cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Freiburgo universitetas
Lietuviai
XVI–XVII a. universitete studijavo lietuvių didikų vaikų. 1575 m. į universitetą atvyko Mikalojus Dorohostaiskis, Stanislovas Zaremba ir Jeronimas Isakovičius su 4 palydovais, 1612 m. – Stanislovas, Venceslavas ir Mykolas Vaina su palyda. 1631 m. čia studijavo Jonas Karolis Chodkevičius. 1944–1948 m. bibliotekoje dirbo Konstantinas Avižonis. Po Antrojo pasaulinio karo universitete studijavo karo pabėgėlių lietuvių, 1948 m. – 168 lietuviai.
Berentas
Berentas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jakšiai
Jakšiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Pernaravos, šalia Pernaravos-Šaravų miškų. Per kaimą teka Vikšrupis (Šušvės intakas). Keliai į Pernaravą, Paaluonį, Pelutavą, Kampus II.
thumb|left|240px|Jakšiai iš rytų
Istorija
Kaime rastas senovinis akmeninis kirvis (dviašmenis), bei akmeninio kirvio nuolauža. Tarpukariu veikė malūnas. Tarybiniais metais priklausė Pernaravos apylinkei, buvo Salomėjos Neries kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Galiniai (Lazdijai)
Galiniai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Lazdijų, 1 km nuo sienos su Lenkija, Galadusio ežero šiaurinėje pakrantėje. Į kaimą veda siauras ir vingiuotas kelias (prasitęsia į Seivus Lenkijoje), atšakos į Tarnauką, Bielėnus.
Istorija
XIX a. pab. Galinių kaimas buvo Seinų apskrities Krasnavo valsčiuje (kurį laiką jo centras), Lazdijų parapijoje.
Gyventojai
thumb|left|240px|Siauras ir vingiuotas kelias pro Galinių kaimą thumb|left|240px|Buvęs pasieniečių kelias su spygliuotos tvoros liekanomis
Bergas
Bergas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bergienė (ištekėjusi moteris) ir Bergaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Galiniai (Alanta)
Galiniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Alantos.
Edvardo I pilys Gvinede
Eduardo I pilys Gvinede (angl. Castles and Town Walls of King Edward in Gwynedd) – karinių pastatų grupė Gvinedo grafystėje Velse, Didžiojoje Britanijoje.
Visas pilis įsakė pastatyti Anglijos karalius Eduardas I, valdęs 1272–1307 m., šitaip norėdamas sustiprinti šalies šiaurinę dalį. Tai yra karinės architektūros, kurioje suderintas romanikos ir ankstyvos gotikos stilius, pavyzdys.
Valdant Edvardui I buvo pastatytos arba perstatytos 8 pilys Aberistvito, Boumario, Bilto, Kernarvono, Konvio, Flinto, Harleko ir Radlano vietovėse. Be to, jis taip pat įsakė atstatyti Kastel y Bere, Criccieth, Dolvidelane ir Kergwrle pilis. Karaliaus valdymo laikotarpiu didikai pastatė pilis Čerko, Denbigo, Havardeno, Holto ir Ridino vietovėse.
1986 m. 4 pilys buvo įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo objektų sąrašą:
Bajorai (Kriaunos)
Bajorai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybės rytuose, 4 km į šiaurę nuo Kriaunų, į pietus nuo Mažeikių miško ir Našio ežero.
Csaba László
Čaba Laslo (Csaba László; g. 1964 m. vasario 13 d. Odorhėju Sekujeskas, Hargitos apskritis, Rumunija) – yra vengrų futbolo treneris, buvęs futbolininkas.
Žaidėjo karjera
László žaidė keliose Rumunijos, Vengrijos ir Vakarų Vokietijos įskaitant KFC Uerdingen 05, Volan FC (iširęs), Budapesti VSC klubuose. Būdamas 27 metų, dėl kelio traumos, baigė futbolininko karjerą.
Trenerio karjera
Trenerio karjerą pradėjo Vokietijos BW Kerpen klube. Vėliau treniravo Tus Grevenbroich ir Borussia VfL Mönchengladbach. 2004 m. buvo Vengrijos vyrų futbolo rinktinės Lothar Matthaus trenerio asistentas.
Csaba László turi UEFA trenerio sertifikatą.
Hearts FC
2008 m. liepos 11 d. buvo paskirtas Škotijos Premier lygos Heart of Midlothian FC klubo treneriu. Prieš tai dvejus metus treniravo Ugandos vyrų futbolo rinktinę. 2008–2009 m. sezone su nauju treneriu Edinburbo Hearts klubas Škotijos lygoje sezoną baigė treti. Tai leido klubui žaisti UEFA Europos lygoje. Škotijos Premier lyga ir Škotijos futbolo rašytojų asociacija išrinko László Škotijos metų treneriu. 2010 m. sausio mėnesį buvo atleistas. Jo vieta užėmė buvęs Hearts komandos treneris Jim Jefferies.
Lietuvos futbolo rinktinė
Nuo 2012 m. treniravo Lietuvos nacionalinę futbolo rinktinę. Jam treniruojant, rinktinė pasiekė 2 pergales (abi prieš Lichtenšteiną), pasiekė 4 lygiąsias ir patyrė 10 pralaimėjimų. 2013 m. rugsėjį sutartis su treneriu buvo nutraukta.
Asmeninis gyvenimas
Vedęs, turi du vaikus. Kalba rumunų, vengrų, vokiečių ir anglų kalbomis. 1984 m. gavęs turistinę vizą, su savo dėde pabėgo į vakarus.
Korupcijos suvokimo indeksas
thumb|450px|Korupcijos suvokimo indeksas 2019 m. Korupcijos suvokimo indeksas (KS) - kompleksinis rodiklis, leidžiantis suskirstyti valstybes pagal jų korupcijos lygio vertinimą. Indeksas nustatomas remiantis verslo atstovų apklausomis ir kitais ekspertiniais tyrimais. KSI surikiuoja pasaulio šalis pagal suvokimą, kiek korupcija yra paplitusi tarp viešojo sektoriaus tarnautojų ir politikų. KSI atspindi iš viso pasaulio surinktus požiūrius į korupciją, įskaitant ir ekspertų, gyvenančių vertinamose šalyse. Korupcijos suvokimo indeksus nuo 1995 m. skelbia tarptautinė nevyriausybinė organizacija „Transparency International“.
Metodologija
Dešimties balų sistemoje nulis reiškia absoliučią korupciją, o 10 - minimalų korupcijos lygį. Indeksas išvedamas iš keliolikos verslo atstovų ir ekspertų apklausų, atliekamų dvylikos institucijų.
Labiausiai ir mažiausiai korumpuotos šalys
Iš 2007 m. tirtų šalių, mažiausia korupcija pasižymėjo:
Lietuvos KSI
2007 metais Lietuvai paskaičiuotas indeksas yra 4,8. Tokį indeksą Lietuva jau yra gavusi 2001, 2002, 2005 ir 2006 m. 2003 ir 2004 m. indeksas buvo atitinkamai 4,7 ir 4,6. Tarp 180 valstybių Lietuva 2007 m. užėmė 51 vietą ir pasidalino ja su Latvija, kurios KSI buvo identiškas - 4,8. 2010 m. indekse Lietuva įvertinta geriau nei kada nors iki šiol - jai skirti 5,0 balai iš 10 ir 46-oji vieta 178 šalių lentelėje.
KSI kritika
KSI kartais kritikuojamas dėl to, kad jis esą atspindi tik nedidelio visuomenės fragmento - verslininkų ir ekspertų - korupcijos suvokimą ir nėra pakankamai apibendrintas. Taip pat kritikuojama, kad indeksas atspindi tik suvokimą, o ne realią institucijų korupciją.
Taip pat skaitykite
Transparency International
Nuorodos
Transparency International svetainė
Butvydonys
Butvydonys – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, apie 10 km į pietus nuo Valkininkų, 3,5 km į pietryčius nuo Urkionių, priešais Paversekį. Kaimo vakariniu-pietvakariniu pakraščiu teka upė Verseka (Krūminių tvenkinys). Kaimo rytiniame pakraštyje yra naujai surastas Butvydonių piliakalnis. Rytuose – Taurupio kraštovaizdžio draustinis.
Istorija
XX a. pr. pateko į Trakų apskrities Valkininkų valsčių.
Pakalita Mosisili
Pakalita Mosisili (g. 1945 m. kovo 15 d.) – buvęs Lesoto politikas. 1998–2012 m. ir 2015–2017  m. ėjo šalies ministro pirmininko pareigas. Jo valdoma partija „Lesoto šalies kongresas už demokratiją“ yra laimėjusi daugumą 1998, 2002 ir 2007 m. rinkimuose. Be ministro pirmininko pareigų, jis yra vadovavęs ir šalies gynybos ministerijai.
2009 m. balandžio 22 d. įvyko pasikėsinimas į P. Mosisili gyvybę. Jis buvo užpultas ginkluotų užpuolikų savo namuose, trys iš jų buvo nukauti policijos (tarp nukautų vienas buvo šalies karys). Kitą dieną šalies policija suėmė 8 žmones, kurie, kaip buvo įtariama, dalyvavo ministro pirmininko užpuolime.
Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
'''Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčia''' – katalikų bažnyčia Jokūbave (Kretingos rajono savivaldybė), Palangos dekanatas, Telšių vyskupija.
Istorija
1789 m. (vyskupo M. Valančiaus duomenimis – 1778 m. ) Jokūbavo dvaro įkūrėjas Jokūbas Ignotas Nagurskis pastatė medinę bažnytėlę (koplyčią), kurios kunigo išlaikymui paskyrė 600 auksinų iš Mišučių dvaro gaunamų kasmetinių pajamų. Ji buvo pašventinta Šv. Kajetono titulu ir tapo Kretingos parapinės bažnyčios filija, kurioje paprastai buvo aukojamos Šv. Mišios, bet neteikiami Krikšto, Santuokos sakramentai bei kiti patarnavimai. Šalia bažnyčios 1793 m. prisiglaudė medinė prieglauda (špitolė), o netoliese buvo įsteigtos kapinės.
1830 m. kunigas kanauninkas Stanislovas Čerskis rašė, kad Jokūbavo bažnytėlė ir kunigo gyvenamasis namas jau pasenę, neremontuojami, o bažnyčios ir kunigo išlaikymui skiriamos lėšos yra labai negausios. Kretingos parapijos klebono ir bernardinų vienuolyno gvardijono tėvo Felikso Rimkevičiaus prašymu vietoje baigiančios sunykti bažnytėlės Jokūbavo dvarininkas Konstantinas Parčevskis 1864 m. pastatė naują bažnyčią, kuri buvo konsekruota Švč. Mergelės Marijos titulu.
XX a. 3-4 dešimtmetyje prie Jokūbavo Švč. Mergelės Marijos bažnyčios veikė negausi tretininkų kongregacija, katalikiško jaunimo sąjungos „Pavasaris“, Blaivybės draugijos ir vaikų Angelo Sargo sąjungos kuopos. Pavasarininkai susibūrė 1930 m., o Angelo Sargo vaikų organizacija buvo įkurta 1928 m. . Blaivybės draugijos kuopa ruošė antialkoholinius renginius ir propagavo blaivybę.
1945 m. sausio mėn. baigiantis Antrajam pasauliniam karui bažnyčia sudegė. Jokūbavo gyventojai teisę atstatyti bažnyčią išsikovojo tik prasidėjus Atgimimui. Jos atstatymo projektą parengė kretingiškis architektas Edmundas Giedrimas. 1991 m. gegužės 15 d. Telšių vyskupas Antanas Vaičius pašventino pamatus, ant kurių 1991-1996 m. buvo pastatyta nauja bažnyčia. Ji tinkuoto mūro, vienbokštė, vienanavė.
Šventorių juosia atnaujinta tinkuoto mūro tvora, kurioje priešais bažnyčią įrengti metaliniai, ažūriniai vartai. Priešais bažnyčią dešinėje pusėje stovi 1991 m. pastatytas kryžius Telšių vyskupo A. Vaičiaus apsilankymui atminti, o priešingoje tako pusėje – kryžius Jokūbave 1948 m. žuvusiems partizanams atminti. Už bažnyčios pastatyta baublinė koplytėlė ir 2 kryžiai.
Kanupolas
thumb|Kanupolo treniruotė Kanupolas – komandinė sporto šaka, baidarių ir kanojų irklavimo disciplina. Žaidimo tikslas įmesti kamuolį į vartus irkluojant baidarę.
Taisyklės
Žaidimo aikštelė 35 m x 23 m, vartai 1,5 m x 1 m dydžio, pakelti 2 m virš vandens. Žaidžiama du kėliniais po 10 min. Žaidžia dvi komandos po penkis žaidėjus kiekvienoje, ramiame vandenyje, dažnai baseine. Stengiamasi įmesti vandensvydžio kamuolį į vartus žaidimo aikštelės galuose. Irkluotojai naudoja trumpas 3 metrų, manevringas vienvietes baidares, irkluoja dviejų menčių irklais, dėl saugumo dėvi šalmus su veido apsauga ir gelbėjimo liemenes.
Istorija
Pirmasis ICF Pasaulio kanupolo čempionatas buvo surengtas 1994 m. Šefilde, Jungtinėje Karalystėje. Jame dalyvavo 18 šalių atstovai – 18 vyrų komandų bei 6 moterų. Pirmaisiais prizininkais vyrų tarpe tapo Australijos, Vokietijos bei Junginės Karalystės sportininkai, o moterų Australija, Jungtinė Karalystė ir Prancūzija.
Pradininku Lietuvoje laikomas Kęstutis Dambrauskas, kuris ir išpopiuliarino šį sportą Lietuvoje ir šiuo metu ir vadovauja stipriausiai Lietuvoje kanupolo komandai.
Vadi Halfa
Vadi Halfa  – miestas Sudano šiaurėje, Šiaurės vilajete, Nasero tvenkinio pakrantėje, Egipto pasienyje. Galutinė geležinkelio iš Chartumo stotis. Keltas į Asuaną. Prekybinis centras. Žuvies perdirbimo pramonė. Apylinkėse yra senovės Nubijos miestų liekanų.
Palafito
thumb|250px|Palafito Venesuelos džiunglėse
Palafito – tradiciškai mažas, vieno aukšto namas, įrengtas ant polių. Jie tvirtinami į nuosėdas, esančias po vandeniu. Būdingi Lotynų Amerikai. Statomi kur ramus vanduo – ant ežerų, lėtų upių, neaudringų užutėkių.
Palafito būdingi Karibų jūros pakrančių gyvenvietėms (Belize, Venesueloje), Paranos deltoje Argentinoje, ant Amazonijos džiunglių upių, Čilės Čilojės saloje.
Dėl palafito kilo Venesuelos pavadinimas: namai ant polių tyrinėtojui Amerigui Vespučiui priminė Veneciją, todėl jis Marakaibo ežero apylinkes pavadino „Mažąja Venecija“ – Venesuela.
Beriozovas
Beriozovas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Beriozovienė (ištekėjusi moteris) ir Beriozovaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Stukonys
Stukonimis vadinami kaimai:
Kairo Šv. Mergelės Marijos bažnyčia
thumb|200px|Kairo Šv. Mergelės Marijos bažnyčia
'''Šv. Mergelės Marijos koptų stačiatikių bažnyčia, dar žinoma kaip „Kabančioji bažnyčia“' (El Muallaqa'') – koptų stačiatikių bažnyčia Egipto sostinėje Kaire, viena seniausių bažnyčių ne tik Egipte, bet ir visame pasaulyje. Ji pastatyta III a. Pavadinimas „kabančioji“ atsirado dėl jos padėties virš romėnų tvirtovės Babilono. Tiesa, per tą laiką žemės paviršius pakilo 6 m, todėl dabar tvirtovė yra praktiškai po žeme, o bažnyčia nebeatrodo esanti taip aukštai.
Kairo Šv. Mergelės Marijos bažnyčia yra svarbiausia koptų bažnyčia Kaire ir, ko gero, pati pirmoji, pastatyta bazilikos stiliumi. Ji greičiausiai pastatyta valdant koptų popiežiui Izaokui (689–692 m.), prieš tai buvusios III–IV a. bažnyčios vietoje. Tiesa, šaltiniuose bažnyčia minima tik nuo IX a. Vėliau bažnyčia ne kartą perstatyta, restauruota. Nors tradiciškai koptų popiežiaus būstinė buvo Aleksandrijoje, XI a. ji perkelta į šią bažnyčią Kaire.
Kairo Šv. Mergelės Marijos bažnyčioje yra ~110 ikonų, seniausios kurių yra iš VIII a. (tačiau dauguma – XVIII a.). Ikonostasas pagamintas iš juodmedžio, dekoruoto dramblio kaulu. Iš šių medžiagų pagamintas ir altorius su XII–XIII a. koptų kryžiumi.
Katilėlinė smėliabitė
Katilėlinė smėliabitė (Andrena curvungula) – žeminių bičių (Andrenidae) šeimos smėliabičių (Andrena) genties rūšis. Paplitusi Europoje, Turkijoje, Užkaukazėje, Vakarų Kazachstane.
Katilėlinė smėliabitė įrašyta į Lietuvos raudonosios knygos 3 (R) kategoriją (retos rūšys), saugoma nuo 1991 m. Lietuvoje aptikta pietinėje dalyje: prie Mardasavo (1985 m., Varėnos raj.), Dusios ežero ir Bakšių (1991, 1994 m., Lazdijų raj.), Liubavo (2000 m., Kalvarijos sav.). Iš viso buvo pagauta vos keliolika individų.
Biologija
Katilėlinė smėliabitė yra 12–14 mm dydžio. Skraido nuo gegužės pabaigos iki liepos vidurio. Renkasi sausus kalvų šlaitus, pamiškes, upių slėnius. Dažniausiai lanko tik įvairių katilėlių (Campanula) žiedus. Veisiasi lengvame dirvožemyje išraustuose urveliuose, sudaro kolonijas. Per metus gyvena viena vabzdžių karta.
Juostininkai
Juostininkai – kaimas Anykščių rajono savivaldybės vakaruose, prie kelio, 9 km į šiaurės vakarus nuo Troškūnų (pakeliui į Panevėžį) ir tiek pat į šiaurės rytus nuo Raguvos. Yra koplyčia, kapinaitės. Pro kaimą teka Juosta. Gyvenvietėje yra Juostininkų girininkija (Anykščių miškų urėdija). miniatiūra|250px|left|Atminimo akmuo centre
Markku Aro
Markku Aro (tikrasis vardas Markku Tuomas Puputti; g. 1950 m. vasario 3 d. Mouhijärvi) – Suomijos pop dainininkas. Aštuntajame dešimtmetyje jis buvo vienas Suomijos populiariausių atlikėjų.
1969 metais atlikėjas išleido debiutinį albumą „Markku Aro“.
Markku ne kartą yra dalyvavęs Suomijos atrankoje į Eurovizijos dainų konkursą. Pirmą kartą dalyvavo 1969 metais – su daina „Sanoin“ užėmė 5 vietą, todėl tarptautiniame konkurse atstovauti šaliai negalėjo. 1971 m. kartu su duetu Koivistolaiset atliko „Tie uuteen päivään“ ir užėmė pirmą vietą, taip tapdami Suomijos atstovais 1971 m. Eurovizijos dainų konkurse. Jame, surinkę 84 taškus, kolektyvas užėmė 8 vietą. Vėliau atlikėjas bandė dar kartą patekti į konkursą 1974, 1976 ir 1981 metais, tačiau nelaimėjo.
Avižieniai (Lazdijai)
Avižieniai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Seirijų, prie kelių ir. Seniūnaitijos centras. Yra Seirijų mokyklos pradinis skyrius, Šlavantų paštas (LT-67019), kultūros namai, biblioteka.
Etimologija
Avižieniai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Avižienis.
Istorija
XIX a. priklausė Seirijų valsčiui. 1949–1993 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1922 m. įsteigta pradžios mokykla. Jos mokytojas buvo Jonas Rėklys, kuris 1944 m. gruodžio 27 d. buvo suimtas ir ištrėmtas į Sibirą. Kalėjo Irkutsko sryties lageriuose ir mirė lageryje. 1966 m. atidarytas paštas, biblioteka, 1973 m. kultūros namai. 1989 m. pastatytas paminklas Lietuvos kančioms atminti.
Gyventojai
1923 m. kaime buvo 212 gyventojų ir 27 ūkiai.
Skyrius (karyba)
thumb|250px|right|[[Pirmasis pasaulinis karas|Pirmojo pasaulinio karo laikų anglų 18 svarų patranka su įgula. Nuotraukoje pažymėti numeriai rodo pabūklininkų pareigas. Nr.1 - vadas (seržantas), Nr. 2 nuotraukoje guli, ne savo vietoje, Nr. 3 - iššauna patranką, Nr. 4 - užtaisytojas, Nr.5 - nustatytojas (nustato sprogdiklį), Nr. 6 - padavėjas (perduoda šovinius Nr. 5).]]
Skyrius – karinis vienetas, įeinantis į būrio sudėtį ir susidedantis iš 6–12 kareivių. Skyriui vadovauja seržantai.
Pabūklo skyrius
Pabūklo skyrius (gun team; ) - mažiausias artilerijos ugnies vienetas, ginkluotas artilerijos pabūklu. Pabūklo skyrius ugnies uždavinius atlieka kaip pabūklų būrio dalis arba savarankiškai.
Pabūklo skyrių sudaro skyriaus vadas ir pabūklo skyriaus kariai (pabūklininkai). Kiekvienas skyriaus karys turi savo pareigas ir eilės numerį, pvz., pirmasis – taikytojas, antrasis – taikytojo padėjėjas, trečiasis – užtaisytojas, ketvirtasis – nustatytojas, penktasis – rekognoskuotės karys (žvalgas), šeštasis – užtaisininkas ir pan.
Minosvaidžio skyrius
Minosvaidžio skyrius - mažiausias minosvaidžių padalinių ugnies vienetas, ginkluotas minosvaidžiu. Minosvaidžio skyrius ugnies uždavinius atlieka kaip minosvaidžių būrio dalis arba savarankiškai.
Žolblakės
Žolblakės (sin. žolinės blakės) (,, Plant bugs, Grass bugs; ; ) – blakių pobūrio šeima.
Skyrius (karyba)
Minosvaidžio skyrius
Minosvaidžio skyrių sudaro skyriaus vadas ir minosvaidžio skyriaus kariai (minosvaidininkai). Kiekvienas skyriaus karys turi jam skirtas pareigas ir eilės numerį, pvz., pirmasis – taikytojas, antrasis – užtaisytojas, trečiasis – nustatytojas, ketvirtasis – padavėjas ir pan.
Žolblakės
Tai didžiausia blakių pobūrio (Heteroptera) šeima. Pasaulyje žinoma daugiau nei 10 000 rūšių, randamos ir aprašomos naujos rūšys. Lietuvoje šiuo metu rasta 125 žolinių blakių rūšių.
Skyrius (karyba)
Žvalgybos skyrius
Žvalgybos skyrius - artilerinės žvalgybos vienetas, sudarytas iš dviejų ar trijų žvalgybos grandžių.
Pataisymas: atskirų žvalgybos skyrių artilerijos daliniuose nėra - yra tik rekognoskuotės kariai, žvalgantys ir žymintys numatytas ugnies pozicijas, bei kelius vedančius link jų, taip pat priešakiniai stebėtojai, kurie paprastai priskiriami pėstininkų padaliniams (kuopoms) - jų funkcija yra perduoti informaciją baterijos ugnies valdymo centrui (UVC), kuriuose gauti duomenys apdorojami ir toliau siunčiami ugnies uždaviniai baterijoms.
Žolblakės
Tai maži, sausumos vabzdžiai, dažniausiai ovalūs, ištęsti, iki 12 mm ilgio. Kai kurie ryškiaspalviai, kiti margi, treti - tamsūs. Kai kurios rūšys tam tikrais gyvenimo etapais imituoja skruzdes. Dauguma yra žemės ūkio kenkėjai, nors kai kurios rūšys (pvz.: Deraeocoris nebulosus) naudojamos kaip biokontrolės agentas prieš erkes ir skydamarius. Dauguma rūšių maitinasi augalų sultimis.
Antariškiai
Antariškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Milašiūnų.
St Mary’s stadionas
St Mary’s stadionas – futbolo stadionas Sautamptone, Hampšyre, Anglijoje. Tai UEFA keturių žvaigždučių stadionas, talpinantis 32 689 žiūrovus. Stadione namų rungtynes žaidžia Southampton FC futbolo klubas.
St Mary’s stadionas pastatytas vietoje seno The Dell stadiono, pastatyto 1898 m. ir talpinusio daugiau nei 15 000 žiūrovų. Statybų darbai buvo pradėti 1999 m. gruodžio mėnesį ir pabaigti 2001 m. liepą. Darbai ir vietinės infrastruktūros pagerinimas kainavo 32 milijonus svarų. Pirmosios rungtynės buvo sužaistos 2001 m. rugpjūčio 1 d. Jose ispanų klubas RCD Espanyol 4-3 įveikė FC Southampton ekipą.
Kristadelfai
Kristadelfai – krikščioniška grupė, kurią XIX a. įsteigė Dr. John Thomas JAV. Šiuo metu narių ir bažnyčių (eklezijų) turi visame pasaulyje.
Kristadelfai turi ilgą netarnavimo armijoje praktiką. Jiems priklauso Bible College, Aletheia College. Bendruomenė leidžia labai daug literatūros, apie 1000 pavadinimų publikacijų. Nepriklausomi vertintojai priskaičiavo apie 50 000 narių visame pasaulyje.
Dažniausiai Kristadelfai kritikuojami dėl Trejybės atsisakymo.
Arubos himnas
Aruba Dushi Tera („Aruba brangioji šalis“) – Arubos valstybinis himnas. Jį parašė Juan Chabaya Lampe (žodžiai) ir Rufo Wever (muzika). Kaip himnas buvo patvirtintas 1976 m. kovo 18 d. Himnas parašytas papiamento kalba.
Kristadelfai
Tikėjimas
Pagrindinės jų tikėjimo tiesos yra šios:
Arubos himnas
Eilės
Aruba patria aprecia
Kristadelfai
Tikėjimas
Kristadelfų įsitikinimai skiria juos nuo kitų krikščioniškų grupių. Pagrindinius tikėjimo pagrindus galima rasti knygoje „Bible Basics“, kuri išversta į daugiau nei 50 pasaulio kalbų, taip pat ir lietuvių („Biblijos Pagrindai“).
Arubos himnas
Eilės
nos cuna venera
Kristadelfai
Apeigos
Kristadelfai reguliariai susitinka, kad atliktų duonos laužymo ceremoniją, tuo prisimindami Jėzaus kančią ir mirtį. Susirenkama namuose ar kokioje nors kitoje patalpoje. Apeigos yra paprastos, tiesiog bandymas būti panašiems į I a. krikščionis. Nėra jokios centrinės valdžios: kiekviena eklezija yra autonominis vienetas.
Arubos himnas
Eilės
Chikito y simpel bo por ta
Zavadų Jėzaus Apsireiškimo parapija
Zavadų Jėzaus Apsireiškimo parapija - parapija įkurta XV a. amžiuje. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Kobilino dekanatui.
Arubos himnas
Eilės
pero si respeta.
Zavadų Jėzaus Apsireiškimo parapija
Nuorodos
Aprašymas apie parapiją (lenk.).
Arubos himnas
Eilės
Priedainis:
O, Aruba, dushi tera
nos baranca tan stima
Nos amor p’abo t’asina grandi
cu n’tin nada pa kibr'e, cu'n tin nada pa kibr'e.
Užkaukazės TFSR
Užkaukazės Tarybų Federacinė Socialistinė Respublika (Užkaukazės Federacija; rus. Закавказская Советская Федеративная Социалистическая Республика (Закавказская Федерация)) – viena iš Tarybų Sajungos narių, gyvavusi nuo 1922 metų iki 1936 metų.
Arubos himnas
Eilės
cu palma tur dorna
Užkaukazės TFSR
Istorija
Šios sąjungos sudarymo idėjos autorius – V. Leninas. Motyvavo tuo, jog po pilietinio karo ši sąjunga greičiau atstatys ūkį, sunaikins kontrrevoliucines jėgas, panaikins nepasitikėjimą tarp tautų. thumb|100px|left|Užkaukazės TFSR pašto ženklas ([[1923).]] 1922 m. kovo 12 d. Tbilisyje Armėnijos TSR, Azerbaidžano TSR ir Gruzijos TSR Centrinių Vykdomųjų komitetų atstovai pasirašė federacijos sukūrimo sutartį.
Arubos himnas
Eilės
Bo escudo y bandera ta
orguyo di nos tur!
Priedainis
Užkaukazės TFSR
Istorija
1922 m. gruodžio 13 d. Užkaukazės Tarybų suvažiavimas ratifikavo sutartį, kurioje numatytas kiekvienos respublikos savarankiškumas, patvirtino Užkaukazės TFSR konstituciją, suformavo Užkaukazės Federacijos Centrinį Vykdomąjį komitetą ir vyriausybę.
Balstogės arkivyskupija
right|thumb|250px|Arkivyskupijos žemėlapis Balstogės arkivyskupija  – viena iš 14 katalikų arkivyskupijų, esančių Lenkijoje. Įkurta 1991 m. birželio 5 d. vykdant popiežiaus Jono Pauliaus II bulę Totus Tuus Poloniae populus. Vyskupas Edward Ozorowski, pagalbinis vyskupas Stanisław Szymecki. Vyskupija ribojasi su Drohičino, Lomžos ir Luko vyskupijomis.
Užkaukazės TFSR
Istorija
1922 m. gruodžio 30 d. prisijungė prie Rusijos TFSR, Ukrainos TSR ir Baltarusijos TSR sudarydami Tarybų Sąjungą.
Balstogės arkivyskupija
Dekanatai
Arkivyskupijoje yra 13 dekanatų:
Užkaukazės TFSR
Istorija
Federacija gyvavo iki 1936 m. ir, pagal tų metų TSRS konstituciją, po šio darinio baigties Armėnija, Azerbaidžianas ir Gruzija automatiškai buvo įtrauktos į TSRS sudėtį kaip Tarybų Socialistinės respublikos.
Tampines Rovers FC
„Tampines Rovers Football Club“ – Singapūro futbolo klubas iš Singapūro miesto.
Arubos himnas
Eilės
Grandeza di bo pueblo ta
Berkmanas
Berkmanas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Užkaukazės TFSR
Istorija
Sostine pasirinktas Gruzijos miestas Tbilisis.
Arubos himnas
Eilės
su gran cordialidad
Berkmanas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Berkmanienė (ištekėjusi moteris) ir Berkmanaitė (mergautinė pavardė).
Arubos himnas
Eilės
Cu Dios por guia y conserva
Berkmanas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Tampines Rovers FC
Namų rungtynes žaidžia „Our Tampines Hub“ stadione.
Arubos himnas
Eilės
su amor pa libertad!
Tampines Rovers FC
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m. Žaidžia elito lygoje. 2004, 2005, 2011, 2012, 2013 m. tapo šalies čempionais.
Sent Luiso Blues
Sent Luiso „Blues“ – NHL Vakarų konferencijos Centrinio pogrupio ledo ritulio komanda iš Misūrio, Sent Luiso, JAV. 2019 m. pirmą kartą savo istorijoje iškovojo Stenlio taurę (NHL čempionai).
Istorija
Komanda įsikūrė Sent Luise 1967 m., kai NHL lyga sumanė plėstis.
Nuorodos
Oficiali klubo svetainė
Galiniai (Dubingiai)
Galiniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dubingių.
Užgavėnės
thumb|200px|Tradicinė žemaičių Užgavėnių kaukė, daryta 1946 m.
Užgavėnės – archaiška žiemos šventė, simbolizuojanti žiemos išvarymą siekiant prisišaukti pavasarį bei žyminti paskutinę žiemos mėsiedo dieną. Šventė žavi liaudiško humoro grožiu ir kūrybingumu. Pagrindiniai šventės simboliai – persirengėliai, kaukės, blynai, Lašininio ir Kanapinio kova, Morės deginimas.
XX a. pabaigoje Užgavėnės daugelyje Lietuvos regionų, išskyrus Žemaitiją, buvo primirštos, tačiau apie 1985–1990 metus jos vėl buvo atgaivintos. Žemaičių Užgavėnių tradicijas perėmė ir kiti regionai. Užgavėnių pavadinimas kilęs nuo gavėnios pavadinimo, o pastarasis nuo žodžių „gavėti“ (silpti) bei „gautis“ (žemė gaunasi iš po žiemos miego). Seniau Užgavėnės buvo vadinamos Ragučio švente. Užgavėnių šventė nuo senų laikų žinomos visoje Europoje.
Pagal liaudies mąstyseną, Užgavėnės – tai slenkstis tarp nueinančios žiemos ir ateinančio pavasario. Savo pobūdžiu Užgavėnės yra tarsi karnavalas – tai liaudies šventė nesusijusi su jokiomis bažnytinėmis apeigomis (išskyrus faktą, kad šventės laikas priklauso nuo Velykų laiko). Užgavėnės švenčiamos likus 47 dienoms iki Velykų, taigi data kasmet kinta nuo vasario 3 iki kovo 9 dienos.
Lietuvoje Užgavėnės švenčiamos centrinėse miestų aikštėse, Rumšiškių liaudies buities muziejuje.
Papročiai
Per Užgavėnes tradiciškai dirbami tik lengvi darbai, gaminamas maistas bei sočiai valgoma, pramogaujama. Liaudyje sakoma, jeigu sunkiai per Užgavėnes dirbsi, tai „per visus metus nebus poilsio, nepabaigsi darbų”.
Žmonės ruošdavosi Užgavėnėms: rūpinosi kostiumais bei kaukėmis, iki šventės skubėdavo pabaigti sunkesnius ūkio darbus, išsikulti javus – sakydavo, jeigu patingėsi, pelės sukapos. Ypač daug nelaimių galinčios prisišaukti verpiančios moterys: kirmys mėsa, rūdimis apsitrauks linai, siūlai ir drobulės ir t. t. Užgavėnių dienai atėjus priešpiet gamino valgius, taisėsi drabužius, o popiet jau ir pati šventė bei linksmybės prasidėdavo. Anksčiau kai kuriuos net iš darbo anksčiau išleisdavo. Būta ir manančių, kad per Užgavėnes valgyti reikia 9 patiekalus.
Užgavėnių valgiai
Tikima, kad jei per Užgavėnes gerai ir sočiai valgysi, būsi sotus ir stiprus visus metus. Pagal tradicijas Užgavėnių dieną turėtų būti valgoma 7–12 kartų.
Tradiciniai užgavėnių valgiai:
Šiupinys. Kaip matyti iš rašytinių šaltinių, tai pats senoviškiausias Užgavėnių patiekalas. Mažosios Lietuvos lietuviai šiupinį – žirnius, virtus su kiaulės galva ir kojomis, – valgė dar praėjusio šimtmečio paskutiniajame ketvirtyje. Jis buvo verdamas iš žirnių, pupelių, kruopų, bulvių, įdedant kiaulės galvą, kojas, uodegą. Pirmoje mūsų amžiaus pusėje šiupinys buvo pats svarbiausias patiekalas. Kiunkė – mėsos ir bulvių troškinys, kartais patiekiamas kaip šiupinio pakaitalas.
Blynai, kaip ir dabar, taip ir tuomet buvo kepami. Dažniau kepdavo miltinius blynus. Kartais į jų tešlą įplakdavo ir kiaušinių. Kiek rečiau valgydavo tarkuotų bulvių blynus. Vėliau blynai pamažu pakeitė šiupinį. Jais būtinai vaišindavo svečius. Valgydavo vakare. Rūgščius blynus kepdavo iš mielinės tešlos, raugintos apie parą. Jie ypač populiarūs Žemaitijoje.
Spurgos – raugintos arba neraugintos gerųjų miltų tešlos bandelės, virtos taukuose.
Šaltiena – tradicinis Užgavėnių valgis. Ją verda iš kiaulės ausų, kojų, galvos, šiam reikalui paliktų nuo kalėdinių skerstuvių. Užvalgius reikia atsigerti, tad vyrai raugindavo miežinio alaus. Jį ruošdavo Užgavėnėms iš anksto, kiti užsiraugdavo tuoj po Kalėdų.
Per Užgavėnes būdavo vaišinamas kiekvienas į namus užėjęs žmogus. Nors jis ir būtų sotus, privalėdavo kiekvieno mėsiško valgio po truputį paimti. Užgavėnių valgių, priešingai negu Kūčių, ant stalo palikti negalima. Kiekviena šeimininkė turėdavo taip apskaičiuoti, kad visko būtų nei per daug, nei per mažai. Žinoma atvejų, kai Užgavėnių valgio liekanom buvo teikiama ir gydomoji galia. Jos sušeriamos gyvuliams ir paukščiams „nuo visų ligų“. Užgavėnių dieną paprastai mėsos ruošiama daug, visa ji turi būti suvalgoma, nes po užgavėnių prasideda Pelenų diena (Pelenija), kai mėsą valgyti draudžiama.
Užgavėnių stabai bei kaukės
Kaukės bei persirenginėjimas – vienas pagrindinių užgavėnių šventės atributų. Svarbiausia, kad Užgavėnių drabužis nebūtų kasdienis, jis turi būti kažkuo išsiskiriantis, neįprastas.
Kaukės dažniausiai daromos iš medžio žievės, avikailio arba kitokio kailio, gyvulių kaukolių, vėliau iš popieriaus, kartono, ir kitų medžiagų. Persirengėliai, eidami iš trobos į trobą, krečia pokštus, dainuoja, stengiasi pavogti kokį buities rakandą.
Užgavėnėms buvo ruošiamasi kaip didelei šventei. Svarbiausia – persirengti kitoms dienoms neįprastais drabužiais, veidą paslėpti po kauke. Kiekvienam reikėjo išradingumo, kad atkreiptų dėmesį, kad už kitus būtų juokingesnis. Ne vienas kaukėmis pradėdavo rūpintis dar vasarą – jeigu nepasidarydavo kaukės, tai bent miške aptiktą šiam reikalui tinkamą medžio ar žievės gabalą pasidėdavo į saugią vietą. Turtingesnieji kaukę padaryti užsiprašydavo klumpdirbį.
Visi svarbiausieji Užgavėnių tipai buvo iš kasdienės kaimo aplinkos. Paprastai kaukės turėdavo seno, negražaus žmogaus bruožų – buvo išryškinama nosis, iškreipiamos retadantės burnos, daromos asimetriškos akys. Plaukams, barzdai, ūsams panaudodavo avikailį, ašutus, linus, pakulas. Vienos kaukės būdavo išraiškingesnės, su didelėmis kumpomis nosimis, kitos – visai be jų. Kaukes prie galvos pririšdavo virvute, Užgavėnių kaukės, kokios jos bebūtų baisios, visos šypsosi.
Tuomet, kai persirengėliai kaukių nebesidėdavo, veidą (ūsus, barzdas, skruostus) išsipaišydavo anglimi, suodžiais arba net burokų „rašalu“. Spalvas neretai tyčiomis sukeisdavo. Tipas buvo charakterizuojamas labai apibendrintai, bet tai netrukdė pavydėtinai taikliai išryškinti tipų ypatumus.
Drabužius persirengėliams ruošdavo Užgavėnių išvakarėse, gana dažnai ir tą pačią dieną. Vyrai vilkdavosi senais kailiniais, prieš tai juos išsivertę, vilkdavosi išverstomis kailinėmis kelnėmis, moterys užsinerdavo ilgus sijonus. Grupelės taisydavosi slapčiomis, kad kiti neatpažintų. Dažnas vyras persirengdavo moterimi, o moterys – neretai vyrais. Persirengėliai vaizduodavo ir mitines būtybes, gyvulius, paukščius. Ypač populiarūs buvo „žydai“, „čigonai“, „vengrai“, „arkliai“, „ožiai“, „gervės“, „velniai“, „raganos“, „giltinės“.
„Žydas“ buvo nuolatinis kaimiečio ryšininkas su miestu, smulkių, bet moterims būtinų prekių tiekėjas. Kitoks žydo gyvenimo būdas, nors žemdirbiui buvo gerai žinomas, bet sunkiai suvokiamas. Po Užgavėnių jo „kromelyje“ atsiranda dar ir silkių. „Žydo“, vadinamo dar „kupčium“, kaukė būna išskobta iš medžio, barzda ir ūsai – kailio arba lino, išryškinti dantys, lūpos ir skruostai padažyti raudonai, antakiai juodi arba geltoni, tos pačios spalvos plaukai, ūsai ir barzda. Jis vilki sudriskusius drabužius, išvirkščius kailinius, iš šiaudų ar skarmalų pasidaro kuprą, susijuosia virvėmis arba šiaudų ryšiais, susegtais metriniais pagaliais. Rankoje „žydas“ laiko iš šiaudų nupintą bizūną arba botagą – grėbliakotį su pririštu virvagaliu. Kiti prie diržo dar ir prekes susikabinę: žvėrių kailių, negyvų paukščių, dėžučių. Greta ir piniginė kadaruoja – kojinė su puodų šukėmis, dažnai dar pelenais apibertomis. „Čigonai“ vilki spalvotais suplyšusiais drabužiais, vyrai – su bizūnais, moterys – su vaiku (lėle) ant rankų. Jie dažniausiai būna be kaukių, tik veidus išsiteplioja suodžiais. „Arklys“ buvo daromas maždaug taip: du nugaromis sustoję vyrai surišami, tarp jų pridedama pagalvių. Vienas vyras rankose laiko padarytą arklio galvą, antras – šluotą, tai yra arklio uodegą. Kitur arklio galvą išpjaudavo iš lentos, prie sprando pritaisydavo lininius karčius, prie kito lentos galo – linų uodegą. Vienas vyras apsižergia šią lentą, apsidengia iki žemės gūnia taip, kad būtų nematyti „arklio" kojų „Giltinė" aukšta, ant drabužių užsiskleidusi didelę baltą drobulę. Akys apvedžiotos anglimi. Giltinėms prie ausų būdavo prikabinti žvanguliai, jos nešėsi per petį persimetusios medinį dalgį, rankoje turėjo medžio pagalį – pustą.
Užgavėnių popietę patys judriausi kaimo vyrai ir viena kita moteris susirinkdavo į sutartas vietas. Šiandien jie slapčiomis apsitaiso „žydais“, „čigonais“, „arkliais“, „ožiais“, „gervėmis“ bei kitaip ir traukia per kaimą.
Šventės persirengėliams einant per kaimą, dėmesio centre – Morė. Be Morės (Klaipėdos, Kretingos, Plungės raj.), žinomi dar ir kiti jos vardai: Kotrė (Užventis, Kelmės raj.; Šilalės raj.), Raseinių Magdė, Raseinių Kotrė (Raseinių raj.), Balsių Kotrė (Šilalės apyl. bažnytkaimio pavadinimas). Vadinta ji dar pasileidėlė Kotrė, Globėja, Motinėle, Visų žydų motina. Aukštaitijoje ji nežinoma – aukštaičiai vežiojasi vyrišką Morės pakaitalą. Morė – tai vaisingumo dievybė, kuri sudeginama lauže tam, kad vėliau atgimtų. Su ja „išvaromas“ susikaupęs blogis, kartu ir įkyrėjusi žiema. Dažniausiai sudegusios iškamšos pelenai būdavo išbarstomi po laukus, buvo tikima, kad tuomet bus derlingesnė žemė.
Lašininis vaizduoja sotumą, persivalgymą. Jis – storas, su lašinių gabalu burnoje, kartais su kiaulės galvos kauke. Kanapinis – liesas, apdriskęs, skrybėlę susijuosęs kanapių pluoštu, nuspurusiais ūsais, o rankose – ilga lazda Lašininiui išvyti. Kanapinis su Lašininiu paprastai stumdosi, grumiasi, kol galiausiai Kanapinis nugali. Visa tai simbolizuoja nenorinčios pasitraukti žiemos kovą su žmonių išsiilgtu pavasariu.
Užstatas
Užstatas – pinigų suma ar daiktas, kurį viena sutarties pusė palieka siekdama padengti galimas netesybas ar užtikrinti, kad sudarys sutartį.
Duodant pinigus ar daiktą turi būti žodžiu ar raštu nurodoma kas tai, užstatas ar avansas.
Užstatas skiriasi nuo avanso tik tuo, kad užstato pateikėjui nevykdant įsipareigojimų ar atsisakius sudaryti sandorį, visas užstatas lieka pas kitą pusę, o avansas tokiu atveju turi būti grąžinamas. Užstatas yra būtinas, imant lombardinį kreditą lombarde.
Bajorai (Šalčininkai)
Bajorai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Turgelių.
Back to Black
Back to Black – antrasis ir paskutinis britų atlikėjos Amy Winehouse albumas, išleistas 2006 m. spalio 27 d. Albumo singlas „Rehab“ sulaukė didelio pasisekimo visame pasaulyje, pasiekęs reitingų viršūnes daugelyje šalių, tarp jų – ir Jungtinės Karalystės bei JAV, o singlas „Back to Black“ pasiekė aštuntąją vietą Jungtinėje Karalystėje. Albumas pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalyhstėje bei susilaukė didelio kritikų pripažinimo. 2018 m. rugsėjo mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota virš 16 milijonų albumo kopijų.
2008 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas laimėjo geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje, taip pat buvo nominuotas metų už metų albumą. Daina „Rehab“ laimėjo metų įrašo, metų dainos ir geriausio moteriško vokalinio pop atlikimo kategorijose.
Stropelių senosios kapinės
Stropelių senosios kapinės, vadinamos Senkapiais, Maro kapais (saugotinas kultūros paveldo objektas) – kapinės Kretingos rajono savivaldybės teritorijoje, Stropelių kaime (Kūlupėnų seniūnija), Mišupės kairiajame krante, 420 m į šiaurę-šiaurės rytus nuo santakos su Mitupiu.
Vieta
Įrengtos aukštumos kyšulyje, įsiterpiančiame į Mišupės slėnį. Kapinių teritorija 0,19 ha, perimetras – 150 m. Laidojimo ir aptvaro žymių nėra. Teritorija nuo XX a. 3 dešimtmečio ariama.
Istorija
Įrengtos XVI a. bendro naudojimo kaimo žemių pakraštyje, netoli ribos su Sėlenių kaimu. Pasakojama, kad kapinėse laidoti nuo maro mirę kaimo gyventojai. Nuo XIX a. pradžios nenaudojamos. Teritorija tarpukariu suarta. Ariant dažnai buvo išverčiama žmonių kaulų.
Kartografinėje ir rašytinėje medžiagoje klaidingai vadinamos Geniškių senkapiais. Į kultūros paveldo objektų registrą neįrašytos.
Tyrimai
1974-1976 m. kartografavo Respublikinis žemėtvarkos projektavimo institutas, 1982 m. – Žemės ūkio aerofotografinių tyrinėjimų institutas, 1995 m. – Valstybinis žemėtvarkos institutas.
1992 m. žvalgė Julius Kanarskas, Kretingos muziejus, 1995 m. – Loreta Kazlavickienė ir Jadvyga Verksnienė, Kultūros paveldo centras.
FK Čornomorecʹ Odesa
Odesos „Čornomorecʹ“ – Ukrainos futbolo klubas iš Odesos.
Mažasis Šteindorfas
Mažasis Šteindorfas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Marksovas, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Saranskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Labguvos apskrities kaimas. 1947–2008 m. Saranskojės apylinkės kaimas, prijungtas prie Marksovo, kita kaimo dalis prijungta prie Krasnyj Boro.
Leliūnų apylinkė (Anykščiai)
Leliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Mičionių apylinkės, Aknysčių apylinkės ir dalies Dobilynės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Leliūnų apylinkė panaikinta prijungiant prie Debeikių apylinkės.
Petras Baravykas
Petras Baravykas (1914 m. vasario 8 d. Kaunas – 1981 m. spalio 20 d. Vilnius) – Lietuvos baleto artistas.
Biografija
1925-1932 m. mokėsi Valstybės teatro baleto studijoje Kaune. 1932-1959 m. Valstybės teatro, Lietuvos operos ir baleto teatro baleto trupių solistas. 1932 m. Vaikų teatro draugijos vienas steigėjų.
Sukūrė ryškių charakterinių vaidmenų. Pastatė šokių operose (Piotras Čaikovskis. Mazepa, 1930 m.).
Galiniai (Suginčiai)
Galiniai – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skudutiškio.
Bernotienė
Bernotienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Bernotaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Bernotas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Žaidimai mobiliuosiuose įrenginiuose
Žaidimai mobiliuosiuose įrenginiuose – kompiuteriniai žaidimai, žaidžiami tokiuose mobiliuosiuose įrenginiuose kaip mobilusis ar išmanusis telefonas, delninis ar planšetinis kompiuteris, nešiojamasis garso grotuvas ir kiti. Į šių žaidimų kategoriją nepatenka delninių konsolių (pvz., Nintendo 3DS ar PlayStation Vita) žaidimai.
Po trejų metų, 1997 m., „Nokia“ išleido labai sėkmingą ir populiarų žaidimą tam tikriems savo telefonams Snake. Nuo to laiko šis žaidimas labai populiarėjo ir buvo įdiegtas į daugiau nei 350 milijonų mobiliųjų įrenginių visame pasaulyje.
Kai kurie mobilieji žaidimai jau būna įdiegti perkant įrenginį, tačiau juos taip pat galima įsikelti su išorine laikmena, USB jungtimi arba atsisiųsti internetu.
Tokio tipo žaidimai dažniausiai būna paremti Java kalba.
Įprastai visi mobilieji žaidimai yra vieno žaidėjo režimo, tačiau pasitelkiant šiuolaikines technologijas kai kuriose platformose galimas ir kelių žaidėjų žaidimas. Tai padeda įgyvendinti infraraudonieji spinduliai, Bluetooth, GPRS, 3G, Wi-Fi, MMS ir panašios technologijos.
Atikonys
Atikonys – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Milašiūnų.
2011 m. pasaulio vandens sporto čempionatas
2011 m. pasaulio vandens sporto čempionatas – 14-asis geriausių pasaulio vandens sporto šakų sportininkų čempionatas, kuris vyko liepos 16 d. – liepos 31 d. Kinijos mieste Šanchajuje.
Miestai kandidatai
2007 m. kovo 24 d. buvo paskelbta, jog čempionatą rengs Šanchajus. Paskutiniame etape Kinijos miestas nurungė Kataro sostinę Dohą.
Bramall Lane
Atidarytas kaip kriketo stadionas, kuris XIX amžiuje buvo naudojamas ir futbolo varžyboms. Nuo 1889 m. yra Sheffield United namų stadionas. Daugiausiai žiūrovų istorijoje (68 287) susirinko 1936 m. vasario 15 d., į FA Taurės rungtynes tarp Sheffield United ir Leeds United. Stadione taip pat vyko kriketo varžybos ir muzikos renginiai.
Tarptautinės varžybos
Bramall Lane buvo naudojamas tarptautinėms varžyboms, tuo metu kai Wembley stadionas buvo dar statomas. 1883 m. kovo 10 d. buvo sužaistos varžybos tarp Anglijos ir Škotijos rinktinių už Londono ar Glazgo ribų.
Okuno taisyklė
thumb|300px|Priklausomybė tarp bedarbystės lygio ir Bendrojo vidaus produkto [[JAV (1947 m. – 2002 m.)]] Okuno taisyklė – taisyklė, aprašanti priklausomybę tarp bedarbystės ir bendrojo vidaus produkto augimo. Pagal šią taisyklę, bedarbystei padidėjus 1 %, bendrasis vidaus produktas sumažėja 2–3 %. Pavadintas amerikiečio Arthur Okun vardu.
Oukeno taisyklės atvejis:
Kazlų Rūdos savivaldybės taryba
Kazlų Rūdos savivaldybės taryba – Kazlų Rūdos savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 21 tarybos narys. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Saugoma teritorija
thumb|220px|right|[[Jeloustono nacionalinis parkas|Jeloustonas – pirmasis nacionalinis parkas, įkurtas JAV, 1872 m.]] Saugoma teritorija – tiksliai apibrėžtas sausumos arba vandens plotas, turintis pripažintą mokslinę, ekologinę, kultūrinę ar kitokią vertę ir saugomas teisinėmis priemonėmis. Ji įsteigiama valstybės, o kartais ir privataus asmens, dalis yra inicijuojamos tarptautinių organizacijų (pavyzdžiui, Pasaulio paveldo sąrašas).
Saugomos teritorijos gali būti įvairių tipų, besiskiriančių pagal jose taikomos apsaugos griežtumą ir saugomo objekto pobūdį. Didžioji dalis saugomų teritorijų yra sausumoje, tačiau jos steigiamos ir jūrose bei vandenynuose. Saugomos teritorijos kuriamos siekiant išsaugoti jose esančią biologinę įvairovę, nykstančias rūšis, ekologinius procesus, unikalius gamtos paminklus, natūralius išteklius, kultūriškai svarbias vietas.
Pasaulyje 2018 m. buvo beveik 238 000 saugomų teritorijų, jos užėmė bendrą 46 mln. km² plotą (20 mln. km² sausumos ir 26 mln. km² vandens). Iš viso saugoma 14,7 % viso sausumos ploto ir 7,3 % vandenynų ploto.
Istorija
Saugomų teritorijų užuomazgomis gali būti laikomos vietovės, kurias vietiniai gyventojai vadino šventomis, buvo nustatę elgesio jose taisykles. Europoje ilgą laiką taip pat egzistavo specialūs medžioklės plotai, kuriuose leista medžioti tik karaliams, kunigaikščiams ar kitokį titulą turintiems asmenims.
Pirmasis įstatymais apibrėžtas nacionalinis parkas buvo Jeloustonas, įkurtas JAV šiaurės vakarinėje dalyje, 1872 m. Augant žmogaus poveikiui aplinkai, saugomos teritorijos pradėtos kurti daugumoje valstybių ir šiuo metu vaidina svarbų vaidmenį aplinkosaugoje.
Kategorijos
Pagal apsaugos griežtumą Pasaulinei gamtos apsaugos organizacijai priklausanti Pasaulio saugomų teritorijų komisija saugomas teritorijas skirsto į:
Lietuvoje
2012 m. duomenimis, saugomos teritorijos Lietuvoje užima 11 521 km² plotą (apie 17,6 % visos šalies teritorijos):
Amiantinė šlakabudė
Amiantinė šlakabudė (Cystoderma amianthinum) – pievagrybinių (Agaricaceae) šeimos, šlakabudžių (Cystoderma) genties grybų rūšis.
Spygliuočių miškai, retai lapuočių miškai. Vasara, ruduo. Kepurėlė grūdėta, kotas kepurėlės spalvos, plaušuotas.
Vaisiakūniai smulkūs. Kepurėlė 2–3 cm skersmens, paplokščia, su gūbreliu, mulkiai, plaušuotai grūdėta, pakraščiai su baltais, gelsvais dalinio apvalkalo likučiais, nuo šviesos ochriškai geltonos, oranžinės, išblunkančios iki gelsvos spalvos. Lakšteliai balti, siauri, tankūs, seni - gelsvi, priaugtiniai. Kotas 4–8×0,3–0,5 cm, su nežymiu žiedeliu, virš kurio lygus, švelniai taškuotas, žemiau jo, kaip ir kepurėlė - grūdėtas, plaušuotas. Trama plona, gelsva, rusvai gelsva, nemalonaus kvapo ir skonio. Sporos mažos - 4–6×3–4,5 μm.
Būdingi požymiai: vaisiakūniai plaušuoti, geltonai ochrinės spalvos, sporos amiloidinės.
Auga pavieniui, grupelėmis tarp samanų. Nevalgoma. Labai dažna, kur kas dažnesnė nei grūdėtoji ar cinoberinė šlakabudės.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 211 psl.
Varniškių piliakalnis (Anykščiai)
Varniškių piliakalnis, Kartkalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1873; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR82; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1431) Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, Varkujų kaime, Debeikių seniūnija. Pasiekiamas nuo plento Šventupys–Varkujai, Varkujų kaime pasukus į kairę pietvakarių kryptimi, pavažiavus 2,5 km pro sodybą dešinėje, už 200 m – į dešinę pietvakarių kryptimi, nežymiu lauko keliuku iki miško krašto, toliau paėjus 300 m užželiančiu keliuku į rytus, yra dešinėje.
Piliakalnis
Piliakalnis dirvonuoja.
Tyrimai
800 m į šiaurės rytus nuo piliakalnio buvo I tūkstantmečio vidurio Varkujų pilkapynas (sunaikintas).
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Augustas Kuvertas
Biografija
Gimė 1828 m. spalio 15 d. Nidoje. Buvo dvarininkas, turėjo karinį Junkerio laipsnį. Aprašė ir ištyrė šias vabalų rūšis Keršvabalius, Kūdravabalius, Prūdvabalius, Pjūklavabalius, Passalidae, Helophorus, Dryopidae, Elmidae.