cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roaldas Gadonas
Biografija
Nuo 1977 m. – Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 2002 m. – profesorius. Stažavosi Umea (Švedija), Bairoito, Jenos (Vokietija) technikos, Bordo universitetuose, Cukubos (Japonija) elektrotechnikos laboratorijoje. Vilniaus universiteto Lazerinių tyrimų centro Lazerių nanofotonikos grupės vadovas.
Nuo 1993 m. – tikrasis SPIE draugijos narys.
2017 m. laikinai ėjo Vilniaus universiteto Fizikos fakulteto dekano pareigas.
Ilgametis studentų mokslinių konferencijų „Laisvieji skaitymai“ Fizikos fakultete organizatorius.
Mokslinė veikla
Svarbiausios mokslinių tyrimų sritys – ultrasparčiųjų vyksmų lazerinė spektroskopija, Frenkelio eksitonų dinamika molekuliniuose nanodariniuose, netiesinė optinė mikroskopija, lazerinė fluorescencinė diagnostika, lazerinė daugiafotonė polimerizacija, lazerių taikymas medicinoje. Daugiau kaip 230 mokslinių publikacijų autorius ir bendraautoris.
Lūpdažių džiunglės
Lūpdažių džiunglės  – amerikiečių draminės komedijos televizijos serialas, pasakojantis apie tris galingas Niujorko moteris. Serialo kūrėjos yra DeAnn Heline ir Eileen Heisler. „Lūpdažių džiunglės“ paremtos pagal to paties pavadinimo Candace Bushnell („Sekso ir miesto“ autorės) romaną. Serialo premjera įvyko 2008 m. vasario 7 d. NBC kanalu.
Planuota „Lūpdažių džiunglių“ apimtis – 13 serijų, tačiau dėl Amerikos rašytojų gildijos streiko nufilmuotos tik septynios. 2008 m. balandžio 2 d. buvo parodyti dar 6 epizodai. Antrasis serialo sezonas baigėsi 2009 m. sausio 9 d.
Siužetas
Trys stiprios ir ryžtingos Niujorko moterys sieka karjeros aukštumų verslo pasaulyje: Vendi Hyli (Brooke Shields), „Parador Pictures“ prezidentė, Viktorija Ford (Lindsay Price), aukšto lygio mados dizainerė, ir Niko Reili (Kim Raver), vadovaujanti garsiam mados žurnalui „Bonfire Magazine“.
Apsiginklavusios humoru ir stiprybe, trys šiuolaikiškos moterys, gyvendamos niekada nemiegančiame Niujorke, stengiasi viena kitai padėti, su džiaugsmu pasitikti pergales ir su ašaromis palydėti nesėkmes.
Pagridiniai veikėjai
thumb|right|350px|Pagrindiniai serialo veikėjai: Džo, Viktorija, Šeinas, Vendi, Niko ir Kirbis.
Jungtinės Karalystės reitingai
Žemiau yra serialo „Lūpdažių džiunglės“, rodyto Living TV kanalu, reitingo Jungtinėje Karalystėje lentelė.
1 sezonas
Serialo „Lūpdažių džiunglės“ pirmasis sezonas pradėtas rodyti 2008 m. rugsėjo 22 d., pirmadienį, 22 valandą.
2 sezonas
Antrasis sezonas pradėtas rodyti iš karto po pirmųjų septynių serijų.
Google Calendar
Google kalendorius arba Google Calendar, anksčiau buvo žinomas kodiniu pavadinimu CL2, – nuosavų kalendorių kūrimo bei tvarkymo programa internete, priklausanti Google kompanijai. Svetainė prieinama nuo 2006 m. balandžio 13 d.
Pagrindinė kalendoriaus išvaizda niekuo neišsiskirianti, primenanti daugumą tokio tipo kompiuterinių programų išvaizdą. Ajax pagrindu sukurta naudotojo sąsaja leidžia lengvai peržiūrinėti, kurti bei redaguoti įrašus be pakartotino puslapio įkrovimo.
Persijos įlankos karas
Persijos įlankos karas arba Pirmasis Persijos įlankos karas – karinis konfliktas prasidėjęs 1990 m. rugpjūčio 2 d. Irakui užpuolus Kuveitą ir pasibaigęs Irako sutriuškinimu po tarptautinės koalicijos pajėgų puolimo 1991 m. žiemą.
Kuveito užpuolimą ir okupaciją bei aneksiją pasaulinė bendruomenė beveik vienbalsiai pasmerkė. Greičiausiai į įvykius reagavo JAV per penkias dienas į Saudo Arabiją nusiuntusi 200 000 karių. Šiame pirminiame karo etape didelės JAV ir jos sąjungininkų pajėgos išsilaipino Saudo Arabijoje siekdamos apginti šią šalį nuo galimo Irako puolimo. Iškart kartu su Jungtine Karalyste JAV ėmėsi iniciatyvos Saugumo Taryboje gauti pritarimą jėgos prieš Iraką panaudojimui.
Jungtinės Tautos parėmė tarptautinių pajėgų kūrimą kovai su Iraku – tarp 1990 m. rugpjūčio ir lapkričio mėn., daugiausia JAV iniciatyva, buvo priimtos 12 su Irako įvykdyta Kuveito okupacija susijusių JT Saugumo Tarybos rezoliucijų. JAV aktyvų dalyvavimą kare lėmė ir tai, kad Persijos įlankos krizės metu gerokai padidėjo naftos kainos – tarp 1990 liepos ir spalio mėn. naftos kaina išaugo du kartus. Persijos įlankos krizės užsitęsimas grėsė JAV ekonomikai dar sunkesnėmis infliacijos ir ekonominės depresijos pasekmėmis. Grėsmę dėl savo priklausomybės nuo Persijos įlankos šalių pajuto ir Vakarų Europos šalys, nes iš čia jos importuodavo apie 30 proc. naftos. 1990 m. lapkričio mėnesį JAV padvigubino savo kontingentą Saudo Arabijoje ir ėmė rengtis įsiveržimui ir Kuveito išlaisvinimui.
thumb|left|Operacijos „Audra dykumoje“ schema JTO Irakui paskelbė ultimatumą iki 1991 m. sausio 15 d. išvesti karius iš Kuveito, išsekus ultimatumu skirtam laikui, po dviejų dienų prasidėjo tarptautinių pajėgų karinė operacija – Irako bombardavimas ir puolimas prieš Iraką sausumoje. Kuveito išlaisvinimo operacija vadinosi „Audra dykumoje“, be JAV joje dalyvavo Jungtinė Karalystė, Prancūzija, Saudo Arabija, Egiptas ir kitos šalys (iš viso 28). 1991 m. vasario 28 d. JAV prezidentas George H. W. Bush paskelbė apie operacijos pabaigą ir Kuveito išvadavimą.
From Here to Now to You
From Here to Now to You – šeštasis studijinis amerikiečių atlikėjo Jack Johnson albumas, išleistas 2013 m. rugsėjo 17 d. Per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 117 000 albumo kopijų ir jis debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.
Jasuo Takamori
(g. 1934 m. kovo 3 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955-1963 m., su ja dalyvavo 1956 m. olimpinėse žaidynėse.
Masališkės
thumb|left|Straujos gatvė
Etimologija
Masališkės yra dvarininkinis vietovardis: 1528 m. šiose apylinkėse iš Ldk Žygimanto Senojo žemių gavo kunigaikštis Bogušas Masalskis, kuris čia įkūrė savo dvarą.
Istorija
1838 m. kaime buvo 7 kiemai, minimas Masališkių dvaras. XIX a. pab. Masališkių kaimas, dvaras ir užusienis pateko į Trakų apskirtį, Merkinės parapiją. Buvo vandens malūnas. 1850 m. Masališkių dvarui priklausė 4 kaimai ir palivarkas, 1958 dešimtinės žemės. Tuo metu dvaras priklausė Lukaševičiui.
1932 m. buvo įsteigta pradinė mokykla, jos mokytojas buvo Petras Barzda (g. 1905 m.). Sovietmečiu veikė aštuonmetė mokykla, biblioteka (1951 m.).
Donatas Kazlauskas (1931)
Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961–1962 m. dirbo SSRS Gamtinių junginių chemijos institute Maskvoje, 1963–1966 m. ir 1988–1994 m. Chemijos ir chemijos technologijos institute, 1993–1994 m. Organinės sintezės skyriaus vadovas. 1966 m. chemijos mokslų kandidatas. 1967–1977 m. Biochemijos instituto Organinės sintezės skyriaus vadovas. 1977 m. dirbo Imperatoriškajame vėžio tyrimo centre Londone. 1978–1983 m. Taikomosios enzimologijos instituto Vilniuje direktorius. 1984–1987 m. mokslinio gamybinio susivienijimo „Fermentas“ generalinis direktorius, 1987–1988 m. direktoriaus pavaduotojas.
Mokslinė veikla
Svarbiausi moksliniai darbai iš biologiškai aktyvių junginių (N-nitrozoamidų, ureidų, aromatinių triazenų) sintezės, fermentų inžinerijos. Sukūrė cheminės fermentinės lizino sintezės ir analizės metodų. Daugiau kaip 50 išradimų autorius.
Kukutėliai
Kukutėliai – rėžinis gatvinis kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Tverečiaus, Erzvėto ežero vakariniame krante. Pagrindinė gatvė daugumą sodybų dalija į dvi dalis. Vienoje gatvės pusėje statytos galais į gatvę atsuktos pirkios, dažnai sujungtos su tvartais, svirnai, kitoje – pirtys, įveisti sodai. Išliko vertingų XIX a. pabaigos – XX a. pradžios pastatų, dvigalių pirkių su tvartais, svirnas, smulkiosios architektūros statinių.
Istorija
thumb|left|150px|Paminklas Kukutėlių kapinėse
Kukutėliai susiklostė XVI a. viduryje per Valakų reformą. Iki XIX a. antrosios pusės kaimas vadintas Kukučiais, vėliau – Mažaisiais Kukučiais. Kaimas priklausė Pacams, nuo XVII a. pradžios – Dysnos dvaro Erzvėto palivarkui. 1622 m. Petras Pacas Kukutėlius su palivarku padovanojo Tverečiaus Švč. Trejybės bažnyčiai ir vienuolynui, 1842 m. kaimas perėjo valstybės iždo žinion.
Gelžė
Gelžė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Raudėnų.
Generalvagenmeisteris
Generalvagenmeisteris (iš 'vežimas' + Meister 'meistras; specialistas') – pareigos ir specialybė Rusijos kariuomenėje 1716–1864 m. Generalvagenmeisteris vadovaudavo armijos gurguolėms.
1716 m. pareigas įkūrė Petras I, kad žygio metu tvarkytų judančias gurguoles. Pagal 1722 m. Rangų lentelę generalvagenmeisteris buvo priskirtas VII klasei. Jis buvo to pačios klasės kaip ir armijos papulkininkis.
Generalvagenmeisteris paklusdavo generolui kvartirmeisteriui. Generalvagenmeisterį rinkdavo iš vyresniųjų karininkų. Jis paprastai turėdavo du padėjėjus iš jaunesniųjų karininkų.
Generalvagenmeisterio pareigos:
Pareigos buvo panaikintos 1864 m. įkūrus Vyriausiąją intendanto valdybą.
Hikonės pilis
thumb|300px|right|Hikonės pilis. Hikonės pilis – XVII a. pilis Japonijoje, Hikonės mieste, Šigos prefektūroje. Ji viena iš keturių pilių, įtrauktų į Japonijos nacionalinių vertybių sąrašą (kitos trys: Baltojo garnio, Inujamos ir Macumoto).
Istorija
Hikonė pilis buvo pastatyta tarp 1603 ir 1622 metų, vietoje, kurioje prieš tai stovėjo Išidai Mitsunari priklausiusi Savajamos pilis. Jam pralaimėjus Sekigaharos mūšį, pilis buvo sugriauta, o vieta perduota Naomasai I, vienam iš Tokugava Iejasu generolų. Jis planavo čia pastatyti naują pilį, tačiau mirė 1602 m., o statybą perėmė jo sūnus Naocugu I.
Panterų hibridai
Panterų hibridas – tai hibridai, gauti sukryžminus katinių šeimos didžiųjų kačių pošeimio panterų genties skirtingų rūšių individus.
Didžiausi tarp visų šiuo metų Žemėje gyvenančių katinių rūšių bei jų hibridų yra liūtigriai (kitaip ligeriai) – liūto patino ir tigrės  hibridai, kuriems būdingas gigantizmas. Patinas, žinomas kaip Herkulesas, svėrė 418 kg, o bendrai liūtigrių patinų kūno ilgis siekia iki 350 cm.
Už juos žymiai smulkesni yra tigraliūčiai (kitaip tigonai) – tigro patino ir liūtės  hibridai, kuriems net būdingas nanizmas - jie dažnai mažesni ir už tėvus. Iš visų hibridų dėl įspūdingų kūno matmenų yra žinomiausi ir labiausiai paplitę liūtigriai.
Antstolių garbės teismas
Antstolių garbės teismas – antstolių veiklos nagrinėjimo institucija; garbės teismas.
Nariai
Teismą sudaro 5 nariai, iš kurių 2 renkami antstolių susirinkime, 2 skiria LR teisingumo ministras, 1 – Lietuvos Aukščiausiojo Teismo pirmininkas. Antstolių garbės teismo nariai skiriami 4 metams iš antstolių. Antstolių garbės teismo nariu asmuo gali būti renkamas ar skiriamas ne daugiau kaip 2 kadencijoms iš eilės.
Veikla
Antstolių garbės teismas gali veikti, jeigu yra išrinkti ar paskirti bent 3 nariai. Antstolių garbės teismo veiklos nuostatus tvirtina LR teisingumo ministras (49 str.).
Antstolių garbės teismas nagrinėja antstolių ir antstolių padėjėjų drausmės bylas. Drausmės bylų iškėlimo ir nagrinėjimo tvarką nustato drausmės bylų iškėlimo ir nagrinėjimo taisyklės. Jas tvirtina teisingumo ministras (LR AĮ 13 str. 6 d.).
Tamošaičiai (Tauragė)
Tamošaičiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, Pagramančio regioniniame parke, kairiajame Jūros upės krante, 4 km į vakarus nuo Pagramančio. Tamošaičius iš visų pusių supa upės ir upeliai – pietuose vingiuoja plati Jūra, rytuose – Kernušupis, tolėliau vakaruose – Aušbruva, šiaurėje – įvairūs melioraciniai kanalai, taip pat truputį į vakarus yra Balskų užtvanka. Kaimo pašonėje yra gamtos paminklų – akmuo „Milžinas“ ir Tamošaičių ąžuolai. miniatiūra|240px|left|Apleistos sodybos gyvenamasis namas
Istorija
1562 m. Jurbarko valsčiaus inventoriuje šioje vietoje minima gyvenvietė, kurioje gyvena bajorai Tamošaičiai. Tamošaičių kaimas stovėjo buvusio dvaro valdose, dvaras ilgus metus priklausė Savickams. Apie 1918 m. išvykdamas į Lenkiją Savickas dvarą pardavė mokytojui Janušauskui, vėliau dvaras atiteko Pagramančio bažnyčios klebonui Latviui. Dvaro pastatai sunykę.
Vytautas Mažeika
Vytautas Mažeika:
Hidrogrosuliaras
Hidrogrosuliaras – kalcio ir aliuminio granatas (formulė Ca3Al2(SiO4)3-x(OH)4x, kuriame hidroksidas (OH) dalinai pakeitęs grupes (SiO4)).
Struktūra
Hidrogranatų šeimos kraštiniai nariai yra (grosuliaras, hibšitas ir katoitas), jie skiriasi pakaitos laipsniu (x):
Hidrogrosuliaras yra granato atmaina, kuriame tetraedrinėje pozicijoje trūksta Si4+ grupės. Krūvių balansą palaiko jungtys su H+ ties kiekvienu iš keturių deguonies atomų, supančių vakansinę poziciją.
Hidrogrosuliarai aptinkami masyviuose kristalų habituose, kartais suaugę su vezuvianitu.
Išvaizdos įvairovė
Hidrogrosuliarai būna nuo skaidrių iki neskaidrių, jų spalva nuo žalios iki melsvažalės, rausva, balta, pilka: Hidrogrosuliarai gali turėti tamsiai pilkų ar juodų intarpų.
Šie mineralai kartais naudojami kaip brangakmeniai (šlifuoti į kabošonus) ar iš jų išpjauna karoliukus.
Gavybos šalys
Žali ir rausvi hidrogrosuliarai išgaunami Pietų Afrikoje. Kanadoje ir JAV, o balti hidrogrosuliarai – Birmoje ir Kinijoje.
Veiklioji medžiaga
Veiklioji medžiaga – į preparatą įeinantis cheminis junginys, suteikiantis preparatui reikiamą (turimą) veikimą. Veikliąja medžiaga vadinami ir mikroorganizmai ar jų sporos, suteikiantys preparatui gebėjimą veikti, nors jie ir nėra cheminės medžiagos.
Neretai preparatai turi ne vieną, o kelias veikliąsias medžiagas, kurių veikimas gali sudaryti tam tikras kombinacijas: Kartais veiklioji medžiaga preparate iš tikrųjų būna tokio pavidalo, kuris neturi fiziologinio poveikio. Patekusi į organizmą ji transformuojama į pavidalą, kuris jau veikia fiziologiškai.
Sąvoka veiklioji medžiaga naudojama kalbant apie:
Preparato dozė apskaičiuojama pagal veikliosios medžiagos kiekį.
Léčivo
Nacionalinė Lesoto Asamblėja
thumb|Asamblėja
Nacionalinė Lesoto Asamblėja – žemesnieji Lesoto parlamento rūmai. Jį sudaro 120 narių, kurie renkami 5 metams.
2007 m. vasario 17 d. rinkimų rezultatai lėmė, kad daugumą Asamblėjoje turi Lesoto Demokratijos Kongreso partija (62 vietos). Asamblėjos pirmininke išrinkta Ntloi Motsamai. Ji laikoma jauniausiu Asmablėjos pirmininku visoje Afrikoje (gimusi 1963 m.).
Algirdas Gustaitis
Algirdas Gustaitis:
Gintaras Kazlauskas
Gintaras Kazlauskas (g. 1955 m. birželio 13 d. Kėdainiuose) – Lietuvos restauratorius.
Biografija
1977 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą. 1977–1979 m. mokytojavo Kėdainių vidurinėje mokykloje. 1979–1981 m. dirbo Kėdainių kraštotyros muziejuje, 1981–1995 m. – Paminklų restauravimo treste Vilniuje. 1995 m. Vilniuje įkūrė individualią meninių metalo dirbinių restauravimo įmonę, nuo 2001 m. metalo dirbinių restauratorius ekspertas.
Darbai
Vienas pirmųjų Lietuvoje restauravo didelius alavinius dirbinius. Svarbiausi restauruoti kūriniai:
Parlamentinis valdymas
Parlamentinis valdymas – valstybės valdymo forma, kai valdžia koncentruojama parlamente.
Parlamentinio valdymo pranašumu laikoma tai, kad, jei parlamente yra stabili dauguma, yra aišku, kuri partija turi prisiimti atsakomybę už valstybės valdymą. Tačiau jei dauguma nėra stabili, vyksta dažnos vyriausybės krizės.
Violeta Gaidamavičiūtė-Kisielienė
Violeta Gaidamavičiūtė-Kisielienė (g. 1951 m. vasario 10 d. Radviliškyje) – Lietuvos grafikė.
Biografija
1974 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
Nuo 1974 m. dalyvavo daugiau kaip 100 grupinių parodų Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos:
Kūryba
Kuria lakštinę grafiką, daugiausia oforto, šilkografijos technika. Estampai didelio formato, pasižymi vidinių nuotaikų interpretacijomis, ekspresyvia linija, spalvinių dėmių kompoziciniu ritmu. Kūriniams būdingas intymumas, kameriškumas, detalių, faktūros išryškinimas, ofortams – preciziškas atlikimas, skaidrus, sidabriškas štrichų virpėjimas. Šilkografijų vaizdai abstrahuoti, raiškių spalvinių derinių, laisvų linijų. Svarbiausi kūriniai: „Aguonos“ (1976 m.), „Žydinti obelis lietui lyjant“ (1977 m.), „Sraigė“ (2003 m.), ciklai „Vasara“ (1982 m.), „Vilnius“ (1991 m.), Šv. Mergelės Marijos skaidri šilkografija ant stiklo (Sausio 13-osios memorialas prie LR Seimo, architektai Kęstutis Kisielius, Jurgis Dagelis, 2007 m.).
Kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Čikagos Čiurlionio dailės galerija, A. Tretjakovo dailės galerija Maskvoje.
Seinų apskritis (1807–1919)
Seinų apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas, viena iš Lomžos departamento, Augstavo vaivadijos ir Augustavo bei Suvalkų gubernijų apskričių 1807–1919 m. Centras – Seinai. Iki I pasaulinio karo apskritis ribojosi su Suvalkų gubernijos Augustavo, Kalvarijos ir Suvalkų apskritimis, Gardino gubernijos Gardino apskritimi bei Vilniaus gubernijos Trakų apskritimi.
Istorija
Seinų apskritis sudaryta 1807 m. performavus Vygrių apskritį, kaip Varšuvos kunigaikštystės, Lomžos departamento apskritis. 1816–1837 m. priklausė Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, 1837–1867 m. Augustavo gubernijai, 1867–1915 m. Suvalkų gubernijai. Reformų metu 1866 m. vakarinė apskrities dalis buvo atskirta kaip Suvalkų ujezdas. I pasaulinio karo metu 1915 m. apskritį užėmė Vokietijos imperija ir prijungė prie Oberosto. 1915–1916 m. apskritis įėjo į Oberosto Suvalkų, 1917 m. – Vilniaus-Suvalkų, 1917–1918 m. Lietuvos sritį.
Po I pasaulinio karo pietvakarinė apskrities dalis tapo II Lenkijos Respublikos dalimi ir buvo prijungta prie Suvalkų apskrities, o šiaurės rytinė atiteko Lietuvai, kur buvo įkurta Seinų apskritis su centru Lazdijuose.
Administracinis suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 13 valsčių:
1919 m. pagal paskutinį Suvalkų gubernijos administracinį paskirstymą į Seinų apskritį įėjo Berznyko, Alnų, Kapčiamiesčio, Klevų, Krasnavo, Krasnapolio, Kučiūnų, Leipalingio, Lazdijų, Metelių, Miroslavo, Pakrausko, Seirijų, Šventežerio, Veisiejų valsčiai ir Seinų miestas.
Gyventojai
Pagal 1897 m. Rusijos imperijos gyventojų surašymą apskrityje gyveno 81 924 žmonės. Seinuose gyveno 3 778 žmonės.
Tautinė sudėtis
Garsaus Lietuvos teisininko, istoriko, publicisto, redaktoriaus, diplomato, užsienio reikalų ministro, signataro Petro Klimo surinktais duomenimis, 1889 m. Seinų ujezde lietuviškai šnekėję apie 97 proc. apskrities gyventojų.
Rudiškiai (reikšmės)
Rudiškiai yra:
Gelžiai
Gelžiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kletiškės.
Tadžikijos TSR
Tadžikijos TSR arba Tadžikistano TSR (piln. Tadžikijos Tarybų Socialistinė Respublika) – viena iš Tarybų Sajungos narių, gyvavusi nuo 1929 iki 1991 metų.
Respublika buvo įkurta 1924 m. spalio 14 d. ir pradžioje vadinosi Tadžikijos ATSR („A“ – autonominė) bei buvo Uzbekijos TSR dalis. 1929 m. gruodžio 5 d. ji buvo transformuota į Tadžikijos TSR ir tapo atskira TSRS respublika.
1991 m. rugsėjo 9 d. paskelbė nepriklausomybę nuo TSRS ir pasivadino Tadžikistano Respublika.
Istorija
Viena iš 1924 m. Vidurinėje Azijoje sukurtų naujųjų valstybių buvo Uzbekistanas, turėjęsi sovietų socialistinės respublikos statusą. Buvusi rytų Buchara su maždaug 740 000 gyventojų (iš viso Uzbekistane gyveno 5 mln. žmonių) buvo pavadinta Tadžikijos ATSR. Jos sostinė įsikūrė Dušanbėje, 1920 m. buvusioje kaimu su 3000 gyventojų. 1929 m. Tadžikistanas atsiskyrė nuo Uzbekistano ir gavo tarybų socialistinės respublikos statusą. Tuo metu prie naujosios respublikos prisijungė dabartinio šiaurės Tadžikistano teritorija. Netgi išsiplėtęs Tadžikistanas liko mažiausia Vidurinės Azijos respublika.
Tautiniu pagrindu sukurtoje respublikoje buvo kuriamos institucijos, kurios bent jau formaliai buvo taip pat tautinės. Pirmasis Tadžikijos TSR laikraštis tadžikų kalba pradėtas leisti 1926 m. Maždaug tuo metu pradėjo veikti ir naujos švietimo įstaigos. 1926 m. atsidarė pirmosios valstybinės mokyklos, prieinamos ir vaikams, ir suaugusiems bei skirtos suteikti pradinį išsilavinimą. Centrinė vadovybė taip pat parengė keletą tadžikų valstybiniam darbui – suorganizavo kursus vyriausybės skyriuose arba pasiuntė mokytis į Uzbekijos TSR.
Vidiškių seniūnija (Ukmergė)
Vidiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Ukmergės rajono savivaldybės seniūnija, išsidėsčiusi į šiaurę nuo Ukmergės.
Veikia daug įmonių ir organizacijų. Didžiausios jų – AB „Ukmergės melioracija“, UAB „Ukmergės versmė“, AB „Užmojai su garantijomis“, Jasiuliškių pensionatas. Kasmet miestelyje vyksta šv. Baltramiejaus atlaidai.
Geografija
Seniūnijos plotas – 9937 ha, iš jų 67,29 % užima žemės ūkio naudmenos, 3,97 % – miškai, 28,74 % – vandenys ir kitos paskirties plotai.
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Šonkaulis
thumb|right|260px|Šonkauliai
Šonkauliai laipsniškai nuo I iki VIII ilgėja ir nuo IX iki XII trumpėja. I–VII šonkaulių poros susijungia su krūtinkauliu. Šonkauliai skirstomi:
Šonkaulio dalys
Šonkaulį sudaro galva, caput costae, kaklas, collum costae, ir kūnas, corpus costae, Galva yra užpakalinis apvalus galas, turintis šonkaulio galvos sąnarinį paviršių, facies articularis capitis costae. Juo šonkauliai remiasi į krūtinės slankstelių kūnų šonus. Į šoną nuo galvos šonkaulis sulaibėja ir pereina į kaklą, collum costae, kurio viršutinis kraštas aštrus ir vadinamas šonkaulio kaklo skiautere, crista colli costae. Kūnas prasideda gumburėliu, tuberculum costae, kurios sąnarinis paviršius, facies artivularis tuberculi costae, liečiasi su krūtinės slankstelio skersine šonkauline duobe, fovea costalis processus transversi. Lateraliau gumburėlio kūnas užlinksta į priekį, sudarydamas šonkaulio kampą, angulus costae.
Kaulėjimas
Šonkauliai pradeda kaulėti iš kremzlinio modelio antrą embriono mėnesį. Kaulėjimas plinta ventraline kryptimi (į priekį), ketvirtą mėnesį jis sustoja, šonkaulio priekinis galas taip ir lieka kremzle, cartilago costalis. Kaulinis galas gali būti su anga ar dvišakas. Retai gali visai nebūti dvyliktojo, o dar rečiau – vienuoliktojo šonkaulio.
Šonkaulių skirtumai
Du viršutiniai šonkauliai šiek tiek skiriasi: jie trumpesni, jų kūnai guli horizontaliai. Pirmojo šonkaulio, costa prima, priekinio galo viršutiniame paviršiuje yra priekinio laiptinio raumens gumburėlis, tuberculum musculi scaleni anterioris, šiam raumeniui tvirtintis. Už jo eina paraktinės arterijos vaga, sulcus arteriae subclaviae, prieš jį – paraktinės venos vaga, sulcus venae subclaviae. Šiomis sekliomis, vos įžiurimomis vagomis teka bendravardės kraujagyslės. Antrojo šonkaulio, costa secunda, iš horizontalios į sagitalinę plokštumą besisukančios kūno išoriniame paviršiuje yra neryški priekinio dantytojo raumens šiukštuma, tuberositas musculi serrati anterioris.
Kaip nustatyti ar šonkaulis kairysis ar dešinysis?
Norint nustatyti, ar šonkaulis dešinysis ar kairysis, reikia nukreipti galvą atgal, o vagą- į vidų ir į apačią.
Night Head Genesis
Night Head Genesis - 2006 m. išleistas anime, pasakojantis dviejų brolių, turinčių antgamtinių galių, istoriją.
Šonkaulis
Stuburiniai šonkaulių sąnariai
Kiekvienas šonkaulis prie stuburo jungiasi galva ir gumburėliu, taigi dviem sąnariais. Išimtis – XI ir XII šonkauliai, prie stuburo besijungiantys tik galvomis. Šonkaulio galva remiasi į dviejų gretimų slankstelių kūnų šonkaulines duobutes. Sąnarį sutvirtina du raiščiai. Šonkaulio galvos raištis eina nuo šonkaulio galvos skiauterės prie tarpslankstelinio disko ir dalija sąnario ertmę į du skyrius. I, XI ir XII šonkaulių galvos remiasi tik į vieno atitinkamo slankstelio kūną, neturi šonkaulio galvos skiauterės, o patys – šonkaulio galvos raiščio. Spindulinis šonkaulio galvos raištis nuo šonkaulio galvos vėduokle išsiskleidžia ant slankstelių kūnų ir iš išorės sutvirtina sąnąrio kapsulę. sąnario galvą sudaro šonkaulio gumburėlio sąnarinis paviršius, duobę – slankstelio skersinės ataugos duobutė. Sąnarį sutvirtina viršutinis ir šoninis skersiniai šonkaulių raiščiai. Juosmeninis šonkaulio raištis – tai stipri skaidulinė juosta, einanti nuo XII šonkaulio prie I juosmens slankstelio skersinės ataugos.
Night Head Genesis
Filmo veikėjai
Dėl paranormalių sugebėjimų, Naoto ir Naoya Kiriharos yra atsisakomi tėvų ir atiduodami į Tyrimų Centrą. Po 15 metų jie pabėga ir netrukus sužino, kad artėja „Perversmas“, kuriame jie bus ypatingai svabūs asmenys.
Gataučiai (Biržai)
Gataučiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 16 km į pietus nuo Biržų, 8 km nuo Geidžiūnų.
Night Head Genesis
Filmo veikėjai
Pasakotoją, kalbantį prasidedant serijai, įgarsina Shinji Takeda
Gataučiai (Biržai)
Istorija
Gataučiai istorijos šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1555 m., vėliau – 1617 m. 1953–1992 m. kolūkio „Liepos“ gyvenvietė. 1919–2003 m. veikė Gataučių pradžios mokykla.
Night Head Genesis
Naoto
Naoto Kirihara - stiprus psichokinetikas. Taip pat jis geba telepatiškai susikalbėti su Naoya. Naoto jautrus ir labai impulsyvus, todėl jam Naoya labai pagelbėja kartais jį sulaikydamas.
Gataučiai (Biržai)
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Šonkaulis
Krūtinkaulinės šonkaulių jungtys
Pirmojo šonkaulio kremzlė prie krūtinkaulio jungiasi ištisine pirmojo šonkaulio kremzline sąauga, o kiti šonkauliai – mažai paslankiais tikraisiais krūtinkauliniais šonkaulių sąnariais. Juos sutvirtina spinduliniai šonkaulių raiščiai. Šių raiščių skaidulos, susipynusios ant krūtinkaulio priekinio paviršiaus, suformuoja krūtinkaulio plėvę. Antrojo šonkaulio sąnario ertmėje yra vidinis krūtinkaulinis šonkaulio raištis. Priekiniai netikrųjų šonkaulių galai prie krūtinkaulio jungiasi netiesiogiai – prieš tai prisišliedami prie aukščiau gulinčio šonkaulio kremzlės. Todėl tarp VI–X šonkaulių kremzlinių dalių susidaro tarpkremzliniai sąnariai. Tarpšonkaulinius tarpus užpildo krūtinės ląstos raiščiai: išorinė tarpšonkaulinė plėvė, užpildanti krūtinkaulio galo, ir vidinė tarpšonkaulinė plėvė, užpildanti stuburinio galo tarpšonkaulinius tarpus.
Šonkaulių variacijos
Šonkaulių skaičius gali būti padidėjęs iki 13 porų. Tai atavistinis reiškinys, nes antropoidinės beždžionės turi 13 – 14 porų, taip pat žmogus gemaliniu laikotarpiu turi stiprią šonkaulio užuomazgą, kuri paskui susilieja su I juosmens slanksteliu. Dažniausiai papildomi šonkauliai esti dorsolumbalinėje srityje. Šis reiškinys būna apie 6 procentus žmonių. Rečiau pasitaiko papildomi kaklo šonkauliai cervikodorsalinėje riboje. Įvairuoja skaičius šonkaulių, siekiančių krūtinkaulį. XII šonkaulio ilgis svyruoja tarp 2 – 27 cm. Šonkaulių ventraliniai galai gali būti suaugę ir sudaryti dvišaką šonkaulį.
Night Head Genesis
Naoto
Įgarsina Toshiyuki Morikawa
Naoya
Įgarsina Akira Ishida
Kyojiro Mikuriya
Mikuriya - Tyrimų Centro direktorius. Jis 15 metų rūpinosi broliais Kiriharomis. Naoya su juo turėjo ypatingą telepatinį ryšį, nes 14 serijoje nuspėjo, kad Tyrimų Centras dega ir Mikuriya šaukiasi pagalbos.
Įgarsina Hidetoshi Nakamura
Senolis Misakis (Elder Misaki)
Tai labai keista Tyrimų Centro persona. Jis sukūrė mistinę sieną aplink Tyrimų Centrą, kuri neleido broliams pabėgti, bet praleisdavo tam tikrus asmenis. Nors Misakis mirė dar antroje serijoje, jis pagelbėjo Mikuriyai ir kitiems iš Anapus.
Įgarsina Youji Ueda
„Ark“ korporacijos darbuotojai
„Ark“ korporacija - korporacija, fiksuojanti žmones, kurie turi paranormalių sugebėjimų.
Akiko Okuhara
„Ark“ korporacijos direktorė, turinti šeštąjį pojūtį, bet negalinti vaikščioti.
Įgarsina Tomoko Miyadera
Hiroaki Sato
(g. 1932 m. vasario 5 d. - m. 1988 m. sausio 1 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1955-1959 m., su ja dalyvavo 1956 m. olimpinėse žaidynėse.
Night Head Genesis
Mikumo
Mikumo - stiprus psichokinetikas, taip pat gebantis kontroliuoti kitų mintis, tačiau realiai negebantis tikslingai jų panaudoti: jį yra apsėdusi žudymo manija.
Kirgizijos TSR
Kirgizijos TSR (piln. Kirgizijos Tarybų Socialistinė Respublika) - viena iš Tarybų Sąjungos narių, gyvavusi nuo 1936 iki 1991 m. Prieš tai teritorija turėjo autonomijos teisę ir buvo Kirgizijos ATSR. Nuo 1991 m. rugpjūčio 31 d. toje pačioje teritorijoje gyvuoja nepriklausoma Kirgizijos respublika.
Night Head Genesis
Mikumo
Įgarsina Junichi Suwabe
Yoshiki Futami
Tai korporacijos išdavikas, įkalintas virtualiame pasaulyje.
Įgarsina Masaya Onosaka
Shoko Futami
Shoko taip pat labai paslaptinga šio filmo herojė, dėl per didelio kiekio paslaptingojo proto (Dark Head) galių sunaudojimo praradusi savo fizinę būtį ir egzistuojanti už erdvės ir laiko ribų. Ji labai pagelbėja kai kuriems žmonėms: Kiriharas įspėja apie artėjantį „Perversmą“, o Sonezakį, neigiamą animės herojų, taip pat pasako, kas jo laukia.
Michio Sonezaki ir jo keistasis draugas Asano - kun
Sonezakis - neigiamas šio anime personažas, turintis nepaprastą gebėjimą kontroliuoti žmonių mintis. Pasinaudodamas Masayukiu, jis nužudė vieną moterį. Taip pat kavinėje jis privertė merginą mušti vieną vaikiną. Viso to pasekmė - suluošinta Sonezakio vaikystė. Pastarojo tėvas buvo despotas ir vieną dieną užmušė savo žmoną - Sonezakio motiną. Tada Sonezakis buvo patikėtas Mikuriyai.
Sonezakį įgarsina Hiroshi Yanaka
Sakie Amamoto
Sakie yra vieniša paauglė, neapkenčiama bendraamžių. Ji turi slypinčių nepaprastų antgamtinių galių, todėl buvo didžiulis kompanijos „Ark“ taikinys.
Masayuki
Masayukis - mažas vienišas berniukas, turėjęs vienintelį darugą šuniuką, kurį vieną dieną pervažiavo keli paaugliai. Nuo tada atsiskleidė slaptoji Masayukio galia - gebėjimas kontroliuoti kitų mintis. Minčių kontrole jis privertė tris paauglius nusižudyti (iki tol, kol jo nesurado broliai Kiriharos, jis siekė nužudyti visus tuos paauglius, kurie beatodairos važiuodami pervažiavo jo šunelį.
Kamiya Tsukasa
Kamiya Tsukasa buvo prasigyvenęs ateities spėjikas, išgarsėjęs kaip Naujųjų Laikų Nostradamas. Jis, kaip ir Naoya, turėjo gebėjimą nuspėti ateitį (nors pats pripažino, kad daug silpnesnį nei Naoyos). Kamiya buvo klastingai nužudytas Sonezakio bei pastarojo bendro.
Įgarsina Kouji Yusa
Muzika
1-12 serijų pabaigos daina buvo Under Graph „Kotoba“, o 13-24 serijų pabaigoa - Aya Kamiki „Nemutte Ita Kimochi, Nemutte Ita Kokoro“.
Maisto pramonė
Artima sritis yra pašarų pramonė, kuri kartais laikoma maisto pramonės atšaka.
Maisto pramonės sąvoka nėra griežtai apibrėžta, tad skirtingose šalyse ji aprėpia skirtingo dydžio žmonių veiklos sritį. Pvz., D. Britanijoje ir JAV maisto pramone laikoma visa žmonių veikla, pradedant žemės ūkiu, pramonine medžiokle, žvejyba ir maisto perdirbimu ir baigiant prekyba maisto produktais bei viešuoju maitinimu (restoranų, kavinių ir pan. verslas). Pagal šią plačia sampratą maisto pramonei (maisto industrijai) priskiriama:
Tuo tarpu Lietuvoje maisto pramone laikoma tik perdirbtų (bent pakuotų, fasuotų) maisto produktų gamyba tam skirtuose cechuose, žuvų perdirbimo laivuose ir kituose panašiose įmonėse. Maisto pramonei paprastai nepriskiriama:
Maisto pramonės šakos
ir kt.
Tuniso ekonomika
Tunisas yra agrarinė šalis su besivystančia pramone.
Piniginis vienetas - Tuniso dinaras. Nuo 1969 m. šalyje prasidėjo energingas reformų procesas. Jo metu buvo privatizuotos valstybinės įmonės, liberalizuota prekybos ir finansų sistema, likviduoti nepasiteisinę kooperatyvai, pradėta skatinti privati žemės nuosavybė ir privatus verslas. Nedidelis kiekis Tunise išgaunamos ir iš dalies eksportuojamos naftos bei dujų aprūpina šalį valiuta. Eksportuojami taip pat fosforitai, žemės ūkio produktai (alyvų aliejus, datulės). Beveik visa šalies pramonė sutelkta sostinėje bei jos apylinkėse.
Didelę pajamų dalį sudaro turizmas. Dėl šiltų žiemų bei istorinių, kultūrinių paminklų (pvz., Kartaginos griuvėsiai) Tunise apsilanko apie 4 mln. turistų. Tarp kitų Afrikos šalių Tunisas išsiskiria politinės sistemos stabilumu, dinamiška ekonomikos raida ir santykinai gera infrastruktūra, o tai daro jį patraukliu užsieniečiams.
Apie 50 % Tuniso teritorijos yra naudojama žemės ūkio paskirties veiklai.
Naftos ir dujų pramonė
Naftos gavyba Tunise nėra labai išvystyta, ypač lyginant su kaimyniniu Alžyru. 2011 m. Tunise buvo 425 mln. barelių ištirtų naftos atsargų. Pagal 2012 m. BP Statistical Energy Survey 2011 m. Tunisas vidutiniškai išgaudavo 77600 barelių naftos per dieną, o tai sudarė 0,09 proc. pasaulinės gavybos ir buvo 2,5 proc. mažiau nei 2010 m.
Naftos pramonę reguliuoja Pramonės ministerija. Valstybinė naftos kompanija vadinasi L’Enterprise Tunisienne d’Activites Petrolieres (ETAP), o distribucine veikla užsima Société Nationale de Distribution du Pètrole (SNDP).
Miškotvarka
Miškotvarka – miškų ūkio planavimo sistema, apimanti miškų inventorizaciją ir apskaitą, miškų būklės, naudojimo ir ūkinės veiklos analizę, miškų ūkio organizavimo ir plėtros projektų rengimą.
Istorija
Miškotvarka pradėta kurti Vokietijoje XVIII a. – XIX a. ėmus racionaliau organizuoti miško ūkį ir reguliuoti miško kirtimą. Lietuvoje pirmieji miškotvarkos darbai atlikti 1801–1816 m. Klaipėdos krašte ir Užnemunėje.
Miškotvarka padeda garantuoti tvarų ir suderintą su valdos savininko reikmėmis miško išteklių naudojimą, aprūpina miškų politikos formavimo ir valdymo institucijas nuolat atnaujinama informacija apie visų miško išteklių būklę ir jų naudojimo galimybes. Miškotvarkai keliami nauji uždaviniai: įvertinti miškų biologijos įvairovę, išskirti ir kartografuoti pagrindines buveines, nemedienines miško funkcijas, ekonomiškai pagrįsti miškotvarkos projektus.
Miškotvarka Lietuvoje
Lietuvoje miškotvarka įteisinta 2001 m. Miškų įstatymu. Kiekvienoje valdoje miškotvarka sprendžia inventorizacijos, ūkinių priemonių projektavimo, analizės ir kontrolės uždavinius. Iš dalinių miškotvarkos uždavinių svarbiausi yra nustatyti metines miško kirtimo normas. Miškotvarkos darbai finansuojami valstybės, miško savininkų ir valdytojų lėšomis. Valstybinių miškų miškotvarką atlieka Miškotvarkos institutas, privačių valdų – ir privatūs vykdytojai, turintys šio darbo licenciją.
Miškotvarkos darbai nuo 1966 m. atliekami augaviečių pagrindu, naudojamos miškų aerofotonuotraukos (nuo 1954 m.). Miškotvarkos informacija naudojama valstybės miškų ir žemės kadastrams. Miškotvarkos kartografinė medžiaga (bazinis miškų žemėlapis M 1:10 000, teminiai žemėlapiai M 1:25 000, M 1:20 000, apžvalginiai žemėlapiai M 1:50 000, M 1:10 000, kvartalų žemėlapių albumai M 1:10 000) rengiama Lietuvos topografinių žemėlapių pagrindu, naudojama ir geografinė informacinė sistema.
Dirgalis
Dirgalis – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 1 km į šiaurės rytus nuo Grūšlaukės.
David Blaine
David Blaine (g. 1973 m. balandžio 4 d.) – JAV iliuzionistas (gatvės magas), taip pat garsus ir dėl įvairių pavojingų pasirodymų atlikinėjimo.
Dirgalis
Geografija
Įsikūręs lygumoje. Iš šiaurės ir rytų pusių juosia miškas, pietuose susisiekia su Grūšlauke. Pietiniu pakraščiu teka Pievolupis, šiaurės vakariniu – dešinysis jo intakas Biržtva. Per kaimą eina kelias Grūšlaukė–Peldžiai, nuo kurio atsišakoja kelias į Narmantus.
David Blaine
Jo tėvas buvo ispanų – Puerto Riko kilmės, o motina – rusų kilmės žydė.
Šeiniūnai
Šeiniūnai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, šiaurinėje Gelvanės ežero pakrantėje.
David Blaine
Dažniausiai Bleinas atlieka magijos iš arti triukus su kortomis, monetomis ir panašiai, taip pat jo pasirodymai išpopuliarino Balducci levitaciją.
Šeiniūnai
Gyventojai
thumb|left|200px|Stogastulpis I. Šeiniui
Dirgalis
Istorija
Kaime išliko XIX a. statytų etninės architektūros statinių, iš kurių 3 – Salomėjos Benetienės, Kotrynos Piktuižytės bei Stasio Alonderio ir Juozo Vičiulio sodybos 1971 m. buvo įrašytos į vietinės reikšmės architektūros paminklų sąrašą. Vėliau jos buvo nugriautos arba perkeltos į Lietuvos liaudies buities muziejų.
Šeiniūnai
Žymūs žmonės
Kaime gimė rašytojas Ignas Jurkūnas, vėliau pagal kaimą pasivadinęs Ignu Šeiniumi (1889–1959). Čia jam yra pastatytas tautodailininko Ipolito Užkurnio sukurtas stogastulpis.
Dirgalis
Istorija
Kaime ūkininkauja Stanislava ir Povilas Mickai.
Criss Angel
thumb|right|200px|Criss Angel (kairėje) Criss Angel (g. 1967 m. gruodžio 19 d.; tikrasis vardas Christopher Sarantakos) – JAV iliuzionistas (gatvės magas), muzikantas, eskeipologistas, jogos praktikuotojas, Criss Angel Mindfreak televizijos serialo kūrėjas ir režisierius.
Iliuzionistas vertinamas kontroversiškai dėl dažno televizijos kamerų efektų naudojimo savo triukuose ir nufilmuotos medžiagos redagavimo, pasamdytų „gerbėjų“ auditorijoje.
Criss Angel gerbėjai jį dažnai lygina su David Blaine, kartais iki tokio lygio, tarsi tarp jų vyktų kažkokia konkurencija ar priešiškumas. Abu iliuzionistai neigia esą priešai, tačiau Criss Angel yra pareiškęs, kad jei Blaine atliktų triuką kurio jis nesugebėtų pakartoti – iškart pasitrauktų iš magijos. David Blaine kol kas iššūkio nepriėmė.
Giordano Bruno
thumb|right|Džordanas Bruno
Džordanas Brunas (tikr. vardas Filippo, 1548 m. Nola, Neapolio karalystė – 1600 m. vasario 17 d. Romoje, Popiežiaus valstybėje) – žymus italų renesanso laikotarpio dominikonų vienuolis, filosofas, teologas, matematikas ir astronomas. Jo kosmologinės teorijos sekė Mikalojaus Koperniko modeliu, kuris Saulę identifikavo tik kaip vieną iš daugybės danguje nepriklausomai judančių kūnų. Brunas paskelbė sensacingas hipotezes, teigiančias, kad visata yra begalinė su visur vienodai galiojančiais dėsniais, o žvaigždės, matomos naktį, yra tokios pat kilmės kaip ir Saulė, todėl Saulė jokiu būdu negali būti visatos centru.
Buvo renesanso metu plitusių neoplatoniškų mokymų ir talismanų magijos sekėjas ir dėl Katalikų bažnyčiai priešiškų eretinių idėjų, Džordanas Brunas buvo nuteistas mirties bausme ir sudegintas inkvizicijos lauže.
thumb|left|Paminklas, skirtas Džordano Bruno atminimui, Gėlių aikštė, Roma
Biografija
Filipas Brunas gimė 1548 metais kario Džovanio Bruno (Giovani Bruno) šeimoje, Noloje, tuometinėje Neapolio karalystėje. Sulaukusį vos 11 metų tėvai išsiuntė jį į Neapolį studijuoti literatūrą, logiką ir dialektiką. Būdamas septyniolikos Bruno įstojo į vietinį Dominikonų vienuolyną, kuriame užsiregistravo tokiu pat vardu, kaip ir buvęs jo metafizikos mokytojas – Džordanas. Nuo pat studijų pradžios Brunas išsiskyrė neeiliniais gabumais. Studijuodamas jis dažnai keliaudavo į Romą, kur popiežiui ir kardinolams demonstruodavo savo atminties meno sugebėjimus. Būdamas dvidešimt ketverių, 1572 metais, Brunas įgijo dominikonų ordino kunigo laipsnį. Nuo to laiko prasidėjo jo kelionės po Europą, išaugo ir susidomėjimas uždrausta literatūra, kuris vėliau ėmė kelti nemažų problemų.
Pirmieji Džordano Bruno kelionių metai buvo labai intensyvūs. Pirmiausia keliavo į Genujos uostą Nolį, iš ten į Savoną, paskui į Turiną ir galiausiai į Veneciją, kur išleido savo darbą ''„Apie laiko ženklus“. Iš Venecijos Brunas keliavo į Padują, kur draugai dominikonai įkalbėjo jį vėl apsivilkti vienuolio apdarą. 1579 metais filosofas keliavo į Ženevą. Brunas dėl savo kritinių straipsnių bei panteizmo apologetikos buvo privestas slėptis, keisti gyvenamąją vietą.
Išvykęs į Prancūziją, Brunas pirmiausia apsistojo Lione. Kiek vėliau persikėlė į Tulūzą, kur įgijo teologijos daktaro laipsnį bei studentams dėstė filosofiją. Kai tarp katalikų vėl užvirė kivirčai, Brunas persikėlė į Paryžių. Ten juo susidomėjo karalius Henrikas Valua, su kurio pagalba 1582 metais Brunas išleido knygą „Apie idėjų šešėlius“ (De umbris idearum''). Būdamas Paryžiuje Brunas rado ir kitų turtingų bei įtakingų globėjų. Tais pačiais metais pasirodė ir kitos Bruno knygos: atminties meną nagrinėjančios „Kirkės daina“ (Cantus Circaeus) ir „Atminties menas“ (Ars reminiscendi) bei filosofinė komedija „Deglo nešėjas“ (Candelaio). Būtent šis, itin sėkmingas laikotarpis, pakylėjo Bruną į daug aukštesnius visuomenės sluoksnius.
Sulaukęs trisdešimt penkerių Brunas persikėlė gyventi į Angliją: pirmiausia apsistojo Londone, paskui Oksforde, bet dėl didelių ginčų su vietiniais profesoriais buvo priverstas grįžti į Londoną. Gyvendamas Anglijos sostinėje 1584 metais Brunas išleido vieną svarbiausių savo darbų – „Apie begalinę visatą ir pasaulius“ (De l’infinito universo et mondi). Anglijoje Džordanas Brunas bandė įtikinti vyresniuosius Elžbietos rūmų pareigūnus Koperniko idėjų teisingumu, anot kurių, Saulė, o ne Žemė yra planetų sistemos centras. Tai buvo iki Galilėjui apibendrinant Koperniko doktriną. Anglijoje Brunui taip ir nepavyko paskleisti paprastos Koperniko sistemos: nei Šekspyras, nei Beikonas nepasidavė jo pastangoms, tvirtai laikydamiesi Aristotelio sistemos, jog Saulė yra viena iš planetų, besisukančių aplink Žemę. Tik gydytojas ir fizikas Viljamas Džilbertas (William Gilbert) patikėjo Koperniko sistema ir priėjo išvadą, kad Žemė yra didžiulis magnetas. Jis nustatė, kad judančią Žemę kontroliuoja magnetizmo jėgos.
Nepaisant to, kad Bruną globojo aukščiausios Anglijos valstybės institucijos, jau po 2 metų (1585 m.) jis buvo priverstas pabėgti į Prancūziją, kur jam netrukus buvo uždrausta vesti paskaitas.
Grįžęs į Paryžių Brunas pateko į įtemptą politinę situaciją. Negana to, 120 jo išleistų tezių, kritikuojančių Aristotelio gamtos mokslą, ir pamfletai prieš matematiką Fabricijų Mordentę (Fabrizio Mordente) padidino jo priešininkų gretas. Dėl to, 1586 metais Brunui teko trauktis į Vokietiją. Nors jis negavo mokytojo darbo Marburge, Vitenberge jį aplankė sėkmė. Ten jis dvejus metus skaitė paskaitas apie Aristotelį. Tačiau pasikeitus intelektualiniam klimatui jam teko palikti Vitenbergą ir išvykti į Prahą, kur Rudolfas II bedarbiu tapusiam Brunui suteikė 300 talerių kreditą. Vėliau, trumpą laiką, filosofas profesoriavo Helmstedte. Nepaisant daug varginančių kelionių, Brunas šiuo periodu išleido nemažai svarbių veikalų: „Apie magiją“, „Disertacija apie magiją“, „Dėl vaizdų, ženklų ir idėjų kompozicijos“ (De imaginum, signorum et idearum compositione'').
thumb|right|Bronzinis liejinys, vaizduojantis Bruno teismą, Gėlių aikštė, Roma
1591 m. per Frankfurto knygų mugę Brunas gavo kvietimą iš jauno Venecijos aristokrato Džovanio Močenigo (Giovani Mocenigo) dėl atminties meno mokymų. Brunas persikėlė atgal į Italiją, trumpai dėstė matematiką Padujos universitete, kol galiausiai nusprendė priimti Močenigo kvietimą ir apsigyveno Venecijoje, Močenigo namuose, kur dirbo asmeniniu mokytoju. Tačiau netrukus Bruno ir Močenigo santykiai pablogėjo. 1592 m. gegužės 23 d. jaunasis aristokratas išsiuntė Venecijos inkvizitoriui savo pirmąjį skundą dėl Bruno. Vėliau Močenigas išsiuntė dar daugiau skundų, po kurių filosofas buvo suimtas ir įkalintas. Po keleto mėnesių iš Romos buvo gautas reikalavimas perduoti Bruną teismui Romoje. Visuomeninė kaltinamojo įtaka, erezijų skaičius ir pobūdis, kuriomis jis buvo įtariamas, buvo toks didelis, kad Venecijos inkvizicija neišdrįso pati pabaigti šį procesą.
1593 m. vasario 27 d. Brunas buvo pervežtas į Romą, kurios kalėjimuose jis praleido daugiau nei 6 metus, nesutikdamas pripažinti savo mokslinių ir religinių įsitikinimų klaidingais. 1600 m. sausio 20 d. Romos popiežius patvirtino susirinkimo sprendimą ir nusprendė perduoti brolį Džordaną į pasaulietinės valdžios rankas. Inkvizicinis teismas pripažino Bruną „nesigailinčiu, užsispyrusiu ir nelanksčiu eretiku“. Filosofas prarado kunigo statusą ir buvo ekskomunikuotas. Galiausiai teismo procesas buvo perduotas Romos valdytojui, įpareigojant skirti Brunui „pačią gailestingiausią bausmę be kraujo praliejimo“, kas tuometinėje visuomenėje reiškė reikalavimą sudeginti ant laužo.
Pasaulietinio teismo sprendimu 1600 m. vasario 17 d. Brunas buvo sudegintas Romos Gėlių aikštėje. Budeliai atvedė Bruno į bausmės vietą su žniaugu burnoje. Jis buvo pririštas geležine grandine prie stulpo, stovinčio vidury laužo ir pertemptas šlapiu skuduru, kuris dėl šilumos susiverždavo ir įsirėždavo į kūną.
Visi Džordano Bruno darbai 1603 m. buvo užregistruoti katalikų Uždraustų knygų indekse ir išliko jame iki paskutiniojo leidimo 1948 m.
Pasaulėžiūra
Džordanas Brunas buvo renesansiškojo okultizmo sekėjas, daug dėmesio skyręs veikalams apie magiją, numerologiją, simboliką, veikė prisidengęs Egipto teologijos vardu. Buvo paveiktas neoplatonizmo, arabų astronomijos ir viduramžių alchemijos. Džordanas Bruno sukūrė savitą pasaulio modelį, kuriame Visata yra begalinė, o jos centras gali būti bet kur ir jų yra daugybė. Brunas manė, kad yra dar nežinomų Saulės sistemos planetų, o visatoje egzistuoja be galo daug į Saulę panašių žvaigždžių, kurios kaip ir Saulė sukasi apie tam tikrą ašį. Pasak Bruno, Visatoje galioja tie patys dėsniai, dėl to nėra priešybės tarp žemės ir dangaus.
Džordanas Brunas savo astrologinę talismanų magiją propagavo kaip natūralią Egipto religiją ir savaiminę išmintį. Kadangi žydų ir krikščionių religijos, pasak Bruno, nepataisomai sugadintos, reikia gręžtis į egiptines jų ištakas ir reformuoti pasaulį, pasitelkus noetinę Saulės magiją, žvaigždžių-archetipų kerus, hieroglifus, geometrines figūras, spalvas ir skaičius. Džordano Bruno pasaulėžiūroje Hermis-Merkurijus yra centrinė figūra – anapus regimosios Saulės dieviškojo Intelekto-Saulės pranašas.
Džordano Bruno filosofija davė pradžią kai kurioms naujų laikų filosofijos koncepcijoms. Bruno idėjos padarė didelę įtaką Gotfrydui Leibnicui, Frydrichui Vilhelmui Jozefui Šelingui, Džordžui Vilhelmui Frydrichui Hėgeliui ir kai kuriems kitiems žymiems filosofams. Brunas taip pat parašė keletą filosofinių dialogų, poemų, sonetų, komedijų, kuriose kritikavo religiją, dvasininkijos amoralumą ir despotizmą. Kaip poetas jis buvo vienas iš klasicizmo pradininkų.
Mangaja
thumb|right|250px|Mangajos vaizdas iš kosmoso Mangaja – vulkaninė sala Ramiajame vandenyne, priklausanti pietinei Kuko salų grupei, labiausiai nutolusi į pietus.
Geografija
Geologai salą laiko seniausia vandenyne – 18 mln. metų. Virš jo dugno iškilusi 4750 m. Sausumos plotas – 51,8 km². Saloje dominuoja centrinė vulkaninė plynaukštė, apsupta fosilizuoto koralinio rifo (makatea), kurio uolos iškyla į 60 m aukštį. Tarp jų gausu požeminių olų su stalaktitais ir stalagmitais. Aukščiausia salos kalva Rangi-motia virš jūros lygio iškilusi 169 m. Pietinėje salos dalyje telkšo gėlavandenis ežeras Tiriara.
Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla
Kaišiadorių rajono Kalvių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kalviuose (Kaišiadorių raj.), vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190595036. Steigėjas Kaišiadorių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
1926 m. mokykloje jau buvo keturios klasės. 1938 m. mokėsi 114 mokinių. Mokykla tobulėjo ir 1948 m. išaugo iki septynmetės. Laikui bėgant mokinių padaugėjo ir 1963 m. prie medinės mokyklos buvo pastatytas mūrinis priestatas. 1973 m. išleista pirmoji Kalvių aštuonmetės mokyklos laida.