cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Europos pasienio ir kranto apsaugos agentūra
Struktūra
Valdančioji valdyba užtikrina, kad agentūra veiktų teisingai ir veiksmingai. Ji nustato agentūros prioritetus ir darbo programą, tvirtina jos biudžetą po to, kai jį patvirtina Europos Parlamentas ir Taryba. Valdyba yra atskaitinga valstybėms narėms ir Europos institucijoms ir skiria direktorių. Valdyba priima daugiametę programą ir personalo politikos planą, taip pat nustato rodiklius stebesėnai, kaip įgyvendinamas veiklos planas. Valdančiosios valdybos kadencijos trukmė yra ketveri metai. Kadencija gali būti pratęsiama vieną kartą. Šalys, susijusios su Šengeno sutarties įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu, taip pat dalyvauja agentūros veikloje. Jie turi po vieną atstovą ir pakaitinį narį valdančiojoje valdyboje. Valdyba išrenka pirmininką ir pirmininko pavaduotoją iš savo narių. Pavaduotojas pakeičia pirmininką tuo atveju, kai pirmininkui neleidžiama atlikti savo pareigų. Pirmininko ir pavaduotojo kadencijos baigiasi tada, kai baigiasi jų narystė valdančiojoje valdyboje. Kadencijos trukmė yra dveji metai. Kadencijos gali būti pratęsiamos tik vieną kartą. Valdančiosios valdybos sudaro nuo 20 iki 100 narių, kurie paprastai susitinka nuo vieno iki keturių kartų per metus. Valdybos turi turėti vykdančiąją valdybą arba biurą, kuri yra mažesnė grupė, susidedanti iš tam tikrų valdančiosios valdybos narių. Direktorius yra atsakingas už agentūros veiklą, kuri yra pagrįsta ES institucijų politika. Po pasitarimo su Europos Komisija ir nacionalinių valdžių institucijomis, rengia metinio biudžeto pasiūlymą ir darbo programą, taip pat atsako už vadovavimą agentūrai ir jos kasdieninį darbą (finansus, personalo klausimus). Direktorius yra nepriklausomas nuo Europos Komisijos, valstybių narių ir atsiskaito valdybai.
Ancė
Ancė – kaimas Latvijoje, Kurše, Ventspilio savivaldybės Ancės valsčiaus centras prie Stendės upės. Išsidėstęs kelių P77 (Ventspilis – Dundaga), V1339 (Ancė – Trumpai) ir V1311 (Ugalė – Ancė) sankryžoje. Ancėje yra kultūros namai, biblioteka, Ancės pagrindinė mokykla ir parengiamojo ugdymo įstaiga.
Gyvenvietė kūrėsi aplink dvaro, vėliau – kolūkio centrą. Dvaras tradiciškai priklausė Bėrų giminei. 1798 metais Ancės dvare mirė Academia Petrina profesorius Johanas Nikolajus Tilingas (Johann Nicolaus Tiling). 1812 m. Ancės dvarą labai nuniokojo prancūzų kariuomenė.
Vladas Lašas (1956)
Vladas Lašas (g. 1956 m. lapkričio 9 d.) – Lietuvos verslininkas ir visuomenės veikėjas, UAB „Skubios siuntos“ – „Gazelės 2013“, pasiekusios 20 mln. apyvartą 2012 m. – įkūrėjas ir generalinis direktorius, „Lietuva 2030“ Valstybės pažangos tarybos narys, Vytauto Didžiojo universiteto tarybos narys , Globalios Lietuvos lyderių tarybos narys, Lietuvos verslo angelų asociacijos valdybos pirmininkas, technikos mokslų daktaras, kandidatas 2014 m. Lietuvos Respublikos Prezidento rinkimuose.
Biografija
1979 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1988 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją (techninė kibernetika), technikos mokslų kandidatas (daktaras).
UAB „Skubios siuntos“ įkūrėjas ir generalinis direktorius. Savo bendrovėje pritaikė inovatyvius socialinio dialogo projektus. PVz., atlyginimų sistema „Pasiskirk sau atlyginimą pats“, kurioje svarbus kiekvieno darbuotojo požiūris ir savęs įvertinimas. Ši sistema yra pirmas Lietuvos verslo atvejis, aprašytas Europos universitetų vadovėliuose ir pristatomas populiariausiose pasaulio žinių svetainėse.
Bendrovės „Elinta“, įmonių „Elin vision“, „GRE Holding“ bendraturtis bei įkūrėjas.
Pomėgiai: kelionės, kalnai, sportas (bėgimas), technologijos ir inovacijos.
Santa Katarinos savivaldybė (Fogas)
Santa Katarinos savivaldybė  – savivaldybė Žaliojo Kyšulio salose, Fogo salos rytuose. Centras – Kova Figeira.
Siôn Dafydd Rhys
Biografija
Š. D. Risas 1534 m. gimė Lanvaitlu kaime, Anglesyje. Jo tėvai mirė jam esant jaunam ir jis buvo auklėjamas Sent Donatso kaime Pietų Velse, Stradlingų šeimoje. 1555 m. gruodį studijavo Oksfordo universiteto Kristaus Bažnyčios koledže, tačiau jo nebaigė. Buvo išvykęs į ilgą kelionę po Europą, aplankė Veneciją, Kretą ir Kiprą. Gali būti, kad jis į šią kelionę susirengė iš dalies dėl to, kad simpatizavo katalikybei. Studijavo Sienos universitete. 1567 m. liepos 2 d., po dvi dienas trukusio viešo egzamino, Sienos arkivyskupo didžiojoje salėje arkivyskupo vikaras jam suteikė humanitarinių mokslų magistro ir medicinos daktaro laipsnį. Panašu, kad Š. D. Risas Sienoje neužsiėmė gydytojo praktika, nes nėra žinių, kad jis būtų pateikęs prašymą pilietybei gauti, kurio būtų tam reikėję. Kurį laiką dėstė mokykloje Pistojoje. Pistojoje jis dirbo privačiu V. Gerio sūnų mokytoju, V. Geris buvo kilęs iš šeimos, susijusios su Medičiais.
Š. D. Risas į Šiaurės Velsą grįžo 8-ojo dešimtmečio pradžioje ir Bangore tapo vienuolių mokyklos direktoriumi. 1583 m. pradėjo dirbti gydytoju Kardife. Vėliau dirbo Blain Kum Luche Brekono Bakenų papėdėje. Paskutinius savo gyvenimo metus praleido darbuodamasis prie valų kalbos gramatikos. E. Stradlingas padengė gramatikos spausdinimo išlaidas, ji buvo išleista 1592 m. pavadinimu Cambrobrytannicae Cymraecaeve Linguae Institutiones et Rudimenta.
Š. D. Risas mirė apie 1609 m. Klin Hire, Brekone.
János Áder
Janošas Aderis (, g. 1959 m. gegužės 9 d. Čornoje, Vengrijoje) – Vengrijos politikas, europarlamentaras. 2012–2022 m. ėjo Vengrijos prezidento pareigas
Biografija
J. Aderis gimė katalikiškoje šeimoje Čornos miestelyje, Dėro-Mošono-Šoprono apskrityje. Čia baigė vietinę mokyklą. Tėvas János Áder vyr. (1932–1980) – parduotuvės darbuotojas, motina Terézia Szabó (g. 1936 m.) - ligoninės buhalterė.
1983 m. baigė studijas Budapešto Lorando Etvešo universiteto Teisės ir politinių mokslų fakultete. 1986-1990 m. buvo mokslinis bendradarbis Vengrijos mokslų akademijos Sociologijos institute.
Politinė karjera
1990–2009 m. buvo Vengrijos parlamento – Nacionalinės asamblėjos – narys, 1997–1998 ir 2006–2009 m. – Nacionalinės asamblėjos vicepirmininkas, 1998–2002 m. – pirmininkas.
2010 m. Okeanijos lengvosios atletikos čempionatas
2010 m. Okeanijos lengvosios atletikos čempionatas – dešimtasis Okeanijos lengvosios atletikos asociacijos organizuotas Okeanijos lengvosios atletikos čempionatas, vykęs rugsėjo 23-25 Kernse, Australijoje. varžybos jau ketvirtą kartą vyko šioje šalyje. Čempionate kaip kviestinė komanda dalyvavo Indonezija
János Áder
Politinė karjera
2009–2012 m. – Europos parlamento narys.
2010 m. Okeanijos lengvosios atletikos čempionatas
Medalių lentelė
Medalių lentelėje tik medaliai pelnyti rungtyse, kuriose apdovanoti bent trys sportininkai:
Lenkviečių valsčius
Lenkviečių valsčius (, nuo 1939 m. Amtsbezirk Hohensalzburg) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Karaliaučiaus krašte.
János Áder
Politinė karjera
1988 m. įstojo į liberalų-demokratų partiją „Fidesz“. 2002–2003 m. – partijos „Fidesz“ prezidentas. 2002–2006 m. – partijos „Fidesz“ Nacionalinėje asamblėjoje lyderis.
Lenkviečių valsčius
Istorija
Įkurtas 1874 m. balandžio 15 d., jam tuo metu priskirtas buvęs Gerskulių valsčius.
Gyvenvietės
1874 m. valsčiuje buvo šie kaimai:
János Áder
Politinė karjera
2017 m. kovo 13 d. parlamente buvo perrinktas Vengrijos prezidentu antrai penkerių metų trukmės kadencijai. Šias pareigas užėmė 2017 m. gegužės 8 d.
Veiklos nuoma
Veiklos nuoma – lizingo bendrovių, teikiama finansinė paslauga, kurios gavėjas įgyja teisę naudotis nuomojamu daiktu iki sutarties pabaigos, arba iki sutarties nutraukimo (jei tą numato sutarties sąlygos).
Savo esme veiklos nuoma nedaug skiriasi nuo lizingo (finansinės nuomos). Esminis skirtumas – veiklos nuomos atveju visuomet numatyta tam tikra likutinė vertė, kuomet finansinės nuomos atveju ji yra tik pasirinkimo klausimas. Veiklos nuoma dažniausiai pristatoma kaip paslauga leidžianti naudotis automobiliu ar kitu turtu jo neperkant, tačiau mokant pastovų kasmėnesinį nuomos mokestį. Veiklos nuomos paslauga dažniausiai naudojama tiems patiems objektams kaip ir finansinė nuoma: transporto priemonėms, gamybinei įrangai, brangiai ofisų įrangai ir pan.
Revuona
Upelis svarbesnių intakų neturi. Per Prienų miesto teritoriją tekanti upelio dalis yra numelioruota ir apribota 10 – 20 m pločio hidroinžinerinėmis sankasomis. Į upelį nukreipiami vietinių šaltinių bei drenažo sistemų vandens srautai. Upelyje veisiasi kelios žuvų rūšys, tarp jų upėtakiai, tačiau dėl jo siaurumo Prienų miesto teritorijoje stambesnės žuvys nerandamos.
Pavadinimas
Revuonos upelio hidronimas turi didelę įtaką Prienų identitetui. Šiuo vardu pavadinta miesto vidurinė mokykla (buv. II vid. m-la), viena pagrindinių miesto gatvių, buvęs didžiausias miesto viešbutis ir kiti svarbūs objektai.
Santa Katarina
Santa Katarina  – valstija Brazilijoje, šalies pietinėje dalyje, Pietų regione. Ribojasi su Parana šiaurėje, su Pietų Rio Grande pietuose, su Argentina (Misionesu) vakaruose. Rytuose valstiją skalauja Atlanto vandenynas. Valstijos sostinė – Florianopolis.
Geografija
Per valstiją driekiasi Sera Žeralo kalnai, dalinantys teritoriją į siaurą pakrantės žemumą ir plokščiakalnį. Aukščiausia vieta – Boa Vištos kalnas (1827 m). Pakrantėje valstijai priklauso Santa Katarinos sala, kurioje įsikūręs Florianopolis.
Pakrantėje gausu paplūdimių, salų, lagūnų. Pakrantės kalnų šlaituose auga Atlanto drėgnieji miškai, toliau plynakštėje – araukarijų drėgnieji miškai, lapus metantys tropiniai miškai.
Svarbiausios upės – Igvasu, Urugvajus, Pelotasas, Kanoasas, Itažajus.
Girėnų valsčius
Girėnų valsčius (, nuo 1939 m. Amtsbezirk Güldengrund) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Karaliaučiaus krašte.
Santa Katarina
Gyventojai
Etninė sudėtis:
Girėnų valsčius
Istorija
Įkurtas 1874 m. balandžio 15 d. Panaikintas II pasaulinio karo pabaigoje.
Santa Katarina
Didžiausi miestai
thumb|left|250px|Pakrančių kraštovaizdis
Reliatyvumo principas
Reliatyvumo principas – pagrindinė daugelio fizikinių teorijų idėja, kad visi fizikiniai reiškiniai yra vienodi visų inercinių atskaitos sistemų atžvilgiu.
Šiuolaikinis reliatyvumo principas išsivystė iš Galilėjo Galilėjaus reliatyvumo principo, kuris buvo taikytas mechanikos sistemų aprašymui. Galilėjaus reliatyvumo principas – pagrindinė mechanikos idėja, kad visose inercinėse atskaitos sistemose mechaniniai reiškiniai vyksta vienodai, jei pradinės sąlygos vienodos.
Reliatyvumo principas yra pagrindinė idėja šiose fizikos teorijose:
Vidiškiai (reikšmės)
Vidiškiai gali reikšti:
Suomijos moterų futbolo taurė
Naisten Suomen Cup, Suomijos moterų futbolo taurė – Suomijos futbolo federacijos organizuojamas futbolo turnyras, kuriame žaidžia Suomijos moterų ekipos.
Istorija
Iki 1988 m. dėl rėmimo sutarčių vadinosi STS taurė. Turnyro pagrindinis rėmėjas buvo Suomen Työväen Säästöpankin (Suomijos darbuotojų taupomasis bankas).
Sėkmingiausia Suomijos moterų taurės ekipa – HJK. Helsinkio futbolo klubas taurę iškovojo 17 kartų.
Padievyčio kraštovaizdžio draustinis
Padievyčio kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Šilalės rajone, 4 km į pietus nuo Laukuvos. Įsteigtas 1960 m.
Draustinyje saugomas Padievyčio piliakalnis, apaugęs eglynu, ir Dievyčio ežeras su apyežerėmis. Yra retųjų augalų: pelkinis mėlitas, miškinė lelija, miškinis begalis, miškinė glindė, paprastasis burbulis.
Disponuojamos pajamos
Disponuojamos pajamos – tai ekonominis bei socialinis rodiklis, parodantis kokia pajamų suma namų ūkiui ar gyventojui lieka sumokėjus visus mokėtinus mokesčius.
Kiekvienas fizinis asmuo savo pajamas gali gauti iš skirtingų šaltinių, tačiau kaip taisyklė didžioji dalis fizinių asmenų pajamas gauna tik iš darbo užmokesčio bei įvairių socialinių išmokų. Socialinės išmokos dažniausiai yra neapmokestinamos, o asmens darbo užmokestis į darbuotojo sąskaitą būna pervedamas jau atskaičius visus priklausančius mokesčius, todėl daugeliu atveju šis dydis bus artimas disponuojamoms pajamoms.
Pagal savo apibrėžimą disponuojamos pajamos apimtų visas fizinio asmens ar šeimos gaunamas pajamas po mokesčių. Tuo atveju, jei asmuo turi mokėti alimentus, ar kitus teismo priteistus mokėjimus, kurie automatiškai išskaičiuojami iš jo atlyginimo, jie irgi mažina asmens disponuojamas pajamas.
Rumšiškių šv. Onos koplyčia
'''Rumšiškių šv. Onos koplyčia''' stovi Kaišiadorių rajone, Rumšiškių miestelio kapinėse, Marių g.
Koplyčia medinė, liaudies architektūros formų, pastatyta 1840 m. Ją yra piešęs dailininkas Kazys Šimonis. Stovi kapinių centrinėje dalyje, čia nuo kapinių vartų veda medžių alėja. Koplyčia atidaroma per Vėlines ir Rumšiškių bažnyčios atlaidus.
Koplyčia yra istorijos ir kultūros paminklas, 1992 m. įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ). Šalia koplyčios yra poeto Jono Aisčio kapas, 4 Lietuvos karių kapai.
miniatiūra|240px|left|Galinė dalis miniatiūra|180px|right|Atminimo lenta rėmėjai Agotai Grigaitis
Rumšiškių šv. Antano koplyčia stovi prie bažnyčios.
Istorija
Kaip ir Rumšiškių bažnyčia su varpine, taip ir ši koplyčia statant Kauno hidroelektrinę buvo perkelta iš senųjų kapinių, kurias užliejo Kauno marios, į naująsias kapines. Sovietmečiu čia ji stovėjo rytiniame pakraštyje.
Perkeltųjų Rumšiškių kapinių centrinėje dalyje, 8x7 m dydžio plote, buvo palaidoti sovietiniai kariai (19 karininkų ir 275 kareiviai). 1958 m. jose buvo pastatytas 7,75 m aukščio paminklas – ant postamento stovintis sovietinis „Karys-nugalėtojas“, laikantis vėliavą (skulp. Bernardas Bučas). Atgimimo laikais paminklas buvo susprogdintas, o sovietinių karių palaikai iškelti į Kaišiadoris. Į atsilaisvinusią vietą iš kapinių pakraščio buvo perkelta šv. Onos koplyčia. Šiems darbams aukojo kraštietė Agota Grigaitis (1918–2005), kurios garbei prie koplyčios priekinės sienos pritvirtinta atminimo lenta.
Ghana Premier League
Formatas
Sezonas prasideda rudenį ir baigiasi kitų metų pavasarį. Daugiausiai taškų surinkusi ekipa iškovoja čempionų titulą.
2022–2023 m. sezonas
2022–2023 m. sezone Premjer lygoje rungtyniavo 18 ekipų.
Black Water
Black Water − Lietuvos elektroninės muzikos grupė.
Jurgaičių valsčius
Istorija
Įkurtas 1874 m. balandžio 15 d. Panaikintas II pasaulinio karo pabaigoje.
Klaipėdos laisvoji ekonominė zona
Klaipėdos laisvoji ekonominė zona (toliau – Klaipėdos LEZ) – seniausia LEZ Lietuvoje, įkurta 1996 m., veikianti nuo 2002 m. Užima 412 ha plotą. Čia investuotojams taikomos specialios išskirtinės lengvatinės ekonominės ir teisinės sąlygos bei sukurta infrastruktūra.
Specializacija: pramoninio NT vystymas ir paslaugos įsikuriančioms gamybos įmonėms.
Pramonės šakos: plastikas ir PET, maisto, metalo apdirbimas, naftos produktų apdirbimas, automobilių elektronika, logistika ir pakavimas.
Adresas – Pramonės g. 8, LT-94102, Klaipėda.
Ekonominę zoną valdo ir administruoja: UAB Klaipėdos laisvosios ekonominės zonos valdymo bendrovė (toliau – LEZ VB). Gen. direktorius: Eimantas Kiudulas.
LEZ veikla
Veiklos rūšys: pramoninio nekilnojamojo turto plėtra, logistika ir sandėliavimas, plastiko pakuotės ir plastiko granulių (PET) gamyba, elektronikos prietaisų gamyba, plieno konstrukcijų gamyba, metalo apdirbimas, architektūrinio stiklo gamyba, maisto pakuočių gamyba, žuvies ir jų produktų perdirbimas, biodyzelino gamyba, energijos gamyba iš atsinaujinančių šaltinių ir kt.
Klaipėdos LEZ specializuojasi plastiko ir chemijos, elektrinių transporto priemonių ir transporto priemonių komponentų gamybos bei surinkimo, didelių metalo struktūrų apdirbimo, maisto apdirbimo ir logistikos bei sandėliavimo srityse, tačiau veiklą čia plėtoja ir kitų sričių kompanijos.
Veikiančios įmonės ir jų rodikliai
LEZ teritorijoje veikia virš 100 įmonių, daugiausia plastiko ir PET, maisto, metalo apdirbimo, naftos produktų apdirbimo, automobilių elektronikos, logistikos, sandėliavimo bei pakavimo srityse. Jose dirba virš 5000 darbuotojų. 46 įmonės yra Klaipėdos LEZ klientai.
Bendra pritrauktų ir planuojamų įgyvendinti investicijų suma sieka 783 mln. Eur. Klaipėdos LEZ įmonės sugeneruoja apie 2% Lietuvos BVP.
2021 m. Klaipėdos LEZ įmonės sugeneravo per 1,22 mlrd. Eur pajamų.
Klaipėdos LEZ įmonių eksportas 2021 m. sudarė 594 mln. Eur.
Valstybė į Klaipėdos LEZ yra investavusi 6,4 mln. EUR. Remiantis šiais duomenimis, Klaipėdos LEZ yra laikoma efektyviausiai valdoma LEZ Lietuvoje – valstybės investicija yra per šimtą kartų atsipirkusi per sumokėtus mokesčius, sukurtas darbo vietas ir pritrauktas investicijas.
Vėžiškės (Alytus)
Spėjama, kad iš šio kaimo kilo Ona Vytautienė, Vytauto Didžiojo pirmoji žmona.
Jozy Altidore
Džozi Altidoras (Josmer Volmy Altidore, g. 1989 m. lapkričio 6 d.) – futbolininkas, JAV rinktinės ir Sunderland AFC klubo puolėjas.
2008 m. liepos 11 d. J. Altidore persikėlė į Ispaniją, Villarreal CF klubą, su kuriuo pasirašė šešerių metų sutartį. 2011 m. liepos 20 d. pasirašė ketverių metų sutartį su Olandijos AZ Alkmaar klubu.
Gotardas Jonas Tyzenhauzas
Gotardas Jonas Tyzenhauzas (? – 1669), Kanauninkas ir Vilniaus vyskupas-sufraganas nuo 1661 m., Gebdousko abatas, Metonsko vyskupas-nominatas nuo 1661 m., Smolensko vyskupas nuo 1667 metų. Kilęs iš kilmingųjų Tyzenhauzų giminės.
Kipro futbolo varžybos 2013–2014 m.
Kipro futbolo varžybos 2013–2014 m.
Reguliarusis sezonas
Pastabos:
Ukmergės žydai
miniatiūra|250px|right|Didžioji sinagoga miniatiūra|250px|right|„Talmud Tora“ mokykla miniatiūra|250px|right|Žydų senosios kapinės
Ukmergės žydai – Lietuvos žydų bendruomenės dalis, beveik kelis amžius buvusi gausiausia tautine bendrija Ukmergėje.
Ukmergėje veikia nedidelė žydų bendruomenė, vienijanti apie 200 narių. Ji organizuoja renginius bendruomenei ir miestiečiams, rūpinasi žydų kultūros paveldo išsaugojimu bei Holokausto aukų atminimu. Vietos žydų bendruomenės istorija ir kultūra pristatoma Ukmergės kraštotyros muziejuje įrengtoje ekspozicijoje.
Istorija
Įsikūrusi didelių kelių kryžkelėje, Ukmergė patyrė įvairių kultūrų įtaką. Čia žydų bendruomenė pradėjo kurtis nuo XVII a. Iki pat XIX a. antros pusės nuolatinių gaisrų niokojamame mediniame mieste nesusiformavo stabiliai lokalizuotas žydų kvartalas. Tik nuo XIX a. antros pusės žydų būstai ir kiti pastatai pradėjo telktis aplink tuomet atstatytą Didžiąją sinagogą. Žydų daugiau gyventa aplink miesto centrą (dab. Kęstučio a.), Žuvų gatvės turgaus aikštę ir aplinkinėse senamiesčio gatvelėse. Šios vietos buvo patogios vystyti prekybą bei amatus. Mieste daugėjo gyventojų, bet tarp jų išsiskyrė žydai, turėję keliolika pasaulietinio ir religinio pobūdžio švietimo įstaigų, kultūros ir sporto draugijų, vystę labdaringą veiklą.
Ukmergėje iš viso atsimenama buvus 12 maldos namų. Po Antrojo Pasaulinio karo ilgainiui jie arba buvo perstatyti, arba visiškai nugriauti. Tarp išlikusių – mūrinis sinagogos pastatas Vilkmergėlės g. 13, Didžioji sinagoga Vienuolyno g. 2. Bendruomenės religinis gyvenimas sukosi aplink Didžiąją sinagogą. Pagrindiniai žydų maldos namai pastatyti ne vėliau kaip XVIII a. antrojoje pusėje. XIX a. pabaigoje apie sinagogą susiformavo įvairių žydų bendruomenės įstaigų kompleksas: kitos sinagogos, ješiva (rabinų mokykla), „Talmud-Tora” pradinė mokykla.
Savo gimtąjį miestą žydai vadino Valkomiru. 1665 m. čia gyveno 622 žydai. XIX ir XX a. sandūroje žydų sparčiai daugėjo, nes jų migraciją į Lietuvą lėmė gaisrai, badas, pogromai Rusijoje. Ekonominiame Ukmergės gyvenime žydai rado geras sąlygas verslui, prekybai ir amatams. Jie prekiavo javais, eksportavo malkas, linus, valdė daugumą parduotuvių. Statistikos duomenimis, 1897 m. Ukmergėje jų gyveno 7287, o prieš Pirmąjį Pasaulinį karą apie dešimt tūkstančių.
XIX a. Ukmergėje veikė pasaulietinė ir religinė, amatų mokyklos. Tarpukario metais žydai turėjo dvi pradžios mokyklas, žydų vaikai galėjo lankyti dvi gimnazijas. Išlikęs „Talmud Tora” pradinės mokyklos pastatas Vasario 16-osios g. 11, pastatytas 1898 m. Statybą mecenavo Šiaulių fabrikantas ukmergiškis Ch. Frenkelis. Mokykla rūpinosi įvairios sionistinės organizacijos, vėliau įstaiga perėjo savivaldybės žinion, tapo III pradine mokykla. 1938 m. mokykloje mokėsi 180 mokinių, mokslas vyko hebrajų kalba.
Apie 1922 m. turtingų Amerikos žydų Rozenbliumų šeimos lėšomis ir iniciatyva, pagal inžinieriaus B. Klingo projektą pastatyti žydų našlaičių namai Vasario 16-osios g. 15. 1927 m. rekonstravus pastatą, čia įsikūrė kino teatras, kurio pelnas buvo skiriamas Rozenbliumų našlaičių namų išlaikymui. Namuose nuolat gyveno apie 40 vaikų, jie buvo globojami iki 17 metų.
Taip pat veikė žydų sporto sąjunga „Makabi”, švietėjiška „Ort“ draugija. Socialinės pagalbos ir kultūros draugija „Erzo“ rūpinosi žydų ligonine, vaistine. Ukmergės žydai buvo aktyvūs vietos politiniame gyvenime: po 1920 m. pirmųjų rinkimų į miesto tarybą iš 36 tarybos narių 19 buvo žydų bendruomenės atstovai, o pirklys B. Goldbergas tapo miesto burmistro pavaduotoju.
Žydų bendruomenės gyvenimas Ukmergėje patyrė sukrėtimus per pasaulinius karus. 1915 m. gegužę rusų armijos vado įsakymu paliepta išsikraustyti iš Ukmergės visiems žydams. Dalis išsikėlė į Rusiją, kiti pasiliko Vilniaus krašte. Vokiečių okupacijos metu Didžiojoje sinagogoje ir šalia jos įrengtos automobilių remonto dirbtuvės. 1919 m. pradžioje pasirodžius bolševikams, daug žydų iš miesto pasitraukė į Gelvonus.
Dauguma žydų teigiamai sutiko Lietuvos nepriklausomybės paskelbimą 1918 m., nes Lietuvos valdžia skelbė žydų lygiateisiškumą ir geresnę jų padėtį. 1940 m. prasidėjus Lietuvos sovietinei okupacijai, buvo ištremti turtingesni Ukmergės žydai, konfiskuotas turtas, pastatai. Atėjus vokiečiams, naciai ir jų vietiniai talkininkai suėmė tūkstančius Ukmergės ir apylinkių žydų, uždarė juos įkurtame gete. 1941 m. rugpjūčio-rugsėjo mėn. jie buvo nužudyti priemiestiniame Pivonijos miške prie senojo kelio į Vilnių.
Po karo Ukmergės žydų bendruomenė praktiškai liovėsi egzistavusi. 1952 m. sovietinė valdžia sunaikino apie XVII a. pabaigą įsteigtas žydų kapines, paskutinį stambų vietos žydų gyvenimo paminklą. 1953 m. Pivonijos miško holokausto vieta buvo pažymėta atminimo paminklu. Didžioji sinagoga prarado savo tiesioginę paskirtį – pastate įsikuriant miesto sporto mokyklai, buvo sunaikintas ir pertvarkytas sinagogos interjeras ir skliautų puošyba, įkelta sporto salė. Atgimimo metais sinagogos siena paženklinta atminimo lentomis garsiems žydų veikėjams: rašytojui, mąstytojui Mošei Leibai Lilienbliumui (1843–1910), kalbininkui Chackeliui Lemchenui (1904–2001), biologui Solomonui Levitui (1894–1938).
Ancės valsčius
Istorija
Ventspilio apylinkėje Ancės valsčius buvo sudarytas 1925 m., atskiriant dalį Puopės valsčiaus teritorijos. 1935 m. valsčiaus plotas aprėpė 374,9 km² ir čia gyveno 3 302 žmonės. 1945 m. Ancėje buvo suburtos Lielirbės, Luonastės ir Rindos kaimų tarybos, o 1949 m. valsčių panaikino. Ancės kaimas yra priklausęs Dundagos (1949 – 1956), Ventspilio (1956-1962), Talsų (1962-1967) ir vėl Ventspilio (po 1967 m.) rajonams. Prie Ancės kaimo 1951 m. prijungė panaikintą Rindos kaimą, 1954 m. – panaikintus Luonastės kaimą ir dalį Lielirbės sodžiaus. 1990 m. kaimas buvo pertvarkytas į valsčių. 2009 m. Ancės valsčius kaip administracinė teritorija įtrauktas į Ventspilio savivaldybę.
Gyvenamosios vietovės
Didesnės gyvenamosios vietovės: Ancė (valsčiaus centras), Irbenė, Juorniniai, Karlmuiža, Luonastė, Uostupciemas, Rinda, Silciemas, Virpė.
Upės
Asikvalkas, Berzvalkas, Čikstė (Uostupės intakas), Druollupė, Dzervės upelis, Grūžvalkas, Kalėjvalkas, Karklų upelis (Karklvalkas), Lažvalkas, Luonastė, Malvalkas (Luonastės intakas), Myzalvalkas, Nabagvalkas, Uostupė (Luonastės intakas), Pacė, Rakiupė, Rinda, Rindsupė, Rūšupė, Satikvalkas, Stendė, Telvalkas, Trumpė (Stendės intakas), Vecbelzėjvalkas, Vedalvalkas.
Ežerai
Beržezeras, Buočezeras, Buogajanijara, Dūmezeras, Garajis (Ancės valsčius; 'Ilgasis ežeras'), Kalpezeras, Luknezeras, Makškerezeras, Skarbezeras, Stulbezeras (Ancės valsčius), Zigatezeras.
Užkariautojas Kulas
thumb|250px|right|Kevin Sorbo Kulo vaidmenyje 1997 m. filme „[[Užkariautojas Kulas (1997)|Užkariautojas Kulas“]] Užkariautojas Kulas, dar žinomas kaip Kulas Atlantidietis – JAV rašytojo Robert E. Howard sukurtas personažas, vienas iš pagrindinių herojų jo ankstyvuosiuose kalavijo ir burtų apsakymuose.
Pirmasis apsakymas apie Kulą vadinosi „Šešėlių karalystė“ ir buvo publikuotas bulvarinio fantastikos žurnalo „Weird Tales“ 1929 m. rugpjūčio numeryje.
Fiktyvus Kulo pasaulis ir laiko linija yra vadinamas Turijos era. Jis yra senesnis už kitą, garsesnį Robert E. Howard sukurtą pasaulį – Haiborijos erą, kuriame gyveno jo kitas personažas Konanas.
Savo stiliumi apsakymai apie Kulą yra labai panašūs į vėlesnius Howardo apsakymus apie Konaną. Pats Kulas taip pat buvo barbaro Konano prototipas. Pagrindinis skirtumas tarp jų, kad Konanas nuolat turi laikinus santykius su moterimis, paprastai su nauja kiekvienoje naujoje istorijoje, o Kulas priešingai, santykiais su moterimis visai nesidomi, ir nėra turėjęs merginos ar žmonos nei vienoje istorijų. Kului taip pat nerūpi sukurti šeimą, pradėti karalių dinastiją, skirtingai, nei Konanui.
Biografija
Howardo kūryboje Atlantida Turijos amžiuje, maždaug 100 tūkst. m. pr. m. e. buvo apgyvendinta barbarų genčių, ir Kulas gimė vienoje jų, apsistojusioje Tigro slėnyje. Dar kūdikystėje jo visa gentis buvo sunaikinta priešų, ir Kulas augo laukinis vaikas. Galiausiai jį pagavo „Jūros kalnų“ gentis ir priėmė pas save. Sykį miniai norint sudeginti moterį, jis jos pagailėjo ir suteikė staigią mirtį. Už šį poelgį buvo išvarytas iš Atlantidos.
Išvykęs iš Atlantidos, Kulas mėgino pasiekti Turijos žemyną, tačiau buvo pagautas Lemūrijos piratų. Apie dvejus metus prabuvęs vergu irkluotoju galeroje, maišto metu atgavo laisvę. Tuomet pats tapo piratu, o jo jėga bei drąsa padėjo užimti nuosavo laivo kapitono vietą. Galiausiai Valuzijos pakrantėje jūrų mūšyje jis prarado savo laivą ir įgulą, bet pats išgyveno. Kurį laiką plėšikavo Valuzijoje, tačiau greitai buvo pagautas ir pasodintas į požemius. Galėdamas rinktis iš mirties bausmės ir kautynių arenoje, Kulas pasirinko tapti gladiatoriumi. Po daugelio sėkmingų kovų įgijo šlovę, ir jo gerbėjai padėjo vėl atgauti laisvę.
Vėl tapęs laisvu, Kulas prie nusikaltėlio gyvenimo nebegrįžo, ir vietoje to tapo samdiniu Karališkojoje Valuzijos kariuomenėje. Būdamas maždaug trisdešimties metų, įsiplieskus pilietiniam karui, Kullas turėjo didžiosios daugumos samdinių ištikimybę, ir didžiausia armija padėjo jam tapti naujuoju karaliumi. Daugumoje likusių apsakymų aprašoma jo kova su karūną mėginančiais paveržti priešais bei kiti karaliavimo iššūkiai. Būtent šioje vietoje, kai Kulas jau buvo karaliumi apie pusę metų, prasideda ir pirmasis publikuotas apsakymas „Šešėlių karalystė“.
Apsakymai
Viso Robert E. Howard buvo parašęs dvylika žinomų apsakymų apie Kulą. Iš jų tik trys buvo publikuoti jam dar esant gyvam:
Likę apsakymai apie Kulą buvo publikuoti tik po rašytojo mirties.
Taip pat Robert E. Howard buvo parašęs eilėraštį apie Kulą pavadinimu „Karalius ir ąžuolas“.
Adaptacijos
1997 m. buvo pastatytas filmas „Užkariautojas Kulas“ (rež. John Nicolella) su aktoriumi Kevin Sorbo pagrindiniame vaidmenyje. Jo istorija buvo daugiausiai adaptuota iš Howardo apsakymo „By This Axe, I rule“ bei jo perdirbinio apie Konaną „The Phoenix on the Sword“.
1982 m. pastatytame filme apie Konaną „Konanas Barbaras“ buvo pritaikyta daug elementų iš istorijų apie Kulą, visų pirma – gyvačių kultas bei pagrindinis antagonistas Thulsa Doom. Taip pat ir filme rodoma ankstyvoji Konano istorija, vaikystė ir paauglystė, yra labiau paimta iš Kulo istorijų, turi nedaug panašumų su Konano vaikyste kaip ji buvo aprašyta Howardo kūryboje. Pavyzdžiui, Howardo apsakymuose Konanas niekada nebuvo vergas ar gladiatorius.
Tarp 1971 ir 1985 m. Marvel Comics išleido ne vieną komiksą apie Kulą. Paskutinysis Marvel komiksas apie šį herojų buvo išleistas 1989 m. ir vadinosi „Kull: The Vale of Shadow“.
2006 m. teises į Kulo personažą ir istorijas įsigijo Dark Horse Comics. Nuo to laiko jie išleido kelias trumpas komiksų serijas: „Kull“, „Kull: The Hate Witch“, „Kull: The Cat and the Skull“ ir kt., bei perleido kai kuriuos ankstesnius Marvel komiksus.
2017 m. IDW Publishing įsigijo teisę ir pradėjo leisti Kulo interpretaciją moderniais laikais, komiksą paremtą „The Mirrors of Tuzun Thune“ istorija.
Jungtinių Arabų Emyratų transportas
Šis straipsnis skirtas Jungtinių Arabų Emyratų transportui aprašyti.
Geležinkeliai
iki 2009 m. šalis neturėjo geležinkelių. Pirmoji geležinkelio linija šalyje yra Dubajaus metropoliteno pirmoji linija. Šiuo metu statoma antroji linija. Dar trys linijos pasiūlytos.
Taip pat planuojamas ir tramvajus sostinėje Abu Dabyje. Bendras tramvajaus linijų ilgis sudarys 340 km
Planuojami ir tarpmiestiniai geležinkelių reisai, kurių linijų statybas ir eksploataciją prižiūrės bendrovė „Etihad Railways“.
Keliai
JAE turi 1088 km grįstų kelių,
Vamzdynai
Šalis turi 830 km naftotiekių ir 870 km dujotiekių.
Uostai
Miestai turintys uostus: Adžmanas, Fudžeira, Abu Dabis, Chor Fakanas, Šardža, Džebel Ali, Dubajus, Ras al Chaima, Um al Kuvainas.
Oro uostai
Iš viso: 40 (1999)
Grįsti:22
Negrįsti:18
Malūnsparnių aikštelės: 2
Civilization IV: Beyond the Sword
Civilization IV: Beyond the Sword – antrasis ėjimais paremto strateginio žaidimo „Civilization IV“ papildymas.
Urmas Paet
thumb|Urmas Paet (2005 m.) Urmas Paetas (g. 1974 m. balandžio 20 d. Talinas, Estija) – estų politikas, užsienio reikalų ministras, buvęs kultūros ministras, Reformierakond partijos narys.
Civilization IV: Beyond the Sword
„Civilization IV: Beyond the Sword“ į žaidimą įnešė 10 naujų civilizacijų, 11 naujų žaidimo scenarijų, 16 naujų lyderių, 25 naujus karinius vienetus, 6 naujus pasaulio stebuklus, 18 naujų pastatų ir naujų technologijų. Buvo įdiegta atsitiktinių įvykių, tokių kaip gamtos stichijos, sistema.
Urmas Paet
Biografija
Iki 1996 m. studijavo politikos mokslus (Tartu universitetas).
Nuo 1999 iki 2003 m. Talino miesto dalies Nõmme meras. Nuo 2003 iki 2004 m. Estijos kultūros ministras (Juhan Parts Vyriausybėje).
Nuo 2005 m. užsienio reikalų ministras (Andrus Ansip kabinete).
Žmona Tiina Paet, filologė. Turi 2 dukras.
Aukštuoliai (Šiauliai)
Aukštuoliai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 13 km į šiaurės vakarus nuo Šiaulių, 4 km vakarus nuo kelio, tarp Šilelio ir Gubernijos miško. Kaimo rytiniu pakraščiu teka Mūšos dešinysis intakas Vilkvedis.
Istorija
Aukštuoliai – buvęs dvaras. Prie kaimo buvusios dvi senovės gyvenvietės. Nuo 1950 m. kaimo žemės priklausė Gruzdžių apylinkės kolūkiui „Aukštuoliai“, vėliau – „Komunizmo rytas“, 1953–1991 m. – „Gegužės devintoji“.
Giminė
Giminė (pirmykštėje visuomenėje) – egzogaminė kraujo ryšiais susijusių giminaičių grupė, genties dalis. Giminė turėjo bendrus protėvius, papročius, kultą, bendrą teritoriją ir gamybos priemones, dirbo kolektyviai ir naudojosi bendru turtu. Giminės nariai turėjo padėti vienas kitam, ginti vienas kitą, dalyvauti kraujo keršte. Giminėje aukščiausią valdžią turėjo vyresniųjų taryba, kuri vadovavo gamybai, atlikinėjo apeigas, sprendė giminaičių ginčus, saugojo giminės papročius, rūpinosi pragyvenimu bei saugumu. Kartais giminė išsirinkdavo karvedį.
Istorija
Giminė susidarė ankstyvojo ir vėlyvojo paleolito riboje iš pirmykštės žmonių kaimenės. Kadangi giminės viduje santuoka buvo draudžiama, giminės negalėjo egzistuoti savarankiškai ir tik susidariusios jungėsi ir sudarė gentis. Nuo vienos išaugusios giminės atskilusios dvi ar kelios giminės sudarė fratriją. Viduje giminės skaidėsi į gimininius kolektyvus, vadinamus didžiosiomis šeimomis.
Dalies mokslininkų manymu, giminės raida turėjo motinos giminės ir tėvo giminės, kitaip patriarchalinės giminės, laikotarpius. Motinos giminė buvo ekonominė ir socialinė pirmykštės visuomenės ląstelė. Jos gamybinei ir visuomeninei veiklai vadovavo moterys. Vyrų vaidmuo iškilo, išplitus klajoklinei gyvulininkystei, ariamajai žemdirbystei ir metalurgijai. Motinos giminę pakeitė tėvo giminė, kurioje visą valdžią perėmė vyrai. Tėvo giminės laikotarpiu giminei liko vedybinių santykių reguliavimas, giminės narių gynimas ir religinės apeiginės funkcijos. Ekonomine visuomenės ląstele tapo didžioji šeima, savarankiškai ūkininkavusi skirtame žemės plote. Didžiosios šeimos, priklausiusios įvairioms giminėms ir gyvenusios greta, sudarė kaimynines bendruomenes. Dėl šių pokyčių giminės ėmė irti, teritoriniai ryšiai keitė gimininius ryšius. Iš didžiosios šeimos formavosi mažosios šeimos.
Yra mokslininkų, manančių, kad giminės funkcija nuo pat atsiradimo buvo vedybinių santykių reguliavimas; pirmykštės visuomenės ląstelė buvusi bendruomenė, į kurią dėl egzogamijos įėję įvairių giminių atstovai.
Iki kapitalizmo epochos giminės išliko kai kuriose Vidurio Azijos, Kaukazo, Sibiro tautose; dalyje Afrikos, Azijos šalių tautų, tarp Amerikos indėnų ir Australijos aborigenų giminės išliko iki šių laikų.
Lietuvoje
Lietuvoje seniausios giminės buvo motinos giminės (iki XX a. pr. motinos giminaičiai buvo laikomi artimesniais nei tėvo). II–I tūkstantmetyje pr. m. e. motinos giminę pakeitė tėvo giminė. Ji suiro mūsų eros pradžioje. Kai kuriose Lietuvos vietose didžiosios šeimos liekanų pastebėta dar XX a. pradžioje.
An = Anum
An = Anum – Mesopotamijos dievybių sąrašas, pirmąkart sudarytas Vidurinės Babilonijos karalystės laikotarpiu. Sąrašas užrašytas ant septynių dantiraščio lentelių.
Rašytiniuose šaltiniuose, datuojamuose įvairiais 3 tūkstantmečius apimančios Mesopotamijos istorijos laikotarpiais, paliudyta apie 3000 įvairių dievybių. Raštininkai sudarydavo ilgus sąrašus su dievybių vardais. An = Anum yra išsamiausias iš šių sąrašų. An = Anum sąrašas teminis, jį sudaro du stulpeliai. Kairiajame išvardijamos šumerų dievybės, o dešiniajame – jų akadiškieji atitikmenys. Sąrašas pavadintas pagal pirmąjį įrašą, kuriame įvardijamas šumerų dangaus dievas An ir jo akadų atitikmuo Anum. Iš viso sąraše buvo išvardyta apie 2000 dievybių, tačiau visas sąrašas nėra išlikęs.
Vinzorizuotas aritmetinis vidurkis
Vinzorizuotas aritmetinis vidurkis – vinzorizuotas statistinis centrinės tendencijos matas, panašus į aritmetinį vidurkį ir medianą, o ypač į nupjautinį vidurkį. Šis vidurkis skaičiuojamas po to, kai tam tikras numatytas skaičius skirstinio ar imties duomenų kairiajame ir dešiniajame kraštuose pakeičiamos mažiausiomis ir didžiausiomis nekeičiamomis reikšmėmis. Paprastai abiejuose kraštuose pakeičiamas vienodas taškų skaičius (dažniausiai nuo 10 iki 25 procentų).
Privalumai
Vinzorizuotas aritmetinis vidurkis yra naudingas įvertis, nes jis mažiau jautrus riktams negu paprastas aritmetinis vidurkis, tačiau yra pakankamai tikslus centrinės tendencijos ar aritmetinio vidurkio įvertis beveik visuose statistiniuose modeliuose. Šiuo požiūriu vinzorizuotas aritmetinis vidurkis yra priskiriamas robastiniams įverčiams.
Trūkumai
Vinzorizuotas aritmetinis vidurkis panaudoja daugiau skirstinio ar imties informacijos negu mediana. Tačiau vinzorizuotas duomenų aritmetinis vidurkis (jei duomenys skirstosi nesimetrišku skirstiniu) vargu ar bus aritmetinio vidurkio ar medianos nenukrypęs įvertis.
Borut Pahor
Borutas Pahoras (, g. 1963 m. lapkričio 2 d. Postoinoje, dab. Slovėnijoje) – slovėnų politinis ir valstybės veikėjas, europarlamentaras. Nuo 2012 m. – Slovėnijos prezidentas.
2017 m. birželio mėn. B. Pahoras su oficialiu vizitu lankėsi Lietuvoje.
Biografija
B. Pahoras gimė Postoinoje, Slovėnijos Socialistinėje Respublikoje (buv. Jugoslavija). Vaikystę leido Nova Goricoje, čia 1983 m. baigė vidurinę mokyklą.
1987 m. baigė politikos mokslų studijas Liublianos universitete, apsigindamas diplomą tema „Neprisijungimo judėjimas“.
Politinė karjera
Studijų metais įsitraukė į Slovėnijos komunistų partijos veiklą. 1989 m. buvo vienas iš demokratinio judėjimo šalyje steigėjų. 1990 m. pirmą kartą išrinktas Slovėnijos parlamento nariu. 1990-ųjų pabaigoje tapo vienu iš labiausiai pastebimų kairiųjų centristų lyderių Slovėnijos politikoje.
2000 m. išrinktas Valstybės susirinkimo Nacionalinės asamblėjos (žemutinių rūmų) pirmininku. Šiame poste praleido ketverius metus.
2004 m. tapo Europos parlamento nariu.
2008–2012 m. – Slovėnijos ministras pirmininkas.
2012 m. B. Pahoras dalyvavo šalies prezidento rinkimuose. Pirmajame ture surinko 41,9 % rinkėjų balsų, užimdamas pirmąją vietą, palyginti su priešininko Danilo Türk 37,2 %. Antrajame ture, vykusiame gruodžio 2 d., rinkimus įtikinamai laimėjo surinkęs 67,44 % balsų.
2017 m. lapkričio 12 d. perrinktas Sovėnijos prezidentu antrajai kadencijai.
Viktorijos linija
Viktorijos linija – Londono metropoliteno sistemos traukinių linija, jungianti Volhtamstou centrinę stotį Voltham Foresto savivaldybėje su Brikstono metro stotimi Lambeto savivaldybėje. 2012 m. linija pasinaudojo 199,988 mln. keleivių.
Istorija
Viktorijos linija buvo pirmoji nuo 1906 m. pastatyta Londono metropoliteno linija, kuri buvo skirta keleivių srautų nukreipimui iš Pikadili linijos ir Šiaurinės linijos. 1943 m. paviešinti pirmieji Viktorijos linijos planai, bet statybos prasidėjo tik 1960 m. sausį. 1968 m. rugsėjo 1 d. linija oficialiai atidaryta, o jos atidarymo ceremonijoje dalyvavo karalienė Elžbieta II.
1971 m. liepos 23 d. linija išplėsta iki Brikstono. Atidarymo ceremonijoje dalyvavo Princesė Aleksandra.
Lietuvos ir Maldyvų santykiai
Lietuvos ir Maldyvų santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Maldyvų. Santykiai tarp dviejų šalių siekia pirmąjį atkurtos Lietuvos nepriklausomybės dešimtmetį, kai 1999 m. gruodžio 2 d. tarp Lietuvos ir Maldyvų buvo užmegzti oficialūs diplomatiniai santykiai.
Teobrominas
Teobrominas (🇬🇷 – „dievas“ + broma – „valgis“) – kartus alkaloidas, chemine struktūra artimas kofeinui. Cheminė formulė – C7H8N4O2. Poveikis žmogui yra labai panašus į kofeino. Aptinkamas kakavos pupelėse, arbatmedžių lapuose.
Lietuvos ir Maldyvų santykiai
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno du Maldyvų piliečiai.
Teobrominas
Medicinoje naudojamas kaip diuretikas, kraujagysles plečiantis, širdies veiklą stimuliuojantis junginys.
All Nippon Airways
All Nippon Airways Co., Ltd. – stambiausia Japonijos oro linijų bendrovė.
Lietuvos ir Maldyvų santykiai
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Santykių istorija
Diplomatiniai santykiai tarp dviejų valstybių užmegzti 1999 m. gruodžio 2 d.
2003 m. rugsėjo 29 d. Niujorke (JAV) įvyko susitikimas tarp Lietuvos ir Maldyvų užsienio reikalų ministrų. Dalyvaudamas Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 58-osios sesijos bendruosiuose debatuose Lietuvos užsienio reikalų ministras Antanas Valionis Lietuvos kandidatavimą į JT Ekonominį ir Socialinį Komitetą aptarė su Maldyvų užsienio reikalų ministru.
2010 m. rugsėjo 23 d. Lietuvos užsienio reikalų ministras Audronius Ažubalis Jungtinėse Tautose Niujorke pirmininkavo Lietuvos ir Pasaulio moterų lyderių tarybos iniciatyva organizuotame Demokratijų bendrijos ministrų susitikime. Susitikimo tema – „Moterys – kritinė demokratinio valdymo jėga“, jame kalbą sakė ir Lietuvos prezidentė Dalia Grybauskaitė, pasisakė Maldyvų užsienio reikalų ministras. Tų pačių metų rugsėjo 30 d. Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryba Ženevoje (Šveicarija) bendru sutarimu priėmė rezoliuciją dėl teisių į taikių susirinkimų laisvę ir į asociacijų laisvę, o tarp rezoliucijos iniciatorių ir teikėjų buvo Lietuva, Maldyvai ir dar penkios valstybės. 2019 m. ši rezoliucija JT Žmogaus teisių tarybos bendru konsensusu buvo priimta.
2022 m. Rusijai užpuolus Ukrainą Lietuvos teisingumo ministrė ragino nesuteikti leidimo Rusijos jachtoms Maldyvuose.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Maldyvų siekė 1 mln. eurų.
Diplomatinis atstovavimas
Nei Lietuva, nei Maldyvai nėra viena kitai akreditavusios ambasadorių ar konsulų.
Jonšiopingas
Istorija
Miesto pavadinimas reiškia „prekybinis miestas (köping) prie Jonos upės“.
1284 m. gegužės 18 d. suteiktos miesto teisės.
1612 m. baimindamasis, kad Jonšiopingas neatitektų Danijos kariuomenei, Švedijos karalius Gustavas II Adolfas įsakė jį sudeginti. 1809 m. mieste pasirašyta Danijos ir Švedijos taikos sutartis.
XIX a. tapo degtukų gamybos centru (1844 m. čia įkurtas pirmasis fabrikas – dabar vienintelis pasaulyje degtukų muziejus).
2019 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas
2019 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas – Lietuvos lengvosios atletikos federacijos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko liepos 26 - 27 dienomis Palangos centriniame stadione, Palangoje. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus. Daugiakovių, ir ėjimo čempionatai vykdyti atskirose varžybose.
Čempionato metu pagerintu du Lietuvos nacionaliniai rekordai.
Kredito istorija
Kredito istorija – tai istorinė suvestinė, apie asmens skolinimosi duomenis. Kuo blogesnė fizinio ar juridinio asmens kredito istorija – tuo blogesnės jo skolinimosi galimybės. Asmuo su bloga kredito istorija mokės aukštesnes palūkanas, arba iš viso negalės paimti paskolos iš kredito įstaigų.
Kredito istorija svarbi tiek fiziniams asmenims, tiek ir juridiniams asmenims. Asmens kredito istorijoje kaupiama visi asmens tai dienai esami finansiniai įsipareigojimai, taip pat ir ankstesni pradelsti atsiskaitymai (pavyzdžiui, jei asmuo nespėjo laiku apmokėti įmokų už turimus finansinius įsipareigojimus - tokia informacija kredito istorijoje saugoma iki 10 metų).
Juridiniams asmenims kredito istorija svarbi net ir tuo atveju, jei jie neketina skolintis lėšų iš kredito įstaigų, nes bloga kredito istorija gali apsunkinti derybas su tiekėjais, taip pat ir klientais, iš kurių bus prašomas kažkokio dydžio pradinė įmoka.
Centrinė duombazė apie asmenų turimas paskolas yra kaupiama centrinio Lietuvos banko - "Paskolų rizikos duomenų bazėje". Duomenys apie fizinių bei juridinių asmenų skolas bei neįvykdytus skolinius įsipareigojimus į centrinį banką patenka iš komercinių bankų, kredito unijų ir lizingo bendrovių. Duomenis apie asmenų kredito istoriją papildomai pildo bei kaupia ir privačios kreditingumo vertinimo bendrovės, kurios parduoda savo ataskaitas kitiems rinkos dalyviams (laikantis nustatytų apribojimų).
Reichas (reikšmės)
Reichas ( – ‘imperija’) gali reikšti:
Erlėnų tvenkinys
left|120px
Erlėnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kretingos rajone, 2,5 km į šiaurę nuo Salantų, Erlėnų gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus E-5 upelį (Erlos intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,14 km, plotis – iki 0,055 km. Altitudė 47,4 m. Krantai neaukšti. Rytinė pakrantė apaugusi medžiais ir krūmais.
Gelvanės ežeras
Gelvanės ežeras – ežeras Lietuvoje, Širvintų rajone, 3 km į pietus nuo Bagaslaviškio. Išsidriekęs šiaurės-pietų kryptimi 1,56 km, plotis iki 0,54 km. Altitudė 109,5 m. Giliausia vieta siekia 6,1 m. Ežero dubuo rininės kilmės. Kranto linija lygi, jos ilgis 3,63 km. Krantai neaukšti, o šiauriniame ir pietiniame gale – lėkšti ir pelkėti. Atabradas platus, dumblingas, apaugęs plačia (20–50 m) vandens augalijos juosta. Dugnas padengtas sapropelingu moliu. Iš Gelvanės ežero išteka Širvintos dešinysis intakas Ūdara.
Šalia ežero įsikūrę Gelvankos, Dabužynės, Stavarygalos, Šeiniūnų kaimai. Rytine pakrante eina kelias Nr.4315 (Šeiniūnai - Vindeikiai - Ulšiškiai).
Ernesto Giacomo Parodi
Ernestas Džakomas Parodis (, 1862 m. lapkričio 21 d. Genuja, Italijos karalystė – 1923 m. sausio 31 d. Florencija, Italijos karalystė) – italų kalbininkas, romanistas.
Biografija
1886 m. baigė Genujos universitetą, vėliau studijavo Leipcige pas K. Brugmaną. E. Parodis buvo P. Radžnos (1847–1930) mokinys ir A. Skjafinio (1895–1971) mokytojas.
Jo įvairūs ligūrų tarmės tyrimai yra „išsamiausia ir organiškiausia italų tarmės istorijos iliustracija ir viena nuostabiausių duoklių, kurią mokslininkas atidavė savo šalies kalbotyros tradicijoms“.
Nuo 1892 m. dėstė Florencijoje. Nuo 1906 m. iki mirties – M. Barbio, „Italijos Dantės draugijos biuletenio – Kritinės Dantės tyrimų apžvalgos“ redaktoriaus įpėdinis. 1921 metų nacionaliniame Dantės darbų leidime drauge su F. Pelegriniu redagavo Dantės „Puotą“.
Paedocypris
Paedocypris – karpžuvių (Cypriniformes) būrio žuvų gentis.
Genties rūšys paplitusios Pietryčių Azijoje – Malakos pusiasalio ir Bintano, Sumatros, Borneo salų vidaus vandenyse.
Rūšys
2021 m. duomenimis, žinomos 3 labai mažų žuvų rūšys :
Aleksandar Vučić
Aleksandras Vučičius (, g. 1970 m. kovo 5 d. Belgrade, Jugoslavijoje) – serbų politinis ir valstybės veikėjas, nuo 2017 m. – Serbijos prezidentas.
Biografija
A. Vučičius gimė Belgrade ekonomisto ir žurnalistės šeimoje. Giminės iš tėvo Anđelko pusės buvo kilę nuo Bugoino (dab. Bosnija ir Hercegovina), per II pasaulinį karą nukentėję nuo kroatų ustašių. Naujaisiais laikais jo giminės namai buvo sugriauti per Kroatijos nepriklausomybės karą.
Baigė Belgrado universiteto Teisės fakultetą. Mokėsi anglų kalbos Braitone (Anglija). Kurį laiko turėjo verslą Londone. Po to grįžo į Jugoslaviją, kur dirbo žurnalistu Palėje, Bosnijoje. Ėmė interviu iš Bosnijos serbų lyderių Ratko Mladičiaus ir Radovano Karadžičiaus.
Politinė karjera
Praeityje – Serbijos ministras pirmininkas (2014–2017), Serbijos progresyvinės partijos pirmininkas, gynybos ministras. Keturiolika metų buvo Serbijos radikalų partijos generalinis sekretorius.
2017 m. gegužės 31 d. pradėjo eiti Serbijos prezidento pareigas.
Politinės pažiūros
Balkanų karo metu jis buvo artimas Slobodano Miloševičiaus sąjungininkas.