cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alina Petrauskaitė-Skrupskelienė
Biografija
Simano Petrausko, Lietuvos vyriausio tribunolo teisėjo, duktė; Igno Skrupskelio, žurnalisto, redaktoriaus, ateitininko, našlė.
ZA
za gali reikšti:
Šlapios (Utena)
Šlapios – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Leliūnų.
Alina Petrauskaitė-Skrupskelienė
Veikla Lietuvoje
1919 m. iš Rusijos grįžo į Kauną. 1923 m. baigė Kauno „Aušros“ mergaičių gimnaziją ir įstojo į Lietuvos universiteto teologijos-filosofijos fakultetą, kurį baigė 1928 m.
1928–1941 m. mokytojavo Kauno „Aušros“ mergaičių valstybinėje gimnazijoje, dėstė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1941–1944 m. Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijos direktorė.
1920 m. įstojo į Kauno ateitininkų kuopą, 1921 m. ir 1923 m. dirbo kuopos valdyboje. 1923–1924 m. „Ateities“ žurnalo redakcijos narė, tvarkė grožinės literatūros skyrių. 1928 m., įsikūrus „Šatrijos“ meno draugijai, buvo pirmosios valdybos narė. Daugelį kartų buvo išrinkta į ateitininkų federacijos tarybą. Keletą metų dirbo lietuvių kalbos ir literatūros mokytojų sąjungos valdyboje.
1932 m. liepos 5 d. ištekėjo už Igno Skrupskelio, žurnalo „Židinys“ ir dienraščio „XX amžius“ redaktoriaus. 1940 m. liepos 12 d. sovietai suėmė jos vyrą Igną Skrupskelį ir ištrėmė sunkiems darbams į Vorkutos lagerius, kur jis mirė 1942 ar 1943 m.
Išeivijoje
1944 m. liepos mėn. su trims vaikais išvyko iš Lietuvos į Vieną, vėliau gyveno Štejeryje (Austrija). Sovietų frontui artėjant, prisiglaudė Kempfenhausene (Vokietija). Pradėjus organizuotis lietuvių pabėgėlių stovykloms, persikėlė į Regensburgą, vėliau į Šeinfeldą (Vokietija). Čia gyveno apie 3 metus, mokytojavo lietuvių mokykloje ir dirbo pedagoginėje vaikų globos draugijoje.
1949 m. liepos mėn. JAV karo transporto laivu USS Gen. C. C. Ballou atplaukė į JAV ir apsigyveno Nekalto Prasidėjimo vienuolių kongregacijos vienuolyne Putname (Konektikutas), vėliau persikėlė į Hartfordą (Konektikutas). Hartforde dirbo „Carling Electric“ ir „Royal Typewriter“ fabrikuose. 1959 m. atvažiavo į Čikagą, įsidarbino Ilinojaus universiteto Odontologijos (School of Dentistry) fakultete ir tapo laboratorijos elektroninių mikroskopų specialistė. Čia išdirbo 21 metus ir 1980 m. išėjo į pensiją.
1957–1965 m. buvo ateitininkų federacijos tarybos narė, dalyvavo „Šatrijos“ meno draugijos valdyboje, buvo ateitininkų sendraugių sąjungos Čikagos skyriaus pirmininkė ir ateitininkų federacijos valdybos narė spaudos reikalams. Jos rūpesčiu 1966 m. ateitininkai užsakė muziko Vlado Jakubėno kantatą „De Profundis“ (mišriam chorui, žodžiai Bernardo Brazdžionio) Stasio Šalkauskio 25 metų mirties sukakčiai paminėti. 1979 m. suredagavo anglų kalba knygą „Lithuanian Writers in the West“. Knyga supažindina Amerikos skaitytojus su 64-iais lietuvių emigrantų rašytojais.
A. Skrupskelienė mirė vysk. Matulaičio slaugos namuose Putname 1994 m. sausio 24 d. Palaidota Dangaus Vartų kapinėse, Putname, Konektikutas.
GS
GS gali reikšti:
Pietinė krikščionių vadovybės asociacija
Pietinė krikščionių vadovybės asociacija (, sutr. SCLC) – Jungtinių Valstijų nevyriausybinė pilietinių teisių organizacija. Asociacija buvo glaudžiai susijusi su savo pirmuoju prezidentu daktaru Martinu Liuteriu Kingu. Organizacija vaidino svarbų vaidmenį Amerikos pilietinių teisių judėjime.
Nivchių kalba
Nivchių kalba – kalba, vartojama nivchių tautybės žmonių, gyvenančių Išorinėje Mandžiūrijoje: Sachalino salos šiaurėje ir Amūro intako Amgūnės baseine. Nenustatyta jokių nivchių kalbos ryšių su kitomis kalbomis, todėl ji laikoma izoliuota ir priskiriama paleosibirinių kalbų grupei (negausios, izoliuotos Sibiro kalbos). Tiesa, kalba turi panašumų su ainų, Altajaus, korėjiečių kalbomis, tačiau nė su viena nepakankamai, kad būtų galima priskirti tai pačiai kalbų šeimai.
Nors nivchių skaičius per pastarąjį amžių nepakito (~4500 žmonių), tačiau kalba sparčiai nyksta – dabar ją vartoja kiek daugiau nei 1000 žmonių.
Nivchių kalba turi 4 tarmes: Šiaurės Sachalino, Pietų Sachalino, Rytų Sachalino ir Amūro. Dėl didelės atskirties Amūro ir Sachalino tarmės labai skiriasi.
1931 m. lotynų abėcėlės pagrindu sukurtas nivchių raidynas, 1937 m. jis pakeistas kirilica. Dabar naudojama abėcėlė sudaryta 1970 m. Sachaline leidžiamas mėnesinis laikraštis „Нивх диф“.
LK
LK gali reikšti:
Miguel Torres
thumb|right|„Miguel Torres“ [[Vynuogynas.]]
Miguel Torres, S.A. – didžiausia Ispanijos bendrovė gaminanti ir pardavinėjanti vyną bei brendį. „Miguel Torres“ buvo įkurta 1870 m. Katalonijoje. Milžiniškam tarptautiniam šeimos verslui vadovauja Miguelis A. Torresas.
Miguelis, jo brolis, dabar jau pensininkas Juanas Maria ir šeimos vynuogynus Kalifornijoje valdanti sesuo Marimar – pirmoji Torresų karta, kuriai nebeteko kovoti su globaliomis verslą naikinančiomis negandomis: pilietiniais ir pasauliniais karais, režimais. Jiems pavyko stipriai išplėsti vynuogynų plotus pačioje Ispanijoje, įsigyti vynuogynų Čilėje ir JAV, padidinti pardavimą ir padaryti „Torres“ visame pasaulyje gerai žinomu prekės ženklu.
Išskirtinės kokybės vynuogių laukai nuo seno yra Torresų šeimos ekologiško ūkininkavimo pavyzdys – vynuogės čia iki šiol skinamos tik rankomis, daugumą kitų ūkio darbų taip pat atlieka žmonės, o ne mašinos.
NGC 1052-DF2
thumb| galaktika
NGC 1052-DF2 – ultradifuzinė galaktika, esanti Banginio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi 72 mln. šviesmečių. Amžius siekia apie 10 mlrd. metų.
Savo dydžiu ši galaktika primena Paukščių Taką, tačiau žvaigždžių joje 200 kartų mažiau. Kitaip nei būdinga spiralinėms galaktikoms, NGC 1052-DF2 neturi pastebimo centrinio regiono, spiralinių vijų ar disko. Visgi NGC 1052-DF2 nepanaši ir į elipsinę galaktiką. Šios galaktikos kamuoliniai spiečiai dvigubai didesni nei įprasta. Labiausiai ši galaktika išsiskiria tamsiosios medžiagos trūkumu: jos arba visai nėra, arba yra labai mažai (daugiausia 1/400 tiek, kiek įprastai būtų galima tikėtis esant).
Astronomų NGC 1052-DF2 galaktika dar praminta „perregimąja“, kadangi pro šią galaktiką galima aiškiai įžvelgti už jos esančias tolimas galaktikas.
Griliažas
thumb|Griliažas su [[žemės riešutais]] Griliažas – saldumynų rūšis, gaminama iš plokščių skaldytų kietojo cukraus saldainių gabalėlių ir smulkių (karijos, migdolų ar žemės) riešutų. Griliažas turi daugybę atmainų visame pasaulyje, pavyzdžiui, pasteli Graikijoje, croquant Prancūzijoje , alegría arba palanqueta Meksikoje, gozinaki Gruzijoje , gachak ir chikki Indijoje, kotkoti Bangladeše. Viduriniųjų Rytų šalyse populiariausi griliažų riešutai yra pistacijos, o daugelyje Azijos šalių naudojamos sezamo sėklos ir žemės riešutai.
Tradiciškai cukraus ir vandens tirpalas yra kaitinamas iki karamelizavimosi stadijos, atitinkančios maždaug 150 °C temperatūrą, nors kai kuriuose receptuose taip pat naudojami tokie ingredientai kaip gliukozė ar druska. Riešutai sumaišomi su karamelizuotu cukrumi. Pridedama prieskonių, puriklio, taip pat sviesto (tinka ir žemės riešutų sviestas). Karšti saldainiai atvėsinami, vėliau supjaustomi į nelygias dalis.
Visoriškiai
Visoriškiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Šveicarijos, Gaižiūnų miškuose, tuoj į rytus nuo Kisieliškių. Buvusio kaimo žemės dabar priklauso Kisieliškiams.
Tether
thumb
Visoriškiai
Istorija
Dumsių apylinkės Visoriškių kaimas 1983 m. gruodžio 28 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku.
Tether
2019 m. kovą 14 d. kriptovaliutos vertė atsieta nuo JAV dolerio, atsisakyta pažado išlaikyti stabilią valiutą (dėl to susilaukė kritikos). „Tether“ kriptovaliutą leidžianti įmonė neskelbia savo audito, todėl analitikams sunku įvertinti, ar jos vertė tikrai yra padengta JAV doleriais. Pagal 2019 m. balandį skelbtą įmonės informaciją, 74 % „Tether” vertės yra padengta grynaisiais ir trumpalaikiais vertybiniais popieriais, nors anksčiau įmonė skelbė, kad padengta 100 % kriptovaliutos vertės.
Šlapučiai
Šlapučiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Čekiškės.
Gyventojai
Pagal 1765 m. žydų surašymą, buvo karčema, kurią nuomojo žydų šeima. Savininkas buvo Zabiela.
1844 m. būta 180 Čekiškės parapijiečių.
Spyna (reikšmės)
Žodis spyna gali reikšti:
SJ
SJ gali reikšti:
SR
SR gali reikšti:
Sr gali reikšti:
sr gali reikšti:
Beretta M1951
Beretta M1951 – 9×19mm savitaisis pistoletas, sukurtas Italijos kompanijos Pietro Beretta S.p.A XX a. 5-to dešimtmečio pabaigoje ir 6-to dešimtmečio pradžioje.
Pistoletas buvo sukurtas kariniam naudojimui, buvo priimtas Italijos ginkluotųjų pajėgų ir saugumo pajėgų ginkluotėn kaip Modello 1951 (M1951), pakeitė 9 mm Modello 1934 pistoletą, kuris naudojo 9x17 mm Short (.380 ACP) šovinius.
Istorija
Pistoletas buvo pirmas Beretta pistoletas, naudojęs ne laisvos spynos principą. Apie 1953 m. pistoletas buvo gaminamas nedidele serija, o 1955 m. prasidėjo serijinė gamyba, 1956-1980 m. buvo gaminamas masiškai. Po pirmos bandomosios partijos pistoleto konstrukcija buvo kiek pakeista: rėmą ėmė gaminti ne iš lengvo lydinio, o iš plieno; vamzdžio gaubtas buvo pailgintas; dėtuvės išėmimo svirtelė buvo perkelta iš rankenos apatinės dalies į rankenos viršutinės dalies dešinę pusę.
Pistoletas M1951 Italijoje nebegaminamas. Šio pistoleto Italijos armija nepriėmė, ji ginkluotėje turėjo .380 ACP šovinius naudojantį pistoletą Beretta M 1934, kuris ginkluotėje buvo iki pistoleto Beretta 92 (9×19mm) priėmimo. Tačiau M1951 ginkluotėn priėmė Italijos karinis jūrų laivynas, karabinieriai ir Italijos kelių policija. Čia pistoletą M1951 vėliau, 1977 m., irgi pakeitė Beretta 92.
Pistoletą Beretta M1951 priėmė ir kitų valstybių kariuomenės - Egipto (ten pistoletus gamino kompanija Maadi, jie vadinosi Helwan), Izraelio, Irako (gaminti pagal licenciją, vadinti Tariq), Nigerija, Tunisas. Daugelyje šių šalių jis jau išimtas iš ginkluotės.
Civilinėje rinkoje pistoletas žinomas kaip M951 Brigadier.
Konstrukcija
Konstruojant šio pistoleto užrakinimo mechanizmą didelę įtaką turėjo pistoletas Walther P38. Pistoletas turi atvirą gaiduką. Nuleistukas viengubo veikimo. Ant pistoleto rėmo, po gaiduku, yra spyną blokuojantis saugiklis, kuris užtikrina saugumą ir tada, kai lizde yra šovinys.
M1951 naudoja 8 šovinių dėtuves. Iššovus paskutinį dėtuvės šovinį pistoleto vamzdžio gaubtas lieka galinėje padėtyje. Gaubtas grįžta į vietą paspaudus kairėje ties gaubto riba esančią gaubto išlaisvinimo svirtelę.
Pistoleto taikikliai suderinti šaudyti 50 m nuotoliu. Komplektą sudaro vamzdžio priekyje esantis kryptukas ir taikiklio išpjova vamzdžio drūtgalio srityje.
Pistoleto vamzdis turi 6 dešiniojo sukimo graižtvas, kurios per 254 mm padaro 1 apsuką.
Pistoletas M1951 naudoja 9×19mm šovinius.
Variantai
Komerciniai M1951 modeliai, naudojantys 7,65x22 mm Parabellum šovinius, buvo gaminami Italijos rinkai sportiniam šaudymui, nes Italijoje buvo draudžiama privačiai turėti karinių kalibrų pistoletus. Šis pistoletas buvo vadinamas Modello 952. Dar du sportiniai modeliai buvo vadinami Target ir Special.
Kitas M1951 variantas buvo 9×19mm M951R, kur R reiškė 'papliūpa'. Šis pistoletas sukurtas ir gamintas pistoletas 7-tą dešimtmetį Italijos specialiųjų pajėgų prašymu. Nuo pradinio M1951 pistoletas M951R skiriasi tuo, kad dešinėje rėmo pusėje turi ugnies tipo parinkimo svirtelę. Padėtis, pažymėta raidėmis SEM, reiškia savitaisį šaudymo režimą, o padėtis AUT - automatinį režimą. Šis variantas turi sunkesnį vamzdžio gaubtą, užlenkiamą medinę priekinę rankeną, pailgintą vamzdį ir padidintą dėtuvę su 10 šovinių. Techninė M951R šaudymo sparta buvo maždaug 1000 šūvių/min. M951R naudojo kelios Italijos specialiųjų pajėgų institucijos, rečiau - karabinieriai ir valstybės policija.
Šis modelis buvo nesėkmingas ir jį greitai nustojo gaminti. Jis turėjo keletą trūkumų:
Mezino kultūra
Mezino kultūra – vėlyvojo paleolito archeologinė kultūra, pavadinta Mezino gyvenvietės Desnos dešiniajame krante, apie 25 km į pietus nuo Severianų Naugardo (Ukraina) vardu.
Mezino gyvenvietė
Skirtingų datavimo metodų duomenys nevisiškai sutampa: pagal radiokarboninius tyrimus – apie 19–29 tūkstantmetis pr. m. e., pagal radinius – 14 tūkstantmetis pr. m. e. 1908 m. Mezino gyvenvietę atrado F. Volkovas. 1908–1961 m. tyrinėjo rusų ir ukrainiečių archeologai: F. Volkovas, G. Rudenko, P. Jefimenko, M. Rudynskis, M. Vojevodskis, L Šovkopliasas.
Rasta gyvenamųjų būstų, statytų iš mamuto kaulų, dengtų gyvūnų kailiais. Šie pastatai ovalios formos, skersmuo iki 6 metrų. Dar rasta ūkinių duobių, židinių, 4 darbinės veiklos aikštelės. Smulkesni radiniai: įrankiai ir ginklai iš titnago ir akmens. Jų daugiau kaip 113 000, daugiausia rėžtukai, gremžtukai, ylos, grąžtai, skeltės su statmenai retušuota nugarėle, iečių antgaliai. Iš kaulo ir rago gaminti iečių antgaliai, ylos, adatos su skylute, meškerės kabliukai. Papuošalai – kabučiai, iš mamuto ilčių pagamintos apyrankės, daugiau kaip 600 jūros kriauklių, naudotų kaip karoliai, moters ar paukščio stilizuotos skulptūros, mamuto kaulai, puošti ochra ir geometriniu ornamentu.
2006 m. įkurtas Mezino nacionalinis parkas. Radinius saugo Mezino archeologijos muziejus (Ukraina) ir valstybės ermitažas (Rusijos federacija).
Boksas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Boksas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 26-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Kubos rinktinė pelnė daugiausiai aukso medalių.
Pasikeitimai
Siekiant lyčių lygybės bokso programa pakoreguota. Iš programos pašalintos dvi vyrų svorio kategorijos. Iš viso bus išdalinti aštuoni vyrų bokso medalių komplektai. Tai mažiausias medalių skaičius vyrų bokse nuo 1948 m.
Moterų bokso varžybos išplėstos iki rekordinio 5 svorio kategorijų varžybų.
2019 m. tarptautinis olimpinis komitetas suspendavo pasaulinę bokso federaciją dėl korupcijos ir perėmė bokso varžybų organizavimą. 2019 m. birželio 19 d. patvirtintos svorio kategorijos ir kvalifikacijos sistema.
Kvalifikacija
Kvalifikaciją sudarys kontinentiniai atrankos turnyrai ir vienas pasaulinis kvalifikacijos turnyras. Visi atrankos turnyrai vyks 2020 m.
Varnininkų valsčius
Varnininkų valsčius (, nuo 1938 m. Amtsbezirk Steinkirch) – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Varnininkuose.
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“ iš 8 kaimo bendruomenių: Barškynų, Dagučių, Dagutėlių, Kybartų, Mažųjų Dagutėlių, Mažųjų Varnininkų, Varnininkų ir Verškepių.
Valsčius buvo pietinėje apskrities dalyje, Stalupėnų apskrities paribyje. Valsčiumi tekėjo Rausvė, Briedupė, Liepona ir Lobinis, šiauriniame pakraštyje telkšojo nedidelė Paniabalio pelkė. Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Dagučiai (348 gyv.), Mažieji Varnininkai (279 gyv.) bei valsčiaus centras ir bažnytkaimis Didieji Varnininkai (217 gyv.).
Šlauniai
Šlauniai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Katyčių.
Velso moterų futbolo rinktinė
Velso moterų futbolo rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Velso atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose.
Suburta 1973 m., o 1973 m. gegužės 13 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Airijos rinktinę.
Kovotojų už Lietuvą sąjunga
Kovotojų už Lietuvą sąjunga – 2011 m. įkurta Lietuvos politinė partija, reorganizavus Lietuvos laisvės sąjungą. Paskutinis pirmininkas – Stanislovas Tomas. Likviduota 2022 metais.
2019-01-05 vykusiame kongrese partija pasiskelbė eurofederalistine. Programiniu punktu įtraukė Lietuvos suvereniteto panaikinimą ir vieningos valstybės – Europos Sąjungos – sukūrimą.
Istorija
Partija pavadinimu Lietuvos prezidento sąjunga (LPS) įkurta 2011 m. rugpjūčio 6 d., reorganizavus Lietuvos laisvės sąjungą. Pirmininke paskirta buvusio prezidento A. Brazausko žmona Kristina Brazauskienė, jos pavaduotoju – Vytautas Šustauskas.
Praėjus vos trims mėnesiams iš partijos nusprendė pasitraukti pati pirmininkė Kristina Brazauskienė, partija pervadinta Kovotojų už Lietuvą sąjunga, pirmininku išrinktas 3 mėnesius pavaduotojo pareigas ėjęs Vytautas Šustauskas.
2022 m. birželio 21 d. Registrų centro sprendimu likviduota dėl nepateikto partijos narių sąrašo.
Rolf Gérard
Rolfas Džerardas (, ; 1909 m. rugpjūčio 9 d. Berlyne – 2011 m. lapkričio 19 d. Askonoje, Šveicarija) – iš Vokietijos kilęs britų scenografas ir tapytojas.
Biografija
Gimė ir augo žinomo optinių taikiklių gamintojo Valterio Džerardo ir italų operos dainininkės Mafaldos Salvatini šeimoje. Tėvo giminė buvo kilusi iš hugenotų. Po kiek laiko tėvai išsiskyrė ir Rolfas kartu su broliu Horstu augo globojami motinos. 1933 m. Mafalda Salvatini ištekėjo už Lietuvos ambasadoriaus Berlyne Jurgio Šaulio.
Gyvendamas Londone pradėjo tapyti, nuo 1950–tųjų metų nuolat dalyvaudavo parodose Niujorke ir Paryžiuje. 1977 m. apsigyveno Šveicarijos Askonoje ir pradėjo rengti personalines parodas ten, padedant 2006 m. įkurtam fondui „Fondazione Rolf Gérard“.
Mazovijos Vysokio apskritis
Mazovijos Vysokio apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje. Apskrities centras Mazovijos Vysokio miestas. Apskritis ribojasi su Balstogės, Bielsko, Mazovijos Ostruvo, Semiatičės, Palenkės Sokoluvo ir Zambruvo apskritimis. Apskrityje yra 10 valsčių.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 10 valsčių:
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Vakarinė apskrities dalis 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui, 1816–1837 m. Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, 1837–1866 m. Augustavo gubernijai, 1867–1914 m. Lomžos gubernijai. Rytinė apskrities dalis 1807–1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Balstogės sričiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. XXI a. pradžioje pradėtas naudoti Mazovijos Vysokio apskrities herbas.
Gyventojai
1867 m. buvo 54 230 žmonės, 1890 m. – 69 911. Pagal 1921 m. lenkų atlikto surašymo duomenis apskrityje gyveno 70 975 žmonės, iš kurių 63 263 (89,1%) lenkai, 7 157 (10,1%) žydai, 334 (0,5%) gudai, 145 rusai, 51 rusėnai, 9 vokiečiai, 3 lietuviai, 1 čekas, 1 estas, 1 prancūzas, 1 latvis ir 1 italas. 62 002 (87,4%) katalikai, 8 114 (11,4%) judaistai, 740 (1,0%) stačiatikiai, 81 (0,1%) protestantai ir 20 graikų katalikai. Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
NGC 2808
thumb| kamuolinis spiečius (vaizdas gautas Hablo kosminiu teleskopu)
NGC 2808 – kamuolinis spiečius, esantis Laivo Kilio žvaigždyne. Nuo Saulės šis spiečius nutolęs 31 300 šviesmečių, o nuo galaktikos centro – 36 200 šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 6,2, o regimasis skersmuo – 13,8 arkminutės.
Šį spiečių 1826 m. gegužės 7 d. aptiko James Dunlop; savo kataloge atrastąjį objektą jis pažymėjo kaip Dunlop 265.
Tikriausiai šis spiečius anksčiau priklausė Didžiojo Šuns nykštukinei galaktikai (atrasta 2003 m.). Tai vienas masyviausių Paukščių Tako kamuolinių spiečių (iš viso jų yra apytikriai 150), jame esama daugiau nei milijono žvaigždžių. Spiečiaus amžius siekia 12,5 mlrd. metų. Visos jo žvaigždės susiformavo per pirmuosius 200 mln. šio spiečiaus egzistavimo metų. Hablo kosminiu teleskopu atlikti stebėjimai parodė, jog NGC 2808 spiečiuje esama trijų skirtingų kartų žvaigždžių.
Pro 4 colių teleskopą, padidinus vaizdą daugiau nei 150 kartų, galima įžvelgti šio spiečiaus branduolį, kurį supa halas (jo šviesumas įvairuoja). Paskiros šio spiečiaus žvaigždės mažesniu nei 14 colių teleskopu sunkiai įžiūrimos.
Pietų Danijos regionas
Pietų Danijos regionas  – vienas iš 5 Danijos regionų. Įkurtas 2007 m. sausio 1 d. Danijos savivaldybių reformos metu. Jos metu 14 apskričių (amter) buvo perskirstytos į 5 regionus. Pietų Danijos regionas sudarytas iš 3 buvusių apskričių: Fiuno, Ribės ir Pietų Jutlandijos.
Šlavančiai
Šlavančiai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 6 km nuo Igliaukos.
Smolgava
Smolgava – Baltarusijos kaimas Minsko srityje, Liubanės rajone, 15 km į šiaurės vakarus nuo Liubanės, 23 km į rytus nuo Salihorsko.
Istorija
Smolgavoje surasti IX–XII a. pilkapiai. Vienas iš jų – 0,3 km į šiaurę nuo kaimo rytinio pakraščio, į kairę nuo kelio į Kupniko kaimą, vadinamas švedkapiu, kitas – 0,4 km į šiaurę nuo vakarinio kaimo pakraščio, miške, šalia gyvulių fermos.
Rašytiniuose šaltiniuoe pirmą kartą paminėta 1582 m.
XIX a. Smolgava priklausė Minsko gubernijos Bobruisko apskrities Zaboločės valsčiui.
Maltos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Maltos futbolo varžybos 2023–2024 m.
2023–2024 m. Maltos futbolo taurė (FA Trophy)
🏆 ... finale nugalėjo varžovus rezultatu : ir iškovojo šalies futbolo taurę. -
Didkepsnis
thumb|300px|right|Tradicinis didkepsnis Vilniaus restorane „Steakhouse Hazienda“ Didkepsnis,  – mėsos patiekalas (kepsnys), gaunamas kepant mėsos gabalą, išpjautą skersai stuburo. Palyginimui – filė yra mėsos gabalas be kaulo (ar kepsnys iš jo) išpjautas išilgai stuburo. Tikrasis didkepsnis gaminamas iš jautienos, nors didkepsniais vadinami ir kepsniai iš analogiškai išpjautų kitų rūšių žinduolių (pvz., veršienos ar kiaulienos didkepsnis) ar žuvų (tuno ar lašišos didkepsnis).
Istorija
Jautienos kepsnius žmonija valgo jau tūkstančius metų. Pasak legendos, pirmą tikrą steiką atsitiktinai pagamino Romos imperijos laikų dvasininkas. Nuo Viduramžių didžioji Šiaurės Europos dalis jautienos didkepsnius vadina tarptautiniu terminu steikas.
Sąvoka
Daugumoje šalių tas pat patiekalas ir jo atmainos vadinamos anglų kalbos žodžiu steak. Žodis kildinamas iš vid. , šie iš, iš 'kepti ant iešmo'. Lietuvoje taip pat paplitusi svetimybė steikas. Valstybinė lietuvių kalbos komisija kaip vartotiną atitikmenį nurodo kepsnys arba didkepsnis.
Šlavanta
Šlavanta – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Gudelių, prie kelio. Į rytus nuo kaimo telkšo Leiciškių ežeras, piečiau telkšo Žuvinto pelkė.
Peugeot 3008 DKR
Peugeot 3008 DKR – Peugeot pagamintas ralio lenktynių automobilis, skirtas Dakaro ralio ir jo serijų lenktynėms. Su šiuo automobiliu „Peugeot“ komanda dalyvavo 2017 ir 2018 m. Dakaro raliuose, kuriuose pasiekė pergales.
Automobilio pavadinimas skirtas nuo įprasto keliams skirto modelio Peugeot 3008.
Šlavina
Šlavina – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 14 km nuo Arnionių I.
Ginklo spyna
thumb|300px|Pertaisomo rankenėle [[Gewehr 98 šautuvo spyna]] thumb|300px|Automatinio šautuvo [[SIG SG 510 spyna]] Ginklo spyna  – pro drūtgalį užtaisomo šaunamojo ginklo ar pabūklo dalis, kuri šūvio metu užrakina ginklo vamzdžio drūtgalį ir neleidžia parako dujoms prasiveržti atgal. Taip pat prieš šaunant ji įstumia šovinį į lizdą, tada užrakina drūtgalį, joje esantis išmetiklis ištraukia ir išmeta tūtelę.
Spyna pagal veikimo principą būna automatinė, pusiau automatinė ir neautomatinė. Pagal konstrukciją šaulių ginklų spyna gali būti išilgai judanti, skersai judanti ir siūbuojanti, pabūklo spyna – pleištinė ir stūmoklinė.
Ranka pertaisomų ginklų – pertaisomų rankenėle, pertaisomų svirtimi ar pompinių  šautuvų – šūvio metu spyną sujungtą su vamzdžiu laiko specialūs kyšuliai.
Savitaisių ir automatinių šaunamųjų ginklų spyna kiekvieno šūvio metu juda cikliškai. Atgal ją varo atatranka arba besiplečiančios dujos, o priekin – grąžinimo spyruoklė. Judėdama atgal spyna išmetiklio dantuku užkabina ir ištraukia tūtelę, kuri, judant toliau, išmetama iš ginklo. Judėdama pirmyn išstumia iš dėtuvės šovinį ir įstumią jį į šovinio lizdą.
Išmetiklis ir skiltuvas dažnai yra spynos dalis. Savitaisių pistoletų vamzdžio gaubtas veikia kaip savotiška spyna.
Sostinės regionas (Danija)
Sostinės regionas arba Hovedstadeno regionas  – vienas iš 5 Danijos regionų. Įkurtas 2007 m. sausio 1 d. Danijos savivaldybių reformos metu. Jos metu 14 apskričių (amter) buvo perskirstytos į 5 regionus. Sostinės regionas regionas sudarytas iš buvusių Frederiksborgo ir Kopenhagos apskričių ir Kopenhagos, Frederiksbergo ir Bornholmo komunų.
Griebtuvas
thumb|400px|Pistoleto Vis.35 pjūvis. 18-ta detalė – griebtuvas. Griebtuvas  – šaunamojo ginklo skeliamojo mechanizmo detalė, kuri prilaiko gaiduką ar skiltuvą kovos ar saugos padėtyje. Iššaunant spaudžiamas nuleistukas stumia griebtuvą, kol šis atsikabina nuo gaiduko (skiltuvo). Tada pastarasis, nebelaikomas griebtuvo ir varomas kovinės spyruoklės, ima judėti, jo stumiamas daužiklis smogia į kapsulę
Konstrukciškai griebtuvas gali būti sujungtas su kita detale, pvz., nuleistuku (toks yra revolveris Naganas). Kai kuriuose šautuvuose ir pistoletuose kulkosvaidžiuose griebtuvo funkcijas atlieka nuleistuko kyšulys.
MC Alger
MC Alger arba Mouloudia Club d’Alger – profesionalus Alžyro futbolo klubas, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Įsikūręs Alžyro mieste.
Namų rungtynes žaidžia 1962-ųjų liepos 5-osios dienos stadione, talpinančiame 64 tūkst. žiūrovų. Gali rungtyniauti ir Omar Hamadi stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1921 m. Rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
Daugkartiniai šalies čempionai ir futbolo taurės laimėtojai. Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
Plyniai (reikšmės)
Plyniais vadinami kaimai:
Christian Schweigaard Stang
Kristianas Šveigardas Stangas (Christian Schweigaard Stang, 1900 m. kovo 15 d. Oslas, Švedijos–Norvegijos unija –1977 m. liepos 2 d. Kirkenesas, Norvegija) – norvegų kalbininkas, slavų kalbų profesorius.
Žinomas dėl baltų kalbų tyrimų. Atrado Stango dėsnį, taip pavadintą jo garbei.
1927 m. gavo lyginamosios indoeuropeistikos magistro laipsnį, 1929 m. apgynė mokslų daktaro disertaciją. 1928–1933 m. buvo indoeuropeistikos srities tyrėjas stipendininkas. Nuo 1938 iki 1970 m. Oslo universitete buvo slavų kalbų profesorius. Nuo 1958 iki 1960 m. ėjo humanitarinio fakulteto dekano pareigas.
Nuo 1932 m. buvo Norvegijos mokslų akademijos, Danijos karališkosios mokslų akademijos ir Švedijos karališkosios mokslų draugijos (Upsala) narys. Nuo 1964 iki 1971 m. – Švedijos karališkosios mokslų draugijos pirmininkas ir pirmininko pavaduotojas. 1970 m. jam buvo įteiktas pirmosios klasės Šventojo Olafo ordinas. Mirė 1977 m. Kirkenese.
Agluonėnų tvenkinys
Agluonėnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Klaipėdos rajone, 6,5 km į šiaurės rytus nuo Priekulės miesto, Agluonėnų kaime. Sudarytas užtvenkus Agluonos upę (Minijos intakas) 6,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,62 km, plotis – iki 0,13 km. Šiaurinėje dalyje yra 0,44 ha sala. Altitudė 11,5 m. Krantai žemi. Šiauriniai tvenkinio krantai ir salos krantai apaugę medžiais. Per užtvanką yra įrengtas žuvitakis. Pietine tvenkinio pakrante nutiestas kelias.
Vakarinėje tvenkinio pakrantėje įrengta poilsio zona, parkas.
SZ
SZ gali reikšti:
Juodkalnijos pakrantė
thumb|Juodkalnijos pakrantė prie Budvos Juodkalnijos pakrantė, Primorjė – istorinis regionas Juodkalnijos Adrijos jūros pakrantėje. Regione populiarus pliažinis turizmas. Yra jūrų uostas Bare, geležinkelio linija Baras-Belgradas, tarptautinis oro uostas Tivate.
Iki Jugoslavijos susikūrimo Juokalnijos pakrantė priklausė ne Juodkalnijos karalystei, o Austrijos-Vengrijos imperijai.
Būdingos karstinės uolėtos pakrantės, čia yra didžiausia ir giliausia Viduržemio jūros baseino įlanka – Kotoro įlanka. Juodkalnijos pakrantė yra gausiausias krituliais Vidružemio jūros regionas. Kalnų vietovėje Crkvicėje yra išmatuotas didžiausias Europoje kritulių kiekis per metus – 4500 mm. Už siauros pakrantės juostos iškylantis Orjeno masyvas ir nacionaliniais laikomi Lovčeno kalnai sudaro palankias klimatines sąlygas specifiniam drėgnam subtropinės augmenijos potipui.
Regionui būdingi dažni žemės drebėjimai, paskutinis didelis 7,3 balų pagal Richterio skalę žemės drebėjimas 1979 m. sugriovė daugelio pakrantės miestų senamiesčius.
Padėtis
Juodkalnijos pakrantė tęsiasi 200 km tarp Prevlakos pusiasalio Kotoro įlankoje iki Ados salos. Šiaurėje ji pereina į Dalmatijos pakrantę, o piečiau – į Albanijos pakrantę.
Prieš giliąją Adrijos jūros dalį esančiam regionui, skirtingai nuo Dalmatijos, nėra būdingos gausios pakrantės salos.
Istorija
Viduramžiais regionas buvo Serbijos dalimi. Po Serbijos imperijos žlugimo didžioji dalis pateko Serbijos despotijos valdžion. Crnojevičių Zeta prarado nepriklausomybę, kai 1499 m. buvo prijungta Skutario sandžiako. 1514 m. ši teritorija buvo atskirta nuo Skadaro sandžako ir buvo sukurtas atskiras Juodkalnijos sandžiakas, kurį valdė Skenderbegas Crnojevičius. Jam 1528 m. mirus Juodkalnijos sandžiakas buo prijungtas prie Skadaro sandžako, bet išliko atskiru administraciniu vienetu su tam tikra autonomija. Nuo XV a. pakrantėje savo valdžią išplėtė Venecija (žr. Venecijos Albanija). XVI a. pabaigoje Venecija buvo priversta didelę dalį Juodkalnijos pakrantės užleisti Osmanų imperijai. Šią teritoriją su Baro ir Ulcinio miestais Juodkalnija iš Osmanų imperijos iškovojo ir prisijungė 1876–1878 m. karo metu.
1810 m. vakarinę regiono dalį užėmė Prancūzija. Teritorija buvo priskirta Kotoro subdélégation, kuri įėjo į Ilyrijos provincijas (1811 m.). Po Prancūzijos Didžiosios armijos pralaimėjimo Rusijoje ir naujos antinapoleoniškosios koalicijos sukūrimo 1813 m. prancūzų valdymas Ilyrijoje baigėsi. Į ją įsiveržė austrų kariuomenė, o Juodkalnijos pajėgos puolė nuo kalnų. Visus kilo maištai ir sukilimai prieš silpnas prancūzų įgulas. Trumpam Juodkalnijos pakrantės miestus buvo užėmę juodkalniečiai, tačiau pagal 1815 m. taikos sutartis Juodkalnijos pakrantė atiteko Habsburgų monarchijai, kuri jas pertvarkė į Dalmatijos karalystę.
Gyventojai
Juodkalnijos pakrantė yra vienas tankiausiai apgyvendintų šalies regionų. Pastaraisiais metais pastebimos ženklios migracijos iš šalies vidaus į pakrantės regioną tendencijos.
Gyvenvietės
Šiame regione yra šios savivaldybės:
SE
SE gali reikšti:
Se gali reikšti:
se gali reikšti:
Šlavinka
Šlavinka – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Arnionių I.
Gruzinų raštas
Gruzinų raštas (gruziniškai: ქართული ანბანი IPA: [kʰaɾt̪ʰʊlɪ anbanɪ]) – rašto sistema, skirta gruzinų kalbos užrašymui.
Mezliava
Mezliava – XIV a. – XVI a. Lietuvos valsčių valstiečių duoklė.
Istorija
Mezliava buvo solidari duoklė, pasėdžio dalis. Atvykus į valsčių Lietuvos didžiajam kunigaikščiui, jam ir palydai, be pasėdžio, vienas kuris valstiečių duodavo dar meitėlį, telyčią ar veršį; kiti, surinkę mezliavą, atsileisdavo su juo. Ilgainiui mezliava pradėta imti nepriklausomai nuo valdovo ar jo pareigūno atvykimo. XVI a. pradžioje mezliava įvesta jau visuose valsčiuose, o 1527 m., 1529 m. didžiojo kunigaikščio dvarų nuostatai mezliavą pavertė piniginiu mokesčiu, kurį į Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės iždą mokėjo kiekvienas ūkis, jos dydis įvairiose Lietuvos vietose buvo nevienodas. Kai didysis kunigaikštis atiduodavo valstietį bajorui, šiam atitekdavo ir mezliavos pinigai.
Žemyninė Prancūzija
Žemyninė Prancūzija arba Metropolinė Prancūzija ( arba la Métropole), taip pat žinoma kaip Europinė Prancūzija – Prancūzijos teritorija, kuri geografiškai yra Vakarų Europoje. Šis bendras pavadinimas europiniams Prancūzijos regionams yra vartojamas kasdieniame gyvenime Prancūzijoje, tačiau neturi jokios administracinės reikšmės. Iš tiesų, Prancūzijos užjūrio regionai turi tokį patį administracinį statusą kaip ir žemyniniai. Žemyninė Prancūzija apima žemyninę Prancūzijos dalį ir Korsiką.
Priešingai, Prancūzijos užjūrio valdos yra bendras visų Prancūzijos teritorijų, esančių už Europos ribų, pavadinimas. Žemyninė ir Užjūrio Prancūzija kartu sudaro Prancūzijos Respubliką. Žemyninė dalis užima 551 500 km² (įskaitant 1 530 km² vidaus vandenis) teritoriją arba nuo bendro kiekio 82,0 % Prancūzijos teritorijos, 3,3 % išskirtinės ekonominės zonos (IEZ) ir 95,9 % Prancūzijos Respublikos gyventojų. Kai kurios nedidelės Prancūzijos dalys (pavyzdžiui, Serdanija) yra Pirėnų pusiasalio dalis.
2016 m. Italijos motociklų Grand Prix
2016 m. Italijos motociklų Grand Prix – 6-tasis 2016 m. MotoGP sezono etapas. Jis vyko 2016 m. gegužės 22 d. Mugello trasoje, Scarperia. Lenktynes 0,019 sekundės persvara prieš Marc Márquez laimėjo Jorge Lorenzo, aplenkęs jį paskutinėje lenktynių tiesiojoje. Valentino Rossi lenktynes pardėjo iš pole pozicijos, tačiau buvo priverstas pasitraukti dėl sugedusio variklio.
Tai buvo paskutinės Luis Salom lenktynės prieš jo avariją Katalonijos Grand Prix antroje treniruotėje, kur jis patyrė mirtinus sužeidimus.
Moto2
Lenktynės turėjo trukti 21 ratą, tačiau buvo parodyta raudona vėliava po to, kai Xavi Vierge patyrė avariją ir apgadino pripučiamą trasos tvorą. Lenktynės pradėtos iš naujo nuo 10 rato.
La Korunjos provincija
La Korunjos provincija  – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies šiaurės vakarinėje dalyje, Galisijos autonominiame regione. Administracinis centras – La Korunja. La Korunjos provincijos krantus vakaruose ir šiaurėje skalauja Atlanto vandenynas, pietuose ribojasi su Pontevedros provincija bei rytuose su Lugo provincija.
Airijos moterų futbolo rinktinė
Suburta 1973 m., o 1973 m. gegužės 13 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Velso rinktinę.
SY
SY gali reikšti:
CH
CH gali reikšti:
ch gali reikšti:
Nealkoholinis gėrimas
Nealkoholinis gėrimas – bet koks gėrimas, kuriame alkoholio yra ne daugiau kaip 0,5 tūrio procento.
Realiai sąvoka 'nealkoholinis gėrimas' Lietuvoje apibūdinama nevienodai: Gira oficialiai priskiriama nealkoholiniams gėrimams, nors ji turi 0,7-2,2% etanolio.
Šlekiai
Šlekiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Ramygalos.
Estijos saugomos teritorijos
thumb|right|200px|Estijos herbas Estijos saugomos teritorijos  – globojamos Estijos gamtos apsaugos įstatymų, kurie buvo priimti 2004 m. balandžio 21 d. Estijos parlamento ir įsigaliojo tų pačių metų gegužės 10 d.
Saugomos teritorijos
Prie saugotinų priklauso:
Nacionaliniai parkai
thumb|right|Paukščių stebėjimo bokštelis [[Matsalu nacionalinis parkas|Matsalu nacionaliniame parke]] Žemiau yra pateiktas Estijos saugomų gamtos teritorijų sąrašas:
TW
TW gali reikšti:
TJ
TJ gali reikšti:
Giovanni Lorenzoni (1884)
Džovanis Lorenconis (, 1884 m. birželio 28 d. Gradiska d'Izoncas, Italijos karalystė – 1950 m. lapkričio 23 d. Kapriva del Friulis, Italija) – friulų kalbininkas ir poetas.
Biografija
Gimė amatininkų šeimoje. 1904 m. Goricijos valstybinėje mokykloje gavo brandos atestatą. Goricijoje iki 1910 m. Provincijos kredito institute dirbo buhalteriu. 1907 m. Goricijoje įkūrė periodinį leidinį „Le nuove pagine“ (mėnesinis žurnalas apie Friulio kultūrą ir istoriją) ir šiam leidiniui vadovavo. Prenumeratorių buvo mažai, todėl po 5–o leidimo žunalas nebebuvo spausdinamas, tačiau 1910 m. pradėtas leisti „Forum Iulii“, kuriame rašė pats Dž. Lorenconis ir jo bendražygiai. 1919 m. buvo įkurta Friulų filologijos draugija ir Dž. Lorenconis tapo pirmuoju jos pirmininku. Tarpukaryje jis su šeima išsikėlė į Insbruką, gavo stipendiją ir todėl turėjo galimybę Insbruko universitete studijuoti romanų filologiją. Kai prasidėjo Antrasis pasaulinis karas, Dž. Lorenconis kėlė kvalifikaciją Monpeljė, Prancūzijoje, o jo šeima atsidūrė Vagnos pabėgėlių stovykloje Štirijoje. Karo metais Italijos karo valdžia jį paskyrė eiti Sabotino komunos administratoriaus pareigas. Dirbo Goricijos srities mokyklų inspektoriumi ir direktoriumi, taip pat ėjo pedagogo pareigas Tolmine, Idrijoje, Tarvizijyje ir Čividale del Friulyje. 1938 m. Portugalijos universitete buvo paskirtas dirbti italų kalbos dėstytoju. Grįžo Italijon ir 1940 m. Katare, Belune ir Savonėje dirbo moksliniu vadovu, o 1945 m. pradėjo dirbti ministerijoje.
Šlekiškės
Šlekiškės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Daugailių.
Wix
„Wix“ – pusiau mokama turinio valdymo sistema, teikianti tinklalapių talpinimo, tinklaraštijos, elektroninės komercijos paslaugas.
Pagrindiniai šios turinio valdymo sistemos konkurentai – „Automattic“ bendrovės atvirojo ir uždarojo kodo „WordPress“ turinio valdymo sistemos, „Squarespace“, „Exposure“ ir kt. Bendrovės vertė siekia daugiau nei 2,7 mlrd. JAV dolerių. 2017 m. „Wix“ gavo apie 400 mln. JAV dolerių pajamų. Turi 100 mln. vartotojų. Iš jų 2,5 mln. moka už paslaugas. 2017 m. „Wix“ įsigijo internetinę meno bendruomenę „DeviantArt“ už 36 mln. JAV dolerių.
TZ
TZ gali reikšti:
Formali kalba
Formali kalba – žodžių rinkinys, kurį sudaro baigtinė raidžių, simbolių ar ženklų aibė. Raidžių aibė sudaro formalios kalbos alfabetą. Pačią kalbą apibrėžia formali gramatika (dar vadinama formaliomis taisyklėmis). O žodžiai ar formulės suformuotos naudojant formalias taisykles vadinami tinkamai suformuotas žodžiais ar formulėmis. Formalias kalbas tyrinėja informatika (kompiuterių mokslas) ir lingvistika.
TH
TH gali reikšti:
Budaija
Budaija  – miestas Bahreine, Bahreino salos šiaurės vakariniame kampe, Šiaurės muchafazoje. Plentas į Manamą. Svarbus žemdirbystės ir vandens tiekimo centras. Kurortas.
TH
Th gali reikšti:
th gali reikšti:
Regbis-7 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Regbis-7 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyko 2-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje.
Santa Rosa de Kopanas
Santa Rosa de Kopanas laikomas Hondūro istoriniu paminklu dėl savo išlikusios kolonijinės architektūros. Išlikęs XVIII a. senamiestis grįstomis gatvėmis, neklasicistinio stiliaus bažnyčia, rūmais. Svarbus turistinis centras: į vakarus nuo miesto, atskirtas kalnų grandinės, yra senovinis majų miestas Kopanas, į pietus įsikūręs Selakės nacionalinis parkas su aukščiausiu šalyje Las Minaso kalnu.
Istorija
Miestas įkurtas XVIII a. pr. ir vadintas Santa Rosa de Los Llanos. Miestas tapo svarbiu tabako tiekimo centru, veikė Karališkoji tabako bendrovė. Nuo 1865 m. vadinamas Santa Rosa de Kopanu.
2017 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas
2017 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionatas – tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo federacijos organizuotas geriausių pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto sportininkų čempionatas, kuris vyko rugpjūčio 23 d. – rugpjūčio 27 d. Čekijos Ūsčio krašto kaime Račicėje.
Lugo provincija
Lugo provincija  – viena iš Ispanijos provincijų, esanti šalies šiaurės vakaruose, šiaurės rytinėje Galisijos autonominio regiono dalyje. Administracinis centras – Lugas. Ribojasi su Orensės, Pontevedros, La Korunjos, Leono provincijomis. Šiaurėje provincijos krantus skalauja Biskajos įlanka.
2009 m. duomenimis, provincijoje gyveno 355 195 gyventojai. Lugo provincija padalinta į 67-ias savivaldybes.
TL
TL gali reikšti:
Tl gali reikšti:
TG
TG gali reikšti:
Tg. gali reikšti:
tg gali reikšti:
Cvaihenderis
thumb|right|200px|Cvaihenderiai Cvaihenderis ( 'dvirankis', Bidenhänder 'abirankis' ar Dopplehänder 'dvigubarankis') – dvirankis vokiškas tiesus kalavijas, būdingas Renesanso laikams.
thumb|left|100px|Cvaihenderis su liepsniška geležte Pirmieji cvaihenderiai pasirodė Vokietijoje XIV a., o labiausiai pagarsėjo XVI a., valdant Šventosios Romos imperijos imperatoriui Maksimilijonui I, kai tapo žymiu vokiečių landsknechtų ginklu. Landsknechtai su cvaihenderiais stovėdavo rikiuotės priekyje ir nukapodavo priešininkų rikiuotės ietininkų ir pikininkų ietis, kurios būdavo rimta kliūtis kavalerijai ir paprastai ginklais ginkluotiems pėstininkams.
Vienu žinomiausių cvaihenderio meistrų buvo frizų karys ir maištininkas Pier Gerlofs Donia, garsėjęs gebėjimu vienu mostu nukirsti kelių priešininkų galvas. Jam priskiriamas cvaihenderis 2008 m. buvo eksponuojamas Frizijos muziejuje. Jo ilgis 213 cm, masė – ~6,6 kg.
Konstrukcija
Cvaihenderiai būdavo iki 1,8 m ilgio (nuo buoželės iki smaigalio galiuko), geležtės ilgis – 1,2–1,5 m, rankenos ilgis – 30-45 cm. Masė – 2-3,2 kg. Kai kurie paradiniai cvaihenderiai, neskirti kautynėms, sverdavo iki 7 kg.
Ankstyvieji cvaihenderiai dažnai būdavo apie 1,5 m ilgio, o sverdavo kiek daugiau kaip 1,5 kg.
Vengrijos Karo istorijos muziejuje saugomas XVI a. cvaihenderis yra 180,8 cm ilgio, visas geležtės ilgis – 135,5 cm (ašmeninės dalies ilgis – 93,6 cm), rankenos ilgis – 30,6 cm. Skersinio ilgis – 50,2 cm. Geležtės plotis – 4,6 cm, storis – 0,75 cm. Beašmenės dalies storis yra 0,86 cm, plotis – 3,2 cm. Masės centras yra 61,6 cm nuo buoželės. Geležtės skerspjūvis – rombiškas. Bendra masė – 3,65 kg.
Cvaihenderiams būdinga dviguba garda. Papildomą gardą sudarė kabliški kyšuliai (smaigaliai atlenkti link geležtės smaigalio), skiriantys ašmeninę geležtės dalį nuo beašmenės (ricasso). Kyšuliai kartais vadinami „šerno iltimis“, kartais – pariravimo kabliais.
Beašmenę dalį naudodavo blokavimui (smūgis į šią dalį nepažeidžia ašmenų), už šios dalies suimdavo ranka, kad būtų lengviau valdyti kalaviją. Taip laikant kalaviją mažoji garda (kyšuliai) apsaugo ranką, o kad laikyti būtų patogiau, dalį tarp kyšulių ir gardos skersinio dažnai aptraukdavo oda.
Panaudojimas
thumb|right|350px|Kariai su cvaihenderiais Kappel mūšyje. Pagal poviduramžių šaltinius ankstyvuosius cvaihenderius naudodavo pikininkų rikuotėms ardyti – pirmą iškapodavo rikiuotės pikas, o po to – pačius pikininkus. Apie tai rašoma XVI a. pab.–XVII a. šaltiniuose.
Kai kurie tyrinėtojai teigia, kad tai yra vėlesniųjų laikų legenda, ir kad šis kalavijų tipas daugiausia buvo paradinis.
Kareiviams, treniruotiems kautis cvaihenderiais, šv. Marko brolija suteikdavo Meister des langen Schwertes ('ilgojo kalavijo meistro') vardą, kuris suteikdavo teisę gauti dvigubą kareivio pėstininko algą. Tokius kareivius vadindavo Doppelsöldner 'dvigubas samdinys'. Kariai su cvaihenderiais dažnai tarnaudavo artilerijos baterijų apsaugoje.
1510 m. fechtavimo vadove Goliath Fechtbuch parodytas fechtavimas cvaihenderių dydžio kalavijais, neturinčiais pariravimo kablių.
Šlepečiai (Plungė)
Šlepečiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Stanelių.
Formulė
Formulė – užrašas iš simbolių, laikantis formavimo taisyklių, aprašančių loginę kalbą.
Ukrainos moterų futbolo rinktinė
Ukrainos moterų futbolo rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Ukrainai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose.
Formulė
Formulės simboliais išreiškiama informacija (pvz., matematinės, cheminės ir kitos formulės) arba ryšiais tarp dydžių. Jos dažniausiai naudojamos išspręsti kintamųjų lygtis.
Formulės panaudojamo pavyzdys: reikia sužinoti sferos tūrį. Tūrio apskaičiavimą aprašę formule, galime lengvai nustatyti tūrį, įstatę reikšmes į formulės dydžius (kintamuosius). Formulės dydžiai, aprašomi simboliais: V - sferos tūris, r - sferos spindulys.
Ukrainos moterų futbolo rinktinė
Suburta 1992 m., o 1992 m. birželio 30 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Moldavijos rinktinę.
Charidžitai
Charidžitai – ankstyvojo islamo atskilėlių grupuotė, veikusi VII–VIII a. Vertinama pirmąja sekta ar srove islame.
Istorija, nuostatos
656 m. nužudžius kalifą Usmaną ir kalifu išrinkus Ali arabų kalifate kilo Pirmoji fitna. Kalifo ir artimo Mahometo bendražygio žūties sukrėstos kitos musulmonų frakcijos reikalavo keršto jo žudikams. Tačiau Ali neskubėjo jų bausti, nes pastarieji buvo tarp jo karščiausių rėmėjų. 657 m. kalifo Ali pajėgos susitiko su kito pretendento į kalifatą ir Usmano giminaičio, sukilusio Sirijos valdytojo Muavijos pajėgomis Sifino mūšyje Sirijoje. Siekiant nutraukti mūšį abi pusės susitarė paskirti teisėjus, kad šie pagal Koraną išsiaiškintų, kuris iš jų yra teisėtasis kalifas. Šį veiksmą dalis Ali karių palaikė Korano nustatymų išdavystę, nes, pagal Koraną, tik Dievas nustato, kas turi vadovauti musulmonams ir, tokiu būdu, klausimo sprendimą perduodant žmonių teismui yra pažeidžiama Dievo valia. Ši Ali šalininkų dalis palaikė Ali išdaviku, pasitraukė ir įkūrė atskirą frakciją Haruros kaime prie Kufos. Kai kurie tyrinėtojai teigė, kad Ali šalininkai kufiečiai palaikė derybų tarp Ali ir Muavijos idėją, nes buvo įsitikinę, kad bus lengvai įrodyta Ali viršenybė prieš Muaviją, ir sukilo, kai derybų klausimas dėl Usmano nužudymo teisėtumo pasisuko Muavijos naudai. Iš pradžių jie buvo vadinami haruriečiais ir ilgainiui tapo žinomi charidžitų („pasitraukėlių“) pavadinimu, dėl nuostatos, kad charidžitai neturi gyventi tarp kitokios nuomonės nei jų bendruomenėse.
Charidžitai Usmano nužudymą laikė teisėtu bausmės įgyvendinimu dėl islamo nuostatų išdavystės. Jų manymu, Ali buvo teisėtas kalifas iki derybų su Muavija, kai jis pažeidė Korano reikalavimus ir tapo apostatu. Charidžitai tikėjo, kad įvykdžius didelę nuodėmę, ji tampa nebeišperkama, tad prieš apostatus reikia griebtis pačių žiauriausių priemonių. Jie iškėlė Korano citatą „teismas priklauso tik Dievui vienam“ savo šūkiu. Jie manė, kad mūšyje ir paaiškėtų, kieno pusėje yra Dievas. Charidžitų manymu, musulmoną apibūdina jo tikėjimas Dievu ir Korano nustatymų laikymasis, o ne gentinė priklausomybė – tai buvo priešinimasis Mekos diduomenės propaguotai idėjai, kad valdžia kalifate turi priklausyti visų pirma kuraišitų genčiai, iš kurios kilęs Mahometas, o islamas yra arabų religija. Charidžitų manymu, kalifu gali tapti ir juodaodis vergas, jei jis būtų tam tinkamiausias. Charidžitai pasižymėjo fanatizmu ir puritonizmu, jie buityje draudė prabangą, muziką, žaidimus, sugulovių turėjimą be žmonos sutikimo. Savo lyderiu jie išrinko Abdulą ibn Vahbą al Rasibį, apie kurį žinoma labai mažai. Manoma, kad jų buvo apie 10 tūkst. 658 m. kalifo Ali pajėgos juos visiškai sutriuškino ir išžudė Nahravano mūšyje. Išlikę charidžitai susitarė, kad Ali, Muavija I ir Amras ibn al Asas, arbitras iš Muavijos pusės, turi mirti. 661 m. jie suorganizavo į juos pasikėsinimus tą pačią dieną maldos metu trijuose skirtinguose miestuose: Fustate (prieš Amrą ibn al Asą), Damaske (prieš Muaviją) ir Kufoje (prieš Ali), tačiau tik pasikėsinimas į Ali pavyko, pastarasis žuvo. Kita versija teigiama, kad Ali žudikas nebuvo charidžitas, nei paveiktas charidžitų ideologijos.