cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Petras Kežinaitis
Biografija
Išleido kraštotyros apybraižų, iš rusų kalbos išvertė per 10 romanų bei kitų grožinės literatūros kūrinių.
Edita Vilkevičiūtė
Edita Vilkevičiūtė (g. 1989 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos modelis. Dabartinis „Karl Lagerfeld“, „Gap“ Japonijoje, „Christian Dior“, „Armani“ ir „Calvin Klein“ reklamos veidas.
Žurnalų viršeliai
Fotografavosi 9 prestižinių žurnalų viršeliams.
Watford FC (moterys)
Watford moterų komanda, o paprasčiau Watford – Anglijos futbolo komanda, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose. Įsikūręs Londone.
Istorija
2014 m. balandžio mėn. suburta komanda. Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo FA Women's National League Premier Division. Debiutiniame sezone liko penktoje vietoje.
2019–2020 m. sezone čempionatas prasidėjo kaip įprasta, bet kilus pandemijai nutrauktas. Tuo metu „Watford“ buvo antroje vietoje. Pirmenybių nugalėtojos neišaiškintos.
2020–2021 m. trečiosios pakopos pirmenybės buvo sustabdytos. Tuo metu „Watford“ ekipa po aštuonerių rungtynių buvo surinkusi devyniolika taškų ir pirmavo Pietiniame divizione. Po sezono perkeltos į aukštesnę pakopą.
2021–2022 m. sezone pateko į FA Women's Championship (antra pakopa), tačiau liko paskutinėje vietoje, dvyliktos ir po sezono perkeltos į žemesnį divizioną.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo FA Women's National League Premier Division Pietų divizione.
Stadionas
Nuo 2022 m. vasaros namų rungtynes žaidžia Grosvenor Vale stadione, kuris talpina daugiau nei 4 tūkst. žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. rugpjūčio 25 d.
College 1975 FC
College 1975 FC – futbolo klubas iš Gibraltaro. Klubo spalvos juoda ir tamsiai mėlyna. Žaidžia Gibraltaro nacionalinėje lygoje.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2013 m., kai buvo suburta futzalo komada.
2015 m. pradėtas žaisti „didysis“ futbolas. Iš pradžių ekipa debiutavo Antrame divizione. Išplėtus Premjer diviziono dalyvių skaičių, gavo galimybę žaisti Premier divizione.
Videogaga
„Videogaga“ – bendrovės „UAB Forticom“ (one.lt) buvusi lietuviška vaizdo įrašų svetainė.
Istorija
Svetainę 2007 m. birželio 3 d. sukūrė Rusijos investicinė bendrovė „Mail.ru“, kuri lietuvišką svetainę valdė per Estijoje registruotą įmonę „AS Forticom“, pastaroji Lietuvoje veikė tuo pačiu pavadinimu kaip UAB „Forticom“. Jai taip pat priklausė socialinis tinklas one.lt. Ji gyvavo kelis metus kaip lietuviška alternatyva „YouTube“ platformai. Pasak įmonės vadovo, ji buvo skirta tik lietuviškam turiniui, įskaitant siužetus apie Lietuvos piliečius, keliaujančius užsienyje.
Per pirmus gyvavimo metus į platformą įkelta beveik 255 tūkst. filmukų.
Pasak „Gemius Audience“ agentūros, 2010 m. kovą svetainė užėmė 18 vietą, o tų pačių metų liepos mėn. – jau 8 vietą.
2011 m. socialinius tinklus one.lt, videogaga.lt ir grupinis.lt išsipirko Lietuvos įmonės UAB „Forticom“ vadovas Aldas Kirvaitis per 2010 m. rugpjūtį jo įsteigtą bendrovę „Blue Ant Holdings“ iš Estijoje registruotos įmonės „AS Forticom“.
Svetainę nuspręsta išjungti, kadangi jos išlaikymas per mėnesį kainuodavo 5–10 tūkst. litų ir vis labiau populiarėjo „YouTube“ platforma.
Mindūnų apžvalgos bokštas
Mindūnų apžvalgos bokštas – tai 36 m aukščio metalinė konstrukcija, su jos viršutinėje dalyje esančia platforma, skirta apžvelgti Labanoro regioninio parko kraštovaizdžio įvairovę, susipažinti su jame esančiais Baltaisiais Lakajais, Juodaisiais Lakajais, Siesarties ežeru su salomis bei garsiąja Labanoro giria.
Mindūnų apžvalgos bokštas yra Molėtų rajone, prie Mindūnų kaimo esančiame poilsiautojų kempinge, netoli nuo kelio.
Apžvalgos aikštelė yra 36 m aukštyje, iki kurios veda 214 laiptelių. Šis apžvalgos bokštas viešai atidarytas 2015 m. rugsėjo 22 d. Iki 2019 m. vidurio šio bokšto apžvalgos platforma buvo aukščiausia Lietuvoje.
Sereikiai (reikšmės)
Sereikiais vadinami kaimai:
Juozas Paškevičius (1906)
Juozas Paškevičius (g. 1906 m. Kaune – ?) – Lietuvos šaltkalvis ir verslininkas.
Biografija
Po demobilizacijos Kaune, Višinskio gatvėje, įkūrė savo dirbtuves ir jose įdarbino penkiolika šaltkalvių. Ši įmonė atliko metalo darbus įrengiant Kaune Kūno kultūros rūmus, Karininkų ramovę, Klaipėdoje Uosto elevatorių ir kt. 1938 m. pabaigoje J. Paškevičiaus šaltkalvių dirbtuvės laimėjo itin atsakingą užsakymą – statomai Kauno sporto halei pagaminti metalines stogo konstrukcijas, pastarųjų elementai buvo jungiami tarpusavyje kniedijant. Reikėjo perdirbti 220 t metalo ir darbams įvykdyti buvo pasamdyti papildomi darbininkai – iš viso statybvietėje dirbo apie 150 šaltkalvių. Juozas Paškevičius vėliau prisiminė, kad šio darbo ėmėsi, nes ...to iš manęs reikalavo lietuvio meistro pareiga. Nepaisant trukdymų, užduotis buvo atlikta laiku ir už kelių savaičių Halėje prasidėjo 1939 m. Europos krepšinio čempionatas. J. Paškevičius buvo apdovanotas Lietuvos Prekybos, pramonės ir amatų rūmų Darbo žvaigždės ordino medaliu.
Nepolomicės
Nepolomicės  – miestas pietinėje Lenkijos dalyje. Netoli Krokuvos.
Istorija
1773 m. po Pirmojo Žečpospolitos padalinimo miestas buvo prijungtas prie Austrijos imperijos.
Po Pirmojo pasaulinio karo (1919 m.) miestas atiteko Lenkijai. 2015 m. duomenimis, gyventojų skaičius buvo 14 700.
Tarailiai (Tauragė)
Tarailiai – vakarinė Tauragės miesto dalis, esanti dešiniajame Jūros krante, šiauriau Butkelių. Tai buvusi rytinė Tarailių kaimo dalis, „miegamasis“ rajonas, kuriame yra kolektyvinių sodų, VĮ „Regitra“, UAB „Tauragės vandenys“.
Bytuvas
Bytuvas  – miestas šiaurinėje Lenkijos dalyje.
Istorija
1773 m. po Pirmojo Žečpospolitos padalinimo miestas buvo prijungtas prie Prūsijos karalystės. Apylinkių gyventojai, buvo vadinami kašubais. Daug jų išvyko iš gimtųjų kraštų į Ameriką.
1945 m. miestas atiteko Lenkijai. 2006 m. duomenimis, gyventojų skaičius buvo 16 715.
Miestų patnerystė
Bytuvas yra užmezgęs partnerystės ryšius su šiais miestais:
Slovakijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Atsakomosios rungtynės
--
Finalo rungtynės
---
Fridrikas Jogailaitis
thumb|right|Nežinomo dailininko tapytas portretas thumb|rigt|Fridriko Jogailaičio antkapio fragmentas [[Vavelis|Vavelio katedroje]] Fridrikas Jogailaitis (, 1468 m. balandžio 27 d. Krokuvoje – 1503 m. kovo 14 d. Krokuvoje) – Lietuvos kunigaikštis ir Lenkijos karalaitis. Romos katalikų bažnyčios dvasininkas, Lenkijos ir Lietuvos primas.
Biografija
Gimė Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio ir Elžbietos Habsburgaitės šeimoje. Augo tarp kitų dešimties brolių ir seserų, vėliau tapusiais žinomomis asmenybėmis: Kazimieras – katalikų šventasis; Aleksandras, Jonas Albrechtas ir Zigmantas – Lietuvos ir Lenkijos valdovai; Vladislovas – Čekijos ir Vengrijos karalius; Jadvyga – Bavarijos kunigaikštienė; Sofija – Brandenburgo–Kulmbacho ir Brandenburgo–Ansbacho markgrafienė; Ona – Pomeranijos ir Kašubijos hercogienė; Barbora– Saksonijos kunigaikštienė; Elžbieta – Legnicos ir Bžego kunigaikštienė.
Fridriką pakrikštijo Olomouco vyskupas Protasius, vardas buvo suteiktas Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Frydricho III garbei. 1488 m. Krokuvos kapitula išrinko jį vyskupu. Veikė prieš savo brolį Joną Albrechtą, kartu padėdamas kitam broliui Aleksandrui tapti Lietuvos–Lenkijos valdovu. Tai sustiprino Lietuvos ir Lenkijos unijinius ryšius. Nesėkmingai kandidatavo Varmijos vyskupo rinkimuose. 1493 m. išrinktas Gniezno arkivyskupu, tuo pačiu tapdamas Lenkijos ir Lietuvos primu. Vėliau paskirtas kardinolu, popiežius Aleksandras VI suteikė jam ir garbingą Sanctae Luciae in septem soliis titulą.
Kibernetinė ataka
alt=|miniatiūra|300x300px|{{legend|red|„WannaCry“ viruso paplitimas pasaulyje}} Kibernetinė ataka – elektroninėje erdvėje pavienių asmenų arba organizacijų  vykdomas informacinių sistemų, infrastruktūros objektų, kompiuterių tinklų, asmeninių kompiuterių puolimas įvairiomis kenkėjiškomis priemonėmis. Kibernetinės atakos paprastai suorganizuojamos iš anoniminio šaltinio, jų pagrindinis tikslas yra užvaldyti, pakeisti arba sunaikinti pasirinktąjį taikinį, įsilaužiant į sistemą per pažeidžiamiausią jos tašką. Šie veiksmai, priklausomi nuo turinio, gali būti įvardijami kibernetinėmis kampanijomis, kibernetiniu karu, kibernetiniu terorizmu. Jų mastas gali svyruoti nuo šnipinėjimo įrangos įrašymo asmeniniame kompiuteryje iki bandymų pažeisti visos šalies infrastruktūrą. 2017 m. paplitusios naujausios kenkėjiškos programos Petya, WannaCry paliudijo kibernetines atakas tampant vis išmanesnėmis ir pavojingesnėmis, darančiomis žalą pasauliniu mastu.
Daugelis įvykusių didžiausių kibernetinių atakų atskleidė, kad dažniausiai jos kyla iš Kinijos, Rusijos, Šiaurės Korėjos, Irano, Pakistano ir kitų tarptautiniuose konfliktuose dalyvaujančių šalių. IT korporacija „Microsoft“ pasisako už „Skaitmeninę Ženevos konvenciją“, kuri įpareigotų vyriausybes pranešti apie aptiktas kompiuterių saugumo spragas IT produktų gamintojams, o ne jas nuslėpti, mėginti jomis pasinaudoti arba pardavinėti šią informaciją; perspėja, kad virtualiosios kovos priemonėms turėtų būti taikomos tokios pačios saugumo priemonės kaip ir įprastinei ginkluotei.
Informacinių sistemų atakų priemonės ir būdai
Priemones kibernetinėms atakoms vykdyti kuria tiek pavieniai programišiai, tiek ir šalių vyriausybių kontroliuojamos žinybos. Įprastai kibernetinės atakos gali pasireikšti įvairiomis formomis: DDoS atakomis, virusais, Trojos arkliais ir kt. Kompiuterių tinklų įranga naudojama, siekiant išjungti esminius nacionalinės infrastruktūros objektus energetikos, transporto, bankininkystės, vyriausybinės veiklos srityse.
Europos Sąjungos direktyva dėl apsaugos nuo kibernetinių atakų įpareigojo valstybes nares rinkti statistinius duomenis apie kibernetines atakas ir apie pažeidimus perspėti kompetentingas institucijas, kurti nacionalines kibernetinio saugumo strategijas.
Lietuvoje
2016 m. balandžio mėn. Lietuvoje vyko tęstinės kibernetinės atakos, nukentėjo keliolikos valstybinių institucijų IT sistemų darbas. Taip pat buvo atakuojamos kai kurios žiniasklaidos priemonės, komunalinių paslaugų įmonės. Valstybės įmonės „Infostruktūra“ prižiūrimi tinklai neatlaikė DDoS atakų. Ši tęstinė ataka buvo viena iš didžiausių Lietuvos istorijoje.
2017 metais Lietuvos Respublikos nacionalinis elektroninių ryšių tinklų ir informacijos saugumo incidentų tyrimo padalinys CERT-LT apdorojo 54 414 incidentų pagal pranešimus, gautus iš Lietuvos elektroninių ryšių paslaugų teikėjų, užsienio CERT tarnybų, atliekančių tarptautinius incidentų tyrimus, ir iš Lietuvos interneto naudotojų. Palyginti su 2016 metais (49 463 atvejai), kibernetinių incidentų užregistruota dešimtadaliu daugiau.
2018 m. Lietuvoje užregistruota 53 183 kibernetinio saugumo incidentai, t. y. 3 proc. mažiau nei ankstesniais metais. Tačiau išaugo kibernetinių incidentų sudėtingumas, atakos tampo labiau rafinuotos, o jas ištirti automatizuotomis priemonėmis yra neįmanoma.
Tapeliai
Tapeliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Bezdonių, netoli Vilniaus miesto ribos, 3 km į šiaurės rytus nuo Aukštosios Veržuvos. Kaimą iš visų pusių supa Nemenčinės–Lavoriškių giria, toliau vakaruose telkšo Tapelių ežeras. Praeina keliukas į Bezdonis.
Istorija
XX a. vid. Tapelius sudarė du užusieniai Mickūnų ir Nemenčinės valsčiuose.
Derežna
Derežna  – upelis pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Varėnos seniūnijoje; Merkio kairysis intakas. Prasideda tuoj į pietvakarius nuo Varėnos, šalia Vilniaus–Marcinkonių geležinkelio. Teka daugiausia į vakarus pro Dainavos miškus, prateka Mergežerio kaimą. Įteka į Merkį 31,9 km nuo jo žiočių, tuojau į pietus nuo Perlojos.
Visa upelio vaga patenka į Merkio ichtiologinį draustinį. Derežna nemaišytina su kiek aukščiau į Merkį įtekančiu kitu upeliu, vadinamu Derėžnyčia.
Upėvardis laikomas slavizmu iš „vieta, kur apdorojama mediena, karnos, žievės“.
Tarailiškės
Tarailiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Karvio.
Mindaugas Maldonis
Mindaugas Maldonis (g. 1991 m. kovo 30 d.) – Lietuvos baidarininkas, pasaulio čempionatų prizininkas.
Biografija
2015 m. Maldonis debiutavo pasaulio suaugusiųjų čempionate, kuriame užėmė 19 vietą 500 m distancijoje. 2017 m. kartu su Lietuvos keturviete rinktine užėmė 9-ą vietą pasaulio čempionate.
2021 m. laimėjo pasaulio atrankos etapą Barnaule vyrų vienviečių baidarių 200 m sprinto rungtyje ir pelnė olimpinį kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpiadoje sportininkas užėmė 10-ą vietą.
2022 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate poroje su Andrej Olijnik iškovojo olimpinės K2-500 m rungties sidabro medalius.
Matas Maldeikis
Matas Maldeikis (g. 1980 m. birželio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos politikas, nuo 2020 m. Seimo narys, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcijos narys.
Biografija
M. Maldeikis gimė Vilniuje 1980 m. birželio 19 d. Jo tėvai taip pat yra Lietuvos politikai. Tėtis – buvęs Seimos narys bei Lietuvos Ūkio ministras Eugenijus Maldeikis, motina – buvusi Vilniaus miesto savivaldybės tarybos, Seimo narė, nuo 2019 m. Europos parlamento narė Aušra Maldeikienė.
Nuo 2006 iki 2010 m. M. Maldeikis buvo Vilniaus apskrities viršininko administracijos Tarptautinio bendradarbiavimo ir viešųjų ryšių skyriaus vedėjas. Nuo 2010 iki 2020 m. dirbo Lietuvos Respublikos Seimo kanceliarijoje.
2020 m. spalio 25 d. rinkimuose buvo išrinktas į Seimo narius daugiamandatėje apygardoje pagal TS-LKD sąrašą.
Seime politikas yra Biudžeto ir finansų, Europos reikalų bei Ateities komitetų nariu, nuo 2021 m. yra Ateities komiteto pirmininko pavaduotojas.
Politikas aktyviai prisidėjo prie Lietuvos ir Taivano santykių kūrimo, 2020 m. tapo Seimo ryšių su Taivano tarpparlamentinės grupės pirmininku. 2021 m. lapkritį jis vadovavo Lietuvos, Latvijos ir Estijos delegacijoms vizito Taivane metu. 2022 m. kovo 22 d. M. Maldeikis organizavo Seimo narių susitikimą su Taivano verslo atstovų delegacija.
Tarakonys (Šalčininkai)
Tarakonys – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Akmenynės.
Ĝ
thumb|200px|Raidė „Ĝ“ sans-serif ir times šriftu. Ĝ ir ĝ (Ĝ su diakritiniu ženklu cirkumfleksu) – devintoji esperanto abėcėlės raidė. Esperanto kalboje raidės pavadinimas yra ĝo.
Ĝ yra modifikuota raidė G. Šią raidę XIX a. įvedė Liudvikas Zamenhofas.
Taip pat skaitykite
Sirkumfleks
Nakviša (šachmatai)
Nakviša  – tai pasakiškų šachmatų figūra, kuri eina kaip tradicinių šachmatų žirgas ir po pirmo šuolio, jei yra sąlygos (atvykimo laukeliai laisvi), gali ta pačia kryptimi atlikti dar kelis šuolius. Kai laukelis užimtas sava figūra, nakviša turi sustoti prieš tai buvusiame atvykimo laukelyje, o kai užimtas varžovo figūra, gali ją kirsti, arba sustoti kaip savos figūros atveju.
Ji yra vertingesnė už žirgą, ar rikį. Pagal vertę – artima bokštui. Partijų baigmėse vertingesnis – bokštas, o kitais atvejais – nakviša. Jos vertė aukšta, nes, kai tam yra tinkamos sąlygos ir net, kai ant lentos daug figūrų, vienu ėjimu gali pasiekti kitą lentos kraštą.
Karalius, kartu su nakviša, kaip ir su dviem žirgais, varžovo karaliaus negali matuoti, tačiau pakeitus vieną žirgą į nakvišą – gali.
Nakviša nesutinkama žaidžiant šachmatų partijas, bet šią figūrą pamėgo šachmatų kompozitoriai, kurdami šachmatų uždavinius.
Istorija
Nakvišos šachmatų figūrą 1925 m. pasiūlė Tomas R. Dosonas (Thomas R. Dawson).
Užrašai
Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius. Užrašant nakvišos ėjimus prieš ėjimą rašoma raidė N, pav. Nc2-f8
Uždaviniai
Dar keletas uždavinių su nakvišos figūromis, kuriuose atskleidžiamos jų savybės.
Dosono tiesioginio mato uždavinys nesudėtingas, bet jame atskleista nakvišų savybė – greitai iš vieno lentos krašto patekti į kitą.
To paties autoriaus sutarto mato uždavinys sudėtingesnisː jame juodieji pirmu ėjimu 1. Nc7-f1 blokuoja laukelį šalia savo karaliaus ir kartu atlaisvina c7 laukelį baltųjų nakvišai, kuri, tuo pasinaudojusi, nušoka į 1….Ne6-a8. Iš a8 ji kontroliuos laukelį d2 esantį šalia juodųjų karaliaus. Po '''2. Ng7-d1 kitas laukelis šalia karaliaus užblokuotas ir baltiesiems belieka duoti matą 2….Žd3#'''
Munralio ir Udiu uždavinys sprendžiamas, paaukštinus pėstininką į nakvišą 1.d8N. Ji suriša pėstininką c6, todėl gresia Vxb5# (pėstininkas c6 negali kirsti valdovės, nes jis surištas: nukirtus – atsivertų nakvišos šachas iš laukelio d8 (Nd8→c6→b4).
Juodieji gali bandyti gelbėtis, patraukdami savo nakvišą iš laukelio b5, bet ji užstos savo karalių ginančias figūras. 1…Na7 (užstoja bokštą esantį laukelyje a8: tad baltųjų nakviša iš laukelio g3 duoda matą laukelyje Na6# (Ne4→c5→a6).
1….Nd6 užstoja savo valdovę ir juodieji gauna matą nuo nakvišos esnčios laukelyje d8 – 2.Nc6#
1….Nf3(Nb5→d4→f3) užstoja pėstininką d5 nuo rikio gynybos todėl seka matas 2.Nd5# (pėstininkas c6 kirsti negali nes atvertų šachą nuo nakvišos iš laukelio d8 (Nd8→c6→b4+)
1….Nh2(Nb5→d4→f3→h2) (užstoja kitą savo bokštą. Juodieji gauna matą ėjimu 2. Nh1# (Nf2→d3).
Jei 1….Ba5, tada nakviša matuoja, atšokdama iš laukelio b7: 2.Nb7-d3#, kai 1….Nxa3, tai 2.Rxa3#, ar 1….Bxd8 – 2.Ng3-a6#, ar 1….Bc4 – 2.V:c4 (pėstininkas laukelyje d5 negali kirsti valdovės, nes atsivertų šachas per atlaisvintą laukelį d5 nuo nakvišos laukelyje h7. {|
Korkai
Korkai  – Pietų Azijos tauta, priklausanti mundams. Gyvena vidurio Indijoje: daugiausia pietų Madhja Pradeše (Khandvos, Burhanpuro, Baitūlo ir Čhindvaros rajonuose) bei gretimose Maharaštros teritorijose, Taptės upės baseine. Populiacija – 1,1 mln. žmonių. Vartoja korkų kalbą (mundų kalbos, austroazinių kalbų šeima), taip pat gondų kalbą, hindi. Tikintieji – hinduistai (su daug prigimtinės religijos elementų).
Verčiasi rankine lydimine žemdirbyste, miško verslai (medžioklė, lapų dembliams rinkimas), sezoniniai darbai. Korkų materialioji kultūra artima miškų ir kalnų gondų kultūrai.
Išskiriamos radžų (žemės savininkų) ir potharių (kiti gyventojai) grupės; yra ir smulkesnių į kastas panašių socialinių grupių. Išlikęs bendruomenės susiskirstymas giminėmis (jos vadinamos totemų vardais), nuotakos išpirka (arba atodirbis). Pasitaiko poliginijos atvejų, antrų našlių santuokų.
Satellite FC
Istorija
2000 m. įkurtas klubas. Rungtyniavo antrame divizionuose, o netrukus pateko į aukščiausiąją lygą.
2010–2011 m. rungtyniavo antrame divizione, užėmė trečiąją vietą ir po sezono vėl pateko į aukščiausią lygą.
Taraldžiai
Taraldžiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Kamajų.
Satellite FC
Istorija
2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje ir užėmė vienuoliktąją vietą.
2016 m. Australijos motociklų Grand Prix
2016 m. Australijos motociklų Grand Prix – 16-tasis 2016 m. MotoGP sezono etapas. Jis vyko 2016 m. spalio 23 d. Phillip Island Grand Prix Circuit trasoje, Filipo saloje.
Moto3
Lenktynės turėjo trukti 23 ratus, tačiau po 5 ratų dėl avarijos buvo parodyta raudona vėliava ir vėliau lenktynės pradėtos iš naujo 10 ratų.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Stuart Bingham
Stuart Bingham (g. 1976 m. gegužės 21 d.) – Anglijos profesionalus snukerio žaidėjas ir Masters turnyro buvęs čempionas. Jis yra vyriausias žaidėjas istorijoje, laimėjęs šį turnyrą. Jis taip pat yra 2015 m. Pasaulio snukerio čempionas.
Šiuo metu S. Binghamas pagal pasaulio reitingus užima 12 vietą ir turi daugiau nei 400 šimtinių serijų bei šešis maksimalius breikus. Per savo karjerą jis yra pagarsėjęs ne tik dėl gero žaidimo, bet ir už diskvalifikaciją dėl neleistinų lažybų.
2021 m. sausio 21 d. Binghamas WST turnyre pasiekė rekordą, kai laimėjo visas 7 rungtynes ir 14 partijų iš tiek pat galimų.
Tarandė (Avižieniai)
Tarandė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Avižienių. Beveik visas kaimas prijungtas prie Vilniaus ir sudaro Tarandės rajoną.
Hatayspor
Hatayspor – Turkijos futbolo klubas iš Antakijos (Hatajaus provincijoje).
Istorija
Klubas įkurtas 1967 m. 1970–76, 1980–83, 1990–92, 1993–2002, 2018–2020 žaidė TFF Pirmoje lygoje.
2019–2020 m. sezone tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir gavo teisę žaisti Superlygoje.
2020–2021 m. Superlygoje užėmė aukštą šeštą vietą ir išsaugojo vietą Superlygoje.
2022–2023 m. rungtyniavo Superlygoje. 2023 m. vasario 12 d. Gaziantep ir Hatayspor klubai Turkijos Futbolo Federacijos sprendimu dėl 2023 m. žemės drebėjimų Turkijoje ir Sirijoje pašalinti iš Superlygos ir nebaigė sezono.
Stadionas
Namų arena buvo Atatürk Stadı („Atatiurko“ stadionas), kurio talpa 5 5 83 žiūrovai. vėliau buvo pastatytas Naujasis miesto stadionas, kurio talpa 25 tūkst. žiūrovų.
Šeimos biuras
Šeimos biuras – įmonė, teikianti turto valdymo paslaugas turtingoms šeimoms, norinčioms išsaugoti turtą ateities kartoms.
Paslaugos
Gali kainuoti >$1 mln. USD kasmet.
Toks administravimas gali apimti ir šeimos verslo reikalus, vaikų mokslus, švenčių ir atostogų planavimą, filantropiją.
Keičiantis kartoms, ne tik tinkamai valdo/išsaugoja turtą, bet ir perduoda palikuonims šeimos tradicijas bei moralines vertybes.
Ištakos
Europoje šeimos biurų užuomazgos atsirado prieš ~300 m. kaip privatūs bankai.
Tarasiškė
Tarasiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dūkštelių.
FC Zürich Frauen
Istorija
Klubas įkurtas 1970 m. balandžio 24 d. ir tuo metu vadinosi SV Seebach.
2008 m. vasarą klubas tapo FC Zurich sistemos dalimi ir nuo to laiko vadinosi FFC Zürich Seebach.
2009 m. pakito pavadinamas ir nuo to laiko žinomas FC Zurich Frauen pavadinimu.
Daugkartinės šalies moterų futbolo čempionės.
Sudėtis (2020 m.)
2020 m. vasario 5 d.
Treneris: Ivan Dal Santo
Uspenka
Uspenka – miesto tipo gyvenvietė rytų Ukrainoje, Luhansko srityje, 3 km į pietvakarius nuo Lutuhynės.
Istorija
Įkurta XVIII a., iš pradžių kaip Olchova, nuo 1764 m. – jau Uspenka. 1809 m. pastatyta cerkvė. XIX a. pradžioje pradėjo vystytis angliakasyba, įrengtos pirmosios šachtos, kuriose 1900 m. vyko dideli šachtininkų streikai. 1859 m. buvo 388 kiemai, cerkvė, pašto stotis, 2 gamyklos, buvo 2 metinės mugės.
XX a. pradžioje jau gyveno keli tūkstančiai gyventojų, įkurta chemijos gamykla. 1930 m. įkurtas kolūkis, 1938 m. suteiktos miesto tipo gyvenvietės teisės. Po II pasaulinio karo gyventojų skaičius buvo išaugęs beveiki iki 20 tūkst., amžiaus pabaigoje jų sumažėjo iki 10 tūkst.
Taraspolis
Taraspolis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vilūnų.
Dūda (reikšmės)
Dūda:
Katemako ežeras
Katemako ežeras  – gėlavandenis ežeras Meksikoje, Verakruso valstijoje, Tustlos kalnuose. Tai trečias pagal dydį gamtinis gėlavandenis ežeras Meksikoje. Ežeras telkšo 340 m virš jūros lygio aukštyje, susidaręs dėl lavos patvankos. Ežeras seklus (vid. 7,6 m gylio). Iš ežero išteka Katemako upė, tekanti į Meksikos įlanką. Katemako ežero lygis valdomas Katemako upėje įrengtomis užtvankomis. Ežere yra keletas salų.
Ežere gyvena 12 žuvų rūšių, vykdoma žvejyba. Pakrantėje įsikūręs Katemako miestas.
Florijonas Neviera
Florijonas Neviera (, 1896 m. gegužės 4 d. Lydos apskrityje, Žirmūnų valsčiaus Magūnų kaime – 1976 m. birželio 16 d. Kentšyne (?)) – Romos katalikų kunigas ir pedagogas Lenkijos bei Lietuvos, Katalikų bažnyčios istorikas.
Biografija
1924 m. rudenį išvyko į Fribūro universitetą Šveicarijoje studijuoti teologijos ir filosofijos. Dėl lėšų trūkumo šių studijų nebaigė, toliau mokėsi Vilniaus universitete. Už prolietuviškų nuotaikų skleidimą per pamokslą Kaltanėnų bažnyčioje jam buvo paskirta speciali policijos priežiūra. Dirbo Ašmenos pradinių mokyklų katechetu, 1933 m. paskirtas Miežėnų Angeliškos Švč. Mergelės Marijos bažnyčios klebonu. 1935–1936 m. Vidiškių Švč. Trejybės bažnyčios klebonas, nuo 1936 m. Riešės Švč. Mergelės Marijos Vardo, vėliau Parudaminio Kristaus Atsimainymo bažnyčių klebonas. 1937 m. už lietuviškų pavardžių rašymą metrikų knygose Vilniaus apygardos teismas jį nubaudė. 1943 m. perkeltas į Trakus, paskirtas bažnyčios klebonu ir dekanu. Kaip prieškarinės Lenkijos pilietis nusprendė persikelti į Lenkijos Liaudies Respubliką, norėjo vykti į JAV gydytis. 1947–1948 m. tarnavo klebonu Šv. Jono Marijos Vianney’aus parapijoje Polichne, 1948–1958 m. – Dievo Motinos Škaplierinės parapijoje Ostrove prie Gnievkovo. Paskutiniaisiais gyvenimo metais – kunigas emeritas prie Šv. Jurgio bažnyčios Kentšyne, šiame mieste mirė ir buvo palaidotas.
Laisvą laiką nuo ganytojiškos veiklos F.Neviera skyrė bažnyčios istorijos tyrimams. Priklausė Vilniaus lietuvių švietimo draugijai „Rytas“, buvo išrinktas į Lietuvių mokslo draugijos valdybą. Be kitų darbų parengė spaudai vysk. Antano Domininko Tiškevičiaus veikalą „Žemaičių vyskupija“, Lietuvos pranciškonų observantų ir kt. dokumentus.
Sunderland (moterys)
Sunderland moterų komanda, o paprasčiau Sunderland – Anglijos futbolo komanda, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose. Įsikūręs Sanderlande.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1989 m., suburta komanda, kuri buvo žinoma The Kestrels.
Nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo FA Women's National League Premier Division. Liko antrojoje vietoje.
2019–2020 m. sezone čempionatas prasidėjo kaip įprasta, bet kilus pandemijai nutrauktas. Pirmenybių nugalėtojos neišaiškintos, nors tuomet pirmavo „Sunderland“.
2020–2021 m. trečiosios pakopos pirmenybės buvo sustabdytos. Tuo metu ekipa buvo penktoje vietoje Šiauriniame divizione. Nepaisant to, ekipa perkelta į aukštesnį divizioną.
2021–2022 m. sezone pateko į FA Women's Championship (antra pakopa). Užėmė devintą vietą, kuri garantavo išlikimą šiame divizione.
2022–2023 m. sezone dalyvavo FA Women's Championship.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Eppleton Colliery Welfare Ground stadione, kuris talpina 2 tūkst. žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m. rugpjūčio 25 d.
Kazys Kemežys
Kazys Kemežys (1901 m. rugsėjo 16 d. Alvitas, Vilkaviškio apskritis – 1981 m. spalio 29 d. Sidnėjus, Australija) – Lietuvos ekonomistas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metu mokėsi lietuvių progimnazijoje Jaroslavlyje. Grįžęs į Lietuvą, baigė Lietuvos mokytojų sąjungos suaugusiųjų gimnaziją Kaune, 1935 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakulteto ekonomikos skyrių.
Dirbo Geležinkelių valdyboje. 1935 m. redagavo laikraštį „Geležinkelininkas“. 1935 m. paskirtas Susisiekimo ministro sekretoriumi. Nuo 1936 m. – Klaipėdos bendrovės „Rytas“, nuo 1939 m. – Kauno bendrovės „Spindulys“ direktorius. Lietuvą okupavus TSRS dalyvavo rezistencinėje veikloje, buvo suimtas ir kankintas. 1944 m. pasitraukė i Vakarus.
El Pas de la Kasa
El Pas de la Kasa  – kurortinė gyvenvietė rytų Andoroje, Prancūzijos pasienyje, Enkampo parapijoje. Įsikūrusi Pirėnų kalnuose, prie Envaliros perėjos, 2080 m aukštyje, netoli Arježo ištakų. Dabar perėją lenkia Envaliros tunelis. Šalia El Pas de la Kasos driekiasi slidinėjimo trasos.
Istorija
Vietovės pavadinimas reiškia „perėjos namas“ nes iki pat XX a. pr. čia tebuvo perėjos prižiūrėtojo namas. Gyvenvietė pradėjo augti 1957 m. įrengus pirmąjį slidinėjimo keltuvą.
Slidinėjimas
Gyvenvietė yra slidinėjimo kurortas.
Eva Riccobono
Eva Rikobono (g. 1983 m. vasario 7 d. Palerme) – italų top modelis.
Biografija
Evos tėvas yra italas, motina vokietė, ji turi 3 vyresnes seseris (brolis mirė būdamas 19, kuomet Evai tebuvo 4). Paauglystėje ji daug metų žaidė tinklinį (Evos ūgis 180 cm).
Modelio karjera
Nuo 2003 iki 2013 m. Eva intensyviai dirbo įvairių mados namų produkcijos ir reklamos pristatymuose ir demonstracijose: Chanel, Christian Dior, Giorgio Armani, Jean Paul Gaultier, Roberto Cavalli, Louis Vuiton, Prada, Gucci, Yves Sanit Laurent, Swarovski, Paco Rabanne ir kt. Tarp žurnalų, kurių viršeliuose spausdintos jos nuotraukos, yra Vogue, Elle, Cosmopolitan, GQ ir pan.
2004 m. „La Repubblica“ pasirodžiusiame straipsnyje buvo teigiama, kad Eva ir Mariacarla Boscono yra vieni daugiausiai uždirbančių Italijos modelių, gaunančių iki 15 tūkstančių eurų už kiekvieną pasirodymą.
2008 m. ji pozavo „Lavazza“ kalendoriui, kuriam nuotraukas darė viena garsiausių mados fotografių Annie Leibovitz. 2009 m. kovo mėn. Evos nuotrauka buvo ant žurnalo Playboy Italijai skirto leidimo.
Italijoje Evą atstovauja modelių kompanija „Women Management“, Prancūzijoje – „Marylin Agency“.
Darbas televizijoje ir kine
2004 m. Eva nusifilmavo trumpo metražo filme „Eva“, o 2008 m. buvo pakviesta vaidinti režisieriaus Carlo Verdone komedijoje „Grande, Grosso e Verdone“. 2012 m. ji vaidino prostitutę filme „E la chiamano estate“, kuris buvo apdovanotas Romoje vykusiame kino festivalyje. 2013 m. Eva pelnė Ciak d'oro apdovanojimą kaip geriausia antrojo plano aktorė už vaidmenį filme „Passione sinistra“.
Kita veikla
Eva yra dalyvavusi įvairiose TV laidose RAI 1, MTV kanaluose. 2011 m. ji buvo viena iš grožio konkurso Mis Italija žiuri narių.
2013 m. ji kartu su režisieriumi Bernardo Bertolucci dalyvavo Venecijos kino festivalio atidarymo ir uždarymo ceremonijose.
Asmeninis gyvenimas
2005 m. Eva gyveno ir mokėsi Niujorke, vėliau grįžo į Milaną.
Nuo 2004 m. draugauja su muzikos prodiuseriu Matteo Ceccarini. 2009 m. jie kartu įrašė dainą „Labbra“.
Pora turi sūnų Leo (g. 2014) ir dukterį Livia (g. 2020). Gyvena Londone.
Dūda (upė)
Dūda prasideda Seniškio I kaimo dirbamuose laukuose, apie 4 km į šiaurę nuo Naujojo Daugėliškio. Upelio vaga aukštupyje prie ištakų ir keliuose ruožuose vidurupyje ištiesinta. Pradžioje teka šiaurės vakarų kryptimi, o kirtusi geležinkelį Vilnius-Daugpilis, srūva lygiagrečiai jo kelio pylimui į šiaurę. Žemiau vidurupio vingiuoja miškais. Į Svetyčią įteka netoli kelio pervažos geležinkelyje Vilnius-Daugpilis, už 2 km nuo jos žiočių.
Šalia upelio įsikūrusios gyvenvietės: Gerveliškė, Dūdos.
Tarautiškiai
Tarautiškiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Alionių I.
Bryan Cranston
Brajanas Ly Krenstonas (, g. ) – amerikiečių aktorius.
Brajanas geriausiai žinomas dėl Volterio Vaito vaidmens „AMC“ kriminaliniame seriale „Bręstantis blogis“ (2008–2013 m.) ir Halo vaidmens „Fox“ komedijoje „Malkolmas vidurinysis“ (2000–2006 m.). Už vaidmenį seriale „Bręstantis blogis“ Krenstonas keturis kartus (2008, 2009, 2010 ir 2014 m.) pelnė „Primetime Emmy“ apdovanojimą už išskirtinį pagrindinio vaidmens atlikimą draminiame seriale.
Krenstonas vaidino keliuose kituose filmuose, pavyzdžiui, „Gelbstint eilinį Rajaną“ (1998 m.), „Mažoji mis“ (2006 m.), „Važiuok“ (2011 m.), „Operacija Argo“ (2012 m.), „Godzila“ (2014 m.) ir „Geroji pusė“ (2017 m.). Jis taip pat įgarsino filmus „Madagaskaras 3“ (2012 m.), „Kung Fu Panda 3“ (2016 m.) ir „Šunų sala“ (2018 m.).
Sufizmas
Musulmonai tiki, kad visas jų gyvenimas, tai kelias link Dievo ir Dangiškojo rojaus, tačiau sufijų teigimu, Dievo būtį galima pajusti dar gyvenant žemėje, atliekant tam tikras praktikas. Tomis Dievo garbinimo praktikomis siekiama grįžti į Korane aprašomą būseną, vadinama fitra („prigimtis, instinktas, dispozicija“). Tokioje būsenoje viskas paklūsta Dievui, ir viskas užvaldoma meilės Dievui (išk).
Šios būsenos pasiekimui svarbus savo ego sumažinimas, dvasios apvalymas nuo ydingų įpročių. Sufizmo poelgių esmė – paprastumas. Pats sufizmas išsivystė kaip atsakas į suvešėjusį materializmą Arabų kalifato iškilimo laikais, kuomet šeichai skendo prabangoje, turėjo didelius haremus, daug vergų ir patarnautojų. Tai buvo visiška priešingybė kukliam pranašo Mahometo ir jo bendrakeleivių gyvenimui.
Sufizme labai svarbus mokinio-mokytojo ryšys. Mokytojas supažindina su tikėjimo ir praktikos esme. Mokytojai paskiriami sufijų ordino vadovo (piro). Šis būtinai būna nenutrūkstama geneologine linija (silsila) susijęs su pranašu Muhamadu. Pabrėžiama, kad sufizmo idealai perduodami tiesioginiu ryšiu, praktika, o ne per knygas.
Ordinai
Istorijos bėgyje susikūrė daug skirtingų sufizmo ordinų (tarikų). Dalies jų ideologija persipynė su gretimomis religijomis (hinduizmu, budizmu, krikščionybe, Afrikos religijomis). XX a. Europoje susikūrę ar pasekėjų sulaukę sufijų ordinai turi Naujojo Amžiaus tikėjimo elementų.
Pagrindiniai sufizmo ordinai yra Nakšabandi, Čišti, Kadirija, Kalandarija, Mehlevi, Šadilija, Suhravardija (kilę iš Persijos, Indijos), Muridai (iš Senegalo).
Vakaruose sufizmo idėjos pasirodė XIX a. pab. Švedijoje gimęs arabų kilmės islamo mistikas Ivanas Agelis įkūrė dvasinę mokyklą Paryžiuje, kur savo idėjomis sudomino vėliau žymų islamo misticizmo tyrinėtoją Renė Genoną. Daug sufizmo elementų buvo ir krikščioniškojo ezoterizmo mokytojo Georgijaus Gurdžijevo mokyme. Vėliau į Europą, JAV atvyko daugiau dvasinių mokytojų – vieni jų tęsė gimtinėje praktikuotus dvasinius mokymus, kiti įkūrė savo mokyklas (pvz., Inajatas Chanas – universalųjį sufizmą). Dabar dažnai sufizmo mokytojais ar net ordino pirais tampa ne tik iš Rytų šalių atvykę dvasininkai, bet ir į islamą atsivertę vakariečiai.
Praktikos
thumb|left|200px|Mehlevi ordino dervišas atlieka dvasinę praktiką (zikr) šokiu
Sufizmo praktikos gan skirtingos ne tik tarp atskirų ordinų (tarikų), bet ir ordino viduje, kadangi dvasinis mokytojas, atsižvelgdamas į mokinio dvasines subtilybes paskiria būtent jam skirtas praktikas. Nerekomenduojama pačiam atlikti sufizmo praktikų, kurios nebuvo nurodytos mokytojo. Sufijus turi ne tik griežtai laikytis įprastų islamo praktikų (melstis 5 kart per dieną, laikytis Ramadano), bet ir tobulinti sielos švarą, mažinti egoizmą.
Svarbiausios bendrosios praktikos yra: Zikras – Dievo atminimas, invokacija, praktikuojama kartojant Dievo vardus, giedant, grojant, atliekant sema (pvz., dervišų šokį), deginant smilkalus, įsivaizduojant Dievo vardą širdyje ir kt.; Murkaba – meditacija; šventųjų vietų, islamo šventųjų kapaviečių lankymas.
Sufizmas islamo kontekste
Sufizmas, dėl savo į panteizmą linkusios pasaulėžiūros, misticizmo, tradicinio islamo nėra vertinamas vienareikšmiai. Sufizmas ne kartą buvo paskelbtas erezija kai kuriose musulmoniškose šalyse (Turkijoje, Irane), o jo pasekėjai buvo persekiojami. Dabar dauguma islamo dvasininkų sutinka, kad sufizmas neprieštarauja islamo principams. Tiesa, dalis islamo krypčių, ypač linkusios į fundamentalizmą (pvz., vahabitai) sufizmą ir toliau laiko erezija. Tačiau pabrėžiama, kad sufizmas neatleidžia nuo šariato laikymosi, todėl dalis šiuolaikinių vakarų sufizmo mokyklų, kur nereikalaujama šariato laikymosi, kur nariais gali tapti ne tik musulmonai, nėra pripažįstamos.
XIX–XX a. pr. islamiškose visuomenėse sufizmas pradėtas demonizuoti. Po Vakarų valstybių politinio įsigalėjimo Artimuosiuose Rytuose ir likusiame islamiškame pasaulyje, didelė dalis musulmonų lyderių perėmė vakarietišką ideologiją ir pasuko modernizacijos keliu – arba ėmėsi sekuliarizacijos, arba fundamentalizmo (protestantiškai suprasto „grįžimo prie tyro islamo“). Vakarų orientalistų sukurtas sufizmo įvaizdis (amoralių elgetų, bepročių, apgavikų, stabmeldžių paveikslas) nulėmė tai, kad tiek modernizatoriai, tiek fundamentalistai ėmė kaltinti sufizmą kaip obskurantizmą, atgyveną/hadisų neatitinkančią naujovę, islamo pasaulio pralaimėjimo Vakarams priežastį. Tokiu būdu sufizmas kaip dvasinė praktika išnaikintas Saudo Arabijoje, Turkijoje (griautos švientvietės, draustas zikras, persekioti ir žudyti šeichai), tokios organizacijos kaip Musulmonų brolija ėmėsi kurti „vienodą bespalvį islamą, grindžiamą prieš sufizmą nukreipta retorika, religine-politine propaganda ir modernistine ideologija“. Augantis sekuliarizmas taip pat negalėjo pakęsti islamiškojo misticizmo, kurio doktrinos buvo nesuderinamos su nauja utopine pasaulio vizija, kylančia iš švietėjiško materializmo bei nacionalizmo. Nauji ekonominiai santykiai iš dalies sugriovė amatininkų korporacijas, kurios glaudžiai siejosi su sufijų brolijomis, ir pakirto tradicinę prekybą: ją į savo rankas perėmė fabrikinius Vakarų pramonės gaminius peršančios monopolijos.
Meilužis
Meilužis arba meilužė – vyras ar moteris, kurie gyvendami santuokoje ar kohabitacijoje palaiko lytinius santykius su trečiuoju asmeniu (ar asmenimis). Poligamijos išraiška.
Dažniausiai, apie tokio asmens buvimą kita pusė nežino, tai slepiama ar smerkiama. Meilužio buvimas gali tapti svaria konflikto ar skyrybų priežastimi.
Santalai
Santalai (ᱦᱚᱲ ᱦᱚᱯᱚᱱ = Hor Hopon, ) – Pietų Azijos tauta, priklausanti prie mundų. Gyvena Indijos rytuose (Džharkhande, V. Bengalijoje, Orisoje, Asame, Bihare), Bangladeše (Radžšahio ir Rangpuro srityse), Nepale, Butane. Populiacija – apie 7 mln. žmonių. Vartoja santalų kalbą, priklausančią mundų kalbų grupei (austroazinės kalbos), taip pat aplinkines kalbas (bengalų, orijų, hindi, nepalų). Dauguma tikinčiųjų – hinduistai, dalis išlaikė tradicinius tikėjimus (vad. sarnaizmas), yra šiek tiek krikščionių bei musulmonų. Spėjama, kad santalai į rytų Indiją galėjo atsikraustyti prieš 3500–4000 metų, kur ėmė maišytis su dravidais.
Verčiasi žemdirbyste (ryžiai, soros, kukurūzai, ankštiniai), gyvulininkyste (karvės, buivolai, ožkos, kiaulės), paukštininkyste (vištos), medžiokle (yra kasmetinis kolektyvinės medžioklės paprotys), žvejyba, rankiojimu, amatais (puodininkystė, audimas, pynimas, kalyba). Uždarbiauja miestuose, ūkiuose. Maitinasi įvairiomis košėmis, mėsos patiekalais; geriamas pienas, ryžių alus, palmių vynas.
Tradicinė santalų gyvenvietė linijinio plano, įsikūrusi lygumose, upių slėniuose, kalvų papėdėse. Tradicinis būstas – namas su veranda, nendrių ir bambuko sienomis, drėbtomis moliu, nendrėmis, ryžių šiaudais arba čerpėmis dengtu stogu. Sienos baltinamos, dažnai puošiamos augaliniais ir geometriniais ornamentais. Namuose yra speciali patalpa (bhitaras), skirta pagerbti protėvių dvasioms.
Moterys nešioja sarius (baltus arba durstytus), sidabro, žalvario, spalvoto stiklo papuošalus. Tatuiruojasi. Vyrai dėvi strėnraiščius, dhočius, lungius, marškinius, striukes, turbanus.
Išliko visuomenės skirstymasis į totemines gimines ir patronimijas, įtakingi genčių vadai. Gausus folkloras (šokiai, muzika – grojama būgnais, fleitomis, vienatygiu smuiku).
Gondai
Gondai (Gōndi, Kuntur) – Pietų Azijos tauta, priklausanti dravidams. Gyvena vidurio rytų Indijoje: Madhja Pradeše, Čhatisgarhe, Maharaštroje, Orisoje, Utar Pradeše, Telanganoje ir kt. Gondų gyvenamos žemės vadinamos Gondvana. Populiacija – apie 13 mln. žmonių. Gondų kalbą (dravidų šeima) vartoja mažesnioji dalis (~3 mln.), kiti kalba aplinkinių tautų kalbomis (hindi, orijų, urdu). Hinduistai (tikėjimas persipynęs su prigimtine religija kojapunem). Skirstosi į daugiau, nei 40 grupių.
Tradicinis lygumų gondų verslas – ariamoji žemdirbystė (soros, ryžiai, kviečiai, aliejinės kultūros, kukurūzai). Kalnuose gyvenantieji verčiasi lydimine žemdirbyste (soros).
Gondų būstai medinio karkaso ir molinių sienų, šios ryškiai išpaišytos zoomorfiniais motyvais. Kalnuose ir miškuose gyvena nedideliais kaimais.
Belizo demografija
thumb|right|350px|Belizo gyventojų sk. kitimas 1961-2003 m. thumb|350px|Gyventojų amžiaus piramidė
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Belizo demografiją.
Gyventojų skaičius: 321 115 (2011 m. apskaičiavimai)
Metinis populiacijos prieaugis: 2,056 % (2011 m. apsk.)
Gimstamumas: 26,43 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)
Mirtingumas: 5,87 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0 migrantų/1000 gyv. (2011 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 52 % (2010 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: 2,7 % (2010 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Vidutinė gyvenimo trukmė:
'''15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:'''
Ye (albumas)
Ye – aštuntasis studijinis amerikiečių hiphopo atlikėjo Kanye West albumas, išleistas 2018 m. birželio 1 d. Albume dalyvauja tokie kviestiniai atlikėjai kaip PartyNextDoor, Ty Dolla Sign, Kid Cudi, Charlie Wilson, Jeremih ir 070 Shake. Kartu su albumu buvo išleisti du singlai – dainos „Yikes“ ir „All Mine“, kurie debiutavo pirmąjame dvidešimtuke „Billboard 200“ reitinge. „Ye“ tapo aštuntuoju Kanje albumu debiutavusiu „Billboard 200“ reitinge pirmoje vietoje, šiuo pasiekimu Kanje susilyginu su Eminemu.
Dresdeno Švč. Trejybės katedra
thumb|200px|Priekinis fasadas 2011 m. Dresdeno Švenčiausios Trejybės katedra – Švenčiausiajai Trejybei skirta Vokietijos Romos katalikų bažnyčios Dresdeno–Meiseno vyskupijos katedra Dresdene, ji kartu yra ir miesto parapijinė bažnyčia. Vėlyvojo baroko stiliaus architektūros paminklas. Iškilusi šalia Vetinų dinastijos rezidencinės pilies, todėl dažnokai vadinama [Vetinų] Dvaro bažnyčia.
Ye (albumas)
„Ye“ susilaukė daugiausia teigiamų kritikų atsiliepimų. „Metacritic“ svetainėje albumas pelnė 64 balus iš 100, mažiau nei bet kuris ankstesnis Kanje studijinis albumas. Aleksis Petridis iš „The Guardian“ teigė, kad „albumas yra drąsus, rizikingas ir įkvepiantis bei sutalpina daug emocijų į 23 minutes“ bei skyrė keturias žvaigždutes iš penkių. Kiti kritikai į albumą žiūrėjo skeptiškiau. „AllMusic“ svetainėje Nilas Jangas rašė, kad „nors gerai atspindi Kanje asmenybę, bet pats albumas – netolygus bei vietomis nuobodus.
Dresdeno Švč. Trejybės katedra
Istorija
Bažnyčia yra vienas didžiausių Naujųjų laikų sakralinių pastatų istorinėse Saksonijos žemėse. Vadinamojo Dresdeno baroko stiliaus šventovė iškilo Lenkijos karaliaus–Lietuvos didžiojo kunigaikščio–Saksonijos kurfiursto Augusto III užsakymu. Pastatą 1739–1751 m. suprojektavo žymūs italų architektai Gajetano Kjaveri ir Frančesko Plačidi, abu kūrėjai buvo dirbę ir ATR. Jiems talkino tautietis skulptorius Antonio Zuči.
Konsekracijos metu pirmosios Šv. Mišios buvo aukojamos 1751 m. birželio 29 d., jų metu skambėjo vokiečių kompozitoriaus Johano Adolfo Hasės kūriniai Messe in d-Moll ir Te Deum in D-Dur. Naująją bažnyčią pašventino Romos popiežiaus nuncijus Lenkijos–Lietuvos valstybei arkivyskupas Alberiko Arkinto.
1945 m. vasario 13–15 d. Sąjungininkų antskrydžio metu keletas numestų bombų pataikė į šventovę, dauguma perdangų įgriuvo į vidų. Išliko bokštas ir beveik visa vidaus įranga. Nors paskubomis aptvarkytoje bažnyčioje pirmosios pokarinės pamaldos įvyko jau 1945 m. birželyje, bet kapitaliniai atstatymo darbai užsitęsė net iki 1965 metų. 1980 m. bažnyčia tapo Dresdeno–Meiseno vyskupijos katedra.
Architektūra
thumb|200px|Centrinio altoriaus paveikslas „Kristus žengia į dangų“
Išmatavimai
Pastatas plane primena ovalą. Trijų navų, šoninės yra dviaukštės. Šoninių navų viršus sudaro emporą, todėl tiek pirmame aukšte, tiek ir antrajame centrinę navą galima apeiti juosiančiu ambitu. Perdangą sudaro cilindriniai skliautai su liunetėmis. Šoninių navų galuose įrengtos keturios koplyčios: Švč. Sakramento; Šv. Kryžiaus, Šv. Jono Nepomuko ir Šv. Beno.
Nors tai katalikiška šventovė, bet jos išorė ir ypač vidus yra gerokai įtakoti protestantiškos Saksonijos architektūros, o padalijimas į aukštus ir langų išdėstymas primena liuteronišką bažnyčią. Eksterjeras puoštas ore plevenančiomis dekoracijomis ir 78 monumentaliomis šventųjų skulptūromis. Ažūrinio bokšto du viršutinius tarpsnius sudaro kolonos, jį puošia Tikėjimo, Vilties, Meilės ir Tesingumo alegorinės figūros (italų skulpt. Lorenco Matieli.
Monumentalus centrinis altorius pagamintas iš baltojo marmuro, papuoštas rudais ornamentais. Altoriuje patalpintas dail. Antono Rafaelio Mengso 1752–1761 m. nutapytas „Kristaus žengimo į dangų“ paveikslas. Gausiai dekoruota skulptūromis sakykla (menininkas Baltazaras Permozeris . Bažnyčioje 1755 m. buvo sumontuoti Gotfrydo Zilbermano pagaminti keturių klaviatūrų ir 47 rejestrų vargonai. Prospekto autorystė priskiriama Jozefui Hakliui.
Požemių kriptos
thumb|200px|Šventovės pirmo aukšto planas (žydrai pažymėta Švč. Sakramento, o mėlynai – Šv. Kryžiaus koplyčia); po jomis išsidėsčiusios kriptos. thumb|200px|[[Augustas III|Augusto III ir jo žmonos Marijos Žozefos sarkofagai. Ant sienos – kapsulė su Augusto II širdimi.]] thumb|200px|Naujosios kriptos vaizdas. Dresdeno Šv. Trejybės katedros požemiuose įrengtos kriptos, kuriuose ilsisi kilmingos Saksonijos asmenybės. Kai kurių palaidotų valdovų sąrašas (pasirinktinai):
Naujoji kripta
1980 m. įrengta kripta, skirta Dresdeno–Meiseno vyskupijos aukštiems dvasininkams laidoti.
Imunoanalizė
Imunoanalizė – biocheminis tyrimas, nustatantis cheminio junginio ar molekulės buvimą arba koncentraciją tirpale panaudojant antikūną (dažniausiai) arba antigeną (kartais). Imunoanalizės metu nustatoma molekulė dažnai vadinama „analite“ ir dažniausiai yra baltymas, nors tai gali būti ir kitokios molekulės (pvz. cukrūs arba lipidai), jei yra sukurti tinkami antikūnai, galintis tikslingai prisijungti prie tiriamos molekulės. Biologiniuose skysčiuose, pavyzdžiui, kraujo serume ar šlapime, esančios analitės dažnai matuojamos imunoanalizėmis medicinos ir mokslinių tyrimų tikslais.
NGC 7000
thumb|250px|NGC 7000 ūkas
Imunoanalizė
Imunoanalizių būna įvairių formatų ir variantų. Imunoanalizė gali būti atliekama keliais etapais, kai antikūnai pridedami ir išplaunami arba atskiriami skirtingais tyrimo etapais. Daugiapakopiai tyrimai dažnai vadinami atskyrimo imunoanalizėmis arba heterogeninėmis imunoanalizėmis. Kai kuriuos imunoanalizės tyrimus galima atlikti tiesiog sumaišant reagentus su mėginiu ir atliekant fizikinį matavimą. Tokie tyrimai vadinami homogeniniais imunocheminiais tyrimais arba rečiau – neskaidomaisiais imunocheminiais tyrimais.
Atliekant imunoanalizes dažnai naudojami kalibratoriai. Kalibratoriai yra tirpalai, kuriuose yra žinomos koncentracijos tiriamosios analitės. Palyginus tyrimo atsaką į tikrąjį mėginį su kalibruotu atsaku į kalibratorinį tirpalą, galima interpretuoti signalo stiprumą pagal analitės buvimą mėginyje arba jos koncentraciją.
NGC 7000
NGC 7000 (arba Šiaurės Amerikos ūkas, Caldwell 20) – emisinis ūkas, esantis Gulbės žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs apytikriai 1800 šviesmečių, objekto regimasis ryškis – 5.
Gali būti, kad NGC 7000 ūką 1786 m. spalio 24 d. atrado William Herschel. Neabejotinai šį ūką atrado John Herschel (kažkada iki 1833 m.). 1890 m. gruodžio 12 d. Max Wolf pirmasis ūką nutofografavo. Šiaurės Amerikos ūku pramintas dėl į šį kontinentą panašios formos. Objekto danguje užimamas plotas yra daugiau kaip triskart didesnis nei Mėnulio pilnaties.
Šį emisinį ūką sudarančius dujų debesis jonizuoja gretima žvaigždė. Spinduliuodamos energiją, dujos švyti. Spalva priklauso nuo ūko cheminės sandaros. NGC 7000 ūke dominuoja vandeniliui būdinga rausva spalva.