cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DeJuan Collins
2007–2008 m. sezonas buvo bene sėkmingiausias krepšininko karjeroje – žaidėjas pirmą kartą žaidė Eurolygos Top16 etape, laimėjo visus tris vietinius čempionatus – LKF taurę, BBL bei LKL lygas, tapo naudingiausiu finalų žaidėju LKF taurės bei BBL varžybose.
2008 m. birželio 30 d. pasirašė sutartį su rusų Rostovo „Lokomotiv“ komanda, bet po pusmečio buvo atleistas. 2008 m. gruodžio 6 d. jis pasirašė sutartį su Sevilijos "Cajasol". 2009 m. lapkričio viduryje D. Collins’as pasirašė sutartį su Kavalos Panorama GS komanda.
2010 m. rugpjūčio 27 d. sugrįžo į Kauno „Žalgirį“ ir pasirašė vienerių metų sutartį su klubu.
Pasiekimai
thumb|110px|left|DeJuan Collins
Suktukinis rakinimas
Suktukinis rakinimas – algoritmas, kuriame reikiamo pasikeitimo (dažniausiai leidimo dirbti su sinchronizuota duomenų struktūra) laukiama uždarame cikle nuolat tikrinant esamą padėtį:
while (!galima_testi) { }
Suktukinis rakinimas paprastai laikomas klaida, nes tokia gija laukdama eikvoja daug procesoriaus laiko, labai lėtindama kitų tuo metu vykdomų gijų darbą. Pavyzdžiui, jei tokiame cikle laukiama vartotojo duomenų įvedimo, tokia programa stabdo kitas lygiagrečiai toje pat operacinėje sistemoje veikiančias programas. Toks rakinimas leistinas tik tais atvejais, kuomet neabejotinai žinoma, jog laukimas ilgai netruks.
Jei reikia laukti ilgesnį laiką, būtina naudotis įvairiomis laukimo bei laukimo nutraukimo komandomis, kurias turi daugelis kalbų. Šių komandų veikimas yra kitoks ir jų vykdymo metu laukiama procesoriaus resursų nenaudojant.
Tokio netinkamo rakinimo formaliai negalima aptikti jokiais testais (nebent matuojant lygiagrečiai vykdomų procesų darbo greitį). Tačiau daugelis operacinių sistemų turi metodus sužinoti dabartinei procesoriaus apkrovai. Jei programai tiesiog laukiant operacinė sistema rodo ją naudojant arti šimto procentų procesoriaus laiko, galima įtarti, jog programoje yra nevykusiai užprogramuotas laukimo algoritmas.
Gūriai
Gūriai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rimšės.
Istorija
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).
Simonas Norkus
Simonas Norkus-Narkevičius (1841 m. kovo 15 d. Santakoje, dab. Marijampolės rajonas – 1912 m. gruodžio 30 d. Punske, dab. Palenkės vaivadija, Lenkija) – kunigas, poetas ir vertėjas.
Biografija
Dalyvavo 1863 metų sukilime, bet bausmės išvengė. 1868 m. baigė Seinų kunigų seminariją. Vikaravo Prienuose, Gelgaudiškyje, Lukšiuose, Bartininkuose. Pastarajame kaime susipažino su Jonu Basanavičiumi, kuris paskatino Norkų bendradarbiauti lietuviškoje spaudoje. Rašė į „Naująjį keleivį“, „Aušrą“, „Žemaičių ir Lietuvos apžvalgą“, „Vienybę lietuvininkų“, „Šaltinį“, „Nedieldienio skaitymus“, „Lietuvišką ceitungą“. Organizavo ir koordinavo daraktorių ir knygnešių darbą.
Vertė Liudviko Kondratavičiaus - Vladislovo Sirokomlės, Adomo Mickevičiaus poeziją. Lenkų katalikų laikraštyje paskelbė Punsko bažnyčios istoriją. Parašė eilėraščių, religinių giesmių, sentencijų ir aforizmų, daugelis jų liko neišspausdinta. Poezijoje vyrauja tautiniai ir religiniai motyvai. Bendradarbiavo su Jonu Basanavičiumi, Vincu Kudirka. Surinko didelę biblioteką, kuri vėliau pateko į Seinų kunigų seminariją.
Nuo 1881 m. Punsko Švč. M. Marijos Dangun Ėmimo bažnyčios klebonas. Jis baigė sutvarkyti nebaigtą bažnyčią: sudėjo grindis, įrengė šoninius altorius ir vargonus (juos derino būsimas kompozitorius Juozas Naujalis). Šventorius buvo aptvetas akmenine tvora, įrengiant vienus didelius ir penkis mažus vartelius ir apsodinant medžiais. 1886 metais pastatė špitolę (namus bažnyčios tarnautojams ir neturtingiems parapijiečiams), vėliau namą kunigams. Punsko bažnyčioje įvedė pamaldas lietuvių kalba. Nupirkęs iš Trakiškių ūkininkų šešis margus žemės, įsteigė naujasias Punsko kapines. Jose pastatė koplyčią, kurioje vėliau buvo palaidotas.
Nuo 1899 metų emeritas, jį pakeitė kunigas Motiejus Simonaitis.
Bibliografija
= Nuorodos =
Šv. Antanas Paduvietis
Antanas Paduvietis (g. 1195 m. Lisabonoje, Portugalija – 1231 m. birželio 13 d.) – Romos katalikų bažnyčios šventasis, Bažnyčios mokytojas, misionierius, garsus pamokslininkas.
Gyvenimas
Būdamas 15 metų įstojo į šv. Augustino vienuolyną, ten gavo išsilavinimą. Vėliau tapo elgetaujančiu pranciškonu, nes norėjo skelbti Evangeliją musulmonams Maroke.
Šv. Antanas Paduvietis mirė 1231 m., 1232 m. paskelbtas šventuoju.
1263 m. jo garbei Paduvoje virš kapo pastatyta bažnyčia, kurioje saugomos šventojo relikvijos.
Šv. Antanas laikomas Paduvos miesto, moterų, sužadėtinių globėju.
Garlandas
Garlandas – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Teksaso valstijos šiaurėje. Įsikūręs į šiaurės rytus nuo Dalaso (priklauso jo aglomeracijai). Gyventojų 226 tūkst. (2010 m. duomenys).
Istorija
Imigrantai pradėjo plusti į Piterso koloniją apie 1850 m., bet bendruomenės (Embree ir Duck Creek) susibūrė tik 1874 m. 1887 m. tarp abiejų bendruomenių įkurtas pašto skyrius. Greitai abidvi bendruomenės buvo sujungtos, 1891 m. įkurtas Garlando miestelis, pavadintas JAV generalinio atornėjaus Augusto Hilo Garlando garbei. 1904 m. miestelyje gyveno 819 žmonių.
Antrojo pasaulinio karo metu veikė keletas orlaivių gamyklų, po karo vieną jų savo reikmėms įsigijo „Kraft Foods“. 1950 m. Garlande gyveno 10 tūkst. žmonių. Nuo 1950 iki 1954 m. Dalaso/Garlando teritorija kentė nuo rimtos ir ilgalaikės sausros. Norėdami papildyti šulinių teikiamas vandens atsargas, Garlando gyventojai pradėjo naudoti vandenį iš šalimais esančio Lavono tvenkinio.
Vila do Korvas
Istorija
Gyvenvietė įkurta XV a. pab., parapija tapo 1674 m., o savivaldybės statusą įgijo 1832 m.
thumb|left|250px|Malūnas
Corvo (Açores)
Zubačės Rūpestingosios Dievo Motinos cerkvė
Zubačės Rūpestingosios Dievo Motinos cerkvė  – cerkvė, esanti Zubačės kaime. Cerkvė priklauso Zubačės Rūpestingosios Dievo Motinos parapijai. Cerkvė buvo pastatyta 1895 metais. 2001 m. vasario 7 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Airijos transportas
thumb|right|Airijos geležinkelio tinklas Didžioji dalis Airijos transporto sistemos yra visuomeninė. Kelių tinklas Šiaurės Airijoje ir Airijos Respublikoje vystomas atskirai, o geležinkelių – išvien.
Keliai
Airijoje yra 117 318 km kelių (iš kurių – 325 km greitkeliai). Airijos keliai jungia pagrindinius miestus (Dubliną, Korką, Golvėjų, Limeriką ir t. t.). Airijoje eismas vyksta kaire kelio puse.
Kubenos ežeras
Kubenos ežeras  – ežeras Rusijoje, Vologdos srities centrinėje dalyje, priklauso Šiaurinės Dvinos baseinui. Telkšo 109 m aukštyje virš jūros lygio, pelkėtoje žemumoje. Ilgis (šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi) 54 km, plotis 12 km. Vidutinis ežero plotas 370 km², tačiau kasmet ežero vandens lygis pakyla ir vanduo užlieja pakrančių pelkes. Tuomet jo plotas siekia 407 km². Ežeras pasidengia ledu spalį arba lapkritį, o atitirpsta balandžio pabaigoje arba gegužę.
Į Kubenos ežerą suteka virš 30 upių, iš kurių svarbiausios – Kubena ir Uftiuga. Išteka Suchonos upė. Ties šios upės ištakomis įrengta vandens lygį reguliuojanti užtvanka. Ežeras laivuojamas, per kanalą ir Šeksnos upę jungiasi su Volga. Žvejyba.
Užlieknės pagrindinė mokykla
Mažeikių rajono Užlieknės pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Užlieknėje (Mažeikių raj.), Šiaurės g. 2, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190176458. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba.
Paprastasis laukys
Paprastasis laukys sin. laukys (Fulica atra) – vandeninių vištų (Rallidae) šeimos paukštis.
Užlieknės pagrindinė mokykla
Istorija
1919 m. ūkininko Antano Virkučio gyvenamajame name įkurta Užlieknės pradžios mokykla. 1965 m. mokykla persikėlė į naują mūrinį pastatą. Nuo 1987 m. devynmetė, nuo 1993 m. pagrindinė.
Paprastasis laukys
Visas kūnas vienspalvis – matinės juodos spalvos, tik pilvas pilko atspalvio. Ant kaktos balta odos plokštelė. Snapas trumpas, baltas. Kojos melsvos, pirštai su plaukiojamosiomis skiautėmis. Jaunikliai pilkesni už suaugusius, gerklė ir kaklo priekinė dalis balsvos.
Lietuvoje dažnas. Aptinkamas kovo – lapkričio mėn. Gyvena apaugusiuose sekliuose vandens telkiniuose. Lizdą krauna tarp augalų, visai prie vandens. Deda 7-9 kiaušinius, kurie šviesiai pilki ir išmarginti taškeliais. Peri patelė ir patinas 21-23 dienas. Išveda vieną vadą.
John Davis
thumb|right|John Davis
Džonas Deivisas (John Davis ; apie 1550–1605 m. gruodžio 29 d.) – anglų jūrininkas, keliautojas. Atrado Falklando salas (1592), ieškojo šiaurės vakarų kelio iš Atlanto į Ramųjį vandenyną, tyrė Šiaurės Amerikos pakrantę, Grenlandijos vakarinius krantus, Labradoro pusiasalio rytinius krantus, išleido kelionių aprašymą The World's Hydrographical Description 1595.
Biografija
Dž. Deivis gimė apie 1550 metus Sandridge, Anglijos Devono grafystėje. Nuo vaikystės tapo jūrininku, plaukiojo su Adrianu Gilbertu. 1583 metų sausį suplanavo šiaurės vakarų kelio paieškas ir savo idėją pateikė F. Velsingemui bei Džonui Di. 1585–1587 metais atliko tris šiaurės kelio ieškančias keliones. Atrado sąsiaurį tarp Baffino Žemės ir Grenlandijos, Cumberlando įlanką. Sąsiauris vėliau pavadintas jo vardu.
Žuvo 1605 metais netoli Singapūro, prie Bintano salos, per susirėmimą su malajiečių piratais.
Gurios
Gurios – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Suvainiškio.
Kietaviškės (reikšmės)
Kietaviškės yra:
Romas Kalanta
Romas Kalanta (1953 m. vasario 22 d. Alytuje – 1972 m. gegužės 14 d. Kaune ) – lietuvių disidentas, pagarsėjęs savo susideginimu protestuojant prieš TSRS valdžią Lietuvoje. Palaidotas Romainių kapinėse.
Biografija
miniatiūra|160px|left|R. Kalantos kapas, 2017 m. 1963 m. R. Kalantos šeima iš Alytaus persikėlė į Kauną. Tėvas, karo su Vokietija dalyvis, buvo įstojęs į komunistų partiją, dirbo Kauno politechnikume, mama – pramprekyboje.
1971 m. R. Kalanta turėjo baigti Kauno 18-ąją vidurinę mokyklą, bet, neišlaikęs keleto egzaminų, perėjo į vakarinę mokyklą, dirbo kultūrinių prekių fabrike „Aidas“. Buvo apsiskaitęs, rašė eilėraščius, sportavo, grojo gitara, domėjosi hipių judėjimu.
1972 m. gegužės 14 d. Kauno miesto sode, prie Muzikinio teatro, protestuodamas prieš tarybinį režimą, apsipylė benzinu ir susidegino. Jo užrašų knygelėje liko įrašas: „Dėl mano mirties kalta tik santvarka“. Arčiau buvusieji dar bandė gesinti liepsnojantį jaunuolį, bet atskubėjusi greitoji medicinos pagalba į ligoninę nuvežė jį jau be sąmonės. Po keturiolikos valandų, gegužės 15 d. 4 val ryto, vaikinas mirė.
Pasekmės
Įvykiai Kaune sukėlė LKP ir KGB pareigūnų sumišimą – TSR Lietuvoje tai buvo precendento neturintis atvejis (panašūs įvykiai buvo užfiksuoti Čekoslovakijoje (žr. Jan Palach) Prahos pavasario metu, tačiau buvo kruopščiai slepiami). Gegužės 18 d. rengtas laidotuves KGB privertė dviem valandomis paankstinti, kad žmonės nespėtų susirinkti. Tada link R. Kalantos namų Panerių gatvėje traukusi jaunimo minia plūstelėjo į Laisvės alėją. KGB ataskaitų duomenimis, per abi dienas į gatves išėjo per 3 tūkst. demonstrantų. Jiems malšinti sutelkta per 7 tūkst. draugovininkų, milicininkų, kareivių. Protesto akcijos dalyviai buvo gaudomi, nukerpami plikai, tardomi, mušami, atimami jų dokumentai, aktyvesnieji – įkalinami. Kai kurie buvo išvežti ir paleisti už kelių dešimčių kilometrų. Iš viso 50 žmonių iškeltos civilinės, dešimčiai – baudžiamosios bylos, iš jų 8 nuteisti.
Masinės demonstracijos, smurtas ir areštai truko dvi dienas, neramumai nuslopinti tik gegužės 19 d. Buvo suimti 402 asmenys, 33 iš suimtųjų patraukti administracinėn atsakomybėn, šešių laukė baudžiamosios bylos, kalėjimas. Pagrindiniai eitynių organizatoriai nuteisiami ne kaip politinių riaušių rengėjai, bet kaip chuliganai ir „asocialūs elementai“ – taip buvo dangstoma „kova su hipiais“ – per patį sovietmetinės stagnacijos suvešėjimą kiekvienas hipių gyvenimo būdą dievinąs džinsuotas, plačiakelnis, ilgaplaukis jaunuolis avansu buvo vadinamas santvarkos priešu. Demonstracijose dalyvavo ir aplinkinių miestų bei miestelių jaunimas.
Antanas Sniečkus ataskaitose bandė įtikinti Maskvą, kad tai buvo nereikšmingas chuliganizmas, nes esą nebuvo nuteistas nė vienas eitynėse dalyvavęs studentas. R. Kalanta oficialiai pripažintas psichikos ligoniu, tačiau 1989 m. posėdžiavusios komisijos, trūkstant paprastų įrodymų, galiausiai Kalantą pripažino psichiškai sveiku. Aštuonerius metus tėvai negalėjo ant sūnaus kapo pastatyti paminklo – draudėjai tikino, esą liaudies priešas nevertas pagarbos. Paminklas Romainių kapinėse iškilo tik 1982 m.
Įamžinimas
miniatiūra|200px|right|Atminimo akmuo Vilijampolėje miniatiūra|200px|right|Įrašas grindinyje „Romas Kalanta 1972“ Drastiškas Kalantos poelgis pagyvino antitarybines nuotaikas krašte, suteikė vilties, kad įmanoma pasiekti nepriklausomybę. Užsienyje gyvenantys lietuviai rengė minėjimus, leido knygas, pašto ženklus, statė paminklus ir kitus atminimo simbolius bendruomenių susibūrimo vietose. R. Kalanta virto nacionaliniu didvyriu.
1972 m. birželio mėnesį, naktį, kelio Kaunas – Klaipėda paplentėje, netoli Ariogalos, ant Dubysos šlaito, slapta pastatytas metalinis kryžius su užrašu: „Romui Kalantai, pasiaukojusiam už Lietuvą“. Pasitelkę techniką, netrukus valdžios atstovai paminklą sunaikino.
1989 m. Kaune, Laisvės alėjoje (miesto sodelyje) vyko 14 dienų bado streikas Romo Kalantos vardo reabilitacijai. Buvo pasiektas leidimas pastatyti paminklą ir Romo Kalantos vardu pavadinti gatvę Kaune (Petrašiūnų mikrorajone).
2000 m. liepos 4 d. R. Kalanta apdovanotas (po mirties) Vyčio kryžiaus 1-ojo laipsnio ordinu. 1990 m. pastatytas dokumentinis filmas „Fontano vaikai“ (rež. Raimundas Banionis ir Andrius Šiuša); parašytos knygos: Juozo Grušio-Žilvinio „Po ugnies ženklu“ (1999 m.), „Romo Kalantos auka: 1972 metų Kauno pavasaris“ (2002 m.), Gintauto Iešmanto poezijos knygelė „Kauno elegija“ (1997 m.).
2002 m. gegužės 14 d., dalyvaujant Lietuvos prezidentui Valdui Adamkui, atidengtas žūties vietos įamžinimo paminklas „Aukos laukas“ ir įrašas grindinyje: „Romas Kalanta 1972“ (skulpt. Robertas Antinis jaunesnysis, arch. Saulius Juškys).
Bnei Sakhnin FC
Sachnino „Ihoud Bnei“ – Izraelio futbolo klubas iš Sachnino. Tai yra sėkmingiausias Izraelio arabų futbolo klubas.
Istorija
1996 m. įkurtas Hapoel Bnei Sakhnin (susijungus su Maccabi Sakhnin komanda).
Enksetai
Enksetai arba pietų lengua – Pietų Amerikos indėnų gentis, gyvenanti Gran Čiako regione vakarų Paragvajuje. Populiacija ~6 tūkst. žmonių. Seniau vertėsi medžiokle ir rankiojimu, bet palaipsniui buvo priversti tapti darbininkais Čiako ūkiuose. Dauguma gyvena gyvenvietėse, remiamose krikščioniškųjų misijų.
Eksetai kalba lengua kalbos pietiniu dialektu. Dalis kalba gvaraniškai.
Semeliškės (Trakai)
Semeliškės – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietryčius nuo Semeliškių miestelio, prie Strėvos ir Luknos santakos. Ties kaimu kertasi keliai ir.
Boeung Ket Angkor FC
„Boeung Ket Angkor FC“ (ក្លិបបាល់ទាត់បឹងកេត)– Kambodžos futbolo klubas iš Pnompenio.
Istorija
Klubas dalyvauja elito diviziono kovose. Keturis kartus tapo šalies čempionais (2012, 2016, 2017 ir 2020 m.)
2019 m. užėmė santykinai kuklią šeštą vietą.
Chevrolet S-10 Blazer
Chevrolet Blazer (4-ratų varomas T-10) arba GMC S-15 Jimmy (4-ratų varomas T-15) buvo vidutinio dydžio visueigiai, kuriuos General Motors gamino nuo 1983 m. iki 2005 m. Visureigiai buvo gaminami JAV ir Braziljoje
Antroji karta
250px|thumb|right|1995 m. Chevrolet S-10 Blazer
Danutė Aleksiūnienė
Danutė Aleksiūnienė (g. 1952 m. lapkričio 12 d. Mankūnėliuose, Lazdijų raj.) – inžinierė, Lietuvos ir Elektrėnų savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
Baigė Seirijų vidurinę mokyklą, 1975 m. baigė Kauno politechnikos institutą ir įgijo inžinierės mechanikės specialybę.
1979–1990 m. Vievio grūdų produktų kombinato inžinierė.
1990–1993 m. Vievio miesto mero pavaduotoja, 1995–1997 m. Vievio seniūnijos seniūnė. 1997–2000 m. Seimo narė. Nuo 2003 m. Elektrėnų savivaldybės administracijos Viešųjų ryšių ir projektų vadybos tarnybos vedėja.
1995 m. Trakų rajono savivaldybės tarybos, 2000–2001 m. Elektrėnų savivaldybės tarybos narė.
1993 m. Lietuvos centro sąjungos narė, 2001 m. Liberalų ir centro sąjungos narė, Elektrėnų skyriaus sekretoriato vadovė.
1995 m. įsteigė Vievio globos centrą asocialių šeimų vaikams ir smurtą patyrusioms moterims. Sutuoktinis Antanas, sūnus Vaidotas, duktė Asta.
Hanibalas Lekteris
Hanibalas Lekteris (gimė 1933 m. Lietuvoje) – lietuvių kilmės fiktyvus veikėjas rašytojo Thomas Harris romanuose ir jų ekranizacijose. Knygose ir filmuose Lekteris – tai kultūringas ir itin protingas psichiatras, kuris kartu yra serijinis žudikas ir kanibalas. Knygose „Hanibalas“ ir „Hanibalas: pradžia“ Lekteris yra įvardijamas kaip Lietuvos didikų palikuonis, kartu turintis ir Italijos Viskončių bei Sforzos kilmingųjų šeimų kraujo. Priešistorėje minima, kad jį kanibalu tapti pastūmėjo 1944 m. Lietuvoje įvykdytas mylimosios mažametės sesers Mišos nužudymas, kurios palaikus valgė regione dezertyravę Trečiojo reicho pagalbininkai, o vėliau vertė valgyti ir jį patį.
Filme „Žmonių medžiotojas“ pagrindinį Lekterio vaidmenį atliko Brajanas Koksas (Brian Cox), bet kituose filmuose jį pakeitė Anthony Hopkins. Hopkinsas už pirmąjį savo pasirodymą „Avinėlių tylėjime“ gavo Oskaro apdovanojimą. Seriale Hanibalo vaidmenį atliko danų aktorius Mads Mikkelsen, ir už jį gavo Saturno apdovanojimą.
Anthony Hopkins vaidintas Hanibalas Lekteris 2003 m. Amerikos filmų instituto buvo išrinktas geriausiu antagonistu JAV kino istorijoje.
Auguste Delaune stadionas
Stade Auguste Delaune (dar žinomas kaip Stade Municipal Velodrome) yra įvairios paskirties stadionas Reimse, Prancūzijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Pastatytas 1931 m. Talpina 21 684 žiūrovus. 1938 m. vyko vienerios III pasaulio futbolo čempionato varžybos tarp Vengrijos ir Nyderlandų Ost Indijos rinktinių. Iki 2008 m. stadione namų rungtynes žaidė Stade de Reims, kuris vėliau buvo pakeistas į Stade Auguste-Delaune II.
Žibai (Geldapės apskritis)
Žibai arba Petrovka (, nuo 1936 m. Scheeben, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės teritorija.
Šachmatai (laikraštis)
Istorija
Rašė apie šachmatų sporto aktualijas, turnyrus, rūpinosi šachmatininkų mokymu bei ugdymu. Tiražas 1989 m. – 2170 egz. Išėjo 14 numerių.
Andinis vilkas
Andinis vilkas, kitaip dar Hagenbeko vilkas – tariamai Anduose gyvenantis vilko išvaizdos šuninis žinduolis, kurio egzistavimas nėra įrodytas.
Kailis
1927 m. Lorencas Hagenbekas (Lorenz Hagenbeck) Buenos Airėse pas prekeivį kailiais nupirko kailį, kurį prekeivis apibūdino kaip laukinio šuns iš Andų kailį.
Morkų chalva
thumb|250px|Morkų chalva su sūriu ir riešutais
Andinis vilkas
Kailis
1940 m. dr. Ingo Krumbiegel Vokietijoje ištyrinėjo kailį ir padarė išvadą, kad jis priklauso naujai, iki šiol neaprašytai rūšiai. XX a. 7-tą dešimtmetį kiti tyrėjai nustatė, kad tai šuns, galbūt aviganio, kailis. 2000 m. Miuncheno zoologijos muziejuje norėta atlikti likusios kailio dalies DNR analizę, tačiau ji nepavyko, nes pasirodė, kad kailis užterštas žmogaus, šuns, vilko ir kiaulės DNR, o be to - chemiškai apdorotas. (Eberhart, 2002).
Morkų chalva
Morkų chalva  – indiškas saldėsis, gaminamas iš morkų. Plačiausiai paplitęs Pandžabe, taip pat Madhja Pradeše, kitur Pietų Azijoje.
Andinis vilkas
Kaukolė
1947 m. Krumiegelis siejo kailį su kaukole, kurią jis buvo aptikęs 10 m. anksčiau. Jis skelbė, kad kaukolė buvo 31 cm ilgio ir buvo visaėdžio šuninio žinduolio, gerokai didesnio už karčiuotąjį vilką, nes karčiuotojo vilko kaukolės būna mažesnės, apie 24 cm ilgio. Jis paskelbė straipsnį, kuriame aprašė šį žinduolį ir pasiūlė rūšinį pavadinimą Dasycyon hagenbecki. Kaukolė, aiškinama, dingo 1945 m. (Antrasis pasaulinis karas), tad niekas kitas jos aprašyti negalėjo.
Indo–Gangos lyguma
300px|right|thumb|Indo-Gangos lyguma
Indo-Gangos lyguma – didelė ir derlinga lyguma Indostano pusiasalio šiaurėje. Lygumą dalinasi Indija, Pakistanas ir Bangladešas. Pavadinta pagal ja tekančias Indo ir Gangos upes, kurių baseinus skiria tik 300 m aukščio Delio gūbrys.
Šiaurėje ribojama Himalajų, iš kurių išteka daugelis lygumą drėkinančių ir derlingas sąnašas nešančių upių. Pietuose riboja Vindhjos kalnai ir Čhota Nagpuro plynaukštė, vakaruose – Irano plokščiakalnis. Ilgis ~3000 km, plotis – 250–350 km.
Šiaurėje, Himalajų papėdėje, lygumas juosia kalvynų juostos, sudarytos iš Himalajų erozijos produktų. Dėl daugybės gargždo ir riedulių kalvos yra porėtos, upeliai tiesiog pradingsta po žeme, o gruntinis vanduo slūgso giliai. Ten kur kalvos susitinka su lyguma, gruntiniai vandenys pasiekia paviršių ir sukuria dideles pelkes. Paviršius lygus, vietomis yra salpos ir upių slėniai.
Klimatas subekvatorinis, atogrąžų musoninis. Vidutinė sausio temperatūra 12–20 °C, liepos 30–36 °C. Per metus išlyja nuo 100–150 mm kritulių pietvakariuose iki 1500 mm pietryčiuose. Didžioji lygumos dalis sukultūrinta (ryžių, kviečių, medvilnės ir kt. pasėliai), rytuose, Gangos–Brahmaputros deltoje plyti mangrovių pelkynės (Sundarbanai), centrinėje dalyje – lapus metančių medžių miškų ir savanų ruožai, pietvakariuose – Tharo dykuma.
Šioje derlingoje lygumoje gimė Indo slėnio civilizacija, taip pat didžiausios Indijos imperijos – Guptų, Maurjų ir Mogolų. Tai vienas iš tankiausiai apgyvendintų pasaulio regionų, čia gyvena ~900 mln. žmonių (daugiau nei 1/8 žemės gyventojų). Jame yra daugelis didžiausių Indijos miestų, regionas apgyvendintas taip tankiai, kad sunku atskirti, kur baigiasi vienas megapolis ir prasideda kitas.
Viktoras Kovšovas
Viktoras Kovšovas (g. 1957 m. rugpjūčio 22 d. Priekulėje, Klaipėdos raj.) – pedagogas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1964–1975 m. mokėsi Priekulės vidurinėje mokykloje, 1979 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą, istorijos mokytojas.
1979 m. Kapsuko tarybinio ūkio technikumo dėstytojas. 1979–1981 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1981 m. – Klaipėdos profesinės technikos mokyklos Nr. 41, 1982–1988 m. – Tauragės politechnikumo dėstytojas. 1988 m. – LKP Tauragės rajono komiteto instruktorius, sekretorius.
1993–1995 m. Seimo nario padėjėjas. 1995–1997 m. ir 2003–2011 m. Vyriausybės atstovas Tauragės apskrityje.
1997–2000 m. Tauragės M. Mažvydo vidurinės mokyklos geografijos mokytojas. 2000 m. Tauragės rajono savivaldybės kultūros centro Kultūros paveldo vyr. specialistas. 2000–2003 m. Tauragės rajono savivaldybės meras. Nuo 2011 m. Tauragės krašto muziejaus direktoriaus pavaduotojas.
1995 m. kovo – gegužės mėn., 1997–2003 m., 2011 m. ir nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės tarybos narys.
1991–1992 m. – LDDP Tauragės raj. pirmininko pavaduotojas, nuo 1992 m. – pirmininkas, 1993–1995 m. – LDDP tarybos pirmininko pavaduotojas. Nuo 2001 m. – Lietuvos socialdemokratų partijos Tauragės skyriaus narys, LSDP tarybos narys, 2001–2003 m. – Tauragės skyriaus pirmininkas.
Žemalės pradinė mokykla
Mažeikių rajono Žemalės pradinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Žemalėje (Mažeikių raj.), Dionizo Poškos g. 52, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191815211. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokyklos skyrius.
Istorija
Nuo 1996 m. pagrindinė (devynmetė) mokykla, nuo 1999 m. pagrindinė (dešimtmetė) mokykla, nuo 2016 m. pradinė mokykla. 2021 m. prijungta prie Tirkšlių Juozo Vitkaus-Kazimieraičio pagrindinė mokyklos.
Drew Gooden
Andrew (Drew) Melvin Gooden (g. 1981 m. rugsėjo 24 d. Oklandas, Kalifornija, JAV) – JAV krepšininkas, Milwaukee "Bucks" komandos sunkusis kraštas.
Rakinimo aklavietė
Rakinimo aklavietė – padėtis, kuomet dvi gijos abi laukia viena kitos atliekant kokį nors veiksmą. Kadangi abi gijos yra laukimo režime, jokie laukiami veiksmai neatliekami ir ši padėtis gali trukti neribotą laiką.
Tai panašu į du piešėjus, kurie piešia vienu pieštuku ant vieno popieriaus lapo ir gali perduoti piešimo įrankius tik nupiešę savo dalį. Jei atsitinka taip, jog vienas žaidėjas turi tik pieštuką, o kitas tik popierių, nė vienas iš jų negali atlikti piešimo veiksmo ir atiduoti turimo piešimo įrankio. Taigi, nekeičiant žaidimo taisyklių, tokia padėtis gali trukti amžinai.
Rakinimo aklavietei pasireikšti būtinos šios sąlygos
Drew Gooden
Kaip profesionalus žaidėjas Gooden pasižymi stabilumu žaidžiant savo pozicijoje, vos ne kiekvienose rungtynėse jis padaro dvigubą dublį.
Gooden yra suomių kilmės iš mamos pusės, jo tėvas Andrew Gooden su savo žmona Ulla susipažino žaisdamas krepšinį Suomijoje, vėliau jo tėvų keliai išsiskyrė ir Drew liko gyventi su tėvu Kalifornijoje.
Rakinimo aklavietė
Programa, kurioje pasireiškia ši klaida, gali netikėtai apskritai sustoti. Kas ir kodėl atsitiko, paprastai nustatyti būna labai sunku. Kai kurios vykdymo sistemos tokiu atveju į sutartą klaviatūros klavišų kombinaciją (java sistemoje ctrl - break) atsako išvardindamos visas tuo metu kažko laukiančias gijas.
Gyvoji aklavietė
Gyvoji aklavietė (angl live deadlock) susidaro kuomet dvi gijos bando imtis kokių nors veiksmų problemai spręsti, tačiau šie veiksmai pakartotinai ir vėl sukuria aklavietę, nes abiejų pusių atliekami vienu metu. Tai analogiška gyvenimo situacijai, kuomet, siaurame koridoriuje susitikę žmonės gali abu vienu metu pasitraukti kairėn, po to abu vienu metu dešinėn ir vėliau abu vienu metu sustoti vietoje, laukdami kitos pusės pasitraukiant. Gyvosios aklavietės vengiama programuojant, kur reikia, atsitiktinius vengimo veiksmus (nagrinėjamame pavyzdyje, kaip ir realioje visuomenėje, abiejų pusių pasitraukimo kryptis turi būti atsitiktinė).
Drew Gooden
2008 m. vasario 21 d. Gooden buvo iškeistas į Čikagos „Bulls“ kartu su Larry Hughes, Cedric Simmons ir Shannon Brown.
2009 m. liepos 30 d. pasirašė sutartį su Dallas "Mavericks" klubu. 2010 m. vasario 14 d. kartu su dar 3 žaidėjais buvo iškeistas Washington "Wizards" klubui. Tų pačių metų vasario 18 d. atsidūrė trijų komandų mainuose ir persikėlė į Los Angeles "Clippers" klubą. 2010 m. liepos 8 d. pasirašė penkerių metų sutartį su Milwaukee "Bucks" klubu.
Afrikanų kalba
Afrikansas (kitaip afrikanerių kalba, būrų kalba, originalo kalba Afrikaanse taal) – iš germanų prokalbės kilusi indoeuropiečių kalbų šeimos vakarų germanų pogrupio kalba, vartojama Pietų Afrikoje ir Namibijoje.
Istorija
Afrikanso kalba artimesnė XVII amžiaus olandų kalbai nei dabartinei. Olandų įkurtoje Kapo kolonijoje vietinių vartojama olandų kalba pamažu kito, ja taip pat kalbėjo kiti emigrantai iš Europos (daugiausia vokiečiai ir prancūzai, taip pat kolonijoje esantys vergai afrikiečiai bei malajai), įtakos turėjo vietinės bantų ir choisanų kalbos. 1710 m. Kapo kolonijoje buvo daugiau vergų nei baltųjų gyventojų, todėl kalba kreolizavosi (ja kalbėjo žmonės, nemokantys literatūrinės olandų kalbos). Iki XX amžiaus pradžios afrikansas buvo laikomas vietiniu olandų kalbos dialektu. 1910 m. įkurtos Pietų Afrikos Sąjungos valstybinėmis kalbomis buvo anglų ir olandų, ir tik 1925 m. vietoj olandų kalbos valstybine kalba paskelbtas afrikansas.
Pagrindiniai afrikanso skirtumai nuo olandų kalbos: žodyno skirtumai (daug žodžių perimta iš afrikiečių ir malajų kalbų), supaprastėjusi gramatika, skirtingas žodžių tarimas, rašyba artimesnė tarimui.
Laibadyglė opuncija
Laibadyglė opuncija (Opuntia aciculata) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalas. Aukštis iki 90 cm.
Auga Meksikoje.
Robertas I
Robertas I (866–923 m.) – Vakarų Frankijos karalius (valdė 922–923 m.). Vakarų Frankijos karaliumi tapo po Karolio III Naiviojo mirties, o šis Vakarų Frankijos karaliumi tapo po Roberto brolio Edo I mirties. Iki tapdamas karaliumi Robertas buvo Puatjė grafas, Neustrijos ir Orleano markizas, Paryžiaus grafas.
Biografija
885 m. Robertas dalyvavo Paryžiaus gynyboje nuo vikingų apgulties. Edas I brolį Robertą buvo padaręs kelių grafysčių valdovu (jų tarpe ir Paryžiaus grafu), daugelio abatijų patronu in commendam. Robertas buvo paskirtas ir Dux Francorum, tai buvo labai svarbios karinės pareigos. 898 m. mirė jo brolis karalius Edas I, bet Robertas nepareiškė teisių į Vakarų Frankijos karūną ir pripažino Karolingų kandidato Karolio Naiviojo viršenybę. Karolis III Naivusis patvirtino Roberto užimamus postus ir turimas valdas. Robertas ir toliau gynė šiaurinę Vakarų Frankijos dalį nuo vikingų.
Karalius ir galingas jo vasalas gerai sutarė iki maždaug 921 m. Tačiau Karolio Naiviojo valdymas, o ypač jo palankumas nemėgstamam bajorui Haganui, kėlė didikų nepasitenkinimą. Robertas, remiamas daugelio svarbių dvasininkų ir dalies galingų frankų didikų, ėmėsi ginklų ir išstūmė Karolį į Lotaringijos hercogystę. 922 m. birželio 29 d. Robertas Reimse buvo karūnuotas kaip Frankų karalius (rex Francorum).
Surinkęs kariuomenę Karolis Naivusis surengė žygį prieš uzurpatorių. 923 m. birželio 15 d. mūšyje ties Suasonu karalius Robertas I žuvo, bet jo kariuomenė mūšį laimėjo, o Karolis Naivusis papuolė į nelaisvę.
Lengua
Lengua – indėnų genčių grupė gyvenanti Gran Čiako regione, vakariniame Paragvajuje. Kalba mokojanų šeimai priklausančios lengua kalbos dialektais. Iš viso Paragvajuje gyvena 14 tūkst. lengua indėnų, o su giminigomis grupėmis – 17 tūkst.
Tradicškai lengua vertėsi medžiokle, žvejyba, rankiojimu. Medžioklei naudojo lankus, strėles, ietis, bolą. Medžiojo daugiausia tapyrus, pekarius, nandus, šarvuočius, iguanas. Rinkdavo algarobo ir kitus vaisius. Svarbią dietos dalį sudarė medus. Prasidėjus kolonizacijai pradėjo vystyti lydiminę žemdirbystę (manijokai, tabakas, ankštiniai, batatai, kukurūzai, medvilnė).
Ikikolonistiniu laikotarpiu tai buvo galinga gentis valdžiusi Gran Čiaką, bet kolonizacija, karai ir asimiliacija ją gerokai sumažino ir susilpnino.
Gyvena iš palmių lapų ręstose trobelėse.
Gentys
Išskiriamos 2 lengua gentys:
Taip pat lenguams giminingos šios gentys:
Tom Clancy's Rainbow Six: Vegas 2
Tom Clancy's Rainbow Six: Vegas 2 − taktinė pirmojo asmens šaudyklė; Tom Clancy's Rainbow Six: Vegas tęsinys. Vegas 2 žaidimą pagamino gerai žinoma kompanija „Ubisoft Montreal“, o 2008 m. kovo 18 d. išleido „Ubisoft“.
Kūlingė
Kūlingė (Trichophorum) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos augalų gentis. Stiebas apatinėje dalyje su makštimis. Žiedai sutelkti stiebo viršūnėje į varputės pavidalo žiedyną.
Lietuvoje auga dvi rūšys:
Kajinų valstija
Kajinų valstija (MY ကရင်ပြည်နယ် (ka.yang pranynai), Karenų valstija) – Mianmaro administracinis vienetas. Valstijos kontrolė padalyta tarp Mianmaro karinės chuntos ir kajinų (karenų) grupuočių.
Bialoviežos Šv. Mykolo cerkvė
'''Bialoviežos Šv. Mykolo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Bialoviežos kaime. Cerkvė priklauso Bialoviežos Šv. Mykolo parapijai. Cerkvė pastatyta 1894–1897 metais. Cerkvės fundatorius buvo Rusijos imperijos caras Aleksandras III. Per II pasaulinį karą cerkvė buvo stipriai apgriauta. Po karo atstatyta.
Biliverdinas
Biliverdinas – žalias pigmentas, hemoglobino skaidymo produktas. Sudarytas iš keturių eilute sujungtų pirolo žiedų (tetrapirolas). Biliverdinas susidaro hemoglobino hemo grupę pertraukus ties α-metino (α-methine) ryšiu.
Vėliau vandenyje tirpų biliverdiną (C33H34N4O6) fermentas biliverdino reduktazė perdirba į vandenyje netirpų toksišką geltoną bilirubiną (C33H36N4O6). Sumušimo mėlynės spalvos kitimas nuo purpurinės iki geltonos atspindi hemo grupės ardymo etapus.
Gurkiškis
Gurkiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Obelių, prie kelio. Piečiau kaimo teka Kriauna.
Foja
Foja – aukščiausias Algarvės kalnas (Portugalija). Jis yra Monšikės parapijoje, Monšikės kalnų dalis.
Į kalno viršūnę veda grįstas kelias. Viršūnėje yra telekomunikacijos įrengimų bei Portugalijos oro pajėgų 1-oji radiolokacinė stotis. Giedromis dienomis nuo kalno viršūnės matyti Atlantas.
Asklepijo lazda
thumb|200px|Asklepijo lazda Asklepijo lazda (lot. Aesculapius caducifer) – simbolinė lazda su aplink ja apsivijusia gyvate arba žalčiu. Graikų mitologijoje su šia lazda vaizduojamas medicinos ir gydymo dievas Asklepijas. Šiuo metu – tai plačiai naudojamas medicinos simbolis, dažnai painiojamas su dievo Hermio lazda, kaducėjumi.
Graikų mitologija
Gyvatės reikšmė aiškinama įvairiai: gyvatės išsinėrimas iš odos gali simbolizuoti atsinaujinimą ; kiti aiškino, kad gyvatė suvienija dvejopą daktaro darbo pobūdį, kuris visą laiką susiduria su gyvenimu ir mirtimi, liga ir sveikata. Gyvatės dvilypumą taip pat atspindi vaistų naudojimas, kurie gali padėti sergančiam asmeniui, tačiau gali ir jam pakenkti – būtent todėl senojoje graikų kalboje žodis pharmakon reiškė „vaistus“, „narkotikus“ ir „nuodus“. Be to, Senovės Graikijoje buvo manoma, kad iš gyvačių gaunami produktai – gyvačių aliejus bei nuodai, gali būti naudingi. Tuometiniai gydytojai pastebėjo, kad, gyvačių nuodams patekus į kraują, žmogus gali mirti, tačiau organizmas gali įsisavinti nuodus. Todėl kartais šiais nuodais buvo gydomi ligoniai.
Taip pat įvairiai aiškinama lazdos reikšmė. Pagal vienus, lazda, kaip ir gyvatė, yra prisikėlimo ir gydymo simbolis, kiti ją sieja su keliaujančių žmonių, taip pat ir gydytojų, simboliu.
Kaip bebūtų aiškinama, šie du Asklepijo simboliai buvo sujungti į vieną – apie lazdą apsivyniojusią gyvatę. Manoma, kad aplink lazdą apsivyniojusi tam tikra gyvačių rūšis – Elaphe longissima, Asklepijo žaltys.
Teorijos
Kai kurie mokslininkai mano, kad toks Asklepijo lazdos vaizdavimas yra susijęs su tradiciniu drakunkuliozės gydymo būdu – kai rišta, apvaliųjų kirmėlių tipo kirmėlė, yra labai lėtai vyniojama ant lazdelės ir tokiu būdu traukiama iš žaizdos.
Dar kiti teigia, kad Asklepijo lazda susijusi su Biblijoje, Skaičių knygoje (Sk 21:6-9) minėtu variniu žalčiu apsivijusiu lazdą:
Dabartinis naudojimas
Šiuo metu daug organizacijų, susijusių su medicina ir gydymu, naudoja Asklepijo lazdą kaip savo skiriamąjį ženklą, jį taip pat galima pamatyti ant daugelio vaistinių, medicinos bibliotekų, leidyklų logotipų. Tyrimo JAV metu nustatyta, kad apie 62 proc. profesionalių su medicina susijusių organizacijų naudoja Asklepijo lazdą. Simbolis taip pat paplitęs heraldikoje.
Asklepijo lazdą naudoja ir Lietuvos medicinos įstaigos. Pavyzdžiui, greitosios pagalbos simbolį Gyvenimo žvaigždę – šešiakampę mėlyną žvaigždę su Asklepijo lazda galima pamatyt ant šalies greitosios pagalbos automobilių.
Šaltiniai
Asklepios
Alfonsas Bieliauskas
Alfonsas Bieliauskas (1923 m. spalio 5 d. Naujuosiuose Neveronyse, Pažaislio valsčius, Kauno apskritis – 2018 m. sausio 22 d. Vilniuje) – sovietinis rašytojas prozininkas, publicistas, literatūros kritikas, komjaunimo bei partinis veikėjas.
Biografija
1937–1941 m. mokėsi Kauno 3-oje valstybinėje gimnazijoje. 1939 m. įstojo į LLKJS, bendradarbiavo pogrindinėje komjaunimo spaudoje, 1940–1941 m. LLKJS Pažaislio valsčiaus komiteto sekretorius. 1941 m. prasidėjus vokiečių okupacijai pasitraukė į SSRS, dirbo miškų darbininku, nuo 1942 m. tarnavo 16-oje lietuviškoje divizijoje, mokėsi partijos-komjaunimo kursuose Jaroslavlyje, dirbo LLKJS CK, bendradarbiavo Maskvos radijo lietuviškose laidose, spaudoje.
1944–1946 m. LLKJS Kauno miesto komiteto I sekretorius. 1946–1949 m. Kauno universitete studijavo lietuvių literatūrą. 1947–1949 m. laikraščio „Tarybų Lietuva“ apžvalgininkas. Nuo 1949 m. gyveno Vilniuje, žurnalo „Švyturys“ skyriaus vedėjas. 1951 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė lietuvių literatūros specialybę. 1951–1954 m. „Švyturio“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas, 1954–1970 m. vyriausiasis redaktorius.
1964–1966 m. kandidatas į LKP CK narius, 1971–1976 m. LKP CK narys. 1971–1980 m. LSSR AT deputatas.
Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Kūryba
Pirmieji kūriniai – propagandinės publicistinės apybraižos, šlovinančios sovietinę santvarką. Romanuose „Darbo gatvė“, „Rožės žydi raudonai“ ryški komunistinė ideologija, tikrovė vaizduojama pagal socialistinio realizmo kanonus. Vėliau schemišką vaizdavimą bandė pagyvinti lyrinėmis refleksijomis („Mes dar susitiksim, Vilma!“), vidiniu monologu („Kauno romanas“, „Tada, kai lijo“, „Ramūs laikai“). Nepriklausomybės praradimą, Lietuvos okupaciją vertino sovietinės istoriografijos požiūriu („Vilniaus kalneliai“, „Ugnelė mūs kraujo“). Romanuose „Patogi moteris“, „Kitų gyvenimas“ vyrauja dorinės temos. Išleido literatūros kritikos knygų. Kūrinių išversta į rusų, ukrainiečių, estų, lenkų, latvių, anglų, vokiečių ir kitas kalbas.
1977 m. sukurtas kino filmas „Vaikinas iš Darbo gatvės“ (rež. Algirdas Dausa).
Abdula bin Jasimas al Tanis
Abdula bin Jasimas al Tanis (1880 m. – 1957 m. balandžio 25 d.) – Šeichas, Kataro valdovas arba hakimas nuo 1913 m. iki 1949 m., pakeitęs savo tėvą, šeichą Jasimą bin Muhamadą al Tanį.
1915 m. jis paskelbė nepriklausomybę nuo Osmanų imperijos ir kitais metais padarė Katarą britų protektoratu. Jis valdė iki 1949 m., kai atsižadėjo sosto savo sūnaus, šeicho Ali bin Abdulos al Tanio, naudai.
Vėdarai
thumb|Vėdarai
Vėdarai – lietuvių valgis. Gaminamas kepant išvalytas kiaulės žarnas su bulvių arba kruopų įdaru.
Refektoriumas
Kartais novicijai valgo atskiroje patalpoje, esančioje į pietus nuo kroicgango. Iki Antrojo Vatikano susirinkimo kai kuriuos vienuolynuose (cistersai, trapistai) turėjo atskirus refektoriumus tėvams (Patres) ir paprastiems broliams.
Refektoriume visus reikiamus darbus atlieka vienuoliai savo jėgomis. Refektoriumai nėra vad. lauko kavinės, barai, kuriuos turi įsirengę kai kurie vienuolynai (ypač turintys vynuogynus ir besiverčiantis žemės ūkiu).
Kostomlotai (Liublino vaivadija)
Kostomlotai  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas įsikūręs kairiojoje Vakarinio Bugo upės kranto pusėje.
Bronius Vytautas Bieliauskas
Bronius Vytautas Bieliauskas (1943 m. sausio 1 d. Kiškeliškės, Prienų valsčius – 2000 m. gruodžio 1 d. Vilnius) – Lietuvos inžinierius energetikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1964–1993 m. dirbo įmonėje „Venta“, 1993–1997 m. Energetikos agentūroje. 1997–2000 m. Ūkio ministerijos Branduolinės energetikos skyriaus viršininkas.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš pereinamųjų procesų greitaveikių integrinių grandynų ryšio linijose, t. p. iš integrinių grandynų kristalų gamybos technologijos. Sukūrė supergreitaveikių integrinių grandynų kompleksą, naują puslaidininkinių prietaisų gamybos būdą, pagrįstą daugkartiniu savaiminiu susitapdinimu. 15 išradimų autorius. Vėlesni darbai iš branduolinės saugos ir teisės, branduolinės energetikos.
Bialoviežos Šv. Kirilo ir Metodijaus cerkvė
'''Bialoviežos Šv. Kirilo ir Metodijaus cerkvė'''  – cerkvė, esanti Bialoviežos kaime. Cerkvė priklauso Bialoviežos Šv. Mykolo parapijai. Cerkvė buvo pastatyta 1873 metais.
Antagynė
Antagynė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Babtų, šalia Gynios intako Verupės. Pro kaimą eina vieškelis, yra atšaka Pagynėn. Šiaurinė kaimo dalis esti prie Janušonių tvenkinio. Yra ūkinis kompleksas.
Gyventojai
thumb|left|380px|Antagynės fermos iš šiaurės rytų
Internacionalizacija
Internacionalizacija (anglų kalboje dar žymimas I18N, kur skaičius 18 reiškia praleistas raides) - kompiuterio programinės įrangos pritaikymas prie įvairių kalbų ir kultūrinių aplinkybių. Geriau suvokiama ją lyginant su lokalizacija. Anglų kalboje lokalizacija dažniausiai tokiu pat būdu trumpinamas L10n arba l10n. Abi sąvokos yra glaudžiai susijusios su pasaulyje vykstančiu procesu globalizacija.
Internacionalizacijos ir lokalizacijos skirtumai
Internacionalizacija yra nacionalinių produktų prisitaikymas faktiškai visur naudotis galimybėmis, o lokalizacija yra tam tikrų bruožų prisitaikymas naudotis tam tikroje vietoje. Lokalizacijos unikalūs dalykai yra šie:
Sunkumai
Kuriant programinę įrangą, internacionalizacija ir lokalizacija yra viename iš aukštesnių programos kūrimo prioritetų kūrėjų sąrašuose, ypač tuo atveju, jei programa pradeama kurti neatsižvelgiant į šiuos aspektus pačioje pradžioje.
Reikia atskirti tekstinius duomenis ir kitus duomenis nuo programos kodo. Tuo būdu palaikyti skirtingas aplinkas, idealiai, reikalauja pakeisti tiktai atskirus resursus, paties kodo pilnai nekeičiant, tai palengvina užduotį.
Panašūs terminai
Taip pat viename rate, bet mažiau bendro turintys yra personalizacija „p13n“, „m17n“ įvairiakalbiškumas, „r3h“ pasiekiamumas, kuris yra kaip pasiekiamumas internetinio tinklalapio gyvenvietėse ir turguose. Prieinamumas yra susijęs su žmonių prisitaikymu prie nedarbingumo ir amžiaus apribojimų.
Aralsoras
Aralsoras – ežeras Kazachstane, V. Kazachstano srityje, į šiaurę nuo Ryno stepės. Ežero plotas yra apie 200 km². Druskos gavyba.
Nuorodos
Didžioji sovietinė enciklopedija
Antagynėlės
Antagynėlės – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km nuo Babtų.
Kožanuvka (Kodenio valsčius)
Kožanuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per kaimą teka Čapelkos upė.
Kuko Salų parlamentas
thumb|right|250px|Kuko Salų parlamentas Kuko Salų parlamentas – pagrindinė įstatymų leidžiamosios valdžios institucija Kuko Salose. Jis savo darbą grindžia tuo pačiu principu, kuris priimtas ir Anglijoje ar Naujojoje Zelandijoje. Šaliai vadovauja ministrų kabinetas, o parlamento narių daugumai vadovauja ministras pirmininkas.
Kuko Salos – nuo 1965 m. parlamentinį savivaldos statusą turinti valstybė, esanti laisvoje asociacijoje su Naująja Zelandija. Į jos sudėtį įeina 15 atokiai išsidėsčiusių viena nuo kitos salyno salų. Pagal šalies konstituciją Naujoji Zelandija yra atsakinga už jos gynybą ir kai kuriuos užsienio politikos klausimus, kurie gali būti sprendžiami tik Salų vyriausybei paprašius. Vyriausybė atsako už įstatymų leidybos institucijų priimtų įstatymų praktinį įgyvendinimą, gali savarankiškai plėtoti tarptautinius santykius, savo nuožiūra sudarinėti tarptautinius sandorius. Šalies galva yra Karolis III, kuriam čia atstovauja Karaliaus atstovo institucija.
Kilovatvalandė
Kilovatvalandė (kWh) – ne SI sistemos energijos matavimo vienetas, dažniausiai naudojamas elektros prietaisų suvartotai ar pagamintai elektros energijai skaičiuoti.
SI sistemos energijos vienetas džaulis (J) lygus vienai vatsekundei(1W * 1 s = 1 Ws = 1 J), tad viena kilovatvalandė lygi 3 600 000 džaulių(1kWh = 1000 W * 3600 s = 3 600 000 Ws = 3 600 000 J). Tai reiškia, kad 1000 vatų galios prietaisas, nuolat dirbantis vieną valandą, sunaudoja tiek elektros energijos.
Pvz., 100 vatų elektros lemputė per 10 valandų sunaudoja 1 kWh elektros energijos.
Viela
thumb|Viela iš nerūdyjančio plieno thumb|[[Spygliuota viela|Spygliuotos vielos pavyzdžiai Melburno muziejuje]]
Viela – ilga plona metalinė gija, paprastai cilindro formos.
Viela be visa ko naudojama laidų, spyruoklių, termoporų gamybai.
Pylimai (Vilnius)
Pylimai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 9 km nuo Sudervės.
Krnovas
Krnovas (silez. Karńůw;, , Karniów; ) – miestas Moravijos-Silezijos krašte, šiaurės rytų Čekijoje. Didžiausias Bruntalo rajono miestas. Prie pasienio su Lenkija, 22 km į šiaurės vakarus nuo Opavos ir 18 km į šiaurės rytus nuo Bruntalo. Per miestą teka Opava. Mieste į Opavą įteka Opavice. 23 257 gyventojų (2020 m. duomenys). Mieste yra 218 gatvių ir 3 514 adresų.
Aukštutinės Silezijos pramoninis centras. Gaminama tekstilės (ypač vilna), gėrimai (populiarus Čekiškas gaivusis gėrimas Kofola) ir muzikos instrumentai (vargonai ir gitaros).
Miestas įkurtas 1221 m. Nuo 1377 iki 1523 m. nepriklausomos kunigaikštystės sostinė. Krnove yra XVIII a. pilis, kelios bažnyčios ir vienuolynai, taip pat 1903 m. statytas apžvalgos bokštas. Išlikusi Krnovo sinagoga.
Stambiavaisė opuncija
Stambiavaisė opuncija (Opuntia engelmannii) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos stambus, segmentuotas augalas. Žiedai geltoni ar rausvi.
Pylimai
Pylimai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, į pietryčius nuo Vievio, rytiniame Vievio ežero krante. Seniūnaitijos centras. Yra mokykla-darželis, veikia Balceriškių biblioteka. Nuo 2015 m. pabaigos veikia Pylimų bendruomenė. Pylimuose veikia moksleivių stovykla „Jaunasis automobilininkas“.
Stambiavaisė opuncija
Nuorodos
thumb|left|210px|Stambiavaisė opuncija (Opuntia engelmannii) thumb|left|Capsicum opuntia engelmannii
Pylimai
Etimologija
Pro gyvenvietę teka Pylimo upė – pagal ją ir pavadintas kaimas (vandenvardinis vietovardis).
Istorija
XIX a. buvo Elniakampio dvaro valda. Sovietmečiu čia buvo Balceriškių tarybinio ūkio administracijos pastatas.
Įvėrinys
Įvairovė
Europoje tradiciniai įvėriniai yra auskarai, nešiojami ausų speneliuose pradurtose skylutėse. Kūno vėrybos madai ėmus plisti imta kurti ir gaminti daug įvairių įvėrinių. Dabar gerai žinomi tokie įvėriniai, kaip hanteliukas, karolinis žiedas , labretės kaištis , bambažiedis , antspenis , įvorė ir kiti.
Medžiagos
Įvėriniams naudojamos įvairios medžiagos. Pradžioje tai buvo tradiciniai auksas ir sidabras, o dabar tai ir chirurginis plienas, titanas, niobis, stiklas, keletas rūšių plastikų (teflonas, tygonas, bioplastas, nailonas), mediena, ragas, gintaras, akmuo, bambukas, silikono plastikai, fosiliniai kaulai ir dantys, net porcelianas. Dėl didelės medžiagų įvairovės įvėriniai gali būti labai įvairūs.
Jokūbas Minkevičius
Jokūbas Minkevičius (1921 m. kovo 27 d. Ufoje, Baškirija – 1996 m. gegužės 5 d. Vilniuje) – Lietuvos filosofas, akademikas, sovietinis partinis veikėjas, Kovo 11 d. akto signataras.
Biografija
Mokėsi Smilgių pradžios mokykloje, 1932–1940 m. Šiaulių gimnazijoje. 1940–1941 m. NKVD Šiaulių apskrities kontržvalgybos skyriaus viršininko pavaduotojas, dalyvavo organizuojant trėmimus. 1941–1945 m. tarnavo karinėje žvalgyboje Antrojo pasaulinio karo frontuose. 1946–1954 m. Kaune dirbo partinį darbą, 1952–1953 m. LKP Kauno miesto komiteto sekretorius. 1953 m. Maskvoje baigė aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK, 1954–1959 m. mokėsi Visuomeninių mokslų akademijoje prie SSKP CK.
1959–1963 m. Kauno medicinos instituto Marksizmo-leninizmo katedros vedėjas. 1963–1971 m. Vilniaus aukštosios partinės mokyklos Filosofijos katedros vedėjas. 1971 m. filosofijos mokslų daktaras, disertacija „Katalikybė ir nacija“. 1971–1990 m. LSSR MA Filosofijos katedros vedėjas. Nuo 1974 m. profesorius. 1990–1996 m. žurnalo „Filosofija. Sociologija“ vyr. redaktorius. Nuo 1990 m. LMA Visuomenės mokslų akademijos sekretorius, LMA tikrasis narys.