cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pangėja
Neįmanoma sudaryti tikslaus Pangėjos žemėlapio. Žemynai geriausiai sutampa tada, kai lyginami kontinentinio šlaito vidurio linijos (maždaug 200 m gylio izobatos) kontūrai. Geriausiai vienas prie kito tinka Afrikos ir Pietų Amerikos žemynų kontūrai. Šiaurės pusrutulio sausumoje kontūrų panašumas yra bent apytikris.
Prieš 135 milijonus metų pradėjo ryškėti Šiaurės Atlanto ir Indijos vandenynų kontūrai. Tetidės jūrą mažino besisukantis prieš laikrodžio rodyklę Azijos masyvas. Pietų Amerika pradėjo tolti nuo Afrikos, sudarydama pradžią Pietų Atlantui. Kreidos periodo pabaigoje, maždaug prieš 65 milijonus metų, Pietų Atlantas jau buvo išaugęs, Madagaskaras atsiskyręs nuo Afrikos, Indija slinko į Šiaurę. Antarktida tolo nuo centrinio masyvo (Australija nuo jos dar nebuvo atsiskyrusi). Šiaurės Atlanto riftas šiaurėje išsišakojo ir atskyrė Grenlandijos salą.
Pangėja nebuvo pirmasis superkontinentas. Prieš ją egzistavo Rodinijos ir Panotijos kontinentai.
Ulbroka
Ulbroka – Rygos (Latvijoje) priemiestis. Šis priemiestis yra Rygos pietrytinėje dalyje. Nuo 2005 iki 2021 m. buvo Stuopinių savivaldybės, nuo 2021 m. – Ruopažių savivaldybės centras. Įsikūręs kelių Ryga–Ėrgliai (P4) ir Ryga–Uogrė (P5) kryžkelėje. 3102 gyventojai (2021 m.). Yra tvenkinys.
Boz Qurd Samux FK
Boz Gurd Samux – Azerbaidžano futbolo klubas iš Samucho.
Istorija
Įkurtas 1990 m. Išformuotas 1993 m.
Lietuvos skraidančiojo disko federacija
230px|miniatiūra|dešinėje|Oficialus Lietuvos Skraidančiojo Disko Federacijos logotipas Lietuvos skraidančiojo disko federacija – pagrindinė skraidančiojo disko žaidimų (lėkščiasvydžio, diskgolfo, dvidiskio, guts) sporto šakas kuruojanti organizacija Lietuvoje.
Istorija
Lietuvos skraidančiojo disko federacija oficialiai buvo įkurta ir užregistruota 2003 metais ir priklauso pasaulinei skraidančiojo disko federacijai (WFDF) bei Europos skraidančiojo disko federacijai (EUF) nuo 2015 metų.
Klubai
Lietuvos Skraidančiojo Disko Federacijos nariais gali tapti klubai kurių veikla yra tiesiogiai susijusi su skraidančiojo disko sporto žaidimais. Kasmet federacijos klubų narių sąrašas šiek tiek keičiasi.
2018 metų klubai nariai:
Renginiai
Lietuvos skraidančiojo disko federacija kasmet organizuoja svarbiausius Lietuvos skraidančiojo disko įvykius - nacionalines pirmenybes. Lietuvos Ultimeito Čempionatai vyksta šiltuoju (stadionuose) ir šaltuoju (uždarų patalpų) sezonais. Žiemos metu pirmenybės vyksta lygos formatu (nuo 2015-2016 m. sezono) atvirojoje ir mišriojoje grupėse. Lietuvos čempionatai rengiami kasmet nuo 2002 metų.
Federacija organizuoja ir sportą pristatančius renginius, žinomiausias yra paplūdimio lėkščiasvydžio turnyras - Palanga Sands kasmet paskutinį gegužės savaitgalį, Palangoje.
Rinktinė
Lietuvos skraidačiojo disko federacija dalyvavo keturiuose Europos bei pasaulio čempionatuose su nacionaline rinktine:
Struktūra
Fedearcija vadovauja 9 Vykdomojo Komiteto nariai renkami rinkiminės konferencijos metu 2 metų kadencijai. Iš Vykdomojo Komiteto narių vienas išrenkamas Prezidentu.
FSM
FSM, Fsm arba fsm be taškų arba su taškais gali reikšti:
2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas/Kūjo metimas vyrai
Vyrų kūjo metimo rungtis 2010 m. Europos lengvosios atletikos čempionate vyko liepos 27 - 28 dienomis Barselonoje.
Kvalifikacinės
Kvalifikacinis normatyvas - 75.50 (Q) arba dvylika geriausių pasirodymų (q).
Finalas
AR - asmeninis rekordas, SG - sezono geriausias rezultatas.
Raudės
Raudės (Scardinius) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
Obinutuzumabas
Obinutuzumabas (kitaip žymimas GA101, anksčiau vadintas afutuzumabu) – priešvėžinis vaistas, monokloninis anti-CD20 antikūnis. Tai antrosios kartos šios grupės vaistas, sukurtas naudojant glikozilinimo technologiją. Obinutuzumabas gali būti skiriamas lėtinės limfocitinės leukemijos, agresyvių ir indolentinių limfomų gydymui. Pasak farmacijos kompanijos „Hoffmann-La Roche“, sukūrusios šį preparatą, šis vaistas efektyvesnis už savo pirmtaką rituksimabą ir veikia jam refrakterias ligos formas. Obinutuzumabas dar tebėra intensyvių klinikinių tyrimų stadijoje, kuriomis siekiama išsiaiškinti jo efektyvumą.
Juliusz Osterwa
thumb|Juliusz Osterwa 1931 m. thumb|Juliusz Osterwa kapas Julijus Osterva (, tikras vardas Julian Andrzej Maluszek; 1885 m. birželio 23 d. Krokuva – 1947 m. gegužės 10 d. Varšuva) – lenkų aktorius, režisierius, pedagogas ir masonas Kurį laiką gyveno ir dirbo Vilniuje. Lenkų teatro reformatorius, vienas iš garsiausių lenkų scenos meistrų, garsėjęs poetine dikcija ir „absoliučia režisieriaus klausa“.
Upeslejos
Upeslejos – gyvenvietė vidurio Latvijoje, 15 km į rytus nuo Rygos, Ruopažių savivaldybėje, prie Mažosios Juglos upės. 1281 gyventojas (2021 m.).
Juliusz Osterwa
Biografija
Anksti tapęs našlaičiu nepabaigė mokslų šv. Annos gimnazijoje Krokuvoje.
1904 m. rugsėjį pradėjo dirbti Krokuvos Liaudies teatre, kur debiutavo jau po mėnesio. Mokyklos draugo Leono Šilerio paskatintas, pasirinko sceninį vardą pagal Slovakijos Aukštųjų Tatrų Osterwa viršukalnę. . 1905 m. Liudviko Solskio priimtas į Krokuvos Julijaus Slovackio teatrą, kūrė parodijas. Vėliau išvyko į Poznanę, kur išpopuliarėjo ir debiutavo kaip režisierius.
1907–1909 m. turėjo pasirodymų Vilniuje pas Nuną Mlodžiejovską. Daug gastroliavo (Vokietijoje, Šveicarijoje, Italijoje, Prancūzijoje, Graikijoje.
Nuo 1910 m. dirbo keliuose Varšuvos teatruose.
Pirmojo pasaulinio karo pradžioje, kaip Austrijos tarnautojas buvo internuotas ir perkeltas į Samarą. Iš ten 1916 m. Arnoldo Šyfmano pakviestas, Pirmojo pasaulinio karo metais dirbo režisieriumi lenkų Maskvos ir Kijevo teatruose. Bendravo su K. Stanislavskiu, A. Tairovu]].
1919 m. kartu su geologu Mečislavu Limanovskiu įkūrė eksperimentinį teatrą „Reduta“. Pradžioje jis veikė kaip Varjetė teatro dalis, o nuo 1921 m. tapo savarankišku. Šiam teatrui jis vadovavo 1919–1924 m. ir 1931–1939 m. Varšuvoje, o 1925–1929 m. Vilniuje (Pohuliankos teatre) ir Gardine. Vilnius tapo šio teatro būstine iš kur jis gausiai keliavo po įvairias Lenkijos ir to meto Vilniaus krašto vietoves (50 miestų). Stepono Batoro universiteto kieme pastatė P. Kalderono „Tvirtą princą“. Daug statė spektaklių pagal J. Slovackio kūrybą.
Tuo pačiu metu direktoriavo Varšuvos Varjetė teatre (1923–1925 m.) ir Krokuvos Julijaus Slovackio teatrui (1932–1935 m.)
Po Antrojo pasaulinio karo bendradarbiavo Varšuvos Lenkijoe teatre ir Krokuvos Julijaus Slovackio teatre. Buvo Krokuvos valstybinės Dramos mokyklos rektoriumi. Paskutinį kartą turėjo pasirodymą 1946 m.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
thumb|right|Teismo rūmai. [[Haga, NL]] Tarptautinis Teisingumo Teismas (TTT,, ) – viena iš šešių pagrindinių Jungtinių Tautų Organizacijos institucijų. Būstinė – Haga (Nyderlandai). Pamatiniai dokumentai – JT Chartija (XIV skyrius, 92-97 straipsniai) ir Tarptautinio Teisingumo Teismo Statutas. Teismo proceso šalys – tik valstybės, tarptautinės organizacijos ir kiti tarptautinės teisės subjektai.
Juliusz Osterwa
Biografija
Kine filmavosi tik vieną kartą 1921 m. filme „Už brolio kaltes“.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
Visos JT narės ipso facto yra Tarptautinio Teisingumo Teismo Statuto šalys. Valstybė, kuri nėra JT narė, gali būti TTT Statuto šalis pagal sąlygas, kurias kiekvienu atskiru atveju nustato Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja, remdamasi Saugumo Tarybos rekomendacija.
Juliusz Osterwa
Biografija
Lenkijos okupacijos metais bendradarbiavo politinėje karinėje organizacijoje „Unija“.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
Generalinė Asamblėja ar Saugumo Taryba gali prašyti Tarptautinį Teismą pateikti konsultacinę išvadą bet kokiu teisės klausimu. Kitos JT institucijos ir specializuotosios agentūros, kurioms Generalinė Asamblėja gali bet kuriuo metu duoti leidimą, taip pat gali prašyti Teismą pateikti konsultacinę išvadą jų veikloje iškylančiais teisės klausimais.
Juliusz Osterwa
Šeima
Turėjo žmoną, Vilniuje gimusią aktorę, V. Osterviną su kuria turėjo dukrą, taip pat aktorę, E. Ostervą. Jo antroji žmona – Matylda Sapiegaitė iš Siedliskos, Krokuvos arkivyskupo Adomo Stepono Sapiegos dukterėčia, su kuria turėjo dukrą – Mariją.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
Teisėjai
Teismą sudaro kolegija nepriklausomų teisėjų, neatsižvelgiant į jų pilietybę išrinktų iš aukštomis moralinėmis savybėmis pasižyminčių asmenų, atitinkančių reikalavimus, keliamus jų šalyse asmenims, skiriamiems į aukščiausias teisėjų pareigas, arba iš tarptautinės teisės srityje autoritetą turinčių teisininkų.
Juliusz Osterwa
Atminimas
Teatras Liubline pavadintas J. Ostervos vardu.
Tarptautinis Teisingumo Teismas
Teisėjai
Teismą sudaro 15 narių, iš jų negali būti dviejų tos pačios valstybės piliečių. Asmuo, kuris renkant Teismo narius gali būti laikomas daugiau negu vienos valstybės piliečiu, laikomas piliečiu tos valstybės, kurioje jis paprastai naudojasi pilietinėmis ir politinėmis teisėmis. Teismo narius renka Generalinė Asamblėja ir Saugumo Taryba iš sąrašo asmenų, kuriuos pasiūlo valstybių grupės Nuolatiniame Arbitražo Teisme, pagal tolesnes nuostatas.
Jei JT narėms neatstovaujama Nuolatiniame Arbitražo Teisme, kandidatus siūlo valstybių grupės, kurias šiam tikslui jų vyriausybės skiria tomis pačiomis sąlygomis, kurios 1907 m. Hagos konvencijos dėl taikaus tarptautinių ginčų sprendimo 44 straipsniu yra nustatytos Nuolatinio Arbitražo Teismo nariams.
Nuo 2003 m. vasario 6 d.:
Ankstesni teisėjai:
Rimantas Belevičius
Rimantas Belevičius (g. 1953 m. vasario 1 d. Ukmergėje) – Lietuvos inžinierius mechanikas, informatikos specialistas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1976 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą, 1994 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1976 m. VISI (nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, nuo 1994 m. Teorinės mechanikos katedros vedėjas, nuo 1996 m. profesorius. 1991–1992 m. dirbo mokslinį darbą Danijos technikos institute, 1994 m. – JAV Arizonos universitete.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai – kompiuterinės algebros taikymas baigtinių elementų metodui.
Juodlaukiai
Juodlaukiai (dabar Volodarovka,, nuo 1938 m. liepos 16 d. , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1938 m. prijungti Senieji Gudeliai (Alt Gudehlen), Daubarai (Daubarren, 1910 m. buvo 45 gyventojai), Račiūnai, Nausėdija (Neusiedel) ir Ruhendorfas. 1947–2008 m. Svobodos apylinkės kaimas.
Žymūs žmonės
Juodlaukiuose kunigavo Fabijonas Kalau, religinių raštų rengėjas.
Gyliškės
Gyliškės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Užpalių.
Seilinės cikados
Seilinės cikados (Cercopidae) – cikadinių (Cicadomorpha) vabzdžių šeima. Užpakalinės kojos šokamosios. Viršugalvyje yra dvi paprastosios akelės. Priešnugarėlė platesnė už galvą su akimis; jos šoniniai kraštai atsikišę atgal.
Pelkinė vandensargė
Pelkinė vandensargė (Zannichellia palustris) – vandensarginių (Zannichelliaceae) šeimos vandensargių (Zannichellia) genties augalų rūšis.
Auga gėluose vandenyse JAV, Europoje ir Pietų Amerikoje. Lietuvoje labai reta, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Linų fuzariozė
Linų fuzariozė - linų liga kuria sukelia lininis smailiasporis lielius (Fusarium oxysporum f. lini). Šaknys ir šaknies kaklelis patamsėja, pūva, stiebo viršūnė vysta, palinksta. Augalas gelsta, paruduoja, nudžiūsta. Lietuvoje didelės žalos nedaro.
Kauno Jono Laužiko mokykla
Kauno Jono Laužiko mokykla – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kaune, Tunelio g. 41, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba intelekto sutrikimų didelių ir labai didelių specialiųjų ugdymosi poreikių turintiems vaikams ir jaunuoliams nuo 6 iki 21 metų. Įstaigos kodas 290983050. Steigėjas Kauno apskrities viršininko administracija. Pavadinta pedagogo Jono Laužiko vardu.
Mokykla turi bendrabutį, kuriame nustatyta tvarka gyvena ugdytiniai, netekę tėvų globos, ir vaikai, jaunuoliai, neturintys galimybės kiekvieną dieną atvykti į mokyklą. Pagal gydytojų rekomendacijas mokiniai lanko koreguojamosios kūno kultūros arba specialiosios medicininės grupės pratybas. Visiems lavinamųjų klasių moksleiviams rengiamos gydomosios gimnastikos pamokos.
Istorija
thumb|260px|Pagrindinis įėjimas
Kauno 1-oji specialioji mokykla – pirmoji Lietuvos pagalbinė mokykla, įsteigta 1931 m. moksleiviams, turintiems intelekto negalių. 1948 m. prie mokyklos atidarytas internatas ir dirbtuvės. 1949 m. mokyklai tapus septynmete, išleista pirmoji septynmetės mokyklos laida. Mokyklos vieta Kaune daug kartų keitėsi, 1961 m. ji įsikūrė dabartiniame pastate Tunelio g. 41. 2010 m. mokykla pavadinta Jono Laužiko vardu.
Snudas
Snudas  – ežeras šiaurės vakarų Baltarusijoje, Vitebsko srityje, Breslaujos rajone, 10 km į šiaurę nuo Breslaujos, 5 km nuo Latvijos sienos. Tai antras pagal dydį Breslaujos ežeryno ežeras (po Druveto). Telkšo 130 m aukštyje virš jūros lygio. Ilgis 8,8 km, plotis iki 4,9 km. Kranto linija smarkiai raižyta, gausu įlankų, ragų. Išilgai tęsiasi moreniniai gūbriai, iškylantys iki 30 m. Vandens skaidrumas 6,6 m.
Ežere yra 11 salų, kurių bendras plotas 1,6 km². Giliausia Snudų vieta (16,5 m) yra pietryčiuose. Į Snudą suteka 14 upokšnių, iš kurių dauguma vasarą išdžiūsta, išteka prataka į Strusto ežerą.
Snude gyvena šios žuvys – lydekos, ešeriai, lynai, kuojos, seliavos, unguriai.
Breslaujos ežerų nacionalinio parko dalis. 1985 m. paskelbtas ornitologiniu draustiniu.
Taunsvilis
Taunsvilis – miestas Kvynslende (Australija). 139,0 tūkst. gyventojų (2007). Nuo teritorijos sostinės Brisbeino nutolęs 1300 km. Netoli yra Australijos įžymybė Didysis barjerinis rifas. Mieste klesti turizmas. Miestas taip pat žinomas dėl savo paplūdimų, augalijos ir gyvūnijos. Pagal valdymą suskirstytas į du regionus: Taunsvilį ir Turingovą.
Istorija
Miesto istorija prasidėjo, kai čia buvo pastatytas laivybos uostas, paskirtas gabenti gyvulius. Taunsvilio įkūrimu laikomi 1818 metai.
Antro Pasaulinio karo metu buvo operacijų Ramiajame vandenyne planavimo vieta.
Klimatas
Klimatui būdingi du sezonai drėgnasis ir sausasis. Temperatūra svyruoja nuo 10 iki 35 °C, priklausomai nuo sezono ir mėnesio.
Jaguaras
Jaguaras (Panthera onca) – katinių (Felidae) šeimos, didžiųjų kačių (Pantherinae) pošeimio, panterų (Panthera) genties plėšrus žinduolis. Jaguaro išvaizda labai panaši į leopardo (Panthera pardus), tik stambesnis. Kūnas labai tvirtas, raumeningas. Ilgis iki 150–180 cm. Svoris nuo 55–100 kg (patelės), 68–136 kg (patinai). Didžiausias užregistruotas patinų svoris – 158 kg, mažiausias užregistruotas patelių svoris – 36 kg. Kailis rausvai gelsvas su juodomis žiediškomis dėmėmis. Kaip ir kitos didžiosios katės (išskyrus snieginį leopardą), gali riaumoti. Išgyvena iki 25 metų.
Paplitimas
Gyvena Pietų Amerikos centrinėje ir šiaurinėje dalyje, visoje Centrinėje Amerikoje išskyrus salas bei Meksikoje. Kartais stebimi JAV pietvakariuose - Arizonos valstijos pietuose.
Dėl tinkamų gyvenimui vietų mažėjimo gresia išnykimas.
Istorinis natūralus paplitimo arealas buvo gerokai platesnis - apėmė Šiaurės Amerikos pietvakarius, įskaitant JAV pietvakarinę dalį, ir tęsėsi iki Pietų Amerikos žemyno pietvakarių, iki pat pietinės Patagonijos ir Čilės.
Įprastai gyvena lietaus ir rūko miškų dideliuose masyvuose, bet ypač prie didesnių upių, atvirose, sezoniškai apsemiamose šlapynėse ir sausose pievose.
Gyvenimo būdas
thumb|200px|left|Jaguaras medžioja [[Tapyrai|tapyrą. Wilhelm Kuhnert iliustracija „The Royal Natural History“ pirmajam tomui, 1893 m.]] Jaguarai gerai laipioja medžiais, bet medžioja ant žemės ir dažniausiai naktį. Medžioklės plotas priklauso nuo grobio gausos. Jei jo daug, užtenka nedidelio ploto. Jei mažai, teritorija gali apimti net 500 km². Nedidelius atstumus gali bėgti labai greitai. Medžiojantis jaguaras nusižiūri auką ir stengiasi prie jos priartėti. Tuomet staiga puola. Medžioja kone viską – nuo pelės iki elnio. Gyvūnas gerai plaukia, jo grobiu gali tapti varlės, žuvys, vėžliai, net aligatorių jaunikliai. Kartais užpuola naminius gyvulius. Sumedžiojęs didesnį grobį, pirma nusitempia į slėptuvę. Likučius užkasa, kad galėtų pasisotinti vėliau.
Vienoje vadoje būna nuo 1 iki 4 jauniklių, sveriančių kiek mažiau nei kilogramą. Gimsta akli ir kurti, praregi po dviejų savaičių. Būdami 6 mėnesių, lydi motiną medžioklėje. Motina jauniklius prižiūri 2 metus. Lytinė branda – nuo 3 metų. Poruojasi visus metus. Nėštumas trunka 100–110 dienų. Suaugę jaguarai gyvena pavieniui, išskyrus poravimosi laikotarpį.
Bėkinčiai
Bėkinčiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.
Jaguaras
Kultūroje
Ikikolumbinėse Pietų ir Centrinės Amerikos civilizacijose jaguaras buvo jėgos ir galios simbolis. Anduose jaguaro kultas buvo labiausiai išplitęs Čavino ir Močės kultūrose. Jis dažnai vaizduotas močikų keramikoje. Mezoamerikoje jaguaro kultą panašiu metu kaip ir Čavinas išvystė olmekai. Jie kūrė skulptūras ir motyvus, kuriuose buvo vaizduojamas žmogus-jaguaras. Iš olmekų jaguaro garbinimas persidavė actekams ir majams. Majai jaguarą (b’alam) laikė tarpininku tarp žmogaus ir dievų, dvasinių jėgų pranašu. Actekai jį vaizdavo kaip karį ir valdovą, geriausiems actekų kariams buvo suteikiamas kario-jaguaro titulas. Actekų mitologijoje jaguaras buvo galingo dievo Teskatlipokos totemas. Jaguaras – saugomas gyvūnas, nes dažnai nukenčia nuo medžioklės dėl kailio.
Moderniais laikais jaguaras yra Gajanos nacionalinis gyvūnas ir vaizduojamas šalies herbe. Taip pat jaguaras neretai vaizduojamas įvairių organizacijų emblemose, vėliavose, ant Brazilijos realo banknotų, kaip sporto komandų simbolis, kaip produktų prekinis ženklas. Vienas žymiausių produktų prekinių ženklų yra britų automobilių įmonės Jaguar Land Rover Automotive PLC prabangūs sportiniai „Jaguar“ automobiliai. Jaguaras buvo 1968 m. vasaros Olimpinių žaidynių Meksikoje talismanu.
Taksonomija
Dėl jaguarų porūšių skaičiaus nėra vieningos nuomonės, bet po paskutinių genetinių tyrinėjimų, nuo 2017 m. į porūšius neišskiriami. Dabar tarp pietinių ir šiaurinių populiacijų išskiriami tik 4 regioniniai skirtumai :
Istoriškai visada buvo išskiriama iki 8 porūšių, vėliau tas pats autorius išskyrė tik 3 porūšius:
Remiantis Mammal Species of the World, jaguarai skirstomi į 9 porūšius:
Sauriešiai
Sauriešiai – gyvenvietė vidurio Latvijoje, į rytus nuo Rygos, Ruopažių savivaldybėje, Stuopinių valsčiuje. 1815 gyventojų (2021 m.). Sauriešiuose veikia „Knauf“ statybinių medžiagų gamykla.
Kotuotoji vandensargė
Kotuotoji vandensargė (Zannichellia pedunculata) – vandensarginių (Zannichelliaceae) šeimos vandensargių (Zannichellia) genties augalų rūšis.
Lietuvoje labai reta.
Ugedėjus
Ugedėjus (apie 1186 m. – 1241 m. gruodžio 11 d.) – Mongolijos didysis chanas.
Biografija
Buvo trečiasis Čingischano sūnus ir antrasis Mongolijos imperijos Kaganas po Čingischano mirties. Jis tęsė savo tėvo pradėtą imperijos ekspansiją ir jo valdymo metu Mongolijos imperija pasiekė didžiausią teritorijos išsiplėtimą vakaruose ir pietuose mongolų invazijos į Europą ir Aziją metu. Kaip ir kiti Čingischano sūnus jis intensyviai dalyvavo Kinijos, Irano ir Centrinės Azijos užkariavimuose.
Senovės Hadramautas
Hadramautas (senovės pietų arabų kalba: ḥḍRMT, 15px15px15px15px15px) – istorinis Senovės Jemeno regionas ir valstybė, buvęs dabartinio Jemeno rytinėje dalyje, iš dalies ir vakariniame Omane. Vakaruose jis susisiekė su Ausano, o vėliau Katabano karalyste. Šiaurės vakaruose jį ribojo Ramlat al-Sabatain dykuma.
Hadramauto tauta buvo vadinama hadramiais, kurie kalbėjo hadramių kalba.
Geografija
Hadramautas buvo didžiausias Senovės Jemeno regionas, nusidriekęs palei pietinę Arabijos pusiasalio pakrantę. Hadramauto kultūrinis ir politinis centras buvo kalnuotose vietovėse ties vadi Irma, kur koncentravosi pagrindiniai miestai, pirmiausia sostinė Šabvatas, tačiau Hadramautas konroliavo ilgą pajūrio ruožą, kur stipriausias uostas buvo Qana.
Istorija
Kaip ir kitos Senovės Jemeno valstybės Hadramautas konsolidavo savo valdžią tikriausiai I tūkst. pr. m. e. pradžioje, o VIII a. pr. m. e. pastatyta sostinė Šabvatas. Atokesnė padėtis kitų valstybių atžvilgiu nulėmė tai, kad Hadramautas ilgai išsaugojo nepriklausomybę. Po to, kai VII a. pr. m. e. kaimyninį Ausaną nusiaubė Saabos valdovo Kariba-il Vataro kariuomenė, Hadramautas buvo priverstas pripažinti Saabos hegemoniją. Nepaisant to, valstybė išsaugojo nepriklausomybę, ir plėtė savo įtaką į vakarus. V a. pr. m. e. ji jau kontroliavo dabartinio Omano vakarines teritorijas, kur suklestėjo kitas svarbus uostas – Sumhuramas
V a. pr. m. e. sugriuvus Maribo užtvankai ir Saaboje prasidėjus nelaimėms, Hadramautas ėmė konkuruoti dėl prekybos su kitomis iškilusiomis Jemeno valstybėmis – Mainu ir Katabanu.
I a. pr. m. e. klajokliai himjaritai sukūrė Pirmąją Himjaro imperiją, kuri kontroliavo didžiąją dalį Senovės Jemeno. Himjarui atiteko ir vakarinės Hadramauto teritorijos, tačiau nepriklausomybė išsaugota. Kuomet II a. Himjaras subyrėjo, Hadramautas ne tik susigrąžino buvusias teritorijas, bet ir okupavo kaimyninį Katabaną, trumpam tapdamas stipriausia valstybe. Himjarui vėl sustiprėjus, IV a. Hadramautas galutinai nebeteko nepriklausomybės. Himjaro valdžioje jis išliko iki VI a., t. y. iki Aksumo imperijos įsigalėjimo.
Po islamizacijos VII a. regionas išliko kaip atskiras kultūrinis-istorinis vienetas Jemene, ir išlaikė savo pavadinimą Hadramautas.
Antalgės piliakalnis
Antalgės piliakalnis, Untalgės piliakalnis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A901, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AV1648) – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, Leliūnų seniūnija, prie Antalgės kaimo. Pasiekiamas iš plento Kaunas-Zarasai Antalgėje pasukus į kairę pietų kryptimi, Avižienių link, pavažiavus 1,1 km ir paėjus laukais į kairę šiaurės rytų kryptimi pro paukštyno pastatus 400 m.
Piliakalnis
Piliakalniu vadinama maža kalvelė šalia nedidelės numelioruotos pelkės. Aikštelė ovali, pailga šiaurė rytų - pietvakarių kryptimi, 13x9 m dydžio. Joje buvo randama anglių bei brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos. Šlaitai vidutinio statumo, iki 8 m aukščio. Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja.
Tyrimai
1986 m. Gintautas Zabiela ištyrė visą piliakalnio aikštelę - 80 m² dydžio plotą, aptiko 3x0,5 m dydžio akmenų grindinį. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio pradžia (?).
Daşqın Zaqatala FK
Daşqın Zaqatala – buvęs Azerbaidžano futbolo klubas iš Zakatalos. Iširo XX a. pabaigoje.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1960 m. Azerbaidžanui tapus nepriklausoma valstybe, žaidė Aukščiausioje lygoje.
Buvo išformuotas 1993 m. Veikla atkurta 1994 m., bet netrukus (1995 m.) veikla vėl sustabdyta.
Pagrindinė suma
Pagrindinė suma - pinigų suma, pagal kurią konkrečiam finansiniam instrumentui apskaičiuojami gaunami arba mokami pinigų srautai.
Reikšmė
Pagrindinės sumos sąvoka labiausiai naudojama obligacijoms ir pinigų srautų apsikeitimo sandoriams.
Perkant obligaciją, pagrindinė suma perduodama pardavėjui, po to pardavėjas moka palūkanas ir galiausiai, kai ateina obligacijos išpirkimo laikas, sumoka pagrindinę sumą pirkėjui.
Sudarant pinigų srautų apsikeitimo sandorį, pagrindinė suma naudojama tik apskaičiuoti palūkanoms. Sandorio metu pagrindine suma neapsikeičiama.
Japonijos švietimo sistema
thumb|155px|Jasudos pastatas. [[Tokijo universitetas.]]
Japonijoje pradinis ir žemesnysis vidurinis švietimas yra privalomas. Praktiškai visi moksleiviai mokslą tęsia aukštesniame viduriniame lygmenyje, kuris nėra privalomas. Daugelis moksleivių lanko valstybines mokyklas žemutinėje vidurinio švietimo pakopoje, tačiau populiarios yra privačios aukštesnės vidurinio švietimo pakopos mokyklos ir universitetai.
Nuo 1947 m. privalomąjį Japonijos švietimą sudaro 9 klasės (shōgaku ir chūgaku). Beveik visi vaikai po to tęsia dar 3 metus trunkančius mokslus aukštesniojoje mokykloje (kōkō) ir, pasak Švietimo, kultūros, sporto, mokslo ir technologijų ministerijos, apie 75,9 % baigusiųjų mokyklą tęsia studijas universitetuose, kolegijose, profesinėse mokyklose ar kitose povidurinio lavinimo įstaigose. Prestižiškiausiais Japonijos universitetais laikomi Tokijo universitetas ir Kioto universitetas. OECD atlikto penkiolikmečių erudicijos tyrimų duomenimis Japonija buvo šešta pasaulyje.
Istorija
Formaliojo švietimo istorija Japonijoje prasideda VI a., perėmus Kinijos kultūrą.
Struktūra
Mokslo metai Japonijoje prasideda balandį, o pamokos vyksta nuo pirmadienio iki penktadienio ar šeštadienio (priklausomai nuo mokyklos). Mokslo metus sudaro trys semestrai, atskirti trumpomis atostogomis pavasarį ir vasarą ir mėnesio trukmės vasaros atostogomis.
Crocodylus
Crocodylus Didžiausia rūšių skaičiumi tikrųjų krokodilų (Crocodylidae) šeimos gentis.
Filogenezė
Sudaryta remiantis 2011 m. Robert W. Meredith, Evon R. Hekkala, George Amato ir John Gatesy atliktais filogenetiniais tyrimais. .
Lolė
Lolė  – miestas Algarvės regione, Portugalijoje. Miesto plotas su apylinkėmis – 765 km². 2011 m. duomenimis, mieste gyveno 70 622 gyventojai. Lolės savivaldybė yra padalinta į 11 pararijų. Miesto vadovas (meras) – Vítor Aleixo, išrinktas Portugalijos socialistų partijos.
Garkalnė
Garkalnė  – gyvenvietė Latvijoje, Ruopažių savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Rygos, prie Rygos – Pskovo kelio ir Rygos – Tartu geležinkelio. Valsčiaus centras. 2019 gyventojų (2021 m.). Į šiaurę nuo Garkalnės teka Gauja.
Simanas Beliackinas
Simanas Beliackinas (1874 m. spalio 1 d. Mogiliavas – 1944 m. Osvencimas) – Lietuvos teisininkas, rašytojas.
Biografija
1899 m. baigė Odesos universitetą, dirbo advokatu Maskvoje, Sankt Peterburge. 1922–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) dėstytojas. Nuo 1923 m. profesorius. Naciams okupavus Lietuvą uždarytas į Kauno getą, žuvo Osvencimo koncentracijos stovykloje.
Virusas H5N1
Influenzavirus A, atmaina H5N1
Paukščių gripas
Virusas H5N1 – paukščių gripo sukėlėjas, priklausantis Influenzavirus A viruso atmainai. Paplitimo židinys pirmą kartą aptiktas pietryčių Azijoje, tačiau nuo 2005 m. pab. ir 2006 m. pr. virusas H5N1 aptinkamas ir Europoje. Genetikai mano, kad jo mutavimas gali sukelti pasaulinę pandemiją, panašią į 1918-1919 m. gripo pandemiją (susirgimas vadintas – ispaniškuoju gripu, o populiariai ir 'ispanka') per kurią žuvo apie 20 mln. žmonių. Britų ekspertų vertinimu dabartinė pandemija gali nusinešti apie 650 tūkst. – 1 mln. žmonių gyvybių. thumb|left|160px|V (H5N1) [[virionas]]
Virusu apsikrėtę paukščiai būna apatiški, pašiauštomis plunksnomis, pamėlusia oda, laikosi atokiau, nelesa ir, netrukus krenta. Užkratas perduodamas tiesioginio kontakto būdu su sergančių paukščių išskyromis, ypač fekalijomis. Mėšle virusas gali išgyventi iki 105 dienų, ypač esant didelei drėgmei ir žemai temperatūrai. Pats virusas yra aktyvus nuo 70 laipsnių šilumos iki 30 laipsnių šalčio.
Genetikai dar neaptiko mutavusių šio viruso formų.
Nuorodos
Птичий грипп
Gyliškiai
Gyliškiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kudirkos Naumiesčio, greta kelio.
Subrahmanyan Chandrasekhar
Subrahmanjanas Čandrašekharas (,, 1910 m. spalio 19 d. Lahoras – 1995 m. rugpjūčio 21 d. Čikaga) – JAV astrofizikas, Nobelio fizikos premijos laureatas. Jo vardu pavadinta Čandrasekaro riba.
Biografija
Gimęs 1910 m. Čandra iki dvylikos metų nelankė mokyklos (buvo mokomas namie).
1930 m. baigė Madraso universitetą (Indija), 1930–1933 m. studijavo Kembridžo universitete (Didžioji Britanija). 1933–1937 m. šio universiteto Švč. Trejybės koledžo bendradarbis, nuo 1937 m. Čikagos universiteto Jorko astronomijos observatorijos darbuotojas, 1938 m. profesorius.
Kauno Prano Daunio ugdymo centras
Kauno Prano Daunio ugdymo centras – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo internatinė mokykla Kaune, Taikos pr. 6A, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190983430. Steigėjas – Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerija. Centras pavadintas Lietuvos aklųjų organizuotos veiklos pradininko Prano Daunio vardu. Ugdymo centrą sudaro pagrindinė mokykla ir socialinio ugdymo skyrius, kuriame teikiamas ugdymas akliems ir silpnaregiams vaikams nuo gimimo ir apakusiems suaugusiems.
Subrahmanyan Chandrasekhar
Biografija
Antrojo pasaulinio karo metu buvo pakviestas dalyvauti Manhatano projekte atominei bombai kurti, tačiau jo politinio patikimumo tikrinimai užtruko pernelyg ilgai. Vietoj to, profesorius užsiimė balistika, paskelbė tokių darbų kaip Optimalus aukštis 105 mm sviediniui susprogdinti (ir tai buvo dukart aukščiau nei įprasta)
Kauno Prano Daunio ugdymo centras
Istorija
thumb|left|250px|Mokykla iš Taikos pr. pusės
Centras įsteigtas 1928 m. vasario 27 d. kaip Kauno aklųjų institutas. Nuo 1975 m. Kauno silpnaregių mokykla-internatas, nuo 1998 m. Kauno silpnaregių internatinė mokykla, nuo 2005 m. Kauno aklųjų ir silpnaregių ugdymo centras. Nuo 2015 m. prijungtas Kauno vaikų abilitacijos centras.
Subrahmanyan Chandrasekhar
Biografija
1944 m. Londono karališkosios draugijos, 1955 m. JAV nacionalinės mokslų akademijos narys.
Svarbiausi darbai iš žvaigždžių sandaros:
Vedęs, sakosi esąs dėkingas savo žmonai Lalitha Doraiswamy už „kantrų supratimą, palaikymą ir padrąsinimą“.
Įvertinimas
Jo garbei kosminė rentgeno spindulių observatorija 1999 m. pavadinta „Čandra“. 1967 m. Nacionalinis mokslo medalis. 1984 m. Londono karališkosios draugijos medalis. 1983 m. gavo Nobelio fizikos premiją už teorines ir eksperimentines fizikinių procesų svarbos žvaigždžių struktūroje ir evoliucijoje studijas.
Antilgės piliakalnis
Antilgės piliakalnis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A902, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR1295) – piliakalnis Utenos rajono savivaldybės teritorijoje, prie Krikštonių kaimo, Daugailių seniūnija, Sylio ežero šiaurės vakarų krante.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, aikštelė keturkampė, pailga rytų-vakarų kryptimi, 85x47 m dydžio, iškiliu viduriu, per 2 m nuolaidėjančia pietine dalimi. Joje rasta akmeninių kirvių su skyle kotui dalių, kaulinė yla, brūkšniuotos, lygios ir grublėtos keramikos. Šlaitai statūs, 8-25 m aukščio. Įtvirtinimų pėdsakų nerasta. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. - I tūkstantmečio viduriu.
Piliakalnis labai apardytas arimų, dirvonuoja, vakariniai ir šiauriniai šlaitai apaugę medžiais.
500 m į šiaurės vakarus buvo I tūkstantmečio vidurio Juknėnų pilkapiai (sunaikinti).
Aukštutinio Pfalco Noimarktas
Aukštutinio Pfalco Noimarktas – miestas Vokietijoje, Bavarijoje, Aukštutiniame Pfalce. Miestas yra Aukštutinio Pfalco kultūrinis ir ekonominis centras.
Istorija
Miesto apylinkės gyvenamos nuo neolito laikų. Čia buvo rasti kapai ir keltų pylimai. Bavarai įkūrė miestą VI ar VII a. Jis iš naujo buvo įkurtas XII a. kaip Noimarktas kelyje iš Niurnbergo į Rėgensburgą. Miestas pirmąkart paminėtas 1135 m., o jo įtvirtinimai 1315 m. XIII a. imperatorius Frydrichas II suteikė Noimarktui imperatoriškojo miesto statusą ir teisę rinkti muitus. Bet miestas nepasinaudojo ta teise, nes 1329 m. atiteko Bavarijai Pavijos sutartimi.
XV–XVI a. mieste buvo Palatinato valdovų rezidencija. Čia buvo įsikūręs grafas Johann von Pfalz-Neumarkt, plėtojęs Noimarktą. Jo įpėdiniai buvo Otas I, Otas II, Frydrichas II, tapęs elektoratu ir persikėlęs Heidelbergą.
Išsikėlus grafams miesto svarba nusmuko, jis nustojo augti. Noimarktas pradėjo augti tik XIX a. vidury. Per Trisdešimtmetį karą švedai buvo užėmę miestą 1633–1635 ir 1646–1649 m. Abu kartus Noimarktas buvo nusiaubtas.
XIX a. Noimarkte išsiplėtė pramonė. Nuo 1830 m. tūkstančiai darbininkų dirbo miesto apylinkėse, kasė Ludwigskanal, kurio užbaigimas 1846 m. suteikė miestui uostą. „Express-Werken“, įkurtas Noimarkte 1884 m., buvo pirmasis dviračių fabrikas kontinentinėje Europoje.
Pirmasis pasaulinis karas paliko žymių mieste. 300 jo jaunuolių mirė kare.
1923 m. rugsėjo mėn. Noimarkte buvo įkurta viena pirmųjų vietinių NSDAP atstovybių, kuri visuomenei pasirodė rugsėjo 23 d. per Vokiečių dieną. Atstovybė skilo ir buvo atkurta tik 1928 m. center|thumb|720px|Volfšteino pilies griuvėsiai, [[2013 m. kovas]]
Pitchfork Media
thumb|right|Pitchfork logotipas
Pitchfork Media (dažniausiai rašoma tiesiog Pitchfork) – amerikiečių internetinis muzikos žurnalas, kuriame rašoma apie muzikos naujienas, albumų recenzijas bei įvairias kitas istorijas. Žurnalą 1995 m. įkūrė Ryan Schreiber. Iš pradžių didžiausias dėmesys buvo skiriamas nepriklausomai („indie“) muzikai, tačiau bėgant laikui pradėjo aprašyti ir populiariosios muzikos atlikėjus. Yra rengiamas „Pitchfork“ muzikos festivalis, taip pat kiekvienais metais išleidžiami išsamūs geriausių metų albumų sąrašai.
Gleivas
thumb|350px|Gleivų antgaliai
Gleivas  – ilgakotis ginklas su vienašmenės kalavijo geležtės tipo antgaliu koto viršūnėje. Nuo fošaro gleivas skiriasi tuo, kad gleivo ašmenų linija iškila, o fošaro – įdubusi. Gleivu galima durti, tačiau jis labiau pritaikytas kertamiesiems smūgiams.
Gleivas panašus į japonišką naginatą ar kinišką guandao, tačiau gleivo antgalis (geležtė) tvirtinamas mova (kaip kirvio galva ar ieties antgalis), o ne įkote (kaip naginata ar kalavijai).
Paprastai antgalio geležtė būna apie 45 cm ilgio (plotis apie 5 cm), koto ilgis – apie 2 m. Gleivo geležtė gana panaši į falčiono geležtę. Kartais gleivo geležtės nugarėlė turi nedidelį kablį, skirtą raiteliams užkabinti ir nuo arklio numesti. Tokie gleivai kartais vadinami gizarmiškais gleivais.
Pagal 1599 m. Džordžo Silverio (George Silver) traktatą „Gynybos paradoksai“ (Paradoxes of Defense) gleivas naudojamas panašiai kaip kvotestafas, bilas, alebarda ar partizanas.
Nuorodos
Nuotraukos:
Australazijinės liepsnelės
Australazijinės liepsnelės (Petroicidae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio paukščių šeima. Būdingas lytinis dimorfizmas: patinai ryškesnių spalvų nei patelės. Gyvena medžiuose, tupi stačiai ir kartais kilnoja uodegą kaip mūsų krašte gyvenačios liepsnelės. Minta vabzdžiais ir jų lervomis, kuriuos randa tiek ant žemės, tiek pagauna skrisdami. Ant šakų įsirengia nedidelį puodelio formos lizdą, kurį susuka iš samanų ir voratinklių. Deda 2-4 kiaušinius, kurie blyškai mėlyni ar žali, su tamsesnėmis dėmėmis. Peri apie 12-14 dienų
Šeimoje yra 15 genčių, 45 rūšys. Paplitę Australijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Naujojoje Gvinėjoje. Daliniai migrantai.
Gentys
thumb|left|210px|Rytų Australijos geltonoji liepsnelė (Eopsaltria australis)
NME
New Musical Express (NME) – kassavaitinis britų muzikinis žurnalas, leidžiamas nuo 1949 m., plačiai susijęs su roko, indie ir alternatyviąja muzika. Tai buvo pirmasis britiškas žurnalas, kuriame buvo leidžiamas singlų reitingas, leistas nuo 1952 m. lapkričio 14 d.
Istorija
Dvidešimto amžiaus aštuntajame dešimtmetyje „NME“ tapo perkamiausiu britišku muzikiniu žurnalu. Tarp 1972 ir 1976 m. žurnale buvo ypač populiarus subjektyvus rašymo stilius (gonzo žurnalistika), vėliau ypač daug rašyta apie pankroką. Nors leidinys buvo pradėtas leisti kaip laikraštis, devintame ir dešimtame dešimtmečiuose buvo bandyta pereiti prie žurnalo formato, kas galiausiai buvo pasiekta 1998 m.
Internetinė NME versija, NME.com, buvo pradėta leisti 1996 m. Puslapis netrukus virto lankomiausiu pasaulio muzikos tinklapiu, kuriame per mėnesį apsilanko per septynis milijonus lankytojų. Tai labai neprilygo žurnalo spausdintinei versijai, kurios tiražas pirmoje 2014 m. pusėje tebuvo vos 15 830 ir toliau mažėjo. Dėl prastų pardavimų, 2015 m. rugsėjį žurnalas pradėtas leisti nemokamai. Žurnale taip pat pradėta rašyti apie filmus, kompiuterinius žaidimus bei madą.
2018 m. kovo 9 d. išleistas paskutinis fizinio pavidalo žurnalo numeris. Nuo to laiko NME publikuojamas tik internete.
Microsoft Excel
thumb|right||250px|Microsoft Office Excel langas Microsoft Office Excel (dažnai trumpinama Microsoft Excel) – Microsoft Office programų paketo elektroninė skaičiuoklė, kuriama ir platinama „Microsoft“ kompanijos Microsoft Windows bei Mac OS X operacinėms sistemoms.
Istorija
2003 m. iš Microsoft Excel pervadinta į Microsoft Office Excel.
Versijos
Versijos, išleistos Microsoft Windows:
Pro rakto skylutę
Pro rakto skylutę – erotinio pobūdžio savaitraštis, leistas 1991–1993 m. Kaune.
Istorija
Ėjo kaip laikraščio „Europa“ specialus priedas, 1992 m. laikraščio „Velniovara“ priedas. Tiražas 1991 m. – 50 000 egz., 1993 m. – 30 000 egz.
Redaktorius Povilas Gončaras.
Neli Beliakaitė
Neli Beliakaitė (g. 1978 m. lapkričio 17 d. Vilniuje) – Lietuvos baleto artistė.
Biografija
1988–1996 m. mokėsi Vilniaus baleto mokykloje. 1995 m. stažavosi Monte Karlo (Monakas) karališkojoje princesės G. Kelly baleto akademijoje.
Nuo 1996 m. Lietuvos operos ir baleto teatro soliste. Nuo 1999 m. šoko JAV Sakramento, Losandzelo, Tony Powelo baleto trupese.
Tigras
Tigras (Panthera tigris) – stambiausia katinių (Felidae) šeimos plėšriųjų žinduolių rūšis.
Paplitimas
Savaime paplitę Azijoje, tarp kurių daugiau kaip pusė visų tigrų gyvena Indijoje. Tai miškų ir džiunglių gyventojai.
Medžioklė
Tigras – vienišas gyvūnas, medžiojantis tiek dieną, tiek naktį. Šviesus su tamsiais dryžiais kailis padeda jam gerai užsimaskuoti ir pakankamai priartėti prie aukos. Medžiodamas sėlina link grobio arba puola jį iš pasalų. Gali pargriauti stambų galviją. Įprastas jo maistas – elniai ir ožkos, bet kai kurie tigrai, ypač seni ar sužeisti, puola ir žmogų. Palyginimui, jo žandikaulių sukandimas beveik dvigubai stipresnis už liūto sukandimą.
Tigrų porūšių klasifikacijos
Iki istoriniais laikais išnykę kardadančiai tigrai nebuvo tigrų porūšis, nepriklausė ir panterų (Panthera) genčiai, bet buvo atskira katinių (Felidae) šeimos išnykusi smilodonų (Smilodon) gentis.
Tradicinė tigrų porūšių klasifikacija
Šiuo metu išlikę 6 tigrų porūšiai, dar 3 porūšiai išnyko istoriniais laikais. Baltasis tigras yra bengališkojo tigro atmaina.
Iki šiol išlikę arba išskiriami 6 tigrų porūšiai:
Istoriniais laikais išnykę 3 tigrų porūšiai:
2015 m. tigrų porūšių klasifikacija
Per naujai pasiūlytą 2015 m. tigrų porūšių klasifikaciją, buvo išskirti tik du porūšiai :
Apsauga
1930 m. tigrų buvo apie 100 tūkst. Dabar kur kas mažiau – tigras laikomas nykstančiu gyvūnu. Natūrali šių gyvūnų aplinka griaunama, juos dažnai nusižiūri brakonieriai. 1970 m. Indijoje buvo visiškai uždrausta tigrų medžioklė. Tigrų naikinimui nesumažėjus, 1972 m. įvykdytas Tigro projektas. Buvo išleistas įstatymas, kuris tigro kailio pirkimą, pardavimą paskelbė kriminaliniu nusikaltimu. Draustiniuose, vad. tigrų priebėgose, ribojamas naminių gyvulių ganymas, o miškų kirtimas uždraustas. Šiuo metu plėšrūnų pagausėjo.
Gyliškiai (reikšmės)
Gyliškiais vadinami kaimai:
Gireišiai (Utena)
Gireišiai – kaimas Utenos rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Užpalių.
Kėboniai
Kėboniai – kaimas centrinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kėdainių, šalia Bartkūniškių. Kaimas įsikūręs prie Jaugilos ir Smilgos upių santakos (prie Smilgos ir Smilgaičio kraštovaizdžio draustinio), tolėliau Smilgon įteka Vištupis. Yra kaimo turizmo sodyba. Dalis kaimo nutolusi į vakarus, už Smilgos upės ir Kėdainių-Krakių kelio, prie Josvainių miško pakraščio.
Kėbonių autobusų stotelė yra Tubių kaime (maršrutai į Kėdainius, Lipliūnus, Pašušvį), o Kėbonių teritorijoje yra stotelė „Tiltas“ (prie Smilgos tilto, kur maždaug iki 2000 m. stovėjo žemės ūkio technikos garažai), prie pagrindinės kaimo dalies – „Kėbonių gyvenvietė“.
Istorija
XX a. pr. Kėboniai (Kebovičiai) buvo okolica Kauno apskrities Kėdainių valsčiuje. Žemes čia valdė Beinoravičiai, Kutkevičiai, Majauskai, Rachlevičiai, Ščensnovičiai.
Gyventojai
thumb|left|260px|Kėbonių kaimo dalis prie kelio į Krakes thumb|left|260px|Kėbonių riboženklis
Jūratė Kardauskienė
Jūratė Marija Kardauskienė (, g. 1953 m. kovo 28 d. Ožkinių kaime, Punsko valsčius) – Lenkijos lietuvių saviveiklininkų vadovė, Punsko lietuvių kultūros namų direktorė.
Biografija
Gimė ir augo ūkininkų Šliaužių šeimoje. Baigusi Punsko licėjų, įsidarbino Punsko mokyklos raštinėje. Nuo 1972 m. gruodžio 15 d. pradėjo dirbti Punsko lietuvių kultūros namų instruktore. Vadovavo choreografiniam ansambliui „Jotva“, kuriame pati šoko 20 metų, ilgus metus buvo Punsko licėjaus ir pagrindinės mokyklos šokių būrelių vadovė. Porą metų vadovavo Punsko kultūros namų dramos būreliui. Padėdavo Klevų, Vaitakiemio ir Vidugirių kaimų vaidintojams, Vidugirių ir Klevų jauniesiems šokėjams.
1984 metų rudenį paskirta Punsko lietuvių kultūros namų direktore. Teko ieškoti vadovus skaitlingiems saviveiklininkų kolektyvams, dirbti kitą organizacinį darbą. Valsčiaus centre Punske pradėti rengti Klojimo teatrų festivaliai, Lenkijos tautinių mažumų saviveiklininkų susitikimai, Chorų šventės, vaikų ir jaunimo dainų festivaliai „Dainorėlis“. Repeticijos ir koncertai vykdavo buvusiose Punsko rabino namuose, valsčiaus kaimų klonuose, Punsko mokyklos sporto salėje. Valsčiaus administracijos pastangų dėka buvo pastatyti nauji Punsko kultūros namai. Jiems lėšas aplinkiniuose kaimuose rinko ir J. Kardauskienės vadovaujami saviveiklininkai.
2004 m. Jūratė Kardauskienė išėjo į pensiją, bet ir toliau dalyvauja saviveikloje – dainuoja Punsko chore „Dzūkija“.
Kalibatas
Kalibatas – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybės vakaruose, 1 km į šiaurės rytus nuo Pageležių, prie kelio.
Etimologija
Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs nuo pavardės Kalibatas.
Antašavos šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia
'''Antašavos šv. Hiacinto (Jackaus) bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Antašavos miestelyje, prie kelio. Netradicinių formų. Parapijoje yra Uoginių šv. Marijos Magdalietės ir Gikonių šv. Lauryno koplyčios.
Istorija
Papyvesyje (taip iki XVIII a. pab. buvo vadinama Antašava) Antašavo dvaro savininkas Jackus Antašauskis kapinėse 1793 m. pastatė medinę bažnyčią. Jo rūpesčiu pastatyta mūrinė klebonija (archit. Mykolas Šulcas). Pradėtos naujos bažnyčios statybą sutrukdė 1812 m. prasidėjęs Rusijos ir Prancūzijos karas. Klebono Albino Rubavičiaus iniciatyva 1862 m. pastatyta nauja medinė bažnyčia (buvo Vabalninko filija). 1870 m. – mūrinė varpinė. 1905 m. pristatyta zakristija. 1906 m. įkurta parapija.
1927 m. bažnyčia gavo 8 ha žemės Salamiesčio dvaro sodyboje, vėliau buvo sukeista – gauti 8 ha prie Antašavos. 1928–1940 m. klebonavęs Juozapas Čepėnas (1880–1976) atnaujino ir išdažė bažnyčios vidų.
Architektūra
Bažnyčia netradicinių formų (stogo kampuose stiebiasi du masyvūs bokštai), stačiakampio plano (20 × 10 m), vienanavė. Šventoriuje yra mūrinė varpinė, senos kapinės.
Vargonai
Antašavos bažnyčia buvo pastatyta 1862 m., todėl tikėtina, kad vargonai pastatyti panašiu metu. Antašavos kaimas yra visiškai netoli Alizavos kaimo, kuriame stovi panašaus laikmečio, analogiško klasicistinio stiliaus ir prospekto struktūros vargonai (1856?).
Vargonų prospekto modelis yra klasicistinė trijų bokštų prospekto su centrine žemiausia dalimi atmaina, jai taip pat priskiriami Švėkšnos evangelikų liuteronų (XIX a. pr.), Pajūrio (XIX a. I p.), Surviliškio (XIX a. I p.), Židikų (~1830), Nidermuižos (1811, Latvija), Tenenių (~1841), Šaukoto (1843), Alizavos (1856?), Vadaktėlių (~1830) ir Saldutiškio (XIX a. pr.) bažnyčių vargonų prospektai.
1989 m. vargonus remontavo meistras Antanas Šauklys iš Panevėžio. Griežykla yra kairėje vargonų pusėje. Dumplės lygiagretinės, neoriginalios. Dalis vamzdžių, oro skirstymo dėžė, mechanika yra autentiški.
Vargonai įtraukti į Kultūros vertybių registrą (u. k. 12504)
Plastik Salyan FK
Plastik Salyan – Azerbaidžano futbolo klubas iš Saljano. Žaidė pirmajame šalies čempionate.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1971 m. Žaidė Aukščiausioje lygoje. Žlugo 1997 m.
Tylos zona
Tylos zona – Stiveno Kingo romanas, išleistas 1979 m.
Paprastieji gružliai
Paprastieji gružliai (Gobio) – karpinių (Cyprinidae) šeimos žuvų gentis.
Palenkės Bialos apskritis
Palenkės Bialos apskritis  – apskritis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Palenkės Bialos mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Semiatičės apskritimi, rytuose su Baltarusija, pietuose su Vlodavos ir Parčevo apskritimis, pietvakariuose su Sedlcų ir Lukuvo apskritimis ir vakaruose su Losicės apskritimi bei su apskričiai nepriklausančiu Palenkės Bialos miestu. Apskrityje yra 19 valsčių. Tai trečia pagal plotą apskritis šalyje.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 19 valsčių:
Istorija
Nuo 1795 m. iki 1809 m. šios žemės priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijai. 1809–1816 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui.
1816–1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai. 1837–1844 m. priklausė Palenkės gubernijai, kuri 1844 m. prijungta prie Liublino gubernijos. 1867 m. šios žemės prijungtos prie naujai sukurtos Sedlcų gubernijos, kurios jai priklausė iki 1912 metų. 1912-1915 m. priklausė Chelmo gubernijai.
1915–1919 m. priklausė Oberostui. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Liublino vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo Reicho Generalgubernijai.
1945–1975 m. priklausė Lenkijos Liaudies Respublikos Liublino vaivadijai. 1975–1998 m. priklausė Palenkės Bialos vaivadijai. Dabartinė apskritis įkurta 1999 m. sausio 1 d. ir turi savo Palenkės Bialos apskrities herbą.
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Georges Charpak
Žoržas Šarpakas (, g. 1924 m. rugpjūčio 1 d. Dubrovica, Lenkija, dab. Ukraina) – prancūzų fizikas, Nobelio fizikos premijos laureatas.