cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kinijos rusai
Šeimyninis gyvenimas
Tradicinėje rusų šeimoje, tėvas yra šeimos galva, atsakinga už šeimos išlaikymą ir aprūpinimą. Moterys dažniausiai rūpinasi šeimos buitimi. Suaugę vaikai, po santuokos dažniausiai išsikelia gyventi į savo namus, tačiau netoliese jaunojo arba jaunosios tėvų namų. Mirus tėvams, šeimos turtas yra lygiai pasidalinamas tarp visų likusių šeimos narių. Rusų Ortodoksų bažnyčia draudžia skyrybas, tad tarp religingų žmonių skyrybų atvejų pasitaiko itin retai.
Dieta
Rusų etninės mažumos atstovai laikosi tradicinių rusiškų mitybos įpročių. Valgoma tris kartus per dieną. Pusryčiai ir vakarienė dažniausiai būna kuklūs. Valgomi sumuštiniai su tradicine rusiška duona arba pyragas, geriama arbata arba pienas. Tuo tarpu pietūs yra laikomi pagrindiniu dienos maistu. Pietums yra ruošiami tradiciniai rusų valgiai, sriuba bei karštieji mėsos arba daržovių patiekalai. Rusų mitybos įpročiai pasižymi itin kaloringu maistu. Pagrindiniai naudojami maisto produktai yra duona, pienas, sviestas, kiauliena, aviena, jautiena bei vištiena. Pagrindinės vartojamos daržovės yra bulvės, pomidorai bei agurkai. Tradiciniai rusų mitybos įpročiai neišvengė įtakos iš šalies, tad taip pat yra gana gausiai vartojami tokie kinų virtuvės patiekalai, kaip kiniški koldūnai, lakštiniai makaronai bei garuose virtos kiniškos bandelės. Kaip išskirtinai rusiškus maisto produktus, galima paminėti visus rūkytus mėsos produktus bei sūrius ir grietinę. Tradicinėse rusų etninės mažumos bendruomenėse dažniausiai būna bent viena ar dvi šeimos, užsiimančios alaus arba kitokio alkoholio gamyba.
GPS
thumb|200px|GPS [[Dirbtinis palydovas|palydovas orbitoje, NASA nuotr.]] thumb|200px| „[[Boeing“ korporacijos nešančioji raketa Delta II iškelia į orbitą palydovą GPS-IIR-14. (2005 m. rugsėjo 25 d., Kanaveralo kyšulys, JAV)]] thumb|200px|GPS imtuvai būna įvairiaus formato ir paskirties. thumb|200px|GPS navigacinė įranga taksi automobilyje [[Kiotas|Kiote (Japonija)]]
GPS  – Globali padėties nustatymo sistema. Leidžia nustatyti objekto koordinates bet kurioje pasaulio vietoje visomis oro sąlygomis, kuomet yra galimybė gauti signalus iš keturių ar daugiau palydovų. Sistemos pagrindas – IT technologijų sąveika su planetą gaubiančiu GPS palydovų tinklu. Tai viena iš palydovinių navigacijos sistemų, sukurtų Jungtinių Amerikos Valstijų Saugumo Departamento.
1973 metais JAV pradėjo vystyti GPS projektą, kad būtų galima apeiti prieš tai naudotų navigacinių sistemų trūkumus. Šios sistemos gyvavimo pradžioje buvo naudojami 24 palydovai, kurie visiškai veiksnūs tapo 1995 metais.
Sparti technologijų kaita ir nauji poreikiai tapo akstinu modernizuoti GPS sistemą ir panaudoti naujos kartos GPS III palydovus, kurių pradžia siejama su 1998 metais JAV viceprezidento Al Goro pareikštais pasisakymais.
Šiuo metu taip pat yra naudojamos ir tobulinamos kitos padėties nustatymo sistemos. Rusijos navigacijos sistema GLONASS buvo kuriama tuo pačiu metu kaip ir GPS, tačiau tik įpusėjus 2000 metams pasiekė visišką padengiamumą.
GPS palydovai
GPS sistemoje naudojami 24 palydovai, priklauso JAV palydovinės navigacijos sistemai NAVSTAR (Navigation Satellite Time and Ranging). Pirmasis GPS palydovas buvo paleistas 1978 m. Visa 24 palydovų sistema pradėjo veikti 1994 metais. GPS palydovai skrieja 6 orbitinėmis trajektorijomis (po 4 kievienoje). Orbitų aukštis nuo žemės paviršiaus – apie 20180 km.
Kiekvienas GPS palydovas radiosignalais į Žemę perduoda informaciją apie savo buvimo vietą (koordinates), tikslų laiką ir identifikavimo kodą.
Koordinačių nustatymas
GPS imtuvas priima signalus iš 3-5 artimiausių GPS palydovų, esančių tiesioginio matomumo zonoje, algoritmais apdoroja gautus signalus ir pateikia tokias vartotojo buvimo vietos koordinates: Informacija (grafinė ir tekstinė) yra išvedama vartotojui į ekraną. Imtuvas dažniausiai jungiamas prie delninio arba nešiojamo kompiuterio.
GPS palydovų siunčiami signalai pasiekia bet kurią Žemės vietą, bet kuriuo paros laiku, nepriklausomai nuo oro temperatūros.
Koordinačių tikslumas
Šiuo metu GPS imtuvo vietos nustatymo tikslumas gali siekti nuo 100 metrų iki 1 cm. Tai priklauso nuo naudojamo imtuvo sudėtingumo, naudojamų matavimo ir apskaičiavimo priemonių bei metodų. Civilinės paskirties arba buitiniais GPS imtuvais nustatomų koordinačių neapibrėžtis siekia apie 3-5 m. Naudojant EGNOS ji gali sumažėti iki 1-1,5 m
Kur reikia didelio tikslumo, prie GPS imtuvo yra naudojamas papildomas diferencialinis GPS imtuvas (Differential GPS, DGPS). Jis skirtas panaikinti netikslumus, kai GPS signalas iškraipomas:
DGPS imtuvas koordinačių tikslumą gerina pasinaudodamas antžemine stotimi. Antžeminė stotis, priėmusi palydovo signalą, apskaičiuoja jo paklaidą ir kitu radijo dažniu siunčia „patikslintą“ signalą DGPS imtuvui. DGPS sistema, priklausomai nuo imtuvo tipo ir veikimo metodų, vartotojui leidžia buvimo vietą apskaičiuoti nuo kelių metrų iki 1 cm tikslumu.
Eksploatacija
Vartotojo koordinačių nustatymo kokybė priklauso nuo GPS transliuojamos informacijos tikslumo, signalo priėmimo sąlygų bei GPS imtuvo kokybės.
Saugumo sumetimais GPS transliuojama civilinė informacija iškraipoma specialiai, įvedant paklaidas (įdomu: tuoj po rugsėjo 11 įvykių sutriko automobilinių GPS navigacijos aparatų darbas visoje Europoje. Priežastis – ženkliai padidinta pozicionavimo informacijos paklaida, kuri vėliau atstatyta).
Signalo priėmimo sąlygas gali gadinti ir atmosfera, ir aukšti objektai šalia imtuvo (kalnai, tankus miškas, pastatai, tuneliai, pn.). Kai erdvėje tarp imtuvo ir GPS palydovo lyja ar sninga, tai neturi juntamos įtakos priimamam GPS signalui. Tačiau signalo priėmimą gali gerokai pabloginti sniegas ir ledas, susikaupę ant GPS imtuvo išorinės priėmimo antenos.
GPS imtuvams kenkia žaibai. Jei žaibo iškrova įvyksta šalia, imtuvas gali būti visiškai sugadintas.
Normaliam darbui GPS imtuvas turi „matyti“ bent 3 palydovus. Pastatui užstojus kelis palydovus iš vienos pusės, darbas nesutriks, jei aparatas tuo metu „matys“ daugiau palydovų. Uždaruose daugiaaukščių kiemuose situacija pablogės, darbas visiškai sutriks tunelyje.
Automobiliniuose GPS navigacijos aparatuose būna ne mažiau 12 GPS imtuvų kanalų. Atviroje Lietuvos teritorijoje šiuo metu (2007 m.) portatyviniai aparatai su SIRF-III „mato“ iki 20 palydovų (naujausias (nuo 2007 II pusmečio) HammerHand GPS imtuvas „mato“ iki 30 palydovų). Kai kurie navigacijos aparatai turi viduje giroskopus, kurie palaiko vidinį sistemos pozicionavimą prapuolus GPS ryšiui (pvz., tunelyje).
Praktinis pritaikymas
GPS sistema su papildoma įranga pritaikoma navigacijoje – apskaičiuojamas maršrutas tarp pasirinktų taškų, rodomas objekto judėjimas detaliame žemėlapyje, grafinio kelvedžio nurodymai kaip įveikti artėjančias kryžkeles, sankryžas ar posūkius, o nukrypus – kaip vėl sugrįžti į maršrutą. Paklaida gali siekti iki kelių metrų.
Didelio tikslumo GPS sistema yra naudojama kariniams tikslams, aviacijoje, kartografijoje, geodezijoje ir kt.
Mis Pasaulis 1973
Mis Pasaulis 1973 – 23-oji konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Londone. Konkurso nugalėtoja tapo Marjorie Wallace iš JAV.
Valtorna
Valtorna (iš 'miško ragas') – varinis pučiamasis (ambušiūrinis) instrumentas. Dar vadinama prancūzų ragu.
Konstrukcija
Ilgas (iki 3,7 m) metalinis vamzdis, sulenktas nedidelio skersmens apskritimu. Viename gale yra pūstukas, pro kurį pučiama. Kitas galas plačiomis žiotimis.
Vartojimas
Chromatine gama grojama vožtuviniu mechanizmu ilginant arba trumpinant vamzdį.
Grojama simfoniniame orkestre, pučiamųjų orkestre, kameriniuose ansambliuose, solo.
Kompozitoriai
Pirmieji panaudojimo muzikoje pavyzdžiai – ankstyvosios operos (Lully ir kt.). Kompozitoriai, rašę valtornoms: Georg Friedrich Händel, Johann Georg Leopold Mozart, Antonio Vivaldi, Ludwig van Beethoven, Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Hector Berlioz, Franz Schubert, Robert Schumann, Franz Strauss, Richard Strauss, Carl Maria von Weber, Leonard Bernstein, Benjamin Britten, Francis Poulenc.
Sagos prefektūra
Sagos prefektūra  – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kiūšiū salos šiaurės vakaruose. Sostinė – Saga.
Istorija
thumb|left|150px|[[Jajoi laikotarpis|Jajoi laikotarpio pastatas Jošinogaryje.]] Seniau Sagos ir didžiosios dalies Nagasakio prefektūrų vietose buvo Hidzeno žemė. Nuo pat senovės čia klestėjo ryžių auginimas.
Geografija
thumb|200px|Sagos prefektūros žemėlapis Tai mažiausia Kiūšiū saloje esanti prefektūra, kurios 68 % užima miškai ir dirbamos žemės. Prefektūra šiaurėje ribojasi su Fukuokos prefektūra, pietvakariuose – su Nagasakio prefektūra. Pietryčiuose krantus skalauja Arijakės jūra.
Miestai
Sagos prefektūroje yra 10 miestų:
Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai
Nuo 2005 m. pradžios įvykdyta 11 sujungimų. Paskutinysis įvykdytas 2006 m. kovo 20 d., Kandzakio apskrityje likę Kandzakio ir Čijodos miesteliai bei Sefurio kaimas buvo sujungti į Kandzakio miestą. Po susijungimo prefektūroje nebelieka nė vieno kaimo.
Ateityje planuojami sujungimai
2007 m. spalio 1 d. planuojama prie Sagos miesto prijungti Sagos apskritį su visais jame likusiais miesteliais.
Ekonomika
Prefektūroje dominuoja tokie verslai kaip žemdirbystė, miškininkystė ir žvejyba. Vakarinė prefektūros dalis, ypač Karacu, Imario ir Aritos miestai, garsėja keramikos ir porceliano produktais.
Kalba
Prefektūroje vyrauja Saga-ben (Sagos dialektas).
Festivaliai
Prefektūroje vyksta šie festivaliai:
Sportas
Prefektūroje esti šios sporto komandos.
Futbolo:
Tinklinio:
Aplankytinos vietos
thumb|200px|Karacu pilis
Labiausiai turistų lankomos vietos:
Petraičių apylinkė (Kėdainiai)
Petraičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šėtos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šėtos apylinkės.
Jūratė Kristina Kazickas-Altman
Jūratė Kristina Kazickaitė-Altman (g. 1943 vasario 18 d. Vilniuje) – lietuvių kilmės JAV verslininkė ir filantropė.
Biografija
Gimė Lietuvos ekonomisto, vėliau žinomo JAV verslininko ir filantropo Juozo Kazicko šeimoje. Raudonajai armijai okupuojant gimtinę, kartu su tėvais buvo priversta emigruoti: iš pradžių į Vokietiją, o vėliau, kaip ir daugelis pabėgėlių, – į JAV. Baigusi koledžą Niujorke, dirbo savanore mokytoja Šv. Cecilijos kolegijoje Njeri, Kenijoje. Grįžusi į JAV, netrukus vėl išvyko, jau kaip žurnalistė, į karą Vietname, kuriame buvo sužeista. 1966 m. pradėjo dirbti žurnalo „Look“, jo korespondentė Pietų Korėjoje. Vėliau leidinių „Time“, „Newsweek“, „Paris–Match“, „Mademoiselle“ korespondentė, ilgus metus dirbo agentūroje „Associated Press“ ir laikraštyje „The Washington Star“. Kelių dokumentinių filmų ir knygų bendraautorė.
Daug metų vadovauja Kazickų šeimos fondui, kuris Lietuvoje ir kitur pasaulyje vykdo skaitlingus kultūros ir švietimo rėmimo projektus. Ištekėjusi už žinomo JAV milijonieriaus Rodžero Altmano (JAV Prezidento Bilo Klintono administracijos Iždo sekretoriaus pavaduotojo), išaugino tris vaikus: dukrą Aleksandrą, sūnų Nicholq, dukrą Kristiną.
Dercekliai
Dercekliai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Priekulės, 10 km į pietus nuo Klaipėdos miesto Rimkų mikrorajono. Kaimas apsuptas kolektyvinių sodų, virstančių nausėdijomis. Yra sodų bendrija „Dituva“, senovinės kapinės. 2 km į pietvakarius nuo Derceklių yra Tyrų pelkė, prie kaimo – Kliošių kraštovaizdžio draustinis.
Istorija
1785 m. minimas kaip karališkasis kaimas, buvo 6 sodybos. Kaimas XIX a. buvo didelis, plačiai išsidėstęs pamario žemumoje, naujakuriai kūrėsi palei kanalą. Veikė pradinė mokykla, buvo karčema. TSRS laikais apnyko, didelė jo dalis apaugo mišku. Vėliau pradėjo steigtis kolektyviniai sodai.
Džuniči Inamoto
(g. 1979 m. rugsėjo 18 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2000–2010 m., su ja dalyvavo 2002 m. ir 2006 m. ir 2010 m. pasaulio futbolo čempionate.
Antstolio kontora
Antstolio kontora – organizacinis antstolių veiklos vienetas, organizacija, teisinė kontora. Veiklai vykdyti, pvz., Lietuvos antstoliams yra būtina įkurti antstolio kontorą.
Steigimas, veikla
Veiklai vykdyti vienas (ar keli antstoliai) įkuria antstolio (arba atitinkamai antstolių) kontorą. Antstolio (antstolių) kontora yra antstolio (antstolių) darbo vieta. Antstolio kontora įkuriama antstolio veiklos teritorijoje. Jei kontorą kuria keletas antstolių, ji turi būti įkuriama vieno iš antstolių veiklos teritorijoje; kitų antstolių veiklos teritorijos turi būti šalia veiklos teritorijos, kurioje antstolių kontora yra kuriama (LR antstolių įstatymas (LR AĮ), 18 str. 1 d.). LR teisingumo ministro leidimu antstoliui paskirtoje veiklos teritorijoje gali būti įkurtas antstolio (antstolių) kontoros skyrius (LR AĮ 19 str.).
Antstolio (antstolių) kontora nėra civilinių teisinių santykių, įskaitant ūkinę komercinę veiklą, subjektas. Antstolio (antstolių) darbo vietos bei nustatyto darbo laiko reikalavimus tvirtina LR teisingumo ministras. Antstolio (antstolių) kontoroje turi būti sudarytos tinkamos sąlygos priimti asmenis (LR AĮ 18 str. 2-4 d.).
Kontoros adresas ir iškaba
Apie kontoros adreso ar kitų rekvizitų pasikeitimą antstolis privalo pranešti Teisingumo ministerijai ir paskelbti šalies dienraštyje bei vietos laikraštyje, taip pat pranešti apylinkės teismui, kurio veiklos teritorijoje antstolis veikia. LR teisingumo ministras nustato visoms antstolio (antstolių) kontoroms bendrą iškabų formą (LR AĮ 20 str.).
Rudasis tinamas
Rudasis tinamas (Crypturellus obsoletus) – tinaminių (Tinamidae) šeimos paukštis. Kūnas 25-30 cm ilgio, tamsiai rudas. Masė 350-550 g. Paplitęs Brazilijoje.
Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą. thumb|left|210px|Rudasis tinamas
Kilikia Erewan
Kilikia Erewan skirtingu metu vadinosi du Armėnijos futbolo klubai:
Mongolijos Premjer lyga
Mongolijos Premjer lyga – Mongolijos profesionalų futbolo lyga, įkurta 1955 metais. Lygos varžybas organizuoja Mongolijos futbolo federacija.
2020 m. dalyvavo dešimt komandų. (Nuo 2016 m. dešimt dalyvių.)
Komandos
1.FC Ulaanbaatar             24  21  2  1 108-15  62  [-3] 2.Deren FC                   24  15  3  6  76-29  48 3.SP Falcons FC              24  14  4  6  68-29  46 4.Khovd Club                 24  15  3  6  86-37  42  [-6] 5.Tuv Azarganuud-Tuv Buganuud 24 12  0 12  73-66  30  [-6] 6.Khangarid FC               24   7  2 15  43-96  23 7.Khaan Khuns-Erchim FC      24   8  1 15  55-61  22  [-3] 8.Khoromkhon                 24   5  2 17  33-84  17 9.BCH Lions                  24   2  1 21  31-156  7
Prizininkai
Source:
Kanados enciklopedija
miniatiūra|Kanados enciklopedija Kanados enciklopedija  – enciklopedinis žinynas anglų bei prancūzų kalbomis apie Kanadą.
Aprašoma geografija, demografija, istorija bei kitos sritys.
Gedžiūniškiai
Gedžiūniškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Joniškėlio.
Badai Tugajus
Badai Tugajus – draustinis vakarų Uzbekistane, Karakalpakstane, Berunio rajone, Amudarjos upės salpoje. Įkurtas 1971 m. ir užima 6462 ha teritoriją.
Draustinyje saugomi tugajai – pakrančių miškai ir sąžalynai – su jiems būdinga augalija ir gyvūnija. Auga topoliai, gluosniai, ievos, veši nendrynai, yra ir retų rūšių: turkestaninė smirnovija (Smirnowia turkestana), kvapioji ferula (Ferula asafoetida), paprastasis saldymedis (Glycyrrhiza glabra). Iš viso miškai užima daugiau kaip pusę draustinio ploto, tugajų juostos siekia 1-1,5 km plotį.
Mohamadas Chatami
Sajedas Mohamadas Chatami (persų kalba: سید محمد خاتمی, angl. Sayyed Mohammad Khatami; g. 1943 m. spalio 14 d. Ardakane) – penktasis Irano Islamo Respublikos prezidentas, dirbo dvi kadencijas. Išrinktas 1997 gegužės 23 d., pareigas pradėjo eiti rugpjūčio 2.
Mioma
Mioma (gr. mys, kilm. myos 'raumuo') – nepiktybinis raumeninio audinio navikas. Dažniausiai auga gimdoje. Susidaro iš lygiųjų raumenų (lejomioma), arba iš skersaruožių raumenų (rabdomioma).
Mohamadas Chatami
Pasibaigus antrajai kadencijai, atsistatydino iš pareigų 2005 m. rugpjūčio 3 d. Jis buvo antras asmuo valstybėje, nes vyriausia valdžia Irane priklauso Vyriausiam revoliucijos vadui, kuriuo nuo 1989 m. birželio 4 d. yra ajatola Ali Chameneji.
Mioma
Mioma – apvalus, standus mazgas, atsiribojęs nuo aplinkinių audinių. Kartais turi įvairaus ilgio ir storio stiebą. Būna įvairaus dydžio (nuo žirnio iki išnešioto vaisiaus), pavienė arba dauginė (iki kelių dešimčių mazgų). Mioma serga 10-12 % moterų, daugiausia 35-50 m. amžiaus (ypač netekėjusios, nepastojančios arba neišnešiojančios). Ji atsiranda sutrikus hormonų apykaitai. Gali augti skirtingai: gimdos ertmėje, gimdos raumeniniame sluoksnyje ir pilvo ertmėje. Maža mioma dažnai nejaučiama. Didelė spaudžia gimdą prie gretimų organų – šlapimo pūslės, tiesiosios žarnos; dėl to gali padažnėti arba pasunkėti šlapinimasis, užkietėti viduriai. 40-60 % ligonių gausiai kraujuoja per mėnesines arba tarp jų; kraujavimui užtrukus gresia mažakraujystė.
Mohamadas Chatami
1980-1982 buvo Irano parlamento narys, paskui Kultūros ir islamiškojo vadovavimo ministras (1982–1986 ir 1989-1992), Irano nacionalinės bibliotekos vadovas 1992-1997. Taip pat buvo Kultūrinės Revoliucijos Aukščiausiosios Tarybos narys.
Mioma
Miomos mazge kartais ima kauptis kalcis ir jis sukietėja. Mioma auga lėtai; prasidėjus klimaksui, kartais išnyksta ir negydoma. Gali virsti piktybiniu naviku. Ligonė dažniausiai nepastoja. Nėštumą nutraukti nebūtina: kartais po gimdymo mioma sumažėja arba visai išnyksta. Ligonei būtina moterų konsultacijos įskaita. Kartą per 3 mėn. ją turi patikrinti gydytojas ginekologas.
Mohamadas Chatami
Turi Vakarų filosofijos bakalauro laipsnį, įgytą Isfahano universitete. Buvo pradėjęs edukologijos magistro studijas, po to septynerius metus mokėsi Komo miesto dvasinėje akademijoje, kur pasiekė aukščiausią - mudžtahido kvalifikaciją (gali užsiimti idžtihadu). Kelių knygų autorius, politinės filosofijos specialistas.
Mioma
Nedidelė mioma gydoma hormonų preparatais, kalio jodidu, dilgėlių lapų nuoviru, fizioterapijos procedūromis. Pačiai gydytis pavojinga. Jei mioma greit auga, iš gimdos gausiai kraujuoja arba mioma labai didelė, - daroma operacija (pašalinama tik mioma arba ir visa gimda, kartais su priklausiniais).
Mohamadas Chatami
Buvo opozicijoje prieš Irano prezidento postą perėmusį Mahmūdą Ahmadinežadą, remia opozicinį Žaliąjį judėjimą.
Mioma
Profilaktika
Nevengti nėštumo, pastojus vaisių išnešioti, gimdyti, kūdikį maitinti krūtimi; nedaryti abortų, gyventi normalų lytinį gyvenimą.
Mohamadas Chatami
Be gimtosios persų, M. Chatami moka arabų, anglų ir vokiečių kalbas.
Turkija
Turkija, oficialiai Turkijos Respublika  – valstybė Vakarų Azijoje, kurios nedidelė dalis teritorijos (Trakija) yra Europoje, o likusi dalis (Anatolija) Azijoje. Šiaurėje ribojasi su Juodąja jūra, šiaurės rytuose – su Gruzija, rytuose – su Armėnija, Azerbaidžanu ir Iranu, pietryčiuose – su Iraku, pietuose – su Sirija ir Viduržemio jūra, vakaruose – su Egėjo jūra, šiaurės vakaruose – su Graikija ir Bulgarija. Iki 1922 m. Turkija buvo vadinama Osmanų imperija. Nuo Europos ją skiria du siauri sąsiauriai. Šiandien ji yra respublika, kurioje susipynusios islamo ir Vakarų tradicijos. Gyventojų daugumą sudaro turkai musulmonai, nors šalyje nėra patvirtinta oficialios religijos. Klimato ir gamtovaizdžio įvairovė patraukli turistams. Auginama įvairios žemės ūkio kultūros, šalis visiškai apsirūpina maisto produktais.
Yra JTO, ankstyvoji NATO, Tarptautinio valiutos fondo ir Pasaulio banko narė bei viena pirmųjų EBPO, ESBO, Juodosios jūros ekonominio bendradarbiavimo organizacijos, Islamo bendradarbiavimo organizacijos ir G20 narių.
Senovės istorija
Mažoji Azija arba Anatolija, yra laikoma viena seniausių apgyvendintų regionų Žemėje. Žmonės iš Naujojo Akmens Amžiaus buvo įsikūrę dabartinėse Čatal Hiujuko, Hacilaro, Mersino ir kitose teritorijose. Maždaug 2000 m. pr. m. e. Mažąją Aziją valdė hetitai, kurie atkeliavo čia nuo Juodosios jūros rytų. Per savo viešpatavimo laiką, jų civilizacija nukariavo Egiptą ir Babiloną. XII a. pr. m. e. hetitų imperija krito prieš asirus. Tai sudarė sąlygas iškilti smulkioms indoeuropietiškoms valstybėms, tokioms, kaip Frygija, kuri laikinai buvo užvaldžiusi didelę dalį Anatolijos. 560 m. pr. m. e. Krezas užėmė Lydijos sostą Mažojoje Azijoje ir greitai privertė visas graikų kolonijas (Joniją) paklusti jo įsakymams.
Po trumpo Armėnijos viešpatavimo teritorijoje įsigalėjo Romos imperija, kuri čia įsteigė daug naujų provincijų. 324 m. Romos imperatorius Konstantinas I pasirinko tuometinę Bizantiją (dabartinį Stambulą) savo sostine, pervadinęs ją Naująja Roma. Po Vakarų Romos imperijos žlugimo, Bizantijos miestas tapo Bizantijos (Rytų Romos imperijos) imperijos sostine.
Bizantija ir seldžiukai
Bizantijos imperija yra viena iš ilgiausiai išsilaikiusių imperijų pasaulio istorijoje. Jos pavadinimas kilo nuo Bizantijaus miesto. Imperiją taip pavadino XIX a. istorikai. Bizantiečiai visą laiką save vadino ir laikė romėnais. 330 m. imperatorius Konstantinas įkūrė antrąją – Bizantijos Romą, pavadindamas ją Konstantinopoliu, kas reiškė ”Konstantino miestas”.
Viduriniajame Bizantijos periode (610–1081 m.) prasideda su Heraklijaus triumfu kare su persais ir jo tolesniu pralaimėjimu arabams. Po 634 m. arabai užgrobė Palestiną, Siriją ir Egiptą, taip pat prasiskverbė gilyn į Anatoliją.
XI a. Bizantijos imperijoje prasidėjo dideli nesutarimai tarp generolų, kurie buvo stambūs žemvaldžiai ir biurokratai. Išvarginti nesutarimų imperatoriai nesugebėjo atsilaikyti sedžiukams, pradėjusiems Anatolijos užkariavimą iš rytų. Seldžiukai, priklausantys tiurkų tautoms, buvo dabartinių turkų protėviai, pamažėle apgyvendinę visą Mažają Aziją.
Galiausiai žemvaldžiai aristokratai pradeda dominuoti visuose administraciniuose Bizantijos imperijos reikaluose. Armiją sudarė kareiviai samdiniai ir feodalai priklausę valstybei, kurie už dalyvavimą kariniuose veiksmuose gaudavo didelius apdovanojimus. Bizantijos imperatoriai vis pakartotinai bandė sujungti ortodoksų ir katalikų bažnyčias, kad bendromis pajėgomis galima būtų kovoti prieš turkus, tačiau beviltiškai.
Osmanų imperija
Neramumų laikais turkai pradėjo konsolidaciją aplink Bursos miestą, sukūrę savo dinastiją. Iš pradžių turėjusi labai nedideles teritorijas, Osmanų dinastija jas plėtė Bizantijos sąskaita. Plėtra vyko iki pat 1453 m., kuomet turkai užėmė paskutinį Bizantijos avanpostą, – Konstantinopolį, – kuris tapo Osmanų Imperijos sostine.
XIX a., Europoje kilus tautų pavasariui, Imperijoje prasidėjo byrėjimo procesai. Imperija žlugo, kol jos teritorijos apsiribojo dabartine Turkija.
Respublika
Dėl sąjungininkų noro valdyti Anatolijos teritoriją prasidėjo Turkijos nepriklausomybės karas (1918–1923 m.) 1920 m. britų, prancūzų, italų ir graikų armijos užėmusios Stambulą pradėjo nuo Izmiro skverbis gilyn į Anatoliją. Nesulaukę didesnio sultono pasipriešinimo Turkijos nacionalistai drauge su lyderiu Atatiurku įvykdė valdžios perversmą ir 1920 m. pasirašę Sévres sutartį įkūrė Turkijos respubliką, formaliai pripažįstama 1923 m. Lozanos sutartimi.
Mustafa Kemalis atsisakė savo karinės uniformos ir įkvėpė liaudį labai dideliam uždaviniui – paversti šalį demokratiška, pasaulietiška Turkijos respublika.
Politinė sistema
left|thumb|237x237px|[[Mustafa Kemalis Atatiurkas]]
Jurgis Palaima
Jurgis Palaima (1914 m. spalio 18 d. Aukštakaimyje - 2009 m. spalio 21 d. Kaunas) – Lietuvos sporto psichologas, Lietuvos sporto universiteto rektorius 1954-1961 metais. Laikomas Lietuvos sporto psichologijos mokslo tėvu.
Turkija
Politinė sistema
Turkijos respublika buvo įkurta 1923 m. vadovaujant Mustafai Kemaliui Atatiurkui, kuris reformavo Turkiją ir padarė ją pasaulietine bei į Vakarus orientuota respublika. Nenorint, kad šalis nusisuktų nuo pasaulietinių ir vakarietiškų vertybių, buvo sukelti keletas karinių perversmų, kurių paskutinis įvyko 1980 m. Vėliau demokratinis valdymas buvo grąžintas. Iki 2018 m. Turkija buvo parlamentinė atstovaujamoji demokratija. Sistema buvo pakeista į prezidentinį valdymą po 2017 metais vykusio konstitucinio referendumo. Nauja tvarka įsigaliojo po 2018 m. Turkijos prezidento rinkimų. Pagal ją, panaikintas ministro pirmininko postas, šalies prezidentui priklauso visiška vykdomosios valdžios kontrolė, įskaitant galia leisti potvarkius, paskirti savo paties ministrų kabinetą, paruošti biudžetą, paleisti parlamentą paskelbus išankstinius rinkimus ir skirti biurokratus bei teisėjus. Pagrindinis šalies įstatymas yra Turkijos konstitucija. Redžepas Tajipas Erdohanas yra pirmasis tiesiogiu balsavimu išrinktas šalies prezidentas. Įstatymų leidžiamoji valdžia yra vienerių rūmų parlamentas – Turkijos didžioji nacionalinė asamblėja.
Jurgis Palaima
Biografija
Gimė 1914 m. spalio 18 d. Aukštakaimyje. 1948 m. baigė Kūno kultūros institutą. 1954-1958 m. dėstė Leningrade. 1962 m. parašė disertaciją tema Krepšininkų iniciatyvumo, savarankiškumo ir ryžtingumo ugdymas sporto treniruotės procese. 1950-1979 m. KKI pedagogikos ir psichologijos skyriaus vedėjas. 1979-1994 m. KKI profesorius.
Turkija
Europos Sąjungos narystės siekis
thumb|right|1950 m. Turkija buvo viena iš pirmųjų [[Europos Taryba|Europos Tarybos narių, 1963 m. tapo asocijuota EEB nare, 1995 m. prisijungė prie ES muitų sąjungos, o 2005 m. pradėjo derybas dėl visiškos narystės Europos Sąjungoje. ]] 1987 m. šalis pateikė pareiškimą dėl narystės Europos Bendrijoje. 1989 m. Europos Komisija pareiškė atsisakanti nedelsiant pradėti derybas su Turkija dėl šalies ekonomines bei politines padėties (prastų santykių su Graikija ir jų konflikto dėl Kipro), bet patvirtino galutinį tikslą – pilnateisę narystę.
2005 spalio 3 d. Turkija oficialiai pradėjo stojimo derybas su Europos Sąjunga, tačiau įvairūs apžvalgininkai ir politikai teigė, jog Turkijai būti nare lemta nebent po 10 ar daugiau metų. Maža to, daugelyje ES valstybių (ypatingai Austrijoje) yra nemažas visuomenės dalies pasipriešinimas šios, vis dar gana skurdžios ir ne visai gerbiančios demokratijos bei žodžio laisvės principus šalies priėmimui. 2016 m. žmogaus teisių padėtis šalyje stipriai pablogėjo po nepavykusio perversmo. Dėl to tų pačių metų lapkričio 24 d. Europos Parlamentas nubalsavo, kad derybos su Turkija dėl narystės būtų sustabdytos dėl žmogaus teisių ir teisės viršenybės pažeidimų. .
Diplomatiniai santykiai
Turkija yra užmezgusi santykius su dauguma JTO valstybių narių, iš kurių 135-os Turkijoje turi ambasadą. Tuo tarpu Turkija užsienio valstybėse yra įsteigusi 235 diplomatines misijas ir pagal diplomatinį atstovavimą 2019 m. buvo šešta po Kinijos LR, JAV. Prancūzijos, Japonijos ir Rusijos.
Lietuva su Turkija diplomatinius santykius yra užmezgusi nuo XX a. trečiojo dešimtmečio. Tarpukariu Kaune veikė Turkijos atstovybė, o dabar Turkija turi atidariusi ambasadą Vilniuje, Lietuva — ambasadą Ankaroje.
Administracinis suskirstymas
Turkija suskirstyta į 81 provinciją (il, dgs. iller), kiekviena jų — į sritis. Turkijoje yra 973 sritys.
Europoje yra 4 provincijos (skliausteliuose nurodomi jų centrai):
Geografija
97 % Turkijos teritorijos yra Azijoje, likusioji dalis Europoje. Azijinė dalis vadinama Anatolija, o europinė – Rytų Trakija.
Turkija skirstoma į septynis geografinius regionus   : Marmario, Egėjo, Viduržemio, Centrinės Anatolijos, Rytinės Anatolijos, Pietinės Anatolijos bei Juodosios jūros.
Ekonomika
Kas dešimtas gyventojas – bedarbis. Dėl sparčiai didėjančio gyventojų skaičiaus kasmet bedarbių gretas papildo per 800 tūkstančių piliečių. BVP ir perkamoji galia vienam Turkijos gyventojui siekia tik 27 % ES vidurkio. Nors vyriausybė stengiasi kiek įmanoma labiau sumažinti infliaciją, jos lygis tebeišlieka gana aukštas.
Turkiją galima suskirstyti į regionus, kurių kiekvienas pasižymi jam būdinga produkcijos gamyba. Antalijos regione vystoma augalininkystė: (šiltadaržiai, vaismedžiai) pomidorai, agurkai, pipirai, apelsinai (tinkami tik sultims), bananai (mažesni už įprastus), granatai, išvystytas turizmas. Marmario regione – tabakas, vyndarystė, išvystytas turizmas. Marmuro jūros pakrantėse – alyvuogės. Juodosios jūros regiono pakrantėse – žuvininkystė. Likusioje dalyje – naudingų iškasenų gavyba.
Žemės ūkis
Nuo 1950 metų žymiai išaugo Turkijos žemės ūkis. Dabar Turkija yra viena iš nedaugelio pasaulio šalių, kurios pačios apsirūpina pagrindiniais maisto produktais. Dėl įvairaus klimato Turkijoje gali būti auginamos įvairios kultūros. 1990-aisiais metinę produkciją sudarė 19,3 mln. tonų kviečių, 14,8 mln. tonų cukrinių runkelių, 6,9 mln. tonų miežių, 6,4 mln. tonų pomidorų, 5,3 mln. tonų melionų, 3,6 mln. tonų vynuogių, 2,1 mln. tonų kukurūzų, 1,9 mln. tonų obuolių. Kitos svarbios kultūros yra svogūnai, riešutai, kopūstai, bulvės, rugiai, saulėgrąžos ir kiti aliejiniai augalai, alyvos ir citrusiniai augalai. Juodosios jūros pakrantėje auga arbatžolės. Medvilnė ir tabakas yra pagrindinės eksportuojamos kultūros. Ūkininkai laiko apie 12 mln. raguočių, 980 000 asilų, 40,4 mln. avių, 10,8 mln. ožkų ir 142 mln. naminių paukščių.
Turizmas
Šiltas švelnus klimatas, puikios pakrantės ir turtinga istorija traukia turistus iš Šiaurės Europos. Daugelis jų keliauja prie Egėjo ir Viduržemio jūrų įsikūrusius kurortus, tokius kaip Bodrumas, kurie vilioja nuostabiais paplūdimiais. Tačiau kai kas baiminasi, jog didžiulė turizmo plėtra kelia pavojų kraštovaizdžiui.
Demografija
right|thumb|Populiacijos kitimas 1961–2003 m. Per šį laikotarpį Turkijos populiacija išaugo maždaug nuo 29 milijonų iki 71 milijono. 80 % – 92 % šalies gyventojų yra turkai, 7 % – 20 % – kurdai, o likę yra daugiausiai gruzinai, graikai, albanai, arabai, bulgarai, čigonai ir žydai.
Turkija neturi oficialios šalies religijos, bet 99 % procentus populiacijos sudaro musulmonai, daugiausiai sunitai (75 %) ir alevitai (15-25 %). Taip pat yra nedidelė krikščionių bendruomenė, kurią daugiausia sudaro graikai bei armėnai. Pasak apklausų, 95-97 % gyventojų tiki, kad Dievas egzistuoja ir 69 % Turkijos musulmonų mano, kad „religija yra labai svarbi jų gyvenime“.
Gyventojų raštingumas Turkijoje yra 87,4 % (vyrų – 95,3 %, moterų – 79,6 %). Vidutinė numatomo gyvenimo trukmė skaičiuojant nuo gimimo: 71,96 metų (vyrų – 70,12 m., moterų – 73,89 m.). Gyventojų amžiaus struktūra   :
Miestai
2011 m. beveik trys ketvirtadalis valstybės gyventojų gyveno miestuose. Didžiausi Turkijos miestai: right|thumb|270x270px|[[Stambulas]]
Imigracija
Milijonai kurdų pabėgo į Turkiją iš Irano Persijos įlankos karo metu. XXI a. antrajame dešimtmetyje dėl pilietinio karo Sirijoje Turkija patyrė rimtą migrantų krizę, kai imigrantų skaičius sudarė 2,5% visos Turkijos populiacijos. 2020 m. duomenimis, Turkijoje gyvena didžiausias skaičius pabėgėlių, įskaitant 3,6 milijono pabėgusiųjų iš Sirijos. Anot Jungtinių Tautų pabėgėlių agentūros skaičiavimų, 2018 m. Turkijai teko 63,4% viso pasaulio registruotų pabėgėlių.
Mokslas ir švietimas
thumb|Roberto koledžas Stambule Respublikos pradžioje daugiau nei 90 % gyventojų buvo neraštingi. Tačiau pirmoje respublikos konstitucijoje buvo skelbiama, kad pradinis mokslas turi būti privalomas ir nemokamas (valstybinėse mokyklose) visiems turkams. Iki 1990 metų apie 81 % suaugusiųjų jau galėjo skaityti ir rašyti. 1990-tųjų pradžioje 6,9 mln. mokinių lankė pradines mokyklas, apie 3,2 mln. mokinių lankė vidurines mokyklas ir apie 444 000 studentų mokėsi aukštosiose mokyklose. Konkursas į Turkijos universitetus yra labai didelis. Pagrindiniai universitetai yra Stambulo, Ageno Izmyre ir Ankaros.
Švietimas privalomas ir nemokamas yra nuo 7 iki 15 m. amžiaus. Iš viso yra apie 820 aukštojo mokslo įstaigų, įskaitant universitetus, jose mokosi virš 1 mln. studentų. 15 pagrindinių universitetų yra Stambule ir Ankaroje. Aukštasis mokslas yra Aukštojo Išsilavinimo Tarybos, finansuojamos valstybės, atsakomybėje. Nuo 1998 m. universitetai įgavo didesnę autonomiją ir buvo paraginti didinti savo lėšas bendradarbiaujant su pramonės įmonėmis.
Turkijoje egzistuoja maždaug 85 universitetai, kurie skirstomi į dvi grupes: valstybės ir privačius. Valstybiniuose universitetuose yra maži mokesčiai už mokslą, o privačiuose gana aukšti. Norint gauti bakalauro laipsnį studijuojama nuo 2 iki 4 m.
Kultūra
Turkijos kultūra susiformavo iš įvairių Osmanų imperijos, Europos ir Islamo tradicijų elementų.
98 % Turkijos gyventojų yra musulmonai, dėl to islamas turi didelį vaidmenį kasdieniniame gyvenime, tačiau jau nuo 1928 m. Kemalio Atatiurko pradėta sekuliarizacija taip pat stipriai paveikė Turkijos visuomenę ir kultūrą. Dėl šių skirtingų kultūrinių-istorinių įtakų veikiančių Turkijos identitetą, jos kultūra yra savotiškas modernumo, europietiškumo ir tradiciškumo bei religingumo derinys.
Turkijos architektūra geriausiai atsispindi jos mečetėse. Suleimano mečetė yra vienas didžiausių ir populiariausių Turkijos statinių.
Turkijoje taip pat išlikę daug senovės Graikijos ir Romos laikų miestų.
Latvija 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Latvija dalyvavo 1996 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atlantoje, JAV.
Medaliai
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" ! |50px ! |Sportininkas ! |Rungtis
Martyšiai
Martyšiai (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Martinshof, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Baikalskojė, ) – buvusi Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Gusevo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kubanovkos kaimo gyvenvietės teritorija.
Grondai (Palenkės Sokoluvo apskritis)
Grondai  – kaimas Lenkijos rytuose, Sterdino valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Sterdino, apie 20 km į šiaurę nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 95 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Žeimelių apylinkė (Kėdainiai)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šėtos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šėtos apylinkės.
Žeimelių apylinkė
Žeimelių apylinkė sovietmečiu buvo:
1492: Conquest of Paradise
Populiarumas
Kurdamas albumo melodijas Vangelis bendradarbiavo su flamenko gitaristais, smuikininkais, mandolinos, fleitos specialistais. Vokalines dalis atlieka Anglijos kamerinis choras.
Ypač didelio populiarumo susilaukė albumo melodija Conquest of Paradise. Tai herojiška melodija, kurioje skamba Vangelio panaudota pseudolotynų kalba. Conquest of Paradise naudota įvairiose televizijos laidose, sporto renginiuose.
Albumas 1492: Conquest of Paradise užėmė pirmas vietas daugelio Europos šalių populiariausių dainų sąrašuose.
Kabeliai
Kabeliai – kaimas Varėnos rajono savivaldybės pietuose, 13 km į pietvakarius nuo Marcinkonių, 3 km į pietryčius nuo Vilniaus–Gardino geležinkelio, yra nebeveikianti Kabelių geležinkelio stotelė. Piečiau nuo kaimo išvesta valstybės siena su Baltarusija. Seniūnaitijos, parapijos centras. Yra Kabelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, girininkija, 2 parduotuvės. Į pietus nuo Kabelių, prie Ašašninkų, Lietuvos partizanų žūties vietoje pastatytas kryžius.
200px|thumb|left|[[Kabelių bažnyčia]] thumb|240px|left|Buvę kultūros namai thumb|left|240px|Kabelių centras
Geografija
Pro kaimą eina kelias, atšakos į Ašašninkus, Grybaulią, Daržinėles. Pro Kabelius teka Grūda, ant jos intako sutvenktas Kabelių tvenkinys. Kaime auga saugomas Kabelių ąžuolas (nuo 2020 m.). Aplinkinių miškų masyvas, esantis Varėnos rajono savivaldybės pietinėje dalyje, ribojasi su Baltarusijos Respublika. Druskininkų miškų urėdijos Kabelių girininkijos miškuose buvo pasodintas Pauliaus Širvio šilas ir Povilo Matulionio giraitė, auga trys drevėtos pušys.
Istorija
1637 m. kaime buvo 12 kiemų, 6 valakai. Iki XX a. vid. Kabeliai buvo padalinti: pietinė dalis (dab. Ašašnykai) pateko į Gardino guberniją, o šiaurinė (dab. Kabelių bažnytkaimis) į Vilniaus guberniją.
1904 m. pastatyta Kabelių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia. Pagal Lenkijos valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 258 žmonės, iš kurių 235 užsirašė lietuviais, 14 žydais, 8 lenkais ir 1 baltarusiu.
1948 m. įkurta pradinė mokykla. 1949–1994 m. veikė septynmetė, aštuonmetė, devynmetė mokykla. 1994–2001 m. Kabelių pagrindinė mokykla, vėliau pradinė mokykla, nuo 2001 m. Marcinkonių pagrindinės mokyklos pradinis skyrius, nuo 2013 m. spalio veikia kaip Marcinkonių mokyklos Kabelių universalus daugiafunkcis skyrius.
1950–1992 m. buvo Kabelių žuvininkystės ūkio centrinė gyvenvietė, įsteigtas paštas, medicinos punktas, biblioteka (uždaryta 2020 m.). 1990 m. LR AT nutarimu Kabeliai I pavadinti tiesiog Kabeliais.
thumb|Pirkia ir kryžius thumb|Kabelių kapinės
Gyventojai
1921 m. iš 258 gyventojų 8 buvo lenkai, 1 baltarusis, 14 žydų, 235 lietuviai.
Filingenas-Šveningenas
Istorija
Viduramžiais Filingenas buvo Austrijos sudėtyje. Reformacijos metu miestelis išliko katalikišku. Nuo tada, kai 1858 m. buvo atidarytas laikrodžių fabrikas, laikrodžių gamyba ir tikslioji mechanika yra svarbi pramonės šaka.
1972 m. Badeno-Viurtembergo teritorijų reformos metu Filingenas buvo sujungtas su Šveningenu ir keletu šalimais buvusių kaimų. Nepaisant to abejas bendro miesto dalis skiria plokščiakalnis, tad jos išlieka atskirtos.
Ugniaginė
Ugniaginė (Pyrostegia) – bignonijinių (Bignoniaceae) šeimos augalų gentis.
Nauja gadynė (Kaunas)
Nauja gadynė – Vokiečių kareivių tarybos laikraštis, skirtas Lietuvai, ėjęs 1918 m. lapkričio 13 d. – gruodžio 20 d. Kaune.
Istorija
Leistas vietoje laikraščio Dabartis. Leido A. G. Radkė. Ėjo dukart per savaitę. Išėjo 32 numeriai.
Spausdino vokiečių valdžios įsakymus, nurodymus, reikalavimus, vokiečių karo pranešimus.
Redagavo V. Kahmenas, C. A. Ozelys, A. G. Radkė.
Kresty
thumb|300px| thumb|300px|Kresty kalėjimas Peterburge Kresty  – kalėjimas Rusijoje, Sankt Peterburgo Arsenalo krantinėje. Vienas didžiausių ir žinomiausių Rusijos kalėjimų, užima 4,5 ha teritoriją. Šiuo metu jame veikia tardymo izoliatorius.
Istorija
Veikia nuo 1892 m. Iki 1868 m. toje vietoje veikė „Vyno miestelis“. Kai kalinių nebesutalpino Petropavlovsko tvirtovė, pagal architekto V. Lvovo projektą vyno rūsių statiniai buvo pritaikyti trumpalaikio kalinių laikymo centrui. 1884 m. pagal architekto A. Tomiško projektą teritorijoje pastatytas naujas kalėjimas. Dviejuose 5 aukštų kryžiaus formos (iš čia kilo ir jo pavadinimas, rus. kryžius – Крест) korpusuose yra 960 kamerų, galinčių sutalpinti 1150 kalinių. Tačiau visada jų kalėjime buvo gerokai daugiau.
Iki 1905 m. čia buvo laikomi tiek kriminaliniai nusikaltėliai, tiek politiniai kaliniai. Po 1905 m. revoliucijos kalėjime ėmė vyrauti politiniai kaliniai. Po 1917 m. Spalio perversmo Kresty kalėjime kalinti sovietinės valdžios priešininkai, nuo 3 dešimtmečio pabaigos – ir prasidėjusių masinių represijų aukos. Nuo 1964 m. tardymo izoliatorius, turi ir muziejų. 2006 m. priimtas sprendimas kalėjimą iškelti, o pastatus parduoti. Nuo 2007 m. naujasis kalėjimas pradėtas statyti priemiestiniame Kolpine.
Žymiausi kaliniai
Kalėjime kalėjo lietuvių knygnešiai, 1916 m. – poetas Julius Janonis.
Rusijos politiniai veikėjai: Aleksandras Kerenskis, Petras Miliukovas, Levas Trockis, Anatolijus Lunačiarskis, Levas Kamenevas, būsimasis maršalas Konstantinas Rokosovskis, istorikas Levas Gumiliovas, aktorius Georgijus Žžonovas, poetas Nikolajus Zabolockis ir kiti.
Akinori Nišizava
(g. 1976 m. birželio 18 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2002 m., su ja dalyvavo 2002 m. pasaulio futbolo čempionate.
Kamienčikas (Palenkės Sokoluvo apskritis)
Kamienčikas  – kaimas Lenkijos rytuose, Sterdino valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Virginijus Šimkevičius
Biografija
Nuo 1998 m. Šilalės rajono savivaldybės priešgaisrinės tarnybos viršininkas.
Nuo 1999 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šilalės rajono skyriaus narys, 2001 m. skyriaus tarybos narys.
2006 m. rugpjūčio – rugsėjo mėn. Šilalės rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Regina, vaikai Andrius, Vita. 1992 m. apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu.
Mūsų Vilnius
thumb|200px|Pirmasis žurnalo numeris, 1928 m. „Mūsų Vilnius“ – Vilniui vaduoti sąjungos žurnalas, leistas 1928–1938 m. Kaune.
Žurnalas
1928–1929 m. ėjo kartą per mėnesį, 1931–1933 m. – kas dešimt dienų, nuo 1934 m. – 2 kartus per mėnesį. Spausdino Vilniaus spaustuvė Kaune. Tiražas 8000 egz. (1931 m.).
Bendradarbiavo: Danielius Alseika, Pulgis Andriušis, Vytautas Pranas Bičiūnas, Mykolas Biržiška, Liudas Dovydėnas, Kazys Inčiūra, Antanas Juška, Fabijonas Kemėšis, Simas Miglinas, Antanas Miškinis, Juozas Purickis, Donatas Roda, Pijus Ruseckas, Edvardas Turauskas, Jonas Vaidelys, Juozas Tumas-Vaižgantas ir kiti.
Trumpaspyglis strypainis
Trumpaspyglis strypainis (Phalaris brachystachys) – vienmetis, varpinių šeimos augalas su augimo įpročiais ir kultūrinius reikalavimais, panašiais į vandeninio strypainio (Phalaris aquatica).
Kilo iš Portugalijos, Kanarų salų. Jis auga labai aktyviai, pavasarį ir rudenį. Jis taip pat turi būti apsaugotas nuo sunkių šalčių.
Kai kurios strypainių rūšys turi gramino, kuris gali sukelti avių centrinės nervų sistemos, kitų organų pažeidimus ir mirtį. Gramino poveikis žmogui nežinomas.
Trumpaspyglio strypainio lapai turi didelį kiekį dimetiltriptamino (DMT). Buvo nustatyta, kad bent vienas augalo mėginys turėjo iki 3 % alkaloidų ir N,N-DMT buvo beveik vienintelis alkaloidas (Festi&Samorini, 1994). Kitų mėginių tyrimai parodė 5-MeO-DMT būvimą.
Panaudojimas
Auginamas kaip dekoratyvinis augalas.
Lietuvos antstolių rūmai
Lietuvos antstolių rūmai (LAR) - Lietuvos antstolių savivaldos organizacija (LR antstolių įstatymas (LR AĮ), 45 str.). Asociacija.
Nepatogi tiesa
Nepatogi tiesa - 2006 JAV dokumentinis filmas apie visuotinį atšilimą. Filme pasakojama, kad žmonių veikla ir jos dėka sukuriamas anglies dioksidas sustiprina šiltnamio efektą, dėl kurio tirpsta ledynai, daugėjo audrų, sausrų ir kitų gamtos nelaimių, atsirandančių didėjant vidutinei Žemės atmosferos temperatūrai. Pagrindinis filmo veikėjas Alas Goras, kuris filme vaizdžiai pateikia surinktus įvairių mokslininkų duomenis apie klimato kaitą ir kaip tai įtakos žmones. Filmas kritikuojamas kaip visuomenės baimių išnaudojimas asmeniniams Alo Goro politiniams tikslams; klimato atšilimo skeptikai teigia, kad filme iškraipomi (padidinami, arba netikslūs) realūs faktai. Pagal šį filmą išleista knyga ir lietuvių kalba.
Lietuvos antstolių rūmai
Funkcijos
Lietuvos antstolių rūmų funkcijos yra šios:
Nepatogi tiesa
Alo Goro knyga „Nepatogi tiesa“, išleista 2006 metais, Lietuvoje pasirodė 2008 metais. Knygoje autorius, buvęs JAV viceprezidentas ir žymus šalies veikėjas, pateikia išsamų tyrimą ekologijos, globalių problemų klausimais. Leidinys išspausdintas ant ekologiško popieriaus, pagaminto iš visiškai perdirbtos makulatūros, ir su minkštu viršeliu, kas rodo, jog pati knyga yra ekologiškas produktas. Išleista ir sutrumpinta knygos versija.
Lietuvos antstolių rūmai
Funkcijos
Lietuvos antstolių rūmai gali atlikti ir kitas Lietuvos antstolių rūmų įstatuose nustatytas funkcijas.
Vadovybė
Lietuvos antstolių rūmų prezidiumo pirmininkai:
Nepatogi tiesa
Vilniuje vykusiame renginyje „Eko kinas“, kurio metu buvo pristatomas filmas „Nepatogi tiesa“, suorganizuotas interaktyvus seminaras – ekologiškų kėdžių dirbtuvės ir konkursas, taip pat paskaitos apie ekologiją ir gamtą.
Nuorodos
Knyga „Nepatogi tiesa“.
Gegliškės
Gegliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kalino.
Vainiūnų apylinkė
Vainiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šėtos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šėtos apylinkės ir Taučiūnų apylinkės.
Latvija 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Medaliai
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" ! |50px ! |Sportininkas ! |Rungtis
Suzuki
Suzuki Motor Corporation (jap. スズキ株式会社) – Japonijos kompanija, gaminanti automobilius, motociklus, keturračius ir įvairius variklius. Suzuki pagal pagaminamos produkcijos kiekį per metus yra 9-ta kompanija pasaulyje (2008 m.). Suzuki turi 35 gamyklas 23-jose pasaulio valstybėse.
Auksūdžio akmuo (Laumės lova)
Auksūdžio akmuo, vad. Laumės lova (valstybės saugomas geologijos paminklas Nr. 13; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR522) – mitologinis akmuo šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,23 km į pietvakarius nuo Auksūdžio kryžkelės, kelio į Prūdgalį kairėje pusėje, dešiniajame Narštupio krante.
Suzuki
Japonijos verslininkas Michio Suzuki Suzuki kompaniją įkūrė 1909 m. Verslą kompanija plėtojo gamindama audimo stakles įvairiems Japonijos šilko fabrikams. Pirmuosius 30 metų Suzuki plėtojo šį verslą.
Auksūdžio akmuo (Laumės lova)
Akmuo
Tai plokščias, netaisyklingos formos, amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis). Jis guli ant šono, įdubusiu kraštu, vadinamu Laumės lova, atsuktas į rytų pusę. Riedulio aukštis 1,31 m, ilgis – 2,96 m, plotis – 2,66 m, didžiausia horizontali apimtis – 8,27 m.
Teritorijos plotas – 9 m².
Istorija
Seniau riedulys stūksojo Benaičių kaimo žemių rytų pakraštyje, į vakarus nuo Benaičių alkakalnio, Leiknos lankoje, prie akivaro, vad. Mergos akimi, kuriame, esą, uogaudama nuskendusi samdinė merga. Virš žemės kyšojo 2,8, m ilgio, 1,2 m pločio ir 1 m aukščio akmens dalis su įdubusia viršūne. Pasakojama, kad šalia akmens senovėje plytėjo ežeriukas, vėliau pavirtęs šlapia pieva. Jame mėgo maudytis laumės, kurios ilsėdamos ir miegodamos ant akmens išgulėjusios įdubą, gavusią „Laumės lovos“ vardą.
1959 m. riedulį melioratoriai nustūmė prie skaldymui sustumdytų akmenų netoli Benečių sodybos. 1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR522). Apie 1976 m. buvo velkamas į Darbėnų akmenskaldę, tačiau Auksūdyje traktorius sugedo, todėl akmuo buvo išverstas ir paliktas pakelėje.
Tyrimai
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 2007 m. – Julius Kanarskas.
Suzuki
Per Antrąjį pasaulinį karą Suzuki vėl grįžo prie šilko pramonės, tačiau ši iširo 1951 m. Tad po šių įvykių M. Suzuki vėl grįžo prie automobilių pramonės. 1952 m. Suzuki pagamino savo pirmąjį motociklą.
1954 m. Suzuki pakeitė savo pavadinimą į Suzuki Motor Co.,Ltd.
1997 m. kompanija pagamino 10 milijoninį automobilį.
Šiuo metu daug Suzuki motociklų dalyvauja aukščiausiuose pasaulio čempionatuose – Moto GP, Superbike ir kituose.
Maukė
thumb|right|250px|Maukės vaizdas iš kosmoso