cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maidų kalbos
Maidų kalbas bandoma jungti prie hipotetinės penučių kalbų šeimos.
Kalbos
Žinomos 4 maidų kalbos:
thumb|left|200px|Pirminis kalbų paplitimas Kalifornijoje
Daujočiai
Daujočiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Svėdasų. Seniūnaitijos centras. Prie kaimo stūkso Kartuvių kalnas (arba Kartukalnis), apie kurį pasakojama, kad Svėdasų didikai ant jo bausdavę neklusnius baudžiauninkus, o po 1863 m. sukilimo buvę kariami sukilėliai.
TM-XML
Trade Mark Extensible Markup Language – XML atvirasis standartas, skirtas prekių ženklų verslo įmonėms ir prekių ženklų informacijos mainams tarp pramoninės nuosavybės tarnybų ir jų partnerių ir naudotojų.
Daujočiai (reikšmės)
Daujočiais vadinami kaimai:
TM-XML
Tikslai
Pradinis tikslas buvo apibrėžti prekių ženklų informacijos mainų XML standartą. Nustatant specifikacijas ir kuriant Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacijos (PINO) standartą ST.66, nustatyta daugiau tikslų:
Istoriniai faktai
Standartą TM-XML sukūrė Vidaus rinkos derinimo tarnybos darbo grupė 2003 m. birželio mėn.
Iki galutinės standarto versijos 1.0 Final paskelbimo svetainėje www.tm - xml.org 2006 m. gegužės 26 d., parengtos aštuonios darbinės jo versijos.
Kuriant PINO standartą ST.66 pasiūlyta remtis galutine standarto TM-XML versija 1.0 Final, kurią 2007 m. kovo 19 d.–22 d. Ženevoje patvirtino Informacijos technologijų nuolatinis komitetas ir Standartų ir dokumentacijos darbo grupė.
Taip pat skaitykite
DS-XML : dizaino ir pramoninio dizaino XML standartas - DS-XML svetainė..
Raudonasis artojas
Raudonasis artojas – Baltgudijos Komunistų partijos CK dvisavaitinis laikraštis, Baltarusijos KP CK laikraštis, leistas 1927–1937 m. Minske lietuvių kalba.
Istorija
Ėjo dukart per mėnesį, 1928–1929 m. kas savaitę, 1930 m. dukart per savaitę. Skirtas TSRS gyvenantiems lietuvių valstiečiams ir darbininkams. Platintas nelegaliai ir Vilniaus krašte. Išėjo 619 numerių.
Bendradarbiavo Zigmas Angarietis, A. Bernotas, Antanas Bimba, Ignas Gaška, Juozas Maniušis, Leonas Prūseika, Jonas Stašelis ir kt.
KML 2014–15 m. sezonas
KML 2014–2015 metų sezonas – 24-as lygos sezonas, kuriame varžosi 9 pajėgiausi šalies krepšinio klubai. Reguliarusis sezonas prasidėjo spalio 4 dieną ir tęsis iki balandžio. Į atkrintamąsias varžybas pateks aštuonios geriausios reguliariojo sezono komandos.
GOS (operacinė sistema)
thumb|240px|gOS darbalaukis
Šis Linux platinamasis paketas orientuotas į Google programų naudojimą:
Kaip ir kiti Linux platinamieji paketai, gOS naudoja ir kitas programas: Skype (įdiegiama kartu su sistema vartotojui pasirinkus) ir kt.
Raudonasis sportas
Raudonasis sportas – sporto savaitraštis, leistas 1940 m. rugpjūčio 20 d. – 1941 m. birželio 17 d. Kaune.
Istorija
Redagavo Vincas Petronis.
Bernardinų kapinės
Bernardinų kapinės – kapinės Vilniaus Užupyje, Vilnios dešiniajame krante, svarbus istorinis – kultūrinis objektas. Plotas 3,6 ha.
Istorija
Įsteigtos Bernardinų vienuolyno Šv. Martyno vokiečių Romos katalikų kongregacijos prašymu 1810 m. Vilniaus miesto dūmai paskyrus 2,6 ha sklypą. XIX a. pradžioje Vilniuje, kaip ir kituose Europos miestuose, kapinės buvo uždaromos ir atidaromos už miesto. Reikėjo uždaryti ir senąsias bernardinų kapines, veikusias XV–XVIII a. tarp bernardinų bažnyčių: Šv. Pranciškaus bažnyčios, Šv. Onos bažnyčios ir Šv. Arkangelo Mykolo bažnyčios. Miesto valdžia vokiečių kongregacijai, vadovaujamai bernardinų vienuolių, naujoms kapinėms išskyrė žemės sklypą prie Stepono Batoro trakto ir Žvyro kalno. 1810 m. spalio 2 d. pradėta laidoti, o naujos kapinės pašventintos 1810 m spalio 14 d. Kapinių pašventinimui atminti pastatytas laikrodis, centre pastatyta mūrinė klasicistinė įsteigimo koplytėlė su paminkline lenta ir medine Nukryžiuotojo skulptūra.
1810–1812 m. pastatyti kolumbariumai; apie 1825 m. pradėta statyti koplyčia, kuri pašventinta 1827 m., jos požeminėse kriptose pradėta laidoti 1829 m. 1812 m. kapinės aptvertos mūrine tvora su dvišlaičiu raudonų čerpių stogeliu. 1820 m. pastatyti dekoruoti kukliais piliastrais pasibaigiančiais timpanais kaustytais trimis kryžiais klasicistiniai kapinių vartai. Prie vartų šliejasi varpinė su trimis varpais.
1850 m. bernardinai pradėjo siekti praplėsti kapines. 1860 m. miesto valdžia išskyrė vakarinei kapinių daliai papildomą sklypą. Jis buvo pašventintas 1861 m. spalio 21 d., to atminimui pastatytas medinis kryžius.
Dalyvaujant dviem Lietuvos ir Lenkijos fondams vykdoma kapinių atstatymo programa. 2005 m. kovo 10 d. per Lenkijos prezidento Aleksandro Kvasnevskio vizitą į Lietuvą Lenkijos prezidentas ir Lietuvos prezidentas Valdas Adamkus Bernardinų kapinėse atidengė lentą su įrašu, kad jie įsipareigoja globoti kapinių restauraciją. .
2007 m. Vilniaus Rotušėje įvyko konferencija „Bernardinų kapinių atgimimas“, kurią organizavo Adomo Mickevičiaus Lietuvos ir Lenkijos santykių rėmimo fondas ir Lenkijos Respublikos Kovų ir Kančių Atminties Apsaugos taryba, remiant Kultūros paveldo departamentui prie LR Kultūros ministerijos, Vilniaus miesto savivaldybei, Lenkijos institutui Vilniuje bei M. K. Čiurlionio kultūros ir paveldo fondui. Pranešimus skaitė I. Pajedaitė „Vilniaus Bernardinų kapinių istorijos šaltiniai“, K. Norkūnas „Antkapinių paminklų Bernardinų kapinėse restauravimas 2005–2007 metais“, E. V. Telksnienė „Bernardinų kapinių Vilniuje antkapinių paminklų tyrimai“, dr. D. Klajumienė „Iliuziškai tapytas Vilniaus Bernardinų kapinių koplyčios altorius: istoriniai duomenys, plastikos analizė, prielaidos restauracijai“. Konferencijai išleistas pranešimų tezių leidinėlis „NON OMNIS MORIAR“ su iliustracijomis.
Kapinėse palaidoti
Kapinėse palaidota daug garsių Vilniaus ir Lietuvos XIX–XX a. veikėjų:
Kampuočių ežeras
Kampuočių ežeras (dar vadinamas ir Agurkių ežeru, ) – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiuje. Ežeras išsidėstęs atviroje vietovėje, 154,6 m virš jūros lygio. Šiaurinis krantas yra aukštokas, o pietinis – žemas. Dugnas molingas, vanduo tamsiai rudos spalvos. Maudymuisi nepritaikytas, nelabai vilioja jis ir meškeriuotojų, mat ežerą išsinuomavo keletas vietinių gyventojų, kurie žvejoja tinklais ir svetimų neįsileidžia. Vandens paviršiaus plotas anksčiau siekė net 21 ha, bet po 1975 m. įvykdytos melioracijos jis sumažėjo. 1978 m. šis ežeras, kaip ir daugelis kitų Lenkijoje, buvo nacionalizuotas. Išsidėstęs tarp dviejų kaimų – Kampuočių ir Agurkių – todėl vadinamas abiem vardais. 2005 metais, prieš Jonines, Kampuočių kaimo gyventojas Juozas Pečiulis sugavo rekordinę lydeką, kurios ilgis buvo 107 cm, o svoris – 10,70 kg.
Grand Theft Auto II
Grand Theft Auto II – antrasis „GTA“ serijos žaidimas, pirmosios dalies tęsinys.
Apžvalga
thumb|left|Žaidimo aplinka Žaidimo veiksmas vyksta 2013 m., išgalvotame mieste Anywhere City ('Miestas bet kur'). Šį miestą sudaro trys rajonai: The Downtown Area, kuriame yra kazino, daug institutų ir universitetų; The Residential District, kuriame yra klubai ir kalėjimas; The Industrial District, kuriame yra šventykla, uostas ir mėsos kombinatas. Pagrindinis žaidimo veikėjas yra Claude Speed, jis atvyko į Anywhere City dirbti miesto gaujoms ir iš jų užsidirbti pinigų. „Grand Theft Auto II“ žaidime atsirado daugiau automobilių, ginklų ir labai pasikeitė grafika, aplinka. Dirbtinis intelektas irgi pasikeitė: žmonės dabar mušasi tarpusavyje; vogia automobilius; daugiau kalba.
Gaujos
„Grand Theft Auto II“ žaidime pirmą kartą atsirado gaujos, iš jų gaunama užduočių, kurias įvykdžius jūs gaunate pinigų ir pagarbą nuo gaujos. Anywhere City yra 7 aktyvios gaujos:
Ginklai
„Grand Theft Auto II“ atsirado nauji ginklai – elektro šokeris, granatos, Molotovo kokteiliai.
Garso takelis
„Grand Theft Auto II“ yra 12 radijo stočių: Head Radio, KREZ FM, KGBH FM, Osmosis Radio, Lithium FM, Futuro FM, Rockstar Radio, Lo-Fi FM, Tsunami FM, Rebel Radio, Heavenly Radio, Brothers FM.
Volgos karinė flotilė
Volgos karinė flotilė Pilietiniame kare
1918 m. birželio mėn. V. Lenino nurodymu Nižnij Novgorode kovai su baltaisiais imta formuoti Volgos karinė flotilė. Iš Baltijos laivyno buvo perkelti 3 minininkai, kuriuos atpl; ukdė Marijos kanalų sistema. Kad pavyktų praplaukti tam mažai pritaikytais kanalais nuo minininkų nuėmė patrankas, kuro pakrovė tik minimumą, balasto kiekį irgi sumažino kiek įmanoma. Į Nižnij Novgorodą atvykusius laivus per kelias dienas Sormovo gamykloje vėl apginklavo patrankomis.
Ką tik suformuotos flotilės sudėtyje buvo: Flotilės bazė buvo Nižnij Novgorode. Flotilės formavimui vadovavo komisaras Nikolajus Markinas (Николай Григорьевич Маркин), kuris vėliau tapo flotilės vado pavaduotoju. Nuo 1918 m. rugpjūčio 23 d. flotilei vadovavo Fiodoras Raskolnikovas (Фёдор Фёдорович Раскольников).
1918 m.
Nuo 1918 m. rugpjūčio mėn. flotilė dalyvavo kautynėse Volgoje ir Kamoje: Pilietinio karo metais flotilė dalyvavo užimant Volską, Syzranę, Samarą ir kitus miestus.
1918 m. rugsėjį flotilė buvo padalinta į Volgos ir Kamos būrius.
Kamos būrio, kuriam vadovavo N. Markinas, sudėtyje buvo: 1918 m. spalio 1 d. Markinas ir trys laivai papuolė į pasalą ties Pjanij Boru ir ten žuvo, tačiau Kamos būrys vis viena sutriuškino baltųjų dalinius ir flotilę.
1918 m. spalio mėn. į Volgos karinę flotilę kaip atskiras Caricyno būrys įėjo Karinė Volgos flotilė (Военно-Волжская флотилия). Šis būrys dalyvavo Caricyno gynyboje.
1919 m.
1919 m. Kamos, Belajos ir Ufos upėse flotilė parėmė 2-osios, 3-osios ir 5-osios armijų gynybą nuo A. Kolčiako kariuomenės, o po to – kontrapuolimus. Flotilė dalyvavo paimant Čistopolį, Sarapulą, užtikrino Raudonosios Armijos dalinių perkėlas per Belają ir Ufą.
1919 m. liepos mėn. baltųjų daliniai atsitraukė į Uralą, todėl Volgos karinė flotilė buvo sujungta su Astrachanės-Kaspijos karine flotile. Naujasis junginys vadinosi Volgos-Kaspijos karinė flotilė.
Volgos karinėje flotilėje Pilietinio karo metais kariavo Nikolajus Basistas (Николай Басистый), kuris vėliau tapo admirolu ir Juodosios jūros laivyno vadu.
Volgos karinė flotilė Antrasis pasauliniame kare
Antrą kartą Volgos karinė flotilė buvo sukurta prasidėjus karui 1941 m. spalio mėn. Į flotilę įėjo mokomojo būrio laivai, mobilizuoti civiliniai laivai (dalis jų buvo iš Riazanės-Uralo geležinkelio flotilės) bei nauji šarvuotieji kateriai: Flotilė pradžioje bazavosi Stalingrade, o nuo 1942 m. kovo – Uljanovske.
Iki Stalingrado mūšio pradžios flotilė tralavo minas Volgos farvateryje, lydėjo laivus, gynė civilinius laivus nuo priešo aviacijos atakų.
Prasidėjus Stalingrado mūšiui flotilė buvo pavaldi Stalingrado frontui. Mūšio metu flotilė ugnimi palaikydavo Raudonosios Armijos dalinius, laipino desantus, perkėlinėjo per Volgą Raudonosios Armijos dalinius, gabeno į Stalingradą ginklus, šaudmenis ir maisto produktus, evakavo sužeistuosius, moteris ir vaikus.
Du flotilės šarvuotieji kateriai buvo ginkluoti „Katiušos“ tipo salviniais reaktyviniais įrenginiais. Stalingrado mūšio metu flotilė prarado:
Mūšio metu flotilės artilerija sunaikino: Į miestą perkelta apie 90000 kareivių ir karininkų, 13 tūkst. tonų krovinių. Iš miesto evakuota 52 tūkst. žmonių.
Už narsą 1-asis ir 2-asis šarvuotųjų katerių divizionai tapo gvardijos divizionais, o kanonierės „Usyskin“ (Усыскин) ir „Čiapajev“ (Чапаев) buvo apdovanotos Raudonosios Vėliavos ordinais.
Pasibaigus Stalingrado mūšiui flotilės kariniai laivai buvo perduoti Azovo ir Dniepro karinėms flotilėms.
Volgos flotilėje liko tik 2 tralerių divizionai, kurie toliau tralavo vokiečių minas Volgoje. 1944 m. birželio mėn. baigus tralavimo darbus Volgoje Volgos karinė flotilė buvo išformuota.
Vadovybė
Vadai: Komisarai: Štabo viršininkai:
Serenity (aktorė)
Serenity arba Serenity Wilde (g. 1969 m. spalio 29 d. Fort Leonard Vude) – buvusi JAV pornografinių filmų aktorė ir šokėja.
Biografija
Sereniti nuo vaikystės šoko baletą ir domėjosi menu, tačiau galiausiai dėl didesnių pinigų ėmė šokti striptizą.
Viename iš naktinių klubų ji susipažino su Alexis DeVell, pornografinių filmų aktore, atvykusia čia su savo programa. Sereniti susidomėjo galimybe tapti aktore ir netrukus nuvyko į Los Andželą, kur Alexis ją supažindino su keletu fotografų bei kompanijos „Wicked Pictures“ atstovais. Tais pačiais metais pasirodė Sereniti debiutinis filmas „Jennifer Ate“, kuriame jos partnerėmis buvo Alexis DeVell ir PJ Sparxx.
Altoniškių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Nemuno kairiojo kranto aukštutinės terasos kyšulyje tarp Nemuno slėnio ir Ovos upelio. Aikštelė ovali, pailga šiaurės-vakarų–pietryčių kryptimi, 27x18 m dydžio. Jos pietryčių krašte supiltas 1,5 m aukščio, 26 m pločio pylimas, už kurio iškastas 16 m pločio, 1 m gylio griovys. Šiauriniame šlaite, 2 m žemiau aikštelės yra 34 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi, 30 m pločio terasa, žemėjanti į šiaurę per 3 m.
Serenity (aktorė)
Biografija
Viso Sereniti filmavosi iki 2003 m. ir buvo viena ilgiausiai dirbusių etatinių kompanijos „Wicked“ aktorių. Tačiau net ir tapusi žinoma pornografijos srityje, ji daugiau dėmesio skyrė ne filmams, o šokiams bei laikė save daugiau šokėja negu aktore.
1993 m. Las Vege įvyko tarptautinis striptizo šokėjų konkursas „Topless Dancer World Championship“. Per 6 varžybų dienas Sereniti įveikė 78 varžoves ir tapo konkurso nugalėtoja, pelnydama 20 tūkst. dolerių premiją. Po šios pergalės ji pradėjo rengti savo programas keturiuose prabangiausiuose Las Vego viešbučiuose.
Altoniškių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis apardytas arimų, pylimas ­- apkasų, vakarinė aikštelės pusė nuplauta, pietrytiniu šlaitu praeina įsirėžęs lauko kelias. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu -­ II tūkstantmečio pradžia. Kultūrinio sluoksnio nepastebėta. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai apaugę mišriu mišku.
Serenity (aktorė)
Biografija
1995 ir 1997 m. Sereniti parengė AVN apdovanojimų atidarymo bei uždarymo ceremonijų choreografijas bei pati pasirodė scenoje kaip šokėja.
Ji taip pat dalyvavo 1997 ir 1998 m. Kanų kino festivaliuose, o TV kanalas „E!“ parengė apie ją keletą laidų: „Sex on the Riviera 97“, „Sex on the Riviera 98“ bei „E!'s Wild on the Strip“.
1998 m. Sereniti dalyvavo kanalo CBS laidoje „Howard Stern Radio Show“ bei Playboy TV programoje „Playboy’s Strip Search: Las Vegas“ ir turėjo savo skiltį žurnale „Deja Vu Showgirls“.
Altoniškių piliakalnis
Piliakalnis
Pietrytinėje pašlaitėje yra 3 ha ploto papėdės gyvenvietė.
Serenity (aktorė)
Biografija
Įkūrė kompaniją „Las Vegas Novelties“, gaminančia įvairius seksui skirtus žaislus.
Bešankovičų rajonas
Bešankovičų rajonas  – antro lygmens Baltarusijos administracinis vienetas, esantis centrinėje Vitebsko srities dalyje. Administracinis centras – Bešankovičai.
Serenity (aktorė)
Biografija
Interviu metu paklausta kokia garsi aktorė galėtų įkūnyti jos biografiją, Sereniti pareiškė, jog tai būtų Lisa Kudrow.
Apdovanojimai
right |thumb|200px
Altoniškių piliakalnis
Legendos
Pasakojama, kad senovėje ant kalno buvo kūrenama amžinoji ugnis ir deginamos aukos jaunikių globėjai deive Altonai. Kalno viršūnėje augąs ąžuolas, po kuriuo rinkdavęsi apylinkių jaunikiai prašyti dievaitę savo nuotakos.
Bešankovičų rajonas
Gyventojai
Tautinė sudėtis:
Gyvenvietės
Vienintelė miesto tipo gyvenvietė – Bešankovičai.
Mročkai (Monkų apskritis)
Mročkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tšcianės valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Tžcianų, apie 10 km į vakarus nuo Monkų ir apie 45 į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Jevlachas
Jevlachas – miestas vidurio Azerbaidžane, 265 km į vakarus nuo Baku; rajono centras. Susisiekimo mazgas, oro uostas. Išvystyta lengvoji ir maisto pramonė.
Istorija
Miesto teisės suteiktos 1938 m.
Biudžetas
Valstybės biudžeto ir visų administracinių vienetų biudžetų visuma sudaro nacionalinį biudžetą.
Rūšys
Biudžetas gali būti namų; organizacijų (įmonių, institucijų, įstaigų); valstybių, savivaldybių ir kt.
Planavimas
Kiti biudžetai, tokie kaip savivaldybių, įstaigų ar įmonių negali būti deficitiniais. Savivaldybėms leidžiama skolintis, įstaigos gali turėti tik įsiskolinimus tiekėjams, įmonės gali skolintis tik jei tai leidžia jų įstatai.
Savivaldybės ir valstybinės įstaigos pilnai neišleidusios lėšų visas jas kalendorinių metų gale turi grąžinti atgal į valstybės biudžetą.
Skaitmeninė atskirtis
Skaitmeninė atskirtis (skaitmeninis sklastas) - menamas žmonių, turinčių priėjimą prie informacinių technologijų ir jo neturinčių atitolimas nuo vieni kitų. Skaitmeninė atskirtis apima tiek fizinį priėjimą prie technologijų (tokių kaip kompiuteriai ir Internetas), tiek ir įgūdžius, žinias ir išteklius, reikalingus norint pilnavertiškai jaustis šiuolaikinėje informacinėje visuomenėje. Siekiant mažinti skaitmeninę atskirtį, Lietuvoje atitinkami projektai yra remiami iš ES struktūrinių fondų lėšų.
Zbigniew Ćwiąkalski
Zbigniew Ćwiąkalski (g. 1950 m. kovo 9 d. Łańcute) – lenkų teisininkas, advokatas, nuo 2007 m. iki 2009 m. Lenkijos teisingumo ministras ir generalinis prokuroras.
Biografija
1972 m. baigė Jogailos universiteto Teisės fakultetą. 1979 m. teisės mokslų daktaras. 1991 m. teisės mokslų habilituotas daktaras.
Nuo 1972 m. Jogailos universiteto Teisės fakulteto dėstytojas, 2002–2007 m. šio universiteto profesorius, taip pat Rzeszowo universiteto ir Rzeszowo Aukštosios administravimo ir vadybos mokyklos dėstytojas. Baudžiamosios teisės specialistas.
Nuo 1995 m. advokatas.
1972–1981 m. buvo Lenkijos vieningosios darbininkų partijos narys. Nuo 1981 m. Solidarumo narys.
1989–1991 m. Pilietinio parlamentinio klubo Seimo narių, 1991–1996 m. Nacionalinio švietimo ministrų, o nuo 1992 m. iki 1993 m. ministrės pirmininkės Hannos Suchockos patarėjas. Buvo Seimo komisijų ekspertas ir Pilietinės platformos programų tarybos narys.
Nuo 2007 m. lapkričio 16 d. iki 2009 m. sausio 20 d. Lenkijos teisingumo ministras ir generalinis prokuroras.
Kristianstadas
260px|thumb|Lentelė prie namo, kuriame 1711-1714 m. gyveno buvęs Lietuvos-Lenkijos valstybės valdovas [[Stanislovas Leščinskis ]] Kristianstadas – miestas pietų Švedijoje, Skonės lene, Kristianstado savivaldybės ir Skonės regiono centras prie Helgos upės ir Hamaro ežero. Kurį laiką jį valdė Danija, kuri paliko pėdsakų statiniuose, todėl vietiniai gyventojai apibūdina miestą kaip „daniškiausiu Švedijoje“. Kristianstado centre veikia Danijos konsulatas.
Istorija
Kristianstadą 1614 m. įsteigė Danijos karalius Kristijonas IV kaip gynybinį Danijai priklausiusios Skanijos provincijos fortą netoli nuo 1612 m. užimto Ve (Væ) miestelio. Ve neteko miesto teisių, o jo gyventojai persikėlė į naująjį miestą. Kristijonas IV pats suprojektavo iki šiol stovinčią Švenčiausios Trejybės bažnyčią (SV Heliga Trefaldighetskyrkan), vieną gražiausių šiaurės Europos renesanso stiliaus šventovių.
Kristianstadas tapo mylimiausiu karaliaus miestu, jis jam padovanojo ir savo monogramą C4, kuri, kartu su dviem liūtais tapo miesto herbo dalimi. Herbas buvo šiek tiek pakeistas tik po 1658 m. Roskildės sutarties, kai miestas atiteko Švedijai.
1719 m. miestas tapo Kristianstado leno ir generalgubernatoriaus sostine. Nuo 1800 m. krašto valdžia perkelta į Malmę. Šiuo metu Kristianstadas yra viena iš 134 Švedijos gyvenviečių, turinčių miesto teises.
Transportas
Geležinkelis ir autostrada E22 jungia Kristianstadą su Kopenhaga, Helsingborgu, Malme, Karlskrona ir Stokholmu. Savivaldybėje taip pat yra Kristianstado oro uostas.
Pramonė
Iki 1990 m. veikė viena iš bendrovės V&S Group gamyklų, gaminusių garsiąją degtinę Absoliut vodka. Šiuo metu ji gaminama tik Kristianstado savivaldybės mieste Ohuse (Åhus).
Miestas nuo seno garsėja maisto, ypač pieno pramone, svarbiausios bendrovės – Kronfågel, Procordia, Skånemejerier, Sydöstbagerierna, Campbell, Wendels Bryggeri. Pastaruoju metu mieste dažniausiai lieka tik firmų kontoros, o pramonė, ypač teršianti aplinką, perkeliama į Baltijos šalis ir Rytus. Didžiausia mieste likusi industrijos gamykla – Hvilans Mekaniska Verkstad. Vienoje didžiausių vilnos karšyklų 1998 m. įrengtas verslo inkubatorius.
Turizmas
Išlikusi ir gerai išlaikyta Kristianstado tvirtovė, veikusi iki 1847 m. Senojoje turgaus aikštėje Stora Torg stovi paminklas Kristijonui IV. Nuo senojo vandentiekio bokšto galima apžvelgti miesto panoramą, kurioje išsiskiria Šventosios Trejybės bažnyčia, Taupomasis bankas ir Karaliaus namas (Västra Storgatan g–vė Nr. 39), kuriame, pasitraukęs iš tėvynės, 1711–1714 m. buvo apsistojęs Abiejų Tautų Respublikos valdovas Stanislovas Leščinskis. Vėliau jis pervažiavo gyventi į Lotaringiją, o duktė Marija tapo Prancūzijos karaliene.
Mieste yra aukštos klasės viešbučiai Christian 4, Grand hotel, Stadshotelet ir Hotel Turisten. Veikia naktinis klubas, keli restoranai ir tavernos.
Mokslas ir kultūra
Veikia Kristianstado universitetas ir Kristianstado dramos teatras, pastatytas Tivoli parke pagal Akselio Anderbergo projektą 1906 m. ir atnaujintas 1992 m. Leidžiami miesto ir apskrities laikraščiai.
Kotkan Jäntevä
Kotkos „Jäntevä“ – Suomijos futbolo klubas iš Kotkos.
istorija
Klubas įkurtas 1940 m. „Kotkan“ tapo šalies vicečempionais 1953 m. Tai geriausias pasiekimas klubo istorijoje.
Rykų apskritis
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Kleboniškio tiltas
Kleboniškio tiltas (arba Alfonso Meškinio tiltas) – greta vienas kito pastatyti du gelžbetoniniai tiltai per Neries upę automagistralėje, Kauno miesto šiaurinėje dalyje. Dar pavadinamas Autostrados tiltu, Eigulių tiltu ar Šiaurinio aplinkkelio tiltu. miniatiūra|left|220px|Nuo Kleboniškio pusės miniatiūra|left|220px|Nuo Šilainių pusės miniatiūra|left|220px|Memorialinė lenta: Alfonso Meškinio vardo tiltas
Duomenys
2x2 eismo juostos, eismo intensyvumas apie 1600 automobilių per valandą.
Pirmasis tiltas, kuriuo eismas vyko Klaipėdos kryptimi, pastatytas 1964 m., jo projektas parengtas Minsko projektavimo institute „Belgiprodor“. Šio tilto statyboje buvo panaudotos naujos medžiagos ir technologijos: dėžinio skerspjūvio angos statinio blokai, sumontuoti pakabinimo pusiausvyros metodu, įtempti aukšto atsparumo vielos gniūžtėmis, suklijuoti epoksidinės dervos klijais.
Antrasis tiltas pastatytas 1981 m. pagal projektavimo instituto „Lietkelprojektas“ parengtą projektą. Eismas šiuo tiltu vyksta Vilniaus kryptimi. Tilto ilgis 348,7 m, plotis 12,78 m, didžiausia anga 90 m. Tiltas rėminės konstrukcijos, su dvejomis deformacinėmis siūlėmis jo galuose. Nors iš pažiūros tiek link Vilniaus, tiek link Klaipėdos vedantys tiltai atrodo vienodi, jų konstrukcija skirtinga. Tilte link Vilniaus yra po du lankstus ir deformacines siūles. Link Klaipėdos vedančiame tilte tiek lankstų, tiek deformacinių siūlių yra po 5.
Statinys, neoficialiai vadintas Kleboniškio tiltu, nuo 2012 m. gruodžio mėn. valdžios pavadintas jo statybos darbams vadovavusio inžinieriaus Alfonso Meškinio tiltu. Nors naujasis pavadinimas „bevardžiam“ tiltui buvo suteiktas grupės LR Seimo narių, LR garbės kelininkų, Vilniaus ir Kauno tiltų statytojų prašymu, šis sprendimas visuomenėje yra susilaukęs prieštaringų vertinimų.
Incidentai
Šis tiltas – labiausiai apkrautas Lietuvoje. Per parą šiuo tiltu pravažiuoja iki 55 tūkstančių automobilių. Nuo 1981 m. transporto srautai per šį tiltą išaugo dešimtis kartų, todėl jo apkrovimo normos pastaruoju metu buvo maždaug 2 kartus viršijamos. Kapitališkai Kleboniškio tiltas nebuvo remontuotas nė karto.
2009 m. sausio 5 d. dėl didelio eismo intensyvumo ir prastų oro sąlygų įgriuvo vienas iš tiltų – link Vilniaus vedantis tiltas įsmuko apie 20 cm. Dėl lūžusių amortizatorių pasislinko tilto konstrukcijos, įsmuko kelio dalis, jungianti tiltą su prietilčiu. Dėl to ne tik sutriko eismas pagrindiniu šalies greitkelį, bet ir buvo nutrauktas Kauno miesto šilumos tiekimas šia trasa.
Abiejuose tiltuose sumontuotos naujos deformacinės siūlės. Naujieji lankstai pagaminti Vokietijoje pagal naujausias technologijas, leidžiantys tiltui, esant sunkesnei apkrovai, judėti ne tik išilgine kryptimi, bet ir skersine. Be to, atstatyta asfaltbetonio danga įrengus deformacinius pjūvius, įdiegtos apsauginės priemonės aplinkos poveikiui sumažinti. Tiltą iki gegužės mėn. suremontavo kelių ir tiltų statybos bendrovė „Kauno tiltai“.
Faridpuras
Faridpuras – miestas vidurio Bangladeše, vakariniame Mara Padma upės (Padmos intakas) krante. 112,2 tūkst. gyventojų (2007). Galinė geležinkelio stotis (linija į Kuštiją, Khulną, Barisalą, Džesorą, Kalkutą). Yra šiluminė jėgainė, išvystyta džiuto pramonė. Penkios kolegijos (Dakos universiteto filialai).
Kleboniškio tiltas
Rekonstrukcija
Dėl didelio eismo intensyvumo ir tiltų apkrovimo, 2018 m. vasarį nuspręsta juos visus rekonstruoti. Šiauriau pirmųjų dviejų tiltų 2020 m. sausį pradėta naujo trečiojo dviejų juostų tilto statyba. Eismui jis buvo atidarytas 2022 m. kovo 31 d. 2022 m. lapkričio 21 d. uždarytas vidurinis tiltas rekonstrukcijai. Baigus šio tilto statybas planuojama renovuoti ir 1981 m. pastatytą tiltą. Baigus visų tiltų rekonstrukciją, keturios vidurinės eismo juostos bus skirtos tranzitiniam eismui, o keturios šoninės eismo juostos, po dvi iš kiekvienos pusės, bus skirtos vietiniam eismui.
Faridpuras
Pavadinimo kilmė
Miestas pavadintas musulmonų šventojo Farid - ud-Din Mas'ud garbei; mieste išlikusi jo šventykla.
Kleboniškio tiltas
Incidentai
2021 m. sausio 27 d. rekonstrukcijos darbų metu nukrito statomo tilto konstrukcija ir sužalojo 5 statybininkus, vienas jų žuvo.
2023 m. vasario 14 d. remontuojamo tilto konstrukcija pasviro ir nuvirto ant po tiltu nutiestos Panerių gatvės. Aukų išvengta.
Semeliškių šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė
'''Semeliškių Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė''' – cerkvė, stovinti Semeliškėse, Elektrėnų savivaldybėje.
Istorija
Semeliškėse cerkvė pastatyta 1895 metais. Nuo 1896 m. iki 1954 m. priklausė Semeliškių Šv. Nikolajaus Stebukladario parapijai. 1937 m. jos parapijoje buvo 620 tikinčiųjų, priklausė 31,5 dešimtinės žemės ir 11 ežerų.
1945 m. parapijoje buvo 406 tikintieji. TSRS valdžia parapiją įregistravo 1947 m., tačiau nacionalizavo kelis pastatus. 1949, 1957 ir 1978 m. cerkvė remontuota. Šiuo metu priklauso Vievio cerkvės parapijai.
Ponas Milijardas
Ponas Milijardas  – 1977 m. sukurta veiksmo-nuotykių komedija,  kurioje vaidina Terensas Hilas. Tai pirmasis aktoriaus filmas, sukurtas Holivude, ir tam didelės įtakos turėjo prodiuseris Dino de Laurentiis, norėjęs, kad Europoje išgarsėjęs aktorius taptų žinomas ir JAV.
Juosta patyrė finansinę nesėkmę ir yra labiausiai nenusisekęs režisieriaus Jonathano Kaplano projektas.
Siužetas
Gvido atsisakius, Katleris siunčia žavią merginą Rouzę, kad ši suviliotų naująjį turtuolį ir priverstų jį atsisakyti turtų.
Kuskas
Kuskas  – miestas pietinėje Peru, Anduose, šalia Urubambos slėnio. Kusko regiono centras. Apie 300 tūkst. gyventojų. Miestas įsikūręs 3500 m aukštyje virš jūros lygio ir garsus tuo, kad buvo Inkų imperijos sostine. 2006 m. čia užfiksuotas aukščiausias pasaulyje UV spinduliavimo lygis.
Tekstilės, maisto pramonė. Yra 1692 m. įkurtas universitetas. Keli institutai ir muziejai (ypač žymus archeologijos).
Miestas įkurtas inkų XI a. Imperijos centru buvo iki 1534 m., kai Kuską užėmė Fransisko Pisaro vadovaujami konkistadorai. Miestas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Čia galima išvysti Inkų imperijos laikų šventyklų, tvirtovių, rūmų. Taip pat miestą puošia ir kolonijinio laikotarpio pastatai.
Laivas
Laivų istorija
thumb|200px|Burinis laivas thumb|200px|Laivas [[Kuršių nerija|Kuršių nerijoje]] Pirmieji laivai buvo iš rąstų padaryti plaustai. X amžiuje pr. m. e. finikiečių laivai jau turėjo pagrindinius konstrukcinius elementus. VIII amžiuje pr. m. e. Mesopotamijoje naudotos oda aptemptos pintinės kėlė iki 100 t krovinį. Rytų Bengalijos gyventojai plaukiojo degto molio valtimis. Burlaivius naudojo daugelis senovės tautų: kinai, egiptiečiai, finikiečiai, graikai, romėnai. 1787 metais Anglijoje buvo pastatytas pirmasis plieninis 21,5 m ilgio laivas, o 1807 m. JAV – pirmasis garlaivis. Garlaiviai burlaivius jūrose pakeitė tik XIX amžiuje.
Laivo įgula
Laivo vadas vadinamas kapitonu (asmuo, turintis karininko laipsnį). Laivo savininkas nebūtinai turi būti kapitonas. Laivo savininkas ir kapitonas yra dvi skirtingos sąvokos. Kapitonas nėra laivo įgulos narys. Laivo įgula eksploatuoja laivą, kapitonas duoda nurodymus eksploatacijai. Laivo įgula susideda iš denio ir mašinų skyriaus įgulų. Laive plačiai išvystyta hierarchinė valdymo sistema. Laive esantį mašinų skyrių prižiūri vyr. mechanikas su jam paklūstančių mechanikų komanda. Laivo denį prižiūri vyr. kapitono padėjėjas su jam paklūstančiais jūreiviais, bei žemesnio rango karininkais. Į laivą atvykęs pašalinis asmuo automatiškai tampa pavaldus kapitonui, kuris už jį atsako.
Jūrų teisė
Teisinius reikalavimus nustato jūrų teisė. Lietuvoje registruotų civilinių jūrinių laivų savininkas(i), kapitonas, ir jo įgulos nariai privalo laikytis jūrinio statuto nuostatų, kurį apibrėžia Lietuvos Respublikos konstitucija (kt. šalyse įregistruoti laivai – jų šalyse numatyto pagrindinio dokumento nuostatų). Šis statutas nustato civilinių jūrinių laivų, plaukiojančių su LR vėliava, nepriklausomai nuo laivo nuosavybės formos, kapitono, vadovaujančių asmenų ir kt. įgulos narių pagrindines pareigas, atsakomybę ir teises jiems laivuose vykdant LR įstatymų ir jos pasirašytų tarptautinių susitarimų reikalavimus, taip pat apibrėžia laivo savininko pareigas, užtikrinant saugią priklausančių arba jo vadovaujamų laivų eksploataciją. Šis statutas įgyvendina LR įstatymų ir tarptautinių dokumentų, reglamentuojančių jūrinę laivybą, laivo vėliavos naudojimo nuostatas. Laivo įgulos ir laivo savininko santykius reguliuoja šio statuto nuostatos ir LR įstatymai. Jokios laivo savininko sutartys su kitų valstybių teisiniais subjektais negali pakeisti arba papildyti šio |statuto nuostatų.
Laivas privalo būti žymimas (markiruojamas) pagal SOLAS ir MARPOL konvencijas (SOLAS – tarptautinė konvencija dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, MARPOL – dėl teršimo iš laivų prevencijos).
Vertikalus laivo pjūvis
thumb|250px|[[Midi španhautas]] Midi španhautas:
Elementarus laivo brėžinys
thumb|250px|Elementarus laivo brėžinys
Paliktos tuščios angos tarp kuro talpyklos – tai kaferdamai. Avarijos metu apsaugo krovinį nuo galimų pažeidimų.
Virš denio esančių stiebų, jų skersinių (rėjų) ir pan. kietų dalių sistema yra rangautas. Rangauto paskirtis – šviesoms, antenoms, vėliavėlėms kabinti. Seniau rangautas laikydavo bures ir perduodavo laivo korpusui bures veikiančią jėgą. Dabar rangautas gali laikyti radaro anteną. Stiebus tarpusavyje ir su korpusu jungiančių virvių bei lynų visuma yra takelažas. Rangautai ir takelažai būna stovintys ir judantys.
Laivų klasifikacija
thumb|240px|Lietuvos žvejybos traleris „Nida“ Šiuolaikiniai civiliniai laivai klasifikuojami pagal daugelį kriterijų.
Klasifikacija pagal grupes ir tipus.
Nuorodos
കപ്പല്‍ Skepp (fartyg)
Darius Sirtautas
Darius Sirtautas (g. 1970 m. liepos 14 d. Šilutėje) – buvęs garsus Lietuvos krepšininkas, Europos taurės laimėtojas, tris kartus LKL čempionas, tris kartus LKL oro karalius, dabar – krepšinio treneris. 2011 m. treniravo U-16 jaunių krepšinio rinktinę Čekijoje vykusiame čempionate. 2006-2007 m. treniravo Kauno Atleto komandą,2012 m. - Kėdainių "Nevėžį. Vėliau treniravo A. Sabonio krepšinio mokyklos vaikinų, gim. 1993 m. ir 1995 m. komandas, tris kartus tapo Lietuvos moksleivių krepšinio lygos čempionu kaip treneris.
Aimarų kalbos
Aimarų kalbos (, taip pat  Jaqi, Aru, Jaqui, Aimara, Haki) – viena iš dviejų kalbų šeimų, kartu su kečujų kalbomis, dominuojančių centriniuose Anduose, Pietų Amerikoje.
Šiai indėnų kalbų šeimai priskiriamos kalbos:
Paplitimas
Aimarų kalbą vartoja 2,2 mln. žmonių Bolivijoje, 350 tūkst. Peru, šiek tiek Čilėje ir Argentinoje. Chakarų kalba šneka 725 žmonės Peru centrinėje dalyje, kauki – tik 9 gyvi šios kalbos naudotojai (2005 m. duomenimis). Kauki blogai ištirta ir anksčiau buvo laikoma atskira kalba, tačiau tyrimai vietose parodė didelį tarpusavio supratimą tarp kauki ir chakarų kalbų.
Raudonoji pagalba
Raudonoji pagalba – nelegalus komunistinės orientacijos laikraštis, leistas 1927 m. ir 1932–1936 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvos Raudonosios pagalbos organizacijos CK. Nr. 1 išėjo Karaliaučiuje. 1932–1936 m. daugintas rotatoriumi. Išėjo 18 numerių.
Redagavo B. Gensas, Barelis Fridmanas, Benjaminas Fogelevičius, Judita Komodaitė, Zalmenas Šapira, Irena Trečiokaitė-Žebenkienė, Faina Zaraitė.
Serbų-kroatų kalba
Serbų-kroatų kalba (cрпскохрватски / srpskohrvatski) – pietų slavų kalba, kurios paplitimo arealas apima dabartinės Kroatijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Serbijos ir Juodkalnijos teritorijas. Šiuo metu dėl politinių priežasčių ji yra skaidoma į 4 kalbas: serbų, kroatų, bosnių ir juodkalniečių kalbų, tačiau kalbotyroje laikomasi nuomonės, kad tai yra viena kalba, kurios kalbėtojai visiškai supranta vieni kitus, tik turinti 4 skirtingas bendrinės kalbos formas. Taigi ji laikoma daugiacentre kalba (panašiai, kaip anglų kalba, turinti britų anglų kalbos, amerikiečių anglų kalbos ir kitas bendrinės kalbos versijas). thumb|left|Istorinės serbų-kroatų kalbos tarmės Nuo XIX a. buvo oficialia Jugoslavijos SFR kalba, kur susiformavo dvi bendrinės kalbos formos – serbų ir kroatų kalbos, kurios pirmiausia skyrėsi rašto sistema: serbų variantui naudota kirilica, kroatų variantui – lotyniška abėcėlė. XX a. pabaigoje, susidarius Juodkalnijos, Bosnijos ir Hercegovinos valstybėms, šios nusistatė savas bendrinės kalbos normas. Dabar serbų kalba dažniausiai naudoja kirilicą, o kroatų, bosnių ir juodkalniečių kalbos – lotyniškus rašmenis. Visos bendrinės kalbos formos kilo iš vieno ir to paties dialekto – štokavų rytų Hercegovinos tarmės. Paradoksalu, bet šio dialekto teritorijoje nėra nė vienos iš keturių valstybių sostinių.
thumb|250px|right thumb|250px|Kuhariri [[kroatų kalba, serbų kalba, bosnių kalba(2006).]]
serbų kalba: Бела со за кување је хемијско једињење натријума и хлора. Воз са железничке станице кренуће тачно у десет часова.
bosnių kalba: Bijela so za kuhanje je hemijski spoj natrijuma i hlora. Voz sa željezničke stanice krenut će tačno u deset sati.
Čaraimakai
Čaraimakai arba aimakai – tautų grupė, gyvenanti Azijos Viduriniuosiuose Rytuose. Gyvena daugiausia šiaurės ir šiaurės vakarų Afganistane, Irano Rezavio Chorasano provincijoje bei Tadžikistane. Kalba persų kalbos aimakų tarme, kuri šiek tiek paveikta mongolų ir tiurkų kalbų. Dauguma Afganistano čaraimakų – musulmonai sunitai, Irano – šiitai. Čaraimakai yra daugiausia indoiranėnų kilmės, tačiau dalis genčių turi mongoliškų bruožų.
Artimi tadžikams ir hazarams, neretai priskiriami prie šių tautų. Susiskirstę į daug genčių ir giminių.
Iki XIX a. pab. čaramakai gyveno klajokliškai. Vėliau tapo sėslūs ir užsiima žemdirbyste (kviečiai, miežiai) ir galvijininkyste. Paplitę amatai – verpimas, kupranugarių kailių, ožkenų apdirbimas ir odos dirbiniai (burkos, pabalnės arkliams). Būdingi socialiniai bruožai – patriarchatas, leviratas.
Kilmė ir įvairovė
Čaraimakų etnosas konsolidavosi Chorasano pietinėje dalyje, Herato regione (dab. vakarų Afganistanas ir gretimos teritorijos Irane). Nuo VIII a. šis kraštas buvo islamizuotas, vėliau persizuotas, ir gyventojų daugumą sudarė etniniai tadžikai, kalbėję rytiniu persų kalbos dialektu.
Kuomet XIII a. regioną nukariavo Mongolų imperija, o vėliau valdant mongolų kilmės dinastijoms, į regioną kėlėsi vis daugiau mongolų, kurie maišėsi su tadžikais ir perėmė jų kalbą, tačiau išlaikė klajoklinį gyvenimo būdą ir dalį mongoloidinės rasės bruožų. Jie ir buvo čaraimakų protėviai. Čaraimakai nesikėlė į regiono gyvenvietes, o iki dabar yra apgyvendinę nederlingus gyvulininkystei tinkamus plotus, skirtingai nei jiems giminingi tadžikai, kurie gyvena miestuose ir sėsliose gyvenvietėse.
Leges Visigothorum
Leges Visigothorum - vestgotų teisės kodeksas. Manoma, kad sudarytas karaliaus Euricho laikais (466-484 m.), vėliau perdirbinėtas ir pildomas. Vestgotų krašte gyvenę romėnai turėjo savo Lex Romana Visigothorum, o Leges visigothorum jiems įsigaliojo tik VII a. pabaigoje. Ispanijoje Lex Visigothorum veikė iki XIII a. pirmosios pusės.
Raudonoji vėliava (Urugvajus)
Istorija
Leido Urugvajaus komunistų partijos lietuvių frakcija. Redaktorius Alfonsas Marma.
Rimantas Driežis
Rimantas Driežis (g. 1959 m. lapkričio 2 d. Alksnupiai, Radviliškio raj.) – Lietuvos lėlių teatro režisierius, dailininkas.
Biografija
1972–1979 m. mokėsi dailės M. K. Čiurlionio meno mokykloje. 1984 m. baigė režisūrą Lietuvos konservatorijoje.
1984–1990 m. Vilniaus teatro „Lėlė“ režisierius ir dailininkas. Nuo 1990 m. dalyvauja kūrybinėse ir edukacinėse programose Lietuvoje ir užsienyje.
Kūryba
Pastatė ir apipavidalino Lietuvos Televizijos spektaklį „Kaip vaikelis baimės ieškojo“ 1983 m., pagal lietuvių liaudies pasaką. Kauno lėlių teatre pastatė spektaklį „Daktaras Dolitlis ir jo gyvuliai“. 1989 m., pagal H. Loftingą ir kituose teatruose.
Vilniaus teatre „Lėlė“ pastatyti spektakliai:
Tampereen Palloilijat
Tamperės TaPa – buvęs Suomijos sporto klubas iš Tamperės. Garsėjo ledo ritulio ir futbolo komandomis. 1974 m. prijungtas prie Ilves Tampere klubo.
Bolidas
thumb|right|A – vientisas bolidas, B – suskilusio bolido skeveldros
Bolidas ( 'svaidomoji ietis') – šviesus, didelės masės meteoras. Krentant bolidui matomas ugnies kamuolys bei ilgas dūmų pėdsakas. Dauguma jų sužimba 90–120 km aukštyje, o užgęsta 40–20 km aukštyje. Kartais jie sprogsta atmosferoje. Tik bolidai ar jų skeveldros gali pasiekti Žemę, nes jie nespėja išgaruoti kol praranda kosminį greitį maždaug 30–10 km aukštyje. Po to meteoroido likutis krenta kaip paprastas kūnas. Dideli (tūkstančių tonų) bolidai trenkiasi į Žemę dar nepraradę kosminio greičio.
Nuorodos
Kiti šaltiniai:
Bibeliai
Bibeliai arba Pokrovskojė (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Falkenhausen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Michailovskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Gumbinės rajono (Гумбинненский район), vėliau Gusevo rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Pokrovskojės apylinkės (Покровский cовет) centras. 1992 m. prijungta Novoseljė (Vaivarai).
Helvetai
Helvetai – tauta, gyvenusi dabartinėje Šveicarijos teritorijoje. Antikos rašytojai manė, kad jie priklausė keltų gentims. Jų tautinė ir politinė organizacija nežinoma. Manoma, kad helvetai sudarė konfederaciją. Jie gyveno Šveicarijos plokščiakalnyje, kurį, pagal Julijų Cezarį (58 m. pr. m. e.), supo natūralios sienos – Ronos ir Reino upės, Ženevos ežeras ir Juros kalnai. Tuo metu helvetai nesutarė su Romos respublika. Cezaris daug apie juos rašo savo „Commentarii de Bello Gallico“, nes Galijos užkariavimą pradėjo nuo helvetų.
Lex Ripuaria
Lex Ripuaria – vienas iš "barbarų teisės" kodeksų, naudotas vienos iš germanų genčių – Reino frankų arba ripuarijų. Surašytas greičiausiai netrukus po to, kai buvo išvytas Teodorikas (511-534 m.), vėliau pildomas ir keičiamas. Galiojo žemutinio Reino srityje.
Skaitmeninis parašas
Skaitmeninis parašas - kodas, paprastai susiejamas su prasmine informacija ir leidžiantis tą informaciją autentifikuoti, t. y. susieti ją su skaitmeninę tapatybę turinčiu asmeniu arba įrenginiu.
Iš esmės skaitmeninis parašas elektroninėje erdvėje atlieka tą pačią funkciją, kaip ir paprastas parašas įprastame pasaulyje.
Skaitmeninis parašas dažniausiai realizuojamas asimetrinės kriptografijos pagalba ir jo panaudojimas paremtas viešojo rakto kriptografija, kas leidžia:
Skaitmeniniai parašai dažniausiai panaudojami:
Saugaus skaitmeninio parašo paplitimo kliūtys:
Šaltiniai
Elektronický podpis
Chevrolet
Chevrolet – General Motors priklausanti automobilių kompanija, daugiausiai automobilių parduodanti Lotynų Amerikoje, Pietų Afrikoje, Europoje ir Azijoje. 250px|thumb|right|1979 m. [[Chevrolet Camaro]] 250px|thumb|right|1975 m. [[Chevrolet Corvette]]
Istorija
Chevrolet kompaniją įkūrė Louis Chevrolet (Lui Ševrolė) ir William C. Durant (Viljamas K. Diuranas). Louis Chevrolet buvo lenktynininkas, gimęs 1878 metų Gruodžio 25 diena La Chaux-de-Fonds mieste Šveicarijoje. William Durant buvo General Motors įkurėjas, kuris buvo priverstas palikti GM 1910 metais, jis norėjo panaudoti Louis Chevrolet dizainą ir atstatyti savo reputaciją automobilių pramonėje. Kaip Buick Motor Company galva, prieš įkuriant GM, Durant pasamdė Chevrolet, kad lenktyniautų su Buick automobiliais.
1911 metų lapkričio 3 diena Chevrolet įžengė į automobilių rinka kaip Ford Model T konkurentas. Po metų buvo pristatytas „Classic Six“. Classic Six buvo 5-vietų sedanas su 299 in3 (4,9 l) 6-cilindrų varikliu galinčiu pasiekti 104 km/h (65 mph) greitį.
1916 metais Chevrolet buvo pakankamai pelninga, kad leistų Durant’ui nupirkti daugybę GM akcijų. Kai sandėris buvo baigtas 1917 metais, Durant’as tapo General Motors prezidentu, o Chevrolet tapo GM dukterine įmone.
Tamsusis debesis
thumb|right|250px|Žinomiausias tamsusis debesis [[Arklio galvos ūkas.]] Tamsusis debesis (kartais naudojamas terminas tamsusis ūkas) – tarpžvaigždinis debesis, kuris yra toks tankus, jog užstoja šviesą iš emisinio arba atspindžio ūkų (pavyzdžiui, Arklio galvos ūkas), arba toks, kuris užstoja toliau esančias žvaigždes (pavyzdžiui, Angliamaišis).
Tamsiųjų debesų forma yra labai nereguliari. Jų paviršiai yra nelygūs. Didžiausi tamsieji debesys matomi kaip tamsūs dryžiai šviesiame Paukščių Tako fone.
Vidinės tamsiųjų debesų sritys yra žvaigždėdaros ir mazerių šaltinių vietos.
Teresva
Teresva  – upė, tekanti Tiačevo rajone, Užkarpatės srityje, Ukrainoje. Dešinysis Tisos intakas.
Upeliai (Stalupėnų apskritis)
Upeliai arba Čiapajevas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Prigorodnojės kaimo gyvenvietės kaimas  prie kelio Lugovojė – Kudirkos Naumiestis, 1,8 km į vakarus nuo sienos su Lietuva.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Kartais kaimas dėl panašumo su vokišku pavadinimu vadinamas Vabalais. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Prigorodnojės apylinkės kaimas.
2019 m. FIFA moterų pasaulio taurė
2019 m. FIFA moterų pasaulio taurė – 8-ios FIFA moterų pasaulio taurės varžybos, kurios vyko 2019 m. nuo birželio 7 d. iki liepos 7 d. Prancūzijoje. Tai trečioje pasaulio taurė, kuri vyko Europoje ir pirmoji Prancūzijoje.
2015 m. kovo 19 d. FIFA balsavime dėl teisės surengti 2019 m. moterų taurę Prancūzija nugalėjo Pietų Korėją.
Pasaulio taurę ketvirtą kartą laimėjo JAV rinktinė.
Olimpinė kvalifikacija
Trys geriausios Europos komandos užsitikrins patekimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes. Prieš prasidedant pasaulio čempionato kovoms buvo nutarta jog dėl teisės Olimpinėse žaidynėse dalyvauti Jungtinės Karalystės rinktinei varžysis Anglijos rinktinė, o Škotijos komandos rezultatas nebus skaičiuojamas.
Olimpinius kelialapius iškovojo:
Teteparė
thumb|250px|Salos palydovinė nuotrauka
Teteparė  – sala Saliamono salyne, Naujosios Džordžijos salų grupėje. Priklauso Saliamono Saloms, Vakarų provincijai. Yra į pietus nuo Naujosios Džordžijos, nuo kurios atskirta Blanšė sąsiauriu, ir tuoj į pietryčius nuo Rendovos. Plotas – 183 km².
Sala vulkaninės kilmės, išsidriekusi šiaurės vakarų–pietryčių kryptimi. Salą dengia tropinės džiunglės.
Nuo XIX a. vid. Teteparė nebegyvenama. XX a. pr. vakariniame gale buvo kokospalmių plantacija, bet dabar ši teritorija sulaukėjo. Gamtosaugininkai ir iš šios salos kilę žmonės siekia salą paversti draustiniu. Čia sutinkamos retos, endeminės paukščių, šikšnosparnių rūšys, pakrantėse veisiasi jūriniai vėžliai.
Darbo jėga
Darbo jėga, ) – visų konkrečioje teritorijoje galinčių dirbti žmonių, jų fizinių ir dvasinių jėgų, kurias žmonės gali naudotis savo veikloje, suma.
Ne visi žmonės ši terminą priima. Laikoma, kad tai nuvertina žmogų, visus žmones daro bendra beveide mase.
Kapitalizme darbo jėga yra specifinis produktas. Žmonės samdydamiesi parduoda ne tik savo fizinę jėgą, bet ir savo sugebėjimus, įgūdžius, laiką, nes neturi darbo įrankių. Bendra darbo jėgos kaina visada sutampa su jos funkcijų palaikymu, nes viskas, kas uždirbama, tų pačių žmonių, jų šeimų ir sunaudojama. Dažniausias darbo jėgos vertinimo rodiklis yra alga.
Darbo jėgos kaina priklauso nuo darbo jėgos pasiūlos ir paklausos. Vienos įmonės atžvilgiu darbo jėgos kartu su darbo priemonėmis sukurtos produkto vertės ir sąnaudų skirtumas vadinamas pridėtine verte ar pelnu.
Darbo jėga ne visada buvo, o kai kur ir nėra preke. Ji gali nepriklausyti žmogui ir būti atimama be ekvivalentiškų mainų (pvz., vergų ar baudžiauninkų darbą naudojančiose ekonomikose). Ne visada žmogus turi juridinę laisvę (kalinys, vaikas). Žmogus gali savarankiškai dirbti ir pardavinėti savo darbą (amatininkai, dailininkai, ūkininkai, privatūs verslininkai, kurie nieko nesamdo).
Už mažiau kvalifikuotą darbą mokama mažiau, už daugiau kvalifikuotą darbą mokama daugiau. Dažniausiai darbo apmokėjimas vertinamas valandiniais, savaitiniais, mėnesiniais, metiniais tarifais. Už kiek didesnius sugebėjimus ar įgytą populiarumą sumokama daug daugiau (menininkams, sportininkams). Tokiais atvejais įprasta sudaryti terminuotą kontraktą.
Zelvos rajonas
Zelvos rajonas  – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Zelva.