cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kadherinai
Protokadherinai
PCDH15; PCDH17; PCDH18; PCDH19; PCDH20; PCDH7; PCDH8; PCDH9; PCDHA1; PCDHA10; PCDHA11; PCDHA12; PCDHA13; PCDHA2; PCDHA3; PCDHA4; PCDHA5; PCDHA6; PCDHA7; PCDHA8; PCDHA9; PCDHAC1; PCDHAC2; PCDHB1; PCDHB10; PCDHB11; PCDHB12; PCDHB13; PCDHB14; PCDHB15; PCDHB16; PCDHB17; PCDHB18; PCDHB2; PCDHB3; PCDHB4; PCDHB5; PCDHB6; PCDHB7; PCDHB8; PCDHB9; PCDHGA1; PCDHGA10; PCDHGA11; PCDHGA12; PCDHGA2; PCDHGA3; PCDHGA4; PCDHGA5; PCDHGA6; PCDHGA7; PCDHGA8; PCDHGA9; PCDHGB1; PCDHGB2; PCDHGB3; PCDHGB4; PCDHGB5; PCDHGB6; PCDHGB7; PCDHGC3; PCDHGC4; PCDHGC5
FAT; FAT2; FAT4;
Neįprastiniai/negrupuoti
CDH18; CDH19; CDH20; CDH22; CDH23; CDH24; CDH26; CDH28; CDH4; CDH5; CDH6; CDH7; CDH8; CDH9;
CELSR1; CELSR2; CELSR3; CLSTN1; CLSTN2; CLSTN3; DCHS1; DCHS2; LOC389118;
Vartojimo kreivė
thumb|right|Vartojimo augimas yra parodytas kaip kreivės D pasistūmėjimas į dešinę. Kreivė S nurodo pasiūlą. Vartojimo kreivė – viena iš kreivių, naudojama mikroekonomikoje, kuri parodo produkto kiekį, kurį vartotojai įsigis esant skirtingoms kainoms ir ceteris paribus.
thumb|350px|Vartojimo kreivė
Nors vartojimas priklauso nuo kainos, tradiciškai produkto kaina rodoma ant kylančios ašies, o produkto kiekis ant apatinės ašies. A taške produkto kaina yra PA, o paklausa QA. Jeigu kaina žemesnė (kaip taške B), įprastai vartotojai nori įsigyti daugiau produktų.
Čia vartojimo kreivė labai paprasta, bet iš tikro ji gali būti išlinkusi arba nurodyta, kad nuo vartojimo priklauso kaina.
Pavyzdyje parodyta mažėjanti kreivė, kai augant kainoms prekių pirkimas slūgsta, bet yra atveju, kai augant kainai vartojimas didėja. Tai yra esant Gifeno paradoksui, Vebleno efektui, mėgdžiojimo efektui ir snobo efektui.
Vartojimo kreivė koreliuoja su pasiūlos kreive ir kartu yra instrumentas analizuoti pasiūlą ir paklausą keičiantis kainoms. Vartojimo kreivės susikirtimas su pasiūlos kreive vadinamas produkto paklausos ir pasiūlos pusiausvyros tašku.
Vartojimo kreivė pasistumia esant įvairiems įtakojantiems veiksniams, kurie padidina ar sumažina vartojimą:
thumb|350px thumb|350px
Etterspørsel Demanda
Juodžiai (Gumbinės apskritis)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Gumbinės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947– 1993 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Šiaurės vakarų Pakistano karas
Šiaurės vakarų Pakistano karas – tebevykstantis karas Pakistane.
2004 m. kovo 16 d. tarp Pakistano ir teroristinių grupuočių Talibano ir Al-Qaeda įvyko Vanos mūšis. Nuo to prasidėjęs karas terorizmu Pakistane tęsiasi ir lygi šių dienų.
Srovė (upė)
Srovė – nedidelė upė rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje, Aukštaitijos nacionaliniame parke. Išteka iš Sravinaičio ežero ir sruvena į pietvakarius pro Ginučius. Tada susilieja su trumpu upokšniu, ištekančiu iš Almajo ežero, vadinamu Almaja. Po šios santakos Srovė pasuka į pietryčius ir neretai vadinama būtent Almajos pavadinimu. Įteka į Asėko ežerą.
Ant upelio įrengtas Ginučių vandens malūnas – architektūrinis paminklas. Upė labai sekli, bet vandeninga. Yra salelių.
Upėvardis kilo nuo žodžio srovė („vandens tėkmė“).
Ustronė
Ustrone vadinamos gyvenvietės:
Barinė
Barinė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, prie kelio, Nevėžio kairiajame krante. Rytuose prieina Daniliškio miškas. Kaime aptiktas Barinės kapinynas, kuriame X–XV a. buvo laidojami mirusieji su žirgų aukomis.
Spyglys
Spyglys – pušūnų (Pinophyta) skyriaus augalų lapai. Nuo kitų augalų lapų jie skiriasi anatomine sandara. Spygliais dažnai neteisingai vadinami dygliai, aksčiai, rakiai.
Čorotegai
Čorotegai – beveik išnykusi Mezoamerikos indėnų tauta istoriniame Centroamerikos regione, dabartinėje šiaurės vakarų Kosta Rikoje ir vakarų Nikaragvoje.
Istorija
Ikikolonijiniais laikais čorotegai buvo viena civilizuočiausių Centrinės Amerikos tautų. Jie laikomi priešistorinės Nikojos kultūros (ar Didžiosios Nikojos) kūrėjais. Ši kultūra apėmė visą šiaurės vakarų Kosta Riką bei vakarų Nikaragvą, o atskiri jos laikotarpiai pasižymėjo ypač naginga polichromine keramika.
Manoma, kad jau IV a. čorotegų kultūra pasiekė tą fazę, kai ėmė formuotis pirmieji smulkūs valstybiniai dariniai. Šis ankstyvųjų valstybėlių laikotarpis tęsėsi iki VIII a. Nuo IX a. pradžios prasideda vėlyvųjų valstybėlių laikotarpis, kuriam būdingos dar labiau išvystytos visuomenės, pažangesnis žemės ūkis, taip pat suintensyvėję ryšiai su Mezoamerikos kultūromis (ypač majų) šiaurėje. Čorotegų teritorija laikoma piečiausia Mezoamerikos kultūra, mat į pietus nuo jos prasidėjusios uetarų žemės jau priskiriamos Tarpinei zonai. thumb|left|Ikikolumbinė Kosta Rika. Nikojos karalystė pažymėta geltonai XII a. čorotegų žemės patyrė antplūdį tautų iš išorės. Manoma, kad čia migravo nauatliškai kalbantys toltekų palikuonys iš Centrinės Meksikos. Naujieji gyventojai apsigyveno greta čorotegų, o kai kuriose vietose juos visiškai išstūmė, suformuodami savo etninius enklavus. Į čorotegų žemes buvo įsiterpęs didelis nauatliškai kalbantis nikiranių enklavas prie Nikaragvos ežero, ir prie dabartinio Bagasio miesto. Ši invazija dar labiau sustiprino Mezoamerikos kultūros poveikį čorotegų žemėse.
Tarp čorotegų valstybių svarbiausia buvo Nikojos karalystė, kuri driekėsi į pietus nuo Nikaragvos ežero ir apėmė visą Nikojos pusiasalį bei įlankos teritorijas. Ši karalystė buvo savotiška konfederacija smulkių kasikų žemių. Ispanas Fray Juan de Torquemada mini keturias karalystės sudėtines dalis: Nikoją ir Kantreną pusiasalyje bei Orotinją ir Čorotegą žemyne. Gil González Dávila keliaudamas po kraštą 1522 m. mini vadus Gurutina, Namiapí, Diriá, Chomi, Chorotega, Zapandí ir kitus.
Fort Kolinsas
Fort Kolinsas  – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, Kolorado valstijos šiaurėje. Larimerio apygardos administracinis centras. Įsikūręs Uolinių kalnų prieškalnėje, ~1520 m aukštyje, ant Cache La Poudre River upės kranto, 105 km į šiaurę nuo valstijos sostinės Denverio. 2010 m. JAV gyventojų surašymo duomenimis, turėjo 143 tūkst. gyventojų.
Tai universitetinis miestas, veikia Kolorado valstijos universitetas. Plėtojamas turizmas, iš miesto veda turistiniai maršrutai į Uolinių kalnų nacionalinį parką, Ruzvelto ir Paunių kraštovaizdžio parkus.
Čorotegai
Istorija
Po 1523 m. čorotegų žemės buvo nukariautos ispanų konkistadorų. Didelę dalį čorotegų išnaikino karai ir ligos, o vėliau jie buvo pavergti ir neteko žemių. Jų teritorijos, kaip ir nikiranų žemės, buvo priskirtos Nikaragvos provincijai. Vėliau jos priskirtos Kosta Rikai.
Fort Kolinsas
Istorija
Fort Kolinsas įkurtas 1864 m. kaip JAV armijos karinis postas. Prieš tai šioje vietoje buvo Camp Collins stovykla, kuri XIX a. 7-ojo dešimtmečio viduryje, Indėnų karų metu, saugojo per šį regioną ėjusį pašto maršrutą. Gyvenvietę 1864 m. nušlavė potvynis. Įkurtame poste įsitvirtino dvi kuopos, jis niekada neturėjo sienų.
Ceteris paribus
– posakis, reiškiantis kitos sąlygos yra tos pačios arba esant tokiom pačiom sąlygom.
Fort Kolinsas
Istorija
Forto apylinkėse pradėjo kurdintis naujakuriai, tad 1867 m. jis buvo uždarytas. Pirmoji bažnyčia atidaryta 1866 m., miestelio planas sudarytas 1867 m. Išplėtojus dirbamuosius laukus, 1872 m. miesto gyventojų skaičius sparčiai išaugo. Kitais metais Fort Kolinsui suteiktos miesto teisės. Auginti cukriniai runkeliai, veikė cukraus fabrikai, vykdytas akmens karjerų eksploatavimas. Miestas nesustojo augęs, tam nesutrukdė ir Didžioji depresija, senus pastatus keisdavo nauji.
Ceteris paribus
Tokia prielaida dažnai naudojama ekonomikoje ir analizėje, siekiant abstrahuojantis nuo kintamų sąlygų ir atskleisti reiškinio dėsningumus. Ji taikoma, siekiant atmesti nereikšmingas sąlygas ar ignoruoti aptarime kitas aplinkybes, galinčias paveikti aptarinėjamą dalyką.
Vykdant mokslinius tyrimus ceteris paribus reiškia, kad mokslininkas gali visas sąlygas išlaikyti nepakitusias, išskyrus vieną, išrinktą eksperimentuoti.
Pavyzdžiai
Posakio pavyzdys, naudojant jį ekonomikoje: Kitaip sakant, sąvokos naudojimas siekia nagrinėti teiginio esmę, o ne blaškytis į hipotetiškai įmanomas, bet aptarinėjimui nereikšmingas aplinkybes.
Studentas (laikraštis)
Studentas – dvisavaitinis literatūros, mokslo ir kritikos akademinis laikraštis, leistas 1928–1930 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvos universiteto studentų literatų būrelis. Ėjo dukart per mėnesį. Spausdino Raidės spaustuvė, Valstybės spaustuvė Kaune. Išėjo 24 numeriai. 1930 m. rugsėjo 15 d. vietoje Studento pradėjo eiti „Lietuvos studentas“
Bendradarbiavo Vytautas Alantas, Vladas Dubas, Juozapas Albinas Herbačiauskas, Liūnė Janušytė, Pranas Morkūnas, Antanas Miškinis, Bronys Raila, Balys Sruoga, Antanas Venclova ir kt.
Redagavo Henrikas Ernestas Blazas.
Švenčionių miškai
Švenčionių miškus sudaro Novkos, Trakų, Mylių, Bėlio, Lygumų, Blėkiškės, Vigadkos, Sobolnų miškai. Būdingas banguotas paviršius, o dirvožemiai – jauriniai silpnai nujaurėję smėliai ir velėniniai jauriniai priesmėliai. Miškai yra Žeimenos ir Dysnos baseinų vandenskyroje (teka Žeimenėlė, prasideda Strūna, Peleka). Šiaurinėje dalyje telkšo Bėlio, Bėlaičio, Sėtikio ežerai (patenka į Sirvėtos regioninį parką).
Medynų sudėtis:
Medynų amžius: jaunuolynai 30 %, pusamžiai medynai – 67 %, pribręstantys – 2 %, brandūs – 1 %.
Švenčionių miškuose gausu stirnų, sutinkami briedžiai, kiškiai, šernai, lapės, barsukai, usūriniai šunys, kiaunės, voverės.
Karusės mūšis
Karusės mūšis (kartais vadinamas Karusės ledo mūšiu) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės mūšis su Livonijos ordino ir Danijos jungtine kariuomene ant užšalusios Baltijos jūros ledo, įvykęs 1270 vasario 16 d. ties Karuse, (Vakarų Estija).
Mūšio prielaidos
Tuo metu dar vyko Didysis prūsų sukilimas (1260–1274 m.) prieš Vokiečių ordiną, o Lietuva pradėjo kovą su Voluine (tęsėsi 1269–1275 m.), todėl žemaičiai galėjo vykdyti žygius į šiaurę. Pasinaudodamas proga, kaip manoma, Lietuvos didysis kunigaikštis Traidenis užpuolė Livonijos ordiną ir užšalusios Baltijos jūros ledu pasiekė Sarema salą. Grįždami su grobiu prie Muhu sąsiaurio jie susidūrė su jungtine Livonijos ordino ir danų kariuomenės įgula iš Talino.
Livonijos ordinas, jau atsigavęs po 1260 m. Durbės mūšio buvo gerai pasiruošęs - surinkęs didelę armiją jis rengėsi pulti Žemgalą.
Mūšio reikšmė
Naujasis magistras Andreas Vestfalis (Andreas von Westfalen) nusprendė pakelti Livonijos prestižą, 1270 m., sužinojęs apie kitą lietuvių ruošiamą žygį, jis iškeliavo užkirsti kelio. Tačiau lietuviai netikėtai atakavo jo stovyklą ir užmušė patį Andreas ir dar 20 jo riterių.
Baublių mokykla-daugiafunkcis centras
Kretingos rajono Baublių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kretingos raj. Baubliuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190283047. Steigėjas Kretingos rajono savivaldybės taryba. Filialas: Baublių pagrindinės mokyklos Budrių pradinio ugdymo skyrius.
Istorija
thumb|left|Budrių pradinės mokyklos steigėjas – kunigas [[Felicijonas Lelis]]
1909 m. įkurta valdinė Budrių pradžios mokykla. XX a. tarpukariu 1926 m. įkurta pradinė mokykla, 1980 m. tapusi aštuonmete, 1985 m. – nepilna vidurine, 1987 m. – devynmete, 2000 m. – dešimtmete pagrindine. 1995 m. mokykla pasirinko aplinkotyros ugdymo kryptį. 2012 m. tapo mokykla-daugiafunkciu centru.
Komplementarūs produktai
Komplementarūs produktai – prekės ar paslaugos, viena kitą papildančios. Taip pat vadinamos papildiniais. Komplementarioms prekėms galima priskirti: procesorių ir monitorių, automobilį ir benziną. Jei vienos prekės paklausa didėja, tai didėja ir kitos prekės paklausa. Jei vienos prekės kaina didėja ir jos paklausa mažėja, tai mažėja ir kitos prekės paklausa ir tai gali sąlygoti kitos prekės kainos sumažėjimą. Pavyzdžiui, išaugus benzino kainai gali sumažėti automobilių paklausa ir tuo pačiu ir kaina.
Khueanšrinagarindro nacionalinis parkas
Khueanšrinagarindro nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas vakarų Tailande, Kančanaburio provincijoje. Parkas įkurtas 1981 m. gruodžio 23 d.
Vieta
Parkas užima 1 532,00 km² aplink Šrinagarindros vandens saugyklą, apima Saijoko (Sai Yok), Sisavato (Si Sawat) ir Thongfapumo (Thong Pha Phum) apylinkėse, 90 km į šiaurės vakarus nuo provincijos centro Kančanaburio.
Flora ir fauna
Khueanšrinagarindro nacionaliniame parke vyrauja drėgni visžaliai, lapuočių, mišrūs ir bambukų miškai. Iš retų augalų parke sutinkama: rudoji šorėja (Shorea obtusa) ir shorea siamensis, Afzelia xylocarpa, aliejinis lakmedis (Schleichera oleosa), kietavaisė ksilija (Xylia xylocarpa), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), aukštoji hopėja (Hopea ferrea), tamsioji dalbergija (Dalbergia oliveri), krausva (Lagerstroemia calyculata), Tetrameles nudiflora ir kt.
Parke gyvena: Indokininis tigras, Azijinis dramblys, baltarankis gibonas, gaūras, Indinis zambaras, langūras Trachypithecus phayrei ir kt, sutinkama daug paukščių: bankivinė višta, šiaurinis juodasis ragasnapis, storasnapis žaliasis karvelis (Treron curvirostra), raudonnugaris žiedsiurbys, Žalsvanugarė spalvingoji nekatrina (Cinnyris jugularis), Lonchura punctulata ir kt.
Demons & Wizards
„Demons and Wizards“ – ketvirtasis britų sunkiojo roko grupės „Uriah Heep“ albumas.
Originalus vinilinis albumas buvo išleistas su Roger Dean sukurtu viršeliu: atverčiamo voko priekinėje pusėje užmaskuotas erotinis piešinys vaizduoja vyriškas ir moteriškas genitalijas, o voko viduje atspausdintos grupės fotografijos ir Ken Hensley parašyti komentarai. Pati plokštelė įdėta į vidinį voką, ant kurio išspausdinti dainų žodžiai.
Anglijoje albumas pakilo iki 20-os vietos ir išsilaikė sąrašuose 11 savaičių. Albumo dainos „The Wizard“ ir „Easy Livin'“ buvo kaip singlai išleistos Jungtinėje Karalystėje ir Šiaurės Amerikoje, taip pat daugelyje kitų muzikos įrašų rinkų. „Easy Livin' “ 39-uoju numeriu pateko tarp 40-ies populiariausių JAV dainų ir tapo pirmuoju „Uriah Heep“ hitu Amerikoje. „Easy Livin'“ taip pat tapo megahitu Naujojoje Zelandijoje ir Vokietijoje, kurios greitai tapo puikia rinka grupės kompozicijoms, tačiau tepasiekė tik 75-tą vietą Australijoje. Ši daina, specialiai sukurta naujam David Byron sceniniam įvaizdžiui paryškinti, kaip pažymėjo Gerry Bron, „padėjo grupei pirmą kartą pasireikšti tarptautinėje arenoje“.
Įrašinėdama albumą „Demons and Wizards“ grupė pasinėrė į mistikos ir fantazijų pasaulį. Artroko ir fantazijos stiliaus kompozicijos („Rainbow Demon“, „The Wizard“, „Traveller In Time“, „Poet’s Justice“) albume iš pirmo žvilgsnio susidėlioja į harmoningą naujos, kiek keistokos koncepcijos mozaiką. Tačiau, kaip pažymėjo „Uriah Heep istorijos“ autorius Kirk Blows, albumo negalima laikyti konceptualiu tikrąja to žodžio prasme, kadangi kiekviena daina iš esmės yra savarankiškas kūrinys. Tą patį albumo viršelyje atspausdintuose komentaruose pažymėjo ir Ken Hensley: „tai… tiesiog mūsų dainų rinkinys, kurį įrašėme su dideliu malonumu“.
Albumo kompozicijos
'''1995 m. išleistame atnaujintame (remastered) kompaktiniame diske papildomai įdėtos keturios kompozicijos:'''
'''2003 m. išleistame išplėtotame kompaktiniame diske papildomai įdėtos šios kompozicijos:'''
Pavelas Kola
Šeima
Jo žmona buvo Burneta, Podolės ir Rusios vaivados Stanislovo iš Chodzos (m. 1474) duktė.
Vaikai:
Mbombela stadionas
Mbombela stadionas – futbolo stadionas Mbombelos (buv. Nelspruto) mieste PAR.
Istorija
2009 m. pastatytas stadionas. Jame telpa 43 589 žiūrovai.
2010 m. vyko XIX pasaulio futbolo čempionato rungtynės.
Kurusu Kvatija
Kurusu Kvatija  – miestas Argentinoje, Korjenteso provincijos pietuose, prie Kurusu Kvatijos upės. Netoli miesto yra oro uostas. Tokio paties pavadinimo departamento centras.
Pučiamieji instrumentai
Yra skiriami du pučiamųjų instrumentų tipai:
Kurusu Kvatija
Istorija
Vietovės pavadinimas Curuzú Cuatiá gvaranių k. reiškia „išraižytas kryžius“. Pirmąsias gyvenvietes čia kūrė ispanų konkistadorai ir jėzuitų misionieriai. Oficialiai miestas įkurtas 1810 m. lapkričio 16 d. ir pavadintas Nuestra Señora de Pilar de Curuzú Cuatiá. 1839 m. netoli miesto vyko mūšiai tarp Argentinos federalistų ir centralistų. Miesto vardą gavo 1888 m. spalio 25 d.
Pučiamieji instrumentai
Mediniai pučiamieji instrumentai taip vadinami todėl, kad jų pūstuke esantis liežuvėlis yra medinis. Tai saksofonai, klarnetai, fagotai, obojai, išilginės fleitos ir t. t.
Varinių pučiamųjų instrumentų pūstukas yra varinis (kitaip dar vadinamas muštuku). Tai trimitai, kornetai, fliugelhornai, althornai, valtornos, trombonai, tūbos, eufonijos, tenorhornai, vargonai, ragas ir t. t.
Chrizolitas
150px|thumb| 150px|thumb|
Chrizolitas – silikatų klasės mineralo olivino gelsvai žalia atmaina.
Chryzolit
Substituciniai produktai
Substituciniai produktai, kitaip dar substitutai ir pakaitalai – prekės ir paslaugos, vieną kitą galinčios lengvai pakeisti.
Substituciniams produktams priskiriami: benzinas ir dujos, sviestas ir margarinas. Augant vieno produkto paklausai didėja ir kito produkto paklausa. Taip pat substitucinių produktų elastingesnė vartojimo kreivė, nes juos lengvai galima pakeisti kitais produktais. Augant vieno produkto kainai vartotojas jį gali pakeisti kitu produktu, todėl auga ir kito produkto kaina ir atvirkščiai.
Taurakalnis
miniatiūra|kairėje|2021 m.
Taurakalnis – Vilniaus miesto dalis, esanti kairiajame Neries krante. Stūkso Pamėnkalnis.
Tygodnik Ilustrowany
right|thumb|300px|1862 m. išleistas Nr.121 Tygodnik Ilustrowany — Przyjaciel Ludu (kurį laiką „Tygodnik Illustrowany”; ) – Varšuvoje 1859–1939 m. lenkų kalba leistas visuomeninis–kultūrinis gausiai iliustruotas savaitraštis.
Laikraštį įkūrė Juzefas Ungeris (1859–1882), vėliau leidimu rūpinosi leidykla Gebetner ir Volf. Savaitraštis nebuvo susijęs su jokiu politiniu judėjimu, jo puslapiuose buvo spausdinami straipsniai istorinėmis temomis, grožinės literatūros kūriniai ir įvairios reprodukcijos. Bendradarbiavo gerai visuomenėje žinomi rašytojai Vincentas Polis, Henrikas Senkevičius, Elzė Ožeškienė bei kt. Laikraštis gana greitai tapo populiarus.
Per ilgą leidimo laiką pasikeitė nemažai redaktorių: Liudvikas Jenikė (pirmasis), Juzefas Volfas, Artūras Opmanas, Stanislovas Lamas, Zdislavas Denbickis ir kt. Leidinys orientavosi į konservatyviai nusiteikusį skaitytoją ir stebino tuo metu neįprastu formatu 27 x 35 cm.
Tygodnik Ilustrowany prisidėjo ir prie kitų visuomeninių akcijų – rinko lėšas Adomo Mickevičiaus paminklo Krokuvoje statybai, Koperniko muziejui Romoje, pastarojo mokslininko vardo stipendijai įsteigti.
Fanfarinis orkestras
Šios rūšies orkestrai reti ne Europoje ir dažni Belgijoje ir Nyderlanduose, Vokietijoje.
Instrumentuotė
Fanfarinių orkestrų instrumentuotė būna panaši kaip ir britiško stiliaus varinių pučiamųjų orkestrų. Fanfariniuose orkestruose beveik visi instrumentai (išskyrus trimitus ir trombonus) turi kūgiškus vamzdžius. Dėl tokio instrumentų rinkinio fanfarinio orkestro garsas yra tarpinis tarp simfoninio pučiamųjų orkestro (concert band) ir varinių pučiamųjų orkestro (brass band). Fanfarų orkestre gausiausias instrumentas yra fliugelhornas. Šiuose orkestruose fliugelhornai naudojami kaip kornetai britiškuose varinių pučiamųjų orkestruose. Fliugelhornų partijos fanfariniuose orkestruose dažnai yra sudėtingesnės nei jų partijos varinių pučiamųjų orkestruose, nes dėl kornetų stygiaus fliugelhornai turi groti aukštesniame registre negu varinių pučiamųjų orkestruose. Dėl šios priežasties fanfarinių orkestrų fliugelhornai naudoja seklesnius, kornetų stiliaus pūstukus, o varinių pučiamųjų orkestruose jų pūstukai gilesni, kūgiški.
Saksofonų partijos dažnai dubliuoja fliugelhornų partijas, dėl ko fanfariniams orkestrams būdingas gilesnis, niūresnis garsas, skirtingai nuo ryškesnio pučiamųjų orkestrų garso.
Trimitai yra instrumentai, kurie užtikrina aukštesniuosius garsus fanfariniuose orkestruose. Trimitų vaidmuo šiuose orkestruose menkesnė negu kito tipo orkestruose, pvz., pučiamųjų orkestruose. Kartais naudojami ir kornetai, bet jie reti.
Žemoji instrumentuotė fanfariniuose orkestruose yra praktiškai identiška varinių pučiamųjų orkestro instrumentuotei, tik fanfariniuose orkestruose būna dar ir baritoninių saksofonų.
Fanfariniuose orkestruose dažniausiai būna 4-6 mušamųjų muzikantai.
Ustronė (Krekenava)
Ustronė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, dešiniajame Nevėžio krante. Prateka Vadaktis. Ustronės sodyboje išlikęs architektūros ir istorijos paminklas – unikalios konstrukcijos XIX a. pabaigos svirnas, jame įkurtas J. Tumo-Vaižganto ir Knygnešystės muziejus.
Atstovaujamoji demokratija
Atstovaujamoji demokratija – tokia demokratijos forma, kuomet įstatymus leidžia ir vykdo visuomenės išrinkti atstovai. Tokia demokratijos forma yra populiariausia. Lietuva taip pat yra atstovaujamosios demokratijos valstybė.
Bartolomeo Manfredi
Bartolomėjas Manfredis (, 1582 m. rugpjūčio 25 d. – 1622 m. gruodžio 12 d.) – XVII a. pradžios italų dailininkas, vienas reikšmingiausių Karavadžo pasekėjų.
Biografija
Bartolomėjas Manfredis gimė 1582 m. rugpjūčio 25 d. Ostjano kaime netoli Mantujos. Krikšto dokumentuose minimi tėvai Maddalena ir Mercurio tikriausiai buvo pasiturintys vietos gyventojai. 1596 m. minimas Mantujoje. Anot Giovanni Baglione, ten mokėsi pas dailininką Pomerancio. 1607 m. paminėtas teismo dokumentuose Romoje. Gali būti, kad į Romą Bartolomėjas Manfredis atsikraustė apie 1602 m. Romoje Manfredis persiėmė Karavadžo įtaka. Po Karavadžo išvykimo iš Romos 1606 m. liko užsakovų, kurie mėgo jo dailę ir Bartolomėjas Manfredis kūrė jiems paveikslus Karavadžo maniera. Darė taip sėkmingai, kad vėliau keletas Karavadžo darbų buvo priskirti Manfredžiui. Bartolomėjas Manfredis daug prisidėjo populiarinant karavadžistinės dailės tavernų, lošėjų scenas tarp į Romą atvykstančių Nyderlandų ir Prancūzijos dailininkų. Giulio Mancini mini, kad jis buvo užsakęs Karavadžui paveikslą „Baudžiamas Kupidonas“, tačiau šį perėmė galingesnis užsakovas, kardinolas Francesco del Monte. Tuomet Mancini analogišką darbą užsakė Manfredžiui. Bartolomėjas Manfredis mirė 1622 m. gruodžio 12 d. Romoje, viso paliko apie 40 paveikslų.
Ansgarda Burgundė
Ansgarda Burgundė (826–880 ar 882 m.) – Akvitanijos karalienė, Akvitanijos karaliaus Liudviko II Mikčiaus žmona. Liudvikas II vėliau tapo Vakarų Frankijos karaliumi, bet Ansgarda tada jau nebebuvo jo žmona. Ansgarda buvo Hardouin Burgundo duktė. Ji už Liudviko II ištekėjo slapčiomis, kol šis dar nebuvo karalius. Du jos sūnūs tapo Vakarų Frankijos karaliais (Liudvikas III ir Karlomanas II).
879 m. Liudvikas II Mikčius mirė, tad Ansgarda ėmėsi siekti, kad jos sūnūs užimtų Vakarų Frankijos sostą. Tam ji siekė, kad jos prievartinės skyrybos būtų peržiūrėtos. 879 m. rugsėjo 17 d. Adelaidė Paryžietė jau po vyro mirties pagimdė sūnų, tad Ansgardos sūnų teisės į sostą buvo smarkiai pakirstos.
Ansgarda ir jos sūnūs kėlė abejones Adelaidės santuokos teisėtumu, kaltino ją neištikimybe. Jų veikla baigėsi tuo, kad sūnūs Liudvikas ir Karlomanas kartu užėmė Vakarų Frankijos sostą, tačiau abu mirė nepalikę palikuonių. Po ilgos kovos Adelaidė irgi pasiekė savo, ir jo sūnus Karolis tapo karaliumi, žinomu kaip Karolis III Naivusis.
Po šių politinių kovų Ansgarda tapo mažai žinoma, net jos mirties data nėra tiksliai žinoma.
Surinamo doleris
thumbSurinamo doleris – Surinamo piniginis vienetas, galiojantis nuo 2004 m. Jį sudaro 100 centų. Egzistuoja 1, 2 su puse, 5, 10, 20, 50, 100 Surinamo dolerių banknotai.
Algebrinė notacija
Laukelių žymėjimas
Kiekvienas šachmatų lentos laukelis turi savo koordinates. Koordinatės nustatomos pagal linijų (gulstinių ir statinių) susikirtimo vietą. Linijos, lygiagrečios žaidėjų žiūrėjimo krypčiai, vadinamos statinėmis, linijos, statmenos žaidėjų žiūrėjimo krypčiai, vadinamos gulstinėmis. Statinės žymimos raidėmis pagal abėcėlę – nuo a iki h, iš kairės į dešinę žaidėjui, žaidžiančiam baltosiomis figūromis. Gulstinės žymimos skaičiais nuo 1 iki 8, skaičiuoti pradedama nuo žaidėjo baltosiomis figūromis. Todėl kiekvieną laukelį galime užrašyti koordinatėmis: vieną koordinačių dalį sudaro raidė, kitą – skaičius. Pavyzdžiui, baltųjų karaliaus pradinė pozicija e1.
Figūrų žymėjimas
Kiekviena figūra žymima jos pavadinimo pirmąja raide. K – karalius, V – valdovė, R – rikis, B – bokštas, Ž – žirgas Kiekviena kalba figūros žymimos skirtingai. Nes figūrų pavadinimai dėl istorinių aplinkybių įvairiose tautose susiklostė skirtingai, skirtingai skamba ir reikšminiai žodžiai. Todėl tarptautiniuose leidiniuose figūroms naudojamas figūrinis žymėjimas, kuriuose vietoj raidžių naudojami paveikslėliai. Pėstininkai žymimi be raidžių – kadangi ši figūra gali judėti tiktai per vieną langelį.
Ėjimų žymėjimas
Ėjimai užrašomi figūros pirmąja raide ir koordinatėmis. Kartais, kad būtų aiškiau, rašoma pradinė figūros pozicija ir galutinė. Pavyzdžiui: e1-e2
Kirtimų žymėjimai
Kai figūra kertama, rašoma pradinė kertančios figūros raidė ir ženklas “x”, po kurio užrašoma figūros padėtis po kirtimo. Pavyzdžiui, Rxe5; kai kerta pėstininkas, rašoma “exd5”, kartais vietoj “x” rašomas dvitaškis “:”. Pasitaiko, jog pėstininko kirtime „x“ ar “:” nerašomi, o vietoj “exd5” rašoma tiesiog “ed” (arba, jei iš e vertikalės į d kitas pėstininkas gali kirsti kitoje vietoje, “ed5”). Kirtimai prasilenkiant rašomi naudojant pradinę poziciją ir galutinę poziciją.
Dviprasmybių vengimas
Jei dvi figūros gali eiti į tą patį laukelį, figūros pirmąją raidę seka:
1) jei dvi figūros toje pačioje gulstinėje – tai statinės raidė
2) jei dvi figūros toje pačioje statinėje, tai gulstinės numeris.
Pavyzdžiui, jei du žirgai yra g1 ir d2 laukeliuose ir gali eiti f3, tai ėjimas užrašomas Žgf3 ir Ždf3. Jei žirgai yra g1 ir g5 laukeliuose ir gali eiti f3, tai ėjimai užrašomi Ž5f3 ir Ž1f3. Kaip jau įprasta, “x“ gali būti naudojamas kirtimui žymėti – Ž5xf3.
Orlios Šv. Jono Teologo parapija
'''Orlios Šv. Jono Teologo parapija'''  – viena iš Bielsk Podlasko stačiatikių dekanato parapijų, Orlos kaime. Parapija įkurta apie 1512 metus. Parapijoje yra 1797 m. pastatyta Orlos Šv. Archangelo Mykolo cerkvė, 1870 m. pastatyta Orlos Šv. Kirilo ir Metodijaus cerkvė ir 1995 m. pastatyta Orlos Šv. Simono Slupniko koplyčia.
Algebrinė notacija
Pėstininko virsmas
Jei pėstininkas pasiekia varžovo užimtą pirmąją gulstinę (e1 arba e8), tai pasirinkta figūra užrašoma šalia ėjimo koordinatės, pavyzdžiui, – e1V, b8R. Galima naudoti ir lygybės ženklą – f8=V.
Rokiruotė
Rokiruotė žymima O-O (arba 0-0) trumpajai rokiruotei, arba O-O-O (0-0-0) ilgajai rokiruotei. Rokiruotė PGN (Portable Game Notation) faile žymima naudojant “O”(raidę), FIDE žymėjimui naudoja 0 (skaičių).
Šachas ir matas
Šachas žymimas “+”. Kai kurie naudoja †. Dvigubas šachas žymimas “++”. Matas žymimas “#". Kartais naudojama ir “‡”. Priimtina rašyti tiesiog “matas”, šalia ėjimo koordinatės.
Žaidimo rezultatas
1-0 reiškia, jog laimėjo baltieji, 0-1 – laimėjo juodieji. ½-½ arba 0,5-0,5 – lygiosios.
Ėjimų komentarų santrumpos
Šalia ėjimo koordinačių dažnai naudojamos ir ėjimo komentarų santrumpos. Populiariausių komentarų santrumpos, skirtos ėjimams apibūdinti:
Išnašos
Шахматна нотация
Jokūbavo Aleksandro Stulginskio mokykla-daugiafunkcis centras
Kretingos rajono Jokūbavo Aleksandro Stulginskio mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Jokūbave (Kretingos raj.), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 290283190. Steigėjas Kretingos rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Mokykla Jokūbavo kaime jau veikė 1919 m., tačiau nuolatinių patalpų neturėjo. 1935 m. Suktinių kaime pastatyta dviaukštė pradinė mokykla. Šios mokyklos statyba rūpinosi mokyklos vedėjas P. Bortkevičius, kuris iki 1941 m. vadovavo mokyklai. 1944 m. mokykla sudegė. Iki 1964 m. mokykla vėl glaudėsi privačiose patalpose. Nuo 1963 m. mokykla aštuonmetė, vykdant švietimo reformą, 1989 m. mokykla tapo devynmetė. 1984 m. pastatytas naujas mokyklos priestatas su sporto sale, valgykla, katiline, medžio ir metalo dirbtuvėmis, atnaujintas sporto aikštynas, pastatytas devynių butų namas ir ūkinis pastatas mokytojams ir mokyklos darbuotojams. 1991 m. mokyklai suteiktas prezidento Aleksandro Stulginskio vardas. Nuo 1999 m. mokykla dešimtmetė.
Altazimutas
Altazimutas ( – „aukštas“ + azimutas) – prietaisas, skirtas šviesulių aukščiams ir azimutams matuoti. Altazimutą sudaro limbai, pritvirtinti prie vertikalios ir horizontalios ašių, ir žiūrono, pritvirtinto prie horizontalios ašies. Azimutas keičiasi, sukant prietaisą apie vertikalią ašį, o aukštis – sukant apie horizontalią ašį. Didžiausias matavimo tikslumas 5′′.
Martynas IV
Martynas IV (, tikroji pavardė Simon de Brion, po 1210 m. Prancūzijos Meinpincien pilyje, Il de Frans provincijoje – 1285 m. kovo 28 d. Perudža) – Romos katalikų bažnyčios popiežius nuo 1281 m. vasario 22 d. iki mirties.
Biografija
Gimė kilmingoje šeimoje. Studijavo Paryžiaus, Padujos ir Bolonijos universitetuose. Buvo arkidiakonas, kanauninkas. 1260 m. paskirtas Prancūzijos karaliaus Liudviko IX kancleriu. 1261 m. tapo kardinolu. 1262 m. Urbonas IV paskyrė S. de Brioną legatu Prancūzijoje.
Popiežiaus vardas
Išrinkus S. de Brioną naujuoju popiežiumi, jis pasirinko Martyno IV vardą. Tačiau iki šio išrinkimo buvo klaidingai laikyta, kad Martyno vardą jau turėjo popiežiai Martynas II ir Martynas III, kurių tikrieji pasirinkti vardai buvo Marinas I ir Marinas II. 1417 m. buvo išrinktas popiežius, priėmęs Martyno V vardą. Siekiant išvengti tolimesnės painiavos, palikta esama šių dviejų popiežių numeracija, nors faktiškai jie yra, atitinkamai, Martynas II ir Martynas III.
Pontifikatas
1281 m. išrinkus popiežiumi, rezidavo Orvjeto mieste, nes dėl ryšių su Prancūzijos karaliumi, Roma atsisakė jį priimti. Pontifikato metu buvo priklausomas nuo Neapolio karaliaus Karolio I Anžu, kuris jį parėmė popiežiaus rinkimų metu. Paraginus Prancūzijos karaliui, ekskomunikavo Bizantijos imperatorių Mykolą VIII. Iš dalies dėl šios priežasties nepavyko įgyvendinti antrajame Liono susirinkime siektos Katalikų ir Stačiatikių bažnyčių unijos. Pasmerkė 1282 m. įvykusį sukilimą Sicilijoje.
Vytautas Šumakaris
Vytautas Šumakaris (1933 m. birželio 19 d. Bučiūnai, Vilkaviškio raj. – 1999 m. Vilnius) – inžinierius, Lietuvos politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1958 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, inžinierius mechanikas. 1958 m. Vilniaus žemės ūkio mašinų gamyklos „Neris“ meistras, vyresnysis meistras, technologas, cecho viršininkas, nuo 1961 m. – vyriausiasis inžinierius, 1967–1992 m. šios įmonės generalinis direktorius. 1992–1996 m. Seimo narys.
Janas Kola
Janas Kola (?–1543) – Karūnos lauko etmonas 1528–1538 m., Haličo kaštelionas nuo 1520 metų, Bugo Kamiankos seniūnas.
Vytautas Šumakaris
Biografija
1961–1989 m. SSKP narys, 1989 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narys. Žmona Laima, sūnus Dainius, dukros Rita ir Vytautė. Palaidotas Karveliškių kapinėse.
Janas Kola
Biografija
Dalyvavo Moldavijos kare 1506 metais. 1513 metais tapo Haličo pakamariu, o 1520 metais Haličo kaštelionu. 1529 metais tapo potoko gynybos vadu. Buvo pirmas karo vadas, tituluotas „lauko etmonu“. Moldavijos bajoro Petro Rašero ataką atrėmė jau būdamas lauko etmonas. 1530 metų gruodžio 31 d. patyrė pralaimėjimą Chotyno mūšyje. 1534 metais atrėmė totorių čambulų ataką į Voluinę. 1539 metais perdavė lauko etmono buožę savo žentui Mikalojui Seniavskiui.
Žaidimo kasetė
thumb|right|Nintendo 64 žaidimo kasetė thumb|right|Nintendo 64 tebenaudojo žaidimų kasetes, kai dauguma kitų tos kartos konsolių perėjo prie CD-ROM Žaidimo kasetė – tam tikras kištuku įjungiamas modulis, talpinantis, pavyzdžiui, pastoviąją atmintį (ROM), kurioje saugomi kompiuterinių programų ar daugiausia kompiuterinių žaidimų duomenys. Šios laikmenos jungiamos į namų kompiuterius ir žaidimų konsoles. Žaidimų kasečių būna įvairių formų, joms būdinga tai, jog pats žaidimas yra talpinamas atminties mikroschemoje, pritvirtintoje prie bet kokios spausdintos schemos, o visa ši konstrukcija dar apgaubiama apsauginiu plastiko sluoksniu, kas savo ruožtu leidžia palyginti lengvai ir greitai perkeisti žaidimų kasetes, įjungtas į žaidimų konsoles. Žaidimų kasetės buvo itin populiarios nuo XX a. 8-ojo deš. vidurio iki 10-ojo deš. vidurio. Vėliau radosi kitos žaidimų duomenims talpinti skirtos laikmenos, tokios kaip diskeliai, CD ir DVD. Paplitus diskasukiams ir programinei įrangai peraugus ROM dydžio apribojimus, kasečių lizdai vėlesnėse žaidimų konsolėse ir kompiuteriuose išnyko.
Šiandieną žaidimų konsolėse paprastai naudojamos CD, DVD ir Blu-ray Disc laikmenos vietoje žaidimų kasečių, nors kasetės tebėra naudojamos delninėse žaidimų konsolėse, tokiose kaip Nintendo 3DS ir PlayStation Vita. Paprastai žaidimo kasečių talpa yra mažesnė nei kitų laikmenų.
Panaudojimas
Žaidimų sistemos, kurios naudoja žaidimų kasetes:
Matvejus Škiriatovas
Matvejus Škiriatovas (, 1883 m. rugpjūčio 3 d. Višniakovo kaime, Tulos gubernija – 1954 m. sausio 18 d. Maskvoje) – sovietinis valstybės ir partinis veikėjas, vienas iš stalininių represijų organizatorių.
Biografija
1921 m. VKP(b) CK partinių gretų patikrinimo ir valymo komisijos narys. 1923–1934 m. VKP(b) Centrinės kontrolės komisijos narys. 1923–1924 m. ir 1930–1934 m. VKP(b) CK Centrinės kontrolės komisijos Partinės kolegijos bei Darbininkų ir valstiečių inspekcijos kolegijos narys. 1939 m. Partinės kontrolės komiteto pirmininko pavaduotojas. 1952 m. SSKP CK Partinės kontrolės komiteto pirmininkas. 1952–1953 m. SSKP CK Prezidiumo – SSKP Politinio biuro narys.
Urna su M. Škiriatovo palaikais palaidota Kremliaus sienoje Maskvoje.
Imamo aikštė
thumb|right|250px|Imamo aikštės panorama Imamo aikštė − aikštė Irane, Isfahano miesto centre. Viena iš didžiausių aikščių pasaulyje, simbolizuojanti buvusios Persijos imperijos galybę. Savo dydžiu nusileidžia tik Tiananmenio aikštei Pekine.
Nors aikštė iš pietų į šiaurę yra 512 m ilgio ir iš vakarų į rytus 163 m pločio, tai nelabai jaučiasi, nes joje daug želdinių, persams būdingas didžiulis tvenkinys, fontanai ir daug nuostabių islamo archtektūros šedevrų, sukurtų XVI−XVII a. šacho Abaso Didžiojo laikais ir jo nurodymu. Aikštė yra istorinėje Isfahano dalyje, Golbacharo miesto rajone. Pietinėje aikštės pusėje stovi Imamo mečetė, vakarinėje − Ali Gapu rūmai, rytinėje − šeicho Liutfalos mečetė, šiaurinėje − Didysis turgus. Po Islamo revoliucijos Imamo aikštėje penktadieniais kalbamos musulmonų maldos (Džuma Namazas). Iki 1979 m. aikštė buvo vadinama Šacho aikšte.
Šiandieninį vaizdą Imamo aikštė įgavo dar XVI a., kai Isfahanas buvo Safavidų imperijos sostine.
Imamo aikštė pavaizduota ant 20 000 Irano rialo banknoto reverso.
1979 m. Imamo aikštė įtraukta į Pasaulio paveldo sąrašą.
Albert Henry
Albertas Henris (, 1907 m. birželio 11 d. – 1981 m. sausio 1 d.) – pirmasis Kuko Salų ministras pirmininkas, pradėjęs vadovauti vietos ministrų kabinetui 1965 m. rugpjūčio 4 d., Kuko Saloms įgijus savivaldos statusą ir laisvąją asociaciją su Naująja Zelandija. A. Henris šiame poste išbuvo iki 1978 m. liepos 25 d. Kuko Salų partijos (Cook Islands Party, CIP) įkūrėjas.
Politinė karjera
Prieš tapdamas ministru pirmininku, A. Henris keletą metų buvo gyvenęs Naujojoje Zelandijoje. Jis daug nuveikė vienydamas Kuko Salų visuomenę ir propaguodamas šalies savivaldos statuso privalumus prieš jos atsiskyrimą nuo Naujosios Zelandijos ir visišką nepriklausomybę. A. Henrio vyriausybė greitai patvirtino naująją konstituciją, kurioje buvo įtvirtinta šalies savivalda ir naujosios Zelandijos pilietybė Salų piliečiams. Vėliau į šį postą A. Henris buvo renkamas 1968, 1972, 1974 ir 1978 m. kovo mėn. Jis garsėjo kaip charizmatinis maorių oratorius.
1973 m. A. Henris patvirtino naują Kuko Salų vėliavą, kuri vėliau buvo atšaukta po jo atsistatydinimo 1979 m. Jis buvo genčių kilmingųjų Arikių Tarybos prie parlamento įkūrėjas. Daug prisidėjo plečiant Rarotongos tarptautinį oro uostą, statant didžiausios salos Rarotongos kurortą, tampant Saloms tarptautinio turizmo traukos objektu.
1974 m. Karalienė Elžbieta II įšventino A. Henrį į riterius. 1979 m. seras Albertas Henris neteko visų regalijų, kai prieš tai buvo privestas pasitraukti iš premjero posto dėl eilinių rinkimų rezultatų klastojimo skandalo 1978 m. Dėl politinės karjeros ir reputacijos žlugimo pašlijus sveikatai, sulaukęs 73 metų, A. Henris mirė 1981 m. Laidotuvių procesijos metu jo kūnas buvo vežamas ant katafalko aplink visą Rarotongos salą, o gyventojai jam atidavė paskutinę pagarbą gausiai susirinkę abipus kelio.
Viekšnalių ežeras
Viekšnalių ežeras – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 5 km į pietvakarius nuo Luokės. Telkšo ledo lūstavietės sudarytame, supelkėjusiame duburyje. Ilgis iš rytų į vakarus 1,7 km, plotis iki 0,6 km. Altitudė 164 m. Kranto linija labai vingiuota, su daug įlankų ir pusiasalių. Krantai žemi, pelkėti, pakrantės užžėlusios vandens augalija, daugiausia apaugusios medžiais ir krūmynais. Yra 4 salos: pietvakarinėje dalyje užpelkėjusi 4,96 ha sala, kurioje plyti Spingiškės pelkė, šiaurrytinėje dalyje mišku apaugusi 1,82 ha sala ir 2 mažos salelės (0,14 ha ir 0,13 ha). Dugną dengia molingas sapropelis. Ežero apylinkės kalvotos, į pietus ir rytus kalvų aukštis siekia iki 25–30 metrų ir daugiau. Suteka 3 upeliai, vakaruose į Vėsos upelį išteka Viekšnupis (Virvytės baseinas).
Apie 1990 metus ežeras buvo patvenktas ir vanduo pakilo virš 1,5 m. Buvo apsemtos žemos užpelkėjusios pakrantės su ten augančiais krūmynais ir medžiais. Iki patvenkimo ežeras buvo pupelės formos, 19,5 ha dydžio ir nutįsęs iš vakarų į rytus 0,8 km, plotis – iki 0,3 km, gylis iki 2,9 m.
Prie ežero pietryčiuose įsikūręs Viekšnalių kaimas.
Antanas Napoleonas Stasiškis
Antanas Napoleonas Stasiškis (1933 m. rugsėjo 21 d. Kaniūkuose, Utenos raj. – 2016 m. vasario 4 d.) – inžinierius, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1948 m. ištrėmus į Sibirą tėvus liko vienas. 1951 m. baigė Utenos rajono Užpalių vidurinę mokyklą, 1951 m. mokėsi matininkų kursuose. 1962 m. įstojo į Vilniaus valstybinio universiteto Fizikos fakulteto vakarinį skyrių ir 1968 m. įgijo puslaidininkių fizikos inžinieriaus specialybę.
1952–1953 m. Lietuvos geologijos paieškų ir žvalgybos ekspedicijos vyresnysis kolektorius. Apkaltintas antisovietine veikla, 1953 m. Vilniaus srities teismo nuteistas kalėti 10 metų. 1956 m. Kuibyševo (dabar – Samara, Rusija) srities teismo pakartotinai nuteistas 3 metams už dalyvavimą slaptoje antisovietinėje organizacijoje. Kalėjo Kuibyševo, Šeksnos, Vorkutos ir Taišeto lageriuose. 1960 m. grįžo į Lietuvą.
1960–1962 m. Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos šlifuotojas, 1962–1970 m. Vilniaus eksperimentinės technologinės įrangos gamyklos šlifuotojas, inžinierius technologas. 1970–1992 m. Mechanizacijos ir automatizacijos projektavimo ir konstravimo biuro, projektavimo instituto „Lietuvos staklių projektas“ grupės vadovas, vyriausias projektų inžinierius. Originalių sprendimų, kurių daugelis buvo įgyvendinti įvairiose Lietuvos ir buvusių Tarybų Sąjungos respublikų staklių ir mašinų pramonės gamyklose, autorius.
1988 m. išrinktas projektavimo instituto „Lietuvos staklių projektas“ Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio rėmimo grupės pirmininku. 1990–1992 m. Lietuvos politinių kalinių sąjungos pirmininko pavaduotojas, nuo 1992 m. šios sąjungos pirmininkas, nuo 1995 m. Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių bendrijos pirmininkas. 1993 m. Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) steigimo iniciatyvinės grupės narys, rengė programos metmenis, vėliau – programą. Nuo steigiamosios konferencijos sąjungos pirmininko pavaduotojas, Prezidiumo, Tarybos narys, 1993–2000 m. pirmininko pirmasis pavaduotojas.
1992–1996 m. VI Seimo narys, išrinktas pagal Sąjūdžio koalicijos sąrašą, dirbo Nacionalinio saugumo komitete. 1996–2000 m. VII Seimo narys, išrinktas pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą, dirbo Nacionalinio saugumo ir gynybos komitete, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas. 2000–2004 m. VIII Seimo narys, išrinktas pagal Tėvynės sąjungos (Lietuvos konservatorių) sąrašą, dirbo Žmogaus teisių komitete, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas, Etikos ir procedūrų komisijos bei Ignalinos atominės elektrinės regiono problemų komisijos narys. 2004–2008 m. IX Seimo narys, Pasipriešinimo okupaciniams režimams dalyvių ir nuo okupacijų nukentėjusių asmenų teisių ir reikalų komisijos pirmininkas.
1995 m. gavo mokslininkų ir menininkų komisijos dovaną už nuopelnus Lietuvos valstybei ir tautai. 2004 m. apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžiumi.
Gritė Maruškevičiūtė
Gritė Maruškevičiūtė (1989 m. birželio 18 d. Šiauliuose) – Lietuvos modelis, 2010 m. Mis Lietuva nugalėtoja. Dalyvavo Mis Pasaulis 2010 konkurse, kur užėmė 40 vietą. Baigusi teisės studijas Mykolo Romerio universitete, vadovauja estetikos lavinimo mokyklai ir organizuoja kursus stiliaus ir makiažo, etiketo, darbo protokolo, sveikos gyvensenos temomis.
Šunskų miškas
Šunskų miškas – miškas Marijampolės savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Marijampolės, tuoj į pietus nuo Šunskų. Priklauso Marijampolės miškų urėdijos Šunskų girininkijai. Užima 17,2 km² plotą.
Miškai dunkso ant supelkėjusios lygumos, sudarytos iš velėninių glėjiškų ir glėjinių nujaurėjusių molių bei priemolių. Rytiniu pakraščiu teka Šešupė, šiaurėje prasideda jos intakas Žvirgždė.
Medynų sudėtis:
Medynų amžius: jaunuolynai – 12 %, pusamžiai medynai – 76 %, pribręstantys – 9 %, brandūs – 3 %.
Šunskų miške nemaža kanopinių žvėrių, smulkių žinduolių (šernai, stirnos, kiškiai, lapės, voverės ir kt.). Įveisti fazanai, antys.
Prie miško įsikūrę kaimai: Gustabūdis, Svirnaviečiai, Grybinė, Dielinė, Vekeriotiškė, Lūginė, Karužai, Puskepuriai, Obelinė. 63 Šunskų miško kvartale yra fašizmo aukų kapinės.
Sveikatos teisė
Sveikatos teisė – medicininės veiklos teisė, visuma teisės normų, reguliuojančių sveikatos apsaugos visuomeninius santykius.
Sveikatos teisė reguliuoja ne tik terapijos teisinį režimą, bet ir kitus su sveikata susijusius klausimus (slauga, reabilitacija, ligų prevencija), gydytojų profesinę veiklą, teisinę atsakomybę. Apima baudžiamosios, administracinės ir privatinės teisės normas.
Lietuvoje pagrindinis sveikatos teisės aktas – Sveikatos sistemos įstatymas.
Šlovių ežeras
Šlovių ežeras – ežeras vakarų Lietuvoje, Telšių rajone, apie 8 km į pietvakarius nuo Luokės. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,21 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 164,5 m. Krantai daugiausia žemi, apaugę medžiais ir krūmynais, vakarinis krantas plačiai užpelkėjęs, rytinis krantas aukštesnis. Pietuose išteka upelis link Vėsos upelio (Virvytės baseinas). Šalia įsikūręs Šlovių kaimas, kaimo turizmo sodyba.
Nueva Esparta
Nueva Esparta  – valstija, esanti šiaurės rytinėje Venesuelos dalyje. Apima kelias salas Karibų jūroje. Tai 23-a pagal plotą ir 20-a pagal gyventojų skaičių šalies valstija. Administracinis centras – La Asunsjonas.
Valstijos pavadinimas reiškia „naujoji Sparta“ ir suteiktas už aktyvų priešinimąsi rojalistams Venesuelos nepriklausomybės kare.
Geografija
Nueva Espartą sudaro 3 salos: Margarita, Kočė ir Kubagva. Salų paviršius kalnuotas (iki 960 m, El Kopėjaus k.), apaugęs daugiausia krūmynais. Pakrantėse driekiasi paplūdimiai. Šios salos yra populiarus turistinis objektas.
Valstijos simbolis – vaistinis gvajokas (Guaiacum officinale).
Administracinis suskirstymas
Nueva Esparta padalinta į 11 savivaldybių (skliaustuose – administracinis centras):
Eurovizijos dainų konkursas 2001
'''2001 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – keturiasdešimt šeštasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 2001 m. gegužės 12 dieną Kopenhagoje, Danijoje. Renginį vedė danų žurnalistė ir laidų vedėja Natasja Crone Back ir garsus danų aktorius Søren Pilmark. Konkurso nugalėtojais tapo Estijos atstovai Tanelis Padaris ir Deivas Bentonas su daina „Everybody“.
Vieta
Konkurso vietai pasirinktas Parken stadionas Inner Østerbro rajone Kopenhagoje, Danijoje, pastatytas 1990–1992 metais. Renginį gyvai matė beveik 35 000 žiūrovų.
Dalyvaujančios šalys
250px|thumb|right| {{legend|#22B14C|2001 m. konkurse dalyvavusios šalys}} {{legend|#FFC20E|Šalys, 2001 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką}}
250px|thumb|right|Parken, Kopenhaga Dėl EBU iškritimo taisyklės – paskutines vietas užėmusios šalys konkurse netenka teisės dalyvauti tolesnių metų konkurse, o žemiausias vietas užėmusios šalys iš 1999 m. konkurso galėjo grįžti 2001 metais. Bosnija ir Hercegovina, Graikija, Lietuva, Lenkija, Portugalija, Slovėnija grįžo į konkursą, o Austrija, Belgija, Kipras, Suomija, Makedonija, Rumunija ir Šveicarija pasitraukė, nes jie buvo užėmę žemiausias vietas 2000 m. konkurse. Konkurse iš viso dalyvavo 23 šalių atstovai.
Balsavimo lentelė
Dalyvaujančių šalių dauguma sudarė žiūrovų balsavimas (televote), labiausiai patikusias dainas vertino 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1 taškų. Pirmą kartą EBU pristatė balsavimo sistemą, kurios 50 % sudarė balsavimas telefonu, o kitus – 50 % žiuri balsai, tose šalyse, kurios nenori naudoti 100 % žiūrovų mišinio. Pasak EBU taisyklės kiekvienas transliuotojas galėjo laisvai rinktis tarp žiūrovų balsavimo sistemos ir mišrią 50–50 sistemos pasirinkimą. Išskirtinėmis aplinkybėmis, kai balsavimas telefonu nebuvo įmanomas, balsavo tik žiuri komisija: Bosnija ir Hercegovina, Turkija ir Rusija. Tik trys šalys naudojo mišrią balsavimo sistemą: Kroatija, Graikija ir Malta.
12 taškų
Po 12 taškų surinkusios šalys
Džeimsas (upė Dakotoje)
Džeimsas, Dakota (Dakota River), Džimas (Jim River) – upė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Šiaurės ir Pietų Dakotoje; ilgiausias, kairysis Misūrio intakas. Prasideda Misūrio plynaukštėje, teka į pietus labai plačiu slėniu prerijų lygumomis, Didžiųjų lygumų pakraščiu. Ties Janktonu įteka į Misūrį.
Vasaros liūtys sukelia labai aukštus potvynius. Džeimso vanduo naudojamas drėkinimui. Prie upės įsikūrę Džeimstauno, Aberdino miestai.
Samumas
thumb|right|250px|Samumo vėjas Davido Robertso paveiksle ([[1838)]] Samumas − sausas karštas, dažniausiai vakarų arba pietvakarių vėjas, pučiantis Šiaurės Afrikos ir Arabijos pusiasalio dykumose; smėlio audra.
Samumas užeina staiga, bet ir trunka neilgai. Pučia dažniausiai pavasarį ir vasarą.