cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maja (asura)
thumb|240px|Krišna nurodo Majai pastatyti Indraprasthą. XX a. vid. piešinys Maja  – indų mitologiniuose tekstuose minimas demonas (asura), kilęs iš daitjų. Jis laikomas Vipračičio ir Ditės sūnumi, turėjęs žmoną apsarasę Hemą, bet ši jį palikusi. Maja gyvenąs su įdukra Mandodare auksiniuose rūmuose.
Pasak „Ramajanos“ (VII d.), Maja kartą miške sutikęs Ravaną ir jam į žmonas atidavęs Mandodarę. Jiedviem vėliau gimęs sūnus galiūnas Meghananda.
Norvegijos futbolo varžybos 1963 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1963 m.
Vokietijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Vokietijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Saurimas
Saurimas  – miestas šiaurės rytų Angoloje, prie Čikapos upės, Lundos plynaukštėje (1081 m aukštyje). Pietų Lundos provincijos administracinis centras. ~40 tūkst. gyventojų (savivaldybėje – beveik 200 tūkst.). Keliai į Luandą, Lueną. Vietinis oro uostas. Verčiamasi žemdirbyste, apylinkėse išgaunami deimantai. Veikia turgus.
Istorija
Pilietinio karo metu čia susitelkė nemažai pabėgėlių.
Krynkos
Krýnkos – miestas Lenkijos šiaurės rytuose, Krynkų valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 24 km į pietryčius nuo Sokulkos ir 45 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Balstogės aukštumose. Mieste įsikūręs Krynkų dekanatas, Krynkų Šv. Onos parapija ir Krynkų Dievo Motinos parapija. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW674 ir vaivadijos kelias Nr. 25px|DW676.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė LDK. 1429 m. šioje vietovėje buvo pastatytas dvaras kaip skirtas sustojimui Krokuvos-Gardino kelyje. 1434 m. miesto apylinkėse įvyko Jogailos ir Žygimanto Kęstutaičio susitikimas. 1509 m. Žygimantas Senasis gyvenvietei suteikė Krynkų herbą, o 1522 m. davė leidimą naujos bažnyčios statyboms. 1569 m. gyvenvietė gavo miesto teises. 1706 m. mieste šiaurės karo metu buvo apsistojęs Švedijos karalius Karolis XII. Nuo XVI a. mieste pradėjo gyventi žydų bendruomenė. 1639 m. žydai gavo leidimą mieste pasistatyti sinagogą. 1789 m. mieste gyveno apie 700 žydų. Tuo metu tai buvo viena iš didžiausių žydų bendruomenių visame regione. Miesto apylinkėse yra medžiojęs karalius Stanislovas Augustas Poniatovskis. XVIII a. kai miestą pradėjo valdyti Antanas Tyzenhauzas miestas labai suklestėjo.
XIX a. mieste veikė tekstilės gamykla. 1860 m. atidaryta Liphartos tekstilės gamykla, kurioje dirbo 106 darbuotojai. 1878 m. mieste gyveno 3336 gyventojai iš kurių 80% buvo žydai. XX a. pabaigoje buvo Gardino apskrities miestelis, Krynkų valsčiaus centras.
Y Combinator
Y Combinator (YC) – JAV startuolių akseleratorius, įkurtas 2005 m. kovo mėn. YC padėjo įkurti daugiau nei 3 000 įmonių, įskaitant Airbnb, Coinbase, Dropbox, Quora, Reddit ir Twitch. Bendra YC įmonių kapitalizacija 2021 m. sausio mėn. buvo daugiau nei 300 milijardų JAV dolerių. YC akseleratoriaus programa prasidėjo Bostone ir Silicio slėnyje. Nuo COVID-19 pandemijos pradžios veikia pilnai nuotoliniu būdu. „Forbes“ 2012 m. kompaniją apibūdino kaip vieną sėkmingiausių startuolių akceleratorių Silicio slėnyje.
Alberto Acosta
Albertas Akosta (g. 1966 m. rugpjūčio 23 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1992–1995 m.
Libijos ir Lietuvos santykiai
Nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugsėjo 3 d. Diplomatiniai santykiai užmegzti 2008 m. birželio 11 d.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 11 Libijos piliečių.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės. Santykiai vystomi ir daugiašaliu formatu – Lietuva yra akreditavusi savo ambasadorių Arabų Šalių Lygai, kurios narė yra Libija.
Libija yra akreditavusi ambasadą Lietuvai. Lietuvai Libijoje atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Italijoje.
Santykių istorija
Libija Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugsėjo 3 d., antroji Afrikos žemyne po PAR. 1991 m. rugsėjo 6 d. Libijos lyderis Muamaras Kadafis atsiuntė telegramą, kurioje, kreipdamasis į Lietuvos AT Pirmininką Vytautą Landsbergį, pasveikino Lietuvą paskelbus nepriklausomybę nuo „taip vadinamos Sovietų Sąjungos“, telegramoje pastebėjęs paraleles tarp sovietinės okupacijos ir osmanų valdžios Libijoje.
Vis dėlto dvišaliai santykiai tarp valstybių užmegzti tik 2008 m. birželio 11 d., Lietuvos nuolatiniam atstovui Jungtinėse Tautose ambasadoriui Daliui Čekuoliui ir Libijos nuolatiniam atstovui JT ambasadoriui Džiadalai A.Etalhiui abiejų šalių Vyriausybių vardu Niujorke (JAV) pasirašius bendrą komunikatą, kuriuo užmezgami Lietuvos ir Libijos diplomatiniai santykiai. Tų pačių metų spalio 27-29 d. įvyko Lietuvos diplomatų ir verslininkų delegacijos, vadovaujamos Lietuvos užsienio reikalų ministerijos valstybės sekretoriaus Deivido Matulionio, vizitas Libijoje, siekiant užmegzti glaudesnius politinius ir verslo santykius. Vizito metu pasirašytas tarpusavio supratimo memorandumas dėl dvišalių Lietuvos ir Libijos užsienio reikalų ministerijų konsultacijų. Libijai buvo įteiktas tarpvyriausybinės sutarties dėl investicijų skatinimo ir apsaugos projektas, vyko susitikimai su Libijos užsienio reikalų ministerijos ir parlamento užsienio ryšių struktūrų pareigūnais.
2010 m. šalys apsikeitė diplomatiniais atstovais. Lietuvai buvo akredituotas Romoje reziduojantis ambasadorius Abdulhafedas Gaduras, o Libijai – taip pat Romoje reziduojantis ambasadorius Petras Zapolskas (2010 m. įteikė skiriamuosius raštus). Tačiau Libijos ambasadorius 2012 m. atšauktas iš ambasadoriaus Italijai (taigi ir Lietuvai) pareigų, nepaisant to, kad metais anksčiau perėjo į Muamaro Kadafio priešininkų pusę. Nėra žinoma apie Libijos Lietuvai akredituotus ambasadorius nuo to laiko.
2011 m. birželio 20 d. Vilniuje lankėsi Libijos laikinosios pereinamojo laikotarpio nacionalinės tarybos atstovas Jungtinėse Tautose Abdurahamas Šalgamas ir Lietuvai akredituotas ambasadorius Abdulhafedas Gaduras, kur susitiko su Lietuvos užsienio reikalų viceministre Asta Skaisgiryte Liauškiene. Viceministrė pažymėjo, kad Lietuva „smerkia besitęsiančius žmogaus teisių pažeidimus Libijoje“ ir „reiškia susirūpinimą dėl blogėjančios humanitarinės padėties“ ir paminėjo, kad Lietuva prisidėjo prie Libijos gyventojams skirtos humanitarinės pagalbos teikimo.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2017 m. Vilniuje, Kaune, Rukloje ir Visagine vykusiuose Arabų kultūros dienų renginiuose dalyvavo svečiai iš Libijos.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Libijos siekė 39,12 mln. eurų.
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Libiją.
Ndalatandas
Ndalatandas  – miestas šiaurės vakarų Angoloje, ~160 km į rytus nuo Luandos. Šiaurės Kvanzos provincijos administracinis centras. 45,3 tūkst. gyventojų (2009 m.). Per miestą eina Luandos-Saurimo plentas, Luandos-Malanžės geležinkelis. Veikia vietinis oro uostas.
Istorija
Kolonijiniais laikais miestas vadintas Vila Salazaru (Vila Salazar).
Viktorija Beinoraitė
Viktorija Beinoraitė–Savickienė (g. 1988 m. Klaipėdoje) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų rinktinės narė, šachmatų olimpietė (2010 m.), Kauno klubo „Margiris“ narė.
Biografija
Baigė Klaipėdos „Varpo“ vidurinę mokyklą, po to – Aleksandro Stulginskio universiteto Ekonomikos ir vadybos fakultetą, magistro studijas.
Buvo Klaipėdos šachmatų sporto klubo „Bokštas“ narė. 2006 metais su Klaipėdos „Bokšto“ komanda debiutavo Nacionalinėje šachmatų lygoje. Treneris Jonas Lapėginas.
2004 m. Lietuvos jaunių (gimusių 1984 metais ir vėliau) šachmatų komandų čempionatų bronzininkė.
2005 m. gruodžio 11-12 d. Panevėžyje vykusiuose Lietuvos moterų greitųjų ir žaibo šachmatų čempionatuose iškovojo bronzos medalius, Žaibo čempionate iš 22 šachmatininkių pelniusi 9 taškus iš 11 (kaip ir sidabro medalį laimėjusi šiaulietė Deimantė Daulytė).
Sėkmingai greituosius žaidė ir vėliau: Lietuvos žaibo šachmatų moterų čempionatuose: 2011 m. -  laimėjo aukso,  2015  m. - sidabro, o  2013 m.  - bronzos medalius, o Lietuvos greitųjų moterų čempionatuose:  2011 m. iškovojo aukso,  2012; 2013 m   - sidabro, o 2008; 2015 m.  - bronzos medalius. .
2006 m. laimėjo Jono Lapėgino taurę.
2008 metais žaidė Lietuvos šachmatų lygos (LŠL) aukščiausiosios lygos Kauno „Margirio-1“ komandoje.
2008 metais su LŽŪU šachmatininkų komanda (A. Savickas, V. Beinoraitė, doc. V. Vaščila, M. Beinoras, V. Vaznonis) tapo Lietuvos studentų šachmatų varžybų I vietos laimėtoja.
2007/2008 m.m. SELL žaidynėse Suomijoje šachmatų komandinėse varžybose su LŽŪU komanda (M. Beinoras, V. Beinoraitė, S. Kalvaitis) laimėjo 1-ąją vietą.
2009 m. Tarptautiniame šachmatų turnyre „Plungė – 2009“ tarp moterų surinko 5 taškus ir tapo nugalėtoja.
2009 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionato 4-osios vietos laimėtoja.
2010 m. Lietuvos komandiniame šachmatų čempionato nugalėtoja kartu su Kauno „Margirio“ komanda (GM Šarūnas Šulskis, GM Vidmantas Mališauskas, GM Algimantas Butnorius, IM Mindaugas Beinoras, Viktorija Beinoraitė, IM Aidas Labuckas, Tomas Laurušas, FM Laimutis Šolys ir Brigita Laurušaitė).
2010 m. dalyvavo 39-oje Šachmatų olimpiadoje Chanty Mansijske (Rusija) ir su Lietuvos rinktine iškovojo 20 vietą. Espoo (Suomija) vykusiose XXVIII SELL žaidynėse su ASU universiteto šachmatininkų komanda (Viktorija Beinoraitė, Kęstutis Vasylius, Mindaugas Asauskas) iškovojo bronzos medalį.
Sveti Nikolos sala
thumb|250px|Sala žvelgiant iš Budvos
Kalniškių piliakalnis (Vaiguva)
Piliakalnis
Knituojos dešiniojo kranto slėnio. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 45x33 m dydžio, kiek nelygiu viršumi. Šlaitai vidutinio statumo-statūs, 10­-20 m aukščio. Šiaurinis šlaitas viršutinėje 4 m aukščio dalyje gana nuolaidus, primena trikampę 50 m ilgio terasą. Piliakalnis anksčiau buvo miške, kuris iškirstas ir iš naujo atsodintas eglaitėmis.
Sveti Nikolos sala
Sveti Nikolos sala  – sala Adrijos jūroje, priešais Juodkalnijos miestą Budvą, nuo sausumos nutolusi per 1 km. Sala yra 2 km ilgio, užima 36 ha plotą. Aukščiausia salos vieta – klifo viršūnė (121 m). Aplink salą driekiasi 3 paplūdimiai, kurių bendras ilgis 840 m. Centrinėje salos dalyje gyvena elniai.
Kalniškių piliakalnis (Vaiguva)
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 2004 m. atlikęs Bronius Dakanis aikštelės šiaurinėje ir pietinėje dalyse ištyrė bendrą 8 m² dydžio plotą, rado 20 cm storio kultūrinį sluoksnį su brūkšniuota keramika. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia.
Sveti Nikolos sala
Sveti Nikolos sala pasiekiama valtimis.
Markežeris (Švenčionių r.)
left|120px
Markežeris – ežerėlis Lietuvoje, Švenčionių rajone, 5,5 km į pietvakarius nuo Labanoro, Labanoro girioje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 160,1 m. Krantai aukštoki, sausi, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Stirnių ežero baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Už 0,07 km į pietvakarius telkšo dar vienas Markežeris.
FC Thy-Thisted Q
Football Club Thy-Thisted Q – Danijos futbolo klubas iš Tistedo. Šis straipsnis apie Danijos moterų futbolo ekipą. Komanda žaidžia Elitedivisionen.
Istorija
Ekipos ištakos siekia 2017 m., kai buvo įkurtas Football Club Thy-Thisted Q.
Nuo 2017–2018	m. žaidė Pirmame divizione, o nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo elito divizione.
2019–2020 m. pasiekė Danijos futbolo taurės finalą, bet jame pralaimėjo, o elito divizione užėmė ketvirtąją vietą.
2020–2021 m. iškovojo Danijos futbolo taurę, bet elito divizione tenkinosi šeštąja vieta.
Stadionas
thumb|Sparekassen Thy Arena (2012 m.) Tistedo miesto svavivaldybė už stadiono renovaciją 2019 m. sumokėjo daugiau nei 5,6 milijono kronų. Buvo įrengta laistymo sistema, trasos šildymas ir geresnė apšvietimo sistema.
Šiame stadione namų rungtynes žaidžia ne tik FC Thy-Thisted Q moterų ekipa, bet ir Thisted FC vyrai.
Anthony Eden
Robertas Antonis Edenas (, – ) – britų politikas, 1955–1957 m. Jungtinės Karalystės ministras pirmininkas.
Jaunas konservatorių partijai priklausęs Antonis Edenas 1935 m. tapo užsienio reikalų sekretoriumi, bet 1938 m. atsistatydino, protestuodamas prieš Nevilio Čemberleno vykdytą nuolaidžiavimo politiką Musolinio fašistinio režimo Italijoje atžvilgiu. Edenas vėl užėmė šias pareigas beveik viso Antrojo pasaulinio karo metu (1940–1945 m.) ir trečią kartą 1951–1955 metais. Edenas beveik 15 metų buvo premjero Vinstono Čerčilio pavaduotojas. 1955 m. Edenas iš Čerčilio perėmė Konservatorių partijos lyderio ir ministro pirmininko pareigas, laimėjo eilinius parlamento rinkimus.
Einant ministro pirmininko pareigas, Edeno kaip patyrusio diplomato reputacija buvo aptemdyta 1956 m., kai JAV atsisakė paremti karinį Anglijos ir Prancūzijos atsaką į Sueco krizę, o tai kai kurių kritikų manymu buvo istorinis britų užsienio politikos pralaimėjimas, pažymėjęs Britanijos įtakos Viduriniuose Rytuose pabaigą. Dauguma istorikų sutaria, kad Edenas padarė eilę klaidų, ypač neįvertindamas JAV opozicijos kariniams veiksmams masto. Praėjus dviem mėnesiams po įsakymo baigti Sueco operaciją, Edenas atsistatydino iš premjero pareigų.
Edenas laikomas vienu iš nesėkmingiausių XX amžiaus Jungtinės Karalystės premjerų, nors kai kurie biografai Edeną vertina palankiau.
Edenas buvo pirmasis iš penkiolikos karalienės Elžbietos II paskirtų ministrų pirmininkų.
Strakonicių rajonas
Strakonicių rajonas  – vienas iš septynių Pietų Čekijos krašto rajonų. Administracinis centras – Strakonicės. Rajonas sudarytas iš 112 gyvenviečių, iš jų 6 yra miestai. 70 683 gyventojai (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Ramón Medina Bello
Ramonas Medina Beljas (g. 1966 m. balandžio 29 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.
Coinbase
Coinbase Global, Inc., žinoma prekiniu ženklu Coinbase – JAV bendrovė, valdanti kriptovaliutų keitimo platformą. Tai didžiausia kriptovaliutų birža JAV pagal prekybos apimtį. 2018 metais Coinbase kriptovaliutos prekybą vykdė 32 šalyse, o kriptovaliutų piniginė buvo prieinama iš 190 pasaulio šalių.
Prieš reigistruojantis į Nasdaq akcijų biržą, bendrovė pateikė paraišką SEC, kurioje atskleidė tuo metu turėjusi apie 43 milijonus patvirtintų vartotojų, 7 000 institucijų ir 115 000 partnerių iš daugiau nei 100 šalių. Ji taip pat pranešė, kad 2020 m. grynosios pajamos siekė 1,14 mlrd. JAV dolerių, palyginti su 483 mln. JAV dolerių ankstesniais metais. Iš 782 mlrd. JAV dolerių vertės turto kriptovaliutų rinkoje apie 90 mlrd. JAV dolerių yra „Coinbase“ platformoje.
Po KOVID pandemijos visi kompanijos darbuotojai dirba nuotoliniu būdu, o įmonė nebeturi fizinės būstinės.
Norvegijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1961-1962 m.
Néstor Gorosito
Nestoras Gorositas (g. 1964 m. gegužės 14 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje, vėliau – treneris.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1989–1997 m.
David Lloyd George
Deividas Loidas Džordžas (,  – ) – britų politikas, 1916–1922 m. ėjęs Jungtinės Karalystės ministro pirmininko pareigas. Liberalų partijai priklausęs valstybės veikėjas, vadovo šaliai Pirmojo pasaulinio karo metu. Žinomas dėl savo socialinių reformų, įskaitant 1911 m. nacionalinį socialinio draudimo įstatymą, savo vaidmens Paryžiaus taikos konferencijoje, suderėtos Airijos laisvosios valstybės sukūrimo. Loidas Džordžas buvo paskutinysis Liberalų partijos ministras pirmininkas.
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, Loidas Džordžas sustiprino šalies finansus ir sudarė susitarimus su profesinėmis sąjungomis dėl gamybos apimčių palaikymo. 1915 m. ministras pirmininkas Askvitas sudarė karo metų koaliciją su konservatoriais ir leiboristais, tačiau išsaugojo liberalų lyderystę. Loidas Džordžas tapo amunicijos ministru (laikina karo metų ministro lygio pozicija) ir sparčiai išplėtė amunicijos gamybos mastus. 1916 m. tapo karo sekretoriumi, tačiau nusivylė ribotomis galiomis ir nesutarė su kariuomenės vadovybe dėl strategijos. Dėl susidariusio pato situacijos Vakarų fronte pasitikėjimas Askvito vyriausybe blėso, ir šis 1916 m. buvo priverstas atsistatydinti. Loidas Džorždas tapo ministru pirmininku. Nepaisant nesutarimų su kariuomenės vadovybe, Loidui Džordžui pavyko suvienyti ir sukoordinuoti sąjungininkų veiksmus ir pasiekti pergalę Pirmajame pasauliniame kare. 1918 m. liberalų ir konservatorių koalicijai pavyko išlaikyti vyriausybės kontrolę.
Goran Jerković
Goran Jerkovic (g. 1986 m. lapkričio 10 d.) – serbų kilmės Prancūzijos futbolininkas, puolėjas.
David Lloyd George
Loidas Džordžas buvo svarbus 1919 m. Paryžiaus taikos konferencijos dalyvis. Tais pačiais metais kilo Airijos nepriklausomybės karas, kuris baigėsi, kai 1921 m. Loidas Džordžas suderėjo dėl Airijos laisvosios valstybės sukūrimo. Vidaus politikoje jis inicijavo švietimo ir apgyvendinimo reformas, tačiau profesinių sąjungų reikalavimai augo, 1920 m. šalies ekonomiką patyrė nuosmukį, augo nedarbo lygis. 1922 m. konservatoriams pasitraukus iš koalicijos, Loidas Džordžas atsistatydino, tęsė darbą parlamente kaip liberalų frakcijos lyderis, ilgainiui prarado populiarumą, o vėliau ir liberalų partijos pasitikėjimą. 1940 m. atsisakė dirbti Vinstono Čerčilio karo metų ministrų kabinete.
Goran Jerković
Karjera
Atstovavo Prancūzijos ir Belgijos žemesnių divizionų ekipoms.
2010 m. birželio mėnesį A lygos rungtynių metu su „Šiauliais“ futbolininkas patyrė sunkią priekinio kryžminio raiščio ir vidinio menisko traumą ir iškrito iš rikiuotės mažiausiai pusei metų. Atsigavęs po traumos 2011 m. sezone pratęsė kontraktą su „Žalgiriu“, tačiau vėliau kontraktas abipusiu susitarimu buvo nutrauktas. .
2012 m. perėjo į Irano klubą Esteghlal.
Rungtyniavo Tailande, kur atstovavo Buriram United FC.
Sirūniškių tvenkinys
Sirūniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 8,5 km į pietus nuo Užvenčio. Sudarytas užtvenkus Varmės upę (Ventos intakas) 12,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,25 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 131,2 m. Rytinis krantas aukštokas, apaugęs medžiais. Aplink tvenkinį plyti dirbami laukai. Pasroviui iškart prasideda Naudvario tvenkinys. Šiaurrytine pakrante eina kelias. Šalia įsikūręs Pagiriškių kaimas.
Valeria Marini
Valerija Marini (g. 1967 m. gegužės 14 d. Romoje) – italų modelis, aktorė ir dizainerė.
Biografija
Karjerą pradėjo nuo nedidelio vaidmens filme „Cronaca nera“ 1987 m. 1991 m. pasirodė teatro scenoje, spektaklyje „I ragazzi irresistibili“. Dar po metų ji buvo pakviesta į TV šou „Luna di miele“, o vėliau kitame šou pakeitė aktorę Pamela Prati. Išgarsėjusi televizijoje, Valerija 1997 m. buvo pakviesta kaip viena iš muzikos festivalio Sanreme vedėjų.
2000-aisiais ji išbandė drabužių dizainerės darbą, dalyvavo populiariuose realybės šou „Reality Circus“, „L‘isola dei Famosi“ (išgyvenimo šou), „Notti sui ghiaccio“ (dailiojo čiuožimo šou) ir „Grande Fratello VIP“ (įžymybių realybės šou).
Asmeninis gyvenimas
Ilgus metus susitikinėjo su prodiuseriu Vittorio Cecchi Gori.
2013 m. ištekėjo už Giovanni Cottone, tačiau po metų išsiskyrė.
AGF Fodbold (moterys)
AGF Fodbold moterų komanda – Danijos moterų futbolo komanda iš Orhuso. Komanda žaidžia Elitedivisionen.
Istorija
Ekipos ištakos siekia 2020 m., o vėliau pateko į aukščiausią šalies lygą.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. rugpjūčio 13 d.
Didžiojo Šiaurės karo maras
Didžiojo Šiaurės karo maras – maro ligos epidemija, palietusi Baltijos jūros ir Rytų Europos regionus 1708–1712 m. Didžiojo Šiaurės karo metu. Lietuvoje palietė daug įvairių gyvenviečių, kai kuriose vietovėse išmirė kone visi kaimo ar miestelio gyventojai. Vilniuje mirė kelios dešimtys tūkstančių gyventojų. Mažojoje Lietuvoje dėl maro išmirė labai daug gyventojų, todėl po jo čia pasikeitė gyventojų tautinė sudėtis, kraštas ėmė vokietėti.
Tai buvo paskutinė maro epidemija Baltijos regione.
Spėjama, kad kilo iš Konstantinopolio, pirmąkart aptiktas 1702 m. Lenkijoje, Pinčuvo švedų karo ligoninėje. Plito karo ir prekybos keliais Baltijos pakrante link Prūsijos 1709 m., vėliau Baltijos pajūriu iki 1711 m., o 1712 m. pasiekė Hamburgą.
Lietuva
Lietuvoje ši epidemija siautė 1708–1711 m. ir nuniokojo visą kraštą. 1710 m. vien Vilniuje mirė ~34 tūkstančiai žmonių, mirusiųjų nespėdavo laidoti, nors į vieną kapą buvo guldoma po 70–80 lavonų. Visoje Lietuvoje išmirė daugiau kaip 1/3, Žemaitijoje – iki 1/2 gyventojų, nors kai kur nurodoma išmirus iki 2/3 Lietuvos gyventojų. Nespėjant laidoti lavonų, šie gulėdavo namuose, gatvėse. Į mirusiųjų trobas mėnesį laiko nebuvo leidžiama įeiti, dažniausiai apleisti namai bijant užkrato buvo sudeginami.
Pagojo I tvenkinys
Pagojo I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 2,5 km į pietvakarius nuo Kelmės. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Kražantės intakas) 0,87 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,15 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 141,3 m. Krantai žemi. Pasroviui už 0,14 km telkšo didesnis Pagojo II tvenkinys. Aplinkui įsikūrę šie kaimai: Kakoniškė, Pagojis. Į vakarus už kelio plyti dirbami laukai.
Rohožnikas
Rohožnikas – miestas vakarinėje Slovakijoje, netoli nuo Bratislavos. Vyrauja paslaugų sektorius. Gyventojų skaičius 3,5 tūkst. (2020 m.), o absoliuti dauguma – katalikai, slovakai. Veikia cemento gamykla.
Istorija
Gyvenvietė pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėta 1397 m.
Po Pirmojo pasaulinio karo šios teritorijos atiteko Čekoslovakijai.
Nuo 1993 m., kai buvo sukurta nepriklausoma Slovakija, tapo šios valstybės dalimi.
Radanovičiai
Radanovičiai  – gyvenvietė Juodkalnijoje, Kotoro opštinoje, tarp Adrijos jūros ir Lovčeno kalno. Įsikūrusi pusiaukelėje tarp Budvos ir Kotoro. Virš 600 gyventojų.
Gyventojai
2011 m. gyveno 752 žmonės. Serbais save laikė 479 asmenys (63,69%); juodkalniečiais – 159 (21,14%).
Namestovas
Namestovas – miestas šiaurinėje Slovakijoje, netoli nuo Lenkijos pasienio, Žilinos krašte. Vyrauja paslaugų sektorius. Gyventojų skaičius 7,8 tūkst. (2021 m.), o absoliuti dauguma – katalikai, slovakai. Šalia yra Oravos tvenkinys ir Oravos kalnai.
Istorija
Miestas imtas minėti XVI amžiuje, kai buvo masiškai apgyvendintos Oravos žemės, kurios tuo metu priklausė Vengrijos karalystei. Miestas sparčiai augo dėl to, kad prekybiniai keliai vedė į Lenkiją.
Po Pirmojo pasaulinio karo šios teritorijos atiteko Čekoslovakijai.
Miestas labai nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metais, bet vėliau buvo atstatytas.
Nuo 1993 m., kai buvo sukurta nepriklausoma Slovakija, tapo šios valstybės dalimi.
Demografija
Pagal 2001 m. duomenis mieste būta 8 135 gyventojų. 98,65 % buvo slovakai, 0,65 % čekai. Pagal religiją 92,12 % buvo katalikai, 4,95 % be religinės tapatybės ir 0,84 % liuteronai.
Pour le Mérite
miniatiūra| Pour le Mérite Pour le Mérite (iš prancūzų k. „už nuopelnus“) – karinis apdovanojimas, dar žinomas kaip Mėlynasis Maksas. Tai buvo aukščiausias Prūsijos karalystės karinis ordinas iki I pasaulinio karo pabaigos.
Budva
Budva  – miestas pietvakarių Juodkalnijoje, Adrijos jūros pakrantėje, taip vadinamoje Budvos Rivjeroje. Opštinos centras. Kurortas, pajūrio turizmo ir poilsio centras. Čia savo vilas turi įvairių Europos šalių milijonieriai. Budva garsi savo smėlio paplūdimiais, turtingu architektūriniu paveldu. Senamiesčio statiniams būdingi venecijietiškos architektūros bruožai. Netoli Budvos yra kurortinis Sveti Stefano miestelis.
Keliai į Podgoricą, Cetinę, Kotorą.
Geografija
Senasis miestas buvo pusiasalyje dabartinės Budvos šiaurinėje dalyje, jį supa senovinės tvirtovės sienos. Naujasis miestas išsidėstęs į pietus nuo senosios Budvos, palei nedidelės įlankos pakrantę. Pakrantės juosta gana siaura, ją greitai keičia kalnų kraštovaizdis – plečiantis miestui namai pradėti statyti ir kalnų šlaituose ir terasose. Jūroje priešais miestą yra viena iš nedaugelio Juodkalnijos salų – Sveti Nikolos sala. Per miestą eina vadinamasis Adrijos traktas – kelias, kuris jungia Graikijos, Albanijos, Juodkalnijos, Bosnijos ir Chorvatijos pakrantės miestus.
Klimatas
Budvai būdingas tipiškas Viduržemio jūros klimatas – sausos ir karštos vasaros bei švelnios žiemos. Vidutiniškai čia būna 297 saulėtos dienos per metus. Budva yra vienas šilčiausių Viduržemio jūros miestų: vidutinė temperatūra sausį siekia 8 °C, liepą – 28,3 °C, vidutinė vasaros temperatūra – 23,1 °C, žiemos – 23,1 °C. Jūros vanduo vasarą sušyla iki 21-25 °C, rudenį – 18 °C – 19 °C. Santykinis oro drėgnumas yra nuo 63 % vasarą iki 80 % rudenį.
Istorija
thumb|left|260px|Senovės romėnų nekropolio likučiai thumb|260px|Budvos sienos fragmentas
II a. pr. m. e. po Romos – ilyrų karų buvo užkariauta romėnų. Romos imperijai pasidalinus į Rytų ir Vakarų Romos imperijas, jų siena ėjo maždaug per dabartinę Budvą. Tai padarė didelį poveikį miesto istorijai ir kultūrai, nes čia ėjo riba ir tarp Rytų bei Vakarų bažnyčių. VIII a. čia pasirodė slavai, kurie maišėsi su vietiniais gyventojais. 841 m. Budvą nusiaubė saracėnai. VI a. Budva priklausė Bizantijos imperijai, per kelis vėlesnius amžius į jos apylinkes ėmė keltis slavai ir mažesniu mastu avarai. ŠIe atvykėliai maišėsi su vietiniais romanizuotais gyventojais. Avarų antpuolių metu Budva vadinta Avarorum sinus ("Avarų įlanka"). 841 m. miestą nusiaubė saracėnai.
1797 m. žlugo Venecijos respublika, jos valdos atiteko prancūzams. Juodkalnijos valdovas Petras I bandė išnaudoti situaciją ir išplėsti savo valdas į pajūrio miestus. Budvos gyventojai sutiko prisijungti prie Juodkalnijos, tačiau tam pasipriešino Kotoras. Galiausiai Juodkalnijos pastangos užimti miestą nuėjo veltui, nes didžiųjų valstybių sutarimu jis su Juodkalnijos pakrante buvo perduotas Austrijai. Per Napoleono karus miestas 1806 m. buvo užimtas rusų sąjungininkų juodkalniečių, tačiau atiduotas prancūzams 1807 m. Prancūzai miestą ir kraštą valdė iki 1813 m., kai Budva ir Kotoro įlanka vėl buvo atiduoti Austrijai ir išliko jos sudėtyje iki Pirmojo pasaulinio karo. Tik 1813-1814 m. vienerius metus Kotoro įlanką (ir Budvą) valdė Juodkalnija. Netoli Budvos buvo pastatytas piečiausias Austrijos imperijos fortas – Kosmačas, kuris turėjo saugoti kelią iš Budvos į Cetinę. 1828 m. buvo panaikinta jau kurį laiką ištuštėjusi katalikų vyskupystė. Po Pirmojo pasaulinio karo austrai apleido miestą ir į jį įžengė serbų kariuomenė. Budva buvo prijungta prie Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės (nuo 1929 m. pervadinta į Jugoslaviją).
Nuo 1918 m. iki 2003 m. Budva buvo Jugoslavijos valstybėje. Nuo XX a. ketvirtojo dešimtmečio vidurio ėmė vystytis kaip tarptautinis kurortas. Antrojo pasaulinio karo metu 1941 m. balandžio mėn. miestas buvo okupuotas Italijos, vėliau Vokietijos, tuo metu čia susiformavo vienas iš Jugoslavijos partizanų centrų. Karo metu žuvo daugiau nei pusė Budvos gyventojų. Jugoslavijos pajėgų išvaduotas 1944 m. lapkričio 22 d. ir įjungtas į Juodkalnijos Socialistinę Respubliką (įėjusią į Jugoslavijos Socialistinę Federacinę respubliką) Nuo XX a. aštuntojo-devintojo dešimtmečio Budva tapo madingu tarp Vakarų Europos turistų kurortu.
1979 m. balandžio 15 d. Budvą sukrėtė stiprus žemės drebėjimas. Jo metu žuvo 136 žmonės, sugriautas senamiestis. Per kelis dešimtmečius miestas atstatytas.
2006 m. Juodkalnija tapo nepriklausoma valstybe, o Budva tapo jos svarbiausiu kurortu.
Turizmas
thumb|260px|Panorama thumb|260px|Budvos senamiestis ir tvirtovė thumb|260px|Budva iš jūros pusės
Miesto ekonomikos pagrindas – turizmas. Yra 3 pagrindinės bažnyčios – Šv. Jono Krikštytojo (pastatyta VII a.), Šv. Punto Marijos (840 m.) ir Šv. Trejybės (1804 m.). Yra venecijietiška miesto siena. Miestas turistus vilioja naktinio gyvenimo pramogomis, aktyvia prekyba.
Be viešbučių ir pensionatų mieste gausu nuomojamų apartamentų.
Budvą dažnai vadina Juodkalnijos turizmo sostine: 2005 m. vasarą ją aplankė 250 tūkst. turistų. Daugiausia jų atvyksta iš Serbijos, Rusijos (2014 m. Juodkalniją aplankė 220 445 rusai, taip pat Vokietijos, Suomijos ir kt. Turistus traukia daugybė kurorto pliažų, kurių ilgis siekia 11,3 km, taip pat daugybė istorijos įžymybių.
Michelle Rodriguez
Mišelė Rodriges (g. 1978 m. liepos 12 d.) – amerikiečių aktorė, scenarijų autorė ir diskžokėja, žurnalo „Entertainment Weekly“ duomenimis „sėkmingiausia lotynų kilmės aktorė Holivude“; filmai, kuriuose ji vaidino, bendrai paėmus, uždirbo daugiau kaip 5 milijardus JAV dolerių. Ji geriausiai žinoma „Letty“ vaidmeniu filmų serijoje „Greiti ir įsiutę“ bei kaip Ana Liucija Kortes iš serialo „Dingę“.
Budva
Turizmas
Didžiausia Juodkalnijos Sveti Nikolos sala (kartais vadinama Havajais) nuo jūros atskiria Budvos įlanką. Sala yra negyvenama, tačiau vasarą gausiai lankoma poilsiautojų, kurie ją pasiekia laivais.
Richard Burns
Ričardas Aleksanderis Burnsas (1971 m. sausio 17 d. − 2005 m. lapkričio 25 d.) − anglų lenktynininkas.
Michelle Rodriguez
Kilmė
left |thumb|180px Mišelės motina Carmen Milady yra kilusi iš Dominikos Respublikos, tėvas Rafael Rodriguez – iš Puerto Riko, anksčiau tarnavęs JAV kariuomenėje. Vaikystėje šeima dažnai kraustėsi iš vienos šalies į kitą: kai Mišelei buvo 8, jie persikėlė į Dominiką Respubliką, po 3 metų – į Puerto Riką, o šiai sulaukus 17, apsistojo Niudžersyje. Viso ji mokėsi net 5 skirtingose mokyklose, iš paskutinės buvo išmesta, tačiau vėliau vis tik įgijo vidurinį išsilavinimą. Mišelė mėgino mokytis verslo mokykloje, bet netrukus ją metė, nusprendusi tapti aktore, tikėdamasi vėliau užsiimti scenarijų rašymu bei režisūra.
Budva
Senamiestis
Budvos senamiestis yra uolėtame pusiasalyje, pietinėje dabartinio miesto dalyje. Archeologiniai radiniai liudija, kad čia dar iki graikų kolonizacijos buvusi ilyrų gyvenvietė. Šioje vietoje nuolat buvo gyventa nuo pat romėnų laikotarpio, tačiau išlikusios miesto sienos ir pastatai buvo pastatyti valdant Venecijai.
Richard Burns
Pasaulio ralio čempionate debiutavo 1990 m. Pirmąją pergalę ralyje iškovojo 1998 m. vairuodamas Mitsubishi automobilį. Atstovaudamas Subaru ekipai 1999 m. ir 2000 m. galutinėje čempionato įskaitoje užėmė antrą vietą, 2001 m. tapo pasaulio čempionu, tašku aplenkęs škotą Koliną Makrėjų ir trimis – suomį Tomi Makineną. Karjerą dėl sunkios ligos baigė 2003 m. Iš viso per savo karjerą Burnsas laimėjo 10 Pasaulio ralio čempionato etapų.
Michelle Rodriguez
Kilmė
Ji turi 10 brolių, seserų ir pusbrolių, pusseserių. Dominikoje kurį laiką augo pas senelę (iš motinos pusės), kuri buvo religinga Jehovos liudytoja. Jos motina irgi išpažįsta šią religiją, tačiau pati Mišelė tvirtina esanti nereliginga.
Budva
Senamiestis
Senamiestis yra supamas gynybinių akmens sienų. Šie Budvos įtvirtinimai yra tipiški Adrijos jūros pakrantės viduramžių miestams, juos sudaro bokštai, ambrazūros, įtvirtinti miesto vartai ir citadelė.
Michelle Rodriguez
Kilmė
Dalyvaudama TV programoje „Finding Your Roots“ ji buvo eksperimento dalyvė. Laidoje pagal Mišelės DNR buvo nustatytos jos kilmės proporcijos. Ištyrus kraujo mėginį paaiškėjo, kad jos protėviai buvo: 72,4% europiečių, 21,3% afrikiečių 6,3% vietinių amerikiečių kilmės.
Richard Burns
Pasaulio ralio čempionato pergalės
! Nr. ! Ralis ! Sezonas ! Šturmanas ! Automobilis
Michelle Rodriguez
Karjera
right |thumb|200px|Mišelė seriale „[[Dingę“]] Savo karjerą Mišelė pradėjo 1999 m. nusifilmavusi atlikėjo Sisqó vaizdo klipe „Thong Song“ (2002 m. ją buvo galima išvysti ir Ja Rule klipe „Always On Time“). 2000 m. jau pirmame kino bandyme Mišelė įveikė 350 pretendenčių ir gavo vaidmenį mažo biudžeto filme „Merginų kovos“, nors neturėjo reikalaujamų kovos menų pagrindų ir visiškai nemokėjo vaidinti. Istorija apie sunkią paauglę, kuri savo agresiją ėmė lieti bokso treniruotėse, pelnė jai 7 nepriklausomus apdovanojimus bei nominacijas, o pats filmas pelnė apdovanojimus „Sundance“ festivalyje bei Kanų kino festivalio jaunimo apdovanojimą. 2001 m. Mišelė dalyvavo atrankoje filmui „Greiti ir įsiutę“, kurioje jai taip pat pavyko gauti vaidmenį. Šiam filmui jai teko išmokti vairuoti ir gauti vairuotojo pažymėjimą, kurio iki tol neturėjo.
Budva
Senamiestis
Pagal pirminį planą vartai buvo visose keturiose siena supamo miesto pusėse. Metams bėgant vartai, kurie buvo nukreipti į jūrą buvo uždaryti. Pagrindiniai miesto vartai yra Porta di Terra Ferma per kuriuos į miestą galima patekti iš vakarų pusės. Čia prasideda ir pagrindinė senamiestį kertanti Nejgoševa gatvė. Šiaurinėje miesto sienoje yra ketveri vartai, išeinantys į Budvos jachtų prieplauką (Porta Pizana, Porta Pizana 1 ir 2 bei Porta Pizanella), taip pat nedideli vartai išeinantys į pietvakarinį Ričardova glava pliažą.
Michelle Rodriguez
Karjera
Po metų jos pasirodymai juostose „Absoliutus blogis“ bei „Greitojo reagavimo būrys“ netruko ją išpopuliarinti bei suformuoti „kietos merginos“ įvaizdį. Kalbėdama apie jį, Mišelė sakė: „ – Na, taip yra, bet ar kas galėtų mane įsivaizduoti kaip merginą, kurią reikia gelbėti? Arba tiesiog kažkieno merginą?“
Budva
Senamiestis
Miesto planas yra apytikriai aštuonkampio formos, nors daugelis gatvių nukrypsta nuo bendro plano ir sudaro gana netaisyklingą išsidėstymą, kai daug nedidelių aikščių yra jungiamos siaurų gatvelių. Dabar visa už miesto sienų esanti teritorija yra pėsčiųjų zona.
Michelle Rodriguez
Karjera
2005 m. jos populiarumas dar labiau padidėjo gavus Anos Liucijos Kortes vaidmenį seriale „Dingę“. 2008 m. ji vaidino veiksmo filme „Kautynės Sietle“ bei dar keliose „Greiti ir įsiutę“ bei „Absoliutus blogis“ dalyse. Apie šiuos vaidmenis aktorė sakė: „ – Dabar karaliauja perkūriniai ir filmų serijos todėl, kad visi bijo ir nenori mėginti nieko naujo. Finansinė situacija yra nelabai palanki eksperimentams, tad studijos daro tik tai, kas garantuotų jiems pelną. Kita vertus, pati uždirbu iš to ir džiaugiuosi, kad esu kviečiama pasirodyti populiariose frančizėse vėl ir vėl.“ left |thumb|180px 2009 m. ji gavo vaidmenį režisieriaus Džeimso Kamerono didelio biudžeto filme „Įsikūnijimas“ ir vėliau prisipažino norinti vaidinti ir galimuose jo tęsiniuose.
2010 m. režisierius Robert Rodriguez pakvietė Mišelę į juostą „Mačetė“, kur ji suvaidino vienaakę Meksikos revoliucionierę. Šis filmas, kaip ir 2011 m. pasirodžiusi „Pasaulinė invazija: mūšis dėl Los Andželo”, buvo komerciškai sėkmingos ir dar labiau pakėlė aktorės vertę.
2013 m. ji nusifilmavo dar 2 ankstesnių filmų tęsiniuose: „Greiti ir įsiutę 6“ bei „Mačetė žudo“.
Per savo karjerą Mišelė nei karto nėra apsinuoginusi prieš kamerą, o apie tokius pasiūlymus sakė: „ – Nenoriu, kad žmonės manytų, kad esu karšta. Noriu, kad jie klausytųsi, ką sakau. Man buvo siūlyta nusifilmuoti itin seksualiose scenose duše su žaviu vyruku, būtų atrodę išties karštai, bet tuomet greičiausiai tapčiau dar viena Jennifer Lopez. Tačiau tai lengva, o aš noriu siekti sėkmės sudėtinguoju keliu.“ right |thumb|200px|Prie diskžokėjaus pulto „Prieš ilgą laiką pasakiau, kad man niekada nesinorėtų vaidinti pažeidžiamą „paukštytę“ ar kažkieno merginą su nuplėštais drabužiais. Geriau mirsiu nei nusirengsiu filmavimo aikštelėje“.
Kita veikla
Kuriant juostą „Greiti ir įsiutę 6“, Mišelė prasitarė norinti tapti scenarijų autore ir jau 2 parašiusi. Taip pat buvo užsiminta apie galimą pertrauką karjeroje, kurią ji išnaudotų rašymui. Be vaidybos, nuo 2009 m. ji gana dažnai pasirodo kaip diskžokėja įvairiuose naktiniuose klubuose, o dažniausiai – naujų filmų pristatymų proga rengiamuose vakarėliuose.
Asmeniniai santykiai
right |thumb|200px Mišelė iki 2000 m. artimai bendravo su draugu musulmonu. Jiedu ketino susižadėti, tačiau po kurio laiko ji santykius nutraukė dėl nuolatinių vaikino priekabių jos elgesiui bei noro priversti ją griežtai laikytis jam priimtinų religinių elgesio normų. Pradėjusi vaidinti kine, ji netruko užmegzti artimų santykių su kolegomis Vin Diesel (filmas „Greiti ir įsiutę“) bei Oliver Martinez („Greitojo reagavimo būrys“.) left |thumb|180px|2011 m. Vėliau, dėl įsigalėjusio „kietos merginos“ įvaizdžio pradėjus sklisti gandams apie netradicinę seksualinę orientaciją, 2006 m. liepos mėnesį interviu žurnalui „Cosmopolitan“ Mišelė atmetė teiginius dėl savo homoseksualumo, bet patvirtino „eksperimentuojanti su abejomis lytimis“. Kiek vėliau spaudoje pasirodė informacija apie jos artimus ryšius su aktore bei manekene Kristanna Loken, tačiau nei viena pusė to nepatvirtino.
Problemos su teisėsauga
Pradėjusi garsėti kaip aktorė, Mišelė ėmė nuolatos atsidurti policijos akiratyje. 2002 m. kovą ji buvo areštuota dėl muštynių su kambario drauge, o 2003 m. lapkritį buvo teisiama dėl sukeltos automobilio avarijos ir pasišalinimo iš įvykio vietos. 2004 m. birželį Mišelė vėl suimta 48 valandoms, nes neblaivi ir turėdama negaliojantį vairuotojo pažymėjimą, sukėlė avariją ir pabėgo iš įvykio vietos. Po šio įvykio jai teko 3 mėn. lankyti paskaitų kursą apie alkoholio žalą, dirbti viešuosius darbus Niujorko ligoninėje, taip pat jai buvo paskirta 3 metų bandomasis laikotarpis. 2005 m., Havajuose filmuojant serialą „Dingę“, Mišelė buvo ne kartą bausta vietinės policijos už greičio viršijimą. 2005 m. gruodį ji suimta dėl vairavimo apsvaigus, o bylai atsidūrus teisme, nusprendė pasirinkti 500 dolerių baudą ir 5 dienas areštinėje bei 240 valandų visuomenei naudingų darbų. Apsvaigimo priežastimi buvo nurodyti jos vartojami steroidai. Kadangi šis pažeidimas įvyko jos lygtinio paleidimo metu, Mišelė buvo nuteista 60 parų arešto, 30 dienų reabilitacijos kurso alkoholikams, 30 dienų visuomenei naudingų darbų, įskaitant veiklą organizacijoje „Moterys prieš neblaivius vairuotojus“. Vis dėlto į areštinę ji nepakliuvo.
2007 m. rugsėjį aktorė buvo apkaltinta pažeidusi alkoholio nevartojimo ir teismo skirtų nurodymų viešiesiems darbams reikalavimus ir, nors kartu su advokatu tikino, kad tai klaida, spalio mėnesį Mišelė buvo nuteista 180 dienų arešto. Ji buvo įkalinta gruodžio 23 d., tačiau dėl perpildytos areštinės paleita jau sausio 9 d.
Budva
Senamiestis
Miesto tvirtovė yra pietinėje senamiesčio pusėje. Pradžioje vadinta Šv. Marijos tvirtove, citadelė viduramžiais nuolat buvo perstatoma ir plečiama, o galutinį savo pavidalą įgavo valdant Austrijai. Tvirtovė turi rytinį ir vakarinį bokštus ir yra tiesiogiai įkomponuota į miesto sienas. Pačioje tvirtovėje yra austrų statytos mūrinės kareivinės, kurios skiria tvirtovę nuo likusios senamiesčio dalies. Citadelėje yra Šv. Marijos bažnyčios, kurios vardu anksčiau vadinta visa tvirtovė, likučiai.
Šiauriau tvirtovės yra didelė vieša aikštė, kurioje stovi visos senamiesčio bažnyčios – Šv. Jono bažnyčia (XVII a.), Santa Maria in Punta (840 m.), Šv. Trejybės cerkvė (1804 m.)
Už senamiesčio
Nors didžiąją savo istorijos dalį Budva gyvavo už senamiesčio sienų XX a. pradėjus vystytis turizmui miestas ėmė sparčiai plėstis į šalia esančią teritoriją. Viešbučiai iškilo šalia senamiesčio ir į vakarus nuo jo, palei 1600 m ilgio Slovenska pliažą, tarp jų Avala viešbutis, Mogren viešbutis ir Slovenska plaža viešbučių kompleksas.
Pliažai
Tarp turistų populiarūs žvirgždo ir smėlio paplūdimiai:
Istorijos paminklai
thumb|240px|Šv. Savos cerkvė (kairėje) ir Šv. Marijos in Punta bažnyčia (dešinėje) Dauguma Budvos istorijos paminklų – bažnyčios, tvirtovė yra senamiestyje, kuris yra supamas viduramžiškos miesto sienos ir yra saugomas paminklas. 1979 m. balandžio 15 d. žemės drebėjimo metu didžioji dalis senamiesčio pastatų buvo visiškai sugriauti arba apgadinti. Iki 1987 m. jie buvo atstatyti venecijietišku stiliumi pagal senuosius planus, saugomus Austrijos archyvuose.
Senamiestyje yra senosios miesto bažnyčios:
Dar viena stačiatikių bažnyčia yra miesto pakraštyje esančiame Pomainės vienuolyne.
Sergio Vázquez
Serchijus Vaskesas (g. 1965 m. lapkričio 23 d.) – buvęs Argentinos futbolininkas, rungtyniavęs Argentinos rinktinėje.
Richard Burns
Mirtis
Burnas mirė 2005 metų lapkričio 25 dienos vėlų penktadienį, praėjus lygiai 4 metams po laimėto Pasaulio ralio čempionato, Westminsteryje, Londone nuo piktybinio smegenų naviko. Ričardui tada buvo 34 metai. Britų televizijos laida Aukščiausia Pavara, gerai žinoma dėl savo nepagarbaus požiūrio į daugelį įžymybių, pagerbė Ričardą 2005 metų gruodžio 5 dienos laidoje. Vedėjas Džeremis Klarksonas sakė, kad "žinios buvo visiškai užvaldytos, kai ir mes susirūpinom, liūdna Ričardo Burnso mirtimi. " Po to, kai buvo parodyta filmuotos medžiagos apie Ričardą montažas, Klarksonas, kuris gyveno šalia Burnso, pasidalino anekdotu apie Burnsą žaidžiantį video žaidimą su Klarksono 7 metų sūnumi ir komentavo: "Jis buvo toks geras žmogus. Aš jo tikrai pasiilgsiu…labai. " Tą dieną nebuvo skelbiamos jokios auto naujienos. Burnsas prieštai svečiavosi Aukščiausios Pavaros laidoje dukart, kartą kalbėjo apie tai, kad ralis yra daug įdomesnis ir įtakingesnis negu Formulė-1. Kitą kartą testavo automobilį Peugeot RC.
Taboro rajonas
Taboro rajonas  – vienas iš septynių Pietų Čekijos krašto rajonų. Administracinis centras – Taboras. 102 369 gyventojai (2016 m. duomenys).
Sergio Vázquez
Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–1994 m.
Taboro rajonas
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Ermitažas (prekybos tinklas)
Ermitažas – statybinių ir apdailos medžiagų, namų prekių prekybos tinklas. Jį sudaro 10 parduotuvių Lietuvoje.
Istorija
Parduotuvių pavadinimą, reiškiantį rusišką Ermitažo muziejų, sugalvojo „Vilniaus prekybos“ akcininkas Ignas Staškevičius.
Plėtra
2004 m. Vilniaus „Akropolyje“ atidarytas pirmasis „Ermitažas“. 2007 m. Klaipėdos r. – antrasis. 2008 m. Šiauliuose – trečiasis. 2011 m. Kaune – ketvirtasis.
2018 m. tinklas susijungė su didžiausiu prekybos tinklu Estijoje „Bauhof”. Tapo trečiu Baltijos šalyse (pagal apyvartą) „pasidaryk pats” tinklu.
2021 m. gruodžio 17 d. atidarytas antrasis „Ermitažas“ Vilniuje (viso 10-asis).
Budva
Istorijos paminklai
Į vakarus nuo miesto yra Spaso kalno papėdėje 1860 m. austrų pastatyta Mogreno tvirtovė. Kosmičo tvirtovė, austrų pastatyta XIX a. penktajame dešimtmetyje, yra šalia kelio iš Budvos į Cetinę. Ji buvo piečiausia Habsburgų imperijos tvirtove. Kultūrinę istorinę reikšmę turi ir apylinkėse esantys vienuolynai.
Transportas
Mieste, netoli nuo pašto, yra autobusų stoties, iš kurios vykdomi regioniniai, tarpmiestiniai ir tarptautiniai reisai. Autobusų linijos Budvą jungia su kitais Juodkalnijos pakrantės miestais (pvz., Herceg Noviu).
Už 20-25 km nuo Budvos yra tarptautinis Tivato oro uostas. Iki jo galima nuvažiuoti autobusu ar taksi. Už 60-70 km nuo Budvos yra tarptautinis Podgoricos oro uostas.
Axel C. Filges
Axel C. Filges (g. 1947 m. Hamburge, Vokietija) – vokiečių teisininkas, advokatas, Vokietijos advokatų rūmų (Bundesrechtsanwaltskammer) pirmininkas (nuo 2007 m.).
Budva
Gyventojai
Budva yra administracinis Budvos opštinos centras, opštinoje be Budvos dar yra Bečičių, Sveti Stefano, Pržno, Rafailovičių ir Petrovaco gyvenvietės. Opštinos gyventojų skaičius yra 19 218 gyv. (2011 m. surašymo duomenimis). Pagal 2011 m. gyventojų surašymą pačioje Budvoje gyveno 13 338 gyventojai. Budvos gyventojų skaičius nuolat auga – 1981 m. čia gyveno 4684 gyv., 1991 m. gyventojų padaugėjo iki 7178, o dar per dešimtmetį jų padaugėjo dar beveik pusantro karto.
Axel C. Filges
Biografija
Hamburgo universitete, Frankfurto ir Kelno universitete studijavo teisę.
Budva
Gyventojai
Pagal tautybę iš 13 338 Budvos gyventojų 6847 buvo juodkalniečiai (51,33 %) ir 4779 – serbai (35,83 %). Be to, mieste gyvena ir mažesnės kitų tautybių gyventojų grupės, tarp jų didžiausios – rusų ir kroatų. Per paskutinius 30 metų ženkliai išaugo serbų dalis tarp miesto gyventojų.
Axel C. Filges
Biografija
Nuo 1975 m. advokatas, nuo 1980 m. dabartinės „Taylor Wessing“ advokatų kontoros partneris. Nuo 1989 m. advokatas darbo teisės specialistas.
Budva
Gyventojai
Konfesiniu požiūriu Budvos gyventojų sudėtis yra praktiškai vienalytė: didžiąją dalį sudaro krikščionys stačiatikiai. Mieste ir jo apylinkėse gausu stačiatikių cerkvių, vienuolynų. Budvos katalikų bendruomenės istorija irgi yra sena, mieste veikia katalikų bažnyčios, tarp jų žymiausia Šventojo Jono Krikštytojo bažnyčia.
Axel C. Filges
Biografija
1998 m. Londone įsteigė Europos darbo teisininkų asociaciją. Buvo Hanzos advokatų rūmų pirmininkas ir Vokietijos advokatų rūmų vicepirmininkas, nuo 2007 m. rugsėjo 14 d. pirmininkas (pirmtakas Bernhard Dombek).
Budva
Vietinė savivalda
Savivaldybės tarybą sudaro 33 deputatai, renkami tiesiogiai 4 metų kadencijai. Po paskutinių savivaldos rinkimų 2016 m. spalio 16 d. valdančioji Juodkalnijos demokratinė socialistų partija prarado daugumą ir dabartinę vietos savivaldos vykdomąją valdžią suformavo opozicijos partijų koalicija.
Axel C. Filges
Biografija
Vedęs; turi 2 vaikus.
Ermi group
Ermi group – valdančioji įmonė, kuri valdo prekybos centrų įmonę UAB „Ermitažas“ ir el. prekybos įmonę UAB „Trobos“. Šią įmonė valdo holdingo įmonė UAB „Vilniaus prekyba“.
Istorija
2018 m. rugpjūčio 1 d. įmonė iš „MyInvest Estonia“ nusipirko Estijos įmonę „Bauhof Group“. Pirkimas finansuotas iš kapitalo bei „Vilniaus prekybos“ paskolomis.
2018 m. gruodžio 20 d. įmonė iš savo savininkės „Vilniaus prekybos“ nusipirko UAB „Ermitažas“.
2021 m. gruodžio 30 d. „Vilniaus prekybos“ nusipirko UAB „Trobos“ (el. parduotuvė trobos.lt).
Tačianka
Tačianka  – XX a. pirmoje pusėje karo veiksmuose naudotas vežimas su lingėmis, dažniausiai – brička, ginkluotas atgal nukreiptu kulkosvaidžiu. Tačianką traukdavo du ar trys arkliai, kartais – keturi. Tačiankos įgula būdavo 2-3 žmonės (vadeliotojas ir kulkosvaidininkai).
Istorija
thumb|right|250px|Trofėjiniai rusiški stoviniai kulkosvaidžiai ant arklinio lafeto Pirmojo pasaulinio karo metais sunkųjį Maksimo konstrukcijos kulkosvaidį ir jo įgulą perveždavo artilerijos tipo vežimais. Tačiau tokie vežimai, neturėję lingių, netiko ilgiems maršams su kavalerijos daliniais. Rusijos pilietiniame kare frontai buvo labai ištempti, tad kavalerija, tada paprastai naudota žvalgybai ir reidams priešo užnugaryje, imta naudoti ir pralaužti silpnai apsaugotoms priešo gynybos linijoms. Raudonoji armijos sudėtyje atsiradus kavalerijos armijoms (kurios dar vadintos „raitelių armijomis“, ), jos judėdavo dideliu greičiu, panašiai kaip tankų armijos per Antrąjį pasaulinį karą.
Tačianka, bričkos tipo vežimas, skirtingai negu gurguolių vežimai, spėdavo važiuoti kartu su kavalerijos raiteliais. Dėl lingių tačiankas mažiau kratydavo, todėl ir važiuojant iš jų būdavo galima gana taikliai šaudyti kulkosvaidžiu. Raitelių armijos naudodavo tačiankų kulkosvaidžių ugnį savo kardų atakoms pridengti. Pilietinio karo metais rankinių kulkosvaidžių praktiškai nebuvo, tad tačiankos su „maksimais“ svarbi smogiamoji jėga. Kavaleristams šaškomis atakuojant priešą tačiankos važiuodavo į priešo flangus ir pasisukusios apšaudydavo kryžmine ugnimi.