cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
RMS Carmania (1905)
Carmania iki Pirmojo pasaulinio karo
1913 metais „Carmania“ dalyvavo keleivinio laivo „Volturno“ (kompanijos „Canadian Northern Steamship Co. Ltd“) keleivių ir įgulos gelbėjime. „Volturno“ buvo nuomojamas kompanijos „Uranium Steamship Co“ ir plukdė keleivius bei krovinius maršrutu Roterdamas – Niu Jorkas. Tuo metu laive buvo 564 keleiviai, kurių didžioji dalis emigrantai iš Lenkijos, Serbijos, Rumunijos ir Rusijos. Taip pat laivas gabeno bario oksidą, 360 statinių naftos, 127 statines ir 287 stiklinius indus su cheminėmis medžiagomis, 1189 ryšulius kiminų, džiuto ryšulius, mašininę alyvą, plaušinę tarą, kanapių pluoštą, džiną. 1913 m. spalio 9 d., 6 val. 50 min. pagal Ggrinvičą laive buvo pastebėtas gaisras. „Carmania“ buvusi už 79 jūrmylių nuo katastrofos vietos į pagalbą atvyko pirmoji, bet stipri audra (9 balų) ir 10 metrų aukščio bangos trukdė keleivių gelbėjimui. Nežiūrint į dideles pastangas „Carmania“ sugebėjo išgelbėti tik vieną keleivį. „Carmania“ veiksmai padėjo koordinuoti gelbėjimo operaciją, kadangi „Volturno“ radijo ryšio priemonės buvo suniokotos gaisro. Daugiausia keleivių išgelbėjo kompanijos „Norddeutscher Lloyd“ garlaivis „Grosser Kurfürst“ (86 keleivius ir 17 ekipažo narių), garlaivis „Czar“ (97 keleivių ir 5 ekipažo narius) priklausantis kompanijai Russian „East Asiatic Steamship Co.“ ir belgų kompanijos „Red Star Line“ garlaivis „Kroonland“ (90 keleivių). Gelbėjime taip pat dalyvavo garlaivis „Devonian“ (59 žmones), paketbotai „Seydlitz“ (46 žmones) ir prancūzų „La Touraine“, garlaivis „Minneapolis“ (30 žmonių), „Rappahannock“, „Asian“. Neįkainuojamą pagalbą suteikė į įvykio vietą atplaukęs kompanijos „Anglo-American Oil Co.“ tanklaivis „Narrangansett“. Išpylęs į jūrą 30 tonų nedegios tepimo alyvos, kuri nuslopino bangavimą ir palengvino gelbėjimo darbus.
Jos Didenybės laivyno pagalbinis kreiseris
Pirmojo pasaulinio karo pradžioje laineris buvo rekvizuotas admiraliteto. Tuo metu laivas plaukė iš Niu Jorko, todėl jį pasitikti buvo išsiųstas kreiseris Drake. 1914 m. rugpjūčio 7 d. „Carmania“ atplaukė į Liverpulį, laivo įrangos keitimui. Iš laivo buvo išnešti baldai ir kajučių apdaila, taip pat kitos gaisro atžvilgiu pavojingos medžiagos. Buvo skirtas naujas vadas – kapitonas Noelis Grantas, o buvęs „Carmania“ kapitonas Džeimsas Baras tapo jo vyriausiuoju padėjėju. Ekipažas buvo papildytas artileristais, o denyje sumontuoti aštuoni 120 mm pabūklai. Taip „Carmania“ tapo Jos Didenybės laivyno pagalbiniu kreiseriu. Pradžioje laivas buvo paskirtas į šiaurinio patrulio sudėtį, kuris patruliavo tarp Škotijos ir Norvegijos. Pagalbiniai kreiseriai turėjo gerą navigaciją, kuri buvo reikalinga plaukiojant sunkiomis Šiaurės jūros sąlygomis.
„Carmania“ neilgai patruliavo Šiaurės jūroje, nes buvo išsiųsta į Bermudą. Laivas atplaukė rugpjūčio 23 d. kur buvo paskirtas admirolo Kredoko žinion.
Nebloga „Carmania“ ginkluotė ir didesnis nei 18 mazgų greitis leido admirolui Kredokui siųsti laivą į vokiečių laivų medžioklę, kurie tiekdavo anglis lengviesiems kreiseriams Dresden ir Karlsruhe, bei pagalbiniams kreiseriams. Žvalgybos duomenimis dauguma šių laivų stovėdavo Brazilijos uostuose.
1914 m. rugsėjo 14 d. „Carmania“ priartėjo prie Trindado salyno priklausančio Brazilijai. Kapitonas Noelis Grantas pastebėjo, kad vienoje iš salos įlankų kraunamos anglys į didelį, dviejų kaminų keleivinį lainerį. Nors laivas buvo nudažytas britų garlaivių kompanijos „Union Castle“ spalvomis, bet iš tiesų tai buvo vokiečių pagalbinis kreiseris „Cap Trafalgar“, kuris nusprendė priimti kovą.
12 val. 10 min. atstumas tarp laivų sumažėjo iki 40 kabeltovų, todėl „Carmania“ artileristai galėjo pradėti ataką į kurią tuo pačiu atsakė „Cap Trafalgar“.
Į „Carmania“ buvo pataikyta 79 kartus, numuštas kapitono tiltelis. Žuvo 9 ekipažo nariai, 27 sužeisti. „Carmania“ greitis nukrito iki 16 mazgų, todėl 13 val. 30 min „Cap Trafalgar“, turėdamas greičio pranašumą pasitraukė iš apšaudymo zonos. Tačiau priešo laivas buvo taip pat rimtai apgadintas – ne mažiau kaip penkios skylės žemiau vaterlinijos, daugybė gaisrų priekinėjė, bei galinėje dalyse, didelis posvyris link dešiniojo borto. „Cap Trafalgar“ kapitonas bandė laivą išplukdyti į seklumą, bet apytikriai po 20 minučių laineris pradėjo virsti ant šono ir nosim žemyn nugrimzdo į dugną. Laivo katastrofos koordinatės -21.16667°N, -29.85°W. Kai kuriais duomenimis laivas buvo susprogdintas, tam kad pagreitint skendimą.
US Latina Calcio
Latina Calcio Italijos futbolo klubas iš Latinos miesto, Lacijuje (vidurio Italija).
RMS Carmania (1905)
Jos Didenybės laivyno pagalbinis kreiseris
Kova įrodė, kad pagalbinis kreiseris gali kovoti su sau lygiais ar silpnesniais priešų laivais, bet yra lengvai pažeidžiamas artilerijos ugnies.
US Latina Calcio
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m. Kitados vadinosi Unione Sportiva Latina Calcio.
RMS Carmania (1905)
Jos Didenybės laivyno pagalbinis kreiseris
Sužinojęs apie „Carmania“ pergelę, Vinstonas Čerčilis, tuo metu buvęs Pirmuoju admiraliteto lordu, atsiuntė radiogramą Noeliui Grantui, kurioje buvo toks tekstas:
US Latina Calcio
Istorija
2016–2017 m. sezone rungtyniavo Serie B, bet užėmė 21 vietą ir iškrito į žemesnį divizioną.
RMS Carmania (1905)
Jos Didenybės laivyno pagalbinis kreiseris
Patyrusi didelius pažeidimus „Carmania“ remontui nuplaukė į Gibraltarą, dėl to nedalyvavo Koronelės kovoje ir susirėmimuose prie Folklando salų.
1916 m. „Carmania“ buvo išsiųsta į pagalbą operacijoje, Galipolio pusiasalyje, o vėliau buvo perdaryta į karinį transporterį, kuris plukdė kanadiečių karius į mūšius Europoje.
Tų pačių metų lapkričio mėnesį „Carmania“ atnaujino transatlantinius reisus. Apsaugai nuo povandeninių laivų papildomai sumontuoti aparatai dūmų užsklandai sukurti, bei šešių colių pabūklas. 1919 m. „Carmania“ buvo panaudota kanadiečių karių repatriacijai.
Pokario karjera
Trečiojo dešimtmečio pradžioje „Carmania“ ir „Caronia“ buvo jau nebe tokie greiti laivai, kad pritrauktų keleivius transatlantinėms kelionėms. Dėl tos priežasties šie laineriai, taip pat dar du vidutinio tonažo laineriai – „Albania“ ir „Saxonia“ buvo perdaryti į taip vadinamus „kajutinius“ lainerius, skirtus pakankamai komfortiškam keleivių plukdymui už nedidelį mokestį. Taip pat laivai buvo naudojami žiemos kruizams iš Niu Jorko į Havaną, Karibų salas ir po Viduržemio jūrą. 1924 m. kovo 22 d. „Carmania“ užplaukė ant seklumos Mersio upės žiotyse ir negalėdama pati išsivaduoti buvo priversta išsiųsti radiogramą. Tuo metu laive nebuvo keleivių, todėl kad laivas tuo metu plaukė iš Liverpulio po naujo įrengimo.
1925 m. balandžio 5 d. „Carmania“ patyrė nedidelius pažeidimus švartuodamasi Liverpulio uoste. Keleiviai nenukentėjo.
1931 m., dėl šiuolaikiškesnių laivų konkurencijos ir pasaulinės ekonominės krizės padarinių, „Carmania“ buvo nebeeksploatuojama ir parduota kompanijai „Hughes Bocklow & Co.“, o po metų išardyta metalo laužui.
Saidotiškės
Saidotiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Lavoriškių.
Totorinis grikis
Kilęs iš Kinijos. Dabar auga savaime arba auginamas beveik visoje Eurazijoje, Šiaurės Amerikoje.
Žydi birželio–rugpjūčio mėnesiais. Lietuvoje retas, pasitaiko kaip piktžolė laukuose, dykvietėse.
Totorinis grikis turi daugiau rutino nei sėjamasis, todėl sėklos kartesnės. Vietomis Himalajų priekalnėse valgomas.
Smalinyčia (Vilkaviškis)
Smalinyčia – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Paežerių.
Istorija
Anksčiau priklausė Vilkaviškio apskrities Paežerių valsčiui. Pagal pirmajį Lietuvos visuotinį gyventojų 1923 metų surašymą, Smalinyčios kaime ir girininkijoje buvo 7 ūkiai ir 45 gyventojai.
Lietuvos žmonių partija
Lietuvos žmonių partija, (LŽP) – Lietuvos politinė partija, susikūrusi Kaune, įsteigta 2012 m. vasario 12 d. Steigiamajame partijos suvažiavime buvo užregistruoti 1393 nariai. Teisingumo ministerija LŽP įsiregistruoti leido kovo 27 d. Partijos vadovė: Joana Šimanauskienė. Subjekto kodas: 302756615.
Partijos regima Lietuvos vizija – laisvas, aktyvus, išsilavinęs, saugus žmogus, gyvenantis aktyvioje ekonominėje ir kultūrinėje bendruomenėje. Žmonių partijos tikslas – nuoseklus ir tvirtas teisėtų interesų gynimas, visų ir kiekvieno Lietuvos žmogaus teisių atstovavimas. Ji stengiasi sutelkti visus piliečius, kuriems rūpi Tėvynės klestėjimas.
LŽP gretos jungė 1194 (2012 m.) ir 1288 (2013 m.) narius.
Istorija
Lietuvos žmonių partijos steigiamasis susirinkimas įvyko viename iš Kauno Žalgirio Arenos holų. Susirinkime dalyvavo 1393 žmonės, keli iš jų balsavo prieš partijos steigimą. Partijos pirmininke išrinkta Joana Šimanauskienė, visuomenės veikėja, neįgaliųjų bendrijos „Viltis“ vadovė. Partijos idėjinis vadovas, „steigėjas, siela ir kūnas“ buvo verslininkas Vladimiras Romanovas, tuomet gyvavusio Ūkio banko akcininkas. Pasak jo, partija buvo steigiama dėl to, kad dažnai neįvertinama meno, kultūros, sporto reikšmė, nėra susikalbėjimo, kad tolimų protėvių didinga praeitis įpareigoja ieškoti tikrosios istorinės tiesos. Susirinkime patvirtintoje partijos programoje buvo sakoma, kad Lietuvos žmonių partijos uždavinys – išsaugoti valstybės, tautos ir piliečių nacionalinį savitumą, ugdyti nacionalinę kultūrą ir sportą, stiprinti visuomenės saugumą, tausoti aplinką.
Nors V. Romanovas buvo pasiūlytas tapti partijos pirmininku, tačiau jis to atsisakė ir į partijos vadoves pasiūlė J. Šimanauskienę. Partijos valdybą be V. Romanovo sudarė bendrovės „Idmava ir partneriai“ direktorius Vaclovas Macijauskas, FBK „Kaunas“ direktorius Romualdas Kontrimas, verslininkas Sergejus Fedotovas, Jolita Kairienė, buvęs krepšininkas Anatolijus Čiupkovas, Kauno „Žalgirio“ sporto direktorius Vitoldas Masalskis, verslininkas, „Žalgirio“ krepšinio klubo valdybos narys Martynas Ugianskis, Giedrius Grigalius, vienas iš „Žalgirio“ arenos vadovų Vilhelmas Motiejūnas.
Dalyvavimas rinkimuose
2012 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimuose už Žmonių partiją balsavo vos 3,38 tūkst. žmonių. Su 0,25 proc. visų balsų, ši partija buvo paskutinė. Seimo rinkimų rezultatus V. Romanovas pavadino tragedija Lietuvai.
Partija iškėlė 61 kandidatą daugiamandatėje apygardoje ir 26 vienmandatėse. Į Seimą kandidatavo žinomi, esami ar buvę sportininkai: Darjušas ir Kšyštofas Lavrinovičiai, Rimantas Kaukėnas, Andrius Kandelis, Vitoldas Masalskis, Anatolijus Čiupkovas.
Vaidagai (Baltarusija)
Vaidagai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Paaradnės apylinkėje. Įsikūręs 8 km į vakarus nuo Varanavo, 8 km į šiaurės rytus nuo Paaradnės, piečiau Paleckiškių.
Istorija
XIX a. pab. buvo šlėktų okolica Lydos apskrities Aleksandravo valsčiuje.
Brahmapuras
Brahmapuras, dar žinomas kaip Berhampuras  – miestas Indijoje, Indostano pusiasalio šiaurės rytuose, Orisos valstijoje, 160 km į pietus nuo Bhubanešvaro, į vakarus nuo Bengalijos įlankos. Tai vienas didžiausių ir seniausių Orisos miestų. Yra geležinkelio stotis prie Kolkatos–Čenajaus linijos, plentų mazgas, jūrų uostas yra Gopalpure. Svarbus žemės ūkio produkcijos prekybinis centras. Metalo apdirbimo, chemijos, mašinų gamybos pramonė. Veikia Berhampuro universitetas. Mieste ir jo apylinkėse yra keletas šventyklų (žymiausia – Taratarini šventykla Purušotampure).
Pavadinimas „Brahmapuras“ reiškia 'Brahmos miestas'.
Stephen Harper
Stivenas Harperis (g. 1959 m. balandžio 30 d. Toronte) – Kanados valstybės ir politikos veikėjas, 22–asis Kanados ministras pirmininkas (2006–2015), Kanados konservatorių partijos lyderis.
Biografija
S. Harperis gimė Toronte, kanadiečių komanijos „Imperial Oil“ finansininko šeimoje. 1979 m. buvo įstojęs į Toronto universitetą, bet po poros mėnesių mokslą jame metė ir išvyko į Edmontoną (Albertos provincija). Čia dirbo „Imperial Oil“ kompanijos padalinyje, vėliau įstojo ir 1993 m. baigė ekonomikos studijas universitete Kalgaryje.
1993 m. buvo išrinktas Bendruomenių rūmų nariu. 2004 m. tapo suvienytos Kanados konservatorių partijos lyderiu ir opozicijos lyderiu Bendruomenių rūmuose. 2006 m. sausio 23 d. parlamento rinkimuose Konservatorių partija laimėjo pirmąją vietą (124 vietas iš 308). Ir nors nė viena partija, įskaitant Konservatorių partiją, nesugebėjo gauti daugumos vietų, S. Harperis, kaip partijos, laimėjusios santykinę balsų daugumą, vadovas, 2006 m. vasario 6 d. buvo paskirtas šalies ministru pirmininku.
2015 m. spalio 20 d. paskelbė apie savo atsistatydinimą, nes jo vadovaujama konservatorių partija pralaimėjo Kanados parlamento rinkimus.
2015 m. viduryje S. Harperis kritikavo Rusijos politiką Rytų Ukrainoje, pasisakydamas, kad Vladimirui Putinui nėra vietos Didžiojo septyneto valstybių grupėje.
Portugalijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
New Balance
„New Balance“ – sporto prekių bendrovė, gaminanti savo produkciją JAV ir JK.
Futbolas
2012 m. „New Balance“ bendrovės „Warrior Sports“ padalinys sudarė reklaminio rėmimo sutartį su Liverpool futbolo klubu, kurio vertė siekia 25 mln. svarų sterlingų. 2015 m. ženklodaros strategija buvo pakeista. Nuo tada ant Liverpool futbolo klubo marškinėlių pradėjo puikuotis „New Balance“ logotipas.
Luke Young
Lukas Jongas ( g. 1979 m. liepos 19 d.) – Anglijos futbolininkas, žaidžiantis dešiniuoju gynėju Queens Park Rangers klube. Septynis kartus žaidė Anglijos nacionalinėje vyrų futbolo rinktinėje, debiutavo mače prieš 2005 m. gegužės 28 d. 1999-aisiais laimėjo Anglijos lygos taurę su Tottenham Hotspur.
Psuja
Psuja – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 30 km į šiaurės rytus nuo Gluboko, prie Psujos ežero. Apylinkės centras. Yra cerkvė, stūkso piliakalnis.
Istorija
Minima nuo XVI a., kai priklausė Korsakams. Dvare buvo pastate cerkvė, priklausiusi unitams, 1841 m. perduota stačiatikiams. XIX a. buvo miestelis ir du palivarkai (Senoji ir Naujoji Psuja), priklausę Prazarokų valsčiui.
Senojo Daugėliškio koplyčia
Senojo Daugėliškio koplyčia – koplyčia, stovinti Ignalinos rajone, Senojo Daugėliškio kaimo kapinėse, Naujojo Daugėliškio Šv. Joakimo ir Onos parapijoje.
Koplyčia stovi kapinių pakraštyje, šalia kelio. Medinė, stačiakampio plano, priekiniu fasadu atsukta į šiaurės vakarus. Statinys prižiūrėtas, tačiau prastos būklės (linguojančios grindys, yra nupuvusių lauko apdailos lentų).
Salyklas
Istorija
Iki XX a. buvo naudojamas tradicinis salyklo darymas daiginant grūdus ant grindų, kuris buvo sezoninis. XIX a. antrojoje pusėje išrastas cilindras – grūdai iš mirkymo cisternų buvo pilami į didžiulius, hermetiškai, lėtai besisukančius metalinius cilindrus. Netrukus išrastas ir džiovinimo metodas: į tam tikrą dėžę per pragręžtas skyles grindyse patekdavo oras, kuris vėdindavo dėžėje grūdus.
Mechaninis salyklo darymo būdas paplito po Antrojo pasaulinio karo, kai buvo pastatytos didžiulės salyklo daryklos. Lietuvos kaime XIX–XX a. pradžioje salyklas dažniausiai buvo daromas iš šešiaeilių (rečiau iš dvieilių) miežių. Grūdai kelias dienas buvo mirkomi vandenyje, paskui paberiami šiltoje patalpoje arba prieš saulę, apklojami drėgnu audeklu ir apie savaitę daiginami. Grūdus išdžiovindavo, daigus nutrindavo rankomis ir grūdus rupiai sumaldavo.
Gamyba
thumb|Vokiškas salyklas sufasuotas maišuose Daugiausia salyklo pagaminama:
Paruošimas
thumb|Ruošiamas salyklas thumb|Salyklo vėdinimas Salyklui tinka miežiai, kviečiai, avižos ir rugiai, tačiau pirmenybė teikiama miežiams, nes iš miežių geriausiai išsiskiria cukrus. Geram salyklui daryti miežių grūdai turi būti sveiki ir sudaiginti. Pusiau sudaiginti grūdai kepinami krosnyje kelias dienas. Juose neturi būti daug azoto, kuris gali turėti įtakos fermentacijai.
Pirmiausia iš miežių išrenkami šiaudai ir nuvalomi nešvarumai. Po to miežiai mėnesį džiovinami, nes per daug drėgni grūdai pradeda pūti ar per anksti sudygsta. Tokiu būdu sumažinamas drėgmės kiekis ir išsaugojamas derlius visus metus.
Miežiai dedami į dideles vandens cisternas, tačiau jie užmerkiami tik pusdieniui, po to vanduo išleidžiamas, kad grūdai galėtų kvėpuoti šešias ar dvylika valandų. Po to vėl sumerkiami. Mirkymas trunka dvi ar tris dienas.
Didžiulėse daiginimo salėse drėgni grūdai paskirstomi tolygiu sluoksniu. Jie čia laikomi penkias dienas, kad sėklos pradėtų leisti daigus.
Daiginami grūdai dažnai maišomi elektrinėse maišyklėse, kad vėdintųsi, tolygiai augtų ir nesusikabintų sėklų šaknys. Daiginimas nutraukiamas, kai daigai būna trijų ketvirtadalių grūdo ilgio. Susidaro žaliasis salyklas, kuris dedamas į krosnis, kur kepinamas aukštoje temperatūroje dvi dienas – temperatūra lemia salyklo rūšį ir rezultatus.
Po kepinimo salyklas sijojamas, kad neliktų šaknų liekanų. Kai nebėra šaknų, salyklas jau nebepanašus į grūdus, iš kurių jis buvo daromas. Pakepinti grūdai nėra kieti, jie traškūs.
Klasifikacija
Jis būna:
Salyklo rūšis priklauso nuo to, kaip jis buvo kepinamas. Kuo aukštesnė temperatūra, tuo tamsesnė spalva ir stipresnis gėrimas. Kiekvienai alaus rūšiai vartojamos skirtingos salyklo rūšys, iš kurių svarbiausios:
Fermentuotas salyklas turi daug aromatinių ir dažančiųjų medžiagų. Tinka į plikytos duonos tešlą. Nefermentuotas salyklas turi daug aktyvių amilolitinių fermentų. Juo daugiausia cukrinami miltų plikiniai.
Portugalijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
2011 m. Copa América – C grupė
2011 m. Copa América čempionato C grupės varžybos.
Dirvinė nariuotė
Dirvinė nariuotė (Polycnemum arvense) – burnotinių šeimos vienmečių augalų rūšis.
Paplitęs Europoje (išskyrus šiaurę), Kaukaze, Turkijoje, Vidurinėje Azijoje, Rytų Turkestane.
Augalas labai žemas, 3–10 (retai 20) cm aukščio. Apatiniai lapai 3–8 (10) mm ilgio, pražanginiai, yliški, standūs, baigiasi minkštu arba kietu, paprastai plokščiu dygliuku. Stiebas nuo pat pamato gausiai šakotas. Šakos gulsčios arba kylančios. Žiedai 1–1,5 mm ilgio, dvilyčiai, po vieną lapų pavidalo pažiedžių pažastyse. Sėklos skridiniškos, juodos.
Žydi rugpjūčio–spalio mėnesiais. Lietuvoje labai retas, pasitaiko smėlynuose, dirvonuose, dykvietėse. Kaip išnykusi 2008 m. įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
thumb|left|240px|Požymiai
Striūpys
Striūpys - ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 2,5 km į pietryčius nuo Kuktiškių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,64 km, plotis - iki 0,19 km. Altitudė 155,1 m. Krantai daugiausia neaukšti,sausi, vakaruose žemi,pelkėti, apaugę medžiais. Iš pietų ir vakarų supa Kuktiškių miškas, šiaurinėje pakrantėje plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurės vakaruose išteka upeliukas link už 60 m telkšančio Gilužio ežero (Vyžintos upės baseinas). Šalia įsikūręs Buitūnų kaimas. Pietine pakrante eina geležinkelis Švenčionėliai - Utena.
Džiaze tik merginos
Džiaze tik merginos (, pažodžiui 'Kai kuriems tai patinka karšta') – 1959 m. JAV filmas, kriminalinė komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Marilyn Monroe, Tony Curtis ir Jack Lemmon, antraplanius vaidmenis – George Raft, Pat O'Brien, Joe E. Brown, Joan Shawlee, Grace Lee Whitney ir Nehemiah Persoff. Režisierius, prodiuseris ir scenarijaus bendraautoris – Billy Wilder. Scenarijus grįstas 1935 m. Robert Thoeren ir Michael Logan prancūzų filmui „Meilės fanfaros“ („Fanfare d’amour“) parašytu scenarijumi.
Siužetas
Tapę mafijos žmogžudystės liudininkais, apsukrus saksofonininkas Džo (Joe) ir jo daug kentėjęs bičiulis Džeris (Jerry) paskubomis sukurpia greito pabėgimo iš Čikagos planą, kad išgelbėtų savo gyvybę. Persirengę moterimis, jie prisijungia prie merginų džiazo grupės ir įšoka į traukinį, važiuojantį į saulėtąją Floridą. Kol Džo apsimetinėja milijonieriumi, kad jį pamiltų seksualioji dainininkė Širdelė (Sugar), paskui Džerį sekioja tikras milijonierius. Padėtis darosi įtempta, artėja mafiozai.
Aktoriai
thumb|left|px300|[[Tony Curtis ir Marilyn Monroe filme „Džiaze tik merginos“]]
Kritikų atsiliepimai
„Džiaze tik merginos“ sulaukė didelio kritikų pripažinimo ir yra laikomas vienu geriausių visų laikų filmų. Remdamasi 66 recenzijomis, įvertinimų apibendrinimo svetainė „Rotten Tomatoes“ filmui suteikė 94% reitingą ir davė 9,1/10 balo. Svetainėje prieita prie vieningos kritinės nuomonės: „Džiaze tik merginos“ – žvitrus, sąmojingas farsas, kuris niekada neprailgsta“.
Apdovanojimai ir nominacijos
Amerikos kino institutas filmą įtraukė į šiuos sąrašus:
1989 m. Kongreso biblioteka filmą įtraukė į Nacionalinį filmų registrą. Amerikos scenaristų gildija filmo scenarijui suteikė 9-ą vietą tarp geriausių kada nors parašytų scenarijų.
Luvių kalba
Luvių kalba – mirusi indoeuropiečių kalba (ar kalbų grupė), II–I tūkstm. pr. m. e. vartota Mažojoje Azijoje, Luvijos krašte gyvenusių luvių. Kalba priskiriama savitai Anatolijos kalbų šeimai, kurios žymiausia narė yra hetitų kalba. Manoma, kad ji buvo glaudžiai susijusi su likų, karijų, miliečių ir lydų kalbomis, su kuriomis anksčiau sudarė bendrą prokalbę.
thumb|left|200px|Stelos su luviškais hieroglifais kopija
Paplitimas
Luviai buvo viena gausiausių Hetitų imperijos tautų, valstybėje faktiškai buvo dvikalbystė. Imperijai ir hetitų kalbai išnykus, luviškai tebebuvo kalbama Anatolijoje maždaug iki VI a. pr. m. e., kol ją išstūmė graikų kalba.
Seniausi luvių rašytiniai paminklai užrašyti iš Babilonijos kilusiu dantiraščiu, kuris naudotas užrašyti ir hetitų kalbai. Dantiraštinių paminklų rasta daugiausia Hatušoje aptiktoje molinių lentelių bibliotekoje (tarp hetitiškų paminklų). Išskiriamos Kicuvatnos, Ištanuvos ir imperinė (Hatušos) tarmės. Vėliau luvių kalba pradėta užrašinėti hieroglifais. Šitokių įrašų randama įvairiose vietose pietų Turkijoje ir šiaurės Sirijoje. Rastuose įrašuose būdingas indoeuropietiškas žodynas, tačiau per hetitų kalbą pateko nemažai huritiškų skolinių. Daugiausia rasti apeiginiai tekstai, taip pat rasta laiškų, ūkinių tekstų.
Gramatika
Žinoma, kad luvių kalba turėjo 2 gimines (gyvąją ir negyvąją), 2 skaičius, 6 linksnius.
Pavyzdys
Teksto pavyzdys (iš Karatepės įrašo):
Matas Ramanauskas
Matas Ramanauskas (g. 2000 m. birželio 28 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Atstovauja „Riterių“ klubui.
Karjera
2021 m. lapkričio 5 d. rungtynėse prieš FK Panevėžys pasirodė po keitimo, o pačioje rungtynių pabaigoje užsidirbo raudoną kortelę ir buvo pašalintas iš aikštės. Galutinis rungtynių rezultatas buvo 1-2, o „Riterių“ klubas pralaimėjo panevžiečiams.
2022 m. sausio mėn. pasirašyta nauja sutartis su „Riterių“ klubu.
2022 m. kovo 12 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Tai buvo pirmasis žaidėjo įvartis A lygoje.
2022 m. rugsėjo 3 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį prieš Jonavos klubą ir persvėrė rezultatą Riterių naudai (2-1).
2023 m. liepos mėn. žaidėjui įteikti marškinėliai su žymenimi numeris 100, reiškiančiu, kad atstovavo klubui daugiau nei šimte rungtynių.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Žaidimas rinktinėse
Kitados buvo kviečiamas į Lietuvos jaunimo rinktines.
Saidžiai (Trakai)
Saidžiai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Kariotiškių, šalia Vosyliukų. Įsikūrę Neries kairiajame krante, prie Saidės žiočių, priešais Saidžius Vilniaus rajone. Ties šiuo kaimu yra garsioji Saidės rėva, buvusi rimta kliūtimi sielininkams ir upeiviams. Saugomas Saidžių šaltinis, Didysis Saidės akmuo. Įrengta stovyklavietė. Netoliese stūkso Stirnių piliakalnis.
Daugėliai (Baltarusija)
Daugėliai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Paaradnės apylinkėje. Įsikūręs 11 km į vakarus nuo Varanavo, 5 km į šiaurę nuo Paaradnės, 3 km nuo sienos su Lietuva (Tausiūnų). Kelias į Varanavą. Kaime yra gamtos paminklas – Česlovo akmuo.
thumb|left|230px|Česlovo akmuo
Istorija
XIX a. pab. buvo šlėktų okolica Lydos apskrities Aleksandravo valsčiuje.
Iki 1978 m. kaimas vadinosi Didžiasiais Daugėliais.
Kveragerdis
Kveragerdis – miestas pietų Islandijoje, Sudurlande, 45 km į rytus nuo Reikjaviko. Per miestą eina svarbus šalies magistralinis kelias. 2348 gyventojai (2016 m. duomenys).
Gyvenvietė įsikūrusi netoli geotermiškai aktyvaus ugnikalnio. Pasitaiko nedidelių Žemės drebėjimų. Kveragerdis žinomas dėl jame esančių šiltnamių, šildomų žemės karštųjų versmių.
Į pietus nuo Kveragerdžio yra nedidelis Torlaukshiobno uostas, iš kurio plaukioja keltai į Vestmanaejarą.
Creed
Diskografija
Studijiniai albumai
Tulų kalba
Tulų kalba (ತುಳು ಭಾಷೆ = Tuḷu bāse) – dravidų kalbų šeimos kalba, vartojama daugiausia tulų tautybės žmonių. Paplitusi Pietų Indijoje: iš esmės pietvakarių Karnatakoje ir šiaurės Keraloje. Taip pat ja šnekama išeivijoje (daugiausia Maharaštroje, Persų įlankos šalyse). Kalbančiųjų skaičius – apie 2 mln. žmonių.
Dabar tulų kalba užrašoma iš kaimynų kanadų paimtu kanadų raštu, nors seniau naudojo tigalari raštą. Seniausi žinomi įrašai tulų kalba žinomi iš XIV–XV a. Kalbininkai tulų kalbą laiko artima dravidų prokalbei, nuo kurios, ji, kaip manoma, atskilo prieš 2000 metų. Tulų kalba yra viena iš 5 dravidų kalbų, turinčių rašytinę literatūra (tiesa, jos gausa kaimynams gerokai nusileidžia). Į tulų kalbą (XIV–XIX a.) yra išversta „Mahabharata“, „Bhagavata purana“, „Devi Mahatmja“ ir kiti, daugiausia religiniai tekstai. Tulų kalba sukurta daug žodinio paveldo – epai (pvz., Siri Paddana), mįslės, dainos, teatriniai vaidinimai, bhadžanai. Nuo 1971 m. yra statomi filmai tulų kalba.
Tulų kalba turi 6 kalbos dalis: daiktavardį, veiksmažodį, įvardį, skaitvardį, būdvardį ir dalelytę. Kalbos dalys kaitomos 3 giminėmis (vyriškoji, moteriškoji, bevardė), 2 skaičiais, vardažodžiai kaitomi 8 linksniais.
Juodžiai (Astravas)
Istorija
XIX a. Juodžiai pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. Apie XIX a. pab. buvo 69 gyventojai (visi katalikai).
Socialinė atskirtis
Socialinė atskirtis arba socialinė marginalizacija – individo ar socialinės grupės nutoli(ni)mas nuo visuomenei įprasto gyvenimo lygio.
Socialinei atskirčiai būdingas skurdas, išstūmimas iš visuomenės. Tokie žmonės užima prastesnę socioekonominę padėtį. Jų gyvenimo būdas neatitinka priimtų nuostatų arba jie neturi minimalaus pragyvenimo lygio ar išsilavinimo (benamiai, narkomanai, alkoholikai, nusikaltėliai, nuskurdę žmonės ir pan.). Socialinei atskirčiai priešinga socialinė įtrauktis.
Pagrindinis socialinės atskirties problemos bruožas tas, kad egzistuoja riba tarp paplitusios daugumos ir išsiskiriančios mažumos. Skurdas nėra socialinės atskirties sinonimas. Neturtingų žmonių asmeninės savybės ne visada reiškia, kad žmogus neturi jokių socialinių ryšių. Socialinė atskirtis remiasi dinamišku atskyrimo nuo bet kokios socialinės, ekonominės, politinės ar kultūrinės sistemos procesų, kurie skatina socialinę integraciją.
Almerijos provincija
Almerijos provincija  – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies pietuose, Andalūzijos regione. Administracinis centras – Almerija. Ribojasi su Granados provincija, Mursijos provincija bei Viduržemio jūra. Provincijos plotas – 8 769 km². 699 329 gyventojai (2013 m. duomenys). Susideda iš 101-os savivaldybės.
Didžiausi miestai
Žemiau yra pateikiamas provincijos didžiausių miestų sąrašas bei gyventojų skaičius (2013 m. duomenys).
Ezida
Ezida – rašto dievo Nabu šventykla, stovėjusi Borsipos mieste, ~20 km į pietus nuo Babilono.
Ankstyviausias įrašas, minintis šią šventyklą, datuojamas Babilonijos karaliaus Hamurabio valdymo laikotarpiu (1792–1750 m. pr. m. e.), jame nurodoma, kad Hamurabis atstatęs šią šventyklą. Tuomet ji buvo skirta dievui Tutu, tapatintam su Marduku. Valdant karaliui Marduk-apla-idinai (1173–1161 m. pr. m. e.), Ezida tapo paties Marduko šventykla, o vėliau – išimtinai dievo Nabu. Šis dievas Ezidoje pradėtas garbinti Senosios Babilonijos karalystės laikais. Per babiloniečių Naujųjų metų šventę Nabu statula iš šios šventyklos būdavo nugabenama į Babiloną: Nabu taip simboliškai aplankydavęs tėvą Marduką. Paimti Nabu statulos iš Babilono atvykdavo pats karalius. Į Borsipą Nabu statula grįždavo lydima Marduko statulos.
Ilgainiui Nabu kultas išplito ir Asirijoje, jos sostinėje Kalache buvo pastatyta šio dievo šventykla, taip pat pavadinta Ezida. Ji perstatyta 879 m. pr. m. e., valdant Ašurnasirpalui II. Čia būta dviejų kulto vietų – Nabu ir jo sutuoktinės Tašmetu.
Šventyklos pavadinimas É-zi-da šumerų kalba apytikriai reiškia „Teisumo namai“.
Alžyro vyrų rankinio rinktinė
Alžyro vyrų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Alžyrui tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Alžyro rankinio federacija.
Sakalai (Šakiai)
Sakalai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Slavikų, šalia Sudargo miško, 3 km į pietvakarius nuo kelio.
Çorum FK
Čorumo „Çorum“ – Turkijos futbolo klubas iš Čorumo. Pilnu pavadinimu žinomas kaip Çorum Futbol Kulübü Anonim Şirketi.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1997 m. Kitados vadinosi Çorum Belediyespor. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
Atkurtas 2018 m. ir vadinosi Yeni Çorumspor, o netrukus dar kartą pakito pavadinimas ir tapo Çorum FK („Čorumo“ futbolo klubu).
2022–2023 m. tapo Antros lygos nugalėtojais Baltojoje grupėje. Po sezono perkelti į aukštesnį divizioną.
Stadionas
„Šechiro“ stadionas ), talpinantis 15 tūkst. žiūrovus.
Budrių apylinkė
Budrių apylinkė sovietmečiu buvo:
Irma Bune
Irma Bunė (1911 m. sausio 4 d. Biržuose, Rusijos imperija – 1995 m. gegužės 21 d. Rygoje, Latvija) – Latvijos aktorė, nusipelnusi Latvijos TSR artistė (1956).
Kanados Parlamentas
miniatiūra|160x|right|Parlamento rūmai
Kanados Parlamentas – Kanados federalinis įstatymų leidžiamosios valdžios organas, įsikūręs ant Parlamento kalvos šalies sostinėje Otavoje.
Kanada yra federacinė parlamentinė konstitucinė monarchija, kurioje įstatymus leidžia Parlamentas. Jį sudaro Senatas (aukštieji rūmai) ir Bendruomenių Rūmai (žemieji rūmai). Senatą sudaro 105 nariai, kuriuos skiria Jungtinės Karalystės monarcho atstovas Kanados generalgubernatorius. Bendruomenių Rūmus sudaro 338 nariai, renkami visuotiniais tiesioginiais rinkimais ketveriems metams.
Bendruomenių Rūmai yra svarbiausias Parlamento organas, nes Senatas retai kada atmeta žemuosiuose rūmuose patvirtintus įstatymų projektus. Generalgubernatorius pasirašo įstatymus, kurie buvo priimti abiejuose Parlamento rūmuose. Šalies ministras pirmininkas ir vyriausybė privalo užsitikrinti Bendruomenių Rūmuose daugumą turinčios partijos ar koalicijos palaikymą.
2019 m. veiklą vykdė 42-asis Kanados Parlamentas nuo 1867 m. sukurtos Kanados konfederacijos.
Budrių apylinkė (Anykščiai)
Budrių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kavarsko valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kavarsko rajonui. 1956 m. prijungta dalis Kavarsko apylinkės. 1968 m. prie Budrių apylinkės prijungta Laviškio apylinkė. 1971 m. kovo 12 d. prijungta prie atkurtos Kavarsko apylinkės.
Portugalijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Sakalai (Šalčininkai)
Sakalai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Jašiūnų.
Vincentas Duninas-Marcinkevičius
Vincentas Duninas-Marcinkevičius (, 1808 m. vasario 4 d. Poniuškovičių palivarkas, Bobruisko apskritis, Minsko gubernija, Rusijos imperija – 1884 m. gruodžio 21 d. Liucinka, Minsko apskritis, Minsko gubernija, Rusijos imperija) – baltarusų rašytojas, dramaturgas, baltarusų literatūros klasikas.
Bad Girls (albumas)
„Bad Girls“ – septintasis amerikiečių atlikėjos Donna Summer albumas, išleistas 1979 m. balandžio 25 d. „Casablanca Records“ kompanijos kaip dvigubas albumas. Per visą Donnos karjerą, tai jos geriausiai parduodamas albumas. Išviso 1979 m. „Billboard Hot 200“ sąrašo viršūnėje albumas išbuvo šešias savaites. Sėkmingiausi nr. 1 hitai: „Hot Stuff“ ir „Bad Girls“, o nr. 2 – „Dim All the Lights“.
Krakeniškių dvaras
Krakeniškių valstybinis palivarkas prieš Antrąjį pasaulinį karą apėmė 60 ha ir specializavosi trimečių bei keturmečių žirgų auginime, ruošiant juos savarankiškam gyvenimui bandoje. Krakeniškių palivarkas buvo vienas iš valstybinio Naujosios Ragainės žirgų ūkio (Neuhof-Ragnit Remonteamt) padalinių. Kiti šio ūkio padaliniai vadinosi Klein-Neuhof, Paskalwen, Girschunen, Gudgallen, Bambe. Valstybinis Naujosios Ragainės žirgų ūkis buvo pats didžiausias iš penkių tokių ūkių Rytprūsiuose. Jie visi buvo pavaldūs Vokietijos Gynybos ministerijai. Ilgą laiką iki Antrojo pasaulinio karo Krakeniškių palivarko valdytojais buvo Vedlerių (Wedler) šeima. Palivarko įkūrimo data nežinoma.
Bad Girls (albumas)
Albumas sulaukė teigiamų įvertinimų nuo kritikų, 1993 m. gruodžio 1 d. JAV albumas tapo dukart platininiu už 2 mln. albumo kopijų pardavimus. Kanados „RPM 100“ sąraše tris savaites išbuvo pirmoje vietoje. Daina „Bad Girls“ buvo nominuota Grammy geriausiam moters pop muzikos vokalo pasirodymo apdovanojimui, o „Dim All the Light“ – geriausiam disko muzikos įrašui, kaip ir pats albumas, nominuotas metų albumo apdovanojimui.
San Benito apygarda
San Benito apygarda (angl. San Benito County) – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Kalifornijos vakarinėje dalyje. Pagal 2021 m. duomenis, San Benito apygardoje gyveno 66 677 žmonės. Apygardoje yra tik du miestai, vienas iš jų – Holisteris, jame taip pat yra įsikūrusi apygardos būstinė. Apygardoje iškilę Kalifornijos pakrantės kalnai. Apygarda įsikūrusi į vakarus nuo Fresno apygardos, į pietryčius nuo San Chozės ir į rytus nuo Salino.
Bad Girls (albumas)
Dainų sąrašas
Visas dainas prodiusavo Giorgio Moroder ir Pete Bellotte, išskyrus „My Baby Understands“, kurią prodiusavo Donna Summer ir Juergen Koppers.
Vincentas Duninas-Marcinkevičius
Biografija
thumb|200 px|left|Paminklas Vincentui Duninui-Marcinkevičiui ir [[Stanislovas Moniuška|Stanislovui Moniuškai Minske]] Vincentas Duninas-Marcinkevičius gimė 1808 m. vasario 4 d. Poniuškovičių palivarke, Minsko gubernijoje, bajorų šeimoje. Ūgtelėjęs Vincentas baigė Bobruisko apskrities mokyklą ir Vilniaus basilijonų bursą. Baigęs vidurinius mokslus įstojo į Sankt Peterburgo universiteto, pagal kitus duomenis į Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą. Tačiau mokslą turėjo nutraukti dėl ligos. Metęs mokslus dirbo valdininku Minsko teismo baudžiamųjų bylų skyriuje, taip pat vertėju Minsko dvasinėje konsistorijoje.
Zabieliškė
Zabieliškė  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į pietus nuo Mikailiškių, prie kelio Mikailiškės–Gervėčiai.
Vincentas Duninas-Marcinkevičius
Biografija
1840 m. išėjęs iš tarnybos, įsigijo Liucinkos palivarką netoli Ivenčiaus. Ši gyvenamoji vieta jam tapo nuolatine, tačiau rašytojas daug laiko praleisdavo Minske tarp demokratinės inteligentijos.
Duninas-Marcinkevičius ne tik užsiėmė rašytojo veikla, bet aktyviai įsitraukė į švietėjišką darbą – jis organizavo gudų mokyklas, rinko tautosaką ir įrašinėjo šnekamąją gudų kalbą. Į jo namus susirinkdavo visa Minsko inteligentija, kur buvo aptarinėjama gudų kultūros ir literatūros būklė.
Nemažai laiko Duninas-Marcinkevičius paskyrė teatrui. Jis nepraleisdavo nė vieno teatro spektaklio ar operos Minske. Dunino-Marcinkevičiaus pastangomis buvo sukurta pirmoji Gudijos teatro grupė. Joje dalyvavo rašytojo šeima, kaimynai, vietinių mokyklų moksleiviai, pažįstami, valstiečiai. Teatro repertuarą sudarė paties Dunino-Marcinkevičiaus parašytos pjesės. Teatras apėmė dramos, vokalinės-muzikinės ir šokio meno kūrinius. Pastatytose pjesėse buvo daug vietinio folkloro. Teigiama, jog Vincento Dunino-Marcinkevičiaus teatras žadino žiūrovų tautinį identitetą.
Pirmasis komiškos operos „Ідылія“ pastatymas įvyko 1852 m. vasario 9 d. Jos metu scenoje atvirai skambėjo gudų kalba. Ši data laikoma Baltarusijos scenos meno atsiradimo data. Po pirmojo „Ідылія“ pasirodymo, operą uždraudė valdžia. Vėliau opera buvo pastatyta Minske ir kituose miestuose nelegaliai.
Nuo 1862 m. kovo mėn. iki 1864 m. vasario 22 d. Vincentas Duninas-Marcinkevičius slapstėsi Dabraulianų dvare pas Matildą Giunterytę-Bučinską nuo caro administracijos persekiojimo.
Po to, kai Dabraulianų dvaras buvo sekvestruotas, 1864 m. Vincentas Duninas-Marcinkevičius buvo priverstas persikelti į gretimą Svierių miestelį, kuriame gyveno šešis mėnesius iki arešto.
Tai – aš
Tai – aš – dainuojamosios poezijos festivalis, nuo 2003 m. vykstantis Vilniuje kiekvienais metais, spalio mėnesį. Renginį organizuoja Vilniaus mokytojų namai. Festivalį pagal savo dainą tokiu pačiu pavadinimu pavadinti pasiūlė Vytautas Kernagis. Nuo 2008 m. renginio metu vienam iš Lietuvos bardų teikiamas apdovanojimas – Vytauto Kernagio vardo gitara.
Vincentas Duninas-Marcinkevičius
Biografija
Vincentas Duninas-Marcinkevičius mirė 1884 m. Liucinkos kaime.
San Benito apygarda
Istorija
San Benito apygarda įkurta 1874 m. iš Monterėjaus apygardos dalių. O vėliau, 1887 m., dalys Mersedo ir Fresno apygardų buvo atiduotos San Benito apygardai. Pavadinta pagal San Benito upę, tekančią pro apygardą.
Francesca Inaudi
Frančeska Inaudi (, g. 1977 m. gruodžio 8 d. Siena) – italų aktorė.
San Benito apygarda
Gyventojai
2020 m. duomenimis San Benito apygardoje gyveno 33,4 % baltųjų, 2,62 % mišrios rasės, 2,55 % azijiečių, 0,77 % afroamerikiečių, 0,5 % kitų rasių ir 60,1 % lotynoamerikiečių kilmės gyventojų.
Francesca Inaudi
Biografija
Inaudi yra baigusi Piccolo Teatro akademiją Milane 1999 m. ir keletą metų vaidino teatre. Kine debiutavusi po 3 metų, 2004 m. ji persikėlė į Romą, kur taip pat kuria vaidmenis teatre bei televizijoje.
Aktorė laisvai kalba angliškai, prancūziškai ir ispaniškai.
Portugalijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Parlamento kalva
miniatiūra|270px|right|Parlamento statinių kompleksas
Parlamento kalva – neogotikinių rūmų kompleksas, esantis Kanados sostinės Otavos centre, pietiniame Otavos upės krante, dar vadinamas tiesiog Kalva (The Hill). Rūmuose įsikūręs ir posėdžiauja aukščiausias valdžios organas – Kanados Parlamentas. Parlamento kalva yra šalies istorijos ir architektūros paminklas, vienas labiausiai lankomų objektų Otavoje - kasmet čia užsuka apie 3 mln. turistų.
Parlamento aikštėje, Kanados provincijų ir teritorijų simbolių apsutyje, dega Amžinoji ugnis - šalies vienybės simbolis. Rytais prie Parlamento kalvos rūmų vyksta garbės sargybos keitimosi ceremonijos, pritraukiančios daug žiūrovų.
Istorija
XVIII ir XIX a. pradžioje tai buvo karinės bazės vieta. Teritorijos plėtra į vyriausybės teritoriją prasidėjo 1859 m., kai karalienė Viktorija pasirinko Otavą britų valdomos kolonijos Kanados provincijos sostine. Šioje vietoje buvo statomi ir plėtėsi Parlamento ir įvairių departamentų pastatai. 1916 m. įvykęs gaisras sunaikino centrinį pastatą. Parlamento kalvos kompleksas įgijo šiuolaikinį vaizdą 1927 m., kai buvo užbaigtos Taikos bokšto statybos. 2002 m. visuose komplekso pastatuose pradėti vykdyti $1 mlrd. vertės renovacijos darbai, kuriuos tikimasi užbaigti iki 2028 m.
Santa Klaros apygarda
Santa Klaros apygarda (angl. Santa Clara County) – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Kalifornijos vakarinėje dalyje. Pagal 2021 m. duomenis, Santa Klaros apygardoje gyveno 1 885 508 žmonės. Ji yra šešta pagal gyventojų skaičių apygarda Kalifornijoje. Santa Klaros apygardos būstinė yra įsikūrusi didžiausiame apygardos ir trečiame pagal dydį Kalifornijos mieste – San Chozėje. Apygarda įsikūrusi prie pietinių San Fransisko įlankos krantų, į pietryčius nuo San Fransisko ir į šiaurės rytus nuo Santa Kruzo. Į apygardos teritoriją įeina Santa Klaros ir Silico slėniai.
Gyventojai
2020 m. duomenimis Santa Klaros apygardoje gyveno 37,4 % azijiečių, 30,6 % baltųjų, 3,76 % mišrios rasės, 2,33 % afroamerikiečių, 0,78 % kitų rasių ir 25,1 % lotynoamerikiečių kilmės gyventojų.
Žvirgalis
Žvirgalis (, nuo 1938 m. Feldfließ) arba Galka – upė Rusijoje, Kaliningrado srityje, (Krasnoznamensko rajone); Šešupės baseine, Alksnupės kairysis intakas.
Prasideda laukuose buvusio Kišų kaimo apylinkėse, teka šiaurės vakarų kryptimi pro Ramoniškius (Leskovą) ir Lazdynėlius (Mičiuriną). Ties Rukais įteka į Alksnupę 4 km nuo jos žiočių. Vagos plotis 5 m, gylis 1,5–1,7 m, srovės greitis 0,2 m/s.
Intakai: Laukupė (dešinysis, įteka ties buvusiu Snapų dvaru) ir Maurupė (, kairysis, įteka ties Rukais).
Hans Baldung
thumb|right|200px| „Vyro portretas“, tikriausiai Hanso Baldungo autoportretas, 1526 m. Hansas Baldungas (Hansas Baldungas Grynas,, 1484/85–1545 m.) – XVI a. vokiečių renesanso tapytojas ir grafikas.
Biografija
Hansas Baldungas gimė 1484 arba 1485 m. Švabijos Gmiunde, Viurtemberge. Jo giminės atstovai buvo išsilavinę, teisininkai ir daktarai. Hansas buvo vieninteliu, kuris iš šeimos neįgijo universitetinio išsilavinimo. Jo tėvas 1492 m. persikėlė į Strasbūrą. Hansas Baldungas tikriausiai mokėsi pas vietos dailininkus. 1503 m. jis atvyko į Niurnbergą, kur pradėjo mokytis Diurerio dirbtuvėse. Jose jis buvo pramintas Grynu (Grien, t. y., „žaliuoju“), tikriausiai dėl savo mėgstamos žalios spalvos ar kad atskirti nuo kitų dirbtuvių mokinių, bendravardžių Hansų. Įmanoma, kad 1505−1507 m. Hansas Baldungas vadovavo Diurerio dirbtuvėms, kai meistras buvo išvykęs į Italiją. Dirbtuvėse buvo kuriami vitražai, graviūros ir ofortai. H. Baldungas su Diureriu išliko draugais visą gyvenimą.
1507 m. Halėje H. Baldungas gavo užsakymus dviem altoriniams paveikslams. 1509 m. grįžo į Strasbūrą, priėmė miesto pilietybę. Kitais metais vedė Margaretę Herlin, įstojo į vietos tapytojų gildiją ir atidarė nuosavas dirbtuves. Ant savo kūrinių jis pasirašinėjo monograma „HBG“. Dailininkas buvo vienas iš pirmųjų, pradėjusių naudoti chiaroscuro grafikoje. 1512 m. H. Baldungas Grynas persikėlė į Breisgau Freiburgą, kurio katedrai sukūrė daugiapanelinį (11 paveikslų) altorinį kūrinį (išlikęs vietoje). 1517 m. dailininkas grįžo į Strasbūrą, kuriame praleido visą likusį gyvenimą. Jis priklausė miesto tarybai ir buvo vienu iš turtingiausių Strasbūro gyventojų. Hansas Baldungas Grynas paliko apie 90 paveikslų ir altorinės tapybos kūrinių, 180 graviūrų ir iliustracijų, 350 piešinių. Dailininkas mirė 1545 m. rugsėjį Strasbūre.
Hansas Baldungas buvo vienu inovatyviausių to meto Vokietijos menininkų. Ankstyvojoje H. Baldungo kūryboje buvo ryški Diurerio įtaka, vėlyvuosiusoe kūriniuose jo kūriniai savo dvasia tapo artimesni M. Griunevaldo dailei, turėjo manierizmo bruožų. Dailininkas įvedė antgamtinių ir erotinių temų vaizdavimą į vokiečių dailę. Jis dažnai vaizdavo raganas. Vėlyvojoje kūryboje daugiausiai dėmesio skyrė sekuliariems vaizdavimo objektams paveiktas reformacijos.
Sakališkė (reikšmės)
Sakališke vadinami kaimai Švenčionių rajone:
José Paolo Guerrero
Chosė Paolas Gereras Gonsalesas (José Paolo Guerrero Gonzales; g. 1984 m. sausio 1 d.) – Peru futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Vokietijos klubo „Hamburger SV“ ir Peru rinktinės žaidėjas.
Jaunystėje treniravosi „Alianza Lima“ klube, dar žaisdamas buvo nupirktas „Bayern Munich“ klubo. Ten žaidė dublerių komandoje, 2004 m. pakviestas į pagrindinę komandą, bet ten žaidė nedaug. Nuo 2006 m. rungtyniavo „Hamburger SV“ klube.
Gereras Peru rinktinėje debiutavo 2004 m. ir vėliau tapo vienu svarbiausių komandos lyderių.
2017 m. gruodį buvo suspenduotas metams už kokaino vartojimą, bet vėliau iškovojo teisę dalyvauti 2018 m. pasaulio čempionate, į kurį pateko Peru rinktinė.
Nakija
thumb|Nakiją vaizduojantis reljefas
Nakija, Zakutu (Naqīʾa, Zakūtu; ~728–668 m. pr. m. e.) – asirų karalienė motina, antroji Sinaheribo žmona, Asarhadono motina, Ašurbanipalo močiutė. Teigiama, kad Nakija yra geriausiai paliudyta moteris Asirijos imperijos istorijoje, be to, galbūt įtakingiausia moteris Asirijos istorijoje.
Nakijos įtaka išaugo, kai mirus Ašurnadinšumiui pirmuoju eilėje į sostą tapo jos sūnus. Būtent valdant sūnui Asarhadonui Nakija turėjo didžiausią įtaką.
Dviejuose įrašuose minima, kad Nakija sūnui Asarhadonui stačiusi rūmus. Mesopotamijos regione tokia veikla karalienei buvo neįprasta. Išlikę aukštų pareigūnų laiškai, adresuoti Nakijai, viename laiške, panašu, prašoma, kad į pietinę imperijos dalį karalienė atsiųstų pastiprinimą.
Şanlıurfaspor
Urfos „Şanlıurfaspor“ – Turkijos futbolo klubas iš Urfos (Šanliurfos). Pilnu pavadinimu žinomas kaip Şanlıurfa Spor Kulübü.
Nakija
Iš kitų tekstų išsiskiria vadinamoji „Zakutu sutartis“, anot kurios, Zakutu Ašurbanipalo brolius, visus dvariškius ir visą šalį susaisto nepalaužiama ištikimybe naujajam valdovui Ašurbanipalui. Tai vienintelis atvejis, kai asirų sutartyje šis vaidmuo tenka ne karaliui.
Şanlıurfaspor
Istorija
Klubo ištakos siekia 1969 m. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje ir Baltojoje grupėje užėmė antrą vietą. Po sezono perkelti į aukštesnį divizioną.
Stadionas
Balandžio 11-osios dienos stadionas ), talpinantis 28 965 žiūrovus.
Aukštieji Kaimynai
Aukštieji Kaimynai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 9 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, tarp Zalavo ir Kaimyno ežerų.
Istorija
XIX a. Kaimynai pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių (buvo kaimas ir užusienis).
Želėdis
Želėdis (arba Želėdžio Žukainys;, ) – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 13 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, 8,5 km nuo Lietuvos sienos. Supamas pelkių, raistingų miškų. Kaime stovi Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia (pastatyta 1912 m.).
thumb|left|230px|Želėdžio bažnyčia ~1915–1918 m.
Istorija
XIX a. Žukainys (Želėdžio) pateko į Švenčionių apskrities Aleksandrovo valsčių. Priklausė Želėdžio dvarui. Apie XIX a. pab. buvo 315 gyventojų. Greta buvo Želėdžio miestelis su katalikų bažnyčia (pirma pastatyta 1622 m.), priklausiusia Svyrių dekanatui, parapijos mokykla. Šalia dar buvo Aukš. Želėdžio kaimas ir du užusieniai.
Žemieji Kaimynai
Žemieji Kaimynai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, prie Zalavo ežero pietinio kranto.
1000 eurų karta
1000 eurų karta – 2009 m. Italijoje sukurta komedija.
Tučių geomorfologinis draustinis
left|140px
1000 eurų karta
Turinys
Filmas pasakoja apie Pietų Italijos gyventojus, kurie mėgina bet kokiomis priemonėmis įsitvirtinti šiaurinės Italijos miestuose, o darbo praradimas jiems reiškia grįžimą namo, į skurdą. 1000 eurų – alga, kurią jiems dažniausiai mokama už darbą.
Tučių geomorfologinis draustinis
Tučių geomorfologinis draustinis – vienas iš draustinių, įsteigtų Panemunių regioninio parko konservacinėje zonoje, siekiant išsaugoti būdingą stambiai griovuoto Nemuno slėnio šlaito kompleksą. Driekiasi Nemuno kairiajame krante, Šakių rajone, Kriūkų seniūnijoje. Geomorfologinis draustinis įsteigtas 1995 m. Dabartinės ribos nustatytos 2009 m., užima 183,9 ha.