cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Omramas Mikaelis Aivanchovas
Biografija
1900 m. sausio 31 d. Serpcų kaime (dab. Šiaurės Makedonija) kaip Michailas Dimitrovas Ivanovas. 1907 m. jo kaimas buvo sudegintas graikų nacionalistų; Omramas su mama pasitraukė į Varną. 1908 m. mirė jo tėvas. 1917 m. įvyko pirmasis Omramo Mikaelio Aivanchovo ir bulgarų dvasinio mokytojo Peterio Konstantinovo Denovo susitikimas. 1923–1931 m. studijavo ir įgijo universitetinį išsilavinimą. 1932 m. dirbo mokytoju aukštesniojoje mokykloje. 1935 m. Sofijoje dirbo vadovu vienoje aukštesniojoje mokykloje. 1937 m. liepos 22 d. Omramas Mikaelis Aivanchovas atvyko į Paryžių skleisti savo mokytojo Peterio Denovo mokymo. 1938 m. sausio 29 d. skaitė pirmąją viešą paskaitą Paryžiuje. 1948 m. sausio 16 d. oficialiai įregistravo Sevro mieste (Prancūzija) „Visuotinę baltąją broliją“. 1948 m. sausio 21 d. Omramas Aivanhovas sulaikomas ir suimamas, kaltinamas davus klaidingus parodymus liudijant šnipinėjimo byloje, bet 1950 m. kovo mėn., po 26 mėnesių trukusio įkalinimo, buvo paleistas, nes įrodoma, jog kaltinimai nepagrįsti.
1953 m. suorganizavo pirmąjį kongresą Bonfine (Pietų Prancūzija), „Visuotinės baltosios brolijos“ susitikimų ir veiklos centre. 1959 m. išvyko metams į Indiją, kur susitiko su įvairiais dvasiniais mokytojais (Nymu Karoli Baba, Anandamaji Ma, Svamiu Šivananada, Svamiu Nitjananda, Lama Anagarika Govinda, Hanumanu Baba ir kt.), Indijoje jam buvo suteiktas Omramo vardas.
1961 m. įkūrė Šveicarijos draugiją „Visuotinė baltoji brolija“; toliau tęsė keliones po visą pasaulį ir skleidė mokymą iki pat savo mirties.
Literatūra lietuvių kalba
Svarbu pastebėti, kad mokytojo Omramo Mikaelio Aivanchovo mokymas – buvęs išimtinai tik žodinis, todėl daugelis knygų sudarytos remiantis improvizuotomis viešomis paskaitomis.
Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Kas yra dvasinis mokytojas? ISBN 978-609-8050-07-3
Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Laimės sėklos. ISBN 978-609-8050-15-8
Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Tylos kelias. ISBN 978-609-8050-05-9
Omramas Mikaelis Aivanovas. Izvoro raštų rinkinys. Psichinis gyvenimas: elementai ir struktūros. ISBN 2-85566-368-7
Ispanijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Lipovas (Seinų apskritis)
Lipovas – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Gibų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Architektūrinis stilius
Architektūrinis stilius yra architektūros klasifikavimas remiantis forma, statybos technika, medžiagomis, laikotarpiu, regionu ir kitais kriterijais. Architektūrinis stilius yra architektūros istorijos mokslo objektas.
Mulai (Seinų apskritis)
Mulai – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Gibų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Artemijos
Artemijos (Artemia) – vėžiagyvių (Crustacea) klasės gyvūnų gentis, labai sūraus vandens krevetės. Jos užauga iki 10 mm ilgio. Gyvena 25-250 g/l druskingumo vandenyje (optimalus 60-100 g/l). Auginamos kaip žuvų maistas.
Dauginasi artemijos dviem būdais: lytiniu ir partenogenetiniu būdu. Patelė deda kiaušinėlius į specialius maišelius, kuriuos nešioja su savimi. Esant geroms sąlygoms, kiaušinių vystymasis vyksta maišeliuose ir juose išsirita nauplijai. Jeigu dėl kokių nors priežasčių sąlygos pablogėja, patelė palieka kiaušinius grunte, kurie labai ilgą laiką gali neprarasti savo gyvybinių funkcijų. Yra atvejų, kai pavyko atgaivinti artemijų kiaušinius, išgulėjusius keletą tūkstančių metų.
Kretingos spaustuvė
Kretingos spaustuvė – spaustuvės, veikusios Kretingoje.
Istorija
Iki 1940 m. Kretingoje trumpai veikė „Inkaro“ spaustuvė, išspausdinusi 1933 m. atsišaukimą Vilniui vaduoti, S. Jonušo spaustuvė, spausdinusi blankus, pakvietimus. Didžiausia spaustuvė Kretingoje buvo Pranciškonų spaustuvė, veikusi 1930–1940 m. vienuolyne. Spausdino religinio turinio brošiūras, periodinius leidinius „Šv. Pranciškaus varpelis“ ir „Kretingos parapija“, paveikslėlius.
1944 m. gruodžio mėn. įsteigus laikraštį „Žemaičių tiesa“, Pranciškonų spaustuvėje įkurta Kretingos spaustuvė. Nuo 1950 m. ji spausdino rajono laikraštį „Stalinietis“. 1963–1965 m. prie Kretingos spaustuvės prijungtos Skuodo, Gargždų, Šilutės spaustuvės. 1966 m. Gargždų spaustuvė uždaryta, o Kretingos ir Klaipėdos rajonams imta leisti bendrą laikraštį. Jis buvo spausdinamas Kretingos spaustuvėje.
1961 m. vietoj „Staliniečio“ buvo leidžiamas laikraštis „Į komunizmą“, o nuo 1962 m. „Švyturys“. 1976 m. Kretingos spaustuvė tapo Klaipėdos „Ryto“ spaustuvės skyriumi. Nuo 1982 m. laikraštis „Švyturys“ buvo renkamas ir ruošiamas vietoje, o spausdinamas Klaipėdos „Ryto“ spaustuvėje.
1993 m. valstybinė Kretingos spaustuvė tapo UAB spaustuvė „Klišė“. Ji turėjo iškiliosios spaudos mašinas, spausdino blankus, smulkius spaudinius. 2006 m. buvusioje Kretingos melioracijos statybos valdybos salėje Vytauto g. 161 įrengta moderni „Vakarų spaustuvė“, priklausanti bendrovei, kurią įkūrė 7 laikraščių redakcijos, susibūrę į Vakarų Lietuvos vietos laikraščių leidėjų asociaciją. Spausdinama per 40 leidinių, kasdien Kretingos spaustuvėje atspausdinama po 17–18 pavadinimų laikraščių.
Lapi Kolpakai
Lapi Kolpakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Šilutės geležinkelio tiltas
Šilutės geležinkelio tiltas – akmeninis arkinis geležinkelio tiltas Šilutėje per Šyšos upę, geležinkelio atkarpoje Klaipėda – Pagėgiai. Jungia Šilutės geležinkelio stoties rajoną su miesto pietine dalimi. Geležinkelio tiltas atspindi to meto pramoninę architektūrą, todėl yra valstybės saugomas kultūros objektas, 1995 m. įrašytas į LR nekilnojamųjų kultūros vertybių registrą (unik. objekto kodas 4838). Penkių arkų tilto ilgis – 82,5 m, plotis – 8,25 m.
Acherono imperija (Konano pasaulis)
Acherono imperija – išgalvota istorinė karalystė Roberto E. Hovardo Konano pasaulyje.
Šilutės geležinkelio tiltas
Istorija
Tiltas buvo pastatytas 1875 m. Iki Antrojo pasaulinio karo čia buvo nutiesti siaurojo europinio geležinkelio bėgiai, pokario metais jie pakeisti platesniais 1520 mm vėžės standarto bėgiais.
Acherono imperija (Konano pasaulis)
Pirmą kartą paminėta Konano ciklo romane „Drakono valanda“ kaip senovinė kerėtojų valdyta valstybė, žlugusi iki Konano istorijų pradžios. Ji nebuvo minima nei ankstesnėje serijos Hovardo knygoje „Haiborėjos laikai“, kuri apibūdino ciklo pasaulio istoriją, nei kitose jo knygose.
Šilutės geležinkelio tiltas
Rekonstrukcija
Per beveik 140 eksploatavimo metų tiltas gerokai susidėvėjo, nebeatitiko reikalavimų atlaikant padidėjusias apkrovas. Rekonstrukcija vykdyta 2010–2011 m., išsaugant autentišką architektūrinę išvaizdą. Įgyvenant techninį sprendimą, naudotas „tilto tilte“ metodas. Kad vizualiai tiltas nepasikeistų, buvo sunumeruotas kiekvienas akmuo. Akmenų padėtys pažymėtos brėžinyje ir nuotraukoje. Buvo išardyta senoji geležinkelio bėgių konstrukcija, iškastas buvęs tilto užpilas. Specialiais inžektoriais pilant betoną, sustiprintos arkinės konstrukcijos, vėliau perdengtos šiuolaikinėmis hidroizoliacinėmis medžiagomis. Tilto viršuje sumontuotos naujos atramos, paties tilto gelžbetoninės sijos, įrengta vandens surinkimo sistema, deformaciniai pjūviai. Nors buvo panaudotos naujos šiuolaikinės konstrukcijos, ant kurių patiesti nauji bėgiai, užpilta skalda, tačiau tilto išorė išliko nepakitusi.
Acherono imperija (Konano pasaulis)
Valstybė pavadinta pagal Acheroną, požeminio pasaulio upę graikų mitologijoje.
Istorija
Acheronas buvo valstybė, egzistavusi tris tūkstančius metų iki Konano laikų. Ji užėmė maždaug tas pačias žemes, kaip ir pseudo-europietiškos Haiborėjos laikų valstybės. Acheronas buvo pažangesnė valstybė nei to meto jo kaimynai rytuose ir vakaruose ir maždaug to paties lygio kaip ir to paties laikotarpio Stygija, buvusi pietuose. Minima, kad Acheronas taip ir nesugebėjo užkariauti šiaurėje gyvenusių kimerų.
Šilutės geležinkelio tiltas
Rekonstrukcija
Sustiprintu senuoju tiltu šiuolaikiniai geležinkelio sąstatai saugiai gali riedėti teoriniu 160 km/h greičiu. Autentiškos apvalios angos virš arkų, kurios buvo naudingos apžiūrint tilto atraminius guolius ir hidroizoliaciją, sovietiniais laikais buvo užmūrytos, tačiau dabar rekonstruotos ir naudojamos tilto būklei tikrinti. Po šios rekonstrukcijos atsirado galimybė reikalui esant tiltu nutiesti dar vienas geležinkelio vėžes, arba pertvarkyti bėgius taip, kad jais galėtų riedėti europinės ir rusiškosios vėžės standarto vagonai.
Acherono imperija (Konano pasaulis)
Istorija
Acherono kerėtojai praktikavo tamsiąją magiją, pvz., nekromantiją. Imperiją sunaikino sukilę Haiborėjos barbarai, engti Acherono valdžios.
Šilutės geležinkelio tiltas
Rekonstrukcija
center|600px|thumb|Prieš rekonstrukciją center|600px|thumb|Po rekonstrukcijos
Acherono imperija (Konano pasaulis)
Komiksuose
Roy Thomas retkarčiais naudojo žlugusią Acherono imperiją Marvel Comics leistuose kūriniuose. Jis dažnai minėjo Acherono imperiją, pvz., jos Kara-Šero (Kara-Shehr) miestą.
Filmuose
1998 m. filme „Kulas Užkariautojas“ (Kull the Conqueror) Acheronas minimas kaip demonų karalienės Akivašos valdos. Atseit, tuo metu Haiborėjoje laisvai klaidžiojo demonai.
2011 m. filme „Konanas Barbaras“ (Conan the Barbarian) herojė Tamara yra Acherono nekromantų palikuonė.
Okulekas
Okulekas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Gibų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pajuodupis (reikšmės)
Pajuodupiu vadinami kaimai:
Biržų Kaštonų pagrindinė mokykla
miniatiūra|265px|right|Nuo stadiono pusės
Biržų „Kaštonų“ pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Biržuose, Kaštonų g. 13, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190546078.
Filialai:
Istorija
Biržų 3-oji vidurinė mokykla įsteigta 1988 m. rugsėjo 1 d. Pirmaisiais mokslo metais joje buvo 23 klasės, mokėsi 630 mokinių, dirbo 39 mokytojai. Pirmoji abiturientų laida išleista 1990 m. Nuo 1994 m. vasario 11 d. pavadinta „Kaštonų“ vidurine mokykla, 2001 m. rugsėjo 1 d. tapo „Kaštonų“ pagrindine mokykla.
Nuo 2003 m. rugsėjo 1 d. prie „Kaštonų“ pagrindinės mokyklos prijungti Obelaukių ir Užušilių skyriai, 2004 m. rugsėjo 1 d. prijungta Biržų pagrindinė mokykla.
Biržų pradinė mokykla (Vytauto g. 30) įsteigta 1994 m. Joje buvo 8 klasės ir priešmokyklinio ugdymo grupė. Dirbo 9 mokytojai. Nuo pat mokyklos įsteigimo jai vadovavo direktorė Vitalija Medelinskienė. 1998 m. Biržų pradinė mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą, 2003 m. prijungti Geidžiūnų ir Gataučių skyriai. Nuo 2004 m. rugsėjo 1 d. Biržų pagrindinė mokykla prijungta prie Kaštonų pagrindinės mokyklos.
Nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. įsteigta specialioji (lavinamoji) klasė
Mokiniai
Mokyklą baigė 12 abiturientų laidų, arba 272 mokiniai. Aukso medaliu mokyklą baigė:
Sidabro medaliu mokyklą baigė:
Su pagyrimu mokyklą baigė:
Dubikė
Dubikė – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kuršėnų.
Istorija
Panaikintas 1986 m.
PFK Metallurg Bekabad
Bekabado „Metalurgo“ futbolo klubas arba «Metallurg Bekobod» professiobal futbol klubi – Uzbekijos futbolo klubas iš Bekabado. Namų rungtynes žaidžia „Metalurgo“ stadione, kuris talpina 15 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m. Žaidžia uzbekų Superlygoje (nuo 1998 m.)
Bob Dylan
Bob Dylan (tikrasis vardas Robert Allen Zimmerman, hebrajiškas vardas: Šabtai Zisel ben Avraham, g. 1941 m. gegužės 24 d. Dulutas, Minesota, JAV) – žydų kilmės JAV dainininkas, dainų autorius, poetas ir dailininkas, kuris jau šešis dešimtmečius yra svarbi figūra populiariojoje muzikoje. Nobelio literatūros premijos laureatas (2016 m.).
Didelė dalis žymiausių Dylano darbų buvo sukurti septintajame dešimtmetyje. Daug jo dainų, kaip „Blowin' in the Wind“ ir „The Times They Are a-Changin'“ tapo civilinių teisių judėjimų ir opozicijos Vietnamo karui himnais. Ankstyvųjų Dylano dainų žodžiai buvo įtakoti politikos, filosofijos, socialinių reiškinių ir literatūros, kas neatitiko tuometinės pop muzikos normų. Nuo 1988 metų jis nuolat koncertuoja kartu su besikeičiančia grupe, kas buvo praminta „niekada nesibaigiančiu turu“. Bobas Dylanas yra įtrauktas į Rokenrolo šlovės muziejų, jo įrašai laimėjo Oskarą, auksinį gaublį ir daug Grammy apdovanojimų. 2004 m. Rolling Stone žurnalo visų laikų populiariausių grupių ir muzikantų sąraše jis užėmė antrą vietą. Bobo Dylano seneliai iš motinos pusės buvo žydai iš Lietuvos, kurie į JAV atvyko 1902 metais.
Kilmė ir karjeros pradžia
Bobo Dylano seneliai iš tėvo pusės – Zigman ir Anna Zimmerman bėgdami nuo antisemitinių pogromų 1905 m. iš Odesos (tuometinė Rusijos imperija, dabar Ukraina) emigravo į JAV, o seneliai iš motinos pusės – Benjamin ir Lybba Edelstein – buvo Lietuvos žydai, į JAV atvykę 1902 m. Jaunystėje būsima muzikos ikona daug laiko praleido klausydamas radijo – daugiausia bliuzą ir kantri grojančias stotis, o vėliau ir ankstyvąjį rokenrolą. Mokykloje buvo kelių grupių narys: „The Shadow Blasters“, „The Golden Chords“ – grojo Little Richard rokenrolo koverius bei kitas populiarias dainas. 1959 m. Robertas Zimermanas persikėlę į Mineapolį, kur studijavo Minesotos universitete. Studijų metu pradinis susidomėjimas rokenrolu užleido vietą Amerikos folk muzikai. Būtent šiuo metu R. Zimermanas pradėjo pristatinėti save  Bob Dylan. Savo autobiografijoje Bobas Dylanas atskleidė, jog buvo įkvėptas Dylan Thomas poezijos.
Diskografija
Bobo Dylano diskografijoje yra 40 studijinių albumų, 16 gyvo garso koncertų albumų, 96 singlai, 29 dainų rinkiniai.
Osakos prefektūra
Osakos prefektūra  – Japonijos prefektūra, įsikūrusi Kansajaus regione, Honšiū saloje. Sostinė – Osaka.
Istorija
Osakos prefektūra buvo įkurta pačioje Meidži laikotarpio pradžioje – 1868 m.
John Vernon McGee
John Vernon McGee (1904 m. birželio 17 d. – 1988 m. gruodžio 1 d.) – JAV presbiterionų bažnyčios pastorius, labiausiai žinomas kaip radijo programų apie Bibliją autorius.
Osakos prefektūra
Istorija
2000 m. Fusaė Ota (太田 房江) tapo pirmąja moterimi gubernatore Japonijoje. Ši pakeitė iki tol gubernatoriaus pareigas ėjusį Jokojamą Nokų, kuris buvo nušalintas dėl seksualinio priekabiavimo.
John Vernon McGee
Biografija
John Vernon Mcgee gimė Hilsboro mieste, Teksaso valstijoje. Teologijos mokslų daktaro laipsnį gavo Dalaso teologijos seminarijoje 1940 m. J. V. McGee tarnavo presbiterionų bažnyčiose Dekature (Džordžija), Nešvilyje (Tenesis) ir Kliberne (Teksaso valstija). Vėliau su žmona persikėlė į Kalifornijos miestą Pasadeną. Ten jis 1940 m. pradėjo pamokslauti „Linkolno Aveniu“ presbiterionų bažnyčioje. 1949 m. J. V. Mcgee apsigyveno Los Andžele ir iki 1970 m. tarnavo pastoriumi Atvirų Durų bažnyčioje. J. V. McGee taip pat ėjo pirmininko pareigas Los Andželo Biblijos instituto Biblijos departamente, buvo vizituojantis lektorius Dalaso teologijos seminarijoje.
Osakos prefektūra
Geografija
thumb|250px|Osakos prefektūros žemėlapis Osakos prefektūra šiaurėje ribojasi su Hiogo ir prefektūromis, rytuose – su Naros prefektūra ir pietuose – su Vakajamos prefektūra. Vakaruose turi krantą su Osakos įlanka. Prefektūra teka Jodo ir Jamatos upės.
John Vernon McGee
Biografija
1967 m. jis pradėjo pustrečių metų trukmės „Radijo kelionės Biblija“ programą. Sistemingose visų Šventojo Rašto knygų studijose Dr. McGee aiškino klausytojams Bibliją, pradėdamas Pradžios knyga ir baigdamas Apreiškimu Jonui. 1970 m., baigęs pastoriauti, J. V. McGee pradėjo naują, penkerius metus trunkantį, Biblijos studijų ciklą. J. V. McGee mirė 1988 m., bet penkerių metų trukmės programa – „Kelionė Biblijos puslapiais“ – toliau transliuojama. 2016 m. duomenimis, ją transliavo daugiau kaip 800 radijo stočių JAV ir Kanadoje, programa išversta į daugiau nei 100 pasaulio kalbų.
Osakos prefektūra
Geografija
Osakos prefektūra buvo mažiausia plotu iš visų Japonijos prefektūrų iki Kansajaus tarptautinio oro uosto pastatymo. Prefektūros plotas padidėjo dėl naujos dirbtinės salos, ant kurios ir buvo pastatytas oro uostas.
Miestai
Osakos prefektūroje įsikūrę 33 miestai:
Miesteliai ir kaimai
Miesteliai ir kaimai pagal apskritį.
Miestų, miestelių ir kaimų susijungimai
Nuo 2005 m. vasario 1 d.
Sportas
Osakos prefektūroje esti šios sporto komandos.
Futbolo:
Beisbolo:
Krepšinio:
Tinklinio:
Transportas
Osakos prefektūroje yra net 3 oro uostai: Kansajaus tarptautinis oro uostas, Osakos tarptautinis oro uostas ir Jao oro uostas.
Šansi
Šansi  – provincija šiaurės Kinijoje. Plotas – 156,7 tūkst. km². Sostinė – Tajuanas.
Administracinis suskirstymas
Šansi suskirstyta į 11 prefektūrų lygmens administracinių vienetų (prefektūrų lygmens miestų):
Šie savo ruožtu dalijami į 119 apskričių lygmens vienetus (23 rajonus, 11 apskričių lygmens miestų, 85 apskritis). Pastarieji dalijami į 1388 savivaldybių lygmens vienetus (561 miestą, 634 savivaldybes ir 193 porajonius).
Geografija
Šansi rytiniame ir vakariniame pakraščiuose išsidėstę Taihangšano ir Lüliang kalnynai, centre – slėniai, per kuriuos teka Fen upė. Aukščiausia viršukalnė – Utai (Wutai) kalnas šiaurės rytuose (3058 m).
Šiaurinė siena su Vidine Mongolija daugiausia eina palei Didžiąją kinų sieną. Vakarinė siena su Šensi eina palei Geltonąją upę.
Šansi būdingas kontinentinis musoninis klimatas, gana sausa. Vidutinė temperatūra sausį žemiau nulio, vidutinė liepos temperatūra apie 21–26 °C. Per metus iškrinta apie 350–700 mm kritulių (60 % jų – tarp birželio ir rugpjūčio).
Didžiausi miestai: Taijuanas, Datongas, Čangdži (Changzhi) ir Jangčiuanas (Yangquan).
Kultūra
thumb|right|Skulptūra Šuanglin Si vienuolyne Dauguma Šansi gyventojų kalba Dzin (Jin; šnekamosios kinų kalbos atmaina) dialektais. Tačiau pietvakarinių regionų dialektai priskiriami džongjuan (zhongyuan) mandarinų atšakai.
Šansi virtuvėje naudojama daug acto. Įžymus Šansi makaronai. Iš Taijuano kilęs patiekalas Taiyuan Tounao (太原头脑; „Taijuano galva“): avienos sriuba su lotoso šaknimis ir kitais ingredientais. Manoma, kad ši sriuba turi gydomųjų savybių.
Šansi opera – kinų operos atmaina, Čing dinastijos pabaigoje išpopuliarinta Šansi pirklių. Taip pat vadinama Džonglu Bangdzi – Zhonglu Bangzi (中路梆子).
Nuo Song iki Čing laikų garsėjo Šansi pirkliai.
Lankytinos vietos
thumb|left|Senoji Pingjao siena
Ginklo vamzdis
thumb|300px|JAV 240 mm [[Haubica|haubicos vamzdis (1944 m.)]]
Ginklo vamzdis – paprastai metalinis vamzdis, per kurį besiplečiančios dujos (paprastai degančio parako, bet tai gali būti ir suspaustos dujos) išsviedžia (iššauna) sviedinį, kulką ar šratų užtaisą.
Vamzdis ir kalibras
Vamzdžio skersmuo vadinamas kalibru. Šaunamojo ginklo aprašyme vamzdžio ilgis dažnai irgi nurodomas kalibrais. Trumpavamzdžių patrankų, pistoletų ir kitų panašių ginklų pradinis greitis būna mažesnis, todėl jų šūvio nuotolis ir sviedinio (kulkos) pramušamoji geba būna mažesnė. Kai vamzdžio ilgis turi daugiau kalibrų, šūvio nuotolis būna didesnis, į tolimus taikinius galima šaudyti lėkštesne trajektorija. Tačiau ilgavamzdžiai ginklai turi savų trūkumų. Ilgavamzdžiai šautuvai ir pistoletai nepatogūs nešioti, jie daugiau sveria, ilgas vamzdis trukdo artimose kautynėse. Būdavo atvejų, kai ilgavamzdžių tankinių patrankų vamzdžiai važiuojant raižyta vietove vamzdžiu pasemdavo grunto, o šūvio metu toks užkimštas vamzdis sprogdavo. thumb|300px| {{legend|#9292B9|border=1px solid #000|2=Lygusis vamzdis}} {{legend|#65B965|border=1px solid #000|2=Graižtvinis vamzdis}} {{legend|#B98888|border=1px solid #000|2=Poligoninis vamzdis}} A ir B – du skirtingi būdai vamzdžio kalibrui matuoti thumb|right|300px|105 mm tanko patrankos L7 vamzdžio pjūvis. Matyti graižtvuotas vamzdžio kanalas ir šovinio lizdas su irgi perpjautu šoviniu
Vamzdžio medžiagos
Vamzdis paprastai būna metalinis. Pirmieji metaliniai vamzdžiai būdavo iš bronzos, vario, žalvario ar geležies, vėliau – plieniniai. Pirmųjų europinių patrankų vamzdžius darydavo iš geležinių juostų, kurias išilgai suvirindavo, kad susidarytų vamzdis, o iš išorės sutvirtindavo metaliniais žiedais, kurie sutvirtindavo vamzdį. Tačiau tokie vamzdžiai būdavo nelabai tvirti, todėl vėliau patrankų vamzdžius imta lieti iš vario, bronzos, žalvario (šie metalai lengvai liejami ir atsparūs korozijai). Senovės Kinijoje vamzdžius liedavo ir iš ketaus.
Kinijoje ir Indijoje kartais patrankas darydavo iš storų bambuko stiebų, kuriuose pragręždavo bamblių pertvaras. Aišku, tokiomis bambukinėmis patrankomis buvo galima iššauti tik kelis kartus, po to tekdavo keisti vamzdį.
Vamzdis ir sviedinys (kulka)
Šaunamojo ginklo vamzdis turi būti pakankamai tvirtas, kad atlaikytų jo viduje besiplečiančias dujas. Šūvio metu dujos stumia kulką ar sviedinį vamzdžiu tolyn. Tam, kad stūmimas būtų efektyvus, sviedinio ar kulkos skersmuo turi būti toks pat kaip vamzdžio kanalo skersmuo. Subkalibrinį sviedinį supa specialus apvalkalas, kuris užsandarina (obtiuracija) tarpą tarp vamzdžio sienelės ir sviedinio. Šratų užtaisas paprastai irgi neužpildo viso vamzdžio kanalo skerspjūvio, todėl tarp šratų ir parako užtaiso būna specialus sandarinantis veltininis ar panašus kamštis.
Vamzdžio dėvėjimasis
Šūvio metu vamzdis iš vidaus pasidengia parako degėsiais, todėl vamzdžius tenka valyti. Valyti tenka ir todėl, kad parakų degimo produktai koroziškai aktyvūs ir ardo vamzdžio metalą. Vamzdžio vidinį paviršių neretai chromuoja, kad jis būtų labiau apsaugotas nuo korozijos.
Šaunant kulkos, šratai, sviediniai liečia vamzdžio vidinį paviršių, ir šis dėvisi. Vidinis paviršius ne tik dyla, bet jį veikia ir korozija, todėl vamzdžio vidinis paviršius būna pažeidžiamas, susidėvi graižtvos, dėl ko sviedinys prasčiau stabilizuojamas, ir šūvis būna mažiau taiklus. Pro padidėjusį tarpą tarp sviedinio (kulkos) ir vamzdžio (tiek graižtvinio, tiek lygiojo, be graižtvų) vidinio paviršiaus prasiveržia dujos, todėl mažėja šūvio nuotolis.
Išdilęs vamzdis šaudymui nebetinka. Kai kuriuose ginkluose sudilęs vamzdis gali būti keičiamas į naują vamzdį. Patrankų, ypač didelio kalibro, vamzdžiai neretai būna sudėtiniai. Tokius vamzdžius sudaro išorinis vamzdis ir į jo vidų įstatomas vidinis vamzdis įvamzdis, kuris viduje turi graižtvas. Išdilus vamzdžiui tereikia pakeisti įvamzdį, kas yra žymiai pigiau ir lengviau.
Užtaisymas pro laibgalį ir drūtgalį
Ankstyvieji šaunamieji ginklai būdavo užtaisomi pro vamzdžio laibgalį. Tai būdavo ilga, įgudimo reikalaujanti procedūra – pirma pildavo parako užtaisą, po to – dėdavo kamštį, didinantį sandarumą, ir pabaigoje – įkišdavo kulką ar įpildavo šratus. Švininę kulką paspausdavo grūstuvu, kad ši kiek susiplotų ir sumažintų tarpą tarp kulkos ir vamzdžio sienelės. Švininius šratus pridengdavo dar vienu kamščiu, kad šratai neišbirtų palenkus vamzdį. Patrankos užtaisinėjamos būdavo irgi panašiai.
Kandaulizmas
thumb|250px|Kandaulas rodo savo žmoną kitam vyrui. William Etty paveikslas
Kandaulizmas ( – Kandaulas, Lydijos valdovas, rodęs Gigesui savo miegančią nuogą žmoną) – ekshibicionizmo ir vojerzmo atmaina, kai lytiškai susijaudinama ir pasitenkinama, rodant kitiems vyrams savo nuogą partnerę ar žmoną. Ji savo ruožtu apie tai nežino arba yra verčiama sutikti. Kartais malonumas patiriamas stebint savo partnerę lytiškai santykiaujant su kitais vyrais (įprasta svingo praktika).
Ginklo vamzdis
Užtaisymas pro laibgalį ir drūtgalį
Ėmus naudoti šovinius ir užtaisinėti pro vamzdžio drūtgalį padidėjo tiek užtaisymo sparta, tiek ir visa šaudymo sparta. Užtaisant pro drūtgalį prireikė sukurti užraktą – įtaisą, kuris uždaro drūtgalį ir neleidžia pro jį šūvio metu išsiveržti parako dujoms. Atsirado galimybė kurti savitaisius ir automatinius ginklus.
Pranas Mažylis
Biografija
1904–1906 m. gyveno Panevėžyje, Jono Biliūno patartas subūrė socialdemokratų jaunimo organizaciją, buvo vienas iš Lietuvos socialdemokratų partijos vadovų 1905–1907 m. įvykiuose. 1905 m. parašė LSDP Kupiškio kuopos atsišaukimą „Balsas į nuskriaustuosius“, 1905 m. vasario 27 d. organizavo pirmąją LSDP manifestaciją Kupiškyje. 1905 m. gegužės 1 d. surengė mitingą Skapiškyje. Už revoliucinę veiklą suimtas, kalintas Kaune ir Ukmergėje. 1906 m. vadovavo dvarų darbininkų streikams Panevėžio apylinkėse, vėliau dirbo partinį darbą Suvalkų gubernijoje. 1906 m. „Naujosios Gadynės“ bendradarbis. Dėl nuolatinio persekiojimo 1908 m. emigravo į Lenkiją. 1913 m. daktaro laipsniu baigė Jogailos universiteto medicinos fakultetą. Nuo 1914 m. dirbo Krokuvos ligoninėje. Iki 1918 m. Krokuvos universiteto asistentas.
1918 m. grįžo į Lietuvą. 1918–1919 m. LSDP atstovas Panevėžio darbininkų taryboje. 1920–1921 m. Aukštųjų kursų lektorius. 1922 m. Kaune organizavo akušerių mokyklą, Lietuvos universitete – Akušerijos ir ginekologijos katedrą ir 1922–1940 m. bei 1944–1966 m. jai vadovavo. Nuo 1930 m. profesorius. 1923 m. lapkričio 23 d. – 1924 m. rugsėjo 9 d. Lietuvos universiteto Medicinos fakulteto sekretorius. Kurį laiką ėjo Raudonojo Kryžiaus ligoninės direktoriaus pareigas. Jo pastangų dėka Raudonojo Kryžiaus ligoninė rekonstruota, joje įkurta moderni Akušerijos ir ginekologijos klinika su ambulatorija, laboratorija, auditorija, įrengtas operacinis blokas, bendrabutis tarnautojams.
1941 m. Laikinosios Vyriausybės iš universiteto atleistas. Karo metais dirbo II moterų ligoninėje eiliniu gydytoju. Gelbėjo žydus, gydė ir slėpė belaisvius. 1944 m. bolševikams dar kartą okupavus Lietuvą, vėl paskirtas Kauno universiteto Akušerijos ir ginekologijos katedros bei klinikos vedėju. 1946 m. LTSR Mokslų akademijos akademikas. 1947–1963 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.
Palaidotas Petrašiūnų kapinėse. 2006 m. suteiktas Pasaulio tautų teisuolio vardas.
Šeima
Buvo vedęs Antaniną Bliūdžiūtę, su kuria susilaukė dviejų vaikų – Liūdos ir Jono. Anūkas – Liudas Mažylis, Kauno VDU profesorius.
Mokslinė veikla
Vienas iš kraujo perpylimo pradininkų Lietuvoje. Nuo 1926 m. komplikuotų gimdymų metu nukraujavusioms moterims Raudonojo Kryžiaus ligoninėje pradėjo daryti tiesioginius kraujo perpylimus, Raudonojo Kryžiaus ligoninėje radžio spinduliais pradėjo gydyti vėžį. 1936 m. balandžio 4 d. Kaune įkūrė savo privačią akušerijos – ginekologijos ligoninę.
Priklausė Kauno medicinos draugijai, 1935 m. vienas iš Kovos su vėžiu draugijos steigėjų. Lietuvos gydytojų suvažiavimuose skaitė pranešimus, skelbė savo straipsnius spaudoje. Patobulino gimdymo pagalbą, sukūrė ginekologinių operacijų metodų. Svarbiausi darbai – apie kovą su gimdyvių kraujavimu ir nėštumo toksikozėmis.
Cypron Studios
Cypron Studios (anksčiau Ablaze Entertainment) – privati žaidimų gamybos studija, įsikūrusi Slovakijoje.
Istorija
Studijos egzistavimo pradžia laikomi 1996 m., kai buvo įkurta „Ablaze Entertainment“ studija. 1997 m. buvo išleistas pirmasis kompiuterinis žaidimas Amiga konsolei. 2001 m. studija perėjo prie žaidimų kūrimo PC ir persivadino į „Cypron Studios Ltd“.
Moldavijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Liudvikas Juozapas Teodoras Gorskis
Liudvikas Juozapas Teodoras Gorskis (, 1812 m. rugpjūčio 19 d. Antininkuose, Skaudvilės vls., Raseinių aps., Lietuvos Vilniaus gub. – 1843 m. gegužės 24 d., Mintaujoje, Kuršo gub.) – Lietuvos ir Lenkijos didikas.
Lugariškis
Lugariškis – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 20 km nuo Obelių, šalia Lietuvos ir Latvijos valstybės sienos. Šalia kaimo auga Lugariškio miškas, įsteigtas Samanų telmologinis draustinis.
Liudvikas Juozapas Teodoras Gorskis
Giminė
1833 m. vedė Eleonorą Komaraitę (, g. apie 1810 m.), Baisogalos dvarininkų Juozapo ir Teklės Komarų dukrą.
Lapi Korčakai
Lapi Korčakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Xi Jinping
Si Dzinpingas (g. 1953 m. birželio 15 d.) – dabartinis Kinijos Liaudies Respublikos komunistų partijos generalinis sekretorius (2012 m. lapkričio 15 d.) ir šalies prezidentas (nuo 2013 m. kovo 14 d.) Prieš tai buvo Fudziano provincijos gubernatorius (1999–2002 m.) ir Džedziango komunistų partijos skyriaus vadovas (2002–2007 m.).
Biografija
Si Dzinpingas gimė 1953 m. birželio 15 d. Pekine. Jo tėvas, Xi Zhongxun (1913–2002), buvo komunistų revoliucinierius. 1966 m. gegužės mėn. Si Dzinpingas negalėjo pabaigti vidurinio išsilavinimo, nes prasidėjo kultūrinė revoliucija ir visi moksleiviai turėjo kritikuoti savo mokytojus. Kai Si sukako 15 metų, jo tėvas buvo įkalintas. Be tėvo apsaugos jis išvyko dirbti į Šaansi. Nuo 1975 iki 1979 metų, Si studijavo cheminę inžineriją prestižiniame Pekino Cinghua universitete. Nuo 1998 iki 2002 metų, jis studijavo marksistinę filosofiją ir ideologinį švietimą Cinghua universiteto Humanitarinių ir socialinių mokslų mokykloje, kur gavo teisės  mokslų daktaro  laipsnį.
1974 m. Si Dzinpingas tapo Kinijos komunistų partijos nariu. Si per savo politinę karjerą tarnavo keturiose provincijose: Šaansi (kultūrinės revoliucijos metu, 1969-1975), Hebėjuje (1982-1985), Fudziane (1985-2002), Džedziange (2002-2007). 2007 m. kovo mėn. Si buvo perkeltas į Šanchajų užimti partijos Šanchajaus skyriaus vadovo postą. Si perkėlimas į vieną iš svarbiausių regioninių postų Kinijoje buvo akivaizdus pasitikėjimo iš centrinės valdžios ženklas. 2007 m. spalio mėn. 17-o partijos suvažiavimo metu Si buvo paskirtas vienu iš devynių Politbiuro nuolatinio komiteto nariu. 2008 m. kovo mėn. Si buvo išrinktas Kinijos Liaudies Respublikos vicepremjeru.
Si Dzinpingas skelbia pasisakąs už tolimesnes rinkos ekonomikos reformas, atvirą valdymą, žmonių gerovės didinimą, kovą su korupcija.
2017 m. spalio 24 d. Kinijos komunistų partija balsavo už prezidento Si Dzinpingo vardo ir ideologijos įtraukimą į partijos konstituciją.
Dubiškė
Dubiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Mielagėnų.
Čiapasas
Čiapasas  – valstija pietryčių Meksikoje. Ribojasi su Oašaka ir Verakrusu vakaruose, su Tabasku šiaurėje, su Gvatemala rytuose. Pietvakarius skalauja Ramiojo vandenyno Tehuantepeko įlanka. Sostinė – Tustla Gutjeresas.
Istorija
Čiapase esančios Čiapa de Korso archeologinės radimvietės radiniai rodo, kad teritorija gyvenama jau nuo 1400 m. pr. m. e. Čiapaso džiunglėse klestėjo Majų civilizacija. VI a. majai įkūrė garsiąją Palenkę. Apie 800 mūsų eros metus iš šiaurės atkeliavę mange kalbomis kalbantys čiapanekai užkariavo vietinius zokių ir majų miestus. XVI a. Čiapasą kolonizavo ispanai ir prijungė prie Naujosios Ispanijos vicekaralystės. 1823 m. teritoriją aneksavo Meksika, tačiau į ją pretenzijas reiškė ir Centrinės Amerikos Federacija. Čiapasas buvo kultūriškai menkai kolonizuotas, didelę įtaką turėjo vietinės indėnų bendruomenės, kurios rengdavo sukilimus. 1917 m. Meksikos valdžia suteikė indėnams bendruomenių savivaldos teisę (ejido). 1994 m. valstijoje susikūrė separatistinis Sapatistų judėjimas, ginantis indėnų ir skurdžiųjų teises.
Geografija
Čiapasas skirstomas į penkias gamtines zonas: džiungles, aukštumas, centrinį slėnį, Siera Madrę ir Sokonuską. Džiunglių sritis driekiasi šiaurėje, Usumasintos baseine. Čia tebegyvena vietinės indėnų bendruomenės, tačiau miškai sparčiai kertami. Toliau į pietus prasideda aukštumų sritis, o už jos – Grichalvos upės slėnis, kuriame įsikūrusi valstijos sostinė. Grichalvos upė patvenkta keletu didelių tvenkinių. Toliau kyla Čiapaso Siera Madrės kalnai, su veikiančiais ugnikalniais (Takana, 4092 m). Galiausiai vandenyno pakrantėje driekiasi Sokonusko lygumų sritis.
Gyventojai
Didžiausi miestai (tūkst. gyventojų):
Ronkos
Ronkos (Haemulon) – ešerių kriuksių (Haemulidae) šeimos žuvų gentis.
Vadi Rumas
Vadi Rumas arba Mėnulio slėnis − akmenuota dykuma Jordanijoje; 60 km nuo Akabos.
Vadi Rumo teritorija Jordanijoje (74 180 ha) nusagstyta kylančiomis uolų formacijomis, arkomis, tarpekliais. Šioje teritorijoje gyvena baltasis oriksas ir beduinų gentys, todėl Vadi Rumas patvirtintas tiek kultūros, tiek gamtos pasaulio paveldo objektu.
Dykuma atrodo kaip chameleonas − uolos, kalnai ir smėlis keičia spalvą iš baltos į geltoną, juodą, neįtikėtino spindesio raudoną, kuri vienaip atrodo saulei šviečiant zenite ir visai kitaip auštant ir artėjant saulėlydžiui.
Dykumos klimatas sausas. Įdienojus temperatūra siekia 32 °C, o naktimis − 4 °C šilumos. Čia veisiasi driežai ir gyvatės. Pasitaiko ir stambesnių gyvūnų.
2011 m. Vadi Rumas įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Nuorodos
thumb|left|500px thumb|left|500px
Brokhauzo enciklopedija
thumb|right|Brokhauzo enciklopedija
Brokhauzo enciklopedija – daugiatomis enciklopedinis leidinys vokiečių kalba, leidžiamas Bibliografijos instituto ir akcinės bendrovės F. A. Brockhaus AG. Pirmieji 6 iš 30 tomų (21 leidimo) pasirodė 2005 rugsėjį ir buvo pristatyti spalio 19 d. Frankfurto knygų mugėje.
Liobelio ir Frankės darbų pratęsimas
Brokhauzo pirmtakas – Conversations-Lexikon, Konversacijos leksikonas arba žinynas visuomeniniams pašnekesiams apie mokslo ir meno dalykus, su periodine senesniųjų ir naujesniųjų laikų įvykių apžvalga, sudarytas iš 6 tomų, leistas Reantuso Gothelfo Liobelio bei Christiano Vilhelmo Frankės. Jį perpirko Brokhauzas ir tęsė pradėtus darbus.
Statistika
thumb|„Brokhauzo konversacinis leksikonas. 14 leidimas, 1910
Bekos muchafaza
Bekos muchafaza  – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Zahlė.
Geografija
Bekos muchafaza apima 4429 km² plotą. Tai pagrindinis Libano agrikultūros centras. Bekos muchafaza yra tarp vakarinių ir rytinių Libano kalnų. Pro ją teka dvi upės: Litanio ir Oronto.
Klimatas ir turizmas
Visus metus temperatūra svyruoja tarp -10 °C – 35 °C, žiemą būdingi stiprūs lietūs ir pūgos.
Pagrindinis turistų tikslas yra šios gyvenvietės: Zahlė, Baalbekas, Mačgara, Niha, Anjaras, Kab Elias, Kfar Zabadas, Karaon Damas, Chtaura ir Furzulas. Bekos muchafaza yra ant senovinio maršruto tarp Libano, Sirijos ir likusio Arabų pasaulio. Muchafaza garsėja vyno industrija, vasaros festivaliais ir unikalia virtuve.
Religijos
Didžiąją dalį gyventojų sudaro šiitai (51,04 %), krikščionys (33,16 %) ir galiausiai sunitai (12,27 %).
Lūgeliai
Lūgeliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Smalvų.
Melsvažalė ūmėdė
Melsvažalė ūmėdė (Russula cyanoxantha) – ūmėdinių šeimos grybas. Kepurėlė 5-15 cm skersmens, iškili, žalsvai pilka, senų vaisiakūnių horizontali, kartais įdubusi, violetinė ar violetinė su žaliu arba pilku atspalviu, gleivėta, plaušuota, odelė lengvai lupasi. Lakšteliai balti, tankūs, minkšti. Kotas 5-10 cm ilgio, 1,5-2,5 cm storio, kietas, baltas. Trama balta, švelnaus skonio. Sporos karpotos.
Auga liepos-spalio mėnesiais lapuočių ir mišriuose miškuose. Lietuvoje labai dažna. Valgoma šviežia, sūdyta, marinuota.
Juzefas Vladislavas Bychovecas
Juzefas Vladislavas Bychovecas (, 1778 m. Chmielnica prie Naugarduko – 1845 m. liepos 5 d. Vilnius) – Lietuvos ir Lenkijos filosofas, rašytojas, žurnalistas, vertėjas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Studijavo Vilniaus universitete. 1794 m. sukilimo dalyvis. Nuo 1796 m. studijavo filosofiją Frankfurto prie Oderio, Getingeno ir Karaliaučiaus universitetuose, pastarajame klausė Imanuilo Kanto paskaitų. 1806-1809 m. tarnavo Prancūzijos kariuomenėje, 1810-1811 m. Teisingumo ministerijoje Varšuvoje, 1812 m. maršalo Joachimo Murato adjutantas. Po karo apsigyveno Vilniuje.
Veikla
Vienas pirmųjų I. Kanto populiarintojų Lietuvoje, į lenkų kalbą išvertė jo veikalus „Į amžinąją taiką“ (Projekt wiecznego pokoju, 1796 m.), „Visuotinės istorijos suvokimas kosmopolitiniu požiūriu“ (Wyobrażenie do historii powszechnej we względzie kosmopolitycznym, 1799 m.). Veikaluose „Žodis apie filosofiją…“ (Słowko o filozofii…, 1816 m.), „Patarimai gerai motinai“ (Rady dobrej matce, 1827 m., II leidimas 1843 m.), bei kituose dėstė, kad pagrindinis filosofijos uždavinys yra moralinių priedermių aiškinimas bei naujos antropologijos kūrimas.
Dar išleido knygą „Žvilgsnis į Rusiją istorijos, statistikos, politikos, moralės, mokslo ir skonio požiūriais“ (Rzut oka na Rosją pod względami historycznym, statystycznym, politycznym, moralnym, naukowym i gustu, 1817 m.), į lenkų k. išvertė ir Vilniuje 1816-1838 m. išspausdino J. G. Herderio bei kitų filosofų veikalų, parašė Napoleono I kodekso komentarus (neišspausdintas).
Nuorodos
Józef Władysław Bychowiec
Kriminalinės policijos žinios
Kriminalinės policijos žinios – informacinis leidinys, leistas 1926–1944 m. Kaune.
Istorija
Nuo 1926 m. lapkričio Nr. l iki 1930 m. Nr. 19 ėjo kaip žurnalo „Policija“ priedas pavadinimu „Kriminalinės žinios policijai“. Nuo 1930 m. – savarankiškas leidinys, leido Kriminalinės policijos valdyba, nuo 1940 m. – Valstybės saugumo departamentas. Nuo 1940 m. rugpjūčio 25 d. iki 1941 m. kovo Nr. 3 vadinosi „Kriminalinės milicijos žinios“, leido Darbininkų ir valstiečių milicijos valdyba. 1941–1944 m. vadinosi „Kriminalinės policijos žinios“. Leido Saugumo departamentas, ėjo lietuvių ir vokiečių kalbomis. Leistas kartą, du kartus, triskart, nuo 1938 m. – keturis kartus per mėnesį. Spausdino K. Norkevičiaus ir Atkočiūno spaustuvė, Spindulio spaustuvė, „Tipolit“, „Kauener Zeitung“ spaustuvės Kaune.
Redagavo K. Budrevičius, P. Pamataitis, S. Tamošiūnas, P. Vitulskis.
Nabatijos muchafaza
Nabatijos muchafaza  – viena iš šešių Libano muchafazų, kurios sostinė Nabatija.
Baltakraštis gaidukas
Baltakraštis gaidukas (Betta albimarginata) – guraminių (Osphronemidae) šeimos žuvis. Dydis 5 cm. Tai viena iš mažiausių genties rūšių. Išilgai nugaros ir uodegos pelekų yra baltas pakraštys, krūtininio peleko viršūnė balta. Patinas burnoje iki išsiritimo nešiojasi kiaušinėlius ir išsiritusį mailių.
Nabatijos muchafaza
Rajonai
Muchafaza yra suskirstyta į keturis rajonus :
Religijos
Didžiojis dalis gyventojų yra šiitai (68,69 %), toliau seka krikščionys (16,35 %) ir galiausiai sunitai (11,21 %).
Biscione
thumb|left|Biscione kaip [[Milanas|Milano simbolis. Vaizdas ant Milano Centrinės stoties pastato.]] thumb|right|Biscione ir imperinis erelis Sforcų (ir kartu [[Milano hercogystės) bei Insubrijos vėliavoje.]]
Biscione (tariama bišone; 'didelis žaltys'), kitaip dar  'angis' ar milan. Bissa 'angis' - mobilioji figūra kai kuriuos itališkuose herbuose, gyvatė ar žaltys, ryjantis žmogų (kuris vadinamas vaiku, kartais - mauru). Paprastai vaizduojama mėlyna ir sidabrinė.
Biscione apie tūkstantį metų buvo Viskončių giminės herbas, kurio kilmė nėra žinoma. Viena legenda teigia, kad ši figūra paimta iš saracėno, kurį nukovė Otonė Viskontis (Ottone Visconti) Kryžiaus žygyje, herbo.
Agua Asulio krioklys
miniatiūra|250px|Agua Asulio krioklys
Gonorėja
Gonorėja ( < 'sėkla' + ρέω 'teku') – užkrečiamas lytinių ir šlapimo, rečiau – kitų organų, gleivinių uždegimas; labiausiai paplitusi pasaulyje lytinė liga. Sergant gonorėja padidėja galimybė perduoti ŽIV dėl pažeistų gleivinių. Gonorėja Lietuvoje kartais vadinama triperiu, nuo vokiečių kalbos tripper.
Lapi Linkai
Lapi Linkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Gonorėja
Ligos priežastys
Ligą sukelia mikroorganizmai gonokokai. Dažniausias užkrato šaltinis yra gonorėja sergantis žmogus. Užsikrečiama lytiškai santykiaujant, nors įmanoma užsikrėsti ir nelytiniu keliu, per gonokokais užterštus namų apyvokos daiktus (patalynę, rankšluosčius, baltinius). Sergant, gonokokai gali būti randami ne tik lytiniuose organuose ir jų takuose, bet taip pat ir gerklėje. Gimdant, naujagimis gali užsikrėsti gonorėja nuo sergančios motinos.
Epidemiologija
Lietuvoje 1994 m. buvo užregistruota 5500 susirgimų; 2001 metais užregistruota 700 susirgimo gonorėja atvejų.
Požymiai
Moteriai gonokokai pažeidžia gimdos kaklelį ir šlaplę, bet dažniausiai gonorėjos požymiai neryškūs. Lytinių santykių metu, per mėnesines, po aborto ar per gimdymą gonokokai gali patekti į kiaušintakius, gimdą, pilvo ertmę ir sukelti tų organų bei pilvaplėvės uždegimą. Tuomet sutrinka mėnesinių ciklas, skauda pilvo apačią, kyla temperatūra, kartais įvyksta kraujo užkrėtimas. Patyrus tokias komplikacijas, net ir laiku diagnozavus bei gydant, vienai iš keturių moterų pasireiškia nevaisingumas, negimdinis nėštumas, sąaugos mažajame dubenyje, lėtiniai skausmai.
Gydymas
Skiriamas gydymo vaistais kursas, kurio metu draudžiama turėti lytinių santykių, būtina griežtai laikytis švaros. Laiku ėmus gydyti, pasveikimas būna visiškas, tačiau vėliau vėl galima užsikrėsti.
Gydymui dažniausiai naudojami antibiotikai. Kadangi yra nemažai gonorėjos sukėlėjų, atsparių antibiotikams, tokiems kaip penicilinas ir tetraciklinas, yra itin svarbu pasikonsultuoti su daktaru dėl tinkamų vaistų. Antibiotikai naudojami gydyme:
Buteikių piliakalnis
Buteikių piliakalnis ir gyvenvietė (A1404K) – piliakalnis ir gyvenvietė Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, prie Buteikių kaimo, apie 0,1 km į šiaurę nuo kelio Kurkliai-Kurkleliai.
Piliakalnis
Piliakalnis yra kaimo šiaurės rytų dalyje, Virintos intako Nevėžos dešiniajame krante, ilgos siauros kalvos rytinėje gale. Iš rytų ir pietų jį juosia Nevėžos slėnis, iš šiaurės - pelkėta dauba. Šlaitai statūs, 13 m aukščio. Piliakalnis suardytas per Pirmąjį pasaulinį karą, jo aikštelėje ir šlaituose 1915 m. buvo įrengti apkasai. Aikštelės vakarinę dalį nuo gretimos aukštumos skiria trys, 2,5, 4,5 ir 4,5 m aukščio pylimai ir trys tarp jų iškasti 5,5, 3,0 ir 2,5 m gylio grioviai. Spėjama, kad aikštelė buvo apie 50 m ilgio ir 15–20 m pločio ir su įtvirtinimais užėmė 120 m ilgio kalvos dalį.
Tyrimai
1942 m. piliakalnį žvalgė Petras Tarasenka. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1969 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Aikštelėje ir pietinėje papėdėje rasta kultūrinio sluoksnio liekanų, rytinėje - lipdytos lygiu, brūkšniuotu ir grublėtu paviršiumi keramikos, geležies šlako. Piliakalnis datuojamas 1 tūkstantmečiu.
Margai (reikšmės)
Margais vadinami kaimai:
Ūkio bankas
thumb|right|Buveinė
Ūkio bankas – bankrutavęs lietuviškas bankas.
Istorija
1989 m. įkurtas kaip Komercinis pramonės bankas.
2013 m. vasario 12 d. Lietuvos bankas laikinai apribojo Ūkio banko veiklą. 2013 m. vasario 18 d. Lietuvos banko valdyba Ūkio banką pripažino nemokiu ir visam laikui atšaukė jo veiklos licenciją.
Akcininkai
2010 m. gruodžio 31 d. Ūkio banko akcininkų skaičius buvo 11 160. Daugiau kaip po 5 proc. Ūkio banko įregistruoto įstatinio kapitalo valdė šie akcininkai:
2012 m. rugpjūčio 31 d. Ūkio banko akcininkų skaičius buvo 10 324. Daugiau kaip po 5 proc. Ūkio banko įregistruoto įstatinio kapitalo valdė šie akcininkai:
Moldavijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Moldavijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Pamarys (Palenkės vaivadija)
Pamarys – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Gibų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr.25px|DW663.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Dundee FC
Dandi FC – Škotijos futbolo klubas iš Dandi.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1893 m.
Tehuantepeko įlanka
thumb|250px|Tehuantepeko įlanka pietuose
Tehuantepeko įlanka  – Ramiojo vandenyno įlanka prie pietinių Meksikos krantų (Oašakos ir Čiapaso valstijų), į pietus nuo Tehuantepeko sąsmaukos. Driekiasi rytų – vakarų kryptimi 350 km, šiaurės – pietų – 80 km. Pakrantėje gausu lagūnų (Mirties jūros, Aukštitinė, Išorinė, Chojos). Pagrindinis miestas prie įlankos – Salina Krusas.
Lapi Plušniakai
Lapi Plušniakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Lapių valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Sepultura
thumb|right|220px|Sepultura "Metalmania 2007" festivalyje Katovicuose (Lenkija) Sepultura yra Brazilijoje 1984 m. susikūrusi thrash-death metal stiliaus muzikos grupė. Sepultura išvertus iš portugalų kalbos reiškia „kapą“.
Grupės istorija
Grupė susikūrė 1984 m. Brazilijoje, Belo Horizontės mieste. Grupė pasirinko Sepultura (liet. kapas) pavadinimą, po to kai Max Cavalera išvertė Motörhead grupės dainą "Dancing on Your Grave".
Albumai
1. Morbid Visions 1986
2. Shizophrenia 1987
3. Beaneth the remains 1989
4. Arise 1991
5. Chaos A.D. 1993
7. Blood rooted 1997
8. The roots of Sepultura 1997
9. Against 1998
11. Nation 2001
12. Under a Pale grey sky 2002
13. Roorback 2003
14. Live in Sao Paulo 2005
16. The best of Sepultura 2006.
17. A-Lex 2009
18. Kairos 2011
19. The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart 2013
20. Machine Messiah 2017
21. Quadra 2020
Singlai
1. Arise 1991
2. Dead Embryonic Cells 1991
3. Desperate Cry 1991
4. Undier Siege 1991
5. Refuse/Resist 1993
6. Territory 1993
7. Slave New World 1994
8. Roots Bloody roots 1996
9. Ratamahatta 1996
10. Attidute 1996
12. Against 1999
13. Tribus 1999
Jonas Cicėnas
Jonas Cicėnas (g. 1974 m. gruodžio 17 d. Klaipėdoje) – biochemikas, bioinformatikas ir mokslo populiarintojas. Šveicarijos bioinformatikos institute dirba su žinomiausiomis baltymų duomenų bazėmis UniProt ir NextProt.