cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šiaulėnų valsčius
Istorija
Valsčius minimas nuo XVI a. pradžios. Carmečiu atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Radviliškio rajonui (10 apylinkių).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 7791 žmogus:
Tiesos balsas (Laurensas)
Tiesos balsas – lietuvių tautinės katalikų bažnyčios mėnesinis laikraštis, leistas 1933 m. Laurense, Masačiusetso valstija, JAV.
Istorija
Leido ir redagavo Mykolas Valadka (1904-1972 m.).
Šalono Élan Sportif
Šalono Élan Sportif – Prancūzijos krepšinio klubas, žaidžiantis LNB lygoje.
Aukščiausias klubo pasiekimas – Saportos taurės finalas (2001 m.).
Sonaras
thumb|right|Sonaras žuvims aptikti
Sonaras (, iš 'sound 'garsas' + navigation 'navigacija' + r'anging 'nuotolio nustatymas') – prietaisas povandeniniams kūnams aptikti.
Skiriamos dvi rūšys – aktyvūs ir pasyvūs. Veikia matuodami laiką, kurį aidas užtrunka grįždamas į šaltinį. Aidas paverčiamas elektriniais signalais, kurie sonaro ekrane suformuoja kūno (nuo kurio atsispindėjo banga) vaizdą. Dažniai naudojami sonarų prietaisuose būna nuo infragarso iki ultragarso.
XIV pasaulio futbolo čempionato atranka
9 grupė
Kolumbija kaip mažiausiai taškų surinkusi Pietų Amerikos grupių nugalėtoja turėjo žaisti papildomas, tarpžemynines rungtynes.
III etapas
Gvatemala ir Salvadoras nežaidė rungtynių FIFA sprendimu (dėl politinės padėties Salvadore).
I etapas
Zimbabvė be kovos nugalėjo Lesotą, Zambija – Ruandą, o Gabonas – Togą.
A pogrupis
Libija pasitraukė iš turnyro po 1 rungtynių.
C pogrupis
Pietų Jemenas atsisakė žaisti.
D pogrupis
Indija pasitraukė be kovos.
Finalas
Nugalėtojas įgijo teisę žaisti tarpžemynines rungtynes.
Erdvinė sinoptinė klasifikacija
Erdvinė sinoptinė klasifikacija – tai klimato klasifikavimo sistema, pagrįsta oro masių terminėmis ir drėgmės savybėmis. Pagal meteorologinius duomenis dienos skirstomos į orų tipus (6 tipai) ir pereinamąsias dienas.
Istorija
1996 metais Laurence Kalkstein, Michael C. Nichols, C. David Barthel ir J. Scott Greene paskelbė straipsnį, kuriame aprašė naują klimato klasifikaciją, pagrįstą orų sąlygomis meteorologijos stotyje. Buvo sudaryta centrinės ir rytinės JAV klasifikacija.
2002 metais Scott C. Sheridan patobulino metodologiją, aprašomąjį tinklą praplėtė, įtraukė daugiau JAV, Kanados, Aliaskos ir Havajų stočių. Į šią atnaujintą erdvinę sinoptinę klasifikaciją (dar vadinamą SSC2) įtraukiama 327 stotys, kurių vidutinis duomenų sekos ilgis 44,6 metų.
2004 metais SSC2 pritaikytas Kinijoje, sukurta operatyvi karščio – sveikatos stebėjimo – perspėjimo sistema (Heat – health watch – warning system (HHWS)) Šanchajuje.
2007 SSC2 išplėstas ir pritaikytas 48 Vakarų Europos miestams.
2008 SSC2 sudarytas Korėjos miestams, HHWS pritaikytas Seul ir Busan miestams.
Pagal meteorologinius rodiklius skiriami orų tipai
Sausas poliarinis (SP) orų tipas apima kontinentinę poliarinę ir kontinentinę arktinę oro masę. Užslinkus šiai oro masei orai būna vėsūs ir sausi, dažnai vyrauja šiaurės krypčių vėjai. Dangus giedras, gali būti nedidelis debesuotumas.
Vyraujant sausam vidutinių platumų (SVP) orų tipui orai būna švelnūs ir sausi. Šis orų tipas neturi įprasto kilmės regiono, dažniausiai atnešamas su zonine pernaša, kai maišosi sausas poliarinis ir sausas tropinis orų tipai.
Sausas tropinis (ST) orų tipas yra karščiausias, sausiausias ir giedriausias.
Drėgnas poliarinis (DP) orų tipas kildinamas iš jūrinės poliarinės oro masės. Orai vėsūs, debesuoti, drėgni, dažnai su silpnais krituliais.
Drėgnas vidutinių platumų (DVP) orų tipas taip pat debesuotas, bet šiltesnis ir drėgnesnis už DP orų tipą. Gali susidaryti kintant DP oro masei arba netoli šilto fronto.
Drėgnas tropinis (DT) orų tipas yra analogiškas jūrinei tropinei orų masei. Oras šiltas, drėgnas, žiemą debesuotas, vasarą iš dalies debesuotas. Būdingi konvekciniai krituliai, ypač vasarą.
Pilkasis kardinolas
thumb|400px|[[Jean-Léon Gérôme|Žano Leono Žeromo paveikslas „Pilkasis kardinolas“, vaizduojantis Tėvą Žozefą (dešinėje, skaitantis knygą)]] Pilkasis kardinolas – viešai nesirodantis ir formaliai neutralus bei aukštų postų neužimantis privatus asmuo, vaidinantis svarbų vaidmenį bei darantis reikšmingą ar net lemiamą įtaką atskiros institucijos arba šalies politikoje ar gyvenime.
Erdvinė sinoptinė klasifikacija
Pagal meteorologinius rodiklius skiriami orų tipai
Kiekviena diena skiriamas į vieną iš 6 aukščiau paminėtų tipų, arba jei vienas orų tipas užleidžia vietą kitam, tokia diena bus laikoma pereinamąja (PR).
Pilkasis kardinolas
Termino kilmė
Karaliaus Liudviko XIII laikais Prancūziją iš tiesų valdė kardinolas Rišelje. Jo kanceliarijos vadovas ir artimiausias bendražygis buvo Fransua Lekler diu Tremble, kapucinas, dar vadintas Tėvu Žozefu. Raudonos spalvos sutaną dėvintis Rišelje pradėtas vadinti raudonuoju kardinolu, o pilkus vienuolio rūbus vilkintis tėvas Žozefas – pilkuoju kardinolu.
Erdvinė sinoptinė klasifikacija
Klasifikacijos sudarymas
Sekant šiuos žingsnius gaunami kasdieniai būdingų orų sąlygų kalendoriai kiekvienam orų tipui, pagal juos kiekvienai realiai dienai priskiriamas orų tipas.
Pilkasis kardinolas
Termino kilmė
Šis terminas išpopuliarėjo A. Diuma išleidus romaną „Trys muškietininkai“.
Erdvinė sinoptinė klasifikacija
Panaudojimas
SSC2 klasifikacijoje nustatyti orų tipai gerai atspindi ekstremalių dienų keliamą pavojų žmonių sveikatai, todėl ši klasifikacija yra pritaikyta operatyviose perspėjimų sistemose, pvz., Šanchajuje, Seule.
Pilkasis kardinolas
„Pilkieji kardinolai“
„Pilkaisiais kardinolais“ buvo vadinami:
Arūnas Bubnys
Arūnas Bubnys (g. 1961 m. lapkričio 7 d. Ignalinoje) – Lietuvos istorikas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1985 m. baigė Vilniaus universitetą. Nuo 1985 m. dirba Lietuvos istorijos institute. 1994 m. humanitarinių mokslų daktaras. 1993–1998 m. Lietuvos ypatingojo archyvo direktorius. 2009–2021 m. – Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro Genocido ir rezistencijos tyrimo departamento direktorius, nuo 2021 m. balandžio 22 d. – Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro generalinis direktorius.
Tiria Lietuvos padėtį per Antrąjį pasaulinį karą, Lietuvos antinacinį pasipriešinimą.
Paberžis (Raseiniai)
Paberžis – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Nemakščių, 2 km į šiaurę nuo Viduklės GS, į vakarus nuo geležinkelio Pagėgiai–Radviliškis.
Intel Extreme Masters
thumb|250px|right|Intel Extreme Masters 2010 finalas CeBIT parodų centre. Hanoveris, Vokietija miniatiūra|Renginį reklamuojanti iškaba autobusų stotelėje. Intel Extreme Masters (IEM) – kasmetinis elektroninio sporto pasaulio turnyras, kuriame žaidžiami StarCraft 2, Counter Strike ir League of Legends žaidimai. Organizuoja įmonė Turtle Entertainment, pagrindinis rėmėjas Intel. Iš viso yra įvykę penki turnyrai. Nuo 2010 m. iki 2011 m. finalai buvo rengiami CeBIT parodų centre Hanoveryje, Vokietijoje. Penktojo sezono finalai vyko 2011 m. kovo 1-5 dienomis, su 130 000 JAV dolerių priziniu fondu. Nuo 2012 m. finalai pradėti rengti Katovicuose Spodek arenoje, kuri talpina 11 500 žiūrovų (be papildomų vietų, kurios būna išdėliotos prie scenos).
Ankstesni finalai buvo žaidžiami Los Andžele, Čengdu ir Dubajuje. Pirmajame IEM sezone buvo žaidžiamas tik Counter Strike, vėliau žaidimų įvairovė didėjo. Ketvirtajame turnyre vyko ir Warcraft 3 turnyras, tačiau vėliau jo buvo atsisakyta.
Formatas
Patekimui į finalą organizuojami kvalifikaciniai etapai pagal regionus: Šiaurės Amerika, Europa, Pietryčių Azija. Papildomai, kažkiek žaidėjų patenka su vardiniais pakvietimais. Pavyzdžiui, 2011 m. vardinius pakvietimus gavo korėjiečiai StarCraft2 žaidėjai Greg Fields (IdrA, pagal kilmę amerikietis), Jung Woo Seo (Ace), Park Hyun Woo (Squirtle) ir Jang Jae Ho (Moon).
Finaluose žaidėjai skirstomi į dvi grupes po šešis žmones. Pirmos trys vietos iš kiekvienos grupės išeina į atkrentamąsias varžybas; pirmoji vieta patenka tiesiai į pusfinalį, likusios dvi žaidžia tarpusavyje dėl patekimo į pusfinalį.
Žaliavų apsikeitimo sandoris
Žaliavų apsikeitimo sandoris – susitarimas, pagal kurį žaliavos fiksuotos kainos mokėjimai, skaičiuojami nuo menamos sandorio sumos, pakeičiami žaliavos kintamos kainos mokėjimais, skaičiuojamais nuo tos pačios menamos sumos, arba atvirkščiai. Viena iš sandorio šalių suėjus mokėjimo dienai, sumoka kainų skirtumą.
Fiksuotos kainos mokėtojas patiria riziką, kad žaliavos kaina kris ir jis patirs papildomų išlaidų. Kintamos kainos mokėtojas patiria riziką, kad žaliavos kaina pakils ir jis patirs papildomų išlaidų. Žaliavų apsikeitimo sandoris gali būti tinkama finansinė priemonė investuotojams, kurie pageidauja užfiksuoti į ateitį žaliavos įsigijimo arba pardavimo kainą.
Kunkas
Kunkas  – miestas ir komuna vidurio Čilėje, Araukanijos regione, Kautino provincijoje, 60 km į pietryčius nuo Temuko, 77 km nuo Argentinos sienos.
Kunkas įsikūręs netoli Andų pašlaičių, prie Kunko ir Nahuelkuros upokšnių. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste.
Nimcovičiaus gynyba
Šachmatų debiutų enciklopedijoje Nimcovičiaus gynybos kodai yra E20-E59.
Šis hipermodernus debiutas buvo išpopuliarintas Arono Nimcovičiaus XX a. pradžioje. Priešingai nei dauguma kitų indiškųjų debiutų, Nimcovičiaus gynyboje iš karto nedaromas fianchetto, nors ėjimas ...b6 ir vėliau ...Ra6 arba ...Rb7 yra ne vieno varianto idėja.
Kunkas
Istorija
thumb|left|240px|Kunko komuna Kautino provincijoje
Nimcovičiaus gynyba
Tai vienas iš labiausiai vertinamų atsakymų į '''1. d4'''. Šį debiutą žaidė dauguma pasaulio čempionų.
Nimcovičiaus debiute dažnai žaidžiama ...Rxc3, nes tada juodieji dvigubina c linijos pėstininkus (nebent baltieji to išvengia kirsdami su rikiu, kitu žirgu ar valdove, kai šios figūros gali ginti laukelį c3), be to, juodieji smarkiai kovoja dėl laukelio e4 ir dažniausiai tokio ėjimo baltiesiems daryti anksti neleidžia.
Dažniausi tęsiniai
Populiariausi baltųjų tęsinai yra šie:
ECO kodai
Šachmatų debiutų enciklopedijoje Nimcovičiaus gynybai skirti kodai E20-E59. Visi kodai prasideda 1.d4 Žf6 2.c4 e6 3.Žc3 Rb4, išskyrus E20, kuriuo taip pat žymimos alternatyvos ėjimui 3...Rb4 (išskyrus 3...d5, kuris perveda į atmestąjį valdovės gambitą):
Chotiluvas
Chotiluvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Piščaco valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Piščaco, apie 18 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 100 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Per kaimą teka Lutnios upė. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1867 m. atidaryta Chotiluvo geležinkelio stotis.
Fluxus tiltas
Pastatytas 1984 m., jungia Vilniaus dailės akademiją su Bernardinų sodu (buv. Sereikiškių parku). Architektas – Vytautas Brėdikis. Seniau vadintas Dailės akademijos tiltu, 2007 m. gavo dabartinį pavadinimą. Tai vienintelis dengtas pėsčiųjų tiltas Lietuvoje.
Makroevoliucija
thumb|Sparnų evoliucija iš kojų (1885/1886 m. paveikslėlis) Makroevolucija vadinama evoliucija vykstanti aukštesniame lygmenyje nei rūšis. Priešingai makroevoliucijai, mikroevoliucija vadinami mažesni evoliuciniai pasikeitimai populiacijose, kurie pagal moderniąją evoliucijos sintezę laikomi „normalia“ evoliucija. Taigi, skaidymosi į rūšis procesas yra jungiamoji grandis tarp makroevoliucijos ir mikroevoliucijos ir gali būti laikomas abiejų jų objektu. Paleontologija, evoliucinė vystymosi biologija ir lyginamoji genomika labiausiai prisideda prie procesų, vadinamų makroevoliucija, pagrindimo.
Makroevoliucija susiduria su prieštaravimais tarp biologų tebėra ginčytina ar išvis galima kalbėti apie makroevoliucinius procesus, kurių neaprašo klasikinė populiacijų genetika. Šis požiūris yra vis mažiau palaikomas, nes vis aiškesnis darosi genomo lygmens pasikeitimų ir vystymosi procesų vaidmuo evoliucijoje.
Makroevoliucija tiria tokius dalykus kaip rūšių susidarymo ir išmirimo lygmenys, masinis rūšių išnykimas, genomo evoliucija, diskusija tarp punktualizmo ir gradualizmo.
Kreacionizmas
Nors makroevoliucijos detalės mokslinėje bendruomenėje yra diskutuojamos, tačiau pati makroevoliucija yra plačiai priimta kaip faktas. Makroevoliuciją daugiausia ginčyja kreacionizmo ir teistinės evoliucijos šalininkai. Apibendrinant jų poziciją, jie skirtingai traktuoja mikroevoliuciją ir makroevoliuciją, teigdami, kad pirmoji yra nepaneigiamai stebimas reiškinys, bet antroji – ne. Siūlomos įvairios ribos už kurių jų nuomone evoliucija vykti negali. Pvz., dalis kreacionistų teigia, kad gyvybė iš pradžių buvo sukurta kaip ribotas skaičius atskirų rūšių, už kurių ir tarp kurių evoliucija vykti negali. Biologiniai pasikeitimai vykstą dėl populiacijų izoliacijos ir mutacijų, kurių metu prarandama pirmųjų rūšių įvairovė ir genetinė informacija, tačiau genetinė įvairovė dėl mutacijų ar kitų evoliucinių mechanizmų neatsiranda.
Makroevoliucijos istorija
Diskusija dėl makroevoliucijos ir mikroevoliucijos santykio tęsiasi nuo XIX a. septintojo dešimtmečio, kai po Charles Darwin publikcijos Rūšių kilmė (knyga) evoliucija tapo plačiai priimta idėja.
Pirmoji makroevoliucijos teorija, lamarkizmas, sukurta biologo Jean-Baptiste Lamarck (Žanas-Baptistas Lamarkas), teigė, kad individai išlavina bruožus, kuriuos jie naudoja ir praranda tuos, kurių nenaudoja, ir kad individai perduoda įgautus bruožus savo palikuonims. Lamarkas tvirtino, kad kai aplinkos pasikeitimai pakeičia rūšių „poreikius“, jos išlavina skirtingus bruožus ir taip vyksta rūšių pasikeitimai.
Austrų vienuolis Gregor Mendel, populiariai vadinamas „moderniosios genetikos tėvu“ dėl jo atrastų genetinių dėsnių, manė, kad paveldimumo dėsniai negali būti laikomi makroevoliucijos pagrindu. 1865 m. kovo 8 d. paskaitoje Mendelis pažymėjo, kad jo tyrimai aprašo mikroevoliucijos mechanizmus, tačiau nesudaro pagrindo makroevoliucijai.
Tuo tarpu Darvinas nematė esminio skirtumo tarp mikroevoliucijos ir makroevoliucijos. Jis teigė: „Nėra aiškios skiriamosios linijos tarp rūšių ir porūšių (…) taip pat tarp porūšių ir gerai išsiskiriančių veislių, arba tarp mažai besiskiriančių veislių ir individualių skirtumų.“ (Darwin, 77)
Nors Mendelio paveldimumo dėsniai buvo išspausdinti jau 1866 m., tačiau jo teorija nebuvo pastebėta iki XX a. pradžios, iš dalies dėl to, kad buvo publikuota mažai žinomame žurnale bei dėl to, kad Mendelis mokslinėje bendruomenėje buvo mažai žinomas. Darvinas pats niekad neskaitė Mendelio darbo ir jo paties pasiūlytas paveldimų bruožų mechanizmas, pangenezė, buvo labiau tinkamas biometrijos mokyklos statistikams, nei biologams. Po Mendelio dėsnių naujo atradimo XX a. pradžioje statistikai ir biologai ilgai ginčijosi tarpusavyje, kol juos sutaikė ketvirtajame dešimtmetyje publikuotas R. A. Fisher darbas.
Ketvirtojo dešimtmečio pabaigoje biologas Theodosius Dobzhansky (Teodosijus Dobžanskis) sukūrė moderniąją evoliucijos sintezę. Jis teigė, kad „esant dabartiniam žinių lygiui esame priversti nenoriai dėti lygybės ženklą tarp makro- ir mikroevoliucijos mechanizmų“ (Dobzhansky, 12). Šis jo nenoras sulyginti mikro- ir makroevoliuciją buvo siejamas su tuo, kad tai nesiderino su jo mokytojo Filipčenko požiūriu, kuris buvo ortogenezės šalininkas, bei dėl nuomonės, kad mikro- ir makroevoliucija vyksta veikiant skirtingiems mechanizmams ir apimčiai.
Remiantis Dobzhansky darbais, taip pat atradus DNR struktūrą ir genus, plačiai pripažįstamu rūšių pasikeitimo mechanizmu tapo genetinė mutacija. Ja besiremianti modernioji evoliucijos sintezė tebėra vyraujanti iki šiol. Sintetinis evoliucijos modelis sulygino mikroevoliuciją ir makroevoliuciją, teigiant, kad skirtumas tarp jų tėra tik laike ir apimtyje.
Vladas Tumasonis
Vladas Tumasonis (g. 1945 m. spalio 20 d. Alytaus raj.) – Lietuvos informatikas, Vilniaus Universiteto docentas.
Biografija
1962–1965 m. mokėsi Vilniaus Universiteto Fizikos ir Matematikos fakultete.
1965-1968 m. mokėsi Maskvos Universiteto Mechanikos ir matematikos fakultete, kurį baigė gaudamas matematiko kvalifikaciją.
1971-1977 m. – vyr. dėstytojas Vilniaus Universiteto Matematikos fakultete.
1972 m. apsigynė informatikos daktaro (tada – fizikos – matematikos mokslų kandidato) disertaciją „Reiškinių ekvivalenčių transformacijų sistema“.
Nuo 1972 m. – docentas VU Matematikos fakultete, vėliau Matematikos ir informatikos fakultete.
Lietuvos standartizacijos departamento 37-ojo technikos komiteto „Terminologija“ 2-ojo pakomitečio „Kompiuterių taikymas terminologijoje“ pirmininkas.
Daugiau kaip 40 mokslinių straipsnių autorius.
Belgijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
2010–2011 m. Belgijos futbolo taurė
Belgijos futbolo taurė – pagrindinis Belgijos taurės turnyras.
Jens Nowotny
Jensas Novotnas (g. 1974 m. sausio 11 d.) – buvęs vokiečių futbolininkas, žaidęs gynėjo pozicijoje Vokietijos rinktinės ir Zagrebo „Dinamo“ klube.
Pradėjo karjerą Germania Friedrichstal ir SV Spielberg klubuose, nuo 1991 metų žaidė Bundeslygos Karlsruher SC klube, 1996 metais perėjo į Leverkuzeno „Bayer“. 2006 metais pradėjo žaisti Kroatijos Zagrebo „Dinamo“ klube. 2007 m. sausio 22 d. paskelbė baigiantis profesionalaus futbolininko karjerą dėl traumos.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1997 m. balandžio 30 d., su rinktine žaidė vieneriose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse.
Palūkanų normų skirtingomis valiutomis apsikeitimo sandoris
Palūkanų normų skirtingomis valiutomis apsikeitimo sandoris (angl. cross-currency swap, CCSW) – Palūkanų normų apsikeitimo sandoriui analogiškas susitarimas, pagal kurį periodiškai keičiamasi palūkanų mokėjimais skirtingomis valiutomis. Gali būti keičiami fiksuoti mokėjimai į fiksuotus, kintami į kintamus, arba fiksuoti į kintamus. Sandorio pradžioje ir pabaigoje apsikeičiama ir pagrindinėmis sandorio sumomis. Palūkanų normų skirtingomis valiutomis apsikeitimo sandoriui būdinga ta pati rizika kaip ir Palūkanų normų apsikeitimo sandorio, bet papildomai sandorio šalys gali patirti valiutų riziką. Palūkanų normų skirtingomis valiutomis apsikeitimo sandoris tinka investuotojams, kurie nori pakeisti palūkanų išlaidas ar pajamas viena valiuta į kitą, kartu prisiimdami galimą valiutos kurso riziką.
Dagonas (filmas)
Filmas dedikuotas ispanų aktoriui Francisco Rabal (1926–2001)
Siužetas
Filmas veiksmas nukeltas į mūsų laikus ir vyksta Ispanijoje, kur ir filmuota. Dvi draugų poros poilsiauja plaukiodamos jachta, tačiau dėl audros jų laivas sudūžta. Viena moteris patiria traumą ir su vyru lieka laive, kita pora – Polas ir Barbara – pripučiama valtimi plaukia į netoliese esantį Imboca kaimelį ieškoti pagalbos. Išsyk pastebima, kad kaimelis ir jo gyventojai yra labai keisti. Vienintelis jame likęs tikras žmogus, benamis alkoholikas valkata, papasakoja, kad jo vaikystės laikais žmonės čia pradėjo garbinti jūrų dievybę Dagoną, ir nuo tada pamažu įgyja vis daugiau jūrų gyvūnų bruožų. Paaiškėja, kad norėdami apsimetinėti žmonėmis, jie nudiria odą nuo žmonių ir darosi iš jos kaukes. Toks likimas beveik ištinka ir pagrindinius filmo veikėjus. Tačiau vyriausioji Dagono žynė (kurią dar prieš atvykdamas į šią vietą pagrindinis veikėjas Polas sapnuodavo kaip undinę) paskelbia, kad ji ir Polas yra sesuo ir brolis, ir Polas iš tiesų yra vienas iš jų, todėl jie turi susituokti kaip ir buvo numatyta. Polo žmona Barbara yra paaukojama Dagonui – iš gelmių išnirusiai į milžinišką aštuonkojį panašiai būtybei. Polas bando tai sustabdyti sukeldamas gaisrą, tačiau nespėja. Polas bando nusižudyti susidegindamas, tačiau paskutinę akimirką Dagono žynė įtempia jį į vandenį, užgesindama liepsnas. Paaiškėja, kad Polas iš tiesų turi giminystės ryšių su kaimelio gyventojais, kadangi gali kvėpuoti po vandeniu. Filmas pasibaigia jiems plaukiant gilyn dirbtiniu vandenyno dugne esančiu šuliniu.
Vandeniniai ožiai
Vandeniniai ožiai (Reduncinae) – dykaraginių (Bovidae) žinduolių pošeimis, kuriame dvi gentys ir 8 rūšys:
Vandeniniai ožiai (Kobus) Redunkos, nendriniai ožiai (Reduncus)
Derveliai
Derveliai – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į vakarus nuo Medikonių, tarp Ežerėlės ir Dubysėlės upelių. Kertasi keliai ir. Yra mūrinis pakelės kryželis.
Istorija
1936 m. Derveliuose įkurta pradinė, 1949 m. – septynmetė, 1962 m. – aštuonmetė mokykla.
Derveliai kurį laiką buvo Dervelių apylinkės centru. Tarybiniais metais – „Žalgirio“ kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Gyventojai
thumb|left|255px|Kelias pro Dervelius
Maigiai I
Maigiai I – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pabaisko.
Didieji Juodupiai
Didieji Juodupiai (,, (1938–1945 m. ))  – miško kaimelis Lenkijos šiaurės rytuose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Geldapės valsčiuje.
Geografija
Didieji Juodupiai išsistatę Varmijos Mozūrų vaivadijos šiaurės rytuose ir 10 kilometrų nutolę į rytus nuo apskrities centro Geldapė. Pietuose telkšo pelkė, kurioje įkurtas durpių rezervatas. Šiaurėje už kelių šimtų metrų eina tarpvalstybinė Lenkijos–Rusijos siena. Kaimo pakraštyje prasideda Romintos giria. Gyvenvietė pasiekiama vaivadijos keliu Nr.30px|DW651 išsukus Pliuškiemyje arba Gelviečiuose. Geležinkelio prieigos nebeliko, kai po Antrojo pasaulinio karo buvo uždaryta geležinkelio linija Geldapė–Žydkiemis su artimiausia stotele Meškerupiuose.
Kaimo šiaurės rytuose iškilusi 213 m aukščio kalva. XX a. pr. vokiškuose žemėlapiuose ji žymima kaip Sankalnis, vėliau pervadinta į Sonnen Berg. 1953 m. kovo 4 d. šiai kalvai suteiktas Sankalnia vardas.
Istorija
Didieji Juodupiai minimi nuo 1874 m., kai buvo įjungti į tuo metu naujai sukurtą Gelviečių prūsišką valsčių Geldapės apskrityje. 1910 m. kaime suskaičiuoti 105 gyventojai. 1929 m. Didieji Juodupiai apsijungė su gretimais Viduriniaisiais Juodupiais (, (dabar sunykę)) ir su Romintos Medžioklės Namų kaimeliu (, šiandien Radužnoje Rusijos Kaliningrado srityje) į vieną bendruomenę. Nuo to laiko Didieji Juodupiai tapo Juodupiais. 1933 m. juose gyveno 225 kaimiečiai, 1939 m. šis skaičius išliko nepakitęs. Lenkijos Liaudies Respublikos laikais vėl gražintas Didžiųjų Juodupių vardas, išvertus jį iš lietuvių kalbos. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai buvo priskirti Geldapės parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje evangelikai liuteronai priklauso Geldapės parapijai, katalikai meldžiasi katalikiškoje Geldapės bažnyčioje.
Almatos draustinis
Almatos valstybinis gamtos draustinis  – draustinis pietryčių Kazachstane, Almatos srityje, centrinėje Užilės Alatau dalyje bei ties Ilio vidurupiu. Plotas – 71 700 ha. Įeina į Altyn Emelio nacionalinio parko teritoriją.
Kalnuose iki 1600 m auga lapuočių miškai (abrikosai, drebulės, šermukšniai), 1600–2800 m aukštyje – spygliuočių miškai (Šrenko eglės), aukščiau auga alpinės pievos, kadagynai, plyti plikos uolos ir sniegynai.
Žutautų senosios kapinės
Žutautų senosios kapinės, kitaip – Žutautų senkapis, vad. Markapiais (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 6276; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV553) – neveikiančios kapinės pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Žutautuose (Žalgirio seniūnija), 1,1 km į šiaurės rytus nuo kelio Kartena–Mikoliškiai, Žutautų miške, keliuko Žutautai–Bumbuliai dešinėje pusėje, kairiajame Kartenalės upelio krante.
Gelžyčiai (Rietavas)
Gelžyčiai – kaimas rytinėje Rietavo savivaldybės dalyje, 8 km į pietryčius nuo Tverų į rytus nuo Tverų – Laukuvos kelio.
Žutautų senosios kapinės
Kapinės
Įrengtos smėlingoje, vakarų – rytų kryptimi pailgoje kalvelėje, apaugusioje mišku. Paviršius nelygus, rytinė dalis iškasinėta bulviarūsių duobių, pietrytinis kraštas nukastas, šiaurės rytinėje dalyje guli betoninis antkapis. Mažosios architektūros statinių nėra. Palei šiaurės vakarinį pakraštį nuo kelio pusės supiltas žemių pylimas.
Gelžyčiai (Rietavas)
Gyventojai
1923 m. kaime buvo 19 sodybų, jose gyveno 127 žmonės.
Žutautų senosios kapinės
Kapinės
Teritorijos plotas – 0,33 ha, perimetras – 247 m.
Istorija
Įrengtos XVI a. bendro naudojimo žemėje. Vadinamos Markapiais, Senkapiais, Kapeliais. Jose laidoti Žutautų gyventojai. Nuo XIX a. nenaudojamos, tik retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai. Miško žemė, kurioje yra kapinės, nuo 1920 m. valstybinė, priklauso Kretingos miškų urėdijai. Iki II pasaulinio karo buvo aptvertos karčių tvora.
Pėnemiundė
Pėnemiundė – kaimas su uostu Vokietijoje, išsidėstęs Baltijos jūros pakrantėje esančios Uznamo salos šiaurės vakarinėje dalyje, labiausiai į vakarus nutolęs nerijos taškas. Netoliese yra oro uostas.
Istorija
Antrojo pasaulinio karo metu čia buvo įkurtas poligonas, kuriame gamintos V-2 raketos, vėliau produkcija perkelta į Nordhauseną. Kaimo prieplauka naudojosi laivai, kurie Baltijos jūroje surinkinėdavo V-2 nuolaužas. 1945 m. gegužės 5 d. visa sala buvo užimta Sąjungininkų. Dujų fabriko, kuriame buvo gaminamas suskystintas deguonis, griuvėsiai yra išlikę lig šiol šalia įvažiavimo į Pėnemiundę.
Žutautų senosios kapinės
Istorija
1932 m. šalia kapinių pradėjus kasti smėlį aptikta keliomis eilėmis palaidotų žmonių griaučių su įkapėmis, tarp kurių buvo kardas, keli durtuvai, balnakilpės, monetų.
Apie 1947 m. kapinėse slapta palaidotas nežinomas Lietuvos partizanas, netoli kurio kapo buvo pastatytas koplytstulpis (sunykęs).
Pėnemiundė
Istorija
1992 m. atidarytas Pėnemiundės istorinis ir technikos informacinis centras, Antrojo pasaulinio karo muziejus, kuriame saugomas Europos pramonės paveldas bei teritorija apie jėgainę, kurioje eksponuojamos V-1 ir V-2 raketos.
Žutautų senosios kapinės
Istorija
1964 m. miško darbininkas Šleinius, kasdamas smėlį, aptiko 1570–1595 m. žmogaus kapą, kuriame rado 3 monetas – Lenkijos karaliaus Jono Albrechto grašį bei LDK didžiųjų kunigaikščių Žygimanto Senojo ir Žygimanto Augusto pusgrašį, kaldintus 1513 ir 1563 m. Monetos pateko į Vytauto Didžiojo karo muziejų Kaune. 1972 m. paskelbtos vietinės reikšmės archeologijos paminklu – Žutautų (Medsėdžių) senkapiu (AV553)
Vokiečių jagdterjeras
Jagdterjeras, vokiečių jagdterjeras - šunų veislė, išvesta Vokietijoje, po Pirmojo pasaulinio karo, 1920 m. Galutinis rezultatas gautas sukryžminus foksterjerą, leiklandterjerą ir velšterjerą. Šios veislės išvedimo tikslas buvo universalaus, medžioklinio, tamsios spalvos šuns sukūrimas.
Ši veislė buvo pripažinta 1993 m.
Jagdterjeras yra šuo, skirtas medžioti urvinius bei kitus žvėris. Tai nedidelis šuo, todėl gali būti auginamas namuose, keliaujant jį galima vežiotis automobilyje. Jagdterjerai skirstomi į šiurkščiaplaukius ir švelniaplaukius, kurie skiriasi vienas nuo kito tiktai kailiu.
Bendra išvaizda
Jagdterjeras sukuria budraus, bebaimio ir ryžtingo šuns įspūdį. Jis stiprus, ištvermingas ir nepatiklus pašaliniams. kūnas tvirto sudėjimo, daugiau ištemptos nei kvadratinės formos, stipriu skeletu ir ypač gerai išvystytu reljefiniu raumenynu. Oda elastinga, glaudžiai apsitempusi. Ūgis: patinų – 32-40 cm, patelių – 30-38 cm.
Trūkumai. Nežymūs nukrypimai nuo kontrolinio konstitucijos tipo – per maža arba per didelė (masyvumas) kūno masė, kvadratinė arba perdėtai ištęsta kūno forma, pažeidžianti stovėsenos harmoniją, nežymus priekinės torso dalies pažemėjimas arba galinės paaukštėjimas. Ūgis – iki 1 cm didesnis arba mažesnis nei kontrolinis.
Ydos. Ryškūs nukrypimai nuo kontrolinio konstitucijos tipo – sudėjimo grubumas arba švelnumas. Ryškus charakteringų veislei proporcijų ir nustatytų formų pažeidimas. Ūgis didesnis ar mažesnis daugiau kaip 1 cm nei kontrolinis.
Atspalvis ir kailis
Atspalvis. Pagrindinis – juodas arba tamsiai rudas su rusvo įrudžio dėmėmis, arba šviesesnio, į gelsvumą – antakių, snukio, krūtinės, kojų ir letenų ar pauodegio srityse. Leidžiami šviesesnių ar tamsesnių atspalvių kaukė, bei nedidelės baltos spalvos dėmelės ant krūtinės ar pirštų.
Diskvalifikuojančios ydos. Bet koks kitoks atspalvis, išskyrus juodą arba tamsiai rudą.
Kailis tiesus, tankus, tvirtas, prigludęs, šiurkštumas ant korpuso ir ant galūnių vienodas. Būtina tanki, tvirta pavilnė. Šiurkščiaplaukio jagdterjero kailis ant korpuso ir galūnių ilgesnis nei švelniaplaukio. Taip pat šiurkščiaplaukis privalo turėti „barzdelę“, švelniaplaukis – atvirkščiai, jos turėti negali, net jeigu ant nugaros turi ilgesnio ašutinio kailio.
Trūkumai. Nepakankamai šiurkštus, tankus ir tvirtas, truputį trumpokas, vos banguotas kailis. Nepakankamai tanki pavilnė, mažai padengta kailiu pilvo ir vidinių šlaunų pusių sritys.
Galva, ausys, akys ir kaklas
Trūkumai. Atsikišusi kakta, aiškiai matomas perėjimas į snukio sritį, pakaušio dalis nuožambiai palinkusi atgal, smailėjantis arba nuleistas snukis, siauras tarpas tarp ausų.
Ydos. Pakeltas arba smarkiai nuleistas snukis, griežtas perėjimas tarp kaukolinės dalies ir snukio.
Diskvalifikuojančios ydos. Rožinis, dėmėtas nosies galas.
Ausys trikampės formos, nemažos, išsidėsčiusios aukštai, ant nedidelės kremzlinės dalies, švelniai priglundančios prie skruostų.
Ydos. Stačios, pusiau stačios, nukarusios palei skruostus.
Ydos. Išpūstos, labai šviesios.
Diskvalifikuojančios ydos. Užriesti arba nukarę vokai.
Kaklas labai stiprus, raumeningas, nelabai ilgas, sausas, gana aukštai pastatytas, su švelniu perėjimu link gogo ir palaipsniui platėjantis link pečių.
Ydos. Labai trumpas, su pagurkliu.
Dantys
Stiprūs, balti, tarpusavyje glaudžiai besiliečiantys, sukandimas – žirklinis, dantų formulė – pilna.
Trūkumai ir ydos. Neatitikimas bendriems reikalavimams.
Gogas ir nugara
Gogas ryškiai išreikštas.
Nugara stipri, tiesi, nelabai trumpa.
Trūkumai. Trumpa, minkšta, lengvai kuprota nugara.
Ydos. Kuprota, įlinkusi nugara.
Juosmuo, strėnos, sturplis
Juosmuo pakankamai trumpas, raumeningas, truputėlį išsipūtęs.
Trūkumai. Ilgas, tiesus.
Ydos. Silpnas, labai ilgas.
Sturplis ilgas, beveik horizontalus, su stipriai išvystytu raumenynu.
Trūkumai. Trumpas, aiškiai nuožulnus, nepakankamai raumeningas.
Ydos. Ryškiai nuožulnus.
Krūtinė
Gili, apatinis krūtinės taškas turi būti viename lygyje su alkūnių linija. Proporcingai plati, krūtinės apimtis turi maždaug 10-12 cm viršyti šuns ūgį juosmens srityje.
Trūkumai. Nepakankamai nuleista (apatinis taškas aukščiau alkūnių linijos), per daug plati ar siaura.
Ydos. Tie patys trūkumai, tik ryškesni.
Galūnės, letenos ir uodega
Priekinės galūnės žvelgiant iš priekio – tiesios, mentės ilgos, pakankamai „atitrauktos“ atgal. Dilbiai tiesūs, su stipriu raumenynu. Priekinių galūnių kaulai greičiau stiprūs, nei ploni. Pėdos – lengvai pakreiptos.
Trūkumai. Truputį iškrypę dilbiai, šleivumas, laisvos alkūnės, truputį ištiesinti sąnarių kampai.
Ydos. Tie patys trūkumai, tik ryškesni.
Užpakalinės galūnės žvelgiant iš nugaros – tiesios, plačiai pražergtos, paralelinės, su aiškiai išreikštais sąnarių kampais. Klubai – ilgi, raumeningi, keliai – apvalūs, blauzdos – nuosaikiai ilgos. Pėdos stiprios, trumpos, vertikalios.
Trūkumai. Truputį išsitiesinę sąnarių kampai, šokimo sąnarių suartėjimas, pakreipta stovėsena, sutrumpėjusios arba per ilgos blauzdos, kampu statomos pėdos.
Letenos pagal formą – artimos ovalui, susiliejančios į gniužulą. Priekinės didesnės už užpakalines, išsidėsčiusios tokiu pat atstumu kaip ir pečiai.
Trūkumai. Apvalios, plokščios.
Uodega amputuojama paliekant 1/3 arba ½ uodegos. Ant sturplio – aukštai, palinkimas daugiau atgal negu vertikaliai.
Trūkumai. Neteisingai amputuota (per ilga ar per trumpa), plona, žemai ant sturplio, vertikalus uodegos laikymas.
Ydos. Užvirtęs ant nugaros (voveriškas) arba nuleistas.
Charakteris, elgesys
Naudojamas medžioklėje ieškant žvėrių urvuose, varant, ieškant sužeistų žvėrių bei vandenyje (vandens paukščių medžioklėse).
Tai labai aktyvus, ištvermingas, ištikimas šuo, todėl mėgsta, kai su juo bėgiojama, žaidžiama. Labai prisiriša prie savo šeimininko ir jo šeimos.
Malingaras
Malingaras – miestas Airijoje, tarp Ovelo ir Enelio ežerų, prie Brosnos upės. Vakarų Myto grafystės sostinė. Svarbus susisiekimo mazgas. Pro miestą iškastas Karališkasis kanalas.
1993 metais gimė britų airių grupės One Direction narys - Niall Horan. Jis šioje grupėje yra vienintelis airis.
Sopranai: mafijos kronika
Sopranai: mafijos kronika  – Jungtinių Amerikos Valstijų kabelinės televizijos HBO prodiusuotas draminis TV serialas, kuriame pasakojama apie Sopranų mafijos šeimos šiaurinėje JAV Niu Džersio valstijos dalyje gyvenimą. Seriale iš viso 86 serijos ir 6 sezonai po 13 serijų (paskutiniajame serialo autoriai pridėjo dar 8 serijas, tuo išplėsdami visą serialą iki 86 serijų). Lietuvoje serialą transliavo LNK televizija (paskutinį kartą pakartojimai rodyti 2009 m.), o įgarsino Rytis Zemkauskas.
Serialo aktoriai James Gandolfini, Lorraine Bracco, Edie Falco, Michael Imperioli, bei kitos įžymybės susiduria su sunkumais, kuriuos patiria Tony Soprano, bosas DiMeo kriminalines šeimos Naujajame Džersyje, mėgindamas subalansuoti santykius savo šeimos viduje ir kriminaliniam pasaulyje.
Liubekas
Liubekas − Hanzos sąjungos miestas (buvusi Sąjungos sostinė) Šlėzvigo-Holšteino žemėje (Vokietija). 1987 m. įtrauktas į Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos (UNESCO) pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Po II pasaulinio karo veikė Liubeko lietuvių gimnazija (skirta DP lietuviams).
Konradas III (Vokietija)
Konradas III (, 1093 m. Bambergas – 1152 m. vasario 15 d. Bambergas) – 1138-1152 m. Vokietijos karalius.
Biografija
thumb|left|150px|Konrado III 1138 m. antspaudasŠtaufenų karališkosios dinastijos pradininkas. Švabijos kunigaikščio Frydricho I Švabeno ir Agnės Vokietės sūnus. Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Henriko IV vaikaitis, imperatoriaus Henriko V sūnėnas.
Henrikas V 1115 m. jį paskelbė Frankonijos kunigaikščiu, 1116 m. kartu su broliu Švabijos kunigaikščiu Frydrichu II tapo Vokietijos regentu. 1125 m. nepaisant paveldėjimo principo Šventosios Romos imperatoriumi išrinktas Velfų dinastijos Saksonijos kunigaikštis Lotaras II. 1128 m., kai Konradas III buvo išrinktas kitu Vokietijos karaliumi, tarp Štaufenų ir Velfų kilo vidaus karas.
1128 m. Konradas tapo Italijos karaliumi, bet popiežius Inocentas II 1135 m. Šventosios Romos imperatoriumi paskelbė Lotarą II. 1137 m. mirus Lotarui II vėl buvo išrinktas Vokietijos karaliumi, bet Šventosios Romos imperatoriumi formaliai nebuvo karūnuotas. Dėl Vokietijos karūnos toliau kovojo su Velfais, su Lotaro II įpėdiniu Saksonijos kunigaikščiu Henriku Išdidžiuoju ir jo sūnumi Henriku Liūtu. Kaip kompromisą 1142 m. Saksoniją pripažino Henrikui Liūtui. 1147-1149 m. vienas antrojo kryžiaus žygio vadų, nesėkmingai bandė užimti Damaską.
Simonas Buchvicas
Simonas Buchvicas ( m. po 1565 m.) – XVI a. Vilniaus patrankų liejimo meistras.
Biografija
Veikiausiai buvo evangelikas reformatas. Teigiama, kad jis Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Žygimantui Augustui vienu liejimu per dieną išliedino 18 pabūklų. Už tai valdovas iškėlęs jam vestuves, pakėlęs jį į bajorus ir skyręs algą iš karaliaus iždo. Paskutinį kartą minimas 1565 m., kai nuliejo laikrodžio varpus vienai Krokuvos bažnyčių.
Manoma, kad patrankų ir varpų liejimas buvo Buchvicų giminės tradicija. Simono Buchvico darbą pirmasis veikale „Hetmanų knyga“ (Księgi hetmańskie) apie 1575-1577 m. aprašė jį pažinojęs lenkų karo ir teisės istorijos tyrinėtojas S. Sarnickis.
Papiliai (reikšmės)
Papiliais vadinami kaimai:
Tiesos draugas (Filadelfija)
miniatiūra|Pirmasis laikraščio „Tiesos draugas“ numeris (1906 m.) Tiesos draugas – lietuvių evangelikų liuteronų laikraštis, leistas 1906–1907 m. Filadelfijoje, 1908–1909 m. Brukline.
John Lowery
John William Lowery (arba John 5; g. 1971 m. liepos 31 d. Gros Pointe, Mičigane) – amerikiečių kilmės gitaristas.
Tiesos draugas (Filadelfija)
Istorija
Leido „Tiesos draugo“ spaudos bendrovė.
John Lowery
Pasivadino John 5, kai 1998 metais pakeitė buvusį grupės „Marilyn Manson“ gitaristą Zim Zum (Timothy M. Linton). John‘as Marilyn Manson grupę paliko 2004 metais ir prisidėjo prie grupės Rob Zombie.
Tiesos draugas (Filadelfija)
Istorija
Redaktorius kunigas Petras Drignaitis (1871–1913 m.).
John Lowery
Yra išleidęs pripažintus keturis solinius albumus: „Vertigo“ (2004), „Songs For Sanity“ (2005), „The Devil Knows My Name“ (2007) ir „Requiem“ (2008). Taip pat dirba etatiniu rašytoju žurnale „Chrysalis Records“, dirba su tokiais muzikantais kaip Avril Lavigne, Garbage ir FeFe Dobson.
Vaikystė
John‘as gavo gerą išsilavinimą, nes jo tėvai gyveno pasiturinčiai. John‘as pradėjo nuo septynerių metų groti gitara, kai su tėčiu pamatė televizijos laidą „Hee Haw“. Jo tėvai labai jį palaikė dėl grojimo – visada palydėdavo ir palaikydavo jį jam grojant suaugusiųjų baruose. Nuo 1983 metų jis su suburta grupe „Dirty Trixx“ Mičigano baruose grodavo „Van Halen“ dainas.
Ankstyva karjera
Taip pat jis susipažino su prodiuseriu Bob‘u Marlette, kuris dirbo su Tracy Chapman, Rob‘u Halford‘u ir „Black Sabbath“. John‘as pradėjo dirbti su Marlette daugybėje projektų ir TV laidų garso takeliuose, filmų garso takeliuose įskaitant „Greitis 2: Laivo užgrobimas“. Vėliau John‘as buvo pastebėtas ir jį išrinko groti pas Lita‘ą Ford, apšildant prieš koncertą grupę „Kiss“. Jis pradėjo nuo to renginio labai bendrauti su „Kiss“ nariais ypač su Paul Stanlley.
Kitas John‘o darbas buvo su Randy Castillo trumpalaikiame projekte „Red Square Black“. Jie pradėjo įrašinėti albumą, tačiau John‘as buvo išrinktas 2000 metais groti su K. D. Lang ture ir negalėjo prisidėti prie įrašymo.
2wo (Two)
1996 metais nuėjo į pirmąjį konkursą dėl Marilyn Manson gitaristo vietos, tačiau pavėlavo ir buvo išrinktas gitaristas Mike‘as (Timothy) Linton‘as, kuris vėliau pasivadino Zim Zum.
John‘as su Rob Halford (Judas Priest), Sid Riggs (būgnai) ir James Wooley (bosas) dirbo prie industrinio metalo albumo, pavadinę naują grupę „2wo“ (Two).
Po kiek laiko pasirodęs kitas albumas „Voyeurs“ buvo perdarytas Trent‘o Reznor‘o (Nine Inch Nails) ir išleistas Reznor‘o įrašų studijoje „Nothing Records“.
Vėliau grupė pradėjo savo pasaulinį turą ir dalyvavo „Ozzfest“, bet turas buvo nutrauktas ir grupė išsiskirstė.
David Lee Roth
John‘as jau buvo grupės fanas ir jam buvo gerai žinomas jos grojimo stilius. Jis atidavė 6 įrašus Roth‘o vadybai. Galiausiai David‘as ir John‘as susitiko ir įrašė albumą „The DLR Band“ per dvi savaites.
2003 metais, kol John‘as grojo „Marilyn Manson“ grupėje, jis buvo pakviestas vėl įrašyti su Roth‘u albumą „Diamond Dave“.
Marilyn Manson
Po „Mechanical Animals“ albumo įrašymo Marilyn Manson vėl ieškojo gitaristo, kuris galėtų pakeisti Zim Zum, nes jis paliko grupę norėdamas pradėti savo solinę karjerą. John‘as vėl ėjo bandyti laimę patekti į Marilyn Manson grupę. Ture su Rob‘u Hallford‘u, John‘as sulaukė skambučio iš Manson‘o vadybininko, kuris jo paklausė, ar galėtų jis susitikti su Manson‘u pietums. Per susitikimą Manson‘as pasiūlė jam prisijungti prie grupės. Pasirinkęs pravardę John 5, jis užsirašė į „Mechanical Animals“ turą ir padėjimą kurti kitą albumą. John‘o pirmas gyvas pasirodymas su „Marilyn Manson“ įvyko per „MTV Video Music Awards“.
2004 m. John‘as ir Manson‘as susipyko. Spauda pranešė, kad John‘as buvo išmestas iš grupės, bet iš tikrųjų John‘as su Manson‘u sutarė, kad jiems reikia eiti savais keliais. Kol dirbo su Manson‘u, John‘as nevartojo nei narkotikų, nei alkoholio.
Pravardė John 5 reiškia ne žudiko ir garsios žvaigždės sudėtį, bet tai kad jis yra penktas „Marilyn Manson“ grupės narys.
Loser
2004 m. John‘as sukūrė grupę „Loser“. Naujokas vokalistas Joe Grah, Charles Lee bosinė gitara ir Glindon Crain būgnai, pradėjo debiutinį albumą „Just Like You“. Grupė buvo surasta draugo ir prodiuserio Bob Marlette. Vokalistas Joe Grah jau buvo pakankamai įžymus savo gimtinėje Teksase su grupe „Jibe“. Marlette rekomendavo Grah‘ą John‘ui ir John‘as tikėjosi skrisdamas lėktuvu į Teksasą pamatyti grupę grojant. Grah nuskrido į Los Andželą ir buvo iš karto priimtas.
Grupė greitai išgarsėjo po pasirašymo su „Island Records“, kai jų kūrinys „Disposable Sunshine“ tapo viena iš įgarsinamųjų dainų filmui „Fantastiškas Ketvertukas“.
Įrašinėjant kitas įgarsinamas dainas, Glendon‘as trumpam paliko grupę ir buvo pakeistas būgnininku Elias Andra, Lee draugu. Elias išgarsėjo su grupe „Psycho Plague“, savo sukurta industrinio metalo grupe, kuri ture dalyvavo su „Linkin Park“.
Tuo pačiu metu John‘as dar dirbo su „Rob Zombie“. Kol „Zombie“ buvo ture, John‘as bandė rasti gitaristą, kuris galėtų jį pakeisti, kol „Loser“ taip pat dalyvavo ture tuo pačiu metu. Tačiau „Island Record“ įrašų kompanijai nepatiko mintis, kad „Loser“ grupė bus be John‘o ir nesutiko daugiau leisti grupės albumų.
Rob Zombie
thumb|John 5 (Nova Rock 2014) Kol John‘as dirbo su roko grupe „Loser“, jis taip pat pradėjo dirbti su kultiniu roko dainininku ir filmų režisieriumi Rob Zombie. Susitikę „Camp Freddy“ labdaros renginyje, John‘as ir Zombie greitai suimprovizavo ir Rob‘as pasiūlė John‘ui kartu groti Ozzfest‘e 2005 metais.
Buvo pranešta, kad Rob‘as norėjo nutraukti savo muzikinę karjerą ir labiau susitelkti į filmų kūrimą, bet sutikęs John 5 jis ir toliau pradėjo koncertuoti.
John‘as prisidėjo įrašinėjant Rob Zombie 2006 metų albumą „Educated Horses“, įrašęs aštuonias dainas iš vienuolikos.
Solinė karjera
Dar būdamas „Marilyn Manson“ nariu, John 5 įrašė savo pirmąjį solinį albumą „Vertigo“. Norėdamas labiau įsijausti į solinę karjerą jis pasitraukė iš „,Marilyn Manson“ grupės. 2005 metais John‘as išleido savo antrąjį solinį albumą „Songs For Sanity“. Po šio albumo prisidėjo prie grupės „Loser“. Išėjęs iš šios grupės ir prisidėjęs prie „Rob Zombie“ grupės, John‘as 2007 metais išleido savo trečiąjį solinį albumą „The Devil Knows My Name“. Prie šio albumo kūrimo prisidėjo ir „Rob Zombie“ grupės bosistas Piggy D. (Matt Montgomery). Taip pat yra išleistas šio albumo DVD tokiu pačiu pavadinimu. Prie DVD kūrimo vėl gi prisidėjo Piggy D.
Solo
Albumai
Loser
Albumai
Marilyn Manson
Albumai
DVD
Rob Zombie
Albumai
DVD
David Lee Roth
Albumai
2wo
Albumai
Dinaburkas
Dinaburkas – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Medikonių, Žalgirio miško pakraštyje, netoli kelio. Šalia prasideda Nemuno upelis (Daugyvenės baseinas).
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo vokiško Daugpilio pavadinimo Dinaburg.
Gavaras (miestas)
Istorija
Anksčiau šiose vietose buvo Kavaro kaimas. Dabartinę gyvenvietę 1830 m. įkūrė išeiviai iš Turkijos. 1850 m. jai suteiktas miesto statusas ir Novo Bajazeto vardas, 1936 m. jis pervadintas Nor Bajazetu, o 1959 m. – Kamo, bolševiko Simono Ter-Petrosiano (slapyvardis Kamo) (1882–1922) garbei. Sovietmečiu buvo svarbus pramonės centras. 1996 m. pavadintas Gavaru.
Kermušė
Kermušė – kaimas Rietavo savivaldybėje, 3 km nuo Tverų link Varnių, prie senojo kelio.
Maigiai II
Maigiai II – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Pabaisko.
Liubavas
Liubavas – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 14 km į pietvakarius nuo Kalvarijos, 2 km nuo sienos su Lenkija, prie kelio. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Radialinio plano. Stovi Liubavo Švč. Trejybės bažnyčia (pastatyta 1956 m.), veikia Liubavo pagrindinė mokykla, biblioteka, medicinos punktas, laisvalaikio salė, paštas (LT-69044). Lietuvos nepriklausomybės paminklas lenkų partizanų nužudytų lietuvių atminimui (pastatytas 1929 m., restauruotas 1988 m.). Minint 70–ąsias žūties metines atidengtas paminklas Lietuvos rezistentui Juozui Lukšai-Daumantui (2021 m.).
Kaimas įsikūręs pasienyje su Lenkija. Už kelių kilometrų į pietryčius teka Šešupė. Apylinkės kalvotos.
Etimologija
Liubavas – asmenvardinis vietovardis, siejamas su asmenvardžiu Liubas, Liubys.
Istorija
Įkurtas XVIII a. pradžioje, priklausė Ldk valdų Kadariškių seniūnijai. Apie 1717 m. pastatyta koplyčia, 1744 m. suteikta savaitinio turgaus ir keturių prekymečių privilegija, 1770 m. pastatyta Liubavo bažnyčia, įkurta parapija. 1791 m. suteiktos miesto teisės ir Liubavo herbas. 1797 m. buvo 84 namai.
XIX a.–XX a. kartais vadintas kaimu, kartais – miesteliu. 1852 m. pabaigoje Liubavas neteko miesto teisių. Per lietuviškos spaudos draudimą pro Liubavą buvo gabenamos draudžiamos knygos lietuvių kalba. XIX a. pabaigoje tai Kalvarijos apskrities kaimas, seniūnijos centras.
Sovietų valdžia 1940–1953 m. į Sibirą ištrėmė 10 gyventojų. Po II pasaulinio karo Liubavo valsčiuje veikė Tauro apygardos Vytauto rinktinės partizanai. 1951–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1956 m. prie mūrinės kapinių koplyčios pristatytas medinis Liubavo bažnyčios priestatas. 2017 m. patvirtintas naujasis Liubavo herbas.
Impala
Impala (Aepyceros melampus) – dykaraginių (Bovidae) žinduolių impalos (Aepycerotinae) pošeimio vienintelė rūšis, paplitusi Rytų ir Pietų Afrikoje.
Hans Blix
Hans Martin Blix (g. 1928 m. birželio 28 d. Uppsala, Švedija) – švedų teisininkas, politikas, užsienio reikalų ministras, diplomatas, Tarptautinės atominės energetikos organizacijos direktorius (1981–1997), JT ginkluotės kontrolės komisijos (UNMOVIC) vadovas (2000–2003).