cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sužionių šv. Felikso Valua bažnyčia
Istorija
Sužionių medinė koplyčia minima 1744 metais. 1782 m. Tyzenhauzai pardavė Sužionis Benediktui Karpiui. 1782 m. esama aprašymų kaip atrodė bažnyčia. Karpių šeimos lėšomis 1795 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia ir klebonija kurios didžiausiu fundatoriumi minimas Jonas Karpis. Sužionių dvaro savininkas Jonas Tiškevičius ją 1856 m. atnaujino, taip pat pakvetė kleboną Mykolą Sienevičių. Manoma, kad Sužionių gyventojai 1863 m. dalyvavo sukilime, pralaimėjus, caro valdžia bažnyčią 1866 m. uždarė. Sužionių apylinkių tikintieji 1878 m. prašė grąžinti uždarytą bažnyčią ir leisti joje laikyti pamaldas. Bažnyčią valdžia grąžino su sąlyga, kad Sužionyse bus tik lietuviškos pamaldos. Kunigas Karolis Obolevičius, nors formaliai laikė lietuviškas pamaldas, bet tikinčiųjų neišmokė melstis ir giedoti lietuvių kalba.
1905 m. Sužionių bažnyčia tapo parapijinė į Sužionis paskirtas kunigas Pranciškus Raštutis pamokslus pradėjo sakyti lietuviškai. Į Sužionis paskirtas kunigas A. Raupelis lietuviškų pamaldų nelaikė.
Architektūra
Bažnyčia klasicistinė, turi neogotikos elementų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventorius apmūrytas. Jame stovi mūrinė varpinė.
Songs of Faith and Devotion Live
Songs Of Faith And Devotion Live – Britų grupės Depeche Mode live albumas, išleistas 1993 metais.
Apie albumą
Albumas pasirodė 1993 m. Gruodžio 6 d. Albume 10 dainų.
FC Admira Wacker Mödling
Mėdlingo „Admira Wacker“ – Austrijos futbolo klubas, įkurtas Vienoje, 1997 m. persikėlęs į Mėdlingą.
Songs of Faith and Devotion Live
Apie albumą
Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Martin'as Lee Gore'as.
Nuorodos
Songs of Faith and Devotion
Kolnica BSD
Kolnica BSD – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Augustavo valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Žemytės senovės gyvenvietė
Žemytės senovės gyvenvietė yra vakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Žemytėje (Lenkimų seniūnija), 23 m pietryčius nuo kelio Kretinga–Skuodas.
Kapinynas
Buvusi lygioje, atviroje vietoje. Teritorija netaisyklingo plano, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 126 m ilgio, 84 m pločio, dirvonuojanti. Šiaurinėje dalyje pakilesnėje vietoje yra Žemytės kaimo kapinės.
Teritorijos plotas – 0,92 ha.
Istorija
Gyvenvietė naudota I tūkstantmečio II pusėje – II tūkstantmečio pradžioje. XVI a. jos teritorijoje įrengtos Žemytės kaimo kapinės. Kultūrinis sluoksnis smarkiai apardytas vykdant žemės darbus. Į pietryčius nuo kapinių rasta lipdytos keramikos.
2004 m. žvalgė Kultūros paveldo centras (Linas Tamulynas).
2005 m. įrašyta į kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąrašą (A1879), pripažinta valstybės saugoma kultūros vertybe.
Gyvenvietė būdinga kuršių materialinei kultūrai.
Policininkė ir dorovės policija
Policininkė ir dorovės policija – 1979 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Policininkė Amikuči svajoja patekti į dorovės policijos padalinį, tačiau šio vadovas komisaras Nardekijas nenori jos priimti. Gatvėje sutikusi berniuką, ieškantį savo motinos, kuri greičiausiai buvo striptizo šokėja, Džijana pažada jam savo pagalbą. Mėgindama rasti dingusiosios pėdsakus, ji atsiduria naktiniame klube, kur išgirsta apie planuojamą naujų sekso vergių atvykimą. Džijana nusprendžia, kad, padėjusi atskleisti šį nusikaltimą, ji neabejotinai nusipelnys vietos dorovės policijoje, todėl ima veikti savarankiškai…
Baleliai (reikšmės)
Baleliais vadinami kaimai:
Bitinai
Bitinais vadinami kaimai:
Marijona Čilvinaitė
Marijona Čilvinaitė (1900 m. rugpjūčio 6 d. Upynoje, Kaltinėnų valsčius – 1995 m. birželio 28 d. Kaltinėnuose, Šilalės rajonas) – etnografė, kraštotyrininkė, bibliotekininkė, daugelio kraštotyrininkų mokytoja.
Biografija
1925 m. baigė Šiaulių gimnaziją. 1925–1928 m. studijavo Lietuvos universitetete. Dirbo Kauno, Vilniaus universitetų bibliotekose, 1948–1963 m. – Respublikinėje bibliotekoje Kaune.
Kraštotyros veikloje dalyvavo nuo 1925 m. Lietuvos kraštotyros draugijos Kauno miesto skyriaus sekretorė. Dar studijų metais parašė darbą „Vestuvių papročiai Upynos apylinkėse“.
Dalyvavo Šiaulių kraštotyros draugijos rengiamose ekspedicijose, užrašinėjo etnografinę medžiagą, rinko senienas, tvarkė, sistemino medžiagą, ją ir dalį asmeninio archyvo (57 apyrašai) perdavė Šiaulių Aušros muziejui ir kitoms mokslo įstaigoms.
Šiauliuose leistame žurnale „Gimtasai kraštas“ paskelbė 25 publikacijas. Dalyvavo respublikinėse kraštotyros darbų parodose, pelnė laureatės vardą, apdovanota diplomais. 1964 m. Lietuvos kraštotyros draugijos garbės narė.
Teisėjų taryba
Teisėjų taryba - teisėjų ir teismų savivaldos institucija.
= Lietuva =
Sudarymas
Teisėjų taryba yra vykdomoji teismų savivaldos institucija, užtikrinanti teismų ir teisėjų nepriklausomumą. Teisėjų tarybą sudaro 23 Teisėjų tarybą sudaro 23 nariai: 1) pagal pareigas – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, Lietuvos apeliacinio teismo pirmininkas, Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo pirmininkas; 2) Visuotiniame teisėjų susirinkime išrinkti teisėjai: po tris – iš Aukščiausiojo Teismo, Apeliacinio teismo ir Vyriausiojo administracinio teismo, po vieną – nuo kiekvieno apygardos teismo, vienas – nuo visų apygardos administracinių teismų ir po vieną – nuo kiekvieno apygardos teismo veiklos teritorijoje esančių visų apylinkės teismų. Teisėjų kandidatūras Visuotiniame teisėjų susirinkime iškelia ir renka atitinkamų teismų atstovai.
Teisėjų tarybos nariu negali būti renkamas teisėjas, kuris turi mažesnį kaip 5 metų teisėjo darbo stažą arba kuriam buvo taikyta drausminė nuobauda. Teisėjų tarybos įgaliojimų laikas – 4 metai.
Teisėjų tarybos nario įgaliojimai pasibaigia, kai:
Teisėjų tarybos narys atšaukiamas iš Teisėjų tarybos nario pareigų Visuotiniam teisėjų susirinkimui priėmus motyvuotą sprendimą, kad teisėjas netinkamai atlieka jam priskirtas Teisėjų tarybos nario funkcijas.
Kompetencija
Teisėjų taryba (LR TĮ 120 str.):
Posėdžiai
Teisėjų tarybos posėdis yra pagrindinė Teisėjų tarybos veiklos forma. Teisėjų tarybos posėdžiai paprastai vyksta Aukščiausiojo Teismo patalpose (LR TĮ 121 str.).
Teisėjų tarybos posėdžiai paprastai šaukiami kas mėnesį. Įsigaliojus Respublikos Prezidento dekretui dėl kreipimosi į Teisėjų tarybą, kad ši patartų Respublikos Prezidentui dėl teisėjų paskyrimo, paaukštinimo, perkėlimo ar atleidimo iš pareigų, Teisėjų tarybos posėdis šaukiamas ne vėliau kaip per keturiolika dienų. Prireikus posėdžiai šaukiami Teisėjų tarybos pirmininko arba trečdalio Teisėjų tarybos narių iniciatyva.
Medžiaga, susijusi su Teisėjų tarybos posėdžiuose svarstomais klausimais, pateikiama visiems Teisėjų tarybos nariams ne vėliau kaip prieš tris darbo dienas iki Teisėjų tarybos posėdžio.
Teisėjų taryba, atlikdama savo funkcijas, priima nutarimus. Teisėjų tarybos nutarimai priimami atviru balsavimu. Teisėjų tarybos nutarimas yra priimtas, jeigu jam pritarė daugiau kaip pusė visų Teisėjų tarybos narių. Teisėjų tarybos nutarimus pasirašo Teisėjų tarybos pirmininkas ir sekretorius. Nusprendusi Teisėjų taryba nutarimus gali priimti slaptu balsavimu. Visi Teisėjų tarybos priimti nutarimai ne vėliau kaip per tris dienas skelbiami Nacionalinės teismų administracijos interneto tinklalapyje.
Teisėjų taryba nutarimus, kuriais Lietuvos Respublikos Prezidentui patariama dėl teisėjų paskyrimo, paaukštinimo, perkėlimo ar atleidimo iš pareigų, priima tik atviru balsavimu.
Teisėjų tarybos priimti nutarimai, kuriais Respublikos Prezidentui patariama tam tikrą asmenį skirti teisėju, paaukštinti, perkelti, atleisti iš teisėjo pareigų arba patariama to asmens neskirti teisėju, nepaaukštinti, neatleisti iš pareigų (o kai skiriamas, paaukštinamas, perkeliamas ar atleidžiamas iš pareigų Aukščiausiojo Teismo pirmininkas, skyriaus pirmininkas ar šio teismo teisėjas arba Apeliacinio teismo pirmininkas, skyriaus pirmininkas ar šio teismo teisėjas – patariama teikti jo kandidatūrą Seimui arba jos neteikti), turi būti argumentuoti.
Teisėjų tarybos posėdžiai yra vieši.
Nariai
Teisėjų tarybos nariai:
Teisėjų tarybos komitetai
Teisėjų tarybos 2009-03-27 protokoliniu nutarimu sudaryti Teisėjų tarybos komitetai:
= Vokietija = Vokietijoje Teisėjų taryba yra teisėjų atstovaujamasis organas bendraisiais ir socialiniais klausimais. Reglamentuoja Vokietijos teisėjų įstatymas (Deutsches Richtergesetz, DRiG). Yra sudarytos Teisėjų tarybos tiek federaliniu, tiek ir žemių lygmeniu (pvz., Bavarija ).
Liaudiškiai (reikšmės)
Liaudiškiais vadinami kaimai:
Pretai
Pretai ( – 'praėjęs, išėjęs') – indų ir budizmo mitologijos mirusiųjų dvasios, vėlės. Tai būtybės, esančios žemesnėje būsenoje nei žmogus. Budizme tai – viena iš šešių gyvybės formų, gyvenanti pretalokoje. Jie dar vadinami alkanais demonais (vertinys iš Rytų Azijos kalbų).
Išvaizda
Pretais dažniausiai atgimsta pavydūs žmonės. Jiems būdingas nuolatinis alkis, kurį jie siekia visai būdais numalšinti. Dažniausiai pretai maitinasi išėdomis, fekalijomis ir lavonais. Pretai panašūs į žmones, tačiau turi pamėlusią lavonų odą, didžiulius pilvus, kurie simbolizuoja jų alkį ir plonus kaklus, kurie neleidžia daug valgyti. Pretų egzistuoja daugybė tipų. Vieni jų nesugeba praryti maisto, kiti nesugeba jo rasti, dar kitiems maistas virsta ugnimi, ar visiškai sudžiūsta. Taigi, jie negali maitintis, kas sukelia jiems kentėjimą, didesnį nei žmonėms.
Nuo Narakos gyventojų (žemesnė būties forma) juos skiria pirmiausia gyvenamoji vieta (Narakos gyventojai gyvena po žeme).
Apeigos ir pretai
Kai kurie pretai kenkia žmonėms, gali juos išgąsdinti. Tačiau egzistuoja ir tradicija, laikanti, jog jie gailisi savo nuodėmių. Todėl kai kuriose šalyse vienuoliai atiduoda dalį maisto pretams, egzistuoja netgi pretų maitinimo šventės. Tikima, kad tinkamos apeigos gali padėti pereiti pretams į kitus pasaulius ir atgimti iš naujo.
Kebi (reikšmės)
Kebi (Kebbi) gali reikšti:
Absoliutinis ryškis
Absoliutinį ryškį M\!\, galima išskaičiuoti žinant žvaigždės regimąjį ryškį m\!\, ir atstumą D_L\!\,:
čia D_L\!\, yra šviesulio atstumas parsekais (1 pc=3,26 šviesmečio).
Saulės absoliutinis ryškis yra MV=+4,83. Paukščių Tako absoliutinis ryškis apie −20,8.
Absoliutinis Saulės sistemos objektų ryškis (H)
Planetoms, kometoms ir asteroidams absoliutinis ryškis – toks objekto regimasis ryškis, kurį jis turėtų, jei atsidurtų 1 astronominio vieneto atstumu tiek nuo Saulės, tiek nuo Žemės su poziciniu kampu 0 (iš esmės tai yra reikalavimas, kad stebėtojas būtų Saulės centre).
Norėdami paversti žvaigždinių objektų absoliutinį ryškį į Saulės sistemos objektų absoliutinį ryškį, turime iš pirmojo atimti 31,57. Šis dydis, beje, yra lygus Saulės regimojo ryškio −26,8 ir jos žvaigždinio absoliutinio ryškio +4,8 skirtumui.
Lamantinai
Šie žoliaėdžiai gyvūnai gyvena seklumose ir minta vandens augmenija. Lamantinų šeimos atstovai nuo diugonių skiriasi kaukolės ir uodegos formomis. Lamantino uodega turi irklo formą, o diugonių – „šakutės“ formą. Pastovi dantų kaita, iš esmės nebūdinga žinduoliams. Nauji dantys, kaip ir drambliams, augdami žandikaulyje pamažu išstumia senus ir nudilusius dantis.
Leonė
Leonė – Siera Leonės valiuta. ISO 4217 kodas – „SLL“. Leonė padalintas į 100 centų, tačiau jie nenaudojami – leonė per smulkus piniginis vienetas. Simbolis – Le.
Istorija
Leonė pradėta naudoti 1964 m. Ji pakeitė iki tol naudojamą Britanijos vakarų Afrikos svarą sterlingą, prilyginant 1 svarą 2 leonėms. Dar anksčiau, tarp 1791 ir 1805 m. šalyje buvo naudojami doleriai. Doleris buvo smulkinamas į 100 centų, o pinigus leido Siara Leonės kompanija. Dolerį pakeitė svaras sterlingas pagal kursą – 1 doleris = 4 svarams ir 2 pensams.
Monetos
1964 m. į apyvartą buvo išleistos pusės, 1, 5, 10 ir 20 leonių vertės monetos. Dar vėliau, 1972 m., buvo išleista 50 leonių moneta. 1987 m. buvo pristatyta 1 leonės vertės moneta, pagaminta iš nikelio ir bronzos.
Didėjant infliacijai 1996 m. buvo išleistos naujos monetos, kurių vertė buvo 10, 50 ir 100 leonių. 2004 m. buvo pristatytos 500 leonių vertės monetos. Šiuo metu tik šios 4 monetos yra apyvartoje. Dažniausiai prekybininkai ir restoranai atsisako iškeisti 500 leonių monetas.
Banknotai
1964 m. Siera Leonės bankas išleido 1, 2 ir 5 leonių vertės banknotus. 1979 m. atsirado 50 centų, 1980 – 10 leonių, o 1982 – 20 leonių vertės banknotai. 100 leonių vertės banknotai rinkoje atsirado 1988, o 500–1991 m. Dar vertingesni banknotai išleisti vėliau – 1000 ir 5000 – 1993, 2000–2000, o 10.000 leonių – 2004 m.
Šiuo metu cirkuliuoja šios vertės banknotai – 500, 1000, 2000, 5000 ir 10.000. 10.000 leonių banknotai nebuvo naudojami apie metus, tad šiuo metu jie yra labai reti – visos operacijos atliekamos su 5000 ar smulkesniais banknotais. Dėl infliacijos padarinių planuojama išleisti ir 20.000 leonių banknotus.
100 eurų banknotas
Ši kupiūra yra trečia pagal matmenų dydį (133×72 mm), o jos pagrindinė spalva – Žalia.
Šimto eurų kupiūros turi sudėtingus apsaugos požymius, kurie įrodo autentiškumą (pavyzdžiui: vandens ženklai, nematomas rašalas, hologramos ir mikrotekstas).
2019 m. gegužės mėn. išleisti naujieji 100 ir 200 eurų nominalų banknotai.
Isla
Isla (arba Senglėja) – miestas Maltos vidurio rytuose, prie Didžiojo Maltos uosto. Savivaldybės centras. Stovi bazilika (joje yra stebuklais garsėjanti Kristaus statula).
Istorija
Miestas XVI a. viduryje atlaikė turkų įsiveržimą, kadangi maltiečių ordino magistro K. Sanglio (1494–1557) iniciatyva buvo pastatyta tvirtovė. Jo garbei miestas pavadintas Senglėja.
1990 m. mieste apsilankė popiežius Jonas Paulius II.
760 m.
760 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Juozas Pronskus
Biografija
Į spaudą pradėjo rašyti 1912 m. Nuo 1920 m. dirbo Kauno spaudos biure, leidinių „Lietuva“, „Trimitas“, „Lietuvos žinios“ redakcijose.
1920 m. spalio 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos frakcijai, įėjusiai į LSLDP ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.
1922 m. Lietuvių rašytojų ir žurnalistų sąjungos steigėjas. Nuo 1922 m. gruodžio 8 d. Klaipėdoje veikusio Mažosios Lietuvos gelbėjimo komiteto narys, Mažosios Lietuvos vadavimo sąjungos dalyvis. 1922 m. Klaipėdoje redagavo laikraščius „Prūsų lietuvių balsas“, 1924 m. – „Klaipėdos žinios“. 1925 m. grįžo į Kauną, „Lietuvos žinių“ redaktorius. Bendradarbiavo žurnale „Policija“.
1927 m. išvyko į JAV ir Bostone redagavo savaitraštį „Sandara“. 1928 m. perėjo į „Naujienų“ redakciją. Lankė Šiaurės vakarų universiteto Medilo žurnalistikos mokyklą.
1932 m. grįžo į Lietuvą, 1932–1933 m. laikraščio „Lietuvos žinios“ vyriausias redaktorius, nuo 1933 m. Klaipėdoje redagavo „Lietuvos keleivį“, 1936–1939 m. – „Vakarus“, 1939–1941 m. Eltos redaktorius ir vertėjas. 1944 m. išvyko į Vokietiją, ten dirbo įvairų spaudos darbuotojo darbą. 1948–1957 m. gyveno Kanadoje, bendradarbiavo „Naujienose“ ir „Nepriklausomoje Lietuvoje“. 1957 m. persikėlė į JAV, dirbo „Naujienų“ redakcijoje.
Išvertė R. Tagorės dramas „Auka“, „Paštas“ (1922 m.)
Vytautas Bakasėnas
Vytautas Bakasėnas (g. 1953 m. gruodžio 18 d. Prienų rajono Skrinupio kaime) – Lietuvos gydytojas, valstybės tarnautojas.
Biografija
1971 m. baigė Prienų vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą (gydytojas higienistas, epidemiologas). 1994 m. jam suteikta aukščiausioji gydytojo epidemiologo kvalifikacinė kategorija.
2003–2004 m. buvo Lietuvos Respublikos vyriausiasis epidemiologas (Valstybinės visuomenės sveikatos priežiūros tarnybos prie Sveikatos apsaugos ministerijos direktoriaus pavaduotojas), nuo 2004 m. – Valstybinės visuomenės sveikatos priežiūros tarnybos prie sveikatos apsaugos ministerijos direktorius.
Nuo 2014 m. liepos 21 d. V.Bakasėnas yra Sveikatos apsaugos ministerijos kancleris.
Kolumbas
Kolumbas (Columbus) gali reikšti:
1919 m.
1919 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Balandis Gegužė Birželis Rugpjūtis Lapkritis Gruodis
Mirtys
Nedatuota
Roko maršas
Festivalio idėją 1986 m. iškėlė grupės „Antis“ lyderis Algirdas Kaušpėdas po sėkmingo koncerto „Kažkas atsitiko“. Renginys paskatino įvairias pogrindžio muzikos grupes iškilti į viešumą. Pradžioje festivaliu buvo labiau orientuojamasi į muziką be akivaizdžios politinės žinutės, vėliau išryškėjo aiškūs politiniai motyvai.
1919 m.
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Roko maršas
Istorija
Organizuoti roko koncertus Lietuvos stadionuose nutarė neformalus jaunimo susivienijimas Jaunimo muzikos klubas. „Roko maršo“ pavadinimo idėja kilo grupės „Antis“ lyderiui Algirdui Kaušpėdui po didžiulės sėkmės susilaukusio kelių pirmųjų koncertų iš jų ir – „Kažkas atsitiko“, kurio metu buvo filmuojamas to paties pavadinimo filmas, vėliau rodytas kino teatruose ir sulaukęs didelio populiarumo. Tai buvo pirmas kartas, kuomet iš pogrindžio išėjusios roko muzikos legaliai galėjo klausyti tūkstančiai žmonių.
Po filmo „Kažkas atsitiko“ ir kitų koncertų sėkmes 1987 m. buvo surengtas pirmasis „Roko maršas per Lietuvą“, kuriame dalyvavo tada dar mažai žinomos grupės – Ad Libitum, Hilda, Jumprava (Latvija), Katedra, Antis. Tuomet tokio mąsto renginys buvo naujas, išskirtinis reiškinys, tiek muzikantams, tiek žiūrovams. Sumanymas surengti keliaujantį renginį pasiteisino – festivalis sulaukė didžiulio pasisekimo ir pritraukė tūkstančius žmonių, nebūtinai besidominčių roko muzika. Festivalio metu buvo skleidžiama laisvė muzikai, rinkta parama Lietuvos kultūrai – jo metu dalis parduotų bilietų lėšų buvo skiriama Lietuvos kultūros fondui. Be kita ko, festivalis padėjo sudaryti sąlygas Sąjūdžio idėjoms pristatyti, ryšiams su tautiečiais užsienyje atstatyti. Festivalyje pasirodė keletas lietuvių jaunimo grupių iš JAV ir Kanados.
Pepis I
Pepis I (Merirė, Fios, m. apie 2283 m. pr. m. e.) – trečiasis šeštosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 2332–2283 m. pr. m. e. Sosto vardas Merirė reiškia „Ra mylimas“.
Per apie 40 valdymo metų Pepis I inicijavo šventyklų statybas ir dekoravimą Denderoje, Bubastyje, Abydose, Elefantine ir, tikriausiai, Hierakonpolyje. Pastarajame mieste rasta Pepio I varinė žmogaus dydžio statula su mažesne statula, tikriausiai sūnaus Merenros, viduje. Pepio I valdymas pasižymėjo agresyvia ekspansija į Nubiją, plėtėsi prekyba su tolimais kraštais, kaip Libanas ir Somalio krantas. Kartu didėjo Egipto aukštuomenės įtaką. Pepio I piramidė pastatyta Sakaros pietinėje dalyje. Joje pirmą kartą atrasti piramidžių tekstai (bet nėra anksčiausi). Faraono sarkofagas buvo sudaužytas, mumija nerasta, tačiau išliko kanopų skrynia su ryšuliu balzamuotų vidurių ir indo šukėmis, kuriame jie laikyti. Pagal jo laidojimo komplekso vardą Men-nefer vėliau pavadintas Memfis. Tikėtina, kad valdymo pabaigoje Pepis I buvo koregentas kartu su sūnumi Merenra.
Alun Lewis
Alunas Luisas (, 1915 m. liepos 1 d. Aberderas, Glamorgano Slėnio grafystė – 1944 m. kovo 5 d. Gopės perėja, Arakanas, Birma) – valų rašytojas, rašęs anglų kalba.
Biografija
1932–1937 m. studijavo istoriją Velso ir Mančesterio universitetuose. Dirbo istorijos mokytoju, tarnavo inžinerijos dalinyje. Žuvo Antrajame pasauliniame kare.
Kūryba
Kūryboje (novelių rinktinė „Paskutinė apžiūra“, The Last Inspection 1943 m., eilėraščių rinkiniai „Puolimo pradžia ir kitos poemos“, Raider’s Dawn and Other Poems 1944 m., „Ha! Ha! Tarp trimitų“, Ha! Ha! Among the Trumpets, išl. 1945 m., novelių ir laiškų rinkinys „Žaliame medyje“, In the Green Tree, išl. 1948 m.) vaizdavo individo vienišumą jam priešiškame pasaulyje, visuomenės susvetimėjimą, žmogaus prigimties tamsiąją pusę. Karo žiaurumą perteikė tragiškai ir humoristiškai, didaktiškai ir romantiškai, parodė skirtingų socialinė klasių požiūrį į karą ir kareivius.
Zanzibaras (reikšmės)
Zanzibaras gali reikšti:
Taip pat:
Mėnulio eisena
thumb|right|Gatvės šokėjas demonstruoja mėnulio eiseną „Mėnulio eisena“ – vienas iš pagrindinių breakdance šokių stiliaus žingsnelių, kurį atlikdamas šokėjas slysta atbulom, nors jo kojos atrodo taip, lyg jis eitų į priekį. Kuriama iliuzija – pagrindinis šio žingsnelio tikslas.
„Mėnulio eisena“ išpopuliarėjo po to, kai ją 1983 m. per specialią įrašų kompanijos „Motown“ jubiliejinę televizijos laidą Motown 25: Yesterday, Today, Forever (liet. Motown – vakar, šiandien, visados) atliko Maiklas Džeksonas. Nuo tada „mėnulio eisena“ tapo dainininko vizitine kortele.
Nors Maiklas Džeksonas neatrado šokio mechanizmo (tai padarė Marcel Marceau) ir niekada netvirtino tai padaręs, būtent atlikėjas šiam šokio žingsneliui sugalvojo pavadinimą „mėnulio eisena“ ir padarė jį vienu iš labiausiai atpažįstamų šokio žingsnių pasaulio istorijoje.
Ištakos
Po to, kai pirmą kartą sušoko „mėnulio eiseną“ per „Motown“ dvidešimtpenkmetį, Maiklas Džeksonas vėliau atliko vadinamąją „keturių kampų“ „mėnulio eiseną“. M. Džeksonas kiek pakeitė šį žingsnelį tam, kad sukurtų iliuziją, kad vienu metu jis klajoja ir sukasi ratu tame pačiame taške. Šis žingsnis, dar vadinamas „apvaliąja mėnulio eisena“, atliekamas žengiant vieno bato kulnu tuo pat metu, kai kita koja pastatoma ant pirštų galų. Tada ant žemės padėta pėda slystama atgal, o tuo metu kita koja žengia kulnu per kitos kojos pirštų galus. Po to einantis švelnus kulkšnių pasukimas į bet kurią pusę sukuria lėto viso kūno sukimosi efektą. Žingsnelio esmė – sudaryti iliuziją, kad kūnas eina į priekį, kai iš tiesų yra sukamasi vietoje.
Kaip teigiama prancūzų mimo Marcelio Marceau nekrologe, jis taip pat turėtų būti minimas „mėnulio eisenos“ atsiradimo istorijoje: „Marcelis Marceau įkvėpė daugelį jaunų atlikėjų – Maiklas Džeksonas pasiskolino savo įžymiąją „mėnulio eiseną“ iš Marcelio apybraižos „Ėjimas prieš vėją“ .“
Kitų atlikėjų pasirodymuose vadinamasis atgalinis čiuožimas taip pat buvo naudojamas ne vieną kartą. Anksčiausiai jis užfiksuotas 1955 m., atliekamas čečiotkos šokėjo Bill Bailey. Prieš Džeksoną, Jeffrey Daniel „mėnulio eiseną“ atliko 1982 m. per amerikiečių disko muzikos grupės „Shalamaro“ dainą „Naktis prisiminti“. Taip pat 1981 m. „Electric Boogaloos“ grupės narys, Timothy 'Popin Pete' Solomonas, „mėnulio eiseną“ šoko „Kalbančių galvų“ (angl. Talking Heads) klipe „Žvairys ir beskausmis“. Savo karjeros pradžioje įžymus Amerikos džiazo atlikėjas Cabas Calloway irgi yra demonstravęs atgalinį čiuožimą. Pirmasis filmas, kuriame tai užfiksuota, buvo iš 1932 m. animacinių filmukų serijos „Talkartoons“ ir vadinosi Minne The Moocher. Tai Betty Boopo filmukas, kuriame gyvai rodomas Cabo Calloway`aus ir jo grupės pasirodymas – Calloway`us šoka kažką labai panašaus į vėliau pasirodžiusią „mėnulio eiseną“ ar elektrinį boogalo.
Grenados šventės
Grenados švenčių sąrašas: (2011 m.)
Tarcisio Bertone
Tarcisio Pietro Evasio Bertone (g. 1934 m. gruodžio 2 d.) – kardinolas iš Italijos, Vatikano diplomatas, nuo 2007 m. Šv. Romos Bažnyčios Kamerlengas.
Nuo 1991 iki 1995 m. T. Bertone buvo Verčelio, nuo 2002 iki 2006 m. Genujos vyskupas. 2003 m. jis buvo paskirtas kardinolu.
2006 m. rugsėjo mėnesį T. Bertone tapo Vatikano valstybės sekretoriumi ir ėjo šias pareigas iki 2013 m. vasario 28 d. Kadangi šią dieną iš savo posto pasitraukė tuometinis popiežius Benediktas XVI, T. Bertone privalėjo palikti savo postą iki naujo popiežiaus išrinkimo.
Be gimtosios italų kalbos kardinolas kalba prancūzų, ispanų, vokiečių ir portugalų kalbomis. 150px|miniatiūra|kairėje
Pietro Parolin
Vokietijos futbolo varžybos 1925–1926 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1925–1926 m.
Leonardas Andriuškevičius
Leonardas Andriuškevičius (g. 1941 m. balandžio 6 d. Rinkūnuose, Garliavos valsčius) – Lietuvos aktorius, režisierius, dramaturgas, poetas.
Biografija
1965-1969 m. studijavo režisūrą Vilniaus kultūros mokykloje. 1970-1976 m. Kauno valstybinio lėlių teatro aktorius. Nuo 1976 m. Šiaulių dramos teatro aktorius. Sukūrė per 60 vaidmenų.
Eilėraščius publikavo Šiaulių miesto laikraščiuose, almanache „Varpai“, rinktinėje „Nupinsiu Lietuvai vainiką“.
Organizuotas nusikalstamumas
Organizuotas nusikalstamumas – nusikalstamumas, sistemiškai vykdomas specialiai tam sukurtų organizacijų.
Kai kurios organizacijos, pavyzdžiui, teroristų, yra motyvuotos politiškai. Kitų pagrindinis tikslas yra pelnas.
Pagrindiniai kriterijai, pagal kuriuos apibūdinama nusikaltėlių organizacija:
FK Pobeda Prilep
Prilepo „Pobeda“ – Makedonijos futbolo klubas iš Prilepo.
Istorija
2009 m. klubas 8 metams diskvalifikuotas iš Europos taurių turnyrų už papirkinėjimus 2004 m. Čempionų lygos atrankos turnyre ir dėl to tyčia pralaimėtas rungtynes. Be to, 2010 m. pavasarį komanda pašalinta ir iš Makedonijos aukščiausiosios lygos.
761 m.
761 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Rimantas Daugelavičius
Rimantas Daugelavičius (g. 1956 m. gegužės 27 d. Vilkiautinio k., Varėnos r.) – Lietuvos biochemikas, Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, VDU Gamtos mokslų fakulteto Biochemijos ir biotechnologijų katedros vedėjas.
Biografija
1974 m. baigė Druskininkų 1-ąją vidurinę mokyklą. 1979 m. baigė Vilniaus universitetą. 1987 m. Biochemijos institute apgynė mokslų daktaro disertaciją „Bakterinių ląstelių membranos potencialo ir bakteriofagų depoliarizuojančio poveikio tyrimai“. 1998 m. suteiktas docento, 2005 m. – profesoriaus vardas.
1979–1988 m. VU Biochemijos ir biofizikos katedros jaunesnysis mokslo darbuotojas, 1988–1990 m. – mokslo darbuotojas, 1990–1991 m. – VU Augalų fiziologijos ir mikrobiologijos katedros asistentas, 1991–1994 m. – vyresnysis dėstytojas, 1994–1996 m. – vyresnysis mokslo darbuotojas, 1996–2005 m. – VU Biochemijos ir biofizikos katedros vyresnysis mokslo darbuotojas, 1998–2001 m. – VDU Gamtos mokslų fakulteto docentas, 2000–2003 m. – VGTU Chemijos ir bioinžinerijos katedros docentas, 2005–2009 m. VU Biochemijos ir biofizikos katedros vyriausiasis mokslo darbuotojas, profesorius, nuo 2009 m. – VDU Gamtos mokslų fakulteto Biochemijos ir biotechnologijų katedros vedėjas, profesorius.
Mokslinė veikla
Dirba biochemijos, mikrobiologijos, biofizikos srityse. Pagrindinės tyrimų kryptys – bakterijų energetika, virusinių dalelių sąveika su ląstelėmis, virusų patekimo į ir išėjimo iš ląstelių mechanizmai, bakterijų atsparumas antibiotikams, daugiavaisčio atsparumo siurbliai. Paskelbė apie 50 mokslinių straipsnių.
Stažavosi 1988 m. Rusijos medicinos mokslų akademijos Virusologijos institute, 1993–2009 m. Helsinkio universitete, 2004 m. ir 2005 m. Pietų Paryžiaus universitete.
Visuomeninė veikla
Nuo 2010 m. Lietuvos biochemikų draugijos pirmininkas.
Slima
Slima – miestas rytinėje Maltos pakrantėje. Savivaldybės centras. Kartu su Sent Džuliansu yra svarbiausias salos kurortas. Yra kelios bažnyčios, dvaro rūmai.
Sero Kojis
thumb|250px|Sero Kojis
Sero Kojis  – kalva, stūksanti Paragvajuje, Centriniame departamente, netoli Aregvos miesto. Yra Ibitipanemos kalnagūbrio dalis. Aukštis – 200 m. Sudaryta iš taisyklingų aštuonkampių uolienų. Panašių geologinių darinių randama tik Kanadoje ir Pietų Afrikoje.
Žemytės paminklas partizanams
Žemytės paminklas partizanams yra vakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Žemytėje (Lenkimų seniūnija), 0,27 km į šiaurę nuo Žemytės kapinių, 20 m į pietryčius nuo kelio Kretinga–Skuodas, miške.
Paminklas
left|200px|Memorialinė lenta
Obelisko tipo, plokščios piramidės nukirsta viršūne formos, akmenų mūro, su metaliniu kryželiu. Priekyje įbetonuotas juodo šlifuoto akmens Vyčio kryžius ir statmena stačiakampė memorialinė lenta. Joje iškalinėti ąžuolo lapai, Gedimino stulpai ir užrašas: “Žuvę už Lietuvos laisvę / VADAS / JUSTINAS BAUŽYS / JUOZAS RAIŠUTIS / KAZIMIERAS BUTIS / JUSTINAS BRUŽAS / JUSTINAS RIMKUS / KAZIMIERAS MICKUS / KABALINIENĖ / KAZIMIERA JONUŠAITĖ / KAZIMIERA STRAKŠAITĖ / JUSTINAS STRAKŠIS / AUGUSTAS BAUŽIS / AUGUSTAS VEITAS / VLADAS PLIUŠKIS / LEONAS DAMALIS / VLADAS SĖRUTIS / PRANAS LENKAUSKAS / LENKAUSKAS / LENKAUSKAS / LENKAUSKAITĖ / VALERIJONAS APULSKIS / ANTANAS BARTAŠIUS / BRONIUS BAKŠYS / ADOLFAS BAUŽYS / VYTENIS LIUTKUS / JURGIS LENKAUSKAS / BRONIUS RAMANAUSKAS / JURGIS PUODKALIS / VINCAS ŠMITAS / 1945–1952”. Paminklo aukštis 3,5 m, plotis – 1,88 m, storis – 98 cm.
Teritorijos plotas – 0,01 ha.
Istorija
Paminklas pastatytas 2000 m. Skirtas 1945–1952 m. žuvusių Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Skirmanto ir Tautvaišos kuopų partizanams atminti.
Mesjė objektas
Mesjė objektai – 110 nežvaigždinių objektų, kuriuos, beieškodamas kometų, suregistravo prancūzų astronomas Šarlis Mesjė (kartais sakoma 109, nes objektas M102 nėra tiksliai identifikuotas – jis galbūt sutampa su objektu M101). 1774 m. išleistas 45 objektų katalogas (nuo M1 iki M45). 1784 m. išleistas papildytas 110 Mesjė objektų katalogas. Kataloge sužymėti:
Kadangi Mesjė gyveno ir dirbo Prancūzijoje, jo pateiktame sąraše surinkti tik objektai, stebimi iš šiaurinio pusrutulio (šviesulių deklinacijos iki –35°). Todėl, žinoma, daug įspūdingų pietų dangaus objektų sąraše nefigūruoja (pavyzdžiui, Didysis Magelano Debesis, Mažasis Magelano Debesis). Kadangi visi Mesjė objektai matomi jei ne plika akimi, tai bent pro žiūronus arba nedidelius teleskopus, jie labai populiarūs tarp astronomų mėgėjų.
Lieda
Lieda – nedidelė upė Kauno rajone. Priklauso Nevėžio baseinui. Neturintis valstybinės reikšmės vandens telkinys.
Prasideda Žemaitkiemio apylinkėse, kerta magistralę ties „Senukų“ logistikos centru. Atvirų laukų ruože iki Užliedžių tvenkinio upelio vaga sureguliuota. Nevėžio kraštovaizdžio draustinyje įteka kairiajame Nevėžio krante, 6,2 km atstumu nuo žiočių.
Prie Liedos įsikūrusi gyvenvietė – Užliedžiai. Jos pavadinimas kildinamas nuo piečiau tekančio upelio vardo, kaip gyvenvietės, įsikūrusios už Liedos.
Upėvardis kilęs nuo šaknies lied- (leid-), kuri galimai sietina su liedyti (liedo, liedė – „laisyti“), taip pat lieti.
Pechčevas
Pechčevas  – miestelis Rytų Makedonijos regione, Makedonijoje. Pechčevo savivaldybės administracinis centras. 2002 m. surašymo duomenimis, miestelyje gyveno 3 193 žmonės. Savivaldybės teritorijoje – 5 517 (2002 m. duomenis).
Istorija
XIX a. pab. ir XX a. pr. priklausė Osmanų imperijai.
1913 m. tapo Serbijos karalystės dalimi, kuri 1918 m. prisijungė prie Jugoslavijos karalystės.
1941–1944 m. buvo okupuotas Bulgarijos karalystės. Po karo perleistas Jugoslavijai.
Susikūrus nepriklausomai Makedonijos valstybei tapo jos dalimi.
Ginkluotas angelas
Ginkluotas angelas – 1992 m. režisieriaus Damiano Damiani sukurtas kriminalinis filmas.
Turinys
Kai tik Tereza atsiduria laisvėje, ją pagrobia nusikaltėliai, kurie prievartos būdu netrukus išgauna tiesą apie žudiką…
Krikštonių piliakalnis
Krikštonių piliakalnis su gyvenviete ir pilkapynas – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22632) Lazdijų rajono savivaldybės teritorijoje, prie Krikštonių kaimo. Pasiekiamas keliu Krikštonys – Noragėliai pavažiavus 1,2 km, pasukus į dešinę rytų kryptimi prieš sodybą, pavažiavus lauko keliu 900 m, prasidėjus miškeliams laikantis dešinės – yra dešinėje nuo kelio, jam leidžiantis žemyn tarp dviejų kalvų.
Piliakalnis
Piliakalnio stačiašlaitė kalva yra į šiaurę nuo kaimo, 0,85 km į šiaurės rytus nuo kelio Krikštonys-Seirijočiai, Angos kairiajame krante. Šlaitai statūs, 14–15 m aukščio. Aikštelė ovali, 10x12 m dydžio. Vakarinėje pusėje piliakalnį nuo kitų aukštumų skiria griovys. Aikštelę juosia 0,8 m aukščio ir 6,5 m pločio, vakariniame krašte – 5 m aukščio ir 23 m pločio pylimas. Jo viršus grįstas akmenimis. Piliakalnio vakarinėje papėdėje yra 0,7 ha ploto senovinė gyvenvietė. Ji ilgą laiką buvo ariama, todėl kultūrinis sluoksnis suardytas. Piliakalnio su gyvenviete plotas 1,83 ha.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1954 m. ir 1962 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1989 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai Pranas Kulikauskas, Rimutė Rimantienė, Eugenijus Ivanauskas.
Gyvenvietėje aptiktas iki 0,4 m storio kultūrinis sluoksnis. Rasta lipdytos brūkšnuotu ir grublėtu paviršiumi keramikos, geležies šlako. Piliakalnis ir gyvenvietė datuojami I tūkstantmečiu-XIII amžiumi.
Pilkapynas
Pilkapynas buvo į pietus nuo kaimo, Margotės ir Nemuno santakos kairiajame krante. 1958 m. potvyniui nuplovus pilkapių sampilus Istorijos institutas (tyrimų vadovas Pranas Kulikauskas) juos ištyrė.
Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Tarptautinė jogos diena
miniatiūra|Tarptautinė jogos diena [[Naujasis Delis|Naujajame Delyje, 2015 m.]] Tarptautinė jogos diena – birželio 21 dieną švenčiama kasmetinė tarptautinė šventė, skirtai jogai. Tarptautinę jogos dieną Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja patvirtino 2014 m. gruodžio 11 d.
Jogos diena Lietuvoje
Jogos Lietuvoje entuziastai kartu su kitais bendraminčiais 176 šalyse pirmą kartą Tarptautinę jogos dieną minėjo 2015 m. birželio 21 d. Šventę organizavo Indijos konsulatas. Renginys vyko Lietuvos miestuose ir miesteliuose (Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Varėnoje, Tauragėje, Marijampolėje, Pasvalyje, Utenoje, Biržuose, Visagine, Nidoje). 13 miestų ir miestelių siekė užfiksuoti Lietuvos rekordą. Buvo stebimas didžiausias jogos dalyvių skaičius, vienu metu atliekantis medžio pozą.
2016 m. birželio 20–21 d. Jogos dienos renginiai vyko Vilniaus rotušėje – paskaitos, seminarai, jogos pratimų meistrų, vedų recituotojų pasirodymai, gongų muzikos koncertas.
Egidijus Sipavičius
Egidijus Sipavičius (g. 1958 m. spalio 4 d. Kaune) – Lietuvos estrados dainininkas.
Biografija
Senelis Jonas Būtėnas buvo garsus tarpukario Lietuvos dainininkas. Tėvas kino operatorius Raimundas Sipavičius.
1965–1976 m. mokėsi Kauno 7-ojoje vidurinėje mokykloje. Baigęs mokyklą įstojo į Kauno politechnikos institutą studijuoti mašinų gamybos specialybės. 1979–1981 m. Kauno radijo gamyklos „Banga“ aparatūros derintojas, 1981–1982 m. Skaičiavimo technikos remonto gamyklos elektromechanikas.
1982–1984 m. Lietuvos valstybinės filharmonijos ansamblio „Vilniaus aidai“ solistas. 1984–1988 m. profesionalus muzikantas: dainavo grupėje „Roko laboratorija“, sportinio inventoriaus gamyklos grupėje „Dinamo“, vėliau pasivadinusioje „CODA“. 1989–1995 m. grupės „Egis show“ įkūrėjas ir solistas. Nuo 1989 m. su grupe gastroliavo užsienyje: koncertavo Nyderlanduose, Italijoje, Šveicarijoje. Grupės „Tėtė šoka bugi“ narys.
Įstros aerodromas
Įstros aerodromas (ICAO kodas: EYPI) – aerodromas, įsikūręs 11 km į šiaurę nuo Panevėžio.
Istorija
UAB „Įstros aviaparkas“ įkurtas 2006 m., pertvarkius VŠĮ „Įstros aerodromas“, kurio įkūrėjas ir puoselėtojas lakūnas Vytautas Lapėnas. Šiame aerodrome 2002 m. buvo suorganizuotas tryliktasis Europos akrobatinio skraidymo čempionatas.
Aprašymas
Įstros aviaparkas yra Stanionių kaime, Panevėžio rajone. Aerodromo teritorija yra nutolusi apie 11 km į šiaurę nuo Panevėžio. Patogi strateginė vieta, nes aerodromas įsikūręs visai šalia Via Baltikos magistralės. Į aerodromą nuo Via Baltikos veda 500 m ilgio asfaltuotas kelias. 55 49 39N 024 21 30E Aerodromo teritorijoje yra du kilimo ir tūpimo takai: vienas 600 m × 20 m asfalto ir antras 800 m × 40 m grunto. Aerodromas gali priimti visų tipų iki 5700 kg masės orlaivius. Taip pat aerodromo teritorijoje yra asfaltuota lėktuvų stovėjimo aikštelė, aviaciniai 427 m², 260 m², 577 m² angarai skirti lėktuvų stovėjimui ir remontui. Atskridusiems pilotams ir svečiams sudaromos sąlygos pailsėti, taip pat teikiamos nakvynės bei maitinimo paslaugos. Aerodromas eksploatuojamas visus metus. „Įstros aviaparkas“ siūlo organizuoti įvairius verslo renginius, konferencijas, įmonės šventes, pobūvius ir nakvynę motelyje.
Domnitorius
Domnitorius  – oficialus Jungtinės Valachijos ir Moldavijos kunigaikštystės valdovo titulas 1859–1866 m.
Titulas domnitor viduramžiais buvo vartojamas kartu su slaviškos kilmės titulu voievod (ar voivode 'vaivada') ir jų dariniais. Žodis domnitor kilęs iš 'valdovas, valdytojas', šis iš  'dominas'. Titulas domnitor reikšti Jungtinės kunigaikštystės valdovą ėmė tik po to, kai Valakijos ir Moldavijos kunigaikštysčių gyventojai 1859 m. nepriklausomai išsirinko tą patį valdovą – Aleksandrą Joaną Kuzą.
Iki tol Valachijos ir Moldavijos kunigaikštysčių valdovai retkarčiais būdavo pavadinami šiuo žodžiu, nors oficialūs jų titulai pavadinimas buvo vaivada ir gospodaris, ypač po to, kai juos pripažino Osmanų imperijos sultonai.
Paskutiniai du Rumunijos domnitoriai buvo Aleksandras Joanas Kuza (1859–1866 m., nušalintas) ir Karlas Hohencolernas-Zigmaringenas (vėliau – Karolis I Rumunas), ėmęs valdyti 1866 m. 1878 m. Osmanų imperija rašytiniais dokumentais pripažino, kad Rumunija yra nepriklausoma kunigaikštystė ir daugiau nebėra Osmanų imperijos vasalas.
1881 m. Karolis I buvo karūnuotas kaip Rumunijos karalius.
Baltas drabužis Marialei
Baltas drabužis Marialei – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo filmas.
Turinys
Vaikystėje tapusi tėvo keršto žmonai ir jos meilužiui liudininke, užaugusi Marialė gyvena atsiskyrusi su vyru Paolo senovinėje pilyje. Vieną dieną čia pasirodo būrys jos buvusių draugų ir pažįstamų, gavusių kvietimą atvykti. Paolo demonstruoja, kad nenori matyti svečių, Marialė laido užuominas, kad čia yra laikoma per prievartą. Svečiai ekskursijos po pilį metu aptinka seną rūsų, o jame – įvairiausius senovinius drabužius ir nusprendžia surengti karnavalą. Marialė išsirenka baltą suknelę su dviem raudonomis skylėmis – tą pačią, kurią per mirtį vilkėjo jos motina. Karnavalas baigiasi tarpusavio pykčiais, o tuomet viena po kitos prasideda žmogžudystės…
Motorinis neuronas
thumb|250px|[[Nugaros smegenys|Nugaros smegenų skerspjūvis. Motorinis neuronas pažymėtas raudonai.]] Motorinis neuronas, motoneuronas – nervinės ląstelės tipas.
200 eurų banknotas
Dviejų šimtų eurų banknotas (200 € arba 200 Eur, užsienyje – €200) – šeštas euro popierinis pinigas po penkių eurų banknoto. Jis naudojamas nuo euro įvedimo (grynaisiais pinigais) 2002 m. Banknotas naudojamas 23 šalyse, kur tai yra vienintelė valiuta (apie 338 milijonai žmonių).
Ši kupiūra yra trečia pagal matmenų dydį (153×82 mm), o jos pagrindinė spalva – gelsvai ruda.
Motorinis neuronas
Nugaros smegenų struktūrinis vienetas yra segmentas, kuriame yra susigrupavę įvairaus pobūdžio neuronai. Priekinių ragų branduoliai turi kūnelius eferentinių neuronų (7-9 Reksedo zonos), kurie inervuoja kūno ir galūnių raumenis. Žmogaus nugaros smegenys turi apytiksliai 13 milijonų neuronų, iš jų eferentinių yra tik 3 %.
200 eurų banknotas
Dviejų šimtų eurų kupiūros turi sudėtingus apsaugos požymius, kurie įrodo autentiškumą (pavyzdžiui: vandens ženklai, nematomas rašalas, hologramos ir mikrotekstas).
2019 m. gegužės mėn. išleisti naujieji 100 ir 200 eurų nominalų banknotai.
Motorinis neuronas
Klasifikacija
Kiekvieno alfa – motorinio neurono aksonai daug kartų pasidalija ir tokiu būdu kiekvienas iš jų apima savo terminalėmis (galūnėmis) iki šimto raumenų skaidulų. Taip atsiranda motoriniai vienetai. Tuo pačiu keli neuronai, įnervuojantys tą patį raumenį, sudaro motoneuroninį pulą. Į jo sudėtį gali įeiti motoriniai neuronai iš kelių kaimyninių segmentų.
Dėl to, kad pulo motorinių neuronų jautrumas nėra vienodas, esant silpniems signalams susižadina tik dalis jų. Tai veda prie dalinio raumenų skaidulų susitraukimo. Kiti motoriniai vienetai, kuriems šis sužadinimas yra tik priešslenkstinis, irgi reaguoja, nors jų reakcija pasireiškia tik per membranos depoliarizaciją ir jautrumo padidėjimą.
Sužadinimo signalui augant, jie vis labiau įsitraukia į reakciją ir tokiu būdu visi motoriniai pulo vienetai dalyvauja reflektoriniame atsake. Alfa – motorinių neuronų organizacijoje svarbi grandis yra neigiamo grįžtamojo ryšio buvimas, kurį užtikrina aksonų kolateralės ir specialūs stabdantys tarpiniai neuronai – Renšou ląstelės. Savo grįžtama stabdančia įtaka jie gali apimti dideles motorinių neuronų grupes, tokiu būdu integruodami sužadinimo ir slopinimo procesus.
Gama – motoriniai neuronai įnervuoja intrafuzalines (viduverpstines) raumenų skaidulas. Jie impulsuoja žemesniu dažniu ir jų pėdsakinė hiperpoliarizacija yra silpnesnė negu alfa – motorinių neuronų. Jų funkcija – sukelti intrafuzalinių raumenų skaidulų susitraukimą, kurio metu motorinio atsako nebūna. Šių skaidulų sužadinimas lemia jų receptorių jautrio pasikeitimą ekstrafuzalinių raumenų skaidulų susitraukimui arba atsipalaidavimui.
Babrukas
left|120px
Motorinis neuronas
Koreliacija
Daugelis žmogaus kūno nervų yra susimaišę, t. y. jie turi ir juntamuosius, ir motorinius nervus. Būtent dėl to, esant nervų pažeidimams, juntamieji sutrikimai beveik visada koreliuoja su motoriniais sutrikimais. Bet šalia esančių nervų inervacijos zonos iš dalies persikloja, todėl pažeistos odos srities jutimai prarandami ne absoliučiai, ko negalima pasakyti apie motorinių savybių praradimą.
Surgantiškės
Kaime yra Kruonio gravitacinė kalva – važiuojant keliu link Kruonio jėgainės tvenkinio automobiliai į kalną rieda patys, o nuokalnėn – stoja. Tai yra optinė iliuzija, o ne gravitacinė anomalija.
Motorinis neuronas
Atradimai
2006 sausio pabaigoje įvyko žymus įvykis šuolaikiniame moksle. Po daugelio bandymų tyrinėtojams iš Viskonsino valstijos universiteto (JAV) pavyko užauginti laboratorinėmis sąlygomis spinalinius motorinius neuronus iš žmogaus embriono kamieninių ląstelių.
Šių bandymų rezultatai buvo publikuoti Nature Biotechnology žurnale. Prognozuojama, kad ateityje šis atradimas padės ne tik gydyti pacientus su nugaros smegenų pažeidimais ir šonine amiotrofine skleroze, bet ir išgelbės žmoniją nuo daugelio ligų, įskaitant Parkinsono ligą, Alzhaimerio ligą ir cukrinį diabetą.
Babrukas
Babrukas – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, Trakų miesto pietinėje dalyje, Trakų istoriniame nacionaliniame parke. Ilgis šiaurės-pietų kryptimi 1,52 km, plotis iki 0,51 km. Altitudė 149,8 m. Gylis siekia 17 m. Ežeras rininės kilmės. Yra 0,15 ha plotą užimanti salelė. Krantai žemi, daugiausia apaugę siauru medžių ir krūmų ruožu. Ežero pakrantėse įsikūrę Trakų miesto dalys Babriškė ir Naujasodis. Iš Babruko išteka upelis į Olaukos ežerą (Totoriškių ežero baseinas). Ežero pietiniame krante įsikūręs Babriškių kaimas. Rytine pakrante eina kelias. Prie ežero veikia 3 kaimo turizmo sodybos, viešbutis.
2011 m. iš dalies ežero išvalytas dumblas, sutvarkytos ežero pakrantės.
762 m.
762 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nox
Nox – buvusi Vengrijos folklorinės, elektroninės, pop muzikos grupė. Grupės kūryboje ryškus vengrų folklorinės muzikos motyvai, tačiau papildyti dabartinės (pop, roko) muzikos elementais. Grupės pavadinimas kilo nuo romėnų nakties deivės Niktės. Grupės yra išleidusi 8 albumus. Pagrindiniai Nox nariai – Szilvia Péter Szabó ir Tamás Nagy.
Grupėje Europoje pagarsėjo po dalyvavimo 2005 m. Eurovizijos dainų konkurse. Nox ten pristatė dainą Forogj, világ! („Sukis pasauli“). Sėkmingai įveikę pusfinalio barjerą, finale užėmė 12 vietą.
Rusiškoji partija
1.e4 e5 2.Žf3 Žf6
Šį debiutą pirmasis populiarino Aleksandras Petrovas XIX a. viduryje. Debiutą juodaisiais žaidė didmeistriai Anatolijus Karpovas, Arturas Jusupovas, Frenkas Maršalas, Vladimiras Kramnikas ir Haris Pilsberis
Tęsiniai
Baltieji turi keturis populiariausius tęsinius:
Dažniausias tęsinys – '''3. Žxe5, taip pat neretai pasitaiko 3. Žc3'''. Kiti du variantai žaidžiami nedažnai.
3.Žc3
Jei baltieji gina užpultą karaliaus pėstininką ėjimu '''3. Žc3, juodieji dažnai perveda šį debiutą į keturių žirgų debiutą ėjimu 3…Žc6 arba žaidžia Petrovo trijų žirgų partiją, eidami 3… Rb4'''.
3. Rc4
Kita galimybė yra '''3. Rc4 Žxe4 4. Žc3''' (Bodeno-Kieserickio gambitas). Juodieji gali priimti gambitą žaisdami '''4…Žxc3 5. dxc3 f6'''. Vėliau juodieji dažnai daro ėjimą trumpąją rokiruotę. Kiek agresyvesnis ėjimas – 6.Žh4 ruošiant greitą puolimą prieš juodųjų karalių.
3. Žxe5
3. Žxe5 yra klasikinis variantas. Po '''3. Žxe5 juodieji neturėtų žaisti 3… Žxe4?, nes po 4. Ve2 baltieji įgyja materialinę persvarą (4…Žf6?? 5. Žc6+ ir juodieji pralošia valdovę, o po 4… d5 5. d3 Ve7 6. de Vxe5 7. ed juodieji praranda pėstininką.), arba gauna gerą poziciją (4…Ve7 5. Vxe4 d6 6. d4 f6 7. Žc3 de 8. Žd5 Vd6 9. Rf4 Žd7 10. 0-0-0''' ir baltieji turi didelį pranašumą). Todėl vietoj 3…Žxe4? dažniausiai žaidžiama 3…d6. Juodieji turi traukti žirgą.
Vietoj išvardintų variantų baltieji dažnai atsitraukia atgal, žaisdami pagrindinį tęsinį '''4. Žf3 Žxe4 5. d4 d5 6.Rd3'''. Taip pat baltieji gali žaisti '''5. Ve2 Ve7 6. d3.'''. Taip pat galimas atsakas yra 5.c4, vadinamas Kaufmano ataka. Šį variantą studijavo Paulis Keresas.
3. d4
Viljamas Šteinicas propagavo ėjimą '''3. d4'''. Po '''3… ed 4. e5 (4. Rc4 perveda į rikio debiutą) tęsiama 4…Žxe4 5. Vxd4 d5 6. ed Žxd6 7. Žc3 Žc6 8. Žf4''' ir žaidimas lygus. Po kito nukirtimo '''3…Žxe4 4. Rd3 d5 5.Žxe5, dažniausi atsakymai 5…Žd7 arba 5…Rd6''' suteikia apylygius šansus.
ECO lentelė
Šachmatų debiutų enciklopedijoje rusiškosios partijos kodai yra C43 (variantui 3. d4 ed 4. e5 Že4 5. Vxd4) bei C42 visiems kitiems tęsiniams.
Kenkemė
Kenkemė arba Kengkemė  – upė Rusijoje, vidurio Jakutijoje; Lenos kairysis intakas. Prasideda dvejomis ištakomis Lenos plynaukštės šiaurės rytiniame pakraštyje, teka pradžioje į rytus, vėliau į šiaurę.
Didžiausias intakas – Čakyja (168 km; kairysis).
Upė užšąla spalio antroje pusėje, atitirpsta gegužės pabaigoje, žiemą peršąla iki dugno.
Vokietijos futbolo varžybos 1926–1927 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1926–1927 m.
Taršinas
Taršinas – miestelis pietinėje Maltoje. Garsėja šventyklomis, kurių seniausia yra 4800 metų amžiaus. Yra Švč. Mergelės Marijos parapinė bažnyčia, kelios kitos bažnyčios.
Afrikinis akmeninis strazdas
Afrikinis akmeninis strazdas (Monticola rupestris) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti akmeninių strazdų (Monticola) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami rytinėje ir pietinėje PAR.