cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liudas Mažeika
Biografija
2016 m. paskirta Lietuvos mokslo premija technologijos mokslų srityje už darbų ciklą „Ultragarsinės matavimo, stebėsenos ir diagnostikos technologijos ekstremalioms sąlygoms“ (su bendraautoriumi R. Kažiu).
Kamuzu Barracks FC
Lilongvės „Kamuzu Barracks“ – Malavio futbolo klubas iš Lilongvės. Šis straipsnis apie futbolo ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Kamuzu Barracks Football Club. Namų rungtynes žaidžia Civo stadione, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Jų rėmėjais tapo Malavio Gynybos ministerija. Rungtyniavo žemesnėje pakopoje.
2012–2013 m. sezone debiutavo Superlygoje. 2016 m. tapo šalies čempionais.
Yuriko Koike
Juriko Koike (, g. 1952 m. liepos 15 d.) – Japonijos politikė, dabartinė Tokijo gubernatorė, buvusi šalies aplinkos (2003–2006 m.) bei gynybos (2007 m.) ministrė, Atstovų rūmų narė (1993–2016 m.).
Biografija
Juriko Koike gimė Ašijos mieste (Hiogo prefektūra, Japonija). Jos tėvas vertėsi naftos produktų importu, todėl paragino dukrą domėtis arabų šalimis. 1971 m. Koike išvyko studijuoti į Kairo universitetą Egipte. Įgijusi sociologijos bakalauro laipsnį, grįžo į Japoniją, dirbo vertėja iš arabų kalbos. Vėliau perėjo į žurnalistiką, ėmė interviu iš tokių asmenybių kaip Muamaras al Kadafis ir Jesiras Arafatas, dirbo žinių pranešėja.
1992 m. kaip Japonijos naujosios partijos atstovė buvo išrinkta į Patarėjų rūmus, vėliau kelis kartus perrinkta į Atstovų rūmus. Per šį laiką ne kartą keitė narystę partijose, ilgiausiai (2003–2017 m.) buvo Japonijos įtakingiausios Liberalų demokratų partijos (LDP) nare. Kaip LDP narė buvo paskirta vadovauti Aplinkos ministerijai (2003–2006 m.), vėliau trumpai ėjo gynybos ministrės pareigas (2007 m.), 2008 m. siekė LDP vadovo posto, kuris būtų lėmęs tapimą ministre pirmininke, tačiau partijos vidiniuose rinkimuose liko trečia.
2016 m. atsistatydinus tuometiniam Tokijo gubernatoriui Joiči Masuzoe, Koike paskelbė apie savo kandidatavimą į gubernatoriaus postą kaip LDP atstovė. Tai nebuvo suderinta su LDP Tokijo skyriumi ir sukėlė įtampas partijos viduje: LDP oficialiai parėmė kitą kandidatą – Hiroja Masuda, o dalis narių prieštaraudami išreiškė palaikymą Koike. Nepaisant to, Koike laimėjo rinkimus, tapdama pirmąją moterimi, išrinkta į Tokijo gubernatorius, o 2020 m. buvo perrinkta antrai kadencijai.
Tapusi gubernatore, 2016 m. Koike įkūrė regioninio lygmens partiją Svarbiausia – tokijiečiai, kuri po metų vykusiuose savivaldos rinkimuose laimėjo daugiausiai balsų ir Tokijaus taryboje suformavo valdančiąją daugumą. 2017 m. Koike pasitraukė iš LDP ir įsteigė nacionalinio lygmens Vilties partiją, laimėjusią kelias vietas nacionaliniuose parlamento rinkimuose.
Liepona
Liepona  – upė Lietuvoje (Vilkaviškio rajonas) ir Rusijoje (Kaliningrado sritis, Nesterovo rajonas); Širvintos kairysis intakas (Šešupės baseinas).
Liepona prasideda Lietuvos teritorijoje, Kylininkų apylinkėse, 13 km į pietus nuo Kybartų, Vištyčio regioniniame parke. Teka į šiaurės vakarus, toliau per visą ilgį (22,9 km) upe išvesta Lietuvos–Rusijos valstybinė siena. Įteka į Širvintą 28 km nuo jos žiočių, ties Stanaičiais.
Intakai: Šilupė, Karklė (dešinieji).
Lieponos ilgis 35 km, baseino plotas 105 km². Vaga kai kur reguliuota, plotis 4-6 m, gylis 1,4-1,9 m. Vidutinis nuolydis – 200 cm/km. Srovės greitis 0,2-l m/s. Vidutinis debitas žiotyse 0,58 m³/s. 1980 m. likus 16 km iki žiočių (ties Kurpikais) Liepona patvenkta, susidaręs 26 ha tvenkinys.
Pagrindinės gyvenvietės prie upės: Kybartai, Černyševskojė (Eitkūnai).
Istorija
Siena su Rytų Prūsija Lieponos upe nekinta nuo 1422 m. 1940 m. birželį, Lietuvą okupuojant TSRS kariuomenei, per nusekusią Lieponos upę į Vokietiją pasitraukė tuometinis prezidentas Antanas Smetona.
Kauno pieno kombinatas
Istorija
Įmonė įkurta 1936 m. kaip Kauno miesto pieninė. 1977 m. įmonėje dirbo 3 500 darbuotojų. Sovietmečiu įmonei buvo pavaldžios įvairios Kauno apskrities pieninės. 1995 m. pervadinta į AB Kauno pienas. 2000 m. tapo Pieno žvaigždžių filialu.
Noskai
Noskais vadinamos gyvenvietės:
Joseph Fouché
Žozefas Fušė (, 1759 m. gegužės 21 d. Le Pellerin, netoli Nantes, Prancūzija – 1820 m. gruodžio 26 d. Trieste, tuometinėje Austrijoje, dab. Italija) – prancūzų politikas, Napoleono Bonaparto policijos ministras.
Biografija
1792 m. išrinktas į Konventą. Prisidėjo prie jakobinų. Balsavo už Liudviko XVI mirtį. Kraštutinio teroro priemonėmis kovojo su kontrrevoliuciniais maištais. Suartėjo su eberistais. 1794 m. pašalintas iš jakobinų klubo. Termidoro perversmo organizatorius. 1799 m. padėjo Napoleonui Bonpartui įvykdyti Briumerio 18-osios perversmą.
Dirbdamas policijos ministru (1799-1802, 1804-1810, 1815 m.), sukūrė išplėtotą žvalgybos, provokacijų ir šnipinėjimo sistemą. Napoleonui Bonapartui nebuvo ištikimas, tačiau ne kartą atskleidė prieš imperatorių regztas operacijas. 1814 m. tapo Burbonų šalininku. Grįžus Liudvikui XVIII (1815 m.) vėl paskirtas policijos ministru.
Luizianos kreolų kalba
Luizianos kreolų kalba (kréyol la lwizyàn; ) – prancūzų kalbos pagrindu paremta kreolų kalba. Šią kalbą vartoja apie 10 tūkst. gyventojų, daugiausiai Luizianos valstijoje, taip pat Ilinijojuje, Kalifornijoje bei Teksase. Dėl mažėjančio gyventojų, vartojančių šią kalbą, skaičiaus, ši kalba yra laikoma nykstančia. Kitaip nei Luizianos prancūzų kalba, Luizianos kreolų kalba nėra laikoma prancūzų kalbos dialektu.
Pavyzdžiai
Lentelėse pateikti skaičiai nuo 1 iki 10 bei pagrindiniai pasisveikinimai, skirti palyginti norminę prancūzų kalbą bei Luizianos kreolų kalbą:
Marko Pejić
Markas Pejičius (g. 1995 m. vasario 24 d.) – Kroatijos futbolininkas, atraminis saugas. Gynybinio plano žaidėjas, galintis žaisti gynėju bei saugu. Kitados atstovavo Kroatijos U-16, U-17 ir U-21 jaunimo rinktinėms.
Karjera
Zagrebo „Dinamo“ sistemos auklėtinis. Buvo išvykęs į Italijos „Siena“ klubą.
Profesionalo karjerą pradėjo antroje pagal pajėgumą Kroatijos lygoje, atstovavo „Sesvete“ klubui.
Splito „Hajduk“ klube praleido beveik trejus metus. Debiutavo UEFA Europos lygos atrankos turnyre.
2016 m. išvyko į Austriją. Atstovavo Vienos „Austria“ klubui. Daugiausiai laiko praleido jaunimo ekipoje.
2019 m. persikėlė į Slovėniją, antroje šalies lygoje rungtyniavusį „Koper“ klubą. Su šiuo klubu tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į Pirmą lygą (aukščiausioji futbolo lyga).
FK Kauno Žalgiris
2022 m. vasario mėn. pranešta, kad atstovaus Kauno Žalgiriui.
2022 m. kovo 5 d. debiutavo naujoje komandoje A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann.
2022 m. gegužės 22 d. pasižymėjo įvarčiu prieš FK Žalgiris.
2023 m. birželio 28 d. tapo žinoma, kad žaidėjas palieka klubą. 2023 m. sužaidė vieneriose A lygos rungtynėse. Pasirodė po keitimo pačioje rungtynių pabaigoje ir oficialiai išbuvo aikštėje dvi minutes.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Mogiliavo gubernija
Mogiliavo gubernija – Rusijos imperijos gubernija, apėmusi dabartinės Baltarusijos dalį. Administracinis centras – Mogiliavas. Gubernija kartu su Vitebsko, Vilniaus, Kauno, Gardino ir Minsko gubernijomis sudarė Šiaurės vakarų kraštą.
Istorija
Gubernija sudaryta 1772 m. birželio 8 d. 1796 m. gruodžio 23 d. gubernija panaikinta, jos teritorija perduota Baltarusijos gubernijai, bet jau 1802 m. kovo 11 d. atkurta senosiose ribose. Galutinai panaikinta po I pasaulinio karo 1919 m. liepos 11 d., jos teritorija atiteko Gomelio gubernijai, išskyrus Siano apskritį (Vitebsko gubernijai) ir Mscislavo apskritį (Smolensko gubernijai).
Administracinis suskirstymas
Mogiliavo gubernijai skirtingu metu priklausė 12 apskričių. 1772 m. ji suskirstyta į 4 provincijas (Mogiliavo, Mscislavo, Oršos, Rahačovo). 1773 m. rugpjūčio 2 d. įkurtos 8 apskritys (Bychavo, Čačersko, Čerykavo, Dubrounos, Gomelio, Milaslavičų, Siano, Šklovo), po gubernijų reformos 1777 m. balandžio 2 d. jos reformuotos į 12 apskričių (Babinavičų, Bielicos, Čavusų, Čerykavo, Klimavičų, Kopysės, Mogiliavo, Mscislavo, Oršos, Rahačovo, Siano, Starobychavo). 1840 m. panaikinta Babinavičų apskritis, 1854 m. Bielicos apskritis pervadinta Gomelio apskritimi, 1862 m. panaikinta Kopysės apskritis ir sukurta Horkų apskritis. 1913 m. buvo 11 apskričių.
1913 m. buvo 145 valsčiai, 2047 seniūnijos, 13 miestų, 8394 kitos gyvenvietės.
Stangės tvenkinys
left|120px
Noskai (Pružanai)
Noskai  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 20 km į šiaurės rytus nuo Pružanų.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Pružanų apskrities Noskų valsčiaus centras.
Kureišiškių apylinkė
Kureišiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Užpalių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sirutėnų apylinkės, Sudeikių apylinkės ir Vyžuonų apylinkės.
Cardiff Grange Harlequins AFC
Kardifo „Grange Harlequins“ – Velso futbolo klubas iš Kardifo.
Sienos universitetas
Sienos universitetas (ital. Università degli Studi di Siena) – universitetas Sienoje, Italijoje, vienas seniausių šalyje. Universitetas įkurtas 1240 metais.
Šilinis (Ignalinos r.)
left|120px
Aralo Karakumai
Aralo Karakumai  – smėlio dykuma Kazachstane, Priearalėje, į šiaurės rytus nuo Aralo jūros, iš pietų ribojama Syrdarjos upės. Užima ~35 tūkst. km².
Šilinis (Ignalinos r.)
Šilinis – ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, Linkmenų miške, 1,5 km į šiaurę nuo Ginučių, 0,2 km nuo šiaurės rytinio Almajo kranto. Patenka į Aukštaitijos nacionalinį parką. Ežeras beveik apskritas, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,12 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 144,8 m. Krantai miškingi, žemi. Ežeras nenutekantis, priklauso Almajo ežero baseinui.
Aralo Karakumai
Būdinga lengvai banguota lyguma, nuožulni link Aralo pusės. Aukščių skirtumas tarp 55 ir 118 m. Smėlio gūbrių aukštis – 5–25 m. Visoje dykumoje gausu duburių, kuriuose daugiausia driekiasi takyrai ir druskožemiai. Jie užsipildo po liūčių bei ištirpus sniegui ir pavirsta klampynėmis. Nuolatinių vandens telkinių nėra, tačiau Aralo Karakumai drėgnesni nei aplinkinės dykumos.
Būdinga dykumų augmenija – ašuotės, kiečiai, ežiuočiai, eglūnai, džuzgūnai, dygliažolės. Verčiamasi ganykline gyvulininkyste.
Jauniūnų lobis
Jauniūnų lobis – arabiškų monetų (dirhemų) ir sidabrinių papuošalų lobis, aptiktas 1949 m. netoliese Maišiagalos esančiame Jauniūnų kaime (dab. Širvintų rajono savivaldybė).
Rasta apytikriai 20 VIII–X a. datuojamų dirhemų bei įvairių sidabrinių papuošalų. Kaip teigiama, lobis galėjo būti užkastas antroje X a. pusėje. Didžiuma šį lobį sudariusių monetų prarasta, išlikusios tik 3 (jos atsidūrė privačioje kolekcijoje). 2 dirhemai kaldinti Bagdade Abasidų dinastijos kalifų al Mansūro (754–775 m.) ir al Mamūno (813–833 m.) valdymo laikais, o trečiasis dirhemas kaldintas, valdant Samanidų dinastijos emyrui Nasrui ibn Ahmedui (914–943 m.).
Juškėnų apylinkė
Juškėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Utenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Sirutėnų apylinkės, Spitrėnų apylinkės ir Sudeikių apylinkės.
Stanislavas Sorokinas
Stanislavas Sorokinas (Сорокін Станіслав Юрійович; g. 2000 m. gegužės 3 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, saugas.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Nuo 2019 m. priklausė Kovalivkos „Kolos“. Buvo skolinamas žemesniųjų divizionų ekipoms. 2020 m. rungtyniavo Kremenčiugo „Kremin“, o 2021 m. – FK Lʹvìv. 2022 m. rungtyniavo Ševardeni klube (Gruzija).
2022 m. sezonas
2022 m. rugpjūčio 28 d. debiutavo Pirmoje lygoje rungtynėse prieš FK Minija. Šiose rungtynėse dzūkai sutriuškino varžovus rezultatu 5:1. Ukrainietis pasirodė po keitimo ir rungtyniavo antrame kėlinyje.
2022 m. rugsėjo 30 d. rungtynėse prieš FK Atmosfera pelnė įvartį ir užbaigė varžovų triuškinimą rezultatu 5:0.
Pirmoje lygoje sužaidė dešimt rungtynių ir pelnė tris įvarčius.
2023 m. sezonas
2023 m. pradžioje tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus Alytaus „Dainavai“. Pagrindinė klubo ekipa rungtyniavo A lygoje.
2023 m. kovo 4 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann. Varžovai nugalėjo dzūkus rezultatu 3:0. Žaidėjas pasirodė startinėje sudėtyje ir atžaidė visas rungtynes.
2023 m. kovo 12 d. rungtynose prieš FC Džiugas Stanislavas Sorokinas pelnė įvartį nuo 11 metrų žymos ir Dzūkijos atstovai nugalėjo rezultatu 1:0.
Premjer lyga (Botsvana)
Premier lyga – Botsvanos aukščiausia futbolo lyga, įkurta 1978 m. Čempionatą organizuoja Botsvanos futbolo asociacija.
Stanislavas Sorokinas
2023 m. sezonas
2023 m. liepos 16 d. A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą pelnė įvartį. Dzūkijos klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3-1.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Premjer lyga (Botsvana)
Formatas
Daugiausiai taškų surinkusi ekipa iškovoja čempionų titulą.
Dalyviai
Pastaruoju metu Premjer lygoje rungtyniavo 16 ekipų.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1936–1937 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1936–1937 m.
1936–1937 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Zarbekas
Zarbekas  – miestas vakarų Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje.
Istorija
Zarbeko parapija priklausė 1400–1803 m. Miunsterio kunigaikščiui. Nuo 1806 iki 1813 m. buvo prancūzų valdžioje.
Nuo 1994 m. bendradarbiaujama su Prancūzijos Ferrières-en-Gâtinais savivaldybe.
2001 m. birželio mėn. sudaryta partnerystės sutartis su Lietuvos miestu Rietavu.
Vatikano geografija
Vatikano geografija yra išskirtinė dėl pačios teritorijos dydžio – Vatikanas yra mažiausia nepriklausoma valstybė pasaulyje (0,44 km² ploto). Dar 13 pastatų Romoje ir Gandolfo pilis priklauso šiai valstybei. Šalis nepasižymi jokiomis naudingomis iškasenomis ar kitais geografiniais ypatumais. Vatikaną, kaip ir Romą, kartais sudrebina Žemės drebėjimai.
Mikrovalstybė išsidėsčiusi ant Vatikano kalvos šiaurės rytų Romos dalyje, už kelių šimtų metrų nuo Tibro dešiniojo kranto. Vatikano ir Italijos ribos (3,2 km ilgio) beveik visur atkartoja miesto sienų, pastatytų popiežiaus apsaugai, ribas. Žemiausias Vatikano taškas yra 19 m, aukščiausias – 76 m aukštyje virš jūros lygio. Aukščiausias Vatikano pastatas yra Šventojo Petro bazilika (138 m).
Daugiau nei 50 proc. Vatikano teritorijos skirta viešam naudojimui ir neužstatyta pastatais. Šiai teritorijai priklauso ir Vatikano sodai.
Vatikano klimatas toks pat kaip ir Romos – Viduržemio jūros klimatas su švelniais lietumis nuo rugsėjo iki gegužės vidurio bei karštomis vasaromis nuo gegužės iki rugsėjo.
Raistinių apylinkė
Raistinių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tauragnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tauragnų apylinkės.
Walther von Wartburg
Valteris fon Vartburgas (, 1888 m. gegužės 18 d. Rydholcas, Šveicarija – 1971 m. rugpjūčio 15 d. Bazelis, Šveicarija)  – šveicarų kalbininkas. Filosofijos daktaras, profesorius, akademikas, garbės daktaras.
Biografija
Berno, Ciuricho, Florencijos universitetuose mokėsi romanų kalbų, baigė Sorboną (1918). 1911 m. Ciuricho universitete apgynė romanų filologijos daktaro laipsnį. 1921 m. Berno universitete išėjo romanų filologijos habilitaciją.
Nuo 1921 m. Berno universitete dirbo privatdocentu, nuo 1928 m. profesorius. 1929–1939 m. Leipcigo universitete filosofijos fakulteto profesorius. 1935–1939 m. Čikagos universitete kviestinis profesorius.
Lozanos ir Lidso universitetų garbės daktaras.
Civilinio ordino „Pour le Mérite“ („Už nuopelnus“) kavalierius (1963).
Rima Sypkus
Rima Sypkus (1967 m. sausio 5 d.) – lietuvių rankininkė. Nuo 1996 m. atstovauja Austrijai.
Biografija
1985–1990 m. studijavo VPU. 1997 m. baigė medicinos mokyklą Vienoje.
Profesionaliai sportuoti pradėjo 1982 m. Dukart pasaulio jaunimo čempionė su Sovietų Sąjungos rinktine (1985 m. ir 1987 m.). 1989 m. tapo Lietuvos čempione, 1985 m. – 1988 m. Lietuvos vicečempionė (su Vilniaus Eglė-Šviesa).
1996 m. Europos čempionate atstovaudama Austrijai pelnė bronzos medalį. 1999 m. pasaulio bronzos medalininkė. 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 5-ą vietą.
Nuo 2007 m. dirba Europos rankinio federacijoje.
Naujojo Orleano uostas
Naujojo Orleano uostas (Port NOLA) – jūrų uostas Misisipės upės krante, Naujajame Orleane, Luizianoje. Kartu su Pietų Luizianos uostu yra administruojamas Board of Commissioners of the Port of New Orleans (priklauso Luizianos valstijai).
Uostas yra beveik Naujojo Orleano centre, apie 160 km nuo Misisipės įtekėjimo į Meksikos įlanką vietos.
Uostas turėjo didelę reikšmę Naujojo Orleano raidai nuo pat miesto įkūrimo XVIII a. Per jį vyko vergų prekyba taip pat buvo išvežamas auksas, deimantai, sidabras ir anglis į Europą.
Šiuo metu tai vienas didžiausių ir moderniausių JAV uostų. Per jį vyksta maisto produktų, javų, anglies ir naftos produktų eksportas į visą pasaulį. Labai neigiamai uosto krovą ir eksportą paveikė uraganas Katrina, krovinių srautas buvo sumažėjęs iki 40 proc. ankstesnio lygio. Po uragano uostas buvo gana sparčiai atstatytas. Šiuo metu per uostą išvežama apie 84 mln. tonų krovinių per metus. Pagal šį rodiklį Naujojo Orleano uostas yra penktas pagal dydį JAV. Per metus čia apsilanko vidutiniškai 1800 jūrų laivų.
Uostas ya labai svarbus plieno eksportui, taip pat jis yra antras pagal kavos importą uostas JAV po Niujorko. Per Naujojo Orleano uostą eksportuojama daugiau prekių į Lotynų Ameriką nei per bet kurį kitą JAV uostą.
Uostą valdanti bendrovė kasmet generuoja 100 mln. JAV dolerių apyvartą iš keturių paslaugų – krovinių (46%), geležinkelių (31%), kruizinių laivų (16%) ir pramoninių pastatų nuomos (7%).
Naujojo Orleano uostas yra 6-tas pagal dydį kruizinių laivų uostas JAV. 2019 m. uostas aptarnavo 1,2 milijonus keleivių ir priėmė 251 kruizinį laivą. Iš šio uosto įvairios kompanijos siūlo kruizus po Karibus, Bahamus ir Meksiką.
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistris
Istorija
Tarptautinį šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistrio titulą 1982 m. įsteigė FIDE. Pirmuoju kompozicijų sprendimo didmeistriu tapo Suomijos atstovas Paulis Perkonoja.
Reikalavimai titului gauti laikui bėgant kito. Kad titulai ir normos turi būti susieti su reitingais nutarta 2006 m.  Pastoviosios šachmatų komisijos (PCCC) suvažiavime Vageningene,  Rode 2007 m. padarytas nedidelis pakeitimas. Sekantis keitimas primtas 2010 m. Kretoje, o 2014 m. Berne reikalavimai sušvelninti.
Reikalavimai
Norintis gauti didmeistrio titulą privalo įvykdyti normas šachmatų kompozicijų sprendimo varžybose.
Normos
Normos titului gauti vykdomos tinkamo lygio turnyre. Tarptautinio šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistrio  normą galima įvykdyti,  kai turnyre dalyvauja bent 5 sprendėjai turintys: 2550  ir aukštesnį  šachmatų kompozicijų sprendėjo reitingą.
Kad turnyre sprendėjas įvykdytų  normą,  jo pasirodymo reitingas turnyre turėtų siekti 2650. Be to, jis turi užimti vietą  tarp 2550  reitingą turinčių dalyvių (kai jų 6, ne žemesnę, kaip 6-ąją vietą)
Titulų įgijimo sąlygos
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistris turi įvykdyti normą tris kartus (iš jų: bent kartą Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionate ar Europos šachmatų kompozicijų sprendimo čempionate) ir turėti 2550 šachmatų kompozicijų sprendėjo reitingą.
Turnyrai
Juose turi dalyvauti bent 10 reitinguotųjų sprendėjų ( titulų normų vykdymui: iš mažiausiai trijų šalių 15 reitinguotų sprendėjų).
Parinkti šachmatų uždaviniai turi būti originalūs, arba mažai žinomi spausdinti uždaviniai. Jiems keliami reikalavimai dėl lygio ir sunkumo, rekomenduojama, kad jie būtų skirtingų stilių.
Turnyrai, kurie organizuojami, pagal pasaulio čempionato taisykles, reitingų skaičiavimui naudojamas pilnas turnyro koeficientas. Kituose turnyruose reitingo skaičiavimui koeficientas mažinamas per puse.
Tokiuose turnyruose sprendimui turi būti pateikta ne mažiau  kaip 12-ka skirtingo tipo užduočių. Šachmatų kompozicijos atrenkamos iš septynių grupių: tai dviejų ėjimų, trijų ėjimų, daugelio ėjimų tiesioginiai šachmatų uždaviniai, etiudai, sutarto mato, atvirkščio mato ir pasakiškosios kompozicijos uždaviniai. Sprendimui pateikiama mažiausiai po du uždavinius iš 5 grupių, bet iš kiekvienos grupės pateiktų kompozicijų skaičius neturi viršyti trijų.
Miškinis pelėžirnis
Miškinis pelėžirnis (Lathyrus sylvestris) – pupinių (Fabaceae) šeimos pelėžirnių (Lathyrus) genties augalų rūšis.
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistris
Turnyrai
Turnyras gali būti padalintas į ratus, ar vykti kelias dienas. Kai ne visų užduočių teisingas sprendimas vertinamas 5 balais, reitingų skaičiavimui turnyro koeficientas koreguojamas.
Jei į turnyrą yra įtraukti pasakiškosios kompozicijos uždaviniai, rekomenduojama, kad jų tipas būtų paskelbtas mažiausiai prieš du mėnesius. Prieš pasaulio taurės atvirąjį turnyrą jis turėtų būti skelbiamas WFCC ar turnyro organizatoriaus, jei tokia yra,  svetainėje.
Miškinis pelėžirnis
Stiebas kylantis ir laipiojantis, šakotas, su dviem sparnuotomis briaunomis. Lapai plunksniški, su viena lapelių pora; lapo viršūnėje yra šakotas ūselis, o prie pagrindo – siauri prielapiai. Daugiametis.
Žiedai gana stambūs, po 3-8 vienašalėse kekėse, išaugančiose lapų pažastyse. Taurelė suaugtinė, plati, jos danteliai smailūs, nelygūs. Vainikėlis rožinis, iš išorės žalsvas. Jo burė plati, įlenkta viršūne, trumpu nageliu, irklai daug trumpesni už burę, o laivelis prie pagrindo turi platų dantelį (bure, irklais ir laiveliu vadinami pupinių šeimos žiedų lapeliai). Žydi visą vasarą, nuo birželio vidurio. Vaisiai – pailgos, tinkliškos gyslotos, rusvos ankštys su 8-14 sėklų.
Tarptautinis šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistris
Lietuvos šachmatų kompozicijų sprendimo tarptautiniai didmeistriai
Šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistrio titulas pirmajam iš Lietuvos šachmatininkų suteiktas Martynui Limontui 2014 m. . Iki 2019 m. jis buvo vienintelis Lietuvoje, turintis šį titulą.
Nuorodos
Tarptautiniai šachmatų kompozicijų sprendimo didmeistriai
Rhayader Town FC
Rajaderio „Town“ – Velso futbolo klubas iš Rajaderio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1890 m. Yra žaidę elito divizione, bet 2002 m. iškrito į žemesnį lygmenį.
Sezonai
Šaltinis:
Tartokų tvenkinys
Tartokų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Jonavos rajone, 5,5 km į pietryčius nuo Ruklos miestelio. Sudarytas užtvenkus Nerštupės upelį (Lomenos intakas) 0,66 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,48 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 69,8 m. Krantai neaukšti, sausi, ištisai apaugę medžiais. Tvenkinį supa Gaižiūnų miškas (Jonavos miškai), į vakarus plyti Gaižiūnų poligonas. Žemiau užtvankos prasideda Lomenos kraštovaizdžio draustinis.
Vytautas Žiūra
Vytautas Žiūra (1979 m. gegužės 11 d.) – lietuvių rankininkas. Šiuo metu atstovauja Austrijos nacionalinę rinktinę.
Austrijos nacionalinei rinktinei Žiūra pelnė 208 įvarčius 96-iose susitikimuose. Prieš išvydamas į Austriją žaidė Lietuvoje, Kauno Lušis komandoje. Nuo 2003 m. iki 2009 m. žaidė Austrijos klube Aon Fivers Margareten. Nuo 2009 m. iki 2010 m. žaidė Danijos klube Viborg HK. Po to vėl grįžo į Aon Fivers Margareten klubą.
Bulvių valgytojai
Bulvių valgytojai – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) garsiausias „olandiškojo“ periodo paveikslas.
Apie paveikslą
Paveikslą „Bulvių valgytojai“ V. van Gogas nutapė per 1885 m. balandžio mėnesį Niuneno miestelyje pietų Nyderlanduose. Tai ambicingiausia Van Gogo „olandiškojo“ periodo drobė, kuriai jis paruošė daugiau nei šimtą piešinių ir du tapytus eskizus. Paveikslas yra Van Gogo muziejuje Amsterdame ir galutinis eskizas − Kröller-Müller muziejuje Oterlo. Paveikslas yra tamsių spalvų ir vaizduoja žemos socialinės padėties žmones – valstiečių šeimą, susėdusią aplink stalą ir valgančią bulves. Tuo šis kūrinys turi ryšių su tuometinės olandų Hagos realistinės dailės mokyklos stilistika.
Paveiksle pavaizduota De Groot-van Rooij valstiečių šeima, tačiau Van Gogui nerūpėjo tikslūs valstiečių portretai. Jis stengėsi perteikti sunkią valstiečių dalią, jų buities atmosferą. Veikėjai vaizduojami iškreiptais veidais, sulysusiomis kaulėtomis rankomis. Vincentas rašė broliui Teo apie paveikslą: „Matai, aš norėjau jį sukurti, kad žmonės turėtų supratimą, kaip šie žmonės, kurie valgo bulves prie menkos lempos šviesos, dirbo žemę tomis pačiomis rankomis, kuriomis dabar ima maistą ... ir jie sąžiningai nusipelnė savo valgio“. Vėliau dailininkas sukūrė paveikslo litografiją.
Jom Hašoa
Jom Hašoa – Yom HaZikaron laShoah ve-laG'vurah (hebrajiškai: יום הזיכרון לשואה ולגבורה „Holokausto ir heroizmo atminimo diena“), Izraelyje ir užsienyje žinoma kaip Yom HaShoah (יום השואה), o lietuvių kalba – kaip Holokausto aukų atminimo diena. Šią dieną minima šešių milijonų žydų ir dar penkių milijonų kitų tautybių žmonių, žuvusių per Holokausto laikotarpį nuo nacistinės Vokietijos režimo, netektis. Izraelyje tai nacionalinė atminimo diena ir valstybinė šventė. Šią dieną pradėjo minėti 1953 m., remiantis Izraelio ministro pirmininko Davido Ben Guriono ir Izraelio prezidento Yitzhako Ben-Zvi pasirašytu įstatymu. Atminimas rengiamas kasmet Nisano 27 dieną (balandžio-gegužės mėnesiais), nebent 27-oji būtų Šabo išvakarėse, tokiu atveju minėjimas perkeliamas į kitą dieną.
Kilmė
Holokaustas truko ne vienerius metus – nuo Antrojo pasaulinio karo pradžios 1939 metais iki pabaigos 1945 m.. Kadangi žydai ir kitos nacistinės Vokietijos režimo sekėjų aukos buvo persekiojami, kankinami ir žudomi kiekvieną metų dieną, buvo sunku išskirti vieną datą kaip „tinkamiausią“ Holokausto įvykiams minėti. Sistemingo žydų naikinimo Europoje faktas buvo žinomas dar iki karo pabaigos, tačiau tikrasis nelaimės mastas paaiškėjo tik pasibaigus karui 1945 m., kai Aljanso kariai išvadavo išgyvenusius iš mirties stovyklų. Datą 1951 m. balandžio 12 d. išsirinko Knesetas (Izraelio parlamentas). Tačiau oficialiai data įgalinta priėmus įstatymą, kurį 1953 m. rugpjūčio 19 dieną priėmė Knesetas. Nors šią datą nustatė Izraelio vyriausybė, ji tapo viso pasaulio žydų bendruomenių minima diena. Nuo 2005 m. Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja šią dieną paskelbė kasmetine Tarptautine holokausto aukų atminimo diena.
Jom Hašoa Izraelyje
Septintojo dešimtmečio pradžioje Izraelio švietimo priemonėse apie Holokausto (hebrajų: Ha-Shoah, katastrofa) buvo pabrėžiamos nacių keliamos kančios milijonams Europos žydų. 1950-ųjų pabaigoje atliktos apklausos parodė, kad jaunieji izraeliečiai neužjautė Holokausto aukų, nes manė, kad Europos žydai „buvo vedami kaip avių banda skerdimui“. Dėl šios priežasties Izraelio švietimo programoje daugiausia dėmesio pradėta skirti dokumentacijai kaip žydai priešinosi nacių kankintojams „pasyviu pasipriešinimu“ – žmogaus orumo išsaugojimu nepakeliamomis sąlygomis – ir „aktyviu pasipriešinimu“, kova su naciais getuose ir prisijungimu prie pogrindžio partizanų, kovojusių su Trečiuoju Reichu okupuotose šalyse. Nuo 1960-ųjų pradžios sirenos garsas per Jom Hašoa dviem minutėms stabdo eismą ir pėsčiuosius visame Izraelyje – taip yra pagerbiami žuvusieji per Holokaustą. Sirena sklinda nusileidžiant saulei ir antrą kartą 11 val. ryto. Šią dieną visos radijo ir televizijos programos vienaip ar kitaip susijusios su žydų likimu Antrajame pasauliniame kare. Net ir muzikinės programos yra pritaikytos Jom Hašoa atmosferai. Šią dieną nėra jokių pramogų, nes teatrai, kino teatrai, barai ir kitos viešosios vietos uždarytos visame Izraelyje.
Jom Hašoa užsienyje
Minėjimai visame pasaulyje įvairūs – nuo apsilankymo sinagogose iki bendruomenių susirinkimų ir edukacinių programų. Minėjimo data irgi gali skirtis – kai kurie mini Jom Hašoa artimiausią minėjimui sekmadienį, o kiti šią dieną mini balandžio 19-ąją – Varšuvos geto sukilimo metines. Populiariausi minėjimo ceremonijos būdai – pokalbiai su Holokaustą išgyvenusiais žmonėmis, tinkamų šiai dienai dainų ir šventųjų raštų skaitymas, filmų peržiūra Holokausto tematika. Taip pat vienas labiausiai paplitusių minėjimo būdų – tragedijos aukų vardų skaitymas, kas pabrėžia nesuvokiamą ir dramatišką šešių milijonų gyvybių praradimą. Daugelis žydų mokyklų šiomis dienomis taip pat rengia su holokaustu susijusias edukacines programas. Vienas iškilmingiausių Jom Hašoa minėjimo būdų-Tarptautinis Gyvųjų maršas. Tai kasmetinė edukacinė programa, į Lenkiją ir Izraelį sukviečianti žmones iš viso pasaulio. Tikslas – susipažinti su Holokausto istorija ir ištirti netolerancijos ir neapykantos šaknis. Nuo Tarptautinio Gyvųjų maršo įkūrimo 1988 m. daugiau nei 260000 abiturientų iš 52 šalių žygiavo tuo pačiu 3 kilometrų taku, vedančiu iš Aušvico į Birkenau, pagerbdami visas Holokausto aukas. Kasmet dalyvių skaičius didėja. Nors Jom Hašoa ritualai visur šiek tiek skiriasi ir dar nėra taip įsitvirtinę, neabejojama, kad ši diena turi didelę reikšmę viso pasaulio žydams. Svarbiausias šios dienos tikslas yra prisiminti šios katastrofos aukas ir įsitikinti, kad tokia tragedija daugiau niekada nepasikartos.
Reikšmingos Jom Hašoa vietos Lietuvoje
Minint Jom Hašoa, bendruomenės dažnai važiuoja į masinių žudynių vietas savo ar artimose šalyse. Lietuvoje vienos dažniausiai aplankomų žudynių vietų yra Paneriai ir IX Kauno fortas. Tačiau tokių vietų Lietuvoje yra šimtai. Vieni iš miestų ir kaimų, kur buvo vykdomos žudynės – Akmenė, Anykščiai, Dusetos, Joniškėlis, Kėdainiai, Kretinga, Pakruojis, Šeduva, Ukmergė ir dar daugybė kitų vietų, kurias galima aplankyti ir paminėti netektį, bei sutvarkyti ir prižiūrėti.
Kalendorius
Ateinančios minėjimo dienos :
Naktinė kepuraitė
thumb|right|250px|Naktinė kepuraitė Carl Spitzweg paveiksle „Skurdžius poetas“
Naktinė kepuraitė  – šilta audeklinė kepuraitė, kuri dėvima miegant. Paprastai sudaro komplektą su pižama ar naktiniais marškiniais. Naktinės kepuraitės buvo sukurtos tam, kad būtų sumažintas galvinių utėlių plitimą. Tais laikais žmonės nešiojo perukus, todėl plaukus kirpdavo trumpai, ir daugelis utėlių susirinkdavo perukuose. Be to, naktinės kepuraitės saugojo galvą nuo šalčio, kas buvo svarbu šiaurinėje Europoje, kol nebuvo centrinio šildymo ir naktimis gyvenamose patalpose būdavo šalta.
Moteriškos naktinės kepuraitės dažnai būdavo ilgos audeklo juostos, kuriomis apsukdavo galvą. Vyriškos naktinės kepuraitės dažnai būdavo ilgos, kūgiškai smailėjančios, su bumbulu gale. Ilgas galas dažnai būdavo naudojamas kaip šalikas, juo apsukdavo kaklą, bet ne toks ilgas, kad apsisukęs apie kaklą galėtų užsmaugti miegantį asmenį.
Dabar gaminamos naktinės kepuraitės paprastai nebeturi smailėjančio galo su bumbulu. Jas daugiausia naudoja plinkantys žmonės.
Kviečių laukas su varnais
Kviečių laukas su varnais – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas.
Apie paveikslą
Paveikslą „Kviečių laukas su varnais“ V. van Gogas nutapė 1890 m. Overo prie Uazos kaime netoli Paryžiaus prieš pat savo savižudybę. Dėl tragiškos paveikslo atmosferos jis dažnai vadinamas paskutiniuoju Van Gogo kūriniu, nors tai nėra tikra. Tikima, kad juodi varnai virš geltonai oranžinio kviečių lauko reiškia dailininko numatytą artimą mirtį. Kelias per kviečius, su kontrastiniai raudonais ir žaliais tonais, interpretuojama, reiškia gyvenimo kelią. Dramatiškas, debesuotas dangus užima trečdalį drobės virš kviečių lauko.
Kosovo futbolo varžybos 2022–2023 m.
Kosovo futbolo varžybos 2022–2023 m.
Štavenhagenas
Štavenhagenas  – miestas šiaurės rytų Vokietijoje, Meklenburgo-Pomeranijos žemėje.
Istorija
Pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose 1230 m. Trisdešimties metų karo metu 1648 m. buvo sugriautas.
1727 ir 1746 m. miestas nukentėjo nuo gaisrų.
1740 m. pastatyti baroko epochos rūmai, kurie išliko iki šių dienų ir yra traukos objektas turistams.
Giovanni Gronchi
Giovanni Gronchi (1887 m. rugsėjo 10 d. – 1978 m. spalio 17 d.) buvo politikas iš Italijos, kuris nuo 1955 iki 1962 m. buvo trečiasis Italijos Respublikos prezidentas. Jo prezidentavimo laikotarpis pasižymėjo kontroversišku ir nepavykusiu mėginimu į valdžią atvesti kairiąją politinę jėgą.
Biografija
Jis gimė 1887 m. rugsėjo 10 d. Pontederoje, Toskanos regione ir anksti tapo krikščionių judėjimo nariu. Vėliau jis mokėsi Pizoje literatūros ir filosofijos mokslų. Nuo 1911 iki 1915 m. jis dirbo mokytoju įvairiuose Italijos miestuose.
Nuo 1925 iki 1943 m. jis buvo pasitraukęs iš politikos, kad nebūtų apkaltintas fašistinio režimo palaikymu, ir toliau dirbo mokytoju.
1943-1944 m. jis buvo vienas Krikščionių demokratų partijos įkūrėjų ir tapo kairiųjų judėjimo lyderiu. Nuo 1944 iki 1946 m. jis buvo šalies darbo ministras. 1947 m., Šaltojo karo metu, jis pasipriešino savo partijos sprendimui iš Italijos parlamento pašalinti komunistines ir socialistines partijas. 1948 m. Giovanni buvo išrinktas Italijos deputatų prezidentu.
1955 m. buvo renkamas naujas šalies prezidentas. Po trumpos kovos su vienu konkurentu, surinkęs 658 balsus iš 883 galimų, trečiuoju šalies prezidentu buvo išrinktas Giovanni Gronchi. Jis tapo pirmuoju tokį rangą užėmęs Katalikų partijos narys.
Gronchi kadencija truko iki 1962 m. ir per tuos metus prezidentas pasižymėjo savo kontroversiškais pasiūlymais, kaip socialistų ir komunistų partijų grąžinimas į parlamentą, atsisakymas priklausyti NATO ir pan., tačiau mažos Italijos liberalų partijos balsų dėka parlamentas sudarydavo reikiamą balsų daugumą, kad priimtų sprendimus be prezidento.
Po kadencijos pabaigos Gronchi bandė antrą kartą laimėti prezidento rinkimus, tačiau pralaimėjo Antonio Segni. Pagal Italijos konstituciją Gronchi tapo šalies senatoriumi visam gyvenimui. 1978 m. spalio 17 d. sulaukęs 91 metų jis mirė Romoje.
Zulingenas
Zulingenas  – miestas vakarų Vokietijoje, Žemutinės Saksonijos žemėje.
Ašmenos apskritis
Ašmenos apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Abiejų Tautų Respublikoje, Rusijos Imperijoje ir Lenkijos Respublikoje. Centras – Ašmena, dabar esanti Baltarusijos šiaurės vakarinėje dalyje. Apskričiai priklausė dabartinės Baltarusijos ir Lietuvos žemės.
Zulingenas
Istorija
Bendradarbiaujama su Lietuvos miestu Joniškiu.
Pažuižiai (Pilkalnio apskritis)
Pažuižiai, Mažieji Pažuižiai, Vorupaičiai (, nuo 1938 m. Sorgenfelde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 20 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 23 km į pietryčius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Baltrušių (Pažuižių) kaimo bendruomenė 1936 m. Įkurti apie 1680 m. valstybinio miško žemėse. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 6 ugniakurais, 1823 m. – 4 laisvųjų valstiečių ūkiai su 27 gyventojais. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Širvintos valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1923 m. sujungti su Baltrušiais, naujajai kaimo bendruomenei paliktas Baltrušių pavadinimas. Kaimą iš trijų pusių supo Didžiosios Plynės pelkė, kaimui priklausiusioje pelkės dalyje buvo kasamos durpės. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Gyventojai
Be to, Baltrušių kaime 1905 m. gyveno 9, 1910 m. – 7 gyventojai.
Kriaunų valsčius
Kriaunų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kriaunos.
Anselm Feuerbach
Biografija
Anselmas Fejerbachas gimė 1829 m. rugsėjo 12 d. Špajeryje prie Reino. Jo tėvas buvo žinomu archeologu, o dėdė Ludwig Andreas Feuerbach − garsus filosofas. Anselmas Fejerbachas mokėsi Diuseldorfo dailės akademijoje pas Wilhelm von Schadow ir Johann Wilhelm Schirmer. Persikėlė į Miuncheną 1848 m., kur mokėsi pas Karl Schorn, ir 1850 m. − į Antverpeną, kur studijavo pas istorinį tapytoją Gustaaf Wappers. 1852–53 m. A. Fejerbachas tobulinosi Paryžiuje pas akademinį dailininką T. Kutiūrą ir, pasak jo paties, tai buvo lemiami metai jo kūrybinės stilistikos susiformavimui. Buvo įtakotas E. Delakrua ir G. Kurbė.
1855 m. A. Fejerbachas per Veneciją ir Florenciją keliavo į Romą, kur išgyveno iki 1872 m. Buvo įtakotas antikinio palikimo ir aukštojo renesanso dailės. A. Fejerbacho paveiksluose dažniausiai vaizduojamas idealus antikinės literatūros siužetų pasaulis. Originaliausiais jo kūriniais laikomi portretai: modelio Nanna Risi ir pamotės Henriette Feuerbach. 1873 m. A. Fejerbachas gavo profesoriaus postą Vienos vaizduojamojo meno akademijoje. Šiai institucijai nutapė didelių matmenų „Titanų nuopolį“, kuris susilaukė nepalankaus vertinimo. 1876 m. A. Fejerbachas paliko Vieną, grįžo į Italiją, kur mirė 1880 m. sausio 4 d. Venecijoje. Palaidotas Niurnbergo Šv. Jono kapinėse (Sankt-Johannis Friedhof).
Specialiųjų operacijų grandis
Specialiųjų operacijų grandies (SOG) užduotys:
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1935–1936 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1935–1936 m.
1935–1936 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Baltrušiai (Pilkalnis)
Baltrušiai (, nuo 1938 m. Sorgenfelde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 20 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 23 km į pietryčius nuo Lazdynų.
Istorija
1785 m. buvo šatulinių kulmiškių gyvenvietė su 2 ugniakurais, 1821 m. – šatulinių kulmiškių kaimas su 11 gyventojų. 1846 m. Baltrušiuose buvo 3 gyvenamieji pastatai ir 20 gyventojų. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Širvintos valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1923 m. sujungti su Pažuižiais. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Altyn Emelio nacionalinis parkas
Altyn Emelio nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija pietryčių Kazachstane, Almatos srityje, Ilio upės slėnyje. Įkurtas 1996 m. ir apima 161 153 ha plotą.
Altyn Emelio nacionaliniame parke aptikta ~1800 augalų rūšių, iš kurių 21 įtraukta į šalies Raudonąją knygą. Apie 60 rūšių yra endeminės Džungarijos Alatau kalnuose bei Ilio-Balchašo baseine. Be to, parke gyvena 56 saugomos gyvūnų rūšys (25 vabzdžių, 3 žuvų, 2 varliagyvių, 12 paukščių, 10 žinduolių: tame tarpe kalninis avinas, kulanas, džeiranas).
Parko įžymybė – 1,5 km ilgio ir iki 130 m aukščio smėlio kopa „Giedantis barchanas“, kurį pustant vėjui girdimas savitas garsas. Be to, yra Aktau ir Katautau kanjonai.
Inga Norkutė
Biografija
1992–1996 m. studijavo Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje. Nuo 1996 m. dirba Šiaulių dramos teatre. Sukūrė apie 40 vaidmenų. Dėstė vaidybą Šiaulių universitete ir Šiaulių konservatorijoje.
2010 m. kartu su Algiu Ramanausku vedė LNK „slaptos kameros“ tipo laidą „Pričiupom!“.
2012 m. drauge su Lina Rastokaite, Aldona Vilutyte, Kristina Kazlauskaite ir kitomis lietuvių aktorėmis kūrė vaidmenis BTV situacijų šou „Atsargiai – moterys!“.
2013 m. porose su dainininku Adolfui Jaruliu ir Karoliu Akulavičiumi dalyvavo LNK muzikiniame šou „Žvaigždžių duetai“.
Zatyšių karjeras
Zatyšių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Jonavos rajone, 9 km į pietvakarius nuo Jonavos. Sudarytas išeksploatavus žvyro išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 2,2 km, plotis – iki 0,36 km. Altitudė 40 m. Šiaurinėje dalyje yra 2 salos (0,21 ha ir 0,11 ha). Tvenkinį prateka Jasnogurkos upelis (Neries intakas). Tvenkinio plotas 2019 m. siekė ~ 35 ha. Tvenkinio pietinėje dalyje tebevyksta žvyro gavyba naudojant žemsiurbę ir tvenkinio plotas didėja. Krantai aukšti, daugiausia apaugę medžiais ir krūmynais. Į vakarus už keliasdešimt metrų teka Neris, į rytus stūkso Salupių miškas. Vakarinėje pakrantėje įsikūrusi Salupių, šiaurrytinėje pakrantėje – Bartonių sodų bendrijos. Rytinėje pakrantėje telkšo bevardis 5,2 ha karjero tvenkinys.
Inga Norkutė
Biografija
2014 m. buvo TV3 patarimų ir gyvenimo būdo laidos „Tobula moteris“ vedėja.
Šeima
Iš lietuviškų serialų gerai žinoma aktorė ir jos išrinktasis Aurimas Žvinys (teatro ir televizijos aktorius, Valstybinio Šiaulių dramos teatro vadovas) civilinę santuoką sudarė 2012-ųjų kovo 9 d., prieš tai buvę kartu šešerius metus. Pora oficialiai išskyrė 2017 m. kovo 31 d.
Vaidmenys teatre
2019 m.
2017 m.
2015 m.
2012 m.
2011 m.
2010 m.
2009 m.
2008 m.
2007 m.
2006 m. 2005 m.
2003 m.
2002 m.
2001 m.
2000 m.
1999 m.
1998 m.
1997 m.
Režisuoti spektakliai
2008 m. „Bebenčiukas ir Laumė″ Kosto Kubilinsko bei Petro Cvirkos kūrinių motyvais.
2005 m. „Kukučio kelionė“ pagal Marcelijaus Martinaičio „Kukučio balades″.
Apdovanojimai
2013 m. Šiau­lių mies­to sa­vi­val­dy­bės pre­mi­ja už 2012 metų pagrindinį Ka­te­ri­nos Lvov­nos Iz­mai­lo­vos vaid­me­nį N. Les­ko­vo spek­tak­ly­je „Le­di Mak­bet iš Mcens­ko ap­skri­ties“ (re­ž. R. Banionis).
2012 m. Šiaulių „Rotary“ klubo „Harmonija“ premija už antraplanį moters vaidmenį (Julija Džuli, J. Švarco „Šešėlis“, rež. Nataša Ogaj-Ramer).
2011 m. Lietuvos Respublikos kultūros ministro padėka už sukurtus brandžius ir įsimintinus vaidmenis, pasiektą profesinį meistriškumą.
2007 m., 2004 m., 2001 m. ir 1999 m. pelnė Šiaulių miesto savivaldybės geriausios metų aktorės vardą ir premiją.
Kapčiūnėliai
Kapčiūnėliai (Mažieji Kapčiūnai) – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, šalia Kapčiūnų.
God of War (2018 kompiuterinis žaidimas)
God of War („Karo dievas“) – 2018 m. nuotykių ir veiksmo kompiuterinis žaidimas, išleistas „PlayStation 4“ konsolei.
Žaidimas sulaukė labai palankaus kritikų įvertinimo. Pagal svetainės metacritic.com suvestinę, įvertintas 94/100 balų vidurkiu. Pasak leidėjo, žaidimas per pirmas tris dienas parduotas 3,1 mln. ir per pirmą mėnesį − daugiau nei 5 mln. vienetų tiražu.
Apie žaidimą
„God of War“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas žaidimas, sukurtas „Sony“ Santa Monikos studijos Kalifornijoje. Tai yra aštuntoji žaidimų serijos „God of War“ dalis. Joje pasakojama apie spartiečių galiūno Krato (Kratos) nuotykius. Praėjusiose serijos dalyse įveikęs Olimpo dievus Kratas su sūnumi Atrėju (Atreus) persikėlė į šiaurę, Skandinavijos dievų valdas, snieguotus kalnus ir miškus. Kovodamas su šiaurės monstrais − troliais, raganomis ir kitais − Kratosas turi išlavinti savo sūnų Atrėją tapti tikru kariu ir kartu susigrumti su savo tamsios praeities prisiminimais.
Geltonas namas
Geltonas namas (kitaip Gatvė) – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas.
God of War (2018 kompiuterinis žaidimas)
Apie žaidimą
Žaidimo metu žaidėjas iš trečiojo asmens perspektyvos valdo galiūną Kratą. Žaidimo erdvė 3D grafikos. Krato pagrindinis ginklas kovose su monstrais yra Leviatano karo kirvis, kuriuo jis gali atakuoti iš arti ir jį mėtydamasiš toli. Taip pat jis gali atakuoti kumščiais, blokuoti atakas ir smogti skydu. Kratas turi įsiūčio limitą, kuris pildosi atakuojant priešininkams. Pasiekus šį limitą Krato jėgos trumpam labai padidėja. Priešininkai paprastai turi apsvaiginimo limitą, kuriam užsipildžius jie gali būti Kratoso nužudomi vienu veiksmu efektingais būdais.
Kovose dalyvaujantis Krato sūnus Atrėjas yra tiesiogiai žaidėjo nevaldomas. Jis ginkluotas lanku ir šaudydamas strėlėmis gali nukreipti priešininkų dėmesį nuo Krato, padėti užpildyti jų apsvaigimo limitą. Šūkiais sūnus perspėja Kratą apie atakuojančius priešininkus ir jų padėtį. Taip pat jis gali perskaityti žaidimo erdvėje randamus runų įrašus, kuriais pasakojama žaidimo mitologija. Žaidime yra vaidmenų žaidimo elementų. Tiek Krato, tiek jo sūnaus gebėjimus galima patobulinti pasirinktomis savybėmis, pas ginkladirbį pasitobulinti esamus ginklus, šarvus ir pirkti naujus.
Žaidimo objektai randami skryniose, sarkofaguose. Vertingesnių skrynių atidarymui būtina išspręsti galvosūkį ar surasti kelis „raktus“. Randamus objektus galima panaudoti tobulinant ginklus, praplečiant veikėjų gyvybės rezervus, jų radimas atveria naujas sugebėjimų galimybes. Pereinant žaidimo lygius tenka spręsti aplinkos galvosūkius − atidaryti vartus, nuleisti tiltus ir pan. Tam padeda sūnus ir Leviatano kirvio savybės: jis mėtomas gali užšaldyti judėjimo mechanizmus ir pareikalavus grįžti atgal į Krato rankas.
Faith (Pop Smoke albumas)
Faith – antrasis ir paskutinis amerikiečių reperio Pop Smoke studijinis albumas, išleistas 2021 m. liepos 16 d., po atlikėjo mirties. Iš viso albumui pristatyti išleisti keturi singlai: „Mr. Jones“, „Demeanor“, „Woo Baby“ ir „Bad Boys“.
Nors „Faith“ susilaukė vidutiniškų kritikų įvertinimų, jis buvo komerciškai sėkmingas visame pasaulyje, pasiekdamas aukštas vietas daugelio šalių reitinguose. Tarp jų – ir pirmoji vieta JAV, trečioji Jungtinėje Karalystėje bei devintoji Lietuvoje.
K8rybinė grupė
Atlikėjai
Techninis personalas
Biurenas
Biurenas  – miestas vakarų Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje.
Istorija
Miestas pirmą kartą paminėtas 1095 m.
Apie 1150 m. bajorai pastatė pilį Alme ir Afte upių santakoje.
Cemaes Bay FC
Kemaiso „Bay“ – Velso futbolo klubas iš Kemaiso.
Istorija
Klubas įkurtas 1976 m. Tuo metu vadintas Cemaes Bay FC. 1997 m. pervadintas į Cemaes Ynys Mon FC. Šiuo metu vadinasi Cemaes Bay FC.
Kuolingai
Kuolingai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Kapčiūnų.