cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Juozas Gražulis (1956)
Biografija
1963–1967 m. mokėsi Mankūnų pradinėje mokykloje, 1967–1974 m. Miroslavo vidurinėje mokykloje. 1977–1982 m. studijavo Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, birželio 6 d. įšventintas kunigu. 1999 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą, teologijos licenciatas.
1982–1984 m. Simno, 1984–1986 m. Šakių parapijos vikaras. 1986–1991 m. Keturvalakių, 1991–2000 m. Alytaus Šv. Kazimiero parapijos klebonas, 1994–2000 m. ir Alytaus dekanato dekanas. 1991–2000 m. Alytaus įgulos karo kapelionas, nuo 2000 m. Lietuvos Respublikos kariuomenės ordinaro generalinis vikaras ir Lietuvos Respublikos kariuomenės vyr. kapelionas. 2004 m. pulkininkas.
2009 m. už nuolatinį girtavimą ir netinkamą dvasininkui elgesį atleistas iš Lietuvos kariuomenės vyriausiojo kapeliono pareigų. 2009–2010 m. Kauno Šv. arkangelo Mykolo rektorato rektoriaus padėjėjas ir Kauno Kristaus Prisikėlimo parapijos kunigo pagalbininkas.
Balstogės Šv. Juozapo parapija
'''Balstogės Šv. Juozapo parapija'''  – parapija, įkurta 2001 m. birželio 29 dieną. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Balstogės Šrudmiešcės dekanatui. 2003 m. pastatyta parapijos bažnyčia, architektas Arkadiusz Koc.
Kupšeliai
Kupšeliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Karklėnų.
Tašutkulis
Tašutkulis – ežeras Kazachstane, Džambulo srityje. Ežero plotas – apie 32 km, o jo vandenų tūris yra tik 0,62 km³.
Šiaurės Taryba
thumb Šiaurės Taryba – Šiaurės šalių bendradarbiavimo forumas. Valstybių ir jų autonominių darinių parlamentai siunčia atstovus į Tarybą, kur jie atstovauja savo šalių interesams ir yra kas metus perrenkami. Taryba įkurta 1952 m. ir nuo to laiko renkasi kasmet. Darbas koordinuojamas 5 specializuotų komitetų.
Nuo 1971 m. taip pat yra Šiaurės ministrų taryba, kuri penkių valstybių ir trijų autonominių teritorijų (Farerų salos ir Grenlandija priklauso Danijai, o Alandų salos – Suomijai) bendradarbiavimą palaiko vyriausybių lygmenyje. Abi šios institucijos turi bendrą sekretoriatą Kopenhagoje.
Atstovai taryboje:
Zografas
Zografas – miestas Graikijoje, Atikos periferijoje, Atėnų nome. Atėnų priemiestis. Jis yra 5 km nuo Atėnų centro. Olof Palme aveniu eina per miestą.
Istorija
Išvykus osmanams po 1830 m. ši teritorija atiteko Ioannis Koniaris, Atėnų merui 1851–1854 m., ir Leonidas Vournazos. 1902 m. Eleni Vournazos, Leonido našlė, pardavė tą žemę Ioannis Zografos (mirė 1927 m.), parlamento nariui ir universiteto profesoriui. Šis padalino plotą ir pardavė išsimokėtinai už 112 drachmas per mėnesį. Pirmi namai atsirado 1919 m., po dešimt metų buvo 100 namų. Tuo metu pradėta statyti Šv. Terapontos bažnyčia.
1929 m. Zografas gavo bendruomenės statusą, o jos vadovu tapo Sotirios Zografos, Ioannis Zografos sūnus. 1935 m. Kouponia sritis (dabar Ano Ilisija) buvo prijungta prie Zografo.
1947/48 m. Zografas tapo savivaldybe su Goudi ir Ano Ilisija rajonais. Ilisija pavadinto Iliso upės, kuri prasideda Šv. Eleoussa vietoje, dabar universiteto teritorijoje.
Pakapė (Jonava)
Pakapė – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kulvos.
Agalmatofilija
Agalmatofilija ( 'statula' + filija 'meilė') – lytinis nukrypimas, kai jaučiamas potraukis statuloms, lėlėms, manekenams ar kitiems panašiems daiktams. Gali būti trokštama lytinio akto su objektu arba norima stebėti lytinius aktus tarp objektų arba seksualinis malonumas patiriamas befantazuojant apie pasivertimą į vieną iš minėtų objektų. Pastaruoju atveju agalmatofilus paprastai labiausiai jaudina negalėjimas judėti arba paralyžius.
Poroslė
Poroslė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Narevkos, apie 24 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 50 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įsikūręs Ladzkos girioje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Emeritas
Emeritas ( (taip pat Deponens emereri) – „paveldėti teisę (į ką nors)“; „ištarnauti, pasenti, tapti nereikalingu“) – profesoriui, kitam dėstytojui, dvasininkui (pvz., vyskupui) suteikiamas vardas, paprastai dėl amžiaus atleidžiant nuo kasdienių pareigų ėjimo.
Emerito sąvoka pradžioje buvo taikoma kareiviams („stipendia emeritus“; taip pat „veteranas“). Emerito vardas aukštosiose mokyklose paprastai yra suteikiamas vyresniems nei 65 metų profesoriams, gali būti už ypatingus nuopelnus universitetui (pvz., VU). Sprendimą dėl vardo suteikimo priima universiteto senatas. Profesoriaus emerito statusas įsigalioja nutrūkus darbo sutarčiai su universitetu ir suteikia teisę užsiimti mokslo ir studijų veikla. Emerito statusas nėra tolygus pensininkui. Pensininkas yra visiškai atleidžiamas nuo pareigų vykdymo, o emeritas iš dalies tebetęsia savo darbą mokslinėje srityje. Emerito piniginis atlygis paprastai didesnis nei pensininko ir būna artimas paskutiniam mokslininko atlyginimui. Po emeritacijos profesorius arba dėstytojas paprastai praranda savo administracinius postus universiteto ar fakulteto valdymo struktūroje, tačiau toliau vykdo mokslinius tyrimus arba jiems vadovauja, kuruoja magistrų arba doktorantūros mokslinius darbus, gali būti akademinių egzaminų komisijų nariais, dirbti ekspertais teismams ar prokuratūrai.
Allen Iverson
Allen Ezail Iverson (g. 1975 m. birželio 7 d. Hamptone, Virdžinija) – JAV krepšininkas.
Studijų metais žaidė Džordžtauno universitete. 1996 metų NBA Naujokų biržoje 1 numeriu, jį pasirinko Filadelfijos „76ers“. Nuo 1996 m. iki 2006 m. gruodžio 19 d. rungtyniavo NBA komandoje Filadelfijos „76ers“.
Prieš 2004-2005 season sezoną „76ers” ekipą papildė naujokas Andre Iguodala, kuris kartu su A.Iversonu ir Chrisu Webberiu turėjo vesti komandą į pergales. Klubas pateko į atkrintamąsias varžybas, tačiau jau konferencijos ketvirtfinalyje nusileido Detroito „Pistons” žaidėjams.
Kitąmet A.Iversonas demonstravo įspūdingiausius statistinius rodiklius karjeroje – vidutiniškai 33 taškai ir 7,4 rezultatyvaus perdavimo per rungtynes, tačiau „76ers” savo pasirodymą baigė jau po reguliariojo sezono.
2006 m. gruodžio 19 d. krepšininkas savo noru buvo išmainytas į Denverio „Nuggets“ komandą. 2008 m. lapkričio 4 d. krepšininkas buvo išmainytas Detroito „Pistons“ komandai. 2009 m. rugsėjo 10 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Memfio „Grizzlies“ klubu. 2009 m. lapkričio 17 d. buvo pranešta, kad komanda nutarė išsiskirti su A. Iverson.
2009 m. lapkričio 25 d. A. Iversonas nusprendė baigti profesionalaus krepšininko karjerą. 2009 m. gruodžio 2 d. Filadelfijos „76ers“ pranešė, kad susitarė su krepšininku, kaip pranešama dėl vienerių metų, 650 000 JAV dolerių kontrakto. 2010 m. kovo 2 d. komanda paskelbė, kad A. Iversonas nebegrįš į komandą dėl asmeninių problemų šeimoje.
2010 m. spalio 29 d. A. Iversonas nustebino krepšinio sirgalius ir paskelbė pasirašęs dvejų metų 4 milijonų JAV dolerių vertės sutartį su Stambulo „Beşiktaş“ klubu. , rungtyniavusiu Europos taurės turnyre. Gynėjas sužaidė trejas rungtynes, rinko 9,3 taško bei 3 rezultatyvius perdavimus, o sausio mėnesį patyrė traumą ir išvyko gydytis į JAV.
2013 m. spalio 30 d. Iversonas pareiškė, kad baigia krepšininko karjerą. Tą pačią dieną, Filadelfijos „76ers“ ekipa iškėlė krepšininko marškinėlius į arenos palubes.
Gyvenimo istorija
Allenas Ezailas Iversonas gimė 1975–aisiais metais, Hamptone, Virdžinijos valstijoje. Jį augino vieniša mama, o Hamptonas, kuriame augo būsimasis krepšininkas, buvo išskirtinai skurdus ir nusikalstamumu pasižymintis rajonas. Jo gyventojai sakydavo, jog tik kvailiai gali tikėtis gyvenime kažką pasiekti ir išbristi iš nepritekliaus. Septyni A.Iversono draugai buvo nušauti per kelerius metus, tačiau NBA žvaigždę nuo to kiek atitraukė krepšinis.
Baigęs mokyklą, atletas gavo stipendiją Džordžtauno universitete ir tapo pagrindiniu krepšinio komandos žaidėju. Pirmaisiais metais gynėjas buvo pripažintas geriausiu konferencijos naujoku bei geriausiai besiginančiu krepšininku, pastarąjį apdovanojimą gavo ir antraisiais metais. Antrajame savo sezone NCAA, A.Iversonas per mačą vidutiniškai įmesdavo po 25 taškus, atlikdavo 4,7 rezultatyvaus perdavimo bei perimdavo 3,4 kamuolio. Galiausiai krepšininkas nusprendė dalyvauti 1996–ųjų metų NBA naujokų biržoje, kurioje jį pirmuoju šaukimu pasirinko Filadelfijos „76ers” klubas.
Fajerlech
thumb|Fajerlech Sostinės dienos 2012 metu. Fajerlech – Lietuvos žydų šokių ir dainų ansamblis, įsikūręs Vilniuje.
1971 m. Jakovas Magidas įkūrė vokalinį instrumentinį ansamblį „Fajerlech“. 1972 m. susiformavo pagrindinis muzikantų entuziastų branduolys, suburta ir šokėjų grupė, įvyko pirmas koncertas. 1982 m. buvo įkurta ansamblio vaikų šokio studija, bet egzistavo tik 5 metus, tuometinė Profsąjungų Rūmų vyriausybė neleido jiems išeiti į sceną. 1989 m. Izraelyje įvykusioje Makabi žaidynėse ansamblis „Fajerlech“ kartu su Lietuvos sporto draugija „Makabi“ atstovavo Lietuvos rinktinę. 1990 m. pr. buvo atkurta ansamblio vaikų studija.
Vaistinė plautė
Vaistinė plautė (Pulmonaria officinalis) – agurklinių (Boraginaceae) šeimos daugiametis augalas.
Augalo aukštis 25-30 cm. Stiebas stačias, apaugęs plaukeliais; lapai pražanginiai, lygiais kraštais; žiedai susitelkę stiebų viršūnėse, rožiniai, mėlyni, violetiniai. Šakniastiebis storas su pridėtinėmis šaknimis. Žydi balandžio-gegužės mėnesį. Vaisius – 4 riešutėliai.
Vaistinė žaliava – augalo antžeminė dalis, pjaunama prieš žiedams skleidžiantis. Vartojama kaip vidurius kietinanti priemonė; tinka užkimimui, kosuliui gydyti. Ja plaunamos pūliuojančios žaizdos; kompresai dedami ant šunvočių. Plautės užpilo voniose maudydavo skrofulioze sergančius vaikus, gydydavo hemorojų.
1205 m.
1205 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Gimtadieniai
Nedatuota
Sausio 19
Sausio 19 yra 19-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 346 dienos (keliamaisiais metais – 347).
Vardadieniai
Gedvilė – Henrikas – Kanutas – Kunotas – Kleopatra – Marijus (Marius) – Marina – Morta – Raivedys
Taurėpapartis
Taurėpapartis (Cyathea) – medinių paparčių (Cyatheales) gentis. Ją sudaro virš 470 rūšių, paplitusių pasaulio tropikuose. Dauguma taurėpaparčių turi vieną kamieną, nors keleto rūšių kamienai šakoti arba laipiojantys. Dauguma išvysto raizgią šaknų sistemą.
Rūšys
Žinomesnės rūšys:
Paprastasis garždenis
Paprastàsis garždẽnis (Lotus corniculatus) – pupinių (Fabaceae) šeimos, gargždenių (Lotus) genties daugiametis augalas. Paplitęs vidutinių platumų klimato zonoje Eurazijoje, Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.
Augalas 5–20 cm aukščio, stiebas šliaužiojantis. Žydi vasarą, geltonais žiedais. Auga pievose, ganyklose. Svarbus pašarinis augalas.
Daržinis špinatas
Daržinis špinatas (Spinacia oleracea) – dažnai auginama vienametė daržovė. Nesutariama, kokiai šeimai priskirti šį augalą – balandinių ar burnotinių. Augalas 25-45 cm aukščio. Stiebas stačias, plikas, paprastas arba šakotas. Žydi birželio – rugsėjo mėn. Kartais gali sulaukėti.
Nagai (jorubai)
Nagai (Nagô), dar vadinami Anagais (Anago), Nagotais (Nagots) – neapibrėžtas terminas, įvardijantis vieną ar kitą jorubų grupę. Jo reikšmė priklauso nuo vartojimo konteksto.
Daržinis špinatas
Špinatų kilmė
Špinatų tėvynė – Senovės Persija, iš ten jie buvo įvežti į Kiniją. Užkaukazėje ir Vidurinėje Azijoje auga kelios laukinių špinatų rūšys, panašios į kultūrinį špinatą, todėl yra nuomonių, kad jie gali būti kilę iš Kaukazo. Senovėje apie špinatus europiečiai nežinojo. Viduramžiais špinatų į Ispaniją atvežė arabai, kurie špinatus vadino „daržovių karaliais“. Europoje špinatai paplito Renesanso laikotarpiu. Juos labai mėgo vienuoliai ir pirmieji pradėjo auginti vienuolynų ūkiuose. To laikotarpio kulinarai špinatų sultimis dažydavo ledus, įvairius kremus bei padažus.
Nagai (jorubai)
Sutinkamos šios termino reikšmės:
Daržinis špinatas
Maistinė vertė
Špinatuose yra lengvai virškinamų baltymų, gausų vitaminų (C, B1, B2, P, K, E, D2), folio rūgšties ir karotino. Be to, juose yra daug jodo, mineralinių druskų (geležies, fosforo, magnio, kalio, natrio, kalcio).
Iš špinatų lapų gaminamos vitaminingos salotos, verdamos sriubos, daromos tyrės, apkepai, garnyrai ir kiti patiekalai.
Špinatų auginimas
Špinatai auginami taip pat kaip salotos. Jie mėgsta trąšią ir drėgną dirvą. Šalčiams atsparūs, todėl, norint gauti ankstyvą derlių, juos galima sėti iš rudens arba anksti pavasarį. Skirtingų veislių špinatai užaugina stačius, maždaug 30 cm aukščio ir 15 cm į plotį išsidriekusius stiebus su lygiais ar raukšlėtais (net garbanotais) kotėtais, mėsingais, apvaliais ar į viršūnę smailėjančiais įvairaus intensyvumo žaliais lapais.
Leopoldas Gorskis
Leopoldas Gorskis (, 1787 m. – 1825 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) ir Abiejų Tautų Respublikos didikas, Salantų dvarininkas, Telšių pavieto bajorų maršalka.
Skėtinė žvynabudė
Skėtinė žvynabudė (Macrolepiota procera) – pievagrybinių (Agaricaceae) šeimos, žvynabudžių (Macrolepiota) genties grybų rūšis.
Leopoldas Gorskis
Giminė
Kilęs iš Lenkijos karalystės didikų Gorskių giminės. Tėvas Leonas Gorskis, motina Liudmila Boufal (apie 1760 m. – ?). Sesuo – Olimpija Renė (apie 1790 m. – ?).
I. Apie 1710 m. susituokė su Tekle Šumkovskaite (, apie 1790 m. – apie 1820 m.).
Skėtinė žvynabudė
Būdingi požymiai: dideli, mėsingi, žvynuoti vaisiakūniai. Kotas be išnaros, vienas didžiausių lakštabudinių grybų.
Septyni išminčiai
Septyni išminčiai – (gr. οἱ ἑπτὰ σοφοί, hoi hepta sophoi; ~620–550 m. pr. m. e.) - taip pavadinti legendiniai VII/VI amžiaus prieš m. e. Graikijos (Antika) mąstytojai ir visuomenės veikėjai, pagarsėję savo išmintimi. Jų mąstymas, gyvenimas bei kūryba buvo laikomi pavyzdiniais ir sudarė bendruomeninės ir kitokios tarpusavio santarvės pagrindą visuomenėje. Be to, jų filosofiniai darbai ir traktatai lėmė tolesnę Graikijos mokslų, o kartu ir visuomeninę pažangą, plėtrą.
Skėtinė žvynabudė
Dygsta pavieniui, grupelėmis spygliuočių, mišriuosiuose miškuose, pamiškėse, pakelėse, atvirose vietose vasarą bei rudenį. Nerenkama pakelėse, nes galima apsinuodyti joje susikaupusiais teršalais.
Leopoldas Gorskis
Giminė
II. 1820 m. lapkričio 9 d. vedė Eleną Rozaliją Frejend (, 1803 m. gegužės 22 d. –1871 m. kovo 15 d.). Iš I santuokos:
Skėtinė žvynabudė
Grybas valgomas šviežias, sūdytas, džiovintas, ypač, keptas svieste.
Leopoldas Gorskis
Giminė
Iš II santuokos:
Sinclair Research Ltd
Pagrindinis Sinklerio tikslas visada buvo pigi, lengvai parduodama elektronika. Tai buvo siekiama kuriant kuo mažesnių gabaritų ir kainos išradimus. Nežiūrint į tokį „altruistinį“ požiūrį, jam pavyko užsidirbti pinigų ir šlovę. 1981 serui Klaivui Sinkleriui buvo skirtas didiko titulas už savo išradimais garsinimą Anglijos karūną.
Leopoldas Gorskis
Dvarai
Iš tėvo paveldėjo Salantų (Telšių apskritis), Lelionų, Siponiškių (Trakų apskritis), Lebiodų ir Olževo (Gardino apskritis) dvarus.
Skėtinė žvynabudė
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 206 psl.
Sinclair Research Ltd
1980 Sinclair su ZX80 modeliu įžengė į asmeninių kompiuterių rinką. Tuo metu tai buvo pigiausias kompiuteris tiek Didžiojoje Britanijoje, tiek pasaulyje. 1982 išleistas ZX Spectrum tapo vienu populiariausiu Britanijoje, o jo klonai paplito ir visame pasaulyje. Nepaisant šios sėkmės, tolimesni projektai: 1984 išleisti Sinclair QL bei kišeninis televizorius TV80 ir 1985 metų elektromobilis Sinclair C5, nepasisekė. Šie projektai privedė kompaniją iki bankroto ribos ir po metų ji pardavė savo išradimus bei „Sinclair“ prekinį ženklą Amstrad kompanijai. Sinclair Research Ltd egzistuoja iki šiol, o jos steigėjas tęsia naujų išradimų kūrimą.
Leopoldas Gorskis
Veikla
Telšių pavieto bajorų maršalka.
Sinclair Research Ltd
Sinclair Radionics
thumb|left|ZX Spectrum [[asmeninis kompiuteris]] Iš sukaupto kapitalo, rašant straipsnius Practical Wireless žurnalui, 1961 liepos 25 seras Klaivas Sinkleris Kembridže įsteigė Sinclair Radionics bendrovę. 1963 kompanija pristatė pirmąjį savo radijo imtuvą Sinclair Slimline. Vėliau ji gamino ir pardavinėjo stiprintuvus, kolonėles, skaičiuotuvus, taip pat detales radijo imtuvų ir stiprintuvų surinkimui. Kompanija sėkmingai pardavinėjo savo produktus ir kėlė savo reputaciją.
Leopoldas Gorskis
Veikla
Buvo Salantų bažnyčios koliatorius. 1819 m. dovanojo jai liturginių daiktų ir šventųjų paveikslų, 1820 m. paskyrė darbininkus naujai prieglaudai statyti, dovanojo medienos ir kitų statybinių medžiagų bažnyčios remontui, perdarė bažnyčios kupolą.
Sinclair Research Ltd
Sinclair Radionics
Nuo 1972 prekių asortimentą papildė laikrodžiai, nešiojami televizoriai ir įrankiai.
Leopoldas Gorskis
Veikla
Salantų parapijos kapinėse 1824 m. pastatė Gargždelės Šv. Barboros koplyčią.
Sinclair Research Ltd
Sinclair Radionics
1973 rugsėjį Sinkleris nupirko Ablesdeal kompaniją, siekdamas trumpesnio kelio naujos kompanijos įteisinimui, jeigu Sinclair Radionics nebetenkins jo ambicijų. Šis pirkinys vėliau pasiteisino. 1973 metų gegužės mėnesį Sinclair Radionics pasiekė £1,8 milijono apyvartą.
Leopoldas Gorskis
Veikla
Salantuose įsteigė numizmatikos kabinetą. Mėgo knygas, rėmė raštiją ir mokslą, sukaupė didelę biblioteką, kurioje ¬ buvo saugomi reti veikalai, tarp jų – istoriniai XVI–XVII a. Elzevyrų leidiniai.
Sinclair Research Ltd
Sinclair Radionics
1975 metų rugpjūtį „Sinclair Radionics“ pristatė Black Watch („Juodasis Laikrodis“) rankinį laikrodį. Jis turėjo 5 skaičių šviesos diodų ekraną bei kentėjo nuo techninių problemų, susijusių su elementais ir tikslumu. Dėl šio produkto kompanija pradėjo patirti didelius nuostolius ir buvo priversta ieškoti papildomų investicijų. 1975 Ablesdeal buvo pervadinta į „Sinclair Instrument Ltd“. Lygiai po metų National Enterprise Board nupirko 43 % Sinclair Radionics akcijų už £650 000. Nenorėdamas dalintis bendrovės kontrole, Sinkleris įkalbino Chris Curry, kuris dirbo „Sinclair Radionics“ nuo 1966 ir buvo labai svarbi asmenybė, pereiti dirbti į jo naują kompaniją.
Sinclair Instruments sukūrė Wrist Calculator (skaičiuotuvą, kurį buvo galima nešioti ant riešo) tam, kad surinktų apyvartinių lėšų. Produktas netikėtai tapo komerciškai sėkmingas. 1977 liepą kompanija buvo pervadinta į „Science of Cambridge Ltd“. Daugmaž tuo metu Ian Williamson parodė Chris Curry kompiuterio prototipą, kuris buvo paremtas National Semiconductor SC/MP procesoriumi ir dalimis, paimtomis iš kai kurių ankstesnių Sinklerio skaičiuotuvų. Curry buvo sužavėtas ir paskatino Sinklerį pritaikyti jį kaip naują produktą. Buvo pasiektas susitarimas su Williamson, tačiau kontraktas niekada nebuvo pasirašytas. National Semiconductor pasiūlė perprojektuoti kompiuterį taip, kad jis naudotų tik jų komponentus, ir pasiūlė vykdyti jų gamybą.
Fermionas
Fermionas – elementarioji dalelė, sudaranti atomus ir dažnai aptariama teorinės fizikos moksluose. Elektronas yra elementarus (paprastasis) fermionas. Protonai vadinami kompoziciniais (sudėtiniais) fermionais. Šios dalelės sukinys (spin, sutrumpintai s) yra pusinis - 1/2, 3/2 (ir t. t.). Ši dalelė pavadinta žymaus italų fiziko Enriko Fermi vardu.
Sinclair Research Ltd
Science Of Cambridge
thumb|right|Sinclair Oxford 300 skaičiuotuvas Science Of Cambridge pristatė mikrokompiuterio komplektą 1978 birželį, pavadinę jį MK14. Jis buvo paremtas SC/MP procesoriumi. 1978 liepą jau buvo vykdomas asmeninio kompiuterio projektas. Kai Sinkleris suprato, kad NewBrain (asmeninis kompiuteris, projektuojamas „Sinclair Radionics“ kompanijos) negalės būt parduodamas pigiau nei £100, kaip jis iš pradžių numatė, savo mintis permetė į ZX80. 1979 gegužę Džimo Vestvudo (Jim Westwood) Science Of Cambridge bendrovėje pradėtas ZX80 projektas buvo pristatytas 1980 vasarį už £79,95 surenkamąja forma ir už £99,95 pilnai sukomplektuotas. Lapkritį Science Of Cambridge buvo pervadintas į „Sinclair Computers Ltd“.
Fermionas
Standartiniame modelyje fermionai skirstomi į dviejų rūšių elementarius fermionus – leptonus ir kvarkus. Barionai, protonai ir neutronai laikomi fermionais, tačiau jie susideda iš trijų kvarkų. Kadangi daugelyje kvantinių virsmų fermionų skaičius yra tvarus, jie kartais vadinami medžiagos dalelėmis, o bozonai (dalelės su sveiku sukiniu) – sąveikos jėgų nešikliais.
Fermionai paklūsta Fermio ir Dirako statistikai. Tai reiškia, kad jiems galioja Paulio draudimo principas – du fermionai negali vienu metu užimti tos pačios būsenos ir būti tame pačiame erdvės taške.
Sinclair Research Ltd
Asmeniniai kompiuteriai
1981 kovą „Sinclair Computers Ltd“ buvo pervadinta į „Sinclair Research Ltd“ ir buvo išleistas ZX81 už £49,95 surenkamąja forma ir £69,95 pilnai sukomplektuotas, pristatomas paštu. 1982 kovą „Sinclair Research“ pasiekė £8,55 milijonų pelną bei £27,17 milijonų apyvartą, įskaitant £383 000 vyriausybės dotacijas už plokščio ekrano technologiją.
1982 balandį pristatytas ZX Spectrum, komerciškai sėkmingiausias Sinklerio kompiuteris, už £125 su 16kB RAM ir už £175 su 48 kB operatyvia atmintimi. Per dvejus metus buvo parduota daugiau nei milijonas ZX Spectrum kompiuterių. Jis buvo sumušęs visus pardavimo rekordus dešimt metų į priekį.
thumb|left|[[Timex Sinclair 1000, JAV ZX81 variantas]] 1982 vasarį Timex korporacija įsigijo licenciją gaminti ir parduoti Sinclair kompiuterius JAV Timex Sinclair vardu. Liepą Timex išleido TS1000 (amerikietišką ZX81 versiją). 1983 Spectrum buvo pristatytas Consumer Electronics parodoje Las Vegase. Rugsėjį buvo išleistas TV80 kišeninis televizorius su plokščiu ekranu. Tai buvo komercinė nesėkmė, tebuvo parduota 15000 vienetų ir nebuvo padengti £4 milijonai gamybos išlaidų.
1983 pabaigoje Timex nusprendė atsisakyti Timex Sinclair sumanymo, dėl to, kad nepavyko perlaužti JAV rinkos taip, kaip buvo tikėtasi. Pardavimų sėkmei sutrukdė didelė konkurencija. Tačiau Timex kompiuteriai dar keletą metų buvo gaminami ir parduodami kitose šalyse. Tarp jų žinomiausia Timex Portugal, kurie išleido patobulintas TS 2048 ir TS 2068 versijas.
1984 sausio 12 buvo pristatytas Sinclair QL, šiek tiek aplenkiant Apple Macintosh pardavimų pradžią. Tai buvo naujas kompiuteris, skirtas verslo rinkai bei kainavo £399. Tačiau galutinis dizainas dar nebuvo pabaigtas. Kompiuterių pristatymas prasidėjo tik balandį. Nors buvo gauta 13 000 užsakymų, tačiau iš pradžių tik keli šimtai vienetų pasiekė užsakovus. Be to, QL kentėjo tiek nuo aparatūros, tiek nuo programinių problemų. Pilnai veikiančios sistemos atsirado tik vasaros pabaigoje ir dėl šios priežasties „Sinclair Research“ buvo sukritikuota britų reklamos priežiūros asociacijos. Nors dar rudenį Sinkleris oficialiai prognozavo, kad Sinclair QL pasieks milijoną pardavimų, tačiau prognozės nepasitvirtino ir 1985 vasarį gamyba buvo sustabdyta dėl paklausos trūkumo. Šiuo kompiuteriu vienu metu naudojosi ir Linus Torvalds, Linux kūrėjas.
Tarp 1981-1988 Sinclair taip pat sukūrė įvairią periferiją kompiuteriams: spausdintuvus, atminties praplėtimo modulius, vairalazdes ir kt. Išorinė atmintis paprastai buvo kasetės, kas buvo įprasta tos eros laikais. Užuot naudojęs laisvai pasirenkamą diskelių skaitytuvą, Sinkleris nusprendė siūlyti savo sistemą, ZX Microdrive – juostinius kartridžus, kurie buvo gana nepatikimi. Tai buvo pagrindinė atmintis ir Sinclair QL kompiuteriuose.
Sunkumai ir kompiuterių verslo pardavimas Amstrad
1985 sausį Sinkleris išleido „FM Wristwatch Radio“, LCD rankinį laikrodį su integruotu radijo imtuvu. Antena buvo integruota į dirželį, o elementas paslėptas po sąsaga. Taip tikriausiai buvo bandyta subalansuoti laikrodžio svorį. Laikrodis turėjo keletą naudojimo problemų ir niekada nebuvo masiškai gaminamas, todėl yra vienas rečiausių Sinlcair produktų.
thumb|left|Sinclair C5 Seras Klaivas domėjosi elektrinėmis transporto priemonėmis ir 1980-ų pradžioje dirbo prie vienvietės „asmeninės“ transporto priemonės. 1983 Sinkleris įsteigė „Sinclair Vehicles Ltd“ (leisdamas „Sinclair Research“ koncentruotis į elektroniką) ir 1985 sausio 10 pristatė Sinclair C5 elektroninę transporto priemonę. Elementais maitinama priemonė išsprendė aplinkos teršimo problemas ir buvo gana įperkama, kainavo £399. Tačiau tai tapo komercinė katastrofa, buvo parduota vos 17 000 vienetų, o Sinclair patyrė £7 milijonus nuostolių, tai privedė prie „Sinclair Vehicles“ likvidacijos vėliau tais pačiais metais. C5, QL ir TV80 nesėkmės pakirto investuotojų pasitikėjimą Sinkleriu.
1985 gegužės 28 Sinkleris paskelbė, kad norėtų surinkti papildomus £10-£15 milijonų svarų sterlingų Sinclair Research restruktūrizacijai. Prarastas pasitikėjimas kompanija šių tikslų įgyvendinimą padarė neįmanomą. 1986 bendrovė pardavė visą kompiuterinių produktų asortimentą ir prekinį „Sinclair“ vardą Amstrad kompanijai. Sandoris nepalietė pačios įmonės, tik jos vardą ir produktus.
1986-1992 laikotarpis
thumb|right|Cambridge Computer Z88 Po sandorio su „Amstrad“ „Sinclair Research“ tapo holdingo kompanija, apimanti elektronikos ir kitus sektorius. Tarp jų buvo įsteigtos trys įmonės: Anamartic Ltd, projektavusi, vysčiusi ir pardavinėjusi atminties ir procesoriaus produktus, pagamintus pagal wafer - scale integration (WSI) technologiją; Shaye Communications, plėtojusi produktus telekomunikacijai; Cambridge Computer, kūrusi kompiuterines technologijas ir satelitines lėkštes.
Praniūnai
Praniūnai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, kairiajame Nemuno krante, 3 km į šiaurę nuo Žaunieriškių. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
Sinclair Research Ltd
1986-1992 laikotarpis
1987 Cambridge Computer išleido delninio ir nešiojamo kompiuterių stiliaus Z88 kompiuterį. Jo pardavimai, palyginus su ankstesniais Sinklerio kompiuteriais buvo tik vidutiniškai sėkmingi. Vėliau ši kompanija dar išleido ir kompaktiškas televizijos lėkštes.
Per šiuos metus „Sinclair Research Ltd“ kasmet paprastai patirdavo nuostolius, iki 1990-ų įmonėje teliko trys darbuotojai, įskaitant patį Klaivą Sinklerį. Negalėdama surinkti pakankamo kapitalo bendrovė pardavė Cambridge Computer S.C.I. kompanijai, taip pat atsisakė visų investicijų Shaye Communications kompanijoje.
1992-dabar
Kompanija egzistuoja iki šiol, tačiau kiek kitokia forma nei anksčiau. Nuo 1992 iki 1996 metų Sinclair Research kasmet patirdavo nuostolius (tolimesnių metų duomenų nėra). Tai pradėjo kelti nerimą investuotojams, nes Sinkleris naudojo savo asmeninius pinigus išradimų kūrimo išlaidoms padengti. Iki 1997 dirbo vos trys darbuotojai, o vėliau Sinkleris liko vieninteliu savo kompanijos darbuotoju.
1997 birželį Sinclair Research pristatė vieną mažiausių pasaulyje FM bangų Sinclair X1 Button Radio radijo imtuvą. 1999 gegužę pasirodė dar vienas miniatiūrinis AM bangų Z1 Micro AM Radio radijo imtuvas.
2003 buvo pristatytas kartu su Daka Designs sukonstruotas ZA20 Wheelchair Drive Unit motorinis invalidų vežimėlio greitinimo įrenginys. Bendradarbiaujant šioms kompanijoms, buvo išleistas ir SeaDoo Sea Scooter povandeninis skuteris.
2006 liepos 12 prekyboje pasirodė Sinklerio sukurtas sulankstomas A-bike dviratis už 200£. Apie jį buvo paskelbta prieš dvejus metus, 2004.
Salų keltų kalbos
Salų keltų kalbos – vienintelės iki šiol išlikusios keltų kalbos. Žemyno keltų kalbos mus pasiekė tik kelių trumpų užrašų pavidalu. Salų keltų kalbos skirstomos į:
1206 m.
1206 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kurapkynė
Kurapkynė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Piniavos.
Liukiai
Liukiai – kaimas pietvakarinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurę nuo Vištyčio miestelio. Telkšo Linkių ežeras.
Kreidelės
thumb|250px|24 spalvų kreidelės Kreidelės yra spalvota vaško, kreidos, medžio anglies ar kitos medžiagos lazdelė, naudojama rašymui ar piešimui. Kreidelės, pagamintos iš aliejinės kreidos, yra vadinamos aliejine pastele; kai kreidelės pagamintos iš pigmento su sausais klijais, tai yra tiesiog pastelė. Riebaliniai pieštukai yra gaminami iš nuspalvintų sukietintų riebalų ir naudojami piešiant ant kietų, blizgių paviršių, tokių kaip porcelianas ar stiklas.
Vaškines kreideles paprastai naudoja vaikai piešimui bei spalvinimui. Kreidelės yra pagrindinė piešimo priemonė daugelyje pasaulio vaikų darželių bei pradinių mokyklų. Su jomis paprasta dirbti, jos neteplios (kaip dažai ir žymekliai), buki (nelieka rizikos įsidurti smailiu galu, kaip nutinka naudojant pieštukus ar rašiklius), nenuodingos, yra platus spalvų pasirinkimas.
Didžiausias pasaulyje vaškinių kreidelių gamintojas yra „Binney & Smith Inc.“, kuris gamina „Crayola“ kreideles iš parafininio vaško (naftos produktas). Sojų aliejus taip pat gali būti naudojamas kreidelių gamyboje, nors tai ir nėra labai paprasta.
Kai kurios dailės kompanijos, tokios kaip šveicarų „Caran d‘Ache“, gamina vandenyje tirpias kreideles. Su ar be vandens, vos užtepus ant medžiagos, kreidelių spalvas galima lengvai maišyti.
Jean-Francois Millet yra yra puikus pavyzdys menininko, naudojančio conte kreideles savo darbuose.
Majamio Heat
Majamio „Heat“  – krepšinio komanda iš Majamio, Floridos, JAV. Komanda žaidžia NBA Pietryčių divizione. Namų rungtynės žaidžiamos American Airlines Arenoje. Komanda priklauso Micky Arison, o vyriausiasis treneris Pat Riley yra Krepšinio šlovės muziejaus narys.
Heat buvo sukurta 1988 m. Tais metais į NBA buvo priimtos ir Naujojo Orleano „Hornets“, Minesotos „Timberwolves“, Orlando „Magic“ ekipos. Heat komanda per 21 sezoną 13 kartų pateko į atkrentamąsias varžybas, laimėjo 7 diviziono titulus ir tapo čempionais 2006 metų finale prieš Dalaso „Mavericks“ (bendru rezultatu 4–2).
Istorija
1987 m. buvo nutarta išplėsti NBA keturiais klubais, priimant Šarlotės „Hornets“, Minesotos „Timberwolves“, Orlando „Magic“ ir Majamio „Heat“. Heat savo debiutinį sezoną lygoje pasirodė prastai, laimėjo tik 17 rungtynių ir patyrė 67 pralaimėjimus.
2007–2008: Praleistos atkrintamosios
Po nesėkmingo 2006–2007 sezono, Heat su optimizmu žiūrėjo į naują sezoną.
2007 NBA Naujokų biržoje komanda turėjo 20-ą ir 39-ą šaukimus. 2007 m. birželio 28 dieną Miami Heat 20 šaukimu pakvietė į komandą Kolarado puolėją Jason Smith ir jį išmainė į nusipirktą Filadelfijos 76ers 21 šaukimą Daequan Cook iš Ohajo. 39 šaukimu pasirinktas centro pozicijoje žaidžiantis bosnis Stanko Barac, bet po to jis buvo iškeistas į Indianos „Pacers“ būsimo antrojo rato šaukimą.
Komanda neteko Jason Kapono – jis išvyko žaisti į Toronto „Raptors“ – ir James Posey, kuris pasirinko Bostono „Celtics“ klubą. Iš laisvųjų agentų Heat pasirinko įžaidėją Smush Parker, su kuriuo pasirašė 3 metų kontraktą, ir veteraną gynėją Penny Hardaway. Vėliau gruodį Hardaway buvo atleistas. 2007 ne sezono metu Miami Heat su Minesotos „Timberwolves“ atliko 5 žaidėjų mainus, taip susigražindami Ricky Davis ir Mark Blount. Heat paliko Antoine Walker, Wayne Simien, Michael Doleac.
2007–2008 m. sezoną ekipa baigė būdama 5-oje diviziono vietoje.
2008–2010: Atsistatymas (Wade ir Beasley era)
thumb|175px|left|[[Michael Beasley buvo geriausias apsritai (2-as šaukimas) 2008 m. NBA naujokų biržoje.]]
2008 m. Heat turėjo antrąjį šaukimą NBA naujokų biržoje. Jie rinkosi tarp krašto puolėjo Michael Beasley, įžaidėjo Derrick Rose ir gynėjo O. J. Mayo. Iškart po biržos komandos treneris pasiūlė laukti bet kokio pasiūlymo dėl mainų. Visgi sulaukti ypatingų pasiūlymų nepavyko.
2008 m. birželio 26 d. Bulls pasirinko Rose kaip ir buvo tikėtasi, o Heat liko pasirinkti tik Beasley. Antrajame rate pasirinktas Darnell Jackson. Daugeliui netikėtai Heat sutiko iškeisti tris 2009 m. antrojo rato šaukimus į Minesotos „Timberwolves“ žaidėją Mario Chalmers, kuris buvo NCAA čempionų Kanzaso ekipos lyderis.
2009 m. vasario 13 d. Heat iškeitė Shawn Marion ir Marcus Banks į Toronto „Raptors“ centrą Jermaine O'Neal ir puolėją Jamario Moon. Balandžio mėnesį Miami Heat žaidė atritamosiose varžybose su Šarlotės „Bobcats“. Heat tapo pirmąja komanda nuo 1968-69 San Diego Rockets su 15 sezono pergalių patekusia į atkrentamąsias varžybas. Pirmame rate Heat nusileido Atlantos „Hawks“.
2010–dabar: Majamio trijulės era
Majamio „Heat“ NBA 2010 laisvųjų agentų vasaros rinkoje disponavo maždaug 45 milijonais dolerių ir sugebėjo išlaikyti laisvąjį agentą Dwyane Wade bei į savo gretas prisivilioti NBA žvaigždes LeBron James ir Chris Bosh. Pasak Fox Sports Radio Stephen A. Smith, „Heat“ tapo „nepaprastai daug žadanti“ po nesėkmingos NBA naujokų biržos. Naujojo Džersio „Nets“, Niujorko „Knicks“, Los Andželo „Clippers“, Čikagos „Bulls“, Klivlando „Cavaliers“, Dalaso „Mavericks“ ir Majamio „Heat“ norėjo pasirašyti sutartį su LeBron James. 2010 m. liepos 7 d. Dwyane Wade ir Chris Bosh sutiko su Miami Heat siūlomu kontraktu. Kitą dieną LeBron James paskelbė ilgai lauktą sprendimą per ESPN televiziją, jog taip pat prisijungia prie Heat klubo.
2010 m. liepos 8 d. buvo oficialiai pristatytos NBA super žvaigždės ir Pekino olimpinėse žaidynių aukso medalininkai LeBron James, Dwyane Wade ir Chris Bosh. Heat baigė kontraktų pasirašymą atiduodama ketverių metų naujokų biržos šaukimus „Cavaliers“ ir „Raptors“ komandoms. Dwyane Wade pratesė sutartį už 107.59 milijonus dolerių.
Pasirašydami ne maksimalias sutartis Wade, James ir Bosh leido Heat komandai tęsti komplektavimą ir pratęsti sutartį su Udonis Haslem ir Mike Miller 5 metams. Abiejų šių žaidėjų kontraktai sieks 45 milijonus dolerių. Kartu su Lebron James iš Cleveland komandos į Heat gretas atėjo Žydrūnas Ilgauskas – dvejų metų veterano kontrakto vertė 2.8 milijonai dolerių.
Pirmosios Heat rungtynės nebuvo lengvos. Per 14 rungtynių ekipa nugalėjo tik 8. Kaip ir buvo tikimasi, didžiausią indėlį į komandos pelnomus taškus įnešė trys žvaigždės – James su 23.5 taško per rungtynes, Wade – 21.4, Bosh – 17.4 (2010 m. lapkričio 23 d. duomenimis)
Nereo Rocco stadionas
Stadio Nereo Rocco – futbolo stadionas Trieste, Italijoje. Pastatytas vietoje seno Stadio Giuseppe Grezar stadiono. Atidarytas 1992 m. spalio 18 d. Jame namų rungtynes žaidžia U.S. Triestina Calcio. Pavadintas Nereo Rocco, buvusio žaidėjo ir trenerio, vardu. Stadione telpa 21 000 žiūrovų.
Majamio Heat
2010–dabar: Majamio trijulės era
2012 m. antrą kartą tapo čempionais, NBA superfinale įveikę Vakarų konferencijos nugalėtoją Oklahoma Sičio „Thunder“ ekipą ir laimėję seriją 4-1.
Tą jie padarė ir 2013 m.
Bernal Díaz del Castillo
thumb|left|200px|Bernal Díaz del Castillo thumb|left|200px|Bernalio Diaso del Kastiljo memorialinis paminklas [[Medinos del Kampo miestelyje (Ispanija).]]
Bernal Díaz del Castillo (Bernalis Diasas del Kastiljas, 1496 m. Ispanijoje, Medinos del Kampo miestelyje – 1584 m.) buvo konkistadoras, kaip liudytojas parašęs knygą apie Meksikos užkariavimą, kuriam vadovavo Hernanas Kortesas.
Biografija
Visgi, Diasas sugrįžo į Jukatano pusiasalį po metų, kartu su Chuano de Grichalvos vadovaujama ekspedicija, kurios tikslas buvo ištyrinėti naujai atrastas žemes. Prieš sugrįždamas į Kubą, jis iš karto prisijungė prie kitos ekspedicijos, šįkart Hernano Korteso. Tuo metu Diasas dar nežinojo, jog dalyvaus vienoje didžiausių istorijoje karinių kampanijų, kuri vos po kelerių metų sunaikins Mezoamerikos actekų imperiją. Kelionės metu Diasas iš jos dalyvių rinko visą jam reikalingą informaciją, kurią vėliau sudėjo į savo knygą, pavadintą Historia verdadera de la conquista de la Nueva España (liet. Tikroji istorija apie Naujosios Ispanijos užkariavimą). Savo darbe Diasas aprašo daugelį iš 119 mūšių, kuriuose, kaip jis tvirtina, pats dalyvavo, ir actekų imperijos nukariavimo kulminaciją 1521 metais.
Už tai Diasas buvo paskirtas Santjago de los Kabaljeros, dabartinio Antigvos Gvatemalos miesto, gubernatoriumi. Savo knygą jis pradėjo rašyti 1568-aisiais, beveik penkiasdešimt metų po aprašomo įvykio, taip atsakydamas į alternatyvią istoriją, parašytą Korteso kapeliono, kuris kampanijoje iš tikrųjų nedalyvavo. Kūrinys buvo pavadintas Verdadera Historia (isp. „Tikroji istorija“), paneigdamas klaidingus faktus, išdėstytus Korteso pasakojime.
Diasas mirė 1584 metais, nesulaukęs savo knygos išleidimo. Jo rankraščiai buvo rasti Madrido bibliotekoje ir 1632-aisiais pagaliau išleisti. Kūrinyje pasakojama liudijimo stiliumi, dažnai viską nušviečiant iš paprasto karininko pusės. Šiandien ši knyga yra pats svarbiausias ir patikimiausias šaltinis, padedantis suprasti actekų imperijos žlugimo priežastis ir Meksikos užkariavimą.
Obertengiai
Obertengiai  – viduramžių Italijos karalystės kilmingųjų giminė, kilusi iš grafo Oberto I Luniečio, kuris buvo pirmasis Genujos markos markgrafas. Ši marka pradžioje, pagal pirmąjį markgrafą dar vadinta marca Obertenga.
951 m. Italijos karalius Berengaras II baigė Italijos karalystės feodalinę reorganizaciją, pradėtą jo pirmtako Hugo Arliečio. Jis suformavo tris markas, kurioms paskyrė tris markgrafus:
Obertengių valdytoje markoje feodus turėjo šios giminės: Estės, Pallavicini, Vicini, Malaspina, Fieschi, Della Torre, Viskončiai, Parodi, Pinelli, Lupi, Massa, Della Berardenga, Cavalcabò, Adalbertina ir kt.
Gražutės miškas
Gražutės miškas – miškas Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Gražutės regioniniame parke, 5 km į pietvakarius nuo Zarasų.
Geografija
Gražutės miško plotas 4700 ha, mišku apaugę 4200 ha. Valstybinės reikšmės miško 57 %; priklauso Zarasų miškų urėdijai, Gražutės girininkijai. Pietvakariuose siekia Antalieptės tvenkinį, Šventąją, Ūparto ir Samavo ežerus. Miške yra 29 ežerai, iš jų didesni: Ažukalnis, Baltys, Babrinėlis, Babrinis, Gražutės, Ilžikis, Kuojinis, Šiurpelis, Šiurpys, Tetervinis, Zalvas. Paviršius kalvotas. Yra nedidelių aukštapelkių.
left|250px|thumb|Miškas Gražutės pažintiniame take (stotelė, skirta kerpių įvairovei)
Medynai
Augavietės nederlingos ir derlingos normalaus drėgnumo mineralinių dirvožemių, vietomis aukštutinio ir tarpinio tipo pelkinės. 38 % miško yra ūkinio, 32 % apsauginio, 30 % ekosistemų apsaugos ir rekreacinio. Kultūrinės kilmės medynų apie 12 %, pušynų apie 81 %, beržynų 12 %, eglynų 7 %. jaunuolynai sudaro 11 %, pusamžiai medynai 43 %, bręstantys 18 %, brandūs 28 %. Medynų vidutinis amžius 77 m., bonitetas 11, 2, skalsumas 0,78, tūris 275 m³/ha. Apie 173 ha medynų priskirta genetiniams draustiniams.
Medžiojamųjų gyvūnų nedaug. Yra retųjų saugomų paukščių: gervių, tetervinų, žuvininkų, erelių rėksnių.
Lietuvos muitinė
thumb|Lietuvos muitinės emblema Lietuvos muitinė – muitinės organizacija Lietuvoje.
Istorija
Lietuvos muitinės istorija prasideda jau XI–XIII a. ir yra glaudžiai susijusi su pačios Lietuvos valstybės raida. Susikūrus Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei, aktyviau prekiauta su Europos valstybėmis, prie sienos pamažu kūrėsi muitinės, pradėtas rinkti muito mokestis iš per sieną vykstančių pirklių.
XV a. pirmojoje pusėje Vytautas centralizavo muitinių valdymą. Muitinės Lietuvoje veikė iki XVII a.
1795 m. Lietuvą prijungus prie Rusijos imperijos, muitinės perėjo Rusijos žinion. Nuo tada muitinės Lietuvoje vadovavosi Rusijos muitinės įstatymais ir taip dirbo iki 1914 m. Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui Lietuvoje buvusios muitinės atsidūrė už fronto linijos ir, praradusios galimybę vykdyti savo funkcijas, nustojo veikti. thumb|200px|left|Vokiečiai kareiviai prie caro laikais buvusios Tauragės muitinės, 1915 m. birželis. thumb|200px|left|Lietuvos respublikos Gargždų muitinė 1921-11-5 Lietuvos Respublikos muitinės įkūrimo diena laikoma 1919 m. gegužės 8 d., kai įsigaliojo Laikinieji muitinių įstatai. Pirmosios muitinės administracijos – Prekybos ir pramonės ministerijos Muitinių departamento vadovu buvo Oskaras Baldamus. Pirmieji muitinės postai įsteigti 1919 m. prie sienos su Vokietija – Virbalyje, Jurbarke, Tauragėje, Kretingoje, Naumiestyje, Naujamiestyje, Pilypave ir Račkuose.
1920 m. Lietuvos muitinėje dirbo apie 300 pareigūnų.
1940 m. Sovietų Sąjunga, okupavusi Lietuvą, Respublikos muitinę panaikino.
Nuo pat pirmųjų atkurtos muitinės veiklos žingsnių muitinės pareigūnai patyrė dešimtis Lietuvos nepriklausomybei priešiškų jėgų išpuolių. 1991 m. liepos 31 d. Medininkų poste žiauriai nužudyti septyni valstybės sienos saugotojai – keturi policininkai ir trys muitininkai – Antanas Musteikis, Stanislovas Orlavičius ir Ričardas Rabavičius. Išgyventi buvo lemta tik muitinės inspektoriui Tomui Šernui.
1991 m. patvirtinta Lietuvos muitinės emblema.
1992 m. pareigūnų mokymui ir kvalifikacijos kėlimui įkurta Muitinės mokykla. 2001 m. ji reorganizuota į Muitinės mokymo centrą.
1993 m. priimti Lietuvos Respublikos muitinės ir Muitų tarifų įstatymai.
1993 m. patvirtintas pirmasis Tarnybos Lietuvos muitinėje statutas ir muitinės taisyklės.
1994 m. įsteigtas Lietuvos muitinės muziejus (veikia Muitinės mokymo centre, Vilniuje).
1996 m. atlikta muitinių reorganizacija, įsteigta 10 teritorinių muitinių (2002 m. liepos 1 d. jų skaičius sumažintas iki 5 - Vilniaus, Kauno, Klaipėdos, Panevėžio ir Šiaulių).
2001 m. sausį įsteigtas Muitinės informacinių sistemų centras, o 2003 m. įdiegta muitinės deklaracijų apdorojimo sistema ASYCUDA, elektroninio deklaravimo sistema, Naujoji kompiuterizuota tranzito sistema (NCTS), kitos sistemos, užtikrinančios spartesnį  krovinių judėjimą bei geresnę prekybos su trečiosiomis šalimis  kontrolę.
2004 m. balandžio 27 d., Lietuvai ruošiantis įstoti į Europos Sąjungą, Lietuvos Respublikos Seime priimtas naujas „Lietuvos Respublikos muitinės įstatymas“.
2004 m. gegužės 1 d. Lietuvai tapus Europos Sąjungos nare, nutraukta muitinės kontrolė pasienyje su Lenkija ir Latvija, o Lietuvos muitinei kartu su kitomis tarnybomis tenka pareiga saugoti išorinę Europos Sąjungos sieną su Baltarusija ir Rusijos Federacijos Kaliningrado sritimi.
2007 m. gruodžio 21 d. Lietuvai tapus Šengeno erdvės valstybe, Lietuvos muitinė, kartu su kitomis tarnybomis, vykdo tikslinius patikrinimus visoje Lietuvos Respublikos teritorijoje ir prie vidinių Europos Sąjungos sienų (prie Lenkijos ir Latvijos sienų, žr. Muitinės mobiliosios grupės).
Struktūra
Lietuvos muitinės sistemą sudaro:
Teisiniai pagrindai
Lietuvos muitinės veiklą reglamentuoja:
Lietuvos Respublikai tapus Europos Sąjungos valstybe nare ir prisijungus prie bendros Europos Bendrijos muitų sąjungos, Lietuvos muitinė, vykdydama savo veiklą, taip pat vadovaujasi Bendrijos muitinės kodeksu ir jo įgyvendinimo nuostatomis.
Pareigūnai
Muitinės pareigūnas – statutinis valstybės tarnautojas, tarnaujantis muitinėje ir pagal pareigas turintis viešojo arba vidaus administravimo  įgaliojimus pavaldiems ar nepavaldiems asmenims.
Pagal statutą, einamoms pareigoms žymėti yra nustatyti šie muitinės pareigūnų pareiginiai laipsniai:
Atributika, uniforma ir profesinė šventė
thumb|200px|Muitinės mobiliosios grupės automobilis Lietuvos muitinė turi savo emblemą (ženklą) ir vėliavą. Lietuvos muitinės emblema buvo patvirtinta 1991 m. Lietuvos muitinės emblema pradėta kurti dar XVI amžiuje. Jos centre, raudoname skyde – Vytis. Už skydo yra sukryžiuotos dvi Hermio lazdos (pirklio lazda, sparnai ir žalčiai). Užrašas „Lietuvos muitinė“ ir Hermio lazdos yra aukso spalvos.
Muitinės ženklas yra ant muitinės pareigūno tarnybinės uniformos, tarnybos ženklo ir identifikavimo ženklo, juo taip pat gali būti žymimas patikėjimo teise valdomas ar naudojamas turtas (pavyzdžiui, automobiliai), muitinės pareigūnams teikiami apdovanojimai bei muitinės leidžiami informaciniai leidiniai.
Lietuvos muitinės profesinė šventė yra gegužės 8 d. - Lietuvos muitinės įkūrimo diena.
Veikla
Lietuvos muitinės pagrindinės veiklos kryptys yra:
Lietuvos muitinė užtikrina intelektinės nuosavybės, nykstančių ir retų gyvūnų (žr. CITES), išvežamų kultūros vertybių apsaugą, grynųjų pinigų, dvigubos paskirties ir strateginių prekių gabenimo kontrolę ir kt.
Tarptautinis bendradarbiavimas
1992 m. Lietuva tapo Muitinių bendradarbiavimo tarybos (dabar – Pasaulio muitinių organizacija), turinčios didelę įtaką Europos Sąjungos muitų politikai, nare.
2003 m. Pasaulio muitinių organizacija Vilniuje surengė regioninę muitinių konferenciją, kurioje dalyvavo ir šios organizacijos generalinis sekretorius Michel Danet.
Lietuvai įstojus į Europos Sąjungą, Lietuvos muitinė glaudžiai bendradarbiauja su europinėmis institucijomis - Europos Komisijos Muitų ir mokesčių sąjungos generaliniu direktoratu (TAXUD) ir Europos Komisijos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF).
Lietuvos muitinė su Europos Komisija ir Europos Sąjungos valstybėmis bendradarbiauja pagal 1997 m. Tarybos reglamentą Nr. 515/97.
Lietuvos muitinė su kitomis, ne Europos Sąjungos, valstybėmis bendradarbiauja vadovaudamasi Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių susitarimais dėl administracinės ir teisinės pagalbos muitinės veiklos srityje.
Minsko vaivadija
Minsko vaivadija  – nuo 1566 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės, o 1569–1795 m. ir Abiejų Tautų Respublikos administracinis teritorinis vienetas. Sostinė – Minskas, plotas 55 500 km².
Vaivadijos herbas – baltas Vytis raudoname lauke, jis taip pat buvo ir geltonoje vaivadijos vėliavoje. 1776 m. įvedus vaivadijų pareigūnų uniformas, Minsko pareigūnai vilkėjo karmazino kantušus su granato spalvos apvadais ir granato spalvos žiponus.
Istorija
Viduramžiais būsimosios vaivadijos žemėse gyveno krivičiai, XI a. dalis jų pateko į Polocko kunigaikštystę, dalis vietinių kunigaištukų pripažino Kijevo kunigaikščių valdžią. XIII a. pradžioje didžioji žemių dalis atsidūrė lietuvių kunigaikščio Ringaudo (m. 1219 m.) valdose, vėliau perėjo jo vaikaičiui Mindaugui. Po Mindaugo mirties žemėse įsigalėjo Haličo-Vladimiro kunigaikščiai, bet 1300 m. jas atsiėmė Vytenis.
1413 m. Jogaila, pertvarkydamas LDK administraciją, panaikino Minsko kunigaikštystę ir prijungė ją prie Vilniaus vaivadijos. 1566 m. Minsko vaivadija išskirta kaip atskiras administracinis vienetas.
Administracinis suskirstymas
Iš pradžių vaivadija padalyta į dvi apskritis – Minsko ir Rečycos. Po Liublino unijos prijungta Mozyriaus apskritis, sudaryta iš Lietuvai likusios Kijevo vaivadijos dalies. Taigi, vaivadijai priklausė 3 apskritys:
Pagrindiniai miestai – Minskas, Mozyrius, Rečyca, Gomelis, Babruiskas, Krevas, Kaidanava.
Valdymas
Minsko vaivadiją Abiejų Tautų Respublikos senate atstovavo Minsko vaivada ir Minsko kaštelionas. Kiekvieno pavieto seimelis rinkdavo po du atstovus į Abiejų Tautų Respublikos Seimą ir du deputatus į Lietuvos Tribunolą.