cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Drucko kunigaikštystė
Istorija
Jaunesnioji šaka suskilo į kelias atšakas: Druckiai (jų pradininkai su maištininku Mykolu Glinskiu 1508 m. pabėgo į Maskvą), Sokolinskiai, Horskiai, Bahrinovskiai, Ozereckiai, Prichabskiai, Putiatai, Babičiai, Toločinskiai, Videnickiai.
XVI a. pr. Drucko kunigaikštystė nustojo gyvuoti. Jos buvusių kunigaikščių palikuonių valdos ilgainiui virto dvarais, nors patys jie kunigaikščių titulą išlaikė. Po 1564–1565 m. administracinės teritorinės reformos buvusi kunigaikštystės teritorija priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Oršos apskričiai.
Kunigaikščiai
Drucką valdė Riurikovičių Polocko atšakos atšaka, kurių pradininkas buvo Rogvolodas Borisas Vseslavičius. Dėl to vietos kunigaikščių linija vadinama Rogvolodovičiais.
Chevrolet Celebrity
Chevrolet Celebrity – vidutinio dydžio automobilis, pristatytas 1981 metais kaip 1982 metų modelis. 1986 metais Celebrity – geriausiai parduodamas automobilis Amerikoje. Automobilis buvo gaminamas JAV ir Kanadoje. Gamyba sustabdyta 1989 Liepos 7 dieną.
Salustijus
Salustijus gali reikšti:
Tartu Rock
Tartu Rock (Tartu Ülikool/Rock, Tartu University/Rock) – Estijos krepšinio klubas, įsikūręs Tartu mieste. Klubas dalyvauja Estijos stipriausioje lygoje SEB Korvpalli Meistriliiga ir Baltijos krepšinio lygoje. 2007–2008 m. sezone FIBA Europos taurėje ketvirtfinalio etape įveikė Permės „Ural Great“ klubą ir pirmąkart klubo istorijoje pateko į Europos turnyro pusfinalį, kuriame pralaimėjo Rygos „Barons“ ekipai. Rungtynėse dėl trečios vietos nusileido Limasolio AEL.
Vardo kaita
Tartu „Rock“ yra seniausias tebegyvuojantis Estijos krepšinio klubas. Klubo vardas kito daugelį kartų:
Sasnava
Sasnava – miestelis Marijampolės savivaldybėje, prie kelio. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi mūrinė Sasnavos Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia (pastatyta 1938 m.), yra Sasnavos vidurinė mokykla, Sasnavos aerodromas, biblioteka, paštas (LT-69094). Veikia zuikių muziejus. Yra tarybinių karių kapai. Miestelis pasižymi savo kraštovaizdžiu, pietiniu pakraščiu teka Sasna (dešinysis Šešupės intakas), telkšo Sasnavos tvenkinys.
thumb|left|Įvažiavimą į Sasnavą žymintis ženklas
Etimologija
Miestelio pavadinimas kilęs nuo upėvardžio Sasnà, kuris siejamas su 'kiškis' arba giminingu žodžiu śasnā („pilkà“). Taigi, tai vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Sasnos upelio. Kazimieras Būga spėjo, kad žodžiai sasnis, sasnas yra prūsų kilmės ir reiškia „kiškis“. Tokį žodį galėjo atnešti prūsai, XIII a. pabaigoje kryžiuočių išstumti iš savo žemių. Pagal šią versiją ir miestelio herbas sukurtas. Kita versija teigia, kad Sasnos upelis kilęs nuo lietuvių žodžio susna – „sunykęs, sudžiuvęs“.
Istorija
Greta būsimosios Sasnavos prie Sasnos upės iš pradžių buvo Surgučių kaimas (pirmą kartą paminėtas 1738 m.). 1775 m. pirmą kartą paminėta Sasnava (vadinamoji būdelė, t. y. miško medžiagos perdirbimo įmonė), joje buvo 7 kiemai.
1817 m. marijonai pastatė koplyčią. Nors pirmoji mūrinė Sasnavos bažnyčia suprojektuota dar 1906 m., tačiau dėl I pasaulinio karo ji pastatyta tik 1928–1938 metais. Senoji Sasnavos bažnyčia atkurta Lietuvos liaudies buities muziejuje.
thumb|left|Sūduvos gatvė Sasnavoje
Per 1905–1907 m. Rusijos revoliuciją 1905 m. birželį įvyko politinis mitingas ir demonstracija. 1906 m. įkurti „Žiburio“ švietimo, 1907 m. – „Šviesos“ kultūros ir švietimo draugijos skyriai. XX a. tarpukariu miestelyje veikė aliejaus spaudykla, lentpjūvė, verpimo cechas. 1932 m. įsteigti paukštininkystės, gyvulininkystės ir daržininkystės kursai. 1932 m. susikūrė šaulių būrys, 1933 m. – organizacijos „Jaunoji Lietuva“ skyrius. 1941 m. iš Suvalkų krašto į Sasnavos apylinkes atkeldintos 82 rusų sentikių šeimos.
Roteros tyrimų stotis
Roteros tyrimų stotis  – Jungtinės Karalystės mokslinių tyrimų stotis Antarktidoje, Adelaidės saloje prie vakarinio Antarktidos pusiasalio kranto. Rotera laikoma centrine Britų Antarkties teritorijos baze. Gyventojų skaičius svyruoja nuo 22 žiemą iki 130 vasarą. Yra 900 m ilgio lėktuvų kilimo ir tūpimo takas.
Istorija
Rotera įkurta 1975 m., kad pakeistų Adelaidės stotį.
2007 m. Roteros stotis buvo įtraukta į Live Earth pasaulinio koncerto programą.
Kazys Morkūnas (1929)
Kazys Morkūnas (1929 m. kovo 4 d. Piliakalnyje, Pabaisko valsčius – 2008 m. kovo 29 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkas, filologijos mokslų daktaras.
Biografija
1954–2001 m. dirbo Lietuvių kalbos institute, nuo 1966 m. Lietuvių kalbos istorijos ir dialektologijos skyriaus vadovas, 1990–2000 m. direktoriaus pavaduotojas. 1995–2000 m. tęstinio leidinio „Lietuvių kalbotyros klausimai“ redaktorius.
Ideali vieta žmogžudystei
Ideali vieta žmogžudystei  – 1971 m. italų ir prancūzų sukurtas trileris.
Turinys
Ingrida ir Dikas, du studentai iš Skandinavijos, nusprendžia praleisti atostogas Italijoje. Pinigų kelionei jie užsidirba pardavinėdami atsivežtą pornografiją, kuri šalyje yra uždrausta. Greitai uždirbti pinigai taip pat greitai ir išleidžiami, todėl jaunuoliai imasi pardavinėti savo pačių nuotraukas ir netrukus įkliūna policijai. Jiems nurodoma per parą palikti šalį, tačiau, po vakaronės su baikeriais pasigedus turėtų pinigų, jie nusprendžia vėl pamėginti parduoti kelias Ingridos nuotraukas.
Sumanymas nepavyksta, nes jie vėl apskundžiami policijai ir priversti sprukti. Kelionėje baigiasi benzinas ir jie nutaria laikinai prisiglausti name, kuris atrodo negyvenamas, tikėdamiesi garaže rasti degalų. Jiems patekus į garažą paaiškėja, kad name gyvena moteris, vardu Barbara, su vyru, kuris išvykęs į komandiruotę.
Jaunuoliai tikina neketinantys daryti nieko blogo ir galiausiai Barbara įkalba juos pasilikti nakčiai. Netrukus Ingrida pastebi, kad Barbara neabejinga Dikui. Pradžioje jai tai atrodo įdomu, tačiau kai naktį jis nueina į jos miegamąjį, reikalai ima komplikuotis. Ryte jaunuoliai pradeda įtarti, kad su jais žaidžiamas keistas žaidimas ir Barbara bando juos įvilioti į kažkokius spąstus.
Tryškių koplyčia
Tryškių koplyčia – koplyčia Tryškiuose, Telšių rajone, stūksanti pietrytinėje miestelio dalyje esančiose kapinėse. miniatiūra|250px|left|Koplyčią supa veikiančios kapinės
Koplyčia medinė, statyta XIX a. Šiuo metu neveikianti, prastos būklės. Nenaudojama pagal paskirtį. Ruošiamasi rekonstruoti, panaudojant ES lėšas.
Šalia koplyčios, 19 m į vakarus, yra rašytojos Sofijos Pšibiliauskienės–Lazdynų Pelėdos (1867–1926) kapas (u. k. 10568). Išlikę kriptų – laidojimo rūsių, kurių daugelis apleisti.
Jonas Vydra
Jonas Vydra (, g. 1967 m. liepos 13 d. Seinuose, Lenkija) – Lenkijos lietuvių mokytojas ir treneris, visuomenininkas.
Biografija
1986 m. baigęs Punsko licėjų, studijavo Bialos Podliaskos Fizinio lavinimo akademijoje. 1990 m. kaip diplomuotas specialistas grįžo į Punską, dirbo fizinio lavinimo mokytoju pagrindinėje mokykloje, licėjuje ir Navinykų pagrindinėje mokykloje. 1997 m. jo vadovaujama Punsko berniukų krepšinio komanda tapo Suvalkų vaivadijos vicečempione, o 2000 m. Palenkės vaivadijos pirmenybėse laimėjo bronzos medalį, kas buvo įvardinta dideliu laimėjimu nuošalaus kaimo kolektyvui. Pats treneris taip pat žaidė krepšinį už Punsko „Punią“. Nuo 2006 m. vadovauja Punsko pagrindinės mokyklos ir gimnazijos kompleksui. Išrinktas Lenkijos lietuvių bendruomenės Tarybos nariu.
Įvertinimas
Ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis
Ačeho sultonatas
Ačeho sultonatas (ačeh. Keurajeuën Acèh Darussalam) – istorinė valstybė, egzistavusi Sumatros šiaurėje 1496–1902 m. Jo istorinis kultūrinis branduolys buvo ačehų gyvenamos sritys dabartinėje Ačeho provincijoje, ypač aplink miestą Banda Ačehą (tuomet vadintas Kutaradža). Ačehas buvo viena stipriausių Malajų salyno valstybių, XVII a. pradžioje sukūrusi tikrą prekybinę imperiją, propagavusi islamo meną ir kultūrą.
Istorija
Ačehų gyvenamos sritys nuo XIII a nemažai kontaktavo su kaimynine malajų valstybe Samudera. XV a. iš jos atkeliavo islamas. Tada buvo sukurtas Ačeho sultonatas.
Jis gana anksti pradėjo reikšti ambicijas kitų salyno šalių atžvilgiu, užkariaudamas Samuderą ir plėsdamas teritorijas į pietus. Jam labai pasitarnavo portugalai, 1511 m. užėmę Melaką ir sužlugdę Melakos sultonatą. Po šio užėmimo musulmonų pirkliai vengė naudotis Melakos uostu ir Ačehas greitai užpildė šią nišą, konkuruodamas su Melakos įpėdiniu Džohoru.
LKL 1995–1996 m. sezonas
LKL 1995–1996 metų sezonas – trečiasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 10 klubų. Pirmenybėse nestartavo Kauno NECA ir Kauno Lavera, tačiau į čempionatą įsiliejo LKAL triumfavusi Vilniaus „Savy“. Vilniaus komandų LKL nepadaugėjo, nes prieš sezono pradžią „Savy“ išsikėlė į Alytų. Pirmenybėse trečią kartą iš eilės nugalėjo Kauno „Žalgiris“.
Ačeho sultonatas
Istorija
XVII a. pradžioje, didžiųjų sultonų laikais, Ačehas tapo jūrine imperija, kontroliuojančia beveik visą Sumatros rytinę dalį, Kedahą, Malakos pusiasalio vakarines pakrantes, taip pat Pahangą. Jis turtėjo iš pipirų, betelio ir alavo prekybos. Sultonate buvo rūpinamasi kultūra ir mokslu.
LKL 1995–1996 m. sezonas
Transliacijos
Pirmenybes trečius metus iš eilės transliavo Baltijos televizija.
Ačeho sultonatas
Istorija
Po sultono Iskandar Thani mirties, sultonatą valdė kelios moterys sultonės. Prasidėjo silpnėjimo laikotarpis ir sultonatas subiro į smulkias valstybėles.
LKL 1995–1996 m. sezonas
Kauno „Atletas“
Saulius Štombergas (22 m., 2.04 cm, 36 r., 627 tšk., 17.4 vid.); Rytis Vaišvila (25 m., 1.93 cm, 36 r., 580 tšk., 16.1 vid.); Virginijus Praškevičius (21 m., 2.06 cm, 32 r., 471 tšk., 14.7 vid.); Vaidas Jurgilas (27 m., 2.00 cm, 36 r., 355 tšk., 9.9 vid.); Singaras Tribė (25 m., 2.05 cm, 35 r., 348 tšk., 9.9 vid.); Tomas Pačėsas (24 m., 1.90 cm, 31 r., 313 tšk., 10.1 vid.); Gvidonas Markevičius (26 m., 1.92 cm, 33 r., 243 tšk., 7.4 vid.); Kęstutis Kemzūra (25 m., 1.90 cm, 26 r., 179 tšk., 6.9 vid.); Vaidas Stiga (22 m., 2.00 cm, 19 r., 53 tšk., 2.8 vid.); Egidijus Kavoliūnas (23 m., 1.90 cm, 12 r., 42 tšk., 3.5 vid.); Žydrūnas Ilgauskas (20 m., 2.18 cm, 0 r., 0 tšk., 0.0 vid.); Treneris Vladas Garastas, 63 m.
Ačeho sultonatas
Istorija
XIX a. viduryje, olandams ir britams aktyviai kolonizuojant Malajų salyną, Ačehas išgyveno naują klestėjimo etapą. Sultonams konsoliduojant buvusias sultonato žemes, jų interesai susikirto su olandų interesais, kas 1873 m. sukėlė Ačeho karą. Labai žiaurus karas baigėsi sultono mirtimi ir visiška olandų pergale. 1903 m. sultonatas buvo prijungtas prie Olandų Rytų Indijos, tapdamas viena paskutiniųjų kolonizuotų valstybių Malajų salyne.
LKL 1995–1996 m. sezonas
Kauno „Žalgiris“
Darius Sirtautas (25 m., 1.90 cm, 36 r., 548 tšk., 15.2 vid.); Rimas Kurtinaitis (35 m., 1.95 cm, 25 r., 513 tšk., 20.5 vid.); Kęstutis Šeštokas (19 m., 2.01 cm, 36 r., 443 tšk., 12.3 vid.); Darius Lukminas (27 m., 1.94 cm, 32 r., 432 tšk., 13.5 vid.); Torgeir Bryn (31 m., 2.06 cm, 33 r., 339 tšk., 10.3 vid.); Arūnas Visockas (30 m., 2.00 cm, 32 r., 314 tšk., 9.8 vid.); Darius Maskoliūnas (24 m., 1.94 cm, 30 r., 261 tšk., 8.7 vid.); Tauras Stumbrys (25 m., 1.92 cm, 32 r., 212 tšk., 6.6 vid.); Tomas Masiulis (20 m., 2.02 cm, 9 r., 94 tšk., 10.4 vid.); Erikas Bublys (28 m., 2.07 cm, 29 r., 68 tšk., 2.3 vid.); Joe Hooks (24 m., - cm, 4 r., 48 tšk., 12.0 vid.); Nerijus Karlikanovas (19 m., 2.04 cm, 5 r., 26 tšk., 5.2 vid.); Miloš Babič (28 m., 2.10 cm, 5 r., 25 tšk., 5.0 vid.); Treneris Jonas Kazlauskas, 41 m.
Plungės „Olimpas“
Joey Vickery (28 m., 1.85 cm, 36 r., 841 tšk., 23.4 vid.); Augenijus Vaškys (23 m., 1.95 cm, 36 r., 502 tšk., 13.9 vid.); Evaldas Jocys (20 m., 2.03 cm, 36 r., 475 tšk., 13.2 vid.); Dainius Miliūnas (24 m., 2.02 cm, 34 r., 413 tšk., 12.1 vid.); Mindaugas Pranckevičius (24 m., 1.96 cm, 34 r., 388 tšk., 11.4 vid.); Timothy Brooks (24 m., 1.83 cm, 18 r., 288 tšk., 16.0 vid.); Ramūnas Petraitis (20 m., 1.92 cm, 33 r., 222 tšk., 6.7 vid.); Arūnas Drąsutis (21 m., 1.94 cm, 26 r., 122 tšk., 4.7 vid.); Tomas Venskūnas (22 m., 2.08 cm, 18 r., 62 tšk., 3.4 vid.); Darius Kurmis (19 m., 2.04 cm, 6 r., 13 tšk., 2.2 vid.); Alidas Žukauskas (24 m., 1.94 cm, 2 r., 11 tšk., 5.5 vid.); Sigitas Kažukauskas (22 m., 1.84 cm, 2 r., 2 tšk., 1.0 vid.); Treneris Rimantas Endrijaitis, 51 m.
Vilniaus „Sakalai“
Gintautas Šivickas (27 m., 2.02 cm, 36 r., 738 tšk., 20.5 vid.); Andrius Giedraitis (22 m., 1.96 cm, 36 r., 702 tšk., 19.5 vid.); Erikas Kučiauskas (23 m., 2.00 cm, 36 r., 516 tšk., 14.3 vid.); Linas Kvedaravičius (28 m., 1.98 cm, 35 r., 509 tšk., 14.5 vid.); Gediminas Meiliūnas (29 m., 1.90 cm, 34 r., 202 tšk., 5.9 vid.); Miloš Babič (28 m., 2.10 cm, 8 r., 110 tšk., 13.8 vid.); Arnas Kazlauskas (19 m., 2.04 cm, 17 r., 109 tšk., 6.4 vid.); Arvydas Vancevičius (23 m., 1.90 cm, 26 r., 101 tšk., 3.9 vid.); Rolandas Matulis (22 m., 1.98 cm, 24 r., 84 tšk., 3.5 vid.); Darius Darulis (28 m., 2.04 cm, 7 r., 62 tšk., 8.9 vid.); Arvydas Gronskis (21 m., 1.90 cm, 25 r., 44 tšk., 1.8 vid.); Linas Šalkus (29 m., ? cm, 3 r., 2 tšk., 0.7 vid.); Treneris Šarūnas Sakalauskas, 35 m.
Vilniaus „Statyba“
Dainius Adomaitis (21 m., 2.00 cm, 35 r., 697 tšk., 19.9 vid.); Aurimas Palšis (27 m., 1.91 cm, 36 r., 533 tšk., 14.8 vid.); Gintaras Bačianskas (28 m., 1.92 cm, 32 r., 463 tšk., 14.5 vid.); Egidijus Mikalajūnas (23 m., 1.98 cm, 34 r., 463 tšk., 13.6 vid.); Virginijus Sirvydis (22 m., 1.96 cm, 33 r., 269 tšk., 8.2 vid.); Rolandas Knyza (29 m., 1.97 cm, 36 r., 189 tšk., 5.3 vid.); Gediminas Ulys (24 m., 2.02 cm, 27 r., 168 tšk., 6.2 vid.); Evaldas Priudokas (24 m., 1.96 cm, 19 r., 153 tšk., 8.1 vid.); Rolandas Vaičiūnas (20 m., 2.00 cm, 29 r., 114 tšk., 3.9 vid.); Vytautas Jankūnas (? m., ? cm, 16 r., 53 tšk., 3.3 vid.); Tomas Purlys (18 m., 1.90 cm, 3 r., 12 tšk., 4.0 vid.); Marius Janišius (18 m., 2.02 cm, 1 r., 1 tšk., 1.0 vid.); Treneris Alfredas Vainauskas, 34 m.
Klaipėdos „Neptūnas“
Artūras Jakubauskas (25 m., 1.97 cm, 36 r., 598 tšk., 16.6 vid.); Eurelijus Žukauskas (22 m., 2.18 cm, 35 r., 482 tšk., 13.8 vid.); Aloyzas Vasiliūnas (32 m., 1.99 cm, 36 r., 482 tšk., 13.4 vid.); Svajūnas Airošius (24 m., 1.92 cm, 36 r., 374 tšk., 10.4 vid.); Gintautas Bendžius (28 m., 1.99 cm, 29 r., 226 tšk., 7.8 vid.); Martynas Purlys (24 m., 1.93 cm, 22 r., 230 tšk., 10.5 vid.); Gintaras Stulga (22 m., 2.10 cm, 34 r., 182 tšk., 5.4 vid.); Rolandas Kiltinavičius (31 m., 2.05 cm, 25 r., 125 tšk., 5.0 vid.); Andrius Laumenis (22 m., 1.95 cm, 26 r., 88 tšk., 3.4 vid.); Tomas Vanagas (20 m., 2.02 cm, 13 r., 67 tšk., 5.2 vid.); Aidas Mazalas (22 m., 1.98 cm, 11 r., 46 tšk., 4.2 vid.); Nerijus Jurkšas (22 m., 2.08 cm, 1 r., 3 tšk., 3.0 vid.); Donatas Zavackas (15 m., 1.97 cm, 1 r., 2 tšk., 2.0 vid.); Treneris Stasys Kaupys, 46 m.
Šiaulių „Šiauliai“
Mindaugas Žukauskas (20 m., 2.01 cm, 36 r., 661 tšk., 18.4 vid.); Oleg Bulancev (29 m., 2.07 cm, 34 r., 372 tšk., 10.9 vid.); Giedrius Pečiulionis (27 m., 1.93 cm, 36 r., 345 tšk., 9.6 vid.); Robertas Giedraitis (25 m., 1.93 cm, 36 r., 334 tšk., 9.3 vid.); Arvydas Tamkevičius (27 m., 2.02 cm, 35 r., 322 tšk., 9.2 vid.); Sigitas Birutis (30 m., 2.03 cm, 34 r., 310 tšk., 9.1 vid.); Aleksandr Satyrov (33 m., 1.90 cm, 36 r., 286 tšk., 7.9 vid.); Robertas Tamulis (22 m., 1.90 cm, 26 r., 128 tšk., 4.9 vid.); Nerijus Rimkevičius (22 m., 2.00 cm, 21 r., 95 tšk., 4.5 vid.); Donatas Slanina (18 m., 1.90 cm, 18 r., 43 tšk., 2.4 vid.); Artūras Javtokas (18 m., 2.04 cm, 7 r., 7 tšk., 1.0 vid.); Ridijus Steponavičius (29 m., 1.96 cm, 4 r., 5 tšk., 1.3 vid.); Treneris Antanas Sireika, 39 m.
Alytaus „Savy“
Arūnas Grigas (34 m., 1.98 cm, 33 r., 645 tšk., 19.5 vid.); Gintaras Šerkšnas (24 m., 2.04 cm, 36 r., 529 tšk., 14.7 vid.); Tomas Preišagalavičius (20 m., 1.91 cm, 29 r., 442 tšk., 15.2 vid.); Rolandas Skaisgirys (26 m., 1.92 cm, 35 r., 277 tšk., 7.9 vid.); Audrius Purickas (30 m., 2.02 cm, 32 r., 231 tšk., 7.2 vid.); Tomas Milašius (20 m., 1.98 cm, 24 r., 224 tšk., 9.3 vid.); Gintaras Pocius (33 m., 1.97 cm, 20 r., 179 tšk., 9.0 vid.); Donatas Sabaliauskas (20 m., 2.00 cm, 27 r., 148 tšk., 5.5 vid.); Saulius Kazevičius (20 m., 1.89 cm, 22 r., 124 tšk., 5.6 vid.); Algimantas Pavilonis (42 m., 2.00 cm, 14 r., 73 tšk., 5.2 vid.); Rolandas Penikas (36 m., 1.87 cm, 12 r., 51 tšk., 4.3 vid.); Rosvaldas Liučvaitis (21 m., 2.04 cm, 20 r., 47 tšk., 2.4 vid.); Rolandas Čėsna (30 m., 1.88 cm, 10 r., 43 tšk., 4.3 vid.); Audrius Vasiliauskas (20 m., 1.81 cm, 11 r., 27 tšk., 2.5 vid.); Treneris Vytautas Poteliūnas, ? m.
Panevėžio „Lietkabelis“
Audrius Gaigalas (23 m., 2.00 cm, 36 r., 419 tšk., 11.6 vid.); Sergei Svetnik (? m., ? cm, 34 r., 396 tšk., 11.6 vid.); Artūras Šeiningas (25 m., 2.00 cm, 34 r., 356 tšk., 10.5 vid.); Dainius Plėta (24 m., 2.00 cm, 36 r., 356 tšk., 9.9 vid.); Paulius Staškūnas (21 m., 2.00 cm, 20 r., 258 tšk., 12.9 vid.); Žydrūnas Urbonas (19 m., 1.97 cm, 32 r., 232 tšk., 7.3 vid.); Ridijus Steponavičius (29 m., 1.96 cm, 30 r., 210 tšk., 7.0 vid.); Gintaras Leonavičius (38 m., 1.86 cm, 18 r., 186 tšk., 10.3 vid.); Michael Edwards (? m., ? cm, 11 r., 85 tšk., 7.7 vid.); Aleksas Kremenskas (? m., ? cm, 15 r., 82 tšk., 5.5 vid.); Mantas Ignatavičius (17 m., 1.97 cm, 17 r., 57 tšk., 3.4 vid.); Tomas Sitnikovas (18 m., 2.00 cm, 6 r., 19 tšk., 3.2 vid.); Andrius Kubeckas (19 m., 2.04 cm, 2 r., 2 tšk., 1.0 vid.); Treneris Vidmantas Paškauskas, ? m.
Sihuaso provincija
Sihuaso provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento šiaurės vakarinėje dalyje. Provincija padalinta į 10 apygardų. Sostinė – Sihuasas.
Kęstutis Lupeikis
Kęstutis Lupeikis (g. 1962 m. liepos 22 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, dailininkas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1985 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, architektas. 2004 m. humanitarinių mokslų daktaras.
1985–1987 m. dirbo Kolūkių statybos projektavimo institute Vilniuje, 1987–1991 m. Prienų raj. vyr. architektas. 1990 m. Prienuose įkūrė architektūrinę projektavimo įmonę (nuo 1995 m. veikia Vilniuje), nuo 1997 m. ir organizacijos „Vizualinių menų projektai“ Vilniuje direktorius. Nuo 1995 m. dėsto Vilniaus Gedimino technikos universitete, Architektūros fakultete, nuo 2004 m. Architektūros katedros docentas, nuo 2011 Architektūros katedros profesorius. Nuo 2021 m. Architektūros katedros vedėjas.
Kūryba
Nuo 1993 m. menininkų grupės „Angis“ narys. Nutapė minimalistinės raiškos meditatyvių, daugiasluoksnių, turtingos faktūros paveikslų („Langas“, „Langai“, abu 2005 m.), sukūrė skulptūrinių instaliacijų, kuriose statiškas objektas virsta dinamišku, transformuojamu („Hiperkubas“ 2004 m.), videoprojektų.
Nuo 1985 m. dalyvauja dailės parodose Lietuvoje ir užsienyje; individualios Vilniuje (1985 m., 1992–1995 m., 2000–2001 m., 2005 m.), Duisburge (1996–1998 m.). Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, V. Lembruko muziejus Duisburge.
Eukleidas
Eukleidas – V a. pr. m. e. Atėnų polio archontas.
Žebgraužiai
Žebgraužiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Meironiškių, ant Pajieslio gūbrio. Kaimą pasiekia plento atšaka. Prateka bevardis Smilgaičio intakas.
Mickiai (Kelmė)
Mickiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Naudvario, prie magistralinio kelio.
Tau (raidė)
Tau (Τ, τ) – devynioliktoji graikų abėcėlės raidė. Išsivystė iš finikiečių tavo. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra ταυ, lotynų kalboje – tau.
Algirdas Antanas Lauraitis
Algirdas Antanas Lauraitis (1935 m. sausio 2 d. Naujininkai, Eržvilko valsčius) – TSRS ir Lietuvos karinis veikėjas, pirmo rango kapitonas, komandoras.
Biografija
1958 m. baigė Rygos aukštąją karo jūrų povandeninio plaukiojimo mokyklą. 1958–1969 m. TSRS Šiaurės karinio laivyno dyzelinio ir atominių povandeninių raketinių laivų šturmanas. 1966 m. baigė Aukštuosius karinio jūrų laivyno karininkų specialiuosius kursus Leningrade, 1968 m. baigė specialiuosius atominių povandeninių laivų karininkų kursus Obninske (Maskvos sritis). 1969–1970 m. TSRS Šiaurės karinio laivyno Pirmosios atominių povandeninių laivų flotilės štabo viršininko padėjėjas operatyvinei veiklai ir koviniam parengimui. 1970–1981 m. dėstė Atominių povandeninių laivų įgulų rengimo centre Obninske, techninių laivavedybos priemonių katedros viršininkas. 1979 m. TSRS karinių jūrų pajėgų pirmo rango kapitonas.
1994–1995 m. dirbo Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Kovinio parengimo skyriuje, 1994 m. komandoras. 1995–1998 m. dirbo kariuomenės Aprūpinimo departamente.
Parašė apie 10 mokomųjų priemonių ir vadovėlių atominių povandeninių laivų elektroninių navigacijos prietaisų ir kompleksų eksplotacijos ir laivavedybos klausimais (rusų kalba).
Jonas Božimovskis (vyresnysis)
Jonas Božimovskis (vyresnysis, 1610 m. spalio 11 d. Lietuvoje – 1673 m. sausio 8 d. Kėdainiuose) – religinių raštų rengėjas, Biblijos vertėjas.
Mokėsi Kėdainiuose, Slucke, 1632-37 m. studijavo Utrechto, Leideno universitetuose. 1638-52 m. Naujamiesčio, 1653–73 m. Kėdainių evangelikų reformatų kunigas ir Žemaičių superintendentas, nuo 1663 m. – Vilniaus superintendentas.
Su Samueliu Minvydu iš lenkų kalbos išvertė pagrindines stambiausio XVII a. lietuviškos raštijos paminklo Knygos nobažnystės krikščioniškos (1653) dalis – katekizmą, maldyną ir pamokslus. Kaip sinodo atstovas sykiu su kitais pripažinęs B. Chilinskio Biblijos vertimą netinkamu, pats ėmėsi versti, pradėdamas nuo Naujojo Testamento. Po mirties šį darbą tęsė sūnus Jonas Božimovskis (jaunesnysis).
Nuorodos
Lietuvių literatūros enciklopedija
Literatūra
Vaclovas Biržiška. Aleksandrynas. T. I, Čikaga, 1960, p. 308–310.
Explorer 1
Explorer 1 – pirmasis amerikiečių dirbtinis žemės palydovas, kurį 1958 m. sausio 31 d. paleido Vernerio fon Brauno komanda. Išbuvo orbitoje 111 dienų. Atrado Van Aleno radiacijos juostą.
Suomijos Didžioji Kunigaikštystė
Suomijos Didžioji Kunigaikštystė (, SV Storfurstendömet Finland, ) – autonominė Rusijos imperijos teritorija, egzistavusi nuo 1809 iki 1917 m. Valdyta Rusijos imperatoriaus, kaip didžiojo kunigaikščio.
Mickiškė
Mickiške vadinami kaimai:
Suomijos Didžioji Kunigaikštystė
Sostinė – Turku (nuo 1809 iki 1812 m), Helsinkis (nuo 1812 iki 1917 m). Plotas (1910 m) – ~360 000 km².
Buvo suskirstyta į 8 provincijas (, SV län, ): Turku ir Porio, Kuopijo, Vasos, Ūsimos, Mikelio, Hemės, Oulu ir Vypurio. miniatiūra|1 markos moneta 1907 m.
Explorer 1
thumb|Explorer 1 gan paprasta konstrukcija kiek primena tanko šovinį|300px thumb|Explorer 1 paleidimas|300px
Periferinė neuropatija
Periferinė neuropatija (neuron ir – liga) – neurologinis sutrikimas, išsivystantis dėl periferinės nervų sistemos (neuronų aksonų) pažeidimų.
Ligos simptomai priklauso nuo to, kokio tipo (motoriniai, sensoriniai ar autonominiai) ir kurioje kūno dalyje esantys nervai buvo paveikti. Pažeisti gali būti nebūtinai vieno tipo nervai. Su motorinių nervų pažeidimais paprastai siejami šie simptomai: raumenų silpnumas, spazmai, mėšlungis. Pasitaiko ir pusiausvyros sutrikimų. Sensorinių nervų pažeidimai sukelia deginantį, duriantį skausmą, tirpulį.
Dėl autonominių nervų pažeidimų sutrinka nuo valios nepriklausančios organizmo funkcijos: kraujospūdis, širdies veikla, sumažėja prakaitavimas, gali užkietėti viduriai, sutrikti šlapimo pūslės veikla, atsirasti seksualinė disfunkcija.
Viena ir pačių dažniausių priežasčių – diabetas (30 % visų atvejų), kiti 30–40 % neuropatijos atvejų laikomi idiopatiniais, t. y. neturinčiais aiškios priežasties. Visais kitais atvejais galimos įvairios priežastys: traumos, infekcijos, netinkama mityba, toksinių medžiagų poveikis, genetiniai sutrikimai.
Neuropatijai gydyti vartojami antidepresantai, ypač tricikliniai ir selektyvūs serotonino-norepinefrino reabsorbcijos inhibitoriai, sumažinantys patiriamą skausmą. Neretai skiriami ir antikonvulsantai, kurie sušvelnina skausmą, užblokuodami neuronų kalcio kanalus.
Spygliai
Spygliais vadinama:
Gvinėjos himnas
Liberté - nacionalinis Gvinėjos himnas. Oficialus himnas nuo 1958 m. nepriklausomybės paskelbimo. Kompozitorius - Kodofo Moussa. Žodžių autorius nežinomas.
Chikakų kalbos
Chikakų (tolų) kalbos (jicaque-tol) – smulki indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartojamos Hondūre gyvenančių chikakų (tolų).
Chikakų kalbų ryšiai su kitomis kalbomis nenustatyti, nors būta mėginimų šias kalbas sieti su tekistlatekų, hokų kalbų šeimomis, iki XVI a. Espanjoloje vartota sigvajų kalba.
Kalbos
Žinomos 2 chikakų kalbos:
Kačergiškė
Kačergiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, šalia kelio, 6 km į rytus nuo Mikalavo. Yra Kačergiškės Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1993 m.), rytiniu kaimo pakraščiu teka Dysna.
miniatiūra|240px|left|Dysna kelyje
Istorija
Kaimas minimas nuo 1744 m.
Nadborai
Nadborai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurės rytus nuo Jedvabno, apie 31 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 54 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Griauzdė (Biržai)
Griauzdė – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Papilio. Neišlikęs, apaugęs mišku.
1802 m. paminėtas Papilio dvaro inventoriaus dokumentuose. 1923 m. buvo 9 ūkiai.
Belgijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
Belgijos futbolo varžybos 1993–1994 m.
1993–1994 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Nova Viešas (Lomžos apskritis)
Nova Viešas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Rokiškio žinios
Rokiškio žinios – miesto laikraštis, ėjęs nuo 1996 m. rugpjūčio 16 d. iki 1997 m. Rokiškyje.
Istorija
Leistas 2 kartus per savaitę. Tiražas 4100 egz.
Redaktorius Stasys Varneckas.
Bielsko Karmelio Kalno parapija
Bielsko Karmelio Kalno parapija – parapija įkurta 1976 m. vasario 11 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui. Parapija pavadinta Karmelio kalno vardu.
Balenio salos
thumb|200px|Salų žemėlapis
Balenio salos  – grupė negyvenamų salų Ramiojo vandenyno pietuose, netoli Antarktidos krantų. Salos vulkaninės kilmės, aukštis siekia 1524 m (Braun Pykas, Strudžo s.). Salų grupę sudaro 3 didelės salos – Jango sala (225,4 km²), Baklio sala (123,6 km²) ir Strudžo sala (437,4 km²) – apsuptos smulkių salelių ir uolų. Salas dengia ledynai.
Balenio salos atrastos 1839 m. anglų banginių medžiotojo John Balleny. Salos priskiriamos Roso teritorijai (Naujosios Zelandijos pretenzija).
Panemunė (reikšmės)
Panemune vadinama:
Medvežjė (dujų telkinys)
thumb|right|240px|Dujų fakelas taigoje Medvežjės dujų telkinys arba Medvežjės naftos ir dujų kondensato telkinys – pirmasis didžiausias TSRS ir Rusijoje dujų gavybos objektas. Telkinys išsidėstęs Jamalo Nencų autonominėje apygardoje tarp Nadymo ir Puro upių, besitęsiantis nuo pietrytinės Obės užutėkio ribos pietų kryptimi. Telkinys yra Vakarų Sibiro lygumoje, kurio gamtines savybes apsprendžia smarkiai užpelkėjusi žemuma su daugeliu nedidelių ežerų, upių, jų senvagių bei protakų, atšiaurus klimatas, amžinasis įšalas. Dujų telkinys atrastas 1967 m. Kaip pagrindine baze pasirinktas Nadymas – tada dar tik barakais apstatyta gyvenvietė, supama ežerų ir pelkių, miesto teises įgijusi 1972 m. Eksploatuojami Medvežjėje telkiniai – dujų kondensato (2 telkiniai) ir gamtinių dujų (1 telkinys).
Pagrindiniai duomenys
Medvežjės telkinyje veikia 9 verslovės su dujų kompleksinio paruošimo ir slėgio pakėlimo kompresorių stotimis. Projektinis Medvežjės eksploatacijos laikas numatytas iki 2030 m. Kiti duomenys:
Išteklių mažėjimas
2004 m. iš telkinio jau buvo išsiurbta 80 % dujų. Natūraliai mažėjant telkinio gręžiniuose dujų spaudimui, kasmet krenta dujų gavyba – nuo 60 iki 28 mlrd. m³. Medvežjės gelmėse likę daugiausia žemo slėgio dujų, kurių gavybos savikaina yra keliskart aukštesnė, nei Jamburge ir Urengojuje. Atsižvelgiant į transporto kaštus, valdžios kainų ir mokesčių politiką, toliau išgauti tokias dujas darosi nerentabilu. Gazpromo duomenimis 2004 m. pradžioje Medvežjės dujų atsargos sudarė 542 mlrd. m³. Nors Gazpromas ir šakinės mokslo tyrimo įstaigos ieško komerciškai patrauklių būdų tokioms dujoms išgauti, tačiau dujų gavybos įmonėse vyksta gamybinių pajėgumų techninis atnaujinimas, taip pat ir jų mažinimas bei konservacija. Technologinių kompleksų rekonstrukcija užsiima dukterinė įmonė Газпром добыча Надым.
Nuorodos
Медвежье газовое месторождение
Kryžių Švč. Mergelės Marijos Rožinio Karalienės koplyčia
miniatiūra|Kryžių koplyčia
'''Kryžių Švč. Mergelės Marijos Rožinio Karalienės koplyčia' – koplyčia, diecezinė šventovė Lazdijų rajone, Kryžiuose'', pietvakarinėje Dusios ežero pakrantėje, tarp Sutrės ir Staigūnų kaimų. Viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Vilkaviškio vyskupijoje.
Tai 2000 m. atstatyta koplyčia vietoje senosios, nugriautos sovietmečiu, pažymėtos atminimo kryžiais. Garsėja Sekminių ir Petrinių atlaidais, sutraukiančiais tūkstančius maldininkų. Priklauso Metelių Kristaus Atsimainymo parapijai, mišios aukojamos kiekvieną sekmadienį.
Istorija
miniatiūra|180px|left|[[Barūnai|Barūnų (dab. Gardino sritis) Dievo Motinos paveikslas]]
Vėliau prūsų valdžios, kuriai tada priklausė Sūduva, nurodymu Dievo Motinos paveikslas ir kryžiai buvo perkelti į Metelių bažnyčią, tačiau žmonės ir toliau rinkdavosi įprastoje vietoje. 1807 m. pasibaigus prūsų valdymui, kryžiai buvo sugrąžinti į senąją vietą. Vyskupui leidus, Metelių klebonas kun. Ignas Žibanavičius čia pastatė koplyčią. 1816 m. gegužės 25 d. Seinų vyskupijos oficiolas Augustinas Polikarpas Marciejevskis čia atlaikė pirmąsias mišias, o popiežius Pijus VII maldininkams suteikė atlaidus.
Koplyčią beveik po šimtmečio perstatė Metelių klebonas kan. Vincas Jurgilas. Ji paskirta švč. Mergelės Marijos Angelų Karalienės garbei. Koplyčios altoriuje buvo įtaisytas Dievo Motinos paveikslas ir pastatytas laikinai atvažiuojančiam kunigui namelis (klebonija). Čia nuolat gyveno tik koplyčios sargas. Atlaidų dienomis (per Sekmines ir šv. Apaštalų Petro ir Povilo dieną) suvažiuodavo tūkstančiai žmonių. Kryžių šventovė, kad ir neturtingai atrodanti, buvo plačiai žinoma ne tik Dzūkijoje, bet ir visoje Sūduvoje. Šioje Dzūkų „Šiluvoje“ rinkdavosi tūkstančiai maldininkų iš visos Dzūkijos ir Sūduvos krašto, kurie patyrę gausios Dievo palaimos, užtariant Švč. Mergelei Marijai, ypatingai mylėjo šią šventą vietą. Carinės okupacijos ir lietuviškos spaudos draudimo laikais susibūrimai Kryžiuose buvo puiki proga pasidalinti knygnešių parneštomis lietuviškomis knygomis ir laikraščiais.
Koplyčia išstovėjo iki pokario metų. 1948 m. buvo uždaryta, o 1963 m. – nugriauta (sulyginta su žeme), toje vietoje įrengta ganykla.
Atgavus Lietuvai Nepriklausomybę, 1990 m. buvo pradėti šventovės atstatymo darbai. 1992 m. liepos 5 d. vyskupas Juozas Žemaitis pašventino jos kertinį akmenį. Prie jos atstatymo prisidėjo išeivijos lietuviai. Prelato Lado Tulabos (kilimo iš šio krašto) iniciatyva Romoje buvo įkurtas koplyčios atstatymui skirtas fondas ir surinkta lėšų naujos koplyčios statybai. Jis ir asmeniškai skyrė savo lėšų: iš granito padarytas altorius ir tabernakulis. Kunigo Jono Buikaus dėka Italijoje buvo padaryta Marijos skulptūra, kuri skirta Kryžių koplyčiai kaip kun. J. Buikaus auka. Ją sukūrė skulptorius Gregor Vincenzo Mussner. Statula buvo laikoma Metelių parapijos bažnyčioje, kol šios parapijos klebono kan. Vytauto Prajaros pastangomis ant Dusios ežero kranto pastatyta mūrinė Kryžių koplyčia.
Architektūra
miniatiūra|250px|right|Galinis fasadas
Naujoji koplyčia (autoriai arch. Juozas Žakauskas, arch.-dizaineris Dainius Gailius) yra ištęsto stačiakampio su nusklembtais kampais formos. Pastatas vienbokštis, vienanavis, su šoninėmis koplyčiomis. Planas netaisyklingo kryžiaus formos, su siaurėjančia apsidės link laiptuota presbiterija, už kurios pristatytos pagalbinės patalpos ir zakristija. Kryžiaus pavidalas imituotas ir pagrindiniame fasade, kur dominuoja 41 m aukščio bokštas, užsibaigiantis kūginiu stogeliu ir kryžiumi. Abipus bokšto glaudžiasi žemesni prieangio tūriai. Toliau esančios šoninės koplyčios taip pat užbaigtos kūginėmis viršūnėmis ir nuožulniais stogais, kurie jungiasi su prieangiais. Bokšto vidurinė plokštuma bei šoninių koplyčių ir prieangio sandūra akcentuotos langų juostomis. Šoninių fasadų tūris laiptuotas, žemėja į apsidės pusę. Juose taip pat suvokiama kryžiaus forma, kurios centre yra apskritas langas.
Stasys Lūšys
Stasys Lūšys (1903 m. rugpjūčio 31 d. Vaišnoriai, Šiaulių valsčius – 1980 m. gruodžio 17 d. Bostonas) – Lietuvos ekonomistas, JAV lietuvių politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1926–1927 m. Moksleivių ateitininkų sąjungos, 1927–1929 m. Lietuvos universiteto Studentų ateitininkų sąjungos, vėliau Ateitininkų sendraugių įvairių skyrių vadovas. 1930 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą.
1930–1940 m. dirbo Žemės banke. 1941–1944 m. Prekybos, pramonės ir amatų rūmų pirmininkas. 1940–1944 m. dalyvavo antisovietiniame ir antinaciniame pasipriešinime. Per 1941 m. Birželio sukilimą parašė Lietuvos valstybės atkūrimo deklaraciją. 1943 m. prisidėjo prie Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto įkūrimo. 1944–1948 m. gyveno Vokietijoje. 1945–1946 m. Lietuvių sąjungos veikėjas, 1947–1948 m. Lietuvių tremtinių bendruomenės Regensburgo apygardos vadovas. 1948 m. išvyko į JAV. Su kitais 1949 m. įsteigė Bostono lituanistinę mokyklą. 1950–1958 m. JAV lietuvių krikščionių demokratų sąjungos centro valdybos vicepirmininkas. JAV lietuvių bendruomenės, Bendrojo Amerikos lieutuvių fondo veikėjas, 1964–1966 m. VLIK valdybos pirmininko pavaduotojas.
Fi (raidė)
Fi (Φ, φ) – dvidešimt pirmoji graikų abėcėlės raidė. Graikų kalboje raidės pavadinimas yra φι, lotynų kalboje – phi.
Trišakis nervas
thumb|Trišakis nervas thumb|Trišakio nervo inervacija|200px Trišakis nervas – galvinių nervų V poros mišrus nervas. Jis yra sudarytas iš juntamųjų ir judinamųjų skaidulų.
Juntamosios skaidulos
Juntamosios skaidulos prasideda iš trišakio mazgo, kuris yra ant smilkinkaulio uolos priekinio krašto, kietojo dangalo maiše. Šis mazgas sudarytas iš pseudounipolinių neuronų, kurių centrinės atšakos, išėjusios iš mazgo, sudaro juntamųjų skaidulų pluoštelį, kuris vadinamas juntamąją šaknele. Ji ties tilto ir vidurinių smegenėlių kojyčių riba įeina į smegenis. Rombinės duobės dugne yra trišakio nervo juntamieji branduoliai, kur pasibaigia juntamosios skaidulos. Mazgo periferinės atšakos išėjusios iš mazgo sudaro akinį, viršutinio ir apatinio žandikaulinius nervus.
Judinamosios skaidulos
Judinamosios skaidulos prasideda motoriniame branduolyje, kuris yra tilte, rombinės duobės dugne. Skaidulos, išėjusios į smegenų paviršių greta juntamosios šaknelės įėjimo į jas vietos, sudaro judinamąją šaknelę. Ji eina po trišakio nervo mazgu ir prisijungia prie apatinio žando nervo. Dėl šios priežasties jis yra mišrus.
Akinis nervas
Akinis nervas - juntamoji, ploniausia trišakio nervo šaka. Dar kaukolėje atskilusi padangtinė šaka inervuoja kietąjį dangalą. Į akiduobę akinis nervas patenka pro viršutinį akiduobės plyšį. Čia suskyla į tris nevienodo dydžio nervus:
Viršutinio žandikaulio nervas
Viršutinio žandikaulio nervas - juntamasis nervas. Iš kaukolės išeina pro apvaliąją angą '' ir patenka į sparninę gomurio duobę. Čia skyla į galines šakas:
Adelaidės sala
thumb|250px|Adelaidės sala. Adelaidės bazė
Adelaidės sala, Belgrano sala  – didelė, daugiausia ledu padengta sala Antarktyje, prie vakarinio Antarktidos pusiasalio kranto, Margaritos įlankoje. Salos ilgis 75 km, plotis 32 km, bendras plotas 4463 km². Sala įtraukta į Britų, Čilės ir Argentinos Antarktidos teritorijas.
Adelaidės sala atrasta 1832 m. brito John Biscoe ekspedicijos. 1808–1910 m. salą tyrinėjo prancūzų ekspedicija, vadovaujama Jean-Baptiste Charcot.
Saloje yra dvi veikiančios tyrimų stotys – Rotera (JK) ir Karvachalis (Čilė). Taip pat yra uždaryta JK Adelaidės bazė.
Uvarovitas
thumb|right|200px|Uvarovito dirbinys
Uvarovitas yra rečiausiai sutinkamas iš granatų ir randamas tik skaisčiai žalios spalvos. Mineralas turi ryškų blizgesį ir spalvą todėl turi paklausą kolekcionierių tarpe.
Randamas chromo rūdų kasyklose Ispanijoje, Rusijoje, Kvebeko provicijoje Kanadoje, taip pat Suomijoje, Norvegijoje ir PAR.
Paprastasis meškėnas
Paprastasis meškėnas (Procyon lotor) – plėšriųjų žinduolių (Carnivora) būrio, meškėninių (Procyonidae) šeimos žinduolis.
thumb|right|250px|Paprastasis meškėnas besmaguriaujantis [[Obuolys|obuoliais]] thumb|right|250px|Paprastasis meškėnas ankstų rytą užsiropštęs ant namo stogo thumb|right|250px|Paprastųjų meškėnų šeimynėlė gyvenanti [[Britų Kolumbija|Britų Kolumbijos Barnabio mieste, sutemoje užkandžiauja prisirpusiomis vyšniomis]]
Paplitimas
Savaime ir plačiai paplitęs Šiaurės Amerikoje – nuo pietinės Kanados iki vidurio Panamos, išskyrus kai kuriuos Uolinių kalnų regionus. Dėl vertingo kailio buvo aklimatizuotas Kaukazo ir Vidurinės Azijos miškuose bei dalyje Europos šalių, kur nesukontroliuojami masiškai išplito kaip invazinė rūšis.
Apibūdinimas
Maždaug naminės katės dydžio žvėrelis, bet išvaizda labai panašus į kitą Lietuvoje invazinę rūšį, kuri paprastiesiems meškėnams visai negimininga – į mangutą. Tai stambiausias meškėninių (Procyonidae) šeimoje rūšis. Paprastojo meškėno kūno ilgis 45–60 cm, uodegos ilgis 20–25 cm, svoris 5–9 kg.
Nigel Short
Naidželas Deividas Šortas (g. 1965 m. birželio 1 d.) – Anglijos šachmatininkas. Devyniolikos metų tapo didmeistriu (1984 m.). Laikomas stipriausiu XX a. Anglijos žaidėju. Nuo 1988 m. liepos iki 1989 m. liepos mėn. – 3-ias pasaulyje. Tris kartus žaidė Kandidatų mačuose 1993 m. pretendentas į pasaulio čempionus (1993 m.). Žaidė mačą su G. Kasparovu dėl pasaulio čempiono vardo, bet pralaimėjo. Šachmatų žurnalistas, komentatorius, treneris.
Paprastasis meškėnas
Elgesys
Žiemą įminga senų medžių uoksuose. Prieš ėsdamas, maistą nuplauna vandenyje. Jis lengvai prisitaiko prie pakitusių gyvenimo sąlygų. Ėda visokį maistą (pvz., vaisius, augalus ar mėsą), puikiai laipioja medžiais ir dažniausiai gyvena arti žmogaus.
Nigel Short
Vaikystė
thumb|left|250px|Dešimtmetis Naidželas Šortas duoda simultaną, 1976 m. N. Šortas gimė 1965 m. birželio 1 d. Leige (Didysis Mančesteris) Su šachmatais susipažino būdamas šešerių, kai stebėjo tėvą, rodantį dvejais metais vyresniam broliui Martynui, kaip žaisti šachmatais. Baigus tėvui mokyti brolį, Naidželas paprašė sužaisti partiją ir su juo. Tėvas buvo nustebintas, kaip jis stebėdamas iš šono viską įsidėmėjo ir nieko papildomai aiškinti nebereikėjo. Nuo to laiko Naidželas labai susižavėjo šachmatais: kviesdavo visus: senelius, dėdes, tetas su juo žaisti, jei kas nemokėdavo – siūlydavosi išmokyti. Būdamas septynerių sekė britų spaudą, kurioje buvo aprašinėjamas B. Spaskio ir R. Fišerio mačas ir dėliodavo šachmatų lentoje didmeistrių ėjimus. Kai motina iš bibliotekos parnešė A. Aliochino knygą apie šachmatus jis skaitė ją visą dieną, net ir pietaudamas, ar vakarieniaudamas. Tuo metu šeima persikėlė į greta Leigo esantį Atertoną. Kadangi Naidželas negalėjo rasti partnerio, su kuriuo galėtų žaisti šachmatais, motina išsiaiškino, kad gretimame Boltone yra šachmatų klubas. Deja, paskambinus į klubą jis nebuvo priimtas dėl per jauno amžiaus. Bet paieška vis dėlto baigėsi sėkmingai – padėjo gretimos mokyklos mokytojas Ričardas Furnesas, kuris buvo Golborno šachmatų klubo narys, pasižiūrėjęs į berniuko žaidimą pasakė, kad pagal amžių žaidžia nuostabiai, rekomendavo priimti į Golborno šachmatų klubą. Taip ir prasidėjo N. Šorto šachmatų karjera.
Šachmatų vunderkindas: N. Šortas patraukė visuomenės dėmesį nuostabiais gabumais, kai būdamas 10-ies, simultane įveikė Viktorą Korčnojų. 1977 m., likus trims dienoms iki 12-ojo gimtadienio, tapo jauniausiu, kada nors dalyvavusiu, Britanijos šachmatų čempionato žaidėju. O po dvejų metų 1979 m. Česteryje vykusiame Britanijos čempionate, būdamas keturiolikos, pasidalijo pirmąją vietą su Džonu Nanu ir Robertu Belinu ir pirmą kartą įvykdė tarptautinio meistro normatyvą. Netrukus, žaisdamas Heistingso 1979/1980 m. tarptautiniame turnyre, surinko 8 taškus iš 15 galimų ir, pagerinęs R. Fišerio pasiekimą (1958), tapo iki to laiko jauniausiu istorijoje tarptautiniu šachmatų meistru. 1984, 1987 ir 1998 m. tapo Britanijos, o 1991 m. - Anglijos šachmatų čempionu.
Jaunystė
Dalyvavo pasaulio jaunimo šachmatų čempionatuose. 1977 m. 12-metis Naidželas Šortas J17 amžiaus grupėje buvo 10-as. 1978 m. Sas van gente J17 amžiaus grupėje, kartu su kubiečiu Huergo Silvero Jose' Ramonu, surinkęs po 8 taškus iš 11 galimų, užėmė 3-iąją vietą Geriausias pasiekimas – 1979 m. Belforte, kai J17 amžiaus grupėje, surinkęs kartu su argentiniečiu Tempone Marcela po 8,5 taško iš 11 galimų, buvo 2-as.
Dalyvaudamas pasaulio jaunimo (J20) šachmatų čempionatuose (1980–1983 m.) pasižymėjo iš pirmo karto: 1980 m. Dortmunde 15-metis Naidželas Šortas buvo antras (po G. Kasparovo). 1981 m. Sita del Mesico (Meksika) J20 grupėje su 9 taškais iš 11 buvo 3-ias. ,
1982 m. Kopenhagoje surinko 8,5 taško iš 13-kos, kas buvo 3-7 rezultatas, bet dėl prastesnių papildomų rodiklių liko 6-as, ,
1983 m. Belforte su 8,5 iš 13-kos pasiekė 4-5 rezultatą, bet dėl papildomų rodiklių buvo 5-as. Didmeistriu tapo 1984 m. – jauniausiu to laikotarpio didmeistriu pasaulyje.
Pasaulio šachmatų čempionato varžybos
Pasaulio šachmatų čempionato varžybose pradėjo dalyvauti 1984 m.
Zoniniai ir tarpzoniniai turnyrai
1984 m. gruodžio 12–20 d, Braitono zoniniame turnyre pasidalijo 1–2 vietas su J. Spilmenu (po 6½ taško iš 9 galimų) ir pateko į Bylio tarpzoninį turnyrą.
Deja, 1985 m. Monpeljėje vykusiame Kandidatų turnyre, jis surinko 7 taškus iš 15 galimų ir, pasidalijęs 10-12 vietas, į tolesnes varžybas nepateko.
Tačiau sekančiame pasaulio čempionato cikle, žaisdamas 1987 m. Suboticos tarpzoniniame turnyre, su G. Saksu ir J. Spilmenu pasidalijo 1-3 vietas ir pateko į 1989/90 m. kandidatų mačus.
1990 m. Manilos tarpzoniniame turnyre, kuris vyko šveicariškąja sistema (64 dalyviai), laimėjęs paskutiniame rate prieš Michailą Gurevičių, kartu su V. Anandu pasidalijo 3–4 vietas ir trečią kartą pateko į kandidatų mačus.
1988–90 m. pasaulio čempionato ciklas
1988/90 m. Kandidatų mačuose sausio–vasario mėn. Sent Džone (Kanada) aštuntfinalyje įveikė G. Saksą – 3½:1½ (+2=3), bet Londone 1988 m. liepos mėn. netikėtai 1½:3½ (-2 =3) pralaimėjo J. Spilmenui.
1991–93 m. pasaulio čempionato ciklas
1991/93 m. Kandidatų mačuose, 1991 m. sausio–vasario mėn. Londone vykusiame aštuntfinalyje, laimėjęs greitųjų šachmatų papildomą mačą - 1½:½, įveikė J. Spilmeną bendru rezultatu - 5½:4½ (pagrindinis 8 partijų mačas baigėsi lygiosiomis 4:4 (+2−2=2) . 1991 m. liepos mėn. Briuselyje ketvirtfinalio mače nugalėjo B. Gelfandą 5:3 (+4 −2 =2). Pusfinalio, kuris vyko 1992 m. balandžio mėn. Linarese, 10-ies partijų mače su A. Karpovu, nors ir pralaimėjęs pirmą partiją, žaidė sėkmingai: laimėjo mačą 6:4 (+4−2=4) ir prasimušė į finalą. 1993 m. sausio mėn. finaliniame 14 partijų mače, vykusiame San Lorenzo del Escoriale, įveikė J. Timaną 7½:5½ (+5−3=5) ir iškovojo teisę žaisti mačą su tuometiniu pasaulio čempionu G. Kasparovu.
Pasaulio PŠA šachmatų čempionato varžybos
N. Šorto ir G. Kasparovo manymu, FIDE prezidentas Florencijus Kampomanesas paskyrė mačo vietą – Mančesterį ir piniginį prizą nepasikonsultavęs su mačo dalyviais ir taip pažeidė FIDE taisykles. Atsakydami į tai, N. Šortas ir G. Kasparovas įkūrė priešišką FIDE organizaciją – Profesionalių šachmatų asociaciją (PŠA).
Mačas dėl pasaulio čempiono vardo
Finalinį mačą, kuris vyko 1993 m. rugsėjo ir spalio mėn. Londone, jau globojo PŠA, finansavo – „The Times“ laikraštis. Mačas N. Šortui prasidėjo nesėkmingai: turėdamas lygią padėtį 1-ojoje partijoje pralaimėjo, nespėjęs padaryti kontrolinio 40-ojo ėjimo. Nors toliau vyko atkakli ir įdomi kova, bet po lygiųjų 2-ojoje, G. Kasparovas, laimėjęs dar ir trečiąją bei ketvirtąją partijas, įgijo 3 taškų persvarą ir laimėjo mačą dideliu skirtumu 12½:7½ (+6 −1 =13). Tai buvo didžiausias skirtumas pasaulio čempionato mačuose po to, kai 1961 m. M. Botvinikas nugalėjo M. Talį.
1994–1995 m.
Toliau bandė jėgas PŠA organizuojamame pasaulio čempionate. Į 1994/95 m. PŠA Kandidatų mačus pateko tiesiogiai, kaip pasaulio čempionato mačą pralaimėjęs žaidėjas. Ketvirtfinalio aštuonių partijų mačą, kuris vyko 1994 m. liepos mėn. Niujorke N. Šortas baigė lygiosiomis 4-4 (+1 =6 -1). Nugalėtojo išaiškinimui buvo žaidžiamas papildomas greitųjų šachmatų dviejų partijų mačas, kuris baigėsi lygiosiomis 1:1 (=2). Antrąjį papildomą mačą laimėjo N. Šortas 1½:½ (+1 =1) ir bendras mačo rezultatas tapo jo naudai - 6½:5½.
Tačiau 10-ies partijų pusfinalio mačas su Gata Kamskiu, vykęs 1994 m. rugsėjo mėn Linarese, jam buvo nesėkmingas: pralaimėjo pirmąsias tris partijas ir nors ketvirtąją laimėjo, vėl sekė du pralaimėjimai iš eilės, tad mačas baigėsi anksčiau nesužaidus visų 10-ies partijų – 1½:5½ (+1 =1 -5) ir į finalą nepateko.
1997
1997 m. gruodžio mėn. N. Šortas grįžo į FIDE pasaulio čempionatą Groningene, kuris turėjo atrinkti varžovą A. Karpovui. Tai buvo trumpų mačų atkrentamosios varžybos. N. Šortas buvo įtrauktas į varžybas nuo 2-ojo rato, kuriame įveikė V. Korčnojų – 3½:2½. Trečiajame rate įveikė A. Sokolovą – 2:0, ketvirtajame – Aleksandrą Beliavskį – 3:1 ir ketvirtfinalyje – M. Krasenkovą – 2:0, tačiau pusfinalyje pralaimėjo – 3:4 M. Adamsui. Mačas vyko atkakliai: pagrindinis mačas – lygiosiomis, o per per papildomus greitųjų šachmatų du mačus – vėl lygiosios. Mačo rezultatą nulėmė paskutinė žaibo partija, kurią N. Šortas pralaimėjo.
1999
1999 m. liepos – rugpjūčio mėn. Las Vegase vykusiame 1999 m. FIDE pasaulio čempionate vėl žaidimą pradėjo nuo 2-ojo rato, kuriame jis 1½:½ įveikė D. Fridmaną, trečiajame rate – A. Beliavskį – 1½:½, bet ketvirtajame rate suklupo prieš A. Širovą – ½:1½.
2000
2000 m. lapkričio – gruodžio mėn. Delyje vykusiame 2000 m. FIDE pasaulio čempionate netikėtai 2-jame rate, nuo kurio vėl pradėjo varžybas, sužaidęs 1:1 pagrindiniame mače, po papildomų greitųjų šachmatų mačų pralaimėjo prancūzui Igor Alexandre Natafui bendru rezultatu 2½:3½.
2001
2002 m. FIDE pasaulio čempionate, kuris vyko 2001 m. lapkričio 27–gruodžio 13 d. Maskvoje, o finalinis mačas 2002 m. sausio 16–sausio 24, N. Šortas patyrė nesėkmę, netikėtai pralaimėjus Argentinos didmeistriui Danieliui Kamporai ½:1½, teko po pirmojo rato trauktis iš varžybų.
2007
N. Šortas nedalyvavo 2005 m. pasaulio šachmatų taurėje, bet žaidė 2007 m. pasaulio taurės varžybose Chanty Mansijske, kur jau pirmajame rate, per 2-ą papildomą greitųjų partijų mačą, jį nugalėjo didmeistris iš Vokietijos Davidas Baramidzė.
Tai buvo paskutinis pasaulio čempionato ciklas, kuriame N. Šortas dalyvavo.
Turnyrai
Triskart tapo Tautų Sandraugos čempionu žaisdamas Mumbajuje (2004 ir 2006 m. ) ir Nagpure 2008 m.
Liverpulyje laimėjo 2006 m. atvirąjį Europos Sąjungos šachmatų čempionatą.