cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georges Seurat
Tapybos darbai
thumb|200px| „Jauna moteris pudruojasi“ (1889–1890). Pasak istorijos, Ž. Sera paveiksle buvo nutapęs vienintelį savo [[autoportretas|autoportretą veidrodyje, tačiau vėliau jį pakeitė vazono su gėlėmis vaizdu ]] Pagrindinės drobės:
Vietovės Normandijos pajūryje, kuriose Ž Sera tapė peizažus :
Kantono ir Enderberio salos
Kantono ir Enderberio salos  – dvi salos Ramiajame vandenyne, Polinezijoje, Fenikso salyne; priklauso Kiribačiui. Kantono saloje yra tarptautinis oro uostas. 1939–1979 m. buvo JAV ir Didžiosios Britanijos valda.
Kantono ir Enderberio salas sudaro Kantono salos (taip pat Kantono) ir Enderberio koralų atolai, esantys šiaurės rytinėje Finikso salų dalyje, maždaug 1850 mylių (3000 km) į pietus nuo Havajų, centrinėje Ramiojo vandenyno dalyje. Šios salos buvo gyvybiškai svarbios karinio jūrų laivyno ir oro bazės maršrute tarp Amerikos ir Filipinų bei Australijos, į jas pretendavo ir Jungtinė Karalystė, ir JAV.
Nuo 1939 iki 1979 m. jie sudarė anglo-amerikiečių kondominiumą, o administravimą kartu vykdė JAV ir britai. Šis susitarimas apėmė tik Kantono ir Enderberio salas; į likusias Fenikso salas vis dar pretendavo JAV pagal Gvano salų įstatymą, bet be Hull salos buvo arba apleistos, arba iki 1979 m. buvo išimtinai kontroliuojmos britų.
Tiek Jungtinė Karalystė, tiek JAV nuo XIX a. vidurio pretendavo į salų suverenitetą. Oficialus britų reikalavimai pateikti 1936 m. rugpjūčio 6 d., o 1937 m. kovą salos buvo prijungtos prie Gilberto ir Eliso salų kolonijos; 1937 m. rugpjūčio 31 d. įsteigta radijo stotis Kantone.
Bandzinai
Bandzinais vadinami du kaimai Jurbarko rajone:
Kantono ir Enderberio salos
Taravos sutartis buvo pasirašyta 1979 m. rugsėjo 20 d. ir ratifikuota Jungtinių Valstijų Senato 1983 m. birželio 21 d. Ji įsigaliojo 1983 m. rugsėjo 23 d.  Šioje sutartyje JAV pripažino Kiribačio suverenitetą keturiolikoje salų, tačiau pasiliko teisę į karines bazes. Šiandien salos priklauso Phoenix salų administracinei grupei Kiribačio Respublikoje.
2006 m. Kiribačio vyriausybė paskelbė salas kartu su kitomis Fenikso salomis saugoma jūrų teritorija, kad būtų išsaugota unikali salyno ir jį supančių vandenų flora ir fauna.
Gyventojai
Enderberis yra negyvenamas. o Kantono salos vienintelis kaimas vadinamas Tebaronga. 2000 m. jame gyveno 61 žmonės, 2005 m. liko 41 gyventojas, 2010 m. gegužės mėn. buvo likę 24 gyventojai, 14 suaugusiųjų ir 10 vaikų.
Božidar Maljković
Božidaras „Boža“ Maljkovičius (g. 1952 m. balandžio 20 d. Otačeče) – Serbijos krepšinio treneris, vienas tituluočiausių visų laikų Europos trenerių.
2010 m. gruodžio 21 d. buvo paskirtas Slovėnijos vyrų krepšinio rinktinės vyr. treneriu.
Leonardo De Lorenzo
Leonardo De Lorenzo (1875 m. rugpjūčio 29 d. Vidžanas – 1962 m. liepos 29 d. Santa Barbara) – Italijos kompozitorius, fleitininkas ir pedagogas.
L. De Lorenzo bendradarbiavo su Niujorko miesto simfoniniu orkestru, Mineapolio simfoniniu orkestru, Los Andželo ir Ročesterio filharmonijomis.
1923–1935 m. dėstė Ročesterio universiteto muzikos mokykloje.
Zenonas Stundžia
Zenonas Stundžia (g. 1954 m. sausio 31 d. Pagaigalėje, Švenčionėlių rajonas) – Lietuvos ir Šiaulių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1972 m. baigė Utenos rajono Saldutiškio vidurinę mokyklą. 1981 m. baigė Kauno politechnikos institutą, inžinierius radijo konstruktorius, technologas. 2003 m. Šiaulių universitete baigė paveldosaugą.
1977 m. Panevėžio gamyklos „Ekranas“ inžinierius konstruktorius, 1978–1983 m. Šiaulių eksploatacinio techninio ryšių mazgo inžinierius, vyresnysis inžinierius, 1983–1995 m. Daugėlių statybinių medžiagų gamybinio susivienijimo meistras. 1995–1997 m. Kuršėnų miesto seniūno pavaduotojas, 1997 m. Šiaulių rajono savivaldybės kontrolierius, 1997–2000 m. Šiaulių apskrities viršininkas. Nuo 2001 m. Kultūros paveldo departamento Šiaulių teritorinio padalinio vyr. valstybinis inspektorius.
Venckiškė
Venckiškė – kaimas Rietavo savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Rietavo. Pro kaimą teka Kirkšnis.
Zenonas Stundžia
Biografija
1995 m. , 1997–1998 m., 2003 m. ir 2011 m. (atsisakė mandato) Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.
Gintaras
Gintaras – fosiliniai sakai. Tai organinės kilmės mineralas, susidaręs sustingus spygliuočių augalų sakams. Dėl savo spalvos ir natūralaus grožio vertintas ir naudotas papuošalams nuo neolito. Baltijos gintaras sudaro virš 80 % viso pasaulyje randamo gintaro. Gintaras yra paplitęs visame pasaulyje, dažniausiai kreidos periodo ir ankstesnėse uolienose. Pasaulyje žinoma daugiau negu 200 gintaro rūšių ir kasmet jų vis atrandama naujų. Ekonominę reikšmę turi tik keletas jų rūšių.
Zenonas Stundžia
Biografija
1992 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, partijos Lietuvos krikščionys demokratai, 2008 m. Tėvynės sąjunga - Lietuvos krikščionys demokratai Šiaulių rajono skyriaus narys.
Sutuoktinė Delfina, vaikai Donata, Jolita.
Gintaras
Susidarymas
Miškuose augo sakingos pušys. Klimatui atšilus, jų sakai ėmė tekėti ant žemės, maišėsi su ja, kietėjo. Susikaupusius sakus iš miško dirvožemio išplaudavo upės ir nešdavo į jūrą. Ilgainiui, vykstant oksidacijos bei polimerizacijos procesams, sakai virto dabartiniu gintaru.
Gintaro amžius labai įvairus, susiformavęs:
Gintaro dydis nuo 1–2 mm iki 1 m ilgio luitų, sveriančių iki 1 kg.
Gintaras gali būti įvairių formų: lašo, varveklio ar kvadratėlio formos gintaras atsirado sakams išsiliejus į paviršių. Daug sakų slinko medžio kamienu ant žemės, kietėjo ir tapo gumulais, kiti kaupėsi po žieve ar tiesiog medžio kamiene.
Sonar (festivalis)
thumb|250px|Festivalio metu Sonar (isp. Sónar) - kasmetinis progresyvios muzikos bei vaizdo festivalis, vykstantis Barselonoje (Ispanija).
Sonar tęsiasi tris dienas ir naktis, o prasideda dažniausiai birželio trečios savaitės ketvirtadienį. Festivalio metu žiūrovai ir klausytojai gali pamatyti naujus perspektyvius muzikos atlikėjus. Sonar taip pat yra reikšminga judrios publikos, populiarių atlikėjų ir didelę įtaką turinčių muzikos ir šiuolaikinių menų profesionalų susitikimo vieta.
Sonar diena
Sonar dienos renginiai vyksta Barselonoje, Šiuolaikinės Kultūros Centre (CCCB) ir Šiuolaikinių Menų Muziejuje (MACBA). Programa paprastai prasideda apie vidurdienį ir tęsiasi iki 10 val. vakaro.
Sonar diena apima gyvo garso koncertus, diskžokėjų pasirodymus, plokštelių, knygų, vaizduojamojo meno kūrinių muges, kiną. Sonar kine paprastai rodomi filmai, sukurti nuo XX a. 10-o dešimtmečio iki šių laikų.
Sonar naktis
Naktiniai Sonar renginiai vyksta ne Barselonos centre, o užmiestyje, todėl visad suorganizuojami specialūs autobusiukai, nuvežantys festivalio dalyvius į milžinišką veiksmo vietą. Sonar nakties įvykiai rengiami 4 erdvėse, kuriose pasirodo pasižymėję vietiniai ir tarptautiniai elektroninės muzikos atlikėjai. Kiekvieną naktį platesnio šokių muzikos spektro vaizdo menininkai ir didžėjai džiugina publiką 4 skirtingose zonose. Sonar naktis užima didesnį nei 10 tūkst. kvadratinių metrų plotą, paskirstytą ir uždarom, ir atvirom erdvėm.
Muzika
Muzikiniame festivalio spektre pirmenybė teikiama elektroninei muzikai (plačiausia prasme). Tai techno, electro, house, IDM, HipHop ir kita eksperimentinė bei avangardinė muzika.
ir daug kitų.
Sonar istorija
1993 metais Barselonoje buvo surengtas pirmasis Sonar festivalis. Visgi festivalis tai buvo minimalus - organizatoriai broliai Juan ir Rodrig Pelloni surengė vos per 100 žmonių sutraukusį vakarėlį po atviru dangumi. Į pirmąjį Sonar vyko tik keli atlikėjai, o ir tie patys buvo vietiniai brolių draugai. Bet pirmasis Sonar buvo vykęs, broliai užsiėmė reklama, ir kitais metais pavyko surengti jau didesnį renginį bei netgi pakviesti svečių iš užsienio. Taip Sonar po truputį populiarėjo, po truputį didėjo tiek jame dalyvavusių atlikėjų, tiek pačių besilinksminančiųjų skaičius. Galiausiai į Sonar imta kviesti ir pasaulinio garso žvaigždes - tokias kaip Pet Shop Boys ar The Chemical Brothers. Dabar į Sonar festivalį kasmet suplaukia per keliasdešimt tūkstančių žmonių iš viso pasaulio, o pats festivalis vis iš naujo nustebina atlikėjų kokybe ir gausa. Ypač populiarėjant ir gausėjant įvairiems festivaliams, Sonar tarp jų užima vienas geriausių pozicijų.
Sonar 2007
14-asis Sonar festivalis vyko 2007 metų birželio 14-16 dienomis. Naktinė šventė buvo atidaryta „Iškilmingu įvykiu - instrumentiniu šou“ kartu su Beastie Boys. Bruklino trijulė padėjo į šalį mikrofonus, ir susitelkė ties eruditiška funk, bossa nova, džiazo ir elektronine muzika. Tą pačią naktį daug šnekų bei džiaugsmo šūksnių susilaukė ir techno perliuko James Holden gyvas pasirodymas.
Penktadienį koncertų centre buvo Alexander Annex ir Mira Calix bei Francesco Tristano Schlimé ir Fernando Coronos dueatai. Abiejuose koncertuose figūravo fortepijono garsai, o išgaunama muzika buvo kažkur tarp elektronikos ir klasikos.
Ryškiausias šeštadienio momentas - reperio Mala Rodríguez ir reggae specialistų Calle 13 lotyniškais rimtais pulsuojantis duetas.
Šiame festivalyje pasirodė ir daug kitų dėmesio nestokojančių atlikėjų: Ricardo Villalobos, Richie Hawtin, Luciano, Radio Slave, Justice, Digitalism, Miss Kittin, Matthew Dear, Simian Mobile Disco.
Sonar 2008
15-asis Sonar festivalis vyksta šių metų birželio 19-21 dienomis. Dvi pagrindinės jo temos - „Moterų gamykla“ šiuolaikinėje muzikoje ir muzikos žanrų susikirtimo „mišrainė“.
Moterys turi garbingą vietą programoje. Modernios pop muzikos atlikėjos, tokios kaip Goldfrapp ar Roísín Murphy, festivalyje sudaro kontrastą su konfrontacinio žavesio M. I. A. ar vokalo alchemike Camille.
Esminės renginio figūros, kurias trumpai apibūdinti būtų pernelyg sunku, tokios kaip Justice, Yelle, Diplo, Spank Rock ir Boys Noize, šių metų programoje pademonstruoja energiją ir „Pasidaryk pats" dvasią.
Gintaras
Susidarymas
Sakams šliaužiant, įvairių spalvų srovės susimaišydavo, susipindavo, todėl gintaras įgijo labai margą spalvinę tekstūrą. Gintaro spalva kinta nuo baltos iki tamsiai rudos, raudonos, tamsiai raudonos, nuo šviesiai geltonos, gelsvos iki šviečiančios geltonos atspalvio ir oranžinės. Dėl į sakus patekusių priemaišų jis nusidažė mėlyna, žalia, juoda, ruda spalvomis. Gintaras gali būti skaidrus arba matinis, nepermatomas.
Sakams tekant medžio kamienu, prie jų prilipdavo augalų, vabzdžių bei kitų gyvūnų liekanų, taip susidarė inkliuzai.
Sonar (festivalis)
Sonar 2008
Sonar 2008 nustebina ir išskirtiniu atlikėjų duetu: sintezatoriaus garsų pripildytos pop muzikos legendos Mike Banks ir Jeff Mills dar sykį sujungia jėgas tam, kad besilinksminančiųjų širdis priverstų plakti dar stipriau.
Šiais metais festivalyje pasirodo: thumb|250px|right|Caroline Hervé – Miss Kittin ir kiti žinomi elektroninės muzikos atlikėjai.
Ikšididai
Ikšididai  – sogdų kilmės musulmonų sunitų dinastija, kurios galios centras buvo Egipte. Nors Ihšididai valdė de facto nepriklausomi, jie nominaliai pripažino Abasidų kalifato valdžią. IX a. dinastija valdė dalį Šiaurės Afrikos ir Pietvakarių Azijos: teritorijas, kur dabar yra valstybės Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Sirija. Dinastijos pavadinimas kilo nuo neįprasto valdovų titulo ichšid (ar akšid).
Raida
Dinastijos įkūrėjas buvo Muhamadas bin Tugdžas, kurio senelis buvo Džefas, tiurkas iš Ferganos, tarnavęs Abasidų armijoje kaip mameliukas. Šio sūnus Tugadžas gyveno Egiptą valdant Tulunidams, ir užsitarnavęs jų pasitikėjimą, gavo valdyti kaip vietininkas Damaską. 928 m. šio sūnus Muhamadas iš Kalifo galvo valdyti Ramlą Palestinoje, o vėliau, kaip ir tėvas, – Damaską Sirijoje.
Tuo metu šiaurines teritorijas siaubė karmatai, vakaruose stiprėjo Fatimidai, kurie pajungė visą Magrebą (Maroką, Alžyrą, Tunisą ir vakarinę Libiją). Valdant ketvirtajam Fatimidų valdovui al-Muizui mirė Kafuras, ir Fatimidų armijos įsiveržė į Egiptą bei Siriją, jį prijungė be jokio pasipriešinimo.
Jurgis Staševičius
Jurgis Staševičius(g. 1958 m. spalio 27 d. Šaukėnuose, Kelmės rajonas) – Lietuvos, Kelmės rajono savivaldybės ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1976 m. baigė Šaukėnų vidurinę mokyklą, 1979 m. – Panevėžio hidromelioracijos technikumą. 1987 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Mechanizacijos fakulteto neakivaizdinį skyrių, įgydamas inžinieriaus mechaniko specialybę.
1995–2003 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Kelmės rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 1997–2000 m. Kelmės rajono savivaldybės meras. 2011 m. kovo-rugsėjo mėn. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.
1993 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2010 m. Krikščionių partijos narys.
Žmona Judita Staševičienė, Telšių rajono apylinkės teismo teisėja, sūnūs Tomas, Adomas.
Bindžajas
Bindžajas  – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje, 22 km į vakarus nuo provincijos sostinės Medano.
Miestas išsidėstęs tarp Mencirimo ir Bingajaus upių, prie Medano-Banda Ačeho kelio. Bindžajas – svarbus industrinis centras. Naftos perdirbimo, maisto pramonė. Miestas garsėja rambutanų auginimu.
Gyventojų sudėtis marga: javiečiai, kinai, indai, malajai, vietiniai salos gyventojai. Yra didžioji ir daug mažesnių mečečių, bažnyčių, hinduistų ir budistų šventyklų.
Miestas padalintas į 5 parajonius (kecamatan).
568 m.
568 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Atlasinis kedras
Atlasinis kedras (Cedrus atlantica) – pušinių šeimai (Pinaceae) priklausanti spygliuočių medžių rūšis. Paplitusi šiaurinėje Atlaso kalnų dalyje Alžyre ir Maroke. Kartais laikomas Libano kedro porūšiu (C. libani subsp. atlantica).
Tai visžalis, spygliuotis medis, kurio aukštis siekia 30-35 m (kartais iki 40 m), kamieno skersmuo 1,5-2 m. Laja piramidiška, horizontaliomis šakomis. Labai panašus į Libano kedrą, turi kiek mažesnius kankorėžius ir spyglius. Subrendę kankorėžiai būna 5-7 cm ilgio, 4 cm pločio, šviesiai rudi. Sėklas subrandina rudenį, o išbarsto pavasarį.
Atlasinis kedras auga 1000–2000 m aukštyje Tel Atlaso ir Rifo kalnuose, sudaro monotipines giraites.
Medis dažnai auginamas kaip dekoratyvinis augalas, mediena tvirta, naudojama statyboms, baldų gamybai.
Acomis
Acomis – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis.
Albitas
thumb|200px|right|Albitas Albitas – silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Izomorfinė atmaina nuo natrio - aliuminio silikato iki kalcio - aliuminio silikato (plagioklazas). Pavadinimas kilo iš lotyniško žodžio Albus reiškiančio švariai balta spalva.
Tai palyginus dažnai pasitaikantis ir svarbus uolienas formuojantis mineralas, randamas rūgštinio tipo uolienose, pegmatito daikose, dažnai su retais mineralais kaip turmalinas ir berilas.
Kietumas pagal Moso skalę 6–6,5.
Albitas yra bespalvis arba baltos spalvos.
Randamas Austrijoje, Australijoje, Brazilijoje, Indijoje, JAV, Japonijoje, Kanadoje, Kenijoje, Lenkijoje, Norvegijoje, Prancūzijoje, Švedijoje, Šveicarijoje, Vokietijoje.
Didieji Žalimai
Didieji Žalimai – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Grūšlaukės ir 6 km į šiaurę nuo Kūlupėnų. Kaimą supa miškai: piečiau auga Vaineikių miškas, šiauriau – Grūšlaukės, pro Didžiuosius Žalimus teka Varupis.
Etimologija
Vietovardžio Žalimai kilmė:
Rašytiniuose šaltiniuose vietovardis rašomas, , , 🇬🇸,.
Istorija
Žalimų kaimas susiformavo XVIII a. plėšininėje Vaineikių miško žemėje. Jame 1821 ir 1843 m. buvo po 8, 1846 m. – 15, 1866 m. – 11 dūmų.
Nuo XIX a. vidurio kartografinėje medžiagoje išskiriami Didieji ir Mažieji Žalimai. Didžiuosiuose Žalimuose 1923 m. buvo 8, 2011 m. – 1 ūkis.
1965 m. kaime žuvo paskutinis Žemaičių apygardos partizanas Pranas Končius-Adomas.
Gyventojai
thumb|rigth|250px|Kryžius [[Kardo rinktinės štabo narių žuvimo 1948 m. vietoje]]
Kirgizijos vyrų futbolo rinktinė
Kirgizijos vyrų futbolo rinktinė – Kirgizijai atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Kirgizijos futbolo federacija. Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio čempionate, o 2019 m. debiutavo Azijos čempionate.
Kretingsodis
Kretingsodis – kaimas Kretingos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Kretingos miesto (faktiškai priemiestis). Kretingsodžio seniūnaitija. Pro gyvenvietę eina Kretingos–Skuodo geležinkelis. Veikia Kretingos technologijos ir verslo mokykla.
Istorija
XVI a. 2-ojoje pusėje minimas karališkasis Kretingos kaimas, turėjęs 85 valakus. XVII a. pradžioje, kuriantis Kretingos miestui, kaimą imta vadinti Kretingsodžiu.
Sovietmečiu buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė. 1972 m. įkurta profesinė mokykla, nuo 1995 m. Kretingos technologijos ir verslo mokykla.
Tapažosas
Tapažosas  – upė Brazilijoje; Amazonės dešinysis intakas. Prasideda Brazilijos plokščiakalnyje, Mato Groso valstijoje, ties Bara do San Manueliu susiliejus Žuruenos ir Teles Pireso upėms. Aukštupyje slenkstėta, yra krioklių.
Teka į šiaurę, per Amazonės žemumą (Paros valstija). Įteka į Amazonę ties Santarenu. Žemupyje vaga labai išplatėja (iki 15 km).
Didžiausi intakai: Kururu, Tropasas, Kreporis, Žamanšinas, Arapiunsas (dešinieji).
Liūčių sezonu (lapkritį–kovą) vandens lygis pakyla iki 8 metrų. 300 km žemupio ruožas laivuojamas (iki Itaitubos) jūriniais laivais. Dėl slenksčių aukštesnis baseinas sunkiai pasiekiamas ir retai apgyvendintas. Pagrindinės gyvenvietės prie upės: Žakareakanga, Itaituba, Aveiras, Beltera, Santarenas.
Tapažoso baseine yra Pietų Amerikos nepasiekiamumo polius (vieta, labiausiai nutolusi nuo vandenyno). Prie upės įsteigtas Amazonijos nacionalinis parkas, Tapažoso, Kreporio, Itaitubos nacionaliniai miškai.
Afrikos virtuvė
Afrikos virtuvės – viena iš pasaulio virtuvių, Afrikos žemyne paplitusi kulinarinių tradicijų visuma. Dabar daug diskutuojama dėl vieningos Afrikos virtuvės egzistavimo, kadangi yra labai dideli regioniniai skirtumai.
Produktai
Afrikoje buvo du svarbūs žemdirbystės židiniai (Etiopija ir Sahelis), kur buvo sukultūrinti specifiniai augalai ir gyvūnai, nežinomi kitoms pasaulio kultūroms. Šios žemės ūkio kultūros paplito po visą žemyną piečiau Saharos, darydami afrikietiškas kulinarijos tradicijas labai išskirtinėmis. Bene svarbiausios afrikietiškos kultūros yra jamsas, sorgas, tefas, aliejinė palmė, kava, okra, įvairių rūšių ankštiniai ir moliūginiai, taip pat daugybė prieskonių.
Nuo seniausių laikų kulinarinės tradicijos buvo veikiamos išorinių įtakų, kurios atnešė daugybę naujų produktų ir labai stipriai pakeitė afrikietišką virtuvę. Viena didžiausių įtakų buvo pirmame tūkstantmetyje, kuomet malajai-polineziečiai, apgyvendinę Madagaskarą (malagasių protėviai), atsivežė savo vietines tradicijas. Jie Afrikoje introdukavo daug Pietryčių Azijos kultūrinių augalų, tokių kaip bananas, kokosas, taro, mangas, laimas, juodasis pipiras, imbieras, be kurių dabar Afrikos virtuvė neįsivaizduojama. Visos šios kultūros introdukuotos Rytų Afrikoje, bet vėliau paplito po visą žemyną piečiau Sacharos.
Tuo pačiu metu afrikietiški produktai bei tradicijos turėjo įtakos ir likusiam pasauliui, ypač Lotynų Amerikos virtuvei, kur jie buvo pervežami kartu su vergais. Naujajame pasaulyje prigijo palmių aliejus, jamsas, okra, bananai ir kokosai.
Patiekalai
Nors Afrikos patiekalų įvairovė yra didžiulė, galima būtų sakyti, kad čia dažniausiai patiekalas susideda iš dviejų dalių. Pirmiausia naudojama produktas, turintis daug angliavandenių ir ląstelienos (duona indžera, šakniavaisių košė fufu, grūdų košės ugali ar pap, virti ryžiai), prie kurių paduodamas tirštas priedas, vadinamas troškiniu, sriuba ar padažu (pvz., Etiopijos virtuvės vatas). Šie du patiekalai visada valgomi kartu.
Oligoklazas
Dažnai aptinkamas granituose, sienituose, diorituose ir gabruose. Dažnai randamas su ortoklazais. „Saulės akmuo“ daugiausia yra oligoklazas (kartais albitas) su hematito gabaliukais.
Kietumas pagal Moso skalę 6.
Randamas Čekijoje, JAV, Kanadoje, Norvegijoje, Rusijoje, Švedijoje.
569 m.
569 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Stasys Lekšas
Stasys Lekšas (g. 1946 m. lapkričio 9 d. Žagatų kaime, Šilutės raj.) – Lietuvos ir Kelmės rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1966 m. baigė Šilutės vidurinę mokyklą, 1972 m. baigė Kauno medicinos institutą, įgijo gydytojo specialybę.
1972 m. pagal paskyrimą atvyko dirbti į Kelmės ligoninę apylinkės pediatru. Vėliau konsultacijos vedėjas, vyr. gydytojo pavaduotojas laikinojo nedarbingumo ekspertizės reikalams. Nuo 1997 m. Viešosios įstaigos Šaukėnų psichiatrijos ligoninės direktorius, Kelmės rajono pirminės sveikatos priežiūros centro gydytojas pediatras.
1995–1997 m., 2003–2011 m. ir nuo 2013 m. Kelmės rajono savivaldybės tarybos narys. 1995–1997 m. Kelmės rajono savivaldybės meras.
1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) narys, nuo 1997 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, nuo 2001 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai narys.
Žmona Virginija. Sūnus Mindaugas, duktė Vaida Kalvaitienė, sūnus Salvijus.
Padang Sidempuanas
Padang Sidempuanas  – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Šiaurės Sumatros provincijoje.
Padang Sidempuanas – Pietų Tapanulio regencijos centras, tačiau turi atskiro miesto statusą. Padalintas į 5 regencijas.
Žemdirbystės rajono centras. Yra oro uostas.
HammerFall
HammerFall – power metal grupė iš Goteborgo miesto Švedijoje. Ją 1993 metais įkūrė buvęs Ceremonial Oath gitaristas Oscar Dronjak. Pirmąjį studijinį albumą išleido 1997 m. pavadinimu Glory to the Brave. Grupės narių sudėtis pastoviai keitėsi, be grupės įkūrėjo tik vokalistas Joacim Cans dainavo visuose albumuose (9 studijiniai albumai iki 2011).
Prisiekusioji
Prisiekusioji  – 1996 m. amerikiečių sukurtas nuotykių filmas apie nusikaltėlių bandymą paveikti prisiekusiuosius, kad šie priimtų palankų verdiktą. Pagrindinius vaidmenis filme atliko Demi Moore ir Alekas Baldvinas.
Adelantadas
Adelantadas  – karinės pareigos ir titulas, kurį gaudavo kai kurie Ispanijos konkistadorai XV–XVII a.
Adelantado pareigas gaudavo tiesiai iš Ispanijos monarcho kartu su teise tapti tam tikro regiono, kurį užkariaudavo, gubernatoriumi ir teisėju. Visos šios pareigos buvo kompensacija už numatyto regiono pradinių tyrinėjimų, apgyvendinimo ir numalšinimo Ispanijos karūnos naudai finansavimą ir organizavimą. Tokie regionai paprastai būdavo už jau buvusių audiencijų bei vicekaralių jurisdikcijos teritorijų. Adelantadai turėdavo teisę tiesiogiai bendrauti su Indijų Taryba.
Prisiekusioji
Filmas kainavo 44 milijonus dolerių, tačiau uždirbo tik pusę šios sumos.
Adelantadas
Rekonkista
Terminas atsirado Rekonkistos laikais iš frazės  'iš anksto'. Adelantado kartais verčiamas ir kaip 'tas. kas eina priekyje' arba kaip 'priešakinis žmogus'. Adelantado yra vertinys.
Prisiekusioji
Aktoriai
Demi Moore vaidmuo šiame filme buvo įvertintas Auksine aviete „Blogiausios metų aktorės“ kategorijoje.
Adelantadas
Rekonkista
Dar XI a. kai kuriuose Kastilijos ir Navaros karalysčių dokumentuose minimas šis žodis, bet ten neapibrėžtos šių pareigūnų galios ir pareigos. Ankstyviausias tiksliai apibūdintas adelantadas buvo paskirtas 1253 m. naujai atkariautai teritorijai La Frontera (Andalūzija). Tuo metu įstatymų sąvadas Siete Partidas, sudarytas Alfonso X, tiksliai apibrėžė pareigybės galias: adelantadas tada buvo tuo pačiu metu teisėjas (tarpinis apeliacinis teisėjas tarp vietinės justicijos ir karaliaus teismo) ir vykdomasis valdininkas, kuris kaip tiesioginis karaliaus atstovas buvo atsakingas už karaliaus įsakų vykdymą jam paskirtame rajone.
Daugelis paskirtų adelantadų būdavo iš aukštųjų sluoksnių kilmingųjų ar iš karališkosios šeimos. Kai adelantadai pasiteisino Andalūzijoje, šią instituciją įvedė ir šiauriniuose Pirėnų rajonuose, kur ji susiliejo ir pasidarė sunkiai atskiriama nuo senesnės teisminės pareigybės.
Užjūris
Adelantadų pareigybė buvo naudojama užkariaujant Kanarų salas, laikui einant ji keitėsi. Ispanams kolonizuojant Ameriką ir Aziją kiekvienas karaliaus įsakas adelantado galias aprašydavo kiek skirtingai, kartais gana neaiškiai, dėl ko dažnai kildavo nesusipratimų, kaip kad konflikte tarp Juan de Oñate ir Naujosios Ispanijos vicekaraliaus.
Adelantado pareigos galėjo būti suteikiamos konkrečiam žmogui kol šis gyvas arba galėjo būti paveldimos. 1573 m. buvo paskelbti Ordenanzas de descubrimientos, nueva población y pacificación de las Indias ('Atradimus liečiantys įsakai'), kuriuose adelantado pareigos buvo tiksliau apibrėžtos. Be nuo tos datos adelantadai buvo skiriami rečiau, viena iš priežasčių – susiformavusios audiencijų, gubernatorių ir vicekaralių institucijos.
Šiuose įsakuose apibrėžtos adelantadų dažniausiai turėtos galios. Įsakai numatė, kad adelantadai kaip naujų teritorijų valdytojai ir teisėjai, turėjo teisę tirti apeliuojamas civilines ir kriminalines bylas, skirti įkurtų miestų regidorus bei kabildų  tarnautojus, skirti laikinus finansų valdininkus, leisti įsakus apie žemių ir kasyklų naudojimą, steigti administracinius rajonus, organizuoti miliciją ir skirti jos kapitonus.
Kolonijų adelantadai
Pirmasis adelantadas Amerikoje buvo Kristoforo Kolumbo brolis Bartolomėjus Kolumbas, kuris turėdamas šį titulą 1494–1498 m., kol nebuvo jo brolio, valdė Ispanjolą. Vėliau, po bylinėjimosi, šį titulą paveldėjo Diegas Kolumbas.
Kiti konkistadorai, turėję šias pareigas:
RM Hamm Benfica
Istorija
Klubo ištakos siekia 1937 m., kai buvo įkurtas FC Hamm.
RM Hamm Benfica
2004 m. kovo 26 d. įvyko FC Hamm 37 ir FC RM 86 Luxembourg susijungimas.
Foussball Éierepromotioun (II)
2022–2023 m. Promotion d'Honneur (antroje pakopoje) buvo keturioliktoje vietoje. Dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse. 2023 m. gegužės 28 d. įvykusiose rungtynėse po pagridinio laiko buvo lygus rezultatas 2-2. Baudinių serijoje Koeppchen klubas įrodė pranašumą (4-3) ir pateko į Foussball Éierepromotioun (II).
Banioniškės
Banioniškės – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skriaudžių.
Vaigava
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Vaigavs prūsiškos kilmės. 1426 m. minimi Waigaw. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Ylavos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kroicburgo rajono, vėliau Bagrationovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Slavskojės apylinkės kaimas. 1946 m. prijungtas Bogentynas.
Andezinas
thumb|right|200px|Andezinas Andezinas silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Izomorfinė atmaina nuo natrio - aliuminio silikato iki kalcio - aliuminio silikato (plagioklazas).
Mineralas dažnas tokiose uolienose kaip dioritas, kurį sudaro vidutinis kiekis silicio dioksido. Taip pat randamas efuzinėse uolienose kaip andezitas.
Kietumas pagal Moso skalę 6.
Spalva balta.
Astana (klubas)
Astana – dviračių sporto plento lenktynių profesionalus klubas iš Kazachijos. Klubo savininkai yra Astanos grupė, šalies vyriausybei priklausančių įmonių koalicijai.
Istorija
Klubas įkurtas 2007 m. ir tais pačiais metais pelnė UVI pro-komandos statusą.
2007
Nacionaliniai čempionai:
2008
Etapų nugalėtojai:
Nacionaliniai čempionai:
2009
Etapų nugalėtojai:
Nacionaliniai čempionai:
Stakliškių herbas
Stakliškių herbas – Stakliškių kaimo ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Mėlyname lauke ant žalios papėdės stovi auksinė siena su auksiniu bokštu centre, abipus bokšto auga po žalią medį, o virš bokšto auksinė apvaizdos akis.
Galimas daiktas, kad griūvančio miesto siluetas nusižiūrėtas iš Stakliškių bažnyčios dailės, ypač jos rytietiškų motyvų. Simbolinė prasmė neaiški. Turbūt griūvantis miestas reiškė yrančią valstybę, kurią turi išgelbėti reformos, miestams suteikiamos teisės. Tuo tarpu Dievo Apvaizdos akis buvo Ketverių metų seimo idėjinis simbolis, kuris rodė, kad valstybės reformos vyksta su Dievo valia, jo pritarimu.
Istorija
1792 m. viduryje, krašte nugalėjus reformų priešininkams Targovicos konfederatams, Stakliškių savivalda buvo panaikinta, herbas užmirštas. Jis pirmą kartą atkuriamas po 200 metų. Norint, kad herbas būtų šiek tiek heraldiškesnis ir realesnis, atsisakyta smulkių elementų, romantizmo (pastatai apkerpėję), šiek tiek pakeista architektūros statinių kompozicija. Naująjį Stakliškių herbo etaloną padarė dailininkas Rolandas Rimkūnas. Jį Heraldikos komisija aprobavo 1997 m. lapkričio 13 d. (Komisijos posėdžio protokolas Nr. 180).
Hansas Joachimas Morgenthau
Hansas J. Morgenthau (1904 m. vasario 17 d. Coburg’e, Frankonijoje – 1980 m. birželio 19 d. Niujorke) – vienas iš įtakingiausių tarptautinių santykių teoretikų. Kartu su Edward Hallett Carr laikomas pagrindiniu klasikinės realizmo teorijos tarptautiniuose santykiuose autoriumi.
Studijavo tarptautinę teisę Berlyne, Frankfurte prie Maino ir Miunchene. Po to Frakfurto Darbo teisme dirbo teisėju. Nuo 1932 m. dėstė viešąją teisę Ženevoje. Naciams užėmus valdžią Vokietijoje Morgentau negrįžo į tėvynę, nes buvo žydas, o emigravo į JAV. Ten dėstė daugelyje prestižinių universitetų. Pasisakė prieš Vietnamo karą ir kovojo už TSRS žydų teisę emigruoti į Izraelį.
Freerice
FreeRice – 2007 m. spalio 7 d. startavęs internetinis projektas-žaidimas, skirtas rinkti ryžius badaujantiems žmonėms. Šios idėjos autorius yra amerikietis Džonas Brynas, internetinių labdaros projektų pionierius. Šiuo metu tinkalapis priklauso Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijai.
570 m.
570 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuota
Bitovnitas
thumb|Bitovnitas iš JAV Bitovnitas, silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Izomorfinė atmaina nuo natrio – aliuminio silikato iki kalcio – aliuminio silikato (plagioklazas). Pavadinimas kilo pagal Otava, Kanada (Bitovnas), retą mineralą randamą daužniausiai bazinio tipo uolienose.
Bytownite
Wyndham Lewis
Persis Vindamas Luisas (, 1882 m. lapkričio 18 d. Amherstas, Naujoji Škotija, Kanada – 1957 m. kovo 7 d. Londonas) – anglų dailininkas, rašytojas, dailės kritikas.
Biografija
1898–1901 m. mokėsi Slado dailės mokykloje Londone. Vienas vorticizmo pradininkų ir žymiausių teoretikų. 1914 m. su kitais vorticizmo atstovais leido žurnalą „Blast“. Per Pirmąjį pasaulinį karą buvo karo dailininkas, nutapė batalinių kompozicijų („Baterijos kiautas“ 1919 m.). Per Antrąjį pasaulinį karą gyveno JAV, Kanadoje, 1945 m. grįžo į Londoną. Nuo 1946 m. žurnalui „The Listener“ rašė meno kritikos straipsnius, iškėlė F. Bekono talentą.
Kūriniams būdingas emocingumas, ekspresyvi raiška; ankstyviesiems įtakos turėjo kubizmas ir ekspresionizmas, vėlesniems – futurizmas, siurrealizmas. Žymiausi kūriniai – „Barselonos kapituliacija“ (1936 m.), „T. S. Elioto portretas“ (1938 m.).
Parašė novelių (rinkiniai „Tarr“ 1918 m., „Menas būti valdomam“ / The Art of Being Ruled 1926 m., „Dievo beždžionės“ / The Apes of God 1930 m.), atsiminimų („Nepadori užduotis“ / Rude Assignment 1950 m.); kai kuriuose kūriniuose rėmė nacizmą.
Pelkinė dygutė
Pelkinė dygutė (Calliergonella cuspidata) – bukasnapinių (Amblystegiaceae) šeimos samanų rūšis. Tai pelkių, šlapių pievų, griovių samana.
thumb|left|240px|Sporinės thumb|left|240px|Pelkinė dygutė. [[Dainavos giria]]
Požymiai
Lengvai atpažįstama pagal labai dygias stiebo ir šakučių viršūnėles, kurias sudaro kietai susisukę lapai. Stiebas iki 20 cm ilgio, status arba kylantis, beveik taisyklingai plunksniškai išsišakojęs. Stiebo lapai ovaliniai, lygiakraščiai. Sporogono kotelis 4-7 cm ilgio, raudonas. Sporinė pailgai cilindrinė, lenkta.
Paplitimas
Auga pelkėtuose miškuose, pelkėtose vietose, paupiais ir paežerėmis, šaltiniuotose vietose puriais, žaliais, gelsvai žaliais, rudais patiesalais arba vejomis.
Salieriniai
Salieriniai, Skėtiniai (Apiaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima, kuriai priklauso įvairaus amžiaus žolės, rečiau krūmai. Stiebai dažniausiai tuščiaviduriai, sustorėjusiais bambliais. Lapai pražanginiai, su plačia makštimi pamate. Lapalakštis paprastai plaštakiškai arba plunksniškai suskaidytas. Žiedynai – skėčiai, susitelkę stiebo ir jo šakų viršūnėse.
Iš viso šeimoje apie 434 genčių ir 3 700 rūšių, kurios plačiai paplitusios vidutinio klimato juostoje.
Lietuvoje augančios gentys
thumb|Begalis (Laserpitium latifolium) Lietuvoje auga šių genčių augalai:
Raudonosios knygos rūšys
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie salieriniai:
Rubikiai
Rubikiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Anykščių. Galutinė Aukštaitijos siaurojo geležinkelio stotelė. Seniūnaitijos centras. Veikia biblioteka, pradinės mokyklos skyrius, pensionatas, Rubikių geležinkelio stotis. Yra veikiančios kapinės. Lietuvos kariuomenės savanorio viršilos Liudviko Biriuko žuvimo 1919 m. gegužės 23 d. vietoje pastatytas Nepriklausomybės kovų paminklas (projekto autorius Benjaminas Jakševičius). Plėtojamas kaimo turizmas. Kaimas įsikūręs vakariniame Rubikių ežero ir šiauriniame (buvęs Šiaulių kaimas) krante. Ties kaimu jungiasi keliai, ir. Rubikių ežero pakrantės patenka į Anykščių regioninį parką. Pertako saloje stūkso Rubikių piliakalnis.
thumb|left|Senieji Rubikiai vakarinėje ežero pakrantėje
Istorija
Rubikiai (Rubikie) minimi Ukmergės apskrities seniūnijų 1765 m. inventoriuose. Tuo metu 11 šio kaimo kiemų priklausė Lietuvos didžiajam kunigaikščiui. Taip pat pažymima, kad tai – žvejų kaimas. XIX a. pabaigoje kaimą pasiekė siaurojo geležinkelio Švenčionėliai–Utena–Anykščiai–Panevėžys linija.
1924 m. kaimą nusiaubė gaisras, o 1925 m. jis išskirstytas į vienkiemius. XX a. 3-ajame dešimtmetyje Rubikiuose veikė pradžios mokykla (1930 m. uždaryta).
1939 m. prie Šiaulių kaimo įkurta plytų gamykla. 1949 m. buvo oficialiai atidarytas valstybinis plytų ir drenažo vamzdžių fabrikas „Anykščiai“ (gamino plytas, vamzdžius). Aplink fabriką išaugo nauja Rubikių gyvenvietė, prie kurios prijungtas tiek senasis Rubikių kaimas (vakariniame ežero krante), tiek Šiauliai. Iki 1973 m. buvo Rubikių apylinkės centras. Tarybiniais metais kaime veikė paštas (nuo 1949 m.), medicinos punktas, biblioteka, Šiaulių pradžios mokykla (nuo 1939 m.). Mokykla ir vėliau įkurtas darželis 1999 m. buvo pertvarkyti į vieną Rubikių darželį-mokyklą. 1993 m. Rubikų plytų fabrikas bankrutavo.
Raguolis
Raguolis (Consolida) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos augalų gentis.
Lietuvoje savaime auga viena rūšis – dirvinis raguolis (Consolida regalis).
Jonas XIX
Jonas XIX (Giovanni XIX, gimimo vardas Romano dei Conti di Tuscolo, gimė Romoje – mirė 1032 m. spalį, palaidotas Švento Petro bazilikoje, kapas sunaikintas rekonstrukcijos metu) – popiežius nuo 1024 m. gegužė iki mirties.
Biografija
Pontifiko sostą užėmė po savo brolio Benedikto VIII mirties. Prieš išrenkant popiežiumi buvo pasaulietis, Romos konsulas ir senatorius. Tik prieš pat rinkimus gavo vyskupo titulą leidžianti dalyvauti popiežiaus rinkimuose.
Laisvai traktuodamas Bažnytinius įstatymus ir nežinodamas Bažnyčios papročių Jonas XIX sutiko už didelį kyšį Konstantinopolio patriarchui suteikti ekumeninio vyskupo titulą. Kilęs triukšmas Bažnyčios viduje privertė atsisakyti šios idėjos.
Po Henriko II mirties parėmė naująjį imperatorių Konradą II ir karūnavo jį per 1027 metų Velykas Švento Petro bazilikoje.
1027 metais palaimino Lenkijos karaliaus Boleslovo I karūnavimą ir nusiuntė jam karūną.
Pastaba: kitas popiežiaus pasivadinęs Jono vardu buvo Jonas XXI (1276–1277 m.), popiežiaus Jono XX niekada nebuvo.
Labradoritas
thumb|Labradoritas Labradoritas – silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Plagioklazo, kurio sudėtis kinta nuo natrio–aliuminio silikato albito iki kalcio–aliuminio silikato anortito, atmaina. Labradorito pavadinimas kilo nuo Labradoro pusiasalio Kanadoje, kur randama ši plagioklazo atmaina. Taip pat randamas Norvegijoje, Suomijoje bei kitose vietose.
Žirniasėklis puskiparisis
Žirniasėklis puskiparisis (Chamaecyparis pisifera, ) – kiparisinių (Cupressaceae) šeimos spygliuočių medžių rūšis. Natūraliai paplitusi Japonijoje (Honšiū ir Kiūšiū salose). Introdukuota vidutinių platumų Europos ir Šiaurės Amerikos kraštuose.
Labradoritas
Labradoritas randamas bazinės sudėties uolienose, tokiose kaip dioritas, gabras, andezitas, bazaltas kartu su olivinu, piroksenu, amfibolu ir magnetitu.
Žirniasėklis puskiparisis
Tai lėtai augantis, 35-50 m aukščio, iki 2 m kamieno skersmens medis. Žievė rausvai ruda, vertikaliai suaižėjusi. Spygliai paplokšti. Kankorėžiai sferiški, 4–8 mm skersmens, sudaryti iš 6-10 plaušelių; subręsta praėjus 7-8 mėnesiams po apdulkinimo.
Labradoritas
Cheminė sudėtis: (Na,Ca)₁₋₂Si₃₋₂ O₈
Kietumas pagal Moso skalę: 6 – 6.5
Alessandro Algardi
Alesandras Algardis (, 1595 m. lapkričio 27 d. (1598?) − 1654 m. birželio 10 d.) − XVII a. italų baroko skulptorius, principinis Berninio varžovas baroko skulptūroje.
Biografija
Alesandras Algardis gimė 1595 m. lapkričio 27 d. (kitais šaltiniais 1598 m.) Bolonijoje šilko prekeivio šeimoje. Jis mokėsi piešimo pas Lodoviką Karačį vadinamojoje „Pažengusiųjų mokykloje“ Bolonijoje. 1622 m. A. Algardis viešėjo Mantujoje, dirbo vietos hercogui Federikui Gonzagai. Šio laikotarpio Algardžio darbų neišlikę. Mantujoje jis susipažino su hercogo didele renesanso kūrinių kolekcija, galėjo studijuoti manieristines Dž. Romano freskas Tė rūmuose. 1625 m. A. Algardis persikraustė į Romą, kur atliko skulptūros kūrinius San Silvestro al Quirinale bažnyčios Bandini koplyčios nišose ir pradėjo garsėti talentingu antikinių skulptūrų restauruotoju. 1629 m. jis sukūrė kardinolo Melinio kapo monumentą Santa Maria del Popolo bažnyčioje, po to sukūrė Frandžipanio monumentą San Marcello al Corso bažnyčioje ir kardinolo Laudivijo Cakijo biustą.
Romoje A. Algardis buvo artimai susijęs su įtakingu architektu ir tapytoju Pjetru da Kortona bei žymiu tapytoju Domenikinu. Po išgarsėjimo A. Algardis buvo laikomas antru talentingiausiu skulptoriumi Romoje po Berninio. 1634 m. skulptorius buvo užsakytas sukurti popiežiaus Leono XI kapo monumentą Šv. Petro bazilikoje (atliktas iki 1644 m.). 1638−1643 m. A. Algardis dirbo ties didžiojo altoriaus skulptūra „Šv. Pauliaus nukirsdinimas“, kuri buvo užsakyta Didžiajai Šv. Pauliaus bažnyčiai Bolonijoje. 1640 m. jis sukūrė Šv. Pilypo Nerio su angelu skulptūrą Romos Santa Maria in Vallicella bažnyčiai, kuri buvo labai palankiai įvertinta amžininkų. 1640 m. A. Algardis tapo Šv. Luko akademijos prezidentu Romoje. Berniniui praradus popiežiaus palankumą Alesandras Algardis trumpam užėmė mėgstamiausio Vatikano skulptoriaus vietą. Jį rėmė 1644 m. pradėjęs valdyti popiežius Inocentas X. 1645 m. A. Algardis sukūrė didžiulę bronzinę Inocento X statulą (dabar Kapitolijaus muziejuose). 1646−1653 m. Šv. Petro bazilikai jis sukūrė skulptūrinį reljefą, vaizduojantį popiežiaus Leono I susitikimą su Atila.
Alesandras Algardis dalyvavo architektūriniuose projektuose. Jis dirbo ties Dorija Pamfili vila Romoje ir fontanu San Damaso kieme Vatikane. Alesandro Algardžio kūryba neturi tokio dinamizmo ir teatrališkumo kaip Berninio. Jis visuomet išlaikė įtaką, kurią jam perdavė akademinė Bolonijos Karačių mokykla, todėl jo kūryba yra labiau klasikinė ir išlaikiusi ryšius su antikiniu skulptūriniu palikimu lyginant su Berninio. Alesandras Algardis mirė 1654 m. birželio 10 d. Romoje. Jo biografiją 1672 m. publikavo beveik amžininkas Džovanis Pjetras Beloris.
TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas
TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas  – TSRS Ministrų Tarybos (iki 1946 m. – TSRS Liaudies komisarų tarybos) vadovas, ministras pirmininkas.
1923–1946 m. šios pareigos vadinosi TSRS Liaudies komisarų tarybos pirmininkas, 1946–1991 m. TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas. Viešoje erdvėje buvo vengiama šias pareigas užimantį asmenį vadinti premjeru, tai pradėta daryti tik Michailą Gorbačiovą išrinkus TSRS Prezidentu. 1991 m. kelis mėnesius šios pareigos (dirbant V. Pavlovui) oficialiai vadintos TSRS Premjeras. Po Rugpjūčio pučo iki TSRS žlugimo Vyriausybės funkcijas atliko TSRS liaudies ūkio operatyvinio valdymo komitetas, vadovaujamas pirmininko.
TSRS Ministrų Tarybos Pirmininkas vadovavo visiems TSRS vykdomosios valdžios organams, buvo TSKP CK Politino biuro nariu, pirmininkaudavo Politbiuro posėdžiuose (šią tradiciją pažeidė tik Nikita Chruščiovas po Georgijaus Malenkovo nušalinimo).
Faktiškai TSRS valstybinės valdžios vadovas buvo TSKP CK Generalinis sekretorius. Josifas Stalinas ir Nikita Chruščiovas užėmė abi šias pareigas.
1964 m., po N. Chruščiovo nušalinimo buvo nutarta, kad šių dviejų postų dubliavimo neturėtų būti, nes vienose rankose pernelyg koncentruojasi valdžia. Po to TSRS Ministrų Tarybos Pirmininko svarba pradėjo mažėti.
ANBO-VIII
ANBO-VIII – dvivietis vienmotoris pikiruojantis lengvasis bombonešis, suprojektuotas konstruktoriaus Antano Gustaičio. Gamintojas – Karo aviacijos tiekimo skyrius. Pradėtas konstruoti 1938 m. gegužės 5 d., o išbandytas 1939 m. rugsėjo 5 d.
Buvo planuojama pastatyti 60 šio modelio lėktuvų, tačiau šiam planui sutrukdė prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas (pagamintas tik vienas šio modelio lėktuvas).
Priešistorė
Ketvirtajame dešimtmetyje įvairių šalių karo aviacijoje pradėtas naudoti naujo tipo kovinis lėktuvas – pikiruojantis bombonešis. 1927 m. vieną pirmųjų jo pavyzdžių sukūrė „Junkers“ firmos filialo Švedijoje konstruktoriai (Junkers K 47). Šis lėktuvas 1928 m. vasarą Kaune buvo pademonstruotas Lietuvos karo lakūnams, tačiau tada susidomėjimo nesusilaukė. „Junkers“ konstruktorius Hermanas Polmanas 1935 m. pristatė Vokietijos „blickrygo“ simboliu tapusį „Ju 87 Stuka“. Tai buvo metalinės konstrukcijos diuraliuminio lakštais dengtas dvivietis žemasparnis monoplanas su neįtraukiama važiuokle. Pirmieji serijiniai jo egzemplioriai puikiai pasirodė jau Ispanijos pilietiniame kare.
Konstrukcija
miniatiūra ANBO-VIII – dvivietis žemasparnis mišrios konstrukcijos monoplanas. Fiuzeliažas – iš duraliuminio vamzdžių, liemens priekinė dalis dengta duraliuminio skarda, užpakalinė – drobe. Vairai kompensuoti. Stabilizuojančios plokštumos – iš duraliumio ir dengtos drobe. Važiuoklė – neįtraukiama, serijiniuose modeliuose planuota montuoti įtraukiamą. Valdymas – suporuotas, prietaisai įrengti ir piloto, ir žvalgo kabinose. Lėktuvo sparnas – elipsinės formos, ištisas, neperpjautas, medinės konstrukcijos, dengtas klijuote. Eleronai – medinės konstrukcijos, dengti drobe. Propeleris – metalinis, trimentis, keičiamo žingsnio. Variklis – 930 AG galios Bristol Pegasus XVIII (serijos Nr. P. 19284), šiek tiek silpnesnė modifikacija nei į Anbo-41 montuotas 1010 AG galios tos pačios serijos „Bristol Pegasus XXIII".
Lėktuvas galėjo bombarduoti tiek iš horizontalaus skridimo, tiek pikiruodamas (tik pakabinamas bombas). Fiuzeliažo bombų skyriuje buvo įrengtas bombolaidis „Alkan 12x50" ir bombardavimo taikiklis „Goerz-Boykow“.
Eksploatacija
miniatiūra Lėktuvas buvo pradėtas statyti 1938 m. gegužės 5 d. Pirmą kartą į orą pakilo 1939 m. rugsėjo 5 d. Tinkamu serijinei gamybai buvo pripažintas 1939 m. lapkričio 22 d.
Serijinė orlaivio gamyba nebuvo pradėta, nes kariuomenės komisija, atsižvelgusi į jau prasidėjusio Antrojo Pasaulinio karo patirtį, pareikalavo geresnių techninių charakteristikų lėktuvo – pikiruojančio bombonešio, galinčio pasiekti 500 km/h greitį ir ginkluoto bent viena 20 mm kalibro patranka. A.Gustaitis, bandydamas gelbėti taip reikalingą Lietuvos karo aviacijai ANBO-VIII projektą, 1940 m. balandžio 22 d. netgi buvo priverstas raštu pasižadėti apginkluoti lėktuvą dviem 20 mm patrankėlėm ir padidinti greitį prie žemės iki 410 km/h.
Okupavusios Lietuvą SSRS kariuomenė lėktuvą išbandė, tačiau, priešingai nuo ankstesnių A. Gustaičio konstrukcijų ANBO IV / 41 ir ANBO 51, į ginkluotę nepriėmė. Kai kurių šaltinių teigimu, dalinai išardytas ir Aleksoto aerodromo pakraštyje stovėjęs lėktuvas buvo galutinai sunaikintas 1941 m. birželio 24 d. mūšio metu.
Charakteristikos
miniatiūra|Bristol Pegasus
Pagrindinės
thumb|Lietuvos pašto ženklas (1998 m.)
Anortitas
thumb|200px|right|Anortitas Anortitas silikatų klasės, lauko špatų grupės mineralas. Izomorfinė atmaina nuo natrio - aliuminio silikato iki kalcio - aliuminio silikato (plagioklazas). Pavadinimas išvertus iš graikų kalbos „įžambus“, siejamas su tuo kad kristalizuojasi triklyninėje kristalinėje sistemoje.
Anortito savybės tokios pat kaip ir mafinių magminių uolienų tokių kaip gabras ir bazaltas.
Dundagos savivaldybė
Dundagos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas vakarų Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Dundaga. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Talsų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Dundagos ir Kolkos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Talsų savivaldybės.
571 m.
571 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Krasnapolis
Krasnãpolis  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krasnapolio valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Krasnapolio valsčiaus centras. Kaimas yra apie 11 km į vakarus nuo Seinų ir 111 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra Rytų Sūduvos aukštumoje, šalia kelio vaivadijos kelio Nr.25px|DW653. Kaime yra 1850 m. statybos Krasnapolio sinagoga, kuri nebeaptarnauja tikinčiųjų. Architektūrinis objektas yra senovinis kaimo gatvių išdėstymas bei Atsimainymo bažnyčia. Kaime yra nauja mokykla, pavadinta popiežiaus Jono Pauliaus II garbei.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1781 m. įkurta Krasnapolio Viešpaties Atsimainymo parapija. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki II pasaulinio karo kaime veikė Krasnapolio žydų kapinės. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Mataro
Mataro – miestas Katalonijoje (šiaurės rytų Ispanija), Barselonos provincijoje, 30 km į šiaurės rytus nuo Barselonos (pakeliui į Cheroną). Išsidėstęs prie Viduržemio jūros. Romėniškos pirties griuvėsiai (I a.).
Alor Setaras
Alor Setaras (arba Alor Staras; MS Alor Setar) – miestas šiaurės vakarų Malaizijoje, Malakos pusiasalyje, prie Kedaho upės, 45 km nuo Tailando sienos, netoli Malakos sąsiaurio pakrantės. Kedaho valstijos sostinė.
Svarbus transporto mazgas (oro uostas, jūrų uostas, geležinkelio stotis). Svarbus ryžių auginimo rajono prekybos bei ryžių valymo centras.
Yra Kedaho sultono rezidencija, Balai Nobat bokštas, televizijos bokštas, fortas, menų galerija, Pekan Rabu (trečiadieninis turgus), akvedukas, mauzoliejus, mečetė, budistų šventykla, bažnyčia. Veikia universitetas.
Karaganda
Karaganda  – miestas Kazachijos vidurinėje dalyje, srities centras. Ketvirtasis pagal dydį Kazachijos miestas.