cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luknelė
Luknelės ištakos ir aukštupis Labanoro seniūnijoje, vidurupyje teka Labanoro ir Kaltanėnų seniūnijų riba, jos pietų lanke, trumpu Kaltanėnų – Švenčionėlių seniūnijų ribos ruožu ir toliau jos žemupyje ir prieš žiotis – Kaltanėnų seniūnijos pietiniu pakraščiu.
Išteka iš Balto ežero pietvakarinės dalies (apie 4 km į rytus nuo Labanoro) ir teka pro Pastovėlio, Indrajų, Luknelio ežerus. Toliau, jau žemupyje (apie 2 km iki Luknelės žiočių) į ją iš dešinės įteka jos intakas – Paluknos upelis. Į Žeimeną Luknelė įteka prie Luknos kaimo. Iš čia atstumas iki Žeimenos žiočių – 70,9 km.
Luknelės aukštupio atkarpa tarp Balto ir Luknelio ežerų kartais vadinama – Baltele.
Jos aukštupyje yra Pažemio kraštovaizdžio draustinis, toliau apimant visa Luknelio ežerą ir beveik iki pat šio upelio žiočių yra Luknelės hidrografinis draustinis, o žiotys patenka į Žeimenos ichtiologinio draustinio ribas. Į vakarus (apie 500 m) nuo upelio vidurupio yra Girutiškio gamtinis rezervatas. Visa ši teritorija (išskyrus Žeimenos ichtiologinį draustinį) yra viena iš Labanoro regioninio parko sudedamųjų dalių.
Luknelės aukštupyje prie Luknelio ežero yra Paluknos kaimas, jos žemupyje maždaug 120 m nuo jos į pietus yra Juodynėlio viensėdis – V. Šerėno kaimo turizmo sodyba., bei prie jos žiočių Luknos kaimas.
Hepatizonas
Hepatizonas (gr. ἧπαρ 'kepenys'), kitaip juodoji Korinto bronza - labai vertingas Antikos laikų lydinys.
Manoma, kad tai buvo vario lydinys su nedaug aukso ir sidabro (galbūt iki 8 % kiekvieno iš šių metalų), kuris sudaro tamsiai pupurišką patiną, primenančią kepenų spalvą. Šis lydinys minimas antikiniuose tekstuose, bet išlikusių pavyzdžių nėra.
Hepatizonas laikomas antra pagal vertingumą bronzos rūšimi. Plinijus Vyresnysis savo „Gamtos istorijoje“ mini, kad hepatizonas yra mažiau vertingas negu Korinto bronza, kurioje yra daugiau aukso ir sidabro ir kuri primena brangiuosius metalus, bet vertingesnis už Delo ir Eginos bronzą.
Dėl tamsios spalvos hepatizonas buvo vertinamas kaip medžiaga statuloms. Pagal Plinijų, tiek hepatizono, tiek Korinto bronzos gamybos metodai prarasti.
Panašūs lydiniai žinomi ir už Europos ribų. Pavyzdžiui, šakudas yra japoniškas aukso ir vario bilonas su būdinga tamsiai mėlynai purpuriška patina.
1976 m. Bylio Tarpzoninis turnyras
'''1976 m. Bilio tarpzoninis šachmatų turnyras''' – tai pasaulio čempionato ciklo (1976–1978) atrankinės šachmatų varžybos. Kaip ir 1973 m., tarpzoninės varžybos vyko dviejuose turnyruose. Vienas iš (dešimtojo ciklo) tarpzoninių vyrų turnyrų vyko 1976 m. liepos 11 – rugpjūčio 7 d. Bylyje (Šveicarija).
Turnyras
20 dalyvių iš 15 šalių. Į 1977/78 m. Kandidatų mačus pateko 3 geriausiai pasirodę žaidėjai.
Dalyvių atranka
25 dalyviai (per abu turnyrus) buvo atrinkti iš 10-ojo zoninių turnyrų ciklo vienuolikos zonų: iš 1; 2; 3.1 ir 3.2 zonų – 10 dalyvių; iš 4-os (SSRS) ir 8-tos zonų – po 3 šachmatininkus; iš 5-os ; 7-os ir 10-os zonų – po 2; iš 6-os, 9-os ir 11-os zonų – po 1. Šeši žaidėjai iš 1974 m. Kandidatų mačų. Už aukštus sportinius pasiekimus pakviesti: J. Geleris, V. Hortas, L. Kavalekas, B. Larsenas, L. Ljubojevičius, V. Smyslovas, M. Talis ir R. Hiubneris. Šalies organizatorės (Šveicarija) pakviestas A. Lombardis. Negalintį dalyvauti Ch. Diesą del Koralį, FIDE sprendimu pakeitė L. Pachmanas.
Rezultatai
Nugalėjo B. Larsenas – 12½ taško. 2-4 vietas pasidalijo T. Petrosianas, L. Portišas, M. Talis – po 12 taškų. Buvo žaidžiamas papildomas turnyras tarp 2-4 vietas užėmusių dalyvių dėl likusių dviejų kelialapių į 1977/78 m. Kandidatų mačus Varezėje 1973 m. spalio 10 – 25 d. 1-2 vietas užėmę T. Petrosianas ir L. Portišas pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.
Turnyro lentelė
Pasaulio šachmatų čempionato Tarpzoninis turnyras, Bylis 1976 liepos 11 d. – rugpjūčio 7 d.
Pastaba. Žalsva spalva pažymėti žaidėjai pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus
B. Larsenas pateko į Kandidatų mačus iš karto. Vėliau 2 – 4 vietas pasidaliję dalyviai, dėl dviejų vietų į 1977/78 m. Kandidatų mačus, žaidė po keturias partijas tarpusavio turnyre.
Papildomas turnyras dėl dviejų vietų į 1977/78 m. Kandidatų mačus, Varezė 1976 spalio 10 – 25 d. T. Petrosianas ir L. Portišas pateko į 1977/78 m. Kandidatų mačus.
Gutų Podlešnė
Gutų Podlešnė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 81 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Kugiai
Kugiai (arba Naudvarė) – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje.
Ricimeras
thumb|Ricimeras Flavijus Ricimeras (apie 405 m. – 472 m. rugpjūčio 18 d.) buvo germanų generolas, kuris V a. viduryje faktiškai valdė Vakarų Romos imperiją. Jo galios pagrindas buvo Magister militum postas, kuriuo jis naudojosi sodindamas į sostą marionetinius imperatorius ir juos žudydamas.
Ricimero tėvas buvo Rechila, svebų karalius, valdęs Galiciją ir išpažinęs arijonizmą. Jo motina buvo vizigotų karaliaus Valijos sesuo ar dukra. Ricimeras jaunystę praleido Valentiniano III rūmuose, kur pasižymėjo kaudamasis Magister militum Flavijaus Etijaus būriuose.
Valentiniano ir Etijaus mirtis 454–455 m. sukūrė politinį vakuumą. Iš pradžių sostą užėmė Petronijus Maksimas, tačiau jis buvo nužudytas, kai vandalų karalius Geizerichas nusiaubė Romą 455 m. gegužę. Vizigotai imperatoriumi paskyrė Avitą, kuris atvykęs į Romą Ricimerui suteikė Magister militum postą. Iš germanų samdinių jis surinko naują armiją ir laivyną.
Po Geizericho išvykimo galingas vandalų laivynas blokavo Italijos krantus. 456 m. Ricimero laivynas nugalėjo vandalus prie Korsikos krantų. Be to vandalai buvo nugalėti sausumoje, netoli Agridžento Sicilijoje. Tokiu būdu įgijęs Romos senato paramą Ricimeras metė iššūkį Avitui ir jį nugalėjo kruviname Pjačencos mūšyje 456 m. spalio 16 d. Avitas buvo paimtas į nelaisvę, priverstas tapti Pjačencos vyskupo po kurio laiko jis buvo nužudytas. Po to Rytų Romos imperatorius Leonas I suteikė Ricimerui patricijaus titulą.
Nuo to laiko Ricimeras valdė likusią Vakarų Romos imperiją (Italiją ir Pietų Galiją), tačiau dėl germaniškos kilmės jis negalėjo valdyti kaip imperatorius. Jam liko du keliai: panaikinti Vakarų Romos imperiją ir valdyti kaip Konstantinopolio vietininkui, kitaip dux, arba paskirti marionetinį imperatorių. Ricimeras pasirinko antrą kelią ir dažnai monetose šalia imperatoriaus buvo jo vardas.
Po ilgų nesutarimų su Geizerichu Ricimeras pasirinko Leono I kandidatą Antemijų, kurio dukrą Alipiją jis vedė diplomatijos sumetimais.
Ricimeras vadovavo daliai pajėgų nesėkmingame Leono I ir Antemijaus žygyje prieš Geizerichą 468 m.
Po ketverių metų Ricimeras išvyko į Milaną telkti armijos prieš imperatorių. Milano vyskupas sugebėjo gauti trumpalaikes paliaubas po kurių Ricimeras su savo kariais buvo Romoje. Jis paskelbė imperatoriumi Olibrijų ir po trijų mėnesių apgulties užėmė miestą 472 m. liepos 1 d. Praėjus 2 mėnesiams po Antemijaus mirties miršta ir Ricimeras. Jo patricijaus titulas atiteko sūnėnui Gundobadui.
Volkswagen Passat B5
thumb|250px
VW Passat B5 (3B tipo) yra vidutinės klasės Volkswagen automobilis. Jis pakeitė iki 1996 m. gamintą taip pat labai populiarų Passat B4 ir buvo gaminamas iki 2005 m. Automobilis buvo renkamas dvejose gamyklose Vokietijoje Emdene ir Mozelyje / Saksonijoje. Pirmoji modelio B5 karta buvo gaminama nuo 1996 iki 2000 m., antroji B5 GP ("gaminio stiprinimas") buvo nuo 2000 iki 2005 m.
Volkswagen Passat
Adauktas Marcinkevičius
Biografija
1955–1957 m. studijavo Kinematografijos institute Maskvoje. Nuo 1957 m. žurnalo „Jaunimo gretos“ fotokorespondentas. 1958–1960 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos Fotosekcijos pirmininkas. 1958 m. jo pastangomis surengta pirmoji po Antrojo pasaulinio karo meninės fotografijos paroda Vilniuje, parengtas ir katalogas.
Kūryba
Sukūrė kultūros veikėjų, menininkų portretų, fotoetiudų. Svarbesni kūriniai: „Moters portretas“, „Darbininkas“, „Merginos portretas“. „Aktoriaus L. Noreikos portretas“, „Prisiminimas“, „Skulptorius Petras Rimša“ (visi 1958 m.), „Skeptikai“, „Prie seno malūno“ (abu 1959 m.). Kūrybai būdinga naujų krypčių paieška, eksperimentai, jis siekė atnaujinti fotografijos tradicijas, atsisakė laikotarpiui būdingų propagandinių štampų. Nuo 1959 m. dalyvavo parodose Lietuvoje ir užsienyje.
Héctor Baldassi
Hektoras Valteris Baldasi (Héctor Walter Baldassi; g. 1966 m. sausio 5 d.) – tarptautinės kategorijos futbolo arbitras iš Argentinos. Teisėjo karjerą 1998 m. pradėjo Argentinos Primera divizione, o nuo 2000 m. pradėjo teisėjauti tarptautinėse varžybose.
Svarbesni tarptautiniai turnyrai, kuriuose teisėjavo Baldasi:
Raganosės
Raganosės (Naso) – chirurgžuvinių (Acanthuridae) šeimos žuvų gentis. Paplitusios tropiniuose vandenyse.
Gentyje yra 19 rūšių:
Justinas Konstantinas Vaškys
Justinas Konstantinas Vaškys (1909 m. spalio 20 d. Liepojoje, Kuršo gub. – 1994 m. rugpjūčio 7 d. Putname, Niujorkas, JAV, palaidotas – Brukline) – Romos katalikų kunigas, vienuolis pranciškonas (O. F. M.), pedagogas, lietuvių pranciškonų vienuolynų steigėjas išeivijoje, tretininkų organizatorius, spaudos darbuotojas, redaktorius
Biografija
thumb|left|200px|Pranciškonų ordino herbas Gimė Liepojos darbininkų lietuvių šeimoje, pakrikštytas buvo Konstantino vardu. Mokėsi Liepojoje, 1923 m. baigė Ylakių pradžios, 1927 m. – vidurinę mokyklą. 1927–1928 m. mokėsi Kauno jėzuitų gimnazijoje, 1928 m. įstojo į pranciškonų ordino Kretingos noviciatą, 1929 m. padarė laikinuosius, 1932 m. amžinuosius vienuolio įžadus.
1929–1933 m. studijavo Kauno kunigų seminarijoje. Filosofijos kursą 1932–1933 m. išklausė Vytauto Didžiojo universitete, o teologijos studijas 1933–1936 m. tęsė Švarcvalde, Austrija.
Grįžęs į Kauną, 1936 m. įšventintas kunigu, 1936–1939 m. tęsė studijas Vytauto Didžiojo universitete, įgijo filosofijos istoriko diplomą.
1939 m. paskirtas prie Kretingos pranciškonų gimnazijos veikusios Šv. Antano misijų kolegijos rektoriumi, kolegijos ir gimnazijos istorijos, filosofijos ir tikybos mokytoju, klierikų auklėtoju, „Pranciškonų pasaulio“ redaktoriumi ir Pranciškonų ordino Lietuvos Šv. Kazimiero provincijos provincijolo tėvo Kazimiero Čepulio patarėju.
Sovietų pirmosios okupacijos pradžioje vienuolijos vadovybės buvo pasiųstas į JAV, kad sutelktų užsienyje studijuojančius pranciškonus į bendruomenę. 1941 m. Pitsburge įkūrė laikiną, o 1944–1951 m. – nuolatinius pranciškonų vienuolynus Greene, Kennebunkporte (Meino valstija), Brukline ir Kanadoje. 1947 m. buvo Kennebunkporto vienuolyno viršininkas, nuo 1949 m. administravo Bridžvilio Šv. Antano parapiją.
Sutelkęs valstijose lietuvius pranciškonus, įsteigė tiesiogiai nuo Pranciškonų ordino vadovybės Romoje priklausančią Šv. Kazimiero lietuvių pranciškonų provinciją ir iki 1952 m. jai vadovavo. 1952–1958 m. buvo Greeno vienuolyno viršininkas ir provincijolo patarėjas, nuo 1959 m. – Kennebunkporto vienuolyno gvardijonas, nuo 1961 m. – pašaukimų direktorius, nuo 1964 m. – Greeno vienuolyno viršininkas, 1976–1991 m. Ročesterio Šv. Jurgio parapijos klebonas.
Steigė lietuvių tretininkų kongregacijas, kurių įkūrė per 90.
1942 m. atgaivino, iki 1947 m. redagavo leidinį „Šv. Pranciškaus varpelis“. Nuo 1950 m. perėmė iš Vokietijos lietuvių žurnalo „Aidai“ leidybą. 1951 m. prie Bruklino vienuolyno įkūrė spaustuvę ir spaudos centrą, perėmė „Darbininko“ leidybą.
Lietuvos didysis iždininkas
thumb|200px|Didžiojo iždininko herbas Lietuvos didysis iždininkas – vienas aukščiausių Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos centrinės valdžios pareigūnų.
Įgaliojmai
Pareigybę 1569 m. įsteigė Žygimantas Augustas. Lietuvos didysis iždininkas buvo Karūnos didžiojo iždininko vietininkas Lietuvoje, o kartu su juo įėjo į Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės Senato sudėtį.
Didydis iždininkas apytiksliai atitinka šiuolaikinio finansų ministro kompetenciją.
LDK iždą sudarė pajamos iš valdovo dvarų, raktų ir karčemų, miestų mokesčiai, muitai, teisminės ir kitos vienkartinės įplaukos. XVI a. pirmojoje pusėje LDK seimuose paplito paprotys karo reikmėms iš bajorų valdų rinkti specialiuosius mokesčius. Muitai buvo renkami ir pasienyje, ir šalies viduje (kelių, tiltų muitai). Jų rinkimą prižiūrėjo pasienio sričių seniūnai, tačiau vėliau pradėta kai kurias muitines nuomoti (pavyzdžiui, žydams). Muitai buvo didžiojo kunigaikščio regalija ir galėjo būti įvedami ar naikinami tik jo sprendimu. Tuo tarpu šalies iždu, kuris buvo saugomas Trakų pilyje, disponavo valdovas ir Ponų taryba. Grynieji pinigai sudarė tik dalį iždo turinio, kita jo dalis buvo įvairios brangenybės ir vertingi daiktai. Nuo XV a. antrosios pusės griežtai skiriamas valdovo ir Kunigaikštijos iždas. Aleksandro Jogailaičio laikais Vilniuje buvo įsteigta monetų kalykla (vadovavo kalyklos vyresnysis), pradėjusi kaldinti lietuviškus pusgrašius – pirmuosius LDK nuolatinius pinigus, pakeitusius tik progomis kaldintus denarus.
Greitasis kovinio tiekimo laivas
thumb|250pxGreitasis kovinio tiekimo laivas USNS „Arctic“ (T-AOE-8). Greitasis kovinio tiekimo laivas – stambiausias JAV Karinio jūrų laivyno kovinio tiekimo laivų tipas, naudojamas kaip degalų tanklaivis, amunicijos ir kitų atsargų tiekimo laivas. Visi dabar naudojami greitieji kovinio tiekimo laivai priskirti Karinių jūrų pervežimų junginiui. Korpuso numerio simbolis AOE. Šių laivų greitis ir ginkluotė leidžia jiems veikti su lėktuvnešių kovinių grupių laivais. Greitieji kovinio tiekimo laivai gauna naftos produktus, amuniciją ir kitas atsargas iš tolimojo tiekimo laivų ir po to paskirsto juos lėktuvnešių kovinės grupės laivams. Tai sumažina aptarnaujamų laivų pažeidžiamumą, nes laivai trumpiau būna susijungę, kol perpumpuoja ir/ar perkrauna atsargas.
Girminiai
Girminiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Ignalinos, tarp Ilgio, Žiežulinio ir Šiekščio ežerų. Seniūnaitijos centras.
Raudėnų herbas
Raudėnų herbas – vienas iš Raudėnų kaimo ir seniūnijos (Šiaulių rajono savivaldybė) heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo žaliame lauke, nuo sidabrinės skydo galvos atskirtame eglių linija, kairiojo kaspino vietoje auksinės kanklės.
Istorija
2000 m. kovo 24 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 826. Herbo etalono autorius – dailininkė Laima Ramonienė.
Leighton Meester
Leighton Marissa Meester (g. 1986 m. balandžio 9 d.) – JAV aktorė ir dainininkė. Labiausiai išgarsėjo atlikusi Blair Waldorf seriale „Liežuvautoja“.
Berwick Rangers FC
„Berwick Rangers“ – Anglijos futbolo klubas, įkurtas Berike prie Tvido, šiaurės Anglijoje (toliausiai į šiaurę nutolęs Anglijos miestas), Nortamberlando grafystėje, Šiaurės jūros pakrantėje. Futbolo klubas žaidžia Škotijos pirmenybėse.
Atvirkštinis elementas
Atvirkštinis elementas – abstrakčioje algebroje ši sąvoka apibendrina neigimo koncepciją sudėties bei daugybos operacijų atžvilgiu.
Apibrėžimas
Pastaba: Bendruoju atveju, tas pats elementas <Math>x</Math> gali turėti kelis atvirkštinius iš kairės bei kelis atvirkštinius iš dešinės elementus - ir šios dvi jų grupės nebūtinai turi kirstis.
Pavyzdžiai
Realiųjų skaičių aibėje atvirkštinis elementas sudėties atžvilgiu skaičiui <Math>x</Math> yra <Math>-x</Math>, o daugybos atžvilgiu – <Math>1/x</Math>.
Karolis Gediminas Cieminis
Karolis Gediminas Cieminis (1943 m. sausio 6 d. Vilniuje – 2014 m. gegužės 2 d. Vilniuje) – Lietuvos genetikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, skulptorius tautodailininkas.
Biografija
1969 m. baigė Vilniaus universitetą. 1975 m. apgynė diseratciją „Aukštesniųjų augalų pažeidimų, indukuotų ultravioletiniais spinduliais, reparacijų tyrimai“, biologijos mokslų kandidatas. 1994 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1974 m. dirbo Botanikos institute, 1988–2001 m. Ląstelių inžinerijos laboratorijos vadovas.
Mokslinė veikla
Darbai iš DNR ultravioletinės spinduliuotės pažaidų reparacijos, somatinių ląstelių fiziologijos. 1974 m. su V. Soiferiu atrado DNR tamsinės reparacijos procesą aukštesniuosiuose augaluose.
Kūryba
Nuo 1990 m. kūrė metalo skulptūrines kompozicijas biologijos, genetikos tema, surengė personalines parodas (su F. Blaškevičiumi 1996 m., 1997 m.). Žymus etnografinių kaukių drožėjas ir dekoruotojas, jo darbų yra privačiuose rinkiniuose įvairiose šalyse.
Jonas Bagdanskis
Biografija
1956 m. baigė Vilniaus pedagoginio instituto Lietuvių kalbos ir literatūros fakultetą.
Dar besimokydamas pradėjo dirbti Lietuvos radijo pranešėju; vėliau radijo programų išleidėjas, korespondentas, radijo ir televizijos žinių bei kitų laidų redaktorius. 1964–1966 m. dirbo laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijoje, kultūros skyriuje, nuo 1966 m. dienraščio „Sovetskaja Litva“ redakcijos kultūros skyriuje. 1967 m. pakviestas į Lietuvos telegramų agentūrą ELTA, kurioje dirbo iki 1992 m. Buvo kultūros skyriaus, žemės ūkio redakcijos korespondentas bei vedėjas, Lietuvos valstybės atkūrimo laikotarpiu – prie Parlamento ir Vyriausybės akredituotas apžvalgininkas. 1992 m. perėjo į laikraščio „Litas“ redakciją, 1996–1998 m. – vyriausiasis redaktorius.
Janislavičių kultūra
Janislavičių kultūra – mezolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal senovės gyvenvietę, 1937 m. rastą prie Janislavičių miestelio (Gluchuvo gmina, Lodzės vaivadija).
Arealas
Janislavičių kultūra 6000–4000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Rytų ir Vidurio Europoje – Vyslos, Vartos, Nemuno ir Pripetės baseinuose. Susiklostė iš vietinių Komornicos kultūros, Kudlajevkos kultūros.
Kultūra
Janislavičių kultūros gyvenvietės kurtos smėlingose upių terasose. Žmonės vertėsi medžiokle – medžioti taurai, elniai, šernai, lapės. Naudojo titnaginius rėžtukus, gremžtukus, grandukus, strėlių antgalius ir kaulinius durklus, peilius. Janislavičių kultūrai būdingi mikrolitiniai ginklai – trapecijos ir įvairiakraščių trikampių formos antgaliai. Janislavičių kultūros baigiamajame etape pradėta naudoti neolitinė keramika.
Lietuvoje
Janislavičių kultūros dirbinių rasta Nemuno baseino Merkinės, Jonionių, Netiesos senovės gyvenvietėse.
Raudonės herbas
Raudonės herbas – vienas iš Jurbarko raj. Raudonės miestelio heraldikos atributų.
Aprašas
Skydo sidabriniame lauko viduryje aukštas raudonas bokštas su pilies sienos fragmentu skydo papėdėje. Viršutiniame lauko trečdalyje abipus bokšto - dvi mėlynos šešiakampės žvaigždės.
Istorija
1998 m. rugsėjo 14 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 178. Herbo etalono autorius - dailininkas Raimondas Miknevičius.
Šiaurės auksas
miniatiūra|50 [[Euras|euro centų moneta, pagaminta iš šiaurės aukso.]] Šiaurės auksas  – vario lydinys, iš kurio kaldinamos 50, 20 ir 10 eurocentų monetos. Lydinyje aukso nėra.
Šį lydinį kai kurios šalys gana seniai naudoja kaip monetų metalą. Žinomiausia šiaurės aukso moneta yra Švedijos 10 kronų moneta (ji ir suteikė lydiniui „šiaurės“ pavadinimą). Lydinio sudėtis:
Kuresarės rotušė
Kuresarės rotušė - rotušė Kuresarėje (Estija). XVII a. pastatė švedas Magnus Gabriel De la Gardie. Pastatas Šiaurės šalių baroko stiliaus. Rotušė pastatyta nuo 1654 iki 1670 m. 1786-1787 m. pastatas atnaujintas. Rotušės bokštas buvo 1847-1931 m. Rotušės salės yra 5,5 m ilgio ir 7,8 metrų pločio. Yra senovinis užrašas.
Smėlis
thumb|200px|Smėlio dalelių vaizdas naudojant elektroninį mikroskopą thumb|200px|Vankuverio paplūdimio smėlis (2 cm² vaizdas, Kanada)
Smėlis – nuosėdinė uoliena, sudaryta iš nuotrupinių dalelių.
Dalelių skersmuo svyruoja nuo 0,063 mm iki 2 mm. Smėlis beveik ar visiškai nesucementuota uoliena t. y. biri, nevienalytė. Vienalytė sucementuota įvairiais cementais uoliena vadinama smiltainiu. Smėlis pagal savo kilmę gali būti fliuvioglacijalinis, jūrinis, aliuvinis (upinis), eolinis. Smėlio mineralinė sudėtis gana įvairi. Jis gali būti monomineralinis, sudarytas praktiškai iš vieno mineralo (kvarcinis, feldšpatinis ir pan.), taip pat polimineralinis – iš įvairių mineralų nuolaužų. Mineralinė smėlio sudėtis priklauso nuo fiziškai ardomų uolienų mineralinės sudėties. Jei ardomos jūrinės nuogulos ar smėlis akumuliuojasi šiltose jūrose – smėlis bus karbonatinės sudėties – klintinis smėlis, jei klostosi vulkaninės salos pakrantėse – vulkaninis smėlis. Didžioji smėlio dalis klostosi dykumose. Jose iš smėlio supūstomos didelės kopos.
Panaudojimas
Smėlis naudojamas betono gamyboje. Monomineraliniai smėliai, pavyzdžiui, kvarcinis, naudojami stiklo gamyboje. Taip pat smėlis naudojamas kaip abrazyvinė medžiaga, vandens filtruose.
Smėlis Lietuvoje
Smėlis, randamas Lietuvos teritorijoje gali būti suskirstytas į kelias grupes:
2004 m. Lietuvoje buvo iškasta 2 mln. 784 tūks. t smėlio. Kvarcinio smėlio – 58 tūkst. t.
Činukų kalbos
thumb|200px|Činukų kalbų paplitimas Činukų kalbos yra Amerikos indėnų kalbų šeima. Šios kalbos buvo paplitusios Oregone ir Vašingtono valstijoje, JAV. Šiuo metu viso činukų kalbos yra visiškai arba beveik visiškai išnykusios. Kartais priskiriamos penučių kalboms. Činukų kalbų pagrindu buvo susidariusi pidžin kalba chinook wawa, vartota šiaurės vakarų Amerikoje.
ISO kodas – 639-2 nai.
Gėda
Gėda – moralinis jausmas, kuris atsiranda dėl paties žmogaus ar jam artimų žmonių netinkamo moralinio elgesio. Poelgių, sukeliančių gėdą, turinys kinta priklausomai nuo visuomenės aprobuotų dorovės normų. Gėda išgyvenama kaip kankinantis neramumas, nepasitenkinimas savimi, apgailestavimas dėl netinkamo elgesio ar jo smerkimas. Išgyvenimai paprastai atsispindi žmogaus išorėje – nukreipiamos akys, parausta veidas, pakinta odos spalva.
Neurofiziologija
Su gėdos jausmu siejamas nykščio dydžio audinys, esantis priekinėje dešiniojo smegenų pusrutulio dalyje, vadinamoje Brodmano 33-iosios srities priekine juostine smegenų žieve.
Susigėdus žmonėms pakyla kraujospūdis, padažnėja širdies plakimas, pakinta kvėpavimas. Žmonės, kurių vidinė priekinė smegenų žievės dalis yra neurologiškai pažeista, reaguoja abejingiau. Ši smegenų dalis leidžia nuspėti elgesį: kuo ji mažesnė, tuo mažiau gėdos žmogus patiria. Išsiaiškinus, kaip žmogus gali prarasti gėdos jausmą ir nustačius už tai atsakingą smegenų dalį, galima anksčiau diagnozuoti tam tikras neurodegeneracines ligas.
Kutinas
Kutinas – tinkliškas polimeras iš riebiųjų oksirūgščių. Kutino ir vaško sluoksniai kaupiasi epidermio ląstelėse ant tarpinės plokštelės išorinės pusės ir sudaro tvirtą, iš dalies nepralaidžią kutikulę.
Falenopsis
Falenopsiai yra monopodinės orchidėjos. Lapai tvirti platūs, dviem eilėmis išsidėstę ant trumpo stiebo, augalas atrodo labai kompaktiškas. Yra augalų, turinčių taškeliais arba lyg marmuras gyslelėmis išmargintus lapus. Šaknys šviesiai pilkos, tvirtos ir mėsingos. Dalis šaknų neretai auga ne vazone, o nusidriekia pa­viršiumi ir šakojasi šalia. Dėl to nereikia jaudintis: epifitinių rūšių augalams būdin­gos orinės šaknys. Tokias geriau dažnai apipurkšti vandeniu, kad nepradėtų per anksti džiūti.
Natūraliai paplitę Nuo Himalajų kalnų iki Šiaurės Australijos.
Yra daug hibridinių formų. Tai viena iš populiariausių auginamų orchidėjų dėl savo gražių žiedų.
Priežiūra
Dažniausiai pakanka jį palaistyti kartą per savaitę. Lieti galima dažniau nebent jeigu puikiai matoma, jog substratas visiškai išdžiūvo. Tačiau jei ant vazonėlio sienelių matomi rasos lašeliai- augalo laistyti dar nereikia. Dažnai, ypač šiltuoju metų laiku, drėgmė vazonėlio viduje laikosi puikiai, tačiau paviršiuje labai greitai išdžiūsta. Galima orchidėjos substrato paviršių kelis kartus dienoje apipurkšti vandeniu, arba neturint laiko ir noro- galima tiesiog pakloti šiek tiek kiminų ir juos sudrėkinti. Kiminai puikiai išlaiko drėgmę.
Šios orchidėjos neturi vandenį ir mitybines medžiagas kaupiančių organų, todėl ramybės periodo beveik nėra. Žiemą (jei tuo metu nežydi) gali stovėti keliais laipsniais vėsesnėje patalpoje, reikia kiek rečiau laistyti.
Falenopsio žiedkočio nebūtina nupjauti nužydėjus, kaip kitų orchidėjų, nes iš miegančių akučių gali išaugti naujos šakos su žiedeliais, arba kartais netgi keikis. Keikiai auga labai lėtai, bent metus. Ir jų atskirti nuo motininio augalo negalima kol neturi suformavęs bent 3-4 apie 5 cm šaknų.
Rūšys
Asconopsis, Renanthopsis, Vandaenopsis, Doritaenopsis. Doritaenopsis, gauti 1961 m. sukryžminus falenopsį su dorite (Donfi’s), yra populiariausi tarp mišrūnų. Šios or­chidėjos labai panašios į falenopsius, ir auginamos taip pat.
Gentyje yra apie 60 rūšių:
Glendeilas (Viskonsinas)
Glendeilas – miestelis JAV Viskonsino valstijos pietryčiuose.
Mietselyje gyvena įvairių tautų ir rasių atstovai, iš jų: baltieji sudaro: 86,76 proc. visų gyventojų, afro – amerikiečiai – 8,13 proc., Amerikos indėnų palikuonys 0,23 proc., azijiečiai – 2,96 proc.
Horhe
Horhe  – trauminis pistoletas, gaminamas Rusijos Klimovsko specializuotojoje šovinių gamykloje pagal Ukrainos kompanijos „Fort“ licenciją iš Ukrainoje pagamintų detalių. Naudojamas kaip tarnybinis ginklas, civilinis savigynos ginklas ir sportinis treniruočių ginklas. Parduodamas pagal licencijas.
Pagrindinės pistoleto dalys pagamintos iš tvirto ginklų plieno, sukietintos vakuume. Kai kurie pistoletai visi ar dalinai pagaminti iš nerūdijančio plieno. Vamzdis – iš nerūdijančio plieno. Taikiklis gaminamas iš plieno ar plastiko.
Paviršius matinis, smulkiagrūdis, kad neliktų pirštų atspaudų.
Horhe nuleidimo mechanizmas yra viengubo/dvigubo veikimo. Turi spynos stabdį, kuris sulaiko spyną užpakalinėje padėtyje, kai iššaunamas paskutinis dėtuvės šovinys. Konstrukcijoje panaudotas laisvos spynos principas – vamzdis nesukabinamas su spyna, šovinio lizdą šūvio metu uždarą laiko iš inercijos tebestovinti spyna, kurią spaudžia grąžinimo spyruoklė.
Civilinės paskirties Horhe pistoletai turi vamzdžio kanale dalinę pertvarą, kuri mažina kulkos greitį ir neleidžia šaudyti kietomis, nesideformuojančiomis kulkomis.
Tarnybinių pistoletų (su raide S) vamzdžiuose kliūties nėra, jie gali naudoti padidinto galingumo šovinius su kitokio kietumo guminėmis kulkomis.
Modifikacijos
Prie variantų su plastikiniu rėmu (ir kai kurių – su metaliniu) gali būti tvirtinami taktiniai šviestuvėliai ar lazeriniai taikikliai.
Paprastasis burbulis
Paprastasis burbulis (Trollius europaeus) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos augalų rūšis, vientelis burbulių genties atstovas Lietuvoje.
thumb|left|210px|Paprastojo burbulio žiedas
Girvainiai
Girvainiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Laukuvos, piečiau. Pro kaimą teka Viksvė.
Paprastasis burbulis
Žydi gegužės – birželio mėn. Šiaurinėje Lietuvos dalyje gana dažnas, į pietus retėja, pietinėje dalyje labai retas. Auga šlapiose pievose, pelkių pakraščiuose, krūmynuose, pamiškėse, miško aikštelėse, drėgnuose, derlinguose dirvožemiuose.
Burbulis, kaip ir dauguma vėdryninių šeimos augalų, nuodingas. Dekoratyvinis. Tinka auginti parkuose, soduose, darželiuose, ypač gražiai atrodo tvenkinėlių pakrantėse.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 84 psl.
Jarmuko kultūra
Jarmuko kultūra arba Nahr al-Jarmuko kultūra – neolito ir ankstyvojo bronzos amžiaus archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1943 m. anglų ekspedicijos ir 1948–1952 m. M. Stekeliso tyrinėtą Šaar Bagolano (Jordano upės slėnis) gyvenvietę prie Jarmuko upės.
Arealas
Jarmuko kultūra 5600–5000 m. pr. m. e. buvo paplitusi dabartinėse Izraelio ir Jordanijos teritorijose.
Kultūra
Jarmuko kultūrai būdinga keramika, puošta įspaustu eglutės ornamentu, pjautuvai dantytais ašmenimis ir schematiškos akmeninės antropomorfinės figūrėlės. Žmonės gyveno pusiau žeminių tipo pastatuose. Vertėsi gyvulininkyste ir žemdirbyste, taip pat žvejyba ir medžiokle. Naudojo titnaginius kaplius, įtveriamus dalgius, strėlių antgalius, gremžtukus, akmenines girnas, akmeninius kirvius su nugludintais ašmenimis. Keramika grubi – molis su susmulkintų šiaudų ir smėlio priemaišomis, paviršius gludintas, puoštas eglutės ornamentu; būdingi plokščiadugniai puodai. Kultūra priskiriama ankstyviesiems žemdirbiams ir gyvulių augintojams.
Purpliai
miniatiūra|240px|left|Gatvė netoli vėjo malūno
Kaminskiai
Kaminskiai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 22 km į rytus nuo Kolno ir apie 75 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Dviračių sportas olimpinėse žaidynėse
thumb|Olimpinis plento dviračių logotipas thumb|[[Dviračių sportas 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. (Ramūnas Navardauskas).]] Dviračių sportas olimpinėse žaidynėse – viena iš seniausių olimpinės programos sporto šakų. Į olimpines žaidynes jis įtrauktas 1896 m.
Vincas Kapočius
Vincas Kapočius (g. 1949 m. balandžio 12 d. Antatilčiuose, Ukmergės rajonas) – Lietuvos ir Trakų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1964 m. baigė Žemaitkiemio aštuonmetę mokyklą ir išvyko mokytis į Kauno 22-ąją profesinę technikos mokyklą. Kartu mokėsi ir 1969 m. baigė 4-ąją vidurinę mokyklą. 1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius statybininkas.
1995–1996 m. Trakų miesto seniūnijos seniūnas. 1996–1997 m. Seimo nario Kęstučio Vaitukaičio padėjėjas. 1997–2008 m. Valstybės įmonės Registrų centro Vilniaus filialo Trakų ir Elektrėnų skyriaus vedėjas. 2008–2011 m. Trakų rajono savivaldybės meras.
1995–2015 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos narys.
Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Trakų rajono skyriaus narys, 2010 m. skyriaus pirmininkas.
Sutuoktinė Audronė, vaikai Saulius, Giedrė
Verano kapinės
Verano kapinės ( arba Campo Verano) – žinomos kapinės Romos miesto rytinėje dalyje. Jose palaidotos Vatikanui, Italijai ir pasauliui nusipelniusios asmenybės bei eiliniai miesto gyventojai.
Istorija
thumb|250px|Antkapiai Nuo seno žemės sklypas prie Via Tiburtina – antikinio kelio iš Tibūro miesto (dabar vad. Tivoli) į Romą – buvo naudojamas žmonėms laidoti. Šiuolaikinės Verano kapinės (tąkart už gynybinės miesto sienos – mūro) įkurtos Napoleono valdymo laikais, popiežiai Grigalius XVI ir Pijus IX jas išplėtė ir sutvarkė. Projekto autorius – architektas Giuseppe Valadier.
Į kapines patenkama per vartų tris arkas, tarp kurių ant aukštų piliorų rymo keturios skulptūros, vaizduojančios Apmastymą, Viltį, Labdarą ir Tylą. Laidojama dviejuose teritorijose: judėjiškoje ir katalikiškoje. Šalia kapinių stovi viena iš penkių miesto didžiųjų bazilikų – Šv. Lauryno bazilika už Romos mūro su šventojo Lauryno kapu.
Antrojo pasaulinio karo metais Verano kapinės nukentėjo per Sąjungininkų bombardavimą, vėliau buvo suremontuotos. Šiandien neretai jos lankomos kaip muziejus, kuriame sukauptos XIX–XX a. a. istorijos, meno ir kultūros vertybės.
Palaidotos asmenybės
Verano kapinėse paskutinę poilsio vietą rado: Romos katalikų kardinolai Luigi Capotosti, Filippo Camassei, Mario Luigi Ciappi, Franziskus Ehrle, Paolo Giobbe, William Theodore Heard, Vincenzo Lapuma, Camillo Laurenti, Lorenzo Lauri, Paolo Marella, François Xavier Nguyên Van Thuân, Pietro Palazzini, Pietro Pavan, Carlo Perosi, Paul-Pierre Philippe, Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte, Raffaele Scapinelli Di Leguigno, Domenico Serafini, Augusto Silj, Giovanni Tacci Porcelli, Scipione Tecchi, Giulio Tonti; rašytojas Vittorio Gassman: kino režisierius Sergio Leone, kino aktorius Marcello Mastroianni ir kt.
Lietuvių kapai
Kapinėse įrengta Popiežiškos šv. Kazimiero lietuvių kolegijos koplyčia, kurioje amžinam poilsiui atgulė žinomi lietuvių katalikiškos ir pasaulietinės visuomenės veikėjai:
Šv. Petro bazilikos kanauninkų ir geradarių mauzoliejuje palaidoti:
Marijonų vienuolijos kape ilsisi:
Jėzuitų vienuolijos kape palaidoti:
Saleziečių kapavietėje:
Kiti:
Teistinė evoliucija
Teistinė evoliucija, rečiau vadinama evoliuciniu kreacionizmu nėra teorija moksline prasmė, o specifinis požiūris į tai, kaip evoliucinė biologija dera su tam tikrais religiniais įsitikinimais. Tai yra bendra nuomonė, kad dalis arba visas klasikinis religinis mokymas apie Dievą ir pasaulio sutvėrimą yra suderinamas su dalimis ar visais dabartiniais biologinės evoliucijos teorijos teiginiais.
Su šia nuomone sutinka (ar bent jau jos neatmeta) visos pagrindinės krikščionių bažnyčios, įskaitant Katalikų bažnyčią ir daugelį protestantų bendruomenių, taip pat dalis judaizmo atšakų.
Tombakas
thumb|right|250px|[[Ąsotis iš tombako. Gamintas Osmanų imperijoje, 1870 m.]]
Tombakas – vario (84 – 90 %) ir cinko (10 – 16 %) lydinys. Pridedant arseno gaunamas baltasis tombakas.
Giedrius Simonavičius
Biografija
2000 m. baigė Ukmergės Antano Smetonos vidurinę mokyklą. 2004 m. baigė Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą.
2002 m. dirbo „Respublikoje“. 2002–2007 m. LNK žinių verslo rubrikos žurnalistas. 2007–2011 m. LTV žinių ir verslo rubrikos vedėjas bei žurnalistas. Taip pat vedė apžvalginę laidą “Savaitė”. 2011–2012 m. Lietuvos banko Ryšių su visuomene skyriaus viršininkas. 2012–2018 m. Lietuvos banko Komunikacijos departamento direktorius.
Tombakas
Antrojo pasaulinio karo metais Kanada iš tombako kaldino vadinamuosius „nikelius“ – 5 centų monetas. Rusijoje iš tombako kaldina medalius. Pvz., 1980 m. Olimpinių žaidynių bronzos medaliai iš tikrųjų buvo tombako medaliai.
Tombakas gerai susivirina su plienu sudarydamas bimetalinį darinį. Toks sluoksniuotis iš minkšto plieno, padengto tombaku, naudojamas šovinių tūtelių ir kulkų apvalkalų gamyboje (TSRS, Rusija). Tombakiniai šoviniai Tarybų Sąjungoje pradėti gaminti XX a. 4-tą dešimtmetį.
Žodis tombakas kilęs iš malajų žodžio tĕmbaga 'varis'.
Nuorodos
Messing
Kuresarės gimnazija
Kuresarės gimnazija  – mokykla Kuresarėje (Estija), gimnazija.
Istorija
1976 m. įleistas atminimo akmuo, pradėta statyba.
1978 m. birželio 21 d. įkurta 2-oji vidurinė mokykla.
1980 m. liepos 28 d. – mokykla buvo pavadinta Aleksander Mui vardo antrąja vidurine mokykla.
1994 m. kovo 7 d. – Kuresarės gimnazija
Graftonas
Graftonas – miestelis JAV Viskonsino valstijos pietryčiuose. Vidutinės namų ūkio pajamos per metus sudaro 53918 JAV dolerių.
Graftone 1918–1935 m. veikė Paramount Records kino kompanijos studija ir miestelyje buvo kuriami filmai.
Barbadoso ekonomika
thumb|[[Barbadoso nacionalinis bankas]] Barbadoso ekonomika pradėta formuoti nuo 1966 m. nepriklausomybės paskelbimo, yra priklausoma nuo cukranendrių auginimo ir cukraus produkcijos. Didelę dalį šalies pajamų taip pat sudaro turizmas ir ofšorinės paslaugos. XX amžiaus 10-as dešimtmečio pradžioje Barbadoso ekonomika patyrė recesiją, po trejų metų pastovaus pajamų mažėjimo šalyje. Šalis pradėjo atsigauti tik 1993 m. Nuo tada šalies ekonominiai rodikliai kasmet paauga vidutiniškai 3 - 5 %. Trys pagrindinės Barbadoso ekonominės varomosios jėgos yra turizmas, tarptautinis verslo sektorius ir tiesioginės užsienio investicijos. Šie sektoriai leidžia Barbadosui veikti kaip ekonomikos ir tarptautinio verslo centru.
Tarptautinis kapitalas
Barbadosas yra pasirašęs keletą dvišalių mokesčių sutarčių, daugiausia skirtų panaikinti dvigubą apmokestinimą bendrovėms keliančioms šalies ekonomiką.. Kadangi Barbadosas yra laikomas pakankamai brangia vieta plėtoti verslui, sutartys iš esmės yra priemonė suteikti šiek tiek galimybių sutaupyti pinigų tarptautinėms įmonėms veikiančioms Barbadose. Šalys pasirašusios tokias sutartis su Barbadosu yra: Botsvana, Jungtinė Karalystė, Jungtinės Amerikos Valstijos, Kanada, Kinija, Kuba, Malta, Mauricijus, Meksika, Norvegija, Suomija, Švedija, Šveicarija, Venesuela, Karibų sandrauga.
Žemės ūkis
16 000 hektarų arba 37,2 % visos šalies ploto yra panaudojama agrikultūrai. Beveik visa žemės ūkiui skirta žemė panaudojama cukranendrių auginimui. 1999 m. šalyje užauginta 500 000 tonų šios kultūros augmenijos. 2001 m. cukraus eksportas siekė 22 milijonus JAV dolerių ir 8,4 % viso šalies eksporto. Pagrindinės auginamos maisto kultūros yra batatai, kukurūzai, maniokai ir įvairių rūšių pupelės. Mažas kritulių kiekis ir drėkinimo sistemų trūkumas trukdo šalyje plėtoti žemės ūkį, nors kai kurios daržovių kultūros yra sėkmingai panaudojamos komerciniai veiklai. Šalyje taip pat auginama medvilnė, bet dėl technikos trūkumo ši sritis Barbadose neišplėtota.
Gyvulininkystė
Gyvulininkystė šalyje neužima didelio vaidmens. Labiausiai tai lėmė tinkamų ganyklų trūkumas ir per brangus importinis pašaras. Dėl to Barbadoso importuoja didelius kiekius mėsos ir pieno produktų. Dauguma saloje esančių gyvulių priklauso privatiems ūkiams. 1999 m. Barbadose užauginta 9000 tonų mėsos ir 1000 tonų vištų kiaušinių.
Žvejyba
Žvejybos sektoriuje dirba apie 2000 darbuotojų ir apie 500 motorizuotų laivų. 2000 m. saloje eksploatuota 3100 tonų žuvies ir jūros gėrybių. Pagrindinės gaudomos žuvys yra tunas, mahi-mahi, žuvys skraiduolės, otai ir durklažuvės. 1983 m. Oistinse atidarytas žuvininkystės terminalo kompleksas.
Miškininkystė
Tik mažiau negu 20 ha pradinių miškų išliko saloje, per 300 metų trukusį cukranendrių kultivaciją. Šiuo metu šalyje išviso yra apie 5000 ha miškų ploto ir tai sudaro 12 % visos salos paviršiaus. 2000 m. Barbadosas importavo medienos ir miško produktų 35300000 JAV dolerių.
Solid Snake
{| border=1 align=right cellpadding=4 cellspacing=0 width=250 style="margin: 0 0 1em 1em; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;" 250px|Solid Snake
Solid Snake (Old Snake) – pagrindinis kompiuterinių žaidimų serijų Metal Gear, Metal Gear Solid ir Metal Gear Acid veikėjas, kuris debiutavo 1987 m. Metal Gear žaidime.
Žaidimuose Solid Snake dažniausiai vaizduojamas slaptuoju agentu arba samdiniu, kuriam tenka vykdyti sunkias užduotys, žudyti žmones, naikinti įvairius ir pavojingus žmonijai prietaisus. Beveik visada jo pagrindinė užduotis yra sunaikinti atominį ginklą Metal Gear.
Snake dažnai dirba vienas, nes, įgudęs puikius fizinius sugebėjimus, jis visad pasiruošęs kovoti. Šis asmuo gerai moka naudotis įvairiais šaunamaisiais ginklais ir įmantriais prietaisais. Savo inventoriuje jis turi cigaretes ir radiją, per kurią gauna užduočių nurodymus.
Metal Gear serija
Metal Gear žaidime Solid Snake yra elitinis FOXHOUND agentas, jo užduotis surasti dingusį operatyvininką Gray Fox ir sunaikinti atominį ginklą Metal Gear. Savo užduoties metu Snake susiranda naujus sąjungininkus, sunaikina Metal Gear ir nugali galingus priešus.
thumb|left|Metal Gear
Vėliau Snake's Revenge žaidime Solid Snake jau leitenantas, kuris turi sunaikinti naują Metal Gear atominio ginklo versiją. Jis atvyksta į slaptą bazę ir įvykdo savo užduotį.
Metal Gear 2: Solid Snake dalyje agentas Snake atvyksta į Zanzibaro žemes, kad sunaikintų Metal Gear D ir išgelbėtų mokslininką Kio Marv. Radęs negyvą Kio, jis nugali teroristus Gray Fox, Pettrovich Madnar ir vadą Big Boss. Tada Solid Snake pilnai sunaikina Metal Gear D, atsisako agento darbo ir išvyksta gyventi į Aliaską…
Metal Gear Solid serija
Metal Gear Solid žaidime Solid Snake yra paprastas samdinys. Senas draugas pulkininkas Roy Campbell paprašo Snake įvykdyti vieną užduotį jam, sunaikinti naują Metal Gear REX ginklą. Solid Snake sutinka su Campbell prašymu ir keliauja į teroristų karinę bazę „Shadow Moses“ sunaikinti pavojingą ginklą. Patekęs į bazę, Solid Snake susitinka su slapta agente Meryl Silverburgh ir mokslininku Hal „Otacon“ Emmerich. Su jais jis nugali savo priešus ir sunaikina Metal Gear REX.
thumb|200px|right|Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots
Žaidime Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty Solid Snake vėl tampa agentu, jis su savo draugu Otacon sužino, kad sukurtas naujas atominis ginklas Metal Gear RAY. Atvykęs sunaikinti RAY, jis susitinka su senais savo priešais ir įsigyja naujų… Radęs ginklą, Snake su kitu agentu Raiden kaunasi su pagrindiniais teroristais ir nuskrenda užšokęs ant RAY stogo nežinoma kryptimi, tačiau lieka gyvas.
Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots dalyje senas agentas Snake vėl naikina naujus Metal Gear. Jis susitinka savo draugais Raiden ir Meryl Silverburgh. Taip pat sužino, kad jo senas priešas Big Boss išgyveno.
Metal Gear Acid serija
Metal Gear Acid žaidime Old Snake sužino apie naują atominį ginklą Metal Gear KODOQUE atsiradimą. Jam vėl tenka naikinti priešus, susirasti naujų draugų ir sustabdyti Metal Gear.
Vėliau Metal Gear Acid 2 dalyje Old Snake, praradęs atmintį, priverstas įsibrauti į „SaintLogic“ bazę ir rasti joje svarbius brėžinius. Bazėje jis sužino apie save, suranda renovuotą Metal Gear KODOQUE ir naują Metal Gear Chaioth Ha Qadesh.
thumb|120px|right|Super Smash Bros. Brawl žaidime
Kiti žaidimai
Solid Snake galima pamatyti įvairiuose veiksmo žaidimuose:
Konopkų Bialistokas
Konopkų Bialistokas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grabovo valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į rytus nuo Kolno ir apie 79 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Siku
thumb|240px|Įvairių dydžių siku Siku arba samponija (zampoña) – tradicinė Andų pano fleita. Tai vienas pagrindinių Andų liaudies muzikos instrumentų. Sudaryta iš įvairaus ilgio bambukinių vamzdelių. Vamdzelių skaičius gali siekti 13, o ilgis net iki 120 cm. Išskiriamos 2 instrumento dalys: ira ir arka.
Yra didelė siku įvairovė, besiskiriančiu dydžiu, vamzdeliu skaičiumi. Būdingiausia siku yra Malta, ilgiausia – Toyo, mažiausia – Chulli.
Kopūstai
Kopūstais vadinama:
Devil May Cry (animė)
Devil May Cry  – 2007 m. išleistas veiksmo animė, sukurtas pagal tokio pat pavadinimo kompiuterinį žaidimą.
Dantė
Įgarsino Toshiyuki Morikawa
Pagrindinis animė veikėjas, pusiau demonas, pusiau žmogus, vienas Spardos sūnų. Veikia kaip samdinys, vykdantis užsakymus, kurie susiję su antgamtinėmis jėgomis. Jis dievina picą ir braškinius ledus, dažniausiai yra įsiskolinęs.
Triš
Įgarsino Atsuko Tanaka
Munduso sukurta demonė, tapusi Dantės partnere po Munduso įveikimo. Vėliau nutarusi dirbti viena.
Panelė
Įgarsino Fumiko Orikasa
Žmogaus prigimties demonų žudikė, turinti dvasininkės, kurios krauju Sparda pažymėjo vartus tarp žmonių ir demonų pasaulių.
Pati Lovel
Įgarsino Misato Fukuen
Mergaitė, laikinai gyvenusi pas Dantę.
Morisonas
Įgarsino Akio Otsuka
Dantės darbdavys, dažnai aplankantis Dantės ofisą.
Sidas
Įgarsino Nachi Nozawa
Pirmąkart pasirodęs pirmajame epizode kaip silpnas demonas, filmo eigoje tapęs pagrindiniu antagonistu. Jo galutinis tikslas – įgyti Abigailo, demono, kuris kartą kovėsi prieš Mundusą ir sunaikino žmonių ir demonų pasaulius, galių.
Nebraska
Istorija
1541 m. ispanas Francisco Vasquez de Coronado ištyrinėjo vietoves. Prancūzai regioną kontroliavo 1700–1763 m. laikotarpyje, po to jis buvo perleistas Ispanijai. 1803 m. Nebraska tapo JAV teritorija po Luizianos pirkimo sutarties pasirašymo. Tarp 1804–1806 m. M. Lewis ir W. Clark ištyrė dalį Nebraskos ir 1823 m. įkūrė Belevuės gyvenvietę. 1867 m. kovo 1 d. valstija buvo įtraukta į JAV sudėtį.
Geografija
Nebraskos klimatas kontinentinis. Rytuose kritulių daugiau nei vakaruose. Valstijoje vyrauja lygumos. Per valstiją teka Misūrio, taip pat sekli Plato upė, kurią suformuoja Šiaurės ir Pietų Plato upės. Pagal gyventojų skaičių valstija yra 43-a iš 50-ies. Nemažai teritorijų priklauso Nacionalinei parkų tarnybai. Vienas jų – Agato fosilijų klodai.
Ekonomika
Žemės ūkis yra pagrindinė Nebraskos ekonomikos šaka. Pagrindiniai žemės ūkio produktai yra galvijai, kiaulės, kukurūzai, sojos pupelės, kviečiai. Kviečiai auginami pietvakarių plynaukštėje, o cukriniai runkeliai auginami netoli Plato upės. Nebraskos universitetas remia žemės ūkio bandymų stotis šalyje. Nebraskoje aktyviai sodinami miškai.
Didžiausia Nebraskos pramonės šaka yra žemės ūkio produktų apdirbimas. Taip pat svarbi elektrinių įrengimų gamyba, naftos pramonė. Omaha ir Linkolnas yra draudimo bendrovių ir telekomunikacijų centrai.
Didžiausi miestai
2010 m. duomenys
Samulki Malė
Samulki Malė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Vyškų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Vyškų, apie 18 km į šiaurės vakarus nuo Bielsko ir apie 26 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Austrijos vyrų futbolo rinktinė
Austrijos vyrų futbolo rinktinė – Austrijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kontroliuojama Austrijos futbolo asociacijos. Rinktinė rungtyniauja nuo 1902 m. ir XX a. pirmojoje pusėje buvo viena stipriausių pasaulio rinktinių. 1954 m. pasaulio čempionate užėmė prizinę 3 vietą. Iš viso Austrijos rinktinė dalyvavo 7 pasaulio čempionatuose. 2008 m. Europos čempionate austrai dalyvavo kaip vieni iš čempionato šeimininkų, tačiau po I etapo iškrito. Austrijos rinktinės sąskaitoje taip pat ir 1936 m. vasaros olimpinių žaidynių sidabro medalis.
Right Place Right Time
Right Place Right Time – trečias studijinis britų atlikėjo Olly Murs albumas, išleistas 2012 m. lapkričio 26 d. Pirmasis albumo singlas „Troublemaker“, įrašytas kartu su amerikiečių reperiu Flo Rida, pasiekė pirmąją vietą „UK Singles Chart“ reitinge ir ten išbuvo dvi savaites, tapdamas sėkmingiausiu atlikėjo singlu.
Esther Barsel
Esther Barsel (1924 m. spalio 17 d. Raguvoje, Panevėžio apskrityje – 2008 m. spalio 6 d. Johanesburge, Pietų Afrikos Respublikoje) –  Pietų Afrikos Respublikos politikė, kovotoja prieš  aparteidą ir už rasinę lygybę, ir ilgametė  Pietų Afrikos Respublikos komunistų partijos narė.
1926 m. jos tėvas Joseph Levin išvyko iš Lietuvos į Pietų Afrikos Respubliką. 1927 m. Esther Barsel pas jį atvyko su motina Sonia Garenblumaite.
1964 m. rugpjūčio 26 d. jinai ir jos vyras Hymie Barsel buvo valdžios areštuoti kartu su advokatu Bram Fischer ir dvylika kitų Pietų Afrikos Respublikos komunistų partijos vadų. Visi apkaltinti ketinimu įsteigti proletariato diktatūrą. Esther buvo ryšininkė tarp uždraustų išlaisvinimo judėjimų ir viešai veikiančiųjų. Ją nuteisė trejus metus sunkaus darbo. Ji kalėjo Barberton kalėjime. Šalia kalėjo būsimas Pietų Afrikos Respublikos prezidentas Nelson Mandela.
Išėjus iš kalėjimo, ji maždaug dvidešimt metų buvo valdžios „suvaržyta“ (anglų kalba – banned). Suvaržyti žmonės turėjo nuolatos prisistatyti policijai. Jiems būdavo uždrausta lankytis įvairiose viešose vietose ir mokyklose. Su jais bendrauti galėdavo tik po vienas žmogus iš karto.
Esther Barsel buvo Pietų Afrikos Respublikos komunistų partijos vadovo Chris Hani asmeninė sekretorė nuo jo sugrįžimo iš tremties 1990 m. iki pat žūties 1993 m. balandžio 10 d.