cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ólafur Ragnar Grímsson
Biografija
Islandijos universitete buvo politologijos profesoriumi (1971–1988 m.), taip pat buvo Altingo nariu.
Nuo 1970 m. politologijos mokslų daktaras.
Mehmedas II
thumb|250px
Mehmedas II (1432 m. kovo 30 d. Edirnėje – 1481 m. gegužės 3 d.) – Osmanų imperijos sultonas nuo 1444 m. iki 1446 m. ir vėl nuo 1451 m. iki 1481 m.
Būdamas 21 metų, 1453 m. pasižymėjo užimdamas Konstantinopolį ir taip sužlugdydamas Bizantijos imperiją. Nuo to laiko jis prie savo titulų pridėjo ir „cezario“ titulą.
Ankstyvasis valdymas
Mehmedas gimė Edirnėje, Osmanų valstybės sostinėje, 1432 m. kovo 30 d. Jo tėvas buvo sultonas Muradas II (1404–1451 m.), o motina – Huma Hatun, Humo Abd’Allah duktė. Huma reiškia moteris/mergina iš Humo. Mehmedas būdamas vienuolikos metų buvo išsiųstas valdyti Amasiją, vieną iš Osmanų imperijos provincijų, kad gautų patirties pagal osmanų sultonams įprastą tradiciją. Kai Muradas II sudarė taikos sutartį su Karamano emyratu Anatolijoje 1444 m. rugpjūtį, jis atsisakė sosto ir perdavė jį 12 metų Mehmedui.
Pirmo valdymo metu, Mehmedas II paprašė tėvo sugrįžti į sostą prieš Varnos mūšį, bet Muradas II atsisakė. Supykęs ant tėvo, kuris po atsistatydinimo gyveno ramų gyvenimą pietvakarių Anatolijoje, Mehmedas rašė: ''Jei tu esi sultonas ateik ir vadovauk savo armijoms. Jei aš esu sultonas, aš tau įsakau atvykti ir vadovauti mano armijoms''. Tad Muradas II vadovavo osmanų armijai Varnos mūšyje 1444 m.
Konstantinopolio užėmimas
thumb|left|Mehmedas II įžengia į Konstantinopolį, Fausto Zonaro paveikslas. Po savo tėvo mirties 1451 m. Mehmedas vėl tapo sultonu. 1453 m. jis sunaikino Bizantijos imperiją, užimdamas jos sostinę Konstantinopolį. Po šio užkariavimo 1460 m. jis užėmė Morėjos despotatą Peloponese ir Trebizondo emyratą šiaurės rytų Anatolijoje 1461 m. Tad Osmanų imperija prarijo paskutinius du Bizantijos ženklus. Konstantinopolio užėmimas suteikė šaliai tarptautinį prestižą ir ji buvo pirmąkart pripažinta imperija.
Bizantijos istorikas Doukas teigė, kad užkariaujant Konstantinopolį Mehmedas II liepė jam atvesti 14 metų amžiaus Luko Notaro sūnų asmeniniam malonumui. Kai tėvas šiam tikslui atsisakė duoti sūnų, Mehmedas liepė abu iš karto nukirsdinti. Šiuolaikiniai istorikai mano, kad tai vienas iš daugybės bandymų pavaizduoti musulmonus amoralius ir nurodo Švento Pelagijaus istoriją kaip galimą įkvėpimo šaltinį.
Po Konstantinopolio užkariavimo Mehmedas II save titulavo Romos Cezariu (Kayser-i Rûm), nes Bizantija buvo tai, kas liko iš Romos imperijos sostinę perkėlus į Konstantinopolį 330 m., bet buvo pramintas Užkariautoju. Jis turėjo giminystės ryšių su Bizantijos imperatoriais, nes jo protėviai, pvz.: sultonas Orhanas I buvo vedę graikų princeses. Be jo, Romos imperatoriaus titulą savinosi Šventosios Romos imperijos imperatorius Frederikas III, atsekęs savo titulo istoriją iki Karolio Didžiojo, kurį Romos imperatoriumi karūnavo popiežius Leonas III 800 m.
Islamo kalbinėje tradicijoje išliko autentiškas hadith, kuriame minima Konstantinopolio užėmimo galimybė, priskiriamas pranašui Mahometui: ''Iš tiesų tu užkariausi Konstantinopolį. Koks nuostabus tai bus vadas ir kokia nuostabi bus ta armija!''
Užkariavimai Azijoje
Po Konstantinopolio užėmimo Mehmedas II nukreipė dėmesį į Anatoliją. Jis norėjo sukurti visą Anatoliją apimančią valstybę, užkariaudamas turkų bėjų valdomas teritorijas ir graikų Trezibondo imperiją šiaurės rytų Anatolijoje. Jis sudarė sąjungą su Aukso orda sąjungininku. Anatoliją buvo suvienijęs sultonas Bajezidas I 50 metų prieš Mehmedo II valdymą, bet po pralaimėjimo Ankaros mūšyje 1402 m., bėjai tapo vėl nepriklausomi. Mehmedas greitai pavergė kitas turkų valstybes ir tai jam leido nukreipti žvilgsnį į Europą.
Kita Osmanų politiką Azijoje įtakojusi valstybė buvo Ak-Kojunlu turkmėnai (Ak Koyunlu). Vadovaujam Uzun Hasano ši turkmėnų karalystė tapo stipri jėga Rytuose, bet dėl stiprių ryšių su krikščioniškomis valstybėmis (Trezibondo imperija ir Venecija) bei sąjungos su Karamanoğlu gentimi, Mehmedas juos laikė grėsme savo valdžiai. Jis vadovavo sėkmingai kampanijai prieš Uzun Hasaną 1473 m. ir Otlukbelio mūšyje pasiekė lemiamą pergalę.
Užkariavimai Europoje
Mehmedas II Rytų Europoje žygiavo iki Belgrado ir bandė atimti miestą iš Jono Hunyadi per Belgrado apgultį, tačiau 1456 m. Vengrijos vadai sėkmingai apgynė miestą ir osmanams teko pasitraukti patyrus daugybę nuostolių, tačiau buvo užimta beveik visa Serbija.
Jis taip pat susipyko ir buvo nugalėtas savo buvusio vasalo Valakijos valdovo Vlado III Drakulos 1462 m. per Nakties ataką. Tada Mehmedas padėjo Drakulos broliui Radu cel Frumos atimti iš jo sostą tais pačiais metais. Vladas prarado visą valdžią ir pabėgo iš šalies.
Osmanai buvo sutriuškinti Moldovos princo Stefano Didžiojo 1475 m. Vaslui mūšyje. 1476 m. Mehmedas nugalėjo Stefaną Valea Albă mūšyje ir beveik visiškai sunaikino mažą Moldavos armiją. Po to jis nusiaubė Moldavos sostinę Suceavą, bet neužėmė Piatra Neamţ pilies ir Suceavos tvirtovės. Siaučiant marui jo stovykloje ir trūkstant vandens, Mehmedas buvo priverstas atsitraukti, nes Stefanas gavo pastiprinimą. Be to moldavams į pagalbą žygiavo iš tremties grįžęs Drakula su 30 tūkst. karių armija.
1480 m. Mehmedas įsiveržė į Italiją. Jis norėjo užimti Romą ir „suvienyti Romos imperiją“. Iš pradžių atrodė, kad jam tai pavyks, kai jis lengvai užėmė Otranto miestą, bet popiežiaus pajėgos Otrantą atgavo po Mehmedo mirties 1481 m. George Kastrioti Skanderbeg (İskender bėjus) maištas Albanijoje 1443–1468 m. lėmė tai, kad nebuvo galima skirti pakankamai pajėgų kampanijai Italijoje. Skanderbegas į Albaniją buvo paskirtas Mehmedo II tėvo kaip aukščiausias Osmanų imperijos atstovas.
Konfliktai tarp Osmanų ir Europos valstybių parodė didėjančią Osmanų imperijos galią. Nors turkai visiškai nesutriuškino Balkanų valstybių, tačiau jos nesugebėjo sustabdyti Osmanų imperijos ekspansijos.
Akytoji solorina
Akytoji solorina (Solorina spongiosa) – meškapėdinių (Peltigeraceae) šeimos epigėjinių kerpių rūšis. Tai kerpė, auganti tundroje, alpinėje bei subalpinėje kalnų juostose, ant molingo ir kalkingo dirvožemių, tarp samanų arba atvirose vietose.
Akytajai solorinai būdingas smulkus lapiškas, pilkšvas ar pilkai rusvas gniužulas, augantis kaip siaura apykaklė aplink giliai įdubusius vaisiakūnius. Lietuvoje kitų panašių kerpių nėra.
Lietuvoje rūšis įtraukta į Raudonąją knygą. Kaip ir kitos nulinės kategorijos rūšys Lietuvoje ji yra už arealo ribų, kai kerpės augavietė čia yra tarsi atsiskyrusios arealo salelės. Akytoji solorina Lietuvoje buvo aptikta 1932 m. Trakų rajone, prie Akmenos ežero. Lietuvoje šioms kerpėms nepakanka tinkamų augaviečių, be to, vyraujančiuose lygumų dirvožemiuose jos sunkiai konkuruoja su samanomis, induočiais augalais.
Linučiai (viensėdis)
Linučiai – buvęs viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Videniškių.
INXS
INXS (tarimas angl. „In Excess“) – viena sėkmingiausių Australijos roko grupių nuo AC/DC laikų. Ji yra įkurta 1977 m. Perte ir iš pradžių dainavo funkroką. Daug pasirodymų Michael Hutchence TV kanale MTV privedė iki to, kad ketvirtas grupės albumas – The Swing 1984 m. tapo bestseleriu Australijoje ir už jos ribų. Paskesni albumai – Listen Like Thieves 1985 m. ir Kick 1987 m. – parduotas milijoniniu tiražu JAV ir Europoje.
Studijiniai albumai
right|223px|thumb|INXS CD albumo Kick viršelis
Skaudvilės gimnazija
Skaudvilės gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Skaudvilėje, Mokyklos skg. 4, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290469280.
Istorija
Įsteigta 1945 m. 2004 m. renovuotas mokyklos pastatas. Iki 2007 m. gegužės 2 d. buvo vidurinė mokykla, po to tapo gimnazija. 2020 m. prijungta Batakių mokykla.
Magnetosfera
thumb|250px|Magnetosfera
Magnetosfera – erdvė, kurioje kosminio kūno magnetinis laukas kontro­liuoja kosminių elektringųjų dalelių judėjimą. Žemės magnetosfera yra už jonosferos. Prasideda ~1000 km aukštyje virš Žemės; į Saulę atgręžtoje Žemės pusėje magneto­sfera nutolusi per ~60 tūkst. km nuo paviršiaus, nuo Saulės nusigręžusioje pusėje susidaro >5 mln. km ilgio magnetosferos uodega.
Deimena
Deimena  – upė Kaliningrado srityje. Gvardeisko mieste atsišakoja nuo Priegliaus ir teka į šiaurę, įsilieja į Kuršių marias. 1395 m. Kryžiuočių ordino magistras Konradas fon Jungingenas nurodė ištiesinti upės vagą. Prie Gvardeisko esančios užliejamos pievos – buvusios vagos pėdsakai. Visa upė laivuojama, kanalais jungiasi su Nemunu.
Drąsiai
Drąsiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dubingių.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1973–1974 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1973–1974 m.
Drąsiai
Istorija
1612 m. kunigaikštis Elijas Giedraitis Ukmergės paseniūniui Andriui Unichovskiui užrašė tarnybą žmonių, priklausančių Giedraičių dvarui, esančiam Vilniaus paviete, vadinamų Drąsėnais, gyvenančių Drąsėnų lauke. Tą Drąsėnų lauką galima tapatinti su dab. Drąsiais prie Gaveikių ežero. XVIII a. kaimas priklausė Dubingių parapijai: 1744 m. užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose.
Sebastián Palacios
Sebastián Palacios (1992 m. sausio 20 d.) – Argentinos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Šiuo metu žaidžia Italijos „Boca Juniors“ klube.
Zakontai
Zakontai – nausėdija Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į šiaurės rytus nuo Naujinės, 22 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 100 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Juodosios meletos
Juodosios meletos (Dryocopus) – geninių (Picidae) šeimos paukščių gentis.
Rūšys
Minta medienoje ir po žieve gyvenančiais vabzdžiais (kinivarpomis, ūsuočiais), jų lervomis. Sulesa daug skruzdėlių, jų perų. Apsigyvena brandžiuose pušynuose, mišriuose pušų ir eglių medynuose. Mėgsta didelius miškų masyvus, gali perėti nedideliuose miškeliuose, parkuose ar pavieniuose kirtavietėse augančiuose medžiuose.
Lietuvoje perinti populiacija stabili. Populiacijos dydis: 3000-6000 perinčių porų.
Naujamiestis (kaimas)
Naujamiestis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, į rytus nuo Naujamiesčio miestelio, kairiajame Nevėžio krante. Yra paminklinis kryžius, gretimame šile – Naujamiesčio karaimų kapinės, laukuose – Naujamiesčio akmuo.
miniatiūra|250px|left|Kaimo kryžius
Šinkūnų piliakalnis
Šinkūnų piliakalnis – buvęs piliakalnis (naujai išaiškinamųjų sąraše Nr. 2590; unikalus objekto MC kodas 12758; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. IP2590) ir gyvenvietė Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Šinkūnų kaime, Siesikų seniūnija.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje, iš visų pusių juosiamoje pelkės. Aikštelė ovali, pailga šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 77x70 m dydžio. Šlaitai vidutinio statumo, 4-5,5 m aukščio.
Piliakalnis buvo ariamas, aikštelės šiaurės rytų dalyje buvo XVII a. – XVIII a. senkapis. 1972 m. piliakalnis apardytas žvyro karjero, kurio kasimas atnaujintas 1979 m. ir iki 1988 m. nukastas beveik visas piliakalnis. Liko tik jo šlaitai ir viršutiniu žemės sluoksniu užstumti ar priešingai – nustumti aikštelės pakraščiai – rytiniame krašte vietomis iki 10 m pločio. Dabar piliakalnio vietoje yra kraterį primenanti krūmais apauganti karjero vieta.
Tyrimai
1973 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. 1979 m. Elena Grigalavičienė karjero ardomo ir 1990–1992, 1998, 2002–2004 m. Romas Jarockis jau suardyto piliakalnio liekanose ištyrė bendrą 747,1 m² plotą.
Iki 1 m storio kultūriniame sluoksnyje rastas medinis šulinys, geležinis peilis-pjautuvėlis, ietigalio plunksnos dalis, smeigtukas, yla, tošinis indas, žalvarinė pasaginė segė, įvija, moliniai verpstukai, akmeninės trinamosios girnos, galąstuvas, kirvio dalis, titnaginės skeltės, brūkšniuotos, lygios ir grublėtos, gludintos, žiestos keramikos.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Rabaulas
Rabaulas – miestas Papua Naujojoje Gvinėjoje, Naujosios Britanijos salos rytuose, Rytų Naujosios Britanijos provincijoje, prie Saliamono jūros. 3,9 tūkst. gyventojų.
Iki 1994 m. Rabaulas buvo pagrindiniu salos miestu, čia gyveno 17 tūkst. gyventojų. 1994 m. miestą nusiaubė išsiveržę Tavururo ir Vulkano ugnikalniai. Oro uostas buvo visiškai sugriautas, didžioji Rabaulo dalis atsidūrė po pelenais. Provincijos sostinė perkelta į Kokopą.
Kachovkos tvenkinys
Kachovkos tvenkinys  – buvęs didelis tvenkinys pietų Ukrainoje, Dniepro upės slėnyje. Telkšojo Zaporožės, Chersono ir Dniepropetrovsko sričių teritorijose. Buvo 230 km ilgio, plotis siekė 25 km.
Susidarė tarp 1955–1958 m. patvenkus Dniepro upę Kachovkos HE užtvanka ties Nova Kachovkos miestu. Buvo užlieta daug vertingų pakrančių šlapynių, ~90 gyvenviečių. 2023 m. sugriuvus Kachovkos hidroelektrinėi, tvenkinys nuseko.
Tvenkinys naudotas pasėlių drėkinimui, žvejybai, poilsiui. Nuo tvenkinio atsišakojo 3 kanalai: Dniepro-Kirvyj Ryho, Kachovkos, Šiaurės Krymo. Greta tvenkinio buvo įsikūrusi Kachovka, Nova Kachovka, Nikopolis, Marganecis, Vasylivka, Dnieprorudnė, Dniepro Kamianka, Beryslavas.
1987 m. Europos krepšinio čempionatas
XXV Europos krepšinio čempionatas vyko 1987 m. Atėnuose (Graikija). Čempionatą laimėjo Graikijos vyrų krepšinio rinktinė finale po pratęsimo rezultatu 103:101 (41:42, 89:89) laimėjusi prieš TSRS rinktinę, kurioje žaidė Šarūnas Marčiulionis, Sergejus Jovaiša ir Valdemaras Chomičius. Šeimininkė – Graikijos rinktinė pirmą kartą laimėjo Europos vyrų krepšinio čempionatą. Tai taip pat buvo pirmas kartas, kai Graikijos nacionalinė sporto rinktinė laimėjo tokio lygio turnyrą, todėl krepšinis tapo populiariausia sporto šaka Graikijoje. Rezultatyviausiu ir naudingiausiu čempionato žaidėju tapo Graikijos rinktinės lyderis Nikos Galis.
Čempionate puikiu žaidimu pasižymėjo ir SSRS rinktinės lyderiu tapo Šarūnas Marčiulionis, jis per rungtynes vidutiniškai įmetė po 19.3 tšk. Š. Marčiulionis iš karto pelnė tarptautinį pripažinimą ir NBA skautų dėmesį. Šiame čempionate dėl traumų nežaidė Arvydas Sabonis ir Rimas Kurtinaitis, tačiau kiti lietuviai buvo lyderiais. Labai svarbios ir įtemptos pusfinalio rungtynės su pajėgia Ispanija buvo laimėtos Š. Marčiulionio (26 tšk.) ir V. Chomičiaus (20 tšk.) dėka.
Konstancija Čartoriska
Konstancija Čartoriska 1696 m. sausio 29 d. – 1759 m. spalio 27 d.) – Kazimiero Čartoriskio ir Elžbietos Morštyn vyresnioji duktė.
Šeima ir vaikai
1720 m. rugpjūčio 14 d. ištekėjo už Stanislavo Poniatovskio, Krokuvos kašteliono. Vaikai:
Jane Addams
Džeinė Adams (, 1860 m. rugsėjo 6 d. Cedarvilyje, Ilinojaus valstija – 1935 m. gegužės 21 d. Čikagoje) – sociologė, socialinė darbuotoja, JAV socialreformizmo teoretikė.
Biografija
Mokėsi JAV ir Europoje, baigė Rokfordo moterų seminariją (dabar Rokfordo koledžas). 1899 m. įsteigė bendruomenės namus Hull Houze (Čikaga) neturtingiesiems su suaugusiųjų mokykla, vaikų darželiu, klubais, meno galerija, baseinu, sporto salėmis, biblioteka, muzikos mokykla. Joje buvo atliekami sociologiniai tyrimai, rengiamos metodikos. 1911 m. prisidėjo kuriant bendruomenių namus ir kituose miestuose.
1912–1916 JAV Progresyviosios partijos lyderė, nuo 1915 m. Moterų taikos partijos ir Tarptautinės moterų taikos ir laisvės lygos pirmininkė.
1931 m. Nobelio Taikos premijos laureatė (su Nicholas Murray Butler).
Liodžionys
Liodžionys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Rūdiškių, prie Luknos upės.
The Dark Side of the Moon
„The Dark Side of The Moon“ – aštuntas grupės Pink Floyd progresyvaus roko albumas, išleistas 1973 m. kovo 17 d. Tai pats sėkmingiausias grupės albumas, bendras pardavimų skaičius – daugiau kaip 50 mln. kopijų (geriausiai parduodamas albumas pasaulyje). Albumas pasiekė 2 vietą angliškame dainų dešimtuke, 1 vietą JAV ir geriausių albumų „Top 200“ išsilaikė 741 savaitę (591 savaitę iš eilės nuo 1973 m. iki 1988 m.). Vienas žinomiausių progresyvaus roko koncepcinių albumų.
Albumo koncepcija
„The Dark Side of the Moon“ – koncepcinis darbas, pasakojantis apie šiuolaikinio žmogaus įvairių gyvenimo sąlygų priespaudą. Ši idėja buvo galingas katalizatorius grupės kūrybiniam darbui. Pagrindinės temos, išsakomos albume, yra: kūrinys „On The Run“ pasakoja apie paranoją; „Time“ aprašo senatvės artėjimą ir betikslį gyvenimo švaistymą; „The Great Gig In The Sky“ (iš pradžių šio kurinio pavadinimas buvo „Mortality Sequence“ ir „Religious Theme“) pasakoja apie mirtį ir religiją; „Money“ pasakoja apie pinigus, kurie ateina su šlove;.thumb|left|300px|Pink Floyd gupės nariai ant plakato „Eclipse“,[[1973 m.]] „Us And Them“ apie visuomenės vidaus konfliktą; „Brain Damage“ paliečia beprotystės temą. Šis albumas buvo kuriamas tuo pačiu laiku kaip ir albumas „A Saucerful of Secrets“ ir koncepciniu požiūriu yra labiausiai išbaigtas grupės kūrinys, o Rodžerio Voterso puikūs eilėraščiai padarė albumą praktiškai idealiu. Po albumo pasirodymo nei Pink Floyd kūryba, nei progresyvus rokas bendrai paėmus jau nebegalėjo pasilikti toks, koks buvo iki tol. Grupės kūryba netapo blogesnė, jie paprasčiausiai keitėsi, nei vienas R. Voterso albumas nepanašus vienas į kitą. Pagrindinė albumo koncepcija sako, kad šiuolaikinis gyvenimas yra kelias į beprotystę ir individas turi atkakliai kovoti, kad išsaugotų šviesų protą. Tai taip paveikė milijonus žmonių, kad praėjus ketvirčiui amžiaus albumas sėkmingai parduodamas ir dabar. thumb|left|300px|Pink Floyd antro plano vokalo atlikėjos.
Kilmė
Albumas buvo kuriamas nuo 1972 m. birželio mėnesio ir pirmieji įrašai atliekami EMI įrašų studijoje „Abbey Road Studios“ 24-ių takelių įrenginiu. Garso režisieriumi tapo Alanas Parsonas (Alan Parsons) su 35 svarų savaitiniu atlyginimu, beje, už šį albumą gavęs EMI apdovanojimą. Nėra abejonių, tai buvo pasiekimas. Jei tikėtume statistika, šį albumą šiuo metu kas nors klauso pasaulyje, o Jungtinėje Karalystėje jį turi kas penkta šeima. 1971 m. pabaigoje albumą tokiu pavadinimu buvo išleidusi grupė „Medicine Head“, todėl Pink Floyd teko keisti savo albumo pavadinimą į „Eclipse“. Bet kai „Medicine Head“ albumą ištiko fiasko, Pink Floyd grįžo prie pirmojo pavadinimo. „The Dark Side of the Moon“ tapo pirmuoju albumu, kurio visus tekstus parašė Rodžeris Votersas (Roger Waters). thumb|right|300px|Saksofonininkas D. Peris, [[1973 m.]]Ta proga ant plokštelės voko buvo išspausdinti dainų tekstai (dabar Pink Floyd dainų tekstai spausdinami ir ant pakartotinai išleistų senų albumų tiražų). Idėja sujungti kompozicijas su beprotystės, senatvės, darbo ir mirties temomis, kurios jaudina kiekvieną iš mūsų, muzikantams kilo susirinkimo metu pas Niką Meisoną (Nick Mason) virtuvėje. Albumo įrašyme taip pat dalyvavo saksofonininkas D. Peris (Dick Parry). Jis tapo sėkmingu radiniu grupei ir lydėjo Pink Floyd koncertinėse gastrolėse net dvejus metus, o paskui vėl prisijungė prie grupės nuo 1994 m. Negalima pamiršti įžymiųjų antrojo plano vokalo atlikėjų: K. Tori (Clare Torry), L. Straik (Liza Strike), B. St. Džon (Barry St. John), L. Dankan (Lesley Duncon) ir D. Troi (Doris Troy). Šio albumo įrašymo metu tarp grupės narių R. Voterso ir D. Gilmoro prasidėjo trintis, o bebaigiant daryti įrašą, garso prodiuseriui Krisui Tomasui (Chris Thomas) teko net pabūti arbitru tarp šių muzikantų. Kūriniai plokštelėje įrašyti be tarpų, melodija iš vieno kūrinio pereina prie kito. Nors UK šis albumas teužėmė tik antrą vietą, o JAV pirmoje pozicijoje išsilaikė tik savaitę, bet pagal buvimo geriausių albumų sąraše trukmę (beveik penkiolika metų) jam nėra ir, ko gero, nebus lygių. thumb|right|300px|Pink Floyd garso inžinierius Alanas Parsonas prie pulto, [[2003 m.]]
Albumo viršelis
Šio originalaus albumo viršelis – vienas geriausių ir žinomiausių roko istorijoje. Jo dizainas sukurtas S. Torgersono dizaino studijos „Hipgnosis“ (piešinio autorius Dž. Hardis (George Hardie)).thumb|left|300px|Juostinis įrenginys cikliškiems monetų skambesio efektams gauti kūrinyje „Money“ Grupei pasirinkti „Hipgnosis“ pasiūlė keletą piešinio variantų ir S. Torgersono žodžiais „pasitarimas truko apie tris sekundes, (tiek laiko reikėjo grupės nariams išsirinkti piešinį) pasižiūrėjo vienas į kitą ir pasakė: „Štai šį“, ir paliko kabinetą“. Viršelis turi dvi iš anksto numatytus netikslumus: pirma - spektre nėra violetinės spalvos, dėl dizaino supaprastinimo, ir antra – kitoje viršelio pusėje pavaizduota prizmė, atliekanti spektro konvergenciją, ko gamtoje nebūna. Vinilinis LP diskas buvo parduodamas su dviem lipdukais ir dviem plakatais: vienas su koncertinių nuotraukų rinkiniu, kitas su Gizos piramidėmis naktį. Neaišku kodėl, bet plakatai skyrėsi nuo amerikietiško varianto, o japoniškame albume buvo dedamas prabangus bukletas. Grupė norėjo albumą įdėti į dovanų voką, bet EMI šiai idėjai nepritarė dėl kainos. Tik po dvidešimt metų EMI nusileido ir buvo išleistas ribotas CD (ЕМ1 7 81479 2) tiražas kartoniniame įpakavime su pagerintu skaitmeniniu įrašu, pasirodė ir pirmas Pink Floyd mini diskas (EMI 8 29752 8). Ant pirmųjų tiražų albumo viršelio ir CD buvo užrašyta „The Dark Side of the Moon“, o vėlesnių tiražų užrašuose artikelio „The“ nebeliko.thumb|right|300px|Pink Floyd albumo viršelių dizaineris Stormas Torgersonas, [[2003 m.]]
Kūrinių sąrašas
thumb|right|300px|Kris Tomas Pink Floyd garso prodiuseris, [[2003 m.]]
Originalioje LP plokštelėje B pusė prasideda kūriniu „Money“.
Pastabos:
Silvestras Leonas
Biografija
Nuo 1925 m. Telšių taikos ir Šiaulių apygardos teismo teisėjas. Nuo 1933 m. rugsėjo mėn. Apeliacinių rūmų teisėjas. 1934 m. birželio mėn. – 1938 m. kovo mėn. Kariuomenės teismo pirmininkas. 1938 m. kovo mėn. – 1939 m. kovo mėn. vidaus reikalų ministras. 1940 m. gegužės mėn. paskirtas Vyriausiojo tribunolo teisėju. Sovietams okupavus Lietuvą iš pareigų atleistas, suimtas. 1941 m. birželio mėn. per Birželio sukilimą išlaisvintas. Likęs Lietuvoje 1944 m. lapkričio mėn. NKVD suimtas, kalintas Komijoje, vėliau ištremtas į Irkutsko sritį. Į Lietuvą grįžo 1956 m.
Nimfėjus
Nimfėjus (sen. gr. Νυμφαι̃ον – šventyklos nimfa) – senovės Graikijos miestas, esantis vakariniame Kerčės sąsiaurio krante. Strabonas Nimfėjų vadino „miestu su puikiu puikiu uostu“.
Nimfėjus įkurtas apie 570-uosius – 560-uosius m. pr. m. e. Nežinoma ar miestas buvo įkurtas kaip nepriklausomas polis ar kaip Pantikapėjaus kolonistų gyvenvietė.
Pirmoje VI a. pr. m. e. pusėje, Nimfėjuje iškilo šventykla, dedikuota Demetrai (ji egzistavo iki V a. pr. m. e.). V a. pr. m. e. mieste vyko aktyvi būstų statyba. 438-437 m. pr. m. e. miestas priklausė Atėnams ir mokėjo forosą talentais. Eschino liudijimu mieste buvo Atėnų įgula. Po jūrų mūšio prie Egospotamų (405 m. pr. m. e.), Nimfėjus atiteko Bosporo carui Satirui pirmajam.
IV a. pr. m. e. pradžioje miestas buvo apjuostas gynybine siena ir netrukus po to buvo sunaikintas dėl tiksliai nežinomos priežasties.
Jay-Z
Shawn Corey Carter (geriau žinomas kaip Jay-Z g. 1969 m. gruodžio 4 d.) – vienas sėkmingiausių Amerikos Hip-Hop atlikėjų. Jay-Z yra vienas iš Roc-A-Fella savininkų, taip pat NBA klubo Brooklyn Nets bendrasavininkas. Yra Rihannos prodiuseris. Jay-Z per savo karjerą yra pardavęs daugiau nei penkiasdešimt milijonų kopijų albumų. Beyoncés vyras.
Draučiai
Draučiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Variekos.
Sychrovo rūmai
thumb|right|250px|Sychrovo rūmai (2004 m.) thumb|right|250px|Sychrovo rūmų vieta Čekijoje Sychrovo rūmai  – rūmai netoli Sychrovo kaimo Libereco krašte (Čekija). Tai XIX a. antroje pusėje pastatyti neogotikiniai rūmai, apsupti didelio parko.
Istorija
Dabartinių Sychrovo rūmų vietoje nuo XV a. buvo tvirtovė. 1690–1693 m. toje vietoje buvo pastatyta maža barokinė pilis.
Draučiai
Istorija
1998 m. vasario 15 d. kaime įvyko Draučių žudynės, kai Draučių kaimo gyventojas Leonardas Zavistonovičius legaliai turėtais medžiokliniu šautuvu ir karabinu iššaudė beveik visą kaimą: savo kaimynus ir jų svečius – iš viso aštuonis žmones.
Sychrovo rūmai
Istorija
1820 m. pilį nupirko Rohanai – Bretanės (Prancūzija) aristokratų giminė, Prancūzijos revoliucijos metais pasitraukusi iš Prancūzijos ir apsigyvenusi Austrijos imperijoje. Rohanai buvo pilies savininkai 125 metus.
1945 m. rūmai buvo nacionalizuoti. Nuo 1950 m. dalis rūmų buvo atviri viešuomenei. 8-tą dešimtmetį viešuomenei buvo atverta didelė dalis rūmų. XX a. 10-to dešimtmečio pradžioje pradėti rūmų išorės ir vidaus bei parko rekonstrukcija. Siekiama rūmus atstatyti, kad jie atrodytų taip, kaip atrodė didžiausio klestėjimo laikais (XIX a. antra pusė). 1995 m. rūmus kaip nacionalinį kultūros paveldą ėmė saugoti valstybė.
Architektūra
Rohanai, nupirkę mažą apgriuvusią barokinę pilį, pradėjo jos perstatymo darbus, kurie baigėsi 1834 m. Antra rekonstrukcija vyko 1847–62 m., rūmai įgijo romatišką neogotikinę išvaizdą, kurią išlaikė iki dabar. Rekonstrukciją vykdė pagal Bernard Grueber planus.
Savininkai daug dėmesio kreipė į rūmų parką, suplanuotą angliškuoju stiliumi. Remiantis šio parko pavyzdžiu buvo sukurti kiti svarbūs parkai, pvz., Průhonice ir Konopiště.
XX a. 3-io dešimtmečio pab. – 4-to pradžioje buvo renovuotas rūmų interjeras. Ypatingai vertingi medžio drožėjo Petro Bušeko, kuris rūmuose dirbo 38 metus, darbai.
Kolekcijos
Rūmuose yra apie 250 Rohanų, jų giminaičių ir Prancūzijos karalių portretų. Tai didžiausia prancūziškosios protretinės tapybos kolekcija Centrinėje Europoje. Sychrove yra ir unikalių tapybos ant stiklo darbų, kurių autorius – Jan Zachariáš Quast.
Parkas
Rūmų angliškasis parkas užima 23 hektarų plotą. Senasis, klasikinis parkas buvo perplanuotas į romantinį stilių. Kadangi botanika buvo pilies savininko pomėgis, jis daug dėmesio skyrė parko tvarkymui. Jame buvo užveistos turtingos dendrologinės ir botaninės kolekcijos. Parke buvo auginamas unikalus bukas (Fagus silvatica Rohani).
Įvairūs faktai
Kompozitorius Antoninas Dvoržakas (Antonín Dvořák) kelis kartus lankėsi rūmuose, nes buvo rūmų valdytojo draugas. Keli Dvoržako kūriniai įkvėpti rūmų grožio.
Laivo sekretorius
Laivo sekretorius  – jaunesniųjų karininkų laipsnis Rusijos kariniame jūrų laivyne 1717–1732, 1751–1764 m. Vyresni už laivo sekretorius buvo laivyno leitenantai, o jaunesni – laivyno unterleitenantai.
Vėliau laivo sekretorius buvo tos pačios XI klasės valdininko rangas.
Laipsnis laivyne įvestas 1717 m. Pradžioje laipsnis buvo priskirtas XI klasei, kurioje jis buvo vienintelis iš visų armijos, laivyno, dvaro ir valdininkų laipsnių.
1724 m. laivo sekretoriaus laipsnis buvo padalintas į du lygius: Laivo sekretorius užsiimdavo raštvedyba ir saugojo laivo antspaudą.
1732 m. laipsnis buvo panaikintas ir atkurtas 1751 m., bet XI klasės, be dalinimo į 1 ir 2 rangus.
1764 m. laivo sekretoriaus laipsnis laivyne buvo panaikintas ir perkeltas į valdininkų kategoriją kaip vienas iš raštininkų rangų.
Laivo sekretoriaus rangas buvo visiškai panaikintas 1917 m.
Laivo sekretorius tvarkė laivo raštvedybą, saugojo laivo antspaudą.
Alfonsas Leonavičius
Alfonsas Leonavičius (g. 1941 m. gruodžio 1 d. Kurkliai) – Lietuvos baleto artistas, pedagogas.
Biografija
Žymiausi mokiniai: Jurijus Smoriginas, Petras Skirmantas.
Japonijos užsienio reikalų ministerija
thumb|right|300px|Ministerijos pastatas [[Tokijas|Tokijuje.]] Japonijos užsienio reikalų ministerija – Japonijos vykdomosios valdžios institucija, atsakinga už užsienio politikos įgyvendinimą. Tai viena seniausių Japonijos ministerijų, įsteigta 1869 metais. Dabartinė būstinė įsikūrusi Tokijo Čijodos seniūnijoje.
Įtaka
Užsienio reikalų ministerija atsakinga už tarptautinių ryšių formavimą, tarptautinių sutarčių ir diplomatinių atstovybių administravimą. Diplomatijos srityje bendradarbiauja su Finansų ministerija, METI ir kitomis institucijomis.
Ministerija visu pokariniu laikotarpiu siekė palaikyti gerus santykius su JAV, stiprinti ryšius su Europos valstybėmis, išsakė griežtą poziciją Kurilų salų klausimu.
Struktūra
Ministeriją sudaro:
Gruodžio 10
Gruodžio 10 yra 344-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 345-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 21 diena.
Vardadieniai
Eidas – Eidė – Eidginta – Eidgintas – Eidimtas – Eidimtė – Eidinta – Eidintas – Ilma – Lora – Loreta – Rimas – Žydrė
Ispanijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Mohamed Nagy
Mochamedas Nagi (, dar vadinamas Geddo, g. 1983 m. spalio 30 d.) – Egipto futbolininkas, žaidęs puolėjo arba atakuojančio saugo pozicijoje.
Gudenas
Prie Gudeno įsikūrę Silkeborgo ir Randerso miestai.
Mohamed Nagy
Futbolininko karjerą pradėjo 2005 m.
Į Egipto rinktinę pakviestas 2009 m., debiutavo varžybose prieš Malavį. Kitose varžybose prieš Malį įmušė įvartį. Nepaisant menkos patirties Egipto rinktinėje Mochamedas Nagi pakviestas į 2010 m. Afrikos Tautų taurę, apie tai sužinojo tik internete. Čempionate jis įmušė net 5 įvarčius (įskaitant ir pergalingą finalo įvartį), visus – pasirodęs po keitimų. Geddo tapo rezultatyviausiu čempionato žaidėju.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1974–1975 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1974–1975 m.
Gelsvapilkis pievinukas
Gelsvapilkis pievinukas (Mythimna impura) – pelėdgalvių (Noctuidae) šeimos drugys.
Skraido liepos – rugsėjo mėn. (iš viso išsivysto dvi generacijos) pievose ir miškuose, paupiuose. Drugio priekinio sparno gale yra juodų taškų eilė.
Vikšrai gyvena ant įvairių augalų maitintojų: šluotsmilgių, šunažolių, nendrių, rugiaveidės ir kt.
Lietuvoje reta rūšis.
Klaipėdos žinios
Klaipėdos žinios – politikos, ekonomikos ir kultūros dienraštis, leistas 1924–1926 m. Klaipėdoje.
World Cyber Games
frame|right|World Cyber Games logotipas thumb|250px|right|Šalys, dalyvavusios WCG World Cyber Games (WCG, ) – tarptautinis elektroninio sporto renginys, 2001–2013 m. organizuotas Pietų Korėjos įmonės „World Cyber Games, Inc.“ ir remtas „Samsung“ bei „Microsoft“.
Klaipėdos žinios
Istorija
Leido akcinė bendrovė „Rytas“. Spausdino „Ryto“ spaustuvė. 1926 m. liepos 3 d. išėjo paskutinis (678) numeris. Po to leidinys prisijungė prie laikraščio „Lietuvos keleivis“. Išleido priedų.
World Cyber Games
Pirmasis WCG festivalis surengtas 2001 m., nuo to laiko buvo rengiamas kasmet iki 2013 m. Jo organizavimas nusižiūrėtas nuo Olimpinių žaidynių: kiekvienais metais vykdavo vis kitoje šalyje (nuo 2004 m.), dalyviai buvo apgyvendinami specialiame „olimpiniame kaimelyje“ ir panašiai. Tai buvo didžiausias kasmetinis elektroninio sporto festivalis, kiekvienais metais sutraukiantis virš milijono žiūrovų. Kiekvienos valstybės potencialūs atstovai turėdavo dalyvauti atkrintamosiose varžybose valstybės lygiu, ir geriausiai pasirodę turėdavo teisę vykti į WCG. Dalyvaudavo maždaug 70 šalių, dalyvių skaičius kiekvienais metais viršydavo 700.
Klaipėdos žinios
Istorija
Informavo apie svarbiausius Klaipėdos krašto ir pasaulio įvykius, svarstė Klaipėdos krašto ekonomikos ir kultūros klausimus, nušvietė politikos aktualijas.
World Cyber Games
Oficialus WCG moto yra „Beyond the Game“, tokiu pačiu pavadinimu Nyderlanduose buvo sukurtas dokumentinis filmas apie elektroninį sportą, konkrečiai šį renginį, žymiausius žaidėjus ir kt.
Klaipėdos žinios
Istorija
Bendradarbiavo Vytautas Bičiūnas, Adomas Jakštas, Jonas Jablonskis, Faustas Kirša, Lazdynų Pelėda, V. K. Raškauskas, Juozas Urbšys, Vydūnas.
Redagavo Antanas Dėdelė, Viktoras Gailius, Hermanas Jakužaitis, Juozas Pajaujis-Javis, Juozas Pronskus, Balys Sruoga, Jurgis Šaulys ir kt.
Lichtenšteino futbolo sistema
Lichtenšteino futbolo sistema. Pagrindinė kontroliuojanti organizacija – Lichtenšteino futbolo asociacija (Liechtensteiner Fussballverband), kontroliuojanti nacionalines ir moterų rinktines, taip pat organizuojanti šalies taurės varžybas.
Lichtenšteine nėra nacionalinės futbolo lygos, o šalies futbolo komandos žaidžia Šveicarijos futbolo sistemos lygose – stipriausias šalies klubas FC Vaduz žaidžia antrojoje Šveicarijos lygoje, 2 klubai žaidžia žemesnėje ''2. Liga Interregional lygoje, 4 klubai – 3. Liga'' varžybose. Taigi, klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Klubai
Lichtenšteino futbolo asociacijos nariais yra 7 klubai:
Dozė
Dozė ( 'davinys') – preparato, naudojamo kaip vaistas ar veikiančio kaip nuodingoji medžiaga, kiekis vieno individo atžvilgiu. Arba panašiai veikiantis (gydantis ar žalojantis) spinduliuotės kiekis.
Lichtenšteino futbolo sistema
Taurės
Lichtenšteino futbolo asociacija nuo 1946 metų kasmet organizuoja varžybas. Taurės laimėtojai iškovoja teisę atstovauti Lichtenšteiną UEFA taurės varžybose. Taurę net 35 kartus yra laimėjusi FC Vaduz klubo komanda, 11 kartų – FC Balzers, 8 kartus – FC Triesen, 4 kartus – USV Eschen/Mauren, 3 kartus – FC Schaan.
Dozė
Kalbant apie vaistus tai gali būti:
Kalbant apie nuodingąsias medžiagas:
Vaistų dozės
Dozė – tiksliai išmatuotas ligoniui skiriamo vaisto kiekis. Dozės dydis priklauso nuo to, kaip stipriai vaistas veikia organizmą, kokiu būdu jis vartojamas, koks vartotojo amžius ir sveikatos būklė, ligos pobūdis. Dozė būna gydomoji ir toksinė. Gydomosios dozės dar skirstomos į: Ligoniui gydyti dažniausiai vartojama vidutinė gydomoji (terapinė) vaisto dozė. Ji apskaičiuojama 20-60 metų vyrui, sveriančiam 70 kg. Jaunesniam nei 20 metų ir vyresniam nei 60 metų ligoniui vidutinė gydomoji dozė apskaičiuojama individualiai. Dozė gali būti apskaičiuota masės (gramais, centigramais, miligramais, tūrio (mililitrais) arba biologinio aktyvumo vienetais.
Vaisto dozė, sukelianti apsinuodijimą, vadinama toksine doze, sukelianti mirtį – mirtinąja (letaline) doze. Vaisto nuodingumą nusako jo veikimo platuma (intervalas tarp mažiausios ir didžiausios gydomosios dozės) ir terapinis indeksas (santykis tarp mirtinos dozės ir veiksmingos gydomosios dozės). Kuo didesnė vaisto veikimo platuma ir terapinis indeksas, tuo mažiau jis nuodingas, rečiau perdozuojamas.
Mykolas Karčiauskas
Mykolas Karčiauskas (g. 1939 m. kovo 15 d. Žvirgždėje, Krinčino valsčius, Lietuva – 2018 m. balandžio 20 d. ) – Lietuvos rašytojas, poetas, vertėjas.
Biografija
1966 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1965–1969 m. buvo LSSR KGB Kauno miesto poskyrio kadriniu darbuotoju – operatyviniu įgaliotiniu. Pasak jo paties, baigęs Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, jis 3 metus dirbo Valstybiniame saugumo komitete, tad Liustracijos komisija galėjusi rasti jo rašytų charakteristikų ar kitų raštų. 1969–1970 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ korespondentas. 1971–1974 m. Kauno meno darbuotojų kultūros namų direktorius. 1975–1977 m. ir 1991–1992 m. dirbo Lietuvos knygos draugijoje. 1977–1988 m. LSSR rašytojų sąjungos poezijos konsultantas. Nuo 1992 m. dirbo spaustuvėje „Viltis“. Nuo 1997 m. Spaudos, radijo ir televizijos rėmimo fondo direktorius.
Nuo 1973 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Kūryba
Eilėraščiai sukurti daugiausia lyrine epine maniera, juose vyrauja socialiniai motyvai, apmąstoma tautos dabartis ir istorija, būdingos publicistinės deklaracijos, emocingos refleksijos. Ypač didelio skaitytojų susidomėjimo susilaukė jo „Žvirgždės poema“, kurios pirmoji dalis buvo išspausdinta žurnale „Pergalė“. Joje ir „Nemuno poemoje“ tęsiamos Teofilio Tilvyčio epinės satyrinės poezijos tradicijos, remiantis socializmo idėjų pamatu siekiama kritiškai įvertinti pokario Lietuvos kaimo gyvenimą, parodyti komunistų partijos padarytas „klaidas“, individo sumaištį ideologinės prievartos metais.
Parašė apysaką apie pokarį „Viskas buvo šventa“, romaną „Kičas“, kelionių apybraižų, eilėraščių vaikams. Jo apysaka „Viskas buvo šventa“ išleista rusų k., poezijos kūrinių paskelbta baltarusių, lenkų, rusų, ukrainiečių kalbomis.
Nuorodos
Virtuali paroda 75 metų proga
Dimitras Samuelis Palubinskis
Dimitras Samuelis Palubinskis (, 1615-1679 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Vanagėlio herbo kunigaikštis, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Palubinskių giminės. Tėvas Mykolas Palubinskis, motina Elžbieta Korsakaitė.
Šeima
Antroji žmona Petronėlė Tiškevičiūtė, Piotro Tiškevičiaus ir Anos Kiendzeržavskos duktė. Su ja vaikų neturėjo.
Valstybės tarnyba
1671-1679 m. Naugarduko vaivada.
Nuorodos
Genealogija
Moskovskojė (Vyžaičiai)
Moskovskojė (,, nuo 1936 m. Wiescheiten, nuo 1938 m. liepos 16 d. Kleinsommershöfen, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurinėje dalyje, Slavsko rajone, 31 km į šiaurės vakarus nuo Slavsko, nuo 2008 m. birželio 30 d. Jasnojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Skalvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Šilutės apskrities, nuo 1922 m. Lankos apskrities kaimas. 1938 m. balandžio 1 d. Vyžaičiai, Liutkai, Šuderaičiai ir Staldžiai sujungti į Jėgerhoho savivaldybę. 1947–2008 m. Prochladnojės apylinkės kaimas.
Markėnai
Markėnai arba Krasnovka (, nuo 1939 m. Markehnen, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Merkins prūsiškos kilmės. 1423 m. minimas Merkyn. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1910 m. buvo 87 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Šatrovo apylinkės kaimas.
Kvestorius
Kvestorius – renkama pareigybė (magistratas) Senovės Romoje, atsakinga už iždą ir finansinius valstybės reikalus.
Pareigybės šaknys siekia karalių laikus. Nuo 420 m. pr. m. e. Comitia Tributa ėmė kasmet skirti 4 kvestorius, o nuo 267 m. pr. m. e. – 10. Sulos reformų metu 81 m. pr. m. e. nustatytas amžiaus cenzas kvestoriui tapo 30 metų, o šių pareigų užėmimas automatiškai garantavo vietą Senate.
Evangelikai
Evangelikai – daugelis protestantų Bažnyčių, religinių bendruomenių. Evangelikai vadovaujasi M. Liuterio, J. Kalvino, U. Cvinglio ir kitų protestantizmo kūrėjų koncepcijomis, tikėjimo pagrindu laiko evangelijas. Pats terminas „evangelikai“ priskiriamas Liuteriui. Šiuo terminu norėta išreikšti reformacijos dvasią – grįžimą prie evangeliškos gyvensenos.
Evangelikų liuteronų, arba Augsburgo, konfesinė Bažnyčia, buvo suformuota liuteronybės pagrindu atsiradusios reformacijos srovės. Evangelikai reformatai susiformavo kalvinizmo pagrindu.
1817 m. Frydricho Vilhelmo III iniciatyva Prūsijoje buvo sudaryta administracinė evangelikų liuteronų ir reformatų unija, kurią priėmė ir kai kurios kitos vokiečių valstybės. Liuteronai suskilo, mėginant suvienyti liturgiją. 1841 m. Prūsijoje senliuteroniai sukūrė evangelikų liuteronų Bažnyčią, kuri nepripažino unijos.
Rietavo savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Rietavo savivaldybės taryba – Rietavo savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2007 m. vasario 25 d. visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą ir Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Evangelikai
Evangelikams taip pat priskiriami baptistai, metodistai, sekmininkai.
Rietavo savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 5 d. Meru išrinktas Antanas Černeckis. Už jį balsavo visi Tarybos nariai. Mero regalijas A. Černeckiui įteikė vyriausias amžiumi Tarybos narys Kostas Andrijauskas. Mero pavaduotoju, dirbsiančiu visuomeniniais pagrindais, išrinktas Jonas Eugenijus Bačinskas, savivaldybės administracijos direktoriumi paskirtas Vytautas Dičiūnas, direktoriaus pavaduotoju – Antanas Aužbikavičius.
Evangelikai
Pabaltijo šalyse labiausiai paplitę evangelikai liuteronai bei evangelikai reformatai. Taip pat esama baptistų ir sekmininkų bendruomenių.
Rietavo savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Klakeris
Klakeris – metinis, vienkartinis, nepartinis gausiai iliustruotas Klaipėdos dramos teatro leidinys, ėjęs 1989–2000 m.
Istorija
Įsteigtas 1989 m. Tiražas 1989 m. – 2000 egz., 1992 m. – 1000 egz., 1995 m. – 500 egz.
Rengėjai-redaktoriai Bronius Gražys, Vytautas Kancleris, V. Narkevičius.
Raižiai
Raižiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Punios ir 5 km į pietvakarius Butrimonių, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Raižių mečetė (pastatyta 1889 m., kultūros paminklas), įsikūrusi musulmonų religinė bendruomenė. Kaimo laukuose yra kelerios senos totorių kapinaitės. Raižių paštas yra Norgeliškėse.
miniatiūra|250px|left|[[Vytauto paminklas]]
600-ųjų Žalgirio mūšio metinių proga, 2010 m. birželio 26 d. atidengtas Vytauto paminklas (skulptorius Jonas Jagėla). Tai yra vienintelis pamiklas Vytautui atidengtas po nepriklausomybės atkūrimo. Ta pačia proga prie mečetės sumontuoti Jono Naviko sukurti du saulės laikrodžiai, kurių vienas rodo vietos laiką, antrasis – Griunvaldo (Lenkija).
Istorija
Gyvenvietė įsikūrė XV a. Apie Raižius buvo 9 kaimai, kuriuose anksčiau gyveno vien totoriai. Manoma, kad jau XVI a. pradžioje čia stovėjo Raižių mečetė. Apie 1630 m. kaime buvo 44 totorių namai.
Pungvė
Pungvė  – 400 km ilgio upė Zimbabvėje ir Mozambike. Ji išteka žemiau Njanganio kalno Zimbabvės Rytinėse Aukštumose ir tada teka į rytus per Manikos ir Sofalos provincijas Mozambike. Po to Mozambiko sąsiauryje, ties Beira, Pungvė sudaro didelę estuariją. Ši upė yra viena didžiausių Mozambike ir neretai sukelia potvynius.
Raižiai
Istorija
XX a. tarpukariu buvo totorių musulmonų parapija.
2010 m. birželio 26 d. atidengtas Vytauto paminklas (skulpt. Jonas Jagėla). Tai yra vienas iš kelių paminklų Vytautui, atidengtų po 1990 m. Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo. Ta pačia proga prie mečetės sumontuoti Jono Naviko sukurti du saulės laikrodžiai, kurių vienas rodo vietos laiką, antrasis – Griunvaldo (Lenkija).
Pungvė
thumb|right|Pungvės upės potvynis. NASA Moderate-Resolution Imaging Spectroradiometer palydovo nuotrauka (2010 m.). thumb|right|Normalaus lygio Pungvės upė. NASA Moderate-Resolution Imaging Spectroradiometer palydovo nuotrauka (2009 m.).
Dorogas
Dorogas – miestas šiaurės Vengrijoje, 38 km į šiaurės vakarus nuo Budapešto. Išvystyta medicinos prietaisų, spaudos ir leidybos pramonė. Yra jėgainė.
Pungvė
Pungvės baseinas
Administraciškai Pungės baseinas apima dalį Sofalos ir Manikos provincijų Mozambike bei didelę dalį Mutasos rajono Zimbabvėje. Nedidelis plotelis baseino Zimbabvėje patenka į Njangos rajoną (Nyanga district).
Pungvės baseino teritorijoje Mozambike gyvena apie 1 081 000 žmonių, o Zimbabvėje – apie 95 869 žmonės.
Draustinė
Draustinė – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Ariogalos, prie Daugirdynės miško ir Dabašinskų pelkės.
Čekijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Čekijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Tamara de Lempicka
thumb|250px|Tamara de Lempicka. Tamara de Lempicka (tikrasis vardas Marija Gorska; 1898 m. gegužės 16 d. Varšuvoje – 1980 m. kovo 20 d. Kuernavaka, Meksika) – garsi lenkų kilmės Art Deco stiliaus dailininkė.
Ankstyvieji gyvenimo metai
Dailininkė gimė kilmingoje ir turtingoje šeimoje. Jos tėvas buvo teisininkas, motina Malvina Dekler – populiari lenkų aukštuomenės dama. Marija buvo vidurinioji duktė šeimoje. 1911 m. žiemą Marija su močiute praleido Prancūzijos Rivjeroje, kur pirmą kartą susidūrė su iškilausių Italijos tapytojų darbais. 1912 m., po tėvų skyrybų ji mokėsi internatinėje mokykloje Lozanoje (Šveicarija). Jos motinai ištekėjus antrą kartą, Marija apsisprendė gyventi savarankiškai.
1917 m., Spalio revoliucijos metu, Tadeušas buvo sulaikytas. Marija, pasitelkusi į pagalbą Švedijos konsulato darbuotojus, kelias savaites ieškojo vyro, kol jis buvo išlaisvintas. Jie išvyko į Kopenhagą (Danija), kiek vėliau persikėlė į Londoną (Didžioji Britanija). 1918 m. Marija ir Tadeušas atvyko į Paryžių (Prancūzija), kur gyveno Marijos šeima ir daugelis kitų kilmingų šeimų iš Rusijos, priverstų trauktis iš tėvynės į valdžią atėjus bolševikams.
Paryžius ir tapyba
Kurį laiką Paryžiuje Marija ir Tadeušas Lempickiai vertėsi šeimos brangenybių pardavinėjimu. Tadeušas nesugebėjo susirasti tinkamo darbo, todėl Lempicki namuose padėtis buvo įtempta. Netrukus pasaulį išvydo sutuoktinių duktė Kizetė de Lempicka.
Savitas, neįprastas ir ryškus Marijos tapymo stilius, anot A. Lote, paveiktas „švelnaus kubizmo“, išsivystė labai greitai, tačiau puikiai įkūnijo šaltą, bet kartu ir jausmingą Art Deco stilių. Marijos nuomone, Picasso savo kūryba „neįprastai įkūnijo destrukciją“, o daugelis impresionistų tapė neprofesionaliai ir naudojo per daug „purvinų“ spalvų. Marijos technika buvo laikoma elegantiška, tikslia, neįprasta.
right|250px|thumb|Tamara de Lempicka, „Muzikantė“ Pirmajai parodai Milane (Italija) 1925 m., kuriai surengti de Lempicka susilaukė paramos iš Emanuelio Kastelbarko (Emmanuele Castelbarco), Marija per 6 mėn. nutapė 28 naujus paveikslus. Ji tapo viena populiariausių to meto kunigaikščių, aristokratų, aukštuomenės atstovų portretų tapytoja. Naudodamasi iškilių visuomenės veikėjų pagalba, de Lempicka eksponavo savo darbus prestižiškiausiuose salonuose ir galerijose. Ji buvo kritikuojama ir aukštinama dėl savitų ir modernių tapytojo Jean Auguste Dominique Ingres paveikslų interpretacijų (pvz., paveiksas „Group of Four Nudes“). 1927–1928 m. tapytojos darbai buvo įkainojami 50 000 Prancūzijos frankų (suma, lygia 2 000 JAV dolerių; šiais laikais didesne 10 kartų).
Emanuelis Kastelbarkas de Lempicką supažindino su didžiu Italijos veikėju, liūdnai pagarsėjusiu įsimylėjėliu Gabrieliu Danuncijumi (Gabriele d‘Annunzio). Tamara du kartus lankė poetą viloje ant Garda ežero kranto, ketindama nutapyti jo portretą. Tačiau po ketinimų tapytoją sugundyti, jiedu susipyko.
1927 m. de Lempicka buvo pirmą kartą apdovanota. Ji laimėjo prizą tarptautinėje de Beaux Arts parodoje Prancūzijoje už „Kizetė Balkone“ („Kizette on the Balcony“) portretą.