cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždas
Istorija
Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Senasis 1527 m. pertvarkė Žemaitijos valdinių prievoles ir valdovo valsčių valstiečiams vietoj pasėdžių, natūra duotų rinkliavų, nustatė piniginį mokestį sau ir valstybei nuo žagrės. 1527-1535 m. jis įvestas visiems Žemaitijos valstiečiams. Pagal 1529 m. išleistus naujus nuostatus Aukštaitijos dvarų valdytojams, mezliavą imta rinkti nebe natūra, o pinigais. Už telyčią buvo nustatytas 30 grašių, už paršą – 20, už aviną – 4, už gaidį ir 10 kiaušinių – 1 grašio mokestis. Be to, buvo renkama ir dėkla (rugiai ir avižos). Mokesčių nemokėjo bažnytiniai dvarai, atleisti nuo mokesčių Aukštaitijos krikšto metu 1387 m. ir bajorai. 1434 m. Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Kęstutaitis paskelbė privilegiją, kuria bajorų ir kunigaikščių valstiečiai buvo atleisti nuo duoklių (dėklos) didžiajam kunigaikščiui. 1447 m. Kazimiero privilegija bajorų ir miestiečių valstiečiai atleisti nuo mezliavos ir sidabrinės bei kai kurių valstybės darbų. Palikta stacija, pastovis didžiajam kunigaikščiui arba jo pasiuntiniams, tiltų taisymas ir naujų statymas, senų pilių taisymas. Bajorų valstiečiams tai 1588 m. panaikino III Lietuvos Statutas.
Bajorų bei dvasininkų valstiečiai ir miestiečiai mokesčius valstybei privalėjo mokėti tik bajorų Seimo sutikimu. 1559 m. Seime Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Augustas atleido Lietuvos bajorus nuo muitų išvežant savo medieną, grūdus, 1566 m. II Lietuvos Statutas – ir nuo vidaus muitų. III Statutas jiems leido be muitų savo reikalams įsivežti prekių. Ypač daug lėšų reikėjo XV a. pab.- XVI a. vis atsinaujinančiam Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės gynybiniam karui su Rusija. 1590 m. įvesta kvarta Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės reikalams, kurią nuo 1633 m. pradėta imti kasmet. Karalienė Bona Sforca reikalavo daugiau lėšų rūmams Vilniuje išlaikyti. Mokesčiai ir iždo įplaukos didėjo. Pradėta šaukti bajorų seimelius, prašyta jų sutikimo apsidėti mokesčiais. Mokesčius imta rinkti griežčiau. 1789 m. įvestas papildomas aukos mokestis kariuomenei.
Mokesčių sistema
Mokesčių įplaukoms apskaičiuoti nuo 1507 m. pradėta surašinėti prievolinius vienetus – dūmus. Valdovo nurodymu visi mokesčiai ir pajamos Žemaitijoje surašytos 1537–1538 m., kitur nuo XVI a. vidurio vykdant Valakų reformą. Po 1569 m. Liublino unijos nusistojo nuolatinių ir nepaprastųjų mokesčių iždui papildyti sistema. Kai karo reikalams nebeužtekdavo reguliariųjų pajamų, didysis kunigaikštis kreipdavosi paramos į turtingiausių piliečių sluoksnius, t. p. į nuo mokesčių atleistus bajorus. Jų sutikimo buvo prašoma Seime. Taip greta Lietuvos didžiojo kunigaikščio iždo susidarė Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždas. Abu iždai visiškai atskirti 1588-1589 m. Visi valstybės dvarai, išskyrus dvaro ekonomijas, pavadinti seniūnijomis buvo palikti valstybės aparatui išlaikyti.
Iždo institucijos
Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždą tvarkė žemės, krašto arba Lietuvos didysis iždininkas. Mokesčiams išieškoti 1613 m. įsteigtas Iždo tribunolas (veikė iki 1764 m.) Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždas ir po Liublino unijos išliko savarankiškas, buvo laikomas daugiausia Vilniaus pilyje. Nuo 1764 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Lenkijos iždus tvarkė bendra Abiejų Tautų Respublikos Iždo komisija ir Iždo komisijos teismas. Valstybių kasos liko atskiros. Gresiant Rusijos įsiveržimo pavojui 1792 m. gegužės mėn. kasa ir visos brangenybės iš Vilniaus buvo išvežtos į Varšuvą, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės kasa sujungta su Lenkijos kasa. Tačiau Targovicos konfederatai 1792 m. rugsėjo mėn. kasą grąžino į Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę, į Gardiną. Per Abiejų Tautų Respublikos III padalijimą 1795 Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždo pajamas pasisavino Rusija ir Prūsija.
Pajamos ir išlaidos
Iždo įplaukos XVI a. 2-7 dešimtmetyje (lietuviškų grašių kapomis) Iždo pajamos ir išlaidos XVII a. - XVIII a. (auksinais)
Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždo išlaidų didžiausia dalis buvo skiriama kariuomenei išlaikyti ir ginkluotei. 1600-1632 m. iš 11 mln. 481 000 auksinų pajamų karui Livonijoje išleista 58,2 %. Kai kada karo reikalams buvo skiriama dar didesnė dalis išlaidų, pav. 1649 m. iš 731 000 auksinų pajamų net 93 %. Mažesnė Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždo išlaidų dalis teko kunigaikštystės pasiuntinybėms į užsienį bei užsienio pasiuntiniams priimti, paštui, žygūnams, pinigų vežėjams ir apsaugai, iždo pareigūnams, Iždo tribunolo deputatams atlyginti.
Mažoji starta
Mažoji starta (Emberiza pusilla) – startinių (Emberizidae) šeimos paukštis. Šiaurės kraštų paukštis, kuris traukimo metu užklysta ir į Lietuvą. Aptinkamas pamiškėse, aikštelėse, arti vandens.
Konstantinas Daikoviciu
Konstantinas Daikoviciu (, 1898 m. kovo 1 d. Cavaranas, dab. Constantin Daicoviciu – 1973 m. gegužės 27 d. Klužas) – rumunų archeologas, istorikas.
Biografija
Nuo 1938 m. Klužo-Napokos universiteto profesorius. Nuo 1955 m. Rumunijos mokslų akademijos narys.
1924–1936 m. tyrė Transilvanijos archeologijos paminklus. Nagrinėjo dakų ir senovės Romos Dakijos provincijos istoriją.
Bronislovas Krūminis
Bronius Krūminis (1928 m. gegužės 21 d. Lentvaris – 2000 m. gegužės 15 d. Vilnius) – Lietuvos architektas.
Biografija
1953 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1953–1961 m. dirbo Mokslinėse restauracinėse gamybinėse dirbtuvėse, 1961–1992 m. Miestų statybos projektavimo instituto projektų vyr. architektas, 1992–1998 m. bendrovės „Pastatas“ projektų vyr. architektas.
Kūryba
Pagal jo projektus:
Kirzinė
Kirzinė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, netoli Maišiagalos.
Džigitas
Žodis kilęs iš tiurkų kalbos žodžio, reiškiančio 'jaunas vaikinas, jaunuolis; šaunuolis'.
Rusijos imperijos Vidurinės Azijos valdose džigitais vadino vietinius gyventojus, kurie Rusijos kariuomenės daliniuose tarnavo vedliais, pasiuntiniais bei žvalgais. Kai kuriuose Kaukazo ir Vidurinės Azijos kariniuose daliniuose džigitas buvo vienas žemiausių kareivių karinių laipsnių.
Įdomūs faktai
Rusijos imperijoje apdovanojimuose, kuriuos įteikdavo pavaldiniams ne krikščionims, krikščionių šventųjų atvaizdai (šv. Georgijaus, šv. Vladimiro, šv. Anos atvaizdai atitinkamuose ordinuose) buvo pakeisti į Rusijos imperijos herbą – dvigalvį erelį. Tačiau netrukus kalniečiai musulmonai pareikalavo, kad jų apdovanojimuose grąžintų šv. Georgijaus atvaizdą. Jį jie pagarbiai vadino „džigitu“, o herbą – paniekinamai „paukštyčiu“. Rusijos imperijos valdžia atsižvelgė į tai, ir šv. Georgijaus ordino apdovanojimuose, skirtuose musulmonams, grąžino šv. Georgijaus atvaizdą.
Pašaltuonys II
Pašaltuonys II – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kalnujų.
Duoklė
Duoklė – seniausia, nuo viduramžių iki naujausių laikų išlikusi individuali, rečiau kolektyvinė prievolinė renta valdovo ar kurio kito žemvaldžio išlaikymui.
Istorija
Atsirado yrant gimininei bendruomenei ir įsitvirtinant vadams, kai išpopuliarėjo vaišės, dovanos jiems ir jų atstovams atvykus, karo nuostolių atlyginimas laimėjusiai genčiai. Ilgainiui duoklė tapo privaloma nuolatine rinkliava, darbo prievole angarija, arba valstybiniais mokesčiais (pagalvės, žemės) ir feodaline renta valdovui, žemvaldžiams.
Vakarų Europoje XII a. – XIII a. duoklė pakeitė lažą ir turėjo daugiau reikšmės nei kitur regiono socialinei ekonominei raidai, kaip pereinamoji stadija prie piniginės laisvųjų valstiečių rentos. Nuo XIV a. Vakarų Europoje duoklę pradėjo išstumti činšas, o XVI a. – XVIII a. ji visiškai išnyko. Vidurio ir Rytų Europoje duoklės ūkinė reikšmė nuo XV a. – XVII a. mažėjo, bet kartu su lažu ji buvo mokama iki XVIII a. – XIX a., kol jos liekanas pakeitė kiti mokesčiai. Mokėta natūra – maistu, gyvuliais, pašarais, malkomis, vėliau ir pinigais. Duoklės dydį ir pobūdį nustatydavo gaunantysis.
Lietuvoje
Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstiečiai duoklę, kiek žinoma, nuo XIII a. iki XIV a. duodavo medumi, vašku, žvėrių kailiais, šienu ir grūdais. XIV a. antroje pusėje pradėta imti pastovaus dydžio javų ir šieno duoklė dėkla. Galvijų duoklę duodavo kolektyviai. Nuo XVI a. pradžios didžiojo kunigaikščio, vėliau ir kitų feodalų valdose natūrinė duoklė imta keisti pinigine. Smulkiąją duoklę sudarė verpalai, maišai, naminiai paukščiai, kiaušiniai, apyniai. Ši ir duoklė linais, sėmenimis, grūdais, ypač avižomis, šiaudų kūliais kai kur išliko iki baudžiavos panaikinimo. Lažo neinantys ir duoklę mokantys valstiečiai buvo vadinami duoklininkais.
Pogatarmė
Naują skirstymą pasiūlė savo publikuotų straipsnių serijoje nuo 1982 m. prancūzų kalbininkas, profesorius Marselis Kourthiadas
Marselis Kourthiadas parėmė naują ištisoje teritorijoje vienu vardu pavadintų kalbų istorinio tyrinėjimo sistemą. Jisai savo tyrimus koncentravo į kalbos pasikeitimus, atskiriant eilinę teritorinę kalbos ekspansiją ir išskyrė fonologinius ir gramatinius pasikeitimus. Atidarė pirmą palyginimo kryptį – artimiausią Anatolijos romų tarmėms nuo XII a. Paskui nustatė dar dvi kryptis, kurios trečia buvo labiausiai išvystyta. Minimą „pogatarmę“ pavadino (britų romų Pogadi dialektu), kuri naudoja pakeistas gramatines struktūras ir žodžius.
Conus alconnelli
Conus alconnelli – kūgeninių (Conidae) šeimos gyvūnų rūšis.
Paplitimas
Yra aptinkama Pietų Afrikos Respublikoje.
Profazė
thumb|200px|Profazė. [[Chromatinas kondensuotas, virš branduolio - centromeros]] Profazė – ląstelės branduolio dalijamosi fazė.
Ilgiausiai trunkanti branduolio dalijimosi fazė. Mitozės pačioje profazės pradžioje, o kartais ir prieš jai prasidedant, centriolė pasidalija į dvi dalis, kurios nuslenka į branduolio polius. Dauguma augalinių ląstelių centriolių neturi. Chromosomos sutrumpėja ir sustorėja, todėl pastebimos per mikroskopą. Chromosomos sudarytos iš dviejų seserinių chromatidžių, kurias jungia centromera. Abiejose kiekvienos centromeros pusėse susidaro kinetochoras, prie kurio prisijungia verpstės siūlai.
Profazės pabaigoje branduolėliai išnyksta, branduolio apvalkalas, veikiant lizosomų fermentams, ištirpsta, chromosomos atsiduria citoplazmoje. Nuo ląstelės polių arba nuo centriolių nusitęsia verpstės siūlai, kurie prisitvirtina prie chromosomų centromerų. Susidaro verpstės pavidalo figūra. Verpstės siūlai sudaryti iš mikrovamzdelių.
Tarpinėje fazėje – prometafazėje, kuri yra prieš metafazę, ląstelės centrinės dalies citoplazma yra šiek tiek klampi, joje esančios chromosomos pradeda slinkti į ląstelės ekvatorių.
Stadijos
Mejozės I profazė pati ilgiausia ir sudėtingiausia. Skiriamos jos 5 nuoseklios stadijos:
II mejozės profazė tęsiasi neilgai. Po jų seka metafazė.
Mitose
Juozas Krūminas
Juozas Krūminas (slapyvardis Juozas Palionis, 1914 m. vasario 8 d., senuoju stiliumi sausio 26 d. Palionė, Gelvonų valsčius, Ukmergės apskritis – 1951 m. birželio 1 d. Edmundštalis, palaidotas Špakenberge, prie Hamburgo) – Lietuvos poetas, vertėjas, žurnalistas.
Biografija
Studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Nuo 1937 m. bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos žinios“, „Naujoji Romuva“, „Prošvaistė“, „Pranciškonų pasaulis“, „Savaitė“, „Žiburėlis“. 1940 m. vadovavo dienraščio „Tarybų Lietuva“ literatūriniam skyriui. 1941 m. redagavo žurnalą „Pionierius“. 1941–1944 m. dirbo Kauno radiofone, leido šapirografuotą pogrindžio laikraščio „Tautos žodis“. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. Hafkruge, Noištate bei Geštachte (Šlėzvigas-Holšteinas) karo pabėgėlių stovyklose 1945–1948 m. leido ir redagavo literatūrinį žurnalą „Gintaras“ (pirmasis nr. išėjo pavadinimu „Baltija“), parašė vienveiksmių pjesių. Nuo 1948 m. dirbo gimnazijoje Špakenberge. Antrojo pasaulinio karo metais bendradarbiavo laikraštyje „Į Laisvę“, „Ateitis“, po karo – Vokietijoje einančiame laikraštyje „Tremties metų almanachas“, JAV lietuvių periodiniuose leidiniuose „Aidai“, „Draugas“, „Šv. Pranciškaus varpelis“, „Žvaigždė“.
Kūryba
Romanuose vaizduojami paskutiniai nepriklausomybės metai ir 1940 m. sovietinė okupacija. Poezijoje vyrauja patriotinė tematika, istorinė baladė. Išvertė, su kitais, V. Korolenkos, A. Tolstojaus, Dž. B. Šo, S. Lagerlof ir kt. kūrinių. Paliko kūrybos rankraščių.
Tukulanas
Tukulanas  – upė Rusijoje, Jakutijoje (Tompo ulusas ir Ust Aldano ulusas); Aldano dešinysis intakas. Prasideda Verchojansko kalnagūbryje, teka į pietus, pietvakarius. Įteka į Aldaną 148 km nuo jo žiočių, į šiaurės vakarus nuo Kylajo.
Didžiausias intakas – Tuora Tukulanas (dešinysis).
Upė būna užšalusi nuo spalio iki gegužės. Tukulano baseine yra ~200 ežerų.
Škotijos regbio rinktinė
Škotijos regbio rinktinė – Škotijai atstovaujanti nacionalinė regbio komanda. 1871 m. Škotija ir Anglija sužaidė pirmąsias istorijoje tarptautines regbio rungtynes. Nuo 1883 m. Škotijos rinktinė kasmet dalyvauja Šešių Nacijų taurės turnyre, kurį yra laimėjusi 14 kartus ir 8 kartus pasidalinusi pirmąja vieta su kitomis rinktinėmis. Škotija taip pat yra dalyvavusi visuose devyniuose iki šiol vykusiuose pasaulio regbio čempionatuose.
Čarna Cerkievna
Čarna Cerkievna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Grodzisko, apie 22 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 61 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Čarnos upė. Kaime įsikūrusi Čarna Cerkevnos Rūpestingosios Dievo Motinos parapija. 1900-1901 m. pastatyta Rūpestingosios Dievo Motinos cerkvė, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Ibn Tumartas
Istorija
Almochadų dinastijos įkūrėjas buvo Ibn Tumartas, kilęs iš Masmudų genties, nedidelio kalnų kaimelio Iglizo (pietų Marokas). Apie 1110 m. jis paliko gimtąsias vietas ir išvyko į piligriminę kelionę aplankyti Mekos, paskui siekti dvasinių mokslų į Damaską ir Bagdadą. Bagdade jis mokėsi Alašari (Abu al-Hasan al-Ash’ari) ortodoksinėje musulmoniškoje mokykloje, kur išvystė savo teologinį mokymą, kuris buvo paremtas unitarianizmu (nekrikščioniškas monoteismas) ir neigė nepriklausomo Dievo egzistavimą. Po dešimties metų jis grįžo į Maroką, kur atsirado pirmieji jo pasekėjai, jų tarpe buvo ir Abdal Muminas. Moraliniai principai, kurių aiškinimus pradėjo reformatorius Tumartas, buvo charakterizuojami kaip labai griežti. Jis propagavo ankstyvąjį islamą, t. y. skatino atsisakyti alkoholio, draudė pasilinksminimus (tarp jų ir muziką), smerkė prabangą ir laisvas moteris. Visa tai nebuvo nauja, bet moraliniai principai, vyravę tuo metu Magrebe nuo Tuniso iki Marakešo buvo visai kiti. Apie 1120 m., kai jis turėjo dešimtis pasekėjų, Ibn Tumartas savo mokymą perkėlė į Atlaso berberų kraštą. Pakeliui jis aplankė Marakešą ir buvo kelis kartus susitikęs su sultonu Ali ibn Jusufu, bet į savo tikėjimą jo palenkti nesugebėjo. Praėjo keleri metai ir aplinkinės gentys pripažino jį imamu, prisiekė nepalikti jo šventame kare prieš Maroką valdančius Almoravidus. Ibn Tumartas pasiskelbė mahdi – neklystančiu imamu, Dievo pasiuntiniu, kad naikintų paklydėlius ir garantuotų savos tiesos tikėjimo pergalę. 1125 m. jis įsikūrė mažame Tinmalo kaimelyje, Nfiso upės aukštupyje, pietiniame Atlase. Kaip pranašas, Tumartas buvo dvasinis vadovas, teisėjas, armijos ir berberų vadas. Visi pagrindiniai sprendimai buvo priimami „dešimties valdyboje“, kurią sudarė artimiausi jo mokiniai, pirmieji pripažinę jį kaip mahdi. Be Abdal Mumino dar buvo Abuhafsas ir Abdalahas ibn Albaširas. Visas bendruomenės gyvenimas vyko pagal griežtą tvarką ir mahdi stipriai laikė ją savo rankose. Nuoširdumas atliekant religines apeigas buvo privalomas. Neatsakingas požiūris buvo baudžiamas rykštėmis arba mirties bausme. Tokiomis priemonėmis jis stiprino savo valdžią prieš kalniečius. Greitai jam Atlase pavyko sukurti tikrą valstybę su savais mokesčiais, pinigais ir armija, pasiruošusia negailestingai kovai su Almoravidais. Kariniai veiksmai prieš Almoravidus faktiškai buvo prasidėję dar 1122 m. ir iš pradžių tai buvo trumpi antpuoliai. 1128 m. Almochadų armija keturiasdešimt dienų buvo apsupusi Marakešą, bet galiausiai, patyrusi didelius nuostolius, atsitraukė. Praėjus keletui mėnesių po šios operacijos Ibn Tumartas mirė. Jo mirtis dvejus metus buvo slepiama nuo kitų Almochadų, o visus reikalus tvarkė „dešimtininkai“. Pagrindinis vaidmuo teko Abdal Muminui. Tik 1130 m. jis buvo pripažintas mahadi paveldėtoju ir gavo kalifo titulą.
Šūviai Dawson kolegijoje
Susišaudymas Dawson koledže – indicentas įvykęs 2006 m. rugsėjo 13 d., kai nuo 12:41 iki 13:15 vietos laiku Montrealio centre esančiame Dawson koledže žmogus ėmė šaudyti į praeivius prie įėjimo ir toliau šaudydamas nuėjo iki valgyklos antrame aukšte.
Ibn Tumartas
Istorija
1156 m. Ibn Tumarto atminimui Tinmale buvo pastatyta mečetė, kuri išliko iki mūsų dienų.
Šūviai Dawson kolegijoje
Incidento metu žuvo vienas žmogus, 19 sužeista, taip pat policija nukovė įtariamąjį. Policija teigia, kad tai – Kimveer Gill. Žiniasklaida teigia, kad jis yra apie 25 metų Kvebeke gimęs vyras. Jo automobilis buvo rastas netoli incidento vietos.
Žaliojo Kyšulio transportas
thumb|250px|Kelias Šv. Antano saloje (Porto Novas–[[Ribeira Grandė)]] thumb|250px|Prajos uostas
Žaliasis Kyšulys yra salos, todėl jos nėra sujungtos efektyvia transporto sistema. Tai trukdo vystytis infrastruktūrai, kelia gamybos kainas, apsunkina žmonių ir krovinių judėjimą salose.
Keliai
Žaliojo Kyšulio keliai 2002 m. sudarė 1 100 km, iš kurių 858 km buvo grįsti.
Vandens transportas
Mindelo ir Porto Novo uostai yra svarbūs degalų papildymo punktai. Valstybės valdoma keltų kompanija kursuoja tarp salų.
Oro transportas
2001 m. Žaliajame Kyšulyje buvo 9 oro uostai, iš kurių 3 buvo nenaudojami, o likę 6 turėjo grįstus kelius. Dar 7 oro uostai buvo mažesnėse salelėse. Žaliasis Kyšulys yra svarbus degalų papildymo punktas Afrikos oro bendrovėms. „Air Transport of Cape Verde“ yra šalies oro linijos.
Wilhelm Mannhardt
Vilhelmas Manhartas (Wilhelm Mannhardt; g. 1831 m. kovo 26 d. Frydrichštate – m. 1880 m. gruodžio 25 d. Dancige) – Vokietijos antropologas, folkloristas, bibliotekininkas. Žymus baltų mitologijos tyrinėtojas, sauliškosios teorijos šalininkas.
Nuo 1851 m. Berlyno universitete studijavo germanų kalbas, sanskritą, istoriją. 1853 m. persikėlė į Tiubingeno universitetą, įgijo daktaro laipsnį. Daugiausia tyrinėjo Europos tautų mitologiją, kėlė hipotezę, kad mitas yra animistinio laikotarpio reliktas. 1877 m. savo darbe Wald- und Feldkulte („Miško ir lauko kultai“) aprašė žemdirbišką tikėjimą apie mirštančią ir prisikeliančią dievybę (vėliau šią teoriją išvystė James Frazer).
Vilhelmas Manhartas ieškojo senųjų baltų mitologijos šaltinių, parengė svarbų mitologijos šaltinių žodyną Letto-Preußische Götterlehre („Letų-prūsų mitologija“, išleistas 1936 m.).
Bibliografija
Išleista po mirties:
Vektorinis laukas
thumb|Vektorinio lauko vaizdavimo pavyzdys Vektorinis laukas – funkcija, kiekvienam erdvės taškui priskirianti vektorių:
arba
Fizikoje vektoriniu lauku galima aprašyti elektrinį lauką, magnetinį lauką ir pan.
Evanescence (albumas)
Evanescence – trečiasis to paties pavadinimo amerikiečių roko grupės albumas, išleistas 2011 m. spalio 7 d. Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų, kurie gyrė grupės vokalistės Amy Lee balsą ir grupės skambesį, tačiau pastebėjo, jog nemažai dainų labai panašios į ankstesniąją grupės kūrybą. Albumas, per pirmą savaitę JAV pardavus 127 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Rietavo Aušros katalikiška vidurinė mokykla
miniatiūra|180px|Lenta prie pastato: „Aušros“ mokykla čia veikė 1991–2009 m.
Rietavo „Aušros“ katalikiška vidurinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Rietave, Parko g. 10, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 191132468.
Istorija
1991 m. rugsėjo 1 d. Rietavo parapijos klebono Broniaus Latako iniciatyva buvo įkurta Rietavo katalikiška devynmetė mokykla.
1994 m. rugpjūčio 25 d. devynmetei mokyklai suteiktas katalikiškos vidurinės mokyklos statusas.
2001 m. rugpjūčio 30 d. mokykla reorganizuota į Rietavo „Aušros“ katalikišką vidurinę mokyklą (steigėjai - Rietavo savivaldybės taryba ir Telšių vyskupijos kurija). 1996 metų pavasarį išleista pirmoji abiturientų laida. 2009 m. - 12-oji abiturientų laida.
1995 m. vasario 14-16 d. suorganizuota pirmoji jaunųjų istorikų konferencija „Lietuvos valstybingumo raidos bruožai, nepriklausomybės kovų idealai“, kurioje dalyvavo septynių mokyklų atstovai. Buvo perskaityti 6 pranešimai. Pirmosios konferencijos sėkmė skatino tolesniems darbams, konferencijos tapo kasmetės.
2009 m. mokykla uždaryta.
Didysis pilkasis garnys
Didysis pilkasis garnys (Ardea herodias) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis. Paplitęs visoje Šiaurės ir Centrineje Amerikoje taip pat Karibuose ir Galapaguose, išskyrus dykumas ir kalnus, kur nėra vandeningų brastų. Jie yra panašūs į Europinį pilkąjį garnį. Jis yra didesnis už Šiaurės Amerikos garnį.
Ši rūšis paprastai gyvena kolonijomis, medžiuose netoli ežerų arba pelkių; kartu su kitomis rūšimis arba garniais. Šios grupės vadinamos garnių gūštynais. Didieji pilkieji garniai suka didelius pailgus lizdus, į kuriuos patelės padeda 3-5 blankiai mėlynus kiaušinius. Jaunikliai maitinami atrijamu maistu.
Maitinasi sekliuose vandenyse persmeigdami žuvis arba varles su ilgu, smailiu snapu. Taip pat minta vabzdžiais, gyvatėmis, vėžliais, graužikais, ir smulkiais paukščiais.
Didžiųjų pilkųjų garnių ūgis 132 cm, sparnų ilgis 213 cm ir svoris 2,5 kg. Jie turi ilgą geltoną snapą. Suaugę garniai turi melsvai pilkus sparnus ir baltą galvą su juodu vainikėliu ir ilga juoda plunksna.
Zinha
Antonijas Naelsonas Matijasas „Zinja“ (Antônio Naelson Matias; g. 1976 m. gegužės 23 d., Itažoje, Brazilijoje) – futbolo klubo Toluca ir Meksikos vyrų futbolo rinktinės saugas/puolėjas (centro). Dėl savo braziliškos kilmės sukelia nemažai diskusijų ar turėtų būti kviečiamas į Meksikos rinktinę.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2004 m. rugsėjo 8 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per ketverias rungtynes aikštėje išbuvo 188 minutes, atliko vieną rezultatyvų perdavimą ir įmušė vieną įvartį. 2011 m. birželio 10 d. 5 futbolininkai buvo diskvalifikuoti iš rinktinės, dėl draudžiamų preparatų vartojimo, tarp jų ir Matijasas.
Klaipėdos nafta
AB „Klaipėdos nafta“ (KN) – Lietuvos energetikos bendrovė Klaipėdoje. Valstybei priklauso 72,47 % „Klaipėdos naftos“ akcijų. Bendrovės veikla apima penkis terminalus - Klaipėdos naftos terminalą, Subačiaus naftos terminalą, Klaipėdos suskystintųjų gamtinių dujų terminalą, Brazilijos Açu suskystintųjų gamtinių dujų terminalą bei Klaipėdos SGD paskirstymo stotį.
Philibert Delorme
thumb|220px|Vensano rūmų koplyčia thumb|220px|Šenonso pilis, Dianos tiltas thumb|220px|Tiuilri rūmai 1865 m.
Filiberas Delormas (, apie 1510 m. Lionas – 1570 m. Paryžius) – prancūzų renesanso architektas, architektūros teoretikas.
Klaipėdos nafta
Vadovybė
Akcinė bendrovė „Klaipėdos nafta“ vadovaujasi NASDAQ OMX Vilnius listinguojamų bendrovių valdymo kodeksu. Bendrovėje yra keli valdymo organai: Visuotinis akcininkų susirinkimas, Stebėtojų taryba, Valdyba, Audito komitetas ir Generalinis direktorius.
Philibert Delorme
Biografija
Gimė mūrininko šeimoje. 1533–1536 m. studijavo architektūros palikimą Italijoje. 1537 m. Prancūzijos ambasadorius Romoje kardinolas Žanas de Belė jį atšaukė į Paryžių, į tarnybą karalių Pranciškaus I ir Henriko II dvare. Pirmasis jo darbas, Sent Mauro pilis buvo tarsi prancūziškojo renesanso manifestas. Nuo 1541 m. Prancūzijos karaliaus rūmų architektas.
Klaipėdos nafta
Vadovybė
Nuo 2019 m. lapkričio 11 d. generalinio direktoriaus pareigas eina Darius Šilenskis.
Philibert Delorme
Biografija
Projektuose pradėjo naudoti vadinamasias Delormo arkas – medines perdangas, derino orderinius ir gotikos elementus.
Klaipėdos nafta
Istorija
Naftos produktai Klaipėdos uoste pradėti perkrauti iki tarpukario. 1937 m. bendrovė „Lietūkis“ įsigijo 5 bendros 5600 m³ talpos rezervuarus, nutiesė geležinkelio atšaką ir pastatė estakadą. Naftos produktai buvo gabenami tanklaiviais iš Juodosios jūros uostų Batumio ir Tuapsės. „Lietūkis“ planavo turėti net savo tanklaivį. Antrojo pasaulinio karo metais Klaipėdos uostas buvo labai sugriautas. 1956 m. nupręsta steigti naftos bazę uoste. 1959 m. lapkričio 27 d. Klaipėdos naftos eksporto ir perpylimo bazė pradėjo veiklą, daugiausia eksportuodama naftos produktus, ypač mazutą. 1982 m. per Klaipėdą buvo eksportuota 6,4 mln. t naftos produktų. 1994 m. įsteigta Lietuvos ir JAV AB „Klaipėdos nafta“. Pasikeitus akcininkų sudėčiai, bendrovė pervadinta AB „Klaipėdos nafta“. Palaipsniui įmonė buvo modernizuojama atlikti ne tik naftos produktų eksporto, bet ir importo operacijas, priimti didesnio tonažo laivus. Baigus rekonstrukciją, nuo 2002 m. „Klaipėdos naftos“ terminale kraunami iki 100 000 t talpos tanklaiviai.
Aleksandras Kliujevas
Alexander Klyuev (g. 1990 m. vasario 28 d., Maskva, Rusija) – Rusijos krepšininkas, žaidžiantis lengvojo krašto puolėjo pozicijoje.
2014-2015 metų sezoną pradėjo Alytaus „Dzūkija“ klube. 2014 m. lapkričio pradžioje buvo atleistas dėl nepateisintų lūkesčių ir persikėlė rungtyniauti į Kėdainių „Nevėžis“ ekipą.
Patolupys
Patolupys – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, piečiau Bliūdžių, kairiajame Tolupio krante.
Degaičių seniūnija
Degaičių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Telšių rajono savivaldybės šiaurėje.
Klaipėdos nafta
Istorija
AB „Klaipėdos nafta“ 2012 m. birželio 11 d., patvirtinus akcijų pasirašymo su Lietuvos Respublika sutartį, buvo perduota valdyti Subačiaus naftos terminalą.
2012 m. vasarį „Klaipėdos nafta“ įpareigota tęsti pirmojo Lietuvoje suskystintų gamtinių dujų terminalo projekto įgyvendinimą. Terminalo plaukiojančios saugyklos su dujinimo įrenginiu projektą vykdė Norvegijos bendrovė „Hoegh LNG“. 2014 m. vasario 19 d. Pietų Korėjos Ulsano uoste esančioje laivų statykloje oficialiai nuleistas į vandenį Lietuvai skirtas SGD laivas-saugykla „Independence“. 2014 m. spalio 27 d. SGD laivas-saugykla „Independence“ prisišvartavo Klaipėdos uoste. Įvykdžius bandymus SGD laivas-saugykla eksploatuoti pradėtas 2014 m. gruodžio 3 d.
Degaičių seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Óscar Cardozo
Oskaras Renė Kardosas (g. 1983 m. kovo 20 d.) – Paragvajaus futbolininkas. Žaidžia puolėjo pozicijoje Paragvajaus nacionalinėje rinktinėje ir Turkijos klube Trabzonspor.
Klaipėdos nafta
Istorija
Nuo 2016 m. gruodžio 22 d. AB „Klaipėdos nafta“ pradėjo naudoti atnaujintą Bendrovės prekinį ženklą, – KN.
Degaičių seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 2 seniūnaitijos:
Kisieliai
Kisieliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 11 km į pietryčius nuo Plokščių.
Klaipėdos nafta
Istorija
Siekiant sukurti visapusišką SGD logistikos grandinę Baltijos regione 2017 m. spalio 27 d. buvo pradėta SGD paskirstymo stoties veikla. SGD paskirstymo stotį sudaro penkios po 1000 kub. m talpyklos, kuriose laikomos suskystintosios gamtinės dujos. Pagal techninį projektą yra numatyta galimybė plėsti terminalą iki 10 tūkst. kub. m talpos.
2018 m. spalio mėnesį paskelbta, kad nuo 2014-ųjų, kai Klaipėdoje pradėjo veikti SGD terminalas, dėl galimybės rinktis dujų tiekėją valstybės gyventojai iš viso sutaupė 103 mln. eurų.
2019 m. sausio 7 d. veiklą pradėjo tuo metu didžiausias pasaulyje KN bei Vokietijos bendrovės „Nauticor“ priklausantis suskystintųjų gamtinių dujų transportavimo ir bunkeriavimo laivas „Kairos“. Pagrindinė laivo veikla Klaipėdos uoste – transportuoti SGD iš SGD terminalo į SGD paskirstymo stotį. 2019 m. rugsėjį „Klaipėdos nafta“ pardavė bunkeriavimo laivą „Kairos“ valdančios bendrovės akcijas.
2020 m. vasario mėn. AB „Klaipėdos nafta“, kartu su partneriais laimėjusi SGD terminalo operatoriaus konkursą, tapo Brazilijos Açu uosto suskystintųjų gamtinių dujų terminalo operatore.
== Veikla ==
Óscar Cardozo
Cardozo karjerą pradėjo Paragvajaus klube iš Siudad del Estės „Club Atlético 3 de Febrero“. 2004 m. perėjo į vieną šalies lyderių Club Nacional, kur pasižymėjo rezultatyvumu. Kitą sezoną persikėlė į Argentinos komandą Newell's Old Boys, kur prisijungė prie kitų paragvajiečių: Diego Gavilán, Santiago Salcedo ir Justo Villar. 2006 m. Aperturos sezone įmušė 11 įvarčių per 16 varžybų ir laimėjo Paragvajaus metų futbolininko apdovanojimą. Dėl sėkmingo žaidimo 2007 m. sezone ir pakviestas atstovauti Paragvajaus rinktinę 2007 m. Copa América čempionate.
2007 m. birželį Óscar Cardozo pasirašė 11,1 mln. eurų kontraktą su viena stipriausių Portugalijos komandų SL Benfica.
Čarna Šrednia
Čarna Šrednia  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grodzisko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Grodzisko, apie 20 km į šiaurę nuo Semiatičės ir apie 62 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Čarnos upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Madagaskarinis garnys
Madagaskarinis garnys (Ardea humbloti) – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis. Madagaskare jis yra dažnas šiaurinėje ir vakarinėje Aloatros pakrantėje, taip pat Komorų salose ir Mayotte.
Madagaskare tai nykstanti rūšis, jų populiacija yra nuo 1000 iki 3000, ir ji akivaizdžiai mažėja. Didžiausios nykimo priežastys yra medžioklė ir arealo suardymas.
Gilgitas (miestas)
Gilgitas  – miestas šiaurės Pakistane, Karakorumo kalnų slėnyje prie Gilgito upės, šalia jos santakos su Indu. Gilgito-Baltistano teritorijos administracinis centras. Pro miestą eina Karakorumo plentas, yra oro uostas. Veikia Karakorumo universitetas. Gilgitas yra svarbus turistinis šiaurės Pakistano centras – iš čia dažnai vykdomos ekspedicijos į Karakorumo viršukalnes, aplinkinius slėnius.
Istorija
Gilgitas buvo vienas iš šilko kelio centrų, per jį į Centrinę ir Rytų Aziją plito budizmas. Gilgite rasti V-VI a. budistiniai rankraščiai, įrašyti ant beržo tošies sanskrito kalba (šarados raštu). Iki XIX a. pr. miestą valdė Trakhanų dinastija.
Entropia Universe
Entropia Universe (anksčiau vadinosi Project Entropia) – 2003 pradėjęs veikti daugelio žaidėjų vaidmenų žaidimas internete (MMORPG), kuriame veiksmas vyksta ateities pasaulyje, virtualioje Kalipso (Calypso) planetoje. Žaidėjai turi susikurti personažą (avatar), su kuriuo gali tyrinėti pasaulį, medžioti fantastinius gyvūnus, lavinti įvairius įgūdžius, užsiimti išteklių išgavimu ir gaminti daiktus.
10 PED (Project Entropia Doller) žaidimo pinigų atitinka 1 JAV dol. Kompanija „MindArk“, žaidimo kūrėja ir valdytoja, pranešė, kad žaidime cirkuliuoja 3,6 milijardo PED, t. y. 360 milijonų JAV dolerių.
Joseph Déchelette
Biografija
1897–1901 m. vadovavo Mont Beuvray piliakalnio netoli Roano kasinėjimams. Paskelbė veikalų archeologijos, viduramžių meno, galų – romėnų raudonosios keramikos ir kitais klausimais, tyrė Lateno kultūrą. Sudarė daugelio Rytų Europos archeologijos paminklų klasifikaciją ir chronologiją. Roane įkurtas jo muziejus. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, nepaisant amžiaus išėjo savanoriu į frontą, tarnavo kapitonu 298-ame pėstininkų pulke, sunkiai sužeistas mirė ligoninėje.
Meilė ir mirtis Veronoje
Meilė ir mirtis Veronoje – lietuviška roko opera. Kompozitorius Kęstutis Antanėlis, S. Gedos libretas pagal V. Šekspyro dramą „Romeo ir Džiuljeta“, pirmą kartą pastatyta 1982 m. Vilniuje (rež. Eimuntas Nekrošius).
1982 m. pastatymas
Romeo – Kostas Smoriginas, Vytautas Taukinaitis, Saulius Bareikis. Džiuljeta – Janina Matekonytė, Kristina Kazlauskaitė, Violeta Podolskaitė
Lorencas – Vidas Petkevičius
Merkucijus – Vladas Bagdonas
Tebaldas – Vidas Petkevičius
Gregorijus – Vytautas Taukinaitis
Samsonas – Arūnas Storpirštis
Kunigaikštis – Arūnas Storpirštis
Kapuletis – Karolis Dapkus
Džiovanis – Vladas Bagdonas
Auklė – Dalia Brenciūtė
Abramas – Jonas Vaitiekaitis
Baltazaras – Sigitas Ramelis
Paris – Gerardas Žalėnas
Benvolijus – Saulius Sipaitis
1996 m. pastatymas
Nauja redakcija pastatyta 1996 m. Vilniuje per „LIFE“ festivalį (rež. Eimuntas Nekrošius).
Juokdarys – Kostas Smoriginas, Andrius Bialobžeskis
Romeo – Povilas Meškėla, Andrius Bialobžeskis
Džuljeta – Brigita Bublytė, Viktorija Kuodytė, Aušra Pruscilaitytė, Margarita Žiemelytė
Lorencas – Vladas Bagdonas
Merkucijus – Kęstutis Jakštas, Saulius Mykolaitis
Kunigaikštis – Arvydas Dapšys
Džuljetos tėvas – Irmantas Jankaitis
Auklė – Larisa Kalpokaitė, Janina Matekonytė, Rimantė Valiukaitė
Paris – Andrius Žebrauskas
Benvolijus – Algirdas Dainavičius
Vaistininkas – Rimantas Jasenka
Trio – Algirdas Dainavičius, Kęstutis Jakštas, Vaidotas Martinaitis
Montekiai – Algirdas Dainavičius, Kęstutis Jakštas, Saulius Mykolaitis, Ramūnas Rudokas
Kapulečiai – Arvydas Dapšys, Česlovas Gabalis, Rimantas Jasenka, Andrius Žebrauskas
Choras – Gediminas Adomaitis, Sandra Bernotaitė, Paulius Baltramiejūnas, Indrė Blūšiūtė, Henrikas Celencevičius, Rita Čėsnaitė, Daina Demskytė, Almantas Lapiniauskas, Povilas Laurinkus, Rasa Marazaitė, Aistis Mickevičius, Laura Mizerytė, Rūta Papartytė, Modestas Pavydis, Eglė Piličiauskaitė, Kristina Savickytė, Monika Šaltytė, Ieva Uždavinytė.
2005 m. pastatymas
Režisierius Aidas Giniotis.
2013 m. pastatymas
Romeo – Tadas Juodsnukis
Džiuljeta – Raminta Naujanytė
Rytų Chandyga
Rytų Chandyga  – upė Rusijoje, Jakutijoje (Tompo ulusas); Aldano dešinysis intakas. Prasideda Suntar Chajatos kalnagūbryje, teka į pietvakarius, kerta Uolingąjį kalnagūbrį. Įteka į Aldaną 467 km nuo jo žiočių, į pietus nuo Chandygos.
Meilė ir mirtis Veronoje
2013 m. pastatymas
Paris – Ramūnas Rudokas
Džiuljetos tėvas – Aleksandras Ivanauskas
Rytų Chandyga
Didžiausi intakai – Onelas, Sakyryras (kairieji).
Meilė ir mirtis Veronoje
2013 m. pastatymas
Džiuljetos mama – Larisa Kalpokaitė
Rytų Chandyga
Upė būna užšalusi nuo spalio iki gegužės, patvinusi būna nuo birželio iki rugpjūčio (didžiausias debitas – 93,4 m³/s). Šiaurine upės pakrante driekiasi Kolymos traktas. Prie Rytų Chandygos yra Teplyj Kliučiaus gyvenvietė.
Meilė ir mirtis Veronoje
2013 m. pastatymas
Lorencas – Irmantas Jankaitis
Merkucijus – Jeronimas Milius
Tebaldas – Darius Petkevičius
Kunigaikštis – Viktoras Malinauskas
Auklė – Karina Krysko
Vaistininkai – Ramūnas Rudokas, Marius Jampolskis
Kapulečiai – Aistis Mickevičius, Vaidotas Martinaitis
Montekiai – Jokūbas Bareikis, Juozas Gaižauskas, Andrius Žiurauskas
Skuleskogeno nacionalinis parkas
Skuleskogeno nacionalinis parkas (SV Skuleskogen nationalpark) yra Švedijos šiaurėje, Vesternorlando lėne, Ornskoldsviko ir Kramforso komunose. thumb|left|250px|Skuleskogeno nacionalinis parkas pažymėtas Nr.10 Skuleskogeno nacionalinį parką supa aukšti kalnai, senovės miškai, o nuo jūros kranto atsiveria įspūdingas kraštovaizdis. Čia yra nutiesta apie 30 km pėsčiųjų takų.
2000 m. Skuleskogeno nacionalinis parkas įrašytas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą kaip dalis Aukštojo kranto.
Argentinos demografija
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Argentinos demografiją.
Gyventojų skaičius: 39 921 833 (2006 m. liepa)
Struktūra pagal amžių:
Amžiaus mediana:
Prieaugis: 0,96 %
Kipro vyrų futbolo rinktinė
Dalyvavimas pasaulio čempionatuose
thumb|240px|Kipro rinktinė 2012 m.
Argentinos demografija
Gimstamumas: 16,73 gimusiųjų/1000 gyv.
Mirtingumas: 7,55 mirusiųjų/1000 gyv.
Migracija: 0,4 migrantų/1000 gyv.
Kūdikių mirtingumas: 14,73 mirusiųjų/1000 gyv.
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Sergančių AIDS: 130 000
Tautybė: argentiniečiai
Etninės grupės: baltieji (daugiausia italų ir ispanų kilmės) 97 %, metisai, indėnai, arabai ir kt. 3 %
Religijos: Romos katalikai 92 %, protestantai 2 %, judėjai 2 %, kiti 4 %
Kalbos: ispanų (oficiali), anglų, prancūzų, italų, vokiečių
Raštingumas:
Joomla!
Joomla! – atviro kodo svetainių turinio valdymo sistema. Sistema parašyta PHP kalba, naudoja MySQL duomenų bazę, ją sudaro įvairūs moduliai – galimybės rašyti naujienas, straipsnius, publikuoti, komentuoti, forumas, apklausa ir t. t.
Kamšos botaninis-zoologinis draustinis
Kamšos botaninis-zoologinis draustinis – draustinis Kauno rajono savivaldybės teritorijoje, 7 km į vakarus nuo Kauno, tarp Marvelės ir Akademijos, Nemuno kairiajame krante.
Geografija
Kamšos draustinis įkurtas 1960 m. Plotas 318 ha. Apima Kamšos mišką, kurį sudaro: liepynai – 33 %, eglynai – 31 %, drebulynai – 8 %, juodalksnynai – 7 %. Draustiniu prateka Nemuno intakai Marvelė ir Vėžpienis. Kamšos draustinis ribojasi su Obelyne – prof. T. Ivanausko sodyba su unikalia augalijos kolekcija.
Sauginiai
Draustinyje auga 516 aukštesniųjų augalų rūšių. Čia auga reti, į raudonąją knygą įtraukti augalai: paprastoji gebenė, trilapė bligna, paprastoji šertvė, blakstienotoji viksva, tuščiaviduris rūtenis, miškinė varnalėša, tarpinis rūtenis, paprastasis rūtenis, didžioji dantenė. Yra 66 paukščių rūšys, tarp jų – suopis, mažasis apuokas, balinė pelėda, mažasis erelis rėksnys, naminė pelėda, randama retų vabalų rūšių, tarp jų – didieji puošniažygiai.
Pentinuotoji starta
Lietuvoje retai aptinkama traukimo metu. Laikosi laukuose.
Ignas Česaitis
Ignas Česaitis (1893 m. vasario 1 d. Balbieriškis – 1961 m. sausio 8 d. Garliava, palaidotas Balbieriškyje) – Lietuvos kunigas, teologas. Teologijos daktaras.
Biografija
Baigęs Marijampolės gimnaziją 1908–1913 m. studijavo Seinų kunigų seminarijoje, 1913–1919 m. – Fribūro universitete. 1913–1930 m. marijonas. 1915 m. įšventintas kunigu. 1919 m. teologijos daktaras
1919–1921 m. Marijampolės mergaičių gimnazijos ir mokytojų seminarijos kapelionas. 1921–1925 m. laikraščio „Draugas“ (Čikaga) redaktorius. 1925–1935 m. Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos – filosofijos fakultete dėstė pastoracinę ir moralinę teologiją. 1936–1940 m. karo technikos štabo kapelionas. 1940–1958 m. Lapių klebonas.
1926–1928 m. Pavasarininkų ir 1926–1934 m. ateitininkų sendraugių centro valdybų narys. Žurnaluose „Soter“, „Tiesos kelias“, „Židinys“ ir kt. rašė apie etiką ir dorovę, pastoraciją ir katechizaciją, Tomo Akviniečio charakterologijos doktriną.
Northrop Grumman B-2 Spirit
Northrop Grumman B-2 Spirit arba trumpiau B-2 Spirit, dažn. B-2 – stealth technologijos, sunkiai radarų pastebimas JAV karinių oro pajėgų strateginis bombonešis, galintis gabenti tiek įprastas, tiek branduolines bombas.
B-2 Spirit buvo kuriamas prasiskverbimui (stealth technologijos pagalba) į gerai saugomas teritorijas, kur anksčiau paprasti bombonešiai patekti negalėdavo. Pagal pirminį projektą turėjo būti pagaminti 135 lėktuvai, vėliau (1980 m.) skaičius sumažintas iki 75. 1992 metais paskelbta, kad bus gaminama tik 20, tačiau vėliau padidinta iki 21. Tiek lėktuvų ir buvo pagaminta. Viena svarbiausių priežasčių, kodėl buvo sumažintas skaičius – Tarybų Sąjungos žlugimas. Ši šalis buvo laikoma viena iš pagrindinių galimų B-2 Spirit taikinių.
Lėktuvas gali nuskristi apie 11 100 km nepasipildydamas degalų. Tačiau kadangi degalus gali pildytis tiesiog ore, iš tiesų jo skrydžio atstumą riboja tik įgulos ištvermė ir mechanizmų patvarumas. Vieno skrydžio metu gali bombarduoti iki 16 taikinių, o jei pakraunamas mažesnėmis bombomis – ir iki 80-ies.
Įgulą sudaro du žmonės.
Pirmasis B-2 skrydis įvyko 1989 metų liepos 17 dieną. Pirmoji kovinė misija buvo Kosove 1999 m. Vėliau šie lėktuvai buvo naudoti dar dviejuose karuose – Afganistane ir Irake.
Portugalijos ralis
thumb|right|[[Walter Röhrl|Valteris Riolis su Audi Quattro 1984 m. Portugalijos ralyje]] Portugalijos ralis  – automobilių ralio varžybos, vykstančios Portugalijoje. Pirmą kartą surengtos 1967 m. 1973 m. septintą kartą vykstančios lenktynės pateko ir į FIA Pasaulio ralio čempionato kalendorių. Nuo to laiko šis ralis buvo vienu iš Pasaulio čempionato etapų, išskyrus 2002–2006 m. sezonus. Nuo aštuntojo iki ankstyvojo dešimto dešimtmečio ralio trasą sudarė mišrūs asfalto ir žvyro ruožai. Dabar jis vyksta tik žvyrine danga.
Portugalijos ralis buvo apdovanotas Best Rally of the World ir 2000 m. Best Rally of the Year nominacijomis. Įžymiausias lenktynininkas šio ralio istorijoje – suomis Marku Alenas, kuris ralį laimėjo penkis kartus (1975, 1977, 1978, 1981 ir 1987 m.).
Dyburių senosios kapinės
Dyburių senosios kapinės (arba Marų kapeliai) yra vakariniame Plungės rajono savivaldybės pakraštyje, Dyburiuose (Šateikių seniūnija), 2 km į šiaurę nuo kelio, Minijos kairiajame krante.
Kapinės
Įrengtos į upės vingio kilpą įsiterpiančio kyšulio viršūnėje. Jos netaisyklingo plano, pailgos šiaurės - pietų kryptimi, 25 m ilgio ir 18 m pločio, apjuostos griovio ir žemių-akmenų pylimo, vidaus pusėje aptvertos statinių tvora, kurios pietiniame gale yra varteliai. Pakraščiuose ant pylimo auga keletas senų ąžuolų ir kitų medžių. Laidojimo žymių nesimato.
Kapinėse stovi koplytėlė, koplytstulpis ir 6 kryžiai. Jie mediniai, priekiniais fasadais atsukti į pietus. Prie vieno kryžiaus pritvirtinta medinė Nukryžiuotojo skulptūra. Koplytėlė stačiakampė stačiasienė, vienkamarė, dvišlaičiu skardos stogeliu, su Marijos ir vaikelio skulptūra.
Teritorijos plotas – 0,04 ha.
Istorija
Veikė XVI–XIX a., vadinamos Kapeliais, Marų kapeliais. Jose laidoti Dyburių kaimo gyventojai. Mirusius pradėjus laidoti Kartenos parapijos kapinėse, kaimo kapinaitėse retsykiais laidoti savižudžiai, skenduoliai, nekrikštyti mirę kūdikiai, 1917–1918 m. – dizenterijos aukos.
Nuo seno kapinėse buvo statomi mažosios memorialinės architektūros statiniai, prie kurių kaimo gyventojai rinkdavosi per gegužines pamaldas paminėti mirusiųjų. Pamaldos prasidėdavo kaime prie Navardauskų sodybos kryžiaus, nuo kurio, giedant Visų Šventųjų litaniją, eisena patraukdavo į kapines.
Marcel Dassault
thumb|right|200px|Marselis Blochas 1914 m. Marselis Daso (Marcel Dassault), pirmoji pavardė Marselis Blochas (Marcel Bloch) (1892 m. sausio 22 d. − 1986 m. balandžio 17 d.) − Prancūzijos aviacijos pramonininkas.
Biografija
Marselis Blochas gimė Paryžiuje. Baigęs Kondorsė licėjų (lycée Condorcet), Bregė mokyklą (Breguet School) ir SUPAERO (Valstybinę aeronautikos ir kosmoso aukštąją mokyklą), jis išrado lėktuvų propelerio tipą, kurį Prancūzijos aviacija naudojo visą Pirmąjį pasaulinį karą. Vėliau įkūrė lėktuvų gamybos kompaniją „Société des Avions Marcel Bloch“.
1936 m. ši kompanija buvo nacionalizuota, o M. Blochas liko jos direktoriumi. Antrojo pasaulinio karo metais jis atsisakė bendradarbiauti su vokiečių aviacijos pramone ir kaip žydas buvo išvežtas į Buchenvaldo koncentracijos stovyklą.
Vėliau Marselis Blochas pakeitė pavardę į Bloch-Dassaut, o 1949 m. − į Dassault. Dassault buvo jo brolio generolo Darijaus Polo Blocho pseudonimas Prancūzijos pasipriešinimo metais ir reiškė „puolimui“. Žodis paimtas iš prancūzų kalbos termino char d'assault − „tankas“.
1950 m. Marselis Daso atsivertė į katalikybę.
Po karo M. Daso sukūrė pažangiausią karinės aviacijos kompaniją Prancūzijoje „Avions Marcel Dassault“. Kompanijai vėliau vadovavo M. Daso sūnus Seržas Daso (Serge Dassault).
Marselis Daso mirė 1986 m. Neji prie Senos komunoje, o palaidotas Paryžiaus Pasi kapinėse.
Kisieliauka
Kisieliauka – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Videniškių.
Irena Daujotaitė
Irena Marija Daujotaitė (g. 1931 m. gruodžio 8 d. Darbėnuose) – Lietuvos kraštovaizdžio architektė.
Biografija
1957 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1957–1966 m. Miestų statybos projektavimo instituto architektė, 1966–1987 m. Vilniaus miesto Statybos ir architektūros valdybos Vilniaus landšafto architektė. Nuo 1993 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto dėstytoja, nuo 2000 m. docentė.
Lietuvos kraštovaizdžio architektų sąjungos narė.
Peterhead FC
„Peterhead FC“ – Škotijos futbolo klubas iš Pyterhedo.
Istorija
Klubas įkurtas 1891 m. Šiuo metu žaidžia Scottish League Two (ketvirtoje pakopoje).
Rudžiai (Raseiniai)
Rudžiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Bliūdžių, dešiniajame Bebirvos krante, prie Leiškonės ištakų.
Zigmas Jonas Daunora
Zigmas Jonas Daunora (g. 1934 m. gegužės 29 d. Ukmergėje) – Lietuvos architektas, humanitarinių mokslų daktaras, profesorius.
Biografija
1953–1959 m. studijavo Kauno politechnikos institute. 1984 m. architektūros mokslų kandidatas. 1988 m. stažavo Maskvos architektūros institute, 1990 m. Bostono merijoje, 1995 m. Kanados urbanistikos institute Toronte.
1959–1961 m. Jurbarko rajono architektas. 1961–1969 m. Miestų statybos projektavimo instituto architektas, brigados vadovas, projektų vyr. architektas. Nuo 1972 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, docentas, nuo 1991 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto docentas, 1993–2002 m. Urbanistikos katedros vedėjas, 1999 m. profesorius.