cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dainavos seniūnija (Šalčininkai)
Geografija
Seniūnija yra Eišiškių plynaukštėje. Vyrauja dirbami laukai, vakaruose plyti miškas Girelka, rytuose – Kamičių miškas. Seniūnija yra Versekos baseine – pati Verseka teka pakraščiu (telkšo Eišiškių HE tvenkinys), o per seniūniją – jos intakai Nezdilė ir Juodupė.
Rytuose praeina plentas, per seniūniją – ,.
Istorija
Seniūnija 1995 m. sudaryta iš Dainavos apylinkės.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Pakrausko valsčius
Pokrovsko valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Suvalkų gubernijoje, Seinų apskrityje. Valsčiaus pavadinimas kilęs nuo netoli Pogoželeco kaimo esančio Pokrovsko kaimo, bet valsčiaus centras buvo Gibų kaimas. Po II pasaulinio karo 1945 m. dalis buvusio valsčiaus kaimų atiteko Lietuvai (Kuodžiai) ir Baltarusijai (Kalėtai ir Rinkaičiai). Dalis buvusio valsčiaus kaimų priklauso ir Krasnapolio valsčiui.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. valsčius priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Lenkijos Kongreso karalystės laikais valsčiaus teritorija priklausė Suvalkų gubernijai, Seinų apskričiai.
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Gyvenvietės
Apie 1900 m. valsčiuje buvo:
Dailidžių apylinkė (Eišiškės)
Dailidžių apylinkė (arba Dailydžių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eišiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungtos Versekos apylinkė, Tausiūnų apylinkė ir dalis Eišiškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Dailidžių apylinkė prijungta prie Eišiškių apylinkės.
Skafandras ir drugelis (filmas)
Skafandras ir drugelis – 2007 m. prancūzų režisieriaus Džiuliano Šnabelio drama sukurta pagal Žano–Dominyko Bobi autobiografinį romaną Skafandras ir drugelis.
Filmo premjera įvyko 2007 m. gegužės 22 d. Kanų kino festivalyje.
Siužetas
Populiaraus madų žurnalo "Elle" vyriausiasis redaktorius Žanas–Dominykas Bobi po netikėto insulto atsigauna su itin retu "uždaryto viduje" sindromu. Visiškai paralyžiuotas Žanas tampa įkalintas savo kūno skafandre ir gali judinti tik kairiąją akį, mirksinčią tarsi drugelis suplasnoja savo sparneliais. Vienas mirksnis reiškia "taip", o du mirksniai - "ne". Toks bus tolesnio jo gyvenimo kodas. Bet laki vaizduotė, nepalaužiamas protas, specifinis humoro jausmas ir neblėstanti atmintis veikia visu pajėgumu. Neįtikėtina kantrybe apsiginklavusios ligoninės seselės vieną po kitos garsiai skaityto alfabeto raides, o Žanas išgirdęs teisingą garsą reikiamu momentu sumirksi. Tokia unikali aplinkybė leido Žanui perduoti artimiausiems žmonėms savo mintis bei pojūčius. Ilgo proceso metu jis sugebėjo paraidžiui sudiktuoti biografinės knygos tekstą…..
Aktoriai
ir kt.
Nimrod
„Nimrod“ – 5-asis amerikiečių pankroko grupės Green Day albumas, išleistas 1997 m. ir parduotas apie 5 mln. tiražu.
Istorija
Šis albumas muzikine prasme įvairesnis nei ankstesni grupės darbai. Jame yra ir greito tempo punk rock dainų („Reject“, „Platypus (I Hate You)“, „Nice Guys Finish Last“), lėtesnio tempo pop punk kūrinių („Redundant“, „Walking Alone“, „Worry Rock“), ska punk („King for a Day“), surf rock („Last Ride In“), hardcore punk („Take Back“) kūrinių, akustinė baladė („Good Riddance (Time of Your Life)“) ir kt.
Visoms dainoms muziką sukūrė grupės nariai, o dainų tekstus - vokalistas Billie Joe Armstrong. Juose galima rasti įvairių aktualių tematikų - nuo šeimyninio gyvenimo rutinos iki alkoholizmo.
Albumo viršelyje panaudotos pridengtos Dwight Eisenhower ir Harry S. Truman nuotraukos.
Papildomos dainos
Japonijai skirtoje versijoje įtrauktas papildomas kūrinys:
Australijai skirtoje versijoje įtraukti papildomi kūriniai:
Singlai
Išleisti singlai: „Hitchin' a Ride“, „Good Riddance (Time of Your Life)“, „Redundant“ bei „Nice Guys Finish Last“.
Didžiausi hitu tapo daina „Good Riddance (Time of Your Life)“, pasiekusi platininio singlo statusą. Ji buvo panaudota seriale „Seinfeldas“, „Kaip aš sutikau jūsų motiną“, „Do Over“, TV siužetuose apie princesę Dianą, taip pat yra žinoma, kad ji dažnai grojama per abiturientų išleistuvių ceremonijas. Paprastai tai būna finalinė Green Day koncertų daina, kurios akustinę versiją sugroja grupės vokalistas Billie Joe Armstrong. Ši daina įtraukta į grupės rinktinį albumą „International Superhits!“ bei DVD „Bullet In A Bible“.
Kiti faktai
Albumas pasiekė dvigubai platininio statusą ir pasaulyje buvo parduotas apie 5 mln. tiražu.
Barokas
Barokas ( – 'keistas, įmantrus') – kultūros epocha ir meno kryptis, XVII a. – XVIII a. I pusėje plitusi Europoje ir Lotynų Amerikoje. Barokas pradėjo formuotis XVI a. pabaigoje Italijoje (keitė vėlyvąjį renesansą ir manierizmą). XVII a. paplito daugumoje Europos šalių. XVIII a. I pusėje baroką pakeitė rokokas (kai kurių tyrinėtojų rokokas laikomas vėlyvąja baroko faze) ir klasicizmas. Esminiai baroko stiliaus bruožai – sudėtingumas, įmantrumas, jausmingumas, impulsyvumas, tapybiškumas, dinamiškumas, dramatiškumas, patetiškumas, polinkis į didybę, ansambliškumas. Baroko dailės ir architektūros tėvyne yra laikoma Italija, Roma yra svarbiausias ankstyvojo ir brandžiojo baroko dailės ir architektūros centras.
Sąvoka
„''Architektūroje barokas yra kažkas keisto. Jam būdingas piktnaudžiavimas ir nesaikingumas. Borromini suteikė keistumo savo didiesiems kūriniams, Guarini yra baroko meistras.''“
thumb|250px|[[Meksikas|Meksiko metropolinė katedra]] Italijos dailei ir architektūrai skirtame J.Burckhardto „Vadove" (Cicerone, 1855 m.) baroku apibūdinta po renesanso sekusi epocha, pasižymėjusi, anot tyrinėtojo, keistais, neharmoningais bruožais.
C.Gurlittas monografijoje „Italijos baroko stilių istorija" (Geschichte des Barockstils in Italien, 1887 m.), H.Wölfflinas studijoje „Renesansas ir barokas“ (Renaissance und Barock, 1888 m.) atsisakė vertinamosios baroko sąvokos sampratos ir traktavo šį XVII–XVIII amžiais gyvavusį stilių kaip savitomis, renesansui priešingomis formomis pasižymėjusį reiškinį.
Periodizacija
Paprastai skiriami trys Italijos baroko dailės ir architektūros raidos etapai:
Europos barokas taip pat skiriamas į tris etapus, chronologinės šių etapų ribos gali skirtis, tačiau iš Italijos žemyne barokas pradėjo plisti XVI a. pabaigoje, o galutinai užgeso (evoliucionuodamas į rokoką, keičiamas klasicizmo) XVIII a. viduryje – trečiajame ketvirtyje. Kai kuriose Europos šalyse atskiri baroko dailės ir architektūros etapai apibrėžiami valdžiusių monarchų vardais. Pavyzdžiui, Prancūzijoje ankstyvasis barokas sutampa su karaliaus Liudviko XIII valdymu, todėl vartojamas terminas „Liudviko XIII stilius“, analogiškai brandusis prancūziškas barokas – „Liudviko XIV („karaliaus Saulės“) stilius“, vėlyvasis barokas – „Liudviko XV stilius“.
Lietuvos baroko dailė ir architektūra skiriama į tris etapus:
Architektūra
Dominuojančios baroko architektūros formos ir linijos išsirutuliojo iš renesanso architektūros sprendimų, tačiau barokinio pastato visuma ir detalės yra dinamiškesnės, sudėtingesnės, didingesnės. Vietoje aiškių renesansinių fasadų, planinių sprendimų, barokinėje architektūroje ypač vertintas sudėtingumo pradas. Kvadratą keitė rombas ar ištęstas stačiakampis, apskritimą – ovalas.
Baroko architektūrai yra būdingas neišbaigtumo ir veržlumo įspūdis, joje siekiama spindinčios prabangos ir rafinuoto puošnumo efekto. Barokinė architektūra yra teatrališka, reprezentatyvi, paradiška. Joje ypač gausiai naudotos įvairios puošybinės detalės, prabangios, kontrastingos medžiagos (įvairių spalvų marmuras, smiltainis, auksuotos detalės).
Barokinė architektūra yra simbolinė. Pastatų planai, motyvuotas įvairių funkcinių elementų naudojimas (durų, langų, patalpų kiekis), atskiros detalės simboliškai reikšdavo kokią nors mintį arba idėją.
Barokinė architektūra yra ansambliška. Architektai kurdavo didelio mastelio, iš daugelio sudėtinių dalių sukomponuotus statinių ansamblius.
Būdingas barokinės architektūros bei urbanistikos bruožas yra perspektyvinis mąstymas. Pastatai kurti atsižvelgiant į jų santykį su aplinka, svarbiu komponentu tapo erdvios aikštės ir tiesūs, platūs prospektai.
Baroko, kaip ir kitų stilių, architektūroje ir dailėje įvairiose šalyse, regionuose formavosi atskiros mokyklos, pasižymėjusios vietinių kultūrinių tradicijų ir poreikių nulemtomis kūrinių ypatybėmis.
Ankstyvoji Italijos baroko architektūra. Ankstyvojoje fazėje esminiai pokyčiai, naujos meninės kalbos ypatybės buvo ryškiausios sakralinėje – bažnyčių architektūroje. Ypač ženklus buvo Tridento bažnytinio susirinkimo nutarimus realizavusio jėzuitų ordino indėlis. Jų aplinkoje buvo atsigręžta į pirmųjų krikščionybės laikų tradiciją – bazilikų tipą. Giacomo Barozzi da Vignola ir Giacomo della Porta 1568–1575 m. suprojektavo Jėzaus (it. Il Gesu), pagrindinę neseniai įsteigto ordino bažnyčią Romoje (galima sakyti, kad tai pirmasis barokinis statinys). Tai lotyniškojo kryžiaus plano bazilika su koplyčiomis šoninėse navose, kupolu transepto ir pagrindinės navos sankirtoje. Interjere akcentas yra pagrindinis altorius, šoninės koplyčios yra skirtos asmeninei maldai. Svarbiu statinio elementu tapo jo fasadas (dviejų tarpsnių, bebokštis, su voliutomis ir akcentuotu portalu centre). Jėzuitiškos bažnyčios fasdas vertintas kaip teatrinė uždanga, atsiverianti į „Šventojo teatro“ erdvę, kurioje Šv. Mišių metu vyksta savotiška teatrinė misterija (tokiu atveju pagrindinis altorius metaforiškai įkūnija to vyksmo sceną). Romos Jėzaus bažnyčia tapo prototipu kitoms (ne tik jėzuitiškoms) barokinėms bažnyčioms Italijoje ir katalikiškoje Europoje.
Brandžioji Italijos baroko architektūra. Brandusis barokas pasižymėjo ypatingai turtingomis, veržliomis ir plastiškomis formomis. Charakteringi šio laikotarpio architektūros požymiai ir elementai – banguojantys fasadai, laužyti, banguoti karnizai, gilios nišos, kelių tarpsnių sudvejintos kolonos, sudėtingi planai ir siluetai. Svarbiausi šio laikotarpio architektai – Francesco Borromini ir Gian Lorenzo Bernini.
Vėlyvoji Italijos baroko architektūra. Vėlyvasis barokas pasižymi lengvesnėmis, dekoratyvesnėmis formomis, santūresne (lyginant su brandžiuoju baroku) raiška. Ryškiausias vėlyvojo itališko baroko atstovas – Filippo Juvara.
Barokas Italijoje
Pirmasis barokinis pastatas Romoje buvo Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia, pastatyta 1584 m. Pagal vėlesnius baroko standartus ji buvo paprasta, tačiau ji skyrėsi nuo tradicinių renesansinių fasadų, buvusių iki jos.
1605 m. Romoje Paulius V buvo pirmas iš daugelio popiežių, užsakiusių bazilikų ir bažnyčių statymus, su tikslu sukelti galingus įspūdžius per formų ir spalvų gausą bei dramatiškus reginius. Tarp įtakingiausių ankstyvojo baroko paminklų buvo Šventojo Petro bazilikos fasadas (1606–1619 m.). Naujasis projektas sukūrė dramatišką kontrastą tarp kylančio kupolo ir neproporcingai plataus fasado bei kontrastą pačiame fasade tarp dorėninių kolonų ir didžiulės portiko masės.
Barokas Lietuvoje
Pirmą kartą LDK nevėlavo, o ėjo priekyje Europos mados. Po pirmosios barokinės bažnyčios pasirodžiusios 1584 m. Italijoje, antroji buvo statoma 1586 m. LDK mieste Nesvyžiuje, Radvilų valdose, kai Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis iš Romos pakvietė architektą Giovanni Maria Bernardoni statyti Nesvyžiaus Dievo Kūno bažnyčią. Kupolas buvo užkeltas 1593 m. Tas pats architektas vadovavo Nesvyžiaus rūmų ir miesto perstatymui. Nesvyžius tapo pirmuoju barokiniu miestu Europoje, o pradėta mada išplito po visą LDK. Lietuvoje gausėjo architektų ir menininkų, atvykusių iš įvairių Europos kraštų, ypač italakalbių žemių.
Barokas Lietuvoje skirstomas į tris laikotarpius :
Brandusis barokas reiškėsi bažnyčių ir rūmų architektūroje. Svarbiausiais užsakovais ir mecenetais tapo politinę ir ekonominę galią turėjusių katalikiškų LDK giminių – Pacų, Sapiegų, Bžostovskių atstovai. Didžiausią įtaką darė brandžiojo Italijos baroko pavyzdžiai, kuriuos Lietuvoje propagavo čia dirbę italų meistrai. Brandžiojo baroko architektūra pasižymėjo įvairesniais kompoziciniais sprendimais, monumentaliomis formomis, ypač gausia interjero puošyba.
„Vilniaus barokas“
Iš pradžių į LDK žemes buvo tik perkeltos iš Vakarų, ypač Italijos, perimtos ir šiek tiek modifikuotos bei patobulintos baroko formos, o XVIII amžiuje (Lietuvos baroko vėlyvasis laikotarpis) jau sukurta savita baroko atmaina – Vilniaus baroko mokykla. Bažnyčios paprastų planų, lengvų formų, vertikalių proporcijų. Charakterizuoja sakralinė architektūra – sąlygiškai stabiliu politiškai ir ekonomiškai laikotarpiu ypač gausiai statyta katalikų ir unitų bažnyčių. LDK elitas – lietuvių ir gudų didikai – buvo išsilavinę ir suvokė meno reikšmę, todėl negailėjo pinigų meistrams. Žymiausias vėlyvojo Lietuvos baroko ir Vilniaus baroko mokyklos atstovas – Jonas Kristupas Glaubicas.
Dailė
thumb| Baroko dailei būdingi kraštutinumai – realizmas ir misticizmas, sąlygiškumas ir konkretumas. Bendrieji barokinės dailės bruožai – dinamika, puošnumas, dramatiškumas, sudėtingi perspektyviniai efektai. Baroke mėgstamos kreivos linijos, apimčių modeliavimas dėmių pagalba, ryškūs spalvų ir šviesų kontrastai. Panašiai kaip ir manierizme, daug dėmesio skirta simboliams ir alegorijoms.
Baroko tapyboje kurti įvairių žanrų kūriniai. Dominavo religinio turinio kūriniai. Buvo populiarūs paradiniai ir psichologizuoti intymūs portretai, buitinės ir mitologinės kompozicijos, natiurmortai ir peizažai. Tridento bažnytinio susitarimo nutarimai ryškiausiai įkūnyti monumentaliojoje Romos baroko tapyboje (iš čia įtakos sklido visoje katalikiškoje Europoje). Tai bažnyčių interjerus dekoravę sieninės tapybos kūriniai, kuriems būdinga religinė tematika (ypač populiari įvairiausių apoteozių temos), sudėtingi rakursai ir įmantrios perspektyvinės struktūros. Realistinė tapybos kryptis susiformavo Italijoje XVI a. pabaigoje – XVII a. pradžioje (karavadžizmas). Jai būdingas religinių ar mitologinių scenų vaizdavimas naudojant iš gyvenamosios aplinkos paimtus veikėjus ir atributus, pabrėžtas psichologizmas. XVII a. barokinis realizmas buvo populiarus ir Olandijos, Prancūzijos, Ispanijos tapyboje. Barokinio klasicizmo ištakos glūdi Carracci'ų veikloje, vėliau ši kryptis ypač populiari buvo Prancūzijoje, karaliaus Liudviko XIV dvaro aplinkoje.
Italijoje, kurioje baroko tapybos bruožai susiklostė anksčiausiai ir ryškiausiai, buvo populiari ir molbertinė (dominavo aliejinė tapyba, kaip pagrindas naudota drobė), ir sieninė tapyba („al fresco“ technika).
Protestantiškose šalyse dominavo molbertinė tapyba.
Jadvyga Jovaišaitė
Jadvyga Jovaišaitė-Olekienė (Jovaišytė, Josiukienė 1903 m. rugpjūčio 2 d. Tbilisis – 2000 m. spalio 22 d. Vilnius) – Lietuvos baleto artistė, pedagogė. Viena žymiausių charakterinių šokių atlikėjų.
Barokas
Dailė
Baroko skulptūra pasižymėjo pabrėžtu judesiu, pozų sudėtingumu, tetrališkais gestais, emocines būsenas perteikiančiais veidais. Daugelis skulptūrų buvo glaudžiai susijusios su architektūra. Dažnai derintos kontrastingos, įvairių spalvų medžiagos (auksas, marmuras, medis).
Jadvyga Jovaišaitė
Biografija
Vyras Petras Oleka. 1919–1920 m. Tbilisyje mokėsi italų šokėjos M. Perini, 1921–1925 m. – O. Dubeneckienės baleto studijoje. Kaune Nuo 1921 m. šoko Valstybės teatro (iki 1925 m. Valstybės opera) operose, nuo 1925 m. ir baletuose. 1925 m. dalyvavo pirmajame lietuvių balete L. Delibo „Kopelija“. 1927–1928 m. stažavo M. Savickio baleto studijoje Paryžiuje. 1928–1938 m. dėstė plastiką Kauno konservatorijoje (iki 1933 m. Kauno muzikos mokykla). 1941–1963 m. Lietuvos operos ir baleto teatro solistė, 1941–1943 m. ir baletmeisterė. 1952–1983 m. dėstė klasikinį ir istorinį šokį Čiurlionio menų mokykloje. Mokiniai Regina Jamontaitė,
Barokas
Literatūra
Baroko literatūrai būdinga: disonansai, kontrastai, fantazijos ir religinės mistikos derinimas su humoru ir buitiškumu, alegorizmo – su natūralistiniais makabriniais elementais. Baroko literatūra įteisino paradoksalų mąstymą, dėmesį žmogaus egzistencijos, mirties problemos. Antikiniams mitams ir įvaizdžiams teikė naują prasmę, jungė juos su bibliniais motyvais. Baroko stiliui būdinga rafinuotas ekspresyvumas, metaforiškumas, hiperbolizacija, sudėtingos retorinės konstrukcijos ir kartu šnekamosios kalbos posakiai, vulgarizmai, makaroniškumas.
Jadvyga Jovaišaitė
Biografija
Šokiui būdingas temperamentas, ekspresija. 1935 su lietuvių baleto trupe gastroliavo Monte Karle ir Londone.
Barokas
Literatūra
Labiausiai paplitę baroko literatūros žanrai: lyrika, riterinis fantastinis epas, alegorinis ir meilės romanas, religinė, rūmų ir liaudinė turgaus aikščių drama, siaubo tragedija.
Jadvyga Jovaišaitė
Svarbiausi vaidmenys
thumb|150px
Barokas
Literatūra
Įvairių šalių literatūroje barokas turėjo savitų bruožų. Italijoje barokui atstovauja marinizmas, konceptizmas, Ispanijoje – gongorizmas, kultizmas, Anglijoje – metafiziniai poetai. Lietuvoje ryškių baroko bruožų yra lotynų kalba rašiusio M. Sarbievijaus kūryboje, daugelyje XVII-XVIII a. lietuviškų panegirikų, epitafijų, kai kuriose giesmėse ir kituose raštuose, jėzuitų mokyklų vaidinimuose.
Jadvyga Jovaišaitė
Svarbiausi vaidmenys
Šoko solo partijas operose:
Barokas
Muzika
right|Barokinė muzika. [[Hendelis|Georgas Frydrichas Hendelis]] right|[[Žanas Baptistas Liuli, sarabanda]]
Barokas pradžią gavo Italijoje ir paplito visoje Europoje.
Baroko muzika labai iškilminga ir didinga, gausi įvairių pagražinimų, atsiranda laisvasis polifoninis stilius, o vokalinė muzika nustoja vyrauti, tokia pat svarbia tampa ir instrumentine. Baroko metu labai mėgstami dideli chorai, stiprių balsų solistai. Tuo metu susiformavo dabartinė natų rašyba (penklinijinė sistema).
817 m.
Įvykiai
Sausis
Marc Ouellet
Markas Uelė (, g. 1944 m. birželio 8 d. La Motte, Kvebeko provincijoje) – Katalikų Bažnyčios Romos kurijos kardinolas iš Kanados.
Biografija
M. Uelė užaugo aštuonių vaikų šeimoje, prancūzakalbiame, stipriai paveiktame sekuliarizacijos Kvebeke. Studijavo Austrijoje, Italijoje ir Vokietijoje. Buvo Šv. Sulpicijaus kunigų draugijos narys, misionierius Kolumbijoje. Laisvai kalba šešiomis kalbomis. Jo teologinės bei liturginės pažiūros griežtos, pats yra pasmerkęs bažnytinį karjerizmą.
1995–2000 m. ėjo Kunigų kongregacijos patarėjo pareigas. 2001–2002 m. buvo Krikščionių vienybės tarybos sekretorius. 2002 m. lapkričio 15 d.–2010 m. birželio 30 d. Kvebeko arkivyskupas. Vyskupų kongregacijos prefektas, Popiežiškosios Lotynų Amerikos komisijos pirmininkas, paskirtas popiežiaus Benedikto XVI 2010 m. Per jį vyksta kiekvieno vyskupo skyrimas, todėl jis yra atsakingas už kadrų politiką Bažnyčioje. Kardinolas M. Oueletas buvo įvairių Šventojo Sosto dikasterijų, įskaitant Tikėjimo mokymo kongregaciją, patarėjas, kelių kitų svarbių Vatikano dikasterijų narys.
Prieš 2013 m. konklavą laikytas vienu iš papabile kardinolų, realių kandidatų užimti popiežiaus sostą.
Petraičiai (reikšmės)
Petraičiais vadinami kaimai:
Jautrioji raštuotė
Jautrioji raštuotė (Campylopus introflexus) – dvyndantinių (Dicranaceae) šeimos samanų rūšis, priklausanti Raštuotės (Campylopus) genčiai.
Tai vienintelė Lietuvoje auganti rūšis. Auga ant durpių tankiomis arba retomis vejomis. Stiebas 2-7 cm aukščio, status ir šakotas. Lapai nusmailėjantys į ilgą susisukusią vamzdeliu viršūnę.
Serata-Galbenė
Serata-Galbena – gyvenvietė pietinėje Moldavijoje, 16 km į pietvakarius nuo Hinčeščio.
Istorija
Minima nuo 1609 m.
Šiaudinės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia
'''Šiaudinės Švč. Mergelės Marijos bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Šiaudinės kaime, 8,5 km į pietvakarius nuo Papilės, Avižlio (Ventos kairiojo intako) kairiajame krante. Liaudies architektūros formų.
Istorija
Liudvikas Godliauskas 1775 m. pastatė medinę bažnyčią. Ji buvo Papilės parapijos filija, garsėjo Šv. Roko atlaidais. Kunigą iš pradžių išlaikė Šiaudinės dvaras. Kalniškių dvaro savininkas 1867 m. bažnyčiai dovanojo 16 dešimtinių žemės. 1901 m. vėtra nugriovė bažnyčios bokštą, 1902 m. atstatytas. 1915 m. vokiečiai išsivežė du varpus. thumb|left|160px|Bažnyčia 2006 m. Lietuvos pašto ženkle
Architektūra
Bažnyčia liaudies architektūros formų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Įrengti 3 altoriai. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi medinė varpinė.
Oscar Levertin
Oskaras Ivaras Levertinas (SV Oscar Ivar Levertin, 1862 m. liepos 17 d. Grytas prie Noršiopingo – 1906 m. liepos 22 d. Stokholmas) – švedų rašytojas, literatūros tyrinėtojas.
Šiuolaikinė architektūra
thumb|right|200px|[[David Adjaye ir Olafur Eliasson paviljonas. Venecijos architektūros bienalė. 2006 m.]] Šiuolaikinė architektūra – sąvoka, naudojama „šių dienų“ arba „naujausios“ architektūros apibūdinimui.
Komercinė architektūra
Industrializacijos laikotarpyje plačiai įdiegtas tiražavimas įrodė šio metodo ekonomiškumą lyginant su vienetine gamyba. Dėl skirtingų klimato, sklypo konfigūracijos, teisinių, socialinių ir kitų faktorių, architektūrinio projektavimo sąlygos dažniausiai būna individualios ir dėl šios priežasties fabrikinės gamybos architektūra, pritaikoma nedažnai (Tarybų Sąjungos statybos politikos atvejis išskirtinis). Nežiūrint šio fakto, šiuolaikinio kapitalizmo valstybėse, komerciškai naudingi yra tie architektūriniai projektai, kurių projektavimo trukmė ir sąnaudos yra minimalios. Tokia architektūra paprastai užsakoma nekilnojamo turto agentūrų, pateikiančių sąlygą sukurti kuo daugiau „grindų ploto“ esant minimalioms projektavimo ir statybos išlaidoms. Lietuvoje prigijęs žargonas „stiklainių“ architektūra, naudojama kalbant apie greitai suprojektuojamą ir pastatomą architektūrą, neindividualią savo sprendimais ir nejautrią supančiai aplinkai.
Nekomercinė architektūra
Tam tikra prasme „nekomercinės“ architektūros nėra. Šiuolaikinė architektūra yra labai brangi ir, skirtingai nuo laisvųjų menų, labai priklausoma nuo kapitalo. Tačiau terminas visgi dažnai naudojamas techninės ar idėjinės, novatoriškos ir išskirtinės architektūrinės kokybės aspektui pabrėžti. Ar minėtosios vertybės bus perkeltos į kitą šimtmetį yra nežinoma. Šiuolaikiniai architektai kelia klausimus, kiek aktualūs yra modernizmo laikotarpiu iškelti idealai. Olandų architektas Rem Koolhaas, savo knygoje „Delirious New York“, analizuoja Louis Sullivan maksimos „forma seka funkcija“ pritaikomumą dangoraižiuose Manhatane.
Ekologinė architektūra
Ekologinių principų taikymas architektūroje ir miestų planavime yra naujai formuluojamas Europos Sąjungos įstatymų reikalavimas. Pastarosios, laipsniškai griežtinamos, normos nulemia ne tik pastatų technines charakteristikas, bet taip pat ir estetiką.
Šiuolaikinė architektūra ir „kritinis atstumas“
Po to, kai 1889 m. pasaulinės parodos Paryžiuje proga buvo pastatytas Eifelio bokštas, prancūzų novelistas Guy de Maupassant, žurnalistų paklaustas, pareiškė, jog kasdien pietaująs šiame bokšte, nes tai esanti vienintelė vieta, iš kurios jo nematyti. Konservatyvioji Paryžiaus publika naująjį miesto statinį sutiko labai kritiškai, tačiau po dvidešimties metų, pasibaigus stovėjimo licenzijai, statinys jau buvo tapęs miesto simboliu ir nei miesto valdžia, nei miestiečiai apie nugriovimą nebeužsiminė. Panašūs atvejai, kai publikos kritikuojami darbai ar idėjos, vėliau pasirodo, įvykdę kultūrinį lūžį, ypatingai XX a. istorijoje, kartojosi neretai. Pastaroji spraga tarp kritiko nesugebėjimo įžvelgti naujai gimusios idėjos ar kūrinio svarbą, kultūrologų dažnai vadinama „kritinio atstumo“ problema. Marshall McLuhan savo knygoje War and peace in the global village duoda pavyzdį žuvies, plaukiojančios vandenyje ir patiriančios buvimo vandenyje faktą tik jai iššokus į krantą. Populiarus posakis – „laiko išbandymas“, reiškia kūrinio ar idėjos svarbos ilgalaikiškumą.
Šiuolaikinės meno ir architektūros kritikos tendencijos, yra labai kompleksiškos. XX a. „trumparegiškos“ kritikos pavyzdžiai, išugdė naują „kritikų“ kartą, naudojančią labai individualius reakcijos metodus. Tačiau „nepriklausoma“ kritika vis dėlto pasirodo nedažnai; XXI a. architektūrai tampant korporaciniu verslu, sėkmingai vykdomas visuomenės, vartojančios architektūrą, nuomonės formavimas užtikrina komercinę sėkmę.
Garsus lietuvių/amerikiečių menininkas Jonas Mekas Delfi internetinėje konferencijoje paklaustas, kaip vertina naująją Vilniaus architektūrą, vienareikšmiškai atsakė, jog naujoji architektūra visur yra bloga.
Ullevi
Ullevi – įvairios paskirties stadionas Geteborge, Švedijoje. Vienas didžiausių Skandinavijoje; turi 43 000 sėdimų vietų. Muzikos renginiams skirta 75 000 vietų.
Istorija
Stadionas buvo pastatytas 1958 m. VI pasaulio futbolo čempionatui. Specialiai 1959 m. Europos greitojo čiuožimo čempionatui stadione buvo įrengtas pirmasis pasaulyje šaldymo įrenginys, sukuriantis dirbtinio ledo dangą.
Taip pat vyko 1995 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas, 2006 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas, 1983 ir 1990 m. UEFA Taurių laimėtojų taurės finalai, 2004 m. UEFA taurės finalas.
Didžiausias žiūrovų skaičius futbolo renginyje (52 194) pasiektas 1959 m. birželio 3 d., rungtynėse tarp Örgryte IS ir IFK Göteborg.
Elektroninis paštas
thumb|250px|Elektroninio pašto programos – [[Mozilla Thunderbird langas]] Elektroninis paštas (El. paštas) – būdas kurti, siųsti ir gauti žinutes per elektronines komunikavimo (ryšio) sistemas.
Elektroninis paštas sukurtas naudojant tradicinio pašto metaforą – žinutės vadinamos laiškais, laiškai siunčiami į pašto dėžutes, iš kurių juos galima bet kada išsiimti skaitymui. Pašto dėžutes palaiko pašto serveriai, aptarnaujantis tam tikros vardų erdvės pašto adresus. Paprastai priėjimas prie pašto serverio (pašto dėžutės) yra apsaugotas slaptažodžiu.
Informacija gavėjui dažniausiai siunčiama ne tiesiogiai, bet per tarpines grandis – SMTP serverį, kuris laiškus nugabena į serverį, atsakingą už pašto dėžutes (POP3 arba IMAP). Tarp šių serverių gali būti dar keletas kitų (dažniausiai – SMTP) pašto serverių.
Elektroninio pašto siuntimas paprastai yra nemokamas, vykdomas per Interneto tiekėjo SMTP serverį. Elektroninio pašto dėžučių išlaikymas daugeliu atvejų būna mokamas, vykdomas nepriklausomai nuo naudojamo Interneto tiekėjo (pvz., Interneto paslaugos gali būti imamos iš vienos įmonės, o el. pašto – iš kitos).
El. pašto privalumai
Elektroninio pašto programos yra dviejų rūšių:
Sąvokos
'''El. pašto programa''' – kompiuterinė programa, kuri:
Pašto dėžutė – pašto kompiuterio (stoties) diske išskirta vieta, kurioje laikomi laiškai. Ja naudotis gali tik klientas, žinodamas slaptažodį.
Laiško antraštė
Antraštę galima skirstyti į 2 dalis:
Lietuviškiems laiškams tinka šios kodų lentelės: ISO-8859-13 Windows-1257 UTF-8
Vokietijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Elektroninis paštas
Sąvokos
Laiško tekstas – el. laiškų rašymo etiketas analogiškas paprastų laiškų rašymui. Reikia pasisveikinti su skaitytoju, laiško pabaigoje pasirašyti. Galima susikurti elektroninį parašą. Rašyti lietuviškais rašmenimis. Laiškus galime pagyvinti šypsenėlėmis. Laiško pabaigoje įprasta pridėti savo vizitinę kortelę.
Delenas
Delenas – (SV Dellen) – ežerų pora Švedijoje, Helsinglando provincijoje. Ežerus jungia pratakas, jų plotą skaičiuojant kartu(~130 km²) susidarytų 18 pagal dydį Švedijos ežeras.
Ežerai susidarė smūginio kraterio vietoje, todėl kartu jų forma primena apskritimą. Meteoritas nukrito prieš 89.0 ± 2.7 milijonus metų, Kreidos periode. Krateris buvo 19 km skersmens. Vietovėje išsibarsčiusios uolienos pavadintos delenitu.
Asteroidas 7704 Dellen pavadintas pagal šį ežerą.
thumb|left|360px|Ežerų panorama
Klumpė (Jurbarkas)
Klumpė – viensėdis Jurbarko rajono savivaldybėje, 9 km nuo Armeniškių. Kaimo turizmo sodyba „Klumpės malūnas“.
818 m.
818 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Stela
Stela – akmeninis, marmurinis ar medinis stulpas, su ant jo išraižytais piešiniais ar užrašais. Dažniausiai statytos kaip antkapiai arba kaip svarbių istorinių įvykių monumentai. Stelos buvo statomos daugelyje senovinių civilizacijų: Senovės Egipte, Artimuosiuose Rytuose, Graikijoje, Etiopijoje, Kinijoje, Mezoamerikoje, Britų salose. Stelos yra svarbūs istoriniai šaltiniai, iš kurių galima sužinoti apie to meto įvykius. Stelų pirmtakai yra neolite statyti megalitai.
KV Reykjavík
Knattspyrnufélag Vesturbæjar, KV Reykjavík, KV – Islandijos futbolo klubas iš Reikjaviko, Vesturbær dalies.
Istorija
Klubas įkurtas 2004 m. Dalyvavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. Pateko į trečios pakopos pirmenybes 2009, 2011, 2012 m.
2013 m. užėmė antrą vietą ir gavo šansą rungtyniauti antros pakopos pirmenybėse.
2014 m. žaidė antroje pakopoje, bet liko priešpaskutinėje (11–oje) vietoje ir iškrito į trečios pakopos pirmenybes.
2019 m. sezone 3. deild liko trečioje vietoje.
2020 m. rungtyniavo 3. deild ir tapo pirmenybių nugalėtojais. Po sezono perkelti į aukštesnę pakopą.
2021 m. rungtyniavo 2. deild (III pakopa) ir joje užėmė antrą vietą. Po sezono perkelti į 1. deildin (II pakopa).
2022 m. sezone rungtyniavo 1. deild (II pakopa). Iš dvylikos dalyvių liko vienuoliktoje vietoje. Po sezono perkelti į žemesnę pakopą.
Širvėnos seniūnija
Širvėnos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Biržų rajono savivaldybės centrinėje dalyje.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 9 seniūnaitijos:
Rimšiškių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. 1954 m. prijungta dalis Sakalų apylinkės, dalis Paulauskų apylinkės ir dalis Šalčininkėlių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Rimšiškių apylinkė panaikinta, jos prijungta prie Jašiūnų apylinkės ir Turgelių apylinkės.
Kika
thumb|„Kika“ Logotipas „Kika“ – didžiausias zoologijos prekių parduotuvių tinklas Lietuvoje. Parduotuvėse „Kika“ galima įsigyti įvairių naminių gyvūnų (paukščių, graužikų, šunų, kačių, roplių) ir visų jų priežiūrai reikalingų priemonių. Įmonė „Kika“ yra 30 kompanijų oficialusis įgaliotasis atstovas Lietuvoje.
Bokuvka
Bokuvka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 54 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Martin Frobisher
Jis įvykdė tris keliones į Ameriką, tuo metu vadintą Naujuoju Pasauliu, ieškodamas Šiaurės vakarų kelio. Visos jo kelionės baigėsi šiaurės rytų Kanadoje, netoli šiandieninės Rezoliucijos salos ir Frobišerio įlankos. Savo antrojoje kelionėje Frobišeris rado didelį šaltinį vieno rūšies metalo ir klaidingai pamanė, kad tai yra auksas, todėl parsigabeno 1,500 tonų šio metalo namo, taip pavojingai perpildydamas laivą. Tačiau Anglijoje išaiškėjo, kad tai yra bevertis geležies piritas. Vis dėlto Frobišeris grįžo į Kanadą, rado dar vieną aukso šaltinį ir pasikrovęs 1,300 tonų šio metalo grįžo į Angliją ir vėl buvo nustatyta, kad tai buvo ne auksas, o tas pats geležies piritas. Vėliau jis buvo išventintas į riterius už savo tarnybą kovojant prieš Ispaniškąją Armadą 1588 metais.
Puvočiai
Puvočiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, tarp Merkinės ir Marcinkonių, Dzūkijos nacionaliniame parke, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Kaime yra 38 sodybos su išlikusiais senoviniais namais, kluonais, svirnais, girininkija. Taip pat kaimo gale yra nedidelės kapinaitės. Puvočiuose yra pastatas, kuriame seniau buvo aštuonmetė mokykla, biblioteka, ambulatorijos punktas, paštas, tačiau viskas buvo uždaryta, o po kiek laiko nupirkta Vilniaus universiteto.
Nuo 1983 m. Puvočiuose kasmet vyksta Vilniaus universiteto Chemijos ir geomokslų fakulteto bei Vilniaus universiteto Gyvybės mokslų centro hidrometeorologijos, biologijos specialybės studentų zoologinė ir botaninė praktika. Vilniaus universiteto pastate yra gyvenamieji kambariai, laboratorija, šalia – didelis kiemas.
Jaščilanas
Jaščilanas  – senovinis majų miestas, esantis dabartinės Meksikos pietuose, Čiapaso valstijoje, netoli Gvatemalos sienos, prie Usumasintos upės. Kolumbinio laikotarpio pavadinimas majų kalba reiškia „žali akmenys“, tačiau senovėje miestas vadinosi Izancanac ar Pa' Chan.
Puvočiai
thumb|left|Kapinių vartai
819 m.
819 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Puvočiai
Geografija
thumb|left|Parduotuvė ir ryšio bokštas 2006 m. thumb|left|Pėsčiųjų tiltas per Merkį thumb|left|„Beždžionių“ tiltas Puvočiuose.
Pro kaimą teka Merkys, šis kaimas išsidėstęs kairiajame upės krante (kitame upės krante yra Merkinės Puvočiai). Vakariniame kaimo gale į Merkį įteka Skroblaus, rytiniame pakraštyje – Grūdos upeliai. Netoli Puvočių Merkyje yra išniręs didelis, pusiau perskeltas riedulys – Perkūno akmuo. Girininkijos miške auga 2 drevėtos pušys.
Jaščilanas
Istorija
Jaščilanas buvo svarbus klasikinio majų laikotarpio miestas, dominavęs regione. Jis buvo galingesnis už gretimai esantį Bonampaką, ilgą laiką buvo sąjungoje su Piedras Negru ir kurį laiką su Tikaliu. Jaščilanas kovojo prieš Palenkę. Jaščilanas tebuvo nedidelis miestas, kuomet 320 m. rugpjūčio 20 d. Jat Balamas tapo miesto valdovu ir pradėjo ilgą dinastiją, besitęsusią iki IX a. Jai valdant miestas išaugo į svarbų regioninį centrą. Miestas savo klestėjimo viršūnę pasiekė valdant Jaguaro Skydui II (mirė 742 m.).
Puvočiai
Geografija
Nusileidus nuo kalno, teka Merkys. Ant upės kranto yra veikianti hidrometeorologinė stotis. Ten, kur Grūda įteka į Merkį, įrengta didelė stovyklavietė turistams, taip pat joje vyksta kaimo šventės. Netoli stovyklavietės yra vienintelis Puvočių medinis lieptas, vadinamas „Beždžionių tiltu“. Juo gyventojai gali persikelti į dešinįjį Merkio krantą, kuriame taip pat yra 8 sodybų Puvočių kaimas, gyventojų vadintas Anuliškiais. Seniau, kol nebuvo liepto, vasarą žmones perkeldavo valtimis.
Jaščilanas
Archeologija
Jaščilano griuvėsiai minimi nuo 1833 m. Ilgą laiką miestas buvo sausuma praktiškai nepasiekiamas. Yra išlikęs šventyklų kompleksas, monolitinės raižytos stelos, altoriai. Šventyklų sienose gausu raižinių.
Puvočiai
Istorija
XX a. pirmoje pusėje (carinės Rusijos laikais) Puvočių kaime veikė plytų gamykla – vadinamoji „ciegelnia“. Puvočiuose gamindavo atsparias plytas, kurias pardavinėdavo daugiausia lenkų okupacijos metais.
Jaščilanas
Valdovų sąrašas
Nežinomų tarimų vardai rašomi kursyvu:
Puvočiai
Istorija
Tarpukaryje Merkiu buvo nustatyta Lietuvos-Lenkijos demarkacinė linija. Demarkacinė siena perskyrė Puvočių kaimą (didžioji dalis buvo okupuota Lenkijos) ir jo gyventojų žemes. Jaskelevičių rekvizuotoje sodyboje buvo įkurta lenkų pasienio užkarda, kontroliavusi judėjimą tiltu per Merkį. Prie tilto buvo įkurtas kontrolės punktas, siekiant palengvinti perskirto kaimo gyventojų judėjimą lauko darbų metu. Abiejų pusių neremontuojamas tiltas ilgainiui sunyko, liko tik poliai. Šio tilto išnykimas ilgainiui nuo Puvočių atribojo Anuliškes ir trauką į Merkinę, buvusį valsčiaus centrą. 1944 m. gruodžio 16 d. nuo sovietinių karių siautėjimo žuvo Puvočių kaimo gyventojai Tamulevičius, Kudarauskas, Bulonas, Glavickas, Jovaišis ir dar keletas vyrų.
Gyventojai
thumb|190px|Kryžius prie sodybos thumb|240px|Perkūno akmuo Merkyje ties Puvočiais thumb|240px|[[Rėva Merkyje netoli Puvočių]]
Puvočių kaimas nuo seno laikomas etnografiniu, jame kalbama vietine dzūkų tarme, išlikę daugelis girinių dzūkų apeigų ir papročių. Moterys audžia, moko rankdarbių, kepa duoną ir gamina dar daug tradicinių dzūkų patiekalų. Šiame kaime veikia garsus Lietuvoje etnografinis ansamblis, kuriame dainuoja aštuonios moterys.
thumb|left|500px|Puvočių panorama
Haris Poteris ir Azkabano kalinys (filmas)
Haris Poteris ir Azkabano kalinys – – 2004 metų JAV fantastinis filmas, paremtas J. K. Rowling to paties pavadinimo knyga.
ハリー・ポッターとアズカバンの囚人
Ruvenzorio kalnų nacionalinis parkas
Ruvenzorio kalnų nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija pietvakarių Ugandoje, Ruvenzorio kalnuose. Įkurtas 1991 m. ir apima beveik tūkstančio km² teritoriją.
Nacionalinis parkas yra Kongo DR pasienyje, ribojasi su ten esančiu Virungos nacionaliniu parku. Parke yra aukščiausia Ruvenzorio masyvo dalis su iki 5109 m iškylančiu Stenlio kalnu.
Ruvenzorio kalnų nacionaliniame parke saugoma unikali šio krašto gamta: daug endeminių aukštikalnių augalų rūšių, sutinkamos 89 paukščių, 15 drugių, 4 primatų rūšys. Tarp sutinkamų gyvūnų yra afrikinis miškinis dramblys, paprastoji šimpanzė, damanas, kolobai, baltabarzdė markata, dukeriai, ugandinis turakas (Ruwenzorornis johnstoni).
1994 m. nacionalinis parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip išskirtinio grožio objektas ir svarbi retų rūšių buveinė. Nuo pat įtraukimo iki 2004 m. buvo pavojaus sąraše dėl prastos teritorijos apsaugos ir karinės veiklos.
Azatotas
thumb|200px|Azatoto piešinys Azatotas – išgalvota dievybė iš H. P. Lovekrafto (H. P. Lovecraft) bei kitų autorių sukurtų „sapnų ciklo“ (Dream Cycle) ir „Cthulhu Mythos“ istorijų.
Azatotas pirmą kartą buvo paminėtas Lovekrafto istorijoje „Sapnų - iššukis“ (Dream-Quest). Vėliau jis buvo minėtas „Sapnai Raganos Name“ (The Dreams in the Witch House) bei kituose kūriniuose. Azatotas taip pat minimas Augusto Derleth, Ramsey Campbell, Gary Myers bei kitų rašytojų darbuose.
1995 m. „Chaosium“ leidykla publikavo Azatoto ciklą, Cthulhu Mythos antologiją, kurioje buvo atrinkti Azatotą aprašantys arba kitaip su juo susiję apsakymai.
Kalesninkų Liudviko Narbuto gimnazija
Šalčininkų rajono Kalesninkų Liudviko Narbuto gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Kalesninkuose, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191416664.
Liudvikas Narbutas (1831–1863) buvo 1863 m. sukilimo didvyris.
Istorija
Kalesninkuose mokykla minima nuo 1804 m. kaip parapinė mokykla prie vienuolyno. 1904 m. atidaryta pradinė mokykla rusų kalba. XX a. tarpukariu buvo lenkiška. 1945–1948 m. buvo mokoma lietuvių ir rusų, nuo 1948 m. – lenkų kalba.
Lockheed Martin
Lockheed Martin – tarptautinė, viena didžiausių aukštųjų technologijų bei lėktuvų ir kitų aviacijos bei kosmonautikos aparatų gamybos korporacijų. Įsikūrė 1995 m. susijungus „Lockheed“ ir „Martin Marietta“ korporacijoms. Visame pasaulyje „Lockheed Martin“ turi apie 110 tūkstančių darbuotojų. Dabartinis prezidentas – James D. Taiclet.
Pagal įplaukas „Lockheed Martin“ yra didžiausias pasaulyje karinės srities rangovas. 2013 m. 78 % korporacijos įplaukų sudarė JAV vyriausybės ir kitų JAV valstybinių įstaigų bei kitų šalių vyriausybių kariniai užsakymai.
2006 m. „Lockheed Martin“ komanda laimėjo „Collier“ trofėjų už naikintuvo „F-22 Raptor“ sukūrimą.
Vakarai (pasaulio kryptis)
miniatiūra|Kompasas rodo į vakarus
Vakarai yra pasaulio kryptis į priešingą pusę nei sukasi Žemė arba, kitaip tariant link Saulės nusileidimo vietos.
Vakarai yra viena iš keturių pagrindinių pasaulio krypčių. Vakarai naudojami nurodant koordinates ir navigacijai. Navigacijoje Vakarai reiškia lanko tarp Pietų (180 laispnių) ir Šiaurės (0 laipsnių) vidurį. Pavasario lygiadienio (kovo 21 d.) ir rudens lygiadienio (rugsėjo 23 d.) taškuose Saulė leidžiasi tiksliai vakarų pusėje.
Kitos pagrindinės pasaulio kryptys yra Šiaurė, Rytai ir Pietūs.
Joshua Crawford
Joshua Crawford (g. 1988 m. gegužės 11 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje.
2014-2015 metų sezoną pradėjo Slovakijoje, 2014 m. gruodžio pabaigoje persikėlė rungtyniauti į Kėdainių „Nevėžio“ ekipą.
Žudecas
Žudecas  – tradicinis Rumunijos teritorinis administracinis vienetas, naudojamas dabartiniame Rumunijos administraciniame teritoriniame suskirstyme. Moldavijoje žudecai buvo įkurti 1993 m. stambinant rajonus, o 2003 m. žudecai vėl panaikinti ir grįžta prie rajonų sistemos.
Lietuvos administraciniu suskirstyme žudecai atitinka apskritis, D. Britanijos – grafystes.
Istorija
Terminas pagal kilmę reiškia administracinę sritį, kurią valdo vienas teisėjas. Žodis kilęs iš 'teisėjas', o šis – iš  'teisėjas'. Viduramžių Valakijoje žudecus valdė žudai, vykdę tiek administracines, tiek teismines funkcijas. Seniausias žinomas žodžio paminėjimas Moldavijos kunigaikštystėje yra iš 1409 m.
Žudecai savo kilme giminingi Sardinijos valstybiniams dariniams judikatams. Judikatai pradžioje irgi buvo sritys, kurias valdė teisėjai.
Bijautonių piliakalnis
Bijautonių piliakalnis – piliakalnis ir gyvenvietė Kaišiadorių rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo Bijautonių, Rumšiškių seniūnija. Pasiekiamas plentu Antkalnis – Kruonis prieš Strėvą pasukus į dešinę šiaurės vakarų kryptimi, pavažiavus keliu 800 m – yra į pietvakarius už sodybos, esančios 100 m į kairę nuo kelio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Strėvos dešiniajame krante, į upės slėnį įsiterpusio kyšulio žemesnėje dalyje. Aikštelė keturkampė, užapvalintais galais, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 7,5 m ilgio, 5 m pločio. Jos šiaurės vakarų krašte supiltas 2 m aukščio, 10 m pločio pylimas, kuris iš išorės yra tik 1 m aukščio. Už jo į šiaurės vakarus yra 9 m ilgio, 8 m pločio priešpilis 1,5 m žemesne rytine dalimi. Priešpilio aikštelės šiaurės vakarų krašte supiltas 2 m aukščio, 17 m pločio pylimas, už kurio iškastas 13 m pločio, 1 m gylio puslankio formos griovys. Už griovio aukštuma pamažu kyla į šiaurės vakarus. Šlaitai statūs, 17 m aukščio.
Piliakalnio aikštelės kraštai nuslinkę, priešpilio pylime iškasta duobė. Piliakalnis apaugęs lapuočiais medžiais ir krūmais.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu -­ II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 14000 m².
Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Konstantinas Karijotaitis
Konstantinas Karijotaitis, Čartoriskis (, apie 1330 m. – 1390 m. Čartoriskas) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras didikas, kunigaikštis, valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
thumb|left|Konstantino pusgrašis Kilęs iš Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino giminės. Tėvas Karijotas. Broliai Andrius, Dimitrijus, Jogaila, Skirgaila, Švitrigaila, Lengvenis, Aleksandras Vygantas, Kaributas, Karigaila.
Čartoriskių giminės pradininkas.
Šeima
Žmona Ona (Hanna), tačiau jos giminė nežinoma. Sūnūs Glebas Čartoriskis, Grigalius Čartoriskis, Vosylius Čartoriskis.
Voluinės Čartorisko vietininkas, kunigaikštis.
Goniūnai
Goniūnai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Klausučių, kairiajame Armenos krante, žemiau jos ir Armeniuko santakos bei Goniūnų užtvankos.
Eskizas
thumb|Menų studento eskizas thumb|Storyboard kadruotės pavyzdys thumb|[[Rembrandt van Rijn paveikslo eskizas]] Eskizas (kilęs iš senovės graikų kalbos σχέδιος – schedios „laikinas“) – greita vizualizavimo forma, kuri paprastai nelaikoma išbaigtu meno darbu.
Eskizo kūrimo tikslai gali būti skirtingi. Dailininkas gali ieškoti geriausios, jo manymu, kompozicijos paveikslui, skulptūrai, freskai, ar kito formato meno kūriniui. Eskizas taip pat gali būti komunikacijos forma. Kino projektų režisieriai (jei neturi storyboard dailininko, dažnai patys piešia eskizus, norėdami geriau pavaizduoti operatoriui (aktoriams ar kitiems filmavimo komandos nariams) savo sumanymus.
Eskizų piešimas meno industrijose
Gatvės dailininkai, per kelias minutes nupiešiantys praeivių portretus, turi turėti ilgametę patirtį tam, kad greitai ir sėkmingai perprastu žmonių charakterius.
Architektai ar skulptoriai kuria eskizus truputį kitokia būdu: jie ne piešia, bet daro modelius. Architektams neretai privaloma padaryti pastato modelį prieš klientams patvirtinant jo statybą. Skulptoriai dažnai padaro mažesnio dydžio skulptūrėles, norėdami pamatyti ar tinkama erdvinė kompozicija, ir tik po to kuria galutinę versiją.
Eskizus kuria ir storyboard dailininkai, piešiantys storyboard kadruotes. Šios profesijos atstovams reikia išmanyti kinematografijos principus, pagrindinė jų užduotis yra greitai vizualizuoti režisieriaus nurodytas scenas.
Biržų valsčius
Biržų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje, pasienyje su Latvija. Centras – Biržai, kurį laiką – Medeikiai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1861 m. Kauno gubernijoje. 1905 m. Biržų valsčiaus valstiečiai, reaguodami į Didžiojo Vilniaus seimo nutarimus, susirinkę nutarė:
1923 m. valsčiui priklausė 214 gyvenamųjų vietovių. 1947 m. dalis teritorijos perduota Parovėjos valsčiui. Biržų valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Biržų rajonui (7 apylinkės).
Červonka (Eglainės valsčius)
Červonka – kaimas pietryčių Latvijoje, Eglainės valsčiuje. Kaimas yra etninėse sėlių ir lietuvių žemėse tarp Eglainės ir Subatės, prie kelio P70 Šventė (Latvija)–Subatė.
Kapinės
Pietinėje kelio P70 pusėje yra Červonkos kapinės, kuriose 1932 m. pastatytas paminklas Lietuvos kariams, žuvusiems kovoje už Lietuvos nepriklausomybę. Paminklą sukūrė lietuvių skulptorius Stasys Stanišauskas. Jo viršuje lietuvių ir latvių kalbomis užrašyta: „Žuvusiems Lietuvos kariams 1919–1920 m.“. Apačioje – lietuvių kalba: „Keleivi, pasakyk Lietuvai, kad mes kritome gindami Tėvynę.“. Šis paminklas nebuvo sunaikintas ir tarybiniais laikais. Šalia paminklo palaidotas 31 savanoris, žuvęs kovoje už nepriklausomybę.
George Crook
thumb|George Crook George Crook (g. 1828 m. rugsėjo 8 d. netoli Deitono, Ohajas – m. 1890 m. kovo 21 d. Čikagoje, Ilinojus) – amerikiečių generolas, JAV pilietinio karo metu kovojęs su indėnais.
Červonka (Eglainės valsčius)
Kapinės
Nežinomo kareivio kape Kaune 1934 m. buvo palaidoti nežinomo kareivio palaikai, perkelti iš Červonkos apylinkių.
George Crook
Biografija
1862 m. rugsėjo 7 d. tapo savanorių brigados generolu ir vadovavo brigadai Saut Maunteino ir Antietamo mūšiuose. Perkeltas į Vakarus, vadovavo Kumberlendo armijos Antrajai kavalerijos divizijai Čikamaugos mūšyje. Po to tarnavo Vakarų Virdžinijoje. Jo vadovaujama kariuomenė nugalėjo konfederatus pre Kloido Kalno (1864 m. gegužės 9 d.). Nuo 1864 m. spalio 21 d. savanorių generolas majoras. 1865 m. vasario mėn. konfederatų partizanai paėmė jį į nelaisvę, tačiau netrukus belaisvių apsikeitimo metu buvo paleistas. Karo pabaigoje paskirtas į Potomako armijos Antrąją kavalerijos diviziją.