cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pašakarnis (Radviliškis)
Pašakarnis – kaimas Radviliškio rajono savivaldybės pietvakariniame pakraštyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Šaukoto. Įeina į Tytuvėnų regioninį parką. Šiuo metu tai apleista teritorija, kadangi paskutinis jos gyventojas ir buvęs savininkas Jonas Norvilas mirė 1997 m. Prie dvarvietės stūkso Pašakarnio piliakalnis, kurį žymį dar sovietmečiu pastatytas ženklas, bet dabar nėra saugomas objektas.
Istorija
Norvilai (Vincas ir jo sūnūs Antanas ir Ipolitas) Pašakarnio dvarą pirko XX a. pradžioje. Dabar jų palikuonys gyvena Lietuvoje, JAV, Ukrainoje. Dvarvietė garsėjo apie 1860 m. pastatytu dideliu mediniu pastatu, bet po Jono Norvilo mirties jis nebeišliko.
Milagro-Kevedo kultūra
Milagro-Kevedo kultūra - ikikolumbinė Andų civilizacijos kultūra, gyvavusi Šiaurinių Andų Kostoje. Ji klestėjo derlingose tropinėse žemumose tarp Andų ir pajūrio aukštumų (Guajaso upės baseiną) ir apėmė dabartines Ekvadoro provincijas Guajas, Los Rios ir El Oro.
Bruožai
Ši lokali kultūra susiformavo po Guangalos kultūros žlugimo, ir paveldėjo daug pastarosios bruožų. Gyventojai daugiausia vertėsi žemdirbyste, buvo svarbūs tarpininkai tarp pajūrio aukštumų (Uankavilkaso kultūros) ir Andų kalnų indėnų (paltų, kanjarių ir kt.). Svarbiausias šios kultūros palikimas - didžiuliai pilkapiai. Jie pasitaiko ir grupėmis, ir pavieniui. Didžiausi pilkapiai siekia net 100 m skersmens ir iki 30 m aukščio.
John Houlding
Džonas Holdingas (angl. John Houlding 1833–1902 m.) – anglų verslininkas, Liverpulio miesto meras, bei Liverpool FC klubo įkūrėjas.
Biografija
Gavęs išsilavinimą Liverpulio koledže buvo savadarbis verslininkas, turėjęs savo alaus daryklą, kuri užtikrino jo finansinę padėtį iki pat jo mirties. Prieš 1897 m. tapdamas Liverpulio meru, buvo išrinktas į Liverpulio savivaldybę nuo konservatorių partijos, atstovavo joje Evertono administracinį rajoną.
Lantanoidai
thumb|D. Mendelejavas – periodinės elementų lentelės sukūrėjas Lantanoidai - elementai pradedant ceriu (Z=58) ir baigiant luteciu (Z=71) kartais vadinami vidiniais pereinamaisiais metalais.
John Houlding
Biografija
Prieš rinkimus Holdingas buvo susijęs su Evertono klubu. 1882 m. dėl naujų taisyklių Evertonas buvo priverstas žaisti namų rungtynes uždaroje aikštėje, prieš tai žaidęs Stenley parke. Po susitikimo Sandon viešbutyje, Anfilde, kuris priklausė Holdingui, buvo pasiūlyta nuomotis aikštę Priory Road. Kai aikštės savininkas paprašė klubą palikti, Holdingas surado naują vietą Anfield Road (būsimame Anfield stadione), mokant nedidelį nuomos mokestį Džonui Orelui. Anfield stadione pirmos rungtynės buvo sužaistos 1884 m. rugsėjo 28 d., kai Evertonas 5-0 sutriuškino Earlstown.
Lantanoidai
Juos vienija elektroninės sandaros panašumas: einant nuo vieno sekos elemento prie kito keičiasi elektronų skaičius 4f orbitalėse. Visi šie elementai labai panašūs į lantaną (Z=57), todėl kartu su lantanu vadinami lantanoidais, arba retaisiais žemės elementais. Pavadinimas „retieji žemės elementai“ nėra visiškai teisingas, nes jie yra plačiai paplitę, tačiau retai sudaro didelės koncentracijos telkinius.
John Houlding
Biografija
Anfielde pastačius tribūnas, žiūrovų skaičius pasiekdavo 8000 žmonių per rungtynes. 1888 m. Evertonas tapo Anglijos futbolo lygos vienu iš įkūrėjų. Kaip bebūtų, Holdingas vis labiau pradėjo kištis į klubo reikalus; jis pakėlė nuomos sutartį tuo priversdamas futbolininkus naudotis Sandon viešbučiu prieš ir po rungtynių. 1891 m. Džonas Orelas norėjo susigrąžinti Anfield Road teisę į nuomą. Holdingas atsakė pasiūlymu įkurti ribotos atsakomybės įmonę (Limited Liability Company) ir įsigyti sklypą. Orelas norėjo parduoti sklypą, bet Holdingui priklausė šalia esantis sklypas ir jis tikėjosi, kad nauja kompanija išpirks šią žemę.
Pasvalietis
Pasvalietis – informacijos-reklamos leidinys Pasvaliui ir Šiaurės Lietuvai, ėjęs nuo 1990 m. spalio 30 d. iki 1996 m. sausio 11 d. Pasvalyje.
Lantanoidai
Oksidacija
Lantanoidai (bendras žymėjimas Ln) yra aktyvūs metalai, oksiduodamiesi iki Ln3+ (aq) jie išstumia H2 (d) iš karšto vandens ir iš praskiestų rūgščių. Lantanoidai reaguoja su O2 (d), siera, halogenais, N2 (d), H2 (d) ir anglimi maždaug taip pat, kaip žemės šarminiai metalai. Laisvus lantanoidus galima išskirti elektrolizuojant išlydytas druskas.
John Houlding
Biografija
Daugybė klubo narių kaltino Holdingą už tai, kad jis nori pasipelnyti iš Evertono. 1892 m. sausį 279 klubo nariai susirinko aptarti šį klausimą. 1892 m. kovo mėnesio susirinkime Holdingas buvo atmestas balsų dauguma. Todėl Evertonas paliko Anfield. Už aštuonis tūkstančius svaras sterlingų jie įsigijo Goodison Park. Holdingui ir Orelui liko tuščias stadionas. Holdingas nusprendė įkurti naują futbolo klubą – Liverpool FC, kuris pirmąsias rungtynes sužaidė 1892 m. rugsėjo 1 d. draugiškame susitikime prieš Rotherham Town. Rungtynės buvo laimėtos rezultatu 7-1. Naujo klubo treneriu tapo John McKenna.
Beautiful Liar
„Beautiful Liar“ – daina, įrašyta amerikiečių R&B atlikėjos Beyoncé ir Kolumbijos latin-pop atlikėjos Shakira. Dainą sukūrė Knowles, Amanda Ghost, Ian Dench, ir Stargate, Mikkel S. Eriksen, Tor Erik Hermansen. Daina išleista 2007 m. kovo 14 d. kaip pagrindinis perleisto-papildyto antrojo albumo „B'Day“ (2006) singlas. Vėliau išleista ispanų kalbos versija, pavadinta „Bello Embustero“.
Daina palankiai įvertinta muzikos kritikų, kurie itin pagyrė Knowles' ir Shakiros duetą. „Beautiful Liar“ buvo nominuota Geriausio pop dueto kategorijoje 50-ojoje Grammy apdovanojimų ceremonijoje bei laimėjo geriausio britų singlo kategorijoje 2008 m. Ivor Novello Awards apdovanojimuose.
„Beautiful Liar“ buvo komerciškai labai sėkminga, JAV dainų topuose pasiekė trečią vietą, o daugelyje Europos šalių pateko į pirmą topų vietą. Dainos vaizdo klipą režisavo Jake Nava, klipas laimėjo geriausio vaizdo klipo kategorijoje 2007 m. MTV Video Music Awards apdovanojimų ceremonijoje.
Lantanoidai
Oksidacija
Būdingiausias visų lantanoidų oksidacijos laipsnis +3. Maždaug pusei visų lantanidų dar būdingas oksidacijos laipsnis +2, kitai pusei +4. Kai kurių lantanoidų būdingus oksidacijos laipsnius galima paaiškinti didesniu pusiau užpildytų f orbitalių stabilumu (f7). Bet kodėl visi lantanoidai gali įgyti oksidacijos laipsnį +3 nėra iki galo aišku. Dauguma lantanoidų jonų yra paramagnetikai, jų tirpalai yra spalvoti.
Paplitimas
La, Ce ir Nd yra labiau paplitę už šviną, Tm yra maždaug tiek pat paplitęs, kaip jodas. Dažniausiai randami mineralai, kurių sudėtyje yra lantanidų oksidų. Dideli klodai lantanidų buvo rasti Kalifornijos ir Nevados pasienyje. Nemažai lantanoidų mineralų randama ir kitose vietose. Lantanoidai naudojami gaminant spalvotus kineskopus.
Panašumai
4f elektronai labai menkai dalyvauja cheminių ryšių sudaryme, o lantanoidai vienas nuo kito skiriasi dažniausiai tik 4f orbitalių užpildymu. Todėl visi lantanoidai labai panašūs. Pavyzdžiui, visų lantanoidų redukcijos potencialai reakcijai M3+ (aq) + 3e- → M (k) yra labai artimi. Jie pakliūna į intervalą nuo -2,52 V (La) iki -2,25 V (Lu). Skirtumus tarp lantanoidų labiausiai apsprendžia lantanoidinis suspaudimas. Šį reiškinį geriausiai iliustruoja M3+ jonų spindulių kitimo dėsningumai. Padidėjus atominiam numeriui vienetu, jono spindulys sumažėja 1-2 pm. La3+ spindulys 106 pm, o Lu3+ 85 pm.
Dėl savybių panašumo labai sudėtinga atskirti vienus lantanoidus nuo kitų. Tenka kartoti atskyrimo procedūrą daug kartų. Po vieno etapo pasiseka tik labai nežymiai pakeisti atskiriamų lantanoidų koncentracijas (vieno padidinti, kito - sumažinti). Kartais procedūrą tenka kartoti net tūkstančius kartų. Lantanoidai atskiriami frakcinės kristalizacijos, frakcinio nusodinimo, ekstrahavimo tirpikliais ir jonų mainų metodais.
Pasvalietis
Istorija
Iki 1993 m. – Lietuvos atgimimo demokratines jėgas remiąs laikraštis. Įsteigė ir leido personalinė R. Būtėnienės įmonė, nuo 1993 m. – J. Tučienės turizmo firma „Senoji tuja“. Tiražas 1990 m. – 2000 egz., 1997 m. – 6000 egz.
Rašė politikos, ekonomikos, kultūros bei buities klausimais, spausdino skelbinius ir reklamas.
Medinai (Panevėžys)
Medinai – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Karsakiškio.
Makrozamija
Makrozamija (Macrozamia) – zamijinių (Zamiaceae) šeimos augalų gentis.
Paplitusi Australijoje. Dauguma rūšių auga rytinėje žemyno dalyje.
Gentyje yra apie 38-40 rūšių.
Birštono slidinėjimo centras
thumb|right|250px|Slidinėjimo trasa vasarą
Birštono slidinėjimo centre žiemos sezono metu veikia kalnų slidinėjimo trasa prie Vytauto kalno Birštone, dešiniajame Nemuno krante.
Aprašymas
Tai vienas iš kurorto traukos objektų šalia veikiančių sanatorijų ir gydyklų. Miesto savivaldybės lėšomis įrengta kalnų slidinėjimo trasa pradėjo veikti 2002-2003 metų žiemą.
Slidinėjimo kalno šlaitai pakankamai statūs. Paruošiamos dviejų sudėtingumo lygių, 160 m ir 300 metrų ilgio trasos, naudojamas dirbtinis sniegas. Į 40-ties metrų ilgio viršukalnes slidininkai pakeliami slovakų firmos „Tatrapoma“ keltuvu. Vienu metu jis kelia 15 žmonių, per 1 valandą – 700 žmonių. Keltuvas išvysto iki 2,3 m/sek. greitį. Teikiamos instruktorių konsultacijos. Vaikams įrengtas rogučių kalnelis. Šalia trasos veikia slidžių ir kito inventoriaus nuomos punktas, lauko kavinė. Tamsiuoju paros metu trasos apšviečiamos.
Birštone rengiamas slidinėjimo trasos išplėtimo projektas. Ruošiamasi įrengti antrą keltuvą, papildomą trasą slidininkams ir snieglentininkams. Vasaros sezono metu tikimasi 40 m aukščio kalną panaudoti vasaros rogučių ir kalnų dviračių sportui.
Paslaugos
Trasa įsikūrusi pačiame Birštono mieste, šalia Vytauto piliakalnio ir sanatorijos „Versmė“. Trasa dirba antradieniais – ketvirtadieniai nuo 17:00 iki 22:00, penktadieniais 16:00-22:00, šeštadieniais – sekmadieniais nuo 10:00 iki 22:00 val.
Slidinėjimo trasos adresas:
Intorsura Buzeulujis
Intorsura Buzeulujis (, reiškiančio Bodzos (Buzău) upės vingis) – miestas Kovasnos apskrityje, Transilvanijoje, Rumunijoje. Jis administruoja tris kaimus: Brădet, Floroaia ir Scrădoasa.
Gyventojai
2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 8 926 gyventojų, iš kurių 8 853 buvo rumunai, 57 vengrai ir 15 romų.
Manpupunioras
Manpupunioras arba Bolvano Iz (Болвано-Из), Mansių stabai (мансийские болваны) – geologinis paminklas Šiaurės Uralo kalnų vakariniame šlaite, Rusijoje, Komių Respublikoje (Troicko-Pečiorsko rajone). Įeina į Pečioros–Ilyčiaus draustinį. Aukštis virš jūros lygio – iki 840 m.
Manpupunioras tai 200 mln. metų senumo stulpai (atlikuonys), sudaryti iš kvarcinio skalūno, smarkiai paveikti vėjo ir vandens sukelto dūlėjimo. Išlikę 7 atlikuonys, kurių aukštis nuo 30 iki 42 m. Manpupunioras išrinktas į 7 Rusijos stebuklų sąrašą.
Pavadinimas mansių kalba reiškia „akmeninių stabų kalnas“. Vieta nuo seno mansių gerbiama kaip šventa, į ją drausta kopti. Dabar vieta išlieka sunkiai pasiekiama – į ją tenka keliauti keletą dienų sunkiai įžengiamomis vietomis.
Jakubėnas
Jakubėnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Jakubėnienė (ištekėjusi moteris) ir Jakubėnaitė (mergautinė pavardė).
Deražnia
Deražnia  – miestas Ukrainoje, Chmelnyckio srityje. Rajono administracinis centras. 2001-ais metais mieste gyveno 10 446 gyventojai. Įkurtas 1431 m., Magdeburgo teisė – nuo 1614-ųjų, miesto statusas nuo 1987-ųjų m. Išvystyta maisto pramonė, yra buitinės chemijos, plytų fabrikai.
Jakubėnas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bolivijos tarptautiniai santykiai
Bolivijos tarptautiniai santykiai su aplinkinėmis valstybėmis yra nuolatiniai ir geri, išskyrus su Čile. Su šia valstybe santykiai pablogėjo Ramiojo vandenyno karo metu 1879–1883 m. Karo metu Bolivijos ir Peru pajėgos kovojo prieš Čilės, o pastarosios pergalės Bolivijai pasekmė buvo Atakamos – vienintelio priėjimo prie jūros – praradimas.
Bolivijos tarptautiniai santykiai didele reikšme paremti ekonomika. Šalis tapo labai aktyvi tarptautiniame lygmenyje, kai tapo Amerikos šalių, organizacijos, Rio grupės ir Mercosur sąjungos nare. Bolivija taip pat yra Jungtinių Tautų bei kitų svarbių tarptautinių organizacijų narė. Bolivijos taikos palaikymo pajėgos nuolat laikomos Konge. 130 Bolivijos karių budi Gomos mieste.
Brazilijos katedra
Pastatą juosia 16 atskirų stulpų, kurių kiekvienas sveria apie 90 tonų.
Traksėdžiai
Traksėdžiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Šilutės. Seniūnaitijos centras. Gyventojų iniciatyva įkurta bendruomeniška asociacija „Traksėdžių viltis“. Traksėdžiuose yra Šilutės durpių įmonė (įk. 1882 m.), individualios žuvų perdirbimo ir mėsos produktų gamybos įmonės, šakočių kepykla, parduotuvė, Traksėdžių pagrindinė mokykla, Šilutės raj. sav. F. Bajoraičio viešosios bibliotekos filialas, degalinė, parkelis, paminklų dirbtuvėlės, autoservisas, trejos evangelikų liuteronų senosios kapinės (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūrinio paveldo registrą), kultūros namai (nuo 1957 m.).
Etimologija
Traksėdžiai – kuršiškas vietovardis (kaip ir dauguma kitų, turinčių dėmenį -sėdžiai – Alsėdžiai, Medsėdžiai ir kt.). Kaimo pirmasis dėmuo trak- susijęs su žodžio („pakilesnė pieva miške, aikštelė; iškirsta ar išdegusi miško vieta, visuma krūmų, sudarančių žemutinį miško ardą“) šaknimi. Antrasis dėmuo -sėdžiai siejamas, kuris be savo pagrindinės reikšmės dar gali reikšti ir „būti kur nors, kur nors laikytis ar gyventi“. Taigi, Traksėdžių pirminė reikšmė galėjo būti „gyvenantys trake“.
Geografija
Kaimas yra prie Šilutės-Klaipėdos kelio ir Pagėgiai-Klaipėda geležinkelio. Į vakarus nuo gyvenvietės yra Traksėdžių durpynas (1800 ha), priklausantis Nemuno deltos regioniniam parkui. Ribojasi su Šilutės miestu, Lapalių, Aukštumalos kaimais. Iš rytų prieina Rudynų miškas, iš šiaurės vakarų – Aukštumalos pelkė.
Istorija
Traksėdžiai minimi jau nuo XVIII a. 1636 m. minimas gyventojas Jonas Tolbutas, kuris buvo įsikūręs prie Aukštumalės aukštapelkės, nuo tada skaičiuojama Traksėdžių atsiradimo istorija.
1864 m. Traksėdžiuose įsteigta pradinė mokykla, kuri 1959 m. reorganizuota į septynmetę, nuo 1962 m. – į aštuonmetę, nuo 1986 m. – devynmetę, nuo 1999 m. – dešimtmetę. 1963 m. buvo pastatytas mokyklai naujas pastatas, 1982 m. – trijų aukštų priestatas, sporto salė, valgykla. 1993 m. mokyklai perduotas buvusio vaikų darželio „Papartėlis“ patalpos. 1957 m. pastatyti kultūros namai, kurie 1987 m. buvo uždaryti remontui, vėl atidaryti 1997 m.
Traksėdžiai nuo 1818 m. priklausė Šilutės apskričiai. Iki 1947 m. lapkričio buvo valsčiaus centras. Sovietmečiu Traksėdžių pietinė dalis priklausė Šilutės miestui (nuo 1959 m.), šiaurinė dalis – Saugų apylinkei ir Jonaičių apylinkei.
1999 m. buvo 435 ūkiai, 2003 m. galvijus pietinėje kaimo dalyje (Šilutės seniūnija) laikė 43 ūkiai (103 vienetus), šiaurinėje dalyje (Saugų seniūnija) – 19 ūkių (53 vienetus). Traksėdžiuose sovietmečiu atsirado daug kolektyvinių sodų, kurie susijungė su gyvenviete: S/B „Klevas“, S/B „Vyturys“, S/B „Pamarys“, S/B „Pienininkas“, S/B „Ąžuolas“, S/B „Saulė“, S/B „Baldininkas“.
Pilskalnis
Netoli Traksėdžių, pelkės rytinėje dalyje, į vakarus nuo Lapalių kaimo, smėlingoje salelėje būta įtvirtintos gyvenvietės, vadinamos Pilekalve, Pilskalniu, senbuvių vadinamas Lapių kalnu. Lapių kalnas įtrauktas į Lietuvoje saugomų archeologinių objektų sąrašą. Salelė vos 0,5 m išlikusi virš pelkės, pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 40x20 m dydžio. Salelė suardyta apkasų, ūkinių darbų. 1891 m. Adalbertas Becenbergeris ją bandė kasinėti, rado didelių akmenų, monetų, įrankių ir anglių. Salelę 1972 m. žvalgė Istorijos institutas.
Legenda apie tanką
Kaip žinia Lietuvos kaip ir visos Europos neaplenkė viską naikinantys, griaunantys I ir II pasauliniai karai. Šalia Traksėdžių esančiame durpyne ir dabar vis randama artilerijos sviedinių, bombų, minų, šaunamųjų ginklų, kulkų, kareivių šalmų, skeveldrų. Pasak vietinių gyventojų šalia gyvenvietės esančioje Aukštumalos pelkėje yra paskendęs durpyno kloduose tankas. Kaip teigė senieji gyventojai, sovietmečiu jis buvo rastas, kyšojo liukas ir pabūklas. Tuomet tuometinė sovietų valdžia įsakė greitai jį užkasti, paslėpti, kad neliktų jokių pėdsakų. Tam buvo pasiųstas vietinis gyventojas su buldozeriu, kuris iki gyvenimo pabaigos taip tiksliai ir neįvardino tikslių tanko kapavietės koordinačių.
Gyventojai
Po karo Traksėdžių kaime iš esmės pasikeitė gyventojai.
Joriniai
Joriniai (Aegithinidae) - žvirblinių paukščių (Passeriformes) šeima.
Išvaizda
Maži ir vidutinio dydžio paukščiai. Kūnas 11,5-15,5 cm ilgio. Patinai didesni už pateles. Kojos ilgos. Lytinio dimorfizmo nėra. Poravimosi metu patinai įgauna šiek tiek ryškesnį apdarą.
Biologija
Gyvena pavieniui miškuose, soduose, vaismedžių plantacijose.
Lizdas
Lizdas atviro puodelio pavidalo. Patelė deda 2 ar 3 rausvus su raudonomis linijomis kiaušinius. Ji peri naktį, o patinas dienomis, iš viso 14 dienų. Abu tėvai maitina jauniklius.
Mityba
Minta vorais, vabzdžiais ir kitais bestuburiais.
Paplitimas
Paplitę Indijoje ir Pietryčių Azijoje.
Anksčiau buvo priskiriami ireninių (Irenidae) šeimai. Šeimoje viena gentis - joros (Aegithina) Vieillot, 1816 ir 4 rūšys.
Asahio kalnas
Asahio kalnas  – ugnikalnis Japonijoje, aukščiausias Hokaido saloje. Yra Išikario kalnuose, Daisecuzano nacionaliniame parke. Aukštis 2290 m. Tai aktyvus stratovulkanas, sudarytas iš andezito ir dacito. Veikia fumarolės.
Daržovės
thumb|right|250px|Daržovės [[Filipinai|Filipinų turguje]] Daržovės – vienmečiai, dvimečiai ir daugiamečiai žoliniai augalai, kurių įvairios sultingos dalys vartojamos maistui. Mitybos prasme nuo daržovių skiriami vaisiai, kurie dažniausiai auga ant sumedėjusių augalų (medžių, krūmų, krūmokšnių) ir paprastai būna saldūs. Pvz., braškės ir bananai auga ant žolinių augalų, bet yra vaisiai, o ne daržovės.
Daržovės labai svarbios mityboje. Valgomos kaip atskiri patiekalai, kaip užkandžiai, bei mėsos ir žuvies patiekalų garnyrai. Jos valgomos šviežios, virtos, keptos, troškintos. Taip pat daržovės šaldomos, džiovinamos, rauginamos, konservuojamos, sūdomos. Gausiai vartojamos dietinei mitybai.
Kai kurios daržovės yra ir vaistiniai augalai, nes turi gydomųjų savybių. Iš jų farmacijos pramonėje gaminami vaistai. Jos populiarios liaudies medicinoje, nes jau senų laikų žmonės pastebėjo teigiamą daržovių poveikį sveikatai. Vaistai ne visada gaminami tik iš valgomų dalių, dažnai naudojamos maistui netinkamos dalys (šaknys, žievė), jei jos turi fiziologiškai aktyvių medžiagų.
Lietuvoje daržovės auginamos nuo seniausių laikų. Baltų gentys augino morkas, svogūnus, burokėlius. XIII a. jau buvo auginami kopūstai, tačiau plačiau pradėti auginti XV a. Lietuvos dvaruose XVI a. buvo auginamos morkos, ropės, kopūstai, burokėliai, agurkai, svogūnai, pastarnokai, porai, krienai, salierai, ridikai, mairūnai, petražolės. Iki į Lietuvą atkeliaujant bulvėms, ropės buvo auginamos itin gausiai. Pomidorai paplito po I pasaulinio karo.
Kashima Antlers
„Kashima Antlers“ – Japonijos futbolo klubas iš Kašimos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1947 m. Aštuonis kartus tapo šalies čempionais (1996, 1998, 2000, 2001, 2007, 2008, 2009, 2016 m.).
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 6 d.
Nendrinis dryžutis
Nendrinis dryžutis (Phalaris arundinacea) – miglinių (Poaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas.
Užauga iki 2,2 m aukščio. Stiebas status, plikas. Lapai linijiški, melsvai žalios spalvos. Žiedynas – 20 cm ilgio šluotelė. Nendrinis dryžutis sudaro didelius ir vešlius sąžalynus upių ir ežerų pakrantėse, užliejamose pievose. Lietuvoje dažnas, ypač gausiai auga Nemuno žemupio salpoje.
Armėnijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Galutinė komandų rikiuotė
Dvin Artašat	3 - 1	FC Spitak
Finalo rungtynės
-
Nendrinis dryžutis
Nendrinio dryžučio forma Phalaris arundinacea picta pasižymi dryžuotais lapais ir auginama darželiuose kaip dekoratyvinis augalas.
Šaltiniai
thumb|left|180px|Žiedynas left|thumb|230px|Dekoratyvinė forma
1352 m. pr. m. e.
'''1352 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Bebenis
Bebenis  – miestas Vilčos apskrityje, Rumunijoje. Bebeniui miesto statusas suteiktas 2002 m. Jis administruoja šešis kaimus: Bonciu, Capu Dealului, Pădureţu, Români, Tătărani ir Valea Mare.
Strypainis
Strypainis (Phalaris) – miglinių (Poaceae) šeimos žolinių augalų gentis, kurios pavadinimas iš graikų k. žodžio phalaros – blizgantis; sėklos blizga. Gentyje apie 15 rūšių.
Rūšys
Lietuvoje auga viena dryžučio rūšis – nendrinis dryžutis (Phalaris arundinacea). Anksčiau priskirtas atskirai dryžučio genčiai.
Kitos rūšys:
Handelsblatt
„Handelsblatt“ – verslo dienraštis, leidžiamas Diuseldorfe, Vokietijoje. Savininkas – „Verlagsgruppe Handelsblatt“. Laikraštyje dirba apie 200 redaktorių ir korespondentų pasauliniu mastu. „Handelsblatt“ yra labiausiai Vokietijoje cituojama žiniasklaidos priemonė, orientuota į ekonomikos sektorių.
Istorija
„Handelsblatt“ įsteigtas 1946 m. Pirmasis leidimas išėjo tų pačių metų gegužės 16 d., jo redaktorius buvo Friedrich Vogel. 1970 m. rugsėjo 1 d. „Handelsblatt“ įsigijo konkurentą „Industriekurier“. Tuomet „Handelsblatt“ GmbH vadovybę sudarė Dieter von Holtzbrinck, Pierre Gerckens, Alexander ir Wilhelm Schettler Zundler.
1999–2005 m. „Handelsblatt“ GmbH bendradarbiavo su bendrove „Dow Jones“, kuri leidžia tokius verslo laikraščius kaip „The Wall Street Journal“ ir „The Wall Street Journal Europe“.
Nuo 2005 m. rugsėjo „Handelsblatt“ siūlo internetinį žodyną WirtschaftsWiki, kuriame galima rasti ekonomikos ir politikos terminų apibrėžimų. Duomenų bazę gali redaguoti prisiregistravę naudotojai. 2006 m. rugsėjį „Handelsblatt“ sudarė sąrašą visų ekonomistų, dirbančių Vokietijoje, Austrijoje ir vokiškai kalbančioje Šveicarijos dalyje. 2014 m. „Handelsblatt“ išleido skaitmeninę versiją anglų kalba Handelsblatt Global Edition, skirtą tarptautinei auditorijai, kurią domina Vokietijos verslo ir finansų naujienos.
Tiražas
„Handelsblatt“ tiražas per pirmuosius šešis 2014 m. mėnesius siekė 121 334 egz.
2011 m. Abu Dabio Grand Prix
Pole poziciją kvalifikacijoje pelnė vokietis Sebastianas Vettelis, tačiau dėl prakiurusios padangos pasitraukė iš lenktynių jau pirmame rate. Lenktynes laimėjo britas Lewis Hamilton iš McLaren ekipos.
S. Vettel pasitraukimas iš lenktynių buvo pirmas nuo 2010 m. Korėjos Grand Prix, kuriose jam sugedo variklis. Tuo pačiu šios lenktynės buvo pirmos sezone, kai ant podiumo nebuvo nei vieno Red Bull ekipos lenktynininko.
Pašakarnis
Pašakarnis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Tytuvėnų, netoli Tyruvėnų tyrelio ir Naukaimio pelkės. Keliukai į Tytuvėnus, Skogalį, Plekaičius. Likusi Pašakarnio dvarvietė, medžių alėja, dubeniuotas akmuo.
thumb|left|255px|Kaimo riboženklis ir alėja
Istorija
Pašakarnio dvaras minimas jau 1509 m., kai jį valdė Žemaičių seniūnas Mikalojus Kęsgaila.
Nuo 1946 m. veikė pradinė mokykla, nuo 1950 m. – biblioteka.
Manokvaris
Manokvaris – miestas Indonezijoje, Vakarų Papua provincijos sostinė. Miestas turi daug kurortų. Miestas yra Manokvario-Sorongo katalikų vyskupystės centras. Manokvaris taip pat yra svarbus uostas ir finansų centras.
Istorija
1942 m. balandžio 12 d. Dore įlankoje išsilaipino 4 tūkst. japonų. Mieste buvo 125 Nyderlandų Rytų Indijos armijos karių (įskaitant rezervistus ir sargybą), kurie buvo pašaukti tų metų vasarį. Olandų kariai pasitraukė iš miesto ir pradėjo partizaninį karą.
2009 m. sausio 4 d. miestą sudrebino 7,6 balų žemės drebėjimas. Apie 19 buvo sužeista, 167 tūkst. neteko elektros.
2010 m. balandžio 14 d. Merpati Nusantara Airlines lėktuvas MZ 836 besileidžiant subyrėjo į gabalus Rendani oro uoste prie Manokvario. Visi keleiviai išgyveno, 21 buvo paguldyti į ligoninę. Lėktuvas skrido iš Sorongo Vakarų Papua.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Manokvaris yra užmezgęs partnerystės ryšius:
SM
SM gali reikšti:
Sm gali reikšti:
sm gali reikšti:
Medynai
Medynai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 13 km nuo Glitiškių.
Jonas Malala
Jonas Malala (Ἰωάννης Μαλάλας; 491–578 m.) – Bizantijos kronikininkas, kilęs iš Antiochijos. Vardažodis Malalas greičiausiai kilęs iš sirų kalbos ir reiškia „oratorius“.
Jonas Malala gimė ir mokėsi Antiochijoje, ten dirbo teisėju, tačiau greičiausiai dėl 540 m. persų antpuolio pasitraukė į Konstantinopolį. Taip pat buvojo Salonikuose, Panėjuje.
Malalo kronika
Kronikininką išgarsino jo veikalas „Chronografija“ (Χρονογραφία) – 18 tomų istorinių, religinių, mitologinių žinių rinkinys. Pirmieji ir paskutiniai tomai neišliko. Apima pasaulio istoriją nuo Senovės Egipto mitų iki 563 m. Justiniano sūnėno Marsijano žygio į Šiaurės Afriką. Jonas Malala plačiai aprašė antikinius mitus, senovės istoriją, ją lygino su Biblijos aprašymais.
„Chronografija“ buvo pagrindinis veikalas, kuriuo rėmėsi vėlesni Bizantijos istorikai, o 927 m. Grigorijaus atliktu vertimu į bažnytinę slavų kalbą – slavų metraštininkai. Išliko vienintelis Malalo kronikos graikiško teksto Oksfordo nuorašas, kurį 1831 m. Bonoje paskelbė L. Dindorfas. Yra išlikę du XV a. kronikos bažnytine slavų kalba nuorašai. Vienas jų – Archyvinis chronografas saugomas Maskvos Centriniame senųjų aktų archyve, kitas – Vilniaus chronografas – saugomas Lietuvos Mokslų akademijos bibliotekos rankraštyne.
Kairys
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kairienė (ištekėjusi moteris) ir Kairytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Beile Oleneštis
Beile Oleneštis  – miestas Vilčos apskrityje, Rumunijoje. Jis administruoja aštuonis kaimus: Cheia, Comanca, Gurguiata, Livadia, Mosoroasa, Olăneşti, Pietrişu ir Tisa.
Ameri T'bilisi
Tbilisio „Ameri“ – Gruzijos futbolo klubas iš Tbilisio. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Indija 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Indijos sportininkai dalyvavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Pekine, Kinija. Šalis pirmą kartą laimėjo aukso medalį individualaus sporto šakoje.
30px Šaudymas iš lanko
Vyrai
Panamos kanalas
right|thumb|300px|Panamos kanalo schema Panamos kanalas  – dirbtinis vandens kelias Centrinėje Amerikoje, Panamoje. Panamos kanalas jungia Atlanto vandenyną su Ramiuoju vandenynu.
Indija 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
30px Šaudymas
Vyrai
Panamos kanalas
Istorija
Panamos kanalo kasimo idėja kilo XVI a. pradžioje, bet tik XIX a. susidarė galimybė jį iškasti. Tuo metu buvo svarstytas ir alternatyvus – Nikaragvos kanalo projektas, tačiau dėl įvairių priežasčių buvo iškastas Panamos kanalas.
Indija 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
30px Šaudymas
Moterys
Panamos kanalas
Istorija
Pagal 1846 m. JAV – Kolumbijos sutartį JAV gavo teisę nemokamai naudotis keliu per Panamos sąsmauką. 1850 m. JAV pasirašė su Didžiąja Britanija Kleitono-Bulverio sutartį, garantuojančią būsimojo kanalo neutralitetą.
Naudodamasi Didžiosios Britanijos ir JAV nesutarimais, Prancūzija 1879 m. įsigijo iš Kolumbijos vyriausybės kanalo kasimo koncesiją ir įkūrė Ferdinando de Lesepso (Ferdinand de Lesseps) (Sueco kanalo kasimo vadovo) vadovaujamą Visuotinę tarpokeaninio kanalo bendrovę. Jai bankrutavus, 1894 m. kanalo kasimo koncesiją nupirko JAV.
JAV parėmė Panamos atsiskyrimą nuo Kolumbijos ir 1903 m. įsigijo 16 km pločio vadinamąją Panamos kanalo zoną bei 1904 m. pradėjo kasti kanalą.
40 000 darbininkų per mėnesį iškasdavo 2 milijonus m³ uolienų. Statybų metu buvo siekiama tinkamai aprūpinti darbininkus gyvenamąja vieta ir maistu, taip pat sausinti moskitų apniktas pelkes, nes daug darbininkų pakirto moskitų pernešama geltonoji karštinė ir maliarija. Dėl šių ligų, statyboje mirė daugiau nei 5500 vyrų.
Pirmasis laivas Panamos kanalu praplaukė 1914 m. rugpjūčio 15 d., bet oficialiai kanalas atidarytas tik 1920 m.
Ilgainiui Panama pradėjo siekti jį susigrąžinti ir pagal 1977 m. JAV – Panamos sutartį Panamos kanalas ir Panamos kanalo zonos suverenitetas 1999 m. gruodžio 31 d. atiteko Panamos vyriausybei.
Geografija ir techniniai parametrai
thumb|300px|right|Panamos kanalo šliuzai Panamos kanalo ilgis 81,6 km, iš jų 16,4 km eina pagilintu Panamos ir Limono įlankų dugnu. Atlanto vandenyno šlaite kanalas eina Čiagreso upės slėniu (jame sudarytas dirbtinis Gatuno ežeras), o Ramiojo vandenyno šlaite – Rio Grandės slėniu. Dėl S raidės formos, rytinė Panamos kanalo pusė Atlanto vandenyne yra nutolusi į vakarus labiau nei vakarinė įplauka Ramiajame vandenyne.
Kanalo reikšmė
Panamos kanalo atidarymas padarė milžinišką įtaką laivybai ir ekonomikai: labai sumažėjo išlaidos laivams plaukiant kanalu, o ne aplink visą Pietų Ameriką. Kanalo funkcionavimas laivams sutrumpina kelionę, kurią tektų keliauti nuo Niujorko iki San Fransisko. Dėl Panamos kanalo, šis atstumas sumažėja nuo 22,5 tūkst. km iki 9,5 tūkst. km. Panamos kanalas įgavo ir didelę geopolitinę reikšmę. Juo gali greitai perplaukti ir didieji karo laivai. Pagal maksimalų kanalu galinčių plaukti laivų gabaritų dydį buvo nustatytas ir specialus konteinerinių laivų bei tanklaivių tipas – Panamax.
Veragvos kunigaikštystė
Veragvos kunigaikštystė  – Ispanijos imperijos senjorija, kurią 1537 m. Ispanijos karalius Karolis I paskyrė valdyti Kolumbų šeimai. Kunigaikštystė sudaryta atskyrus rytinę Veragvos gubernatorystės dalį. Gerokai didesnė dalis pasiliko tiesioginėje imperijos žinioje kaip Karališkoji Veragva.
Kunigaikštystė apėmė žemes vakarų Panamoje, gavo lygaus kvadrato formos ribas (kraštinė sudaro 25 lygas) ir skyrė Auksinės Kastlijos žemes.
1560 m. kunigaikštystės ir aplinkinės žemės sujungtos į Veragvos provinciją ir paliktos Panamos audiencijos žinioje.
Lietuvos ginkluotosios pajėgos
– Lietuvos kariuomenė ir, įvedus karo padėtį, kitos institucijos: VSAT, VST, VAT, AOTD ir LŠS koviniai būriai.
Dar joms priskirti koviniai žmonių organizacijų ginkluoto pasipriešinimo vienetai ir partizanų vienetai, veikiantys okupuotoje Lietuvoje.
PAE Kalamáta
Istorija
Klubo ištakos siekia 1967 m. Graikijos pirmajame divizione komanda rungtyniavo septynis kartus: 1972–1973, 1974–75, 1995–1996–1997–1998 ir 1999–2000–2000–2001 metais.
1992 m. klubą įsigijo verslininkas Stavrosas Papadopulas, kai buvo įstrigę trečiajame divizione „Gamma Ethniki“. Papadopoulos pradėjo į klubą investuoti dideles pinigų sumas, ir iki 1995 m. komanda iškopė į pirmąjį divizioną. 1997 m. komanda vienam sezonui iškrito į antrąjį divizioną, tačiau kitais metais vėl pakilo į pirmąjį divizioną ir išliko aukščiausiame lygyje, kol Papadopoulos pardavė klubą 2000 m.
2009 m. Formulės Palmer Audi sezonas
Šio sezono nugalėtojas gavo 50 000 svarų sterlingų stipendiją dalyvavimui Formulės 2 čempionate, o pirmieji trys lenktynininkai pelnė F2 bandymus.
PAE Kalamáta
Istorija
Papadopoulosui pasitraukus, „Kalamata“ nukrito į antrąją divizioną ir nuo to laiko liko žemesniuose divizionuose.
2009 m. Formulės Palmer Audi sezonas
Kalendorius
Visos lenktynės vyko Jungtinėje Karalystėje.
PAE Kalamáta
Istorija
2022–2023 m. rungtyniavo Antrojoje Superlygoje.
Skrapario apygarda
Skrapario apygarda  – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies centre. Priklauso Beračio apskričiai. 10 200 gyventojų (2010 m. duomenys). Plotas – 775 km². Administracinis centras – Čorovodė. Ribojasi su Gramšio, Korčės, Permečio ir Beračio apygardomis.
Savivaldybės
Skrapario apygarda sudaryta iš 10-ies savivaldybių:
Pasvalio Sąjūdis
thumb|Pasvalio Sąjūdis Nr. 10 Pasvalio Sąjūdis – Lietuvos sąjūdžio Pasvalio laikraštis, ėjęs nuo 1989 m. liepos 15 d. iki 1992 m.
Istorija
Iki 1990 m. Nr. 12 ėjo kaip Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio Pasvalio rajono tarybos leidinys. Išėjo 24 numeriai. Tiražas 1989 m. – 3000 egz., 1992 m. – 3300 egz. Veikla galutinai nutraukta 1996 m. sausio 11 d.
Roman Kongiel
Romanas Kongelis (1904 m. birželio 29 d. Vilniuje – 1960 m. birželio 23 d. Varšuvoje) – lenkų paleontologas, Torunės universiteto profesorius. Kurį laiką gyveno ir dirbo Vilniuje.
Biografija
Romanas Kongielis gimė inteligentų Jano ir Liudvikos Hajkiewicz šeimoje Vilniuje. 1923 m. baigė Lelevelio gimnaziją, 1923–1929 m. studijavo Stepono Batoro universitete Matematikos–Gamtos fakultete.
Jis atliko paleontologinius tyrimus, daugiausia kreidos sistemos fosilinių jūrų ežiukų faunos. Daug dėmesio skyrė kreidos ežiukų statistiniams tyrimams. Šioje srityje jo gauti rezultatai turėjo pasaulinę reikšmę. Buvo biometrinių tyrimų pionierius. Savo tyrimams surinko didžiulę (apie 10 tūkst.) fosilijų kolekciją, kuri saugoma Žemės muziejuje Varšuvoje.
1929 m. baigęs studijas įgijo filosofijos magistro laipsnį už geologinį diplominį darbą „Trakų ežerų gylio matavimai“. 1935 m. geologijos ir geofizikos daktaro mokslinį laipsnį gavo už peleontologinį darbą, atliktą Pulavų apylinkėse. 1937 m. gavęs Tautos kultūros fondo stipendiją, tyrinėjo Danijos ir Pietų Švedijos fosilinius ir dabartinius ežiukus. Grįžęs iš komandiruotės dirbo SBU Geologijos katedros vyresniuoju asistentu, o nuo 1934 m. vyresniuoju asistentu Vilniuje iki pat katedros uždarymo.
Taip pat dėstė biologiją ir geografiją T. Zano vardo mokytojų seminarijoje (1931–1932).
Antrojo pasaulinio karo metais du mėnesius (nuo 1940 m. liepos 1 d. iki rugpjūčio 31 d.) dirbo Kaune Energijos komitete. Ir kurį laiką buvo Lenkų gimnazijos geografijos mokytoju Vilniuje. Taip pat nuo 1941 m. birželio 30 d.) Geologijos skyriuje prie TSRS valstybinio geologijos komiteto (iki 1941 m. birželio 30 d.), Geologijos tarnyboje (nuo 1941 m. rugsėjo 1 d. iki 1944 m. birželio 30 d.), o nuo 1945 m. liepos 1 d. iki birželio 30 d. – atliko vyriausiojo inžinieriaus ir geologinio archyvo viršininko funkcijas Geologijos skyriuje prie TSRS valstybinio geologijos komiteto.
Išvykus iš Vilniaus
1945 m. pradėjo dirbti Torunės universitete, kaip ir M. Limanovskis. Tapo paleontologijos katedros vedėju. Pradėjo bendradarbiauti Žemės muziejuje, talkino jam iki mirties. Tyrė belemnitus, kuriems paskyrė visą monografiją.
Pablogėjus sveikatai 1956 m. persikėlė į Varšuvą.
Buvo daugelio geologinių ir zoologinių organizacijų ir draugijų narys.
Lielupė (Jūrmala)
Lielupė (latv. Lielupe) – Jūrmalos miesto dalis, esanti maždaug 19 km atstumu nuo Latvijos sostinės Rygos, tarp Buliuciemo (rytuose), Buldurų (vakaruose), Rygos įlankos (šiaurėje) ir Lielupės (pietuose).
istorija
Ši vieta seniau vadinosi Buliai (Buļļi), nes priklausė Bulių dvarui. Dvaras šiuo pavadinimu įsikūrė, kai šioje vietoje žemę išsinuomojo Janis Bulis.
Vėliau, apie XX a. ketvirtąjį dešimtmetį, šią teritoriją imta vadinti Lielupe.
Lielupėje yra geležinkelio stoties pastatas, statytas 1913 m., kuris veikia ir dabar.
Laisvės gynėjų diena
thumb|2011 m. pašto ženklas thumb|160px|Laisvės gynėjų dienos minėjimas Vilniuje 2010 m. Laisvės gynėjų diena – sausio 13 d. minima Lietuvos atmintina diena. Keliama Lietuvos valstybės vėliava.
1991 metais šią dieną įvyko masinis taikus Lietuvos piliečių pasipriešinimas Sovietų Sąjungos vadovybei jėga paimti į savo rankas Vilniaus televizijos bokštą. Bandymai šturmuoti Radijo ir televizijos komiteto pastatą, Parlamento pastatą ir kitus valstybiniam perversmui reikšmingus objektus buvo vykdomi nuo sausio 9 d. Užimti atvyko specialiai parengta, sunkiąja karine technika ginkluota desantininkų grupė.
Prie televizijos bokšto Vilniuje per 600 taikių ir neginkluotų žmonių buvo sužeista, žuvo 14. Televizijos bokštas buvo užimtas, tačiau planų pulti Parlamentą kariškiai atsisakė.
Nors užgrobti kai kuriuos objektus ir pavyko, galutiniai operacijos tikslai (užimti parlamentą, išprovokuoti nesantaiką tarp įvairių tautybių Lietuvos piliečių, pateikti šiuos įvykius kaip dviejų ginkluotų pusių kovą) nebuvo pasiekti, ir gana greitai Sovietų armijai teko iš užimtų objektų pasitraukti.
Po (Prancūzija)
Po − miestas Prancūzijos pietvakariuose, prie Gav de Po upės; Atlanto Pirėnų departamento centras. Miestas įsikūręs 100 km į vakarus nuo Atlanto vandenyno ir 50 km nuo Pirėnų kalnų. Geležinkeliai ir automagistralės jungia su Paryžiumi, Tulūza, veikia oro uostas. Svarbus dujų, aviacijos, chemijos, elektrometalurgijos, odos ir avalynės, maisto pramonės centras. Veikia 1970 m. įkurtas universitetas, Nacionalinis Po pilies, dailės, maršalo J. B. Bernadoto muziejai, keli teatrai. Plėtojamas klimato ir balneologijos turizmas.
Istorija
Po miestas įkurtas XI a. 1464 m. tapo Prancūzijos Bearno provincijos sostine. XVI a. pirmoje pusėje – Navaros karalystės valdovų rezidencija. 1553 m. Po gimė Prancūzijos karalius Henrikas IV Burbonas. Formaliai miestas ir visa Bearno provincija prijungti prie Prancūzijos tik 1620 m. 1763 m. Po gimė Švedijos karalius ir Bernadotų dinastijos pradininkas Karolis XIV Jonas. Nuo 1830 m. iki Pirmojo pasaulinio karo vienas garsiausių Europos kurortų. 1909 m. mieste broliai Raitai atidarė pirmąją Europoje lakūnų mokyklą.
Architektūra
XIII a. pilis, klasicistinė Šv. Liudviko Gonzagos koplyčia, Jėzaus Kristas, Šv. Martyno, Švč. Dievos Motinos bažnyčios, XVIII a. vidurio akmeninis tiltas per Gave de Pau upę, XIX a. rūmai − Pirėnų, Teisingumo, Po geležinkelio stoties, Saulės, miesto rotušė.
Krepšinis
1931 m. Po įkurtas vienas seniausių Prancūzijos krepšinio klubų – Po Ortezo Élan Béarnais.
Automobilių sportas
Nuo 1901 m. vykdomos Po automobilių sporto lenktynės.
Grabupiai
Grabupiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, abipus kelio Šilutė-Ramučiai, 3 km į šiaurės rytus nuo Šilutės;. Per kaimą teka Šyšos dešinysis intakas Grabupė, iš vakarų pusės prieina Rudynų miškas. Ribojasi su Barzdūnų, Macikų, Grabupėlių, Gnybalų kaimais.
Seniūnaitijos centras. Grabupiuose yra Šilutės Žibų pradinės mokyklos skyrius, Šilutės F. Bajoraičio viešosios bibliotekos filialas, medicinos punktas, parduotuvė, evangelikų liuteronų senosios kapinės (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą), kapinynas. Grabupiuose veikia mėsos produktų ir baldų gamyba.
Istorija
thumb|left|Grabupių tvenkinys
Grabupių kapinyne rastos įkapės iš X a. – XIII a. perduotos Karaliaučiaus „Prūsijos“ muziejui (neišliko). 1900 m. kapinyną tyrinėjo vokiečių archeologas Adalbertas Becenbergeris, kuris atkasė du medinius karstus datuojamus iki XVIII a.
1821–1944 m. veikė vokiška pradinė mokykla. XX a. pirmoje pusėje Grabupiuose buvo virš 50 sodybų, dauguma jų buvo vienkiemiuose; mokykla, karčema, dvarelis buvo išsidėstę prie kelio Šilutė-Ramučiai
Po II pasaulinio karo iš esmės pasikeitė Grabupių gyventojai – kaimas tapo lietuviškas. 1946 m. atidaryta pradinė mokykla. 1950–1992 m. Jonaičių tarybinio ūkio pagalbinė gyvenvietė. 1978 m. iš Laukstėnų perkelta biblioteka.
1976 m. Grabupiuose pastatyta didelė kiaulių ferma ir įsteigtas valstybinis kiaulininkystės kompleksas. Dabar veikia UAB „Grabupėliai“, kuri augina kiaules, gamina mėsos gaminius ir kombinuotus pašarus.
1997 m. kaime buvo 238 ūkiai, 2003 m. galvijus laikė 96 ūkiai (281 vienetą). 1995 m. įkurta TŪB „Šyšos klevas“, dalis jo pagamintų baldų eksportuojama į Norvegiją.
1373 m. pr. m. e.
'''1373 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Kijevo Pečorų laura
Kijevo Pečorų laura  – stačiatikių vienuolynas Kijeve, Ukrainoje. Vienas iš pirmųjų vienuolynų Rusioje, įkurtas 1051-aisias. Įkūrėju laikomas vienuolis Antonijus ir vienas pirmųjų jo mokinių Feodosijus. Kunigaikštis Sviatoslavas II dovanojo vietą vienuolyno statybai ir netrukus ten išaugo nuostabios akmeninės šventyklos, nuspalvintos paveikslais, vienuolių celės, įkurtos uolose, pilies bokštai ir kiti statiniai. XII a. vienuolynas gavo „lauros“ (ypač didelio ir pagrindinio vienuolyno) statusą.
1592–1688 m. buvo Konstantinopolio patriarchato stauropigija (statusas, suteikiantis nepriklausomybę nuo vietinės valdžios), nuo 1688 m. – Maskvos stauropigija, nuo 1786 m. – laura.
Lauroje yra saugomi šventi Dievo žmonių kaulai, vadinamosiose Artimosiose ir Tolimosiose uolose, tarp jų – Iljos Muromiečio, apie kurį parašyta nemažai pasakų. Taip pat lauros teritorijoje yra Piotro Stolypino kapas.
Šiuo metu Laura dalinama į dvi dalis: Žemutinė laura priklauso Ukrainos Stačiatikių bažnyčiai (pavaldžiai Maskvos patriarchatui), o Aukštutinė laura – nacionaliniam istorijos ir kultūros instituto draustiniui.
Įtraukta į UNESCO paveldo sąrašą, vienas iš septynių Ukrainos stebuklų.
Benidormas
Benidormas  – miestas prie Viduržemio jūros, Alikantės provincijoje, Ispanijoje.
Benidormas yra žinomas dėl turizmo pramonės. Iki XX amžiaus 7-o dešimtmečio buvo mažas žvejų kaimelis. 2015 m. duomenimis, mieste gyveno 69 045 žmonės, tai penktas pagal tankumą Alikantės provincijos miestas.
Alfonsas Algimantas Mitrikas
Alfonsas Algimantas Mitrikas (g. 1932 m. rugpjūčio 1 d. Lankaičiuose, Joniškio valsčius) – Lietuvos sociologas, ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.
Biografija
1939 m. pradėjo lankyti Vaidminių pradžios mokyklą, vėliau mokėsi Skaistgirio pradžios mokykloje, 1944 m. baigė šešias klases. 1945–1951 m. mokėsi Joniškio vidurinėje mokykloje. 1951–1956 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultete.
1956–1971 m. VU Politinės ekonomijos katedros dėstytojas, 1969 m. docentas. 1959–1960 m. tobulinosi visuomenės mokslų dėstytojų kvalifikacijos kėlimo kursuose prie Maskvos universiteto. 1966 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidato disertaciją „Laiko ekonomija socialistinėje visuomenėje“. 1971–1980 m. LSSR valstybinio dailės instituto dėstytojas, Visuomenės mokslų katedros vedėjas. 1980–1985 m. Filosofijos, sociologijos ir teisės instituto socialinio planavimo, nuo 1985 m. socialistinio gyvenimo būdo problemų skyriaus vedėjas. 1983 m. stažavo Maskvos sociologinių tyrimų institute.
1990 m. ekonomikos mokslų daktaras, nuo 1993 m. VU profesorius. 1999–2004 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, 2001–2002 m. Vytauto Didžiojo universiteto, nuo 2008 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytojas. 2002–2008 m. dirbo Socialinių tyrimų instituto Demografinių tyrimų centre.
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos pagrindinės kryptys: gyventojų laiko biudžetas, socialiniai pokyčiai. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių.
Svefn-g-englar
Apie kūrinius
Dainos „Svefn-g-englar“ („Vaikščiojantis Mieguose”, taip pat „Englar“ reiškia „Angelas“) ir “Viðrar Vel Til Loftárása” („Oras Palankus Lėktuvų Antskrydžiui“) yra paimti iš albumo „Ágætis Byrjun“. “Viðrar Vel Til Loftárása” pavadinimas kilo nuo orų pranešėjo, kuris per islandijos televiziją vykstant Kosovo karui ironiškai pasakė: 'í dag viðrar vel til loftárása' (‘Šiandien palankus oras lėktuvų antskrydžiui’). Pagal šį įvykį ir pavadinta daina. Kūriniai „Syndir Guðs“ („Dievo Nuodėmės“) ir „Veröld ný og óð“ („Naujas Drąsus Pasaulis“) paimti iš albumo „Von“ („Viltis“). „Nýja Lagið“ („Nauja Daina“) ir „Syndir Guðs“ įrašyti 1999 m. birželio 12 d. albumo „Ágætis Byrjun“ pristatymo koncerte Reikjaviko islandiškame operos teatre. Daina „Nýja Lagið“ („Nauja Daina“) nėra išleista jokiame kitame įraše.
Sukurti „Svefn-g-englar“ ir “Viðrar Vel Til Loftárása” video klipai. Daina „Svefn-g-englar“ naudota kelių kino ir televizijos filmų garso takeliuose.
Pilsotas (pastatas)
Pilsotas – 34 aukštų aukštuminis pastatas Gandrališkėse, Klaipėdoje. Statytas 2005–2007 m.
miniatiūra|kairėje|„Pilsotas“ iš Baltijos prospekto Pastato architektas – Donatas Rakauskas. 112 metrų aukščio „Pilsotas“ yra aukščiausias gyvenamasis pastatas Lietuvoje bei 3-ias pagal aukštį pastatas Lietuvoje (įskaitant Vilniaus televizijos bokštą). Pastatui duotas pavadinimas nuo istorinės kuršių žemės Pilsotas.
Šiuo metu tai yra vienintelis pastatas Klaipėdoje, viršijantis 100 metrų ribą. Tačiau būta diskusijų šalia „Pilsoto“ statyti 170 metrų aukščio dangoraižį, pavadinimu „Kuršas“.
Medinė
Medinė – viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rozalimo.
Kerai
Kerais vadinama:
Lomžos Dievo Gailestingumo parapija
Lomžos Dievo Gailestingumo parapija - parapija įkurta 1985 m. gruodžio 1 dieną. Parapija priklauso Lomžos vyskupijai, Lomžos Šv. Archangelo Mykolo dekanatui. Mūrinė parapijos bažnyčia pastatyta 1982-1991 metais.
Kulonas (reikšmės)
Žodis kulonas reiškia:
Lielupė (reikšmės)
Lielupe vadinama:
Nina Mitropolskaja
Nina Mitropolskaja (1921 m. birželio 23 d. Bologoje – 1993 m. spalio 21 d. Vilnius) – Lietuvos rusų literatūros ir tautosakos tyrinėtoja, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
1946 m. Petrozavodsko universitete baigė rusų kalba ir literatūrą. 1951 m. filologijos mokslų kandidatė.
1951–1991 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, 1960–1975 m. Rusų literatūros katedros vedėja; nuo 1954 m. docentė. Tyrinėjo rusų tautosaką Lietuvoje (tyrinėjimų pradininkė), tautosakos teoriją. 1969–1988 m. tęstinio mokslo darbų leidinio „Literatūra“ sąsiuvinio, skirto rusų literatūrai, vyr. redaktorė.
Aicha
Aicha  – miestas Peru, Ankašo departamento pietuose, į vakarus nuo Rekuajo, su kuriuo sujungta tik siauru žvyrkeliu. Provincijos centras. Miestas įsikūręs Juodojoje Kordiljeroje, 3395 m aukštyje.
Lombard-Pápa FC
Papos „Lombard“ – Vengrijos futbolo klubas iš Papos.
Istorija
2004–2006 m. buvo prijungtas Haladas Szombathely klubas.
Odinė patranka
250px|miniatiūra|dešinėje|37 mm odinė patranka (~1619-1653 m.). Vamzdis iš vario, virvių. medienos, odos ir geležies. Lafetas iš medžio ir geležies. Odinė patranka (: SV läderkanoner) – lengvos konstrukcijos patranka. Tokios patrankos imtos naudoti Šiaurės Europoje XVII a. 3-čią dešimtmetį. Buvo siekta sukurti pigius ir lengvus šaunamuosius ginklus, kurie užpildytų tarpą tarp rankinių muškietų ir sunkių stacionarių patrankų. Patrankos pavadintos pagal lakuotą odą, kuri sudarė viršutinį apsauginį patrankos sluoksnį.
Švedijai pirmąją odinę patranką sukonstravo vokietis pulkininkas Melchioras fon Vurmbrandtas. Patrankos pagrindas buvo plonasienis varinis vamzdis (sienelių storis – 1/8 kalibro). Vamzdis buvo sutvirtintas geležiniais žiedais ir apvyniotas virvėmis, sutvirtintomis klijais. Iš viršaus padengtas oda. Odinės patrankos vamzdis svėrė 74 kg. Patrankas gamino Julito patrankų gamykla Siodermanlande (Södermanland).
Pirmą kartą odines patrankas kautynėse panaudojo Švedijos karaliaus Gustavo II Adolfo kariuomenė 1626–1629 m. ATR-Švedijos kare, nors panaudojimas nebuvo sėkmingas. Odines patrankas plačiai naudojo D. Britanijos pilietiniuose karuose, ypač Škotijoje.
Istorinis fonas
XVII a. pradžioje patrankų kalibrų įvairovė buvo labai didelė. Siekdamas supaprastinti logistiką Gustavas Adolfas sumažino naudojamų kalibrų skaičių iki trijų – ginkluotėje buvo paliktos tik 24, 12 ir 6 svarų (10, 5 ir 2,5 kg) rutuliniais sviediniais šaudžiusios patrankos. Patrankos iš lieto ketaus buvo pernelyg sunkios, kad jas mūšio metu būtų galima perkelti į kitas pozicijas. Jos buvo nepatogios ir naudoti laivuose ar tvirtovėse. Kaip lauko artileriją naudojo bronzines patrankas, bet mūšio metu pergabenti į kitą vietą būdavo įmanoma tik lengviausius pabūklus, ypač jei vietovė buvo raižyta.