cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šilalės miesto tvenkinys
Tvenkinio kodas – 16050046, Vandens telkinys orientuotas rytų–vakarų kryptimi, jo plotas – 6 ha, užtvankos vieta nuo upelio žiočių – už 0,75 km. Tvenkinio ilgis – 0,92 km, plotis – iki 0,12 km. Yra 0,17 ha sala. Altitudė 96,2 m. Krantai daugiausia žemi, vietomis apaugę medžiais. Aplink tvenkinį įrengta poilsio zona, šiaurinėje pakrantėje įkurtas Šilalės bendruomenių parkas, yra paplūdimys. Rytinį tvenkinio galą kerta kelias.
Parmenidas
Parmenidas (540-480 m. pr. m. e.) – senovės graikų filosofas, kilęs iš Elėjos kolonijos. Elėjos mokyklos įkūrėjas.
Sukūrė filosofinę poemą „Gamta“, kurioje teigė, kad kas yra negali nei kilti, nei išnykti, nes niekas negalįs atsirasti iš nebūties nei kas nors tapti niekuo. Taip esą todėl, kad nebūtis neegzistuojanti ir negali būti apmąstoma, yra tik būtis. Iš to galima daryti išvadą, kad būtis neatsiranda ir neišnyksta, taigi yra amžina. Taip pat tai reiškia, jog žmogus negali mąstyti apie tai, ko nėra. Visa, apie ką jis mąsto, turi atitikmenį realybėje. Tuo tarpu jutiminis pasaulis nėra realus. Judėjimas, anot Parmenido, kaip ir nebūtis, neegzistuojąs.
Ešeriai kardinolai
thumb|right|260px|[[Dėmėtasprandis kardinolas Apogon notatus]] thumb|right|260px|[[Apogon aureus]] thumb|right|260px|[[Geltonjuostis kardinolas Apogon cyanosoma]] thumb|right|260px|[[Siūlapelekis kardinolas Apogon leptacanthus]] thumb|right|260px|[[Apogon limenus]]
Perelesnojė (Pagelynai)
Perelesnojė (,, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalužskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Parmenidas
Visatą laikė tvirta nejudria būtimi. Pasaulis, kurį pažįstame, tesąs įtikėjimo (doxa) pasaulis. Šis pasaulis nagrinėjamas antrojoje poemos „Gamta“ dalyje. Jo pagrindas esančios skirtybės tarp to, kas laikoma pozityvu ir negatyvu (t. y. pozityvaus nebuvimas).
Perelesnojė (Pagelynai)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Majevkos apylinkės kaimas.
Ešeriai kardinolai
Gentyje priskaičiuojama apie 207 rūšys. Dauguma iš jų gyvena iki 200 m gylyje. Kai kurios rūšys auginamos akvariumuose.
Parmenidas
Parmenidas pirmasis panaudojo nuoseklų išvadų išvedimo iš pasirinktos tezės būdą, vėliau buvo pavadintą apodiktiniu. Parmenidas taip pat pirmasis įvedė Aksiominę teiginių sistemą.
Ešeriai kardinolai
Nuorodos
Akvariumas.com
Parmenidas
Vienas žinomiausių jo mokinių – Zenonas Elėjietis.
Sen Siulpisas
Sen Siulpisas  – miestas Prancūzijoje, Vidurio Pirėnų regione, Tarno departamente, 32 km į šiaurės vakarus nuo Tulūzos, netoli Tarno ir Aguto upių santakos. 6,4 tūkst. gyventojų. Miestas pasižymi sparčiu gyventojų skaičiaus augimu.
Daujėnų Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia
'''Daujėnų Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Daujėnų miestelyje, 12 km į pietryčius nuo Pasvalio. Turi baroko ir klasicizmo bruožų.
Parapijoje veikia Porijų šv. Augustino koplyčia.
Istorija
Manoma, kad XVII a. pabaigoje Daujėnų kapinėse buvo pastatyta medinė koplyčia (ji buvo ir 1750 m.). Į ją laikyti pamaldų vykdavo Krinčino kunigai. Krinčino klebono Jono Jeronimo Šarkevičiaus rūpesčiu 1794–1803 m. pastatyta dabartinė plytų mūro bažnyčia.
1969 m. Nobelio premijos laureatai
1969 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Daujėnų Švč. Jėzaus Vardo bažnyčia
Istorija
Vėliau klebono Juozapo Kubilinsko iniciatyva medinės lubos pakeistos mūriniais skliautais. 1894 m. pastatyta medinė klebonija. Nuolatinis kunigas čia apsigyveno 1898 m. (valdžios leidimas gautas tik 1903 m.). 1904 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. Vladislovas Pšibitnevskis iki 1908 m. bažnyčioje įrengė vitražus (jie Panevėžio parodoje 1905 m. laimėjo sidabro medalį). Daujėnai 1909 m. tapo savarankiška filija. 1910 m. bažnyčia restauruota, apdengta skarda. Svarbiausius darbus atliko Varšuvos dailininkai.
1923 m. įkurta parapija. Parceliuojant Karpiui priklausiusį Moliūnų dvarą, bažnyčiai paskirta 8 ha žemės. Veronika Mačiuikienė dovanojo 5,5 ha. Daujėnuose 1903–1942 m. klebonavo Vincentas Baltrušaitis. Jis pastatė parapijos ūkinius trobesius, padidino kleboniją, suremontavo bažnyčią, sutvarkė kapines.
Daujėnai garsėjo Sekminių, šv. Roko ir Angelų Sargų atlaidais. Prie šventoriaus yra Šventabalos šaltinis, kurio vanduo, tikinčiųjų manymu, turi gydomosios galios. Prieš Antrąjį pasaulinį karą jaunalietuviai pastatė šaltiniui rentinį, sutvarkė aplinką.
Šventoriaus šiaurės vakarų kampe auga įspūdingų matmenų dvikamienė Daujėnų liepa – valstybės saugomas medis (yra pažymėtas informacine lentele).
Architektūra
Bažnyčia turi baroko ir klasicizmo bruožą, stačiakampio plano, su bokšteliais. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, skliautuotas. Šventoriuje stovi medinė varpinė.
Thomas Harriot
Tomas Harijotas (g. 1560 m. Oksforde, mirė 1621 m. liepos 2 d. Londone) – anglų astronomas ir matematikas. Mokėsi Oksfordo universitete. Harijotas pirmasis tyrinėjo su teleskopu 4 mėnesiais anksčiau negu Galilėjus, tačiau to neviešino ir visa garbė tada atiteko Galilėjui, taip pat pirmasis nupiešė mėnulį. Harijoto vardu yra pavadintas krateris mėnulyje.
Klitijus
Klitijus graikų mitologijoje - 5 veikėjai tokiu vardu.
Kirko dikdikas
Kirko dikdikas (Madoqua kirkii) - tikrųjų antilopių (Antilopinae) pošeimio dykaraginių (Bovidae) šeimos žinduolis.
Kūno aukštis 35-40 cm, masė 4,5-5,5 kg. Viršutinė kūno dalis pilkai ruda, apatinė šviesesnė. Apie akis šviesūs apvadai. Kojos gelsvai rudos. Ragai vidutiniškai 7 cm ilgio.
Paplitęs Afrikos rytinėje (Somalis, Kenija, Uganda, Tanzanija) ir pietvakarinėje dalyje (Angola, Namibija).
Henry Ian Cusick
Henry Ian Cusick (g. 1967 m. balandžio 17 d. Truchilje, Peru) – škotų-Peru teatro, televizijos ir kino aktorius.
Henry Ian Cusick Chávez gimė Truchilje, Peru, perujietei motinai ir škotų-airių kilmės tėvui. Šeima po dvejų metų išvyko į Ispaniją, vėliau į Škotiją ir galop dešimt metų gyveno Trinidade ir Tobage. Ten Cusick pradėjo lankyti paruošiamąjį koledžą, penkiolikos jis išvyko atgal į Škotiją. Glazge Henry šešis mėnesius praleido muzikos ir dramos akademijoje, vėliau prisijungė prie Piliečių teatro. Aktorius sklandžiai šneka tiek anglų, tiek ispanų kalbomis ir yra katalikas.
Meškuičiai
Meškuičiai – miestelis Šiaulių rajono savivaldybėje, į rytus nuo kelio Ryga–Tilžė, 18 km į šiaurės rytus nuo Šiaulių. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Miestelis spindulinio plano. Prie centrinės aikštės 1897 m. pastatyta Meškuičių Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia, aikštėje 1930 m. pastatytas Lietuvos nepriklausomybės paminklas, atstatytas 1991 m. Veikia Meškuičių gimnazija, paštas (LT-81027), medienos apdirbimo bendrovės „Beata“, „Bageta“. Išlikęs XIX a. vėjo malūnas.
Victor Correia
Viktoras Korėja (g. 1985 m. sausio 12 d.) – buvęs Gvinėjos futbolininkas kilęs iš Bisau Gvinėjos, Gvinėjos rinktinės saugas.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2005 m. Su rinktine dalyvavo 2008 m. Afrikos Tautų taurėje.
Meškuičiai
240px|miniatiūra|left|Seniūnija thumb|left|[[Meškuičių bažnyčia]]
Etimologija
Sakoma, kad vietovėje, kur šiuo metu įsikūręs miestelis, senovėje buvusios didelės girios, pilnos įvairių žvėrių, tarp jų ir lokių (meškų). Nuo jų Meškuičiai tikriausiai ir gavę vardą.
Geografija
Miestelis įsikūręs Ventos vidurupio žemumoje, senojo pašto trakto Ryga–Tilžė ir kelio Gruzdžiai–Žeimelis kryžkelėje. Meškuičių rytiniu pakraščiu teka Mūšos intakas Tautinys. 6 km į pietvakarius nuo Meškuičių stūkso garsusis Kryžių kalnas. Pro Meškuičius eina geležinkelis Šiauliai–Ryga, yra Meškuičių geležinkelio stotis.
Istorija
Per A. Tyzenhauzo nuo 1765 m. vykdytas reformas Šiaulių ekonomijoje Meškuičiuose įkurtas palivarkas ir ekonomijos rakto centras. Nuo 1795 m. priklausė P. Zubovui. Per 1831 m. sukilimą Henriko Dembinskio sukilėlių dalinys birželio 16 d. miestelyje sumušė Rusijos imperijos kariuomenės jūrų pėstininkų kuopą. Mūšyje buvo sužeistas pulkininkas Konstantinas Herubavičius. 1836–1858 m. nutiestas Rygos–Tilžės plentas aplenkė miestelį. 1853 m. minima parapinė mokykla. Nuo XIX a. pabaigos vėl rinkosi turgūs, Meškuičiai minimi kaip miestelis Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiuje.
1910 m. atkurta sunykusi pradžios mokykla, 1944–1948 m. progimnazija, 1948–1952 m. septynmetė, nuo 1952 m. Meškuičių vidurinė mokykla.
Per I pasaulinį karą 1916 m. Vokietijos kariuomenė pro Meškuičius nutiesė geležinkelį Šiauliai–Jelgava.1919–1950 m. Meškuičiai buvo valsčiaus centras. 1919 m. lapkričio mėn. prie miestelio įvyko Lietuvos kariuomenės 4-ojo pėstininkų pulko kautynės su bermontininkais, mūšyje žuvusiems Lietuvos kariams įrengtos kapinės. 1924 m. veikė pieninė, malūnas, kooperatyvas, smulkaus kredito draugija. 1927–1928 m. dalis miestelėnų išsikėlė į vienkiemius.
1941 m. birželio 14 d. iš Meškuičių geležinkelio stoties buvo tremiami žmonės. 1941 m. liepos mėn. pradžioje Vokietijos okupacinės valdžios įsakymu nužudyti Meškuičių žydai. 1944 m. per karinius veiksmus miestelis nukentėjo. Dėl geležinkelį saugojusios TSRS kariuomenės ir stribų būrio Meškuičiuose ir apylinkėje Lietuvos partizanai aktyviai neveikė. 1940–1941 m. ir 1944–1953 m. TSRS valdžia ištrėmė 20 gyventojų. 1950–1994 m. Meškuičiai buvo apylinkės, 1949–1993 m. – „Raudonosios vėliavos“ kolūkio centras. 1956 m. įkurta biblioteka, pastatyti kultūros namai, lopšelis-darželis, palaikomojo gydymo ir slaugos ligoninė, ambulatorija, įkurtas automobilių servisas. Buvo rengiami gražiausios sodybos, puošniausio darželio konkursai, etnografinių valgių, siuvinių parodos. 1986 m. Saulės mūšio 750-ųjų metinių proga pasodintas Saulės ąžuolynas.
1999 m. patvirtintas Meškuičių herbas.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Aida Rybalko
Aida Rybalko (g. 1990 m. vasario 6 d. Kaune) – buvusi Lietuvos dailiojo čiuožimo šokėja.
Biografija
Gimė 1990 m. vasario 6 d. Kaune. 2005 m. Lietuvos dailiojo čiuožimo čempionate užėmė 5 vietą, 2006 m. 3 vietą, 2008 m. 2 vietą, 2010 m. 2 vietą ir 2011 m. 3 vietą. Priklausė Baltų Ainių klubui, treniravosi pas Eglę Kliučakienę ir Loretą Vitkauskienę.
UEFA Europos lyga
thumb|200px|UEFA taurės emblema nuo 2004 m. iki 2009 m. thumb|200px|UEFA taurės emblema iki 2004 m. UEFA Europos lyga (ankstesnis pavadinimas UEFA taurė) – UEFA organizuojamos Europos futbolo klubų varžybos, antros pagal svarbą žemyno klubų varžybos po UEFA Čempionų lygos. Kasmetinės futbolo taurės varžybos Europos klubams organizuojamos Europos futbolo federacijų asociacijos (UEFA).
2009 m. birželį lyga buvo pervadinta ir nuo 2009–2010 m. sezono vadinasi Europos lyga.
Istorija
Nuo 1971 iki 1999 m. UEFA taurėje dalyvavo antrąsias vietas šalių aukščiausiose lygose užėmę klubai. 1999 m. į UEFA taurės varžybas buvo priimti ir UEFA šalių taurių nugalėtojai, o nuo 1960 m. vykusios UEFA taurių laimėtojų taurės varžybos buvo panaikintos.
Prie UEFA taurės taip pat buvo prijungtos Intertoto taurės varžybos. Nuo 2004-2005 m. sezono į atrankos varžybų antrąjį etapą patekdavo komandos, įveikusios Intertoto taurės trečiąjį etapą. Intertoto taurė buvo panaikinta po 2008 m.
2009 m. pavadinimas pakito į Europos lygą, imta kaitalioti turnyro sistemą. Iki tol UEFA taurės turnyrai vyko atkrintamąja sistema. Atrankoje šalį atstovaujančių klubų skaičių imta sieti su UEFA koeficientais, dalyvių skaičius išplėstas, dėmesio centru tapo grupių etapas. Vėlesniais metais buvo imta palaipsniui prijungti komandas, neįveikusias UEFA Čempionų lygos atrankos etapų ir užėmusios trečiąsias vietas grupių etape.
Nuo 2021-2022 m. sezono UEFA sukūrė naujas, žemesnės pakopos varžybas - UEFA Europos konferencijų lyga. Europos lyga tapo kompaktiškesnė, labiau orientuota į grupių etapą. Klubai iš silpnesniųjų UEFA šalių nuo šiol patenka į Konferencijų lygą, kur palaipsniui prisijungia komandos iškritusios iš Europos lygos.
Turnyro sistema
Turnyro sistema susilaukė kritikos dėl dažnų pokyčių pastaraisiais metais, todėl UEFA įsipareigojo nekeisti sistemos dažniau nei treji metai. Šiuo metu galioja sistema nustatyta nuo 2021-2022 m. sezono.
Tarp 2024-2025 m. ir 2026-2027 m. sezonų
Dideli pokyčiai vyks Europos lygos komandų paskirstyme nuo 2024-2025 m. sezono pradžios. Grupių etapą pakeis naujas lygos etapas, kuriame, palyginus su grupių etapu komandų skaičius padidės nuo 32 iki 36. Komandos sužais po 8 rungtynes Šveicariškos sistemos pagrindu. Aštuonios aukščiausias vietas užėmusios komandos pateks į aštuntfinalį, o 16 komandų nuo 9-os iki 24-os vietų žais pirminiame aštuntfinalyje, kurio nugalėtojai pateks į aštuntfinalį. Komandos, iškritusios iš UEFA čempionų lygos nebeprisijungs prie Europos lygos.
Tarp 2021-2022 m. ir 2023-2024 m. sezonų
Grupių etape keturios komandos viena su kita žaidžia po 2 kartus. Į tą pačią grupę negali patekti dvi tos pačios šalies komandos. Pirmas vietas užėmusios komandos patenka į aštuntfinalį. Antrąsias vietas užėmusios komandos žaidžia pirminį aštuntfinalį prieš komandas, iškritusias iš UEFA čempionų lygos grupių etapo (užėmusias trečiąsias vietas). Nugalėtojai patenka į aštuntfinalį. Aštuntfinalio poros skirstomos iš skirtingų grupių bei ne tos pačios šalies komandų.
Tarp 2018-2019 m. ir 2020-2021 m. sezonų
UEFA Europos lygos nugalėtojas iškovoja teisę dalyvauti sekančių metų UEFA Čempionų lygos grupių etape.
Lichtenšteine nevyksta šalies čempionatas, vyksta tik taurės varžybos. Į 2-ąjį atrankos etapą patenka Anglijos ir Prancūzijos lygos taurių laimėtojai.
Želignitas
Gaminimas
Želignitas gaminamas koloksiliną tirpinant nitroglicerine ir sumaišant su plaušiena bei natrio nitratu (ar kalio nitratu). Mišinys yra stabilesnis už gryną nitrogliceriną, jis saugiau pervežamas.
Želignitas yra lengvai formuojamas, juo manipuliuojant nereikia saugos priemonių, jei tik greta nėra nieko, kad gali priversti jį detonuoti. Padegtas želignitas lėtai dega ir be detonatoriaus nesprogsta, todėl želignitą saugu sandėliuoti.
Kombinatorinė daugybos taisyklė
Kombinatorinė daugybos taisyklė – taikoma kombinatorikoje junginių skaičiui rasti.
Jeigu vieną elementą galima pasirinkti iš aibės A_{1}, turinčios m_{1} elementų ir vieną iš aibės A_{2}, turinčios m_{2} elementų, ir …, ir vieną iš aibės A_{k}, turinčios m_{k} elementų ir visos tos aibės tarpusavio porose neturi bendrų elementų, tai tų elementų pasirinkimo galimybių yra.
Kombinatorinė daugybos taisyklė siejama su jungtimi ir.
Kombinatorinė daugybos taisyklė taikoma paprastiems kombinatorikos uždaviniams spręsti. Pagal ją galima rasti ir gretinių ir kėlinių ir derinių skaičių.
Sudėtiniams kombinatorikos uždaviniams, kuriuose yra jungtys ir bei arba, spręsti reikia abiejų taisyklių – daugybos ir sudėties.
Pavyzdys
Reikia rinktis ir pirmąjį ir antrąjį, ir trečiąjį ir ketvirtąjį simbolius. Juos atitinkamai galima pasirinkti 5, 10, 10 ir 10 būdų, todėl kodą galima sudaryti 5 · 10 · 10 · 10 = 5000 būdų.
Todennäköisyysteoria
Ignacy Pinkas
Ignacas Pinkas (1888 m. gruodžio 12 d. Jasło, Lenkija – 1935 m. spalio 3 d.) – lenkų dailininkas.
Biografija
Būdamas aštuoniolikos su šeima persikėlė į Krokuvą, kur išbandė įvairius darbus, tarp jų ir aktoriaus. Nuo vaikystės buvo gabus piešimui. 1907 m. nupiešė kunigo portretą, kurį pardavęs susimokėjo priėmimo mokestį į Krokuvos Meno akademiją, kur tapo laisvuoju klausytoju. Jo dėstytojais buvo Stanisław Dębicki ir Jacek Malczewski. Po trejų metų išvyko į Paryžių.
1912 m. įstojo į Šaulių sąjungą. 1914 m. prisidėjo prie Lenkų legionų. Visą tarnavimo kariuomenėje laikotarpį piešė, daugiausia vadų ir bendražygių portretus.
I. Pinkas kaip piešėjas ir dailininkas dalyvavo generolo L. Želigovskio žygyje į Vilnių. Sukūrė Vilniaus ir priemiesčių peizažų ciklą.
Nuo 1920 m. atsidėjo vien kūrybai, keliavo į Prahą, Varšuvą, Lvovą ir Vilnių, taip pat prie Baltijos jūros ir po Prancūziją.
1928 m. vėl atvykęs į Vilnių, susituokė su Marija Kazanowicz. Tada nutapė 10 paveikslų, vaizduojančių Vilniaus architektūros paminklus. Paveikslus padovanojo asmeniškai Juzefui Pilsudskiui, o 1929 m. išleido tų paveikslų spalvotų autolitografijų rinkinį. Kiekviena litografija signuota pieštuku, rinkinys išleistas 100 egzempliorių tiražu, visi rinkiniai buvo vardiniai.
1935 m. spalio 3 d. mirė nuo džiovos.
Siera Nevada (Ispanija)
thumb|250px|Siera Nevados kalnai
Siera Nevada  – kalnų masyvas pietų Ispanijoje, Andalūsijoje, Andalūsijos kalnų dalis. Aukštis iki 3479 m, Mulaseno kalnas (aukščiausia vieta kontinentinėje Ispanijoje). Siera Nevada susidarė alpinės orogenezės metu. Kalnai sudaryti iš kristalinių uolienų, viršūnės alpinio tipo.
Iki 1913 m. čia buvęs Corral de la Veleta ledynas buvo piečiausias Europoje ledynas. Šiuo metu toks yra Kalderono ledynas Italijos Apeninuose. Yra geležies rūdų telkiniai. Svarbi Ispanijos kalnų turizmo sritis. Dalis kalnų įeina į Siera Nevados nacionalinį parką. Yra Siera Nevados observatorija.
Afroeurazija
thumb|300px|right|Afro-Eurazija su jai priklausančiomis salomis Afroeurazija, Eurafrazija – Euraziją (Europa ir Azija) ir Afriką apimanti pasaulio dalis, „žemynas“. Šioje pasaulio dalyje – 85 % pasaulio gyventojų (apie 5,7 mlrd.).
Euraziją nuo Afrikos skiria Sueco kanalas. Pagal kultūros, istorijos kriterijus Afroeurazija dalijama į Euraziją-Šiaurės Afriką ir Užsachario Afriką. Pagrindinė Afroeurazijos dalis (be salų) yra vadinama Pasaulio sala. Afrikos, Azijos ir Europos žemynai su juos supančiomis salomis – Senuoju pasauliu.
Afroeurazijos žemynai, regionai:
Kardinolai archamijos
Kardinolai archamijos (Archamia) - kardinolinių (Apogonidae) šeimos žuvų gentis.
Bernard Courtois
Bernaras Kurtua (Bernard Courtois; 1777 m. vasario 8 d. – 1838 m. rugpjūčio 27 d.) – Prancūzijos chemikas, pirmasis izoliavęs morfiną ir jodiną.
Biografija
Kurtua gimė Dižone, augo prestižinėje jo tėvo darbo aplinkoje – Dižono akademijoje. Akademija, kur gyveno šeima, buvo nedidelis viešbutis, kuris buvo pritaikytas moksliniams tyrimams. Bernaro tėvas Žanas Batistas dirbo pas chemiką Luji Bernaro Gitono de Morvo, taip pat akademijos vaistinėje.
1799 m. Kurtua dirbo vaistinėje karinėse ligoninėse. 1802 m. dirbo su Armandu Seginu Politechnikos mokykloje tirdamas opiumą. Jiedu pirmieji išskyrė morfiną – pirmąjį žinomą alkaloidą iš opiumo. 1804–1805 m. Kurtua valdė šeimos verslą – kalio nitrato gamybą.
Mokslinė veikla
XVII a. pab. – XVIII a. pr. pasižymėjo karais. Reikėjo daug parako ir salietros. Gaminant salietrą neužtekdavo vien tik augalijos – pradėjo naudoti ir dumblius. Juose ir rado naują cheminį elementą. Jodo atradimą priskiria vienam iš žinomų salietros gamintojų prancūzui Bernarui Kurtua. Savo veikloje mokslininkas pastebėjo, kad variniai katilai, kur buvo deginami rudi dumbliai – greitai deformuojasi, tarsi varį ardo kažkokia rūgštis. Norėdamas sužinoti to priežastį, Bernaras išsodino natrio druskas ir išgarino tirpalą, manydamas, kad gavo natrio sulfidą – įlašino sieros rūgšties ir staiga išsiskyrė violetiniai dūmai. Mokslininkas pakartojo bandymą, tik jau retortoje – Bernaras gavo blizgius juodus kristalus. Natrio jodido iš dumblių sąveikoje su sieros rūgštimi vienu iš produktų atsiranda grynas jodas:
2NaI + 2H2SO4 → I2 + SO2 + Na2SO4 + 2H2O
Anaksimenas
Pirmuoju pradu laikė orą. Kitos materijos rūšys, jo manymu, atsiradusios kondensuojantis orui. Sielą taip pat sudarąs oras, ugnis esanti išretintas oras. Tankėdamas oras virsta vandeniu, dar labiau tankėdamas – žeme ir galiausiai akmeniu. Oras, Anaksimeno teigimu, išreiškiąs begalybę, kintamumą, judėjimą, kokybės perėjimą į kiekybę, amžinumą, gamtos vienumą. Šilumos ir šalčio sukeltą oro judėjimą laikė gamtos kitimo priežastimis.
Anaksimenas atrado, jog nejudančios žvaigždės skiriasi nuo planetų, sukūrė Saulės bei Mėnulio užtemimų, Mėnulio fazių hipotezes.
Anaksimeno darbų iki šių dienų nėra išlikę. Jo idėjas perteikė Diogenas Laertietis.
Daugų Dievo Apvaizdos bažnyčia
Daugų Dievo Apvaizdos bažnyčia – bažnyčia, stovinti Dauguose. Istoristinė, turi modifikuotų gotikos, klasicizmo ir baroko stiliaus bruožų.
Parapijoje veikia Bukaučiškių koplyčia.
Istorija
1766 m. bažnyčia buvo medinė, su bokšteliu, prie jos – klebonija. Atstatyta ir šv. Petro bažnyčia. Apie 1776 m. parapijos bažnyčia sudegė. Pamaldos perkeltos į šv. Petro bažnyčią. 1777 m. minima parapinė mokykla. Pradėta statyti nauja, 1786 m. pastatyta iki langų. Mirus fundatoriui statyba neužbaigta, medžiagos išvogtos. Iš Pivašiūnų 1806 m. perkelta medinė bažnyčia ir pastatyta Daugų parapinė.
1814 m. pastatyta nauja prieglauda, 1816 m. – 3 aukštų varpinė. 1829 m. šv. Petro bažnyčia buvo apgriauta (be stogo). 1838 m. klebono jurisdikcijoje buvo 20 namų. 1852 m. balandžio 12 d. bažnyčia sudegė. Pagal architekto T. Tišeckio projektą 1858–1862 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. 1911–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Jis įsteigė arbatinę.
1914–1928 m. Dauguose klebonavo Vilniaus krašto lietuvybės stiprintojas, Nepriklausomybės akto signataras Vladas Mironas, vėliau – vargšų ir nelaimingųjų globėjas kunigas Napoleonas Sabaliauskas.
1940–1946 m. klebonavo kanauninkas Povilas Bakšys (1962–1973 m. Kaišiadorių vyskupijos valdytojas). Daugų parapijos klebonas ir Žilinų administratorius Petras Liutkus (1904–1946) po Antrojo pasaulinio karo buvo suimtas ir ištremtas į Vorkutą. Čia 1946 m. mirė. Vikaras Petras Jakulevičius (1910–1975 m.) 1948–1950 ir 1953–1969 m. kalėjo (grįžo išprotėjęs).
Architektūra
Bažnyčia istoristinė, turi modifikuotų gotikos, klasicizmo ir baroko stiliaus bruožų, bebokštė, halinė. Vidus 3 navų, atskirtų kolonomis, skliautai segmentiniai. Prie bažnyčios yra varpinė. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su klasicistiniais vartais.
Daukšių šv. Jurgio bažnyčia
'''Daukšių šv. Jurgio bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Daukšių miestelyje, Dovinės (Šešupės dešiniojo intako) kairiajame krante, tarp Žuvinto ir Amalvo pelkių.
Istorija
Pirmoji medinė bažnyčia pastatyta iki 1730 m. Jai susenus 1774 m. pastatyta nauja. 1780 m. įkurta parapija. Per miestelio gaisrą 1803 m. sudegė bažnyčia ir archyvas. XIX a. pradžioje veikė parapinė mokykla. 1860–1864 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia. Klebonas Kazys Mačiukevičius 1905 m. pastatė mūrinę kleboniją.
1908 m. pradžioje įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas V. Baltrušaitis), įsteigta biblioteka – skaitykla. Per Antrąjį pasaulinį karą nugriautas bažnyčios bokštas, sunaikintas didysis altorius, nugriauta dalis šventoriaus tvoros.
1958 m. bažnyčia atstatyta, bokšto vietoje pastatytas bokštelis, iš uždarytos Kauno Švč. Trejybės bažnyčios atvežtas didysis altorius.
Gytis Ruzgys
Biografija
Gimė 1989 m. birželio 7 d. Kaune. 2007 m. pasaulio jaunimo čempionate su dviviete valtimi užėmė 13 vietą. 2008 m. Europos čempionate 10 vietą. 2009 m. pasaulio jaunimo iki 23 metų čempionate užėmė 13 vietą. 2009 m. Europos čempionate užėmė 10 vietą.
Ismaël Bangoura
Ismaelis Bangura (g. 1985 m. sausio 2 d.) – futbolininkas, Gvinėjos rinktinės puolėjas.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2005 m. Su rinktine dalyvavo 2006, 2008, 2012 m. Afrikos Tautų taurėse.
Šiaulių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia
'''Šiaulių Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia''' yra Šiauliuose, Dainų gyvenamajame rajone.
Pirmoji bažnyčia
thumb|200px|left|Pirmoji bažnyčia - „Nuklono“ kultūros namuose [[2003 m.]]
Bažnyčia įkurta 1993 m. spalio mėn. buvusiuose, nebaigtuose statyti „Nuklono“ kultūros namuose. Šiaulių vyskupija šį pastatą, tarpininkaujant Lietuvos kultūros fondui, gavo veltui iš miesto valdžios, bankrutavus „Nuklono“ gamyklai. Miesto valdžia, nežinodama, ką daryti su nebaigtu statyti „Nuklono“ pastatu, nusprendė bent laikinai juos perduoti bažnyčiai. Tas „laikinumas“ užtruko daugiau nei dešimtmetį.
thumb|200px|left|Dabar bažnyčios vietoje PPC Akropolis
Vienuolika metų, 1995–2006 m. Švč. Mergelės Marijos Nekalto Prasidėjimo parapijos bažnyčios tikintieji mišių klausė, tuokėsi ir vaikus krikštijo bendruomenės jėgomis įrengtoje nedidelėje salėje. 2002 m. vyskupijoje apsilankė Vilniaus įmonės „VITI“ atstovai, norėję įsigyti pastatus ir greta esančiame sklype pastatyti prekybos centrą. Vyskupijoje lankėsi ir „VP Market“ atstovai. Tuo metu bažnyčios pastatas su sklypu buvo vertinamas keliais milijonais litų, nes buvo patrauklioje vietoje.
2006 m. rugsėjo 1 d., sklypą su buvusio „Nuklono“ pastatu įsigijo „Vilniaus prekyba“. 2006 m. lapkričio 5 d., sekmadienį, buvo aukojamos paskutinės mišios. Paskutiniąsias pamaldas buvusių „Nuklono“ kultūros namų patalpose laikė Šiaulių Švč. Mergelės Marijos Nekalto Prasidėjimo bažnyčios parapijos klebonas Šiaulių dekanas Vytautas Kadys. Iškilmingos mišios prasidėjo 12:30, o po jų tikintieji, su iškilminga procesija patraukė į naujas patalpas Aido g. 16A. Jose pasitikęs Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis pašventino naująsias patalpas, pasakė padrąsinantį žodį.
Laikinoji bažnyčia
thumb|200px|left|Laikonoji bažnyčia Dainų vaikų poliklinikoje 2009 m.
Naujosios bažnyčios vizija
thumb|left|200px|Naujoji bažnyčia 2009 m.
Naujoji Švč. Mergelės Marijos Nekalto prasidėjimo bažnyčia buvo numatyta pastatyti BMX dviračių trasos vietoje, prie Lyros ir Gegužių gatvių sankirtos. Šiaulių vyskupijos rengtą konkursą laimėjo ir Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčią kūrė įmonės „Proporcija“ architektai Darius Jakubauskas ir Andrius Vernys. Projekto autorių sumanymu bažnyčios pastatas primena du maldai suglaustus delnus. Visą bažnyčios ansamblį sudaro: 400 kvadratinių metrų klebonija, 600 kvadratų parapijos namai, erdvus šventkiemis, dvi automobilių aikštelės, vietos dviračiams statyti. Šie du specialistai jau turėjo sakralinės paskirties objektų statybos patirties, nes prieš kelerius metus suprojektavo Palendrių (Kelmės raj.) kaime iškilusį šv. Benedikto vienuolyną.
Naujoji bažnyčia
thumb|200px|Bažnyčios [[kariljonas]]
2008 m. rugsėjo 13-osios vidurdienį, Gegužių ir Lyros gatvių sankirtoje pašventintas būsimosios Šiaulių Švč. Mergelės Marijos Nekalto Prasidėjimo bažnyčios kertinis akmuo, aukotos mišios. Iškilmėse dalyvavo Šiaulių valstybinis kamerinis choras „Polifonija“.
Parengta 97 arų teritorija, kurią teko pakelti pusantro metro, kad susilygintų su „Beržynėlio“ parko reljefu. Bažnyčios statybos koordinatoriumi pasirinkta bendrovė „Eriadas“. Tuometinė projekto sąmatinė vertė – 10 milijonų litų. Bažnyčios plotas – 1100 kvadratinių metrų. Čia vienu metu gali melstis per 700 maldininkų. Bažnyčios aukštis – 18,5 metro, o kryžiaus smailė – 30 metrų. Taupumo sumetimais atsisakyta statyti atskirą varpinę, bet įrengtas kariljonas. Bažnyčios ansamblį juosia 0,5 – 2,5 metrų aukščio lenktos tvoros, formuojančios dvi erdves.
Monolitinio gelžbetonio sienos apšiltintos putplasčiu, dengtos šviesaus akmens plokštėmis. Maldos namų viduje įrengta dešimt klijuoto medžio kolonų ir medinis skliautas. Švenčiausiosios Mergelės Marijos skulptūra pastatyta už centrinio altoriaus. Šviesa į bažnyčią sklinda ne tik per šoninius fasado langus, bet ir per lubose įrengtus 12 švieslangių.
Bažnyčia pašventinta 2009 m. gruodžio 6 d.
Amžinos akimirkos
Amžinos akimirkos (SV Maria Larssons eviga ögonblick, ) – 2008 m. švedų režisieriaus Jano Troelio drama pasakojanti apie laikus, kai atsirado fotografija.
Filmo premjera įvyko 2008 m. rugsėjo 5 d. Kanadoje, Toronto tarptautiniame kino festivalyje (Toronto Film Festival)).
Siužetas
''Po savaites, kai tėtis sutiko mamą, ji loterijoje laimėjo foto aparatą. Tėtis nusprendė, kad foto aparatas priklauso jam, nes jis užmokėjo už bilietą. Mama pasakė, jei jis nori to foto aparato, tai jis turės ją vesti. Taip jie susituokė... Maja Larson.''
1907 m. Švedija. Daugiavaikė Marijos ir Zigfrido šeima. Savo nepasitenkinimą gyvenimu ir susierzinimą, grubus ir agresyvus Zigfridas, linkęs išlieti ant žmonos ir vaikų. Sunkus ir monotoniškas Marijos gyvenimas pasikeičia, kai pas ją atsiranda nedidelė paslaptis: kai ji netikėtai suranda seniai labdaringoje loterijoje išloštą foto aparatą.
Susidomėjusi fotografija ir išmokusi fotografuoti, Marija supranta, kad be begalinių namų ruošos darbų ir buities problemų egzistuoja ir kitas pasaulis. Jos nuotraukos ypatingos. Miestiečiai vis dažniau kreipiasi pas ją portretinei ar šeimyninei nuotraukai. Pasirodo, kad Marija Larson turi tikrą fotografo talentą! Bet iš karo sugrįžusiam vyrui toks žmonos pomėgis ne prie širdies...
Aktoriai
ir kt.
Sekmadienis (savaitraštis)
Sekmadienis – bulvarinio pobūdžio savaitraštis, ėjęs nuo 1928 m. kovo iki 1940 m. birželio Kaune.
Istorija
Įsteigė ir iki 1929 m. redagavo Vincas Kemežys. Nuo 1929 m. leido Chanonas Kučinskas, redagavo Vladas Radzevičius, Stasys Sadauskas. Tiražas 1929 m. – 5000 egz. 1940 m. leido priedą „Pasaulio vaizdai“. Bendradarbiavo Juozas Olinardas Penčyla, Jonas Šimkus.
1990–1992 m. Kaune kaip atkurtas 1928–1940 m. ėjęs to paties pavadinimo savaitraštis leistas laikraštis Lietuvai. Redaktorius Pranciškus Abelkis. Tiražas 1990 m. – 10 000 egz., 1992 m. – 1000 egz. Išėjo 5 numeriai.
Baltix
Baltix GNU/Linux – Lietuvai ir kitoms Baltijos šalims pritaikyta operacinė sistema ir programinės įrangos rinkinys, sukurtas Debian GNU/Linux bei Ubuntu OS pagrindu. Sistema yra pritaikyta naudoti biuro (verslo), namų ir švietimo įstaigų kompiuteriams, joje yra lietuvių, latvių, rusų, lenkų, anglų ir kt. kalbų palaikymas bei papildomi kalbų įrankiai (rašybos tikrinimas, žodynai ir t. t.). Sistema yra išversta į lietuvių, rusų, latvių ir kitas kalbas.
Nuo 2007 metų leidžiami specializuoti Baltix variantai namams/verslui, švietimo įstaigoms (versija Baltix-Edu „Mokslui ir mokymuisi“) bei serveriams.
Baltix GNU/Linux operacijų sistemos kompaktinius diskus (CD) nuo 2003 m. galima įsigyti Lietuvos kompiuterinės įrangos parduotuvėse, taip pat atsisiųsti nemokamai iš Baltix interneto saugyklų.
LiveCD/LiveUSB
Šią sistemą galima įkrauti ir ja naudotis tiesiai iš kompaktinio disko (live CD) arba kitos laikmenos, pvz., iš USB atmintuko. Tokiu būdu įkraunamas Baltix neliečia kietajame diske esančios informacijos ir gali būti naudojamas Linux demonstracijai bei įdiegimui, mokymo kursams, bei kaip „pirmos pagalbos“ sistema arba kaip įvairios programinės įrangos (tarp jų ir komercinės) demonstravimo platforma. Naudojant skaidrų suspaudimą/išspaudimą, į 700 Mb CD diską gali būti patalpinta iki 2 gigabaitų.
Space Shuttle Enterprise
„Space Shuttle Enterprise“  – buvo pirmasis NASA užsakymu pagamintas šatlas. Jis nebuvo pritaikytas kosminiams skrydžiams ir neturėjo termoizoliacinės dangos bei veikiančių raketinių variklių. Aparatas buvo skirtas bandomiesiems skrydžiams Žemės atmosferoje.
Baltix
Įdiegimas į kietąjį diską
Baltix taip pat galima įkelti ir į kietą diską. Įdiegimo procesas yra itin draugiškas ir nesudėtingas, įdiegimo programa veikia grafinėje aplinkoje. Įdiegti galima ir į kompiuterį, kuriame jau yra įdiegta kita operacinė sistema (nesunaikinant egzistuojančių duomenų ir programų): tokiu atveju vartotojas galės naudotis keliomis OS, pasirinkdamas norimą OS kompiuterio paleidimo metu.
Space Shuttle Enterprise
Buvo planuojama „Enterprise“ pritaikyti kosminiams skrydžiams, tačiau pagaminus šatlą „Columbia“ pasikeitė planai ir aparatas taip ir liko nepaliestas. Po šatlo „Challenger“ sunaikinimo, „Enterprise“ turėjo jį pakeisti, bet buvo nutarta iš turimų detalių sukonstruoti visiškai naują aparatą „Endeavour“.
Baltix
Automatizuotas (neinteraktyvus) įdiegimas į kietąjį diską
Naujų kompiuterių gamintojams bei kompiuterius pardavinėjančioms įmonėms Baltix GNU/Linux siūlo automatinio įdiegimo galimybę – t. y. Baltix GNU/Linux OS gali instaliuotis į kompiuterio kietąjį diską (ar kitą duomenų saugojimo priemonę) *automatiškai* (be žmogaus dalyvavimo įdiegimo metu – t. y. neinteraktyviai), o tai sutaupo daug laiko gaminant naujus kompiuterius. Automatizuotas Baltix įdiegimas gali būti vykdomas ir į kompiuterius be CD/DVD įrenginių – per tinklą (šiuo atveju kompiuterių tinkle turi būti specialiai sukonfigūruotas serverinis kompiuteris, kuriame yra patalpintas Baltix CD/DVD disko turinys), taip pat ir iš CD/DVD disko. Automatinio Baltix GNU/Linux OS įdiegimo metu gali būti ištestuojama ir dalis kompiuterio aparatinės įrangos (CPU, CD/DVD įrenginys, kietasis diskas, RAM, vaizdo bei tinklo posistemės ir t. t.), o tai irgi pagreitina kompiuterių gamybą bei padidina patikimumą (kokybę).
Space Shuttle Enterprise
thumb|left|Skrydžio atmosferoje ir nusileidimo bandymai, [[1977 m. rugsėjo 13 d.]] „Enterprise“ gamyba buvo pradėta 1974 metų birželio 4 dieną. Iš pradžių buvo planuojama aparatą pavadinti „Constitution“ (lt. Konstitucija), tačiau vėliau jis buvo pervadintas pagal kosminį laivą „Enterprise“ iš populiaraus amerikiečių serialo „Star Trek“.
„Enterprise“ buvo naudojamas skrydžio atmosferoje ir nusileidimo bandymuose. 1985 metų lapkričio 18 dieną aparatas buvo nugabentas į Vašingtoną, kur tapo Smifsono instituto nuosavybe. Šiuo metu „Enterprise“ yra eksponuojamas Smifsono nacionaliniame oro ir kosmoso muziejuje.
Baltix
Dalyvavimas projekte
Prisijungti prie Baltix GNU/Linux bei kitos laisvos programinės įrangos kūrimo ir tobulinimo gali visi norintys asmenys. Nėra būtina gerai išmanyti kompiuterius ar Linux, padėti galima ir, pavyzdžiui, verčiant programinę įrangą, jos dokumentaciją ar reklaminę medžiagą į lietuvių kalbą ir pan., taip pat tobulinant išvaizdą, pranešant pasiūlymus bei pageidavimus į Baltix kūrėjų svetainę arba Baltix Wiki puslapį.
Baltix’e esanti programinė įranga yra laisva, platinama pagal GNU viešosios licencijos bei kitų laisvųjų licencijų sąlygas. Nuorodos į šiam projektui sukurtos programinės įrangos išeities tekstus pateikiamos Baltix svetainėje. Ubuntu ir Debian paketų išeities tekstus galima rasti įvairiuose Debian ir Ubuntu veidrodžiuose internete.
Baltix interneto saugyklose galite pamatyti įdiegtų programų paketų sąrašą bei pakeitimų žurnalą, kuriame pateikiama informacija apie naujausius pakeitimus bei patobulinimus.
Kūrėjai
Baltix projekto iniciatorius bei pagrindinis kūrėjas yra Mantas Kriaučiūnas. Baltix 2.6 ir naujesnių versijų bei Baltix „Mokslui ir mokymuisi“ DVD kūrime daug dirba ir Jurgis Pralgauskis. Kiti Baltix projekto dalyviai yra išvardinti Baltix kūrėjų svetainėje.
Versijų 1.x grafinį apipavidalinimą sukūrė Giedrius Naudžiūnas. Baltix GNU/Linux logotipo autorės yra Kristina Lukenskienė bei Birutė Mockutė, pingvino nuotrauką Baltix 1.2 ir naujesnių versijų fonui padarė Fumiaki Yoshimatsu, Baltix 3.0 foną sukūrė Rimantas Okulič-Kazarinas bei Donatas Bengardavičius.
Apdovanojimai ir nominacijos
Baltix GNU/Linux 1.0 versija 2005 m. tapo vienu iš „Geriausio lietuviško ITTE (informacinių technologijų ir telekomunikacijų) produkto“ konkurso, rengiamo Infobalt asociacijos, nugalėtojų.
Nuorodos (iš kur atsisiųsti)
Naujausias Baltix GNU/Linux OS įdiegimo atvaizdį (.iso) yra:
Siera Nevada
Siera Nevada (, „snieguotasis kalnagūbris“) gali reikšti:
Baltix
Nuorodos (iš kur atsisiųsti)
Visos Baltix GNU/Linux versijos bei papildomos programos atsisiuntimui yra šiose saugyklose:
Naudinga informacija bei patarimai naudojantiems Baltix:
Kaukazas (reikšmės)
Kaukazu yra vadinama:
Juozas Bastys
Juozas Bastys (1934 m. lapkričio 20 d. Naujokaičiuose, Šakių raj. – 1994 m. spalio 8 d. ) – Lietuvos ūkio, politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1953 m. baigęs Raudonės vidurinę mokyklą, dirbo Jurbarko rajoninio laikraščio redakcijoje. 1954–1958 m. dirbo pedagoginį darbą Gelgaudiškio vaikų namuose, Lukšių vidurinėje ir Pavilkijo septynmetėje mokykloje. 1958–1961 m. LLKJS Šakių rajono komiteto sekretorius.
Žmona Aldona, vaikai Kęstutis, Birutė, Algirdas, Jūratė, Mindaugas.
Franz Mesmer
miniatiūra|Francas Mesmeris Francas Frydrichas Antonas Mesmeris (Franz Friedrich Anton Mesmer; 1734 m. gegužės 23 d. – 1815 m. kovo 5 d.) – vokiečių gydytojas ir teologas, sukūręs mesmerizmo teoriją.
Gyvų būtybių magnetizmas
1774 m. Mesmeris sukūrė „dirbtinį potvynį“, kuriuo gydė isterijos kamuojamą moterį Esterlin, duodamas atsigerti geležies prisodrinto skysčio. Kai gydytojas judindavo magnetus skersai ir išilgai jos kūno, panelė imdavo jausti energijos srovių tėkmę. Pacientė greitai pagijo, o Mesmeris atrado dar įdomesnių dalykų. Paaiškėjo, kad šiam reikalui magnetas net nereikalingas – tiesiog judindamas pirštus gali sukelti tai, kas buvo pavadinta „gyvų būtybių magnetizmu“. Jis greitai nutraukė magnetų naudojimą, kaip jo gydymo dalį. Mesmerio disertacija Vienos universitete (MD, 1766 m.), kuri buvo skolinta iš britų gydytojo Ričardo Mido darbų, teigė, kad gravitacinis planetų pritraukimas veikia žmogaus sveikatą, paveikiant nematomą skystį, esantį žmogaus kūne ir visoje gamtoje. Pasak Mesmerio, „gyvų būtybių magnetizmas“ gali būti sukeltas bet kokiu magnetizuotu objektu ir veikiamas bet kurio apmokyto asmens. Liga atsiranda dėl kliūčių, trukdančių tekėti skysčiui per kūną, ir šias kliūtis gali sudaryti „krizės“ (transų būklės ar traukuliai), kuriuos reikia pašalinti, siekiant atkurti asmens skysčių srauto harmoniją. A. Mesmeris sukūrė įvairius terapinius gydymo būdus, kad pasiektų darnų skysčių tekėjimą. Mesmerio nuomone, gyvų būtybių magnetizme nėra nieko antgamtiško – tarp gyvų kūnų ir negyvų objektų vykstantys energijos mainai, manė gydytojas Francas, yra toks natūralus dalykas kaip ir žemės trauka. Tarp planetų ir gyvų būtybių cirkuliuoja sveikatą užtikrinančios srovės. Kai jos sutrinka, žmogus tiesiog suserga. Jo darbas buvo nukreipti tėkmę įprasta vaga.
Akmenynai (Enciūnų valsčius)
Akmenynai arba Surkovas (, nuo 1938 m. birželio 2 d. Schilfbruch, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, 1937 m. spalio 1 d. kartu su Kurplaukiais (Kurplauken, nuo 1938 m. Wildau) prijungtas prie Šluidžių. Priklausė Enciūnų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 1993 m. Čkalovo apylinkės kaimas.
Jurbarkų tvenkinys
Jurbarkų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Jurbarko rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Jurbarko. Sudarytas užtvenkus Mituvos upę (Nemuno intakas) 8,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 12,5 km, plotis – iki 0,4 km. Tvenkinio šiaurinėje dalyje yra 5 nemažos krūmynais apaugusios salos (0,98 ha, 0,9 ha, 0,7 ha, 0,65 ha, ir 0,47 ha). Altitudė 25 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Į rytus nuo tvenkinio plyti dirbami laukai, o iš vakarų juosia Karšuvos giria (Pamituvio, Lemantiškių, Smukučių šilelio miškai).
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 26,6 m, ilgis 320 m, plotis 10 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 196 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1985 m. 2003 m. pastatyta 675 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Prie Jurbarkų tvenkinio esantys kaimai: Jurbarkai, Smukučiai, Dainiai, Rukšniai, Vanaginė (kolektyviniai sodai), Lemantiškiai, Meškininkai (kolektyviniai sodai), Vajotai, Užvajočiai, Antkalniai (kolektyviniai sodai), Mantviliai, Vertimai, Užkalniai. Rytinėje pakrantėje stūkso Meškininkų piliakalnis. Prie pietinio tvenkinio kranto įsikūrusi šiaurvakarinė Jurbarko miesto dalis – Smukučiai (kolektyviniai sodai). Šalia užtvankos, rytinėje pakrantėje, yra įrengtas paplūdimys.
Advaita vedanta
Advaita vedanta ( – „nedveja vedanta“) – monistinė vienos iš šešių ortodoksinių hinduizmo mokyklų – vedantos – kryptis.
Sekundė (laikraštis)
Sekundė – pramoginio pobūdžio laikraštis, einantis nuo 1994 m. kovo 1 d. Panevėžyje.
Istorija
Ėjo kas savaitę, 1995 m. – 2 kartus per savaitę, nuo 1996 m. – dienraštis. Leidėjai UAB „Culmen“, „Sekundės laikraštis“, „Spaudos magnatai“. Tiražas 1994 m. – 13 800 egz., 1996 m. – 16 800 egz., 2010 m. 13 100 egz. Spausdinamas Latvijos spaustuvėje „Poligrāfijas grupa Fenster“.
Advaita vedanta
Anot advaita vedantos, Brahmanas yra vienintelė tikrovė, o raiškos pasaulis – iliuzija. Maja arba antstatas (adhyasa) – kuriančioji galia (šakti) arba kita Brahmano pusė, kuri vienintelė kinta ir vystosi, o Brahmanas yra be jokių savybių, tapatus sau pačiam ir vientisas. Nirguna Brahmanas (vientisasis Viešpats) sudarytas iš grynosios būties, sąmonės, palaimos. Daugis esanti tik sąlygiška tikrovė, sukeliama majos (galios, vienį transformuojančios į regimąjį daugį). O transcendentinis vienis išsiskleidžia kaip Saguna Brahmanas (Viešpats – asmuo) ir atmanas. Majos veikiama žmogaus siela pasineria į reiškinius ir įvykius. Maja paslepia Brahmaną, tikrąją daiktų esmę. Kai suvokiama, kad atmanas tapatus Brahmanui, žmogus išsivaduoja iš daugio. Atmanas tėra sąmonės esmė (caitanya), neturinti jokių savybių. Apie jį galima pasakyti vien tai, kad jis yra. Todėl jis ir apibrėžiamas kaip „neti, neti“ („ne tai, ne tai“, Brihadaranjaka upanišada).
Šankaros idėjas plėtojo vivaranos ir vičaspačio filosofinėms mokykloms priklausę jo mokiniai.
Nojus (vardas)
Manoma, kad šis vardas yra kildinamas iš babiloniečių ar asirų kalbos, kur žodis nukhu reiškia 'poilsis, miegas' ir siejamas su pasaulinio tvano istorijos šumeriška ar babiloniška kilme. Kitas aiškinimas šį vardą sieja su hebrajų kalbos šaknimi nahum 'guosti, raminti', praradusia galinį priebalsį.
JAV
Vardas įeina į 10 dažniausių JAV berniukų vardų sąrašą. 2009 m. šiame sąraše buvo 9-tas (17 061 taip pavadintų). Tai didžiausias dažnis, kokį šis vardas tik turi turėjęs nuo momento, kai Socialinės saugos administracija (Social Security Administration) ėmė fiksuoti šiuos duomenis.
Lietuva
2010 m. Lietuvoje vardas Nojus buvo trečias tarp berniukų vardų pagal dažnį.
Lietuvoje vyriškas vardas Nojus 1900–2011 m. užfiksuotas 3968 kartus. Jo populiarumo banga prasidėjo duobe 1994 m. (1 per metus), kai prasidėjo jo populiarėjimas. 1999 m. jis užfiksuotas jau 55 kartus, ir toliau tik dažnėjo: 2000 m. jau 139 atvejai, 2009 m. pasiekta viršūnė – 448 atvejai, po to populiarumas ėmė mažėti. 2011 m. jo dažnis jau tik 388 kartai.
Šakių ežerėlis
left|120px
Šakių ežerėlis – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, apie 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Pajevonio. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 155,5 m. Pietinis krantas žemas, kiti krantai aukštesni. Apylinkės kalvotos. Pietinėje pakrantėje stūkso Kylininkų miškas. Į rytus įsikūręs Šakių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Smailiūčio upelio baseinui (Jevonio upės baseinas).
Brimhamo uolos
thumb|Brimhamo uolos Brimhamo uolos (angl. Brimham Rocks) – balansuojančios uolos, esančios Šiaurės Jorkšyre, Anglijoje. Uolos stovi ant aukštos, maždaug 30 m aukščio, pakylos.
Uolas galima lankyti visais metų laikais; tipiškai nuo 8 valandos ryto, iki sutemų. Įėjimas nemokamas, bet už mašinų stovėjimą reikia susimokėti.
Čia yra daug uolinių darinių, susidariusių dėl vandens, apledėjimo ir vėjo sukeltos erozijos. Kai kurie dariniai yra nuostabių formų. Dauguma jų dėl išvaizdos gavo vardus. Norint surišti uolų darinių pavadinimus su jų formomis reikia kiek vaizduotės ir pažvelgti į juos reikiamu kampu. Pavadinimų pavyzdžiai – Sfinksas, Sarginis šuo, Kupranugaris, Vėžlys, Šokantis lokys.
Vaikų televizijos laidelė Roger and the Rottentrolls buvo filmuojama prie Brimhamo uolų. Šeštojoje vaikų serialo Knightmare serijoje Brimhamo uolos naudojamos kaip viena iš filmavimo vietų, nors buvo panaudotos tik vieną kartą.
Brimhamo uolos vyrauja Bee Gees video klipe You Win Again.
Prirečnojė (Giliškiai)
Prirečnojė (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. Insterblick, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kalužskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Majevkos apylinkės kaimas.
Būdvardis
Būdvardis – kalbos dalis, žyminti daikto ypatybę ir atsakanti į klausimus ''koks? kokia? kokie? kokios?''
Indoeuropiečių kalbose būdvardis išsivystė iš daiktavardžio ir galutinai atsiskyrė nuo jo vėlyvuoju indoeuropiečių kalbų laikotarpiu, kuomet pradėtas kaityti giminėmis ir derinti gimine, skaičiumi bei linksniu su pažymimuoju žodžiu (daiktavardžiu). Būdvardžio kategorijos raida tęsėsi indoeuropiečių kalbų dialektuose. Seniausią būdvardžio kaitymo giminėmis raidos etapą rodo hetitų kalba, kurioje ši kalbos dalis turi 2 giminių formas – bendrąją ir bevardę.
Prūsų kalboje išlikus bevardės giminės daiktavardžiams buvo vartojami ir bevardės giminės būdvardžio pažyminio funkcija (stae neu-wenen Testamenten „tas naujasis Testamentas“). Latvių kalboje įvardžių galūnes perėmė ne tik būdvardžiai, bet ir daiktavardžiai (visoje vyriškos giminės vardažodžių sistemoje yra pronominalinis linksniavimas, plg.: vyr. g. vns. naud. liet. geram tėvui,, vns. viet. liet. gerame tėve, dgs. vard. liet. geri tėvai, , dgs. naud. liet. geriems tėvams, ). Senovės indoeuropiečių kalbose (hetitų, sanskrite, senovės graikų, lotynų) išlikęs senovinis nominalinis linksniavimo tipas, būdingas tiek daiktavardžiams, tiek būdvardžiams.
Dalyje kalbų, pavyzdžiui, japonų, sintaksine prasme būdvardžių nėra, juos atstoja modifikuotos kitos kalbos dalys.
Būdvardžių sintaksė
Sakinyje dažniausiai eina pažyminiu, pvz., Margos rudens dienos slinko pro didžiulį svetainės langą  ir tariniu, pvz.,  Visur žalia.