (regionų). Centrinis padalinys skirstomas į penkias provincijas – Naitasiri, Namosi, Reva, Serua ir Tailevu. Šio padalinio sostinė, kaip ir visos šalies, yra Suva. Centrinis padalinys žeme ribojasi su Vakariniu šalies padaliniu. Su kitais padaliniais jis ribojasi tik jūra.
Pasaulio moterų tinklinio čempionatas
Pasaulio moterų tinklinio čempionatas – geriausių pasaulio moterų tinklinio nacionalinių komandų varžybos, kurias rengia tarptautinė tinklinio federacija.
Didelis šeimos automobilis
thumb|250px|Toyota Avensis. thumb|250px|Ford Mondeo. Didelis šeimos automobilis arba D segmento  automobilis – automobilių klasė pagal Europoje naudojamą skirstymą. Vienatūriai, sukurti remiantis dideliu šeimos automobiliu, vadinami dideliais vinatūriais. Šiaurės Amerikos ir Australijos atitikmuo – vidutinio dydžio automobilis.
Kai kurie šiai klasei priskiriami automobilių modeliai:
Segmento D
Rytų Čalukjų dinastija
Rytų Čalukjų dinastija (Telugų kalba: తూర్పు చాళుక్యులు) - Andhros dinastija Pietų Azijoje, valdžiusi telugų teritorijas 624-1189 m. Didžiausio klestėjimo laikais ji kontroliavo ir Kalingą. Jų valdoma valstybė ankstyvuoju laikotarpiu buvo vadinama Vengi. Dinastijos sostinė buvo Vengi.
Ši dinastija Andhroje pakeitė Višnukundinų dinastiją, o jų valdymo pabaigoje šalį nukariavo Čola imperija.
Istorija
Valdovų dinastija buvo kanadų kilmės. Į Andhrą ji atėjo Karnatakos Čalukjams užkariavus jos teritorijas Pulakesio II (609 - 642) laikais. Šio brolis ėmė valdyti nedideles sritis aplink Vengi miestą prie jūros, kas greitai tapo nepriklausoma Vengi valstybėle.
Žlugus Čalukjų imperijai vakaruose, ir Karnatakoje įsigalėjus Raštrakutų imperijai, Rytų Čalukjai išsaugojo nepriklausomybę. Nors ji ne kartą buvo nusiaubta galingų kaimynių, Vidžajadita III (848 – 892) sustiprino šalį, ir ji pamažu išaugo į didelę valstybę, kuri valdė visą Andhrą ir taip pat užėmė Kalingą.
Nuo XI a. valstybės sostinė buvo Radžamahendra Radžamundris. Tuo metu augo tamilų Čola imperija pietuose, kuri 1030 m. pabaigė nepriklausomą valstybės istoriją, nors priklausomi valdovai valdė iki 1089 m.
Kultūros pasiekimai
Nepaisant to, kad valdovai buvo kanadų kilmės, kilę iš Karnatakos, Rytų Čalukjų valstybė yra pirmoji nacionalinė telugų valstybė. Kadangi ji valdė telugų žemes, čia formavosi telugų identitetas. Buvo sukurti pirmieji kūriniai telugų kalba, kanadų rašto pagrindu formavosi nepriklausomas telugų raštas.
Valstybės architektūra bei menas buvo stipriai paveikttas Karnatakos Čalukjų meno. Čia suklestėjo savitas architektūros stilius, vadinamas vesara. Jam buvo būdinga maišyti šiaurės Indijos architektūros tradicijas (nagara) ir tamilų architektūros stilių (dravida).
Petras Juknevičius
Petras Juknevičius (g. 1920 m. gruodžio 6 d. Petriškiuose, Pumpėnų valsčius, Panevėžio apskritis) – Lietuvos dainininkas (bosas) ir chorvedys.
Biografija
Mokydamasis dainavo Lietuvos valstybinės filharmonijos chore, Lietuvos valstybinio radijo vokaliniame ansamblyje ir Lietuvos valstybinio dainų ir šokių liaudies ansamblio chore. Suorganizavo Vilniaus odos ir galanterijos gamyklos mišrųjį chorą. 1958–1985 m. su pertrauka vadovavo Vilniaus elektrinio suvirinimo gamyklos mišriajam chorui – parengė 1975 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms. 1970 m. respublikinei dainų šventei paruošė Vilniaus celiuliozės – popieriaus eksperimentinio konstravimo biuro mišrųjį chorą. Daug metų vadovavo Vilniaus ryšių klubo, Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos ir kitų sostinės įstaigų bei įmonių vokaliniams ansambliams ir solistams, kurie dalyvavo koncertuose, pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė „Sidabrinių balsų" konkursuose, padarė fondinių įrašų Lietuvos radijui.
Chorvedys ir savo vaikus išaugino menininkais. Elena Juknevičiūtė-Vilkienė dailininkė – architektė, Raimonda Juknevičiūtė-Svirskienė muzikologė – vyresnioji muzikos mokytoja, Valdas Juknevičius kvalifikuotas chorvedys.
Agluona (Minija)
Agluona – upė vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijoje; Minijos kairysis intakas.
Prasideda Girininikų apylinkėse, teka į pietvakarius, pietus Pajūrio žemuma. Įteka į Miniją 32 km nuo jos žiočių, ties Stragnais šalia Priekulės. Ilgis 22 km, baseino plotas 76 km2. Vidutinis nuolydis 260 cm/km, vidutinis debitas 0,98 m³/s. Didesnioji vagos dalis reguliuota. Plotis 5-7 m, gylis 0,3-2,4 m. Srovės greitis 0,1-0,2 m/s.
Intakai – Skardupė, Šilupis.
Upėvardis kilo nuo tarmiško eglės pavadinimo aglė.
1435 m.
1435 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Blatniškė
Blatniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Griškiškės.