cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taipėjaus zoologijos sodas
Istorija
Dėl būtinybės plėstis ir siekiant geresnių sąlygų gyvūnams, 1986 m. zoologijos sodas buvo perkeltas į dabartinę vietą Muzha, Taipėjaus pietryčių priemiestyje, todėl jis kartais vadinamas Muzha zoologijos sodu, kad atskirti nuo buvusio Yuan-shan zoologijos sodo. Dabartinio sodo teritorija yra 165 ha dydžio, iš jų 90 ha yra atviri visuomenei.
Trintuvas
Istorija
Elektrinio trintuvo modelis pirmą kartą buvo užpatentuotas 1922 m. JAV.
Taipėjaus zoologijos sodas
Istorija
Sodas smarkiai nukentėjo 2015 m. rugpjūčio 8 d. per tropinį uraganą „Soudelor“.
Trintuvas
Veikimo principas
Stacionarų trintuvą sudaro jo korpuso pagrinde įrengtas elektrinis variklis. Ant jo sukamo veleno pastatomas maišymo indas su dugne besisukančiais pjaustymo ašmenimis. Smulkinimo mechanizmą sudarantys pjaustymo bei raikymo diskai, kapojimo peiliai gaminami iš nerūdijančio plieno, kad drėgmė ar rūgštys, išsiskiriančios iš maisto produktų, ašmenims nedarytų jokios įtakos. Kai kurie galingesni modeliai gali sumalti kavos pupeles, grūdus, sutraiškyti ledą.
Taipėjaus zoologijos sodas
Ekspozicija
Taipėjaus zoologijos sodas laiko gyvūnus iš Taivano, Australijos, Afrikos, Azijos atogrąžų miškų, dykumų ir vidutinio klimato regionų. Sode taip pat yra naminiai gyvūnai, daugiau nei 12 000 paukščių, priklausančių 130 rūšių. Zoologijos sode įrengti insektariumas, varliagyvių ir roplių namai, pingvinų, koalų, naktinių gyvūnų buveinės, pandų namai.
Trintuvas
Veikimo principas
Laikomo rankoje strypinio trintuvo su panardinamu smulkinimo mechanizmu variklis būna įtaisytas prietaiso viršutinėje dalyje ir velenu sujungtas su pjaustymo ašmenimis apatinėje dalyje. Toks prietaisas tinkamas naudoti 1-2 l talpos maišymo induose, pagamintuose iš stiklo, plastiko, nerūdijančio plieno.
Taipėjaus zoologijos sodas
Didžiosios pandos
2008 m. zoologijos sodas gavo dovanų iš žemyninės Kinijos (KLR) kaip vienybės gestą dvi pandas, kurių vardai buvo „Tuan Tuan“ ir „Yuan Yuan“ (tai reiškia „susijungimą“). Prezidentas Chen Shui-bian nepriėmė dovanos su nykstančiomis pandomis, tai vertindamas kaip propagandinę priemonę prieš Taivano nepriklausomybę, tačiau sekantis prezidentas Ma Ying-jeou iš Guomindano mezgė stipresnius ekonominius ir diplomatinius santykius su KLR, todėl neprieštaravo. „Pandų diplomatija“ zoologijos sodui pridėjo papildomus 30 000 lankytojų per dieną. Taivano nepriklausomybės šalininkai ir opozicinė Demokratų progreso partija kritikavo šią „sąjungą“, neva jos pagalba Pekinas siekia savo tikslų.
Trintuvas
Veikimo principas
Elektrinis trintuvas savo galimybėmis pranoksta tradicinę rankinę trintuvę.
Taipėjaus zoologijos sodas
Didžiosios pandos
Ši pandų pora 2013 m. liepos 6 d. susilaukė jauniklio vardu „Yuan Zai“, kuris visuomenei buvo pristatytas 2014 m. sausio 6 d. Tai buvo pirmoji panda, gimusi Taivane.
Bačkonių I tvenkinys
Bačkonių I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 3 km į rytus nuo Žiežmarių miesto, Bačkonių kaime. Sudarytas užtvenkus Kalpės upelį (Strėvos upės intakas) 0,85 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,11 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 78,1 m. Šiaurinis krantas aukštas. Tvenkinį supa miškelis, tik pietinėje pakrantėje plyti pievos. Priešsroviui už 0,39 km telkšo kiek didesnis Bačkonių II tvenkinys.
Pietine tvenkinio pakrante eina kelias.
Lubinėliai
Lubinėliai (, Lubenöhlen, nuo 1938 m. Lubenwalde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurrytinėje dalyje, 5 km į šiaurę nuo Lazdynų, 10 km į pietvakarius nuo Smalininkų, iškirstame Trapėnų girios plote.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Lubinėlių kaimo bendruomenė 1927 m. Minimi nuo 1625 m. (Lubenelen, Lubenehlen, Lubinehlen). 1785 m. buvo karališkųjų valstiečių kaimas su 4 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1822 m. – kaimas su 28 gyventojais. 1854 m. Lubinėliuose buvo 6 gyvenamieji pastatai ir 50 gyventojų.
1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Lubinėliuose buvo 5 sodybos, 76 gyventojai, iš jų – 25 lietuviai (33 %; 8 katalikai). 1923 m. prie Lubinėlių prijungtas Endrušaičių kaimas.
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Aleksejevkos kaimo gyvenvietei.
Paliaudėnai
Paliaudėnai – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Liaudėnų. Dabar viensėdžio vietoje yra Visagino miestas.
Lindikai (reikšmės)
Lindikais vadinami:
Amputechture
Amputechture – trečiasis studijinis amerikiečių progresyviojo roko grupės „The Mars Volta“ albumas, išleistas 2006 m. rugsėjo 12 d. Albumą prodiusavo grupės gitaristas ir dainų autorius Omar Rodríguez-López, taip pat, tai – paskutinis grupės įrašas, kuriame groja būgnininkas Jon Theodore bei pirmasis, kuriame groja gitaristas ir garso manipuliatorius Paul Hinojos, prieš tai grojęs grupėse „At the Drive-In“ ir „Sparta“.
Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo devintojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje ir šiuo metu vien JAV jo parduota virš 400 tūkstančių kopijų.
Dainų sąrašas
Visų žodžių autorius Cedric Bixler-Zavala, visos muzikos autorius Omar Rodríguez-López.
Kūrybinė grupė
The Mars Volta
Papildomi muzikantai
Svirpliai (reikšmės)
Svirpliais vadinama:
Svironys
Svironys – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Savičiūnų.
Žymūs žmonės
thumb|left|Paminklinė lenta Svironyse, Vilniaus rajone F. Boguševičiaus gimimo vietoje
Krakinis (Ignalinos r., Ignalinos sen., Girminių km.)
Krakinis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 2,5 km į rytus nuo Ignalinos, Girminių kaime, Ažušilės kraštovaizdžio draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,17 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 183 m. Krantai aukšti, tik pietinis krantas žemas. Iš rytų ir pietų ežerą supa Kalviasalio miškas. Ežeras nenutekantis, priklauso Laukojo ežero intako Rudinės baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Martiniškės (Zarasai)
Martiniškės – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, netoli Salako.
First Motion Picture Unit
18th AAF Base Unit, pradžioje vadinta First Motion Picture Unit  – II pasaulinio karo metais (1942–1945) funkcionavęs JAV oro pajėgų filmų gamybos pagrindinis padalinys, kino grupė, sudaryta tik iš kino pramonės profesionalų. Joje buvo sukurta daugiau kaip 400 propagandinių ir mokomųjų filmų, kurie buvo ne tik informuojamieji, bet ir pramoginiai. Šis padalinys žinomas dėl filmų „Pasipriešinimas priešo tardymui“ („Resisting Enemy Interrogation“), „Memfio gražuolė: skraidančiosios tvirtovės istorija“ („Memphis Belle: A Story of a Flying Fortress“) ir „Paskutinė bomba“ („The Last Bomb“) – visi jie buvo rodomi kino teatruose. Aktoriai veteranai, pavyzdžiui, Clark Gable, William Holden, Clayton Moore, Ronald Reagan ir DeForest Kelley, taip pat režisieriai veteranai, sakykime, John Sturges, dirbo 18–ajame armijos oro pajėgų pagrindiniame padalinyje. Be to, šiame padalinyje buvo kuriami mokomieji filmai ir rengiami karo operatoriai.
Liudvikinė
Liudvikinė – buvęs viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Zatokų.
Avro Perfect
__BETURIN__
Geminidai
thumb|Geminidai 2013 m. gruodį
Geminidai – meteorų srautas, kiekvienais metais matomas gruodžio 6–19 d. Taip pavadintas dėl to, kad šio srauto radiantas yra Dvynių (Gemini) žvaigždyne netoliese Kastoro (α Gem) žvaigždės (šiame žvaigždyne taip pat esama mažesnio intensyvumo meteorų srautų – ε Geminidų ir ρ Geminidų). Nurodoma, kad didžiausias geminidų intensyvumas būna gruodžio 13–14 d.
Manoma, kad meteoroidų šaltinis yra 1,434 m. periodo asteroidas nr. 3200 (Fajetonas), kuris gali būti nebeaktyvus kometos branduolys. Kad geminidų šaltinis yra būtent Fajetonas, sprendžiama iš šiam dangaus kūnui artimos orbitos. Tai vienintelis žinomas meteorų srautas, kurį sukelia ne kometos, o asteroido paskleistos dulkės.
Geminidai atrasti XIX a. vid. Nuo to laiko stebima šio meteorų srauto laipsniško intensyvėjimo tendencija.
Svirpliai (Plungė)
Svirpliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Grumblių.
Endrušaičiai
Endrušaičiai arba Lindikai (, Lindicken, nuo 1938 m. Kleinluben) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 3 km į šiaurę nuo Lazdynų, prie Prūdupės.
Istorija
Įkurti XVII a. antroje pusėje šatulinės kolonizacijos metu valstybinio miško (Trapėnų girios) žemėse. ~1700 m. kaimas ištuštėjo, o 1737 m. jame įsikūrė dvi zalcburgiečių šeimos. Iki XIX a. vadintas ir Lindikais. 1785 m. Endrušaičiai buvo zalcburgiečių kolonija su 2 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1821 m. – kulmiškių kaimas su 14 gyventojų. 1854 m. Endrušaičiuose buvo 3 gyvenamieji pastatai ir 32 gyventojai.
1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Endrušaičiuose tebuvo 1 sodyba, 9 gyventojai, iš jų – 1 lietuvis. 1910 m. kaime gyveno 8 žmonės. 1923 m. prijungti prie Lubinėlių. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko.
Waggon Union/BBC GT8-D
GT8-D – Rytų Vokietijos gamyklos „Waggon Union“ 1963–1978 m. gamintas tramvajų modelis.
Tramvajus yra 26008 mm ilgio, 2373 mm pločio, 3191 mm aukščio ir 29670 kg svorio. Turi keturias duris, sudarytas iš dviejų dalių, atsidarančių į salono pusę. GT8-D turi 300 kW elektrinį variklį, gali išvystyti 60-70 km/h greitį. Tramvajus turi 69-170 sėdimas vietas, gali sutalpinti 219-349 keleivių. Karlsrūjės gatvėse jie dar važinėjo apytiksliai iki 2015 m. Dabar (2016 m.) GT8-D dar galima išvysti Timišoaros šalių gatvėse.
Iš viso buvo pagaminti 12 GT8-D tramvajai.
ŽNK Osijek
Osijeko „Osijek“ – Kroatijos futbolo klubas iš Osijeko. Rungtyniauja aukščiausioje Kroatijos moterų futbolo lygoje, vadinamoje Prva liga arba Pirma lyga.
Pilnas pavadinimas – Osijeko moterų futbolo klubas. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.
Istorija
Klubo įkurtas 1990 m. Dalyvavo šalies čempionatuose.
Daugkartinės šalies čempionės, 24 kartus iškovojusios titulą.
Devyniolika kartų iškovojo Kroatijos futbolo taurę.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. liepos 10 d.
Need for Speed Unbound
Need for Speed Unbound – 2022 m. lenktynių žanro kompiuterinis žaidimas, sukurtas studijos „Criterion Games“ bei išleistas „Electronic Arts“. Žaidimas prieinamas PlayStation 5, Xbox Series X/S bei asmeniniams Microsoft Windows kompiuteriams. Tai po ilgos, nepilno dešimtmečio trukusios pertraukos „Criterion Games“ kurtas šios franšizės žaidimas, nuo tada, kai buvo išleistas „Need for Speed Rivals“.
Kaip atskleidė pirmieji šiam žaidimui skirti anonsiniai vaizdo įrašai, Unbound pasižymi specialiaisiais vizualiniais efektais, kuriame atsispindi pieštinio stiliaus trimatės detalės, kaip pavyzdžiui ratų sukelti dūmai, nors pati žaidimo grafika išlaikoma realistiška, kaip kad pastaruosiuose „Need for Speed“ žaidimuose.
Atlikusiems išankstinį užsakymą, žaidimą buvo galima žaisti jau 2022 m. lapkričio 29 d.
Podhorcų rūmai
Podhorcų rūmai (dar kitaip vadinami Pidgircų arba Podgorcų rūmais; ) – renesanso ir baroko derinio (palazzo in Fortezza) architektūros paminklas su bastioniniais įtvirtinimais, esantis Ukrainoje, Lvovo srityje, Brodų rajone, Podhorcų kaime.
Savo laiku pilis vadinta Podolės Versaliu. Podhorcų rūmai kartu su Oleskos pilimi ir Zaločevskio dvaru sudaro Auksinę Ukrainos pasagą.
Istorija
thumb|250 px|left|[[Napoleonas Orda. Podhorcų rūmai]]
Podhorcai žinomi nuo 1441 metų. Jie priklausė Jonui Pidgoreckiui. Abiejų Tautų Respublikos karūnos didysis etmonas Stanislavas Konecpolskis Podhorcų pilį nupirko 1633 metais. Jis nusprendė pilį rekonstruoti. Pilies statyboms vadovavo garsūs architektai Andrė del Akva (Andre dell Aqua) ir Giljomas la Vaseras de Biuplanas (Guillaume le Vasser de Beauplan), kuris nuo 1630 metų ėjo Abiejų Tautų Respublikoje kartografo, architekto pareigas. Buvo pastatyti dviejų aukštų rūmai su dvejais rūmų šonuose esančiais triaukščiais gynybiniais paviljonais. Taip pat buvo pastatytas vėlyvojo renesanso ir baroko stiliaus bokštas. Rūmų statyba trūko nuo 1635 iki 1640 metų.
1646 m. Podhorcų rūmus aplankė Lenkijos karalius ir Lietuvos didysis kunigaikštis Vladislovas Vaza. Jo garbei buvo šaudomi fejerverkai. Bogdano Chmelnickio sukilimo metu Podhorcų rūmai buvo gerokai apgriauti.
1682 m. rūmai atiteko Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Jonui Sobieskiui, su sąlyga, jog jis rūmus prižiūrės iki Jokūbo Sobieskio pilnametystės.
1688 m. rūmai nukentėjo nuo totorių atakos.
1720 m. iš Jono Sobieskio rūmus nupirko Abiejų Tautų Respublikos karūnos didysis etmonas Stanislovas Mateušas Rževuskis. 1729 m. jo sūnus Vaclovas Petras Rževuskis pradėjo didelę rūmų rekonstrukciją. Tarp paviljonų ir gynybinės sienos buvo statomi papildomi pastatai. Rūmai pasidarė triaukščiai. Pakeliamas tiltas buvo išrinktas. Vietoj jo buvo pastatytas ir sukonstruotas etmono įvažiavimas su saulės laikrodžiu. Vaclovas Petras Rževuskis surinko didžiulę vertingų paveikslų ir senovinių ginklų kolekciją. Rūmuose jis įkūrė teatrą.
1779 m. Vaclovas Petras Rževuskis mirė. Buvo surengti trys aukcionai meno vertybėms išparduoti. 1787 metais Podhorcai kartu su Chvatovo, Gutiščios ir Zagorcų kaimais atiteko Severinui Rževuskiui. Tuo metu rūmai patyrė nuosmukio periodą, buvo parduodami vertingi rūmų daiktai.
1833 m. į rūmus persikėlė gyventi Levas Rževuskis. Jis atstatė sugriautą pastato stogą, duris ir sutvarkė rūmus. Buvo bevaikis. Po jo rūmai buvo perleisti Gediminaičių palikuonims, t. y. Eustachijui Stanislavui Sanguškai su sąlyga, kad šis restauruos rūmus. 1867–1903 m. buvo vykdomi rūmų restauracijos darbai.
Iki 1939 m. Podhorcuose veikė privatus Sanguškų muziejus.
Po 1940 m. Podhorcų rūmai atiteko sovietinei valdžiai. II pasaulinio karo metais rūmai smarkiai nukentėjo. 1947 m. jie buvo uždaryti. 1949 m. čia buvo įkurta tuberkuliozės sanatorija. 1956 m. Podhorcų rūmuose buvo kilęs didžiulis gaisras, kuris suniokojo nemažą dalį pastato vidaus.
Šiuo metu rūmai rekonstruojami.
Struktūra ir interjeras
thumb|200 px|right|Podhorcų rūmų vartai 1880 metais
Podhorcų rūmų ansamblį sudaro triaukštis pastatas su kampuose įrengtais gynybiniais penkiakampiais bastionais. Jo priekyje yra kvadratinis kiemas su terasa. Tarp vidinės ir išorinės rūmų sienos buvo įrengti kazematai – patalpos su šaudymo angomis, skirtos apsaugai nuo sviedinių bei naudojamos kaip sandėliai. Bastionus vainikuoja sargybos bokšteliai. Iš trijų pusių rūmai buvo apsupti gilaus griovio. Rūmų fasadinė pusė atsigręžusi į lygumą, turėjo gražią terasą su baliustrada ir skulptūromis. Į rūmus buvo galima patekti pro didžiulę arką su dvejomis kolonomis.
Rūmų menės turėjo savo pavadinimus. Buvo kiniška, auksinė, riterių, žalioji, veidrodinė, mozaikos menės. Šiose menėse buvo saugomi jų pavadinimus atitinkantys eksponatai, meno vertybės. Kambarius puošė didikų portretai. Rūmuose kabėjo Rafaelio, Rubenso, Ticiano, Karavadžo paveikslų kopijos.
Taip pat šiuose rūmuose buvo eksponuojamas Jokūbo de Bano paveikslas „Smolensko apgultis“.
Rūmų valgomąjį puošė etmono Stanislavo Konecpolskio portretas ir 72 Abiejų Tautų Respublikos žinomų politinių veikėjų portretai. Valgomajame stovėjo didžiulis juodas marmurinis stalas.
Podhorcų rūmus supo italų stiliaus parkas. Priešais rūmus yra Šv. Juozapo katalikų bažnyčia.
Reikšmė
Podhorcų rūmai įtraukti į Lietuvai reikšmingų nekilnojamojo kultūros paveldo objektų, esančių dabartinės Ukrainos Respublikos teritorijoje, inventorinį sąrašą.
Podhorcų rūmus kaip Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir vėliau Abiejų Tautų Respublikos paveldą tyrinėjo Lietuvos Nepriklausomybės Akto signatarė Birutė Valionytė.
Podhorcų rezidencijos atstatymo darbai – vienas didžiausių kultūros paveldo atkūrimo projektų Ukrainoje.
Barzdai (Pilkalnio apskritis)
Barzdai – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 16 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 23 km į pietryčius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Barzdų kaimo bendruomenė 1936–37 m. XVIII ir XIX a. minimi ir Padambrucken pavadinimu. 1785 m. buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 11 ugniakurų, 1821 m. – šatulinių kulmiškių kaimas su 44 gyventojais. 1846 m. Barzduose buvo 12 gyvenamųjų pastatų ir 80 gyventojų. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Pyragių valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1901 m. šiauriau kaimo nutiestas siaurasis geležinkelis, artimiausia stotelė – už 1,8 km Lindikuose.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Porsche 912
Porsche 912 – Porsche kompanijos sportinis automobilis gamintas 1965–1969 metais. 912 modelis buvo aukštos kokybės, kompaktiškas, keturvietis automobilis su 90 AG (esant 5 800 aps./min) varikliu. Dėka efektyvaus variklio, nedidelės masės ir pasipriešinimo koeficiento automobilis naudojo 7,8 l/100 km. Porsche 912, kaip ir vienas sėkmingiausių sportinių automobilių istorije – Porsche 911, buvo gaminamas dideliais kiekiais.
Istorija
Susirūpinusi dėl brangstančių 911 ir 356 modelių ir galimo markės populiarumo mažėjimo, kompanija Porsche nusprendžė išleisti naują pradinio segmento modelį. 1964 m. Porsche inžinieriai sukūrė pirmuosius 912 prototipus. Automobiliai buvo pastatyti ant 911 modelio važiuoklės su kėbulu, kuriame buvo sumontuotas 4 cilindrų 356 modelio variklis. 1965 m. balandį buvo nutraukta Porsche 356 gamyba, o vietoje jo, tų pačių metų gegužę, pradėtas gaminti Porsche 912. 911 modelio kėbulas ir transmisija ir patikimas 356 modelio variklis, naujai mašinai suteikė puikų svorio pasiskirstymą ir geras charakteristikas. Dėl nedidelės kainos, pirmaisiais metais 912 modelio pardavimai buvo didesni nei 911. Per penkerius gamybos metus buvo išleista truputį daugiau nei 30 tūkst. automobilių. Porsche 912 modelį naudojo įvairų Vakarų Europos valstybių policija, tarp jų ir modifikaciją su targa kėbulu (patentuotas Porsche kabrioleto variantas su metaline arka viduryje). 1967 m. balandį, žurnalas Christophorus rašė: „1966 m. gruodžio 21 d. Porsche labai didžiavosi 100 000-uoju automobiliu – Porsche 912 Targa, kuris buvo specialiai paruoštas policijai“. thumb|left|250px|Nyderlandų policijos Porsche 912 Targa Po Porsche linijos atnaujinimo, pridedant galingesnį 911S ir pigesnį 911T modelius, kompanijos valdybai 912 modelis pasirodė nebereikalingas. 1970 m., 912 modelis buvo pakeistas kurkas pigesniu 914. Dėl pablogėjusių santykių tarp Porsche ir Volkswagen, bendrai kurto 914 modelio gamybos kaštai išaugo, todėl 1976 m. buvo nutraukta šio automobilio gamyba.
Praėjus šešeriems metams, 912 modelis atgimė Šiaurės Amerikoje, kur buvo žymimas indeksu 912E (gamyklinis indeksas 923). Jis laikinai pakeitė 914 modelį tuo metu, kai vyko paskutinieji, pastarąjį modelį turėjusio pakeisti, 924 modelio projektavimo darbai. Naujieji 912 turėjo 911 modelio „G-Series“ požymius ir 2,0 l oru aušinamus Voklswagen variklius, kurie anksčiau buvo montuojami į 914/4. Iš viso JAV pagaminti 2 099 912E modelio vienetai, kurie neparduoti užsieniui.
Automobilių sportas
Nors 912 buvo gaminamas važinėjimui bendrosios paskirties keliais, jis taip pat dalyvavo raliuose. Gamykla siūlė specialius komplektus, kuriuose buvo posvyrio stabilizatoriai, sportinės stabžių kaladėlės. 1967 m., nepriklausomas vairuotojas Sobislavas Zasada su Porsche 912 laimėjo Europos ralio čempionatą, Touring klasėje.
NGC 3628
thumb|220px|NGC 3628
NGC 3628 – spiralinė galaktika, esanti Liūto žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 35 milijonus šviesmečių. Drauge su M65 bei M66 galaktikomis NGC 3628 įeina į vadinamąjį Liūto tripletą. Galaktikos regimasis ryškis – 9,5. NGC 3628 – blyškiausia iš visų trijų Liūto tripleto galaktikų.
Šią galaktiką 1784 m. balandžio 8 d. aptiko astronomas William Herschel ir pažymėjo savo kataloge kaip H V.8. Kitas dvi į Liūto tripletą įeinančias galaktikas aptiko Charles Messier. Dėl NGC 3628 blyškumo savo nedideliais teleskopais Ch. Messier jos negalėjo aptikti.
NGC 3628 galaktiką ties pusiauju supa tamsūs dulkių debesys, jie užtemdo šviesų galaktikos centrinį regioną. Be to, dėl šios juostos nematyti didžiumos šviesių jaunų žvaigždžių, esančių galaktikos spiralinėse vijose. Manoma, kad ši dulkių juosta nuo centro nutolusiuose galaktikos regionuose deformuota dėl gravitacinės sąveikos su kitomis dviem Liūto tripleto galaktikomis.
Svirplionys
Svirplionys – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, prie Neprėkštos, 9 km nuo Zūbiškių. Auga saugomas Svirplionių ąžuolas.
1952 metų JAV prezidento rinkimai
1952 metų JAV prezidento rinkimai – rinkimai, vykę 1952 m. lapkričio 4 d., kuriuose respublikonų kandidatas Dvaitas Eizenhaueris triuškinama balsų persvara nugalėjo demokratų kandidatą Edlajų Styvensoną. Šį pergalė užbaigė 20 metų trukusį demokratų partijos valdymą, prasidėjusį dar 1932 metais.
Ilinojaus gubernatorius Edlajus Styvensonas 1952 metų nacionaliniame demokratų partijos suvažiavime įveikė demokratų senatorius Estesą Kefauverį ir Ričardą Russelą. Respublikonų partijoje pagrindiniai konkurentai dėl partijos nominavimo į prezidento postą buvo generolas Eizenhaueris, populiarus dėl savo lyderystės Antrojo pasaulinio karo metu, ir senatorius Robertas Taftas. Su partijos lyderių parama, Eizenhaueriui vos pavyko laimėti.
Anders Behring Breivik
Andersas Beringas Breivikas (Anders Behring Breivik;  (g. 1979 m. vasario 13 d.) – norvegas, prisipažinęs 2011 metų teroro išpuolių, kurių metu žuvo 77 žmonės, organizavimu ir vykdymu.
1952 metų JAV prezidento rinkimai
Šiuose rinkimuose prezidentinė kampaniją pirmą kartų vyko ir per televiziją. Respublikonai kritikavo prezidento Trumano politiką Korėjos karo ir Šaltojo karo plačiąja prasme klausimais, tvirtino, kad sovietų šnipai infiltravosi į JAV valdžios institucijas. Demokratai kaltino Eizenhauerį dėl to, kad šis nepasmerkė Džozefo Makarčio, Viljamo Dženerio ir kitų reakcingų respublikonų už jų nepagrįstas atakas. Styvensonas bandė atsiriboti nuo nepopuliarios Trumeno administracijos, ir savo kampaniją grindė Naujojo kurso populiarumu, ir kurstė baimes dėl kitos didžiosios ekonominės krizės, kuri galimai kiltų valdant respublikonams.
Anders Behring Breivik
Iš pradžių policija manė, kad nusikaltėlis veikė vienas, bet neatmetė galimybės, kad jis turėjo bendrininkų. Įtariamojo apklausos metu, Breivikas tvirtino, kad kitos dvi ekstremistinės grupuotės pagelbėjo jam organizuojant nusikaltimą. Dėl šio fakto, vykstant tyrimui, pareigūnai laikė Breiviką įkalinę vienutėje be jokio ryšio su išoriniu pasauliu.
1952 metų JAV prezidento rinkimai
Eizenhaueris išlaikė savo didžiulį populiarumą, užsitarnautą karo metu. Eizenhauerio populiarumas ir Trumeno nepopuliarumas nulėmė respublikonų pergalę.
Brahminiai raštai
Brahminiai raštai arba indiškas raštas – raštų grupė, paplitusi Pietų ir Pietryčių Azijoje, kildinama iš Brahmi rašto sistemos. Šia raštų šeima užrašomos įvairių kalbų šeimų kalbos: indoeuropiečių (indoarijų), dravidų, tibetiečių-mjanmų, austronezinės, austroazinės, mongolų, tajų-kadajų. Pati brahminių raštų kilmė nėra žinoma – spėjama, kad jie per Persiją galėję atkeliauti iš aramėjų rašto, tačiau neatmetama ir vietinė kilmė.
Šie raštai tarpusavyje nemažai skiriasi savo išvaizda, kuri nemenkai nulemta užrašymo būdo – šiaurės Indijoje, kur raštas raižytas akmenyse, medžio žievėje, rašytas ant popieriaus, būdingos tiesios linijos, tuo tarpu Pietų Indijoje, Pietryčių Azijoje ženklai užapvalinti, nes tradiciškai raižyti ant palmės lapų.
Pagrindiniai brahminių raštų bruožai:
Nėra bendro sutarimo, kokiam rašto ženklų tipui priskirti brahminius raštus, kadangi jiems panašių pasaulyje nėra (iš dalies panašus tik amherų raštas): alfa-silabinis, neosilabinis, abugida, akšara.
Pirmieji žinomi rašytiniai šaltiniai yra Brahmi raštu užrašyti Ašokos ediktai (III a. pr. m. e.). Raštas Indijoje, o vėliau ir Pietryčių bei Vidurio Azijoje išplito su budizmo sklaida.
Raštai
Žinomi brahmi šeimos raštai:
Šiauriniai:
Pietiniai:
Palyginimas
Pavaizduoti paskiri ženklai ir kaip junginys su priebalsiu k (ka, ki…).
Frédéric Bazille
thumb|F. Bazilis, autoportretas Žanas Frederikas Bazilis (1841 m. gruodžio 6 d. – 1870 m. lapkričio 28 d.) – prancūzų impresionizmo dailininkas.
Gyvenimas
Frederikas Bazilis gimė Monpeljė, Prancūzijoje, turtingoje protestantų šeimoje. Jis susidomėjo tapyba po to, kai parodė kelis savo darbus dailininkui Eugenijui Delarochui. Jo šeima sutiko, kad jis studijuotų tapybą, bet tik su sąlyga, kad taip pat studijuos mediciną.
Bazilis pradėjo studijuoti mediciną 1859 m., kurios studijas tęsę Paryžiuje į kurį išvyko1862 m. Lankydamas Šarlio Glero studiją susipažįsta su impresionistais Ogiustu Renuaru ir Alfredu Sislėjumi, kuriuos atsivede į Gerbua kavinę, tikrą menininkų lizdą. Būtent jų paskatintas jis įsitraukė į impresionizmą. Po medicinos studijų, kurias baigė 1864 m. jis pradėjo tapyti visą laiką. Jo artimi draugai buvo Klodas Monė, Alfredas Sislėjus ir Eduaras Manė (kurio šeimos draugas jis buvo). Bazilis buvo dosnus ir rėmė mažiau sėkmingus draugus duodamas jiems vietos savo studijoje.
Frederikas Bazilis įstojo į Zuavo pulką 1870 m. rugpjūtį praėjus trim savaitėm po Prancūzijos-Prūsijos karo pradžios. Tų pačių metų lapkričio 8 d. jis su savo pulku dalyvavo Beane-la-Rolande mūšyje. Kai jo pulko vadas buvo sužeistas Bazilis perėmė vadovavimą ir užpuolė vokiečių pozicijas. Jis buvo sužeistas du kartus ir mirė mūšio lauke nuo prūsų snaiperio, būdamas dvidešimt aštuonerių metų, Jo tėvas nuvyko į mūšio lauka po kelių dienų ir paėmęs jo kūną atsivežė palaidoti į Monpeljė po savaitės. Dėl jo ankstyvos mirties ypač liūdėjo Bazilio draugai.
Pašekščiai
Pašekščiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 15 km nuo Mindūnų, prie Galuonio ežero, Pašekščių miške.
Istorija
1689 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Ten pat 1697 m. minima Ona Pašekštienė iš Pašekščių.
Pokario metais apylinkėse veikė Vytauto apygardos Lokio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai.
Gyventojai
1923 m. surašymo duomenimis kaime buvo 24 ūkiai ir gyveno 141 gyventojas.
Šiaurės žemaičių patarmė
Arealas
thumb|300px|Lietuvių tarmių žemėlapis (Zinkevičius ir Girdenis, 1965 m.). Šiaurės žemaičių tarmės: {{legend|#FF0000|kretingiškių}}{{legend|#DB7093|telšiškių}} Šiaurės žemaičių patarmė skiriama į dvi šnektas:
Leksika
Šiaurės žemaičių patarmėje gana daug savitos leksikos, nemaža latviškų, vokiškų skolinių. Būdingų savitų žodžių pavyzdžiai: mẽdė ‘miškas, giria’, vašóklis ‘serbentas’, tẽžis ‘lepšis’, róda ‘šneka, pokalbis’ ir kt.
Istorija
Šiaurės žemaičių patarmė smarkiai paveikta kuršių kalbinio podirvio.
ŽNK Dinamo Zagreb
Zagrebo „Dinamo“ – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo. Rungtyniauja aukščiausioje Kroatijos moterų futbolo lygoje, vadinamoje Prva liga arba Pirma lyga.
Pilnas pavadinimas – Zagrebo Dinamo moterų futbolo klubas. Klubo spalvos – mėlyna ir balta.
Istorija
Klubo įkurtas 2016 m. Dalyvavo šalies čempionatuose. Nuo 2018–2019 m. rungtyniauja Pirmoje lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. liepos 10 d.
Skongalis
Skongalis – buvęs Kėdainių priemiestis, dabar Kėdainių miesto dalis, esanti Nevėžio vingyje, piečiau Didžiosios Rinkos aikštės. Vietovę mena dabartinė Skongalio gatvė. XXI a. Skongalio g. gale šalia Nevėžio užtvankos atidengtas paminklinis akmuo Lietuvos pasipriešinimo judėjimo dalyviams.
Istorija
1581 m. Varšuvos seime buvo įteisintas laisvas uostas besikuriančiame Skongalio priemiestyje. XIX a. pradžioje čia ėmė kurtis nedidelės pramonės įmonės, o Nevėžis buvo ypač palankus malūnams statyti, čia buvo lentpjūvė. XX a. tarpukariu čia atsirado pirmoji Kėdainių elektrinė – įrengta apie 1920 m. medinė, apie 1930 m. – mūrinė.
2019 m. Skongalio užtvankos teritorijoje įrengiant paplūdimį, buvo aptikta masinė kapavietė.
Kenvalas
Biografija
Nors jo tėvas Kynegilsas buvo pakrikštytas, pasak Bedos, Kenvalas:
Kenvalas rado prieglobstį Rytų Anglijoje, pas jos karalių Aną ir ten buvo pakrikštytas. Penda po Maserflydo mūšio 642 m. išvijo savo brolėną iš Vesekso ir pats pasiskelbė Vesekso karaliumi trejiems metams. Kenvalas 648 m. susigrąžino Veseksą, vėl tapo jo karaliumi. Anglosaksų kronikos mini, kad 658 m. kovojo prieš britus. Mirė 672 m., panašu, kad po jo apie metus valdė žmona Seksburga.
Moliai
Moliais vadinama:
Svistapolis
Svistapolis – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Luokesos.
Vilhelmas Keleris
Biografija
Gimė klaipėdiškio molinių plytų gamybos specialisto šeimoje. Tėvas gavo darbą Šilutėje ir visa šeima persikraustė tenai, atgal į Klaipėdą Keleriai grįžo 1928 m. Vilhelmas Keleris pradinį išsilavinimą gavo Šilutėje, o naujojoje vietoje lankė mokyklą prie Mokytojų seminarijos. Pradėjo dirbti E. Domšaičio statybos įmonėje, vėliau – laborantu Klaipėdos superfosfato fabrike „Union“. 1937–1938 m. pašauktas atlikti būtinąją karinę tarnybą Lietuvos kariuomenėje, tarnavo Ketvirtajame pėstininkų Lietuvos Karaliaus Mindaugo pulke Pajuostyje. Antrojo pasaulinio karo metu paimtas į Vermachtą, tarnavo Klaipėdoje.
Pokaryje apsistojo vakarinėje Vokietijos dalyje: pradžioje Liutenzės miestelyje, po to – Liubeke. Paskutiniaisiais gyvenimo metais turėjo rimtų problemų su regėjimu, gyveno pensione. Apie savo vaikystės ir jaunystės metus išleido prisiminimų knygą.
Sportinė veikla
Sportu susidomėjo mokykloje, ten įgijo ir pravardę Jonny, kuria buvo šaukiamas visą gyvenimą. Nors ir būdamas garbingo amžiaus, šiuo vardu pasirašydavo po savo straipsniais ir autorinės knygos viršelyje.
Dar vaikystėje V.Keleris tėvo darbovietėje Luizės priemiestyje veikusioje Engelkės plytinėje pastebėjo gaminamas ledroges. Šeimininko sūnus ne tik papasakojo apie statomą jachtą, bet ir vėliau leido paburiuoti Kuršių mariose, prie miesto Faneros fabriko. Nuo 1928 m. V.Keleris Kuršių burinių ledrogių klube Smeltėje buvo atsakingas už takelažą, jauniesiems nariams rengė teorinius užsiėmimus. Pasistatęs savo pirmąsias ledroges „Salemke“, 1938 m. buvo priimtas tikruoju nariu. V.Keleris garsėjo ir kaip irkluotojas. 1940 m. jis triskart tapo Rytprūsių čempionu įvairiose kanojų klasėse.
1947 m. jis pasigamino savo pirmąją jachtą Šlezvigo Holšteino žemėje, statė jas ir vėliau, jau gyvendamas Liubeke. Populiariausios buvo su 8 m² burėmis, nuo 1982 m. (jam tąkart sukako 65 m.) teko persėsti į mažesnę, su 5 m² bure. Jachtininko interesų vedamas V.Keleris buvo nuvykęs į JAV – sportinio buriavimo ledrogėmis tėvynę. Iš ten parsivežė brėžinius ir, pasigaminęs amerikietiško stiliaus ledroges „Ultimo“, kartu su bendraminčiais buriuodavo Šiaurės Europos vandenyse, taip propaguodamas šią sporto šaką. 2003 m. buvo atvykęs į gimtąją Klaipėdą ir dalyvavo vietinėje regatoje. Marinistines tradicijas puoselėjančiam klaipėdiečių klubui „Budys“ jis padovanojo tris burines ledroges.
Šiaurės Korėjos srovė
thumb|250px|Šiaurės Korėjos srovė yra pietinis [[Primorės srovės (Nr. 8) tęsinys.]] Šiaurės Korėjos srovė – viena iš šaltųjų Japonijos jūros srovių. Faktiškai yra tęsinys Primorės srovės, kurios šalti vandenys keliauja iš Petro Didžiojo įlankos į pietus. Ši įlanka laikoma Šiaurės Korėjos srovės formavimosi vieta. Rajone iki 38° š.pl. šalti pagėlinti Šiaurės Korėjos srovės vandenys susiduria su šiltais Rytų Korėjos srovės vandenimis, tad čia susidaro platus sūkurių ir srovių frontas. Kai kuriais metais srovė pasireiškia gana silpnai. Srovės akvatorija yra Šiaurės Korėjos ekonominėje zonoje, todėl okeanografiškai prastai ištirta.
Manoma, kad „dukterinė“ Šiaurės Korėjos srovė stipresnė už „motininę“ Primorės srovę. Pagal paskaičiavimus Šiaurės Korėjos srovės plotis siekia 100 km, o srovės sluoksnio storis apima paviršinius 50 m. Vidurinis srovės greitis siekia 25 cm/s.
Azerbaidžano futbolo varžybos 2020–2021 m.
Azerbaidžano futbolo varžybos 2020–2021 m.
Finalo rungtynės
---
Svistūnai
Svistūnai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kernavės, prie kelio.
Lyla
thumb|140px|Krišnos ir Radhos šokis – rasalyla thumb|140px|Pasaulio kūrimo ir griovimo šokį šokantis Šiva [[Nataradža]]
Lyla (, „žaismė, pramoga, pasilinksminimas“) – hinduistinė samprata, teigianti, jog pasaulis yra spontaniška ir laisva dievo ar dievystės džiugesio (ananda) apsto raiška. Dievas, kaip neribota pilnatvė, nieko netrokšta ir kuria be priežasties ar tikslo.
Vakarų tradicijoje lylą iš dalies atitinka krikščionių mistiko Hainricho Suzo įvesta Ludus amoris („meilės žaismas“) sąvoka.
Gruzijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Gruzijos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Pereinamosios rungtynės
- Zugdidi, kurie užėmė 14 vietą, susitiko su Xobi, kurie žemesnėje lygoje buvo treti.
Zugdidi nugalėjo varžovus 2-1 ir išsaugojo vietą elito divizione. --
Finalo rungtynės
---
Širvintos valsčius (Pilkalnis)
Širvintos valsčius – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Širvintos mieste.
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“ iš 12 kaimo bendruomenių ir 3 dvaro apygardų. 1923 m. Baltrušių kaimo bendruomenė prijungta prie Pažuižių kaimo (naujajai kaimo bendruomenei paliktas Baltrušių pavadinimas), 1928 m. panaikintos visos dvaro apygardos: Dvariškių sujungta su Šilininkų kaimu į Šilininkų kaimo bendruomenę, Samalukų prijungta prie Maurušaičių, o Vorupėnų – prie Vorupėnų kaimo bendruomenės. 1928–1945 m. Širvintos valsčių sudarė 11 kaimo bendruomenių: Aukštupėnų, Baltrušių, Gedkantų, Gobriškių, Kenaužių, Maurušaičių, Juodupėnų, Paplynių, Paršų, Šilininkų ir Vorupėnų.
Valsčius buvo rytinėje apskrities dalyje, Lietuvos pasienyje, prie Šešupės ir Širvintos upių. Šiaurės vakaruose valsčius siekė Didžiosios Plynės pelkę, rytuose – Širvintos miesto ribas. Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Vorupėnai (170 gyv.), Šilininkai (142 gyv.) ir Aukštupėnai (138 gyv.).
Bogdanas Teodoras Sapiega
Bogdanas Teodoras Sapiega (g. ?, m. 1603 m.) – karaliaus rūmininkas, Trakų žemės teisėjas; Bogdano anūkas, Teodoro sūnus, Dimitro brolis.
Iš Stepono Batoro 1576 m. gavo Trakų žemės teisėjo titulą. Atsistatydino dėl amžiaus ir sveikatos 1599 metų birželio 13 d.
Tiksli mirties data nėra žinoma, tačiau aišku, kad mirė iki 1603 m. rugsėjo 1 d.
Pieter Coecke van Aelst
thumb|right|170px| P. Kuko van Alsto portretas (graviūra, 1572) Piteris Kukas van Alstas (, 1502–1550 m.) – XVI a. renesanso Nyderlandų flamandų dailininkas, skulptorius, architektas. Gobelenų ir vitražų dizaineris, rašytojas.
Biografija
Piteris Kukas van Alstas gimė 1502 m. rugpjūčio 14 d. Alste, kur jo tėvas užėmė mero padėjėjo (ar vicemero) pareigas. Piteris Kukas tikriausiai mokėsi Briuselyje pas Bernaert van Orley. Pasak Karel van Mander, jis 1525−1526 m. keliavo į Italiją ir šios kelionės metu buvo ypač paveiktas italų dailės kūrėjų. 1527 m. jis įstojo į Antverpeno tapytojų gildiją, nuo 1529 m. pradėjo priimti mokinius. Vienu jo mokinių tikriausiai buvo Piteris Breigelis Vyresnysis, susijęs giminystės ryšiais. 1533 m. Piteris Kukas atliko kelionę į Konstantinopolį. Pagal iš šios kelionės parvežtus piešinius jo žmona Mayken Verhulst po dailininko mirties paruošė seriją graviūrų, kuriomis Piteris Kukas geriausiai žinomas. Nei vienas tapybos darbas negali būti jam vienareikšmiškai priskirtas. Jo garsiausiu paveikslu buvo „Paskutinė vakarienė“, žinoma iš daugiau nei 40 jo dirbtuvėse sukurtų kopijų. Prieš mirtį dailininkas tapo imperatoriaus Karolio V dvaro tapytoju. Gyvenimo metu Piteris Kukas buvo vienu svarbiausių Antverpeno dailininkų, tačiau per amžius jo dailė pasimiršo. Didžiausią reikšmę jis turėjo savo publikacijomis, ypač išverstu Sebastiano Serlio architektūros traktatu, kuriomis platino italų renesanso idėjas Nyderlanduose. Piteris Kukas van Alstas mirė 1550 m. gruodžio 6 d. Briuselyje.
Sližiškiai
Sližiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Toliejų, pietiniame Virintų ežero krante.
Eidos Interactive
Eidos Interactive, Limited – „Square Enix Europe“ prekinis ženklas. Originaliai „Eidos“ buvo kompiuterinių žaidimų leidėjas iki tol, kol 2009 m. balandžio 22 d. įmonę įsigijo „Square Enix“. Po įmonės veiklos pertvarkymo, ji buvo prijungta prie „Square Enix Europe“ padalinio.
Svitailiškė
Svitailiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Vidutinės.
Eidos Interactive
Įmonė yra išleidusi tokias žaidimų serijas, kaip „Tomb Raider“, „Hitman“, „Commandos“, „Deus Ex“ ir kt. Šiuo metu gyvuoja tik žaidimus kurianti „Eidos Montréal“ studija, kuri taip pat naudojama kaip prekinis ženklas buvusių „Eidos“ valdomų padalinių „Crystal Dynamics“ ir „IO Interactive“ kuriamų žaidimų leidyboje.
Sližiškiai
Istorija
1690 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. 1694 m. toje pat knygoje užrašyta Sližiškiai kitaip Pavirinčiai. 1730 m. minimas dvaras, kuriame gyvena Mykolas Aravinka. 1906 m. Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje minimas Sližiškių palivarkas.
Panelė
Panelė – 1994 m. pradėtas leisti mėnesinis mados, gyvenimo būdo žurnalas, skirtas 15-25 metų merginoms. Panelės portalą kiekvieną mėnesį aplanko 200 tūkst. unikalių lankytojų. Tiražas neskelbiamas.
Istorija
2015 m. „Panelės“ žurnalą paliko 20 metų jį kūrusi redakcija kartu su vyr. redaktore Jurga Baltrukonyte.
2017 m. DELFI žiniasklaidos grupė pardavė savo žurnalų leidybos verslo dalį bendrovei „GM žurnalų leidybos grupei“. Tarp jų ir žurnalą „Panelė“.
A. Kubiliaus (II) ministrų kabinetas
Andriaus Kubiliaus (II) ministrų kabinetas – 15-asis Lietuvos vyriausybės kabinetas nuo nepriklausomybės atkūrimo 1990 m.
Koalicijos formavimas
2008 m. spalio 26 d., iškart po antrojo Seimo rinkimų turo, Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų, Liberalų ir centro sąjungos, Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio ir Tautos prisikėimo partijos atstovai sutarė dėl koalicijos formavimo. Po derybų koalicinė sutartis tarp partijų lyderių parašais įtvirtinta po mėnesio, 2008 m. lapkričio 27 d.
Į ministro pirmininko pareigas deleguotas 10-osios vyriausybės vadovas, Seimo narys ir Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų vadovas Andrius Kubilius. Jo kandidatūrai Seimas pritarė 2008 m. lapkričio 27 d. Prezidentas Valdas Adamkus dekretą dėl skyrimo pasirašė kitą dieną, 2008 m. lapkričio 28 d.
Kabineto sudėtį A. Kubilius šalies vadovui pateikė tą pačią dieną, kai parlamente buvo patvirtinta Su pakeitimais prezidentui patvirtinus ministrų sąrašą, vyriausybė prisiekė ir darbą pradėjo 2008 m. gruodžio 9 d.
Vyriausybės pertvarkymas
Pagal Konstituciją, vyriausybė, išrinkus prezidentą, grąžino savo įgaliojimus, tad 2009 m., po prezidento rinkimų, kabinetas buvo pertvarkytas. Darbą nauja sudėtimi vyriausybė tęsė 2009 m. liepos 22 d.
Skilimas: mažumos vyriausybė
Per pirmuosius du 2010 m. mėnesius nuo Tautos prisikėimo partijos atskilę parlamentarai prisijungė prie naujo politinio darinio – Krikščionių partijos. Tuo metu koalicija prarado daugumą ir pasikliovė Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos parama, kuri tęsėsi iki tų pačių metų spalio. 2011 m. rugsėjo mėn. Tautos prisikėimo partijos susijungė su Liberalų ir centro sąjunga, o tai sumažino koalicijoje dalyvaujančių partijų skaičių nuo keturių iki trijų. 2012 m. balandžio mėn. vyriausybė prarado daugumą.
Vyriausybės darbas
Vyriausybei teko atgaivinti Lietuvos ekonomiką po didžiojo nuosmukio. 2009 m. Lietuvos bendrasis vidaus produktas (BVP) sumažėjo net 14,7%. Kabineto darbo laikotarpiu priimta daug gyventojams skausmingų sprendimų: pensijų, motinystės ir tėvystės, nedarbo išmokų karpymai, biudžetininkų atlyginimų ir kitokie kriziniai sumažinimai, brangiai kainavęs valstybės skolinimasis, mokesčių didinimas. Tačiau nepaisant ekonominės krizės ir jai įgyvendinti pasitelktų taupymo priemonių, šis ministrų kabinetas tapo pirmąja vyriausybe po nepriklausomybės, išdirbusi visą ketverių metų kadenciją.
Darbą kabinetas baigė 2012 m. gruodžio 13 d. Įgaliojimus gavo Algirdo Butkevičiaus ministrų kabinetas.
Ošvenčia
Ošvenčia – nedidelė upė, tekanti Prienų rajone. Priklauso Nemuno mažųjų intakų (su Nemunu) upės baseinui, Nemuno kairysis intakas, esantis už 278,0 km nuo jo žiočių. Ošvenčios baseino plotas – 32,4 kv.km, ilgis – 12,2 km, hidrologinis nr. – 10011170.
A. Kubiliaus (II) ministrų kabinetas
Kabinetas
Šie ministrai dirbo penkioliktajame ministrų kabinete:
Joël Bopesu
Žoelis Bopesu (Joël Fey d'Or Bopesu; g. 1995 m. sausio 25 d.) – futbolininkas kilęs iš Kongo Demokratinės Respublikos, turintis šios šalies ir Prancūzijos pilietybes, gynėjas. Atstovavo Vilniaus „Žalgiriui“.
Ošvenčia
Prie upelio įsikūrusios gyvenvietės: Strielčiai, Ašminta, Davaitbalis, Pošventis, Kalviai.
Joël Bopesu
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo Prancūzijoje. Žaidė Prancūzijos žemesniuose divizionuose.
Vėliau persikėlė į Šiaurės Makedoniją ir atstovavo Skopjės ir Rabotnički klubus.
2019 m. persikėlė į Latviją ir žaidė Riga FC klube.
2020 m. išvyko į Ukrainą ir tapo Lviv komandos nariu.
Atvyko į Lietuvą. 2021 m. buvo paskelbta, kad tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu.
2023 m. sausio 21 d. tapo žinoma, kad pratęsta sutartis su Žalgirio klubu.
1975 m. Pasaulio ralio čempionatas
'''1975 m. Pasaulio ralio čempionatas''' buvo trečiasis Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengtas pasaulio ralio čempionatas (WRC). Ralio kalendoriuje buvo iš viso 10 etapų, grįžo populiariausi etapai, tai yra Monte Karlo, Švedijos, Akropolio bei Maroko raliai, tačiau Šiaurės Amerikos ralio etapas (Rallye Rideau Lakes) buvo išmestas.
Joël Bopesu
Statistika
Spalvų reikšmės:
1975 m. Pasaulio ralio čempionatas
Šį sezoną laimėjo automobilis Lancia Stratos HF. Lancia iš viso laimėjo 4 ralio etapų visame čempionate, aplenkdamas FIAT ir Alpine-Renault automobilius. Antrą vietą užėmė FIAT, kuri vienu tašku aplenkė Alpine Renault automobilį (FIAT automobilis surinko 61 tašką, o Alpine Renault surinko 60 taškų). Opel Ascona taip pat buvo netoli podiumo, surinkusi 58 taškus.
Kalendorius
Į 1975 m. sezoną grįžo Švedijos, Akropolio ir Maroko raliai, kurie dėl 1973 m. naftos krizės buvo iškritę iš 1974 m. ralio kalendoriaus, tačiau iš kalendoriaus buvo pašalintas Rideau Lakes ralis.
FK SMK
FK “SMK“ – Socialinių mokslų kolegijos futbolo komanda iš Klaipėdos.
Istorija
2019 m. įkurtas SMK futbolo klubas. Dalyvavo futsalo pirmenybėse.
2020 m. dalyvavo Klaipėdos miesto 8x8 futbolo pirmenybėse.
Sudėtis (2020)
2020 m. rugpjūčio 26 d.
Išnašos
http://mano-gargzdai.lt/component/k2/item/18815-paaiskes-rajono-antros-lygos-sales-futbolo-pirmenybi-nugaletojai
Plaučių vėžys
Plaučių vėžys – nekontroliuojamas ląstelių dauginimasis plaučių audiniuose. Plaučių vėžys yra dažniausia mirties nuo vėžio priežastis ir pasaulyje nusineša 1,3 milijono gyvybių kasmet. Dažniausi plaučių vėžio simptomai yra dusulys, kosėjimas (įskaitant kosėjimą krauju) ir svorio kritimas.
Lietuvoje vyrų sergamumas plaučių vėžiu yra 86 atvejai iš 100 000 vyrų, o moterų – apie 18 atvejų iš 100 000 moterų.
Diagnozė
Gydytojas įtaręs, kad Jūs galite sirgti plaučių vėžiu, pirmiausiai klaus Jūsų apie bendrą sveikatos būklę, žalingus įpročius, darbą su chemikalais, šeimos anamnezę, atliks kruopštų fizinį ištyrimą, kraujo tyrimus. Plaučių vėžio diagnostikai gydytojas gali rekomenduoti atlikti šiuos tyrimus:
Krūtinės ląstos rentgeninius tyrimus (rentgenogramą) Bronchoskopiją. Tai instrumentinis tyrimo metodas, kuomet per nosį į kvėpavimo takus įvedus vamzdelio formos prietaisą, turintį optinę sistemą ir šviesos šaltinį, apžiūrimi Jūsų kvėpavimo takai (trachėja ir bronchai). Radus pakitimų bronchoskopijos metu gydytojas gali paimti įtartinos vietos biopsiją ir nusiųsti medžiagą histologiniam tyrimui, kuris ir patvirtins ar paneigs piktybinio proceso diagnozę.
Skreplių tyrimą. Gydytojas gali prašyti Jūsų atkosėti skreplių į švarų indelį. Surinkus skreplių jie yra siunčiami į laboratoriją ir tiriami ieškant vėžinių ląstelių
Kai kuriais atvejais gydytojas gali rekomenduoti atlikti mediastinoskopiją. Tai invazinė procedūra, kai į krūtinės ląstą įvedamas specialus prietaisas (mediastinoskopas) ir apžiūrima tarpuplautis, galima paimti ištyrimui medžiagos iš padidėjusių limfmazgių. Ši procedūra atliekama bendroje nejautroje.
Ligos išplitimui nustatyti gydytojas gali rekomenduoti atlikti vidaus organų echoskopiją, kompiuterinę tomografiją, branduolio magnetinį rezonansą, kaulų skenavimą (kadangi plaučių vėžys linkęs metastazuoti į kaulus).
Gydymo metodai
Plaučių vėžio gydymas priklauso nuo ligos stadijos, bendros sveikatos būklės. Plaučių augliai gydomi chirurginiu būdu, taikant spindulinę ir chemoterapiją. Smulkialąstelinis plaučių vėžys dėl jo ypatumų dažniausiai pradedamas gydyti chemoterapija. Vėliau chemoterapija gali būti kombinuojama su spinduline terapija ir chirurginiu gydymu.
Ankstyvos stadijos nesmulkialąstelinis plaučių vėžys gali būti gydomas chirurginiu būdu. Operuojant gali būti šalinama plaučio dalis, plaučio skiltis ar visas plautis. Kuomet operacija negalima, taikomas spindulinis gydymas. Išplitęs plaučių vėžys gydomas chemoterapija, kurią galima taikyti kartu su spinduline terapija. Tam tikrai atvejais gali prireikti ir chirurginės intervencijos (kad palengvinti ligos simptomus).
Sergantiems plaučių vėžiu rekomenduojama reikalingas visavertis maistas, turintis pakankamai vitaminų A, C, E, seleno.
Klasifikacija
Pagrindiniai plaučių vėžio tipai yra:
Plaučių vėžys gali būti diagnozuojamas krūtinės rentgeno tyrimų pagalba. Medicininė diagnozė patvirtinama biopsija. Gydymas ir vėžio vystymosi prognozė priklauso nuo vėžio histologinio tipo, jo stadijos ir bendros paciento sveikatos būklės. Galimi gydymo būdai apima chirurginę operaciją, gydymą priešvėžiniais vaistais ir radioterapiją.
ITA Airways
ITA Airways – Italijos vyriausybei priklausanti pagrindinė šalies aviakompanija. Kompanija planuoja visiškai perimti visą 2021 m. spalio 15 d. bankrutavusios įmonės „Alitalia“ veiklą.