cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geležinio Vilko gatvė
Istorija
XX a. aštuntojo dešimtmečio pab. gatvės dalis prie Vingio parko vadinta Simono Konarskio gatve (netoliese buvusią to paties pavadinimo gatvę), o dalis iki nuo sankryžos su Karolio Požėlos gatve (dab. Alberto Goštauto gatvė) ‒ Karolio Požėlos gatve. 1979 m. gatvės daliai, atsiradusiai dešiniajame Neries upės krante suteiktas Tarybų gatvės vardas.
1979 m. nutiestas Tarybų tiltas ir gatvės dalis iki Žalgirio gatvės, o apie 1980 m. po Tarybų aikšte nutiestas tunelis. 1988 m. rengtame Lietuvos paminklų sąvade gatvės trasa į pietus nuo Tarybų tilto vadintas Pakalnės gatve (pagal netoliese buvusią to paties pavadinimo gatvę).
Berberų kalbos
Berberų kalbos (ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ, Tamaziɣt) – semitų-chamitų kalbų šeimai priklausančių kalbų grupė, vartojama Šiaurės Afrikoje gyvenančių berberų genčių. Plačiausiai berberų kalbos vartojamos Magribe (Maroke, Alžyre, Tunise), mažiau Libijoje, Malyje, Nigeryje, Burkina Fase, Mauritanijoje, Egipte. Šios kalbos taip pat vartojamos berberų diasporos pasaulyje. Berberų kalbai Maroke nuo 2011 m. suteiktas valstybinės kalbos statusas (greta arabų), o Alžyre – regioninės kalbos (greta prancūzų) statusas.
Vakarų Čalukjų dinastija
Vakarų Čalukjų dinastija (Kanadų kalba: ಪಶ್ಚಿಮ ಚಾಲುಕ್ಯ) – kanadų kilmės Karnatakos dinastija Pietų Azijoje, valdžiusi 973–1189 m. Didžiausio klestėjimo laikais ji kontroliavo ir Maharaštrą bei vakarinęAndhrą, sukurdama Vakarų Čalukjų imperiją.
Berberų kalbos
Nors didelė dauguma Šiaurės Afrikos gyventojų yra berberų kilmės, tik palyginti nedidelė jų dalis tebekalba berberų kalbomis. Šios kalbos turi 2200 metų senumo rašto tradiciją (tifinagas), bet dabar dažniau vartoja arabų ar lotynų raštą. Manoma, kad berberų prokalbė anksti atsiskyrė nuo kitų semitų-chamitų kalbų, bet pati susisegmentavo į atskiras kalbas palyginti neseniai.
Geležinio Vilko gatvė
Istorija
1990 m. Tarybų gatvė pervadinta į Geležinio Vilko gatvę.
Vakarų Čalukjų dinastija
Ši dinastija Karnatakoje atgimė po 200 metų Raštrakutų dinastijos valdymo. Jų pirmtakai, žinomi kaip Badamio Čalukjai, Karnataką buvo valdę VI–VIII a.
Berberų kalbos
Išskiriamos šios berberų kalbos:
Geležinio Vilko gatvė
Istorija
2014 m. atidaryta estakada A. Goštauto ir Geležinio Vilko gatvių sankryžoje.
Vakarų Čalukjų dinastija
Vakarų Čalukjų sostinė buvo Kaljanis, dėl to ši dinastija dar vadinama Kaljani Čalukjais.
Berberų kalbos
Su berberų kalbomis siejama gvančių kalba, vartota vietinių Kanarų salų gyventojų.
Geležinio Vilko gatvė
Maršrutas
Pastaba: kilometrai skaičiuojami nuo Pietinio aplinkkelio žiedo.
Vakarų Čalukjų dinastija
Dinastija žlugo atsiskyrus jos valdomiems kraštams ir susikūrus trims atskiroms valstybėms: telugų srityse (Andhroje) susiformavo Kakatijų imperija, marathų srityse (Maharaštroje) prasidėjo Seuna dinastija, o etninėse kanadų srityse (Karnatakoje) susikūrė Hoišala imperija.
Istorija
thumb|200px|left|Vakarų Čalukjų teritorijos. Atskirai laikotarpiais jie kontroliavo didesnes teritorijas. Silpstant centrinei Raštrakutų valdžiai, kadaise valdžiusios Čalukjų dinastijos atstovas Tailapa II sukilo, ir 973 m. užėmė imperijos sostinę Manjachetą. Sutramdžius maištaujančius kraštus, buvo atkurta centrinė valdžia.
Labai svarbios čalukjams buvo Andhros teritorijos, kurias senovėje valdė jų protėviai, ir kurių valdančioji dinastija buvo jiems giminingi Rytų Čalukjai. Silpstanti Rytų Čalukjų valstybė XI a. tapo nuožmios kovos tarp Vakarų čalukjų ir tamilų Čola imperijos objektu.
Somešvara II laikais 1042 sostine tapo Kaljanis. Jo sūnaus Vikramaditjos VI laikais buvo didžiausias valstybės suklestėjimas tiek kariniame, tiek kultūriniame lygmenyse.
Kultūros pasiekimai
Čalukjų imperijoje klestėjo vietinė kanadų kultūra, literatūra ir mokslas. Architektūroje paplito ypatingai dekoratyvus, pilnas ornamentų stilius.
Žlugimas
Po Vikramaditjos mirties prasidėjo imperijos silpimas. 1149 m. rytuose atsiskyrė Andhra, kur susikūrė Kakatijų imperija. 1157-83 m. Bidžalos II valdomi Kalačuriai pietuose užėmė sostinę Kaljani ir laikinai atsiskyrė nuo Imperijos, tačiau vėl buvo prijungti Somešvaros IV laikais.
Kusiai
Kusiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Pajūrio, kairiajame Tenenio krante, 0,5 km į pietvakarius nuo Kupsčio ežero. Jomantų seniūnaitijos centras. Kaimo aukščiausias taškas – 85,2 m virš jūros lygio. Į pietus nuo kaimo yra miškas Kusinė, jo pavadinimas kilęs nuo to paties kaimo.
Bliuvai
Bliuvai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Žvirgždaičių.
Kusiai
Žymūs žmonės
Kaime gimė aktorius Juozas Siparis.
Gerda
thumb|Skirniras bando įtikinti Gerdą tekėti už Freiro, H. Theaker, 1920 Skandinavų mitologijoje Gerda – milžinė jotunė, dievo Freiro žmona, priklausiusi vanams. Gimiro ir Aurbodos duktė, Belio sesuo. Inglingos sagoje minima, kad Gerda su Freiru susilaukusi Fjolnio, kuris tapo Freiro įpėdiniu, sekančiu mitiniu Švedijos valdovu.
KGZ
KGZ, Kgz arba kgz be taškų arba su taškais gali reikšti:
Gerda
Gerður
HE
HE gali reikšti:
He gali reikšti:
³He gali reikšti:
he gali reikšti:
Žemantiškių apylinkė
Žemantiškių apylinkė (arba Žemontiškių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Krekenavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ramygalos rajonui. 1954 m. prijungta Ibutonių apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Žemantiškių apylinkė prijungta prie Krekenavos apylinkės.
Bolturinas
Bolturinas  – miško kirtėjų gyvenvietė Angaros kairiajame krante, Kežmos rajonas, Krasnojarsko kraštas, Rusija. Gyvenvietę – kelis barakus ir namus taigoje – pastatė tremtiniai. Dab. Dvorecko kaimo tarybos centras.
Lietuviai
1948 m. birželio mėn. į Bolturiną iš TSRS okupuotos Lietuvos buvo atitremta apie 90 šeimų. Tremtiniai kirto mišką – kirtavietės buvo už 10 km nuo Bolturino, gabeno rąstus prie upės, plukdė, dirbo statybose. 1957–1960 m. jiems išvykus į Lietuvą arba persikėlus kitur, gyvenvietė sumenko. 1989–1992 m. daug lietuvių palaikų iš Bolturino kapinių parvežta į Lietuvą.
Bernardas Kodatis
Bernardas Kodatis (taip pat galima rasti vartojant: Kodaitis, Kadatis, Kadata) (1879 m. birželio 18 d. Potsdame – 1957 m. liepos 5 d. Čikagoje) – Lietuvos astronomas, geodezininkas, pedagogas.
Biografija
Gimė suvokietėjusioje (motina vokietė), lietuviškai nekalbėjusioje šeimoje. Gimnazijoje draugų ne kartą pajuoktas dėl nevokiškai skambančios pavardės, pasiguodė dėdei dailininkui, kuris išaiškino jo lietuvišką kilmę. „Atsivertęs“ lietuviu pradėjo domėtis Lietuva, užmezgė ryšius su Berlyno lietuvių draugija, įsikūrusia 1905 m., kurioje nuolat vedė vakarinius kursus, ir su laiškanešiu Pozingeriu, kuris studijavo lietuvių kalbą. Atvykęs 1907 m. į Lietuvą pateko į lietuviškumo centrą Vilniuje, gyveno P. Bugailiškio šeimoje Pohuliankos gatvėje. Vėliau vedė O. Bugailiškienės seserį Viktoriją.
Baigė Berlyno universitetą, 1918 m. jame apgynė daktaro disertaciją. Įsijungė į Mažosios Lietuvos išsilaisvinimo sąjūdį, bet, gelbėdamasis nuo vokiečių policijos, 1919 m. atsisakė Vokietijos pilietybės ir apsigyveno Kaune. 1919–1922 m. Švietimo ministerijos aukštojo mokslo departamento vicedirektorius. 1920–1922 m. Aukštųjų kursų lektorius. 1922–1940 m. Kauno universiteto docentas, profesorius. 1923 m. vienas Klaipėdos krašto vaduotojų, Klaipėdos sukilimo organizatorių.
Paskelbė straipsnių iš astronomijos ir geodezijos žurnaluose „Kosmos“, „Kultūra“, laikraštyje „Lietuvos ūkininkas“ ir kt.
Šaltiniai
straipsnis iš bernardinai.lt
Babronių piliakalnis
Babronių piliakalnis – piliakalnis Birštono savivaldybės teritorijoje, Babronyse, Birštono seniūnija. Pasiekiamas iš plento A16 Prienai – Trakai pasukus į kairę šiaurėn link Babronių, juose pasukus į dešinę rytų kryptimi, už 300 m yra kairėje, šiaurėje privažiavus Narupę.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Verknės ir Narupės kairiuosiuose krantuose, jų santakoje esančioje kalvoje. Aikštelė trapecinė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 50 m ilgio ir 74 m pločio rytų pusėje bei 17 m pločio vakarų pusėje. Iš vakarų pusės aikštelė įtvirtinta 3 pylimais ir grioviais. Aikštelės krašte supiltas 0,2 m aukščio, 6 m pločio pylimas, už kurio iškastas 5 m pločio, 0,3 m gylio griovys. Už šio griovio supiltas antras 0,3 m aukščio, 6 m pločio pylimas, kurio išorinis 1 m aukščio šlaitas leidžiasi į 4 m pločio, 0,2 m gylio antrą griovį. Už šio griovio supiltas trečias 0,3 m aukščio, 5 m pločio pylimas ir iškastas trečias 12 m pločio, 1 m gylio griovys. Toliau į vakarus nuo gynybinių įtvirtinimų tęsiasi ožnugaris su 25x10 m dydžio greičiausiai natūralia trikampe aikštele. Šiauriniame šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra iki 10 m pločio natūrali terasa, į šiaurę nuolaidėjanti per 1,5 m.
Piliakalnis apardytas arimų, šiaurės rytų šlaitą plauna Narupė, šiaurės rytų papėdę – Verknė. Apaugęs lapuočiais, paskiromis eglėmis bei krūmais, kurių dalis nuo aikštelės nukirsta.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga – I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 12000 m².
Tyrimai
1953 m. ir 1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Morkavas
Morkavas – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, 7 km į šiaurės rytus nuo Veisiejų, 1 km į pietus nuo Avižienių. Ilgis šiaurės – pietų kryptimi 1,1 km, plotis iki 0,5 km. Altitudė 122,1 m. Krantai žemi, supelkėję. Į rytus plyti Morkavo pelkė, prieina Bestraigiškės miškas. Kitose pakrantėse plyti pievos, stūkso miškeliai. Suteka 6 upokšniai, link Vernijo ežero išteka Morkavo upelis (Baltosios Ančios baseinas). Atokiau į pietus įsikūręs Paliūnų kaimas.
Morkavo ežeras 1967 m. paskelbtas ornitologiniu draustiniu.
Vandenvardis greičiausiai bus kilęs iš asmenvardžio Morkus.
1449 m.
1449 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Zita Bružaitė
(g. 1966 m. rugsėjo 3 d. Kaune) – lietuvių kompozitorė, pedagogė.
Biografija
1973–1981 m. mokėsi Kauno J. Naujalio vidurinėje meno mokykloje (mokyt. V. Domeikaitės fortepijono klasėje). 1981–1986 m. mokėsi Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje, baigė muzikos teorijos specialybę (kompoziciją studijavo dėst. A. Kubiliūno klasėje). 1989–1994 m. studijavo Lietuvos muzikos akademijos prof. J. Juzeliūno kompozicijos klasėje.
2009–2017 m. – Lietuvos kompozitorių sąjungos pirmininkė. 2012–2019 m. – VDU Muzikos akademijos docentė, Muzikos teorijos skyriaus vedėja.
Lidija Šimkutė
Lidija Šimkutė-Pocienė (g. 1942 m. sausio 24 d. Krakių kaime, Mosėdžio seniūnijoje, Skuodo raj.) – poetė, vertėja, dietologė.
Biografija
Lidija Šimkutė: poetė ir vertėja, rašanti lietuvių ir anglų kalbomis, gimė 1942m., žiemos metu, (viena iš dvynių) Krakių kaime, Mosėdžio valsčiuje, Kretingos apskrityje. (Dabar Skuodo rajone). Tėvai: Pranas ir Eugenija (Zūbaitė) Šimkai.
Vaikystę praleido Oldenburge ir kitose pabėgėlių stovyklose Vokietijoje. Su tėvais ir vyresniu broliu Algirdu 1949m. persikėlė į Australiją.
1966m. ištekėjo už Romo Pociaus. Kartu užaugino du vaikus, sūnų ir dukrą. Turi trys anūkus.
Nuo jaunystės ją traukė menai. Eiliuoti pradėjo vaikystėje nors neišlaikė nuorašų (išskyrus vieno eilėraščio kuri moka atmintinai). Mokėsi skambinti pianinu ir šoko baletą. Lidijai sekėsi sportuoti. Daug metų žaidė tinklinį, stalo tenisą ir krepšinį Geelong‘o sporto klubui „Vytis“- buvo komandos kapitonė. Išrinkta į australų lietuvių krepšinio rinktinę. Pakviesta į Viktorijos ir Vakarų Australijos moterų rinktines- atsisakė dėl mokslo. 1978m. laimėjo lauko teniso bronzos medalį Pasaulio lietuvių sporto šventėje, Čikagoje (JAV).
1973 – 1978 metais neakivaizdžiai tobulino lietuvių kalbą, istoriją, tautosaką Lietuvių kalbos institute, Čikagoje. 1977 ir 1987 metais lankė lietuvių kalbos kursus Vilniaus Universitete. Rašyti pradėjo lietuviškai. Debiutavo "Metmenyse" 33, 1977m. Tik vėliau pradėjo rašyti ir angliškai. Debiutavo angliškai, Aspect, Vol.5/4, 1982m. (pirmos publikacijos Lydia Simkus vardu). Daug metų kuria lietuvių bei anglų kalbomis. Lietuviškai parašytus savo kūrinius verčia į anglų kalbą, ir atvirkščiai. Lietuvos rašytojų sąjungos narė (nuo 2004m.). Pietų Australijos rašytojų centro narė (nuo 1992m.).
Poetės kūryba išversta į 16 užsienio kalbų, aplankė 40 užsienio šalių. Gimtinę Lietuvą pirmą kartą aplankė 1977m.
Gelsvarudis pievagrybis
Gelsvarudis pievagrybis (Agaricus augustus) – pievagrybinių šeimos valgomasis grybas, turintis geras maistines savybes. Dėl savo retumo įtrauktas į Lietuvos raudonąją knygą.
Išvaizda
Kepurėlė 10-12 cm skersmens, tvirta ir mėsinga, iš pradžių kūgiška, vėliau iškili, kartais su nežymiu gūbreliu per vidurį. Luobelė ochros geltonumo, tankiai nusėta plaušingais koncentriškai išsidėščiusiais žvyneliais, kurių spalva įvairuoja nuo geltonai rudos iki tamsiai rudos. Kotas tvirtas, 10 – 12 cm ilgio, cilindriškas, ties pagrindu nežymiai storėjantis. Koto dalis, esanti žemiau plataus odiško rinkio, apžėlusi plaušingais žvyneliais. Lakšteliai tankūs, siauri ir laisvi. Trama kompaktiška, anyžių arba migdolų kvapo ir švelnaus skonio.
Augavietė
Šis grybas sutinkamas lapuočių ir spygliuočių miškuose, ypač mėgsta pamiškes.
Sezonas: liepa-rugsėjis.
Petras Perkumas
thumb|right|200px|Paminklas Petrui Perkumui Petras Perkumas (1916 m. balandžio 28 d. Kadugynų kaime, Darbėnų valsčiuje, Kretingos apskrityje – 1937 m. sausio 12 d. Italijoje) – vienuolis salezietis.
Biografija
1932–1933 m. mokėsi lietuvių saleziečių įstaigoje „Perosa Argentina“. 1933 m. pradėjo mokytis teologiją, užsienio kalbas ir siuvėjo amatą Torino misijų aspirantams skirtoje mokykloje „Conti Rebaudengo“. Mokydamasis buvo „Švenčiausiojo sakramento“ saleziečių draugijos narys, draugijos patarėjas, sekcijos vedėjas. Ketvirtaisiais mokslo metais įstojo į „Nekaltai pradėtosios“ draugiją.
Dėl pablogėjusios sveikatos mokslus nutraukė. Iki pat mirties Petras Perkumas nuoširdžiai meldėsi ir to mokė savo draugus.
Atminimo įamžinimas
1997 m. buvusioje Perkumų gimtinės sodybvietėje pastatytas ir pašventintas kryžius su užrašu „1910 ir 1917 m. čia gimė vienuoliai saleziečiai Antanas ir Petras Perkumai“.
1997 m. šalia Darbėnų Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčios Petro Perkumo atminimui vienuoliai saleziečiai pastatė jo skulptūrą. Skulptūros autorius Antanas Ambrulevičius. Paminklą pašventino jo Ekscelencija Telšių vyskupas Antanas Vaičius.
Birgit Brüel
Birgit Thora Marie-Louise Brüel (mergautinė pavardė Thielemann; g. 1927 m. spalio 6 d. Kopenhagoje – m. 1996 m. vasario 23 d. Gentoftėje) buvo Danijos dainininkė ir aktorė.
1951 metais ištekėjo už architekto ir džiazo muzikanto Max Brüel (1927–1995). Kitais metais jiems gimė dvynės Sanne ir Rebecca. 1962 m. pora išsiskyrė.
Anksčiau 1946–1949 metais buvo ištekėjusi už Irving Karl Gunsted. Turi dukterį Michaela (g. 1947 m.).
Su daina „For Din Skyld“ 1965 m. Eurovizijos dainų konkurse užėmė septintąją vietą. Nusifilmavo daugiau kaip 20 kino filmų bei keliuose televizijos serialuose.
Anglijos futbolo varžybos 1913–1914 m.
Anglijos futbolo varžybos 1913–1914 m.
Vazario koridorius
thumb|300px| Vazario koridoriaus vidus
Vazario koridorius (it. Corridoio vasariano) – apie 1 km ilgio pakelto tipo tiltas, perėjimas Florencijoje, jungiantis Vekjo rūmus su Piti rūmais, kerta Arno upę Ponte Vecchio (senuoju) tiltu. Dalis statinio priklauso Uficių galerijai. Koridoriaus lankymas yra ribotas (pora dešimčių lankytojų per parą).
Istorija
Statinys buvo pastatytas per 5 mėnesių laikotarpį 1564 m. pagal architekto Džordžo Vazario projektą (iš to ir jo pavadinimas). Koridorių užsakė Toskanos kunigaikštis Kozimas I Medičis, manoma, jo sūnaus Frančesko ir Joanos Austrijietės vestuvių proga. Kita vertus, juo kunigaikštis galėjo netrukdomas judėti tarp savo dviejų rezidencijų, Vekjo ir Piti rūmų.
1939 m. Benitas Musolinis liepė praplatinti koridoriaus langus tam, kad galėtų matyti geresnį vaizdą į Arno upę susitikimo su A. Hitleriu metu. 1973 m. Vazario koridorius buvo restauruotas ir atidarytas publikai. Šiuo metu dalis Vazario koridoriaus priklauso Uficių galerijai ir jame įrengta galerijai priklausanti žymių dailininkų autoportretų ekspozicija. Viso, su autoportretais, koridoriuje yra apie 1000 paveikslų. 1993 m. gegužės 26 d. šalia Uficių galerijos sprogus automobilyje padėtai bombai žuvo 5 žmonės, nukentėjo ir Vazario koridorius.
Olimpinis kongresas
Olimpinis kongresas – Tarptautinio olimpinio komiteto organizuojamas olimpinio judėjimo atstovų susirinkimas. Kaip patvirtinta Olimpinės chartijos 1 skirsnio 4 taisyklėje olimpinį kongresą organizuoja, nustato jo taisykles ir veiksmus olimpinio komiteto prezidentas. Olimpinio kongreso susirinkimai neturi tikslaus reguliarumo. Kongresų datas nustato olimpinis komitetas.
Nors olimpinio kongreso nutarimai yra konsultacinio pobūdžio, visos priimtos rekomendacijos turi būti formaliai patvirtintos olimpinio komiteto.
Pirmasis olimpinis kongresas buvo surengtas 1894 m. Paryžiuje. Šio kongreso metu buvo įkurtas tarptautinis olimpinis komitetas ir pradėta jo veikla. Taip pat šiame kongrese buvo sutarta atgaivinti šiuolaikines olimpines žaidynes.
Iki 1930 m. įvyko 8 olimpiniai kongresai, kuriuos svarstyti įvairūs klausimai dėl olimpinio judėjimo. 1930 m. Berlyne įvyko paskutinis kongresas prieš II pasaulinį karą. Po to buvo 40 metų olimpinių kongresų pertrauka iki 1973, kai įvyko dešimtasis kongresas Varnoje. 1981 m. įvyko kongresas Baden Badene, o 1994 m. Paryžiuje. Šiame kongrese dalyviai diskutavo apie aplinkos apsaugą.
2009 m. įvyko 13-tasis olimpinis kongresas Kopenhagoje. Šio kongreso metu diskutuota apie olimpinio judėjimo vaidmenį šiuolaikinėje visuomenėje.
Kreisvė
Kreisvė (Crepis) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Pavadinimas iš graikų k. krepis – batas; augalo lapai primeną padą. Žoliniai augalai su stačiu stiebu, kurio viršutinė dalis šakota. Lapai išsidėstę pražangiai, dantyti, plunksniškai suskaldyti. Graižai vidutinio dydžio, gausiažiedžiai, sutelkti skėtiškoje arba pailgoje šluotelėje. Žiedai geltoni.
Gentyje daugiau kaip 200 rūšių. Lietuvoje auga 6:
Lenny Wilkens
Leonard Randolph Wilkens (g. 1937 m. spalio 28 d. Brukline, Niujorke) – buvęs JAV krepšininkas ir treneris. 1996 m. renkant NBA 50-mečio Visų laikų komandą Wilkens’as buvo atrinktas tarp 10 geriausių NBA vyriausiųjų trenerių.
1960 m. Wilkens buvo pašauktas St. Louis Hawks pirmajame rate šeštu šaukimu. Jis rungtyniavo už St. Louis Hawks (1960–1968 m.), Seattle SuperSonics (1968–1972 m.), Cleveland Cavaliers (1972–1974 m.) ir Portland Trail Blazers (1974–1975 m.). Net devynis kartus jis žaidė NBA Visų žvaigždžių rungtynėse, 1971 m. buvo išrinktas naudingiausiu Visų žvaigždžių rungtynių žaidėju.
1974–1975 m. tapo Portland Trail Blazers žaidžiančiuoju treneriu, 1975 m. baigė žaidėjo karjerą ir dar metus treniravo Trail Blazers. 1977–1985 m. treniravo Seattle SuperSonics, su kuriais 1979 m. laimėjo NBA čempionatą. Vėliau treniravo Cleveland Cavaliers (1987–1993), (1996 m. olimpiadoje), Atlanta Hawks (1993–2000), Toronto Raptors (2000–2003), New York Knicks (2004–2005). 2005 m. sausio 22 d. atsistatydino iš Niujorko komandos trenerio pareigų, baigdamas trenerio karjerą.
Konvėjaus rifas
thumb|right|300px|Konvėjaus rifo nuotrauka iš [[NASA palydovo]] Konvėjaus rifas žinomas nuo 1976 m. Šis rifas priklauso Fidžio salynui, nors yra nutolęs nuo jo apie 450 km. Vietiniai rifą vadina Ceva-I-Ra arba Theva-i-Ra. Rifo geografinė vieta yra -21.73833°N, 174.64°W. Žiūrint iš rytų į vakarų pusę rifo ilgis siekia 2,5 km. Rifas yra negyvenamas, tik kartais jį aplanko pulkai įvairių paukščių.
Rifas administratiškai priklauso vakariniam Fidžio padaliniui.
Antanas Sutkus (1939)
Antanas Sutkus (g. 1939 m. birželio 27 d. Kluoniškiuose, Kauno apskritis) – fotomenininkas, Lietuvos fotografijos meno draugijos iniciatorius ir ilgametis vadovas.
Biografija
Mokėsi Ežerėlio vidurinėje mokykloje, 1958–1964 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete studijavo žurnalistiką. 1960–1962 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“, 1962–1969 m. žurnalo „Tarybinė moteris“ fotoreporteris.
1968–1969 m. Lietuvos fotografijos meno sąjungos kūrimo iniciatyvinės grupės pirmininkas, 1969–1974 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos organizacinio komiteto pirmininkas, 1974–1980 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos pirmininko pavaduotojas, 1980–1989 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos pirmininkas, 1989–1990 m. ir nuo 1996 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos pirmininkas. Nuo 1976 m. Tarptautinės meninės fotografijos federacijos (FIAP) fotografas menininkas (AFIAP).
1965 m. buvo vienas pirmųjų fotografų, kuriems leidosi fotografuojamas Žanas Polis Sartras ir Simona Bovuar.
2001–2002 m. paskirta Ernos ir Viktoro Haselbladų centro fondo (Švedija) stipendija asmeninio fotografijų archyvo tvarkymui ir dokumentavimui.
Svarbiausi darbai
thumb|A. Sutkaus fotografijų paroda [[Tulūza|Tulūzoje]] miniatiūra|A. Sutkaus galerija gimtuosiuose Kluoniškiuose
Raisteliai
Raisteliai – pietinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Salininkų, Eišiškių plento vakarinėje pašonėje. Supa Raistelių miškas. Yra Panerių girininkija.
Aptarnauja 3, 82 (Rastelių miško st.), 78 (Raistelių st.) autobusai.
Istorija
Iki XX a. pab. Raisteliai buvo kaimas Juodšilių apylinkėje. Prijungti prie Vilniaus 1987 m. kovo 27 d.
Bronislovas Jurkšas
Bronislovas Jurkšas (1914 m. gruodžio 12 d. Skirsnemunės k., Jurbarko r. – 1991 m. balandžio 17 d. Madride – Ispanija), kunigas, vargonininkas, chorvedys.
Biografija
Privačiai pramokęs muzikos ir pasitraukęs į užsienį, visą dešimtmetį dėstė muziką technikos ir amatų mokyklose Ispanijoje, Venesueloje, Kolumbijoje. 1952 apsigyveno Kanadoje ir iki 1956 buvo Edmontono parapijos klebonas ir choro vadovas.
Nuo 1957 Aušros Vartų parapijos vargonininkas ir choro vadovas Hamiltone, Kalifornijoje. Pirmąjį koncertą su choru surengė 1958 m. balandžio 27 d. Choras giedojo pamaldose, statė operetes, koncertavo lietuvių kolonijose, dalyvavo tautiniuose renginiuose. 1960–1974 Toronte, Tėvų Pranciškonų Prisikėlimo lietuvių parapijos vargonininkas ir chorų vadovas, vargonavimą studijavo Toronto konservatorijoje, vadovavo suaugusiųjų ir jaunimo chorams. Ypač aktyviai nuo 1965 reiškėsi su studentų choru „Dainuojanti jaunystė“ (18 merginų ir 10 vaikinų). Chorai giedojo bažnyčiose, organizavo religinės ir pasaulietinės muzikos koncertus Kanadoje ir JAV, dalyvavo tautiniuose renginiuose ir dainų šventėse. 1966 3-ajai JAV ir Kanados lietuvių dainų šventei parengė 48 dalyvių Prisikėlimo parapijos chorą, o 1971 4-ajai analogiškai dainų šventei 70 dalyvių jungtinį Prisikėlimo parapijos ir studentų „Dainuojanti jaunystė" chorą, buvo šios šventės repertuarinės komisijos narys. Koncertavo su klarnetininku A. Dudoniu bažnyčiose ir kitur. Sukūrė religinės muzikos kūrinių.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Bliuvonys
Bliuvonys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kurklių.
Alėja (reikšmės)
Alėja reiškia:
Panašūs:
US Orléans
Orleano US – Prancūzijos futbolo klubas iš Orleano.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m., kai buvo įkurtas „Arago“ klubas.
Tupolev Tu-95
Tu-95 (, pagal NATO kodifikaciją Bear) – tarybinis turbosraigtinis strateginis bombonešis-raketnešis, vienas greičiausių sraigtinių lėktuvų, tapęs šaltojo karo simboliu. Vienintelis serijiniu būdu gamintas turbosraigtinis bombonešis. Šio lėktuvo paskirtis - svarbių objektų, esančių priešo užnugaryje, sunaikinimas bet kuriuo paros metu ir esant bet kokioms oro sąlygoms.
Pirmasis skrydis įvyko 1952 m. TSRS karinėje aviacijoje naudojamas nuo 1956 m. iki šiol.
Techniniai duomenys ir ginkluotė
thumb|right|300px|Tu-95, lydimas kanadiečių naikintuvo CF-18
Grandininis laiškas
miniatiūra|Grandininis laiškas Grandininis laiškas – viena iš pašto šiukšlių rūšių, artima kompiuteriniams virusams. Grandininiai laiškai – tai laiškai, kuriais siekiama jų gavėją paskatinti išsiųsti kuo daugiau to paties laiško kopijų.
Popieriniai grandininiai laiškai
Tokie laiškai buvo žinomi dar iki atsirandant elektroniniam paštui.
Pavyzdžiui, laiškas (popierinis) su adresų sąrašu, prašantis išsiųsti atvirutę pirmuoju adresu bei išsiuntinėti laišką pridedant savo adresą sąrašo apačioje.
Panašūs laiškai buvo žinomi dar prieš XX a.
Grandininių laiškų rūšys
Dažnai laiške jungiamos kelios psichologiniai paskatos. Pavyzdžiui, jei išsiųsi šiuos gražius žodžius – tave tikrai lydės sėkmė, jei neišsiųsi – ruoškis pavojams.
Žala
Grandininiai laiškai tapo pavojingi tik paplitus elektroniniam paštui. Nepatyręs vartotojas gali lengvai išsiųsti dešimtis laiško kopijų, ir tokie laiškai kartu su virusais ir šiukšlėmis apkrauna el. pašto dėžutes.
Grandininiai laiškai dauginasi geometrine progresija kaip kompiuteriniai virusai. Jų veikimas analogiškas kompiuterinio viruso veikimui, tik dauginimąsi užtikrina ne kompiuterinė programa, bet psichologiniai mechanizmai.
Dievas nėra didis
Dievas nėra didis – 2007 m. gegužės 1 d. išleista rašytojo ir žurnalisto Christopher Hitchens knyga, kritikuojanti religijas. Jungtinėje Karalystėje buvo išleista pilnu pavadinimu Dievas nėra didis: byla prieš religiją, kitur – Dievas nėra didis: kaip religija viską užnuodija ( ir God is not Great: how religion poisons everything).
Per savaitę nuo išleidimo knygos pardavimai pasiekė antrąją amazon.com, o per tris savaites – pirmąją vietą New York Times bestselerių sąraše.
Knygoje Hitchensas teigia, kad religija yra „žiauri, iracionali, netolerantiška, draugaujanti su rasizmu, tribalizmu ir fanatiškumu, siekia nežinojimo ir priešiška laisvam tyrinėjimui, niekina moteris ir išnaudoja vaikus“. Savo poziciją rašytojas paremia daugybe pavyzdžių iš gyvenimo, istorijomis iš asmeninės patirties, kritine religinių tekstų analize. Labiausiai kritikuoja abraomines religijas (krikščionybę, islamą ir judaizmą), tačiau šiek tiek rašo ir apie budizmą bei hinduizmą.
Pagrindiniai dalykai, dėl kurių šioje knygoje Hitchensas kritikuoja religiją:
Ūčelninkas
Ūčelninkas arba Mūčelnykas – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 6,5 km į pietryčius nuo Kučiūnų, Šulnelių miške. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,25 km, plotis – iki 0,21 km. Altitudė 110,9 m. Krantai žemi, pelkėti. Rytuose ežeras per pelkę protaka jungiasi su Veisiejo ežeru (Niedos baseinas). Šalia įsikūręs Aradninkų kaimas.
Vandenvardis Mūčélnykas greičiausiai veikiant žodžio mūčelnykas („kankinys“) įtakai perdirbtas iš („mirkykla“).
Būkime kartu
right|thumb|150px|Siemens arena
Būkime kartu – socialinis – informacinis – kultūrinis renginys. Tai labdaros koncertas ir apdovanojimai. „Būkime kartu“ pradėtas rengti 2005 metais. Oganizatoriai – „Penktas kanalas“ ir Lietuvos žmonių su negalia sąjunga. Renginys vyksta kiekvienų metų rudenį, Vilniuje, „Siemens“ arenoje.
Renginio pasiekimai
Renginys „Būkime kartu“ pripažintas didžiausiu žmonėms su negalia skirtu renginiu. Pirmasis „Būkime kartu“ renginys, vykęs 2005 metais, pateko į Lietuvos rekordų knygą kaip daugiausia negalią turinčių žmonių į vieną vietą surinkęs renginys. „Būkime kartu“ tapo masiškiausiu neįgaliųjų renginiu. „Siemens“ arenoje tada apsilankė net 5448 negalios paliesti žmonės. Iš viso renginį stebėjo 12 tūkstančių žmonių.
Apdovanojimai
Trejus metus vykstančiame socialiniame – informaciniame – kultūriniame renginyje „Būkime kartu“ apdovanojami labiausiai nusipelnę tų metų neįgalūs žmonės – įvairios fizinės, psichinės arba protinės negalios žmonės, kurie nepaisydami savo negalios, turi didelių pasiekimų gyvenime, moksle, sporte ar darbe. Taip pat apdovanojami labiausiai prisidėję prie neįgaliųjų integracijos į visuomenę.
Nominantus atrenka speciali Atrankos komisija. Kasmet Lietuvos žmonių su negalia sąjunga kviečia metų neįgaliųjų nominacijų atrankos komisijai teikti labiausiai nusipelniusių įvairių miestų arba rajonų neįgaliųjų kandidatūras. Taip pat šiam renginiui neįgaliųjų meno kolektyvai kviečiami siūlyti koncertinius numerius. Specialiai „Būkime kartu“ koncertui paruošiami bendri žmonių su negalia ir populiarių Lietuvos atlikėjų pasirodymai. Lietuvos atlikėjai šiame renginyje koncertuoja nemokamai. Renginį, skirtą integruoti „sveikuosius“ į neįgaliųjų gyvenimą ir padėti keisti „sveikųjų“ požiūrį neįgaliųjų atžvilgiu, globoja pirmoji šalies dama p. Alma Adamkienė.
LAO
LAO, Lao arba lao be taškų arba su taškais gali reikšti:
TI
TI gali reikšti:
Ti gali reikšti:
T.I. gali reikšti:
ti gali reikšti:
1450 m.
1450 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Lokys (Jonava)
Lokys – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Jonavos, dešiniajame Neries krante. Kaimas žinomas savo užeiga „Pas Lokį“ (architektai A. Svilainis ir E. Marcinkus), į kurią kviečia meninė rodyklė nuo kelio. Užeiga pastatyta prie užtvenkto Lokio upelio (dešinysis Neries intakas), kuris netoliese įteka Nerin. Čia išsilieja nemažas tvenkinys, yra dirbtinis krioklys. Kitame tvenkinio krante stūkso Lokėnėlių piliakalnis.
Thamsakoeno nacionalinis parkas
Vieta
Parkas užima 248,32 km² plotą Thavangfa (Tha Wang Pha), Čiangklango (Chiang Klang) ir Songkhvajo (Song Khwae) Nano, bei Čiangkhamo (Chiang Kham) ir Pongo (Pong) Fajao apylinkėse, Laoso pasienyje, 90 km į šiaurę nuo provincijos centro Nano.
Flora ir fauna
Thamsakoeno nacionaliniame parke vyrauja lapuočių, mišrūs, spygliuočių ir visžaliai miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: cinamonas (Cinnamomum iners), Prunus cerasoides, aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), Tetrameles nudiflora ir kt.
Airijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Airijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Vingio parko liepų alėja
thumb|200px|rightVingio parko liepų alėja – Vilniaus miesto savivaldybės saugomas botaninis gamtos paveldo objektas Vingio parke. Mažalapių liepų alėja driekiasi tarp parko renginių estrados ir 7,5 ha plote įsikūrusio Vilniaus universiteto Botanikos sodo Vingio skyriaus.
Liepų alėja paskelbta saugoma 1996 m.
Rio Abiseo nacionalinis parkas
Rio Abiseo nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija Peru, San Martino departamente, Mariskal Kasereso provincijoje. Užima 2745 km².
thumb|left|200px| Breo krioklys parke
Parko teritorijoje saugomas gamtos ir archeologijos paveldas. Čia yra išlikusi Gran Pachateno vietovė ant Montekristo kanjono pakraščio, su Čačapojo ir inkų kultūrų statinių liekanomis. Taip pat yra Los Pinčudoso urvų kapaviečių kompleksas, priskiriamas Čačapojo kultūrai. Rio Abiseo teritorijoje gyvena 13 žinduolių, 132 paukščių rūšys. Čia yra paskutinė beveik išnykusių geltonuodegių vilnotųjų beždžionių buveinė. Kitos būdingos rūšys: andinė penelopė, raudonasis staugūnas, gelsvakaktė koata, jaguaras, karališkasis grifas, Salvino kraksas-mitu, šiaurinis Andų elnias, kalninė paka, pietinė šalminė antis, akiniuotasis lokys, kalakutinis grifas, baltaveidis kapucinas, surinaminė amazonė, geltonkaktis žaliasis tukanas ir kt.
1990 m. Rio Abiseo nacionalinis parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Vingio parko liepų alėja
Alėja pasodinta buvusioje dvarvietėje. Joje 1857 m. Vilniaus karinio gubernatoriaus V. Nazimovo iniciatyva buvo įrengtas vasaros kurhauzas. Tuomet čia įveistas ir gana didelis parkas, o dvarvietės šlaite pasodinta liepų alėja.
Alėja
thumb|250px|Liepų alėja thumb|250px|[[Laisvės alėja Kaune]]
Alėja – takas, kelias ar gatvė su medžių eilėmis iš abiejų jos pusių. Būdingos parkuose, miestuose, prie įvažiavimų į dvarus, sodybas. Lietuvoje būdingos šių augalų alėjos: mažalapių liepų, paprastųjų eglių, grakščiųjų liepų, tujų, skroblų, maumedžių, ąžuolų.
Auksiniai Galehuso ragai
thumb|right|280px|Auksinių Galehuso ragų kopija Nacionaliniame [[Danija|Danijos muziejuje.]] Auksiniai Galehuso ragai – du auksiniai ragai (vienas už kitą didesnis), rasti Galehuse, į šiaurę nuo Tionderio Pietų Jutlandijoje, Danijoje. Ilgesnysis iš jų rastas 1639 m., o kitas – 1734 m., tik už 15-20 metrų nuo pirmojo rago radavietės. Ragai priskiriami V a., juose pavaizduotos nesuprantamos mitologinės figūros. Mažesniajame rage yra įrašas senosiomis runomis.
Ragų originalai XIX a. pradžioje buvo pavogti ir išlydyti. Pagal išlikusius ragų piešinius buvo padarytos kopijos, saugomos Nacionaliniame Danijos muziejuje Kopenhagoje ir Miosgardo muziejuje netoli Orhuso. Ragų kopijos taip pat buvo du kartus pavogtos (ir grąžintos).
POP3
POP3  – trečios versijos protokolas, naudojamas elektroninių laiškų gavimui iš serverio. Paprastai yra naudojamas kartu su SMTP protokolu.
Ankstesnės protokolo versijos (POP, POP2) paseno.
POP3 protokolo standartas yra apibrėžtas RFC 1939. Išplėtimai ir autorizacijos metodai apibrėžti RFC 2195, RFC 2449, RFC 1734, RFC 2222, RFC 3206, RFC 2595.
Egzistuoja POP3-serverių versijos palaikančios TLS ir SSL.
Alternatyviu elektroninių laiškų surinkimo protokolu gali būti IMAP.
Programėlių pavyzdžiai: „Mozilla Thunderbird“, „Opera Mail“, „Windows Live Mail“, „Apple Mail“.
Paprastasis pelėnas
Paprastasis pelėnas (Microtus arvalis) – žiurkėninių (Cricetidae) šeimos graužikas. Kūno ilgis 95-110 mm, svoris -23-48 g. Kailiukas pilkas, kartais rusvo atspalvio. Pilvas ir apatinė uodegos pusė šviesiai pilkšvos spalvos. Snukutis bukas, ausys trumpos, beveik paslėptos plaukų. Uodega trumpa, jos ilgis sudaro vos trečdalį kūno ilgio.
Makaronka
Makaronka – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Pašilių.
POP3
Seanso būsenos
POP3 protokole numatytos 3 seanso būsenos:
Paprastasis pelėnas
Lietuvoje gausiausias pelėnas. Aptinkamas laukuose, pievose, daržuose, miškų pakraščiuose, kirtimuose. Kasa daug urvų, kurių centre įsirengia gūžtą. Žiemodami kūgiuose ir kluonuose, veisiasi ir žiemą. Gali padaryti nemažai žalos pasėliams, daržovėms.
Jomantai
Etimologija
Jomantai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Jomantas daugiskaitos.
Istorija
Anksčiau buvo Jomantų pradinė mokykla, iki 2009 m. veikusi kaip Pajūrio mokyklos pradinio ugdymo skyrius.
Buizežeris
Buizežeris – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 6 km į pietryčius nuo Kučiūnų, Šulnelių miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,16 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 116,3 m. Krantai aukštoki, ištisai apaugę medžiais. Į pietus įsikūręs Aradninkų kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Baltosios Ančios intako Niedos baseinui.
Pavadinimas kilęs nuo žodžio buiza („buza, purvynė, makalynė“).
Krištolinis gaublys
Krištolinis gaublys – prestižinis svarbiausias Tarptautinio Karlovi Varų kino festivalio apdovanojimas, teikiamas už geriausią pagrindinės konkursinės programos filmą. Pirmą kartą įteiktas 1948 m.
Paskutinės Vilties provincija
Paskutinės Vilties provincija – Čilės provincija (Magelano ir Čilės Antarktidos regionas). Pavadinta pagal Paskutinės Vilties įlanką, kurią vienas kapitonas, ilgai nerasdamas įplaukimo į Magelano sąsiaurį, taip pavadino dėl to, kad tai buvo jo paskutinė viltis, kad tai – tas įplaukimas. Provincija svarbi turizmo atžvilgiu, čia yra Paino Bokštų nacionalinis parkas, kursuoja laivai į Puerto Montą, artimiausias oro uostas – Punta Arenase.
Administracinis suskirstymas
Provinciją sudaro 2 komunos:
Naujasis kursas
Naujasis kursas JAV prezidento Franklino Ruzvelto 1933-1939 metais įvesta ekonominė-visuomeninė reformų programa. Šių reformų tikslas buvo Didžiosios depresijos metu spręsti iškilusias ūkines problemas, kurios milijonus amerikiečių paliko be darbo, o ūkis buvo degraduojantis. Buvo nuspręsta, kad nesikišant reikės ilgai laukti ir vyriausybės intervencijos, todėl naujasis kursas yra būtinas norint stabilizuoti ir vadovauti ekonomikai.
'Naujasis kursas' rėmėsi vyriausybės intervencija. Buvo įvestos bedarbių pašalpos, viešieji darbai, iš federalinio biudžeto finansuojamas verslas. Buvo teisiškai reguliuojamas verslas, žemės ūkis ir bankų veikla. Be to, buvo įvedami mechanizmai stimuliuojantys naujų darbo vietų kūrimąsi. Dėl Naujojo kurso politikos Ruzveltas tapo populiarus tarp JAV gyventojų, dėl to jis laimėjo JAV prezidento rinkimus keturis kartus iš eilės (1932 m., 1936 m., 1940 m. ir 1944 m.), tai rekordas tarp JAV prezidentų.
1935 m. įvestas Social Security Act, pagal kurį buvo galima gauti pensiją ir visuomeninę pagalbą.
Intervencijos šalininkų argumentai
Asmenys nepasitikintis laisvąja rinka argumentuoja, kad Naujasis kursas nebuvo geras žingsnis, nes žlugimas buvo toks gilus, kad net didelė intervencija negalėjo padėti pataisyti blogybių, kurios atsirado dėl ūkio nestabilumo.
Laisvosios rinkos šalininkų argumentai
Laisvosios rinkos šalininkai sako, kad krizė atsirado ir pagilėjo dėl valstybės kišimosi. Pagrindinis Naujojo kurso politikos šalininkų argumentas, tai įmonių išlaikymo išlaidų padidėjimas. Dėl to investavimas ir naujų darbuotojų įdarbinimas buvo labai apsunkintas. Naujojo kurso politika parodė, kad savaime ekonomika atsistatytų per ilgesnį laikotarpį.
Atošvaistė
Atošvaistė – Mažeikių gimnazijos Maironio vardo literatūrinio būrelio laikraštėlis, neperiodiškai ėjęs 1935–1940 m. Mažeikiuose.
Istorija
Skelbė jaunųjų literatų kūrinėlius. Spausdintas rotatoriumi. Išleisti 7 numeriai.
Getter Jaani
Getter Jaani (g. 1993 m. vasario 3 d. Taline) – Estijos pop dainininkė. Ji atstovavo Estijai 2011 m. Eurovizijoje su daina „Rockefeller Street“. Nepaisant to, kad prieš konkursą buvo viena favoričių, Eurovizijoje ji užėmė priešpaskutinę vietą – 24 vietą.
2012 m. gegužės 26 d. Eurovizijos finale ji pristatė Estijos taškus.
Gulveiga
Skandinavų mitologijoje thumbGulveiga (Heidė) – vanų grupės deivė, sukėlusi karą tarp vanų ir asų. Identifikuojama su Angrboda. Gulveigos atvykimas pas asus tapo dievų karo priežastimi. Minima, kad ją Odino menėje asai degino tris kartus, tačiau ji visus tris kartus atgimusi savo juodosios magijos dėka.
1451 m.
1451 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Anglijos futbolo varžybos 1914–1915 m.
Anglijos futbolo varžybos 1914–1915 m.
Calais RUFC
Kalė RUFC – Prancūzijos futbolo klubas iš Kalė miesto.
Kulmena
Kulmena – upė Tauragės rajone, dešinysis Vilkos intakas, įteka į ją 24,6 km nuo jos žiočių. Išteka Pagėgių savivaldybėje, bet tuoj pat, už 60 metrų įteka į Tauragės rajoną. Teka pietryčių kryptimi.
Kairysis intakas – Kamša.
Upėvardžio šaknis kul- siejama su žodžiu kulys („įlanka, vingis, kampas, kraštas“).
Rokantiškės (reikšmės)
Rokantiškėmis vadinamos gyvenvietės:
Blymaciai
Blymaciai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Kintų, tarp Kintų miško ir kelio.
Radviliškių apylinkė
Radviliškių apylinkė (arba Radviliškio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Truskavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ramygalos rajonui. 1954 m. prijungtos dalis Butrimonių apylinkės, dalis Petriškių apylinkės ir dalis Truskavos apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Radviliškių apylinkė prijungta prie Krekenavos apylinkės ir Ramygalos apylinkės.
Toyota Motor Corporation
„Toyota“  – japonų tarptautinė korporacija, pati didžiausia pasaulyje pagal automobilių gamybą. Gamina ne tik lengvuosius automobilius, bet ir vilkikus, motociklus, autobusus ir net robotus, bei teikia finansines/lizingo paslaugas. Korporacijos centras įsikūręs Tojotos mieste, Japonijoje. Korporacija 2010 m. pardavė 8,42 milijono transporto priemonių. Tai penkta pasaulio didžiausia kompanija pagal pajamas 2010 m. liepos 21 d. „Forbes“ sudarytame sąraše – 204 milijardų JAV dolerių. „Toyota“ apima „Toyota“, „Lexus“, „Scion“ ir dalį „Daihatsu“ sektorių bei kompanijų, taip pat turi akcijų dalį „Fuji Heavy Industries“ kompanijoje, gaminančioje „Subaru“ prekės ženklo automobilius.
Kompanija buvo įkurta 1933 m. Kiičiro Tojodos. Savo pirmą produktą – A tipo motorą – ji sukūrė 1934 m., pirmą keleivinį automobilį – 1936 m.
Istorija
Nors „Toyota“ geriausiai šiomis dienomis žinoma tik savo automobiliais, ji tebegamina tekstilės pramonės produktus bei automatines audimo stakles, kurios yra visiškai kompiuterizuotos bei elektrines siuvamąsias mašinas.
„Toyota Motor Co.“ pasiskelbė nepriklausoma kompanija 1937 m.
Riovonys
Riovonys – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti kairiajame Neries krante, į pietvakarius nuo Vilkpėdės, prie geležinkelio Kaunas–Vilnius. Gyvenamasis rajonas. Riovonių troleibusų ir autobusų stotelė yra prie Savanorių prospekto, Vilkpėdėje.
Istorija
1744 m. vietovė minima sinodo parapijų apraše kaip kaimas Šv. Stepono parapijos ribose ir 1784 m. Panerių žemės sklypo, priklausiusio Vilniaus katedros kapitulai plane, tarp kitų Panerių rakto kaimų.
1905 m. Rudaminos valsčiaus Riovonių kaime gyveno 90 žmonių. 1931 m. – 82 gyventojai.
Pipirai (Klaipėda)
Pipirai – kaimas šiaurės vakarinėje Klaipėdos rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Klaipėdos miesto šiaurinės ribos.
Gediminas Pranckūnas
Gediminas Baltramiejus Pranckūnas (1944 m. sausio 2 d. Žeimelyje, Šiaulių apskritis – 2015 m. kovo 29 d. Klaipėdoje) – Lietuvos aktorius, režisierius, kultūros vadybininkas.
Biografija
Baigęs Žeimelio vidurinę mokyklą, 1963–1965 m. mokytojavo Liesų (Pakruojo raj.) septynmetėje mokykloje. 1966 m. persikėlė į Klaipėdą, įstojo į Klaipėdos dramos teatro studiją, dirbo Politechnikumo dramos būrelio vadovu. Nuo 1967 m. Klaipėdos dramos teatro aktorius. 1968 m. baigė dramos teatro studiją. 1986 m. neakivaizdiniu būdu baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetus. 1999–2001 m. Klaipėdos dramos teatro direktoriaus pavaduotojas, nuo 2001 m. šio teatro direktorius.
Palaidotas Laugalių kapinėse.
Kūryba
Teatre:
Per 45 kūrybinio darbo teatre metus suvaidino apie šimtą vaidmenų. Svarbiausi: Teisėjas (Čarlzo Dikenso „Pikviko klubo užrašai“), Petrinas (Antono Čechovo „Nebaigta pjesė“), Jonas (Sigito Poškaus „Prieš išskrendant į rojų“) ir kt.
Kamštis (reikšmės)
Žodis kamštis gali reikšti:
Susiję terminai:
Kazlupiškė
Kazlupiškė – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje. Stūkso Kazlupiškės piliakalnis.
Stentofteno runų akmuo
thumb|Stentofteno runų akmuo Stentofteno runų akmuo (DR 357) – VII a. vidurio runų akmuo. Jis buvo rastas 1823 m. Stentoftene, Blekingės provincijoje Švedijoje klebono O. Hamero (O. Hammer). Akmuo gulėjo įrašais į apačią, apsuptas penkių didelių aštrių akmenų, sudarančių penkiakampį. Vadinasi, pradžioje šis akmuo buvo didesnio komplekso dalis. 1864 m. akmuo buvo išgabentas į Siolvesborgą (SV Sölvesborg) ir pastatytas vietinėje bažnyčioje. .
Akmenyje yra toks užrašas:
Šis įrašas gali būti perskaitytas tik iš dalies: „Gyventojams ir svečiams Hatuvulfaras (Haþuwulfar) davė pilnus metus, Harivulfaras (Hariwulfar)... ... aš, runų šeimininkas (?), slepiu čia ... devyni ožiai, devyni arkliai Hatuvulfarui davė derlingus metus, Harivulfaras ... ... aš, runų šeimininkas (?), slepiu čia galios runas.... nuolatos kenčia dėl žalos, pasmerktas klastingai mirčiai tas, kuris tai laužo.“
Transport Layer Security
TLS  – kriptografinis protokolas, numatantis apsaugotą duomenų perdavimą tarp mazgų pasauliniame kompiuterių tinkle internete.
Pagrindinis TLS protokolo tikslas yra suteikti privatumą ir duomenų integralumą tarp dviejų bendraujančių kompiuterinių programų.
Nemajūnų piliakalnis
Nemajūnų piliakalnis (arba Pilalė) – piliakalnis Birštono savivaldybės teritorijoje, į šiaurės rytus nuo Nemajūnų, Birštono seniūnija. Pasiekiamas iš plento A16 Prienai – Trakai ties Būdomis pasukus į Nemajūnus, jų neprivažiavus už Geležiūnų nusileidus į Nemuno slėnį, pasukus į dešinę vakarų kryptimi, už 300 m – yra 100 m į dešinę šiaurėje, į pietus nuo elektros linijos. Piliakalnis vietovėje nepažymėtas.
Piliakalnis
miniatiūra|180px|left|Ant piliakalnio „pažymėtas“ ąžuolas Piliakalnis įrengtas Nemuno viršutinės terasos pakraštyje esančioje atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietų – šiaurės kryptimi, 37x23 m dydžio. Šlaitai statūs, 10 m aukščio. Vėliau, aikštelėje, atrodo, buvo įrengtos kapinaitės. Piliakalnis apaugęs krūmokšniais.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 5000 m².
Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Ausytieji fazanai
Ausytieji fazanai (Crossoptilon) – fazaninių (Phasianidae) šeimos paukščių gentis. Tai dideli paukščiai, jų kūnas gana pailgas, kojos trumpos, abiejų lyčių individų išvaizda panaši; sutinkami Kinijoje.
Gentį išskyrė Brian Houghton Hodgson 1838 m., joje 4 rūšys:
Kiškos
Kiškų giminės herbas „Ąžuolynas“ (Dąbrowa): žydrame herbinio skydo lauke pavaizduota sidabrinė pasaga su trimis auksiniais kryžiais.
Istorija
Penkių kartų giminės giminystės ryšiais jungė 29, santuokiniais – 63 narius. Daugiausia tuokėsi su Radvilomis, apie 20,5 % iš nustatytų santuokų. Giminės pirmtakas buvo Palenkės bajoras Petras Strumila, pravarde Kiška, Drogičino seniūnas, minimas 1463 m. Giminės pradininkas – jo sūnus Stanislovas Kiška (m. арiе 1513–1514 m.), 1493–1499 m. Lietuvos didysis maršalka, 1500–1503 m. Smolensko vietininkas, 1503–1507 m. Lietuvos didysis etmonas, nuo 1508 m. Gardino seniūnas, nuo 1512 m. Lietuvos krašto maršalka. Dėl iš tėvo sukaupto ir paveldėto turto priklausė turtingiausių LDK didikų dešimtukui – pagal 1528 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės surašymą nuo 3584 dūmų su daugiau, kaip 23 000 valstiečių išrengdavo 224 raitelius. Iš Stanislovo palikuonių buvo 8 vaivados, 3 kaštelionai, po vieną Žemaičių vyskupą, Lietuvos didįjį ir lauko etmoną, Lietuvos krašto didįjį iždininką. Paskutinis dinastijos atstovas – 1654 m. miręs Jonušas Kiška.
Daugiausia valdų Kiškos turėjo Palenkėje ir Vakarų Baltarusijoje, valdė Musninkus, Markučius, Olyką. 1542–1614 m. valdė Кėdainius. Dėl XVII a. karų su Rusija ir Švedija bei pomėgio švaistyti turtus Kiškos patyrė finansinių nuostolių ir prarado įtaką.
Bedugnis (Lazdijų r., Kučiūnų sen.)
Bedugnis arba Purvežeris – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, Kučiūnų seniūnijoje, apie 5,5 km į pietryčius nuo Kučiūnų, Šulnelių miške. Ežerėlio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 117,2 m. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Niedos upės intako Zapsės baseinui.
Kliūkiai
Kliūkiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Upynos. Kaimas išsidėstęs palei Upynos – Varsėdžių kelią apie 2 km.