cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tela (Hondūras)
Istorija
XX a. pr. Tela buvo svarbus uostas, naudotas vaisių eksportui. Po 1970 m. uosto reikšmė sumenko, dokai sugriuvo, todėl dabar uostas naudojamas tik žvejybai.
thumb|left|200px|Telos Šv. Antano katalikų bažnyčia
Bulgarijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Neščerdos ežeras
Neščerdas  – ežeras Baltarusijoje, Vitebsko srityje Rosonų rajone. Ežero krantai ypač raižyti, daugybė įlankų. Kranto linija – ilgiausia Baltarusijoje.
Įžuvinamas, vyksta pramoninė žvejyba.
Įteka Atlaiskaja ir 6 upeliai. Išteka Neščerda ir pratakas jungiantis su Mežno ežeru.
Šinkaviškis
Šinkaviškis – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Plutiškių, prie kelio ir  sankirtos. Prateka Pavobelkės upelis (Šešupės baseinas).
Pranciškus Cetneris
Biografija
thumb|left|150px|Pranciškaus Cetnerio antroji žmona Hana Tarlaitė Lenkijos bajorų Cetnerių giminės atstovas, herbo „Przerowa“ savininkas. Lvovo seniūno Jono Cetnerio (m. 1680) ir Sofijos Anos Danilovič, Karūnos didžiojo pataurininkio Mikalojaus Danilovičiaus (m. apie. 1676) dukters sūnus. Kasperas Naseckis klaidingai tapatina jį Terebovlės ir Ščirovicko seniūno vyresnio brolio Aleksandro Cetnerio tėvu.
Aktyviai dalyvavo Lvovo žemės (Rusios vaivadija) visuomeniniame-politiniame gyvenime. 1712 metais jis buvo išrinktas deputatu (pasiuntiniu) į seimą nuo Lvovo žemės. 1714 metais Pranciškus Cetneris buvo paskirtas Smolensko vaivada, bet ir toliau dalyvavo Lvovo gyvenime.
Nuo 1702 metų Bugo Kamiankos seniūnas, 1727 metais gavo valdyti Verbelsko seniūniją. 1702–1703 metais gavo iš karaliaus leidimą rinkti savanorius į šarvuotą įgulą.
Šeima ir vaikai
1-oji žmona – Ana Chodorkovska, Lvovo pakamario Aleksandro Stepo Chodorkovskio (m. 1694) duktė. Sutuoktiniai turėjo vieną dukterį:
2-oji žmona – Ana Tarlaitė, Liublino vaivados Stanislovo Tarlos (m. 1705?) ir Terezės Dunin-Borkovskos duktė. Jų vaikai:
Mažeikių evangelikų liuteronų bažnyčia
Mažeikių evangelikų liuteronų bažnyčia – bažnyčia, stovinti Mažeikių mieste, Laisvės ir Vydūno gatvių sankirtoje. Bažnyčia pastatyta 1908-1910 m., per antrą pasaulinį karą į bažnyčios bokštą pataikius rusų artilerijos sviediniui kilo gaisras suniokojęs bokštą, stogą, išdeginęs bažnyčios vidų. Po karo sovietų valdžia pastatą suremontavo ir jame įrengė gaisrinę. Padarytas perdengimas, įrengti kabinetai, garažai, užmūryti arkiniai langai. Apie pirminę pastato paskirtį buvo galima nuspėti tik iš bokšto likučių. Atgavus nepriklausomybę liuteronams iš pradžių buvo sugrąžinta tik dalis bažnyčios pastato. Visas pastatas bažnyčiai grąžintas tik 1998 metais.
2K Games
2K Games – kompiuterinių žaidimų kūrėjas ir platintojas. „2K Games“ priklauso bendrovei „Take-Two Interactive“, kuriai taip pat priklauso ir „Rockstar Games“, populiariosios „Grand Theft Auto“ serijos kūrėjų įmonė. „2K Games“ buvo įkurta 2005 m. sausio 25 d. po to, kai „Take-Two“ įsigijo „Visual Concepts“ bei jos antrinę įmonę „Kush Games“ iš „Sega korporacijos“ už $24 mln. JAV dolerių.
Pavadinimas „2K Games“ kilo nuo „Visual Concepts“ kuriamų sporto simuliatorių, tipiškai vadinamų kaip 2K serija, kurie buvo leidžiami tik Dreamcast konsolei.
Žaidimai
Apie „Visual Concepts“ kurtus žaidimus, kuriuos platino „Sega“, iki kol įmonę įsigijo „Take-Two“, žiūrėkite „2K Sports“.
Šiopininkai
Šiopininkai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Tubelių.
Etienne Mukanya
Etjenas Mukanija Kobobola (Etienne Mukanya Kobobola; g. 1995 m. sausio 4 d.) – iš Kongo DR (Zairo) kilęs, Belgijos pilietybę turintis futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje
Karjera
Puolėjas keletą metų rungtyniavo žemesnėse Belgijos futbolo lygose. Bandė laimę Anglijoje (Grays Athletic FC) ir Bulgarijoje (PFC Dobrudža Dobrič).
FK „Trakai“
Su FK Trakai žaidė Europos lygos atrankos rungtynėse prieš Cefn Druids iš Velso, FK Irtyš iš Kazachstano bei FK Partizan iš Serbijos.
2018 m. lapkričio 20 d. pranešta, kad FK Trakai atsisveikina su šiuo žaidėju.
Dobričiaus „Dobrudža“ ir grįžimas į Belgiją
Vėliau futbolininkas atstovavo bulgarų antroje futbolo pakopoje rungtyniavusiam Dobričiaus „Dobrudža“.
Atstovavo Belgijos klubui RWDM.
FK „Banga“
2021 m. buvo pasirašyta sutartis su Gargždų „Banga“. 2021 m. gegužės 29 d. rungtynėse prieš DFK Dainava pasirodė po keitimo ir pelnė įvartį. Galutinis rungtynių rezultatas buvo 3:1 alytiškių naudai.
2021 m. birželio 30 d. pranešta, kad žaidėjas paliko komandą. Belgas sužaidė 13 oficialių rungtynių (12 „Optibet A lygoje“ ir vienerias LFF taurės turnyre). Pelnė vieną įvartį bei atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
FK Tarpeda Mogilëv
Mogiliavo futbolo klubas „Tarpeda“, o trumpai Mogiliavo „Torpeda“ – buvęs Baltarusijos futbolo klubas iš Mogiliavo.
Istorija
1959 metais suburta komanda ir tuo metu ji vadinosi "Metalurgu".
Baltarusijai tapus nepriklausoma valstybe, nuo 1992. Vėliau iškrito į Pirmą lygą ir nuo 2001 m. kovojo Pirmoje lygoje.
Vėliau klubas turėjo finansinių problemų ir buvo likviduotas.
Pavadinimų kaita
1959 metais suburta komanda ir vadinosi "Metalurgu". 1962 m. klubas pervadintas "Kiraviecu". 1964 m. vėl grįžta prie „Metalurgo“ pavadinimo. 1979 m. tapo "Tarpeda".
1996—2005 m. vadintas Tarpeda-Kadzina.
Paparčių kaštonas
Paparčių (Samausko) kaštonas – išskirtinis kaštonas, augantis Skuodo rajone, Barstyčių seniūnijoje, Paparčių kaime, 4 km į pietryčius nuo Barstyčių (Žemaičių Kalvarijos kryptimi), 0,7 km į pietvakarius nuo kelio. Patenka į Žemaitijos nacionalinio parko buferinę apsaugos zoną. Paminklinis medis pažymėtas informacine lentele. 2021 m. duomenimis, dvikamienis kaštonas buvo nukentėjęs nuo puvinio ir audrų, netekęs vieno kamieno.
Istorija
Maždaug prieš 170 metų pasodintas šalimais gyvenusių žmonių. Kolūkiniais laikais norėta kaštoną nupjauti, tačiau gamtos mylėtojo Martyno Algirdo Samauskio atkaklumo dėka, medis buvo išsaugotas.
Zoria
Zoria  – gyvenvietė pietų Ukrainoje, Odesos srities pietvakariuose, Saratos rajone, netoli Saratos gyvenvietės.
Paparčių kaštonas
Istorija
2020 m. balandžio mėn. kaštonas buvo apniokotas siaučiančios audros, kurios metu nuplėšta didelė medžio šaka. Barstyčių seniūnijos darbuotojai 2020 m. balandžio 20 d. sutvarkė teritoriją, atliko kitus audros padarytos žalos likvidavimo darbus.
Zoria
Istorija
1829 m. po turkų ir rusų karo daug bulgarų persikėlė į Rusijos užimtas žemes. Jiems buvo duodama žemė 50 metų, nemokant jokių mokesčių, atleidžiami nuo karinės prievolės. Taip 1830 m. įsikūrė viena iš bulgarų nausėdijų.
Sportas
Pastaruoju metu gyvenvietę garsina futbolo klubas „Balkanai“, kuris buvo įkurtas 2007 m. iš pradžių žaidė mėgėjų lygoje, tapo Saratos rajono čempionais, o vėliau tapo profesionaliu klubu. Debiutavo 2017/2018 m. Ukrainos futbolo Pirmoje lygoje.
Vygiai
Vygiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Žeimių, Lankesos vingyje. Būta dvaro.
Baltamiškio geležinkelio stotelė
Baltamiškio geležinkelio stotelė – stotis vidurio rytų Lietuvoje, Dumbliko kaime į pietvakarius nuo Baltamiškio, prie geležinkelio Vilnius–Kaunas. Stoja keleiviniai elektriniai traukiniai Vilnius–Kaunas.
Istorija
Stotelė atidaryta 1946 m.
BD+20 594 b
BD+20 594 b – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę BD+20 594, nuo Saulės sistemos nutolusią 588 šviesmečius (kitais duomenimis, 496,08 šm). BD+20 594 b yra vienintelė BD+20 594 sistemoje aptikta planeta.
Tvirtinama, jog BD+20 594 b gali būti tiek dujinė planeta, panaši į Neptūną, tiek ir uolėta planeta (tikimybė 43 %). Planeta yra 22,2481 karto masyvesnė už Žemę, o jos spindulys siekia 0,23 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 41,7 paros, jos orbitos spindulys – 0,241 av.
Apie BD+20 594 b atradimą pranešta 2016 m. Planeta aptikta tranzitų metodu.
Nespišas
Nespišas  – ežeras Baltarusijoje, Vitebsko srityje, Breslaujos rajone, į rytus nuo Breslaujos.
Ilgis – 4,13 km. Plotis – 1,4 km. Baseino plotas – 781 km². 15 salų, bendras plotas – 0,31 km². Šlaitai – 10-12 m, šiaurinėje dalyje skardingi. Krantai žemi, smėlėti.
Petrovė
Istorija
Miestelis įsikūręs buvusio Zaporožės hetmanato teritorijoje. 1734 m. Zaporožę užgrobė Rusijos imperija ir prisijungė prie savo valdų. 1772 m. pirmą kartą minima vietovė Petrovės vardu. Tuo metu prie Inhuleco upės kūrėsi gyvenvietė ir nuolat augo. 1963 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas.
Sportas
Pastaruoju metu gyvenvietę garsina futbolo klubas „Inhulecas“, kuris buvo įkurtas 2013 m. ir tapo profesionaliu klubu. O 2016/2017 m. debiutavo Ukrainos futbolo Pirmoje lygoje.
Cracker Island
Cracker Island – aštuntasis studijinis britų virtualios grupės „Gorillaz“ albumas, išleistas 2023 m. vasario 24 d. Albumui pristatyti išleisti penki singlai: „Cracker Island“, „New Gold“ , „Baby Queen“ , „Skinny Ape“ ir „Silent Running“.
„Cracker Island“ susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo trečiojoje JAV „Billboard 200“ reitingo vietoje. Jungtinės Karalystės albumų reitinge pasiekė pirmąją vietą, tapdamas pirmuoju grupės darbu nuo 2005 m. išleisto „Demon Days“, pasiekusiu reitingo viršūnę.
Kūrybinė grupė
Musicians
Dizainas
Bulgarijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Bulgarijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Avia BH-10
miniatiūra|Avia BH-10, Nr. OK-AVO Nacionaliniame Čekijos technikos muziejuje
Avia BH-10 – 1923–1924 m. Čekoslovakijos įmonės Avia sukurtas vienvietis vienmotoris medinės konstrukcijos drobe dengtas žemasparnis akrobatinis ir sportinis lėktuvas su atvira piloto kabina, fiksuota važiuokle ir dvimenčiu mediniu fiksuoto žingsnio propeleriu. Jo prototipu buvo kiek didesnis ankstesnis įmonės modelis Avia BH-9, kuris, savo ruožtu, buvo sukurtas modelių BH-5 ir BH-1 pagrindu.
Lėktuvą įmonės lakūnas bandytojas Karelis Fritschas išbandė 1924 m. sausio 3 d., nors yra duomenų, kad šiuo lėktuvu kitas pilotas Zdeněk Lhota skrido jau 1923 m. gruodžio 22 d.
Avia BH-10 vizualiai nesunkiai atskiriamas nuo BH-9: naująjame modelyje už atviros piloto kabinos buvo montuojamas aukštas apsauginis pilonas, kurio paskirtis buvo apsaugoti pilotą kapotavimo (vertimosi per lėktuvo nosį) atveju. miniatiūra|Avia BH-10 brėžiniai Lėktuvas buvo vertinamas dėl greičio ir manevringumo, kritikuojamas – dėl sunkaus išėjimo iš suktuko ir staigaus smukimo galutinėje tūpimo fazėje.
Iš viso buvo pagamintas 21 šio lėktuvo egzempliorius. Iš jų dvi partijas – pirmą 10 vnt. ir antrą – 11 vnt. – įsigijo Čekoslovakijos kariuomenė ir, pavadinimu B.10, naudojo kaip mokomąjį orlaivį akrobatinio skraidymo mokymams. Nuo 1924 m. BH-10, registruotas numeriu L-BONE, nuo 1927 m. – L-BONO, priklausė Avia gamyklai. 1931 m. nutraukus karinę šio orlaivio eksploataciją iš viso aštuoni BH-10/B-10 buvo parduoti civiliams operatoriams, daugiausiai aeroklubams, ir buvo perregistruoti atitinkamais civiliniais numeriais: Nr. 2 tapo OK-LAS, Nr. 12 – OK-ASZ, Nr. 13 – OK-IPO, Nr. 14 – OK- AVO, Nr. 15 – OK-LIM, Nr. 16 – OK-MOD, Nr. 20 – OK-LEZ, Nr. 21 – OK-AVN.
Techniniai parametrai
miniatiūra|Avia BH-10 (iš žurnalo „L’Année aéronautique 1924-1925“)
Mahidolas Aduljadedžas
Mahidolas Aduljadedžas (1892 m. sausio 1 d. – 1929 m. rugsėjo 24 d.) – Tailando princas, karaliaus Ramos V sūnus ir karalių Ramos VIII ir Ramos IX tėvas.
Biografija
Princas Mahidolas Aduljadedžas gimė 1892 m. sausio 1 d. Tailando karaliaus Ramos V ir karalienės Savang Vadhanos šeimoje. Jaunasis princas buvo mokomas rūmuose. 1905 m. jis buvo išsiųstas į privačią berniukų mokyklą Londone, kurią baigęs išvyko į Vokietijos imperiją. Ten princas pradėjo mokytis parengiamojoje karo mokykloje Potsdame, o vėliau mokslus tęsė karo akademijoje Berlyne ir laivyno akademijoje. Mahidolas įstojo į Vokietijos laivyną ir užsitarnavo leitenanto laipsnį. 1914 m. prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui princas grižo į Tailandą, kuriame dėstė laivyno akademijoje.
miniatiūra|kairėje|185px|Mahidolas Aduljadedžas 1912 m. Baigęs darbą akademijoje, Mahidolas 1917 m. pradėjo studijuoti mediciną Harvardo universitete. 1920 m. rugsėjo 10 d. jis susituokė su Sangvan Talapat, kuri vėliau tapo princese Srinagarindra. 1923 m. Londone gimė princo dukra Galjani Vadhana. 1925 m. princas Mahidolas išvyko į Heidelbergą, kad išgytų nuo plaučių ligos. Ten gimė jo pirmasis sūnus Ananda Mahidolas. 1927 m. Kembridže gimė Mahidolo jauniausias sūnus Bhūmibolas Aduljadedžas. Po šešių mėnesių princas baigė universitetą ir 1928 m. gruodį kartu su šeima grįžo į Tailandą.
Mahidolas Aduljadedžas mirė 1929 m. rugsėjo 24 d.
Indiškoji tema
Indiškoji tema šachmatų kompozicijoje – originalus baltųjų figūrų manevras, siekiantis sutrukdyti juodųjų figūroms pasiekti patą. Jį sudaro trys nuosekliai vykdomi etapai:
Istorija
Tema, pavadinta indiškąja dėl Indijoje gimusio Henrio Augusto Lavdėjaus (Henry Augustus Loveday; 1815 - 1848 m.), kuris 1824 m. atvyko į Angliją ir vienoje iš Kembridžo kolegijų baigė teologijos studijas. Gyvendamas Anglijoje susipažino su Hovardu Stauntonu ir net sužaidė su juo keletą partijų, bet apie 1838 m. grįžo Indijon.
1845 m. H. Stautonas gavo iš Indijos laišką su vėliau tapusiu plačiai žinomu šachmatų uždaviniu, pasirašytų slapyvardžiu Džagird, kas išvertus į anglų kalbą reiškė mokinys.
Atsiųstasis uždavinys turėjo trūkumųː 8 šalutinius sprendinius bei 17 dvilypumų, o matas skelbiamas keturiais ėjimais. Uždavinys buvo įdomus ir sunkiai sprendžiamas.
H. Stauntonas tais pat metais jį publikavo „Šachmatininko kronikoje“ (The Chess Player’s Chronicle), kur pažymėjo, kad tai sunkus uždavinys, kurio net kai kurie iš geriausių Anglijos žaidėjų negalėjo išspręsti. Po dviejų savaičių, jį, šiek tiek pataisytą, išspausdino prancūziškajame „Palamedos“ žurnale.
Nors H. Stauntonas ne kartą pripažino šiam uždaviniui H. Lavdėjaus (1815-1848) autorystę, bet manė, kad jis yra vietinis indas, todėl uždavinį vadino indiškuoju. Tačiau buvo ir kitaip manančių – todėl ilgus metus buvo abejojama kas iš tikrųjų Indiškojo uždavinio kūrėjas?
Tik 1920 m., praėjus septyniasdešimt penkeriems metams nuo uždavinio paskelbimo, britų šachmatų kompozitorius Džonas Kyblas (John Keeble, 1855–1939)  išsprendė šį klausimą, paskelbęs savo tyrimus britų žurnale „British Chess Magazine“, pagal kuriuos Bengalijos bažnytinės institucijos pripažino, kad Henry Augustus Loveda buvo indiškojo šachmatų uždavinio kūrėjas.
Indiškoji tema sukėlė šachmatų kompozitorių susidomėjimą ir paskatino didelio kiekio šachmatų uždavinių, paremtų šia tema, sukūrimą. Jie prisidėjo prie tolimesnio temos tobulinimo: atsirado naujų versijų, kurias kūrė ir pats Henris Lavdėjus, Samuelis Loidas ir kt.
Sąvokas: “kritinis ėjimas ir “kritinis laukelis”, padedančias paaiškinti indiškosios temos turinį, įvedė vokiečių šachmatų kompozitoriai Johanesas Kotcas (Johannes Kohtz; 1843 - 1918)  ir Karlas Kokelkornas (C. Kockelkorn; 1843 - 1914).
Ginčai dėl autorystės
Daug diskusijų vyko dėl Adolfo Anderseno uždavinio, kuris buvo panašus į indiškąjį, be to, atspausdintas 1843 m. – anksčiau už 1845 publikuotą. Henriko Lavdėjaus uždavinį. Šachmatų kompozitoriai nesutarė, kurį pripažinti pirmtaku, todėl, ieškodami skirtumų, abu uždavinius detaliai nagrinėjo.
A. Anderseno uždavinyje baltieji tam, kad išvengtų pato, trečiu ėjimu 3. Kf6 suformuoja bateriją iš rikio ir karaliaus kritiniame (f6) laukelyje ir sekančiu ėjimu, patraukdami savo karalių iš kritinio laukelio, matuoja juodųjų karalių. Pastarieji du ėjimai vienodi abiejuose uždaviniuose, bet yra ir skirtumas – A. Anderseno uždavinyje, matuojantis rikis, laukelyje d8, stovėjo nuo uždavinio pradžios, nejudėjo – tad nebuvo perėjęs kritinio laukelio (f6).
J. Kocas ir K. Kokelkornas rašė, kad visai įmanoma, kad A. Anderseno mato uždavinys galėjo turėti įtakos indiškojo uždavinio kūrimui, nes buvo atspausdintas – 1843 m. Palamedos žurnale ir, kad atkeliautų į Delį, turėjo pakankamai laiko. Panašus į A. Anderseno ir H. Lavdėjaus yra prancūzų šachmatų kompozitoriaus Teodoro Herlino (Théodore Adrien Louis Herlin; 1817 - 1889) uždavinys. Abiejų uždavinių matinės padėtys – panašios, taip pat, ir karaliaus ėjimai į laukelį f6, vėliau – į g6 yra taip pat vienodi.
Tik vienas svarbus skirtumas tarp abiejų – tai, kad A. Anderseno uždavinyje karalius į laukelį f6. pateko trečiuoju ėjimu, o Herlino uždavinyje – pirmuoju. A. Anderseno uždavinyje pagrindinė idėja realizuojama paskutiniais dviem ėjimais. Teodoro Herlino uždavinyje baterijos priekinė figūra pirmoji patenka į kritinį laukelį, o matuojanti figūra – į paskirties laukelį, eidama aplinkui priekinę figūrą, esančią kritiniame laukelyje, nes jis užimtas.
Samuelis Loidas (Samuel Loyd; 1841–1911)  XIX a. JAV žinomas šachmatininkas, šachmatų kompozitorius, šachmatų galvosūkių (5000) kolekcininkas išreiškė nuomonę, kad svarbiausia indiškojo uždavinio ypatybė yra ne atveriamasis matas, o netikėtas, nesuprantamas, dviejų baltųjų figūrų pasitraukimas nuo juodųjų karaliaus į nutolusį nuo jo lentos ketvirtįː į jų judėjimo linijų susikirtimo laukelį. Tai priverčia juodųjų karalių, ar jį dengiančią figūrą, eiti į baltųjų pageidaujamą laukelį.
S. Loido manymu, atveriamasis matas nėra indiškojo uždavinio idėja, nėra būtina indiškosios temos dalis. Abiejų kritinių figūrų pasitraukimo ėjimai iki jų judėjimo linijų susikirtimo laukelio, yra esminis orientyras, sprendžiant, ar nagrinėjamas uždavinys iš tikrųjų naudoja indišką temą, ar ne.
Tokiu būdu, anksčiau publikuotas Anderseno mato uždavinys nėra indiškojo uždavinio pirmtakas.
S. Loidas apie indiškąjį uždavinį rašė trumpai – tai trijų ėjimų tema: pirmas ėjimas – toliašaudės kritinės figūros atsitraukimas per kritinį laukelį; jos užstojimas kita figūraː patui išvengti ir galutinis ėjimas – matas toliašaude, atsitraukusia figūra.
Termino „Atveriamasis matas“ jis nenaudojo, kadangi matą galima skelbti ir kitu būdu. Pagrindinis indiškosios temos panaudojimo rezultatas – pato išvengimas.
Indiškasis uždavinys
Dabar bokštas, užstotas rikiu, (jo veikimas -apribotas) ir juodųjų rikis laukelyje d7 – nebesurištas, todėl turi pasitraukti nuo dengiamojo juodųjų karaliaus. Jam paėjus, baltieji atveria bokštą ir dvigubu šachu matuoja juodųjų karalių - 3.Ra5#. {|
Uždaviniai
Šią temą šachmatų kompozitoriai naudoja, kurdami šachmatų uždavinius:tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato, pasakiškus uždavinius su pasakiškosiomis figūromis ir šachmatų etiudus.
{|
Automatinis minosvaidis
250px|miniatiūra|dešinėje|82 mm minosvaidis [[2B9 Vasiliok]] Automatinis minosvaidis – ypatingos konstrukcijos minosvaidis, kurio šūvio metu parako dujų energija naudojama ne tik minai išsviesti, bet ir minosvaidžiui užtaisyti bei vėl iššauti.
Žinomiausias automatinis minosvaidis yra Rusijos 82 mm automatinis minosvaidis 2B9 Vasiliok.
NA
NA gali reikšti:
Na gali reikšti:
Matas Dedura
Matas Dedura (g. 2002 m. gegužės 17 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje.
Atstovavo Kauno rajono „Hegelmann Litauen“, Kauno Žalgirio ir Nevėžio futbolo klubams.
„Kauno Žalgiris“
Su pagrindine komanda pradėjo treniruotis 2018 m. Tris kartus žaidė A lygos rungtynėse. Daugiau žaidybinio laiko gaudavo jaunimo ekipoje.
Kauno rajono „Hegelmann Litauen“
2020 m. žaidė FC Hegelmann Litauen klube. Pagrindinė komanda rungtyniavo Pirmoje lygoje. Viso sezono metu buvo nekeičiamas žaidėjas. Sužaidė visose sezono rungtynėse. Rungtyniavo ir jaunimo komandoje, kuri varžėsi Antroje lygoje, Pietų zonoje.
2021 m. su žaidėju buvo pratęsta sutartis. Pagrindinė klubo komanda debiutavo A lygoje. Matas Dedura daugiau laiko žaisdavo jaunimo komandos sudėtyje. Hegelmann Litauen B rungtyniavo Antroje lygoje.
2022 m. birželio 28 d. pranešta, kad sutartis su žaidėju nutraukta.
Kėdainių „Nevėžis“
Nuo 2022 m. liepos 1 d. atstovavo Kėdainių „Nevėžiui“.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Bravo
„Bravo“ (stilizuotai – BRAVO) – didžiausias pagal tiražą žurnalas paaugliams vokiečių kalba kalbančiose šalyse. Pirmasis leidimas išėjo 1956 m.
Be Vokietijos, žurnalas taip pat platinamas (platintas) Lenkijoje, Portugalijoje, Serbijoje, Ispanijoje, Rumunijoje, Vengrijoje, Bulgarijoje ir Rusijoje vietos kalbomis.
Istorija
„Bravo“ įsteigė redaktorius Peter Boenisch. Pirmasis žurnalo leidimas išėjo 1956 m. rugpjūčio 26 d. 30 tūkst. kopijų tiražu ir kainavo 50 pfenigų (apie €1,11 2009 m. kursu). Ant tuometinio viršelio puikavosi Marilyn Monroe portretas.
1968 m. „Pabel Moewig“, „Bauer Verlagsgruppe“ antrinė įmonė, pradėjo žurnalą leisti kas savaitę. Leidyba vykdyta Hamburge, tačiau redakcija išliko įsikūrusi Miunchene.
XX a. 8-ajame dešimtmetyje parduotų žurnalo kopijų skaičius perkopė milijoną. Apie 1996 m. kiekvienas numeris vis dar galėjo pasigirti 1,4 mln. tiražu. 1999 m. tiražas smuktelėjo iki 825 000 kopijų, o vėliau ėmė staigiai kristi žemyn.
2017 m. vasarį nutraukta leidyba Ispanijoje, paskutinis išėjęs numeris buvo 552.
JAV herbas
thumb|right|250px|Pagrindinė [[JAV herbo pusė]] thumb|right|250px|[[JAV herbo reversas]] JAV herbas – vienas iš oficialių JAV valstybinių simbolių, dažniausiai yra naudojamas kaip antspaudas, patvirtinant įvairius šalies vyriausybės išleidžiamus dokumentus. Pirmą kartą jis buvo panaudotas 1782 m.
Antspaudo aversas yra naudojamas kaip nacionalinis JAV herbas. Jis naudojamas įvairiuose dokumentuose, ambasadų ženkluose, įvairiose vėliavose, JAV piliečių pasuose.
Herbo centre yra vertikaliai pakabinta JAV vėliava, tačiau su pora skirtumų – mėlyname fone nėra žvaigždžių ir kitaip nei vėliavoje dryžiai kraštuose prasideda balta spalva. Vėliavą laiko nacionalinis JAV paukštis – baltagalvis erelis. Žiūrint iš paukščio pusės kairėje kojoje jis laiko trylika strėlių (kaip 13 pirminių JAV valstijų), o dešinėje alyvmedžio šakelę. Tai simbolizuoja, kad „JAV stipriai palaiko taiką, tačiau yra pasiruošusi karui“. Erelio galva nusukta į alyvmedžio šakelę – tai simbolizuoja, kad JAV pirmenybę teikia taikai. Erelis snape laiko juostą, ant kurios lotynų kalba užrašytas šūkis „E pluribus unum“ (iš daugelio - vienas). Virš erelio galvos yra vainikas, kurio viduje yra trylika žvaigždžių, išdėstytų šešiakampiu.
Grosmeseris
thumb|right|200px|Tiesus grosmeseris Grosmeseris ( 'didysis peilis' ar Hiebmesser 'kertantis peilis') – vokiškas vienašmenis geležtinis ginklas, panašus į falčioną, naudotas XIV–XVI a. Pavadinimas Großes Messer ar tiesiog Messer. buvo naudotas XV a. XVI a. pagal grosmeserį buvo sukurtas treniruotėms skirtas dusakas.
Grosmeseriai buvo pigesni už kalavijus, tad jie buvo prieinamesni paprastiems žmonėms. Juos naudodavo ir kaip darbinius įrankius. Grosmeseriai buvo vienas ginklų, kuriais naudotis mokė XIV–XV a. fechtavimo vadovai, tokie kaip Lecküchner, Codex Wallerstein. XVI a. jį kaip mokomąjį ginklą išstūmė dusakas.
Konstrukcija
thumb|left|200px|Dvikova grosmeseriais fechtavimo vadove Konstrukcija: Išlikę egzemplioriai buvo apie 1–1,2 m ilgio, geležtės ilgis apie 80 cm, masė – 1,1–1,4 kg.
Grosmeseriui artimas ginklas buvo langmeseris, kuris skyrėsi ilgiu (dvirankis, iki 1,5 m ir ilgesnis), lenkta geležte ir dvirankiškumu.
Nuorodos
Iliustracijos:
Casimir Lefaucheux
Kazimiras Lefoše (Casimir Lefaucheux; g. 1802 m. sausio 26 d. – 1852 m. rugpjūčio 9 d.) – prancūzų šaunamųjų ginklų konstruktorius. Žinomas kaip smeiginių šovinių ir smeiginių revolverių sukūrėjas.
Gimė Bonnétable miestelyje, mirė Paryžiuje.
Kazimiras Lefoše pirmą savo patentą gavo 1827 m. 250px|miniatiūra|dešinėje|Lefoše dvivamzdis medžioklinis šautuvas 250px|miniatiūra|left|Atlaužtas Lefoše dvivamzdis 1825 m. pradėjo, o 1832 m. baigė konstruoti drop barrel principu paremtą medžioklinį dvivamzdį šautuvą su šoviniais popierinėmis tūtelėmis. Šautuvas turėjo vamzdžio fiksatorių su originaliu ekscentriku, dėl ko vamzdžiai buvo užrakinami patikimiau, o pats šautuvas buvo saugesnis. Šiam šautuvui Lefoše sukonstravo specialų šovinį kartonine tūtele ir privirintu padegamuoju vamzdeliu. Šis šovinys buvo tolesnis Paulio šovinių vystymas.
K. Lefoše laikomas ginklininku, išradusiu (1836 m.) vieną pirmųjų efektyvių šovinių, naudojusių smeiginį mechanizmą. Šis smeiginis šovinys kartonine tūtele ir variniu dugneliu sukurtas tobulinant jo paties šovinį su padegamuoju vamzdeliu. Lefoše šovinys turėjo kūginę kulką, kartoninę tūtelę parakui ir varinį pamatėlį, kuriame buvo kapsulė. Lefoše pasiūlė vieną pirmųjų realiai veikusių pro drūtgalį užtaisomų ginklų. Šis jo išradimas buvo paremtas 1808–1812 m. Žano Samuelio Paulio pionieriniais darbais. 250px|miniatiūra|kairėje|Lefoše peperboksas 1846 m. Lefoše sukūrė ir užpatentavo smeiginį peperboksą – pistoletą su revolveriškai besisukančiais vamzdžiais. 1851 m. šis peperboksas buvo sėkmingai pademonstruotas Londone.
1846 m. Lefoše sistemą patobulino Bendžaminas Hulje (Benjamin Houllier), išradęs visiškai metalinę (žalvarinę) šovinio tūtelę.
Tolesnis smeiginių ginklų kūrimas
1852 m. Kazimiras Lefoše mirė, jo darbus pratęsė sūnus Eugenijus Lefoše. Jo sukurtas smeiginis revolveris 1853 m. buvo priimtas į Prancūzijos kariuomenės ginkluotę, tai buvo pirmasis pasaulyje karinis revolverio modelis.
1858 m. pasirodė Lefaucheux M1858 – Lefoše smeiginis revolveris, kuris tapo pirmuoju pasaulyje revolveriu, naudojančiu metalinius šovinius, kurį valstybė priėmė ginkluotėn.
Tekvondo 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Tekvondo 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 6-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Įprastai olimpinį tekvondo turnyrą dominuojanti Pietų Korėja nelaimėjo nei vieno aukso medalio. Daugiausiai olimpinių medalių pelnė Rusijos olimpinio komiteto komanda.
Julianas Ursynas Nemcevičius
Julianas Ursynas Nemcevičius (,  – ) – lenkų poetas, dramaturgas ir ATR valstybės veikėjas. Jis buvo pagrindinis 1791 m. gegužės 3 d. Konstitucijos šalininkas.
Biografija
1794 m. Kosciuškos sukilimo metu Nemcevičius buvo Tado Kosciuškos padėjėjas. 1794 m. Maciejovicės mūšyje abu pateko į rusų nelaisvę ir buvo įkalinti. 1796 m. mirus carienei Jekaterinai II, caras Pavelas I juos paleido ir jie kartu išvyko į Jungtines Amerikos Valstijas. 1797 m. rugpjūčio 18 d. jie atvyko į Filadelfiją. Amerikoje aplankė Niagaros krioklį. 1798 m. buvo išrinktas Amerikos filosofų draugijos nariu.
Nemcevičius buvo nusiminęs, kai Kosciuška išvyko į Europą nieko jam nepranešęs. Po 1807 m. Napoleono invazijos į Lenkiją Nemcevičius grįžo į Varšuvą ir tapo senato sekretoriumi. Po Vienos kongreso jis buvo Lenkijos valstybės sekretorius ir konstitucinio komiteto pirmininkas. Lenkijos Kongreso karalystės metais Julianas buvo pagrindinė Lenkijos kultūrinio gyvenimo figūra, o jo moralinė įtaka kartais buvo lyginama su didžiojo kunigaikščio Konstantino Pavlovičiaus politine ir karine galia.
Danilas Kondrakovas
Danilas Kondrakovas arba Danylo Serhijovičius Kondrakovas (g. 1998 m. sausio 19 d.) – Ukrainos futbolininkas, puolėjas. 2022 m. rungtyniavo Lietuvoje ir atstovavo „Sūduvos“ klubui.
Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo įvairiems klubams gimtinėje. 2016–2017 m. priklausė Zaporožės „Metalurh“. Nuo 2017 m. „Zirkos“ klubui.
Nuo 2019 m. Lvivo „Rukh“. Rungtyniavo Pirmoje lygoje, o vėliau pateko į Premjer lygą.
2022 m.
2022 m. rugpjūčio 2 d. oficialiai debiutavo „Sūduvos“ klubo gretose A lygos rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.
2022 m. rugpjūčio 22 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Riteriai. Tuo metu varžovai pirmavo 1;0, o po Kondrakovo įvarčio rezultatas tapo lygus 1:1. Marijampoliečiai pelnė dar vieną įvartį ir šventė pergalę rezultatu 2:1.
2022 m. spalio 23 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš FK Jonava. Vienintelis įvartis šiose rungtynėse lėmė marijampoliečių pergalę.
2023 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad atstovaus Blagojevgrado „Pirin“ (Bulgarija).
Statistika
Spalvų reikšmės:
Festivalis
( < – šventinis; liaud. festas) – masinė laisvalaikio, meninių ar kultūrinių renginių šventė.
Samprata
Gali būti mėgėjiški (studentų, tautosakos), profesionalūs (teatro, kino), muzikiniai.
Dažnai rengiami periodiškai (pvz. kasmet), turi savo tematiką, tapatybę.
Organizuoja valstybinės įstaigos, nevyriausybinės organizacijos, privačios įmonės.
Per festivalius neretai organizuojami konkursai, skiriamos premijos.
Der Spiegel
„Der Spiegel“ (pažožd. Veidrodis) – savaitinis naujienų žurnalas vokiečių kalba, leidžiamas Hamburge. Su 840 tūkst. egz. tiražu per savaitę tai yra vienas didžiausių Europoje žurnalų.
Vokiškai kalbančiose šalyse „Der Spiegel“ daugiausiai garsėja tiriamosios žurnalistikos straipsniais. Per savo gyvavimo laikotarpį žurnalo redakcija padėjo atskleisti ne vieną politinį skandalą, kaip antai 1962 m. Spiegel skandalas ar 1980-ųjų Flick afera. Pasak „The Economist“, tai vienas Europos įtakingiausių žurnalų.
Istorija
Žurnalą 1947 m. sausio 4 d. įsteigė John Seymour Chaloner, britų armijos karininkas, ir Rudolf Augstein, buvęs Vermachto radijo operatorius, kuris 2000 m. Tarptautinio spaudos instituto pripažintas vienu iš pasaulinės spaudos laisvės herojų.
FK Dnepr-Mogilëv
Mogiliavo futbolo klubas „Dnepras-Mogiliavas“, o trumpai FK „Dnepras-Mogiliavas“ – Baltarusijos futbolo klubas iš Mogiliavo.
Dnepr
Kai Dniapro 2018 m. Baltarusijos Aukščiausiosios lygos sezone liko paskutiniai, turėjo iškristi iš elito diviziono. Klubas buvo likviduotas.
FK Dniapro
2019 m. Mogiliavo komanda susijungė su „Luč“ komanda iš Minsko.
Naujas klubas pavadintas FK „Dniapro“, tačiau dauguma žaidėjų buvo iš „Luč“. 2019 m. sezonas susiklostė nesėkmingai, komanda liko tarp prasčiausiųjų ir turėjo iškristi iš Aukščiausios lygos. Miesto valdžia nebenorėjo remti šio klubo ir jis oficialiai buvo likviduotas. .
„Dnepras-Mogliavas“
2020 m. sausio 14 d. buvo įkurtas naujas futbolo klubas ir pavadintas "Dnepras-Magliavas".
Šis naujadaras pradėjo žaisti Antroje lygoje (trečiame divizione). Naujai sukurtoje klubo svetainėje patalpinta informacija apie Dniepro tradicijas ir pasiekimus nuo 1960 m..
Stadionas
Namų rungtynes komanda žaidžia „Spartako“ stadione, Magiliave, kuris talpina 7,3 tūkst. žiūrovų.
Klaipėdos žydų senosios kapinės
Klaipėdos žydų senosios kapinės – žydų kapinės Klaipėdoje, veikusios XIX a. I pusėje – XX a. vid. Plotas siekia 1,3 ha.
Kaip teigiama J. Tatorio knygoje „Senoji Klaipėda. Urbanistinė raida ir architektūra iki 1939 m.”, XIX a. pradžioje žydų kapinėms įrengti skirtas ravelinas, miesto plane pirmąkart pažymėtos 1840 m. Tuo metu kapinės buvo ganėtinai nedidelės, būta gyvatvorės. XIX a. viduryje kapinės apjuostos tvora, pastatytas apeiginės paskirties pastatas. Kapinės išsiplėtė XX a. pirmojoje pusėje. Teritorija buvo padalinta pailgais kvartalais.
Per Antrąjį pasaulinį karą naikinti antkapiai, nugriautas apeiginis pastatas. Tarybiniais laikais kapinių teritorijoje veikė radijo trukdžių stotis su aukštomis metalinėmis antenomis, vietoj ritualinio pastato iškilo administracinis pastatas, sugriauta didžiuma antkapinių paminklų, o kai kurie įmūryti į masyvius betoninius blokus. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1990 m. radijo stotis likviduota, kapinių teritorija aptverta, apie 1991 m. į atminties sieną, kurios autorius architektas Saulius Manomaitis, įmūryta maždaug 30 antkapinių paminklų fragmentų.
Buvusiame radijo stoties pastate įsikūrė Klaipėdos žydų bendruomenė, veikia sinagoga. Žydus gelbėjusiems Klaipėdos krašto gyventojams atminti pasodinta tujų alėja.
2016 m. kapinės įtrauktos į Kultūros vertybių registrą.
Dean Barrow
Dynas Oliveris Barou (g. 1951 m. kovo 2 d.) – Belizo politikas, 2008–2020 m. ėjęs šalies ministro pirmininko pareigas. Jis taip pat buvo Jungtinės demokratų partijos lyderis. Nuo 1998 iki 2008 m. Barrow buvo opozicijos lyderis.
Biografija
Barrow turi keturis vaikus. Iš jų vyriausias yra Jamal Michael Barrow, žinomas reperis savo sceniniu vardu Shyne. 2009 m. vasario 7 d., lygiai po metų nuo paskyrimo ministru pirmininku, Barrow vedė antrą kartą savo ilgametę draugę Kim Simplis.
Barrow baigė mokslus keliose aukštosiose mokyklose Belize, Barbadose, Jamaikoje ir Majamyje (JAV).
Barrow yra laikomas vienu geriausių advokatų šalyje. Savo teisininko karjerą jis pradėjo 1973 m. Vėliau Barrow įkūrė savo advokatų kontorą.
1983 m. Barrow pradėjo savo politiko karjerą, dalyvaudamas Belizo miesto tarybos rinkimuose, kuriuose laimėjo. Nuo 1993 iki 1998 m. Barrow ėjo šalies užsienio reikalų ministro pareigas.
1998 m. Barrow partijai (Jungtinei demokratų partijai) pralaimėjus rinkimus, jis buvo išrinktas partijos ir opozicijos vadovu.
2008 m. rinkimuose Barow partija laimėjo absoliučią daugumą balsų (25 iš 31 vietų vyriausybėje) ir jis buvo išrinktas ministru pirmininku. Tų pačių metų vasario 11 d. Barrow paskyrė save šalies finansų ministru.
Vitinių evangelikų liuteronų kapinės
Vitinių evangelikų liuteronų senosios kapinės (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 22272) – neveikiančios kapinės šiaurės vakariniame Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Vitiniuose (Kretingalės seniūnija), 0,95 km į pietryčius nuo kelio, Bonės kairiajame krante. thumb|left|300px|Kapinių vaizdas iš šiaurės pusės
Kapinės
Įrengtos nukasto aukštumos kyšulio terasoje, kurią iš šiaurės rytų ir šiaurės pusių juosia Bonės slėnio griova. Netaisyklingo stačiakampio plano, pailgos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 87 m ilgio ir 27 m pločio, apjuostos iš lauko akmenų sukrauto aptvaro, kurio plotis apie 1 m, aukštis – 0,3 m. Palei aptvarą auga aukšti lapuočiai medžiai. Paviršius nelygus, žemėja iš pietų į šiaurės pusę. Vizualiai pastebima per 15 kapviečių, kurias ženklina 2 sulankstyti ažūriniai ornamentuoti kaltiniai bei 4 mediniai kryžiai, vieno antkapinio paminklo postamentas, keli betoniniai antkapiai ir metalinė tvorelė. Kapinių šiaurės vakarinėje papėdėje auga senas, aukštas medis, šalia kurio stovi baigiantis sunykti kryžiaus su stogeliu pavidalo anotacinis ženklas su įrašu: „VITINIŲ / KAIMO / KAPINĖS“. Kapinės neprižiūrimos, apleistos, apaugusios mišku.
Istorija
Veikė XVIII a. – 1944 m. Laidoti Vitinių evangelikai liuteronai.
Vilanela
Vilanela arba vilanelis ( <  'kaimiškas') – lengvo turinio, homofoninės akordinės sandaros, strofinės formos (AABCC), dažniausiai tribalsė daina, kurios tekstas yra griežtos sandaros eilėraštis. Jį sudaro 19 eilučių (iš kurių 6 pasikartoja) – 5 tercetai (rimų schema aba) ir 1 katreno (rimų schema abba).
Dažniausiai dainuodavo 2 sopranai ir altas arba 2 tenorai ir bosas.
Istorija
Pirmasis vilanelų rinkinys buvo sukurtas 1537 m. Neapolyje. Tuomet vilanela pakeitė frotolą. Ilgainiui tokia dainos forma išplito ne tik Italijoje, bet ir už jos ribų. Vilanelos dainuotos vaidinimuose (commedia dell’arte, madrigalinė komedija).
XVI a. 2 pusėje vilanelos forma ir muzikinė raiška tapo sudėtingesnė, pagausėjo polifoninių elementų, vilanela pasidarė panaši į madrigalą.
Li Keqiang
Li Kečiangas (, g. 1955 m. liepos 1 d.) – Kinijos politikas, buvęs šalies premjeras (nuo 2013 iki 2023 m.), vienas iš Kinijos „penktosios kartos“ lyderių.
Biografija
Gimė 1955 m. liepos 1 d. Hefėjuje, Anhujaus provincijoje Kinijos komunistų partijos vidutinio rango pareigūno šeimoje. Pats į partiją įstojo 1976 m., Kultūrinės revoliucijos metais priklausė vienai iš jaunimo grupių, kurios iš miestų buvo siunčiamos į kaimiškas vietoves įgyti fizinio darbo patirties. Sugrįžęs įstojo į Pekino universitetą, pabaigė teisės mokslų studijas, vėliau jas tęsė ekonomikos mokslų srityje, apsigynė daktaro laipsnį. Nuo 1980-ųjų aktyviai įsitraukė į Kinijos komunistų jaunimo lygos veiklą, 1982 m. tapo jos Pekino skyriaus vadovu, o vėliau ir pirmuoju sekretoriumi visos šalies mastu. Jaunimo lygoje susipažino su Hu Dzintao, padėjusiu jam daryti tolimesnę politinę karjerą.
1998 m. Li tapo Henano provincijos gubernatoriumi ir šias pareigas ėjo iki 2004 m. Nors provincija jo valdymo metais patyrė spartų ekonominį augimą, tuo pačiu ją krėtė AIDS epidemija dėl nepakankamos priežiūros imant kraujo donorų ir pacientų kraują. Vėliau Li buvo perkeltas į Liaoningo provinciją, ten iki 2007 m. vadovavo komunistų partijos skyriui. 2007 m. buvo išrinktas į Politbiuro nuolatinį komitetą, o 2008 m. paskirtas į vicepremjero pareigas. Nors Hu Dzintao delegavo Li kaip kandidatą į prezidento postą, vidinius rinkimus laimėjo ir Kinijos prezidentu 2013 m. tapo Si Dzinpingas, o Li tais pačiais metais buvo paskirtas į premjero postą.
MV Lisco Gloria
MV Lisco Gloria – ROPAX tipo jūrinis keltas, kuris plaukiojo su Lietuvos vėliava.
Keltas aptarnavo keltų liniją Klaipėda–Kylis 3 kartus per savaitę iš kiekvieno uosto. Kelte buvo restoranas, du barai, parduotuvė. Kajutės ir keleivių salės buvo įrengtos 7 ir 8 deniuose.
2010 m. gaisras
2010 m. spalio 9 d. (šeštadienį, 00:30 val. ) po vidurnakčio iš Kylio į Klaipėdą plaukusiame kompanijos DFDS Lisco kelte kilus gaisrui nesunkiai nukentėjo 28 keleiviai, tarp jų 6 lietuviai. Dauguma jų apsinuodijo smalkėmis. 236 kelto keleiviai bei įgulos nariai buvo evakuoti į netoli buvusį Vokietijos keltą „Deutschland“ ir parplukdyti atgal į Kylio uostą.
Gaisras kelte kilo dėl techninio vieno iš plukdytų krovininių automobilių gedimo, pareiškė Vokietijos vidaus reikalų ministerijos atstovas Joachimas Guttas.
Spalio 21 d. (ketvirtadienis) popiet apdegęs keltas, beveik dvi savaites plūduriavęs netoli nelaimės vietos, buvo pradėtas tempti į Odensės uostą Danijoje. Prieš tempiant laivą iš jo turėjo būti išpumpuota per 200 tonų vandens. Iki uosto 185 kilometrus buvo numatyta įveikti per maždaug 18-20 valandų. Spalio 22 d. (penktadienis) MV Lisco Gloria buvo prišvartuotas Odensės uoste.
Odensės uoste apdegusį keltą apžiūrėjo keltų kompanijos, draudimo įmonių atstovai.
Partemtas į Klaipėdą, utilizuotas Vakarų laivų gamykloje.
Pučiamasis ginklas
thumb|250px|[[Ačuarai|Ačuaras su pučiamuoju ginklu]]
Pučiamasis ginklas – nesudėtingas ginklas, sudarytas iš vamzdžio, pritaikyto leisti nedideles strėles. Lengva strėlė įstatoma į vamzdį ir, šį priglaudus prie burnos ir pūstelėjus, paleidžiama oro srovės. Kadangi tokiu vamzdžiu iššauta strėlė būna lengva ir jos padaroma žaizda menka, strėlių antgaliai dažnai būna užnuodijami (pvz., kurare, agos ar kokiais kitais nuodais).
Pučiamuosius ginklus tradiciškai plačiai naudojo džiunglių gentys: Centrinės ir Pietų Amerikos, Meksikos indėnai, Pietryčių Azijos, Centrinės Afrikos tautos, čerokiai ir kt. Pučiamieji ginklai labai retai naudoti žmonių tarpusavio kovose, o dažniausiai medžiojant smulkius, baikščius gyvūnus (beždžiones, paukščius, triušius ir kt.). Vamzdžiai dažniausiai gaminami iš vandens augalų, bambukų stiebų, o strėlės iš kietmedžio, plunksnų, šerių, dyglių. Paprasčiausi pučiamieji ginklai būna ~50 cm ilgio, naudoja ~10 cm ilgio strėlytes ir šauna 10–20 m atstumu. Ilgiausi ginklai būna iki 3 m ilgio, ir šauna ~100 m.
Pietryčių Azijoje naudojami pučiamieji ginklai vadinami sumpitanais, o Pietų Amerikoje – sarbakanais.
Japoniškas pučiamasis ginklas fukija iki šių dienų naudojamas kaip sportinis ginklas.
Šukiai (Jonava)
Šukiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurę nuo Žeimių, 0,5 km į vakarus nuo Mimalių.
Istorija
Žeimių apylinkės Šukių kaimas 1979 m. lapkričio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Aynur Doğan
Ainūr Dohan (Aynur Doğan; g. 1975 m.) – kurdų muzikos atlikėja iš Turkijos. Atlieka etninę kurdų muziką ir šiuolaikines jos interpretacijas.
Gimė mažame Čemišgezeko mieste rytų Turkijoje. 1992 m. dėl susirėmimų tarp kurdų ir Turkijos armijos su šeima pasitraukė į Stambulą. Lankė Arifo Sago muzikos mokyklą, 2002 m. išleido savo pirmąjį albumą. Kitas Doan albumas „Keçe Kurdan“ buvo uždraustas Dijarbakyro apygardos teismo, nes buvo pripažintas skatinąs kurdų separatizmą. Vėliau draudimas panaikintas.
2005 m. Ainūr Doan, su kitais Stambulo muzikantais įrašė muziką Fati Akino filmui „Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul“. 2006 m. dalyvavo San Fransisko muzikos festivalyje.
RKL 2006–2007 m. sezonas
RKL 2006-2007 metų sezonas – antrasis lygos sezonas, kuriame dalyvavo 25 klubai, regionų principu suskirstytų į keturias grupes. Lygos čempione tapo Utenis „Juventus“ ekipa.
Kipro prekybos laivynas
miniatiūra|Kranai [[Limasolis|Limasolio uoste]] Kipro prekybos laivynas  – Kipro prekybinių laivų visuma.
Kipro salos padėtis trijų žemynų sandūroje, jos buvimas netoli Sueco kanalo skatino vystyti prekybos laivyną kaip valstybei svarbią ūkio šaką.
2005 m. Kipro prekybos laivynas buvo 9-tas pagal dedveito tonažą prekybos laivynas pasaulyje ir 3-ias Europos Sąjungoje.
Senovinė istorija
Prekybinė laivyba Kipro gyventojams svarbi nuo antikos laikų. Tokie įrodymai, kaip senovinių laivų likučiai salos pakrantėse (pvz., Kirėnijos laivas), senoviniai Kipro uostai (pvz., Amatas ) aiškiai rodo, kad Kipras jau antikos laikais buvo svarbus jūrų prekyboje ir buvo svarbių jūrinių prekybos maršrutų punktas.
Šiuolaikinė istorija
Kipre prekybos laivybą vystė visos Kipro vyriausybės nuo nepriklausomybės gavimo momento 1960 m. Kipro prekybos laivynas nuolatos augo. . Pirmasis prekinės laivybos mazgas buvo sukurtas Famagustos uoste. 1974 m. Turkijos įsiveržimo į Kiprą metu Famagustą užėmė turkų pajėgos, todėl dabar šis uostas laikomas nelegaliu. Dauguma prekinės laivybos persikėlė į Limasolio uostą, mažesnė dalis – į Larnakos uostą.
Laivybos statistika
Laivyba duoda maždaug 2 % BVP, kas 1999 m. sudarė 170 milijonų CYP£. Laivyboje dirba 3500 žmonių, kas sudaro 2 % gamybinėse srityse dirbančių Kipro gyventojų.
2003 m. Kipro laivybos administracijos pajamos buvo 5,3 milijono CYP£. Pajamas daugiausia sudarė laivybos kompanijų tonažo mokesčiai, registracijos mokesčiai bei užmokestis už laivybos dokumentų išdavimą.
Ж
Ж, ж – dvyliktoji kirilicos abėcėlės raidė, kuri paprastai priskiriama garsui [ž].
Stalo tenisas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Stalo tenisas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 9-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Pirmą kartą žaidynių istorijoje vyko mišrių dvejetų varžybos.
Belizo ministras pirmininkas
Belizo ministras pirmininkas vadovauja šalies vyriausybei. Dažniausiai ministras pirmininkas yra ir valdančiosios partijos vadovas. Nuo 2008 m. Belizo premjeras yra Dean Barrow. Belize vyrauja dvipartinė sistema, tad aktyviai vienu metu dirba tik dvi partijos. Šiuo metu valdančioji partija yra Jungtinė demokratų partija (UDP). Opozicijoje dirba Nacionalinė vienybės partija (PUP).
Ж
Vartojimas
Raidė Ж vartojama daugumoje kalbų, kuriose naudojama kirilicos abėcėlė. Padėtis abėcėlėje ir raidės reiškiamas garsas įvairiose kalbose skiriasi.
Dedveito tonažas
right|250px|thumb|Skalė laivo priekyje. Laivą pakraunant jis grimzta. Didžiausias laivo dedveitas – masė krovinio, kurį laivas gali gabenti pavojingai giliai nenugrimzdamas. right|thumb|250px|Lentelė 6000 dedveito tonų laivui.
Dedveito tonažas (santrumpos DWT, D.W.T., d.w.t., dwt) – dydis, rodantis kokios masės krovinį laivas gali saugiai gabenti.
Dedveitas yra krovinio, kuro, gėlo vandens, balastinio vandens, maisto produktų, keleivių ir įgulos masių suma. Terminas paprastai naudojamas nurodant didžiausią leidžiamą laivo dedveitą, kai laivas taip pakrautas, kad jo vaterlinija siekia vandens paviršių ir dar kiek pakrovus panirtų vandenyje. Toks dedveitas yra pilnai pakrauto laivo ir visiškai tuščio laivo vandentalpų skirtumas.
Dedveitu gali būti nurodyta ir nevisiškai pakrauto laivo įkrova.
Dedveito tonažas pradžioje būdavo nurodomas ilgosiomis tonomis (ilgoji tona lygi 2240 svarų arba 1016,05 kg), bet dabar nurodomas metrinėmis tonomis.
Aukštutinė Gvinėja
Aukštutinė Gvinėja  – gamtinė sritis Vakarų Afrikoje, iš pietų ir vakarų supama Atlanto vandenyno ir Gvinėjos įlankos. Šiaurėje riboja 10–12 ° š. pl. lygiagretė, rytuose – 9–10 ° r. il. dienovidinis. Į Aukštutinę Gvinėją visiškai ar iš dalies patenka Bisau Gvinėja, Gvinėja, Siera Leonė, Liberija, Dramblio Kaulo Krantas, Togas, Gana, Beninas, Nigerija.
Didžioji teritorijos dalis yra Šiaurės Gvinėjos aukštumoje (aukštis iki 1948 m, Bintumanio k.). Klimatas į pietus nuo 7–8 ° lygiagretės pusiaujinis, nuolat drėgnas, kitur – musoninis, su lietinga vasara ir sausa žiema. Metinis kritulių kiekis nuo 1000–1500 mm šiaurėje iki 4000 mm pajūrio žemumoje. Svarbiausios upės – Nigeris, Volta. Būdingi drėgnieji atogrąžų miškai, aukštažolės savanos.
Taip pat Aukštutine Gvinėja vadinamas Atlanto vandenyno pakrantės ruožas nuo Rošo kyšulio (Bisau Gvinėja) vakaruose iki Biafros įlankos (Nigerija) rytuose.
Dedveito tonažas
Šaltiniai
Gilmer, Thomas C. (1975). Modern Ship Design. Naval Institute Press. ISBN 0-87021-399-1. Hayler, William B. (2003). American Merchant Seaman’s Manual. Centreville, Maryland: Cornell Maritime Press. ISBN 0-87033-549-9. Turpin, Edward A.; William A. McEwen (1980). Merchant Marine Officers' Handbook, 4th edition. Centreville, Maryland: Cornell Maritime Press. ISBN 0-87038-056-X.
Transportinis lėktuvas
thumb|right|250px|Didžiausias ir sunkiausias lėktuvas pasaulyje – [[Antonov An-225.]] thumb|right|250px|Boeing 747-8F orlaivio priekinis krovinių skyrius. Transportinis lėktuvas – sunkesnis už orą orlaivis, skirtas gabenti krovinius. Tokio tipo orlaiviai dažniausiai neturi sėdimųjų vietų ir yra su didesnėmis durimis patogesniam krovinių įkrovimui. Transportinius lėktuvus naudoja krovinių oro linijų bendrovės, kartais įprastos avialinijos, dažnu atveju ir karinės oro pajėgos.
Transportiniai lėktuvai turi savybes, kurios leidžia juos atskirti nuo keleivinių lėktuvų – platesnis ir didesnis korpusas, aukščiau pakelti sparnai, daugiau važiuoklės elementų, aukštai pakelta galinė lėktuvo dalis, leidžianti įkrauti krovinius.
Kompanijos „The Cargo Facts Consulting“ skaičiavimais, pasaulinis transportinių lėktuvų skaičius kils nuo 1782 2019 m. iki 2920 po 20 metų.
Istorija
Pirmieji orlaiviai, kurie skraidino krovinius, buvo skirti oro pašto gabenimui nuo 1911 m. Pradžioje lėktuvai nebuvo pritaikyti specialiai tik kroviniams gabenti, tačiau vėliau buvo pradėti naudoti tik šiai paskirčiai skirti orlaiviai.
XX amžiaus pradžioje lėktuvai buvo pradėti naudoti karinio personalo ir krovinių gabenimui. 1921 m. Jungtinėje Karalystėje šiam tikslui buvo sukurtas biplanas „Vickers Vernon“.