cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vrmaco tunelis
Tunelis buvo 1991 m. buvo tik pusiau pabaigtas, bet viešas eismas juo buvo leistas, kadangi tuo metu stigo lėšų darbams baigti. 2004 m. prasidėjo tunelio statybos tęsimo darbai. Tunelis buvo modifikuotas pagal Europos standartus. Darbus atliko Austrijos kompanija „Strabag“. Tunelis baigtas tiesti 2007 m. pradžioje. Dabar jis turi šiuolaikines apšvietimo, vėdinimo ir saugos sistemas.
Policija (reikšmės)
Policija gali reikšti:
Jaujupis
Jaujupis – upė Lietuvos vakaruose, Šešuvies dešinysis intakas, įtekantis 97,2 km atstumu nuo jo žiočių.
Upė priklauso Jūros baseinui. Jaujupio baseino plotas – 20 km², upės ilgis – 8,1 km, jos hidrologinis nr.– 16010733. miniatiūra|250px|left|Jaujupis kerta kelią tarp Paskirtinio ir Molavėnų
Jaujupis teka pietvakarių kryptimi. Prasideda miškuose prie Būdų Kelmės rajone. Aukštupyje kanalizuotas, teka dirbamų laukų pakraščiais. Vidurupyje dešiniajame krante, 4,1 km nuo žiočių, įteka Raudžio upelis (nr. 16010734). Prie Molavėnų užtvenktas, suformuotas nedidelis tvenkinys. Žemiau užtvankos patenka į Pašešuvio kraštovaizdžio draustinį. Turi dešinįjį intaką Skirtiną (nr. 16010735), įtekantį 2 km nuo žiočių, ties Paskirtinio kaimu. Žemiau santakos vaga raizgosi giliai išgraužtuose slėniuose. Žemupyje iš vakarų pusės juosia Molavėnų piliakalnių kompleksą. Į Šešuvį įsilieja Pašešuvyje, Raseinių rajone.
Artimiausios gyvenvietės: Molavėnai, Paskirtinis, Pašešuvys.
Upėvardis kilo nuo statinio linams džiovinti, jaujos, pavadinimo.
Takeši Natori
– karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Gramatinė reikšmė
Gramatinė reikšmė – žodį kaip kurią nors kalbos dalį atskleidžianti reikšmė. Gramatinės reikšmės žodžius jungia į kalbos dalis. Gramatinės reikšmės nurodomos galūnėmis, priesagomis, priešdėliais, pagalbiniais žodžiais ir kt.
Leksinės ir gramatinės reikšmių skirtumas (kiekviena šių taisyklių neabsoliuti ir gali būti pateikti priešingi pavyzdžiai):
Lisburn Ladies FC
Lisberno „Lisburn Ladies“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Lisberno. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausiame divizione. Namų rungtynes žaidžia „Bluebell“ stadione, talpinančiame tūkstantinę žiūrovų.
L118
L118 light gun arba 105 mm lengvoji haubica – 105 mm velkama haubica. Iš pradžių ji buvo sukurta ir pagaminta Anglijoje Britų armijai aštuntajame dešimtmetyje. Nuo tada ji buvo plačiai eksportuojama. M119 haubica yra Jungtinių Valstijų versija, kurioje naudojami kitokio tipo šaudmenys.
Lisburn Ladies FC
Istorija
2010 m. įkurtas moterų futbolo klubas. Nuo 2015 m. rungtyniavo Championaship. 2021 m. tapo Championship nugalėtojomis.
L118
Raida
Nuo 1961 iki 1975 m. Britų armija naudojo 105 mm kalnų patranką L5 su L10 sviediniais (OTO Melara Mod 56) kaip jos lengvosios artilerijos ginklą, įvairiai pakeičiant 75 mm haubica, 25 svarų patranką haubicą ir 25-svarų ginklą aštuoniuose reguliariosios artilerijos pulkuose. Šaudoma buvo JAV M1 tipo amunicija (JK vadinama „105 mm How“).
Didžiosios Britanijos tarnyboje
thumb|left|Šaudoma [[One O'Clock Gun ginklu Edinburgo pilyje]]
Šiuo metu, Britų armija turi keturis lengvųjų ginklų pulkus: 3rd Regiment Royal Horse Artillery, 4th Regiment Royal Artillery, 7th (Parachute) Regiment Royal Horse Artillery, and 29 Commando Regiment Royal Artillery. Kiti pulkai buvo laikinai aprūpinti šiuo ginklu tarnybai Afganistane. 14 (Training) Regiment Royal Artillery naudoja treniruotėms Karališkoje artilerijos mokykloje.
Keturi pulkai Army Reserve, The Honourable Artillery Company (HAC), 103rd (Lancashire Artillery Volunteers) Regiment Royal Artillery, 104th Regiment Royal Artillery ir 105th Regiment Royal Artillery) taip pat turi lengvąją haubicą.
2001 m. lapkričio 30 d. L118 lengvoji haubica Edinburgo pilyje pakeitė 25 svarų One O'Clock Gun. Pagal tradiciją šaudoma kiekvieną dieną pirmą valandą, išskyrus sekmadienius, Didįjį penktadienį ir Kalėdų dieną. Lengvąja haubica kiekvienais metais Atminimo sekmadienį ir Paliaubų dieną taip pat šaudo 14 (mokomasis) karališkosios artilerijos pulkas.
Šaudmenys
thumb|Gabenama sraigtasparniu [[AgustaWestland AW101|RAF Merlin Karališkųjų oro pajėgų Bensono bazėje]]
105 mm Fd Mk 2:
Lisburn Ladies FC
Istorija
2023 m. rungtyniavo Premiership.
L118
Vėlesni patobulinimai
thumb|Australijos ir Didžiosios Britanijos šauliai su L118 Afganistane, 2009 m.
Pajėgumų tobulinimo programa buvo pradėti tobulinti JK ginklai 2007 metais, siekiant sumažinti svorį ir patobulinti kai kuriuos komponentus. Svorio mažinimo priemonės apima kai kurių plieninių komponentų pakeitimą titanu, tačiau tik kai kurie elementai buvo pradėti naudoti JK. MVMD taip pat yra glaudžiau sujungtas su LCDU, todėl sumažėja elektros energijos poreikis.
Maždaug 2010 m. Afganistane buvo pristatyti nauji tiesioginiai ugnies taikikliai, skirti naudoti ilgesniam nuotoliui. Tai snaiperio teleskopinis taikiklis ir naujas naktinis taikiklis.
2011 metų pabaigoje buvo užsakytas naujas LCDU su kiek didesniu jutikliniu ekranu. Jis gali leisti perduoti duomenis iš FC-BISA ir įtraukti NATO ginkluotės balistinį branduolį (NABK), skirtą tiesioginiam šaudymui.
L119
Didžiosios Britanijos tarnyboje L119 buvo naudojamas tik mokymams Karališkojoje artilerijos mokykloje, o paskutinės britų L119 buvo pašalintos 2005 m. Tačiau L119 yra populiarus ginklas tarp daugelio eksporto klientų, kurie vis dar naudoja M1 amuniciją.
M119
L119 buvo toliau modifikuotas ir pagamintas pagal licenciją JAV armijai. Naujausia versija yra M119A3, pristatyta 2013 m. su skaitmenine ugnies valdymo sistema ir GPS palaikomu inerciniu navigacijos įrenginiu, naudojant programinę įrangą, gautą iš M777A2.
Kiti variantai
thumb|Eksponuojamas Indijos lengvasis lauko ginklas Aštuntajame dešimtmetyje buvo sukurtas trečiasis variantas su L21 Ordnance ir pagaminti prototipai. Tai buvo skirta Šveicarijai ir buvo naudojami Šveicarijos modelio 105 mm šoviniai. Į tarnybą nepateko.
1984 m. L119 pradėjo tarnybą Australijos armijoje, pavadintą „Hamelio ginklu“, kad pakeistų M2A2. Ginklas buvo pagamintas pagal licenciją Australijoje Australijos ir Naujosios Zelandijos armijoms, naudojant daugiausia Australijos gaminamus komponentus. Planai gaminti 105 mm lauko šovinius buvo atidėti.
Naudotojai
thumb|400px|Žemėlapis su L118 naudotojais mėlyna spalva
Dabartiniai naudotojai
thumb|L119 [[Ispanų legionas|Ispanų legiono Artilerijos grupė]]
Čilės moterų rankinio rinktinė
Čilės moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Čilę tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Čilės rankinio federacija.
Golicyno kalnai
Golicyno kalnai  – poledyniniai kalnai rytų Antarktidoje, Karalienės Merės žemėje. Ilgis ~300 km. Aukštis iki 1000 m. Ledo dangos storymė virš kalnų – 1000–2000 m.
Kalnus atrado 1957–1958 m. tarybinė antarktinė ekspedicija. Jie pavadinti rusų seismologo Boriso Golicyno garbei.
Paliūnų apylinkė
Paliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudaminos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Būdviečio apylinkės.
Caro Emerald
Caroline Esmeralda van der Leeuw (g. 1981 m. balandžio 26 d.), geriau žinoma savo sceniniu slapyvardžiu Caro Emerald – Nyderlandų pop ir džiazo atlikėja.
Atlikėja debiutavo 2009 m. liepą, išleisdama singlą „Back It Up“. Tais pačiais metais buvo išleistas ir kitas jos singlas, „A Night Like This“, pasiekęs pirmąją vietą šalyje. 2010 m. sausį išleistas debiutinis Emerald albumas „Deleted Scenes from the Cutting Room Floor“ tapo geriausiai parduodamu visų laikų albumu Nyderlanduose, kadangi pirmoje vietoje išbuvo 30 savaičių. . 2013 m. balandį buvo išleistas antrasis studijinis albumas „The Shocking Miss Emerald“, kuris pasiekė pirmąją vietą ne tik Nyderlanduose, tačiau ir Jungtinėje Karalystėje.
Fenlandas
Fenlandas  – administracinis rajonas Kembirdžšyro grafystėje, Rytų Anglijos regione. Administracinis centras – Marčas, didžiausia gyvenvietė – Visbičas.
Visos rajono pagrindinės gyvenvietės (Čaterisas, Marčas, Visbičas, Vitlesis) turi istorinio prekybinio miestelio statusą. Visbiče veikia regioninis Visbičo ir Fenlando muziejus.
Rajonas išsiskiria dideliu imigrantų iš Pietų ir Rytų Europos skaičiumi. Vietinė valdžia leidžia informacinių pranešimų vertimus lietuvių, latvių, lenkų, rusų, portugalų kalbomis.
Istorija
Fenlando rajonas įkurtas 1974 m. balandžio 1 d. sujungus šešis istorinius rajonus: Visbičo miestelio, Visbičo kaimiškąjį, Čateriso, Marčo, Vitlesio ir Šiaurės Vitčfordo kaimiškąjį rajonus.
Fenlando vardas suteiktas nuo čia plytinčių Fenlando pelkynų.
Ekonomika
Rajonas neturi priėjimo prie jūros, bet vietinėse upėse vystoma laivyba. Svarbiausias upių uostas - Visbičo uostas, kuris įsikūręs ant Nino upės ir plėtoja prekybą su Pietų Europa ir Baltijos šalimis.
Tuliai
Tuliai, Didieji Tuliai (, nuo 1938 m. Reinkenwalde, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 17 km į pietvakarius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Tulių kaimo bendruomenė 1933–1937 m. Įkurti 1564 m. Pavadinimas pavardinės kilmės, pagal įkūrėją Jennis Tullun. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: Tuln, Tulln, Tullen. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 46 ugniakurais, 1823 m. – mišrusis kaimas su 269 gyventojais. 1854 m. Tuliuose buvo du vėjo malūnai, 67 gyvenamieji pastatai ir 535 gyventojai. Iki 1723 m. buvo Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamos seniūnijos (Schulzenamt) centras, 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Užpjaunių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1874 m. apskrityje įsteigtas Enskiškių valsčius, kuriam priklausė ir Tulių kaimo bendruomenė. Nuo XIX a. pab. vadinti Didžiaisiais Tuliais. 1924 m. nuo Didžiųjų Tulių atskirta Naujųjų Tulių kolonija, prijungta prie Plampų kaimo. Tarpukariu kaime buvo mokykla, malūnas, svečių namai, dvaro sodyba. Kaimo šiaurine dalimi tekėjo Vilkupė, rytiniu pakraščiu – Ragupė. Šiaurėje buvo nedidelis Tulių miškas, pelkėtose įdubose buvo kasamos durpės.
Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko ir Vesnovo kaimo gyvenvietėms.
Strumbagalvės apylinkė
Strumbagalvės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rudaminos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Būdviečio apylinkės.
Girkalių naftos telkinys
Girkalių naftos telkinys – eksploatuojamas naftos telkinys, esantis Palangos miesto savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Girkalių kaimo. Telkinys susiformavęs 2,3 km į rytus nuo Baltijos jūros pakrantės. Telkinį eksploatuoja AB „Geonafta“. Lietuvos geologijos tarnybos registro numeris 1898.
Istorija
Atrastas 1992 m. 1998 m. telkinys aprobuotas ir įrašytas į Lietuvos žemės gelmių registrą.
Šikutiškė
Šikutiškė – buvęs kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Būdos.
Istorija
1949 m. buvo Šikutiškės apylinkės, kuri vėliau tapo Būdos apylinke, centras.
Klirvoteris
Tai pajūrio kurortas su jachtų ir sportinės žvejybos uostais, poilsio centrais, verčiamasi turizmu. Yra Jūrų akvariumas ir muziejus (įkurtas 1954 m).
Istorija
Teritorijoje gyventa Timucua, Calusa ir Apalachee indėnų genties žmonių. Apie 1835 m. JAV armija pradėjo Fort Harisono statybas ant stačios uolos, dabartinio Klirvoterio pakrantėje. 1849 m. nutiestas plentas, sujungęs Klirvoterį su Tampa. JAV pilietinio karo metais miestą nuolat puldinėdavo Sąjungos kanonierės, o didžioji dalis karo tarnybai tinkamų vyrų kovėsi už Konfederacijos armiją. Miestelis pradėjo plėstis XIX a., 1888 m. iki Klirvoterio nutiesus geležinkelį. Vietovė tapo populiaria atostogų vieta, kai 1897 m. buvo atidarytas kurortinis viešbutis „Belleview Biltmore“. 1915 m. Klirvoteriui suteiktas miesto statusas. Antrojo pasaulinio karo metais Klirvoteris ir jo apylinkės tapo svarbia JAV karių apmokymo baze.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Klirvoteris yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Sistolė
Prieširdžių sistolė
Skilvelių sistolė (Kai susitraukia dešinysis skilvelis, kraujas išstumiamas į plaučių arterijas, o kai susitraukia kairysis skilvelis - į aortą.)
Ramanavos ežeras
Ramanavos ežeras – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Onuškio, Ramanavos kaime. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,37 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 142,1 m. Šiaurinis ir pietinis krantai aukštoki, rytinis ir vakarinis – žemi, vakarinis – pelkėtas (plyti ~ 7 ha dydžio pelkė). Žemesnieji krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Vakaruose išteka upelis link Verknės intako Strūzdos.
Golovnino ugnikalnis
Ugnikalnis pavadintas Rusijos keliautojo Vasilijaus Golovnino garbei.
Šiurpiškės (Degučiai)
Šiurpiškės – buvęs kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Degučių.
Anura (augalas)
Anura – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Pavadinimas sudarytas sujungus du graikų kalbos žodžius: an- (be) ir oura (uodega).
Kunitaka Sueoka
Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.
Vingrėnų apylinkė
Vingrėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Anvillea
Anvillea – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Vitlesis
Vitlesis  – istorinis prekybinis miestelis Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
973 m. Vitlesio gyvenvietė paminėta Paskutiniojo teismo knygoje. Istoriniai kasinėjimai atrado senovinę bronzos amžiaus gyvenvietę. Išliko penki vėlyvojo bronzos amžiaus namai, medinis ratas. Romos Britanijos laikais vietovėje dažnai lankėsi romėnai, nutiestas kelias sujungęs Vitlesą su Piterboru ir Marčiu. Gyvenvietė įkurta sausose žemėse, kurias iš visų pusių supo Fenlando pelkynai. Vėliau pelkynai nusausinti.
Ekonomika
Vitlesis nuo seno garsėjo plytų gamyba. 1715 m. miesteliui suteiktos prekybinio turgaus rengimo teisės.
Trumbatiškis (Debeikiai)
Trumbatiškis – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Rubikių.
The Shocking Miss Emerald
The Shocking Miss Emerald – antrasis studijinis nyderlandų atlikėjos Caro Emerald albumas, išleistas 2013 m. gegužės 3 d. Įrašas pasiekė pirmąsias vietą Nyderlandų bei Jungtinės Karalystės albumų reitinguose.
Algirdas Musneckis (1929)
Algirdas Musneckis ( 1929 m. sausio 22 d. Kelmėje – 1967 m. sausio 18 d. Kaune) – Lietuvos energetikas, jam vadovaujant Rėkyvos Valstybinei rajoninei elektrinei Šiauliuose pradėtos plėtoti centralizuoto šildymo sistemos.
Biografija
1941 m. baigė Kelmės pradinę mokyklą, 1948 m. - Kelmės gimnaziją. 1948–1953 m. Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete studijavo elektros stočių, tinklų ir sistemų specialybę, įgijo inžinieriaus elektriko kvalifikaciją. 1954 m. ir 1956 m. tobulinosi Leningrade.
1953 m. su pagal paskyrimą atvyko į Šiaulius. Nuo 1953 m. rugpjūčio 13 d. Rėkyvos-Bačiūnų elektrinės Katilų cecho viršininko pavaduotojas. 1954–1955 m. gydėsi, buvo pripažinta II invalidumo grupė. Nuo 1955 m. rugpjūčio 1 d. Katilų cecho viršininko pavaduotojas, nuo 1957 m. birželio 6 d., panaikinus cechų viršininkų pavaduotojų pareigybę – budintis inžinierius, nuo 1958 m. gruodžio 29 d. – Katilų cecho viršininkas, Jungtinio katilinių cecho viršininkas. Kelerius metus buvo įmonės profsąjungos komiteto pirmininkas. 1959 m. lapkričio 18 d. Liaudies ūkio tarybos įsaku ir Energetikos valdybos įsakymu nuo 1959 m. gruodžio 28 d. Rėkyvos VRE direktorius.
Jam su komanda teko atlikti didelį Šiaulių energetinio ūkio rekonstrukcijos darbą. 1961 m. buvo pastatyta ir 1962 m. kovo 26 d. įjungta 330 kV įtampos linija (tuo metu veikusi 110 kV įtampa) Šiauliai – Jelgava, kuria Lietuvos energetinė sistema buvo prijungta prie Šiaurės vakarų jungtinės energetinės sistemos. 1963 m. Rėkyvos elektrinėje rekonstruotas durpių deginimas, pradėti naudoti durpių trupiniai, kurie buvo dvigubai pigesni už gabalines durpes, be to leido mechanizuoti daugelį sunkių darbų. Tuo metu Šiauliai intensyviai plėtėsi, pradėjo veikti daug naujų stambių įmonių, kurių darbuotojams pradėti statyti daugiabučiai gyvenamieji namai. 1959-1963 m. miesto gyventojų skaičius išaugo nuo 59 iki 70 tūkst. Įmonių ir gyvenamųjų namų šildymui pradėtos tiesti centralizuoto šildymo trasos iš atliekamų šiluminės energijos galių turėjusios Odos ir avalynės gamybinio susivienijimo „Elnias“ katilinės. Siekiant geriau išnaudoti energiją centralizuotam šilumos tiekimui, vadovaujantis 1963 m. rugpjūčio 1 d. įsaku Nr.267 „Dėl katilinių, magistralinių ir kvartalinių tinklų perdavimo Vyriausiajai energetikos ir elektrifikacijos valdybai“ Valstybinio odų ir avalynės kombinato „Elnias“ direktorius J. Vaičeliūnas ir Rėkyvos VRE direktorius A. Musneckis pasirašė bendrą įsakymą, kuriuo „Elnio“ katilinės pirmasis cechas, o kartu su juo ir 45 darbininkai bei techniniai darbuotojai buvo perduoti Rėkyvos VRE. Plečiant cechą netrukus jame buvo pastatytas 17 MW vandens šildymo katilas, nutiesta 425 mm diametro šiluminė trasa į miesto centrą. Buvo pradėta projektuoti ir nauja Pietinė katilinė. AB „Šiaulių energija“ istorija
Paslėpiai
Istorija
Minimi nuo 1625 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: Paßlepßen, Paslöppen, Passeloepsnen, Pasloepen. 1823 m. buvo dvaras su 2 gyventojais. 1854 m. Paslėpiuose buvo plytinė, 2 gyvenamieji pastatai ir 8 gyventojai. 1818–1945 m. priklausė Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Užpjaunių valsčiui. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1879 m. dvaras valdė 77 ha žemės, iš jų 68 ha ariamos ir 7 ha pievų. 1901 m. netoli dvaro nutiestas siaurasis geležinkelis, įrengta stotelė. 1928 m. prijungti prie Pilkalnio. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko.
Būdos apylinkė (Lazdijai)
Būdos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lazdijų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Dyviliškių apylinkės ir Žemaitkiemio apylinkės.
Lightning Returns: Final Fantasy XIII
Lightning Returns: Final Fantasy XIII – 2013 m. Japonijoje pristatytas video žaidimas PlayStation 3 ir Xbox 360 žaidimų konsolėms. „Lightning Returns: Final Fantasy XIII“ yra vieno žaidėjo veiksmo RPG žaidimas, paskutinis žaidimų „Final Fantasy XIII“ ir „Final Fantasy XIII-2“ tęsinys. Žaidimo veiksmas vyksta 500 m. po įvykių „Final Fantasy XIII-2“ pabaigos. Jame žaidėjas gali valdyti tik vieną herojų – Lightning, „Final Fantasy XIII“ protagonistą. Kaip ir praėjusiuose žaidimuose, herojaus misija – išgelbėti pasaulį, o tam liko 13 dienų.
2013 m. pabaigos duomenimis, žaidimo parduota apie 0,39 mln. kopijų Japonijoje. Debiutinę savaitę žaidimas buvo perkamiausias Japonijoje su 277 082 parduotomis kopijomis. Tai buvo apie 2 kart mažesni pardavimai nei 2011 m. „Final Fantasy XIII-2“ ir apie 5 kart mažesni nei 2009 m. „Final Fantasy XIII“. 2014 m. vidurio duomenimis žaidimo pardavimai pasaulyje viršijo 1 mln. kopijų.
Japonų žurnalas „Famitsu“ žaidimą įvertino 37 balais iš 40 galimų. Tai mažiau nei „Final Fantasy XIII-2“ (40/40) ir nei „Final Fantasy XIII“ (39/40). Metacritic svetainės kritikų apžvalgų suvestinės vertinimų vidurkis − 66 balai iš 100 (PS3 konsolei).
Leidimai
„PlayStation 3“ ir „Xbox 360“ konsolėms: PC „Windows“ sistemai (Steam tinklas):
Apie žaidimą
„Lightning Returns“ yra 3D, veiksmo RPG žanrui priskiriamas, fantastinis nuotykių žaidimas. Jo metu žaidėjas valdo vieną herojų Lightning (Žaibė), kuri turi išgelbėti pasaulį per 13 dienų. Žaidimo metu Lightning kovoja su monstrais, ieško trofėjų 3D pasaulyje. Pradžioje galima pasirinkti du perėjimo sunkumo lygius: lengvo ir vidutinio. Perėjus žaidimą atsiranda galimybė pasirinkti sunkų perėjimo lygį. Žaidimo aplinka pasižymi atviro pasaulio savybėmis. Pasaulis sudarytas iš 4 stambių geografinių vietovių: Luxerion ir Yusnaan miestų, Wildlands pievų ir miškų, bei Dead Dunes dykumos. Keliauti tarp vietovių galima traukiniu arba teleportuotis.
Žaidime yra 5 pagrindinės misijos ir daug šalutinių. Žaidėjas gali pasirinkti, kokia tvarka ir kuriose vietovėse įgyvendins misijas. Žaidimo eiga priklauso nuo laiko. Žaidimo pradžioje suteikiamos 6 dienos įgyvendinti visas pagrindines misijas, tačiau, atliekant šalutines misijas ir kaupiant Eradia (EP) taškus, galima skirtų dienų skaičių pratęsti iki 13 (atitolinti pasaulio žlugimą). Surinkus Eradia taškų perviršį žaidime atidaromas paslėptas kambarys ir suteikiama 14 diena šio kambario perėjimui. Viena žaidimo diena atitinka realaus laiko 1 valandą. Žaidimo laikas stabdomas per vaizdo intarpus, meniu, žemėlapio langų iššaukimus ir pan. Žaidimo laiką priverstinai galima sustabdyti herojaus būkles chronostasis metu. Chronostasis būklę galima aktyvuoti naudojant Eradia taškus. Žemėlapyje galima pasižymėti vietas markeriais. thumb|right|220px| Lightning kovos su monstru scena Kovos su monstrais mechanika iš esmės skiriasi nuo prieš tai buvusių „Final Fantasy“ serijos žaidimų, įskaitant ankstesnius „Final Fantasy XIII“. Žaidėjas gali pasirinkti tris Lightning būsenas su skirtingomis galiomis, kurios susietos su Lightning dėvimais kostiumais, turimais ginklais. Ginklai, kostiumai turi savybes, kurios suteikia herojui daugiau jėgos, magiškų galių ir pan. Kiekviena tokia kostiumo ir ginklų kombinacija vadinama schemata ir turi automatinį pavadinimą. Schematų komandos yra susietos su žaidimų pultelio klavišais. Tokiu būdu, komandos atakuoti kardu ar burtais ir pan. aktyvuojamos klavišų pagalba, o ne pasirenkant meniu, kaip ankstesniuose žaidimuose. Kovos metu žaidėjas gali keisti Lightning tris schematas. Herojaus atakas riboja ATB limitas, kurį išnaudojus nebegalima atakuoti. Kiekviena schemata turi atskirus ATB limitus, kurie per laiką atsistato. Naujos funkcijos yra įvestos – pavyzdžiui, nuspėjus priešininko ataką galima ją blokuoti, ko nebuvo ankstesniuose žaidimuose. Taip pat, Lightning magiškos galios, gyvybės rezervai ir pan. didėja tik įvykdžius misijas, o ne nuo kovos su monstrais. Nauja yra tai, kad kovos lange galima šiek tiek keisti herojaus padėtį judesio klavišų pagalba.
Žaidimo metu sutinkama daug kitų veikėjų. Per Lightning ir jų pokalbius sužinomos įvairios siužeto detalės, misijų objektai. Kadangi pasaulis priklauso nuo laiko, žaidėjui tenka įvertinti, kokias misijas jis turėtų atlikti ir kiek laiko tam sugaiš. Dėl laiko apribojimų kai kurie veikėjai gali būti sutikti tik tam tikromis valandomis arba kai kurie vartai atsidaro tik tam tikru laiku. Kai kurios misijos vykdomos per kelias dienas. Nespėjus užbaigti pagrindinių misijų per minimalų 6 dienų skaičių žaidimas pradedamas iš naujo, tik Lightning išsaugoja surinktus kostiumus, ginklus. Žaidime yra tradicinių parduotuvių, kur galima pirkti gydomąsias ir magiškas porcijas, kostiumus, ginklus. Yra „Final Fantasy“ serijai būdingų savybių sintezės parduotuvių, veikia būtybės muglai, čokobo paukščiai. Į siužetą įpinti „Final Fantasy XIII“ herojai. Didelę dalį žaidime užima Lightning kostiumų schemata kūrimas, kuriam suteikta daug galimybių, įskaitant spalvų valdymą, įvairių aksesuarų pasirinkimą.
Siužetas
Pagrindinė „Final Fantasy XIII“ serijos žaidimų protagonistė Lightning atsibunda iš kristalinės būsenos praėjus 500 metų po įvykių „Final Fantasy XIII-2“ žaidime pabaigos. Į pasaulį yra įsiveržusios Chaoso jėgos, kurios sunaikino didžiąją dalį planetos. Liko tik menka pasaulio dalis, kurioje gyvena žmonės ir priešinasi Chaoso galiai bei monstrams. Po Chaoso įsiveržimo pasaulio laikas sustojęs. Žmonės gyvena amžinai, bet yra tame pačiame amžiuje, kai laikas sustojo prieš 500 metų. Jie nebegali gimdyti, bet nėra apsaugoti nuo ligų, nelaimingų atsitikimų ir monstrų užpuolimo, todėl jų skaičius nuolat mažėja.
Pasaulyje paskleista legenda, kad žmonės prieš pasaulio pabaigą, t. y. kai galutinai Chaosas jį sunaikins, bus išgelbėti vieno asmens, vadinamo „Išgelbėtoju“ (Saviour), kurį pasiųs dievas Bhunivelze. Yra susikūręs religinis ordinas, kuris ruošiasi šiam momentui ir tiki išgelbėjimu. Ordinui tarnauja Vanille (iš „Final Fantasy XIII“), kuri viena gali girdėti Chaoso sunaikintų žmonių sielų šauksmus iš Chaoso vidaus. Ordinui priešinasi slapta organizacija, kurios nariai mano, kad legenda tėra apgaulė. Jiems vadovauja mistinis „Šešėlio medžiotojas“ (Shadow Hunter).
Atsibudus Lightning jai paaiškėja, kad dievas Bhunivelze pasirinko ją žmonių „Išgelbėtojo“ vaidmeniui. Už atliktas misijas ir išgelbėtas sielas Bhunivelze pažada Lightning atgaivinti jos mylimą seserį Serah (žuvusią „Final Fantasy XIII-2“ pabaigoje). Lightning paklūsta dievo valiai, nes tiki žmonių ir sesers išgelbėjimo galimybe. Į jos vykdomas žmonių sielų išgelbėjimo misijas įsiterpia paslaptinga Chaoso asmenybė Lumina ir buvę Lightning bendražygiai …
Aragvaina
Aragvaina  – miestas Brazilijoje, Tokantinso valstijoje, 300 km į šiaurę nuo Palmaso. Savivaldybės centras. Yra oro uostas, plentų sankirta. Medienos apdirbimo pramonė, svarbus miškininkystės, gyvulininkystės ir žemdirbystės centras.
Istorija
Miesto teisės suteiktos 1958 m. lapkričio 14 d. Araguaina iškilo nutiesus Brazilijos–Beleno plentą.
Spartak Trnava (moterys)
Trnavos „Spartak“  – Slovakijos futbolo klubas iš Trnavos. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m., o moterų ekipa nuo 2018–2019 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).
O 2021–2022 m. sezone po pirmojo etapo pateko į silpnųjų grupę. galutinėje ekipų rikiuotėje liko šeštoje vietoje.
2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.
Vaišnoriškė (Šeimatis)
Vaišnoriškė – buvęs viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Šeimaties.
Antanas Viskantas
Antanas Viskantas (1877 m. (1875 m. ?) gruodžio 12 d. Žemaitijoje – 1940 m. gruodžio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos katalikų kunigas, religotyrininkas ir visuomenės veikėjas, vertėjas.
Biografija
1900 m. baigė Vilniaus kunigų seminariją, tais pačiais metais įšventintas kunigu. Kurį laiką tarnavo Vilniaus Šv.Mikalojaus bažnyčioje. Nuo 1907 m. Leveno universitete studijavo filosofiją, 1911–1915 m. Romos universitete – teologiją ir bažnytinę teisę. Įgijo teologijos, filosofijos ir bažnytinės teisės daktaro bei socialinių mokslų licenciato laipsnius.
Studijų metais aktyviai įsitraukė į lietuvišką veiklą. Dalyvavo Šveicarijos lietuvių studentų draugijos „Lithuania“ darbe, 1910 m. buvo išrinktas į Lietuvos krikščionių studentų sąjungos valdybą. Parengė ir išleido Lietuvos etnografinį žemėlapį, į prancūzų kalbą išvertė kelias lietuvių autorių knygas. Pirmojo pasaulinio karo metais priklausė Generaliniam komitetui nukentėjusiems dėl karo Lietuvoje šelpti, Pirmosios lietuvių konferencijos Lozanoje dalyvis.
1919 m. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Vilniuje. Buvo vienas iš LDK atkūrimo šalininkų, siekė į Lietuvos valstybės kūrimo darbus įtraukti ir lenkakalbius bajorus. Savo idėjas skelbė dvikalbiame laikraštyje „Suvienytoji Lietuva“. 1920 m. buvo paskirtas Vilniaus vyskupijos notaru, popiežius suteikė Jo Šventenybės slaptojo šambeliono titulą ir prelato vardą. 1925 m. su kitais Vilniuje įsteigė Šv. Kazimiero draugiją, buvo išrinktas jos pirmuoju pirmininku. 1932–1939 m. vadovavo Vilniaus lietuvių meno ir literatūros draugijai, o 1933–1938 m. bei 1940 m. – ir Lietuvių mokslo draugijai. Bendradarbiavo lietuviškoje spaudoje – „Lietuvių tautoje“, „Draugijoje“, „Vadove“; 1934 m. redagavo leidinį „Menas ir literatūra“. Rašė ir į lenkų kalba leistą „Ateneum Wileńskie“. Palaidotas Vilniaus Rasų kapinių senojoje dalyje.
Nesugaunamasis liudininkas
Nesugaunamasis liudininkas  – kriminalinė drama, kuri pasirodė 2008 m. Režisierius Thomas Jahn. Šioje juostoje vieną iš pagrindinių rolių vaidina lietuvių kilmės aktorė Ruta Gedmintas.
Siužetas
Gyvena ramiai buhalteris Viljamas Arčeris ir nė neįtaria, kad jo bosas vakarus leidžia su jo žmona. Eilinį kartą pasilikęs darbe vyrukas sugalvojo užkąsti ir išgerti kavos. Nuvyko į naktį dirbančią užeigą ir joje norėjo šiek tiek atitrūkti nuo darbo. Grįždamas į kontorą pastebėjo nuo kelio nuvažiavusią mašiną ir sustojo pagelbėti nelaimėliui. Jis nė negalėjo įtarti, kad nutraukė žudikų užmačias. Jis nuvežė sužeistą žmogų į ligoninę, o jo paieškomis užsiėmė blogiukai, kurie nuvyko į jo namus ir nušovė lovoje buvusius meilužius (Viljamo žmoną ir bosą). Supratę, kad tai ne tasai vyrukas, žudikai pasidalina. Vienas vykta į jo kontorą, o kitas lieka laukti namuose. Tuo tarpu Viljamas vėl grįžta į užkandinę ir ten susibendrauja su padavėja Ele (aktorė Ruta Gedmintas).
Hantingdonšyras
Istorija
Hantingdonšyras garsėjo savo miškais, bet dėl derlingo dirvežemio iki XVIII a. visi tankūs miškai buvo iškirsti, o žemės pradėtos naudoti žemės ūkiui.
Kamenkos apylinkė
Kamenkos apylinkė (arba Komankos apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Apalochlamys
Apalochlamys – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Kamenkos apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lazdijų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kirsnos apylinkės ir Verstaminų apylinkės.
Hantingdonšyras
Istorija
1154 m. Henrikas II paskelbė perimantis Hantingdonšyro miškus, kurie tuo metu priklausė normanams.
Pocių naftos telkinys
Pocių naftos telkinys – eksploatuojamas naftos telkinys, esantis Pocių kaime, Šilutės rajone. Telkinys susiformavęs palei Ašvos upę. Telkinį eksploatuoja UAB „Minijos nafta“. Lietuvos geologijos tarnybos registro numeris 1884.
Istorija
Telkinys atrastas 1976 m. Eksploatuojamas nuo 2000 m.
2017 m. Lietuvos geologijos tarnyba naujai aprobavo Pocių naftos telkinį bei patvirtino didesnius naftos sankaupų apskaičiavimus. Palyginus naujai apskaičiuotų detaliai išžvalgytų išteklių kiekį su išgaunamu kiekiu, paaiškėjo, kad telkinyje išgaunama 10 % daugiau.
Čilės vyrų žolės riedulio rinktinė
Čilės vyrų žolės riedulio rinktinė – komanda, atstovaujanti Čilei tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Čilės žolės riedulio federacija.
2023 m. Čilės rinktinė pirmą kartą pateko į 2023 m. pasaulio vyrų žolės riedulio taurės varžybas.
Takaši Kasahara
(g. 1918 m. kovo 26 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.
Lee Yoo-hyung
(g. 1911 m. sausio 21 d. - m. 2003 m. sausio 29 d.) – buvęs futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Aklutis
Aklutis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6 km į vakarus nuo Sarių, Melagėnų miške, tarp Juodasio ežero vakaruose ir Ilgio ežero pietryčiuose. Ežerėlis beveik apvalus, jo ilgis iš šiaurės į pietus – 0,09 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 136,1 m. Krantai žemi, pelkėti, pakrantės ištisai apaugę medžiais. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos upės baseinui.
Žydroji grota
thumb|180px|Žydrosios grotos viduje Žydroji grota  – jūrinis urvas (grota) Tirėnų jūroje, Kaprio salos pakrantėje (pietų Italija). Susidarė dėl abrazinės jūros veiklos smiltainio uolienose. Ilgis 56 m, aukštis 15 m (ties įėjimu – 1,3 m), dugnas užsemtas. Pro vandenį praspįstanti šviesa suteikia grotai savotišką lazuritinę žydrą spalvą.
Žydroji grota yra svarbus turistinis objektas. Į ją įplaukti galima tik esant atoslūgiui ir mažam bangavimui.
Imperatoriaus Tiberijaus laikais Žydrojoje grotoje buvo įrengta Neptūno ir Tritono šventykla, čia maudydavosi pats imperatorius. Vėliau grotos buvo vengiama kaip vaiduoklių vietos. Grotą išgarsino 1826 m. joje apsilankęs vokiečių rašytojas ir dailininkas Augustas Kopišas.
Saburo Šinosaki
Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.
Gonbade Kavuso bokštas
Gonbade Kavuso bokštas − bokštas, stovintis Irano Golestano provincijoje, Gonbade Kavuso miesto centriniame parke. Tai persų architektūros paminklas, nuo 2012 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Jis žymi zijaridų valdovo Kavuso (978–1012) kapavietę ir buvo pastatytas jam dar gyvenant 1006-1007 m. Tai cilindro formos, daugiasienis kapo bokštas, siekiantis 61 m aukštį, jis gali būti matomas iš maždaug 30 km atstumo. Miestas pavadintas šio paminklo vardu. miniatiūra|240px|left|Bokštas stūkso ant dirbtinės kalvelės
Ant paminklo sienų yra padaryti įrašai rimuota proza, liudijantys, kad bokštą pastatė Kavuso įsakymu. Jis buvo zijaridų dinastijos, įsikūrusios istoriniame šiaurės Irano Tabaristano regione, emyras. XI amžius šiame regione dar žymėjo perėjimo iš zoroastrizmo į islamą laikmetį. Paminklo pastatymo data pateikta pagal du laiko skaičiavimo kalendorius: iraniečių saulės ir islamo mėnulio kalendorius.
Virš įėjimo į statinį įrengtas vienas ankstyviausių Irane korinių skliautų mukarno stiliumi („varvantys, stalaktitų skliautai“). Kavuso bokštas savo konstrukcija primena kitus cilindrinius antkapinius bokštus Irano Kaspijos jūros pakrantėje. Tačiau šis skiriasi nuo kitų pavyzdžių savo įspūdingu aukščiu, kuris tris kartus didesnis už jo išorinį skersmenį. Pastatytas iš degtų plytų, yra 71 m aukščio, įskaitant kalvelės, ant kurios stūkso, aukštį. Bokštas yra didžiulė dešimties sienų struktūra su kūginiu stogu, kuris sudaro aukso pjūvio santykį 1,618. Bokštas siaurėja į viršų, jo skersmuo yra 17 m (apačioje) ir 15,5 m (po stogu). Vidinis bokšto skersmuo yra apie 10 m. Turi vieną įėjimą iš rytų, dešimt 3 m storio sienų ir yra pastatytas taip, kad prie įėjimo į bokštą žmogus girdi savo aidą.
Nors bokšto užrašas aiškiai nenurodo, kad jis buvo pastatytas kaip valdovo laidojimo vieta, tačiau remiantis legenda, sultono kūnas buvo paguldytas į stiklinį sarkofagą, buvo pakabintas bokšto centre 45 m aukštyje. Rytinėje stogo pusėje yra nedidelis langas, pro kurį ryto saulės spinduliai galėjo kristi tiesiai ant sarkofago. Visa tai atkreipia dėmesį į zoroastrinius įsitikinimus, pagal kuriuos mirusiojo laidojimo metu buvo svarbu, kad kūnas neturėtų sąlyčio su žeme, o ketvirtą dieną po mirties kūnas turėtų būti nušviestas Saulės, kurios spinduliais siela pakiltų į dangų. .
Analai (Tacitas)
miniatiūra|250px|right|Tacito rankraščio fragmentas
Analai – paskutinis ir didžiausias senovės romėnų istoriko Publijaus Kornelijaus Tacito veikalas. Jis aprašo įvykius mūsų eroje nuo 14 m. (imperatoriaus Oktaviano Augusto mirtis) iki 68 m. (Julijų–Klaudijų dinastijos pabaiga). Apie vėliau valdžiusius imperatorius pasakoja to paties autoriaus „Istorijos“.
Tacito istorinis raštas žinomas pavadinimu „Analai“, nors jo originalus pavadinimas yra „Ab excessu divi Augusti“, ir tik kartą pats autorius savo darbą įvardijo kaip analus. Kūrinys išlikęs iki mūsų dienų ne visas: gerai išsilaikė Tiberijaus ir Nerono valdymo aprašymai, iš dalies – Klaudijaus, visai neliko Kaligulos valdymo laikotarpio aprašymo.
Turinys
Dar savo „Istorijų“ rašymo metu Tacitas susidūrė su romėnų visuomenės problemų, valdant keturiems imperatoriams ir Flavijams, ištakų tyrimu. Todėl jis pradėjo rašymą „Nuo dieviškojo Augusto pabaigos“, kur aprašė Tiberijaus, Kaligulos ir Nerono valdymą, taip pat, tikėtina, šešių mėnesių bevaldystę iki pasakojimo pradžios „Istorijose“. Tik naujausiais laikais šį veikalą imta vadinti „Analais“. Tai stambiausias istoriko kūrinys, kurį sudarė 18 ar 16 knygų. Tikslus šių knygų skaičius, beje, nežinomas. Tikėtina, kad didžiulis rinkinys buvo padalintas į tris dalis ir buvo leidžiamas iš eilės. Pagal skirtingus vertinimus, „Analai“ buvo parašyti po 110 ar 113 m. Iki mūsų dienų pilnai išliko tik I–IV knygos (14–28 m. įvykiai), taip pat nedidelis V knygos fragmentas (29 m. įvykiai). Tokiu būdu, daugiausiai išlikęs Tiberijaus ir Nerono valdymo aprašymas, iš dalies – Klaudijaus ir visiškai nieko apie imperatorių Kaligulą. Be to, „Analai“ galėjo būti ir neužbaigti rašyti – Tacitas galėjo mirti, nespėjęs užbaigti XVII ir XVIII knygų (67–68 m.). Dėl istoriko mirties „Analų“ XIII–XVI knygos galėjo būti išleistos jas paredagavus, kas paaiškintų kai kuriuos šių knygų turinio, logikos ir stiliaus trūkumus.
XV knygoje pateikiamas krikščionių persekiojimų ir žudynių Nerono laikais pasakojimas – tai vienas iš pirmųjų nepriklausomų liudijimų apie Kristų ir krikščionių bendruomenės egzistavimą Romoje. Šis fragmentas ypač traukia šiuolaikinių tyrinėtojų dėmesį.
„Analuose“ Tacitas išreiškė ketinimą aprašyti Oktaviano Augusto valdymo metus, tačiau apie šį kūrinį nieko nežinoma – galbūt jis taip ir nebuvo parašytas.
„Analų“ struktūra
miniatiūra|350px|right|Krikščionių baudimas sudeginant prie Nerono paveiksle „[[Nerono fakelai“ (1876, dail. Henrikas Semiradskis) atspindi Tacito pasakojimą kaip vieną pirmųjų nepriklausomų liudijimų apie krikščionių bendruomenę Romoje]]
Veriškės (viensėdis)
Veriškės – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, greta Veriškių kaimo.
AS Trenčín (moterys)
AS Trenčín  – Slovakijos futbolo klubas iš Trenčino. Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1992 m., o moterų ekipa nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).
2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. 2020–2021 m. vėl buvo nutrauktas čempionatas.
O 2021–2022 m. sezone po pirmojo etapo pateko į silpnųjų grupę. Galutinėje ekipų rikiuotėje liko aštuntoje vietoje.
2022–2023 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. lapkričio 4 d.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Trenčino miesto stadione, kuris talpina 2,5 tūkst. žiūrovų.
Apargidium
Apargidium – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Vaitkuškė (Visaginas)
Vaitkuškė – buvęs kaimas Visagino savivaldybėje, 5 km į rytus nuo Visagino, buvusios Ignalinos AE teritorijoje.
Vieno lito literatūrinė premija
Vieno lito literatūrinė premija – Lietuvos rašytojų sąjungos Kauno skyriaus literatūrinė premija (sumanytojas ir steigėjas Petras Palilionis), teikiama nuo 1998 m.
Premijos laureatai
Kaune teikiamos panašios alternatyvios premijos:
Nemajūnų apylinkė (Lazdijai)
Nemajūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šventežerio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kuklių apylinkės ir Šventežerio apylinkės.
Akulieriai (Švenčionių r.)
Akulieriai – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 4 km į pietus nuo Cirkliškio, 0,07 km į rytus nuo dar vieno didesnio Akulierių ežero, Kunigiškės miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 185,3 m. Krantai žemi, pelkėti, pakrantės kalvotos. Rytine pakrante eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Žeimenos intako Meros baseinui.
Džiurdževi Stupovi vienuolynas (Juodkalnija)
thumb|250px|Džiurdževi Stupovi vienuolynas
1738 m. smarkiai apgadintas turkų.
Kazu Naoki
Nacionalinėje komandoje žaidė 1940 m.
Reikiamybės dalyvis
Reikiamybės dalyvis – lietuvių kalbos veiksmažodinių būdvardžių forma, sudaroma iš bendraties kamieno su priesaga -tin- ir galūnėmis -as (vyriškoji giminė), -a (moteriškoji giminė), -a (bevardė giminė).
Reikiamybės dalyvis reiškia veiksmą, kurį reikia atlikti, o daiktavardžiai ar įvardžiai, su kuriais derinami reikiamybės dalyviai, žymi to veiksmo objektą: giñčytinas kláusimas (vyr. g.) 'klausimas, kurį reikia ginčyti', spręstinà problemà (mot. g.) 'problema, kurią reikia spręsti'. Bevardės giminės reikiamybės dalyviai vartojami tada, kai nereikia derintis prie daiktavardžio ar moteriškosios arba vyriškosios giminės įvardžio: pasakýtina, kàd <...> 'reikia pasakyti, kad <...>'. Bevardės giminės reikiamybės dalyviai nuo moteriškosios giminės gali skirtis kirčio vieta (neštinà – mot. g., nèština – bev. g.), tačiau kirčiuojant kamiene moteriškosios ir bevardės giminių formos sutampa (svarstýtina – mot. g., svarstýtina – bev. g.).
Be giminės, reikiamybės dalyviai turi linksnio ir skaičiaus kategorijas. Reikiamybės dalyviai gali būti įvardžiuotiniai (spręstinóji problemà) ir sangrąžiniai (pasiel̃gtina).
Sakinyje reikiamybės dalyviai dažniausiai eina vardine tarinio dalimi, rečiau – pažyminiu (pvz., Būk girtinas, bet nesigirk; Šiemet atmintinas pavasaris).
Kai kurie priesagos ‑tin‑ vediniai nuo seno reikiamybės reikšmės neturi, jie žymi ypatybes, susijusias su dažnai atliekamu, nuolatiniu ar galimu veiksmu (pvz., abejótinas, ‑a, -a; bū́tinas, ‑à, -a; ganė́tinas , ‑a, -a; mir̃tinas , ‑à, -a ; pageidáutinas, ‑a, -a; pakàktinas, ‑à, -a; stebė́tinas , ‑a, -a).
Panašių į lietuvių kalbos reikiamybės dalyvius vedinių yra ir kitose giminiškose kalbose, pvz., lotynų kalboje ir sanskrite gerundyvas. Tapačios darybos yra, pvz., 'lauktinas',  =.
2011–2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos
2011-2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos – tai serija iš šešių moterų turnyrų, kuriuose buvo atrinkta pretendentė žaisti mačą  dėl pasaulio čempionės titulo. Moterų Didžiojo prizo šachmatų varžybų nugalėtoja tapo. kinė Hou Ifan. Ji įgijo teisę 2013 m. žaisti 10 partijų mačą dėl pasaulio šachmatų čempionės titulo su tuometine moterų pasaulio čempione - ukrainiete Ana Ušenina.
Varžybų formatas
Turnyruose žaidė 18 atrinktų, vedančiųjų šachmatininkių. Kiekviena žaidėja pasižadėjo, kad dalyvaus keturiuose Didžiojo prizo turnyruose. Turnyruose, ratų sistema, dalyvavo 12 žaidėjų.
Apibendrinant varžybų rezultatus buvo imami geriausi rezultatai iš trijų turnyrų. Žaidėja, surinkusi daugiausiai Didžiojo prizo balų, tampa nugalėtoja.
Turnyrų taisyklės
Per dvejus metus (2012–2013) buvo surengti šeši Didžiojo prizo turnyrai. Kiekviename Didžiojo prizo turnyre galėjo dalyvauti 12 žaidėjų. Buvo žaidžiama ratų sistema. Užimtos vietos nustatomos pagal partijų taškus, o surinkus po lygiai taškų – pagal papildomus turnyro rodiklius. – moterų pasaulio šachmatų čempionato dalis.
Laiko kontrolė
Kiekvienai žaidėjai partijai skiriama laiko: 90 min. pirmiesiems 40 ėjimų, 30 min. – likusiai partijai. Nuo pirmojo ėjimo po kiekvieno ėjimo pridedama po 30 sek.
Atrinktos žaidėjos
Atrinktų dalyvių sąrašas:
Apdovanojimai, balai ir prizai
2011–2012 m. Didžiojo prizo nugalėtoja įgyja teisę žaisti 2013 m. mačą dėl pasaulio moterų čempionės titulo.
Karolis Tiškevičius
Karolis Tiškevičius (g. 1991 m. liepos 31 d. Kaune) – Lietuvos krepšinio komentatorius, sporto žurnalistas ir renginių vedėjas.
2011–2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos
Apdovanojimai, balai ir prizai
Prizinis fondas vienam turnyrui 40 000 €, o už bendrą rezultatą 60 000 €
Karolis Tiškevičius
Nuo 2009 metų sausio dirbo reklamos asistentu prekybos ir marketingo paslaugų firmoje. 2009 metais atliko praktiką „Pūko“ televizijoje. 2010 m. pradėjo dirbti „Žalgirio radijo“ laidos vedėju, taip pat – rungtynių pranešėju. Vėliau dirbo „Lietuvos ryto“ komandos komentatoriumi. Basketnews.lt tinklalaidės vedėjas. Taip pat organizuoja renginius (vestuves ir kt.). Lietuvos krepšinio lygos komentatorius.
2011–2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos
Apdovanojimai, balai ir prizai
Žaidėjų apdovanojimas pagal užimtas vietas.
Karolis Tiškevičius
2023 m. pateko į skandalą – buvo apkaltintas rasizmu dėl NBA krepšininko Dreimondo Grino nesportiško elgesio prilyginimo beždžionės elgesiui ir LKL suspenduotas.
2011–2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos
Rostovas prie Dono
2-oji lentelė. FIDE Didysis prizas, Rostovas prie Dono, 2011 m. rugpjūčio 2–15 d. Turnyro kategorija – XX, vidutinis Elo reitingas 2527.
Zablačius
Zablačius – buvęs kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Čedasų.
2011–2012 m. FIDE moterų Didžiojo prizo varžybos
Šenženas
3-ioji lentelė. FIDE Didysis prizas, Šenženas, 2011 m. rugsėjo 1–15 d. Turnyro kategorija – XVIII, vidutinis Elo reitingas 2482.
Nalčikas
4-oji lentelė. FIDE Didysis prizas, Nalčikas 2011 m. spalio 8–23 d. Turnyro kategorija – XIX, vidutinis Elo reitingas 2507.
Kazanė
5-oji lentelė. FIDE Didysis prizas, Kazanė, 2012 m. birželio 9–23 d. Turnyro kategorija – XIX, vidutinis Elo reitingas 2517.
Džermukas
6-oji lentelė. FIDE Didysis prizas, Džermukas, 2012 m. liepos 17–28 d. Turnyro kategorija – XIX, vidutinis Elo reitingas 2506.
Galutinės dalyvių vietos 2011–2012 m. Didžiojo prizo varžybose
Šachmatininkių surinkti balai 2011–2012 m. Didžiojo prizo varžybose:
Rudavė
left|120px
Rudavė arba Raudovė – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, 2,5 km į šiaurę nuo Grendavės. Ežerėlio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,1 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 125,4 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos, miškingos. Ežerėlį iš rytų į vakarus prateka upelis link netoliese telkšančio Vilkokšnio ežero (Verknės upės baseinas). Šalia įsikūręs Žuklijų kaimas.
Zagajai (viensėdis)
Zagajai – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, netoli Zagajų (Jasonių I) kaimo.
Alasiukas
Alasiukas – ežerėlis Lietuvoje, Švenčionių rajone, 6,5 km į pietryčius nuo Labanoro, Žeimenos miške, Macijonėlių pelkėje. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,11 km, plotis – iki 0,05 km. Altitudė 149,5 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Žeimenos intako Luknelės baseinui.
Akmenių apylinkė (Lazdijai)
Akmenių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Tailando moterų rankinio rinktinė
Tailando moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Tailandą tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Tailando rankinio asociacija.
Kim Sung-gan
(g. 1912 m. lapkričio 17 d. - m. 1984 m. gegužės 29 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1930–1940 m.
Seiliūnų apylinkė
Seiliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Jurčiūnų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lazdijų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Lazdijų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Miškinių apylinkės ir Gudelių apylinkės.
Dukla Banská Bystrica (moterys)
Dukla Banská Bystrica  – Slovakijos futbolo klubas iš Banska Bistrica. Dar vadinamas SLC Banská Bystrica arba tiesiog Banská Bystrica.
Šis straipsnis apie moterų ekipą, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1965 m., o moterų ekipa nuo 2019–2020 m. sezono rungtyniavo Pirmoje lygoje (aukščiausiasis divizionas).
2019–2020 m. Pirma lyga buvo sustabdyta dėl pandemijos. 2020–2021 m. vėl buvo nutrauktas čempionatas.