cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bibrakta
I a. pr. m. e. pabaigoje gyventojus romėnai perkėlė į Augustodunumą (Oteną), bet miestas išliko vietinės deivės kulto centru iki IV a. Miesto mugės taip pat panašu, kad tebeveikė - jos buvo žinomos viduramžiais, o prekybinius sandorius šioje vietoje sudarinėjo iki pat XX a.
Opidiume buvo laikomas surinktas derlius, tokią išvadą galima daryti dėl to, kad Cezaris, norėdamas papildyti savo grūdų atsargas patraukė į Bibraktą. Kasinėjimų metu rasta vieta, kurioje sudarinėti prekybiniai sandoriai - tam tikras forumas, kur rastas didelis skaičius monetų, kurias leido įvairios Galijos tautos.
Data
Data gali reikšti:
Entertainment Weekly
„Entertainment Weekly“ – JAV savaitinis žurnalas, leidžiamas bendrovės „Time Inc.“, „Time Warner“ korporacijos padalinio. Žurnalo temos apima filmus, televiziją, muziką, Brodvėjaus teatro spektaklius, knygas ir populiariąją kultūrą. Tiražas siekia 1 781 934 egz. (2012 m. duomenys). Seserinis leidinys – „People Weekly“.
Skirtingai nuo „Us Weekly“ ar „In Touch Weekly“, žurnalas daugiau dėmesio skiria pramogų žiniasklaidos naujienoms ir kritikos recenzijoms nei temoms apie įžymybes. Taip pat skirtingai nei „Variety“ ir „The Hollywood Reporter“, „Entertainment Weekly“ labiau koncentruojasi ties paprastų piliečių tiksline auditorija nei į žmones, dirbančius žiniasklaidos industrijoje.
Istorija
Žurnalą sukūrė Jeff Jarvis, o įsteigė Michael Klingensmith, kuris ėjo leidėjo pareigas iki 1996 m. spalio. Pirmasis leidimas išėjo 1990 m. vasario 16 d. Ant pirmojo numerio viršelio buvo pavaizduota dainininkė k.d. lang. Žodis entertainment didžiosiomis raidėmis pradėtas rašyti nuo 1992 m.
2003 m. žurnalo tiražą vidutiniškai sudarė 1,7 mln. kopijų per savaitę. 2006 m. vyriausiasis redaktorius Rick Tetzeli inicijavo grafinį žurnalo maketavimo pertvarkymą, kad šis atrodytų modernesnis.
Jonas Glebavičius
Jonas Glebavičius (apie 1480–1549 m. balandžio 23 d.) – LDK valstybinis veikėjas. Žiežmarių, Mstislavlio, Bobruisko, Borisovo, Radaškonių seniūnas; Vitebsko vaivada (nuo 1528), Lietuvos didysis raštininkas (nuo 1530), Polocko vaivada (nuo 1532), Vilniaus vaivada (nuo 1542), Lietuvos didysis kancleris (nuo 1546).
Biografija
Kilo iš magnatų Glebavičių giminės. Smolensko vaivados Jurgio Glebavičiaus sūnus, motina nežinoma. Nuo 1516 m. – Karaliaus maršalka. Buvo rūmų šalininkas, karalienės Bonos Sforsos patikėtiniu. 1527 metais minimas kaip Mstislavlio ir Radaškonių seniūnas. 1529 metais Jonas Glebavičius komisarų dėl sienų patikslinimo tarp LDK ir Lenkijos sudėtyje. Nuo 1529 m. – Vitebsko vaivada. Kaip didysis raštininkas minimas nuo 1530 m. Nuo 1532 m. – Polocko vaivada.
Dalyvavo ATR-Maskvos kare (1534–1537). Karo veiksmų pradžioje iš Polocko siuntė iš šnipų gautus duomenis apie įvykius Rusijos valstybėje. 1535 m. vasarą Jonas Glebavičius, kartu su Jurgiu Radvila ir Jurgiu Olelkaičiu, vadovavo vienai iš trijų LDK armijos grupių. Grupė turėjo netoli Polocko palaikyti pagrindinės armijos veiksmus, bet išvengti Sebežo nuostolių negalėjo. 1536 m. vasarį kartu su Lietuvos lauko etmonu Andriumi Nemirovičiumi (Andrzej Niemirowicz) Jonas Glebavičius bandė grąžinti Sebežą, bet nesėkmingai. Sebežo apgultis pasisuko Lietuvos pusei sunkiu pralaimėjimu.
1536 m. gruodį vadovaudamas pasiuntinybei važiavo į Maskvą, kur atvyko 1537 m. sausio 11 d. Pasiuntinybei nepavyko sudaryti taikos su grąžinimo 1514 m. prarasto Smolensko. Buvo sudarytos paliaubos 5 metams, kur LDK liko Gomelis, o Maskvos valstybei – Sebežas ir Severščina. 1542 m. vėl buvo su pasiuntinybe Maskvoje, paliaubos pratęstos 7 metams. Grįžęs iš Maskvos, gavo Bobruisko ir Borisovo seniūnijas. Tais pačiais 1542 m., po Alberto Goštauto mirties, paskirtas Vilniaus vaivada. Nuo 1546 m. – Lietuvos didysis kancleris.
Palaikė karalienę Boną jos konflikte su Lietuvos magnatais Bresto seime (1544), šita jo pozicija sukėlė pasipiktinimą. 1540-tais metais iškilo klausimas dėl LDK ir Lenkijos apjungimo ir aplink jį prasidėjo grupuočių kova, Jono Glebavičiaus pozicija keitėsi, iš pradžių jis pasisakė už glaudesnius LDK ryšius su Karūna, vėliau jo požiūris pasikeitė.
Gyveno nesantaikoje su Radvilomis.
Dropšipingas
Dropšipingas – prekybos forma, kurioje pardavėjas priima klientų užsakymus, bet nelaiko atsargų. Vietoj to, pardavėjas perduoda užsakymus ir jų siuntimo informaciją gamintojui, didmenininkui, kitam pardavėjui ar pristatymo namui, kuris tada tiesiogiai siunčia prekes klientui.
Pardavėjas atsakingas už produkto rinkodarą ir pardavimus, bet beveik arba visiškai nekontroliuoja produkto kokybės, sandėliavimo, atsargų valdymo ar siuntimo. Tai panaikina sandėlių – ar net parduotuvių – išlaikymo, atsargų pirkimo ir saugojimo bei reikiamų funkcijų darbuotojų įdarbinimo sąnaudas. Pardavėjas gauna pelną iš didmeninės ir mažmeninės kainos skirtumo, atimant bet kokius susijusius pardavimo, banko ar siuntimo mokesčius.
Tiur
Tiur, Tivr, Tiv – Mėnulio dievybė etruskų mitologijoje; galbūt atitinka graikų Selenę ir romėnų Luną. Šios dievybės vardas (Tivr) įrašytas apatinėje Pjačencos kepenų (bronzinio avies kepenų modelio) dalyje, greta Usilo (Saulės dievybės).
Rasta Tiur dedikuotų votų. Mardzaboto (Marzabotto) Santuario Fontile šventvietėje aptiktas Tiur dedikuotas dubuo. Šiai dievybei dedikuotas dubuo aptiktas ir Orvjeto Kaničelos šventvietėje, o Acquasanta di Chianciano rastas pusmėnulis, ant kurio įrašytas Tiur vardas.
Nors paprastai manoma, kad jokių Tiur atvaizdų nėra aptikta, pasak etruskologės Nancy Thomson de Grummond, Tiur gali būti pavaizduotas ant Perudžoje rasto veidrodžio, vaizduojančio Helenę (etruskų k. Elinai) bei jos brolius Kastorą ir Poluksą (Castur ir Puluce).
Anot Nancy Thomson de Grummond, šios dievybės vardas galėjo būti ir bendrinis žodis, reiškiantis „mėnuo“.
Votjė
thumb|260px|Atolo palydovinė nuotrauka (Votjė dešinėje, Erikubas kairėje)
Votjė  – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra tarp Maloelapo pietryčiuose, Ailuko šiaurėje ir Likiepo šiaurės vakaruose; tuoj į pietus nuo Votjė yra Erikuibo atolas.
Atolas netaisyklingos formos, išsitęsęs iš rytų į vakarus 45 km, plotis siekia 18 km. Rifas pietuose ir vakaruose turi pertrūkių. Įvairiose atolo žiedo vietose yra 75 salelės, iš kurių didžiausios yra Votjė, Ormedas, Anelidžikas, Ožkų sala ir kt. Atolo sausumos plotas 8,18 km², lagūnos plotas 624 km². Tai vienas didžiausių (pagal bendrą plotą) Maršalo Salų atolų.
Atolą 1542 m. pastebėjo Rui Lopeso de Viljaloboso ekspedicija. Ispanų šaliniuose jis minimas kaip Los Corales („Koralų salos“) arba San Esteban. XIX a. veikė vokiečių prekybinis postas. XX a. vid. čia buvo svarbus karinis aerodromas, veikė japonų karinė bazė.
2006 m. Votjė atole gyveno 880 gyventojų. Jie susitelkę Votjė salelėje, kurioje yra lėktuvų nusileidimo takas, prieplauka, aukštoji mokykla, 4 bažnyčios, keletas parduotuvių, restoranas. Taip pat gyvenama Vedmedžo salelė. Kitos negyvenamos, naudojamos kopros rinkimui.
Agata Muceniece
Agata Muceniecė (, g. 1989 m. kovo 1 d., Rygoje) – latvių kilmės Rusijos aktorė. Labiau žinoma dėl to, kad buvo Pavelo Prilučno sutuoktinė.
Biografija
Gimė Rygoje. Tėvas – latvis pagal tautybę, dirbo barmenu (mirė, kai Agata dar buvo vaikas), mama – rusė, virėja. Agata turi dvi vyresnes seseris – Renatą (g. 1973 m.) ir Santa (g. 1987 m.). Ji yra Latvijos pilietė.
Mokyklos metais ji lankė teatro studiją „Casket“ (L. E. Ševčenkos dirbtuvė). Baigusi mokyklą dirbo modeliu, reklamavo žinomo itališkus batus, su fotosesijomis apkeliavo daugybę Europos šalių.
Grįžusi į Rygą, įstojo į Latvijos universitetą (specialybė „Kinų filologija“).
2008 m. persikėlė į Maskvą ir įstojo į VGIK vaidybos skyrių (A. Ya. Michailovo kursas), kurią 2012 m. baigė su pagyrimu.
Televizijos serialo „Uždaroji mokykla“ (2011–2012) filmavimo aikštelėje susipažino su Pavelas Prilučnas. 2011 m. liepos 19 d. pora slapta susituokė viename iš Maskvos metrikacijos skyrių. 2013 m. sausio 11 d. jiems gimė sūnus Timotis. 2016 m. kovo 3 d. porai gimė dukra Mia. 2020 m. vasarį pora paskelbė apie skyrybas, o birželio 15 d. buvo baigtas skyrybų procesas.
Olympic Taškent
Taškento „Olympic“, o trumpai Olympic – Uzbekijos futbolo klubas iš Taškento.
Namų rungtynes žaidžia JAR stadione, kuris talpina 8 460 žiūrovus.
Istorija
Klubas įkurtas 2021 m. Startavo antros pakopos pirmenybėse ir liko treti. Pirmą pergalę profesionaliame futbole klubas iškovojo 2021 m. kovo 28 d., kai namuose rezultatu 2-1 nugalėjo „Oqtepa“ ekipą.
Pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į Superlygą kovojo su aukšiausiosios lygos dalyviais Mubareko „Maš'al“. „Olimpiko“ futbolo klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3-1 ir pateko į Superlygą.
2022 m. rungtyniavo Superlygoje.
Norvegijos futbolo varžybos 2013 m.
Norvegijos futbolo varžybos 2013 m.
2013 m. Tippeligaen
Tippeligaen – aukščiausioji futbolo lyga. Dalyvavo 16 klubų.
Pereinamosios rungtynės
Sarpsborg 08 FF nugalėjo bendru rezultatu 3-0 ir išsaugojo vietą elito divizione.
Tharai
Tharai (थारू = Thārū) – tauta, gyvenanti Indijoje ir Nepale, Šivaliko aukštumose. Indijoje gyvena daugiausia Utarakhande ir šiaurės Utar Pradeše, Nepale – šalies pietvakarinėje pusėje. Tharų kalbos pereinamojo pobūdžio, skiriasi priklausomai nuo gyvenamosios vietos – tharai perėmę aplinkinių tautų kalbas (indoarijų: bhodžpurių, maithilių, avadhių), bet išlaikę ryškų archajinį neindoeuropietišką ir netibetietišką substratą. Tikyboje persipynęs hinduizmas ir prigimtinė tikyba.
Tharai nuo seno apgyvendinę Himalajų priekalnių lygumas (terajus). Dalis tyrinėtojų linkę tharų tautovardį sieti su rytų Indijoje plytinčia Taro (Tharo) dykuma. Patys tharai pasakoja legendas, kad jų protėviai yra išeiviai iš Radžasthano, šį kraštą palikę XVI a. per musulmonų užkariavimus. Verčiasi žemdirbyste (ryžiai, kviečiai, soros, cukranendrės, arbatmedžiai, kardamonas, tabakas ir kt.), augina tokią garstyčią lahi, iš kurių spaudžia aliejų. Laiko stambiuosius ir smulkiuosius raguočius, kiaules. Verčiasi medžiokle, gaudo miškuose laukinius dramblius. Moterys užsiima žvejyba. Pagrindiniai amatai – audimas, pynimas, dailidystė.
Būstas stačiakampis, vienos patalpos, vienaaukštis, sienos pintos, apteptos moliu, dažnai iš lauko nubaltintos; stogas dvišlaitis, iš nendrių arba šiaudų. Kartais viduje įrengiamos pertvaros iš žirnių virkščių. Vietoje langų yra nedidelės vėdinimo ertmės. Tharų vyrai vilki strėnjuostes, marškinius, kepuraites (topi), dažnai pirktinius rūbus. Moterų apranga įvairi priklausomai nuo vietos. Vilki namų gamybos audeklą, panašiai kaip sarį apjuostą aplink apatinę kūno dalį, laisvuoju kampu uždengiant viršų, taip pat koftą, spalvotą liemenę. Aukščiausios kastos moterys nešioja koftas siauromis rankovėmis, plačius sijonus, glaudžias trumpas liemenes, puoštas monetomis, labai aukštą, skėtišką galvos dangalą, nusagstytą puošmenimis. Paplitęs kūno tatuiravimas. Tharai griežtai laikosi etninės endogamijos. Yra 32 patrilinijinės grupės su ryškiais socialiniais skirtumais. Dalis grupių skirstosi į egzogaminius vienetus – padas. Santuoka dažniausiai monogaminė, yra paprotys atidirbti už nuotaką, vestuvės mainais. Šeimos mažosios ir didžiosios. Moters padėtis šeimoje aukšta, jai lengviau išsiskirti negu vyrui. Tikyboje svarbus protėvių kultas, gausu animizmo bruožų.
Rutsiro FC
Rutsiro Football Club arba trumpai Rutsiro FC bei Rutsiro – futbolo klubas iš Cindos, Ruandoje, kuris rungtyniauja šalies Premjer lygoje.
Istorija
Klubas įkurtas 2014 m. Cindoje. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose. Vėliau pateko į Antrą divizioną (II pakopa).
2019–2020 m. rungtyniavo Antrame divizione ir A grupėje buvo pirmi. Finaliniame etape nugalėjo visus varžovus, tačiau kovoje dėl lygos nugalėtojų vardo pralaimėjo Gorilla FC. Pateko į pateko į aukščiausią šalies divizioną.
2020–2021 m. čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos. 2021–2022 m. sezone buvo keturiolikti.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Kigalyje; stadiono talpa – 000 žiūrovų.
Aprangos ir jų pokyčiai
Šio klubo spalvinė gama – oranžinė ir juoda.
Krynkų Dievo Motinos cerkvė
Krinkų Dievo Motinos cerkvė  – cerkvė, esanti Krinkų mieste. Cerkvė pastatyta 1864 metais. Cerkvė priklauso Krinkų Dievo Motinos parapijai.
KF Naftëtari Kuçovë
Kučovės „Naftëtari“ – Albanijos futbolo klubas iš Kučovės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1926 m. Komunistiniu laikotarpiu vadinosi Naftetari Qyteti Stalin.
Dabar vadinasi KF Naftëtari Kuçovë.
Sudėtis
Atnaujinta: 2019 m. rugsėjo 20 d.
(kapitonas)
Stalo kalnas (Vilnius)
Vilniaus Stalo kalnas – kalnas, stūksantis Vilniaus centre, Kalnų parko teritorijoje, Vilniaus pilių kultūrinio rezervato archeologijos paminklas.
Etimologija
Pavadinimą kalnas gavęs dėl savo formos – viršūnėje jis lygus kaip stalas. Priešais – Trijų Kryžių paminklas ant Plikojo kalno. Stalo kalną galima aplankyti iš T. Kosciuškos gatvės pusės; iš čia užkopus į kalną, patenkama į estradą. Vasarą joje vyksta įvairūs koncertai, šventės. Galima tiesiai užkopti į kalną ir iš Olandų gatvės pusės, takelis yra tarp Krivių stotelės ir Karo muziejaus.
Istorija
Stalo kalnas šiuo metu yra 1,4 ha ploto lygi aikštelė. Tokį vaizdą kalnas įgavo po XIX–XX a. žemės lyginimo darbų. Pirmoji stambi ardomoji invazija į visą Kalnų parko teritoriją siejama su 1831 m. carinės tvirtovės įrengimu. Kita – sovietmečiu, kai 1955 m. pradėta įrenginėti Dainų slėnio estradą. Kreivosios pilies, kuriai priklausė ir Stalo kalnas, egzistavimo metu, kalno aikštelė bei šlaitai buvo išvagoti raguvomis, o pats kalnas buvo aukštesnis mažiausiai 2–4,5 metrais. Kai kurios raguvų liekanos pastebimos šioje vietovėje ir dabar. Šio kalno aikštelės pietinėje bei šiaurinėje dalyse buvo aukštumos, kurias praeityje skyrė iki 45 m pločio raguva. Ši raguva lokalizuojama dabartinės aikštelės centrinėje dalyje ir driekiasi rytų-vakarų kryptimi. Ji dalijo kalno aikštelę į dvi dalis, perskirdama dabartinį kalno pietinį kalvagūbrį nuo šiaurinio. Toks kalno reljefas užfiksuotas XVIII a. pab.–XIX a. pr. Vilniaus miesto planuose. Dabartinė Stalo kalno aikštelė buvo suformuota iš atskirų aukštumų, jas nukasant, o neigiamas reljefo formas užpilant gruntu. Daugiausiai žemės darbų buvo atlikta 1831 m. kariniais tikslais. Tvirtovės generaliniuose planuose dominuojančia aukštuma palikus tik Kreivąjį kalną, kitos aukštumos turėjo būti pažemintos. Stalo kalne buvusios aukštumos išsidėsčiusios taip, kad jose pastačius gynybinius įtvirtinimus jie gynė ne tik išorinę erdvę nuo Antakalnio bei Užupio pusės, bet puikiai tiko apginti dominuojančias aukštumas įsiveržus priešui į vidinę pilies-miesto erdvę.
Futbolo istorikas Gediminas Kalinauskas nurodo, kad Vilniuje pirmosios futbolo rungtynės įvyko būtent ant Stalo kalno.
Piliakalnis
Stalo kalno piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje (absoliutus aukštis 164,6 m) stačiais 20-35 m aukščio šlaitais, 600 m į rytus nuo Pilies kalno, 50 m į rytus abs. nuo Kreivojo kalno. Aikštelė netaisyklingo keturkampio formos, kiek pailga šiaurės-pietų kryptimi, 150x110 m dydžio. Į šiaurės vakarus nuo jos tęsiasi 130 m ilgio, 10 m pločio viršuje ožnugaris. Aikštelė buvo iškasinėta duobėmis. 1955 m. kalno viršus buvo sulygintas buldozeriais, šitaip sustumiant vertingą kultūrinį sluoksnį į aikštelės pakraščius. Nuo to laiko kalnas yra plokščias. Aikštelė dirvonuoja, į ją iš šiaurės rytų pusės veda gruntinis kelias, šlaitai apaugę lapuočiais. 1995 m. tiriant aikštelės vakarų ir pietų pakraščius, aptiktas iki 1,8 m storio kultūrins sluoksnis su žalvarinio žiedo fragmentu, žiesta keramika.
Literatūroje įsivyravusi hipotezė dėl šioje vietoje stovėjusios Kreivosios pilies (Kreivojo miesto), istoriniuose šaltiniuose įvardijamos kaip Curvum castrum. Istorikai, tyrėjai mano, kad Stalo kalnas Kreivojo miesto teritorijoje turėjo atlikti gynybinę funkciją.
Erikubas
thumb|260px|Atolo palydovinė nuotrauka (Votjė dešinėje, Erikubas kairėje)
Erikubas  – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra 8,6 km į pietus nuo Votjė atolo.
Atolas pailgos formos, išsitęsęs iš šiaurės vakarų į pietryčius. Rifas su pertrūkiais, jį sudaro 6 salelės, iš kurių didžiausios yra Kidenkanas ir Enegas. Atolo sausumos plotas 1,53 km², lagūnos plotas 230 km².
Atolas 1542 m. greičiausiai buvo pastebėtas Rui Lopeso de Viljaloboso ekspedicijos, tačiau šaltiniuose minimas nuo 1566 m., kai čia lankėsi Lopė Martino laivas.
Pabiržės dvaras
Pabiržės dvaras (arba Balandiškių dvaras) – dvaras, esantis Balandiškių kaime prie Pabiržės. Išlikę apgriuvę dvaro mediniai rūmai.
Chango Spasiuk
Čangas Spasiukas, tikr. Horasijus Euchenijus Spasiukas (Horacio Eugenio Spasiuk; g. 1968 m. rugsėjo 23 d.) – Argentinos muzikas, akordeonininkas, kompozitorius, čamamė stiliaus muzikos atlikėjas.
Erikubas
Erikubas negyvenamas, jį lanko kopros rinkėjai iš Votjė.
Chango Spasiuk
Gimė ukrainiečių kilmės šeimoje šiaurės rytų Argentinoje, Apsotoleso miestelyje (Misjoneso provincija). Tėvas buvo smuikininkas ir dailidė. Čangas Spasiukas jaunystėje sudalyvavo čamamė muzikos projekte Expresión Regional Chamamecera, išgarsėjo vietiniu mastu, grojo Misjoneso miestelių šventėse, muzikos festivaliuose, vestuvėse. Baigęs mokyklą, Spasiukas Posadase studijavo antropologiją, bet vėliau metė studijas ir išvyko į Buenos Aires.
Pabiržės dvaras
Istorija
XVII a. dvaras priklausė Rastauskams, tai buvo stambiausi žemvaldžiai Pabiržės apylinkėse. Nuo jų vardo net ir Pabiržė buvo vadinama Rastauskyne.
Chango Spasiuk
Sostinėje grojo festivaliuose, Nyderlandų ambasados buvo pakviestas į Europą, kur grojo „Eurolatina“ muzikos šventėje. 1992 m. kaip kviestinis muzikantas grojo su roko grupe „Dividido“. 1997 m. dalyvavo Monrealio džiazo festivalyje.
Pabiržės dvaras
Istorija
XVIII a. dvaras jau priklausė Barauskams (Borovskiams, ). Ypač garsus buvo pastalininkis Leonas Borovskis, Karolio Stanislovo Radvilos, praminto Panie Kochanku (Pone mielasis) sugėrovas. Jam Radvila buvo užrašęs Astravą, tačiau raštuose minima, kad L.Borovkis gimęs tėvoniniame giminės dvare Pabiržėje.
Chango Spasiuk
1999 m. Čangas Spasiukas išleido albumą Polcas de mi tierra, kuriame įrašė įvairius polkos atlikėjus, grojančius Argentinos kaimuose, miestelių šventėse. Už šį albumą Č. Spasiukui suteikta Karloso Gardelio apdovanojimas.
2005 m. apdovanotas BBC pasaulio muzikos apdovanojimuose (skiltyje „metų atradimas“). 2006 m. „Grammy Latino“ apdovanojimuose Tarefero de mis Pagos išrinktas metų albumu.
Pabiržės dvaras
Istorija
1811 m. dvarui priklausė 97 žmonės.
Senosiose Pabiržės kapinėse yra Salomėjos Borowskos (1821–1864) ir Teklės Komorowskos-Borowskos (1789–1865) antkapiai. Tikėtina, jog Teklė, XIX a. pradžioje tekėdama už grafo Komorovskio, kaip kraitį naujai giminei atnešė Pabiržės dvarą.
XIX–XX a. dvarą valdė ir Bistromai.
1920 m. dvarą (266 ha) valdė Marija Kamarauskienė (Komorowska), čia buvo 127 gyventojai. 1923 m. dvare 16 ūkių ir 126 gyventojai.
1935 m. M.Kamarauskienė mirė, dalį turto paliko Pabiržės klebonui, kuris ją iškilmingai palaidojo šeimos kapavietėje. Dvarą valdyti lygiomis dalimis pasidalino Kaunių dvarininkas Ordyniecas ir Kalėjas.
Po II pasaulinio karo dvaro centre įkurta mašinų ir traktorių stotis (MTS), vėliau patalpos buvo perduotos Pabiržės vidurinei mokyklai.
Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas
Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas – ginkluotųjų pajėgų teisininkas, teisės patarėjas; (valstybės) tarnautojas.
Reda Prišmontaitė
Reda Prišmontaitė (g. 1986 m. rugpjūčio 4 d.) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė (2007 m.), Lietuvos moterų šachmatų čempionė (merginų iki 20 metų grupėje).
Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas
Vokietija
Teisės patarėjas, RB) – Bundesvero kariniuose vienetuose dirbantis patarėjas, teikiantis patarimus vadams teisės klausimais.
Reda Prišmontaitė
Biografija
Mokėsi Naujosios Akmenės Ramučių gimnazijoje. Baigė bakalauro studijas Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultete. 2013 m. baigė ISM Vadybos ir ekonomikos universitetą. Apgynė magistro darbą tema "Susijungimų ir įsigijimų poveikis akcininkų turtui skandinavų IT rinkoje", konsultantė Ieva Kvedaravičienė.
Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjas
Lietuva
Teisės patarėjas – LR krašto apsaugos sistemoje tarnaujantis karys, civilinės krašto apsaugos sistemos statutinis tarnautojas, valstybės tarnautojas, įgijęs aukštąjį universitetinį teisinį išsimokslinimą, turintis specialių žinių tarptautinių operacijų srityje, mokantis anglų kalbą ne žemesniu kaip antruoju lygiu pagal ND 6001 ir įtrauktas į kariuomenės vado patvirtintą Teisės patarėjų sąrašą bei kuriam pareiginiais nuostatais ar pareigybės aprašymu pavesta vykdyti numatytas funkcijas. Teisės patarėjas tiesiogiai pavaldus karinio vieneto vadui. Teisės patarėjų sąrašą tvirtina kariuomenės vadas Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisijos teikimu.
Statusą reglamentuoja Ginkluotųjų pajėgų teisės patarėjų koncepcija, parengta Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisijos siūlymu siekiant užtikrinti 1949 m. rugpjūčio 12 d. Ženevos konvencijų Papildomo protokolo dėl tarptautinių ginkluotų konfliktų aukų apsaugos (I protokolo) 82 straipsnio nuostatų įgyvendinimą.
Funkcijos ir atsakomybė
Teisės patarėjui keliamas pagrindinis uždavinys – patarti karinio vieneto vadui, kaip taikyti nacionalinės ir tarptautinės teisės normas, bei padėti užtikrinti jų laikymąsi dalyvaujant ginkluotame konflikte ir šiuo klausimu tinkamai instruktuoti ginkluotąsias pajėgas.
Teisės patarėjas atlieka šias funkcijas:
Konkrečios teisės patarėjo funkcijos įtraukiamos į atitinkamo lygmens teisės patarėjo funkcijas atliekančio asmens pareiginius nuostatus ar pareigybės aprašymą.
Aukštesniame operacinio vadovavimo grandinės lygmenyje esantys teisės patarėjai koordinuoja žemesniame lygmenyje esančių teisininkų veiklą, susijusią su teisės patarėjų funkcijomis.
Už prieštaraujančių nacionalinės ir/ar tarptautinės humanitarinės teisės normoms patarimų davimą ar kitokį netinkamą pavestų ginkluotųjų pajėgų patarėjų funkcijų vykdymą teisės patarėjas atsako teisės aktų nustatyta tvarka.
Karinio vieneto vadui neatsižvelgiant į teisės patarėjo patarimus, pateiktus šiam atliekant priskirtas funkcijas, ir esant tikimybei, kad dėl to bus pažeistos nacionalinės ir/ar tarptautinės teisės normos, teisės patarėjas patarimus išdėsto raštu ir pateikia juos karinio vieneto vadui bei nedelsdamas apie tai praneša aukštesniajam vadui (viršininkui).
Rotacija
Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisija, atsižvelgdama į Lietuvos kariuomenės Teisės skyriaus rekomendacijas ir remdamas patvirtintu teisės patarėjų sąrašu, sudaro ir nuolat atnaujina teisės patarėjų, kuriuos planuojama siųsti dalyvauti tarptautinėse operacijose, perspektyvinį preliminarų rotacijos planą.
Teisės patarėjo dalyvavimas tarptautinėje operacijoje turi būti užtikrinamas tuo atveju, jei Lietuvos karinės pajėgos yra tiesiogiai atsakingos už vadovavimą tarptautinei operacijai, taip pat atsižvelgiant į tarptautinės operacijos pobūdį, karinio vieneto dydį bei jo funkcijas.
Teisės patarėjų rengimo procesas yra tęstinis, t. y. teisės patarėjas privalo nuolat kelti kvalifikaciją ir atnaujinti įgytas žinias bei lavinti praktinius įgūdžius.
Teisės patarėjų rengimo procesas susideda iš šių pagrindinių elementų:
Remiantis sudarytu perspektyviniu preliminariu teisės patarėjų, kuriuos planuojama siųsti dalyvauti tarptautinėse operacijose, rotacijos planu bei siekiant užtikrinti nuolatinį teisės patarėjų kvalifikacijos kėlimą, į seminarus, kursus ir kitus panašaus pobūdžio mokymo renginius operacinės/taktinės teisės klausimais Lietuvoje bei užsienio valstybėse teisės patarėjai siunčiami dalyvauti prioriteto tvarka.
Po kiekvieno atitinkamo kvalifikacijos kėlimo renginio jame dalyvavę teisės patarėjai per vieną mėnesį kitiems teisės patarėjų funkcijas atliekantiems asmenims perteikia įgytas žinias ir informaciją, taip pat rengia ir pristato pranešimus aktualiomis temomis krašto apsaugos sistemos teisininkų organizuojamų renginių metu.
Teisės patarėjų rengimo procesą koordinuoja Lietuvos kariuomenės Teisės skyrius ir Tarptautinės humanitarinės teisės įgyvendinimo komisijos pirmininkas.
Living Proof
„Living Proof“ – 25-asis amerikiečių dainininkės/aktorės Cher studijinis albumas, išleistas „Warner Bros. Records“ ir „WEA Records“ įrašų kompanijų 2001 m. lapkritį Europoje ir 2002 m. vasarį JAV. Pirmasis albumo singlas Europoje buvo „The Music’s No Good Without You“, o JAV – „Song for the Lonely“.
Albumo informacija
Pirmasis albumo singlas Europoje ir Australijoje buvo „The Music’s No Good Without You“, o JAV – „Song for the Lonely“. „The Music’s No Good Without You“ sulaukė vidutiniškos sėkmės Jungtinėje Karalystėje, o „Song for the Lonely“ pasiekė 85 Billboard Hot 100 topo vietą ir 1-ą vietą Billboard Hot Dance Music/Club Play tope (viena iš 3 albumo dainų pasiekusių aukščiausią vietą JAV dance tope). Taip pat ji išbuvo 21 savaitę 1-oje topo Maxi-Singles vietoje. „Song for the Lonely“ tapo hitu dėl savo prasmingų žodžių ir sąsajos su rugsėjo 11 d. atakomis, pavaizduotomis muzikiniame klipe. Ji pateko į top 40 visuose kituose JAV topuose. „Alive Again“ ir „A Different Kind of Love Song“ buvo kiti singlai. „A Different Kind of Love Song“ pasiekė aukščiausią Billboard Hot Dance Music/Club Play topo vietą, o Hot 100 tope tepasiekė 105-ąją. „Alive Again“ nepavyko patekti į jokį topą, išskyrus singlų pardavimų. Nepaisant to, kad nebuvo išleista kaip singlas, daina „When the Money’s Gone“ užėmė 112-ąją vietą Hot 100 tope.
Trečiasis singlas (tik JAV) buvo „When the Money’s Gone/Love One Another“. Už „Love One Another“ Cher buvo nominuota „Grammy“ apdovanojimui.
Deborah Cali
Debora Kali (g. 1970 m. liepos 22 d.) – italų aktorė.
Biografija
Praėjusio amžiaus 9 dešimtmečio pabaigoje Kali buvo nuolatinė televizijos RAI šou DOC dalyvė.
1989 m. režisierius Lorenzo Onorati debiutuojančiai aktorei davė pagrindinį vaidmenį erotinėje komedijoje „Madame, nuda è arrivata la straniera“. Per dešimtmetį ji nusifilmavo 11-oje filmų, kurių didžioji dalis buvo erotinio pobūdžio. Režisierius Tinto Brass, davęs jai nedidelį vaidmenį savo juostoje „Paprika“, vėliau patikėjo pagrindinį trumpo metražo juostoje „Ultimo metro“.
Vienas paskutiniųjų jos vaidmenų buvo epizodinis pasirodymas TV seriale „Un giorno fortunato“. Nuo 2002 m. vaidmens trumpo metražo filme „Concerto in onde corte“ Kali praktiškai pasitraukė iš ekrano.
Dunavos valsčius
Dunavos valsčius – teritorinis vienetas Jėkabpilio savivaldybėje, Dauguvos kairiajame krante. Centras Dunava. 895 gyventojai (2005 m.)
Geografija
Dunavos valsčius siejasi su Jėkabpilio savivaldybės Rubenės, Zasų ir Dignajos valsčiais bei Ilūkstės savivaldybės Dvietės valsčiumi, taip pat Dauguvos upe – su Lyvanų savivaldybės Jersikos ir Daugpilio savivaldybės Nycgalės valsčiais.
Gyvenvietės: Cukuriniai, Dunava, Sudrabkalnis, Tadenava.
Upės: Dauguva, Egluona, Melnupytė, Olajos upytė, Puntouka, Skujupytė.
Dignajos piliakalnis
Dignajos piliakalnis ir gyvenvietė – piliakalnis Sėloje, Jėkabpilio savivaldybės teritorijoje, Dunavos valsčius, Latvija. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 891. Pasiekiamas keliu Kūliniai – Jėkabpilis, 600 m už Putramų, prie Kusinių ir Balinių.
Piliakalnis
Dignajos piliakalnis − tai atskira kalva (altitudė – 103,8 m), esanti apytiksliai už 500 m į vakarus nuo Dauguvos kairiojo kranto. Anot vietos legendų, šį piliakalnį ir kitapus upės stūksantį Jersikos piliakalnį sieja požeminis kelias.
1924 m. Dignajos piliakalnį žvalgė Ernestas Brastinis. 1939 m. jį tyrė Elvyra Šnuorė. Nustatyta, kad piliakalnyje gyventa jau II tūkstm. pr. m. e. viduryje. Pirmiausia kalno šlaitai esą naudoti tik apsaugai nuo vėjų, vėliau kurta medinių įtvirtinimų sistema, statyti stačių rastų sienų pastatai. Tuos laikus primena rastas Augšzemės tipo akmeninis kirvis. Vėliau apgyvendinta piliakalnio aikštelė.
Piliakalnio papėdėje buvusioje Dignajos senovės gyvenvietėje intensyviausiai gyventa V–IX a., kuomet žemių ir mediniai įtvirtinimai pasiekė Dauguvos krantą. Tuo metu gyvenvietė išsiplėtė, jos teritorijoje ankstesnis žemės paviršius vietomis užpiltas iki 1 m storio grunto sluoksniu, uždengusiu ankstesnių laikų terasas ir pylimus. XI–XII a. papilio gyvenvietė sunyko, tuo tarpu Dignajos medinę pilį statę sėliai, taip pat Polocko kunigaikštystės rusėnai ir kiti šių vietų gyventojai šioje pilyje gyveno bei Dignajos piliakalnį gynybai naudojo bent iki XIII a. pradžios.
XIV a. ant Dignajos piliakalnio savo pilį buvo pasistatęs Livonijos ordinas.
Risanas
Risanas  – miestelis Juodkalnijoje, Kotoro opštinoje, Kotoro įlankos pakrantėje, į šiaurės rytus nuo Kotoro. Virš 2 000 gyventojų. Per Risaną eina Adrijos plentas, yra atšaka į Grahovą. Risanas įsikūręs prie tolimiausio Kotoro įlankos galo, apsuptas stačių Orjeno kalnų skardžių. Risano apylinkės yra drėgniausia Europos vieta (>5000 mm kritulių per metus). Verčiamasi turizmu ir medienos eksportu (iš Bijela Goros miško).
Milica Pavlović
Biografija
Būsimoji dainininkė gimė serbų emigrantų šeimoje Šveicarijoje. Kai jai buvo penkeri, jos tėvai išsiskyrė ir ji augo pas savo senelius Serbijoje, Leskovace. Leskovace baigė Stanislav Binički muzikos mokyklą, muzikos teorijos skyrių. Studijavo Belgrade, privačiame universitete Univerzitet Džon Nezbit, kultūros ir žiniasklaidos fakultete, ryšių su visuomenę specialybę.
2011/2012 m. vykusiame televizijos muzikiniame konkurse „Zvezda Granda“ (Звезда Гранда) ji liko aštunta. Jame dalyvaudama įrašė ir išleido savo pirmąją dainą „Tango“. Tais pačiais metais Šveicarijoje buvo patekusi į automobilio avariją, kurioje buvo stipriai sužalotos Milicos kairė ranka ir koja. Avarija įvyko, kai jos draugas nesuvaldęs automobilio, jį sudaužė tunelyje tarp Ciuricho ir Cugo.
Nuo 2013 m. prasidėjo jos profesionali dainininkės karjera, viena po kitos pasirodė naujos dainos „Milimetar“, „Dominacija“, „Dve po dve“ ir „Alter ego“. Kitais metais buvo išleistas debiutinis albumas „Govor tela“ (Говор тела). Taip pat pabaigė mokslus universitete.
Risanas
Istorija
Risanas yra seniausia Kotoro įlankos regiono gyvenvietė. Rašytiniuose šaltiniuose minima nuo IV a. pr. m. e. Čia stovėjo pagrindinė ilyrų tvirtovė, kurioje Ilyrų karų metu slėpėsi karalienė Teuta. Jos valdymo metais Risanas (Rizonas) buvo imperijos sostine. Graikai dabartinę Kotoro įlanką vadino Rizono įlanka. Romėnų laikais per Riziniumą driekėsi du romėnų keliai. Yra išlikusios 5 mozaikos iš I–II a. laikotarpio. Vėliau miesto reikšmė sumenko.
Jonas Vielopolskis
thumb|Jono Vielopolskio sarkofagas Jonas Vielopolskis (1630  – 1688 m. vasario 15 d.) – ATR valstybinis veikėjas, Karūnos didysis stalininkas (1664–1667), Krokuvos generalinis seniūnas, Bochnios ir Veličkovo (1672) administratorius, Karūnos pakancleris (1677–1678), Karūnos didysis kancleris (1678–1688). Bečo, Dolino, Bochnios ir Novotaro seniūnas.
Biografija
Lenkijos magnatų Vielopolskių giminės atstovas, herbo „Starykon“ savininkas. Krokuvos vaivados Jano Vielopolskio (apie 1605–1668) ir Sofijos Kachanovskos vienintelis sūnus.
Grafas Jonas Vielopolskis buvo Karūnos didžiuoju stalininku nuo 1664 metų, po to Krokuvos generaliniu seniūnu (1667). 1669 metais buvo išrinktas pasiuntiniu (deputatu) nuo Krokuvos vaivadijos į elekcinį seimą, kur palaikė Mykolo Kaributo Višnioveckio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.
1672 metais tapo Veličkovo ir Bochnios administratoriumi. 1674 metais buvo išrinktas pasiuntiniu nuo Krokuvos vaivadijos į elekcinį seimą, kur palaikė Jono Sobieskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą. 1677 metais gavo Karūnos pakanclerio pareigybę, o 1678 metais tapo Karūnos didžiuoju kancleriu. Buvo taip pat Bečo, Bochnios, Dolino ir Novotaro seniūnu.
Grafas Jonas Vielopolskis, Kobiliankos valdytojas, 1680–1681 metais vadovavo Lenkijos pasiuntinybei į Romą, kur buvo priimtas į audienciją popiežiaus Inocento XI.
Buvo palaidotas Švento Kazimiero bažnyčios rūsyje, Krokuvoje.
Šeima ir vaikai
1665 metais vedė antrą kartą Konsatanciją Kristiną Komorovską (m. 1675), Osvencimo seniūno Kristupo Komorovskio ir Marianos Pržilenckos dukterį. Vaikai nuo antros santuokos:
1678 metais Lvove trečią kartą vedė prancūzų dvariškę Mariją Aną de la Granch d’Arkuen (m. 1733), markgrafo Henriko Alberto de la d’Arkueno ir Pranciškos de la Šatre. Vaikai nuo trečios santuokos:
Medininkų žudynės
Medininkų žudynės – 1991 m. liepos 31 d. Rygos OMON įvykdytas Medininkų pasienio punkto puolimas. Iš puolimo metu punkte buvusių aštuonių Lietuvos pasienio darbuotojų šeši nužudyti, vienas mirė ligoninėje. Vienintelis išgyvenęs žudynių liudininkas – Tomas Šernas – buvo sunkiai sužeistas.
Žudynės
1991 m. liepos 31 d. apie 5 val. ryto vietos pasienio poste sovietų milicijos ypatingosios paskirties būrio OMON smogikai iš Rygos užpuolė pasienio darbuotojus, iš kurių buvo sušaudyti:
Atsakomybė
Nustatyta, kad žudynes įvykdė OMON milicininkai Česlavas Mlynikas (būrio vadas), Andrejus Laktionovas, Aleksandras Ryžovas ir Konstantinas Michailovas. Visiems keturiems Lietuvos teismai skyrė laisvės atėmimo iki gyvos galvos bausmę. Rusijai atsisakius išduoti kaltinamuosius, bausmę atlieka vienintelis K. Michailovas, kiti užpuolikai nuteisti už akių.
Maloelapas
thumb|260px|Atolo palydovinė nuotrauka (Maloelapas dešinėje, Auras kairėje)
Maloelapas  – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra į šiaurę nuo Madžūro, į pietryčius nuo Votjė. Už 18 km į pietus nuo Maloelapo yra Auro atolas.
Atolas netaisyklingos formos, išsitęsęs iš pietryčių į šiaurės vakarus. Rifas pietuose ir vakaruose turi pertrūkių. Įvairiose atolo žiedo vietose yra 71 salelė, iš kurių didžiausios yra Taroa, Kabenas, Airikas. Atolo sausumos plotas 9,8 km², lagūnos plotas 972 km². Tai vienas didžiausių (pagal bendrą plotą) Maršalo Salų atolų.
thumb|left|250px|Palmės Kabeno salelėje
XIX a. veikė vokiečių prekybinis postas. XX a. vid. Taroa saloje veikė japonų karinė oro bazė, buvo lėktuvų takas ir Kabene.
1999 m. Maloelapo atole gyveno 856 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė yra Taroa salelėje, kuri apgyvendinta nuo 1970 m. Joje yra japonų karinės bazės liekanos, lėktuvų tūpimo takas. Tradiciškai svarbiausia Maloelapo gyvenvietė yra Kabene. Kitos gyvenamos salelės yra Airikas, Volotas, Tžangas.
Tysta
Tysta (,, टिस्टा) – upė Pietų Azijos rytuose; Brahmaputros dešinysis intakas. Prasideda Himalajuose, Pauhunrio kalno, stūksančio ties Indijos (Sikimo), Nepalo ir Kinijos (Tibeto) sienų sandūra, papėdėje, iš ledyno. Toliau teka kalnų slėniais ir tarpekliais per Sikimą (Tysta yra pagrindinė Sikimo karalystės upė). Nuo Rangpo miesto Tysta sudaro Sikimo ir Vakarų Bengalijos sieną, o toliau teka į pietus per Vakarų Bengaliją. Žemupyje pasuka į pietryčius, teka Indo-Gangos žemuma, ten vaga išplatėja, pradeda vinguriuoti, neretai vaga keičiasi. Pačiame žemupyje Tysta teka per Bangladešą, patenka į Gangos-Brahmaputros deltą. Įteka į Brahmaputrą į pietryčius nuo Rangpuro, ties Čilmaniu.
Didžiausi intakai: Dikču, Rangpo, Langlangču, Rani Khola (kairieji), Ranghapčhu, Rangytas, Ringjongčhu (dešinieji).
Tysta sparčiai tvenkiama hidroelektrinių užtvankomis.
Pagrindiniai miestai prie Tystos: Rangpo (Sikimas), Kalimpongas, Džalpayguris (V. Bengalija).
Asta Dambravaitė-Raškevičienė
Asta Dambravaitė-Raškevičienė (g. 1971 m. Vilkaviškyje) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė (1991, 1992, 1997 m.), šachmatų olimpietė.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
Asta Dambravaitė-Raškevičienė
Dirba įvairių leidinių maketuotoja.
Sportinė veikla
Vil­ka­viš­kio „Šir­vin­tos“ šach­ma­tų klu­bo narė. Pirmasis treneris - Kęs­tu­tis Dambrava.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
2013–2014 m. Campionato Sammarinese di Calcio
Tai buvo 29–asis.
Asta Dambravaitė-Raškevičienė
Sportinė veikla
Lietuvos moterų šachmatų rinktinės atsarginė žaidėja 1992 metų Manilos olimpiadoje, Filipinuose (+5 -2 =3).
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
Dalyviai
15 dalyvių. Suskirstytų į dvi grupes. A ir B grupių geriausios komandos žaidžia antrame etape, atkrintamosiose dėl čempiono vardo.
Asta Dambravaitė-Raškevičienė
Šeima
Tėvas - Kęs­tu­tis Dambrava, Vil­ka­viš­kio „Šir­vin­tos“ šach­ma­tų klu­bo vadovas ir tre­ne­ris.
Sesuo Rita Dambravaitė (g. 1973 m.), šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1991, 1999 m.).
Jaipanas
Jaipanas − miestas rytų Uzbekistane, Ferganos vilajete. Mieste veikia lengvosios pramonės įmonės.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
Finalo rungtynės dėl čempionų vardo
---
Čanteliai
Vakarų čantelių kaimai padriki, rytų – tvarkingo išdėstymo. Kiekvienoje gatvėje yra akmeninė aikštė – bendruomenės susirinkimų centras. Seniau statydavo vienaaukščius akmeninius būstus su bambukiniais arba šiaudiniais stogais. Vėliau iš šiaurės magarų perėmė dviaukščius būstus su gyvenamosiomis patalpomis viršuje ir gardu bei klėtimi apačioje. Ganydami stato laikinas pašiūres iš bambukinių demblių.
Čantelių apranga tokia, kaip magarų. Valgo augalinį ir gyvūninį maistą, iš karvių ir buivolių pieno gamina sviestą ghiu.
Tikyboje svarbus protėvių kultas, raganavimas, šamanizmas. Pagrindinės dievybės – Bhuli, Bara ir Sidha.
San Marino futbolo varžybos 2013–2014 m.
Finalo rungtynės
---
Taurės savininkai
Libertas 11º (vienuoliktasis titulas)
Auras
thumb|260px|Atolo palydovinė nuotrauka (Maloelapas dešinėje, Auras kairėje)
Auras  – koralinis atolas Ramiajame vandenyne, Maršalo Salose, Ratako salų grandinės centrinėje dalyje. Atolas yra į šiaurę nuo Madžūro, 18 km į pietus nuo Maloelapo.
Atolas yra rombo formos, išsitęsęs iš pietryčių į šiaurės vakarus. Rifas pietuose ir vakaruose turi pertrūkių. Įvairiose atolo žiedo vietose yra 42 salelės, iš kurių didžiausios yra Auras, Tabalis, Bigenas, Bikonbvaras, Biklababas. Atolo sausumos plotas 2,17 km², lagūnos plotas 92,6 km².
1999 m. Auro atole gyveno 438 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė yra Auro salelėje, kurioje yra lėktuvų nusileidimo takas. Kitos gyvenamos salelės yra Tabalis, Bigenas.
Tekstilisti Yzberish
Tekstilisti Yzberish – Albanijos futbolo klubas iš Tiranos priemiestinio kaimo Yzberishto. Sovietmečiu veikė prie teksilės fabriko.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1949 m. Komunistiniu laikotarpiu vadinosi Klubi Sportiv Tekstilisti Stalin Yzberisht.
1969–1970 m. sezone dalyvavo aukščiausioje šalies lygoje, kurioje užėmė priešpaskutinę (13) vietą.
1976 m. komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
Rita Varnienė
Rita Varnienė (mergautinė pav. Dambravaitė; g. 1973 m. gegužės 9 d. Vilkaviškyje) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionė (1991, 1999 m.), vicečempionė (1990, 1992, 2000 m.), bronzininkė (1993, 2002 m.), Lietuvos moterų šachmatų rinktinės narė, šachmatų olimpietė.
Pareiškimas
Pareiškimas – raštas, kuriuo oficialiai pranešama ir (arba) išdėstoma asmens (arba organizacijos) nuostata dėl tam tikro dalyko. Pareiškime nurodomos kokios nors aplinkybės, pateikiamos žinios, išreiškiamas pareiškėjo noras, reikalavimas ar koks kitas reikalas. Pareiškimai rašomi kreipiantis į institucijas, įstaigas, organizacijas,  norint išdėstyti savo nuomonę, nuostatą, nepritarimą organizacijos veiklos, jos narių, vadovo veiklai, pranešti apie tam tikrus trūkumus ar taisytinus dalykus, pateikti pastebėjimus ar pageidavimus.
Rita Varnienė
Biografija
1991 m. Rita Dambravaitė baigė Vilkaviškio "Aušros" vidurinę mokyklą. 1995 m. Vytauto Didžiojo universiteto Informatikos fakultete baigė bakalauro studijas.
Pirmasis treneris - tėvas Kęstutis Dambrava, Vil­ka­viš­kio „Šir­vin­tos“ šach­ma­tų klu­bo vadovas ir treneris.
Atstovavo Lietuvai Moterų šachmatų olimpiadose:
Pareiškimas
Taip pat skaitykite
Skundas, paaiškinimas, pasiaiškinimas, paraiška, siūlymas.
Rita Varnienė
Biografija
Atstovavo Lietuvai 1999 metais Europos moterų komandiniame šachmatų čempionate, vykusiame Batumyje (Gruzija); žaidė antroje lentoje (+3 −3 =3).
Nuo 2007 m. retai dalyvauja šachmatų turnyruose.
Gurudongmaro ežeras
Gurudongmaro ežeras  – aukštikalnių ežeras šiaurės Indijoje, Sikime, Himalajų kalnuose. Telkšo 5400 m aukštyje ir yra vienas aukščiausių pasaulio ežerų. Esti 190 km nuo Gantoko, 5 km nuo Tibeto (KLR) sienos. Ežeras 5,3 km ilgio, maitinamas Kančendžangos ledynų. Žiemą užšąla. Iš Gurudongmaro išteka upelis, susiliejantis su Tystos ištaka, tekančia iš Čholamo (Co Lamo) ežero.
Gurudongmaras laikomas šventu budistų ir sikhų. Pasak budistų legendos, prie ežero lankęsis guru Padmasambhava. Vietos žmonių prašymu jis padaręs, kad dalis ežero neužšaltų ir iš jo būtų galima pasemti švento vandens. Panaši ir sikhų legenda, kad ežero vandenį palaiminęs iš Tibeto keliavęs guru Nanakas. Tarp sikhų ir budistų kilo nesutarimai, kai 1998 m. sikhai Gurudongmaro pakrantėje pastatė gurudvarą.
Užkratas
Užkratas  – 2011 m. JAV sukurtas mokslinis fantastinis, katastrofos filmas, kurį režisavo Steven Soderbergh, vaidina Marion Cotillard, Matt Damon, Laurence Fishburne, Jude Law, Gwyneth Paltrow, Kate Winslet ir kt. Siužetas pasakoja apie plintantį nežinomą mirtiną virusą, medicinos tyrinėtojų ir visuomenės sveikatos pareigūnų bandymus aptikti ir kontroliuoti ligą, viešosios tvarkos praradimą pandemijos metu ir galiausiai vakcinos, sulaikančios viruso plitimą, atradimą. Kurdamas filmą režisierius bendradarbiavo su JAV Ligų kontrolės ir prevencijos centru, konsultavosi su mokslo ekspertų grupe. .
Kino juostos premjera buvo pristatyta 2011 m. rugsėjo 3 d. Venecijos kino festivalyje. Filmas Amerikos kino teatrų ekranuose pasirodė rugsėjo 9 d., per pirmąjį savaitgalį uždirbdamas 22 mln. JAV dol. Visame pasaulyje jis uždirbo 136,5 mln. JAV dol. Po premjeros filmas sulaukė kukliai teigiamų kritikų atsiliepimų. 2014 m. balandžio mėn. duomenimis, „Rotten Tomatoes“ svetainėje įvertintas 84 %, remiantis 237 apžvalgomis, vidutinis įvertinimas buvo 7 iš 10, tuo tarpu auditorijos įvertinimas siekė tik 62 % (vidutinis įvertinimas – 3,4 iš 5).
Dėl COVID-19 pandemijos, kuri 2019 m. prasidėjo Kinijoje ir vėliau išplito visame pasaulyje, 2020 m. filmas sulaukė naujo populiarumo etapo.
Siužetas
Verslininkė, kurią vaidina Gwyneth Paltrow, žūsta nuo paslaptingo ir mirtino viruso, kurį ji pasigavo Kinijoje. Pačioje pradžioje ji pradeda kosėti keliaudama iš Honkongo namo į JAV. Ima aiškėti, kad moterį paveikė nežinomas virusas, kuris tikriausiai plinta oro lašeliniu būdu. Netrukus G. Paltrow herojė gana greitai miršta nuo encefalito – infekcinio nervų sistemos susirgimo, pažeidžiančio smegenis. Filme virusas plinta per gyvūnus, mutuoja. Užkrėstas šikšnosparnis jį perduoda kiaulei, o kiaulienos patiekalai patenka viename viešbučio restorane ant svečių stalo. Grandinę užbaigia virtuvės šefas, kruopščiai nusišluostęs ką tik paršelį išdarinėjusias rankas į prijuostę, nueinantis fotografuotis su ta pačia vėliau kosėti pradėjusia filmo veikėja – „nuline paciente“. Ji filmo pradžioje užkrečia ir savo vaiką – rodomas apkabinimas grįžus namo. Kuomet filme prasideda viruso epidemija, paralyžiuojamas socialinis gyvenimas, sanitarinės-epidemiologinės tarnybos žvalgybos agentai gauna užduotį išaiškinti ir izoliuoti užkratą. Filme rodomos dramatiškos scenos, kuomet ligos išvargintus žmones ištinka staigi mirtis tiesiog gatvėse.
Eliza Dushku
Eliza Patricija Dušku (Eliza Patricia Dushku, g. 1980 m. gruodžio 30 d., Votertaunas, Masačusetsas) – amerikiečių aktorė.
Biografija
Ji geriausiai žinoma dėl Faith vaidmens antgamtiniame draminiame seriale „Bafė – vampyrų žudikė“ (1998–2003) ir „Angelas“ (2000–2003).
Atliko pagrindinį vaidmenį draminiame seriale „Tru Calling“ (2003–2005) ir fantastikos seriale „Lėlių namelis“ (2009–2010).
Atliko pagrindinius vaidmenis įvairiuose filmuose, įskaitant True Lies (1994), Bye Bye Love (1995), Bring It On (2000), Jay and Silent Bob Strike Back (2001), The New Guy (2002), Wrong Turn (2003), Brodvėjuje (2007), Rašytojas (2014), Jane Wants a Boyfriend (2015) ir Eloise (2016).
Krynkų žydų kapinės
thumb|right|250px|Krinkų miesto žydų kapinės Krinkų žydų kapinės  – žydų kapinės esančios Krinkų mieste. Kapinės įkurtos 1662 metais. Užima 2,3 ha plotą, kuriame yra apie 3100 antkapių iš kurių nemaža dalis pastatyti dar 1750 metais. Kapinės padalytos į senasias XVII–XVIII a. ir naujasias nuo 1840 metų.
Adabas (islamas)
Adabas – elgesio normos, nustatytos šariato įstatymuose, įskaitant geras manieras, padorų elgesį, žmoniškumą.
Etimologija
Žodžio „adab“ istorija atspindi arabų kultūros raidą nuo ikiislaminių laikų iki šių dienų. Iš pradžių tai buvo laikoma pranašo Mahometo sunos sinonimu, turėjusiu reikšmę „įprotis“, „paveldimos elgesio normos“, „paprotys“, gautais iš protėvių ir kitų asmenų. Religine prasme adabas yra pranašo suna savo bendruomenei.
Etiketo taisyklės
Islamas turi savo etiketo taisykles, aprėpiančias visus musulmono gyvenimo aspektus. Nurodomos tokios etiketo savybės, kaip mandagumas, pagarba, įskaitant tualeto etiketą, apsivalymą (, ṭahāra(h)) ir kt. Imamo Muhamedo al Buchario vienoje iš knygų „Kutub al-Sittah“ pateikiamas hadisas, kuriame sakoma, kad geriausi žmonės yra tie, kurie turi geriausias manieras ir geriausią charakterį.
Islamo teisėje adabas turi artimą arba tiesiogiai išvedamą reikšmę iš sąvokos „paskirta ir uždrausta“. Šia prasme jis vartojamas posakiuose „chadžo adabas“ (piligriminės kelionės taisyklės) arba „Korano skaitymo adabas“ (kada galima paimti Koraną į rankas, kur jį skaityti, kaip padėti ir pan.).
Antonia Truppo
Biografija
Teatro scenoje Antonija vaidina nuo 1996 m., 1998 m. ji baigė Neapolio Bellini dramos akademiją, 2001 m. debiutavo kine, juostoje „Luna rossa“. 2016 ir 2017 m. apdovanota prestižiškiausiu Italijos kino apdovanojimu David di Donatello kaip geriausia antrojo plano aktorė už vaidmenis filmuose „Lo chiamavano Jeeg Robot“ ir „Indivisibili“.
Jaseva
Jaseva  – kaimas Baltarusijoje, 10 km į pietvakarius nuo Pastovių.
Istorija
LDK laikais buvo Korsakų giminės valda. XIX–XX a. buvo Jasevos valsčius.
Lenkijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2021–2022 m.
1910 m. pasaulio šachmatų čempionatas (Laskeris–Šlechteris)
'''1910 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' – 1910 m. sausio 7–vasario 10 d. Vienoje ir Berlyne vykęs mačas tarp Emanuelio Laskerio ir Karlo Šlechterio. Buvo žaidžiama 10 partijų. Dėl mačo sąlygų tebevyksta diskusija. Laimėjęs paskutinę mačo partiją Emanuelis Laskeris išlygino mačo rezultatą 5 : 5 (+1 -10 =8) ir išliko pasaulio čempionu.