cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Algirdas Venskūnas
Biografija
Šeimai persikėlus į Kauną, ten baigė vidurinę mokyklą. 1957 m. baigė LSSR konservatoriją. 1957–1961 m. Kapsuko dramos teatro aktorius. Nuo 1961 m. iki mirties dirbo aktoriumi Klaipėdos dramos teatre. Nuo 1962 m. vaidino kino ir televizijos filmuose. 1976 m. LTSR nusipelnęs artistas.
Divnojė (Yliškiai)
Divnojė (,, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Gvardeisko rajone, nuo 2005 m. Zorino kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. 1910 m. buvo 41 gyventojas. 1947–2005 m. Kuibyševskojės apylinkės kaimas.
Paprastoji angis
Paprastoji angis (Vipera berus) – angių (Viperidae) šeimos roplys.
Lietuvoje angis dar kitaip vadinama: gyvatė marguolė, margoji gyvatė, pantinė gyvatė. Tai vienintelis nuodingas Lietuvos roplys. Kūno viršus pilkas, pilkai ar tamsiai rudas, 75–80 cm. Išilgai nugaros vingiuoja ruda ar juoda juosta. Galva plati, trikampė, ant jos yra X formos raštas. Gyvavedė.
Lietuvoje gan dažna. Aptinkama drėgnuose miškuose, miško aikštelėse, kirtavietėse, pamiškėse, aukštapelkėse, paežerėse ir vietose, kur auga aukšta žolė. Mėgsta šiltas ir saulėtas vietas. Pasižymi sėslumu: juda aplink savo gyvenamąją vietą 60-100 metrų spinduliu. Žiemoja grupėmis graužikų, kurmių urvuose, po kelmais. Žiemojimo laikas – nuo rugsėjo ar spalio iki balandžio mėnesio. Anksčiau buvo įprasti pelkėtų vietovių ropliai. Naikinant pelkes, šių gyvačių labai sumažėjo, vietomis tapo retos ar net išnyko.
thumb|left|230px|Paprastoji angis Gyvatė atsiveda jauniklius rugpjūčio mėnesį. Ką tik gimusios angys siekia 16-18 cm, iš pat pradžių yra nuodingos.
Roplys pradeda medžioti prietemoje, yra aktyviausias pirmomis nakties valandomis. Minta smulkiais graužikais (pelėnais, pelėmis), driežais, varlėmis, kiaušiniais. Jaunos paprastosios angys minta mažesniu grobiu – vabzdžiais, kirminais. Žmogaus nepuola, tačiau užminta ar pajudinta gali skaudžiai įgelti. Įkandimas paprastai nėra mirtinas. Gyvatė gelia dantimis, o kaišiodama dvišaką liežuvį uodžia kvapus.
Paprastosios angies priešai gamtoje – lapės, barsukai, ereliai, pelėdos, ežiai.
Visoje Europoje saugoma pagal Berno konvenciją (III kategorija).
Pilkoji rupūžė
Pilkoji rupūžė (Bufo bufo) – beuodegių varliagyvių (Anura) būrio, rupūžių (Bufonidae) šeimos varliagyvių rūšis.
Patinėlių dydis 55-75, patelių – 65-90 mm. Kūno viršus pilkas, su neryškiomis tamsiomis dėmėmis. Kūno apačia purvinai balta. Oda apaugusi stambiomis karpomis. Akys vario spalvos arba raudonai geltonos.
Tai pati gausiausia ir didžiausia iš visų Lietuvoje gyvenančių rupūžių. Randama miškuose, pievose, soduose, daržuose, smėlio ir žvyro karjeruose, pelkių pakraščiuose, prie ežerų. Neršia įvairaus dydžio kūdrose, ežeruose, tvenkiniuose, rečiau – melioracijos kanaluose, lėtai tekančiose upėse, jų senvagėse.
Saugoma Berno konvencijos (III kategorija).
Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas
thumb|Aeroklubo emblema Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas – aeroklubas nuo 1947 m. įsikūręs Kyviškių aerodrome.
Piligriminė kelionė
Piligriminė kelionė – tradicinis keliavimas, siekiant aplankyti piligrimų pamėgtas vietas, turinčias religinę reikšmę. Simboline prasme tokia kelionė yra iniciacija arba atsidavimo ženklas. Ji siekia senovės laikus, kai buvo tikima antgamtine tam tikrų vietų galia. Piligriminės kelionės žinomos Senovės Graikijoje bei Romoje, kai buvo keliaujama į tolimas šventyklas. Germanai rengdavo miško keliones (Waldfahrten), buvo lankoma Hain vietos. Islame tokia vieta – Meka, pranašo gimtoji vieta. Hinduizme – Benaresas prie Gango. Budistams ir krikščionims – paskutinės Gautamos Budos arba Jėzaus aplankytos vietos. Islamo religijoje – Chadžas arba ciaretas.
August & Telma
August & Telma – Islandijos popmuzikos duetas, sukurtas specialiai 2000 m. Eurovizijos dainų konkursui. Grupę sudaro Einar Ágúst Víðisson ir Telma Ágústsdóttir.
Piligriminė kelionė
Lietuvoje
Lietuvoje maldininkams yra žinomas popiežiaus Jono Pauliaus II piligrimų kelio maršrutas ir jo vietos, kur organizuojami tikinčiųjų piligriminiai žygiai:
August & Telma
2000 m. duetas buvo pasirinktas atstovauti savo šaliai 2000 m. Eurovizijos dainų konkurse su pop ir soft rock stiliaus daina „Tell Me!“. Dainų konkurse atlikėjai su 45 taškais užėmė dvyliktą vietą.
Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas
Istorija
Aeroklubas įkurtas Kyviškėse 1947 m. Lietuvos TSR buvo didžiausia akrobatinio skraidymo sporto vystymo organizacija Lietuvoje.
Piligriminė kelionė
Taip pat skaitykite
Budistų piligriminės vietovės
Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas
Istorija
Lietuvos Respublikos Nepriklausomybės atkūrimo ir įtvirtinimo periodu aeroklubo iniciatyva Kyviškių aerodromas, lėktuvai ir technika, siekiant šią bazę geriau panaudoti valstybinėms reikmėms, buvo perduoti karinėms struktūroms.
1997 m. Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubas tapo savarankiška visuomenine organizacija. Pirmieji lėktuvai klube atsirado tik 2003 m.
Aeroklubo prezidentas Jurgis Kairys. Akrobatinio skraidymo mokytis atvyksta lakūnai iš  Suomijos, Vokietijos, Estijos, Latvijos, kitų užsienio šalių. Kiekvienais metais Kyviškėse rengiamos akrobatinio skraidymo Advanced kategorijos Lietuvos rinktinės treniruočių stovyklos, įvairių kategorijų akrobatinio skraidymo varžybos.
Akrobatinio skraidymo Advanced kategorijos Lietuvos komanda, kurią sudaro Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubo nariai, reguliariai dalyvauja Pasaulio ir Europos čempionatuose. Nuo 2011 m. aeroklube veikia vaikų sklandymo mokykla.
2011 m. birželio 3 d. Lietuvos Civilinės aviacijos administracija (CAA) išdavė Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubui mokymo įstaigos akreditavimo pažymėjimą, kuris suteikia teisę permokyti aviacijos specialistus skraidyti akrobatiniais lėktuvais Jak-52 ir kitais atitinkamo tipo akrobatiniais lėktuvais, suteikiant akrobatinio skraidymo piloto kvalifikaciją. Taip pat Vilniaus Dariaus ir Girėno aeroklubui suteikta teisė ruošti akrobatinio skraidymo pilotus-intruktorius.
Paslaugos
Planuojama mokyti pilotus, atlikti užsakomuosius skrydžius.
Juozas Stepankevičius
Juozas Stepankevičius (g. 1933 m. spalio 25 d. Alytuje) – inžinierius kelininkas, muziejininkas.
Biografija
Gimė tarnautojo šeimoje. Mokslus pradėjo 1940 m. ir, baigęs Alytaus I berniukų gimnaziją, studijavo Kauno politechnikos institute. 1957 m., įgijęs kelių statybos ir eksploatacijos inžinieriaus diplomą, įsidarbino Alytaus KSER-22. 1960 m. gruodžio 5 d. paskirtas į Vievio AKV vyriausiuoju inžinieriumi ir šias pareigas ėjo 11 metų. 1972 m. tapo Valdybos viršininku ir juo dirbo iki 1994 m. vasario 1 d. Nuo 1995 m. spalio 19 d. atsisakęs VĮ „Automagistralė“ vadovo posto, pradėjo dirbti Kelių muziejaus vedėju.
1972 m. apdovanotas „Garbės ženklo“ ordinu už automagistralės Vilnius-Kaunas tiesimą. 1988 m. suteiktas nusipelniusio inžinieriaus vardas. Apdovanotas „Kultūros žymūno“, „Garbės kelininko“, „Garbės medžiotojo“ vardais.
Belgų aviganis
thumb|right|250px|Belgų aviganis – terviurenas Belgų aviganis – XIX amžiaus pab. Belgijoje atsiradusi šunų veislė. Atradimo metu vilkų šalyje nebebuvo, todėl belgų aviganis (iš tikrųjų tai – šiuolaikinis vokiečių aviganis), skirtingai nuo tradiciškai šviesių spalvų bandšunių, yra tamsios spalvos.
Governador Valadaresas
Governador Valadaresas  – miestas pietryčių Brazilijoje, Minas Žeraise, 324 km į šiaurės rytus nuo Belo Horizontės, prie Dosės upės. Yra oro uostas, pro miestą eina Belo Horizontės–Vitorijos geležinkelis bei Salvadoro–Rio de Žaneiro plentas. Maisto, medienos apdirbimo pramonė. Miesto apylinkėse yra brangakmenių (berilo, žėručio, ametisto, topazo ir kt.) kasyklos. Yra universitetas, muziejus.
Istorija
Gyventojai Dosės pakrantėje pradėjo kurtis XIX a. pr., ypač gyvenvietė pradėjo augti po to, kai 1910 m. ją pasiekė geležinkelis. 1938 m. Governador Valadaresas gavo miesto statusą.
Belgų aviganis
Istorija
1891 veterinaras Adolphe Reul‘as surinko daugiau negu šimtą belgų aviganių ir jų savininkus, nusprendęs nustatyti tam tikrą standartą belgų veislei. Jis pastebėjo, kad jų tipai skiriasi. Jis patarė savininkams veisti šunis tik su tos pačios struktūros ir spalvos kailiu. Daugumai veisėjų sutikus, atsirado pirmas standartas. Kitų metų gegužę įvyko pirmoji specializuota belgų aviganių paroda.
1900 ankstyvieji belgų aviganiai pripažinti Karališkosios Šv. Huberto draugijos (Societie Royal St. Hubert) kaip viena veislė su keturiomis variacijomis. 1914 Pirmasis Pasaulinis karas nutraukė veisėjų pastangas ir veislinių šunų skaičius smarkiai sumažėjo. Norint išsaugoti veislę, buvo vėl pradėta reguliuoti veisimą ir leista veisti šunis atsižvelgiant į jų kailio struktūrą arba spalvą. Karališkoji Šv. Huberto draugija registravo šuniukus pagal tai, kaip jie atrodė gimę, o ne pagal tai, kaip atrodė jų tėvai.
Po 20 m. veislė pagaliau suklestėjo. Antrajame pasauliniame kare tūkstančiai šunų buvo įtraukti į karo tarnybą ir buvo naudojami kaip pasiuntiniai, žvalgai, pasienio patruliai, buvo naudojami Raudonojo Kryžiaus gelbėjimo tarnyboje.
Joe Smith
Joseph Leynard Smith (g. 1975 m. liepos 26 d. Norfolke, Virdžinijoje) – JAV krepšininkas.
2009 m. rugpjūčio 25 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Atlanta "Hawks" klubu.
Šimonėliai
Šimonėliais vadinami kaimai:
Rimantas Perveneckas
Rimantas Perveneckas (g. 1960 m. gruodžio 3 d. Švenčionyse) – vadybininkas, „Aprangos“ grupės generalinis direktorius.
Biografija
1979–1983 m. Vilniaus universiteto Prekybos fakultete įgijo prekybos ekonomikos specialybę.
1986–1988 m. Lietuvos drabužių didmeninės prekybos kontoros direktoriaus pavaduotojas, 1988–1993 m. - direktorius, nuo 1993 m. - akcinės prekybos bendrovės "Apranga" generalinis direktorius, valdybos pirmininkas. APB „Apranga“ valdybos narys nuo 1993 m. vasario 23 d.
Žmona Vilija (g. 1962 m.), BĮ "Aprangos salonas" direktoriaus pavaduotoja. Dukra Rūta (g. 1986 m.). Sūnus Rokas (g. 1999 m.).
Mokolų progimnazija
Marijampolės savivaldybės Mokolų progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mokoluose (Marijampolės savivaldybė), Mokyklos g. 5, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190377450. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.
miniatiūra|250px|left
Istorija
1907–1953 m. Mokoluose veikė pradžios mokykla, 1956–1992 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1992 m. pagrindinė. 2009 m. prijungta Balsupių pradinė mokykla kaip skyrius. 2017 m. mokykla reformuota į progimnaziją, taip pat uždarant Balsupių skyrių.
Guangdongas
Guangdongas  – provincija pietų Kinijoje. Plotas – 180 tūkst. km². Sostinė – Guangdžou.
Sudėtinis provincijos pavadinimo žodis „Guang“ reiškia „erdvę“ arba „platybę“ ir kilo Vakarų Dzin dinastijos laikais. „Guangdong“ ir kaimyninės „Guangsi“ provincijos pavadinimas literatūrine kalba reiškia „rytų platybė“ bei „vakarų platybė“. Kartu Guangdongas ir Guangsi yra vadinami „Dviem Guang“ (兩廣 liăng guăng).
thumb|240px|Šendženas thumb|240px|Salos Perlų upės deltoje
Administracinis suskirstymas
Yra 21 prefektūrų lygmens miestas (antruosiuose skliausteliuose nurodomas pavadinimas Kantono tarme):
Šie vienetai dalijami į 49 rajonus, 30 apskričių lygmens miestų, 42 apskritis ir tris autonomines apskritis.
Geografija
Pietuose Guangdongą riboja Pietų Kinijos jūra, iš viso pakrantė tęsiasi 4300 km. Pietvakariuose yra Leidžou (Leizhou) pusiasalis, kuriame išsidėstę keletas nebeveikiančių ugnikalnių. Vienas labiausiai ekonomiškai klestinčių Kinijos regionų yra Džudziango (Zhujiang), arba Perlų upės, delta, kurioje susilieja trys atšakos (Rytinė, Šiaurinė ir Vakarinė upės). Šiaurėje provinciją nuo likusios šalies dalies skiria keletas kalnų grandinių. Aukščiausias taškas – apie 1600 m v.j.l.
Klimatas drėgnas subtropinis, pietuose – tropinis. Žiemos trumpos, sausos, vasaros ilgos, šaltos, drėgnos.
Demografija ir kultūra
Nemažai Guangdongo regionų apgyvendinta hakka etninės grupės. Jie taip pat turi savo virtuvę, operos atmainą ir kt.
Teritorijoje aplink Čaodžou ir Šantou miestus (rytų Guangdonge) gyventojai kalba Čaodžou („teochew“) dialektu.
Leonas Kęsgaila-Kenstavičius
Leonas Kęsgaila-Kenstavičius (1895 m. spalio 21 d. Dapšiuose, Židikų valsčius – 1979 m. spalio 27 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, medicinos tarnybos pulkininkas leitenantas.
Biografija
Baigė Žemalės pradžios mokyklą, po to Liepojos gimnaziją. 1915–1918 m. studijavo Kazanės universiteto Medicinos fakultete. Grįžus į Lietuvą 1919 m. paskirtas į Kauno karo ligoninę. 1922 m. baigė Lietuvos universitetą. 1928–1940 m. Lietuvos kariuomenės gydytojas, medicinos tarnybos pulkininkas leitenantas. 1941 m. Birželio sukilimo dalyvis.
1941–1945 m. Kauno Raudonojo Kryžiaus ligoninės direktorius. Už persekiojamų žmonių slapstymą ligoninėje 1945 m. suimtas, iki 1951 m. kalintas Vorkutos lageriuose. Čia dirbo gydytoju, gelbėjo kitus kalinius. Už tai 1951 m. ištremtas į Krasnojarsko sritį. 1957 m. jam grįžus į Lietuvą nebuvo leista apsigyventi Kaune, iki 1977 m. dirbo Šaukėnų ir Užvenčio ligoninėse. Palaidotas Ukrinų kapinėse.
Rukai (reikšmės)
Rukai yra:
Leonas Kęsgaila-Kenstavičius
Memorialinė lenta
Memorialinės lentos atidarymo iškilmėse 2012.10.18 pranešimą padarė docentas Algimantas Šimkus. Memorialinę lentą atidengė Raudonojo Kryžiaus ligoninės direktorius Raimondas Kunickas ir Lietuvos gydytojų sąjungos prezidentas profesorius Liutauras Labanauskas.
Signiferis
thumb|right|200px|Signiferis su signumu (rekonstrukcija} Signiferis  – Senovės Romos legionierius, nešiojęs kohortos ar centurijos signumą . Kiekviena centurija turėjo savo signiferį, tad legionas iš viso turėjo 59 signiferius. Kiekviena kohorta turėjo šešias centurijas, vadinasi – ir šešis signiferius, bet kohortos pirmosios centurijos signiferis buvo laikomas vyresniu už likusius penkis kohortos signiferius.
Romos imperijoje legionuose dalinių emblemas nešiodavo ne tik signiferiai, bet ir akviliferiai, imaginiferiai, veksiliarijai ir drakonarijai.
thumb|left|300px|Legionieriai, priekyje eina [[centurionas, akviliferis, signiferis ir kornicenas (maždaug 70 m. e. m. legionierių rekonstrukcija)]]
Signiferis kaip štandarto nešiotojas
Signiferis nešiodavo savo padalinio karinę emblemą signumą. Signumą sudarydavo ant stiebo pritvirtinti diskai ir kiti elementai. Stiebo viršuje būdavo lapiškas ieties antgalis arba plaštakos atvaizdas, simbolizavęs kareivių duotą priesaiką). Kartais signumas turėdavo ir vainiko atvaizdą, galbūt rodžiusį apdovanojimą ar buvusį garbės ženklu.
Signumo nešiojimas mūšyje būdavo pavojingas, kadangi signiferis būdavo pirmoje eilėje ir savigynai galiojo nešioti tik kumštinį skydą. Apie signumą grupuodavosi centurijos kariai.
Legionierius, siekiantis tapti signiferiu, turėdavo būti apmokytas. Apmokymą einantis karys vadindavosi signiferio discentas ( 'signiferio mokinys').
Signiferis kaip finansininkas
Signiferiai ne tik nešiodavo signumus, bet ir būdavo centurijos finansų tvarkytojai bei legionierių pinigų saugotojai.
Patys signiferiai būdavo duplikarijai – jie gaudavo dvigubą algą.
Lacijus
Suskirstymas
Lacijaus regionas skirstomas į penkias provincijas: thumb|left|300px|Lacijaus regiono provincijos.
Viešvilė (Radviliškis)
Viešvilė – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Šeduvos. Yra Kurklių dvaras.
Noel Gallagher
Noel Thomas David Gallagher (g. 1967 m. gegužės 29 d.) – britų muzikantas, dainininkas ir dainų autorius. Geriausiai žinomas, kaip grupės „Oasis“ įkūrėjas ir jos gitaristas, vienas pagrindinių vokalistų ir pagrindinis dainų autorius. Gallagher užaugo Burnage, Machaster, kur pradėjo mokytis gitaros būdamas trylikos. Po keleto darboviečių statybose, 1988 jis įsidarbino vietinės Manchester’io grupės „Inspiral Carpets“ turų pagalbininku ir techniku. Turo su „Inspiral Carpets“ metu jis sužinojo, kad jo brolis Liam Gallagher sukūrė savo grupę „The Rain“, kuri vėliau buvo pervadinta į „Oasis“. Po to, kai Gallagher grįžo į Britaniją, jis buvo pakviestas prisijungti prie „Oasis“ kaip dainų autorius ir gitaristas.
„Oasis“ debiutinis albumas „Definately Maybe“ (1994) pažymėjo grupės kelią į šlovę kaip britpop judėjimo dalį. Oasis antrasis albumas „(What’s the Story) Morning Glory?“ (1995) pasiekė albumų reitingų sąrašus daugelyje šalių, o jų trečiasis studijinis albumas „Be Here Now“ (1997) tapo greičiausiai parduodamu albumu Junginės Karalystės įrašų istorijoje. Vėliau sumenkus britpop populiarumui du vėlesni Oasis albumai nesugebėjo prikelti žanro. Vis dėlto, „Don’t Believe the Truth“ (2005) ir „Dig Out Your Soul“ (2008) buvo laikomi vienais sėkmingiausių per daugiau nei dešimtmetį ir vėl buvo itin sėkmingi. 2009 m. rugpjūčio 28 d. dėl ginčo su Liam’u prasidėjusio Paryžiuje, Noel Gallagher pranešė paliekantis „Oasis“ ir 2009 m. spalio 23 d. patvirtino apie ketinimą pradėti solo karjerą. Nuo tada jis tęsia karjerą kaip grupės „Noel Gallagher's High Flying Birds“ lyderis. 2023 m. duomenimis, su šia grupe atlikėjas yra išleidęs keturis solinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Council Skies“, išleistas 2023 m. birželį.
Teisė į darbą
Istorija
Charles Fourier, kritikuodamas abstrakčias teises, iškeltas Prancūzų revoliucijos, pirmasis įvardijo subjektinę teisę į darbą.
Visuotinė žmogaus teisių deklaracija teisę į darbą numatė kaip vieną iš pagrindinių žmogaus teisių.
TSRS įstatymai numatė ne tik teisę į darbą, bet ir pareigą dirbti.
Lietuva
LR Konstitucija neįvardija teisės į darbą, tačiau ši netiesiogiai išplaukia kaip galimybė pasirinkti darbą :
'48 straipsnis
''Kiekvienas žmogus gali laisvai pasirinkti darbą bei verslą ir turi teisę turėti tinkamas, saugias ir sveikas darbo sąlygas, gauti teisingą apmokėjimą už darbą ir socialinę apsaugą nedarbo atveju.
Asmenys teisę į darbą įgyvendina tiesiogiai sudarydami darbo sutartis su darbdaviais arba tarpininkaujant įdarbinimo tarnyboms (LR darbo kodeksas, 86 str.).
Dielektrinė skvarba
Dielektrinė skvarba – fizikinis dydis, parodantis kaip elektrinis laukas veikia dielektrinę medžiagą, arba kaip dielektrinė medžiaga veikia elektrinį lauką. Dielektrinė skvarba apibrėžiama kaip medžiagos, esančios lauke, gebėjimas poliarizuotis ir tuo sumažinti arba padidinti elektrinį lauką pačioje medžiagoje.
Vakuumo dielektrinė skvarba
Vakuumo dielektrinė skvarba (dar vadinama elektrine konstanta) yra D/E santykis vakuume:
kur
Santykinė dielektrinė skvarba
kur
Santykinė dielektrinė skvarba matavimo vieneto neturi.
Šaltiniai
سماحية Дыэлектрычная пранікальнасць Дыэлектрычная пранікальнасьць Диелектрична проницаемост Permitivitat Permitivita Permittivität Permittivity Permitividad Permittiivisyys Permittivité מקדם דיאלקטרי विद्युतशीलता Permittivitás Permittivitas Permittività elettrica 誘電率 유전율 Permittiviteit Permittivitet Permittivitet Permissividade Permitivita Dielektričnost Permitiviteti Permittivitet 电容率
Pijus VI
Pijus VI (gimė kaip Giovanni Angelo Braschi 1717 m. gruodžio 27 – mirė 1799 m. rugpjūčio 29 d.) – popiežius nuo 1775 m. vasario 15 d. iki mirties 1799 m.
Biografija
Ferraroje studijavo teisę. Nuo 1753 m. popiežiaus Benedikto XIV asmeninis sekretorius. 1773 m. paskirtas kardinolu. Po dvejų metų išrinktas popiežiumi, konfliktavo su Europos monarchais. Kovojo su Šventosios Romos imperijos imperatoriumi Juozapu II, kai pastarasis uždarė daug vienuolynų ir pats paskyrė Milano ir Mantujos vyskupus. Priešinosi episkopalizmo sąjūdžiui, teigusiam, kad aukščiausioji Katalikų bažnyčios valdžia yra vyskupai, o ne popiežius. Kovojo su katalikybės srove febronijanizmu, kurios teigimu, aukščiausia Katalikų bažnyčios valdžia priklauso Bažnyčios susirinkimui ir Emso kongreso sprendimu, apribojusius popiežiaus valdžią. 1783 m. patvirtino Rusijos imperatorienės Jekaterinos II sprendimą įkurti Mogiliavo arkivyskupiją. Įvykus Didžiajai Prancūzų revoliucijai, pasmerkė Prancūzijoje paskelbtą religijų laisvę ir dvasininkų persekiojimą. 1792 m. dalyvavo Pirmojoje antiprancūziškoje koalicijoje. Prancūzijai 1798 m. užėmus Romą, buvo suimtas ir ištremtas į Florenciją, vėliau – kitus Italijos miestus. Pontifikato metu rėmė menus, įkūrė Vatikano pinakoteką.
Uno (daina)
„Uno“ – debiutinis anglų alternatyvaus roko grupės „Muse“ singlas.
Ričardas Baubinas
Ričardas Baubinas (1960 m. lapkričio 15 d. Bikėnai, Ignalinos raj. – 2009 m. kovo 16 d. Vilniuje) – Lietuvos geografas, fizinių mokslų daktaras.
Jitzchak Kulitz
Jitzchak Kulitz (1922 m. Alytuje, Lietuva - 2003 m. liepos 24 d. Jeruzalėje, Izraelis) – Lietuvos žydų kilmės Izraelio mokslininkas ir kraštutinės pakraipos ortodoksinio ir fundamentalistinio Haredi judaizmo vyriausiasis rabinas Jeruzalėje. 1933 m. kartu su motina bei 7 broliais ir seserimis išvyko gyventi į Palestiną, kur apsigyveno Jeruzalėje. Rabino mokytojais buvo Salman Melzer, Jecheskel Sarna ir Chason Isch.
Ričardas Baubinas
Biografija
Baigė Dūkšto vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus universiteto Gamtos fakultetą. 1988 m. geografijos mokslų kandidatas.
Jonas Adomaitis
Jonas Adomaitis:
Ričardas Baubinas
Biografija
Nuo 1983 m. dirbo Geografijos institute direktoriaus pavaduotojas, 2000–2002 m. instituto direktorius ir Visuomeninės geografijos skyriaus vadovas, vyriausiasis mokslo darbuotojas. Nuo 1993 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2000 m. docentas.
1995–2009 m. Lietuvos geografų draugijos prezidentas. Mokomųjų knygų, vadovėlių autorius ir bendraautoris.
Kidalio regionas
Kidalio regionas  – regionas Malio šiaurės rytinėje dalyje. Ribojasi su Alžyru šiaurėje, su Nigeriu rytuose, su Gao regionu pietuose, su Tombuktu regionu vakaruose. Administracinis centras – Kidalis.
Sudarytas 1991 m., atskyrus šiaurinę Gao regiono dalį. Nuo 2012 m. Malis teritorijos nebevaldo, čia viešpatauja Azavado sukilėliai ir islamistai.
Geografija
Regionas yra daugiausia Sacharos dykumoje. Paviršius kalnuotas, gausu erozijos nugludintų masyvų (Adrar Iforas). Yra keletas vadžių (Tilemsi, Edžeri).
Administracinis suskirstymas
thumb|250px|Kidalio apskritys
Regionas padalintas į 4 apskritis (skliaustuose – administracinis centras):
Nyderlandų Antilai
Nyderlandų Antilai – dvi salų grupės Karibų jūroje, autonominė Nyderlandų karalystės dalis, egzistavusi iki 2010 m. spalio 10 d.
Istorija
Pirmieji salose apsigyveno ispanai. XVII amžiuje salas užkariavo Nyderlandų Vakarų Indijos kompanija. Salos buvo naudojamos kaip kariniai postai ir vergų prekybos bazės. Vergovė Nyderlandų Antiluose panaikinta 1863 m.
Nuo 2000 m. birželio iki 2005 m. balandžio mėnesių kiekvienoje saloje vyko referendumas dėl salų ateities. Buvo keturi pasirinkimo variantai:
Iš penkių salų:
kairėje|250px|framed|Nuderlandų Antilų žemėlapis
Pagal balsavimų rezultatus nuspręsta, kad 2010 m. spalio 10 d. Nyderlandų Antilų autonomija panaikinama: Boneras, Saba ir Sint Eustatijus tampa specialiosiomis Nyderlandų provincijomis, o Kiurasao ir Sint Martenas – autonominėmis valstybėmis Nyderlandų Karalystės sudėtyje (kaip Aruba).
dešinėje|miniatiūra|250px|Kraštovaizdis [[Klein Bonairės saloje.]]
Geografija
Visos vėjo salos yra vulkaninės kilmės ir kalvotos, palikdamos mažai vietos žemės ūkiui. Pavėjinės salos yra vulkaninės ir koralinės kilmės. Aukščiausias taškas yra Mount Scenery kalnas, 862 metrai, Sabos saloje (Taip pat tai yra aukščiausias taškas visoje Nyderlandų Karalystėje).
Nyderlandų Antiluose yra atogrąžų klimatas su šiltu oru ištisus metus.
Nusvirusioji striepsnė
Nusvirusioji striepsnė (Melica nutans) – miglinių (Poaceae) šeimos, striepsnių (Melica) genties augalas.
Nyderlandų Antilai
Administracinis suskirstymas
miniatiūra|dešinėje|250px|Prancūzijos San Martenas (šiaurė) ir Nyderlandų Antilų Sint Martenas (pietūs).
Šiaurės Makedonija
Šiaurės Makedonija, oficialiai Šiaurės Makedonijos Respublika  – valstybė Balkanų pusiasalyje, pietryčių Europoje. Ribojasi su Graikija pietuose, Bulgarija rytuose, Albanija vakaruose bei Kosovu ir Serbija šiaurėje. Šalies sostinė ir didžiausias miestas – Skopjė.
Nyderlandų Antilai
Administracinis suskirstymas
Nyderlandų Antilai neturi jokių didelių administracinių padalinių, nors kiekviena sala turi savo vietinės valdžią.
Šiaurės Makedonija
Istorija
Šalies pavadinimas kilęs iš graikų Μακεδονία, šis savo ruožtu iš μακεδνός – „aukštas, ilgas“. Manoma, kad taip graikai apibūdino senovės makedonus.
Takaši Usami
Takaši Usami (, g. 1992 m. gegužės 6 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Šiaurės Makedonija
Istorija
Dabartinė Makedonija apima šiaurės vakarinę Makedonijos regiono dalį. Senovėje čia gyveno pajonai, graikų gentys molosai, ilyrų gentys. 356 m. pr. m. e. Makedonija tapo Pilypo II valstybės dalimi, o vėliau Aleksandro Makedoniečio imperijos dalimi. Valdant romėnams buvo sudaryta Makedonijos provincija, kuri Diokletiano laikais padalinta (dabartinė Makedonija atsidūrė Macedonia Salutaris provincijoje). Prie Gradsko yra provincijos sostinės Stobio liekanos. Kitas romėnų miestas Skupis (prie Skopjės), priklausė Mezijos provincijai.
VI-VII a. į regioną įsiveržė slavų ir bolgarų gentys. Naujakurių sostine tapo Bitola. Apie IX a. Makedonijos gyventojai priėmė krikščionybę. 1014 m. regionas buvo užimtas Bizantijos, kurioje išsilaikė iki XIII a., kai tapo Antrosios Bulgarijos imperijos dalimi. Vėliau Makedonija vėl grįžo Bizantijai, bet XIV a. tapo Serbijos imperijos dalimi. Valdant Stefanui Urošui IV Dušanui Skopjė tapo imperijos sostine. Tačiau greitai visi Balkanai atsidūrė Osmanų imperijos valdžioje.
Nusvirusioji striepsnė
Daugiametis, 30-60 cm aukščio žolinis, retakeris augalas su ilgu šakniastiebiu. Stiebas laibas, violetinio atspalvio, apatinė dalis šiek tiek kylanti, keturbriaunis, viršutinė dalis šiurkšti. Lapai iki 5 mm pločio, linijiškai lancetiški, neprasiskleidę susisukę, pliki arba viršutinė pusė apaugusi retais plaukeliais, žvilgantys. Lapų makštys šiurkščios, aštriais kraštais, uždaros, liežuvėlis labai trumpas. Žiedynas – siaura, vienašalė kekiška šluotelė, sudaryta iš 6-7 mm ilgio nusvirusių varpučių. Varputėje paprastai 2-3 žiedai, iš kurių viršutinis nevaisingas. Varpažvyniai kiaušiniški, rausvai violetiniai, su persišviečiančiu pieviniu kraštu, visiškai apgaubiantys varputę. Grūdai lengvai iš žiedažvynių išsineriantys, rudi, blizgantys.
Nyderlandų Antilai
Administracinis suskirstymas
Nyderlandų Antilai sudaryti iš dviejų salų grupių:
Takaši Usami
Nacionalinėje komandoje žaidė 2015–2016 m., su ja dalyvavo 2012 m. olimpinėse žaidynėse.
Nyderlandų Antilai
Ekonomika
Svarbiausias pajamų šaltinis Nyderlandų Antiluose yra turizmas. Taip pat svarbus naftos perdirbimas. Svarbiausi prekybos partneriai yra Venesuela, kitos Lotynų Amerikos šalys, JAV ir Europos sąjunga. miniatiūra|dešinėje|250px|Nyderlandų Antilai
Nusvirusioji striepsnė
Žydėti pradeda gegužės mėn. Dažna visoje Lietuvoje. Auga lapuočių bei mišriuose miškuose, krūmuose, kirtimuose, vidutinio drėgnumo ir derlingumo dirvožemiuose. Kai kuriems gyvuliams (galvijams, arkliams, avims) nuodinga, ypač ankstesnėje fazėje, dar nesubrendus grūdams.
Šiaurės Makedonija
Istorija
II pasaulinio karo metais Makedonija okupuota Ašies valstybių ir valdyta bulgarų. Karo metu dalis makedonų parėmė Josipo Broz Tito komunistų partizanus. Po 1944 m. Bulgarijos perversmo, bulgarų kariuomenė iš Makedonijos atitraukta. Po karo Makedonija įjungta į Jugoslavijos Federaciją, sudarė vieną iš 6 jos respublikų.
Nusvirusioji striepsnė
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 128 psl.
thumb|left|Melica nutans
Šiaurės Makedonija
Istorija
Makedonija kaip nepriklausoma valstybė susikūrė po Jugoslavijos iširimo. Nepriklausomybę paskelbė 1991 m. rugsėjo 8 d., po referendumo, pritariančio išstojimui iš Jugoslavijos. Jugoslavijos karų metu Makedonija liko nuošalyje, tačiau neramumai prasidėjo kai 1999 m. Kosovo karo metu į šalį ėmė plūsti pabėgėliai albanai. 2001 m. albanų apgyvendintuose Kosovo ir Albanijos pasieniuose kilo ginkluoti konfliktai tarp albanų ir makedonų. Įsikišus NATO konfliktas numalšintas, albanams suteikta didesnė autonomija, o šie sutiko nusiginkluoti.
Nuo pat 1991 m. trukęs ginčas dėl šalies pavadinimo su Graikija buvo išspręstas 2019 m. vasario 12 d. šalį pervadinus į Šiaurės Makedoniją.
2020 m. kovo 27 d. šalis prisijungė prie NATO ir tapo 30-ta organizacijos nare.
Politinė sistema
1991 m. konstitucija iš dalies pakeista 2001 m., suteikiant daugiau teisių tautinėms mažumoms. Vienerių rūmų parlamentas (Sobranie) turi 120 narių, renkamų ketveriems metams. Ribotas galias turintis prezidentas renkamas visuotiniu balsavimu penkerių metų kadencijai.
Administracinis suskirstymas
thumb|Šiaurės Makedonijos administracinis suskirstymas
Šiaurės Makedonija padalinta į 8 regionus. Regionai padalinti į savivaldybes.
Geografija
thumb|Ochrido ežeras ir Šv. Jovano bažnyčia
Šiaurės Makedonija – vidurio Balkanų valstybė, neturinti priėjimo prie jūros, kalnuota, su giliais slėniais. Šalies centrine dalimi eina platus Vardaro slėnis, likusi šalies dalis kalnuota. Albanijos pasienyje iškilę aukšti Šaro kalnai (juose yra aukščiausia šalies vieta – Korabas, 2764 m), šiaurės rytuose – Osogovo masyvas, pietuose – Babos, Nidžės, Kozufo masyvai, centrinėje dalyje – Jakupica, pietvakariuose – Belasica, ir kt.
Svarbiausia Šiaurės Makedonijos upė yra Vardaras (teka į Egėjo jūrą), kurio baseinas užima 80 % šalies ploto. Svarbiausi jo intakai Makedonijoje yra Crna, Bregalnica, Pčinia, Lepenecas, Treska. Vakariniu šalies pakraščiu teka Juodasis Drinas, pietryčiuose – Strumos intakas Strumica. Makedonijos teritorijoje yra 3 dideli ežerai: Ochrido, Prespos ir Dojrano. Kalnuose yra krioklių.
Klimatas subtropinis, pereinantis į žemyninį. Būdingos sausos ir karštos vasaros bei gan šaltos žiemos. Vidutinis metinis kritulių kiekis svyruoja nuo 1700 mm vakariniuose kalnuose iki 500 mm rytuose. Šilčiausia yra Vardaro slėnio pietuose (Demir Kapija, Gevgelija), kur vasarą oras gali įkaisti iki 40 °C. Skopjėje būdingos temperatūros virš 30 °C. Žiemą atvėsta nuo ~0 °C Vardaro slėnyje iki žemiau -20 °C kalnuose.
Būdinga mišriųjų ir plačialapių miškų lygumose, bei spygliuočių miškų (ypač balkaninių pušų) augalija kalnuose. Šalyje yra 3 nacionaliniai parkai: Mavrovo, Galičicos ir Pelisterio.
Ekonomika
Tai atviros ekonomikos šalis, viena iš skurdžiausių buvosios Jugoslavijos respublikų. Pagrindinės ekonomikos šakos – maisto perdirbimas, tabako, tekstilės gaminiai, cheminių medžiagų, plieno ir cemento gamyba.
Demografija
right|250px
Nyderlandų Antilai
Gyventojai
Miestuose gyvena 70 %, kaimuose 30 % gyventojų.
Šiaurės Makedonija
Demografija
2009 m. apskaičiavimais, šalyje gyvena 2 066 718 žmonių. Gyventojų skaičius šiuo metu lėtai auga. Pasak 2002 m. surašymo, 64,2 % visų Šiaurės Makedonijos gyventojų yra makedoniečiai. Didžiausias mažumas sudaro albanai (25,2 %), turkai (3,9 %), čigonai (2,7 %) ir serbai (1,8 %). Pasiskirstymas pagal kalbas labai primena tautinę sudėtį: 66,5 % kalba makedoniškai, 25,1 % – albaniškai, 3,5 % – turkiškai, 1,9 % – čigoniškai, 1,2 % – serbiškai ir 1,8 % – kitomis kalbomis. 64,7 % visų gyventojų yra makedonai ortodoksai, 33,3 % – musulmonai, 0,37 % – kiti krikščionys. Tiesa, ši statistika rodo tik priskyrimą religijai, o ne praktiką. Maždaug 8 % visų šalies gyventojų yra ateistai arba agnostikai. 2002 metų surašymo duomenimis, vyresnių nei 15 m. žmonių raštingumas yra 96,1 % (98,2 % vyrams ir 94,1 % moterims). Pasak 2009 m. apskaičiavimų, vidutinė numatomo gyvenimo trukmė skaičiuojant nuo gimimo Makedonijoje yra 74,68 metų (tik truputį mažesnė negu Lietuvos).
Nyderlandų Antilai
Nuorodos
Šaltiniai
Šiaurės Makedonija
Kultūra
Šiaurės Makedonijos kultūra panaši į Bulgarijos bei buvusių Jugoslavijos šalių, t. y. susiformavo pradžioje veikiant Bizantijai, vėliau Osmanų imperijai, o XX a. – socialistinei Jugoslavijai. Šalis turi gan turtingą religinį paveldą – senų vienuolynų, freskų, mozaikų. Makedonijos muzikoje ryški bizantiškosios muzikos įtaka, kaip ir Bulgarijoje populiarūs šokiai rateliais (oro), dažnai grojama Balkanų fleita kavalu, dūdmaišiu gaida, tambūru ir kt. Iš šiuolaikinės muzikos populiari pop muzika, rokas. Makedonija turi gan gerai išvystytą kino pramonę, makedonų filmai yra pelnę tarptautinių apdovanojimų (pvz., „Prieš lietų“).
Makedonijos virtuvė panaši į kitų Balkanų šalių virtuves; vartojama daug daržovių, sūrio. Nacionalinis patekalas yra Tavče Gravče, gaminamas iš pupelių, svogūnų ir paprikų. Populiarūs gėrimai yra mastika bei rakija.
Populiariausia sporto šaka Makedonijoje yra futbolas, tiesa, Makedonijos vyrų futbolo rinktinė aukštų rezultatų nėra pasiekusi. Antra populiariausia šaka yra rankinis, kuriame gerai rungtyniauja šalies moterų rinktinė. Krepšinis taip pat gan populiarus šalyje, ypač po sėkmingo Makedonijos vyrų krepšinio rinktinės pasirodymo 2011 m. Europos krepšinio čempionate.
Nijihario apskritis
Nijihario apskritis (新治郡) buvo apskritis, įsikūrusi Ibarakio prefektūroje, Japonijoje.
Mažūnai
Mažūnai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Naudvario.
Nijihario apskritis
Iki apskrities panaikinimo, joje tebuvo 1 kaimas:
Istorija
2005 m. spalio 1 d., šioje apskrityje buvęs Jasato miestelis buvo prijungtas prie Išiokos miesto.
Šlamai
Šlamai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Sintautų, prie kelio.
Kurmėnai
Kurmėnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Naujamiesčio.
Bad-tibira
Bad-tibira (šumerų k. 'vario kalvių tvirtovė'), dar kitaip Patibira (šumerų k. 'Kalvių kanalas'), taip pat akadų k. Dûr-gurgurri – vienas seniausių pietų Mesopotamijos miestų prie Iturungalo kanalo žemiau Umos. Šio senovės miesto liekanos – tai dab. Tell al-Madineh, esantis tarp Ash Shatrah ir Tell as-Senkereh (senovės Larsa) dab. pietų Irake. Graikų vadintas Panti-Biblos. Šumero karalių sąraše minimas tarp prieštvaninių miestų (antediluvian cities), susikūrusių laikotarpyje tarp Pasaulio sutvėrimo ir Pasaulio tvano.
Istorija
Senovėje miestas buvo įsikūręs šalia pelkių. Tai buvo svarbi aplinkybė, žinant, kad jis garsėjo vario liejyklomis, kurių lydymo krosnyse buvo deginamos nendrės. Žaliavos rūda buvo tiekiama į miestą Eufrato upe ir Iturungalo kanalu. Varis, taip pat ir auksas bei sidabras iš Bad-tibiros sklido po amatininkų dirbtuves visame senovės Šumere. Šie centrai buvo Urukas, Ūras, Uma ir Adabas.
Pasak šumerų mitologijos, prieš Pasaulio tvaną šis miestas buvo antras, pastatytas po Eridu tarp penkių svarbiausių šių žemių miestų – Eridu, Larako, Šurupako ir Siparo. Pagal Nipūro karalių sąrašą, Bad-tibiroje valdė 3 mitiniai valdovai, iš viso fantastiškai ilgame 108 000 metų laikotarpyje. Galima kritiškai vertinti senovės Karalių sąraše pateiktus duomenis, tačiau keturių miestų egzistavimą patvirtina archeologai, nors Bad-tibira dar iki galo neatkasta, o penktojo – Larako – vieta kol kas neidentifikuota. Minėtieji karaliai buvo: Akivaizdu, jog po Tvano miestas prarado savo reikšmę, buvo apleistas, o sostas perkeltas į Siparą. Senajame šumerų tekste apie deivės Inanos nusileidimą į požeminį pasaulį minima miesto šventykla E-mush-kalamma bei rašoma apie tai, kad Inana atkalba demonus neliesti Lulalo, Bad-tibiros patrono, gyvenusio skurde. Galiausiai jie paima puošniuose rūmuose gyvenusį Uruko karalių Dumuzidą, vadintą „Piemeniu“. Tačiau Karalių sąraše yra įtrauktas Dumuzidas Žvejys, valdęs Uruką tuoj po Tvano, tarp Lugalbandos ir Gilgamešo.
„Broliškas tekstas“ dantiraščio įrašuose ant molinių kūgių, dingusių iš archeologinių kasinėjimų aikštelės 1930-aisiais metais, liudijo taikos sutartį tarp Entemenos, valdžiusio Lagašą, ir Lugal-kinishedudu, valdžiusio Uruką. Entemena parodomas kaip šventyklos E-mush Inanai ir Dumuzidui statytojas, pavadinęs ją Lugal-E-mush.
Archeologija
Kai kurios smarkiai apsitrynusios plytų nuolaužos ant kalvos turėjo įrašus, padarytus III Ūro dinastijos atstovo Amar-Sin. Sprendžiant iš akivaizdžiai išsilydžiusių ir sustiklėjusių plytų liekanų ir panašių radinių, pasklidusių dideliame kalvos paviršiuje, miestą nuniokojo didelis gaisras, kurio data nenustatyta.
Miestas buvo priklausomas nuo Larsos, kurios karalius Sin-Iddinam teigė pastatęs Bad-tibiros didžiąją sieną, ir Isino, kurio karalius Lipit-Ishtar, „Nipuro piemuo“, tvirtino pastatęs ten „Dorybės šventovę“.
Aleksandravėlė (reikšmės)
Aleksandravėle vadinami kaimai:
Strėlė
thumb|400px|right|Strėlės sandara. 1 – antgalis; 2 – kotas; 3 – plunksnos; 4 – galiukas su grioveliu (uodegėlė). thumb|right|400px|Viršutinė strėlė – šiuolaikinė, skirta šaudyti į taikinį. Apatinė strėlė – viduramžių strėlės kopija Strėlė – strypelio ar virbo su antgaliu pavidalo šaudmuo, naudojamas šaudyti lanku ar arbaletu. Lanko strėlė savo konstrukcija gana stipriai skiriasi nuo arbaleto strėlės. Šios kitose kalbose vadinamos kitu žodžiu, negu lanko strėlės (pvz., 'lanko strėlė', o quarrel ar bolt – 'arbaleto strėlė').
Strėlių kotai
Paprasčiausi strėlių kotai gaminami iš vientiso medienos strypelio. Pavyzdžiui, nupjaudavo reikiamo storio ir ilgio vytis, kurias karštu garu ištiesindavo ir džiovindavo. Tačiau iš tokios žaliavos gamintos stėlės, gavusios drėgmės, paprastai vėl išsilenkdavo, todėl netiko ilgam laikymui.
Gerus strėlių kotus gamindavo iš keturių išilgais šonais suklijuotų strypelių, taip sudėtų, kad jų medienos plaušų kryptys būtų skirtingos. Drėkstant tokių strėlių kotai neišsilenkia, nes priešingi koto ketvirčiai lenkiasi į priešingą pusę.
Azijoje strėlių kotus darydavo iš bambukų, bet tam tinka ne kiekvienas tinkamo storio bambuko stiebas. Kai kur strėlių kotus darydavo iš nendrių stiebų.
Antgaliai
Senoviniai strėlių antgaliai būdavo akmeniniai, kauliniai (V. Europoje kaulinius antgalius nustojo naudoti tik XIII a.), raginiai. Išmokus apdoroti metalus imta daryti metalinius antgalius. Antgalių formos priklauso nuo strėlių paskirties.
Antgalių formos: Antgalius apvyniojus dervuotomis pakulomis gaunamos padegamosios strėlės. Dėl didesnio pasipriešinimo galingu lanku iššautos padegamosios strėlės lėkdavo iki 100 m.
Senovėje strėlių antgaliai buvo masinės gamybos produktas, kurių karo metu sunaudodavo didžiulius kiekius. Po kautynių strėlės rinkdavo, tačiau daugelis strėlių pasimesdavo. Dėl to kovinių ir medžioklinių strėlių antgalius darydavo kuo pigesnius, be didelio kruopštumo.
Strėlės gaminimas reikalaudavo specifinių įgūdžių ir nemažai darbo. Todėl ir patyrę lankininkai lauko sąlygomis pasidaryti kokybiškų strėlių negalėdavo.
Plunksnos
Strėlės paprastai gale turi plunksnas, kurios didina strėlės galo pasipriešinimą, dėl ko strėlė lekia tiesiai, antgaliu į priekį. Kai kurios tautos nenaudodavo strėlių su plunksnomis.
Uzas (gėrimas)
thumb|Suvenyrinis uzo butelis Uzas  – anyžių skonio stiprus graikiškas alkoholinis gėrimas. Pavadinimo kilmė neaiški, tačiau pats gėrimas, manoma, kilo XIX a. Uzo geriamas grynas arba naudojamas kokteiliuose.
Uzas daromas iš etilo alkoholio (maždaug 96 %) ir įvairių aromatinių žolelių (anyžiaus, kalendros, gvazdikėlių, cinamono ir kt.) antpilo, sumaišyto su cukrumi. Mišinys rauginamas (kai kurie gamintojai to nedaro, o tiesiog įpila daugiau alkoholio) ir distiliuojamas variniuose induose. Gautas produktas yra 40-50 ° stiprumo. Tai skaidrus bespalvis skystis. Tačiau sumaišius su vandeniu, uzas pabala ir tampa neskaidrus. Taip atsitinka dėl anyžiuose esančio eterinio aliejaus, kuris tirpsta etilo alkoholyje, tačiau yra netirpus vandenyje.
Melodingasis mirties metalas
Melodingasis death metalas – death metalo muzikos požanris, dažniausiai tarpusavyje derinantis intensyvų bei energingą death metalo muzikos skambesį su NWOBHM tipo melodijomis. Dažnai vadinamas Geteborgo metalu, kadangi jo kilmė aiškiai siejasi su Švedijos miestu Geteborgu. Pradžioje melodingasis death metalas tebuvo death metalas, išsiskiriantis ryškesniu melodingumu. Laikui bėgant, šis metalo muzikos stilius evoliucionavo, kai kurie jo atlikėjai pradėjo naudoti klavišinius, taip vis labiau nutoldami nuo įprastojo death metalo.
Atlikėjai
Kai kurie melodingojo death metalo atlikėjai:
Pakistan Navy FC
„Pakistan Navy Football Club“ – Pakistano futbolo klubas iš Islamabado.
Namų rungtynes žaidžia Laivyno sporto komplekso stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1948 m.
Žuis de Fora
Yra universitetas, muziejus, filharmonija, nemažai Art Nouveau ir Art Déco architektūros pastatų.
Elektrinė konstanta
Elektrinė konstanta – vakuumo dielektrinė skvarba.
kur Šios trys konstantos SI vienetų sistemoje.
Franz Brandstäter
Franz Brandstäter (1815 m. rugpjūčio 12 d. Klaipėdoje – 1883 m. sausio 31 d. Dancige) – filologas, pedagogas.
Biografija
Gimė 1815 m. rugpjūčio 12 d. Klaipėdoje. Baigęs mokyklą Klaipėdoje įstojo į Collegium Fridericianum mokyklą Karaliaučiuje. Vėliau studijavo filologiją ir istoriją Karaliaučiaus universitete, 1837 m. tapo mokslų daktaru. 1836 m. už nuopelnus tyrinėjant Imanuelio Kanto kūrybą apdovanotas Preis der Gedächtnisfeier Kants apdovanojimu. Dirbo mokytoju Karaliaučiaus Kneiphofo gimnazijoje, o nuo 1838 m. Dancigo akademinėje gimnazijoje. Mokino graikų, lotynų ir prancūzų kalbas, rašė mokslinius straipsnius apie graikų ir prancūzų kalbų gramatikas bei įvairias geografines vietoves. Mirė 1883 m. sausio 31 d. Dancige.
Musetta Vander
Musetta Vander (tikrasis vardas - Musetta van der Merwe, g. 1963 m. gegužės 26 d.) – Pietų Afrikos Respublikos aktorė ir modelis. Geriausiai žinoma savo vaidmenimis moksliniuose ir fantastiniuose filmuose filmuose.
1988 m. susituokė su režisieriumi Jeff Celentano.
Kurmėnas
Kurmėnas (Desmana moschata) – kurminių (Talpidae) šeimos vabzdžiaėdis žinduolis, vienintelis kurmėnų (Desmana) genties atstovas.
Išvaizda
Turi judrų straubliuką ir ilgą vairuojamąją uodegą. Kūnas 18-21 cm ilgio, uodega – 17-20 cm ilgio. Masė 400–500 g. Gyvena didelėmis šeimomis iki 15 individų. Gerai plaukioja ir nardo. Jo urvo anga būna po vandeniu. Žiemą užmiega.
Paplitimas
XX a. pradžioje kurmėnas buvo paplitęs Dniepro, Dono, Volgos ir Uralo upių baseinuose. XIX a. pabaigoje kurmėnas buvo išnykęs Ukrainoje, bet 1950 m. buvo reintrodukuotas vėl. 1990 m. buvo aptiktas Desnos baseine.
Rūšis aptinkama Rusijoje, Ukrainoje ir Kazachstane. Anksčiau gyveno ir Baltarusijoje, bet išnyko.
Gausa, nykimas
Tarybų Sąjungoje 1970-ųjų pradžioje buvo apie 70 000 individų.
1985 metais kurmėnų buvo apie 39000;
2000/2001 metais jų populiaciją sudarė jau tik 27 000 individų.
Pagrindinės nykimo priežastys – vandens tarša, buveinių praradimas, konkurencija su introdukuotom rūšim, priegauda (pakliūna į žvejybos tinklus).
Apsauga
Įtrauktas į Rusijos raudonąją knygą. Nuo 1986 m įrašytas į Tarptautinę raudonąją knygą į Pažeidžiamų (Vulnerable) kategoriją.
Senis ir jūra
Senis ir jūra  – kiek daugiau nei 100 puslapių Ernesto Hemingvėjaus apysaka, parašyta Kuboje 1951 m. Knyga buvo išspausdinta 1952 m. Tai vienas paskutinių meninių Hemingvėjaus kūrinių. Šis kūrinys lėmė, kad 1954 m. E. Hemingvėjui buvo įteikta Nobelio literatūros premija.
Aldona Keturakienė
Aldona Keturakienė-Sabaliauskaitė (g. 1945 m. kovo 9 d. Ukmergėje) – Lietuvos keramikė.
Biografija
1973 m. baigė Lietuvos dailės instituto Kauno skyrių. 1967-1989 m. dirbo Kauno „Dailės“ kombinate. 1990-1999 m. Vilniaus dailės akademijos Kauno dailės instituto Taikomosios keramikos ir stiklo katedros vedėja, 1999-2003 šio instituto direktorė, nuo 1991 m. docentė.
Kūryba
Sukūrė keramikos kompozicijų visuomeniniams interjerams (dekoratyvinė sienelė „Pėdsakas“ Menininkų namuose, 1982, dekoratyviniai pano J. Jablonskio mokykloje, 1985 m., Tekstilės pramonės mokslinio tyrimo institute, 1987 m., Onkologinėje ligoninėje 1988 m., 1990 m., visi Kaune), objektų ir instaliacijų („Baltas kelias. Rankšluostis“, „Tėvo marškiniai“, abu 1994 m., „Iš auksinės žuvelės pasakų“ 1998 m., „Šeimyninis objektas“ 2000 m., „Šviesa mano takui“, „Visų žemė“, „Dialogas“, visi 2005 m.).
Senis ir jūra
Siužetas
Knyga pasakoja apie seną žvejį Santjagą. Jis jau 84 dienas nepagavo žuvų, tačiau nepraranda vilties tai padaryti kitą dieną. Jam ištikimai padeda Berniukas, bet pastarojo tėvai uždraudė plaukti žvejoti su Seniu. Senis nuplaukia toli į jūrą ir jam užkimba milžiniška žuvis. Prasideda Senio ir Žuvies kova. Didžioji žuvis jį nutempia toli į jūrą. Taip plaukiant Senis mąsto apie daugelį dalykų, o žuvis jam pasidaro tarsi draugė. Vis dėlto jis priverstas progai pasitaikius ją nugalabyti. Jam grįžtant namo jį ir jo laivelį vienas po kito užpuola rykliai. Nors senis ir stengiasi iš visų likusių jėgų nuo jų atsiginti, tačiau rykliai suėda beveik visą jo milžinišką laimikį ir į krantą senis grįžta tuščiomis. Vis dėlto jis yra laimingas, o tai jam svarbiausia.
Aldona Keturakienė
Kūryba
Daug eksperimentuoja, naudoja įvairias medžiagas (dažniausiai baltą molį, akmens masę, kaulinį porcelianą), taiko įvairias technologijas. Ankstyvuoju kūrybos laikotarpiu naudojo tapybos, grafikos priemones, vėliau perėmė minimalizmo principus. Nuo 1972 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje (Italija, Vokietija, Estija, Prancūzija, Danija, Čekija, Olandija), individualios parodos surengtos Kaune 1977 m., 1995 m., 2001 m., 2005 m., Vilniuje 1996 m., 1998 m., 2002 m., 2004 m., Ukmergėje 1999 m., 2004 m. Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus.
Senis ir jūra
Palikimas
Knyga Senis ir jūra buvo adaptuota kino ekranui tris kartus: 1958 m., 1990 m. (mini-serialas) ir 1999 m. (animacinis filmas).
2003 m. knyga BBC sudarytoje mėgstamiausių apsakymų apklausoje užėmė 173 vietą iš 200 galimų. Knyga yra paminėta 2007 m. serialo Pietų parkas serijoje.
Juzo Kurihara
(g. 1983 m. rugsėjo 18 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Kurt Fischer
Kurtas Fišeris (, 1900 m. liepos 1 d. – 1950 m. birželio 22 d.) – VDR politinis veikėjas.
Biografija
Kurtas Fišeris 1900 m. Halė prie Zalės siuvėjo šeimoje. 1915 m. baigė liaudies mokyklą, paskui mokėsi Poznanėje. 1917 m., išklausęs karininkų kursus, pradėjo tarnybą Vokietijos kariuomenėje leitenantu. 1918 m. buvo pažemintas pareigose už revoliucinę propagandą.
1918–1921 m. Liuterstato Eislebeno ir Merseburgo Pedagoginių institutų studentas, bet, už dalyvavimą revoliuciniame judėjime, jam nebuvo leista laikyti baigiamųjų egzaminų. „Spartako sąjungos“, o nuo 1919 m. ir KPD narys.