cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Acta Museologica Lithuanica
Acta Museologica Lithuanica – pirmasis muzeologijos tematikos mokslinis leidinys Lietuvoje. Žurnalą nuo 2013 m. balandžio 9 d. leidžia Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Muzeologijos katedra. Pirmojo tomo tyrimas susideda iš devynių teminių tyrimų, apimančių skirtingus muziejų veiklos ir muziejų tinklo aspektus: muziejų politiką, veiklos rodiklius, muziejų archyvus, komunikaciją, leidybą, konservavimą ir restauravimą, skaitmeninimą, muziejų interneto svetaines ir socialines medijas. Antrojo tomo tyrimas apima sunkiojo paveldo problemą. Trečiojo tomo tyrimas yra pirmosios monografijos tęsinys, apimantis chronologiškai platesnį laikotarpį (iki šių dienų), naudojantis naujus tyrimų teorinius kontekstus, metodus bei empirinę medžiagą. Ketvirtajame tome aprašomu tyrimu siekiama atlikti Lietuvos etnokultūrinį regionavimą.
Tematika
„Acta Museologica Lithuanica“ yra tarpdisciplininis tęstinis recenzuojamas mokslinis leidinys, įkurtas 2013 m. Tai pirmasis mokslinis leidinys Lietuvoje, publikuojantis originalius, kitur neskelbtus mokslinius straipsnius šiomis temomis: muziejų, kolekcionavimo, muzealizavimo istorija; muziejinių rinkinių atranka, kaupimas, tyrimai, apskaita, apsauga, saugojimas, restauravimas, konservavimas; teorinė ir metamuzeologija; muziejų ekspozicijų, parodų rengimas, nekilnojamojo paveldo komunikacija, skaitmeninių technologijų taikymas muziejuose ir virtualūs muziejai; muziejinė edukacija ir komunikacija; muziejų vadyba, muziejų politika. Leidinyje publikuojami muzeologijos šaltiniai, skelbiamos naujų knygų, mokslinių tyrimų, muziejinių ekspozicijų ir parodų mokslinės recenzijos.
Leidyba
Žurnalą leidžia Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto Muzeologijos katedra. Žurnalas leidžiamas elektroniniu (pdf arba 3D pdf) formatu. 3D pdf formato naudojimas sukuria galimybes kokybiškai kitokio mokslinio žurnalo leidybai. Šis formatas įgalina publikuoti ir moksliniuose straipsniuose pateikti ne tik statiškas iliustracijas, bet ir garso, vaizdo, virtualiosios realybės, |3D skenavimo ir pan. daugialypės terpės medijinę medžiagą. Naujųjų medijų taikymo požiūriu „Acta Museologica Lithuanica“ yra vienintelis toks mokslinis žurnalas Europoje. Atskiri jo numeriai (sudaryti iš straipsnių, kuriuose nenaudojamos daugialypės terpės priemonės) gali būti leidžiami ir spausdintu formatu. Per metus išleidžiamas vienas žurnalo tomas. Žurnale publikuojami straipsniai, parašyti lietuvių, anglų ir rusų kalbomis. Žurnalo autoriams netaikomi jokie straipsnių pateikimo ar publikavimo mokesčiai.
Redakcinė kolegija
Vyriausias redaktorius : Doc. dr. Rimvydas Laužikas Vilniaus universitetas, Lietuva (Komunikacija ir informacija 08S) Doc. dr. Nastazija Keršytė Vilniaus universitetas, Lietuva (Komunikacija ir informacija 08S)
Atsakingasis sekretorius : Dr. Vykintas Vaitkevičius Vilniaus universitetas, Lietuva (Istorija 05H)
Redaktoriai : Dr. Žygintas Būčys Lietuvos nacionalinis muziejus, Lietuva (Komunikacija ir informacija 08S)
Dr. Costis Dallas Toronto universitetas, Kanada. (Istorija 05H)
Dr. Vydas Dolinskas Nacionalinis muziejus Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valdovų rūmai, Lietuva (Istorija 05H)
Prof. dr. Aliaksandr A. Huzhaloŭski Baltarusijos Valstybinis universitetas, Baltarusija (Komunikacija ir informacija 08S)
Prof. dr. Franois Mairesse Naujosios Sorbonos universitetas, Prancūzija (Komunikacija ir informacija 08S)
Prof. dr. Peter van Mensch Mensch Museological Consulting, Čekija
Prof. dr. Krzysztof Pomian Istorinių tyrimų centras, Prancūzija (Istorija 05H)
Doc. dr. Arūnas Puškorius Vilniaus universitetas, Lietuva (Komunikacija ir informacija 08S)
Doc. dr. Birutė Kazimiera Valatkienė Šiaulių universitetas, Lietuva (Istorija 05H)
Prof. dr. Friedrich Waidacher Graco universitetas, Austrija (Komunikacija ir informacija 08S)
Neemias Queta
Neemijašas Ešdrašas Barboza Keta (, g. )  – Portugalijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Sakramento „Kings“ komandoje. „Kings“ su juo pasirašė dvipusę (two-way) sutartį. Pagal sutarties sąlygas jis dalinasi laiką tarp Sakramento „Kings“ ir NBA G-lygos klubo Stoktono „Kings“.
Minija B
Kretingos futbolo klubas „Minija“, o trumpai Kretingos „Minija“ bei FK „Minija“– Lietuvos futbolo klubas iš Kretingos, turintis dublerių komandą vadinimą Minija B.
Komandos simbolika ir spalvos
Mėlyname/žydrame/baltame skyde grifas su kardu ir užrašas „F.K. MINIJA“.
Komanda žaidžia mėlynomis sportinėmis formomis. Namų rungtynes žaidžia baltais marškinėliais, tamsiai mėlynais šortais ir kojinėmis.
Svečiuose žaidžia mėlynomis aprangomis. Mėlynais marškinėliais, tamsiai mėlynais šortais ir kojinėmis.
Sudėtis
''Atnaujinta:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Fatom
Fatom – 1967 m. sukurta veiksmo komedija. Kino kompanija „20th Century Fox“ tais metais sukūrė 3 filmus apie moteris šnipes: „Caprice“ su Doris Day ir „Come Spy with Me“ su Andrea Dromm pagrindiniuose vaidmenyse, o šią seriją paskatino metais anksčiau išleisto filmo „Modestė Bleiz“ sėkmė.
Pagrindinis vaidmuo buvo patikėtas Raquel Welch, išgarsėjusiai 1966 m. pasirodžiusiais filmais „Fantastic Voyage“ ir „One Million Years B.C.“.
Siužetas
Parašiutininkė Fatom Harvil, kartu su komanda dalyvaujanti varžybose Ispanijoje, sulaukia dviejų vyrų, prisistačiusių Britanijos slaptosios tarnybos agentais, dėmesio. Šie įtikina jiems padėti operacijoje ieškant dingusio branduolinio ginklo: mergina turi neva atsitiktinai nusileisti vienoje iš vilų, kur būna įtariamasis ginklų prekeivis, ir palikti joje pasiklausymo įrangą.
Operacija prasideda sėkmingai ir Fatom nusileidžia vilos kieme, tačiau pastato viduje ji aptinka nužudytą žmogų, o vilos šeimininkas ją apkaltina žmogžudyste.
Tadžikijos marios
Tadžikijos marios arba Kairakumo tvenkinys  – tvenkinys Tadžikistano šiaurėje, Sogdo provincijoje, tarp Chudžando vakaruose ir Konibodomo rytuose. Sudarytas 1951 m. ant Syrdarjos upės ties Gulistono (Kairakumo) miestu pastačius Kairakumo hidroelektrinės užtvanką. Užsipildė 1956–1958 m.
Tvenkinio ilgis 55 km, plotis iki 20 km. Vandens lygis svyruoja atsižvelgiant į metų laiką (amplitudė 6,9 m).
Tvenkinio vanduo naudojamas pasėlių drėkinimui; žvejyba. Populiari turistinė Tadžikistano vieta: veikia sanatorijos, poilsio namai, maudyklos. 2016 m. tvenkinys pervadintas į Tadžikijos marias.
Pagrindinės pakrančių gyvenvietės: Gulistonas, Zarzaminas, Džachonzebas, Machramas.
Vingilai
Vingilai, Vingiliai, Didieji Vingilai (, nuo 1938 m. Feuchtwiesen) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 19 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 19 km į pietryčius nuo Lazdynų, prie Ežerupės.
Kazincbarcikai SC
Kazincbarcikos SC – Vengrijos futbolo klubas iš Kazincbarcikos.
Istorija
2016–2017 m. sezone Trečioje lygoje tapo nugalėtojais Rytų grupėje. Nuo 2017–2018 m. rungtyniavo Antroje lygoje. 2020–2021 m. sezone Antroje lygoje buvo viena prasčiausių ekipų, užėmė 18-tą vietą. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną. 2021–2022 m. Trečioje lygoje savo grupėje tapo nugalėtojais ir po sezono perkelti į Antrą lygą.
2022–2023 m. sezone Antroje lygoje liko keturioliktoje vietoje.
Spalvinė gama
Mėlyna ir geltona spalvos.
Ugnies audra
miniatiūra|240px|right|Debesis virš miško gaisro [[Oregonas|Oregone, 1933 m.]] miniatiūra|240px|right|Ugnies audros schema: 1 – gaisravietė 2 – kylantis oras 3 – stipraus vėjo gūsiai A – [[konvekcija|konvekcinis debesis]]
Reiškinio mechanizmas
Virš prasidėjusio gaisro oras kaista, jo tankis mažėja ir jis kyla į viršų. Apačioje įkaitusio oro vietą pakeičia šalto oro masės iš gaisro periferijos. Šis oras taip pat sušyla, atsirandantis oro išsiurbimo mechanizmas veikia kaip nuolat dirbančios kalvės dumplės. Dėl dūmtraukio efekto susidaro stabilūs, į centrą nukreiptų oro masių srautai, besisukantys spirale nuo žemės paviršiaus iki 5 km aukščio. Karšto oro spaudimas pasiekia uraganinį greitį, o temperatūra ugnies centre pakyla iki 1000° C. Be to, viskas, kas yra šalia ugnies audros epicentro, „įsiurbiama“ į ugnį kylančia oro srove. Tai tęsiasi tol, kol viskas, kas gali degti, bus sudeginta gaisro vietoje.
Sergejus Sobianinas
Sergejus Sobianinas (, g. 1958 m. birželio 21 d. Beriozovo rajone, Chantų Mansijos nacionalinėje apygardoje, Rusijoje) – rusų politikas, valstybės veikėjas, teisės mokslų kandidatas, Maskvos meras (nuo 2010 m. spalio mėn.).
Meras S. Sobianinas šiame poste pakeitė Jurijų Lužkovą. Anksčiau dirbo Tiumenės srities gubernatoriumi (2001 – 2005 m.), Rusijos Federacijos Prezidento administracijos vadovu (2005 – 2008 m.), Rusijos Federacijos vyriausybės aparato vadovu (2008 – 2010 m.). Nuo 2004 m. – partijos Vieninga Rusija tarybos narys. S. Sobianinas – pirmasis Maskvos meras, įtrauktas į valstybės Saugumo tarybą.
Jonas Bergstedt
Jonas Zohorė Bergštetas (, g. 1991 m. liepos 6 d.) – Danijos krepšininkas žaidžiantis LKL besivaržančioje Šiaulių „Šiauliai-7bet“ komandoje.
Karjera
J. Bergštetas pradėjo savo karjerą Hiorsolmo „49ers“ komandoje.
Nuo 2015 m. Europos krepšinio čempionato, jis atstovauja Danijos vyrų krepšinio rinktinei.
2022 m. jis prisijungė prie Šiaulių „Šiauliai-7bet“ komandos.
Klaipėdos FM B
„Klaipėdos Futbolo mokykla“ – Lietuvos futbolo mokykla iš Klaipėdos, turinti pagrindinę ir dublerių komandas.
Istorija
Klaipėdos futbolo mokyklos dublerių ekipa 2020 m. debiutavo III lygoje, Klaipėdos apskrityje, ir užėmė antrąją vietą.
Spalvinė gama
Geltoni marškinėliai ir mėlyni šortai.
Tigrajai
Vartoja tigrajų kalbą (vadinama tigrinja), priklausančią semitų-chamitų kalbų šeimai. Ši kalba yra de facto valstybinė Eritrėjos kalba. Kalbančiųjų skaičius – 6,7 mln. žmonių.
Ugniagesio šalmas
miniatiūra|240px|right|Britų laivyno ugniagesiai miniatiūra|240px|right|Niujorko ugniagesio šalmas, 2011 m. miniatiūra|240px|right|Prancūzų ugniagesio šalmas su antsprandžiu ir tvirtinamu šoniniu prožektoriumi Ugniagesio šalmas – ugniagesių dėvimas apsauginis šalmas, nuo seno naudotas apsisaugoti nuo karščio, ugnies ir krentančių daiktų, konstrukcijų. Jis ugniagesio galvą saugo nuo smūginių, durtinių ir terminių sužalojimų. Nors daugelio šalmų forma per ilgą laikmetį mažai pakito, tačiau jiems gaminti reikalingų medžiagų sudėtis pasikeitė nuo tradicinės odos į metalus (įskaitant žalvarį, nikelį ir aliuminį), vėliau – į termoplastines, lengvųjų polimerų, kompozicines medžiagas.
Odiniai šalmai
Originalų amerikietišką šalmą 1830-aisiais sukūrė Niujorko lagaminų gamintojas, kuris taip pat buvo ugniagesys savanoris, siekęs geresnės jo išvaizdos, labiau pritaikyto gaisrų gesinimo reikalavimams, nei tuo metu kiti naudoti šalmai. Šalmas, suformuotas iš storos virintos odos, buvo atsparus ugniai ir mechaniniam poveikiui. Paprastai tradiciniai odiniai šalmai papuošiami su žalvarinio erelio emblemomis, kurios tvirtinamos šalmo priekyje. Pradžioje jos naudotos kaip stiklo išmušimo priemonė. Odiniai šalmai plačiau nebenaudojami, tačiau jie dar sutinkami kai kuriose Šiaurės Amerikos priešgaisrinėse tarnybose, tokiose kaip Niujorkas ir Hiustonas. Kanadoje, pvz., Toronto priešgaisrinės tarnyboje, vietoje erelio puošyboje naudojama bebro figūra, simbolizuojanti ugniagesių gelbėtojų sutelktą, pasiaukojantį darbą.
Gaminant šalmus buvo stengiamasi, kad jie būtų gražūs ir puošnūs. Jie buvo puošiami įmantriomis kokardomis, ornamentuotomis detalėmis. Tačiau tradicinės ugniagesių šalmų formos su skiauterėmis viršugalvyje, pritvirtintomis puošmenomis dažnai tampa kliūtimi ugniagesyboje, nes kliudo laisvai pralįsti pro siauras angas, kitas kliūtis, todėl daugelis ugniagesių departamentų teikia pirmenybę šiuolaikiniams plastikiniams ir kompozicinių medžiagų šalmams be „erelių“ ar „bebrų“, kartais pravardžiuojamiems salotų dubenėliais ar vėžlių kriauklėmis dėl jų supaprastintos formos. Tačiau daugelis ugniagesių ir ugniagesių tarnybų vis dar teikia pirmenybę tradiciniams odiniams šalmams.
Metaliniai šalmai
miniatiūra|180px|left|Muziejinis „Dräger & Gerling“ priešdūminis šalmas Napoleonas Bonapartas pertvarkė įvairias Paryžiaus (o vėliau ir kitų miestų) gaisrų gesinimo organizacijas į Prancūzijos armijos padalinį, vadinamą „Sapeurs-pompiers“. Jie dėvėjo žalvarinį šalmą su aukšta išilgine skiautere viršugalvyje. Prie šalmo priekyje buvo prikniedyta miesto emblema. Panašius šalmus dėvėjo ir dragūnų kavaleristai. Šis šalmo stilius buvo plačiai nukopijuotas visoje Europoje ir už jos ribų.
Vokietijoje daugelis ugniagesių brigadų vis dar naudoja seną vokišką DIN ugniagesių šalmą. Anksčiau šis šalmas buvo paprasčiausia Vermachto 1942 m. pavyzdžio plieninio šalmo versija, tik iš aliuminio lydinio. 1956 m. šalmas buvo standartizuotas, o 1964 m. pradėtas gaminti pagal DIN 14940 standartą. Šalmo medžiagą sudarė AL-CU-MG lydinys, jis svėrė apie 800 g, buvo lengvesnis nei dauguma kitų ugniagesių šalmų. Iš pradžių šalmo spalva buvo juoda arba raudona (Bavarijoje). 7-ajame dešimtmetyje buvo patvirtintas atspindinčios geltonos spalvos standartas. Šiame šalme taip pat naudojama balta atspindinti juostelė ir juodos odos antsprandis. Dauguma ugniagesių brigadų dirba su šiais šalmais, turinčiais lengvai pritaisomus veido apsauginius skydelius.
Vokiečiai senuosius DIN šalmus keičia į patobulintus, su nauja, elektros srovei nelaidžia medžiaga, taip pat į kompozicinius, pagamintus iš stiklo pluoštu armuoto plastiko, atkartodami senųjų DIN šalmų formas.
II pasaulinio karo metais britų ugniagesiai naudojo geležines skrybėles primenančius šalmus.
Kuriant apsaugines priemones ugniagesiams, buvo siekiama juos aprūpinti kvėpavimo įranga, derinamą su šalmu, pritaikytą dūminei aplinkai. Tarp pirmųjų buvo 1903 m. vokiečių kompanija „Dräger&Gerling“ iš Liubeko, pasiūliusi priešdūminį šalmą. Tai buvo uždaras metalinis šalmas su stikline veido kauke ir dviem kvėpavimo krepšiais, uždengtais odiniu atvartu, nešiojamais ant krūtinės.
Šiuolaikiniai šalmai
Kompoziciniai šalmai apsaugo nuo smūgių, ugnies, elektros srovės poveikio, naudojami gesinant degančius pastatus ir konstrukcijas. Jų gamybai tinkamiausios termoplastinės, kompozicinės medžiagos, kitos sintetinės medžiagos. Šie šalmai gali būti su integruotomis ryšio priemonėmis, šviesos šaltiniais ir kitais priedais, padengti cinkuoto nikelio danga. Komplektuojami skydeliais apsaugoti akims ir veidui nuo karščio, taip pat jie tarnauja kaip apsaugos priemonė dirbant su įvairiais įrankiais. Apsauginis pošalmis reikalingas apsaugoti nuo šiluminio poveikio daliai veido, ausims, kaklui. Jie būna iš medvilnės arba iš ugniai atsparios medžiagos – nomekso. Toks pošalmis gali 2–3 sek. apsaugoti veidą nuo tiesioginės liepsnos poveikio.
Šiuolaikiniai šalmai, palyginti su tradicinio amerikietiško šalmo išvaizda, atrodo šiuolaikiškesni ir lengvesni, išlaikantys išskirtinį profilį, su priekyje tvirtinamu antveidžiu. Šis šalmo tipas yra sutinkamas JAV ir Kanadoje, taip pat Jungtinėje Karalystėje, Australijoje ir kai kuriose Azijos dalyse (ypač Honkonge, Makao, Taivane ir Guangdžou). Naujesni, „Metro“ tipo šalmai yra su mažesnėmis briaunomis ir užapvalintais kraštais, taip pat lengvesni nei odiniai ar kompoziciniai tradiciniai šalmai. Šių šalmų dizainas imituoja amerikietiško, Niujorko stiliaus šalmą, teikia pirmenybę tradicinei išvaizdai ir išlieka labai populiarūs tiek iš odos, tiek iš kompozito. Šiaurės Amerikos gamintojai ir toliau abu modelius kuria lygiagrečiai.
Šalmų spalvos
Kai kuriose šalyse, ypač JAV ir kitose anglakalbėse šalyse, ugniagesio šalmo spalva dažnai žymi jį dėvinčiojo rangą ar padėtį. Didžiojoje Britanijoje dauguma ugniagesių dėvi geltonus šalmus, aukštesni pareigūnai – baltus šalmus. Rangą dar nurodo juodos juostelės aplink šalmą. Kanadoje profesionalūs ugniagesiai dėvi geltonus arba juodus šalmus, kapitonai (dviem laipsniais aukštesni nei eiliniai) – raudonus, o vyresnieji vadų karininkai – baltus. Panašiai kaip ir JAV, raudoni šalmai žymi kompanijos karininkus (viena ar dviem kategorijomis aukštesnius nei eiliniai), o balti šalmai žymi vyriausius karininkus (trys ar daugiau laipsnių, viršijančių įprastus). Tačiau specifinė šalmo spalvos ar stiliaus reikšmė įvairiuose regionuose ir departamentuose gali būti skirtingos.
Chiara Carcano
Biografija
2013 m. ji įgijo verslo administravimo diplomą, o pramogų pasaulyje pirmuosius žingsnius žengė televizijos programoje „Grand Hotel Chiambretti“.
2016 m. Kjara kaip reporterė dalyvavo kuriant dokumentinės realybės šou „Donnavventura“ TV kanale Rete 4.
2017 m. ji vedė TV programą „Unlimited Summer“ kanale Italia 1, o 2019 m. – radio laidą „Cosi fan tutti“.
2020 m. Kjara kanale La5 vedė laidą „Save the food“.
ND Lendava 1903
Lendavos „Nafta 1903“ – Slovėnijos futbolo klubas iš Lendavos.
Istorija
1903 m. buvo įkurtas NK Nafta Lendava klubas, tačiau 2011 m. komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
2012 m. liepos 9 d. buvo įkurtas naujas klubas ir pavadintas ND Lendava 1903.
Baltarusijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Baltarusijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Elamitų kalba
Elamitų kalba – mirusi kalba, naudota senovės Elamo gyventojų. Jos vartojimo tarpsnis datuojamas maždaug tarp XXIX a. pr. m. e. ir VI a. pr. m. e. vidurio, o jos vartojimo erdvė apėmė senovės Elamą – daugiausia dabartinio Irano pietinę dalį. Jokių tvirtesnių kalbinių ryšių su kitomis kalbomis nenustatyta, todėl elamitų kalba paprastai laikoma izoliuota (nors iškelta keletas hipotezių apie galimas sąsajas).
Istorija
Elamitų kalba žinoma iš rašto paminklų, užrašytų elamitų dantiraščiu, kuris remiasi skiemenų atvaizdavimu. Elamito dantiraščiu užrašytų kalbos paminklų randama iš 2500–331 m. pr. m. e. laikotarpio. Dar rasta protoelamitų dantiraščio (logograminio) paminklų, kurie datuojami 3100–2900 m. pr. m. e. Be to, rasta keletas užrašų linijiniu elamitų raštu – jis naudotas III tūkstantmečio pr. m. e. paskutinįjį ketvirtį.
Išskiriamos šios elamitų kalbos raidos pakopos:
Senoji kalba žinoma daugiausia iš protoelamitų dantiraščio užrašų, vidurinė laikoma klasikine elamitų kalba, naujoji (jos paminklų maža) buvo jau veikiama persų kalbos, o Achemenidų elamitų kalba vartota, kuomet Elamą jau valdė arijams persams priklausantys Achemenidai. Vėlyvuoju laikotarpiu rasta nemažai keliakalbių užrašų (pvz., Behistuno įrašai). Kalba galutinai nunyko, kai Aleksandras Makedonietis užkariavo Persiją.
thumb|left|240px|Užrašas elamitų kalba
Kilmė
Panašu, kad elamitų kalba neturi jokių didesnių panašumų su kitomis kaimyninėmis to meto kalbų šeimomis – semitų, indoeuropiečių ar šumerų. Populiariausia hipotezė (elamitų-dravidų kalbos) sieja elamitų kalbą su dravidų kalbomis ir nežinoma Indo slėnio civilizacijos kalba.
Pavyzdys
Vidurinės elamitų kalbos pavyzdys:
Šilinė viksva
Šilinė viksva (Carex ericetorum) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos, viksvų (Carex) genties augalas.
Daugiametis, retakeris, 10-30 cm aukščio žolinis augalas su trumpomis, kylančiomis palaipomis. Stiebai tvirti, standūs, šiek tiek lenkti arba statūs, pamatinę dalį gaubia šviesiai rudos lapamakščių liekanos. Lapai standūs, beveik puslankiu išlinkę, dažnai dvigubai trumpesni už stiebą, nuo pat pamato smailėjantys, viršūnė laiba, aštri, riesta. Žiedynas iš 2-4 varpučių; viršūninė varputė kuokelinė, jos pažiedės rudos, bukos, plėvinėmis viršūnėmis, su šviesesniu ruoželiu per vidurį. Piestelinės varputės 1-3, pažiedės plačios, raudonai rudos, bukomis viršūnėmis, su šviesia gysla per vidurį. Vaisiai odiškuose, gelsvai žaliuose, rudomis viršūnėmis maišeliuose. Vaisius platina skruzdėlės.
Žydi balandžio – gegužės mėn. Auga sausuose pušynuose, sausose pievose, saulėtuose šlaituose, daugiausia smėlio dirvožemiuose.
Paplitusi Europoje ir Vakarų Sibire. Dažna pietinėje, pietrytinėje ir rytinėje Lietuvos dalyse.
Literatūra
thumb|left|250px|Žydinčios šilinės viksvos
Jordan Henderson
Džordanas Brajanas Hendersonas (g. 1990 m. birželio 17 d.) – anglų futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje.
Karjerą pradėjo 2008 m. Sunderland AFC. 2009 m. buvo skolinamas Coventry City FC. 2010 m. pirmą kartą buvo pakviestas į Anglijos rinktinę. Prieš tai buvo Anglijos jaunimo iki 21 m. futbolo rinktinės kapitonas.
Sunderland
Hendersonas gimė Sanderlande, Taino ir Viro grafystėje. 2008 m. liepos 1 d. pasirašė sutartį su Sunderland AFC klubu. Komandoje debiutavo 2008 m. lapkričio 1 d. išvykos rungtynėse prieš Chelsea klubą. Namų rungtynėse debiutavo lygos taurėje prieš Blackburn Rovers FC.
Tarptautinė karjera
2010 m. lapkričio 11 d. Henderson praleido Anglijos jaunimo iki 21 m. draugiškas varžybas prieš Vokietijos jaunimo rinktinę, vietoje to buvo pakviestas į nacionalinės rinktinės sudėtį, 2010 m. lapkričio 17 d. draugiškoms rungtynėms prieš Prancūzijos rinktinę. Debiutinėse rungtynėse, kartu su Steven Gerrard, žaidė visas rungtynes centrinio saugo pozicijoje.
Henderson buvo pakviestas į naujai išrinkto Anglijos rinktinės trenerio Roy Hodgson sudėtį UEFA Euro 2012 m. čempionatui. 2012 m. gegužės 31 d. jis pakeitė traumuotą Frank Lampard. Čempionato pirmose varžybose prieš Prancūziją jis 77-tą žaidimo minutę pakeitė Scott Parker. Sekantis bei paskutinis pasirodymas čempionate buvo ketvirtfinalio varžybose prieš Italiją.
Žaidėjo
Liverpool FC
Rosarijo–Viktorijos tiltas
Rosarijo–Viktorijos tiltas, oficialiai 'Švč. Rožinio Mergelės tiltas' (Puente Nuestra Señora del Rosario) – tiltų, dambų ir viadukų grandinė, kertanti Paranos upę Argentinoje tarp Rosarijo (Santa Fė provincija) ir Viktorijos (Entre Rioso provincija) miestų. Driekiasi tuojau į šiaurę nuo Rosarijo (ties Granadero Baigorijo miestu), kelyje RN-174. Sudaro pats tiltas per Paranos upę ir tolesnė tiltų bei dambų sistema per pelkėtą Paranos deltą.
Tilto projektavimo ir statybų darbai pradėti 1997–1998 m., bet sustojo dėl 2001 m. Argentinos ekonominės krizės. Rosarijo–Viktorijos tiltas atidarytas 2003 m. gegužės 22 d.
Barbara Marzano
Barbara Marzano (g. 1953 m. rugsėjo 2 d. Romoje) – buvusi italų aktorė.
Biografija
Žurnalisto ir pardavėjos dukra Barbara gimė ir gyveno Romoje, kur 1971 m. ją atsitiktinai pastebėjo režisierius Fernando Di Leo, vėliau pasiūlęs vaidmenį savo kuriamame filme „Gundytojos“ (nors juosta buvo filmuota tais pačiais metais, tačiau ekranuose pasirodė tik 1973 m.).
Barbaros karjera truko vos keletą metų, per kuriuos ji pasirodė kiek daugiau negu dešimtyje filmų.
Pirštuotoji viksva
Pirštuotoji viksva (Carex digitata) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos, viksvų (Carex) genties augalas.
Daugiametis, ryškiai žalias, 10-30 cm aukščio retakeris augalas su neilgu šliaužiančiu šakniastiebiu. Stiebų gausu, jų pamatinę dalį gaubia raudonai violetinės, blizgančios makštys. Lapai palaipsniui smailėjančia viršūne, beveik tokio pat ilgio kaip stiebas arba šiek tiek trumpesni. Žiedynas retas, iš 3-4, atokiai viena nuo kitos pirštiškai išsiskėtusių varpučių. Viršūninė varputė kuokelinė, trumpakotė. Piestelinės varputės 2-3, ilgakotės, pažiedės pailgos, rausvai rudos, plėviniu pakraščiu ir šviesiu ruoželiu per vidurį. Vaisiai plėviniuose, maždaug tokio pat dydžio kaip ir pažiedės maišeliuose, kurių viršūnėje trumpas, kūgiškas, šiek tiek kreivas snapelis. Vaisius platina skruzdėlės.
Žydi balandžio ir gegužės mėn. Auga visoje Lietuvoje eglynuose, pušynuose, lapuočių bei mišriuose miškuose, vidutinio derlingumo ir drėgnumo dirvožemiuose.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 140 psl.
Atabradinis
Atabradinis - ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 7,5 km į pietus nuo Utenos, Deguliškės miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,2 km, plotis - iki 0,09 km. Altitudė 133,1 m. Krantai žemi, pelkėti, plačiai apaugę krūmynais. Šiaurėje išteka upelis link U-2 upelio (Utenaitės intakas). Ežeras gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis, yra plaukiojančių salų.
Aitralė
Aitralė – upelis vakarų Lietuvoje, Žemaitijoje, Rietavo savivaldybėje; viena iš Aitrą (Jūros baseinas) sudarančių upių (arba Aitros kairysis intakas). Prasideda Ruškio kraštovaizdžio draustinyje, pelkyne prie Pribitkos kaimo. Teka šaltiniuota ir akmenuota vaga pro Lopaičių šventvietę, iš rytų supa Lopaičių piliakalnį. Toliau sraunia vaga teka pietų, pietvakarių kryptimi, paskui – Tverų pietinėmis apyrubėmis teka į vakarus ištiesinta vaga. Šioje vietoje toliau į vakarus nuteka Pilsupis – Palos intakas (Minijos baseinas), o Aitralė suka į pietus kaip Aitra. Kitur Aitros pradžia laikoma jos santaka su Lauke.
Turi kelis bevardžius intakus.
Lopaičių švenvietėje Aitralė prateka riedulyną. Pačiame aukštupyje patvenkta.
Nago (Okinava)
Istorija
Miestas įkurtas 1970 m. rugpjūčio 1 d.
2000 m. mieste vyko G8 viršūnių susitikimas.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – Lilium longiflorum, medis – banjanas.
Vašintas
Vašintas  – Etiopijos nacionalinis muzikos instrumentas. Tai medinis pučiamasis instrumentas (fleita), gaminamas iš medžio ar nendrės stiebo. Turi 4 skylutes. Grojimo technika melizmatiška, gausu muzikinių ornamentacijų.
Vašnitu grojama kaip soliniu instrumentu, taip pat jis yra tradicinio Etiopijos orkestro dalis. Žymus vašnito virtuozas yra Melaku Gelaw.
Remanso tiltas
Remanso tiltas  – sijinis tiltas Paragvajuje, kertantis Paragvajaus upę Mariano Roke Alonso ir Remansito (piečiau Vilja Hajeso). Jungia rytinę ir vakarinę Paragvajus puses (Paraneniją ir Gran Čaką). Tiltu eina Transčako plentas iš Asunsjono į Čako miestus. Remanso tiltas kartu su Nanavos tiltu Konsepsjone yra vieninteliai, jungiantys abi šalies dalis.
Tiltas statytas 1975–1979 m. ispanų bendrovės Entrecanales y Távora.
Dūdai (Šilėnų parapija)
Dūdai (, nuo 1938 m. Dudenfelde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 16 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 16 km į pietryčius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Dūdų kaimo bendruomenė 1936 m. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 17 ugniakurų, 1835 m. – valstiečių kaimas su 17 ugniakurų ir 142 gyventojais. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Girėliškių valsčiui. Tikintieji iki 1793 m. priklausė Viliūnų, vėliau – Šilėnų evangelikų liuteronų parapijai. Kaime buvo mokykla, malūnas. Po Antrojo pasaulinio karo kaimas išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Kaifengas
Kaifengas  – miestas rytinėje Kinijoje, Didžiojoje Kinijos lygumoje, Henano provincijoje, į rytus nuo Džengdžou, netoli Huanghės upės. Miestas sudaro prefektūrą (joje – 4,8 mln. gyv., 2020 m.). Vystoma mašinų gamyba, metalo apdirbimas, chemijos, tekstilės, maisto pramonė, dailieji amatai. Aukštosios mokyklos.
Istorija
Kaifengas – vienas seniausių Kinijos miestų, buvusi sostinė. Miesto pavadinimas reiškia 'atvertos sienos; sienų atvėrimas'.
Miestas įkurtas 364 m. pr. m. e., valdant Vėjaus valstybei. III a. pr. m. e. užkariautas Činų ir nuniokotas. Ilgą laiką buvo vidutinio dydžio miestas, tačiau VII a. per Kaifengą nutiesus Didįjį Kinijos kanalą, virto svarbiu amatų ir prekybos centru.
956 m. Kaifengą užėmė Šiaurės Sungų dinastija ir padarė šalies sostine. XI a. pr. čia gyveno apie 600 000–700 000 gyventojų. 1126 m. miestas užimtas džurdžėnų. XIII a. pirmoje pusėje ne kartą užimtas ir nusiaubtas mongolų.
Kakogava
Kakogava  – miestas Japonijoje, Honšiu salos pietvakariuose, Hiogo prefektūroje, Vidinės Japonijos jūros pakrantėje, prie Kako upės žiočių, 60 km į vakarus nuo Osakos, Osakos‑Kobės‑Kioto konurbacijoje. Pro miestą eina Osakos–Hirošimos plentas ir geležinkelis. Vystoma metalurgijos („Kakogawa Steel Works“), chemijos (daugiausia mineralinių trąšų), mašinų gamybos, tekstilės (vilnonių audinių), siuvimo, maisto pramonė.
Mieste yra Tendai budizmo Kakurindži šventykla (XII–XVIII a.).
thumb|left|245px|Kakogavos metalurgijos kombinatas
Istorija
Kakogava pradėjo kurtis 1950 m.
Šachnajus
thumb|170px|Šachnajus
Šachnajus  – medinis pučiamasis instrumentas, priklausantis obojų šeimai. Juo grojama daugiausia šiaurės ir vakarų Indijoje. Instrumentas 30-50 cm ilgio, kūgio formos, su dvigubu liežuvėliu. Tradiciškai turi nuo 6 iki 9 skylučių. Įvaldžius kvėpavimą, galima išgauti daug skirtingų tonų. Turi dvi oktavas.
Šachnajumi Indijoje grojama vestuvių metu, šventyklose. Žymiausias šachnajaus virtuozas – Bismillah Khan.
Panevėžio kolegija
Panevėžio kolegija – valstybinė aukštoji mokymo įstaiga, veikianti Panevėžyje, Laisvės a. 23, vykdanti kolegines studijas ir plėtojanti taikomuosius mokslinius tyrimus. Įstaigos kodas – 111968437, teisinė forma – viešoji įstaiga. Kolegija rengia profesinio bakalauro kvalifikacinį laipsnį įgyjančius, Aukštaitijos regiono ir šalies darbo rinkos poreikius atitinkančius socialinių, technologijos ir biomedicinos studijų krypčių specialistus.
Istorija
Kolegija įsteigta 2002 m. rugpjūčio 30 d., kai buvo sujungtos šios mokymo įstaigos:
2019/2020 m.m. kolegijoje studijavo virš 1300 studentų.
Studijų programos
Lietuvos studijų ir mokymo programų registre įregistruotos 19 koleginių studijų programos iš socialinių, technologijos, biomedicinos mokslų studijų sričių.
Technologijos mokslų fakultetas:
Biomedicinos mokslų fakultetas:
Švarbaliai
Švarbaliai (, nuo 1938 m. Grundweiler, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 17 km į pietvakarius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Švarbalių kaimo bendruomenė 1933–1937 m. Minimi nuo 1625 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: Schwarbaln, Schwarblen, Swarballen. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 6 ugniakurais, 1823 m. – 9 sodybų mišrusis kaimas su 44 gyventojais. 1854 m. kaime buvo 10 gyvenamųjų pastatų ir 70 gyventojų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių, Grumbkaukaičių domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Kusų evangelikų liuteronų parapijai. Švarbalių vakariniu pakraščiu tekėjo Būdupė.
Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.
Thalna
Thalna arba Thalana, Talna – deivė etruskų mitologijoje; atitinka graikų Hebę ir romėnų Juventą. Thalna – viena iš etruskų mitologinių figūrų, artimai susijusių su deive Turan.
Thalna neretai sutinkama ant etruskų veidrodžių, ypač vaizduojančių meilės arba gimimo scenas. Dažnai vaizduojama drauge su Zipna, taip pat Mean, Thanr bei Ethausva. Kaip ir Thanr bei Ethausva, Thalna atlieka pribuvėjos vaidmenį, padeda dievui Tiniai, kai iš jo galvos gimsta Menrva.
Kai kada Thalna vaizduota ir vyriškosios lyties.
Hamasienas
Hamasienas (ሓማሴን) – istorinis Etiopijos (Eritrėjos) regionas, buvęs dabartinės Eritrėjos Maekelio regione, Debubo regiono šiaurėje ir aplinkinėse teritorijose. Taip buvo vadinamas ir Eritrėjos administracinis vienetas, provincija (1962–1993 m. – Eritrėjos provincijos avradža), egzistavusi iki 1996 m.
Hamasienas buvo šiauriausias Tigrajaus regiono ir kartu visos istorinės Etiopijos (Kebessos) regionas, kurio teritorija sutampa su Hamasieno plynaukšte. Į pietryčius nuo jo yra Akele Guzaj, o į pietvakarius – Serajės regionai. Šiaurėje ir šiaurės vakaruose jį supa gyvulių augintojų tigrių gyvenamos aukštumos, o šiaurės rytuose regionas leidžiasi į dykumingą pakrantę – Semharą.
Istorija
Kartu su Akele Guzai, Agamės ir kitais gretimais regionais, Hamasienas yra vienas iš senųjų Etiopijos civilizacijos židinių. Čia formavosi seniausios Etiopijos valstybės Damotas (VIII a. pr. m. e.) ir Aksumo imperija (I–X a.). Jau iš VIII a. pr. m. e. čia atkasami senoviniai miestai, kaip, pvz., Sembelis. Regionas istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas IV a. kaip ḤMS²M, ir įrašas aptinkamas pietų arabų raštu. Yra tapatinančių regioną Egipto įrašuose aptinkamu vietovardžiu 'MSW (Amasu), kuris buvo stebuklingoje Punto šalyje.
1875 m. Hamasienas prijungtas prie Etiopijos, ir atkurta Mereb Melašo provincija, kurios vietininku imperatorius Johanes IV paskyrė rasą Alula Engida. Jis rezidavo Asmaroje. 1890 m. Italų pajėgos prijungė Hamasieną prie Italijos Eritrėjos, ir įkūrė čia administracinį vienetą – Hamasieno provinciją. Ši provincija išlaikyta ir po Antrojo pasaulinio karo, ir 1951 m. prijungus Eritrėją prie Etiopijos. 1962 m., kai pati Eritrėja tapo Etiopijos provincija, Hamasienas tapo jos avradža.
1993 m. nuo Hamasieno kaip atskiras administracinis vienetas atskirta Asmara. 1996 m., pertvarkant Eritrėjos administravimą, Hamasieno didžioji dalis prijungta prie Debubo provincijos. Šiaurinės jos dalys padalintos tarp keturių kitų provincijų.
Pensionieriai
thumb|200 px|right|Peterburgo imperatoriškoji dailės akademija (1903 m.)
Pensionieriai - nuo XVIII iki XX a. pradžios Rusijos imperijoje - Peterburgo imperatoriškosios dailės akademijos absolventai, gavę piniginę pašalpą (pensioną) už tolesnį įgūdžių tobulinimą. Paprastai akademijos pensionieriai gautas lėšas išleisdavo kelionėms į užsienį, į Italiją ar kitas šalis. Pensionieriais dažniausiai tapdavo tie Dailės akademijos absolventai, kurie baigdavo mokslus akademijoje su Didžiuoju aukso medaliu. Praktika siųsti jaunus žmones į užsienį tobulintis buvo išplitusi Rusijoje nuo XVIII a.
Aprašymas
Pirmaisiais Sankt Peterburgo imperatoriškosios dailės akademijos pensionieriais laikomi architektas Vasilijus Baženovas ir tapytojas Antonas Losenko (1760 m.), taip pat Ivanas Starovas (1762 m.), nors Dailės akademijos chartija su taisyklėmis apie pensionierius pasirodė tik 1764 m.
XVIII a. pensionai buvo mokami trejus metus, XIX a. – šešerius metus.
Istorinio žanro tapytojai, skulptoriai ir architektai paprastai praleisdavo visą paskirtą laiką užsienyje, žanro dailininkai, batalistai ir peizažistai užsienyje paprastai tobulindavosi trejus metus, likusius trejus metus keliaudavo po Rusijos imperiją. Nuo 1893 m. po Dailės akademijos reformos, tapytojai ir skulptoriai buvo pensionieriais ketverius metus, o architektai, graviruotojai ir peizažistai – dvejus metus. Sankt Peterburgo imperatoriškosios dailės akademijos pensionieriai buvo atleidžiami nuo karinės prievolės.
Taikant analogiją, pensionierius vėliau ėmė skirti ir Imperatoriškoji menų populiarinimo draugija.
Lietuvos ir Tadžikistano santykiai
Lietuvos ir Tadžikistano santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Tadžikistano.
Tadžikistanas 1991 m. rugsėjo 9 d. paskelbė nepriklausomybę nuo SSRS. 1991 m. gruodžio 20 d. jos nepriklausomybę pripažino Lietuva, o gruodžio 25 d. Lietuvos nepriklausomybę pripažino Tadžikistanas. Diplomatiniai santykiai užmegzti 1992 m. rugpjūčio 13 d.
Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Kazachstane, Tadžikistanui – nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Baltarusijoje.
Lietuvoje 2021 m. pradžioje gyveno 398 Tadžikistano piliečiai. Dalis jų – politinio prieglobsčio pasiprašę imigrantai (2018 m. Tadžikistano piliečiai sudarė didžiausią prieglobsčio prašytojų dalį, 28-iems jų pabėgėlio statusas suteiktas).
Seime veikia Tarpparlamentinių ryšių su Tadžikistano Respublika grupė (dabartinis pirmininkas Justinas Urbanavičius (TS-LKD).
Kontaktai iki 1991 m.
1945 m. balandžio ir gegužės mėnesiais Sovietų Sąjunga, vykdydama antruosius masinius trėmimus iš Lietuvos TSR ištrėmė į Stalinabado apylinkes 1048 Lietuvos gyventojus, daugiausiai Lietuvos vokiečius, jų šeimos narius ir liuteronų tikinčiuosius. Iš jų 300 mirė pirmąją žiemą, o reabilitacijos sulaukė viso 300. Tremtiniai daugiausiai naudota kaip darbo jėga medvilnės plantacijose. Daugiausia lietuvių tremtinių gyveno Kurgan Tiubėje. Lietuviai taip pat apgyvendinti Vachšo, Ujalio (šioje gyvenvietėje tremtinių mirtingumas buvo didžiausias), Kuibyševsko miesteliuose.
1984–1989 m. Dušanbėje misijas vykdė ir šv. Juozapo katalikų parapijos klebonu buvo lietuvių pranciškonų vienuolis Sigitas Benediktas Jurčys ir turi Lietuvoje sukaupęs tadžikų maldos kilimėlių kolekciją.
Be priverstinės migracijos tremčiu metu sovietiniu laikotarpiu taip pat vyko darbo jėgos migracija tarp Tadžikijos ir Lietuvos. 1989 m. Tadžikijos TSR gyveno 531 lietuvis, o Lietuvos TSR – 522 tadžikai.
Santykiai po 1991 m.
thumb|[[Emomalis Rachmonas, Tadžikistano lyderis (iki šiol einantis šalies vadovo pareigas), kuriam valdant užmegzti diplomatiniai santykiai tarp šalių ir kuris su oficialiu vizitu 2009 m. buvo atvykęs į Lietuvą.]] Diplomatiniai santykiai užmegzti 1992 m. rugpjūčio 13 d.
2004 m. Lietuva akreditavo Kazachstane reziduojantį ambasadorių Tadžikistanui. Tadžikistanas tai padarė 2011 m., Lietuvai akredituodamas Baltarusijoje reziduojantį ambasadorių.
Tarp Lietuvos ir Tadžikistano surengtas vienas aukščiausio lygio susitikimas – 2009 m. vasario 11-13 dienomis dviejų dienų oficialaus vizito Lietuvoje lankėsi Tadžikistano prezidentas Emomalis Rachmonas, kur susitiko su Lietuvos prezidentu Valdu Adamkumi. Sustikimo metu buvo aptartos dvišalių santykių plėtojimo galimybės ekonomikos, prekybos, saugumo, energetikos, transporto, kultūros ir kitose srityse, surengtas Lietuvos ir Tadžikistano verslo forumas. Taip pat Tadžikistano prezidentas susitiko su Lietuvos ministru pirmininku Andriumi Kubiliumi ir Seimo pirmininku Arūnu Valinsku. Vizito metu taip pat apsilankė Lavoriškių pasienio kontrolės punkte ir Kauno mieste, kur susitiko su mero pavaduotoju Algimantu Kurlavičiumi, apsilankė Kruonio hidroakumuliacinėje elektrinėje, miesto rotušėje, bendrovėje „Elinta“. Vizito metu pasirašytas, o 2010 m. ratifikuotas Susitarimas dėl investicijų skatinimo ir apsaugos.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Pirmoji lietuvių ekspediciją į Kurgan Tiubę, didžiausią lietuvių tremtinių gyvenvietę, surengta dar 1991 m. buvusių tremtinių. Buvo pastatytas tautodailininko D. Gediminsko sukurtas kryžius su lietuviškais ir tadžikiškais užrašais: „Lietuvos tremtiniams, nekaltai kentėjusiems ir žuvusiems Tadžikijoje 1945–1946 metais“. Tačiau dėl karo veiksmų Afganistano pasienyje vėliau kryžiaus neliko. Į Tadžikiją 2011 m. vykusi jaunimo ekspedicija „Misija: Sibiras“ tremtinių kapams tvarkyti Kurgan Tiubėje pastatė mažą paminklėlį tremtiniams.
2010 m. Lietuvoje lankėsi Tadžikistano Mokslų Akademijos Prezidentės Irinos Karimovos vadovaujama delegacija. Delegacija susitiko su švietimo ir mokslo viceministru Vaidotu Baciu, ministerijos specialistais, Lietuvos ministerijų ir nevyriausybinių organizacijų atstovais, lankėsi Neįgaliųjų reikalų departamente prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos, Lietuvos kurčiųjų ir neprigirdinčiųjų ugdymo centre, mokyklose.
Lietuvos Užsienio reikalų ministerija vykdė vystomojo bendradarbiavimo projektą „Afganistano Islamo Respublikos, Tadžikistano Respublikos, Pakistano Islamo Respublikos veterinarinės sistemos stiprinimas: valstybinė veterinarinė sanitarinė kontrolė provincijos (regioniniu), centriniu ir tarpvalstybiniu lygmeniu“. Jį vykdant 2012 m. rugpjūčio 27–rugsėjo 3 dienomis Lietuvoje lankėsi Tadžikistano veterinarijos tarnybų ir Žemės ūkio ministerijų aukštų pareigūnų ir vadovų delegacijos, su kuriais pasidalinta Lietuvos veterinarinės sistemos kūrimo ir kontrolės patirtimi.
Į lietuvių kalbą išversta prozininko Džalolo Ikramio romanas „Ugnies duktė“ (1971 m.), romanas „Dvylika Bucharos vartų“ (1986 m.)
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Tadžikistano siekė 32,75 mln. eurų, o Tadžikistanas buvo 66-as pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partneris.
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Tadžikistaną.
Pagal tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydį Tadžikistanas yra 68-as (investicijos siekia 0,11 mln. eurų). Savo ruožtu apie Lietuvos tiesioginių investicijų dydį Tadžikistane 2020 m. duomenys nenurodyti.
Pasiuntiniai Lietuvai
Sąrašas nėra baigtinis
Kuluenė
Kuluenė  – upė Brazilijoje, Mato Groso valstijoje; kairysis Šingu intakas (Amazonės baseinas). Prasideda Azulo kalnuose, netoli Teles Pireso ištakų, į pietvakarius nuo Paranatingos. Teka į šiaurės rytus per Brazilijos plokščiakalnį. Vaga labai vingiuota. Įteka į Šingu ties Pontal do Šingu ūkiu.
Didžiausi intakai: Konto de Magaljanešas, Sete de Setembras, Tanguras, Kuliseu.
Kuluenės baseine sudarytos Ubavavių, Parabuburių, Naruvotu indėnų teritorijos.
Para (reikšmės)
Para gali reiškti:
Oochya!
Oochya! – dvyliktasis britų roko grupės „Stereophonics“ studijinis albumas, išleistas 2022 m. kovo 4 d. Albumas susilaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas aštuntuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Dainų sąrašas
Visų dainų autorius Kelly Jones.
Mockavėlė
thumb|220px|left|[[Mockavėlė Sangrūdos seniūnijos žemėlapyje]]
Prasideda Sūduvos aukštumoje, Lenkijos pasienyje, Cyrailės apylinkėse. Aukštupyje teka į šiaurės rytus, vidurupyje – į šiaurę, žemupyje – į šiaurės vakarus. įteka į Kirsną 9,3 km nuo jos žiočių, ties Rūdelės kaimu.
Aukštupyje, netoli Cyrailės kaimo, sudarytas nedidelis Cyrailių tvenkinys.
Ąžuolinis
Ąžuolinis - ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 5,5 km į rytus nuo Daugailių. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,56 km, plotis - iki 0,32 km. Altitudė 173,5 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežerą supa Ąžuolyno, Girelės ir Eglių miškai, tik rytinėje pakrantėje įsikūręs Vajasiškio kaimas, eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios upės intako Šavašos baseinui.
Produktas
Produktas – žmogaus veiklos (gavybos, gamybos ir kūrimo) rezultatas, turintis bent potencialią paklausą.
Neretai nepageidaujamais produktais vadinamos ir atliekos (pvz., teršalai).
Produktai skirstomi į stambias grupes:
Produktų rūšys:
Carla Romanelli
Karla Romaneli (g. 1949 m. rugpjūčio 23 d. Arece) – italų aktorė.
Biografija
Romaneli aktorės karjera pasidėjo 1967 m. televizijoje, o netrukus – ir teatre bei kine. Labiau ji tapo žinoma 8 dešimtmečio pradžioje, kuomet atliko antraplanius vaidmenis filmuose su tokiais aktoriais kaip Max von Sydow, Lou Castel, Jean-Paul Belmondo ir Ursula Andress. Šio dešimtmečio viduryje Romaneli sukūrė eilę vaidmenų Vengrijoje, tarp kurių juosta „Egy erkölcsös éjszaka“ (1977), nominuota Auksinei palmės šakelei.
Aktorė kūrė įvairaus amplua vaidmenis: nuo vesternų bei detektyvų iki erotinių komedijų, taip pat pasirodė TV serialuose bei filmuose. 9 dešimtmetyje ji daugiausia dėmesio skyrė teatrui,
Asmeninis gyvenimas
1970 m. Romaneli ištekėjo už amerikiečio režisieriaus bei rašytojo Džono Krouterio (John Crowther), su kuriuo susipažino juostos „Martlest‘s Tale“ filmavimo aikštelėje. Kurį laiką ji dėstė italų teatro istoriją vyro įkurtoje meno mokykloje Los Andžele, vėliau – rusų teatro istoriją Agoros dramos mokykloje Romoje. right|thumb|170px|Su vyro Džonu Krouteriu
Burundžio provincijos
Burundis administraciškai suskirstytas į 17 provincijų, kurios pavadintos pagal jų administracinius centrus. Provincijos savo ruožtu dalijamos į komunas, kurių šalyje yra 117. Komunos dalijamos į seniūnijas, vadinamas „kalvomis“ (Collines).
BFA B
Baltijos Futbolo Akademijos, o trumpai BFA, dublerių komanda. BFA – Lietuvos futbolo akademija iš Vilniaus. BFA B 2021 m. debiutavo Antros lygos pirmenybėse.
Istorija
Akademija buvo įkurta 2007 m. Eilę metų dalyvauja Lietuvos Futbolo Federacijos organizuojamame vaikų ir jaunių futbolo čempionate. Taip pat aktyviai dalyvauja tarptautiniuose futbolo turnyruose, bei organizuoja turnyrus Vilniuje.
2021 m. buvo suburta „bekų“ ekipa, kuri dalyvavo Antros lygos pirmenybėse.
2022 m. išreiškė norą licencijuotis Antrai lygai, tačiau ekipai vietos neatsirado. Komanda žaidė III lygos Vilniaus zonoje.
Sudėtis
Atnaujinta:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
(paskolintas FK Liepāja)
Ricky Rubio
Rikardas „Riki“ Rubijo Vivesas (, g. ) – Ispanijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Klivlando „Cavaliers“ komandoje. 2009 m. Rubio naujokų biržoje buvo pašauktas penktu šaukimu į Minesotos „Timberwolves“, tačiau nusprendė likti Europoje ir pasirašė šešerių metų sutartį su Barcelonos „FC Barcelona“ klubu.
2011 m. Rubio prisijungė prie „Timberwolves“ ir Minesotoje praleido šešis sezonus, o 2017 m. birželį buvo išmainytas į Jutos „Jazz“. 2019 m. liepą jis pasirašė sutartį su Finikso „Suns“, o 2020 m. grįžo į Minesotą. 2021 m. rugpjūtį Rubio buvo išmainytas į Klivlando „Cavaliers“, tačiau gruodį patyrė sezoną baigiančią traumą.
2023 m. rugpjūčio mėnesį nusprendė sustabdyti profesionalaus krepšininko karjerą ir skirti daugiau laiko psichologinėms problemoms išspręsti.
Bagdoniškis (ežeras)
Bagdoniškis – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Sudeikių miestelio, 0,5 km į rytus nuo Alaušo ežero. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,47 km. Altitudė 148 m. Yra 0,06 ha salelė. Rytinė ir pietinė ežero dalys gausiai užžėlę vandens augalija. Kranto linija labai vingiuota. Krantai neaukšti, daug kur apaugę medžiais. Ežerą supa Ruklių miškas, tik šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse plyti pievos, įsikūręs Maneičių kaimas. Šiaurėje išteka upelis link už kelių metrų telkšančio Maneičių V tvenkinio (Alaušo ežero baseinas).
Styginiai instrumentai
thumb|Įvairūs styginiai instrumentai Styginiai instrumentai, arba chordofonai  – grupė muzikos instrumentų, kuriuose garsus sukelia virpanti styga. Norimo stygos skleidžiamo garso dažnis priklauso nuo stygos ilgio ir jos įtempimo. Kuo trumpesnė, plonesnė, labiau įtempta styga, kuo mažesnis medžiagos tankis, tuo aukštesnis garsas. Žemiems garsams išgauti styga apvyniojama metalo viela, aukštiems – prie kaklelio pritaisomas postygis.