cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
FK Nosta
„Nostos“ futbolo klubas, o trumpai FK „Nosta“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Novotroicko. Dar žinomas „Metalurgo“ (1991–1994) pavadinimu.
Istorija
Rungtyniavo PFL (III pakopa). 2020–2021 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje užėmė aštuntą vietą. Sekančiame sezone liko trylikti.
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Oda (medžiaga)
thumb|left|240px|Tradicinis odos rauginimas [[Fesas|Fese]] Odos išdirbimas (odininkystė) – labai senas amatas. Akmens amžiuje oda gremžta kauliniais įrankiais, minkštinta smegenimis, kaulų čiulpais. Vakarų Europoje odininkų cechai pradėjo veikti nuo X a., odos fabrikai – XVIII–XIX a., pramoninė gamyba išplėtota XIX a. antroje pusėje. Odos išdirbimas – sudėtingas procesas. Pirmiausiai nuvalomi nešvarumai, šalinamos riebalų ir mėsos pripjovos, oda konservuojama: sūdoma (apibarstoma valgomąja druska arba mirkoma sūryme), kartais džiovinama pakabinta ant karčių, šaldoma šaldytuve. Oda valoma mechaniškai (plaunama, mirkoma, plikoma) ir chemiškai (kalkių pienu, natrio sulfatu). Nuvalyta oda vadinama plike. Ji minkštinama fermentais, apdorojama druskomis. Minkštųjų odų pusgaminis dar šikšninamas, neutralizuojamas, apdorojamas tanidais, sintanais; taip užpildomi dermos struktūriniai tarpeliai, suvienodėja jos storis ir tankis, toks pusgaminis tampa standesnis, mažiau kinta jo matmenys nuo drėgmės ir temperatūros pokyčio. Tuo tarpu kietųjų odų ir juchto (iki 3 mm storio mišriai apdorota galvijų, arklių ar kiaulių oda) pusgaminis apdorojamas dar magnio sulfato, gliukozės, melasos, aliuminio alūno tirpalu, kad taptų tampresnis, atsparesnis šilumai, drėgmei. Toliau oda džiovinama, tampoma, dažoma, lakuojama, blizginama.
Dabar dažnai iš sintetinių medžiagų gaminama dirbtinė oda. Natūralios odos gaminių kartais atsisakoma dėl etinių ar religinių motyvų (nežudymo doktrinos laikymosi, vengimo tabuizuotų gyvūnų gamininių).
2016 m. Valensijos motociklų Grand Prix
2016 m. Valensijos motociklų Grand Prix – 18–tasis 2016 m. MotoGP sezono etapas. Jis vyko 2016 m. lapkričio 13 d. Circuit Ricardo Tormo trasoje, Valensijoje.
Britanis
miniatiūra|[[Arbatinukas, pagamintas iš britaniškojo metalo.]] Britanis, britaniškasis metalas  – piuterio tipo lydinys, mėgstamas dėl sidabrinės spalvos. Dažniausiai jį sudaro 92% alavo, 6% stibio ir 2% vario.
Britanis pirmą kartą pagamintas 1769 ar 1770 m. Jį išrado Džeimsas Vikersas (James Vickers). Lydinys pradžioje, kol jį pagal sutartį gamino Šefildo gamintojai Ebenezeris Henkokas (Ebenezer Hancock) ir Ričardas Džesopas (Richard Jessop), vadintas 'Vikerso baltasis metalas'. 1776 m. lydinį ėmė gaminti pats Vikersas, kuris buvo jo gamybos licencijos savininkas iki mirties 1809 m. Tada kompanija atiteko jo sūnui Džonui ir žentui Elijai Vestui (Elijah West). 1836 m. kompanija buvo parduota Džono Vikerso sūnėnui Ebenezeriui Steisiui (Ebenezer Stacey; Hannah Vickers ir John Stacey sūnus).
Gaminiai iš britanio dažniau tekinami, negu liejami. Britanis lydosi +255 °C temperatūroje.
1846 m. buvo sukurta elektrocheminio dengimo sidabru technologija, nuo tada britanis plačiai imtas naudoti kaip pamatinis metalas sidabru dengtiems stalo įrankiams ir kitiems namų reikmenims. Anglų kalboje naudojama santrumpa EPBM, kuri reiškia 'elektrochemiškai dengtas britanis'. Dengtas britanis paprastai buvo naudotas kaip pigesnis sidabru dengto naujasidabrio (EPNS ' 'elektrochemiškai dengtas naujasidabris'), kuris tvirtesnis už britanį, pakaitalas.
Iš britanio gaminamos kasmet įteikiamos Oskarų statulėlės. Jos gaminamos iš britanio ir dengiamos auksu
Britanis (kitaip britaniškasis metalas) neturi būti painiojamas su Britanijos sidabru, didelio grynumo sidabro lydiniu.
Kim van Kooten
Kim van Koten (g. 1974 m. sausio 26 d. Piurmerende) – Nyderlandų aktorė ir scenaristė.
Biografija
Jos tėvas Kees van Kooten yra šalyje žinomas aktorius ir komikas, o brolis Kasper van Kooten – aktorius ir dainininkas. Kim mėgino studijuoti scenarijų rašymą Filmacademie Amsterdame, tačiau po poros metų metė mokslus, kuomet gavo pasiūlymą dirbti radijo stotyje. Čia Kim dirbo iki 1995 m., kuomet jai pasiūlė vaidmenį juostoje „Mažoji sesuo“. Sėkmingas pasirodymas paskatino ją dėmesį skirti aktorystei.
Sėkmingiausi Kim vaidmenys yra filmuose „Jesus is een Palestijn“ (1999) ir „Filein sako „atsiprašau““ (2003). Pradėjusi vaidinti, Kim tuo pačiu metu sėkmingai rašė ir scenarijus. 1996 m. vienas žinomiausių Nyderlandų režisierių Theo van Gogh pakvietė ją prisidėti prie filmo „Blind Date“ scenarijaus. Viso ji yra prisidėjusi prie daugiau kaip dešimties filmų scenarijų ir pelniusi ne vieną apdovanojimą.
Šeima
Nuo 2003 m. yra ištekėjusi už aktoriaus Jacob Derwig, turi sūnų ir dukterį (g. 2004 ir 2007 m.)
Austrijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
Austrijos futbolo varžybos 1974–1975 m.
Arechauna (reikšmės)
Arechauna vadinamos Baltarusijos gyvenvietės Vitebsko srityje:
Sicario: narkotikų karas
Sicario: narkotikų karas – 2015 m. JAV veiksmo trileris,  kurį režisavo Denis Villeneuve. Filme vaidina Emily Blunt, Benicio del Toro ir Josh Brolin. Veiksmas sukasi apie principingą FTB agentę, kurią Jungtinių Valstijų gynybos departamentas pasitelkia, kad sučiuptų galingo ir žiauraus Meksikos narkotikų kartelio lyderį.
Jo tęsinys „Sicario 2: Kartelių karai“ buvo išleistas 2018 m. birželio 29 d.
Rimvydas Čekavičius
Rimvydas Čekavičius (g. 1979 m. lapkričio 30 d. Kauno rajone) – sporto dokumentikos režisierius ir prodiuseris.
Karjera
Tiesioginių sporto transliacijų pradininkas Lietuvoje, ilgametis lietuviško futbolo transliuotojo futbolo.tv direktorius.
Nyderlandų futbolo varžybos 2009–2010 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 2009–2010 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Rezultatai
Legenda:
Luisenjai
Luisenjai (, sav. Payómkawichum) – indėnų tauta, gyvenanti pietvakarių Jungtinėse Amerikos Valstijose, pietinėse Kalifornijos pakrantėse. Populiacija – apie 2500 žmonių (drauge su labai artimais chuanenjais). Luisenjų kalba (Cham’teela), priklausanti jutų-actekų šeimai, jau beveik išnykusi, kalbama angliškai bei ispaniškai. Tikintieji daugiausia Romos katalikai, yra protestantų, tradicinės tikybos išpažinėjų.
Pavadinti pagal Prancūzijos Karaliaus Šv. Liudviko pranciškonų misiją.
Ikikolonijiniais laikais luisenjai gyveno San Luis Rėjaus, Santa Margaritos taip pat San Mateo upių slėniuose, o chuanenjai – San Chuano slėnyje. Šie slėniai leidžiasi nuo kalnų pašlaičių link vandenyno. XVIII a. būta 5–10 tūkst. luisenjų. Nuo 1769 m. susidūrė su ispanais. Nors pastarieji luisenjus akultūravo, bet leido išlaikyti tradicines gyvenvietes. XIX a. vid. pietų Kaliforniją užgrobus amerikiečiams, luisenjai neteko daugumos savo žemių ir 1875 m. buvo suvaryti į rezervacijas. XX a. vid. luisenjai vadovavo Kalifornijos indėnų judėjimui už savivaldą.
Verčiasi pramone, žemės ūkiu, paslaugomis. Tradicinė kultūra panaši į kitų pietų Kalifornijos indėnų. Seniau vertėsi rankiojimu (ypač gilių), medžiokle, pakrantėse – žvejyba ir jūrine medžiokle. Derlumo palaikymui rankiojimo plotai būdavo padegami. Išplėtojo krepšių pynimą, lipdytinę keramiką. Tradicinis būstas – pusiau žeminė su kūgišku stogu iš žievių ir šakalių. Ūkinėms reikmėms įrengdavo priestatą. Apeiginėms reikmėms naudodavo apskritas pusiau požemines pirtis. Kaimo centre – apeiginis namas su aptverta aikštele piešiniams ant smėlio.
Tautiniai rūbai – pūkiniai apdangalai, sandalai, mokasinai, taip pat strėnraiščiai (vyrų), plaušiniai sijonai-prijuostės (moterų). Darydavosi tatuiruotes, dažydavosi kūną. Kaip puošmenis nešiodavo pusbrangius akmenis, lokių nagus ir kt. Vyrai turėdavo papuošimus nosyje ir ausyse, nešiodavo apeiginius galvos dangalus iš erelio, varnos plunksnų.
Gyvenvietę apgyvendindavo patrilinijinė gimininė bendruomenė, vadovaujama vado (paveldimas titulas), kunigų ir šamanų tarybos bei pagalbininko. Taip pat būdavo atskira pašvęstųjų karių klasė. Santuoka patrilokalinė. Buvo žmonos išpirkimo paprotys, santuokos tarp pusbrolių ir pusseserių, daugpatystė (seserų). Jaunuolių įšventinimams naudodavo haliucinogeninį gėrimą iš indėninės durnaropės (Datura innoxia), per laidotuves dalindavo maistą ir dovanas. Įšventinant mergaitės ant uolų piešdavo piešinius. Daugelyje apeigų būdavo neapsieinama be piešinių iš smėlio, kurie paaiškindavo apeigos reikšmę, kosmoso sandarą. Luisenjų mitologijai būdingi pasakojimai apie mirštantį ir prisikeliantį dievą Čingičngišę (su juo susijusios ir slaptosios vyrų sąjungos) bei apie kultūrinį didvyrį-sutvėrėją. Dalį dvasinio paveldo luisenjai yra išsaugoję (laidotuvių apeigos, įšventinimai, tradiciniai valgiai ir kt.).
Dabar luisenjai gyvena 6 rezervacijose:
Nevėža (Virinta)
Nevėža – upė Anykščių rajone, Virintos dešinysis intakas Šventosios upės baseine. Ilgis – 12 km, baseino plotas – 31 km², Suteka su Virinta 9,9 km nuo jos žiočių, prie Kurklių miestelio.
Nevėža prasideda Nevėžos ežere, pietinėje pakrantėje. Teka natūralia vingiuota vaga, pietvakarių kryptimi. Upėje yra rėvų, užvartų, užtvankų. Aukštupyje suformuoti Gabrėlų ir Užunevėžio tvenkiniai (yra Gabrėlų HE, buvusio malūno užtvanka). Daugumoje ji teka laukais, todėl pakrantėse reti medžiai ar krūmai, retkarčiais miškeliai, kitur plyti pievos.
Gyvenvietės prie Nevėžos: Gabrėlai, Užunvėžiai, Kurkliai II, Kurkliai. Hidrologinis kodas – 12210773,
Upėvardis Nevė́ža (1784 m. – Niewiaza) kildinamas nuo „ne-vėžys“, t. y. „upė be vėžių“. Kitas aiškinimas – nuo žodžio „nevežti“, kadangi upės tėkmė yra lėta („nevaži“, balt.*nevēźā-).
Austrijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
Austrijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
KF 2 Korriku
Istorija
Klubas įkurtas 1990 m. Iškovojo Kosovo futbolo taurę (1996 m.)
Rungtyniavo pirmuose dvejuose Superlygos sezonuose, bet vėliau iškrito į Pirmą lygą.
Tamaz Gamkrelidze
Tamazas Gamkrelidzė (, 1929 m. spalio 23 d. – 2021 m. vasario 10 d. ) – Gruzijos kalbininkas, orientalistas, indoeuropeistas, tikrasis TSRS mokslų akademijos narys (1984), Rusijos mokslų akademijos akademikas (1991), Gruzijos mokslų akademijos prezidentas (2005–2013).
Biografija
1952 m. Tbilisio valstybiniame universitete baigė orientalistikos fakultetą.
1953–1960 m. dirbo Gruzijos mokslų akademijos kalbotyros institute. Nuo 1960 iki 2008 m. buvo struktūrinės ir taikomosios kalbotyros katedros vedėjas. Filologijos mokslų daktaras (1963), profesorius (1964).
TSRS mokslų akademijos narys korespondentas (1979) – Literatūros ir kalbos skyrius. Akademikas (1984) – Literatūros ir kalbos (kalbotyros) skyrius.
Tikrasis Gruzijos mokslų akademijos narys (nuo 1974) ir prezidentas (2005–2013).
Garsių veikalų apie indoeuropiečių kalbas, senąsias kalbas, teorinę kalbotyrą ir kartvelų kalbas autorius. 1972 m. su V. Ivanovu iškėlė vadinamąją glotalinę teoriją, kurios galutinis variantas buvo paskelbtas bendroje dvitomėje monografijoje „Indoeuropiečių kalba ir indoeuropiečiai“(1984). 250px|thumb|right|T. Gamkrelidzės vizitinė kortelė Ne vienas T. Gamkrelidzės darbas skirtas rašto tipologijai ir kilmei. Nuo 1988 iki 1994 m. T. Gamkrelidzė buvo pagrindinio Rusijos mokslinio žurnalo apie kalbotyrą „Kalbotyros klausimai“ vyriausiasis redaktorius.
Nacionalinės JAV mokslų akademijos (2006) ir Amerikos meno ir mokslų akademijos (1978) užsienio šalių narys, Britanijos mokslų akademijos narys korespondentas (1979), Australijos mokslų akademijos narys korespondentas (1983), Saksonijos mokslų akademijos (1988) ir Vengrijos mokslų akademijos (2007) užsienio šalių narys, Europos akademijos narys. Bonos ir Čikagos universitetų garbės daktaras (Doctor honoris causa). Amerikos kalbininkų draugijos garbės narys (nuo 1971). Europos kalbininkų draugijos prezidentas (1986–1987).
1991 m. rugpjūtį T. Gamkrelidzė buvo paskirtas Valstybinio Tbilisio universiteto rektoriumi, tačiau šias pareigas ėjo trumpai.
Tbilisio miesto garbės pilietis (2000).
Arechauna
Arechauna – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 5 km į šiaurės rytus nuo Ušačų.
Istorija
XIX a. buvo dvaras Lepelio apskrityje, gyvavo Arechaunos valsčius.
Raimundas Yla
Raimundas Yla (1941 m. gegužės 1 d. Skriaudžiuose, Marijampolės apskritis – 2018 m. vasario 11 d. Birštone) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1948–1955 m. mokėsi Skriaudžių septynmetėje mokykloje. 1959 m. Kauno politechnikume baigė kelių ir tiltų specialybę. 1959–1960 m. Liekelprojekto vyr. technikas. Studijavo Kauno politechnikos institute. 1962–1969 m. Vandens ūkio projektavimo instituto inžinierius. 1969–1977 m. Prano Ziberto šilko ir pliušo kombinato savaitraščio „Zibertietis“ redaktorius. 1976 m. Vilniaus universitete įgijo žurnalisto specialybę.
Nuo 1977 m. Lietuvos radijo ir televizijos Kauno redakcijos radijo laidų redaktorius. 1983–1996 m. televizijos laidų „Krašto apžvalga“, „Lietuviai svetur“ ir kt.) redaktorius. 1996–1997 m. Kauno miesto savivaldybės administratoriaus pavaduotojas. 1997–1999 m. Kauno apskrities viršininko administracijos Kultūros skyriaus viršininkas, 1999–2001 m. vedėjas.
Natalia Avelon
Natalija Avelon (tikrasis vardas – Natalia Siwek; g. 1980 m. kovo 29 d. Vroclavas) – Lenkijoje gimusi aktorė ir atlikėja. Būdama 8, su šeima persikėlė gyventi į Vokietiją, yra šios šalies pilietė.
Bruntalas
Istorija
Įkurtas 1213 m., tais pačiais metais sutekta Magdeburgo teisė.
Austrijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
Austrijos futbolo varžybos 1976–1977 m.
Raimundas Yla
Biografija
Palaidotas Skriaudžių kapinėse.
Bruntalas
Istorija
Nuo 1938 iki 1945 m. buvo viena iš Sudetų krašto savivaldybių.
Lukna (Nevėža)
Lukna – nedidelis upelis Utenos ir Anykščių rajonų paribyje, tekantis nuo Pakalnių (Leliūnų sen.) iki Nevėžos ežero (Skiemonių sen.). Priklauso Šventosios upės baseinui, ilgis – 15,2 km, baseino plotas – 60 km².
Utenos rajonui priklauso tik dalis Luknos upelio aukštupio. Jo ištakos – Baltučių kaimo apylinkės, plytinčios į pietvakarius nuo Pakalnių. Srūva pamiškėmis ir palaukėmis vakarų kryptimi iki Skiemonių, vietomis ištiesinta vaga dirbamuose laukuose. Toliau krypsta į šiaurės vakarus, žemupyje kerta kelią, už kurio raizgosi natūralia vaga. Įteka į Nevėžos ežerą jo vakariniame krante.
Gyvenvietės prie Luknos: Paluknis, Remeikiai, Skiemonys, Čivyliškis. Hidrologinis kodas – 12210774. thumb|left|235px|Lukna prie Remeikių
Upėvardis kildinamas nuo žodžių luknas („kurio ragai eina į šalis“), lukniuoti („liumpėti, būti klampiam“). Bendresnė šaknies lukn- reikšmė galėjo būti „lenkti, linkti“ iš to – „klimpti, glebti“ (plg. „lankstus“, lukt „lėpti, glebti“).
Adū atolas
thumb|250px|Atolo žemėlapis
Adū atolas, arba Synū  – koralinis atolas Indijos vandenyne, pačiuose Maldyvų salyno pietuose, 541 km į pietus nuo Malės. Plotas – 11,1 km². Atolą sudaro 23 salos, iš kurių 6 yra gyvenamos: Hithadhū (3,6 km²), Ganas (2,6 km²), Mydhū (2,0 km²), Maradhū (0,9 km²), Hulhumydhū, Fejdhū (0,7 km²).
Natalia Avelon
Dirbo foto modeliu, kine ir televizijoje vaidina nuo 2001 m., 2012 m. nominuota Jupiterio apdovanojimui kaip geriausia Vokietijos aktorė už vaidmenį filme „Gegengerade“. Kitas žymus vaidmuo – biografinėje juostoje „Das wilde Leben“ (2007).
Adū atolas
Adū atole yra Gano tarptautinis uostas. Pagrindinė gyvenvietė – Adū (32 tūkst. gyventojų, apima visas gyvenamas saleles). Verčiamasi turizmu, žvejyba, kokosų rinkimu. Atole kalbama nuo standartinės dhivehi gerokai besiskiriančia adū tarme.
1959–1963 m. Adū atolas su kitomis pietų Maldyvų salomis sudarė Jungtinę Suvadyvų Respubliką.
Ba atolas
thumb|200px|Atolo palydovinė nuotrauka
Ba atolas arba Pietų Malhosmadulu atolas – koralinių atolų grupė Indijos vandenyne, Maldyvų salyno centrinėje dalyje, vakarinėje pusėje. Plotas – 7,29 km². Atolas yra 95–125 km nuo Malės. Žiedo ilgis 42 km, plotis iki 32 km. Atolas sudarytas iš 3 mažesnių atolų – Malhosmadulu, Fasdūtherės ir Goifulhafehendhū. Gausu žiedinių rifų, jie pasižymi turtinga bioįvairove. 2011 m. Ba atolas paskelbtas UNESCO biosferos rezervatu.
Ba atolą sudaro 75 salos iš kurių 13 – gyvenamos: Goidhū (1,1 km²), Dharvandhū (0,45 km²), Hithadhū (0,4 km²), Fulhadhū (0,3 km²), Ejdhafušis (0,2 km²), Fehendhū (0,2 km²), Malhosas (0,2 km²), Kamadhū (0,16 km²), Kudarikilu (0,1 km²), Dhonfanu (0,1 km²), Thulhadhū (0,04 km²).
Atole gyvena 11,9 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Ejdhafušis (4,1 tūkst. gyv.). Vystomas turizmas.
Arechauna (Polockas)
Arechauna – kaimas šiaurės Baltarusijoje, 10 km į pietvakarius nuo Vetrynos.
Istorija
1552 m. minimas dvaras. XIX a. buvo miestelis ir dvaras, kurį valdė Zabielos, čia buvo Lepelio apskrities Arechaunos valsčiaus centras.
Manuilas I Komninas
Manuilas I Komninas (, 1118 m. lapkričio 28 d. Konstantinopolis – 1180 m. rugsėjo 24 d. Konstantinopolis) – 1143–1180 m. Bizantijos imperatorius.
Biografija
thumb|280px|left|Bizantija 1180 m. Kilęs iš Komninų dinastijos. Tėvas Jonas II Komninas, motina Irena Vengrė, jų ketvirtas sūnus.
Šeima
Žmonos Berta Zulcbach, Marija Antiochietė, vaikai Marija Komnina, Aleksijus II Komninas.
Valdymas
Pasižymėjo kovose su tiurkais seldžiukais, todėl 1143 m. tėvo pasirinktas įpėdiniu. Siekdamas atkurti imperijos didybę valdymo pradžioje labiau domėjosi Vakarų politika: sudaręs sąjungą su Venecija 1147–1149 m. kovojo su normanų vadu Sicilijos karaliumi Rodžeriu II, atsiėmė jo užimtą Kerkyros salą. 1155 m. įsiveržė į Sicilijos karalystę, bet 1156 m. prie Brindizio buvo sumuštas Rodžerio II įpėdinio Vilhelmo I. 1159 m. privertė kryžininkų įkurtos Jeruzalės karalystės karalių Balduiną III pripažinti Bizantijos viršenybę. 1167 m. prisijungė Dalmatiją, Kroatiją ir Bosniją, motinos gimtinėje Vengrijoje 1173 m. pasodino į sostą savo kandidatą. Aktyvi Manuilo I Komnino politika įvairiomis kryptimis atitraukė jo dėmesį nuo didėjančio tiurkų seldžiukų pavojaus. 1176 m. prie Miriokefalono (prie dab. Denizlis, Turkija) Manuilas I Komninas pralaimėjo seldžiukams; baigėsi Bizantijos pastangos atgauti visą Mažąją Aziją, imperija galutinai perėjo į gynybą.
Krysten Ritter
Krysten Ritter (pilnas vardas – Krysten Alyce Ritter; g. 1981 m. gruodžio 16 d.) – amerikiečių modelis, aktorė bei dainininkė.
Dirbo modeliu nuo 15 metų, kuomet ją atrankoje pastebėjo agentas. Sulaukusi 18, persikėlė į Niujorką, kur turėjo kontraktus su „Elite Model Management“, o vėliau – su „Wilhelmina Models“ agentūromis. Yra dirbusi Milane, Paryžiuje, Tokijuje.
Koment Wilhelmina Models nusiuntė ją į atranką fimuotis „Dr Pepper“ reklamoje, Ritter susidomėjo aktoryste. Nuo 2001 m. ji gavo eilę epizodinių vaidmenų TV serialuose („Įstatymas ir tvarka“, „Džonis Zero“, „Veronika Mars“, „Bręstantis blogis“, „Gilmoro merginos“), filmuose jai taip pat paprastai tekdavo antraplaniai vaidmenys.
Serialuose „Don‘t Trust the B in Apartment 23“ (2012-13) ir „Jessica Jones“ (2015-19) Ritter atliko pagrindinius vaidmenis. Kartu su vaikystės draugu William Thomas Burnett buvo sukūrę indie rock stiliaus duetą „ Ex Vivian“, kuriame Ritter dainavo ir grojo gitara. 2012 m. jie išleido vieną albumą.
2017 m. ji parašė ir išleido psichologinį trilerį „Bonfire“.
Liudvikas Narbutas
Liudvikas Narbutas (1831 m. Šiaurių dvare, Lydos apskrityje – 1863 m. gegužės 4 d. netoli Dubičių kaimo, Lydos apskritis) – 1863 metų sukilimo vadas, Lydos apskrities karinis viršininkas.
Biografija
Liudvikas Narbutas, istoriko Teodoro Narbuto sūnus, buvo vienas pirmųjų sukilimo organizatorių Vilniaus gubernijoje. Šeima: mama – Kristina Sadovskaja-Narbutienė, seserys: Teodora (Tosia) Narbutaitė-Mončiunskienė, Joana Narbutaitė-Kuncevičienė, broliai: Boleslovas Narbutas, Prančiškus Narbutas, Stanislovas Narbutas, Aleksandras Narbutas, žmona: Amelija.
Nuo 1848 m. mokėsi Vilniuje. Už dalyvavimą slaptoje jaunimo organizacijoje ir pas jį rastus nelegalius raštus 18-metis Liudvikas buvo suimtas, nuplaktas rykštėmis ir atiduotas į kareivius. Tarnavo Kaukaze. Už pasižymėjimą jam buvo suteiktas karininko laipsnis. Po Nikolajaus I mirties buvo amnestuotas, tad 1859 m. grįžo į Vilnių.
Lietuvos komiteto paskirtas Lydos apskrities kariniu viršininku, Liudvikas turėjo organizuoti ginkluotą sukilimą apskrityje ir vadovauti vienam iš būrių. Sunkiausia buvo apsirūpinti ginklais. Vasario 13 d. Liudvikas su savo broliu Boleslovu ir keliais savanoriais išvyko iš Šaurų į mišką. Narbuto sesuo Teodora Mančiunskienė tapo jo būrio ryšininke ir patikėtine.
Kunigai bažnyčiose skaitė sukilėlių manifestą, kad paskatintų valstiečius įsitraukti į kovą dėl žemės ir laisvės. Saugumo tikslais grupės būrėsi Rūdninkų miškuose. Iš čia Liudvikas su būriu buvo nuvykę į Paąžuolės kaimą, kur pastojo kelią kareiviams, vedantiems nuo Varėnos rekrutus. Visų rekrutų išvaduoti nepavyko, tačiau dalis jų per sumišimą pabėgo. Gandas apie šį, pirmąjį, L. Narbuto būrio susirėmimą pasklido apylinkėje ir paskatino daugiau savanorių stoti į jo būrį.
Ypač veiksmingai dirbo savanoris Stepas Vilbikas, kuris su smuiku pereidavo kaimus, pagrojęs pasakydavo kalbą, verbuodavo žmones į sukilėlių eiles. Todėl kovotojų skaičius didėjo. Daugiausia į sukilėlius pereidavo valstiečių. L. Narbuto būriui persikėlus arčiau Vilniaus, prie jo prisidėjo dailininko Mykolo E. Andriolio vadovaujamas Vilniaus jaunimo būrelis. L. Narbutui artėjant prie Vilniaus, generalgubernatorius Vladimiras Nazimovas susirūpino, kad sukilėliai neužpultų miesto, todėl buvo sustiprinta jo apsauga.
Pirmą kartą L. Narbuto būrys kovėsi su baudžiamąja kariuomene kovo 9 d. prie Rūdninkų. Atakavo sukilėlius pulkininkas Vinbergas su trimis kuopomis pėstininkų ir kazokų šimtine. Sukilėliai sėkmingai atrėmė puolimą ir jiems atiteko nemaža ginklų, ypač štucerių.
Arechaunos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vitebsko gubernijoje. Panaikintas 1923 m. balandžio 1 d. prijungiant prie Prazarokų valsčiaus.
Liudvikas Narbutas
Biografija
Po sėkmingų kautynių L. Narbuto būrys vyko į Nočios girią. Norėdamas suklaidinti priešą, būrio vadas dažnai keitė vietą, sunaikino tiltą per Katros upę. Tuo tarpu štabo kapitono Timofejevo dviejų kuopų pėstininkų ir 50 kazokų dalinys išvyko ieškoti L. Narbuto vadovaujamų sukilėlių. Balandžio 11 d. prie Dubičių įvyko kautynės. L. Narbutas, turėdamas 150 žmonių ir nežinodamas priešo jėgų, po susirėmimo pasitraukė. Iš Gardino pasiųstas pulkininkas Verneris su trimis kuopomis pėstininkų ir eskadronu dragūnų aptiko L. Narbuto būrį prie Lakštutėnų dvaro, netoli Kalvių kaimo. Nors padėtis buvo nepatogi, L. Narbutas balandžio 20 d. buvo priverstas stoti į kautynes. Priešo gretose buvo 42 nukauti ir daug sužeistų, o sukilėlių – keliolika sužeistų ir 7 negyvi. Žuvo ir L. Narbuto adjutantas Vladislovas Novickis, inžinerijos karininkas.
L. Narbuto būrys vėl susirinko prie Dubičių. Žinodamas apie dideles priešo jėgas, kurios jį persekiojo, L. Narbutas keisdamas vietą ir visaip klaidindamas priešą parinko būriui nuošalią vietą miškuose tarp balų. Savo brolį Boleslovą jis nusiuntė į Trakų apskritį pas sukilėlių būrio vadą Feliksą Vislouchą, prašydamas pagalbos. Be to, jis tikėjosi pagalbos ir iš Lydos.
Paminklo projektą parengė skulptorius ir architektas Antanas Vivulskis, kuris yra Trijų kryžių paminklo, esančio Vilniuje, autorius.
Ušakiai
Ušakiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Pašilėnų.
Liudvikas Narbutas
Biografija
O kautynių vietoje 1988 m. pastatytas geležinis kryžius ir mediniai paminklai. Žmonės pasakoja, kad kautynių vietoje žuvusiems sukilėliams buvo statomi mediniai kryžiai, tačiau caro valdžia juos nupjaudavo. Šių apylinkių gyventojai dalyvavo sukilime arba jį rėmė materialiai.
Napoleonas Dinamitas
Tai buvo pirmasis Jared Hess pilnametražis filmas, iš dalies adaptuotas pagal jo ankstesnį trumpametražį filmą „Peluca“. Filmas Jungtinėse Amerikos Valstijose buvo išleistas 2004 m. birželio 11 d. Bendros filmo pajamos visame pasaulyje siekė virš 46 mln. JAV dolerių.
Animacinis serialas
2010 m. balandį „Fox“ paskelbė, kad kuriamas animacinis serialas, kuriame savo vaidmenis atliks tie patys aktoriai. Serialas debiutavo 2012 m. sausio 15 d., sekmadienį. 2012 m. gegužės 14 d. paskelbta, kad „Fox“ atšaukė serialą po 6 serijų. 2014 m. lapkričio 4 d. kompanija „Olive Films“ išleido visą serialą DVD formatu.
2022 m. Europos treko čempionatas
2022 m. Europos treko čempionatas – 12-asis Europos šalių dviračių treko čempionatas, vykęs Miunchene, Vokietijoje.
Čempionatas buvo 2022 m. Europos čempionatų žaidynių programos dalis.
Reaguojant į 2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą, čempionate neleista startuoti atletams iš Rusijos ir Baltarusijos.
Austrijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
Austrijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
SC Sand
Zando sporto klubo moterų futbolo komanda, o paprasčiau SC Sand – Vokietijos futbolo komanda iš Vilštėto, rungtyniaujanti moterų futbolo varžybose.
Istorija
Sporto klubas įkurtas 1946 m. Zandas – viena iš Vilštėto miesto dalių. Klubas įsikūrė Zande ir pasivadino „Zando“ sporto klubu.
Moterų futbolo ekipa suburta 1980 m. Žaidė regioninėse varžybose, galiausiai, pateko į Frauen-Bundesliga (aukščiausią lygą).
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Orsay-Stadion. Pagal soccerway.com šis stadionas talpina 2 tūkst žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 6 d.
KF Besiana
Istorija
Klubas įkurtas 1994 m. Patys sėkmingiausi metai klubui buvo 2002–ieji, kai tapo Kosovo čempionais, iškovojo futbolo taurę, bei supertaurę.
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies pirmenybėse.
Jokūbavo dvaras
Jokūbavo dvaras (arba Stončių dvaras, Stančių dvaras) – buvusi dvaro sodyba Jokūbave, Kretingos rajone, tarpukaryje priklausiusi buvusiam Lietuvos prezidentui Aleksandrui Stulginskiui. Dvaro parke jam pastatytas paminklas. Išlikę dvaro sodybos ūkiniai pastatai, dvarininko namo pamatai, kai kurios parko medžių alėjos. Dvaro sodybos fragmentai yra įtraukti į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).
Istorija
XVIII a. pradžia laikoma Jokūbavo miestelio ir dvaro sodybos užuomazga. 1766 m. iš Onos Sapiegaitės–Masalskienės, valdžiusios žemes Kartenos apylinkėse, aplink Jokūbavą buvusias žemes nupirko dvarininkas, Žemaičių kunigaikštystės pakamaris Jokūbas Nagurskis, iš ko ir kilo miestelio pavadinimas. Jokūbavo dvarą XIX a. vid.– XX a. pr. valdė garsi Parčevskių giminė. Dvare 1915–1918 m. šeimininkavo Oberosto Lietuvos srities Kretingos apskrities karinės valdžios viršininko skiriami vietininkai.
Po žemės reformos 1926 m. Jokūbavo dvaras buvo išparceliuotas. Dalis dvaro žemių priskirta Petrikaičių kaimui, o kita pavadinta Suktinių kaimu ir išdalinta Lietuvos kariuomenės savanoriams ir dvaro kumečiams. Likusią sodybą įsigijo Aleksandras Stulginskis, gyvenęs ir ūkininkavęs dvare iki 1941 m.
Pokaryje dvaro žemė ir pastatai nacionalizuoti. 1945 m. čia pradėjo veikti Kretingos tarybinio ūkio padalinys. 1950 m. vietoje tarybinio ūkio padalinio įsteigtas Jokūbavo kolūkis, kurio administracija įsikūrė dvaro rūmuose. 1950–1992 m. Jokūbavas buvo centrinė ūkio gyvenvietė. Apie 1995 m. buvo nugriautas dvarininko namas, jo pamatai užkonservuoti.
Orlova (Čekija)
Orlova – miestas Karvinos rajone, Moravijos-Silezijos krašte, Čekijoje. 29 524 gyventojai (2016 m. duomenys).
Manoma, kad gyvenvietės pavadimas kilęs iš asmenvardžio Orel, reiškiančio 'erelį'.
Istorija
Viduramžiuose žmonės vertėsi žemės ūkiu. Gyvenvietė smarkiai išaugo XIX a., prasidėjus angliakasybai.
Ušna (Kelmė)
Ušna – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurę nuo Užvenčio, prie kelio. Pro kaimą teka kairysis Ventos intakas Ušna.
Laimutis Šolys
Laimutis Šolys (g. 1961 m.) – Lietuvos šachmatininkas, FIDE meistras (2007 m.), šachmatų treneris.
Biografija
1985 m. baigė Maskvos Kūno kultūros ir sporto institutą. Diplomuotas šachmatų treneris.
1985-1992 m. dirbo Kėdainių šachmatų mokykloje. 2010 m. Lietuvos moterų šachmatų rinktinės treneris Pasaulinėje šachmatų olimpiadoje Chanto-Mansijske (Rusija, Vakarų Sibiras). Nuo 2010 metų Kauno šachmatų mokyklos treneris. Tarp auklėtinių – tarptautiniais meistrais tapę Kauno moksleiviai Tomas Laurušas ir Titas Stremavičius. Taip pat, Brigita Stonienė, Barbora Mačiulaitytė, ‎Augustas Gucaga ir daugelis kitų.
Gyvena Kėdainiuose.
Ūta (Kaišiadorys)
Ūta – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Rumšiškių.
Pajiešmenių geležinkelio stotelė
Pajiešmenių geležinkelio stotelė – buvusi stotis Pajiešmenių kaimo rytiniame pakraštyje Sodo g. 31 (Pasvalio rajonas), prie Šiaulių–Biržų geležinkelio. Medinis stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ). Išlikę siauruko bėgiai.
Istorija
Pastatyta I pasaulinio karo metais vokiečių, 2-ojoje pusėje uždaryta. Taip pat vadinosi Pajiešmenės vardu. 1996 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. 2016 m. planuota link Biržų 6 km ruože paleisti rankinę dreziną, kuri 2020 m. jau buvo naudojama.
Tumilavičai
Tumilavičai – kaimas Baltarusijoje, 14 km į šiaurės rytus nuo Dokšicos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas, Barysavo apskrities Tumilavičų valsčiaus centras.
Austrijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Austrijos futbolo varžybos 1978–1979 m.
Lamu atolas
thumb|230px|Atolo žemėlapis
Palanečka
Palanečkà – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 35 km į šiaurės rytus nuo Baranovičių.
Istorija
XIX a. buvo miestelis, dvaras ir kaimas Naugarduko apskrities Černichavos valsčiuje.
Lamu atolas
Lamu atolas arba Hadhunmathi atolas  – koralinis atolas Indijos vandenyne, Maldyvų salyno pietuose. Apsuptas koralinių rifų žiedo, dauguma salų yra žiedo pietuose ir rytuose. Lagūna sekli, 30–34 m gylio, joje gausu smulkių salelių. Lamu atolą sudaro 82 salos iš kurių gyvenama – 12: Dhanbidhū, Fonadhū, Gadhū, Ganas, Hithadhū, Isdhū, Kalhaidhū, Kunahandhū, Mabaidhū, Mamendhū, Mavahas, Mundū, Mandhū.
Atole gyvena 14,3 tūkst. gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Fonadhū (~2000 gyventojų). Yra Kadhū tarptautinis oro uostas. Verčiamasi turizmu, žvejyba ir žuvies perdirbimu, kokospalmių auginimu.
Ignotas Zaviša (1798)
1764 metais buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius nuo Kauno pavieto.
Bažnytėlė
Bažnytėlė – sala Galvės ežere, esanti apie 50 m į pietryčius nuo Karaimų salos. Saloje stovėjusi nedidelė Šv. Jurgio graikų apeigų cerkvė, kurią Vytautas Didysis pastatė antrajai žmonai Julijonai Alšėniškei, vėliau saloje buvęs Sapiegų mauzoliejus. Cerkvės liekanos 1992 m. registruotos Kultūros vertybių registre (unikalus kodas ), 2005 m. pripažintos didesnio objekto (unikalus kodas ) dalimi.
Bažnytėlės ir Karaimų salas jungusio tilto liekanos – mediniai poliai – aptikti 1996 m. povandeninių archeologinių tyrimų, vykdytų Torunės universiteto profesoriaus Andrzej Henryk Kola, metu. Nustatyta, jog tiltas buvo 4 m pločio. 1997 m. tyrimus pratęsė Zenonas Baubonis.
Ūta (Panevėžys)
Ūta – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Piniavos. Šalia kaimo eina plentas bei atsišakoja.
Kazlouščynos valsčius (Pastovys)
Kazlouščynos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kazlouščyna.
Istorija
Įkurtas 1927 m. spalio 7 d. vietoje buvusio Lucko valsčiaus.
Volna
Vòlna – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 27 km į šiaurės rytus nuo Baranovičių. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas Naugarduko apskrities Černichavos valsčiuje.
Austrijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
Austrijos futbolo varžybos 1980–1981 m.
FK Zenit-Iževsk
„Zenit-Iževsk“ futbolo klubas, o trumpai FK „Zenit-Iževsk“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Iževske.
Istorija
Klubas įkurtas 2011 m. vasario 14 d. Rungtyniavo PFL (III).
2020–2021 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje užėmė dvyliktą vietą.
Sekančiame sezone liko keturiolikti.
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Jokūbavo apylinkė
Jokūbavo apylinkė (arba Jokubavo apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vakarų Lietuvoje, į pietryčius nuo Kretingos, abipus kelio Kretinga–Gargždai.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kretingos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. panaikinta prijungiant prie Kretingos apylinkės. 1960 m. lapkričio 2 d. atkurta vietoje Kretingos apylinkės, o 1963 m. sausio 12 d. galutinai prijungta prie Žalgirio apylinkės.
Communion
Communion – debiutinis britų elektroninės muzikos grupės „Years & Years“ albumas, išleistas 2015 m. liepos 10 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmoje vietoje Jungtinėje Karalystėje.
Vilštetas
Vilštetas  – miestas vakarų Vokietijoje, Badeno-Viurtembergo žemėje, Fraiburgo regione, Ortenau apskrityje. Gyventojų skaičius beveik 10 tūkst. asmenų pagal (2018 m. gruodžio 31 d. duomenis).
Istorija
Pirmą kartą paminėtas rašytiniuose šaltiniuose 1323 m. Nuo 1538 m. vietos didikų giminė palaikė reformacijos idėjas ir šiose žemėse paplito reformacija. Čia būta pilies, dėl kurios priešininkai kovojo 1643 m., kai vyko mūšiai Trisdešimties metų kare. Vėlesniais metais (1672–1678 m.) per Prancūzijos ir Nyderlandų karus šią pilį puolė prancūzai.
Po Antrojo pasaulinio karo apie istorinį miesto centrą išaugo nauji kvartalai ir pats miestas išaugo, tačiau ir šiandien yra išlikęs senamiestis su fachverkine architektūra.
Sportas
Labiausiai kaimą garsina sporto klubas „SC Sand“, kurio moterų komanda žaidžia aukščiausiose lygoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Orsay stadione (2000 vietų).
KF Fushë Kosova
KF „Fushë Kosova“ – Kosovo futbolo klubas iš Fushë Kosova.
Istorija
Klubas įkurtas 1972 m.
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies pirmenybėse.
FK Iževsk
„Iževsko“ futbolo klubas, o trumpai FK „Iževsk“  – buvęs Rusijos futbolo klubas, įkurtas Iževske.
Istorija
Klubas ištakos siekia 1936 m., kai buvo įkurtas „Zenito“ futbolo klubas.
2004 m. Antrame divizione (Uralo-Pavolgio zonoje) liko 19 vietoje.
2005 m. paskelbta apie tai, kad komanda išformuojama, o klubas likviduojamas.
Sezonai
Šaltiniai:
Years & Years
Years & Years – britų elektroninės muzikos grupė iš Londono, susikūrusi 2010 m. Grupė išgarsėjo 2015 m. sausį išleidusi singlą „King“, kuris pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės singlų reitinge. Tų pačių metų liepą išleistas debiutinis grupės albumas „Communion“, taip pat pasiekęs pirmąją vietą šalyje.
2023 m. duomenimis, grupė yra išleidusi tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Night Call“, išleistas 2022 m. sausį.
Grupės nariai
Dabartiniai nariai
Koncertinė grupė
Buvę nariai
Buvę koncertinės grupės nariai
Bistro
Bistro – ekonominės ar vidutinės klasės maitinimo paskirties įstaiga, orientuota į vidutinių ar didesnių lankytojų srautų kokybišką maitinimą. Dažnai panaši į mažą restoraną, gali veikti kaip tam tikros šalies virtuvės kultūros skleidėja, teikti viešbučių svečių maitinimo paslaugas, būti jungiama su baru. Kartais pristatoma kaip naminį maistą siūlanti vieta ar šeimos verslo restoranas.
Siūlomi paprastai paruošiami visaverčiai populiarūs klasikiniai patiekalai. Maistas gaminamas vietoje pagal užsakymą iš meniu, galimi lankytojų pageidavimai. Siekiant greitesnio aptarnavimo, dalis patiekalų ar jų dalių gali būti paruošti iš anksto tą pačią dieną, jei tokiu būdu maisto kokybė išlieka.
Ukrainos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Ukrainos futbolo varžybos 2010-2011 m.
Istorija
Dvidešimtasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2010 m. liepos 9 iki 2011 m. gegužės 21 d.
Nugalėtojais tapo Donecko „Šachtar“. Tai buvo šeštasis čempionų titulas.
Kijevo „Dinamo“ tenkinosi antra vieta. Charkivo „Metalist“ - trečia.
Pusfinalio rungtynės
<span id="Šahtar v Dnipro">
Jokūbavo seniūnija
Jokūbavo seniūnija – istorinis teritorinis-administracinis vienetas, buvęs dabartinės Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pietrytinėje dalyje, į pietryčius nuo Kretingos, dešiniajame Minijos krante, abipus kelio.
Istorija
Įkurta 1919 m., priklausė Kretingos valsčiui. 1923 m. seniūniją sudarė 4 dvarai, 1 bažnytkaimis ir 1 kaimas, kuriuose buvo 10 dvaro kiemų ir 65 valstiečių ūkiai, dvaruose gyveno 131, o kaimo gyvenvietėse – 391 žmogus. Po 1940 m. Lietuvos aneksijos pavadinta Jokūbavo apylinke. TSRS-Vokietijos karo pradžioje 1941 m. atkurta. Grįžus sovietų valdžiai, 1944 m. vėl pavadinta Jokūbavo apylinke.
Seniūnijai vadovavo seniūnijos kaimų atstovų krivūlėje renkamas seniūnas, o jį pavadavo seniūno padėjėjas.
Administracinis centras: Jokūbavas.
Ūta (Butrimonys)
Ūta (anksčiau Guta) – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Eišiškių, 1,5 km į pietryčius nuo Dailidžių, Baltarusijos pasienyje, šalia Versekos aukštupio. Praeina keliukas Versekėlė–Naujasėdžiai.
Austrijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Austrijos futbolo varžybos 1981–1982 m.
Graivoronas
Istorija
Graivoroną kazokai įkūrė apie 1678 m. Graivoronas 1838 m. gavo miesto teises ir tapo apskrities centru. 1848 m. miestą suniokojo gaisras, jis perstatytas iš naujo pagal Vasilijaus salos Petrograde planą. 1918–1920 m. pateko į Ukrainos sudėtį.
Meksikos vyrų krepšinio rinktinė
Meksikos vyrų krepšinio rinktinė – Meksiką atstovaujanti nacionalinė krepšinio komanda.
Prie FIBA Meksika prisijungė 1933 m. Meksikos rinktinė sėkmingai varžėsi XX a. vid. vasaros olimpinėse žaidynėse (1936 m. Berlyne laimėta bronza, 1948 m. Londone pasiekta 4 vieta). Amerikos krepšinio čempionate didžiausi pasiekimai – XXI a. pradžioje: 2013 m. Karakase laimėtas auksas, 2017 m. – bronza. Be to, Meksika – nuolatinė regioninių turnyrų (Centrinės Amerikos ir Karibų salų žaidynių, Centrinės Amerikos čempionato, Panamerikos žaidynių) prizininkė.
Liskai
Liskai gali reikšti:
Karu
Karu gali reikšti:
Ūta (Šilutė)
Ūta – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Švėkšnos.
Šiaurės Ingrijos respublika
300px|miniatiūra|dešinėje|Respublikos vėliavos nuleidimas panaikinus respubliką 300px|miniatiūra|dešinėje|Šiaurės Ingrijos pulkas (1920 m. žiema). Priekyje – pulko vadas. Šiaurės Ingrijos respublika, Kirjasalo respublika  – 1919–1920 m. egzistavęs valstybinis darinys Karelijos sąsmaukoje.
Istorija
Šiaurės Ingrija atsiskyrė Tarybų Rusijos po Spalio revoliucijos, jai 1919–1920 m. priklausė dalis Petrogrado gubernijos Petrogrado apskrities (Петроградский уезд).
Administraciniu centru buvo Kirjasalo kaimas.
1919 m. pavasarį Karelijos sąsmaukos Rusijos dalyje Petrogrado gubernijos RKP(b) komiteto suomių sekcijos iniciatyva pradėta Ingrijos gyventojų mobilizavimo į Raudonąją Armiją kampanija. Ingrijos valstiečiai vengė mobilizacijos, tad valdžia ėmėsi represijų. Buvo suimti keli šimtai žmonių, o jų turtas konfiskuotas. Baudžiamosioms akcijoms vadovavo Petrogrado vidaus gynybos viršininkas Jakovas Petersas (Яков Христофорович Петерс, Jēkabs Peters).
Gelbėdamiesi nuo persekiojimo pasienio kaimų gyventojai pereidinėjo į Suomijos teritoriją. Tenai, Rautu ir Raasuli gyvenvietėse (dabar tai Leningrado srities Sosnovas ir Orechovas) susikaupė apie 3 tūkst. pabėgėlių.
Birželio 11 d. 150–200 maištaujančių valstiečių grupė užėmė Kirjasalo vietovę, kurią sudarė 5 greta buvę kaimai (Autio, Pusanmäki, Tikanmäki, Uusikylä, Vanhakylä) ir muitinės postas. Raudonųjų pasieniečių bandymas išstumti valstiečius buvo nesėkmingas. Taip Kirjasalo kyšulys (teritorija apie 30 км²), buvęs už 50 km nuo Petrogrado, atsiskyrė nuo Tarybų Rusijos.
Liepos 9 d. Rautu kaime įvyko pabėgėlių susirinkimas, kuriame dalyvavo apie 400 žmonių. Susirinkime buvo išrinktas Laikinasis Šiaurės Ingrijos komitetas ir paskelbta idėja sukurti nepriklausomą Ingriją. Tai buvo emocinė reakcija į bolševikų režimo represijas. Iki tol kalbėta tik apie plačią kultūrinę autonomiją. .
Per trumpą savo egzistavimo laikotarpį Šiaurės Ingrijos respublika spėjo susikurti visus valstybės atributus – vėliavą, herbą, himną, armiją, laivyną, karinę uniformą, karinius apdovanojimus (Baltosios sienos kryžius ir Išsilaisvinimo karo dalyvio kryžius), teismą, laikraštį „Kirjasalon Sanomat“ ), paštą ir pašto ženklus.
1920 m., pasirašius Tartu sutartį, respublikos teritorija buvo perduota RTFSR. Gruodžio 6 d. buvo nuleista valstybinė Šiaurės Ingrijos vėliava ir Kirjasalo gyventojai pasitraukė į Suomiją.
Buvusios respublikos teritorija 1927 m. įėjo į Kuivozio suomių nacionalinį rajoną, kurio centras buvo Kuivozio kaimas (nuo 1930 m. – Toksovo gyvenvietė). 1939 m. teritorija buvo prijungta prie Pargolovo rajono. .
Babrūnė
Prasideda Raguviškių kaimo žemių pietvakarinėje dalyje, netoli Minijos. Teka pietvakarių, o nuo Jokūbavo – vakarų – šiaurės vakarų kryptimi, lygumomis. Įteka į Akmeną 25,0 km nuo jos žiočių, už Valėnų kaimo, priešais Šlikius, 1,9 km į pietus – pietryčius nuo Kretingos.
Ties Skudžiais 1,3 km ilgio atkarpoje teka Klaipėdos rajono savivaldybės teritorijos šiauriniu pakraščiu. Prie Jokūbavo buvusio žvyro karjero vietoje įrengtas nedidelis tvenkinys.
Prie upės yra Raguviškių, Būdviečių, Jokūbavo, Petrikaičių, Skudžių, Katkų, Vitinių ir Valėnų kaimai.
Pakrantėje esantys kultūros paveldo objektai: Būdviečių šaltinis, Jokūbavo senosios kapinės, Valėnų piliakalnis.
Upelio vardu XVI–XVIII a. vadinosi Babrūnių kaimas, kurio žemėje 1776–1780 m. įkurtas Jokūbavo miestelis ir dvaras. Upėvardis kildinamas nuo tarmybės babras („bebras“).
Austrijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Austrijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
FK Volga Uljanovsk
Uljanovsko „Volgos“ futbolo klubas, o trumpai FK „Volga“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Uljanovske.
Istorija
Klubas ištakos siekia 1947 m. gegužės 16 d. Žaidė žemesniuose divizionuose. Tapo profesionaliu futbolo klubu ir kovojo PFL.
Antrasis divizionas
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje tapo nugalėtojais.
Pirmasis divizionas
Šaltiniai:
Stadionas
Namų arena „Darbo“ stadionas (Stadion-Trud), kurio talpa 8 tūkst. žiūrovų;
Karpovkos tvenkinys
Karpovkos tvenkinys  – tvenkinys Rusijoje, Volgogrado srityje, 5 km į pietryčius nuo Kalačo prie Dono; didžiausias Volgos–Dono kanalo sistemoje. Ilgis 15 km, plotis iki 3,2 km. Susidarė užtvenkus Dono intaką Karpovką.
Born in the Echoes
Born in the Echoes – aštuntasis studijinis britų elektroninės muzikos dueto „The Chemical Brothers“ albumas, išleistas 2015 m. liepos 17 d. Tai – pirmasis grupės albumas per penkerius metus nuo 2010 m. išleisto „Further“. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas šeštuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Karpovkos tvenkinys
Sudarytas 1952 m. Skirtas laivybinėms, drėkinimo, vandens tiekimo ir žvejybos reikmėms. Šalia įsikūrusios gyvenvietės: Piatimorskas, Iljovka.
Ūta (Pabarė)
Ūta (arba Visinčios Ūta) – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4,5 į šiaurės rytus km nuo Pabarės, Rūdninkų girioje, Šalčios dešiniajame krante, netoli jos santakos su Visinčia.
Migonių geležinkelio stotelė
Migonių geležinkelio stotelė – buvusi stotis Migonių kaimo šiaurės vakariniame pakraštyje (Pasvalio rajonas), prie Šiaulių–Biržų geležinkelio. Medinis stoties pastatas – kultūros paveldo objektas (unikalus Nr. ). Išlikę siauruko bėgiai.
Born in the Echoes
2016 m. „Grammy“ apdovanojimuose „Born in the Echoes“ buvo nominuotas geriausio šokių/elektroninės muzikos albumo nominacijoje, o singlas „Go“ – geriausio šokių muzikos įrašo.
Ūta (Pabarė)
Ties kaimu yra medinis tiltas per Šalčią. Pasiekimas miškų keliais iš Papiškių, Visinčios.
Migonių geležinkelio stotelė
Istorija
Pastatyta I pasaulinio karo metais vokiečių, 2-ojoje pusėje uždaryta. 1996 m. stoties pastatas įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Paelmio akmuo
Paelmio akmuo – pėduotas akmuo Paelmio kaime, Anykščių seniūnijoje, vienas iš kelių, žinomų Anykščių rajono savivaldybėje. Archeologijos paminklas Paelmio akmuo yra apie 1 km į šiaurės vakarus nuo krašto kelio, apie 30 m į rytus nuo Elmės upelio kairiojo kranto. Akmuo rausvo granito, perskilęs į dvi dalis, „velnio pėda“ yra mažesniojoje akmens dalyje.
Kultūros vertybių apsaugos departamento vertinimu 2005 m., paminklinis akmuo su „Velnio pėda“ (kodas AR 94) yra sunaikintas, todėl neįrašytas į Kultūros vertybių registrą. Riedulys neminimas Lietuvos geologijos tarnybos geotopų sąraše.
Istorija
Anykščių rajono kraštotyrininkai 1972 m. užrašė Paelmio gyventojo Jurgio Juozaponio (66 m.) atsiminimus apie šį akmenį, kurį jis mena nuo vaikystės. Jis su draugais pastebėjo, kad akmenyje yra pėda, maždaug 5 metų vaiko. Girdėjo kalbas, kad tai yra velnio pėda, o kadangi pėda maža, tai ji jauno velniuko. Maždaug prieš trisdešimt metų akmuo perskilo per pusę. Pradžioje skilimo būta nežymaus, vėliau jis gerokai padidėjo, buvo gerai matomas. Kalbama, kad į akmenį trenkęs perkūnas, dėl ko jis ir suskilo.
Hrebinka
Hrebinka  – miestas Ukrainoje, Poltavos srityje, į šiaurę nuo Čerkasų, prie Hnylos Oržycios upės; rajono centras. Svarbus geležinkelių mazgas (kertasi linijos Kijevas–Poltava ir Prilukai–Čerkasai). Veikia geležinkelio priežiūros įmonė, grūdų elevatorius.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1895 m. kaip geležinkelio stotis Tenė (Тень). 1901 m. pervadinta į Hrebinką poeto Jevheno Hrebinkos garbei. Miestas nuo 1959 m.
Manuilas II Paleologas
Manuilas II Paleologas (, Manouēl II Palaiologos, 1350 m. birželio 27 d. Konstantinopolis – 1425 m. liepos 21 m. Konstantinopolis) – 1391–1425 m. Bizantijos imperatorius.
Hrebinka
Šaltiniai
thumb|left|260px|Geležinkelio stotis
Manuilas II Paleologas
Biografija
thumb|250px|left|Bizantija 1400 m. thumb|left|Paleologų herbas Kilęs iš Paleologų dinastijos, tėvas Jonas V Paleologas, motina Elena Kantakuzina, žmona Elena Dragas, vaikai Jonas VIII Paleologas, Teodoras II Paleologas, Mykolas Paleologas, Andronikas Paleologas, Konstantinas XI Paleologas, Tomas Paleologas.
Tapo įpėdiniu vietoj vyresniojo brolio Androniko IV Paleologo, 1373 m. nesėkmingai sukilusio prieš tėvą. Tais pačiais metais Manuilas II Paleologas tapo imperatoriaus bendravaldžiu. 1376 m. Andronikas IV Paleologas užgrobė sostą, bet 1379 m. Manuilas II Paleologas ir Jonas V Paleologas jį nuvertė. Už paramą kovoje dėl valdžios Jonas V Paleologas turėjo mokėti duoklę turkams osmanams, nuo 1390 m. Manuilas II Paleologas liko įkaitu sultono Bajazito I Staigiojo dvare. 1391 m. sužinojęs apie tėvo mirtį Manuilas II Paleologas pabėgo.
Turkams osmanams užėmus Tesaliją ir Peloponesą Vakarų valstybės 1396 m. surengė kryžiaus žygį prieš juos, bet jų pajėgos buvo sumuštos prie Nikopolio (dab. Bulgarija). 1399–1403 m. Manuilas II Paleologas nesėkmingai ieškojo paramos Romoje, Milane, Londone ir Paryžiuje, bet 1403 m. sudarė taiką su naujuoju turkų osmanų sultonu Mechmedu I, kuri truko iki 1421 m. 1421 m. Manuilas II Paleologas perleido daugumą valdovo pareigų sūnui Jonui VIII Paleologui, vėliau pasitraukė į vienuolyną.