cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoran Planinić
Klubinė karjera
Profesionalo karjerą Planiničius pradėjo 1999 m., Zagrebo Benston klube (buvo išnuomotas iš Zagrebo „Cibona“). Vėliau grįžo į Zagrebo „Cibona“, čia žaidė iki 2003 m., po du kartus laimėjo Kroatijos taurę ir Kroatijos lygą bei tapo pastarosios naudingiausiu žaidėju 2001 m. 2003 m. Zoranas dalyvavo NBA naujokų biržoje, ten jį 22 šaukimu pasirinko Niu Džersio „Nets“. Niu Džersyje Planiničius žaidė iki 2006 m. Stipriausioje pasaulio lygoje jis pelnydavo vidutiniškai 4 taškus, atkovodavo 1,4 kamuolio ir atlikdavo po 1,1 perdavimo per rungtynes. Vėliau grįžo į Europą ir pasirašė kontraktą su Vitorijos „TAU Ceramica“. Su šiuo klubu jis du kartus laimėjo Ispanijos supertaurę ir kartą Ispanijos lygą. 2008 m. birželio 25d. kroatas pasirašė 2 metų sutartį su Maskvos „CSKA“. 2010 m. birželio 17d. Zoranas pasirašė sutartį su vienu iš pagrindinių Maskvos „CSKA“ varžovų Rusijoje Maskvos srities „Chimki“ pagal formulę 2+1. 2013 m. liepos 27 d. pasirašė 2 metų kontraktą su Stambulo Anadolu krepšinio klubu.
Nacionalinė rinktinė
Zoranas atstovavo Kroatijos jaunimo rinktinėms (1999 m. Pasaulio U-19 čempionate laimėjo bronzą ir 2001 m. Pasaulio U-21 čempionate laimėjo sidabrą). Taip pat jis buvo nuolatinis Kroatijos nacionalinės rinktinės atstovas, žaidęs 2003 m., 2005 m., 2007 m., 2009 m. Europos čempionatuose. Dabar jis yra baigęs karjerą Kroatijos rinktinėje.
Kastratas
Kastratas – dainininkas, kuriam, siekiant išlaikyti jo balso (diskanto arba alto) aukštį, buvo pašalintos sėklidės.
Jaunuolis, vaikas išlaiko atitinkamas balso charakteristikas, vėliau įgauna suaugusio balso stiprumą.
Dainininkas gali išdainuoti itin aukštas natas su suaugusiam vyrui būdinga jėga. Žymūs dainininkai kastratai – Farinelli, Caffarelli, Antonio Bernacchi, Nicolini, Senesino ir kiti.
Baroko laikotarpiu apie 70 proc. operos dainininkų buvo vyrai kastratai. XVII–XVIII a. Italijoje kasmet buvo iškastruojama per 4000 aštuonerių – dešimties metų berniukų. 1870 m. Italijos valdžia uždraudė tą daryti vardan meno. Paskutinė operos su kastratu premjera įvyko 1824 m.
Paprastoji žemuogė
Paprastoji žemuogė (Fragaria vesca) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, žemuogių (Fragaria) genties rūšis.
thumb|left|210px|Žydinti paprastoji žemuogė thumb|left|210px|Paprastosios žemuogės (Fragaria vesca) iliustracija iš knygos: Flora von Deutschland Österreich und der Schweiz Otto Wilhelm Thomé, Jahr: 1885, Ort: Gera-Untermhaus
Paplitusi visame Šiaurės pusrutulyje, įskaitant Lietuvą. Auga miškuose, proskynose, pašlaitėse. Neretai auginamos ir soduose.
Paprastosios žemuogės žiedai balti, lapai be plaukelių. Žydi gegužę, vasaros pirmoje pusėje. Vasarą veda nedideles, kvapnias, raudonas uogas. Jos naudojamos kulinarijoje. Paprastosios žemuogės lapai, uogos ir žiedai naudojami žolelių arbatų gamybai.
Rūgšties disociacijos konstanta
Kadangi paprastai gaunami labai „negražūs“ skaičiai tai panašiu stiliumi kaip ir pH, gali būti išreiškiama ir pKa:
Čia tik svarbu nesusipainioti, nes kuo didesnė Ka (ar mažesnė pKa) tuo rūgštis stipresnė.
Ryšys tarp Ka ir jos konjuguotos bazės Kb
Sudauginus šias konstantas gauname Kw kuri yra lygi 1.0 × 10-14 esant 25 °C. Formulėmis tai atrodo taip:
Constante d'équilibre
Lyginamoji anatomija
Lyginamoji anatomija – anatomijos šaka, lyginamuoju būdu tirianti skirtingų gyvūnų rūšių kūno struktūras, siekiant suprasti adaptyvius pokyčius, kuriuos jie evoliucijos metu paveldėjo iš bendrų protėvių. Daugiausia apsiriboja stuburinių gyvūnų tyrimu. Glaudžiai susiję su evoliucine biologija ir filogeneze.
Lyginamosios anatomijos tyrimai patvirtina bendros organizmų kilmės teoriją, padeda klasifikuoti rūšis.
Mariestadas
Mariestadas – pietvakarių Švedijos miestas, Vestra Jotalandao provincijoje,. Jis yra 180 km į šiaurės rytus nuo Geteborgo. Miestas įsikūręs ant Venerno ežero kranto. Mariestadas buvo įkurtas 1583 m. Gustavo Vazo sūnaus, Karolis IX. Miestas buvo pavadintas jo žmonos Marijos garbei.
Akmenaičiai
Akmenaičiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 24 km į vakarus nuo Šiaulių, 5,1 km į pietus nuo Kuršėnų, prie kelio Bacaičiai–Ketūnai.
Istorija
Kaime, 0,28 km į vakarus nuo kelio Bacaičiai–Ketūnai, į vakarus nuo Ventos upės yra kultūros paminklas Akmenaičių senosios kapinės (MC kodas 4630). 1950–1991 m. kaimas priklausė Micaičių kolūkiui.
Ewan McGregor
thumb|right|250px|Ewan McGregor Kanų kino festivalyje 2009 m.
Evanas Makgregoras (, g. 1971 m. kovo 31 d.) – škotų aktorius, sulaukęs didelio pasisekimo tiek meniniuose, tiek nepriklausomuose filmuose.
Ewan’as MacGregor’as vaidino tokiuose filmuose, kaip Traukinių žymėjimas (1996), Žvaigždžių Karai Epizodas I: Pavojaus Šešėlis (1999), Mulen Ružas (2001), Mano gyvenimo žuvis (2003).
Ankstyvoji karjera
Ewan’as McGregor’as lankė Kirklando koledžą, kur studijavo dramą. Pirmoji pagrindinė rolė jam teko Danny Boyle'o filme Shallow Grave, o lūžis jo aktoriaus karjeroje įvyko, kai 1996 m. jis gavo narkomano Mark’o Renton’o vaidmenį Irvine Welsh'o filme Traukinių žymėjimas.
Kelyje
2007 m. Ewan’as planuoja kitą ilgos distancijos kelionę motociklu iš John O’Groats šiaurinėje Škotijoje į Keiptauną, Pietų Afrikos Respublikoje bei tikisi kelionės metu taip pat aplankyti UNICEF projektus. 2004 m. Ewan’as tapo Jungtinių Tautų ambasadoriumi ir jau aplankė kelis UNICEF projektus, įskaitant ir projektą padėti vaikams ir šeimoms sergančioms AIDS Afrikoje.
Šeimyninis gyvenimas
1995 m. liepos 22 d. Prancūzijos kaimelyje Ewan’as vedė Eve Mavrakis, kurią jis sutiko filmuojant britų televezijos serialą Kavanagh QC. Jie turi dvi dukras Clara Mathilde (g. 1996) ir Esther Rose (g. 2001). 2006 m. balandį Ewan’as su žmona įsivaikino 4 metų mergaitę iš Mongolijos. Jis kruopščiai saugo savo dukrų privatumą ir neleidžia joms būti filmuojamoms ar fotografuojamoms. Ewan’as ėmėsi legalių veiksmų prieš paparacus, kad išpildytų savo norus.
Chojni Mlodė
Chojni Mlodė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į vakarus nuo Lomžos ir apie 84 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Ašminta
Istorija
Ašminta minima nuo 1609 metų, kai Prienų ir Birštono valdytojas G. Horvatas šią gyvenvietę, dvarą ir 33 valakus žemės užrašė bažnyčiai. Iš pradžių vadinosi Paašvinta ar Paašminta (pagal Ošvenčios upelį). Ašmintos dvaras priklausė įvairiems savininkams. Valdant Miuleriui pastatyti nauji dvaro rūmai, vandens malūnas, įveistas parkas.
XX a. pokariu apylinkėse vyko mūšiai tarp sovietų ir partizanų. Ašmintiškiai kovojo Tauro apygardos Geležinio Vilko rinktinėje. 2006 m. patvirtintas Ašmintos herbas.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
85-oji Oskarų teikimo ceremonija
85-oji Oskarų teikimo ceremonija vyko 2013 m. vasario 24 d. „Dolby“ teatre Los Andžele. Ceremoniją pirmą kartą vedė Setas Makfarlenas. Renginyje buvo pagerbta 50 metų jubiliejų švenčianti filmų apie Džeimsą Bondą serija.
Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra paryškinti.
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau negu vieną kartą:
Algimantas Galinis
Henrikas Algimantas Galinis (1933 m. rugsėjo 29 d. Kaune – 2011 m. birželio 16 d.) – Lietuvos teatro ir kino režisierius.
Biografija
1954 m. baigė LSSR konservatoriją. 1954–1959 m. studijavo A. Lunačiarskio teatro meno institute Maskvoje. 1958–1959 m. Vilniaus rusų dramos, 1959–1961 m. Kauno dramos teatro režisierius. 1962–1963 m. ir 1970–1990 m. LSSR konservatorijos dėstytojas, nuo 1987 m. docentas. Nuo 1990 m. Lietuvos televizijos režisierius. Nuo 1993 m. laidų ciklo „Būtovės slėpiniai“ režisierius. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Pastatymai
Spektakliai
Televizijos spektakliai
Dokumentiniai filmai
Kvapusis pelėžirnis
Kvapusis pelėžirnis (Lathyrus odoratus) – pupinių (Fabaceae) šeimos pelėžirnių (Lathyrus) genties augalų rūšis.
Vienmetis laipiojantis augalas. Žiedai drugeliniai, įvairių spalvų, susikaupę kekėse. Žiedynai susiformuoja lapų pažastyse.
Pelėžirniai auga greitai, todėl reiklūs aplinkai. Mėgsta saulėtas vietas ir lengvą priemolį. Tinka puokštėms.
Kvapioji pelargonija
Kvapioji pelargonija (Pelargonium odoratissimum) – snaputinių (Geraniaceae) šeimos augalas, liaudiškai dar vadinamas jeronimu. Kilęs iš Pietų Afrikos.
Stiebas išsišakojęs, lankstus. Lapai giliai ir siaurai skiautėti, padengti plaukeliais. Žiedai smulkūs, rožinės spalvos, žydi nuo gegužės iki spalio mėnesio.
Lukuvas
Lùkuvas  – miestas rytų Lenkijoje. Lukuvo apskrities centras. 30 827 gyventojai (2012 m. duomenys). Plotas – 35,75 km², kurio 13 % sudaro miškai. Per miestą teka Kžna. Lukuvas yra maždaug 160 m virš jūros lygio. Svarbus susisiekimo mazgas. Per miestą eina geležinkelio linija jungianti Brestą su Varšuva ir Berlynu. Kita linija jungia Lukuvą su Demblinu ir Skernevicėmis.
Kvapioji pelargonija
Lietuvoje kvapioji pelargonija auginama kaip kambarinė gėlė. Dauginama auginiais ir sėklomis.
Lukuvas
Etimologija
Pavadinimas kilęs iš senovės slavų žodžio łuk, reiškiančio 'vietą, esančią pelkėse'.
Kvapioji pelargonija
Augalas išsiskiria iš kitų pelargonijų stipriu aromatu. Teigiama, kad jis slopina galvos skausmus, valo orą, gerina miegą, atbaido uodus, muses, kandis. Augalo preparatai stabdo kraujavimą, mažina kraujospūdį, tirpdo druskas iš organizmo. Eterinis aliejus naudojamas aromaterapijoje.
Lukuvas
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1233 m. 1403 m. suteiktos miesto teisės. XIX a. buvo Sedlcių gubernijos Lukuvo apskrities centras.
Kvapioji pelargonija
thumb|left|200px|Augalo lapija
Lukuvas
Istorija
Buvo Sedlcių vaivadijoje (1975–1998 m.). Nuo 1999 m. priklauso Liublino vaivadijai.
Panevėžio Gabijos pagrindinė mokykla
Panevėžio „Gabijos“ pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Šiaulių g. 60, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190421142. Steigėjas Panevėžio miesto savivaldybės taryba.
Istorija
Panevėžio miesto 6-oji vidurinė mokykla pradėta statyti 1957 m. balandžio 8 d. pagal tipinį 880 vietų mokyklos projektą. Užsakovas – Panevėžio miesto kapitalinės statybos skyrius. Statybai vadovavo techninės priežiūros vykdytojas A. Gumbinas, darbų vykdytojai V. Virbickas ir V. Eidukas. Mokykla atvėrė duris 1960 m., 1960–1961 m. m. 32 klasėse mokėsi 1015 mokinių, dirbo 61 pedagogas.
1962 m. mokykloje buvo dvi pedagoginės klasės. Jose buvo ruošiami būsimieji pradinių klasių mokytojai, nes jų labai trūko respublikoje. 1963 m. birželio 3 d. 46 žmonių grupė gavo kelialapius į pradinių mokyklų klases. 1965/1966 m. m. mokykloje mokėsi didžiausias mokinių skaičius per visą jos istoriją – 1247 moksleiviai. 1993 m. liepos 1 d. 6-oji vidurinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 1998 m. mokykla pavadinta „Gabijos“ vardu.
2008 m. mokykla uždaryta, tame pačiame pastate įsikūrė Panevėžio suaugusiųjų mokymo centras.
Zofka Kveder
thumb| Zofka Kvedrova
Zofka Kvedrova (slovėn. Zofka Kveder, išt. Jelovška (slovėn. Jelovšek), vėliau – Demetrović, 1878 m. balandžio 22 d. Liubliana, Slovėnija – 1926 m. lapkričio 21 d. Zagrebas, Kroatija) – slovėnų rašytoja ir žurnalistė.
Zofka Kvedrova yra viena pirmųjų slovėnių rašytojų. Į slovėnų literatūros istoriją ji įsirašė ne vien dėl savo aukštos kūrinių meninės vertės, bet ypač dėl nagrinėjamų aktualių temų apie beteises moteris. Kvedrovos darbai priskiriami antrajai slovėnų natūralistų kartai, kuriai yra būdingos natūralistinis aplinkos aprašymas, paveldimumo ir erotikos temos.
Mikniškių dvaras
Mikniškių dvaro sodyba įsikūrusi Šalčininkų rajone, Turgelių seniūnijoje, Mikniškių kaime, 1,2 km į pietryčius nuo Turgelių, 0,6 km į vakarus nuo kelio, kairiajame Merkio krante.
Zofka Kveder
Darbai
1898 metais į Triestą ėmė siųsti savo „tikrojo gyvenimo akimirkas“, taip pat įvairius pamąstymus: „Slovenki“ ir „Edinosti Trieste“, „Slovenskemu narodu“, „Domu in svetu“; ir ėmė juos publikuoti. Vėliau vienas iš aukštesniųjų dvasininkų jai uždraudė rašyti. Jis pasakė, kad, jei vis dar nori rašyti, geriau tai darytų pasirašinėdama vyrišku vardu. Kurį laiką pasirašinėjo Koprivo slapyvardžiu. Naudodama šį slapyvardį, ji išleido autobiografinę apybraižą „Moja prijateljica“ (1900). Tais pačiais metais išleido ir savo pirmąją knygą „Misterij žene“, kurioje šalia savo patirties gimtinėje, apmąstė ir Triesto pažinimą. Apybraižose taip pat paliečiamos valstiečių, darbininkių, miestiečių ir viduriniosios klasės moterų skaudulių, vargų nepriteklių temos. Knygoje „Ljubezen“ (1901) sudėjo draminius etiudus. Vėliau sekė rinkiniai „Odsevi“ (1902), „Iz naših krajev“ (1903) ir „Iskre“ (1905). Svarbiausia yra socialinio pobūdžio drama „Amerikanci“ (1908), kuri atskleidžia skurdą ir nusivylimą kaip emigravimo priežastis. Tai buvo paskutinis jos darbas parašytas slovėniškai. Po jo rašė tik serbų ir kroatų kalbomis. Taip pat juos publikavo vokiečių ir čekų laikraščiuose.
Mikniškių dvaras
Dvaro sodybos fragmentai įrašyti į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).
Mikniškių kaime, vietinių vadinamame Michnovu, jau seniai gyvena stačiatikių bendruomenė, besinaudojanti dvaro sodybos pastatais, Mikniškių cerkve. Pamažu restauruojami senieji dvaro pastatai.
Istorija
Mikniškių dvaras žinomas nuo 1850 m., priklausė dvarininkams Koreckiams. Religingoje šeimoje augo šešios dukterys (viena iš jų buvo įvaikinta). Šeimos lėšomis pastatyta medinė cerkvė.
Sovietmečiu Mikniškių dvaro sodyboje veikusi religinė bendruomenė valdžios institucijų raštuose va­dinta „pusiau legaliu stačiatikių vienuolynu". Ją Mikniš­kių dvare XX a. 3–jame dešimtmetyje sutelkė šventikas Pontijus Rupiševas. Į bendruomenę įsitraukė ir dvarininkų Koreckių trys dukterys, pradėjusios gyventi pagal Bažnyčios mokymą. Jos pasidalijo savo turėtu turtu (žemėmis, pastatais) su bendruomene. 1936 m. joje buvo 150 žmonių. 1941 m. seserys Koreckos buvo ištremtos į Ka­zachstaną.
Kuriantis kolūkiams, bendruomenės nariai priėmė žemės ūkio artelės įsta­tus, iš savų išsirinko vadovus ir sėkmingai ūkininkavo. Tačiau konfliktavo su vyskupijos vado­vybe. Jos nuomone, bendruomenė nukrypo į sektantiškumą, protojerėjaus Pontijaus Rupiševo (palaidoto Mikniškių koplyčioje) kultą.
Vėliau Mikniškių artelė buvo sujungta su kaimyniniu Tabariškių tarybiniu ūkiu. Jam perduotos naudmenos, galvijai, pastatai. Netruko praslinkti Chruščiovo inspiruotas kovos su religija vajus, tačiau Mikniškių bendruomenė tebeveikė. Bendruomenė buvo stebima, norinčių apsigyventi Turgelių apylinkėje priregistravimą kontroliavo valdžia. 1997 m. Mikniškėse gyveno apie 60 žmonių, nebebuvo jaunimo.
Breslaujos ežerų nacionalinis parkas
Breslaujos ežerų nacionalinis parkas  – vienas iš keturių Baltarusijos nacionalinių parkų. Parkas yra šalia Breslaujos miesto, šalies šiaurėje. Nacionalinis parkas įkurtas 1995 m., užima apie 700 km² plotą. Breslaujos ežerų nacionaliniame parke yra 30 ežerų bei dideli pušynų plotai. Šiame parke telkšo penktas pagal dydį šalies ežeras Druvetas, Snudai, Strustas ir kt.
Parkas vakaruose ribojasi su Lietuvos pasieniu, šiaurėje – su Latvija.
Paskutinio ledynmečio metu, prieš 18 000–29 000 metų, parko teritorijoje slūgsojo kelių šimtų metrų storio ledynas. Jam pamažu tirpstant jis nuslinko į šiaurę.
Parke yra 30 didesnių ir mažesnių ežerų tinklas, užimantis 114 km² plotą.
Titkonių ąžuolas
miniatiūra|250px|right|Titkonių ąžuolas Ąžuolų gatvėje Titkonių ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Pasvalio rajone, Titkonių kaime (Vaškų sen.), 4 km į pietryčius nuo Vaškų. Medis stūkso pagrindinės kaime – Titkonių gatvės pakraštyje, prie jo pastatyta informacinė lentelė.
Šis medis nuo 1990 m. yra savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas. Kaimo vidury stūksantis ąžuolas dar vadinamas Rusijos imperatorienės Jakaterinos II vardu. Šiam ąžuolui nemažiau kaip 250 metų. Tarpukariu ketinta ąžuolą panaudoti malūno statybai, bet jo pagailėta dėl šio įstabaus grožio.
Ludwig von Mises
Ludwig Heinrich Edler von Mises (1881 m. rugsėjo 29 d. Lvove, Galicijos ir Lodomerijos karalystėje – 1973 m. spalio 10 d. Niujorke, JAV) – austrų ekonomistas, libertarizmo teoretikas, austrų mokyklos atstovas.
Jo darbai turėjo įtakos tokių ekonomikos teoretikų kaip Friedrich von Hayek, Murray Rothbard, Henry Hazlitt, Israel Kirzner, Vernon L. Smith ir George Reisman darbus bei veiklą.
Misesas išplėtojo Austrų ekonomikos mokyklos teoriją, pritaikė ją naujoms sritims, tvirčiau pagrindė metodologinio individualizmo ir dedukcinius metodus ekonomikoje bei parodė naujas jų taikymo ekonomikoje galimybes, tapo alternatyvios socializmui teorijos – liberalizmo – propaguotoju, iki gyvenimo pabaigos tvirtai besilaikiusio savo linijos ir subūrusio aplink save nemažai gabių pasekėjų.
Darbai
Ludwig von Mises. "Ekonominė politika“. 2006 m., Eugrimas.
Vingytė
Vingytė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, vakariniame Rokų pakraštyje, prie Jiesios kilpų. Nuo Rokų skiria geležinkelio šaka, yra Jiesios geležinkelio stotis. Rokuose yra Vingytės biblioteka.
Istorija
Vingytės kaimas buvo įkurtas 1927 m. Žemės Reformos valdybos nutarimu Nr. 1372, 1924 m. išparceliavus Pajiesio dvaro žemę. Didžiąją dalį Vingytės kaimo gyventojų sudarė Lietuvos kūrėjai-savanoriai, pasižymėję 1918–1919 m. mūšiuose: Vincas Zorskis, Liudas Kaufmanas, Jurgis Astrauskas, Justas Griškonis ir kiti. Po okupacijos dalyje Vingytės kaimo buvo įkurtas karinis objektas, kita dalis buvo paskelbta Jiesios kraštovaizdžio draustiniu, didžioji dalis sodybų nugriauta.
Čaplicė
Čaplicė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietvakarius nuo Lomžos ir apie 80 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Lomžičkos upė.
Politeizmas
Politeizmas (🇬🇷 – gausus + 🇬🇷 – Dievas) – religijos atmaina, kurioje tikima į daug dievų, atliekančių skirtingas funkcijas. Politeizmas savo teologija yra priešingybė monoteizmui. Vienas svarbiausių mėginimų įveikti pernelyg siaurą monoteizmo ir politeizmo skirtį buvo Makso Miulerio henoteizmo sąvokos pritaikymas religijotyroje, kuris ją pritaikęs senovės arijų religijai.
Paežerių ežeras (Vilkaviškio r., Šeimenos sen.)
Paežerių ežeras – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Šeimenos seniūnijoje Vilkaviškio rajone, tuoj į vakarus nuo Vilkaviškio. Ilgis iš rytų į vakarus 3,4 km, plotis iki 1,4 km. Altitudė 53 m. Šio ežero vidutinis gylis 5,1 metrai, didžiausias gylis – 15 metrų. Kranto linija stambiai vingiuota, jos ilgis daugiau 12 km. Yra nemažai povandeninių kalnelių. Krantai daugiausia neaukšti, aplinkui plyti dirbami laukai, pastatyti gyvenamieji namai (rytiniame krante). Ežeras pamažu pelkėja. Dugną dengia molingas dumblas. Šiaurytinėje ir pietrytinėje pakrantėse įrengti paplūdimiai.
thumb|left|[[Paežerių dvaras (Vilkaviškis)|Paežerių dvaro rūmai ežero pakrantėje]]
Ežeru iš pietų į šiaurės rytus prateka Šeimenos intakas Kastinė (Šešupės baseinas).
Gyvenančios žuvys: aukšlės, kuojos, ešeriai, lydekos, starkiai, šamai, karšiai, plakiai, raudės, yra nemažai laukinių karpių (dydis siekia iki 20-25 kg).
Pietvakariniame ežero krante yra Paežeriai, buvusio Paežerių dvaro sodyba ir parkas, įsikūrusi kolektyvinių sodų bendrija, Lobiškiai, eina plentas, vakariniame krante – Maldėnai, šiauriniame krante įsikūrę Patunkiškiai, kaimo turizmo sodyba, Kisiniškiai.
Guogai
Guogai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje. Prie kaimo stūkso Guogų piliakalnis.
Istorija
Kaimas iki Kauno HE pastatymo apie 1960 m. buvo į šiaurės rytus nuo dabartinės gyvenvietės 54.769°N, 24.142°W.
Graudūšiai (Šiauliai)
Graudūšiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Kuršėnų, prie kelio, Ventos kairiajame krante.
Istorija
1950–1991 m. kaimas priklausė Kuršėnų tarybiniam ūkiui. Panaikintas 1986 m.
Dlužnevas
Dlužnevas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lomžos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietvakarius nuo Lomžos ir apie 78 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Paežerių ežeras (Vilkaviškio r., Pilviškių sen.)
Paežerių ežeras – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Pilviškių seniūnijoje Vilkaviškio rajone, apie 7 km į pietus nuo Pilviškių, prie mažo Paežerių kaimo. Ežeras apskrito pavidalo, ilgis iš šiaurės į pietus 0,7 km, plotis 0,54 km. Altitudė 56,3 m. Gylis siekia 3,6 m. Krantai žemi, pelkėti. Šiaurinėje pakrantėje auga sodai, kitose pakrantėse plyti dirbami laukai ir pievos. Pietinėje pakrantėje yra Vinco Kudirkos memorialinis muziejus.
Paežerių ežeru iš pietryčių į šiaurę prateka Šešupės intakas Gulbinas, suteka dar trys upeliai.
Šlamų ąžuolas
miniatiūra|250px|right|Šlamų ąžuolas Šlamų ąžuolas – išskirtinio amžiaus ąžuolas, augantis Pasvalio rajone, Pasvalio apylinkių seniūnijoje, Šlamų kaime.
Kosmoledas
right|thumb|240px|Kosmoledo atolas iš kosmoso right|thumb|240px|Kosmoledo atolas ir Astovės sala
Kosmoledas – Aldabros salų grupės koralinis atolas, priklausantis Seišeliams. Koralinė sala iš vakarų į rytus ištįsusi 14,5 km, iš šiaurės į pietus – 11,5 km. Bendras salos plotas sudaro 5,2 km², tuo tarpu lagūnos plotas lygus 145 km². Artimiausia sala yra Astovė, esanti 38 km į pietus. Kosmoledo ir Astovės salos kartu dažnai vadinamos Kosmoledo grupe, kuri yra Aldabros salų grupės dalis.
Iš viso yra maždaug 20 atskirų salelių ir koralinių rifų Kosmoledo salų grupėje, iš kurių didžiausios yra Menai (vakaruose) ir Grande Ile (pietryčiuose) salos:
CD Nacional
Funšalio „Nacional“ (arba Nacional da Madeira) – Portugalijos futbolo klubas iš Funšalio.
Istorija
Klubas įkurtas 1910 m. Nuo 2002 m. dalyvavo elito diviziono kovose, bet 2016/2017 m. tarp stipriausių ekipų liko paskutinėje (18) vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Ford Fox platforma
Ford Fox Platforma buvo platforma skirta galinių ratų varomiems automobiliams. Ją Ford naudojo 15 metų Šiaurės Amerikos rinkoje. Ji buvo kurta, kad būtų lengva ir paprasta. Platforma pirmą kartą pasirodė su Ford Fairmont ir Mercury Zephyr automobiliais 1978 metais.
Automobiliai, kurie naudojo platformą:
SN-95
Ford Fox Mustangas buvo atnaujintas 1994 metais pagal SN-95 programą. Platformos gamyba buvo sustabdyta 2004 metais, ją pakeitė 2005 metų Ford Mustang su Ford D2C platforma.
Automobiliai, kurie naudojo platformą:
Katapulta
thumb|300px|Katapulta Katapulta  – graikiškas terminas, kuriuo vadinama bet kokia svaidymo mašina. Senovės Romos autoriai katapultas vadino „tormentum“, nuo žodžio susukti, tai yra mašinos su įtempimo veikimo principu. Katapultą išrado senovės graikai.
Bendrosios žinios
Siaurąja prasme katapulta reiškia dvipusį įtempiamąjį mechanizmą, kuris gali svaidyti strėles. Tuo ji skiriasi nuo balistos, kuri lanko trajektorija šaudo akmenis. Katapulta į strėles panašius daiktus paleidžia tiesia linija. Paraidžiui žodis katapulta, ar senovės graikiškai katapeltai, verčiama kaip „prieš“ (kata) ir „skydas“ (peltai). Katapulta galėjo pramušti kario skydą ar šarvus iš toli. Aleksandras Makedonietis Gazos apgultyje buvo sunkiai sužeistas į petį iš katapultos, kurios paleistas sviedinys pramušė skydą ir šarvus (Arianas). Taip pat ir pats Aleksandras Makedonietis naudojo katapultas lauko mūšyje. Nors katapultų ir nebuvo daug, jos darė didelį psichologinį poveikį priešui.
„''Mašinos davus nurodymą pradėjo mėtyti strėles į skitus, jojančius krantu. Kai kurie buvo sužeisti, vienam strėlė pramušė skydą ir šarvus ir jis nukrito nuo arklio. Skitai išsigando strėlių, skrendančių tokį didelį atstumą ir tai, kad jų stipruolis užmuštas, ir atsitraukė truputį toliau nuo kranto.''“ (Arianas)
Tokia strėlių šaudyklė graikų taip pat buvo vadinama „evtitonu“ (tai yra, šaudantis horizontaliai, nors kartais autoriai traktuoja graikiškus žodžius kaip strėlių šaudyklės konstrukcijos elementą) priešingai „palintononui“ (išlenktai akmenų šaudyklei), o Romoje – „skorpionui“. Tiek graikai, tiek vėlesniųjų laikų raštų autoriai katapulta vadino visas mėtymo mašinas. Diodoras Sicilietis, pasakodamas apie Galikarnaso apgultį (334 m. pr. m. e.), mini katapultas, šaudančias pagaliukais, bet pasakodamas apie Tyro apgultį plačiau pasakoja apie mašinas, kurios svaidė akmenis:
„''Aleksandras pastatė akmens katapultas atitinkamose vietose ir privertė sienas drebėti nuo akmenų, kuriuos jos mėtė. Strėlių šaudyklių pagalba jis įvairiais daiktais pastoviai apšaudė medinius bokštus ir sienų gynėjams darė didelius nuostolius.''“
Graikai katapulta vadino mėtymo ginklą ir prie žodžio katapulta pridėdavo kitą žodį, nurodantį mėtomo daikto pavadinimą – ar tai – strėlė ar akmuo. Romėnai katapulta vadino daugiau apibrėžtos funkcijos daiktų mėtymo įrenginį. Senovės Romos I a. pr. m. e. autorius Vitruvijus griežtai katapultas priskyrė strėlių šaudymo mašinoms, o balistomis vadino akmenis mėtančias mašinas.
thumb|300px|left|Romos laikų "Skorpionas" Polibijus kalba apie 7 tonas plaukų, nusiųstų į apgultą Sinopą, kad būtų pagamintos katapultos. Buvo naudojami arklių plaukai, bet prireikus buvo pinami ir iš moterų plaukų. Daugiausiai mėtymo mašinos buvo naudojamos miestų apgulčiai. Kai Scipionas užėmė Naująją Kartaginą Ispanijoje, jis jam atiteko 75 balistos ir 400 katapultų. Greičiausiai dėl plačiai paplitusių strėlių šaudyklių, pavadinimu katapulta, taip pradėtos vadinti visos svaidomosios mašinos.
Vėlyvosios Romos imperijos laikais strėlių šaudyklės pradėtos vadinti balistomis ir nuo to laiko atsirado neaiškumų – dažnai balistomis vadinamos strėlių šaudyklės (katapultos) ir atvirkščiai – katapultomis vadinamos akmenų svaidymo mašinos, pvz., onagrai. Pasak IV a. autoriaus Vegecijaus, romėnų legiono ginkluotėje buvo 55 karobalistos, kas buvo ne kas kita, kaip ant vežimo užkeltos strėlių šaudyklės:
„''Įprastai kiekviena centurija turi savo „karobalistą“ (balistą, pastatytą ant vežimo), prie kurios priskiriami mulai ir po vieną žmogų iš kiekvienos palapinės, t. y., 11 žmonių. Kuo balistos didesnės, tuo toliau ir stipriau jos šauna strėles. Jos ne tik gina stovyklą, bet ir yra lauke statomos už sunkiųjų pėstininkų. Jų smūgių negali atlaikyti joks priešo raitelis, aprengtas šarvais, nei pėstininkas, apsaugotas skydu. Tokiu būdu vienome legione įprastai būna iki 55 karobalistų.''“
Katapultos išradimas
Diodoras Sicilietis katapultos išradimą priskiria Sirakūzų tironui Dionisijui Vyresniajam 399 m. pr. m. e., kuris surinko amatininkus, kad jie jam pagamintų modernų ginklą. Dionisijus amatininkams paskyrė didelę algą, dosniai apdovanojo ir pakvietė prie stalo, o jie jam atsakydami pagamino įvairių katapultų, šarvų komplektų, pastatė naujų tipų irkluojamų laivų. Jau 397 m. pr. m. e. Dionisijus panaudojo strėlių šaudykles nuo kranto prieš Kartaginos laivus. Nauji ginklai kartaginiečiams padarė nemažai nuostolių ir turėjo didelį psichologinį poveikį.
Kartais tvirtinama, kad pirmosios katapultos buvo pavaizduotos Asirijos bareljefuose IX a. pr. m. e. iš Nimrūdo, bet bareljefuose iš mėtymo technikos parodyta tik katapultų tikėtinos dalys ir lankai. Georgo Rawlinson enciklopedijoje apie Asiriją „The Seven Great Monarchies Of The Ancient Eastern World“ pateikiamas paveikslėlis iš bareljefo, kuriame, pasak autoriaus, pavaizduotas katapultos pirmtakas, bet su tokiu paveikslėlio aiškinimu sunku sutikti.
Balistos pasirodė kiek vėliau – jos pirmą kartą minimos Aleksandro Makedoniečio žygiuose.
Veikimo principai
thumb|250px|right|Viduramžių katapulta ginti tvirtovėms Pagrindines žinias apie katapultas ir kitas mėtymo mašinas paliko I a. pr. m. e. autoriai: romėnas Vitruvijus, graikai Heronas Aleksandrietis („Belopoeica“) ir Filonas iš Bizantijos.
Skirtingai nuo lanko, kur kinetinė energija kaupiama lanko elastingume, katapultose ir balistose kinetinė energija kaupiama mažai elastingose susuktose virvėse. Virvę galima įtempti tik specialiu mechanizmu. Ją paleidus, ji išstumia strėlę ar akmenį su daug stipresne jėga, negu tai galėtu padaryti žmogus.
Senovės Romos autorius I a. pr. m. e. Vitruvijus traktate „Dešimt knygų apie architektūrą“ pateikia duomenis apie katapultų konstrukcijas:
„Katapultos ir skorpiono'' proporcijos priklauso nuo strėlės ilgio, kuriai paskirtas ginklas. Keturkampės skylės dydis, pro kurį praeina virvės turi sudaryti 1/9 jos ilgio… Virvės supintos iš moterų plaukų ar žarnų… Virvė sukama tol, kol per ją sudavus ranka pasigirsta vienodas melodingas garsas, toks pats garsas turi būti girdimas ir kitoje virvėje…''“
Graikai Heronas Aleksandrietis ir Filonas tvirtino, kad visi katapultų dydžiai priklauso nuo strėlės ilgio (W. Smith, Dictionary of Greek and Roman Antiquities, Tormentum):
Katapulta šaudo tiesia trajektorija sąlyginai lengvomis strėlėmis, užtikrindama tikslų pataikymą; balista skirta daugiau grupiniams taikiniams, šaudo lenkta į viršų trajektorija, siekiant numesti sunkų krovinį kiek galima toliau. Pagal antikos laikų autorius galima daryti išvadą, katapultos nukaudavo žmones ir iš didesnio nuotolio.
Kai kurias katapultų konstrukcijos smulkmenas, vadindamas balistomis, pateikia ankstyvosios Bizantijos autorius Prokopijus Kesatijus (VI a. pr. m. e.) („Karas su gotais“): strėlė įdedama į medinį lovelį, kuris sukiojamas rankena:
Afinėjus Mechanikas, I a. autorius, cituoja senovės Graikijos inžinieriaus Agesistaro pasiekimą, kurio sukonstruota katapulta 70 cm strėlę (mažiausias kalibras) nušovė 3 su puse stadijų, t. y., 600 m, o sunkioji katapulta – 177 cm toliau, t. y., 700 metrų. Vokiečių artileristų karininkas Šramas XX a. pradžioje statė ir išbandė antikos laikų svaidomąsias mašinas. Jam pavyko numesti 90 cm strėlę 370 metrų. Pagal kitų entuziastų publikuotą informaciją strėlės nuo 0,7 iki 1,2 metro ilgio pasiekdavo 300 metrų.
Šukių ežerėlis
Šukių ežerėlis – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 10,5 km į pietvakarius nuo Vilkaviškio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,3 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 88,4 m. Krantai žemi, užpelkėję. Vakarinė pakrantė aukšta, apaugusi krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Per ežerą prateka Brideikio upelis iš piečiau telkšančio Šukių ežero link šiauriau tekančios Širvintos upės. Į rytus įsikūręs Šukių kaimas, į šiaurę – Purviniškiai.
Panevėžio Nevėžio pagrindinė mokykla
Istorija
Panevėžio 8-oji vidurinė mokykla pastatyta 1970 m. Tulpių gyvenamajame mikrorajone. Projekto autorius – A. Gerbūnas. 1995 m. suteiktas „Nevėžio“ vidurinės mokyklos vardas. Sumažėjus moksleivių skaičui, 2001 m. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2016 m. ji prijungta prie Panevėžio Vyturio progimnazijos.
Patricia Kaas
Patricia Kaas (g. 1966 m. gruodžio 5 d.) – prancūzų dainininkė, aktorė. Jos atliekamas muzikos stilius apibūdinamas kaip popmuzikos, džiazo ir chanson mišinys.
Patricia Kaas yra viena didžiausio pasisekimo sulaukusių prancūziškai dainuojančių atlikėjų, nuo debiutinio albumo Mademoiselle chante… (1988 m.) pasirodymo pasaulyje parduota daugiau nei 16 mln. jos įrašų.
P. Kaas gimė neturtingoje prancūzo ir vokietės šeimoje. Nuo 13 metų dainavo naktiniuose klubuose. Prancūzijoje išgarsėjo sulaukusi 22 m. Pasak muzikos žurnalisto, apžvalgininko Ramūno Zilnio, publika pažįsta ją kaip agresyvią viliokę, scenoje kuriančią fatališkos moters įvaizdį, taip pat melancholiško būdo šansonų ir bliuzų atlikėją, primenančią jos vaidmenį kino filme „O dabar… ponios ir ponai“. Eurovizijos konkurso 2009 m. dalyvė (su daina „Et s’il fallait le faire“). Pasak žiniasklaidos, „P. Kaas gyvenimo variklis – neblėstantis noras siekti pripažinimo“. Dainininkė netekėjusi. Pasak prancūzų spaudos, šeimos nesukūrė „dėl maniakiško atsidavimo darbui“.
Patricia Kaas kelis kartus koncertavo ir Lietuvoje, Vilniuje (paskutinį kartą – 2013 m. balandžio 26 d., pristačiusi savo naująją programą Vilniaus „Utenos“ pramogų arenoje.
1966-1984: Karjeros pradžia
Patricia Kaas gimė daugiavaikėje šeimoje 1966 Forbach, Lorraine, Prancūzijoje, netoli Vokietijos sienos. Šeimoje ji buvo jauniausia. Tėvas Joseph (angliakasys) kilęs iš Prancūzijos, o jos motina (namų šeimininkė) Irmgard – iš vakarų. P. Kaas užaugo Stiring - Wendel, tarp Forbach ir Saarbrücken, Prancūzijos pusėje. Jos prancūziška ir vokiška prigimtis lėmė nuolatinį abiejų šalių santykių gerinimą.
Savo motinos skatinama, Patricia pradėjo dainuoti nuo labai jauno amžiaus. Jau aštuonerių dainininkė buvo dainavusi dainas iš Sylvie Vartan, Dalida, Claude Francois, Mireille Mathieu repertuaro. Taip pat ir žinomus tarptautinius „gabalus“, pavyzdžiui, New York, New York. Pasirodyti teko ir brolio vestuvėse. Jos pirmoji patirta sėkmė buvo pirmoji vieta pop dainų konkurse. Jau nuo pirmų pasirodymų dainininkė įvaldė, rodos, prikimusį, „padūmavusį“ balsą, kuris buvo lyginamas su Édith Piaf ir Marlene Dietrich skambesiu.
P. Kaas savo pirmąjį žingsnį į profesionaliosios muzikos verslą žengė 13 metų amžiaus, kai su brolio Egon pagalba, pasirašė sutartį su Saarbrücken Club Rumpelkammer. Patricija K. sceniniu vardu pasirino Pady Pax, kurį jau turėjo dainuodama grupėje Brass Band Pax Majorettes iš Stiring - Wendel, kur ji su seserimi Carine buvo prisijungusios. Nuo pasirašymo, septynerius metus koncertavo su grupe Dob‘s Ledi Killers. Būdama 16 metų atlikėja pateko į modelių agentūrą - Metz. P. Kaas pirmieji bandymai įsitvirtinti muzikos pasaulyje kartą ir visiems laikams iš pradžių nepavyko - prodiuseris pristabdė dainininkės ambicijas, teigdamas, kad pasauliui nereikėjo antros Mireille Mathieu. Prancūzės prodiuseris tuo metu buvo architektas Bernardas Schwartzas, kuris dar lydės dainininkę į karjeros aukštumas.
1985-1986: Pradžioje: „Pavydas“
1985 Patricia Kaas pradėjo remti Prancūzijos aktoriaus Gérard Depardieu. Tada jaunajai dainininkei buvo 19 metų. Schwartzas pastebėjo dainuojančią merginą Saarbrücken Rumpelkammer ir ją supažindino su tekstų autoriumi François Bernheim. Rašytojas pradėjo dirbti kartu su ja ir įtikino Depardieu prodiusuoti kuriamą muziką.
Nine Inch Nails
thumb|250px|Nine Inch Nails koncerto metu Nine Inch Nails (sutrumpintai NIN, spausdinama NIИ) yra industrinio roko projektas iš JAV, Klivlendo, Ohajo valstijos, įkurtas Trento Reznoro (Trent Reznor) 1988 metais. Vokalistas, prodiuseris, multi - instrumentalistas Trent Reznor yra vienintelis nuolatinis Nine Inch Nails narys, atsakantis už NIN muzikinius sprendimus. Grupės muzika atitinka daugelį žanrų. Gyvo garso koncertuose su NIN kartu groja ir kiti muzikantai. Pasirodymuose dažnai naudojami vizualiniai efektai (šviesų šou).
Patricia Kaas
1987-1989: Mergina dainuojanti bliuzą
Dirbant su Bernheim, apie jaunąją atlikėją sužinojo prancūzų dainų tekstų autorius Didier Barbelivien. Jo sukurta daina "Mademoiselle chante le blues (Mergina, dainuojanti bliuzą) tapo pirmuoju dainininkės milžinišku hitu ir pavyzdiniu 10 dešimtmečio singlu. Daina buvo paskelbta 1987 m kompanijos Polydor, ir užėmė 7 vietą Prancūzijos singlų tope. Kitais metais P. Kaas įrašė antrąjį, ne mažiau populiarų singlą D'Allemagne (Iš Vokietijos), sukurtą Barbelivien ir Bernheim.
Netrukus, po sėkmingų leidinių, pasirodė pirmasis Patricijos Kaas albumas "Mademoiselle chante ...“ Albumas pasiekė 2-ąją vietą Prancūzijos albumų top‘uose ir ten išbuvo du mėnesius, top 10 - 64 savaites ir 118 savaičių - top 100. Netrukus po jo pasirodymo albumas Prancūzijoje buvo paskelbtas tapo auksiniu (parduota virš 100.000 plokštelių). Dar po trijų mėnesių jis tapo platininiu (parduota virš 350,000 plokštelių). Albumas užkariavo ir Belgiją, kur tapo platininiu, Šveicariją ir Kanadą, kur tapo auksiniu. Tais pačiais metais atlikėja laimėjo „Victoires de la Musique“ „Discovery of the Year“ kategorijoje. Tai vienas iš svarbiausių Prancūzijos muzikos apdovanojimų.
Nine Inch Nails
Etimologija
Reznoras apie Nine Inch Nails pavadinimą:
Patricia Kaas
1987-1989: Mergina dainuojanti bliuzą
1989 staigus likimo smūgis – Patricia Kaas patyrė skaudžią asmeninę netektį, kai jos motina susirgo ir mirė nuo vėžio. Tas pats meškiukas, kurį prieš daugelį metų mergina nusiuntė motinai, šiandien kaip talismanas dainininkę lydi visur.
Nine Inch Nails
Etimologija
''„Nežinau, ar jums kada teko galvoti grupių pavadinimus, bet dažniausiai turi vieną vardą, kuris atrodo tikrai geras, o kitą dieną paprasčiausiai kvailas. Buvau sugalvojęs apie 200 tokių pavadinimų. Nine Inch Nails išlaikė dviejų savaičių testą, atrodė gerai vizualiai, ir jį buvo galima lengvai sutrumpinti. Vardas neturi literatūrinės reikšmės, skamba truputį bauginančiai. Kietai ir vyriškai. Tai keiksmažodis, bandantis tapti grupės pavadinimu.“''
Patricia Kaas
1990-1992: Gyvenimo etapas
1990 m P. Kaas išvyko į savo pirmąjį pasaulinį turą, kuris truko 16 mėnesių. Jos klausėsi apie 750.000 gerbėjų 169 koncertuose, surengtuose 12 šalių. Be kita ko, dainininkė kartą per savaitę dainuodavo ‚Olympia‘ ir ‚Zenit‘, vienose žymiausių koncertų salių Paryžiuje ir pasaulyje. Tai yra kiekvieno dainininko akustinė svajonių erdvė. Bilietai buvo išparduoti dar likus keturiems mėnesiams iki gastrolių pradžios. Patricia Kaas surengė kitus sėkmingus koncertus Niujorke ir Vašingtone, o ‚Mademoiselle chante‘ turo pabaigoje buvo parduota 1 milijonas įrašų kopijų vien Prancūzijoje ir buvo pripažintas deimantiniu albumu. Prancūzaitė gavo Goldene Europa - vieną didžiausių Vokietijos muzikinių apdovanojimų.
Tais pačiais metais dainininkė paliko savo ištikimą įrašų kompaniją Polydor ir iškeitė ją į CBS/Sony. Dar 1987 m Cyril Prieur ir Richard Walter perkėlė Bernard Schwartz kitur tam, kad patys galėtų tapti jos prodiuseriais. Prieur ir Walter ženkliai prisidėjo prie dainininkės sėkmės, už ką P. Kaas nuoširdžiai juos vadino savąja "šeima".
Su nauja įrašų kompanija, ji dar sėkmingiau išleido albumą „Scène de vie“ (gyvenimo etapas). 1990 m jis pasiekė Prancūzijos top dainų viršūnes ir ten išbuvo 10 savaičių. Tai nebejotinai buvo deimantinio albumo pranašas, kaip įvyko su „Mademoiselle chante...“. Dėl dainos ‚Kennedy Rose‘ jaunoji dainininkė vėl grįžo dirbti su Elisabeth Depardieu ir François Bernheim; šis tercetas buvo sėkmingesnis nei ‚Jaluose‘ laikais, kuris buvo pasiekęs 34 vietą Prancūzijos reitingų lentelėse. Ši ypatinga daina buvo skirta Rose Kennedy, moteriškajai Kennedy klano vadovei bei buvusio JAV prezidento Johnas F. Kenedy motinai.
Naujojo turo „Scène de vie“ metu dainininkė surengė įspūdingus 210 koncertų, surinko iki 650.000 žiūrovų iš 13 šalių. Lankėsi Japonijoje, Kanadoje ir net tuometinėje TSRS, kur pasirodė Maskvoje ir Leningrade. Pagaliau 1991 metų pabaigoje pasirodė debiutinis koncertinis albumas „Carnet de scene“ (Kulisių užrašai), kuris užkariavo ne tik jos ištikimų gerbėjų palankumą. Po 13 metų "Sony" išleis tą patį albumą DVD formatu.
Reikia paminėti, jog 1991 metais Patricia Kaas gavo dar du apdovanojimus: Pasaulio muzikos apdovanojimą ir Bambi. Kitais metais jai buvo suteikta 3 vieta "Best International atlikėjas" kategorijoje ECHO Kelno muzikos apdovanojimuose. Čia buvo nominuotos Cher (pirmoji vieta), Tina Turner, Madonna ir Whitney Houston, keturi reikšmingi vardai šiandieniniame muzikos pasaulyje.
Nine Inch Nails
Žanras
NIN dainos priklauso gausybei žanrų: „The Perfect Drug“ jaučiamas drum and bass, „Down in It“ paveiktas ankstesnio singlo Skinny Puppy, „Happiness in Slavery“ užpildytas industrial metal skambesiu su Ministry tonu, „The Frail“ tiesiog melancholiška pianino melodija ir didžioji dalis dainų iš „Pretty Hate Machine“ galėtų būti priskirta dark elektronic pop stiliui.
Diskografija
Nine Inch Nails egzistuoja jau 20 metų, grupė suprodiusavo aštuonis išbaigtus albumus: Pretty Hate Machine, The Downward Spiral, The Fragile, With Teeth, tarp kurių išleidimo vidutiniškai praeidavo po 5 metus, ir pastaraisiais metais pasirodę trys darbai - Year Zero, instrumentinis Ghosts I-IV bei The Slip. Įtraukiant svarbų singlų albumą Broken EP, NIN svarbiausi darbai yra šie:
Akivaizdžiai reti albumų pasirodymai nepateisina NIN darbo apimties, kai diskografijoje pagrinde gausiai įtraukti antraeilio svarbumo darbai, jų tarpe remiksų albumai, singlai su išplėstomis b - side kolekcijomis ir dokumentine medžiaga iš turų. Tikriausiai kiekvienas pirmaeilis darbas yra traktuojamas kaip pagrindas besitęsiančios eros, kurioje antraeiliai albumai labai svarbūs tam, kad visiškai suprastumėm artisto sumanymus. Tuo labiau, kai NIN pasisavino halo numbers, priskirdami numerį kiekvienam darbui, neatsižvelgiant į formatą. Ši skaičiuojamoji sistema numanomai kalba, kad kiekvienas NIN išleistas darbas, nuo albumų iki singlų, yra tolygiai vienoda dalis viso NIN katalogo.
Be oficialių išleidimų, NIN prisidėjo prie įvairių garsinių takelių ir remiksų.
LDK–Maskvos karas (1500–1503)
LDK–Maskvos karas (1500–1503) buvo antrasis karas tarp Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir kylančios Maskvos Didžiosios Kunigaikštystės dėl dominavimo Rytų Europoje, šiandienos Ukrainos ir Rusijos Federacijos vakarinėse teritorijose. LDK pusę palaikė Livonijos ordinas, o Maskvą rėmė Krymo chanatas.
Augustinas Mačionis
Gimė 1906 m. rugpjūčio 28 d. Vilniuje Silvestro ir Juzefos Mačionių šeimoje, buvo septintas vaikas šeimoje. Šešios vyresnės seserys – Ona, Marija, Jadvyga, Janina, Barbora, Elena. Pirmo ir Antro pasaulinių karų metu ne vieną vasarą vaikams teko praleisti pas gimines, artimuosius, prieglaudose.
LDK–Maskvos karas (1500–1503)
Priešistorė
Ivanas III, sėkmingai po Pasienio karo (1487–1494) privertęs Aleksandrą nusileisti ir sudaryti LDK nepalankią Amžinosios taikos sutartį, vesti savo dukterį Eleną, nesustojo ir toliau į savo pusę viliojo pasienio kunigaikštystes.
Augustinas Mačionis
Mokėsi Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje, kurią baigė 1925 m. Įstojo ir 1935 m. baigė Stepono Batoro universiteto Vilniuje Matematikos – gamtos fakultetą. Apgynė diplominį darbą apie Vilniaus krašto smulkiųjų žinduolių fauną, įgijo biologo – zoologo specialybę, jam buvo suteiktas zoologijos ir lyginamosios anatomijos magistro laipsnis.
LDK–Maskvos karas (1500–1503)
Karo eiga
1500 m. liepos 14 d. keliskart gausesnė MDK kariuomenė prie Vedrošos kaimo (dab. Rusijos Smolensko srities Dorogobužo rajono miestelis vardu Aleksino) stipriai sumušė Konstantino Ostrogiškio vadovaujamą LDK kariuomenės avangardą, į nelaisvę paėmė patį kariuomenės vadą Konstantiną Ostrogiškį. Iki 1500 m. rugpjūčio rusai pasiekė Dniepro vidurupį ir užėmė maždaug trečdalį LDK teritorijos.
1501 m. pavasario pab. ar vasaros pradžioje Aleksandro iniciatyva buvo sudaryta prieš Maskvos DK ir jos sąjungininką Krymo chanatą nukreipta LDK ir Aukso Ordos karinio bendradarbiavimo sutartis (derybos dėl šios sutarties vyko jau nuo 1496 m.), tačiau ji neteko reikšmės jau 1502 m. birželį, tada Krymo totoriams netoli Vorsklos upės kone visiškai sunaikinus Aukso Ordos karines pajėgas, o netrukus po to galutinai iširus pačiai Aukso Ordos valstybei.
Augustinas Mačionis
1930-34 m. ir 1937-41 m. dirbo mokytoju Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. Nuo 1940 m. dirbo Vilniaus universitete – pradžioje jaunesniuoju asistentu, vėliau, po karo, vyriausiuoju dėstytoju. 1977-79 m. vadovavo Gamtos mokslų fakulteto Zoologijos katedrai. Nuo 1980 m. buvo šios katedros vyriausiasis dėstytojas, docentas.
LDK–Maskvos karas (1500–1503)
Karo eiga
Kur kas naudingesnė Lietuvai buvo 1501 m. kovo 3 d. Aleksandro ir Livonijos ordino magistro Valterio Pletenberbo sudaryta prieš Maskvą ir jos sąjungininką Pskovą nukreipta LDK ir Livonijos karinė sutartis (Vendeno sutartis pasirašyta t. p. metų birželio 21 d.), 1501–1503 m. atitraukusi dalį maskvėnų pajėgų iš Maskvos-Lietuvos į Pskovo-Livonijos frontą.
Nine Inch Nails
Pretty Hate Machine
NIN debiutinis albumas Pretty Hate Machine (1989) daugiausiai susideda iš demo versijų įrašų (vėliau išleistų neoficialiai kaip Purest Feeling). Taip pat tai buvo pirmasis NIN bendradarbiavimas su prodiuseriu Mark „Flood“ Ellis. Albumas tapo trigubai platininis Amerikoje ir pristatė singlus „Head Like a Hole“, „Down in It“ ir „Sin“. Visiems trims singlams buvo sukurti vaizdo klipai, bet „Sin“ videoklipas nebuvo išleistas iki 1997 metų, kol nepasirodė kartu su „Closure“.
LDK–Maskvos karas (1500–1503)
Karo eiga
1501 m. lapkričio 4 d. – Mstislavlio mūšis
Rezultatai
1503 m. kovo 25 d. sudarytos 6 metų laikotarpio paliaubos. LDK neteko ~210 tūkst. km² teritorijos – Okos ir Dniepro upių aukštupio teritorijų su 19 pasienio miestų, įskaitant Černigovą, Gomelį, Naugardą-Severską (Severėnų Naugardą), Starodubą, Toropecą ir Brianską. Prarasta 70 valsčių, 22 miestelių ir 13 kaimų – beveik trečdalio teritorijos.
Tačiau Maskvos kurstomas Krymo chanas LDK žemių puldinėjimų nenutraukė ir po šių paliaubų pasirašymo – totorių grėsmė etninei Lietuvai buvo pašalinta tik 1506 m. rugpjūčio 6 d., kai Mykolo Glinskio vadovaujamai LDK kariuomenė Klecko mūšyje sunaikino kone visas Krymo chanato karines pajėgas.
Ivanui III mirus, LDK įveikus Krymo chanatą, 1507 m. vasarį LDK Seimas pareikalavo MDK grąžinti iki Blagoveščensko paliaubų buvusias ribas ir pradėjo trečiąjį LDK-Maskvos karą.
Muscovite–Lithuanian Wars
Nine Inch Nails
Pretty Hate Machine
Už gerus atsiliepimus apie Pretty Hate Machine Trentas Reznoras dėkingas britų siaubo/fantastikos rašytojui Clive Barker už tai, kad įkvėpė albumui jaudinantį garsą. Nuo rugpjūčio 19 d. (2005) albumo autorinės teisės buvo paduotos TVT records aukcionui. Tai buvo labai didelio komplekto dalis, kur įtrauktos teisės į Televizijos geriausių dainų kompiliacijas ir Mortal Kombat garsinius takelius. Pridedant, kad didžiausią kainą siūlantis asmuo galės gauti procentų dalį nuo Nine Inch Nails pardavimų, įskaitant ir kitus su TVT susijusius išleidimus Broken, Fixed, The Downward Spiral ir Further Down the Spiral. Rykodisc firma, kuri nelaimėjo aukciono, bet gavo teises iš Prudential, perleido Pretty Hate Machine albumą lapkričio 22 d. 2005 m. Rykodisc norėjo išleisti albumo pataisytą versiją, panašią į The Downward spiral pataisymą, tačiau Reznoras nenorėjo prodiusuoti albumo veltui. Rykodisc taip pat perleido Pretty Hate Machine 12“ plokštelėje, kaip ir singlą Head Like a Hole sausio 31 d. 2006 metais.