cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Litgrid
Paskirtis
„Litgrid“ atsako už Lietuvos el. energetikos sistemos integraciją į Europos infrastruktūrą ir bendrą elektros rinką. „Litgrid“ įgyvendino tarptautinių jungčių „NordBalt“ (Lietuva–Švedija) ir „LitPol Link“ (Lietuva–Lenkija) projektus, dabar rengia šalies elektros sistemą sinchroniniam darbui su kontinentinės Europos elektros tinklais. Bendrovė atsakinga už 20 Vyriausybės patvirtintų ypatingos valstybinės svarbos sinchronizacijos projektų įgyvendinimą.
Sinchronizacija
Lietuva yra Europos elektros rinkos dalyvė, o „Litgrid“ yra perdavimo operatorių sąjungos ENTSO-E narė. Bet Lietuvos energetinei nepriklausomybei yra būtina sinchronizacija su kontinentinės Europos elektros tinklais. Baltijos šalys yra izoliuota energetinė sala Europos bendrijoje, jų elektros energetikos sistemos yra priklausomos nuo dažnio valdymo Rusijoje, mat veikia sinchroniškai su IPS/UPS sistema, jungiančia Baltarusijos, Rusijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos ir kitų šalių elektros sistemas.
2019 m. birželio 20 d. Briuselyje pasirašytas susitarimas dėl Baltijos šalių elektros energetikos sistemos sinchronizacijos su Europos tinklais įgyvendinimo, jame įtvirtintas veiksmų planas ir kertiniai projektai iki 2025 m. Sinchnonizacijos ir integracijos darbų kaina – apie 1,6 mlrd. eurų, iš kurių ES finansuoja virš 1 mlrd.
2025 m. bus panaikinta energetinė Baltijos šalių izoliacija, jos veiks vienoje sinchroninėje erdvėje kartu su kitų Europos šalių tinklais. Tai bus padaryta remiantis esama jungtimi tarp Lietuvos ir Lenkijos („LitPol Link“) ir nutiesiant naują jungtį tarp šių valstybių – jūrinį kabelį „Harmony Link“.
LitPol Link
2014-2015 m. statyta, nuo 2015 m. veikianti „LitPol Link“ sujungė Baltijos valstybių ir Vakarų Europos elektros infrastruktūras. 400 kV elektros linija su Lenkija įgalina veikti su Vakarų Europos elektros tinklais, plėtoti bendrą Europos elektros rinką. Jungtis pastatyta su Lenkijos elektros tinklų operatoriumi PSE. Įgyvendinta dar 11 smulkesnių tinklo projektų.
NordBalt
„NordBalt“ 2015 m. sujungė Lietuvos ir Švedijos elektros energijos perdavimo sistemas. Ilgis – apie 450 km, galia – 700 MW. Jungtį sudaro aukštos įtampos nuolatinės srovės povandeninis ir požeminis kabeliai, keitiklių stotys Lietuvoje ir Švedijoje. Projektas įgyvendintas kartu su Švedijos elektros perdavimo sistemos operatoriumi „Svenska Kraftnät“.
Harmony Link
„Harmony Link“ : planuojama Lietuvos ir Lenkijos aukštos įtampos nuolatinės srovės (HVDC) jungtis. Beveik 330 km ilgio, 700 MW galios jungtis, einanti sausumoje ir po vandeniu, sujungs Žarnoviecų pastotę Lenkijos Pomeranijos regione su naujai statoma 330 kV Darbėnų skirstykla. Tai pirmas žingsnis, numatytas Baltijos valstybių elektros energijos tinklų ir kontinentinės Europos tinklo sinchronizavimo politiniame susitarime, kurį 2018 m. birželio 28 d. pasirašė Europos Komisijos Pirmininkas ir Lietuvos, Latvijos, Estijos bei Lenkijos valstybių ir vyriausybių vadovai. Numatoma statybos pradžia – 2023 m., įjungimas – 2025 m. Projektui numatyta apie 680 mln. eurų, iš jų 493 mln. eurų sudarys parama iš Europos infrastruktūros tinklų fondo „Connecting Europe Facility“.
Valdymo ir duomenų centras
2015 m. rugsėjį objektą Vyriausybė pripažino valstybei svarbiu ekonominiu projektu, nuo 2025 m. iš jo bus valdomas energetikos sistemos dažnis. Pastato vieta parinkta atsižvelgiant į saugumo, susisiekimo poreikius, mat iš centro norima greitai pasiekti kitus „Litgrid“ objektus: rezervinį valdymo centrą, Vilniaus pastotę ir kitus objektus.
Duomenų centras 2018-2019 m. pastatytas prie veikiančių „Litgrid“ optinių tinklų. 5,6 tūkst. m² ploto pastatas yra keturių aukštų, pritaikytas žmonėms su judėjimo negalia, įdiegtos kibernetinio saugumo priemonės, įrengta 230 darbo vietų, 16 posėdžių salių.
Vadovas
Nuo 2021 m. vasario generaliniu direktoriumi dirba Rokas Masiulis.
Paulius Drevinis
Paulius Drevinis (tikroji pavardė Drevinskas, 1919 m. spalio 13 d. Gulbinai, Pabiržės valsčius – 1990 m. lapkričio 22 d. Klaipėda, palaidotas Daumėnuose, Biržų rajono savivaldybė) – pedagogas, Lietuvos poetas.
Biografija
1924–1927 m. gyveno Petriškių kaime. Baigė Biržų gimnaziją, 1943 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1948 m. sovietinio saugumo suimtas ir ištremtas į Krasnojarsko kraštą, 1950 m. į Irkutsko sritį. 1956 m. grįžo į Lietuvą. 1958 m. Vilniaus universitete baigė lituanistiką. Nuo 1958 m. mokytojavo, daugiausia Klaipėdoje. Nuo 1963 m. Klaipėdos 8-tos vidurinės mokyklos (Nemuno gatvėje), nuo 1971 m. Klaipėdos Kristijono Donelaičio vidurinės mokyklos lietuvių kalbos ir literatūros mokytojas. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Kūryba
Poezijoje vyrauja gimtinės gamtos motyvai, praėjusio laiko apmąstymai. Parašė tremties eilėraščių, eilėraščių vaikams. Kūrybai būdinga dainingumas, klasikinė forma.
Kominternas
Kiekviena nacionalinė komunistų partija, įeinanti į Kominterno sudėtį, oficialiai nebebuvo laikoma atskira partija, o Kominterno skyriumi („sekcija“): Lietuvos komunistų partija buvo Kominterno Lietuvos sekcija ir t. t. Kiekvienoje šalyje, pasak Kominterno įstatų, galėjo būti tik viena partija – Kominterno sekcija. Sekcijų įtaka sprendimų priėmime nebuvo vienoda – daugiau balsų turėjo tos sekcijos, kurių šalys turėjo didesnę įtaką tarptautinėje arenoje (pavyzdžiui, Lenkijos sekcija turėjo daugiau balsų nei Lietuvos sekcija) ir tos sekcijos, kurios turėjo didesnę įtaką savo šalyje (čia besąlyginę įtaką turėjo VKP(b), kuri Sovietų Sąjungoje buvo valdančioji ir vienintelė partija).
thumb|left|200px|Žurnalo Коммунистический Интернационал viršelis, 1920 m. Kominterno jaunimo skyrius buvo 1919 m. įkurtas Komunistinis jaunimo internacionalas, veikęs kaip Kominterno sekcija, tačiau tuo pat metu rengęs ir savo atskirus suvažiavimus.
Kominternas buvo panaikintas 1943 m. gegužės 15 d. Jo įpėdiniu tapo 1947 m. įkurtas Kominformas. Po 1947 m. birželį vykusios Paryžiaus konferencijos, sprendusios Maršalo plano klausimą, J. Stalinas sušaukė komunistinių partijų atstovus ir įkūrė Kominformą – „Komunistinį informacijos biurą“. Tai buvo tinklas, kurį sudarė Sovietų Sąjungos, Bulgarijos, Čekoslovakijos, Lenkijos, Vengrijos, Rumunijos, Jugoslavijos, Prancūzijos ir Italijos komunistų partijos. Kominformas nustojo veikti 1956 m. po SSKP XX suvažiavimo, kuriame tuometinis SSRS vadovas Nikita Chruščiovas pasakė kalbą, smerkiančią stalinizmą. Formalaus įpėdinio Kominformas nebeturėjo.
Citadelė
thumb|180px|Schematinis Spandau citadelės žemėlapis ([[Vokietija)]] Citadelė (ankstyvųjų Naujųjų laikų  – „mažas miestas“) – labiausiai išplėsta, centrinė (karinės) tvirtovės dalis; pagrindinė miesto tvirtovė arba pilis; tvirtovė kaip kalėjimas. Citadelės vieta – mieste arba jo pakraštyje. Dažniausiai paskutinis pasipriešinimo punktas tvirtovėje. Citadalė dažnai sąmoningai buvo statoma nelojaliu laikomo miesto centre.
Lenkena
thumb|right|300px|Lenkena, naudota XX a. [[Žemaitija|Žemaitijoje]]
Lenkena – lenktas drožtuvas medžio žievei skusti, vidaus lenktiems paviršiams išdrožti.
Apolinaras Grabys
Apolinaras Grabys, slap. Vaidila (1927 m. Skuode., Skuodo vls., Kretingos aps. – 1947 m. balandžio 27 d., Užparkasių k. netoli Žiogelių k., Darbėnų vls., Kretingos aps.) – Lietuvos partizanas, Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Narimanto kuopos vadas.
Biografija
thumb|left|150px|Paminklas 1947 m. Žiogelių kaime žuvusiems partizanams atminti (2007 m.) Užaugo valstiečio Motiejaus Grabio šeimoje. Mokėsi Skuode, vėliau įstojo į Palangos gimnaziją, įsijungė į pogrindinę antisovietinę veiklą. Juo susidomėjus MGB Palangos poskyrio saugumiečiams, pasitraukė į mišką, tapo Palangos valsčiuje veikusios Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Kardo rinktinės Narimanto kuopos partizanu Vaidila, 1947 m. paskirtas kuopos vadu.
Žuvo 1947 m. balandžio 27 d. Užparkasių kaime, netoli Žiogelių (Darbėnų vls., Kretingos aps.), kartu su partizanu Albertu Jurevičiumi-Sakalu patekęs į MGB Darbėnų skyriaus stribų ir kareivių apsuptį netoli Pagenčių (Genčų) dvaro. Atminimas įamžintas žuvimo vietoje 2007 m. pastatytame paminkle.
Atminimas įamžintas Kretingos miesto senosiose kapinėse pastatytame kenotafe partizanams.
JAV ginkluotosios pajėgos
thumb|right|JAV lėktuvnešis „Abraomas Linkolnas”
Jungtinių Amerikos Valstijų ginkluotosios pajėgos – valstybinė Jungtinių Amerikos Valstijų (JAV) organizacija, įvairių ginkluotųjų pajėgų junginys, skirtas JAV kaip valstybės laisvei, nepriklausomybei ir teritoriniam vientisumui ginti. Antrojo Kontinentinio kongreso sprendimu, nuolatinės ginkluotosios pajėgos JAV buvo sudarytos 1775 m.
Vyriausiasis Jungtinių Amerikos Valstijų ginkluotųjų pajėgų vadas yra JAV prezidentas. Prezidentas turi teisę paskirti kariuomenės vadus, gynybos sekretorių, Generalinio štabo narius. Jungtinių Valstijų Gynybos departamentas valdo ginkluotąsias pajėgas, į kurias įeina Jungtinių Valstijų sausumos pajėgos, Jungtinių Valstijų karinės jūrų pajėgos, Jungtinių Valstijų jūrų pėstininkų korpusas ir Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos. Jungtinių Valstijų pakrantės apsaugą taikos metu valdo Jungtinių Valstijų Nacionalinio saugumo departamentas, o karo metu Jungtinių Valstijų karinių jūrų pajėgų departamentas. 2005 metais JAV kariuomenėje aktyviai dirbo 1,38 milijono žmonių personalas. Jungtinių Valstijų kariuomenė turi keletą šimtų tūkstančių atsargos kareivių. Jungtinių Valstijų Nacionalinę gvardiją sudaro iš viso 2,3 milijono žmonių. Jungtinių Valstijų Gynybos departamente dirba 700 000 civilių, neskaitant rangovų. Karinė tarnybą šalyje yra savanoriška, tačiau karinė prievolė gali būti įvedama karo metu. Amerikos pajėgos gali būti greitai dislokuotos, naudojant didžiulę JAV karinių oro pajėgų flotilę. Už Jungtinių Amerikos Valstijų ribų JAV kariuomenė yra išdėsčiusi 770 karinių bazių (kiekviename kontinente išskyrus Antarktidą). Pasaulinis JAV kariuomenės išsidėstymo mastas keletui mokslininkų Jungtines Valstijas leido pavadinti „karinių bazių imperija”.
Vartų linijos technologija
Vartų linijos technologija padeda futbolo teisėjams nustatyti, ar buvo įmuštas įvartis. Technologijos pagalba iš karto tiksliai nustatoma, ar kamuolys kirto vartų liniją.
Pirmą kartą tarptautinio lygio varžybose ši technologija bus naudojama XX pasaulio futbolo čempionate Brazilijoje. Įranga bus įrengta visuose 12 stadionų. Kiekviename jų bus įrengtos 14 vaizdo kamerų, fiksuosiančių kamuolio judėjimą. Įvartis bus matuojamas kelių milimetrų tikslumu. Teisėjai gaus pranešimą apie įvartį mažiau nei per vieną sekundę.
Pūraičiai
Pūraičiai – kaimas šiaurės rytinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 4 km į vakarus nuo Kriukų.
Istorija
Kaimas pirmą kartą minimi XVI a. pabaigoje.
Kopūstinis baltukas
Kopūstinis baltukas, kopūstinukas, kopūstinis drugys  – baltukų (Pieridae) šeimos drugių rūšis.
Tai vienas iš įprasčiausių ir visoje šalies teritorijoje paplitusių drugių. Dydis 50-65 mm. Priekinių sparnų viršūnė juoda (ropinio baltuko ir griežtinio baltuko – pilka), patelės dar turi 2 juodas dėmes arčiau išorinio krašto. Užpakalinių sparnų priekinė dalis su juoda dėme.
Per metus išsivysto dvi generacijos. Pirmosios generacijos drugiai skraido V–VI pr., antros – VII–VIII mėn. Vikšrai su trumpais šereliais, žali, su geltonomis juostelėmis nugarinėje pusėje ir geltonais taškais šonuose. Minta įvairiais bastutiniais augalais, taip pat ir kai kuriomis šio šeimos daržovėmis (pvz., kopūstais). Lėliukė gelsva ar žalsva, šonuose su 3 geltonomis juostelėmis.
Antoninų dinastija
Antoninų dinastija – Romos imperatorių dinastija, valdžiusi 138–180 m. e. metais. Iš viso jai priklausė keturi imperatoriai, tačiau du jų valdė vienu metu:
Kartais naudojamas terminas Nervų–Antoninų dinastija, apimantis ir tris prieš tai valdžiusius imperatorius: Nervą, Trajaną ir Adrianą. Nuo XVIII a. paplito terminas Penki gerieji imperatoriai, pirmą kartą pavartotas istoriko Edward Gibbon ir taikomas laikotarpiui nuo Nervos iki Marko Aurelijaus valdymo imtinai. Gibbonas šį laikotarpį laikė geriausiais Romos laikais.
Bronius Lazdynas
Bronius Lazdynas (g. 1925 m. lapkričio 2 d. Kirdonyse, Pabiržės valsčius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, rašytojas.
Biografija
Mokėsi Pasvalio gimnazijoje, bet nebaigė, nes 1944 m. lapkričio mėn. paimtas į okupacinę TSRS kariuomenę, iki 1945 m. balandžio mėn. tarnavo mokomajame 44–ajame atsargos šaulių pulke Baltarusijos Vietrino mieste. Nuo 1945 m. balandžio 26–ojo atskirojo naikintojų prieštankinio diviziono pabūklininkas Vokietijoje, mūšiuose dėl Berlyno. 1945 m. birželio – rugpjūčio mėn. tarnavo okupacinėje kariuomenėje Kyfhauzerio mieste, vėliau Rusijoje – Klincuose ir Brianske, nuo 1946 m. gegužės mėn. Pabradėje, seržantų mokykloje, nuo 1947 m. gegužės – Vilniuje, 1950 m. kovo mėn. paleistas į atsargą. Nuo 1950 m. kovo mėn. LLKJS Biržų apskrities komiteto instruktorius, skyriaus vedėjas, nuo 1950 m. liepos mėn. Biržų rajoninio laikraščio „Biržiečių tarybinis žodis“ ir laikraščio „Raudonasis artojas“ literatūrinis darbuotojas, nuo 1951 m. sausio mėn. Šiaulių srities laikraščio „Raudonoji vėliava“ korespondentas, nuo 1951 m. gegužės 1 d. Parovėjos MTS laikraščio „Kolūkiečių draugas“ redaktorius. 1951 m. baigė Biržų suaugusių vidurinė mokyklą, 1952–1954 m. studijavo Vilniaus partinėje mokykloje, vėliau teisę Vilniaus universitete. 1954–1958 m. kovo mėn. Kretingos rajono laikraščio „Stalinietis“ redaktorius, atleistas po publikacijos apie Užgavėnių šventę Kretingoje. 1958–1959 m. „Valstiečių laikraščio“ korespondentas Klaipėdos zonai. 1959–1961 m. Palangos poilsio namų „Gintaras“ direktorius, vėliau Klaipėdos jūrų žvejybos laivyno plaukiojančios bazės „Tarybų Lietuva“, jai sudegus – plaukiojančios bazės „Primorskas“ darbuotojas, kartu laikraščių „Lietuvos žvejys“, „Tiesa“ korespondentas. Už nacionalizmo pasireiškimus pašalintas iš TSKP. Nuo 1967 m. Šiaulių, nuo 1974 m. Kaišiadorių statybos ir kitų organizacijų ekonomistas, normuotojas.
Parašė novelių, publicistikos straipsnių. Jo literatūrinę kūrybą spausdino „Literatūra ir menas“, „Dienovidis“, rajoniniai laikraščiai. 2006 m. išleido literatūrinių memuarų knygą „Gyvenimo mozaika“.
Voverinis saimiris
Voverinis saimiris  (Saimiri sciureus) – kabiauodegių (Cebidae) šeimos primatas. Minta vabzdžiais ir kitais bestuburiais. Taip pat minta vaisiais, sėklomis ir kitomis augalo dalimis.
Paplitęs daugelyje Pietų Amerikos šalių: Brazilijoje, Kolumbijoje, Peru, Suriname, Venesueloje ir kt. Gyvena labai didelėmis grupėmis, maždaug iki 300 individų, kartais susimaišo su kitais primatais. Grupėse dominuoja patelės.
Jablon Spalai
Jablon Spalai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Nove Piekutų, apie 10 km į rytus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 41 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 13 namų ir 68 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 11 namų ir 67 gyventojai. 2006 m. buvo 13 namų ir 85 gyventojai.
Sietlas
Sietlas  – miestas šiaurės vakarų JAV, priklauso Vašingtono valstijai, yra didžiausias šios valstijos miestas. Gyvena 608,6 tūkst. gyventojų (2010 m.), su priemiesčiais apie 3,4 mln. Uostas prie Ramiojo vandenyno, Puget Sound įlankoje. Didelis prekybos, finansų, pramonės ir transporto centras, yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta raketų gamybos, laivų statybos, automobilių, medžio apdirbimo, lengvoji pramonė. Yra trys universitetai (University of Washington, Seattle University ir Seattle Pacific University), Ramiojo vandenyno mokslo centras (Pacific Science Center). Daug teatrų, dailės muziejų.
1960 ir 1962 m. čia vyko Pasaulinė paroda.
Sietlo priemiestyje Redmonde yra „Microsoft“ kompanijos būstinė.
250px|thumb|left|Sietlas bei „[[Space Needle|kosmoso adata“]]
Sportas
Mieste 1967–2008 m. žaidė Sietlo „SuperSonics“ krepšinio komanda.
Užkapiai (Ukmergė)
Užkapiai – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Laičių.
Čekoslovakijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Čekoslovakijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Sabah FK
Baku „Sabah“ – Azerbaidžano futbolo klubas iš Baku.
Istorija
2017 m. įkurtas klubas. Nors ištakos siekia 1967 m. Sabah, išvertus iš azerų kalbos, reiškia „Rytojus“.
2017–2018 m. sezone žaidė Pirmoje lygoje (II pakopa). Užėmė 5 vietą, bet buvo perkelti į Premjer lygą.
2018–2019 m. sezone debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. 2022–2023 m. sezone iškovojo antroje vietoje.
Vyšniakalnis
Vyšniakalnis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šeimyniškių. Prie kelio pastatyti trys betoniniai kryžiai su įrašais šioje vietoje 1945 m. birželį mūšyje su enkavedistais žuvusiems Lietuvos partizanams Jonui Slučkai-Žalgiriui (1921–1945), Jonui Binkiui-Biliniui (1924–1945) ir Jonui Bajorūnui-Deimantui (1919–1945). 2015 m. pavasarį atminimo vieta vandalų buvo suniokota, paminklas netrukus vėl atkurtas.
Paliūnai (Būdvietis)
Paliūnai – kaimas šiaurės vakarinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Rudaminos, prie kelio.
St. Mirren Park
Saint Mirren Park, dar žinomas kaip Greenhill Road – yra futbolo stadionas Peislyje, Škotijoje. Namų rungtynes žaidžia Saint Mirren FC. Klubas persikėlė iš to paties pavadinimo stadiono, žinomo kaip Love Street, kuris buvo parduotas Tesco.
St. Mirren Park tapo Škotijos U-21 futbolo rinktinės namų stadionu. Didžiausias žiūrovų skaičius varžybose: 7 542 prieš Kilmarnock FC, Škotijos Premier lyga, 2009 m. sausio 31 d.
Tribūnos
Stadionas turi keturias tribūnas, kuriose yra 8 023 sėdimos vietos:
Friedrich Kraus
Frydrichas Krausas (1826 m. gegužės 27 d. Kretingalėje, Prūsijos karalystė – 1894 m. rugsėjo 28 d. Berlyne, Vokietijos imperija) – dailininkas.
Biografija
Gimė 1826 m. gegužės 27 d. Kretingalėje. Baigė gimnaziją Karaliaučiuje ir pradėjo studijuoti vietos dailės akademijoje. Vėliau studijavo Berlyne, 1852–1854 m. mokėsi Paryžiuje ir 1855 m. Romoje. Tapė paveikslus aukštuomenės, ypač, aukštuomenės moterų tematika, taip pat tapė portretus. Mirė 1894 m. rugsėjo 28 d. Berlyne.
Montedžardinas
Montedžardinas – savivaldybė ir vienas iš devynių San Marino miestų. Tai mažiausias miestas valstybėje. Miestas ribojasi su Fiorentinu ir Faetanu, su Italija.
Istorija
Prie San Marino prijungtas 1463 m.
Sportas
Miestą atstovauja SP La Fiorita futbolo klubas, jo stadione taip pat žaidžia SS Murata komanda.
Anglo-Nubian
Anglo-Nubian – ožkų veislė. Veislė buvo įregistruota Didžiojoje Britanijoje kergiant vietines melžiamas ožkas su Zaribi ir Nubian ožiais, importuotais iš Indijos, Rusijos, Egipto, bei Artimųjų Rytų ir Šiaurės Afrikos. Joms būdingas bruožas yra didelės, nukarusios ausys ir romėniška nosis. Dėl padidėjusių ausų ir aptakaus kūno, šios ožkos vadinamos "ilgaausėmis ožkomis“, „nulėpusiomis ausimis ožkos", "triušio išvaizdos ožkomis". Dėl Artimųjų Rytų paveldo Anglo-Nubijano ožkos gali gyventi labai karštame klimate ir jų veisimosi sezonas ilgesnis nei kitų pieninių ožkų. Anglo-Nubijano ožkos žinomos dėl didelio riebalų kiekio jų piene, nors vidutiniškai veislė gamina mažiau pieno nei kitos pieninės veislės ožkos. Jų pienas puikiai tinka sūrių gamybai. Anglo-Nubian ožkų temperamentas yra draugiškas, jos balsingos.
Savybės ir eksterjeras
Tai mėsos, pieno ir kailių veislės ožkos, būna juodos, rudos bei šviesiai rusvos spalvos derinyje su balta spalva. Patelės turi trumpesnį, blizgantį plauką. Anglo-Nubijano ožkos yra didelės, sveria ne mažiau kaip 61 kg, o ožiai 79 kg. Vidutinis aukštis ties ketera 76 cm, o patinų – 88 cm. Kaip ir daugumai pieno veislės ožkų, gimusioms Anglo-Nubian ožkoms 2 savaičių laikotarpyje yra pašalinami ragų rudimentai. Ausys ilgos, plačios ir nukarusios bei išsidėsčiusios nemažiau 2,54 cm už snukio. Jos glaudžiai dengia galvą smilkinio srityje, bei palengva išplatėja. Ausys nestoros esant lanksčiai kremzlei. Tešmuo išplatėjęs ir dažniausiai nukaręs. Ožkos yra nereiklios pašarams, vandeniui bei pastogei.
Pievinis pelėžirnis
Pievinis pelėžirnis  – pupinių (Fabaceae) šeimos pelėžirnių (Lathyrus) genties augalas. Kėdainiuose dar vadinamas zuikio žirneliais. Savaime paplitęs Europoje ir Azijoje, taip pat ir Lietuvoje. Introdukuotas ir natūralizuotas Šiaurės Amerikoje.
Ekologija
thumb|left|250px| Auga pievose, laukuose, pamiškėse ir pakrūmėse, pakelėse, pylimų šlaituose. Mėgsta derlingesnius, vidutinio sunkumo, sunkesnės mechaninės sudėties, nerūgščius, turtingus ir nelabai sausus dirvožemius. Pakenčia pavasarinį užliejimą, šiokią tokią paunksnę.
Žiedus lanko bitės, kamanės, vapsvos, drugiai. Sėklas valgo vabzdžiai. Augalas yra paprastosios garstytės (Leptidea sinapis) lervų maisto šaltinis.
Biologija
Tai daugiametis, iki 120 cm aukščio žolinis augalas. Šakniastiebis plonas, išsišakojęs, iš jo išauga ilgos palaipos. Stiebas liaunas, kylantis ar laipiojantis, briaunotas, nuo pamato šakotas. Lapkočiai latakiški, 1-3 cm ilgio. Priešiškai plunksniški lapai auga poromis iš dviejų pailgų, gyslotų lapelių, su prielapiais ir baigiasi šakotu ar paprastu ūseliu arba dygleliu. Lapeliai pailgai lancetiški ar lancetiški, 2-3 cm ilgio ir 0,3-0,8 cm pločio, lankiškai gysloti, dažnai su 3 ar 5 neryškiomis gyslomis. Juos laiko lancetiški, gysloti, nusmailėję, 2-5 cm ilgio koteliai. Prielapiai esti stambūs, panašūs į lapelius. Ūseliai kabinasi į kaimynines žoles ir kelia į šviesą žiedus.
Žiedynkočiai auga ilgesni už lapus, dažnai truputį lenkti. Žiedkočiai 2-4 mm ilgio, plaukuoti. Ilgakotėse kekėse susitelkę po 5-8 žiedus, kuriuose daug nektaro. Turi varpišką, plaukuotą taurelę. Vainiklapiai penki. Vainikėlis geltonas, atvirkščiai kiaušiniškas, 10-16 mm ilgio. Burės lakštelis dažnai su juosvomis gyslomis. Liemenėlis plokščias, jo vidus plaukuotas. Kuokelių dešimt.
Žydi birželio-liepos mėnesiais. Auga lėtai, pradeda žydėti po trejų metų. Vaisiai – pailgos, plokščios, juosvos, tinkliškai gyslotos, 2,5-4 cm ilgio, su mažu, truputį lenktu snapeliu ankštys. Jose yra po 8-10 sėklų. Sėklos apvalios, šiek tiek suplotos, 2,5-3 mm skersmens, šviesesnės ar tamsesnės rudos spalvos, margos. Dauginasi vegetatyviškai palaipomis ir sėklomis, bet jų sudygsta mažai. Dera per 10 metų. Augalas diploidinis, 2n = 14 arba 28.
Savybės
Tai gera pašarinė žolė, turinti vertingų medžiagų, baltymų daugiau negu dobiluose, bet dėl kartaus skonio žalios žolės galvijai vengia. Be to, ganyklose blogai atželia ir nepakelia mindymo. Žolei džiūstant kartumas nyksta. Labai pageidautinas šienaujamose pievose.
Porūšiai
Yra išskiriamas vienas porūšis ir vienas varietetas:
Misumalpų kalbos
thumb|200px|Numanomas misumalpų kalbų paplitimas XVI a.
Misumalpų kalbos – nedidelė indėnų kalbų šeima, vartojama Centrinėje Amerikoje (Hondūre ir Nikaragvoje). Šeimos pavadinimas sudarytas iš 3 pagrindinių šios šeimos kalbų pirmųjų raidžių: miskitų, sumų ir matagalpų. Ši šeima 1920 m. išskirta lingvisto Walter Lehmann. Dabar tebėra vartojamos tik dvi šios šeimos kalbos – miskitų ir sumų. Visos kitos kalbos išnyko.
Yra bandymų sieti misumalpų kalbas su čibčų ir lenkų kalbomis į makro čibčų kalbų šeimą.
Sukumbijoso provincija
Geografija
Vakarinį provincijos pakraštį užima Andų kalnų pašlaitės, apaugusios rūko miškais. Ten yra iškilęs veikiantis ugnikalnis – Reventadoras (3562 m). Likusią dalį užima džiunglėmis apaugusi Amazonės žemuma. Provincija vagoja vandeningos upės, priklausančios Amazonės baseinui: Putumajas, Aguarikas, Napas, Koka. Gausu lagūnų. Įsteigta daug gamtos rezervatų.
Vilniaus universiteto superkompiuteris
Veikla
Paskirtis – atlikti skaičiavimus. Ji skirta kurti ir palaikyti e-infrastruktūrai, reikalingai akademinei visuomenei, viešajam sektoriui, biznio poreikiams bei užsienio partneriams ir yra sukurta ES Struktūrinių fondų lėšomis. Vilniaus Universiteto LitGrid-HPC infrastruktūra yra sukoncentruota dviejuose atviros prieigos superkompiuterių centruose.
MIF superkompiuteriu taip pat gali naudotis Santaros slėnis, kibernetinio saugumo specialistai ar kriminalistai, galėsiantys greičiau atlikti biometrinių duomenų skaičiavimus. Įdiegus genomo skaičiavimo programą, dirbama su Medicininės genetikos centru.
FF superkompiuterį „HPC Saulėtekis“ administruoja Fizikos fakulteto Teorinės fizikos katedra. Taip pat administravime dalyvauja Fizinių ir technologijos mokslų centras. FF superkompiuteris suprojektuotas spręsti kvantinės chemijos uždavinius, todėl juo galima spręsti didelio našumo reikalaujančių įvairius fizikinio pobūdžio uždavinius. FF superkompiuterių resursais taip pat naudojasi Saulėtekio slėnis.
VU superkompiuteris atviras visai Lietuvos akademinei bendruomenei, verslui. Skaičiavimai mokami.
Istorija
1955 m. Vilniaus universitete prof. Adolfo Jucio, kuris vadovavo Teorinės fizikos katedrai, iniciatyva pradėjo veikti pirmasis elektroninis skaičiavimo įrenginys Lietuvoje – elektroninis integratorius ELI-12. Jį sutiko atiduoti Maskvos Lomonosovo universitetas.
1957 m. pavasarį ilgalaikėms stažuotėms į SSRS MA Skaičiavimo centrą išvyko fizikai-teoretikai J. Glembockis ir K. Žukauskas. Pirmasis studijavo programavimo pagrindus ir mokėsi spręsti kvantinės atomo teorijos uždavinius. Antrasis studijavo elektroninių skaičiavimo mašinų konstrukciją.
2001 m. Lietuvos fizikos žurnale paskelbtame straipsnyje buvo parodyta, kad sukurta 20 standartinių asmeninių kompiuterių sistema yra dešimtis kartų pigesnė ir, sprendžiant standartinius kvantinės chemijos uždavinius Gamess-US programiniu paketu, yra apie 25 kartus našesnė lyginant su 4 mazgų IBM RS/6000 SP2, kuris buvo tuo metu vienas galingesnių superkompiuterių Lietuvoje. Kvantinės chemijos programų paketai pasižymi tuo, kad tuo pačiu metu labai apkrauna kompiuterinių sistemų procesorius, operatyviąją atmintį, diskinę atmintį ir apjungiantį sistemą kompiuterinį tinklą. Todėl jie dažnai naudojami superkompiuteriams testuoti ir palyginti jų našumui. Lietuvos fizikos žurnale paskelbtas straipsnis buvo rezultatas dviejų sukurtų paskirstytosios atminties kompiuterinių sistemų: Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto Teorinės fizikos katedroje kompiuterių klasėje sujungtų į vieną sistemą 10 asmeninių kompiuterių ir Lietuvos Karo akademijoje sujungtų į sistemą 20 asmeninių kompiuterių. Lietuvos Karo akademijoje sistema sukurta, vadovaujant prof. Rimanto Rakauskui, tuo metu buvo viena iš galingesnių Lietuvoje.
Nuo 2006 m. VU plėtojamas superkompiuterių parkas. Tais pačiais metais MIF įsigijo 200 procesorių superkompiuterį. Juo naudojamasi iki šiol, tačiau pirmajame VU superkompiuteryje skaičiavimo pajėgumų visiems neužteko.
Nuo 2007 m. FF Teorinės fizikos katedroje pradėjo veikti ES struktūrinių fondų lėšomis įsigytas lygiagrečiųjų skaičiavimų superkompiuteris „Fizika 100“. Ši nauja technika naudojama vyksmų molekulinėse nanosistemose kompiuteriniam modeliavimui, magistrantų, doktorantų ir bakalaurų moksliniams tyrimams.
Naujojo MIF superkompiuterio darbo visu pajėgumu pradžia – 2011 m. birželio mėn. Ketinama teikti kompleksines paslaugas viešajam sektoriui ir verslui.
2011 m. pilnu pajėgumu pradėjo veikti naujas FF superkompiuteris „Fizika 1000“.
2013 m. Vilniaus universitetas pasirašė bendradarbiavimo sutartį su Lietuvos nacionaliniu radiju ir televizija (LRT), kurios pagrindu sutarta pradėti LRT internetinio video archyvo perkodavimo darbus, naudojantis FF superkompiuterio „Fizika 1000“ resursais.
2014 m. pilnu pajėgumu pradėjo veikti naujas FF superkompiuteris „Fizika 2000“ (atnaujintas „Fizika 1000“), kurio našumas buvo padidintas iki 26 TFlopų su 15 TB paskirstyta RAM ir 290 TB Lustre diskine sistema.
Ginklų prikazas
Ginklų prikazas  – Maskvos Rusijos prikazas, tvarkęs šaunamųjų parakinių ginklų (išskyrus patrankas) gamybą. Jis valdė šaunamųjų ginklų dirbtuves, ginklų meistrus ir Ginklų palatą (ginklų sandėlį).
Manoma, kad Ginklų prikazas buvo įkurtas XVI a. pradžioje. Dokumentuose prikazas minimas nuo 1610 iki 1669 m. 1669 m. Ginklų prikazą pakeitė Ginklų palata.
Ginklų prikazui vadovavo oružničis (оружничий), kuris būdavo bojarinas ar okolničis.
Gruner und Jahr
Gruner und Jahr (Gruner + Jahr AG & Co KG) – didžiausia Europos spaustuvių bei leidyklų grupė (holdingas, koncernas). Būstinė Baumvalyje, (Hamburgas). Užsienyje koncernui priklauso „Brown Printing Company“ (JAV – 100 proc.) bei „Prisma Presse S.N.C.“, Paryžiuje (antra pagal dydį žurnalų leidykla Prancūzijoje – 100 proc.).
Grajevo apskrities herbas
thumb|right|200px|Grajevo apskrities herbas Grajevo apskrities herbas  – Grajevo apskrities heraldinis simbolis.
Aprašas
Viršutinėje skydo auksinio lauko dalyje pusėmis sujungti juodas šėlstantis lokys raudonu liežuviu ir atgal žiūrintis pakeltus sparnus demonstruojantis raudonas erelis, virš abiejų auksinė karūna. Apatinėje skydo dalyje raudonas stovintis briedis.
Ksenono lanko lempa
Konstrukcija
Lempos kolba dažniausiai gaminama iš kvarco, vienos iš nedaugelio medžiagų, galinčių atlaikyti didelį slėgį (galingose lempose – iki 25 atmosferų) bei aukštą temperatūrą ir tuo pat metu likti skaidria. Elektrodai gaminami iš volframo.
Nuolatinei šviesai skirtos lempos turi du elektrodus, žybsniams skirtos – tris (yra papildomas uždegimo elektrodas). Kadangi kvarco ir volframo šiluminis plėtimasis labai nevienodas, ten, kur elektrodai perveria kvarcą, gaminami iš molibdeno ar kitų specialių lydinių. Lempa užpildoma suslėgtomis ksenono dujomis, kartais su nedidele gyvsidabrio garų priemaiša. Galingose lempose įrengiami vandeniu aušinami elektrodai.
Lempai įžiebti reikalingas „uždegiklis“, aukšta įtampa jonizuojantis lempoje esančias dujas. Kiekvienas papildomas įžiebimas sutrumpina tarnybos laiką apie trisdešimčia minučių, taigi lempa prastai tinka dažnam junginėjimui.
Taikymas
Lempos teikia platų ir beveik tolygų spinduliavimo spektrą. Šis spektras siekia ir ultravioletinių spindulių sritį (juos kvarco korpusas praleidžia). Todėl prireikus naudojami papildomi, vien matomą šviesą praleidžiantys filtrai. Tačiau yra keletas stiprių infraraudonojo spinduliavimo linijų (850–900 nm) kur gali būti sutelkta iki 10 % energijos.
Čekoslovakijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Čekoslovakijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Ksenono lanko lempa
Taikymas
Šių lempų šviečiantis plotas gana nedidelis, todėl šviesą lengva gerai sufokusuoti. Todėl lempos naudojamos mikroskopuose. Tačiau nemažai taikymo sričių reikalauja labai stabilios šviesos šaltinio padėties. Pagedusios lempos šviesos šaltinis šiek tiek virpa, nežymiai keičia padėtį, apsunkindamas fokusavimą.
Sepp Blatter
thumb|Sepp Blatter Joseph 'Sepp' Blatter, Joseph S. Blatter (g. 1936 m. kovo 10 d. Vispe, Valė, Šveicarija) – ilgametis FIFA prezidentas, šias pareigas ėjęs nuo 1998 iki 2015 m. Pakeitęs João Havelange, 1998 m. birželio 8 d. tapo aštuntuoju FIFA prezidentu. Buvo perrinktas 2002, 2007 ir 2011 m.
Biografija
Praeityje buvęs futbolininkas. Nuo 1948 m. iki 1971 m. žaidė viename iš Šveicarijos megėjiškų klubų. 1962 m. dirbo Šveicarijos kelionių agentūroje.
Nuo 1975 m. iki 1981 m. dirbo kaip FIFA techninis direktorius. Prieš išrenkant FIFA prezidentu tarp 1981 m. ir 1998 m. ėjo generalinio sekretoriaus pareigas. 1998 m. tapo FIFA prezidentu. 2002 m. gegužės 29 d. laimėjo rinkimus ir buvo perrinktas. 2007 m. gegužės 31 d. dar kartą laimėjo rinkimus. Sepp Blatter kadencija baigėsi 2015 m. Kitu FIFA prezidentu tapo Gianni Infantino.
Ramonai
Ramonai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Raseinių. Seniūnaitijos centras.
B'Avarija
thumb|B'Avarija thumb|2003 metų ([[Šventoji_(gyvenvietė)|Šventoji)]] B’Avarija – Lietuvos pop muzikos grupė iš Klaipėdos, įkurta 1996 metų vasario 13 d. Grupė yra gavusi daugybę apdovanojimų, tarp kurių geriausio debiuto ir geriausios dainos.
Ramonai
Istorija
2015 m. kaimas smarkiai išplėstas prijungiant Ramanavą, Kantrolius, Kazariniškę.
Saturnijos
Saturnijos (Saturniidae) – drugių šeima. Tai viena didžiausių drugių šeimų – pasaulyje yra apie 1200-1500 rūšių, Europoje - 10 rūšių.
Paplitimas
Daugiausia rūšių gyvena tropikuose ir subtropikuose. Kai kurios rūšys išplatintos žmonių kaip šilkverpiai.
Grajevo apskrities vėliava
thumb|right|200px|Grajevo apskrities vėliava Grajevo apskrities vėliava - tai Grajevo apskrities vėliava kuri padalinta į dvi dalis, viršutinė dalis auksinės spalvos, apatinė žalios. Viršutinėje dalyje auskinės spalvos paviršiuje vaizduojamas grajevo apskrities herbas. Herbas pradėtas naudoti 1998 m. gegužės 29 dieną.
Saturnijos
Paplitimas
Lietuvoje 2 saugotinos rūšys:
Kula (Serbija)
Kula – miestas šiaurės Serbijoje, į šiaurės vakarus nuo Novi Sado.
Balkaičiai
Balkaičiai – kaimas šiaurės rytinėje Joniškio rajono savivaldybės dalyje, 6 km į vakarus nuo Kriukų. Stovi Balkaičių koplyčia.
Bavarija (reikšmės)
Žodis Bavarija gali reikšti:
Vaisgėliškis (Pivonija)
Vaisgėliškis – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Ukmergės.
Vyšnialaukis
Vyšnialaukis – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Musninkų.
Vėduoklinė meškaitė
Vėduoklinė meškaitė (Phyllotopsis nidulans) – meškutinių (Paxillaceae) šeimos, meškaičių (Phyllotopsis) genties grybų rūšis.
Mattis Hætta
220px|miniatiūra|Sverre Kjelsberg ir Mattis Hætta 1980 m.
Mattis Hætta (1959 m. kovo 15 d. Masi, Norvegijoje – 2022 m. lapkričio 9 d. ) – Norvegijos dainininkas.
Vėduoklinė meškaitė
Būdingi požymiai: vaisiakūniai tamprūs, be koto, oranžinės spalvos, sporos mažytės.
Auga miškuose, uždarose patalpose ant supuvysios spygliuočių, rečiau lapuočių medienos. Nevalgoma, nedažna.
Nuo vėduoklinės meškutės skiriasi bekote, plaukuotesne plaušuota oranžine kepurėle.
Mattis Hætta
1980 metais su Norvegijos atlikėju Sverre Kjelsberg atstovavo Norvegijai 1980 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, kur su daina „Sámiid Ædnan“ užėmė 16 vietą. Daina tapo labai populiari Norvegijoje.
Vėduoklinė meškaitė
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 88 psl.
Vyšnialaukis (reikšmės)
Vyšnialaukiu vadinamos gyvenvietės:
Jablon Šlivovas
Jablon Šlivovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 24 namai ir 121 gyventojas. 1921 m. kaime buvo 31 namas ir 175 gyventojai, iš kurių 1 stačiatikis. 2006 m. buvo 25 namai ir 133 gyventojai.
Krikliniai
Krikliniai – miestelis Pasvalio rajono savivaldybėje, 17 km į pietus nuo Pasvalio. Seniūnaitijos centras. Yra paštas (LT-39009).
Nuo Kriklinių 1 km į šiaurę yra Pyvesos hidrografinis draustinis, 3 km į šiaurės vakarus gamtos paminklas – Ramoninės ąžuolas.
miniatiūra|250px|left|Kriklinių akmuo miniatiūra|250px|left|[[Kriklinių bažnyčia]]
Etimologija
Aplinkiniuose raistuose kadaise veisėsi daug ančių, tarmiškai vadinamų kryklėmis. Tikriausiai nuo to ir kilo miestelio vardas.
Istorija
0,5 km į rytus nuo Kriklinių yra Moliūnų piliakalnis. Krikliniai minimi 1583 m. (18 kiemų, 8 valakai). 1781 m. pastatyta (1897 m. perstatyta) medinė Kriklinių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia ir įkurta Pumpėnų parapijos filija. Bažnyčios šventoriuje yra medinė varpinė.
XIX a. 1-ojoje pusėje veikė parapinė mokykla, joje 1863 m. mokėsi 35 mokiniai. Nuo 1880 m. draudžiamąją lietuvišką spaudą platino knygnešiai broliai J. ir P. Melinskai, 1894–1895 m. veikė Darželio knygnešių draugija. XIX a. pabaigoje Krikliniai buvo Panevėžio apskrities miestelis, priklausęs Pumpėnų valsčiui ir Pumpėnų parapijai.
1926 m. įkurta Kriklinių parapija. 1930 m. įsteigta pieninė, 1932 m. – lentpjūvė ir malūnas. 1931 m. Krikliniai tapo miesteliu. 1946 m. vasario 7 d. Lietuvos partizanai Krikliniuose sunaikino rinkimų į TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatus punktą. TSRS valdžia 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. iš Kriklinių ištrėmė 13 gyventojų. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė, 1950–1976 m. – apylinkės centras. 1946 m. įkurta biblioteka, kultūros namai, medicinos punktas. Nuo 1949 m. veikė septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1999 m. Kriklinių pagrindinė mokykla.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Vidinė Goco jūra
thumb|right|Vidinė Goco jūra Vidinė Goco jūra, kartais vadinama Kaura  – sūraus vandens lagūna Goco saloje, su Viduržemio jūra sujungta siauru kanalu, kurį suformavo natūrali gamtinė arka.
Greičiausiai lagūna susidarė tuomet, kai įgriuvo dėl sprūdžių kalkakmenio uolienose susidariusio jūros urvo lubos.
Vienoje jos pusėje yra laiptuotas akmeningas paplūdimys su keletu žvejų trobelių. Pati lagūna ganėtinai sekli, jos dugnas nusėtas žvirgždu ir akmenimis. Plaukiant tuneliu link atviros jūros, jo dugnas pamažu laiptuotai žemėja kol prie išėjimo pasiekia 35 m gylį.
Šiuo tuneliu turistai valtimis plukdomi pažiūrėti netoliese esančių klifų ir kitų žymių objektų, kaip antai Grybo uolos ar kitos didžiulės uolinės arkos, vadinamos Žydruoju Langu, stūksančios šalimais klifų.
Dyroderes
Dyroderes – labai negausi skydblakių (Pentatomidae) šeimos blakių gentis.
Şalom
Şalom  – turkų-žydų savaitraštis, leidžiamas Stambule, nuo 1947 m. spalio 29 d. turkijos-žydų žurnalisto Avram Leyon. Jis skelbiamas turkų kalba, o vienas puslapis – ladino. Leidėjas – İvo Molinas, redaktorius – Yakup Barokas. Tiražas yra 5 000 egzempliorių (2005 m.).
Dyroderes
Rūšys:
Dyroderes umbraculatus
7 – 9 mm ilgio, plataus ovalo formos blakė. Spalva varijuoja nuo rudai raudonos iki pilkai raudonos, rausvai rudos. Antenos juodos su baltais skersiniais dryžiais. Ant skydelio, abipus galvos, yra baltos dėmės, skydelio galiukas baltas. Pilvelis geltonas su juodu pagrindu. Kojos balsvos, gelsvos su juodais taškeliais.
Dažniausiai dažniausiai randama pamiškėse, parkuose ant įvairių rūšių lipikų (Galium sp.), kartais ant tūbės (Verbascum sp.), kurių sultimis blakės ir maitinasi.
Paplitusi Europoje, Viduržemio jūros pakrantėje, Kaukaze, Užkaukazėje.
Radvilonys (reikšmės)
Radvilonimis vadinamos gyvenvietės:
Siyabonga Sangweni
Sijabonga Sangvenis (Siyabonga Sangweni; g. 1981 m. rugsėjo 29 d.) – Pietų Afrikos Respublikos futbolininkas, rungtyniaujantis vidurio gynėjo pozicijoje.
Visą savo karjerą praleido Pietų Afrikos klubuose, daugiausia „Golden Arrows“ klube.
Abejutai
Abejutai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Alizavos, Pyvesos kairiajame krante.
Etimologija
Spėjama, kad pavadinimas kilo iš asmenvardžio Abejutas, o pastarasis nuo žodžio „abejutas“ (žmogus, kuris visą laiką abejoja).
Istorija
Kaimas pirmą kartą paminėtas 1690 m. , buvo Zasinyčių dvaro valda ir iki XX a. pradžios priklausė Pandėlio parapijai. 1861–1915 m. priklausė Čypėnų valsčiaus Grincagalės seniūnijai. 1865 m. atskirtas nuo Zasinyčių dvaro savininko Ignoto Koscialkovskio Juodinių palivarko.
Pokariu priklausė „Nemuno gyvenimo“ kolūkiui, vėliau – Alizavos.
Pošnia (Lazdijai)
Pošnia – kaimas šiaurės rytinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, apie 1,5 km į šiaurę nuo Seirijų, prie vieškelio Seirijai–Mockonys. Šiauriau kaimo dunkso Statiškės miškas.
thumb|left|250px|Pošnios kaimo kryžius
Etimologija
Vietovardis kilęs iš slavybės pošnià – „laukas, pieva“ (<, ).
Istorija
Kaimas atsirado tarpukariu.
Jablon Zambrovizna
Jablon Zambrovizna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Novės Piekutų valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Kaimas įkurtas XVI a. amžiuje. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 10 namų ir 58 gyventojai. 2008 m. buvo 14 namų ir 59 gyventojai.
Arvydas Krikščiūnas
Arvydas Krikščiūnas (g. 1963 m. kovo 24 d. Troškūnai, Anykščių rajonas) – Lietuvos ir Anykščių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1981 m. baigė Troškūnų vidurinę mokyklą. Mokslo metais lankė imtynių treniruotes pas trenerį Ričardą Deksnį, nuo 1977 m. – pas Eligijų Dulevičių, tapo jaunių pirmenybių prizininku. 1985 m. baigė Lietuvos kūno kultūros institutą, įgijo kūno kultūros mokytojo ir imtynių trenerio išsilavinimą.
1985–1988 m. Surdegio aštuonmetės mokyklos fizinio lavinimo mokytojas, 1988–1995 m. – Surdegio ir Raguvėlės pagrindinių mokyklų kūno kultūros mokytojas ir imtynių treneris. 1995–2000 m. Anykščių rajono savivaldybės administracijos sporto organizatorius. Nuo 2000 m. Troškūnų Kazio Inčiūros vidurinės mokyklos mokytojas-treneris.
Nuo 2011 m. Anykščių rajono savivaldybės tarybos narys. Rinkimuose išsikėlė pats ir surinko 511 balsų (4,01%).
Anykščių graikų-romėnų imtynių klubo „Ąžuolas“ narys, renginių organizatorius, imtynių teisėjas.
Žmona Reda, vaikai Ignas, Domas.
JavaServer Pages
JSP puslapyje kaitaliojasi įprastine HTML kalba parašyti fragmentai bei java kalba parašytos sekcijos. J2EE serveris vykdo puslapyje esantį java kodą kuris iš anksto specialia JSP direktyva deklaruotiems kintamiesiems priskiria reikiamas reikšmes. Kita JSP direktyva šias reikšmes galima reikiamoje vietoje įterpti į dokumentą.
Gerai parašytoje sistemoje JSP puslapio kodas atsakingas tik už paties dokumento generavimą. Sąveika su duomenų bazėmis, sudėtingesni skaičiavimo algoritmai, sprendimų priėmimas bei kiti panašūs algoritmai turi būti koduojami aukštesniame, EJB lygyje (JSP puslapis turi kviesti EJB modulius).
Paprastas pavyzdys
<html> <body> <%!String intarpas; %> <p>Cia paprastas HTML tekstas</p> <% // O čia java kodas: int s = 0; for (int i = 1; i < 10; i++) s += i; intarpas = "Skaiciu nuo vieno iki devyniu suma: "+s; %> </pre> <p>Java kodo rezultatas:</p> <b><i><u> <%= intarpas %></b></i></u> </body> </html>
Čia paprastas HTML tekstas
Java kodo rezultatas:
Skaičių nuo vieno iki devynių suma: 45
Pavyzdys su ciklu
JSP nesunku generuoti ir iš anksto nežinomo ilgio sąrašą, lentelę ar kitą panašų dokumento elementą. Šiuo atveju programuojamas java ciklas su jame esančia HTML sekcija, kuri į generuojamą dokumentą keliskart įterpiama pakartotinai:
<ul> <% for (int i = 0; i <3; i++) {    %>     <li> <%=i %> </li> <% } %> </ul%>
Ši seka generuos trijų eilučių sąrašą: <ul> <li>1<li> <li>2<li> <li>3<li> </ul>
Parametrai
JSP java kodas gali pasiekti keletą iš anksto apibrėžtų kintamųjų, iš kurių svarbiausias yra request (angl užklausa). Iš request objekto galima sužinoti, kokie buvo puslapio kvietimo parametrai (jei puslapis generuojamas kaip vartotojo atsakas į užpildyta HTML formą) bei kokie yra anksčiau toje naršyklėje pasidėti slapukai. Slapukams padėti naudojamas kitas iš anksto apibrėžtas kintamasis, response. Slapukai dažniausiai reikalingi įsiregistravimui į slaptažodžiu apsaugotą sistemą.
JSP puslapio dalys
JSP puslapis paprastai turi tokias dalis:
Statiniai duomenys
Statiniai duomenys yra tiesiogiai perrašomi į HTTP atsakymą. Taigi paprastas HTML failas yra suprantamas kaip korektiškas JavaServer puslapis be jokių specifinių JSP elementų. Tokiu atveju į HTTP atsakymą visą laiką būtų siučiama ta pati informacija. Bet JSP tikslas yra papildyti puslapį dinaminiu turiniu, todėl vien tik paprasto HTML pateikimas JSP kompiliatoriui retai kada yra prasmingas.
JSP direktyvos
JSP direktyvos kontroliuoja kaip JSP kompiliatorius generuoja servletą. Žemiau pateiktas galimų direktyvų sąrašas:
<%@ include file="betkoksfailas.jspf" %>
Pavyzdžiai: <%@ page import="java.util.*" %> <%@ page contentType="text/html" %> <%@ page isErrorPage=false %> <%@ page isThreadSafe=true %>
Tik import direktyva gali būti naudojama daugiau nei vieną kartą tame pačiame JSP puslapyje.
<%@ taglib prefix="myprefix" uri="taglib/mytag.tld" %>
Standartiniai skripto kintamieji
Visąlaik prieinami skripte yra šie kintamieji:
Piesta
thumb|right|200px|Piesta, naudota XX a. [[Žemaitija|Žemaitijoje]]
Piesta, grūstuvė – indas, kuriame grūstuvu smulkinamos įvairios kietos ir nelabai kietos medžiagos.
Piestos būdavo daromos įvairių dydžių (nuo nedidelių, saujoje laikomų, iki metro aukščio) ir iš įvairių medžiagų (medinės, akmeninės, metalinės, keraminės ir pan.).
Piestos buityje
Lietuvoje valstiečių naudota piesta - tai vientiso medžio išskobtas indas sėmenims, kanapėms, kruopoms, kartais bulvėms ar lašiniams grūsti. Buvo daroma taurės formos, su padu, 70-90 cm aukščio, 30-35 cm skersmens.
Labai mažos piestos naudotos pipirams grūsti.
Piestos folklore
thumb|left|150px|Baba Jaga Ivano Bilibino piešinyje Piesta yra svarbus slavų pasakų veikėjos Babos Jagos atributas.
Antanas Busilas
Antanas Busilas (1889 m. gegužės 2 d. Aukštakojuose, Obelių valsčius, Rokiškio apskritis – 1951 m. rugpjūčio 31 d. Kaune) – Lietuvos pedagogas, rašytojas, vertėjas, spaudos darbuotojas, vadovėlių autorius.
Biografija
Pirmąsias mokslo žinias įgijo pas kaimo daraktorių. Vėliau su tėvais persikėlė į Tartu (Estija), kur baigė pradinę mokyklą. 1899 m. šeimai apsigyvenus Sankt Peterburge, mokėsi progimnazijoje, gimnazijoje, privačiai. Įgijęs vidurinį išsilavinimą, 1906 m. išlaikė egzaminus pradinės mokyklos mokytojo cenzui gauti. 1906–1912 m. mokytojavo Kriaunų pradžios mokykloje. Organizavo saviveiklos vakarus, skaitė paskaitas, rašė straipsnius pedagogikos, psichologijos, visuomenės auklėjimo klausimais. 1912 m. redagavo žurnalo „Draugija“ priedą „Mokytojas“. Bendradarbiavo leidiniuose „Žarija“, „Vienybė“, „Lietuvos žinios“.
1912–1916 m. Sankt Peterburge studijavo pedagogiką ir filosofiją Frydricho Frobelio draugijos aukštuosiuose kursuose, 1913–1916 m. Agronomijos kursuose. 1913–1916 m. mokytojavo Petrogrado pradžios mokyklose. Aktyviai dalyvavo Peterburgo lietuvių veikloje – buvo lietuvių choro organizatorius ir jo vadovas, Konstantino Glinskio vadovaujamos lietuvių artistų trupės ir Lietuvių draugijos nukentėjusiems nuo karo šelpti narys, dirbo Mažaturčių draugijoje. 1916–1918 m. tarnavo kariuomenėje, baigė specialius karo technikos kursus, mokytojavo.
Po Pirmojo pasaulinio karo mokytojavo Kauno ir Vilniaus gimnazijose (1919–1920 m. pastarosios vedėjas). 1919–1920 m. LR Švietimo ministerijos Knygų leidimo komisijos narys ir sekretorius. 1920 m. mokėsi dainavimo Kauno konservatorijoje. 1921–1929 m. mokytojavo Aukštosios Fredos aukštesniojoje sodininkystės mokykloje ir Kėdainių mokytojų seminarijoje. 1940–1941 m. Kauno I-os gimnazijos inspektorius ir Vilniaus mokyklų inspektoriaus pavaduotojas. Vokiečių okupacijos metais buvo persekiotas. Nušalintas nuo pedagoginės veiklos, dirbo buhalteriu odos ir galanterijos fabrike. 1945–1951 m. Maironio literatūros muziejaus Kaune direktorius.