cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvių ir žemaičių labdaringoji draugija
Istorija
Draugijos garbės nariais buvo išrinkti Imperijoje žinomi asmenys: prelatas Jonas Jašmantas (garbės pirmininkas), Žemaičių vyskupas Mečislovas Paliulionis, Lucko–Žitomiro vyskupas Karolis Niedzelkovskis, Dvasinės akademijos prof. Ignotas Baltrušis, tos pačios mokymo įstaigos inspektorius kun. Jonas Maciulevičius, prelatas ir popiežiaus protonotaras Konstantinas Maciulevičius, Mogiliavo metropolijos sekretorius Kazimieras Prapuolenis, inžinierius Petras Vileišis, Lietuvių teatro vadovas Lionginas Vinkleris, pirkliai Edmundas Novickis ir Mikalojus Kulvietis. Veiklos pradžioje organizacinė veikla apsiribojo tautiškų vakarų rengimu. 1893 m. surengti net du šokių vakarai, sutraukę 400 persikėlelių iš Lietuvos. 1894 m. prieš šokių pokylį surengtas ir pirmasis koncertas. Savų artistų buvo nedaug, tad koncertavo rusų dainininkai ir muzikantai. 1895 m. scenoje jau dainavo mišrus choras (vad. K.Jakštas), vėliau choristams vadovavo Juozas Zauka, Česlovas Sasnauskas, Petras Juozas Pranaitis. Tais pačiais metais peterburgiečiams buvo parodytas pirmasis teatro mėgėjų vaidinimas – Juzefo Blizinskio komedija „Žentas dėl parodos“. Vakarai turėjo pasisekimą, jų pabaigoje pagiriamąjį žodį lietuviškai tardavo ir grafas Mykolas Oginskis.
Kasmetinis nario mokestis buvo 6 rubliai, dalį narių nuo jo atleisdavo. 1893–1902 m. veiklos laikotarpyje į draugijos kasą buvo surinkti 25 000 rub., tame tarpe įskaičiuoti ir už bilietus į organizuotus vakarus sumokėti pinigai bei savanoriški įnašai. Draugija teikė pašalpas ir paskolas, daugiausiai moksleiviams.
Palanki peterburgiečių visuomenės nuomonė dar iki 1904 m. paskelbto Spaudos draudimo panaikinimo leido spausdinti renginių programėles lietuviškai. Vėliau pradėtas leisti savaitraštis „Lietuvių laikraštis“ – pirmasis lietuviškas periodinis leidinys tuometinėje Rusijoje. Draugijos pastangų dėka buvo išspausdinti ir keliolika lietuviškų kalendorių. 1902 m. miesto Šv.Stanislovo bažnyčioje minint draugijos gyvavimo dešimtmečio sukaktį kun. Kazimieras Prapuolenis pasakė pirmąjį pamokslą lietuviškai. Po to šioje šventovėje buvo įvestos ir pamaldos lietuvių kalba. Po 1917 m. Spalio perversmo Labdarių veikla prigeso, pasibaigus Pirmajam pasauliniam karui dauguma tautiečių grįžo į Lietuvą.
Juodoji jūra (filmas)
Juodoji jūra – 2014 m. sukurtas nuotykių filmas.
Hansas Adamas II
Hansas Adamas II (Johannes (Hans) Adam Ferdinand Alois Josef Maria Marko d’Aviano Pius von und zu Liechtenstein, g. 1945 m. vasario 14 d.) – valdantis Lichtenšteino princas. Jis yra Lichtenšteino princo Franz Joseph II (1906–1989) ir jo žmonos princesės Georginos von Wilczek (1921–1989) sūnus. 1997 metais gimė princo Hanso Adamo duktė Liusinda Aleksandra Chlostauska.
Apšės botaninis draustinis
Apšės botaninis draustinis – saugoma gamtos teritorija (savivaldybės draustinis) Skuodo rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Aleksandrijos, šiauriau Trūbakių, Apšės kairiajame krante, Latvijos pasienyje.
Alois von Liechtenstein
Lichtenšteino princas Aloizas Filipas Marija, grafas Ritbergas (g. 1968 m. birželio 11 d.) – Lichtenšteino princas bei Lichtenšteino regentas. Jis vyriausias Hanso Adamo II bei Marijos Aglaë Kinsky sūnus. Jis tapo Lichtenšteino regentu 2004 m. rugpjūčio 15 d. Aloizas pretenduoja užimti Lichtenšteino valdančiojo kunigaikščio sostą, po jo tėvo mirties.
Lily Castel
Lily Castel (tikr. Alice van Acker, g. 1937 m. balandžio 10 d. Gente) – Belgijos dainininkė.
Savo karjerą pradėjo kaip šokėja. 1958 m. dalyvavo talentų šou „Ontdek de Ster“. Nuo tada dažnai dainuodavo su orkestrais, o nuo 7-to dešimtmečio pasirodydavo televizijoje. 1970 m. gastroliavo su dainininke Lize Marke.
1971 m. su Jacques Raymond dalyvavo „Eurovizijoje“. Šis duetas nedalyvavo Belgijos nacionalinėje atrankoje, tačiau prieš dalyvavimą „Eurovizijoje“, kito dueto – Nicole & Hugo narė Nicole susirgo gelta ir negalėjo dalyvauti. „Eurovizijoje“ Lily ir Jacques duetas su daina „Goeiemorgen, morgen“ tarp 18 dalyvių užėmė 14 vietą.
Sterlingo kalnagūbris
Kalnagūbrį pirmasis iš europiečių 1802 m. pastebėjo Australijos tyrinėtojas Metju Flindersas. 1835 m. pavadintas pirmojo Vakarų Australijos gubernatoriaus Džeimso Sterlingo (James Sterling) garbei. Kalnagūbrio ir gretimų lygumų gamtai apsaugoti 1957 m. įkurtas Sterlingo Kalnagūbrio nacionalinis parkas, apimantis 1157 km² plotą.
Sterlingo kalnagūbris – viena iš nedaugelio vietų Vakarų Australijoje, kur retkarčiais iškrinta sniegas.
Šatos-Vabalo botaninis-zoologinis draustinis
Šatos-Vabalo botaninis-zoologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (savivaldybės draustinis) Skuodo rajone, 1 km į šiaurę nuo Šačių, Šatos dešiniajame krante, ties santaka su Vabalu.
Įsteigtas 1989 m., siekiant išsaugoti natūralias Šatos ir Vabalo upių pievas su gausiai augančiomis vaistingųjų ir retų augalų bendrijomis bei nykstančia gyvūnija (kamanės, juodasis apolonas ir kt.).
Temblekės akvedukas
Akvedukas įrengtas tarp 1553 ir 1570 m. Jis prasideda Tekachetės ugnikalnio pašlaitėje, netoli Sempoalos ir tęsiasi 45 km iki Otumbos. Didžiuma akveduko įrengta žemės paviršiuje, bet vietomis įrengtos požeminės šachtos bei antžeminės arkados, kertančios slėnius. Tokių arkadų yra trys – jos sudarytos atitinkamai iš 46, 13 ir 67 arkų. Pastaroji arkada, kertanti Papalotės upę, yra aukščiausia (iki 38,75 m aukščio). Temblekės vandens sistemą taip pat sudaro vandens saugyklos, nutekamieji kanalai. Vandens sistemos statybas organizavo pranciškonai, o statė vietiniai indėnai ir metisai. Akvedukas gerai išlikęs iki šių laikų, o viena jo dalis tebenaudojama pagal paskirtį.
2015 m. Temblekės akvedukas kaip išskirtinis romėniškos ir Mezoamerikos vandens reguliavimo tradicijų vaisius įtrauktas į pasaulio paveldo sąrašą.
Roberto Martínez
Robertas Martinesas (g. 1973 m. liepos 13 d.) – karjerą baigęs ispanų futbolininkas, treneris.
Futbolininko karjera
Martinesas nuo 9 iki 16 metų priklausė gimtojo Balagero miesto jaunimo komandai, o vėliau persikėlė į „Real Zaragoza“ klubą. Čia jis 3 metus rungtyniavo rezervinėje komandoje, o 1994 m., siekdamas gauti daugiau žaidybinės praktikos, grįžo į CF Balaguer.
1995 m. jis sulaukė pasiūlymo iš Anglijos ir pasirašė sutartį su trečiojoje lygoje rungtyniaujančiu „Wigan Athletic FC“ klubu, kuriame jau žaidė jo tautiečiai Jesús Seba ir Isidro Díaz. Netrukus jie imti vadinti „Three Amigos“, o Martinesas debiutiniame sezone tapo rezultatyviausiu komandos žaidėju (13 įvarčių) ir buvo sirgalių išrinktas geriausiu sezono žaidėju bei pateko į simbolinę sezono lygos komandą.
1996–97 m. sezone „Wigan Athletic FC“ laimėjo čempionatą, o Martinesas vėl pateko į simbolinę lygos rinktinę bei pasirašė naują sutartį su komanda. Viso jis šioje ekipoje praleido 6 sezonus, o 2001 m. kaip laisvasis agentas pasirašė sutartį su Škotijos „Motherwell FC“, kuriame sužaidė 16 rungtynių, iš kurių pusę pradėjo startinėje sudėtyje.
Po sezono jis grįžo į Angliją, kur tapo pirmoje lygoje rungtyniaujančio „Walsall FC“ klubo nariu, tačiau ir jame neįsitvirtino pagrindinėje sudėtyje, o vienintelėse rungtynėse, kurias pradėjo nuo pat pradžių, buvo išvarytas iš aikštės.
Smėlinė lapė
Smėlinė lapė (Vulpes rueppellii), dar žinoma kaip Riupelio lapė – šuninių (Canidae) šeimos žinduolis. Gyvena Šiaurės Afrikoje, Vidurio rytuose, pietvakarių Azijoje. Pavadinta pagal vokiečių gamtininką Eduardą Riupelį.
Išvaizda
Smėlinė lapė yra viena iš mažiausių lapių, patinai šiek tiek didesni nei patelės. Kūno ilgis be uodegos yra 40-52 cm, patelių 34-49 cm, uodegos ilgis 29-37 cm. Patinų svoris 1,1-2,3 kg, patelių – 1,1-1,8 kg. Smėlinės lapės turi labai dideles ausis, kurių aukštis – 8-11 cm. Didelės ausys padeda atvėsinti kūną. Kailio spalva šiek tiek skiriasi priklausomai nuo gyvenamosios vietos, tačiau paprastai ji yra šviesi, smėlinė su juodu juosta nuo akies iki nosies abiejuose šonuose. Kojos yra plonos, proporcingai ilgos.
Pajevonio apylinkė
Pajevonio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Roberto Martínez
Trenerio karjera
2007 m. vasarį Martinesas tapo „Swansea City AFC“ klubo treneriu, pakeisdamas šiame poste buvusį savo trenerį Kenny Jackettą. Jis neturėjo darbo praktikos, tačiau jo vadovaujama komanda per 11 susitikimų patyrė tik 1 pralaimėjimą ir pateko į atkrintamąsias varžybas, kuriose turėjo pripažinti „Blackpool FC“ pranašumą 6–3.
Pajevonio apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pajevonio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kybartų rajonui. 1959 m. prijungtos Kunigiškių apylinkė ir dalis Šakių apylinkės, o dalis Pajevonio apylinkės prijungta prie Trilaukio apylinkės. 1963 m. prijungta Trilaukio apylinkė ir dalis Virbalio apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.
Klaus Tschütscher
thumb|160px|Klaus Tschütscher Klausas Tschütscher (g. 1967 m. liepos 8 d.) – dabartinis Lichtenšteino vyriausybės vadovas. Jis taip pat yra ūkio, teisingumo ir sporto ministras. Tschütscher priklauso Tėvynės Sąjungai. Tschütscher studijavo teisę Sankt Gallen universitete ir 1996 m. įgijo teisės daktaro laipsnį. Jis yra vedęs ir turi du vaikus.
Roberto Martínez
Trenerio karjera
2007–08 m. sezone „Swansea City“ laimėjo Pirmosios lygos pirmenybes, o Martinesas buvo išrinktas geriausiu lygos treneriu. Klubas pasiekė „Football League Trophy“ taurės finalą, kuriame po baudinių serijos nusileido „Milton Keynes Dons FC“.
2009 m. vasarą „Celtic FC“ ir „Wigan Athletic FC“ kreipėsi į klubą, prašydami leisti pradėti derybas su Martinesu. Leidimas buvo suteiktas Viganui ir netrukus Martinesas pasirašė su naująja komanda 3 metų 1,5 milijono svarų sterlingų vertės sutartį, o klubo vadovas Dave Whelan patikino, kad jis liks treneriu net ir tuo atveju, jei komanda iškris į žemesnįjį divizioną.
Martineso sprendimas sukėlė „Swansea“ klubo gerbėjų pyktį, nes jis anksčiau pats kritikavo siekiančius perėjimo į aukštesnės lygos komandas. Treneris pripažino, kad priimtas sprendimas buvo vienas sunkiausių, tačiau atsisakyti Premier League klubo pasiūlymo buvo pernelyg sunku. 2009–10 m. sezone „Wigan Athletic“ užėmė 16 vietą ir neiškrito iš Premier League, tačiau klubo įmuštų/praleistų įvarčių santykis (–42) buvo prasčiausias lygoje, o sezono eigoje komanda patyrė ne vieną triuškinantį pralaimėjimą (0–5 prieš „Manchester United FC“, 1–9 prieš „Tottenham Hotspur FC“ ir 0–8 prieš „Chelsea FC“).
Sekantis sezonas buvo sėkmingesnis ir Martinesas pratęsė sutartį su komanda, atmesdamas „Aston Villa FC“ pasiūlymą.
2012–13 m. „Wigan Athletic“ netikėtai laimėjo FA taurės varžybas, finale įveikę „Manchester City FC“ 1–0, tačiau Premier League užėmė 18 vietą ir iškrito į Futbolo lygos čempionatą.
2013 m. birželio 5 d. Martinesas tapo „Everton FC“ klubo treneriu po to, kai jo pirmtakas David Moyes persikėlė į „Manchester United FC“. „Wigan Athletic“ gavo 1,5 milijono svarų sterlingų kompensaciją, o Martinesas pasirašė 4 metų sutartį.
Debiutinis sezonas Evertone susiklostė itin sėkmingai: klubas surinko net 72 taškus (rekordas nuo tada, kai už pergalę skiriami 3 taškai) ir užėmė 5 vietą, užsitikrindamas vietą Europos taurės varžybose. Iš karto po to treneriui buvo pasiulytas naujas 5 metų kontraktas.
2014–15 m. sezonas kėlė didelius lūkesčius, tačiau rezultatai buvo nuviliantys: vos 11 vieta lygoje (surinkti 47 taškai), pasitraukimas iš visų taurių varžybų jau po pirmojo etapo ir patekimas tarp 16 komandų Europos taurėje (nusileista Kijevo Dinamo).
2015–16 m. sezonas pasižymėjo dar didesniu nusivylimu: nors Evertonas pateko į FA taurės ir Lygos taurės pusfinalius, tačiau pagal namų aikštėje pelnytus taškus pasiekė klubo antirekordą ir vietoje kovos dėl aukštų vietų įsitvirtino antroje lentelės pusėje. Negana to, prasidėjo trenerio trintis su komandos senbūviais ir galiausiai Martinezas, likus 1 turui iki sezono pabaigos ir komandai užimant 12 vietą, buvo atleistas.
2016 m. rugpjūčio 6 d. jis tapo Belgijos rinktinės treneriu.
Mosėdžio ornitologinis draustinis
Įsteigtas 1989 m., siekiant išsaugoti natūralias pastovią didžiųjų kuolingų perimvietę.
MEDGAZ
MEDGAZ – tarpvalstybinis povandeninis magistralinis dujotiekis, jungiantis Alžyro ir Ispanijos gamtinių dujų perdavimo sistemas.
Dujotiekiu tiekiamos dujos iš Hasi Rmelio dujų telkinio Alžyre, kuris yra 18-as didžiausias gamtinių dujų telkinys pasaulyje, per Beni Safo uostą į Ispanijos miestą Almeriją.
Istorija
2001 m. pradėtas projekto planavimas. 2003 m. užbaigta galimybių studija.
2008 m. kovo 7 d. pradėti statybos darbai Ispanijos teritorijoje. 2008 m. gruodį užbaigti povandieninio dujotiekio tiesimo darbai. 2011 m. kovo 1 d. dujotiekis oficialiai pradėtas eksploatuoti.
MEDGAZ dujotiekis sujungtas su dujotiekiu Almerija–Albasetė.
Kristina Sulikienė
Kristina Sulikienė (mergaut. pav. Apanavičiūtė; g. 1980 m. lapkričio 25 d. ) – Lietuvos šachmatininkė. Moterų kandidatė į meistres. Akyviai dalyvavo įvairiose varžybose. Žaidė 12-koje (1992 - 2014) Lietuvos moterų šachmatų čempionatų, kuriuose  du kartus - 2005 ir 2013 buvo 4-a.
Biografija
Vytauto Didžiojo universiteto Teisės fakultete baigė vientisąsias teisės studijas, teisės magistrė. Vilniaus universitete baigė filosofijos bakalauro studijas, Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakulteto filosofijos magistrė (2006 m.).
Dirbo anglų kalbos mokytoja Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio vidurinėje mokykloje (2001–2002 m.), Kauno rajono Garliavos Jonučių vidurinėje mokykloje (2005–2006 m.), ir Prienų rajono Išlaužo pagrindinėje mokykloje (2007–2008 m). 2004 m. dirbo Vokietijoje, Drezdeno mieste, socialinį darbą su mergaitėmis laisvalaikio centre „Lucy“ pagal Europos savanorio programą. Dirbo Lietuvos egzaminų centre mokinių gebėjimo tyrimo projekte (2003 m.) ir Lietuvos statistikos departamento gyventojų surašymo tyrime (2001 m.), instruktorės pareigose.
2008–2009 m. dirbo šachmatų trenere Kauno Panemunės pradinėje mokykloje.
Nuo 2013 metų dirba teisininke įstaigoje „Kristinos Sulikienės individuali teisinė veikla“. 2010 m. dirbo teisininkė VšĮ „GM klubas“, 2011–2013 m. dirbo teisininke UAB Goruva (laikraščio „Karštas komentaras“ leidėjas). 2011–2014 m. dirbo Povilo Stulgos lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejuje, vėliau prijungtame prie įstaigos Kauno miesto muziejus, vedė edukacijas ir ekskursijas vaikams ir suaugusiems. 2011 m.- 2015 m. Vytauto Didžiojo universiteto Kultūrų studijų ir etnologijos katedros jaunesnioji mokslo darbuotoja. 2013–2015 m. Lietuvos kariuomenės KASP Vilniaus Didžiosios Kovos apygardos 8-osios rinktinės laikinoji jaunesnioji eilinė, 2015 06 09 KAM ministro įsakymu išleista į atsargą, 2015 07 20 pareiškimu teismui paprašė sugrąžinti į pareigas, nes išleista į atsargą be jos prašymo.
Trenerė Marija Kartanaitė, daugkartinė Lietuvos čempionė (iki 1998 m.), treneris tarptautinis meistras Algirdas Bandza (iki 2000 m.), 2004 m. treniravosi Dresdner SC komandos šachmatų klube Drezdene, Vokietijoje.
Dalyvavo įvairiuose nacionaliniuose ir tarptautiniuose čempionatuose. 2004–2005 m. žaidė Vokietijos moterų šachmatų Bundeslygoje už Drezdeno SC komandą, ir 1-ojoje Oberlygoje vyrų komandoje. Atstovavo Lietuvai Europos jaunių ir Europos moterų čempionatuose. Lietuvoje žaidė atstovaudama neformaliam Lietuvos kariuomenės Antano Gustaičio šachmatų klubui, Margirio klubui, bei VšĮ „Trys nuliai“ klubui.
Šeima
Senelis Alfredas Kligys (1926–2014) – nusipelnęs pedagogas.
Lietuvos futbolo taurė 2019 m.
Lietuvos futbolo taurė 2019 m., SHARP LFF taurė – 31-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras.
Pirminė komandų registracija baigėsi 2019 m. balandžio 5 dieną, bet paskutinėmis dienomis suaktyvėjo dalyvauti norintys klubai, todėl buvo nuspręsta terminą pratęsti iki balandžio 14 dienos.
Taurės varžybose būta pasikeitimų. II lygos bei mėgėjų klubams buvo padengti teisėjavimo kaštai, todėl išaugo turnyro dalyvių skaičius.
Dalyviai
Užsiregistravo 62 klubai. Burtų traukimas vyko ketvirtadienį, balandžio 18 d. 11:30 val., tačiau dėl techninių nesklandumų buvo nutrauktas, ir pakartotinis burtų traukimas vyko sekančią dieną. Organizatoriai taip pat buvo smarkiai kritikuojami dėl pasirinkto netinkamo reprezentacinio būdo.
II etapas
Šiame etape buvo įmušti 130 įvarčiai, vidutiniškai 4,48 per rungtynes. Vidutiniškai 72 žiūrovai stebėjo rungtynes.
Šešioliktfinalis
Šešioliktfinalyje kovojo 24–ios II–ojo etapo komandos nugalėtojos bei 8 A lygos komandos. „SHARP LFF taurės“ III etapo burtai buvo ištraukti gegužės 8 dieną.
--
Šiame etape buvo įmušti 54 įvarčiai, vidutiniškai 3,38 per rungtynes. Vidutiniškai 120 žiūrovų stebėjo rungtynes.
Aštuntfinalis (1/8 f.)
Aštunfinalio burtai buvo ištraukti gegužės 30 d. 10 val. Renginys buvo transliuojamas tiesiogai LFF Facebook ir YouTube kanaluose.
--
-- ---
Jančiūnų tvenkinys
Jančiūnų tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 7 km į rytus nuo Eišiškių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (V-5 intakas, Versekos baseinas) 0,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus - 0,2 km, plotis - iki 0,09 km. Altitudė 169,6 m. Krantai žemi. Į pietus stūkso miškas, aplinkui plyti dirbami laukai. Šalia įsikūręs Aukštalaukio kaimas.
Lietuvos futbolo taurė 2019 m.
Ketvirtfinalis (1/4 f.)
Ketvirtfinalio burtai buvo ištraukti liepos 4 d.
- -
Pusfinalis (1/2 f.)
-
Finalo rungtynės
-- ---
Alantos valsčius
Alantos valsčius (arba Aluntos valsčius,, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Alanta.
Istorija
1598 m. inventoriuje išvardyti Alantos dvaro valsčiai ir kaimai. Tuo metu valsčiuje buvo Antaliežiai, Avilčiai, Kavoliai, Kazlai, Alantos klebono kaimas, Krištapiškiai, Trumponys, Žibėčiai ir kt. Caro laikais valsčius atkurtas 1861 m. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorijos perduota naujam Skudutiškio valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Molėtų rajonui (9 apylinkės).
Gyvenvietės
1923 m. buvo 185 gyvenvietės. 1933 m. valsčiuje minimi kaimai:
Klausučių apylinkė (Vilkaviškis)
Klausučių apylinkė (iki 1976 m. Augalų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Augalų apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žaliosios valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilkaviškio rajonui. 1954 m. prijungta Andriškių apylinkė, dalis Navininkų apylinkės, dalis Viščiakaimio apylinkės ir dalis Pagramdų apylinkės, 1963 m. – dalis Arminų apylinkės. 1976 m. gruodžio 29 d. perkeltas apylinkės centras į Klausučius ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1988 m. prijungta didžioji dalis Juodupėnų apylinkės.
Algirdas Meiženis
Algirdas Meiženis (g. 1961 m. kovo 17 d. Rukšių k., Šilalės raj.) – Šilalės rajono politikas, meras (nuo 2019 m.), buvęs policijos komisaras.
Biografija
Kilęs iš eilinių kolūkiečių šeimos, kurioje augo 6 vaikai. 1968 m. pradėjo lankyti Pašilės aštuonmetę mokyklą (Kelmės raj.). Anksti netekęs abiejų tėvų, augo vaikų namuose Saugose (Šilutės raj.), kur 1971-1976 m. baigė vietos vidurinės mokyklos 8 klases. Toliau mokėsi Vilniaus vidurinėje profesinėje technikos mokykloje nr. 33, kurią 1979 m. baigė ir įgijo automobilių remontininko specialybę.
1985–1988 m. studijavo Kauno specialiojoje vidurinėje milicijos mokykloje, 1993 m. baigė Lietuvos policijos akademiją.
2011 m. baigė tarnybą vidaus reikalų sistemoje. 2012–2019 m. dirbo pagal individualios veiklos pažymą teisininku.
Vedęs, žmona Juzefa (dirbusi vidaus reikalų sistemoje), dukra Raimonda, (g. 1983 m.). Laisvalaikiu prižiūri bites, priklauso Šilalės bitininkų draugijai.
Politinė veikla
2015 m. išrinktas į Šilalės rajono savivaldybės tarybą, priklausė partijos „Tvarka ir teisingumas“ frakcijai. Buvo Tarybos Kontrolės komiteto ir Antikorupcinės komisijos pirmininku. 2019–2023 m. Šilalės rajono savivaldybės meras.
Įvertinimas
Turi apdovanojimų už nepriekaištingą tarnybinių pareigų vidaus reikalų sistemoje atlikimą, veiklą Šaulių sąjungoje, dalyvavimą įvairiuose Lietuvos nepriklausomybės renginiuose, tarp jų:
Tehuakano–Kuikatlano biosferos rezervatas
Tehuakano–Kuikatlano biosferos rezervatas  – saugoma gamtos teritorija pietryčių Meksikoje, Oachakos ir Pueblos valstijose. Įsteigtas 2012 m., nuo 2018 m. – pasaulio paveldo objektas.
Biosferos rezervatas apima Pietų Siera Madrės kalnų kraštovaizdžius, Tehuakano slėnį, Papaloapano aukštupio baseiną. Į rezervatą patenka keli, kanjonų suskaidyti masyvai – Mištekų kalnai, Masatekų kalnai, Chuareso kalnai ir Songolikos kalnai. Šiame krašte būdingas gana sausringas klimatas, o aukštikalnes dažnai dengia migla. Dėl tokių gamtinių sąlygų labiausiai paplitusi kserofitinė augalija, vietomis yra rūko miškų, ąžuolynų, pušynų.
Tehuakano–Kuikatlano biosferos rezervatas pasižymi didele bioįvairove ir endeminių rūšių gausa. Čia auga 55 kaktusų rūšys, didelė pušų, agavų, akacijų, mimozų įvairovė. Iš apie 3000 induotinių augalų rūšių, ~10 % yra endeminės. Vietomis veši didžiuliai kaktusų sąžalynai (>1800 vnt./ha). Teritorijoje aptiktos 102 žinduolių, 28 varliagyvių, 83 roplių, 14 žuvų, 338 paukščių rūšys. Tarp svarbesnių saugomų gyvūnų yra puma, ocelotas, jaguarundis, baltauodegis elnias, kojotas, meksikinis skunsas, pilkoji lapė, baltanosis koatis, ilgauodegė ūdra, žalioji ara, žalioji iguana, juodoji iguana ir kt.
Be gamtos paveldo, rezervate saugomas senovinių drėkinimo sistemų (kanalų, šulinių, akvedukų) paveldas, archeologinėmis vietovėmis, kurių radiniai leidžia atsekti augalų kultūrinimo, keramikos, druskos gavybos eigą.
Atika (grupė)
Atika – lietuviška muzikos grupė, gyvavusi 1996–2012 m.
Susikūrimas
1992 m. Darius Žvirblis, Eduardas Galuškinas ir Maksimas Borisenko sukūrė grupę „Bemoliai“, gyvavusią iki 1996 m. 1996 m. „Bemolius“ paliko E. Galuškinas, likę du muzikantai toliau tęsė muzikinę veiklą, pervadindami grupę „Atika” (pavadinimo idėja kilo D. Žvirbliui, išgirdus John Lennon dainą „Attica State“ ). 1996 m. rudenį prie dueto prisijungė grojantis gitara ir kuriantis dainas istorikas Aurelijus Gieda. Šia sudėtimi grupė gyvavo beveik metus. Kurį laiką neturėdami pastovios repeticijų vietos, grupės nariai pirmąjį savo repertuarą tobulino garažuose ir daugiabučiuose.
„Karvė ir kosmonautai“ ir „Caro nebuvo“ (1996–2003 m.)
Iki 2000 m. pabaigos „Atika“ neturėjo dar ir pastovios sudėties, todėl per ketverius metus nuo jos įkūrimo ji nuolat keitėsi – grupės nariais spėjo pabūti beveik 30 įvairių muzikantų. 2000 m. pabaigoje Darius Žvirblis susipažino su Kretingos krikščioniškosios grupės „Bitė” nariais. Viena jų, Raselė Užkurnytė, tapo grupės globėja ir vadybininkė. Jos dėka Kretingos pranciškoniškojo jaunimo tarnybos įrašų studijoje 2001 m. pradžioje buvo įrašytas pirmasis demo albumas „Karvė ir Kosmonautai“, 2002 m. išleistas CD plokštelės pavidalu. Šiuose įrašuose dalyvavo paskutinė grynai klaipėdietiška grupės sudėtis – Darius Žvirblis (vokalas, dainos, elektrinė gitara), Haroldas Šlikas (vokalas, dainos, bosinė gitara), Rūta Vaineikytė (elektrinis pianinas, vokalas) ir Maksimas Borisenko (mušamieji).
Rosie MacLennan
Rosie MacLennan (g. 1988 m. rugpjūčio 22 d.) – Kanados batuto gimnastikos atstovė, olimpinė ir pasaulio čempionė.
Atika (grupė)
„Karvė ir kosmonautai“ ir „Caro nebuvo“ (1996–2003 m.)
Po įrašų grupę paliko Rūta Vaineikytė bei grupės įkūrėjas Maksimas Borisenko, o prie Dariaus Žvirblio ir Haroldo Šliko prisijungė Raselė Užkurnytė. Repeticijos persikėlė į Kretingą. Prie naujos sudėties prisijungus Audronei Skaraitei (violončelė, fleitos), Geistautui Špogiui (elektrinė gitara) bei klaipėdiečiui Dainiui Mileriui (mušamieji), padedant garso operatoriui Giedriui Skalevičiui grupė įrašė antrąją plokštelę „Caro Nebuvo“ (išleistą tais pačiais, 2002 m.). Albumą sudarė tokios dainos kaip „Caro Nebuvo“, „Du Viename“, „Aleliuja 2002“ ir „Japonė“.
Rosie MacLennan
Biografija
2007 m. pasaulio čempionate pelnė tris medalius - bronzą batuto rungtyje, sidabrą komandinėje įskaitoje ir auksą sinchroniniuose šuoliuose. Savo debiutinėse 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse kanadietė pateko į moterų batuto varžybų finalą, kuriame užėmė 7-ą vietą. 2011 m. Pan Amerikos žaidynėse pelnė aukso medalį. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse MacLennan pelnė olimpinį auksą ir tapo pirmąją kanadiete laimėjusia batuto gimnastikos aukso medalį. 2013 m. pirmą kartą tapo batuto gimnastikos individualių pratimų pasaulio čempione. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rosie MacLennan buvo šalies vėliavnešė atidarymo ceremonijoje. Batuto gimnastikos finale MacLennan antrą kartą tapo olimpine čempione. 2018 m. iškovojo auksą pasaulio čempionate.
Atika (grupė)
„Karvė ir kosmonautai“ ir „Caro nebuvo“ (1996–2003 m.)
Nors ir pasirodę tais pačiais metais, albumai „Karvė ir Kosmonautai“ ir „Caro Nebuvo“ savo skambesiu skyrėsi vienas nuo kito – pirmajame buvo juntama grunge stiliaus įtaka, perpinta tiesmuko teksto, antrajame – daugiau meilės lyrikos, poezijos, folk’o. Tais pačiais metais pirmajame krikščioniškosios muzikos festivalyje „Sielos 2002” „Atika“ išrinkta „Sielos Grupe“ (pagrindinis prizas), bardų muzikos festivalyje „Šaltinis“ išrinkta geriausia grupe. Metų pabaigoje, koncerto Užupio kavinėje metu Užupio Respublikos vidaus reikalų ministras paskelbė „Atiką“ Užupio Respublikos ambasadore Vakarų Lietuvai.
„Po visko“, „Šalin rankas nuo rokenrolo, mama!“ ir „3“ (2003–2007 m.)
2003 m. grupės sudėtis vėl pasikeitė: grupę paliko Raselė Užkurnytė, Geistautas Špogis, Dainius Mileris, tačiau jų vietą užėmė nauji nariai – Michailas Denisenko (mušamieji), Remigijus Motejauskas (elektrinė gitara), Valdas Parvainis (bosinė gitara). Šia sudėtimi 2004 m. grupė įrašė albumą „Po visko“. Albume vyravo šviesios spalvos („Sekmadieniais Lyja“, „Kormoranams Neramu“), atsirado ironija („Diskotekos“, „Mergina Pastojo“, „Lėtai Kalbi“), grįžo nostalgija („Garlaiviai Signalizuos“, „Ji Pabučiuos“). Šia sudėtimi „Atika“ daug koncertavo, ją pradėjo pastebėti žiniasklaida.
2005 m. grupėje atsirado vidinių nesutarimų, grupę paliko Michailas Denisenko ir Valdas Parvainis. Būgnininko pozicijai užimti pakviestas kretingiškis Audrius Šalnis. Naująja sudėtimi pradėti albumo „Šalin Rankas Nuo Rokenrolo, Mama!“ įrašai. Pirmą kartą nuo 2001 m. „Atika“ albumą įrašinėjo ne Kretingoje, o Klaipėdoje – grupės „STUDIJA“ įrašų studijoje (garso operatorius – Gintas Litinskas). Įrašams užsitęsus, grupę paliko Remigijus Motiejauskas, itin prisidėjęs prie aranžuočių kūrimo. „Atika“, likusi duetu (Audrius Šalnis ir Darius Žvirblis), įrašams baigti pasikvietė buvusį narį – kretingiškį Geistautą Špogį. Gintas Litinskas talkino bosine gitara, klavišais, padėjo kurti likusių albumo dainų aranžuotes. Nauji kūriniai varijuoja nuo alternative rock („Aš Gimiau Respublikoj“, „Svetimo Miesto Drama“) iki dainuojamosios poezijos („Drambliukas Atsisveikina“, „Prieblandoj. Tyliai“), nuo folk („Apie Potvynius“) iki avangardinio pop („Elektrėnams Žiburiai“). „Šalin Rankas Nuo Rokenrolo, Mama!“ išleido profesionali leidybinė kompanija „Mega Records“ – 2006 m. pabaigoje jis pasirodė masinėje prekyboje. Tuo metu „Atika“ buvo tapusi duetu (Darius Žvirblis ir Audrius Šalnis). Su Klaipėdos lėlių teatro pagalba „Atika“ surengė keletą albumą pristatančių koncertų Klaipėdoje, Kaune ir Vilniuje. Koncertus režisavo Gintarė Radvilavičiūtė.
2006 m. pabaigoje Darius Žvirblis prie grupės prisijungti pakvietė dainuojančių ir grojančių merginų trio „Astronomija“ (Gražina Jonušaitė, Vaida Čiuželytė, Sandra Dirgėlaitė). Į viešą boso gitaristo paiešką atsiliepė klaipėdietis Artur Mamin. Taip iki 2007 m. vidurio atnaujinta sudėtimi buvo paruoštos naujos dainos, kurios tų pačių metų birželį buvo sudėtos į trijų dainų EP „3“.
„Narcizų dainos“ ir „Himnai ir vėliavos“ (2007–2009 m.)
2007 m. rudenį Darius Žvirblis nutraukė „Atikos“ veiklą kaip priežastį nurodydamas kūrybinį išsikvėpimą ir tinkamų muzikantų stoką, tačiau 2008 m. pradžioje Darius pasikvietė Audrių Šalnį į Kretingos pranciškoniškojo jaunimo tarnybos įrašų studiją išbandyti naujų dainų. Boso partijas įgroti sutiko Artur Mamin, o gitaristo vietą užėmė Geistautas Špogis. Taip susibūrė muzikantai, groję „Atikoje“, todėl 2008 m. balandį ji grįžo su nauju demo albumu „Narcizų dainos“, į kurį įtraukti ir 2007 m. pasirodę EP kūriniai.
Staigus „Atikos“ atgimimas susilaukė didžiausio per visą grupės istoriją atgarsio. Į koncertus, numatytus nedidelėse erdvėse, grupės gerbėjai plūdo itin gausiai, todėl „Atika“ paskelbė papildomus pasirodymus ir išplėtė savo koncertų geografiją. Pasibaigus sėkmingam pavasariniam turui, grupės nariai nusprendė perrašyti „Narcizų Dainas“ kokybiško garso įrašų studijoje. Demo albume įrašyti kūriniai „Lietpalčiais Praeiviai Tekini“, „Žiema Atėjo“, „Kažkur Horizonte (Netoli Kolorado)“, „Laimė Argentinoj“, „Gana (Japių Ir Hipių)“ perrašomi iš naujo, prie jų pridedamos dvi albumui „Šalin Rankas Nuo Rokenrolo, Mama!“ įrašytos, bet jame nepasirodžiusios dainos – „Himnai ir Vėliavos“ bei „Kaligula, Laisvai!“. Specialiai šiam albumui taip pat įrašytas ir visiškai naujas kūrinys – „Balerina Ant Pastolių“. Taip sukomplektuotam dainų rinkiniui buvo ilgai ieškomas tinkamas garso suvedimo specialistas, o tai daugiau nei metams į priekį nukėlė albumo pasirodymo datą.
Dar nepasirodžius albumui, 2009 m. sausį gitaristas Geistautas Špogis pranešė grupės nariams, kad palieka „Atiką“. Bandydami išlaikyti gitarinę sudėtį, Darius Žvirblis, Artur Mamin ir Audrius Šalnis į grupę vėl pakvietė Remigijų Motiejauską (padėjusį įrašyti albumus „Po Visko“ ir „Šalin Rankas Nuo Rokenrolo, Mama!“).
2009 m. rudenį išleistas albumas „Himnai Ir Vėliavos“, kuris tapo tam tikru akibrokštu grupės gerbėjams, laukusiems visiškai naujų dainų. Tačiau muzikos kritikai vieningai įvertino brandesnį skambesį ir tekstus. Albume galima buvo išgirsti tam tikrų naujovių – dar neskambėjusios psichodelinės lyrikos, kontempliacijų mirties, meilės tema, kai kur suskambo avangardiniai tekstiniai deriniai. Muzikinėse aranžuotėse prasimušė funk, jazz, bossa nova įtakos. Tų pačių metų pabaigoje grupė išsiruošė į albumą pristatantį turą.
„Geriausia ką turime. Iš to kas liko“ (2010 m.)
2010 m. pradžioje grupę paliko „Atikos“ boso gitaristas Artur Mamin, o jo vietą užėmė Aurimas Stonys – multiinstrumentalistas, koncertinių turų metu lydėdavęs „Atiką“ pastaruosius penkerius metus. Naujai sukomplektuota komanda ėmėsi kurti dainas – Remigijaus įtakotas „Atikos“ skambesys tampa kur kas sunkesnis. Iš dešimties suplanuotų naujo albumo kūrinių šios sudėties „Atika“ spėjo įrašyti tik šešias – „Billy-Q-Billy“, „Prisimink Mane, Prašau“, „Bėk, Lola, Bėk“, „Į Las Vegą“, „Supermarket Rock“, „Indigo Vaikams“, nes repeticijų bei įrašų įkarštyje Remigijus nusprendė palikti grupę. Šie šeši kūriniai sudėti į 2010 m. rudenį pasirodžiusį nepilnos apimties albumą (EP) „''Geriausia Ką Turime. Iš To Kas Liko''“. Dainų aranžuotės signalizavo apie „Atikos“ posūkį link glam rock, arena rock, hard rock stilistikos.
Aleksandravas (Vilkaviškis)
Aleksandravas – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pajevonio.
Atika (grupė)
„Geriausia ką turime. Iš to kas liko“ (2010 m.)
Likę trise, „Atikos“ nariai koncertiniam turui nusprendė nekeisti grupės sudėties. Beveik iki pat iširimo – nuo 2010 m. pabaigos iki 2011 m. vidurio grupė nesinaudojo papildomų muzikantų paslaugomis ir savo sudėties nebeplėtė.
„Geriausia Ką Turime. Iš To, Kas Liko“ pateikė naujų garsų ir temų. Dariaus Žvirblio tekstuose atsirado ironiškų strėlių masinės vartojimo kultūros link („Supermarket Rock“), bandyta personifikuoti Nick Cave („Bėk Lola, Bėk“), sarkastiškai manipuliuojama politinėmis aktualijomis („Billy-Q-Billy“). Nebuvo apleista ir meilės lyrika („Į Las Vegą“), juokiamasi iš savo populiarumo ambicijų („Prisimink Mane, Prašau“), nostalgiškai žiūrima į ateitį („Indigo Vaikams“).
Iširimas
Purtoma vidinių problemų, grupė išsiruošė į albumą pristatantį turą, tačiau susidomėjimas „Atika“ nuslopęs – į koncertus renkasi kur kas mažiau gerbėjų. Reaguodama į šią situaciją, grupė surengia nedaug pasirodymų, todėl iki 2011 m. pabaigos šios sudėties „Atikos“ koncertai – labiau išimtis nei taisyklė. Viešoje erdvėje grupės nariai vis dažniau kalba apie veiklos nutraukimą. Dar bandydami įpūsti naujos ugnies, Audrius Šalnis, Aurimas Stonys ir Darius Žvirblis 2011 m. viduryje pakvietė gitaristą Povilą Dabkų, Klaipėdos grupių „Jambazoo“, „Varnos“ narį. Nors naujų dainų įrašai ir neplanuojami, tačiau bandoma atgaivinti pilnavertė koncertinė veikla.
Dvynės (filmas)
Dvynės – 2002 m. Olandijoje sukurta drama apie dvi seseris, vaikystėje atskirtas viena nuo kitos, ir jų likimą Antrojo pasaulinio karo metais.
Atika (grupė)
Iširimas
Nuo 2011 m. pabaigos iki 2012 m. gruodžio grupė nemažai koncertavo, tačiau be didesnio entuziazmo ir atgarsio. Pasikeitus šeimyninėms aplinkybėms, 2012 m. vasarą „Atikos“ lyderis Darius Žvirblis informavo grupės narius apie savo ketinimus išeiti iš grupės. Po paskutinio koncerto Vilniuje, kuris įvyko 2012 m. gruodžio pabaigoje, po daugiau nei 16 metų nuo jos įkūrimo, Darius Žvirblis paliko „Atiką“. Grupė, likusi be dainų autoriaus, nusprendė oficialiai paskelbti apie savo iširimą.
Dvynės (filmas)
Turinys
Dvynės mergaitės Lota ir Ana gimė Kelne. 1927 m., kuomet joms buvo 6, mirė motina ir mergaites ėmėsi globoti giminaičiai. Deja, niekas nenorėjo imti jų abiejų, todėl šios buvo atskirtos: Lota atsidūrė Olandijoje, Amsterdame, kur užaugo vidurinės klasės atstovų šeimoje, kurioje buvo visapusiškai lavinama ir ugdoma. Ana liko Vokietijoje, kur ją globojo vargšai ūkininkai, nesuteikę jai deramo išsilavinimo ir riboję jos galimybes bei troškimus siekti kažko daugiau.
Artėjančio karo kataklizmai taip pat paveikia abi merginas. Joms pavyksta susitikti 1939 m. Lota domisi muzika ir ketina tekėti, tuo tarpu Ana dirba tarnaite pas turtingą baronienę. Lota kviečia seserį persikelti į Olandiją, nes šioje šalyje ramiau, tačiau šios netyčia išsakyta pastaba apie jos sužadėtinio žydišką kilmę, priverčia persigalvoti. Ana lieka Vokietijoje ir susipažįsta su SS tarnaujančiu vaikinu.
Vokietija užpuola Olandiją ir Lotos sužadėtinis atsiduria koncentracijos stovykloje. Ana išteka už karininko, tačiau šis žūsta pačioje karo pabaigoje.
1947 m. Ana atvyksta aplankyti Lotos, gyvenančios su kitu vyru. Ši vis dar negali atleisti pastabos apie jos sužadėtinį, o kuomet sužino, kad sesuo buvo ištekėjusi už nacių karininko, išvaro ją iš namų šaukdama, kad ji daugiau nebeturi sesers.
Praeina daugybė metų, kuomet Ana ir Lota, jau sulaukusios garbaus amžiaus, susitinka dar kartą.
Skagenas
Skagenas − Danijos miestas Jutlandijoje, Greneno kyšulyje, prie Skagerako ir Kategato sąsiaurių.
Skagenas yra šiauriausias Danijos miestas. Jo istorija skaičiuojama nuo XV a. Skagenas labai populiarus tarp turistų, nes miestą skalauja dvi jūros − Šiaurės ir Baltijos.
Paberžių ežeras
Paberžių ežeras  – ežeras Lietuvoje, Zarasų rajone ir Latvijoje, Aukštutinės Dauguvos savivaldybėje, 9,5 km į šiaurę nuo Suvieko. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,8 km, plotis – iki 0,32 km. Altitudė 134,6 m. Lietuvoje yra tik 1,54 ha ežero. Pietvakarinis krantas aukštas, apaugęs medžiais, kiti krantai žemi, vietomis pelkėti. Pakrantėse plyti pievos ir dirbami laukai. Šiaurės rytuose išteka upelis link Lustbergo ežero (Lukštos upės baseinas). Prie ežero Latvijoje įsikūręs Paberžių kaimas.
Londono metropolitenas
Londono metropolitenas (, dar vadinamas tiesiog the Underground ar the Tube) – Jungtinės Karalystės sostinę Didįjį Londoną ir dalį Bakingamšyro, Esekso ir Hertfordšyro aptarnaujantis metropolitenas.
Londono metropolitenas atidarytas dar 1863 m. sausio 10 d. ir buvo pirmasis pasaulyje metropolitenas. Jį sudaro 11 linijų, 272 stotys, vidutiniškai per dieną pervežama apie 5 mln. keleivių. Bendras linijų ilgis siekia 402 km, iš kurių 45 % yra po žeme. Tai vienuolikta ilgiausia metropoliteno sistema pasaulyje ir antra Europoje po Maskvos metropoliteno. 2020-2021 m. metropolitenu naudojosi 296 mln. keleivių ir pagal šį rodiklį tai vienas judriausių metropolitenų Europoje. Dabartinis operatorius – „Londono transportas“. 2015 m. 92 % išlaidų padengė iš keleivių surinkti bilietų mokesčiai. Londono metropolitenas inicijavo projektą iki 2025 metų paleisti 94 naujos kartos traukinius (NTfL), kurie bus pagaminti kompanijos Siemens.
Atostogpinigiai
Atostogpinigiai (atostogų pinigai, atostoginiai pinigai (AP), atostoginiai ) – darbo užmokestis, mokamas už atostogų laiką.
Lietuva
Kasmetinių atostogų laiku darbuotojui garantuojamas jo vidutinis darbo užmokestis visose darbovietėse (LR darbo kodeksas, 176 str. „Kasmetinių atostogų apmokėjimas“). Vidutinio darbo užmokesčio apskaičiavimo tvarką nustato LR Vyriausybė. Darbo užmokestis už kasmetines atostogas mokamas ne vėliau kaip prieš 3 kalendorines dienas iki kasmetinių atostogų pradžios. Jeigu darbuotojui priklausantis darbo užmokestis nustatytu laiku nesumokamas ne dėl darbuotojo kaltės, kasmetinės atostogos pratęsiamos tiek dienų, kiek buvo delsiama sumokėti darbo užmokestį, ir už pratęstą laiką mokama kaip už kasmetines atostogas.
Vokietija
Valstybės tarnautojai (Beamte) turi teisę į atostogpinigius pagal įstatymą (pvz., federalinis įst. Urlaubsgeldgesetz) arba pagal federalinės žemės teisę. Paskutiniais metais tokia teisė panaikinama arba dydis mažinimas, arba išmoka susiejama su „kalėdpinigiais“ (Weihnachtsgeld), tik ja apsiribojant.
Pilviškių apylinkė
Pilviškių apylinkė (iki 1954 m. Pilviškių I apylinkė ir Pilviškių II apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Dvi apylinkės (Pilviškių I ir Pilviškių II) įkurtos užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. jos buvo Pilviškių valsčiuje, 1950 m. priskirtos naujam Vilkaviškio rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. apylinkės sujungtos į vieną. 1963 m. prijungta dalis Paežerių apylinkės, 1974 m. – visa Paežerių apylinkė, 1977 m. – Alksnėnų apylinkė, 1988–1989 m. laikinai buvo prijungta Gižų apylinkė.
Margarita Mamun
Margarita Mamun (Маргарита Мамун Сухоруковa, g. 1995 m. lapkričio 1 d.) – Rusijos meninės gimnastikos atstovė, olimpinė ir pasaulio čempionė.
Biografija
2013 m. pasaulio čempionate pelnė tris medalius - bronzą lanko rungtyje ir aukso medalius kamuolio ir kuokelių rungtyse. 2014 m. pasaulio čempionate pelnė tris sidabro ir tris aukso medalius. 2015 m. pasaulio čempionate pelnyti du aukso ir trys sidabro medaliai. Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse rusė pateko į moterų meninės gimnastikos finalą, kuriame nugalėjo bendratautę Jana Kudriavceva ir tapo olimpine čempione.
Iaido
miniatiūra|Iaido kovos meno meistras Haruna Matsuo
Iaido pagrindinė technika susideda iš 4 dalių: nukicuke – kardo ištraukimas, kiricuke – nužudymas vienu smūgiu, čiburi – nuvalyti kraują nuo kardo ašmenų ir noto – durklo grąžinimas atgal į dėklą. Šį kovos būdą dažniausiai praktikuoja vyresnės kartos žmonės, tokiu būdų jie nori įtraukti šiek tiek istorijos į savo kasdienį gyvenimą. Iaido menu domisi įvairių profesijų žmonės, nes čia ne kaip kituose sportuose, maža traumų bei nubrozdinimų tikimybė.
Sei Tai Gata
Sei tei gata reikšmė yra „oficialūs pratimai“. Šiuo metu yra 12 katų, kurios sudaro pagrindą egzaminų ir čempionatų. 1968 metais šie oficialūs pratimai atsirado kartu su egzamino reikalavimais. Katas sudaro nuo labai paprastų iki sudėtingų technikų. Jos buvo sugalvotos Visos Japonijos Kendo federacijos norint paskatinti didesnį susidomėjimą Iaido kovos menu. Sei tei gata sudaro: trys seiza, vienas Tate Hidza ir trys Tači-ai katos. 1980 metais buvo pridėtos dar trys tači-ai katos, tam, kad labiau atspindėtų Iaido kovos meną. 2001 metais pridėtos dar dvi katos. Sei Tei gata yra tik būdingiausios technikos, tačiau tai neatspindi šio kovos meno esmės. Pavyzdines formas sudaro : 4 sėdint ir 8 stovint atliekami veiksmai. Išrinkti patys efektyviausi ir būdingiausi veiksmai su kardu iš įvairių tradicinių mokyklų. Įtraukti horizontalūs, vertikalūs, įstriži ir sėkmingi pjūviai, smūgiai bei dūriai.
12 būdingiausių formų:
miniatiūra|Iaido treniruotės dodžo patalpose. Mažai daiktų, kad būtų kuo daugiau erdvės praktikai su kardais.
Eiga
Treniruotės vyksta dodžio patalpose. Dodžio (jap. 道場 ) – tai treniruočių patalpa, dažniausiai esanti paprastomis medinėmis grindimis, negali būti kilimų. Šioje patalpoje turi būti pakankamai vietos mosikuoti kardais. Iaido treniruotė prasideda ir baigiasi pasisveikinimo ceremonija (jap. れしき), kuri turi kelias dalis. Yra skirtingos pasisveikinimo formos: patalpai, kurioje vyks treniruotės, pasisveikinimas su meistru bei su kardu. Taip pat ceremonija gali būti sujungta su trumpa tylia meditacija klūpint ant kelių. Kiekvienas pasisveikinimas turi griežtą bei nuoseklią veiksmų seką. Praktikuotis Iaido kovos meną reiškia nuolatos kartoti meistro rodomus judesius. Kovos judesiai turi būti nukreipti prieš įsivaizduojamus varžovus. Priklausomai nuo mokyklos bei nuo meistro, mokiniai turi išmokti apie 40-50 judesių. Kai kurios mokyklos praktikuoja mokymą vienas prieš kitą, tačiau tik su mediniais kardais.
Kilmė
miniatiūra|Iaido kanji Pavadinimas IAIDO reiškia: i – kūno ir sielos egzistencija kaip bendro darinio (jap. 居る 'būti' ), ai (jap. 合)– harmonija ir do (jap. 道 ) – kelias. Pirmi du kandži ženklai manoma, jog atsirado iš pasakymo 津に行って、きゅうにあわす, kas reiškia 'būti visuomet pasirengus nedelsiant sutikti varžovą'. Prieš šiuolaikinį šio meno populiarųjį pavadinimą, Iaido buvo vadintas Iaijucu, tačiau vėliau galūnė jucu buvo pakeista į do, kaip buvo populiaru tuo metu daugumai kovos menų kaip aikido ,dziudo ar kendo. Terminą iš Iaijucu į Iaido pakeitė Nakajama Hakudo (jap. 中山 博道) (1873–1958). Prieš dabartinį terminą, buvo vadinama bato, batodžiucu ar saja no uči (jap鞘のうち)
Istorija
Iaido kovos menui yra daugiau nei 400 metų. Iaido buvo perduodamas nenutrūkstamai iš kartos į kartą mokytojų studentams, todėl yra labai svarbu teisingai išmokti šio kovos meno techniką, kad būtų galima toliau perduoti būsiančioms kartoms. Nuo 1895 metų iki 1945 Didžioji Japonijos kovos menų galios asociacija (Greater Japan Martial Virtues Association) buvo visiškai atsakinga už Kendo ir Iaido kovos menus. 1945 metais okupantai šią organizaciją uždarė ir pakeitė Visos Japonijos Kendo Federacija (All Japan Kendo federation). Iaido buvo prijungta prie šios naujos organizacijos. 1948 metais buvo įsteigta analogiška organizacija Iaido sportui Visos Japonijos Iaido Federacija (jap. 全日本居合道連盟=Zen Nihon Iaido Renmei). Seniausia kardo greito ištraukimo technikos mokykla Tenšin Šoden Katori Šinto – riū buvo įkurta apie 1460 metus, jos įkūrėjas Iizasa Choisai. Iizasa Ienao Tenšin Šoden Katori Šinto-riū kūrėjas, gerbiamas ietininkas ir kovotojas kardu, išvystė Iaido kovos meno pirmtaką Iaidžiucu. Pirmtakas Iaidžiucu nors ir nebuvo kuo išskirtinis kovomis su kardu, tačiau padarė gana didelę įtaką vėlesniam Iaido kovos menui.
Būtingės paukščių pelkės ornitologinis draustinis
Būtingės paukščių pelkės ornitologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (savivaldybės draustinis) Palangos savivaldybėje, Palangos šiaurėje, tarp Būtingės ir Šventosios, apima melioruotą pelkę Šventosios upės dešiniajame krante.
Iaido
Istorija
Samurajai kelis šimtmečius praktikavo Iaido techniką, jie treniruodavosi pulti ar atremti smūgį ir atsilaikyti prieš oponentą ar net kelis oponentus sėdėdami, stovėdami ar vaikščiodami. Iaido buvo svarbi kendžiucu arba kitaip fechtavimosi dalis Edo laikotarpiu (1600–1868.) Daug iaido mokyklų pasikeitė Edo laikotarpiu, kai kurios buvo sujungtos su kendžiucu mokyklomis, kitos tapo sudedamąja dalimi mokyklų, kurios praktikuoja kovos menus su įvairiais ginklais, o dar kitos buvo skirtos specialiai tik Iaido technikos mokymuisi.
Būtingės paukščių pelkės ornitologinis draustinis
Įsteigtas 1990 m. Būtingės ornitologiniame draustinyje esanti paukščių pelkė ypač vertinga savo ornitofauna: gulbės nebylės, dryžagalvės kryklės ir kuoduotosios antys, nendrinės lingės. Būtingės paukščių pelkė yra užankanti. Iš 37,4 ha ploto likęs pelkės veidrodinio paviršiaus plotas – 12,5 ha.
Iaido
Klasifikacija
Daugumoje kitų kovos menų pasiekimų lygį rodo diržas, šiame kovos mene yra tik laipsnis. Kiū sistema yra žemesnieji laipsniai, o dan – aukštesnieji. Kiū (jap. 級きゅう) sistema yra skirta vaikams. Ši sistema skirstoma į šešis lygius : Tapus pirmuoju kyū ir esant ne jaunesniam nei 14 metų amžiaus, galima laikyti egzaminą ir tapti pirmuoju dan. Praėjus 3 mėnesiams nuo tapimo Ii – kyu. Praėjus metams po tapimo Sho-dan. Praėjus 2 metams po tapimu Ni-dan. Praėjus 3 metams po tapimo San-dan Praėjus 4 metams po tapimo Yun-dan Praėjus 5 metams po tapimo Go-dan Praėjus 6 metams po tapimo Roku-dan Praėjus 10 metų nuo tapimo Nana-dan, gali tapti ne jaunesnis nei 46 metų. Hači dan – aštuntasis dan laipsnis yra aukščiausias, kurį galima pasiekti. 9 ir 10 laipsniai teoriškai esantys, tačiau nebėra naudojami, nes nėra nei vieno gyvo šio laipsnio atstovo. Iaido kovos meno testai, norint pasiekti aukštesnį kovos lygį susidaro iš: esė rašymo, etiketo bei technikos pasirodymo.
Japonijos Iaido federacija
Visos Japonijos Iaido Federacija turi 10 apskričių :
Iaido sudaro įvairūs tradiciniai kovos stiliai :
Iaido apranga ir reikmenys
Apranga neišreiškia praktikuojančiojo laipsnio. Šiame kovos mene pagrindinė reikalinga apranga – hakama ir keiko gi. Keiko gi yra Iaido tradicinė treniruočių viršutinė dalis, o hakama – apatinė dalis. Hakamą reikia surišti iai obi, kurį laiko virvelė sageo. Šiame kovos mene batai nėra naudojami, nebent yra reikalingi dėl medicininių priežasčių ar išeinant iš treniruočių patalpos.
Taip pat kita reikalinga įranga tai kardo laikiklis, dažniausiai būna medinis, įvairūs aksesuarai kaip kardo laikymo maišai, įvairios apsaugos ant kelių ar pėdų ir pagrindinis įrankis, reikalingas šiame mene, tai kardas. Šis suskirstytas į pradedančiojo, vidutinio ir pažengusiojo. Iaido pagrindinės kardų rūšys: bokenas, iaito ir shinken. Užsiėmimų pradžioje, priklausomai nuo meistro, naudojamas bokenas – medinis kardas, taip pat naudojamas kardas buku galu - iaito, kiek vėliau jau naudojamas šinkenas – kardas, aštriu galu, šis kardas vadinamas tikruoju kardu. Taip pat naudojami kardai : katana, vakizašis, tačis, kodačis, bei daišo.
Bibliografinis sąrašas :
1.HAZARD,Benjamin H. Kodansha encyclopedia of Japan :1983 ,Tokyo.
2.BUCKLEY,Sandra.Encyclopedia of contemporary japanese culture : 2002, Routledge.Psl. 182
Egliniškiai (Pajevonys)
Egliniškiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Karklupėnų.