cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smailialapis karklas
Tai 3–10 m aukščio krūmas. Šakelės plonos, liaunos, rausvai ar violetiškai rudos, plikos. Lapai 6–15 cm ilgio, 0,7–1,2 cm pločio, lancetiški arba linijiškai lancetiški. Lapo pakraštys pjūkliškai arba liaukiškai dantytas, viršūnė smaili ir ilga. Prielapiai lancetiški. Žydi kovo–balandžio mėnesiais.
Smailialapis karklas vietomis sodintas smiltynuose, krantuose. Vienas ankstyviausių medingųjų augalų.
Jekeras
Jekeras arba Žeras  – upė Belgijoje ir Nyderlanduose; Maso kairysis intakas. Prasideda Belgijoje, netoli Žero miestelio. Teka į šiaurės rytus Lježo ir Limburgo provincijomis. Įteka į Masą Mastrichte (Nyderlandai).
Ties Kanu jungiasi su Alberto kanalu. Miestai prie Jekero: Varemas, Tongerenas, Kanas (Belgija), Mastrichtas (Nyderlandai).
Upės pavadinimas kilo iš gališko žodžio Yakara ir reiškia „švarus vanduo“.
Andžejus Jeronimas Zamoiskis
Andžejus Jeronimas Zamoiskis (1716 m. vasario 12 d., Bežunis – 1792 m. vasario 18 d., Zamostė) – ATR stambus valstybinis veikėjas, Inovroclavo vaivada (1757–1764), Karūnos Tribunolo maršalka (1761), Karūnos didysis kancleris (1764–1767), Haličo, Liubelsko, Brodnicos ir Rostoko seniūnas.
Biografija
thumb|left|160px|Andžejaus Jeronimo Zamoiskio žmona Konstancija Čartoriskaitė Lenkijos magnatų Zamoiskių giminės atstovas, herbo „Jelita“ savininkas. Karūnos didžiojo medžioklio ir Smolensko vaivados Mykolo Zdislavo Zamoiskio (apie 1679–1735) antrasis sūnus nuo pirmos santuokos su Ana Dzialinskaite (n. 1719).
1757 m. įstojo į senatą; pirma laikėsi rūmų partijos, bet po to perėjo į taip vadinamą „Familija“, arba Čartoriskių pusę. Netrukus po Stanislovo Augusto Poniatovskio išrinkimo karaliumi Zamoiskis gavo Karūnos didžiojo kanclerio pareigybę, bet po Radomo konfederacijos susikūrimo 1767 metais, nenorėjo dalyvauti jos veikloje, atsisakė pareigybės ir bandė įkalbėti, tačiau nesėkmingai, savo kolegas-ministrus.
Pasitraukęs iš visuomeninės veiklos, jis užsiėmė žemės ūkiu.
Seimas 1776 metais įpareigojo Zamoiskį sudaryti Lenkijos įstatymų kodeksą. Darbas buvo atliekamas padedant Lietuvos pakancleriui Chreptavičiui, Plocko vyskupui Šembekui, juristams Grocholskiui, Vengžeckiui ir Juozui Vibickiui ir baigtas 1778 metų seimui, kuriame, deja, nebuvo įtraukta, nes karalius ir pats Zamoiskis nustatė, kad būtina iš pradžių paruošti bajorų protus numatytoms reformoms.
Nuo to laiko Zamoiskis atsidėjo asmeniniam gyvenimui. Po antrojo ATR padalijimo jo dvarai atsidūrė Austrijos imperijos valdose; Austrijos vadovybė skyrė jam grafo titulą. Bet Zamoiskis ir toliau buvo Lenkijos patriotu ir Ketverių metų seimo veiklos metu paaukojo Lenkijos kariniams tikslams 200 000 auksinų. Jo name kaip jo vaikų mokytojas gyveno žymus tos epochos publicistas Stanislovas Stašicius, kurį kiti laikė nesantuokiniu Zamoiskio sūnumi. Zamoiskio kodekso projektas išspausdintas 1778 m. Varšuvoje pavadinimu «Zbiór praw sądowych na mocy konstytucyi».
Šeima
1768 metais vadė kunigaikštytę Konstanciją Čartoriskaitę (1742–1792), Karūnos didžiojo medžioklio, kunigaikščio Stanislovo Kostkos Čartoriskio (m. 1766) ir Anos Rybinskos (m. 1778) dukterį. Vaikai:
Mikalavas (Ašmena)
Mikalavas  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Alšėnų kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į pietus nuo Alšėnų, prie Klevos upės.
= Galerija =
Mažalapė saulašarė
Mažalapė saulašarė (Drosera intermedia) – saulašarinių (Droseraceae) šeimos, saulašarių genties vabzdžiaėdis augalas. Tai išnykstanti rūšis, įrašyta į Latvijos, Estijos, Lenkijos, Baltarusijos bei Lietuvos raudonąsias knygas.
Paplitimas ir augavietės
thumb|left|200px|Lapas Natūraliai paplitusi Vakarų, Šiaurės ir Vidurio Europoje, rytinė Šiaurės Amerikos dalis. Lietuvoje labai retas augalas. Anksčiau rastas Alytaus, Šilutės ir Zarasų rajonuose. Paskutinių metų duomenimis, auga Akmenės ir Telšių rajonuose. Literatūroje nurodoma radimvietė Žuvinto biosferos rezervate.
Auga neturtingame maisto medžiagomis substrate, tarpinio tipo pelkėse ir jų fragmentuose aukštapelkėse, ežerų ir upių pakraščiuose. Mėgsta šviesą, todėl randamas tik atvirose vietose. Auga Rhynchosporion albae sąjungos bendrijose. Populiacijos negausios.
Biologija
thumb|left|180px|Žiedas Tai daugiametis, vabzdžiaėdis, 5-10 cm aukščio augalas. Lapai iki 10 cm ilgio, susitelkę prie žemės, sudaro skrotelę. Lapalakščiai žali, irklo ar mentelės formos, 1,5 cm ilgio, jų viršutinė pusė padengta liaukiniais plaukeliais. Žiedynas – paprastoji kekė su 3-8 žiedais. Žiedai maži, 6 mm pločio, su penkiais kuokeliais. Vainiklapiai penki, 4-5 mm ilgio, baltos ar šviesiai rožinės spalvos. Taurėlapiai penki, 3-4 mm ilgio.
Žydi liepos- rugpjūčio mėnesiais. Dauginasi sėklomis arba vegetatyviai dalijantis šakniastiebiui. Sėklos iki 1 mm ilgio, raudonai rudos spalvos. Jas platina vanduo. Vaisius – dėžutė.
Augalas azotinių medžiagų gauna iš įvairių vabzdžių, kuriuos suvirškina. Ant lapo nutūpęs smulkus vabzdys sudirgina liaukingus plaukelius, kurie užsilenkia ir apgaubia vabzdį. Po to liaukutės išskiria į pepsiną panašų fermentą, kuris per vieną ar kelias dienas suvirškina vabzdį.
Romas Jankauskas (1962)
Romas Jankauskas (g. 1962 m. kovo 7 d. Kaune) – Lietuvos televizijos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1980 m. aukso medaliu baigė Kauno 36-ąją vidurinę mokyklą. 1980–1983 m. studijavo žurnalistiką Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, 1983–1985 m. tęsė žurnalistikos studijas Maskvos M. Lomonosovo universitete, kurį baigė įgydamas televizijos žurnalisto specialybę. Stažavo JAV, Danijoje, Didžiojoje Britanijoje.
1985–1989 m. Lietuvos televizijos Vyriausiosios informacijos redakcijos jaunesnysis redaktorius, redaktorius, skyriaus vedėjas, vyr. redaktoriaus pavaduotojas, nuo 1989 m. – vyr. redaktorius. 1990 m. šią redakciją reorganizavus į Lietuvos televizijos Naujienų direkciją – jos direktorius. 1992–1993 m. Lietuvos radijo ir televizijos Mokymo centro direktorius. 1993–1997 m. – Lietuvos TV programų direktorius, 1997-1999 m. Programų įsigijimo ir platinimo skyriaus vadovas. 1999–2001 m. LRT Televizijos direktorius.
2002–2004 m. Aplinkos ministerijos ministro patarėjas, 2004–2012 m. Aplinkos ministerijos Visuomenės informavimo ir viešųjų ryšių departamento direktorius.
2005 m. pasaulinės parodos „EXPO 2005 Aichi“, Japonija, 2008 m. – „EXPO Zaragoza 2008“, Saragosa, Ispanija, 2010 m. – „EXPO 2010 Shanghai“, Šanchajus, Kinija Lietuvos paviljono generalinis komisaras.
Dalyvavo Europos transliatorių sąjungos (EBU) TV komiteto veikloje, atstovavo Lietuvai Europos dokumentikos tinkle (EDN), koordinavo LRT dalyvavimą Europos Regioninių televizijų asociacijos CIRCOM Regional veikloje, įvairiuose Baltijos žiniasklaidos centro (BMC), „TVE International“ ir kituose tarptautinių organizacijų projektuose.
KF Dukagjini
Istorija
Klubas įkurtas 1958 m. Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies čemionatuose.
Turdvaris
Turdvaris – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Panemunėlio kaimo.
Istorija
Kaime buvo Neniškių dvaras, šiuo metu yra išlikusi tik dvaro ledainė.
Izeras (Belgija)
Izeras  – upė Prancūzijoje ir Belgijoje. Prasideda Šiaurės departamente, ties Bjuišero gyvenviete. Teka į šiaurės rytus per Prancūziją, vėliau – Belgijos Vakarų Flandrijos provincija. Žemupyje pasuka į šiaurės vakarus. Įteka į Šiaurės jūrą ties Njivportu.
Didžiausi intakai: Pen Bekė, Eibekė, Svynbekė.
Upės potvynis vyksta sausio-vasario mėnesiais. Vasarą nusenka. Miestai prie Izero: Bolezelis, Eskelbekas, Bambekas, Hutkerkas (Prancūzija), Diksmiuidė, Njivportas (Belgija).
Pirmojo pasaulinio karo metais (1914 m. spalį) prie upės žemupio vyko Izero mūšis.
Nimrodas
thumb|220px|Nimrodas (autorius [[David Scott, 1832 m.)]]
Nimrodas  – Senojo Testamento personažas, minimas Pradžios knygos 10 skyriuje. Nimrodas taip pat paminėtas Michėjo knygos 5,6 (Asirija įvardijama Nimrodo žeme) bei 1 Metraščių knygos 1,10.
Nurodoma, esą Nimrodo tėvas buvęs Kušas; Nimrodas buvęs pirmasis galiūnas žemėje, galingas medžiotojas, jo karalystės pradžia buvę miestai Šinaro krašte – Babilonas, Erechas ir Akadas; iš Šinaro krašto Nimrodas išvykęs į Asiriją ir pastatydinęs Ninevę, Rehobot-Irą, Kalahą, taip pat Reseną, esą buvusį tarp Ninevės ir Kalaho.
Kaip teigiama, iš konteksto galima suprasti, kad Nimrodas simbolizuoja babiloniečių tautą. Nimrodas figūruoja ir islamiškojoje tradicijoje. Jo vardu pavadinti Mesopotamijos miestų – Kalacho (Nimrud) ir Borsipos (Birs Nimrud) – griuvėsiai.
Vatikano helipadas
Aikštelė yra vakarinėje Vatikano sodų dalyje.
Helipadas pastatytas 1976 m. Pauliaus VI valdymo metu. Tai buvo padaryta siekiant greitesnių popiežiaus kelionių į vilą Castel Gandolfo mieste bei mažinant nepatogumus viešajam transportui.
1978 m. popiežius Jonas Paulius II šalia aikštelės pastatė bronzinę Čenstakavos Dievo Motinos statulą.
Popiežiaus kelionėms iš šios aikštelės naudojamas AgustaWestland AW139 sraigtasparnis, priklausantis Italijos karinėms oro pajėgoms.
Tyresö FF (moterys)
Tyresö FF (moterų komanda) – Švedijos futbolo klubas iš Stokholmo grafystės, Tiuresio savivaldybės. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1971 m., kai buvo suburta moterų ekipa. Nuo 1993 m. žaidė Damallsvenskan. 1996 m. liko vienuoliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
1999 m. vienam sezonui grįžo į elito divizioną, bet jame nesugebėjo įsitvirtinti. Iškrito į antrą, o netrukus į trečią pakiopą.
2006 m. rungtyniavo ketvirtoje pakopoje ir tapo nugalėtojomis. Prasidėjo spartus kilimas: pateko į trečią pakopą, o vėliau ir į antrą.
Nuo 2010 m. rungtyniavo Damallsvenskan, o 2012 m. tapo Švedijos čempionėmis. Tai vienintelis titulas šio klubo istorijoje.
2014 m. UEFA moterų čempionų lygos žaidė finale, bet pralaimėjo. Tų pačių metų (2014 m.) vasarą komanda buvo išformuota.
Nuo 2017 m. rungtyniavo trečios pakopos pirmenybėse (Division 1).
Apranga
right|thumb|250px|Tyresö FF, 2013 m. spalis
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 5 d.
Žemasis karklas
Natūraliai paplitęs Šiaurės, Vidurio ir Rytų Europoje, Sibire, Rusijos Tolimuosiuose Rytuose.
Tai 0,3–1,5 m aukščio krūmas. Jaunos šakelės blizgančios, plikos. Lapai iki 8 cm ilgio, 4–5 cm pločio. Jauni lapai plaukuoti, vėliau pliki (bent iš vienos pusės), blizgantys, tamsiai žali, apatinė pusė melsvai arba šviesiai žalia, pakraštys karbuotas. Prielapiai pusiau dideli, inkstiški, danteliai stambūs, liaukiniai. Ūglių viršūnės apšepusios baltais plaukeliais. Žydi balandį. Žirginiai ploni, cilindriški.
Lietuvoje žemasis karklas apyretis, auga drėgnose ir šlapiose pievose, pelkių pakraščiuose, krūmynuose.
Turgaičiai
Turgaičiai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Senųjų Trakų, 1 km į pietvakarius nuo Ladygų. Prie kaimo telkšo Turgaičių ežeras.
Ščepanavičiai
Ščepanavičiai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Graužiškių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Graužiškių, prie kelio į Daržus. Rytuose plyti durpynas.
Minsko geležinkelio stotis
Minsko keleivinė geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis vidurio Baltarusijoje, centrinėje Minsko dalyje. Pagrindinė miesto stotis. Traukiniai vyksta į Baltarusijos sričių centrus (Brestas, Gardinas, Gomelis, Mogiliavas, Vitebskas), Maskvą ir kt.
Istorija
thumb|left|Minsko stotis [[1981 m.]]
Stotis atidaryta 1873 m. sausį prie Liepojos–Romnų geležinkelio. Pastatas ir keleivių paviljonai buvo mediniai, šalia buvo administracijos pastatas ir poliklinika. 1890–1893 m. pastatytas akmeninis pastatas, nutiestas arklių tramvajus. XX a. 4-ajame dešimtmetyje pastatas rekonstruotas, o 1991 m. nugriautas. Jo vietoje 2000 m. atidaryti dabartiniai stoties rūmai, talpinantys 7000 keleivių.
1963 m. pradėtas elektrinių traukinių eismas.
Kepler-1169 b
Kepler-1169 b (dar žymima KOI-2273 b, KOI-2273.01, KIC 9717943 b, Gaia DR2 2080098840942920704 b ) – egzoplaneta, skriejanti apie F spektrinės klasės žvaigždę Kepler-1169, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 1704,6 šviesmečio (522,6 parseko).
Kepler-1169 b yra uolėta Žemės tipo planeta. Jos masė siekia 0,779 Žemės masės, o spindulys – 0,94 Žemės spindulio. Apie Kepler-1169 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~6,11 paros. Tai reiškia, jog Kepler-1169 b skrieja per arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.
Kepler-1169 b atrasta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Tai vienintelė Kepler-1169 sistemoje aptikta planeta (2020 m. duomenimis).
Le Loklis
Le Loklis – miestas ir komuna Šveicarijoje, Nešatelio kantone vakarinėje šalies dalyje, pasienyje šalia Prancūzijos. Miestas įsikūręs Juros kalnuose, 945 m aukštyje. Kalnų tarpeklis Col des Roches skiria abi šalis. 2018 m. miestas turėjo 10,2 tūkst. gyventojų. miniatiūra|250px|left|Miesto rotušė
Le Loklis garsėja čia gaminamais pasaulyje žinomų laikrodžių modeliais: Tissot, Ulysse Nardin, Zenith ir kt.
Istorija
Le Loklis kaip dou Locle pirmą kartą paminėtas 1332 m.
Nuo 2009 m. miestas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą kaip istorinis Šveicarijos laikrodžių gamybos centras (kartu su Šo de Fonu). Miesto laikrodžių istorija, siekianti XVII a., yra užrašyta viename žinomiausių pasaulio horologijos (laiko skaičiavimo) muziejų, kuris veikia Le Loklyje, Château des Monts pilyje.
Nuo seno miesto architektūra buvo kuriama taip, kad atitiktų laikrodžių pramonės poreikius, todėl formavosi tvarkingas gatvių išdėstymas su patogiai pastatytais meistrų namais ir laikrodžių dirbtuvėmis. Dėl šios priežasties Le Loklis dar neoficialiai vadinamas „Tikslumo miestu“. Karlas Marksas savo „Kapitale“ apibūdino La Chaux-de-Fonds kaip „didžiulį gamyklinį miestą“, pateikė darbo pasidalijimo Juros laikrodžių gamybos pramonėje analizę.
Gyventojai
Le Loklis yra trečias mažiausias Šveicarijos miestas (miestu šalyje laikoma gyvenvietė, turinti daugiau kaip 10 tūkst. gyventojų). 2000 m. duomenimis, 34% Le Loklio gyventojų buvo Romos katalikai, 30% priklausė reformatų bažnyčiai, 6,4% - kitoms krikščioniškoms bendruomenėms, apie 22% nebuvo religinių bendruomenių nariai. 2008 m. buvo 26% užsieniečių. 88% gyventojų – prancūzakalbiai.
Gyventojų skaičiaus pokyčiai:
Pasaulio šaudymo iš lanko federacija
Pasaulio šaudymo iš lanko federacija – pagrindinė pasaulio šaudymą iš lanko prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus ir atstovauja lankininkystės interesus olimpinėse žaidynėse. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Lozanoje, Šveicarijoje.
Istorija
1892 m. Lvove, Antrojoje Lenkijos Respublikoje (dabartinėje Ukrainoje) atstovai iš Prancūzijos, Čekoslovakijos, Švedijos, Lenkijos, JAV, Vengrijos ir Italijos įkūrė pasaulio šaudymo iš lanko federaciją.
Palionys (Ašmena)
Palionys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Žiupronių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 6 km į šiaurę nuo Ašmenos.
Istorija
ATR laikais minimas kaip punktas prie Vilniaus–Minsko kelio. Tuo metu vietovėje buvo keli tuo pačiu vardu vadinami dvarai, atsiradę pasidalijus Veštarų turtus. XVII a. Palionių dvarą įsigijo Jankovskiai. XIX a. pabaigoje Palionyse buvo apie 300 gyventojų, stovėjo Romos katalikų koplyčia (priklausė Ašmenos parapijai), kaime veikė smuklė, kelios krautuvės, dvare – spirito varykla. Nuo XIX a. antros pusės iki 1939 m. Palionyse buvo valsčiaus centras.
Palionių dvare gimė ir gyveno lenkų poetas ir publicistas Česlavas Jankovskis.
Rotonda (geometrija)
Geometrijoje rotonda – dvisienės simetrijos šeimos briaunainis. Rotonda yra panaši į kupolą, tik jos pagrindą su viršaus daugiakampiu jungia ne trikampiai ir stačiakampiai, kaip kupole, o trikampiai ir penkiakampiai. Penkiakampė rotonda (jei viršutinis penkiakampis yra taisyklingas) yra Džonsono kūnas.
Birotonda
Birotonda yra dvisienės simetrijos šeimos briaunainis, sudarytas iš dviejų rotondų, sudėjus jų pagrindus (didžiuosius daugiakampius). Jos yra panašios į bikupolus, tik vietoje pakaitomis einančių šoninių stačiakampių ir trikampių, čia eina penkiakampiai ir trikampiai. Jų būna dvi formos: ortobirotonda ( – vietoje) ir girobirotonda ( – pasukta); ortobirotondoje dvi rotondos sudėtos taip, kad glaudžiasi vienodi šoniniai daugiakampiai (kaip veidrodiniame atspindyje), o girobirotondoje viena rotonda pasukta kitos atžvilgiu ir glaudžiasi skirtingi daugiakampiai.
Penkiakampės birotondų sienos gali būti taisyklingieji daugiakampiai, tada susidaro:
Žvirbliškės (Ašmena)
Žvirbliškės  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Gruodžių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurę nuo Ašmenos, tuoj už Palionių.
thumb|left|240px|Žvirbliškių akmuo
Riogso mitologinis Žvirbliškių akmuo.
Kubiliūnų miško botaninis-zoologinis draustinis
Kubiliūnų miško botaninis-zoologinis draustinis – savivaldybės gamtinis draustinis Lietuvoje, Pasvalio rajone, 4 km į rytus nuo Saločių, 1,5 km ryčiau Kubiliūnų, Kubiliūnų miške. Įsteigtas 1998 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti į Lietuvos raudonąją knygą įrašytas augalų ir grybų rūšis. Čia randamas piengrybis jautakis ir kiti reti piengrybiai, reti augalai – baltijinė gegūnė, žalsvažiedė blandis, paprastasis kardelis, reti gyvūnai – mažasis erelis rėksnys, pilkoji gervė, tetervinas, vapsvaėdis, vidutinis margasis genys, retas vabzdys Dirhagus emyi.
Marijampolės I tvenkinys
Marijampolės I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Marijampolės savivaldybėje, Marijampolės mieste. Sudarytas užtvenkus Šešupės upę (Nemuno intakas) 201,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 1,84 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 61,9 m. Pietvakarinis ir pietrytinis krantai aukšti. Krantai vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinėje pakrantėje stūkso Meškučių piliakalnis, rytinėje – Ramybės parkas, pietinėje – Marijampolės holokausto aukų kapinės.
Tvenkinys įrengtas 1935 m., mažoji 150 kW galios hidroelektrinė pastatyta 1999 m.
Lietuvos futbolo taurė 2016 m.
Lietuvos futbolo taurė 2016 m. – 28-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras.
I etapas
Pirmasis etapas (turas).
II etapas
Antras etapas (turas).
Šešioliktfinalis
Šešioliktfinalis arba 3 etapas (turas).
Aštuntfinalis
Aštuntfinalis arba 4 etapas (turas).
Ketvirtfinalis
Ketvirtfinalis arba 5 etapas (turas).
Pusfinalis
Pusfinalis arba 6 etapas (turas).
Juosvasis karklas
Juosvasis karklas (Salix myrsinifolia) – gluosninių šeimos (Salicaceae) augalų rūšis.
Natūraliai paplitęs Šiaurės, Vakarų, Vidurio ir Rytų Europoje, Balkanuose, Vakarų Sibire.
Tai 1,5–4 m aukščio krūmas. Jaunos šakelės apaugusios pilkais plaukeliais, juosvos. Lapai iki 2,5–10 cm ilgio, subrendę tamsiai žali, matiniai, apatinė pusė šviesiai žalia ar melsva, kiek plaukuota ar plika, kraštas smulkiai dantytas ar raukšlėtas. Lapai džiūdami pajuoduoja. Prielapiai pailgi. Ūgliai plaukuoti. Žydi balandį–gegužę. Vyriškieji žirginiai pailgai kiaušiniški, moteriški cilindriški.
Lietuvoje juosvasis karklas dažnas, auga pievose, krūmynuose, pagrioviuose, šlapiuose ir užpelkėjusiuose miškuose.
Augalo šakomis, lapais, ūgliais maitinasi bebrai, briedžiai.
Kamaties upelio slėnio botaninis draustinis
Kamaties upelio slėnio botaninis draustinis – savivaldybės gamtinis draustinis Lietuvoje, Pasvalio rajone, 2 km į pietvakarius nuo Saločių, šiauriau Žadeikonių, apima Kamaties upelio žemupio slėnį. Įsteigtas 1998 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti į Lietuvos raudonąją knygą įrašytas augalų rūšis. Upelio slėnio šlaituose įsikūrusios vertingos augalų bendrijos: snaputinis dobilynas su plunksnine struge, dobilinis dirvuolynas, poavižinis liucernynas. Kamaties slėnio šlaitų pievose vyrauja geltonžiedė liucerna, vaistinė notra, šlaitinė žemuogė, gauruotoji poavižė, stepinis motiejukas, melsvoji viksva, nendrinis dryžutis. Upelio slėnyje peri saugomų rūšių paukščiai – griežlės ir putpelės. Išlikusi natūrali Kamaties upelio vaga.
AS Colmar-Berg (moterys)
AS Colmar-Berg arba Colmarberg – Liuksemburgo futbolo klubas iš Kolmarbergo. Šis straipsnis apie klubo pagrindinę moterų ekipą. Klubas turi ir vyrų komandą. Moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje futbolo lygoje, kuri vadinama Dames Ligue 1.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1967 m., kai buvo įkurtas Sporting Betrange. Moterų komanda rungtyniavo Dames Ligue 1.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Kolmarberge – futbolo stadione, kurio talpa 1 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – natūrali žolė.
Tarptautinė imtynių federacija
Tarptautinė imtynių federacija arba UWW – pagrindinė pasaulio imtynes prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus ir atstovauja imtynių interesus olimpinėse žaidynėse. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Šveicarijoje.
Istorija
1912 m. Stokholme olimpinių žaidynių atidarymo išvakarėse įkurta pirmoji pasaulinė imtynių sąjunga.
1993 m. Rusijos konstitucinė krizė
1993 m. Rusijos konstitucinė krizė – politinė konfrontacija tarp Rusijos prezidento Boriso Jelcino ir Rusijos parlamento, pasibaigusi karinės jėgos panaudojimu, parlamento paleidimu bei leidžiamosios valdžios reforma.
Kylant įtampai tarp prezidento ir parlamento, 1993 m. rugsėjo 21 d. B. Jelcinas paskelbė paleidžiąs parlamentą, nors šios teisės prezidentui nesuteikė konstitucija. Atsakydamas į tai parlamentas paleidimą paskelbė neturinčiu galios, surengė apkaltą B. Jelcinui ir jį iš posto pašalino, pavesdamas prezidento pareigas laikinai eiti viceprezidentui Aleksandrui Ruckojui. B. Jelcino įsakymu spalio 4 d. kariuomenė apšaudė ir šturmavo Baltuosius rūmus ir suėmė pasipriešinimo lyderius, tuo pabaigdama konfliktą. Susirėmimuose žuvo 187 žmonės.
James McNeill Whistler
Džeimsas Vistleris (, 1834 – 1903 m.) − XIX a. antros pusės amerikiečių tapytojas ir grafikas. Garsiausiu jo kūriniu minimas paveikslas „Dailininko motina“.
Biografija
Džeimsas Abotas Maknylas Vistleris gimė 1834 m. liepos 11 d. JAV Louvelo mieste Masačusetso valstijoje. Jo tėvas buvo civilinis inžinierius George Washington Whistler, turėjęs karininko laipsnį, motina − Anna Matilda McNeill. Šeima greitu laiku persikėlė į Rusiją, kur tėvas dirbo geležinkelio statybose tarp Sankt Peterburgo ir Maskvos. Džeimsas Vistleris mokėsi techninio piešimo Sankt Peterburgo Imperatoriškoje mokslų akademijoje. 1848 m. Dž. Vistleris persikėlė į Londoną pas ištekėjusią seserį ir 1849 m. po tėvo mirties grįžo į JAV. 1851−1854 m. Dž. Vistleris mokėsi Vest Pointo karo akademijoje kaip anksčiau jo tėvas. Iš jos buvo pašalintas ir kurį laiką dirbo braižytoju JAV kompanijose, kai nusprendė tapti menininku ir 1855 m. išvyko į Paryžių.
Paryžiuje Dž. Vistleris mokėsi Imperatoriškoje dizaino mokykloje, po to − Šarlio Gleiro akademijoje. Buvo paveiktas G. Kurbė ir XVII a. olandų ir ispanų tapybos. Jo draugais tapo Anri Fanten-Laturas ir Alfonsas Legro. Po to, kai jo siūlytas paveikslas buvo nepriimtas į kasmetinę Paryžiaus Salono parodą, 1859 m. Dž. Vistleris persikėlė į Londoną, pradėjo kurti grafikos kūrinius. Londone buvo paveiktas prerafaelitų estetikos, jo draugu tapo Dantė Gabrielis Rosetis. Jo paveikslas „Simfonija baltoje spalvoje Nr. 1: Baltoji mergina“ buvo atmestas eksponuoti tiek Londono karališkojoje akademijoje, tiek Paryžiaus Salone, tačiau sukėlė susidomėjimą 1863 m. Paryžiaus „Atstumtųjų“ salono parodoje. Dž. Vistlerio kūryboje G. Kurbė įtaka pranyko, atsirado daugiau klasicistinių bruožų ir orientalistinių motyvų. Jis buvo paveiktas japoniško grafikos meno. Dailininkas savo paveikslams suteikdavo muzikinius pavadinimus „simfonija“, „harmonija“. Pačios muzikos Dž. Vistleris nemėgo ir šie pavadinimai buvo sąlygoti menininko teorizavimo apie muziką, kaip abstraktųjį meną. thumb|right|240px| „Dailininko motina“, 1871 m., [[Orsė muziejus]] 1866 m. Dž. Vistleris keliavo į Pietų Ameriką, Valparaisą. 1872 m. nutapė garsiausiu jo paveikslu įvardijamą „Kompozicija iš pilkos ir juodos: Dailininko motinos portretas“, kurį įsigijo Prancūzijos vyriausybė. 1870-aisiais Dž. Vistleris sukūrė Temzės upės pagarsėjusią noktiurnų peizažų seriją. 1877 m. įtakingas anglų kritikas Džonas Raskinas vieną iš Dž. Vistlerio paveikslų apibūdino „puodo dažų ištėškimu į publikos akis“. Dailininkas bylinėjosi su kritiku dėl šmeižto, bet prisiteisė tik 1 fartingo kompensaciją. Byla sukėlė ažiotažą visuomenėje ir praradęs klientus Dž. Vistleris, kuris ir taip neperturtingiausiai gyveno, 1879 m. paskelbė bankrotą. 1879 m. jis keliavo į Veneciją Dailės draugijai užsakius sukurti 12 ofortų. 1880 m. grįžo į Londoną. Jis pradėjo garsėti tarptautiniu mastu, 1886 m. jis buvo išrinktas Britanijos dailininkų draugijos prezidentu, tačiau pašalintas iš posto po dvejų metų konservatyvių narių pastangomis. Dailininkas išrinktas į Miuncheno Dailės akademijos narius, apdovanotas Prancūzijos Garbės Legiono ordinu.
1896 m. nuo vėžio mirė Dž. Vistlerio žmona Beatrice Godwin (kurią jis vedė 1888 m.). 1898 m. dailininkas tapo Tarptautinės skulptorių, tapytojų ir graverių sąjungos prezidentu. Dž. Vistleris mirė 1903 m. liepos 17 d. Londone, palaidotas senosiose Čizviko kapinėse. Jis geriausiai žinomas portretais ir noktiurno Temzės peizažais. Buvo talentingu grafiku, dirbo namų dekoravimo srityje, publikavo meno teorijos esė. Savo kūryboje Dž. Vistleris nepersiėmė impresionistine daile, jo peizažai labiau primena realistinę K. Koro kūrybą.
Artiomas Gorlovas
Artiomas Gorlovas (Артём Сергеевич Горлов, g. 1987 m. birželio 22 d. Rusijoje) – buvęs FK Palanga vyr. treneris.
Biografija
Nuo 2014 m. dirba treneriu.
FK Domodedovo
Iš pradžių tapo Domodedovo klubo antrosios komandos treneriu, vėliau dirbo ir su pagrindine komanda.
Kuban-2
Dirbo Kuban-2 Krasnodar ekipos treneriu (2017–2018).
FK Dolgoprudny
2018 m. tapo Dolgoprudny treneriu.
FK Palanga
2019 m. sausio pabaigoje mėn. pranešta, kad treniruos FK Palangą.
Tūrupis
Tūrupis – buvęs kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km nuo Liudvinavo.
Artiomas Gorlovas
FC Lokomotiv Daugavpils
2020 m. dirbo FC Lokomotiv Daugavpils. Sustabdžius Pirmos lygos kovas dėl pandemijos ekipa buvo pirmoje vietoje.
Noah Jūrmala
Buvo suspenduoti trys žaidėjai dėl rungtynių rezultatų įtakojimo.
Rusija
2021 m. vasarą grįžo į Rusiją. Dirbo FK Znamâ Truda Orehovo-Zuevo.
Tvankiškės
Tvankiškėmis vadinami kaimai Vilniaus rajone:
Burčiškė (Ašmena)
Burčiškė  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Kreivonių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 13 km į pietvakarius nuo Ašmenos, 7,5 km nuo Lietuvos sienos. Apylinkėse plyti durpynai.
Mūšos slėnio botaninis draustinis
Mūšos slėnio botaninis draustinis – savivaldybės gamtinis draustinis Lietuvoje, Pasvalio rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Joniškėlio, apima Mūšos slėnį tarp Raudonpamūšio ir Švobiškio. Įsteigtas 2000 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Mūšos slėnio natūralias pievas su jose augančios augalijos kompleksu. Upės šlaituose vyrauja eraičininiai kietavarpynai, dobiliniai dirvuolynai, tikrieji eraičinynai, auga melsvasis gencijonas, pievinė vingiorykštė, pakrūminė bajorė, šiaurinis lipikas, vienagraižė snaudalė. Į draustinio teritoriją patenka Švobiškio kapinynas, Stipinų atodanga (Stalių kalnas). Draustinis yra Natura 2000 teritorija (saugomos buveinės – dumbingos upių pakrantės, stepinės pievos, eutrofiniai aukštieji žolynai, šienaujamos mezofitų pievos, karbonatinių uolienų atodangos).
Bėčiūnai (reikšmės)
Bėčiūnai reiškia kaimus:
Kupolas (geometrija)
Geometrijoje kupolas – toks kūnas, kuris susidaro jungiant į briaunainį du daugiakampius, kurių vienas (pagrindas) turi dvigubai daugiau sienų negu kitas, o šiuos daugiakampius sieja lygiašonių trikampių ir stačiakampių juosta. Jei trikampiai yra lygiakraščiai, o stačiakampiai yra kvadratai, o pagrindas ir viršutinis daugiakampis yra taisyklingieji daugiakampiai, tuomet trikampiai, kvadratiniai ir penkiakampiai kupolai yra Džonsono kūnai ir gali būti sudaryti atitinkamai nupjaunant kuboktaedrą, rombinį kuboktaedrą ir rombinį ikosidodekaedrą.
Kartenalės tvenkinys
Kartenalės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 6 km į pietvakarius nuo Kartenos. Sudarytas užtvenkus Kartenalės I upelį (Kartenalės II intakas, Minijos upės baseinas) 3,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,17 km, plotis – iki 0,12 km. Yra 2 a salelė. Altitudė 53,7 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais ir krūmais, vietomis pelkėti. Pietinėje ir šiaurinėje pakrantėse plyti dirbami laukai. Netoliese įsikūręs Budrių kaimas. Žemiau užtvankos prasideda Kartenalės entomologinis draustinis.
Kupolas (geometrija)
Kupolą galima laikyti prizme, kurios vienas pagrindo daugiakampis buvo sumažintas per pusę, suliejant po dvi gretimas viršūnes.
Kupolą galima žymėti išplėstiniu Schläfli simboliu {n} || t{n}, kuris reiškia taisyklingą daugiakampį {n} sujungtą su lygiagrečiai esančia jo paties nupjautine forma t{n} arba {2n}.
Kupolai yra prizmatoidų poklasis.
Bikupolai
Bikupolas yra geometrinis kūnas, briaunainis, sudarytas iš dviejų kupolų, suglaudus jų pagrindus (didžiuosius daugiakampius).
Bikupolai būna dviejų formų, pagal tai, kaip priglaudžiamas antras kupolas: jei glaudžiasi vienodi pakraščio daugiakampiai (trikampiai prie trikampių ir stačiakampiai prie stačiakampių), tuomet bikupolas yra ortobikupolas ( – vietoje); o jei glaudžiasi skirtingi pakraščio daugiakampiai (trikampiai prie stačiakampių), tuomet bikupolas yra girobikupolas ( – pasuktas).
Kupolaų ir bikupolų yra be galo daug, kaip ir piramidžių, bipiramidžių, prizmių ir trapecoedrų.
Bikupolai, kurių viršutinis daugiakampis turi daugiau negu 5 lygias kraštines, gali būti sudaromi tik iš lygiašonių trikampių ir stačiakampių, tad jie nebegali būti Džonsono kūnai.
Būdinga bikupolų ypatybė yra ta, kad kiekvienoje jų viršūnėje visada sueina keturi daugiakampiai. Tai reiškia, kad jiems dualūs briaunainiai visada turės keturkampes sienas. Geriausiai žinomas pavyzdys yra rombinis dodekaedras, kurį sudaro 12 rombinių sienų. Ortoformos (trikampio ortobikupolo) dualas taip pat yra dodekaedras, panašus į rombinį dodekaedrą, tik jis turi 6 trapecines sienas, kurių ilgoji ir trumpoji kraštinės keičia viena kitą einant pagal perimetrą.
Zvezda 2005 Perm
Zvezda (moterų komanda) – Rusijos moterų futbolo komanda iš Permės, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Vladislovas Leonas Adomas Sapiega
Kunigaikštis Vladislovas Leonas Adomas Feliksas Sapiega (1853 m. gegužės 30 d., Krasičinas – 1920 m. balandžio 29 d., Lvovas) – Lenkijos žemvaldys, visuomeninis veikėjas, Haličo seimo ir Austrijos reichstago deputatas.
Zvezda 2005 Perm
Istorija
2005 m. buvo suburta moterų komanda. Jau 2007 tapo Rusijos čempionėmis, 2008 ir 2009 m. apgynę titulą.
Vladislovas Leonas Adomas Sapiega
Biografija
Lenkijos-Lietuvos kunigaikščių Sapiegų giminės atstovas, herbo „Lis“ savininkas. Adomo Stanislovo Sapiegos (1828–1903), ir Jadvygos Klementinos Sanguškaitės (1830–1918) vyresnysis sūnus. Jaunesnieji broliai – Leonas Povilas, Povilas Jonas, Jonas Petras, Adomas Steponas, seserys – Marija Jadvyga ir Elena Ana.
Zvezda 2005 Perm
Istorija
2009 m. UEFA moterų čempionų lygos žaidė finale, bet pralaimėjo.
Tutiškiai
Tutiškiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Karsakiškio, 1 km į pietvakarius nuo Paliūniškio. Šalia eina kelias, šiaurėje teka Lėvuo, iš vakarų ir pietų supa miškai.
Anžadavas
Anžadavas  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Kreivonių kaimiškoje apylinkėje.
Vladislovas Leonas Adomas Sapiega
Šeima ir vaikai
1881 metų birželio 30 d. Krokuvoje vedė grafaitę Elžbietą Konstanciją Evą Potulicką (1859 liepos 20 –1948), grafo Kazimiero Potulickio (1820–1880) ir grafaitės Marijos Zamoiskytės (1829–1861) dukterį. Jų vaikai:
Anžadavas
thumb|left|160px|Bažnyčios vaizdas 1936 m.
Zvezda 2005 Perm
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 5 d.
Anžadavas
Įsikūręs 22 km į pietvakarius nuo Ašmenos, 15 km į šiaurės rytus nuo Šalčininkų, beveik 3 km nuo Lietuvos sienos. Į rytus nuo kaimo dunkso miškas, kuriame yra Merkio ištakos. Veikia pradinė mokykla ir paštas, felčerių–akušerių punktas.
XVIII a. pastatyta Švenčiausios Jėzaus Širdies ir Angelų Globėjų bažnyčia po Antrojo pasaulinio karo buvo paversta parduotuve. 1995 m. iškilos naujas pastatas, šiuo metu šventovė priklauso Gardino katalikų vyskupijos Ašmenos dekanatui.
Pabėgimas iš Sobiboro
Pabėgimas iš Sobiboro – 1987 m. sukurtas televizijos filmas apie 1943 m. įvykusį masinį kalinių pabėgimą iš Sobibiro naikinimo stovyklos, kurioje Antrojo pasaulinio karo metais buvo kalinami žydai ir sovietų kariai. Po šio pabėgimo, kurio metu į laisvę ištrūko daugiau kaip 300 kalinių, Heinrich Himmler įsakymu stovykla buvo uždaryta ir nugriauta. Nors iš pabėgusiųjų karo pabaigos sulaukė tik apie 50 žmonių, tai buvo vienas didžiausių kalinių pabėgimų atvejų karo metu.
Bėčiūnai (Ašmena)
Bėčiūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Kreivonių kaimiškoje apylinkėje. Įsikūręs 15 km į pietvakarius nuo Ašmenos, 2 km nuo Kreivonių. Gatvinio išdėstymo. Pro Bėčiūnus eina vieškelis į Bunionis.
Vitas Kiaušas
Vitas Kiaušas (g. 1946 m., Memingene, Vokietija ) – Australijos ir Brazilijos gydytojas, labdarys.
Biografija
Gimė mišrioje Antrojo pasaulinio karo pabėgėlių šeimoje Vokietijoje. Motina – Ukrainos rusė, tėvas lietuvis. 1949 m. Kiaušai persikėlė gyventi į Australiją. Šeimoje kalbėjo lietuviškai, tėvas dalyvavo lietuvių bendruomenės veikloje.
Vitas Kiaušas mokėsi St. Mary of the Cross MacKillop pasekėjų vienuolių išlaikomoje pradinėje mokykloje ir Nacionaliniame koledže, vėliau universitete studijavo mediciną. Buvo aktyvus visuomenininkas – dalyvavo Parvergtųjų tautų organizacijos veikloje, išrinktas  Australijos lietuvių bendruomenės vicepirmininku. Finansiškai parėmė Brisbeno Lietuvių namų statybą.
Savo šeimos nesukūrė. Organizavo labdaringą veiklą Rondonijos provincijos sostinėje Porto Veljo mieste: kieme pastatė virtuvėlę ir už savo lėšas dalino maistą neturtingiesiems. Nuo 1989 m. globon priėmė ir užaugino keturis vietinių brazilų vaikus. Talkino 2005 m. lietuvių ekspedicijos „Keliautojo Mato Šalčiaus takais“ dalyviams.
Tvankiškės (Kalveliai)
Tvankiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Lavoriškių, prie pat sienos su Baltarusija.
Kėdainių sutartis
Kėdainių sutartis arba Josvainių aktas (šved. Freden i Kėdainiai) – LDK ir Švedijos imperijos dvišalis susitarimas, pasirašytas Antrojo Šiaurės karo metu 1655 m. rugpjūčio 17 d. Švedijai įveikus Lenkijos kariuomenę Uiščės mūšyje, Poznanės bei Kališo daliniai pasidavė, o Lietuvos etmonas Jonušas Radvila priėmė sprendimą nutraukti karinius veiksmus ir priėmė Švedijos prieglobstį.
Kėdainių sutartyje numatyta, jog Lietuvos karinės pajėgos išliks neutralios Lenkijos atžvilgiu, o pati LDK yra toliau laikoma Abiejų Tautų Respublikos dalimi. Tačiau tų pačių metų spalio 20 d. sutartis buvo pakeista Kėdainių unija, pagal kurią de jure konstatuotas ATR žlugimas, o LDK buvo personaline unija susieta su Švedijos imperija bei tapusi šios protektoratu.
Tvankiškės (Lavoriškės)
Tvankiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Lavoriškių.
Tvaskučiai
Tvaskučiais vadinami kaimai:
Berlag
Įsteigtas 1948 m. vasario 28 d., uždarytas 1954 m. birželio 25 d. Valdybos vieta – Magadanas, Rusija. Kalinių skaičius – iki 32 000.
Istorija
Berlago įkūrimo pagrindu tapo TSRS Ministrų tarybos 1948 m. vasario 21 d. nutarimas Nr. 416–159 „Dėl VRM griežto režimo lagerių organizavimo ypač pavojingų valstybinių nusikaltėlių laikymui”. „Ypač pavojingi valstybiniai nusikaltėliai” čia buvo žmonės, kovoję prieš bolševikų režimą – Lietuvos ir kitų Rusijos pavergtų tautų laisvės kovotojai, Rusijos kovotojai prieš bolševizmą – buvę emigrantai, antisovietinių organizacijų (menševikų, eserų, trockistų, anarchistų, monarchistų ir kt.) nariai, taip pat bolševikai ir nepartiniai, kuriuos Rusijos valdžia paskelbė esant „liaudies priešais”, „šnipais”, „diversantais” ir pan. Į šią kategoriją patekdavo taip pat asmenys, turėję arba potencialiai galėję turėti bolševikiniam režimui pavojingų ryšių su užsieniu.
Berlagas buvo įsteigtas 1948 m. vasario 28 d. TSRS Vidaus reikalų ministerijos įsakymu Nr. 00219 . 1948 m. balandžio 29 d. TSRS Vidaus reikalų ministerijos įsakymu Nr. 00469 nustatyta, kad jis bus pavaldus „Dalstrojui”. Berlagas netapo tuo metu jau egzistavusios „Dalstrojaus” lagerių sistemos „Sevvostlag” dalimi; savo gyvavimo pradžioje jis buvo operatyviai pavaldus Gulagui ir „Dalstrojui”, o 1949 m. rugsėjo mėn. buvo visiškai perduotas „Dalstrojaus” lagerių valdybos žinion ir veikė lygiagrečiai Sevvostlagui.
Įkūrus Berlagą, į jį buvo perkelti visi politiniai kaliniai (t. y. asmenys, represuoti pagal Rusijos SFSR Baudžiamojo kodekso 58 straipsnį) iš Sevvostlago, pastarajame paliekant kriminalinius nusikaltėlius. Be to, politinių kalinių į Berlagą buvo atvežta ir iš kitų TSRS lagerių pagal specialias Gulago paskyras. 1949 m. pradžioje Berlage buvo 15 570 kalinių, iš jų 2165 moterų, o 1949 m. pabaigoje – 23 906 kalinių, iš jų 4098 moterys. Didžiausias kalinių skaičius – 31 500 – buvo 1952 m.
Perkelti į Berlagą kaliniai gavo numerius, kurie buvo prisiūti ant kalinio uniformos; pagal juos kaliniai buvo identifikuojami, šaukiami per patikrinimus. Pavardės ir vardai kreipiantis į kalinius Berlage nebebuvo naudojami.
Berlago valdybos viršininku buvo pulkininkas P. S. Bondarenko, vėliau – pulkininkas A. F. Vasiljev. Lagerinių padalinių apsaugą vykdė 86-oji konvojinė divizija, vėliau pavadinta TSRS VRM Gulago sukarintos apsaugos 17 skyriumi.
Iškart po TSRS diktatoriaus Josifo Stalino mirties, 1953 m. kovo 18 d. išėjo TSRS Ministrų tarybos nutarimas Nr. 832-370ss, pagal kurį „Dalstrojus” buvo perduotas TSRS Metalurgijos pramonės ministerijos žinion, jo lageriai – TSRS Teisingumo ministerijos Gulagui, o Berlagas – TSRS VRM Vyriausiajai kalėjimų valdybai.
Lageriniai punktai
Žemiau pateikiamas nepilnas lagerinių punktų sąrašas:
Viačeslavas Geraščenka
Viačeslavas Geraščenka (, g. 1972 m. liepos 25 d. Gudijoje) – buvęs futbolininkas, buvęs FK Palanga vyr. treneris.
Biografija
Nuo 2006 m. dirba treneriu. Iš pradžių buvo trenerio asistentu, o vėliau tapo vyr. treneriu.
2019 m. pradžioje vadovavo FK Lida, šis klubas pirmoje šalies lygoje buvo vienas iš lyderių.
2019 m. liepos mėnesį FK Palanga A lygoje buvo paskutinėje (aštuntoje) vietoje. Pranešta, kad klubą treniruos naujas treneris. Šios pareigos buvo patikėtos specialistui iš Gudijos.
2019 m. rugsėjo 16 d. pasitraukė iš vyr. trenerio posto.
2020 m. paradžioje oficialiai tapo FK Smorgonʹ vyr. treneriu. .
Eislėbenas
Eislėbenas ( arba Lutherstadt Eisleben) – miestas ir komuna Rytų Vokietijoje, rajono centras Saksonijos-Anhalto žemėje, 35 km į vakarus nuo Halės miesto. Praeina geležinkelis Halė–Miundenas. 2017 m. mieste buvo 23,6 tūkst. gyventojų.
miniatiūra|250px|left|Senamiestis miniatiūra|250px|left|Liuterio paminklas
Eislėbenas žinomas kaip Martyno Liuterio (1483–1546), protestantiškosios reformacijos pradininko, gimtasis miestas. Prie miesto pavadinimo nuo 1946 m. pridedama pavadinimo dalis Lutherstad – „Liuterio miestas“. Eislėbeno ir Vitenbergo liuteronų paminklai įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą.
Eislėbenas padalintas į senamiestį ir naujamiestį (Altstadt ir Neustadt), iš kurių pastarasis XIV a. įkurtas Eislėbeno kalnakasiams. Komuna padalinta į šešias kaimiškas apygardas.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 997 m. kaip turgus Islebia, 1180 m. – kaip miestas.
1933 m. vieną iš Eislėbeno gimnazijų šturmavo nacių organizacijos „Sturmabteilung“ smogikai, surengę vadinamąjį „Kruvinąjį sekmadienį“.
Gvinedo karalystė
Gvinedo karalystė  – viena iš keltų viduramžių Velso karalysčių. Tradicinė Gvinedo teritorija – šalies šiaurės vakarai, tarp Divio ir Di upių ir aplink Snoudoniją, taip pat Anglesio sala. Gvinedo valdovai, kaip antai Mailgunas ap Kadvalionas, Grifidas ap Livelinas, Ovainas Gvinedas, Livelinas ap Iorvertas ir Livelinas ap Grifidas, tradiciškai vaidino pagrindinį vaidmenį tarp Velso valdovų. Geografinės sąlygos, kaip kad nuošalios kalnuotos vietovės, trukdė Anglijos karaliams efektyviai taikyti užkariavimo politiką. Kunedo ap Ederno garbei Gvinedo karaliaus dinastija dažnai vadinama Kunedo dinastija, o vyriausia šaka, kurios ištakos prasideda nuo Anaraudo ap Rodri, vadinosi Aberfrau valdovų linija (nors jų sostinė ne visada buvo būtent Aberfrau).
Graham Rix
Grejamas Sirilas Riksas (g. 1957 m. spalio 23 d. Donkasteryje, Anglija) – buvęs futbolininkas ir treneris. Šiuo metu dirba Glenn Hoddle akademijoje, pietų Ispanijoje, Cheres de la Fronteroje, Andalūzijoje, Kadiso provincijoje. Įkurta 2008 m. garsaus praeityje futbolininko Glenn Hoddle dėka.
Gvinedo karalystė
XIII аmžiaus pradžioje Livelinsas Didysis karalystės centru padarė regioną prie Airijos jūros nuo Bangoro iki Konvio: karališkoji rezidencija buvo įsikūrusi Gart-Keline ant Meno sąsiaurio kranto. Prieš Gart-Keliną, Anglesio krante, buvo svarbus prekybos uostas Lanvaisas.
Naujoji Myša
Naujoji Myša  – kaimas vakarų Baltarusijoje, 5 km į vakarus nuo Baranovičių. Apylinkės centras.
Graham Rix
Karjera
Karjerą pradėjo 1974 m. Po metų tapo profesionalus futbolininkas Londono Arseno klube, kuriame debiutavo 1977 m. balandžio 2 d. prieš Leicester City FC, pelnė ivartį.
Naujoji Myša
Istorija
Iki XVI a. buvo karalių nuosavybė, 1568 m. pradėjo valdyti Chodkevičiai. XIX a. buvo miestelis, Naugarduko apskrities Naujosios Myšos valsčiaus centras. XX a. atiteko Baltarusijos TSR, 1940–1954 m. buvo Naujosios Myšos rajono centras.
Graham Rix
Tarptautinė karjera
Nuo 1980 m. iki 1984 m. Rix žaidė Anglijos rinktinėje, įskaitant ir penkis pasirodymus 1982 m. pasaulio futbolo čempionate.
Trenerio karjera
1993 m. Rix tapo Chelsea FC jaunimo treneriu. 1996 m. Ruud Gullit tapus komandos treneriu dirbo trenerio padėjėjas. 2001–2002 m. Portsmouth FC treneris. 2004 m. septynis mėnesius treniravo Oxford United FC.
2005 m. lapkričio 8 d. tapo Heart of Midlothian FC klubo treneriu. Po nesutarimu su Vladimiru Romanovu, po keturių mėnesių, 2006 m. kovo 22 d. buvo atleistas.
Mariana Veriovkina
Mariana Veriovkina (,, 1860 m. rugpjūčio 29 d. (pagal Julijaus kal. – rugsėjo 10 d.) Tuloje – 1938 m. vasario 6 d. Askonoje) – iš Rusijos kilusi tapytoja, vokiečių ekspresionizmo atstovė.
Rusijoje 1860–1896
M. Veriovkina gimė Rusijoje aukšto rango valstybės ir karo veikėjo Vladimiro Veriovkino (1821–1896) ir rašytojos, pedagogės bei dailininkės Jelizavetos Daragan (1834–1885) šeimoje. Ryšium su tėvo tarnyba, ji su šeima nuolat kraustėsi iš vienos vietos į kitą. Taip 1862 m. iš Tulos persikėlė į Vitebską, kur tėvas buvo paskirtas tarnauti karo komendantu. Dar vaikystėje, būdama aštuonerių metų, atvyko Į Lietuvą: 1868–1878 m. šeima gyveno Vilniuje, kur V. Veriovkinas buvo karinės apygardos viršininku. 1872–1876 m. Vilniuje M. Veriovkina mokėsi Marijos mergaičių gimnazijoje (Мариинское высшее женское училище). 1879 m. išvažiavo į Liubliną, kur su tėvais gyveno iki išvykimo į Maskvą. miniatiūra|250px|right|„Miestelis Lietuvoje“ (1910, Museo Comunale d'Arte Moderna, [[Askona)]] miniatiūra|240px|left|„Policijos postas Vilniuje“ (1914)
Nuo 1883 m. privačiai mokėsi pas dailininką Ilarioną Prianišnikovą Maskvos dailės, skulptūros ir architektūros mokykloje, taip pat tapė natiurmortus, vadovaujama Vasilijaus Polenovo. Po motinos mirties 1885 m. (palaidota Liepkalnio stačiatikių kapinėse) persikėlė į Sankt Peterburgą, kur tėvą paskyrė Petropavlovsko tvirtovės komendantu. Čia ji susipažino su Dailės akademijos profesoriumi, garsiu tapytoju Ilja Repinu ir tapo jo mokine.
1888 m. medžioklės metu įvyko nelaimingas atsitikimas: M. Veriovkina persišovė dešinės rankos delną, nuo to laiko mokėsi laikyti teptuką tarp smiliaus ir bevardžio piršto. Vysbadene ekponuojamas I. Repino paveikslas, kuriame pavaizduota M. Veriovkina su perrišta ranka. 1889 m. keliavo po Kaukazą. 1891 m. susipažino Aleksejumi Javlenskiu, kuris taip pat mokėsi pas I. Repiną. 1892 m. dalyvavo 20–ojoje „Peredvižnikų“ judėjimo parodoje. Tais pačiais metais I. Repinas puikiai atsiliepė apie M. Veriovkiną.
Vokietijoje 1896–1914
Susipažino su dailininkais Francu fon Lenbachu ir Francu fon Štiuku. Didžiąją 1908 m. vasaros dalį praleido kartu su Javlenskiu ir Vasilijumi Kandinskiu dailininkės Gabrielės Miunter namuose Murnau prie Štafelzės miestelyje (pietryčių Vokietija). Kartu sudalyvavo „Berlyno secesiono“ parodoje ir salone Sankt Peterburge.
1909 m. kovo 22 d. kartu su Kandinskiu, Javlenskiu, Aleksandru Kanoldtu ir Adolfu Erbslo įkūrė avangardinį „Naująjį Miuncheno meninį susivienijimą“ (Neue Künstlervereinigung München, N.K.V.M.), surengė pirmąją parodą Thannhauser galerijoje Miunchene. Tuo metu ji domėjosi japonų menu ir ksilografija. 1910 m. M. Veriovkinos darbai eksponuoti Rygoje ir Sankt Peterburge. 1911 m. su Javlenskiu lankydamasi Paryžiuje, susitiko su A. Matisu. 1912 m. su grupe „Mėlynasis raitelis“ eksponavo savo kūrybą Berlyno „Der Sturm“ galerijoje. Tų pačių metų gruodį kartu su Javlenskiu pasitraukė iš „Naujojo susivienijimo“. 1913 m. dalyvavo parodoje Budapešte ir Pirmajame rudeniniame vokiečių salone Berlyne.
Šveicarijoje 1914–1938
Prasidėjus Pirmajam pasauliniui karui, 1914 m. su Javlenskiu persikėlė į neutralią Šveicariją. Dalyvavo parodoje Drezdene, o su „Mėlynojo raitelio“ grupe – Helsinkyje, Trondheime, Geteborge. 1917 m. padėjo šokėjui Aleksandrui Sacharovui statyti baletą Lugane. Nuo 1919 m. iki mirties gyveno Askonoje (Tičino kantonas), garsėjusioje alternatyviu gyvenimo būdu, gyvenimo reformavimo ir grįžimo į gamtą idėjomis. 1921 m. galutinai nutraukė ryšius su Javlenskiu. 1924 m. įkūrė menininkų grupę „Der Große Bär“, kurią sudarė (kaip ir žvaidždyne 7 žvaigždės) septyni nariai. 1928 m. dalyvavo kartu su Karlu Šmitu-Rotlufu ir Kristianu Rolfsu parodoje Berlyno Nierendorf galerijoje.
Ryšiai su Lietuva
miniatiūra|240px|right|M. Veriovkinos studija Vyžuonėlėse (u. k.). miniatiūra|240px|right|Dvarvietės prieigose pristatomas dailininkės gyvenimas ir kūryba Brolis Piotras Veriovkinas (1862–1946) tarpukaryje ūkininkavo Vyžuonėlių dvare jam paliktame po žemės reformos nemažame ūkyje. Buvo parėmęs Šv. Sergijaus Radonežiečio cerkvę Utenos centre, ligoninės ir mokyklos įkūrimą. Veriovkinai turėjo gerą biblioteką, daug paveikslų, salone kabėjo Vyčio paveikslas. P. Veriovkinas buvo Kauno (1904–1911) bei Vilniaus (1912–1915) gubernatorius, caro Nikolajaus II karo tarnybos draugas.