cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sekstanto nykštukinė galaktika
Tai aštuntoji atrasta Paukščių Tako palydovinė nykštukinė galaktika. Ją 1990 m. atrado Mike Irwin, P. S. Bunclark, M. T. Bridgeland bei R. G. McMahon.
Danguje ši galaktika užima gana didelį plotą – 26,9' × 5,9' (prilygsta 2/3 Mėnulio pilnaties užimamo ploto). Norint įžiūrėti šią galaktiką, reikalingas bent 16 colių teleskopas.
Kantelis
Kantelis  – miestas vakarų Gvatemaloje, Kecaltenango departamente, į rytus nuo Kecaltenango, tarpukalnių slėnyje. Savivaldybės centras. Šalia praeina kelias į Retalhueu. Maisto, tekstilės pramonė.
Lietuvos futbolo varžybos 2018 m.
IV Lyga (A divizionas)
Turnyrinė lentelė
V lyga (B divizionas)
B divizionas:
„Granitas-2“ – „Imperialas“ – „Katastrofa“ – FK Lentvaris – „Ozo tapyrai“ – „Pagiriai“ – „Stickers“ – „Tėvynės Sąjunga“ – „Top Kickers“ – „Trivartis“ – „Vova“.
Turnyrinė lentelė
VI lyga (C divizionas)
C divizionas:
„Euforija“ – „Futboliukas“ – „Granitas-3“ – „Olandai“ – „Pietų IV“ – „PILK“ – „Pressas“ – „Reaktyvas“ – SK „Skaidiškės“ – Rūdiškių „Vėtra“.
Turnyrinė lentelė
VII lyga (D divizionas)
D divizionas: „Arpas“ – Kalvelių "Ave.Ko.-2" – „Medžiai-2“  – „Molėtai“ – „Navigatoriai Old Boys“ – „Pabradė“ – „Pagiriai-2“ – „Top Kickers-2“ – „Viesulas-2“ – „Vova-2“
Turnyrinė lentelė
Lietuvos nacionalinės vyrų futbolo rinktinės rungtynės 2018 metais
--
Kotryna Orintienė
Kotryna Orintienė (1885 m. lapkričio 23 d. Sankt Peterburge – 1968 m. spalio 29 d. Druskininkuose) – mokytoja, gydytoja, Sankt Peterburgo lietuvių bendruomenės veikėja.
Biografija
Gimė Rusijos imperijos sostinėje persikėlėlių iš Lietuvos valstiečių Agotos ir Jono Gabulių šeimoje. 1905 m. baigė gimnaziją miesto Kolomnos rajone. 1906–1907 m. buvo pirmoji ir paskutinioji Sankt Peterburgo lietuvių kalbos mokytoja, tautiečių vaikus mokė parapijinėje mokykloje „Prie Nevos vartų”. 1908 m. gavo leidimą dirbti namų mokytoja. Aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje: priklausė Lietuvių ir žemaičių labdaringajai draugijai, dainavo Peterburgo lietuvių chore, vaidino Lietuvių teatre. 1909 m. ištekėjo už Antano Orinto, gimė du berniukai.
Lietuvos futbolo varžybos 2018 m.
UEFA Tautų lyga
- -
Lietuvos moterų futbolo rinktinės rungtynės 2018 metais
-
Juozapas Kęstutis Patamsis
Juozapas Kęstutis Patamsis (1939 m. rugsėjo 19 d. Troškūnuose – 2007 m. spalio 24 d. Vilniuje) – Lietuvos skulptorius.
Biografija
Jis kūrė horeljefines ir monumentalias skulptūras, dekoratyvines kompozicijas eksterjerui, antkapinius paminklus. Nuo 1967 m. su savo skulptūriniais darbais dalyvaudavo parodose. J. K. Patamsis buvo Lietuvos dailininkų sąjungos narys (nuo 1991 m.). Buvo vedęs, žmona Vita Patamsienė. Vaikai: Darius (g. 1963 m.), Kotryna (g. 1973 m.).
Kūriniai
Už monumentą prie Salduvės piliakalnio J. K. Patamsis gavo Lietuvos valstybinę premiją (1978 m.).
Viazemskis
Istorija
Viazemskojės gyvenvietė įkurta 1894 m., pavadinta inžinieriaus, Usūrio geležinkelio statytojo Oresto Viazemskio garbei. Miesto teisės nuo 1951 m.
Juodkaitė
Juodkaitė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Juodka.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Turkijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Turkijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Marškiniai
thumb|Tradiciniai moteriški norvegių marškiniai Marškiniai – užsegamas viršutinis medžiaginis drabužis. Istoriškai pradžioje marškiniai buvo dėvimi vyrų kaip apatiniai drabužiai. Vėliau marškiniai išplito kasdieninėje veikloje ir pradėti dėvėti ne tik vyrų, bet ir moterų.
Pačius seniausius pasaulyje marškinius yra atradęs anglų egiptologas William Matthew Flinders Petrie – lininiai marškiniai buvo rasti iš pirmos egiptiečių dinastijos netoli Tarkano, datuojami apie 3000 m. p. m. e.
Marškiniai būna įvairių tipų ir yra dėvimi įvairiomis progomis – laisvalaikiu, politikoje, šventėmis, kartu su įvairiomis uniformomis, įvairiose sporto šakose (pvz., tenise polo marškinėliai) ir pan.
Laisvalaikio tipo marškiniai būna be susegimų ir sagų, vadinami marškinėliais.
Tradiciniai lietuvių marškiniai
thumb|Vyriški darbiniai lietuvių marškiniai Moterų marškiniai visose Lietuvos etninėse srityse būdavo siuvami tik iš balto lininio audeklo, XIX a. II pusėje – ir iš medvilnės. Būdavo ilgomis rankovėmis, stačia arba atlenkiama apykakle, dažniausiai paprasčiausio tunikinės formos kirpimo, rečiau – kitokio kirpimo. Viršutinė dalis siuvama iš plonesnės, apatinė – iš šiurkštesnės medžiagos. Marškiniai buvo žemiau kelių. Rankovėms audžiamas siauresnis, kaip tik rankovės pločio audinys. Išeiginių marškinių apykaklėms, antims, rankogaliams skirtas plonesnis audinys netgi buvo ne namų darbo, o perkamas. Marškinius moterys siuvo pačios rankomis. Viršutinius drabužius, ypač vyrams siūdavo keliaujantys siuvėjai.
Vyrų marškinių puošyba plinta tik XIX a. II pusėje, kai sermėgas išstumia surdutai, o vėliau ir klasikinio kostiumo švarkai, atidengę marškinių krūtinę. Vyriškus marškinius puošė tais pačiais būdais, kaip ir moteriškus, tik mažiau, kukliau.
Albanijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
'''Albanijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Finalo rungtynės
---
Prancūzijos futbolo varžybos 2020–2021 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 2020–2021 m.
2020–2021 m. Ligue 1
Ligue 1 – aukščiausioji futbolo lyga.
Pereinamosios rungtynės
Nantes, kurie liko 18 vietoje Ligue 1 dėl išlikimo aukščiausioje lygoje kovojo su Toulouse FC, kurie Ligue 2 buvo trečioje vietoje.
Pirmosios rungtynės
--
Kentė
250px|miniatiūra|dešinėje|[[Eviai|Evių kentė iš tipiškų juostų]] 250px|miniatiūra|dešinėje|Kentės audimas Kentė (ak. nwentoma) – šilkinis ir/ar medvilninis audeklas, susiūtas iš apie 10 cm pločio austų juostų. Kentė būdinga akanų etninei grupei Pietų Ganoje.
Manoma, kad kentė kilusi ašančių karalystėje, o paskui šią audeklo rūšį perėmė Dramblio Kaulo Kranto ir kitų Vakarų Afrikos šalių gyventojai. Akanų kultūroje kentė buvo karališkas ir šventas audeklas, jo drabužius dėvėdavo tik ypatingais atvejais. Vėliau kentės drabužius ėmė vilkėti vis daugiau žmonių. Tačiau akanų kultūroje šis audeklas iki šiol aukštai vertinamas.
Kentę gamina akanų žemėse Ganoje ir Dramblio Kaulo Krante, taip pat tautos, kurioms akanai darė įtaką. Kentė yra geriausiai žinomas afrikinis audeklas. Žodis kente kilęs iš akanų kalbos ašančių dialekto žodžio kenten 'pintinė'.
Akanų kentė yra savotiška afrikiečių kultūros paveldo emblema, siejama su jos akinančiais, daugiaspalviais raštais, geometrine ornamentika. Akanai pasirenka kentės audeklus pagal jų spalvas, raštus ir pavadinimus. Pavadinimai mažai susiję su spalvomis ir raštais, jie parenkami iš patarlių, žymių vadų, karalienių vardų, augalų pavadinimų.
Kentės spalvų simbolika
thumb|right|250px|[[Akanai|Akanų kentės spalvų įvairovė]] Kentės spalvų prasmės:
Koatepekė (Gvatemala)
Koatepekė  – miestas vakarų Gvatemaloje, Kecaltenango departamente, į pietvakarius nuo Kecaltenango. Keliai į Retalhuleu, Ajutlą (Meksikos pasienis), El Tumbadorą. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste, prekyba.
Istorija
Vietovės pavadinimas nahuatlių kalba reiškia „gyvatės kalva“ (Coatl-Tepec). Gyvenvietė oficialiai įkurta 1770 m. ir pavadinta Santiago de Coatepeque. Miesto statusą įgijo 1951 m.
Ramybės skveras (Jonava)
thumb|200x200px|Ramybės skveras Ramybės skveras - Jonavos centre – netoli Jonavos Santarvės aikštės (kitoje gatvės pusėje) sovietmečiu panaikintų Jonavos miesto kapinių vietoje esantis skveras. Jame - vienintelis vertėjo, gydytojo Jeronimo Ralio kapas ir jo paminklas (obeliskas).
Paminklai, paminkliniai akmenys
Ramybės skvere iš viso stovi 4 paminkliniai akmenys, skirti nežinomiems Jonavos gyventojams, Jonavos stačiatikiams, Lietuvos Nepriklausomybės kovų kariams savanoriams, Pirmajame pasauliniame kare žuvusiems vokiečių kariams. Atskirais akmenimis įamžintas senosiose Jonavos kapinėse palaidotų žmonių atminimas. Yra akmuo, skirtas vokiečių kaizerio kareiviams, žuvusiems Pirmojo pasaulinio karo metu. Taip pat yra įamžintas ir Jonavos stačiatikių atminimas.
We Are the Champions
„We Are the Champions“ – grupės „Queen“ singlas, išleistas kartu su 1977 m. albumu „News of the World“. Šią dainą sukūrė grupės lyderis Fredis Merkuris. Ji laikoma viena labiausiai atpažįstamų roko dainų istorijoje. 2005 m. „Sony Ericcson“ apklausoje daina buvo išrinkta pačia mėgstamiausia. 2009 m. daina buvo įrašyta į Grammy muzikos šlovės sąrašą.
2011 m. mokslininkai atliko tyrimą, kurio rezultatai parodė, jog daina „We Are the Champions“ yra labiausiai užkrečianti pop muzikos daina istorijoje.
Daina buvo rašoma su tikslu, kad ją dainuotų visa auditorija, tad F. Merkurio teigimu žodis We dainos pavadinime reiškia visus, kurie ją dainuoja. Nuo pat pradžių daina tapo populiaria sportinių renginių dalimi, ypač švenčiant pergales. Daina buvo oficialiu 1994 m. pasaulio futbolo čempionato himnu.
Singlas buvo išleistas kartu su kitu grupės hitu „We Will Rock You“. Koncertų metu „Queen“ dažnai jas atlikdavo sujungtas viena po kitos.
Daina pasiekė 2 vietą UK Singles Chart, 4 vietą Billboard Hot 100, 3 vietą Kanados ir kitų šalių topuose.
Lisbetė Purvins-Irrittié
Lisbetė Purvins-Irrittié (1897 m. rugpjūčio 22 d. Vitėje (Klaipėdos miesto dalis) – 1974 m. liepos 10 d. Hanoveryje) – Vokietijos ir Lietuvos rašytoja bei poetė.
Biografija
Gimė hugenotų Irrittié šeimoje. Tėvas buvo mokytojas, įskiepijęs dukrai meilę literatūrai. Pirmąjį savo eilėraštį Lisbetė išspausdino Klaipėdos laikraštyje „Memeler Dampfboot“, kai jai buvo tik šešiolika metų. 1922 m. Leipcige išleista pirmoji knygutė – scenos veikalas „Turi ateiti pavasaris“. Vėliau išspausdinti eilėraščiai, keli dramų rinkinukai. Keletas eilėraščių patalpinti mokiniams skirtoje skaitinių knygoje „Singende Ostmark“. Klaipėdos kraštą prijungus prie Lietuvos Respublikos, 1924 m. pasirodė pirmasis stambesnis jos literatūrinis kūrinys – romanas „Kova dėl gimtosios žemės“. Jame nedaug vietos užima politiniai įvykiai, rašytoja plačiai aprašė stambios klaipėdiečių ūkininkų šeimos gyvenimą, su jos rūpesčiais ir šventėmis.
Ištekėjusi už Aglonėnų mokytojo ir Vanagų evangelikų liuteronų bažnyčios vargonininko bei choro vadovo Jono Purvino, atsidėjo šeimyniniam gyvenimui. Gimė duktė Brigita.
Artėjant Antrojo pasaulinio karo frontui, šeima pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį ir apsigyveno Harco regione. Po kiek laiko gimė antroji duktė Gizela. Mirus vyrui, L.Purvins-Irrittié turėjo rūpintis šeimos išmaitinimu – dviem vietiniams laikraščiams rašė knygų ir spektaklių recenzijas. Laiko kūrybai likdavo nedaug, nedidelius apsakymus ir eilėraščius spausdino į Oldenburgą persikėlusiame klaipėdiečių laikraštyje „Memeler Dampfboot“.
Paskutinius gyvenimo metus praleido dukters Gizelos šeimoje.
Nuodų žiedas
Nuodų žiedas  – žiedas, kurio akutėje (paprastai – po akmeniu) yra talpyklė, skirta nuodams. Talpyklėje gali būti laikomi ir kiti dalykai. Tokie žiedai Europoje tapo populiarūs XVI a. Nuodus iš žiedo įberdavo į priešo maistą ar gėrimą. Taip pat žiede laikomi nuodai būdavo naudojami nusižudymui, kad žiedo nešiotojas nepatektų į nelaisvę ar išvengtų kankinimų.
Tokios konstrukcijos žiedus naudojo kvepalams laikyti, taip pat – plaukų kuokštui, relikvijai, pranešimui laikyti:
Nuodų žiedų kilmė
Marcy Waldie 2001 m. spalio mėn. žurnalo „Antiques & Collecting Magazine“ straipsnyje „Žiedas mirimui: Nuodų žieduose slypi šimtmečiai paslapčių“ rašė, kad tokie papuošalai atsirado Tolimuosiuose Rytuose ir Indijoje. Žiedai talpyklės pakeitė atminimo relikvijų laikymo kapšeliuose ant kaklo tradiciją. Žiedai talpyklės pasirodė patogūs ir paplito kitur Azijoje, Vidurio Rytuose, Viduržemio jūros regione, ir galop viduramžiais pasiekė Vakarų Europą. Tokie žiedai Europoje buvo prekybos šventomis relikvijomis dalis.
Ukmergės KK Ukmergė
Ukmergės KK „Ukmergė“ – tai klubas iš Ukmergės rungtyniavęs RKL pirmenybėse, kur du kartus pateko tarp keturių stipriausių lygos komandų, o 2006–2007 m. sezone iškovojo sidabro medalį.
Jonavos karių kapinės
thumb|Karių kapinės (vaizdas iš J. Basanavičiaus gatvės pusės link Lietavos g.) thumb|right|Pagrindinis kapinių paminklas žuvusiems kariams atminti thumb|right|Karių kapinėse Rusijos ambasados padėtas vainikas Jonavos karių kapinės - tarybinių karių kapinės Jonavos miesto centre, Jono Basanavičiaus gatvėje. Palaidoti II Pasauliniame kare žuvę kariai. Sovietų okupacijos metais Karių kapinėse kasmet vykdavo iškilminga karių pagerbimo ceremonija (šaudomi saliutai ir t. t.). Nepriklausomybės metais TSRS armijos švenčių dienomis karius pagerbia Rusijos ambasados Lietuvoje atstovai.
Taip pat skaitykite
Jonavos miesto kapinės
Idflieg (orlaivių identifikavimo sistema)
Klasifikacija
miniatiūra| „Albatros D.XI“ prototipas. Ant uodegos matoma tipo kodas, serijos numeris ir gamybos metai. Vokietijos imperijos KOP (Fliegertruppe / Luftstreitkräfte) naudoto orlaivio pavadinimą sudarė:
Taip, pavyzdžiui, pirmasis „Albatros Flugzeugwerke“ pagamintas naikintuvo modelis („D“ klasė) buvo vadinamas Albatros D.I, antrasis – Albatros D.II ir t. t.
Klasifikacija taip numatė, jog rangovų gaminti orlaiviai būdavo ženklinami pavadinime nurodant orlaivio įmonę kūrėją, o skliaustuose už jo – orlaivio gamintoją, pvz., „Deutsche Flugzeugwerke“ sukurtas žvalgybinis orlaivis buvo vadinamas DFW C.V, o įmonėje „Automobil und Aviatik AG“ gaminta licencinė jo versija – DFW C.V(Av).
Klasifikacija nebuvo pastovi, ji plėtėsi daugėjant orlaivių ir jų tipų, 1917 m. ji buvo labai išplėsta, 1918 m. antroje pusėje - iš principo peržiūrėta ir racionalizuota.
Kai kurie Vokietijos orlaivių gamintojai, tikėdamiesi palengvinti užsakymų gavimą, „Idflieg“ stiliaus indeksus naudojo ir savo kurtiems prototipams žymėti, pvz., „Zeppelin-Lindau" kurti didžiųjų hidroplanų („R“) ar hidroplanų („CL“), Euler kurto triplano („Dr“) indeksai. Šie indeksai liko tik gamykliniais, todėl neretai sukelia keblumų nustatant apie kokį orlaivį kalbama. miniatiūra|Siemens-Schuckert L.I Vokietijos Imperijos Karinis jūrų laivynas naudojo savo klasifikaciją, paremtą gamintojų priskirtais kodais.
Už orą lengvesni aparatai nepateko į nei vieną iš šių kategorijų. Jiems identifikuoti buvo naudojamas indeksas „L“ ir eilės numeris. „L" raide taip pat buvo žymimas vienintelis už orą sunkesnis aparatas - bombonešis „Siemens-Schuckert L.I“ (iš pradžių žymėtas „G.III“).
„Idflieg" kodas paprastai buvo naudojamas kartu su orlaivio gamykliniu numeriu ir gamybos metų kodu:, pvz., vieno pirmųjų Lietuvos Karo aviacijos pradėtų naudoti žvalgybinių ir šturmo lėktuvų pilnas registracijos numeris buvo Halberstadt C.V No. 5974/18, t. y. Halberstadt C.V, pagamintas 1918 m., gamyklinis Nr. 5974.
Idflieg klasių ir kodų sąrašas
miniatiūra|Lietuvos karo aviacijos [[LVG C.VI]]
Naudojimas po karo
miniatiūra|Fokker D.VII - paskutinis Vokietijoje sukurtas Fokker naikintuvas Idflieg sistema nustojo galioti kartu su Pirmojo Pasaulinio karo pabaiga ir Vokietijos nusigiklavimu. Visgi trečiajame ir ketvirtajame dešimtmetyje keletas įmonių, pvz. Fokker, tęsė „karinio stiliaus“ iš „Idflieg" paveldėtą tipų numeraciją.
Fokker gaminti žvalgybiniai orlaiviai turėjo „Idflieg" stiliaus kodą „C", vienviečiai naikintuvai – „D“ (pvz. Fokker D.XXI). Yra nuomonė, kad tokiu elgesiu Fokker mėgino išnaudoti Fokker D.VII sukurtą puikaus orlaivio reputaciją. Kartu įmonė raide „F" žymėjo ne triplanus, ko reiktų tikėtis pagal „Idflieg" kodą, bet kelevinius lainerius, pvz. Fokker F.VII.
Vaclovas Jonas Goštautas
Vaclovas Jonas Goštautas (, ; 1844 m. spalio 20 d. La Guerche-sur-l'Aubois, Prancūzijoje – 1920 m. kovo 18 d. Paryžiuje) – Prancūzijoje gyvenęs lenkų literatūros tyrinėtojas ir vertėjas, emigrantų bendruomenės veikėjas.
Estijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Estijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Dalyviai
Talino „Flora“ (ginanti čempionų titulą); Talino „Levadia“ Talino „Nõmme Kalju“ Narvos „Trans“ Paide Linnameeskond Tartu „Tammeka“ Viljandžio „Tulevik“ Pernu „Vaprus“ Į elito divizioną grįžo JK Tallinna Kalev, kurie 2017 m. Esiliiga pirmenybėse užėmė antrąją vietą. bei FC Kuressaare, kurie 2017 m. Esiliiga pirmenybėse užėmė penktąją vietą. Į elito divizioną pateko, nes nugalėjusi komanda Maardu Linnameeskond dėl finansinių nepriteklių atsisakė žaisti elito divizione.
Vaclovas Jonas Goštautas
Biografija
Tėvas – Žemaitijos bajoras Mauricijus Goštautas (1809 m. Żaśno (neidentifikuotas kaimas Šiaulių apskrityje)–1878 m. Šolė) – buvo gydytojas, po dalyvavimo 1831 m. sukilime turėjęs pasitraukti į Prancūziją. Šioje šalyje vedė Nanine Boyer, jiems gimė sūnus Vaclovas Jonas.
Estijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Antrosios rungtynės
---
Vaclovas Jonas Goštautas
Biografija
V.J.Goštautas įgijęs dailės bakalauro diplomą, vadovavo lenkų mokyklai Paryžiaus priemiestyje Batignolles, kurioje prieš tai pats mokėsi. Laikinojo lenkų emigracijos komiteto, Lenkų lygos ir Nacionalinės lygos narys, Laisvosios Lenkijos komiteto veikėjas. Vertė į prancūzų kalbą ir tyrinėjo lenkų literatūrą (daugiausiai Juliaus Slovackio ir Adomo Mickevičiaus kūrybą). Kartu jis įkūrė ir nuo 1875 m. redagavo žurnalą „Bulletin Polonais”. Sūnus Tadas tapo šio leidinio korespondentu Turkijoje, vėliau stojo savanoriu į Osmanų kariuomenę ir buvo paskirtas šios šalies diplomatu Salonikuose.
Estijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Pirmosios rungtynės
---
Rytų Malaizija
thumb|right|200px|Rytų [[Malaizija|Malaizijos vieta žemėlapyje]] Rytų Malaizija – vienas iš dviejų Malaizijos regionų. Šį regioną sudaro dvi valstijos – Saravakas ir Sabahas bei viena federalinė teritorija – Labuanas. Rytų Malaizija yra mažiau apgyvendinta ir mažiau naudojama pramonei, nei Vakarų Malaizija, tačiau rytinė Malaizijos dalis turi didesnę teritoriją ir daugiau natūralių gamtos išteklių – tarp jų daugiausiai dujų ir naftos.
Rytų Malaizijoje yra du UNESCO pasaulio paveldo sąraše įrašyti gamtos objektai – Gunung Mulu nacionalinis parkas ir Kinabalu kalnas kartu su jį supančiu nacionaliniu parku.
Pahango sultonatas
Pahango sultonatas (malajų kalba: Kesultanan Pahang) – istorinė musulmoniška valstybė, Malakos pusiasalio rytuose, su pertraukomis egzistavusi nuo 1470 m. Oficialiai sultonato egzistencija nėra nutraukta. Jis yra įjungtas į Malaizijos sudėtį kaip Pahango valstija.
Istorija
thumb|left Kinų šaltiniai mini hinduistinę Pahango valstybę (vadino ją Phang ir kitaip), klestėjusią Malakos pusiasalyje dėl Transmalakinės prekybos jau I tūkst. VII–X a. ji buvo užimta Šrividžajos, vėliau laikinai Čolos, o XIII a. čia siekė įsigalėti Tailandas. Galiausiai teritorija atiteko Melakos sultonatui, kurio valdymo laikais čia įsigalėjo islamas.
1470 m., silpstant Melakos galiai, Pahangas tapo nepriklausomas, kaip sultonatas. Nepriklausomybė tęsėsi iki XVII a. pradžios, tačiau Pahangas patyrė daugybę karų, invazijų. Jų metu buvo išžudyti valdovai, daugybė gyventojų paversti vergais. 1615 m. jį nukariavo Ačeho sultonatas. Šiam atsitraukus, regione hegemoniją įgijo Džohoro sultonatas. Tačiau Pahangas turėjo atskirus valdytojus, kurie titulavosi radža bendahara.
1858–1863 Pahange vyko įpėdinystės karas, kuriuo pasinaudojo britai, plėsdami čia savo įtaką. Jų dėka Pahango valdytojai 1882 m. pradėti tituluoti sultonais, tačiau jų valdžia buvo nominali ir priklausė nuo britų rezidentų. 1896 m. Pahangas oficialiai įsijungė į Britų Malają kaip Federacinė valstija.
1957 m. Malaizijai iškovojus nepriklausomybę, Pahango sultonatas tapo viena iš Malaizijos valstijų. Jame išlaikyta sultono institucija.
Vyčio Jankausko šokio teatras
Veikla
Šokio teatro spektakliai rodomi ne tik Lietuvoje, bet ir užsienyje (šiuolaikiniuose šokio festivaliuose Lenkijoje, Rusijoje, Baltarusijoje, Estijoje, Švedijoje, Vokietijoje, Egipte). Su „Viduramžių bernelio dainos“ 2002 metais teatras atstovavo Lietuvos šokiui tarptautiniame šiuolaikinio šokio festivalyje „Global Dance 2002” Diuseldorfe (Vokietija).
Teatras bendradarbiauja kartu su kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis, inicijuoja ir vykdo įvairius edukacinius šokio projektus Lietuvoje ir užsienyje. 1995 metais šalia trupės įsteigta šokio studija. Joje dėsto choreografai Vytis Jankauskas, Giedrė Kirkilytė–Jankauskienė ir kiti pedagogai.
2015 metais Giedrė Kirkilytė-Jankauskienė už vaidmenį šokio spektaklyje „Akloji dėmė“ buvo nominuota apdovanojimui Auksinis scenos kryžius (kategorijoje „Šokėja(s)“).
Trupė
Šokio teatro direktorė, pedagogė ir šokėja - Giedrė Kirklytė–Jankauskienė.
Meno vadovas - Vytis Jankauskas.
Kviestiniai atlikėjai - Andrius Katinas, Loreta Juodkaitė, Goda Laurinavičiūtė, Giedrė Subotinaitė, Petras Lisauskas, Jekaterina Deineko ir kiti.
Spektakliuose dalyvauja ir šalia teatro veikiančią šokio studiją lankantys asmenys.
Spektakliai
Žymiausi spektakliai:
Vakarų Malaizija
thumb|right|200px|Vakarų [[Malaizija]] Vakarų Malaizija – vienas iš dviejų Malaizijos regionų. Šį regioną sudaro Malakos pusiasalio teritorija. Šiaurėje Vakarų Malaizijos regionas ribojasi su Tailandu, o pietuose – su Singapūro salomis. Didžioji dalis Malaizijos gyventojų (apie 80 %) gyvena Vakarų Malaizijoje. Taip pat šis regionas turi didelę reikšmę visos šalies ekonomikai.
Vakarų Malaizijoje yra 11 šalies valstijų ir dvi federalinės teritorijos.
Kęstutis Bakutis
Kęstutis Bakutis (g. 1962 m. vasario 20 d. Ariogaloje) – Lietuvos pedagogas.
Biografija
1969–1980 m. mokėsi Ariogalos vidurinėje mokykloje. 1984 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą.
Raseinių Prezidento Jono Žemaičio gimnazijos technologijų mokytojas. 1999 m. birželio 28 d. suteikta darbų ir buities kultūros (technologijų) mokytojo-eksperto kvalifikacija. 2006 m. tapo Pasaulinės technologijų mokytojų asociacijos nariu. 2006 m. mokytojo paruoštas gimnazistas Gedas Dukauskas tapo respublikinės technologijų olimpiados laureatu (nugalėtoju).
2009 m. vasario 16 d. įteiktas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino medalis už etninės kultūros puoselėjimą. 2010 m. kovo 17 d. vienam iš penkių geriausių šalies mokytojų, pelniusių Metų mokytojo vardą, įteikta premija.
Žmona Violeta – fizikos ir mate­ma­tikos mokytoja, sūnus Gediminas.
Sigethalomas
Sigethalomas yra miestas Pešto medėje, Vengrijoje.
Kastytis Krikščiukaitis
Biografija
Tėvų jam neteko pažinti, augo vaikų namuose. Buvo sipnos sveikatos, todėl daug laiko praleisdavo ligoninėse. 1972–1974 m. tarnavo zakristijonu Užpaliuose. Mokėsi Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje, po baigimo 1979 m. gegužės 25 d. buvo įšventintas kunigu.
Vikaravo Molėtuose, Dauguose, Alytuje, Babriškėse ir Ryliškiuose. Buvo skiriamas klebonu Žilinų Šv. Antano Paduviečio (1981–1983 m.), Čiobiškio Šv. Jono Krikštytojo (1984–1989 m.) ir Užuguosčio Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus (1989–1990 m.) parapijose.
1990 m. išleistas dirbti pastoracinį darbą į Baltarusiją, tarnavo klebonu lietuviškoje Šv.Lino parapijoje Pelesoje. 2010 m. kun. P.K.Krikščiukaitis buvo įkardinuotas Gardino vyskupijoje.
Mikalinava
Mikalinava gali reikšti:
El Palmaras
El Palmaras gali reikšti:
FC Elva
Elvos FC – Estijos futbolo klubas iš Elvos.
Istorija
Klubas įkurtas 2000 m. dalyvaudavo žemesniųjų divizionų kovose.
Maardu Linnameeskond
Maardu „Linnameeskond“ arba sutrumpintai Maardu LM – Estijos futbolo klubas iš Mardu.
Istorija
2017 m. tapo Esiliiga nugalėtojais ir iškovojo teisę dalyvauti Meistriliiga, tačiau dėl finansinių nepriteklių atsisakė šios teisės.
2018 m. dar kartą tapo antros pakopos nugalėtojais ir iškovojo teisę žaisti Meistriliiga.
2019 m. debiutavo aukščiausioje šalies lygoje. Meistriliiga klostėsi nesėkmingai ir po sezono ekipa buvo perkelta į žemesnį divizioną.
2020 m. žaidė Esiliiga. Užėmė antrą vietą ir dėl patekimo į aukščiausią lygą kovojo su Kuressaare. Bendras dviejų rungtynių rezultatas buvo 9-5 Kuressaare naudai, kuri ir išliko Meistriliiga. Maardu liko antroje pakopoje.
2021 m. tapo Esiliiga nugalėtojais ir iškovojo teisę dalyvauti Meistriliiga.
Pasiekimai
2017 m. nugalėjo Esiliiga (antros pakopos) pirmenybėse.
Escherichia coli
Escherichia coli (dar dažnai vadinama santrumpa E. coli) – gramneigiamos, lazdelės formos bakterijos, fakultatyviniai anaerobai. Randamos šiltakraujų organizmų žarnyne. E. coli bei kiti fakultatyviniai anaerobai sudaro apie 0,1 % viso žarnyno floros. Dauguma E. coli padermių yra nepavojingos, bet kai kurie serotipai sukelia sunkius apsinuodijimus maistu. . Nepavojingos padermės yra dalis natūralios žarnyno mikrofloros ir gali teikti šeimininkams naudą gamindamos vitaminą K2, taip pat užkirsdamos kelią patogeniškų bakterijų įsitvirtinimui žarnyne. E. coli patenka į aplinką su išmatomis. Šios bakterijos sparčiai dauginasi šviežiose išamatose aerobinėse sąlygose 3 dienas, vėliau jų skaičius mažėja.
E. coli ir kiti fakultatyviniai anaerobai sudaro maždaug 0.1 % žarnyno mikrobiotos ir fekalinis-oralinis perdavimas yra pagrindinis kelias, kuriuo plinta patogeniškos padermės, kurios sukelia ligas. Patekę į aplinką šios bakterijos gali išgyventi ribotą laiką, todėl yra geras išmatomis užterštos aplinkos indikatorius. Tyrimais aptinkta E. coli padermių, kurios palikę šeimininką aplinkoje geba išlikti ilgus laiko tarpus. Šios bakterijos yra nesudėtingai auginamos ir kultyvuojamos laboratorijoje ir yra tiriamos daugiau nei 60 metų. E. coli yra chemoheterotrofai, kurių agimo terpėje turi būti anglies ir energijos šaltinis. E. coli yra plačiausiai tiriamas prokariotinis modelinis organizmas ir yra svarbi rūšis biotechnologijos ir mikrobiologijos moksluose, kur ji naudojama kaip organizmas-šeimininkas daugumai darbų su rekombinantine DNR. Tinkamose salygose bakterija dauginasi (pasidalija) kas 20 minučių.
Morfologija
E. coli yra gram-neigiama, fakultatyvinė anaerobinė (kuri gamina ATP aerobiniu kvėpavimu jeigu yra deguonies, bet gali fermentuoti ar anaerobiškai kvėpuoti jei deguonies nėra), nesporuliuojanti bakterija. Paprastai ląstelės yra lazdelės formos, maždaug 2.0 μm ilgio ir 0.25–1.0 μm skersmens; ląstelės tūris maždaug 0.6–0.7 μm³. E. coli dažosi kaip Gam-neigiama, nes jos ląstelės sienelė yra sudaryta iš plono peptidoglikano sluokslio ir išorinės membranos. Gram dažymo metu, E. coli nusidažo safraninu rožine spalva. Padermės kurios turi žiuželius yra judrios. Jos taip pat prisijungia ir pažeidžia žarnyno mikrogaurelius naudodamos prisitvirtinimo molekulę intiminą.
Metabolizmas
E. coli gali gyventi ant didelės įvairovės substratų ir naudoja mišrų-rūgštinį fermentavimą anaerobinėmis sąlygomis, gamindamos laktatą, sukcinatą, etanoli, acetatą ir anglies dvideginį. Daugumą mišraus rūgštinio fermentavimo kelių gamina vandenilio dujas, todėl šiems metaboliniams būtinas žemas vandenilio lygis, kaip yra E. coli kartu gyvenant su vandenilį vartojančiais organizmai, kaip metanogenai ar sulfatą-redukuojančios bakterijos. E. coli optimali augimo temperatūra yra 37 °C (98.6 °F), tačiau kai kurios laboratorinės padermės gali daugintis iki 49 °C (120 °F). E. coli auga įvairiose laboratorinėse terpėse kaip lizogeninė terpė (LB), ar bet kurioje terpėje, kurioje yra gliukozės, amonio monofosfato, natrio chlorido, magnio sulfato, kalio difosfato ir vandens.
Genetika
E. coli ir į ją panašios bakterijos gali perduoti DNR bakterinės konjugacijos ar transdukcijos būdu, tokiu būdu bakterijų populiacijoje genetinis turinys papildomai platinamas horizontaliai. Transdukcijos procesas, kuriame naudojamas bakterijų virusas, vadinamas bakteriofagu, yra atsakingas už geno, koduojančio šiga toksiną paplitimą ir perdavimą iš Shigella bakterijų į E. coli. Šis procesas padėjo susiformuoti E. coli O157:H7 padermei, kuri gamina šiga toksiną. Pirma pilnai nuskaityta E. coli genomo (laboratorinės padermės K-12 atmaina MG1655) DNR seka buvo išspausdinta 1997 metais. Tai buvo vienas pirmųjų nusekvenuotų (nuskaityta DNR seka) organizmų. Genomas sudarytas iš žiedinės DNR molekulės talpinančios 4.6 mln bazių porų. DNR seka talpina 4288 anotuotų baltymus-koduojančių genų (organizuotų į 2584 operinus), septynių ribosominių RNR operonų, 86 transportinių RNR (tRNR). Nepaisant to, kad išsami E. coli genetinė analizė trunka maždaug 40 metų, didelis skaičius genų nėra aprašyti. Genai koduojami tankiai, vidutini tarpas tarp genų yra tik 118 bazių porų. Genome taip pat asta transpozonų, pasikartojančių elementų, integruotų bakteriofagų liekanų - kriptinių profagų. Šiai dienai nuskaityta daugiau nei 300 pilnų Escherichia ir Shigella rūšių genomų. Lyginant šias sekas rasta didelė įvairovė – tik maždaug 20% kiekvieno šių genomų priklauso visiems izoliatams, o maždaug 80% šių genomų gali varijuoti. Kiekvienas genomas turi tarp 4,000 ir 5,500 genų, tačiau vėl įvairovės šios rūšies genų įvairovė sumoje (pangenomas) viršija 16,000. Manoma, kad du trečdaliai E. coli pangenomo kilę iš kitų rūšių ir buvo perduota horizantalia genų pernaša.
Įvairovė
Evoliuciniu požiūriu Shigella genties rūšys (S. dysenteriae, S. flexneri, S. boydii ir S. sonnei) turėtų būti klasifikuojamos kaip E. coli padermės, tačiau klasifikacija kol kas paremta šių rūšių medicinine svarba. Tuo tarpu kai kurios E. coli padermės (kaip K-12, naudojama rekombinantinės DNR darbams) yra pakankamai skirtinga ją perklasifikuoti. Padermė yra rūšies sub-grupė, kuri turi unikalius bruožuus skirtingus nuo kitų padermių. Šie skirtumai dažnai aptinkami molekuliniame lygmenyje, tačiau jie gali pasireikšti bakterijos fiziologijoje ar gyvenimo cikle. Pavyzdžiui, padermė gali įgyti patogeniškų bruožų, įgyti galimybę augti naudojant naują anglies šaltinį, ar užimti specifinę ekologinę nišą, ar įgyti atsparumą antibiotikams. Įviarios E. coli padermės dažnai specifinės šeimininkui, todėl leidžia nustatyti fekalinės taršos kilmę mėginiuose paimtuose iš aplinkos – ar ji kilusi iš žmogaus, kito žinduolio ar paukščio.
E. coli padermių filogenezė
E. coli bakterijos filogenezė mokslininkų yra gerai išstudijuota. Pagrindinis E. coli atmainų šaltinis yra atrajotojai, būtent galvijai. Mėsa gali būti užkrėsta fekalijomis dėl prastų apdorojimo metodų skerdimo metu. Užkrėstų gyvulių išmatos gali užteršti kitus maisto produktus ir vandenį. Dažna E. coli skirstymo sistema, nors neparemta evoliuciniu artumu, yra pagal serotipus. Ji paremta skirstymu pagal pagrindinius paviršiaus antigenus (O antigenas: dalis lipopolisacharidų sluoksnio; H: flagelinas; K antigenas: kapsulė), pvz., O157:H7). Tačiau dažnai cituojama tik serogrupė, t. y. O-antigenas. Žinoma virš 190 serogroupių. Įprasta laboratorinė padermė turi geno mutaciją, del kurios nesusiformuoja O-antigenas ir todėl yra netipuojama.
Papildomai, E. coli gali būti klasifikuojamos pagal jų filogenezę, t. y. pagal jų numanomą evoliucinę istoriją. Tokiu būdu, remiantis viso genomo sekomis, yra išskiriamos penkios sub-rūšys arba šešios grupės. Tačiau, ryšys tarp filogenetinio atstumo ir patologijos yra nedidelis, pvz., O157:H7 serottipo padermės, kurios sudaro kladą (“išskirtinę grupę”) – E grupę – visos yra enterohemoraginės padermės (EHEC), bet ne visos EHEC padermės yra artimai susiję. Visos Shigella rūšys yra įsiterpę tarp E. coli rūšių, tuo tarpu kai kurios Escherichia rūšys - E. albertii, E. fergusonii yra už šios grupės. Visos dažniausiai molekuliniuose tyrimuose naudojamos E. coli padermės priklauso A groupei yr yra kilę iš Clifton’o K-12 padermės (λ⁺ F⁺; O16) ir rečiau d'Herelle Bacillus coli padermės (B padermės)(O7).
Simbiozė
E. coli priklauso bakterijų grupei neformaliai vadinamai koliformais, kurie randami ranami šiltakraujų gyvūnų žarnyne. Paprastai E. coli patenka į naujagymių žarnyną per 40 valandų po gimimo, su maistu ar vandeniu ar per žmones, kurie rūpinasi kūdikiu. Žarnyne E. coli prisitvirtina prie gleivių storojoje žarnoje. Kol bakterija neįgyja genetinių virulentiškumo veiknius koduojančių elementų ji yra nekenksmingas simbiontas. Nepatogeninė E. coli padermė Nissle 1917, dar žinoma kaip Mutaflor, ir E. coli O83:K24:H31 (žinoma kaip Colinfant ) naudojamos kaip probiotikai medicinoje, dažniausiai įvairių gastroenterologinių susirgimų gydymui.
Patogenezė
Dauguma E. coli padermių nesukelia ligų, tačiau virulentiškos (patogeniškos) padermės gali sukelti gastroenteritą, šlapimo takų infekcijas, naujagimių meningitą, hemoraginį kolitą ir Krono ligą. Dažni simptomai - pilvo srities spazmai, diarėja, hemoraginis kolitas, pykinimas ir kartais karščiavimas. Retais atvejais virulentiškos padermės taip pat sukelia žarnų nekrozę (audinių mirtį) su įvairiomis komplikacijomis. Vaikai yra labiau jautrūs, tačiau sudėtinga liga dėl E. coli infekcijos gali išsivystyti visokeriopo amžiaus sveiki individams.
Patogeniškos E. coli padermės gamina įvairius virulentiškumo veiksnius – adhezinus (prisitvirtinimo molekules), toksinus, geležies-surinkimo sistemas, polisacharidinius apdangalus ir invazinus (molekules skirtas išvengti imuninio atsako). Kai kurios E. coli padermės, pvz., O157:H7, gali gaminti šiga toksiną. Dėl toksino veiklos atsiranda įtrūkimų audiniuose, todel infekcija sukelia kraujingą diarėją. Tokios padermės vadinamos enterohemoraginėmis E. coli (EHEC). Retais atvejais (dažniausiai vaikams ir senoliams) šiga toksiną gaminančių E. coli infekcija gali sukelti hemolitinį-ureminį sindromą (HUS). Šiga toksinas sukelia ankstyvą raudonųjų kraujo kūnelių žūtį, dėl kurios užsikiša kūno filtravimo sistemos, inkstai, gali visiškai sutrikti jų veikla ir infekcija gali būti mirtina.
2011 m gegužę vienas enterohemoraginės E. coli serotipas, O104:H4, buvo bakterinės epidemijos prasidėjusios Vokietijoje priežastis. Ši epidemija prasidėjo kuomet keletas žmonių Vokietijoje užsikrėtė enterohemoragine E. coli (EHEC) ir infekcija sukelė hemolitinį-ureminį sindroma (HUS), kuris reikalauja skubaus gydymo. Epidemija išplito į mažiausia 15 šalių įskaitant Šiaurės Amerikos regioną.
Uropatogeniškos E. coli (UPEC) yra vienos pagrindinių šlapimo takų infekcijų sukėlėjų. Jos yra įprasta žarnyno mikrobiotos dalis ir per išmatas gali lengvai patekti į šlapimo takus. UPEC E. coli patekę į šlapimo takus sugeba įveikti epitelinį barjerą ir sudaryti viduląstelines bakterines bendruomenes. UPEC infekcija ypač dažna moterims. Beveik pusė moterų per savo gyvneimą bent kartą suserga šlapimo takų infekcija, o 20-30 % moterų kenčia nuo pasikartojančių cistito epizodų kas 3-4 mėnesius. UPEC Infekcijos gali turėti komplikacijų, ypač nėščioms moterims, o perdavus bakterijas naujagymiams gali sukelti sepsį.
E. coli taip pat yra dažniausia gram-neigiama bakterija sukelianti nuajagimių meningitą. E. coli padermės turinčios K1 kapsulės polisacharidą dominuoja tokiose infekcijose. E. coli K1 sugeba įveikti kraujo-smegenų barjerą ir prasiveržti į centrinę nervų sistemą. Daugindamosis jos išskiria toksinius junginius, kurie sukelia uždegimą, kuris padidina kraujo-smgenų barjero pralaidumą ir baltieji kraujo kūneliai patekę į smegenis sukelia meningitą.
E. coli dažniau atsparios nuo seno žmonių gydymui ir veterinarijoje naudojamiems antibiotikams, tokiems kaip ampicilinas. Tačiau, pastaruosius du dešimtmečius pradėjo plisti daugiavaisčio atsparumo padermės, atsparios naujesniems antibiotikams įskaitant fluorochinolonus ir išplėsto spektro cefalosporinus.
Modelinis organizmas gyvybės mokslų tyrimams
E. coli nuo seno kultyvuojama laboratorijose ir lengvai manipuliuojama, todėl turi svarbų vaidmenį moderniuose gyvybės moksluose, bioinžinerijoje ir industrinėje mikrobiologijoje. Stanley Norman Cohen ir Herbert Boyer darbai su E. coli, kuriuose jie panaudojo plazmides ir restrikcijos fermentus sukurti rekombinantinę DNR, tarpo biotechnologijos pagrindu.
E. coli yra įprastas šeimininkas ivairioms baltymų raiškos sistemoms, kuriomis gaminami rekombinantiniai baltymai. Naudojant plazmidinius vektorius mokslininkai gali įterpti genus, kurie leidžia tirti šių genų savybes, išskirti ir tirti baltymus, bei gaminti didelius kiekius norimų baltymų industriniams tikslams. Vienas pirmų rekombinantinės DNR technologijos panaudojimų buvo E. coli modifikacija skirta gaminti žmogaus insuliną.
Griaustinio dievas
Griaustinio dievas – politeistinių tikėjimų dievybė, simbolizuojanti griaustinį, žaibą. Senovėje perkūnija žmonėms buvo paslaptingas ir baimę keliantis reiškinys, tiesiogiai rodantis gamtos jėgų galią, todėl ją įprasminantis dievas mitologijoje dažnai užima aukštą hierarchinę padėtį, paprastai vyriškos giminės, galiūnas.
Ugličiaus tvenkinys
Ugličiaus tvenkinys  – tvenkinys Rusijoje, Tverės ir Jaroslavlio srityse, susidarė 1939 m. ties Ugličiaus miestu hidroelektrinės užtvanka patvenkus Volgos upę. Ilgis 143 km, plotis iki 5 km. Vidutinis gylis 5 m. Metinis vandens lygio svyravimas 5,5 m. Sudaryta giliavandenė laivybinė arterija, kuria pasiekiamas Maskvos kanalas. Tvenkinio vanduo naudojamas drėkinimui; vykdoma žvejyba.
Groupon
Verslo modelis
Verslo esmė yra kasdien pasiūlyti pirkėjams po vieną praktišką pasiūlymą – pietus restorane, pramogas atrakcionų parke ar apsilankymą autoservise – su didele nuolaida (bent 50 %, nors pasitaiko pasiūlymų ir su 90 % nuolaida). Kabliukas yra tas, kad pasinaudoti pasiūlymu galima tik tuo atveju, jeigu susirinks pakankamai norinčiųjų. Tad susidomėję pirkėjai turi aiškią paskatą pranešti apie akciją savo draugams ir pakviesti juos prisidėti prie perkančiųjų.
Tinklaraštis „spiridonov.ru“ aprašė grupinių apsipirkimų portalų verslo modelį – pradedantieji portalai su tiekėju susitaria gauti, pavyzdžiui, 60 % nuolaidą, internautams pasiūlo 50 %. Tad jiems lieka 10 % nuo kiekvieno pardavimo. Verslui įsibėgėjus, kai portalo auditorija tampa daugiatūkstantinė, grupinio apsipirkimo tinklalapiai pareikalauja, kad tiekėjai prekes jiems tiektų nemokamai. Mat įmonė šiuo būdu yra reklamuojama daugiatūkstantinei tikslinei auditorijai. Kai portalas dar labiau išsiplečia, trečiajame veiklos etape, jau prašoma iš įmonių sumokėti papildomai už jų prekių reklamą.
„Emarketer.com“ duomenimis, 40 % prekybininkų, dirbę su populiariausiu grupinio apsipirkimo tinklalapiu JAV „groupon.com“, nebenori tęsti partnerystės. Daugiausia kritikos žeriama dėl to, kad šiems portalams rūpi tik greitas uždarbis, įmonės iš to daugiau nukenčia nei laimi.
Apšviestasis absoliutizmas
miniatiūra|249x249px|[[Jekaterina II, rašytojo Voltero girta kaip apsišvietusi valdovė]] Apšviestasis absoliutizmas – šviečiamojo amžiaus absoliutinės monarchijos variantas, kai valstybės reformomis buvo siekiama kovoti su feodalinė­mis tradicijomis ir Katalikų Bažnyčia, taip pat išlaikyti stiprią monarcho valdžią. Apšviestasis absoliutizmas apėmė visas Europos šalis, išskyrus Jungtinę Karalystę, kur absoliutizmas jau nebegaliojo, Abiejų Tautų Respubliką, kur absoliutizmas iš esmės nesusiformavo ir Prancūziją, kuri jau buvo pasiekusi tai, ko siekė apšviestasis absoliutizmas.
Apšviestojo absoliutizmo idėjos pagrindas – XVII–XVIII amžiaus teisininkų ir filosofų Č. Bekarijos, H. Grocijaus, T. Hobso, K. Volfo koncepcijos ir fiziokratų ekonominis mokymas, taip pat prancūzų rašytojo ir filosofo Voltero pažiūros.
Alaska Airlines
Alaska Airlines yra didžiausios Amerikos oro linijos įsikūrusios SeaTac, Vašingtone, Sietlo metropolinėje zonoje. Tai penktos pagal keleivių skaičių Šiaurės Amerikos oro linijos. Šios oro linijos vykdo skrydžius iš penkių centrų; pagrindinis centras yra Sietlo-Takomos tarptautinis oro uostas. Aliaskos oro linijos yra Oneworld, trečio pagal dydį oro linijų aljanso, narė.
1932-1945
McGee oro linijos, Aliaskos oro linijų pirmtakės, buvo įkurtos Linious “Mac” McGee ir savo pirmuosius skrydžius vykdė tarp Ankoridžo ir Bristolio Įlankos. Skrydžiai neturėjo grafiko, o būdavo vykdomi tuomet, kai atsirasdavo keleivių arba krovinių, kuriuos reikėdavo skraidinti. Šios oro linijos išgyveno finansinius sunkumus Didžiosios Depresijos metu. Taip nutiko todėl, nes Ankoradže tuo metu veikė daug oro linijų, bet nebuvo tiek keleivių, kurie norėtų skristi.
1934 metais įvyko pirmasis Ankoradžo oro linijų susijungimas, kai McGee pardavė jo vardu pavadintas oro linijas už 50000 dolerių (ši suma būtų lygi 1,093,781 doleriams 2022 metais) Star Air Service, oro linijoms taip pat įsikūrusioms Ankoradže. Tai leido McGee pradėti verslą kalnakasybos srityje.
1937 metais McGee grįžo į oro linijų verslą ir atidarė alkoholio parduotuvę, taigi šios oro linijos pradėjo tiekti alkoholį į atokiausius Aliaskos regionus.
1941 metais Raymond’as Marshal’as, verslininkas is New York’o, nupirko Star Air Service. Vėliau, 1942 metais, šios oro linijos nusipirko dar tris Aliaskos oro linijas- Lavery Air Service, Mirow Air Service ir Pollack Flying Service, o taip pat ir angarą Ančoro oro uoste. Tais pačiais metais šios oro linijos buvo pervadintos “Aliaska Star oro linijomis”. Aliaskos oro linijų vardas buvo pradėtas naudoti 1944 metų gegužės 2-ą dieną.
Plėtimasis po Antrojo Pasaulinio karo (1945-1949)
1945-aisiais metais Aliaskos oro linijos pasamdė pirmąją skrydžių palydovę. 1947-aisiais metais žokėjus James’as Wooten’as tapo šių oro linijų prezidentu ir pradėjo jas stipriai plėsti. Jam valdant kompaniją iš valstybės nusipirko daug atliekamos karinės oro technikos, kuri buvo naudojama karo metais.
Human
Human – debiutinis britų atlikėjo Rag’n’Bone Man albumas, išleistas 2017 m. vasario 10 d. Albumo singlas „Human“ sulaukė didelio pasisekimo visame pasaulyje, patekdamas į daugelio šalių dainų dešimtukus, tarp jų – ir antroji vieta Jungtinėje Karalystėje, o singlas „Skin“ pasiekė tryliktąją vietą. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas tapo dešimtmečio greičiausiai parduodamu debiutiniu vyriškos lyties atlikėjo išleistu albumu.
2019 m. gegužės mėnesio duomenimis, Jungtinėje Karalystėje parduota virš 1,2 milijono albumo kopijų ir jis tapęs keturiskart platininiu.
Tija (karalienė)
thumb||right|180px| Karalienės Tijos skulptūrinė galva Berlyno [[Naujasis muziejus|Naujajame muziejuje]]
Biografija
Tijos tėvas Juja buvo faraono karo vežėčių vadas ir užėmė religines dievo Mino galvijų kaimenės prižiūrėtojo pareigas. Motina Tuja užėmė religinį haremo valdytojos postą Mino šventykloje Achmime ir Amono šventykloje Tėbuose. Tija paminėta ant keraminių skarabėjaus vabalo dirbinių, sukurtų tuoktuvių proga labai anksti Amenhotepo III valdymo pradžioje (pradėjo karaliauti apie 1390 m. pr. m. e.). Kartu buvo paminėti tėvų vardai, bet be titulų, kas leido XIX a. iškelti romantišką versiją apie Tiją, varguolę mergaitę, kurią įsimylėjo faraonas. Tikėtina, kad Tija galėjo turėti karališko kraujo ir per moteriškąją liniją būti pirmosios 18 dinastijos karalienės Amosės Nefertarės palikuonė. Tikėtina, kad jos tamsesnė oda buvo sąlygota paveldimumo iš tėvo, kuris tikriausiai nebuvo egiptietis, galbūt Sacharos gyventojas ar ateivis iš Azijos.
Stormzy
Michael Ebenazer Kwadjo Omari Owuo, Jr. (g. 1993 m. liepos 26 d.), geriau žinomas kaip Stormzy – britų reperis, dainininkas ir dainų autorius. Išgarsėjo 2015 m., išleidęs singlą „Shut Up“. Debiutinis atlikėjo albumas „Gang Signs & Prayer“ išleistas 2017 m. vasarį ir tapo pirmuoju grime albumu, pasiekusiu reitingo viršūnę. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs tris albumus, iš kurių naujausiasis, „This Is What I Mean“, išleistas 2022 m. lapkritį.
Tija (karalienė)
Biografija
Su Amenhotepu III Tija susilaukė bent 6 vaikų: dviejų sūnų (Tutmozis V, miręs anksti, ir Amenhotepas IV) ir keturių dukterų. Amenhotepo III valdymo metu Tija turėjo didelės politinės įtakos Egipto gyvenime. Faraonas jai skyrė daug šventovių, pastatė rūmus ir dirbtinį ežerą. Tija neprarado įtakos įžengus į sostą jos sūnui Amenhotepui IV. Šiam pasivadinus Echnatonu ir perkėlus Egipto sostinę į Amarną, Tija tikriausiai persikėlė gyventi kartu su Amenhotepu III, bet ne iš karto. Amarnoje rasta keleta pagarbinimo vietų su Tijos ir Amenhotepo III atvaizdais. Tijos vardas nebeminimas nuo apie 1340 m. pr. m. e. kartu su Echnatono antrosios dukters Mekataton mirtimi. Tikėtina, kad ji mirė tuo metu siautusios epidemijos metu.
Betaninas
Betaninas, burokėlių raudonasis  – raudonas glikozidinis maisto dažiklis (kodas E162), gaunamas iš burokėlių. Hidrolizinant pašalinus gliukozės molekulę gaunamas betanidinas.
Betanino spalva priklauso nuo pH: tarp pH 4 ir 5 jis ryškiai melsvai raudonas, pH didėjant jis tampa mėlynai violetinis. pH tapus šarminiu betaninas tampa geltonai rudu.
Betanino jautrumas
Betaninas skyla veikiamas šviesos, karščio ir deguonies, todėl jis naudojamas šaldytuose produktuose, produktuose su trumpa laikymo trukme ar produktuose, kurie pardavinėjami sausi. Produktuose su daug cukraus betaninas atlaiko pasterizaciją.
Gavyba
Betaninas paprastai išgaunamas iš burokėlių sulčių ekstrakto. Burokėliuose betanino būna iki 300–600 mg/kg. Kiti maistinio betanino ir kitų betalainų šaltiniai yra opuncijos, lapiniai runkeliai, kai kurių burnočių lapų. Kiti pigmentai, esantys runkeliuose, yra indikaksantinas ir vulgaksantinas.
Panaudojimas
Betaninu dažoma:
Betaninas žarnyne gerai įsiurbiamas ir organizme veikia kaip antioksidantas.
Tija (karalienė)
Atradimas
1898 m. prancūzų archeologas V. Lorė aptiko tris mumijas Amenhotepo II kape Karalių slėnyje. Tarp jų buvo moters su labai gerai išsilaikiusiu veidu. Tuo metu mumija nebuvo identifikuota. 1922 m. atradus Tutanchamono kapą, jame buvo rastas miniatiūrinis sarkofagas su plaukų sruoga. Tik 1976 m. bandant identifikuoti mumiją jos plaukai buvo palyginti su Tutanchamono kape rastais ir įsitikinta, kad jie priklauso vienai ir tai pačiai asmenybei, Tijai. Jos kapas nebuvo rastas (jei buvo pastatytas), sarkofagas neišlikęs. Mumijos krūtinė ir pilvas buvo išdraskyti. Tai galėjo padaryti tiek politiniai priešai po Echnatono mirties, tiek kapų vagys. Po šių įvykių Tijos mumija, kartu su dviem kitomis buvo perlaidota Amenhotepo II kape, kas buvo įprasta Egipte − po kapų išplėšimų perlaidoti kūnus kitur. Tija iš pat pradžių tikriausiai buvo palaidota Amarnoje.
Karalienės Tijos mumija yra Kairo Egipto muziejuje. Vienas iš garsiausių Sen. Egipto meno kūrinių − iš medžio drožta jos skulptūrinė galva − Berlyno Naujajame muziejuje. Ši galva (22,5 cm aukščio su karūna) buvo sukurta Amenhotepo III valdymo pabaigoje, nes Tija vaizduojama gana pagyvenusi. Skulptūra buvo šiek tiek pakoreguota atėjus į valdžią Echnatonui ir Tijai suteiktas papildomas dieviškumo simbolis − plunksnų karūna su saulės disku ir karvės ragais.