cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rudy Gobert
2022 m. liepos 6 d. Goberas buvo išmainytas į Minesotos „Timberwolves“.
Dreams Worth More Than Money
Dreams Worth More Than Money – antrasis studijinis amerikiečių reperio Meek Mill albumas, išleistas 2015 m. birželio 29 d. Albumas turėjo būti išleistas dar 2014 m. rugsėjį, tačiau buvo nukeltas, kadangi atlikėjas buvo pasodintas į kalėjimą. Vos išleistas, albumas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje ir susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų.
2016 m. „Billboard“ apdovanojimuose albumas laimėjo metų repo albumo kategorijoje.
Zigmuntas Mineika
Zigmuntas Mineika,, (1840 m., Vilniaus gub. Ašmenos apsk. Balviniškių kaime – 1925 m. gruodžio 27 d., Atėnuose) – LDK bajoras, 1863 m. sukilėlis. Graikijos archeologas.
Biografija
Mokėsi gimnazijoje Vilniuje, nuo 1858 m. studijavo Nikolajaus Generalinio štabo akademijoje. Dėl savo anticarinės veiklos buvo persekiojamas, todėl turėjo pasitraukti į užsienį. Ženevoje mokėsi lenkų karo mokykloje. 1862 m. pervažiavo į Krokuvą, tuo metu buvusią Austrijos–Vengrijos imperijos pavaldume. Prasidėjus 1863 m. sukilimui atsidūrė prie Vilniaus, kur vadovavo sukilėlių būriui. Caro valdžios suimtas ir nuteistas pakarti. Už devynis tūkstančius rublių Vilniaus gubernatorius Michailas Muravjovas sutiko pakeisti mirties bausmę į 12 metų katorgą. Iš Sibiro Estijos bajoro von Meberto pavarde pabėgo į Prancūziją, Paryžiuje baigė Aukštąją karinę mokyklą.
Dvidešimt dvejus metus dirbo inžinieriumi Turkijoje: statė sausumos kelius, tiltus ir geležinkelius. Pervažiavo į Graikiją, kartu su vietos mokslininkais tyrė senuosius graikų archeologinius paminklus. Kasinėjo Dzeuso šventyklą Dodonėje. 1913 m. talkino graikams iš turkų atsiimant Janinos tvirtovę. 1911 m. ir 1922 m. lankėsi Vilniuje, Universitetui padovanojo numizmatinę kolekciją. Mokėjo lenkų, lietuvių, rusų, prancūzų, turkų ir graikų kalbas.
1910 metais Z.Mineikai buvo suteiktas Graikijos garbės piliečio vardas. Buvo vedęs Janinos miesto gimnazijos direktorę Prozerpina Manarys, su kuria užaugino du sūnus: Stanislovą ir Kazimierą bei penkias dukras: Andromachą, Jadvygą, Zofiją, Ceciliją ir Aldoną–Safo. Zofija (1883–1981) vėliau ištekėjo už Jeorjos Papandreu (1888–1968) – ilgamečio Graikijos Ministro pirmininko. Jų sūnus Andreas Papandreu (1919–1996) taip pat pasižymėjo valstybės tarnyboje – kurį laiką buvo Užsienio reikalų ministru, o vėliau ir Ministru pirmininku. Pastarojo sūnus Georgas Papandreu (g. 1952 m.) – Graikijos užsienio reikalų ministras – per 2002 m. vizitą Vilniuje aplankė protevių kapus Rasų kapinėse.
Jūkainių geomorfologinis draustinis
Jūkainių geomorfologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Raseinių rajone, 2 km į šiaurę nuo Viduklės, tarp Apusino upės ir kelio, šalia Jūkainių.
Įsteigtas 1992 m., siekiant išsaugoti Žemaičių prieškalvėms būdingas apskalautų moreninių gūbrių sališkas liekanas. Kalvų masyvą dengia Jūkainių miškas, kuriame saugoma NATURA 2000 buveinė (plačialapių ir mišrūs miškai).
Arakažu
Arakažu  – miestas šiaurės rytų Brazilijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, 350 km į šiaurės rytus nuo Salvadoro. Seržipės valstijos sostinė.
Yra svarbus jūrų uostas (išvežamas cukrus, odos žaliava, ryžiai, kava, medvilnė, mediena, vaisiai), veikia Santa Marijos tarptautinis oro uostas, magistralės į Novo Progresą, Salvadorą, Resifę. Chemijos, tekstilės (medvilnės), siuvimo, odos apdirbimo, maisto (cukraus, aliejaus) pramonė. Veikia Seržipės federalinis universitetas (įkurtas 1967 m.). Vandenyno šelfe ties Arakažu išgaunama nafta ir gamtinės dujos.
Istorija
Miesto pavadinimas kilo nuo tupių-gvaranių žodžių ará acaiú, reiškiančių „papūgų anakardžiai“. Gyvenvietė pradėjo kurtis 1855 m. Arakažu tapo vyskupijos centru 1910 m.
Stasys Poška
Stasys Poška (1925 m. birželio 2 d. Alseikose, Švėkšnos valsčius – 2013 m. balandžio 20 d. Palangoje) – Lietuvos pedagogas, laisvės kovų dalyvis, visuomenės ir politikos veikėjas.
Biografija
Gimė ūkininkų Prano Poškos ir Elenos Eidėnaitės-Poškienės penkių vaikų šeimoje. 1946 m. baigė Švėkšnos „Saulės“ gimnaziją. 1946 m. pradėjo dirbti mokytoju Šnypšlių (Švėkšnos valsčius) pradinės mokykloje. Nuo 1948 m. Klaipėdos mokytojų institute studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą, tačiau prieš pat valstybinius egzaminus buvo areštuotas sovietinio saugumo.
Studijuodamas mokytojų institute įstojo į pogrindinę studentų antisovietinę organizaciją „Lietuvos laisvės kovų sąjūdis“, platino pogrindinę spaudą (slapyvardis „Atžala“). 1950 m. gegužės 20 d. sovietinis saugumas nuteisė 10 metų lagerio ir 5 metams be pilietinių teisių. Po Stalino mirties 1955 m. gegužės mėn. amnestuotas. Grįžęs į Lietuvą iš lagerio, bandė įsidarbinti, tačiau dėl politinio nepatikimumo jam uždrausta mokytojauti. Įsidarbinti pagal specialybę padėjo Stasys Griškevičius, Utenos rajono švietimo skyriaus vedėjas, rizikavęs priimti į darbą buvusį politinį kalinį.
1956 m. eksternu (nes Švėkšnos „Saulės“ gimnazijos baigimo atestatą saugumas konfiskavo) baigė Utenos vidurinę mokyklą ir įstojo į Vilniaus universitetą studijuoti rusų kalbą ir literatūrą. Nepasitenkindamas rusų kalbos studijomis, 1957 m. pradėjo studijuoti lietuvių kalbą ir literatūrą. Universitete baigė rusų (1962 m.) ir lietuvių (1965 m.) kalbos ir literatūros studijas. Mokytojavo Leliūnų vidurinėje mokykloje, Spitrėnų (Utenos rajonas) ir Stemplių (Šilutės rajonas) septynmetėse mokyklose, Paukštakių (Plungės rajonas) ir Pašlūžmių (Klaipėdos rajonas) aštuonmetėse mkyklose, Švėkšnos sanatorinėje mokykloje, Žadvainių devynmetėje mokykloje.
Lietuvos Atgimimo metu vienas pirmųjų įstojo į Rietavo Sąjūdžio organizaciją ir aktyviai joje veikė. Rinko gyventojų parašus už Rusijos armijos išvedimą ir prieš SSRS konstitucijos pataisas, anuliuojančias galimybę pagal sovietinę konstituciją išstoti iš Sovietų Sąjungos. Prasidėjus 1991 m. sausio įvykiams, dvi savaites (nuo sausio 8 iki 20 d.) budėjo prie Lietuvos parlamento. Stovėjo Baltijos kelyje (Šiaulių raj. prie Kužių). 1991 m. aktyviai dalyvo Plungės rajono savivaldybės rinkimuose – skaitė paskaitas, ragino žmones aktyviai dalyvauti rinkimuose. 1992 m. išėjo į pensiją. 1992 m. įsijungė į Sąjūdžio ir Šaulių organizacijų veiklą Švėkšnoje. 1993 m. įstojo į Tėvynės sąjungos partiją ir aktyviai joje veikė iki 2004 m., 1995–1997 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
2000 m. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras Stasiui Poškai suteikė Laisvės kovų dalyvio vardą.
Žmona rašytoja, pedagogė Rožė Poškienė. Palaidotas Lėbartų kapinėse.
Donbasas (filmas)
Donbasas – tarptautiniu mastu koprodiusuotas juodosios komedijos karinis filmas, kurį režisavo Sergejus Loznica. Trylikoje filmo segmentų nagrinėjamas Donbaso konfliktas tarp Ukrainos ir Rusijos remiamos Donecko Liaudies Respublikos Ukrainos Donbaso regione.
2018 m. Kanų kino festivalio jis buvo atrinktas kaip festivalio atidarymo filmas. Šis filmas taip pat buvo atrinktas kaip Ukrainos pasiūlymas geriausio tarptautinio filmo nominacijai 91-ojoje „Oskarų“ ceremonijoje, tačiau nebuvo nominuotas. Filmas buvo filmuojamas Kryvyj Rihe, 300 km į vakarus nuo Donecko.
Kritikų apžvalgos
„Donbasas“ recenzijų suvestinėje „Rotten Tomatoes“, remiantis 43 recenzijomis, sulaukė 88 % pritarimo ir vidutiniškai buvo įvertintas 7,3/10 balo. Tinklalapio kritikų nuomonėje teigiama: „Žiauriai galingas ir puikiai nufilmuotas filmas „Donbasas“ vaizdžiai parodo žmogaus nežmoniškumą.“ Be to, „Metacritic“ portale jis įvertintas 74 balais iš 100, remiantis 7 kritikų vertinimais, o tai reiškia, kad „atsiliepimai iš esmės palankūs“.
Apdovanojimai
2018 m. Kanų kino festivalyje Loznica pelnė apdovanojimą už geriausią režisūrą. 40-ajame Kairo tarptautiniame kino festivalyje jis taip pat laimėjo specialųjį prizą už geriausią režisūrą.
FC Ciuhur Ocnița
Oknicos „Ciuhur“ – Moldavijos futbolo klubas iš Oknicos.
Kontas
Kontas  – ilga medinė kavalerijos ietis. Tokias ietis naudojo persai, pvz., Achemenidų kavalerija – katafraktai.
To meto meno paminkluose pavaizduoti kontai būdavo apie 4 m ilgio, nors būdavo ir ilgesnių. Ilgesnius kontus naudodavo partų ir sasanidų klibanarijai, tokias ilgas ietis gebėdavo panaudoti tik puikiai treniruoti kavaleristai. Kontus valdydavo abiem rankomis, o žirgą – kojomis, kam irgi reikėjo nuolatinių treniruočių.
Romėnai irgi perėmė kontus, kurie būdavo valdomi abiem rankomis. Tik bizantiečių katafraktai kontarionus (konto analogus) valdydavo viena ranka, pasikišę po pažastimi, panašiai, kaip vėliau būdavo valdomos riterių ietys.
Kontarijai
Raitieji ietininkai kontarijai pirmą kartą pasirodė Vespasiano armijoje Pirmojo žydų-Romos karo metais (66–70 m.), galbūt remiantis 55-63 m. Armėnų ir partų kampanijų patirtimi.
Pirmas kontarijų dalinys buvo Trajano organizuota ala Ala I Ulpia contariorum, o pirmas visiškai šarvuotų kontarijų (katafraktų) dalinys buvo Adriano suformuota ala Ala I Gallorum et Pannoniorum cataphracta. Šių dalinių poreikis pajustas po kovų su sarmatais Dunojaus žemupyje.
Žodžio contus kilmė
Žodis reiškė ilgą tvirtą kartį, su antgaliu viename gale. Dažniausiai tokias kartis naudodavo valtims ar laivams stumti remiantis į dugną sekliame vandenyje. Taip pat jomis matuodavo vandens gylį.
Romėnai vėliau tuo pačiu žodžiu ėmė vadinti ir ilgąsias panašaus ilgio ietis.
Vėliau iš atsirado kitų kalbų žodžiai, reiškiantys kavalerijos ietis:, ,.
Korsikiečiai
Korsikiečiai (, kors. Corsi) − Europos tauta, gyvenanti Viduržemio jūros saloje Korsikoje, priklausančioje Prancūzijai. Saloje yra 322 tūkst. gyventojų (2013), iš kurių 56,3 proc. save laiko vietinės kilmės, 28,6 proc.– kilę iš žemyninės Prancūzijos. Apie 14,8 proc gyventojų yra imigrantai, dažniausiai atvykę iš Magribo šalių. Tikintieji − daugiausiai katalikai. Dauguma korsikiečių kalnuoto kraštovaizdžio saloje dirba turizmo ir žemės ūkio (vynuogynai, citrusiniai vaisiai, alyvmedžiai) srityje, taip pat verčiasi žvejyba, gyvulininkyste (ožkos, avys).
Korsikoje oficiali kalba yra prancūzų kalba, o korsikiečių kalba turi regioninės kalbos statusą, naudojama buityje, tačiau ją vartojančių mažėja. Ji gimininga italų kalbos Toskanos dialektui.
Žymiausias korsikietis – imperatorius Napoleonas Bonapartas.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Korsikiečių virtuvė Senovėje Korsika buvo užkariauta kartaginiečių, graikų, etruskų, vėliau su Sardinija buvo viena iš Romos provincijų. Po Romos imperijos valdymo, saloje šeimininkavo vandalai, vizigotai, saracėnai, lombardai. Vėliau salą užkariavo frankai, genujiečiai. Nuo 1768 m. salą ėmė valdyti Prancūzija, valdžia vykdė vietos gyventojų asimiliacijos politiką.
Korsikiečiai garsėjo kraujo keršto konfliktais (vendetomis), klestinčia mafija, giminių klanų karais.
Korsikoje nacionalistiniai judėjimai siekia salos autonomijos, bet didesnė dalis korsikiečių salos atsiskyrimui nuo Prancūzijos nepritaria.
Lenkijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Finalo rungtynės
---
Heinrich Bünting
Biografija
Gimė 1545 m. Hanoveryje, 1569 m. baigė teologijos studijas Vitenbergo universitete.
Žemėlapiai
Išgarsėjo 1581 m. Magdeburge išleisdamas medinių graviūrų žemėlapius „Itinerarium Sacrae Scripturae“, daugiausia bibline tematika. Taip pat graviūravo žemėlapius personifikuodamas – Europą kaip moterį Europa Regina, Aziją kaip Pegasą; dobilo lapas vaizdavo Švč. Trejybę su Jeruzale centre.
FC Codru-Stimold Chișinău
Kišiniovo „Stimold“ – Moldavijos futbolo klubas iš Kišiniovo.
Grindavík (moterys)
„Grindavík“ moterų futbolo ekipa, o trumpiau Grindavík – Islandijos sporto klubo moterų futbolo ekipa iš Grindaviko.
Istorija
? m. buvo suburta moterų ekipa. Po 2018 m. sezono iškrito iš aukščiausios lygos.
Komandos sudėtis
2021 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.
Antanas Šmulkštys
Antanas Šmulkštys (slapyvardis Paparonis, 1886 m. vasario 16 d., kitais duomenimis sausio 28 d. Gudiškiuose, Igliaukos valsčius, Marijampolės apskritis, Rusijos imperija – 1951 m. gruodžio 27 d. Kaune) – Romos katalikų kunigas, lietuvių rašytojas ir vertėjas, politikas.
Biografija
Nuo 1897 m. mokėsi Marijampolės gimnazijoje, vėliau studijavo Seinų kunigų seminarijoje. Kunigu įšventintas 1909 m. vasario 22 d. 1914 m. baigė Peterburgo dvasinę akademiją, apgynė teologijos kandidato laipsnį.
Vikaravo Virbalyje ir kitose Seinų vyskupijos parapijose. 1917 m. dalyvavo Vilniaus konferencijoje, išrinkusioje Lietuvos Tarybą, kuri paskelbė šalies Nepriklausomybę. Nuo 1917 m. pabaigos dėstė tikybą Marijampolės mokytojų kursuose, vėliau Marijampolės „Žiburio“ gimnazijoje.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas I (Marijampolės) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo, 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo, 1926 m. birželio 2 d. – 1927 m. balandžio 12 d. Trečiojo Seimo atstovas.
1923 m. redagavo laikraštį „Laisvė“. Po 1927 m. iš politinio gyvenimo pasitraukė. Buvo išvykęs į JAV, vėliau grįžo į Lietuvą. Antrosios TSRS okupacijos metais kunigavo Kauno bažnyčiose.
Antanas Šmulkštys parengė tikybinių knygų, vertė rusų, lenkų, vokiečių literatūros klasikų poeziją, išleido eilėraščių rinkinį, dramos kūrinių, rašė literatūros kritikos ir publicistikos straipsnius, recenzavo operos spektaklius, dailės parodas. „Paparonio“ slapyvardžiu skelbė įvairius grožinės literatūros kūrinius, domėjosi Lietuvos istorija, senąja tikyba, studijavo Daukanto, Teodoro Narbuto, Adomo Mickevičiaus kūrybą, Strijkovskio, Dlugošo tekstus, iš lenkų kalbos vertė J. Kraševskio „Vitolio raudą“.
Antano Šmulkščio-Paparonio susidomėjimas istorija, tautosaka, mitologija paskatino jį sukurti lietuvių tautinį epą – „Pasakų atošvaitas“. Šiame, hegzametru eiliuotame kūrinyje, Paparonis aprašo pasaulio sutvėrimą, gerąjį darną globojantį dievą Aukštieją, sudarytą iš trijų asmenų (Praamžiaus, Prarimio ir Laimos), jo pašėlusį sūnų Perkūną, sėjantį nerimastį, apie dievų tarpusavio santykius, žmonijos nuopuolį. Paparonio epas pasižymi motyvuotai archajizuota kalba, menančią senųjų religinių tekstų skambesį. Antanas Šmulkštys siekė parašyti epinę trilogiją (apie dievus, apie žmones ir apie didvyrius), tačiau iki mirties spėjo pabaigti tik pirmąją dalį. „Pasakų atošvaitos“ išleistos tik atkūrus nepriklausomybę (1993 m., Leono Gudaičio pastanga).
Fanny Cadeo
Biografija
Mokėsi licėjuje Kiavaryje, kur taip pat lankė dainavimo bei modernaus šokio užsiėmimus. Pradžioje ji debiutavo televizijoje kaip laidos „Striscia la notizia“ vienas iš personažų, vėliau pozavo įvairiems žurnalams, taip pat ir erotinėms nuotraukoms (1995 m. gegužę jos nuotrauka buvo ant žurnalo „Penthouse“ itališko leidimo viršelio). Vėliau ji dirbo įvairiose TV proramose – dainininkės Raffaella Cara vedamoje laidoje „Hola Raffaella“, „Viaggi e donne“, „Ci vediamo su RAI 1“, keletą kartų dalyvavo Vokietijos televizijoje Thomas Gottschalk vedamoje pokalbių laidoje. 2009-10 m. vedė kulinarinę pokalbių laidą „Cercasapori“ TV kanalu RAIDue.
1993 m. Fani įrašė pirmąjį dainą, o 1995 m. debiutavo kine – pagrindiniame moters vaidmenyje komedijoje „Trinità & Bambino... e adesso tocca a noi“ (režisierius Enzo Barboni). Vis tik kine ji vaidino nedaug, o pagrindine veiklos sritimi liko televizija, taip pat teatras.
Šeima
2011-16 m. ji artimai bendravo su verslininku Stefano Caviglia, su kuriuo susilaukė dukters Claudios (g. 2014). Fani laisvai kalba angliškai, prancūziškai ir vokiškai.
Majevica
Majevica – mažas kalnų masyvas šiaurės rytų Bosnijoje ir Hercegovinoje. Driekiasi tarp Semberijos, Posavinos ir Tuzla Kantono regionų. Aukščiausia viršūnė – Stolica, esanti 16 km į rytus nuo Tuzlos miesto, pietrytinėje kalnų masyvo dalyje. Kalnyną dalijasi Bosnijos ir Hercegovinos Federacija bei Serbų respublika.
Vietovė yra apgyvendinta jau nuo priešistorinių laikų. Šiandien aplinkui kalnų masyvą yra įsikūrę Srebreniko, Loparės, Čeličo, Kalesijos miestai ir regiono centras – Tuzla.
Tėvas
thumb|Tėvas su vaiku Tėvas – vyras santykyje su savo vaikais, vienas iš tėvų (kitas – motina). Tėvystė gali biologinė, socialinė, teisinė. Romėnų teisėje šeimos tėvas turėjo dideles galias (tėvų valdžią) net ir savo suaugusių vaikų atžvilgiu (dėl jų sudaromų sandorių, vedybų ir kt.). Tradicinėje šeimoje tėvas yra motinos partneris. Teisine prasme taip pat gali būti įtėvis – santykyje su savo įvaikiais (įdukra, įsūnis; taip pat žr. posūnis, podukra).
Žarėnų koplyčia
Žarėnų koplyčia – mauzoliejinė kapinių koplyčia, stovinti Telšių rajone, Žarėnų miestelio kapinėse, Plungės g., priklausančiose Žarėnų Šv. vyskupo Stanislovo parapijai. Link koplyčios veda pagrindinis kapinių takas. Į kapines patenkama pro aukštus raudono mūro arkinius vartus, ant kurių dešiniojo stulpo įrengta juodo granito memorialinė lenta. miniatiūra|220px|left|Galinė dalis
Kapinių koplyčia atidaroma per Visus Šventuosius ir per kitas didžiąsias metų bei parapijos šventes. Tuomet pastatomas laikinas (kilnojamas) altorius, aukojamos šv. Mišios.
Viešoji tvarka
Viešoji tvarka – nerašytos asmens elgesio viešumoje taisyklės, kurių laikymasis svarbus bendruomeniniam sugyvenimui, santaikai. Pagrįstos etikos, moralės, pagarbos vieni kitiems principais.
Vokietija
Vokietijoje viešoji tvarka kaip teisinė sąvoka minima dar 1933 m. Ją apibrėžė Prūsijos aukščiausiasis administracinis teismas kaip visumą nerašytų asmens elgesio viešumoje taisyklių, kiek šių taisyklių paisymas pagal vyraujančias nuostatas yra laikomas būtinąja tinkamo, tvarkingo (geordnet) bendruomenės gyvenimo sąlyga (PrOVGE 91, 139, 140).
VFR Konstitucinis Teismas: visuma nerašytų taisyklių, kurių laikymasis (Befolgung) pagal atitinkamas vyraujančias visuomenines ir etines pažiūras (Anschauungen) laikomas als būtinoji (unerlässlich) sąlyga tinkamo, tvarkingo (geordnet) žmonių sugyvenimo tam tikroje teritorijoje (BVerfGE 69, 315 (352) – Brokdorf byla).
Nyderlandų futbolo varžybos 1966–1967 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1966–1967 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Artūras Tereškinas
Artūras Tereškinas (g. 1965 m. rugsėjo 18 d. Telšiuose) – Lietuvos sociologas, kultūros tyrėjas, poetas, VDU SMF profesorius. 2015 m. Lietuvos mokslo premijos laureatas.
Pagrindinės mokslinės veiklos sritys: lyčių, komunikacijos, kultūros sociologija, kultūros istorija, vyrų studijos, socialinė atskirtis, mažumų grupių studijos, seksualumo problemos, populiarioji kultūra. Paskelbė daugiau kaip 70 mokslinių straipsnių Lietuvoje ir užsienyje.
Lenkijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Pašešuvio kraštovaizdžio draustinis
Įsteigtas 1992 m., siekiant išsaugoti raiškų Šešuvies upės slėnio kraštovaizdį. Draustinyje yra NATURA 2000 buveinių (upių sraunumos su kurklių bendrijomis, stepinės, aliuvinės, šienaujamos mezofitų pievos, eutrofiniai aukštieji žolynai, smilgynai, aliuviniai, griovų ir šlaitų miškai), saugomos ūdros. Draustinio teritorijoje yra Molavėnų piliakalnis, Pašešuvio pilkapynas.
Lenkijos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Finalo rungtynės
--
Formulės 1 automobilis
miniatiūra|Mercedes F1 W08 automobilis Formulės 1 automobilis – vienvietis, atviro monokoko sportinis automobilis, atitinkantis FIA Formulės 1 reikalavimus (šnekamojoje kalboje vadinamas bolidu). Šiuolaikiniai Formulės 1 automobiliai pasižymi išorinėje automobilio pusėje esančiais ratais, dideliais priekiniais ir galiniais sparnais, bei varikliu įtaisytu už piloto. Formulės 1 taisyklės nustato, kad automobilį turi gaminti pati komanda, nors galima kitur užsisakyti atskirus komponentus.
Varikliai
thumb|right|[[BMW-Sauber ekipos variklis, naudotas 2006 m. sezone]]
1989–1994
thumb|right|[[Ayrton Senna Mclaren MP4-4 bolide]] Uždraudus turbininius variklius, lydinčiąja jėga tapo McLaren ekipa naudojusi Hondos V10 ir V12 atmosferinius variklius, kuri laimėjo 3 F1 čempionatus nuo 1989 iki 1991 m. Williams komanda dominavo 1992 ir 1993 m., pasitelkus Adrian Newey ir Renault V10 pagalba.
1995–2005
thumb|right|[[Damon Hill 1995 m. Williams Renault bolide]] Ši era naudojo 3,0 L nustatyta variklių limitą, kurio paseka didžioji dauguma variklių gamintojų pasuko V10 linkme, dėl patvarumo ir mažumo bei lengvumo. 1994–1997 m. Renault buvo dominuojantis variklių gamintojas su savo V10 jegainėmis, tačiau nuo 1998 iki 1999 m. Mika Hakkinen pasiglemžė dvi F1 čempionato taures su savo Mercedes variklį turinčiu Mclaren bolidu. 2000–2004 m. buvo Michael Schumacherio era, kurioje jis, su savo Ferrari V10 bolidais pasiglemžė net šešias konstruktoriaus čempionato taures ir penkias vairuotojų. 2005 m. V10 erą užbaigė Fernandas Alonsas ir jo Renault R25 bolidas.
2006–2013
2006 m. Formulės 1 sezonui, FIA įvedė tvarką 2,4 litrų V8 atmosferinės jegainės naudojimui. Renault ir toliau pasiglemžė dar vieną F1 čempionatą su savo R26 bolidu, tačiau nuo 2007 iki 2008 m. Ferrari ir Kimi Raikkoneno bei Felipes Massos duetas užtikrino dvi konstruktoriaus taures su Ferrari F2007 ir F2008 bolidais.
2009 m. pasikeitus aerodinamikos nuostatams Brawn GP su Mercedes V8 varikliais užėmė pirmą vietą tiek vairuotojų, tiek konstruktorių čempionatuose, tačiau nuo 2010 iki 2013 m. Sebastianas Vettelis ir Red Bull Racing ekipa išplėšė net keturias F1 čempionato konstruktoriaus ir vairuotojų taures su savo Renault V8 jegainėmis ir Adrian Newey aerodinamikos subtilybėmis.
2014–dabar
Stabdant sukaupta kinetinė energija, perduodama į galinę ašį ir suteikia vairuotuojui 120kW (apie 160 AG) galios 30 sekundžių periodui. Antrasis elektros motoras – sujungtas su turbinos ašele ir kaupia perteklinę susidariusio slėgio energiją. Jos kiekis neribojamas, ir šis variklis pagerina tiek bendras dinamines savybes, tiek turbokompresoriaus efektyvumą.
Formulės 1 ekipos naudoja pusiau automatines sekvencines pavarų dėžes, kurios turi 8 pagrindines ir vieną atbulinę pavarą. Sankaba naudojama tik vykstant starto procedūrai (ji yra vairo apatinėje dalyje, valdoma ranka), tačiau vairuotojui nereikia atleisti akseleratoriaus pedalo ir naudoti sankabos keičiant pavaras.
Nuo 2008 m. sezono pradžios viena pavarų dėžė turi būti naudojama ketveriose lenktynėse iš eilės. Šios taisyklės nusižengimas baudžiamas penkiomis starto pozicijomis.
Pakaba
Kiekviena komanda pati gamina savo automobilio pakabą arba perką ją iš kito gamintojo. Abu komandos automibiliai privalo būti identiški. Pakabos pagrindą sudaro anglies pluoštas; jis vertinamas dėl gero atsparumo smūgiams bei nedidelio svorio. Automobilio pagrindą sudaro vadinamasis monokokas – sudėtingos formos darinys, kurį sudaro piloto kabina, automobilių nosis, šoniniai skydai, variklio bei pavarų dėžės, sparnų tvirtinimo elementai. Prie monokoko tvirtinami visi už jo ribų esantys komponentai. Kokpito tvirtumą griežtai reguliuoja FIA – jis turi pereiti smūgio testus. Komandai modifikavus monokoka, testai turi būti pakartoti.
Aerodinamika
Nuo 2009 m. sezono FIA ėmėsi veiksmų mažinti automobilių greitį, tad priekiniai sparnai buvo praplėsti, o galiniai susiaurinti 25 cm. Taip pat buvo atsisakyta papildomų sparnelių naudojimo.
2011 m. sezone buvo įteisinta naujovė, pagal kurią, visoms komandoms leista naudoti reguliuojamą galinį sparną, vadinamą DRS sistema. Ji padeda tam tikrose iš anksto nustatytose trasos vietose sumažinti oro pasipriešinimą iš padidinti greitį. Kai tik lenktynininkas paliečia stabdžio pedalą, sistema išsijungia.
Vairaratis
miniatiūra|Lotus ekipos naudojamas vairaračio mazgas Pilotai turi didelę veiksmų laisvę valdydami automobilius vairaračiu. Juo pilotas ne tik vairuoja auromobilį, tačiau ir gali pakeisti priekinių sparnų padėtį, pakeisti kuro mišinį, pakeisti stabdžių spaudimą, susisiekti su komandos techninio aptarnavimo zona, įjungti DRS sistemą ir kt. Ant vairaračio yra LCD ekranas, kuriame rodoma tokia informacija kaip greitis, sūkiai, ratų įveikimo laikai, saugos automobilio laikas, vėliavos ir pan. Vairaračio mazgas sveria apie 1,3 kg, o jo kaina gali svyruoti apie 31 000 $.
Kuras
Norint apsisaugoti nuo sukčiavimo FIA gali bet kuriuo metu paimti kuro mėginį iš automobilio ir patikrinti, ar mišinys sutampa su taisyklėmis. Dažniausiai šios taisyklės yra laikomasi, tačiau yra pasitaikę atveju, kuomet dėl kuro neatitikimo taisyklėms buvo pakeisti rezultatai. Tai įvyko 1997 m. sezono metu, kuomet suomiui Mika Hakkinen buvo atimta iškovota trečioji vieta Belgijos lenktynėse.
Nuo 2014 metų per visą lenktynių atstumą (apie 305 kilometrus) galima sunaudoti tik 105 kilogramus degalų.
Degalų tekėjimo greitis kontroliuojamas vairuotojo, didžiausias tekėjimo greitis – 100 kg/h, vairuotojas privalo kontroliuoti tekėjimo greitį ir deginti degalus atsakingai, nes lenktynės trunka apie 2–2,5 h.
F1 degalai yra 99 % tokie patys kaip ir paprastų automobilių, tačiau 1% gali reikšti kelias sekundes rato atlikimo greityje
Padangos
Iki 2011 m. sezono Formulėje 1 visas komandas aptarnavo vienintelis padangų gamintojas, japonų firma Bridgestone. Nuo 2011 m. juos pakeitė italų kompanija Pirelli. Į kiekvieną etapą yra atvežama po du padangų tipus (minkštesnį ir kietesnį), kurį komandos pasirenka savo noru. Taip pat pristatomos ir šlapiam orui skirtos padangos. Nuo 2009 m. sezono Formulėje 1 naudojamos „slick“ tipo padangos be griovelių. Įvairių sudėčių padangos šonai yra nudažomi skirtingomis spalvomis, kad žiūrovams būtų lengviau atskirti, kokias padangas naudoja pilotas. Trečioje kvalifikacijos dalyje važiavę lenktynininkai privalo su tomis pačiomis padangomis startuoti lenktynėse, tuo tarpu kiti gali jas pasikeisti. Lenktynių metu kiekvienas pilotas turi bent kartą važiuoti abiem padangų tipais. * Nuo 2020 m. sezono nenaudotos.
Pirelli kiekvienoms lenktynėms nustato tris slick padangų mišinius kuriuos gali naudoti lenktynių savaitgalį. Komandos lenktynių savaitgaliui iš viso gali pasirinkti 13 padangų komplektų.
Stabdžiai
Formulės 1 ekipos naudoja diskinius stabdžius, kurie yra pritaikyti veikti net iki 1 000 laispnių pagal Celsijų temperatūroje. Stabdžių pagalba vidutiniškai Formulės 1 automobiliui sustabdyti nuo 100 iki 0 km/val. reikia apie 17 m. Važiuojant 200 km/val. greičiu automobiliui užtenka 2,9 s ir 65 m visiškam sustojimui.
Greitis
Važiuojant ne trasoje, o specialia tiesiąja BAR ekipa 2005 m. lapkričio 6 d. pasiekė 413 km/val. greitį.
Įprastinėmis sąlygomis Formulės 1 automobilio (Mercedes W07 2016 m.) greitėjimas yra toks:
FC Prut Leova
Leovos „Prut“ – Moldavijos futbolo klubas iš Leovos.
Istorija
Klubas įkurtas 1992 m. Constructorul pavadinimu. Dalyvavo eilto diviziono kovose, bet jame neįsitvirtino.
1999 m. pervadintas į Prut.
I'm with You
Albumo turas
Prieš pat albumo išleidimą nuo rugpjūčio 9 dienos „Red Hot Chili Peppers“ pradėjo albumo pristatymo turą visame pasaulyje. Grupė surengė tris koncertus Azijoje (Honkonge ir Japonijoje), vieną Brazilijoje ir keliolika koncertų Europoje.
Makmerdo užutėkis
miniatiūra|Makmerdo užutėkis, Antarktida Makmerdo užutėkis – užutėkis Antarktidoje, esantis ~55 km ilgio ir pločio. Šiaurėje užutėkis susijungia su Roso jūra, o pietuose – su Roso šelfinio ledynu. Didžiąja dalimi užutėkį dengia Makmerdo šelfinis ledynas. Vakarinėje pakrantėje iki 4205 m virš jūros lygio iškilusi Karališkosios draugijos kalnų grandinė. Roso sala žymi rytinę užutėkio ribą. Šioje saloje yra veikiantis Erebuso ugnikalnis (3794 m). Pietinėje salos dalyje yra didžiausia Antarktidoje Makmerdo stotis (JAV) ir Skoto bazė (Naujoji Zelandija). Mažiau nei 10 procentų Makmerdo užutėkio pakrančių yra laisvos nuo ledo. Jis yra piečiausias pasaulyje vandens telkinys, tinkamas laivybai.
Makmerdo užutėkį, esantį 1300 km nuo pietų ašigalio, 1841 m. atrado kapitonas Džeimsas Klarkas Rosas ir pavadino jį pagal „HMS Terror“ laivo leitenantą Arčibaldą Makmerdą. Šiandien užutėkis naudojamas kaip atsargų papildymo maršrutas krovininiams laivams ir lėktuvams, nusileidžiantiems ant plūduriuojančio ledo aerodromų netoli Makmerdo stoties. Tačiau dėl nuo 1957–58 m. nenutrūkstamai naudojamos Makmerdo stoties, Žiemos posto įlanka užteršta. Dreifuojantis ledas, apjuosiantis Žiemos posto įlanką ir esantis užutėkio vietose, sukuria grėsmingas kliūtis laivams. Laivai turi turėti sustiprintus nuo ledo korpusus ir remtis ledlaužių palyda.
FC Energetic Dubăsari
Dubesario „Enerhetic“ – buvęs Moldavijos futbolo klubas iš Dubesario.
Makmerdo užutėkis
Šaltos Pietų vandenyno srovės susilpnina šiltas pietų Ramiojo vandenyno ir pietų Atlanto sroves, pasiekiančias Makmerdo užutėkį, ir kitus Antarktidos pakrantės vandenis. Nuožmūs katabatiniai vėjai, atpučiantys nuo Antarktidos plokščiakalnio į Makmerdo užutėkį, rodo Antarktidos vėjuotumą.
Makmerdo užutėkis žiemą užšąla, o ledo storis būna apie 3 metrus. Antarkties vasarą plūduriojantis ledas išyra. Vėjas ir srovės gali išstumti šį ledą šiaurėn į Roso jūrą, sukeldami šaltas dugno sroves, kurios patenka į pasaulio vandenynų baseinus. Temperatūra tamsiaisiais žiemos mėnesiais Makmerdo stotyje yra nukritusi net iki -51 °C. Gruodis ir sausis yra šilčiausi mėnesiai, kai dieną temperatūra pasiekia vidutiniškai -1 °C.
Olaf Scholz
Olafas Šolcas (g. 1958 m. birželio 14 d. Osnabriuke, Vokietijoje) – vokiečių politikas, šalies federalinis kancleris (nuo 2021 m.), socialdemokratų partijos (SPD) veikėjas.
Biografija
O. Šolcas gimė Osnabriuke, Žemutinėje Saksonijoje, bet užaugo Hamburgo Ralšteto rajone. Jo tėvai dirbo tekstilės pramonėje. Turi du jaunesnius brolius: Jensas – gydytojas, Šlėzvigo-Holšteino universitetinės ligoninės vadovas, Ingas – technologijų verslininkas. 1977 m. baigė vidurinę mokyklą, 1985 m. baigė teisės studijas Hamburgo universitete. Po studijų įsidarbino teisininku, specializavosi darbo teisėje.
Hererai
miniatiūra|Hererai tradicinių drabužių 19. pabaigoje amžius Hererai – Afrikos tauta, gyvenanti Namibijoje, Botsvanoje ir Angoloje. Gimininga kitoms bantu etninėms grupėms. Kalba hererų kalba. Smarkiai nukentėjo po Vokietijos imperijos vykdyto hererų ir namų genocido.
Olaf Scholz
Biografija
O. Šolcas vedęs, nuo 1998 m. jo žmona – politikė Britta Ernst (g. 1961 m.).
Politinė karjera
O. Šolcas tapo SPD nariu 1975 m., įsitraukė į partijos jaunųjų socialistų grupės „Jusos“ veiklą. Darbo teisės specialistas O. Šolcas 1998–2011 m. išrinktas Bundestago nariu. 2007–2009 m. buvo šalies Darbo ir socialinių reikalų ministras. 2011–2018 m. dirbo Hamburgo meru. 2018–2021 m. vadovavo Vokietijos finansų ministerijai, ėjo federalinio vicekanclerio pareigas Angelos Merkel kabinete. 2009–2019 m. buvo socialdemokratų partijos lyderio pavaduotojas.
Po socialdemokratų partijos pergalės 2021 m. vykusiuose šalies parlamento rinkimuose, šios partijos atstovas O. Šolcas patvirtintas naujuoju, 9-uoju Vokietijos kancleriu, pakeitęs po 16 metų darbo pasitraukusią A. Merkel. O. Šolcas suformavo naująją valdančiąją „šviesoforo“ koaliciją, sudarytą iš socialdemokratų, „Laisvųjų demokratų“ ir Žaliųjų partijos atstovų. Prisiekdamas parlamente, jis atsiribojo nuo bažnyčios, savo priesaikos tekste neištaręs žodžių „tepadeda man Dievas“. Politikos analitikai jam pranašavo ėjimą A. Merkel pramintu politikos keliu.
Ledi iš Šanchajaus
Ledi iš Šanchajaus – 1947 m. režisieriaus Orson Welles sukurtas noiro filmas, kuriame jis atliko ir pagrindinį vaidmenį.
Pats Welles pasakojo, kad, pritrūkęs pinigų tuo metu kuriamam miuziklui „Aplink pasaulį per 80 dienų“, mainais į finansavimą sutiko kino kompanijai „Columbia Pictures“ nemokamai sukurti filmą pagal jų pasirinktą siužetą. Kai juosta buvo nufilmuota, kompanijos vadovai, pamatę galutinį produktą, pareikalavo jį permontuoti ir sutrumpinti jį beveik valanda. Dėl to juosta kino teatrus pasiekė tik 1948 m., tačiau vis vien buvo finansiškai nesėkminga. Dėl šios priežasties režisierius buvo įtrauktas į Holivudo kino kompanijų „juoduosius sąrašus“, o finansinė nesėkmė pagreitino jo ir pagrindinio vaidmens atlikėjos Rita Hayworth skyrybas. Tik praėjus daugiau kaip 20 metų filmas buvo pripažintas kaip vienas geriausių noiro stiliaus darbų, o 2018 m. netgi įtrauktas į JAV Nacionalinį kino registrą.
Turinys
Niujorko Centriniame parke airis jūreivis Maiklas išgelbsti nuo užpuolikų moterį, vardu Elza. Ši pasirodo besanti garsiausio šalies advokato Arturo Banisterio žmona. Jiedu ruošiasi ilgai kelionei savo jachta ir žmona įkalba advokatą nusamdyti Maiklą į judviejų jachtą. Šis, nujausdamas kažką negero, nori atsisakyti, tačiau galiausiai pati Elza jį įtikina.
Jachta plaukianti kompanija nėra pati maloniausia: Arturas, sergantis poliomelitu ir gerokai vyresnis už žmoną, mėgsta visiems vadovauti, Elza atrodo nelaiminga ir įsimylėjusi Maiklą, o Arturo verslo partneris Džordžas Grisbis, tai pastebėjęs, pasiūlo Maiklui būdą užsidirbti pinigų. Jiedu turi imituoti Džordžo mirtį, kai neva Maiklas jį netyčia nušauna, o jis įkrenta į vandenį. Maiklas raštu turi prisipažinti, tačiau kadangi kūnas nebus rastas, jis nepateks į kalėjimą, o Grisbis gaus didelę draudimo sumą ir galės apsigyventi atokioje saloje. Maiklas planu pasidalina su Elza ir pasiūlo jai vėliau kartu pabėgti. Ši mėgina jį apkalbėti, tačiau Maiklas pasiryžęs eiti iki galo. Pirmoji plano dalis pavyksta, Džordžas dingsta vandenyje, o Maiklas, pastebėtas daugybės liudytojų, grįžta į miestą. Vis tik netrukus jis areštuojamas, nes policija iš tiesų randa Džordžo kūną. Maiklas atsiduria kalėjime, jį ginti imasi Arturas, tačiau akivaizdu, kad tiek jis, tiek pati Elza turi slaptų planų, apie kuriuos Maiklas pradžioje nieko nenutuokė...
Liepinės pedologinis draustinis
Liepinės pedologinis draustinis – saugoma gamtos teritorija (valstybinis draustinis) Radviliškio rajone, 4 km į pietvakarius nuo Radviliškio, Liepinės miške, prie Liepinės kaimo.
Įsteigtas 1988 m., siekiant išsaugoti Žemaičių aukštumos banguotų rytinių atšlaičių velėninių jaurinių glėjinių priemolio dirvožemių dangos etaloną. Draustinyje yra NATURA 2000 buveinių (žolių turtingi eglynai, aliuviniai miškai, pelkėti lapuočių miškai).
Al-Shamal SC
„Al-Shamal SC“ – Kataro futbolo klubas iš Madinat aš Šamalio.
Istorija
Klubas įkurtas 1980 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2013–2014 m. sezone tapo Anntrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į Q-League.
2014–2015 m. sezone rungtyniavo Qatar Stars League, tačiau liko keturioliktoje vietoje ir po sezono buvo perkelti į Antrą divizioną.
2020–2021 m. sezone tapo Antrojo diviziono nugalėtojais ir pateko į stipriausią šalies lygą.
2021–2022 m. sezone Q-lygoje liko dešimtoje vietoje. 2022–2023 m. sezone užėmė vienuoliktą vietą. Dėl išlikimo stipriausioje lygoje kovojo pereinamosiose rungtynėse. Jų varžovais buvo Al-Khor SC. Nugalėję rezultatu 2-1 „al-Šamalio“ futbolininkai išsaugojo vietą Q-lygoje.
Namai (tauta)
miniatiūra|Nama - Vyriausiasis Hendrik Witbooi (centre) ir jo bendražygiai Namai (seniau vadinti Namakvais) - Afrikos tauta, gyvenanti Namibijoje ir Botsvanoje. Gimininga kitoms Khoikhoi etninėms grupėms. Kalba namų kalba. Smarkiai nukentėjo po Vokietijos imperijos vykdyto hererų ir namų genocido. Menkinamai buvo vadinami hotentotais.
BMW IV
BMW IV – Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje Vokietijoje sukurtas ir tarpukariu gamintas vienaeilis šešių cilindrų, vandeniu aušinamas 180 kW (250 AG) aviacinis variklis.
Konstrukcija
miniatiūra|1926 m. pagamintas BMW IV. BMW muziejus Variklio konstrukcija – karteris iš aliuminio lydinio (elektron), alkūninis velenas – iš pilkojo ketaus, alkūninis velenas komplektuotas su septyniais slydimo guoliais. Ant karterio atskirai sumontuoti ketaus cilindrai su lakštinio plieno apvalkalais – radiatoriais. Kiekvienas stūmoklis komplektuojamas su trimis plieno žiedais. Paskirstymo velenas – vienas, viršutinis (OHC vožtuvo valdymas), vožtuvai valdomi ritininėmis svirtimis.
Matinimo sistemą sudaro vienintelis BMW gamybos karbiuratorius. Uždegimo sistema – dubliuota (po dvi uždegimo žvakes viename cilindre), matinama dvejais du „Bosch“ magnetais. Cilindrų darbo tvarka 1-5-3-6-2-4. Tepimas – slėginis, palaikomas stūmokliniu alyvos siurbliu.
Gamyba
miniatiūra|Letov Š-19 W su varikliu Walter W-IV 1925 m. šio variklio licencinę versiją, pavadinimu „Junkers L 5“ pradėjo gaminti įmonė „Junkers Motorenbau GmbH“. Variklio licencinę versiją gamino ir Prahoje įsikūrusi Čekoslovakijos įmonė „Walter“. Jos gaminti varikliai, gavę indeksą „Walter W-IV“ ir išvystydavę 190 kW (260 AG) galią, buvo montuojami į lėktuvus Letov Š-19, Aero A.11 ir Čekoslovakijoje pagal licenciją gamintuose de Havilland DH.50.
1924 metais pasirodė modernizuotas variklis BMW IVa, išvystydavęs apie 20 AG didesnę galią.
Pasaulio rekordas
1919 m. birželio 17 d. BMW gamyklos pilotas Francas Dymeris (vok. Franz Zeno Diemer), su BMV IV varomu DFW F37, pakilęs iš Obervyzenfeldo (vok. Oberwiesenfeld) 89 minutes pasiekė neoficialų tuometinį pasaulio skrydžio aukščio rekordą – 9760 metrus (32 021 pėda).
Nusileidęs Dymeris pareiškė, jog galėjo pakilti ir dar aukščiau, tačiau neturėjo deguonies tęsti skrydžiui.
BMW šį skrydį išnaudojo reklamai, tačiau rekordas nebuvo pripažintas, nes Vokietija nebuvo FAI narė. Rengiantis šiam skrydžiui, 1919 m. gegužės 11 d., buvo atliktas bandomasis skrydis 9200 metrų aukštyje, kurį BMW taip pat iš karto pradėjo naudoti savo reklamoje.
Naudojimas
miniatiūra|Arado SC I BMW IV buvo montuojami į ankstyvojo tarpukario laikotarpiu Vokietijoje gamintus lėktuvus. Šie varikliai taip pat buvo naudojami kai kuriuose SSRS gamybos lėktuvuose bei japoniškuose tankuose:
Techniniai duomenys
miniatiūra|Rohrbach Ro VIII Roland IDuomenys iš: BMW Type IV description and user manual.
Taip pat žr
Panašūs varikliai
Rūdavos mūšis
Rūdavos mūšis − Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Vokiečių ordino kariuomenių mūšis, įvykęs 1370 m. vasario 18 d. ties Rūdava (dabar Melnikovo kaimas), 18 km į šiaurę nuo Karaliaučiaus.
Lietuvių kariuomenė, vadovaujama Algirdo ir Kęstučio, vasario 17 d. užėmė ir sudegino Rūdavos pilį. Prie pilies vasario 18 d. priartėjo Vokiečių ordino kariuomenė, vadovaujama didžiojo magistro Vinricho fon Kniprodės (Winrich von Kniprode). Vokiečių kronikos teigia, kad lietuviai čia skaudžiai pralaimėję (patyrę tarp 1000 ir 5500 karių nuostolį). Tačiau, atrodo, kad kaip ir aprašant Strėvos mūšį taip ir šį, lietuvių nuostoliai buvo žymiai perdėti.
Mūšyje žuvo ordino kariuomenės vadas − maršalka, trys komtūrai (pilių bei sričių viršininkai) ir daugybė riterių. Nors lietuviai ir turėjo atsitraukti, bet tai nebuvo didelis smūgis, nes jie netrukus galėjo iš naujo pradėti savo puolimus.
Paprastasis kamaninis kolibris
Paprastasis kamaninis kolibris (Mellisuga helenae) – čiurlinių paukščių (Apodiformes) būrio, kolibrinių (Trochilidae) šeimos, kamaninių kolibrių (Mellisuga) genties paukštis.
Tai smulkiausia žinoma pasaulio paukščių ir smulkiausia žinoma pasaulio šiltakraujų stuburinių gyvūnų rūšis.
thumb|left|200px|Paprastųjų kamaninių kolibrių patinėlis pasidabinęs poravimosi meto plunksniniu apdaru thumb|left|200px|Paprastasis kamaninis kolibris smagurauja [[Paprastasis sartūklas|paprastojo sartūklo (Hamelia patens) nektaru]] thumb|left|200px|Paprastųjų kamaninių kolibrių patelė thumb|left|200px|Lizdas su dviem jaunikliais thumb|right|250px|Paprastojo kamaninio kolibrio dydžio palyginimas su [[Žmogus|žmogaus ranka]]
Paplitimas
Savaime paplitę Karibų jūros Kubos ir Chuventudo salose, kuriose yra drėgnas subtropinis klimatas. Keletą kartų stebėti Jamaikos ir Haičio salose.
Aktyvūs dieną. Gyvena tiek žemose, tiek aukštose altitudėse, bet labiau mėgsta žemumas. Jie gyvena pakrančių ir vidaus miškuose, kalnų slėniuose, pelkėtose vietovėse ir soduose. Juos pritraukia vietovės, ten kur žydi Solandra grandiflora - jų mėgstamiausias nektaro šaltinis.
Matmenys ir išvaizda
Patinėliai yra mažesni už pateles. Kūno ilgis nuo snapo iki uodegos galo pas patinėlius apie 5,51 cm, svoris apie 1,95 g. Patelių kūno ilgis apie 6,12 cm, svoris apie 2,6 g. Vidutinis sparno ilgis yra 3,25 cm.
Jaunikliai panašūs į pateles. Nesubrendę patinai ant sparnų galų turi mėlynas dėmes ir juodas dėmes ant uodegos galo.
Patelės viršutinė kūno dalis, galvos viršugalvis ir pakaušis yra vaivorykštinai žali. Aatinė dalis balkšva. Ant suapvalėjusios uodegos galo baltos dėmelės. Tarp snapo ir akių yra juodokai tamsi dėmelė. Už akies - balta dėmelė.
Biologija
Jie puikūs skrajūnai, didesniąją gyvenimo dali praleidžia skraidydami. Jų skrydžio raumenys sudaro iki 22–34 proc. kūno masės. Kaip ir įprasta tarp kitų kolibrių rūšių, paprastųjų kamaninių kolibrių pečių sąnariai leidžia sparnams pasisukti 180 laipsnių kampu. Per piršlybas, skrydžio metu patinėlis sparnu suplasnoja galimai iki 200 kartų per sekundę. Gali skristi iki 40-48 km/val. greičiu. Sugeba skristi tiesiai aukštyn, žemyn, atbulai ir net apsivertę, tai yra aukštyn kojomis. Skrydžio metu tankiai plasnodami sparnais jie sukelia panašų į kamanių zvimbesį.
Jų balsas tai skardus cirpimas arba čiulbėjimas.
Paprastųjų kamaninių kolibrių širdis plaka nuo 300 iki 500 dūžių per minutę. Jie puikiai prisitaikę prie vėsesnių naktų, kuomet jų kūnas tamsiu paros metu patenka į anabiozės stadiją. Jų kūno temperatūra paprastai yra +41 °C laipsnis, bet nakčiai nukrinta iki oro temperatūros, kuri yra maždaug +30 °C, o tai leidžia jiems sutaupyti energiją.
Išskyrus poravimąsi, paprastieji kamaniniai kolibriai gyvena pavieniui. Jų patinėliai turi savo teritorijas, kurias agresyviai saugo nuo konkurentų ir isibrovėlių. Į jų teritorijas atskridusius maitintis kitus patinėlius, sfinksus (Sphingidae), kamanes (Bombus) jie vejoja. Taip pat, kad apginti savo teritoriją, skraido naudodami bauginančius viražus.
Perėjimas
Poliginai - patinėlis vieno sezono metu poruojasi su keliomis patelėmis.
Lizdą krauna tik patelė. Puodelio formos lizdą suka iš kerpių, samanų, žievės ir voratinklio. Lizdas 3 cm skersmens - tai mažiausias lizdas tarp visų paukščių rūšių. Deda 1-2, bet dažniausiai 2 sėjamojo žirnio dydžio baltus, bet elipsinės formos kiaušinius. Kiaušinius peri tik patelė, nuo 14 iki 23 dienų. Ką tik iš kiaušinio prasikalę jaunikliai beveik beplunksniai (bepūkiai) ir akli, bet auga labai greitai. Jauniklius maitina tik motina, kuri pakibusi virš lizdo tankiai plasnodama, atryja jiems maistą. Jaunikliai lizdą palieka po 18-38 dienų, kuomet sparnų plunksnos būna pilnai išaugusios. Subręsta po metų. Paprastieji kamaniniai kolibriai natūraliomis sąlygomis laisvėje gyvena iki 7, o laikomi nelaisvėje išgyvena ilgiau - 10 metų.
Mityba
Pagrinde minta nektaru. Pakibę ore ir tankiai, iki 80 kartų per sekundę plasnodami, naudodamiesi ilgu, plonu snapu ir dvigubai ilgesniu liežuvių, nektarą siurbia iš 15 augalų rūšių žiedų. Bet dažniausiai iš 10 augalų rūšių, tarp kurių 9 yra savaiminiai Kuboje, tai - Antigonon leptopus, Chrysobalanus icaco, Cissus obovata, Clerodendrum aculeatum, Forsteronia corymbosa, paprastasis sartūklas (Hamelia patens), Lysiloma latisiliquum, Pavonia paludicola, Tournefortia hirsutissima, Turnera ulmifolia.
Kartais minta vabzdžiais ir vorais. Per diena sulesto maisto kiekis atitinka jo pusę kūno svorio.
Priešai
Žinomi paprastųjų kamaninių kolibrių priešai, kuriems yra tapę aukomis - vanaginiai (Accipitridae), sakaliniai (Falconidae), tikrieji sakalai (Falco), volungenės (Icterus), beuodegiai varliagyviai (Anura), kai kurios stipinpelekės žuvys (Actinopterygii) ir tropiniai vorai (Araneae).
Nauda
Besimaitindami nektaru, taip yra praryjamos ir žiedadulkės, kurias vėliau perneša iš žiedo į žiedą. Tokiu būdu paprastieji kamaniniai kolibriai vaidina svarbų vaidmenį apdulkinant augalus. Į dieną aplankytų ir apdulkintų gėlių skaičius gali siekti iki 1500. Tokios rūšys kaip Solandra grandiflora ir paprastasis sartūklas (Hamelia patens) evoliucionavo taip, kad jų nektaras yra prieinamas tik kamaniniams kolibriams.
Atradimas ir rūšies pavadinimas
Paprastieji kamaniniai kolibriai (Mellisuga helenae) pasaulio mokslui tapo žinomais nuo 1844 m., kuomet juos atrado vokiečių kilmės kubiečių gamtininkas Chuanas Gundlachas (Juan Gundlach). Moksliškai pirmą kartą šią rūšį aprašė 1850 m. ispanų kilmės gamtininkas Chuanas Lembeijė (Juan Lembeye). Rūšies lotyniškas pavadinimas helenae suteiktas Helenos But (Helena Booth) garbei, kuri talkininkavo Chuanui Gundlachui.
Vagystė
thumb|[[Vagys (1884 m. iliustracija)]] Vagystė - svetimo turto pagrobimas; baudžiamoji veika (tam tikrose valstybėse - nusikaltimas). Pvz., svetimo daikto paėmimas neturint savininko (t. y. šeimininko) leidimo (t. y. pasisavinimas). Viena labiausių paplitusių baudžiamųjų veikų. Vagiantis asmuo vad. vagimi.
Lietuva
Tas, kas pagrobė svetimą turtą, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu, arba laisvės atėmimu iki 3 metų (LR baudžiamasis kodeksas, 178 str. („Vagystė“) 1 d., XXVIII skyrius „Nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai nuosavybei, turtinėms teisėms ir turtiniams interesams“).
Tas, kas atvirai pagrobė svetimą turtą arba pagrobė svetimą turtą įsibrovęs į patalpą, saugyklą ar saugomą teritoriją, arba viešoje vietoje pagrobė svetimą turtą iš asmens drabužių, rankinės ar kitokio nešulio (kišenvagystė) arba automobilį, baudžiamas bauda arba areštu, arba laisvės apribojimu, arba laisvės atėmimu iki 6 metų (LR BK 178 str. 2 d.).
Tas, kas pagrobė didelės vertės svetimą turtą arba didelės mokslinės, istorinės ar kultūrinės reikšmės turinčias vertybes arba pagrobė svetimą turtą dalyvaudamas organizuotoje grupėje, baudžiamas laisvės atėmimu iki 8 metų (LR BK 178 str. 3 d.).
Tas, kas pagrobė nedidelės vertės svetimą turtą, padarė baudžiamąjį nusižengimą ir baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba areštu (LR BK 178 str. 4 d.).
Už LR BK 178 str. straipsnio 1 ir 4 dalyse numatytas veikas asmuo atsako tik tuo atveju, kai yra nukentėjusio asmens skundas ar jo teisėto atstovo pareiškimas, ar prokuroro reikalavimas.
Šaltiniai
Jawq'a Robatori Lapurreta Roubo
Lenkijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Finalo rungtynės
--- ---
---
The xx
The xx yra britų grupė, susikūrusi 2005 m. Vandsvorte (Londonas) ir atliekanti indie pop stiliaus muziką. 2009 m. rugpjūtį pasirodė debiutinis grupės albumas pavadinimu „xx“, o po dvejų metų grupė išleido antrąjį studijinį albumą „Coexist“. Šiuo metu grupę sudaro trys nariai: Romy Madley Croft (gitara, vokalas), Oliver Sim (gitara, vokalas) ir Jamie Smith (perkusija). Grupė išleidusi tris studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „I See You“, buvo išleistas 2017 m. sausį.