cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Belzo kunigaikštystė
Istorija
Apie 1340 m. mirus Haličo-Voluinės kunigaikščiui Boleslovui Jurijui II, visame regione prasidėjo Haličo-Voluinės karai, kuriuose varžėsi Lietuva, Lenkija ir Vengrija. Belzas kaip atskira valda atiteko Jurgiui Narimantaičiui, kuris prijungė ją prie LDK. Belzas kelis kartus buvo apsiaustas (1351, 1352 ir 1355 m). 1377 m. Belzą užėmė Vengrijos karalius Liudvikas I ir atidavė valdyti vietininkui Vladislovui Opoliečiui. 1387 m. kunigaikštystę perėmė Lenkija, 1388 m. Jogaila ją perdavė Mazovijos kunigaikščiui Ziemovitui IV už tai, kad šis pripažino Lenkijos siuzerenitetą ir kaip Jogailos sesers Aleksandros kraitį. 1462 m., po paskutinio Ziemovito IV tiesioginio palikuonio mirties, Lenkijos karalius Kazimieras Jogailaitis bandė visą Mazoviją prijungti prie Lenkijos. Nepavykus prijungti visos Mazovijos į Lenkijos administracinę struktūrą kaip Belzo vaivadija pateko tik Belzo kunigaikštystė. Balzo vaivadija Lenkijos karalystės sudėtyje išliko iki pat Žečpospolitos padalinimų XVIII a. pabaigoje.
Kunigaikščiai
Ankstyvieji kunigaikščiai priklausė Voluinės Monomachovičių (Iziaslavičių) atšakai:
Ygyata
Ygyata arba Ygyta (Ыгыта) – upė Rusijoje, vakarų Jakutijoje; Viliujaus kairysis intakas. Prasideda Viliujaus plynaukštėje, teka Vidurio Jakutijos lyguma. Upės mityba pagrįsta lietaus ir sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla nuo spalio iki gegužės. Krantai statūs, akmeningi; vandens tėkmė greita. Gylis žiotyse siekia 10 m.
Upės pakrantės smėlyje randama brangakmenių: smaragdų, rubinų, chalcedonų, akvamarinų ir kt. Baseine randama aukso.
Gotai (subkultūra)
thumb|250px|Gotai
Gotų subkultūra – viena iš šiuolaikinių subkultūrų, paplitusi daugelyje Vakarų pasaulio šalių. Subkultūros atsiradimas siejamas su ankstyvąja gotikinio roko scena Jungtinėje Karalystėje 1980-aisiais bei post-punk judėjimu.
Gotiška subkultūra išliko daug ilgiau negu kiti to paties laikmečio judėjimai ir darėsi vis įvairesnė. Šios subkultūros estetikai ir kultūrinėms tendencijoms didelę įtaką turėjo devynioliktojo amžiaus gotų literatūra, taip pat siaubo filmai bei, gal kiek mažesnę įtaką dariusi, BDSM kultūra. Gotų subkultūra vienija individus, kuriuos sieja panašios muzikos, mados bei, apskritai, estetikos pomėgiai. Gotiška muzika apima daugybę skirtingų stilių, tačiau visiems šiems stiliams yra būdinga liūdesio bei mistiško skambesio tendencija. Subkultūros viduje vyraujantys aprangos stiliai aprėpia deathrock, punk, androgynous, Viktorijos laikų epochos, Renesanso bei viduramžių stilius bei įvairias jų kombinacijas. Įvaizdžiui sustiprinti dažnai naudojama juoda spalva, ekstravagantiškas makiažas bei šukuosena.
Susiformavimo priežastys
Būtent dėl šio savęs atskyrimo nuo „normalios“ visuomenės, gotai vienijasi tam, kad jungtųsi su kitais laisvais mąstytojais, kurdami alternatyvią, savitą bendruomenę, subkultūrą kaip atsvarą šabloniškų normų valdomai visuomenei. Asmeniui subkultūrinis tapatumas suteikia bendrumo jausmą, kurį sustiprina bendraminčių ratas ir neribojama saviraiškos laisvė.
Stereotipai
Šiomis dienomis egzistuoja daug stereotipų siejamų su gotiška subkultūra: nuo stereotipų, susijusių su apsirengimu ir muzika, iki stereotipų, jog visi gotai būna satanistai ar priklauso tam tikram kultui.
Gotiška scena yra tokia pat plati ir įvairi, kaip visuomenė apskritai. Tarp gotiškos subkultūros atstovų galima sutikti įvairių visuomenės sluoksnių, skirtingą išsilavinimą ar net skirtingus religinius įsitikinimus turinčių žmonių. Toks pat įvairus yra ir gotų muzikinis skonis.
thumb|250px|
Ideologija
Aiškios ideologijos gotiškoje subkultūroje išskyrimas yra ganėtinai sudėtingas, dėl kelių priežasčių: visų pirma, tai atitinkamos nuotaikos ir estetikos patrauklumo svarba, iš dalies, įkvepta romantizmo ir neoromantizmo. Žavėjimasis tamsiais, paslaptingais ar net liguistais įvaizdžiais bei atitinkama nuotaika, kurią pastarieji sukuria, yra kilęs iš tos pačios tradicijos, kurios įkvėpti buvo kuriami gotikiniai romanai romantizmo laikotarpiu. XVIII a.pab. – XIX a. siaubo bei antgamtiškumo baimės leitmotyvai buvo plačiai paplitę populiarioje literatūroje; šis procesas tęsiasi šiuolaikiniame siaubo filme. Kitas centrinis gotiškosios jausenos elementas, pabrėžiantis balansavimą tarp nuotaikos ir estetikos, yra sąmoningas manieringo dramatiškumo bei teatrališkumo pojūtis; ryškus tiek gotiškoje literatūroje, tiek gotiškoje subkultūroje apskritai. Patys judėjimo nariai, paprastai yra ne palaikantys smurtą, bet greičiau tolerantiški. Žiniasklaidoje dažnai pasirodo pranešimai, kuriuose gotų subkultūra yra klaidingai siejama su smurtu, nepakantumu mažumoms, baltosios rasės pranašumo propagavimu ir kitais neapykantos nusikaltimais. Tačiau, smurtas ir neapykanta nėra gotiškos subkultūros ideologiją formuojantys elementai; greičiau, ideologija yra suformuota iš dalies širdgėlos pripažinimo bei identifikavimo, per socialinį ir asmeninį blogį, kurį vyraujanti populiarioji kultūra nori ignoruoti ar užmiršti. Šios temos yra paplitusios ir gotių muzikoje. Antra kliūtis, neleidžianti surasti aiškaus gotiškos ideologijos apibūdinimo, yra, apskritai, pačios subkultūros apolitiška prigimtis. Tuo metu, kai atskirų individų iššūkis socialinėms normoms buvo labai pavojingas dalykas devynioliktame amžiuje, šiandien, tai daug mažiau socialiai radikalu. Tokiu būdu, gotų subkultūrinio pasipriešinimo reikšmė yra ribota. Skirtingai nuo hipių ar pankų judėjimų, gotų subkultūra nėra paskelbusi jokių ryškių politinių pranešimų ar šūkių susijusių su socialiniu aktyvumu. Gotiška subkultūra pasižymi itin pabrėžiamu individualizmu, tolerancija įvairovei, didelio dėmesio skyrimu asmens kūrybiškumui, intelektualumo vertinimu, priešiškumu socialiniam konservatizmui bei švelnia tendencija į cinizmą, bet net ir šios idėjos nėra visuotinės visiems gotams. Gotų ideologija daugiau paremta estetika, negu etika ar politika. Gotai gali turėti politinių polinkių: nuo kairiojo liberalizmo iki anarchizmo, bet jie neišreiškia savo politinių pažiūrų kaip specialios kultūrinio tapatumo dalies. Vietoj to, palankumas kuriai nors politinei krypčiai, taip pat, kaip ir religingumas, yra suvokiami, kaip asmeninis individo sąžinės reikalas. Gotui, kaip atskiram individui, aktyvus dalyvavimas subkultūriniame gyvenime, gali būti nepaprastai vertingas ir teikiantis didelį vidinį pasitenkinimą, ypač, turint omenyje kūrybinę veiklą. Tačiau, tai taip pat gali būti ir pavojinga, dalinai dėl neigiamo dėmesio, kurį sukelia visuomenėje vyraujančios klaidingos pažiūros ir nuostatos, susijusios su gotų subkultūros neišmanymu.
Žiniasklaidos įtaka
Kuomet subkultūra nusistovėjo idėjine prasme, sąsaja tarp gotiško ir siaubo žanro tapo praktiškai šabloniška, netrukus personažai, sietini su gotų subkultūra, ėmė pasirodyti siaubo romanuose ir filmuose. Pavyzdžiui, pagal James O'Barr komiksus, sukurtame filme „Varnas“ (The Crow) pastebimos tiesioginės sąsajos su gotišku stiliumi ir muzika. Žinomo rašytojo Neil Gaiman iliustruotų novelių serija „Smėlio žmogus“ (The Sandman), kuriose pagrindiniai veikėjai yra niūrus, susimąstęs vaikinas vardu Sapnas (Dream) bei jo sesuo Mirtis (Death), taip pat paremta gotiška estetika ir idėjomis. Rašytojos Anne Rice knygų serija „Vampyrų Kronikos“ (The Vampire Chronicles) ir tokie populiarūs RPG žaidimai, kaip World of Darkness ir ypač Vampire: The Masquerade taip pat turi sąsajų su gotų subkultūra.
Vizualus menas
Gotų subkultūra padarė didelę įtaką įvairiems menininkams – ne tiktai muzikantams, bet taip pat dailininkams bei fotografams. Jų darbų siužetai pagrįsti mistiškais, niūriais ir romantiškais motyvais. Fotografijoje ir tapyboje kūrybinis spektras varijuoja nuo erotiškumo iki romantinio vampyrų ar vaiduoklių vaizdavimo. Gotiško meno kūrėjai pastebimą pirmenybę teikia tamsioms spalvoms ir nuotaikoms, įkvėpimo semdamiesi iš gotiškos grožinės literatūros, prerafaelitų tapybos bei Art Noveau stilistikos. Vaizduojamojo meno srityje menininkė Anne Sudworth yra gerai žinoma kaip tamsių, nakties paslaptingumo kupinų bei gotiška nuotaika alsuojančių peizažų kūrėja. Kiti vaizduojamojo meno atstovai artimi gotiškajai estetikai: Gerald Brom, Nene Thomas, Luis Royo, Dave McKean, Jhonen Vasquez, Trevor Brown, Victoria Francés taip pat amerikietis komiksų iliustratorius James O'Barr. H. R. Giger iš Šveicarijos yra vienas pirmųjų menininkų, įnešusių didžiulį indėlį į gotiško/Industrial įvaizdžio kūrimą, ypač 1979 m. pasirodžiusiu, kartu su režisieriumi Ridley Scott kurtu, filmu „Svetimas“ (Alien).
Muzika
Muzika yra neatsiejama gotų subkultūros dalis. Klausoma įvairių žanrų muzikos tačiau didžiąją dalį gotų mėgiamos muzikos vienija jai būdingas tamsos, melancholijos, niūrumo, mistikos jausmas ir gotiškas įvaizdis. Tradiciškai su gotų subkultūra siejami stiliai:
Gotai taip pat neretai klauso ir kitos „tamsios, niūrios“ muzikos, tiesiogiai nesiejamos su gotų subkultūra – EBM, industrial metal, neofolk, dark ambient, doom metal ir kt.
Dalis atlikėjų, pasirinkusių tamsų, paslaptingą įvaizdį neretai plačiosios visuomenės klaidingai siejami su gotų subkultūra (pvz., Marilyn Manson, HIM, Evanescence, Nightwish ir kt.).
Gotų mada
Gotų mada yra dažnai supainiojama su sunkiojo metalo mada. Pašaliniai dažnai neatskiria sunkiojo metalo gerbėjų nuo gotų, ypač tų, kurie dėvi ilgus juodus apsiaustus ar naudoja efektingą makiažą – „korpspeintą“ (corpse paint) labiau sietiną su juodojo metalo scena.
Šabloniškai gotiška mada yra apibūdinama kaip tamsi, niūri, erotizuota mada. Tipiškam gotiškam įvaizdžiui būdingi elementai, tai juodai nudažyti plaukai, tamsus, atitinkamo stiliaus kostiumas, juodai lakuoti nagai, auskarai įverti įvairiose veido, kūno vietose (tačiau nebūtinai). Stiliaus idėjos yra dažnai pasiskolinamos iš Elžbietos laikų, Viktorijos epochos ar viduramžių periodo madų; dažnai kaip aksesuarai naudojami katalikybės ar kitų religijų simboliai, kaip, pavyzdžiui, krucifiksas ar egiptietiškasis kilpinis kryžius (anchas).
Gebas
Gebas (Geb, Gib) (graik. Kepheus) egiptiečių mitologijoje – žemės dievas arba fizinio pasaulio archetipinis pagrindas. Chtoniška dievybė, viena iš Heliopolio eneados monada.
Gebas senovės egiptiečių kosmogoniniuose ir kosmologiniuose vaizdiniuose yra mitinis žąsinas, kurio patelė padeda kosminį Saulės kiaušinį. Ikonografijoje tai vyras su Aukštutinio ar Žemutinio Egipto karūna ant galvos. Vaizduojamas kaip virš deivės Nut figūros, kurios vidumi plaukia Saulės laivas, išsitiesęs gulintis pasyvus vyras.
Kultas
Gebas dievų Šu ir Tefnut sūnus. Jam su jo seserimi ir žmona Nut gimė Ozyris ir Izidė, Setas ir Neftidė.
Jis yra geranoriškas dievas. Yra susijęs su požemio viešpatija: vienas iš mirusiųjų teismo narių. Saugo gyvuosius ir mirusiuosius nuo gyvatės įgėlimo, aprūpina žmones viskuo, kas būtiniausia.
Iš dieviškojo Gebo išteka žemiškasis Nilas.
Mitai
Gebas aktyviai veikia valdovo bei Ozyrio mitų cikle.
Viename iš senovės egiptiečių kosmogoninių mitų variantų pasakojama apie Gebo vaidą su Nut dėl to, kad ji kasdien praryja savo vaikus – dangaus šviesulius. Todėl Šu atskyrė sutuoktinius vieną nuo kito, palikdamas Gebą apačioje, o Nut pakeldamas į viršų.
Sakmėje „Horo ginčas su Setu“ Gebas vadovauja dievų sueigai, kurioje pripažįstama Horo teisė į Egipto valdovo sostą, iki Ozyrio priklausiusį pačiam Gebui. Horas karalius yra „Gebo įpėdinis valstybėje“.
Graikų mitologijoje tapatinamas su Kronu.
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Tupolev Tu-244
thumb|200px|Tu-244 modelis. Tupolev Tu-244 turėjo būti naujas viršgarsinis transportinis oro laineris, sukurtas Tu-144 pagrindu.
Paruošiamieji darbai prasidėjo 1979 m., tačiau projektas buvo sustabdytas 1993 m.
2010 m. Tupolev įmonė skelbė, jog naujojo lėktuvo eksploatacijos pradžia galima 2025 metais.
Doteniai
Doteniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 15 km į šiaurės rytus nuo Suginčių.
Etimologija
Kaimo vardas yra kilęs iš pavardės Dotenis. Dabar gyventojai kaimo vardą taria Deteniai, plg. 1923 m. Detėnų km.
Istorija
1691 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Kuktiškių parapijos santuokos metrikų knygoje 1704 m. įrašyta de Datenie. Toje pačioje Kuktiškių metrikų knygoje 1731 m. užrašytas Juozapas Dotenis iš Dotenių kaimo: Testibus Josepho Datenis de Datenie.
Gyventojai
1923 m. 5 ūkiai 22 gyv.
Kenos muchafaza
Kenos muchafaza  – muchafaza Egipto pietinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Sohago muchafaza, rytuose su Raudonosios Jūros muchafaza, pietuose su Luksoro muchafaza, vakaruose su Naujojo Slėnio muchafaza. Administracinis centras – Kena.
Muchafaza yra abipus Nilo upės. Svarbiausi turistiniai objektai: Nag Hamadžio biblioteka, Hu, Dendera, Esna, Kiftas, Nakada.
Miestai
Svarbiausi miestai:
Edukacinė komisija
thumb|Мykolas Poniatovskis, Edukacinės komisijos pirmininkas [[1776 m.]] Edukacinė komisija – Abiejų Tautų Respublikos už švietimo sistemą atsakinga institucija, įsteigta 1773 m. spalio 14 d., po to, kai buvo panaikintas Jėzuitų ordinas, tvarkęs LDK švietimo sistemą. Ji pirmoji pasaulietinė švietimo ministerija pasaulyje.
Pirmuoju pirmininku paskirtas Vilniaus vyskupas Ignotas Masalskis. Per trumpą laiką sukurta nauja mokyklų administravimo sistema. LDK teritorija buvo padalinta į keturias švietimo apygardas, o Lenkijos karalystė į šešias. Kiekvienoje iš apygardų privalėjo būti viena šešiametė klasė ir kelios trimetės klasės. Kiekviena apygarda buvo dar skirstoma į smulkesnį vienetą - apygardėles. Apygardėlių mokyklose mokslas trukdavo šešerius metus. Apygardėlės buvo skirstomas į parapines mokyklas.
Švietimo sistemos viršuje, be abejo, buvo Vilniaus universitetas, kuris buvo pervadintas į Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos vyriausiąją mokyklą. Taip pat buvo mėginta įvesti privalomą pradžios mokyklą 7-12 metų vaikams.
Edukacinės komisijos nariais buvo:
Antupiai
Antupiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Bačkiškių, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Yra Antupių koplyčia, Gižų mokyklos skyrius.
Pilvas
thumb|200px|Pilvas Pilvas – žmogaus ar gyvūno liemens dalis, virš kurios yra krūtinė (krūtinės ertmę nuo pilvo ertmės riboja diafragma), žemiau – dubens sritis. Priekyje pilvą riboja raumeninga pilvo sienelė, užpakalinėje pusėje – nugaros sienelė. Nugarinė pusė pilvu nelaikoma.
Rytas Babickas
Rytas Babickas (1930 m. spalio 15 d. Kaune – 1987 m. sausio 5 d. Klyvlende, OH – JAV) – matematikos inžinierius, smuikininkas ir chorvedys.
Antupiai
Istorija
thumb|left|[[Antupių koplyčia]] miniatiūra|250px|left|Senos trobos
Rytas Babickas
Biografija
Nuo 1969 m. buvo tautinių šokių „Grandinėlė“ muzikos vadovas, 1974–1987 m. Šv. Jurgio lietuvių parapijos Klyvlende choro vadovas, o 1983–1987 m. M. K. Čiurlionio ansamblio meno vadovas ir dirigentas. Buvo „Žaibo" sporto klubo krepšinio sekcijos vadovas ir treneris, dalyvavo skautų veikloje.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Pilvas
Pilvą dengianti apranga
Anksčiau buvo madinga dėvėti korsetus, kurie lieknindavo per juosmenį. Stipriai suveržiami korsetai neigiamai veikia pilvo organus. Dabar tokių korsetų mada praėjusi, naudojami daugiausia tik gydomieji korsetai, sutvirtinantys pilvo sienelę ir palaikantys taisyklingą pozą.
Kukiai (Rokiškis)
Kukiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Juodupės.
Gedminiškė
Gedminiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kaltinėnų, 1 km į šiaurę nuo kairiojo Yžnės upelio kranto. Pro kaimą eina kelias.
thumb|left|255px|Paminklas Gedminiškėje
Kaimo apylinkėse stūkso du piliakalniai (Gedminiškės I ir Gedminiškės II). Pirmasis yra šiauriau kaimo, vad. Ragankalniu, bei senkapis, o antrasis – ant Yžnės kranto, aikštelė 10 x 40 m ilgio ir pločio. Taip pat auga senas Gedminiškės ąžuolas.
Etimologija
Kaimo pavadinimas kildinamas nuo Gedmino asmenvardžio.
Istorija
Gedminiškė pirmą kartą paminėta 1561 m. Jurbarko valsčiaus inventoriuje. Tuomet Gedminiškės ir Bartašiškės kaimai sudarė „salą“ pavaldžią Jurbarko tijūnui, visos kitos aplink buvusios teritorijos buvo pavaldžios Šiauduvos ir Karšuvos valsčiams.
972 m.
972 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Pitonas (mitologija)
Pitonas graikų mitologijoje - gyvatė - Delfų žemės drakonas. Dažnai vaizduotas graikų skulptūroje ir keramikoje ant vazų kaip gyvatė. Pitonas žinomas daugiausiai kaip chtoninis Apolono priešininkas, kurį dievas užmuša Delfuose.
Egzistuoja įvairių Pitono gimimo ir mirties versijų. Pagal Higiną Dzeusas sugulė su deive Leto, vėliau gimė Artemidė ir Apolonas. Hera pasiuntė Pitoną persekioti Leto, kad ji negalėtu pagimdyti, ten kur švietė saulė. Todėl kūdikis Apolonas nuėjo pas Pitoną iki pat Parnaso kalno, kur gyvatė buvo įsikūrusi. Jis persekiojo gyvatę iki pat Gajos orakulo Delfuose, kur nukovė drakoną.
Trilypis ūkas
thumb|250px|Trilypis ūkas Trilypis ūkas (M20, NGC 6514) – mažasis ūkas, esantis Šaulio žvaigždyne. Jis priklauso H II sričiai. Nuo Saulės šis ūkas yra nutolęs 9000 šviesmečių („Sky Catalog 2000“ duomenimis, 5200 šviesmečių ). Jo regimasis ryškis yra 6,3.
Trilypį ūką 1764 m. birželio 5 d. aptiko Charles Messier.
Trilypis ūkas matomas nedideliu teleskopu. Teigiama, kad palankiausias metas jį stebėti yra rugpjūčio mėnesį.
Emisinius ūkus vyraujančiu rausvu atspalviu nuspalvina švytinčios vandenilio dujos, o ypač krintanti į akis Trilypio ūko žydra spalva – tai nuo dulkių atsispindėjusi žvaigždžių šviesa.
Raimundas Čepukas
Raimundas Čepukas (g. 1960 m. birželio 14 d. Dusetose) – Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas, socialinių mokslų daktaras.
Biografija
1983 m. Vilniaus valstybiniame pedagoginiame institute baigė biologiją, 1998 m. Kauno technologijos universitete edukologiją, 2005 m. Klaipėdos universitete apgynė disertaciją, socialinių mokslų daktaras.
1986–1995 m. Tauragnų vidurinės mokyklos direktorius, Utenos kolegijos Sveikatos priežiūros ir socialinės rūpybos fakulteto prodekanas, dekanas.
Nuo 2018 m. - Utenos kolegijos direktorius.
Utenos rajono švietimo tarybos narys. Žmona Laimutė, vaikai Aistė, Žilvinas.
Kaši
thumb|270px|right|Šešiolika mahadžanapadų. Kasi – viena iš jų. Kaši (dar Kaušika, Kaušaka) buvo viena iš šešiolikos regionų – valstybių (mahadžanapadų) senovės Indijoje. Jos šerdis – Varanasis, senoji sostinė prie Varanos ir Asi upių, nuo seno garsėjusi kaip Indijos kultūrinis centras.
Istorija
Kaši prieš VI a. pr. m. e. buvo stipriausia Indijos valstybė, aršiai konkuravusi su kaimyninėmis Košala, Anga ir Magadha. Joje gyveno tauta kašiai, artimi košaliečiams ir videhams. Apie VI a. pr. m. e. valstybė buvo įjungta į Košalos sudėtį ir išnyko.
Mituva (reikšmės)
Mituva gali reikšti:
Jaučio uolos urvas
thumb|Jaučio uolos urvas
Jaučio uolos urvas – neolito urvas Čekijoje, apie 15 km į šiaurę nuo Brno, vienas iš Moravijos karsto urvų sistemos urvų.
Gimbūčiai (Šilalė)
Gimbūčiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Varsėdžių, 1 km į šiaurę nuo magistralės ir 1 km į vakarus nuo kairiojo Akmenos kranto.
Jaučio uolos urvas
Tyrimai
1872 m. čekų archeologas Jindržichas Vankelis (Heinrich Wankel) pradėjo kasinėti urvo prieangį. 1932–1939 m. jį ištyrė Robertas Burkhardtas. 1990 m. ištirti antropologiniai ir archeologiniai radiniai.
Urvo prieangyje rastas labai gerai išlikęs kapas. Jame kartu su vadu buvo palaidota keturiasdešimt, manoma, per ritualines apeigas nužudytų jaunų moterų, lobis, kurį sudarė juvelyriniai dirbiniai, daugiausia ginklai ir papuošalai. Kapas buvo įrengtas pomirtiniam gyvenimui: rasta gyvūnų kaulų, audinių ir grūdų liekanų, indų, tarp jų – iš metalo juostos padarytas indas, varinė jaučio statulėlė, taip pat stiklo ir gintaro karolių. Radinius saugo Vienos gamtos ir istorijos muziejus. Greta Jaučio uolos urvo yra speleologų lankomas urvas.
Muchtaras Auezovas
282px|right| Muchtaras Auezovas (, 1897 m. rugsėjo 28 d. Semipalatinsko sritis, Kazachstanas, Rusijos imperija – 1961 m. birželio 27 d. Maskva, Rusijos TFSR) – kazachų rašytojas, dramaturgas, mokslininkas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė Čingizų kalnų apylinkėse, feodalų šeimoje. Mokėsi rusiškoje mokykloje, baigė mokytojų seminariją ir Peteburgo universiteto filologijos fakultetą. Vėliau studijavo Vidurinės Azijos universiteto aspirantūroje.
1917 m. Kazachijos Centrinio vykdomojo komiteto sekretorius, vėliau kovojo bolševikų daliniuose prieš Kolčako Baltąją armiją. Nuo 1920 m. mokytojavo, dėstė aukštosiose mokyklose. 1947 m. Kazachijos TSR mokslų akademijos akademikas, Kazachstano rašytojų sąjungos pirmininkas.
Kūryba
Pjesėje „Enlik-Kebek“ pasakojama apie tragišką dviejų jaunuolių meilę. Tai kazachiška Šekspyro dramos „Romeo ir Džiuljeta“ interpretacija. Pirmą kartą pastatyta Abajaus žmonos Aigerim jurtoje, pjesė nenueina nuo kazachų teatro scenos. Ne mažesnį pasisekimą turėjo ir jo drama „Kara-Koz“, 1926 m. gavusi dramaturgijos festivalio pagrindinį prizą. Iš viso buvo pastatyta apie 20 jo pjesių. Parašė ir išleido keliolika apsakymų.
Žemės fizika
Žemės fizika – geofizikos ir geologijos mokslo šaka, tirianti žemės ir jos kietųjų geosferų fizikines savybes ir fikinius procesus.
Šanai
Šanai (25px tɑ́ɪ) – Pietryčių Azijos etninė grupė, kurios dauguma gyvena Šanų valstijoje (Mianmaras). Kiti gyvena Mianmaro Kačinų ir Kajinų valstijose bei Mandalajaus provincijoje, taip pat – gretimuose Kinijos bei Tailando rajonuose.
Masalskiai
200px|thumb|left|Masalskių giminės didysis herbas
Šanai
Kalba šanų kalba, kuri priklauso tajų-kadajų grupei, ir kuri labai artima laosiečių kalbai ir tajų kalbai.
Masalskiai
Masalskiai  – rusėnų kilmės Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Rusijos imperijos didikų giminė, kunigaikščiai.
Šanai
Šanų yra apytiksliai 6 milijonai, nors patikimų surašymo duomenų nėra nuo 1935 m.
Pavadinimai
Šanai save vadina Tai, kas reiškia 'laisvi žmonės' ir suvokia save kaip didesnės tajų kultūrinės grupės narius (kartu su tajais, lao, ahomais ir kitomis giminingomis grupėmis). Senasis jų pavadinimas protėvynėje (dabartinis Junanas Kinijoje) buvo baiyi. Dabartinėje Kinijoje gyvenantys šanai įvardijami kaip dajai.
Masalskiai
Istorija
Masalskių pavardė kildinama iš Mosalsko miesto pavadinimo.
Žymesnės reikšmės politiniame LDK gyvenime Masalskiai turėjo tik XVIII a.
Šanai
Pavadinimai
Kitos aplinkinės tautos juos vadina pavadinimais, kilusiais iš egzonimo siam, naudoto įvardinti tajų kultūrinės grupės narius (iš šio egzonimo kilo ir alternatyvus Tailando pavadinimas Siamas). Šios kilmės yra pavadinimai šan (mjanmų kalbos pavadinimas ir oficialiainaudojamas Mianmare, kur gyvena dauguma visų šanų), sam (taip vadina kačinai, ačangai, zi ir laši), sen (juos vadina maru etninė grupė), tsen (juos vadina palaungai), šem (juos vadina va tauta), sem (juos vadina talaingai (monai).
Subgrupės
Šanai nėra vieninga etninė grupė, o kalba keliomis skirtingomis kalbomis ir skirstomi į kelias sub-grupes:
Šiame straipsnyje koncentruojamasi ties tikrųjų šanų (Tai Yai) situacija.
Apgyvendinimas
Šanų įsitvirtinimas dabartinėse teritorijose siejamas su tajų migracijomis, vykusiomis XIII a. Tajų kalba kalbėjusios grupės migravo iš rytų į Šanų plynaukštę ir čia įsitvirtino. Iki tol čia gyvenę austroaziečiai buvo didele dalimi sunaikinti ar asimiliuoti. Jų likučiai sudaro dabartines va ir palaungų "salas" kalnyno teritorijoje. Kita svarbi kalnyno grupė gyvenusi čia iki tajų atsikėlimo yra pa-o, kalbanti tibetiečių-mjanmų grupės kalba.
Apgyvendinę kalnyną šanai organizavo savo visuomenę vadinamaisiais mongais - ankstyvaisiais politiniais dariniais, kurie savo centrus turėjo kalnų slėniuose, kur viena didesnė gyvenvietė apjungdavo aplinkiniunius kaimus. Dėl to dauguma šių gyvenviečių turi pavadinime žodį mong. Toliau tęsiantis kolonizacijai, atskirus mongus apjungė didesnės šanų valstybės, kurias valdė valdovai, tituluojami saopa. Jų arealas apėmė teritorijas ne tik dabartinėje Šanų valstijoje, bet taip pat ir pietinėje Kačinų valstijos bei vakarinėje ir pietinėje Kinijos Junanio provincijos dalyje.
Didžioji ekonominė krizė
250px|thumb|Dorotos Langens nuotrauka „Migruojanti motina“. Bedarbė 32 metų amžiaus žirnių rinkėja su septyniais vaikais, Kalifornijoje, Nipome, 1936 m. kovo mėn. 250px|thumb|JAV [[bendrasis vidaus produktas 1920–1940 m.]] Didžioji ekonominė krizė, kitaip dar Didžioji depresija  – didžiausia kapitalistinio ūkio krizė, vykusi 1929–1933 m. ir apėmusi visas ūkio šakas ir valstybes.
Šanai
Birmos ir Kinijos sudėtyje
thumb|left|Šanų valstybės Taungu sudėtyje Šanų valstybės buvo stipri galia tuometinėje Pietryčių Azijoje. XVI a. pradžioje jos susivienijo vadovaujant Mong Jango valdovui, ir 1527 m. užėmė galingą Avos karalystę Iravadžio slėnyje. Tiesa, šanų hegemonija truko neilgai, kadangi tarp jų kunigaikščių trūko vienybės. 1555 m. pietiniame Iravadžio slėnyje buvusi Taungu karalystė nukariavo Avą, o vėliau per keletą metų pajungė ir visas šanų valstybes. Tiesa, jos išlaikė nemažą autonomiją Birmos teritorijoje.
Didžioji ekonominė krizė
Šią krizę sukėlė devynerius metus (1920–1929 m.) trukęs spartus ir nesubalansuotas ekonomikos augimas bei finansų sistemos kontrolės stoka. Tuo metu žmonės tikėjo Naująja era. 1921–1929 m. „Dow Jones Industrial Average“ indeksas padidėjo 6 kartus. Iki prasidedant krizei penkerius metus intensyviai augo akcijų rinkos, todėl labai daug žmonių investavo. Tuo metu vyravo didelis investuotojų optimizmas, kuris skatino skolinto kapitalo naudojimą investicijoms į rinkas. Prieš prasidedant krizei buvo investuota 8,5 mlrd. dolerių skolinto kapitalo (tuo metu tai buvo visa JAV cirkuliavusi pinigų masė). Ekonominis burbulas neatlaikė ir sprogo. Per ateinančius ketverius metus akcijų rinkų indeksai prarado 89 procentus savo vertės. Akcijų kainos tapo dar mažesnės nei prieš penkerius metus iki krizės.
Šanai
Birmos ir Kinijos sudėtyje
XVII a. sustiprėjo kita kaimynė, Mingų Kinija, kuri įtraukė devynias ryčiausias šanų valstybes į savo įtakos sferą, o galiausiai prisijungė jas ir oficialiai. Šanų saopa buvo traktuojami kaip tusi: jiems leista valdyti, tačiau jų valdžia buvo kontroliuojama centrinės valdžios. Šios valstybės tapo žinomos kaip "Devynios šanų valstybės", arba Košanpye. XVIII a. Mianmaro armija trumpam atsiėmė šią teritoriją, bet vėliau ji vėl buvo sugrąžinta Kinijai, kur išlieka iki mūsų dienų. Šiame regione susiformavo atskira nuo pagrindinių šanų etninė grupė - tai neua.
Didžioji ekonominė krizė
Krizė prasidėjo Jungtinėse Amerikos Valstijose po Juodojo ketvirtadienio (pagal kitus šaltinius – keletą mėnesių anksčiau), po panikos Niujorko vertybinių popierių biržoje Volstrite 1929 m. spalio 24 d., staiga nukritus akcijų kainoms, po ko prasidėjo bankrotų ir įsiskolinimų virtinė, apėmusi visas kapitalistines valstybes. Todėl sakoma, kad Didžiąją depresiją sukėlė '''1929 m. Volstrito finansų krizė''' – „juodasis“ 1929 m. spalio 29 d. antradienis.
Krizė pramoninėse šalyse
Po bankrotų ir gamyklų užsidarymo milijonai žmonių tapo bedarbiais, JAV nedarbas pasiekė 24,9 procentų darbingo amžiaus gyventojų. Darbo netekę gyventojai pirko tik būtiniausias prekes ir taip dar sunkino nelengvą ūkio padėtį. JAV, Lenkijoje pramonės produkcija nukrito apie 50 %, taip pat ūkio kritimas atsiliepė ir žemės ūkiui. JAV BVP sumažėjo – 32,6 procentais.
Šanai
XIX-XXI a.
1947 m. Birmai gavus nepriklausomybę, šanų teritorijos atiteko jai, ir buvo organizuotos kaip atskira valstija. Tiesa, dalis buvusių šanų valstybėlių priskirtos Kačinų valstijai. 1962 m. įvykus kariniam perversmui, panaikinta šanų tradicinė monarchija ir suvaržytos teisės. Tai inspiravo šanų kovą su centrine valdžia, kuri tęsiasi iki dabar. Vyksta intensyvi šanų migracija iš Mianmaro, formuojasi gausi diaspora.
Didžioji ekonominė krizė
Krizė pramoninėse šalyse
Sumažėjus investicijų vertei, dauguma žmonių pradėjo taupyti, pramonės pardavimai 1930 m. pradėjo mažėti, dėl to pradėjo kristi ir gaminių kainos. 1930 m. gegužę automobilių pardavimai nukrito žemiau 1928 m. lygio. Atlyginimai 1930 m. išliko stabilūs, bet 1931 m. ir jie pradėjo kristi. Žemiausiu krizės tašku yra laikomas 1933 m. kovo mėnuo. Krizė palietė viso pasaulio miestus, ypač tuos, kuriuose buvo daug sunkiosios pramonės, daugelyje šalių statybos praktiškai sustojo. Dėl sustojusio vartojimo taip pat labai nukentėjo žaliavų pramonė (kasyklos, miško pramonė), maisto produktų kainos taip pat krito 60 %, o tai sąlygojo ir didžiulę defliaciją.
Šanai
Kultūra
Daugelis šanų yra theravados budistai ir sudaro vieną iš keturių didžiųjų budistų grupių Mianmare.
Didžioji ekonominė krizė
Krizė Lietuvoje ir aplinkinėse šalyse
Krizę mažiau pajuto valstybės, neturinčios plačiau išvystytos pramonės. Tuo metu Lietuva buvo agrarinė valstybė, todėl didžioji krizė Lietuvą palietė mažiau. Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjunga nežymiai prekiavo su kitomis valstybėmis, todėl ir ją Didžioji krizė palietė mažiau. Kai kurių istorikų teigimu, sunki ūkio padėtis padėjo Vokietijoje įsigalėti nacizmui.
Šanai
Šanų etninė rasė Mianmare
Mianmare naudojami du šanų apibrėžimai. Siaurąja prasme šanais vadinami tik giminingomis tajų kalbomis kalbantys šanai.
Didžioji ekonominė krizė
Krizės priežastys
JAV didžiąją krizę padėjo spręsti Naujasis kursas, ekonominių reformų programa, įvesta JAV prezidento F. Ruzvelto 1933–1944 m. Tada išpopuliarėjo idėja, kad valstybė turi kištis į ekonomiką. Ši idėja paskui daugelį metų dominavo laisvosios rinkos valstybėse.
Šanai
Šanų etninė rasė Mianmare
Išplėstine, politine prasme Šanai yra viena iš 8 „nacionalinių etninių rasių“, ir tokiu atveju jiems be tikrųjų šanų priskiriami negiminingomis kalbomis kalbančios etninės grupės (iš viso 33):
Didžioji ekonominė krizė
Krizės priežastys
Frydrichas fon Hajekas 1974 metais gavo Nobelio premiją tarp jų ir už Liudviko von Miseso ekonominių ciklų teorijos vystymą.
Dar viena krizės priežastis buvo Didžioji Britanija, kuri stengėsi grįžti prie Aukso standarto, galiojusio prieš I Pasaulinį karą, tačiau to negalėjo padaryti dėl defliacinio spaudimo. Ji siekė sukelti pasaulinę kainų infliaciją, ir tą galėjo padaryti tik su JAV pagalba, kadangi tiek Prancūzijos bankas, tiek ir Vokietijos bankas to nepalaikė. Montegu Normanas, Anglijos banko vadovas, turėdamas labai gerus asmeninius ryšius su JAV Federalinių rezervų sistemos vadovu Bendžaminu Strongu, pasiekė susitarimą didinti infliaciją abiejose šalyse. Šią infliaciją JAV Federalinių rezervų sistemos pradėjo stabdyti tik 1928 metais, bet jau buvo per vėlu.
2011 m. lengvojoje atletikoje
2011 m. lengvojoje atletikoje.
Uždarų patalpų sezonas
Geriausi sezono rezultatai:
Atviro stadiono sezonas
Geriausi sezono rezultatai:
Žandikaulio traškėjimas
Žandikaulio traškėjimas – vienas žandikaulio sąnario sutrikimų. Kramtant arba žiovaujant žandikaulio sąnariai skleidžia tokius garsiu traškėjimo garsus, kad žandikaulio traškėjimą girdi ne tik pats pacientas, bet ir aplinkiniai.
Priežastys
Žandikaulio sąnario traškėjimas dažniausiai atsiranda dėl išsprūdusių iš savo vietos sąnarinių diskų - tą pirmasis pasaulyje 1930 m. nustatė amerikiečių gydytojas James Bray Costen, kurio vardu ir pavadintas Costeno sindromas (, vėliau pakeistas kitu terminu - kraniomandibulinė disfunkcija).
Galimos priežastys: netaisyklingas sąkandis (netaisyklingas sukandimas), dantų praradimas, apatinio žandikaulio padėties pokyčiai ir kt.
Gydymas
Žandikaulio traškėjimas gydomas specialiomis sukandiminėmis plokštelėmis, prieš tai atlikus išsamią žandikaulio sąnario diagnostiką. Odontologai, kurie specializuojasi konkrečiai žandikaulio sąnario sutrikimų gydyme, be chirurginio įsikišimo išgydo 99 % visų pacientų.
Luksoro muchafaza
Luksoro muchafaza  – muchafaza Egipto pietinėje dalyje. Šiaurėje ribojasi su Kenos muchafaza, rytuose su Raudonosios Jūros muchafaza, pietuose su Asuano muchafaza, vakaruose su Naujojo Slėnio muchafaza. Administracinis centras – Luksoras.
Muchafaza yra abipus Nilo upės. Sudaryta 2009 m., atskyrus Luksorą ir jo apylinkes nuo Kenos muchafazos. Turistiniai objektai – Karnako šventykla, Luksoro šventykla, Karalių slėnis, Karalienių slėnis, Tėbai.
Miestai
Luksoras yra vienintelis miestas muchafazoje.
Wojciech Smoczyński
Voiciechas Slavomiras Smočynskis (, g. 1945 m. kovo 12 d. Glovno kaime prie Lovičiaus, Lenkijoje) – Lenkijos baltistas ir slavistas, lyginamosios indoeuropeistikos mokslininkas. Profesorius, habilituotas mokslų daktaras.
Biografija
1962–1967 m. Varšuvos universitete studijavo slavistiką, taip pat gotų ir lietuvių kalbą pas Tamarą Buchienę. 1967–1970 m. stažavosi Krokuvos Jogailos universitete, dėstė jame, o 1977 m. šioje aukštojoje mokykloje apgynė daktaro disertaciją „Punsko apylinkių lietuvių tarmė“ (vadovas prof. Janas Safarevičius). 1986 m. Krokuvoje apginta habilituoto daktaro disertacija. 1989 m. suteiktas docento, o 2000 m. – profesoriaus vardas. 1990–1994 m. buvo Varšuvos universiteto Baltų katedros vedėjas, vėliau vėl grįžo į Krokuvos universitetą.
1974 m. stažavo Osle, 1983–1985 m. – Vienoje, o 1989–1990 m. – Gėtingene. Žurnalo „Linguistica Baltica“ įkūrėjas ir redaktorius (iš viso išleista dešimt tomų). Penkių monografijų ir beveik 200 mokslinių straipsnių autorius. Tarptautinės Slavistų sąjungos, Sodalizio Glottologico Milanese draugijos narys. Nuolatinis kalbininkų Salų vasaros stovyklos Lietuvoje dalyvis. 2006 m. Lietuvių kalbos institutas išleido jo veikalą „Laringalų teorija ir lietuvių kalba“. 2007 m. mokslininkui suteiktas Vilniaus universiteto garbės daktaro vardas.
Jankaičiai (Šilalė)
Jankaičiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Kaltinėnų.
973 m.
973 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Kukiškė
Kukiškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Švenčionių.
Vergų upė
Vergų upė arba Sleivas  – upė Kanadoje, Albertoje ir Šiaurės Vakarų teritorijose. Išteka iš Atabaskos ežero, teka į šiaurės vakarus, įteka į Didįjį Vergų ežerą. Ties Fort Smitu Sleive gausu slenksčių. Tai viena populiariausių kajakų plaukiotojų upių pasaulyje. Vergų upės pakrantėse įsikūrusios gausios baltųjų pelikanų kolonijos. Upė 18 a. viduryje pavadinta pagal vietos indėnų genties Slavey, gyvenusios šalia upės, vardą, kuris klaidingai buvo išverstas į anglų kalbos žodį slave (vergas).
DJ BoBo
Peter René Baumann (geriau žinomas kaip DJ BoBo g. 1968 m. sausio 5 d. Kölliken, Šveicarijoje) – šveicarų muzikos atlikėjas, dainų autorius, muzikos prodiuseris.
Biografija
Peter René Baumann gimė italo Luigi Cipriano ir šveicarės Ruth Baumann šeimoje. Kaip šokių muzikos prodiuseris sėkmės susilaukė su singlu „Somebody Dance with Me". Netrukus dainų dešimtukuose išpopuliarėjo ir kiti jo singlai – „Keep on Dancing" ir „Take Control". Nuo 1992 iki 2007 metų DJ BoBo buvo sukūręs 27 į dešimtukus Šveicarijoje ir Vokietijoje pakliuvusius singlus.
DJ BoBo albumai labiausiai populiarūs Europoje (daugiausiai gimtojoje Šveicarijoje, Vokietijoje, taip pat Bosnijoje ir Hercegovinoje, Izraelyje ir Šiaurės Amerikoje.
Eurovizijos dainų konkursas 2007
thumb|DJ BoBo su daina „Vampires are alive" Eurovizijos dainų konkurse 2007 m. 2007 m. DJ BoBo dalyvavo Eurovizijos dainų konkurse su daina „Vampyrai gyvi" (Vampires are alive) ir pusfinalyje užėmė 20 vietą iš 28 dalyvių, todėl nepateko į konkurso finalą.
Tiesė
thumb|Tiesės žymėjimas [[brėžinys|brėžiniuose]] thumb|Tiesė, [[pustiesė ir atkarpa]] thumb|Tiesinių funkcijų grafikų pavyzdžiai Tiesė – euklidinėje geometrijoje tiesė – begalinio ilgio ir plonumo linija su tokiomis savybėmis: uždėjus ant tiesės bet kurioje vietoje du taškus tarp jų esanti tiesės atkarpa bus arčiausias atstumas tarp šių taškų.
Tiesė yra pirmos eilės kreivė, n – matėje erdvėje aprašoma lygčių sistema: .
Tiesė plokštumoje aprašoma lygtimi ax+by=c (kai kurias tieses galima išreikšti ir funkcine priklausomybe y=kx+b). Trimatėje erdvėje tiesę galima išreikšti kaip dviejų nelygiagrečių plokštumų lygčių sistemą.
Taip pat n – matėje erdvėje tiesę galima išreikšti parametrinių lygčių sistema: .
Apibrėžimas
Tiesė yra taškų rinkinys, kuriame atstumas tarp bet kurių dviejų taškų yra trumpiausias.
Etimologija
Žodį tiesė į lietuvių kalbos vartoseną įvedė kalbininkas Jonas Jablonskis.
Aldona Babinienė-Motiekaitytė
thumb|right|200px|Aldona Babinienė-Motiekaitytė Aldona Babinienė-Motiekaitytė (1917 m. spalio 20 d. Odesoje, Ukraina – 2010 m. rugpjūčio 1 d. Kaune) – pianistė, chorvedė, pedagogė.
Smuikininko ir dirigento Vlado Motiekaičio duktė.
Biografija
1921 su tėvais grįžo į Lietuvą. 1928–1936 m. mokėsi Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijoje, 1928–1933 m. lankė Kauno muzikos mokyklą (dėst. E. Janickienės fortepijono klasę), o 1933–1939 m. fortepijono studijas tęsė Kauno konservatorijoje (prof. Vladimiro Ružickio klasė). Chorvedybos pagrindus gavo iš konservatorijos dėstytojo Nikodemo Martinonio.
Nuo 1939 m. rudens – Marijampolės Rygiškių Jono mergaičių gimnazijos muzikos mokytoja ir choro vadovė. Moksleivių jėgomis pastatė Miko Petrausko operetę „Kaminkrėtys ir malūnininkas" (dalyvavo ir Rygiškių Jono berniukų gimnazijos choristai).
1940–1950 m. – Kauno 3-osios mergaičių gimnazijos muzikos mokytoja ir žemesniųjų klasių moksleivių choro vadovė – su juo 1949 m. Kauno miesto mokyklų chorų varžybose laimėjo pirmą vietą. 1946–1989 m. – Kauno Juozo Naujalio vidurinės meno mokyklos fortepijono ir kitų disciplinų dėstytoja, vokalinių ansamblių ir choro vadovė (1951–1956 m.).
1952–1968 m. buvo muzikos teorijos skyriaus metodinės komisijos pirmininkė, 1968–1978 m. – direktoriaus pavaduotoja muzikos reikalams. 1947–1968 m. kartu buvo ir Kauno vaikų muzikos mokyklos fortepijono mokytoja, keletą metų vadovavo fortepijono skyriaus metodinei komisijai. Dukra Aldona Babinaitė-Einorienė – kvalifikuota chorvedė, Vilniaus Balio Dvariono dešimtmetės muzikos mokyklos mokytoja.
Saluco markizatas
Saluco markizatas  – istorinė Italijos valstybė, kurios teritorija apėmė dalį Prancūzijos ir Pjemonto žemių Alpėse.
Markizato teritorijos
Saluco markizatas apėmė Kuneo ir Turino provincijų dalis, taip pat retkarčiais žemes, kurios dabar priklauso Prancūzijai. Saluco markizatas istoriškai buvo regionas tarp Sturos ir Po upių bei Alpių. Del Vasto giminė, kuri ilgai valdė Saluco markizatą, neretai valdė ir kai kurias kitas žemes Ligūrijoje bei Italijoje, gautas per vedybas, tačiau šios žemės nebuvo Saluco markizato dalis. Gali būti, kad Saluco markizatas būtų užkariavęs daugiau Pjemonto žemių, jei ne su juo konkuravusi Savoja.
Del Vastų valdymas
Manfredas II Salucietis bandė išplėsti savo valdas ir kariavo su Savojos grafyste. Po jo mirties jo našlė Alazija buvo priversta sumokėti kelias duokles per metus. Vėliau Savoja, remdamasi sumokėtomis duoklėmis, teigė, kad Salucas turi būti pavaldus Savojai, dėl ko valdant silpniems Saluco markizams vykdavo konfliktai. Dažnai vidinių nesutarimų draskytas Saluco markizatas labiausiai klestėjo XV a. valdant markizams Ludovikui I ir Ludovikui II: thumb|left|250px| [[Castello della Manta pilis, senovinė Saluco valdovų būstinė ]] Po Ludoviko II mirties jo vaikai kovojo dėl jo sosto, nuniokodami markizato žemes ir išsekindami finansus. Kol markizate nusistovėjo tvarka jame didelę įtaką įgavo Prancūzija. Markizato savarankiškumas tapo formalumu, o 1548 m., nuvertus paskutinį markizą Gabrielį, markizatas buvo prijungtas prie Prancūzijos karalystės.
Salucas pusei amžiaus tapo Prancūzijos dalimi, kol Savoja pagal 1601 m. Liono sutartį perėmė valdžią Saluce, kurį ir valdė su pertraukomis iki Italijos suvienijimo.
Lakūnas
Lakūnas yra žmogus, pilotuojantis oro transporto priemonę darbo ar asmeniniais tikslais.
Karyba
Kariuomenės pilotai atlieka vyriausybinę tarnybą atitinkamų šalių gynybai. Jų užduotys apima kovines ir nekovines operacijas, įskaitant kautynes su priešais ir rėmimo programas. Karo pilotai nuolat treniruojasi fiziškai, nešioja ginklus. Neretai šie pilotai būna ir civiliniai.
飞行员
Harry Longabaugh
thumb|250px|right|Saulės Šokio Vaikis ir jo kompanionė [[Etta Place]] Harry Alonzo Longabaugh (pavardė kartais rašoma kaip Longbaugh, žinomas pravarde Saulės Šokio Vaikis,, 1867 m. Mont Clare, Pensilvanijoje – m. apie 1908 m.) – Laukinių Vakarų plėšikas, Butch Cassidy „Laukinės Gaujos“ šaulys.
Longabaugh gimė Mont Clare, Pensilvanijoje. Manoma, kad su Butch Cassidy susitiko apie 1896-uosius, po šio paleidimo iš kalėjimo, ir prisijungė prie neseniai įkurtos gaujos, kuri ir išgarsėjo pavadinimu Laukinė Gauja. Kartu su kitais gaujos nariais, jie įvykdė ilgiausią sėkmingų bankų apiplėšimų seriją Amerikos istorijoje.
Vienintelis patvirtintas Longabaugh dalyvavimas susišaudyme buvo Vajomingo kalnuose gaujos slėptuvėje įvykusios šaudynės, kuriose jis sužeidė vieną policininką.
Priimta manyti, kad abu gaujos lyderiai 1908 lapkritį buvo kareivių nužudyti susišaudyme Bolivijoje, bandant apiplėšti kalnakasių kompaniją. Tačiau egzistuoja nuomonė, kad vienas ar abu liko gyvi ir grįžo į Jungtines Valstijas, kur Saulės Šokio Vaikis mirė apie 1936-uosius. Tvirtų įrodymų nėra nei vienai versijai.
Sadūto tūto
Sadūto tūto – 1975 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas vaidybinis filmas. Drama. Filmo trukmė – 78 min.
Harry Longabaugh
Apie plėšiko gyvenimą iki jo susidėjimo su Cassidy gauja yra beveik nežinoma.
Sadūto tūto
Siužetas
Šiame filme keistai susipina realūs ir kūrybingo žmogaus vaizduotėje vykstantys įvykiai. Petras – nevykėlis skulptorius, gyvenimui užsidirbantis dėstydamas mokykloje piešimą ir darydamas antkapius. Jam sunku surasti bendrą kalbą su aplinkiniais. Jam lengva tik su vaikais. Problemų turi ir jo draugas dailininkas Povilas. Kaip susitaikyti su aplinkiniu pasauliu – tokią problemą sprendžia filmo herojai.
Harry Longabaugh
Jo atminimui Fort Worth miesto (Teksasas) centrinė aikštė pavadinta Saulės Šokio aikšte.
Santuoka
thumb|250px|Vestuviniai žiedai – vienas vedybų simbolių
Santuoka – socialinė ir dažniausiai religinė, valstybės pripažįstama, civilinė asmenų sąjunga, sukurianti giminystę. Ji paprastai suformuoja šeimą ir socialiniu bei religiniu požiūriu įteisina seksualinius santykius. Simboliškai santuokos pradžia laikomos vestuvės. Skirtingose kultūrose egzistuoja skirtingi vedybų papročiai.
Vedybų procese tarpininko vaidmenį gali atlikti religinės ar politinės organizacijos, kurios nustato teises ir privilegijas. Santuoka nutraukiama (teisinėmis) skyrybomis.
Judaizmas
250px|thumb|Judėjo vestuvės 250px|thumb|[[Krikščionybėje balta suknelė simbolizuoja skaistumą]]
Judaizme vedybos laikomos idealia būsena, vyras be žmonos ar moteris be vyro laikomi esantys pradinėje būsenoje. Judaizmas tvirtina, kad judėjo gyvenimas be vedybų yra tuščias, todėl judėjas privalo vesti judėję, o judėjė – tekėti už judėjo, taip užtikrinant žydų tautos švarumą ir Judaizmo religijos tęstinumą. Judėjui dažniausiai nuotaką suranda trečiasis asmuo, profesionalus piršlys šadchan (vesti kito tikėjimo, tautos ar rasės nuotaką judėjui griežtai draudžia Tora), kuris už supiršimą gauna sutartą pinigų sumą. Porai susipažinus pas soferį, surašomas Ketubah vestuvių kontraktas, kuriame nurodomi vyro įsipareigojimus žmonai, būsima žmona susipažįsta su įsipareigojimais būsimam vyrui. Judėjų santuokoje daugiau dėmesio skiriama vyrui kaip šeimos galvai, žmona traktuojama kaip vyro pagalbininkė, taip kaip Adomo ir Ievos laikais. Po susitarimo jaunojo namuose vyksta vestuvės, į kurias būsimoji žmona turi atvykti pati (ne vyras vyksta į žmonos namus, kaip įprasta Vakaruose).
Žydų vedyboms būtinai reikalingas vestuvių hupah, simbolizuojantis namus, kuriuos judėjai statys kartu. Dvasiniame lygmenyje vestuvių hupah simbolizuoja Dievo pritarimą vestuvėms ir palaiminimą. Tačiau kiti sako, kad hupah simbolizuoja vyro apsaugą moteriai, tarsi apgaubiant ją saugumu. Įeidamas į vestuvių hupah judėjas privalo devėti jarmulką, o nuotaka visiškai uždengti veidą balta vestuvine suknele, taip pabrėžiant, kad Dievas aukščiau visko. Kristaus laikais judėjų vestuvės tęsdavosi visą savaitę su dainomis, valgiais, gėrimais bei linksmybėmis.
Krikščionybė
Krikščionių vedybos įteisinamos remiantis santuokos sakramentu visam gyvenimui. Šeimoje vyras ir moteris turi daugmaž vienodas teises, tačiau šeimos galva pagal krikščionybės tradicijas laikomas vyras. Ikivedybiniai lytiniai santykiai laikomi nuodėme, tačiau po pašventinimo bažnyčioje lytiniai santykiai tampa morališkai priimtini.
Sofijos pasirinkimas
Sofijos pasirinkimas – 1982 m. amerikiečių drama, pasakojanti lenkų imigrantės Sophie ir jos audringo meilužio, gyvenančių tame pačiame name su jaunu rašytoju, istoriją. Filme vaidina Meryl Streep, Kevin Kline ir Peter MacNicol. Alan J. Pakula režisavo filmą ir parašė scenarijų pagal William'o Styron'o romaną tuo pačiu pavadinimu.
Filmas laikomas geriausiu Meryl Streep pasirodymu, už kurį ji laimėjo Oskarą kaip geriausia aktorė. Filmas buvo nominuotas Oskarui už geriausią kinematografiją (Néstor Almendros), kostiumų dizainą (Albert Wolsky), geriausią muziką (Marvin Hamlisch) ir scenarijų (Based on Material from Another Medium) (Alan J. Pakula).
Bačkiškiai
Bačkiškiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, į pietus nuo kelio Marijampolė-Vilkaviškis, 9 km į pietryčius nuo Vilkaviškio, 5 km į pietryčius nuo Serdokų, iš vakarų prieina Merkšiškių ežeras. Seniūnaitijos centras.
Sofijos pasirinkimas
Apdovanojimai ir nominacijos
Oskarai
Bačkiškiai
Istorija
1918–1919 m. įkurta privati pradžios mokykla, nuo 1947 m. valdinė pradinė; mokykloje mokėsi poetas Juozas Tysliava. 1952 m. įsteigta biblioteka, medicinos punktas.
1927 m.
1927 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Sofijos pasirinkimas
Apdovanojimai ir nominacijos
Auksiniai Gaubliai
Writers Guild of America
1927 m.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Seleninkai
Seleninkai arba Medovojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietvakarinėje dalyje, Bagrationovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Pograničnojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities kaimas. 1928 m. prijungtas Holštato dvaras (Hollstädt, nuo 1945 m., nuo 1950 m. liepos 4 d. Lesnaja, Лесная). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Kornevo apylinkės kaimas. 1946 m. prijungti Tikrigėnai (Gut Tykrigehnen, nuo 1907 m. Tykrigehnen, nuo 1945 m. Тикригенен, 1910 m. buvo 244 gyventojai).
Brauktukas
miniatiūra|dešinėje|Brauktukai Brauktukas, mediatorius arba plektras – mažas, dažniausiai plastikinis, įrankis groti gitara ar kitu styginiu instrumentu. Egzistuoja įvairių formų ir spalvų. Svarbi savybė – atsparumas lenkimui. Brauktukus gitaristai pasirenka pagal grojimo stilių. Solo gitaristai dažniausiai naudoja kietus brauktukus, o ritmo partijų grojimui renkasi minkštesnius.
Svarbus reikalavimas brauktukui – jis turi lengvai slysti per stygas. Pernelyg plonas ir lankstus brauktukas taip pat gali neperduoti gitaristo judesių pakankamai tiksliai, nes grojant jis nemažai išlinksta. Sakoma, jog svingo stiliumi grojantys gitaristai, sekdami Django Reinhardt, „groja kelnių sagomis“.