cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ana, ypatingas malonumas
Turinys
Po susišaudymo Milano gatvėse gangsteris Gvido savo boso išsiunčiamas kuriam laikui iš miesto, kad nekristų į akis policijai. Atvykęs į Bergamą, jis netrunka susipažinti su Ana – kavinėje dirbančia uždaro būdo mergina. Nors Gvido šiurkštus ir valdingas, Ana netrunka jį įsimylėti ir tapti nuo jo priklausoma. Atvykusi kartu su juo į Milaną, Ana padeda jam pervežti narkotikų kontrabandą per sieną, o pati įtraukiama į prostitucijos verslą, kur tampa mergina pagal iškvietimą. Netrukus ji sužino esanti nėščia, o Gvido pareikalauja daryti abortą. Ana sugeba nuo jo pasprukti ir pasislėpti Romoje pas draugę, tuo tarpu Gvido su keliais gangsteriais suimamas ir įkalinamas 6 metams.
Praėjus kuriam laikui, Ana įsikuria Romoje su sūnumi, ima susitikinėti su vienu gydytoju ir, kai atrodo, kad gyvenimas nurimo, vėl pasirodo Gvido. Grasindamas jos sūnaus gyvybei bei kad papasakos jos draugui apie praeitį, jis priverčia Aną grįžti į Milaną, kur vėl nori kad ji dirbtų prostitute. Ši išvažiuoja su juo, eina į klubą, tačiau, išsmukusi anksčiau, nuvažiuoja į Gvido namus, tikėdamasi pasisavinti šio pinigus iš seifo. Jai nespėjus pasišalinti, grįžta Gvido. Abu griebiasi ginklų, įvyksta susišaudymas, jis miršta, o Ana sunkiai sužeidžiama. Sužinojęs apie įvykį, jos draugas daktaras su sūnumi vyksta į Romą, kur susitinka su ja ir pažada pasirūpinti sūnumi, kol ši pasveiks. Po keleto dienų jis gauna pranešimą, kad Ana mirė ir lieka vienas su jos sūnumi…
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
1963–1964 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Antakalniai (Vyžuonos)
Antakalniai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Utenos. Seniūnaitijos centras.
Pnivnė
Istorija
XX a. tarpukariu priklausė Lenkijai, 1929–1939 m. buvo Pnivnės valsčiaus centras. 1965 m. kaimas perduotas iš Voluinės rajono Kašyrų Kaminio rajonui.
Čimaltenango departamentas
Čimaltenango departamentas  – departamentas Gvatemalos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Čimaltenangas.
Geografija
Departamente yra keletas senovės majų miestų liekanų, žymiausi – Išimčė, Miško Vjechas.
Čimaltenangas
Verčiamasi žemės ūkiu, tradiciniais tekstilės ir keramikos amatais, prekyba. Veikia nepelno organizacija Rose Education Foundation, skatinanti Gvatemalos vaikų švietimą.
Istorija
Ikikolumbiniais laikais miestas vadintas B’oko'. Ispanams užkariavus regioną, miestui suteiktas nahuatliškas pavadinimas, reiškiantis „skydo miestas“. Miesto statusą įgijo 1926 m.
Cesliukiškės
Cesliukiškės arba Cesliukai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į šiaurės rytus nuo Varanavo, greta plento Vilnius–Lyda.
Istorija
XX a. pr. sudarė keletas viensėdžių Lydos apskrities Benekainių valsčiuje (Vaišvilų, Misiurų, Pilnikų, Volyncevų valdos).
Eleuterijus Bačinskas
Eleuterijus Bačinskas (1916 m. liepos 4 d. Glazge, Škotija – 1978 m. rugsėjo 8 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos ir JAV sportininkas.
Antiochas Askalonietis
Antiochas Askalonietis (🇬🇷, apie 125 m. pr. m. e. – apie 68 m. pr. m. e.) – akademinis filosofas. Akademijoje jis buvo Filono Larisiečio mokinys, tačiau nukrypo nuo Filono ir jo pirmtakų akademinio skepticizmo. Jis buvo Cicerono mokytojas ir pirmasis iš naujosios eklektiškų platonistų kartos. Antiochas stengėsi į platonizmą įtraukti stoikų ir peripatetikų doktrinas ir, priešingai nei Filonas, teigė, kad protas gali atskirti tiesą nuo melo. Tai darydamas jis teigė atgaivinantis Senosios Platono akademijos doktrinas. Su juo siejama viduriniojo platonizmo pradžia.
Gyvenimas
Antiochas gimė Askalone, Palestinoje. 79 m. pr. m. e. jis buvo Lukulo (Mitridato priešininko) ir Cicerono mokytojas, šiems studijuojant Atėnuose. Jis taip pat turėjo mokyklą Aleksandrijoje bei Sirijoje, kur, atrodo, ir mirė. Savo laiku jis buvo labai garsus filosofas, nes Strabonas, aprašydamas Askaloną, mini jo gimimą kaip dovaną miestui, o Ciceronas dažnai su meile ir pagarba kalbėjo apie jį kaip apie geriausią ir išmintingiausią iš akademikų, labiausiai išprususį ir akyliausią savo amžiaus filosofą.
Antiochas mokėsi pas stoiką Mnesarchą, tačiau pagrindinis jo mokytojas buvo Filonas, kuris pakeitė Klitomachą ir tapo Akademijos vadovu (scholarchu). Tačiau jis geriau žinomas kaip Filono priešininkas, o ne mokinys. Savo veikale Academica Ciceronas mini traktatą Sosus, kurį Antiochas parašė prieštaraudamas savo mokytojui ir kuriame paneigia akademikų skepticizmą. Kitą Antiocho veikalą, pavadintą Canonica, cituoja Sekstas Empirikas. Kadangi Antiocho raštai neišliko, iš Seksto Empiriko veikalo panašu, kad tai buvo logikos traktatas.
Antiochas buvo vadinamas „penktosios akademijos“ įkūrėju, panašiai kaip Filonas buvo vadinamas ketvirtosios akademijos įkūrėju. Ši akademija buvo įkurta 89 m. pr. m. e., prieš pat įvykstant Pirmajam Mitridato karui, dėl kurio 86 m. pr. m. e. buvo sunaikinta Akademija. Tuo metu Antiochas gyveno Aleksandrijoje. Vėliau jis grįžo į Atėnus ir, atrodo, mirė apie 68 m. pr. m. e.
Filosofija
Prieš Antiochą Akademijos akademinis skepticizmas tikriausiai kilo iš sėkmingų Platono bandymų paskatinti savo mokinius samprotauti abstrakčiai, ką jis laikė tikruoju tiesos atradimo būdu, ir per daug nepasitikėti pojūčiais. Ciceronas Platoną priskyrė prie filosofų, kurie manė, kad nėra tokio dalyko kaip bet kokio žinojimo užtikrintumas.
Po Platono buvę filosofai, pavyzdžiui, Arkesilajas, pabrėždami tik pojūčių neapibrėžtumą, arba, pavyzdžiui, Karneadas Kirėnietis ir Filonas, akcentuodami pojūčių ir proto neapibrėžtumą, buvo tam tikra prasme skeptiški, ir atrodė, kad ieškojo bet kokios tiesos, tiek teorinės, tiek praktinės, šaknų. Taigi pagrindinis Antiocho tikslas buvo ne tik propaguoti tam tikras moralės filosofijos doktrinas, bet ir ištirti žmogaus pažinimo pagrindus ir gebėjimus atrasti tiesą. Vis dėlto, apie jo sėkmę negalima spręsti, nes veikalas, kuriame Ciceronas išsamiausiai išdėstė savo nuomonę, nėra išlikęs.
Antiochas teigė atgaivinęs Senosios Platono Akademijos doktrinas, kai, prieštaraudamas Filonui ir Karneadui, tvirtino, kad intelektas pats savaime bando atskirti tiesą nuo melo, arba, kalbant akademikų kalba, atskirti idėjas, kylančias iš realių objektų, nuo sampratų, kurios neatspindi realybės. Skeptikai teigė, kad jei dvi sąvokos yra tokios panašios, kad jų neįmanoma atskirti, nė viena iš jų negali būti laikoma teisingesne nei kita, ir kad prie kiekvienos teisingos sąvokos gali būti prisijungusi tokia pat klaidinga sąvoka, todėl niekas negali būti užtikrintas, kad žino tikrą tiesą. Antiochas šiai sampratai prieštaravo teigdamas, kad protas pats savaime yra tiesos ir melo etalonas. Samprata taip pat buvo neigiama argumentu, kad visi šie samprotavimai paneigia patys save, nes remiasi principais, kurie laikomi teisingais, ir daro išvadą, kad jokia prielaida negali turėti tikro pagrindo. Panašu, kad tokiu būdu Antiochas stojo stoikų pusėn, gindamas pojūčius, kuriuos akademikai laikė neapibrėžtais.
Akivaizdu, kad tokiose diskusijose buvo nagrinėjami tie patys klausimai, kuriuos anksčiau išsamiau nagrinėjo Platonas ir Aristotelis, analizuodami mokslo prigimtį ir aptardami įvairias tiesos rūšis, priklausomai nuo to, ar jos yra grynai intelektinio suvokimo, ar tik tikėtino ir neaiškaus pažinimo objektas. Taip buvo bandoma atgaivinti dialektikos meną, kurį, kaip rodo esami pasakojimai apie Antiocho moralinį mokymą, akademikai ignoravo. Nepasiduodamas stoikų paradoksams ar akademikų skepticizmui, Antiochas laikėsi pagrindinių doktrinų, beveik sutampančių su Aristotelio doktrinomis: laimė iš esmės susideda iš dorybingo gyvenimo, tačiau nepriklauso nuo išorinių dalykų. Taigi jis neigė stoikų doktriną, kad visi nusikaltimai yra vienodi, bet pritarė jų nuomonei, kad reikia slopinti visas emocijas. Taigi, nors Ciceronas linkęs priskirti Antiochą prie stoikų, atrodo, kad jis pats save laikė eklektišku filosofu ir bandė sujungti stoikų ir peripatetikų doktrinas, kad atgaivintų Senąją Platono Akademiją.
Choinos valsčius (Pinskas)
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijai.
Poviso karalystė
Poviso karalystė  ― viena iš Velso viduramžių karalysčių, gyvavusi nuo V a. iki 1160 m. Karalystė buvo išsidėsčiusi Velso rytuose. Susidarė kornovijų genčių žemėse po to, kai romėnai paliko Britaniją, ir pradžioje užėmė teritoriją nuo Vakarų Velso kalnų iki dabartinio Vakarų Midlandso, taip pat ir derlingas Severno ir Terno upių lygumas. Senasis kornovijų genčių centras buvo Rokseteris.
XI ir XII a. Poviso karalystė tapo savotišku nesantaikos obuoliu tarp Valų markos anglų-normanų lordų ir stiprėjančio Gvinedo. 1160 m. po karaliaus Madogo ap Maredido mirties Poviso karalystė buvo padalyta į dvi dalis: Povisą Vadogą (šiaurinė dalis) ir Povisą Venvinviną (pietinė dalis).
Manoma, kad Poviso pavadinimas kilęs iš vėlyvosios lotynų kalbos pagenses (iš  'kaimiška vietovė', 'apylinkė', kas susiję su lot. paganus) ― 'pasienio sritys'. Kambrijos analų įraše apie karaliaus Kadelo ap Brochvailo mirtį sakoma, kad šalis, kuri vėliau buvo pavadinta Povisu, pradžioje vadinosi Ternilugu.
Šiomis dienomis didžiąją buvusios Poviso karalystės dalį užima Poviso sritis.
Hvanasundas
Hvanasundas  – kaimas ir savivaldybė Fareruose, Vijojaus saloje. Atsisukęs į Nordepilą, Borojaus saloje. Kaimus jungia užtvanka. 270 gyventojų (2006 m. duomenys). Savivaldybėje yra šie kaimai:
Beržininkai (Pilkalnio apskritis)
Beržininkai (, nuo 1928 m. Fichtenhöhe) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Lietuvos pasienyje, 25 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 26 km į pietryčius nuo Lazdynų, Šešupės kairiajame krante.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Beržininkų kaimo bendruomenė 1934 m. 1785 m. buvo bajoriškasis kaimas su 10 ugniakurų, 1821 m. – dvaras ir kaimas su 23 gyventojais. 1846 m. Beržininkuose buvo 7 gyvenamieji pastatai ir 72 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Doristalio (Stabartynės) valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. prie Beržininkų prijungta Kumečių dvaro apygarda ir Noviškių Plynės pelkė. Kaimo teritorijoje buvo mokykla, pelkėje buvo kasamos durpės. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Gyventojai
Be to, Kumečių dvare 1905 m. gyveno 132, 1910 m. – 138 gyventojai.
Ossy Renardy
Ossy Renardy (1920 m. balandžio 26 d. Vienoje, Austrija – 1953 m. gruodžio 3 d. Tres Piedras vietovėje (prie Santa Fė), JAV) – Austrijos ir JAV smuikininkas virtuozas.
Biografija
Gimė ir augo Vienos padavėjų šeimoje kaip Oskar'as Reiss'as. Pirmuoju muzikos mokytoju buvo garsusis smuikininkas Theodor'as Paschkus. Labai anksti pasireiškė neeiliniai muzikiniai gabumai, būdamas trylikos metų jau dalyvavo gastrolinėje kelionėje po Italiją. Po jos nusprendė pakeisti savo vardą į italams labiau priimtiną Ossy Renardy. Nepaisant jauno amžiaus ryžosi pradėti profesinę koncertinę veiklą. Grįžo į Italiją ir Milane grojo Victor'o de Sabata vadovaujamame orkestre.
1935 m. išvyko į pirmąjį savąją koncerinę kelionę po Baltijos šalis, Skandinaviją, Olandiją, Austriją, Prancūziją ir Italiją. Kelionėje jį lydėjo dirigentas ir pianistas Valteris Tausigas. Kaune muzikantai koncertavo Radiofone, Valstybės teatre ir Vasaros teatre (parke greta dabartinio Muzikinio teatro (tuomečio Valstybės teatro)).
Austrijoje įsigalint nacistinėms nuotaikoms, 1937 m. Ossy Renardy persikėlė gyventi į Didžiąją Britaniją, o vėliau – į JAV. Nuo 1938 m. gyveno ir koncertavo Niujorke. Prasidėjus Antrajam pasauliniams karui įsidarbino amerikiečių kariuomenę aptarnaujančioje organizacijoje USO, 1942 m. įgijo JAV pilietybę. Karo metu kariškiams surengė 490 koncertų. Pokaryje, nuo 1947 m. vėl pradėjo intensyviai koncertuoti. 1949 m. vedė Suzette Guttwirth, su kuria susipažino dar gyvendamas Vienoje.
Žuvo susidūrus automobiliams, pakeliui į savo koncertą Monte Vista mieste Kolorado valstijoje. Išliko gausi smuikininko diskografija.
Ona Vaičiulytė-Romančiuk
Ona Vaičiulytė-Romančiuk, (1958 m.  Rimdžiūnuose,  Baltarusija) – Lietuvos ir Lenkijos kalbininkė, vertėja, mokyklinių vadovėlių lietuvių tautinei mažumai Lenkijoje recenzentė.
Biografija
1976 m. baigė Molėtų 2-ąją vidurinę mokyklą, Vilniaus universitete studijavo rusų kalbą ir literatūrą. Nuo 1982 m. dirbo Pedagogikos mokslinių tyrimų institute prie ŠM sekretore, o 1983–1994 m. – Lietuvių kalbos ir literatūros institute sekretore, po to moksline bendradarbe. 1994 m. Kauno Vytauto Didžiojo universitete apgynė humanitarinių mokslų daktarės disertaciją apie tikrinius vardus Gervėčių apylinkių tarmėje.
Stanisław Pławski
Stanislovas Plavskis (1883 m. rugsėjo 6 d. Rokiškyje, Rusijos imperija – 1950 m. rugpjūčio 7 d. Brvinuve, Lenkijos Liaudies Respublika) – politikas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė 1883 m. rugsėjo 6 d. Rokiškyje, Motiejaus ir Onos Krikovskaitės šeimoje. 1909 m. baigė Rygos technikos universitetą. Po 1917 m. vasario revoliucijos Rusijoje įstojo į Lenkijos socialistų partiją. 1917 m. birželį Sankt Peterburge išrinktas į partijos komitetą. Po spalio revoliucijos gruodžio mėnesį išrinktas partijos tarybos pirmininku. 1918-1921 m. įsigalėjus bolševikams veikė pogrindinėje socialistų partijoje. 1921 m. išvyko į Lenkiją. 1922-1930 m. buvo Vilniaus darbo biržos vadovu ir darbo bei socialinės apsaugos ministro patarėjas. Buvo Vilniaus miesto tarybos narys. 1922 m. išrinktas į Lenkijos seimą kaip Lenkijos socialistų partijos kandidatas, 1928 m. perrinktas. Nuo 1930 m. dirbo darbo inspektoriumi Ivano Frankivske, o nuo 1932 m. Lvove. 1939 m. sovietams užėmus Lvovą dirbo miesto universitete dėstytoju. Miestą okupavus vokiečiams dirbo chemijos mokytoju profesinėje mokykloje. Nuo 1945 m. spalio 15 d. dirbo Darbo ir socialinės rūpybos ministerijoje. 1947 m. gegužį paskirtas Darbo inspekcijos departamento vadovu. 1948 m. tapo Lenkijos komunistų partijos nariu. Mirė 1950 m. rugpjūčio 7 d. Brvinuve.
Kreontas
Kreontas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, Tėbų valdovės Jokastės brolis. Žuvus Oidipo sūnums Eteokliui ir Polineikui, užėmęs Tėbų sostą.
Pasakojama, kad Kreontas išleidęs įsakymą, pagal kurį Eteoklis turėjęs būti iškilmingai palaidotas su visomis deramomis apeigomis, o kito brolio Polineiko palaikai turėję būti išmesti, nes šis tapęs tėvynės išdaviku. Oidipo duktė Antigonė draudimų nepaisiusi ir brolį simboliškai palaidojusi. Už tai ji užsitraukusi Kreonto rūstybę – šis paliepęs ją nubausti mirtimi, gyvą užmūrijant oloje, buvusioje miesto pakraštyje.
Pranašautojui Teiresijui savo pikta kalba pavykę Kreontą įtikinti pakeisti sprendimą. Kreontas įsakęs užkasti Polineiko kūną ir nuvykęs prie olos, kur buvusi įkalinta Antigonė, tačiau ją išgelbėti jau buvę per vėlu – Antigonė rasta pasikorusi. Kreonto sūnus Haimonas, kuris buvo susižadėjęs su Antigone, matant tėvui kardu atėmęs sau gyvybę. Apie tai išgirdusi, nusižudžiusi ir Euridikė, Kreonto žmona (anksčiau buvo miręs kitas jos sūnus Menoikėjas).
Nove Mestas prie Vaho
Nove Mestas prie Vaho (, Neustadtl, Waag-Neustadtl, Waagneustadtl, Waag-Neustadt;, Vág-Újhely) – miestelis Trenčyno krašte, Slovakijoje. Nove Mesto prie Vaho apygardos administracinis centras. Įsikūręs Dunojaus kalvų šiaurinėje pusėje, Baltųjų Karpatų kalnų papėdėje. Per miestelį teka Vahas. Nutolęs 27 km nuo Trenčyno bei 100 km nuo Bratislavos. 20 084 gyventojai (2015 m. duomenys). Miestelis skirstomas į Mnešice, Izbice, Javorinaská, Hájovky, Samoty, Luka, Centrum, Rajková (šiaurinė dalis), Záhumenice dalis.
Istorija
Vietovėje žmonių gyventa nuo priešistorinių laikų. Tai liūdija rasti akmens ir bronzos amžiaus radiniai. Mnešicės priemestyje rasta priešistorinė gyvenvietė.
Fokalinė tema
Laukeliai iš kurių figūra gina fokalinius laukelius vadinami, kontroliniais. Baltųjų veikimo planą sudaro juodųjų figūros užstojimas ar atitraukimas nuo vieno iš fokalinių laukelių gynybos.
Kompozicija sprendžiama panaudojus šiuos būdus:
Ši tema naudojama, kuriant trijų ir daugiau ėjimų, rečiau dviejų ėjimų uždavinius, bei šachmatų etiudus.
Istorija
Pavadinimą temai (1849) pasiūlė šachmatų kompozitorius Charlzas Stenlis. Temą brošiūroje Brennpunktprobleme atgaivino ir detaliai nagrinėjo Valteris Holtchauzenas (1908 ir 1926).
Kompozicijos
Uždavinio pradinėje padėtyje, be h2, yra tik - h8 laukelis, iš kurio valdovė,  taip pat, galėtų ginti laukelius b2 ir e5. Tad baltieji žirgo ėjimu 1.Žg7! užstoja įstrižainę b2-g7, o tai reiškia, kad  laukelis h8 juodųjų valdovei, saugančiai fokalinius laukelius, nebėra kontroliniu. Juodieji pateko į cugcvangą. Jie priversti eiti valdove, nes kitos juodųjų figūros neturi ėjimų. Tačiau po pirmojo, bet kurio, jos ėjimo vienas iš saugomų fokalinių laukelių lieka neapgintas. Susidariusią situaciją išnaudoja baltieji ir sekančiu ėjimu, iš neapginto fokalinio laukelio, skelbia žirgu matą juodųjų karaliui.
Vokiečių šach. kompozitoriaus Valterio Holchauzeno kompozicija iliustruoja fokalinės temos uždavinio išsprendimą, užstojant figūromis valdovės veikimo linijas. Fokaliniai laukeliai, iš kurių baltieji žirgais galėtų duoti matą juodųjų karaliui, yra b7 ir b3. Abu juos gina valdovė, stovinti, viename iš kontrolinių laukelių - f7. Jei prireiktų, atsarginis valdovės kontrolinis laukelis - f3.
Mėginimo žaidime aiškėja, kad bandymas užstoti c7-b3 įstrižainę ėjimu '''1. Rc4?, grasinant po 1... Vxc4 2. Žxb7#, nepavyksta dėl 1...Vf3! Juodųjų valdovė, pereidama į atsarginį kontrolinį laukelį, toliau gina fokalinius laukelius b3 ir b7'''.
Baltieji paruošia ir vykdo planą kliūčiai įveikti: '''1.c4! dxc (kirtimas prasilenkiant) 2. Rc4!, grasinant 3.Žb3#'''. Dabar užstojimas rikiu yra galimas, kadangi juodųjų pėstininkas, po 1...dc atsiradęs laukelyje c3,  užstojo trečiąją horizontalę ir juodųjų valdovė neteko  atsarginio kontrolinio laukelio f3. Dabar, kertant valdove rikį - 2...Vxc4, seka matas -3.Žb7#, žirgu - 2...Žxc4, o atliekant kitus ėjimus valdove - 3.Žb3#.
Josefo Brojerio uždavinyje fokaliniai laukeliai yra d4 ir g7, kontroliniai – g1 ir a7. Bandymas užstoti bokštu vertikalę, jungiančią kontrolinį laukelį g1 su fokaliniu g7, einant  '''1. Bg5?, netinka dėl 1... Va7!', nes juodųjų valdovė pereina į kitą kontrolinį laukelį, iš kurio ji toliau gina abu fokalinius'' laukelius.
Baltieji paruošia ir įvykdo fokalinių laukelių pakeitimo planą: 1.Že3! (grasina 2.Be5+) 1…Va1- pasirinkimo nebuvo: tenka ginti laukelį e5. Po sekančio -'''1. Žd5! atsiranda nauji fokaliniai laukeliai: c7 ir f4'''. Juodieji juos gali ginti valdove iš vienintelio kontrolinio laukelio - 2…Vc1. Kadangi kito kontrolinio laukelio valdovė neturi, baltieji, eidami bokštu - 3.Bc5, užstoja fokalinį laukelį  c7 ir sekančiu ėjimu matuoja juoduosius: po 3.Vxc5 ėjimu - 4.Žf4#, o po bet kokio kito ėjimo '''3…∞ 4. Žc7#'''.
E. Brunerio uždavinys sudėtingas – daugiavariantis: su keliais užstojimais ir nauja grėsme. Jame po 1...Be1 ir 1... Bf1 pateikti du teminiai (vienintelio tikslo) ir dar du - kelių tikslų variantai. Pastarieji, be pagrindinio tikslo - užstojimo, turi ir papildomų pasekmių, pav.: viename, po 1....Vg7, ėjimas 2 Bf6+ užstoja ne tik įstrižainę g7-a1 , bet ir šachuoja juodųjų karalių, o kitame -  po 1....Vg1, ėjimas '''2. d4, užstojęs įstrižainę, dar sukelia papildomą  grėsmę 3. Bd6#'''.
Uždavinyje fokaliniai laukeliai, iš kurių žirgas gali matuoti juodųjų karalių, yra a7 ir d4. Kontroliniai laukeliai, iš kurių valdovė gali ginti abu fokalinius laukelius, yra trys : a1, g1 ir g7
Mėginimo žaidime išbandytas ėjimas 1 d4, sukuriantis dar vieną fokalinį laukelį d6 bei grėsmę - 2.Bd6#, nepasiteisina dėl 1...Va3!. Baltieji paruošia veiksmų planą ir jį vykdo: '''1. Bf3! Šis ėjimas sudaro galimybę, prireikus užstoti valdovės veikimo linijas, pav.: 1....Bf1 nėra visai geras, kadangi užstoja valdovei kontrolinį laukelį g1'''. Bet jis leidžia bokštui užstoti įstrižainę ėjimu  2.Bc3, grasinant 3.Žd4# .Valdovė nebeturi atsarginio laukelio g1 ir jai tenka kirsti bokštą, Po šio ėjimo laukelis a7, lieka neapgintas - tad baltieji gali skelbti matą juodųjų karaliui 3.Ž×a7#. Po kitų juodųjų bokšto ėjimų seka: 2.Ba3 grasinant - 3.Ž×a7#. Po ėjimo 2...Vg7 seka - 3.Ba6#, o po 2...Vd4 ar 2...V×a3 - 3.Žd4#.
Vietoj ėjimo bokštu juodieji gali valdove eiti į kitus kontrolinius laukelius, pav. 1...Vg7, tačiau ir čia bokštas užstoja fokalinį laukelį d4 ėjimu 2.Bf6+. Jo kirtimas privalomas, kadangi juodieji neturi kito ėjimo. Nukirtus bokštą žirgu - 2...Žxf6, dėl įstrižainės užstojimo sava figūra seka matas ėjimu '''3. Žd4#, o nukirtus valdove - 2... V×f6, dėl jos atitraukimo nuo laukelio a7 gynimo, seka matas - 3.Ž×a7#'''
Juodieji dar gali bandyti gynybos variantą su valdovę kontroliniame laukelyje g1. Bet tai nepadeda, nes po 1...Vg1 sektų - 2.d4 ir joks ėjimas neapsaugos nuo grėsmės  3.Bd6# ar 3.Ž×a7#. Po ėjimo žirgu (į bet kurį laukelį) baltieji atitraukia valdovę ir matuoja: 1...Žg8- grėsmė 2.Bf6+ V×f6 3.Ž×a7#, o po 1...g5 2.Bf5 gresia neatremiamas - 3.Bd6#.
Kuodžiai (Baltarusija)
Istorija
XX a. pr. kaimas buvo Lydos apskrities Benekainių valsčiuje.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1962–1963 m.
1962–1963 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Aggrotech
Aggrotech – muzikos stilius apjungiantis agresyvią, ritmingą ir šokių muziką.
XX a. paskutiniojo dešimtmečio pabaigoje susikūrė visiškai naujas muzikos stilius, dėka tokių atlikėjų kaip „Funker Vogt“, „Suicide Commando“, „Hocico“ ar „wumpscut:“, kurie prieš tai grojo Dark Electro ir Electro-industrial. Dėl to pastarajame dešimtmetyje buvo stipriai paveikta techno muzika.
Greitos šokių ir ritminės melodijos su perkrautu ir stipriai pakeistu balsu, praleistu per vokoderį ar mikšerį, gavo angliška pavadinimą – aggrotech. Dažnai šis stilius turi industrial metal stiliaus elementų. Priešingai nei traktuojama, terminas atsirado JAV. Juo buvo apibūdinama antrojo grupės „Psyclon Nine“ albumo „I.N.R.I.“ (Dark Electro su gitaromis) muzika. Vokietijoje taip pat naudojamas terminas „Hellektro“.
Civilization IV: Warlords
Civilization IV: Warlords – pirmasis ėjimais paremto strateginio žaidimo „Civilization IV“ papildymas.
„Civilization IV: Warlords“ į žaidimą įnešė 6 naujas civilizacijas, naujų žaidimo scenarijų, 10 naujų lyderių, išskirtinių pastatų kiekvienai civilizacijai, naujų karinių vienetų, resursų ir pagerinimų.
2011 m. Europos iki 23 metų lengvosios atletikos čempionatas
2011 m. Europos iki 23 metų lengvosios atletikos čempionatas – aštuntais kas dvejus metus vykstantis Europos lengvosios atletikos čempionatas, kuriame varžosi pajėgiausi sportininkai iki 23 metų amžiaus, atstovaujantys Europos lengvosios atletikos asociacijai priklausančias valstybes. 2011 m. čempionatas vyko liepos 14–17 dienomis Čekijoje.
Divedo karalystė
200px|left|thumb|Smulkiosios Velso karalystės romėnams palikus Britaniją. Divedas – Pietvakarių Velse Divedo karalystė – viena iš keleto smulkiųjų Velso karalysčių, Pietvakarių Velse susidariusi V a. po to, kai romėnai paliko Britaniją. Divedo karalystė egzistavo 410–920 m. Karalystė buvo įkurta demetų (šiuolaikine val. k. Dyfed) genčių žemėse. 920 m. gretimos Seisilugo kunigaikštystės valdovas Hivelas ap Kadelas sujungė Seisilugą su Divedu ir suformavo Deheibarto karalystę. Normanai įsiveržė į Velsą (1067–1100 m.), 1138 m. Divedą įtraukė į naują grafytę (šyrą) ir Pembruko administraciniame vienete pastatytos, markgrafo Pembruko valdomos naujosios normanų pilies garbei pavadino Pembrukšyru.
Dovydiškių apylinkė
Dovydiškių apylinkė sovietmečiu buvo:
Vorenpointas
Vorenpointas  – miestas Šiaurės Airijoje, Dauno grafystėje. Netoli Airijos respublikos.
Istorija
Miesto geležinkelio stotis buvo atidaryta 1849 m. gegužės d.
Graziadio Isaia Ascoli
Graciadijas Izaja Askolis (, 1829 m. liepos 16 d. Goricija, Austrijos imperija – 1907 m. sausio 21 d. Milanas, Italijos karalystė) – italų kalbininkas.
Biografija
G. Askolis gimė itališkai kalbančioje žydų šeimoje daugiataučiame Goricijos mieste, tuo metu priklausiusiame Austrijos imperijai, šiuo metu – Italijai. Dar vaikystėje, be italų, išmoko ir kitų mieste vartojamų kalbų: vokiečių, slovėnų, friulų ir venetų.
Būdamas savamokslis, 1854 m. publikavo pirmąjį svarbų darbą apie Rytų kalbas. 1860 m. buvo priimtas eiti kalbotyros profesoriaus pareigas į Milano Mokslo ir literatūros akademiją, čia jis dėstė lyginamosios kalbotyros, romanų kalbų ir sanskrito kursus.
G. Askolis buvo Aukštojo Italijos švietimo komiteto narys, daugybė Italijos kalbotyros draugijų buvo jį išrinkusios garbės nariu. G. Askolis taip pat buvo Paryžiaus „Académie des inscriptions et belles lettres“ ir Berlyno, Vienos ir Budapešto mokslo akademijų narys korespondentas. 1899 m. iki gyvenimo pabaigos buvo paskirtas eiti Italijos senato nario pareigas, o 1906 m. imperatorius Vilhelmas II jį pagerbė aukščiausiu Prūsijos ordinu – „Pour le Mérite“(„Už nuopelnus“).
G. Askolis yra substrato teorijos autorius, pasak šios teorijos, kalbų formavimasis ir pokyčiai yra gyventojų perėjimo nuo vienos kalbos prie kitos interferencijos rezultatas.
G. Askolis mirė 1907 m. sausio 21 d. Milane. Goricijoje, gimtajame mokslininko mieste, yra jo vardu pavadinta gatvė, joje stovi sinagoga.
Kakčikelių kalba
Išskiriama net 10 kakčikelių kalbos tarmių:
Plačiausiai vartojamos vidurio ir rytų tarmės (virš 100 tūkst. žmonių), kitų kalbėtojų skaičius svyruoja nuo kelių šimtų iki keliasdešimt tūkstančių. Tarmių skirtumai labiausiai pasireiškia balsių tarime.
Seniausias rašytinis kalbos šaltinis – 1571–1604 m. parašyti Kakčikelių analai, kuriuose aprašoma kakčikelių tautos istorija, legendos, mitai.
Juozas Masiulis
Juozas Masiulis (1864 m. kovo 6 d. Prastavoniai, Šeduvos valsčius – 1940 m. kovo 26 d. Panevėžys) – knygnešys, pirmojo lietuviško knygyno Panevėžyje įkūrėjas.
Biografija
Gimė Šeduvos valsčiaus karališkųjų valstiečių Izidoriaus ir Veronikos Masiulių šeimoje, buvo jauniausias iš 7 vaikų. Baigęs pradinę mokyklą, toliau švietėsi savarankiškai, dirbo tėvų ūkyje. 1888 m. išvyko į Panevėžį, susirado darbą seserų Jokubauskaičių prekybos namuose. Netrukus pradėjo kurti savo verslą, kartu su dėde Vincu Kuzma vertėsi prekyba. Abu priklausė slaptai Garšvių knygnešių draugijai, palaikė ryšius su draudžiamos lietuviškos spaudos platintojais. Slapta prekiavo jų atgabentomis knygomis per atlaidus, turgaus dienomis, aprūpindavo jomis kitus prekiautojus. Už šią veiklą caro valdžios dukart ištremtas į Rusiją.
Panaikinus lietuviškos spaudos lotyniškais rašmenimis draudimą, lietuviškomis knygomis pradėjo prekiauti legaliai. Gavęs valdžios leidimą, 1905 m. Panevėžyje, Bajorų gatvėje (dabar Respublikos) atidarė pirmąjį lietuvišką knygyną mieste „Juozo Masiulio knygynas, galanterijos ir rašomųjų daiktų sankrova” (dabar Juozo Masiulio knygynas).
1908 m. vedė Juozapotą Kuzmaitę iš Panevėžio apskrities Pumpėnų valsčiaus, 1908 m. susilaukė dukters Onos, 1911 m. – sūnaus Jono. Abu su žmona darbavosi knygyne, vertėsi įvairia ūkine veikla, vaikus prižiūrėjo auklė.
Per Pirmąjį pasaulinį karą su šeima pasitraukė į Rusijos gilumą – gyveno Smolenske. Grįžęs į Panevėžį, 1919 m. suimtas bolševikų, laikytas kalėjime, bet už išpirką paleistas. Tarpukariu tęsė veiklą knygyne, dalyvavo Panevėžio politiniame gyvenime. 1931 ir 1934 m. išrinktas į miesto Tarybą, 1931 m. – į Panevėžio miesto savanorių ugniagesių draugijos valdybą. Dalyvavo įvairių draugijų ir organizacijų veikloje, užsiėmė labdara – paaukojo lėšų Panevėžio Šv. Stanislovo bažnyčios (dabar Kristaus Karaliaus katedra) statybai, rėmė Šv. Vincento Pauliečio labdaros ir paramos vargdieniams draugijos veiklą, 1938 m. pastatydino antkapinį paminklą ant kunigo J. Karbausko kapo Šv. Petro ir Povilo bažnyčios kapinėse.
Mirė 1940 m. kovo 26 d., palaidotas Panevėžio Kristaus Karaliaus Katedros kapinėse.
Atminimas
Juozo Masiulio vardu pavadintas knygynas tęsia savo veiklą; 2004 ir 2005 m. ant knygyno sienos J. Masiuliui atidengtos atminimo lentos. Šalia knygyno 2007 m. atidengtas koplytstulpis J. Masiulio ir kitų knygnešių atminimui, J. Masiulio kapas tais pačiais metais įtrauktas LR kultūros vertybių registrą.
Krasnogorskas
Krasnogorskas  – miestas Rusijoje, Maskvos srityje, prie Maskvos upės. 2018 m. mieste gyveno 161,5 tūkst. gyventojų.
Istorija
Pirmieji vietovės paminėjimai sietini su Maskvos kunigaikščio Vasilijaus Tamsiojo 1462 m. testamentu. 1850 m. Bankių kaime buvo pastatytas fabrikas. Kūrėsi tekstilininkų gyvenvietė.
Po 1917 m. revoliucijos visos manufaktūros nacionalizuotos. Gyvenvietė plėtėsi ir buvo pervadinta ir tapo Krasnogorsku.
Kuželiai
Kuželiai  – viensėdis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 8 km į vakarus nuo Benekainių, Šalčykščios dešiniajame krante, Lietuvos pasienyje, priešais Kužius Šalčininkų rajone. Keliai į Liubartus, Bruoželius.
Istorija
Iki XX a. vid. Kužius sudarė kaimas (Didžieji Kužiai, dab. Lietuvoje) ir palivarkas (Mažieji Kužiai, Kuželiai) Lydos apskrities Aleksandravo valsčiuje.
1940–1960 m. apylinkės centras.
Kosavos apskritis
Kosavos apskritis – buvusi tarpukario Lenkijos apskritis Polesės vaivadijoje, gyvavusi 1920–1935 m. Centras – Kosava.
Gytis Andrijauskas
Gytis Andrijauskas (1986 m. lapkričio 23 d. Alytuje – 2015 m. rugpjūčio 9 d. Daugų ežere) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniavo įžaidėju.
LKL lygoje atstovavo Alytaus „Alitą“, Prienų „Rūdupį“, daugiau žaidė NKL lygoje, Kazachstane.
Žuvo povandeninės žūklės varžybų „Neriam“ metu Dauguose, Didžiulio ežere.
Aukštasparnis lėktuvas
miniatiūra|Aukštasparnio principinė schema Aukštasparnis lėktuvas – sparno tvirtinimo prie monoplano lėktuvo fiuzeliažo schema, kai sparnas eina per viršutinę fiuzeliažo sekcijos pusę. Orlaiviai, kurių sparnas yra montuojama saukščiau nei pusė fiuzeliažo aukščio, bet neiškilęs virš jo kontūro šoninės projekcijos yra vadinamas aukštasparniu, o tas, kurio sparnas yra iškilęs virš viršutinės fiuzeliažo projekcijos – aukštasparniu parasoliu.
Lėktuvo sparnas, prie fiuzeliažo ar važiuoklės tvirtinamas papildomomis atramomis, vadinamas sparnu su spyriais (pvz. Bellanca CH-300 („Lituanica")), o lėktuvo sparnas be spyrių - laisvai nešančiu (pvz. Lockheed Vega („Lituanica II")).
Aukštos sparno padėties privalumai
miniatiūra|Aukštasparnis krovininis An-225 Mryja Šios aerodinaminės schemos pranašumas yra tai, kad sparno sija praeina per fiuzeliažo viršų ir beveik neriboja salono erdvės – pvz. keleivinuose ATR-42/72, An-24/26/Xian MA60, Bombardier 8-400, Fokker F-50 matomas tik nedidelis lubų pažemėjimas salono viduryje. Be to, visi išilginiai sparno elementai (lonžeronai ir sijos), perduodantys lenkimo momentą, turi savo atitikmenis fiuzeliaže. Toks didelių konstrukcinių elementų integravimas žymiai pagerina visos sistemos tvirtumą. Mažuose vienmotoriuose lėktuvuose ši schema užtikrina gerą vaizdą iš salono į priekį ir į šonus.
Šiai schemai būdingas sparnų komponavimas daug aukščiau nei plokštumos svorio centras, kas pagerina valdomumą ir stabilumą.
Dėl palankių aerodinaminių savybių ši schema plačiai naudojama sklandytuvuose, ypač mokomuosiuose, taip užtikrinant didesnį sparnų galų atstumą iki žemės paviršiaus. miniatiūra|Lockheed C-5 rieda menkai parengtu gruntiniu taku miniatiūra|Lietuviškas aukštasparnis sklandytuvas BrO-12, 1959 m. Pagrindiniai aukštasparnės schemos privalumai:
Aukštasparnės konstrukcijos trūkumai
miniatiūra|Aukštasparnis kelevinis regioninis lėktuvas Bombardier 8-400 turi ilgas pagrindinės važiuoklės atramas Šios konstrukcijos trūkumas, ypač daugiamotoriuose orlaiviuose, yra sudėtingesnė važiuoklės konstrukcija. Kita problema – oro srauto nulinkimas ties sparno ir fiuzeliažo sandūra, nes dėl šoninio oro srauto aplink fiuzeliažą padidėja atakos kampas. Dėl kito trūkumo – riboto matomumo atgal ir aukštyn skrendant horizontaliai ir žemyn – posūkiuose, ji retai naudojama naikintuvuose.
Pagrindiniai aukštasparnės schemos trūkumai:
Lietuvoje
miniatiūra|Dobi-I – pirmas lietuviškos konstrukcijos aukštasparnis lėktuvas Pirmaisiais masiškai naudotais aukštasparniais Lietuvos aviacijoje laikytini 1929 m. Karo aviacijos įsigyti itališki žvalgybiniai bombonešiai Ansaldo A.120. Keletą aukštasparnių („Caudron Phalene“, „Taylor J-2 „Cub“, „Farman F.393“) ketvirtajame dešimtmetyje buvo įsigijęs ir Lietuvos aero klubas.
Pirmuoju lietuvišku grynai aukštasparnės konstrukcijos orlaiviu, neskaitant A. Gustaičio konstrukcijos parasolio tipo monoplanų nuo Anbo-II iki Anbo VI, laikytinas 1921 m. pradėtas kurti ir 1922 m. liepos mėn. pirmą kartą išbandytas J. Dobkevičiaus konstrukcijos Dobi-I ir jį sekę Dobi-II (1923 m.), Dobi-III (1926 m.)
Tomas Černeckis
Tomas Černeckis (g. 1988 m. sausio 4 d. Panevėžyje) – buvęs Lietuvos krepšininkas, rungtyniavęs įžaidėju arba atakuojančiu gynėju.
Žaidė LKL komandose („Techase“, „Nevėžyje“, „Sakaluose“, „Juventus“), NKL.
Uždara platforma
Uždara platforma (dar žinoma kaip uždara ekosistema arba uždaras sodas) – programinės įrangos (PĮ) sistema, kurioje paslaugų tiekėjas valdo taikomąją programinę įrangą, turinį ir terpę, bei apriboja prieigą prie nepatvirtintos įrangos bei turinio. Uždara platforma yra priešinga atvirai platformai, kurioje panašių apribojimų vartotojams nėra.
FK Soči
„Soči“ – Rusijos futbolo klubas iš Sočio.
Uždara platforma
Aspektai
2008 m. Harvardo verslo mokyklos straipsnyje platformos atvirumas/uždarumas diferencijuojamas keturiais aspektais:
FK Soči
Istorija
Klubas įkurtas 2013 m. 2015 m. komanda išformuota.
2016 m. klubas vėl subūrė komandą, tačiau po sezono buvo išformuota.
Akatenangas
Akatenangas  – ugnikalnis vakarinėje Gvatemaloje, Sakatepekeso ir Čimaltenango departamentuose, į pietvakarius nuo Antigvos. Tuoj į pietus nuo jo stūkso Fuegas (drauge šių ugnikalnių kompleksas vadinamas La Horketa), kiek toliau į rytus – Agva. Akatenangas turi dvi viršūnes – Piko Majorą (3976 m) ir Jepokapą (3880 m). Ugnikalnio santykinis aukštis – 1835 m.
Ugnikalnis iškilęs Centrinės Amerikos vulkaninėje ašyje. Senasis Akatenango kūgis susmego maždaug prieš 43 tūkst. metų. Jepokapos viršūnė susidarė prieš 20 tūkst. metų, po jos ėmė formuotis Piko Majoras.
Apie Akatenengo išsiveržimus iki XX a. nėra žinoma, nors Fransiskas Vaskesas mini, kad 1661 m. greta Fuego esantis ugnikalnis skleidė dūmus. 1924 ir 1927 m. veikė Piko Majoras, o 1972 m. veikė abi viršūnės. Ugnikalnis svaidė vulkanines bombas, o vulkaniniai pelenai krito 25 km spinduliu.
Kumečiai (Pilkalnio apskritis)
Kumečiai (, nuo 1928 m. Fichtenhöhe) – buvęs dvaras Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Lietuvos pasienyje, 24 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 24 km į pietryčius nuo Lazdynų, Šešupės kairiajame krante.
Istorija
Įkurti apie 1680 m. valstybinio miško žemėse. 1785 m. buvo bajoriškasis kaimas ir pasienio gyvenvietė su 10 ugniakurų, 1822 m. – dvaras ir kaimas su 89 gyventojais. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Doristalio (Stabartynės) valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. prijungtas prie Beržininkų kaimo bendruomenės. Dvarą valdė Brėmerių giminė. 1932 m. dvaras turėjo 407 ha žemės, iš jų, 265 ha ariamos, 84 ha pievų ir ganyklų, 39 ha miško. Dvare buvo pieninė, veikė mokykla. Šešupės pakrantėje buvo parkas, šalia dvaro trobesių – keliolikos sodybų darbininkų gyvenvietė. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko.
Monkey Business Tour
„Monkey Business Tour“ yra amerikiečių Hiphopo grupės „The Black Eyed Peas“ koncertinis turas. Turas palaikė BEP ketvirtąjį studijinį albumą „Monkey Business“. Visos datos buvo paskelbtos „Black Eyed Peas“ oficialiame tinklalapyje. Per šį turą buvo galima išgirsti Fergie pagrindinį singlą iš solo albumo „The Dutchess“.
Kvadraplanas
miniatiūra|Kvadraplano principinė schema Kvadraplanas (ketursparnis) – lėktuvas su keturiomis viena virš kitos išdėstytomis poromis sparnų – tolimesnė biplano ar triplano modifikacija, pasiekiama didinant už orą sunkesnio orlaivio sparnų (nešančiųjų aerodinaminių paviršių) skaičių iki keturių.
Privalumai ir trūkumai
miniatiūra|AMK Quadraplane Kvadraplano konfigūracija leidžia sutalpinti didelį sparnų plotą į sąlyginai nedidelį sparnų mojį. Tai teoriškai turėtų leisti sumažinti sparnų mojį, kartu užtikrinant didesnę lėktuvo keliamąją galią ir mažesnį viražo spindulį.
Aviacijos aušroje ir Pirmojo pasaulinio karo metais keletas aviacijos konstruktorių siekė išnaudoti šią galimybę lėktuvų statyboje. Yra žinoma keliolika mėginimų laikotarpiu nuo 1909 m. iki XX a. trečiojo dešimtmečio vidurio sukurti skraidančius lėktuvus su keturiomis sparnų poromis.
Dėl keleto priežasčių, tokių kaip sparnų ir jų tvitinimo elementų (statinių, atatompų) sukuriamas oro pasipriešinimas, atskirų sparnų kuriamų oro sūkurių sąveika (indukcinis pasipriešinimas), šie mėginimai dažniausiai nebuvo sėkmingi – greičio charakteristikomis kvadrapanai nusileisdavo analogiško dydžio ir panašios galios varikliais varomiems biplanams ir triplanams, o konstrukcijos sudėtingumas darė kvadraplanų gamybą bei eksploataciją nepraktiška ir per brangia.
Mėginimai sukurti kvadraplaną
miniatiūra|Wight Quadruplane miniatiūra|Pemberton-Billing (Supermarine) P.B.31E Nighthawk Nuo 1909 m. amerikiečių išradėjas Metju Beikonas Selersas II (angl. Matthew Bacon Sellers II) eksperimentavo su orlaiviu „Sellers 1909 Quadruplane“, palaipsniui didindamas jo sparnų skaičių ir mažindamas naudojamų variklių galią bei smukos greitį, kol pasiekė galimybę palaikyti stabilų 32 km/h (32 mylių per valandą) greitį naudodamas 6 AG galios variklį.
Beržų kapinynas
Beržų kapinynas – III–V a. kapinynas vidurio Lietuvoje, Kėdainių rajone, tuoj į rytus nuo Beržų kaimo, Kruosto kairiajame krante, priešais Kunkulio žiotis. Kapinyną kerta kelias Dotnuvos GS–Vincgalys.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
1910 m. JAV inžinierius Henris Viljamas Jakobsas (angl. Henry Wiliam Jacobs) sukūrė kvadraplaną su keturiomis sparnų poromis ir keturiais horizontaliais stabilizatoriais. Apie sėkmingus jo bandymus žinių nėra. miniatiūra|Naglo D.II Pirmojo Pasaulinio karo metais britų kompanija „Pemberton-Billing Ltd.“ atitinkamai 1915 ir 1917 m. pagamino du kvadroplanų naikintuvų, vadinamų „Cepelinų žudikais“ prototipus – „Pemberton-Billing P.B.29E“ ir „Pemberton-Billing P.B.31E“. Tai buvo palyginti dideli, dvimotoriai naikintuvai. Įmonei pakeitus pavadinimą į „Supermarine", „P.B.31E“ tapo žinomas kaip „Supermarine Nighthawk“. Orlaivis buvo itin modernus pagal tų laikų standartus, turėjo uždarą pilotų kabiną, tačiau dėl silpnų variklių, dėl kurių reikdavo visos valandos pasiekti 3 km aukštį, jo tolimesnis vystymas buvo nutrauktas.
Beržų kapinynas
Mirusieji laidoti nedeginti, su įkapėmis: rastas geležinis pentinis siauraašmenis kirvis ir žalvariniai dirbiniai (3 šaukštinės antkaklės, lankinė žieduotoji segė, ritinis smeigtukas, storagalė apyrankė, apgalvio plokštelė, lankinė segė trikampe kojele, pasaginė segė aguoniniais galais, pasaginės segės lankelio dalis).
Trakų bazilikos Riomerių koplyčia
Trakų bazilikos Riomerių koplyčia – Riomerių šeimos narių laidojimui skirta koplyčia, esanti Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilikoje. Koplyčios grindyse įrengtas pakeliamas dangtis nusileidimui į rūsį. Į koplyčią įeinama nuo presbiterijos pusės arba iš šoninės dešiniosios navos. miniatiūra|200px|left|Vienas iš įėjimų iš presbiterijos pro nišą su varstomais [[ažūras|ažūriniais varteliais]] miniatiūra|200px|left|Giminės narių atminimo lentos įėjimo nišoje
Beržų kapinynas
Kapinynas smarkiai apardytas tiesiant kelią, kasant žvyrą ir ilgą laiką ariant. Dabar paviršius dirvonuoja, aptverta gyvulių ganykla.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
Kita britų įmonė „Armostrong Whitworth“ žvalgybinio lėktuvo „Armstrong Whitworth F.K.9“ pagrindu 1916 m. sukūrė ir nedidele serija (iki 10 vnt.) gamino žvalgybinį kvadraplaną „Armstrong Whitworth F.K.10“. Varomi 132 AG (100 kW) galios Clerget 9B arba Le Rhône 9J engine  rotacinio variklio šie orlaiviai parodė prastesnius rezultatus nei tuo metu serijomis pradėtas gaminti 130 AG (97 kW) galios varikliu Clerget 9B varomas biplanas Sopwith 1 ½ Strutter bei Sopwith Triplane, ko išdavoje Jungtinės Karalystės kariuomenės karališkasis oro korpusas (angl. Royal Flying Corps) atšaukė užsakymą pagaminti 50 tokių orlaivių. miniatiūra|Besson H-5Dar vieno britų gamintojo – įmonės „J Samuel White & Company Limited" (Wight Aircraft) 1917-1918 m. savo iniciatyva sukurtas žvalgybinis naikintuvas „Wight Quadruplane" pasižymėjo vidutiniškomis skrydžio, tačiau labai prastomis valdumo charakteristikomis ir, sudužus antrajam prototipui, visas projektas buvo nutrauktas.
Trakų bazilikos Riomerių koplyčia
Riomeriai buvo Trakų žemės pareigūnai (teisėjai,vėliavininkai, pakamariai), XIX a. išgarsėję kaip krašto patriotai, masonai, visuomenininkai, švietėjai ir mecenatai.
Istorija
Pirmoji gotikinė Trakų bažnyčia per XVII-XVIII a. istorinius neramumus buvo ne kartą apiplėšta ir nuniokota. Vėliau atstatyta klasicizmo stiliumi, o 1700 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės artilerijos generolo Mato Riomerio (1606?-1699) sūnų Mato (1655-1718) ir Jurgio iniciatyva ir jų lėšomis prie jos pietinės sienos pristatyta giminės koplyčia. Kitų šaltinių duomenimis, koplyčia pastatyta LDK kariuomenės generolo Mato Riomerio ir jo žmonos Elenos Kirdėjūtės lėšomis. Joje buvo įrengta laidojimo kripta.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
Vokietijos gamintojo „Euler“ 1917 m. sukurtas „Euler Vierdecker“ buvo standartinis triplanas su ketvirta viršutine pora sparnu, tarpusavyje sujungtais šarnyriniais paviršiais, kurie veikė kaip viso tarpatramio eleronai. Nors buvo pagaminti du pavyzdžiai su skirtingais varikliais, orlaivis buvo pripažintas pernelyg sudėtingu ir neteikiančiu pranašumų lyginant su paprastesnėmis konstrukcijomis. miniatiūra|Zerbe Air Sedan Kita Vokietijos įmonė „Friedrichshafen“ 1917 m. sukūrė dar labiau neįprastą žvalgybinį naikintuvą „Friedrichshafen FF.54“ su siauriais antru ir trečiu sparnais bei elipsiniais statramsčiais. Prototipa s sudužo pirmo skrydžio metu; vėlesnis mėginimas jo pagrindu gaminti triplaną su siaura vidurine sparnų pora buvo toks pat nesėkmingas.
Trakų bazilikos Riomerių koplyčia
Istorija
2008 m. aplink bažnyčią vykdytų archeologinių tyrimų duomenimis, pristatytos koplyčios pamatai tęsėsi ir toliau šventoriuje, surasta keliolikos mirusiųjų apardytų palaidojimų, datuojamų XVI–XVII a. Tiek prie pietinės, tiek prie šiaurinės bažnyčios sienos buvo surasti buvusių koplyčių pamatai. Ties buvusiu užmūrytu įėjimu šiaurinėje pusėje aptikti XVI a. statybos koplyčios pamatai. Surasta Riomerių koplyčios statybos metu apardytų kapų bei atsitiktinių XVI–XVII a. radinių. Tyrimų šventoriuje metu užfiksuota kitų vykusių koplyčios perstatymų. Tai patvirtina atskirose perkasose aptikti pamatai, buvusio priestato likučiai. Daugelis kapų šventoriuje buvo suardomi ir dėl vėliau vykusių palaidojimų. Po presbiterijos grindimis 2008 m. įrengtas osariumas bažnyčios viduje aptiktiems palaikams perlaidoti.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
Dar viena vokiška konstrukcija - 1918 m. sukurtas ketursparnis naikintuvas „Naglo D.II" buvo iš esmės standartinis triplanas su mažesniu ketvirtuoju sparnu, montuojamu po pagrindiniu fiuzeliažu, šiek tiek aukščiau važiuoklės. Ši mašina 1918 m. viduryje dalyvavo antrajame Vokietijos Imperijos KOP (vok. Luftstreitkräfte) D tipo naikintuvo konkurse ir buvo gerai įvertinta už savo konstrukciją ir surinkimo kokybę. Iki karo pabaigos gamintojas nespėjo pateikti patobulinto modelio.
50 ėjimų taisyklė (šachmatai)
50 ėjimų taisyklė šachmatuose nustato jog žaidėjas gali pareikalauti duoti jam matą per penkiasdešimtį ėjimų, antraip užskaitomos lygiosios. Šito pareikalauti galima bet kada, tačiau po kiekvieno ėjimo pėstininku arba figūros nukirtimo ėjimai pradedami skaičiuoti iš naujo.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
1922 m. Prancūzijos aviacijos inžinierius Marcelis Besonas (pranc. Marcel Besson) sukonstravo ketursparnį skraidančios valties prototipą H-5. Jo ypatybė buvo šachmatinė sparnų išdėstymo tvarka – viršutinė ir trečia sparnų pora buvo paslinktos į priekį, antroji ir apatinė – atgal. Bandymų metu vienintelis pavyzdys buvo sugadintas, po ko buvo atsisakyta tolimesnių vystymo planų.
Trakų bazilikos Riomerių koplyčia
Istorija
XIX amžiaus viduryje Riomerių koplyčią tvarkė Vilniaus universiteto skulptūros profesorius Kazimieras Jelskis.
50 ėjimų taisyklė (šachmatai)
Reikalauti galima ir ne pirma galimybe, jei jau kurį laiką nebuvo kirtimų bei nejudėjo pėstininkai. Kada nė vienas žaidėjas to nepareikalauja, lygiosios užskaitomos po 75 ėjimų, nebent paskutinis ėjimas buvo matas.
Kvadraplanas
Mėginimai sukurti kvadraplaną
JAV inžinierius profesorius Džeromas Zerbe (angl. Jerrome Zerbe) nuo 1909 m. visą dešimtmetį nesėkmingai eksperimentavo su laiptų pakopų forma tolygiai vienu už kito sumontuotais sparnais, turėjusiais pakelti jo 1919 m. pristatytą „Zerbe Air Sedan“, tačiau nepasiekė ženklesnių rezultatų - orlaivis skrido, tačiau lėtai ir buvo sunkiai valdomas.
50 ėjimų taisyklė (šachmatai)
Šios taisyklės tikslas yra sustabdyti be galo besitęsiantį žaidimą ir bandymus laimėti nuvarginant oponentą. XX amžiuje buvo atrastos padėtys, kuriose pergalė galima, tačiau tam reikia daugiau nei 50 tokių ėjimų. Buvo įvesti papildymai, priklausomai nuo likusių figūrų kai kada leidžiantys žaisti iki 100 ėjimų. Tačiau vėliau buvo rasta padėčių, kurios laimimos dar didesniu ėjimų skaičiumi. Tuomet, 1992 metais, FIDE panaikino visas išimtis ir dabar taisyklė galioja griežtai.
Taisyklė pirmąkart paminėta 1561 m. Ruy López de Segura knygoje. Šatrandže buvo panaši 70 ėjimų taisyklė.
Mižlesė
Mižlesė – taip vadinamos Baltarusijos gyvenvietės:
Sialecas
Sialecu vadinamos gyvenvietės:
Ivacevičų apskritis
Ivacevičų apskritis – buvusi tarpukario Lenkijos apskritis Polesės vaivadijoje, gyvavusi 1935–1939 m. Centras – Ivacevičai.
Istorija
Apskritį planuota įkurti 1932 m. balandžio 1 d., bet vėliau jos įsteigimas nukeltas į 1935 m. balandžio 1 d., Ivacevičų apskritį sudarant vietoje Kosavos apskrities.
Administracinis suskirstymas
Apskričiai priklausė 6 valsčiai:
Audrius Danusevičius
Audrius Danusevičius (g. 1974 m. kovo 9 d. Šiauliuose) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniavęs vidurio bei sunkiojo krašto puolėju.
Didžiąją karjeros dalį praleido „Šiauliuose“, trumpai yra rungtyniavęs Lenkijoje.
Šiuolaikinė penkiakovė 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Šiuolaikinė penkiakovė 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Švedija laimėjo visus medalius.