cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aizavlis
Aizavlis arba Aidžalas  – miestas šiaurės rytų Indijoje, kalnų pašlaitėje, Tlaungo upės slėnyje; Mizoramo valstijos centras. Netoliese yra Lengpujo oro uostas. Geležinkelis į Bairamį, plentai į Agartalą, Sličarą.
Aliuminio indų, baldų pramonė. Audžiami audiniai. Veikia 2001 m. įkurtas Mizoramo universitetas, įvairios misionieriškos mokyklos.
Istorija
1890 m. britai įkūrė karinį postą, skirtą kovai su mizų gentimis. Palaipsniui išaugo miestas.
Embriologija
Išsamesni straipsniai enciklopedijoje:
Kirvelienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kirvelaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kirvelas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vilkiškiai (Anykščiai)
Vilkiškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Staškūniškio.
Jules Mazarin
Žiulis Raimonas Mazarenas, Džulijus Raimondas Madzarinas, arba Mazarinis (1602 m. liepos 14 d. – 1661 m. kovo 9 d.) – italų kardinolas, diplomatas ir politikas, nuo 1642 iki 1661 m. Prancūzijos ministras pirmininkas.
Kardinolas yra žinomas kaip meno ir juvelyrinių dirbinių, daugiausiai deimantų, kolekcionierius. Prieš mirtį savo deimantus paliko Liudvikui XIV, kai kurie deimantai dabar yra saugomi Luvre, Paryžiuje.
Biografija
Džulijus Madzarinas gimė Pešinoje, Neapolio karalystėje. Užaugo Romoje. Madzarinų šeima kilusi iš normandų karališkosios šeimos, Sicilijos. Pjetro Madzarino ir Ortenzijos Bufalini sūnus, Aleksanderio Madzarino brolis (vėliau žinomas kaip Ekso provincijos arkivyskupas Mikelė Madzarinas). Jo tėvas buvo notaras. Dėl Kolonų šeimos paramos Mazarinių šeima susikūrė gerą padėtį visuomenėje. Džulijus Madzarinas studijavo Jėzuitų kolegijoje, Romoje, tačiau atsisakė paklusti ten diktuojamai tvarkai. Vėliau įgijo daktaro laipsnį Romos La Sapienza („Išminties“) universitete. Po kardinolo Armano Žano de Rišeljė mirties buvo paskirtas Prancūzijos ministru pirmininku. Prancūzijoje jo vardas buvo prancūzinamas, todėl toliau kalbant apie jo gyvenimą Prancūzijoje bus vartojama prancūziška forma.
Prancūzijos ministras pirmininkas
Po Rišeljė mirties Žiulis Mazarenas grįžo į Paryžių ir 1642 m. gruodžio tapo ministru pirmininku. 1643 m. mirė karalius Liudvikas XIII. Karaliaus įpėdinis Liudvikas XIV, buvęs vos penkerių, šalies valdyti negalėjo iki pilnametystės. Iki 1661 m. už regentę jo motiną Oną Austrę valdė Žiulis Mazarenas. Jis padėjo Onai Austrei praplėsti savo galią.
Ministro pirmininko politika
Žiulis Mazarenas toliau tęsė Rišeljė antihabsburgišką politiką ir padėjo pagrindus Liudviko XIV ekspansinei politikai. Abu minėti kardinolai vykdydami politiką atidžiai sekė Švedijos politiką stengdamiesi nukreipti ją savo naudai. Švedija tuo metu siekė sustiprinti savo įtaką Baltijos jūroje ir dėl to pradėjo karą su danais. Siekdamas grąžinti švedus į kovą su Habsburgais Mazarenas padėjo švedams tarpininkaudamas jų taikos derybose su danais, pagal kurias Švedijai atiteko Ezelio (dab. Sarema) ir Gotlando salos. Tačiau prancūzai nenorėjo sustiprinti nei Švedijos, nei savo ginamų Vokietijos protestantų pozicijų ir tuo tikslu Mazarenas ne kartą kėlė sunkumų savo kovojančiai kariuomenei.
Rišeljė ir Mazarenas praktiškai įvedė kelis svarbiausius modernios, teritorinės valstybės principus, turinčius įtakos iki pat dabar: valdovo asmuo pakeičiamas centralizuotai veikiančia (pirmiausia spaudos-pašto, o vėliau ir telegrafo-geležinkelio) biurokratijos ir įstatymų sistema, kuri savo teritorijoje visur veikia vienodai.
Kai Prancūzijos ministras kardinolas Mazarenas išleisdavo naują įstatymą dėl naujų mokesčių įvedimo ar jau esančių padidinimo, paryžiečiai, kurdavo naujas pajuokiamo turinio daineles bei eilėraščius. Mazarenas klausdavo mokesčių rinkėjų: „Kaip ten liaudis? Ar ne maištauja?“ Ir, išgirdęs atsakymą apie daineles ir eilėraščius sakydavo: „Dainuoja, sakot? Jei dainuoja – tai mokės“.
Poškonys
Poškonys (vietinių dar vadinama Poškos) – gatvinis kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietryčiuose, 1 km į vakarus nuo kelio, prie Gaujos upelio, kuris patvenktas ir kaimo pietinėje dalyje sudaro tvenkinį. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras, Dieveniškių istorinio regioninio parko direkcija. Yra Poškonių pagrindinė mokykla, vaikų darželis, biblioteka, paštas (LT-17005), muziejus (įdomūs eksponatai iš apylinkių – audimo, kitų tradicinių amatų ir namų apyvokos daiktų ekspozicija). Saugomas Poškonių akmuo.
Poškonys išlaikė gatvinio rėžinio kaimo struktūrą, turi architektūros paminklo statusą, priklauso etnokultūriniam draustiniui. Poškonių pilkapynas yra netoli kaimo. Tai V–VI amžiaus pilkapių grupė, kurios gale, kalvos viršūnėje, yra įspūdingas 22 m skersmens ir 1,8 aukščio pilkapis.
Istorija
Kaimas susikūrė per Valakų reformą. XIX a. kaimas buvo Ašmenos apskrities Dieveniškių valsčiaus Šiudainių seniūnijoje.
XX a. įkurta mokykla. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Pemonai
Pemonai – indėnų tauta, gyvenanti Pietų Amerikos šiaurėje, Venesuelos pietuose (Gran Sabanoje) bei kaimyninėse Brazilijos ir Gajanos teritorijose. Populiacija siekia ~30 tūkst. žmonių. Kalba pemonų kalba, priklausančia karibų kalbų šeimai.
Pemonai skirstomi į tris grupes:
Tradiciškai verčiasi žemės ūkiu (manijokai, jamsai, batatai, kukurūzai, ryžiai, bananai), medžiokle, žvejyba, miško gerybių rankiojimu. Gyvena apskrituose bei stačiakampiuose būstuose su šiaudiniais stogais ir plaušplyčių arba medžio sienomis. Išvystę keramikos, tekstilės amatus.
Šeimos daugiausia monogamiškos, nors leidžiama ir poligamija. Genčiai vadovauja kasikas bei šamanas. Išlikę iniciacijų ritualai, mirusiųjų laidojimas su įkapėmis.
Elektrodas
Elektrodas (elektro… +  – kelias) – elektros laidininkas, jungiantis elektros srovę prie kito laidininko, puslaidininko, izoliatoriaus ar joninio laidininko. Elektrodas gali sukurti elektrinį lauką apie save, šiuo atveju srovė neteka.
Elektrochemija
Elektrodu elektrochemijoje vadinamas laidininkas, panardintas į elektrolitą. Elektrodo paviršiuje vyksta cheminės reakcijos, kurių metu gaunama arba sunaudojama elektros energija. Priklausomai nuo elektros srovės krypties elektrodai vadinami anodu ir katodu.
Pirminis elementas
Tai galvaninis elementas, kuriame cheminė energija verčiama elektrine. Šiame elemente vienas elektrodas tirpsta, sukurdamas elektrovarą. Pirminis elementas yra nepakraunamas, todėl elektrodų pavadinimai nekintami: anodas visada neigiamas, katodas – teigiamas.
Antrinis elementas
Tai pakraunamas (antrinis) galvaninis elementas, kurio elektrodai naudojami ir pakraunant. Krovimo metu energija iš išorinio energijos šaltinio per elektrodus patenka į elementą ir ten virsta chemine energija.
Elektrolizė
Elektrolizėje elektrodais vadinama tirpinamo metalo detalė ir detalė, ant kurios nusodinamas metalas.
Vakuuminėje elektronikoje
Visos elektroninės lempos, kineskopai turi elektrodus. Pagrindiniai elektrodai: katodas – neigiamas elektrodas, kuris spinduliuoja elektronus, anodas – teigiamas elektrodas, surenkantis elektronus, valdantieji elektrodai – tinkleliai, kreipiantieji, ekraniniai.
Vakuuminiuose fotoelementuose vienas elektrodas, veikiamas šviesos, generuoja elektronus, kuriuos surenka kitas elektrodas.
Puslaidininkiniuose prietaisuose
Diodai turi du elektrodus: anodą ir katodą, tranzistoriai trys (ar daugiau): emiteris, kolektorius ir bazė ir t. t.
Kondensatoriai
Kondensatorių plokštelės, esančios prie izoliatoriaus, vadinamos elektrodais.
Astorija (viešbutis)
Istorija
Viešbutį „Astorija“ suprojektavo rusų-švedų architektas Fiodoras Lidvalis, kuris sukūrė viešbutį remiantis moderno stiliumi su neoklasicizmo įtaka. Jis buvo pastatytas priimti turistus atvažiuojančius švęsti Rusijos karališkosios Romanovų dinastijos 300-metį valdymą 1913 m. gegužės mėn. Viešbutis buvo atidarytas 1912 m. gruodžio 23 d.
Elektrodas
Suvirinimo elektrodai ir elektros lankai
Metaliniai suvirinimo strypeliai padengti apsauginių sluoksniu, vadinami elektrodais. Elektros lankas, degdamas tarp elektrodo ir virinamos detalės, išlydo metalą ir ištirpęs elektrodas užpildo virinimo siūlę.
Astorija (viešbutis)
Istorija
Po Rusijos revoliucijos viešbutyje „Astorija“ buvo įsikūrę komunistų partijos nariai, 1919 m. V. Leninas kalbėjo iš „Astorijos“ balkono. Antrojo pasaulinio karo metu, vykstant Leningrado blokadai, viešbutyje veikė lauko ligoninė.
Elektrodas
Medicina
Medicinoje elektrodai naudojami diagnostinėse procedūrose (elektrokardiografija, encefalografija) ir gydyme (elektrostimuliacija). Čia elektrodai naudojami nuskaityti organizmo elektros signalus arba elektros signalais paveikti patį organizmą.
17 m.
17 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Kataro vėliava
thumb|250px|Kataro vėliava Kataro vėliava – Kataro valstybės vėliava.
Sudaro vertikalios juostos – balta kairėje ir ruda dešinėje. Abi juostos atskirtos devyniais trikampiais, sudarančiais zigzagą. Ruda spalva reiškia saulės įtaką žmogaus pigmentams. Ši vėliava egzistuoja nuo 1949 metų. Seniau Kataro vėliava buvo raudonai balta, tačiau raudoni dažai nuo saulės dažnai paruduodavo. Todėl vėliava buvo pritaikyta tam raudoną spalvą pakeitus ruda. Vėliavos proporcijos pločio ir ilgio santykis 11:28. Tai pati ilgiausia ir siauriausia vėliava iš visų nepriklausomų pasaulio valstybių vėliavų.
Mindaugas Reminas
Mindaugas Reminas (g. 1986 m. birželio 16 d. Palangoje) – buvęs Lietuvos krepšininkas.
2014 m. rugpjūčio pbaigoje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su NKL žaidžiančiu Trakų „KK Trakų“ klubu.
Kisielienė
Kisielienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kisielius.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pietinis Palenkės Bialos dekanatas
thumb|300px|right|Sedlcų vyskupijos dekanatai Pietinis Palenkės Bialos dekanatas - tai vienas iš 25 katalikų, Sedlcų vyskupijos dekanatų. Dekanato centras yra Palenkės Bialos mieste.
Parapijos
Dekanate yra 9 parapijos:
Jamų prikazas
Jamų prikazas  – valstybės valdymo organas Maskvos Rusijoje iki Petro I, prižiūrėjęs jamų sistemą ir užtikrinęs skubų pašto ir keleivių pervežimą.
2001 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''2001 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 68-asis Lietuvos vyrų ir 54-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Jamų prikazas
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose minimas 1516 m. Į jį įėjo bojarinas, dūmos bajoras ir du djakai.
2001 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
68-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko 2001 m. gegužės 8 – gegužės 20 d. Kaune.
Jamų prikazas
Prikazo funkcijos:
1711 m. Jamų prikazas buvo panaikintas, o prikazo funkcijos turėjo būti perduotos Jamų stalui (Ямской стол) prie Maskvos gubernijos valdybos. Tačiau ši sistema pasirodė esanti nepatogi, todėl 1720 m. Jamų prikazas buvo atkurtas. 1722 m. Jamų prikazas pasidarė pavaldus naujai įkurtai generalpaštdirektoriaus pareigybei. Apie 1723 m. Jamų prikazas buvo pervadintas į Jamų kanceliariją, nors vėliau jį neretai ir toliau vadino prikazu.
2001 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Dalyviai
Be atrankos žaisti vyrų čempionate turėjo teisę praėjusių metų čempionato 1-8 vietų laimėtojai: Viktorija Čmilytė, Darius Ruželė, Viktoras Gavrikovas, Aloyzas Kveinys, Vaidas Sakalauskas, Aidas Labuckas, Vytautas Šlapikas, Algimantas Butnorius bei jaunimo čempionato (iki 20 m.) nugalėtojas kaunietis Tomas Krivoūsas, aukščiausią Elo reitingą Lietuvoj turėjęs didmeistris vilnietis Eduardas Rozentalis. Likusių žaidėjų išaiškinimui buvo surengtos čempionato pusfinalio varžybos, vykusios kovo mėn., Vilniuje, kartu su moterų čempionatu. Jose žaidė 40 šachmatininkų tarp kurių buvo 5 tarptautiniai meistrai: Darius Zagorskis, Antanas Zapolskis, Gediminas Šarakauskas, Gintautas Piešina bei Virginijus Dambrauskas. Šachmatininkai varžėsi dėl keturių pirmųjų vietų, suteikiančių teisę dalyvauti Lietuvos vyrų šachmatų čempionato finale.
Pusfinalyje nugalėjo vilnietis D. Zagorskis, surinkęs 7,5 taško iš 9. 2-4 vietas pasidalijo: A. Zapolskis, R. Bastys bei Alius Mikėnas, surinkę po 6,5 taško. Po 6 taškus surinko G. Piešina ir G. Šarakauskas. Jie išsaugojo galimybę dalyvauti finale, jei kuris šachmatininkas atsisakytų jame varžytis.
Taip ir įvyko, kai varžybose atsisakė dalyvauti: praėjusių metų nugalėtoja moterų didmeistrė iš Šiaulių Viktorija Čmilytė, laikiusi abitūros egzaminus, trečiosios vietos laimėtojas didmeistris Viktoras Gavrikovas, pusfinalyje trečią vietą užėmęs bei teisę dalyvauti įgijęs Robertas Bastys, bei aukščiausią reitingą Lietuvoje tuo metu turėjęs Eduardas Rozentalis. Tad ir šeštasis pusfinalio dalyvis buvo pakviestas į finalą.
Tad į finalą susirinko 14 žaidėjų: aštuoni vilniečiai, trys kauniečiai ir po vieną iš Jonavos, Radviliškio ir Ukmergės. Iš 2000 m. čempionato prizininkų dalyvavo tik Darius Ruželė.
Čempionato eiga
Įpusėjus čempionatui, po 7 ratų pirmavo DM Šarūnas Šulskis, iškovojęs 5 pergales ir susitikimus su didmeistriais Dariumi Ružele ir Vidmantu Mališausku baigęs lygiosiomis. Jis turėjo 6 taškus ir įtikinamai pirmavo. Antrą trečia vietomis, surinkę po 5 taškus, dalijosi didmeistris Aloyzas Kveinys ir tarptautinis meistras Gediminas Šarakauskas. Ketvirtas buvo TM kaunietis Algimantas Butnorius. Kiek atsargiai pradėję čempionatą didmeistriai D. Ruželė ir V. Mališauskas dalijosi 5-6 vietas.
Aštuntame rate lyderis patyrė pralaimėjimą savo pagrindiniam konkurentui A. Kveiniui.
Tad po 9 ratų pirmavo, po 6,5 taško surinkę, trys varžybų dalyviai: aukščiausią tarp dalyvių reitingą turintis (2533) didmeistris vilnietis Aloyzas Kveinys ir kauniečiai DM kaunietis Šarūnas Šulskis bei TM Algimantas Butnorius.
11 rate Š. Šulskis pralaimėjo Aliui Mikėnui iš Vilniaus. Po šios partijos ėmė pirmauti vilnietis Aloyzas Kveinys. Varžybų viduryje jis pasiekė keletą pergalių iš eilės ir likus dviem ratams turėjo 7,5 taško, o Š. Šulskis – 7. Tačiau 12-ame rate lyderiui nepavyko nugalėti TM Aido Labucko iš Jonavos, o Š. Šulskis įveikė varžybų veteraną TM Algimantą Butnorių, kuriam šis čempionatas jau buvo 30-tas, ir pasivijo vilnietį. Paskutines partijas abu didmeistriai baigė taikiai ir surinko po 9 taškus iš 13 galimų.
Pagal papildomus rodiklius Lietuvos čempionu buvo pripažintas Šarūnas Šulskis, o Aloyzui Kveiniui atiteko antroji vieta. Trečią – užėmė, įlgą laiką turnyrinės lentelės viduryje buvęs, DM Darius Ruželė – jis nuo nugalėtojų atsiliko pustaškiu. Ketvirtas liko TM Gintautas Piešina, penktas – DM Vidmantas Mališauskas (abu po 8 tšk.).
Lentelė
2001 m. Lietuvos šachmatų čempionato partijos
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
54-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 2000 m. kovo 17 – kovo 25 d.
Jame šveicariškąja sistema (9 ratai) žaidė 30 šachmatininkių. Čempionate netrūko jaunų ir labai jaunų šachmatininkių: Evelinai Šaulytei buvo 10 metų, Gabrielei Šaulytei 11-ka, o Deimantei Daulytei 12-ka. Visos jos šiaulietės. Iš stipriausiųjų žaidėjų nebuvo dvi pirmas praėjusiais metais užėmusių Viktorijos Čmilytės bei Ritos Varnienės.
Moterų čempionato eiga
Po penkių ratų į priekį išsiveržė dvi šachmatininkės: vilnietė Eglė Morkūnaitė ir šachmatų trenerė iš Šiaulių Renata Turauskienė. Po penkių ratų jos buvo praradusios po pustaškį. 4 taškus turėjo vilnietė Živilė Čiukšytė. Ketvirtoje vietoje netikėtai buvo atsidūrusi jaunoji šiaulietė Deimantė Daulytė (3,5 tšk.).
Išorinės nuorodos
[https://web.archive.org/web/20200522075449/https://www.delfi.lt/sportas/kitos-sporto-sakos/ssulskis-lietuvos-sachmatu-cempionas.d?id=320769 Š. Šulskis - Lietuvos šachmatų čempionas.]
Pagervėlė
Pagervėlė – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Biržų, Biržų girios vakariniame pakraštyje.
Kisielius (reikšmės)
Kisielius:
Kisielius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kisielienė (ištekėjusi moteris) ir Kisieliūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Natural Pharmaceuticals Group
2014 m. spalio 28 d. Lietuvos Respublikos Konkurencijos tarybos sprendimu grupės įmonei UAB „Natural Pharmaceuticals“ skirta 20 000 Lt bauda dėl klaidinančios reklamos skleidimo. UAB „Natural Pharmaceuticals“ reklamos teiginiai, kad galima gauti produktų nemokamai apmokant tik siuntimą ir pakavimą buvo klaidinantys, nes į siuntimo ir pakavimo mokestį buvo įtraukiamos ir kitos išlaidos. Už nemokamas pakuotes iš klientų buvo imamas 10Lt mokestis už pristatymo išlaidas, nors buvo nustatyta, kad neišvengiamos išlaidos toje sumoje sudarė tik 30 proc., o likusi dalis buvo įmonės teisina kaip esanti už pakuotę, transportavimą, sąskaitų siuntimą ir pan., kas pagal įstatymus yra neleidžiama.
2014 m. vasario 6 d. Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarybos komisija skyrė UAB „Natural Pharmaceuticals“ 1 000 Lt baudą už klaidinančią reklamą dėl to, kad reklamoje buvo sudaromas įspūdis, kad produktai turi gydomųjų ar profilaktinių savybių, nebuvo žymima, kad tai tėra maisto papildas. Už klaidingą reklamą 2013 m. bausta ir „Natural Pharmaceuticals Sp. Z.o.o.“ atstovybė Lietuvoje.
Produktų platinimo modelis
Produktus įmonė platina paštu, parduoda telefonu, telefoniniai pokalbiai yra įrašomi ir vartotojui sutikus gauti produktus laikomi kaip įrodymas, kad sudaryta sutartis dėl jų siuntimo. Siūloma gauti nemokamą pakuotę (sumokėti reikia už siuntimo išlaidas), tačiau vėliau automatiškai siunčiamos mokamos pakuotės, atsisakyti dalyvavimo programoje atšaukti negalima iki bus atsiųsta pirma pakuotė. Vėliau mokamų pakuočių, įmonės teigimu, galima atsisakyti skambinant įmonei arba išsiunčiant atgal gautą pakuotę. Valstybinė vartotojų teisių apsagos tarnyba pataria nepavykstant atsisakyti užsakymų bendrovės siūlomais būdais atsisakymą išsiųsti registruotu paštu. Lenkijos vartotojų teisių gynėjas Marek Zapolski taip pat ragina Lenkijos vartotojus įvertinti galimas problemas dėl tokio prekybos modelio – po nemokamos siuntos klientai gauna ir siuntas, kurias jau reikia apmokėti arba savo kaštais išsiųsti atgal.
Zelandijos provincija (Nyderlandai)
Administracinis centras – Midelburgas.
Natural Pharmaceuticals Group
Produktai
Produktai, kuriais prekiauja Natural Pharmaceuticals, turi omega-3 turinčiais maisto papildais prekiaujančių įmonių asociacijos Arbeitkreis Omega-3 kokybės patvirtinimus, kuriuos ši išduoda savo nariams.
„OmegaMarine Forte+“. Omega-3 turintis produktas, kurio pagrindas yra norvegiškų lašišų aliejus Xalar, gaminamas įmonėje “Marine Harvest”. “OmegaMarine Forte+” sudėtyje taip pat yra vitamino D.
„BergenOMEGA-3“. Kapsulės, kurių 90 % sudėties yra omega-3 rūgštys. Taip pat šio produkto sudėtyje yra vitaminas D ir E.
„OmegaMarine Junior“. Sudėtyje yra omega-3 rūgščių DHA. Produkto sudėtyje taip pat yra vitaminai D, E ir A.
Labdaringa veikla
2014 m. „Natural Pharmaceuticals” padovanojo 2 AED aparatus Vilniaus oro uostui.
Ramoniškių ežeras
Ramoniškių ežeras – ežeras Lietuvoje, Šakių rajone, 11 km į vakarus nuo Kidulių, Nemuno slėnyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,34 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 12,6 m. Krantai žemi, tik pietinis krantas kiek aukštesnis. Pakrantėse plyti pievos, apaugusios krūmokšniais ir medžiais. Kiek atokiau į šiaurę – dirbamos žemės laukai. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Šilupio upelio (Nemuno intakas).
Rafailas Karpis
Rafailas Karpis (g. 1983 m. balandžio 10 d. Vilniuje) – Lietuvos žydų kilmės operos solistas, tenoras.
Biografija
Baigęs Vilniaus Antakalnio vidurinę mokyklą.
2007 m. baigė Lietuvos muzikos ir teatro akademiją (profesoriaus Virgilijaus Noreikos dainavimo klasė). Nuo 2003 m. dirba Lietuvos Nacionaliniame operos ir baleto teatre, Vilnius City Opera. Parengė daugiau kaip dvidešimt operos vaidmenų. Grojo bei dainavo grupėje „Pieno lazeriai“. 2009 m. dalyvavo LTV rengtame „Triumfo arkos“ sezone.
Juozas Tumelis
Juozas Tumelis (1938 m. rugsėjo 2 d. Marijampolėje – 2022 m. sausio 19 d. Vilniuje ) – lietuvių istorikas, bibliografas, vertėjas.
Biografija
1956 m. Vilniaus universitete pradėjo studijuoti lietuvių kalbą ir literatūrą, bet 1959 m. pašalintas (už studentų literatūrinio almanacho „Kūryba“ rengimą), Vėliau įstojo į istorijos studijas tame pačiame universitete, jas baigė 1972 m. 1963–1979 m. dirbo bibliografu Lietuvos TSR knygų rūmuose. 1979–2003 m. Lietuvos nacionalinės M. Mažvydo bibliotekos Senų ir retų spaudinių skyriaus vyriausiasis bibliografas, vedėjas.
Įsitraukė į Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio veiklą, 1990–1992 m. buvo Seimo tarybos pirmininkas.
1992–1999 m. Lietuvos nacionalinės bibliografijos redkolegijos, 2001–2007 m. Visuotinės lietuvių enciklopedijos 1–11 tomo Mokslinės redakcinės tarybos pirmininkas, straipsnių autorius.
Mokslinė veikla
Paskelbė daugiau kaip 60 mokslinių straipsnių iš senosios lietuvių literatūros, Lietuvos istorijos ir filosofijos istorijos. Sudarė 14 bibliografinių rodyklių.
Bibliografija
Į rusų kalbą išvertė lietuvių liaudies dainų rinkinį. Iš rusų į lietuvių kalbą išvertė A. Suchovo‑Kobylino pjeses „Trilogija“ (1985 m.), iš lenkų kalbos – Č. Milošo „Gimtoji Europa“ (2003 m., papildytas leidimas 2011 m.).
Višnicės dekanatas
Parapijos
Dekanate yra 10 parapijų:
Piktakiemis
Piktakiemis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Mūro Strėvininkų, Piktakiemio miško šiauriniame pakraštyje.
Istorija
Po savivaldybių reformos 2000–2002 m. laikinai priklausė Elektrėnų savivaldybei.
Kazachstano Premjer lyga
Kazachstano Premjer lyga – Kazachstanas aukščiausioji futbolo lyga, kuri įkurta 1992 m.
Feliksas Janevičius
Feliksas Janevičius (,, 1762 m. Vilnius – 1848 m. gegužės 21 d. Edinburgas) – lietuvių kilmės smuikininkas, dirigentas, kompozitorius.
Kūryba
Sukūrė 5 koncertus smuikui ir orkestrui, trio ir divertismentų styginiams instrumentams, sonatą ir pjesių fortepijonui, dainų, tarp jų:
Kūriniuose (melodijoje, ritmikoje) ryškūs lenkų muzikos bruožai.
Meksikietiška banga
Meksikietiška banga - stadione susirinkusios minios daromas veiksmas, primenantis bangą. Jos daromos susirinkusiai miniai kartu trumpam atsistojant ir iškeliant rankas, taip sudarant judančios bangos įspūdį. Kiekvienas dalyvis privalo atsistoti tuo pačiu metu kaip ir priešais jį ir už jo esantys ir šiek tiek vėliau nei esantis jam iš dešinės (jei banga daroma pagal laikrodžio rodyklę) arba iš kairės (jei banga daroma prieš laikrodžio rodyklę). Bangos dalyvis išsitiesia visu ūgiu ir tučtuojau vėl atsisėda.
Dažniausiai bangos daromos per futbolo varžybas, daugumos futbolo stadionų sėdimos vietos išsidėsčiusios netaisyklingo rato pavidalu.
Pavadinimas kilo nuo to, jog pasaulyje masiška paplito po, vykusio Meksikoje. Jau prieš tai banga buvo paplitusi Šiaurės Amerikoje - Kanados ledo ritulio, JAV beisbolo ir amerikietiško futbolo varžybose. Pirmieji žinomi Meksikietiškosios bangos atvejai užfiksuoti 1981-1983 metais.
Bathory
Bathory – Švedijos sunkiojo metalo grupė, laikomi vienais iš black metal pradininkų, viking metal pradininkais ir viena įtakingiausių metalo grupių apskritai. Grupė pavadinta pagal vengrų grafienę ir žudikę-maniakę Elizabeth Bathory. Vienintelis nuolatinis „Bathory“ narys per visą grupės gyvavimo istoriją buvo Thomas Forsberg – Quorthon, ir grupė egzistavo iki jo mirties 2004 m.
Istorija
Quorthon nepilnu etatu dirbo pas savo tėvą Börje Forsbergą nedidelėje įrašų įmonėje „Tyfon Grammofon“. 1983 m. pabaigoje studija dirbo prie skandinaviško metalo dainų rinkinio išleidimo. Paskutiniu momentu viena iš grupių pasitraukė, ir studija vietoje jų sutiko įrašyti „Bathory“. Albumas buvo išleistas 1984 m. pavadinimu „Scandinavian Metal Attack“, dvi jo dainas įrašė Bathory ir tai buvo pirmasis grupės įrašas. Abi dainos – „Sacrifice“ bei „The Return of Darkness and Evil“ – susilaukė didelio gerbėjų susidomėjimo, studiją užplūdo laiškai, klausinėjantys, kas yra ta niekam nežinoma grupė „Bathory“. Netrukus „Tyfon Grammofon“ pasiūlė „Bathory“ įrašyti pilną albumą. Tuo metu kiti grupės nariai jau buvo pasitraukę, todėl Quorthon naujajam albumui pasikvietė bosinį gitaristą Rickard Bergman ir būgnininką Stefan Larsson. Debiutinis albumas buvo įrašytas „Heavenshore studio“ studijoje (perdarytame garaže) ir išleistas 1984 m. tokiu pačiu pavadinimu, kaip ir grupė – „Bathory“. Per kitus ketverius metus, grupė išleido dar tris albumus: „The Return……“ (1985 m.), „Under the Sign of the Black Mark“ (1987 m.) ir „Blood Fire Death“ (1988 m.)
Pripažindami „Bathory“ įtaką black metal žanrui, daug kritikų ir gerbėjų kartu dažnai teigė, kad patiems Bathory didelės įtakos turėjo anglų grupė „Venom“, nuo kurių albumo „Black Metal“ kilo ir žanro pavadinimas. Kai kurie net kaltino „Bathory“ grupės „Venom“ plagijavimu. Quorthon tokius kaltinimus nuolat neigė ir sakė esą black metal žanrą sugalvojęs savarankiškai.
Pirmieji žanro, vėliau pavadinto „viking metal“, požymiai pasirodė albume „Blood Fire Death“ (1988 m.), tačiau išliko ir black metal žanro elementai. Pirmuoju archetipiniu žanro albumu laikomas „Hammerheart“ (1990 m.) – stilius smarkiai pasikeitė, muzika tapo mažiau agresyvia, atsirado daugiau epiškumo ir atmosferiškumo; dainų tekstai įkvėpti vikingų mitologijos, Quorthon dainavimas tapo panašesnis į „Manowar“ vokalisto. Taip Bathory tapo naujo ekstremaliosios muzikos žanro – „viking metal“ pradininkais. Vėlesni albumai „Twilight of the Gods“ (1991 m.) ir „Blood on Ice“ (įrašytas 1988 m., išleistas 1996 m.) tęsė vikingų metalo žanrą.
Taip pat grupė išleido ir du thrash albumus – „Requiem“ (1994 m.) be „Octagon“ (1995 m.).
2004 m. birželį Quorthon buvo rastas negyvas savo namuose, mirties priežastis – širdies nepakankamumas. Tų pačių metų birželio 3 d. „Black Mark Records“ išleido duoklę Quorthon – trijų diskų rinkinį su geriausiomis „Bathory“ dainomis, 176 puslapių knygą, DVD su vienu klipu, interviu ir plakatu.
„Black metal“ grupės išleido keletą albumų su „Bathory“ koveriais, norėdamos išreikšti pagarbą. Vienas iš jų buvo „In Conspiracy with Satan: A Tribute to Bathory“.
Įtaka ir palikimas
„Bathory“ pirmieji keturi albumai knygoje „Lords of Chaos“ buvo apibūdinti, kaip „išklotinė visam skandinaviškam black metal žanrui“. „Bathory“, kaip pagrindinę įtakojusią grupę, nurodė daug kitų black metal atlikėjų, tarp kurių Mayhem, Burzum, Darkthrone , Gorgoroth, Satyricon , Emperor, Marduk, Dimmu Borgir ir kiti.
2010 m. švedų black metal grupė Watain švedų roko festivalyje visą pasirodymą dedikavo Quorthon ir grupei „Bathory“, grodami jų dainų koverius. Jų pasirodymas buvo įrašytas ir išleistas gyvo garso albume „Tonight We Raise Our Cups and Toast in Angels Blood: A Tribute to Bathory“ (2015 m.) Švedijoje jis tapo perkamiausia metų plokštele ir antru perkamiausiu albumu.
Jurgeliškiai (Kupiškis)
Jurgeliškiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Šimonių.
Kisinas
Kisinas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kisinienė (ištekėjusi moteris) ir Kisinaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Imperatorius Karolis V
thumb|left|100px|Karolio V monograma
Karolis V (1500 m. vasario 24 d. Gente – 1558 m. rugsėjo 25 d. Yuste, Ispanijoje) buvo Šv. Romos imperijos imperatorius (1519–1555), taip pat Ispanijos karalius, kur oficialiai vadinamas Karoliu I (Carlos I), ir Sicilijos, kur vadintas Karoliu IV, karalius (1516–1558).
Biografija
thumb|left|Karolis V jaunystėje thumb|left|Imperatoriaus Karolio V karūnacija
Karolis buvo Filipo I Gražiojo ir Joanos Kastilietės sūnus bei Ferdinando II Aragoniečio ir Izabelės Kastilietės anūkas. Jis gimė Gente ir iki 1517 m. gyveno Nyderlanduose, kur mokėsi pas Adrianą iš Utrechto, būsimąjį popiežių Adrianą VI. Mokėjo prancūzų ir flamandų kalbas, vėliau išmoko ir ispanų kalbą. 1506 m. po tėvo mirties Karolis paveldėjo Nyderlandus ir Franš-Komte. 1515 m. jis buvo paskelbtas pilnamečiu ir pradėjo valdyti Flandriją.
Pailiai (Joniškis)
Pailiai – kaimas šiaurės vakarinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 13 km į pietvakarius nuo Žagarės, 1 km nuo Gaižaičių. Į vakarus nuo Pailių auga Suokynės miškas.
Situacija
Situacija – problema, būsena, padėtis, kurioje atsiranda asmuo, gyvūnas, objektas arba reiškinys; asmeniui, gyvūnui, objektui ar reiškiniui konkrečiu momentu reikšminga veiksnių visuma. Ta pati situacija skirtingų asmenų/gyvūnų gali būti vertinama skirtingai, priklausomai ar jie yra situacijos dalyviai, ar stebėtojai; taip pat vertinimas priklauso nuo žinių, patirties, motyvų, jausmų, galimybių, pasirenkamo konteksto (pvz., valstybės ekonominė situacija lyginant su kitomis žemyno valstybėmis arba žmogaus teisių apsaugos situacija globaliame kontekste) ir kt.
Pailiai (Joniškis)
Istorija
Kaimas minimas nuo 1596 m.
Pokémon Mini
Pokémon Mini (stilizuotai – Pokémon mini) – delninė žaidimų konsolė, sukurta įmonės „Nintendo“ kaip dalis „Pokémon“ frančizės. Tai mažiausias kada nors „Nintendo“ sukurtas žaidimų įrenginys su keičiamomis žaidimų kasetėmis, sveriantis 70 g. Pirmiausia buvo išleistas Šiaurės Amerikoje 2001 m. lapkričio 16 d., paskiau Japonijoje 2001 m. gruodžio 14 d. ir Europoje 2002 m. kovo 15 d. Įrenginys išleistas trijų spalvų tipų: Wooper Blue, Chikorita Green ir Smoochum Purple.
Imperatorius Karolis V
Biografija
Po savo senelio Ferdinando mirties 1516 m. Karolis tapo Kastilijos karaliumi kartu su savo motina ir taip pat paveldėjo Aragoną, Navarą, Grenadą, Neapolį, Siciliją, Sardiniją ir ispanų valdas Amerikoje. Jis buvo pirmasis monarchas karūnuotas Aragono ir Kastilijos karūnomis, dėl to laikomas pirmuoju Ispanijos karaliumi. 1519 m., po kito savo senelio Maksimiliano mirties, jis paveldėjo Habsburgų teritorijas Austrijoje ir tapo Šventosios Romos imperijos imperatoriumi.
Pokémon Mini
Įvairūs hakeriai, pasinaudoję atvirkštine inžinerija, nulaužė Pokémon mini tam, kad būtų galima sukurti mėgėjiškų žaidimų šiai konsolei bei tam, kad oficialius jos žaidimus būtų galima žaisti naudojant kitas platformas (pvz., AK, Dreamcast ir kt.).
Imperatorius Karolis V
Biografija
Karolis V vedė Izabelę, Portugalijos karaliaus Jono III seserį, o Jonas II šiek tiek anksčiau vedė Karolio seserį Kateriną.
Situacija
Situacijos suvokimas gali apimti nebūtinai visus konkrečiu momentu egzistuojančius veiksnius, pvz., tikrinant bilietus viešajame transporte, bilieto rankinėje ieškantis keleivis prisimena, kad įsidėjo bilietą į rankinės kišenę, tuo tarpu kontrolierius šią situaciją vertina kitaip, nes kol kas nežino, ar keleivis tikrai turi bilietą. Jeigu keleivis randa bilietą, abiejų žmonių situacijos suvokimas susivienodina; jeigu neranda, situacijos suvokimas skiriasi, nes kontrolierius gali nuspręsti, kad keleivis apgaudinėja, nors keleivis žino, kad bilietą įsigijo. Socialiniame kontekste, skirtingas situacijos suvokimas gali turėti įtakos konfliktų atsiradimui.
Kiveris (reikšmės)
Žodis kiveris gali reikšti:
Situacija
Situacija gali būti priimtina, kuomet atitinka asmens lūkesčius, planus, arba asmuo nepriskiria jai ypatingos svarbos ir yra jai abejingas. Priešingu atveju situacija nepriimtina, ir asmuo gali valingai ar nevalingai siekti ją pakeisti ar pašalinti savo elgesiu, veikla; arba prisitaikyti, keisdamas savo elgesį arba požiūrį; arba jei įmanoma, iš situacijos pasišalinti pats; arba tik reaguoti emociškai. Pvz., arachnofobiją turintis žmogus, pamatęs vorą, gali pradėti šaukti (emocinė reakcija), vorą sutraiškyti (tolygu situacijos keitimui arba pašalinimui), bandyti įsiteigti, kad voro nebijo (bandymas adaptuotis) arba išeiti iš tos patalpos (pasišalinimas iš situacijos).
Imperatorius Karolis V
Italijos karai
1525 m. karo, kurį palaikė Anglija metu Karolis paėmė į nelaisvę Prancūzijos karalių Pranciškų I ir privertė jį pasirašyti Madrido sutartį, pagal kurią pripažintos Karolio pretenzijos į Šiaurės Italiją. Paleistas iš nelaisvės Pranciškus I sutarties nesilaikė.
Situacija
Esant nepriimtinai situacijai, didesnės žinios apie ją duoda prielaidas „teisingesniems“ sprendimams, nors ypatingai bauginančios ar nemalonios situacijos atveju, veikiamas baimės, panikos, pykčio ir kt. emocijų, asmuo atvirkščiai gali priimti neracionalų sprendimą.
Kiveris (reikšmės)
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kiverienė (ištekėjusi moteris) ir Kiverytė (mergautinė pavardė).
Imperatorius Karolis V
Italijos karai
1529 m. Kambrė sutartimi su Prancūzija ir Barselonos taika, pasirašyta su popiežiumi, buvo pripažinta, kad Karolis yra Šventosios Romos imperijos imperatorius ir jam leidžiama išlaikyti žemes užgrobtas Italijoje.
Situacija
Pagal atribucijos teoriją dalis žmonių, vertindami priežastingumą, reiškinių ir elgesio priežastimis laiko situaciją, t. y. išorinius veiksnius, priešingai nei kiti, kurie priežastis priskiria savo asmeninėms savybėms.
Kiveris (reikšmės)
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Imperatorius Karolis V
Kovos su Osmanais
thumb|250px|left|Karolio V valdos – Kastilija, Aragonas, Burgundija ir Austrija. thumb|250px|left|Karolio V herbas Ilgus metus Karolis kovojo su Osmanų imperija ir jos sultonu Suleimanu Didžiuoju. Osmanų pajėgų išpuoliai palei viduržemio jūros pakrantę grėsė Habsburgų valdoms ir taikai Vakarų Europoje. 1529 m. turkų skverbimasis iš pietryčių Europos pasiekė net Vieną.
Šuazelis (Sent Lusija)
Šuaezelis  – miestas ir kvartalas Sent Lusijoje, pietvakarinėje salos pakrantėje, prie Karibų jūros. 6,0 tūkst. gyventojų (2010 m.). Šuazelis – prekybos centras. Išplėtotas turizmas, amatai.
Imperatorius Karolis V
Kovos su Osmanais
1535 m. Karolis laimėjo svarbų mūšį Tunise, bet 1536 m. Prancūzijos karalius Pranciškus I susivienijo su Suleimanu prieš Karolį. Nors 1538 m. Pranciškus I buvo įtikintas pasirašyti taikos sutartį, 1542 m. jis vėl susivienijo su osmanais. Sekančiais metais Karolis susivienijęs su Henriku VIII privertė Pranciškų I pasirašyti Krepi (Crepy) paliaubas. Dar vėliau Karolis pasirašė žeminančią sutartį su osmanais, norėdamas gauti atokvėpį po ilgų ir sekinančių karų.
Reformacija
Kaip Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolis V pakvietė Martiną Liuterį į Vormso suvažiavimą 1521 m. garantuodamas jam laisvę, jei jis atvyks. Tais pačiais metais jis pasmerkė Liuterį ir jo šalininkus, bet buvo pernelyg užimtas kitomis problemomis, kad rimtai pasipriešintų protestantizmo plitimui.
1545 m. Tridento susirinkimo pradžia žymėjo prasidedančią kontrreformaciją ir Karoliui pavyko patraukti keletą imperijos kunigaikščių į katalikybės pusę. 1546 m. jis pradėjo karą su Šmalkaldeno lyga ir nugalėjo Saksonijos kunigaikštį Joną Fridrychą, o 1547 m. įkalino Heseno kunigaikštį Filipą. 1547 m. Augsburgo suvažiavime jis paskelbė kompromisą religiniais klausimais, kuris turėjo tenkinti ir katalikus ir protestantus. Pagal vadinamąją Augsburgo religinę taiką, paskelbtą 1555 metais, pripažinta kunigaikščių teisė laisvai pasirinkti katalikų ar Liuterio tikėjimą ir versti gyventojus jį išpažinti („Cuius regio, eius religio“).
1548 m. Karolis V sukūrė Septyniolika Nyderlandų provincijų, kurios nepriklausė nei imperijai, nei Prancūzijai.
Paskutiniai gyvenimo metai (1555–1558)
1555 m. spalį Karolis V perleido sūnui Pilypui II Burgundiją. 1556 m. sausio mėn. Karolis atsisakė Ispanijos sosto, kurį irgi perleido Pilypui II. Austrijos valdų paveldėtoju paskyrė brolį Ferdinandą II, kuris ir anksčiau rūpinosi austriškaisiais reikalais, kovomis su turkais. Karolis pasitraukė į vienuolyną Yuste, manoma, kad tuo metu jis kentė nuo nervinio išsekimo. Karolis mirė 1558 m. Po jo mirties Habsburgų valdos suskilo į dvi dalis.
Herfølge BK
Herfiolgės BK – Danijos futbolo klubas iš Herfiolgės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m.
2009 m. geriausi klubo žaidėjai perėjo į naują HB Koge klubą.
Šarūnas (viešbutis)
„Šarūnas“ – viešbutis Vilniuje.
Istorija
Uždarytas 2015 m.
Italo house
Italų hausas (italo house) − italų kurta šokių house muzika.
Hauso muzika Italijoje pradėjo plisti 1980-ųjų pabaigoje. Pirmuoju italų hauso hitu tapo 1989 m. Black Box singlas „Ride on Time“, kuris 6 savaites išbuvo JK topo pirmoje vietoje. Tos pačios grupės narių, pasivadinusių Starlight, singlas „Numero Uno“ taip pat pasiekė JK topo dešimtuką. Italų hauso muzika yra lengvesnė, lyriškesnė nei, pvz., Čikagos hauso, iš kurio kildinama, pabrėžiamas lengvas pianino tembro skambėjimas. 1990-ųjų viduryje italų hauso dainos supanašėjo su italo dance (eurodance atmaina) dainomis.
Atlikėjai ir dainos
Kai kurie iš italų hauso atlikėjų ir jų dainų (atlikėjas/grupė − dainos pavadinimas (metai)):
Punsko valsčius (Lenkija)
thumb|Teritorija priskirta Lietuvai pagal [[Lietuvos-Tarybų Rusijos taikos sutartis|1920 metų liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį]] Punsko valsčius  – kaimiškas valsčius Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrityje. Apie 75 % gyventojų – lietuviai, nuo 2006 m. oficialiai vartojamos dvi kalbos: lenkų ir lietuvių, o nuo 2008 metų – tradiciniai vietovių pavadinimai lietuvių kalba. Sudarytas iš Punsko, Smalėnų ir Vidugirio skyrių. Ribojasi su Krasnapolio, Seinų ir Šipliškių valsčiais bei Lietuvos Respublikos (Kalvarijos ir Lazdijų rajono) savivaldybėmis.
Administracinis suskirstymas
Socialistinėje Lenkijoje valsčius atkurtas 1952 metais, kai Seivų valsčius buvo pervadintas ir jo centras iš Seivų perkeltas į Punską. 1975–1998 metais priklausė Suvalkų vaivadijai.
Partnerystės ryšiai
Savivaldybės, su kuriomis Punsko valsčius yra užmezgęs partnerystės ryšius: Alytiškiai ir punskiečiai įgyvendina bendrą projektą „Alytaus rajono savivaldybės ir Punsko valsčiaus bendradarbiavimas per dainas ir šokius“.
Priešistorė
Nuslinkus ledynams, sąlygos gyventi žmogui dabartinio Punsko valsčiaus teritorijoje atsirado maždaug 10 000 m. pr. m. e. Kraštas buvo apaugęs miškais, kuriuose gausiai veisėsi žvėrys ir pirmieji gyventojai vertėsi medžiokle. Pirmosios medžiotojų stovyklos, kurios priskiriamos akmens amžiui, randamos prie Ožkinių. Šis neolito laikotarpis tęsėsi iki V tūkstantmečio pr. m. e. Žmogaus gyvenimo pėdsakų randama Šlynakiemio ir Valinčių kaimų teritorijose – ten buvo surasta ir keletas gaminių iš titnago.
Vėlyvojo neolito laikotarpyje žmonių gyvenimas tapo sėslesnis, šalia akmeninių bei titnaginių įrankių archeologai aptinka ir molinius indus. To laikotarpio puodynių likučiai rasti Kreivėnuose ir Vaiponyse. Tyrinėtojai gyventojus priskiria indoeuropiečiams, kurie tuo metu jau buvo prisijaukinę ožkas, avis. Prie Punsko ir Seinų rasti akmeniniai kirvukai yra virvelinės keramikos kultūros pėdsakai. Bronzos amžius paliko nedaug radinių, šiokių tokių žmonių pėdsakų randama Bokšiuose. Apie I tūkstantmetį pr. m. e. Punsko apylinkėse atsiranda baltai. Jų palikimas – vadinamieji vakarų baltų piliakalniai.
Viduramžiai
Maždaug pirmajame mūsų eros amžiuje susiformuoja gentys, kurios jau vadinamos jotvingiais. Apie tuos laikus yra gana nedaug duomenų, jotvingių gyvenimo pėdsakų archeologai daugiau randa iš X a.-XIII a. Nuo X a. jotvingiai nuolat kariavo su rusėnų ir lenkų kunigaikščiais. XIII a. amžiaus sekinantys karai su kryžiuočiais galutinai sunaikino jotvingius, tam pasitarnavo ir centralizuotos valstybės nebuvimas. Visa Jotva ištuštėjo, vėliau apaugo milžiniškais miškais, vadinamais Sengire.
Apleistos buvusios jotvingių žemės sukėlė gausius lietuvių ir kryžiuočių konfliktus. Tik 1422 m. rugsėjo 27 d., pasirašius Melno taikos sutartį, ginčas formaliai buvo išspręstas. Žygimanto Augusto laikais buvo nustatytos tikslios valstybinės sienos tarp Lietuvos, Lenkijos ir Prūsijos. Punsko kraštas atiteko LDK, jo didžiuliuose miškų plotuose pamėgo medžioti Vytautas ir Jogaila.
Sengirės kolonizacija
XV a. amžiuje Sengirė sudalijama rėžiais, besitęsiančiomis nuo Nemuno Prūsijos sienos link. Kiekvienas rėžis priklauso tam tikram dvarui, vienas jų, vadinamas Merkinės giria, atiteko Merkinės karališkajam dvarui. Į miškus plūstelėjo pušų sakintojai, kurie savo laikinas trobeles (``būdas``) statėsi prie didesnių kelių, prie ežerų. Vietoj laikinų trobesių kilo kaimeliai. Taip atsirado Smalėnai, Užvidugirių Būda. Teisę įeiti į girią turėjo dvarų valstiečiai, kurie pamiškėse šienaudavo; be jų į girią galėdavo keliauti miško kirtėjai, kurie aprūpindavo dvarus malkomis. Kirsti ir pardavinėti mišką tada nebuvo priimta.
Nuo XVI a. prasideda Sengirės tarp Prūsijos ir Lietuvos, tarp jų ir Punsko apylinkių miškų, kolonizacija. Kviesti apsigyventi neaprėpiamuose plotose pradėjo Karalienė Bona. Šiaurinę Sudūvos dalį kolonizavo dzūkai, iš rytų plūstelėjo rusėnai, totoriai, iš pietų – lenkai ir persikėliai iš Šveicarijos. Vakarinėje Sengirės dalyje apsigyveno Prūsijoje persekiojami katalikai ir protestantai vokiečiai. Pirmajame kolonizacijos etape (XVI a. pr. – XVII a. pr.) Merkinės karališkojo dvaro valstiečiais buvo apgyvendinti šiauriniai miškų plotai iki linijos Klevai-Bokšiai-Šaltėnai-Kreivėnai. Antrajame XVI a. etape buvo apgyvendintos žemės į vakarus nuo Bokšių ir Punsko ežerų.
Punsko apylinkių kolonizacija siejama su Seivų girininku Stanislovu Zalivskiu, šiauriniame Seivų ežero krante turėjusiu sodybą. Pirmaisiais kolonistais buvo persikėleliai iš Merkinės ir Punios vietovių, kurie įkūrė naujuosius kaimus: Šaltėnus, Kreivėnus, Punią. Pastarasis kaimelis davė pradžią vėlesniam Punsko miestui, priklaususiam karaliui. Girininkas Zalivskis 1597 m. skyrė lėšų pirmosios bažnyčios statybai, organizavo šventadieninius ir sekmadieninius jomarkus. Po jo girininku pradėjęs dirbti Feliksas Neverovskis Punskui išrūpino miesto teises. Nors Punskas kaip miestas minimas jau nuo 1612 m., oficialias miesto teises gavo tik XVII a. pirmojoje pusėje, 1791 m. Stanislovas Augustas jas dar kartą patvirtino. Kaimui buvo suteiktas Punsko herbas. Punsku buvo vadinami trys objektai: pats miestas, girininko dvaras ir klebonija. 1700 metais miestelyje atidaryta mokykla ir pastatyta senelių prieglauda. 1827 m. buvo 82 namai su 748 gyventojais, iš kurių pusė buvo žydai. Kaime stovėjo Punsko žydų sinagoga. Negausius gyventojus naikino 1655–1656 m. praūžusio karo su švedais bangos, taip pat antrąkart 1709–1711 metais kilęs maras.
Rusijos ir Vokietijos valdžioje
1852 m. Punskui atimamos miesto teisės. 1863 m. sukilimas atnešė lietuviškos spaudos uždraudimą. Iš Rytprusių per Kreivėnus ir kitus kaimus uždraustą knygas ir laikraščius tolyn į Lietuvą gabena knygnešiai: Agota Valinčiūtė ir Milončius iš Navinykų, Povilas Matulevičius iš Kreivėnų, Vincas Jonas Markevičius iš Giluišių, Povilas Kupstas iš Punsko. Caras Nikolajus II miškingomis ir sukilti linkusiomis vietovėmis nepasitiki ir per valsčių 1896–1898 m. tiesia karinį geležínkelį Varėna – Gardinas – Suvalkai. Taip atsiranda Trakiškių geležinkelio stotelė. Netrukus prasideda Pirmasis pasaulinis karas ir Punsko krašto kaimus, kaip ir visą Lietuvą, užima vokiečių kariuomenė. Rusai kiek galėdami priešinasi – apie tai byloja skaitlingos kariškių kapavietės prie Taurusiškės. Valsčius įėjo į Oberosto Suvalkų sritį, 1916 m.- į Vilniaus-Suvalkų, kuri 1917 m. įjungiama į Lietuvos sritį.
Lietuvos-Lenkijos konfliktas
Vokiečiams traukiantis, tarp jaunų Lietuvos ir Lenkijos valstybių iškilo tarpusavio sienų klausimas. Lenkai, buvo linkę turėti vieningą su lietuviais valstybę, pastarieji norėjo būti nepriklausomi, nuolat vykdavo susidurimai. Vaičiuliškių ūkininkas Petras Pacenka, Vilniaus lietuvių konferencijos dalyviai – parapijos klebonas Motiejus Simonaitis ir ūkininkas Kazimieras Mielkus – nusprendė steigti valsčių, pavaldų Lietuvos respublikai. 1918 m. lapkričio 15 d. Punske įvyko mitingas, kuriame parapijos 49 kaimų atstovai tam pritarė. Pirmuoju viršaičiu tapo Petras Pacenka, jam padėjo P. Kupstas, sekretorius Vitlipaitis ir keletas lietuvių policininkų. Savivaldybė įsikūrė buvusio klebono Simono Narkevičiaus-Norkaus name, prie kurio buvo iškelta lietuviška Trispalvė ir pritvirtintas Vytis. 1919 m. gyventojų surašymo metu 4666 Punsko parapijiečių užsirašė lietuviais, 25-lenkais, o 289 žmonės-žydais. Kaip ir visoje šalyje taip ir Punske ginti jaunos Lietuvos Respublikos buvo šaukiami 1897–1898 me­tais gi­mę jaunuoliai. Seivų, Šaltėnų, Ožkinių ir Pelelių dvarininkai reiškė nepasitenkinimą. 1919 m. vasarą lenkai su dvarininkų pagalba užėmė Seinų kraštą, tarp jų ir dalį Punsko valsčiaus. Rugpjūčio viduryje Lietuvos kariuomenė atkovojo Punską. Į miestelį pasveikinti punskiečių buvo atvykęs Lietuvos Vyriausybės Ministrų kabineto pirmininkas Mykolas Sleževičius. 1919 m. rugsėjo 7 dienos ankstų rytą Lenkijos kariuomenė vėl užėmė Punską. Lietuviško valsčiaus administracija buvo priversta pasitraukti į Lietuvą. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai.
1920 m. rugsėjo mėnesį lenkų kariuomenė „Nemuno“ operacijos metu užėmė Gibus, Seinus, Kapčiamiestį, Druskininkus. Suvalkuose po rugsėjo 30-spalio 7 d. vykusių derybų buvo pasirašyta sutartis pagal 1919 m. gruodžio 8 d. padėtį. Vėliau Lozanos sutartimi buvo nustatyta 8 km neutrali juosta į kurią pateko Seinų ir Punsko kaimai. Nors pagal ją nė viena iš valstybių neturėjo teisės kištis į vietinių žmonių gyvenimą, Lenkija susitarimo nepaisė: rinko mokesčius ir ėmė jaunuolius į savo kariuomenę. Siena galutinai susiformavo 1923 m. kovo mėnesį. Didesnioji buvusio Punsko valsčiaus dalis atiteko Lenkijai, kuri bandė spausti vietinius gyventojus: areštavo 28 lietuviškų kaimų seniūnus ir Punsko bažnyčios kleboną Motiejų Simonaitį. Galiausiai Punsko valsčius Lenkijoje buvo panaikintas, jo buvę kaimai prijungti prie Seivų valsčiaus. Likę Lietuvoje buvusio valsčiaus kaimai buvo apjungti į Punsko valsčių su centru Sangrūdoje. Jis buvo pavaldus lietuviškai Seinų apskričiai su centru Lazdijuose.
Šiuolaikinio valsčiaus įkūrimas
1952 metų birželio 25 d. Lenkijos Ministrų Tarybos nutarimu Seivų valsčiaus pagrindu įkuriamas šiuolaikinis Punsko valsčius.
Gyventojai
Apie 80 % gyventojų yra etniniai lietuviai, kalba pietinių aukštaičių, arba kitaip – vakarinių dzūkų tarme. Išimtį sudaro Giluišių ir Trumpalio kaimų gyventojai, kalbantys vakarų aukštaičių kauniškių tarme. Punsko apylinkių tarmę tyrė Krokuvos Jogailos universiteto filologas Voiciechas Smočinskis ir 1977 m. šioje aukštojoje mokykloje minėta tema apgynė daktaro disertaciją. Vandenvardžius tyrinėjo Lundo universiteto profesorius baltistas Knutas Olofas Falkas. 2008 metų Lenkijos Statistikos departamento duomenimis, vidutinis gyventojų visame Punsko valsčiuje tankis – 32 gyv./kv. km. Vadinasi, 139 km² valsčiaus teritorijoje, apimančioje Punsko gyvenvietę ir 33 kaimus, tuo metu gyveno 4 371 gyventojas, iš kurių 2 167, arba 49,6 proc., – vyrai ir 2 204, arba 50,4 proc., – moterys. Pačiame Punske, 2009 metų duomenimis, gyvena kone 30,0 proc. visų valsčiaus gyventojų, t. y. 1 346, iš kurių 654, arba 48,6 proc., yra vyrai ir 692, arba 51,4 proc., – moterys.
Tautinė sudėtis
2002 m. gyveno 4 454 žmonės: