cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bucaspor
Moterų ekipa
Žaidė Moterų futbolo aukščiausioje lygoje. 2008 ir 2009 m. užėmė antrą vietą.
Koplytstulpis
thumb|right|230px|Mūrinis koplytstulpis thumb|230px|right|Žemaičių koplytstulpiai M.K.Čiurlionio tapyboje Koplytstulpis – mažosios architektūros statinys. Tai maždaug apie 3-4 m aukščio stiebas, kurio viršūnėje pritvirtinta keturkampė su medinėmis skulptūrėlėmis koplytėlė, užsibaigianti kryželiu.
Koplytėlė būna atvira ar uždara (įstiklinta), dengta dvišlaičiu ar keturšlaičiu stogeliu, dažnai siaurėjanti į apačią. Lietuvoje iš pradžių labiausiai buvo statomi mediniai koplytstulpiai. Pasitaiko ir mūrinių koplytstulpių su nišomis skulptūrėlėms laikyti.
Petras Bagrationas
Petras Bagrationas (,, 1765 m. Kizliaras, Dagestanas – 1812 m. rugsėjo 24 d. Sima, Vladimiro sritis) – karinis veikėjas, Rusijos imperijos kariuomenės generolas.
1532 m.
1532 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Petras Bagrationas
Biografija
Gruzinų Bagrationų dinastijos kilmės kunigaikštis.
Nuo 1782 m. kovo 4 d. Astrachanės pėstininkų pulko eilinis Kizliare. 1783 m. dalyvavo malšinant sukilimą Čečėnijoje, kuriam vadovavo šeichas Mansuras. 1785 m. unteris, pateko į sukilėlių nelaisvę, caro vyriausybės išpirktas. 1787-1791 m. Rusijos-Turkijos karo dalyvis, praporščikas, 1792 m. Kijevo kavalerijos jėgerių pulko majoras.
1532 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Petras Bagrationas
Biografija
1794 m. Kosciuškos sukilimą malšinusios kariuomenės karininkas. 1799 m. generolas majoras, A. Suvorovo žygių į Italiją ir Šveicariją dalyvis, vadovavo armijos avangardui. 1805-1807 m. karų su Prancūzija dalyvis, 1807 m. vasario 7 d. pasižymėjo Ylavos mūšyje, 1807 m. birželio 14 d. – Frydlando mūšyje, kuriuos Rusijos kariuomenė pralaimėjo. Po šių mūšių Napoleonas pasakė, kad Rusijos kariuomenėje yra tik vienas tikras generolas – Bagrationas.
1532 m.
Mirtys
Nedatuota
Petras Bagrationas
Biografija
Per 1808-1809 m. Rusijos-Švedijos karą vadovavo divizijai, užėmusiai Alandų salas, 1809 m. infanterijos generolas. Per 1809-1812 m. Rusijos-Turkijos karą vadovavo Moldavijos armijai. Per 1812 m. karą su Prancūzija – Rusijos II Vakarų armijos vadas. Borodino mūšyje 1812 m. rugpjūčio 26 d. mirtinai sužeistas.
Jo vardu 1946 m. Ylava pavadinta Bagrationovsku.
Krosnos seniūnija
Krosnos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Lazdijų rajono savivaldybės šiaurėje.
Istorija
thumb|left|Seniūnijos žemėlapis
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Ričardas Bartkevičius
Ričardas Bartkevičius gali būti:
Tadas Bičkauskas
Tadas Bičkauskas (, apie 1794-1800 m. Levainiai, Bagaslaviškio parapija – po 1857 m. Vilnius) – Lietuvos grafikas.
Biografija
Baigė Vilniaus gimnaziją. 1816-1820 m. studijavo Vilniaus universitete, 1816-1818 m. Moralinių ir politinių mokslų, vėliau Fizikos ir matematikos fakultete bei Piešimo ir tapybos katedroje pas J. Rustemą. 1820 m. gavo dailiųjų menų kandidato laipsnį.
Nuo 1828 m. gyveno Varšuvoje, dirbo Lenkijos banko litografijos spaustuvėje, vėliau savo dvare netoli Vilniaus. Litografijos technika sukūrė peizažų („Vaizdas į Belmontą ir Šv. Rapolo bažnyčią Vilniuje“ 1829 m., „Varšuvos vaizdas nuo Pragos priemiesčio“ apie 1830 m.), portretų (V. P. Voičinskio, 1837 m.), M. Balinskio knygos „Užrašai apie karalienę Barborą…“ (Pamiętniki o królowey Barbarze… 1837 m.) iliustracijas. Kūryba romantinė.
Gigantiškasis amorfofalas
Gigantiškasis amorfofalas (Amorphophallus titanum) – aroninių (Araceae) šeimos amorfofalų genties augalų rūšis.
Augalas turi didžiausius pasaulyje nešakotus žiedynus, kurie gali išaugti beveik iki 2,5 m aukščio ir iki 1,5 m pločio.
Vakariečiai pirmą kartą jį atrado 1878 m. Sumatroje.
Toreso sąsiaurio vietiniai gyventojai
Toreso sąsiaurio salų vietiniai gyventojai yra šių salų, priklausančių Kvinslendui Australijoje, pirmųjų gyventojų palikuonys. Jie yra melaneziečiai, kultūriniu aspektu susiję su Papua Naujosios Gvinėjos pakrančių tautomis. Toreso sąsiaurio salų gyventojai nepriskiriami Australijos aborigenams ir paprastai minimi kaip atskira grupė. Dvi šią grupę atstovaujančios bendruomenės taip pat gyvena žemyne, Bamagoje ir Seisijoje.
Gyventojų skaičius
Pačiose Toreso sąsiaurio salose gyvena apie 6800 vietinių gyventojų, tuo tarpu 42000 gyvena kituose regionuose, daugiausiai Kvinslendo šiaurinėje dalyje, ypač Taunsvilyje bei Kernse. Tai sudaro apie 6 % visų Australijos vietinių gyventojų.
Kultūra ir gyvenimo būdas
Toreso sąsiaurio salų gyventojų kultūra yra išsiskirianti, sąlygota įtakos salų, kuriose jie gyvena bei istorijos. Jie plaukioja jūra bei prekiauja su Papua Naujosios Gvinėjos tautomis.
Skirtingai nei Australijos žemyno vietiniai gyventojai, Toreso sąsiaurio salų tauta nebuvo klajokliai ir kultivavo žemės ūkį, papildydami maisto atsargas taip pat medžiodami bei rinkdami. Augino įvairias javų kultūras, įskaitant cukranendres, tarus, batatus, taip pat veisė kiaules ir kazuarus. Kaip ir kai kurios Australijos aborigenų bendruomenės, Toreso sąsiaurio salų gyventojai buvo prisijaukinę dingus kaip kompanionus, padėjėjus medžioklėje bei dėl šilumos šaltomis naktimis.
Kalbos
Vakarinėse, šiaurinėse ir centrinėse salose vartojamos Kalaw Lagaw Ya, Kalau Kawau Ya, Kulkalgau Ya ir Kawalgau Ya, kurios yra viena kitos dialektai. Šios kalbos susijusios su Australijos aborigenų kalbomis. Rytinėse salose vartojama su Papua kalbomis susijusi Meriam Mir kalba.
Imperialas
Žodis imperialas reiškia:
Jūžintai
Jūžintai – miestelis Rokiškio rajono savivaldybėje, prie kelio, 21 km į pietus nuo Rokiškio, 12 km į šiaurės vakarus nuo Dusetų. Seniūnijos ir parapijos centras. Stovi mūrinė Jūžintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (pastatyta 1792 m.), yra buvęs atgailos kanauninkų vienuolynas, kapinės, veikia biblioteka, paštas (LT-42016).
Miestelio planas spindulinis, centre – trikampė aikštė. Vėlyvojo baroko Jūžintų Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia, pastatyta 1799 m., per karą sugriauta, 1958 m. atstatyta – stačiakampio plano, trinavė bazilika su apsidės sienose įrengtomis vienuolių celėmis. Bažnyčios viduje yra vertingos medinės skulptūros („Švč. Mergelė Marija su Kūdikiu“, „Šv. Antanas“, „Trys karaliai“, visos XIX a. pabaigos, meistras A. Dagys). Bažnyčios šventoriuje, apjuostame akmenų mūro tvora su vartais yra klasicistinė varpinė.
thumb|left|Miestelio reginys iš pietų, horizonte – [[Jūžintų bažnyčia]]
Etimologija
Pavadinimas veikiausiai yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo rytuose telkšančio Jūžinto ežero. Liaudies etimologija aiškina, kad Jūžintų vietovardis sudarytas iš dviejų žodžių: „jų“ ir „žentai“. XX a. tarpukariu vartota lytis Južintai.
Geografija
Jūžintai įsikūrę tarp Jūžinto ir Bedugnio ežerų. Į rytus nuo Jūžintų yra Sartų regioninis parkas. Automobilių keliais pasiekiamas Rokiškis, Dusetos, Užpaliai, Kamajai.
Istorija
Nuo Jūžintų 4 km į rytus yra I tūkstantmečio pr. m. e. – II tūkstantmečio pradžios Dauliūnų piliakalnis.
Jūžintų valsčius, Jūžintų dvaras ir miestelis minimi 1588 m. Vilkmergės miesto teismo aktuose. 1595 m. pastatyta medinė koplyčia. Jūžintus valdęs G. Rajeckas 1695 m. pastatydino medinę bažnyčią ir prie jos įkūrė Jūžintų Šv. Augustino atgailos kanauninkų vienuolyną.
XVIII a. pabaigoje vienuoliai vadovavo mokyklai. Po 1831 m. sukilimo 1832 m. vienuolynas uždarytas. 1799 m. pastatyta nauja bažnyčia. 1865 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla, iki 1946 m. pradinė, 1946–1950 m. gimnazija, nuo 1950 m. Jūžintų vidurinė mokykla, nuo 1993 m. Jūžintų Juozo Otto Širvydo vidurinė mokykla.
XIX a. Jūžintai – Zarasų apskrities miestelis, valsčiaus centras. XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje Jūžintai buvo draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimo centras, dirbo knygnešiai Juozas Otonas Širvydas, Juozas Šeikus. 1894 m. veikė 11 mokinių slapta mokykla. 1898 m., 1902–1903 m. miestelyje surengti pirmieji lietuvių liaudies teatro spektakliai. 1905 m. įvyko apylinkių valstiečių anticarinė demonstracija. Jūžintų dvare, kurį nuo XVIII a. pabaigoje valdė grafai Versenhofai, buvo didelė meno kūrinių kolekcija, 1915 m. dalis išgrobstyta, dalis išvežta į Vokietiją. Nuo 1909 m. vyko savaitiniai turgūs.
1923 m. Jūžintai nukentėjo nuo gaisro. 1944 m. lapkričio 7 d. Jūžintus puolė Lietuvos partizanai (vadas A. Baukys, apie 60 žmonių), vėliau valsčiuje veikė Lietuvos partizanų sąjungos Gedimino organizacija, Vytauto apygardos Šarūno rinktinės partizanai (vadas K. Jurevičius-Dobilas). O vėliau apylinkėse veikė Algimanto apygardos, Kunigaikščio Margio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai. 1950–1995 m. Jūžintų apylinkės centras, 1950–1992 m. kolūkio centrinė gyvenvietė. 1972 m. prijungtas Jūžintų viensėdis (76 gyventojai 1970 metais) ir Ratkupio kaimas (10 gyventojų).
Žymūs žmonės
Miestelyje gimė:
Didriestainis
thumb|200px|right|Didriestainis su [[cinamonas|cinamonu ir razinomis]] thumb|right|200px|Didriestainis su sezamo sėklomis. Lėkštėje greta – [[loksas (sūdyta parūkyta lašišos filė). Didriestainis su loksu laikomas tradiciniu JAV žydų patiekalu.]] Didriestainis, beigelis (neteikt.)  – apvalaus arba pailgo žiedo formos pyrago kepinys, paprastai iš kvietinių miltų. Didriestainio drėgnis nuo 20 % iki 30 %; jam būdingas blizgus paviršius, gaunamas suformuotą kepinio ruošinį prieš kepimą apdorojant vandeniu ar vandens garais.
Tradiciškai didriestainiai kepami iš mielėmis kildintos kvietinių miltų tešlos. Suformuoti maždaug plaštakos dydžio riestainiai trumpai paverdami vandenyje, po to kepami. Iškepto riestainio minkštimas būna tankus, tąsus, o plutelė – nurudusi ir kartais trapi. Didriestainiai prieš kepant dažnai pabarstomi kokiomis nors sėklomis (tradiciškai – aguonų ar sezamo), kurios įkepa į plutelę. Kartais viršus pabarstomas valgomąja druska. Didriestainius kepa ir iš kitokios tešlos, pvz., ruginės.
Riestainių su skyle forma yra šimtų metų senumo, jos privalumai:
Didriestainiai gali būti naudojami sumuštiniams daryti – jie horizontaliai perpjaunami, ant jų tepamas koks nors užtepas, uždedama lokso ar kitokio produkto gabėlėlis. Tuo jie skiriasi nuo riestainių, kurie tokia, vartojimui netinka.
Kepimas
Labiausiai tradicinė didriestainių tešla maišoma iš kvietinių miltų (be gemalų ir sėlenų), druskos, vandens ir mielių. Labiausiai tinka duonai skirti ar kitokie miltai su dideliu glitimo kiekiu, nes juos naudojant didriestainiai būna tvirti ir tankūs, puriu kramtant elastingu minkštimu. Pagal daugelį didriestainių receptų į tešlą dedama saldiklių, dažniausiai miežinio salyklo, medaus, cukraus, taip pat gali būti dedama ir kiaušinių, pieno ar sviesto. Tešla kildinama naudojant arba ankstesnio kepimo raugintos tešlos likutį arba pirktines mieles.
Didriestainių gamybos etapai: Toks gamybos būdas suteikia didriestainiams būdingą skonį, blizgią išvaizdą ir kramčią konsistenciją.
Paskutiniais metais atsirado didriestainių variantas, vadinamas gariniais didriestainiais. Juos ruošiant praleidžiamas virimo etapas, o į kepimo krosnį įšvirkščiama vandens garų. Šis metodas labiau tinka komerciniam didriestainių kepimui, kadangi sumažėja rankų darbo. Taip gaminami didriestainiai po formavimo nenuimamo nuo skardos, o kartu su ja keliauja į kildinimo patalpą o vėliau – ir į garinę krosnį.
Garinių didriestainių konsistencija putlesnė, minkštesnė, lengviau sukramtoma, jie labiau primena bandeles.
Variantai
thumb|right|200px|Monrealiniai didriestainiai, vienas aguoninis, kiti du – sezaminiai. Šiaurės Amerikoje žinomi du tradicinių didriestainių variantai:
Londoniniai didriestainiai būna kietesni, minkštimas grubesnis, su didelėmis akutėmis.
Hermann Sudermann
Hermanas Zudermanas (, 1857 m. rugsėjo 30 d. Macikuose – 1928 m. lapkričio 21 d. Berlyne) – vokiečių rašytojas ir dramaturgas.
Biografija
thumb|left|130px|Zudermano šeimos antkapis Grunewald kapinėse Berlyne H. Zudermano tėvas buvo kilęs iš Nyderlandų ir Šilutėje dirbo aludariu. Jaunasis Hermanas mokėsi privačioje Verdainės mokykloje. 1875 m. baigė Tilžės gimnaziją. Tęsė studijas Karaliaučiaus universitete, kur studijavo istoriją bei filosofiją. 1877 m. persivedė į Berlyno universitetą, uždarbiavo mokydamas turtingųjų vaikus privačiai.
Vėliau nutraukė studijas ir atsidavė žurnalistikai. Ėjo vyriausiojo redaktoriaus pareigas Berlyno liberaliame laikraštyje „Vokietijos laikraštis“ (Das deutsche Reichsblatt).
1891 m. vedė išsiskyrusią rašytoją Klarą Laukner, turėjusią tris vaikus iš pirmos santuokos, gyveno Karaliaučiuje, Drezdene. 1895 m. galutinai apsistojo Berlyne. Susilaukė dukros vardu Hede.
Kūryba
thumb|left|130px Parašė 20 dramų, keliolika stambių prozos kūrinių. Jo kūryboje vyravo natūralistinis stilius, didelę įtaką jam buvo padaręs prancūzų rašytojas Guy de Maupassant.
Sumaniai vaizduodamas savo gimto krašto vietas ir žmones „Lietuviškose apysakose“ (Litauische Geschichten, 1917 m.), rašytojas dar kartą pasiekia apogėjaus viršūnę. Šis kūrinys buvo dedikuotas Šilutės kultūros rėmėjui Hugo Šojui. Novelės „Kelionė į Tilžę“, „Mikas Bumbulis“, „Jonas ir Erdmė“ yra H. Zudermano meistriškumo viršūnė.
Įamžinimas Lietuvoje
thumb|180px|H. Zudermano paminklas Šilutėje 1936 m. Šilutėje pastatytas paminklas H. Zudermanui. Paminklu rūpinosi Hugo Šojus: jis padovanojo žemės sklypą, apsodino skverelio taką rašytojo mėgstamais medžiais – beržais. Skulptorius – Erichas Šmitas Kestneris. Paminklas sovietmečiu buvo nugriautas, jo vietoje pastatytas obeliskas sovietiniams kariams. Atgimimo metais Šilutės H. Zudermano visuomeninio literatų klubo narių iniciatyva paminklas atstatytas. Tai pilko marmuro biustas ant 2 metrų aukščio postamento; paminklas atkurtas Berlyne, skulptoriaus H. Hacke.
Režisierius Arūnas Žebriūnas pagal Sauliaus Šaltenio scenarijų 1981 m. pastatė vaidybinį filmą „Kelionė į rojų“, – novelės pavadinime esančio žodžio „Tilžė” sovietiniais metais neleido minėti.
Aso
Aso − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Hermann Sudermann
Įamžinimas Lietuvoje
Klaipėdoje nuo 1992 m. veikia Hermano Zudermano vardu pavadinta gimnazija, skirta vokiečių kilmės moksleiviams.
1952 m. Nobelio premijos laureatai
1952 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Kipras Bielinis
Kipras Bielinis (slapyvardžiai: Kunigas, Sermėgius, Jonas Jurgaitis, 1883 m. rugsėjo 26 d. Purviškiuose, Nemunėlio Radviliškio valsčius, Biržų apskritis, Rusijos imperija – 1965 m. gruodžio 7 d. Niujorke, JAV) – Lietuvos visuomenės, darbininkų profesinių sąjungų ir politinis veikėjas, socialdemokratas, knygnešio Jurgio Bielinio sūnus.
Biografija
Mokslus pradėjo pas daraktorių Laduką, vėliau mokėsi Mintaujos realinėje mokykloje ir Rygos gimnazijoje. Nuo 1899 m. dalyvavo slaptose moksleivių kuopelėse, platino draudžiamą lietuvišką spaudą. Už dalyvavimą jose iš Rygos gimnazijos pašalintas. Nuo 1902 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, bendradarbiavo Tilžėje leidžiamame laikraštyje „Darbininkų balsas“. Nuo 1904 m. organizavo partinės literatūros gabenimą visoje Lietuvoje.
Dalyvavo 1905 m. įvykiuose, 1905 m. kovo 10 d. organizavo pirmą viešą politinį mitingą ir demonstraciją Kupiškyje. Balandžio 23 d. Kirkliuose po mitingo žandarų suimtas ir sumuštas. Jį išvadavo Anykščių LSDP organizacijos nariai. Iš viso 1905 m. surengė per 30 viešų mitingų, už kiekvieną jų buvo keliamos baudžiamosios bylos, bet jo vis nepagaudavo.
1906 m. išvyko į Rygą, kur prie Latvių socialdemokratų partijos organizavo lietuvių darbininkų socialdemokratų grupę. 1906 m. gyvendamas Rygoje, bendradarbiavo leidiniuose „Vilniaus žinios“, „Naujoji Gadynė“, „Skardas“, „Žarija“, „Echo“, „Lietuvos ūkininkas“. 1907 m. lapkričio 5 d. kartu su kitais latvių socialdemokratais suimtas, metus kalintas, nuteistas 4 metus kalėjimo. Šią bausmę atlikęs Rygos kalėjime, 1912 m. ištremtas į Sibirą, Manzurkos kaimą (dab. Kačiugo rajone), Vercholensko apskritis, Irkutsko gubernija. 1913 m. pabėgo ir Jankevičiaus pavarde gyveno prie Chabarovsko. 1917 m. atvyko į Maskvą, dirbo karo metu iš Lietuvos išgabento turo grąžinimo komisijos sekretoriumi.
1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo kooperacijoje ir savivaldybėse, vienas LSDP veiklos gaivintojų Lietuvoje ir Šiauliuose. 1918 m. spalio mėn. dalyvavo LSDP konferencijoje Vilniuje. 1919 m. Šiaulių partizanų štabo narys.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė LSDP frakcijai. 1922–1923 m. LSDP reikalais lankėsi JAV. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas.
Buvo renkamas Šiaulių ir Mažeikių tarybų nariu. 1923–1926 m. dirbo Kauno miesto tarybos finansų komisijoje, 1925 m. – komisijos kovai su Kauno elektros stotimi pirmininkas. Nuo 1920 m. dirbo „Socialdemokrato“ redakcijoje. Po 1926 m. valstybės perversmo Žemės ūkio rūmų finansų ir atskaitomybės skyriaus vedėjas, organizavo namų pramonės skyrių ir jam vadovavo. Organizavo kooperatyvą Marginiai ir jam pirmininkavo. Kartu dirbo Ligonių kasose, pirmasis Kauno ligonių kasos pirmininkas. Nuo 1929 m. dirbo Žemės ūkio rūmuose, 15 metų buvo „Paramos“, „Spaudos fondo“, Kooperacijos banko, „Kooperacijos“ draudimo valdybų narys.
1941–1942 m. – vienas iš rezistencijos pradininkų, LSDP, pasivadinusios Naująja Lietuva, gaivintojas, leido atsišaukimus prieš vokiškuosius okupantus (Susiorientuokime, Naujosios Lietuvos organizacijos tikslai ir siekimai). Bendradarbiavo pogrindiniame laikraštyje „Lietuvos kelias“. Nuo 1943 m. vienas Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komiteto vadovų, finansų komisijos pirmininkas, jam buvo pavesta atgaivinti VLIK’o veiklą, kai gestapas prieš jį ėmėsi represijų. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, dirbo VLIK’o delegatūroje Berlyne. 1945–1949 m. Tautos fondo valdytojas.
1949 m. emigravęs į JAV, įsitraukė į Lietuvos laisvės komiteto veiklą, buvo nuolatinis LSDP atstovas VLIK’e. Atgaivino ALSS Literatūros fondą, leidusį istorines knygas. 1964 m. mirus Steponui Kairiui, iki mirties vadovavo LSDP Užsienio delegatūrai.
Mirė 1965 m. Niujorke, 1996 m. perlaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Atminimo įamžinimas
thumb|180px|Kipras Bielinis – Steigiamojo Seimo atstovas
Counter-Strike: Global Offensive
Counter-Strike: Global Offensive (sutrumpintai CS:GO) – pirmo asmens šaudyklė, išleista 2012 m. rugpjūčio 21 d. Žaidimą sukūrė įmonės „Valve Corporation“ ir „Hidden Path Entertainment“. Tai ketvirtasis žaidimų serijos „Counter-Strike“ žaidimas.
Vytautas Sirtautas
Vytautas Sirtautas (1921 m. birželio 10 d. Aukštašlynis, Raseinių valsčius – 2008 m. gruodžio 29 d. Šiauliai) – Lietuvos kalbininkas, poliglotas, esperantininkas, vadovėlių autorius, poetas.
Kava
thumb|250px|Kavos puodelis thumb|250px| Pagrindiniai kavos auginimo rajonai Kava – iš kavamedžio krūmo vaisių sėklų (kavos pupelių) pagamintas, kofeino turintis gėrimas.
Vytautas Sirtautas
Biografija
1941 m. baigė Raseinių gimnaziją, Antrojo pasaulinio karo metais mokytojavo. 1950 m. baigė Vilniaus universiteto Filologijos fakultetą. 1969 m. apgynė disertaciją apie veiksmažodinį tarinį bendrinėje lietuvių kalboje.
Counter-Strike: Global Offensive
Turinys
Kaip įprasta „Counter Strike“ žaidimuose, kova vyksta tarp dviejų grupių – teroristų ir policijos specialiųjų pajėgų. Įprastinis žaidimas vyksta žemėlapiuose, kuriuose tam tikroje vietoje reikia padėti arba nukenksminti bombą, taip pat išvaduoti įkaitus arba sutrukdyti įkaitų išvadavimą. Taip pat yra 5 žaidimo režimai: įprastas klasikinis ir konkurencinis (Classic Casual ir Competitive), ginklavimosi varžybos (Arms Race), Demolition, Danger Zone (Battle Royale), Wingman ir Deathmatch. Žaidime žaidžiama ginklais, kurie egzistuoja ir tikrovėje, pvz., AK-47, UZI, Desert Eagle, Glock, USP, M4A1 ir kt. Skirtingai nuo ankstesnių serijos žaidimų, CS:GO yra reitingų sistema, kuri žaidėjus skirsto pagal tai, kaip jie gerai žaidžia.
Vytautas Sirtautas
Biografija
Studijuodamas 1945–1949 m. dirbo redaktoriumi Lietuvos mokslų akademijos Lietuvių kalbos institute. 1950–1956 m. Klaipėdos mokytojų instituto dėstytojas. Nuo 1956 m. Šiaulių pedagoginio instituto (nuo 1996 m. Šiaulių universitetas dėstytojas, 1957 m. pirmasis Filologijos fakulteto dekanas, 1960–1961 m. Lietuvių kalbos katedros vedėjas. Nuo 1988 m. profesorius.
Kava
Kavos pupelių rūšys
thumb|200px|Skrudintos kavos pupelės
Vytautas Sirtautas
Mokslinė veikla
Mokslinę veiklą pradėjo 1946–1949 m., kai rengė akademinio Lietuvių kalbos žodyno II ir III t. Su žmona pedagoge J. Sirtautiene ir sūnumi Vytautu V. Sirtautu rengė lietuvių kalbos vadovėlius vidurinėms mokykloms, jie įvertinti Švietimo ir mokslo ministerijos, Atviros Lietuvos fondo premijomis. Parašė apie 180 mokslinių straipsnių. Recenzavo lietuvių kalbos vadovėlius, monografijas bei disertacijas, vadovavo disertantams, magistrantams. Stažavosi Vilniaus, Rygos, Prahos universitetuose, dalyvavo konferencijose, skaitė pranešimus.
Counter-Strike: Global Offensive
Operacijos
Žaidimo operacijos yra ypatingi „Valve“ sukurti renginiai žaidėjams, per kuriuos galima dalyvauti įvairiuose iššūkiuose, atlikti misijas. Operacijose pristatomi nauji žemėlapiai, pridedami papildomi žaidimo režimai. Už atliktas misijas žaidėjai gauna operacijos metu naudojamą valiutą – „žvaigždes“, kurias gali keisti į tik žaidime naudojamus teroristų ir antiteroristų modelius, lipdukus ir ginklus. Kad dalyvauti operacijoje, žaidėjai privalo nusipirkti „bilietą“ (Operation Pass), kuris įprastai kainuoja nuo 13 iki 15 eurų (priklausomai nuo žaidėjo gyvenamosios vietos). Operacijos tradiciškai tęsiasi apie 16 savaičių.
Kava
Arabika
Arabinis kavamedis (Coffea arabica) – sėklos pailgos, lygiu paviršiumi, vos išlenktos „S“ raidės formos linija. Sudaro apie tris ketvirtadalius pasaulinės kavos gamybos.
Iš Arabika kavos pupelių gaminama:
Vytautas Sirtautas
Mokslinė veikla
Pasaulio lituanistų bendrijos, Lietuvių kalbos draugijos, Lietuvių mokslininkų sąjungos narys.
Kava
Robusta
Coffea canephora – auga prastesnio klimato kraštuose. Sėklos apvalios, spalva nuo šviesiai rudos iki pilkšvai-žalios. Sudaro apie ketvirtadalį pasaulinės kavos gamybos. Ši kavos rūšis mažiau aromatinga ir kartoko skonio, tačiau stipresnė, joje daugiau kofeino. Siekiant pagerinti kavos skonį ir aromatą, ji neretai brandinama: kavos uogos gali būti keletą mėnesių išlaikomos statinėse, o tik paskui lukštenamos. Šios Kavos pupelės yra žymiai pigesnės. Gali būti naudojamos maišant su kitos rūšies pupelėmis.
Iš Robusta kavos pupelių gaminama:
Liberika
Liberika – yra mažiausiai paplitusi kavamedžių rūšis. Ji yra gana prasto skonio. Šios pupelės naudojamos kavos gėrimams bei tirpiai kavai gaminti ir užima apie 1% pasaulinės produkcijos.
Kavos stiprumas
Arabų šalyse iki šiol verdama pati stipriausia kava. Verdama per keletą etapų: paruošta silpnesnė kava pakaitinama, ir ja užpilamos šviežiai sumaltos pupelės.
Europoje populiari silpnesnė kava.
JAV populiari silpniausia kava.
Kavos gėrimai
thumb|right|250px Arabiškos ir turkiškos kavos ruošimo ir vartojmo tradicijos buvo įtrauktos į UNESCO nematerialių pasaulio paveldo vertybių sąrašą.
Vartojimas
Dėl joje esančio kofeino (0,6–2,4 %) kava turi tonizuojančių savybių ir geriama kaip žvalinantis, energetinis gėrimas. Kofeino kiekis kavoje gana menkai priklauso nuo jos skonio: prasta vandeninga kava gali turėti daugiau kofeino, nei kokybiška ir gerai išvirta. Tai labiausiai susiję su tuo, kad kofeinas vandenyje ištirpsta anksčiau, nei skonį suteikiančios medžiagos. Neretai itin daug kofeino turi kavos automatuose pagaminta bei tirpi kava.
Specialaus serviravimo arba stipri kava Moka, rytietiška kava, kava su plakta grietinėle – dažnai geriamos be papildomų patiekalų. Prie jų tinka tik maži saldūs, pikantiški arba neaštrūs sumuštiniai.
Prie sumuštinių kava geriama su pienu, grietinėle arba juoda.
Kobanas
thumb|right|250px|Kobanas
Kobanas (jap. 小判, kitaip dar ōban) – ovali auksinė Japonijos moneta, naudota Edo laikotarpyje, lygi vienam ryō – ankstesnių laikų Japonijos piniginiam vienetui.
Iki XIX a. vidurio Japonijos ekonomika buvo pagrįsta daugiausia ryžiais. Standartinis masės vienetas buvo koku – ryžių kiekis, kurio pakakdavo vienam šeimai vieneriems metams pramisti. Valstiečiai mokesčius mokėdavo ryžiais, tad šie patekdavo į centrinės valdžios aruodus. Tuo tarpu XVI a. viduryje Japoniją pasiekę portugalai labiau vertino auksą, o ne ryžius. Kobanas, kuris verte buvo lygus trims koku, tapo užsienio prekybos moneta.
Kai kurie feodalai pradėjo kaldinti savo kobanus, bet jų vertė būdavo mažesnė dėl netauriųjų metalų priemaišų. Edo centrinė valdžia rengė pinigų reformas, tačiau kobanų vertė vis smuko. Po kiekvienos reformos pasirodydavo nauji klastoti kobanai, kurių vertė būdavo kiek mažesnė negu oficialiųjų to laikotarpio kobanų. 1853 m. ankstesniųjų laikotarpių klastotus kobanus prekybininkai vertino labiau negu naujai kaldintus kobanus dėl didesnio aukso kiekio.
Po Meidži restauracijos 1868 m. buvo imta kaldinti monetas paremtas europinėmis pinigų sistemomis. Kobanų apyvarta buvo nutraukta.
Ilmari Salminen
Ilmari Salminenas (Ilmari Salminen, 1902 m. rugsėjo 21 d. – 1986 m. sausio 5 d.) – suomių ilgų nuotolių bėgikas, olimpinis ir Europos čempionas, pasaulio rekordininkas.
Biografija
1952 m. Salminenas buvo Helsinkio olimpinių žaidynių organizacinio komiteto prezidentu.
Vilniaus Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
'''Vilniaus Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, plačiau žinoma kaip Vilniaus Pranciškonų bažnyčia''', stovi Vilniaus senamiestyje. Priklauso pranciškonams. Mišios laikomos lenkų ir lietuvių kalbomis. Šventoriuje stovi Suzinų koplyčia-mauzoliejus.
Istorija
Pranciškonų bažnyčia – vienas seniausių miesto statinių, jo istorija siekia XIV a.
Bažnyčia gotikinė, bet XVIII a. ji įgijo ir baroko formų.
Sovietmečiu bažnyčia buvo paversta Lietuvos SSR Vidaus reikalų ministerijos archyvu.
2013 m. Lietuvos Aukščiausiasis Teismas priėmė nutarimą, kuriuo grąžino šalia bažnyčios stovinčius vienuolyno pastatus valstybei, o ši 2017 m. juos perdavė pranciškonų konventualų ordinui. Šis sprendimas susilaukė kritikos, kad Vyriausybė grąžino ne Lietuvos, o Lenkijoje veikiančiam ordinui, kuris šiuos pastatus nuosavybės teise įgijo tik 1938 metais, t. y. faktinės Lenkijos okupacijos sąlygomis be Lietuvos Vyriausybės žinios ir nesprendžiant Lietuvos teismams.
Riabinovka (Kerstupėnai)
Riabinovka (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. Kersten, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalužskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskritis) kaimas. 1910 m. buvo 106 gyventojai. 1947–2008 m. Zagorskojės apylinkės kaimas.
Koplytėlė
thumb|right|230px|Koplytėlė thumb|right|230px|Koplytėlė kapinėse thumb|right|230px|Koplytėlė Šveicarijoje
Savaitės ekranas
Savaitės ekranas – reklaminis savaitraštis, ėjęs 1972–1991 m. Vilniuje lietuvių ir rusų kalba.
Koplytėlė
Koplytėlė – memorialinis statinys. Statomos ant žemės, padarant akmenų ar plytų mūro pagrindą arba pritvirtinamos prie medžių kamienų, dažniausiai ąžuolo, beržo, pušies.
Savaitės ekranas
Istorija
Pakeitė biuletenį „Ekrano naujienos“. 1972–1979 m. leido Respublikinė kino filmų nuomojimo kontora. 1980–1990 m. ėjo kaip leidinio „Kinas“ savaitinis reklaminis priedas. Tiražas 1981 m. – 29 600 egz. lietuvių kalba ir 10 200 egz. rusų k., 1991 m. – 9300 egz. lietuvių kalba ir 5300 egz. rusų k.
Koplytėlė
Prie medžių kamienų pritvirtintos koplytėlės nedidelės, stačiakampės dėžutės formos, dvišlaičiu stogeliu ir atvira įstiklinta priekine dalimi, kurioje buvo patalpinama skulptūrėlė, dažniausiai Rūpintojėlis, Pieta. Papuoštos negausiais ornamentais.
Savaitės ekranas
Istorija
Nuo 1992 m. vietoje „Savaitės ekrano“ leidžiamas savaitraštis „7 meno dienos“.
Koplytėlė
Panašių statinių randama ne tik Lietuvoje, bet ir kituose katalikiškuose kraštuose. Itališkoje Šveicarijos dalyje, kur dauguma gyventojų yra Romos katalikai, dažniausiai koplytėlėje vaizduojama Dievo Motina su kūdikiu Jėzumi.
Amor a palos
Amor a palos – Venesuelos telenovelė, sukurta RCTV televizijoje 2005 m. Norkys Batista ir Lucian D'Alessandro buvo apdovanoti „prestigious Dos de Oro award“ kaip geriausi telenovelės „Amor a palos“ aktoriai. Telenovelė buvo parašyta Martin Hahn ir prodiusuota Jhony Pulido Moros. Teminė daina „No Me Lo Vas A Creer“, atlikėja Maia.
1534 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mantas
Vardo reikšmę papildo senovinės lietuvių kalbos žodis mantùs, reiškiantis „išmaningas, sumanus, apsukrus, vikrus, dailus, gražus“, mantà („supratimas, nuomonė, menta“) – šių žodžių šaknis remiasi („mąstyti, galvoti, veikti dvasioje“). Bandyta kildinti šį žodį ir nuo mantà („kilnojamas turtas“).
Sandas mant- įeina į daugelį senųjų (ir jų pavyzdžiu sukurtų naujų) dvinarių lietuviškų vardų ar pavardžių: Rimantas, Daumantas, Mantvydas, Vidmantas, Mantrimas, Jomantas ir kt.
Olšinai
Olšinai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Piontnicos, apie 13 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 63 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Šalia kaimo teka Lojeveko upė.
Istorija
Kaimas įkurtas apie 1414-1425 metus. Kaimo valdytojas buvo Petras Šorcas iš Obrembo. 1435 m. minimas kaip Drozdovo parapijos kaimas. 1952 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. 1978 m. įkurta parapija. 1990 m. pastatyta nauja bažnyčia.
Savaitės žodis
Savaitės žodis – privatus savaitraštis bedarbiams ir darbdaviams, ėjęs 1992–1993 m. Vilniuje.
Istorija
Leido UAB „Riba“. Rašė apie valstybės ir šeimos biudžetą, verslininkystės problemas. Tiražas 1992 m. – 6900 egz. Išėjo 40 numerių.
Redagavo Petras Imbrasas.
Tele2
miniatiūra|Būstinė [[Vilnius|Vilniuje]]
Tele2 – telekomunikacijų bendrovė, Lietuvoje teikianti mobiliojo ir fiksuotojo ryšio, duomenų perdavimo, išmaniosios televizijos ir turinio paslaugas. Bendrovei taip pat priklauso išankstinio mokėjimo paslauga „Pildyk“.
Priklauso Švedijos koncernui „Tele2“.
Istorija
1999 m. įsigijo Švedijos telekomunikacinių paslaugų koncernas „NetCom“. 1999 m. gruodžio viduryje paleistas trečiasis Lietuvoje mobiliojo ryšio tinklas „Tele2“.
2000 m. sausį įmonė pervadinta į UAB „Tele2“. Tų pačių metų gegužės 23 d. „Tele2“ klientams pasiūlė pirmąją savo komercinę paslaugą (išankstinio mokėjimo kortelę) „X-GSM“ (vėliau „Pildyk“).
2003 m. liepos 4 d. „Tele2“ pralenkusi operatorių „Bitė“, tapo antru pagal dydį mobiliojo ryšio operatoriumi Lietuvoje.
2004 m. vasario 23 d. „Tele2“ pradėjo fiksuoto ryšio paslaugų tiekimą.
Mamiliarija
thumb|right|210px|Mamilarijos genties kaktusas thumb|right|210px|[[Kabliuotoji mamiliarija (Mammillaria bombycina)]] thumb|right|210px|[[Pailgoji mamiliarija (Mammillaria elongata)]] thumb|right|210px|[[Pieninė mamiliarija (Mammillaria hahniana)]]
Tele2
Istorija
2013 m. kovo mėn.pradėjo teikti LTE ryšio paslaugas.
Mamiliarija
Mamiliarija (Mammillaria) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš lotynų k. žodžio mammillae – speneliai. Būdingiausias požymis – areolės sandara. Areolė padalinta į dvi ryškiai besiskiriančias dalis, kurių viena yra gumburėlio viršuje, o kita prie jos pagrindo. Ta dalis, kuri yra gumburėlio viršuje, dažnai būna su dygliais, o prie pagrindo – be dyglių, tik su plaukeliais ir pumpurėliu, iš kurio išauga žiedai ir vaisiai.
Tele2
Istorija
2015 m. vasarį „Tele2“ pradėjo naudoti 4G (LTE) ryšį M2M paslaugų teikimui. Tų pačių metų birželio mėnesį bendrovė pirmoji pasiūlė 4G internetą visose Baltijos šalyse. Metų gale operatoriaus klientai galėjo naudotis sparčiausiu Baltijos šalyse 4G++ mobiliuoju internetu.
Mamiliarija
Mamiliarijos – neaukšti kaktusai. Jų stiebai rutuliški arba ištęsti, kolonos formos, nuo 1 iki 40 cm aukščio ir 1-20 cm skersmens. Ant jų spirališkai išsidėstę kauburėliai. Stiebai pavieniai arba krūmiški.
Tele2
Tele2 Europoje
Švedijos koncernas „Tele2“ savo paslaugas teikia daugiau nei 9 milijonams klientų 4 Europos valstybėse.
Mamiliarija
Daugumos mamiliarijų tėvynė – Meksika, kai kurios rūšys auga JAV pietvakariuose, Kolumbijoje, Venesueloje, Gvatemaloje ir Hondūre.
Tele2
Tele2 Europoje
AB „Tele2“ telekomunikacinių ryšių veiklą pradėjo praėjusio amžiaus aštunto dešimtmečio pabaigoje, kai Švedijos kompanija „Investment AB Kinnevik“ ėmė investuoti į telekomunikacijų sektorių.
Mamiliarija
Tai viena iš didžiausių kaktusinių šeimos genčių. Žinoma 171 rūšis: ir kt.
Tele2
Tele2 Europoje
Bendrovė anksčiau paslaugas teikė Austrijoje, Kroatijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Kazachstane, Nyderlanduose, Norvegijoje, Rusijoje. Pastaraisiais metais „Tele2“ nusprendė savo dėmesį ir investicijas skirti Švedijos ir Baltijos šalių rinkoms.
Gabriel Jan Mincevič
Biografija
1968 m. baigė Vilniaus konservatoriją, choro dirigentas, 2000 m. Varšuvos Kardinolo Vyšinskio universitete baigė Popiežiaus teologijos studiją, magistras teologas.
1968–1975 m. Vilniaus 26-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, 1975 m. atleistas iš darbo už religinę veiklą. 1975–1992 m. dirbo Nemenčinės vidurinėje mokykloje.
1992–2004 m. Seimo narys. 2005 m. Nemenčinės kultūros namų vadovas. 2007–2011 m. Vilniaus rajono savivaldybės mero pavaduotojas.
2004–2016 m. Vilniaus rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos Lenkų sąjungos narys, 1991–1994 m. šios sąjungos vyriausiosios valdybos pirmininkas, vėliau Lietuvos lenkų rinkimų akcijos narys.
Lenkų ansamblio „Wileńszczyzna“ vadovas. Sutuoktinė Natalija.
Leontijus Motiejūnas
Leontijus Motiejūnas (1925 m. lapkričio 4 d. Kaunas – 2009 m. kovo 6 d. Vilnius) – Lietuvos epidemiologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1949 m. baigė Maskvos I. Sečenovo medicinos institutą. 1955 m. Lietuvos mokslų akademijos Eksperimentinės medicinos institute apgynė disertaciją „Interoreceptorių vaidmuo anafilaksinėje reakcijoje“, medicinos mokslų kandidatas. 1974 m. TSRS medicinos mokslų akademijos Poliomelito ir virusinių encefalitų institute apgynė disertaciją „Gamtinės židininės infekcijos Lietuvos teritorijoje“, biologijos mokslų daktaras. Niujorko mokslų akademijos tikrasis narys.
1950 m. gegužės–rugsėjo mėn. Utenos rajono Sveikatos apsaugos skyriaus vedėjas, 1954–1956 m. Epidemiologijos, mikrobiologijos ir higienos instituto skyriaus vedėjas, 1963–1966 m. šio instituto direktoriaus pavaduotojas, 1956–1963 m. Sveikatos apsaugos ministerijos vyr. epidemiologas, 1966–1978 m. Respublikinės sanitarijos ir epidemiologijos stoties skyriaus vedėjas. 1955–1960 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakulteto dėstytojas. 1969 m. suorganizavo Vilniaus universiteto Gamtinių židinių infekcijų tyrimo laboratoriją, 1979–1989 m. jai vadovavo, 1989 m. įkūrė biolaboratorinių tyrimų ir ligų profilaktikos bendrovę „Endemik“. Nuo 1994 m. profesorius.
Vaikai – Duktė, koncerto pianistė (Irma Kilsch), duktė rašytoja, televizijos laidų vedėja (Renata Plumpienė), sūnus, daktaras, (Marijus Motiejūnas).
Mokslinė veikla
Pirmasis Lietuvoje pradėjo kompleksiškai tirti infekcinius gamtinius židinius medicininės zoologijos, parazitologijos, infekcinės patologijos ir medicinos geografijos aspektais. Ekspedicijų metu tyrė laukinius žinduolius, naminius ir laukinius paukščius, nariuotakojus, jų ryšį su erkiniu encefalitu, Laimo liga, ornitozėmis, kitomis infekcinėmis ligomis; nustatė jas sukeliančių pernešėjų rūšinę sudėtį, paplitimą, gausumą.
Kazys Sprangauskas
Kazys Sprangauskas (1895 m. lapkričio 21 d. Kaunas – 1949 m. gegužės 9 d. Bolšaja Murta, Krasnojarsko kraštas, Rusija) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas.
Biografija
Gimė Kauno konkės konduktoriaus šeimoje, augo pas senelį Šlienavoje – dabartiniame Kauno rajone. 1914 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją. Pirmojo pasaulinio karo metais tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje.
1940 m. pasitraukė iš tarnybos ir pradėjo dėstyti Generalinio štabo akademijoje. 1940 m. brigados generolas, o TSRS okupavus Lietuvą, birželio mėn. paskirtas Lietuvos liaudies kariuomenės štabo viršininko padėjėju. Išėjęs į atsargą nuo 1941 m. sausio 16 d. pradėjo dirbti Birštono pradinės mokyklos vedėju, bet 1941 m. birželio 14 d. suimtas ir išvežtas į Sibirą. Iki 1949 gegužės mėn. kalėjo keliuose Mordovijos lageriuose. Pervežtas į Krasnojarsko kraštą netrukus mirė ir palaidotas B. Murtos kapinėse.
Macikai
Macikai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Šilutės. Seniūnaitijos centras. Kaimas įsikūręs Pajūrio žemumoje, Macikų šiaurės vakarų pakraščiu teka Šyša.
Istorija
Macikai minimi nuo XVI a. XVII a. įkurtas Macikų dvaras. Jis garsėjo alaus darykla. 1924 m. Lietuvos krašto apsaugos ministerija nupirko dalį buvusio Macikų dvaro pastatų, kuriuos pritaikė kareivinėms. Jose buvo dislokuotas 7-ojo pėstininkų pulko 2-asis batalionas. 1939 m. naciai kareivinėse įkūrė karo belaisvių stovyklą STALAG 1A. 1944 m. TSRS okupavus Lietuvą, Macikų lageryje buvo kalinami karo belaisviai vokiečiai. 1948–1955 m. čia veikė GULAG'o skyrius Nr. 3 – vienas didžiausių lagerių Lietuvoje, jame vienu metu kalėjo apie 3000 kalinių, trečdalis jų – lietuviai, čia mirė muziejininkas ir poetas Pranas Genys. 1995 m. Šilutės tremtinių ir politinių kalinių sąjungos iniciatyva įrengtas lagerio karceris – muziejus. Greta muziejaus yra lagerio kalinių kapinaitės.
Gyventojai
310px|thumb|H. Zudermano muziejus
Žymūs žmonės
Macikuose gimė:
Copa Libertadores
Copa Libertadores ('Išvaduotojų taurė') arba CONMEBOL Libertadores – pagrindinis Pietų Amerikos klubinis futbolo turnyras. Organizuoja CONMEBOL. Kasmetiniame čempionate dalyvauja visų CONMEBOL valstybių narių klubai bei Meksikos klubai (nors Meksika ir priklauso CONCACAF). Libertadores taurės laimėtojas dalyvauja Tarpžemyninės taurės varžybose, kur susitinka su UEFA Čempionų Lygos nugalėtoju. Taurės varžybos rengiamos nuo 1960 m., o daugiausiai kartų taurę laimėjo Argentinos Club Atlético Independiente (7 kartus).
Kvalifikacija
Nuo 2007 m. kvalifikacijos sistema tokia: į čempionatą patenka praeitų metų laimėtojas, po 5 Argentinos ir Brazilijos, po 3 Bolivijos, Čilės, Kolumbijos, Ekvadoro, Meksikos, Paragvajaus, Peru, Urugvajaus ir Venesuelos komandos. I etape susitinka 12 silpniausių pagal nacionalinių turnyrų rezultatus komandų. I etapo varžybų nugalėtojos ir stipresnės komandos suksirstomos 8 grupes po 4 komandas. Iš grupių toliau išeina po dvi komandas. Toliau tęsiasi atkrintamųjų varžybų ciklas: aštuntfinaliai, ketvirtfinaliai, pusfinaliai ir finalas (kaip ir kitos atkrintamosios varžybos žaidžiamas 2 kartus – namie ir išvykoje).
Olšinų Kolonija
Olšinų Kolonija  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
James Blake (1979)
Džeimsas Railis Bleikas (g. 1979 m. gruodžio 28 d.) – profesionalus JAV tenisininkas, olimpietis. Šiuo metu jis ATP reitinge užima 44 vietą. Dabar Džeimsas yra trečias pagal reitingą JAV tenisininkas. Bleikas yra žinomas dėl savo greičio ir stiprių smūgių iš dešinės. 2006 metais jis pateko į baigiamojo metų turnyro (Tennis Masters Cup) finalą, bet jame pralaimėjo šveicarui Rodžeriui Federeriui. 2007 metų liepos 3 dieną, buvo pristatyta Džeimso Bleiko knyga Breaking Back: How I Lost Everything and Won Back My Life, kurioje jis pasakoja apie savo sugrįžimą po nesėkmingo 2004 metų sezono. Džeimsas parašė šią knygą kartu su Andriu Frymandu.
Ankstesnysis gyvenimas
Bleikas gimė Niujorke, Jungtinėse Amerikos Valstijose, afroamerikiečio Tomo ir baltaodės britės Betės šeimoje. Džeimso brolis Tomas taip pat yra profesionalus tenisininkas. Džeimsas pradėjo žaisti tenisą būdamas penkerių. Kai Bleikui buvo trylika, gydytojai jam diagnozavo sunkią skoliozę. Džeimsas profesionaliu tenisininku tapo 1999 metais.
Indonezijos futbolo varžybos 2018 m.
Indonezijos futbolo varžybos 2018 m.
Raffaele Garofalo
Rafaelis Garofalo (, 1852 m. – 1934 m.) – italų teisininkas, greta Cesare Lombroso ir Enrico Ferri – XIX a. italų krminologijos pozityviosios mokyklos pagrindėjas.
Raffaele Garofalo pirmą kartą apibrėžė, pagrindė ir išplėtojo kriminologijos mokslo sąvoką savo veikalą pavadinimu Criminologia (1885 m.).
Salduvė
Salduvė – viena iš seniausių Šiaulių miesto dalių, esanti 5 km į rytus nuo miesto centro, šiauriau kelio. Stūkso Šiaulių piliakalnis, įrengtas Salduvės parkas. Pagrindinės gatvės – Aleksandrijos g. ir Šeduvos g.
Etimologija
Spėjama, kad Salduvė gali būti žiemgališkos kilmės vietovardis.
Salduvės vietovardį liaudies etimologija kildina iš legendų. Pagal vieną jų, į Salduvės pilį iš apylinkių buvo suvežamas labai saldus medus. Kita legenda byloja, kad ant Salduvės kalno Šiaulių kunigaikštis pradėjęs gyventi su mylimąja be vestuvių ir jų meilė buvusi labai saldi.
1953 m. Nobelio premijos laureatai
1953 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Tufuga Efi
Tupua Tamasese Tupuola Tufuga Efi (g. 1938 m. kovo 1 d.) – Samoa politikas, nuo 2007 m. birželio 16 d. penkeriems metams išrinktas šalies vadovu. Jis du kartus buvo Samoa ministras pirmininkas.
Biografija
Tufuga Efi gimė 1938 m. kovo 1 d. Motootua miestelyje Samoa. Jis baigė vidurinę mokyklą šalies sostinėje Apijoje, o aukštuosius mokslus – Naujosios Zelandijos mokykloje.
Turuga Efi yra vedęs Masiofo Filifilia Imo.
Du kartus iš eilės politikas ėjo šalies ministro pirmininko pareigas – nuo 1976 iki 1982 m. ir trumpą laiką 1982 m.
2007 m. gegužės 11 d. mirus tuometiniam šalies vadovui Malietoa Tanumafili II buvo paskelbti nauji rinkimai. Juose vieninteliu parlamento kandidatu buvo Tufugas Efi ir rinkimus laimėjo. Oficialiai savo pareigas jis eiti pradėjo 2007 m. birželio 20 d.
Žakarė
Žakarė (Caiman yacare) – aligatorinių (Alligatoridae) šeimos roplių rūšis. Paplitusi Pietų Amerikoje: pietų Brazilijoje (ypač Pantanalyje), rytų Bolivijoje, Argentinoje (Mesopotamijoje, Iberoje), Paragvajuje.
Robert Tvorogal
Robert Tvorogal (g. 1994 m. spalio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos gimnastas, Europos čempionas pratimuose ant skersinio.
Žakarė
Užauga 2-3 m ilgio. Minta žuvimis, moliuskais, vėžiagyviais.
Robert Tvorogal
Biografija
Gimė ir užaugo Lietuvos lenkų šeimoje. 2012 m. baigė Vilniaus Simono Konarskio vidurinę mokyklą. Lankė Vilniaus gimnastikos mokyklą, Vilniaus miesto sporto centro Gimnastikos skyrių. Treneriai – Aleksandras Filatovas, Jevgenij Izmodenov, Mikayil Abbasov.
Sportinė karjera
2010 m. atstovavo Lietuvai 2010 m. vasaros jaunimo olimpinėse žaidynėse, kuriose pateko į skersinio rungties finalą ir užėmė 7-ąją vietą.
2011 m. liepos 25-29 d. Europos jaunimo olimpiniame festivalyje Turkijoje iškovojo sidabro medalį pratime ant skersinio. Jam suteikta tarptautinė Lietuvos sportininkų kvalifikacinė kategorija, jis įtrauktas į Lietuvos Respublikos olimpinės pamainos rinktinės sąrašus.
2012 m. Europos jaunimo čempionate – 4-a vieta daugiakovėje. 2013 m. pasaulio čempionate Tvorogal užėmė 39-ąją vietą daugiakovės rungtyje. 2014 m. kartu su Lietuvos rinktine (Raimundas Burinskas, Vladislav Eusalov ir Jevgenij Izmodenov) užėmė 29-ą vietą Europos čempionate. Tais pačiais metais Kinijoje vykusiose pasaulio pirmenybėse daugiakovės rungtyje sportininkas užėmė tik 115-ą vietą. 2015 m. pasaulio čempionato metu Tvorogal įvykdė olimpinį normatyvą ir užėmė 58-ą vietą. 2016 m. Olimpinių žaidynių testo varžybose įvykdė kvalifikaciją į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes Rio de Žaneire, kuriose užėmė 42-ą vietą daugiakovės atrankoje.
Savo antrose 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Tvorogal sėkmingai startavo atrankos varžybose, bet vėliau krito nuo skersinio ir galiausiai užėmė 46-ą vietą.
2022 m. Europos lengvosios atletikos čempionate Miunchene gimnastas rungtyje ant skersinio iškovojo sidabro medalį.
Volas (padargas)
thumb|200px|Akmeninis volas Volas – velenas žemei lyginti.
Istorija
Dirvos ir pasėliai buvo lyginami mediniais volais. Volai buvo lygūs arba su išilginiais ar skersiniais grioveliais grumstams trupinti. XIX a. atsirado ketiniai ir akmeniniai volai
Savas (laikraštis)
Savas – dvisavaitis Lietuvos (iš pradžių – Kauno) studentų laikraštis, einantis nuo 1995 m. gegužės mėn. Kaune.
Istorija
Leidžia tautinė lietuvių studentų korporacija Neo Lithuania. Tiražas 1995 m. – 3300 egz., 1997 m. – 10 000 egz.
Vyriausieji redaktoriai J. Vitkauskas, S. Ridzevičius, L. Pupelis.
Basarabai
thumb|Valakijos herbas thumb|300px|Valakija apie 1390 m. Basarabai – XIV a.- XVII a. Valakijos valdovų dinastija.
Istorija
Dinastijos pradininkas Basarabas I 1330 m. nugalėjo Vengrijos karalių Karolį Robertą ir iškovojo Valakijos nepriklausomybę. Valdant Mirčiai Senajam Valakijos teritorija buvo didžiausia, į ją įėjo Dobrudža, dalis Transilvanijos. Bet 1417 m. jam teko pripažinti Turkijos siuzerenitetą. 1436 m. mirus Aleksandrui I Aldeai giminė skilo į dvi dinastijas – Daneščius ir Drakuleščius.
Prieš turkų valdžią kovojo Vladas Čepešas (rašytojo Bramo Stokerio sukurto personažo Drakulos prototipas) ir Mykolas Narsusis, 1600 m. trumpam suvienijęs Valakiją, Moldovą ir Transilvaniją. Valdant Motiejui suklestėjo šalies kultūra. XVII a. viduryje Basarabų giminė išnyko, liko tik jų vardu pavadinta žemė Besarabija.
Akėčios
Istorija
Išartą dirvą žemdirbiai lygindavo akėčiomis. Seniausios akėčios buvo pagamintos iš eglės viršūnių. Lietuvoje jos išnyko XIX a.
XIX a. Lietuvoje – pirmiausia dvaruose, o paskui ir kaimuose – plito geležinės fabrikinės akėčios. XX a. trečiajame ir ketvirtajame dešimtmečiuose jos galutiniai išstūmė medines su geležiniais akėčvirbaliais akėčias. Be to, nuo XIX a. Lietuvoje plito įvairių tipų fabrikiniai kultivatoriai (skarifikatoriai, ekstirpatoriai ir gruberiai). Pagal jų pavyzdžius vietiniai kalviai jau nuo XIX a. mokėjo padirbti panašius įrankius iš medžio ir geležies.
Ngonjės krioklys
Ngonjės krioklys arba Siomos krioklys (Sioma Falls) – krioklys vakarų Zambijoje, Vakarų provincijoje, Zambezės vagoje. Yra pietų Barostalende, prie Siomos miestelio. Krioklys krenta nuo bazaltinės atbrailos 10-25 m. Ngonjės krioklys patenka į Sioma Ngvezio nacionalinį parką. Krioklys sunkiai pasiekiamas, todėl turistų lankomas negausiai.
Rupkalvių pelkė
Rupkalvių aukštapelkė – aukštapelkė Lietuvoje, Šilutės rajono savivaldybėje, Žalgirio miške. Pelkės pakraščiuose vyrauja beržynai; likusi dalis apaugusi juodalksnynais ir baltalksnynais su pušų, eglių ir gluosnių priemaišomis ar atskirais šių medžių sklypais.
Grobštai
Grobštai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Agluonėnų.
Etimologija
Vietovardis kilęs nuo apylinkėse dažnos pavardės Grobštas, kuri sietina su 'godus', 'linkęs vagiliauti', 'miklus' arba  'kuris ko nors griebia, siekia'.