cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilniaus aikštė (Varšuva)
Istorija
Tiksli aikštės atsiradimo data nežinoma. Aikštė buvo suformuota dar prieš geležinkelio stoties, kuri buvo pastatyta 1863 m., statybas. Ilgą laiką aikštė neturėjo jokio pavadinimo ir tik 2011 m. jai suteiktas Vilniaus vardas. 2010 m. plečiant Varšuvos metropoliteną šalia aikštės įrengta metro stotelė. 2011 m. dėl metro statybų iš aikštės laikinai buvo išmontuotas „paminklas brolijai“, bet vėliau nebuvo atstatytas gyventojų prašymu dėl komunistinės simbolikos. Paminklas aikštėje pastatytas 1945 m.
Europos Iššūkio taurės 2007–2008 m. sezonas
2007-2008 m. FIBA Europos taurės sezonas – penktasis trečiojo pagal stiprumą Europos vyrų klubinio krepšinio turnyro sezonas.
Turnyro sistema
Pirmajame kvalifikaciniame etape dalyvavo 12 komandų. Suskirstytos poromis jos sužaidė po 2 rungtynes, kurios ir lemė 6 ekipų patekimą į antrąjį kvalifikacinį etapą, kuriame jų laukė 26 komandos. Šios vėlgi, suskirstytos poromis, tarpusavyje sužaidė 2 mačus, kurių laimėtojai pateko i turnyro grupių etapą. Čia burtų keliu 16 komandų buvo padalintos į keturias grupes. Iš kiekvienos grupės dvi stipriausios ekipos iškopė į ketvirtfinalio etapą, kuriame suskirstytos poromis sužaidė seriją iki dviejų pergalių, taip išaiškindamos 4 stipriausias turnyro ekipas, patekusias į finalo ketverto varžybas, kurios balandžio 18-20 d. įvyko Kipro mieste Limasolyje.
Visiems policijos ekipažams
Visiems policijos ekipažams – 1975 m. Italijoje sukurtas kriminalinis filmas.
Turinys
Policija gauna pranešimą, kad dingo gydytojo Ikardžio duktė. Mergina pasakė einanti pas draugę, o iš tiesų ketino pasimatyti su savo vaikinu. Po kelių dienų ji randama nužudyta šūviu į pakaušį kitoje miesto pusėje ir policija pradeda detalų tyrimą, kuris netrukus atsimuša į aklavietę. Inspektorė Džovana mėgina sekti vieną nužudytosios merginos draugę ir užmiestyje aptinka viešnamį, kuriame moksleivės „aptarnauja“ turtingus vyrus. Kažkuris iš jų ir yra ieškomas žudikas...
Domicija Longina
thumb|Domicija Longina Domicija Longina (arba Domicija g. apie 53 m. – m. apie 126–130 m.) buvo romėnų aristokratė, jauniausia romėnų generolo Gnėjus Domicijaus Korbulo ir Kasijos Longinos duktė.
Jos vyresnė sesuo Domicija Korbula ištekėjo už Lucijaus Anijaus Viniciano, o teta iš tėvo pusės buvo Romos imperatorė Milonija Cezonija.
Prieš 70 m. Domicija Longina ištekėjo už senatoriaus Lucijaus Elijaus Plaucijaus Lamijos Eliano. Tuo metu Vespasianas tapo imperatoriumi, o jo jaunesnysis sūnus Domicianas, pasak Svetonijaus, turėjo daug moterų. Jis susižavėjo Domicija Longina, atėmė ją iš Lamijos ir privertė išsiskirti. Vėliau Domicianas, remdamasis abejotinais įtarimais, pasmerkė Lamiją mirčiai ir tais pačiais metais vedė Domiciją.
Domicija pagimdė du vaikus: sūnų 71 m. ir dukrą 74 m. Sūnus Titas Flavijus mirė 81 m. ir buvo paskelbtas dievu, o dukra, kurios vardas nežinomas, irgi mirė jauna.
81 m. Domicianas tapo Romos imperatoriumi, o Domicija – imperatore. Domicianas jai suteikė Augustos titulą.
Domicianas mylėjo Domiciją, jie nuolat kartu keliavo. 83 m. Domicija turėjo romaną su aktoriumi Pariu. Svetonijus teigia, kad Domicianas buvo mergišius, o žmona prisidėdavo prie jo išdykavimų su meilužėmis. Domicija buvo nepavydi, tačiau imperatorius – dar ir kaip. Paris buvo nužudytas, Domicija ištremta, jie išsiskyrė ir antrąkart niekada nevedė.
Tremtyje Domicija liko artima Romos politikai. Domicianas 91 m. ją sugrąžino iš tremties kaip Romos imperatorienę. Svetonijus teigia, kad Domicianas norėjo Domiciją „sugrąžinti į savo dievišką lovą“.
96 m. ji dalyvavo sąmoksle prieš Domicianą. Po 126 m. ir prieš 140 m. Gabijuose jai buvo skirta šventykla. Praėjus daugybei metų po Domiciano mirties, ji vis dar save vadino imperatoriaus žmona.
Domicija mirė nesmurtine mirtimi. Kelios monetos su jos atvaizdu nukaltos Domiciano valdymo laikotarpiu.
Šiaurės Lanarkšyras
Šiaurės Lanarkširas  – sritis Škotijos centrinėje dalyje. Ribojasi su Glazgas, Rytų Danbartonširu, Folkerku ir Pietų Lanarkširu.
Svarbiausi miestai
thumb|left|235px|Straitklaido parkas thumb|left|235px|Madervelis
Rimvydas Vaštakas
Rimvydas Vaštakas (g. 1960 m. kovo 15 d. Raseiniuose) – inžinierius, Lietuvos ir Klaipėdos miesto ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas, vadybininkas.
Biografija
1978 m. baigė Klaipėdos 10–ąją vidurinę mokyklą. 1983 m. baigė Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechaninės technologijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus mechaniko specialybę. Baigė vadybos, rinkodaros, valdymo psichologijos, pedagogikos, strategijos, projektų valdymo seminarus bei kursus Anglijoje, Prancūzijoje, Portugalijoje, Švedijoje, Rusijoje, Danijoje, Vokietijoje.
Ariogalos herbas
Ariogalos herbas – Ariogalos miesto heraldinis simbolis.
Rimvydas Vaštakas
Biografija
1983–1987 m. Klaipėdos politechnikumo dėstytojas, 1987–1993 m. Klaipėdos sausųjų elementų gamykloje „Sirijus“ transporto technologas, naujos technikos baro viršininkas, vyriausias mechanikas, Komercijos skyriaus viršininkas. 1993–1995 m. akcinės bendrovės „Sirijus“ generalinis direktorius. 1995–1999 m. uždarosios akcinės bendrovės „Baltijos automobilių technika“ (Vokietijos koncerno „Siemens“ dukterinė įmonė) vietinių tarnybų vadovas. 1999 m. laivų krovos akcinės bendrovės „Klaipėdos Smeltė“ gamybos ir technikos direktorius.
Ariogalos herbas
Aprašas
Raudoname herbinio skydo lauke du sukryžiuoti sidabriniai kardai su auksiniais efesais smaigaliais ir ašmenimis į viršų. Po skydu sidabriniame kaspine devizas – VERČIAU GYVYBĘ PRARASIM NEI LAISVĘ.
Rimvydas Vaštakas
Biografija
2000–2003 m. Seimo narys. 2003–2007 m. laivų krovos bendrovės „Klaipėdos Smeltė“ direktorius. 2007–2009 m. UAB „Eika“ Klaipėdos regiono direktorius, vykdantysis direktorius. 2009–2012 m. susisiekimo viceministras. 2014–2015 m. koncerno „Achemos grupė“ generalinis direktorius. 2015–2017 m. Šiaulių universiteto Tarybos pirmininkas. Nuo 2017 m. uždarosios akcinės bendrovės „R2L“ direktorius.
Ariogalos herbas
Simbolika
Sukryžiuoti ašmenimis į viršų kardai simbolizuoja gyventojų ryžtą ginti miesto ir valstybės laisvę.
Rimvydas Vaštakas
Biografija
1990–1995 m. Klaipėdos miesto tarybos deputatas, 1997–2000 m. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos narys. 2000 m. tarybos Verslo komiteto pirmininkas, Klaipėdos miesto savivaldybės valdybos narys.
Ariogalos herbas
Istorija
Pirmą kartą Ariogalai herbą suteikė Stanislovas Augustas 1792 m. balandžio 12 d. Vėliau, pasikeitus politinei padėčiai, pradėjus naikinti savivaldas, Ariogala prarado herbą. XIX a. viduryje herbą aprašė Motiejus Valančius, pasinaudojo Simono Daukanto surinkta medžiaga ir Lietuvos Metrika. Aprašant suklydo paminėdamas, kad herbe vaizduojami du kalavijai. Vėliau, pagal tokį aprašymą Tadas Daugirdas ir Bronius Šaliamoras sukūrė herbinį atviruką. Apie 1935 m. Marijanas Gumovskis taip pat savaip interpretavo Ariogalos herbą pavaizduodamas jame du kalavijus, bet geležtės buvo nukreiptos žemyn, o tai simbolizuoja kovos pabaigą, ginklų sudėjimą. 1956 m. atgavus miesto teises, Ariogala atgavo ir miesto herbą. Lietuvos heraldikos komisija atkūrė herbą pagal vienintelį išlikusį originalų piešinį, rastą Lietuvos Metrikoje.
Rimvydas Vaštakas
Biografija
Nuo 1991 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys.
Ariogalos herbas
Istorija
Ariogalos herbas patvirtintas Lietuvos Prezidento 2001 m. lapkričio 15 d. Etalono autorius – dailininkas Raimondas Minkevičius.
Rimvydas Vaštakas
Biografija
Lietuvos logistikos asociacijos prezidentas, Lietuvos tranzito komiteto narys, Lietuvos verslo darbdavių konfederacijos Klaipėdos regiono koordinatorius, Klaipėdos pramonininkų asociacijos tarybos narys, Klaipėdos jūrų uosto plėtojimo tarybos narys, Rotary klubo narys. Buvęs AB Lietuvos paštas valdybos pirmininkas. Buvęs Šiaulių universiteto tarybos pirmininkas.
Mumaičiai
Mumaičiais vadinami kaimai:
Braido nykštukinis ruožuotis
Braido nykštukinis ruožuotis (Balaenoptera edeni) – raukšlėtųjų banginių šeimos žinduolis, panašus į kitą šios genties atstovą – Braido ruožuotį. Gyvūno taksonomija ilgą laiką buvo biologų ginčų objektu, jis laikytas Braido ruožuočio (Balaenoptera brydei) porūšiu. Kaip savarankiška rūšis išskirta tik 1993 m., atlikus molekulinius genetinius tyrimus.
Smiltgraibė
Smiltgraibė (Moehringia) – gvazdikinių (Caryophyllaceae) šeimos augalų gentis, kurioje vienintelė Lietuvoje auganti rūšis – trigyslė smiltgraibė (Moehringia trinervia). Augalas apygležnis, 10-25 cm aukščio. Auga miškuose, krūmuose. Žydi gegužės – birželio mėn. thumb|left|210px|Trigyslė smiltgraibė (Moehringia trinervia)
Braido nykštukinis ruožuotis
Gyvena pavieniui arba mažomis laisvomis bandomis. Gyvūno kūno ilgis gali siekti iki 15 m, svoris – 12 t. Patelės paprastai būna didesnės. Jos nėštumas trunka 11-12 mėn. Atsivestas jauniklis yra apie 4 m ilgio, 650 kg svorio. Gyvenimo trukmė – apie 40 metų. Braido nykštukinio ruožuočio paplitimao arealas aprėpia Atlanto bei Indijos vandenynus, dar sutinkamas kai kuriose Ramiojo vandenyno dalyse. Aprėpiamos platumos tarp 40° Pietuose ir Šiaurėje. Atskiros populiacijos laikosi arčiau kontinentinio šelfo, kai kurioms jų būdinga sezoninė migracija.
Aukštkalniai (Kaunas)
Aukštkalniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pabalių.
Janiškiai
Janiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mindūnų, prie Lakajų ežero.
Istorija
1700 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Ten pat toji vieta 1793 m. dar užrašyta de Juniszki alias Policiszki.
Driežlieliūnai
Driežlieliūnai (Ophioglossophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno augalų (Plantae) karalystės skyrius. Priklauso sporinių induočių grupei.
Sistematika
Klasė. Driežlielainiai (Ophioglossopsida)
Ophioglossophyta Ophioglossales
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Klaipėdos miesto savivaldybės taryba – Klaipėdos miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Veikla
Meru išrinktas Eugenijus Gentvilas, jo pavaduotoja Audra Daujotienė. Administratoriumi paskirtas Valdemaras Anužis. Kontroliere paskirta R. J. Drazdauskienė. 2001 m. E. Gentvilą paskyrus ministru pirmininku meru tapo Rimantas Taraškevičius.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Beyoncé (albumas)
„Beyoncé“ – penktasis atlikėjos Beyonce studijinis albumas išleistas 2013 m. gruodžio 12 d. įrašų kompanijų „Parkwood“ ir „Columbia Records“. Albumas išleistas „iTunes“ internetinėje parduotuvėje kaip „vizualinis albumas“. Albumą „Beyoncé“ sudaro keturiolika dainų bei septyniolika vaizdo klipų, skirtų kiekvienai dainai. Per tris valandas parsisiųsta virš 80 000 albumo kopijų. Per tris dienas JAV buvo parsisiųsta 617 213 skaitmeninių albumo kopijų, tai Knowles penktasis #1 albumas. Tai didžiausi atlikėjos pirmos savaitės pardavimai per solinę karjerą bei aukščiausias moters albumo debiutas per 2013 m. Albumas pateko į Gineso rekordų knygą kaip greičiausiai parduotas albumas skaitmeniniu būdu per iTunes. Muzikos kritikai išliaupsino albumą kaip iki šiol geriausią jos karjeroje bei pavadino vienu geriausiu per 2013 m. Pasaulyje jau parduota virš trijų milijonų albumo kopijų.
Rūžo botaninis-zoologinis draustinis
Rūžo botaninis-zoologinis draustinis – saugoma teritorija Ignalinos rajone, botaninis-zoologinis draustinis. Įsteigtas 2012 m. Plotas 59,3 ha.
Beyoncé (albumas)
2013 m. gruodžio 17 d. buvo išleisti du pirmieji singlai „XO“ ir „Drunk in Love“.
Žemenė
Žemenė (Sagina) – gvazdikinių (Caryophyllaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso žemi, kupstelius sudarantys žoliniai augalai. Gentyje yra apie 20 rūšių, Lietuvoje auga dvi rūšys:
Rūžo botaninis-zoologinis draustinis
Apima į Žilmo ežerą įtekantį Rūžo upelį bei dalį Rūžo ežero. Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti šioje teritorijoje randamas saugomas augalų rūšis – pūslėtąją aldrūnę (Aldrovanda vesiculosa); saugomas gyvūnų rūšis: plačiąją dusią (Dytiscus latissimus), keturdantę suktenę (Vertigo geyeri), mažąją suktenę (Vertigo angustior), pūstąją suktenę (Vertigo moulinsiana) bei užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę.
Beyoncé (albumas)
Dainų sąrašas
CD
DVD
Platinum Edition
Disc 2
Beyoncé X10: The Mrs. Carter Show World Tour – Disc 3 (DVD)
Tyrulių pagrindinė mokykla
Radviliškio rajono Tyrulių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Radviliškio raj. Tyruliuose, Ligoninės g. 1, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190671975. Steigėjas – Radviliškio rajono savivaldybės taryba.
Istorija
2016 m. prijungta prie Šiaulėnų gimnazijos kaip skyrius, kuris vėliau uždarytas.
Mumšilis
Mumšilis – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietryčius nuo Šiaulėnų.
Baravai
Baravai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Seredžiaus, šile netoli Dubysos kranto.
Istorija
1923 m. priklausė Čekiškės valsčiui, joje buvo 34 gyventojai.
Valakai (Šiauliai)
Valakai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 30 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio Šakyna–Mimaičiai, prie Švėtės upelio.
Istorija
Nuo 1791 m. Medvalakių palivarkas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Piktuižių seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Šakynos valsčiui, nuo 1920 m. Gruzdžių valsčiaus Mimaičių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šakynos apylinkės kaimas. 1950–1990 m. kaimas priklausė Šakynos tarybiniam ūkiui.
Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 19 ūkių, Valakų viensėdyje į pietus nuo kaimo – 4 ūkiai.
Krauleidžiai (Darkiemio apskritis)
Krauleidžiai arba Kolchoznojė (, nuo 1936 m. rugsėjo 16 d. Krauleidßen, Krauleidschen, nuo 1938 m. birželio 3 d. Schöppenfelde, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas Angrapės kairiajame krante, prie upės kilpos.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities Kisielkiemio valsčiaus kaimas. Priklausė Nemerkiemio parapijai. 1928 m. prijungtas Krauleidžių dvaras (1905 m. gruodžio 1 d. jame buvo 58, 1910 m. gruodžio 1 d. – 55 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Sadovojės apylinkės kaimas.
1914 m. atidaryta vienklasė liaudies mokykla, nuo 1925 m. joje dirbo mokytojas Emilis Saiševskis (Emil Saischewski). Nuo 1937 m. burmistru dirbo Gustav Hoppe.
Šaltuonos botaninis-zoologinis draustinis
Šaltuonos botaninis-zoologinis draustinis – saugoma teritorija Jurbarko rajone, botaninis-zoologinis draustinis. Įsteigtas 2012 m. Plotas 65,66 ha.
Apima dalį Šaltuonos vidurupio slėnio. Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti šioje teritorijoje randamas saugomas augalų rūšis: paprastąjį kardelį (Gladiolus imbricatus); saugomas gyvūnų rūšis: ovaliąją geldutę (Unio crassus), kraujalakinį melsvį (Maculinea teleius), didįjį auksinuką (Lycaena dispar) bei užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę. Draustinyje saugoma Europos Bendrijos svarbos natūralio buveinės – eutrofiniai aukštieji žolynai, šienaujamos mezofitų pievos, skroblynai, griovų ir šlaitų miškai.
Domininkas Velička
Domininkas Velička (1940 m. lapkričio 2 d. Kaune – 2022 m. rugpjūčio mėn. ) – fizikas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1958 m. baigė Kauno Adomo Mickevičiaus vidurinę mokyklą. 1960 m. įstojo ir 1966 m. baigė Vilniaus universitetą, įgijo fiziko specialybę, tapo spektroskopijos specialistu.
Nuo 1999 m. Lietuvos liberalų sąjungos narys. Dienraščiams „Lietuvos rytas“, „Respublika“ ir įvairiems žurnalams yra parašęs kelis šimtus straipsnių vyno kultūros klausimais. Televizijos ir radijo laidose propaguoja buities kultūrą. Skaito paskaitas gėrimų kultūros tema. Buvo Naujosios sąjungos (socialliberalų) narys. Nuo 2019 m. Laisvės partijos narys.
Žmona Vida Saulaitė, dukterys Viktorija, Ugnė.
Vilniaus geležinkelio stotis (Varšuva)
thumb|300px|Stotis ir prekybos centras [[2015 m.]] Vilniaus geležinkelio stotis – viena svarbiausių geležinkelio stočių Varšuvoje, Lenkijoje.
Dumbliauskai
Dumbliauskai – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Kapčiamiesčio, Kapčiamiesčio girioje, tarp Ragažiaus ir Dumblinio ežerų. Pasiekiamas plento atšaka.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių.
Vilniaus geležinkelio stotis (Varšuva)
Istorija
Sotis pastatyta 1863 m. tiesiant Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelį ir pradžioje turėjo Peterburgo stoties pavadinimą. Pirmąjį stoties pastatą suprojektavo Narcyz Zborzewski. Kadangi stotyje traukiniai kursavo rusiškomis 1520 mm vėžėmis, o likusios Varšuvos geležinkelio stotys turėjo 1435 mm vėžę, tarp stočių pradėjo veikti arklinis tramvajus. 1915 m., Pirmojo pasaulinio karo metu, pirmąjį stoties pastatą susprogdino atsitraukiantys Rusijos kariai. Po Lenkijos-sovietų karo geležinkelio atkarpa nuo Varšuvos iki Vilniaus buvo pakeista standartinėmis vėžėmis, o Peterburgo stotis Varšuvoje pervadinta į Vilniaus geležinkelio stotį. 1927 m. stotis atstatyta. 1952 m. stotyje įvesta elektra. 2000 m. pastatyta nauja moderni stotis.
Raudonšlaunis puošniažygis
Raudonšlaunis puošniažygis (Carabus cancellatus) – žygių (Carabidae) šeimos vabalas.
Kūnas 20-24 mm ilgio. Kūno viršutinė pusė varinės rudos spalvos, kartais žalsva, apatinė – juoda. Antenų pirmasis narelis, paprastai ir šlaunys rudos spalvos.
Gyvena miškuose ir ariamose dirvose.
Niufaundlandas
Niufaundlandas – sala Atlanto vandenyne, prie rytinių Kanados krantų, įeina į Niufaundlando ir Labradoro provinciją. Vakaruose Belle Isle sąsiauriu atskirta nuo Labradoro pusiasalio, pietuose – Kaboto sąsiauriu atskirta nuo Keip Bretono pusiasalio. Plotas 111390 km². 514,4 tūkst. gyventojų (2006 m.). Didžiausias miestas – Sent Džonsas.
Sala vakaruose kalnuota. Aukštis iki 814 m (Lewis Hills k.). Kranto linija labai raižyta (ilgis 9656 km), gausu fjordų, užutėkių. Saloje daug pelkių, ežerų. Vyrauja spygliuočių miškai, šiaurėje – tundra. Yra 2 nacionaliniai parkai: Gros Morno ir Tera Novos. Gyventojai verčiasi žvejyba, miškininkyste.
Pirmieji Niufaundlando salos gyventojai buvo indėnai. Apie 1000 m. salą aplankė vikingai ir prekiavo su vietiniais gyventojais. Yra išlikusių norvegų gyvenviečių liekanų. 1497 m. čia atvyko pirmoji europiečių ekspedicija, vadovaujama Džono Kaboto. Vėliau prasidėjo anglų, airių ir prancūzų kolonizacija. 1949 m. prisijungė prie Kanados.
Munčeliai
Munčeliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Stanislavavo.
Bernoriškiai
Bernoriškiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Vilkijos, netoli Voverio upelio ir kelio.
Smiltė
Smiltė (Arenaria) – gvazdikinių (Caryophyllaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso žoliniai augalai. Jų žiedai sukrauti žiedynuose. Vaisius – 6 danteliais atsidaranti dėžutė. Gentyje yra apie 100 rūšių, iš jų dvi auga Lietuvoje:
Šileikis
Šileikis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Šileikienė (ištekėjusi moteris) ir Šileikytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Stroliškiai (Čiulėnai)
Stroliškiai – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Toliejų.
Istorija
1702 m. kaimas minimas Molėtų parapijos krikšto metrikų knygoje: de Sroliszki.
Khopešas
thumb|400px|XVIII a. pr. m. e. khopešas, rastas Palestinoje. Geležtė puošta elektrono inkrustacijomis
Khopešas – Kanaano ir Egipto kalavijas specifinės formos geležte, kartais vadinamas pjautuviškuoju kalaviju.
Khopešų geležtės buvo gana įvairios. Tipiškas khopešas turėjo apie 18 cm ilgio rankeną, o geležtė apie 40 cm nuo rankenos buvo tiesi, o tolesnė apie 15-30 cm ilgio dalis išsilenkdavo pusmėnuliu. Ašmenys paprastai būdavo išgaubtojoje pusėje.
Seniausi pavyzdžiai buvo žinomi Šumere. Pradžioje khopešus naudojo kananiečiai prieš Egipto kariuomenę. O vėliau khopešus perėmė egiptiečiai. Suvienytame Egipte Naujosios karalystės laikais khopešas buvo vienas populiariausių ginklų.
Spėjama, kad graikiški kopiai yra atsiradę iš pakitusių khopešų.
Nuorodos
Rekonstruotų khopešų nuotraukos:
Zaporožietis
200px|thumb|[[ZAZ-968]] 200px|thumb|ZAZ 1103 „Slavuta“ „Zaporožietis“  – Zaporožės automobilių gamykloje (Ukraina) gamintų automobilių prekinis ženklas. Įvairių modelių „Zaporožiečiai“ buvo gaminami nuo 1958 iki 2009 m.
Visi „Zaporožiečiai“ buvo keturviečiai dvejų durų automobiliai. Išskyrus paskutinį gamintą modelį („Tauriją“), jie visi turėjo užpakalinėje dalyje montuojamus oru aušinamus variklius ir galinių ratų pavarą. „Taurija“ turėjo priekinius varomuosius ratus bei vandeniu aušinamą variklį – taigi labai skyrėsi nuo kitų „Zaporožiečių“. Paskutinė „Taurija“ buvo pagaminta 2008 m. pavasarį.
„Taurijos“ variantas su liftbeko (sedano ir hečbeko hibridas) kėbulu – „Slavuta“ – pradėtas gaminti 1999 m., gamyba nutraukta 2011 m. pradžioje
Žinomas mitas, jog ZAZ-965 variklis buvo naudojamas kaip tarybinių tankų startinis motoras, nėra teisingas.
Pokštai
„Zaporožietis“ buvo anekdotų ir pašaipų taikinys, o XX a. dešimtajame dešimtmetyje, kai buvusių Tarybų Sąjungos šalių piliečiai įgijo galimybę laisvai pirkti automobilius, „Zaporožiečiai“ labai atpigo ir tapo gausybės žaismingų technologinių pertvarkymų objektu (žr. iliustraciją). 250px|thumb|right|center|ZAZ – 965 „limuzinas“ 2012 m.
Žmirklės
Žmirklės – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietvakarius nuo Kapčiamiesčio, Kapčiamiesčio girioje. Pasiekiamas miško keliuku iš Kapčiamiesčio.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčiuje, priklausė Kapčiamiesčio parapijai.
Kisielkiemis
Kisielkiemis arba Konstantinovka (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Kieselkeim, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Krasnojarskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities Kisielkiemio valsčiaus centras. 1928 m. su Kisieliais ir Dackiemiais sudarė Dackiemių valsčių. Priklausė Nemerkiemio parapijai. 1910 m. buvo 168 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Sadovojės apylinkės kaimas.
1901 m. atidaryta vienklasė liaudies mokykla, iki 1945 m. joje dirbo mokytojas Eugenijus Tišleris (Eugen Tischler).
Likopenemija
150px|miniatiūra|dešinėje|Likopenas mėgintuvėlyje Likopenemija  – organizmo pokytis, sukeltas likopeno pertekliaus maiste. Taip gali nutikti valgant pernelyg daug pomidorų, burokėlių, čili pipirų ir panašių vaisių bei uogų. Dėl likopeno pertekliaus kraujyje oda įgauna raudoną atspalvį.
Orindžo apygarda
Orindžo apygarda  – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Kalifornijoje. 2010 m. duomenimis, apygardoje gyveno 3 010 232 gyventojai. Pagal gyventojų skaičių apygarda užimą trečią vietą valstijoje. Pagal tankumą apygarda užima antrą vietą (pirmą vietą užima San Franciskas). Trys didžiausi miestai yra: Anaheimas, Santa Ana ir Irvinas, kiekvienas miestas turi daugiau nei 200 tūkstančių gyventojų. Dauguma apygardos miestų yra išsidėstę ant Ramiojo vandenyno kranto, keletas jų yra: Hantington Bičas, Niuport Bičas, Lagūna Bičas ir San Klementas.
Fon Lušano chromatinė skalė
Skalė realizuota kaip 36 matinių stiklo plokštelių rinkinys. Plokštelių spalva lyginama su tiriamo žmogaus odos spalva tokioje kūno vietoje, kur ją mažiausiai veikia saulės spinduliuotė (pvz., pažastyje). Fon Lušano skalė buvo naudota nustatyti odos spalvai, kuri naudota žmonėms klasifikuoti rasių požiūriu. Tuo ji skiriasi nuo Ficpatriko skalės, kurią 1975 m. ją įvedė Harvardo dermatologas Tomas Ficpatrikas (Thomas B. Fitzpatrick) ir kuri skirta klasifikuoti žmones pagal jų odos gebėjimą įdegti.
Fon Lušano skalė buvo plačiai naudota XX a. pirmą pusę antropologiniuose ir antropometriniuose tyrimuose. Ją naudoję tyrėjai ją laikė problemiška dėl prieštaringumo. Dažnai skirtingi tyrėjai, įvertinę to paties asmens odos spalvą, gaudavo skirtingus įvertinimus.
XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje fon Lušano skalę praktiškai nustojo naudoti, buvo pereita prie metodų, paremtų atspindžio spektroskopija.
Ši lentelė sieja fon Lušano skalę su Ficpatriko skale, dabar naudojama dermatologijoje.
Peruvinė anona
Peruvinė anona (Annona cherimola) – anoninių (Annonaceae) šeimos augalas. Paplitęs Pietų Amerikos vakarinėje ir Šiaurės Amerikos pietinėje dalyse. Auginamas Andų kalnuose.
Peruvinė anona yra gana tankus, sparčiai augantis, mažai šakotas, lapuotis medis, siekiantis nuo 5 metrų iki 9.
Paplitimas
Peruvinės anonos labiausiai paplitusios Pietų Amerikoje ir Šiaurės Amerikoje. Jos ištakomis kilmės šalimis Peru, Ekvadoras ir Čilė. Augalas vėliau paplito daugelyje Pietų Amerikos šalių, Centrinėje Amerikoje, Karibuose (Jamaika, Haitis, Puerto Rikas), bei Floridoje. Peruvinė anona taip pat pradėta auginti Europoje (Ispanija, Prancūzija, Italija), šiaurės ir rytų Afrikoje, bei Azijoje (Indija ir Singapūras).
Dulsės įlanka
thumb|260px|Įlankos palydovinė nuotrauka
Dulsės įlanka  – Ramiojo vandenyno įlanka, įsiterpusi ties pietvakariniais Kosta Rikos krantais. Driekiasi šiaurės, toliau – šiaurės vakarų kryptimi 55 km ir skiria Osos pusiasalį nuo žemyno. Plotis iki 15 km. Pietuose siekia Burikos pusiasalį.
Dulsės įlankos pakrantėje įsikūrę Rinkono, Golfito ir Puerto Chimeneso miestai.
Mūrai (Anykščiai)
Mūrai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kurklių.
Buivydai (Kaunas)
Buivydai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Vilkijos, prie Trydupio bei Stošupio upelių. Eina kelias.
Prištinos sritis
Tautinė sudėtis
2011 m. duomenimis, albanai sudarė daugumą Prištinos (97,8 %), Glogovaco (99,9 %), Podujevo (98,9 %), Lipliano (94,6 %), Obiličiaus (92,1 %), Kosovo Polės (86,9 %) ir Novo Brdo (52,4 %) savivaldybėse, tuo tarpu Gračanicoje gyventojų daugumą sudarė serbai (67,5 %).
Juodiškės (Molėtai)
Juodiškės – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Mindūnų.
Istorija
1695 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje de Iatyszki.
Chabab Ghazieh SC
„Chabab Ghazieh Sporting Club“, o trumoiau Chabab Ghazieh SC (kartais rašoma Shabab) – Libano futbolo klubas iš Gazijos.
Istorija
Klubas įkurtas 1961 m.
Guy Fawkes kaukė
Kaukė vaizduoja veidą su didele šypsena, raudonais skruostais, plačiais ūsais apverstais abiejuose galuose ir plona, vertikalia, smailia barzda. Sukurta iliustratoriaus David Lioyd. Kaukė dar labiau išgarsėjo kaip protesto simbolis po 1982 m. knygos „V for Vendetta“ ir 2006 m. jos kino adaptacijos. Be to, kaukė tapo gerai žinomas internetinės programišių grupės „Anonymous“ simbolis. Kaukė naudota ir įvairiose pasaulio protesto akcijose.
Radviliškio Vaižganto progimnazija
Radviliškio Vaižganto progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Radviliškyje, Vaižganto g. 29, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195220684. Steigėjas Radviliškio rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|200px|left|Raketų modelių muziejus, 2019 m. miniatiūra|200px|left|Muziejaus ekspozicija
Istorija
1973 m. įsteigta nauja mokykla Radviliškyje - 3-oji vidurinė mokykla. 1993 m. mokyklai suteiktas Vaižganto vardas, pradėtos steigti gimnazinės klasės. 1996 m. Vaižganto vidurinei mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. 1997 rugsėjo 1 d. Radviliškyje viename pastate Vaižganto gatvėje Nr. 29 veikė jau dvi ugdymo įstaigos: Vaižganto vidurinė mokykla ir Vaižganto gimnazija.
2001 m. veikė Vaižganto pagrindinė mokykla su 1-10 klasėmis. Nuo 2003 m. pradėtas priešmokyklinis ugdymas. 2005 m. atsisakyta komplektuoti devintą klasę, išliko 10 klasė.
2006 m. Vaižganto pagrindinėje mokykloje buvo vykdomos šios veiklos rūšys: priešmokyklinio amžiaus vaikų ugdymas, pradinis ugdymas (1-4 kl.), pagrindinis ugdymas, I pakopa (5-8 kl.).
Radviliškio rajono savivaldybės tarybos sprendimu dėl Radviliškio Vaižganto pagrindinės mokyklos tipo keitimo ir Radviliškio Vaižganto progimnazijos nuostatų tvirtinimo, nuo 2012 m. mokykla pavadinta Radviliškio Vaižganto progimnazija. 2017 m. progimnazijoje pradėjo veikti ilgosios (10,5 val.) priešmokyklinio ugdymo grupės.
2018 m. rugsėjo 1 d. persikėlus vyresniesiems mokiniams į Lizdeikos gimnaziją, pastate liko viena ugdymo įstaiga - Radviliškio Vaižganto progimnazija, kurioje mokėsi apie 500 mokinių.
Kosminio modeliavimo muziejus
Vaižganto progimnazijos patalpose veikia privačia iniciatyva įkurtas vienintelis Lietuvoje kosminių raketų modelių muziejus, oficialiai atidarytas 2017 m. gegužės 27 d. Muziejus įsikūręs viename iš mokyklos kabinetų, jame eksponuojami ilgamečio fizikos mokytojo eksperto Viktoro Karmono ugdytinių pasiekimai Lietuvos, Europos ir pasaulio čempionatuose, raketų modeliai, diplomai, taurės, medaliai. V. Kar­mo­nas rinko eksponatus per savo 46-erius va­do­va­vi­mo mokyklos kos­mi­nio mo­de­lia­vi­mo bū­re­liui me­tus (iki 2013 m.).
Kareivonys (Lazdijai)
Kareivonys – kaimas pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio, prie Veisiejo pietrytinės įlankos ir Kapčiamiesčio HE tvenkinio (Niedos).
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Seinų apskrities Kapčiamiesčio valsčių ir parapiją.
Dodge Charger
Dodge Charger pavadinimas gali reikšti 6 skirtingus automobilius:
Žaliosios pievų botaninis-zoologinis draustinis
Žaliosios pievų botaninis-zoologinis draustinis – saugoma teritorija Anykščių rajone, botaninis-zoologinis draustinis. Įsteigtas 2012 m. Plotas 40,45 ha.
Draustinis apima Troškūnų ir Traupio seniūnijų teritoriją tarp Žaliosios, Skauradų, Nevėžninkų ir Degsnių kaimų bei Užubalių viensėdžio. Maždaug pusę šio ploto užima miškas, likusi dalis – pievos.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti šioje teritorijoje randamas saugomas augalų rūšis: mažąją (Orchis morio) ir vyriškąją (Orchis mascula) gegužraibes, pievinę gencijonėlę (Gentianella amarella), žalsvažiedę blandį (Platanthera chlorantha), baltijinę gegūnę (Dactylorhiza longifolia), raudonąją gegūnę (Dactylorhiza incarnata); saugomas gyvūnų rūšis: mažąją šaškytę (Melitaea aurelia), tamsiąją šaškytę (Melitaea diamina), akiuotąjį satyrą (Lopinga achine), rudaakį satyriuką (Coenonympha hero), didįjį auksinuką (Lycaena dispar), šarvuotąją skėtę (Leucorrhinia pectoralis), auksuotąją šaškytę (Euphydryas aurinia), skiauterėtąjį tritoną (Triturus cristatus) bei užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę.
Daučioniai
Daučioniai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Seredžiaus, prie kelių ir  sankirtos.
Klivlando Kultūrų sodas
Klivlando Kultūrų sodas – visuomenei laisvai prienamas parkas JAV mieste Klivlande (Ohajo valstija). Jame miesto imigrantai įrengė nacionalines kultūras atspindinčius dvidešimt septynis sodus.
Istorija
thumb|250px|Vengriškas sodelis thumb|250px|Italų fontanas Pirmąjį sodelį 1916 m. pasodino persikėlėliai iš Didžiosios Britanijos ir pavadino jį Viljamo Šekspyro vardu. Po dešimtmečio architektas Leo Weidenthal suprojektavo Hebrajų sodelį, projektas buvo sėkmingai įgyvendintas. Pamažu įvairiuose miesto gyventojų etninėse grupėse taip pat susiformavo noras turėti savo kampelį miesto centre. Kartu tai buvo galimybė praktiškai parodyti svetimšaliui kaimynui (dažnai blogai mokančiam anglų kalbą) savo šalies gamtą, taip pat ir garsius asmenis (soduose buvo statomos ir skulptūros). Prasidėjusi Pasaulinė ekonomikos krizė tuos planus nutolino. Visgi, miesto paramos dėka, iki Antrojo pasaulinio karo buvo suformuoti keturiolika išeivių senąsias tėvynes primenančių žaliųjų kampelių.
Pokaryje kilo naujos imigracijos bangos, nacionalinių kultūrų sodelių skaičius augo. Ypač jų padaugėjo XXI a. pradžioje. Taip latviai 2006 m. įveisė minimalistinio stiliaus sodelį, o estų išeiviai 2010 m. papildomai suformavo pievelę prie 1966 m. pastatyto Liepsnos paminklo. Dabartiniu metu miesto parke lankomi šių tautų sodeliai (skliausteliuose nurodyti atsiradimo metai):
Lietuvių sodelis
thumb|left|250px|Sodelio iškaba Lietuviško sodelis projektą Kaune paruošė architektas Vladimiras Dubeneckis, Klivlende jį reikėjo kiek koreguoti ir pritaikyti prie vietinio reljefo. Sodelis suskirstytas į tris zonas, kurių kiekviena turėjo atspindėti tautos kelią amžių bėgyje: Lietuvos didžiąją kunigaikštystę, Kovą dėl išsivadavimo, Nepriklausomybę atgavusią Lietuvos respubliką.
Parinktas sklypas yra arfos formos, aukščiausiame jo taške įrengtas Kunigaikštienės Birutės fontanas. 1936 m. spalio 11 d. Lietuvos nepaprastasis pasiuntinys ir įgaliotasis ministras Bronius Balutis bei Klivlendo meras Raimondas T. Mileris atidengė pirmąją skulptūrą – Jono Basanavičiaus biustą. Po dvejų metų atsirado Vinco Kudirkos, o 1961 m. – ir Maironio biustai. Visų šių skulptūrų (originalai stovi Karo istorijos muziejaus sodelyje Kaune, o Klivlende įkurdintos kopijos) autorius buvo Juozas Zikaras, medžius ir krūmus sodino klivlendiečiai lietuviai. Sklypą papuošė ir akmeniniai Gediminaičių stulpai.
Klivlendo Kultūrų sodas saugomas valstybės ir yra įtrauktas į JAV Nacionalinį istorinių vietų rejestrą.
Dackiemiai (Gumbinės apskritis)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės asmenvardis. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities Kisielkiemio valsčiaus kaimas. 1928 m. su Kisieliais ir Kisielkiemiu sudarė Dackiemių valsčių. Priklausė Nemerkiemio parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Sadovojės apylinkės kaimas.
1898 m. gegužės 20 d. atidaryta vienklasė liaudies mokykla, joje dirbo mokytojai Gustavas Rozenbergeris (Gustav Rosenberger) ir Eugenijus Tišleris (Eugen Tischler).
Laisvojo kritimo pagreitis
Laisvojo kritimo pagreitis arba gravitacijos pagreitis yra pagreitis kūno, kuris juda veikiamas vien Žemės (ar kito dangaus kūno) traukos jėgos. Nesant oro pasipriešinimo, visi maži kūnai krenta tuo pačiu pagreičiu. Tai yra teisinga, nepriklausomai nuo kūno formos ir sudėties. Įvairiose Žemės paviršiaus vietose gravitacijos pagreitis yra tarp 9,78 ir 9,82 m/s², o vidutinė vertė yra 9,80665 m/s². Realiomis sąlygomis, objektai su mažesniais tankiais arba didesniais paviršiaus plotais įgyja mažesnį pagreitį dėl Archimedo jėgos ir oro pasipriešinimo jėgos.
Šis dydis iš tiesų nėra konstanta – jis priklauso nuo atstumo iki Žemės masės centro. Didesniame aukštyje laisvojo kritimo pagreitis mažesnis, nes mažesnė traukos jėga.
Laisvojo kritimo pagreičio skaičiavimas
Tai apytiksliai sutampa su išmatuota g verte. Neatitikimai bus dėl to, kad:
Paprastai fizikoje pagreitis žymimas raide „a“. Žemės trauka turi labai didelį poveikį mus supančiam pasauliui, todėl dažnuose fizikiniuose skaičiavimuose tenka susidurti su laisvojo kritimo pagreičiu. Dėl savo svarbos šis pagreitis gavo išskirtinę teisę būti žymimas atskira raide „g“.
Laisvojo kritimo pagreičio tyrimai Lietuvoje
Laisvojo kritimo pagreičio tyrimai Lietuvoje buvo pradėti 1930 m., jo vertė, kuri yra lygi g = 9,81505 m/s², buvo išmatuota 36 vietovėse.
Šaltiniai
Gravitační zrychlení Intensidad de la gravedad תאוצת הכובד Ubrzanje Zemljine sile teže Percepatan gravitasi Accelerazione di gravità 重力加速度 중력가속도 Valversnelling Ускорение свободного падения Težni pospešek
Šareikiškiai
Šareikiškiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Giedraičių.
Daugužiai
Daugužiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje.
Margupio botaninis draustinis
Margupio botaninis draustinis – saugoma teritorija Jurbarko rajone, botaninis draustinis. Įsteigtas 2012 m. Plotas 25,25 ha.
Apima dalį Margupio upelio (Dubysos dešinysis intakas) slėnio. Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti šioje teritorijoje randamas saugomas augalų rūšis: dygiąją slyvą (Prunus spinosa) ir melsvąjį gencijoną (Gentiana cruciata) bei užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę. Draustinyje saugomos Europos Bendrijos svarbos natūralios buveinės – kadagynai, stepinės pievos.
Osos pusiasalis
thumb|250px|Pusiasalio palydovinė nuotrauka
Gumburiuotasis puošniažygis
Kūnas 14-21 mm ilgio. Kūno viršutinė pusė tamsiai bronzinė, apatinė – juoda. Antenų ketvirtojo narelio viršūnė apaugusi tankiais plaukeliais.
Osos pusiasalis
Osos pusiasalis  – pusiasalis Kosta Rikos pietvakariuose, Puntarenaso provincijoje, išsišovęs į Ramųjį vandenyną, nuo žemyno atskirtas Dulsės įlanka. Susidaręs tektoninio lūžio, besidriekiančio iki pat Kalifornijos, vietoje. Pietryčiuose pusiasalis užsibaigia Matapalo kyšuliu.
Gumburiuotasis puošniažygis
Labai dažnas drėgnesnėse vietose, ypač pievose bei miškų pakraščiuose.
Osos pusiasalis
Didžiąją dalį pusiasalio užima neliestos gamtos plotai (tropinės džiunglės, pakrančių pelkynai, kalnų miškai), pasižymintys viena didžiausių bioįvarove pasaulyje. Pusiasalyje įkurtas Korkovado nacionalinis parkas. Svarbiausia gyvenvietė – Puerto Chimenesas.
Magnetikas
Magnetikas – medžiaga, kurioje dėl jos vidinės sandaros pakinta ją veikiantis išorinis magnetinis laukas. Išorinio magnetinio lauko pasikeitimas magnetike vadinamas to magnetiko įmagnetėjimu.
Magnetikų magnetinės savybės priklauso nuo jų atominės sandaros. Jų priežastis visiškai paaiškinti galima tik remiantis kvantine mechanika.
Fizikoje įvesti specialūs fizikiniai dydžiai, apibūdinantys magnetines savybes, pagal kurias visi magnetikai skirstomi į diamagnetikus, paramagnetikus ir feromagnetikus.
Magnetines savybes apibūdinantys fizikiniai dydžiai
Išorinis magnetinis laukas \vec{B}_0 įsiskverbęs į magnetiko vidų sumuojasi su magnetiko viduje susidariusiu lauku \vec{B}':
kur \vec{B} yra atstojamasis magnetinis laukas magnetiko viduje.
Savąjį magnetinį lauką \vec{B}' magnetiko viduje kuria molekulinės srovės:
Apie kiekvieną branduolį besisukantį elektroną galima laikyti be galo mažu rėmeliu, kuriuo teka elektros srovė. Tada tokio rėmelio magnetinis momentas
kur I\! – srovės, atsirandančios dėl elektrono sukimosi stipris, o \vec{S} – elektrono orbitos ribojamas plotas - vektorius.
Nepaveikto išoriniu lauku magnetiko struktūrinių dalelių magnetiniai momentai orientuoti atsitiktinai (netvarkingai), todėl bendras visų jų kuriamas magnetinis laukas lygus nuliui. Tačiau tokią medžiagą paveikus išoriniu magnetiniu lauku tie magnetiniai momentai orientuosis jo kryptimi ir sukurs vidinį magnetinį lauką (magnetikas įmagnetės).
Įmagnetėjimo didumą apibūdina įmagnetėjimo vektorius \vec{J}:
kur V\; – magnetiko tūris.
Medžiagų magnetinėms savybėms apibūdinti vartojami tokie dydžiai:
Skirtingus magnetikus veikiant tuo pačiu magnetiniu lauku, jie gali įmagnetėti skirtingai. Vadinasi, jie skiriasi tam tikra savybe, vadinama magnetiniu jautriu (juta). Ši savybė yra proporcingumo koeficientas tarp magnetinio lauko stiprio ir įmagnetėjimo vektoriaus:
Šis dydis parodo, kiek kartų magnetinis laukas sustiprėja magnetike:
Magnetinis jautris ir santykinė magnetinė skvarba susiję sąryšiu.
Įmagnetėjimo vektorius ir paties magnetiko sukurtas magnetinis laukas susiję sąryšiu. Analogiškai ir išorinis magnetinis laukas (vakuume) užrašomas. Todėl
Magnetikų skirstymas
Pagal tai, kaip magnetikuose pasikeičia išorinis magnetinis laukas, jie skirstomi į jau minėtus diamagnetikus, paramagnetikus ir feromagnetikus.
Diamagnetikai
Tai magnetikai, kuriuose magnetinis laukas šiek tiek susilpnėja. Jų
Šias medžiagas sudarančių struktūrinių dalelių atstojamasis magnetinis momentas nesant išorinio magnetinio lauko lygus nuliui. Veikiamos išorinio magnetinio lauko, diamagnetikų dalelės dėl Larmoro precesijos sukuria apskritiminę srovę, kurios papildoma magnetinė indukcija nukreipta prieš išorinio magnetinio lauko kryptį. Dėl to diamagnetikai silpnina magnetinį lauką.
Paramagnetikai
Tai magnetikai, kuriuose magnetinis laukas šiek tiek sustiprėja. Jų
Šias medžiagas sudarančios struktūrinės dalelės turi magnetinį momentą ir nesant išorinio magnetinio lauko. Tačiau jų magnetiniai momentai orientuoti atsitiktinai ir bendras atstojamasis laukas jų kuriamas magnetinis laukas lygus nuliui. Paveikus paramagnetiką išoriniu magnetiniu lauku struktūrinių dalelių magnetiniai momentai išsirikiuoja jo kryptimi ir sukuria stiprinantį vidinį magnetinį lauką.
Paramagnetikų magnetinis jautris priklauso nuo temperatūros pagal Kiuri ir Veiso dėsnį.
Dujinių paramagnetikų magnetinis jautris nuo temperatūros priklauso pagal
o skystų ir dujinių – pagal
Konstantos a,\ b\; ir T_0\; priklauso nuo medžiagos.
Feromagnetikai
Šių medžiagų, kaip ir paramagnetikų, struktūrinės dalelės ir nesant išorinio magnetinio lauko turi magnetinį momentą. Tačiau tam tikrose srityse, vadinamose domenais, tie momentai būna dar ir orientuoti ta pačia kryptimi (dėl to šios sritys dar vadinamos savaiminio įmagnetinimo sritimis). Vadinasi, domeno viduje magnetinių momentų išsidėstymas būna tvarkingas. Tačiau patys domenai būna įvairių dydžių, o skirtingų domenų magnetinių momentų orientacija taip pat skiriasi, dėl to atstojamasis magnetiko magnetinis laukas lygus nuliui. Feromagnetiką paveikus išoriniu magnetiniu lauku domenai orientuojasi jo kryptimi, susijungia į didesnius domenus ir taip susidaro labai stiprus vidinis magnetinis laukas.
Feromagnetiko įmagnetėjimo priklausomybės nuo išorinio magnetinio lauko indukcijos \vec{B}_0 grafikas vadinamas pradinio įmagnetinimo kreive. Ši priklausomybė netiesinė, be to, išoriniam magnetiniam laukui pasiekus tam tikrą vertę įmagnetėjimas nebekinta – pasiekiama sotis. Taip atsitinka dėl to, kad jo kryptimi būna orientuoti visi domenai ir įmagnetėjimui (vadinasi, ir vidiniam magnetiniam laukui) toliau didėti nebėra iš ko.
thumb|250px|right|6-ojo tipo juostelės ribinė [[histerezės kilpa]] Feromagnetikuose susidarančio magnetinio lauko \vec{B} priklausomybę nuo išorinio lauko \vec{B}_0 vaizduoja kreivės, vadinamos histerezės kilpomis.
Magnetinant neįmagnetėjusį feromagnetiką jame susidarančio magnetinio lauko \vec{B} indukcija didėja pagal pradinio įmagnetinimo kreivės lanką P1-P2 (punktyrinė linija). Mažinant išorinio lauko stiprį feromagnetiko viduje kuriamas laukas mažėja tarsi sulėtintai, o išoriniam laukui visai išnykus feromagnetikas lieka įmagnetintas (lankas P2-P3). Tai vadinamasis liktinis įmagnetėjimas.
Norint feromagnetiką išmagnetinti visai, reikia sukurti prieš tai buvusiam išoriniam magnetiniam laukui priešingos krypties lauką. Šiam laukui stiprėjant liktinis įmagnetėjimas toliau mažėja, kol tampa lygus nuliui (lankas P3-P4). Tokios indukcijos laukas vadinamas koerciniu lauku; jis permagnetina apytiksliai pusę visos, prieš tai įmagnetintos priešinga kryptimi, medžiagos. Toliau veikiant feromagnetiką šiuo lauku jis įmagnetėja priešinga kryptimi (įmagnetėjimo vektorius \vec{J} įgyja priešingą kryptį), kol vėl pasiekiama sotis (lankas P4-P5).
Silpninant išorinį lauką vyks analogiški priešingos krypties procesai (lankas P5-P2).
Permagnetinimo ciklą galima atlikti ir esant silpnesniems laukams – tuomet gaunamos dalinės histerezės kilpos, kurios telpa ribinėje (ribinė histerezės kilpa gaunama, kai neįmagnetintas feromagnetikas magnetinamas iki soties ir tada pradedami procesai, aprašyti prieš tai).
Iš feromagnetikų gaminamos feromagnetinės transformatorių šerdys, jie naudojami magnetiniam laukui ekranuoti, elektromagnetuose, garso kasetėse ir kt.
Feromagnetikų sandaros ypatybės
Feromagnetinės medžiagos turi nekompensuotų elektronų vidinėse orbitose. Tai yra pagrindinė priežastis, dėl kurios susidaro domenai. Magnetinės jėgos tarp atskirų atomų yra per mažos, kad pajėgtų orientuoti atskirus magnetinius momentus viena kryptimi. Tačiau elektrostatinės jėgos tarp išorinių orbitų elektronų yra daug didesnės (išorinių orbitų elektronai yra žymiai arčiau vienas kito). Jos gali orientuoti gretimų atomų išorinių orbitų ašis lygiagrečiai; tada ir jų magnetiniai laukai pasidaro lygiagretūs, ir gana didelės feromagnetiko sritys savaime įgauna vienodą magnetinio lauko kryptį. Tos sritys ir yra domenai.
Visame medžiagos gabale susidaro ne vienas, o daug įvairios krypties domenų, nes bet kuri sistema stengiasi turėti mažiausią potencinę energiją, o įmagnetėjus visam medžiagos gabalui, atsirastų didelės potencinės energijos išorinis magnetinis laukas. Kadangi domenai savaime išsidėsto taip, kad jų lauko linijos eina ne pro išorinę erdvę, o tik pro gretimus atitinkamos krypties domenus, tai kūnas turės mažiausią potencinę energiją, jei jame bus daug domenų. Be to, feromagnetikai yra kristalinės struktūros arba sudaryti iš atskirų dalelyčių, tarp kurių yra didesni ar mažesni tarpeliai. Vienas domenas negali apimti kelių kristalų ar dalelyčių.
Domenų tūrį taip pat lemia dėsnis, tegiantis, kad bet kokia sistema siekia įgyti mažiausią potencinę energiją. Kuo mažesnis domeno tūris, tuo mažesnė jame kuriamo magnetinio lauko energija; tačiau tuo dažniau pasitaiko, kad gretimų atomų magnetiniai momentai būtų skirtingų krypčių, ir todėl didėja vidutinė tų laukų sąveikos, arba ryšio, energija. Domenų tūris yra toks, kad jų potencinė energija būtų minimali, ir įvairiose medžiagose gali svyruoti nuo 10^{-9} iki 10^{-1} cm^3.