cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turniškės
Istorija
1959 m. Turniškėse gyveno 223 gyventojai. 1969 m. Turniškės prijungtos prie Vilniaus miesto. Dabar Turniškėse įsikūręs prabangių namų rajonas, yra prezidentų, ambasadorių rezidencijos.
Los Santos
Los Santos gali reikšti:
Turniškės
Istorija
Turniškes aptarnauja 15 nr. autobusas.
Pasterizacija
miniatiūra|Pasterizacijos įrenginys Pasterizacija – konservavimo būdas. Jo metu, šildant maisto produktus, siekiama užmušti ar sustabdyti mikroorganizmų augimą, išlaikant produkto skonį ir savybes. Pagrindinis pasterizacijos tikslas yra prailginti produktų naudojimo laiką, sunaikinat mikroorganizmus. Toks procesas nenaikina daugumos virusų. Pasterizacijos pradininku laikomas Lui Pasteras.
Specifinė pasterizacijos forma yra tyndalizacija.
Produkto įkaitinimas virš 100 °C vadinamas sterilizacija arba dezinfekcija, priklausomai nuo konkrečių proceso parametrų.
Pasterizacijos metodai
Klasikinis pasterizacijos metodas remiasi produktų kaitinimu aukštesne nei 60 °C, bet ne aukštesne nei 100 °C šiluma. Pvz., vykdant tradicinę pieno pasterizaciją, jis šildomas 100 °C temperatūroje 1 minutę arba iki 85 °C temperatūros 30 minučių uždarame inde vadiname pasterizatoriumi.
UAT (angl. UHT)
Apdorojimas ultra aukšta temperatūra - UAT (angl. ultra-high temperature processing (UHT) – remiasi momentiniu, 1-2 sekundžių pakarštinimu iki 100 °C (135-150 °C pienui) ir tokiu pat staigiu atvėsinimu iki kambario temperatūros. Visas procesas trunka 4-5 sekundes. Tokia pasterizacija žudo bakterijas, nekeisdama pieno skonio, nors jautrūs asmenys teigia atskiriantys tokį pieną iš skonio.
Pradžioje toks pasterizacijos metodas buvo naudojamas pieno pramonėje, tačiau dabar jis taikomas visai produktų gamai, ypač Tetra Pak pakavimo sistemoje.
Kita UHT versija: akimirksninis pieno užkaitinimas iki 130-160 °C, per 1 sekundę sukeliąs pieno garų susidarymą, o vėliau greitas atšaldymas.
Maisto kontroversija
Pasterizuotus produktus galima saugoti kelias dienas, naudojant hermetines pakuotes, t. p. vakuojant juos galima laikyti daug ilgiau.
Produktai, kuriems dažniausiai naudojama pasterizacija:
Liptovska Mara
Liptovska Mara  – tvenkinys šiaurės Slovakijos Žilinos krašte, prie rajono centro Liptovsky Mikulašo. Vandens telkinys sudarytas 1965–1975 m., patvenkus Vaho upę ir užtvindžius 9 kaimus. Tvenkinys pavadintas vieno jų vardu.
Gudeliai (Švenčionys)
Gudeliai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 15 km nuo Švenčionių.
Paulius Beinaris
Paulius Beinaris (g. 1984 m. vasario 6 d. Kaune) – Lietuvos politikas.
Biografija
2003 m. baigė katalikišką „Ąžuolo“ mokyklą Kaune. 2007 m. baigė bakalauro programavimo studijas, o 2011 m. magistro studijas Kauno technologijos universitete. Baigęs mokslus dirbo Kauno zoologijos sode. 2011 m. kaip partijos Jaunoji Lietuva narys kandidatavo į Kauno rajono savivaldybės tarybą. 2014 m. spalio 22 d. kaip partijos Tvarka ir teisingumas narys deleguotas į Vidaus reikalų ministerijos viceministrus, tačiau po dviejų dienų spalio 24 d. savanoriškai atsistatydino. Nuo 2015 m. lapkričio mėn. 20 d. nepriklauso jokiai partijai.
Pagiriai (Vilnius)
Pagiriai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, į pietus nuo Vilniaus, prie Vokės upės. Seniūnijos centras, 8 seniūnaitijos (Gedimino, 4 Šiltnamių, Kaštonų, Kadagių, Žemųjų Pagirių). Vakarinė kaimo dalis prijungta prie Vilniaus. Veikia Pagirių gimnazija, biblioteka, paštas (LT-14004), ambulatorija, sveikatingumo kompleksas. Yra karjeras, kuriame nukenksminami sprogmenys. Tai šiltnamių kombinato darbininkų gyvenvietė, tapusi miesteliu, turinčiu savo valdžią, kultūrą ir kt. Sovietmečiu šiltnamiai buvo vieni garsiausių ir geriausiai aprūpintų visoje SSRS.
Pagirius aptarnauja 78 ir 51 VVT autobusų maršrutas.
miniatiūra|left|Daugiabučiai prie mokyklos stadiono miniatiūra|left|Šiltnamių kombinatas
Istorija
XIX a. Pagiriai – dvaras Rudaminos valsčiaus Baltosios Vokės seniūnijoje.
1971 m., kai dar gyvenvietės vietoje driekėsi laukai, čia buvo pradėtas statyti didžiausias Pabaltijyje Vilniaus šiltnamių kombinatas. Šalia senojo Pagirių kaimo kilo daugiaaukščiai namai įmonės darbuotojams.
Nuo 1994 m. Pagiriuose veikia muzikos mokykla, kuri 2009 m. rugsėjo 1 d. įgijo savarankiškos mokyklos statusą ir tapo Pagirių muzikos mokykla.
Pilypas Frizijus
Pilypas Frizijus (, apie 1572 arba 1573 m. Gdanskas – 1638 m. rugsėjo 23 d. Vilnius) – SJ, Lietuvos teologas, filosofas, teologijos daktaras.
Biografija
1593 m. įstojo į jėzuitų ordiną, mokėsi Krokuvoje, 1593-1595 m. Rygoje, 1595-1596 m. Tartu ir 1596-1604 m. Vilniaus universitete, įšventintas kunigu.
1605-1613 m. Braunsbergo (dab. Branevas) ir Nesvyžiaus jėzuitų kolegijose dėstė matematiką, filosofiją ir teologiją; 1614-1617 m. Popiežiškosios kunigų seminarijos Braunsberge regensas ir iki 1620 m. teologijos profesorius. 1620-1621 m. Rygos, 1623-1628 m. Braunsbergo kolegijų, 1628-1632 m. Vilniaus universiteto rektorius, vėliau jėzuitų dvasios tėvas Kražiuose, Varšuvoje ir Vilniuje.
Parašė „Komentarus apie Dievo Sūnaus įsikūnijimą“…(De incarnatione Filu Dei commentarii… 1612 m.; nežinoma, ar išspausdinti); išliko teologijos ir filosofijos paskaitų rankraščių.
Vitėnai
Vitėnai – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Kalnaberžės, prie kelio ir Nevėžio upės.
thumb|left|220px|Kėdainių-Krekenavos kelias ties Vitėnais
Julius Dudonis
Julius Dudonis (g. 1943 m. kovo 15 d. Alseta, Panemunėlio valsčius) – Lietuvos fizikas, medžiagotyrininkas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
Mokėsi Sėlynės septynmetėje mokykloje, 1962 m. baigė Rokiškio Juozo Tumo-Vaižganto vidurinę mokyklą. 1968 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Fizikos fakultetą. Čia 1977 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – mokslų daktaro) disertaciją tema „Chemiškai aktyvių jonų implantacijos dengimo procese įtakos į plėvelių SiO ir Al formavimosi ypatybėms ir gautų plėvelių savybėms tyrimas“. 1995 m. Kauno technologijos universitete apgynė habilituoto technologijos mokslų daktaro disertaciją tema „Daugiakomponenčių dangų sintezės ir modifikavimo procesų joninės bei lazerinės aktyvacijos tyrimas“.
1965–1968 m. – VVU laborantas, baigęs universitetą pradėjo dirbti Lietuvos tekstilės institute Kaune, 1971–1973 m. – mokslo darbuotojas Kauno politechnikos institute, 1976–1979 m. – asistentas. 1979–1981 m. stažavo Vienos technikos, 1985 m. – Vilniaus, 1992 m. – Lavalio (Kanada) univrsitetuose.
Nuo 1973 m. – Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. – Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, nuo 2000 m. – Fizikos katedros vedėjas. Docentas nuo 1980 m., nuo 1996 m. – profesorius. Nuo 2003 m. yra Lietuvos fizikų draugijos valdybos narys.
Vedęs, žmona Danutė.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš kondensuotųjų medžiagų, paviršinių reiškinių fizikos, daugiakomponenčių medžiagų dangų sintezės, amorfinių metalų, joninių ir plazminių bei lazerinių dangų sintezės, saulės energetikos. 7 išradimų autorius.
GRASS
GRASS (Geographic Resources Analysis Support System) – laisvai platinama GIS programa.
Bališkiai
Bališkiais vadinami kaimai:
GRASS
GRASS palaiko dvimačius ir trimačius rastrinius ir vektorinius duomenų formatus. Atributinei informacijai saugoti naudojamas dbf formatas arba su SQL suderinamos duomenų bazių valdymo sistemos.
Programa pradėta kurti 1982 metais. Pirmose stadijose dalyvavo įvairios JAV valdžios federalinės agentūros, universitetai, privačios kompanijos.
Paul Karrer
Paulis Kareris (, 1889 m. balandžio 21 d. Maskva – 1971 m. birželio 18 d. Ciurichas), Šveicarijos chemikas organikas ir biochemikas, Nobelio chemijos premijos laureatas.
Biografija
Gimė šveicarų Paulio Karerio ir Julie Lerch šeimoje. iki 1892 m. gyveno Rusijoje. Mokėsi Vildego, Lencburgo, 1908 m. baigė Arau vidurinę mokyklą. 1911 m. baigė Ciuricho universitetą. 1912–1918 m. Paulis Ehrlichas pakvietė į Eksperimentinės medicinos institutą Frankfurte prie Maino. Nuo 1919 m. Ciuricho universiteto profesorius ir šio universiteto Chemijos instituto direktorius, 1950–1952 m. Ciuricho universiteto rektorius, nuo 1959 m. garbės profesorius.
Veikla
Tyrimų sritis – gamtinių biologiškai aktyvių junginių – karotinoidų, flavonoidų, vitaminų A, B-2, C, E, K), alkaloidų – chemija. Nustatė beta karotino, organizme virstančio vitaminu A, ir vitamino B-2 sandarą, susintetino vitaminus B-2 ir E.
Paskelbė per 1000 mokslinių darbų. Parašė „Organinės chemijos vadovėlį“ {Lehrbuch der organischen Chemie 1927, 13 leidimų).
1937 m. jo veikla su W. N. Haworthu įvertinta Nobelio chemijos premija.
Mianmaro herbas
right|250px
Mianmaro herbas – vienas iš oficialių Mianmaro valstybės nacionalinių simbolių, naudojamas oficialiuose valdžios dokumentuose ir leidiniuose.
Mianmaro herbe vaizduojami du mitiniai liūtai, vadinami chinthe (MY ခ္ရင္သေ့ : hkang se), stovintys vienas priešais kitą. Herbo centre yra Mianmaro žemėlapis, apsuptas alyvmedžio šakelėmis. Herbas yra iš visų pusių padabintas tradiciniu mjanmų gėlių raštu, o viršuje kabo penkiakampė žvaigždė. Apačioje – užraitas Vaizdas:Myanmar long form.svg (Pyidaunzu Thanmăda Myăma Nainngandaw), žymintis oficialų šalies pavadinimą „Mianmaro Sąjungos Respublika“. Naujoji šalies herbo versija drauge su konstitucija patvirtinta referendumu 2008 m. Iš herbo buvo išimtas socialistinis krumpliaratis, atsisakyta baltos ir tamsiai mėlynos spalvų (dabar visas herbas auksinis ir raudonas), pakeista antraštė, skelbianti oficialų šalies pavadinimą.
Istorija
Originalaus herbo antraštėje buvo užrašas mjanmų kalba: ပ္ရည္‌ေထာင္‌စု သမတ-မ္ရန္‌မာ နုိင္‌ငံေတာ္ : Pyi-daung-zu Myan-ma Naing-ngan-daw, reiškiantis „Mianmaro Sąjunga“. Taip pat originaliajame herbe buvo trys liūtai (viršutinysis pakeistas žvaigžde). Be to, vietoj krumpliaračio (dabar pakeisto alyvų šakelėmis) buvo apskritimas, apsuptas Budos citata Pali kalba – သမဂ္ဂါနံ တပေါ သုခေါ (samagganam tapo sukho) – reiškiančia „laimė darnoje“ arba „gerovė vienybėje“. Generolo Bo Ne Wino karinio socialistinio režimo metu (1962 m.), herbas buvo modifikuotas. Antraštė apačioje skelbė – Pyidaungzu Socialist Thamada Myanma-naing-gan-daw („Mianmaro Sąjungos Socialistinė Respublika“). Vėliau Mianmaro herbas, net ir žlugus Bo Ne Wino režimui ir į valdžią 1988 m. atėjus kitai chuntai, išlaikė socialistinius simbolius (baltus krumpliaratį ir žvaigždę).
Istorinis Mianmaro simbolis buvo žalias povas, naudotas ikikolonijiniu ir kolonijiniu laikotarpiu.
Pagiriai
Pagiriai – miestelis Kėdainių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, į rytus nuo Kėdainių, 18 km į pietryčius nuo Ramygalos. Pagirių miestelio seniūnaitija. Stovi medinė Pagirių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia (nuo 1944 m.), kapinėse – Pagirių koplyčia. Veikia medicinos punktas, Šėtos gimnazijos Pagirių Adomo Jakšto daugiafunkcis centras, biblioteka, bendruomenės namai, paštas (LT-58072). Medžio apdirbimo pramonė („Sagmeda“, „Dagmedis“), duonos kepykla. Buvęs sodininkystės centras (dabar visi sodai apleisti). Stovi paminklas tremtiniams ir partizanams (1990 m.).
Etimologija
Vietovardis reiškia „vieta prie girios, pagirỹs“.
Istorija
2 km į pietryčius nuo Pagirių rastas (1908 m.) Aneliavos lobis. Jį sudarė XIII a. sidabriniai lydiniai ir žalvariniai papuošalai.
Pagirių dvaras ir kaimas minimi XVI a. pabaigoje. Pirmąją bažnyčią 1626 m. pastatė trys broliai – Gabrielius, Kristupas ir Karolis Bialozarai. Per Šiaurės karą ji sudegė. 1742 m. kun. Penkaševskio rūpesčiu bažnyčia atstatyta. 1876 m. kun. Šimkevičiaus pastangomis naujai perstatyta. Per II pasaulinį karą, 1944 m. vasarą, bažnyčia sudegė. Parapijos salėje įrengta laikina bažnyčia. Šiaurės karo metu, kaimas praktiškai sunaikintas. 1750 m. gavo savaitinio turgaus privilegiją. Nuo 1777 m. veikė parapinė mokykla. XIX a. Pagiriai buvo Vilkmergės apskrities miestelis, valsčiaus centras.
1909 m. įsteigta pirmoji Lietuvoje kooperatyvinė pieninė. Pasižymėjo Lietuvos kariuomenės kūrėjų – savanorių gausa. 1919 m. balandžio 23 d. partizaniškai veikęs 30 vyrų būrys įsiliejo į Lietuvos kariuomenę. XX a. tarpukariu minimi kaip Pagirys. 1908 m. atidaryta Saulės draugijos mokykla, 1908–1914 m. veikė Blaivybės draugijos skyrius. Tarpukaryje veikė kooperatyvas, smulkaus kredito bankelis, motorinis malūnas. 1944 m. miestelis sudegė. 1944 m. rugsėjo 9 d. Lietuvos partizanai kelyje iš Pagirių į Ukmergę sunaikino grupę sovietinių pareigūnų. Sovietmečiu suklestėjo kaip sodininkystės tarybinio ūkio gyvenvietė. 2021 m. patvirtintas Pagirių herbas.
Pagirių bokštas: muziejinė ekspozicija
thumb|right|380px|Pagiriai iš pietvakarių
Pagirių varpinės bokštas stovi pačiame miestelio centre, yra šio krašto reprezentacinė vieta. Varpinėje saugomas krašto istorinis palikimas, surinktas iš mokyklos muziejaus bei remiantis senųjų gyventojų pasakojimais ir prisiminimais. Nuo 2019 m. varpinės bokštas įrašytas į LR Kultūros vertybių registrą.
Pagiriuose gyvenusio kunigo Albino Alseikos rūpesčiu 1911 m. pastatyta mūrinė varpinė. Keturių tarpsnių, 28 m aukščio, neogotikinių formų pastatas tuomet pranoko šalia stovėjusią medinę bažnyčią. Per karus varpinė buvo naudota kaip žvalgybos bokštas. Labiausiai nukentėjo Antrojo pasaulinio karo metais. 1944 m. varpinė buvo apgriauta, siekiant neutralizuoti joje įsikūrusį vokiečių kulkosvaidininką. Besitraukiantys vokiečiai sudegino bažnyčią. Dar pačioje karo pradžioje parapijiečiai ryžosi gelbėti varpą, aidėjusį apylinkėje. Jį nukabino naktį ir paslėpė žemėje tarp tvenkinio ir prie bažnyčios stovėjusios daržinės. Jis buvo atkastas tik apie 1960 m.
2012 m. Pagirių bendruomenė ėmėsi žygių išsaugoti nykstantį bokštą. Buvo atliktas jo patalpų remontas, įsigyta reikiamos įrangos ir baldų, suprojektuota bei įrengta ekspozicija „Pagirių atspindžiai“. 2014 m. liepos 6 d. įvyko iškilmingas varpinės atidarymas. Muziejinė ekspozicija išdėstyta visuose bokšto aukštuose, sujungtuose mediniais laiptais. Pirmajame statinio aukšte pateikiama daug informacijos apie Pagirių istoriją, antrajame aukšte pristatoma šio krašto etnografija, aukščiau – pateikiamos žinios apie žymius kraštiečius, mokyklą, be to, pačiame viršuje įrengta apžvalgos aikštelė. Bokšte rengiami muzikos vakarai, susirenkama paminėti švenčių.
2020 m. buvo tvarkoma bokšto aplinka. Šalia stovi koplytstulpis (aut. A. Narkevičius), minintis Pagirių parapijos įkūrimą 1626 m., ir 1989 m. pasodintas ąžuolas. Atokiau, prie gatvės, nuo 1928 m. auga Nepriklausomybės 10-mečio ąžuolas. Medžiai pažymėti paminkliniais akmenimis su įrašais.
Ada
Ada  – upė šiaurės Italijoje; Po kairysis intakas.
Ilgis – 313 km, baseino plotas – 7 800 km².
Prasideda Alpėse, netoli sienos su Šveicarija. Teka į vakarus, prateka Komo ežerą, tada pasuka į pietus ir teka Po lyguma. Įteka į Po netoli Kremonos. Yra HE.
Didžiausias intakas – Serijas (kairysis).
Ant upės krantų įvyko keletas svarbių mūšių, vienas jų – Lodžio mūšis, įvykęs 1796 m., kuomet Napoleonas iškovojo pergalę prieš austrus.
Upėvardis kildinamas iš ligūrų addua ('vanduo, upė') arba keltų adur ('takus vanduo').
Ida (asteroidas)
thumb|250px|Ida Ida – asteroidas. Ji skrieja asteroidų žiede. Asteroidas Ida yra 56 km ilgio ir jame yra smūginių kraterių. Šis asteroidas turi palydovą Daktilį. Asteroidas nuo Saulės yra nutolęs 2,82 av. Asteroidą atrado astronomas J. Palisa iš Austrijos 1884 m.
Obituary
Obituary – death metal grupė iš Tampos, Floridos. Karjerą pradėjo kaip grupė Xecutioner 1984 m. Obituary vokalistas John Tardy vienas iš pirmųjų pradėjo vartoti death'ui būdingą kriokiantį vokalą.
Ida (asteroidas)
1993 m., skrisdamas į Jupiterį, asteroidą pakeliui aplankė nepilotuojamas Galileo erdvėlaivis, praskrisdamas tik 3500 km atstumu. Jo padarytos nuotraukose buvo atrastas Idos palydovas.
Obituary
Grupė buvo išsiskyrusi 1997, bet vėl sugrįžo 2003.
Grakštusis kiboklis
Grakštusis kiboklis (Calycophyllum spruceanum, ) – raudinių (Rubiaceae) šeimos medžių rūšis. Auga Pietų Amerikos tropikuose, daugiausia Amazonijoje.
Aukštis 15-40 m, kamieno skersmuo 4-5 m. Lapai dideli, dalinai krentantys. Žydi baltais žiedais gegužės-birželio mėnesiais. Žievė bronzinės spalvos, atauganti. Grakštusis kiboklis auga upių pakrantėse, gali išgyventi užtvindymo laikotarpius. Mediena tanki, tvirta, naudojama pramonėje.
Grakščiojo kiboklio žievė naudojama vietinių indėnų medicinoje ir ritualuose. Joje yra daug tanino, kuris veikia kaip antibakterinis, fungicidinis ir insekticidinis preparatas. Iš jos daromas kompresas dedamas ant žaizdų, nudegimų. Iš žievės virta arbata pilama ant kūno po maudymosi, kad atbaidytų parazitus ir neleistų veistis grybeliui.
Oakland automobilis
Oakland - Oakland Motor Car Company 1907 - 1909 m. gaminti automobiliai. 1909-1931 m. Oakland buvo General Motors koncerno dalis. Oakland įkūrė Edward P. Murphy, kuris 1909 metais pardavė pusę kompanijos; 1909 metų vasarą Murphy mirus, General Motors koncernui atiteko visa kompanija.
Dyglys
thumb|right|[[erškėtis|Erškėčio stiebas su dygiais]] Dyglys, dygys (, spine) – stiebo epidermio išauga, sudaranti spyglio formos darinį. Atlieka apsauginę funkciją – gina augalą nuo augalėdžių žinduolių.
Tipiškas dyglių pavyzdys – erškėčių dygliai. Epidermišką jų kilmę galima pamatyti taip – iš šono stipriai paspaustas dyglys atitrūksta, o toje vietoje lieka dėmė. Tai rodo, kad dyglys yra visiškai paviršinis darinys ir giliau stiebe (ne žievės paviršiuje) neturi pamato.
Prietaras
thumb|220px|Juoda [[katė dažnai laikoma nelaimę nešančiu ženklu]]
Prietaras – maginis tikėjimas pranašiškais ženklais, nulemiančiais ateitį.
Prietarais dažnai įvardijamas tikėjimas nežemiškomis galiomis, talismanais, magija, ateistiniu požiūriu – tikėjimas dievu / dievais, pomirtiniu gyvenimu, stebuklais, kitais iracionaliais dalykais. Tikėjimas prietarais – maginio mąstymo požymis.
Miegėnų pagrindinė mokykla
Kėdainių rajono Miegėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kėdainių raj., Miegėnuose, Mechanizatorių g. 4, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191016524. Steigėjas Kėdainių rajono savivaldybės taryba.
Kunionių pagrindinė mokykla
Kėdainių rajono Kunionių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kėdainių raj., Kunioniuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191020565. Steigėjas Kėdainių rajono savivaldybės taryba.
Sviliukai
Sviliukai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Angirių, Šušvės dešiniajame krante, į dešinę nuo kelio. Į pietus nuo kaimo dunkso Pernaravos-Šaravų miškai. Žagrupio upokšnio pakrantėje yra Sviliukų dvarvietė (dabar užarta).
Kunionių pagrindinė mokykla
Filialai:
Sviliukai
Istorija
thumb|left|155px|Medinis kryžius kaime
2020 m. prijungtas Antanavos viensėdis.
Kunionių pagrindinė mokykla
Istorija
miniatiūra|250px|left|2015 m.
1989 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja Kunionių devynmetė mokykla. Nuo 1992 m. vyksta priešmokyklinukų – būsimųjų pirmokų ugdymas. 1992 m. mokykloje įkurtas Kunionių apylinkės buities muziejus „Gryčia“, įkūrėjas – biologijos mokytojas Antanas Majus. 1989-1999 m. 9 klases baigė 90 mokinių. 1996 m. mokykla įtraukta į Lietuvos sveikatą stiprinančių mokyklų tinklą. 1999 m. pradėjus įgyvendinti dešimtmetį mokymą, mokykla tapo dešimtmete. 2000 m. išleista pirmoji dešimtokų laida.
2012 m. sausio 24 d. mokykla išregistruota.
Kininis gvazdikas
Kininis gvazdikas (Dianthus chinensis; ; ) – gvazdikų genties (Dianthus) rūšis, kurios natūralus arealas yra šiaurės Kinija, Korėja, Mongolija ir pietryčių Rusija.
Tai žolinis daugiametis augalas, užaugantis iki 30–50 cm aukščio. Lapai būna žali ar pilkšvai žali, siauri, 3–5 cm ilgio ir 2–4 mm pločio. Žiedai būna balti, rausvi ar raudoni, 3–4 cm skersmens, augantys po vieną ar mažuose žiedynuose. Žydi nuo pavasario iki vidurvasario.
Ši rūšis plačiai auginama kaip gėlė, tiek Kinijoje, tiek visur vidutinės klimato juostos kraštuose. Auginimui darželiuose buvo išvesta daug veislių.
Auguonis
Auguonis (Maytenus) – smaugikinių (Celastraceae) šeimos augalų gentis. Paplitusi įvairiose klimato zonose – nuo ekvatorinės iki subpoliarinės. Auga Centrinėje ir Pietų Amerikoje, Karibuose, Mikronezijoje, Australazijoje, Afrikoje, Pietryčių Azijoje, Jemene.
Rūšys
Gentį sudaro ~70 rūšių.
Litauen
Litauen gali būti:
Beta C-Mag
250px|miniatiūra|dešinėje|Karys šaudo automatiniu karabinu M-4 su 100 šovinių dėtuve C-MAG (2003 m., Afganistanas) Beta C-Mag – dvibūgnė šaulių ginklų dėtuvė, kurioje telpa 100 šovinių, kurių kalibras 5,56×45 mm, 7,62×51 mm NATO ar 9×19 mm Parabellum. Dėtuves gamina kompanija Beta Company.
Dėtuvės konstruktorius Džimas Salivenas. Pavadinimas C-Mag yra santrumpa iš century magazine 'šimtinė dėtuvė' (turima omenyje 100 šovinių talpa). Dėtuvė patentuota (JAV patentas Nr. 4658700).
Dėtuvės Beta C-Mag variantas automatiniam šautuvui M16 yra JAV kariuomenės ginkluotėje.
Konstrukcija
Dėtuvę sudaro du komponentai: 250px|miniatiūra|kairėje|Vokietijos kariuomenės šautuvas [[Heckler & Koch G36 su dėtuve C-Mag]] Dėtuvės viduje yra tam tikras skaičius pseudošovinių, kurie yra dėtuvės veikimui svarbi dalis. Jie veikia kaip savotiškas tarpinis stūmoklis. Straipsnio dešinėje pusėje pateiktose schemose juodi skrituliukai vaizduoja pseudošovinius, raudonas – viršutinį pseudošovinį, rusvi – šovinius. Žydri – spyruoklių stumtuvus, kurie stumia pseudošovinius, o šie – tikruosius šovinius. Viršutinio pseudošovinio viršutinė pusė nusklembta, kad iššovus paskutinį šovinį ginklo spyna netrukdoma pasiektų priekinę padėtį. Pseudošovinių skaičius priklauso nuo ginklo kalibro ir markės.
Dėtuvę užpildant šoviniais pirmą šovinį pro šulinėlio žiotis įspaudžia gilyn ir pastumia pseudošovinius žemyn. Įstumiant vis daugiau šovinių šulinėlyje buvę pseudošoviniai apačioje pasiskirsto į abu šonuose esančius būgnus, kur su iš paskos slenkančiais šoviniais išsidėsto dviem koncentrinėmis eilėmis.
Šaudymo metu spyruoklių varomi abiejų būgnų rotoriai stumia šovinius link šulinėlio, kuriame jie sudaro dvieilę rikiuotę. Joje viena šovinių eilė būna iš dešiniojo būgno, antra – iš kairiojo.
Kardiganas
Tokie megztiniai po pavadinti kardiganais pagal britų karininką Džeimsą Brudenelą (James Brudenell), 7-tą Kardigano erlą (7th Earl of Cardigan), nešiojusį tokį megztinį.
Kardiganai būna megzti mašina ar rankomis iš vilnonių ar medvilninių siūlų, šiais laikais dalis siūlų gali būti akriliniai. Paprasto mezgimo kardiganai dažnai vilkimi ant marškinių po švarkais. Taip jie pakeičia liemenę ir prilaiko kaklaraištį nusivilkus švarką.
Morbid Angel
Morbid angel – Floridos death metal grupė, susikūrusi 1983 m.
Amaltėja (palydovas)
Amaltėja arba Jupiteris V – trečias pagal nuotolį nuo Jupiterio palydovas, atrastas 1892 m. rugsėjo 9 d. ir pavadintas graikų nimfos Amaltėjos vardu. Tai – didžiausias iš vidinių Jupiterio mėnulių. Jos tankis yra labai nedidelis, panašus į vandens ar ir dar mažesnis (1,0 ± 0,5 g/cm−3), todėl Amaltėja vadinama „griuvėsių krūva“, taip pažymint šį mėnulį patyrus daugelį kosminių susidūrimų. Jei Amaltėjos sudėtis panaši į įprastinių meteoritų, 33-70 % jo tūrio turėtų užimti tuštumos ir poros.
Pirmą kartą Amaltėja buvo fotografuota Voyager 1 ir Voyager 2 misijų metu. Išsamesni duomenys gauti 1990 m. Galileo misijai pasiekus Jupiterį.
Atradimas
Amaltėją 1892 m. rugsėjo 9 d. pirmą kartą 91 cm refraktoriumi stebėjo Edvardas Emersonas Barnardas Liko observatorijoje. Tai – paskutinis palydovas, atrastas tiesiogiai stebint, ir – pirmasis Jupiterio mėnulis po Galilėjaus 1610 m. stebėtų palydovų.
Palydovas pavadintas graikų nimfos Amaltėjos, žindžiusios kūdikį Dzeusą ožkos pienu, vardu. Pavadinimas oficialiai priimtas tik 1975 m., nors prieš tai jau buvo neoficialiai vartojamas keletą dešimtmečių.
Orbita
Amaltėja nuo Jupiterio nutolusi 181 000 km (2,45 Jupiterio spindulio). Ekscentricitetas ~0,003 (orbita beveik apskritiminė), o orbitos polinkis į Jupiterio pusiaują 0,37°. Tokios pastebimai nenulinės reikšmės, nors ir nedidelės, yra nebūdingos vidiniams palydovams. Juos paaiškinti galima kaltinant kitą Jupiterio palydovą Ijo. Praeityje Amaltėja patyrė keletą judėjimo rezonansų su Ijo, kurie šiek tiek ištempė orbitą ir ją pakreipė.
Fizikinės charakteristikos
Amaltėja astronomams uždavė keletą mįslių. Šis palydovas – pats raudoniausias objektas Saulės sistemoje. Jo spalva – intensyvesnė nei Marso. Manoma, kad raudona spalva atsirado dėl kito palydovo Ijo vulkaninių procesų. O ryškiai žalių dėmių atsiradimo priežastys kol kas – nežinomos. Amaltėjos paviršius šiek tiek šviesenis už kitų vidinių palydovų.
Palydovas yra netaisyklingos formos. Šiaip formai apibūdinti labiausiai tinkanti geometrinė figūra būtų elipsoidas, kurio parametrai 250×146×128 km. Kaip ir kiti vidiniai palydovai, taip ir šis yra pilnai sinchronizavęsis su planeta (jo apskriejimo aplink planetą laikas yra lygus apsisukimo apie savo ašį laikui).
Amaltėjos netaisyklinga forma ir dydis vedė prie išvados, kad tai – gana kietas kūnas. Jei ji būtų sudaryta iš ledo ar kitų silpnesnių medžiagų, evoliucijos eigoje jos forma būtų pasidariusi labiau sferinė dėl paties palydovo gravitacinės jėgos. Tačiau 2002 metų lapkričio 5 d. Galileo misijos aparatas praskriejo 160 km atstumu nuo Amaltėjos ir iš jo orbitos nuokrypio buvo nustatyta palydovo masė. Netikėtai buvo išsiaiškinta, kad Amaltėjos tankis santykinai mažas – vos 0,86 g/cm³. Tai reiškia, kad Amaltėja turi būti sudaryta arba iš ledo, arba labai akytos uolienos, arba iš tarpinio šių abiejų kraštutinumų varianto. Neseni matavimai Subaru teleskopu patvirtino, kad palydovas ledinis, todėl jis negalėjo susidaryti toje vietoje, kur dabar yra – karštas Jupiteris būtų jį ištirpdęs. Amaltėja turėjo formuotis toliau nuo planetos arba būti pagauta skriejanti pro šalį.
Žvilgsnis iš Amaltėjos ir į ją
thumb|160px|right|Jupiterio ir Amaltėjos vaizdas, gautas kompiuterinės simuliacijos metu. Žvelgiant iš Jupiterio debesų viršūnių, Amaltėja būtų labai šviesi, -4,7 ryškio (maždaug kaip Venera, žiūrint iš Žemės). Disko skersmuo tebūtų 5 kampinės minutės – tai darytų ją neatskiriamą nuo paprastų žvaigždžių. Amaltėjos orbitinis periodas tik šiek tiek ilgesnis už Jupiterio dieną, taigi ji danguje slinktų labai lėtai. Mėnulio kelionė dangumi (nuo patekėjimo iki nusileidimo) užtruktų daugiau nei 29 valandas.
Žvelgiant iš Amaltėjos, Jupiteris atrodytų nepaprastai didelis – disko skersmuo būtų 46 laipsniai (maždaug 92 kartus didesnis, nei Mėnulis pilnaties metu. Kadangi Amaltėjos judėjimas sinchronizuotas, Jupiteris atrodytų nejudantis ir būtų matomas tik iš vienos palydovo pusės.
Gudeliškiai
Gudeliškiais vadinami kaimai:
Gudeliškė
Gudeliškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Šeštokų.
Raguvėlė (Nemenčinė)
Raguvėlė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Nemenčinės, prie kelio. Vakariniu kaimo pakraščiu teka Nemenčia.
Truskavos pagrindinė mokykla
Kėdainių rajono Truskavos pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pavermenyje (Kėdainių raj.), Liepų g. 1, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191017430. Steigėjas Kėdainių rajono savivaldybės taryba.
Filialas: Kėdainių rajono Truskavos pagrindinės mokyklos Okainių skyrius. miniatiūra|250px|left|2016 m.
Drohičino Šv. Trejybės katedros bazilika
'''Drohičino Šv. Trejybės katedros bazilika''' – Romos katalikų katedra šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje, Drohičino valsčiuje, Drohičino mieste. Katedra priklauso Drohičino Šv. Trejybės parapijai.
Laima Keraitienė
Laima Keraitienė (1944 m. sausio 1 d. Skersabaliuose I, Liudvinavo valsčiuje – 2021 m. lapkričio 26 d. ) – agronomė, Lietuvos ir Rokiškio rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja.
Biografija
1963 m. baigė Antalieptės Žemės ūkio technikumą, 1970 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademijos Agronomijos fakulteto sodininkystės – daržininkystės skyrių, agronomė.
1963–1970 m. Salų tarybinio ūkio – technikumo sodininkystės agronomė, 1970–1974 m. dėstytoja. 1974–1977 m. Kazliškio apylinkės Vykdomojo komiteto sekretorė, 1977–1980 m. Vykdomojo komiteto pirmininkė. 1980–1982 m. LKP Rokiškio rajono komiteto instruktorė, 1982–1991 m. komiteto Žemės ūkio skyriaus vedėja.
1992–1996 m., 2000–2008 m. ir 2012–2016 m. Seimo nario Vytauto Saulio padėjėja. 1995–1996 m. Vyriausybės atstovo Panevėžio apskrityje konsultantė. 1996 m. Rokiškio Romuvos vidurinės mokyklos mokytoja. 1997–1998 m. AB „Lietuvos žemės ūkio bankas“ Rokiškio skyriaus vyr. ekonomistė, 1999 m. UAB „LŽŪB draudimas“ vadybininkė. 1998–2000 m. Lietuvos metrologijos inspekcijos inspektorė. 2000–2003 m. Rokiškio rajono savivaldybės mero padėjėja.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos narė, LDDP rajono tarybos pirmininkė, Demokratinės moterų kolegijos tarybos narė. Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Rokiškio rajono skyriaus narė, nuo 2003 m. pirmininko pavaduotoja. Nuo 2001 m. LSDP tarybos narė, 2003-2008 m. LSDP prezidiumo narė, atstovė Panevėžio apskričiai.
Lietuvai pagražinti draugijos valdybos narė, Rokiškio skyriaus pirmininkė. Sutuoktinis Antanas, sūnūs Ligitas, Giedrius. .
Ispanijos nacionalinė observatorija
thumb|Ispanijos nacionalinė observatorija
Ispanijos nacionalinė observatorija – astronomijos observatorija Ispanijoje, Madride. 1790 m. ji buvo įkurta rėmėjo karaliaus Karlo IV. Observatoriją suprojektavo Juan de Villanueva.
Giovanni Pico della Mirandola
thumb|Džovanis Piko dela Mirandola
Džovanis Piko dela Mirandola (Pico della Mirandola, 1463 m. vasario 24 d. – 1494 m. lapkričio 7 d.) – italų filosofas.
Kūryba
Dž. Piko dela Mirandola per trumpą gyvenimą nespėjo iki galo realizuoti daugelio kūrybinių sumanymų. Dauguma filosofinių traktatų liko nebaigti. Rašė daugiausia lotyniškai. Tik vienas iš pirmųjų jo traktatų – „Džirolamo Benivjenio kanconos apie meilę komentarai“ (1486 m.) – parašytas italų kalba.
Savo kūrybinę biografiją jis pradeda gana triukšmingai, 1486 m. Dž. Piko dela Mirandola parašė knygą „Filosofiniai, kabalistiniai ir teologiniai samprotavimai“ (Conclusiones philosoficae, cabalisticae et theologicae), kur paskelbė savo filosofinę programą – 900 tezių apie viską, kas pažintina (de omne rescibile). Šioms tezėms ginti Romoje jis organizavo disputą, kuriame pakvietė dalyvauti žymius mokslininkus iš visos Europos. Disputą pradėti jis rengėsi garsiąją „kalba apie žmogaus orumą“, (Oratio de hominis dignitate) – savotišku renesansiškojo humanizmo manifestu. Tačiau popiežius Inocentas VIII 30 tezių paskelbė eretiškomis. O kai Dž. Piko dela Mirandola parašė tų, esą eretiškomis, visas 900 tezių. Disputas neįvyko. Jo organizatoriams grėsė inkvizicijos teismas, todėl Dž. Piko dela Mirandola bėgo į Paryžių, bet pakeliui buvo sučiuptas. Išvengti inkvizicijos teismo jam padėjo jį užstojęs Lorencas Medičis. Pagrindinis Dž. Piko dela Mirandolos filosofinis veikalas „Apie Platono ir Aristotelio suderinamumą“ (De concordia Platonis et Aristotelis, 1496 m.) liko nebaigtas. Iš kitų veikalų paminėtini „Heptaplas apie septyneriopą šešių pasaulio kūrimo dienų aiškinimą“ (Heptaplus de septiformi sex dierum Geneseos enarratione, 1489 m.), „Apie būtį ir vienovę“ (De ente et uno, 1492 m.), „Prieštaravimai dieviškajai astrologijai“ (Disputationes adversus astrologiam divinatricem, 1494 m.) ir kt.
Pavinkšniai (Kėdainiai)
Pavinkšniai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Pernaravos, į dešinę nuo kelio, prie nedidelio Šušvės intako Žemėplėšos. Iš šiaurės prieina Pavinkšnių miškas.
Gyventojai
Tarpukariu šalia buvo Pavinkšnių viensėdis (1923 m. – 9 gyv.)
thumb|left|250px|Pavinkšnių kaimo sodyba (dabar jau nugriauta) vakare
Pakruostė
thumb|left|250px|Senovinė gryčia ir V. Svirskio kryžius thumb|left|250px|Kelias į Miegėnus Stovi žymaus kryždirbio V. Svirskio kryžius.
Istorija
1596 m. šaltiniuose paminėtas Pakruostės dvaras.
Gediminas Bagdonas
thumb|Gediminas Bagdonas 2011 m. Lietuvos kalnų dviračių čempionate. Gediminas Bagdonas (g. 1985 m. gruodžio 26 d. Radviliškis) – Lietuvos dviratininkas, olimpietis, nacionalinis čempionas. Nacionalinės treko rinktinės treneris.
2012 m. tapo Lietuvos čempionu ir pelnė teisę dalyvauti 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
Šiuo metu atstovauja Prancūzijos AG2R LA MONDIALE komandai.
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 58 vietą grupinėse plento lenktynėse. 2012 m. Europos treko čempionate pelnė bronzą omniumo rungtyje.
Pirmasis G. Bagdono treneris – Kęstutis Norvaišas (SM Dubysa, Šiauliai).
Nuo 2023 m. Bagdonas treniruoja Lietuvos nacionalinę treko rinktinę.
Aukojimas (šachmatai)
Aukojimas šachmatų žaidime – situacija, kai dėl tam tikrų intencijų figūra aukojama – varžovui ją leidžiama kirsti. Provokuojamas kirtimas gali būti būtinas arba pasirinktinis. Aukojimo tikslas – pagerinti savo pozicijas, arba pradėta kirtimu seka laimėti daugiau figūrų. Gana dažnai pasitaiko atvejai, kai aukojimu prarandama figūrų persvara, bet įgyjama pozicinė. Kiekviena figūra, išskyrus karalių gali būti aukojama. Pėstininko aukojimas debiute vadinamas gambitu, nors pasitaiko, kai aukojama ir didesnės vertės figūra (pvz., Airiškasis gambitas 1.e4 e5 2.Žf3 Žc6 Žxe5?!).
Mykolas Songaila
Mykolas Songaila (1874 m. rugsėjo 5 d. Kuzmine netoli Pskovo, Rusija – 1941 m. rugsėjo 12 d. Kaune) – architektas.
Biografija
Baigęs pradžios mokslus ir gavęs vidurinį išsilavinimą, 1894–1903 m. studijavo Peterburgo dailės akademijoje. Vėliau tobulinosi Italijoje. 1906–1919 m. dėstė Peterburgo Politechnikos institute, 1908–1921 m. – Žemės ūkio institute, 1919–1921 m. – šio instituto rektorius.
1921 m. apsigyveno Kaune, Linksmadvaryje. 1922–1941 m. dėstė Vytauto Didžiojo universitete, buvo Architektūros katedros vedėjas.
Mirė Kaune, palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Suprojektuoti statiniai
Dar gyvendamas Rusijoje, suprojektavo daug administracinių, visuomeninių, kulto pastatų, gyvenamųjų namų.
Pagal V. Dubeneckio projektus Kaune rekonstruotas Valstybės teatras (1923–1925 m.), pastatytas „Ragučio“ gyvenamasis namas (1922–1923 m., abu su Vladimiru Dubeneckiu), Lietuvos banko rūmai (1928 m., su Arnu Funku, Feliksu Vizbaru), VDU Fizikos – chemijos fakultetas (1931 m.).
Vadovavo Panevėžio (1930 m.), Biržų (1935 m.), Mažeikių (1937 m.), Kretingos (1938 m.); su A. Funku – Raseinių (1933 m.), Tauragės (1935 m.) bankų projektavimui ir statybai. Išplanavo VDU miestelį Aleksote (1925 m.), suprojektavo V. Dubeneckio antkapinio paminklo (skulpt. Juozas Zikaras) architektūrinę dalį (1933 m.).
Parašė knygą „Sanitarinių techninių įrenginių tipai ir normos“ (1916 m., rusų k.).
Kabine Komara
Kabine Komara (g. 1950 m. kovo 8 d.) – buvęs Gvinėjos ministras pirmininkas. Iki 2008 m. pabaigos Komara buvo Afrikos importo-eksporto banko vadovas Kaire, Egipte.
Komara baigė aukštuosius mokslus šalies sostinėje Konakryje. Vėliau dar mokėsi universitetuose Paryžiuje, Kolorado valstijoje JAV, Rene ir Kaire. 1975 m. Kamara pradėjo savo bankininko karjerą Šveicarijoje, Ciūriche. Vėliau jis kilo karjeros laiptais ir iki 2008 m. dirbo Afrikos importo-eksporto banko vadovu.
Per 2007 m. Gvinėjos streiką opozicinės partijos Kabine Komara įvardijo vienu iš keturių kandidatų į šalies premjero postą. Į šį postą buvo paskirtas Lansana Kouyate.
2008 m. karinio valdžios perversmo lyderis ir save prezidentu paskyręs Moussa Dadis Camara pažadėjo šalies premjeru parinkti vieną iš civilių žmonių. Juo buvo pasirinktas K. Komara.
Jogniškiai
Jogniškiai – kaimas šiaurinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Surviliškio ir 2 km į pietus nuo Lažų, prie Sosių miško.
Barselosas (Brazilija)
Barselosas  – miestas šiaurės Brazilijoje, Amazonės valstijoje, 405 km į šiaurės vakarus nuo Manauso, prie Negro upės. Barseloso savivaldybė (plotas 122 475 km²) yra antra pagal dydį Brazilijoje ir nusileidžia tik Altamiros savivaldybei. Yra upių ir oro uostai. Verčiamasi žemės ūkiu (bananai, ryžiai, manijokas), žvejyba. Vystomas turizmas (savivaldybėje yra Žau nacionalinis parkas, Sera do Arakos valstijos parkas, El Dorado krioklys, Abismo Gaj Koleto urvas).
Antakalnis (Rumšiškės)
Antakalnis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Kaišiadorių, šiek tiek į šiaurę nuo automagistralės. Seniūnaitijos centras. Veikia Antakalnio pagrindinė mokykla, biblioteka, medienos perdirbimo įmonė.
Barselosas (Brazilija)
Savivaldybės plotas – 122 476 km², gyventojų skaičius – 27 772 (2021 m.).
Tučiai (Stalupėnų apskritis)
Tučiai arba Vatutinas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Nesterovo rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Iljušino kaimo gyvenvietės kaimas.
Barselosas (Brazilija)
Istorija
Barselosas buvo įkurtas 1758 m. ir buvo pirmąja Amazonės sostine. Savivaldą gavo 1931 m.
Tučiai (Stalupėnų apskritis)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Stalupėnų apskrities kaimas, nuo 1874 m. priklausė Katinavos valsčiui ir parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Stalupėnų rajono, vėliau Nesterovo rajono, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Zavetų apylinkės kaimas.
Antakalnis (Rumšiškės)
Geografija
miniatiūra|250px|left|Viena iš gatvių (Antakalnio gatvė)
Kaime išteka Praviena, į rytus nuo kaimo teka dešinysis Strėvos intakas Lijonas. Stovi gamtos paminklai – Dešimtkamienė liepa, Antakalnio pušis. Kaime prasideda kelias.
Istorija
Pirmą kartą gyvenvietė minima 1744 m. Žiežmarių parapijos kaimų sąraše. 1944 m. beveik visas kaimas sudegė, po karo atstatytas. Nuo 1965 m. tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1938 m. atidaryta pradinė mokykla, nuo 1953 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1990 m. pagrindinė mokykla. 1951 m. įsteigta biblioteka.
Gyventojai
thumb|left|500px|Antakalnio reginys nuo vandens bokšto
Gregor Mendel
Biografija
Jo gimimo data nėra tiksliai žinoma. Jis pats nurodydavo liepos 22 d., tėvas nurodė liepos 20 d. 1834–1840 m. lankė Opavos licėjų, 1843 m. baigė Filosofijos institutą Olomouco universitete. Vienerius metus pabuvęs novicijumi 1844 m. tapo augustinų vienuoliu ir pradėjo teologijos studijas Brno mieste, kurias baigė 1848 m. Be sielovados dėstė žemės ūkio discipliną Brno Techikos Institute ir Znojno licėjuje, o 1851 m. – 1853 m. sutikus priorui studijavo gamtos mokslus Vienos universitete. 1854 m. vienuolyno sode pasisodino žirnių, kad galėtų tyrinėti paveldėjimo pasikeitimus. Mokslinius tyrimus atliko ir meteorologijos bei hidrogeologijos srityse. Be to, 1854 m. – 1867 m. dėstė gamtos mokslus Brno Technikos mokykloje, buvo kelių vietos mokslininkų draugijų ir žemdirbių organizacijų narys. 1868 m. buvo išrinktas Brno augustinų abatu ir veikė prieš antibažnytines iniciatyvas. 1881 m. tapo Brno hipotekos banko direktoriumi. Gyvas būdamas jis daug daugiau išgarsėjo meteorologiniais tyrimais, kurie buvo daug kartų publikuoti, o paveldėjimo tyrimai liko nepastebėti.
Suformulavo pagrindinius paveldėjimo dėsnius, atliko augalų kryžminimo tyrimus, daugiausia žirnių Pisum sativum, kurių rezultatus paskelbė 1865 m. per vietos mokslininkų posėdį Brno. . 1866 m. išleido publikaciją Augalų kryžminimo tyrimai (vok. Versuche über Pflanzen-Hybriden).
Pirmasis Mendelio dėsnis (požymių vienodumo dėsnis) – kryžminant homozigotines tėvinės ląstelės formas, F1 kartos hibridai visi vienodi tiek pagal genotipą, tiek pagal fenotipą.
Antrasis Mendelio dėsnis (požymių išsiskyrimo dėsnis) – toliau kryžminant F1 kartos hibridus tarpusavyje, F2 kartoje palikuonys pagal fenotipą ir genotipą susiskirsto į grupes, kurių skaičius priklauso nuo to, pagal kelis požymius F1 kartos hibridai buvo heterozigotiniai.
Trečiasis Mendelio dėsnis (nepriklausomų požymių paveldėjimo dėsnis) – požymių paveldimumas vienas nuo kito nepriklauso, net jeigu tuos požymius lemiantys genai yra skirtingose homologinių chromosomų porose.
Mendelio tyrimai ir jų reikšmė
Mendelio eksperimentai dabar atrodo paprasti, bet anksčiau, žemės ūkiui vystantis šimtmečiais, niekas nedarė tokių tyrimų ir neįvertino jų rezultatų. Mendelis naudojo žiedadulkes iš vienos „švarios“ linijos, kuriomis apdulkino piesteles iš kitos „švarios“ linijos, stengdamasis, kad požymiai kuo labiau skirtųsi, pavyzdžiui, sėklų ar žiedų spalva. Švarios linijos geltonų sėklų augalai, sukryžminti su švarios linijos žalios linijos augalais, davė vienodus palikuonis: su geltonomis sėklomis.
Tai buvo pastebėjimas, kuris sudomino Mendelį atlikti tolimesnius tyrimus. Pirmasis sugriovė mitą apie įvairių požymių paveldėjimą, nes visos sėklos atrodė kaip vienas iš tėvų ir nepasižymėjo jokiomis tarpinėmis savybėmis. Bet šios kartos geltonų sėklų sukryžminimas tarpusavyje davė tokį rezultatą: kitoje kartoje pasirodė ir geltonos, ir žalios sėklos.
Rakis
thumb|right|200px|Rakiuoti pajūrinės zundos lapai. thumb|right|200px|[[bestiebė usnis|Bestiebės usnies (Cirsium acaule) lapų kraštuose matyti aštrūs rakiai]]
Gregor Mendel
Mendelio tyrimai ir jų reikšmė
Vadovaudamasis šiais tyrimais Mendelis nusprendė, kad paveldėjimo vienetai gali būti dviejų formų, ar, kaip pasakytume šiandien, alelių. Somatinė ląstelė paima vieną tokią alelių porą kiekvienai augalo daliai, nes kiekviena žiedadulkė ir kiaušialąstė turi po viena alelį kiekvienai daliai; dėl to zigotose ir somatinėse ląstelėse susidaro tokios kombinacijos:
Rakis
Rakis (angl. spine) – dygliu virtęs lapas ar jo dalis. Rakiai yra apsauga nuo augalėdžių gyvūnų. Kai kurie gyvūnai, mintantys dygliuotais augalais, turi specialių prisitaikymų rakiams įveikti.
Gregor Mendel
Mendelio tyrimai ir jų reikšmė
Dominuojantis alelis nugali savo recesyvinį (užleidžiantį) tokios pačios dalies kitą požymį nešantį alelį. Geltoni žirniai gali atsirasti iš dviejų geltonų žirnių genų arba žalio ir geltono žirnio. Kad atsirastų žalia sėkla, turi būti du žali žirniai arba du heterozigotiniai geltoni žirniai.
Rakis
Rakiais gali virsti:
Širma
thumb|300px|Širma [[Musée Guimet ekspozicijoje (Paryžius)]] thumb|300px|Kiniška [[Koromandelio širma Alberto fon Kelerio (Albert von Keller) aliejaus paveiksle Chopin (1873 m.). Širma būdingos sandaros – priekyje ištapyta detali scena, o išvirkščia pusė papuošta paprastu gėlišku ornamentu.]] Širma  – ant grindų statomas baldas, sudarytas iš kelių rėmų, sujungtų vyriais ar kitu būdu. Ant rėmų ištemptas šilkinis ar kitoks audeklas, popierius ir pan., dažnai papuoštas tapyba ant audeklo ar kitokia puošyba. Širmos išrastos senovės Kinijoje, po to paplito Rytų Azijoje, Europoje ir visame pasaulyje. Naudojamos kaip praktiškas baldas ir/ar kaip kambarių puošmuo.
Rakis
Kaktusų dygliai irgi yra rakiai, nes jie – pakitę lapai. Dygliais virtę kaktusų lapai patys vandens nebegarina. Daugelis kaktusų turi tokius tankius dyglius, kad jie sudaro šešėlį ir užstoja giliau esantį sultingą paviršių, tokiu būdu sumažindami įkaitimą ir garinimą. Be to, tarp tankių dyglių susidaro nejudančio oro sluoksnis, kuris sulaiko vandens garus, todėl vandens garų gradientas nuo kaktuso paviršiaus iki sauso oro būna ne toks staigus, kas irgi lėtina garavimą.
Širma
Kilmė Kinijoje
Širmų atsiradimas datuojamas Džou dinastijos laikais (771–256 m. pr. m. e.). Pirmosios širmos buvo vieno panelio, tik vėliau atsirado kelių panelių širmos. Pastarosios buvo išrastos Hanų dinastijos laikais (206 m. pr. m. e. – 220 m. e. m.). Tokių širmų aprašymai aptikti Hanų dinastijos laikų kapuose, pvz., vienas tokių kapų aptiktas Čžučene (Šandongo provincija, Kinija).
Gregor Mendel
Mendelio tyrimai ir jų reikšmė
Geltonos sėklos, Mendelio gautos pirmoje kartoje, atsirado iš dviejų spalvų sėklų. Kiekviena sėkla, nors ir buvo geltona, nešė du spalvų genus. Labai paprasta apskaičiuoti, kad šių heterozigotinių hibridų sukryžminimas duoda ¼ vien žalią, ¼ vien geltoną ir ½ su dviejų spalvų aleliais. Nesunku suprasti, kodėl antroje kartoje ¾ sėklų geltonos spalvos, o ¼ sėklų žalios.
Rakis
Kai kurių kaktusų dygliai turi barzdeles, todėl įsmigę į gyvūno audinius užsikabina, o pats dyglys nuo kaktuso atitrūksta.
Širma
Kilmė Kinijoje
Širmas dažnai puošdavo tapyba, dažniausios temos būdavo mitologija, rūmų gyvenimas, gamta. Širmos kinų literatūroje dažnai būdavo siejamos su intrigomis ir romantika. Pvz., jauna įsimylėjusi dama pasislėpusi už širmos žvelgia pro plyšelį. Toks teminis epizodas su širma aprašytas klasikiniame romane „Sapnas raudonajame paviljone“. Širmos dažnai minimos Tangų dinastijos laikų literatūroje. Tangų laikų poetas Li He (790–816 m.) sukūrė „Širmos dainą“, kurioje aprašyta ką tik vedusios poros širma. Jaunosios poros lovą supo širma, jos dvylika panelių buvo išmarginti drugiais ir kininio gvazdiko žiedais (užuomina į įsimylėjusiuosius), sujungti sidabriniais vyriais, primenančiais stiklines monetas.
Gregor Mendel
Mendelio tyrimai ir jų reikšmė
Mendelio darbą Apie rūšių atsiradimą galima laikyti svarbiu indėliu į evoliucijos teoriją. Nors jo tyrimai buvo naudingi biologams, bet pradžioje jie buvo ignoruojami.
Širma
Kilmė Kinijoje
Pradžioje širmas darė iš medinių panelių, kurių lakuotus paviršius puošdavo tapyba. Vėliau išpopuliarėjo širmos iš popieriaus ir šilko. Nors širmos buvo naudojamos nuo senosios Kinijos laikų, tačiau jos itin paplito Tangų dinastijos laikais (618–907 m.). Tangų dinastijos laikais širmas laikė idealia vieta, kur dailininkai gali pateikti savo tapybos ir kaligrafijos kūrinius. Daug dailininkų piešė ant popieriaus ir šilko, kurie buvo tvirtinami prie širmų.
Gregor Mendel
Tolimesni paveldimumo atradimai
Mendelio darbų svarbumas buvo pripažintas XX a. pradžioje. Augalų ir gyvūnų kryžminimasis buvo analizuojamas toliau. Daugeliu atvejų buvo sutikta su Mendeliu. Atrodė, kad paveldėjimo taisyklės labai paprastos, bet kuo daugiau buvo daroma bandymų, tuo daugiau buvo neaiškumų. Tai nekeičia to fakto, kad dabartinė genetika remiasi dviem Mendelio paveldėjimo dėsniais.
Širma
Kilmė Kinijoje
Istorinėje literatūroje minimi du meninių širmų variantai: Nebuvo retas atvejis, kai žmonės užsakydavo širmas pas žinomus dailininkus, pvz., Tangų dinastijos dailininką Cao Ba ar Songų dinastijos dailininką Guo Xi. Peizažų tapyba ant širmų savo viršūnę pasiekė Songų dinastijos laikais (960–1279 m.). Lako technikos, būdingos Koromandelio širmoms, vadintoms kuancai (pažodžiui 'įrėžtos spalvos'), pasirodė vėlyvaisiais Mingų dinastijos laikais (1368–1644 m.) ir buvo naudojamos sukurti tamsias širmas, kuriose vaizdas buvo raižytas, tapytas ir inkrustuotas perlamutru, dramblio kaulu bei kitomis medžiagomis. Buvo naudojama iki 30 sluoksnių lako, kur kiekvienas sluoksnis galėjo būti raižytas, tapytas ir inkrustuotas.