cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boom Boom Pow
Tai pirmasis grupės singlas, kuris pasiekė #1 vietą Billboard Hot 100 tope, taip pat ši daina užėmė #1 vietą Australijoje, Belgijoje, Izraelyje, JK, Kanadoje bei Turkijoje. Šis singlas JAV Hot 100 tope išsilaikė pirmoje vietoje net 12 savaičių, tai daugiausiai laiko užsilaikęs singlas nuo 2005 m. Be to, tai buvo visų laikų sėkmingiausias daugiau nei dešimt metų grojančios grupės pasiekimas.
Yra parduota daugiau nei 3 milijonai singlo kopijų vien JAV, kitam singlui „My Humps“ reikėjo dvejų metų, kad pasiektų tokį skaičių.
Istorija
Fergie, komentuodama apie singlą, teigė, jog tai gan neįprastas pirmasis singlas, palyginus su ankstesniais BEP kūriniais. apl.de.ap teigė, jog daina skirta „vakarėliams“ ir kitoms pramogoms. Taboo pakomentavo, jog šis singlas geriausiai atspindi naujojo albumo skambesį.
Daina yra keletas futuristinių eilučių. Will.i.am teigia, kad šios dainos skambesį sukūrė po apsilankymo Australijoje, kur filmuojant filmą „X-Men Orgin: Wolverine“, Sidnėjaus klubuose išgirdo electro dainas. Jau yra keletas pareiškimų, jog daina yra dublikuota. Steve Angello teigia, jog daina panaši į jo kūrinį „Be“. Bei dauguma, teigia jog daina panaši į „Blue Monday“, kurią atlieka Anglijos grupė „New Order“.
Išleidimas
„Boom Boom Pow“ pirmiausiai buvo išleista kovo 30 d. į radijo eterį. 2009 m. kovo 30 d. dainą jau buvo galima atsisiųsti per „iTunes“. Jungtinėje Karalystėje daina buvo išleista 2009 m. gegužės 25 d.
Kritika
Nick Levine iš „Digital Spy“ davė „Boom Boom Pow“ keturias žvaigždutes iš penkių, teigdamas, „jog tai ritmų kratinys be pilno choro, įkvėptas per daug Auto-Tune…“ „Billboard“ žurnalas davė teigimą apžvalgą apie singlą, sakydamas, jog „singlas yra verčiantis iš koto, ir parodo, jog BEP yra geroje formoje“.
Vaizdo klipas
thumb|right|200px|will.i.am futuristiniame klipe dainai „Boom Boom Pow“.
Vaizdo klipo filmavimas prasidėjo 2009 m. kovo 8 d. Per MTV buvo parodytos balandžio 8 d. vaizdo klipo kūrimo ištraukos.
Klipas prasideda, kai Taboo, žiūrėdamas fotografijas per HP TouchSmart, pasirenka sprogimo nuotrauką. Kai prasideda dainavimas, kompiuterio vaizdai, kodai, „THE END“ ASCII menas imi mirgėti fone. „The Black Eyed Peas“ tada pradeda dainuoti savo partijas. Kol jie dainuoja, šokėjai apsivilkę zentai kostiumais šoka, neigiami vaizdai pakeičiami į teigiamus, pvz.: granata į mikrofoną, ginklas į trimitą. Narių veidai sukombinuojami į vieną ir pasirodo veidas (toks pat kaip albumo „The E.N.D.“ viršelis).
Singlo turinys
Reklaminis CD
CD singlas – Jungtinė Karalystė
Invasion of Boom Boom Pow – Megamix E.P.
Tai EP pavadinimu „Invasion of Boom Boom Pow – Megamix E.P.“ išleistas 2009 m. gegužės 5 d.
Pasirodymas topuose
Daina taip pat pasiekė viršūnę Kanadoje, Australijos ARIA tope, bei kitose 10 valstybių.
2009 m. gegužės 17 d. daina pasiekė #1 vietą Jungtinėje Karalystėje, kai buvo parsisiųsta daugiau nei 75 000 singlo kopijų. Tai antrasis grupės singlas, pasiekęs pirmąją vietą JK (pirmasis „Where Is the Love?“. Airijoje daina kol kas #3 vietoje.
Daina Jungtinėje Karalystėje iš 1 vietos pasitraukė 2009 m. gegužės 24 d., birželio 7 d. daina vėl grįžo į viršūnę. Ir toks grįžimas į viršūnę yra pavykęs tik Shakira singlui „Hips Don't Lie“ 2006 m.
Pasisekimas topuose
„Bonkers“ atlikėjai: Dizzee Rascal ir Armand Van Helden
„I Know You Want Me (Calle Ocho)“ atlikėjas: Pitbull
Džordžo banka
dešinėje|miniatiūra|260x260px|Meino įlankos žemėlapis; Džordžo banka pažymėta šviesiai mėlynoje zonoje, paveikslėlio viduryje Džordžo banka  – Atlanto vandenyno sekluma (banka) netoli Jungtinių Amerikos Valstijų kranto, į rytus nuo Niujorko, į pietus nuo Meino įlankos. Mažiausias gylis 45 m.
Džordžo bankos pavadinimo kilmė yra neaiški. 1610 m. Velasko žemėlapyje, paruoštame Anglijos karaliui Džeimsui I, minimas pavadinimas „St. Georges Bank“ – anglams tuo metu buvo įprasta jų globėjo šv. Jurgio vardu pavadinti naujai atrastas vietoves.
Džordžo banka – viena svarbiausių žvejybos vietų Šiaurės Atlante.
Timinčiškė
Timinčiškė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 16 km nuo Višakio Rūdos.
Kižiai (Igliauka)
Kižiai – buvęs kaimas Marijampolės savivaldybėje, 13 km nuo Igliaukos.
Lionginas Podbipienta
miniatiūra|dešinėje|Longinas Podbipienta. Juliaus Kosako iliustracija Lionginas Podbipienta (, 1603–1649 m.) – išgalvotas lietuvių kilmės karžygys, pavaizduotas Henriko Senkevičiaus romane „Ugnimi ir kalaviju“ kaip vienas pagrindinių herojų.
Apie Lionginą Podbipientą
Lionginas Podbipienta – lietuvių bajorų kilmės karžygys, kuris nešiojo didžiulį riterio kardą, pavadinimu „Zervikaptur“. Kardą Podbipienta paveldėjo iš savo protėvio Stoveikos Podbipientos, kuris, pasak legendos, Žalgirio mūšyje vienu mostu nukirto trijų Teutonų riterių galvas. Už šį žygdarbį Stoveiko Podbipienta buvo apdovanotas herbu su trimis ožkų galvomis. Iš tikrųjų, herbas, kuris pagal romaną buvo dovanotas Podbipientų giminei, egzistavo dar iki Žalgirio mūšio.
Senkevičiaus romane Longinas Podbipienta klūpodamas priešais Mergelės Marijos atvaizdą pažadėjo pakartoti protėvio žygdarbį ir vienu mostu nukirsti tris priešo galvas.
miniatiūra|kairėje|Liongino Podbipientos žūtis mūšyje prie [[Zbaražo pilis|Zbaražo pilies]] Išoriškai Longinas Podbipieta apibūdinamas kaip nepaprastai aukšto ūgio, giliai tikintis žmogus, davęs pažadą nevesti iki tol, kol neatliks protėvio žygdarbio. Lionginas Podbipienta žūsta gindamas Zbaražo pilį, prieš tai nukirtęs tris Zaporožės kazokų galvas. Palaidotas Zbaraže.
Chelmo žemė
miniatiūra|300x300px|Chelmo žemė Abiejų Tautų Respublikoje parodyta raudona spalva. Chelmo žemė  – istorinis regionas dabartinės Lenkijos, Ukrainos ir Baltarusijos teritorijose. Abiejų Tautų Respublikoje Chelmo žemė buvo Rusios vaivadijos eksklavas, visiškai atskirtas nuo pagrindinės jos dalies Belzo vaivadijos. Svarbiausias regiono miestas buvo Chelmas. Chelmo žemė ATR turėjo ypatingą statusą ir, nors priklausė Rusios vaivadijai, kai kuriuose dokumentuose buvo apibūdinama kaip atskira Chelmo vaivadija.
Lionginas Podbipienta
Apie Lionginą Podbipientą
XIX amžiaus Vilniuje sutinkami bajorai Podbipientos.
Populiariojoje kultūroje
Režisieriaus Jerzy Hoffman filme „Ugnimi ir kalaviju“ Liongino Podbipientos rolę atlieka lenkų aktorius Wiktor Zborowski.
Lenkų poetas ir dainininkas Jacek Kaczmarski sukūrė dainą „Ponas Podbipienta“.
Kalugos krateris
Kalugos krateris – smūginis krateris, esantis Rusijoje, Kalugos srityje. Tai viena iš dviejų Rytų Europos platformoje atrastų smūginių struktūrų, esančių giliai po žeme (kita – Obolono krateris).
Kalugos kraterio skersmuo siekia 15 km, amžius – apytikriai 380 ± 5 mln. m. (devonas). Kraterį dengia 800 m storio nuogulų sluoksnis; paviršiuje krateris neatsiveria. Smūgio metu dideliuose Rytų Europos kratono plotuose plytėjo vidinė jūra, kraterio vietoje vandens gylis siekė bent 300 m.
Iš pradžių manyta, kad darinys vulkaninės-tektoninės kilmės. XX a. septintajame dešimtmetyje, siekiant nustatyti, ar vieta tinkama požeminei dujų saugyklai įrengti, kraterio vietoje išgręžta daugiau nei 120 gręžinių, atlikti seisminiai tyrimai.
Remigijus Kazilionis
Remigijus Kazilionis (g. 1969 m. rugpjūčio 14 d. Akmenėje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1987 m. baigė Ignalinos 1–ąją vidurinę mokyklą, 1993 m. – Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Žurnalistikos institutą.
1992 m. dienraščio „Amžius“ reporteris, 1992–1993 m. laikraščio „Lietuvos sportas“ korespondentas, skyriaus vedėjas, 1993 m. – Lietuvos tautinio olimpinio komiteto atstovas spaudai. 1993–1996 m. dienraščio „Lietuvos rytas“ sporto skyriaus reporteris, nuo 1996 m. – šio dienraščio vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas, vidinio priedo „Sporto arena“ redaktorius, krepšinio klubo „Vilniaus Lietuvos rytas“ atstovas spaudai.
2016 m. tapo portalo lrytas.lt redaktoriaus pavaduotoju.
Čongonio uolų tapybos vietovė
Čongonio uolų tapybos vietovė  – priešistorinio meno kūrinių radimvietė Malavyje, Centriniame regione, 80 km į pietryčius nuo Lilongvės, netoli Dedzos miesto. Išsidėsčiusi kalnuotoje (>1600 m), mišku apaugusioje vietovėje (Čongonio miško draustinis). Objektą sudaro 127 paminklai, išsibarstę 126,4 km² teritorijoje. Nuo 2006 m. – UNESCO pasaulio paveldo objektas.
Kūriniai yra iš vėlyvojo akmens amžiaus (~500 m. pr. m. e.) ir geležies amžiaus laikotarpių ir siejami su batva medžiotojų-rankiotojų bendruomene bei su šiuolaikinių čevų protėviais. Seniausiuose, batva pigmėjų pieštuose piešiniuose vaizduojami zoomorfiniai motyvai, piešiniai piešti raudonai ir atliko ritualines inciacijų funkcijas. Vėlesni žemdirbių čevų piešiniai piešti baltu moliu.
Chosta
Chosta  – kurortas Rusijoje, Krasnodaro krašte, Juodosios jūros pakrantėje, prie Chostos upelio; įeina į Sočio miesto sudėtį. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis. Išlikę abchazų Chostos tvirtovės griuvėsiai, reliktinė kukmedžių–buksmedžių giraitė, Navališino tarpeklis, istorijos muziejus, cerkvė.
Istorija
Kraštą nuo seno valdė abchazai. XII a. čia veikė genujiečių uostas Kastas (Casto).
XIX a. II-oje pusėje vietovę užkariavo rusai, pradėti statyti vasarnamiai. 1899 m. Chosta tapo miestu. 1951 m. prijungta prie Sočio.
Syhendžas
Syhendžas – priešistorinis monumentas Norfolko grafystėje, Jungtinėje Karalystėje. Medžio plokščių ratas su apversto medžio šaknimis rato centre monumentas veikiausiai buvo naudojamas ritualinėms apeigoms. Pastatytas 21 a. pr. m. e., ankstyvuoju bronzos amžiaus laikotarpiu.
Syhendžą sudarė 55 ąžuoliniai kamienai išsidėstę apvalios formos apkase. Visi stiebai išdėstyti žieve nuo rato centro. Moksliniai tyrimai parodė, kad visi kamienai buvo kirsti tuo pačiu metu pavasarį ar ankstyvą vasarą. Originaliai pastatytas šalia sūrių pelkynų, bet dėl kintančio Vošo įlankos kraštovaizdžio XX a. Syhendžas jau buvo plaunamas jūros. Dėl to monumentas pradėjo greitai irti. 1998 m. nepaisant vietinių protestų monumentas buvo iškastas ir perkeltas į Lino muziejų, Kings Line. Visos dalys užkonservuotos ir nuo 2008 m. viešai eksponuojamos muziejuje.
Lazarevskojė
Lazarevskojė  – kurortas Rusijoje, Krasnodaro krašte, Juodosios jūros pakrantėje, prie Psezuapsės upelio; įeina į Sočio miesto sudėtį. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, praeina Sočio–Džubgos plentas. Turi 14 km jūros pakrantės. Veikia dvi stačiatikių cerkvės, ligoninė, vaikų ligoninė, universiteto padalinys, gausu sanatorijų, viešbučių, yra 2 vandens parkai, delfinariumas.
Istorija
1839 m. admirolas Michailas Lazarevas (kurio garbei gyvenvietė ir pavadinta) čia įkūrė karinę tvirtovę. Ji per Krymo karą buvo sugriauta, bet 1864 m. atstatyta. Po keleto metų į Lazarevskają pradėjo keltis Ponto graikai. XIX a. vietovę pasiekė plentas, pradėti sparčiai statyti vasarnamiai. Netrukus tai buvo didoka gyvenvietė. 1949 m. Lazarevskojė gavo kurortinės gyvenvietės statusą, o 1961 m. prijungta prie Sočio.
Ayutthaya United FC
thumb|right|300px|Ajutajos provincijos stadionas „Ayutthaya United Football Club“  – Tailando futbolo klubas iš Ajutajos miesto.
Istorija
Juos pradėjo remti Ayutthaya United verslo grupė, tad pakito klubo pavadinimas. Nuo 2016 m. žinomi kaip Ayutthaya United Football Club. Nuo 2017 m. rungtyniavo Trečioje lygoje. O nuo 2019 m. žaidė Antroje lygoje. 2020–2021 m. sezone Antroje lygoje užėmė devintą vietą.
2023 m. rugpjūčio 6 d. tapo žinoma, kad Karolis Laukžemis keliasi į Tailandą. Pasirašyta sutartis su Ayutthaya United FC (antra pakopa).
Bryan Bouffier
Brajanas Bufjė (g. 1978 m. gruodžio 1 d.) – prancūzų lenktynininkas, šiuo metu dalyvaujantis Europos ralio čempionate su Citroën DS3 S2000 automobiliu. Yra laimėjęs 2011 m. Monte Karlo ralį bei 2013 m. Korsikos ralį.
thumb|B.Bouffier Prancūzijoje 2010 m. thumb|B.Bouffier Monte Karlo ralyje 2011 m.
Karjera
2002 m. B.Bouffier laimėjo Volant Peugeot 206 čempionatą. 2003 m. tapo oficialiu „Peugeot Sport“ vairuotoju ir trejus metus dalyvavo Prancūzijos asfalto čempionatuose su Peugot 206 S1600 automobiliu. 2006 m. dalyvavo Europos ralio čempionate, atstovaudamas Peugot Sport España komandai; tais metais laimėjo Antibo ralį (Rally Antibes) ir finišavo penktas bendroje įskaitoje.
B.Bouffier laimėjo tris Lenkijos ralio čempionatus iš eilės, 2007 m., 2008 m. ir 2009 m., 2007–2008 m. atstovaudamas Peugeot Sport Polska komandai su Peugeot 207 S2000 automobiliu, o 2009 m. su Mitsubishi Lancer Evo IX automobiliu. 2010 m. su Peugeot 207 S2000 automobiliu tapo Prancūzijos ralio čempionu.
2011 m. B.Bouffier su Peugeot 207 S2000 automobiliu dalyvavo ralyje „Intercontinental Rally Challenge“ ir laimėjo Monte Karlo ralio etapą, iš septintos vietos pakildamas į pirmąją po staigaus snygio priėmus geresnį sprendimą dėl padangų negu varžovas.
Making Monsters
Making Monsters – norvegų aggrotech grupės „Combichrist“ albumas išleistas 2010 m. Albumas platinamas CD, CD/DVD, 2 LP ir skaitmeniniu pavidalu.
Kūriniai
Visų dainų autorius Endis Lepležua.
Marianų lovys
right|250px|thumb|Marianų įduba žemėlapyje Marianų lovys − povandeninė įduba Ramiajame vandenyne, Filipinų jūroje, išilgai Marianų salų rytinių krantų.
Karalgiris (Kėdainiai)
Karalgiris – buvęs kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gučkampio, greta Babtų seniūnijos Karalgirio ir Čekiškės seniūnijos Karalgirio.
Marianų lovys
Ten, kur tektoninės plokštės užslenka viena ant kitos, viršutinė spaudžia apatinę, susidaro vandenynų įdubos. Marianų lovio ilgis ~1500 km, gylis >7000 m; didžiausias gylis − 11 034 m.
Pati giliausia žinoma vieta Žemėje Čalendžerio gelmė yra Marianų lovyje į rytus nuo Filipinų. Ją 1951 m. atrado britų žvalgybinis laivas „Challenger“. O jos tikslų gylį vėliau echolotu nustatė rusai.
Marianų lovio dugne vandens slėgis yra lygus 1056 barams, tai yra 1071 kartą didesnis nei jūros lygyje. Dugne vandens temperatūra siekia 1-4 laipsnius šilumos.
2009 m. Marianų lovys buvo įtrauktas į JAV saugomų gamtos paminklų sąrašą.
Nusileidimai
1960 m. žmogaus valdomas amerikiečių batiskafas nusileido į 10 915 m gylį − beveik 2100 m giliau nei Everesto aukštis.
2009 m. giliavandenis automatinis povandeninis aparatas „Nereus“, sukurtas JAV „Woodse Hole“ okeanografijos institute, sėkmingai pasiekė „Čalendžerio gelmės“ vietą Marianų įduboje. Daugiau nei 4 metrų ilgio „Nereus“ į Marianų įdubą buvo pradėtas leisti gegužės 31 d. iš tyrimų laivo „Kilo Moana“. Giliavandenis aparatas buvo valdomas naudojant labai ploną ir tvirtą šviesolaidį. „Nereus“ kelionė į vandenyno dugną truko apie 10 valandų. Vandenyno dugną pasiekęs aparatas jį nufilmavo ir nufotografavo, paėmė vandens bei nuosėdų mėginius.
Žinomas režisierius ir „National Geographic“ programos „Explorer-in-Residence“ dalyvis Džeimsas Kameronas (James Cameron) vienviečiu povandeniniu laivu pasiekė giliausią vietą pasaulio vandenynuose – Čelendžerio gelmę Marianų įduboje. Į 10 898 metrų gylį Dž. Kameronas nusileido 2012 m. kovo 26 d., rytą 7:52 vietos laiku (0:52 min. Lietuvos laiku).
Tyrimai atskleidė, kad lovio dugne gyvena įvairių mikroorganizmų.
2015 m. liepą mokslininkai į lovį nuleido hidrofoną įvairių garsų įrašymui. Nors šis hidrofonas nebuvo ištrauktas iki pat lapkričio, duomenų įrašymas buvo pilnas per pirmas 23 dienas. Mokslininkai nustebo, kad sugebėjo lovyje išgirsti žemės drebėjimus, uraganus, banginius ar laivų skleidžiamus garsus.
JAV investuotojas, tyrinėtojas Viktoras Veskovo 2019 m. balandžio 28 d. su DSV Limiting Factor povandeniniu laivu pasiekė rekordinį 10928 metrų gylį. Jis atliko keturis sėkmingus panėrimus ir tapo pirmuoju žmogumi į Marianų lovį panirusiu daugiau nei kartą.
2020 m. gegužės 8 d. Rusijos mokslininkai kartu su laivų kūrėjais sukūrė autonominį povandeninį laivą Vityaz-D ir jį nuleido į 10028 m gylį. Tai buvo pirmasis kartas, kai aparatas autonomiškai tyrinėjo Marianų lovį.
Chauvenet kriterijus
Šovene kriterijus, Chauvenet kriterijus – vienas iš statistinių testų, skirtų patikrinti, ar įtartinas eksperimentinis duomuo (duomenų imties narys) tikrai yra riktas. Testas pagrįstas prielaida, kad duomenys skirstosi pagal normalųjį skirstinį.
Kritika
Riktų šalinimas yra prieštaringas dalykas, dalis žinovų reikalauja atsisakyti šios procedūros. Šovene testas atrodo objektyvus ir tiksliai skaičiuojamas, tačiau jis nėra tinkamas duomenims, kurie pasiskirstę ne pagal normalųjį skirstinį.
Avižienių herbas
Avižienių herbas – pagrindinis Avižienių kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajonas) heraldinis atributas.
Aprašas
Tai kalbantysis herbas: vietovės pavadinimas kilo nuo asmenvardžio Avižienis, o pastarasis – nuo žodžio „aviža“. Avižieniai dar nuo XX a. tarpukario garsėjo sodais, čia buvo auginamos naujos Vilniaus krašte obelų ir kriaušių rūšys, rožių ir braškių ūkiai, sėjamos avižų kultūros.
Simbolika
Raudoname lauke pavaizduotos dvi sukryžiuotos sidabrinės avižų varpos. Herbe nuspręsta vaizduoti dvi avižų šakeles, kurios herbinės figūros kompozicijos apačioje, besiremdamos viena į kitą sudaro pirmosios Avižienių pavadinimo A raidės simboliką. Sidabras arba balta spalva heraldikoje reiškia turtą, dorumą, skaistumą. Raudona spalva – drąsą, narsą.
Istorija
Su iniciatyva sukurti savo gyvenvietės skiriamąjį simbolį, pabrėžiantį Avižienių išskirtinumą, 2023 m. sausį kreipėsi Avižienių seniūnija. Vasario mėnesį vykusiame Tarybos posėdyje pritarta Avižienių seniūnijos iniciatyvai pradėti kurti Avižienių herbą. Kovo 31 d. savivaldybės taryba herbą patvirtino. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą patvirtino dekretu Nr. 1K-1405 2023 m. liepos 21 d. Etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.
Algirdas Petras Kazilionis
Algirdas Petras Kazilionis (1929 m. liepos 29 d. Kaune – 1997 m. birželio 27 d. Vilniuje) – Lietuvos filologas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1948 m. baigė Kauno 6–ąją gimnaziją, 1953 m. – Vilniaus universiteto Istorijos–filologijos fakulteto lietuvių kalbos ir literatūros specialybę. 1950–1952 m. mokėsi Vilniaus dramos teatro studijoje ir įgijo aktoriaus specialybę.
1953–1956 m. dirbo Klaipėdos mokyklose. 1957–1963 m. laikraščio „Tarybinis mokytojas“ literatūrinis darbuotojas, 1963–1993 m. laikraščio „Sportas“ redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1994 m. laikraščio „Lietuvos sportas“ apžvalgininkas. Daugiausia rašė krepšinio ir kai kurių kitų sporto šakų klausimais.
Namišių herbas
Namišių herbas – pagrindinis Namišių kaimo ir seniūnijos (Pasvalio rajonas) heraldinis atributas.
Aprašas
Sidabriniame lauke – linai juodais stiebais ir mėlynais spurgeliais, juodoje herbo papėdėje vaizduojamas auksinis raktas.
Simbolika
Herbe vaizduojami linai atspindi linininkystės tradiciją, nors dabar labai mažai kas juos augina. Namišiai nuo seno – ūkininkų, žemdirbių kraštas, o jaunimas tęsia senelių tradicijas. Auksinis raktas simbolizuoja Jurgines, Jorę, žemės atrakinimą, o juodas laukas – paprastą žemę, užauginančią derlių.
Istorija
Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą dekretu Nr. 1K-1200 patvirtino 2022 m. gruodžio 21 d. Etalono autorius – Arvydas Každailis. 2023 m. balandžio 23 d. per Jurgines herbą palaimino klebonas Nerijus Papirtis.
Dejaneira
thumb|Heraklis, Dejanira ir [[Nesas ant juodafigūrės hidrijos, 575–550 m. pr. m. e. (Luvras)]]
Soma (upė)
Soma  – upė šiaurės Prancūzijoje, Esno ir Somos departamentuose. Prasideda Fonsomos komunos apylinkėse, pakilumoje, kur seniau buvo miškas. Teka į vakarus Pikardijos lyguma. Ties Sen Valeri įteka į Lamanšo sąsiaurį.
Dejaneira
Dejaneira (🇬🇷 arba Δῃάνειρα = Dēáneira) – graikų mitologijos veikėja, Altajos duktė, kurios ši susilaukusi su Oinėju, Dionisu ar Deksamenu, Meleagro sesuo.
Meleagrui mirus, seserys jį prie kapo apraudojusios; Artemidė, apimta pykčio, palietusi jas savo lazda ir visas, išskyrus Dejaneirą ir Gorgę, pavertusi paukščiais, pastarosioms, paprašius Dionisui, leista išlaikyti žmogiškuosius pavidalus. Paskui Achelojas ir Heraklis, abu mylėję Dejaneirą, varžęsi, kuriam iš jų ši atiteksianti. Dejaneira tapusi Heraklio žmona ir paskui netyčia jį pražudžiusi, tuomet pasikorusi.
Dvikamienis Radvilonių miško ąžuolas
miniatiūra|250px|right|Dvikamienis Radvilonių miško ąžuolas
Dvikamienis Radvilonių miško ąžuolas – Radviliškio rajono savivaldybėje valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Jis yra Pakalniškių apylinkės seniūnijoje, Radviliškio miškų urėdijos Aukštelkų girininkijos (71 kv., 5 skl.) teritorijoje, Radvilonių miške, apie 1,5 km į pietvakarius nuo Radvilonių gyvenvietės. Pasiekiamas iš rajoninio kelio atkarpos tarp Paežerių ir Radvilonių, pavažiavus miško keliu į šiaurės vakarus apie 200 m. 2014 m. balandžio mėn. duomenimis, kelio nuorodomis nepažymėtas, informacinė lenta pastatyta prie paties ąžuolo. Prie medžio įrengta poilsio vieta.
Medis paskelbtas saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165.
Duomenys
miniatiūra|180px|left|Prie medžio yra poilsio vieta Medžio rūšis – paprastasis ąžuolas (Quercus robur L.), jo aukštis 27 m. Kamieno apimtis - 3,6 m (1,3 m aukštyje).
Abdankas
[[File:POL COA Abdank.svg|thumb|Herbas Abdankas (Abdank)
Giminės: Butkevičių, Daugėlų, Daugvilų, Daujotų, Dausinų, Rudzkių, Skukauskų, Šablevičių, Vizbarų, Vizborų]]
Abdankas  – šlėktų herbas, naudotas Lenkijos Karalystėje, Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje,  Rusijos imperijoje.
Aprašymas
Herbą „Abdankas“ sudaro dvi sidabrinės gegnės su nupjautais dugnais į apačią, sujungtos kaip W raidė arba „popiežiaus bulės“ pavidalas. Pats herbo fonas raudonos spalvos. Antšalmyje virš karūnos pakartota ta pati emblema.
Legenda
Herbo „Abdankas“ legenda byloja, jog pirmą kartą karžygių emblemose pagrindinis herbo „Abdankas“ elementas arba heraldinė figūra dviguba V raidė buvo panaudota XII amžiuje Skubų šeimos, iš kurių kilo kilmingųjų Skarbekų (lenk. Skarbek) kunigaikščių ir bajorų giminė.
Pagal legendą Lenkijos karalius Boleslovas III Kreivaburnis vieną iš Skarbekų giminės žmonių išsiuntė kaip pasiuntinį pas Vokietijos Imperatorių Henriką V. Susitikimo metu Vokietijos imperatorius pasiuntiniui parodė savo brangenybes, ir besididžiuodamas turtais, pašaipiai atsiliepė apie Lenkiją, Skarbekas nusiėmė nuo piršto auksinį žiedą ir pasakė žodžius: “Pridėsime auksą prie aukso” ir įmetė žiedą į imperatoriaus brangenybių skrynią. Imperatorius Skarbekui padėkojo ištardamas žodžius vok. Habe dank. Siekiant išsaugoti šį įvykį Skarbekų giminės vėliavai buvo suteiktas pavadinimas “Gabdank”, kuris vėliau pavirto į “Abdank”.
Pirmieji paminėjimai šaltiniuose
Pagal Kasparą Nesieckį šis herbas buvo žinomas legendinio Krokuvos įkūrėjo kunigaikščio Kroko laikais kaip cistersų abatijos emblema. Iš pradžių herbas buvo vadinamas vokiečių kalbos žodžiu: Hab’dank, vėliau apie XI-XII amžių vidurį buvo naudojami pavadinimai: Abdank, Audaniec, Abdaniek.
Lenkijoje šis herbas pirmą kartą paminėtas 1212 metais. 1413 m. kartu su Horodlės unija herbas pateko į Lietuvą.
Anksčiausias vietinis heraldinis šaltinis, kuriame minimas herbas „Abdankas“, yra datuojamas 1464–1480 m. Lenkijos istoriko Jano Długoszo, veikale „Insignia seu clenodia Regis et Regni Poloniae”. Herbas „Abdankas“ turi daug pavadinimų variacijų: Abdaniec, Abdanek, Abdank, Avdank, Awdancz, Awdaniec, Białkotka, Biłkotka, Czelejów, Habdaniec, Habdank, Haudaniec, Hawdaniec, Hebdank, Łąkotka, Łękawa, Łękawica, Skuba, Szczedrzyk. Herbas turi daug atšakų, tačiau jas visas vienija simbolis „W“, viso priskaičiuojama apie 18 atšakų.
Žymesnieji herbo atstovai
Iš žymesnių giminių, naudojusių herbą „Abdankas“: Sirokomlės, Haraburdos, Vizborai. Šį herbą naudojo ir ukrainiečių hetmonas Bogdanas Chmelnickis, Trakų vaivada Jonas Goštautas, kiti Goštautų šeimos atstovai.
VDU Valdo Adamkaus sporto centro stadionas
VDU Valdo Adamkaus sporto centro stadionas (anksčiau Aleksandro Stulginskio universiteto stadionas, Lietuvos žemės ūkio universiteto stadionas) – įvairios paskirties stadionas su futbolo aikšte Akademijos miestelyje, Studentų g. 9a, Kauno rajone. Stadionas plyti šalia VDU žemės ūkio akademijos Centrinių rūmų.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Nebaigtos statyti tribūnos (2014 m. balandžio mėn.)
2007 m. lapkričio 27 d. Lietuvos žemės ūkio universiteto Centriniuose rūmuose Senato posėdžių salėje buvo paminėta LŽŪU sporto aikštyno statybos pradžia. LŽŪU rektorius prof. Romualdas Deltuvas Seimo nariui, Jaunimo ir sporto komisijos pirmininkui Algimantui Salamakinui, atstovams iš Kauno apskrities viršininko administracijos, Kauno rajono savivaldybės merui Valerijui Makūnui ir kitiems garbiems svečiams pristatė aikštyno koncepciją. Pasak rektoriaus, sporto aikštynas buvo naujas universiteto plėtros etapas: „''Visiems rajono gyventojams, ne tik studentams, bus suteikta galimybė čia lavintis. Džiaugiamės, kad Seimo Jaunimo ir sporto komisija pritarė aikštyno statybai, kurią planuojame baigti kitų metų rugsėjį''.“ Seimo nario A. Salamakino žodžiais, visų Lietuvos universitetų sporto bazių būklė prasta, tačiau komisija nusprendė lėšas – 18 mln. Lt – skirti projektui kaimiškoje teritorijoje. Sporto komplekso plotas – daugiau nei 3000 m².
Stadionas buvo atnaujinamas. Tribūnose yra 3000 vietų žiūrovams. Nebaigtame įrengti aikštyne be statomų tribūnų su pagalbinėmis patalpomis numatytos trys futbolo aikštės su natūralia veja, stadionas su keturių takelių bėgimo taku ir futbolo aikštė su dirbtine veja, dvi teniso aikštelės, paplūdimio tinklinio aikštelė, universali aikštė. Čia Lietuvos futbolo federacija rengia žemesnių lygų rungtynes. Namų rungtynes žaisdavo klubas LKKA Teledema Kaunas.
2021 m. lapkričio 17 d. stadionas po rekonstrukcijos buvo iškilmingai atidarytas ir pavadintas Prezidento Valdo Adamkaus garbei. 2022 m. stadione namų rungtynes žaidžia FK Kauno Žalgiris.
José Eustasio Rivera
Chosė Eustasijas Rivera  (, 1888 m. vasario 19 d. – 1928 m. gruodžio 1 d.) – Kolumbijos poetas, rašytojas, teisininkas, labiausiai žinomas dėl jo romano „Akivaras“.
Ankstyvieji gyvenimo metai
Chosė Eustasijas Rivera gimė 1888 m. vasario 19 d., Kolumbijoje, netoli Neivos miesto esančioje nedidelėje gyvenvietėje. Šis kaimelis vėliau buvo pervadintas Chosė Eustasijaus Riveros garbei. Jo tėvai buvo Eustasijas Rivera Eskobaras ir Katalina Salas. Chosė buvo pirmasis berniukas, gimęs šeimoje ir penktasis vaikas iš vienuolikos Riverų vaikų. Iš jų aštuoni vaikai sulaukė pilnametystės, kiti mirė kūdikiais ar vaikystėje.
Nepaisant savo šeimos sunkios materialinės padėties, Chosė Rivera gavo gerą katalikišką išsilavinimą. Jis lankė „Santa Librada“ mokyklą Neivoje ir San Luiso Gonsagos mokyklą nedideliame Elijas mieste. 1906 m. jis gavo stipendiją mokytis mokykloje Bogotoje.
Tolesni gyvenimo metai
Tuo laikotarpiu jis susipažino su gyvenimo Kolumbijos lygumose sąlygomis, buitimi ir problemomis, susijusiomis su kaučiuko gavyba Amazonės džiunglėse. Tai buvo pagrindinė tema jo kūrinyje „Akivaras“ („La vorágine“), išleistame 1924 m. Šis romanas šiuo metu laikomas vienu svarbiausių romanų Lotynų Amerikos literatūros istorijoje. Prieš parašydamas šį romaną, Rivera išsamiai išanalizavo kaučiuko gamintojų padėtį Amazonės baseine.
Po romano sėkmės, 1925 m. Rivera buvo išrinktas Išorinių ryšių ir kolonizacijos tyrimo komisijos nariu. Jis taip pat paskelbė keletą straipsnių Kolumbijos laikraščiuose. Savo publikacijose jis kritikavo Vyriausybės sutarčių pažeidimus ir smerkė Kolumbijos kaučiuko teritorijų apleidimą bei netinkamą elgesį su darbuotojais. Jis taip pat viešai gynė savo romaną, kurį kai kurie Kolumbijos literatūros kritikai kritikavo kaip per daug poetišką.
Paskutinieji gyvenimo metai
Chosė Rivera išvyko į Niujorką paskutinę 1928 m. balandžio savaitę tikėdamasis išversti savo romaną į anglų kalbą, išleisti jį JAV ir paversti jį kino filmu. Tuo Rivera norėjo pristatyti Kolumbijos kultūrą užsienyje. Būdamas Niujorke Rivera tų pačių metų lapkričio 27 d. patyrė traukulių priepuolį ir buvo nugabentas į ligoninę, kurioje keturias dienas išbuvo komos būklėje ir mirė 1928 m. gruodžio 1 d.
Po mirties rašytojo kūnas buvo gabenamas laivu iš Niujorko į Barankilijos uostą „United Fruit Company“ laivu „Sixaola“. Atvykus į uostą, Riveros kūnas buvo vežamas su procesija į Tolentino Šv. Mikalojaus katedrą, kur buvo aukojamos mišios ir kūnas paguldytas į chapelle ardente. Tada karstas gabentas garlaiviu, perkeltas pakeliui į traukinį ir atvežtas į Kolumbijos sostinę. 1929 m. sausio 19 d. rašytojas, po visuomenės atsisveikinimo su juo, palaidotas Bogotos centrinėse kapinėse.
Chosė Eustasijaus Riveros romanas „Akivaras“ išverstas į lietuvių kalbą.
Naivuolė
Naivuolė (, pažodž. 'Kvailos moterys nepatenka į dangų') – meksikiečių telenovelė, eteryje rodyta nuo 2008 m. vasario 11 d. iki 2008 m. rugpjūčio 22 d., pirmiausia kanalu Canal de las Estrellas, vėliau – Univision. Serialo autorius Enrique Torres. Pagrindinus vaidmenis atliko Jacqueline Bracamontes, Jaime Camil ir Valentino Lanús.
Siužetas
Kandida yra graži jauna mergina, pilna svajonių ir vilčių ateičiai. 15-ojo gimtadienio vakarėlio metu ji sutinka savo svajonių vyrą Patricijų. Kandidai jis tampa viskuo. Jis nuolatos jos mintyse ir visose svajonėse. Patricijus yra ne tik jos vaikinas, jis tampa ir jos vyru.
Vestuvių dieną, šventės metu, Kandida pamato Patricijų bučiuojantį jos seserį Aliciją, o netrukus sužino, kad praėjusią naktį jie praleido kartu. Sugniuždyta ji sviedžia Patricijui jo pirktą vestuvių suknelę ir pabėga į Gvadalacharą, pas savo dėdę Menjų. Labai pykdama ant visos savo šeimos, ji gauna netikrą mirties liudijimą ir priprašo Menjų, kad visus įtikintų, kad ji mirė. Netrukus Kandi supranta, kad laukiasi Patricijaus vaiko. Nuo to momento sūnelis Salvadoras (Čiavas) tampa jos gyvenimo tikslu.
Tuo pačiu metu Santjagas bando sukurti šeimą su savo karjeriste žmona Paulina. Bet ji po kurio laiko palieka jį ir jų dukrą ir išsikrausto į Niujorką. Santjagas visiškai nusivilia meile. Jis pradeda miegoti su daugybe moterų, bet jokio emocinio ryšio su jomis neužmezga.
Kai Santjagas pirmą kartą sutinka Kandi, jis nori tik ją suvilioti ir nusitempti į lovą. Tačiau greit jis supranta, kad Kandi ypatinga. Nors jiedu pradžioje nesutaria, bėgant laikui Kandi jis taip pat ima patikti. Tarp jų užsimezga stiprus ryšys, nors abu ir bijo vėl apsirikti. Deja, viską labai komplikuoja jų vaikai, buvusieji ir kai kurie aplinkiniai, kurie daro viską, ką tik gali, kad neleistų jiems būti laimingiems.
Kilivai
Kilivai (K’olew, ) – indėnų tauta, gyvenanti šiaurės vakarų Meksikoje, Kalifornijos pusiasalio šiaurėje, San Pedro Martiro („Kankinio Šv. Petro“) kalnų šiauriniuose šlaituose. Populiacija – apie 50 žmonių. Kilivų kalba, priskiriama jumanų-kočimių šeimai, beveik išnykusi, likę kilivai šneka ispaniškai. Išlaikę tradicinės tikybos bruožų, nors dabar dauguma katalikai arba protestantai (metodistai).
Iki sąlyčio su europiečiais gyveno gentinėje santvarkoje. Kultūriškai artimi kitoms Kalifornijos pusiasalio ir Aridoamerikos tautoms (kukapams, tipajams-ipajams, ypač paipajams).
thumb|left|200px|Kilivų žemės Kalifornijos pusiasalyje
Kilivai gyvena pusdykumėse ir kalnų pušynuose. Tradiciniai verslai – kaplinė-lydiminė žemdirbystė, medžioklė (elnių, triušių, iki XX a. vid. jai naudojo lankus ir strėles), rankiojimas (kaktusų sėklų, pušų kankorėžių ir kt.), pardavimui laiko galvijus, verčiasi amatais (puodininkystė, tinklų ir krepšių pynimas iš agavų pluošto, suvenyrinių lankų, strėlių, vėzdų gamyba ir kt.). Uždarbiauja medvilnės plantacijose.
Kilivų gyvenvietę, sudarytą iš kelių ūkių, valdo seniūnas. Pasitaiko didžiųjų ir mažųjų šeimų. Tradicinė santuoka patrilokalinė, dabar dažniau neolokalinė ar bilokalinė. Svarbi kūmystė.
Tradicinei religijai būdingas šamanizmas, ateities pranašavimas, mirusiųjų minėtuvės. Švenčių metu renkasi į Santa Katarinos gyvenvietę, ten šoka skambant moliūgų tarškynių muzikai. Dievą-sutvėrėją vadina Meltí ?ipá jalá(u) („kojotžmogis mėnulis“).
Dabartiniai kilivai smarkiai persimaišę su meksikiečiais, kočimiais, iš Meksikos valdžios dažnai patiria prievartą. Gyvena Žemutinės Kalifornijos valstijoje, Ensenados savivaldybėje.
Rusijos moterų vandensvydžio rinktinė
Rusijos moterų vandensvydžio rinktinė – nacionalinė moterų komanda, kuri atstovauja Rusijai oficialiose vandensvydžio varžybose.
Leopoldas I
Leopoldas I gali reikšti šiuos Europoje valdžiusius monarchus:
Beldava
Beldava – buvęs viensėdis Lazdijų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Rudaminos.
Leopoldas III
Leopoldas III gali reikšti šiuos Europoje valdžiusius monarchus:
Leopoldas II
Leopoldas II gali reikšti šiuos Europoje valdžiusius monarchus:
FK Sigma Vilnius
Vilniaus „Sigma“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Dūkšto–Drujos geležinkelis
thumb|310px|[[Dūkšto–Drujos geležinkelis|Dūkšto–Drujos geležinkeliu riedantis traukinys kerta Drujos upę (fotografuota tarpukariu).]] Dūkšto–Drujos geležinkelis – buvęs 94 km ilgio siaurasis geležinkelis, jungęs Dūkštą (Lietuva) ir Drują (Baltarusija).
Albertas I
Albertas I gali reikšti šiuos Europoje valdžiusius monarchus:
Dūkšto–Drujos geležinkelis
Istorija
Vykstant pokario kovoms tarp lietuvių, lenkų ir bolševikų, geležinkeliai kelis kartus ėjo iš vienų rankų į kitas. Kraštą galutinai užėmus Lenkijai, geležinkelių eksploatacija užsiėmė Lenkijos valstybiniai geležinkeliai (PKP). Kadangi Piedruja jau buvo atsidūrusi Latvijos Respublikos teritorijoje, nuspręsta Vilniaus krašte eksploatuoti 100 km ruožą tarp Dūkšto ir pasienio miestelio Druja. Trasa važinėjo du prekiniai-keleiviniai traukiniai: dieninis (kelyje užtrukdavo keturias valandas) ir naktinis (penkios valandos kelyje). Pastaruoju mielai naudodavosi kaimiečiai, su reikalais vykdavę į vaivadijos sostinę Vilnių. Dienos metu siauruku buvo patogu aplankyti apskrities centrą Breslaują ir kitus kaimus. Iš Drujos kita geležinkelio linija buvo galima keliauti per Miorus į mazginę Varapajevos stotį. 1932 m. siaurojo geležinkelio vėžė buvo paplatinta iki 750 mm, ištiesintos kai kurios kreivės, dėl ko linija sutrumpėjo apie 6 km, pakeisti riedmenys, padidintas greitis ir sutrumpintas kelionės laikas. Buvo iš esmės pertvarkyta Dūkšto stotis - siaurojo geležinkelio kelynas iš vakarinės plačiojo geležinkelio pusės perkeltas į rytinę, kad nesikirstų viename lygmenyje su plačiuoju geležinkeliu. Nepatvirtintais duomenimis 1939 m. galėjo būti bandoma automotrisė.
1939 m. Vilniaus kraštą grąžinus Lietuvai, geležinkelį padalijo valstybinė siena. Lietuvoje likusi dalis nebuvo eksploatuojama. Baltarusijos TSR atitekusi geležinkelio dalis veikė nuo Drujos iki Apso stoties. 1939 m. (išskyrus 1941–1944 m. laikotarpį) šį bėgių kelią aptarnavo naujai įkurtas Balstogės geležinkelis. Antrojo pasaulinio karo metais geležinkelis vėl veikė visame savo ilgyje. Po Antrojo pasaulinio karo visą geležinkelio liniją nuo Dūkšto iki Drujos ėmė aptarnauti Balstogės geležinkelis. 1948 m. linija perduota Vakarų geležinkeliui, 1953 m. - Kalinino geležinkeliui, o 1961 m. perduota Baltarusijos geležinkeliui. Po Antrojo pasaulinio karo krovininius vagonus traukdavo garvežiai OP-2 (VDR gamybos); P5 (Čekoslovakija). Drujoje jie buvo užpildomi vandeniu, šiame kaime garvežiai prieš atgalinę kelionę būdavo apsukami. Taip pat buvo eksploatuojamas šilumvežis TU2.
1964 m. keleivinių traukinių eismas nutrauktas, tačiau krovininių traukinių eismas buvo tęsiamas. Pagrindinis krovinys buvo netoli Breslaujos kasamos durpės. 1969 m. durpių kasimas nutrauktas, siaurasis geležinkelis išardytas iki 1971 m. Šiandien senąjį geležinkelį primena apsauginės medžių–krūmų juostos buvusioje trasoje ir išlikusios stotys Breslaujoje, Drujoje bei Dūkšte (Partizanų g., tebestovi siaurojo geležinkelio stoties pastatas, esantis plačiojo geležinkelio kelyno šiauriniame gale).
Stotys
thumb|260px|right|Dūkšto stotis 1916 m. thumb|right|260px|Siaurojo geležinkelio traukinys stovi Breslaujos stotyje. (Fotografuota tarpukariu.) thumb|right|260px|Breslaujos siaurojo geležinkelio stotis. (Šiuolaikininis vaizdas.)
Mozoliškė
Mozoliškė – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Didžiosios Kirsnos.
Atleisk mums mūsų skolas
Atleisk mums mūsų skolas – 2018 m. Italijoje sukurtas filmas, rodomas Netflix platformoje.
Turinys
Darbo netekęs Gvido susiduria su sunkumais grąžinant skolas. Nerasdamas išeities, jis įsidarbina skolų išieškojimo kompanijoje mainais už savo paties skolos anuliavimą. Gvido paskiriamas patyrusiam išieškotojui Franko, kuris apmoko naujoką įvairių jų veiklos triukų. Netrukus Gvido sėkmingai įsilieja į skolų išieškotojų gretas, kol kartą tarp jo klientų atsiduria Profesorius: kaimynystėje gyvenantis pagyvenęs vyriškis, kurį Gvido labai gerbia ir laiko savo draugu.
Jacques MacDonald
Žakas Aleksandras Makdonaldas, 1765 m. lapkričio 17 d. – 1840 m. rugsėjo 25 d.) – kunigaikštis, Prancūzijos maršalas (1804 m.), peras, vienas Napoleono I karo vadų, Revoliucijos ir Napoleono karų dalyvis.
Biografija
Gimė 1769 m. balandžio 11 d. Sedane, šiaurės rytų Prancūzijos Ardėnų departamente. Kilo iš XVII a. pabaigoje Jungtinėje Karalystėje nuverstos ir ištremtos Stiuartų dinastijos šalininko šeimos. 1789 m. prasidėjus Prancūzijos revoliucijai, stojo į Prancūzijos kariuomenę. 1798–1799 m. dalyvavo Italijos kampanijoje. 1799 m. birželio 6-8 d. pralaimėjo Tebijos mūšį prieš A. Suvorovo vadovaujamą Rusijos kariuomenę.
Po 1799 m. lapkričio 9 d. vadinamojo Briumero 18 d. perversmo, kurio metu Napoleonas nuvertė Direktoriją ir įkūrė Konsulatą buvo paskirtas vadovauti kariuomenei Šveicarijoje. 1800 m. paskirtas Prancūzijos ambasadoriumi Danijoje. 1805 m. pateko į Napoleono nemalonę, nes palaikė generolą J. V. M. Moreau, kuris buvo kaltintas Napoleono išdavyste. 1809 m. Ž. A. Makdonaldas grįžo į karinę tarnybą. Pasižymėjo Vagramo mūšyje, už kurį buvo paskirtas Prancūzijos maršalu.
1810–1811 m. tarnavo Ispanijoje. 1812 m. Napoleono žygio į Rusiją metu vadovavo Prancūzijos kariuomenei Latvijos teritorijoje. 1813 m. rugpjūčio 26 d. pralaimėjo generolo G. von Blücherio vadovaujamai Prūsijos ir Rusijos jungtinei kariuomenei Katzbacho mūšyje. Neparėmė Napoleono Šimto dienų laikotarpiu. Nuo 1816 m. iki 1830 m. vadovavo karaliaus asmens sargybai. Mirė Beaulieu-sur-Loire.
Hapisburgas
Hapisburgas – kaimas Šiaurės jūros pakrantėje Norfolke, Anglijoje.
Žinomas dėl savo archeologinių kasinių. 2010 m. gyvenvietėje aptikta 800 tūkst. metų senumo akmeninių įrankių, kurie laikomi seniausiais žmogiškaisiais radiniais Jungtinėje Karalystėje. 2013 m. kaimo pakrantėje aptikti Hapisburgo pėdsakai – seniausi žinomi fosiliniai hominidų pėdsakai už Afrikos ribų.
XX a. kaimo plotas ėmė mažėti dėl pakrantės ir uolų erozijos. Siekiant sustabdyti šį veiksnį pakrantėje pastatytas specialus molas.
1086 m. normanai pastatė pirmąją bažnyčią. XV a. pirmoji bažnyčia nugriauta ir jos vietoje pastatyta dabartinė Hapisburgo Šv. Marijos bažnyčia. 1940 m. vokiečių bombonešio paleistos bombos dalis įstrigo bažnyčios kolonoje ir yra matoma lygi šių dienų.
Hapisburgo švyturys yra vienintelis nepriklausomai veikiantis švyturys visoje Didžiojoje Britanijoje. Pastatytas 1790 m. jis yra seniausias veikiantis švyturys Rytų Anglijos regione.
Audrų vandenynas
thumb|right|280px| Audrų vandenynas yra Mėnulio matomosios pusės šiaurės vakaruose ir vakaruose Audrų vandenynas (, centro koordinatės 18°N, -57°W) – didžiausia Mėnulio lyguma (Mėnulio jūra), esanti matomosios Mėnulio pusės šiaurės vakaruose ir vakaruose.
Audrų vandenynas yra netaisyklingos formos sustingusios lavos lyguma. Jo vakariniai kraštai yra aiškiai apriboti aukštikalnėmis, tačiau rytinių pakraščių ribos su Lietų ir Salų jūromis neapibrėžtos. Skersmuo 2568 km, apytikslis plotas 2 290 000 km². Audrų vandenyno šiaurėje yra Rasos įlanka (Sinus Roris), pietuose vandenynas susisiekia su Pažinimo ir Drėgmės jūromis. Vandenyno rytinėje pusėje yra labai šviesus Aristarcho krateris. Tarp Mėnulio matomosios pusės vakarinės ribos ir pietvakarinio vandenyno pakraščio įsiterpęs pažymėtinas tamsus krateris Grimaldis.
Nėra aišku, kaip susidarė Audrų vandenynas. Viena versija, jis yra labai seno hipotetinio milžiniško smūginio baseino dalis, kuris susidarė dar neataušus Mėnulio plutai. Šio baseino žymės esą buvo sunaikintos vėlesnių bombardavimų ir erozijos. Kita versija, Audrų vandenynas yra lava užlieta smūginių baseinų ir kraterių virtinė, tačiau tokiu atveju jame turėtų būti atpažįstamos žiedinės struktūros, ir įžvelgta jų vandenyno šiaurėje. Dar kita versija, vandenynas susidarė po Lietų jūros smūginio baseino susidarymo persiliejus lavai į baseino išorinį žiedą. Pagal šią versiją, išsiliejusios lavos kiekis turėtų būti milžiniškas. Ketvirta versija, vandenynas susidarė dėl tektoninių poslinkių Mėnulio plutoje.
Radvilonių ąžuolas
miniatiūra|250px|right|Radvilonių ąžuolo laja skendi lapuočių [[Jaunuolynas|jaunuolyne]]
Radvilonių ąžuolas – Radviliškio rajono savivaldybėje valstybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Jis yra vienas iš lankytinų objektų Pakalniškių apylinkės seniūnijoje, Radviliškio miškų urėdijos Aukštelkų girininkijos (59 kv., 6 skl.) teritorijoje, Radvilonių miške, apie 1,5 km į šiaurės rytus nuo Radvilonių gyvenvietės.
Medis auga prie rajoninių kelių ir  sankirtos, miško pakraštyje, apie 250 m į pietvakarius nuo šalia esančios sodybos. 2014 m. balandžio mėn. duomenimis, kelio nuorodomis nepažymėtas, paminklinio ąžuolo statusą liudijo šalia išlikęs informacinės lentos metalinis strypas. Medis sunkiai pastebimas, nes jį užstoja tankus lapuočių medžių jaunuolynas.
Ąžuolas paskelbtas saugomu Gamtos apsaugos komiteto prie Lietuvos TSR Ministrų Tarybos 1960 m. rugsėjo 1 d. įsakymu Nr. 165.
Kartu judantis atstumas
Kartu judantis atstumas, kaip ir tikrasis atstumas, yra du glaudžiai susiję atstumo matavimai kosmologijoje, kurie yra naudojami apibrėžti atstumus tarp dviejų objektų.
Tikrasis atstumas parodo, kurioje vietoje tolimas objektas bus tam tikru kosmologiniu laiko momentu, kuris gali keistis laikui bėgant dėl visatos plėtimosi. O kartu judantis atstumas rodo atstumą, kuris nesikeičia laikui bėgant dėl ​​erdvės plėtimosi, t. y., yra lygus tikrajam atstumui, padalintam iš Visatos mastelio faktoriaus.
Formulė
Kartu judantis atstumas nuo stebėtojo iki tolimojo objekto (pavyzdžiui, galaktikos) gali būti apskaičiuotas naudojantis šia formule:
kur a(t′) yra mastelio faktorius, te yra stebėtojo aptiktų fotonų emisijos laikas, t yra dabartinis laikas, o c yra šviesos greitis vakuume.
Sonas
Sonas  – upė Indijoje; Gango dešinysis intakas. Prasideda Čota Nagpūro plynaukštėje, Madhja Pradešo valstijoje. Teka daugiausia šiaurės rytų kryptimi per Utar Pradešo ir Biharo valstijas. Prateka Indo-Gango žemumą. Įteka į Gangą visai netoli Patnos.
Galaktikų morfologinė klasifikacija
Galaktikų morfologinė klasifikacija – galaktikų skirstymo pagal jų išvaizdą sistema. Yra naudojama keletas schemų, kuriose galaktikos gali būti klasifikuojamos pagal jų morfologijas, pati žymiausia yra Hablo seka, kurią sukūrė Edvinas Hablas, o vėliau išplėtė Gérard de Vaucouleurs ir Allan Sandage.
AV
Dviraidis žodis Av gali reikšti:
AV:
av:
Sonkiolis
Sonkulis, Sonkiolis, Songkiolis  – ežeras centrinėje Kirgizijoje, Naryno srities šiaurėje. Telkšo Tian Šanio kalnuose, tarp Sonkioltau ir Moldotau kalnagūbrių, 3016 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 29 km, plotis iki 8 km. Giliausia vieta siekia 22 m. Ežero dubuo tektoninės kilmės. Krantai žemi, pakrantėse vyrauja kalnų kraštovaizdžiai ir stepės. Ežeras užšąla rugsėjį, atitirpsta gegužę. Į Sonkiolį suteka keletas nedidelių upių, o išteka Naryno intakas Sonkiolis.
Dervišas
thumb|200px|Mevlevių ordino dervišas
Dervišai jungiasi į skirtingus ordinus. Dalis dervišų senovėje priklausė kariniams ordinams (pvz., bektašiai), tapdavo janyčarais, valdovų asmens sargybiniais. Kiti ordinai būrėsi siekiant dvasinio tobulėjimo. Dervišų dvasinės praktikos būna įvairios: čištai, kurių ordinas veikia Pietų Azijoje, praktikuoja tylią meditaciją, tuo tarpu mevleviai (Turkija), siekia dvasinės ekstazės per muziką ir šokį sukantis.
Ulanavas
Ulanavas – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Šeštokų.
Sensibilizacija
Sensibilizacija, cheminė sensibilizacija – šviesai jautrios medžiagos jautrumo padidinimas cheminėmis medžiagomis, gamybos metu įmaišytomis į fotoemulsiją arba pagamintos fotografinės medžiagos jautrumo šviesai padidinimas.
Spektrinė sensibilizacija, optinė sensibilizacija – sidabro halogenidų jautrumo didinimas spektriniams spinduliams, kurie neveikiami fotochemiškai. Sensibilizacija susidaro į fotoemulsiją įmaišius specialias organines medžiagas – optinius sensibilizatorius, kurie adsorbuojasi ant sidabro halegonidų mikrokristalų, kaip monomolekulinis sluoksnis.
Sensibilizatorius – medžiaga įmaišyta į fotosluoksnį.
Cheminiai sensibilizatoriai, tokie kaip kompleksinės aukso druskos ir kai kurie sieros junginiai gamybos metu įmaišomi į fotoemulsiją. Tokiu būdu intensyvinamas šviesai jautrių centrų atsiradimas ant sidabro halogenidų mikrokristalų. Tai lemia natūralų fotomedžiagos jautrumo šviesai didėjimą mėlynai violetinės spektro spalvos srityje.
Optiniai sensibilizatoriai (ciano dažikliai, fluorasenciniai balikliai) įmaišomi į paruoštą fotoemulsiją prieš dengiant pagrindą. Jie sąveikauja su sidabro jonais, esančiais ant mikrokristalų. Tai padidina jautrumą įvairiuose spektro ruožuose.
Jari-Matti Latvala
Jari-Matti Latvala (g. 1985 m. balandžio 3 d.) – Suomijos ralio lenktynininkas, dalyvaujantis Pasaulio ralio čempionate. Nuo 2003 m. iki dabar jo šturmanas yra Mikka Anttila.
WRC pergalės
! # ! Etapas ! Metai ! Šturmanas ! Automobilis
WRC rezultatai
* Sezonas dar vyksta.
Superherojai
Superherojai – 2021 m. režisieriaus Paolo Genovese sukurta komiška drama.
Turinys
Ana – impulsyvi ir perspektyvi dailininkė. Markas – fizikas, kurio gyvenime viskas paremta dėsniais ir apskaičiavimais. Jiedu kartu jau  10 metų  ir dabar Ana gauna darbą laikraštyje: kartą per mėnesį publikuoti savo sukurtą komiksą bet kokia tema. Ji pradeda seriją pavadinimu „Superherojai“, kurios pagrindiniai veikėjai – eilinė pora, o jų „supergalios“ yra įveikti kasdienybės rūpesčius ir rutiną.
Jovainiškė
Jovainiškė – buvęs kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Veisiejų.
Bayraktar (daina)
„Bayraktar“ – patriotinė ukrainiečių daina, išpopuliarėjusi po to, kai buvo išleista 2022 m. kovo 1 d. per Rusijos invaziją į Ukrainą. Ukrainiečių karys Tarasas Borovokas sukūrė dainą, skirtą koviniam bepiločiui lėktuvui „Bayraktar TB2“ dėl jo sėkmingo panaudojimo prieš Rusijos karius, ir pašiepia tiek Rusijos ginkluotąsias pajėgas, tiek pačią invaziją.