cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Kuhn
Kuhn kūriniai
Be pagrindinio veikalo, Kuhn paskelbė daug straipsnių mokslo teorijos ir mokslo istorijos klausimais. Ypač reikėtų akcentuoti 1977 m. paskelbtą straipsnių rinkinį Esminė įtampa (The Essential Tension). 1978 m. pasirodė knyga Juodo kūno teorija ir kvanto netolydumas {Black-Body Theory and the Quantum Discontinuity), kurioje nagrinėjamas Maxo Plancko vaidmuo kvantų teorijoje. Naujesnieji Kuhn darbai – kad ir antrasis leidimas knygos Mokslinių revoliucijų struktūros su prie jos pridėtu, 1969 m. parašytu Post scriptum – pirmiausia ir yra skirti pagrindinių jo teorijos sąvokų, ypač paradigmos ir nepalyginamumo sąvokų, tikslinimui. Mokslinių revoliucijų struktūroje pateikto mokslo vaizdo pamatą sudaro „empiriškas" Kuhn susidūrimas su moksliniais tyrimais. Jis nagrinėja, kaip įvairių laikų mokslininkai faktiškai elgėsi ir kaip iš tikrųjų vyko to meto mokslo raida. Tirdamas mokslo istoriją, Kuhn atkreipė dėmesį į tai, kad esama ne vienos vienintelės racionalumo formos, kuri mokslams būtų privaloma visiems laikams, o kad įvairių laikotarpių mokslo tyrimo pagrindas yra skirtingos racionalumo formos.
Paradigmos sąvoka Mokslinių revoliucijų struktūroje naudojama daugeliu reikšmių. Pasirėmęs paradigmos sąvoka, Kuhn mokslo istorijoje gali įteisinti evoliucijos fazių modelį. Mokslo raidoje jis išskiria normalias ir revoliucines fazes. Mokslinės bendruomenės nariai turi reikalą su normaliu mokslu tada, kai toje žinojimo srityje visuotinai sutariama dėl principinių klausimų ir metodų, tada, kai visą šią mokslo sritį yra persmelkusi tam tikra paradigma.
Piratai
thumb|right|300px|Piratų vėliava, dar vadinama „[[Linksmasis Rodžeris|Linksmuoju Rodžeriu“]] Piratai (,, nuo žodžio peiraomei 'ieškoti nuotykių ir laimės jūroje') − plėšikai, puolantys laivus jūrose ir taikinius, esančius krante, siekiant užgrobti krovinį, užsiimantys piratavimu. Tikėtina, kad žodį „piratas“ (peirato) pirmą kartą paminėjo romėnų istorikas Polibijus apie 140 m. pr. m. e.
Istorija
Žodis „piratas“ plačiai pradėtas vartoti tik XVIII a. Įvairiais laikais, priklausomai nuo šalies ir užimamų pareigų piratai buvo vadinami įvairiais vardais: viduramžiais piratai buvo vadinami korsarais (corsaire), Prancūzijoje piratai buvo vadinami filibusteriais arba flibustjerais (filibustiers), Anglijoje – bukanieriais arba bukanjerais (buccaneers). Kartais vyriausybė duodavo teisę piratams atstovauti jų šalį kare. Paprasčiausia būdavo duoti privatiems jūrininkams licenciją, kad šie galėtų pulti priešų laivus. Tokie piratai buvo vadinami kaperiais.
Plačiausiai aprašyta ir filmuose atvaizduota piratų veikla 1600–1750 m., kuomet piratų aktyvumas buvo didžiausias. Labiausiai minimi ir žinomi Karibų jūros piratai. Karibų piratų era tęsėsi nuo 1560 iki 1720 m. Sėkmingiausias laikotarpis piratams buvo 1640–1680 m.
Piratų bendruomenės
Susikurdavo laisvos piratų bendruomenės, pvz., „Dievo draugai ir pasaulio priešai“, XIV a. veikę Šiaurės ir Baltijos jūrose. Jų nariai lygiai dalindavosi grobį, bendrai valgydavo, tardavosi, o vadas neribotą valdžią dažniausiai turėdavo tik mūšio metu. Įvairiais laikotarpiais piratais tapdavo pabėgę nusikaltėliai, baudžiaviniai valstiečiai, bedarbiai jūrininkai ir t. t.
Dažniausiai laivas tapdavo piratiniu, sukilus įgulai ar jį pagrobus. Užgrobę laivą, sukilėliai paskelbdavo savotišką piratų bendruomenės konstituciją. Nuostatai būdavo griežti ir numatydavo žiaurias bausmes už jų nesilaikymą. Žinodami, kas jiems gresia pasidavus į nelaisvę, ir būdami godūs grobiui, piratai kaudavosi iš paskutiniųjų. Tačiau dauguma žūdavo ne kovoje, o nuo savo bendrų rankos.
Kai kada piratų laivai susiburdavo į ištisus laivynus. Jie pasipildydavo naujai užgrobtais laivais, kurių įgulos, išžudžius vadovybę, būdavo verčiamos prisidėti prie piratų. Dažnai jūrininkai, iškamuoti nepakeliamo darbo, prisijungdavo prie jūrų plėšikų. Sugauti piratai teismuose aiškindavo, kad tokiais tapo saugodami gyvybę.
Kartais didelės organizuotos piratų bendruomenės kontroliuodavo didžiulius plotus, salas ar salynus. Tokios bendruomenės grasindavo net valstybėms. Tik po daugelio šimtmečių piratavimas buvo įveiktas.
Viduržemio jūros piratai
Piratavimu vertėsi jau finikiečiai, vėliau ir graikai. Kai kurioms smulkioms graikų gentims tai buvo svarbiausias pragyvenimo šaltinis ir tokį plėšikavimą jos laikė garbingu amatu. Piratas buvo Trojos karo didvyris Achilas, kurį įamžino Homeras. „Odisėjoje“ taip pat galima rasti užuominų apie piratavimą. Prieš piratus stojo graikų miestai-valstybės, matydami, kad kyla grėsmė jų prekybai ir galybei jūroje. Tačiau piratai jau tada buvo tokie galingi, kad valstybės sudarydavo su jais sutartis kovai su priešais.
Šiaurės jūrų piratai
Piratavimas žymiai išplito viduramžiais. Galingiausią tais laikais piratų bendruomenę įkūrė vikingai. Susiskaldžiusios feodalinės valstybėlės neturėjo jėgų atsispirti vikingams. Kartais šie pasiekdami net Viduržemio jūrą, savo vasalais paversdavo feodalines valstybes, pasodindami į sostus statytinius. Apie X a. vikingai viešpatavo Baltijos ir Šiaurės jūrose. Jų neįveikė net turtinga Hanzos sąjunga, turėjusi 35 karo laivus.
XIV a. pab. Klausas Štiortebekeris sukūrė piratų organizaciją „Dievo draugai ir pasaulio priešai“. Jis, kartu su gabiais piratų vadais Godkinsu, Moltke ir Mantoifeliu, greit paralyžiavo Šiaurės Europos jūrų prekybą, paėmė ir sudegino norvegų uostą Bergeną. Po daugelio metų, kilus piratų vadų tarpusavio ginčams, Hanzos karo laivams pavyko juos nugalėti dalimis.
Albiono piratai
Tiudorams valdant Angliją, aplinkinėse jūrose knibždėjo piratų laivai. Pietinėje Airijos pakrantėje ir Silio saloje buvo svarbiausios piratų būstinės. Čia jie galėjo lengvai parduoti prisiplėštus daiktus. Ankstyvojo kapitalizmo laikotarpyje, prekiaudami piratų trofėjais, praturtėjo ne vienas buržuazijos šulas.
Britų piratų istorijoje ypatinga vieta tenka Henriui Mainveringui. Šis plėšė ispanų ir portugalų laivus, neliesdamas anglų ir net gindamas juos nuo berberų piratų. Anglijos valdovai tai įvertino. Sukakus 30 metų Henris metė plėšikavimą, o 1616 m. gavo dekretą, garantuojantį jam laisvę. Po 4 metų vedė anglų aristokratę ir tapo parlamento nariu. Anglijos karaliui skyrė knygą, kurioje aprašė piratiškus savo nuotykius.
Prasidėjus didžiųjų geografinių atradimų laikotarpiui piratavimas Europos pakrantėse susilpnėjo. XIV a. dar pasitaikydavo piratų antpuolių Anglijos pakrantėse. Atradus naujus kraštus piratai išsisklaidė po jūras. Svarbiausiais piratų veiklos regionais tapo Karibų jūra, Naujosios Anglijos ir Šiaurės Afrikos pakrantės, Persijos įlanka, Madagaskaras.
Piratai Azijoje
Žinomiausi tarp jų yra japonų piratai, XIV a. plaukioję Pietų Kinijos jūroje.
Žymiausi piratai
thumb|right|300px|Henris Morganas
Piratų eros pabaiga
Laikui bėgant, piratavimas tapo praktiškai nekontroliuojamas. Piratai užpuldinėdavo ne tik krovininius, bet ir keleivinius bei kitus laivus. Laivai būdavo tiesiog užpuolami, išžudoma įgula ir nuskandinami. Pasibaigus Trisdešimties metų karui, visa armija ir laivynas buvo sutelktas kovai su piratavimu. 1700 m. piratai buvo išstumti iš Karibų, 1710 m. – iš vakarų Afrikos ir Š. Amerikos, 1720 m. iš Indijos vandenyno. Gerai žinomi piratai buvo paskelbti už įstatymo ribų ir jų likučiai išsislapstė po visą pasaulį. Henriui Morganui gavus riterio titulą ir tapus Jamaikos gubernatoriumi, likę gyvi piratai galėjo lengviau atsikvėpti, nes jų persekiojimas buvo nutrauktas.
Šiuolaikiniai piratai
Šiuo metu piratavimas pastebimas pietų ir pietryčių Azijoje (Pietų Kinijos jūra), dalyje Pietų Amerikos vandenų, ir Raudonosios jūros pietuose. Šiuolaikiniai piratai, turintys nedidelius greitaeigius katerius, bei nedideles įgulas, užpuldinėja modernius laivus. Daugeliu atvejų šiuolaikiniai piratai nesidomi kroviniu. Turėdami išankstinės informacijos jie pagrobia seifuose esančius pinigus bei brangenybes.
2003 m. per 6 mėn. periodą, užfiksuoti 234 piratų antpuoliai, kurių metu žuvo 16 ir buvo sužeisti 52 žmonės.
2009 m. rugpjūčio 3 d. prie Nigerijos krantų užpultas AB „Limarko laivininkystės kompanijai" priklausantis laivas „Saturnas" (plaukęs su Lietuvos vėliava), įkaitais paimti 5 įgulos nariai, greitaeige valtimi išgabenti nežinoma kryptimi.
Mitai
Plačiai grožiniuose kūriniuose minimas piratiškas bausmės būdas – „ėjimas lenta“, kai pasmerktasis eina per laivo bortą permesta lenta, kol ši nusvyra į kitą pusę ir įkrenta į vandenį, greičiausiai yra tik mitas. Nėra žinoma jokių patikimų įrodymų, kad kur nors tarp piratų iš tiesų būtų egzistavęs toks paprotys.
Taip pat mitas yra tai, kad piratai užkasdavo savo turtus. Pagrobtas turtas būdavo iškart parduodamas, o pinigai išleidžiami. Netiesa tai, kad piratais galėdavo tapti tik vyrai. Anne Bonny ir Mary Read yra tik dvi iš daugybės piračių moterų. Vis dėlto jos abi rengdavosi vyriškais drabužiais.
Išnašos
Pembajakan laut Zeerover Pirat Пирати Pirat
Koseradi Vielkiai
Koseradi Vielkiai  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Sokoluvo valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į pietvakarius nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 83 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vygriai
Vygriai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į rytus nuo Suvalkų ir 106 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės, Vygrių ežero pusiasalyje. Kaimas priklauso Suvalkijos etnografiniam regionui.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaimą su Merkine jungė vadinamasis Vygrių traktas, kuriuo į medžioklę atjodavo Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas. Beveik iki pat XX a. Vygriuose lietuviai buvo dauguma.
1798 m. kovo 25 d. iš dalies Žemaitijos vyskupystės, dalies Vilniaus vyskupystės ir Lucko vyskupystės buvo įkurta Vygrių vyskupija su centru Vygriuose. Vyskupija panaikinta 1818 m. birželio 30 d. įkūrus Seinų vyskupiją, kurios pirmuoju vyskupu tapo paskutinysis Vygrių vyskupas. XIX a. pradžioje buvo Vygrių apskritis, priklausiusi Naujiesiems Rytprūsiams. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 37 žmonės, iš kurių 34 lenkai ir 3 lietuviai. Vygriuose palaidotas Mykolas Pranciškus Karpavičius, žymus Lietuvos pamokslininkas. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai. 1997 m. pasirašyta Vygrių deklaracija.
Pavadinimo kilmė
Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo Vygrių ežero pavadinimo, kuris kilęs nuo lietuvių kalbos žodžio Vingrus. Ežero forma primena S raidę, todėl ir ežeras anksčiau vadinosi Vingriai (Wingry).
Vienuolynas
Kaime yra Kamendulų vienuolių vienuolynas. Antrojo pasaulinio karo metais jis buvo apgriautas, vėliau ilgai atstatinėjamas. Prie restauracijos daug prisidėjo savamokslis dailininkas ir drožėjas Viktoras Vinikaitis. Šiuo metu vienuolyne veikia kurybinių darbų centras. Senojoje eremitijoje yra svečių namai. Vienuolyno patalpose įrengtas restoranas, šiuolaikinio meno galerija vaikams ir Jono Pauliaus II biblioteka, kuri atsirado po jo apsilankymo 1999 m. Vyksta kultūriniai renginiai, šiuolaikinės muzikos kocertai „Półwyspa Nowej Muzyki“. Barokinio stiliaus vienuolynas yra populiarus tarp medaus mėnesį švenčiančių sutuoktinių ir grigališkojo choralo mėgėjų. kriptoje palaidoti apie 40 eremitų vienuolių, ant jos sienos nutapyta mirties šokio freska, kurioje vaizduojama giltinė kviečianti vienuolį šokti. Apylinkėse veikia daug svečių namų ir stovyklaviečių. Kasmet rugpjūčio 15–16 dienomis kaime ir vienuolyne vyksta šventinė mugė. Vienuolyne buvo filmuojamas Stanisław Tym (Stanislavo Tymo) filmas Lūšis.
Margavonė (Kupiškis)
Margavonė – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Šimonių.
Heilbronas
Heilbronas – miestas pietų Vokietijoje. Išvystyta mašinų, chemijos, popieriaus, maisto pramonė.
Art Clokey
thumb|left|240px|Plastilininis Gumby Art Clokey (, g. 1921 m. spalio 12 d. Detroite, Mičigane – m. 2010 m. sausio 8 d. Los Osos, Kalifornijoje) – JAV režisierius animatorius, plastilininės animacijos pradininkas ir populiarintojas, žinomo personažo Gumby sukūrėjas.
Čagatajus
Čagatajus (mong. Цагадай, maždaug 1185–1242) – antrasis Čingischano sūnus, pirmasis Čagatajų chanato chanas 1226–1242 m. Nuo jo vardo kilo pavadinimai Čagatajų chanatui, čagatajų kalbai, čagatajų turkams.
Valdymas
Čagatajaus valdos – Čagatajų chanatas – užėmė didžiąją dab. Vidurinės Azijos teritorijos dalį. Jis jas paveldėjo po tėvo mirties ir valdė iki savo mirties 1242 m.
Jo sostinė buvo Almalikas prie Kuldžos.
Pakartoto Įstatymo knyga
Pakartoto Įstatymo knyga – penktoji Penkiaknygės ir Senojo Testamento knyga.
Šioje knygoje surašyti Mozės žodžiai izraelitams po ilgų klajonių metų, prieš pat įžengiant į Pažadėtąją žemę. Graikiškai ir lotyniškai ši knyga vadinama Deuteronomium (Antrinis įstatymas). Taip pat joje yra papildomų nurodymų, kaip turi gyventi Dievo tauta.
Pakartoto Įstatymo knygoje rašoma, kaip Mozė prisimena įvykius po to, kai jie paliko Sinajaus kalną, primena izraelitams įstatymus ir kviečia jiems paklusti. Šioje knygoje aprašyti nurodymai apie naująją žemę, paklusnumo Dievui svarba. Taip pat rašoma apie sandorą tarp Dievo ir jo tautos atnaujinimą, vadovavimo perdavimą Jozuei, Mozės mirtį.
Veiksmo vieta – lyguma rytiniame Jordano krante.
Pakartoto Įstatymo knygoje aprašyti įvykiai vyko prieš pat įžengiant į Pažadėtąją žemę (apie 1230 m. pr. m. e.).
Pagrindiniai veikėjai – Mozė ir Jozuė.
Janonių Švč. Mergelės Marijos Aplankymo koplyčia
'''Janonių Švč. Mergelės Marijos Aplankymo koplyčia''' – koplyčia, esanti Janonyse, Molėtų rajone, ženklinanti Šv. Mergelės Marijos apsireiškimo vietą. Koplyčia priklauso Skiemonių Švč. M. Marijos Aplankymo parapijai, yra vienas iš sakralinių mitologinių kultūros paveldo objektų Molėtų rajono savivaldybėje. Katalikiškos piligrimystės vieta Panevėžio vyskupijoje.
Pasiekiama vykstant rajoniniu keliu, apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Alantos. Janonių kaimo laukuose pastatyta koplyčia, kryžiai, šalia teka šaltinis. Maldininkai šią vietą laiko stebuklinga ir šventa. 1962 m. liepos 13 – 14 dienomis, Janonių kaimo gyventoja Ramutė Pranciška Matiukaitė regėjo Šv. Mergelę Mariją. Nuo to laiko maldininkai lanko Janonių kaimą, nors sovietmečiu tai buvo draudžiama. Maldininkai slapčiomis vykdavo ir amžindavo šią vietą, bet atminimo ženklai buvo naikinami. Atgavus nepriklausomybę, šioje vietoje pastatyta koplytėlė ir kryžius, sutvarkytas šalia esantis šaltinis.
Lenkijos moterų rankinio rinktinė
Lenkijos moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Lenkijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Lenkijos rankinio federacija.
Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios
Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios – stačiatikių bažnyčių grupė šiaurės rytų Rumunijoje, Moldavijos regione, Sučavos apskrityje. Šios bažnyčios pastatytos XVI–XVII a. ir pasižymi tiek unikalia architektūra, tiek gausia sakraliąja sienų tapyba. Freskomis dekoruoti ne tik pastatų interjerai, bet ir išorinės sienos. Statiniai masyvūs, pritaikyti gynybinėms reikmėms, apvaliais stogais.
Šiaurinės Moldavijos dekoruotos bažnyčios 1993 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. 2010 m. objektas papildytas Sučevicos vienuolyno bažnyčia.
Rąstas
Rąstas (, lumber; ;, tronce, rondin) – tam tikrų matmenų ritinio formos medienos gabalas (apvalusis sortimentas), gaunamas skersai supjausčius medžio kamieną (kartais ir labai storas šakas), kurio ilgis daug kartų didesnis už skersmenį.
Rąstų rūšys pagal paskirtį
Miško ūkyje ir medienos prammonėje rąstai skirstomi pagal tinkamumą į tam tikras rūšis.
Šaltiniai
Бревно
Lukštas (mediena)
thumb|250px| Lukštas - plonas medienos lakštas, plonesnis kaip 7 mm, o dažnai ir plonesnis negu 3 mm.
Iš lukšto gamina kai kuriuos medienos gaminius:
Bursaspor
Istorija
Klubas įkurtas 1963 m. 2010 m. tapo šalies čempionais.
Antrimo plynaukštė
thumb|250px|Milžinų kelias
Antrimo plynaukštė  – plynaukštė Airijos salos šiaurės rytuose, Šiaurės Airijoje (Jungtinė Karalystė). Sudaryta iš mezozojaus klinties ir kreidos, padengtos bazalto sluoksniais. Aukštis iki 554 m (Trostano k.). Ties Antrimo plynaukštės sandūra su vandenynu susidaręs geologinis darinys, vadinamas Milžinų keliu (iki 6 m ilgio ir 0,5 m skersmens bazaltinės kolonos). Plynaukštėje telkšo didelis Nėjaus ežeras. Būdingi durpynai, viržynai.
Salako piliakalnis
Salako piliakalnis, Puodiakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 12248; naujai išaiškinamųjų sąrašo Nr. 2381; laikinosios apskaitos sąrašo Nr. 413/924; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A9) Zarasų rajono savivaldybės teritorijoje, Salake, Salako seniūnija. Pasiekiamas keliu Salakas – Pratkūnai pavažiavus 1 km ir pasukus Salako pietvakarinio apvažiavimo keliu į dešinę vakaruosna, už 200 m yra dešinėje šiaurės kryptimi.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje. Aikštelė beveik keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek žemėjanti į pietų pusę. Šiauriniame jos pakraštyje supiltas 15 m ilgio, 2 m aukščio, 18 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, 4-12 m aukščio.
Durpyninis bereinis
Durpyninis bereinis (Chamaedaphne calyculata) – erikinių (Ericaceae) šeimos augalas.
Salako piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis labai apardytas arimų, apkasų, aikštelės pietiniame gale iškasta duobė ir griovelis. Pylimas apardytas arimų, jame įkastas geodezinis stulpelis. Piliakalnis dirvonuoja, rytiniame šlaite auga kelios pušelės.
Durpyninis bereinis
Visžalis, šakotas, apie pusės metro aukščio krūmas. Lapai pražanginiai, odiški, pailgai ovališki, trumpakočiai, į abu galus smailėjantys, žemyn užsiraičiusiais kraštais, viršutinė pusė tamsiai žalia, apatinė šviesesnė, abipus apaugę rudais plaukeliais. Jauni ūgliai taip pat apaugę rūdžių spalvos plaukeliais. Žiedynas – vienašalė kekė. Žiedai po vieną lapų pažastyse. Pažiedės 2. Taurelė penkianarė skiautėta. Vainikėlis baltas arba rausvas, penkiaskiautis varpelio pavidalo. Kuokelių 10. Piestelė 1, mezginė penkializdė. Vaisius – sausa rutuliška dėžutė, pilna apvalių smulkių sėklų.
Žydi balandžio – gegužės mėn. Auga dažniausiai aukštapelkėse ir tarpinio tipo pelkėse, pelkėtuose pušynuose Lietuvos šiaurryčiuose dažnesnė, pietų ir pietvakarių link retėja.
Salako piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis datuojamas II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 10842 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Durpyninis bereinis
Augalas nuodingas. Kartais auginamas kaip dekoratyvinis krūmas nekalkinguose, gerai drenuotuose dirvožemiuose.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 154 psl.
Kostkai (Mazovijos vaivadija)
Kostkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Sokoluvo valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurės vakarus nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 86 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime yra Kostkų geležinkelio stotelė.
Vitaminas
thumb|Vaisiai ir daržovės – svarbus kai kurių vitaminų šaltinis Vitaminai – smulkiamolekuliai organiniai junginiai, kurie turi būti gaunami su maistu ir organizmo naudojami ne energijai išgauti (kaip maistas), o kaip valdymo, kofermentinės ir panašios medžiagos. Paprastai organizmas vitamino molekulių negamina visiškai arba gamina pernelyg mažai.
Vitamino sąvoka paprastai yra specifinė rūšiai, o mikroorganizmuose – net kamienams. Pvz., vitaminas C yra vitaminas tik aukštesniesiems primatams ir kai kuriems kitiems gyvūnams, tačiau, pvz., žiurkėms jis nėra vitaminas.
Istorija
Vitamino terminą 1912 metais pirmasis pavartojo lenkų biochemikas Kazimieras Funkas (Kazimierz Funk). Žodis sudarytas iš lotyniško žodžio vita (gyvenimas) ir priesagos -amin (aminas), kadangi tuo metu visi žinomi vitaminai priklausė aminams, nors dabar žinoma ir daug kitokių klasių vitaminų. Vėliau, atradus kitus vitaminus, paaiškėjo, kad vitaminai yra įvairios struktūros organiniai junginiai. Kai kurie jų neturi aminogrupės ir azoto.
Pavadinimai vitaminams iš pradžių buvo suteikiami, atsižvelgiant į ligas, kurių simptomus jie panaikina (antirachito, antiskorbuto, antipelagros, antiberi – beri vitaminai). Tačiau tam tikros avitaminozės sukelia labai įvairius ir kintamus simptomų derinius. Teigiama, kad vitaminų žymėjimas raidėmis buvo pradėtas naudoti istorine jų atradimo tvarka A (pirmąjį kartą aprašytas 1913 m.), B (B1 – 1926 m.), C (1925 m.), D (1922 m.), E (1922 m.), H (1935 m.), K (1935 m.). Tačiau pirmiausiai vitaminu A buvo pavadintas antirachito vitaminas, kurį dabar vadiname vitaminu D. B grupės vitaminais buvo pavadinta vandenyje tirpių organinių maisto medžiagų frakcija.
Svarba ir panaudojimas
Žmonėms reikalingi 13 skirtingų vitaminų. Jų pats organizmas pasigaminti (susintetinti) negali, todėl privalo gauti su maistu. Nors šių junginių dažnai užtenka gauti labai nedideliais kiekiais, organizmui jie yra būtini, daugelis gyvybiškai svarbių reakcijų be vitaminų pagalbos vykti negalėtų.
Specialistai dažnai nesutaria dėl optimalios tam tikrų vitaminų paros dozės, tačiau žinoma, kad per dideli vitaminų kiekiai organizmui gali būti taip pat pavojingi kaip ir per maži. Būklė, kai vitaminų organizme yra per mažai vadinama hipovitaminoze (kai jų trūksta kritiškai – avitaminoze), o kai vitaminų yra pavojingai per daug – hipervitaminoze.
Tiek kritiškas stygius, tiek pavojingas vitaminų perteklius organizme gali sukelti stiprius negalavimus, kartais net mirtį. Tuo tarpu yra tokių vitaminų (pvz., vit. C ar kai kurie B grupės vitaminai), kurių per dideli kiekiai didelės įtakos nepadaro ir yra pašalinami su šlapimu, tačiau trūkumas sukelia itin rimtas ligas. Vienos pavojingiausių ligų, atsirandančių dėl nepakankamo vitaminų kiekio – skorbutas (vit. C stoka), Beri-beri (per mažai vit. B1), pelagra (trūksta vit. B3).
Vitaminai, skirtingai nuo daugelio kitų su maistu gaunamų junginių, nenaudojami kaip energijos šaltinis ar statybinė medžiaga, jie reikalinga formuoti kofermentams, kurie būtini daugeliui fermentinių reakcijų vykti.
Transportavimas organizme
Vitaminų transportavimo organizme būdas priklauso nuo jų tirpumo. Vandenyje tirpūs vitaminai gali būti transportuojami laisvi kraujo plazma ir limfa, o riebaluose tirpūs vitaminai reikalauja sudėtingesnių pernašos būdų. Vitaminai A, D, K ir E susijungia su chilomikronais, kurie gaminami žarnyno mukozinių ląstelių. Vitaminai A ir D iš kepenų į periferinius audinius pernešami specifinių surišančių baltymų, kuriuos gamina kepenų ląstelės. Taip pat nedideli kiekiai Vit. B1 Vit. B2 Vit. B12 Vit. H pernešami susijungę su specifiniais surišančiais baltymais. Dar vitaminai pernešami nespecifiškai susijungę su albuminu (B2, Vit. B6) ar imunoglobulinais (Vit. B2), susijungę su specifiniais tarpląsteliniais surišančiais baltymais (TSB)(Vit. A, Vit. D, Vit. E, Vit. B2, Vit. B12), eritrocitais (Vit. E, Vit. B3, Vit. B6).
Atsargų kaupimas žmogaus organizme
Organizme praktiškai kaupiami tiktai riebaluose tirpūs vitaminai, jie sandėliuojami susieti su audinių lipidais. Dėl šios priežasties didžiausios atsargos yra sukauptos rielabalinio audinio nestokojančiuose organuose, tokiuose kaip kepenys.
Vit. A – kepenyse, inkstuose, plaučiuose, antinksčių ir kūno riebaluose,
Vit. D – plazmoje, kūno riebaluose, raumenų ląstelėse,
Vit. E – kūno riebaluose, antinksčiuose, sėklidėse, trombocituose,
Vit. K – kepenyse, labai nedideliais kiekiais
Vit. C – antinksčiuose, leukocituose,
Vit. B1 – širdyje, inkstuose, smegenyse, raumenų ląstelėse,
Vit. B2 – kepenyse, inkstuose, širdyje,
Vit. B6 ir Vit. B12 nedideli kiekiai kaupiami kepenyse, inkstuose, širdyje.
Kiti vandenyje tirpūs vitaminai linkę būti greit pašalinami iš organizmo, todėl jų su maistu turime gauti nuolat.
Darío Lopilato
Darío Lopilato de la Torre (g. 1981 m. sausio 29 d. Buenos Airėse, Argentinoje) – Argentinos aktorius, geriausiai žinomas kaip serialo "Casados con Hijos" (argentinietiška versija serialo „Vedęs ir turi vaikų") aktorius, atlikęs Coqui Argento vaidmenį.
Vitaminas
Šaltiniai
Campbell, Reece, Biology, 7th ed., San Francisco, CA: Benjamin Cummings
Darío Lopilato
Aktorės Luisanos Lopilato brolis.
Vitaminas
Šaltiniai
Gerald F. Combs, Jr., Combshe Vitamins Fundamental Aspects in Nutrition and Health, 4th ed.
Darío Lopilato
Karjera
Dario Lopilato savo karjerą pradėjo 1995 m., vaidindamas Cris Morenos seriale "Chiquititas" (iki 1999 m.). 2000 m. pasirodė Argentinoje populiarioje telenovelėje "Luna salvaje", nuo 2002 iki 2003 m. vaidino dviejuose garsaus jaunimo serialo "Rebelde Way" ("Maištingas amžius") epizoduose Cholo personažą. Nuo 2005 iki 2006 m. vaidino labiausiai jį išgarsinusiame seriale "Casados con Hijos" ("Vedęs ir turi vaikų"). 2006 m. serialas laimėjo geriasios komedijos Martín Fierro apdovanojimą.
Semionas Dežniovas
thumb|160px|Semionas Dežniovas Semionas Ivanovičius Dežniovas (apie 1605–1673) – rusų keliautojas, jūrininkas.
Darío Lopilato
Karjera
Nuo 2008 iki 2009 m. vaidino seriale "Atraccion x 4" („Keturių trauka“) – komedija skirta jaunimui, kuri yra kuriama Ideas Del Sur kompanijos. Serialas apie dvi labai skirtingas šeimas. Pirmoji šeima: tėtis, muzikantas (Puma Goity), kuris turi tris dukras (Luisana Lopilato, Camila Bordonaba, Juana Dubary), kurios žavisi roko muzika. Antroji šeima: motina (Carola Reyna) ir jos 3 sūnūs, besižaventys reggeaton stiliumi (Rodrigo Guirao, Dario Lopilato, Elias Vinoles). Serialas, kurio scenarijaus autoriai yra Gustavo Belatti ir Mario Segade, pradėtas filmuoti rugpjūtį. Tai kova tarp kultūrinių skirtumų, tarp turtų ir nevisiško pritekliaus, tarp muzikos stilių ir merginų.
Liudvigshafenas prie Reino
Liudvingshafenas prie Reino – miestas pietvakarių Vokietijoje, prie Reino upės. Išvystyta chemijos, naftos, mašinų pramonė.
Žymūs žmonės
Mieste gimė Vokietijos kancleris Helmut Kohl.
Kelmės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Kelmės rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kelmės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Saločių seniūnija
Saločių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Pasvalio rajono savivaldybės šiaurinės dalies rytuose.
Kelmės rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 12 d. Savivaldybės meru 13 balsų išrinktas Kostas Arvasevičius. Konservatorius Egidijus Ūksas gavo 7 balsus. Koaliciją taryboje suformavo socialdemokratai turintys 7 vietas, liberalcentristai -3, partijos „Tvarka ir teisingumas“ atstovai – 2, liberalų sąjūdis – 2 vietas. Mero pavaduotoju paskirtas Kęstutis Bilius, administracijos direktoriumi – Zenonas Mačernius.
Saločių seniūnija
Seniūnijoje yra įsikūrusios 7 bendruomenės, veikia 7 įmonės ir 9 parduotuvės.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
B71 Sandur
Sanduro B71 – Farerų futbolo klubas iš Sanduro.
Istorija
1971 m. įkurtas klubas. kitados rungtyniavo žemesnės pakopos pirmenybėse.
Klubas į aukščiausiąją lygą pirmąkart pateko 1989 metais ir jau pirmajame sezone tapo šalies čempionais. Vėlesniais metais tokio pasiekimo pakartoti nebepavyko. Ilgainiui prarado vietą aukščiausioje lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Šveicarijos Superlyga
Šveicarijos Super lyga (Axpo Super League) – Šveicarijos aukščiausioji futbolo lyga.
Lygoje žaidžia 10 komandų, kurios sezono metu tarpusavyje sužaidžia po ketverias rungtynes. Pirmąją vietą užėmusi komanda iškovoja teisę atstovauti Šveicariją UEFA Čempionų lygoje, 2-3 vietas užėmusios komandos žaidžia UEFA taurės varžybose. Paskutiniąją vietą užėmusi komanda iškrenta į žemesnę pirmąją lygą, šią komandą pakeičia pirmosios lygos čempionai. Priešpaskutiniąją vietą užėmusi komanda pereinamosiose rungtynėse dėl išlikimo lygoje kovoja su antrąją vietą žemesnėje lygoje užėmusia komanda.
Lichtenšteinas
Šveicarijos pirmenybėse žaidžia ir visi 7 Lichtenšteino klubai, taip pat jų dukterinės komandos. Vienintelė jų komanda, pasiekusi aukščiausiąjį divizioną, buvo FC Vaduz klubas 2008–2009 m.
Istorija
1933 metų sudaryta vieninga Šveicarijos lyga. Iki tol pirmenybės vykdavo atskirose zonose (dažniausiai trijose – Rytų, Vidurio ir Vakarų), o dėl medalių kovodavo stipriausios zonų komandos.
Fridis Krastinis
Fridis Krastinis (1908 m. kovo 8 d. Valdomuose, Gruzdžių valsčius – 1986 m. spalio 22 d. Kaune) – Lietuvos komunistinis veikėjas, vienas sovietinių represijų organizatorių ir vykdytojų.
Biografija
1925 m. įstojo į LKJS. Nuo 1926 m. nelegalios LKP, nuo 1940 m. SSKP narys. 1929–1936 m. ir 1939–1940 m. už antivalstybinę veiklą Lietuvoje kalintas. 1936–1939 m. kartu su kitais Lietuvoje organizavo nelegalios komunistinės literatūros leidimą ir platinimą. 1938–1941 m. LKP CK narys.
Sovietams okupavus Lietuvą, 1940 m. birželio-rugpjūčio mėn. Valstybės saugumo policijos Kauno apygardos viršininkas, grupės, parengusios suimtinų Tautininkų partijos veikėjų sąrašą, vadovas. 1940–1941 m. LSSR vidaus reikalų liaudies komisaro pavaduotojas, 1941 m. dar ir Milicijos valdybos viršininkas. Vienas sovietinių represijų organizatorių ir vykdytojų. Prasidėjus SSRS-Vokietijos karui pasitraukė į Rusiją. 1941–1944 m. dirbo Maskvoje, Vilniuje.
1944 m. sausio mėn. – 1945 m. vasario mėn. LSSR vidaus reikalų liaudies komisaro pavaduotojas. 1945–1946 m. Kauno miesto vykdomojo komiteto pirmininkas. 1948 m. LKP(b) Kėdainių apskrities komiteto, 1954–1955 m. Telšių rajono komiteto I sekretorius. 1949–1951 m. ir 1953–1954 m. LKP CK skyriaus vedėjo pavaduotojas. 1951–1952 m. Radijo informacijos komiteto prie LSSR MT pirmininkas. 1941–1952 m. ir 1954–1956 m. LKP Revizijos komisijos narys. 1952–1954 m. kandidatas į LKP CK narius.
1958 m. Maskvoje baigė Aukštąją partinę mokyklą. 1959–1979 m. dėstė Lietuvos žemės ūkio akademijoje, nuo 1963 m. docentas. 1968 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas.
Kėdainių laisvoji ekonominė zona
miniatiūra|Kėdainių LEZ logotipas Kėdainių laisvoji ekonominė zona – laisvosios ekonominės zonos statusą turinti 130,55 ha pramoninės plėtros teritorija, kur klientams yra nustatytos mokesčių, muitų, kvotų lengvatos ir specialiosios veiklos taisyklės, siekiant investuotojams sudaryti palankesnes veiklos sąlygas. Kėdainių laisvoji ekonominė zona įsteigta 2012 m. kovo mėnesį. Zona įsteigta 49 metams.
Anujaus kalnagūbris
thumb|250px|Anujaus kalnagūbris
Anujaus kalnagūbris  – kalnagūbris Rusijoje, Altajaus Respublikos ir Altajaus krašto teritorijose, Altajaus kalnų sistemos šiaurėje. Driekiasi iš pietryčių į šiaurės vakarus 130 km, įsiterpęs tarp kairiųjų Obės intakų Anujaus ir Pesčanajos. Aukštis iki 1819 m.
Kalnai sudaryti iš klinties, skalūnų bei granito intruzijų. Šlaituose auga miškai ir pievinės stepės. Anujaus kalnagūbrio šlaite yra Denisovo urvas.
Margavonės
Margavonės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Leliūnų, prie Ilgio ežero.
Dubnica Kurpiovska
Dubnica Kurpiovska – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Kuznicos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Anoushka Shankar
Anuška Šankar (, g. 1981 m. birželio 9 d.) – indų kilmės JAV sitaro muzikantė ir kompozitorė.
Garsaus indų sitaro muzikanto Ravi Shankar dukra ir Grammy apdovanojimo laimėtojos Norah Jones pusiau sesuo.
Shankar gimė Londone, bet vaikystėje gyveno ir Delyje. Vėliau persikėlė į JAV, Kaliforniją. Baigusi mokyklą pradėjo muzikinę karjerą. Būdama 16-os pasirašė pirmą muzikinį kontraktą. 1998 m. išleido pirmąjį albumą Anoushka. 2003 m. kartu su savo pusiau seserimi Norah Jones buvo nominuota Grammy apdovanojimui. Dalyvavo eilėje paramos koncertų. Anoushka Shankar yra aktyvi PETA remėja.
Krasnodembi Kasmai
Krasnodembi Kasmai  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Sokoluvo valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietryčius nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 92 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Deoksiribozė
Deoksiribozė, 2-deoksi-D-ribozė, C5H10O4, deoksicukrų grupės angliavandenis. Yra visose augalų ir gyvūnų ląstelėse (deoksiribonukleorūgštyse, nukleoproteiduose). Molinė masė 134,1. Kristalai. Lydymosi temperatūra 78-82 °C.
Šikšnosparnių tiltas
miniatiūra|250px|right|Šikšnosparnių tiltas – navigacinė priemonė, padedanti šikšnosparniams orientuotis, saugiame aukštyje perskrendant rekonstruotą automagistralę Šikšnosparnių tiltas – šikšnosparniams padedantis orientuotis ir saugiai skristi įvairios konstrukcijos (antžeminis ar požeminis) statinys ar įrenginys. Paprastai jis pastatomas po senų medžių ir krūmų eilių bei gyvatvorių sunaikinimo, įrengiant naują ar rekonstruojant seną kelią. Senųjų želdinių, miškų – šikšnosparnių skraidymo orientyrų – iškirtimas pakelėse kelia didelį pavojų šiems skraidantiems žinduoliams, jiems įprastais judėjimo maršrutais kertant judrias magistrales. Tamsoje besiorientuojantiems gyvūnams būdinga skleisti ultragarsą ir gaudyti grįžtantį aidą nuo vietovėje esančių paviršių, taip išlaikant palyginti nedidelį skrydžio atstumą iki jų. Pvz., orientuodamiesi į atspindį nuo virš kelio nutiestos konstrukcijos, jie gali saugiame aukštyje kirsti kelią.
Konstrukcija
Šikšnosparnių tilto automagistralėje funkciją gali atlikti ant aukštų stulpų, pastatytų abiejose kelio pusėse, ištempti lynai su pakabintais tinklais ar kitos panašios konstrukcijos. Šikšnosparnių saugiam judėjimui palengvinti taip pat statomi specialūs tuneliai ir antžeminiai statiniai. Tilto vieta paprastai sutampa su buvusia žaliąja linija (medžių eile ir pan.), ji parenkama tiesiant didelio eismo intensyvumo kelius šikšnosparnių kolonijų kaimynystėje, be to, ištyrus nusistovėjusias šių gyvūnų judėjimo kryptis link buveinių ir įprastų maitinimosi plotų.
Nepaisant išleidžiamų lėšų nykstančių rūšių apsaugos priemonėms įrengti, moksliniai tyrimai Vakarų Europoje parodė, kad šikšnosparniai ne visada linkę pasirinkti žmogaus įrengtas priemones.
Sede vacante
miniatiūra|Sedisvakansijos laikotarpio herbas Sede vacante (lot. 'kėdė, sostas tuščias') laikas, sedisvakansijos laikotarpis – tarpuvaldis, laikotarpis iki naujojo Katalikų Bažnyčios vadovo išrinkimo.
Universi Dominici Gregis (Apaštališkoji konstitucija) nurodo, kad mirus arba atsistatydinus popiežiui, Apaštalų Sosto valdymas iki naujojo popiežiaus išrinkimo atitenka kardinolo kamerlengo vadovaujamai kardinolų kolegijai, kurios svarbiausia užduotis šiuo laikotarpiu – tinkamai pasiruošti naujojo popiežiaus rinkimams, deramai surengti konklavą, o kitos kardinolų kolegijos galios šiuo metu yra labai ribotos.Sede vacante metu visi Romos kurijos darbuotojai netenka savo įgaliojimų, išskyrus kardinolą kamerlengą, kuris rūpinasi Apaštalų Sosto turto reikalais, ir Didįjį penitenciarijų (Apaštališkosios penitenciarijos tribunolo vadovą).
Po 1831 m. sede vacante netruko daugiau kaip 20 dienų, bet Viduramžiais Apaštalų Sostas būdavo tuščias ištisus mėnesius ar metus; ilgiausiai
trukęs sede vacante buvo 1268–1271 m. (tarpuvaldis tarp Klemenso IV ir Grigaliaus X).
Sedisvakansijos laikotarpiu negalima taisyti ar keisti esamų Bažnyčios įstatymų. Visi priimti pakeitimai įsigalioja tik naujam popiežiui juos patvirtinus.
Sede vacante periodu leidžiamos Vatikano monetos ir pašto ženklai su kardinolo kamerlengo herbu, bet be popiežiaus profilio.
ROP 86-oji oro bazė
Rumunijos oro pajėgų 86-oji oro bazė - Rumunijos oro pajėgų bazė netoli Feteščio (Jalomicos apskritis). Bazėje įsikūrusios 861-oji ir 862-oji naikintuvų eskadrilės (MiG-21 LanceR, o 863-oji sraigtasparnių eskadrilė (IAR-330L) bazuojasi Mihailo Kogelničanu tarptautiniame oro uoste‎.
Nuo 1996 m. 86-osios oro bazės eskadrilės ėmė intensyviai treniruotis, kad galėtų dalyvauti NATO misijose. Buvo pradėtos specialios mokymo programos, turinčios užtikrinti aukštesnį sąveikos lygį. Naikintuvų bombonešių eskadrilė buvo visiškai aprūpinta MiG-21 LanceR lėktuvais. 2000 m. gale vykdant Rumunijos oro pajėgų reformą buvo pakeista 86-osios bazės struktūra, ji tapo moduline, atitinkančia NATO bazių standartą ir leidžiančia užtikrinti aukštesnį sąveikos lygį.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Mokslo filosofija
Plačiaja prasme mokslo filosofija galima vadinti bet kokius filosofinius tekstus, kuriuose svarstomi tokie klausimai: Kas yra mokslas? Kuo jis skiriasi nuo kitų žmogaus veiklos sričių, ir nuo paramokslo? Kokie yra moksliškumo kriterijai? Kokie mokslo tikslai? Kaip kuriamas mokslas? Kaip jis veikia, kaip numato, aiškina, kontroliuoja pasaulį? Kokie yra pagrindiniai mokslo metodai? Kokios yra galimos mokslo formos? Kuo skiriasi atskiri mokslai, koks jų santykis? Šie klausimai rūpėjo filosofams turbūt visais laikais, todėl galima sakyti, kad visi žymūs filosofai (Aristotelis, I. Kantas, R. Dekartas ir daugybė kitų) buvo mokslo filosofai.
Šiuolaikinės mokslo filosofijos problemos
Matematikos pagrindai; Matematinių teiginių statusas; Matematikos taikomumas;
Kvantinės mechanikos problemos; Erdvė ir Laikas; Reliatyvumo teorijos problemos; Determinizmas ir indeterminizmas;
Biologijos teorijų redukcija; Funkcinis aiškinimas; Evoliucinės teorijos problemos;
kognityvinių mokslų ir sąmonės filosofijos;
Mokslo filosofijos atstovai
XIX a. XX a.
Bibliografija
Apie mokslo filosofiją Mokslo filosofų tekstai lietuvių kalba
Juozas Baranauskas (1864)
Juozas Baranauskas (1864 m. rugpjūčio 8 d. Čižiškės, Užpalių valsčius – 1928 m. sausio 21 d. ten pat, palaidotas Užpaliuose) – Lietuvos knygnešys.
Biografija
Iš Mažosios Lietuvos atgabendavo draudžiamosios lietuvių spaudos. Ją slėpdavo pas kaimynus, seserį, gyvenusią Bikūnuose. Kelis kartus prarado arklius, vežimą ir knygas. Bendradarbiavo su „Garšvių knygnešių draugija“. 1898 m. per jo namuose darytą kratą uriadnikas rado draudžiamosios lietuvių literatūros bei ryšulį korespondencijos, knygų sąskaitų, nelegalios spaudos. Už tai 1898–1899 m. kalintas Zarasuose, paskui trejiems metams ištremtas gyveno Odesoje. 1910 m. grįžo į Lietuvą.
Boleslovas Baranauskas
Boleslovas Baranauskas (1902 m. spalio 5 d. Vaivadiškiuose, Ukmergės apskritis – 1975 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – LKP ir sovietinio okupacinio režimo veikėjas.
Biografija
Mokėsi Mintaujoje ir Rygoje. Nuo 1921 m. dalyvavo nelegalios LKP veikloje, nuo 1936 m. revoliucionierius profesionalas. 1923–1925 m., 1927–1935 m., 1939–1940 m. kalintas už antivalstybinę veiklą.
1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, Liaudies seimo narys. 1940–1941 m. Šiaulių apygardos saugumo viršininkas, LSSR NKVD, NKGB liaudies komisaro pavaduotojas; vienas Lietuvos gyventojų represijų organizatorių. 1941 m. birželio mėn. pasitraukė į SSRS. 1942 m. mokėsi SSRS NKVD Maskvos aukštojoje mokykloje. 1942–1944 m. Lietuvos partizaninio judėjimo štabo žvalgybos ir informacijos skyriaus viršininkas.
1944–1945 m. LKP CK žemės ūkio skyriaus vedėjas ir Respublikinės žemės ūkio komisijos pirmininkas. 1945–1958 m. LSSR profsąjungų respublikinės tarybos pirmininkas. Nuo 1958 m. LSSR mokslų akademijos Archyvinių dokumentų skelbimo redakcijos vyr. redaktorius; ši paskelbė pagal sovietinį modelį tendencingai parinktų dokumentų rinkinių seriją „Faktai kaltina“.
Kurunta
Kurunta – hetitų laukinių gyvūnų ir medžioklės dievas. Panašias funkcijas turėjo ir dievas Inaras. Kuruntos atributas buvo elnias.
Kurunta buvo tapęs dievų karaliumi po to, kai Tešubą nuvertė iš dangaus. Dievas maištininkas verčia žmones veikti prieš dievus ir pats nepaiso galingų dievų. Dievai ir toliau nori gauti aukas, tad A'asas (A'as) ir Kumarbis susivienija prieš Kuruntą. Padedami Nara-Napsaros (A'aso brolis iš požeminio pasaulio) jie priverčia visus gyvūnus ir kalnų dievą Nasalmą veikti prieš Kuruntą. Po to Kurunta buvo įveiktas Tarhuno ir Ninurtos, tad pripažino Tarhuno viršenybę.
Po Telipino grįžimo Kurunta dalyvavo dievų sueigoje.
Jis taip pat buvo Karkemišo miesto globėjas.
Margavonės (reikšmės)
Margavonėmis vadinami kaimai:
Tom Clancy's Splinter Cell: Chaos Theory
Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory – kompiuterinis sėlinimo-veiksmo žanro žaidimas, sukurtas ir išleistas kompanijos „Ubisoft“ 2005 m. kovo 21 d. Xbox, GameCube bei AK platformoms. Vėliau pasirodė ir Nintendo DS bei NGage žaidimo versijos. GameBoy Advance versija, nors ir planuota, buvo atšaukta.
„Chaos Theory“ yra trečioji „Splinter Cell“ žaidimų serijos dalis, paremta rašytojo Tom Clancy kūryba. Pagrindinis žaidimo istorijos veikėjas Semas Fišeris – agentas, dirbantis slaptoje NSA atšakoje, pavadinimu „Third Echelon“. Aktorius Michael Ironside ir toliau įgarsino Semą, o Don Jordan – Irving Lambert. Žurnalas „Official Xbox Magazine“ žaidimui „Chaos Theory“ skyrė 2005 m. „Metų žaidimo“ titulą. Žaidimo perdirbinys, pavadinimu „Tom Clancy’s Splinter Cell 3D“, buvo išleistas Nintendo 3DS. Atnaujinta aukštos raiškos (High Definition) grafikos „Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory“ versija buvo išleista 2010-ųjų gruodžio 20-ąją PlayStation Network, konsolei PlayStation 3, kaip „Splinter Cell Trilogy“ dalis.
Daugelio žaidėjų režimai
„Chaos Theory“ turi du daugelio žaidėjų režimus. Kooperatyviniame režime du agentai atlieka 7 misijas, kurių veiksmas vyksta tuo pačiu metu, kaip ir vieno žaidėjo režimo istorija. Šį režimą galima žaisti lokaliai, arba internetu. Kampanija pasakoja dviejų Splinter Cell agentų, žinomų tiesiog kaip Agentas Nr.1 ir Agentas Nr.2, istoriją. Jų apmokymai yra pertraukiami prasidėjusios pasaulio krizės, kuri reikalauja NSA Shadownet divizijos dislokuoti papildomų resursų, įskaitant nepilnai apmokytus agentus. Nors žaidėjai gali veikti pavieniui, lygių dizainas skatina komandinį darbą. „Ubisoft“ kiek vėliau išleido du papildomus parsisiunčiamus lygius AK bei Xbox versijoms. Nuclear Plant bei UN Headquarters misijos užbaigia kooperatyvinio žaidimo komponento istoriją.
Eustachijus Stanislavas Sanguška
Kunigaikštis Eustachijus Stanislavas Sanguška-Liubarataitis (1842 m. liepos 13 arba rugpjūčio 28 d., Tarnuvas – 1903 m. balandžio 2 d., Bolcanas, Italija) – Lenkijos valstybinis ir socialinis-politinis veikėjas Austrijos-Vengrijos tarnyboje, kunigaikščių Sanguškų giminės, herbo „Pogonia“ galva. Kunigaikščio Vladoslavo Jeronimo Sanguškos ir Izabelės Marijos Liubomirskos sūnus.
Biografija
Stambus žemvaldys, kuriam dalinai priklausė Podgorecko pilis (testamentu palikęs paskutinis iš Rževuskių) ir Gumniska (dabar Tarnuvo miesto rajonas).
Mokėsi Lenkijoje ir Prancūzijoje. 1862–1864 metais klausė lekcijas Jogailos universitete.
1873–1879 m. – Austrijos-Vengrijos valstybės tarybos deputatas (ambasadorius).
Šeima ir vaikai
thumb|left|150px|Eustachijaus Stanislavo Sanguškos žmona Konstancija Ana Marija Zamoiskaitė thumb|150px|Eustachijaus Stanislavo Sanguškos antkapinis paminklas Nuo 1895 metų buvo vedęs Konstanciją Aną Mariją, grafaitės mergautinė pavardė – Zamoiskaitė (1864–1941), grafo Stanislavo Zamoiskio (1820–1889) ir grafienės Rožės Marianos Potockytės (1831–1890) dukterį. Vaikai:
Sonoros dykuma
Sonoros dykuma  – dykuma šiaurės Amerikos vakariniame pakraštyje, viena iš didžiausių ir karščiausių šiaurės Amerikos dykumų. Išsidėsčiusi JAV Kalifornijos ir Arizonos valstijose ir Meksikos Sonoros ir Žemutinės Kalifornijos valstijose. Plotas – 311 000 km².
Roitlingenas
Istorija
Pirmą kartą minimas 1089-90 m. datuotuose rašytiniuose šaltiniuose. Apie 1180 m. gavo teisę rengti turgus.
Sonoros dykuma
Iškrenta 75-380 mm kritulių per metus. Daugiausiai žiemą-pavasarį. Karščiausia ir sausiausia vieta – Kolorado žemupys. Dykumoje gyvena 60 žinduolių, 350 paukščių, 20 amfibijų, daugiau nei 100 roplių, 30 žuvų rūšių. Taip pat daugiau nei 2000 augalų rūšių, daugelis jų endeminės, tarp jų – Didžioji karnegija.
Dykumoje įsteigta keletas nacionalinių parkų. Vienas iš jų Saguaro nacionalinis parkas.
Airijos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Airijos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Vilniaus oro uostas
miniatiūra|Atvykimo terminalas thumb|Atvykimo terminalo [[fasadas su jaunųjų aviamodeliuotojų bareljefais (2008)]] thumb|[[AirBaltic lėktuvas prie laipinimo rankovės]] thumb|„FL Technics“ lėktuvų remonto angaras thumb|Ne Šengeno erdvės sektorius thumb|Prieš [[2023 m. NATO viršūnių susitikimas|2023 m. NATO viršūnių susitikimą leidžiasi JAV prezidento lėktuvas Air Force One (Boeing VC-25)]]
Airijos futbolo varžybos 1999–2000 m.
1999–2000 m. Lygos taurė
Airijos futbolo lygos taurė yra vienas pagrindinių taurės turnyrų Airijoje, jame dalyvauja dviejose stipriausiose lygose žaidžiantys klubai ir kai kurios žemesniųjų lygų komandos.
Vilniaus oro uostas
Vilniaus oro uostas – didžiausias Lietuvos oro uostas. Įkurtas Vilniaus pietuose (Naujininkuose), ~7 km nuo miesto centro.
Sonoros dykuma
Didžiausi miestai – Finiksas, Tuksonas (Arizona), Meksikalis (Žemutinė Kalifornija), Ermosiljas (Sonora).
Vilniaus oro uostas
Turi vieną kilimo ir tūpimo taką. 2022 m. aptarnavo 3,91 mln. keleivių. Veikia „airBaltic“, „Ryanair“, „Wizz Air“ orlaivių aptarnavimo bazės.
Sonoros dykuma
miniatiūra|300px|kairėje|Dykumos vaizdas iš [[Tarptautinė kosminė stotis|tarptautinės kosminės stoties.]]
Vilniaus oro uostas
Istorija
1932 m. rugpjūčio 17 d. atidarytas oro uostas Vilnius-Kirtimai. Kirtimai tada buvo Vilniaus priemiesčiu. Maršrutu Varšuva–Vilnius–Varšuva skraidyta kasdien.