cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klaipėdos apskrities herbas
Klaipėdos apskrities herbas - vienas iš Klaipėdos apskrities heraldikos atributų. Herbo raudoname lauke, kurioje sidabrinė papėdė atskirta banguota linija, vaizduojama auksinė dantyta mūro siena ir už jos trys bokštai. Didesnis centrinis bokštas turi sidabrinę arką ir riterišką kryžių viršuje, o šoniniai - sidabrines rutulines viršūnes. Herbo skydą juosia mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.
Istorija
Klaipėdos apskrities ištakų reikia ieškoti tolimoje praeityje. Klaipėda Memelburgo vardu pirmą kartą istorijos šaltiniuose minima 1252 m. Tada šią vietovę, kurioje galėjo būti įsikūręs žvejų kaimelis, užgrobė Livonijos ordinas ir kartu su Kuršo vyskupu pastatė pirmąją medinę Memelburgo pilį. Klaipėda dėl patogios geografinės padėties Ordino ekspansijoje į baltų žemes turėjo tapti svarbiu strateginiu punktu, komtūrijos ir Kuršo vyskupystės sostine, taip pat Baltijos jūros, uostu, kuris galėtų kontroliuoti Nemuno prekybą.
Jacentavas
Jacentavas – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km nuo Igliaukos.
Klaipėdos apskrities herbas
Istorija
Lietuvai Klaipėdos kraštas sugrįžo tik 1923 m. 1887 m. Johanno Sachssendahlio piešinys, kuriame vaizduojamas Klaipėdos vietininko (fogto) antspaudas, tyrinėtojų ilgą laiką buvo beveik nepastebėtas. Tai seniausias Klaipėdos antspaudas, turėjęs atsirasti XIII a. viduryje. Jame vaizduojami trys pilies bokštai virš neaukštos dantytos sienos - po ja, atrodo vanduo. Centrinis bokštas su kryžiumi. Nors jis priklauso vokiečių kultūrai, kartu su vietos administracija nutarta Klaipėdos apskrities herbui panaudoti seniausio, kaip labiausiai vietos specifiką atitinkančio, antspaudo ikonografiją. (Panašiai atneštinės kultūros dalykus traktuoja čekai, lenkai ir kiti Europos kraštai.) Raudona spalva ir auksas paimti iš apskrities centro - Klaipėdos miesto herbo, o skydo papėdė ir kai kurie kiti smulkūs elementai nuspalvinti sidabru. Banguota linija atskirta sidabrinė papėdė aiškiai rodo, kad Klaipėdos apskritis yra prie vandens, tai yra prie Baltijos jūros. Jos statusą, pabrėžia mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.
Klaipėdos apskrities herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas dekretu Nr. 145 patvirtino 2004 m. liepos 7 d.
Herbo etalono autorius - dailininkas Arvydas Každailis.
Clyde FC
Kambernoldo „Clyde“ – Škotijos futbolo klubas iš Kambernoldo. Iki 1994 m. žaidė Glazge.
Istorija
Klubas įkurtas 1877 m. Yra dalyvavę elito diviziono kovose.
Šiuo metu žaidžia ketvirtos pakopos pirmenybėse.
Gilekių kalba
Gilekių kalba – indoeuropiečių kalba, priklausanti iranėnų kalbų grupei, Kaspijos iranėnų kalboms. Kalbančiųjų – 2-4 milijonai. Kalba vartojama šiaurės Irane esančioje Gilano provincijoje. Labai artima mazandaranių kalbai, su kuria dalijasi bendru žodynu.
Gilekių kalba turi 3 tarmes:
Plačiausiai vartojama vakarų gilekių tarmė, kurios areale yra Gilano sostinė Reštas. Morfologiškai kalba panaši į persų.
Fylkir Reykjavík
Reikjaviko „Fylkir“ – Islandijos futbolo klubas iš Reikjaviko. Klubas turi vyrų ir moterų futbolo ekipas.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1967 m., kai naujai pastatytame Reikjaviko priemiestyje Árbær buvo įkurtas KSÁ (Knattspyrnufélag Seláss og Árbæjar). Vėliau pervadintas ir tapo Fylkir Reykjavík.
Du kartus tapo vicečempionais (2000 ir 2002 m.).
Spalvinė gama
Juoda ir oranžinė.
Tamsalu
Tamsalu – miestas šiaurinėje Estijoje, Tapos valsčiuje, apie 10 km į pietryčius nuo Tapos, prie Tapos-Tartu geležinkelio. Išvystyta kalkių gavybos pramonė.
Istorija
Pirmąkart minimas 1512 metais. 1876 m. nutiestas geležinkelis Talinas–Tartu. 1996 m. gavo miesto teises.
Gražiškių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
'''Gražiškių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Gražiškių miestelyje, prie Vištyčio-Kalvarijos kelio.
Istorija
Apie 1600 m. dvarininkas Vaitiekus Gintautas pastatė medinę bažnyčią. 1614 m. jai dovanoti 6 valakai Gražiškių kaimo žemės, malūnas su tvenkiniu ir Sebastijoniškių, arba Gražupio, palivarkas su 3 valakais žemės. 1623 m. minima parapinė mokykla (1781 m. atkurta). Po 1745 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (konsekravo Vygrių vyskupas Mykolas Pranciškus Karpavičius). Sunykusi bažnyčia 1865 m. nugriauta, iš Šunskų atvežta ir pastatyta laikina. miniatiūra|250px|left|2014 m.
1877–1881 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Ją 1886 m. konsekravo pavyskupis Juozapas Olekas. Bažnyčios vidų išpuošė kunigas Jokūbas Rutkauskas. 1894 m. sudegė klebonija. 1900 m. bažnyčia remontuota, išdažyta. 1907 m. įsikūręs „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas P. Abromavičius) įsteigė biblioteką - skaityklą. 1925 m. įkurta pavasarininkų biblioteka - skaitykla.
1926 m. klebonu paskirtas K. Augustaitis. Jam 1931 m. išvykus į Gelgaudiškį, trejus metus Gražiškiuose klebonavo V. Aleksandravičius. 1934 m. jį pakeitė A. Uoginta, o šį 1964 m. - Vytautas Vaitauskas. Jo iniciatyva 1969 m. buvo atliktas bažnyčios remontas ir pastatyta klebonija.
1985 m. klebonu tapo Gintautas Steponaitis. Išbuvęs Gražiškių parapijoje 17 metų, jis buvo iškeltas į Krokialaukį, į jo vietą atėjo kunigas Petras Kanapka. 2005 m. parapijos klebonu buvo paskirtas Dainius Gurevičius. 2018 m. jį pakeitė Kęstutis Sprangauskas.
Saipa FC
„Saipa FC“  – Irano futbolo klubas iš Teherano. Priklauso SAIPA bendrovei, kuri yra Irano automobilių gamintojas.
Gražiškių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su pristatyta žema krikštykla ir zakristija. Apsidė pusapvalė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais.
Mazenderanių kalba
Mazenderanių kalba – indoeuropiečių kalba, priklausanti iranėnų kalbų grupei, Kaspijos iranėnų kalboms. Kalbančiųjų – 3-4,5 milijonų. Kalba vartojama šiaurės Irane, daugiausia Mazenderano ir Golestano provincijose. Labai artima gilekių kalbai, su kuria dalijasi bendru žodynu. Nuo persų kalbos skiriasi archaiškesniu žodynu ir kiek kitokia gramatika.
Saipa FC
Istorija
Klubas įkurtas 1989 m.
Gražiškių šv. arkangelo Mykolo bažnyčia
Klebonai
Bažnyčioje klebono pareigas ėję asmenys:
Mazenderanių kalba
Kalba sintetinė, turi daug priesagų. Gramatinės giminės nėra. Įprasta sakinio santvarka – SVO.
Saipa FC
Istorija
Futbolo komanda 3 k. tapo šalies čempionais. (1994, 1995, 2007 m.)
Sezonai
Šaltiniai:
Arimantas Dumčius
Arimantas Dumčius (g. 1940 m. sausio 4 d. Kaune) – gydytojas kardiochirurgas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Jaciškės
Jaciškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Suvieko, Čičirio pusiasalyje, Baltamiškyje. Yra sodyba paežerėje.
Arimantas Dumčius
Biografija
1941 m. su šeima ištremtas į Altajaus kraštą. Tėvas, Kauno miesto savivaldybės brandmajoras, žuvo lageryje. 1947 m. su motina slapta grįžo į Lietuvą. Motina legalizavosi kita pavarde. Nuolat keitė gyvenamąją vietą, nes tėvo (Šakių raj.) ir motinos (Rokiškio raj.) tėviškės buvo sugriautos, o artimieji ištremti į Sibirą.
1959 m. baigė Kupiškio vidurinę mokyklą, 1965 m. Kauno medicinos instituto Gydomąjį fakultetą, įgijo gydytojo specialybę. 1965–2004 m. Kauno klinikinės ligoninės chirurgas. 1966–2004 m. Kauno medicinos instituto (KMI) chirurgijos katedros asistentas, docentas, 1985 m. profesorius. 1979 m. medicinos mokslų daktaras. 1979–2004 m. dar ir Širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos ir patologijos instituto chirurgijos laboratorijos vedėjas. 1993–1994 m. Kauno medicinos universiteto (KMU) Išeminės širdies ligos chirurgijos klinikos vadovas. 1996–2004 m. dvi kadencijas – KMU Senato narys.
Moka prancūzų, rusų kalbas, turi anglų kalbos pagrindus. Žmona Ona Elona Kleizaitė, vaikai Marius, Jolanta.
Profesinė veikla
Mokslinio darbo pagrindinė sritis – išeminės širdies ligos ir ydų tyrimai, chirurgijos metodų tobulinimas, organų elektrinė stimuliacija, autobiologinės širdies ir jos pagalbinių įtaisų kūrimas. 1980 m. pirmą kartą Lietuvoje panaudojo vidinę krūtinės arteriją tiesioginei miokardo revaskuliarizacijai. 1982 m. Kaune įdiegė kateterinę angioplastiką, 1985 m. panaudojo lazerį išeminėms miokardo zonoms atgaivinti. 1988 m. pirmą kartą Rytų Europoje atliko mioventrikuloplastiką, širdies skilvelio raumens plastinę operaciją.
Kūrė šiuolaikišką širdies chirurgiją. Atliko per 2500 širdies ir kitų sudėtingų operacijų. Paskelbė per 300 mokslinių publikacijų medicinos tema. 18 išradimų, trijų knygų, 15 metodinių mokomųjų leidinių autorius. Darbai cituojami pasaulio medicinos literatūroje. Parengė 20 mokslo daktarų ir 4 habilituotus mokslo daktarus. Kvalifikaciją kėlė Kanadoje, Rusijoje, Estijoje, Prancūzijoje ir JAV.
Visuomeninė ir politinė veikla
1988 m. Kauno Sąjūdžio tarybos narys, II Sąjūdžio Seimo narys. 1989 m. Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos Lietuvoje signataras. 1992–1994 m. Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos pirmininkas, nuo 2005 m. šios asociacijos garbės pirmininkas. Lietuvos spaudoje paskelbė per 200 straipsnių, kreipimųsi.
1995–2004 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narys, Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos narys. 2002–2004 m. Kauno miesto savivaldybės tarybos narys, Sveikatos komiteto pirmininkas, Miesto plėtros komisijos narys. Nuo 2004 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys. 2004–2016 m. LR Seimo narys, išrinktas Kalniečių rinkimų apygardoje Nr. 15. Seimo Sveikatos reikalų komiteto narys, parlamentinių ryšių su Kanada grupės pirmininkas.
. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos narys, Lietuvos Šaulių sąjungos narys, Lietuvos atsargos karininkų sąjungos narys, Zanavykų bendrijos valdybos narys, 27-tos knygos draugijos tikrasis narys. Tęstinio leidinio „Lietuvių tauta ir pasaulis“, 12 knygų sudarytojas ir redaktorius.
Vehma
Istorija
Miesto statusas suteiktas 1993 m.
Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia
'''Girkalnio šv. Jurgio bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Girkalnio miestelyje, 1 km į pietus nuo magistralinio kelio.
Parapijoje veikia Griaužų koplyčia.
Istorija
Legendos pasakoja, kad bažnyčią pastatydinęs ponas Jurgis, kuris maldomis sugebėjęs apsisaugoti nuo jį užpuolusių vilkų girioje ant kalno (Girkalnyje).
1744 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia. Jai 1826 m. pakeisti sienojai. Parapijai 1841 m. priklausė 2 valakai ir 6 margai žemės, klebonas gavo 103,5 rb per metus. Girkalnio klebonas Mykolas Valauskas 1863 m. ištremtas į Tomsko guberniją (mirė 1869 m.).
miniatiūra|250px|left|Bažnyčia iš šono
1890 m. rugpjūčio 20 d. bažnyčią uždegė žaibas. Kauno gubernatorius neleido statyti laikinos, todėl pamaldos perkeltos į ankštą kapinių koplyčią. Valdžia atmetė kelis parapijiečių prašymus ir neleido statyti mūrinės bažnyčios. Išdegtas plytas teko parduoti. 1896 m. leista statyti medinę. Kryžminio plano bažnyčia 1898 m. buvo pastatyta ir konsekruota. Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas. 1907 m. įsteigta parapijos bibliotekėlė. Ją perėmė 1908 m. įsteigtas „Saulės“ draugijos skyrius.
Bažnyčia 1944 m. sudegė. Maldos namai įrengti parapijos salėje (1964 m. sudegė), vėliau – iš Vengerskų kaimo atkeltame name. Girkalnio klebonas Prosperas Bubnys 1971 m. už vaikų katekizaciją nuteistas 1 m. kalėti.
Architektūra
Pagal architekto Felikso Sakalausko projektą 1990 m. pradėta statyti nauja bažnyčia.
East Fife FC
Metilo „East Fife“ – Škotijos futbolo klubas iš Metilo miestelio.
Istorija
Klubas įkurtas 1903 m. Šiuo metu žaidžia mėgėjiškame lygmenyje.
Reštas
Reštas  – miestas šiaurės Irane, Kaspijos jūros pakrantėje, Elburso kalnų papėdėje. Gilano provincijos sostinė. Virš 0,5 mln. gyventojų. Yra oro uostas. Rešto jūrų uostas yra Bender Enzelyje.
Tekstilės, maisto (ypač tabako, arbatos), medienos apdirbimo, stiklo gamybos pramonė. Tradicinės šilkininkystės centras (nuo XIV a.). Amatai (medžio raižyba, metalo kalimas, meninis nėrimas). Veikia 3 universitetai, institutas. Netoli kalnuose yra Masulė kurortas.
Istorija
Nėra gerai žinoma, kada Reštas buvo įkurtas, bet rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 682 m. XVIII a. miestas buvo užimtas Petro I ir prijungtas prie Rusijos Imperijos. Dėl miesto nuolat kovojo rusai, britai ir persai. 1920–1921 m. Reštas buvo trumpai gyvavusios Persijos TSR sostine.
Jaciūnai (Pasvalys)
Jaciūnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Deglėnų.
TransferWise
„TransferWise“ – tarptautinė pinigų perlaidų platforma, viena didžiausių Europos finansinių technologijų bendrovių.
„TransferWise“ 2011 m. Londone įkūrė estai Taavet Hinrikus ir Kristo Käärmann. Pirmasis anksčiau dirbo estų įkurtoje internetinių pokalbių bendrovėje „Skype“, o antrasis – audito ir konsultacijų bendrovėje „Deloitte“.
Finansines injekcijas startuoliui yra suteikęs „PayPal“ steigėjas Peter Thiel, „Virgin Group“ įkūrėjas Richard Branson, investicijų bendrovės „Andreessen Horowitz“, „Institutional Venture Partners“ ir kt. Po paskutinės 280 mln. JAV dolerių investicijos „TransferWise“ rinkos vertė pasiekė 1,6 mlrd. JAV dolerių. Nuo 2011 m. bendrovė jau yra pritraukusi 397 mln. USD finansinių injekcijų.
„TransferWise“ tegia, kad kiekvieną mėnesį turi bent 4 mln. jos paslaugomis pasinaudojančių vartotojų, kurie visi kartu persiunčia daugiau nei 2 mlrd. GBP. 2017 m. uždirbo beveik 6 mln. GBP (6,7 mln. Eur) grynojo pelno ir gavo 117,3 mln. GBP (131,4 mln. Eur) pajamų. Joje dirbo 1011 žmonių.
Karksi Nuja
Karksi Nuja – miestas pietų Estijoje, prie Pernu-Valgos ir Viljandžio-Valmieros kelių sankryžos. Miestelis įsikūręs slėnyje tarp dviejų nedidelių ežeriukų. Yra liuteronų bažnyčia, stačiatikių cerkvė, XIV a. Karksio pilies liekanos.
Istorija
Karksis minimas nuo XII a. Miestas susidarė susijungus Karksio ir Nujos gyvenvietėms. Dvarą 1747 m. įsigijo baronas Georgas Reinholdas fon Lyvenas – Rusijos imperijos kariuomenės generolas, turėjęs valdų ir Lietuvoje.
Jacionys
Jacionys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Pabarės, abipus Maltupio, šalia Šalčios–Tetėnų miškų. Pietuose siekia Pabarės–Balandžių kelią.
Kauno apskrities herbas
Kauno apskrities herbas – vienas iš Kauno apskrities heraldikos atributų. Herbo raudoname lauke sidabrinė tauro galva su auksiniu kryžiumi tarp ragų. Mėlyname bordiūre 10 dvigubų auksinių kryžių.
Jacionys
thumb|left|240px|Jacionių pietinės dalies kraštovaizdis thumb|left|240px|Jacionių sodyba šiaurėje
Kauno apskrities herbas
Istorija
Kauno apskrities, kaip teritorinio - administracinio vieneto, pradžią galima laikyti 1564–1566 m., kai reformos metu buvo įkurtas Trakų vaivadijai priklausantis Kauno pavietas. Tuomet Kaunui, kaip ir kitiems Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės pavietams, buvo leista turėti žemės teismo antspaudą su Lietuvos raiteliu. Be didesnių pakeitimų Lietuvos raitelis naudotas apie 250 metų, tik XVIII a. po Lietuvos herbu imtas dar vaizduoti žemės raštininko herbas, kad būtų lengviau nustatyti, kada tas ar kitas dokumentas išduotas.
Jacionys
Istorija
XIX a. pab. šlėktų okolica Lydos apskrityje.
Kauno apskrities herbas
Istorija
Svarstant herbo idėjas, nė viena iš dviejų negalėjo tinkamai reprezentuoti Kauno apskrities. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės laikais naudotas valstybės herbas, o Rusijos imperijos metais sukurtas gubernijos herbas buvo skirtas rusiškumui ir stačiatikybei pabrėžti. Pritarta Kauno apskrities administracijos prašymui, kad jų heraldika būtų susieta su Kauno miesto (apskrities centro) simbolika. Į apskrities herbą įdėta tik tauro galva su lotynišku kryžiumi tarp ragų. Be to, jame apskrities statusą rodo mėlynas bordiūras su 10 dvigubų auksinių kryžių.
2003 m. liepos 16 d. Kauno apskrities herbas patvirtintas Lietuvos Respublikos Prezidento dekretu Nr. 159. Herbo etalono autorius dailininkas Rolandas Rimkūnas.
San Žozė
San Žozė  – miestas pietryčių Brazilijoje, Santa Katarinos valstijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, priešais Florianopolį (patenka į jo aglomeraciją). Pro miestą eina Kuritibos–Porto Alegrės plentas, šakojasi keliai į saloje esantį Florianopolį. Plėtojama metalurgija, maisto, tekstilės, siuvimo, medienos apdirbimo pramonė. Veikia Santa Katarinos instituto filialas, istorijos muziejus, botanikos sodas.
Istorija
XVI a. dabartinio miesto vietoje gyveno indėnai karižai. 1750 m. portugalai iš Azorų čia įkūrė Šv. Juozapo koloniją (São José de Terra Firme), iš kurios ėmė augti gyvenvietė. 1797 m. joje jau gyveno 2079 žmonės. 1833 m. tapo miesteliu, 1845 m. – miestu.
Grinkiškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
Istorija
Pirmoji bažnyčia pastatyta iki 1597 m. Jai 1613 m. dovanoti Eitvilių ir Juodupių kaimai. Ant išmūrytų iki langų bažnyčios sienų 1763 m. pristatyta medinė dalis. Vietoj jos 1859 m. pradėta rengtis pristatyti mūrinę dalį.
1866 m. architektas Dmitrijevas parengė projektą; gautas leidimas. Statyti pradėta 1884 m. Laikina bažnyčia įrengta klebonijoje. Statybai vadovavo šveicaras Lemanas. Įrengta bažnyčia 1887 m. sausio 25 d. pašventinta. Nuo 1804 m. veikė parapinė mokykla. Grinkiškio vikaras Vincentas Moisiejus 1863 m. išėjo į sukilimą ir dingo be žinios.
Bažnyčia 1944 m. sudegė, sugriuvo bokštų viršūnės. Klebono Mykolo Gobio (1905–1982) rūpesčiu 1947 m. atstatyta.
Architektūra
Bažnyčia istoristinė, bazilikinė, stačiakampio plano, su trisiene apside, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorius apjuostas mūrine tvora.
Jaciūnai (Švenčionys)
Jaciūnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Švenčionių.
Grūšlaukės šv. Jono Nepomuko bažnyčia
'''Grūšlaukės šv. Jono Nepomuko bažnyčia''' Grūšlaukės miestelyje, 12 km į vakarus nuo Salantų.
Parapijoje stovi Grūšlaukės kapinių koplyčia.
Istorija
Ignas Oginskis ir Elena Oginskienė 1765 m. skyrė lėšų bažnyčiai. Jai 1771 m. dovanoti 3 margai žemės. Bažnyčia buvo pastatyta 1778 m., buvo Salantų parapijos filija, o 1923 m. jai suteiktos parapijos teisės. 1923 m. įkurta parapija. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia sudegė. 1947 m. pastatyta nauja medinė.
1990 m. netoli senosios buvo pradėta statyti nauja bažnyčia, kurią projektavo architektas S. Stipinis ir inžinierius V. Žemaitis. Statybos pabaiga – 2000 m. Senoji šv. Jono Nepomuko bažnyčia nustojo veikti 1995 m. Naujoji bažnyčia perėmė senosios pavadinimą.
thumb|left|150px|Senoji šv. Jono Nepomuko bažnyčia
Architektūra
Iki Antrojo pasaulinio karo stovėjusi bažnyčia buvo kryžiaus formos. Iki 1995 m. naudota šv. Jono Nepomuko bažnyčia yra stačiakampio plano, bebokštė. Savo forma primena tradicinį medinį gyvenamąjį namą. Dabartinė šv. Jono Nepomuko bažnyčia mūrinė.
Jackonėliai
Jackonėliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Smilgių.
Blokhausas
right|thumb|300px|[[Antrasis pasaulinis karas|Antrojo pasaulinio karo laikų priešlėktuvinės gynybos bokštas Vienoje (Austrija). Tokius bokštus paprastai laiko blokhausais]]
Blokhausas – nedidelis įtvirtintas pastatas, skirtas gintis nuo priešo, neturinčio apgulties technikos ar artilerijos. Jei įtvirtintas pastatas numatytas gintis ir nuo apgulties technikos, tuomet tas pastatas tikriausiai yra pilis ar kitokia tvirtovė, o ne blokhausas.
Europiečiams pradėjus kolonizuoti atrandamas šalis kolonijose imta statyti blokhausus kaip paprastus įtvirtinimus, pakankamai efektyvius prieš silpnai ginkluotus čiabuvius. Tokie blokhausai (dažnai vadinti fortais) buvo statomi Pietų Afrikoje, Naujojoje Zelandijoje, būsimų Kanados ir JAV teritorijose.
Jei blokhausas būdavo vienaukštis, tuomet šaudomas angas įrengdavo pastogėje, kad priešas pro jas negalėtų šaudyti į vidų. Palei sieną iš vidaus eidavo pakyla, ant kurios sulipę gynėjai galėdavo šaudyti pro aukštai esančias šaunamąsias angas.
Į blokhausus būdavo įeinama pro labai tvirtas duris pirmame aukšte, kurias būdavo galima sija iš vidaus užblokuoti. Daugelis blokhausų būdavo stačiakampiai, tačiau būdavo ir šešiakampių bei aštuonkampių blokhausų, kurie užtikrindavo efektyvesnę žiedinę gynybą.
Kartais blokhausą papildydavo palisadu, tuomet blokhausas užimdavo vieną kampą. Priešingame kampe tuomet neretai pastatydavo dar vieną gynybinį bokštą.
Iki šiol yra išlikę gana daug senųjų blokhausų, ypač mūrinių. Naujojoje Zelandijoje iki šiol stovi nemažai vienaukščių rąstinių blokhausų, statytų Maorių karų metu. Tuo tarpu Pietų Afrikoje tebėra nemažai akmeninių blokhausų iš Būrų karo laikų.
FC Pars Jonoubi Jam
Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. Žaidė žemesniuose divizionuose. Į elitą pateko tik 2017 m.
Sezonai
Šaltiniai:
Jackoniai (Pakruojis)
Jackoniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Stačiūnų.
Jackonys
Jackonimis vadinami kaimai:
Gran Kanarijos las Palmas
Gran Kanarijos las Palmas (arba Las Palmas) – miestas Kanarų salose (Ispanija), Gran Kanarijos salos šiaurės rytuose; Las Palmo provincijos centras. Svarbus uostas, jame sustoja pasipildyti degalų daug laivų, keliaujančių per Atlantą. Išvystyta turizmo, žvejybos, žuvies apdirbimo pramonė. Pagrindinė eksporto prekės – maisto produktai ir tabakas. Yra katedra.
Istorija
thumb|300px|left|[[Kristupas Kolumbas|Kolumbo namas (kuriame jis viešėjo 1492 m.)]]
Miestas įkurtas 1478 m. Tais pat metais čia pradėta statyti katedra.
Čankai
Čankai  – senovės Peru kultūra, gyvavusi dabatiniuose Apurimako ir Ajakučo departamentuose. Pradžioje įsikūrė tarp Pampos ir Pačačiakos upių, vėliau teritorija išsiplėtė iki Andavajlaso. Kultūra klestėjo XIII-XV a. laikotarpiu. Vertėsi žemdirbyste, augino lamas, vikunijas. Čankai buvo gabūs keramikai.
Nepaisant to, kad gyveno visai netoli Kusko, čankai aktyviai priešinosi inkams. Vedami Anccu Hualloc čankų indėnai 1438 m. surengė žygį į Kuską, tačiau inkams pavyko apsiginti.
San Žozė (reikšmės)
San Žozė ( – 'Šv. Juozapas') gali reikšti:
Taip pat žr.:
Lihula
Lihula – miestas vakarų Estijoje, prie Talino-Vertsu kelio. Išlikusi pilis, dvaras, yra muziejus.
Istorija
1211 m. minima Lihulos pilis. Miesto teises gavo 1999 m.
Oklahoma City Thunder
Oklahoma Sičio „Thunder“ – NBA Vakarų konferencijos Šiaurės vakarų pogrupio komanda iš Oklahomos valstijos Oklahoma Sičio. Iki 2008 m. žaidė Sietle.
Įamžinti marškinėliai
Oklahoma City Thunder klubas yra įamžinęs garsiausių savo krepšininkų marškinėlius. Numeriai marškinėlių, kuriuos jie nešiojo, daugiau niekada nebus naudojami komandoje. Į šį sąrašą įeina:
Ayr United FC
Ero „United“ – Škotijos futbolo klubas, įkurtas Ero mieste sujungus Ayr Parkhouse FC ir Ayr FC klubus.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m.
Jackonys (Alytus)
Jackonys – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 11 km nuo Krokialaukio.
Leonidas Glušajevas
Leonidas Glušajevas (g. 1946 m. birželio 15 d. Permėje) – Lietuvos režisierius, aktorius ir redaktorius.
Biografija
1968–1976 m. Permės jaunojo žiūrovo teatro aktorius. 1976–2003 m. Lietuvos SSR rusų dramos teatro aktorius.
1994–1999 m. Lietuvos televizijos Tautinių bendrijų redakcijos redaktorius. Nuo 2000 m. LRT, LTV, LRT televizijos laidos „Krikščionio žodis“ autorius ir vedėjas.
Gajus Julijus Orlovskis
Gajus Julijus Orlovskis  – Rusijos rašytojas fantastas, kurio tikroji pavardė nežinoma. Maginės fantastikos romanų apie Ričardą Ilgąsias Rankas autorius.
Asmenybė
Tikroji G. J.Orlovskio asmenybė laikoma griežtoje paslaptyje, nežinoma nei pavardė, nei išvaizda, nei kokie kiti duomenys išskyrus tai, kad jis yra ciklo apie Ričardą Ilgąsias Rankas autorius. Orlovskis nepasirodo fantastikos konventuose, o su skaitytojais bendrauja tik per internetinę svetainę. Visgi kai kurie jo gerbėjai ir kritikai mano, kad už pseudonimo slepiasi žinomas rašytojas fantastas Jurijus Nikitinas. Ši nuomone paremta tokiais faktais:
Egzistuoja versija, kad pseudonimas slepia ne vieną Nikitiną, bet autorių kolektyvą. Arba kad rašo kažkas kitas, o Nikitinas redaguoja. Ši versija remiama tokiu faktu, kad knygose painiojami veikėjų vardai, herojaus rankiškumas (jis tai kairiarankis, tai dešiniarankis, kalaviją nešioja tai už kairio, tai už dešinio peties).
Bibliografija
Šis autorius (bent jau šiuo pseudonimu) rašo vienintelį kūrinių ciklą apie Ričardą Ilgąsias Rankas. 2012 m. birželio mėnesį ciklą sudarė 35 knygos, kurias išleido leidykla „Eksmo“. Pagrindinis herojus – maskvietis Dmitrijus (jo pravardė Dikas), kuris patenka į maginės fantastikos pasaulį, primenantį viduramžių Europą. Jame egzistuoja ne tik klajojantys riteriai, didikai ir karaliai, bet ir drakonai, magai. Klajodamas jis renka įvairius galingus artefaktus ir magines galias, užkariauja vieną pilį po kitos, gauna vis naujas valdas (tai atspindi knygų pavadinimai su aristokratų titulais). Herojus stengiasi nukeliauti į Pietus, kur išlikę senosios galingos civilizacijos, sugriautos pasaulinio karo, likučiai, tikėdamasis grįžti į savo pasaulį. Skaitydami ciklo knygas skaitytojai mato, kad herojus užima vis aukštesnę padėtį pasaulyje, kopia feodalinės visuomenės laiptais (pradėjo prasčioku) ir ima spręsti vis globalesnius uždavinius.
Clydesdale FC
Glazgo „Clydesdale“ – buvęs Škotijos futbolo klubas iš Glazgo.
Semitai
Sąvokos kilmė
„Semitų“ tautų sąvoka yra kilusi iš Biblijos pasakojimų apie senovės žydams žinomų kultūrų kilmę. Artimiausios žydams kultūros ir kalbos buvo siejamos su bendra kilme iš jų visų protėvio Semo. Priešai paprastai buvo kildinami iš jo prakeikto sūnėno Kanaano.
Antisemitizmas paprastai asocijuojamas tik su žydais. Šį terminą 1879 m. pirmąkart panaudojo vokiečių žurnalistas Wilhelm Marr savo pamflete „Vokiškumo pergalė prieš žydiškumą“. 1879 m. Marr sukūrė „Antisemitizmo lygą“.
James Hetfield
James Alan Hetfield (g. 1963 m. rugpjūčio 3 d. Downey’je, Kalifornija.) – geriausiai yra žinomas kaip thrash metal grupės Metallica vokalistas ir gitaristas.
Muzika James'o gyvenime
Iš pradžių, būdamas 9 metų, James'as pradėjo lankyti pianino pamokas, po to jis susidomėjo savo brolio David'o būgnais, ir galiausiai, būdamas 14 metų, pradėjo groti gitara. Vaikystėje James'as dar pabūvojo kelete grupių: Leather Charm ir Obsession.
Metallica
1981 m. James'as susipažino su dabartiniu Metallica būgnininku Lars'u Ulrich. Pastarasis laikraščio skelbimuose ieškojo muzikantų. Taigi James'as su Lars'u susirado dar porą muzikantų: Dave'ą Mustaine ir Ron'ą McGoverney, ir įkūrė milžiniško populiarumo susilaukusią ir iki šiol tebegyvuojančią grupę Metallica. 1992 metais, James'as, koncerto metu pateko į pirotechnikos nelaimę, ir smarkiai apdegė, taigi, kol jis reabilitavosi, vietoj jo gitara grupėj grojo James'o draugas John'as Marshall'as, o dainuoti James'as galėjo. 2001 James'as gydėsi priklausomybę alkoholiui.
Triptaminas
Triptaminas (tryptamine - angl.) – alkaloidas randamas augaluose ir gyvūnuose. Jis paremtas indolo žiedo stuktūra ir chemiškai giminingas amino rūgščiai triptofanui, iš kur ir kilo pavadinimas. Jo labai mažas kiekis aptinkamas žinduolių smegenyse ir tikima, jog triptaminas atlieka neuromediatoriaus funkciją.
James Hetfield
Asmeninis gyvenimas
1997, rugpjūčio 17 diena, James'as vedė Francesca Tomasi, su kuria vėliau susilaukė 3 vaikų: Cali (Birželio 13, 1998), Castor (Kovo 18, 2000) ir Marcella (Sausio 17, 2002). James'as domisi medžiokle, riedlentėmis, automobiliais. 2009 metais, James'as kartu su Grupe Metallica, pateko į Rokenrolo šlovės muziejų. Metallica Rokenrolo Šlovės Muziejuje, 2009 m.
Arsenijus Čanyševas
thumb|300px|Arsenijus Čanyševas Arsenijus Čanyševas (1926 m. balandžio 18 d. – 2005 m. rugpjūčio 3 d.) – dabarties filosofas, Maskvos valstybinio universiteto profesorius.
Svarbiausias veikalas
Savo unikaliame „Traktate apie nebūtį“ („Трактат о небытии“) Čanyševas įrodinėja nebūties pirmumą ir viešpatavimą būtyje, nes būtis, pasak filosofo, – ''tik nebūties šešėlis, jos išvirkštinė pusė. Visa tikrovė yra nebūties vandenynas, kuriame būties tik tiek, kiek ant vandenyno paviršiaus išsiliejusios naftos lašelio plėvelės.''
Savo traktatą Čanyševas baigia žodžiais: „žmogus ateina iš nebūties ir išeina į nebūtį, taip nieko ir nesupratęs“.
Čanyševo filosofinės idėjos
Čanyševo teigimu, visa metafizika nuo Talio laikų absoliutina ir išaukština būtį, nes apie nebūtį, kaip apie nesantį dalyką, esą nieko negalima pasakyti. Tačiau filosofine prasme būtis ir nebūtis yra lygiavertės sąvokos, nes būtis, nebūdama daiktas (būtybė), taip pat vaizduotės padarinys, tuščia abstrakcija. Taigi tiek būties, tiek nebūties niekas nėra matęs. Nebūties realumą įrodyti lengviau.
Čanyševas nebūties realumą įrodinėja laiko, erdvės, judėjimo, substancijos, priešybių, skirtumo, atsitiktinumo ir kt. kategorijomis:
Taigi, nebūtis absoliuti, o būtis tik sąntykinė, nes tai, kas yra, tėra tik maža dalelytė to, kas buvo ir dar bus. Viskas atsiranda akimirkai ir išnyksta amžinybėje. Tai įrodo, jog nėra absoliučios, tapačios sau, būties, nes visa – laikinas buvimas, o amžinasis pradas – laikinas dalykas. Pasak Čanyševo, pirmoji savaiminė priežastis, kaip būties priežastis, protu nesuvokiama, nes lieka neišaiškinta pirmosios priežasties priežastis Tuo tarpu neaiškumų visai nelieka kalbant apie nebūtį: tai, kas neegzistuoja savo nebuvimu, nereikalauja jokios priežasties. Iš čia kyla paradoksali būties apibrėžtis „būtis yra nebūties nebūtis.“
Aukščiausias būties tipas, pasak filosofo, yra sąmonė, nes ji atsimena ir tai, ko nebėra, ir laukia to, ko dar nėra. Pagaliau sąmonė ir mąsto apie būtį ir nebūtį. Kabindamasi už būties, sąmonė sukūrė ir būties teoriją, kuri nebūties jūroje panardintam žmogui tampa lyg skęstančiam šiaudas. Nebūties filosofija, Čanyševo teigimu, pranašesnė, nes nesukelia neįmanomų iliuzijų ir pretenzijų. Nebūties žmogus suvokia save kaip savo nebūties nebūtį, gyvenimą – kaip mirties nebūtį, meilę – kaip neapykantos nebūtį ir t. t. Nebūties filosofas suvokia, kad viskas laikina, todėl nesistengs saugoti to, ko neįmanoma išsaugoti: šeimos, kur nėra meilės, ištikimybės, kur laužomas žodis. Nebūties žmogus nebijo ir mirties.
Algimantas Litvaitis
Algimantas Litvaitis (1929 m. Paluknėje, Skuodo valsčius – 2008 m. rugsėjo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos sporto žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1954 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filologijos fakultete įsigijo žurnalistikos specialybę.
1949–1951 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“ korektorius, literatūrinis darbuotojas, 1951–1952 m. tuometinės Vilniaus srities ir miesto laikraščio „Raudonoji vėliava“ atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas. Nuo 1952 m. žurnalo „Sportas“ literatūrinis darbuotojas. 1956 m. žurnalui tapus laikraščiu trumpai dirbo redaktoriaus pavaduotoju, 1956–1988 m. – redaktorius. Jam vadovaujant laikraštis tapo trečiu pagal vienkartinį tiražą leidiniu. 1957 m. jo iniciatyva įkurta Sporto žurnalistų sekcija prie Lietuvos žurnalistų sąjungos (dab. Lietuvos sporto žurnalistų federacija), 1957–1958 m. jos pirmininkas.
Rašė daugiausia sporto temomis. Dalyvavo rengiant rinkinius „Tarybų Lietuvos sportas“, „Olimpinė ugnis negęsta“ (1961 m.).
Gudelių Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia
'''Gudelių Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Gudelių miestelyje, 6 km į pietryčius nuo Igliaukos.
Istorija
Balbieriškio savininkas Tiškevičius Ivoniškyje (2 km į rytus nuo dabartinės bažnyčios) apie 1700 m. pastatė koplyčią. Ji 1791 m. atnaujinta, pradėtos rašyti metrikų knygos. 1803 m. koplyčia tapo Balbieriškio parapijos filija. Ivoniškio (Gudelių) dvaro savininkė Liudvika Petravičiūtė-Tiškevičienė jai dovanojo įvairaus turto. 1822 m. veikė parapinė mokykla. 1844 m. bažnyčia sudegė.
1847–1849 m. pastatyta nauja medinė. Apie 1851 m. pastatyta medinė varpinė. Gudeliuose 1859–1871 m. kunigavo religinių giesmių vertėjas į lietuvių kalbą Hiliaras Stelmakauskas (1809–1877). Klebono Antano Vilkutaičio rūpesčiu ir parapijiečių lėšomis 1893–1895 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1898 m. dar nebuvo įrengta. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota.
Jackonys (Birštonas)
Jackonys – kaimas Birštono savivaldybėje, 12 km nuo Birštono Vienkiemio.
Jačiūnai
Jačiūnais vadinami kaimai:
Jackonys (Biržai)
Jackonys – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Smilgių.
2012 m. Malaizijos Grand Prix
2010 ir 2011 m. čia nugalėjo vokietis Sebastian Vettel.
Aseris
Aseris – miesto tipo gyvenvietė šiaurės rytų Estijoje, Suomijos įlankos pakrantėje, šalia Talino-Narvos kelio. Yra vėjo jėgainių parkas.
2012 m. Malaizijos Grand Prix
Kaip ir 2011 m., šiose lenktynėse buvo naudojama viena DRS zona.
Aseris
Dauguma gyventojų – rusai.
2012 m. Malaizijos Grand Prix
Treniruotės
Pirmose treniruotėse greičiausias buvo McLaren komandos narys Lewis Hamilton, kuris pirmas buvo abejose treniruotėse, parodęs atitinkamai 1:38.021 ir 1:38.172 min.
Griškabūdžio Kristaus Atsimainymo bažnyčia
miniatiūra|250px|right|Pagrindinis įėjimas Griškabūdžio Kristaus Atsimainymo bažnyčia – bažnyčia, stovinti Griškabūdžio miestelyje, 14 km į pietryčius nuo Šakių, prie kelio. miniatiūra|180px|left|Varpinė
Istorija
Teklės Vyšniaveckienės lėšomis 1742–1743 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ją 1743 m. konsekravo Žemaičių vyskupas Antanas Tiškevičius. Parapija atiduota Naumiesčio karmelitams. Jie čia įkūrė savo skyrių. Karmelitai pagal inžinieriaus architekto Juozapo Vališausko projektą 1792–1796 m. pastatė dabartinę medinę bažnyčią ir varpinę (buvusiame miško plote, kuriame iškirsta mediena bažnyčiai, įsikūrė kaimas Bažnytgiris). Lėšas skyrė Jurbarko seniūnas Ignas Potockis. 1800 m. bažnyčią konsekravo Vygrių vyskupas Mykolas Pranciškus Karpavičius.
1805 m. uždarytas karmelitų vienuolynas (1840 m. pastatas sudegė). 1819 m. veikė parapinė mokykla. 1877–1880 m. įrengtas naujas altorius, bažnyčia remontuota. 1906 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Juozapas Marma). Jis 1909 m. įsteigė biblioteką – skaityklą ir arbatinę. 1911 m. bažnyčia remontuota. Per Pirmąjį pasaulinį karą varpinė ir klebonija sudegė, vokiečiai pasiėmė 2 varpus.
Nuo 1922 m. klebonavęs Juozas Vaičaitis (1881–1961 m.), poeto Prano Vaičaičio brolis) 1929 m. atnaujino bažnyčią, 1933 m. pagal inžinieriaus Antano Bistricko projektą pastatė gelžbetoninę varpinę. Klebonas Juozas Adomaitis (1901–1983; (Griškabūdyje 1945–1951 m.) ištremtas 20 m. į Sibirą. Vėlesnis klebonas Pranas Litvinas suremontavo bažnyčią.
Architektūra
Bažnyčia – vienintelis Lietuvoje aštuoniakampio plano medinis klasicistinių formų kulto pastatas. Ji su bokšteliu, žemesniais stačiakampio prieangio – portiko ir presbiterijos-zakristijos priestatais. Vidų puošia sieninė tapyba. Bažnyčia 1970–1971 m. restauruota, projekto vadovė – Elvyra Rūgytė. Šventorius aptvertas.
Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia
'''Gruzdžių Švč. Trejybės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Gruzdžių miestelio centrinėje aikštėje. Architektūros paminklas.
Istorija
Kristupas Gruzdys 1636 m. pastatė evangelikų reformatų bažnyčią. Ji 1653 m. atiteko katalikams. Apie 1670 m. pastatyta katalikų bažnyčia. Jai 1672 m. dovanoti 2 valakai žemės. Kunigaikštis Radvila ant Gruzdžių piliakalnio (dabar kapinės) 1759 m. pastatė naują medinę bažnyčią. Jai 1806 m. priklausė Šiupylių kaimas. Nuo XIX a. pradžios veikė parapinė mokykla (joje 1820 m. buvo mokoma ir lietuviškai). Į Gruzdžius 1842 m. perkeltas parapijos centras. Bažnyčia 1849 m. perstatyta. Per 1891 m. rugsėjo 8 d. miestelio gaisrą sudegė.
Architektas Ustinas Golinevičius 1892 m. suprojektavo mūrinę bažnyčią. Iki 1896 m. valdžia įvairiais pretekstais jos statyti neleido. 1896–1904 m. architektas Karl Eduard Strandmann parengė naują mūrinės dvibokštės bažnyčios projektą. Bažnyčią statė meistrai iš Latvijos. Klebono Liongino Rakščio, vikaro Juozapo Skorupsko ir parapijiečių aukomis bažnyčia pastatyta (prižiūrėjo archit. Nikolaj Andrejev). Joje pamaldos pradėtos laikyti 1901 m. Bažnyčią 1920 m. konsekravo vyskupas Pranciškus Karevičius. Klebonas Juozas Čepėnas 1987 m. išdažė bažnyčios vidų.
Architektūra
Bažnyčia neogotikinė, kryžminio plano, dvibokštė, su apside. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventoriaus tvora mūrinė, su nišomis. Prie tvoros įrengtos Kryžiaus kelio stočių koplytėlės. Šventoriuje stovi mūrinė koplyčia.
La Palma
thumb|260px|La Palmos kalnai thumb|260px|Salos vieta tarp kitų Kanarų salų
La Palma – Ispanijai priklausanti sala Kanarų salyne, Atlanto vandenyne prie Afrikos krantų. Plotas 708 km², 86 267 gyventojų (2021 m.).
Pasaulinė vegetarų diena
miniatiūra|Informacinis kioskas pasaulinės vegetarų dienos metu, [[Karlsrūjėje]] Pasaulinė vegetarų diena švenčiama spalio 1 d. nuo 1977 m. Šią dieną žmonės skatinami nevalgyti mėsos ir apskritai keisti savo maitinimosi įpročius. Įvairiose šalyse šią dieną organizuojami renginiai, specialios radijo ir TV programos, rengiami vegetariški pietūs.
Gudžiūnų Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia
Istorija
Gudžiūnuose apie 1812 m. pastatyta koplyčia. Joje retkarčiais laikytos pamaldos. 1909 m. patvirtintas naujos bažnyčios projektas (archit. Stanislovas Kačkovskis). Kunigo Antano Masiulio iniciatyva iš koplyčios 1910–1911 m. pastatyta medinė bažnyčia. Ji buvo Vosiliškio parapijos filija. Iki 1927 m. įsteigta parapija.
Architektūra
Bažnyčia istoristinė, kryžminio plano, su bokštu, iškilusiu virš kraigo, ir bokšteliais šonuose bei nava nišoje. Gudžiūnuose gimusio kunigo Pauliaus Rabikausko atminimui šventoriuje pastatytas koplytstulpis.
Baskervilių šuo
Baskervilių šuo  – vienas iš populiariausių Artūro Konano Doilio sukurto personažo Šerloko Holmso detektyvų. Kūrinys pirmą kartą publikuotas The Strand Magazine 1901 ir 1902 metais.
Veikėjai
Šerlokas Holmsas – garsusis detektyvas iš 221B Beikerio gatvės, pasižymintis aštriu protu.
Daktaras Džonas Vatsonas – romano pasakotojas ir Holmso tvirtas padėjėjas.
Seras Čarlzas Baskervilis – Nesenai miręs Baskervilių dvaro šeimininkas.
Seras Henris Baskervilis – paskutinis Sero Čarlzo sūnėnas ir artimiausias žinomas giminaitis.
Džekas Stapletonas – buvęs mokyklos direktorius.
Džonas ir Eliza Berimorai – ištikimi Baskervilių tarnai.
Laura Lions – patraukli vietinio keistuolio dukra
Seldenas – pavojingas nusikaltėlis, besislepiantis nuo policijos.
Turinys
Į Šerloką Holmsą kreipiasi daktaras Mortimeris. Jis nori, kad Holmsas išaiškintų keistus nutikimus Baskervilių dvare. Pasak jo, pagal legendą, buvusį dvarininką Hugą Baskervilį buvo užpuolęs šuo, kuris nužudė Hugą. Viskas jau buvo užmiršta, bet prieš kiek laiko tokiu pat mįslingu būdu žuvo Čarlzas Baskervilis. Dabar į dvarą turi įsikelti naujas šeimininkas (Henris Baskervilis), bet daktaras nenori, kad Henrį ištiktų toks pat likimas. Holmsas sutinka imtis bylos ir atskleisti, kad tokio šuns nėra – yra tik žmogžudys, kuris ir nužudė Baskervilį.
Holmsas lydėti į dvarą Henrio Baskervilio siunčia daktarą Vatsoną, kuris turi saugoti Henrį. Vatsonas pats imasi tirti bylą, bet jis nežino, kad Holmsas paslapčia gyvena raiste ir kartu tiria bylą. Po kiek laiko Holmsas prisistato Vatsonui, turėdamas visus atsakymus. Kitą rytą, pernakvoję dvare, jie iškeliauja į Londoną, kur susitinka su Skotland Jardo pareigūnu. Tuomet, jie vėl iškeliauja į dvarą, kur suima tikrąjį nusikaltelį – kaimyną Steipltoną.
Lietuviški leidimai
„Baskervilių šuo“ taip pat įeina į šiais knygas apie Šerloką Holmsą:
Ekliptika
thumb|right|300px|Ekliptika ir jos santykis su sukimosi ašimi, orbitos plokštuma ir ašies posvyriu
Ekliptika (graik. ékleipsis – užtemimas) – didysis apskritimas dangaus sferoje, kuriuo vyksta regimasis metinis Saulės centro judėjimas. Ekliptikos plokštuma yra plokštuma, kurioje guli minėtas apskritimas.
Kadangi jis atspindi Žemės skriejimą aplink Saulę, ekliptika yra Žemės orbitos plokštumos ir dangaus sferos sankirta. Ekliptikos plokštuma nesutampa su dangaus pusiaujo plokštuma ir sudaro e = 23°27′ kampą. Jis nėra pastovus ir, laikui bėgant, labai lėtai kinta. Ekliptikos ir dangaus pusiaujo susikirtimo taškai yra vadinami lygiadienių taškais.
Visos planetos skrieja beveik vienoje plokštumoje, dėl to dangaus sferoje visos jos stebimos ties ekliptika.
Ekliptikos pavadinimas kilęs iš to, kad Saulės ir Mėnulio užtemimai vyksta tik tada, kai Mėnulio orbita kerta ekliptiką.
12 žvaigždynų, kuriais juda Saulė yra vadinami Zodiako žvaigždynais, o ta juosta vadinama Zodiaku. Iš tiesų Saulė keliauja dar ir per 13-ąjį žvaigždyną – Gyvatnešio, išsidėsčiusio tarp Skorpiono ir Šaulio – tačiau istoriškai neįeinančio į Zodiaką.
Renton FC
Rentono FC – buvęs Škotijos futbolo klubas iš Rentono.
Atėnų demokratija
Atėnų demokratija (kartais vadinama Tiesiogine demokratija) atsirado Senovės Graikijos Atėnų mieste-valstybėje.
Atėnai buvo viena pirmųjų demokratijų ir tikriausiai svarbiausia Senovės istorijoje. Kiti Graikijos miestai irgi buvo įsivedę demokratijas, dažnai, bet ne visada, sekdamos Atėnų modeliu, bet nė viena iš jų nebuvo tokia galinga ir stabili (ir gerai dokumentuota) kaip Atėnai. Atėnų demokratija buvo intriguojantis eksperimentas, nes piliečiai nerinkdavo atstovų, o patys balsuodavo dėl įstatymų priėmimo. Galėjo dalyvauti ne visi Atikos gyventojai, bet dalyvių kiekis buvo neregėtas.
Demokratijos įkūrimo nuopelnai priskiriami Solonui (594 m. pr. m. e.), Kleistenui (509 m. pr. m. e.), Efialtui Atėniečiui (462 m. pr. m. e.). Istorikai nesutaria kuris už kurią Atėnų institucijų atsakingas ir kuris labiausiai atstovauja demokratijos judėjimui. Dažniausiai Atėnų demokratijos laurai atitenka Kleistenui, nes Solono reformos neatsilaikė prieš tironą Pesistratą, o Efialtas beveik taikiai atgaivino Kleisteno reformas.
Didžiausias ir ilgiausiai valdęs Atėnų demokratijos lyderis buvo Periklis, po jo mirties demokratiją dukart nuvertė oligarchų revoliucijos artėjant Peloponeso karo pabaigai. Demokratija buvo šiek tiek reformuota, kai ją atkūrė Eukleidas. Daugiau išlikę duomenų apie modifikuotą VI a. demokratiją nei apie Periklio sistemą. Atėnų demokratiją nuvertė Makedonija 322 m. pr. m. e. Vėliau Atėnų institucijos buvo atgaivintos, bet iki kokio laipsnio tai buvo demokratija diskutuojama.
Istorinės Atėnų demokratijos sąlygos
Kažkuriuo istorijos momentu Lydijoje buvo atrastas monetų kalimas. VII a. pr. m. e. piniginis ūkis įsiviešpatauja. Tuo pačiu irsta grupinis ūkininkavimas, ypač žemės ūkyje, gimininė sąranga, aristokratų viešpatavimas.
Aristokratai tradiciškai turėjo afiliacijos teisę, o tai tapo reikšminga prasidėjus vidinėms migracijoms, nes tik per įsūnijimą migrantai galėjo įsitraukti į kitas, ne gimtąsias bendruomenes. Aristokratų valdžią stiprino ir teisė teisti už nusikaltimus. Teisės samprata buvo kitokia. Nusikaltimas praktiškai nesiskyrė nuo nuodėmės. Žmogžudystės atveju spręsta kaip pralietas kraujas užteršė žemę. Dėl to VII-VIII a. pr. m. e. masiškai vykdomi „apvalymo“ aktai. Tai galėjo daryti tik aristokratai. Aristokratų rolė prieštaravo naujai ūkinei situacijai. VIII a. pr. m. e. įtampa pasiekė viršūnę. Labiausiai nusiteikę kovoti su aristokratais buvo pirkliai. Tai buvo naujas pirklių – amatininkų – piratų sluoksnis. Kova prasidėjo dėl įstatymų kodifikacijos. Užrašyti įstatymus galėjo tik patys aristokratai.
Aristokratams buvo būdingas asketiškas gyvenimo būdas, tačiau VII a. padėtis keičiasi. Prekeiviai savo gyvenimo būdu užkrečia dalį aristokratų. Nusigyvenę aristokratai VII a. vid. sudarė patį revoliucingiausią visuomenės sluoksnį. Jie tampa tarpsluoksniu tarp aristokratų ir prekeivių.
VII a. viduryje susidaro patinė situacija. Nusigyvenę aristokratai pradeda vadovauti tironiškai – demokratiškai revoliucijai. Tirono (tyrranos) sąvoka tuo metu neturėjo blogos reputacijos. Tirono valdžia rėmėsi balanso principu, paveldima buvo tik retais atvejais. Svarbiausias tirono vaidmuo buvo teisės kodifikavimas. Tironai palaikydavo gerus ryšius su Dionizo religija ir kultais, kurie buvo liaudiški, stengėsi uždrausti aristokratinę religiją.
Tironai atsirado visuose Graikijos miestuose su kai kuriomis išimtimis – Mitilena ir Atėnais. Mitilenoje sukuriama renkama valdovo pareigybė – itakas Aisinetas (teisėjas, turintis valdovo įgaliojimus), kuris renkamas 10-iai metų. Atėnuose renkamas tironas (dialatas) yra Solonas. Jų įgaliojimai buvo tironiški, bet pareigybės renkamos ir ribotos laiku. Spartos ir Kretos vystymasis pasuko kita kryptimi. Kretos ir Spartos aristokratai patys sutinka užrašyti įstatymus, užbėgdami už akių tironams. Sparta turėjo 28 seniūnų tarybą ir du karalius (Likurgo santvarka), be to eforatą – stebėtojų tarybą. Taip balansuojant valdžią demokratijos Spartoje neatsirado.
Atėnų demokratija
Klasikinis polis, kuriame matome demokratijos vystymąsi yra Atėnai. VII a. pr. m. e. įvykdomos pirmosios reformos – Drakonto įstatymai. Kilono bandymas įvykdyti tironišką perversmą nepavyksta. 594 m. pr. m. e. Atėnų aristokratai išrenka Soloną dialaku 10-čiai metų. Solonas per šį laikotarpį įtvirtino demokratijos pagrindus.
Atėnų politinės institucijos
Atėnų politines institucijas galima būtų išskirstyti į 3 dalis pagal valdžios pobūdį: tautos susirinkimas, taryba ir renkami pareigūnai-archontai ir strategai.
Susirinkimas priiminėjo politinius sprendimus, o taryba užsiimė politikos įgyvendinimu ir administraciniais reikalais. Tautos susirinkimas būdavo šaukiamas kartą per mėnesį, vėliau maždaug 4 sykius, per metus būdavo apie 50 susirinkimų. Susirinkimas būdavo sušaukiamas Tarybos sprendimu.
Reikšmingiausios archontų ir areopago institucijos nuo maždaug V a. ėmė prarasti realią valdžią, kuri koncentravosi taryboje. Archontai buvo pasidaliję pareigybes ir faktiškai vadovavo valstybei. Nors jų faktiška galia buvo labai maža iš piliečių jie susilaukdavo ypatingos pagarbos, matyt dėl sakralinių, simbolinių šių pareigų pobūdžio.
Archontai turėjo savus pavadinimus. Tai eponimas, basilėjas, polemarchas ir 6 tesmotetai. Eponimas savo laiku simbolizavo aukščiausią valstybinę galią, jo vardu būdavo pavadinami metai. Atėnų demokratijos laikais eponimui liko tik kai kurios teisminės funkcijos. Aristokratijos metu basilėjas buvo vyriausias atstovas nuo tautos dievams. Sąlyginai šnekant, vyriausiojo žynio pareigos basilėjui išliko ir demokratijos laikais. Archontas polemarchas buvo nominalus kariuomenės vadas. Tačiau demokratijos laiku jokios realios įtakos kariuomenei neturėjo, o tik vykdė kai kurias religines su karo dievais susijusias kulto apeigas. Tesmotetų sferai priklausė pirmininkavimas tam tikrose bylose.