cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Stepučinskas
Biografija
Išėjęs iš sovietų saugumo, įsidarbino LR Generalinėje prokuratūroje. Nuo 1999 m. LR generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimo departamento vyriausiojo prokuroro pavaduotojas. Ištyrė ir perdavė teismui Panevėžio „Tulpinių“, Alytaus „Baublių“, Šiaulių „Princų“ ir Klaipėdos „Gaidjurgių“ baudžiamąsias bylas. Prisidėjo tiriant 1991 m. sausio-rugpjūčio mėnesių įvykius.
1999 m. sausio 4 d. LR generalinis prokuroras Kazys Pėdnyčia raštu kreipėsi į tuometinį VSD direktorių Mečį Laurinkų ir Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro vadovę Dalią Kuodytę. Iš šių institucijų vadovų tų pačių metų lapkričio 15 d. buvo gauta bendra išvada, kurioje konstatuota, kad A. Stepučinskui netaikomi įstatymo „Dėl SSRS valstybės saugumo komiteto (NKVD, NKGB, MGB, KGB) vertinimo ir šios organizacijos kadrinių darbuotojų dabartinės veiklos“ numatyti apribojimai, todėl A. Stepučinskui leista dirbti valstybės tarnyboje. 2006 m. Vilniaus apygardos administracinis teismas nustatė, kad A. Stepučinskas yra lojalus Lietuvai, o dirbdamas KBG jis tyrė tik išimtinai kriminalinius nusikaltimus.
Nuo 2011 m. LR Generalinės prokuratūros Organizuotų nusikaltimų ir korupcijos tyrimų departamento prokuroras.
Bendrasis Vokietijos aukščiausiųjų teismų senatas
Bendrasis Vokietijos aukščiausiųjų teismų senatas (BVATS,, sutr. Gemeinsamer Senat - 'Bendrasis Senatas') – Vokietijos federalinių teismų jungtinė įstaiga, skirta aukščiausiasis teismas praktikai vienodinti. BVATS imasi bylos, jeigu kuris nors iš paskutinė instancijos Vokietijos teismų ketina nukrypti nuo įprastinės (kitų) teismų praktikos. Veiklos pagrindas - Vokietijos Konstitucija (95 str. 3 d.). Veiklą reglamentuoja specialus įstatymas (Gesetz zur Wahrung der Einheitlichkeit der Rechtsprechung der obersten Gerichtshöfe des Bundes).
Būstinė - Karlsrūhė.
2018 m. Elitinės jaunių lygos sezonas
2018 m. SHARP Elitinė jaunių lyga – aukščiausio lygmens Lietuvos jaunimo futbolo varžybos, kurias sudarė U-19, U-17, U-16, U-15 amžiaus grupių divizionai.
Sezono apžvalga
Penktajame sezone SHARP Elitinės jaunių lygos struktūra buvo suvienodinta. Visuose keturiuose divizionuose rungėsi po 8 komandos 4 ratų sistema.
Lygos čempionų titulus pelnė Vilniaus FM U-19, Šiaulių SG-FA „Šiauliai“ U-17, Vilniaus FK „Žalgiris“ U-16, SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“ U-15 komandos. Pažymėtina, jog pirmąkart trijų divizionų nugalėtojai surinko vienodą iškovotų taškų sumą – po 73, o EJL U15 diviziono nugalėtojai sezono metu pelnė 72 taškus.
Geriausi EJL futbolininkai ir komandos buvo pagerbtos kartu su kitų šalies futbolo čempionatų žaidėjais LFF Bendruomenės renginyje Kėdainių arenoje lapkričio 29 dieną.
Turnyro lentelė
EJL U19 divizionas
EJL U17 divizionas
EJL U16 divizionas
EJL U15 divizionas
Rezultatai
EJL U19 pirmas ir antras ratas (2018 03 17 – 06 30)
EJL U19 trečias ir ketvirtas ratas (2018 08 13 – 11 10)
EJL U17 pirmas ir antras ratas (2018 03 17 – 06 30)
EJL U17 trečias ir ketvirtas ratas (2018 08 08 – 11 10)
EJL U16 pirmas ir antras ratas (2018 03 10 – )
EJL U16 trečias ir ketvirtas ratas (2018 08 15 – 11 10)
EJL U15 pirmas ir antras ratas (2018 03 17 – 06 18)
EJL U15 trečias ir ketvirtas ratas (2018 08 08 – 11 10)
Rezultatyviausių žaidėjų sąrašas
EJL U19 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Ernestas Andriušis (Vilniaus FM) – 31 įvartis
2. Gytis Paulauskas (Vilniaus FM) – 20 įv.
3. Alanas Marčiukaitis (FA „Dainava“) – 17 įv.
4. Benediktas Tomas Butler (FK „Banga“) – 16 įv.
EJL U17 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Armandas Kučys (Panevėžio Raimundo Sargūno SG) – 28 įv.
2. Meinardas Mikulėnas (FK „Žalgiris“) – 22 įv.
3. Deitonas Vinckus (SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“) – 19 įv.
4–5. Eimantas Dzinga (Panevėžio Raimundo Sargūno SG) ir Eimantas Pabrėža (Klaipėdos FM-FK „Atlantas“) – po 12 įv.
EJL U16 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Aleksas Okolovič (FK „Žalgiris“) – 27 įv.
2. Arnas Spyčius (FK „Žalgiris“) – 26 įv.
3. Kajus Adomas Kavaliauskas (FK „Žalgiris“) – 16 įv.
4–5. Gabrielius Micevičius (Šiaulių SG-FA „Šiauliai“) ir Ervinas Vilkaitis (FK „Žalgiris“) – po 15 įv.
EJL U15 diviziono rezultatyviausi žaidėjai
1. Aurimas Dapkus (SM „Tauras“-FK „Kauno Žalgiris“) – 24 įv.
2. Danielius Selčinskis (Vilniaus FM) – 19 įv.
3. Kajus Statauskas (Baltijos FA) – 15 įv.
4–5. Klaidas Birgiola (FK „Banga“) ir Ignas Jonaitis (FA „Šiauliai“) – po 14 įv.
Arabų–Izraelio karas (1948–1949)
Pirmasis arabų–Izraelio karas arba Izraelio nepriklausomybės karas – karas Artimuosiuose Rytuose, vykęs nuo 1948 m. gegužės 15 d. iki 1949 m. liepos 20 d. Jame dalyvavo Izraelis, Egiptas, Irakas, Jemenas, Transjordanija (nuo 1949 m. – Jordanija), Libanas, Saudo Arabija ir Sirija.
Mūšis
1948 metų gegužės 14 d. Izraelis paskelbė nepriklausomybę. Tą pačią dieną šalį užpuolė Egiptas, Sirija, Transjordanija, Libanas, Irako Karalystė, Saudo Arabija bei Jemenas ir užėmė Izraelio rytinę ir pietinę dalį bei Jeruzalės žydų kvartalą. Gan greit žydai pradėjo kontrpuolimą bei praplėtė savo valstybės teritoriją: užėmė dar 6700 km² Palestinos teritorijos kartu su Vakarų Jeruzale, tačiau Egiptas užėmė Gazos Ruožą, o Jordanija – Jordano upės vakarinį krantą bei Rytų Jeruzalę.
Mykolo Romerio universiteto Viešojo saugumo akademija
Akademijoje rengiami viduriniosios grandies statutiniai pareigūnai policijos, valstybės sienos apsaugos ir kitoms teisėsaugos institucijoms. Akademijoje vykdomos bakalauro ir magistrantūros studijos.
Bucheon FC 1995
„Bucheon FC 1995“ futbolo klubas – Pietų Korėjos futbolo klubas iš Bučono.
Mykolo Romerio universiteto Viešojo saugumo akademija
Istorija
Nuo 1944 iki 1990 m. Kaune veikė TSRS vidaus reikalų ministerijai priklausiusi Specialioji vidurinė milicijos mokykla. Ji buvo įsikūrusi tame pačiame pastate K. Donelaičio g. 68/Maironio g. 27, kuriame tarpukariu dirbo Laikinosios sostinės valdžios įstaigos ir tebesimoko dabartiniai viešosios tvarkos saugotojai.
Bucheon FC 1995
Namų rungtynes žaidžia Bučono miesto stadione, kuris talpina 35 545 žiūrovus.
Mykolo Romerio universiteto Viešojo saugumo akademija
Istorija
1991 m. čia įsikūrė Aukštesnioji policijos mokykla. Jos bazėje nuo 1997 m. veikė Lietuvos teisės akademijos, o nuo 2007 m. – Mykolo Riomerio universiteto Kauno policijos fakultetas, dabar – MRU Viešojo saugumo fakultetas (mokomasis korpusas, biblioteka).
Bucheon FC 1995
Istorija
Dabartinis klubas perkurtas 2007 m. pradžioje. Nuo 2013 m. rungtyniavo „K League 2“.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Raudona ir juoda spalvos.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 11 d.
Matchedje Maputo
Clube Desportivo Matchedje de Maputo arba žinomas kaip CD Matchedje de Maputo – profesionalus Mozambiko futbolo klubas, įsikūręs Maputu.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1979 m. 1987 ir 1990 m. tapo šalies čempionais. Buvo perkelti į žemesnį divizioną.
2020 m. pirmenybės Mozambike nevyko dėl pandemijos.
Žemės reforma
Žemės reformos gali būti ir žemės nacionalizacija, o tai reikštų žemės perdavimo iš atskirų savininkų – netgi valstiečių nuosavybės – vyriausybės kolūkiams. Istoriškai buvo atvejų, kai valstybinė arba bažnytinė žemė buvo išdalinta valstiečių ūkiams. Bendras žemės reformų bruožas yra esamų žemės panaudojimo reguliacijų ir įstatymų pakeitimas arba panaikinimas. Taigi, nors žemės reforma gali būti radikali, pvz., didelio žemės ploto perdavimas iš vienos grupės į kitą, žemės reforma taip pat gali būti mažiau dramatiška, pvz., įstatymų ir reguliacijų pakeitimai skirti gerinti žemės administravimą.
Vis dėlto, bet koks pakeitimas ar reformos šalies žemės nuosavybės įstatymuose yra labai intensyvus politinis procesas, kuris keičia santykius tarp bendruomenių, taip pat tarp bendruomenių ir valstybės. Taigi net ir nedidelio masto žemės reformos ir teisiniai pakeitimai gali sukelti daug diskusijų ar konfliktų.
Onos Šimaitės gatvė
Onos Šimaitės gatvė – Vilniaus senamiesčio gatvė, besiribojanti su Bokšto, Maironio ir Kūdrų gatvėmis.
Patašiai
Patašiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kriūkų. Sutkų girininkija (Šakių miškų urėdija).
Onos Šimaitės gatvė
Apie gatvę
Šiuo metu gatvei nėra priskirtas nė vienas namas. Gatvė yra 200 metrų ilgio. Ji yra netoli Tymo turgaus.
Buvusi Kūdrų gatvė 2015 metais pervadinta Vilniaus universiteto bibliotekininkės Onos Šimaitės vardu. O.Šimaitė gelbėjo žydus II pasaulinio karo metu. Ji buvo viena pirmųjų lietuvių, kuriai 1966 m. Jeruzalėje buvo suteiktas Pasaulio tautų teisuolės vardas.
Onos Šimaitės ir Bokšto gatvių sankirtoje yra Česlovo Milošo laiptai, kuriais nulipus, iš Bokšto gatvės patenkama į Užupį. Ant laiptų iškaltus Č.Milošo eilių lietuvių ir lenkų kalbomis fragmentus atrinko Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto direktorius Mindaugas Kvietkauskas su žmona literatūrologe Brigita Speičyte.
Raudonosios Žvaigždės ordinas
thumb|right|200px|Raudonosios Žvaigždės ordinas. thumb|right|200px|Raudonosios Žvaigždės ordino antroji pusė. thumb|right|200px|Raudonosios Žvaigždės ordino juostelė. Raudonosios Žvaigždės ordinas  – TSRS karinis ordinas, kuriuo būdavo apdovanojami kariai ir karo jūrininkai už ypatingus nuopelnus ginant TSRS tiek karo, tiek taikos metais, užtikrinant valstybės saugumą.
Pirmasis ordino kavalierius buvo Vasilijus Bliucheris, apdovanotas 1930 m. rugsėjo mėn.
Ordino statutas
Ordinas įsteigtas 1930 m. balandžio 6 d., jo statutas patvirtintas 1930 m. gegužės 5 d. Vėliau ordino statutas keistas 1936 m. gegužės 7 d., 1943 m. birželio 19 d., 1946 m. vasario 26 d., 1947 m. spalio 15 d. ir gruodžio 16 d. 1980 m. kovo 28 d. patvirtinta nauja ordino statuto redakcija.
Raudonosios Žvaigždės ordinu apdovanodavo: Ordinu buvo galima apdovanoti ir užsienio valstybių kariškius.
Ordinu apdovanodavo TSRS Gynybos ministerijai, Vidaus reikalų ministerijai ar Valstybės saugumo komitetui pateikus paraišką.
Raudonosios žvaigždės ordinas būdavo nešiojamas dešinėje krūtinės pusėje. Turint kitų ordinų – po 2-ojo laipsnio Tėvynės karo ordino.
Apdovanojimų praktika
Raudonosios žvaigždės ordinas buvo vienas dažniausių karinių apdovanojimų Didžiajame Tėvynės kare, juo apdovanota daugiau kaip 2 milijonai kariškių (dalis jų Raudonosios žvaigždės ordinu apdovanoti kelis kartus). Didelė dalis apdovanotųjų – jaunesnieji karininkai.
Viso atlikta 3 876 740 apdovanojimų.
1944–1958 m., kol nebuvo medalio „Už nepriekaištingą tarnybą“, ordinu apdovanodavo ir už ilgą tarnybą – 15 metų ginkluotosiose pajėgose, valstybės saugumo organuose ar milicijoje.
Ordino aprašymas
Raudonosios Žvaigždės ordino ženklas buvo rubino raudonumo emale padengta penkiakampė žvaigždė.
Ordino centre – skydas, kuriame pavaizduota raudonarmiečio su miline ir šautuvu rankose figūra. Aplinks skydą – tos pačios spalvos apvadas su užrašu „Visų šalių proletarai, vienykitės“. Apatinėje apvado dalyje – užrašas „TSRS“ (СССР). Po skydu – pjautuvo ir kūjo atvaizdas. Skydas, raudonarmiečio atvaizdas, užrašai, pjautuvas ir kūjas, žvaigždės kraštai oksiduoti.
Ordino ženklas gamintas iš sidabro. 1975 m. ženkle sidabro būdavo 27,162±1,389 g. Visa ordino masė – 33,25 ± 1,62 g.
Didžiausias ordino skersmuo – 47-50 mm (priklauso nuo kaldinimo metų). Atstumas nuo ženklo centro iki žvaigždės spindulio galo – 26-27 mm.
Vidinėje ordino pusėje – įsriegtas strypelis su veržle, kuriais ženklas tvirtinamas prie drabužių.
Ordino juosta – šilkinio muaro (24 mm pločio), bordinės spalvos su pilka juostele (5 mm pločio) viduryje.
Marcell Jacobs
Marcell Jacobs (g. 1994 m. rugsėjo 26 d.) – Italijos lengvaatletis, kuris specializuojasi sprinto bėgime. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.
Biografija
2016 m. dalyvavo Europos čempionate šuolių į tolį varžybose. Sportininkas užėmė 11-ą vietą. 2019 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionate Jacobs dalyvavo 100 m bėgimo varžybose, kuriose užėmė 19-ą vietą.
Savo debiutinėse 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Jacobs dalyvavo sprinto varžybose. Vyrų 100 m bėgimo atrankoje italas distanciją įveikė per 9,94 s ir pasiekė naująjį Italijos nacionalinį rekordą bei pateko į kitą etapą. Pusfinalio bėgime italas pagerinęs Europos rekordą (9,84 s) su septintu rezultatu pateko į finalinį bėgimą. Finale Jacobs distanciją įveikė per 9,80 s ir dar kartą pagerinęs Europos rekordą tapo olimpiniu čempionu. Jacobs tapo pirmuoju italu laimėjusiu 100 m bėgimą olimpinėje istorijoje. Komandinės estafetės 4 x 100 m rungtyje kartu su Italijos nacionaline rinktine laimėjo antrąjį aukso medalį.
2022 m. pasaulio uždarų patalpų čempionate Jacobs startavo 60 m rungtyje. Finale sprinteris distanciją įveikė per 6,41 s ir pagerinęs Europos rekordą pelnė aukso medalį.
Belgijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Belgijos futbolo supertaurės rungtynės
--
Xavier Dolan
Ksavjė Dolanas-Tadrosas (Xavier Dolan-Tadros, g. 1989 m. kovo 20 d. ) – Kanados aktorius, režisierius, scenarijų autorius ir kostiumų dizaineris. Xavier Dolan pradėjo aktoriaus karjerą vaikystėje reklamos srityje. Vėliau sukūrė keletą nepriklausomo kino juostų. Dolanas pirmą kartą gavo tarptautinį pripažinimą 2009 metais už savo paties režisuotą pilnametražį filmą „Aš nužudžiau savo motiną”. Tai buvo jo kaip režisieriaus debiutinis filmas. Filmo premjera įvyko Kanų kino festivalyje.
Dolanas už savo kūrybą yra įvertintas daugybe apdovanojimų. 2014 metais už savo filmą „Mamytė” Dolanas laimėjo Kanų kino festivalio žiuri prizą. 2016 metais už filmą „Tai tik pasaulio pabaiga” laimėjo to paties festivalio Grand Prix apdovanojimą.
Strėvos mūšis
Strėvos mūšis įvyko 1348 m. vasario 2 d. tarp Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Vokiečių ordino kariuomenių prie Strėvos upės (spėjama netoli Žiežmarių). Vygandas Marburgietis Stėvos mūšį aprašė kaip didelę riterių pergalę, pasak jo buvo nukauti arba nuskendo apie 18 000 lietuvių, o kryžiuočių nuostoliai tebuvę 8 riteriai ir 60 kitų karių. Manoma, kad mūšyje žuvo du didžiojo kunigaikščio Gedimino sūnūs – Narimantas ir Manvydas. Dėl vadovybės pasikeitimo (didysis magistras Heinrich Dusemer buvo ligotas ir mirė 1353 m.) bei plintančios Juodosios mirties kryžiuočiai nesugebėjo pilnai išnaudoti šios pergalės.
1347 m. lietuviai puolė ordino kraštą net du kartus. Tais pačiais metais Teutonų ordinas susilaukė daugelio riterių iš Prancūzijos ir Anglijos, kur Šimtamečio karo metu buvo sudarytos paliaubos. Žygis į Lietuvą prasidėjo 1348 m. sausio pabaigoje, tačiau dėl prasto oro kariuomenė pasiekė tik Įsrutį. Nedidelė kariuomenės dalis, vadovaujama V. Kniprodės (Winrich von Kniprode), įsiveržė į centrinę Lietuvą ir savaitę laiko naikino kraštą kol susidūrė su lietuvių kariuomene. Ordino kariuomenė persiskyrė į dvi dalis. Dalis grįžo atgal, o kita dalis pasiekė Žiežmarius. Riteriai buvo sunkioje situacijoje – persikelti per Strėvą galėjo tik keletas žmonių vienu metu ir kai pagrindinės pajėgos būtų persikėlusios, likutis būtų buvęs lietuvių sunaikintas. Riteriai turėjo ribotas atsargas ir negalėjo laukti. Kęstučio ar Narimanto vadovaujami lietuviai taip pat turėjo ribotas atsargas ir nusprendė pulti, tačiau kritiniu momentu kryžiuočiai kontratakavo ir savo sunkiąja kavalerija suardė lietuvių rikiuotę. Pasak kronikininko tiek lietuvių nuskendę, kad riteriai galėję „sausomis kojomis“ pereiti upę. Ši pasakojimo dalis sulaukia daugiausia kritikos, nes Strėvos upė yra sekli, ypač žiemos metu, ir joje negalėjo nuskęsti didelis kiekis karių.
Kokio masto buvo pralaimėjimas istorikai vertina skirtingai, dažniausiai sutariama, kad Vygandas Marburgietis perdėjo lietuvių nuostolius. Paskelbti pasauliui apie didžiausią laimėjimą ordinui buvo naudinga: tai imponavo Europos riteriams ir vis daugiau jų viliojo į talką ordinui. Iškart po mūšio Ordinas didelių laimėjimų nepasiekė, nebandė lietuvių persekioti ar užimti pilis, tačiau mūšis lietuvius susilpnino. Strėvos mūšyje žuvo Mantvydas ir Narimantas Gediminaitis. Tais pačiais metais riteriai užpuolė ir nusiaubė Šiaulių kraštą nesulaukę didesnio pasipriešinimo bei sugriovė Veliuonos pilį. Rytuose lietuviai prarado įtaką Pskove ir Naugarde 1348 m. bei Smolenske kitais metais. Riteriai pergalę priskyrė Mergelei Marijai ir jos garbei didysis magitras Vinrichas fon Kniprodė Karaliaučiuje įsteigė moterų vienuolyną.
Saulė ant tavo odos
Saulė ant tavo odos – 1971 m. Italijoje sukurta drama.
Juchenas
thumb|left|Katalikų bažnyčia left|thumb|Geležinkelio stotis Juchenas – savivaldybė Vokietijoje (Reino-Noiso apskrityje, Šiaurės Reinas-Vestfalija), tarp Menchengladbacho ir Grevenbroicho. 22 732 gyv.
Patašiškės
Patašiškės – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 9 km nuo Šunskų.
Domantai (Šiauliai)
Domantai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, kurio teritorijos pakraštyje yra Kryžių kalnas. Kaimas išsidėstęs prie kelių ir senojo vieškelio Šiauliai – Meškuičiai. 5 km į šiaurės rytus nuo kaimo yra vieta, kur 1236 m. įvyko Saulės mūšis.
Jorginho
Nacionalinėje komandoje žaidė 1987–1995 m.
Patatuliečiai
Patatuliečiais vadinami kaimai Biržų rajone:
Luiz Bombonato Goulart
Luizas Bombonatas Gularas (Luiz Bombonato Goulart; g. 1975 m. lapkričio 14 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1996–2002 m.
Dāvis Ikaunieks
Davis Ikauniekas (Dāvis Ikaunieks; g. 1994 m. sausio 7 d.) – Latvijos futbolininkas, atakuojančio plano saugas.
Khojai
Khojai (sav. کھو = Kho) arba čitraliai – šiaurės Pakistano tauta. Gyvena Chaiber Pachtunchvos srityje, Čitralio rajone, buvusios Čitralio kunigaikštystės (centras – Čitralis) žemėse, taip pat dalis – Afganistane (Badachšano provincija). Vartoja khovarų (čitralių, arnijų) kalbą, priklausančią indoeuropiečių kalbų šeimai, indoiranėnų pošeimiui, dardų skyriui. Tikintieji – musulmonai (daugiausia šiitai-izmailitai).
Dāvis Ikaunieks
Buvo kviečiamas į įvairaus amžiaus Latvijos jaunimo rinktines, o nuo 2016 m. atstovavo Latvijos nacionalinei rinktinei.
Khojai
Khojai senovėje patyrė baktrų ir kušanų įtaką, vėliau – tadžikų ir puštūnų. Keletą šimtmečių turėjo Čitralio kunigaikštystę, valdomą kunigaikščių, tituluojamų mechtarais.
Dāvis Ikaunieks
Karjera
Rungtyniavo Latvijoje. Atstovavo Liepājas Metalurgs, FK Liepāja ir FK RFS (Ryga).
Khojai
Tradicinis verslas – ariamoji žemdirbystė (miežiai, soros, ankštiniai), gyvulių auginimas (avys, ožkos, galvijai). Amatai: medžio raižyba, metalo apdirbimas (kai kurie kaimai garsėja savo kalviais ir vario apdirbėjais).
Išlikę ikimusulmoniškos tikybos bruožų, gerbiamos senosios dvasios.
Dāvis Ikaunieks
Karjera
Netrukus šis klubas žlugo ir žaidėjas perėjo į naujai suburtą FK Liepāja.
2016 m. nuomos pagrindais rungtyniavo Čekijoje. Atstovavo FC Vysočina Jihlava.
2017 m. perėjo į FC Vysočina Jihlava ir atstovavo šiam klubui 2017–2018 m. sezone.
FK Jablonec žaidėją nuomos pagrindais skolindavo Latvijos ir Čekijos klubams.
2019 m. paskolintas FK RFS (Latvija). 2019 m. klubas iškovojo Latvijos futbolo taurę.
Vėliau skolintas FC Fastav Zlín, FK Mladá Boleslav ir FK Liepāja.
Senza buccia
Senza buccia – 1979 m. sukurta erotinė komedija.
Bajai
Bajai (kinų kalba 白族; pinyin Báizú) – viena iš 56 oficialiai pripažintų Kinijos Liaudies Respublikos etninių grupių, daugiausiai gyvenanti Dali bai autonominėje prefektūroje, esančioje Junano provincijoje. Taip pat mažesnės bajų grupės gyvena kaimyninėse Guidžou ir Hunano provincijose. Pagal oficialų gyventojų surašymą 2000 m. bajų Kinijoje buvo 1 858 063.
Bajais ši tauta oficialiai Kinijoje pradėta vadinti nuo 1956 m. jų pačių prašymu. Kinų kalboje žodis bai reiškia baltą spalvą, kuri labai gerbiama bajų kultūroje. Jie patys save vadina Baipzix (Baizi), Baip’ho (Baihuo), Baip yinl (Baini) arba Miep jiax.
Geografija
thumb|left|Erhai ežeras
Bajų žemės, esančios pietvakarinėje Kinijos dalyje, yra išsidėsčiusios Junano-Guidžou plokštikalnio šiaurės vakaruose. Šiam kraštui būdingas tropinių plynaukščių musoninis klimatas, dėl kurio visi keturi metų laikai panašūs į pavasarį. Šioje vietoje gausu upių, tankių miškų ir derlingos žemės. Taip pat čia yra vienas iš septynių didžiausių ežerų Kinijoje, Erhai ežeras, o šalia jo stūkso Kangšano kalnas, turintis nemažas garsiojo Junano marmuro atsargas.
Dėl švelnaus klimato, aplink šį ežerą išsidėsčiusiose žemėse derlius nuimamas du kartus per metus. Šiame regione daugiausiai auginami ryžiai, žieminiai kviečiai, pupos, soros, medvilnė, rapsai, cukranendrės ir tabakas.
Etninė įvairovė
Bajams oficialiai priskiriamos dar dvi tautos – nama ir leimo, gyvenančios vakarinėje Junano provincijos dalyje. Nama tautos protėviai šioje vietoje įsikūrė bėgdami nuo mongolų puolimo. Šiuo metu jų čia gyvena apie 50 000 – 60 000. Pats žodis nama reiškia tigrą, kurį garbina šios tautos atstovai. Jie tiki, jog yra kilę iš šio gyvūno ir garbina tigrę motiną kaip savo pramotę ir globėją.
Po kurio laiko dalis nama tautos klanų persikėlė per kalnus į Nudziango upės baseiną, kuriame įsikūrė, o dalis jų buvo praminti leimo, arba atkeliavę per kalnus.
Tiek nama, tiek leimo pavadinimai sutinkami Čing dinastijos rašytiniuose šaltiniuose. Šiuo metu jos abi traktuojamos kaip dvi atskiros tautos, priklausančios bajų tautinei mažumai, kadangi yra tos pačios kilmės. XVIII a. pabaigoje nama žemėse atrastos druskos kasyklos pradėjo vilioti daugiau bajų tautos atstovų, kurie migruodami iš Dali regiono su savimi atsinešė pažangesnius darbo įrankius bei Benzhu tikėjimą. Nepaisant to, nama tautos atstovų kultūra ir kalba smarkiai skiriasi nuo bajų.
Kartu Dali regione galima sutikti ir bajų kalba šnekančių bei jų tradicinius rūbus dėvinčių žmonių, kurie išpažįsta islamą ir nėra priskiriami bajų tautai. Tai hujų tautos atstovai, dar vadinami „bajų hujais“, kurių dauguma čia atsikraustė po nepavykusio sukilimo prieš Čing dinastijos valdžią XIX a. antroje pusėje ir asimiliavosi su vietiniais bajais.
Istorija
Archeologiniai kasinėjimai rodo, jog bajų protėviai Erhai ežero pakrantėse apsigyveno jau neolito laikotarpiu. Jau tuo metu jų pagrindiniai verslai buvo žemdirbystė, gyvulininkystė, medžioklė ir žvejyba, o pagrindiniai įrankiai pagaminti iš akmens. Maždaug prieš 2000 metų pradėjo naudoti bronzą ir kitus metalus.
VI–VII a. Erhai ežero pakrantėse gyvenančios gentys palaipsniui susijungė į vadinamąsias Šešias Zhao (karalystės arba satelitai). Vienai iš jų, Nanžao (Pietinė Karalystė), sustiprėjus, jos valdovas Piluoge VIII a. galiausiai prisijungė ir likusias penkias ir įkūrė Nanžao karalystę. Galima teigti, jog nuo šios karalystės ir prasideda bajų tautos istorija, kurie kartu su I tautos protėviais sudarė gyventojų daugumą.
Iki X a. tai buvo galingiausia karalystė pietinėje Kinijoje, kurios valdos apėmė ne tik didžiąją dalį dabartinės Junano privincijos teritorijos, bet ir siekė šiaurines dabartinio Vietnamo, Laoso, Mianmaro bei pietines Sičuano provincijos žemes. Tai buvo svarbus prekybos centras, per kurį ėjo svarbūs prekybos keliai, jungiantys Kiniją su dabartiniu Mianmaru. Kartu ši karalystė buvo ir religinis centras, garėjantis budistinio meno paminklais.
X a. Nanžao karalystėje prasidėjo neramumų laikotarpis, trukęs beveik trisdešimt metų, po kurio jos vietoje buvo įkurta nauja Dali karalystė. Ši karalystė taip pat netruko suklestėti tiek ekonominėje, tiek kultūrinėje srityse. Beveik 300 metų trukęs jos gyvavimo laikotarpis buvo žymiai taikesnis negu jos pirmtakų, kadangi kaimynystėje esantys Tibetas ir Song dinastijos valdoma Kinija buvo per daug užsiėmę savo vidaus problemomis, kad kariautų su geru prekybos partneriu.
Galiausiai Dali karalystės lyderiavimą regione nutraukė mongolų įsiveržimas XIII a., kuomet jos vietoje buvo įkurta Junano provincija ir sujungta su likusia Kinijos dalimi. Nepaisant to, Dali miestas ir toliau išliko svarbiu politiniu, ekonominiu ir prekybos centru regione.
Mingų ir Čingų dinastijų laikais daug bajų tautos atstovų, išlaikę valstybinius egzaminus, pakilo į aukštus vietinių ir centrinės vyriausybės postus.
Per ilgą bajų istorijos laikotarpį jų protėviai buvo vadinami Dianfen, Sou, Baiman, Bairen, Minjia ir daugybe kitų vardų ir tik 1956 m., įkūrus Dali bai autonominę prefektūrą jie pradėti vieningai vadinti bajais.
Kalba
Šiuo metu bajų kalba šneka apie 1 240 000 žmonių (2003 m. duomenimis). Šioje kalboje išskyriami trys dialektai: pietinis, centrinis ir šiaurinis, iš kurių daugiausiai šnekama pietiniu dialektu, dar žinomu kaip Dali dialektas.
Dėl istoriškai susiklosčiusių glaudžių santykių su kinais, jau nuo Tang dinastijos laikų, bajų kalboje atsirado labai daug skolinių iš kinų kalbos, kurie sudaro net apie 60 % bajų kalbos žodyno. Juan ir Ming dinastijų laikotarpiu bajai galutinai perėmė kinų raštą, bet kitaip jį tardavo. Todėl bajai neretai vadinami labiausiai asimiliuota tautine mažuma Kinijoje. Dėl šios priežasties mokslininkams sunku nustatyti, kuriai kalbų grupei ji priklauso. Dauguma linkę ją priskirti tibetiečių-mianmariečių kalbų grupei, priklausančiai kinų-tibetiečių kalbų šeimai, kiti mano, jog ją reikėtų išskirti kaip atskirą šios kalbų šeimos grupę. Yra ir dar viena nuomonė, priskirianti bajų kalbą sinitinių kalbų grupei, kuriai priklauso ir kinų kalba.
Song ir Tang dinastijų laikais bajai, remdamiesi kinų raštu buvo sukūrę senąją kalbą bowen, o nuo 1957 m. pradėta bandyti jų kalbai pritaikyti lotyniškąją abėcėlę. Šis procesas vis dar nebaigtas.
Religija
Bajai išpažįsta įvairias religijas, tokias kaip taoizmas, krikščionybė ar vietinių dievų bei dvasių garbinimas, tačiau labiausiai paplitusios yra budizmas ir vietinė religija, vadinama Benzhu.
Budizmas bajų žemėse paplito nuo VII a. Jo paplitimą liudija ir gailestingumo bodhisatvos Guanyin pasirodymas senuosiuose bajų mituose. Kartu su budizmu paplitę taoizmas ir konfucionizmas atspindi glaudžius santykius su Kinija ir didžiulę jos kultūros įtaką. Net ir dabar daugelyje bajų miestų bei kaimų galima aptikti budistines, taoistines ar konfucionistines bei Benzhu šventyklas pastatytas viena šalia kitos. Teigiama, jog būtent pastaroji, Benzhu, religija turi ypatingą reikšmę bajų bendruomeniniame gyvenime.
Benzhu galima išversti kaip valdovų arba dievų garbinimą. Iš esmės šie dievai yra sudievinti istoriniai herojai, kariai, išminčiai ar garsūs lyderiai. Kiekviena kaimo bendruomenė turi savo dievus, kurie juos saugo nuo ligų, karo ar bado ir yra garbinami prieš kiekvieną svarbų įvykį bajų gyvenime.
Atokesnėse vietovėse vis dar sutinkama animizmo apraiškų, kur garbinami gamtoje gyvenantys dievai ir dvasios, o kai kuriuose kaimuose dar išlikusios ir šamanizmo tradicijos. Galima aptikti ir balto akmens kultą, išlikusį šalia Mekongo upės gyvenančioje nama gentyje, priskiriamoje bajų tautai. Tiesa, patys nama genties atstovai gerai nežino, kodėl baltas akmuo yra toks svarbus. Dalis jų teigia, jog tai yra protėvių kaulai, kurių nevalia judinti, kiti jį vadina demonų kaulais, kuriuos pavojinga judinti, dar kiti baltą akmenį sieja su ugnies dievu, kuris buvo plačiai garbinamas Kinijoje.
Kultūra ir papročiai
Bajai paprastai gyvena nedidelėse monogaminėse šeimose. Retai ir tik turtingesnėse šeimose gali pasitaikyti, jog netgi keturios kartos gyvena po vienu stogu. Santuokos tarp tą pačią pavardę turinčių asmenų, ar to paties klano narių, draudžiamos, tačiau leidžiama tuoktis su kitų tautinių mažumų atstovais.
Jau neolite pradėję užsiiminėti žemdirbyste jie ištobulino drėkinimo sistemą taip, jog Nanžao karalystės laikotarpiu vanduo buvo pasiekiamas daugiau nei dešimties tūkstančių hektarų plotuose. Bajų darbai meteorologijos, astronomijos ir medicinos srityse turėjo nemažai įtakos šių mokslų vystymuisi.
Vokietijos konstitucinės teisės istorija
Vokietijos konstitucinės teisės istorija - Vokietijos teisės sistemos, apimančios valstybinę santvarką, jos kertinius principus, dalis istorinė raida; teisės istorija.
Bajai
Literatūra ir muzika
Teigiama, jog bajų literatūra yra viena iš gausiausių visų Kinijos tautų literatūrų. Joje apstu meilės istorijų, pasakėčių, mitų apie gyvūnus, budistinių pasakojimų ir t. t. Dauguma šių kūrinių vaizduoja bajų tautos gyvenimą, darbus ir kovas su gamtos jėgomis. Taip pat yra sukurta nemažai istorinių poemų, iš kurių žymiausios Bajų istorija, Nanzhu istorijos ir Pietvakarių Kinijos karalystės, suteikia daug vertingos informacijos apie Erhai srities gyventojų istoriją.
Vokietijos konstitucinės teisės istorija
Priešistorė
Vokietijos konstitucinės teisės ištakos - XVIII-XIX a. vykusios vokiškų valstybių integracijos teisė. 1815 m. įkurta Vokietijos Sąjunga, 1871 m. tapusi Vokietijos imperija. Centralizacija skatino ne tik politinę, bet ir teisinę integraciją (pvz., pradėta teisės kodifikacija - sukurti Vokietijos komercinis kodeksas ir kt.). Atitinkamai valstybės pagrindus įtvirtino konstitucinio lygmens norminiai teisės aktai kaip 1871 m. Vokietijos konstitucija, Vokietijos Imperijos Konstitucijos.
Bajai
Architektūra
thumb|Trys pagodos Vienas iš žymiausių bajų architektūrinių paminklų yra trys pagodos, priklausančios Changsheng šventyklai, esančiai netoli Dali miesto. Tang dinastijos laikotarpiu pastatytos pagrindinės pagodos šešiolikos aukštų bokštas, kurio aukštis siekia daugiau nei 60 metrų, išstovėjo daugiau nei 1000 metų iki šių dienų ir yra vienas aukščiausių tarp Kinijos pagodų. Kartu su kitomis dvejomis pagodomis jis sudaro simetrišką trikampį, atspindintį pagrindines ankstyvosios Kinijos budistinės architektūros ypatybes, ir yra tapęs Dali miesto simboliu. Manoma, kad jos kūrėjai buvo atvykę iš tuometinės Kinijos sostinės Siano, kurioje stovi labai panaši Dayan pagodą.
Vokietijos konstitucinės teisės istorija
Šiuolaikinės Vokietijos konstitucinės teisės istorija
Pagrindinis teisės šaltinis - Vokietijos Konstitucija ( - 'Pagrindinis Įstatymas'), priimta 1949 m. gegužės 23 d. Jos pagrindu įkurtas Vokietijos Konstitucinis Teismas. Istorinis konstitucinės teisės šaltinis, dabartinės Konstitucijos pirmtakė - Veimaro Konstitucija (1919 m.).
Bajai
Architektūra
Bajų architektūros specifika atsispindi ir gyvenamųjų pastatų statyboje. Pagal naudojamas statybines medžiagas ir apdailą jie skirstomi į tris grupes: iš bambuko pastatytus namus ir namelius šiaudiniais stogais, medinius namus ir namus su čerpėmis dengtu stogu. Šis suskirstymas atspindi namų šeimininkų ekonominę padėtį bei geografines sąlygas.
Bambukiniai namai dažniausiai statomi klanų ir kalvų šlaituose. Jie būna dviejų aukštų, kurių pirmajame laikomi gyvuliai, o antrajame gyvena žmonės. Viršutinis aukštas bambukine siena padalintas į du nedidelius kambarius ir vieną didesnį, kuris naudojamas kaip svetainė, virtuvė, vyresniųjų miegamasis ir pan. Tuo tarpu mažesnieji kambariai atitinkamai skirti vaikams, ar jauniausiajam sūnui su žmona, bei ūkyje naudojamiems įrankiams laikyti.
Nameliai su šiaudiniais stogais dažniausiai turi tik vieną kambarį, kurio centre yra vieta laužui, o aplinkui padėtos lentos atstoja lovas.
Banbukiniai namai ir nameliai su šiaudiniais stogais daugiausiai galima pamatyti Nujiang prefektūroje.
Šiaurės vakarinėje Junano provincijos dalyje gyvenantys bajai dažniausiai statosi medinius namus. Statybai jie naudoja maždaug 10–15 centimetrų skersmens pušų kamienus, kuriuos deda vieną ant kito formuodami sienas, o stogus dengia lentomis arba šiaudais. Kai kurie namai taip pat teturi vieną kambarį, kurio centre yra vieta laužui. Toks namas skirtas šeimai su mažais vaikais, iki septynerių metų. Kai vaikui sukanka septyneri, jis apsigyvena kitame mediniame name arba pas senelius.
Namai su čerpėmis dengtais stogais tradiciškai sudaryti iš trijų pastatų komplekso, primenančio U raidės formą, ir visa tai dengiančios sienos. Komplekso viduryje yra kiemas, o kiekviename iš trijų pastatų yra po kambarį. Paprastai namai statomi iš plytų ir medžio, o sienos iš plytų ir akmenų. Sienos nudažomos baltai ir papuošiamos juodais gyvūnus ar kitus gamtos elementus vaizduojančiais raštais. Padailinimui naudojami molinės skulptūros, medžio drožiniai, spalvoti piešiniai, marmuras ir pan. Taip papuošti namai atrodo įspūdingai ir elegantiškai.
Amatai
Nuo senų laikų bajai itin garsėja savo medžio drožybos ir lakavimo sugebėjimais, taip pat audinių siuvinėjimo ir dažymo įgūdžiais. Pastarasis amatas vadinamas skien tie, žinomas jau ankstyvaisiais amžiais kaip Dali gyventojų, daugiausiai bajų, audinių dažymo menas. Kartais jis vadinamas Dali siuvinėjimo ir dažymo menu arba tiesiog bajų tautos siuvinėjimo ir dažymo menu.
Tradiciniai rūbai
Bajų tradicinis kostiumas turi ilgą istoriją, siekiančią Nanzhao ir Dali karalysčių laikus. Dabartiniai jų rūbai pasižymi ryškiomis ir tarpusavyje gerai derančiomis spalvomis, subtiliais siuvinėjimo raštais bei paprastu stiliumi. Bajai labai mėgsta gėles, ypač kamelijas, kurias jie laiko grožio simboliu. Jomis ne tik dažnai puošiami rūbai, bet pats bajų aprangos stilius (raudonas šalikas ant baltas viršutinis drabužis) primena žydinčios kamelijos žiedą.
Kaip jau sufleruoja bajų pavadinimas, ši tauta mėgsta baltą spalvą, kuri dominuoja ir jų aprangoje. Jie tiki, jog balta spalva simbolizuoja kilnumą ir aukštą socialinį statusą. Paprastai vyrai vilki baltus drabužius, o moterys ir merginos turi didesnį spalvų pasirinkimą. Jos dažnai vilki baltus, žydrus ar rožinius marškinius ir rausvą, violetinę arba juodą liemenę. Taip pat neretai jos rišasi raštuotas prijuostes. Netekėjusios merginos pinasi plaukus į kasą, suriša raudonu raiščiu ir apvija aplink galvą, o ištekėjusios susuka plaukus į kuodą.
Merginų galvos apdangalas taip pat ypatingas, jis vadinamas gėlė vėjyje ir mėnulis snieguotą naktį. Apatinė jo dalis išsiuvinėta gėlėmis, o vienas jo galas lengvai krenta ant peties blaškomas vėjo.
Tradicinės šventės
Be pavasario ar kitų tradicinių Kinijos švenčių bajai turi nemažai ir savo tradicinių švenčių.
Kovo mėnesio šventė
Viena iš svarbiausių bajų tradicinių švenčių yra Kovo mėnesio šventė, arba Trečiojo mėnesio šventė, minima laikotarpiu nuo kovo 15-osios iki kovo 20-osios dienos pagal mėnulio kalendorių. Iš tiesų, ji švenčiama beveik visoje pietinės Kinijos teritorijoje. Jos kilmė siejama su Nanzhao karalystės laikotarpiu, kuomet, pasak legendos, deivė Guanyin nugalėjo demoną, rijusį žmonių akis. Kovo mėnesio šventė švenčiama prie Cangshan kalno, esančio į vakarus nuo Dali miesto, nors iš tiesų, jos metu šventinė nuotaika jaučiama visame regione. Visur šokama, vaidinama, vyksta sporto varžybos bei žirgų lenktynės.
Mityba
Priklausomai nuo to, kur bajai gyvena, skiriasi ir jų mityba. Štai drėgnose vietovėse gyvenančių bajų pagrindinį maistą sudaro ryžiai ir kviečiai, o kalnų gyventojai daugiau valgo kukurūzus ir grikius. Savo patiekalams jie mėgsta naudoti daugybę prieskonių.
Labai populiarios įvairios šviežios ir marinuotos daržovės ar jūros dumbliai iš greta esančio Erhai ežero. Iš mėsos rūšių populiariausia kiauliena, iš kurios gaminami kumpiai, dešrelės, rūkytos kiaulių kepenėlės ir pan. Žiemą bajai daugiausiai valgo jautienos sriubą su ridikėliais, ropėmis ir svogūnėliais. Tarp upių ar ežero pakrančių gyventojų populiaresni žuvies patiekalai.
Tarp populiarių gėrimų yra arbata, kurią bajai paprastai geria du kartus per dieną. Pirmą kartą arbata geriama vos atsikėlus iš ryto, dėl to ją vadina žadinančia arbata, o antrą kartą ji geriama apie vidurdienį ir vadinama atpalaiduojančia arba troškulį malšinančia arbata. Neretai į arbatą įdedama kukurūzų spragėsių ir pieno.
Bajams arbatos gėrimas susijęs ne tik su troškulio numalšinimu, bet ir su vadinamaja sandao arbatos ceremonija, apimančia tris arbatos gėrimo pakopas. Ji dažniausiai atliekama priimant svečius. Paprastai šeimininkas į svečio puodelį arbatą pila tris kartus. Pirmą kartą jis leidžia svečiui pauostyti arbatą, antrą kartą – paragauti, o trečią kartą – patenkinti savo troškulį. Šiai ceremonijai naudojama pakepinta arbata, pasižyminti įdomia savybe – garsiai sušnypščia kai ant jos pirmąkart užpilamas karštas vanduo, todėl ją dažnai vadina griausminga arbata.
Taip ši ceremonija atspindi bajų gyvenimo filosofiją, jog jis iš pradžių būna kartus, po to saldus, kol galiausiai pajunti jo poskonį. Kartais bajai į ją deda medaus ir kiniškų prieskonių, nuo kurių atsiranda gaivinančiai švelnus poskonis.
Nuorodos
Bajų tautinė mažuma Bajai (angl. The Bai) Audinių siuvinėjimo ir dažymo menas Dali karalystė (angl. Kingdom of Dali)
Nemanja Mitrović
Nemanja Mitorovičius (g. 1992 m. spalio 15 d.) – Slovėnijos futbolininkas, gynėjas.
Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo NK Olimpija Ljubljana. Šiame klube rungtyniavo nuo 2013 m.
2017 m. vasarą persikėlė į SSA Jagiellonia Białystok (Lenkija).
Nuo 2019 m. atstovavo NK Maribor (Slovėnija). 2021–2022 m. su šiuo klubu iškovojo čempionų titulą.
2022–2023 m. Slovėnijos futbolo taurės turnyro finale Olimpija Ljubljana nugalėjo varžovus rezultatu 2-1 ir iškovojo šalies futbolo taurę. Pagrindinis laikas baigėsi nulinėmis lygiosiomis. Justas Lasickas pelnė pirmąjį rungtynių įvartį. Varžovai (Nemanja Mitorovičius) išlygino rezultatą, o Timis Elšnikas paskutinėmis rungtynių minutėmis pelnė 11 metrų baudinį.
Rinktinės
Kitados atstovavo Slovėnijos jaunimo rinktinėms. 2008 m. pakviestas atstovauti Slovėnijos U-17 rinktinei, o vėlesniais metais rungtyniavo ir kitų amžiaus grupių jaunimo rinktinėse.
2018 m. kovo 27 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje. Namuose Slovėnija žaidė draugiškas rungtynes su baltarusiais ir pralaimėjo rezultatu 0:2.
2020 m. spalio 7 d. draugiškose rungtynėse prieš San Marino rinktinę pasižymėjo dviem įvarčiais. Slovėnija sutriuškino varžovus rezultatu 4:0.
Zinho
Nacionalinėje komandoje žaidė 1989–1998 m.
Vokietijos teisės istorija
thumb|Vokiečių teisininkas [[Eike von Repgow - paprotinės teisės rinkinio sudarytojas (Oldenburgo saksų veidrodis)]] Vokietijos teisės istorija - Vokietijos teisės istorija.
Istoriniai teisės šaltiniai
Istoriniai Vokietijos teisės šaltiniai - Barbarų įstatymai, Vokietijos miestų teisė (Magdeburgo teisė ir kt.). Nerašytinė teisė - paprotinė. Ji buvo užfiksuota įvairiuose teisės rinkiniuose (žr., Saksų veidrodis, Švabų veidrodis, Vokiečių veidrodis). Rašytiniai šaltiniai - įvairių žemių kodeksai (pvz., Bavarijos civilinis kodeksas, Saksonijos civilinis kodeksas).
Vokietijos konstitucinės teisės istorija
Vokietijos konstitucinės teisės ištakos - XVIII-XIX a. vykusios vokiškų valstybių integracijos teisė.
Vokietijos baudžiamosios teisės istorija
Žymiausias Vokietijos baudžiamosios teisės paminklas - Imperatoriaus Karolio V baudžiamasis teisynas (Constitutio Criminalis Carolina, CCC), materialinės baudžiamosios ir procesinės Vokietijos teisės šaltinis.
The Desired Effect
The Desired Effect – antrasis studijinis amerikiečių atlikėjo bei grupės „The Killers“ lyderio Brandon Flowers albumas, išleistas 2015 m. gegužės 15 d. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje, tapdamas šeštuoju Flowers albumu, pasiekusiu pirmąją vietą šioje šalyje (įskaitant „The Killers“ įrašųs).
Made in Italy
Made in Italy – 1965 m. sukurta komedija, sudaryta iš 6 tarpusavyje nesusijusių istorijų, atskleidžiančių įvairius italų gyvenimo epizodus: „Papročiai ir tradicijos“, „Darbas“, „Moteris“, „Piliečiai, valstybė ir bažnyčia“, „Šeima“ ir „Imigrantai“.
Kipro Antrasis divizionas
Istoriniai pavadinimai
Nuo 1953 m. vykę čempionatai laikomi oficialiais. Per ilgus metus nuolatos kisdavo dalyvių skaičius ir lygos formatas.
2019–2020 m. čempionatas nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. Nei čempionai, nei Antrojo diviziono nugalėtojai nepaaiškėjo.
Patausalė
Patausalė – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Degaičių.
Kopetdago rezervatas
Kopetdago rezervatas  – saugoma gamtos teritorija pietų Turkmėnistane, Ašchabado srityje, Kopetdago kalnų pašlaitėse. Įkurtas 1976 m.
Gianmarco Tamberi
Gianmarco Tamberi (g. 1992 m. birželio 1 d.) – Italijos lengvaatletis, kuris specializuojasi šuoliuose į aukštį. 2020 m. vasaros olimpinių žaidynių čempionas.
Biografija
2011 m. Europos jaunimo čempionate iškovotas bronzos medalis. 2012 m. debiutavo Europos suaugusiųjų čempionate, kuriame užėmė 5-ą vietą. Tais pačiais metais debiutavo 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kuriose liko 21-oje vietoje.
2016 m. Tamberi tapo pasaulio uždarų patalpų čempionu. Tais pačiais metais italas pirmą kartą laimėjo Europos čempionatą. 2019 m. Europos uždarų patalpų čempionato nugalėtojas.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Tamberi dalyvavo vyrų šuolių į aukštį varžybose. Finale sportininkas įveikė 2,37 m aukštį be baudos taškų ir kartu su Kataro atstovu Mutaz Essa Barshim laimėjo aukso medalį. Jis tapo pirmuoju italu istorijoje laimėjusiu olimpinį auksą vyrų šuoliuose į aukštį.
Kopyčynciai
Kopyčynciai  – miestas Ukrainoje, Ternopilio srityje, Čortkivo rajone, 50 km į pietryčius nuo Ternopilio, prie Ničlavkos upės. Geležinkelių mazgas, praeina Ternopilio–Černivcių plentas. Medinių žaislų gamyba. Yra XVII a. medinė cerkvė, XIX a. pr. Švč. Mergelės Marijos Ėmimo Dangun bažnyčia, XX a. pr. Šv. Mikalojaus unitų cerkvė, XIX a. pab. Kristaus Gimimo cerkvė, sinagoga.
thumb|left|240px|Kopyčyncių medinė cerkvė
Istorija
Kopyčynciai žinomi nuo XIV a. 1564 m. suteikta Magdeburgo teisė. XX a. antroje pusėje veikė žemės ūkio technikumas.
Kohistaniai
Kohistaniai („kalniečiai“) – giminingų tautų grupė, gyvenanti šiaurės Pakistane (daugiausia prie Indo vingio ir aplinkiniuose kalnų rajonuose) bei Afganistane. Vartoja kohistanių kalbas, priklausančias indoeuropiečių kalbų šeimai, indoiranėnų pošeimiui, dardų skyriui. Tikintieji – musulmonai-sunitai.
Tradiciškai verčiasi nugintine gyvulininkyste (daugiausia ožkų, avių), Indo ir jo intakų slėniuose – ariamąja žemdirbyste, kalnų šlaituose – terasine žemdirbyste (miežiai, kukurūzai, kiti javai). Taip pat veisia vaismedžių sodus (obuoliai, kriaušės, abrikosai), renka laukines uogas ir vaisius.
Išlaikę ikimusulmoniškos tikybos bruožų, gimininės sanklodos elementų. Skirstosi į būrius, primenančius puštūnų gimines (heli).
Luís Antônio Corrêa da Costa
Luišas Antonijus Korea da Košta ( Luís Antônio Corrêa da Costa; g. 1966 m. sausio 31 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1986–1998 m.
Eurovizijos dainų konkursas 2016
Eurovizijos dainų konkursas 2016 – 61-asis „Eurovizijos“ dainų konkursas, kuris vyko Švedijoje jau šeštą kartą. Renginio vieta buvo „Ericsson Globe“ arena, Stokholmas. Šalis teisę surengti konkursą iškovojo po Måns Zelmerlöw pergalės 2015 m. „Eurovizijoje“ su daina „Heroes“. Tai jau buvo trečias kartas, kai Švedija rengė konkursą šiame amžiuje (nuo 2000 metų), kadangi Švedija konkursą rengė 2000 m. Stokholme, o po to – 2013 m. Malmėje. Pusfinaliai vyko 2016 m. gegužės 10 d. ir gegužės 12 d., o finalas – gegužės 14 d. Konkursą vedė Petra Mede ir M. Zelmerlöw.
Konkurse dalyvavo 42 šalys. Į „Euroviziją“ sugrįžo Bulgarija, Kroatija, Bosnija ir Hercegovina bei Ukraina. 2015 metais tik finale dalyvavusi Australija, šiemet turėjo praeiti ir pusfinalių etapą. Šiemet konkurse nebuvo atlikėjo neišsirinkusios Portugalijos, o Rumunija buvo priversta pasitraukti dėl nacionalinio transliuotojo didelių, kelerius metus neapmokėtų skolų Europos transliuotojų sąjungai (EBU). Šių metų konkursas buvo pirmasis su nauja balsavimo sistema nuo 1975 metų – du atskirus taškų rinkinius išdalino tiek profesionalų komisija, tiek žiūrovai.
Nugalėtoja tapo Ukrainos atstovė Džamala su daina „1944“, surinkusia 534 taškus. Tai antrasis šalies laimėjimas konkurse, po Ruslanos pergalės su daina „Wild Dances“ 2004 m. Be to, tai buvo pirmas kartas po žiūri balsavimo įvedimo, kuomet nugalėtojas neužėmė pirmos vietos nei žiuri balsavime (nugalėjo Australija), nei telebalsavime (nugalėjo Rusija) ir abiejuose balsavimuose liko antras. Tai taip pat buvo pirmas kartas, kai konkurse nugalėjo daina, turinti žodžių Krymo totorių kalba.
Konkurso vieta
thumb|225px|left|2016 m. konkursas vyko Stokholmo „[[Ericsson Globe“ arenoje]]
Sveriges Television gegužės 24 d. pranešė, kad pirmuoju sprendimu vietą konkursui jie pasirinko „Tele2 Arena“, esančią Stokholme. Nepaisant to, kiti miestai su savo arenomis dar galėjo pretenduoti surengti konkursą, nes galutinis sprendimas buvo priimtas vėliau. Malmė su savo „Malmö Arena“, kurioje vyko 2013 m. „Eurovizija“, nutarė nebedalyvauti konkurse dėl arenos pasirinkimo.
Arena „Ericsson Globe“ Stokholme, talpinanti iki apytiksliai 16 000 žiūrovų, buvo pasirinkta kaip konkurso vieta 2015 m. liepos 8 d. Tai jau buvo antras kartas, kai konkursas vyko šioje arenoje; čia prieš tai vyko 2000 m. konkursas.
Pasiūlymų etapas
Konkurso vieta
Formatas
Preliminarios datos buvo paskelbtos vadovų delegacijos susitikimo, vykusio 2015 m. kovo 16 d. Vienoje, metu. Pusfinalius buvo numatyta surengti 2016 m. gegužės 10 d. ir gegužės 12 d., o finalą – gegužės 14 d.