cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
David Lane
Deividas Edenas Leinas (David Eden Lane, 1938 m. lapkričio 2 d. – 2007 m. gegužės 28 d.) – JAV baltųjų nacionalistų lyderis. Vienas iš Ordino (The Order) įkūrėjų.
Či (energija)
Či funkcijos
2.      Kūno apsaugai nuo ligų ir negalavimų.
David Lane
Gyvenimas
Gimė Vodene, Ajovoje, klajojančio fermos darbininko šeimoje. Alkoholikas tėvas 1942 m. paliko šeimą. Kitais metais vaikai pateko į našlaičių prieglaudą. Deividą greitai įsivaikino klajojantis liuteronų pastorius. Ilgos nuobodžios valandos praleistos patarnaujant bažnyčioje atgrasė jaunuolį nuo krikščionybės.
Či (energija)
Či funkcijos
3.      Kūno išlaikymas balanse (visų kitų organų priežiūra)
4.      Kūno skirtingų skysčių (paties či formų, oro, kraujo, kitų organų skysčių) transformacijomis ir priežiūra.
Pastaba: kalbant apie či svarbu pabrėžti, jog tai nėra vakarų medicinai būdingas konceptas, tačiau vis dažniau naudojamas, kaip papildomas metodas prie vakarų medicinos. Kitas itin svarbus dalykas yra, jog kinų medicinoje organai yra suprantami kitaip nei vakarų medicinoje, todėl vartojami vakarietiški terminai dažniau apibrėžia ne konkrečius organus, o organų sistemas. Pvz. į plaučių sistemą įeina daug kūno sudedamųjų dalių įskaitant kvėpavimo takus ir t. t.
Akupunktūra
Daugiau žr. akupunktūra miniatiūra|290x290px|Dažnai būdavo braižomi įvairūs kūno žemėlapiai, kur būdavo vaizduojami či tekėjimo meridianai ir akupunktūriniai taškai, kuriais geriausia padaryti didžiausią teigiamą efektą. Vakaruose akupunktūra yra vienas plačiausiai naudojamų kinų liaudies medicinos gydymo būdų. Šis metodas dažnai naudojamas stiprinti kūno imunitetą, nuraminti skausmus žmogaus kūne. Gydymas (sveikatinimas) vykdomas plono, nerūdijančio metalo adatėlėmis duriant į įvairius kūno taškus ir palaikant adatas kūne 20-30 min. Akupunktūros procedūros metu duriama į tam tikrus taškus, kurie atlaisvina arba sustiprina tam tikrus meridianus, taip leidžiant či energijai tekėti laisviau ir atlaisvinti erdves, kuriose susikaupė či perteklius bei užpildyti erdves, kur susidarė či stoka. Taškai parenkami, pagal tai, kur tuo dienos metu teka či energija, pagal paciento nusiskundimus. Įdūrus adatėlę, žmogus gali jausti skirtingą savijautą pradedant nuo palengvėjimo iki apsvaigimo. Skirtingi jausmai priklauso nuo skirtingų meridianų, kuriuos paliečia adata, ar skirtingos či energijos meridiane. Taigi, svarbiausias akupunktūros specialistų darbas yra tinkamai nustatyti diagnozę ir pagal tai parinkti tinkamus taškus.
Či ir fengšui
Daugiau žr. fengšui
Titnagdumbliai
Paplitę gėluosiuose bei sūriuosiuose vandenyse. Nusėdę į vandens dugną jie gamina uolieną, kuri naudojama statybos pramonėje.
David Lane
Įkalinimas
Už reketą, konspiraciją, žmogaus teisių ir laisvių suvaržymą nuteistas kalėti 190 metų. Kalėjo federaliniame kalėjime ADX Florence, Flourense (Koloradas). Kalėdamas išliko autoritetu JAV baltiesiems nacionalistams, rašė knygas bei straipsnius, daugiausia „sąmokslo teorijos“ tematika.
Titnagdumbliai
Taksonomijos istorija
Vienu metu titnagdumbliai buvo laikomi „išbaigtais gvyvūnais“, turinčiais skrandžius (iš tiesų vakuoles), gonadas (iš tiesų branduolius) ir virškinamąsias liaukas (plastides). Ląstelės teorija dar nebuvo galutinai susiformavusi, todėl nebuvo akivaizdu, kiek smulkūs galėtų būti įprastiniai gyvūnai. Iš tiesų titnagdumbliai vienaląsčiai, nors kai kurie gyvena kolonijomis.
Lietuvos titnagdumbliai
Klasė. Plunksnadumblainiai (Pennatophyceae), dvipusės simetrijos
Či (energija)
Či ir fengšui
Fengšui (风水, fēngshuǐ) – tai Kinijoje sukurtas senovinis metodas nurodantis, kaip žmogaus či suharmonizuoti su aplinkos či ir pasiekti kuo geresnes kūno ir sielos gyvavimo sąlygas. Šios praktikos vykdymo ištakose metodas naudotas labiau mirusiųjų vietos parinkimui, tačiau einant laikui praktikos panaudojimo sritimis tapo ir namų statyba, vidaus apartamentų išplanavimas, dekoravimas, tam tikrų veiksmų, ceremonijų datos parinkimas ir pan. Vakaruose ši praktika išpopuliarėjo XX a., pradėta leisti daug literatūros, kaip fengšui panaudoti savo asmeninio gyvenimo naudai.
Košalinas
Košalinas  – miestas-apskritis šiaurės vakarų Lenkijoje, prie Baltijos jūros. Išvystyta mašinų, maisto, baldų pramonė.
Kališas
Kãlišas – miestas-apskritis pietvakarių Lenkijoje, prie Prosnos upės. Išvystyta tekstilės, mašinų, chemijos, siuvimo, maisto pramonė, anksčiau buvo gaminami pianinai „Calisia“.
Kališe veikia aukštoji specialioji mokykla, Poznanės universiteto, ekonomikos akademijos, aukštosios politechnikos mokyklos filialai, užsienio kalbų mokytojų kolegija, kunigų seminarija, teatras, filharmonija, simfoninis orkestras, Kališo žemės muziejus. Vyksta tarptautiniai džiazo pianistų, mušamųjų instrumentų muzikos festivaliai, tarptautiniai sporto renginiai.
Kališas žymus savo istoriniu senamiesčiu su barokine Šv. Mykolo bažnyčia (~1253 m., perstatyta 1612 m.), gotikiniu XV–XVI a. Laterano kanauninkų vienuolynu, Šv. Stanislovo Vyskupo bažnyčia (~1266 m., perstatyta 1599–1632 m.), barokiniu pranciškonų vienuolynu, Švč. Mergelės Marijos Aplankymo bažnyčia (XVI–XVII a.), Šv. Stanislovo ir Vaitiekaus bažnyčia (1595 m.), buv. bernardinų vienuolynu, nazaretiečių vienuolynu (XVII a.), Šv. Jono Nepomuko kapinių koplyčia ir kt.
Etimologija
Manoma, jog pavadinimas Kalisz kilo iš keltų kalbos termino cal, kuris reiškia upelį, arba iš slaviškos šaknies kal-,reiškiančios purvynę, pelkę.
Istorija
Kališas (Calisia) II a. minimas Klaudijaus Ptolemėjaus. XI a. pastatyta pirmoji bažnyčia. XIII a. tapo kunigaikštystės sostine. 1343 m. Kališe Lenkija sudarė taiką su Vokiečių ordinu. XIV a.–XVII a. pirmoje pusėje Kališas labai plėtėsi. XVI a. tapo protestantizmo centru. 1585–1773 m. čia veikė jėzuitų kolegija.
Nuo 1837 m. vaivadijos centras. 1867–1918 m. buvo Kališo gubernijos ir Kališo apskrities centras. XIX–XX a. plėtota tekstilės pramonė.
Australijos lietuvių fondas
Australijos lietuvių fondas – Australijos lietuvių finansinės paramos fondas, veikiantis nuo 1972 m. Australijoje. Fondo centras – Melburne.
Istorija
Lėšų fondui teikia Australijos lietuvių bendruomenė, fondas gauna Australijos lietuvių aukų, įnašų, mirusių Australijos lietuvių fondo narių palikimų. Svarbesni fondo paremti leidiniai:
Egidijus Anisimovas
Egidijus Anisimovas (g. 1975 m., Vilniuje) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1993 m. baigė Vilniaus 45-ąją vidurinę mokyklą. 1993–1997 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos fakultete. 1997 m. išvyko studijuoti teorinę fiziką Lundo universiteto (Švedija) doktorantūroje. Čia 2001 m. apgynė fizinių mokslų daktaro disertaciją „Skersinės supergardelės bendramačiuose magnetiniuose laukuose: elektroninė struktūra, transporto ir optinės savybės“. 2001–2004 m. buvo Marie Curie stipendininkas ir vizituojantis tyrėjas Antverpeno universitete (Belgija). 2008 m. Vilniaus universitete apgynė habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją „Kvantiniai taškai: kvantinės ir klasikinės fizikos sandūra“.
Nuo 2004 m. yra Puslaidininkių fizikos instituto vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 2006 m. dirba VU Fizikos fakulteto Teorinės fizikos katedroje.
Mokslinė veikla
Pagrindinės mokslinės veiklos kryptys: Vignerio kristalizacija, kvantinių taškų klasikinis aprašymas ir skaitmeninis modeliavimas elektrono ir skylės kompleksai surištuose kvantiniuose taškuose.
Sistano baseinas
thumb|270px|Sistano ir Helmando upės baseinas
Sistano baseinas – nenuotakus baseinas pietvakarių Afganistane ir rytų Irane, daugiausia Didžiojo Chorasano krašte. Baseiną sudaro nuo Hindukušo tekančios upės (Farahrudas, Helmandas, Arghandabas, Chašas, Harutas), užsibaigiančios laikinuose ežeruose, šlapynėse ir druskožemiuose (hamunuose). Senovėje šie telkiniai sudarė vientisą Hamuno ežerą. Dabar iš jo likę Puzako, Sabari, Helmando ežerai. Likusią tektoninės įdubos dalį daugiausia dengia Dašti Margo dykuma.
Sistano baseine vandens lygis nepastovus – pastaraisiais dešimtmečiais ežerai (hamunai) išdžiūsta visiškai, nors seniau būta metų, kai potvyniai užliedavo dideles teritorijas. Dėl dabartinių sausrų nebeįmanoma žemdirbystė, todėl kraštas apleidžiamas.
Senovėje Sistano baseinas buvo svarbi gyvenama teritorija. 4 tūkstantmetyje pr. m. e. čia buvo svarbus miestas, kurio archeologinė vietovė dabar vadinama Šahre Suchetehu. Chadžė kalne rasta zoroastristų ugnies šventykla. Taip pat yra irigacinių sistemų liekanų. Dabar svarbiausi Sistano baseino miestai – Zarandžas, Zabolis, Farahas.
Raugulys
Raugulys – skrandžio motorikos sutrikimas, kai nevalingai pro burną iš skrandžio ar stemplės išsiskiria dujos. Taip atsitinka dėl to, kad skrandyje padaugėja dujų arba į jį patenka oro su maistu. Paprastai dujos patenka į žarnyną, bet kai jų susikaupia per daug, ima dirginti skrandžio gleivinę. Tada refleksiškai susitraukia diafragmos ir pilvo preso raumenys, ir įvyksta raugulys. Šio proceso metu išsiskiria truputį skrandžio turinio, dėl to burnoje jaučiamas rūgštus arba kartus skonis. Raugulys atsiranda ir dėl intesnysvių puvimo ir rūgimo procesų, kai susidaro daug anglies dvideginio, metano, sieros vandenilio, amoniako ir kt. Taip pat atsirūgstama sergant gastritu, skrandžio opalige, vėžiu ir kt. Sveikas žmogus atsirūgsta persivalgęs arba išgėręs gazuoto skysčio, pvz., mineralinio vandens.
Kūrėjas (laikraštis)
Kūrėjas – JAV lietuvių savaitinis anarchistinės krypties laikraštis, ėjęs 1900 m. vasario 7 d. – birželio 14 d. Čikagoje.
Istorija
Leido ir redagavo Domininkas Keliauninkas (J. Laukis). Išėjo 19 numerių.
Borisas Nemcovas
Borisas Nemcovas (, 1959 m. spalio 9 d. Sočyje – 2015 m. vasario 27 d. Maskvoje) – rusų fizikas, politikas.
thumb|left|B. Nemcovo skveras ([[Vilnius-Žvėrynas)]]
Biografija
Prieš tapdamas politiku, tyrinėjo plazminės fizikos, akustikos ir hidrodinamikos problemas, 60 mokslinių straipsnių autorius, fizikos-matematikos mokslų kandidatas, išradėjas (jo akustinis lazeris naudojamas kosminiuose laivuose).
1997 m. kovą paskirtas Rusijos ministro pirmininko V. Černomyrdino pirmuoju pavaduotoju, kartu Rusijos kuro ir energetikos ministras. 1998 m. balandžio – rugpjūčio S. Kirijenkos vyriausybėje – vicepremjeras.
Nuo 2000 m. – Rusijos dešiniosios opozicijos veikėjas, V. Putino kritikas. 2000–2003 m. Rusijos Dūmos pirmininko pavaduotojas nuo Dešiniųjų frakcijos.
2011–2012 m. Maskvoje organizavo masinius opozicijos protesto mitingus. Su kitais paskelbė devynis pranešimus apie korupciją V. Putino aplinkoje.
Subang Džaja
Subang Džaja (MS Subang Jaya) – miestas Malaizijoje, Selangoro valstijoje, Kvala Lumpūro priemiestis, nutolęs 20 km į šiaurę nuo sostinės centro. Čia įsikūrę įvairūs prekybos ir pramogų centrai, sporto kompleksai. Mašinų, elektronikos pramonė. Veikia Monašo universiteto skyrius, INTI tarptautinio universiteto skyrius, keletas kolegijų. Yra Darul Ehsano mečetė (1985 m.), katalikų Šv. Tomo bažnyčia, hinduistų ir budistų šventyklos. Priemiestiniai traukiniai jungia miestą su Kvala Lumpūru ir Port Klangu.
Borisas Nemcovas
Biografija
Nuo 2012 m. buvo Rusijos respublikonų-liaudies laisvės partijos pirmininkas.
Subang Džaja
Istorija
Subang Džaja įkurta 1974 m. kaip kito Kvala Lumpūro priemiesčio, Petaling Džajos, dalis. Iki tol šioje teritorijoje buvo alyvpalmių ir kaučiuko plantacijos. 1997 m. tapo atskira savivaldybe.
Borisas Nemcovas
Biografija
Vėlų 2015 m. vasario 27 d. vakarą nušautas Maskvos centre.
Kauno jungtinė metodistų bažnyčia
Kauno jungtinė metodistų bažnyčia – pirmoji Lietuvoje bažnyčia Kaune, Šančių rajone, A. Juozapavičiaus pr. 119.
Pastatas vieno aukšto, su centriniu bokštu rytiniame fasade, stačiakampio plano. miniatiūra|240px|left|Bažnyčios interjeras
Istorija
Lietuvoje pirmoji metodistų bendruomenė įsikūrė 1900 m. Šančiuose, Kaune. Tais metais Karaliaučiaus metodistų kunigas Heinrichas Ramkė (Heinrich Ramke) atvyko į Kauną sakyti pamokslus. Jo viešnagės metu paaiškėjo, kad Kauno metodistų grupė jau keletą metų palaikė ryšius su metodistų leidykla Brėmene. Pirmoji metodistų bažnyčia pastatyta 1911 m. kaip Kauno metodistų bendruomenės maldos namai. Statyba truko apie metus – nuo 1910 m. iki 1911 m. Bažnyčios projekto sudarytojas – kunigas G. Durdis. Sovietiniais metais bažnyčia buvo nacionalizuota.
Tarpukariu metodistai Lietuvoje įkūrė daugiau bendruomenių. 1938 m. Lietuvoje veikė aštuonios, apie 1000 žmonių jungusios, metodistų parapijos, metodistų grupelių būta ir mažesniuose miesteliuose. Metodistai tarpukaryje leido periodinį leidinį „Krikščionystės sargas“, buvo įsteigę visoje Lietuvoje veikusią blaivybės draugiją, užsiėmė karitatyvine veikla, keliose parapijose veikė pučiamųjų orkestrai, jaunimo doros ugdymo organizacija „Epvorto lyga“, sekmadieninės mokyklos. 1944 m. rudenį įsitvirtinus sovietų valdžiai nustojo veikti ir paskutinės metodistų bendruomenės. Ilgiausiai, bent iki 1945 m., išsilaikė Vilniaus metodistų bendruomenė. Šančių metodistų bažnyčios Kaune pastatas sovietmečiu buvo naudojamas kaip kino teatras, šokių salė.
Metodistai savo veiklą Lietuvoje atnaujino 1995 m. Į bažnyčios veiklą įsijungė ir keli prieš Antrąjį pasaulinį karą veikusių metodistų bendruomenių nariai, kurie, nutrūkus metodistų bažnyčios veiklai, liko Lietuvoje. Pirmoji – Kauno (Šančių) jungtinė metodistų bažnyčia buvo įregistruota 1995 m. rugpjūčio 25 d. Religinė bendrija – Lietuvos jungtinė metodistų bažnyčia – įregistruota 1997 m. sausio 8 d. Iki 2001 m. lapkričio 1 d. įregistruotos aštuonios Lietuvos metodistų bendruomenės: Biržų, Eigulių, Kauno, Kybartų, Pilviškių, Šiaulių, Tauragės ir Vilniaus.
Tanžeras
Tanžeras  – Maroko miestas, jūrų uostas šiaurinėje šalies dalyje, vakarinėje Gibraltaro sąsiaurio pakrantėje, Spartelio iškyšulyje. Tanžeras yra Maroko Tanžero-Tetuano regiono sostinė.
Istorija
Miesto vardas kildinamas iš žodžio Tenga, Tinga ir Titga. Graikų mitologijoje sakoma, kad šį miestą įkūrė Antėjas – Gajos ir Poseidono sūnus. Kada Heraklis uždusino Antėją, miestą pavadino jo našlės Tingos vardu. Netoli miesto yra turistų lankoma Heraklio ola.
San Lorensas
San Lorensas (, „Šv. Laurynas“) yra pavadintos šios vietovės:
Tanžeras
Istorija
V a. pr. m. e. kartaginiečiai įsteigė pakrantėje prekybos postą. I a. pr. m. e. Romos imperijos laikais Tanžeras buvo Mauretania Tingitana sostinė. V a. čia šeimininkavo vandalai, o nuo 534 m. priklausė Bizantijos imperijai. 702 m. miestą užėmė arabai.
Nuo 1471–1580 m. Tanžeras priklausė Portugalijai, 1580–1640 m. – Ispanijai, 1640–1661 m. vėl Portugalijai. 1661 m. Portugalijos princesė Katerina Braganca (Catherine of Braganza) tekėdama už Anglijos karaliaus Karlo II (Charles II of England), Tanžero miestą gavo kaip kraitį. Anglija miestui davė įgulą ir suteikė privilegiją. 1679 m. sultonas Mulai Ismailas bandė užimti miestą, bet tik po ilgos apgulties 1684 m. anglai sugriovę uostą ir patį miestą paliko Tanžerą. 1821 m. Tanžere JAV atidarė pirmąją diplomatinę atstovybę (konsulatą) užsienyje. 1844 m. miestą apšaudė Prancūzijos jūrų laivynas.
XX a. pradžioje Tanžeras tapo diplomatiniu ir komerciniu centru. Čia gyveno apie 40 000 gyventojų (20 000 musulmonų, 10 000 žydų ir 9 000 europiečių). Po 1912 m. Maroko padalinimo Tanžeras atiteko Ispanijai (Ispanijos Marokas), bet 1923 m. miestas buvo tarptautinėje zonoje, kurią valdė – Ispanijos, Prancūzijos JK ir nuo 1928 m. ir Italijos tarptautinės pajėgos. 1956 m. kovo 2 d. Marokui paskelbus nepriklausomybę Tanžeras atiteko Marokui.
Transportas
Iš Tanžero nutiestas geležinkelis į pietus link Rabato, Kasablankos ir į rytus, – Fesą ir Udždą. Autostrada Tanžeras-Fesas per Rabatą (250 km) (A2) ir Tanžeras – Setatas per Kasablanką (330 km) (A1). Kita automobilinė magistralė (N2) jungia Tanžerą su Tetuanu. 11 km į pietvakarius nuo miesto yra tarptautinis Tanžero oro uostas (Ibn Batuto tarptautinis oro uostas).
Makedonijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Dalia Kasčiūnaitė
Dalia Kasčiūnaitė (g. 1947 m. balandžio 17 d. Vilniuje) – Lietuvos tapytoja, grafikė.
Biografija
1972 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Nuo 1992 m. dailininkų grupuotės „l“ narė.
Kūryba
Ankstyvuoju kūrybos laikotarpiu nutapė portretų, peizažų, natiurmortų, vėlesniuoju – abstrakčių kompozicijų („Juodoji tulpė. Pozicija I“ 1996 m., „Geltonas kambarys. Lyja“ 1998 m.), jų ciklų („Skaičiuotė“ 1997 m., „Prisiminimai“ 1980–1984 m., „Septynios rakto skylutės“ 1992–1993 m.). Paveiksluose vyrauja poetinė nuotaika, metaforiški vaizdiniai, gausu subjektyvių nuorodų. Plėtoja savitą abstrakcionistinę tapymo manierą – dažnai spontaniška, intuityvia tapysena, jautriais spalviniais niuansais ji formuoja fragmentišką, išcentruotą paveikslo erdvę. Naudoja poetinių tekstų fragmentus, pabrėžia vienos spalvos dominavimą (geltona spalva) arba ryškina grafinį pradą (įbrėžimų, nutrynimų pėdsakai).
Nutapė paveikslų visuomeniniams interjerams: „Vaikystės prisiminimai“ Vilniaus Santariškių ligoninėje (1978 m.), paveikslų ciklai Lietuvos vyriausybės rūmuose (1989 m.), Vilniaus banko Kauno filiale (1999 m.). Sukūrė grafikos kompozicijų, objektų, papuošalų ir kilimų projektų, dekoravo baldų, nuliejo akvarelių, parašė eilėraščių.
Aberystwyth Town FC
Aberistvito „Town“ – Velso futbolo klubas iš Aberistvito.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1884 m. Pastaraisiais metais žaidžia elito divizione. 2009 ir 2014 m. iškovojo Velso futbolo taurę.
Juodbalių ežeras
Juodbalių ežeras - ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, 6,5 km į vakarus nuo Pagirių. Ežero ilgis iš vakarų į rytus - 0,16 km, plotis - iki 0,1 km. Altitudė 146,3 m. Krantai neaukšti. Aplink ežerą plyti pievos, vietomis apaugusios krūmais. Pietryčiuose išteka A-3 upelis link Asdrės upės. Šalia įsikūręs Juodbalių kaimas.
Lukošiškis
Lukošiškis – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Šimonių.
Šarvadumbliai
Šarvadumbliai (Pyrrophyta, „ugniadumbliai“, pagal sugebėjimą švytėti) – eukariotų (Eukaryota) domeno pirmuonių (Protista) karalystės skyriaus dumbliai. Citoplazma turi daug neįprastų struktūrų, bet visgi atrodo kaip eukariotinės ląstelės citoplazma. Tačiau branduolys neįprastos sandaros, kuri kažkuo panaši tiek į eukariotinę, tiek į prokariotinę. Todėl ši grupė vadinama mezokariotais. Kai kurių rūšių (kaip Glenodinium foliaceum) ląstelėje yra keletas papildomų, mažesnių, DNR turinčių darinių, lyg ir panašių į branduolius (dviguba membrana su poromis), bet taip pat yra ir „tikras“ branduolys.
Šarvadumblių sistematinėje grupėje buvo žymių pertvarkymų ir ji greičiausiai pasenusi. Jiems priklausę Dinoflagellata šiuo metu išskirti atskirai.
Iš viso yra apie 1000 rūšių, gyvenančių daugiausia jūrose ir sudarančių didžiąją dalį fitoplanktono.
Silezijos Ruda
Silezijos Ruda – miestas-apskritis pietų Lenkijoje, netoli Katovicų, Aukštutinės Silezijos aglomeracijoje, prie Klodnicos upės. Geležinkelio stotis. Išvystyta angliakasyba.
Istorija
Minima nuo 1243 m. Miesto vardas leidžia manyti, kad rūda buvo kasama nuo senų laikų.
Ankilozaurai
Ankilozaurai (Ankylosauridae) – ankylosauria infrabūriui priklausanti dinozaurų šeima. Gyveno kreidos periode. Misdavo žemais augalais. Uodegos gale turėjo sunkų kaulinį rutulį, puikią apsaugą nuo užpuolikų. Turėjo infrabūriui būdingas trumpas kojas.
Kaukolė platesnė nei jiems giminingų nodozaurų. Daugelio šeimos atstovų kaukolėse buvo oro takų rezginys. Jie galbūt padėdavo atvėsinti ar sudrėkinti orą, iki šis patekdavo į plaučius. Tai ypač svarbu buvo karštose to meto vietovėse.
Šeimai priklausančios rūšys:
Tarškutis
„Tarškutis“ – vienas žymiausių dainų ir šokių ansamblių Alytuje (įkurtas 1987 m.).
Atsiradimas ir veikla
Alytaus jaunimo centro dainų ir šokių ansamblis „Tarškutis" įkurtas 1987 metais. Ansamblį sudaro: liaudiškos muzikos kapela ir 4 choreografinės grupės. Šiuo metu ansamblyje groja ir šoka per 150 vaikų, mokinių ir suaugusiųjų (4 – 60 metų). Jaunieji ansambliečiai muzikuoja: smuikais, armonikomis, cimbolais, akordeonais, skrabalais, kanklėmis, būgnais, basetle, terkšlėmis, kleketais, lumzdeliais, birbyne… Šokėjus (70 vaikų) ansambliui ruošia choreografės Marytė Markevičienė ir Justina Ambroževičiūtė.
Ansamblį „Tarškutis" įkūrė ir iki šiol jam vadovauja Rima ir Leonidas Moisejenkai. Per savo veiklos metus kolektyvas koncertavo per 800 kartų ne tik Lietuvoje, bet ir Rusijoje, Latvijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Čekijoje, Slovakijoje, Suomijoje, Belgijoje, Turkijoje, Ispanijoje, Slovėnijoje, Danijoje, Graikijoje, Baltarusijoje, Italijoje, Portugalijoje, Serbijoje, Ukrainoje, Olandijoje, Makedonijoje, Kroatijoje. „Tarškutis" – daugelio respublikinių švenčių, festivalių, konkursų dalyvis ir laureatas: „Grok, Jurgeli“, „Jurgut, Jurgut, grok“, „Mažųjų žvaigždžių valanda“, „Grajikit, Bikavos žiogeliai“, „Šoksim šokimėlį“, „Šitam dideliam būry“, „Aguonėlė“, „Jurginės“, „Dzūkų godos“, „Linksmoji armonika“, „Sodauto“, „Armonikaicis“, „Mažojo Jurgelio valsas“, Saulės vaikai“, „Rugio giesmė“, „Jievaro tiltas“, „Čiulba lakštingėlė“, „Gera būti kartu“, „Duokim garo“, „Gero ūpo“, „Grybų šventė“, „Kai armonika užgroja“ ir kt.
Ansamblis „Tarškutis“ Pasaulio lietuvių dainų švenčių ansamblio vakarų dalyvis –1994, 1998, 2002, 2003, 2007, 2009, 2012, 2014 metais. Kapelos muzikantai įrašė ir išleido 5 kompaktines plokšteles: „Mano Dzūkija“ – 1995, „Jaunystės valsas“ – 1998, „Sapno paukštė“ – 2002, „Ateisiu pas tave“ – 2007 metais, „Šokcie mes išjosim“ – 2012 metais.
Hapoel Tayibe FC
Tajibės „Hapoel“ – buvęs Izraelio futbolo klubas iš Tajibės.
Tarškutis
Pasiekimai
2006 metais ansambliui „Tarškutis“ kaip geriausiam liaudiškos muzikos kolektyvui Lietuvoje įteikta „Aukso paukštė“.
Hapoel Tayibe FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1961 m. Į aukščiausią šalies lygą pateko 1996 m, bet joje žaidė vos vieną sezoną. Po to sekė nuopolis į žemesnius divizionus.
Tarškutis
Pasiekimai
2006 m. Lietuvos televizijos laidos „Gero ūpo!“ finale ansamblis užėmė 3 vietą. 2006 m. liepos mėnesį „Tarškutis“ dalyvavo tarptautiniame folkloro festivalyje „EUROPEADE – 2006“ Ispanijoje. Festivalyje savo pasirodymus demonstravo 172 folkloro grupės iš 26 Europos valstybių. 2007 m. Nidos vasaros estrados scenoje jau antrus metus iš eilės finale varžęsis „Tarškutis“ vėl užėmė 3 vietą. Visus metus vykstančiose laidose varžėsi net 72 liaudiškos muzikos kolektyvai.
Hapoel Tayibe FC
Istorija
2003 m. komanda buvo išformuota, o klubas likviduotas.
Tarškutis
Pasiekimai
2007 m. gegužės mėnesį „Tarškutis“ kaip profesionalus ansamblis gavo pakvietimą dalyvauti IV tarptautiniame festivalyje „Maskva pasitinka draugus“, kurį remia virtuozo smuikininko ir dirigento Vladimiro Spivakovo įkurtas fondas. Šiame festivalyje, kurio devizas – „Viso pasaulio vaikai prieš terorą“, muzikinius gebėjimus pristatė 42 šalių jaunieji profesionalai.
2007 m. birželį ansamblis „Tarškutis“ dalyvavo tarptautiniame folkloro festivalyje Slovėnijoje. Balkanų šalių liaudies muzikos renginyje dalyvavo kolektyvai iš Makedonijos, Serbijos, Vengrijos, Slovėnijos bei Lietuvos. „Tarškutis“ sulaukė didelio publikos ir žiniasklaidos atstovų dėmesio.
2007 m. liepos mėnesį „Tarškutis“ dalyvavo tarptautiniame folkloro festivalyje „EUROPEADE – 2007“ Danijoje. Festivalyje savo pasirodymus demonstravo 178 folkloro grupės iš 26 Europos valstybių.
2016 m. Italijoje ansamblio vadovei įteikta auksinė žvaigždė ir folkloro „Oskaras“ už folkloro puoselėjimą ir Lietuvos vardo garsinimą.
Lukošiūnai
Lukošiūnais vadinami kaimai:
Ispanijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Ispanijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Turnyrinė padėtis
Legenda:
Raudonikiai (Druskininkai)
Raudonikiai – kaimas Druskininkų savivaldybėje, prie Leipalingio.
Boridija
Boridijos (Boridia) – ešerių kriuksių (Haemulidae) šeimos žuvų gentis.
Kvetkų pagrindinė mokykla
miniatiūra|265px|right|Nuo stadiono pusės
Biržų rajono Kvetkų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Biržų raj., Kvetkuose, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190045779. Filialas:
Istorija
Mokykla įkurta 1865 m. Nuo 1947 m. septynmetė mokykla, nuo 1961 m. aštuonmetė mokykla, nuo 1989 m. devynmetė mokykla, nuo 1999 m. dešimtmetė mokykla. 1964 m. pastatytas priestatas, dabartinės mokyklos pastatas, 1987 m. baigta sporto salės ir administracinio priestato statyba. Nuo 1994 m. mokykla turi finansinį savarankiškumą.
2000 m. išleista pirmoji dešimtokų laida, 2004 m. išleista 50-oji abiturientų laida.
2013 m. reorganizuota į Papilio pagrindinės mokyklos Kvetkų pradinio ugdymo skyrių.
Mokyklos himnas
Priedainis:
Žodžiai B. V. Obolevičienės, muzika V. Macienės
Katino sugrįžimas
Katino sugrįžimas – 2002 m. japonų anime nuotykių filmas. Filme plėtojama 1995 m. filmo „Širdies šnabždesys“ šalutinio veikėjo katino Barono istorija, susijusi su mergaite Haru.
Apie filmą
„Katino sugrįžimas“ (tiesiogiai verčiant Katino grąža arba Tai, kas sugrąžinta katino) pastatytas Aoi Hiiragi mangos Neko no Danshaku, Baron motyvais. Filmas sukurtas japonų „Studio Ghibli“ studijos. Filmas pristatytas Japonijos kino teatruose 2002 m. liepos 20 d. ir buvo komerciškai sėkmingu. Viso Japonijos kino teatruose filmas surinko 50,5 mln. pajamų skaičiuojant JAV doleriais ir buvo septintu pagal pajamas metų filmu Japonijoje. Filmą prodiusavo legendinis režisierius Hayao Miyazaki, tačiau paties filmo meninis apipavidalinimas ir animacija ženkliai skiriasi nuo originalių Hayao Miyazaki filmų.
Siužetas
Mergaitė Haru yra mokyklos nevykėlė, ji vėluoja į pamokas, moksladraugiai iš jos juokiasi, o jos simpatija vaikinas draugauja su kita mergina. Eidama į mokyklą su drauge Haru išgelbsti katiną nuo patekimo po automobilio ratais. Katinas užkalbina Haru ir padėkoja už išgelbėjimą. Grįžus namo, vakare Haru einant miegoti, jai pasigirsta garsai nakties metu. Išėjusi į namų kiemelį ji pamato kačių procesiją, kuri sustoja ties namo kiemo varteliais. Procesija atlydi Kačių karalystės karalių, kuris asmeniškai padėkoja Haru už katino išgelbėjimą, nes išgelbėtasis buvo jo sūnus princas ir Kačių karalystės sosto įpėdinis. Kartu kačių karalius pažada Haru atsidėkoti.
Kitą rytą Haru atsibunda ir pamano, kad nakties reginys buvo tik sapnas. Namo kiemelyje ji randa augant daug „kačių žolės“ ir į mokyklą paskui žolių kvapą ją atsiveja būrys kačių. Savo mokinės spintelėje ji randa daugybę dovanų dėžučių su supakuotomis pelėmis. Po pamokų Haru apsiima pabudėti klasėje vietoj draugės ir vėliau išeidama iš mokyklos sutinka katiną, kuris yra Kačių karalystės pasiuntinys. Katinas paklausia, kaip Haru patiko dovanos? Į tai Haru atsako, kad ji yra žmogus ir jai nereikalingas kačių maistas: „kačių žolė“ ir pelės. Kačių karalystės pasiuntinys nusimina, jis pažada Haru būtinai atsidėkoti ir pasiūlo jai apsilankyti Kačių karalystėje bei tapti kačių princo žmona. Haru nespėjus paprieštarauti kačių pasiuntinys nusprendžia, kad reikalas jau sutartas ir pasišalina. Tuo tarpu nustebusiai Haru paslaptingas balsas pataria ieškoti kačių kanceliarijos mieste, kur jai padės nebūti nugabentai į Kačių karalystę ...
Michael Frišman
Michael Frišman (g. 1988 m. kovo 30 d. Vilniuje) – muzikos atlikėjas, tekstų ir dainų autorius. 2013 metų Spalio 12 dieną, Pragoje (Čekija), atstovavo Lietuvai tarptautiniame muzikos festivalyje Koloritfest 2013, apdovanotas tarptautinio vokalistų konkurso 3-iąja vieta. Nuo 2012 metų įkūręs savo vardo muzikinį projektą skirtą populiariąjai visų laikų muzikai atlikti - "Michael Frishman Show". 2022 m. Liepos 1 d. išleido savo debiutinį singlą "Kaip tu norėtum".
Zarandžas
Zarandžas  – miestas pietvakarių Afganistane, Sistano baseine, Irano pasienyje, netoli Helmando deltos; provincijos centras. Keliai į Farahą, Delaramą, Zabolį, yra oro uostas. Svarbus tranzitinis, prekybinis punktas.
Mieste gyvena beludžiai, puštūnai, tadžikai.
Istorija
Senovės Persijos laikais miestas buvo žinomas kaip Zranka. Vėliau jis tapo svarbiausiu Drangianos krašto, kuriame gyveno tiek persai, tiek graikai, miestu (vadintas Zirra, Zarangia, Zarani). Žlugus Ram Šahristano miestui, Zarandžas tapo Sistano centru. VI–VII a. čia pradėjo kurtis krikščionių ir musulmonų bendruomenės. Vėliau kraštą valdė įvairios muslmoniškos dinastijos. 1747 m. Zarandžas tapo Duranio imperijos dalimi. 1968 m. tapo provincijos centru.
Milgramo eksperimentas
right|thumbnail|300px|Eksperimentatorius (V) įtikina dalyvį „Mokytoją“ (L) sukelti, kaip jis mano, skausmingą elektros šoką kitam eksperimento dalyviui „Mokiniui“ (S), kuris iš tiesų yra aktorius. Daugelis eksperimento dalyvių „Mokytojų“ toliau trenkdavo elektra „Mokinį“ nepaisydami aktoriaus prašymų pasigailėti. Milgramo eksperimentas – klasikinis socialinės psichologijos eksperimentas, pirmą kartą Stanley Milgram (Jeilio universitetas) aprašytas 1963 metais straipsnyje „Paklusnumas: elgesio tyrimas“ („Behavioral Study of Obedience“), o vėliau knygoje „Paklusnumas autoritetui: eksperimentinis tyrimas“ („Obedience to Authority: An Experimental View“, 1974). Eksperimentas rodo, kad sekdamas autoritetu, žmogus laisva valia gali elgtis labai žiauriai ir visiškai nepaisydamas savo paties įsitikinimų.
Bandymo schema
Laikraštyje buvo paskelbta, jog kviečiami savanoriai dalyvauti „atminties tyrimo“ bandymuose, už tai sumokant 4,50 dolerio.
Milgramas paaiškindovo atvykusiam savanoriui bei kitu savanoriu apsimetančiam savo asistentui jog jie dalyvaus bausmės įtakos mokymosi procesui tyrimuose. Buvo apsimetama jog traukiami burtai, kuris iš dalyvių bus „mokytojas“ ir kuris „mokinys“. Iš tiesų abiejuose traukiamuose popieriaus lapeliuose buvo parašyta „mokytojas“, todėl kiekvienas atvykęs savanoris juo ir tapdavo. „Mokytojui“ trinktelėdavo 45 voltų įtampa, taip paaiškindami, ką jaus pagal jo komandas kratomas „mokinys“. „Mokinio“ užduotis buvo perskaityti ir iš atminties pakartoti duotą žodžių sąrašą. „Mokytojui“ buvo liepta bausti už kiekvieną klaidą, kiekvienąkart didinant elektros smūgio įtampą 15 voltų.
„Mokytojas“ tiki iš tiesų trenkiąs elektra, tačiau asistentas, būdamas profesionaliu aktoriumi, tik apsimeta gaunąs smūgį. „Mokytojas“ užtikrinamas, jog jis nesąs atsakingas už Milgramo nurodymų vykdymą.
Kiekvienąkart „mokytojui“ pasiūlius nutraukti jam nebepatinkantį bandymą, eksperimentatorius duoda nurodymą tęsti, tokia tvarka:
Jei savanoris nepaklūsta ketvirtajam Milgramo nurodymui, bandymas sustabdomas. Antraip jis sustabdomas „mokytojui“ pasiuntus 450 voltų elektros smūgį tris kartus iš eilės.
Vėlesnės eksperimento analizės metu visgi paaiškėjo jog eksperimentorius bandymo metu aktyviai stengėsi įtikinti tiriamąjį tęsti eksperimentą, sakydamas daugiau nei šias keturias frazes.
Rezultatai
Milgramo bandymų metu 65 procentai bandomųjų (savanorių eksperimento dalyvių) eksperimentatoriaus nurodymu pasiuntė aukai (kuri iš tiesų buvo aktorius) įsivaizduojamą 450 voltų elektros smūgį, nors kai kurie prieš tai ir pasakė grąžinsią už dalyvavimą gautus $4,50. Nė vienas dalyvis neatsisakė trenkti aukai 300 voltų įtampa. Psichologai pakartojo šį bandymą įvairiose pasaulio vietose ir nustatė, jog aklai autoritetu (eksperimentatoriumi) sekančių žmonių dalis visur yra pastovi ir artima maždaug dviem trečdaliam.
84 procentai vėliau apklaustų dalyvių teigė esą „patenkinti“ arba „labai patenkinti“ dalyvavę šiame bandyme, daugelis rašė išsamias padėkas, siūlėsi asistuoti kituose eksperimentuose ar prašėsi priimami į darbą šioje laboratorijoje. Netgi iš atsisakiusių trenkti galutinį smūgį nė vienas nepareikalavo atsisakyti paties eksperimentavimo, nepasidomėjo „aukos“ sveikata po bandymo.
Nors bandymas atskleidė svarbų žmogaus psichologijos dėsningumą, šiuo metu jis būtų laikomas neetišku ir negalėtų būti atliktas.
Tolimesni tyrimai
Milgramas taip pat nustatė, jog neprotingam bandomojo elgesiui turi įtakos autoriteto (eksperimentatoriaus) bei aukos artumas. Jei autoritetas komanduoja bandomajam tik telefonu, protingai besielgiančių žmonių padaugėja. Dalis bandomųjų tokiu atveju ima apgaudinėti eksperimentatorių, apsimesdami, jog tebevykdo jo nurodymus. Jei auka būdavo arti ir bandomasis turėdavo pats priglausti aukštos įtampos kontaktą, autoriteto klausančių žmonių sumažėdavo iki maždaug 30 procentų.
Įtardamas, jog bandomieji juo pasitiki kaip universitetui atstovaujančiu mokslininku, Milgramas įkūrė fiktyvią neva kažkokia miglota komercine veikla užsiimančią firmą ir pakartojo bandymus ten. Rezultatai buvo tokie patys. Visgi vėlesnės analizės metu paaiškėjo, jog maždaug pusė tiriamųjų nemanė, jog smūgiai elektra yra tikri.
Nebuvo aptikta jokių skirtumų tarp vyrų ir moterų elgesio.
Taip pat buvo nustatyta, jog žiauriam sprendimui turi įtaką grupės dydis. Jei tas pats bandymas buvo kartojamas vienu metu esant dviem arba trims bandomiesiems, jie gana dažnai sutardavo nebetęsti eksperimento. Žiauraus elgesio atvejų sumažėdavo iki 40 procentų.
Interpretacija
Milgramo eksperimento rezultatais aiškinamas kai kada labai žiaurus fašistų, stalinistų ir bet kokią pagalbą žmogui atmetančių kraštutinių liberalų elgesys. Visgi atvėrus daugiau archyvų, paaiškėjo jog dalis teisme „man paliepė“ teigusių nacistų kitur yra pasakę jog elgėsi vedami įsitikinimo.
Potsdamo konferencija
thumb|Potsdamo konferencijos dalyviai ir jų pagrindiniai patarėjai. Sėdi (iš kairės į dešinę): [[Clement Attlee|Klementas Etlas, Haris Trumenas, Stalinas. Stovi: admirolas Viljamas Lihis, Ernestas Bevinas, Džeimsas Byrnsas, Viačeslavas Molotovas.]]
Potsdamo konferencija – 1945 m. liepos 17 d. – rugpjūčio 2 d. karą pralaimėjusios Vokietijos Potsdamo mieste vyko nugalėtojų – Tarybų Sąjungos, JAV, ir Didžiosios Britanijos vadovų konferencija. Svarstyti pokario Europos ir Vokietijos ateities klausimai.
Numatyta, kad Vokietiją okupuos Tarybų Sąjungos, JAV, Didžiosios Britanijos ir Prancūzijos kariuomenės, o jų kariuomenės vadai sudarys atskirą administraciją, kuri demilitarizuos parklupdytąją Vokietiją. Numatyta nustatyti naują Vokietijos – Lenkijos sieną palei Oderį ir Neisę. Tarybų Sąjungai pavesta administruoti buvusią Rytų Prūsijos teritoriją tarp Nemuno žemupio ir Priegliaus su Karaliaučiumi (nuo 1946 m. pavadintas Kaliningradu). Svarstytos taip pat Rytų Europos šalių ateities problemos ir kiti klausimai.
Potsdamo konferencija, kartu su Jaltos (1945 m.) ir Teherano (1943 m.) konferencijomis, buvo vieni iš svarbiausių Antrojo Pasaulinio karo metų ir XX a. įvykių iš esmės lėmusių ir dabartinį Europos žemėlapį. Potsdamo konferencijos įtaką galima įžvelgti ir XX a. pabaigoje vykusių tautų išsivadavimo procesuose.
Lydos plynaukštė
thumb|300px|[[Lietuva|Lietuvos fizinės geografijos žemėlapis]] Lydos plynaukštė, Lydos lyguma, moreninė banguota klonėta lyguma Lietuvoje Šalčininkų raj. ir šiek tiek Varėnos raj. savivaldybių teritorijoje bei Baltarusijoje (Gardino sritis).
Altitudė 180 m. Lietuvoje esanti plynaukštės dalis vadinama Eišiškių plynaukštė. Šiaurėje siejasi su Medininkų aukštuma. Susidarė priešpaskutiniu ledynmečiu.
Lietuvos kompiuterininkų sąjunga
Lietuvos kompiuterininkų sąjunga – Lietuvos kompiuterininkų, informatikos specialistų ir mėgėjų kūrybinė visuomeninė organizacija, veikianti Vilniuje, Geležinio Vilko g. 12-113.
Istorija
Lietuvos kompiuterininkų sąjungos steigiamasis suvažiavimas įvyko 1989 m. rugsėjo 19–21 d. Oficialiai LIKS įregistruota 1990 m. sausio 29 d. Nuo 1998 m. Europos informatikos profesionalų sąjungos (CEPIS), nuo 2001 m. Tarptautinės informacijos apdorojimo federacijos (IFIP) narė. Nuo 1996 m. Intelektikos sekcija yra tikroji Europos kompiuterinės intelektikos koordinacinio komiteto (ECCAI) narė. Nuo 2000 m. Lietuvos kompiuterininkų sąjunga yra ECDL fondo narė. Turi apie 500 narių (2008 m.).
Veikla
Kas dveji metai organizuoja Kompiuterininkų dienas, per kurias vyksta informatikos mokslininkų, informacijos technologijų specialistų ir pedagogų konferencijos, seminarai, reguliariai rengia dirbtinio intelekto mokslininkų, informacijos technologijų mokytojų, universitetų ir kolegijų informatikos katedrų vedėjų seminarus, atlieka informatikos įstatymų projektų ir programinės įrangos paketų ekspertizes, vykdo įvairius projektus. Lietuvos kompiuterininkų sąjungą valdo narių suvažiavimas ir jame renkama taryba, vykdomasis organas – valdyba.
Kūryba (žurnalas)
Kūryba – literatūros ir meno mėnesinis iliustruotas žurnalas, ėjęs 1943 m. lapkričio – 1944 m. gegužės mėn. Kaune.
Istorija
Paskelbė J. Baltrušaičio, B. Brazdžionio, V. Mačernio, A. Miškinio eilėraščių, Putino dramą „Operacija“ (Daktaras Gervydas), O. Milašiaus poezijos vertimų, J. Keliuočio ir kitų autorių straipsnių.
Redagavo Juozas Keliuotis, Stasys Leskaitis-Ivošiškis. Išleisti 6 numeriai.
Karnelis
Karnelis - ežeras Lietuvoje, Vilniaus rajone, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Sužionių. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius - 0,39 km, plotis - iki 0,21 km. Altitudė 166,3 m. Kranto linija vingiuota, per vidurį susiaurėjęs - forma primena išskėstais sparnais drugelį. Šiaurinis krantas aukštas, pietinis žemas ir pelkėtas. Krantai apaugę miškeliais. Šiaurės vakaruose išteka upelis link Širvino ežero (Asvejos ežero baseinas). Kiek atokiau įsikūrę Karneliškių ir Unguriškių kaimai.
Zigmas Lydeka
Zigmas Lydeka (g. 1954 m. rugpjūčio 23 d. Žyniuose, Vilkaviškio raj.) – Lietuvos ekonomistas, habilituotas socialinių mokslų daktaras, buvęs Vytauto Didžiojo universiteto rektorius, šiuo metu einantis senato pirmininko pareigas.
Biografija
1977–1980 m. ir 1983–1990 m. dėstė Kauno technologijos universitete. Nuo 1990 m. Vytauto Didžiojo universiteto docentas, nuo 2000 m. profesorius. 1997–1999 m. Ekonomikos ir finansų katedros vedėjas, 1998–2002 m. Ekonomikos ir vadybos fakulteto dekanas. 2002–2006 m. ISM Vadybos ir ekonomikos universiteto (iki 2005 m. Tarptautinė aukštoji vadybos mokykla) mokslo prorektorius. 1999–2006 m. Lietuvos mokslo tarybos narys, Studijų ir Mokslo finansavimo nuolatinių ekspertų komisijų pirmininkas.
2006 m. Zigmas Lydeka išrinktas Vytauto Didžiojo universiteto rektoriumi. 2010 metais VDU Taryba, vadovaujama Prezidento Valdo Adamkaus prof. Z. Lydeką vienbalsiai perrinko antrajai kadencijai. VDU rektoriaus pareigas užbaigė 2015 m. birželio 30 d. 2015 m. lapkričio 18 d. išrinktas VDU Senato pirmininku. 2017 m. suteiktas VDU garbės profesoriaus vardas.
Mokslinė veikla
Mokslinės veiklos kryptys: ekonomikos filosofija, sistemų transformacijos metodologija, verslininkystės teorija ir praktika, bendrovių pertvarka. 2001-2002 m. prisidėjo rengiant Kauno regiono strateginį planą.
Įvertinimas
2002–2003 m. apdovanotas aukščiausio laipsnio valstybės stipendija nusipelniusiam mokslininkui. 2008 m. apdovanotas Nyderlandų Karalystės Oraniečių-Nasau dinastijos Komandoro ordinu kryžiumi. 2009 m. – Gardino valstybinio Jankos Kupalos universiteto aukso medaliu.
Keltas Klaipėda–Mukranas
thumb|right|250px|Geležinkelio keltų linija [[VDR pašto ženkluose, išleistuose perkėlos atidarymo proga, 1986 m. rugsėjo 23 d. Dešinėje − keltas „Mukran“]] thumb|right|250px|Keltų linija [[TSRS pašto ženkle. Keltas „Klaipėda“]] |thumb|right|250px|Mukranas 2011 m. Geležinkelio keltų linija Klaipėda-Mukranas, Lietuvoje dar žinoma kaip Mukrano perkėla − buvo vienintelė Baltijos šalyse įsikūrusi tarptautinė jūrinių geležinkelio keltų linija tarp Klaipėdos ir Mukrano, Baltijos jūros uostų Lietuvoje ir Riugeno saloje Vokietijoje. Buvo įkurta kariniais tikslais – SSRS karinių dalinių aprūpinimui tuometinės VDR teritorijoje. Po Vokietijos susivienijimo perkėla tarnavo karinės technikos išgabenimui iš VDR teritorijos. Lietuvos nepriklausomybės metais perkėla perstatyta civiliniams tikslams ir tapo Lietuvos Jūrų perkėlos terminalu.
Istorija
1986 m. spalio 3 d. Klaipėdoje pradėjo veikti geležinkelio vagonus gabenančių keltų tarptautinė perkėla. Tądien čia atplaukė pirmasis Vokietijos traukinių keltas „Mukran“. Objekto atidaryme Lietuvos uoste dalyvavo Vokietijos Demokratinės Respublikos susisiekimo ministras. Klaipėdos perkėlos pajėgumas buvo 150 tūkst. geležinkelio vagonų per metus. Ją aptarnavo trys AB Lietuvos jūrų laivininkystė keltai „Vilnius“, „Kaunas“, „Klaipėda“ ir du Vokietijos keltai „Petersburg“ (anksčiau „Mukran“) ir „Greifswald“. Visi penki pastatyti Mathias Thesen Wismar laivų statykloje ir jie buvo didžiausi geležinkelio vagonus gabenantys keltai pasaulyje, todėl buvo įtraukti į Gineso rekordų knygą.
Sovietinėje Lietuvoje vyravo priešiškos nuotaikos naujo didžiulio objekto atsiradimui pajūryje. Ši 270 mylių linija buvo trumpiausias jūros kelias į Vokietiją. Buvo žinoma, kad perkėla planuota gabenti TSRS kariniams kroviniams, aplenkiant sausumos susisiekimo kelius per politiškai nestabilią Lenkiją, operatyviai aprūpinti karine technika sovietų kariuomenės dalį, dislokuotą tuometinėje VDR. Be to, TSRS buvo svarbiausia Rytų Vokietijos prekybos partnerė. Buvo tikimasi tokiu būdu pervežti 20-30 % dvišalių krovinių. Kadangi pakeisti sovietų valdžios sprendimą statyti perkėlą Klaipėdoje nebuvo galima, bandyta išgauti naudos miesto labui pasinaudojant centrinių Maskvos ministerijų lėšomis. Keltų, gabenančių tik geležinkelio vagonus, linija sujungė Klaipėdą su Vokietijos Mukrano uostu (dabar − Zasnicas (Sassnitz)). Vokietijos pusėje pastatyta kur kas didesnė perkėla, nes ten buvo keičiami geležinkelio vagonų riedmenys, pritaikyti sovietinio standarto vėžei ir atvirkščiai.
Staigiai sumažėjus krovinių srautui, 2016 m. geležinkelio perkėlos veikla sustabdyta.
Perkėlos statyba
Perkėlą sudarė jūrinė dalis, kurią finansavo TSRS jūrų laivyno ministerija, ir geležinkelio dalis, kurią finansavo TSRS susisiekimo ministerija. Perkėla buvo statoma beveik ketverius metus. Buvo sudarytas kelių lygių statybų štabas. Lietuvoje jo vadovu buvo LKP CK II sekretorius Nikolajus Dybenka. Jūrinę dalį projektavo Azerbaidžano susivienijimas „Kasmorniprojekt“, civilinius pastatus – Kauno „Pramprojektas“. Statinius statė ir komunikacijas įrengė Klaipėdos statybos trestas su subrangovais. Visus hidrotechnikos darbus atliko tuometinė statybos vadyba Nr.425 („Klaipėdos hidrotechnika“). Geležinkelį tiesė iš Mažeikių perkeltas statybos montavimo traukinys Nr. 711. Kuršių mariose buvo suformuota dabartinė perkėlos teritorija, susiaurinant protaką tarp Kiaulės nugaros ir Smeltės pusiasalio. Plyname lauke pastatyta perkėlai reikalinga nauja Draugystės geležinkelio stotis, kurioje buvo formuojami Pabaltijo geležinkelio krovininiai sąstatai.
Palikimas
thumb|left|250px|Keltas „Vilnius“ Rytų bloko žlugimas, šaltojo karo pabaiga nubraukė šalių ambicingus planus išplėsti krovinių apyvartą, pastatyti naujus geležinkelių keltus, pradėjo nešti nuostolius. Šiuo metu šis objektas − vienas iš Klaipėdos jūrų krovinių kompanijos (KLASCO) padalinių. Vienintelis geležinkelio vagonų denį išsaugojo Mukrano epochos keltas „Vilnius“. Pasikeitus ekonominėms sąlygoms, pasikeitus savininkams, geležinkelio keltai buvo pritaikyti krovininiams automobiliams, ratinėms transporto priemonėms, gabenti, be to, pritaikyti keleivių pervežimui.
Selangoras
Selangoras (MS Selangor) – Malaizijos valstija, esanti Malakos pusiasalio vakaruose. Dar žinoma kaip Darul Ehsah ( „nuoširdumo romovė“). Ribojasi su Peraku šiaurėje, Pahangu rytuose, Negeri Sembilanu pietuose ir Malakos sąsiauriu vakaruose. Valstija apsupa savivaldą turinčius (bet anksčiau buvusius pavaldžiais) Kvala Lumpūro ir Putradžajos miestus. Oficiali sostinė yra Šah Alamas, o valdančiojo sultono buveinė – Klangas.
Selangoras yra labiausiai ūkiškai ir infrastrukūros požiūriu išsivysčiusi Malaizijos valstija, be to, turinti daugiausia gyventojų. Klango uostas Port Klangas yra didžiausias Malaizijos jūrų uostas.
Gyventojai
Religinė sankloda (2010 m.):
Tautinė sudėtis (2010 m.):
Branduolinė žiema
Branduolinė žiema – hipotetinės pasaulio klimato sąlygos, kurios susiformuotų po didelio masto branduolinio karo. Manoma, kad didelio kiekio branduolinių užtaisų susprogdinimas, ypač ant degių objektų (tokių kaip miestai), sukurtų didžiulį dūmų ir pelenų sluoksnį stratosferoje, neleidžiantį Saulės spinduliams pasiekti žemės paviršiaus. Tai radikaliai atvėsintų orą planetoje.
Panašios klimato sąlygos susidarytų nukritus ypač dideliam meteoritui ar įvykus labai galingam ugnikalnio išsiveržimui.
Makedonijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Makedonijos futbolo varžybos 2004–2005 m.
Mormonai (reikšmės)
Mormonais vadinami:
Acetonas
Savybės
Lydosi -95,4°C, verda +56,5 °C temperatūroje. Tankis 819 kg/m³.
Sutrumpinta struktūrinė formulė CH3-CO-CH3
Panaudojimas
Buityje acetonas dažniausiai naudojamas dažams, klijams ir nagų lakui skiesti ar valyti.
Acetonas yra kai kurių plastikų, pluoštų, vaistų ir kitų chemikalų gamybos proceso dalis. Viena svarbiausių acetono panaudojimo sričių yra jo reakcija su fenoliu, kurios metu gaunamas bisfenolis A – viena svarbiausių medžiagų gaminant polikarbonatus, poliuretanus ir epoksidines dervas.
Acetonas naudojamas ir acetilenui pervežti. Cisternos užpildomos acetonu, į kurį po to leidžiamas acetilenas. Tokiu būdu viename litre acetono sutalpinama (ištirpinama) iki 250 litrų acetileno.
Poveikis žmogaus sveikatai
Maži acetono kiekiai yra gaminami žmogaus organizme natūraliai, daugiausiai perdirbant riebalus. Acetono kiekis gali padidėti, jei žmogus serga diabetu. Taip pat acetonas, dėl savo tirpumo ir lakumo, gali nesunkiai patekti į organizmą per geriamus skysčius ar įkvepiamą orą. Yra aprašyti apsinuodijimo acetonu atvejai, kai atsiranda priepuoliniai sindromai. Tačiau, acetonas nėra labai nuodingas. Tik santykinai didelis į organizmą patekusio acetono kiekis gali sukelti sąmonės praradimą arba mirtį. Kita vertus, patekęs ant odos, jis sukelia suerzinimą ir perštėjimą bei gali pažeisti liaukas.
Eksperimentai su gyvūnais, kurie ilgą laiką buvo laikomi aplinkoje, kurioje nuolat kontaktuodavo su acetonu, parodė, jog inkstų, kepenų, nervų pažeidimų skaičius smarkiai išaugdavo, taip pat padidėdavo apsigimimų tikimybė, o vyriškos lyties individai dalinai arba visiškai prarasdavo reprodukcinius sugebėjimus. Nėra duomenų, ar ilgalaikis acetono poveikis žmogui yra toks pats, kaip ir gyvūnams.
Įdomu, kad acetonas, vartojamas itin mažomis dozėmis, veikia kaip antikonvulsantas gydant gyvūnų ligas, panašias į epilepsiją. Spėjama, kad daug riebalų ir mažai angliavandenių turinti ketogenetinė dieta, naudojama kontroliuoti vaistams atsparią vaikų epilepsiją, veikia dėl to, kad vienas iš jos rezultatų yra acetono koncentracijos smegenyse padidėjimas.
Lietuvos kultūros centrų asociacija
Lietuvos kultūros centrų asociacija – Lietuvos visuomeninė organizacija, vienijanti Lietuvoje veikiančius kultūros centrus ir rūmus.