cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos aeroklubas
Veikla
1989 m. gegužės 26-29 d. Vilniuje surengta pirmoji karšto oro balionų fiesta, kurioje dalyvavo per 30 balionų. Oreiviai atvyko iš 17 šalių: tarp jų JAV, Japonijos, VFR, Anglijos, Prancūzijos ir kt. 1989 m. liepos 2–16 d. po 50 metų pertraukos įvyko 2-osios Baltijos šalių aviacijos sporto varžybos, kuriose dalyvavo Lietuvos, Latvijos, Lenkijos, Vokietijos, Švedijos, Danijos, Rusijos, Estijos, Suomijos atstovai, aviamodelių, sklandymo, parašiutų sporto, akrobatinio skraidymo sportininkai. 1997 m. Lietuvos aviacijos sporto šakų rinktinės dalyvavo I-ose pasaulio aviacijos sporto žaidynėse Turkijoje, o 2001 m. II-ose žaidynėse Ispanijoje. Įgijus tarptautinių varžybų patirties Lietuvos aeroklubui ir aviacijos sporto federacijoms patikėta rengti respublikoje tarptautines varžybas.
Struktūra
Lietuvos aeroklubas vienija šias organizacijas:
LAK prezidentai
(iki 1989 m. - pirmininkai)
Dirvožemio pjūvis
Dirvožemio pjūvis (profilis) – vertikalus dirvožemio sluoksnio (nuo jo paviršiaus iki gimtosios uolienos) pjūvis, kuriame aiškiai matyti visi jo genetiniai horizontai ir pahorizončiai, susidarę dirvodaros procese. Tokia sluoksniuota dirvožemio pjūvio struktūra susiformuoja dėl organinių ir neorganinių medžiagų. thumb|Dirvožemio pjūvis Sluoksniai žymimi raidėmis:
VDR futbolo varžybos 1951–1952 m.
VDR futbolo varžybos 1951–1952 m.
Kyras Didysis
Kyras Didysis (arba Kyras II; 590–576 m. pr. m. e. – 529 m. pr. m. e. sausis) – Persijos karalius, imperijos įkūrėjas.
Nobelis
Nobelis – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas No, eilės numeris 102.
Antanas Kučinskas (1968)
Antanas Kučinskas (g. 1968 m. spalio 20 d. Ukmergėje) – Lietuvos kompozitorius, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Darius Kučinskas. 1993 m. baigė Lietuvos muzikos akademijos V. Barkausko kompozicijos klasę, 2002 m. humanitarinių mokslų daktaras. 1995 m. stažavo jaunųjų kompozitorių kursuose Apeldurne (Olandija).
1991–1999 m. dėstė Vilniaus konservatorijoje. 1993–1998 m. Lietuvos nacionalinio dramos teatro garso režisierius, nuo 1998 m. – muzikos dalies vedėjas.
Kūryba
Sukūrė muziką daugiau kaip 20 dramos spektaklių. Muzikoje susipina instrumentinės teatro ir vadinamojo naujojo paprastumo tendencijos, vartojama modalinė, repetityvinė technika, perkūrimo, perdirbimo principas.
Svarbiausi kūriniai:
Bachmatai
Bachmatai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Magučių. Netoliese yra Bachmatų viensėdis.
Lokių salos
thumb|250px|Lokių salos
Lokių salos arba Medvežjės salos  – šešių salų grupė Rytų Sibiro jūroje, į šiaurę nuo Kolymos upės žiočių. Priklauso Rusijai, Jakutijai (Žemutinės Kolymos ulusas). Bendras plotas – 60 km². Sudaro šios salos: Krestovskis, Leontjevo sala, Četyriochstolbovojus, Puškariovo sala, Lysovo sala, Andrejevo sala.
Salos sudarytos iš granito, molingų skalūnų, skardingais krantais. Aukštis iki 273 m (Krestovskio s.). Būdinga akmenuotoji arktinė tundra (auga samanos, šiurės, nedidelės žolės). Gyvena šiauriniai elniai, gausu pelių, užklysta lokiai, vilkai, lapės.
1710 m. Lokių salas atrado Jakovas Permiakovas, plaukęs iš Lenos į Kolymą. 1740 m. Krestovskio salą pasiekė Dmitrijus Laptevas. Vėliau salos buvo tyrinėtos keliaujant šunų kinkiniais.
204 m.
204 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Salvadoro himnas
Himno Nacional de El Salvador – Salvadoro valstybinis himnas. Sukurtas generolo Juan José Cañas, muzika sukomponuota Juan Aberle 1856 m. Kaip valstybinė giesmė pripažintas 1879 m., o oficialiai įteisintas 1953 m.
Sportiniuose renginiuose, priėmimo ceremonjose paprastai grojamas tik priedainis, kadangi visas himnas yra ilgas.
Sukčiavimas draudimo srityje
Sukčiavimas draudimo srityje žinomas jau XVII a. Sukčiaudavo pirkliai, draudę laivus bei krovinius, kursuojančius tarp Europos ir Amerikos. Kai kurie jų tyčia skandindavo laivus jūroje, kad galėtų gauti draudimo išmokas. Pavyzdžiui, kapitonas Edward Loose, įsakęs savo komandai paskandinti laivą, ir kurio įsakymas vėliau buvo įamžintas fraze „Melas ir laivus skandina“.
Sudargo seniūnija
Sudargo seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, kairiajame Nemuno krante, pasienyje su Rusija.
Petras Tarabilda
Petras Tarabilda (1905 m. birželio 29 d. Jočiūnuose, Raguvos valsčius – 1977 m. kovo 5 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkas, grafikas, knygų iliustratorius.
Sudargo seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Petras Tarabilda
Biografija
Mokėsi Troškūnų mokykloje, 1924–1931 m. Kauno meno mokykloje, grafikos studijoje. Nuo 1929 m. dirbo Kauno gimnazijose dailės mokytoju.
Sudargo seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
Petras Tarabilda
Biografija
1935 m. vienas Nikolajaus Rericho draugijos Lietuvoje įkūrėjų, valdybos narys, dalyvavo leidžiant draugijos žurnalą „Naujoji sąmonė“. Jo sukurta draugijos emblema, iliustracijos, plakatas.
1937–1939 m. gilino žinias Paryžiaus dailės akademijoje ir privačioje P. Koleno mokykloje. 1939–1946 m. dėstė dailę Ukmergės mokytojų seminarijoje.
1944 m. įkūrė Ukmergės miesto muziejų, pirmasis muziejaus vadovas. 1945 m. surengta personalinė paroda Ukmergėje. 1946 m. grįžęs į Kauną, pradėjo dėstyti Taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute, 1949 m. tapo docentu. Už N. Rericho idėjų skleidimą 1950 m. pašalintas iš dėstytojo pareigų, kaip netinkantis dirbti sovietinėje mokykloje. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Žmona dailininkė Domicėlė Tarabildienė (1912-1985), sūnus dailininkai Arūnas Tarabilda (1934-1969), Rimtas Tarabilda, duktė architektė Giedrė Tarabildaitė-Kontvainienė.
Kūryba
thumb|155px|Vytauto paminklas Perlojoje Apipavidalino knygas, kūrė plakatus, rašė diplomus, sveikinimų raštus, darė dekoracijas, vėliavų projektus. Nuo 1928 m. dalyvavo dailės parodose.
1929 m. įvairiose Lietuvos vietose pagal jo projektus pastatyta puošnių kryžių, koplytėlių, skirtų Nepriklausomybės dešimtmečiui įamžinti. Perlojoje sukūrė Vytauto paminklo, kurio nepajėgta nugriauti per okupacijos laikotarpį, projektą.
Paruošė keletą medalių projektų. 1937 m. bendras Domicelės ir Petro Tarabildų darbas iliustruojant vadovėlius pasaulinėje parodoje Paryžiuje apdovanotas aukso medaliu.
Pasižymėjo ir kaip portretistas. Jo paveiksluose atsiskleidžia Mikalojus Konstantinas Čiurlionis, Antanas Žmuidzinavičius, Vladas Kuzma, Viktoras Ruokis ir kiti to meto žymūs žmonės.
1938 m. su sūnumi Arūnu nuvykęs į Paryžių pas ten studijuojančią žmoną, pradėjo kurti didelį grafikos ciklą „Lituanica vicit Atlanticum“, skirtą Dariaus ir Girėno žygdarbiui įamžinti. Šis ciklas buvo tęsiamas iki 1972 m., išliko 40 užbaigtų kompozicijų, paruoštų raižyti linoleume.
2005 m. Lietuvos dailininkų sąjungoje veikiančioje galerijoje veikė jo kūrybos paroda „Kaunas-Paryžius-Kaunas“, skirta dailininko 100-mečiui.
Šarvai
thumb|Lietuvos karių naudoti šarvai Šarvai – šarvų rinkinys, skirtas:
Bela IV
Bela IV (,, , 1206 m. lapkričio 29 d.  – 1270 m. gegužės 3 d. prie Budos, dab. Budapešto dalis) – 1235–1270 m. Vengrijos karalius.
Šarvai
Žmonių šarvai
Iki XVII a. karuose iki 90 % žmonių žūdavo nuo šaltųjų ginklų, todėl šarvai buvo labai svarbi kario aprangos dalis.
Šarvų sudėtis
Šarvus sudarė šios dalys (ne visi šarvai turi visas čia išvardintas dalis):
Bela IV
Biografija
Kilęs iš Arpadų dinastijos. Tėvas Vengrijos karalius Andrius II, motina Gertrūda Meranietė.
Šeima
Žmona Marija Laskaris iš Nikėjos. Jiems gimė:
Valdymas
Norėdamas sustiprinti centrinę valdžią 1235 m. mėgino panaikinti karališkų valdų dovanojimo didikams sistemą. 1241 m. įsiveržusių mongolų sumuštas prie Mohi. Mongolams pasitraukus 1242 m. atkūrė valstybe, pertvarkė kariuomenę, statė tvirtoves ir miestus, ištuštėjusiose žemėse apgyvendino kolonistus. Po 1243–1244 m. karo su Venecija prisijungė didžiąją Dalmatijos dalį. 1246 m. nugalėjo Austrijos kunigaikštį Frydrichą II ir susigrąžino Vakarų Vengriją. 1246–1254 m. ir 1260 m. kariavo su Čekija dėl Štirijos, 1254–1260 ją valdė ir dėl Austrijos. 1261 m. atrėmė naują mongolų antpuolį.
Liudvikas Šarkauskas
Liudvikas Šarkauskas (1911 m. spalio 21 (naujuoju stiliumi – lapkričio 3) d. Stumbrėse, Rietavo vls., Telšių aps., Kauno gub. – 2004 m. kovo 12 d. Kretingoje ) – kunigas, pedagogas, politinis kalinys, disidentas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė žemės ūkio darbininkų šeimoje. 1924 m. baigė Kvėdarnos pradžios mokyklą, 1929 m. – Rietavo progimnaziją, 1933 m. – Plungės mokytojų seminariją. Besimokydamas aktyviai dalyvavo Rietavo ir Plungės skautų ir ateitininkų organizacijų veikloje, buvo išrinktas Plungės ateitininkų valdybos pirmininku. Bendradarbiavo ateitininkų leidiniuose „Ateities spinduliai“, „Ateitis“ ir kt.
1934 m. rudenį įstojo į Telšių kunigų seminariją. 1938 m. balandžio 16 d. Telšių katedroje įšventintas kunigu, o birželio 19 d. Kvėdarnos bažnyčioje laikė pirmąsias Šv. Mišias (primicijas).
1945 m. birželio mėn. paskirtas Leckavos, o rugsėjo mėn. – Kaltinėnų bažnyčios administratoriumi. Joje 1946 m. gruodžio 14 d. suimtas, apkaltintas antitarybine propaganda, priešiškų valdžios ideologijai spaudinių laikymu ir platinimu, o 1947 m. gegužės 10 d. MGB Ypatingojo pasitarimo nubaustas 10 metų pataisos darbų. Liepos 15 d. išvežtas į Pečiorlagą (Komija). Kalėjo Abezės lageryje, aukojo jame tarp lietuvių kalinių Šv. Mišias. 1955 m. liepos 12 d. paleistas, 1989 m. rugpjūčio 25 d. reabilituotas.
1955–1967 m. klebonavo Upynos ir Kaunatavos, 1967–1982 m. – Mosėdžio parapijų bažnyčiose. 1982 m. birželio 19 d. dėl sveikatos buvo atleistas iš klebono pareigų ir paskirtas Kretingos bažnyčios altarista-rezidentu. Dalyvavo disidentiniame judėjime, pasirašė Telšių vyskupijos ir Klaipėdos prelatūros kunigų pareiškimus ir protestus sovietų Lietuvos ir Sovietų sąjungos vadovybei dėl piliečių sąžinės laisvės suvaržymų.
Palaidotas 2004 m. kovo 15 d. Kretingos kapinėse. Laidotuvėse dalyvavo 24 kunigai, 3 diakonai, 9 klierikai, pamaldoms vadovavo Telšių vyskupas Jonas Boruta ir Telšių vyskupas emeritas Antanas Vaičius.
Klykūnai (Elektrėnai)
Klykūnai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 1 km nuo Kazokiškių.
Anders Kulläng
Andersas Kulengas (SV Anders Kulläng; 1943 m. rugsėjo 23 d. Karlstadas, Švedija – 2012 m. vasario 28 d. Huay Yang, Tailandas) – buvęs švedų ralio pilotas, kuris 1980 m. Pasaulio ralio čempionate laimėjo Švedijos ralį.
Ralio karjerą Kulengas pradėjo 1962 m. Jis dalyvavo pačiame pirmajame Pasaulio ralio čempionato etape – 1973 m. Monte Karlo ralyje, pilotuodamas Opel Ascona 400. Su Opel automobiliu dalyvavo iki 1981 m., įskaitant 1980 m. pergalę Švedijos ralyje. Nuo 1981 m. tapo oficialiu Mitsubishi Ralliart komados pilotu.
Vadovo nuosavai ralio mokyklai Švedijoje. Tarp jo mokinių buvo Kolinas Makrėjus ir Sebastienas Loebas.
Krakšlė
Krakšlė – šiuo vardu vadinamos dvi Lietuvoje gyvenančios ir (Acrocephalus) genčiai priklausančios rūšys:
Anders Kulläng
Pasaulio ralio čempionato pergalės
! Nr. ! Ralis ! Sezonas ! Šturmanas ! Automobilis
Čerkasų sritis
Čerkasų sritis ( arba Черкащина) – sritis vidurio Ukrainoje. Rytuose ribojasi su Vinycios, šiaurėje – Kijevo, šiaurės rytuose su Poltavos, pietuose su Kirovohrado sritimis. Administracinis centras – Čerkasai
Geografija
thumb|left|145px|[[Rosės upė]] thumb|left|145px|Bukų kanjonas
Plotas
Srities plotas 20900 km², kas sudaro 3,46 % Ukrainos teritorijos.
Vandens telkiniai
Per šią sritį teka daugiau nei 1037 upių kurios priklauso Dniepro ir Pietinio Bugo baseinams. Svarbiausia upė – Dniepras (ilgis – 150 km srities teritorijoje).
Klimatas
Klimatas vidutinių platumų; kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra -5,9 °C, vasaros – 1,5 °C. Per metus iškrenta 450–520 mm kritulių.
Istorija
Sritis įkurta 1954 m. sausio 7 d. 1958 m. vasario 26 d. apdovanota Lenino ordinu.
1991-ųjų gruodžio 1 d. įvyko istorinis referendumas. Visiška dauguma, 96,03 %, pasisakė už Ukrainos pasitraukimą iš TSRS. Šiandien Čerkasų sritis – viena Ukrainos sudedamųjų dalių.
Administracinis suskirstymas
thumb|Administracinis srities suskirstymas Čerkasų sritis padalinta į 20 rajonų ir 6 srities pavaldumo miestus.
Gyventojai
thumb|right|250px|Umanė
2001-aisias m. srityje gyveno 1 402 900 gyventojų ir tai sudarė beveik 2,86 % visų Ukrainos gyventojų. Tarp jų:
Pagal tautybę gyventojai pasiskirsto:
Srities vidutinis gyventojų tankumas – 67 žm./km².
Ekonomika
Čerkasų srityje išvystyta maisto („Nacionalna horilčana kompanija“), chemijos ir naftochemijos („Azot“), automobilių bei autobusų gamyba ir surinkimas („Čerkaskij avtobus“), mašinų gamybos, metalurgijos produktų gamybos pramonė.
Srityje veikia dvi didesnės jėgainės – Čerkasų šiluminė bei Kanivo hidroelektrinė.
Susisiekimas
thumb|300px|Greitkelis Umanėje
Švietimas ir kultūra
Dabartinėje srities teritorijoje gimė žymus ukrainiečių poetas Tarasas Ševčenka.
Turizmas
thumb|300px|left|Sofijivkos parkas Umanėje – vienas iš Septynių Ukrainos stebuklų
Prizrenas
Prizrenas  – miestas Kosove. Išsidėstęs prie Bistricos (Bistrica) upės, Saro kalnų papėdėje. Tai Kosovo ekonominis centras – išvystyta plastmasės, tekstilės, farmacijos, maisto pramonė. Vietos amatininkai verčiasi filigrano gamyba. Senamiestyje daug bažnyčių ir mečečių, iš kurių žymiausia – XIV a. Bogorodica Ljeviska cerkvė ir XVI a. Prizreno Sinano Pašos mečetė.
Istorija
Miestas įkurtas IV a., regionui tapus Bizantijos imperijos dalimi. XIV a. jis tapo naujos nepriklausomos Serbijos karalystės sostine, valdant karaliui Steponui Dušanui. XV a. viduryje Prizreną nukariavo Osmanų imperija, ir tik 1912 m. serbai miestą vėl atgavo. 1998–1999 m. miestas stipriai nuniokotas Kosovo karo metu.
Bunis
Bunis – miestas Alžyro šiaurės rytuose, Anabos vilajoje. 171,6 tūkst. gyventojų (2007). Faktiškai Anabos priemiestis.
Krzysztof Putra
Kšyštofas Putra, (1957 m. liepos 4 d. Juzefovas, Lenkija – 2010 m. balandžio 10 d. Smolenske, Rusija) – lenkų politikas, senatorius ir VI senato kadencijos 2005-2007 m. senato pirmininko pavaduotojas. Dirbo Lenkijos respublikos seimo I, X ir VI kadencijose, VI seimo kadencijos seimo pirmininko pavaduotojas. Žuvo 2010 m. balandžio 10 d. Smolenske sudužus Lenkijos prezidento lėktuvui.
Jan Kleyna
Jan Kleyna – astronomas, postdoktorantas Havajų universiteto (University of Hawaii) Astronomijos institute (Institute for Astronomy).
Interesų sritis – galaktikų dinamika. Kartu su David C. Jewitt sukūrė programinę įrangą judančių objektų (pvz., Jupiterio palydovų) aptikimui realiame laike. Dalyvavo aptinkant kelis Saturno palydovus.
Kilęs iš šeimos, kuri garsėja savo didžiuliais vynuogynais Pietų Kalifornijoje ir puikiu vynu.
Laurencis
Laurencis – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Lr, eilės numeris 103.
Karklinė nendrinukė
miniatiūra Karklinė nendrinukė (Acrocephalus palustris) – devynbalsinių (Sylviidae) šeimos paukštis.
Labai panaši į mažąją krakšlę, nuo kurios atskiriama pagal giesmę ir gyvenamąją vietovę. Karklinės nendrinukės balsas garsus „čak“ ar tylus „tak". Antuodegis ir visa nugarinė pusė vienodai gelsvai pilka. Kojos rausvos. Rudenį suaugusių ir jauniklių apdaras rusvo atspalvio.
Gyvena drėgnuose krūmuose, paupiuose. Lizdą suka neaukštai žolių ar krūmų tankynėje. Deda 4-5 melsvus ar žalsvus kiaušinius, išmargintus pilkomis ir rudomis dėmėmis. Peri 12 dienų, jaunikliai lizdą palieka po 12 dienų. Lietuvoje išveda vieną vadą.
Mūsų krašte pasirodo gegužės mėnesį ir išbūna iki rugpjūčio. Nereta.
Tadarava (Kruonis)
Tadarava – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, prie kelių ir  sankryžos. Pro kaimą teka Strėva ir jos intakas Taurupis. Technikos paminklai – Tadaravos malūnas, Tadaravos tiltas.
Gyventojai
thumb|left|250px|Pirmojo pasaulinio karo kapinių vieta
Pompėja Plotina
Plotina gimė Galijoje, Nemausus vietovėje (dab. Prancūzijos miestas Nimas). Tiksli gimimo data nežinoma, tačiau tai buvo kažkada valdant Neronui. Trajanas ją vedė prieš paveldėdamas valdžią iš Nervos, vaikų neturėjo.
100 m. e. m. Pompėja Plotina gavo Augustos titulą, tačiau sutiko jį priimti tik 105 m., o jos atvaizdas ant monetų pasirodė tik nuo 112 metų.
117 m. Pompėjos skatinamas, imperatorius įsivaikino Adrianą, kuris būdamas 10 ar 11 metų prarado tėvą. Po Trajano mirties Plotina paskelbė jo tariamai prieš mirtį išreikštą paskutinę valią, kad valdžią perduoda Adrianui. Formaliai paveldėtojo Trajanas nepaliko, o šiuo Plotinos pareiškimu buvo abejojama, tačiau senato ir armijos remiamas Adrianas sugebėjo užsitikrinti valdžią.
Po mirties Pompėja buvo oficialiai sudievinta, ir Nimo mieste Adrianas jos garbei pastatė šventyklą.
Grabarka (Nužeco Stacjos valsčius)
Grabarka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Nužec Stacjos, apie 9 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 78 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime įsikūrusi Grabarkos Šv. Mortos ir Marijos parapija. 1947 m. atidarytas Grabarkos Šv. Mortos ir Marijos vienuolynas. Kaimas yra gausiai lankomas stačiatikių piligrimų.
Draudimo teisė
Draudimo teisė – teisės šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius draudimo srityje.
Teisės pošakiai
Pagal teisės aktų lygmenį gali būti išskiriama nacionalinė bei tarptautinė draudimo teisė.
Hartmundas Grumbachas
Hartmundas Grumbachas (, kilęs iš Bavarijos) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistras.
Biografija
1259 m. vokiečiams pralaimint kovą su žemaičiais paskirtas Vokiečių ordino Prūsijos krašto magistru. Stiprėjantį prūsų nepaklusnumą Hartmundas Grumbachas slopino įkalindamas įkaitus. Į pagalbą Livonijos ordinui jis pasiuntė Vokiečių ordino maršalo Heinricho Botelio vadovaujamą kariuomenę. Jungtines abiejų ordinų pajėgas žemaičiai 1260 m. sumušė Durbės mūšyje.
Daugelį kryžiuočių apėmus panikai, Hartmundas Grumbachas, siekdamas palaikyti drausmę, įsakė apakinti ir viešai Elbinge sudeginti kryžiuočių riterius Heinrichą ir Gerhardą, atidavusius prūsams porą pilių. Už tai popiežius Aleksandras IV 1261 m. sausio 26 d. Hartmundui Grumbachui paskyrė bausmę – metus atgailauti, o netrukus atleido iš pareigų.
205 m.
205 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mestra
Mestra – graikų mitologijoje minima Tesalijos karaliaus Erisichtono duktė.
Erisichtonas mitologijoje pateikiamas, kaip nedoras ir išpuikęs asmuo, niekada negarbinęs dievų ir neaukojęs jiems aukų. Erisichtonas grubiai įžeidė deivę Demetrą nukirtęs jos šventoje girioje šimtametį ąžuolą, kuriame gyveno Demetros numylėtinė driadė. Užsirūstino Demetra ir nusiuntė pasiuntinę pas bado deivę. Atkeliavo bado deivė į Erisichtono namus ir sužadino nepasotinamą alkį, kuris užvaldė jį. Juo daugiau Erisictonas valgė, juo baisesnės darėsi bado kančios. Visą turtą jis išleido įvairiausiems valgiams. Pagaliau Erisichtonui liko tik duktė Mestra. Trokšdamas įsigyti pinigų ir pasisotinti jis pardavė dukrą į vergiją. Bet jos mylimasis dievas Poseidonas Mestrai suteikė galimybę įgauti bet kokią išvaizdą ir ji kaskart pasprukdavo iš pirklių, pasiversdama paukščiu, arkliu ar karve. Daug kartų jis pardavė dukrą vergijon, tačiau jam neužteko gautų pinigų. Alkis kamavo jį vis stipriau. Pagaliau Erisichtonas ėmė pats draskyti savo kūną ir mirė siaubingose kančiose.
Kai kur Mestra yra pateikiama kaip Autoliko žmona, Odisėjo senelė.
Mėlynoji vėliava
150px|thumb|Šiuolaikinė Mėlynoji Jungtinės Karalystės vėliava Mėlynoji vėliava – Jungtinės Karalystės jūrų vėliava. Ją sudaro Jungtinės Karalystės vėliava viršutiniame kairiajame ketvirtyje(kantonas), mėlyname fone. Naudojama kai kurių organizacijų ir teritorijų, turinčių ryšį su Jungtine Karalyste. Naudojama paprasta arba pažymėta ženklu ar emblema dešinėje pusėje.
Užjūrio teritorijų vėliavos
Dabartinės vėliavos:
Buvusios vėliavos:
Dauspudos valsčius
Dauspudos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras – Dauspuda, vėliau – Račkos. 5608 gyventojai (1946).
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčiaus teritorija priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
XIX a. 2-ojoje pusėję Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Augustavo apskričiai, Suvalkų gubernijai. 1870 m. gegužės 31 d. prie valsčiaus buvo prijungtos miesto teises praradusios Račkos.
Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai, bet faktiškai tarpukario laikotarpiu priklausė Augustavo apskričiai, Balstogės vaivadijai.
Vykdant Lenkijos valsčių reformą 1954 m. rugsėjo 29 d. valsčius buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkūrus valsčių sistemą jo teritorija yra Račkų valsčiuje ir Augustavo valsčiuje.
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Mėšlas
thumb|Arklio mėšlas Mėšlas – grynos gyvūnų išmatos arba jų mišinys su kraiku. Tai viena svarbiausių organinių trąšų, kurios vertė buvo žinoma Babilonijoje.
Priklausomai nuo jame esančių sausų medžiagų (tarp jų kraiko) kiekio, mėšlas gali būti skystas, pusiau skystas ar tirštas. Pastarasis yra pats geriausias ir tinkamiausias tręšti bei mažiausiai teršiantis aplinką.
Labai pagerina dirvos struktūrą, praturtina ir mikroorganizmais ir maisto medžiagomis, skatina humuso susidarymą. Mėšle esančių maisto medžiagų kiekis ir santykis priklauso nuo jo rūšies, kraiko kiekio ir kt. Kai kurios mėšlo rūšys (pvz., paukščių mėšlas, mėšlo mišinys su sutirštėjusiomis srutomis) turi labai daug azoto junginių.
Panaudojimas
Statinių ar kitų didesnių talpų trečdalį tūrio pripildyti mėšlo ar pavytintos žolės, kitą dalį pripilti vandens. Turi rūgti savaitę, dvi. Šios skystosios trąšos tinka papildomam tręšimui tiek šiltnamiui, tiek ir laukui. Tačiau su jomis reikia elgtis atsargiai.
Tinka: agurkams, kopūstams, bulvėms, salotoms.
Netinka: svogūnams, morkoms, burokėliams, žirniams.
Bacioniai
270px|left|thumb|Kaimas tarpukario Lietuvos žemėlapyje
Juškonys (Anykščiai)
Juškonys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km į pietryčius nuo Anykščių, 1,5 km į šiaurės vakarus nuo kelio. Ribojasi su Klevėnų, Spiečiūnų, Bijeikių, Buivydų kaimais, Starkakampio vienkiemiu. Yra 33 sodybos.
Benzoinis stirakas
Benzoinis stirakas – stirakinių (Styracaceae) šeimos lapuotis, paplitęs Indokinijos pusiasalyje, Indijoje, Indonezijoje ir Malaizijoje. Augalo introdukcija atlikta Vakarų Afrikoje.
Vardai
Benzoinis stirakas dar vadinamas:, , , , ,.
Panaudojimas
Benzoinis stirakas auginamas dėl benzoinės dervos iš kurios gaminamas eterinis aliejus. Benzoinė derva naudojama odos priežiūros kosmetikos priemonių gamyboje, kvepaluose ji naudojama visų pirma lakesnių komponentų įtvirtinimui.
VDR futbolo varžybos 1952–1953 m.
VDR futbolo varžybos 1952–1953 m.
DDR-Fußball-Oberliga
Papildomos rungtynės: Dynamo Dresden – Wismut Aue 3-2 (prat.)
Grabarka Klaštoras
Grabarka Klaštoras  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Mantviliškis
Mantviliškis – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Akademijos, prie plento ir Šiaulių-Vilniaus geležinkelio. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Kaimo pakraščiu teka Dotnuvėlė, ant kurios įrengtas Mantviliškio tvenkinys. Svarbiausia įmonė – Mantviliškio ŽŪB. Archeologijos paminklas – Mantviliškio akmuo („su dubeniu“).
Kaimo dalis, kuri vadinasi Mantviliškis II, yra Gudžiūnų seniūnijoje.
thumb|left|235px|Mantviliškio ŽŪB technikos kiemas
Istorija
Kaime rasti 3 senoviniai akmeniniai kirviai. Mantviliškis minimas 1591 m. kaip miestelis. XIX a. buvo pašto stotis. Buvo Mantviliškio dvaras (1902 m. jame gyveno 21, 1923 m. – 55 žmonės).
II pasaulinio karo metais TSRS valdžia Mantviliškyje paskyrė žemę ~10 tūkst. sentikių, atkeltų iš Suvalkų krašto. Tačiau užėjus vokiečiams, žemė buvo konfiskuota, ir sentikiai buvo priversti apsigyventi tarp kitų Lietuvos bendratikių.
Tarybiniais metais Mantviliškis buvo Žemdirbystės instituto eksperimentinio ūkio pagalbine gyvenviete.
Čingizas Aitmatovas
thumb|250px|right|Čingizas Aitmatovas Čingizas Aitmatovas (kirg. Чыңгыз Айтматов, Çıňğız Aytmatov,, 1928 m. gruodžio 12 d. Šekeris, Talaso sritis, Kirgizija – 2008 m. birželio 10 d. Niurnbergas, Vokietija) – kirgizų rašytojas. Rašė rusų ir kirgizų kalbomis.
Biografija
Tėvas Torekulas Aitmatovas buvo žymus Kirgizijos TSR valstybinis veikėjas, 1937 metais suimtas, o 1938 metais sušaudytas. Antrojo pasaulinio karo metais, kai beveik visi ailo vyrai išėjo į frontą, keturiolikmetis Čingizas pradėjo dirbti ailo tarybos sekretoriumi. 1948 metais įstojo į Frunzės žemės ūkio institutą, 1953 metais tapo diplomuotu veterinaru, bet jau 1952 metais periodikoje išspausdino pirmuosius literatūrinius bandymus – apsakymus „Laikraštininkas Dziujo“ (Гезитчи Дзюйо) bei „Ašimas“ (Ашым). Trejus metus už gautą diplomą atidirbinėjo gyvulininkystės mokslo tyrimų institute, o 1956 metais įstojo ir 1958 metais baigė aukštuosius literatūros kursus Maskvoje. Tais pačiais metais žurnale „Октябрь“ buvo išspausdintas iš kirgizų kalbos išverstas jo apsakymas „Veidas į veidą“ (Лицом к лицу), žurnale „Новый мир“ – dar keli apsakymai, be to, išėjo pirmoji jo apysaka „Džamilia“ (Джамиля), jos autoriui atnešusi pasaulinį pripažinimą. Keturis dešimtmečius literatūra buvo pagrindinis jo pragyvenimo šaltinis.
Be to, jis užėmė ir įvairias valstybines bei visuomenines pareigas TSRS rašytojų sąjungoje, TSRS kinematografininkų sąjungoje, buvo TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas. 1974 metais Kirgizijos mokslų akademijos narys. Kelerius metus buvo žurnalo „Иностранная литература“ vyriausiasis redaktorius, nuo 1994 metų tarybos narys. Tarptautinio intelektualų judėjimo „Isyk-kulio forumas“ iniciatorius. Idėjiškai palaikė Eurazijos Sąjungos kūrimą.
Po TSRS griūties 1991 m., buvo Kirgizijos pasiuntinys ir atstovas Beniliukso šalyse, Prancūzijoje, NATO ir UNESCO.
Kūryba
Ankstyvojoje kūryboje vyrauja kirgizų buities ir papročių vaizdai, žmonių išgyvenimai bei likimai siejami su aktualiomis visuomeninėmis problemomis. Parašė apysakas „Džamilia“ (1958 m., lietuvių kalba 1961 m.), „Motinos laukas“ (Материнское поле 1963 m., liet. 1966 m.), „Sudie, Giulsari!“ (Прощай, Гюльсары! 1966 m., liet. 1968 m.), „Baltas garlaivis“ (Белый пароход 1970 m., liet. 1973 m.), „Ankstyvosios gervės“ (Ранние журавли 1977 m., liet. 1979 m.), išleido apysakų rinkinį „Kalnų ir stepių apysakos“ (Повести гор и степей 1962 m., liet. 1963 m.)
Čingizas Aitmatovas buvo vienas pirmųjų sovietinių rašytojų, humanistiniu požiūriu vaizdavusių gyvenimo tikrovę: stalinizmo represijas, žmogaus sumenkinimą, technizuotos civilizacijos neigiamą poveikį gamtai ir žmogui. Romane „Ilga kaip šimtmečiai diena“ (И дольше века длится день, vėliau pervadintas „Буранный полустанок“ 1980 m., liet. 1983 m.) parodyta sovietinės santvarkos nuskurdintų žmonių buitis, skaudūs jų išgyvenimai, keliama tautos išlikimo problema, pabrėžiamas istorinio ryšio su praeitimi bei tautinės savimonės praradimas (alegorinis pasakojimas apie mankurtą), aukštinamos šeimos vertybės, žmogaus dvasios gėris. Tiurkų kilmės žodžio „mankurtas“ („mankurt“), simbolizuojančio bedvasį, viskam abejingą žmogų, populiarizatorius. Romano „Ešafotas“ (Плаха, 1986 m., liet. 1988 m. pagrindinės temos – idėjiniai žmogaus ieškojimai, tragiški atotrūkio nuo gamtos padariniai. Č. Aitmatovas kritikavo ne vien sovietinę sistemą – romano „Kasandros ženklas“ (Тавро Кассандры 1994, liet. 1996 m.) problematika grindžiama šiuolaikinės vakarietiškos visuomenės ydų ir gilių visuomeninių problemų išryškinimu.
Romanai psichologiški, publicistiški, daugiaplanės kompozicijos; realistinis pasakojimas derinamas su tautosakos, mitologijos elementais, simbolika, filosofine alegorija.
Naujausias rašytojo romanas – „Kai krenta kalnai, Amžina nuotaka“ (Когда падают горы, Вечная невеста, 2006 m.)
206 m.
206 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Candlelight Records
Candlelight Records – nepriklausoma įrašų kompanija, besiverčianti metalo muzikos įrašų leidyba.
Eva Boto
2012 m. „Eurovizijos“ dainų konkursas
Ji dalyvavo antrajame konkurso pusfinalyje, kuris vyko gegužės 24 d., bet į finalą nepateko.
Rezerfordis
Rezerfordis – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Rf, eilės numeris 104.
Pavadinimo kilmė
Elementas pavadintas anglų fiziko E. Rezerfordo garbei, nors sovietų mokslininkai siūlė kurčiatovio pavadinimą mokslininko I. Kurčiatovo garbei, o rezerfordžiu pavadino 103-ąjį elementą (dabartinį laurencį).
Juodasis tarakonas
Juodasis tarakonas (Blatta orientalis) – didelių, 22-27 mm ilgio, tarakonų rūšis. Kūnas nuo tamsiai rudos iki juodos spalvos, blizgantis.
Patelės gana ryškiai skiriasi nuo patinų (lytinis dimorfizmas). Patelės beveik juodos, o patinai tamsiai rudi. Patinų odiški antsparniai nesiekia pilvelio galo, plėviniai sparnai normalūs. Patelių antsparniai ne visai išsivystę, kūno šonuose jie atrodo kaip nedidelės plokštelinės ataugėlės, plėveliniai sparnai taip pat sunykę. Antenos šeriškos, patinų truputį ilgesnės už kūną, o patelių trumpesnės. Patelių kūnas platesnis nei patinų. Patinų sparnai ilgi, pridengia didelę kūno dalį, kūnas siauresnis nei patelių. Kai kurie patinai sugeba nuskristi 2-3 m.
Nuo seno gyvena žmonių būstuose ir šildomose patalpose. Mažiau judrus už prūsokus, sunkiai ropoja lygiais statmenais paviršiais.
Buveinės
thumb|left|250px|Juodieji tarakonai Gyvena visoje Europoje, taip pat – Azijoje, Afrikoje, Amerikoje.
Juodieji tarakonai plinta lėčiau nei kitos tarakonų rūšys. Gyvena drėgnose, tamsiose vietose. Dažniausiai aptinkami ties pūvančiomis organinėmis medžiagomis, kanalizacijoje, drenažo sistemose, drėgnuose rūsiuose ir panašiose drėgnose vietose. Aptinkami ir lauke, krūmuose, po lapų nuokritų danga, ir kitose drėgnose vietose.
Šie tarakonai laikomi rimtais namų kenkėjais, pvz., šiaurės vakarų, vidurio vakarų ir pietų JAV.
Adaptacijos
Juodieji tarakonai yra naktiniai. Išgyvenimui jie turi turėti slėptuvę. Paprastai gerai slepiasi, todėl dieną apžiūrėjus jų apniktą būstą jų galima visiškai nepamatyti. Jie mėgsta vietas su santykinai dideliu drėgniu. Jiems reikia ir maisto bei vandens šaltinių. Optimali temperatūra yra 20-29 °C.
Ypatumai
Tarakonų buvimo požymis yra ootekos – „kiaušinėlių futliarai“, kuriuose juodųjų tarakonų patelės gali patalpinti iki 16 kiaušinėlių. Patelės ootekas palieka, ir lervutės iš jų išsirita savarankiškai maždaug per du mėnesius.
Juodųjų tarakonų atsikratyti sunkiau, negu kitų naminių tarakonų. Tarakonai gali pernešti patogeniškas žmogui bakterijas. Duomenų, kad tarakonai platina kai kurias ligas, nedaug. Gerai žinoma, kad gali būti alerginių susirgimų priežastimi.
Sirupas
thumb|150px|right|Išpilstyti vaisių sirupai thumb|150px|right|[[Cukrinis klevas|Cukrinio klevo (Acer saccharum) sirupas]] thumb|150px|Vaistinis sirupas thumb|150px|Sirupas šaukštelyje Sirupas (, arab. شراب صيدلاني‎) – koncentruotas sacharozės ir kitų cukrų (gliukozės, fruktozės, maltozės) grynas ar mišrus tirpalas vandenyje ar vaisių sultyse.
Angliavandenių koncentracija tokiame tirpale paprastai svyruoja tarp 40–80 %. Sirupas būna klampios konsistencijos dėl gausių vandenilinių ryšių tarp ištirpusių cukrų molekulių, turinčių daug -OH grupių, ir vandens molekulių.
Sirupų rūšys
Gardinti sirupai gaminami į sirupą dedant gardiklių.
Panaudojimas
Medicinoje, konditerijoje ir kulinarijoje naudojami produktų skoniui suteikti, pakeisti ar pagerinti bei kaip konservantas:
Farmacinis sirupas
Medicinoje naudojamas farmacinis sirupas yra koncentruotas arba sotusis sacharozės tirpalas distiliuotame vandenyje.
Pagal Britų farmakopėją paprastas sirupas gaunamas tirpinant 1 kg gryno cukraus 0,5 litro verdančio distiliuoto vandens, o po to dar įpilama vandens, kad masė liktų 1,5 kg. Tokio tirpalo tankis yra 1,33.
Sirupų receptūros
į indą suberti cukrų, supilti vandenį, išmaišyti ir virti. Kai užverda, nugraibyti putas, perkošti ir dar 5-10 min. pavirinti. Po to atšaldyti, supilti į butelį, sandariai uždaryti ir laikyti šaltoje patalpoje. Laikant sirupas gali pradėti kristalizuotis, tada reikia įpilti truputį vandens ir pervirti.
Prinokusius persikus nulupti, išimti kauliukus, o minkštimą sumaigyti. Iš kauliukų išimti branduolius, padžiovinti ir nuvalyti lukštą. Pusę branduolių sutrinti arba sutarkuoti ir sudėti į persikų tyrę kartu su cukrumi. Paruostą masę išmaisyti ir 2-3 val. palaikyti vėsioje vietoje. Po to įpilti vandens, išmaišyti ir palaikyti, kol nusistovės. Nuo tirščių nupiltą skystį sumaišyti su cukraus sirupu ir 5 min. pavirinti. Jei bus drumzlinas, perkošti, paskui supilstyti į butelius ir sudėti likusius per puse perpjautus branduolius. Butelius gerai užkimsti ir laikyti tamsioje, vėsioje patalpoje. Taip pat gaminami abrikosų, apelsinų bei citrinų sirupai.
Nuluptus bananus smulkiai sutarkuoti, įpilti virintą atšaldytą vandenį, įberti cukrų, išmaišyti ir 4-5 val. palaikyti vėsioje patalpoje. Po to, nupylus nuo tirščių, skystį sumaišyti su cukraus sirupu, užvirinti ir išpilstyti į butelius. Juos užkimsus, laikyti vėsioje patalpoje.
5 cukraus sirupą įdėti vanilės žieveles, užvirinti ir supilstyti į butelius.
į indelį sudėti gabalinį cukrų, įpilti šaukstą vandens ir kaitinti nuolat maišant, kol cukrus ištirps ir pasidarys šviesiai gelsvas. Po to supilti likusį šaltą vandenį ir virti, kol karamelė ištirps. Į ištirpusį karamelės sirupą supilti cukraus sirupą, sumaišyti ir kaitinti, kol pasidarys vientisa masė. Paruoštą sirupą išpilstyti į butelius ir sandariai uždaryti.
arbatžoles suberti į pašildytą indelį, užplikyti verdančiu vandeniu (20 g) ir 5–10 min, palaikius šiltai, esenciją nupilti nuo tirščių. Po to cukrų su likusiu vandeniu užvirinti ir sumaišyti su arbatžolių esencija.
į kakavą įpilti truputį cukraus sirupo, gerai išmaišyti, supilti į likusį cukraus sirupą ir pakaitinti iki užvirs. Po to išpilstyti į butelius, sandariai uždaryti ir laikyti tamsioje, vėsioje patalpoje.
vandenį užvirinti ir juo užplikyti kavą, išmaišyti ir 20-30 min. palikti ant šiltos viryklės arba įstatyti į kitą indą su šiltu vandeniu. Po to kavą nupilti nuo tirščių ir sumaišyti su cukraus sirupu.
riešutus sutrinti, užpilti karštu virintu vandeniu ir palaikyti 1-2 val., kad pritrauktų riešutų aromato. Po to supilti karštą cukraus sirupą, išmaišyti ir, uždengus pergamentiniu popieriumi arba polietilenine plėvele, gerai užrišti, pastatyti į šaltą patalpą. Kai atauš ir nusistovės, sirupą nupilti nuo tirščių ir išpilstyti į butelius.
į cukraus sirupą įberti tarkuoto šokolado ir 5-6 min. pavirinti.
visus sirupus sumaišyti.
Klimantiškės
Klimantiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Magučių. Tumiškių girininkija (Zarasų miškų urėdija).
Burkina Faso transportas
thumb|250px|Kelias šalia [[Fada Ngurma|Fada Ngurmos]]
Iš viso šalyje yra 622 km geležinkelių bėgių. Visi jie yra 1 000 mm pločio. Geležinkeliais Burkina Fasas sujungtas tik su viena šalimi – Dramblio Kaulo Krantu. Burkina Fasas yra AfricaRail tinklo dalis.
Šalies sausumos keliai sudaro 12 506 km. Iš jų 2 001 km kelių yra asfaltuoti.
The Globe Sessions
The Globe Sessions – trečiasis atlikėjos Sheryl Crow albumas „The Globe Sessions“ pasirodė 1998 metų rugsėjo mėnesį: 21 dieną Jungtinėje Karalystėje, o 29 dieną – JAV rinkoje.
Dainos
„Crash and Burn“ kompozicijoje yra paslėpta daina „Subway Ride“ (Crow), kurioje minima JAV prezidento Billo Clintono apkalta.
Japonijos leidimas
„Carolina“ (Crow) „Resuscitation“ (Crow, Trott)
Australijos leidimas
„Resuscitation“ (Crow, Trott) “Sweet Child o’Mine” (Rose, Slash, Wiseman)
Papildomas CD
Dainos, įrašytos koncerte Toronte, Kanadoje 1998 metais:
Stačiakampis gretasienis
thumb|right|200px|Stačiakampis gretasienis Stačiakampis gretasienis – tai trimatė figūra, ji turi 8 viršūnes. Stačiakampis gretasienis sudarytas iš 6 stačiakampių, kurie poromis yra vienodi. Stačiakampis gretasienis turi 12 briaunų. Stačiakampio gretasienio visi vidiniai kampai yra statūs.
Atskiru atveju, kai a = b = c, tada visi stačiakampio paviršiai yra kvadratai, gaunamas kubas.
Formulės
Pastaba: Šiose formulėse a, b ir c yra stačiakampio gretasienio kraštinių ilgiai.
Jusufas Balasagunis
Jusufas Chas-Chadžibas Balasagunis – XI a. uigūrų rašytojas.
Biografija
Gimė Karachanidų valstybės sostinėje Balasagune. Būdamas 50 m. amžiaus užbaigė 6645 eilučių poemą „Mokslas apie Laimę“ (Kutadgu Bilig) ir dedikavo ją Kašgaro valdovui. Už tai jam buvo suteiktas garbingas Has Hadžibo (garbės kanclerio) vardas.
Visa poema išlikusi. Ji parašyta senaja uigūrų kalba ir laikoma pirmuoju grožinės literatūros kūriniu, parašytu tiurkų kalbomis. Daugelis tiurkų tautų gali laikyti pirmuoju savo kalbos literatūros paminklu.
Jusufas Balasagunis palaidotas mauzoliejuje Kašgare.
Bacioniškis
Bacioniškis – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tirylių.
Geltonasis baltikas
Geltonasis baltikas – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, baltikų (Tricholoma) genties grybų rūšis.
Lapuočių miškai, ąžuolynai. Vasara, ruduo. Auga po ąžuolais, lazdynais, beržais, lieknesnis nei žaliuokė.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–5 (8) cm skersmens, smulkiai plaušuota, žalsvai geltona, sieros geltonumo, centrinėje dalyje violetinio atspalvio. Lakšteliai sieros geltonumo, priaugtiniai. Kotas 5–10×0,5–1,5 cm dydžio, kepurėlės spalvos. Trama nemėsinga, kieta, žalsvai geltona, aitraus dujų kvapo, nemalonaus skonio. Sporos 8–11×5,5–6,5 μm.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 137 psl.
VDR futbolo varžybos 1953–1954 m.
VDR futbolo varžybos 1953–1954 m.
Balkaninė pušis
Balkaninė pušis (Pinus peuce) – pušinių (Pinaceae) šeimos spygliuotis medis, paplitęs Balkanų pusiasalio kalnuose (Makedonijoje, Serbijoje, Bulgarijoje, Albanijoje, pačioje šiaurės Graikijoje). Auga 600–2300 m aukštyje, pasiekia medžių ribą.
Aukštis 35-40 m, kamieno skersmuo iki 1,5 m. Spygliai 6-11 cm ilgio. Kankorėžiai 8-16 cm, kartais iki 20 cm ilgio. Sėklos 6-7 mm ilgio.
Balkaninė pušis atspari dideliems šalčiams, vėjo poveikiui. Dažnai auginama parkuose, soduose.
R. Daring Club Molenbeek
R. Daring Club de Bruxelles – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Briuselio. 1973 m. prisijungė prie Molenbeek Bruxelles klubo. Abu šie klubai buvo iš to paties sostinės rajono – Molenbeko. Maždaug iki 1970 metų Daring buvo stipresnis klubas, tačiau dėl finansinių sunkumų nusilpo ir buvo priverstas jungtis prie kaimyninio klubo.
Jan Koller
Janas Koleris (g. 1973 m. kovo 30 d.) – buvęs futbolininkas, puolėjas, rezultatyviausias Čekijos rinktinės futbolininkas.
Karjera
Jaunystėje žaidė vartininko pozicijoje, bet pradėdamas profesionalo karjerą tapo puolėju. 2002–2003 metų sezone pusę kėlinio yra žaidęs ir vartininko pozicijoje, kai iš aikštės pašalinus Jensą Lėmaną užėmė jo vietą. Tose rungtynėse prieš pradėdamas saugoti vartus P. Kolleris jau buvo įmušęs įvartį, vėliau stovėdamas vartuose nepraleido nei vieno įvarčio ir buvo išrinktas savaitės Bundeslygos vartininku.
2011 m. rugpjūčio 17 d. po patirtos traumos baigė profesionalo karejrą.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1999 m. vasario 9 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur pirmųjų rungtynių pradžioje įmušė įvartį, tose pačiose rungtynėse patyrę traumą ir likusiose rungtynėse negalėjo žaisti. Po 2006 m. pasaulio čempionato paskelbė pasitraukiantis iš nacionalinės rinktinės. Tačiau Čekijos rinktinės treneris įtikino jį sugrįžti svarbiam mačui su Slovakija, kurios buvo sužaistos lygiosiomis 2-2. Po šių rungtynių J. Koller’is pareiškė: ""Niekas daugiau manęs neįtikins sugrįžti į rinktinę. Tai buvo klaida - sugrįžti į ją prieš rungtynes su Slovakija"."
Rūkymas
Rūkymas – medžiagos (dažniausiai – džiovintų tabako augalo lapų) deginimas ir išskiriamų dūmų įkvėpimas. Paprastai rūkymu įvardijamas būtent tabako rūkymas (šiame straipsnyje bus kalbama apie jį). Dūmai išgaunami įvairiais tam skirtais prietaisais.
Plaučiuose iš dūmų į kraują efektyviai perduodamos narkotinės arba psichotropinės medžiagos. Labiausiai paplitęs pasaulyje tabako rūkymas. Tabako dūmuose yra nikotino, kuris turi trumpalaikį stimuliuojantį poveikį, tačiau sukuria stiprią fiziologinę ir psichologinę priklausomybę. thumb|250px|[[Cigaretė – vienas populiariausių būdų rūkyti tabaką]]
Rūkymo istorija
thumb|280px|Moterų pomėgis rūkyti pasaulio šalyse thumb|280px|Vyrų pomėgis rūkyti pasaulio šalyse Tabako rūkymas cigarais ir pypkėmis buvo indėnų kultūros dalimi dar iki europiečiams atrandant Ameriką – rūkymas aptinkamas majų mene maždaug nuo 500 m. e. m. Majai taip pat naudojo tabaką kaip vaistą nuo daugelio ligų, ir priskyrė jam magiškas galias.
1492 m. spalio 12 d. Kristupas Kolumbas iš indėnų aravakų gavo dovanų džiovintų lapų, bet juos išmetė. Rodrigo de Jerez ir Luis de Torres buvo pirmieji europiečiai, pamatę rūkymą, Jerez laikomas pirmuoju rūkančiuoju europiečiu. XVI a. rūkymas buvo labiausiai paplitęs tarp jūreivių, amžiaus pabaigoje pradėjo skverbtis į Europos visuomenes. 1828 m. Ispanijoje buvo pagaminta pirmoji cigaretė, tačiau ji aplenkė populiarumu cigarą tik XX a. pradžioje, kai pigios cigaretės buvo pradėtos gaminti pramoniniu būdu.
Pirmojo pasaulinio karo metu rūkalai buvo standartinio kareivio davinio dalimi (buvo manoma, kad rūkymas didina karių drąsą). Po karo, cigarečių rūkymas buvo reklamuojamas kaip prabangaus, lengvo gyvenimo dalis, visuomenei tapo priimtinas moterų rūkymas. 4 dešimtmetyje Vokietijoje nacių vadovai susirūpino dėl neigiamo rūkymo poveikio karių sveikatai; vokiečių mokslininkai buvo pirmieji, patvirtinę ryšį tarp rūkymo ir ligų.
XX a. 6 ir 7 dešimtmečiuose galutinai įrodžius rūkymo žalą, prasidėjo kampanija prieš rūkymą. Išsivysčiusiose šalyse rūkančiųjų skaičius mažėja, įvedami vis platesni draudimai rūkyti, rūkymas tampa visuomenei nepriimtinu reiškiniu. Tuo tarpu kai kuriose besivystančiose šalyse (Rusija, Kinija) rūkančiųjų skaičius didėja arba išlieka aukštas.
Rūkymo būdai
thumb|270px|right|Rūkymo įrankiai: 1: cigarų dėžutė 2: [[cigaras 3: įvairios pypkės 4: kaljanas 5: joss lazdelė 6: bongas]]
Tyrimų istorija
Rūkymo poveikiu sveikatai susirūpinta iškart po to, kai rūkymas pradėjo plisti Europoje. 1604 Anglijos karalius Jokūbas I išleido raštą „A Counterblaste to Tobacco“, kuriame smerkė rūkymą ir teigė, kad rūkymas kenksmingas smegenims ir plaučiams.
1761 m. anglų daktaras John Hill paskelbė įspėjimą dėl nesaikingo tabako uostymo, kuriame įspėjo tabako uostytojus apie nosies vėžio pavojų. 1795 m. JAV Samuel Thomas von Soemmering aprašė pypkių rūkytojus kankinantį lūpų vėžį. 1912 m. JAV dr. Isaac Adler pirmasis tiesiogiai pasiūlė hipotezę, kad plaučių vėžys yra susijęs su rūkymu. 1929, Fritz Lickint iš Drezdeno (Vokietija) paskelbė pirmuosius statistinius rūkymo ir vėžio sąsajos įrodymus, kurie buvo paremti studija, rodančia, kad sergantieji plaučių vėžiu dažniausiai yra rūkantys. Lickint taip pat teigė, kad rūkymas paaiškina ir tą faktą, kad vyrai plaučių vėžiu serga 4-5 kartus dažniau nei moterys (nes moterys rūko mažiau).
1964 m. JAV vyriausybės komisija oficialiai paskelbė specialaus komiteto (Surgeon General's Advisory Committee on Smoking and Health) tyrimą, kuris buvo paremtas 7000 mokslinių straipsnių, susiejančių tabako vartojimą su vėžiniais ir kitais susirgimais. Po šio pranešimo paskelbimo, JAV ant tabako gaminių atsirado įspėjimai apie žalą sveikatai, pradėta kampanija prieš rūkymą.
Rūkymo žala sveikatai
thumb|300px|Surūkomų cigarečių skaičiaus (pilka linija) ir plaučių vėžio atvejų skaičiaus (raudona linija) koreliacija.
Rūkymas ir mutacijos
Nustatyta, kad vidutiniškai 15 surūkytų cigarečių sukelia vieną taškinę mutaciją žmogaus genome. Piktybinėse vėžio ląstelėse būna maždaug 10-30 tūkst. taškinių mutacijų, iš kurių keletas šimtų, paprastai, tenka baltymus koduojančiai daliai. Jei atsitiktinė mutacija pažeidžia baltymą reguliuojantį (stabdantį) ląstelės dalijimąsi, tai gali sukelti auglį.
Rūkymas ir kvėpavimo takų ligos
Rūkymas yra vienas iš pagrindinių daugelio plaučių ligų, taip pat ir lėtines obstrukcinės plaučių ligos, bronchinės astmos ir plaučių vėžio rizikos veiksnių. Rūkantys žmonės lėtiniu bronchitu serga 5,5 karto, o plaučių vėžiu – 10 kartų dažniau negu niekada nerūkiusieji.
Rūkančių tėvų vaikai taip pat dažniau serga lėtiniu bronchitu, bronchine astma ir plaučių vėžiu. Rūkančiųjų mirtingumas nuo plaučių ligų yra didesnis nei nerūkančiųjų. Mirtingumas didesnis tų rūkančiųjų, kurie surūko daugiau cigarečių, pradeda anksčiau rūkyti ir giliau įkvepia dūmus. Sergančių lėtiniu obstrukciniu bronchitu rūkalių mirtingumas yra 10 kartų didesnis nei nerūkančiųjų.
Pavojus susirgti kvėpavimo organų ligomis ypač didėja, jei rūkaliai dirba kenksmingomis sąlygomis – chemijos, metalo, kalnakasybos, gumos, žemės ūkio ir panašiose pramonės šakose. Kai kuriose šalyse į tokias darbo vietas rūkančiųjų rekomenduojama nepriimti.
Rūkymas ir rizika operacijų metu
Rūkalių kvėpavimo takuose išskiriama daugiau gleivių, tačiau jos pašalinamos silpniau dėl kvėpavimo takų virpamojo epitelio pažeidimų. Rūkalių kvėpavimo takuose silpnesnis ir ląstelinis bei humoralinis imunitetas. Todėl anestezijos metu rizika, kad rūkaliui sutriks kvėpavimas, prasidės plaučių uždegimas ar atelektazė, gerokai didesnė, ypač jei atliekama krūtinės ląstos ar pilvo organų operacija.