cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Susanna Martinkova
Suzana Martinkova (, tikrasis vardas – Zuzana Martínková; g. 1946 m. balandžio 19 d.) – Čekoslovakijoje gimusi aktorė. Po keleto sėkmingų vaidmenų gimtinėje, 1967 m. ji persikėlė gyventi į Italiją, kur per 20 metų sukūrė daugiau kaip 30 vaidmenų kine ir televizijoje.
Organizacija (reikšmės)
Organizacija (🇬🇷 – instrumentas) gali reikšti:
Ernestas Juškevičius
Ernestas Juškevičius (g. 1999 m. balandžio 16 d.) – Lietuvos futbolininkas, vartininkas.
Klubinė karjera
futbolininkas pradėjo žaisti futbolą gimtinėje, o vėliau persikėlė į Ispaniją.
Rungtyniavo Málaga CF, San Félix jaunimo ekipose, Real Jaén, CP El Ejido, Calvo Sotelo klubuose.
„Linares“ klubas
Nuo 2021 m. vasaros atstovavo Linares Deportivo klubui, rungtyniavusiam Primera Federación - Grupo I. E. Juškevičius vartininko poziciją dalinosi su veteranu iš Ganos Brimah Razak.
2022 m. vasarą tapo žinoma, kad lietuvis turi sutartį ateinantiems dviems sezonams. Karaliaus taurės turnyro rungtynėse prieš aukščiausios lygos Sevilla klubą prasileido penkis įvarčius ir baigė pasirodymą šešioliktfinalyje.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rankų lenkimas
Rankų lenkimas, tai rungtis tarp dviejų oponentų, kai varžovai sulenktas per alkūne rankas įremia į stalą, tvirtai suima vienas kito plaštakas ir bando nulenkti oponento ranką. Atsiradus sportui, jam apibūdinti buvo naudojami skirtingi pavadinimai: „rankos sukimas“, „rankų imtynės“, „Indijos rankų imtynės“, „riešų sukimas“, „riešo imtynės“. miniatiūra|Rankų lenkimo piktograma
Aprašymas
Šiame sporte įvairūs veiksniai gali turėti įtakos ir nulemti sėkmę. Technika ir bendras rankos stiprumas yra bene du didžiausi veiksniai. Kiti aspektai, tokie kaip: sportininko rankos ilgis, raumenų ir kaulų masė, plaštakos dydis, pirštų ilgis, plaštakos suspaudimo jėga, riešo ištvermė ir lankstumas, reakcijos laikas ir kiti bruožai gali suteikti rankų lenkimo atletui pranašumų prieš oponentą. Šis sportas kartais naudojamas kaip metodas nustatyti, kuris asmuo yra stipresnis tarp keleto žmonių.
Konkurencingos rankų lenkimo varžybos vyksta abiem konkurentams atsistojus su rankomis, padėtomis ant turnyrinio rankų lenkimo stalo, kuris yra specialiai pritaikytas šiam sportui. Stalas turi paminkštinimus, kurie sumažina diskomfortą atrėmus alkūnes, šie paminkštinimai taip pat nustato ribas, už kurių atleto alkūnė negali išeiti. Stalas taip pat turi metalinius strypus, kurie reikalingi, kaip atrama nelenkiamai rankai, įsikibdami į rankeną, atletai gali aktyvuoti daugiau raumenų grupių ir taip generuoti daugiau jėgos. miniatiūra|Rankų lenkimo varžybos Rankų lenkimo turnyrai dažniausiai yra suskirstyti pagal svorio kategorijas, taip pat kairiarankių ir dešiniarankių divizionus. Egzistuoja taisyklės, reglamentuojančios pražangas ir nuobaudų skyrimą, pavyzdžiui: kai konkurento alkūnė palieka kilimėlį, kuriame alkūnė turi likti visą laiką, kai įvyksta klaidinga pradžia, ir kai bandymas išvengti rankos nulenkimo specialiai išslystant iš rankų sukibimo. Perfrazuojant USAF (United States Armwrestling Federation) taisykles, rankų lenkimo varžybų metu sportininkai turi ištiesinti riešus trumpiau nei per vieną minutę.
Dažnai, rankų lenkimo atletus galima atpažinti iš išvaizdos, jie turi puikiai išvystytus rankų raumenis, ypač išsiskiria dilbio raumenų atsiskyrimas ir matomumas.
Turnyrai
Pirmieji organizuoti rankų lenkimo turnyrai buvo pradėti rengti 1950 - taisiais, o Pasaulio riešų lenkimo čempionatas ( World Wristwrestling Championship) buvo pirmoji rankų lenkimo organizacija, kuri surengė pirmąjį Pasaulio riešų lenkimo čempionatą - 1962 metais. Jis vyko Hermann Sons salėje, antroje pagal dydį Petaluma mieste, Kalifornijos valstijoje. Vėliau Pasaulio riešų lenkimo čempionatai buvo žinomi kaip Petaluma Pasaulio riešų lenkimo čempionatai. miniatiūra|Moterų rankų lenkimo varžybos Pasaulio rankų lenkimo federacija (Worlds Armwrestling Federation, WAF) yra visuotinai pripažinta pasaulinė profesionalių rankų lenkimo varžybų valdymo institucija, kurią sudaro 80 valstybių narių. Tačiau dėl nesutarimų bei ryšių su Profesionali rankų lenkimo lyga ir Vieningu profesionalaus rankų lenkimo reitingu ( Professional Armwrestling League, Unified Rating of Professional Armwrestling) kai kurios valstybės buvo suspenduotos WAF organizacijos, daugelis valstybių nepasirenka konkrečios organizacijos.
Tarptautinė rankų lenkimo federacija (IFA) yra demokratinė ne pelno siekianti sporto organizacija, registruota Ciuriche, Šveicarijoje ir yra
pripažinta TAFISA (Tarptautinio sporto visiems asociacija).
Populiarūs rankų lenkimo būdai
miniatiūra|„Kablio“ lenkimo technika Egzistuoja daug rankų lenkimo stilių. Trys dažniausiai naudojami yra: „kablys“ (hook), „riešo ridenimas“ (toproll) ir „presas“ (press). „Kablys“ yra bet koks judesys, kilęs iš vidinio rankų lenkimo stiliaus.
Antroji bendroji rankų lenkimo technika arba stilius yra žinomas kaip išorinis rankų lenkimas „toproll”, šis stilius neturi tikslaus lietuviško vertimo, tačiau jį galima paaiškinti taip: verčiant riešą atgal, bandoma atverti priešininko pirštus, pats judesys primena ridenimo judesį, todėl, galima sakyti riešo ridenimas.
Trečiasis pagrindinis stilius yra „tricepso presas“, „peties presas“.
Bendrosios taisyklės
Rankų lenkimo taisyklės ir nuostatai yra skirti sukurti lygias varžybų sąlygas ir išvengti kaulų lūžių. Skirtingos lygos turi savo taisyklių variacijas, tačiau dauguma naudoja tas pačias taisykles ir reglamentus. Žemiau yra keletas bendrųjų rankų lenkimo taisyklių: alt=|miniatiūra|Pavojinga situacija varžybu metu, teisėjas sustabdo dvikovą
Pasiruošimas
Vienas iš būdų įsitraukti į sportą yra susirasti vietinį klubą ir prisijungti prie jo komandos. Dažnai, klubai turi patyrusių sportininkų, kurie mokys saugių ir strateginių būdų lenkti rankomis ant stalo. Lietuvoje, Vilniuje yra toks klubas, pavadinimu: Vilniaus rankų lenkimo klubas IRON ARM
Susijusios traumos
miniatiūra|216x216px|Rankų lenkėjo rankos kaulo lūžis Rankų lenkimas sukelia didelį sukimo momento, sukimo įtampą žasto kaulams, žastikauliui. Paprastai tariant, rankų lenkime dalyvaujantys kaulai nėra sukurti taip, kad atitiktų sporto keliamą stresą kūnui, todėl gali atsirasti sunkių traumų. Rankos kaulas gali lūžti įstrižai peties ir alkūnės vidurio taško arba žemiau jo. Dažni sužalojimai yra žastikaulio lūžiai, peties trauma, raumenų patempimas, golfo žaidėjo alkūnė ir rečiau - krūtinės raumenų plyšimas.
Sporto šakos populiarinimas
Pastaruoju metu rankų lenkimas ypač išpopuliarėjo. Prie to prisidėjo socialiniai tinklai. Rankų lenkimo atletai yra nepaprastai stiprūs, dažnai žymiai mažesni sportininkai ( kūno mase ir ūgiu) be vargo nulenkia didelius, labai raumeningus kultūrizmo atstovus, jėgos sporto atletus ir net galiūnus. Tai, išties, traukia žmonių dėmesį. Todėl socialinių tinklų dėka, šis sportas gavo labai daug dėmesio ir pagarbos, bei, žinoma, naujų gerbėjų. Ypač populiari fitneso socialinių tinklų asmenybė Larry Wheels buvo sužavėta šio sporto, todėl naudodamasis savo įtaka ir populiarumu kviečia rankų lenkimo sportininkus į Dubajų ir ten filmuoja nepaprastus šių sportininkų jėgos sugebėjimus. Larry su partneriais taip pat pradėjo rengti rankų lenkimo turnyrą – „King of the table“, taip skatindamas ir prisidėdamas prie rankų lenkimo sporto ateities. Taip pat verta paminėti legendinį šio sporto atletą Devon Larratt, kuris, galima teigti, paskyrė savo visą gyvenimą šiam sportui.
Vakarų pasaulis (serialas)
Vakarų pasaulis – JAV mokslinės fantastikos, vesterno žanro televizijos serialas, sukurtas 1973 m. pasirodžiusio to paties pavadinimo filmo motyvais. Serialo įvertinimas interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ siekia 82 % teigiamų atsiliepimų.
Filmo veiksmo vieta – futuristinis pramogų parkas „Vakarų pasaulis“, sukurtas Laukinių Vakarų stiliumi, kuriame gyvena androidai. Pasiturintys žmonės šiame parke gali patirti įvairiausių nuotykių ir leisti sau viską, nebijodami pasekmių. Jie gali pajusti tikrą to laikmečio gyvenimą, nes ten gyvenantys robotai visiškai niekuo nesiskiria nuo gyvų žmonių. Speciali parką aptarnaujanti komanda taiso robotus, koreguoja jų atmintį ir vėl grąžina į parką savo vaidmeniui, tačiau įvairūs gedimai ir parko savininkų tarpusavio kova vis dažniau nukreipia veiksmą nuo planuoto scenarijaus.
Aizkrauklės piliakalnis
Aizkrauklės piliakalnis – piliakalnis Latvijoje, Žiemgaloje, Aizkrauklės savivaldybės teritorijoje, 4 km į pietryčius nuo Skryverių, į pietryčius nuo Žemdirbystės instituto, 200 m į pietus nuo kelio E22 Holihedas – Ventspilis – Zilupė – Išimas, Dauguvos dešiniajame krante.
Piliakalnis
Manoma, kad piliakalnyje gyventa dar I tūkstantmetyje pr. m. e. Piliakalnis įrengtas Dauguvos dešiniajame krante tarp Aškerės ir Kraukliupytės įtakų iškilusioje lygiagrečioje upės tėkmei 40 m aukščio nuo upės lygio 0,5 ha ploto kalvoje. Piliakalnis giliu grioviu padalytas į dvi dalis. Abu kalnai apsaugoti pylimais, šlaitai pastatinti. Kai kur išlikę lauko akmenų mūro sienų liekanų. Tarp piliakalnių ir Dauguvos buvo senovės lyvių gyvenvietė, VII a. – VIII a. skandinavų sagose vadinama Askrade. Henriko Latvio kronika mini Asihrath ir Asscrade gyvenvietes, kurios tapatinamos su vėlesne Ašerade. Tačiau upių prekybos kelio „nuo variagų pas graikus“ uostas Dauguvoje istoriniuose šaltiniuose minimas dar V a. Ašeradės prekybinę reikšmę patvirtina piliakalnyje rastos 30 miestų 189 monetos, kuriose iškalti 25 Šiaurės Europos miestų valdytojų, grafų, vyskupų paveikslai. Greta piliakalnio yra X – XII a. Aizkrauklės ir Lejasžagarų senkapiai.
Kalavijuočių ordinas piliakalnyje stovėjusią pilį sudegino 1205 m., o 1207 m. lyvių žemių užkariavimas buvo baigtas. Tačiau 1220 m. Henriko Latvio kronikoje vėl minimas Aizkrauklės kunigaikštis Vievaldas, kurio vadovaujami žiemgaliai sumušė vokiečių riterius prie Mežuotnės. 1279 m. Dauguvos kairiajame krante priešais Aizkrauklės piliakalnį lietuvių kunigaikštis Traidenis sumušė kryžiuočius.
1224 m. 1,7 km į pietryčius, aukščiau pagal upės tėkmę prie Karikstės upelio vokiečiai pasistatė savo mūrinę pilį, kurią valdė 21 komtūras. Pirmasis buvo Burhardas, paskutinis 1561 m. – fon Ezerusas. Vėliau pilis buvo Alstikių dvaro dalis. 1630 m. Švedijos karalius Gustavas Adolfas pilį padovanojo savo artilerijos viršininkui Simonui Šulcui.
Piliakalnį 1930 m. žvalgė Ernestas Brastinis, 1971-1976 m. tyrė Vladislavas Urtanas. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 127.
Nausodžio atminimo ženklas
Nausodžio atminimo ženklas sovietų okupacijos 1947–1949 m. aukoms atminti – atminimo ženklas, esantis pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Nausodyje (Žalgirio seniūnija), 1,75 km į pietryčius nuo Palanga–Šiauliai, 1,05 km į šiaurės vakarus nuo kelio Nausodis–Abakai, Minijos kairiajame krante. thumb|left|200|Sovietų okupacijos aukų atminimo vieta ([[2010 m.)]]
Atminimo vieta
Įrengta Nausodžio miško šiaurės rytiniame pakraštyje, laukymėje, vadinamoje Vilksmilte, buvusioje Igno Slušnio sodybvietėje.
Į pietryčius nuo ąžuolo pastatytos geležinės, kaltinės, ažūrinės, monumentalios grotelės, viršuje užsibaigiančios stilizuotais kryželiais. Grotelių apatinėje dalyje, ties viduriu yra horizontalaus stačiakampio pavidalo medinė lentelė, prie kurios pritvirtinta metalinė atminimo lentelė su memorialiniu užrašu: „Mūsų atminty kartų likimas / 1947-1949 metų okupacijos / aukoms atminti // Kretingos suaugusiųjų / mokymo centras“.
Grotelių aukštis – 1,44 m, plotis – 66 cm, atminimo lentos dydis – 23 x 31 cm.
Istorija
Šioje vietoje stovėjo partizanų ryšininko ir rėmėjo Igno Slušnio sodyba, kurioje buvusi įrengta Kardo rinktinės Buganto kuopos Jūreivio būrio slėptuvė.
Ją 1948 m. rugsėjo 8 d. apsupo ir padegė MGB vidaus kariuomenės 24-ojo šaulių pulko kareiviai ir Kartenos stribai. Per kautynes žuvo partizanų būrio vadas Vladas Slušnys-Jūreivis (g. 1925 m.), jo žmona Karolina Slušnienė-Marytė, Jūreivienė (g. 1924 m.), partizanai Jonas Liaudonskas-Girėnas, Tauras (g. 1926 m.) ir Bronius Anužis-Žalgiris (g. 1929 m.).
Sodybos šeimininkui Ignui Slušniui-Tėvukui (g. 1881 m.) mūšio metu pavyko pasislėpti Minijos upėje. Kurį laiką gyveno sudegusioje sodybvietėje šelpiamas kaimynų, o vėliau išvyko į Latviją, kurioje mirė.
2010 m. įgyvendinant Kretingos suaugusiųjų mokymo centro projektą „Amžinai gyvi prisiminimuose“, mokytojos Vidos Paulauskienės iniciatyva įrengta sovietų okupacijos aukų atminimo vieta. Ją rengiant talkino Žalgirio seniūnijos seniūnas Povilas Šližius, seniūnijos gyventojai Povilas Lukas, Alius Lukauskas, Bronius Talmontas, Juozas Skliuderis, Simonas Liubavičius, verslininkai Danguolė ir Virginijus Markevičiai.
Liudvikas (Burgundijos kunigaikštis)
Liudvikas, Burgundijos kunigaikštis, arba Liudvikas Prancūzas (, 1682 m. rugpjūčio 6 d. – 1712 m. vasario 18 d.), žinomas kaip Mažasis Dofinas – vyriausias Liudviko Prancūzo (vadinamojo „Didžiojo Dofino“) ir dofinos Marijos Onos Viktorijos Bavarės sūnus ir Liudviko XIV vaikaitis. Po tėvo mirties 1711 m. Liudvikas tapo Prancūzijos dofinu, bet niekada neįžengė į sostą. 1715 m. mirus Liudvikui XIV Burgundijos kunigaikščio Liudviko jauniausias sūnus Liudvikas XV tapo Prancūzijos karaliumi.
Biografija
kairėje|miniatiūra|Burgundijos kunigaikštis Liudvikas, 1703 m. (Jasentas Rigo) Burgundijos kunigaikštis Liudvikas gimė Versalio rūmuose, kartu su broliais 1687 m. sausio 18 d. pakrikštytas rūmų koplyčioje. Liudvikui gimus karalius Liudvikas XIV jam įteikė Šventosios Dvasios ordino juostą, vėliau kartu su Anžu kunigaikščiu jis priimtas į ordino kavalierius.
Liudviką auklėjo Fransua Fenelonas, 1694 m. jam sukūręs auklėjamąjį romaną „Telemacho nuotykai“. 1705 m. išleistas Burgundijos kunigaikščio matematikos mokytojo Nikola de Malezjė vadovėlis Éléments de géométrie („Matematikos elementai“), apie kurį palankiai atsiliepė Leibnicas.
Aizsargai
Aizsargai – latvių šaulių organizacija, veikusi 1919–1940 m.
Liudvikas (Burgundijos kunigaikštis)
Biografija
1698 m. gegužę karalius Liudvikui patikėjo pulką netoli Kompjeno. Ispanijos įpėdinystės karo metu jis paskirtas armijos Vokietijoje generolu (1701 m.) ir armijos Flandrijoje generalisimu (1702 m.). 1703 m. vadovavo gausiai armijai Elzase. 1711 m. mirus „Didžiajam Dofinui“ tapo dofinu, numatomu Prancūzijos karalystės sosto įpėdiniu. kairėje|miniatiūra|Liudvikui dedikuoto Éléments de géométrie vertimas į [[Lotynų kalba|lotynų kalbą, 1713 m.]]
Aizsargai
Istorija
Įkurta Laikinosios Vyriausybės vadovo Karlio Ulmanio ir Vidaus reikalų ministro Mikelio Valterio įsakymu 1919 m. kovo 20 d., Suomijos šaulių organizacijos pavyzdžiu, kaip savigynos būriai. Sudarė apsaugos rinktinės, veikusios valsčiuose. Iš dalies (1/3) organizacija finansuota valstybės. Funkcijos apėmė pagalbą policijai (apėmė pagalbą kratų ir areštų metu, patruliavimą, kovą su banditizmu, marodieriavimu po pilietinio karo) ir armijai (karo metu). Dalyvavo kovose su bermontininkais.
Į organizaciją buvo priimami vyrai nuo 20 metų (po tarnybos kariuomenėje) iki 60 metų. 1921 m. pasibaigus kariniams veiksmams vidaus reikalų ministerijos nurodymu aizsargai perorganizuoti į visuomeninę savanorių organizaciją, kuriai vadovavo renkama Valdyba. Sudarė 19 pulkų, kiekvienoje apskrityje po vieną. Turėjo sporto būrelius. 1923 m. suformuoti aizsargų gynybos būriai, 1939 m. – aizsargų jaunimo organizacija – jaunsargai. Nuo 1925 m. bendradarbiavo su Lietuvos šaulių sąjunga.
Liudvikas (Burgundijos kunigaikštis)
Santuoka
1697 m. 11–14 d. Versalio rūmų Veidrodžių galerijoje surengta puota dofino vedyboms atšvęsti. Penkiolikmetis Liudvikas vedė dvylikametę Marija Adelaidę Savojietę, vyriausią Viktoro Amadėjaus II dukterį. Gruodžio 7 d. karališkojoje koplyčioje įvyko vestuvių ceremonija, pažymėjusi taiką tarp Prancūzijos ir Savojos. Tačiau Ispanijos įpėdinystės karo metu (1703 m.) Savoja vėl atsidūrė konflikte prieš Prancūziją.
Aizsargai
Istorija
1928 m. organizacija apginkluota, kai kurie pulkai turėjo kulkosvaidžių. Dalyvavo 1934 m. gegužės 15–16 d. valstybės perversme. 1940 m. sausio mėn. aizsargai turėjo 31 766 narius, iš jų gynybos būriuose – 14 800, jaunsargų apie 14 000. Be to, buvo Geležinkelių aizsargų pulkas, Aizsargų aviacijos pulkas su 26 lėktuvais, 3 aizsargų jūrų divizionai ir kitos tarnybos.
Liudvikas (Burgundijos kunigaikštis)
Mirtis
1712 m. Liudvikas ir jo žmona Marija Adelaidė susirgo tymais. Netrukus karališkąją šeimą ištiko mirčių virtinė: niekada nevaldęs ir vos vienerius metus turėjęs dofino titulą Burgundijos kunigaikštis Liudvikas, praėjus šešioms dienoms po žmonos mirties, Marli rūmuose mirė 1712 m. vasario 18 d. Po mėnesio mirė ir jų antrasis sūnus. Tik jauniausias, Anžu kunigaikštis Liudvikas, išgyveno ir 1715 m. tapo Prancūzijos karaliumi Liudviku XV.
Šeima ir vaikai
1697 m. gruodžio 7 d. vedė Marija Adelaidę Savojietę, Viktoro Amadėjaus II dukterį. Jie kartu susilaukė trijų vaikų:
Įamžinimas
Dėl vilčių, jog jis būsiąs geras karalius ir jo ankstyvos mirties Burgundijos kunigaikštis Liudvikas po mirties garbintas poezijoje. Jis taip pat aprašytas Voltero „Henriadoje“ (1723 m.):
Aizsargai
Istorija
1990 m. gegužės 17 d. Piliečių kongrese atkurta neginkluota Latvijos aizsargų organizacija. Turi uniformą. Priimami tik Latvijos Respublikos piliečiai. Leidžia mėnraštį „Aizsargs“.
Sabrina Salerno
Sabrina Salerno (pilnas vardas – Norma Sabrina Salerno; g. 1968 m. kovo 15 d.), kartais vadinama tiesiog Sabrina – italų dainininkė, fotomodelis, aktorė ir televizijos laidų vedėja, pardavusi daugiau kaip 20 milijonų muzikos įrašų. Didžiausio populiarumo sulaukė 1987 m. išleista daina „Boys (Summertime Love)“, pasiekusi daugelio Europos topų viršūnes.
Biografija
left|thumb|150px 1984 m. Sabrina tapo foto modeliu, kuomet laimėjo Ligūrijoje organizuotą grožio konkūrą. Tais pačiais metais ji pirmą kartą pasirodė televizijoje, o 1986 m. išleido singlą anglų kalba „Sexy Girl“. Ši tapo populiari gimtinėje ir atkreipė į Sabriną dėmesį gretimose šalyse. 1987 m. pasirodė debiutinis albumas „Sabrina“, kuriame taip pat visos dainos buvo įrašytos anglų kalba. Jame buvusi daina „Boys (Summertime Love)“ tapo dideliu hitu visoje Europoje (1 vieta Prancūzijoje ir Šveicarijoje, 5 vieta Jungtinėje Karalystėje) ir pačios atlikėjos „vizitine kortele“. Viso buvo parduota daugiau kaip 1,5 milijono singlo kopijų, o provokuojantis vaizdo klipas, nufilmuotas baseine, pavertė Sabriną tikru „sekso simboliu“.
1988 m. pasirodė antrasis jos albumas „Super Sabrina“, o tokios dainos kaip „All of Me (Boy Oh Boy)“, „My Chico“ ir „Like a Yo-Yo“ leido jai išlikti viena populiariausių tų metų atlikėjų. Ji koncertavo daugelyje Europos šalių, o taip pat nusifilmavo juostoje „Fratelli d'Italia“.
1991 m. ji įrašė duetą su Jo Squillo „Siamo donne“ – pirmą savo dainą italų kalba, kurią taip pat atliko tų metų Sanremo muzikos festivalyje. Trečiajam albumui „Over the Pop“ Sabrina pati parašė keletą dainų, tačiau jos noras atsiriboti nuo perdėtai seksualus įvaizdžio sukėlė konfliktą su prodiuserių kompanija. Todėl buvo kur kas mažiau reklamos, o įrašas ir atskiri singlai patyrė komercinę nesėkmę.
Po skyrybų su prodiuseriais, 1994-95 m. Sabrina išleido keletą dainų, o 1996 m. atidarė savo įrašų studiją bei įrašė pirmą albumą italų kalba „Maschio dove sei“, kuriame disko stilių pakeitė labiau pop-rock muzika. Dainas palankiai įvertino kritikai, tačiau klausytojų susidomėjimas buvo nedidelis. Tuo pačiu laiku Sabrina sukūrė ir pirmąjį vaidmenį teatre, komedijoje „I cavalieri della Tavola Rotonda“ bei vedė televizijos žaidimą „Il mercante in fiera“.
Po 2000-ųjų Sabrina dažnai koncertavo su kitomis 8 dešimtmečio žvaigždėmis, atlikdama savo senas dainas. 2008 m. ji išleido dvigubą albumą „Erase/Rewind“, kuriame buvo naujai atliktos jos žymiausios dainos bei nauji kūriniai, o 2010 m. kartu su kita to laikotarpio žvaigžde Samantha Fox įrašė grupės „Blondie“ hito „Call Me“ perdirbinį.
Paskutinį singlą Sabrina išleido 2014 m.
Diskografija
right|thumb|150px
Ramanavos valsčius (Horkos)
Ramanavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ramanava.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. panaikintas, iki XX a. pradžios atkurtas, tikriausiai vietoje Šaunevos valsčiaus.
Slovėnijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Slovėnijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Finalas
---
Berciškės apylinkė
Berciškės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Saugų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Priekulės rajono Inkaklių apylinkės, Saugų apylinkės ir Šilutės rajono Traksėdžių apylinkės.
Savos valsčius
Savos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Sava.
Zirnajys
Zirnajys – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 4,5 km į šiaurę nuo Antazavės. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 1,33 km, plotis – iki 0,61 km. Altitudė 106,7 m. Krantai daugiausia aukšti, beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietinėje pakrantėje stūkso Medenos (Kūdros) miškas, kitose pakrantėse plyti pievos. Iš rytų į vakarus ežerą prateka Kumpuolės upė (Zalvės upės baseinas). Į rytus įsikūręs Zirnajų kaimas.
Vandenvardis Zirnajỹs (Zi̇̀rnajas) sėliškos kilmės, toliau sietinas su ('žirniena, žirnių virkščios'),.
Svatašycų valsčius
Svatašycų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Svatašycai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
Ašera
thumb|180px|Deivės Ašeros statulėlė iš Judėjos (VIII–VI a. pr. m. e.)
Ašera – deivė vakarų semitų mitologijoje, dievų ir žmonių motina, jūros viešpatė. Nuo II tūkst. pr. m. e. vidurio šios deivės kultas plačiai paplito Artimuosiuose Rytuose, deivė galėjo būti garbinama ir Egipte. Ugaritų mituose Ašeros (ʾAṯiratu) sutuoktinis – aukščiausiasis dievas Elas. Sirijoje ir Palestinoje buvo plačiai garbinama kaip Deivė Motina. Babiloniečių įrašuose vadinama Ašratu, jos sutuoktiniu laikomas dievas Amuru. Teigiama, kad Pietų Arabijoje Ašera įgavo Saulės dievybės bruožų. Svarbiausias deivės epitetas – „Ašera, jūros viešpatė“, jis dar verčiamas „toji, kuri vaikšto jūros paviršiumi“.
Deivė paliudyta įvairaus pobūdžio Ugarito tekstuose, kaip antai aukojimų sąrašuose, apeiginiuose tekstuose, dievų sąrašuose. Teoforinių asmenvardžių nėra žinoma. Pasak ugaritų mitų, Ašera su Elu susilaukė 70 dievų. Sutinkami epitetai „visų dievų motina“, „dievų žindyvė“. Iš to sprendžiama, kad ir Ugarite Ašera laikyta Deive Motina. Pasakojama, jog Ašera kreipėsi į Elą, kad šis leistų Baalui pastatyti rūmus. Anot mito apie Baalą ir Mutą, Ašera džiūgavusi dėl Baalo mirties, nors jis taip pat buvęs jos sūnus. Žuvus Baalui, jo sesuo Anat apkaltinusi Ašerą priešiškumu jam. Ašerai reikalaujant, Elas pasaulio valdovu vietoj Baalo paskyręs Astarą. Ašera, anot mitų, gyvenusi kažkur prie jūros, atskirai nuo sutuoktinio Elo.
Sirijoje ir Palestinoje Ašeros sutuoktiniu neretai buvo laikomas dievas Baalas, o pati deivė vadinama Baalat. Manoma, kad buvo garbinama ir kaip dievo Jahvės porininkė. Apie tai sprendžiama iš dviejose pietų Palestinos vietovėse aptiktų įrašų.
Cholbnių valsčius
Cholbnių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Cholbniai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje.
E=mc² (filmas)
Turinys
Filosofijos daktaras Maksas papildomai uždarbiauja rašydamas studentams baigiamuosius darbus. Viena tokių studenčių – Stela, kuriai Maksas pradeda aktyviai rodyti dėmesį. Netrukus paaiškėja, kad Stela turi meilužį – žinomą banditą Ramzį. Pastarasis sužinojęs apie šios mokslus, nusprendžia pats įgyti daktaro laipsnį. Kuomet jam nepavyksta šio nusipirkti, Ramzis priverčia Maksą padėti jam mokytis. Ilgainiui Ramzis vis labiau įsijaučia į filosofiją, tuo tarpu jo kompanionai niekaip nesupranta kam šiam reikalingas daktaro vardas. Jo autoritetas pradeda menkti, o Stela su Maksu užmezga romaną, tačiau Ramzis nusprendžia be kokia kaina tapti filosofijos daktaru...
Balsėnų apylinkė
Balsėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veiviržėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Liepaičių apylinkės, Mataičių apylinkės ir Veiviržėnų apylinkės.
Mantvydų apylinkė
Mantvydų apylinkė (arba Montvydų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Saugų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Saugų apylinkės.
Vidmantas Gylikis
Vidmantas Gylikis (g. 1954 m. Vilkyškiuose) – Lietuvos skulptorius, Vilniaus Gedimino technikos universiteto docentas (2000), profesorius (2014).
Šaunevos valsčius
Šaunevos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Šauneva.
Slovėnijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Slovėnijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Finalas
-
Šaunevos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. XIX a. pabaigoje panaikintas, tikriausiai prijungiant prie Ramanavos valsčiaus.
Jakaulevičų valsčius
Jakaulevičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Jakaulevičai.
Gedminaičių apylinkė
Gedminaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Švėkšnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šalpėnų apylinkės ir Švėkšnos apylinkės.
Dykircho apygarda
Dykircho apygarda – viena iš 3 Liuksemburgo apygardų. Apygarda padalinta į 5 kantonus ir 43 komunas:
Kogalymas
Kogalymas  – miestas Rusijoje, Tiumenės srityje, Chantų Mansijos nacionalinėje apygardoje, Surguto rajone. Miestas užima 20,5 km² teritoriją, išsidėstęs tarp Ingujaguno ir Kirilvysjaguno upių, šalia geležinkelio linijos Surgutas-Naujasis Urengojus. Apylinkėms būdingos užpelkėjusios teritorijos, daugybė upelių, nedidelių ežerų. Iš to kilęs miesto pavadinimas – chantų kalba jis reiškia „pelkė“, „kemsynas“. Klimatas žemyninis su ilga žiema, besitęsiančia apie 7 mėn.
Mieste gyvena 59422 žmonės (2010). Čia rusai sudaro apie 57%, ukrainiečiai – 17%, totoriai – 8% gyventojų.
Istorija
Pirmuosius statinius Kogalymo apylinkėse 1975 m. pastatė geležinkelio tiesėjai. Kelias turėjo pasiekti neseniai išžvalgytas ir atrastas Vakarų Sibiro naftos versloves. Statybininkų gyvenvietė (поселок) sparčiai plėtėsi:
Ekonomika
thumb|right|250px|Senasis Kogalymas. Talino g. Pagrindinė pramonės šaka – naftos ir dujų gavyba ir transportavimas. Per metus miesto įmonės išgauna virš 30 mln. tonų naftos. Didžiausia įmonė – bendrovė „LUKOIL-Zapadnaja Sibir“ (ЛУКОЙЛ-Западная Сибирь). Ne vienas įtakingas rusų magnatas verslą pradėjo būtent Kogalyme, tarp jų – Vagitas Alekperovas (Вагит Алекперов), LUKoilo tarptautinio naftos koncerno prezidentas, čia dirbęs apie 17 metų iki 1999 m. Buvęs miesto vadovas Sergejus Sobianinas (Сергей Собянин) yra tapęs Maskvos meru.
Kogalymą kerta automobilių, geležinkelio bei oro trasos (KOLAVIA bendrovė), jungiančios jį su „didžiąja žeme“. Mieste atidaryti kelių Sibiro universitetų filialai.
Lietuviai Kogalyme
Prie perspektyvaus ekonominio rajono įsisavinimo prisidėjo visa Tarybų Sąjunga. Kapitalinė statyba Kogalyme pradėta vykdyti 1980 m. Pirmieji tais metais čia buvo Pabaltijo statybininkai iš Estijos, Latvijos ir Lietuvos. Mieste akivaizdūs jų buvimo ženklai: objektų pavadinimai (gatvės Pribaltijskaja, Tallinskaja, Vilniusskaja, kinoteatras Jantar), tokios pat architektūros namai kaip ir Kaune ar Rygoje, Taline. Išlikę darbininkų bendrabučiai (vadinamieji alytnamiai), poilsio ir gamybiniai objektai, tuomet laikyti pavyzdiniais šiame naftininkų krašte.
Lietuviai įkūrė dvi statybines įmones, kurios ypač aktyviai dirbo iki Nepriklausomybės atgavimo. Kauniečiai dirbo Statybos valdyboje SU-6 „Kausta“ (СУ-6, vadovas Anatolijus Kurilovas, vėliau netgi tapęs Kogalymo miesto garbės piliečiu ), o vilniečiai   – Kelių statybos valdyboje KSV-12 (ДСУ-12, vadovas Antanas Jankauskas). Respublikinė spauda keliolika metų mirgėjo pranešimais iš šio atšiauraus krašto. Visuomenės susidomėjimą kėlė čia mokami gerokai didesni atlyginimai ir socialinės garantijos, reguliarūs pamaininių darbinininkų brigadų („vachtų“) skrydžiai iš Lietuvos ir atgal. Vien kelininkų įmonėje dirbo virš 1000 darbuotojų.
Literatūra
thumb|right|250px|„Kaunietiškas“ stumbras prie Vilniaus g. nr.1. Autorius nežinomas
Linares Deportivo
thumb|right|200px Linares Deportivo arba tiesiog Linares – Ispanijos futbolo klubas iš Linareso, Andalūzijos regiono.
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. ir tuomet vadinosi Asociación Deportiva Linares. Ankstesniais metais veikė CD Linares, bet turėjo finansinių problemų ir bankrutavo. Netrukus buvo įkurtas AD Linares. Naujadaras kovas pradėjo septintoje pakopoje ir sparčiai kilo.
Stadionas
Namų rungtynes žaidė Savivaldybės stadione, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų.
Disbelief
Disbelief – Vokietijos death/sludge metalo grupė.
Linares Deportivo
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. vasario 12 d.
Freemium
Freemium – verslo modelis, kai vartotojui siūlomi nemokami  produktai ar paslaugos su galimybe įsigyti mokamus  pasirenkamus produkto ar paslaugos praplėtimus. Modelis paplitęs žiniasklaidos, virtualių žaidimų, programinės įrangos, socialinių tinklų, tinklalapių prieglobos ir kt. verslo srityse. Įmonės gauna pajamas iš vartotojų prenumeratos mokesčių už platesnę prieigą prie žiniasklaidos turinio, papildomas paslaugas ar virtualias prekes.
Pastarosios įmonės kliaujasi vartotojų teigiamais atsiliepimais ir susijusios informacijos persiuntimu per socialinius tinklus, el. paštą ir kt. Nuo 2 % iki 5 % visų produkto ar paslaugos vartotojų įsigyja mokamas dalis. Kita įmonių pajamų dalis gaunama iš reklamos arba netiesiogiai iš prekės ženklo platinimo. Vartotojai, kurie nenori susimokėti prenumeratos mokesčių, mato reklamas, nors iš pradžių reklama nerodoma, kol nepasiekiama kritinė vartotojų masė.
Toks verslo modelis dažnai pasirenkamas programėlių ir virtualių žaidimų vystytojų. Žaidimų pramonėje paprastai apie 20 % žaidėjų pasirenka mokėti už virtualias prekes, lygių atrakinimą ir pan. Tačiau rinkos stebėtojai mano, kad žmonės yra apgaudinėjami tokiu būdu. Reikia pabrėžti, kad pastarieji žaidimai kuriami nesubrendusiems paaugliams ir jaunuoliams iki 25 m., kurie anksčiau ar vėliau priverčiami susimokėti virtualia valiuta, kad galėtų tęsti žaidimą. Kitos progamėlės, kaip „Strava“ ar „Spotify“ tiesiog ima pinigus už papildomas paslaugas ar reklamos pašalinimą.
Apribojimai
Būdai, kuriais produktas ar paslauga gali būti ribojamas naudojant nemokamą versiją:
Kai kurie programinės įrangos ir paslaugų teikėjai, suteikia visas funkcijas nemokamai bandomajam laikotarpiui, o vėliau šio laikotarpio pabaigoje pereina prie nemokamos versijos su ribotomis funkcijomis (Pavyzdžiui, „Kaspersky“). Vartotojas gali atrakinti papildomas funkcijas sumokėjęs licencijos mokestį, kai kurios įmonės naudoja „freemium“ modelį, žinomą kaip „atviro branduolio“ modelį, kuriame apribotų funkcijų nemokama versija yra atviro naudojimo programinė įranga, tačiau versijos su papildomomis funkcijomis ir oficialiu palaikymu yra komercinės programinės įrangos (Pavyzdžiui, „WordPress“).
Kitos programinės įrangos leidžia naudotis visomis funkcijomis tam tikrą bandomąjį laikotarpį, o vėliau šio laikotarpio pabaigoje ji nustoja veikti (pvz., „Microsoft Office“ 30 dienų bandomasis laikotarpis). Programą galima išbandyti ribotą laiką, o vėliau ji išvis nebeveikia. Tai neturėtų būti painiojama su freemium modeliu, kai vartotojas turi prieigą prie apribotos nemokamos versijos be laiko apribojimo.
CD Alcoyano
Club Deportivo Alcoyano – Ispanijos futbolo klubas iš Alkojaus.
Namų rungtynes žaidžia „Campo Municipal El Collao“ stadione, kuris talpina 4,6 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1928 m. Keturis sezonus yra žaidę metų elito divizione. Paskutinį kartą 1950/51 m. sezone. Po to sekė kritimas į žemesnius lygmenis.
Nuo 2012/13 m. sezono žaidė trečioje pakopoje.
Turkijos moterų tinklinio rinktinė
Turkijos moterų tinklinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Turkijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Turkijos tinklinio federacija.
Kisialių valsčius
Kisialių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kisialiai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas prie Bajevos valsčiaus.
Zooniverse
thumb|Zooniverse logotipas Zooniverse yra 2009 metais pradėjusi veikti Interneto svetainė, kurioje visi norintys gali vykdyti siūlomus mokslo tyrimus (paieškas, atpažinimą, klasifikaciją ir pan). Zooniverse reikalauja aktyvaus pačių žmonių dalyvavimo ir tuo skiriasi nuo ankstesnių namų projektų, kurie tik panaudodavo savo noru suteikiamus kompiuterio resursus (SETI@home ir kitų). Tai nekomercinis projektas, dalyvių registracija neprivaloma. 2015 m. svetainės turinys buvo pateikiamas anglų, vokiečių bei lenkų kalbomis.
Skaidrioji kerpytė
Skaidrioji kerpytė (Nudaria mundana) – meškučių (Arctiidae) šeimos drugys. Lietuvoje du šiuos drugelius sugavo J. Priuferis 1944 07 20 netoli Vilniaus už Gulbinų ežero buvusiame Kalino durpyne (Pruffer, 1947). Tai viskas, kas žinoma apie skaidriąsias kerpytes mūsų šalyje.
Zooniverse
2014 metais Zooniverse bendruomenei priklausė apie milijoną savanorių dalyvių,  kurių pateiktos analizės pagrindu išspausdinta daugiau nei 70 mokslinių straipsnių.
Bebaimis (filmas)
Bebaimis – 2000 m. sukurtas trileris.
Skaidrioji kerpytė
Šios rūšies drugių dažniau aptinkama kalnuose, kur vikšrai minta ant uolų augančiomis kerpėmis. Lygumose kartais vikšrų randama papelkiuose, ten jie taip pat minta ant žemės augančiomis kerpėmis.
Zooniverse
Tematika ir užduotys
Zooniverse vykdo astronomijos, ekologijos, ląstelės biologijos ir humanitarinių mokslų tyrimus.
Bebaimis (filmas)
Pagrindiniai aktoriai
Naike Rivelli yra aktorės Ornella Muti duktė. Filme jos vaidina tą patį personažą skirtingais metais.
Padubrinų apylinkė
Padubrinų apylinkė (arba Padubrėnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Zooniverse
Tematika ir užduotys
Dalyviams siūloma atsakyti į klausimus apie rodomos galaktikos formą (morfologiją), suskaičiuoti Mėnulio paviršiaus nuotraukoje matomus kraterius, analizuoti Saulės karūnos struktūras, pagal netiesioginius teleskopų duomenis (šviesio kreives) ieškoti kitoms žvaigždžių sistemoms priklausančių planetų, versti senovės graikų kalba parašytus dokumentus, stebėti laboratorijoje auginamų kirminų (nematodų) elgseną, sužymėti nuotraukoje banginio uodegos dalis (vėlesnei analizei kompiuteriu) ir kitos panašios užduotys. 2015 m. buvo siūlomi 33 įvairūs projektai.
Bebaimis (filmas)
Turinys
1980 m. Vakarų Berlyne susipažino 4 užsieniečiai studentai: perspektyvus beisbolininkas amerikietis Mikis, švedas Johanas, anglas Trevis ir italė Rafaela. Vakarėlio metu įvyko nelaimingas atsitikimas, kurio metu Mikiui buvo sužalota ranka.
Padubrinų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Švėkšnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Švėkšnos apylinkės ir Veiviržėnų apylinkės.
Zooniverse
Tematika ir užduotys
Įvadinis apmokymas prieš pradedant dirbti užtrunka vos keletą minučių. Jame trumpai paaiškinama, ką reikia pastebėti ir kokiu būdu vartotojo sąsajoje pastebėtus dalykus pažymėti. Pavienio žmogaus klaidos analizės tikslumui mažai teturi įtakos, nes išvada priimama tik, jei ją nepriklausomai pateikia daug įvairios patirties naudotojų. Dalyviai taip pat gali juos sudominusias nuotraukas aptarti diskusijoje.
Bebaimis (filmas)
Turinys
Praėjus 20 metų jis dirba šaltkalviu, o visus pinigus išleidžia lažyboms. Negana to, jis įsiskolinęs banditams, kurie reikalauja grąžinti didelę pinigų sumą. Kaip tik tada jį pasiekia netikėtas kvietimas – jaunystės draugai švedas ir anglas kviečia jį susitikti Berlyne ir prisiminti senus laukus, netgi pasisiūlo nupirkti lėktuvo bilietą. Vis tik linksmybės baigiasi liūdnai – Johanas parsiveda į namus merginą, kurią netyčia nužudo. Vyrai nusprendžia atsikratyti kūno, tačiau reikalai darosi vis labiau komplikuoti: Mikis pradeda reikalauti pinigų iš Johano. Vėliau jis ima šantažuoti Rafaelą, kuri, nors ir ištekėjusi už Trevio, augina Mikio sūnų ir visus tuos metus ją gauna pinigus už tylėjimą. Galiausiai paaiškėja, kad trijulė sugalvojo planą kaip atsikratyti Mikio apkaltinant jį žmogžudyste...
Zooniverse
Tematika ir užduotys
Nauji mokslo projektai gali būti registruojami ir kuriami pačioje svetainėje per vartotojui draugišką sąsają, tačiau vėliau turi būti patvirtinti. Vėliausiai po dvejų metų per Zooniverse gauti rezultatai turi būti prieinami visiems.
2015 m. Zooniverse buvo didžiausia, populiariausia bei sėkmingiausia tokio tipo svetainė. Projektą tvarko bei prižiūri Oksfordo universitetas bei Adler planetariumo grupė.
Rymkų valsčius
Rymkų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Rymkai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Mogiliavo gubernijoje. Apie 1870 m. prijungtas prie Puhliajų valsčiaus.
Eustachijus Aukštikalnis
Matilda (g. 1933 m. gegužės 4 d. Biržai – 2008 m. birželio 13 d. Vilnius) – vienas pirmųjų Lietuvos profesionalių kino kritikų, kino dramaturgas, kino aktorius, žurnalistas, Juozo Miltinio mokinys.
Biografija
1953 m. baigė Panevėžio dramos teatro studiją, 1966 m. – Maskvos Kinematografijos institutą.
Vaidino 1951–1954 m. Panevėžio dramos teatre, Lietuvos kino studijos filmuose, 1958–1978 m. dirbo savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijoje.
Scenarijai
Sukūrė scenarijus dokumentiniams filmams:
Vilkėno apylinkė
Vilkėno apylinkė (arba Vilkėnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Švėkšnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Švėkšnos apylinkės ir Tvaskučių apylinkės.
Būdviečių apylinkė (Priekulė)
Būdviečių apylinkė (arba Budvyčių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Sifino mūšis
Sifino mūšis yra 657 m. įvykęs susirėmimas tarp kalifo Ali pajėgų ir Sirijos valdytojo Muavijos pajėgų prie Sifino (dab. Rakos) Sirijoje.
Mūšis kilo, kai kalifas Ali nenubaudė prieš tai valdžiusio kalifo Usmano, kuris buvo 656 m. nužudytas Medinoje, žudikų. Sukilus tuo nepatenkintiesiems kilo Pirmasis kalifato pilietinis karas. Sirijos valdytojas Muavija buvo iš to paties klano kaip Usmanas ir jis nepripažino Ali kalifu. Ali savo ruožtu neskubėjo bausti Usmano žudikų, kurie buvo jo gretose. 657 m. Ali pajėgos surengė žygį į Siriją prieš Muaviją. Jų armijos susitiko prie Sifino (dab. Rakos). Musulmonų istorikai pateikia fantastiškus dalyvavusių karių skaičius. Tikėtina, kad Ali pajėgos buvo apytiksliai lygios 12000–20000 karių, kurias jis atvedė į ankstesnį Kupranugario mūšį prie Basros prieš kitus maištininkus. Šiitų šaltiniuose tvirtinama, kad Muavijos pajėgos buvo aiškiai silpnesnės ir jam grėsė pralaimėjimas, tačiau jos galėjo būti apylygės.
Susitikusios armijos delsė keletą mėnesių, nes niekas nenorėjo kovoti. Deryboms pasibaigus įvyko 3–4 dienas trukęs mūšis, kuris aprašomas skirtingai. Viena versija, tai buvo keletas pavienių menkų susirėmimų, kita versija, mūšis buvo labai žiaurus. Nei viena pusė neįgijo persvaros ir, pasak legendos, Muavijos kariai iškėlė ant iečių prikabintus Korano lapus kviesdami, kad klausimas būtų sprendžiamas derybų keliu pagal Koraną. Ali su tuo sutiko. Iš Muavijos pusės arbitru buvo paskirtas Amras ibn al Asas, iš Ali pusės – Abu Musa al Ašaris. Panašu, kad jų sprendimas nebuvo kalifo Ali naudai. Šios derybos buvo didžiulė Ali politinė klaida. Jo karių tarpe kilo nepasitenkinimas, nes kai kurie jų teigė, kad pagal Koraną tik Dievas tegali nuspręsti, kas valdo musulmonus, ir mūšyje esą paaiškėtų, kieno pusėje Dievas yra. Radikaliausi nepatenkintieji pasitraukė iš Ali pajėgų ir įkūrė frakciją, kuri ilgainiui tapo žinoma charidžitų pavadinimu. Armijos išsiskyrė ir Ali 658 ir 659 m. pratęsė derybas su Muavija dar labiau sukompromituodamas savo autoritetą, kas galų gale lėmė Muavijos iškilimą kalifate ir Ali žūtį nuo charidžitų pasikėsintojo 661 metais.
Padegliai
Padegliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės pietinėje dalyje, 5 km į pietus nuo Bubių, prie senojo kelio, dab. Bubiai–Kelmė.
Istorija
Į pietus nuo kaimo buvusi senovės gyvenvietė. 1590 m. minimas Padeglių dvaras. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Bubių apylinkės „Tarybinio artojo“ kolūkiui.
Regitra
miniatiūra|220px|right|Kauno filialas ([[Vilijampolė)]]
Regitra (sutr. registruoti transportą) – Lietuvos kelių transportą ir jo vairuotojus registruojanti įstaiga.
Veikla
Tvarko kelių transporto priemonių ir vairuotojų registrus, registruoja motorines transporto priemones ir jų priekabas, egzaminuoja kandidatus į vairuotojus. Išduoda ir keičia vairuotojo pažymėjimus. Teikia transporto priemonių valdytojų civilinės atsakomybės privalomojo draudimo tarpininkavimo paslaugas.
Istorija
2000 m. įsteigta pertvarkius Kelių policijos tarnybą.
2003 m. iš jos perėmė vairuotojų egzaminavimą.
2007 m. praėjo išdavinėti vairuotojo pažymėjimus. Anksčiau tai darė policijos komisariatai).
Michailovka
Michailovka ir panašiai vadinamos gyvenvietės, kildinamos nuo Michailo vardo (rusiškas Mykolo atitikmuo):
Kilens
Kilens vardas įrašytas trijose Pjačencos kepenų (bronzinio avies kepenų modelio) dalyse, vienoje iš jų – drauge su Tin (Cilensl, Cilen bei Tin Cilen). Iš to sprendžiama, kad Kilens užėmė svarbią vietą etruskų panteone. Gali būti, kad tai nakties dievybė, atitinkanti romėnų Nokturną (Nocturnus), arba Fatum (likimo) personifikacija. Bolsenoje aptiktas šią dievybę vaizduojantis terakotos reljefas (galva neišlikusi). Prabangiais moteriškais rūbais vilkinti Kilens lydi Merą (Menrvą).
Petraičių apylinkė (Priekulė)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Švėkšnos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Priekulės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Veiviržėnų apylinkės.
Pranas Noreika
Pranas Noreika:
Kulių kapinių koplyčia
miniatiūra|Koplyčia vienos daugiakampės patalpos, balintų sienojų
Kulių kapinių koplyčia – koplyčia, stovinti Kulių miestelio kapinėse, 1,7 km į šiaurės vakarus nuo kelio, 0,8 km į vakarus nuo Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčios.
Koplyčia medinė, aštuonkampė, išlikusi iš XVIII a. pab. – XIX a. pradžios. 2014 m. suremontuota. Į LR Kultūros vertybių registrą įtraukta 1992 m. (unik. kodas ). Į kapinių koplyčios vizualinės apsaugos pozonį patenka netoliese, prie vartų, stovinti XIX a. pab. - XX a. pr. medinė koplytėlė (2,4x2,2 m ploto, 3,5 m aukščio).
Istorija
XVIII a. Kuliai priklausė vienuoliams jėzuitams. 1896 m. Kulių klebonas Vincentas Jarulaitis su kunigaikščiu Mykolu Oginskiu ir parapijiečiais pradėjo rūpintis naujos mūrinės bažnyčios statyba. 1897 m. prasidėjus statybai, senoji medinė bažnyčia buvo nugriauta, o pamaldos po to kurį laiką vykdavo kapų koplyčioje, kurioje buvo vienas altorius.
Koplyčios atkūrimas
2014 m. atlikti koplyčios tvarkybos darbai laikantis senųjų tradicijų. Ji kapinėse stovėjo gana prastos būklės: kiau­ras pastato sto­gas, suirusi skiedrų stogo danga, pa­pu­vu­sios sie­nos, sudūlėjusios rąstinės konstrukcijos. Remonto metu pakeistos, impregnuotos ar perdažytos medžio konstrukcijos. Restauruotas varpinės bokštelis su kalto metalo kryžiumi. Per res­tau­ra­ci­jos pro­ce­są jos al­to­rė­ly­je ras­tas re­lik­vi­jo­rius, ant ku­rio iš­li­ko ga­na aiš­kūs Ku­liuo­se aukš­tų dva­si­nin­kų ap­si­lan­ky­mus liu­di­jan­tys įra­šai. Pir­mo­ji to­kia vi­zi­ta­ci­ja da­tuo­ja­ma 1779 m.
Darbus vainikavo staigmena koplyčios bokštelyje. Pra­dė­jus tvar­ky­ti kop­ly­čios kry­žiaus smai­lę ir pa­ju­di­nus per­tva­ros len­tas, į meist­rų ran­kas nu­kri­to ap­dul­kė­jęs ke­liab­riau­nis ža­lio stik­lo bu­te­liu­kas siau­ru kak­le­liu. Nuš­luos­čius nuo ra­di­nio dul­kes paaiš­kė­jo, kad į bu­te­lį įkiš­ti ke­li pri­ra­šy­ti po­pie­riaus la­pai su res­tau­ra­to­riams la­bai ver­tin­ga in­for­ma­ci­ja. Tai buvo 1923 m. ranka rašytas Igno Liutikos laiškas ateities kartoms, tvarkysiančioms koplyčią. Iš jo paaiškėjo, kad 1923 m. buvo tvarkytas koplyčios bokštas, darbus finansuojant Ignui Masiliauskui ir Juozui Grikštui, o koplyčią pašventino tuometinis Kulių klebonas St. Durskis:
Tie žmo­nės, ku­rie už­siė­mė pir­mą­ja Ku­lių kop­ly­čios res­tau­ra­ci­ja, buvo vietiniai, tuo­met ne­to­li ka­pi­nių ir gy­ve­nę. Pa­gal įra­šus Ku­lių ka­pi­nė­se galima ra­sti ir jų pa­lai­do­ji­mo vie­tas. Laišką ateičiai paliko ir 2014 m. Kulių koplyčioje darbavęsi senųjų amatų meistrai, tyrėjai, architektai, statybų vadovai, statybininkai.
Architektūra
Koplyčia aštuonkampio formos plano, kompaktiško tūrio, vieno aukšto su atviru prieangiu. Koplyčios ir bokštelio stogo forma yra daugiašlaitė piramidinė, prieangio - dvišlaitė. Ant stogo iškilęs nedidelis apskardintas bokštelis su kalto metalo kryžiumi bei aštuonkampis bokštelis su kalto metalo kryžiumi virš prieangio. Jame pakabintas varpas. Akustinės bokštelio angos uždėtos su medinėmis grotelėmis.
Langų angos arkinės, durų - pusiauapskritiminė arkinė. Prieangį remia medinės profiliuotos prieangio kolonos. Fasadų apdaila atlikta vertikaliai apkaltomis medinėmis lentomis su juostelėmis ant sandūrų. Pastato sienos sudėtos iš tašytų horizontalių rąstų ant lauko akmenų mūro pamato. Įrengta medinės sijinės konstrukcijos perdanga. Viduje yra balkonas su apsaugine tvorele, sudėta iš figūrinių statinių. Jį prilaiko dvi profiliuotos kolonos su kapiteliais.
Pievinis snaputis
Pievinis snaputis (Geranium pratense) – snaputinių (Geraniaceae) šeimos, snapučių (Geranium) genties augalas. Auga Europoje, Azijoje.
Stiebas iki 80 cm aukščio, status, plaukuotas. Lapai plunksniški, susiskaidę po 7 lapelius, plaukuoti. Žiedai susidaro stiebo viršūnėje ir atšakose, mėlyni, 3 cm skersmens, sudaryti iš 5 vainiklapių. Žydi nuo birželio iki rugsėjo.
Auga vidutinio drėgnumo pievose, pakelėse, pagrioviuose, krūmynuose.
Rogučių sportas 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Rungtys
Nusileidimo rogutėmis varžybose vyko trys rungtys – vienetų nusileidimas (moterų ir vyrų) bei dvejetų nusileidimas.