cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juodkalnija
Ankstyvosios slavų valstybės
Vėliau čia susikūrė atskiras Duklios županatas, priklausomas nuo Serbijos. XI a. Dukljos vietinė dinastija Vojislavljevičiai (1034–1186) tapo svarbiausia Vakarų Balkanų dinastija, valdžiusi ne tik Duklją, bet ir aplinkines valstybėles, įskaitant Rašką, Zahumlje ir Bosniją. XII a. valdžia regione perėjo Njemaničiams, kurie sukūrė viduramžių Serbijos imperiją. Maždaug nuo tada kraštas pradėtas vadinti Zeta. 1356–1402 m. Zeta buvo nepriklausoma kunigaikštystė, valdoma Balšičių dinastijos. Tuo metu krašte galutinai įsitvirtino ortodoksų tikėjimas (seniau kraštą stipriai veikė Venecija, kuri, kaip ir gretimoje Dalmatijoje, propagavo katalikybę).
1421 m. Zeta vėl pateko į Serbijos sudėtį. Tuo metu Serbija buvo despotatas, valdomas Lazarevičių. 1451 m. Zetoje įsigalėjo nauja vietinė dinastija – Crnojevičiai, valdę iki 1498 m. Jiems valdant kraštas jau tapo žinomas kaip Montenegro, kas, išvertus iš italų kalbos ir reiškia Juodkalnija.
Osmanų imperijos valdžioje
Paskutiniaisiais Crnojevičių valdymo metais Juodkalnija aktyviai kovojo su Osmanų imperija, tačiau buvo įjungta į jos sudėtį. 1514 m. čia sukurtas administracinis vienetas Juodkalnijos sandžakas. Tuo pat metu šalies pakrantę kontroliavo Venecija (ši dalis buvo žinoma kaip Venecijos Albanija), o kalnuotose vietovėse 1516 m. unikali Balkanams teokratinė valstybė, valdoma vyskupų (vladikų). Nuo 1696 m. šis postas buvo paveldimas Petrovič-Njegoš dinastijos.
Juodkalnijos kunigaikštystė ir karalystė
1852 m. Juodkalnijos vyskupas Danilo II sekuliarizavo šalį, ėmė tituluotis kunigaikščiu. Taip įkurta nominaliai nuo Osmanų imperijos priklausoma Juodkalnijos kunigaikštystė. Šaliai ne kartą patyrus triuškinančias pergales prieš turkus, 1878 m. Berlyno kongrese Juodkalnijai oficialiai suteikta nepriklausomybė nuo Osmanų imperijos. Valstybė sparčiai modernizavosi, 1905 m. išleista konstitucija.
thumb|left|Juodkalnijos Karalystė 1913 m. 1910 m. Juodkalnija tapo karalyste. Po Balkanų karų (1912–1913) galutinai nustatytos jos sienos. Šiais sprendimais Juodkalnija nebeteko savo istorinių žemių pietuose (su Škoderiu), kurios atiduotos Albanijai. Vietoj to, ji tuo metu valdė žemes rytuose (visą istorinį Sandžaką).
Jugoslavija ir nepriklausomybė
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, 1916 m. valstybę okupavo Austrija-Vengrija, karalius Nikola I pabėgo iš šalies, Juodkalnija 1922 m. buvo įjungta į Serbų, kroatų ir slovėnų karalystę (ji sudarė Zetos banatą). Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui, ji tapo socialistinės Jugoslavijos dalimi.
Jugoslavijai skylant, atsižvelgiant į referendumo rezultatus, 1992 m. Juodkalnija liko jos sudėtyje kartu su Serbija. 2003 m. Jugoslavijos valstybė perorganizuota į dviejų respublikų federaciją – Serbiją ir Juodkalniją. Didėjant įtampai tarp abiejų sudėtinių dalių, 2006 m. birželio 3 d. Juodkalnijos parlamentas paskelbė respublikos nepriklausomybę, įteisindamas 2006 m. gegužės 21 d. vykusio referendumo dėl atsiskyrimo nuo Serbijos ir Juodkalnijos rezultatus. Juodkalnija į NATO organizaciją įstojo 2017 m. birželio 5 d.
Politinė sistema
right|180px|thumb|Dabartinis Juodkalnijos prezidentas [[Milas Džiukanovičius]] Juodkalnija yra parlamentinė demokratinė respublika. 2007 m. spalio 22 d. priimta Konstitucija skelbia, kad šalis yra „pilietinė, demokratinė, ekologinė ir socialinio teisingumo valstybė, kurioje galioja įstatymo viršenybė“.
Juodkalnijos prezidentas yra valstybės vadovas, renkamas penkerių metų kadencijai tiesioginiuose rinkimuose. Jis atstovauja šaliai užsienyje; pasirašo ir skelbia įstatymus; siūlo parlamentui ministro pirmininko, Konstitucinio teismo teisėjų ir žmogaus teisių bei laisvių apsaugos pareigūno kandidatūras; skiria ambasadų vadovus; teikia amnestiją; skelbia parlamento rinkimus; ir kita. Prezidento rezidencija yra Cetinė mieste. Šiuo metu pareigas eina Filip Vujanović.
Vykdomoji valdžia sudaryta iš ministerijų, kurioms vadovauja ministras pirmininkas. Juo šiuo metu yra Milas Džiukanovičius.
Šalyje veikia daugiapartinė sistema. Po 2009 m. rinkimų parlamente daugumą (47 vietas) turi Koalicija už europietišką Juodkalniją.
Juodkalnija priklauso JTO, PSO, TVF, Europos Tarybai, PPO, NATO ir kitoms tarptautinėms organizacijoms, siekia narystės ES.
Administracinis suskirstymas
Juodkalnija suskirstyta į 21 savivaldybę (oпштина, opština).
Geografija
thumb|240px|[[Durmitoras]] thumb|240px|Moračos slėnis
Valstybės sausumos sienų ilgis yra 614 km: vakaruose su Kroatija – 14 km, šiaurės rytuose su Serbija ir Kosovu – 203 km, šiaurės vakaruose su Bosnija ir Hercegovina – 225 km, pietryčiuose su Albanija – 172 km. Šalies paviršius labai kalnuotas, nes jos teritorija driekiasi Dinarų kalnynas. Tik pajūryje yra siaura (6 km pločio) žemuma. Ją ties Kotoru kerta Orjeno kalnagūbris ir leidžiasi tiesiai į jūrą.
Kranto linijos ilgis 293,5 km. Ji daugiausia lygi, tik Kotoro įlanka (bendras plotas 87,3 km²) iki 29,6 km įsiterpia į žemyną. Juodkalnija turi 14 jūros salų, kurių bendra kranto linija yra 15,6 km ilgio.
Aukščiausia šalies vieta yra Zla Kolata viršūnė (2534 m) Prokletijės kalnuose, Albanijos pasienyje. Kiti didesni kalnų masyvai yra Siniajevina, Bjelasica, Durmitoras, Komovai, Orjenas. Kalnuose daug kur paplitę karstiniai dariniai.
Kalnus giliais slėniais raižo upės, vietomis sudarydamos gilius kanjonus (pvz., Taros kanjonas). Pietrytinė Juodkalnijos dalis priklauso Adrijos jūros baseinui, į jį patenka Morača (99 km), Zeta, Cijevna, Bojana (30 km). Likusi šalis priklauso Drinos baseinui, jame yra Limas (123 km), Tara (144 km), Piva). Pačiuose rytuose yra Moravos ir Drino baseinų pakraščiai. Didžiausias šalies ežeras (didžiausias ir visuose Balkanuose) – Skadaro, telkšantis ties siena su Albanija. Kiti ežerai ledyniniai, maži, tačiau upių slėniuose yra įrengtų nemažų tvenkinių.
Klimatas pakrantėje subtropinis, Viduržemio tipo su karštomis ir sausomis vasaromis, bei drėgnomis ir šiltomis žiemomis. Kalnuose klimatas atšiauresnis, žiemą būdingos minusinės temperatūros, gausu sniego. Pakrantėje vidutiniškai per metus iškrenta beveik 5000 mm kritulių.
Šalis miškinga, pasižymi didele augalijos įvairove. Miškai dengia apie trečdalį šalies ploto ir išlikę daugiausia kalnuose (skroblai, bukai, kaštonai, ąžuolai, aukštikalnėse – pušys, eglės, kėniai). Bjelasicos kalnuose išlikusi sengirė, vadinama Biogrado mišku. Pakrantėje senovėje augo kiparisų ir ąžuolų giraitės, bet jas iškirtus suvešėjo makvijos krūmynai. Nacionaliniai parkai Juodkalnijoje yra 4, jie užima 8,1 % šalies ploto: Durmitoro, Biogrado miško, Skadaro ir Lovčeno.
Didžiausi Juodkalnijos miestai:
Ekonomika
Juodkalnija labai kalnuota ir miškinga, o šiaurė visai neįdirbama, todėl žemės ūkis nelabai išplėtotas. Auginamos vynuogės. Podgorica – pramonės centras. Baras prie Adrijos jūros – svarbiausias uostas. Svarbus ir Nikšičius.
Tautinė sudėtis
thumb|Etninis Juodkalnijos žemėlapis (pagal 2003 m. surašymą) {{legend|#f20000|[[Juodkalniečiai}} {{legend|#359aff|Serbai}} {{legend|#008000|Bosniai}} {{legend|#d5d5aa|Albanai}} {{legend|#67d801|Etniniai musulmonai}} {{legend|#ffb997|Kroatai}} {{legend|#804000|Čigonai}} {{legend|#dc9ffd|Nėra etninės daugumos}} {{legend|#ffff00|Negyvenamos teritorijos/nėra duomenų}} ]] Tautinė sudėtis (pagal 2003 m. surašymą):
Reiktų pažymėti, kad skirtumas tarp serbų ir juodkalniečių yra iš esmės tik politiniame identitete, todėl „juodkalniečių“ ir „serbų“ procentai skirtingų metų surašymuose smarkiai svyruoja ir taip vyksta ne dėl tikrų demografinių pokyčių, bet dėl to, kad gyventojai kitaip supranta savo identitetą.
Kalbos
Nuo 2007 m. oficiali šalies kalba yra juodkalniečių. Ji nuo serbų kalbos skiriasi tik tarimo ypatumais ir keletu žodžių, perimtų iš kitų kalbų, todėl daug serbų ją laiko tik savo kalbos variantu. Bosnių ir kroatų kalbos taip pat yra labai panašios į serbų ir juodkalniečių. Pasiskirstymas pagal kalbas (2003 m. surašymo duomenys):
Žardeliai (Radviliškis)
Žardeliai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Alksniupių, tarp Radvilonių miškų ir vieškelio. Praeina keliukas link Riaubų.
Ludolfas Libertsas
Ludolfas Libertsas (, 1895 m. balandžio 5 d. Tirza, Rusijos imperija, dab. Gulbenės savivaldybė, Latvija – 1959 m. kovo 11 d. Niujorkas) – latvių tapytojas, grafikas, scenografas.
Biografija
1915 m. baigė Kazanės dailės mokyklą, mokėsi Maskvos S. Stroganovo techninio piešimo mokykloje. 1921 m. grįžo į Latviją. 1923–1944 m. dėstė Latvijos dailės akademijoje, 1942–1944 m. Tapybos studijos vedėjas. 1924–1944 m. Latvijos nacionalinio operos teatro Rygoje dekoratorius ir režisierius. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, nuo 1950 m. gyveno Niujorke.
Kūryba
Sukūrė scenografijų ir kostiumų Latvijos nacionalinio operos teatro Rygoje, Valstybės teatro Kaune, Malmės, Helsinkio, Zagrebo, Sofijos teatrų operos ir baleto spektakliams. Kūriniams būdingas spalvingumas, dekoratyvumas, didelių plokštumų ir smulkaus ornamento derinys, „art deco“ įtaka. Sukūrė taikomosios grafikos kūrinių (plakatų, piniginių ženklų). Gyvendamas JAV impresionistine maniera nutapė Europos miestų peizažų. Nuo 1914 m. dalyvavo parodose.
Teatro aikštė
thumb|280px|Teatro aikštė Teatro aikštė – centrinė Klaipėdos senamiesčio aikštė. Joje vyksta kasmetiniai Pilies džiazo festivalio, Jūros šventės renginiai, mugės.
Aikštėje yra miesto simboliu laikoma Anikės skulptūra fontanas − paminklas Klaipėdos krašto poetui Simonui Dachui, sukūrusiam virtusią daina poemą „Taravos Anikė“ (Ännchen von Tharau). Taip pat aikštėje yra Dramos teatras, fachverkinės konstrukcijos pastatų.
Istorija
1819 m. užpylus dalį pilies griovių, dabartinės aikštės vietoje buvo atidarytas turgus. 1860 m. jo pakraštyje pastatyta turgaus halė. Įkūrus naująjį turgų, aikštė atsidūrė tarp dviejų prekyviečių ir vėliau susiliejusi su jomis virto turgaviete. Taip XX a. pirmoje pusėje Turgaus gatvė, Teatro aikštė, Naujasis turgus sudarė ilgą (nuo Jono bažnyčios iki pilies) prekyvietę.
Codemasters
Codemasters (taip pat vadinama The Codemasters Software Company Limited) – kompiuterinių žaidimų kūrėja iš Jungtinės Karalystės. Įmonę 1986 m. įkūrė Richard Darling ir David Darling. „Codemasters“ laikoma viena seniausių nepriklausomų žaidimų kūrėjų Didžiojoje Britanijoje.
Teatro aikštė
Istorija
1912 m. buvo atidengtas paminklas Simonui Dachui − virš fontano iškilusi jo eilėraščio „Taravos Anikė“ herojės skulptūra (skulptorius Alfred Kühne), dingusi per Antrąjį pasaulinį karą. Kopija atstatyta 1989 m. lapkričio 18 d. (skulptorius H. Haacke).
Berto Romero
Berto Romero (g. 1974 m. lapkričio 17 d. Kardonoje,, Katalonijos regione, Ispanijoje), yra ispanų humoristas.
Codemasters
Istorija
Codemasters buvo žymi dėl savo ilgų simuliatorių serijų leidimų, ypač populiarūs buvo sporto simuliatoriai (pavyzdžiui, „Pro Boxing Simulator“).
Nuo 1998 iki 2003 m. „Codemasters“ didelį dėmesį skyrė muzikos simuliatorių žaidimams PlayStation, PlayStation 2 konsolėms ir AK – „MUSICtm“, „Music 2000“, „MTV Music Generator“ ir „MTV Music Generator 2“.
Berto Romero
Biografija
Jis yra teatro grupės El Cansancio („Nuovargis“) narys, radijo Flaixbac diktorius, taip pat turi rubriką humoristinėje Andreu Buenafuente televizijos laidoje Šeštajame kanale („La Sexta“).
Teatro aikštė
Istorija
1939 m. kovo 23 d. iš Dramos teatro balkono Klaipėdos krašto prijungimo prie Vokietijos proga kalbą pasakė Adolfas Hitleris.
Codemasters
Istorija
2009 m. kompanija įkūrė savo skyrių JAV, kuris pradėjo savo veiklą naudodamasis buvusios kompanijos „Sierra Entertainment“ įranga. Nuo to laiko kompanija leidžia tokias žaidimų serijas kaip „TOCA Touring Car“, „Colin McRae Rally“, „Brian Lara Cricket“ ir „Operation Flashpoint“.
Teatro aikštė
Istorija
thumb|right|Taravos Anikė XX a. pradžioje
Codemasters
F-1 žaidimų kūrimas
2008 m. gegužės 9 d. „Codemasters“ laimėjo konkursą tapti oficialia Formulės 1 žaidimų kūrėja, pakeičiant iki tol buvusią „Sony“. Pirmasis šios serijos žaidimas „F1 2009“ buvo išleistas Wii ir PlayStation Portable konsolėms 2009 m. rudenį.
FF
FF gali reikšti:
Codemasters
F-1 žaidimų kūrimas
2010 m. rugsėjį buvo išleistas „F1 2010“, kuris buvo skirtas Xbox 360 bei PlayStation 3 konsolėms ir AK. Šis žaidimas buvo pripažintas geriausiu metų žaidimu sporto srityje.
FF
ff gali reikšti:
Codemasters
F-1 žaidimų kūrimas
2011 m. rugsėjo pabaigoje buvo išleistas trečiasis kompanijos žaidimas apie Forumlę 1 – „F1 2011“. Žaidimas buvo skirtas AK, PlayStation 3, Xbox 360, Nintendo 3DS ir PlayStation Vita.
2012 m. kovo 13 d. kompanija paskelbė pasirašiusi naują kelerių metų sutartį su Formulės 1 teisių valdytojais dėl tolimesnių žaidimų apie F-1 kūrimo. Tų pačių metų rugsėjį išleistas „F1 2012“.
Vėliau kasmet buvo išleidžiama naujausia Formulės 1 žaidimais paremta dalis.
„F1 2015“ dalis buvo pirmoji „Codemasters“ skirta aštuntajai kompiuterinių žaidimų konsolių kartai. Vėliau išleisti „F1 2016“ ir „F1 2017“.
Mauritanijos vilajos
Mauritanija administraciškai suskirstyta į 12 vilajų. Šios vilajos savo ruožtu suskirstytos į departamentus, kurių Mauritanijoje iš viso yra 44.
1975–1979 m., kuomet Mauritanija buvo okupavusi pietinę Vakarų Sacharos dalį, ši užimta teritorija sudarė Tiris al Garbijos vilają (sostinė – Dahla).
PhpBB
phpBB (pagal PHP Bulletin Board) – atviro kodo diskusijų sistema, sukurta php programavimo kalba, veikianti MySQL, MS SQL, PostgreSQL, Microsoft Access duomenų bazėse.
UEFA čempionų lyga 1994–1995 m.
UEFA čempionų lyga 1994–1995 m. – trečiasis UEFA čempionų lygos turnyras (40-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės), prasidėjęs 1994 m. rudenį. Turnyrą laimėjo klubas, 1995 m. gegužės 24 d. finale laimėjęs prieš. Turnyras iš esmės pakeitė formatą – grupės varžybose ėmė dalyvauti nebe 8, bet 16 klubų, iš kurių 8 į turnyrą pateko tiesiogiai, o dar 8 laimėję atrankos etape. Tad iš viso dalyvavo 24 šalių čempionai – kitų šalių čempionai žaidė UEFA taurėje.
A grupė
Galutinė lentelė:
B grupė
Galutinė lentelė:
C grupė
Galutinė lentelė:
D grupė
Galutinė lentelė:
Seismozauras
Seismozauras (Seismosaurus) – diplodocidae šeimos augalėdis dinozauras. Liekanų rasta Šiaurės Amerikoje. Gyveno juros laikotarpiu. Seismozauro pavadinimas reiškia žemės drebintojas. Iki šio dinozauro suradimo manyta, kad ilgiausi egzistavę gyvūnai buvo superzaurai. Pastarieji užaugdavo iki 33 m ilgio, o seismozaurai siekė net 38 m. Tačiau seismozauras yra mažesnis už argentinozaurą, kuris užaugdavo iki 40 m. ilgio. Galėjo sverti apie 100 tonų. Kojos trumpos ir storos, kad išlaikytų didžiulį kūną.
Seismosaurus Diplodocus Diplodocus
David Healy
Deividas Hylis (g. 1979 m. rugpjūčio 5 d.) – Šiaurės Airijos futbolininkas, ilgametis Šiaurės Airijos rinktinės pagrindinis puolėjas. Vėliau – futbolo treneris.
2010 m. vasario 1 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Ipswich Town klubui. 2011 m. sausio 30 d. pasirašė kontraktą su Škotijos Rangers klubui.
Deividas Hyli jau yra įmušęs 27 įvarčius atstovaudamas Šiaurės Airiją ir yra rezultatyviausias visų laikų rinktinės žaidėjas. Jis taip pat vienas iš atrankos į XIII Europos futbolo čempionatą rezultatyviausių žaidėjų. Deividas Hyli taip pat yra įmušęs istorinį įvartį 2005 m. rugsėjo 7 d. prieš Anglijos rinktinę, atnešusį pergalę Šiaurės Airijai.
Estijos futbolo varžybos 1991 m.
Estijos futbolo varžybos 1991 m.
Stepas Žukas
miniatiūra|160px|right|Antkapinis paminklas
Stepas Žukas (1904 m. spalio 18 d. Dubeliai, Aluntos valsčius, Utenos apskritis – 1946 m. gegužės 6 d. Kaunas) – Lietuvos dailininkas grafikas, karikatūristas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo Rusijoje. 1923 m. grįžo į Lietuvą. 1929 m. baigė Kauno meno mokyklos tapybos skyrių. Lankė M. Dobužinskio studiją.
Nuo 1930 m. dirbo Valstybės teatre. Palaikė ryšius su Lietuvos komunistų partija. Buvo vienas iš pogrindinės „Šluotos“ organizatorių ir bendradarbių, 1940–1941 m. – redaktorius. Karikatūras spausdino „Aitvaras“, „Yla“, „Vėpla“, „Kuntaplis“, „Lietuvos žinios“ ir kiti leidiniai.
1940–1942 m. LTSR dailininkų sąjungos pirmininkas. 1944–1946 m. dėstė Kauno taikomosios ir dekoratyviosios dailės institute (1959–1989 m. Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumas). Yra sukūręs estampų, knygų viršelių ir iliustracijų, tapybos ir scenografijos darbų.
Himalajinis lokys
left|250px|thumb|Himalajinis lokys
Paplitimas
Paplitęs Centrinėje ir Pietryčių Azijoje, Tolimuosiuose Rytuose.
Apibūdinimas
Patinai gerokai didesni už pateles. Himalajinis lokys panašus į juodąjį lokį, tačiau himalajinio snukis platesnis, o ant krūtinės yra V raidės formos balto kailio dėmė.
Mityba
Minta vabzdžiais ir kitais smulkiais gyvūnais, kartais puola naminius gyvulius.
Pavojai rūšies egzistavimui
Kai kuriuose vietose himalajinis lokys gali išnykti, nes dėl miškų kirtimo nyksta jo gyvenamosios vietos. Kita grėsmė šiai rūšiai yra medžiotojai, parduodantys lokių kūno dalis liaudies medicinos tikslams.
Manulas
Tai nedidelės katės, užaugančios 46–65 cm ilgio, sveriančios 2,5–4,5 kg, turinčios tankų, pūkuotą kailį. Patelės pavasarį atsiveda iki keturių mažylių, sveriančių 70-100 g. Priskiriami leopardinių kačių linijai, kurioje manulams yra artimiausios Prionailurus genties rūšys.
Maitinasi graužikais, smulkiais paukšteliais ir paukščių kiaušiniais. Medžioja naktimis. Manulai gyvena atokiose vietose. Irštvas rengia uolose, senose švilpikų ir lapių olose.
Manulai paplitę pietų Sibire, Centrinės Azijos valstybėse – Kazachstane, Užkaukazėje, Irane, Afganistane, Tibete ir vakarinėje Kinijoje. Rusijoje manulai paplitę trijuose uždaruose regionuose: Tuvos-Altajaus, Užbaikalės ir rytiniame. Pirmasis regionas yra Tuvoje ir Altajuje, upės Chemčik baseine. Užbaikalės regionas beveik visas išsidėstęs Buriatijoje. Rytinis regionas yra Čitos srityje, maždaug tarp Argūnės ir Šilkos upės.
Manulai gyvena akmenuotose pusdykumėse, stepėse, retai galima užtikti miškingose vietose, kuriose būna uolų.
Taksonomija
2017 m. paskelbtoje katinių šeimos rūšių klasifikacijoje, manulų rūšyje išskiriami du porūšiai .:
Lašas
Lašas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Lašienė (ištekėjusi moteris) ir Lašaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
F1 2010
F1 2010 – kompiuterinis žaidimas, išleistas „Codemasters“ kompanijos. Žaidimas paremtas realiu 2010 m. Formulės 1 sezonu. Tai buvo antrasis (po F1 2009) „Codemasters“ išleistas žaidimas apie F-1 lenktynes. Žaidimas buvo išleistas 2010 m,. rugsėjo 22 d. PC ir Xbox 360 bei PlayStation 3 konsolėms. Šis žaidimas buvo parduotas apie 2,3 milijono kopijų tiražu visame pasaulyje. „F1 2010“ sukurtas nauju „EGO Engine 1.5“ varikliu, kuris buvo specialiai sukurtas F1 žaidimų serijai.
Žaidime yra visos oficialios 2010 m. sezono trasos, komandos ir lenktynininkai. Viena įdomiausių žaidimo naujovių yra tikroviška besikeičiančio oro sistema. Taip pat viena naujovių yra galimybė komandai tobulinti savo automobilį sezono eigoje.
„F1 2010“ žaidimas laimėjo „BAFTA“ geriausio metų sporto žaidimo apdovanojimą.
Lietuvininkų aikštė
thumb|right|280px|Lietuvininkų aikštė Lietuvininkų aikštė – centrinė Klaipėdos miesto aikštė. Joje pastatytas paminklas Martynui Mažvydui.
Istoriniai aikštės pavadinimai − Liepojos, Kanto, Lenino, Pergalės.
Istorija
Po 1854 m. gaisro aikštės vietoje buvo pasodinta medžių, o ji pati užstatyta tik XX a. pradžioje. Vienu aikštės pakraščiu ėjo vedantys į geležinkelio stotį tramvajaus bėgiai.
1945 m. gegužės 27 d. buvo atidengtas paminklas pergalei prieš hitlerinę Vokietiją pažymėti − nukreipta į vakarų pusę patranka. Pati aikštė pavadinta Lenino vardu.
1976 m. aikštė pervadinta į Pergalės aikštę ir čia buvo pastatytas aukštas postamentas ant kurio buvo užkeltas prieštankinis pabūklas simbolizuojantis pergalę prieš hitlerinę Vokietiją.
1990 m. atgavus nepriklausomybę aikštė buvo pervadinta lietuvininkų garbei ir nugriautas (apie metus prieš tai tanketėmis BTR sovietų armijos saugotas) buvęs postamentas su stovėjusiu pabūklu.
1997 m. rugsėjo mėnesį minint „Katekizmo“ išleidimo 450-ąsias metines aikštėje pastatytas paminklas jo autoriui Martynui Mažvydui su Martyno Mažvydo skulptūra ir kvadratiniais granitiniais suoliukais, simbolizuojančiais mokyklos suolus ir Mažvydo mokinius.
Šaltiniai
www.travel.lt
Žardeliai (Rokiškis)
Žardeliai – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 13 km nuo Pandėlio.
Lašienė
Lašienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Lašaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Lašas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Šiaulių arena
Šiaulių arena – universalus sporto, kultūros ir kitų masinių bei kamerinių renginių daugiafunkcis kompleksas Šiauliuose, J. Jablonskio g. Dainų parke, atidarytas 2007 m. liepos 25 d. Arena yra namų aikštė „Šiaulių“ krepšinio klubui. Arenos statyboms buvo pasitelkta koncesija. Šiaulių arena nuostolinga, nepaisant renginių gausos ir miesto valdžios paramos (pvz., 2013 m. nuostolis siekė 183 000 Lt, nors Savivaldybė sumokėjo 742 000 Lt koncesijos mokestį).
Istorija
Arena pradžioje buvo statoma kaip Aukštabalio multifunkcinio kompleksas.
2006 m. Šiaulių miesto savivaldybė 15 metų sudarė Koncesijos sutartį dėl eksploatavimo.
2006 m. birželio 8 d., pakeitus Aukštabalio multifunkcinio komplekso eksploatavimo koncesijos suteikimo sutartį dėl koncesijos mokesčio mokėjimo tvarkos, Šiaulių miesto savivaldybės administracijos direktorius Genadijus Mikšys,   viršydamas įgaliojimus, be miesto valdžios institucijų sutikimo vienašališkai pasirašė šią pakeistą sutartį su VšĮ „Pramogų sala“ (pritarimą suteikti turėjo Šiaulių miesto taryba). Be to, nesilaikė ekonominio efektyvumo reikalavimų, įdarbino savo sūnų ir iš jo nuomojo įstaigai automobilį. Dėl to Šiaulių savivaldybė „Pramogų salai“ nepagrįstai sumokėjo daugiau nei 1,9 mln. Lt didesnį koncesijos mokestį.
2014 m. ikiteisminį tyrimą atliko Specialiųjų tyrimų tarnyba. Baudžiamojoje byloje kaltinamieji piktnaudžiavimu buvo savivaldybės tarnautojas G. Mikšys bei Statybų priežiūros komisijos narys Gintaras Radavičius (VšĮ „Pramogų sala“ steigėjas, dalininkas ir generalinis direktorius). STT įtarė, kad G.Radavičius piktnaudžiavo tarnyba siekdamas sau, savo šeimos nariams ir kitiems asmenims turtinės ir kitokios asmeninės naudos, neracionaliai tvarkė įstaigos turtą. Įtarimai dėl netinkamo pareigų atlikimo buvo pateikti ir Vladui Damulevičiui, buvusiam Šiaulių miesto savivaldybės administracijos direktoriui. Iš G. Radavičiaus priteista 63 703 eurai Šiaulių savivaldybės naudai ir 300 MGL (11 298 eurų) bauda. G. Mikšiui byla buvo nutraukta dėl senaties.
2013 m. pradėjo varvėti Arenos vamzdžiai. Nuo to laiko dažnai buvo montuojamos įvairios movos, kad vamzdyno sistema būtų užsandarinta ir funkcionuotų.
2014 m. prakiuro karšto vandens magistralinis vamzdynas. Apie 140 000 Lt vamzdyno remonto darbus už savo lėšas arenos valdytoja VšĮ „Pramogų sala“ atsisakė,  nes garantinis laikas praėjo (Arenos statytojas Panevėžio statybos trestas garantiją davė 5 metams).
Pastatas
Šiaulių arena yra 100 m skersmens statinys, kurio keturi aukštai iš penkių padengti saulėje žėrinčiu holografiniu stiklu. Arenoje yra 5 700 sėdimų vietų varžybų ir apie 7 400 vietų koncertų metu. Areną pastatė Panevėžio statybos trestas, statybos truko per 1,5 metų. Šiaulių sporto arenos pastatymas kainavo 75,5 mln. litų.
Arena pagal architektūrinį sprendimą ir funkcionalumą pritaikyta dar ir uždarų patalpų bei kitoms sporto varžyboms, joje gali būti žaidžiamas krepšinis, tinklinis, rankinis, boksas, tenisas, futbolas, esant būtinybei ir ledo ritulys. Arena atitinka tarptautinio ir nacionalinio lygio saugumo bei kitus reikalavimus, kuriuos yra nustatę tarptautinės uždarų patalpų sporto rūšių federacijos ir lygos. Arenoje įrengta atskira treniruočių salė ir treniruoklių salė. Arenos lankytojams sudarytos sąlygos vienu metu statyti 600 automobilių.
Paslaugos
Arenoje įsikūrė sporto mokyklos, klubai, sveikatingumo ir grožio centras, treniruoklių, aerobikos, fitneso klubai, sporto medicinos kabinetas, kavinės, barai, restoranas, suvenyrų parduotuvė, sporto muziejus.
VIP ložės yra kaip atskiras savarankiškas objektas, turintis specifinį panaudojimą ir atskirą verslo filosofiją, kur jos nuomotojas – naudotojas tuo pat metu yra ilgalaikis investuotojas – partneris. VIP ložė – tai tribūnose įrengta uždara patalpa su balkonu, iš kurios atsiveria geriausias vaizdas į areną. Kiekvienoje ložėje yra VIP standartus atitinkanti įranga, atskiras WC, TV, interneto ir telefono ryšys, užtikrinamas ypač aukšto lygio aptarnavimas. Kiekvienas ložės nuomotojas įgyja teisę ja naudotis ir ne renginių metu verslo susitikimams, prezentacijoms, darbuotojų susirinkimams, taip pat gauna reklaminį plotą virš ložės.
Kaprizas (filmas)
Kaprizas – 1987 m. režisieriaus Tinto Brass sukurtas filmas.
Turinys
Dženifer ir Fredas – amerikiečių pora, gyvenanti Italijoje. Jie susipažino pasibaigus karui ir susituokė, tačiau dabar judviejų aistra išblėso ir jiedu pradeda dairytis naujų partnerių gyvenimui paįvairinti.
BK Derby
Linšiopingo „Derby“ – Švedijos futbolo klubas iš Linšiopingo.
Kaprizas (filmas)
Turinys
Karo metu Dženifer draugavo su jaunu italu Čiro, tačiau jiedu tuomet negalvojo apie šeimą, nes priklausė skirtingiems socialiniams sluoksniams ir tiesiog linksmai leido laiką. Fredas tuo laiku dirbo UNESCO ir buvo pažįstamas gražuole itale Roza. Dabar, kai santuoka pradėjo irti, Dženifer ir Fredas nusprendžia susirasti buvusius meilužius. Aiškėja, kad Roza tapo prostitute, o Čiro – suteneriu. Jie kuriam laikui atnaujina buvusius santykius, tačiau po kurio laiko vėl grįžta atgal į šeimą...
BK Derby
Istorija
1912 m. balandžio 15 d. įkurtas klubas.
1925 m. yra tapęs šalies vicečempionais.
Pastaruoju metu žaidė šeštos pakopos pirmenybėse.
Kalėdiškiai
Kalėdiškiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į pietus nuo Kučiūnų, šalia Lietuvos ir Lenkijos valstybių sienos. Į vakarus nuo kaimo telkšo Balandis.
Istorija
XIX a. pab. kaimas priklausė Seinų apskrities Veisiejų valsčiui, Berznyko parapijai.
Mbajai
Mbajai – gvajkurų gentis, gyvenusi abipus Paragvajaus upės, dabartinio Paragvajaus šiaurėje ir šiaurės vakaruose, Argentinoje iki Bermecho upės. Taip pat gyveno Brazilijoje, Pietų Mato Grose – ten dabartiniai mbajų palikuonys vadinami kaduvėjais. Kalbėjo matakų-gvajkurų grupei priklausančia kalba.
Pavadinimas mbajai kilo iš šios genties priešų gvaranių kalbos ir reiškia baidykles, laukinius.
Išskiriamos trys mbajų grupės: epicua – yiqui – šiaurėje, napin – yiqui – rytuose, taqui – yiqui – pietuose.
Kaip ir dauguma kitų gvajkurų, mbajai prisijaukino konkistadorų atvežtus arklius ir jais siaubė ispanų ir gvaranių gyvenvietes. 1542 m. Alvar Núñez Cabeza de Vaca kartu su gvaraniais atakavo mbajų žemes. 1609 m. jėzuitai Roque González de Santa Cruz ir Vicente Grifi kirto Paragvajaus upę ir įsikūrė gvajkurų mbajų žemėse tarp Jabiberi ir Pilkomajo upių. 1610 m. jie įkūrė Nuestra Señora María de los Reyes misiją. 1613 m. Pedro Romero ir Antonio Moranta įkūrė Guasutingos redukciją, kuri veikė iki 1626 m. Vėliau jėzuitai apleido mbajų žemes.
Apacachodegodegi grupė nuo 1670 m. iš Šiaurinio Čiako persikėlė prie Apos upės, iš kur atakavo gyvenvietes, esančias prie Ipanės ir Žežujaus upės. 1759 m. kasikas Lorenzo Mbayá sudarė taiką su Asunsjonu ir leido steigti jėzuitų misijas. 1760 m. jėzuitas Joseph Sánchez Labrador mbajų ir kitų gvajkurų žemėse įkūrė Nuestra Señora de Belén misiją prie Ipanės upės. 1767 m. jėzuitai buvo išvaryti, o misijos uždarytos.
1844 ir 1854 m. jėzuitai atakavo ispanų fortus prie Apos ir Akidabano upių.
Lisa Robertson
Liza Robertson (angl. Lisa Robertson, g. 1960 m. liepos 22 d.) – Kanados poetė, feministė.
Biografija
Gimė Toronte. 1979 m. persikėlė į Britų Kolumbiją. Vėliau daugelį metų praleido Vankuveryje, kur buvo Kootenay Rašymo mokyklos ir „Artspeak“ galerijos narė. Redagavo rubriką Toronto „MIX Magazine“ žurnale. Šiuo metu gyvena Prancūzijoje, kur dėsto Paryžiaus Amerikos universitete.
Kūryba
Pirmas eilėraščių rinkinys buvo „XEclogue“ (1993). Garsiausias eilėraščių rinkinys „Oras“ (The Weather), 2002 m. apdovanotas ReLit poezijos prizu. „Ruso valtis“ (Rousseau's Boat) 2005 m. laimėjo bpNichol Chapbook apdovanojimą. Be eilėraščių rašo esė apie miestus ir architektūrą, ornamentiką.
Estijos futbolo varžybos 1992 m.
Estijos futbolo varžybos 1992 m.
Pūsliavabaliai
Pūsliavabaliai (Malachiidae) – vabalų (Coleoptera) šeima, kuriai priklauso smulkūs ir vidutinio dydžio vabalai. Kūnas ryškių spalvų, silpnai chitinizuotas, todėl minkštas. Viršutiniai žandai su dviguba viršūne.
Randami miškų pakraščiuose, pievose, soduose. Vabalai aptinkami ant įvairių augalų, o lervos po žieve. Daugiausiai grobuonys.
Pasaulyje yra apie 3000, Lietuvoje – apie 20 rūšių.
10 euro centų moneta
10 euro centų moneta – moneta, kurios bendrųjų pusių dizainą sukūrė Luc Luycx iš Belgijos Karališkosios monetų kalyklos. Jose atvaizduota Europos Sąjunga arba Europa – šie atvaizdai simbolizuoja ES vienybę. 2 €, 1 €, 50, 20 ir 10 centų monetose atvaizduota Europos Sąjunga iki jos išsiplėtimo 2004 m. gegužės 1 d. arba nuo 2007 m. sausio 1 d. – geografinis Europos atvaizdas.
Istorija
miniatiūra|kairėje|Pirmosios laidos 10 centų Moneta į apyvartą išėjo 2002 m., kai eurų monetos ir banknotai buvo pradėti naudoti 12 euro zonos ir su ją susijusių valstybių. Bendrąją pusę (reversą) sukūrė Luc Luycx iš Belgijos Karališkosios monetų kalyklos. Monetos nuo 1 iki 5 centų vaizdavo Europos Sąjungos vietą pasaulyje (tarp Afrikos ir Azijos), o monetos nuo 10 centų iki 2 eurų vaizdavo ES narių teritorijas iki 2004 m. išsiplėtimo.
Tuo metu 15 šalių (euro zonos + Monako, San Marino ir Vatikano) monetų nacionalinės pusės buvo sukurtos pagal nacionaliniu mastu įvykusius konkursus, tačiau tam tik reikalavimai buvo privalomi ir nacionalinėms pusėms (pvz., turi būti pavaizduota 12 žvaigždžių, daugiau žr. eurų monetos). Iki 2008 m. buvo draudžiama keisti nacionalines puses, išskyrus monarcho (kurio portretas būdavo dažnai vaizduojamas) mirties ar sosto perdavimo atveju. Taip nutiko Monakui ir Vatikanui (Vatikanas turėjo dar ir tarpinį dizainą, kol buvo išrinktas naujas Popiežius). Dėl naujų taisyklių, kuriose buvo reikalaujama, jog ant monetų nacionalinės pusės būtų užrašytas šalies pavadinimas, įvyko keletas pokyčių (Suomijos ir Belgijos monetose nebuvo užrašyti šalių pavadinimai). Po 2004 m. ir 2007 m. ES išsiplėtimo bei numanomų kitų išsiplėtimų monetų nuo 10 centų vertės dizainas 2007 m. buvo pakeistas taip, kad vaizduotų visą Europos žemyną. Šis naujesnis dizainas Italijos, San Marino, Vatikano, Austrijos ir Portugalijos monetose vaizduojamas nuo 2008 m. 1, 2 ir 5 centų monetų dizainas keičiamas nebuvo, nes senųjų narių kontūrai buvo išryškinti labai blankiai, taigi nuspręsta, jog keisti dizainą neverta.
Dizainas
miniatiūra|10 euro centų briauna 10 euro centų monetos yra pagamintos iš Šiaurės aukso. Jų skersmuo yra 19,75 mm, storis – 1,93 mm, o svoris – 4,10 g. Monetų briauna rantuota.
Bendroji pusė (reversas)
Bendrosios pusės dizainą sukūrė Luc Luycx. Monetos kairėje, vaizduojama Europos Sąjunga iki jos išsiplėtimo 2004 m. gegužės 1 d. arba nuo 2007 m. sausio 1 d. – geografinis Europos atvaizdas. Šešios plonos linijos vertikaliai eina už Europos arba Europos sąjungos ir abejose linijų pusėse yra po vieną žvaigždę (iš viso 12 žvaigždžių kaip ir Europos Sąjungos vėliavoje). Viduryje, dešinėje, pavaizduotas didelis skaičius 10, o šalia jo mažomis raidėmis tekstas „EURO CENT“. Nominalo dešinėje pusėje galima įžiūrėti autoriaus inicalus LL.
Nacionalinė pusė (aversas)
Monetų aversas kiekvienoje šalyje skiriasi. Visuose aversuose turi būti pavaizduota 12 žvaigždžių (dažniausiai – ratu aplink nacionalinį dizainą), šalies inicialai bei kaldinimo metai. Nacionalinėje pusėje negalima pakartoti monetos vertės užrašo, nebent šalies kalboje naudojama ne lotynų abėcėlė (šiuo metu tik ant Graikijos ir Austrijos monetų nacionalinės pusės užrašyta monetos vertė. Ant graikų monetų yra užrašas „10 ΛΕΠΤA“, o ant austrų – „10 EURO CENT“).
Nesšė
Nesšė – miestas pietryčių Švedijoje, Nesčės savivaldybėje. Miestas yra svarbus šalies geležinkelių mazgas
Gyventojai
2005 metais mieste gyveno 16 463 žmonės.
Istorija
Miesto teisės Nesšei buvo suteiktos 1914 m.
Kolumbija (Pietų Karolina)
Kolumbija  – miestas JAV, Pietų Karolinos valstijos sostinė ir antras pagal dydį valstijos miestas. Ričlando apygardos centras. Uostas prie Kongario upės. Yra oro uostas. Chemijos (sintetinio pluošto), tekstilės, maisto pramonė, lėktuvų dalių, konstrukcinio plieno, biurų įrangos gamyba. Veikia 2 universitetai, teatras, meno muziejus (Europos ir šiuolaikinė Jungtinių Amerikos Valstijų tapyba, dailiųjų amatų dirbiniai), Prezidento T. V. Vilsono namas muziejus.
Laškovas
Laškovas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Kolumbija (Pietų Karolina)
Pavadintas Kristupo Kolumbo garbei, kuris tradiciškai laikomas Amerikos atradėju.
Laškovas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Laškova (ištekėjusi moteris) ir Laškovaitė (mergautinė pavardė).
Kolumbija (Pietų Karolina)
Istorija
Kolumbija įkurta 1786 m. Nuo 1790 m. – Pietų Karolinos valstijos centras (perkeltas iš Čarlstono). 1854 m. suteiktos miesto teisės.
Laškovas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Rudakrūtis ežys
Rudakrūtis ežys (Erinaceus europaeus) – ežinių (Erinaceidae) šeimos, ežių (Erinaceinae) pošeimio, paprastųjų ežių (Erinaceus) genties žinduolių rūšis. Ilgą laiką buvo laikomas viena rūšimi kartu su šiauriniais baltakrūčiais ežiais (Erinaceus roumanicus) ir pietiniais baltakrūčiais ežiais (Erinaceus concolor), kurie jam buvo priskirti kaip porūšiai, tačiau po išsamių genetinių ir morfologinių tyrimų visi jie išskirti į atskiras rūšis.
thumb|left|240px|Rudakrūtis ežys
Išvaizda
Stambiausia paprastųjų ežių (Erinaceus) genties rūšis. Kūnas 230–280 mm ilgio. Suaugęs rudakrūtis ežys įprastai sveria 750–1213,5 g, o maksimalus užregistruotas svoris 2 kg. Kai kurie individai, gyvenantys natūraliomis sąlygomis laisvėje gali sverti iki 1600 g, bet tai dažniausiai prieš žiemos įmygį. Vasarą subrendę individai yra lengvesni nei rudens metu ir vidutiniškai sveria apie 800 g, mažiausias subrendusio svoris 500 g.
Nugara ir šonai apaugę trumpais tamsiais spygliais, ant pilvo yra gelsvi plaukai.
Paplitimas
Paplitę pietvakarių, šiaurės vakarų Europoje bei vakarinėje Šiaurės Europoje dalyje. Rytuose nuo šiaurės Europos jų savaiminis arealas pasiekia Rusijos Valdajaus aukštumą ir Volgos ištakas.
Arčiausiai nuo Lietuvos rudakrūčių ežių populiacijos gyvena šiaurės rytų Latvijoje, nesiekdamos Dauguvos, tiksliau vidurio Vidžemėje ir vidurio Latgaloje bei į šiaurę ir rytus nuo jų.
Buveinė
Gyvena miškų pakraščiuose, krūmuose, soduose, parkuose.
Gyvenimo būdas
Rudakrūčių ežių patinai ir patelės lytiškai subręsta per 253 dienas. Nėštumas užtrunka 30 dienų. Gimsta 4–6 (rečiau 2–10) pliki ir akli, apie 12–25 g svorio jaunikliai, kuriems po kelių dienų užauga spygliai. Praregėti pradeda 14 dienų amžiaus. Nuo 21 dienos ima kaltis pieniniai dantys. Per maitinimo laiką jie priauga iki 235 g svorio. Jaunikliai 42 dienas būna maitinami tėvų.
Rudakrūčiai ežiai (Erinaceus europaeus) ir šiauriniai baltakrūčiai ežiai (Erinaceus roumanicus) tarpusavyje gali kryžmintis.
Priešai
Gamtoje rudakrūčių ežių priešai yra Europiniai opšrūs, rudosios lapės, miškinės kiaunės, didieji apuokai, kilnieji ereliai.
Auginimas
Rudakrūčius ežius galima auginti. Klaidingai yra manoma, kad ežiams galima duoti pieno, jo net tik kad negalima, bet jis yra ir kenksmingas jiems (paleidžia vidurius). Tinka virtas vištos skeletas, kuris stiprina dantis. Maisto racionas gana įvairus: sliekai, smulkūs graužikai, varlės, vabzdžiai, sraigės, kruopos, duona ir kt. Gamtoje ežiai gyvena 7–8 metus, o nelaisvėje gali sulaukti 11,7 metų. Nelaisvėje auginami rudakrūčiai ežiai trimis mėnesiais subręsta anksčiau už gyvenančius laisvėje.
Amžius
Seniausias pasaulyje moksliškai patvirtintas rudakrūtis ežys buvo rastas Danijoje, vykdant piliečių mokslo projektą, kuriame dalyvavo šimtai savanorių. Rudakrūtis ežys patinas, pavadintas vardu Torvaldas (Thorvald), išgyveno 16 metų, t. y. 7 metais ilgiau nei ankstesnis rekordininkas.
2016 m. taip vadinamo "Danijos ežių projekto" organizatoriai paprašė Danijos piliečių surinkti visus rastus negyvus ežius, kad būtų galima geriau suprasti, kiek paprastai Danijoje išgyvena ežiai. Daugiau nei 400 savanorių surinko 697 negyvus ežius iš visos Danijos, maždaug po 50 % iš miesto ir kaimo vietovių.
Tyrėjai negyvų ežių amžių nustatė skaičiuodami augimo linijas plonuose ežių žandikaulių pjūviuose, t. y. panašiu metodu, kaip medžių rievių skaičiavimą. Ežių žandikauluose matyti augimo linijos, nes žiemos miego metu pas ežius sulėtėja kalcio metabolizmo apykaita. Dėl to kaulų augimas smarkiai sumažėja arba visiškai sustoja, todėl susidaro augimo linijos, kuriose viena linija reiškia vieną miegą žiemos metu.
Rezultatai parodė, kad seniausiam pasaulyje ežiui buvo 16 metų - tai yra seniausias kada nors rastas, moksliškai užfiksuotas rudakrūtis ežys 7 metais senesnis už ankstesnį ilgaamžį rekordininką, kuris buvo išgyvenęs 9 metus. Kiti du individai yra išgyvenę atitinkamai 13 ir 11 metų.
Nepaisant to, kad šis atneštas negyvas ežys ir buvo ilgaamžis, tačiau vidutinis jų amžius buvo tik apie dvejus metus, o maždaug trečdalis (30 %) ežių nugaišo sulaukę vienerių metų arba net anksčiau. Dauguma (56 %) ežių žuvo pereidami kelius, 22 % - ežių reabilitacijos centre (pavyzdžiui, užpuolus šunims), o 22 % mirė laukinėje gamtoje dėl natūralių priežasčių.
Daktarė Sofija Lund Rasmusen (Sophie Lund Rasmussen) pasakoja toliau: "Nors pastebėjome, kad didelė dalis individų miršta sulaukę vienerių metų, mūsų duomenys taip pat parodė, kad jei individai išgyveno šį gyvenimo etapą, jie potencialiai galėjo gyventi ir iki 16 metų, bei kelerius metus susilaukti palikuonių. Taip gali būti dėl to, kad ežiai palaipsniui su amžiumi įgyja vis daugiau patirties. Jei jiems pavyktų išgyventi iki dvejų ar daugiau metų, jie greičiausiai būtų išmokę išvengti tokių pavojų, kaip automobiliai ir plėšrūnai."
Tyrimai taip pat parodė, kad ežių patinai apskritai išgyveno 24 % ilgiau nei patelės (atitinkamai 2,1 ir 1,6 metų), o tai yra neįprasta žinduoliams. Be to, ežių patinai dažniau žuvo keliuose, ypač kaimo vietovėse liepos mėnesį, kuris Danijoje yra ežių poravimosi sezono įkarštis.
Daktarė Sofija Lund Rasmusen (Sophie Lund Rasmussen) pasakoja apie galimą priežastį, kodėl ežių patinai išgyvena ilgiau už pateles: "Tikėtina, kad patinai yra linkę išgyventi daugiau nei patelės, nes paprasčiausiai lengviau būti patinu. Ežiai nėra teritoriniai gyvūnai, tad patinai retai kovoja. O patelės savo palikuonis augina vienos. Deja, kiekvienais metais daug ežių žūsta keliuos, ypač poravimosi sezono metu vasarą, nes ežiai eina didelius atstumus ir ieškodami partnerių kerta daugiau kelių."
Tyrėjai taip pat paėmė audinių mėginių, kad ištirtų, ar giminingos kraujomaišos laipsnis turi įtakos rudakrūčių ežių gyvenimo trukmei. Ankstesniais tyrimais buvo nustatyta, kad Danijos ežių populiacijos genetinė įvairovė yra maža, o tai rodo didelį giminingos kraujomaišos laipsnį. Gimininga kraujomaiša gali sumažinti sveiką populiaciją, nes iš kartos į kartą perduodamos paveldimos ir potencialiai mirtinos sveikatai ligos. Keista, bet rezultatai parodė, kad gimininga kraujomaiša nesutrumpino ežių gyvenimo trukmės.
Daktarė Sofija Lund Rasmusen (Sophie Lund Rasmussen) pasakoja toliau: "Deja, daugelio laukinių gyvūnų rūšių populiacija nyksta, nes tai dažnai lemia padidėjusį gimininga kraujomaiša, kadangi dėl nykimo sumažėja retesniems gyvūnams tinkamų partnerių pasirinkimas. Šie mūsų tyrimai rodo, kad jei ežiams pavyksta išgyventi iki pilnametystės, nepaisant didelės kraujomaišos, kuri gali sukelti keletą potencialiai mirtinų, paveldimų ligų, jų kraujomaiša nesumažina jų ilgaamžiškumo. Tai gana geras atradimas ir labai teigiama žinia dėl jų tolesnių apsaugos perspektyvų."
Šis darbas buvo paskelbtas bendradarbiaujant su Pietų Danijos universiteto Biologijos instituto tarpdisciplininių populiacijų dinamikos centro profesoriumi Ovenu Jonesu (Owenu Jonesu), vyresniuoju tyrėju Tomu Bjornebju Bergu (Thomas Bjørneboe Berg) iš Naturamos, bei su geomokslų ir gamtos išteklių valdymo katedros profesore iš Kopenhagos universiteto Hele Jakobe Martens (Helle Jakobe Martens).
Sikori Bartkovienta
Sikori Bartkovienta  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kobilino Božimų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 26 km į šiaurę nuo Mazovijos Vysokio ir apie 36 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Rudakrūtis ežys
Amžius
Šis tyrimas pavadinimu "Anyone Can Get Old—All You Have to Do Is Live Long Enough: Understanding Mortality and Life Expectancy in European Hedgehogs (Erinaceus europaeus)" yra paskelbtas žurnale "Animals".
Papildomi duomenys
Rudakrūčių ežių kūno temperatūra 34,0ºC. Gana greitai bėga, gerai plaukia vandenyje.
F1 2011
F1 2011 – kompiuterinis žaidimas, išleistas „Codemasters“ kompanijos. Žaidimas paremtas realiu 2011 m. Formulės 1 sezonu. Tai buvo trečiasis „Codemasters“ išleistas žaidimas apie F-1 lenktynes. Žaidimas buvo išleistas 2011 m. rugsėjo mėnesį PC ir Xbox 360, PlayStation 3, Nintendo 3DS bei PlayStation Vita konsolėms. F1 2011 sukurtas nauju „EGO Engine 2.0“ varikliu.
Enrique Peña Nieto
Enrique Peña Nieto (g. 1966 m. liepos 20 d.) – 57-asis Meksikos prezidentas. E. Pieto šias pareigas pradėjo eiti 2012 m. gruodžio 1 d. Politikas priklauso Institucinei revoliucinei partijai. Nuo 2005 iki 2011 m. buvo Meksiko valstijos vadovu.
F1 2011
Žaidime yra visi 24 sezono lenktynininkai, 12 komandų ir 19 oficialių trasų. Kompanija skelbia, kad naujojo žaidimo šūkis yra „Be the Driver, Live the Life, Go Compete“ (liet. Būk lenktynininku, gyvenk gyvenimą, varžykis) ir „Online multiplayer“ režimas veikia šiuo principu.
Enrique Peña Nieto
E. Nieto prezidento poste pakeitė Felipe Calderón ir sugrąžino šalies valdymą 71 metus valdžiusiai kairiojo centro partijai.
F1 2011
Žaidime taip pat yra tokie Formulės 1 elementai kaipo saugos automobilis, raudonų vėliavų fazė bei tikrojo sezono naujovės – KERS, DRS ir naujosios Pirelli padangos.
Valacio rojaus paukštis
Valacio rojaus paukštis (Semioptera wallacii) – žvirblinių (Passeriformes) būrio rojaus paukščių (Paradisaeidae) šeimos paukštis.
Lebedevas
Lebedevas − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Mandrilai
Mandrilai (Mandrillus) – šunbeždžionių (Cercopithecidae) šeimos beždžionių gentis, priklausanti markatų pošeimiui. Paplitę Centrinės Afrikos tropiniuose miškuose. Priklauso dvi rūšys:
Vedis
Vedis (🇦🇲) – miestas Ararato srityje, Armėnijoje. Įsikūręs kairiajame Vedžio upės krante. Nutolęs nuo šalies sostinės Jerevano 35 km. 2009 m. duomenimis, mieste gyveno 13500 gyventojų.
SS ir policijos vadas
SS ir policijos vadas – vyriausiųjų SS pareigūnų pareigos prieš Antrąjį pasaulinį karą ir jo metais. Tokie pareigūnai vadovavo didelėms SS, gestapo ir Vokietijos policijos pajėgoms tam tikruose regionuose.
SS ir policijos vadai buvo trijų lygių:
Istorija
Pirmieji aukštesnieji SS ir policijos vadai buvo paskirti 1937 m., parinkus juos iš tuometinių SS oberšnitų vadų. Aukštesnieji SS ir policijos vadai turėjo būti tiesioginiai viršininkai visiems regiono SS ir policijos daliniams, patys būdami pavaldūs tik H. Himleriui ir A. Hitleriui.
Trečiojo Reicho teritorijoje regiono aukštesnysis SS ir policijos vadas paprastai būdavo kartu ir SS oberabšnito vadas. Tuo tarpu už Reicho ribų SS oberabšnitų nebuvo, tad ten aukštesnieji SS ir policijos vadai su oberabšnitais buvo nesusiję. Tačiau tokių teritorijų aukštesnieji SS ir policijos vadai (HSSPF) turėjo po kelis pavaldžius SS ir policijos vadus (SSPF), kurie veikė kaip padėjėjai.
Egzistavo ir du aukščiausieji SS ir policijos vadai: Jie turėjo pavaldžių HSSPF ir SSPF.
SS ir policijos vadai tiesiogiai vadovavo štabams, kurių sudėtyje buvo beveik visų SS šakų atstovų. Paprastai tai būdavo tokios šakos kaip tvarkos policija (Ordnungspolizei), gestapas (Gestapo), Kaukolės junginys (Totenkopfverbände, valdęs koncentracijos stovyklas), SS saugumo tarnyba ir kai kurie SS kariuomenės daliniai. Teoriškai SS ir policijos vadas turėjo galią vadovauti bet kuriam jo regione esančiam SS daliniui, tačiau praktiškai SS daliniai būdavo tiesiogiai pavaldūs savo tiesioginiams vadams, tad SS ir policijos vadai turėjo teisę perimti tokių dalinių valdymą tik ypatingais atvejais.
"Aukštesnieji SS ir policijos vadai arba HSSPF bei jiems pavaldūs SS ir policijos vadai (SSPF) buvo vieni įtakingiausių (ir labiausiai bijomų) SS pareigų, kurias sukūrė H. Himleris."
Karo nusikaltimai
Viena iš blogiausiai pagarsėjusių SS ir policijos vadų funkcijų buvo būti regione veikiančių ainzacgrupių – daugiausia mirties būrių – vadu. Daugelis SS ir policijos vadų pareigas ėjusių asmenų davė įsakymus nužudyti dešimtis tūkstančių žmonių. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui beveik visi SS ir policijos vadai, tarnavę Lenkijoje ir TSRS, buvo apkaltinti karo nusikaltimais. Nemažai nelaisvėn patekusių SS ir policijos vadų, įsivėlusių į tokius nusikaltimus, nusižudė. SS ir policijos vadai Lenkijoje:
Perkėlimas į SS kariuomenę
1944 ir 1945 m. daug HSSPF Himlerio dėka gavo SS kariuomenės generolų laipsnius. Manoma, kad tai buvo daroma siekiant juos apsaugoti pagal Hagos konvencijas dėl kariavimo taisyklių. . Vienas iš HSSPF, liudijęs Niurnbergo teisme, pareiškė, kad taip buvo siekiama pagal konvenciją suteikti HSSPF teisę saugoti karo belaisvių stovyklas.
Gubernijos parkas
thumb|200px|Gubernijos parkas thumb|Trikamienė liepa Gubernijos parke Gubernijos parkas – apie 1 ha ploto parkas Šiauliuose, Gubernijos rajone, šalia alaus daryklos „Gubernija“. Tai buvusio Šiaulių ekonomijos Gubernijos dvaro parko netaisyklingos formos likučiai. Parko įžymybė – trikamienė liepa.
Istorija
Patikimų žinių, kaip atrodė pirmasis Gubernijos dvaras ant buvusio Vinkšnos ežero kranto, išlikę mažai; tik užsimena apie jį ir Šiaulių ekonomijos istorijos autorius Mauricijus Griškevičius. Ekonomijos rūmuose Gubernijoje buvo įsikūrusi dvarų administracija, čia lankydavosi ekonomijos valdytojai ir nuomotojai.
1657 m. švedai rūmus sudegino, bet jau 1680 m. dvare vėl stovėjo du gyvenamieji namai, kuriuose gyveno aukštieji ir žemieji Ekonomijos pareigūnai, keli ūkiniai pastatai ir kalėjimas. Dvarą supo daržai ir vyšnių sodas. Netoliese buvo palivarko pastatai. 1736 m. dvaro rūmai vėl sudegė, 1738 m. naujų mūrinių rūmų statyba buvo pradėta, bet nepabaigta pritrūkus lėšų, kai dėl karaliaus karūnos kovojo Augustas III ir Stanislovas Leščinskis.