cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vilcės valsčius
Geografija
Vilcės valsčius vakaruose siejasi su Duobelės savivaldybės Tėrvetės, šiaurėje – su Jelgavos savivaldybės Zaleniekų, rytuose – su Lielplatuonės, Elėjos valsčiais, pietuose – su Lietuvos Joniškio rajono savivaldybės teritorija.
Didžiausios gyvenvietės: Bandeniekai, Blankenfeldė, Kalnruozės, Kapteinės, Mazvilcė, Mūrmuiža, Vilcė, Ziedkalnė.
Upės: Kyvė, Platuonė, Rukūzė, Sidabrė, Švėtė, Vilcė.
Istorija
1590 m. pastatytas mūrinis Vilcės dvaras, pramintas Mūrmuiža. 1680 m. prie Vilcės upės pastatytas vandens malūnas. Šiaurės karo metu 1705 m. liepos 16 d. netoli Mūrmuižos prie Švėtė upės Švedijos kariuomenė, kuriai vadovavo Adamas Lėvenhauptas, nugalėjo Rusijos imperijos kariuomenės dalinius, kuriems vadovavo grafas Borisas Šeremetjevas. 1935 m. pastatytas paminklas mūšio vietoje, 1991 m. – mūšyje kritusių švedų karių kapinėse.
Paminklai
Vilcės valsčiaus žymią dalį užima Vilcės gamtos parkas.
Aleksotas (Vilkaviškis)
Aleksotas – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Gižų.
Flegmatizatorius
miniatiūra|Parafinai - viena iš flegmatizatorių grupių Flegmatizatorius  – į sprogstamąją medžiagą (SM) įmaišoma medžiaga, kuri mažina SM jautrumą išoriniams poveikiams – smūgiui, trinčiai, kibirkštims ir kt.
Viena dažniausių flegmatizatorių grupių yra kai kurie naftos produktai su lydymosi temperatūra 50-80°С (parafinas, stearinas, cerezinas, petrolatumas ir kt.), sintetiniai polimerai ir jų mišiniai. Kartais į flegmatizatorių įmaišo ir dažiklių, todėl flegmatizuota sprogstamoji medžiaga būna spalvota.
Vytas Miliauskas
Vytas Miliauskas (1941 m. rugpjūčio 16 d. – 2022 m. gruodžio 31 d. ) – Lietuvos ir Vilniaus miesto politinis veikėjas.
Biografija
1959 m. kartu su šeima grįžo į Lietuvą. Giminių remiamas 1962 m. baigė Vilniaus 10-ąją darbo jaunimo vakarinę mokyklą. 1967–1972 m. buvo Vilniaus elektros skaitiklių gamyklos naujųjų tyrimų laboratorijos vedėju. 1972 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1972–1974 m. – „Sigmos“ susivienijimo Automatizacijos priemonių SKTB vadovaujančiu projekto konstruktorius. 1974–1995 m. – Lietuvos mokslų akademijos Puslaidininkių fizikos instituto Konstravimo biuro vedėju. 1994–1996 m. buvo išrinktas Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos tarybos pirmininku. Nuo 1995 m. buvo nuolat renkamas Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos valdybos pirmininku ir Vilniaus politinių kalinių ir tremtinių bendrijos tarybos nariu. 1996–2000 m. buvo Lietuvos Respublikos pirmojo ir antrojo laipsnio valstybinių pensijų komisijos nariu.
Tėvynės sąjungos narys nuo 1993 m. Jokios kitos partijos nariu nebuvo.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m., 2003–2007 m. ir 2007–2011 m. – Vilniaus miesto savivaldybės narys.
Smailialapė aktinidija
Smailialapė aktinidija (Actinidia arguta) – aktinidijinių (Actinidiaceae) šeimos lianų rūšis. Savaime auga Rusijos Tolimuosiuose Rytuose, Japonijoje, Korėjoje, šiaurės Kinijoje, auginama daug kur vidutinėje klimato juostoje.
Užauga iki 30 metrų aukščio bei iki 15 cm skersmens kamienu. Žydi birželį ir liepą. Žiedai kvapūs, vyriški žiedai iki 20 cm skersmens, moteriški iki 1,6 cm skersmens. Lapai dideli – 16 cm ilgio bei 13 cm pločio. Uogos 1,5–3,0 cm ilgio, 1,2–2,7 cm pločio. Atlaiko iki -34 °C šalčio temperatūrą.
Vaisius – nedidelė, pailga uoga, primenanti kivį (Actinidia deliciosa vaisių), tačiau neturi plaukuotos odelės. Už kivio vaisių saldesnis, valgomas kartu su odele.
Tausiūnų tvenkinys
Tausiūnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šalčininkų rajone, ir Baltarusijoje Varanavo rajone, 5 km į pietryčius nuo Eišiškių. Sudarytas užtvenkus Ditvos upę (Nemuno intakas) jos aukštupyje 84,2 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,74 km, plotis – iki 0,31 km. Altitudė 150,8 m. Tvenkinio krantai žemi, užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Išilgai tvenkinio viduriu eina Lietuvos – Baltarusijos siena. Lietuvos teritorijoje yra ~ 7,3 ha tvenkinio. Atokiau į šiaurės vakarus įsikūręs Tausiūnų kaimas, į rytus – Baltarusijos Daugerdiškių kaimas.
Sainjabulis
Sainjabulis (lao ໄຊຍະບູລີ) – miestas prie Mekongo vakarų Laose, Sainjabulio provincijos centras.
Denisas Vasiljevas
Denisas Vasiljevas (g. 1987 m. gegužės 12 d., Maskvoje) – Rusijos teatro ir kino aktorius.
Biografija
Baigęs mokyklą, įstojo į Ščepkino vardo aukštąją tetro mokyklą ir studijavo Viktoro Koršunovo kurse.
Nuo 2006 m. aktyviai vaidino filmuose. Debiutavo melodramoje „Gėlės sniego karalienei“. Kitais metais gavo svarbų vaidmenį melodramoje „Nostalgija ateičiai“. Jis vaidino jaunuolį, įsimylėjusį sunkiai sergančią merginą. Tada buvo kūrinių filmuose „Šaudantys kalnai“, „Vieną kartą Rostove“, melodramatiniame seriale „Mano vienintelė nuodėmė“. Po serialo „Mano vienintelė nuodėmė“ aktorius tapo atpažįstamas. Vėliau filmavosi seriale „Rimti santykiai“ ir komedijoje „Greitoji pagalba“, seriale „Kurorto policija“, seriale „Aršioji maskvietė“, „Uošvės dienoraštyje“, „Likimo gijose“.
Naujasodis (Vilkaviškis)
Naujasodis – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Vygrelių.
Vålerenga IF (moterys)
Oslo „Vålerenga“ – Norvegijos futbolo klubas iš sostinės Oslo. Šis straipsnis apie „Vålerenga“ moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.
Istorija
1982 m. gegužės 11 d. laikoma šios ekipos įkūrimo data.
2010 m. Pirmame divizione užėmė trečią vietą, o 2011 m. tapo Pirmojo diviziono nugalėtojomis ir pateko į elito divizioną.
2020 m. Toppserien buvo sustabdyta dėl pandemijos. Tuo metu pirmavo „Vålerenga“ ekipa. Pirmenybių pabaiga persikėlė į lapkričio mėnesį. Ekipa išlaikė įgytą persvarą iki čempionato pabaigos ir pirmą kartą klubo istorijoje iškovojo čempionių titulą.
UEFA moterų čempionų lygos 2020–2021 m. antrame kvalifikaciniame etape susitiko su Lietuvos čempionėmis FC Gintra. Rungtynės įvyko 2020 m. lapkričio 19 d. Lietuvoje, Telšiuose, miesto centriniame stadione. Jose dominavo norevegės, kurios pradėjo triuškinti Šiaulių „Gintrą“ jau pirmame kėlinyje, o antrame nemažino apsukų. Galtutinis rezultatas buvo 7-0 norvegių naudai. Vålerenga IF pateko į kitą etapą, o šiaulietės baigė pasirodymą čempionių lygos atrankose.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Intinity Arena; šis stadionas talpina 17 tūkst. žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. lapkričio 4 d.
The Runaways (filmas)
The Runaways – 2010 m. sukurtas filmas apie skandalingą 7 dešimtmečio roko muzikos grupę „The Runaways“, kurią sudarė vien merginos. Nors grupė gyvavo gana trumpą laiką, net kelios jos narės vėliau tapo žinomomis roko atlikėjomis.
Vėžaus (Drobūkščių) tvenkinys
Vėžaus (Drobūkščių) tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šilalės rajone, 11,5 km į šiaurės vakarus nuo Šilalės. Sudarytas užtvenkus Vėžaus upelį (Jūros upės intakas) 3,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,32 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 98,2 m. Krantai aukštoki, rytuose apaugę medžiais. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai. Į pietus įsikūręs Drobūkščių kaimas, į šiaurę - Padievaičio kaimas. Šiaurrytinėje pakrantėje stūkso Pavėžio piliakalnis.
Apie 2008 m. tvenkinys nuleistas.
Antanas Virvičius
Antanas Virvičius (, 1791 m. – 1865 m.) – Vilniaus universiteto grynosios matematikos profesorius.
Biografija
Antanas Virvičius gimė 1791 m. Vilniaus vaivadijoje. Baigė Vilniaus gimnaziją. Įstojo į Vilniaus universitetą ir 1815 m. gavo magistro laipsnį, 1817 m. apsigynė daktaro disertaciją. Pagal kitus duomenis filosofijos daktaro laipsnį gavo 1811 m.
1819–1825 m. A. Virvičius išvertė Ž. B. Bio analizinės geometrijos vadovėlį, kurio du leidimus išleido Vilniaus universitetas. A. Virvičius buvo daugelio matematikos vadovėlių mokykloms autorius. Parengė darbų iš analitinės geometrijos. Parašė veikalą „Algebros pradmenys”, kuris paremtas Jono Sniadeckio pažiūromis.
Kišara
Žinios apie Kišarą siekia I tūkst. pr. m. e. – „Enuma Eliš“ dantiraščio lentelės datuojamos VII a. pr. m. e., tačiau pats mitas greičiausiai buvo sukurtas anksčiau. Požymių, rodančių buvus Kišaros kultą, nėra. Ikonografijoje nėra vaizduojama.
Naujosios Babilonijos karalystės laikų Uruke Anšaras buvo sutapatintas su dangaus dievu Anu, o Kišara – su jo žmona Antu. Inaną (Ištarę) aukštinančiame dvikalbiame šumerų-akadų tekste (19-20 eilutėse) iš Seleukidų laikų Uruko Kišara taip pat tapatinama su Antu.
Janas Tarnovskis
Janas Tarnovskis (1550–1605 m. rugsėjo 14 d.) – ATR Romos-katalikų ir valstybinis veikėjas, karaliaus sekretorius, Karūnos didysis referentas (nuo 1581), Poznanės (1598–1600) ir Kujavijos vyskupas (1600–1603), Gniezno arkivyskupas ir Lenkijos primas (1603–1605), Karūnos pakancleris (1604–1605).
Lietuvos ir Senegalo santykiai
Lietuvos ir Senegalo santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Senegalo.
Janas Tarnovskis
Biografija
Lenkijos bajorų Tarnovskių giminės atstovas, herbo „Rolia“ savininkas.
Lietuvos ir Senegalo santykiai
Senegalas Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugsėjo 7 d. Diplomatiniai santykiai užmegzti 1992 m. gegužės 4 d.
Janas Tarnovskis
Biografija
Iš pradžių Janas Tarnovskis buvo karaliaus Stepono Batoro sekretorius ir Zigmanto III Vazos patikėtinis. 1581 metais gavo Karūnos didžiojo referento pareigybę.
Lietuvos ir Senegalo santykiai
Senegalas turi paskyręs savo atstovą Lietuvai – Hagoje reziduojantį nepaprastąjį ir įgaliotąjį ambasadorių. Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Senegalui. Konsulatų tarp dviejų valstybių įsteigta nėra.
Santykių istorija
Yra duomenų, kad 1960 m. nepriklausoma valstybe tapęs Senegalas palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis, šiai esant okupuotai SSRS.
Janas Tarnovskis
Biografija
Mirė 1605 m. rugsėjo 14 d., buvo palaidotas Lovicko kolegiate.
Lietuvos ir Senegalo santykiai
Santykių istorija
Santykiai tarp dviejų valstybių užmegzti 1992 m. gegužės 4 d., tačiau iki šiol aukšto lygio pareigūnų dvišalių susitikimų surengta nėra (neįskaitant susitikimų su Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos generaliniu direktoriumi Žaku Diufu).
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Į lietuvių kalbą išversta Birago Diopo kūrinys „Kiškio išdaigos“ (1966 m.), Usmano Sembeno „Dievo nendrelės“ (1965 m.) ir „Pašto perlaida“ (1983 m.)
Kultūriniai mainai vyksta ir tarp muziką ir šokį. Lietuvoje 2011 m. per „Afrikos dienas“ koncertavo senegaliečių atlikėjas „Pap Kan and The Keeman“, o 2014 m. Užutrakio dvare — lietuvių kanklininkės Indrės Jurgelevičiūtės ir senegaliečių korininko Solo Cissokho duetas. 2018 m. Vilniuje koncertavo senegaliečių atlikėjai iš Dakaro.
Lietuvos ir Senegalo vyrų krepšinio rinktinės yra susitikusios 2019 m. Rungtynes Lietuvos rinktinė laimėjo rezultatu 101:47. Yra profesionalių senegaliečių krepšininkų, žaidusių Lietuvos aukščiausioje krepšinio lygoje. Tarp jų – Mamadou N'Diaye, 2007–2008 m. žaidęs Kauno „Žalgirio“ komandoje, Amar Sylla, 2021 m. žaidęs Kėdainių „Nevėžio“ komandoje, bei Papa Dia, 2012–2013 m. žaidęs Šiaulių „Šiaulių“ komadoje. Iki 2008 m. „Dakaro ralis“ finišuodavo Senegale (dėl to pavadinime ir minima Senegalo sostinė), kuriame yra dalyvavęs ne vienas lietuvis. Pats pirmas „Dakaro ralyje“ dalyvavęs lietuvis – Romualdas Beresnevičius, tai padaręs 1995 metais motociklu „Honda“, tačiau finišą Dakare pasiekęs iš trečio karto – 2000 m.
Lietuvos telekomunikacijų UAB „Mediafon“ sukurtas numerio perkėlimo sprendimas 2015 m. buvo įdiegtas Senegale.
Ekonominiai mainai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Senegalo siekė 1,71 mln. eurų.
Kregždžiai (Kybartai)
Kregždžiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Žaliosios.
Lietuvos ir Senegalo santykiai
Ekonominiai mainai
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Senegalą.
Pasiuntiniai Senegalui
Lietuva nėra akreditavusi ambasadorių Senegalui.
Lietuvos ordinų kavalieriai Senegalo piliečiai
Vienam Senegalo piliečiui įteiktas Lietuvos valstybinis apdovanojimas – 1996 m. rugpjūčio 5 d. LDK Gedimino ordino Komandoro didžiuoju kryžiumi apdovanotas Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos generalinio direktoriaus pareigas ėjęs Žakas Diufas. Senegalo valstybinių apdovanojimų kavalierių lietuvių nėra.
Šv. Laurynas
Šventasis Laurynas ( – vainikuotas; 225 m. Hueskoje – 258 m. rugpjūčio 10 d.) – italų šventasis, krikščionių kankinys.
Biografija
thumb|left|200px|Šv. Lauryno kapas su grotelėmis, ant kurių, kaip teigiama, šventasis turėjo būti sudegintas Šv. Laurynas augo Hueskoje, vėliau su šeima atvyko į Romą, kur tapo vienu iš 7 diakonų, kuriuos sostinei paskyrė popiežius Šventasis Sikstas II. Imperatoriaus Valerijono persekiojimų metu 258 m. popiežius buvo nukankintas, tačiau prieš mirtį spėjo išpranašauti Šv. Laurynui, kad po 3 dienų mirsiąs ir jis. Tai sužinojęs Šv. Laurynas išdalino visą savo turtą vargšams ir nesuimtiems kunigams. Imperatorius Šv. Lauryną pririšo prie virš laužo pakabintų grotelių, taip pasmerkdamas jį lėtai ir kankinančiai mirčiai.
Dėl savo neįprastos mirties jis skelbiamas šventuoju virėjų globėju. Taip pat teigiama, kad Šv. Laurynas saugo namus nuo gaisro. Šv. Laurynas buvo ne tik diakonas, bet ir bažnyčios bibliotekininkas ir archyvaras, todėl jis yra ir bibliotekų globėjas.
Šv. Laurynas nuo pirmųjų amžių yra labiausiai garbinamas Romos kankinys, tad jo mirtis padėjo plisti krikščionybei. Keletas Romos senatorių taip pat tapo krikščionimis ir palaidojo kankinio kūną Romoje, kur toje vietoje dabar stovi Šv. Lauryno bazilika.
Po mirties Laurynas buvo paskelbtas šventuoju.
Rugpjūčio 10 d. vyksta šv. Lauryno atlaidai.
Kėdainių profesinio rengimo centras
Kėdainių profesinio rengimo centras – valstybinė profesinio rengimo institucija, veikianti Kėdainiuose, Šėtos g. 105, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą dėstomąja lietuvių kalba. Įstaigos kodas 111966767. Mokykloje yra 3 skyriai – profesinio mokymo skyrius, suaugusiųjų ir tęstinio mokymo skyrius, gimnazijos skyrius.
Istorija
1940 m. Lančiūnavos kaime, Kognovickio dvare, įsteigta Lančiūnavos žemesnioji žemės ūkio mokykla, kuri vėliau tapo Lančiūnavos tarybiniu ūkiu- technikumu, o 1990 m. – Lančiūnavos žemės ūkio mokykla. 1947 m. iš Raguvėlės į Šlapaberžės kaimą buvo atkelta žemės ūkio mechanizacijos mokykla, vėliau tapusi Šlapaberžės 11-ąja kaimo vidurine mokykla, o 1990 m. – Šlapaberžės žemės ūkio mokykla. 1960 m. Kaplių kaime buvusioje Mašinų techninės stoties bazėje buvo įkurta Šėtos 6-oji profesinė technikos mokykla, vėliau pavadinta kaimo profesine technikos mokykla Nr. 13, 1989 m. – Kaplių žemės ūkio mokykla. 1963 m. Kėdainių chemijos kombinate įsteigta Kėdainių miesto profesinė technikos mokykla Nr. 27, 1966 m. įsikūrusi Šėtos g. 105, 1990 m. pavadinta Kėdainių politechnikos mokykla.
2001 m. liepos 1 d. Kėdainių politechnikos mokykla, Lančiūnavos, Šlapaberžės ir Kaplių žemės ūkio mokyklos reorganizuotos į Kėdainių profesinio rengimo centrą. Tuo metu centrą sudarė Kaplių, Politechnikos, Lančiūnavos ir Šlapaberžės skyriai. 2012 m. rugsėjo 1 d. reorganizuotas Kaplių skyrius, pakeisti centro skyrių pavadinimai – Politechnikos skyrius į Pramonės ir paslaugų skyrių, Lančiūnavos skyrius į Transporto ir verslo skyrių. 2014 m. rugsėjo 1 d. centre pradėtos komplektuoti I ir II gimnazijos klasės. 2019 m. rugsėjo 1 d. panaikintas Transporto ir verslo skyrius.
2021 m. centre mokėsi 477 mokiniai.
Čulalongkornas
Čulalongkornas, arba Rama V (Chulalongkorn, ; 1853 m. rugsėjo 20 d. – 1910 m. spalio 23 d.) – penktasis Siamo (dabartinio Tailando) karalius, kilęs iš Čakri dinastijos, valdęs 1868–1910 m. Siamo karalystės gyventojams jis buvo žinomas kaip Phra Buddhachao Luang (พระพุทธเจ้าหลวง – Karališkasis Buda).
Jo valdymo laikotarpis pasižymėjo Siamo modernizavimu. Čulalongkornas reformavo valstybės valdymą, savivaldą ir ginkluotąsias pajėgas. Tai, kad Siamas išliko nepriklausomas, kai visos kitos regiono valstybės tapo Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos kolonijomis laikoma juo nuopelnu. Kaip ir jo tėvas pavyzdžiu laikė Vakarus ir reformas vykdė remdamasis Vakarų valstybių, ypač britų, modeliais.
Jam valdant buvo įvestas Tajų saulės kalendorius. miniatiūra|200px|left|Su Rusijos caru [[Nikolajus II|Nikolajumi II Peterburge 1897 m.]]
Biografija
Gimė 1853 m. Didžiuosiuose Bankoko rūmuose. Čulalongkornas buvo pirmasis karalienės Debsirindros ir karaliaus Mongkuto sūnus. Karalius Mongkutas su kitomis mažesnio rango sutuoktinėmis jau turėjo vaikų. Kaip ir kitiems jo broliams ir seserims tėvas Čulalongkornui suteikė platų modernų išsilavinimą, samdė jiems mokytojus vakariečius, tokius kaip Anna Leonowens, kuri jį mokė 1862-1867 m. 1866 m. jis pagal karališkąją tradiciją šešiems mėnesiams buvo atiduotas lavintis į budistų vienuolyną.
Karalius Rama IV, kuris buvo didelis astronomijos mėgėjas, pats paskaičiavo Saulės užtemimo datą ir vietą - jis turėjo matytis 1868 m. rugpjūčio 18 d. nedideliame kaime pietų Siame, netoli Chuachino. Įvykį stebėjo pats karalius su visa šeima ir rūmų astronomais prancūzais. Kelionėje į pietus RAma IV susirgo maliarija ir grįžęs į Bankoką netrukus mirė.
Karaliumi Čulalongkornas tapo būdamas tik 15 metų, dėl to iki 1873 m. už jį valdė regentas Chao Phraya Si Suriyawong. Ateinančius penkerius metus jis išnaudojo rengimuisi vykdyti savo pareigas, keliavo po Britų Malają ir Olandų Rytų Indiją 1871 m. bei į Malają, Birmą ir Indiją 1871–1872 m.
Po savo karūnavimo 1873 m. lapkričio mėn. jaunasis karalius įgyvendino daugelį ambicingų reformų, pradedant vergijos panaikinimu, teismų ir finansų institucijų tobulinimu, įstatymų leidybos tarybų įkūrimu. Jis savo vakarietiškas reformas laikė gyvybiškai svarbiomis Siamo išlikimui, tačiau jos prieštaravo konservatyvių valdančiųjų sluoksnių interesams ir sukėlė politinę krizę 1875 m. pradžioje. Gavęs atkirtį iš vyresnės kartos administratorių, karalius artimiausią dešimtmetį nesiėmė jokių papildomų reformų, tačiau lėtai kūrė naujų, patikimų administratorių korpusą, su kuriuo nuo 1880-ųjų vidurio pradėjo Siamo senosios administracijos pertvarkymą. Šios pastangos baigėsi 1892 m. sukūrus 12 ministerijų, funkcionaliai organizuotų pagal Vakarų pavyzdį, atsakingų už provincijų administravimo, gynybos, užsienio reikalų, teisingumo, švietimo ir viešuosius darbus. Tokiu būdu jis drastiškai pažabojo savavališką administravimą, nutraukė nuošalių provincijų autonomiją, nustatė beasmenio įstatymo viršenybę ir padėjo pagrindus šiuolaikinei tajų visuomenei per privalomą pradinį išsilavinimą ir visuotinę karo tarnybą.
Karalius siekė parodyti Vakarams, kad Siamas yra „civilizuotas“, taip siekdamas išvengti kaimyninių šalių, tapusių kolonijomis, likimo. Visiškai išvengti konfliktų su kolonijinėmis galiomis nepavyko. 1892 m. Prancūzija išprovokavo karą su Siamu, po kurio Siamas sutartimis su prancūzais iki 1907 m. turėjo atsisakyti savo teisių Laose ir Vakarų Kambodžoje. 1909 m. perleido Didžiajai Britanijai malajų sultonatus Kelantane, Terenganu, Kedahe ir Perlise. Santykiuose su Vakarais Čulalongkornas nuosekliai siekė, kad Siamas būtų laikomas lygiu tarp valstybių. Kelionėse po Europą 1897 ir 1907 m. Vakarų monarchai jį priėmė kaip lygiavertį partnerį. Jo valdymas buvo ilgiausias Siamo istorijoje ir po savo mirties 1910 m. jis sūnui Vajiravudui paliko modernią, nepriklausomą karalystę.
Šeima
Karalius Čulalongkornas buvo daugiavaikis tėvas, per savo gyvenimą su žmonomis ir sugulovėmis užauginęs 33 sūnus ir 44 dukteris.
Jekaterina Vilkova
Jekaterina Vilkova (g. 1984 m. liepos 11 d., Gorkyje) – Rusijos aktorė.
Biografija
Aktorė atliko pagrindinį vaidmenį seriale „Viešbutis Eleonas“. Jos herojė Sofija – valdinga mergina, įpratusi dirbti pagal vakarietiškus standartus, norinti Eleoną paversti nepriekaištingu, tačiau tenka susidurti su tipišku rusišku „gal“. 2017 m. atliko pagrindinį vaidmenį detektyvinėje istorijoje „Hotel Russia“. Jos herojė Ksenjia Romanovna Baskakova, viešbučio darbuotoja, dirbanti įtarimų ir intrigų atmosferoje.
Bryan Oviedo
Brajenas Ovjedas (Bryan Oviedo; g. 1990 m. vasario 18 d.) – Kosta Rikos nacionalinės rinktinės futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo gynėjo arba saugo pozicijoje.
Klubinė karjera
Futbolininko karjerą Ovjedas pradėjo gimtojoje Kosta Rikoje, kur atstovavo „CD Saprissa“ komandai. 2010 m. jis persikėlė į Europą ir pasirašė 3 metų sutartį su Danijos „FC Copenhagen“ klubu, tačiau netrukus, kad įgyti daugiau žaidimo praktikos, buvo išnuomotas „FC Nordsjælland“ komandai, su kuria 2010–11 m. sezone laimėjo Danijos futbolo taurę.
2012 m. vasarą Ovjedas už neskelbiamą pinigų sumą persikėlė į Anglijos „Everton FC“ klubą. Premier League jis debiutavo rungtynėse su „Swansea City AFC“ ir pirmajame sezone sužaidė 15 rungtynių, iš kurių 1 pradėjo starto sudėtyje. 2013 m. lapkričio 30 d. jis pelnė pirmąjį įvartį rungtynėse su „Stoke City FC“, o po 4 dienų jo pelnytas vienintelis rungtynių įvartis 86 minutę atnešė pergalę „Evertonui“ po 21 metų pertraukos „Old Trafford“ stadione prieš „Manchester United FC“. .
Tarptautinė karjera
2009 m. Kosta Rikos komanda, kurioje rungtyniavo Ovjedas, pasaulio jaunimo čempionate (U–20) užėmė 4 vietą. Nacionalinėje rinktinėje futbolininkas debiutavo 2010 m. sausį rungtynėse prieš.
Melnyko rajonas
Melnyko rajonas  – vienas iš dvylikos Vidurio Čekijos krašto rajonų. Administracinis centras – Melnykas. 105 594 gyventojai (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Vaduvos
Vaduvos – kaimas Kupiškio rajono savivaldybės rytuose. Stūkso Vaduvų piliakalnis.
Istorija
XVIII a. minimas Vaduvų dvaras. XX a. tarpukariu priklausė Skapiškio valsčiui.
Blankenfeldės dvaras
Blankenfeldės dvaras – dvaras Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybė, Vilcės valsčius, prie pat Lietuvos sienos. Pasiekiamas iš Joniškio rajono savivaldybės Vaineikių kaimo, arba nuo kelio E77 Tilžė – Ryga Elėjoje pasukus į vakarus, į kelią P103 Bauskė – Duobelė ir 5-ame kilometre pietų kryptimi.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose Blankenfeldė pirmą kartą paminėta 1462 m.; tada ji priklausė Ernstui fon Medemui (Ernst von Medem). 1711 m. šio dvaro savininkas buvo Otas Kristoferis fon Medemas (Otto Christopher von Medem). 1738 m. dvaras parduotas E. J. fon Butlarui (Ernst Johann von Buttlar), o 1742–1743 m. – K. F. fon Manteifeliui-Scėgei (Christopher Friedrich von Manteuffel-Szoege). 1791 m. dvaras vėl parduotas, šį kartą Rusijos karališkosios kanceliarijos patarėjui, Maltos ordino riteriui baronui A. fon Kionigfelsui (Andreas von Königfels), kurio giminei jis priklausė iki 1840 m. Tais metais dvaras buvo parduotas Vilhelmui fon Hanui (Wilhelm von Hahn). Jo šeima dvare šeimininkavo iki 1920 m. žemės reformos.
Rūmai
Iki šių dienų išlikę dvaro pastatai, statyti XVIII a. viduryje. Priešais ponų namą yra uždaras kiemas, kurį supa ūkiniai pastatai, mūrinė tvora, likusi iš senojo dvaro ansamblio, ir maži paviljonai kampuose, statyti XIX a. Vartų bokštas pastatytas XX a. pradžioje. Senojo ponų namo vietoje 1743 m. atsirado iki šių dienų išlikęs santūrios baroko formos ponų namas. XIX a. viduryje pastatytas namo priestatas, perstatytas stogas. Šiame pastate išliko pirmoji interjero apdaila (vėlesniais laikais ji buvo keičiama) – parketas, lubų plafonas su profilio juosta, medžio inkrustacijos durys, XIX a. pradžios klasicizmo stiliaus piešiniai salėje, XIX a. langai ir durys.
Dvaras iš kitų Latvijos dvarų išsiskiria tuo, kad čia gausu mažosios architektūros formų, pvz.: įvažiuojamieji vartai, arbatos paviljonai, grota, vieninteliai Latvijoje rokoko stiliaus kalti geležiniai sodo varteliai.
Dvarui priklauso 36 ha žemės, iš kurios 14 ha ariama. 2009 m. pradėta dvaro parko rekonstrukcija.
Ostankinas I
Ostankinas I – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Virbalio.
San Migel de Aljendė
San Migel de Aljendė  – miestas vidurio Meksikoje, Gvanachuato valstijoje, 97 km nuo Gvanachuato miesto. Svarbus turistinis, menų centras. Taip pat metalo apdirbimo, maisto, medienos apdirbimo pramonė. Žemės ūkis (gyvulininkystė, kukurūzų, pupelių, kviečių auginimas). Vystomi tradiciniai amatai.
Paveldas
Miestas žymus savo architektūriniu paveldu. Yra XVII a. neogotikinė Šv. Arkangelo Mykolo bažnyčia, XVIII a. Nekaltojo Prasidėjimo seserų vienuolynas (dabar Ignasijo Ramireso kultūros centras) su bažnyčia, 1759 m. baroko ir neoklasicizmo bruožų turintys Aljendės namai-muziejus, 1736 m. statyti savivaldos rūmai, XVIII a. Šv. Pranciškaus, Sveikatos Mergelės, Šv. Pilypo bažnyčios, viešoji biblioteka, teatras, inkvizitoriaus namai it kiti XVIII–XIX a. kolonijinės architektūros statiniai. Dėl savo architektūros 2008 m. San Migel de Aljendė ir už 14 km esantis Atotonilko sanktuariumas buvo įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Svėdasų valsčius
Svėdasų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Svėdasai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1811 m. pabaigoje, carmečiu priklausė Kauno gubernijai. 1905–1906 m. priklausė Kamajų respublikai. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Anykščių rajonui (8 apylinkės).
Pašėlęs vakarėlis
Pašėlęs vakarėlis – 1975 m. JAV sukurtas filmas.
Turinys
Kažkada Grimas buvo populiarus nebyliojo kino aktorius, tačiau dabar įsigalėjęs garsinis kinas, jo žvaigždė užgesusi ir jis nuobodžiai leidžia dienas kartu su žmona Kvine. Desperatiškai mėgindamas susigrąžinti buvusią šlovę, jis pats finansuoja savo naujojo filmo kūrimą. Į premjerą savo namuose jis sukviečia svarbiausių kino kompanijų prodiuserius, tikėdamasis, kad juosta juos sudomins ir šie imsis ją platinti.
Vakarėlis įsisiūbuoja, Grimas, nesudominęs prodiuserių, vis daugiau geria ir tampa irzlus bei priekabus. Negana to, jaunas aktorius Deilas ima aktyviai rodyti dėmesį Kvinei ir tai galiausiai išveda Grimą iš pusiausvyros. Vakarėlis baigiasi žmogžudyste...
Baltaraiščiai
miniatiūra|250px|right|Vermachto talkininkų raištis užimtose TSRS teritorijose Baltaraiščiai  – vokiečių kariuomenės Antrojo pasaulinio karo metais užimtose TSRS teritorijose veikę vietiniai savanoriai vermachto talkininkai, ant rankovių dėvėję baltus raiščius, dalyvavę nacių baudžiamosiose operacijose. Rusijos išvadavimo armijos kareiviai, kovoję vokiečių pusėje, turėjo baltus raiščius ant abiejų rankovių, kad juos būtų galima atskirti nuo vokiečių. Raudonieji partizanai juos vadino baltaraiščiais.
Padujos botanikos sodas
Padujos botanikos sodas  – botanikos sodas šiaurės rytų Italijoje, Padujoje. Įkurtas Venecijos respublikos laikais 1545 m. šis botanikos sodas yra seniausias pasaulyje, išlikęs originalioje vietoje. Sodas sujungtas su Padujos universitetu ir užima daugiau nei 22 000 m² plotą, žinomas dėl originalių ir istorinių objektų.
Baltaraiščiai
Lietuvoje
1941 m. sovietams pradėjus pirmuosius trėmimus, Lietuvos pogrindyje ėmė veikti daug prastokai ginkluotų partizanų būrių, kurie atkreipė sovietinio saugumo dėmesį. Baltus raiščius dėvėjo kaip skiriamuosius ženklus 1941 m. birželio sukilimo dalyviai, kovoję prieš komunistų valdžią.
Padujos botanikos sodas
Padujos botanikos sodas iš pradžių buvo įkurtas specialiai medicinos augalų auginimui, taip pat studentų mokymui. Bėgant laikui sode atsirado įvairių augalų iš viso pasaulio, ypač iš Venecijos respublikos šalių partnerių.
Baltaraiščiai
Lietuvoje
Antisovietinio pasipriešinimo organizacija Lietuvių aktyvistų frontas buvo išleidusi atsišaukimą „Amžiams išvaduokime Lietuvą nuo žydijos jungo”, todėl žydai buvo laikomi pražūtingos komunizmo ideologijos skleidėjais, kaltinami, kad įsivyravo Lietuvos ekonomikoje, užplūdo miestus ir panašiai. Žydus saugojo vadinamieji partizanai, ėmę aktyviai veikti jau pirmomis nacių–sovietų karo dienomis, be to, jie įsitraukė ir į masinį žydų persekiojimą, žudynes. Jie liaudyje vadinti baltaraiščiais dėl dėvimų baltų raiščių. Iš pradžių terminas neturėjo jokios ideologinės reikšmės, bet vėliau įgavo neigiamą politinį atspalvį.
Johannes Thingnes Bø
Johanesas Tinesas Bjo (Johannes Thingnes Bø, g. 1993 m. gegužės 16 d., Stryne, Norvegija) – norvegų biatlonininkas, daugkartinis olimpinis ir pasaulio čempionas, 2018–2019 m., 2019–2020 m., 2020–2021 m. ir 2022–2023 m. pasaulio taurės laimėtojas.
Kat Foster
Kat Foster (tikrasis vardas – Kathryn Davidametja Foster; g. 1978 m. gegužės 17 d.) – amerikiečių kino ir televizijos aktorė.
Johannes Thingnes Bø
Asmeninis gyvenimas
Johanesas baigė Stryno vidurinę mokyklą (Stryn vidaregåande skule) ir 2012 m. gegužę persikėlė į Lilehamerį, kur gyveno ir treniravosi kartu su broliu Tarjėjumi ir kitais Norvegijos biatlonininkais. Šiuo metu gyvena Osle. 2018 m. birželį vedė Hedą Dali (Hedda Dæhli). 2020 m. sausio 13 d. gimė sūnus Gustavas.
Karjera
Nuo 5 metų greta biatlono treniravosi ir žaidė futbolą, svajojo tapti futbolininku. Šešiolikos metų tėvų ir brolio įkalbėtas vidurinėje mokykloje vienam mėnesiui pasirinkti biatloną. Šio trumpo laikotarpio metu sugebėjo iškovoti du 2009 m. Norvegijos jaunių vasaros biatlono čempionų titulus. Nuo tol visą dėmesį skyrė biatlonui ir greitai tapo vienu iš perspektyviausių Norvegijos jaunųjų biatlonininkų. 2010 m. Norvegijos čempionate, būdamas 16 metų, suaugusiųjų varžybose iškovojo 10 vietą sprinte, pataikęs visus šūvius.
2010–2011 m. sezone debiutavo suaugusiųjų rinktinėje IBU taurėje. Pirmojo tarptautinės sporto visuomenės dėmesio susilaukė po brolio Tarjėjo interviu 2010 m. gruodžio 10 d. Tą dieną Tarjėjus, iškovojęs Hochfilcene savo pirmąją pergalę, pasakė:
Iki 2013 m. dalyvavo jaunių, jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. Pasaulio jaunių ir jaunimo čempionatuose iškovojo 3 aukso medalius asmeninėse rungtyse ir 2 – estafetėse.
Pasaulio taurėje debiutavo 2013 m., savo pirmajame sezone bendroje įskaitoje liko 59 vietoje. 2013–2014 m. sezonas jau buvo daug sėkmingesnis: Sprinte Ansi iškovota pirma pasaulio taurės pergalė (viso 5 pergalės sezone) ir 3 vieta bendroje sezono įskaitoje. 2014 m. debiutavo olimpinėse žaidynėse Sočyje, sėkmingai pasirodė estafetėje, ir tik dėl savo komandos draugo Emilio Heglės Svendseno klaidos paskutinėje šaudykloje liko be medalių. 2015 m. debiutavo pasaulio čempionate Kontiolahtyje, tapo pasaulio čempionu sprinte. 2018 m. Pjongčange tapo olimpiniu čempionu asmeninėse 20 km lenktynėse.
2018–2019 m. sezonas tapo iki tol geriausiu sportininko karjeroje. Johanesas dominavo visose rungtyse ir iškovojo pirmąją vietą bendroje įskaitoje, net 408 taškais aplenkdamas artimiausią konkurentą rusą Aleksandrą Loginovą. Laimėjęs 16 asmeninių rungčių iš 25, Johanesas pagerino Marteno Furkado 14 pergalių rekordą per vieną pasaulio taurės sezoną. Dar 5 pergalės iškovotos estafetėse. Sėkmingas buvo ir 2019–2020 m. sezonas. Nepaisant to, kad praleido ketvirto ir penkto etapo varžybas, Johanesas antrąkart iš eilės iškovojo pasaulio taurę, aplenkdamas 2 taškais antroje vietoje likusį Marteną Furkadą. 2020–2021 m. sezone pablogėjo Johaneso taiklumas šaudykloje; vis dėlto sportininkui pavyko iškovoti trečią pasaulio taurės nugalėtojo titulą iš eilės. 2021–2022 m. sezono pradžia nebuvo tokia sėkminga, optimaliausia sportinė forma pasiekta prieš Pekino olimpines žaidynes, kuriose J. T. Bjo iškovojo 5 medalius iš 6 galimų, iš jų 4 – aukso. Po olimpinių žaidynių sezono nebetęsė, todėl bendroje įskaitoje užimta tik trylikta vieta.
2022–2023 m. sezone J. T. Bjo vėl buvo geriausias iš visų biatlonininkų: laimėjęs 16 iš 21 taurės lenktynių asmeninėse rungtyse, iškovojo pasaulio taurę, o pasaulio čempionate Oberhofe pakartojo savo tautietės Martės Olsbiu Roiseland 2020 m. pasiektą rekordą – iškovojo medalius visose 7 rungtyse, iš jų 5 – aukso. Iš viso per sezoną J. T. Bjo nugalėjo 19 asmeninių rungčių, pagerindamas savo 2018–2019 m. sezone pasiektą 16 pergalių rekordą. Be to, sezono metu J. T. Bjo iškovojo dar 6 pergales estafetėse.
Pasiekimai
thumb|J. T. Bjo 2023 m. pasaulio čempionate Oberhofe iškovoti medaliai Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.
Pasaulio taurė
*nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema
Mlada Boleslavo rajonas
Mlada Boleslavo rajonas  – vienas iš dvylikos Vidurio Čekijos krašto rajonų. Administracinis centras – Mlada Boleslavas. 126 286 gyventojai (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Rutkiškiai (Kybartai)
Rutkiškiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Vilkupių.
Vilcė
thumb|left|Vilcės apylinkės Vilcė  – gyvenvietė pietų Latvijoje, Žiemgaloje, Jelgavos savivaldybėje, 26 km į pietvakarius nuo Jelgavos, Vilcės valsčiaus centras.
Geografija
Gyvenvietė įsikūrusi vaizdingoje apylinkėje, Vilcės, Kyvės, Rukūzės ir Švėtės upių santakoje, prie kelio P103 Bauskė – Duobelė, 7,6 km į vakarus nuo Elėjos.
Istorija
Į vakarus nuo gyvenvietės yra Vilcės piliakalnis. 1590 m. pastatytas mūrinis Vilcės dvaras, pramintas Mūrmuiža. 1680 m. prie Vilcės upės pastatytas vandens malūnas. 1819 m. Vilcės dvare atidaryta mokykla. Iki 1823 m. ją baigė 140 vaikų, bet mokykla buvo uždaryta.
Borisas Chvošnianskis
Borisas Chvošnianskis (g. 1968 m. vasario 17 d., Leningrade) – Rusijos teatro ir kino aktorius.
Biografija
Po tarnybos kariuomenėje antrą kartą pateko į LGITMiK, į V. Petrovo kursą. Kartu su juo mokėsi Dmitrijus Nagijevas ir Igoris Lifanovas. Baigęs institutą susidomėjo muzika, grojo bosine gitara, buvo Sankt Peterburgo grupės „Pepsi“ narys. Dirbo „Laiko“ („Vremya“) teatre su Dmitrijumi Nagievu ir Sergejumi Rostu, išvyko į gastroles Vokietijoje, vėliau dirbo Sankt Peterburgo „Teatre-Buff“.
Pirmąjį rimtą vaidmenį filme gavo 2002 m. – suvaidino admirolo Deribo sąmokslo dalyvį Vitalijaus Melnikovo kostiuminėje dramoje „Vargšas, vargšas Pavelas“ (2003).
Darvino lapė
Darvino lapė (Lycalopex fulvipes) – šuninių (Canidae) šeimos žinduolis. Gyvena Pietų Amerikos vakarinėje dalyje, žemyninės Čilės Nahuelbuta nacionaliniame parke (Araukanijos regionas), Valdivijos provincijos pakrantės kalnuose (Los Rioso regionas) bei Čilojės saloje. miniatiūra|220px|left|Darvino lapė (patinas) [[Čilojės saloje, Čilėje]]
Darvino lapę Čilės pakrantės San Pedro saloje (Čilojės salynas) pirmą kartą 1834 m. aptiko gamtininkas Čarlzas Darvinas. Ilgai Darvino lapė buvo laikoma Pietų Amerikos pilkosios lapės (L. griseus) porūšiu. Tačiau nedidelės populiacijos suradimas Nahuelbutos nacionaliniame parke žemyninėje dalyje 1990 m. ir vėlesnė genetinė analizė leido patikslinti šios lapės statusą kaip unikalią rūšį. 2012 m. ir 2013 Darvino lapės gyvenamąsias vietas Oncol parke, Alerce Costero nacionaliniame parke ir Valdivijos pakrančių rezervate patvirtino slaptų kamerų įrašai.
Biologija
Tai yra tipiškas miško gyvūnas, gyvenantis pietinėse, nedaug drėgnose džiunglėse. Darvino lapė gyvena pavieniui, aktyvi visų pirma prietemoje ir prieš aušros valandas. Minta vabzdžiais, smulkiais žinduoliais, paukščiais, varliagyviais, uogomis, dvėseliena. Jos kailis tamsios spalvos su rausvomis dėmėmis ant galvos ir veido. Gyvūnas nesiporuoja su kitais Pseudalopex atstovais. Ji mažesnė pagal dydį ir tamsesiu kailiu. Jos kojos trumpesnės nei lapių, gyvenančių žemyne. Lapės svoris 2-4 kg, kuris yra žymiai mažesnis už Pietų Amerikos pilkosios lapės, sveriančios nuo 5 iki 10 kg.
Čilojės saloje gyvena 200, o žemyne - mažiau nei 50 individų. Ši rūšis priskiriama nykstančioms rūšims. Populiacijai pagrindinį pavojų kelia miškų plotų mažėjimas aplink nacionalinį parką, valkataujantys šunys, kurie užpuola lapes ir platina infekcines ligas.
Saulius Stripeika
Saulius Stripeika (1966 m. sausio 26 d. Akmenėje, Lietuvos TSR) – Lietuvos pasienio policininkas, politikas.
Biografija
Gimė 1966 m. Akmenėje. Nuo 1993 m. vasaros dirbo Kriminalinės paieškos poskyrio jaunesniuoju inspektoriumi. Po poros metų jau buvo pakviestas į pasienio policijos departamento struktūras. Pradėjęs tarnybą kelio praleidimo punkto viršininku, buvo pakeltas užkardos vadu, 1997 m. vasarą paskiriamas Šiaulių pasienio policijos rinktinės vado pavaduotoju, o po pusmečio tapo rinktinės vadu ir šiose pareigose dirbo penketą metų. 1995 m. baigęs Kauno kūno kultūros institutą, nuo 2002 metų S. Stripeika gilino žinias M. Riomerio universitete, 2005 m. baigė magistrantūros studijas Teisės ir valdymo fakultete. Apdovanotas Vidaus reikalų ministerijos I laipsnio atminimo ženklu „Tėvynės labui“ bei pasižymėjimo ženklu „Už pavyzdingą tarnybą“, dovanotas vardinis šaunamasis ginklas, 2003 m. pareikšta Premjero padėka. 2005 m. tapo Valstybės sienos apsaugos tarnybos vadu. 2013 m. vasarį tapo Teisingumo ministerijos viceministru.
Max Gulbins
Maksas Gulbinas (, 1862 m. liepos 18 d. Kumečiuose (po Antrojo pasaulinio karo išnykęs kaimas), Geldapės apskritis, Rytprūsiai – 1932 m. vasario 19 d. Breslau, Vokietija) – iš lietuvninkų kilęs Vokietijos vargonininkas, chorvedys ir kompozitorius.
Biografija
Gimė evangelikų mokytojo ir vargonininko šeimoje, pakrikštytas Geldapės Senojoje evangelikų bažnyčioje. Vėliau tėvas gavo darbą Beržkalnyje (Įsruties apskritis) ir Gulbinai persikraustė tenai. Pirminį muzikinį išsilavinimą Maksas greičiausiai įgijo šeimoje, 1882–1888 m. Prūsijos meno akademijoje Berlyne jis studijavo muzikos kompoziciją ir vargonavimą.
Sugrįžus į gimtąjį kraštą, aštuoneriems metams buvo skiriamas Stalupėnų muzikos direktoriumi, po to ketverius metus tose pačiose pareigose dirbo Įsrutyje. Nuo 1900 m. dirbo Elbingo Šv. Trijų Karalių evangeliškoje bažnyčioje, subūrė skaitlingą ir pajėgų parapijos chorą. 1905 m. jam buvo suteiktas karališkojo muzikos direktoriaus vardas. 1907 m. persikėlė į Breslau (dab. Vroclavas), kur Šv. Elžbietos bažnyčioje gavo chorvedžio ir vyresniojo vargonininko vietą. Šiose pareigose darbavosi iki pat mirties, 1918 m. jam buvo suteiktas profesoriaus titulas.
Neptūno grota
thumb|250px|Neptūno grota Neptūno grota  – stalaktitų urvas netoli Algero miesto Sardinijoje (Italija). Grota išsidėsčiusi vienoje Kačijos kyšulio briaunų. Kačijos kyšulyje yra dar šešios mažesnės grotos: ''Grotta della Madonnina, Grotta di Nereo, Grotta del Sifone, Grotta del Tunnel, Grotta dei Portici o di Punta Salinetto, Grotta del Belvedere o del Soffio.
Rudžiai (Vilkaviškis)
Rudžiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Augalų.
Neptūno grota
Grotą XVIII a. atrado žvejys, šiuo metu tai labai gausiai turistų lankoma vieta. Pavadinta romėnų jūros dievo Neptūno vardu.
Česnulis
Pavardė greičiausiai kilusi iš slaviškų pavardžių, , , kurios iš чэcць ('garbė, pagarba').
Peri Baras
Peri Baras  – administracinis rajonas šiaurinėje Birmingamo dalyje, į kurį įeina mažesnės Handsvort Vudo, Lozelso ir Yst Handsvorto, Oskoto bei Peri Baro apygardos. Žodis Perry kilęs iš lotynų kalbos žodžio parva, reiškiančio 'mažą', žodis Barr reiškia 'kalną'. Tai ko gero asocijuojasi su šalia esančiu Greit Baru, aukščiausia vietovės vieta.
2011 metais bendras rajono apygardose gyvenančių žmonių skaičius sudarė – 107 090. Beveik trečdalį rajono gyventojų sudarė etninės mažumos.
Gyventojų skaičius pagal apygardas:
Trumpaausis šuo
Šis šuo yra vienintelis Atelocynus genties atstovas.
thumb|left|250px|Trumpaausis šuo
Susidarius Panamos sąsmaukai Plioceno laikotarpyje trumpaausiai šunys migravo iš Šiaurės Amerikos į pietines žemes. Jie prisitaikė prie vietinių drėgnųjų miškų. Nepaisant panašumo į miškinį šunį trumpaausiai nepanašūs į jokius egzistuojančius šunų ar kačių atstovus.
Trumpaausiai šunys turi trumpas galūnes, ausys mažos ir apvalios. Šių šunų snukis ir uodega panašūs į lapės. Šunų kailio spalvos gali būti tamsiai ir rausvai pilka, pasitaiko tamsiai mėlynų, rudų, juodų. Kailis trumpo plauko, storas ir šiurkštus.
Trumpaausiai šunys yra mėsėdžiai – didžiausią raciono dalį sudaro žuvys, vabzdžiai, maži žinduoliai.
Laurie Hernandez
Laurie Hernandez (g. 2000 m. birželio 9 d.) – JAV laidų vedėja ir sportinės gimnastikos atstovė, olimpinė čempionė. Realybės šou „Dancing with the Stars“ nugalėtoja.
Biografija
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse amerikietė tapo olimpine čempione komandinėje rungtyje su Jungtinių Amerikos Valstijų nacionaline rinktine. Hernandez pelnė sidabrą balansyro rungtyje.
Henrikas Žustautas
Henrikas Žustautas (g. 1994 m. liepos 13 d.) – Lietuvos kanojininkas, pasaulio čempionas.
Biografija
2014 m., 2015 m. ir 2017 m. pasaulio iki 23 metų amžiaus čempionatuose iškovoti aukso medaliai. 2015 m. Baku vykusiose 2015 m. Europos žaidynėse Žustautas iškovojo aukso medalį. 2016 m. Europos čempionato vicečempionas. 2017 m. Europos čempionas. 2017 m. Pasaulio taurės čempionas 200 m distancijoje. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 11-ą vietą 200 m sprinto rungtyje.
2018 m. pasaulio čempionate Žustautas pelnė savo pirmąjį pasaulio pirmenybių medalį karjeroje - bronzą 200 m sprinte vienvietėje kanojoje. 2019 m. pasaulio baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate tapo planetos čempionu 200 m sprinto distancijoje.
2022 m. Europos baidarių ir kanojų irklavimo sprinto čempionate Žustautas antrą kartą savo karjeroje laimėjo vyrų kanojų 200 m sprinto aukso medalį. Poroje su Vadim Korobov iškovotas sidabras dvivečių kanojų 200 m distancijos plaukime.
Ustašis
Ustašis – kroatų revoliucinis judėjimas  – Kroatijos fašistinė ir ultranacionalistinė organizacija, veikusi nuo 1929 m. iki 1945 m. Jos nariai – ustašiai (, 'sukilėliai') Antrojo pasaulinio karo metais Jugoslavijoje nužudė šimtus tūkstančių serbų, žydų, romų ir politinių disidentų.
Judėjimo ideologija buvo fašizmo, katalikybės ir kroatų ultranacionalizmo mišinys. Ustašiai pasisakė už Didžiosios Kroatijos, kuri apimtų Drinos upę ir tęstųsi iki Belgrado sienos, sukūrimą. Judėjimas pabrėžė rasiškai „švarios“ Kroatijos poreikį ir skatino serbų genocidą – dėl ustašio įsitikinimų, pagrįstų antiserbiškomis nuotaikomis, – žydų ir čigonų genocidą, remdamasis nacių rasine teorija, taip pat antifašistiškai nusiteikusių ar disidentų kroatų ir bosnių persekiojimą. Ustašis bosnius laikė „musulmonais kroatais“, todėl bosniai nebuvo persekiojami dėl religijos.
Ji buvo įkurta kaip nacionalistinė organizacija, siekusi sukurti nepriklausomą Kroatijos valstybę. Ustašis atėjo į valdžią Nepriklausomoje Kroatijos valstybėje, Antrojo pasaulinio karo metais fašistinės Italijos ir nacistinės Vokietijos įkurtoje marionetinėje valstybėje. Tačiau Ustašiams trūko paprastų kroatų palaikymo ir ji niekada nesulaukė reikšmingos gyventojų paramos. Ustašio režimą palaikė dalis kroatų gyventojų, kurie tarpukario laikotarpiu jautėsi engiami serbų valdomoje Jugoslavijoje. Didžiąją dalį paramos, kurią iš pradžių gavo kurdamas kroatų nacionalinę valstybę, jis prarado dėl naudojamų brutalių metodų.
Jekaterina Krupenina
Jekaterina Krupenina (g. 1975 m. liepos 2 d., Maskvoje) – Rusijos aktorė.
Biografija
2001 m. ji baigė RATI-GITIS, P. N. Fomenko kursą. Mokomajame teatre GITIS atliko vaidmenis spektakliuose: Tomasina – „Arkadija“, T. Stoppardas (rež. E. Kamenkovičius); Nataša Bukova – „Fro“, A. Platonovas (rež. V. Seninas); Valentina – „Praėjusi vasara Čulimske“, A. Vampilovas (rež. S. Puskepalis); Undinė - "Undinė", A.S. Puškinas (rež. M. Karbauskis).
Jekaterina Krupenina kinee pradėjo vaidinti 2001 m., kai debiutavo filmuose „Vyrų darbai“ ir „Žmonės ir šešėliai. Lėlių teatro paslaptys. Populiarumo sulaukė 2002 m. po pagrindinio vaidmens detektyvinėje istorijoje „Gynybos linija“. Įkūnijo Zimogorovo advokato padėjėją Zoją.
2010 m. Jekaterina Krupenina vaidino komedijoje „Kartą policijoje“. Serialo veiksmas vyksta Maskvos policijos nuovadoje „Šiaurės Buchtejevo“, kuri tapo sąžiningų policininkų tremties vieta.
Skliausčiai (Vilkaviškis)
Skliausčiai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Augalų, kairiajame Šešupės krante.
Vereco perėja
Vereco perėja (dar žinomas kaip Rusios vartai, ) – perėja Ukrainoje, Karpatuose, vedanti per Vandenskyros kalnagūbrį. Išsidėsčiusi Užkarpatės srityje (Volovecio rajonas) ir Lvovo srityje (Skolės rajonas), Stryjaus ir Latoricos upių vandenskyroje, 841 m aukštyje virš jūros lygio.
Istorija
Anot legendos, 895 m. per Vereco perėją ėjo vengrų gentys. 1914–1915 m. čia vyko Pirmojo pasaulinio karo kovos tarp Rusijos, Austrijos-Vengrijos ir Vokietijos imperijos kariuomenių. Prieš pat prasidedant Antrajam pasauliniam karui, 1939 m. čia masiškai nužudyta 600 ukrainiečių partizanų, priklausiusių Karpatų Sičei.
Kuang Si krioklys
thumb|right|200px|Kuang Si kriokliai [[Laosas|Laose]]
Kuang Si krioklys – krioklys Laose, 29 km, į pietus nuo Luangprabango miesto. Kuang Si krioklys yra labiausiai lankoma vieta į Luangprabangą atvykstančių turistų. Pagrindinė Kuang Si krioklio kaskada yra 54 m aukščio, o mažesnės šoninės kaskados būna nuo 3 iki 5 m aukščio.
Spulių valsčius
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“ iš 16 kaimo bendruomenių ir 2 dvaro apygardų. 1922 m. Baltrušėlių valsčiui perduotas Mažųjų Meškupių kaimas, 1928 m. prie gretimų kaimų prijungtos abi dvaro apygardos – Heinrichsfeldės ir Meškupių. 1928–1945 m. valsčių sudarė 15 kaimo bendruomenių: Bednorių, Bludžių, Daudų, Draugupėnų, Eglininkų, Geniškių, Heinrichsfeldės (Eimeniškių), Kėkštų, Kigių, Minkštimų, Minkštymėlių, Pričkiemio, Spulių, Šakalų ir Švarbalių.
Valsčius buvo vakarinėje apskrities dalyje, Ragainės, nuo 1922 m. – Tilžės-Ragainės apskrities paribyje. Valsčiumi tekėjo Įsruties baseino upeliai Būdupė, Akmenis, Kusupė, Draugupė ir Padraugupė, valsčiaus šiauriniame pakraštyje dunksojo nedidelis Draugupėnų miškas. Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo valsčiaus centras Spuliai (355 gyv.) ir Draugupėnai (204 gyv.).
Žiūriai (Klausučiai)
Žiūriai – buvęs kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, netoli Klausučių.
Pamilgedžiai
Pamilgedžiais vadinami du kaimai Zarasų rajone:
Viešintų valsčius
Viešintų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Viešintos.
Istorija
Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo 1918 m. pabaigoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., valsčiaus teritorija perduota Kupiškio rajonui (1 apylinkė) ir Troškūnų rajonui (7 apylinkės).
Germanija
Germanija  – senovinis Europos regionas, egzistavęs I mūsų eros tūkstantmetyje Europos šiaurinėje dalyje. Jos gyventojai buvo germanai. Regionas apėmė teritorijas, kur dabar yra Nyderlandai, Vokietija, Danija, Čekija, Slovakija, šiaurės Austrija, vakarų Lenkija.
Šiam regionui taip pat buvo taikomas pavadinimas Didžioji Germanija (Magna Germania) arba Laisvoji Germanija (Germania libera), norint atskirti nuo Mažosios Germanijos, kuri sudarė Galijos dalį.