cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Walter Tewksbury
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo penkiose lengvosios atletikos rungtyse. Vyrų 200 m barjeriniame bėgime sportininkas užėmė 3-ią vietą, 60 m ir 100 m bėgimo distancijose sportininkas liko antras. Pirmą kartą olimpiadoje vykusiose 200 m bėgimo ir 400 m barjerinio bėgimo rungtyse Walter Tewksbury tapo olimpiniu čempionu.
Albertas II (Monakas)
Albertas II (Albertas Aleksandras Louis Pierre Grimaldi, g. 1958 m. kovo 14 d.) – Valdantysis Monako kunigaikštystės princas. Jis yra Monako princo Rainier III, ir amerikiečių aktorės Grace Kelly sūnus. Jis turi dvi seseris: princeses Caroline ir Stéphanie. Vedęs buvusią Pietų Afrikos plaukikę Charlene Wittstock, su kuria augina dvynukus: princą Jacques ir princesę Gabriella.
Biografija
Gimė Princo rūmuose, Monake. Albertas mokėsi Alberto I vidurinėje mokykloje, kurią 1976 metais baigė su pagyrimu. Vėliau tęsė mokslus Amherst koledže, Masačusetse. 1977 metais Albertas Grimaldi studijavo politikos mokslus, ekonomiką, muzikos ir anglų literatūrą. 1981 metais baigė politikos mokslus ir įgijo bakalauro laipsnį.
Albertas buvo entuziastingas sportininkas, dalyvaujantis ieties metimo, rankinio, dziudo, plaukimo, teniso, irklavimo, buriavimo, slidinėjimo varžybose.
Jaunystėje užsiiminėjo Ledrogių sportu, dalyvavo penkiose Žiemos olimpinėse žaidynėse kaip Monako dviviečių ir keturviečių komandos narys. Geriausias pasirodymas buvo debiutinėse 1988 m. žaidynėse 25-a vieta dviviečių ledrogių įskaitoje. 1988 m., 1994 m. ir 1998 m. nešė šalies vėliavą žiemos olimpiados atidarymo renginiuose. Iš aktyvaus sporto pasitraukė po 2002 m. Solt Leik Sičio olimpiados.
1985 m. dalyvavo Dakaro ralyje, tačiau finišo nepasiekė.
Turi juodąjį diržą dziudo sporte.
Jis yra Tarptautinio olimpinio komiteto narys nuo 1985 metų.
Valdymas
2005 m. balandžio 6 d. mirė jo tėvas, Monako kunigaikštis Ranier III. Po trijų mėnesių nuo tėvo mirties, princas Albertas II buvo pateptas Šv. Mykolo katedroje, taip jį religiniu pagrindu įteisinant kunigaikštystės valdovu.
Princas ir Lietuva
2012 m. spalio 15 d. Albertas II su oficialiu vizitu lankėsi Lietuvoje.
Skerdimai (Paberžė)
Skerdimai – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Paberžės.
Arthur Nussbaum
miniatiūra|Arthur Nussbaum Artūras Nusbaumas (, pradžioje Nußbaum; 1877 m. sausio 31 d. Berlyne, Vokietija – 1964 m. lapkričio 22 d. Niujorke, JAV) – Vokietijos žydų kilmės amerikiečių teisininkas.
Biografija
Baigęs abitūrą, 1894-1897 m. studijavo teisę Berlyne. 1898 m. apgynė disertaciją, daktaras; išlaikė asesoriaus egzaminą, kelerius metus dirbo advokatu. Greta parašė teisinių knygų bei rašinių. Gavęs teisę dėstyti nuo 1914 m. Berlyno universitete dėstė dalykus kaip Komercinė teisė, Bankų teisė ir Biržos teisė. Nuo 1921 m. iki atleidimo 1933 m. (dėl nacistinio Valstybės tarnybos įstatymo) dėstė bei tyrinėjo kaip ekstraordinarinis profesorius. Panašų likimą patyrė kolegos James Goldschmidt, Martin Wolff, Ernst Rabel,  Fritz Schulz, Julius Flechtheim, Max Rheinstein, Julius Magnus ir Max Alsberg. Iki 1934 m. buvo vienas iš civilistinio žurnalo (Archiv für die civilistische Praxis, AcP) leidėjų.
1934 m. saugodamasis emigravo į JAV. 1934-1951 m. dėstė Columbia University, nuo 1939 m. tiriantysis profesorius. Nuo 1940 m JAV pilietis.
Havajų ugnikalnių nacionalinis parkas
Havajų ugnikalnių nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Jungtinėse Amerikos Valstijose, Havajuose, Havajų saloje. Įsteigtas 1916 m., nuo 1980 m. – biosferos rezervatas, nuo 1987 m. – pasaulio paveldo objektas. 1961 m. nuo šio parko atskirtas Haleakalos nacionalinis parkas.
Nacionalinis parkas apima nuolat trykštantį Kilauea ugnikalnį bei masyviausią pasaulyje ugnikalnišką skydą – Mauna Loa. Saugoma endeminė (~ 90 %) ir išskirtinė salos augmenija bei gyvūnija (mediniai paparčiai, Havajų žąsis, Havajų audrapaukštis; iš vietinių sausumos žinduolių veisiasi tik 1 šikšnosparnių rūšis). Parko teritorijoje yra havajiečių etnografinių kaimų, šventyklų, kapinynų. Kilauea krateris Halemaumau laikomas havajiečių devės Pelė buveine. Veikia Vulkanologijos observatorija. Parke, ypač Kilauea kalderoje, vyksta išskirtiniai vulkanologiniai vyksmai – veriasi naujos lavos angos, susidaro lavos dykumos (Kaū dykuma).
Baden Badenas
Baden Badenas (Iki 1931 m. vadinosi Badenu) – miestas Vakarų Badene-Viurtemberge. Kurortas, mineralinių versmių, poilsio ir pramogų vieta pietvakarinėje Vokietijoje.
2021 m. miestas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip dalis objekto „Didžiosios Europos spa: Badenas prie Vienos; Spa, Františkovy Laznės, Karlovi Varai, Marianske Laznės, Viši, Bad Emsas, Baden Badenas, Bad Kisingenas, Montecatini Terme ir Batas“ (kartu su kitomis šešiomis valstybėmis).
Veiviržo kraštovaizdžio draustinis
Veiviržo kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Klaipėdos ir Šilutės rajonuose, 6 km į vakarus nuo Švėkšnos. Apima Veiviržo slėnį nuo Skomantų iki Kebelių, bei jo intako Ašvos slėnį nuo Inkaklių iki žiočių. Abiejų upių vagos dar patenka į Veiviržo ichtiologinį draustinį.
Įsteigtas 1992 m., siekiant išsaugoti Veiviržo ir Ašvos upių slėnių miškingą kraštovaizdį. Saugomos įvairios europinės svarbos buveinės – pievos (nesusivėrusios smiltpievės, stepinės, aliuvinės, mezofitų, eutrofinių žolynų, miškapievės), miškai (vakarų taiga, plačialapių ir mišrūs, pelkėti lapuočių, medžiais apaugusios ganyklos ir kt.), upių sraunumos. Draustinio teritorijoje auga saugomas Jurgaičių ąžuolas.
Mark Rutte
thumb|right|180px|Markas Rutė
Markas Rutė (g. 1967 m. vasario 14 d. Hagoje) – Nyderlandų ministras pirmininkas nuo 2010 m. Anksčiau ėjo valstybės socialinių reikalų ir užimtumo sekretoriaus, vėliau – valstybės švietimo, kultūros ir mokslo sektoriaus sekretoriaus pareigas.
Lietuvos vietovardžiai
Lietuvos vietovardžiai – Lietuvos gyvenviečių, vandens telkinių, miškų ir kitų geografinių objektų, nusakančių vietovę, pavadinimai. 1991 m. įkurtas Lietuvių kalbos instituto Vardyno skyrius, be kita ko kaupiantis informaciją ir apie vietovardžius.
Kay B. Barrett
Ketrina „Kei“ Braun Baret (, 1902 m. gruodžio 7 d. Hastingsas prie Hadsono, Niujorko valstija, JAV – 1995 m. sausio 18 d. Haitstaunas, Naujasis Džersis, JAV) – nuo 4-ojo dešimtmečio buvo Holivudo talentų ieškotoja ir agentė. Žinomiausia tuo, kad 1936 m. atkreipė kino prodiuserio, scenaristo Deivido O. Selzniko, kuriam ji dirbo, dėmesį į Margaretos Mitčel romaną „Vėjo nublokšti“. Ilgą laiką dirbo Lelando Heivordo, MCA ir „International Creative Management“ (ICM) atstove, talentų ieškotoja ir agente.
Lietuvos vietovardžiai
2018 m. birželio 14 d. Lietuvos seimas nutarė paskelbti 2019-uosius metus Vietovardžių metais. 2019 m. sausio 16 d. vyriausybė patvirtino atitinkamų priemonių planą.
Norminimas
Lietuvos vietovardžių kalbinė šaka – toponimika – nagrinėjama nuo XX a. pradžios. Jos pradininku laikomas Kazimieras Būga, vėliau aktyviai dirbo Antanas Salys. XX a. 2-ojoje pusėje vietovardžių norminimą daugiausia atliko Aleksandras Vanagas. Lietuvių kalbos institute yra surinkta didelė vietovardžių kartoteka, kurios pagrindu rengiamas Lietuvos vietovardžių žodynas, kurio nuo 2008 m. išleisti 3 tomai (nuo A iki H raidės). Žodynas remiasi 600 000 įrašų kartoteka.
Kay B. Barrett
Biografija
1924 m. ji baigė Velslio koledžą, įgijo anglų kalbos bakalauro laipsnį dramos srityje. Po studijų išvyko dirbti į Džozefui P. Kenedžiui ir Bostono teisininkui Gajui Karjeriui priklausančią Merės Arden teatro mokyklą, esančią Piterbore, Naujajame Hampšyre. 1926 m. Kenedis ir Karjeris nusipirko kino kompaniją „Film Booking Offices of America“ ir Braun pasiūlė „rytų istorijų redaktorės“ darbą Niujorke, ji turėjo skaityti literatūrą ir ją pirkti (įgyti nuosavybės teises) kompanijai. Ji liko kompanijoje, kuri 1928 m. buvo pervadinta į RKO, kai ji atiteko Amerikos radijo korporacijai, ir sulaukė pirmosios didelės sėkmės už tais laikais rekordinę 125 000 dolerių sumą nupirkusi Ednos Ferber romaną „Simaronas“ („Cimarron“), kurio troško daugelis kino kompanijų. Kaip geriausias filmas, kino juosta pagal šią knygą 1931 m. laimėjo „Oskarą“.
Lietuvos vietovardžiai
Oficialiai patvirtinti sąrašai
Nuo 1997 m. Valstybinė lietuvių kalbos komisija prie Vyriausybės savo nutarimais tvirtina ir atnaujina pagrindinių vietovardžių sąrašus, pateikdama jų kirčiavimą ir kirčiuotes.
Kay B. Barrett
Biografija
Vėliau, 1931 m., RKO ėmė vadovauti Deividas O. Selznikas. 1933 m. jis paliko RKO ir grįžo į MGM, o 1935 m. susirado finansinį rėmėją Džoną Hėjų Vitnį (John Hay Whitney), kuris jam suteikė galimybę įkurti savo kompaniją „Selznick International Pictures“. Viena pirmųjų jo pasamdytų darbuotojų buvo Braun, tebedirbanti „rytų istorijų redaktore“, o vėliau – „rytų atstove“, mat Selznikas savo kompanijoje jos pareigas pakėlė iki vyriausiosios padėjėjos. Be romano „Vėjo nublokšti“, ji Selznikui pasiūlė Dafnės diu Morjė romaną „Rebeka“. Braun taip pat įtikino Ingridą Bergman atvykti iš Stokholmo į Holivudą, kad suvaidintų Selzniko prodiusuotame filme „Intermezzo“ (1939); su Lorensu Olivjė pasirašė jo pirmąją amerikietišką sutartį filmui „Rebeka“ (1940) ir įtikino Alfredą Hičkoką su kino kompanija „Selznick International Pictures“ sudaryti 7-erių metų sutartį, kad jis galėtų režisuoti „Rebeką“. Be to, 1939 m. ji įsigijo teises į Rouzės Franken knygą „Klaudija: Santuokos istorija“ („Claudia: The Story of a Marriage“) ir dalyvavo filmo pagal šią knygą peržiūrose, po kurių Filisė Volker (Phylis Walker, Braun ir Selznikas jai vėliau davė Dženiferės Džons slapyvardį) su kino kompanija pasirašė sutartį.
Lietuvos vietovardžiai
Kartoteka
XX a. sukaupta apie 600 000 vietovardžių kartoteka. Tai iš gyvosios kalbos užrašytų vietovardžių abėcėlinė kartoteka, telpanti 432 stalčiukuse. Vietovardžiai juose perrašyti iš K. Būgos tikrinių žodžių kartotekos, vietovardžių bylų, PKK kartotekos (1935–1937 m. Pavardžių ir vietovardžių komisijos organizuotas, kalbininkų atliktas gyvenamųjų ir negyvenamųjų vietų vardų surašymas), Lietuvos žemės vardyno anketų (standartizuotuose lapuose „Žemės vardai“ mokytojai ir girininkai XX a. tarpukariu užrašė per 150 000 vietovardžių). Kartotekoje yra ir vietovardžiai, surinkti po II pasaulinio karo. 1959–1976 m. buvo organizuojamos Toponimikos grupės (įsteigtos 1958 m. Lietuvių kalbos ir literatūros institute) darbuotojų individualios ekspedicijos į Klaipėdos krašto teritoriją ir Pietryčių Lietuvos dalį. 1976–1986 m. Lietuvių kalbos ir literatūros institutas kartu su Paminklų apsaugos ir kraštotyros draugija suorganizavo 11 kompleksinių kalbos duomenų rinkimo ekspedicijų, kuriose be kita ko rinkti ir vietovardžiai. Vieni vietų vardai buvo visiškai nauji, dar nebuvę užrašyti, kiti – tarpukariu užrašytų vietovardžių dublikatai ar kiek pakitę jų variantai.
Kay B. Barrett
Biografija
Kei Braun buvo ištekėjusi už Džeimso Bareto (James Barrett, mirė 1967 m.) ir turėjo dvi dukteris – Lorindą (Laurinda) ir Keitę (Kate). Sulaukusi 92-ejų, Braun nuo insulto mirė 1995 m. sausio 18 d. savo namuose Haitstaune, Naujajame Džersyje.
Khaan Khuns Titem
Ulan Batoro futbolo klubas „Khaan Khuns Titem“, o trumpai Khaan Khuns – Mongolijos futbolo klubas iš Ulan Batoro miesto.
Istorija
Klubas įkurtas 2008 m. 2019 m. dalyvavo Premjer lygos pirmenybėse, bet liko devintoje vietoje ir jiems gresia kritimas į Pirmą lygą.
2020 m. paskelbta, kad susijungė su Erčim FC klubu.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Nyderlandų karalienė Beatričė
thumb|left|100px|Karalienės Beatričės monograma
Fusedmarc
Fusedmarc – Lietuvos alternatyviosios ir elektroninės muzikos grupė, muzikinę veiklą pradėjusi 2004 m.
Nyderlandų karalienė Beatričė
Beatričė (Beatrix Wilhelmina Armgard, g. 1938 m. sausio 31 d.) – Nyderlandų karalienė (1980 − 2013 m.).
Fusedmarc
Grupė vadovaujasi downtempo, IDM, elektroninė, trip-hop muzikinių žanrų tradicijomis, turi stiprią vizualinę koncepciją. Šiuolaikinio meno vizualiniai reginiai lydi atliekamą elektroninių bei akustinių instrumentų muziką ir gyvą vokalą. Be savo koncertų, „Fusedmarc“ taip pat organizuoja kasmetinį festivalį „Subject“.
Grupė nugalėjo 2017 m. Eurovizijos atrankoje į finalą Ukrainoje. 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse Lietuva dalyvavo antrajame pusfinalyje. Grupė Fusedmarc nepateko į finalą ir užėmė priešpaskutinę (17-ąją) vietą – Lietuvos antras blogiausias rezultatas konkurse iki šiol. 2005 m. gavo Lietuvos Alternatyvios muzikos apdovanojimą A.LT „Geriausio muzikinio proveržio“ kategorijoje.
Festivaliai
Dalyvavo festivaliuose:
Ray Ewry
Ray Ewry (g. 1873 m. spalio 14 d. - m. 1937 m. rugsėjo 29 d.) – JAV lengvaatletis, daugkartinis olimpinis čempionas. Pirmasis žmogus istorijoje laimėjęs aštuonis olimpinių aukso medalių.
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo trijose lengvosios atletikos rungtyse. Šuolių į tolį iš vietos, trišuolio iš vietos ir šuolio į aukštį iš vietos rungtyse amerikietis pelnė aukso medalius. 1904 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis laimėjo aukso medalius šuolių į tolį iš vietos, trišuolio iš vietos ir šuolio į aukštį iš vietos rungtyse. 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Ray Ewry laimėjo šuolių į tolį iš vietos ir šuolio į aukštį iš vietos rungtis. Amerikietis tapo daugiausiai aukso medalių laimėjusiu sportininku istorijoje.
Trakai (Vilnius)
Trakai – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Paberžės.
Rachel McAdams
Reičelė Ana MakAdams (g. 1978 m. lapkričio 17 d.) – Kanados aktorė.
2001 m. baigusi ketverių metų teatro programą Jorko universitete, MakAdams iš pradžių dirbo Kanados televizijoje bei atliko vaidmenis filmuose „My Name Is Tanino“, „Perfect Pie“ (už kurį pelnė Genie apdovanojimą) ir „Slings and Arrows“ (už kurį jai įteiktas Gemini apdovanojimas).
Holivudo kine ji debiutavo 2002 m. nusifilmavusi filme „The Hot Chick“. MakAdams išgarsėjo po to, kai 2004 m. suvaidino vaidmenis paauglių komedijoje „Naujokė“ ir romantinėje dramoje „Užrašų knygelė“. 2005 m. ji vaidino romantinėje komedijoje „Slėpkit pamerges!“, psichologiniame trileryje „Naktinis reisas“ ir šeimyninėje dramoje „Sveika, sužadėtine!“. Ji buvo nominuota geriausios kylančios žvaigždės BAFTA apdovanojimui. Tačiau 2006–2007 m. MackAdams pasitraukė iš viešumos ir tuo laikotarpiu atsisakė pagrindinių vaidmenų tokiuose pelninguose filmuose kaip „Ir velnias dėvi Prada“. 2008 m. sugrįžo į kino ekranus su nežymiais vaidmenimis filmuose „Married Life“ ir „The Lucky Ones“. Į viešumą vėl iškilo 2009 m. nusifilmavusi politiniame trileryje „Tikroji padėtis“, mokslinės fantastikos romantiniame filme „Keliautojo laiku žmona“ ir veiksmo-nuotykių filme „Šerlokas Holmsas“. Aktorės prestižas pakilo po to, kai ji nusifilmavo 2010 m. filme „Labas rytas“. 2011 m. ji vaidino romantinėje komedijoje „Vidurnaktis Paryžiuje“ ir atliko epizodinį vaidmenį filme „Šerlokas Holmsas. Šešėlių žaidimas“. 2012 m. ji vaidino romantinėje dramoje „Meilės priesaika“. 2013 m. MakAdams suvaidino romantinėje dramoje „To the Wonder“, erotiniame trileryje „Nuodėminga aistra“ ir romantinėje komedijoje „Laiko tiltas“.
Gavrilov Posadas
Gavrilov Posadas  – miestas Rusijoje, Ivanovo srityje, 85 km į pietvakarius nuo Ivanovo, prie Irmeso upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Kinešmos linijos, keliai į Ivanovą, Suzdalę, Jurjevą Polskį. Tekstilės, siuvimo pramonė, veikia žirgynas (veisiami Vladimiro sunkieji žirgai). Yra XVII–XVIII a. Šv. Pranašo Elijo cerkvė, karališkasis žirgynas, krašto muziejus.
Istorija
Vietovė minima nuo 1434 m. kaip kunigaikščio Dmitrijaus Šemiachos valda. Jau 1587 m. čia veikė karališkasis žirgynas, aplink kurį Gavrilov Posadas ir plėtojosi. Miestas nuo 1789 m.
Lužijos botaninis draustinis
Įsteigtas 1998 m., siekiant išsaugoti pamario smėlio paplūdimių bendrijas su retomis halofitinėmis rūšimis bei Kuršių marių pakrantės užliejamas pievas su retais augalais.
Dėl Kuršių marių eutrofikacijos vešintys nendrynai sunaikino atviro smėlio paplūdimių buveines, o retos halofitinės augalų rūšys yra jų nustelbtos.
Žukinė
Žukinė – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Paberžės.
Sofia Milos
Sofija Miloš (, g. 1969 m. rugsėjo 27 d. Ciuriche) – italų ir graikų kilmės aktorė.
Biografija
Sofija gimė Šveicarijoje, italo ir graikės šeimoje, kuri netrukus persikėlė į Romą. Paauglystėje ji dalyvavo keliuose grožio konkursuose, laimėjo Junior Lady Italy. Būdama 15, ji tapo profesionaliu modeliu.
Vėliau Sofija studijavo ekonomiką Šveicarijoje, o susidomėjusi aktoryste – vaidybą JAV, „The Beverly Hills Playhouse“ mokykloje. Paskutiniame praėjusio amžiaus dešimtmetyje pradėjo savo karjerą televizijoje, įvairiuose serialuose. Žymiausias jos vaidmuo – kriminalinis dramos serlaias „CSI: Majamis“ (2003-09).
Aktorė turi Italijos ir JAV pilietybes, moka 7 kalbas: italų, graikų, anglų, prancūzų, vokiečių, ispanų ir portugalų.
Lašmenpamūšio dvaras
Lašmenpamūšio dvaras – dvaras Pakruojo rajone, Lašmenpamūšio kaime, netoliese Mūšos ir Lašmens upių santakos (iš čia pavadinimas). XX a. pradžioje dvaras vadintas Lašmen Pamūšiu. Dvare gyveno latvių poetas, vertėjas Borisas Melngailis.
1992 m. Lašmenpamūšio dvaro sodyba įtraukta į Kultūros vertybių registrą.
Istorija
thumb|left|220px|Dvaro statiniai Kada dvaras buvo įkurtas, tikslių duomenų nėra. Remiantis nepatvirtintais duomenimis, dvaro rūmai statyti 1786 m. XIX a. pirmojoje pusėje dvaro savininkai buvo Daunoravičiai. XIX a. pabaigoje ar XX a. pradžioje dvaras atiteko Boriso Melngailio tėvui, latvių kompozitoriaus Emilio Melngailio (1874–1954) broliui. Dvarą jis arba nusipirko, arba įsigijo užkurystės būdu.
Išlikęs matininko Stepono Bartkaus 1929 m. parengtas Lašmenpamūšio dvaro žemės parceliacijos planas, kuriame pažymėti dvaro rūmai, sudaryti iš medinio stačiakampio pavidalo pastato ir dešimties ūkinių pastatų (vienas jų mūrinis). Dvaro rūmai buvo nemaži, savo pavidalu priminė raidę „U“ (prie abiejų rūmų pusių buvo prisiglaudę fligeliai), dvaro rūmus supo parkas, buvo tvenkinys. Dešiniajame sparne būta svetainės, valgomojo, bibliotekos, maždaug 10 miegamųjų kambarių.
Būklė
Lašmenpamūšio dvaro rūmai (statyti klasicistiniu stiliumi) vieni didžiausių Šiaurės Lietuvoje. Išlikę dekoro elementai, kai kurie ūkiniai pastatai su dolomito skaldos sienomis, raudono molio plytų mūro apvadais. Išlikę du svirnai, taip pat tvartų, ūkinio pastato ir kluono fragmentai. Tebauga sodinto parko medžiai, į pietryčius nuo rūmų telkšo nedidelis tvenkinys.
San Džordžijo kalnas
San Džordžijo kalnas – 1097 m aukščio miškais apaugęs kalnas šiaurės Italijoje ir pietų Šveicarijoje, šalia Lugano ežero. 2003 m. kalnas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, nes jis garsėja čia randamų triaso eros suakmenėjusių jūros organizmų liekanomis. Maždaug prieš 240 mln. metų čia vyravo tropinis klimatas, o aukštumų vietoje plytėjo iki 100 m gylio jūra. Netoli esančiame Meridės mieste įkurtas muziejus, kuriame eksponuojamos rastos gyvūnų fosilijos.
Irving Baxter
Irving Baxter (g. 1876 m. kovo 25 d. - m. 1957 m. birželio 13 d.) – JAV lengvaatletis, olimpinis čempionas.
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo penkiose lengvosios atletikos rungtyse. Šuolių į tolį iš vietos, trišuolio iš vietos ir šuolio į aukštį iš vietos rungtyse sportininkas liko antroje vietoje. Šuolių į aukštį varžybose sportininkas pasiekęs olimpinį rekordą 1,90 m tapo olimpiniu čempionu. Šuolių su kartimi varžybose su nauju olimpiniu rekordu 3,30 m amerikietis iškovojo antrą olimpinį auksą.
Gavrilov Jamas
Gavrilov Jamas  – miestas Rusijoje, Jaroslavlio srityje, 46 km į pietryčius nuo Jaroslavlio, prie Kotoroslės upės; rajono centras. Geležinkelio stotis, eina plentas į Ivanovą. Mašinų surinkimo ir metalo apdirbimo, poligrafijos, maisto pramonė. Yra XVIII a. pab. Šv. Nikolajaus cerkvė, kultūros namai, paštininko muziejus, XIX–XX a. pr. visuomeniniai statiniai.
Istorija
Vietovė šaltiniuose minima nuo 1545 m. Gavrilov Jamas pradėjo augti XIX a. pab., pastačius tekstilės fabriką. Miestas nuo 1938 m. Iki 2013 m. veikė linų apdirbimo gamykla.
Fred Saberhagen
Fredas Saberhagenas (1930 m. gegužės 18 d. – 2007 m. birželio 29 d.) – amerikiečių mokslinės ir maginės fantastikos rašytojas, išgarsėjęs mokslinės fantastikos knygų serija „Berserkeris“.
Drakulos serija
Saberhageno Drakulos serijoje vampyrai yra panašūs į žmones – jie gali būti ir blogi, ir geri, priklausomai nuo jų pačių pasirinkimo. Pirmasis romanas „Drakulos užrašai“  – tai Bramo Stokerio „Drakula“ perpasakota iš paties Drakulos pusės. Kitose knygose Harkeriui, Van Helsingui ir jų kompanionams nepavyksta įveikti Drakulos. Vampyrų medžiotojai čia pavaizduoti kaip nemokšos kvailiai. Drakula bendrauja ir su kitais literatūriniais herojais, tokiais kaip Šerlokas Holmsas ir Merlinas. Dėka šios serijos populiarumo, rašytoją nusamdė parašyti knygą pagal Frensio F. Kopolos filmą „Bramo Stokerio Drakula“.
1. The Dracula Tape (1975)
2. The Holmes-Dracula File (1978)
3. An Old Friend of the Family (1979)
4. Thorn (1980)
5. Dominion (1982)
6. A Matter of Taste (1990)
7. A Question of Time (1992)
8. Seance for a Vampire (1994)
9. A Sharpness on the Neck (1996)
10. A Coldness in the Blood (2002)
Ardneh serija
thumb|250px|Rašytojas 2005 m. spalio mėn.
Berserkeris
thumb|350px|Lietuviškas leidimas „Berserkerio“ serijoje pasakojama apie žmonių rasės ir berserkerių karą. Sabergageno berserkeriai – tai protingos karo mašinos užprogramuotos vienam tikslui: sunaikinti visas gyvybės formas. Berserkeriai buvo sukurti senai išnykusių protingų rasių tarpusavio karo metu ir prabėgus tūkstantmečiams tęsia savo misiją. Žmonės, viena jauniausių galaktikos rasių, aršiai priešinasi tiek erdvėje, tiek laike.
1. Berserker (1967) (apsakymų rinkinys)
2. Brother Assassin (1969) a. k.a. Brother Berserker
3. Berserker’s Planet (žurnalo serialas 1974; 1975)
4. Berserker Man (1979)
5. The Ultimate Enemy (1979) (apsakymų rinkinys) a. k.a. Berserkers: The Ultimate Enemy
6. The Berserker Throne (1985)
7. Berserker: Blue Death (1985)
8. Berserker Kill (1993)
9. Berserker Fury (1997)
10. Shiva in Steel (1998)
11. Berserker’s Star (2003)
12. Berserker Prime (2003)
Kosovo futbolo varžybos 2021–2022 m.
Kosovo futbolo varžybos 2021–2022 m.
Ginklo skiltuvas
thumb|right|250px|Pistoleto skiltuvas ir skiltuvo spyruoklė thumb|right|250px|Užtaisytas [[pistoletas Schwarzlose Model 1898. Matyti gale styrantis skiltuvo galas.]] Skiltuvas – šaunamojo ginklo ar sprogmens skeliamojo mechanizmo dalis, kurios smailusis galas yra daužiklis.
Šaunamųjų ginklų skiltuvai
Šaunamojo ginklo skiltuvas paprastai yra strypelio formos. Šūvio metu skeliamoji spyruoklė jį sviedžia pirmyn, ir priekinis skiltuvo galas (daužiklis) smogia į kapsulę, kurioje padega inicijuojantį užtaisą.
Skiltuvą judina kovinė ar grąžinamoji kovinė spyruoklė. Judesys perduodamas: Daugelyje pistoletų kulkosvaidžių skiltuvo funkciją atlieka spyna.
Skiltuvo veikimą gali užtikrinti ar blokuoti tokios papildomos detalės:
Ilgi šaunamųjų ginklų skiltuvai (pvz., pistoletų) paprastai negali sužadinti kapsulės, kai gaidukas yra neužvestas ir įsirėmęs į skiltuvą spaudžia jį. Tokie skiltuvai (vadinami inerciniais skiltuvais) įmuša kapsulę tik tada, kai į juos smogia užvestas gaidukas. Kai gaidukas yra nuleistas ir remiasi į skiltuvą, smūgis į ginklą būna nepakankamas, kad gaidukas pajėgtų įmušti kapsulę.
Tokius skiltuvus naudoja daugelis Colt M1911 pistoletų.
Daliai šaunamųjų ginklų skiltuvus gamindavo iškertant iš plieno lakštų, todėl tokie skiltuvai būdavo stačiakampio skerspjūvio (ne apvalūs). Tokie skiltuvai naudojami, pvz., pistoletuose Ruger Mark II.
Efektyvūs skiltuvai dažnai gaminami iš medžiagų, lengvesnių už plieną – pvz., iš titano. Mažesnė skiltuvo masė padidina jo judėjimo greitį ir sumažina šūvio trukmę (nuo nuleistuko paspaudimo iki kulkos išlėkimo).
Sprogmenų skiltuvai
thumb|left|Rusiškas MUV sprogdiklis, užtaisomas ištraukus saugiklio kaištį (safety pin) ir suveikiantis ištraukus aktyvuojantį kaištį (striker retaining pin). Metal striker yra skiltuvas. Detalės, vadinamos skiltuvais, naudojamos ir tokiuose sprogmenyse kaip rankinės granatos, sausumos minos, aviacinės bombos.
Genie apdovanojimai
„Genie“ apdovanojimai teikti Kanados kino ir televizijos akademijos už išskirtinius pasiekimus Kanados kino srityse. Nuo 1949 iki 1979 m. apdovanojimai vadinti Kanados kino apdovanojimų vardu (taip pat dar buvo žinomi kaip „Etrog“ apdovanojimai, taip pagerbiant skulptorių Sorel Etrog, sukūrusį apdovanojimų statulėlės dizainą). 1980 m. pervadinti į „Genie“ apdovanojimus.
Kandidatai į apdovanojimų laureatus buvo atrenkami iš Kanados filmų savininkų ar jų atstovų pateiktų pasiūlymų, atsižvelgiant į kriterijus, išdėstytus „Genie“ apdovanojimų taisyklių ir nuostatų brošiūrose, kurias gaudavo akademijos ir kino pramonės nariai. Lygių asmenų žiuri, suburta iš akademijos savanorių, susirinkdavo atrinkti pasiūlymus ir išrinkti nominantų grupes. Tada akademijos nariai balsuodavo už šias nominacijas.
„Genie“ apdovanojimai 1979–2003 m. transliuoti per CBC televiziją, vėliau persikėlė į CHUM Limited tinklą. Nuo to laiko, kai „CTVglobemedia“ įsigijo CHUM Limited, „Genie“ apdovanojimai 2008 m. transliuoti „Canwest Global“ kanalais E ir IFC. Paskutinė apdovanojimų ceremonija (2011–2012) rodyta per CBC.
2012 m. akademija pranešė, jog „Genie“ apdovanojimai bus sujungti su seseriniais „Gemini“ apdovanojimais ir sudarys naują apdovanojimų ceremoniją, pavadintą Kanados ekrano apdovanojimai.
Apdovanojimų kategorijos
{|
Žygimantas Gališanskis
Biografija
2010 m. debiutavo pasaulio jaunių čempionate Račice, Čekijoje vienviete valtimi ir užėmė 9-ą vietą.
2012 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Trakuose, Lietuvoje paviene keturviete su vairininku valtyje (su Edgaru Savickiu, Tomu Čaikausku, Karoliu Sutula, Tomu Sutula) užėmė 10-ą vietą.
2013 m. pasaulio studentų universiadoje Kazanėje, Rusijoje paviene keturviete be vairininko (Marius Ralickas, Dovydas Balsys, Rokas Balsys) užėmė 4-ą vietą.
2013 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Lince, Austrijoje paviene keturviete be vairininko (Marius Ralickas, Dovydas Balsys, Rokas Balsys) užėmė 8-ą vietą.
2014 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate Varezėje, Italijoje vienviete valtimi užėmė 3-ią vietą ir pagerino Lietuvos jaunimo iki 23 metų rekordą.
2015 m. pasaulio čempionato finale keturvietėje valtyje (su Aurimu Adomavičiumi, Dominyku Jančioniu ir Martynu Džiaugiu) užėmė 6-ą vietą ir iškovojo Lietuvai olimpinį kelialapį M4x rungtyje į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. 2016 m. į nacionalinę keturvietės komandą nepateko ir į olimpiadą vyko kaip atsarginis irkluotojas.
Kliošių kraštovaizdžio draustinis
Kliošių kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Klaipėdos rajone, 2 km į vakarus nuo Priekulės, apima Kliošių miško pietinę dalį su Tyrų pelke tarp Derceklių ir Kuršių marių. Praeina Karaliaus Vilhelmo kanalas.
Įsteigtas 1998 m., siekiant išsaugoti pamario lygumos šlapių miškų ir pelkių kraštovaizdį su botaninėmis ir zoologinėmis vertybėmis. Saugomos įvairios europinės svarbos buveinės – pievos (karbonatinių smėlynų smiltpievės, aliuvinės, mezofitų, eutrofinių žolynų, melvenynai, pajūrio smėlynų tyruliai), pelkiniai miškai, degradavusios aukštapelkės.
Pamario drėgnose pievose pavasarį ir rudenį maitinasi žąsų, tilvikinių paukščių būriai. Šiltuoju metų laiku peri raudonkojai tulikai, perkūno oželiai, paprastosios pempės, Europos rečiausi giesmininkai meldinės nendrinukės, geltonosios ir retos geltongalvės kielės. Degradavusių aukštapelkių buveinėse, jų pakraščiuose peri jūriniai ereliai, teritorija tinkama didžiajam apuokui perėti. Šiose buveinėse ar jų pakraščiuose auga pajūriniai sotvarai. Įrengtas Tyrų pažintinis takas.
Khoromkhon FC
Ulan Batoro futbolo klubas „Khoromkhon“, o trumpai Khoromkhon – Mongolijos futbolo klubas iš Ulan Batoro miesto.
Istorija
Klubas įkurtas 1999 m. Dalyvavo Premjer lygoje, bet iš jos iškrito.
2005, 2014 m. tapo šalies čempionais.
Nuo 2016 m. žaidė Pirmoje lygoje.
2019 m. dalyvavo Premjer lygos pirmenybėse, bet liko paskutinėje vietoje.
Stadionas
Žaidžia MFF stadione.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Gemini apdovanojimai
„Gemini“ apdovanojimai  teikti Kanados kino ir televizijos akademijos už išskirtinius pasiekimus Kanados televizijos srityse.
Pirmą kartą surengti 1986 m. ir pakeitė ACTRA apdovanojimus. Ceremonijos metu apdovanojimai išdalyti net 87 kategorijose, taip pat įteikti ir specialūs apdovanojimai, tokie kaip apdovanojimas už gyvenimo pasiekimus.
Zogas I
Zogas I (, 1895 m. spalio 8 d. – 1961 m. balandžio 9 d.) – Albanijos vadovas 1922–1939 m. Būdamas 27 metų, jis iš pradžių buvo jauniausias Albanijos ministras pirmininkas (1922–1924 m.), paskui prezidentas (1925–1928 m.) ir galiausiai karalius (1928–1939 m.).
Gemini apdovanojimai
2012 m. balandžio mėn. Kanados kino ir televizijos akademija paskelbė, jog „Gemini“ apdovanojimai, kartu su Genie apdovanojimais, yra nutraukiami ir bus pakeisti nauja apdovanojimų ceremonija, žinoma Kanados ekrano apdovanojimų vardu, kuri bus dedikuota visoms Kanados medijų formoms, įskaitant televiziją, kiną ir skaitmenines medijas.
„Gemini“ apdovanojimai apžvelgdavo tik produkciją anglų kalba. Akademija taip pat organizuoja atskirą apdovanojimų ceremoniją, pavadinimu Prix Gémeaux, kuri skirta produkcijai prancūzų kalba.
Zogas I
Osmanų Albanijoje gimęs Zogas nuo jaunystės aktyviai dalyvavo Albanijos politikoje, o per Pirmąjį pasaulinį karą kovojo Austrijos-Vengrijos pusėje. Jis ėjo įvairias ministro pareigas Albanijos vyriausybėje, kol 1924 m. birželį buvo ištremtas, bet vėliau, remiamas Jugoslavijos ir baltagvardiečių kariuomenės, grįžo ir buvo išrinktas ministru pirmininku. 1925 m. sausį Zogas buvo išrinktas prezidentu ir jam buvo suteikti diktatoriaus įgaliojimai, kurių dėka jis vykdė svarbias vidaus reformas, varžė pilietines laisves ir sudarė sąjungą su Benito Musolinio Italija. 1928 m. rugsėjį Albanija buvo paskelbta monarchija, o jis atsisėdo į sostą kaip albanų karalius Zogas I.
Zogui valdant Albanija vis labiau patekdavo į Italijos įtaką, o ketvirtojo dešimtmečio pabaigoje, nepaisant Zogo pasipriešinimo, šalis tapo beveik visiškai priklausoma nuo Italijos. 1939 m. balandį Italija įsiveržė į Albaniją ir greitai užėmė šalį. Musolinis paskelbė Albaniją Italijos protektoratu ir privertė Zogą išvykti į tremtį. Antrojo pasaulinio karo metais jis gyveno Anglijoje, tačiau Envero Hodžos komunistinis režimas neleido jam grįžti į Albaniją. Visą likusį gyvenimą Zogas praleido Prancūzijoje, o mirė 1961 m. balandį, sulaukęs 65 metų. Jo palaikai buvo palaidoti Tjė kapinėse netoli Paryžiaus, o 2012 m. perkelti į karališkąjį mauzoliejų Tiranoje.
Maxie Long
Maxie Long (g. 1878 m. spalio 16 d. - m. 1959 m. kovo 4 d.) – JAV lengvaatletis, olimpinis čempionas.
Biografija
Studijuodamas Kolumbijos universitete Long varžėsi įvairiose lengvosios atletikos varžybose atstovaudamas savo universiteto komandą. 1898 m. - 1900 m. laimėjo nacionalinius 440 jardų bėgimo titulus.
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietis dalyvavo lengvosios atletikos varžybose. 400 m bėgimo finale sportininkas pasiekė naują olimpinį rekordą 49,4 s ir tapo olimpiniu čempionu.
Michael Johnson
Michael Duane Johnson (g. 1967 m. rugsėjo 13 d.) – JAV lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto rungtyse. Daugkartinis pasaulio ir olimpinis čempionas. Daugkartinis pasaulio rekordininkas.
Žvėreliškės
Žvėreliškės – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Riešės.
Istorija
Po II pasaulinio karo kaime laikinai veikė Riešės mokykla.
Svencelės pievų botaninis-zoologinis draustinis
Svencelės pievų botaninis-zoologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Klaipėdos rajone, 4 km į pietus nuo Drevernos, šalia Svencelės, Kuršių marių pakrantėje. Pietuose pereina į Kintų botaninį draustinį.
Įsteigtas 2005 m., siekiant išsaugoti meldinių nendrinukių gyvenamąsias vietas.
Šiose pievose augantys viksvynai suformuoja buveines meldinėms nendrinukėms perėti. Be jų čia sutinkama ir kitų retų žvirblinių paukščių, pievose telkšančiose balutėse migracijų metu sustoja gulbės nebylės ir giesmininkės, tilvikiniai paukščiai gaidukai, tikučiai, virš pievų medžioja nendrinės lingės, paprastieji suopiai. Šiose pievose galima aptikti ir retų augalų rūšių, pavyzdžiui, paprastųjų kardelių.
Egiptomanija
thumb|right|260px| [[Cestijaus piramidė Romoje, apie 12 m.]] Egiptomanija − susižavėjimas Senovės Egiptu, jo kultūra, istorija. Senovės Egipto įtakos kitoms kultūroms išraiška. Pasireiškia tiek mokslinėje, tiek populiariosios kultūros sferose. Egiptomanijoje galima išskirti kai kurių Sen. Egipto aspektų manijas: piramidžių maniją, Tutanchamono maniją, mumijų maniją.
Istorija
1 tūkstantmetyje pr. m. e. Egipte besilankiusiems keliautojams Senovės Egipto civilizacija jau atrodė labai sena. V a. pr. m. e. graikų istorikas Herodotas užrašė anksčiausią Senovės Egipto visuminės kultūros aprašymą. Keliautojai žavėjosi piramidėmis, šventyklomis, hieroglifais, daugybe dievų su gyvūnų galvomis. Egipto dievų kultai plito kituose kraštuose, ypač Izidės, kuriai pastatytos šventyklos graikų Pirėjaus uoste IV a. pr. m. e. ir romėnų Ostijos uoste III a. pr. m. e. Romėnai puošė savo vilų sienas scenomis, vaizduojančiomis Nilą, kūrė fantastiškus egiptiečių poilsio sodus su egiptietiškomis statulomis (tikromis ar jų imitacijomis). I a. pr. m. e. Fortūnos šventykloje Pranestėje (dabar Palestrina) mozaikinėse grindyse pavaizduoti egiptietiško stiliaus pastatai ir gyvūnai. Graikai senovės egiptiečiams priskirdavo mistiškai gilias matematikos, gydymo žinias. 30 m. pr. m. e. Egiptui tapus Romos provincija į Romą atgabenta daug Senovės Egipto objektų iš vėlyvojo laikotarpio, ypač obeliskų. Menininkai, kurių kai kurie tikriausiai atvyko iš Egipto, kūrė didelę paklausą turėjusius egiptietiškos stilistikos ar ją imituojančius kūrinius. Garsiausiu kūriniu iš I a. tapo inkrustuota lenta Mensa Isiaca, kurioje vaizduojamos egiptiečių dievybės su hieroglifų ženklais. Ši lenta buvo atrasta 1537 m. ir ilgą laiką buvo pavyzdžiu Vakarų Europos menininkams. Romos Isaeum Campense Izidės šventykla suteikė daug žinių apie egiptiečių įtakotą romėnų meną. Romoje pastatytos kelios piramidės, iš kurių išliko Cestijaus piramidė. Didžiausiu Sen. Egipto kultūros gerbėju Romos imperijoje, atrodo, buvo imperatorius Adrianas (valdė 117−138 m.), kurio favoritas Antinojus nuskendo Nilo upėje. Adriano viloje Tivolyje rasta sekcija Canopus su miniatiūriniu Nilu, grupe skulptūrų ir bent viena šventykla, skirta egiptiečių dievams. Šie radiniai kelis šimtmečius tarnavo europiečių menininkų supratimui apie tai, kaip vaizduoti senovės egiptiečius net iki XIX a., nors tuo metu jau buvo suprantamas skirtumas tarp išties egiptietiškų skulptūrų ir jų romėniškų versijų. thumb|right|160px| [[Kanopa (indas)|Kanopos pavidalo vaza (aut. Dž. Vedžvudas, apie 1780 m.)]]
Egipte paplitus krikščionybei 533 m. imperatorius Justinianas I uždraudė vietos kultus. Senovės egiptiečių religijos įtaka įžvelgiama krikščionių Madonos su kūdikiu vaizdinyje, kuris atliepia egiptiečių Izidės vaizdinį su Horu rankose. Kai kurie Izidės kulto bruožai atpažįstami Mergelės Marijos kulte. 641 m. Egiptą užkariavus arabams, jo kultūra buvo atkirsta nuo Europos ir susidomėjimas Egiptu atgijo tik renesanso laikais, XIII ir XIV a. radus egiptietiškų, romėniškų-egiptietiškų radinių bei XV a. radus ir publikavus senovės autorių tekstus, tarp jų − Herodoto. Vienais reikšmingiausių buvo grupė IV ar V a. datuojamų graikiškų tekstų, kuriuos, buvo spėjama, parašė Hermis Trismegistas. Juose bandoma išaiškinti hieroglifų simbolinė prasmė. Popiežių Pijaus II ir Siksto V iniciatyva Romoje pastatyti keli obeliskai. Egiptietiški elementai vaizduoti tapyboje, tai matyti iš Bordžijos apartamentų dekoro Vatikane (Aleksandras VI Bordžija (valdė 1492−1503 m.) savo giminę kildino iš Ozirio). XVI a. pb.−XVII a. pr. pasirodė veikalų, kuriuose išskirti egiptietiški statiniai Romoje. Senovės Egipto kultūriniame palikime ieškota išminties, magijos ir sugebėjimų žinių. Rozenkreicerių ir masonų draugijas iš dalies įkvėpė Senovės Egipto studijos. XVII a. Romoje dirbęs vienuolis Atanazijus Kircheris populiarino Egiptą savo publikacijomis, kuriomis siejo kultūrą su okultizmu, misticizmu. Jis pirmasis bandė tiksliai perrašyti hieroglifus ir sukaupė didžiulę egiptietiškų objektų kolekciją, kurią galima įvardinti pirmu egiptologijos muziejumi. Bernaras de Monfokonas parašė pirmą ne mistifikuotą egiptietiškų artefaktų studiją. 1730−1740 m. po Egiptą keliavo anglas Ričardas Pokokas ir danas Frederikas Nordenas, kurie publikavo kelionių įspūdžius Europoje. Egiptietiška estetika, daugiausiai iš radinių Romoje, paveikė XVIII a. Švietimą, klasicizmą. Anglijoje keramikas Dž. Vedžvudas kūrė egiptietiško stliaus indus, egiptietiški motyvai plito masonų ložių dekore. Džovanis Batista Piranezis 1769 m. sukūrė dizainus dviem sienoms „Anglų“ kavinei Romoje ir šis kambarys tapo pirmuoju egiptietišku kambariu Europoje. Pasirodė operų, kurių veiksmas vyksta Egipte.
Moderni egiptologijos, o kartu ir egiptomanijos, istorija prasidėjo 1798 m. su Napoleono armijos invazija į Egiptą. Kartu į Egiptą atvyko grupė prancūzų mokslininkų. 1809 m. pradėtas publikuoti jų paruoštas daugiatomis „Egipto aprašymas“. Šis, kiti veikalai ir 1822 m. Ž. F. Šampoljono iššifruoti egiptiečių hieroglifai nukėlė mistifikacijos šydą nuo Sen. Egipto kultūros. Į Europą atgabenti artefaktų ieškotojų (Džovanis Belconis, Bernardinas Drovetis, Henris Soltas) ir mokslinių ekspedicijų, pavyzdžiui, vadovaujamos K. R. Lepsijaus, surinkti objektai. 1824 m. įsteigtas pirmasis Egipto muziejus Turine. Egiptietiški papuošalai įtakojo XIX a. Europos juvelyriką. Pagal O. Marjeto istoriją 1871 m. pastatyta garsioji Dž. Verdžio opera „Aida“. Egiptietiški obeliskai pastatyti Niujorke (1869 m.) ir Londone (1878 m.). Paplito egiptizuotas baldų, interjero dizainas. Sevro manufaktūroje gamintas egiptietiškų motyvų porcelianas. Dekoratyviajame mene naudoti kartušų, skarabėjų, sfinksų, lotosų, obeliskų motyvai. XX a. pradžioje Senovės Egipto menu domėjosi avangardiniai dailininkai, Marta Grehem bandė atkurti egiptiečių šokį. Didžiausią išraišką egiptomanija pasiekė kino pramonėje su daugeliu filmų apie Kleopatrą ir mumijas (pvz., „Mumija“, „Mumijos sugrįžimas“). 1922 m. Tutanchamono kapo atradimas sukėlė didžiulę egiptomanijos bangą. Egiptiečių architektūros formų paprastumas ir aiškumas buvo vertinami moderniais. Senovės Egipto artefaktai: Tutanchamono kaukė ir Nefertitės biustas, tapo populiariosios kultūros elementais. Įvairios pseudomokslinės teorijos apie stebuklingas piramidžių savybes, piramidžių statybas, faraonų prakeikimus ir mumijų paslaptis plačiai paplito ir audrino publikos fantazijas. Egiptomanija nuslūgo po II pasaulinio karo ir vėl atgijo su 1978 m. Tutanchamono lobių pasauliniu parodų turu. Pati egiptomanija tapo susidomėjimo objektu, 1994 m. Prancūzijoje jai skirta paroda ir simpoziumas.
Senovės Egipto muzikos motyvai bandyti atkurti Karlo Sanderso, Filo Torntono, projekto „Nox Arcana“ ir kt. kūryboje.
Gagarinas (Smolenskas)
Gagarinas  – miestas Rusijoje, Smolensko srityje, 180 km į pietvakarius nuo Maskvos, prie Gžatės upės; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Maskvos–Smolensko linijos, šalia praeina Minsko plentas. Mašinų ir metalo apdirbimo (apšvietimo, skydelių gamybos), siuvimo, maisto (pieno) pramonė. Veikia krašto muziejus, kosmonauto Jurijaus Gagarino namas–muziejus, yra kelios XVIII a. cerkvės bei XIX a. Gerosios Naujienos soboras.
Istorija
Nuo 1703 m. minima prieplauka prie Gžatės, aplink ją nuo 1719 m. ėmė augti Gžatsko (Гжатск) gyvenvietė. Miestas nuo 1776 m. 1918 m. įvyko nesėkmingas sukilimas prieš boševikų valdžią. Gžatskas 1968 m. pervadintas Jurijaus Gagarino garbei.
Pietuškiai
Pietuškiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Dūkštų.
Karinių oro pajėgų žymėjimas
Karinių oro pajėgų žymėjimas skirtas nustatyti kuriai šaliai karinis lėktuvas priklauso. Daugelis žymėjimo ženklų yra skritulio formos. Ženklai tvirtinami aparato šonuose ir sparnų apatiniuose paviršiuose.
Taupumo paradoksas
Teorija
Taupumo paradoksą išpopuliarino britų ekonomistas Džonas Meinardas Keinsas (1883–1946). Šis paradoksas teigia, kad jei šalies gyventojai pradeda daugiau taupyti (ypač recesijos metu) ir taupymas didėja greičiau nei investicijos, tai BVP, visuminė paklausa bei žmonių užimtumas sumažėja. Remiantis šiais procesais, žmonių pajamos sumažėja tiek, kad jų santaupos tampa mažesnės nei tuomet, kai jie taupydavo mažesnę pajamų dalį. Ši ekonomikos teorija remiasi prielaida, kad kainos nėra aiškios arba gamintojai negeba prisitaikyti prie besikeičiančių sąlygų, priešingai nei tikisi klasikinė mikroekonomika.
Remiantis D. M. Keinso teorija, tinkama reakcija į ekonomikos nuosmukį yra daugiau rizikos, daugiau išlaidų produkcijai įsigyti bei mažiau santaupų. Keinsistai teigia, kad nuosmukio metu ekonomika nesivysto visu pajėgumu, nes kai kurie jos gamybos veiksniai (žemė, darbas ir kapitalas) yra nenaudojami. Jie taip pat tvirtina, jog vartojimas arba išlaidos lemia ekonomikos augimą. Todėl net jei žmonėms ir namų ūkiams prasminga mažinti vartojimą sunkmečiu, tai stabdo tolesnį ekonomikos augimą.
Vartotojų išlaidų bendras sumažėjimas gali priversti verslą gaminti dar mažiau ir taip pagilinti recesiją. Toks individualaus ir grupinio racionalumo atskyrimas yra taupymo paradokso pagrindas. Šis procesas buvo pastebėtas per didžiąją recesiją, įvykusią po 2008 m. finansų krizės. Tuo metu vidutinio Jungtinių Amerikos Valstijų namų ūkio taupymo norma padidėjo nuo 2,9% iki 5%. Federalinis rezervas sumažino palūkanų normas, kad padidintų išlaidas JAV ekonomikoje.
Apie taupumo paradoksą rašė jau anglų-olandų ekonomistas Bernardas Mandevilis savo knygoje „Bičių fabula“ (angl. „The Fable of the Bees“, 1714 m.). Mandevilis teigė, kad gerovę didina didesnės išlaidos, o ne taupymas. Keinsas pagrindė šią B. Mandevilio idėją savo knygoje „Bendroji užimtumo, palūkanų ir pinigų teorija“ („The General Theory of Employment, Interest, and Money“, 1936 m.).
Apskrito srauto ekonominis modelis
D. M. Keinsas padėjo atgaivinti ekonomikos apskrito srauto modelį (circular flow model). Ši teorija teigia, kad einamųjų išlaidų padidėjimas lemia būsimą vartojimą. Pagal dabartines išlaidas gamintojai gauna daugiau pajamų. Šie gamintojai racionaliai panaudoja gautą pelną plėsdami verslą ar samdydami naujus darbuotojus. Tuo tarpu tie darbuotojai uždirba naujas pajamas, kurias vėliau gali išleisti savo poreikiams.
Siekdamas padidinti einamąsias išlaidas, Keinsas pasisakė už mažesnes palūkanų normas, kad sumažėtų dabartinės taupymo normos. Jei žemos palūkanų normos pakankamai nepadidins skolinimosi bei išlaidų, pasak Keinso, vyriausybė turėtų skatinti ekonomiką valstybinėmis išlaidomis (biudžeto deficitu).
Kritika
Taupumo paradoksas dėl savo idėjų sulaukė daugybės neoklasikinių ekonomistų kritikos. Jie teigia, kad vartotojų taupymą rinka vertina kaip pasiūlos neefektyvumo signalą. Vartotojai, taupantys ir neleidžiantys pinigų, siunčia signalą, kad jie neranda jiems patrauklių ir norimų įsigyti prekių ir paslaugų, vyraujančių rinkos kaina. Vengdami prekių ir paslaugų pirkimo, vartotojai verčia gamintojus mažinti kainą, arba keisti gaminamas prekes ir paslaugas. Taigi, pasak kritikų, nevartojimas nesumažina būsimos produkcijos, o tik priverčia rinką optimizuotis. Todėl apskrito srauto modelyje nepaisoma Sėjaus dėsnio, kuris teigia, jog bendroji pasiūla sukuria sau lygią bendrąją paklausą – dėl didesnio taupymo sumažėjus paklausai, sumažės kainos, o tai skatins paklausą didėti.
Neoklasikai taip pat tvirtina, jog taupumo paradoksas neatsižvelgia į paskolų kapitalo padidėjimą bankuose. Pasak jų, sutaupytos žmonių lėšos kaupiamos bankuose, dėl to padidėja bankų galimybė skolinti, o tai sumažina palūkanų normas ir skatina investicijas, kurios, savo ruožtu, didina vartojimą. Be to, D. M. Keinso teorija nepaiso infliacijos bei defliacijos poveikio. Jei dėl didesnių einamųjų išlaidų būsimos kainos atitinkamai augs, būsima gamyba ir užimtumas išliks nepakitę. Panašiai, jei dabartinis taupumas recesijos metu verčia kristi būsimas kainas, būsima gamyba ir užimtumas neturi mažėti, kaip prognozavo Keinsas.
Galiausiai, pagal standartinę neoklasikinę ekonomikos augimo teoriją, egzistuoja toks taupymo lygis, kuris yra būtinas ekonomikos augimui ir investicijoms į technologines naujoves bei kitas produktyvumą didinančias prekes ir paslaugas. Dauguma šiuolaikinių inovacijų teorijų teigia, jog į naujoves investuojama, pasiekus tam tikrą ribinį kapitalo lygį. O technologinės naujovės gali žymiai padidinti bendrą produkcijos kiekį ekonomikoje.
Pavyzdžiai
Tarkime, jaunas studentas nori nusipirkti naują kompiuterį, todėl kiekvieną mėnesį pradeda taupyti papildomus 100 eurų, kuriuos, kitu atveju, išleistų eidamas pavalgyti į kokį restoraną. Pasirinkdamas neišleisti šių 100 eurų, vaikinas neina pietauti, o todėl ir nesumoka padavėjai už jos paslaugas bei nepalieka arbatpinigių, kurie yra tam tikra pajamų dalis. Šiuo atveju, darbuotoja taip pat turi sumažinti savo vartojimą, kadangi uždirba mažiau. Pasak Keinso, jei visuomenė laikytųsi šio taupymo modelio, tai remiantis daugiklio efektu, galiausiai sumažėtų vartotojų išlaidos ir lemtų mažesnes pajamas visiems.
Realus taupumo paradokso pavyzdys yra didžiosios recesijos metu (2007–2008) padidėjęs suaugusių vaikų (nuo 25 iki 29 metų) skaičius, kurie persikėlė gyventi pas tėvus. Tokių žmonių padaugėjo nuo 14 % 2005 m. iki 19 % 2011 m. Tai leido jiems sutaupyti pinigų nuomai, komunalinėms paslaugoms, baldams bei kitai įrangai. Nors šis sprendimas padėjo šeimoms sutaupyti pinigų, per šį laikotarpį ekonomika galėjo prarasti iki 25 milijardų dolerių per metus. Be to, trumpuoju laikotarpiu šis jaunų žmonių pasirinkimas taupyti galėjo sulėtinti ne tik būsto rinką, bet ir turėti neigiamą įtaką mažmeninei prekybai, statybos ir gamybos pramonei.