cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karolis IX Maksimilianas
Biografija
thumb|left|150px|Karolis IX Maksimilianas vaikystėje thumb|left|150px|Karolio IX Maksimiliano žmona Elžbieta Austrė Kilęs iš Angulemo Valua dinastijos. Tėvas karalius Henrikas II Prancūzas, motina Kotryna Mediči. Žmona Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Maksimiliano II duktė Elžbieta Austrė (1554-1592 m.), su ja turėjo dukterį Mariją Elžbietą (1572-1578 m.) Jo favoritė Marija Tušė (1549-1638 m.) pagimdė sūnų Karolį (1573-1650 m.), kuriam buvo suteiktas Angulemo kunigaikščio titulas.
Valdymas
Sostą paveldėjo mirus vyriausiam broliui Pranciškui II, iki 1563 m. regente buvo motina.
Pradėjo Ambuazo pilies, tapusios jo asmenine rezidencija, atnaujinimą. Pastatė Šv. Huberto koplyčią, stebinančią savo liepsnojančia gotika, perstatė pagrindinius rūmus.
Pradėjęs savarankiškai valdyti dėl silpnos sveikatos ir toliau buvo Kotrynos Mediči veikiamas. Per visą jo valdymo laikotarpį Prancūzijoje vyko vidaus religiniai karai tarp katalikų ir hugenotų. 1572 m. Kotryna Mediči įtikino Karolį surengti tūkstančių hugenotų žudynes, kurios įvyko Šv. Baltramiejaus naktį. Po žudynių Karolio psichikos būklė dar labiau pablogėjo. Nepalikęs teisėto įpėdinio mirė nuo tuberkuliozės.
TKB-0249 Arbalet
TKB-0249 Arbalet  – rusiškas 30 mm rankinis granatsvaidis, sukurtas V. Telešo. Dar vadinamas snaiperiniu granatsvaidžiu.
Tai paprastos konstrukcijos granatsvaidis su sudedamomis kojelėmis, mechaniniu ir optiniu taikikliais, 5 ar 10 šovinių dėtuvės. Granatsvaidis naudoja granatas VOG-17M и VOG-30. Šovinio masė 350 g, o granatos – 280 g.
Luninecas
Luninècas  – miestas pietų Baltarusijoje, Bresto srities rytuose, prie Bresto–Gomelio plento ir geležinkelio Baranovičiai–Rivnė. Rajono centras. Elektronikos, maisto, medienos apdirbimo pramonė.
Istorija
Luninecas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1449 m. kaip Mažasis Luninas (kūrėsi prie Lunino miestelio). Nuo 1540 m. minimas Luninecas. Seniau mieste gyveno didelė žydų bendruomenė. XIX a. kaimas priklausė Pinsko apskrities Lunino valsčiui, jame buvo cerkvė. XX a. tarpukariu buvo Lunineco valsčius. 1940 m. suteiktos miesto teisės.
Platelių dvaras
Platelių dvaras – dvaras, stovintis Plateliuose. Ilgą laiką priklausė Oginskiams.
Išlikę kai kurie Platelių dvaro sodybos (XVII a. 2-oji pusė) pastatai – daržovių rūsys, jauja, oficina, arklidės, svirnas. Sodybą supa 6,32 ha parkas, kuriame yra 3 gamtos paminklai, iš kurių žymiausias – Raganos uosis, didžiausias uosis Lietuvoje (kamieno apimtis 7,2 m, aukštis 32 m).
Istorija
Pastatai kūrėsi ant Dvaro kalvos XVI a., bet XVII a. sudegė. Lietuvą prijungus prie Rusijos imperijos, naujasis valdovas Pavelas I 1800 m. buvusiam Imperatoriškosios bibliotekos direktoriui ir Imperatoriškosios dailės akademijos prezidentui Ogiustui de Šuazeliui–Gufjė dovanojo Platelių dvarą, kurį Šuazeliai valdė iki pat 1940 m. Jie čia pastatydino prašmatnius rūmus.
Remigijus Sakalas
Biografija
Žaidė Inkaras Kaunas (1989), Neris Vilnius (1991) ir Panerys Vilnius (1992–1996) klubuose, Lietuvos rinktinėje (1992–1993).
Gjačung Kangas
Gjačung Kangas (ग्याचुङ काङ, ) – kalnas Himalajuose, Mahalangur Himalo masyve, Nepalo ir Kinijos (Tibeto) teritorijose. Tai 15-as pagal aukštį kalnas pasaulyje (7952 m) ir aukščiausias ruože tarp Džomolungmos ir Čo Oju. Paties kalno santykinis aukštis palyginti nedidelis (~700 m), todėl jis nėra toks žymus, kaip dauguma aplinkinių kalnų.
Pirmieji į Gjačung Kangą 1964 m. balandžio 10 d. įkopė japonai Y. Kato, K. Sakaizawa ir šerpas Pasang Phutar.
Kazimieras Ječius
Kazimieras Ječius, Jacevičius (1898 m. rugsėjo 10 d., Jasiuliškiai, Vabalninko valsčius – 1961 m. gruodžio 26 d., Cicero, JAV) – Lietuvos agronomas.
Biografija
1924 m. baigė Dotnuvos žemės ūkio technikumą. 1924–1930 m. Ukmergėje žemės ūkio kooperatyvų instruktorius, rajonų, vėliau Ukmergės apskrities agronomas. 1930–1940 m. bendrovės „Pienocentras“ valdybos vicepirmininkas ir direktorius, „Valgio“ AB pirmininkas, 1931–1937 m. Vilniui vaduoti sąjungos Kauno apygardos pirmininkas. 1941–1943 m. „Pienocentro“ valdybos pirmininkas ir direktorius, 1943–1944 m. Kooperatyvų sąjungos pieninių skyriaus vedėjas. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1949 m. persikėlė į JAV. Rašė į žurnalus „Ūkininko patarėjas“, „Žemės ūkis“ ir kitus periodinius leidinius.
Vilius Švanas
Vilius Švanas (1931 m. liepos 24 d. Šiauliuose – 2008 m. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1966 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistikos specialybę.
Parengė dokumentinių televizijos filmų ir videofilmų scenarijų ekonominėmis, gamtosaugos, žemės ūkio ir kitomis temomis.
Audagostas
thumb|300px|[[Ganos imperija|Ganos imperijos miestas Tegdaostas]] Audagostas arba Tegdaostas – V a. įkurtas senovės viduramžių miestas vakarų Afrikoje prie Nigerio upės (dabar Mauritanija).
Istorija
Berberų įkurtas miestas buvo pietvakarinėje Sacharos dalyje kaip transsacharinės prekybos centras. Apie 1050 m. Audagostą užgrobė Ganos imperija, o 1055 m. miestą užkariauja Almoravidai. Žlugus Almoravidų dinastijai XII a. miestas atiteko Malio imperijai. Prasidėjus transsacharinės prekybos nykimui XVI a. pabaigoje miestas buvo apleistas.
Adana Demirspor
Adanos „Demir“ – Turkijos futbolo klubas iš Adanos. Kitados namų arena buvo „Sausio 5-osios“ stadionas, talpinęs 22 tųkst. žiūrovų. Nuo 2021 m. vasario namų rungtynes žaidžia Naująjame Adanos stadione, talpinančiame 33,5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
thumb|Sausio 5-osios stadionas (5 Ocak) thumb|[[Naujasis Adanos stadionas]] Klubo ištakos siekia 1940 m. gruodį, kai įkurtas sporto klubas. Jame užsiimta ne tik futbolu, tačiau ir dviračių sportu, plaukimu, vandens polo, lengvąja atletika ir kovinėmis sporto šakomis. Šio klubo steigėjais tapo geležinkeliečiai. Iš turkų kalbos verčiant klubo pavadinimą „Demirspor“, būtų „geležinkeliečių sportas“ arba geležinkeliečių sporto klubas.
1959 m. Turkijoje įkurta profesionali futbolo lyga. Joje rungtyniavo klubai iš Stambulo, Ankaros ir izmiro. Nuo 1960–1961 m. sezono aukščiausioje lygoje dalyvavo ir „Demirspor“. Iškovoję tik tris pergales, po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną. Kitą sykį į aukščiausią lygą sugrįžo 1973–1974 m.
Sėkmingiausiu tapo 1981–1982 m. sezonas, kuomet užėmė šeštą vietą sipriausioje šalies lygoje. Netrukus, 1983–1984 m. sezone, atsidūrė tarpe prasčiausių ir prarado vietą stipriausiame divizione.
1987–1988 m. ir 1988–1989 m. sezonus vėl praleido aukščiausioje lygoje ir buvo vidutiniokais, tačiau 1989–1990 m. sezone liko septyniolikti ir iškrito į žemesnį divizioną. 1990–1991 m. sezone tapo C grupės nugalėtojais Antroje lygoje ir po sezono vėl grįžo į aukščiausią lygą. 1991–1992 m. Pirmoje lygoje liko penkiolikti ir vėl iškrito į žemesnį divizioną.
1994–1995 m. sezone vėl rungtyniavo Pirmoje lygoje. „Demirspor“ iškovojo vos tris pergales ir liko paskutinėje vietoje. Po sezono iškrito į Antrą lygą.
Vėlesniais metais būta kritimo net į trečią divizioną. Tuo metu Turkijoje įvyko lygų restruktūrizacija. Sukurta Turkijos Süper Lig (Superlyga), o „Demirspor“ pateko į TFF 1. Lig (Pirma lyga). Keletą kartų žaidė pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į Superlygą, tačiau pralaimėdavo ir likdavo Pirmoje lygoje.
Galiausiai, 2020–2021 m. sezone tapo TFF 1. Lig (Pirmos lygos) ir pateko į Süper Lig. Nuo 2021–2022 m. rungtyniavo Superlygoje. 2021–2022 m. užėmė devintą vietą.
FK Novi Pazar
Novi Pazaro FK – Serbijos futbolo klubas iš Novi Pazaro
Istorija
Klubo ištakos siekia 1928 m. Nuo 1962 m. vadinamas dabartiniu pavadinimu.
Kitados rungtyniavo Jugoslavijos, vėliau – Serbijos ir Juodkalnijos čempionate, o galutinai subyrėjus Jugoslavijai, žaidė Serbijos čempionate.
nuo 2006–2007 m. sezono žaidė Pirmoje lygoje (II pakopa). 2010–2011 m. liko trečioje vietoje, tačiau pateko į stipriausią šalies lygą.
Nuo 2011–2012 m. sezono rungtyniavo Superlygoje. 2016–2017 m. sezone liko šešioliktoje vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Tris sezonus praleido Pirmoje lygoje (II). Nuo 2020–2021 m. sezono rungtyniavo Superlygoje.
Nikolajus Milenskis
Nikolajus Milenskis (1907 m. rugsėjo 24 d. Marijampolė – 1990 m. gegužės 28 d. Kaunas) – Lietuvos inžinierius mechanikas, šiluminės fizikos tyrimų Lietuvoje pradininkas.
Biografija
Baigė Marijampolės realinę gimnaziją, kurioje pirmenybė buvo teikiama gamtos mokslams. 1943 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą, nuo 1944 m. Vytauto Didžiojo universiteto (1946–1950 m. Kauno universitetas, 1950–1990 m. Kauno politechnikos institutas) dėstytojas, 1947 m. gruodžio 9 d. – 1966 m. liepos 1 d. Mechanikos fakulteto dekanas, 1947–1950 m. Teorinės mechanikos, 1949–1951 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Šiluminės technikos ir žemės ūkio elektrifikacijos, 1951–1974 m. Kauno politechnikos instituto Šiluminės energetikos katedros vedėjas; nuo 1948 m. docentas.
Elektrostatika
thumb|200px|Elektroskopas – prietaisas krūviui aptikti. Įelektrintos plokštelės (geltonos) stumia viena kitą ir prasiskečia Elektrostatika – tai fizikos šaka, kuri nagrinėja nejudančius krūvius ir jų sukurtą elektrostatinį lauką (t. y. nekintantį laike elektrinį lauką).
Nikolajus Milenskis
Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – prietaisai statybinių medžiagų termoizoliacinėms savybėms nustatyti, nustatymo metodai, užrašomųjų prietaisų konstravimas, skystojo kuro išpurškimo ir degimo problemos. Daug prisidėjo kuriant lietuviškąją technikos terminiją.
Elektrostatika
Krūvis
Elektros krūvis yra fundamentali kai kurių subatominių dalelių savybė, kuri nusako elektromagnetinę sąveiką. Krūvis yra kvantuotas dydis, elementariojo krūvio e kartotinis. Jis gali būti teigiamas arba neigiamas. Tačiau atrasta dalelių, kurios turi trupmeninį krūvį ir. Šios dalelės yra kvarkai. Tačiau pavieniai kvarkai negali būti stebimi. Elektros krūviui taikomas krūvio tvermės dėsnis
Kulono jėga
Tarp dviejų nejudančių krūvių veikiančią jėgą galime paskaičiuoti pagal šią formulę:
Čia
Laikoma, kad teigiama jėga yra stūmos, o neigiama – traukos, nes to paties ženklo krūviai vienas kitą stumia, o skirtingų ženklų krūviai vienas kitą traukia. Galima užrašyti šią formulę vektorine forma.
Taigi krūvis q_1 veikia krūvį q_2 jėga išilgai spindulio \vec{r} išvesto iš pirmojo krūvio iki antrojo. Jėgos kryptis sutaps su spinduliu (stūmos jėga), jei krūvių sandauga teigiama, ir bus priešinga, jei krūviai skirtingų ženklų.
Elektrostatinis laukas
Sąveika tarp dviejų krūvių perduodama per elektrostatinį lauką. Tai yra tam tikra materijos forma.
Taigi taškinio krūvio q kuriamas elektrostatinis laukas gali būti apskaičiuotas pagal formulę:
Elektrostatinis potencialas
Elektrostatinis laukas yra potencialinis. Todėl jį galima išreikšti kaip skaliarinės funkcijos gradientą. Ta funkcija yra \varphi (potencialas).
Tai reiškia, kad darbas neatliekamas krūvį perkeliant uždara trajektorija, nes tada potencialų skirtumas yra 0. Potencialas gali būti apibrėžiams kaip darbas, kurį reikia atlikti perkeliant vienetinį teigiamą krūvį iš tam tikro (atskaitos) taško a į pasirinktą vietą erdvėje b.
Minuso ženklas reikalingas, nes darbas atliekamas prieš elektrinio lauko jėgas. Absoliuti potencialo reikšmė nėra svarbi. Svarbus tik potencialų skirtumas. Todėl dažniausiai pasirenkama, kad potencialas begalybėje būtų lygus nuliui. Tada
Atstumu R nuo teigiamo krūvio q potencialas yra (integruojame tiese)
Gauso dėsnis
Gauso dėsnis nusako elektrinio lauko srauto per uždarą paviršių priklausomybę nuo tūrinio krūvio tankio:
Čia \rho yra tūrinis krūvio tankis. Praktiškai Gauso dėsnis naudojamas tik esant didelei simetrijai (tada nelieka integralų). Tokiu būdu supaprastėja skaičiavimai. Begalinės plokštumos kuriamas elektrinis laukas pagal Gauso dėsnį apskaičiuojamas taip:
.
Jis priklauso tik nuo paviršinio krūvio tankio ir visiškai nepriklauso nuo atstumo iki plokštumos. Taigi plokštumos kuriamas elektrinis laukas yra vienalytis. Kartais sakoma, kad jis yra homogeninis.
Gauso dėsnis dar gali būti užrašytas diferencialine forma.
Čerhatas
thumb|250px|Čerhatas Vengrijoje thumb|250px|Čerhato kalnai prie Holokės
Čerhatas  – žemi kalnai Vengrijos šiaurėje, apie 30 km į šiaurę nuo Budapešto, Pešto ir Nogrado medėse, tarp Beženio ir Matros kalnų. Aukščiausios viršūnės: Nasajus (654 m), Tepkė (567 m), Sanda (454 m). Susidarę iš vulkaninių uolienų. Labai suskaidyti erozijos. Apaugę miškais. Čerhato regionas žymus pilimis ir etnografiniu Holokės kaimu, įtrauktu į pasaulio paveldo sąrašą.
Jón Baldvin Hannibalsson
Jonas Baldvinas Hannibalssonas (g. 1939 m. vasario 21 d.) – Islandijos ekonomistas, politikas, diplomatas.
Edinburge ekonomisto išsilavinimą gavęs būsimasis ministras studijavo ir Stokholmo bei Harvardo universitetuose. Beveik porą dešimtmečių buvo dviejų dienraščių redaktorius, kol 1982 m. išrinktas į parlamentą – Altingą ir buvo jo nariu iki 1998-ųjų.
1984–1996 m. jis vadovavo Islandijos Socialdemokratų partijai, 1987–1988 m. ėjo finansų, o 1988–1995 m. – užsienio reikalų ministro pareigas. Vėliau J. B. Hannibalssonas ambasadoriavo JAV, Suomijoje, atstovavo Islandijos interesams Baltijos šalyse.
Jam einant Islandijos užsienio reikalų ministro pareigas, Islandija pirmoji pripažino Baltijos šalių valstybingumą 1991 m. 1990-aisiais jis ne tik priekaištavo vakariečiams diplomatams dėl ignoruojamų kolegų iš Baltijos šalių ir bandė atsilaikyti prieš Maskvos grasinimus nutraukti prekybos sutartis bei žaliavos tiekimą.
J. B. Hannibalssonas buvo vienintelis Vakarų valstybės užsienio reikalų ministras, nepabūgęs atvykti į Vilnių iš karto po 1991 m. sausio įvykių pareikšti solidarumo, o po kelių savaičių – su savo tautiečiais pripažinti Lietuvos, Latvijos ir Estijos nepriklausomybę.
Jis apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu, LDK Gedimino ordino Komandoro didžiuoju kryžiumi, taip pat yra Vilniaus garbės piliečiu.
Oželis (reikšmės)
Žodis oželis gali reikšti:
Turtas
Turtas (ekonomine prasme) – ištekliai, naudojami žmonių ir visuomenės gerovei. Teisine prasme turtas yra visos turimos teisės, teisiniai reikalavimai bei turtiniai įsipareigojimai, jų visuma.
Turtas gali būti:
Pinigai yra turto išraiškos forma, tiesiogine prasme jie neteikia pinigų turėtojui jokių pajamų. Pinigai – likvidžiausias turtas, kadangi juos paprasčiausia yra leisti (juos į civilinę apyvartą), pavyzdžiui, už juos įsigyjant kokių nors vertybių, juos mainant ar kitokiais būdais jiems dalyvaujant rinkoje.
Turtas kaip ir nuosavybė gali būti ne tik materialios vertybės. Intelektinė nuosavybė, sutartinės ir kitokios teisės taip pat gali būti laikomos turtu.
Turto pavyzdžiai: pinigai, automobilis, sklypas, duona, vertybiniai popieriai, informacija, praktinė patirtis, mokslinis darbas, filmas, kompiuterinė programa, elektra, gamtos ištekliai (miškas, vėjas, lietus, oras), gebėjimai, įgūdžiai.
Vermögen (Wirtschaft) Vermogen (economie)
Royal Antwerp FC
Royal Antwerp FC – Belgijos futbolo klubas iš Antverpeno. Tai seniausias iki šiol veikiantis šalies futbolo klubas, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1880 m.
Aleksandras Darincevas
Aleksandras Darincevas (g. 1969 m. kovo 30 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.
Pružanai
Pružãnai  – miestas pietvakarių Baltarusijoje, 89 km į šiaurės rytus nuo Bresto, prie Muchaveco ištakų. Rajono centras. Per miestą eina Bresto–Lydos plentas. Statybinių medžiagų, lengvoji, maisto pramonė.
Istorija
1433 m. minimas LDK Pružanų valsčius, 1487 m. – pati gyvenvietė. XVI a. priklausė Italijos karalienei Bona Sforcai. XIX a. buvo Gardino gubernijos Pružanų apskrities centras. 1926–1939 m. veikė Pružanų valsčius, 1934 m. balandžio 18 d. dvi jo gyvenvietės perduotos Pružanų miestui.
Sovietmečiu išvystyta statybinių medžiagų, linų, maisto pramonė.
Himalčulis
Himalčulis (हिमालचुली) – kalnas Himalajuose, Nepale, Mansiri Himalo masyve, į pietus nuo Manaslu kalno. Turi tris viršūnes: rytų (7893 m), vakarų (7540 m) ir šiaurės (7371 m). Tai 18-as pagal aukštį kalnas pasaulyje.
Pirmieji į kalną įkopė japonai Hisashi Tanabe ir Masahiro Harada (1960 m.).
Magučiai
Magučiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, prie kelio, 2,5 km į pietryčius nuo Zarasų, prie Zarasaičio ežero. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
Istorija
1950–1965 m. buvo apylinkės centras, paukštininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1954 m. įkurta biblioteka, buvo pradžios mokykla, dab. Magučių ugdymo centras. Yra medicinos punktas.
Vytautas Andziulis
thumb|240px|Vytauto Andziulio sodyba [[Saliai|Saliuose (Kauno raj.)]] Vytautas Andziulis (1930 m. lapkričio 4 d. Šėtoje, Kėdainių apskritis – 2018 m. kovo 16 d.) – Lietuvos spaustuvininkas, leidėjas, pasipriešinimo sovietiniam okupaciniam režimui veikėjas.
Biografija
1948–1969 m. dirbo „Spindulio“ spaustuvėje, Kupiškio rajoninėje spaustuvėje, Troškūnų rajono spaustuvėje, „Raidės“ spaustuvėje, 1974–1983 m. Kauno technologijos technikumo poligrafijos laboratorijoje.
Nuo 1954 m. kaupė šriftą ir spausdinimo mašinos detales. 1978–1981 m. Salių kaime prie Kauno po savo gyvenamuoju namu įrengė nelegalią ab spaustuvę-leidyklą. Joje 1981–1990 m. su Juozu Bacevičiumi išspausdino 39 religinio, istorinio ir kitokio pobūdžio leidinius. Pirmoji šioje spaustuvėje išleista knyga – vyskupo Kazimiero Paltaroko „Tikybos pirmamokslis“. Vėliau buvo išleisti Juozo Urbšio prisiminimai, Adolfo Damušio studija apie sovietinį genocidą, poetų Juozo Gražulio, Roberto Grigo, Kęstučio Genio kūryba. Nepaisant visų sovietinio KGB pastangų, spaustuvė išliko nedemaskuota iki pat Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo.
Palaidotas Romainių kapinėse.
Akvieriškė
Etimologija
Pasakojama, kad kaimo vardas kilęs nuo piliakalnio, ant kurio čia būdavo dievams aukojamos aukos (tarmiška slavybė apieros arba ofiaros).
Būtaičiai
Būtaičiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Eržvilko, dešiniajame Šaltuonos krante.
Pabrėža
Pabrėža − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Pabrėžienė (ištekėjusi moteris) ir Pabrėžaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Izmitas
Izmitas – miestas šiaurės vakarų Turkijoje, 100 km į rytus nuo Stambulo, prie Marmuro jūros (Izmito įlankos); Kodžaelio provincijos centras. Jūrų uostas (naftos terminalas), praeina Stambulo–Ankaros greitkelis. Išvystyta popieriaus ir celiuliozės, naftos, automobilių, chemijos, cemento, maisto (tabako, alaus) pramonė. Apylinkėse yra Gioldžiuko karinio jūrų laivyno bazė. Veikia Kodžaelio universitetas, Izmito muziejus.
Istorija
VIII a. pr. m. e. dabartinio miesto vietoje Megaros graikai įkūrė Astakos (🇬🇷) koloniją. Vėliau ją sugriovė priešai (greičiausiai persai). 264 m. pr. m. e. Bitinijos valdovas Nikomedas I miestą atstatė kaip sostinę ir pavadino Nikomedija (🇬🇷). 74 m. pr. m. e. miestą užėmė Roma. Valdant imperatoriui Diokletianui, Nikomedija kurį laiką buvo Romos imperijos rytinės dalies sostinė. Nuo IV a. priklausė Bizantijai. 1326 m. miestą užėmė ir jį Izmitu pavadino turkai osmanai.
XX a. išaugo kaip pramonės centras. 1999 m. rugpjūtį Izmitą nuniokojo žemės drebėjimas: sugriauta dalis uosto, 5 naftos saugyklos, žuvo apie 2000 gyventojų.
Pinigų plovimas
Pinigų plovimas – tyčia atliekamas turto teisinės padėties pakeitimas arba turto perdavimas, žinant, kad šis turtas yra įgytas nusikalstamu būdu, siekiant nuslėpti arba užmaskuoti neteisėtą turto kilmę arba siekiant padėti bet kokiam nusikalstamoje veikoje dalyvaujančiam asmeniui išvengti teisinių šios veikos pasekmių. Taip pat pinigų plovimu laikomas turto tikrosios kilmės, šaltinio, vietos, judėjimo, nuosavybės teisių arba su nuosavybe susijusių teisių nuslėpimas arba užmaskavimas, žinant, kad šis turtas yra įgytas nusikalstamu būdu ir turto įgijimas, valdymas ar naudojimas, įgijimo (perdavimo) metu žinant, kad šis turtas įgytas nusikalstamu būdu. Taip pat pinigų plovimu laikomas rengimasis, pasikėsinimas padaryti, bendrininkavimas darant bet kurią iš aukščiau nurodytų veiklų.
Istorija
Pinigų plovimo koncepcijos atsiradimas siejamas su Didžiąja depresija JAV (1932–1935), kuomet Amerikos nusikaltėliai pirkdami skalbyklas Čikagoje ir kituose miestuose bandė legalizuoti neteisėtai įgytą kapitalą. Neteisėtai įgyti pinigai finansinėse ataskaitose būdavo pažymėti kaip skalbyklos lėšos už suteiktas paslaugas. Tai tapo patogia praktika nusikaltėliams, kadangi stebėti ir kontroliuoti paslaugų teikimą yra žymiai sudėtingiau nei prekybą.
Europos Sąjungoje
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui pinigų plovimu laikomi:
Veikla yra pripažįstama pinigų plovimu net tada, kai veiksmai, dėl kurių atsirado turtas, skirtas pinigų plovimui, buvo vykdomi kitos valstybės narės teritorijoje arba trečiosios valstybės teritorijoje. šioje direktyvoje teroristų finansavimu laikomas lėšų pateikimas arba surinkimas bet kokiais būdais, tiesiogiai ar netiesiogiai, siekiant jį visą arba iš dalies panaudoti (arba žinant, kad jis bus panaudotas) vykdyti nusikaltimams.
Lietuvoje
Iš Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso 216 str. išplaukia, kad:
Pinigų plovimo mastai
Tarptautinio Pinigų Fondo duomenimis, pinigų plovimas sudaro 2 – 5% pasaulinio bendrojo vidaus produkto. Europolo duomenimis, pinigų plovimo mastai yra milžiniški ir gali siekti nuo 500 milijardų – iki 1,3 trilijonų eurų pelno. Tai yra itin plataus masto reiškinys. Šį nusikaltimą taip pat daro asmenys, vengiantys mokėti mokesčius, besiverčiantys kontrabanda, įvairūs sukčiai. Dauguma darančių šį nusikaltimą yra labai protingi ir išsilavinę, gerai išmano kredito ir finansų įstaigų sistemą, struktūrą, kompetenciją ir žino visas jų veiklos spragas. Pasaulyje jau atsiranda ir pinigų plovėjo profesija. Šie specialistai parduoda intelektualias paslaugas nusikaltėliams, už kurias gauna milžiniškus honorarus. Taip italų organizuoti nusikaltėliai pinigams plauti naudojasi Nikaragvos bankais, Niujorko mafijos atstovai naudojasi Brazilijos bankais, Rusijos organizuoti nusikaltėliai „nešvarius“ pinigus per Antverpeną, Gibraltarą ar Islandiją perveda į Izraelio, Ispanijos bankus, Londono nusikaltėliai naudojasi Karibais.
Pinigų plovimo būdai
Pinigų plovimo būdų gali būti pačių įvairiausių, nuo „išplautų“ pinigų panaudojimo tikslo ir būdo paprastai priklauso ir šio reiškinio pavojingumas valstybei. Aptarti visų pinigų plovimo būdų neįmanoma dėl jų gausybės ir įvairovės bei todėl, kad sulig kiekviena diena atsiranda vis naujesni pinigų plovimo variantai ir schemos.
Pinigų plovimo metodus būtu galima sugrupuoti:
Pinigų plovimo prevencija
Pinigų plovimo prevencija reguliuojama tarptautiniais ir nacionaliniai teisės aktais. Lietuvoje pirmasis pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos įstatymas priimtas 1997 m. birželio 19 d. Įstatyme numatytos institucijos, atsakingos už pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevenciją, pavyzdžiui, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba, LR Valstybės saugumo departamentas, Lietuvos bankas ir kitos. Joms pagal kompetencijas yra paskirtos skirtingos pareigos – pavyzdžiui, Lietuvos bankas patvirtina kredito ir mokėjimo įstaigoms skirtus nurodymus, kuriais siekiama užkirsti kelią pinigų plovimui ir teroristų finansavimui, prižiūri kredito ir mokėjimo įstaigų veiklą, susijusią su pinigų plovimo ir teroristų finansavimo prevencijos priemonių įgyvendinimu, konsultuoja kredito ir mokėjimo įstaigas.
Dauguma teisės aktų turi tris prioritetines veikimo kryptis – užkardyti, aptikti ir išaiškinti, nubausti.
Josemitis
Josèmitis gali reikšti:
Paaiškinamasis raštas
Paaiškinamas raštas – tai laisvos formos dokumentas, kuriame įmonės nori papildomai paaiškinti vieną ar kitą balanso straipsnį ar pateikti kitose finansinėse ataskaitose neužfiksuotą informaciją.
Ekologinė antropologija
Ekologinė antropologija tiria žmonijos - aplinkos (natūros - kultūros) santykius laike ir erdvėje. Tarp tyrimo sričių yra klausimai kokią įtaką žmonių populiacija daro savo aplinkai ir kaip santykis su aplinka veikia populiacijos socialinį, ekonominį ir politinį gyvenimą. Bendresne prasme ekologinė antropologija siekia pateikti materialistinį žmonių visuomenės ir kultūros kaip prisitaikymo prie esamų aplinkos sąlygų paaiškinimą.
Paaiškinamasis raštas
Rašto turinys
Daugelis Europos įmonių pateikia labai išsamius ir detalius finansinių ataskaitų paaiškinamuosius raštus (priedus). Detaliai ir išsamiau paaiškinti savo įmonės veiklą yra sena ir „gero skonio“ europietiška tradicija. Įmonės pateikia informaciją, kuri yra neprivaloma, jos tai daro savarankiškai. Įmonės orientuoja savo finansinės ataskaitas į pirminę vartotojų grupę – kreditorius, investuotojus, valstybės institucijas. Kai kurios įmonės finansinių ataskaitų prieduose vis dažniau informuoja apie akcininkus ir akcijas. Įmonės dažnai pateikia informaciją apie darbuotojus, jiems mokamus atlyginimus, pensijas, pašalpas ir pan. Taip pat pateikiama informacija apie rinką, kurioje įmonė veikia, t. y. kiek įmonė kasmet išleidžia reklamai, nurodo kitas išlaidas susijusias su naujų rinkų panaudojimu. Taigi finansinių ataskaitų paaiškinamajame rašte pirmiausia reikėtų pateikti papildomą informaciją, kuri atitiktų įmonės valdymo filosofiją (taktiką ir strategiją) ir vartotojų poreikius bei analitikų bendruosius apskaitos principus. Pažymėtina ir dar viena nuostata: nereikia pateikti tokios informacijos, kuri kenktų įmonės veiklai.
Rašto struktūra
Kadangi paaiškinamajame rašte pateikiama įvairiausių sričių ir labai įvairi informacija, tai ir pats raštas yra gana sudėtingos struktūros.
Ekologinė antropologija
Vienas žymiausių šios antropologijos srities mokslininkų yra Roy Rappaport. Jo darbuose aprašomi kultūros ir gamtinės aplinkos, kurioje ji vystosi, santykiai. Savo praktinius tyrimus jis atliko tarp maringų, kurie gyvena Papua-Naujosios Gvinėjos aukštikalnėse. Prieš savo mirtį 1999 m. jis išspausdino savo svarbiausią darbą Ritual and Religion in the making of humanity.
FC Nantes
Nanto FC – Prancūzijos futbolo klubas iš Nanto. Klubas žaidžia Ligue 1, pirmajame Prancūzijos futbolo divizione.
Istorija
2022–2023 m. sezono pasiekė šalies futbolo taurės finalą. Jame varžovais tapo FC Toulouse, kurie rezultatu 5:1 sutriuškino Nantes futbolininkus ir iškovojo trofėjų.
Trijų devynetų draugija
Trijų devynetų draugija ( arba TNS) - tarptautinė visuomeninė intelektualiai gabių žmonių organizacija, „skatinanti savo narių bendravimą, pasikeitimą idėjomis ir nuomonėmis“. Įstoti gali kiekvienas, sulaukęs 18 metų ir vieno kontroliuojamo IQ testavimo metu pasiekęs ne mažesnį kaip 99,9 % kvantilių lygį. Organizacijos pavadinimas kildinamas iš trijų devynetų - priėmimo į draugiją ribos. Kandidatui užtenka IQ testo metu surinktų 146 punktų. Europoje standartinis nuokrypis testavimo metu yra 15 punktų, o tokį rezultatą pasiekia tik vienas iš tūkstančio europiečių. Pripažįstami ir kitų testų rezultatai.
Žvaigždėtoji daugiaspalvė
Paplitusi Tanganikos ežero šiaurinėje pusėje.
Trijų devynetų draugija
Istorija
Draugija įkurta 1978 metais, grupei bendraminčių atskilus nuo ISPE. 2008 metais Trijų devynetų draugija jungė 800 narių iš 30 valstybių, daugiausiai iš JAV. Kiekvienas, įstojęs ir sumokėjęs metinį mokestį, gauna katalogą su narių kontaktiniais adresais, draugijos tinklalapio slaptažodį, yra kviečiamas į eilinius ir metinius susirinkimus, paštu gauna mėnraštį ``Vidyja``. Jame straipsniai skelbiami pačiom įvairiausiom temom, kai kuriuos jų galima perskaityti internete.
Veikloje vengiama išsiskirti visuomenės, neskatinamas uždarumas. Draugijos nariai yra iš įvairių visuomenės sluoksnių ir iš skirtingų kultūrų, todėl, norint pasiekti susiklausymo, draugijoje tvarkomasi demokratiškai: narių teisės lygios, vadovybė renkama. Administracija - organizacijos vadovas Deivydas Liubkinas (2008 m. duomenys), žurnalo redaktorius, draugijos propaguotojas, finansų direktorius, narių teisių gynėjas ir keturi nariai - taip pat siekia kolegialumo. Nepaisant gerų norų ir demokratijos, dalis narių (Fredas Britonas, Kevinas Langdonas ir kt.) prieš buvusią tvarką sukilo ir 1988 m. išstojo iš Trijų devynetų draugijos. Buvo sukūrta konkuruojanti „Minervos draugija“, kurios priėmimo slenkstis - Kevino Langdono sukurto testo rezultatas (išspausdintas 1987 m. žurnale „Games“ ir reikalaujantis pasiekti ne mažesnį kaip 99,9 % kvantilių lygį). 1992 m. „Minerva“ užsidarė, buvę jos nariai vėl grįžo į Trijų devynetų draugiją.
Finansiniai rodikliai
Finansiniai rodikliai – įvairūs absoliutūs ir santykiniai rodikliai, apskaičiuojami finansinės analizės metu, kurių pagrindu yra sprendžiama apie tiriamo subjekto pelningumą, likvidumą, mokumą, apyvartumą ir pan.
Bendrasis pelningumas
Bendrasis pelningumas nustato, kiek pelno tenka kiekvienam grynųjų pardavimų pajamų vienetui. Jis apibūdina tiriamo subjekto pagrindinės veiklos pelningumą. Parodo, ar naudinga parduoti prekes.
Grynasis pelningumas (grynojo pelno marža)
Grynasis pelningumas nusako, kiek grynojo pelno tenka kiekvienam grynųjų pardavimų pajamų vienetui.
Grynasis pelningumas apibūdina visos tiriamo subjekto veiklos (gamybinės, komercinės, investicinės, finansinės) galutinį pelningumą. Rodiklio mažėjimas parodo, kad būtinos naujovės, įspėja, kad prekių konkurencingumas smunka.
Nuosavo kapitalo pelningumas
Jis nusako, kiek pelno tenka kiekvienam savininko investuotam į verslą piniginiam vienetui. Jis parodo investicijų pelningumą. Aukštas lygis užtikrina didelius dividendus.
Bendrasis likvidumas (padengimo koeficientas)
Jis nusako, kiek kartų trumpalaikis turtas viršija įsipareigojimus.
Jis apibūdina tiriamo subjekto sugebėjimą įvykdyti trumpalaikius įsipareigojimus iš trumpalaikio turto. Normalu, kai BL reikšmė svyruoja tarp 1,2 ir 2. Jei pasiekia 2,5 ir daugiau, tiriamo subjekto vadovybė privalo nustatyti, ar nėra sukaupusi tiek apyvartinių lėšų, jog nepajėgia jų visų panaudoti.
Kritinis likvidumas
Jis nusako, kiek kartų labiausiai likvidus turtas viršija trumpalaikius įsipareigojimus.
Kritinis likvidumas apibūdina tiriamo subjekto sugebėjimą įvykdyti trumpalaikius įsipareigojimus iš mobiliausio (galimo greitai paversti pinigais) turto. Jei rodiklis mažesnis už 1, reiškia, kad įmonė labai rizikinga ir gali bankrutuoti.
Rudnikai (Liublino vaivadija)
Rudnikai  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Mendzyžeco valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Japoninė cūga
Japoninė cūga (Tsuga sieboldii) – pušinių (Pinaceae) šeimos visžalių spygliuočių medžių rūšis. Auga Japonijoje (Honšiū, Kiūšiū, Šikoku, Jakušimos salose). Introdukuota Europoje, Šiaurės Amerikoje.
Aukštis iki 25 m. Laja kūgiška, tanki. Žievė rausvai pilka. Spygliai 0,7-2 cm ilgio, 0,2 cm pločio, tamsiai žali. Kankorėžiai kiaušiniški, 2,3 cm ilgio, tamsiai rudi.
Andrius Sriubas
Andrius Sriubas (g. 1974 m. vasario 18 d. Maskvoje) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Škotijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Škotijos futbolo varžybos 1971–1972 m.
Finalo rungtynės
-
K. Beerschot VAC
Beerschot VAC – buvęs Belgijos futbolo klubas iš Antverpeno.
Baužaičiai
Baužaičiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Eržvilko, kairiajame Šaltuonos krante.
Smaliečiai
Smaliečiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Papilio. Pietiniu pakraščiu teka Dunojėlis.
Istorija
Smaliečiai istorijos šaltiniuose paminėti 1606 m. Nuo 1907 m. kaime veikė Smaliečių pradžios, septynmetė mokykla. 1923 m. buvo 40 ūkių. 1950-1991 m. Dunojėlio (nuo 1977 Kupreliškio) kolūkio gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Kaime dirbo ar gyveno:
Dramblio Kaulo Kranto prezidentas
Dramblio Kaulo Kranto prezidentas – pagrindinis šalies vadovas. Pagal šalies konstituciją prezidentas renkamas piliečių balsavimu penkerių metu kadencijai. Prezidentas yra vyriausias karinių pajėgų vadas, gali inicijuoti ir ratifikuoti šalies sutartis.
Nuo 2010 m. gruodžio 4 d. šalies vadovu yra Alassane Ouattara.
Carlos Bueno
Karlosas Heberis Buenas Suaresas (g. 1980 m. gegužės 10 d.) – futbolininkas, Urugvajaus rinktinės ir Meksikos „Querétaro“ klubo puolėjas.
žaidė nuo 2003 m. Su rinktine dalyvavo 2004 m. Copa America čempionate.
Alikas Milko
Alikas Milko (g. 1965 m. balandžio 20 d. Švenčionyse) – Lietuvos ir Visagino savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1996—1997 m. Visagino „Ateities“ vidurinės mokyklos technologijų mokytojas. 1997–2001 m. Visagino Žiburio pagrindinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, 2001–2007 m. – direktorius. 2007 m. Visagino Gerosios vilties vidurinės mokyklos direktorius.
2000–2001 m. Seimo nario padėjėjas. 2007–2011 m. Visagino savivaldybės administracijos direktorius. 2011–2014 m. UAB „Energetikos montažas“ technikos direktoriaus pavaduotojas. 2015–2019 m. UAB „Visagino linija“ projektų vadovas. Nuo 2019 m. Visagino Česlovo Sasnausko menų mokyklos direktorius.
2007 m. (mandato atsisakė) ir 2011–2015 m. Visagino savivaldybės tarybos narys. Visagino bendruomenės vaiko teisių apsaugos tarybos pirmininkas.
Lietuvos centro sąjungos, 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos Visagino skyriaus narys, 2008 m. Lietuvos liberalų sąjūdžio Visagino skyriaus pirmininkas.
Sutuoktinė Anželika, vaikai Enrika, Ingrida.
Maineivos
Maineivos – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Onuškio, prie kelio.
Istorija
Nuo XVII a. kaime gyveno sentikiai. Nuo 1880 m. minima Maineivų sentikių cerkvė.
Gyventojai
thumb|left|245px|Kaimo gatvė
Švedijos Livonija
Švedijos Livonija – 1629–1721 m. gyvavęs Švedijos imperijos administracinis teritorinis vienetas dabartinės pietinės Estijos ir šiaurinės Latvijos teritorijoje. Administracinis centras – Ryga.
Istorija
ATR-Švedijos karo metu iki 1621 m. Švedijai pavyko nukariauti dideles ATR šiaurines teritorijas – beveik visą Livonijos kunigaikštystę. Ši situacija buvo patvirtinta 1629 m. Altmarko paliaubomis, kuomet buvusios Pernu ir Dorpato vaivadijos bei dalis Vendeno vaivadijos atiteko Švedijai. Ši čia įsteigė administracinį vienetą, vieną iš savo dominijų (SV besittningar). Dominijos centru tapo Ryga, antras didžiausias miestas imperijoje.
1645 m. pasibaigus Torstensono karui, Bromsebro sutartimi prie Livonijos prijungta ir Danijai priklausiusi Ozelio provincija.
Skirtingai nei šiauriau buvusioje Estijos kunigaikšystėje, kur išlaikytos tradicinės struktūros, Livonijoje buvo vykdomos pažangios reformos. Panaikinta baudžiava, valstiečiai gavo galimybę gauti išsilavinimą ir užimti valstybinius postus, feodalinės valdos atimtos iš diduomenės ir t. t.
1721 m., po Švedijai nesėkmingo Šiaurės karo, Švedijos Livonija perėjo Rusijos imperijai. Čia įsteigta Livonijos gubernija.
Josemičio nacionalinis parkas
Josemičio nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas Jungtinėse Valstijose, centrinėje Kalifornijoje (Mariposos ir Toulumnės apskrityse). Parkas užima 3081 km² plotą ir yra išsidėstęs Siera Nevados kalnų pašlaitėje. Parką per metus aplanko virš 3 mln. lankytojų.
thumb|right|240px|Josemičio nacionalinio parko žemėlapis
Parkas pasižymi vaizdingais kraštovaizdiais – stačiomis uolomis, kriokliais, ežerais. Aukštis iki 3997 m. Vienas įspūdingiausių parko objektų – 900 m vientiso granito uola El Kapitanas, iškilusi virš lygių miškais apaugusių Mersedo upės krantų. Čia yra ir šeštas pagal aukštį pasaulyje Josemičio krioklys (739 m). Parke yra ir daugiau krioklių. Daugiausia objektų galima pamatyti Josemičio slėnyje.
Parke auga didžiųjų mamutmedžių giria, pušys, kaliforniniai kedročiai, kėniai, cūgos, ąžuolai, kadagiai. Aukštikalnėse plyti alpinės pievos. Josemičio nacionaliniame parke sutinkami 74 rūšių žinduoliai (burundukai, švilpikai, starai, Amerikos juodieji lokiai, kojotai, juodauodegiai elniai, erniai, pumos, rudosios lapės). Peri apie 230 rūšių paukščiai (baltagalviai ereliai, sakalai keleiviai, laplandinės pelėdos). 10 varliagyvių rūšių ir 18 roplių rūšių yra endeminės. 11 žuvų rūšių, iš jų 6 endeminės.
Josemičio nacionalinis parkas įkurtas 1890 m. spalio 1 d. Parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą (nuo 1984 m.).
Fankrokas
Fankrokas – muzikos žanras, sujungiantis fanko ir roko elementus. Manoma, kad pirmasis muzikantas, sumaišęs šiuos du žanrus buvo Little Richard, XX a. šešto dešimtmečio viduryje sujungęs fanko ir rokenrolo skambesį.
Tikras fankroko skambesys pasireiškia XX a. septinto dešimtmečio pabaigoje – aštunto pradžioje, kai šį žanrą pradeda groti tokios grupės ar muzikantai, kaip Jimi Hendrix bei „Parliament-Funkadelic“. Šis žanras itin išpopuliarėjo devinto dešimtmečio pabaigoje – dešimto pradžioje, išpopuliarėjus tokioms grupėms, kaip „Rage Against the Machine“, „Incubus“, „Red Hot Chili Peppers“, „Faith No More“ bei „Primus“, kurios maišydavo fankroką kartu su įvairiais kitais žanrais, pavyzdžiui sunkiuoju metalu, hip hopu, eksperimentiniu roku ir pankroku. Tai davė pradžią fank metalo išsivystimui.
Kadangi fankrokas jungia fanko ir roko elementus, tai galima naudoti daugybę įvairių instrumentų, tačiau didžiausią įtaką skambesiui turi bosinė gitara, grojanti kartu su būgnais bei elektrinė gitara. Dažniausiai bosas su būgnais groja fank stiliaus melodiją, o gitara – roko.
Chimera
Chimera (graikiškai Χιμαιρα, Khimaira; lotyniškai Chimæra) graikų mitologijoje – viena iš Tifono ir Echidnos palikuonių. Chimeros aprašymai skiriasi: pasak vienų ji turėjusi ožio kūną, gyvatės ar drakono uodegą ir liūto galvą; pasak kitos versijos chimera turėjusi tiek ožio, tiek liūto galvas bei gyvatės uodegą. Visuose aprašymuose minima, kad ji alsavo ugnimi iš vienos ar daugiau savo galvų.
Nors yra daugybė mito genealogijų, tačiau pagal vieną iš versijų, ji su savo broliu Ortu pagimdė Sfinksą ir Nemėjos liūtą.
Chimerą nugalėjo Belerofonas, padedamas sparnuotojo žirgo Pegaso, įsakius Likijos karaliui Iobatui. Chimeros žūties aprašymai skiriasi: pagal vienus Belerofonas tiesiog perdūrė ją ietimi, pagal kitus ant ieties smaigalio Belerofonas pritaisė švino gabalą, kuris nuo Chimeros ugninio alsavimo išsilydė ir taip ją pražudė.
Mitai apie Chimerą yra Apolodoro bibliotekoje (1 knyga), Vergilijaus Eneidoje (6 knyga), Homero Iliadoje (6 knyga), Ovidijaus Metamorfozėse (4 knyga) ir Hesiodo Teogonijoje.
Šotkio diodas
thumb|right|100px|Sutartinis ženklas Šotkio diodas – diodas, kuriame naudojama ne dviejų puslaidininkių (pn), o puslaidininkio ir metalo sandūra (Šotkio barjeras). Šiuos diodus pasiūlė vokiečių fizikas Valteris Šotkis.
Trūkumai
Šotkio diodams būdinga neaukšta atgalinė pramušimo įtampa ir, palyginus su įprastais diodais, gana didelė atgalinė srovė.
Carl Gustav (ginklas)
thumb|Carl Gustav prieštankinis granatsvaidis Carl Gustav – švedų koncerno Saab Bofors Dynamics AB pertaisomas, trumpo nuotolio nešiojamasis prieštankinis granatsvaidis.
Paskirtis
Carl Gustaf yra pėstininkų skyriaus ginklas. Ginklas skirtas priešo šarvuotai technikai, gyvajai jėgai ir lengviems fortifikaciniams įrenginiams naikinti.
Istorija
Dar Antrojo pasaulinio karo metu švedų inžinieriai pradėjo konstruoti beatotrankį prieštankinį ginklą. Tokiame ginkle visas šūvio metu susidaręs parako dujų perteklius pasišalina priešinga nei šūvio kryptimi pro galinę ginklo vamzdžio angą. Pirmasis modelis buvo 20 mm, tačiau tokio ginklo efektyvumas kovojant prieš šarvuotą techniką buvo nepakankamas, todėl 1946 m. sukurtas pirmasis 84 mm ginklas, kuriuo 1948 m. pradėta apginkluoti Švedijos kariuomenė.
Jo šaudmenys veikia priešo technikos šarvą kumuliacinio sprogimo būdu. Ginklas pavadintas Švedijos karaliaus, žymaus karvedžio Karolio X Gustavo garbei.
Ginklas pranoko visus savo meto analogus šūvio nuotoliu. Tai buvo pasiekta įdiegus graižtvinį vamzdį. Ginklo privalumas – palyginti platus įvairios paskirties šaudmenų pasirinkimas.
1964 m. ginklas buvo modifikuotas ir pavadintas Carl Gustaf M2.
Naudojimas
Carl Gustaf aptarnauti reikalingi du kariai, šaulys ir užtaisinėtojas. Ginklas užtaisomas per vamzdžio galinę dalį. Carl Gustaf turi atidaromą vamzdžio galą su reaktyvine tūta (per kurią šūvio metu išeina parako dujos), jį atidarius įstatomas šaudmuo. Visų tipų šaudmenys, be kovinės dalies, turi aliuminio tūtą su plastikiniu dugnu, kuris šūvio metu išmušamas, ir parako dujų perteklius gali išeiti lauk per reaktyvinę tūtą. Ginklas turi dvi pistoletines rankenas. Viena (su paleidžiamuoju mechanizmu) skirta ugnies kontrolei, kita – ginklo pusiausvyrai kontroliuoti taikantis, taip pat atramą prie peties. Carl Gustaf standartiškai komplektuojamas su trumpu dvikoju stovu, tačiau gali būti ir trikojis. Taip pat ginklo komplekte yra optinis taikiklis.
Modeliai
thumb|Carl Gustaf šaudmenys
M3
Prieštankinis granatsvaidis M3 gali būti naudojamas su šiais šaudmenimis:
Charakteristikos
Kalibras: 84 mm
Ginklo svoris: (M-2)14,2 kg, (M-3) 8,5 kg
Optinio taikiklio svoris: (M-2) 1,1 kg, (M-3) 0,7 kg
Ginklo komplekto svoris: (M-2)16,6 kg, (M-3) 9,7 kg
Transportavimo dėžė (tuščia): (M-2)12,0 kg, (M-3) 8,6 kg
Ginklas su transportavimo dėže: (M-2)31,6 kg, (M-3) 21,5 kg
Ilgis: (M-2)113 cm, (M-3)106 cm
Graižtvos: 24
Galimi taikymosi įtaisai: optinis arba mechaninis ir naktinio matymo
Šūvių skaičius per minutę: 4–5
Naudotojai
thumb|Steadfast Jazz 2013, Lietuvos kariai dalyvauja NATO bendrose pratybose ([[Lenkija, 2013 m.)]] Carl Gustaf prieštankiniai granatsvaidžiai naudojami Švedijos, JAV, Vokietijos, Norvegijos, Olandijos, Australijos, Austrijos, Danijos, Kanados, Baltijos šalių ir kai kurių kitų šalių kariuomenėse. Taip pat Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgos.
Irkutsko sritis
Irkutsko sritis  – Rusijos sritis, esanti pietryčių Sibire, Angaros, Lenos ir Žemutinės Tunguskos baseinuose. Srities teritorija – 767 900 km². Administracinis srities centras – Irkutskas.
Į sudėtį anksčiau įėjo Ust Ordos Buriatų autonominė apygarda. 2008 m. ji panaikinta.
Geografija
Sritis išsidėsčiusi Rytų Sibire. Šiaurės vakarinę dalį užima Vidurinio Sibiro plokščiakalnis su Angaros kalvagūbriu. Pietuose iškilę Sajanų kalnai, Baikalo ežero pakrantėje – Pamario ir Baikalo kalnagūbriai. Rytuose siekia Stano kalnagūbrį ir Patomo kalnyną. Aukštis – iki 3000 m.
Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -15 °C pietuose iki -33 °C šiaurėje, liepos temperatūra +17-19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – apie 400 mm. Paplitęs amžinas įšalas.
Irkutsko srities upės priklauso Jenisiejaus baseinui (Angara, Žemutinė Tunguska, Čuna, Oka) ir Lenos baseinui (Lena, Vitimas, Kirenga). Srityje telkšo giliausias pasaulyje ir antrasis pagal dydį Rusijoje ežeras – Baikalas.
Tris ketvirtadalius srities ploto dengia miškai, sudaryti iš pušų, maumedžių, kedrų, eglių, kėnių. Pietuose vietomis yra išlikę stepių. Kalnuose auga kedrų giraitės ir kalnų tundra.
Gyventojai
Irkutsko srityje gyvena 2 770 000 gyventojų. 79,6 % jų gyvena miestuose, 20,4 % – kaimuose. Vidutinis tankumas – 3,5 žm./km², o visoje Rusijoje šis rodiklis siekia 8,7 žm./km².
Tautinė sudėtis
Tautinė sudėtis pagal 2002 m. surašymą (be Ust Ordos Buriatų a. a.):
2002 m. srityje gyveno 1669 lietuviai.
Miestai
thumb|250px|Irkutsko sritis. Baikalas
Didžiausi miestai 2005 m. (> 30 tūkst. gyventojų):
Drohičinas
Drohìčinas (arba Drahičinas, Drogičinas;, ) – miestas pietvakarių Baltarusijoje, 50 km į rytus nuo Kobryno. Rajono centras. Per miestą eina Bresto–Gomelio plentas ir geležinkelis. Maisto pramonė.
Istorija
Drohičinas rašytiniuose šaltiniuose minimas 1452 m., kai ta teritorija priklausė LDK. Miestelis nuo 1623 m., miesto teisės nuo 1778 m. 1795 m. Drohičiną užėmė Rusijos imperija, jis neteko miesto teisių. XIX a. buvo miestelis Kobryno apskrityje, veikė pašto stotis, policijos nuovada, Drohičino valsčiaus centras.
1919–1939 m. Drohičiną valdė Lenkija, miestas tapo apskrities centru. Nuo 1939 m. priklauso Baltarusijai. 1941–1944 m. okupuotas Vokietijos. 1942 m. nužudyta apie 2500 Drohičino žydų. Rajono centras nuo 1940 m., miesto teisės atkurtos 1967 m. Sovietmečiu išvystyta sūrio, pašarų, traktorių pramonė.
Stasys Štikelis
Stasys Štikelis (1930 m. sausio 4 d. Milvydiškiuose, Varnių valsčius, Telšių apskritis – 1999 m. lapkričio 21 d. Vilniuje) – Lietuvos radijo ir televizijos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Mokėsi Varnių gimnazijoje. 1951–1953 m. Klaipėdos srities laikraščio „Tarybinė Klaipėda“ korespondentas. 1953–1956 m. Eltos korespondentas. 1954 m. baigė Klaipėdos mokytojų institutą. 1956–1966 m. Klaipėdos miesto laikraščio „Tarybinė Klaipėda“ redakcijos skyriaus vedėjas. Nuo 1966 m. Lietuvos radijo redaktorius, Lietuvos televizijos programų direktorius, įvairių redakcijų vyriausias redaktorius, radijo ir televizijos fondų skyriaus vedėjas. 1992 m. baigė Vilniaus universiteto Specialistų tobulinimo fakulteto menedžerių-prodiuserių specializaciją.
Rašė ir rengė laidas visuomenės gyvenimo, kultūros istorijos temomis. Paskelbė straipsnių radijo ir televizijos istorijos klausimais. Nuo 1958 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Žurnalistikos enciklopedijos straipsnių autorius.
Karolis X
Karolis X (, 1757 m. spalio 9 d. Versalis – 1836 m. lapkričio 6 d. Goricija) – Artua grafas, 1824–1830 m. Prancūzijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Burbonų dinastijos. Tėvas Prancūzijos dofinas Liudvikas (1729–1765 m.), motina Marija Žozefa Saksė. Karaliaus Liudviko XV vaikaitis, karalių Liudviko XVI ir Liudviko XVIII jaunesnysis brolis.
Žmona Marija Teresė Savojietė, vaikai:
Per Prancūzijos revoliuciją pirmasis iš karališkosios šeimos pasitraukė į užsienį, į Austrijos Nyderlandus, vėliau – į Turiną. 1795–1814 m. gyveno Didžiojoje Britanijoje, lankėsi Austrijoje, Prūsijoje, Rusijoje. Buvo vienas emigrantų lyderių, mėgino vadovauti Vandėjos rojalistų sukilimui.