cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dembavos progimnazija
Istorija
Iki 1997–1998 m. m. mokinių skaičius išaugo iki 228. Nuo 1999–2000 m. m. darželio patalpose pradėjo veikti priešmokyklinio ugdymo klasė. 2011 m. lapkričio mėn. Dembavos pagrindinė mokykla reorganizuota į progimnaziją. Mokykla palaiko ryšius su Pajuosčio aviacijos bazės kariais.
Koritnikas
Koritnikas  – kalnas šiaurės rytų Albanijoje bei pietų Kosove. Aukštis siekia 2 393 m. Kalnas visiškai apsuptas Baltojo Drino atšakų. Šalia Koritniko yra Breznės ežeras. Įsikūrę du miestai – Šaras ir Zuras. Dėl aukštų ganyklų kalno apylinkėse ganosi 60 gemzių.
Golvėjaus įlanka
thumb|250px|right|Golvėjaus įlanka
Golvėjaus įlanka (air. Loch Lurgain arba Cuan na Gaillimhe) – didelė įlanka esanti Airijos salos vakaruose. Įlanka priklauso Klario ir Golvėjaus grafystėms, Airija. Jos ilgis maždaug 50 km ir 32 km pločio. Į ją įteka Koribo upė. Netoli yra Golvėjaus miestas.
Meandras
Meandras – okeanidas, Meandro upės dievas, Okeano ir Tetijos sūnus.
Švyturys (Australija)
Švyturys – Australijos lietuvių neperiodinis laikraštis, pradėtas leisti 1953 m. Melburne, Australijoje.
Istorija
Redaktoriai kunigai Pranas Vaseris ir Bronius Zumeris. Bendradarbiavo S. Kungys, J. Aranauskas, S. Mulokas, J. Švabaitė-Gylienė, P. Švambarys, A. Rakaitis ir kt. Išėjo 12 numerių. Leidimas sustabdytas pradėjus leisti savaitraštį „Tėviškės aidai“.
Jagėlonys
Jagėlonys (arba Kálniniai Jagėlónys) – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Kietaviškių, 7 km į pietvakarius nuo Elektrėnų, prie Švenčiaus ežero. Jagėlonių seniūnaitijos centras. Yra biblioteka (nuo 1951 m.). Į šiaurę nuo kaimo įsikūrė Kloniniai Jagėlonys. Stūkso mitologinis Jagėlonių akmuo.
miniatiūra|250px|left|Biblioteka
Zigmantas Galminas
Zigmantas Galminas (1937 m. spalio 22 d. Rupšiuose, Žarėnų valsčius) – Lietuvos inžinierius hidrotechnikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1960 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1975 m. technikos mokslų kandidatas.
1960–1963 m. Raseinių melioracijos statybos valdybos darbų vykdytojas, gamybos skyriaus viršininkas. 1963–1972 m. Melioracijos komiteto skyriaus viršininko pavaduotojas, Melioracijos ir vandens ūkio ministerijos Vyriausiosios melioracijos ir kultūrtechnikos darbų skyriaus viršininkas. 1975–2003 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos (nuo 1996 m. Lietuvos žemės ūkio universitetas) dėstytojas, 1993–2003 m. Melioracijos katedros vedėjas; nuo 1982 m. docentas.
Mokslinio darbo kryptis – šlapių žemių sausinimas.
Mokslinė literatūra
Mokslinė literatūra (priešingai nei beletristika) – literatūros sritis. Jai priskiriami kūriniai, kuriuose yra pateikiami faktai. Mokslinė literatūra artima dalykinei literatūrai. Ribos nėra aiškios. Mokslinei literatūrai priskiriama:
Nikolajus Dybenka
Nikolajus Dybenka (1928 m. spalio 21 d. Novozybkovas – 2002 m. birželio 19 d. Maskva) – tarybinis partinis ir valstybės veikėjas.
Avocetiniai
Avocetiniai (Recurvirostridae) – sėjikinių paukščių (Charadriiformes) šeima, kuriai priklauso vidutinio dydžio paukščiai, turintys ilgą tiesų, užsirietusį arba žemyn nulinkusį snapą bei ilgas kojas.
Mokslinė literatūra
Pastaruoju metu yra kuriami ir el. mokslo leidiniai; jie išleidžiami CD-ROM, DVD arba publikuojami svetainėse.
Avocetiniai
Gyvena atvirose vandens pakrantėse, prie kalnų upelių. Monogamai. Lizdą suka ant žemės. Deda 3-4 kiaušinius, peri 3-4 savaites. Minta įvairiais bestuburiais.
Paukščiai paplitę Europoje, Azijoje, Afrikoje ir Australijoje. Šeimoje 3 gentys ir 7 rūšys. Lietuvoje aptinkama viena rūšis – avocetė (Recurvirostra avosetta).
Sheikh Russel KC
„Sheikh Russel Krira Chakra“ arba „Sheikh Russel Krira Chakra Limited“, o trumpai Sheikh Russel KC– Bangladešo futbolo klubas iš Silhato.
Namų rungtynes žaidžia Silhato stadione.
Istorija
Klubas įkurtas 1995 m. Šalies čempionais tapo 2012–2013 m. sezone.
Sezonai
šaltinias:
Faris Badwan
Faris Adam Derar Badwan (g. 1986 m. rugsėjo 21 d. Bekslyje) – Anglijos dainininkas, geriausiai žinomas kaip roko grupės The Horrors vokalistas ir dueto Cat's Eyes narys.
Grethe Ingmann
miniatiūra|Grethe Ingmann
Grethe Ingmann (1938 m. birželio 17 d. – 1990 m. rugpjūčio 18 d.) buvo danų dainininkė.
1956 metais ištekėjo už džiazo gitaristo Jørgen Ingmann, su kuriuo subūrė duetą, kuris netrukus tapo populiarus Skandinavijos šalyse. Po pergalės Dansk Melodi Grand Prix konkurse 1963 metais, duetas atstovavo Danijai 1963 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse, kur su daina „Dansevise“ užėmė pirmą vietą. Vėliau Grethe sėkmingai dalyvavo Dansk Melodi Grand Prix konkursuose 1978–1980 metais.
Pora išsiskyrė 1975 metais. Grethe mirė 1990 metais nuo vėžio.
Ralfas Griovėjas
Ralfas Griovėjas  – 3D kompiuterinės animacijos nuotykių komedija. Šio filmo pasaulinė premjera – 2012 m. spalio 29 d., Lietuvoje – 2013 m. sausio 11 d. Filmo kūrėjas – „Walt Disney Animation Studios“.
Siužetas
Ralfas Griovėjas griauna tik darbo metu – kompiuteriniame žaidime. Ir tik tol, kol žaidžia nors vienas vaikas! Visą kitą laiką Ralfas praleidžia žiūrėdamas kaip linksminasi jo „bendradarbiai“ – didelio namo, kurį Ralfas nuolat griauna, gyventojai ir Meistras Feliksas.
Ralfui labai liūdna, kad jo pareiga – būti blogu. Griauti. Visus gąsdinti. O medalius dovanoja tik geriems žmonėms… Todėl Ralfas nusprendžia žūt būt gauti tą medalį – žvilgantį, auksinį… Su dideliu užrašu „didvyris“! Ir nors trumpam tapti geru. Mylimu.
Kadangi Ralfo žaidime medalius gauna tik Meistras Feliksas, todėl Ralfas iškeliauja į kitus žaidimus – ieškoti savo medalio. Ir savo laimės. Va čia nuotykiai ir prasideda! Pokemonas, skraidantys virusai ir saldainių mergaitė… Visi jie „dirba“ savo žaidimuose, o kai žaidimų salonas užsidaro, tuomet grįžta į savo namus ir gyvena savo gyvenimus, pilnus nuotykių ir linksmybių!
Garso takelis
Garso takelis buvo sudarytas pagal Henry Jackman. Pabaigos daina yra AKB48 „Sugar Rush“.
Dainų sąrašas
Muzika: Henry Jackman (tik 1–6)
Latvė
Latvė – upė Lietuvoje, Vilniaus rajono savivaldybės teritorijoje; Vaigalės kairysis intakas (Neries baseinas). Ilgis 1,5 km. Prasideda Dambriškių kaimo apylinkėse, teka į vakarus per Vaigeliškių kaimą. Įteka į Vaigalę ties Geležių Antakalniu kaimu, Neries regioniniame parke, 4 km nuo jos žiočių.
Prie Latvės yra šie kaimai: Vaigeliškės, Geležių Antakalniai, Dambriškės.
Paprastieji tykotojai
Paprastieji tykotojai (Prochilodontidae) – characidų (Characiformes) būrio žuvų šeima. Žuvų dantys smulkūs. Paplitę Pietų Amerikoje.
Šeimoje yra 3 gentys, apie 21 rūšis.
Dvylikos kalnų grandinė
right|300px
Dvylikos kalnų grandinė arba Dvylika smeigtukų – kalnų grandinė Konemaroje, vakarinėje Airijos salos dalyje, Golvėjaus grafystėje. Didžiausias kalnas – „Binn Bhán“ yra apie 729 m. Netoli yra Maumturko kalnai.
Malavio kvača
Malavio kvača – Malavio valiuta. ISO 4217 kodas – MWK. Kvača padalinta į 100 tambalų. Simbolis – MWK. 1971 m. pakeitė svarą santykiu 2 kvačos = 1 svaras. Apyvartoje yra 1, 5, 10, 20, 50, 100, 200 ir 500 kvačų, taip pat 50 tambalų banknotai ir 1, 2, 5, 10, 50 tambalų ir 1 kvačos monetos. 2012 m. gegužės 23 d. išleidus naują kvačų seriją, iš apyvartos išimami 5 ir 10 kvačų banknotai bei išleisti nauji 1000 kvačų nominalo banknotai. Susidėvėjus, iš apyvartos palaipsniui išimimai senesnių serijų kvačų monetos ir banknotai.
Suminio dažnio generacija
Suminio dažnio generacija (SDG) – netiesinės optikos reiškinys, kurio metu išnyksta du pradiniai fotonai, kurių dažniai \omega_1 ir \omega_2, ir sukuriamas naujas \omega_3 dažnio fotonas. Kadangi tai yra kvadratinio netiesiškumo procesas, jis vyksta tik specialiai auginamuose netiesiniuose kristaluose (pvz.: KDP, BBO, LiNbO3) kaupinant didelio intensyvumo lazerine spinduliuote (dažniausiai impulsinės veikos lazeriais). Norint, kad ši tribangė sąveika, kurios metu dvi kaupinimo bangos sukuria trečią parametrinę bangą, būtų efektyvi, reikia tenkinti fazinio sinchronizmo sąlygas - energijos ir judesio kiekio tvermės dėsnius: čia k_1,k_2,k_3 - šviesos bangų skaičiai. Atskiras suminio dažnio generacijos atvejis yra antrosios harmonikos generacija, kurios metu sąveikaujančių dviejų pradinių kaupinimo pluoštų dažniai yra vienodi: ω1=ω2=½ω3. Ši sąveika eksperimentiškai yra gerokai paprasčiau įgyvendinama ir pakankamai dažnai taikoma, nes jai užtenka vieno pradinio šviesos pluošto, tuo tarpu suminio dažnio generacijos atveju tenka naudoti du skirtingus pluoštus, suderintus tiek laikiškai, tiek erdviškai - abudu impulsai turi patekti į tą pačią netiesinės medžiagos sritį tuo pačiu momentu. Kaip ir kiti parametriniai reiškiniai, taip ir SDG energijos keitimo efektyvumas priklauso nuo įvairių faktorių. Energijos keitimas priklauso nuo kristalo netiesiškumo, kristalo ilgio. Fazinio nederinimo sąlygos lemia netiesinės medžiagos priėmimo kampą - kokia kryptimi turi būti orientuotas kristalas šviesos pluošto atžvilgiu ir kokiu erdviniu kampu vyks efektyvi sąveika. Ilgėjant kristalui, kristalo erdvinis priėmimo kampas mažėja, dėl šios priežasties reikalingas preciziškesnis eksperimentinės įrangos derinimas.
Ona Suncovienė
Ona Suncovienė Jurgelionytė (g. 1957 m. sausio 6 d. Tomsko srities Asino rajono Angos kaime, Rusija) – kultūros darbuotoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
Mokėsi Alytaus rajono Kurnėnų Lauryno Radziukyno mokykloje, Alytaus vaikų muzikos mokykloje. 1975 m. baigė Miroslavo vidurinę mokyklą. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, vaidino universiteto kiemo teatre. 1988 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją, įgijo kultūros ir švietimo vadybininkės specialybę. 2000 m. baigė Vilniaus universiteto Tarptautinių santykių ir politikos mokslų instituto magistrantūrą.
1981–1989 m. Alytaus rajono kultūros skyriaus vyriausioji specialistė. 1990–1995 m. Alytaus miesto mero pavaduotoja kultūros ir švietimo reikalams. 1995–1996 m. Alytaus miesto savivaldybės tarybos narė, mero pavaduotoja. 1996–2000 m. Seimo narė. 2001–2005 m. dirbo Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centre. Nuo 2005 m. Žirmūnų seniūnijos seniūnė.
1993–1996 m. vadovavo Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) Alytaus skyriui. Sūnūs Vaidotas ir Vladas.
Jakovas Kiriuščenka
Jakovas Kiriuščenka (Vosiljevičius; g. 1929 m. rugpjūčio 5 d. Omske, Rusija) – baltarusių kilmės Lietuvos TSR veikėjas, LTSR nusipelnęs inžinierius.
Biografija
Nuo 1953 m. LTSR Valstybinės plano komisijos inžinierius, skyriaus viršininkas, nuo 1971 m. LTSR valstybinio materialinio techninio tiekimo komiteto pirmininkas, Vyriausybės narys. Nusipelnė aprūpinant materialiniais resursais naujai steigiamas įmones, plėtojant infrastruktūrą miestuose, rajonuose ir ypač naujai vystomuosiuose regionų centruose (aprūpinant Lietuvos liaudies ūkio miško medžiaga ir kitais materialiniais resursais; kasmet buvo įvežama per 1 mln kub. metrų medienos, todėl Respublikoje buvo kertama mažiau).
Buvo trijų šaukimų LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas. Paskutiniojoje sovietinėje Aukščiausiojoje Taryboje (1985-1990 m.) buvo išrinktas į Nepriklausomybės atstatymo komisiją, kuriai teikė siūlymų, kaip išsaugoti Lietuvai naudingus ūkinius ryšius su kitomis sovietinėmis respublikomis.
TSKP narys. 1973–1993 metais Lietuvos vandens slidžių sporto federacijos prezidentas (visuomeniniais pagrindais).
Nepriklausomoje Lietuvoje, likvidavus Valstybinį materialinio techninio aprūpinimo komitetą, išėjo į pensiją, steigė įvairias įmones: Lietuvos Respublikos materialinių išteklių ministerijos Valstybinę užsienio komercijos firmą "Lietkom" (direktorių valdybos pirmininkas ir generalinis direktorius) ir bendrą Lietuvos-Baltarusijos įmonę "Baltarusija" (prezidentas) ir kitas.
Fobija
Fobija diagnozuojama, kai baimė yra nevaldoma arba trukdo kasdieniniam gyvenimui. Somatinis ištyrimas ir laboratoriniai tyrimai paprastai padeda išaiškinti fobijų priežastis. Pacientams, kuriems yra fobijų, psichologinis ir somatinis nerimas būna ūminis, pasireiškiantis nenustygimu vietoje, diarėja, padažnėjusiu širdies plakimu, gausiu prakaitavimu (hiperhidroze), drebuliais, alpimu, sutrikusia šlapimo organų sistemos veikla ir kt.
Klinikinės fobijos
Psichologai ir psichoterapeutai klasifikuoja fobijas į 3 kategorijas:
1. Specifinės fobijos: vieno specifinio panikos sukėlėjo (voro, gyvatės, šuns, vandens) baimė. Daugelis žmonių turi šias baimes, bet jos pasireikškia mažesne forma, nei sergančių specifinėmis formomis. Specifinėmis fobijomis sergantys žmonės stengiasi išvengti savo baimės sukėlėjų.
2. Socialinės fobijos: stipri baimė susijusi su kitų žmonių buvimu. Dažniausiai bijoma parausti, prakaituoti, naudotis tualetu, valgyti viešoje vietoje, kalbėti prieš auditoriją. Socialinės fobijos gali būti toliau skirstomos į:
3. Agorafobija: dažniausiai išsivystantis po panikos atakos ar pastovių atakų. Šia liga sergantys pradeda baimintis išeiti iš namų, nueiti į parduotuvę, važiuoti transportu, pagaliau savarankiškai kur nors eiti. Kai kurie pacientai vengia tokių situacijų, kurios išprovokuoja panikos ataką, ir sėkmingai gyvena, dirba, mažai nukenčia jų gyvenimo kokybė.
Neurobiologija
Fobijos susiformavimui įtakos turi limbinė sistema (sistema, kuri kuri atsako už emocijas, atmintį). Tikėtina, jog migdolinis kūnas taip pat dalyvauja fobijų procese, nes atlieka vaidmenį atminties ir baimės procesuose. Migdolinis kūnas yra migdolo formos masė branduolių, kurie apdoroja įvykius, susijusius su baime, taip pat susijusisu su nerimo sutrikimais ir socialinėmis fobijomis. Be to migdolinis kūnas taip pat skatina hormonų sekreciją, kurie turi įtakos baimei ir agresijai.
Maumturko kalnai
thumb|250px|right|Maumturko kalnai
Maumturko kalnai (air. Na Sléibhte Mhám Toirc) – kalnų grandinė Konemaroje, vakarinėje Airijos salos dalyje, Golvėjaus grafystėje. Mažiau žinomi, nei čia pat esanti Dvylikos kalnų grandinė. Kalnai taip pat žemesni, nei jų kaimynai, aukščiausia vieta – 667 m.
Džovanona, platūs klubai
Džovanona, platūs klubai – 1973 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Po to, kai dėl taršos uždaroma sūrio gamykla, šios šeimininkas nusamdo įspūdingos figūros prostitutę, kad ši suviliotų sprendimus priimančius politikus...
UEFA Intertoto taurė 1996 m.
1996 m. Intertoto taurė – turnyras, įvykęs 1996 m. vasarą kaip atranka į. Turnyrą laimėjo trys klubai:, ir.
Grupių turnyras (ketvirtfinalis)
Pirmajame etape klubai žaidė grupėse po vienerias rungtynes tarpusavyje (dvejos namie ir dvejos išvykoje). Į kitą etapą pateko grupių nugalėtojai.
1 grupė
Galutinė lentelė:
2 grupė
Galutinė lentelė:
3 grupė
Galutinė lentelė:
4 grupė
Galutinė lentelė:
5 grupė
Galutinė lentelė:
6 grupė
Galutinė lentelė:
7 grupė
Galutinė lentelė:
9 grupė
Galutinė lentelė:
10 grupė
Galutinė lentelė:
12 grupė
Galutinė lentelė:
Ačengas
Ačengas  – miestas šiaurės rytų Kinijoje, Heilongdziango provincijoje, 30 km į pietryčius nuo Harbino, prie Aši upės (Sungario intakas). Pro miestą eina Harbino-Mudandziango plentas.
Mašinų gamybos, geležies apdirbimo, elektrotechnikos, tekstilės (linų), maisto (cukraus, alaus) pramonė.
Istorija
Į pietus nuo Ačengo yra senovinio Peičengo (II a.) griuvėsiai. Iki 1909 m. miestas vadintas Ašiho.
Juozapas Bilevičius
Juozapas Bilevičius (, mirė 1850 m.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės karinis ir valstybės veikėjas, Raseinių pavieto bajorų maršalka, Patriotinės draugijos narys.
Biografija
Kilęs iš Žemaičių bajorų Bilevičių giminės. Tėvas Motiejus Bilevičius, motina LDK raštininko Lopacinskio duktė. Jo duktė Uršulė Bilevičiūtė ištekėjo už J. Pilsudskio ir dalis Bilevičių dvarų perėjo Pilsudskiams.
1766 m. pilininkas, nuo 1789 m. Žemaitijos vaiskis. Išrinktas Žemaitijos civiliniu kariniu komisaru, 1792 m. dalyvavo Targovicos bajorų konfederacijoje, 1793 m. delegatas į Gardino seimą. Nuo 1795 m. Raseinių teisėjas, nuo 1800 m. – Raseinių pavieto pakamaris, nuo 1811 m. – Raseinių maršalkos pavaduotojas. 1812 m. rugpjūčio 15 d. išrinktas Raseinių atstovu į Generalinę konfederaciją, vėliau Raseinių bajorijos maršalka.
Stakų konglomerato luistai
left|140px
Stakų konglomerato luistai – valstybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas Šalčininkų rajone, Poškonių seniūnijoje, Stakų kaimo apylinkėse, 0,8 km į šiaurės rytus nuo kelio, Stakų kraštovaizdžio draustinyje. Stakų miškas su konglomeratais priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Poškonių girininkijos (548 kv., 2 skl.) teritorijai.
Konglomerato luistai slūgso mišriame miške, užima 0,196 ha plotą. Lengvai surandami ir pasiekiami, nes žvyrkelio atkarpoje nuo plento sustatytos kelio rodyklės, o šalia įrengta lenta su išsamia informacija apie gamtos objektą.
Konglomeratas paskelbtas valstybės saugomu LR aplinkos ministro 2005 m. gegužės 23 d. įsakymu Nr. D1-255. Konglomeratų išeiga, kartu su netoliese esančiu kitu saugomu gamtos paveldo objektu Dieveniškių istoriniame regioniniame parke – Stakų ąžuolu, turi didelį gamtinį pažintinį potencialą.
Geologija
Stakų geologinį objektą sudaro 2 luistai, gulintys vienas šalia kito ant kalnelio, apaugusio medžiais, viršūnės. Jų sudėtyje esančios pagrindinės uolienos yra smėlis ir žvyras. Objektą sudaro gamtiškai susicementavusio konglomerato išeiga, atsiverianti geologinio sluoksnio fragmentu ir esanti reljefo paaukštėjime (absoliutus aukštis apie 220 m). Šioje sankaupoje išsiskiria 2 dalys. Paaukštėjimo viršuje esantis vientisas luistas slūgso horizontaliai ir yra stačiakampės plokštės formos, kurios žemės paviršiuje matomas ilgis yra 6 m, plotis – 5 m, aukštis – 0,7 m. Šlaite žemiau yra antroji sankaupos dalis, išsidėsčiusi pusmėnuliu, suskilusi į tris dalis. Šių konglomerato fragmentų bendras ilgis yra apie 17 m, plotis – 3 m, aukštis – apie 1,5 m. Pastarosios sankaupos vientisumą ardo čia augantys seni medžiai.
Stakų konglomerato luistai, kaip geologiniai kūnai, netirti ir jų būdingosios ir ypatingosios savybės nėra moksliškai apibūdintos. Lietuvos geologinio paveldo įvairovėje panašių objektų nėra daug. Tai – Skališkių uola (Vilniaus raj.), Šeimyniškių atodanga su konglomerato uola (Utenos raj.), „Ožkų pečius“ (Prienų raj.) Tačiau visi šie objektai yra šiauriau nuo paskutinio apledėjimo ribos, tuo tarpu Stakų konglomeratai yra teritorijoje už šios ribos į pietus. Konglomeratų susidarymas paleografine prasme dar iki šiol nėra pakankamai ištirtas, todėl jų išsaugojimas yra labai svarbi prielaida šiam įdomiam reiškiniui nagrinėti.
Saugomo konglomerato išeigos plyti į šiaurę nuo paskutinio apledėjimo ribos, ir pats procesas vyko ir vyksta geologinės holoceno epochos, prasidėjusios prieš 10–11 tūkst. metų, laikotarpiu. Konglomerato išeigos slūgso priešpaskutiniojo (Medininkų) apledėjimo išplitimo zonoje. Paleografinės konglomerato susidarymo sąlygos nėra pakankamai tirtos. Kadangi konglomerato luistai slūgso reljefo paaukštėjime, tai vienas iš galimų jų atsiradimo variantų gali būti, kad luistai buvo atvilkti ledyno.
Duomenys
Pateikiami atskirų luistų matomi išmatavimai:
Miliškės
Miliškės – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 14 km į šiaurės rytus nuo Kuršėnų, prie kelio Šiupyliai–Kuršėnai, Gulbino miško šiauriniame pakraštyje. Kaime yra Kuršėnų miškų urėdijos Gulbinų girininkija.
Istorija
1950–1991 m. kaimas priklausė Ringuvos tarybiniam ūkiui.
Jurgis Galminas
Jurgis Galminas (Galiminas, g. apie 1409 m. – m. apie 1438 m.) – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės valstybinis veikėjas.
Niurkonių šv. Aloyzo koplyčia
miniatiūra|160px|left|Koplyčia pastatyta [[Tomas Vavžeckis|Tomo Vavžeckio garbei]]
miniatiūra|250px|Galinis fasadas miniatiūra|250px|Varpinė
'''Niurkonių šv. Aloyzo koplyčia''' – koplyčia, esanti Pasvalio rajone, Lavėnų kaimo pietiniame pakraštyje, apie 5 km į vakarus nuo Pumpėnų, netoli Lėvens upės. Patogiausia pasiekti pasukus iš kelio, pro Lavėnų dvarą, toliau už jo – apie 1,5 km lauko keliu. Pakeliui iš kairės pravažiuojamas dirbamame lauke stūksantis senas bokštas (kaminas).
Kapinių koplyčios kompleksas (koplyčia, varpinė ir šventoriaus vartai) įregistruotas LR Kultūros vertybių registre 1997 m. gruodžio 31 d. (unik. objekto kodas 20573). Pasvalio rajono savivaldybės tarybos 2017 m. vasario 13 d. sprendimu Nr. 2560 koplyčia įtraukta į rajono lankytinų vietų sąrašą.
Tai yra viena gražiausių vėlyvojo klasicizmo koplyčių Lietuvoje. Autorius – architektas Julijus Grosas. Tai ne tik architektūros, bet ir istorijos paminklas 1794 m. (Kosciuškos) sukilimo garbei – ko gero, vienintelis visoje Lietuvoje. Iš koplyčios atidarymo aprašymo matyti, jog koplyčią pastatė Tado Kosciuškos įpėdinio Tomo Vavžeckio (Tomasz Wawrzecki) brolis, generolas Juozapas Vavžeckis. Niurkonių koplyčia yra Tomo Vavžeckio memorialas, pastatytas jo atminimui pagerbti.
Už koplyčios altoriaus, iš lauko pusės yra rūsys. Jame palaidoti fundatoriai ir jų giminės: generolas Juozapas Vavžeckis, Siesickis, Juozapas Kazakauskas, Kazakauskienė (motina), Tokailienė, Tokailaitė, Janina Hopenaitė. Palaidojimai pokaryje ir vėliau išdraskyti ir išniekinti. Dvarininkų Kazakauskų pastangomis koplyčioje buvo įvesti šv. Aloyzo atlaidai (birželio 21 d.), kurie dabar atnaujinti.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Vartai
Kažkada buvusį Niurkonių kaimą su 28 trobomis žymi tik prieš beveik 200 metų statyta koplyčia čia gyvenusiems dvarininkams Vavžeckiams atminti. Niurkonių koplyčia atidaryta 1828 m. gruodžio 27 d. Fundatorius – Niurkonių dvaro savininkas Juozapas Vavžeckis. Gavęs dvarą kaip žmonos kraitį, jis pertvarkė, pastatė naujus rūmus, o parko pakraštyje – koplyčią. Ji skirta vieno iš 1794 m. sukilimo vadų generolo Tomo Vavžeckio atminimui. Laikantis religinių kanonų, koplyčioje buvo patalpintas šv. Tomo paveikslas, koplyčia buvo atidaryta Tomo Vavžeckio vardinių dieną.
Architektūra
Šventorius ilgo stačiakampio plano. Išilginėje ašyje išraiškingus vartus ir koplyčią jungia takas. Prie tako į koplyčią pastatyta verkiančio angelo statula. Į rytus nuo koplyčios stovi keturkampė dviejų aukštų varpinė. Šventorius aptvertas akmens mūro tvora, aplink apsodintas aukštaūgiais medžiais, dominuojančiais tuščiame lygiame vietovaizdyje.
Statinys pasižymi įdomiomis, klasicizmui būdingomis formomis, įdomia sienų faktūra. Sienos sumūrytos iš lauko akmenų, paviršiuje išdailintos smulkiais akmenėliais. Pagrindinio fasado siena tinkuota. .
Koplyčia nedidelio tūrio, stačiakampė, vienanavė. Presbiterijos dalyje įrengti du aukštai, po ja – skliautuotas rūsys fundatorių šeimos palaikams. Viduje šonines sienas skaido piliastrai su lapeliais puoštais kapiteliais. Stogas dengtas čerpėmis. Vidų puošė skaldos mozaika – unikalus šio meno pavyzdys, taip pat didelio formato ant drobės pieštas Dievo Motinos paveikslas ir ant šoninės sienos kabojęs šv. Tomo paveikslas, pieštas ant audinio.
Aldano kalnynas
Aldano kalnynas  – kalnų masyvas Rusijoje, pietų Jakutijoje, Oliokmos ir Učuro tarpupyje. Vyrauja plokšti tarpupiai (aukštis iki 1000 m), kuriuose iškyla Vakarų Jangos, Sunagyno, Ket Kapo kalnagūbriai. Aukščiausia vieta 2306 m. Sudarytas iš kristalinių Aldano skydo uolienų. Geležies, vario rūdų, akmens anglies, aukso, žėručio telkiniai. Šlaituose iki 1000–1300 m vyrauja maumedžių taiga, aukščiau – akmenuotoji tundra.
Joshua Hayward
Joshua Hayward (geriau žinomas kaip Joshua Third, seniau Joshua Von Grimm, g. 1984 m. gruodžio 15 d.) – anglų roko grupės The Horrors gitaristas.
Joshua turi fizikos inžinieriaus laipsnį, jis eksperimentuoja su gitaros efektų pedalu ir taip sukūrė išskirtinį gitaros garsą kurio nėra jokioje kitoje grupėje. Jis yra išleidęs lankstinukų apie pedalų tobulinimą, kuriuos išdalino grupės fanams. Kaip ir kiti grupės nariai, jis atpažįstamas pagal savo išskirtinę šukuoseną.
Zapolė (ežeras)
Zapolė arba Užulaukio ežeras – ežeras rytų Lietuvoje, Vilniaus rajone, 7,5 km į pietus nuo Maišiagalos miestelio, 3 km į šiaurę nuo Sudervės, Užulaukio kaime. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,17 km, plotis - iki 0,1 km. Altitudė 162,6 m. Kranto linija vingiuota, krantai žemi, pelkėti, tik šiaurinis krantas aukštas. Aplinkui plyti pievos. Vakaruose išteka upelis link Vilnojos upės.
Prie Zapolės įsikūręs Užulaukis.
Bromelija
Bromelija (Bromelia) – bromelijinių (Bromeliaceae) šeimos augalų gentis, paplitusi Centrinėje ir Pietų Amerikoje. Pavadinta švedų botaniko Olaf Bromelius garbei.
Rūšys
Gentyje yra ~50 rūšių.
Konsociacinė demokratija
Konsociacine demokratija politologai vadina valstybę, kurioje yra ryškus vidinis visuomenės susiskaidymas etniniu, religiniu, rasiniu, ideologiniu arba kalbiniu požiūriu, tačiau nepaisant to valstybė išlieka stabili dėl jos pagrindinių socialinių grupių elitų bendradarbiavimo.
Bendruomenės turi sukūrusios sudėtingas organizacines struktūras, kurios pasireiškia kaip apie politines partijas besitelkiantys viesuomeninių organizacijų blokai, kurie apibūdinami kaip šias visuomenes sudarantys segmentai. Šie segmentai visuomenėje suformuoja atskiras subkultūras. Konsociacinei demokratijai taip pat būdingas tamprus ryšys tarp elito ir masės kieviename socialiniame segmente. Dėl stiprios visuomenės segmentacijos blokų viduje sukuriamos sąlygos stipriai lyderių palaikymo struktūrai, kuri leidžia neutralizuoti prieštaravimus bloko viduje, todėl lyderiai gali gana efektyviai atstovauti savo grupei. Faktiškai lyderiai ir formuluoja savo grupės interesus, susilaukdami neabejotino segmento palaikymo. Be šio palaikymo konsociacinis modelis neįmanomas, nes lyderiai turi turėti galimybę daryti plačius kompromisus arba pritarti veiksmams, kurie kenkia segmentui, mainais už palaikymą priimant kitą sprendimą.
Elitų bendradarbiavimas yra institucionalizuotas. Konsociacinėje demokratijoje stengiamasi į politinį procesą įtraukti kuo daugiau veikėjų (partijų, sąjungų, mažumų, visuomenės grupių), o sprendimus priimti per šių veikėjų konsensusą. Dėl to daugumos principas priimant sprendimus nėra pagrindinis politinės sistemos bruožas. Siekiant atskleisti konsociacinių demokratijų bruožus jos paprastai lyginamos su mažoritarinės demokratijos šalimis.
Klasikiniais konsociacinės demokratijos pavyzdžiais laikoma Belgija, Šveicarija ir Nyderlandai (1917-1967 m.). Prie konsociacinių demokratijų įvairiais laikotarpiais buvo priskiriamos ir Austrija bei Liuksemburgas. Šveicarija ir Liuksemburgas išlieka konsociacinėmis demokratijomis, tuo tarpu Nyderlanduose, Belgijoje bei Austrijoje konsociacinė demokratija yra ženkliai susilpnėjusi.
Konsociacinės demokratijos formavimasis
Konsociacinės demokratijos (kalbant apie Šveicariją vokiškai vadinamos Konkordanzdemokratie) modelis atsirado XX a. septintajame dešimtmetyje. Šiuo modeliu bandyta remtis nagrinėjant demokratiją tokios šalyse, kur kiti du pagrindiniai modeliai, anglosaksiškasis ir kontinentinis, negalėjo būti nuosekliai taikomi.
Konsociacinė demokratija atsiranda ten, kur konfliktas tarp daugumo ir mažumos arba keleto mažumų gresia nestabilumu ar net vienos iš grupių pasitraukimu iš valstybės. Konsociacinis modelis numato, kad per kompromisą ir vieningą sprendimų priėmimo būdą galima išvengti grėsmės, kad visuomenės susiskaldymas peraugs į smurtą. Konflikto grupės yra įtraukiamos į bendrų sprendimų priėmimą, taip sumažinant konflikto potencialą.
Elitai visuomenėse, kurios yra susiskaldžiusios į segmentus, turi keletą pasirinkimų – daugumos (Vestminsterio tipo) valdymo sistemą, konsociacinį modelį arba susiskaldymą. Mažorintarinė sistema segmentiškoje visuomenėje gali sukelti ilgalaikį nestabilumą, nes ten kur segmentai yra susiformavę kultūriniu ar subkultūriniu pagrindu, jie mažai kinta per ilgą laiką. Tokiose visuomenėse daugumos sistema reiškia daugumos grupės dominavimą, kuriam mažuma priešinasi kartais net sukeldama pilietinį karą. Daugumos principas sudarant vyriausybę efektyviai veikia tik aukšto homogeniškumo šalyse, kur mažuma teoriškai gali tapti dauguma per kiekvienus rinkimus, pasikeitus rinkėjų politinei orientacijai. Segmentinėse visuomenėse šis principas netinka, nes segmentai yra aiškiai apibrėžti ir galimybė, kad didelės dalies rinkėjų orientacija pasikeis, yra labai maža.
Konsociacinės demokratijos bruožai
Konsociacinių demokratijų institucinis pagrindas yra svarbiausių socialinių konfliktų sprendimas ne daugumos principu, bet derybų tarp organizuotų grupių metu.
Konsociacinėms demokratijoms būdingi šie bruožai:
Konsociacinė demokratija Šveicarijoje
Šveicarija dažnai išskiriama kaip ypatingas atvejis, nes jos vertikalūs segmentai papildomai yra skaidomi regioninių ir kalbinių skirtumų. Konsociacinės demokratijos principai čia nėra nustatyti konstituciškai, bet susiformavo per ilgus dešimtmečius, įtakojami Šveicarijoje aiškiai išreikštos mažumų apsaugos politikos.
Šveicarijos vyriausybę (Bundesratą) sudaro septyni nariai. Nariai į Bundesratą renkami pagal dar 1959 m. nustatytą „magiškąją formulę“ (2:2:2:1), kuri nustato vietų paskirstymą didžiausioms partijoms ir daugmaž atspindi parlamentinių partijų atstovavimo stiprumą parlamente. Keturios didžiosios partijos (Šveicarijos Liaudies partija, Laisvoji demokratų partija, Krikščionių demokratų partija ir Socialdemokratų partija) 2003 m. spalio 19 d. rinkimuose surinko 81,6 proc. rinkėjų balsų ir kartu gavo 217 iš 246 vietų parlamente, 171 iš 200 vietų Nacionalinėje Taryboje ir visas vietas Luomų taryboje. Taigi, visos svarbiausios partijos ir politinės kryptys yra atstovaujamos vyriausybėje. Po 2003 m. gruodžio tradicinė „magiškoji formulė“ buvo pakeista vieną vietą iš krikščionių demokratų perdavus Liaudies partijai.
Modelio kritika
Konsociacinės demokratijos modelio kritikai tvirtina, kad segmentas tokioje visuomenėje yra aukščiau už individą ir faktiškai tarpininkauja tarp individo ir valstybinės valdžios, tačiau tai be priekaištų veikia tik tada, kai segmentą sudarantys asmenys yra visiškai homogeniški, ko realybėje būti negali. Tokiu atveju individualumas yra slopinamas segmentų, o individas ar elitui nepriklausančios segmento grupės yra subordinuotos elitui.
Vilija Blinkevičiūtė
Vilija Blinkevičiūtė (g. 1960 m. kovo 3 d. Linkuvoje) – Lietuvos teisininkė, politikė.
Biografija
1983–1990 m. LSSR socialinės apsaugos ministerijos revizorė, Pensijų valdybos Valstybinių pensijų skyriuje vyresnioji inspektorė. 1990–1994 m. Socialinės apsaugos ministerijos darbo santykių teisinio reguliavimo skyriaus konsultantė, vėliau vyriausioji juriskonsultė. 1994–1996 m. LR SADM sekretorė, 1996–1999 m. LR socialinės apsaugos ir darbo viceministrė.
2021 m. tapo Lietuvos socialdemokratų partijos pirmininke.
2008 m. krizė
2008 m. ekonominės krizės išvakarėse buvo socialinės apsaugos ir darbo ministrė. Po 11 metų sudarytas Seimo biudžeto ir finansų komitetas, tyręs krizės priežastis, kaltino V. Blinkevičiūtę dėl „beatodairiško pensijų didinimo“ ir fiskalinės drausmės pažeidimų, kas prisidėjo prie gilaus ekonominio nuosmukio šalyje.
Jonas Petras Bylinskas
Jonas Petras Bylinskas (mirė 1686 m. liepos 8 d. Kaune, palaidotas Vilniuje) – XVII a. antrosios pusės Vilniaus pirklys, Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės visuomenės veikėjas.
Žinios
Miesto magistrato burmistras. Turėjo daugiau kaip 50 knygų (dauguma jų lotynų kalba) biblioteką, kurią daugiausia sudarė teisės, t. p. istorijos, filosofijos, politikos ir kitokie veikalai, daug sidabru puoštų ir paauksuotų ginklų (muškietų, kalavijų). Mokėjo lotynų ir kelias kitas kalbas.
Kauno chirurgai (cirulnikai) mirusio burmistro kūną iš dalies balzamavo – labai retas atvejis, kad apie tokią operaciją išliko duomenų.
Aldona Gustas
Aldona Gustas (1932 m. kovo 2 d. Karceviškiuose, Pagėgių valsčiuje – 2022 m. gruodžio 8 d. Berlyne, Vokietijoje ) – lietuvių ir vokiečių rašytoja, dailininkė.
Biografija
Nuo II pasaulinio karo pabaigos ji gyveno Vakarų Berlyne.
1972 m. įkūrė tapytojų-rašytojų grupę „Berliner Malerpoeten“ kartu su Günter Grass, Kurt Mühlenhaupt, Günter Bruno Fuchs ir Wolfdietrich Schnurre.
Aldonos pirmasis eilėraščių tomas pasirodė 1962 m. legendinėje eremitų spaudoje „Eremitenpresse“ Oberurzelyje. Nuo to laiko daug eilių tomų pasirodė leidiniuose „Eremitenpresse Düsseldorf“ ir „Corvinus Presse Berlin“, daugiausia su pačios piešiniais ir grafikos darbais.
Aldona Gustas eilėraščiai įtraukti į 100 antologijų. Tekstai versti į lietuvių, italų, ispanų, prancūzų, amerikiečių anglų, rusų ir lenkų kalbas.
Baltasis šaltinis
Šaltinis unikalus savo aštriu kvapu ir šleikščiu skoniu. Upelio dugno akmenėliai ir pakraščių žolė tokia balta, kad šaltinis pramintas Baltuoju. Jo vanduo skaidrus, bespalvis, turi aštrų sieros vandenilio kvapą, neskanus, nes jame daug sulfatų ir kitų cheminių junginių.
Pro šaltinį prie pat upelio kranto praeina keliukas, vedantis į Barklainių lauko akmenų poligoną. Kelias buvo nutiestas tiesiai per Baltąjį šaltinį tiesiog jį užpilant. Jo vietoje maždaug 1–1,5 m gylyje skersai kelio įrengtas  vamzdis – iš laukų subėgančio vandens latakas, kuriuo į Oriją, manoma, nuteka ir išplautos cheminės bei organinės dirbamų laukų trąšos. Šaltinis yra prasiveržęs į Orijos krantą iš po supiltų žemių ties kelio vamzdžiu, maždaug 1 m aukštyje, ir vingiuodamas teka beveik 3 m ilgio ir 0,4 m pločio vaga į upelį.
Tahou ežeras
Tahou ežeras  – didelis gėlo vandens ežeras tarp Kalifornijos ir Nevados valstijų Jungtinėse Amerikos Valstijose. Ežeras yra 1897 m aukštyje virš jūros lygio. Gylis giliausioje vietoje 501 m.
Ežeras susiformavo prieš maždaug 2 mln. metų. Taho garsus savo vandens skaidrumu ir gražiu aplinkiniu kraštovaizdžiu, yra populiari turizmo vieta. Iš visų pusių jį supa kalnai.
Ford F-Serija
Ford F-Serija – didelės klasės pikapų serija, kurią gamina Ford Motor Company. Populiariausias šios serijos variantas yra F-150 modelis, jau 23 metus esantis geriausiai parduodamas automobilis JAV bei 31 metus geriausiai parduodamas pikapas. 1999 metais F-150 buvo atskirtas nuo didesnių F-250 bei F-350 pikapų, taip pat 2007 metais pasirodę F-450 modeliai tapo geriau žinomi kaip Ford Super Duty serijos automobiliai.
Pirma Karta (1948–1952)
Pirmasis F-Serijos visureigis (dar žinomas kaip Ford Bonus) buvo pristatytas 1948 metais, pakeisdamas ankstesnįjį Ford pikapą. Tai buvo moderniai atrodantis visureigis su stiklu iš vienos dalies ir integruotais žibintais. F-Serija buvo parduodama trims modeliais:
Varikliai:
Antra Karta (1953–1956)
1953 metais F-Serija buvo atnaujinta su ypač integruota išvaizda. Pikapai taip pat gavo savo šeimos vardus F-100, F-250 ir F-350.
Varikliai:
Trečia Karta (1957–1960)
1957 metias pikapai vėl buvo atnaujinti, gavo nauja kapotą ir naujas chromuotas groteles. Visureigiai buvo varomas visais keturiais ratais.
Varikliai:
Ketvirta Karta (1961–1966)
Pikapas buvo visiškai atnaujintas 1961 metams. Po 1965 metų atnaujinimo galia viršijo 200 AG. Taip pat buvo pristatyta 4-durų versija
Varikliai:
Penkta Karta (1967–1972)
1967 metais pikapas buvo vėl atnaujintas. Atsirado Ranger,Ranger XLT, Sport Custom ir Custom versijos. 5-kartos F-Serija buvo gaminama Brazilijoje.
Varikliai:
Šešta Karta (1973–1979)
Visureigis buvo atnaujintas 1973 metais, gavo automatinę transmisiją. Taip pat buvo pristatytas F-150 modelis.
Varikliai:
Septinta Karta (1980–1986)
Argentinoje F-150 buvo pervadinamas į F-100. Modelis pervadinamas iki šių dienų.
1976 metais Meksikoje buvo pristatytas F-200 versija, kuri gyvavo iki 1991 metų.
Varikliai:
Aštunta Karta (1987–1991)
1987 metais dizainas buvo visiškai atnaujintas, jis buvo daug paprastesnis. 1988 metais pasirodė 5-pavarų transmisija.
Varikliai:
Devinta Karta (1992–1996/1997)
1992 metias visureigiai gavo naują aerodinamišką išvaizdą. 1993 metais pasirodė Lightning versija. Pikapu pardavimai didėjo: 1992 metais buvo parduota 500 000. o 1996 metais beveik 800 000 pikapų.
Varikliai:
Dešimta Karta (1997–2003)
1997 metais F-Serija atsinaujino su dar labiau areodinamiškesne išvaizda. visureigio priekis buvo gerokai apvalesnis. 1999 metais buvo pristatytos dvi naujos Lightning versijos Harley-Davidson ir King Ranch. 2001 metais F-150 modelių buvo parduota daugiau kaip 900 000. Jų pardavimai kiek nukrito per paskutinius kartos metus, kai prekyboje pasirodė atnaujintas Dodge visureigis. 1997 metais F-150 buvo žurnalo Motor Trend metų visureigis.
Vienuolikta Karta (2004-2008)
2004 metais F-Serija buvo atnaujinta ant Ford P platformos. Senasis F-150 buvo gaminamas iki 2004 metų vasaros.
Naujasis F-150 laimėjo Šiaurės Amerikos Metų Visureigio ir Motor Trend metų visureigio apdovanojimus. Jis taip pat aplenkė 3-kartus laimėjusi Chevrolet Silverado Car and Driver žurnalė, kaip 2004-2005 metų geriausias pikapas. 2005 metais buvo parduota daugiau kaip 939,000 F-Serijos visureigių. 2006 metais F-150 gavo naują Harley-Davidson versiją.
2007 metų modelio F-150 pikapas buvo parduodamas septyniomis skirtingomis versijomis: XL (pradedant nuo $19 200), STX (pradedant nuo $21 905), XLT (pradedant nuo $24 205), FX4 (pradedant nuo $30 750), Lariat (pradedant nuo $30 750), King Ranch (pradedant nuo $36 350) ir Harley Davidson (pradedant nuo $37 210).
2007 modelio pirkėjai galėjo pasirinkti tarp 3 skirtingų benzininių variklių ir dviejų transmisijų. Pikapas buvo galimas su 4,2 litrų EFI V6 (202 AG), 4,6 litrų EFI V8 (248 AG) ir 3-vožtuvų 5,4 litų Triton EFI V8 (300 AG) varikliais, bei 5-pavarų mechanine (galima tik su V6 variklį turinčiu modeliu) ir 4-pavarų automatine (už papildomą kainą galima V6 variklį turinčiame modelyje, bei buvo standartinė V8 modelyje) transmisija.
2007 metų Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje buvo pristatytas Ford Flex automobilis. Po jo pristatymo Ford Motor Company teigė, kad Ford F-serijos pikapai bus atnaujinti 2009 metams ir naujieji pikapai bus panašūs į parodoje pristatytą Flex automobilį. Taip pat prekyboje pasirodys nauja prabangi F-150 Platinum versija, kuri pakeis Lincoln Mark LT pikapą.
Dvylikta Karta (2009-)
Naujos kartos pikapai buvo pristatyti 2008 metų sausį vykusioje Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje kaip 2009 metų modeliai. Automobilių gamyba prasidėjo 2008 metų spalį. Naujos kartos pikapai buvo atnaujinti tiek iš vidaus, tiek iš išorės. Neskaitant žymių dizaino pakeitimų, automobilio salonas tapo erdvesniu, o šasi buvo pradėta gaminti iš lengvesnio, tačiau tvirtesnio plieno, kurio dėka automobilis tapo net tik tvirtesnis bet ir ekonomiškesnis.
2009 metų modelį galima įsigyti su vienu iš trijų variklių: atnaujintu 5,4 litrų 3-vožtuvų Triton V8 varikliu, dirbančiu su E85 kuru bei turinčiu 310 AG (239 kW) ir 529 N·m sukimo momentą ir 4,6 litrų V8 2 ir 3-vožtuvų varikliais atitinkamai išgaunančiais 292 AG (218 kW) ir 248 AG (185 kW). 3-vožtuvus turintys 5,4 ir 4,6 litrų V8 varikliai yra komplektuojami su nauja 6-pavarų 6R80E automatine transmisija, tuo tarpu anksčiau naudota 4-pavarų 4R75E automatinė transmisija yra komplektuojama su 2-vožtuvų 4,6 varikliu. V6 varikliai šiuo metu nėra galimi. 2010 modelio metams planuojama pristatyti du naujus variklius: 4,4 litrų dyzelinį V8 variklį išgaunantį 330AG (246 kW) bei 569N·m sukimo momentą ir 3,5 litrų DOHC V6 variklį. Nuo 2009 metų nebėra galimybės F-150 modelį įsigyti su mechanine transmisija, tačiau didesniuose F-250 ir F-350 modeliuose, ši galimybe išliko.
Dėl prastos ekonominės situacijos automobilio gamyba buvo nukelta dviem mėnesiais, todėl pikapai buvo pradėti gaminti tik spalį. Su naujuoju pikapu pristatyta nauja Platinum modelio versija, kuri pakeitė Lincoln Mark LT pikapą.
Pagirmiai
Pagirmiai arba Osipenka (, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities kaimas, priklausė Vilemsberkio parapijai. 1928 m. rugsėjo 30 d. sujungtas su Pagrimiais (dab. Pskovskojė). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Bagrationovo apylinkės kaimas.
Afragola
Afragola  – miestas pietų Italijoje, Kampanijoje, tuoj į šiaurės rytus nuo Neapolio.
Odos, maisto pramonė. Sodininkystės ir daržininkystės rajono prekybos centras. Šiaudinių skrybėlių gamyba.
Beržynai (Kalvarija)
Beržynai – kaimas vakarinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurę nuo Liubavo, prie kelių ir.
Laura
Laura – moteriškas vardas, kilęs iš lotynų kalbos žodžio Laurus ir reiškia lauro medį. Lauro lapai – tai pasiekimo ženklas, jais būdavo vainikuojami valdovai, sportininkai.
Vardadieniai (pagal lietuviškus šaltinius): birželio 17, spalio 19.
Laurų šventosiomis globėjomis laikomos šv. Laura iš Kordobos (m. 864, paminėjimo diena – spalio 19 ) ir mažiau populiari šv. Laura iš Konstantinopolio (m. 1453 m., paminėjimo diena – gegužės 29 d. ).
Naujasis Orleanas
Naujasis Orleanas  – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Luizianos valstijoje. Išsidėstęs Luizianos pietryčiuose, Misisipės deltoje, prie Meksikos įlankos ir Pontchartraino ežero. Tai stambus uostas (apyvarta 77,3 mln. t, 2004 m.) ir didžiausias valstijos miestas. 343 829 gyventojai (2010 m.), visoje aglomeracijoje – 1,3 mln. gyventojų. Vystoma laivų statyba, naftos perdirbimo, maisto (cukraus), tekstilės, statybinių medžiagų, medienos apdirbimo, chemijos, aviacijos pramonė. Apylinkėse auginamos cukranendrės.
Yra tarptautinis oro uostas, teatrų, simfoninis ir filharmonijos orkestrai, Naujojo Orleano meno, Luizianos valstijos, istorijos muziejai. Mieste vyksta daug festivalių – žymiausias džiazo festivalis, dėl kurio Naujasis Orleanas vadinamas džiazo sostine. Architektūrinis ir kultūrinis paveldas įvairiatautis (daugiausia įtakokas prancūzų, ispanų, afroamerikiečių kultūrų). Miestas išsiskiria savitu dialektu, kreolų virtuve.
Istorija
miniatiūra|kairėje|Naujasis Orleanas XX a. pirmojoje pusėje Įkurtas 1718 metais ir yra vienas seniausių JAV miestų. Miestą įkūrė Prancūzų Misisipės kompanija, įsakius Jean-Baptiste Le Moyne de Bienville. Tiksli diena nėra žinoma, tačiau įkūrimo šventė švenčiama gegužės 7 d. Tuo metu ten gyveno indėnai čitimachai.
1815 m. sausį įvyko Naujojo Orleano mūšis, kuriame amerikiečių kariuomenė sumušė geriau parengtas ir patyrusias britų pajėgas.
XIX a. Naujasis Orleanas sparčiai plėtėsi, 5-ajame dešimtmetyje tapo trečiuoju pagal gyventojų skaičių JAV miestu, svarbiu uostu ir prekybos centru. JAV pilietinio karo metu Naujasis Orleanas, kaip ir visa Konfederacijos pakrantė, buvo blokuojamas JAV laivyno, kuris Naująjį Orleaną užėmė 1862 m. balandžio mėn. ir perėmė Misisipės kontrolę.
Architektūra
miniatiūra|kairėje|Prancūzų kvartalas Prancūzų kvartale (įkurtas XVIII a.) yra išlikę kreolų gyvenamųjų namų, XVIII–XIX a. architektūrinių paminklų: Šv. Liudviko IX katedra (pradėta 1789 m.), presbiterijos pastatas (1791 m.) ir prancūzų bei ispanų viešpatavimo laikų kolonijos administracijos būstinė Cabildo (1795 m.), neogotikinė Šv. Patriko bažnyčia (1837 m.), Pontalba pastatai (1851 m.). Sakraliniai statiniai: Šv. Uršulės vienuolynas (1752 m.) su Švč. Mergelės Marijos bažnyčia (1845 m.), Šv. Augustino bažnyčia (1841 m.).
XX a. pastatyta modernios architektūros, šiuolaikinių konstrukcijų statinių: Hibernia banko pastatas (1921 m.), Phillis Wheatley pagrindinė mokykla (1954 m.), Pasaulio prekybos centro pastatas (1967 m.), Crescent (1969 m.) ir One Shell Square dangoraižiai (1972 m.), Superdome Arena (1975 m.), postmodernistinės architektūros Italijos aikštė (1978 m.).
Gyventojai
miniatiūra|[[Gatvės menininkas, 1988]] miniatiūra|Žymusis Mardi Gras festivalis Remiantis 2010 m. JAV gyventojų surašymu, Naujajame Orleane gyveno 343 829 žmonės, buvo 189 896 namų ūkiai. Pagal rasinę ir tautinę kilmę Naujojo Orleano gyventojai buvo pasiskirstę taip: 60,2 % afroamerikiečiai, 33,0 % baltieji, 2,9 % azijiečiai (1,7 % vietnamiečiai, 0,3 % indai, 0,3 % kinai, 0,1 % filipiniečiai, 0,1 % korėjiečiai), 1,7 % žmonių priklausė dviems ar daugiau rasių. Ispanų ar lotynų amerikiečių kilmės žmonės sudarė 5,3 % gyventojų ir buvo pasiskirstę taip: 1,3 % buvo meksikiečiai, 1,3 % hondūriečiai, 0,4 % kubiečiai, 0,3 % puertorikiečiai ir 0,3 % nikaragviečiai.
2005 m. liepos 1 d. duomenimis, prieš uraganą „Katrina“ mieste gyveno 454 865 žmogus.
Mackevičius
Taip pat:
Pavardė kilusi iš, , kurios – iš krikšto vardo „Motiejus“ (Maciej, Мацей).
Konamara
Konamara ( iš Conmhaicne Mara Conmhaicne – „gentis“, mara – „jūra“) – vietovė vakarų Airijoje, Golvėjaus grafystėje (Konachtas, Airija). Konamara yra regionas į vakarus nuo Koribo. Regione yra Konamaros nacionalinis parkas, garsūs Dvylikos kalnų grandinė, Maumturko kalnai. Pietuose plyti Golvėjaus įlanka.
Zastarčiai
Istorija
Kaimo pietvakarių dalyje, 0,15 km į pietryčius nuo Šėkščio upės, 60 m į šiaurės vakarus nuo kelio Kuršėnai–Augučiai yra Zastarčių senosios kapinės (kultūros paminklo MC kodas 4597).
1950–1991 m. kaimas priklausė Ringuvos tarybiniam ūkiui.
Vandensvydis 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Vandensvydis 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks nuo liepos 29 d. iki rugpjūčio 12 d. Londone, Jungtinėje Karalystėje. Varžybos vyks Londono vandensvydžio arenoje, pastatytoje olimpiniame parke. Žaidynėse iš viso startuos dvidešimt komandų, 12 vyrų ir 8 moterų.
Solikamskas
Solikamskas (rus. Соликамск) – miestas rytinėje Rusijos dalyje, Permės krašte, Uralo kalnų vakarinėse priekalnėse, prie kairiųjų Kamos upės intakų. Apie 109 tūkst. gyventojų.
Saulėgrąžiai
Saulėgrąžiai – kaimas vakarinėje Kalvarijos savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Liubavo.
Zikras
Sufijai zikrą skirsto į išorinį arba liežuvio (dhikr al-lisan), sakomą balsu, ir vidinį širdies zikrą (dhikr al-qalb), kartojamą be garso. Zikras sufizme laikomas sielos išvalimo, transformacijos, jungties priemone, „panaikinančia“ žemiškąjį subjektą ir integruojančia į visa apimančiam vardui Allah tapačią dieviškąją Tikrovę (al-haqq).
thumb|left|150px|Pasak Sarvari sufijų brolijos, Allah yra užrašytas kiekvieno mokinio širdyje