cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juodsodės kapinynas
Tyrimai
1898 m. Michalas Eustachijus Brenšteinas ištyrė 3 apardytus IX a. – XI a. kapus. Kapinynas buvo niokojamas: kasami rūsiai, vežamas žvyras. 1958 m. ir 1960 m. Telšių kraštotyros muziejaus (dab. Žemaičių muziejus Alka) darbuotojai (tyrimų vadovas Vitas Valatka) ištyrė 224 m² plotą. Aptikti 36 apardyti VIII a. – XI a. kapai. Mirusieji laidoti su įkapėmis. Rasta darbo įrankių ir papuošalų – žiedinių ir kryžinių smeigtukų, pasaginių segių, ramentinė antkaklė. 1898 m. tyrimų radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus, 1958 ir 1960 m. – muziejus „Alka“. Rastieji dirbiniai būdingi žiemgaliams.
Berumas
Berumas – savivaldybė pietryčių Norvegijoje, į vakarus nuo Oslo. Geležinkelio stotis, Fornebu oro uostas. Viena turtingiausių vietovių visoje šalyje. Vyrauja paslaugų sektorius.
1100 m.
1100 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pasaulyje
Įvykiai
Gimtadieniai
Nedatuota
Radulė
thumb|right|200px|Radulė moliusko burnos ertmėje Radulė – dantyta chitinizuota juosta daugumos moliuskų burnoje. Radulė naudojama maistui smulkinti, gremžti jį nuo įvairių paviršių. Radulės neturi dvigeldžiai moliuskai. Radulė sudaryta iš kremzlinio pagrindo odontoforo ir ant jo išsidėsčiusių skersinių chitininių dantukų eilių. Radulės dantukai nusitrina, todėl yra nuolat atauginami.
Truchiljas
Truchiljas  – miestas Peru šiaurės vakaruose, prie Panamerikos plento ir Ramiojo vandenyno pakrantės.
Truchiljas yra Libertado (La Libertado) departamento centras. Tai trečias Peru miestas pagal svarbą po Limos ir Arekipos.
Truchiljas pradėjo kurtis 1534 m.
thumb|left|240px|Miesto centras
Jon Minnoch
Jon Brower Minnoch (1941 m. rugsėjo 29 d. – 1983 m. rugsėjo 10 d.) – kiek žinoma, yra sunkiausias kada nors gyvenęs žmogus, vienu metu svėręs net 635 kg. Tiesa, tai tik apytikslis svoris. Dėl ekstremalaus dydžio, prastos sveikatos ir nemobilumo, svarstyklių naudojimas buvo neįmanomas.
Gyvenimas
Nuo vaikystės turėjo viršsvorio problemą. Būdamas 12 metų, svėrė 132 kg, o 22 metų buvo 185 cm ūgio ir 178 kg svorio. Jo svoris ir toliau nuolat didėjo, kol būdamas 37 metų jis pateko į ligoninę dėl širdies ir kvėpavimo sutrikimų. Tais pačiais metais Jon Minnoch pagerino didžiausio svorio skirtumo tarp sutuoktinių rekordą, kai vedė 50 kg sveriančią moterį, su kuria vėliau susilaukė dviejų vaikų.
Jon Minnoch transportacija buvo be galo sudėtinga. Jo pergabenimui į kitą ligoninę prireikė daugiau nei tuzino ugniagesių, specialiai modifikuotų neštuvų ir laivo. Ten jis buvo paguldytas ant dviejų sustumtų lovų. Prireikdavo trylikos žmonių vien jo pervertimui ant kito šono, kad būtų galima pakeisti paklodę.
Mirtis
Po 16 mėnesių griežtos 1,200 kalorijų per dieną dietos jis buvo išleistas iš ligoninės. Tuo metu jis svėrė 216 kg, o tai reiškia, kad sugebėjo numesti net 419 kg. Tai yra didžiausias kada nors užfiksuotas svorio numetimas. Bet vos po metų, Jon Minnoch svoris jau buvo padvigubėjęs (412 kg) ir jis vėl pateko į ligoninę. Kadangi jo liga edema buvo neišgydoma, buvo nuspręsta nutraukti sudėtingą gydymą ir po 23 mėnesių Jon Minnoch mirė. Tuo metu jam buvo 42 metai ir jis svėrė 362 kg.
Mes už... Lietuvą!
Mes už... Lietuvą! – pirmasis dokumentinis filmas apie Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės užkulisius.
Filme rodomos uždegančios vyriausiojo rinktinės trenerio Kęstučio Kemzūros kalbos, kadrai iš komandos rūbinės, į rungtynes vežančio autobuso, procedūrų kambario, „prakaito prisotintas“ akimirkos iš pasirengimo stovyklų bei treniruočių salių. Filme apstu krepšininkų juokelių, nesuvaidintų emocijų ir ypač nuoširdžių pašnekesių, kurie dažniausiai likdavo „ne žiniasklaidai“.
Filmo premjera įvyko 2012 m. gegužės 31 d.
Pavadinimas
Skambūs kapitono žodžiai: „Mes už...“, komandos pritariantys šūksniai „Lietuvą!“ – ir visi į kovą. Šis ritualas prieš ir po kiekvienos treniruotės bei rungtynių ir įkvėpė dokumentinio filmo pavadinimą – „Mes už... Lietuvą!“.
Kūrybinė komanda
Filmą kūrė „Audiovizualinis meno centras“, bendradarbiaudamas su Lietuvos krepšinio federacija ir Kauno kino studija.
Graikijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Graikijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Lėlė
thumb|VFR „Schildkröt“ firmos lėlė Inga (apie 1950 m.) thumb|Mergaitė su lėlė (autorius [[Vasilijus Surikovas)]] thumb|Paveikslas Lėlės aprengimas, 1844 m. thumb|[[Matrioška, „lėlė lėlėje“]] thumb|Lėlė iš sudėtinių medinių dalių, Gröden (apie 1870 m.) thumb|Lėlė su tikrovišku žmogaus atvaizdu thumb|Madingoji (aukštuomenės) lėlė ([[Prancūzija, apie 1870 m.]] thumb|Lėlė su plaunamais plaukais
Lėlė – žaislas. Lėlėmis žaidžia kūdikiai, vaikai, taip pat suaugę žmonės. Lėlės vaizduoja žmones, gyvūnus ir įsivaizduojamas būtybes.
Natūralaus dydžio žmonių modelius, panašius į lėles, vadinamus fantomais, naudoja sveikatos apsaugos specialistai – jos reikalingos medicinos mokykloms, socialiniams darbuotojams mokyti įvairiose sveikatos procedūrose, vaikų seksualiniam išnaudojimui tirti.
Piešiant ar kitaip atvaizduojant žmogų, naudojami mediniai žmogaus manekenai.
Istorija
Archeologų manymu, pirmasis seniausias žinomas žaislas yra lėlė, surasta Egipto kapuose. Šis radinys datuojamas 2000 m. pr. m. e. Lėlių taip pat buvo rasta vaikų kapuose Graikijoje ir Romoje. Didžioji dalis – medinės, keraminės lėlės; jos buvo palaidotos su turtingesnių šeimų vaikais. Lėlės su kilnojamomis galūnėmis ir pakeičiama apranga priskiriamos 200 m. pr. m. e.
Vičulkai (Sedlcų apskritis)
Vičulkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietvakarius nuo Mordų, apie 12 km į rytus nuo Sedlcų ir apie 98 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimo pietuose teka Liveco upė.
Lėlė
Istorija
Lėlės nuo seniausių laikų gaminamos iš įvairiausių medžiagų – akmens, molio, medienos, kaulo, audeklo ir popieriaus, porceliano, kaučiuko ir plastiko. Senovėje lėlės buvo naudojamos vaizduoti dievybėms ir atlikti religinėse ceremonijose bei ritualuose.
Lėlių gaminimo centru tapo Europa. Jungtinėse Valstijose lėlių gaminimas tapo pramonės sritimi 1860 m. po JAV pilietinio karo. Po Antrojo pasaulinio karo pradedamos gaminti naujų tipų lėlės, naudojamos naujos medžiagos (pvz., gaminamos plastikinės lėlės), sumažėjo jų kaina.
Naujausios tendencijos – internete atsiradusios virtualiosios lėles. Jos internete gali būti kuriamos, projektuojamos, puošniai aprengiamos, jomis galima (pa)žaisti. Pvz., interneto svetainė „Stardoll“ sulaukia iki 194 mln. lankytojų iš viso pasaulio.
Lėlės rodomos šiuolaikiniame mene ir meninėje fotografijoje, ypač siurrealistiniuose darbuose. „Bloga lėlė" ypač naudojamos siaubo literatūrose, siaubo filmuose ir multiplikacijose nuo 1950 m.
Lėlių ypatumai, skirtumai
Tradicinių „vyriškų“ bruožų lėlės būna susijusios su įrankiais, transportavimu, garažais, mašinomis ir karine įranga. Jos populiarios tarp berniukų. Mergaitės mėgsta moteriškų bruožų lėles, kurias galima perrengti, kai taip pat žaislo komplekte yra virtuvinių prietaisų, rakandų, baldų ir papuošalų.
Medžiagos lėlėms
Nuo seno lėlės buvo gaminamos iš visų įmanomų medžiagų, tokių kaip neglazūruotas porcelianas, celiulioidas, porcelianas, molis, audeklas, grūdo lukštai, popierius, plastikas, polimero molis, sakai, kaučiukas, vilna, vaškas, mediena, kaulas, dramblio kaulas, oda ir kitų.
Lėlės ir menas
Lėlės visose pasaulio kultūrose būdavo kuriamos kaip meno kūriniai. Menininkas Hans Bellmer nuo 1930 iki 1940 m. pagamino siurrealistines lėles, kurios turėjo sukeičiamas galūnes. Menininkė Greer Lankton 1980 m. išgarsėjo lango dekoru, naudojant žmogaus dydžio lėles. Ji taip pat kūrė „apsvaigusias“ nuo narkotikų, „sergančias“ anoreksija ir „mutavusias“ lėlės.
Lėlių tipai
Lėlių tipai gali būti įvairūs. Yr žinomos lėlės:
Pelagijus I
Popiežius Pelagijus I (? m. Romoje – m. 561 m. kovo 4 d. Romoje) – 60-asis popiežius, vadovavęs krikščionių bažnyčiai nuo 556 m. iki mirties.
Pelagijus gimė kilmingoje romėnų šeimoje. Jo tėvas Jonas buvo vienos iš dviejų Italijos vyskupysčių vikaru.
Pelagijus lydėjo popiežių Agapetą I kelionės į Konstantinopolį metu, o vėliau buvo paskirtas šio miesto apaštališkuoju legatu.
Kuomet popiežius Vigilijus imperatoriaus Justiniano I įsakymu išvyko į Konstantinopolį, Pelagijus liko Romoje ir ėmė laikinai eiti popiežiaus pareigas. Tuo metu gotų karalius Totila pradėjo Romos blokadą. Pelagijus šelpė bado užkluptus žmones savo resursais ir tuo pačiu bandė priversti karalių sudaryti paliaubas. Nors to ir napvyko padaryti, tačiau 546 m. gruodį Totilai užėmus Romą Pelagijus įkalbėjo karalių pasigailėti žmonių ir jų neišžudyti. Totila išsiuntė Pelagijų į Konstantinopolį, kur dvasininkas turėjo organizuoti taikos sutarties sudarymą, tačiau Justinianas I išsiuntė Pelagijų atgal sakydamas, kad už Italijos žemes atsakingas yra karvedys Belisarijus.
Pelagijų į popiežius pasiūlė imperatorius Justinianas I. Dar prieš įšventinimą į popiežius Pelagijus kritikavo Justiniano I bandymus pasmerkti „Trijų skyrių“ idėją, kuria norėta suderinti Sirijos ir Egipto ortodoksų bei likusių ortodoksų pažiūras. Visgi tapęs popiežiumi Pelagijus I parėmė imperatoriaus sprendimą. Šis žingsnis sugadino popiežiaus reputaciją Italijoje, Galijoje bei likusioje Vakarų Europoje, o Pelagijaus I pasekėjams prireikė penkiasdešimties metų tam, kad atstatytų popiežiaus įvaizdį.
Vyčio Kryžiaus ordino vėliava
Aprašas
Vyčio Kryžiaus ordino vėliava yra dviejų rūšių:
Vyčio Kryžiaus ordino vėliavos įteikimą, jos laikymą kariniame dalinyje, nešimą ir jos vietą rikiuotėje nustato Rikiuotės ir karinių ceremonijų statutas.
Miestų ar kitų gyvenamųjų vietovių Vyčio Kryžiaus ordino vėliavos laikomos savivaldybėse arba seniūnijose. Jos gali būti viešai iškeliamos arba nešamos valstybės švenčių ir atmintinomis dienomis bei oficialių vietos švenčių dienomis.
Ordino laipsniai
Vyčio Kryžiaus ordino Didysis kryžius (1-asis laipsnis)
Vėliavos kavalieriai
Vyčio Kryžiaus ordino vėliava apdovanotas Kaunas.
Teisinis veiksnumas
Veiksnumas (nuo žodžių veiksnus, veikti) – asmens galėjimas savo veikomis įgyti teises bei prisiimti pareigas. Veiksnumas senovės romėnų teisėje reiškė Romos piliečio galėjimą įgyvendinti savo subjektinę teisę.
Pagal įvairias teisės šakas gali būti išskiriamas civilinis, baudžiamasis teisinis, darbo, mokestinis teisinis veiksnumas ir kt. Taip pat yra žinomas deliktinis veiksnumas – asmens galėjimas pažeisti teisės normas, užtraukiantis teisinę atsakomybę už teisės pažeidimą.
Civilinis veiksnumas
Civilinis veiksnumas suprantamas kaip asmens galėjimas savo veiksmais įgyti civilines teises ir pareigas (LR CK 2.5 str.). Civilinis veiksnumas skirtingai nei teisnumas, atsiranda ne nuo gimimo, o nuo tam tikro amžiaus, kadangi su juo paprastai siejamas asmens gebėjimas laisvai reikšti savo valią, taigi ir sudaryti įvairius teisinius sandorius.
Visiškas civilinis veiksnumas atsiranda, kai asmuo sulaukia pilnametystės, t. y. aštuoniolikos metų. Visišką civilinį veiksnumą asmuo įgyja anksčiau, jei (a) sudaroma santuoka (kai įstatymai leidžia sudaryti santuoką nesulaukus aštuoniolikos metų); (b) nepilnametis, sulaukęs šešiolikos metų, teismo tvarka pripažįstamas visiškai veiksniu (emancipuotu).
Vaikas nuo 14 iki 18 metų turi santykinį veiksnumą, kitaip tariant, sandorius gali sudaryti esant tėvų sutikimui. Iki 14 metų būdingas dalinis veiksnumas, reiškiantis, kad visus sandorius, išskyrus smulkius buitinius ir kai kuriuos kitus Civiliname kodekse numatytus sandorius, už juos sudaro tėvai.
Neveiksnumas
Neveiksnumas − asmens teisinis statusas, kai asmuo negali dėl tam tikrų sutrikimų ar nepakankamų asmeninių gebėjimų savarankiškai priimti sprendimų dėl kai kurių ar visų savo asmeninių ar ekonominių reikalų, ar negali suvokti, išreikšti šių sprendimų ar veikti pagal juos, bei ginti savo interesus. Daugeliu atvejų pilnamečiai asmenys, pripažinti neveiksniais, praranda teisę priimti bet kokius netgi pačius elementariausius sprendimus, taip pat ir įgyvendinti kitas pagrindines žmogaus teises.
Pripažinimo neveiksniu kriterijai
Asmens pripažinimas neveiksniu – teisinė procedūra, dėl kurios pakinta jo kaip teisės subjekto statusas, t. y. teisių, interesų bei pareigų apimtys. Neveiksniu gali būti pripažintas asmuo, kuris dėl psichikos ligos ar silpnaprotystės negali suprasti savo veiksmų reikšmės ar jų valdyti, gali būti teismo tvarka pripažintas neveiksniu.
Yra 2 asmens pripažinimo neveiksniu kriterijai:
Ne bet kuris psichikos sutrikimas yra pagrindas pripažinti asmenį neveiksniu. Reikia nustatyti, kad asmuo dėl psichikos sutrikimo, ligos ar silpnaprotystės negali suvokti savo veiksmų reikšmės ir jų valdyti – turi būti įvertinama, kaip psichikos sutrikimas paveikia asmens elgesį, jo sugebėjimą suprasti savo veiksmų reikšmę ir juos valdyti. Šį kriterijų taip pat nustato teismo psichiatrijos ekspertizė, kurios išvada remiasi teismas, pripažindamas asmenį neveiksniu.
Neveiksniu pripažinimo procedūros
Neveiksnumas yra nustatomas teismo civilinio proceso tvarka. Bylos dėl fizinio asmens pripažinimo neveiksniu nagrinėjamos ypatingosios teisenos tvarka. Prašymą pripažinti asmenį neveiksniu teismui turi teisę paduoti to asmens sutuoktinis, tėvai, pilnamečiai vaikai, globos (rūpybos) institucija arba prokuroras.
Sąrašas asmenų, turinčių teisę paduoti pareiškimą dėl asmens pripažinimo neveiksniu, yra išsamus ir baigtinis, todėl kitų asmenų pateikti prašymai neturi būti teismo nagrinėjami. Asmens sutuoktinis, tėvai ar pilnamečiai vaikai gali būti suinteresuoti paduoti teismui pareiškimą pripažinti asmenį neveiksniu, atsižvelgiant į asmens sveikatos bei elgesio ypatumus. Globos (rūpybos) institucijos pareiškimą pripažinti asmenį neveiksniu gali paduoti savo iniciatyva arba jo šeimos narių prašymu. Prokuroras pareiškimą pripažinti asmenį neveiksniu ar ribotai veiksniu pateikia teismui siekdamas apginti viešąjį interesą.
Literatūra
Rechtssubject
Batiškiai
Batiškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Girėnų. Per kaimą eina kelias.
Batiškių miško pakraštyje prie Šakių rytinio aplinkkelio yra Batiškių holokausto aukų kapinės.
Levas Trockis
Levas Davidovičius Trockis (taip pat Leo Trockis; ; tikrasis vardas Leiba Davidovičius Bronšteinas;, 1879 m. spalio 26 d. arba lapkričio 7 d. Janovkoje, Rusijos imperija – 1940 m. rugpjūčio 21 d. Meksika) – tarptautinio darbininkų ir komunistinio judėjimo veikėjas, marksizmo teoretikas, sovietinis politikas.
Rusliai (Šilalė)
Rusliai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kaltinėnų.
Levas Trockis
Biografija
Studijavo Odesos universitete. 1898 m. buvo pašalintas iš universiteto. 1898–1902 m. sėdėjo kalėjimuose ir buvo tremtyje. 1902 m. iš Sibiro pabėgo į Angliją, ten bendradarbiavo su rusų revoliucionieriais. Už dalyvavimą 1905 m. Rusijos re­voliucijoje suimtas ir ištremtas į Sibirą, iš kur 1907 m. pabėgo į Austriją. Vėliau gyveno įvairiuose Europos ir Amerikos mies­tuose.
1917 m. grįžo į Rusiją ir liepos mėnesį įstojo į bolševikų partiją. Po Spalio perversmo tapo Tarybų Rusijos užsienio reikalų liaudies komisaru, publikavo caro vyriausybės ir Laiki­nosios vyriausybės slaptas sutartis su Antantės šalimis, vedė de­rybas su vokiečiais dėl taikos pasirašymo. 1918 m. kovo 14 d. buvo pa­skirtas karinių reikalų liaudies komisaru, suorganizavo Raudonąją armiją. 1918–1925 m. Tarybų Rusijos karo tarybos pirmininkas.
Už tai, kad 1926 m. sudarė opozicinį bloką prieš J. Staliną ir jo politiką, 1927 m. buvo pašalintas iš partijos ir ištremtas į Kazachstaną, o 1929 m. – iš TSRS. 1932 m. jam ir jo šeimos nariams buvo atimta TSRS pilietybė. Likusį gyvenimą praleido Turkijoje, Prancūzijoje, Norve­gijoje, o nuo 1937 m. persikėlė į Meksiką. 1938 m. Paryžiuje įkūrė IV Inter­nacionalą.
Parašė daug veikalų rusų, vokiečių, prancūzų ir anglų kalbomis. Nužudytas smūgiu į kaukolę ledo kirtikliu slaptojo agento Ramono Merkaderio, pasiųsto Sovietų Sąjungos, labiausiai tikėtina įsakius J. Stalinui.
Drebuleniai
Drebuleniai (Saperda) – ūsuočių (Cerambycidae) vabalų gentis. Vabalai vidutinio dydžio ir stambūs, grakštūs. Pažeidžia įvairius minkštuosius lapuočius medžius.
Lietuvoje žinomos 7 rūšys:
Maro rifas
300px|right|thumb|Havajų Šiaurės Vakarų salos Maro rifas (havajiečių kalba Nalukalala) – didžiausias Havajų salyno Šiaurės Vakarų salų koralinis rifas. Plotas ~1 935 km². Rifą 1820 m., plaukdamas banginių medžioklės laivu „Maro“, jį atrado kapitono Džozefas Alenas (Joseph Allen) (jis taip pat aptiko ir Gardnerio uolas).
Šio atolo forma neįprasta – ne būdingas ovalas ar apskritimas, bet išsibarsčiusi struktūra. Didžioji rifo dalis slypi po vandeniu. Didžiausias sausumos plotas (atoslūgio metu) ~4000 m².
Geologija
Maro rifas yra suirusio ugnikalnio, priklausančio Havajų – Imperatoriaus kalnagūbriui, viršūnė. Jis, kaip ir kaimyniniai ugnikalniai, susiformavao, kai ši tektoninės plokštės vieta slinko virš karštojo taško, dabar esančio po povandeniniu Loihi ugnikalniu. Tada vulkaninė veikla iškėlė ugnikalnį, kuris po tam tikro geologinio laikotarpio užgeso, milžiniškas lavos svoris įlenkė Žemės plutą, ir ugnikalnis ėmė grimzti, o jo pakraščiai apaugo koralais.
Fauna ir flora
Atole gyvena 37 koralų rūšys (2000-2001 m. mokslinės ekspedicijos duomenys), gausu dumblių. Iš žuvų paminėtinos šeriadantinių, chirurgžuvinių, stauridinių, rifinių ryklių, galapaginių ryklių (Carcharhinus galapagensis) populiacijos.
Elena Oginskaitė
Elena Oginskaitė-Oginskienė (, 1701 m. – 1790 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) didikė.
Giminė
Kunigaikštytė, kilusi iš Lietuvos didikų Oginskių giminės. Tėvas Kazimieras Dominykas Oginskis (1665–1733 m.), motina – Eleonora Vainaitė. Brolis – Juozapas Tadas Oginskis, seserys – Marcibelė Oginskaitė-Zavišienė, Teresė Oginskaitė-Sologubienė ir Marijona Oginskaitė-Oginskienė.
1739 m. ištekėjo už giminaičio, didžiojo Lietuvos kunigaikščio dvariškio Ignoto Oginskio. Vaikų neturėjo.
Veikla
Iš motinos paveldėjo Grūšlaukės dvarą, kuris jai po tėvo mirties atiteko kaip nuotakos kraitis. Su vyru Ignotu Oginskiu buvo Salantų bažnyčios koliatorė, 1765–1771 m. fundavo Grūšlaukės bažnyčios (Salantų bažnyčios filijos) statybą (pastatyta 1778 m.; sudegė 1945 m.).
1934 m.
1934 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Frigg Oslo FK
Oslo „Frigg“ – Norvegijos futbolo klubas iš Oslo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1904 m.
Taormina
Taormina – miestas Italijoje, Sicilijoje, Mesinos provincijoje. Maždaug nuo 400 m. pr. m. e. šioje vietoje buvo senovės graikų kolonija Tauromenium, 212 m. pr. m. e. miestą valdė romėnai.
Taormina yra populiari, turistų lankoma vieta.
Šalia Taorminos yra Isola Bella gamtos rezervatas, Capo Sant' Andrea urvai. Netoliese – didžiausias veikiantis ugnikalnis Europoje – Etna. thumb|240px|left|[[Etna|Etnos ugnikalnio vaizdas iš Taorminos]] thumb|240px|left|Graikų amfiteatras
Teatro greco (Graikų teatras), senovinio teatro griuvėsiai, iš tiesų yra ne graikų, o II a. pr. m. e. buvusio tikrojo graikų teatro vietoje pastatytas romėnų teatras. Diametras – 109 metrai, ir tai yra antras pagal dydį tokio tipo teatras Sicilijoje. Šiuo metu jame rengiami operos ir dramos vaidinimai, muzikos koncertai.
Nuo XIX a. pabaigos Taorminoje apsigyveno nemažai menininkų, rašytojų, intelektualų, tarp kitų – David Herbert Lawrence ir Wilhelm von Gloeden. Jau virš 50 metų rengiamas Taorminos Filmų Festivalis, kurio metu filmai rodomi senajame Graikų teatre pastatytame ekrane.
Sausų akių sindromas
Sausų akių sindromas – akių negalavimas, atsirandantis dėl nuolatinio darbo uždarose ir dirbtinai vėdinamose patalpose, vėjo nugairinimo, nuo radiatorių ir elektrinių prietaisų skleidžiamos šilumos. Akis peršti, graužia, atsiranda pojūtis primenantis, kad į jas būtų pribirę smėlio ar įkritęs koks svetimkūnis. Todėl akys išsausėja, sumažėja jų drėkinimas ašaromis.
Simptomai:
Kitos priežastys:
1101 m.
1101 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Graikijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Graikijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Enclosure
„Enclosure“ – dešimtasis John Frusciante studijinis albumas, išleistas 2014 m. balandžio 8 d. „Record Collection“ leidykloje.
Geometrinė optika
Geometrinė optika arba spindulių optika – optikos sritis, aprašanti šviesos sklidimą spindulio sąvokos pagalba. Įprastiniu atveju, spindulys yra tiesė, jungianti taškus, ties kuriais pasikeičia sklidimo terpės optinės savybės. Tačiau terpėje, kurioje lūžio rodiklis priklauso nuo padėties, spinduliai bus kreivės.
Enclosure
2014 m. vasario 18 d. Frusciante įkėlė dainą „Scratch“ į savo tinklapį. Ši daina buvo parašyta įrašinėjant „The Empyrean“ albumą.
Paleidimas į kosmosą
2014 m. kovo 29 d. albumas buvo įkeltas į eksperimentinį palydovą, pavadintą Sat-JF14 ir paleistas į kosmosą. Nuo kovo 31 dienos gerbėjai galėjo parsisiųsti programėlę į savo išmaniuosius telefonus, su kuria galėjo sekti palydovo skrydį. Palydovui praskridus pro vartotojo vietą, programėlė leisdavo nemokamai perklausyti albumą.
Geometrinė optika
Spindulys geometrinėje optikoje yra abstraktus objektas arba įrankis, skirtas aprašyti šviesos bangos elgesį. Spindulys yra statmenas realaus fizikinio darinio – bangos – bangos frontui. Geometrinė optika suformuluoja taisykles, nusakančias šių spindulių sklidimą per įvairias optines sistemas, tuo būdu leisdama nusakyti bangos fronto elgesį. Tačiau banga pilnai aprašoma yra ne tik fazės, bet ir amplitudės, vertėmis. Dėl šios priežasties geometrinės optikos metodais yra neįmanoma pilnai nusakyti bangų elgesį. Geometrinė optika yra žymiai supaprastinta optikos teorija, neaprašanti tokių reiškinių kaip difrakcija ir poliarizacija. Šie reiškiniai yra nagrinėjami tikslesniame optikos artinyje – bangų optikoje.
Geometrinė optika šviesos sklidimo reiškinius tiksliai aprašo tik tada, kai šviesos bangos ilgis daug mažesnis už jos kelyje pasitaikančių kliūčių matmenis. Geometrinė optika sėkmingai aprašo vaizdų sudarymą, apdorojimą įvairiuose optiniuose prietaisuose bei tų prietaisų netobulumus.
Dažnai geometrinė optika yra dar labiau supaprastinama padarius prielaidą, kad spinduliai sklinda prietaise mažais kampais apie prietaiso optinę ašį. Šis artinys yra vadinamas paraksialiniu artiniu arba „mažu kampų artiniu“. Šiame artinyje optinės sistemos atsakas tampa tiesinis, taip leisdamas optines sistemas bei jų sudedamąsias dalis aprašyti matricų pagalba. Tokiu būdu yra nustatomos apytikslės objektų ir atvaizdų padėtys, apytikslės didinimo bei mažinimo vertės. Šis artinys yra pakankamai tikslus aprašyti didžiajai daliai kasdienės apyvokos optinių prietaisų – akinių, padidinimo stiklų, fotokamerų bei apšvietimo sistemų.
Šeimena
Šeimena – upė pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, dešinysis Širvintos intakas.
Prasideda Būdviečių apylinkėse, 15 km į pietryčius nuo Vilkaviškio. Teka per Vilkaviškį į šiaurės vakarus. Įteka į Širvintą 8 km nuo jos žiočių, 5 km į pietvakarius nuo Kudirkos Naumiesčio.
Etimologija
Upėvardis laikomas labai archajišku, ką parodo priesaga -(m)en-. Jis sietinas su pavadinimu Kaimena (ide. kalbose pastebimas š-k tarpusavio kitimas). Tada upėvardis būtų kildintinas iš žodžių kaimas, kiemas (t. y. semantika suprastina kaip „kaimo, kiemo upė“).
Skapiškio valsčius
Skapiškio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Skapiškis.
Istorija
Įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (4 apylinkės) ir Pandėlio rajonui (3 apylinkės).
Suskirstymas
Tarpukariu buvo Stukonių ir kitos seniūnijos.
Steincheris
Steincheris – miestas vidurio Norvegijoje, 120 km į šiaurę nuo Trondheimo. Savivaldybės centras. Yra geležinkelio stotis, Š. Triondelago universiteto fakultetas, kinoteatras, biblioteka.
Juodonių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnio – tai į pelkėtą slėnį įsiterpusios kalvos aukštesnioji dalis, šlaitai – iki 19 m aukščio, rytinėje pusėje apardyti, pietryčių ir rytinėje pusėje yra plati terasa. Aikštelė 55x45 m dydžio, apardyta. Jos rytinėje dalyje palaidoti 1914–1918 m. žuvę kariai. Pietinėje ir rytinėje papėdėje yra senovės gyvenvietė.
Kerron Stewart
Kerron Stewart (g. 1984 m. balandžio 16 d. Kingstone) – Jamaikos lengvaatletė, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Šalies olimpinės rinktinės narės ir daugkartinė nacionalinės 4x100 m estafetės komandos narė.
Juodonių piliakalnis
Tyrimai
1958–1959 m. Lietuvos istorijos institutas ir ir Rokiškio kraštotyros muziejus gyvenvietėje ištyrė (tyrimų vadovė Laima Vaitkunskienė) 220 m² plotą. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1986–1987 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, tyrimų vadovė Elena Grigalavičienė. Tirtas 228,5 m² plotas.
Kerron Stewart
2001 m. dalyvavo pasaulio jaunimo čempionate, kurs 100 m bėgimo distancijoje liko antra, pasiekusi 11,72 s laiką. 2007 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas jai buvo debiutinis individualiose rugntyse. Stewart pasiekė finalinį bėgimą ir su 11,12 s laiku liko septintoje vietoje. Po metų sportininkė pateko į 2008 m. vasaros olimpines žaidynes, kur laimėjo sidabro ir bronzos medalius atitinkamai 100 m ir 200 m rungtyse. 2009 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Stewart pelnė pirmąjį savo medalį individualioje rungtyje – sidabras 100 m bėgime. Ji nusileido tik savo tautietei Shelly-Ann Fraser.
Juodonių piliakalnis
Tyrimai
Gyvenvietėje aptiktas 0,3–2 m storio kultūrinis sluoksnis, rasta I tūkstantmečio-II tūkstantmečio pradžios geležinių ir kaulinių darbo įrankių, žalvarinių papuošalų, lipdytos lygiu ir grublėtu paviršiumi bei žiestos keramikos, gyvulių kaulų, šlako.
Piliakalnio aikštelėje, kurios kultūrinis sluoksnis iki 2 m storio, rasta pylimo ir griovio žymių, medinių užtvarų, stulpinės konstrukcijos pastatų su židiniais liekanų, akmeninių, kaulinių, geležinių, žalvarinių dirbinių, lipdytos brūkšniuotu, grublėtu ir lygiu paviršiumi keramikos. Piliakalnis naudotas nuo I tūkstantmečio pr. m. e. antrosios pusės iki VI a. – VII a.
Radinius saugo Rokiškio krašto muziejus ir Lietuvos nacionalinis muziejus.
Marvos dvaras
Marvos (Marvelės) dvaras – buvusio dvaro sodybos fragmentai, išsidėstę kairiajame Nemuno krante, Marvelės g. 192, Marvelėje, Kaune, šalia kelio Via Baltica ir Lampėdžių tilto transporto mazgo. Šalia stūkso Marvelės piliakalnis.
Istorija
thumb|left|250px|Keliukas link dvaro Marvos vardas pirmą kartą istoriniuose šaltiniuose paminėtas 1514 m. Manoma, jog XVI a. jau galėjo būti Marvos dvarvietės užuomazgos. Dvaras smarkiai nukentėjo nuo švedų XVIII a. pradžioje, per Šiaurės karą. 1795 m. Užnemunei atitekus Prūsijai, dvarą kurį laiką valdė vokiečiai. Nuo 1815 m. dvaras priklausė rusų generolui Šachovskiui. Vėliau jį valdė Prūsijos didikas Lorchė, Viktoras Gavronskis, jo brolis Stanislovas Gavronskis. Dvaras tapo pastarojo dukros Kamilės kraičiu, kai ši apie 1889 m. tekėjo už tuo metu carinės Rusijos armijos pulkininko Voicecho Falevičiaus, 1918 m. tapusio Lenkijos armijos generolu.
Pirmojo pasaulinio karo metu dvare buvo apsistojęs vokiečių feldmaršalas Paulis fon Hindenburgas. Atsikūrus nepriklausomai Lietuvai ir prasidėjus kovoms su Lenkija dėl Vilniaus krašto, lenkų generolo dvaras tarpukariu buvo nusavintas ir išparceliuotas.
1920 m. dvare kovai su plintančia iš Rusijos galvijų maro epidemija buvo skubiai įsteigta Bakteriologijos ir serologijos stotis (Marvos priešmarinė stotis), kurioje buvo vykdomi vieni pirmųjų mikrobiologinių tyrinėjimų Lietuvoje. Jos direktoriumi iki 1924 m. buvo profesorius Leonas Gogelis. Stoties užduotis buvo gaminti imuninį serumą. Buvo planuota suremontuoti dvaro tvartus, čia laikyti seruminius arklius, išplėsti bakteriologijos laboratorijas. Po labai griežtų kovos priemonių galvijų maro plitimas į Lietuvą buvo sėkmingai sustabdytas, todėl inventorius buvo perduotas Lietuvos universiteto Medicinos fakulteto Veterinarijos skyriui, o 1924 m. gruodžio mėn. Marvos priešmarinė stotis uždaryta.
miniatiūra|250px|left|Dvarvietės likučiai matyti nuo kelio Via Baltica Dvaro rūmus su didžiąją žemių dalimi (80 ha) įsigijo Petras Maikauskas. Tarpukariu dvaro rūmuose mėgdavo lankytis aukšti svečiai, tarp jų ir pats prezidentas Antanas Smetona. 1930 m. dalyje Marvos dvaro pastatų įkurta senelių prieglauda. 1940 m. dvaro pastatuose įsikūrė Valstybinis kurčiųjų-nebyliųjų institutas. Per Antrąjį pasaulinį karą dvare buvo įkurta ligoninė. Po karo Marvos dvaro rūmuose veikė 5-ieji vaikų namai. Nuo 1961 m. veikė LŽŪA mokomasis ūkis, dvaro rūmuose buvo įkurtas darbuotojų vaikų darželis.
Karališkoji Alberto prieplauka
thumb Karališkoji Alberto prieplauka – istorinis burinių laivų uostas ir sandėlių kompleksas, kuris atidarytas 1846 m. (projektuotojas - Jesse Hartley) Liverpulyje, Jungtinėje Karalystėje. Kadangi konstrukcijoje nenaudotas medis Alberto prieplauka buvo pirmasis pasaulyje nedegus sardelių kompleksas. Statytinis išsiskyrė savo ekonomiškumu, kadangi laivai galėjo būti pakraunami tiesiai iš arba į sandėlį. Jame taip pat panaudoti pirmieji pasaulyje hirdauliniai kranai. Uoste klestėjo vergų, tabako, brendžio, medvilnės, arbatos, cukraus, šilko, dramblio kaulo prekyba. Šiuo metu kompleksas pritaikytas lankytojams ir visuomenės reikmėms. Veikia viešbučiai, restoranai, dailės galerija, jūrų muziejus, The Beatles muziejus. Nuo 2004 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Marvos dvaras
Istorija
Sunkiausi laikai dvarui prasidėjo, kai šalia jo 1991 m. imta statyti miesto vandenvalos įmonę. Tai turėjo katastrofiškų padarinių tolesniam dvaro rūmų likimui. Šis objektas nustelbė senovišką grožį ir unikalumą išsaugojusį kultūros paminklą. Prasidėjus statyboms, dvaras pateko į vandenvalos įmonės sanitarinę zoną, todėl iš jo iškeltos čia gyvenanusios šeimos. Ilgą laiką pastatai neturėjo savininko. 1993 m. sklypas su pastatais perduotas „Kauno vandenims“. Blogai saugotos ištuštėjusios patalpos pradėtos niokoti. Dvaras tapo valkatų nakvynės ir pasilinksminimų vieta. Marvos dvaras į valstybės privatizavimo objektų sąrašą buvo įtrauktas dar 1996 m. Tačiau netrukus jį teko išbraukti iš programos, nes teises į dvarą pareiškė savininkų atstovas. Kiti dvaro paveldėtojai gyvena Australijoje ir Argentinoje. 1997 m. „Kauno vandenys“ atsisakė šio objekto ir perdavė jį savivaldybės žinion. Pastatas liko nesaugomas. Netrukus čia kilo gaisras, kuris buvusį dvarą pavertė sąvartynu.
Karališkoji Alberto prieplauka
thumb|left|Piratų laivo spektaklis.
Istorija
1837 m. projektuotojas Jesse Hartley pradėjo pirminio plano projektavimą ir konsultacinius darbus. 1839 m. galutinis Alberto prieplaukos projektas pateiktas planavimo komisijai. 1841 m. Jungtinės Karalystės Parlamentas pritarė siūlomam planui ir leido pradėti statybos darbus. Projektas išsiskyrė tuo, kad uostas ir sandėliai buvo sujungti kartu ir tuo jog Alberto prieplauka turėjo tapti pirmuoji nedegiu sandėlių kompleksu pasaulyje.
Prieš pradedant statybos darbus buvo iškeldinti 59 vietiniai gyventojai, o jų namai nugriauti. 1845 m. išvalius vandens dugną įplaukė pirmasis laivas. 1846 m. kompleksą oficialiai atidarė Karalienės Viktorijos vyras Princas Albertas, kurio garbei uostas ir buvo pavadintas. Kompeleksą atidarius statybos darbai nesustojo. 1848 m. atidarytas prieplaukos ofisas, sumontuoti pirmieji krovininiai hidrauliniai kranai pasaulyje. Dėl savo ekonomiško dizaino uostas tapo itin sėkmingu. Plėtota prekyba su tolimaisiais kraštais. Prekiauta vergais, cukrumi, medvilne, brendžiu, šilku, dramblio kaulu, arbata, tabaku.
Alberto prieplauka buvo pritaikyta jūriniams burlaiviams, bet pradėjus naudoti žymiai didesnius garlaivius - Alberto prieplauka tapo per maža. Alberto prieplauką pradėta naudoti tik sandėliavimo paskirtimi.
Marvos dvaras
Istorija
2014 m. rugpjūčio 15 d. Marvelėje vyko Marvos dvaro 500-ųjų metinių sukaktuvių šventė. Renginys buvo skirtas paminėti turtingą Marvos dvaro istoriją.
Būklė
Į dvarvietę veda ūksmingas keliukas, kažkada buvęs reprezentacine įvažiavimo alėja. Teritorijoje pastatyti ne dvaro laikotarpio (svetimkūniai) pastatai: žirgynas, garažai, sandėliukai. Marvos dvaro pagrindinių rūmų jau nebėra. Sienos išardytos prieš keletą metų, iškasti net pamatai. Buvusią pastato vietą primena statybinių nuolaužų krūva ir vis dar stovintis kaminas. Šiltuoju metų laiku dvarvietės likučius paslepia vešli lapuočių krūmų žaluma.
Skabučiai
Skabučiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 21 km nuo Laukuvos.
USS John C. Stennis (CVN-74)
USS John C. Stennis (CVN-74) – septintasis Nimitz klasės atominis lėktuvnešis, priklausantis Jungtinių Valstijų kariniam jūrų laivynui. Pavadintas buvusio JAV Misisipės valstijos senatoriaus John C. Stennis vardu.
Karališkoji Alberto prieplauka
Istorija
Antrojo pasaulinio karo metu Alberto prieplauka naudota kaip jūros pajėgų bazė. Kompleksas smarkiai nukentėjo per 1941 m. bombardavimą.
1972 m. Alberto prieplaukos industrinė veikla sustabdyta. 1984 m. Alberto prieplauka oficialiai atidaryta visuomeninėms reikmėms.
USS John C. Stennis (CVN-74)
Lėktuvnešis pradėtas statyti 1991 m. kovo 13 d. Newport News Shipbuilding laivų statykloje, Virdžinijos mieste Newport News. Įgaliotas bet kada išplaukti į jūrą 1995 m. gruodžio 9 d. Švartuojasi Bremertono uoste Vašingtone.
Juodosios kerpakandės
Juodosios kerpakandės (Lypusidae) – drugių (Lepidoptera) šeima. Šeimoje yra 2 rūšys, iš jų viena randama Lietuvoje – rudjuostis maišuotis (Lypusa maurella)
USS John C. Stennis (CVN-74)
John C. Stennis kovos grupė
Lėktuvnešio smogiamoji grupė (arba Carrier Strike Group 3, CSG-3) susideda iš septynių laivų, dviejų povandeninių laivų ir devynių eskadrilių. „John C. Stennis“ yra šios grupės flagmanas bei vadovauja grupės oro sparnui Carrier Air Wing Nine (CVW-9). Lėktuvnešis taip pat yra eskadros DESRON (DESRON 21) vadavietė.
Istorija
1997 m. sausio 18 d. – pirmasis F/A-18E/F Super Hornet nusileidimas ant lėktuvnešio.
1998 m. kovo 14 d. dislokuotas Persijos įlankoje, kur dalyvavo operacijoje „Pietų patrulis“.
2000 m. sausio 7 d. – WESTPAC reisas.
2001 m. rugsėjo vid. rūpinosi saugumu Niujorke po rugsėjo 11 d. teroristų išpuolių.
Karališkoji Alberto prieplauka
Istorija
2018 m. kompleksui suteiktas karališkasis vardas.
Pinturas
Pinturas – upė Argentinoje, Patagonijoje, Santa Kruso provincijoje; Deseado dešinysis intakas. Prasideda Anduose, Meseta Buenos Aires plokščiakalnyje, Monte Zeballos kalno (2743 m) papėdėje. Río Ecker pavadinimu pradžioje teka į rytus. Toliau pasuka į šiaurę ir teka Pinturo kanjonu kur ir įgija Pinturo pavadinimą. Įteka į Deseadą į rytus nuo Perito Moreno miesto.
Prie Pinturo upės, Pinturo kanjone yra archeologinė radimvietė – Cueva de las Manos urvas – įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Albinas Kusta
Albinas Kusta (g. 1940 m. spalio 26 d. Kustos, Užpalių valsčius) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – aplinkos inžinerija ir kraštotvarka. Paskelbė apie 120 mokslinių straipsnių.
Batkūnai
Batkūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Daugėlaičių.
1102 m.
1102 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Graikijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Graikijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Striomenas
Striomenas – miestas pietryčių Norvegijoje, 18 km į rytus nuo Oslo. Išvystyta sunkioji pramonė.
Čolomijės Šv. Simono ir Judo Tadeušo parapija
'''Čolomijės Šv. Simono ir Judo Tadeušo parapija'''  – parapija, įkurta 1919 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Suchožebrų dekanatui. Dabartinė parapijos mūrinė bažnyčia pastatyta 1858-1859 metais. Tuo metu bažnyčia priklausė unitams ir vadinosi Čolomijės Šv. Simono Slupniko cerkve. 1875-1919 m. veikė kaip stačiatikių cerkvė, o nuo 1919 m. kaip katalikų ''Šv. Apaštalų Simono ir Judo Tadeušo'' bažnyčia.
Kiaulianosis vėžlys
Kiaulianosis vėžlys (Carettochelys insculpta) – minkštašarvių vėžlių rūšis, natūraliai gyvenanti gėlo vandens upeliuose, negiliuose ežeruose ir upėse Šiaurinėje Teritorijoje Australijoje ir pietinėje Naujosios Gvinėjos dalyje. Tai yra vienintelė rūšis Carettochelys gentyje ir Carettochelyidae šeimoje.
Porūšiai
Yra du vėžlių porūšiai:
Apžvalga
Kiaulianosiai vėžliai yra nepanašūs į kitus gėlavandenius vėžlius pasaulyje. Viršutinė šarvo dalis (karapaksas) paprastai yra pilka, odinės tekstūros, apatinė šarvo dalis (plastronas) yra kremo spalvos. Kojos yra panašios į jūrinių vėžlių plaukmenis. Nosis panašus į kiaulės, šnervės išsidėsčiusios mėsingo snukio priekyje. Iš to kilo ir pavadinimas. Patinus galima atskirti nuo patelių pagal ilgesnę uodegą. Kiaulianosių vėžlių šarvas gali išaugti iki 70 cm, o vėžliai gali sverti virš 20 kg.
Elgesys
Kiaulianosiai vėžliai yra beveik visiškai vandeniniai. Nedaug žinoma apie jų elgesį, nes buvo atlikta tik keletas tyrimų laukinėje gamtoje. Jų agresyvumas nelaisvėje priveda prie išvados, kad jie yra daug labiau prisirišę prie savo teritorijos negu dauguma kitų vėžlių rūšių.
Mityba
Rūšys yra visaėdės. Valgo įvairius augalus ir gyvūnus, įskaitant vaisius, figų lapus, taip pat šoniplaukas, moliuskus ir vabzdžius.
Barbakanas
thumb|200px|Barbakanas [[Helsingborgas|Helsingborge, Švedija]]
Kiaulianosis vėžlys
Veisimasis
Patelės nesubręsta iki 25 metų. Jos deda kiaušinius sausojo sezono vėlyvoje stadijoje smėlėtose pakrantėse.
Barbakanas
Barbakanas – gynybinis statinys tvirtovės, miesto gynybinės sienos išorėje prie vartų. Sudaro masyvus, paprastai cilindrinis bokštas su šaudymo angomis ir tiltas arba uždara perėja, jungiantis bokštą su vartais. Skirtas vartų apsaugai ir sienos sparninei gynybai. Buvo paplitęs Viduramžiais. Pradėi statyti XIII a. Prancūzijoje. XV a. pabaigoje iš jų išsivystė ravelinas.
Kiaulianosis vėžlys
Nelaisvėje
Kiaulianosiai vėžliai tapo prieinami egzotiškų gyvūnų prekyboje. Egzistavo keletą veisimosi nelaisvėje atvejų. Nors jaunikliai yra maži ir lėtai augantys, tačiau dėl didelės kainos ir didelio potencialaus dydžio yra tinkami tik patyrusiems vandeninių vėžlių augintojams. Jie paprastai yra drovūs ir turi polinkį į stresą, kas gali sukelti problemų juos maitinant. Tačiau jie valgo komercinį vėžlių ėdalą, taip pat vaisius ir daržoves. Auginant mėgėjiškai, veisimasis retas reiškinys, nes suaugę vėžliai yra labai agresyvūs ir atakuoja vienas kitą visuose, išskyrus didelius aptvarus.
Barbakanas
Europoje
Didžiausias išlikęs Barbakanas yra Lenkijoje (Krokuva). Kiti barbakanai yra Naumburge prie Zalės, Rotenburge (ob der Tauber), Varšuvoje, Marienburge ar prie Fort de Salses (Prancūzijos Pirėnai).
Vilniaus „barbakanas“
Paplitusi klaidinga nuomonė, kad Vilniuje esanti gynybinės sienos bastėja taip pat yra barbakanas. Tačiau Lietuvoje nėra išlikę nei vieno tokio tipo gynybinio įtvirtinimo. Nepaisant to, „barbakano“ vartosena kalbant apie Vilniaus bastėją, išlieka gaji.
Čagčaranas
Čagčaranas – miestas vidurio Afganistane, prie Hario upės; Goro provincijos centras. 15,0 tūkst. gyventojų, dauguma tadžikai. Link Herato į vakarus veda 380 km ilgio kelias, link Kabulo į rytus beveik tiek pat. Yra oro uostas.
Sausio 7
Sausio 7 yra 7-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 358 dienos (keliamaisiais metais – 359).
Čagčaranas
2005-2013 m. veikė Lietuvos karių vadovaujama NATO provincijos atkūrimo misija.
Sausio 7
Vardadieniai
Jaugeda (Jaugedas) – Jaugėla – Jaugėlė – Jaugilė – Jaugys – Julius – Liucidas – Liucijus – Liucilė – Liucina – Liucius – Raimundas – Raudvydė – Raudvilė – Rūtenis – Valentinas
Pranciškus Paprockis
Pranciškus Paprockis (, 1723 m. birželio 10 d. Baltarusijoje – po 1805 m. liepos 2 d. Varšuvoje) – Lietuvos jėzuitas, istorikas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Studijavo Vilniaus universitete, 1757 m. gavo filosofijos daktaro laipsnį. 1757–1765 m. dėstė Vilniaus universitete ir jo Kilmingųjų kolegijoje, apie 1760–1763 m. universiteto spaustuvės prefektas. 1763–1765 m. – universiteto Kilmingųjų kolegijos, o 1765–1768 m. – Kauno jėzuitų kolegijos rektorius, 1768–1773 m. – Lietuvos jėzuitų provincijos prokuratorius.
Vilniuje 1757–1767 m. leido „Politinį kalendorių“ lenkų kalba ir nuo 1768 m. „Vilniaus kalendorius“. 1760–1763 m. kartu su kitais redagavo pirmąjį Lietuvos laikraštį „Kurier Litewski“ su priedais.
Rearviewmirror (Greatest Hits 1991–2003)
„Rearviewmirror (Greatest Hits 1991–2003)“ – amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ dviejų diskų geriausiųjų dainų rinkinys, išleistas 2004. lapkričio 16 d. Per pirmąją savaitę buvo parduota 96,000 kopijų ir albumas debiutavo šešioliktoje „Billboard 200“ topo vietoje. JAV albumas yra tapęs platininiu.
Albumo detalės
Albume esančios dainos „Alive“, „Once“ ir „Black“ buvo iš naujo sumiksuotos grupės prodiuserio Brendan O’Brien. Taip pat albume turėjo pasirodyti ir Victoria Williams dainos „Crazy Mary“ koveris, tačiau prieš pat išleidimą buvo pakeistas dainos „Man of the Hour“. Tai – paskutinis grupės albumas, išleistas „Epic Records“ leidykloje.
Stasė Budginienė-Karolevičiūtė
Stasė Budginienė-Karolevičiūtė (g. 1942 m. balandžio 21 d. Valatkiškio k., Panevėžio raj.) – choro dirigentė ir muzikos mokytoja.
Biografija
1957–1961 m. Choro Dirigavimo Mokėsi Panevėžio Muzikos Mokykloje-Technikume (dėst. A. Liberis). 1961–1966 m. choro dirigavimo studijas tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. P. Bekerio klasė).
Nuo 1966 m. Plungės rajoninių kultūros namų mišriojo choro meno vadovė ir dirigentė. Kolektyvą parengė 1970, 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms ir 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei, zoninėse ir respublikinėse chorų apžiūrose bei konkursuose laimėjo prizinių vietų, dalyvavo Plungės rajono ir Klaipėdos krašto dainų šventėse bei festivaliuose, nemažai koncertavo savo rajone ir kitur.
Nuo 1967 m. S. Budginienė – Plungės vaikų muzikos mokyklos mokytoja, nuo 1969 m. direktoriaus pavaduotoja mokymo reikalams, nuo 1982 m. jaunučių choro vadovė. Buvo Plungės rajono dainų švenčių dirigentė, 1980 m. zoninės dainų šventės Tauragėje dirigentė, 1966–1981 m. Žemaičių festivalių vyr. dirigentė. 1979 m. chorvedė apdovanota Kultūros žymūno ženklu, o vėliau ir Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Sunseeker
Sunseeker International – viena iš pirmaujančių prabangios klasės motorinių jachtų gamintoja pasaulyje ir pripažinta viena greičiausiai augančių privačių bendrovių D. Britanijoje. Sunseeker International pastarųjų trejų metų laikotarpiu demonstravo ne mažesnį kaip 58 proc. prieaugį kasmet. Tai vienintelė motorinių jachtų gamintoja, patekusi į greičiausiai augančių privačių bendrovių Top 100 ir jame užima 70-ą vietą. Tai paaiškėjo PricewaterhouseCoopers sudarytų reitingų metu.
Pinturo kanjonas
thumb|right|250px|Pinturo kanjonas. Jo dugnu teka Pinturo upė Pinturo kanjonas – slėnis, esantis Argentinoje, Santa Kruso provincijoje, Pinturo upės vidurupio slėnyje, apie 160 km į pietryčius nuo Perito Moreno miesto. Šlaitų aukštis apie 240 m. Augalija labai skurdi (išskyrus palei upės vagą). Kanjone yra į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą įtraukta archeologinė radimvietė Cueva de las Manos.
AIBO
AIBO moka vaikščioti, dėl įmontuotų vaizdo kameros ir infraraudonųjų spindulių daviklių gali reaguoti į aplinką. Atskiria komandas ir veidus. Robotas yra pilnai autonominis: sugeba mokytis ir tobulėti, reaguodamas į šeimininką ar kitus AIBO robotus. Roboto dizainą sukūrė Hajime Sorayama. Buvo išleista įvairių modifikacijų AIBO modelių.
2006 m. sausio 26 d. Sony paskelbė, kad nutraukia AIBO ir kitų robotikos produktų gamybą, taip pat ir humanoidinio roboto QRIO tobulinimą.
Sandara
AIBO turi įvairių daviklių, kurie matuoja temperatūrą, atstumą, pagreitį ir kitus parametrus. AIBO sukurtas OPEN-R architektūra, viduje yra RISC procesorius, kurį valdo ОСРВ Aperios. Atmintis įrašomą į atminties kortelę. AIBO akis atitinka vaizdo kamerą, taip pat yra mikrofonas ir garsiakalbis.
Bosutas
Bosutas  – upė rytų Kroatijoje ir šiaurės vakarų Serbijoje; Savos kairysis intakas. Prasideda Kroatijoje, Slavonijos regione, pietiniuose Dilio kalno šlaituose, į šiaurės vakarus nuo Slavonijos Brodo. Teka šiaurės rytų kryptimi Savos senslėniu, aukštupyje vadinama Biču (Biđ). Ties Cerna susilieja su Berava ir tolau vadinama Bosutu. Toliau vingiuoja Panonijos lyguma pietryčių kryptimi. Žemupyje teka Serbijos teritorija. Įteka į Savą ties Bosuto gyvenviete.
Svarbiausi intakai: Berava, Spačva, Studva (dešinieji).
Žemupyje upės nuolydis labai mažas, ji sudaro senvages ir meandras, o pakilus rytų vėjui teka prieš srovę. 40 km žemupio ruožas tinkamas laivybai. Pagrindinės gyvenvietės prie Bosuto: Andrijaševcai, Vinkovcai, Nijemcai (Kroatija), Morovičius, Bosutas (Serbija).
Gytis Ramunis
Gytis Ramunis (1950 m. vasario 2 d. Vilniuje - 1999 m. vasario 27 d. Vilniuje) – Lietuvos architektas, pedagogas.
Biografija
G. Ramunis gimė architekto Simono Ramunio ir prancūzų kalbos dėstytojos, vertėjos Ramutės Iešmantaitės-Ramunienės šeimoje.
1967-1972 m. studijavo ir baigė LSSR dailės institutą. Iki 1992 m. dirbo Miestų statybos projektavimo institute Vilniuje, buvo projektų vyriausiasis architektas. 1992–1999 m. buvo Vilniaus architektūros studijos direktoriaus pavaduotojas, projektų vadovas. 1979–1985 m. dėstė Vilniaus inžineriniame statybos institute, 1997–1999 m. – Vilniaus dailės akademijoje. 1991–1996 m. buvo Lietuvos architektų sąjungos Vilniaus skyriaus pirmininkas.
Žymesni darbai
Vilniuje:
Kiti projektai:
Sodalė (Kaltinėnai)
Sodalė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Kaltinėnų, kairiajame Akmenos upės krante.
1103 m.
1103 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nonkonformizmas
Nonkonformizmas (iš  – 'ne' ir conformis – 'tinkamas, pritampantis') – individo sociokultūrinė laikysena, kuomet atsiribojama tuo laikotarpiu toje vietovėje būdingų socialinių, kultūrinių, moralinių normų, madų, elgiamasi priešingai, nei dauguma. Nonkonformizmo priešybė yra konformizmas – siekis neišsiskirti nuo aplinkinių žmonių. Tiesa, šie terminai ne visada yra visiškai priešingi – jei konformistas siekia būti grupėje ir joje pritapti, tai nonkonformistas taip pat dažnai siekia būti grupėje, bet tyčia nepritapti, pasirodyti kitoks. Abi šios pozicijos sukonstruotos individui bandant atrasti savęs ir grupės santykį.
Nonkonformizmas dažnai pasireiškia per priklausymą subkultūroms, gyvenimą atsiskyrėliškai, disidentinę ir revoliucinę veiklą. Mene nonkonformizmas neretai lemia naujų meno srovių suklestėjimą – pavyzdžiui, racionalizmui oponavę menininkai XIX a. davė pradžią romantizmui. Nonkonformistai neigiamai vertina žmonių prisitaikėliškumą ir laiko tai daugelio pasaulio problemų priežastimi.
Jonas Brundza
Jonas Brundza (1889 m. liepos 14 d. Piliakalnų k., Šunskų valsč., Marijampolės apskr. – 1969 m. sausio 1 d. Brukline, JAV) – vargonininkas ir chorvedys.