cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dungeons & Dragons
Dungeons & Dragons (sutrumpintai – D&D arba DnD; ) – 1974 m. sukurtas stalo vaidmenų žaidimas, padėjęs pagrindą visai industrijai.
FC Veris Chișinău
Kišiniovo „Veris“ – Moldavijos futbolo klubas iš Kišiniovo.
Anglų kalbos abėcėlė
Anglų kalbos abėcėlė – lotynų abėcėlės pagrindu paremta abėcėlė, skirta užrašyti anglų kalbai. Šiuolaikinė angliška abėcėlė susideda iš 26 raidžių.
FC Veris Chișinău
Istorija
2011 m. gegužės 26 d. įkurtas klubas Draganeščio kaime, netoli Sindžerėjaus. Vietos jaunimas, remiamas verslininko Vladimir Niculae, susibūrė į futbolo klubą. Naujokai tapo rajono pirmenybių nugalėtojais, o paskui klubas iškilo iki aukščiausiojo šalies diviziono. Iš Draganeščio kaimo persikėlė į šalies sostinę Kišiniovą.
Anglų kalbos abėcėlė
Abėcėlės raidės
Angliška abėcėlė turi didžiųjų ir mažųjų raidžių formas:
Dungeons & Dragons
„Dungeons & Dragons“ kiekvienas žaidėjas gali susikurti savo veikėją. Pastarieji veikėjai leidžiasi į kelionę po fantastinį pasaulį. Požemio valdovas atstoja žaidimo teisėją bei pasakininką, sukurdamas žaidėjams aplinką ir atlikdamas įsivaizduojamo pasaulio gyventojų vaidmenis. Veikėjai sąveikauja su fantastinio pasaulio aplinka bei tarpusavyje. Kartu jie sprendžia galvosūkius, įsitraukia į kovas, tyrinėja pasaulį ir įgyja žinių, lobių. Tokiu būdu žaidėjai, rinkdami patirties taškus ir kildami žaidimo lygiais, tampa vis galingesni per skirtingas žaidimo sesijas.
FC Veris Chișinău
Istorija
2013–2014 m. sezone užėmė trečią vietą. 2014–2015 sezone klubas dalyvavo Europos lygos turnyre, tačiau 2014 m. gruodžio mėn. buvo pašalintas iš nacionalinio diviziono. Klubo vadovybė oficialia priežastimi įvardijo nesąžiningą teisėjavimą taurės rungtynėse prieš FC Sheriff, tačiau tikrąja priežastimi galėjo būti finansinės problemos. Klubo pasiekimai buvo anuliuoti, o komandai uždrausta trejus metus dalyvauti įvairaus lygmens čempionatuose. Nuo 2015–2016 m. sezono komanda turėjo galimybę rungtyniauti Divizia B.
Anglų kalbos abėcėlė
Abėcėlės raidės
Šiuolaikinės anglų kalbos abėcėlės raidžių pavadinimai ir tarimas:
Diakritiniai ženklai
Diakritiniai ženklai dažniausiai naudojami pasiskolintuose žodžiuose. Kai tik tokie žodžiai anglų kalboje natūralizuojasi, jie dažniausiai praranda ir diakritinius žodžius, kaip nutiko su senais skoliniais, pavyzdžiui, prancūzišku žodžiu „hôtel“. Neoficialioje anglų kalboje dėl patogumo ir klaviatūrose trūkstant reikiamų simbolių diakritikai dažnai praleidžiami.
Istorija
Senoji anglų kalba buvo užrašoma runomis. Su krikščionių misionierių atėjimu, maždaug nuo VII a. runas ėmė keisti lotyniška abėcėlė, papildyta kai kuriais simboliais. 1011 m. benediktinų vienuolis vardu Byrhtferð naudojo anglišką abėcėlę, susidedančią iš 23 lotyniškų raidžių (be „J“, „U“ ir „W“), papildytą ampersandu, keturiomis raidėmis, paremtomis anglosaksų runomis: „ȝ“, „ƿ“, „þ“ „Ð“ ir ligatūra „Æ“. Šis variantas atrodė taip:
XVI a. buvo pasiūlytos raidės „U“ ir „J“ kaip išvestinės iš „V“ ir „I“, atskiros raidės statusą gavo ligatūra „W“ („VV“). Ligatūros „Æ“ ir „Œ“ gali būti panaudojamos kai kuriuose graikų ir lotynų kilmės žodžiuose, pavyzdžiui, „encyclopædia“, tačiau dėl klaviatūrų techninio ribotumo dažnai pakeičiamos į atatinkamas „ae“ ir „oe“.
Šibeniko–Knino apskritis
Šibeniko–Knino apskritis  – apskritis šiaurės centrinėje Dalmatijoje, Kroatijoje. Administracinis centras – Šibenikas. Kiti apskrities miestai: Kninas, Drnišas, Skradinas ir Vodicės. Apskrityje 2011 m. duomenimis, gyveno 109 320 gyventojų.
Geografija
Apskrities plotas 2994 km², įskatant 242 salas bei Krkos nacionalinį parką ir Kornačio salyną. Šibeniko–Knino apskritis šiaurėje ribojasi su Zadaro apskritimi, rytuose turi pasienio ruožą su Bosnija ir Hercegovina, pietuose ribojasi su Splito–Dalmatijos apskritimi, o vakaruose apskrities krantus skalauja Adrijos jūra.
Balnys
Balnys – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone, 3 km į šiaurės rytus nuo Dusetų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,39 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 114,8 m. Rytinis krantas aukštas, kiti krantai žemi, pelkėti. Krantai beveik ištisai apaugę krūmynais ir medžiais. Pakrantėse plyti pievos, auga miškeliai. Pietuose išteka upeliukas link Sartų ežero intako Meletinės. Šalia įsikūręs Pabalnės kaimas.
Lietuvos viešbučių ir restoranų asociacija
– Lietuvos svetingumo verslo įmonių visuomeninė organizacija.
Veikla
Vienija viešbučius, restoranus, pasilinksminimo paslaugas teikiančias įmones ir specialistus rengiančias mokymo įstaigas.
Gina narių interesus valdžios ir valdymo institucijose, koordinuoja narių veiklą ir skatina jų bendradarbiavimą, teikia siūlymus dėl įstatymų ir jų pataisų, rengia seminarus, stažuotes ir kita.
2021 m. vasario 10 d. VTEK įregistruota kaip lobistinė įstaiga.
Vadovybė
2022-2025 m. kadencijai asociacijos valdybą sudaro 11 narių. Valdybai vadovauja prezidentė Evalda Šiškauskienė.
Narystė
2007 m. turėjo virš 250 narių. Jų įmonėse dirbo ~6200 darbuotojų.
2016 m. turėjo 320 narių. Jų įmonėse dirbo ~11000 darbuotojų.
2022 m. balandžio 7 d. nariais buvo 403 įstaigos:
Jodluvka (Raseiniai)
Jodluvka (arba Eglynė) – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Žaiginio.
HD 215497 c
HD 215497 c – egzoplaneta, skriejanti apie K3V spektrinės klasės žvaigždę HD 215497, esančią Tukano žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 142,2 šviesmečio (43,6 parseko).
HD 215497 c yra dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,33 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,11 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 567,94 (± 2,7) paros, jos orbitos didysis pusašis yra 1,282 av, o ekscentricitetas – 0,49. HD 215497 c pusiausvyros temperatūra – 185,8 K.
Apie HD 215497 c atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. Be HD 215497 c, šioje sistemoje dar aptikta HD 215497 b planeta. HD 215497 c yra antroji pagal nuotolį nuo HD 215497 žvaigždės.
Darius Žvirblis
Darius Žvirblis (g. 1975 m. kovo 14 d., Klaipėda) – Lietuvos dainų autorius ir atlikėjas, klaipėdiečių roko grupės „Atika“ (1996–2012 m.) įkūrėjas ir vokalistas.
Biografija
Gimė ir užaugo Klaipėdoje. Tėvas – Viktoras Žvirblis (1939–1993), vairavimo instruktorius. Motina – Birutė Žvirblienė, statybininkė (g. 1943 m.). Brolis – Rimantas Žvirblis (g. 1966 m.), civilinės aviacijos lakūnas.
Mokėsi Klaipėdos 18-ojoje vidurinėje mokykloje (Klaipėdos Baltijos gimnazijoje), kurią 1993 m. baigęs sidabro medaliu įstojo į Klaipėdos Universitetą. Studijavo Jūrų ūkio ekonomikos specialybę (1997 m. suteiktas bakalauro laipsnis). Muzika susidomėjo baigdamas vienuoliktą klasę.
„Bemoliai“ (1992–1996 m.)
Pirmas autorines dainas pradėjo kurti 1992 m. Studijuodamas pirmame kurse susipažino su bendraminčiais Eduardu Galuškinu ir Maksimu Borisenko. Trijulė subūrė pirmąją grupę pavadinimu „Bemoliai“. Grupės repertuarą sudarė populiarių tuo metu dainų cover versijos, tarp jų grupių „The Beatles“, „The Rolling Stones“, „Stone Temple Pilots“, „Nirvana“, „R.E.M.“, „The Doors“ kūriniai, bei keletas originalių Dariaus bei Eduardo kompozicijų. „Bemoliai” koncertavo daugiabučiuose, studentų baruose, bendrabučiuose. 1996 m. grupė iširo ją palikus vienam iš lyderių bei įkūrėjų E. Galuškinui.
„Atika“ (1996–2012 m.)
Darius Žvirblis ir Maksimas Borisenko nusprendė tęsti muzikinę veiklą, pervadindami grupę „Atika”. Per šešiolika grupės gyvavimo metų jos sudėtis daug kartų keitėsi, D. Žvirblis buvo vienintelis pastovus „Atikos“ narys. Iki iširimo 2012 m. grupė įrašė apie dešimt albumų.
Po 2012: solinė karjera
Keletas „Atikos“ kūrinių Dariaus Žvirblio vardu pasirodė įvairiuose įrašų rinkiniuose, tačiau tai nebuvo specialiai šiems projektams įrašytos dainos. Albume „Šalin Rankas Nuo Rokenrolo, Mama!“ paslėpta daina „Drambliukas Atsisveikina“ įtraukta į „Bardų žygio per Lietuvą 2007“ rinkinį, o į „Narcizų Dainas“ neįtrauktą įrašą „Daugiau Negu Reikia“ galima buvo išgirsti antrame „Bardų žygio per Lietuvą“ leidinyje, pasirodžiusiame 2008 m.
Minėtus kūrinius D. Žvirbliui padėjo įrašyti naujai suburta komanda, pavadinta „Kalnų Ereliais“. Į ją Darius pakvietė grupėje „Airija“ grojusį Kostą Radlinską (bosinė gitara), „Atikos“ laikų bendražygį Michailą Denisenko (mušamieji, perkusija), Saulių Kuzmą (MIDI, mandolina, egzotiški instrumentai) bei garso režisierių Andrių Čapliką.
Šiuo sąstatu D. Žvirblis ir „Kalnų Ereliai“ 2013 m. pabaigoje pradėjo 30 koncertų turą, kurio metu buvo pristatytas paskutinis jau nebeegzistuojančios „Atikos“ nepublikuotų dainų rinkinys „Dešimt Metų Vienatvės“. Į šį leidinį buvo įtrauktos įvairiems „Atikos“ albumams ruoštos, bet taip ir nepasirodžiusios dainos bei žinomų dainų „atmestos“ versijos: klasikiniu sąstatu įrašyta „Iš Geto Nr. 3“, jokiam albumui netikusi „Amerika toli“, keletas instrumentinių kūrinių („Barokinis“, „Paskutinė“), alternatyvios „Cezario Pjūvis“, „Gana (Japių Ir Hipių)“, „Laimė Argentinoj“, „Ji Pabučiuos“, „Tu Esi (Ir Šito Gana)“, „Himnai Ir Vėliavos“ įrašų versijos. D. Žvirblis ir „Kalnų Ereliai“ 2013–2014 m. sugrojo beveik 100 koncertų įvairiuose Lietuvos miestuose.
2014 m. pabaigoje D. Žvirblis iš Zarasų grįžo į Kretingą. Vėl susirinkę „Atikos“ nariai nusprendė grupės veiklos nebeatgaivinti, tačiau Darius pakvietė savo draugus ir buvusius bendražygius prisijungti prie mažos apimties solinio albumo įrašų. D. Žvirblis su Aurimu Stoniu, Audriumi Šalniu ir Veronika Šlionskyte Kretingos Pranciškoniškojo jaunimo tarnybos studijoje 2015 m. sausio–rugsėjo mėnesiais įrašė šešių dainų albumą „Pudelis už borto“. Albumas prekyboje pasirodė 2015 m. spalio 18 d.
2015 m. lapkričio–gruodžio mėnesiais D. Žvirblis kartu su pasikeitusios sudėties „Kalnų Ereliais“ (būgnininkas Kasparas Ramonas pakeitė vadybininku tapusį Michailą Denisenko, o grupės gitariste tapo dailininkė ir dainų autorė Anna Polukord) išsiruošė į dvidešimties koncertų albumo pristatymo turą. 2016 m. sausio mėnesį Darius Žvirblis paskelbė apie papildomą trisdešimties koncertų akustinį turą. Turas įvyko vasario–balandžio mėnesiais.
Specialioji anglų kalba
miniatiūra|250px|right|„Amerikos balso“ logotipas
Specialioji anglų kalba – kontroliuojama, supaprastinta anglų kalbos versija, pirmą kartą panaudota 1959 m. spalio 19 d., ir kurią vis dar teikia JAV transliavimo tarnyba „Amerikos balsas“. Pasaulio naujienos ir kitos programos yra skaitomos trečdaliu lėčiau nei įprasta transliacijų anglų kalba. Žurnalistai vengia sparnuotų posakių ir naudoja pagrindinį, maždaug 1500 žodžių žodyną bei visus terminus, reikalingus pasakojimui paaiškinti. Ši anglų kalba skirta auditorijai, kuri yra nuo vidutinio iki pažengusio kalbos mokėjimo lygio. 1962 m. „Amerikos balsas“ išleido pirmąjį „Žodžių knygos“ (Word Book) leidimą.
Transliacijų turinys
„Amerikos balsas“ specialiąja anglų kalba teikia daugybę kasdienių pranešimų ir 14 savaitinių apžvalgų. Tai apima paskutines naujienas apie žemės ūkį, ekonomiką, sveikatą ir einamuosius įvykius. Kitose programose pateikiama medžiaga apie JAV visuomenę, istoriją, aiškinami idiomatiniai posakiai, kalbama apie mokslą, meną ir pramogas.
Besimokantiesiems anglų kalbos ši paslauga ne tik teikia aiškias ir paprastas naujienas bei informaciją, bet ir padeda pagerinti amerikiečių anglų kalbos vartojimą. Kai kuriose šalyse, tokiose kaip Kinijos Liaudies Respublika, „Amerikos balso“ specialioji anglų kalba tampa vis populiaresnė jaunesniojo ir vidutinio amžiaus besimokančiųjų tarpe. Daugelis anglų kalbos mokytojų visame pasaulyje, taip pat ir universitetuose, naudojasi šiomis transliacijomis.
Tiek BBC, tiek „China Radio International“ stotys savo lėtoms anglų kalbos transliacijoms naudojo pavadinimą „Special English“, tačiau neatrodo, kad jos pritaikė visą, originalią „Amerikos balso“ metodiką.
Eglynė (reikšmės)
Eglyne vadinti kaimai:
Egipto albanai
thumb|160px|Albanų sargas Kaire. 1877 m. piešinys
Egipto albanai  – Egipte gyvenanti albanų diaspora.
Tibeto mirusiųjų knyga
„Tibeto mirusiųjų knyga“, iš tiesų – Bardo thodol ( – „išsilaisvinimas girdint bardo [būsenoje]“) – Tibeto budizmo religinis tekstas, skirtas velioniui esant bardo būsenoje (tarpsnyje tarp mirties ir pergimimo). Tekstas priskiriamas Njingmos mokyklai ir patenka į didesnį Dzogčeno mokymo tekstų ciklą, vadinamą „Gelminguoju mokymu apie išsilaisvinimą per Taikiųjų ir Rūstingųjų ketinimus“ (zab-chos zhi khro dgongs pa rang grol). Visi šie tekstai priskiriami XIV a. tertonui Karma Lingpai. Teigiama, kad „Tibeto mirusiųjų knygą“ Karma Lingpa atradęs kaip Padmasambhavos paslėptą termą. Ją užrašęs Padmasabhavos mokinys Ješė Cogjalas ir užkasęs Gampo kalvose vidurio Tibete.
Tekstas sudarytas iš dviejų dalių:
Manoma, kad sąmonei esant bardo būsenoje, velionio artimajam būtina skaityti bardo thodol ir taip kreipti vėlę nuo ją ištinkančios vaizdinių bangos link vaiskiosios būties šviesos. Tikima, kad tai gali palengvinti mirusiojo karminius veiksnius ir nulemti jam geresnį atgimimą ar visišką išsivadavimą iš samsaros. Laikoma, kad gyvajam tai yra savotiškas pasiruošimo mirčiai vadovėlis, skirtas pasinaudoti bardo būsena ir ištrūkti iš samsaros.
Į anglų kalbą pirmasis bardo thodol 1927 m. išvertė ir „Tibeto mirusiųjų knygos“ pavadinimą sugalvojo amerikiečių antropologas, teosofas Valteris Evansas-Vencas (Walter Evans-Wentz). Vėliau šį tekstą vertė Edvardas Konzė (1959 m.), Čiongjamas Trungpa (1975 m.), Robertas Turmanas (2005 m.). Lietuviškai bardo thodol išvertė Algirdas Kugevičius.
Pastulgiai
Pastulgiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Stulgių.
Ratnyčios žydų kapinės
Ratnyčios žydų senosios kapinės (vietinio reikšmingumo lygmens registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas – ) – neveikiančios žydų bendruomenės kapinės Druskininkų savivaldybėje, Ratnyčioje, 0,33 km į pietus nuo Čiurlionio g., 0,11 km į vakarus Ratnyčios ir Latežerio gatvių sankryžos, Ratnyčios dešiniajame krante. thumb|left|300px
Vieta
Įrengtos miško pakraštyje, smėlingoje vietovėje. Netaisyklingo, artimo stačiakampiui plano, nežymiai ištęstos šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, iki 69 m ilgio, nuo 55 m pločio pietryčiuose iki 68 m pločio šiaurės vakaruose. Ribas žymi nedideli, vienas šalia kito sudėti akmenys.
Šiaurės rytų pusėje paviršius lygus, o likusi kapinių dalis plyti pakilumoje ir jos šlaituose. Teritorija apaugusi mišku, kuriame dominuoja spygliuočiai medžiai. Iš šiaurės rytų ties viduriu yra įėjimas, nuo kurio link kapinių centro veda betoninio bordiūro rėminamas takas. Abipus įėjimo ant žemės guli du apskriti akmenys, kurių vienas girnapusės pavidalo, su plokščiadugniu dubeniu. Abiejų akmenų paviršiuje iškalti hebrajų rašmenys. Į dešinę nuo tako ratu sudėlioti ne pirminėje vietoje esantys antkapiniai paminklai ir jų liekanos. thumb|left|300px|Paminklas senosioms žydų kapinėms atminti Tako gale ties kapinių viduriu įrengtas trijų dalių memorialinis paminklas, susidedantis iš trijų horizontalių pilkos spalvos akmens plokščių, įbetonuotų viena šalia kitos. Jų plokštumose iškalta: בית העלמין ױשן יהי זברון הקדושים לעולם SENOSIOS ŽYDŲ KAPINĖS דער אלטער ײדישער בית עולם חײל ק איז דער אנדענק פון די פארשטאָרבענע
Pietinėje ir vakarinėje kapinių dalyje pirminėje vietoje išlikę daugiau kaip 100 tebestovinčių ir išvirtusių akmeninių stelų, žyminčių kapus.
Teritorijos plotas – 4045 m², perimetras – 246 m.
2,8 km į šiaurės vakarus yra Druskininkų žydų kapinės.
Istorija
Kapinės įrengtos XVIII a. pabaigoje. Veikė iki 1941 m. birželio mėn. Jose laidoti Ratnyčios ir Druskininkų žydų bendruomenių gyventojai.
XX a. 7 deš. jas bandyta sunaikinti, nemaža dalis antkapinių paminklų išvežta į Druskininkus šaltiniuotoms Ratnyčios upės žiotims išgrįsti.
Rūpinantis žydų kultūros paveldu, kapinės buvo sutvarkytos. Jose įrengtas paminklas su įrašais, primenančiais, kad čia veikė senosios žydų kapinės. Dalis nugriautų ir sudaužytų antkapinių paminklų grąžinta į kapines ir eksponuojama šiaurinėje jų dalyje. 2015 m. kapinėms suteikta teisinė apsauga, jos registruotos Lietuvos Respublikos nekilnojamųjų kultūros vertybių registre ir paskelbtos vietinio reikšmingumo lygmens kultūros paveldo objektu, turinčiu memorialinį vertingųjų savybių pobūdį.
Pasubatė
Pasubate vadinami kaimai:
Midnights
Midnights – dešimtasis studijinis amerikiečių atlikėjos Taylor Swift albumas, išleistas 2022 m. spalio 21 d. Albumo dainose kalbama apie baimės, savikritiškumo ir nemigos temas.
Albumas susilaukė didžiulio kritikų pripažinimo, kurie gyrė atlikėjos vokalą ir prodiusavimą. Per pirmąją pardavimų savaitę JAV parduota virš 1,4 milijono kopijų. Tai – komerciškai sėkmingiausias Swift darbas. „Midnights“ debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje ir ten išvis išbuvo šešias savaites. Taip pat, albumas buvo pirmasis 21–ajame amžiuje išleistas įrašas, kurio parduota virš milijono vinilinių plošktelių kopijų. Jungtinėje Karalystėje per pirmąją savaitę parduota 204 tūkstančiai kopijų ir įrašas debiutavo pirmojoje albumų reitingo vietoje, kurioje išvis išbuvo penkias savaites. Lietuvoje „Midnights“ taip pat pasiekė pirmąją reitingo vietą.
Dainų sąrašas
Visų dainų autoriai Taylor Swift ir Jack Antonoff, išskyrus, kur išskirta
Techninis personalas
Kanados albanai
Kanados albanai  – Kanadoje gyvenanti etnolingvistinė albanų grupė, daugiausiai įsikūrusi Ontarijo ir Kvebeko provincijose. Išpažįsta įvairias religijas – daugiausia krikščionys, musulmonai, nors yra ir nereligingų.
Istorija
Pirmieji Kanadoje apsigyvenę albanai atvyko XX a. pradžioje dėl jų šalyje kilusių sukilimų. Po Antrojo pasaulinio karo nedaug albanų persikėlė į Kanadą, o dauguma atvyko iš Jugoslavijos dėl komunistinio režimo Albanijoje, kuris uždraudė keliones užsienyje. Dauguma albanų, kurie po karo emigravo į Kanadą, nusprendė įsikurti Monrealyje ar Toronte. XXI a. pradžioje naujas karas paskatino antrąją albanų imigracijos bangą Kanadoje. Dėl ginkluoto konflikto tarp albanų ir serbų kariuomenės, daugelis albanų buvo priversti palikti Kosovą, daugelis jų emigravo į Kanadą. 1999 m. Kanados vyriausybė sudarė programą, leidžiančią priimti 7000 pabėgėlių iš Kosovo. 2016 m. surašymo duomenimis, Kanadoje gyveno ~36,2 tūkst. albanų tautybės gyventojai, kurių dauguma (17 tūkst.) – Toronte.
Vytautas Bastys
Vytautas Bastys (g. 1935 m.) – Lietuvos antisovietinės rezistencijos dalyvis, pokario partizanas ir Šaulių sąjungos veikėjas, vienas pasirašiusiųjų 45 pabaltijiečių memorandumą. Iki memorandumo yra pasirašęs ir daugiau įvairių kreipimųsi. Jau apie 1950 m. įsijungė į partizaninį judėjimą, apie 1953 m. suimtas ir nuteistas. Kalintas Karagandos koncentracijos stovykloje, Vladimiro kalėjime, Permės koncentracijos stovykloje, Mordvijoje. 1976 m. grįžo į Lietuvą ir įsijungė į pasyviosios rezistencijos pogrindį.
Lietuvos vyčiai
„Lietuvos vyčiai“, iki 1913 m. pabaigos „Lietuvos sakalai“ – JAV lietuvių katalikų jaunimo organizacija, veikianti nuo 1913 m.
Vytautas Bastys
1979 m. 45 pabaltijiečių memorandumo signataras. Nors buvo A. Terlecko bendražygis, priešinosi ryšiams su rusų disidentais, dėl to jo indėlis kartais vertinamas nevienareikšmiškai.
Lietuvos vyčiai
Veikla
Steigėjai Antanas Jusaitis, Antanas Kaupas ir kiti. Tikslas – kovoti su laisvamanybe, nutautimu. Nuo 1915 m. leidžia žurnalą „Vytis“. Nuo 1921 m. organizacija turi draudimo ir šalpos skyrius, fondą moksleiviams šelpti, turėjo skaityklų, chorų, orkestrų. Priklauso Amerikos lietuvių tarybai, Amerikos lietuvių Romos katalikų federacijai.
Vytautas Bastys
Vilniaus šaulių rinktinės iniciatyvinės grupės narys. 1989 m. lapkričio 25 d. buvo vienas iš keturių, pasirašiusių Karaliaus Mindaugo šaulių rinktinės atkūrimo aktą.
Lietuvos vyčiai
Veikla
1914–1918 m. „Lietuvos vyčiai“ rūpinosi Lietuvos nepriklausomybės atgavimu, rinko parašus dėl Lietuvos pripažinimo de jure, juos įteikė JAV prezidentui. Lietuvai atgavus nepriklausomybę „Lietuvos vyčiai“ rėmė Lietuvos Respublikos krikščioniškos pakraipos partijas, palaikė ryšius su katalikiškomis Lietuvos jaunimo organizacijomis, surengė ekskursijų į Lietuvą. TSRS okupacijos laikotarpiu „Lietuvos vyčiai“ rūpinosi laiškų, kuriuose aiškino TSRS agresiją Lietuvos Respublikos atžvilgiu, rašymu JAV laikraščių redaktoriams, JAV valdžios atstovams, Jungtinėms Tautoms, kitoms tarptautinėms organizacijoms, demokratinių valstybių vadovams – prašė priversti TSRS išvesti iš Lietuvos Respublikos kariuomenę, organizavo protesto akcijas prie TSRS ambasadų, dalyvavo tarptautiniuose forumuose. 1955 m. įsteigė medalį amerikiečiui, nusipelniusiam kovoje dėl Lietuvos Respublikos laisvės, juo buvo apdovanoti JAV Kongreso narys Ch. Kerstenas, senatoriai P. Douglasas, T. Doddas, kardinolas R. Cushingas. 1990 m. Lietuvai atgavus nepriklausomybę „Lietuvos vyčiai“ teikė visokeriopą pagalbą per keturis turimus fondus: „Lietuvos vyčių fondą“ (Knights of Lilhuania Foundation), „Pagalbą Lietuvai“ (Aid to Lithuania, Inc.), „Šv. Kazimiero gildiją“ (St. Casimir’s Guild) bei „Stipendijų fondą“ (Sholarship Fund).
Pirmininkai: M. A. Norkūnas, J. Karosas, J. Bučnis, A. Aleksis, Jonas Julius Bielskis, P. Juras, K. Jonaitis, M. Bagdonas, K. Viesulas, J. Poška, A. Onaitis, A. Lapinskas, A. Mažeika, K. Paulauskas, P. Gudelis, P. Razvadauskas, J. Bulevičius, J. Juozaitis, A. Vasiliauskas, J. Liola, V. Cinikas, J. Satkevičius, R. Boris, E. Šaulytė-Shields, R. A. Martinas (1990–2007 m.), Elena Nakrosis Kearny (nuo 2007 m.).
Đorđe Gagić
Džordžė Gagičius ( = Đorđe Gagić; g. 1990 m. gruodžio 28 d.) – Serbijos krepšininkas, rungtyniaujantis vidurio puolėjo arba sunkiojo krašto puolėjo padėtyse.
Prieš pradėdamas profesionalo karjerą treniravosi „FMP“, „Superfund“, „Vojvodina Srbijagas“ ir „Crvena zvezda“ jaunimo komandose. 2009 m. debiutavo Baro „Mornar“ klube iš Juodkalnijos. 2012–2015 m. rungtyniavo Belgrado „Partizan“, kur netruko tapti pagrindiniu vidurio puolėju. 2012–13 m. sezone „Eurolygoje“ rinko vidutiniškai po 5,4 taško, 2013–14 m. – po 3,6. 2015 m. paliko komandą dėl neišmokamo atlyginimo. Vėliau dažnai keitė klubus: rungtyniavo Italijoje, Turkijoje, Ispanijoje, Baltarusijoje. 2018–2019 m. sezonui grįžo į „Partizan“. Vėliau karjerą tęsė Graikijoje, Bosnijoje ir Hercegovinoje.
2020 m., jau įsibėgėjus sezonui, prisijungė prie Panevėžio „Lietkabelio“, treniruojamo tautiečio Nenado Čanako, ir netruko tapti vienu svarbiausių komandos žaidėjų. Vėliau rungtyniavo Prancūzijoje, sezono viduryje grįžo į Serbiją.
Su Serbijos rinktine Džordžė Gagičius rungtyniavo 2013 m. Europos krepšinio čempionate, kur vidutiniškai rinko po 3,5 taško.
Jonas Tartilavičius-Batakietis
Biografija
1525–1527 m. kunigavo Šilalėje. Čia skelbė evangeliškus pamokslus ir skleidė reformacijos idėjas. XVI a. antroje pusėje vietinę evangelikų liuteronų bendruomenę globojo Šilalės dvaro savininkas, Karaliaučiaus universiteto auklėtinis Kazimieras Orvydas. Orvydams pastačius Šilalėje bažnyčią, J. Tartilavičius greičiausiai tapo pirmuoju jos klebonu, tačiau, užuot skleidęs katalikybę, 1535–1536 m. vienas pirmųjų Lietuvoje pradėjo propaguoti reformacijos idėjas (kiti – A. Kulvietis, S. Rapolionis, M. Mažvydas, J. Zablockis).
Nors J. Tartilavičiaus laikais reformacija Šilalėje neišplito, bet klebonas savo veikla užsitraukė Žemaičių vyskupo nemalonę ir 1536 m. turėjo trauktis į Prūsijos kunigaikštystę, kur reformacija jau buvo įsigalėjusi. Čia kunigaikščio Albrechto buvo paskirtas kunigu į Įsrutį, vėliau į Engelšteiną. J. Tartilavičius laikomas ir lietuvybės skleidėju, nes vykdydamas reformacijos nuostatas Dievo žodį lietuviams skelbė lietuviškai.
Turžėnų valsčius
Turžėnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, kairiajame Neries krante. Centras – Turžėnai.
Jonas Tartilavičius-Batakietis
Biografija
J. Tartilavičiaus vardu 2006 m. pavadinta Šilalės Jono Tartilavičiaus Batakiečio evangelikų liuteronų bažnyčia. Šalia jos 1993 m. atidengtas paminklinis akmuo su įrašu: „Jonui Tartylai Tartilavičiui iš Batakių (von Batockiui), 1525–1536 m. Šilalės klebonui, reformacijos pradininkui Žemaitijoje, 1536 m. ištremtam į Prūsus, pirmam Karaliaučiaus ir Įsrūties (1537 m. jo rūpesčiu pastatyta bažnyčia) lietuviškų parapijų klebonui...“
Turžėnų valsčius
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo. Panaikintas 1931 m., dalis (ar visas) valsčius priskirtas Jonavos valsčiui.
Archive.today
Archive.today – interneto archyvavimo platforma, įkurta 2012 m. ir archyvuojanti interneto tinklalapių turinį. Archyvavimas atliekamas dviem formomis:
Plokščiai (Raseiniai)
Plokščiai – buvęs kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Žaiginio.
Lietuvos viešojo administravimo institutas
Veikla
Instituto dalininkai Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija, Lietuvos Respublikos Vyriausybės kanceliarija, Mykolo Romerio universitetas. Lietuvos viešojo administravimo institutas rengia ir atnaujina valstybės tarnautojų mokymo programas, moko valstybės tarnautojus, rengia dėstytojus ir tobulina jų kvalifikaciją, dalyvauja tarptautinėse bendradarbiavimo programose ir projektuose, susijusiuose su viešojo administravimo gebėjimų tobulinimu, teikia metodinę, konsultacinę, organizacinę pagalbą valstybės ir savivaldybių institucijoms, atlieka tyrimus valstybės tarnautojų mokymo klausimais, kuria informacinę bazę, rengia ir leidžia metodinę literatūrą.
Nuo 2002 m. institutas yra įgaliotasis Europos kompiuterio vartotojo pažymėjimo (European Computer Driving Licence, ECDL) testavimo centras. Nuo 1999 m. priklauso Lietuvos viešojo administravimo lavinimo institucijų asociacijai (LVALIA), nuo 2000 Vidurio ir Rytų Europos viešojo administravimo institutų ir mokyklų tinklui (The Netvork of Institutes and Schools of Public Administration in Central and Eastern Europe, NISPAcee). Su Valstybės tarnybos departamentu prie Vidaus reikalų ministerijos nuo 2004 m. leidžia informacinį biuletenį „Valstybės tarnybos aktualijos“.
Ščiugoras
Ščiugoras  – upė Rusijoje, rytų Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Prasideda vakariniuose Šiaurės Uralo šlaituose. Aukštupyje (kur vadinama Sakurja (Сакуръя)) teka į šiaurę labai atokiomis vietovėmis lygiagrečiai Uralo kalnagūbriams. Ties Telposizo kalnu pasuka į vakarus ir sudaro ribą tarp Šiaurės ir Priepoliarės Uralo. Toliau lyguma vinguriuoja į šiaurės vakarus, vakarus. Įteka į Pečiorą ties Ust Ščiugoro kaimu.
Didžiausi intakai: Telposas (kairysis), Chatemalja, Mažasis Patokas, Didysis Patokas (dešinieji).
Upės mityba mišri, daugiausia maitinama lietaus ir sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla spalio pabaigoje–lapkritį, atitirpsta gegužę arba birželio pradžioje.
thumb|left|240px|Ščiugoras (1909 m.)
Lašišų nerštavietės.
Pažaislio valsčius
Pažaislio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje, dešiniajame Nemuno krante, prie rytinio Kauno pakraščio. Centras – Pažaislis, vėliau – Petrašiūnai.
2023 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas
2023 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas – Tarptautinės bobslėjaus ir skeletono federacijos organizuotas geriausių pasaulio skeletono ir ledrogių sporto atletų čempionatas, kuris vyko sausio 26 d. – vasario 5 d. Šveicarijos mieste Sankt Morice.
Dėl Rusijos invazijos į Ukrainą čempionate nebuvo leista dalyvauti čiuožėjams iš Rusijos ir Baltarusijos.
2023 m. čempionatas buvo pirmasis pasaulio čempionatas, kuriame mišrių porų komandų skeletono varžybose panaudota starto reakcijos laiko sistema.
Sjur Røthe
Sjur Røthe (g. 1988 m. liepos 2 d. ) – norvegų slidinėjimo kroso sportininkas, kuris specializuojasi ilgo nuotolio rungtyse. Daugkartinis pasaulio čempionas.
2023 m. pasaulio bobslėjaus ir skeletono čempionatas
Tvarkašatis
Lietuvos laiku (UTC+2).
Sjur Røthe
Biografija
2007 m. pasaulio jaunimo čempionato sidabro medalininkas 20 km skiatlono rungtyje. Nuo 2009 m. varžosi pasaulio taurės etapuose.
2013 m. pasaulio slidinėjimo čempionate pelnė du medalius - bronzą skiatlone ir auksą estafetėje. 2014 m. žiemos olimpinių žaidynių skiatlono rungtyje užimta 20-a vieta. 2019 m. pasaulio slidinėjimo čempionate norvegas pirmą kartą pelnė aukso medalį individualioje rungtyje.
Pasubatė (Kupiškis)
Pasubatė – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Subačiaus.
Dany Dauberson
Dany Dauberson (1925 m. sausio 16 d. Le Creusot, Sona ir Luara – 1979 m. kovo 16 d. Marselyje) buvo prancūzų dainininkė ir aktorė.
1956 metais su daina „Il est là“ dalyvavo pirmajame „Eurovizijos“ dainų konkurse Šveicarijoje.
Dlugių Lugas
Dlugių Lugas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į rytus nuo Korycino, apie 22 km į vakarus nuo Sokulkos ir 36 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Krakinis (Švenčionių r., Pabradės sen.)
Krakinis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į rytus nuo Joniškio, Pabradės miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 140,3 m. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais, žemi, pietryčiuose pelkėti, tik šiaurinis krantas aukštas. Pietryčiuose išteka upeliukas link netoliese telkšančio Pažiemio ežero (Žeimenos upės intako Ž-8 baseinas).
Lesotho Correctional Services FC
LSC futbolo klubas arba „LSC“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Lesotho Correctional Services Football Club, o trumpai LSC FC – profesionalus Lesoto futbolo klubas, įsikūręs Maseru
Namų rungtynes žaidžia Pico stadione. Klubas savo reikmėms naudaojasi ir LSC aikšte.
Istorija
Klubas buvo suformuotas ? m. Per klubo gyvavimo istoriją jie šešis kartus tapo šalies čempionais.
Atstovavo Kalėjimų bei pataisos namų departamentui.
Žaidimas
Žaidimas – dažniausiai struktūrą turinti veikla, kuriai būdingi nustatytos taisyklės ir tikslas. Paprastai žaidimai žaidžiami pramogai, tačiau neretai tai gali būti mokymo priemonė (žaidybinimas) ar pajamų šaltinis. Pavyzdžiui, azartiniai žaidimai (pokeris ) suteikia galimybę laimėti pinigų. O profesionaliai sportinius žaidimus žaidžiantys sportininkai gauna atlygį. Vis labiau populiarėjantis elektroninis sportas taip pat gali nešti pajamas. Tačiau žaidimai paprastai skiriasi nuo darbo, nes už pastarąjį paprastai mokama, ir nuo meno, kuris dažniau atlieka estetinę ar ideologinių elementų išraiškos funkciją.
Žaidimai kartais žaidžiami tiesiog atsipalaidavimui, o kartais gali būti žaidžiami konkrečiam pasiekimui ar atlygiui. Gali būti žaidžiami vieno dalyvio, grupėse ar internetu, mėgėjų ar profesionalų. Žaidėjus gali stebėti pašalinių auditorija, kuriems stebėti žaidimą yra pramoga, kaip tai įprasta sportinių žaidimų ar šachmatų turnyruose. Kita vertus, žaidėjai žaidime taip pat gali būti ir stebėtojai, pavyzdžiui, laukdami savo eilės. Verta pažymėti, kad žaidimo ir žaislo funkcija skiriasi, nors abiem atvejais žodžio etimologija ta pati. Žaidžiant su žaislais taisyklės nebūtinos, o žaidimai turi savas taisykles, tačiau kai kurie iš jų ir neturi taisyklių.
Pagrindiniai žaidimo komponentai yra tikslai, taisyklės, iššūkiai ir interaktyvumas. Paprastai žaidimai stimuliuoja žaidėją protiškai ar fiziškai, o kartais ir taip, ir taip. Daugelis žaidimų iškelia tam tikrą užduotį, taip padėdamas ugdyti praktinius įgūdžius, ir turi švietėjišką, imitavimo ar psichologinio ugdymo paskirtį. Žaidybinimas apibūdina žaidimo principų adaptavimą netradiciniuose žaidybiniuose kontekstuose.
Žaidimas svarbus vaikystės, ankstyvosios paauglystės laikotarpiu. Teigiama, kad žaidimu atkuriama ir geriau pažįstama kuri nors tikrovės ir suaugusių žmonių veiklos sritis. Jis ugdo vaiko intelektą, emocijas, dorovę. Žaidimas taipogi lavina fizines ir psichines funkcijas. Ankstyvojoje vaikystėje vyrauja socialinis ir vaidmeninis žaidimas, kuriais skatinama socializacija, empatija. Žaisdamas vaikas patenkina bendravimo, pažinimo, judėjimo, kūrybos poreikius. Jais lavinama atmintis, vaizduotė, mąstymas, ugdoma valia, įgyjama įvairi patirtis, nauji įgūdžiai.
Įsivaizduojamojo pobūdžio vaidmeniniuose žaidimuose, turinčiuose teatrališkumo elementų vaikai siekia atkartoti suaugusiųjų socialinius vaidmenis. Tam pasitarnauti gali „barbės“ ir kt. lėlių žaidimai populiarūs tarp mergaičių. Kompiuteriniai žaidimai, pavyzdžiui, šaudyklės („Call of Duty“), kurie populiarūs tarp berniukų gali imituoti karą. Judrieji žaidimai: gaudynės, slėpynės, „klasės“, įvairūs žaidimai su kamuoliu, šokinėjimo guma lavina jėgą, ištvermę, lankstumą, pusiausvyrą, vikrumą, greitį, koordinaciją ir kt. Viktorinos, dėlionės lavina atmintį, vaizduotę. O, pavyzdžiui, stalo žaidimas „Monopolis“ padeda susipažinti su finansų valdymu bei investavimu. Maginės fantastikos žaidimai tokie kaip „Požemiai ir slibinai“ ir kiti vaidmenų žaidimai žaidžiami ir suaugusiųjų (kaip ir daugelis kitokio pobūdžio žaidimų iš pažiūros skirtų vaikams, ypač kompiuterinių). 2020 m. ~55 % suaugusiųjų JAV išbandė mobiliųjų telefonų, konsolinius žaidimus.
Žmonija žaidžia bent 4600 metų – pirmieji žinomi žaidimai datuojami 2600 m. pr. m. e., yra sutinkami visose kultūrose. Tarp seniausių žinomų žaidimų – mesopotamiškas Uro karališkasis žaidimas, egiptietiškas senetas, mankala. Mezoamerikos tautų žaidimas sviediniu (nahuatlių k. ōllamaliztli) pradėtas žaisti ~1400 m. pr. m. e. Laikomas pirmuoju žaidimu kaučiukiniu kamuoliu ir vienas pirmųjų sportinių žaidimų pasaulyje, turėjęs ritualo elementų. Atkurta žaidimo versija ulama tebežaidžiama Meksikoje iki šių dienų.
Dėl žaidimo apibrėžimo ir reikšmės individui imta diskutuoti XX a. Liudviką Vitgenšteiną galima laikyti pirmuoju filosofu, bandžiusiu apibrėžti žaidimo sąvoką. Karlas Grūsas savo knygose „Gyvūnų žaidimai“ ir „Žmonių žaidimai“ teigė, kad žaidžiant iš anksto formuojami būsimos kovos dėl būvio (išankstinių pratybų teorija) instinktai.
Varsėdžių koplyčia
'''Varsėdžių Šv. Roko koplyčia-oratorija''' – koplyčia, esanti Šilalės rajone, Varsėdžių kaime (Upynos sen.), priklausanti Varsėdžių Šv. Roko bažnyčios pastatų kompleksui. Ji stovi šventoriuje, priešais bažnyčią, taip pat šalia medinės varpinės. Priešingoje pusėje nuo bažnyčios, už šventoriaus tvoros įsikūrusios parapijos kapinės. Nuo 2003 m. koplyčia yra valstybės saugomas architektūros ir dailės paminklas.
Bažnyčios šventoriuje esanti koplyčia – oratorija, įrodanti šv. Roko, maldininkų globėjo (saugančio nuo ligų ir gamtos nelaimių), kulto puoselėjimą kaime: skulptūros ir paveikslai, jo vardas suteiktas bažnyčiai, kaimo gatvei.
Istorija
Varsėdžių bažnyčiai stiprėjant, apie 1906 m. kunigas Antanas Beržanskis sugalvojo pastatyti Varsėdžiuose Šv. Roko koplyčią. Šį sumanytą darbą atliko kunigas Antanas Karvelis. 1908 m. jau stovėjo naujoji mūrinė koplyčia, iškilusi vietoje senos medinės Šv. Roko koplyčios. Statyboms lėšas aukojo vietos parapijiečiai.
Architektūra
Projekto autorius, manoma, buvo inžinierius Sutkevič. Statinys istorizmo stilistikos, kompaktinis, aštuonkampis, aukštomis sienomis, vieno aukšto su pastoge. Dengtas daugiašlaičiu piramidės formos stogu, ant kurio įtaisytas kupolėlis ir ornamentuotas kryžius. Koplyčia vienos patalpos, su įėjimu iš vakarų pusės (nuo bažnyčios). Pagrindiniam fasadui įvairovės suteikia tariamasis rizalitas. Šoninius fasadus puošia smailiaarkės langų angos, priekyje virš durų – apskrita švieslangio anga su tinkuoto plytų mūro profiliuotais langų apvadais. Pastogėje įtaisytas mūrinis dviejų eilių karnizas, puoštas arkatūra ir dantukais.
Viduje įrengtas tinkuoto plytų mūro cilindrinis skliautas. Interjerą puošia skulptūros „Šv. Rokas“ ir „Lurdo Švč. Mergelė Marija“, paveikslas „Švč. Mergelė Marija“. Šv. mišių aukojimui įrengta mensa su pakyla.
Kožva
Kožva, taip pat Didžioji Kožva, Kovža (Большая Кожва, Ковжа) – upė Rusijoje, Komijoje; Pečioros kairysis intakas. Susidaro susiliejus Juodosios ir Baltosios Kožvos upėms netoli Jirajolio gyvenvietės. Teka į šiaurės rytus pelkėta taiga. Įteka į Pečiorą ties Kožvos gyvenviete (15 km žemiau Pečioros miesto).
Didžiausi intakai: Luza (kairysis), Čikšina (dešinysis).
Upė daugiausia maitinama sniego tirpsmo vandenimis. Užšąla spalio pabaigoje–lapkritį, atitirpsta tarp balandžio galo ir gegužės vidurio.
Seniau naudota miško plukdymui. Prie Kožvos žemupio yra Beriozovkos gyvenvietė.
FC Saxan Ceadîr-Lunga
Čadir Lunga „Saxan“ – Moldavijos futbolo klubas iš Čadir Lungos.
Istorija
2010 m. gegužės 26 d. įkurtas klubas. Iškilo į elito divizioną.
2015/2016 m. sezone dalyvavo Europos lygos turnyre, bet atkrintamosiose pralaimėjo Limasolio „Apollon“ iš Kipro.
Pasubatė (Rokiškis)
Pasubatė – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Obelių, šalia kelio, prie pat Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos. Į rytus nuo kaimo telkšo Subatas.
Rayssa Leal
Džulija Raisa Mendeš Leal (Jhulia Rayssa Mendes Leal, g. 2008 m. sausio 4 d. Imperatrise, Brazilijoje) – brazilų riedlentininkė, 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių vicečempionė.
Biografija
Raisa gimė 2008 m. ir būdama 6 metų pradėjo važinėti riedlente.
2015 m. brazilė išgarsėjo socialiniuose tinkluose, kai nusifilmavo atliekanti triuką su riedlente apsirengusi fėjos kostiumą. Nuo to laiko ji vadinama fėja su riedlente.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Horigome moterų gatvės triukų varžybų finale ji pelnė sidabro medalį. Būdama 13 metų ji tapo jauniausia Brazilijos olimpiete.
Krakinukas (Švenčionių r.)
Krakinukas – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 11 km į rytus nuo Joniškio, Pabradės miške. Ežeras ovalo formos, ilgis iš šiaurės į pietus – 0,14 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 141 m. Krantai ištisai apaugę medžiais, rytuose ir pietvakariuose aukšti. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės intako Ž-8 baseinui. Už 75 m į pietryčius telkšo didesnis Krakinio ežeras.
Žetibajus
Žetibajus  – aūlas pietvakarių Kazachstane, Mangystau srityje, apie 80 km į pietryčius nuo Aktau. Praeina Aktau–Žanaozeno plentas, kelias į Šetpę. Svarbus naftos gavybos centras. Greta gyvenvietės yra Žetibajaus naftos telkinys, patenkantis į Kaspijos jūros naftos ir dujų baseiną. Gavyba pradėta 1961 m., naftos telkinys yra 1,8–2,7 km gylyje. Nutiesti naftotiekiai link Kaspijos pakrantėje esančių naftos perdirbimo gamyklų.
Istorija
Žetibajus įkurtas 1961 m., pradėjus naftos gavybą. Pradžioje turėjo miesto tipo gyvenvietės statusą, bet 2013 m. tapo aūlu.
Pačakamakas
Pačakamakas ( – „visatos kūrėjas“) – dievas kūrėjas Peru pakrantės indėnų mitologijoje. Buvo laikomas vaisingumo teikėju, šiuo aspektu jis – aukščiausias iš dievų. Viename iš mitų teigiama, kad jo sutuoktinė – Pačamama. Kečujai Pačakamaką tapatino su Virakoča.
Anot vieno mito, Pačakamakas buvęs saulės dievo sūnus. Pačakamakas sukūręs pirmuosius vyrą ir moterį, tačiau negavęs maisto vyras miręs. Nors pirmoji moteris išgyvenusi, veltui meldusi Saulę maisto. Užuot parūpinęs jai maisto, Saulė spinduliais apvaisinęs moterį ir jai gimęs vaikas, kurį po keturių dienų užsirūstinęs Pačakamakas sukapojęs į gabalus. Pasodinti žemėn, jie virtę valgomaisiais augalais. Iš dantų išaugę kukurūzai, kaulų ir šonkaulių – manijokai ir šakniavaisiai, iš likusio kūno – daržovės ir vaismedžiai. Saulės dievas iš kūdikio virkštelės sukūręs kitą sūnų ir pavadinęs Vičama, šis užaugęs ir patraukęs kelionėn. Kol jis buvo išvykęs, Pačakamakas nužudęs Vičamos motiną ir sukūręs naują žmonių porą, kurios palikuonių ėmę sparčiai gausėti. Vičama įtūžęs ir drauge su saulės dievu pavertęs Pačakamako sukurtus žmones akmenimis, o Pačakamakas pasitraukęs į Ramiojo vandenyno gelmes. Tuo tarpu dabartiniai indėnai atsiradę iš saulės dievo nusviestų auksinio, sidabrinio ir varinio kiaušinių. Iš auksinio kiaušinio atsiradę karaliai ir vietiniai vadai, iš sidabrinio – kilmingosios moterys, o iš varinio – nekilmingi vyrai ir jų šeimos.
Žinomas ir kitas mito variantas, pagal kurį, Pačakamakas kovojęs su dievu Konu, jį įveikęs ir ištrėmęs. Kono sukurtus žmones Pačakamakas pavertęs gyvūnais ir sukūręs naują žmonių kartą, parūpinęs jiems valgomųjų augalų.
Therese Johaug
Therese Johaug (g. 1988 m. birželio 25 d.) – norvegų slidinėjimo kroso sportininkė, kuri specializuojasi ilgo nuotolio rungtyse. Daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionatų nugalėtoja.
Iki 2019 m. vasario Johaug buvo laimėjusi 50 pasaulio taurės individualių startų ir 15 komandinių rungčių.
Michèle Arnaud
Michèle Arnaud (tikr. Micheline Caré, 1919 m. kovo 18 d. Tulone – 1998 m. kovo 30 d. Maisons-Laffitte, Ivlinas) buvo prancūzų dainininkė, prodiuserė.
Baigusi pradinę mokyklą Šerbūre-Oktevilyje (Normandija), būsima dainininkė studijavo Politikos mokslų institute Paryžiuje, kur filosofijos departamente gavo magistro laipsnį. Vėliau ji buvo kabaretų Le Tabou ir La Rose Rouge narė, vaidino miuzikluose ir teatro spektakliuose. 1956 m. Liuksemburgo transliuotojo RTL Télé Lëtzebuerg išrinkta atstovauti Liuksemburgui pirmajame „Eurovizijos“ dainų konkurse. Ten ji pasirodė su dviem dainomis – „Ne crois pas“ ir „Les amants de minuit“. Tuo metu konkursas buvo transliuojamas tik per radiją ir buvo paskelbtas tik nugalėtojas.
Paskutinius gyvenimo metus praleido Maisons-Laffitte (Ivlinas), kur ir mirė. Palaidota Montparnaso kapinėse.
Aleksej Šved
Aleksejus Švedas (g. 1988 m. gruodžio 16 d.) – profesionalus Rusijos VTB Vieningosios lygos ir Eurolygos Maskvos „CSKA“ krepšininkas, 1,98 m ūgio, įžaidėjas.
2012 m. padėjęs atvesti Maskvos CSKA į „Eurolygos“ finalą, Švedas išvyko ir praleido trejus metus NBA. Būdamas Rusijos nacionalinės komandos nariu „EuroBasket 2011“ turnyre iškovojo bronzos medalį. 2012 m. Olimpiadoje jis taip pat laimėjo bronzos medalį.
2023 m. gegužės 1 d., po nesėkmingo Maskvos CSKA pasirodymo VTB lygoje, Aleksejus Švedas užpultas ir patyrė sunkią galvos traumą.
Lietuvos Vyriausiasis Teismas
Lietuvos Vyriausiasis Teismas – teismo institucija buvusio Lietuvos Vyriausiojo Tribunolo funkcijoms vykdyti, įsteigtas 1797 m. Rusijos imperijos imperatoriaus Pavelo I įsakymu Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės teritorijoje, kuri po 1795 m. Abiejų Tautų Respublikos padalijimo įėjo į Rusijos imperijos Lietuvos guberniją.
Veikla
Lietuvos Vyriausiojo Teismo sesijos vyko Vilniuje ir Gardine. Lietuvos Vyriausiasis Teismas buvo apeliacinis teismas, jo sprendimus buvo galima skųsti Rusijos imperijos Senatui. Lietuvos guberniją suskirsčius į Vilniaus ir Gardino gubernijas, kiekvienoje jų 1802 m. Aleksandro I įsaku buvo sudaryti tokio pat pobūdžio Vilniaus ir Gardino gubernijų vyriausieji teismai. Abu veikė iki 1840 m.
Gračanica
Gračanica gali reikšti:
Raudondvario valsčius
Raudondvario valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vidurio Lietuvos teritorijoje, dešiniajame Nemuno krante. Centras – Raudondvaris (carmečiu – Šiaudinė).
Palangos šv. Marijos Magdalenos koplyčia
'''Palangos šv. Marijos Magdalenos koplyčia''' (arba Palangos kapinių koplyčia) – koplyčia, esanti Palangos parapinėse kapinėse. Ji stūkso senųjų kapinių dalyje, maždaug vienodai nutolusi nuo Vytauto gatvės (iš vakarų) ir Klaipėdos plento (iš rytų). Architektūros paminklas.
Raudondvario valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Vilijampolės rajonui (6 apylinkės).
Palangos šv. Marijos Magdalenos koplyčia
Šalia koplyčios (nuo galinės pusės) šeimos kapavietėje palaidotas Palangos miesto garbės pilietis, grafas Alfredas Marija Tiškevičius (1913–2008). Gretimoje nuo koplyčios aplinkoje yra keletas kultūros paveldo objektų: Paulauskų kapo antkapinė koplytėlė, aviakonstruktoriaus Broniaus Oškinio (1913–1985), kalbininko Antano Vireliūno (1887–1925), kompozitoriaus Balio Dvariono (1904–1972) kapai.
miniatiūra|220px|left|Koplyčios interjeras
Istorija
Koplyčia pastatyta 1815 m. už parapijiečių ir aukotojų pinigus. Prie jos 1824 m. atidarytos parapinės kapinės. Medinė koplyčia buvo skirta šv. Marijos Magdalenos garbei. Vertingas buvo koplyčios dviejų aukštų altorius su šv. Petro atvaizdu centre, aukščiau – drobėje tapytas šv. Marijos Magdalenos paveikslas. Karo metu koplyčia apiplėšta, sunaikintas inventorius, neišliko ir paveikslai.
Architektūra
2021 m. duomenimis, koplyčios interjeras buvo sunykęs.
Lietuvos vyriausiasis suvažiavimas Slanime
Lietuvos vyriausiasis suvažiavimas Slanime, Lietuvos generalinis priešseiminis suvažiavimas Slanime – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės (LDK) atstovų suvažiavimas prieš bendrą Abiejų Tautų Respublikos seimą Varšuvoje.
Istorija
Slanime suvažiavimas vyko 1588–1685 m., iki tol vykdavo Valkaviske. Slanimas, kaip priešseiminio suvažiavimo vieta, buvo patvirtintas 1588 m. III Lietuvos Statuto, nes buvo patogioje vietoje, netoli Lenkijos sienos, pakeliui į Varšuvą. Suvažiavime privalėjo dalyvauti visi LDK senatoriai ir apskričių bajorų seimelių išrinkti atstovai. Į suvažiavimą buvo renkamasi 2 savaitės prieš kiekvieną ATR seimą. Suvažiavimo laiką paskirdavo LDK didysis kunigaikštis. Jo siųstas pasiuntinys didžiojo kunigaikščio vardu suvažiavimo pradžioje išdėstydavo darbotvarkę. Nutarimai paprastai buvo priimami balsų dauguma. Jie turėjo teisinę galią, dalyvių buvo pasirašomi ir antspauduojami. Nutarimai buvo išdėstomi raštu, kad kiekvienas atstovas juos geriau suvoktų.
Suvažiavimas ir jo nutarimai turėjo padėti išlaikyti vieningą Lietuvos poziciją bendruose ATR seimuose, ginti LDK valstybės savarankiškumą, bet įsigalint apskričių bajorų seimelių separatizmui suvažiavimų reikšmė menko. LDK senatoriai ir apskričių atstovai ėmė aplenkti suvažiavimą. Nors 1631 m. priimtas Seimo nutarimas (konstitucija), draudžiantis jiems tai daryti, šios nuostatos vis tiek dažnai nebuvo paisoma.
Gorščizna
Gorščizna – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Korycino valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Internet Archive
Internet Archive – JAV skaitmeninė archyvavimo biblioteka, įkurta 1996 m. ir archyvuojanti interneto tinklalapių turinį. Archyvavimas vykdomas naudojant Wayback Machine platformą.
Žiguliovskas
Žiguliovskas  – miestas Rusijoje, Samaros srityje, Volgos dešiniajame krante, Samaros kilpoje, priešais Toljatį, Žigulių kalnų papėdėje. Pro miestą eina Maskvos–Samaros geležinkelio ruožas ir plentas. Šalia miesto per Volgą pastatyta Žiguliovsko hidroelektrinės užtvanka, sudaranti Kuibyševo tvenkinį. Gaminamos statybinės medžiagos (cementas), akumuliatoriai, kepama duona. Veikia Šv. Jono Kronštatiečio ir Švč. Vladimiro ikonos Dievo Motinos cerkvės. Apylinkėse įsteigtas Samaros kilpos nacionalinis parkas.
Istorija
1949 m. įkurta Žiguliovsko miesto tipo gyvenvietė, kurios gyventojai dirbo aplinkinėse naftos verslovėse. 1952 m. suteiktas miesto statusas, kai gyvenvietė smarkiai išaugo pradėjus hidroelektrinės statybą.