cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slippery When Wet
Albumas greitai sulaukė didelio komercinio pasisekimo, daugelis jame išleistų dainų laikomos geriausiai žinomomis Bon Jovi dainomis – „You Give Love a Bad Name“, „Livin' on a Prayer“, „Wanted Dead or Alive“. Pats albumas aštuonias savaites praleido JAV Billboard 200 #1 vietoje, kol kas tai didžiausiu tiražu parduotas Bon Jovi albumas. JAV išpirktas 12 mln. kopijų tiražu, tuo tarpu pasaulyje virš 28 mln. Jis taip pat įtrauktas į knygą „1001 albumas, kuriuos privalai išgirsti iki savo mirties“ (1001 Albums You Must Hear Before You Die).
thumb|right|200px|Antroji albumo viršelio versija, pasirodžiusi tik [[Japonija|Japonijoje.]]
Istorija
Nepaisant neblogo „7800° Fahrenheit“ pasisekimo, Bon Jovi netapo tokiomis roko žvaigždėmis, kokiomis svajojo, todėl kitam albumui įrašyti ėmėsi permainų bei kiek pakeitė savo muziką. Visų pirma, pasisamdė bendradarbiauti profesionalų dainų kūrėją Desmond Child. Parašę 30 naujų dainų, Bon Jovi atliko jas vietiniams Niujorko ir Naujojo Džersio paaugliams, kad nuspręstų, kurias jų įtraukti į naująjį albumą. „Slippery When Wet“ įrašytas Little Mountain Sound studijose, Vankuveryje, Kanadoje.
Dainų kūrimas
Daugiausia dainų albumui parašė vokalistas Jon Bon Jovi ir gitaristas Richie Sambora, bendradarbiaujant su Desmond Child, sukurtos dainos „You Give Love a Bad Name“, „Livin' on a Prayer“ bei „Without Love“.
Iš pradžių Jon Bon Jovi nenorėjo į kuriamą albumą įtraukti kūrinio „Livin' on a Prayer“, nes manė, jog jis nepakankamai tinkamas ir nesulauks dėmesio. Tačiau Richie Sambora nuomonė buvo priešinga, jis tikino, kad tai būsimas hitas. Vis dėlto grupė nusprendė šią dainą įrašyti iš naujo, patobulinta jos versija įtraukta į „Slippery When Wet“. Ironiška, tačiau būtent „Livin' on a Prayer“ tapo viena populiariausių ir žinomiausių grupės dainų, ją galima sulyginti su ne ką mažiau populiariu 2000 m. Bon Jovi singlu „It’s My Life“. Originali „Livin' on a Prayer“ demo versija išleista 2004 m. box set albume „100,000,000 Bon Jovi Fans Can't Be Wrong“.
Albumo pavadinimas ir viršelis
Šiam albumui iš pradžių prigalvota daugybė skirtingų pavadinimų, kol pagaliau išrinktas „Slippery When Wet“. Remiantis Jon Bon Jovi duotu interviu, jį svarstyta pavadinti „Wanted Dead or Alive“ arba „Guns N' Roses“, tačiau galutinis variantas sugalvotas po grupės apsilankymų Vankuverio striptizo klubuose. Albumo viršelį sudaro ant šlapio paviršiaus išraižytas jo pavadinimo atvaizdas. Tačiau egzistuoja ir kitokia viršelio versija, kurioje matoma moters, apsivilkusios šlapius geltonus marškinėlius su užrašu „Slippery When Wet“, krūtinė. Keletas tokių egzempliorių išleisti tik Japonijoje, kadangi Jon Bon Jovi negalėjo pakęsti šio viršelio rožinės spalvos kraštų.
Sėkmė topuose
Albumas sulaukė didelio pasisekimo ir padėjo per trumpą laiką Bon Jovi tapti žinomiems visame pasaulyje. Trys išleisti singlai pasiekė aukščiausią JAV Billboard Hot 100 dešimtuką, du iš jų („You Give Love A Bad Name“ ir „Livin' On A Prayer“) užkopė į #1 vietą. „Slippery When Wet“ 38 savaites praleido Billboard 200 topo aukščiausiame penketuke, iš jų 8 savaites išsilaikė #1 pozicijoje. 1986 m. albumas tapo pačiu perkamiausiu Jungtinėse Valstijose, praėjus 8 savaitėms po išleidimo, 7 kartus tapo platininiu.
Jungtinės Karalystės albumų tope pasiekė #6 vietą, top 20-tuke praleido 23 savaites bei 3 kartus gavo platininio sertifikatą, su parduotu 1 mln. kopijų. Kanadoje albumas tapo deimantiniu, o Australijoje 6 kartus platininiu.
Bagnas (reikšmės)
Bagnas vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Estijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Estijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Priesaga
Priesaga arba sufiksas – po šaknies (tiesiog arba po kitos priesagos) einantis ir galūne nelaikomas afiksas.
Priesagos lietuvių kalboje
Pagal funkciją išskiriamos žodžių darybos ir žodžių kaitybos priesagos.
Priesaginė daryba arba sufiksacija
Darybos formantu priesaga gali eiti: Daugelyje kalbų jis yra vienas pagrindinių darybos būdų.
Mišrioji daryba arba parasintezė
Kartais priesaga gali įeiti į tokį formantą, kurio kitas daugmaž lygiavertis komponentas yra priešdėlis (pvz., „paeiliui“) arba dūrybos priemonės (pvz., „žmogėdra“).
Darybos priesagos
Kaitybos priesaga – skirtingos to paties žodžio formos darybos rodiklis. Kaitybos formantu priesaga gali eiti:
Šaltiniai
Affixe Affiks
Samylų seniūnija
Geografija
Seniūnijoje yra Kalniškių konglomeratų atodanga, peizažinio stiliaus 250 ha Girionių parkas, Dubravos rezervatinė apyrubė (200 ha miško ir aukštapelkės, kur jau 60 metų draudžiama žmogaus veikla), Dubravos arboretumas (38 ha), įkurtas 1958 m., jame yra daugiau nei tūkstantis rūšių sumedėjusių augalų rūšių.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurta 13 seniūnaitijų:
KK101
miniatiūra|260px|right|Ties [[Kena (upė)|Kenos upe]] miniatiūra|260px|right|Netoli Šumsko
Krašto kelias 101, dar žinomas ir kaip istorinio Juodojo kelio atkarpa – krašto kelias nuo Vilniaus iki Šumsko. Kelio ilgis yra 35,99 km arba beveik 36 km. Šiame kelyje yra 1 „juodoji dėmė“.
Kelias prasideda Vilniuje, Rasų g. Eina per Vilniaus miesto ir Vilniaus rajono savivaldybių teritorijas. Svarbiausias gyvenvietės – Dobromislė, Kena ir Šumskas. Baigiasi ties Lietuvos valstybės siena su Baltarusija.
Lazdijų šv. Onos bažnyčia
'''Lazdijų šv. Onos bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Lazdijuose.
Istorija
miniatiūra|250px|left|2014 m. ruduo
Pirmoji bažnyčia pastatyta apie 1560 m. kapinėse. Jai 1570 m. skirti Ivaškevičių (vėliau Pudziškės) ir Šadžiūnų kaimai (14 valakų). 1570 m. minima parapinė mokykla. 1652 m. pastatyta nauja bažnyčia, po 1760 m. – kita. Jai 1774 m. pristatyti 2 bokštai. 1870 m. bažnyčia uždaryta (1874 m. nugriauta), pastatyta laikina. 1886 m. sudegė ir vėl pastatyta kita laikina bažnyčia (nugriauta 1896 m.).
Bažnyčioje 1895 m. pradėta giedoti lietuviškai. Lenkiškai kalbantys miestelėnai trukdydavo besimeldžiantiems, keldavo muštynes. Dėl to bažnyčia 1896 m. kurį laiką buvo uždaryta. Lazdijuose 1898 m. lankėsi vyskupas Antanas Baranauskas, gal tada jis bažnyčią konsekravo. 1908 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius, įsteigta biblioteka. 1931 m. pastatyta mūrinė klebonija (1949 m. nacionalizuota). 1937 m. birželio 27 d. Lazdijuose įvyko bažnytinių chorų dainų šventė. Lazdijų klebonas Bernardas Čepulis 1950 m. ištremtas (mirė tremtyje).
Architektūra
Bažnyčia neobarokinė, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro, su geležinėmis grotomis ir plytų mūro stulpais. Šventoriuje palaidotas Lazdijų klebonas dekanas Vaclovas Strimaitis (1905–1982 m.), istorikas.
Lincoln Navigator
Lincoln Navigator yra didelės klasės prabangus visureigis, kurį gamina Ford Motor Company koncerno dukterinė markė Lincoln. Navigator buvo pristatytas kaip 1998 metų modelis ir kartu su atnaujintu Lexus LX buvo vieni iš pirmūjų prabangių didelės klasės visureigių.
Šiuo metu gaminamas trečios kartos Navigator visureigis:
Nove Grodzkiai
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1827 m. kaime buvo 22 namai ir 119 gyventojų. 1921 m. kaime buvo 26 namai ir 166 gyventojai, iš kurių 4 žydai.
Marianka (Vlodavos apskritis)
Marianka  – kaimas Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Stari Bruso, apie 19 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 59 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Boksitas
thumb|Boksitas Boksitas – aliuminio rūda, sudaryta iš aliuminio hidroksidų, geležies oksidų ir silicio oksidų. Paprastai boksitas atrodo kaip molinga masė, kuri turi juostuotą, masyvią ar grūdėtą struktūrą. Boksitai susidaro dūlėjimo plutoje kai dūla feldšpatai, o aplinkos klimatas yra karštas ir labai drėgnas. Iš boksito aliuminis išgaunamas keliais etapais. Pirma gaunamas aliuminio oksidas, vėliau pats metalinis aliuminis. Iš šios medžiagos gaminamas cementas. Jų nemažai aptinkama Amazonijos miškuose.
Levas Karsavinas
thumb|Memorialinė lenta Vilniaus universitete thumb|Atminimo lenta Kaune Levas Karsavinas (, 1882 m. gruodžio 1 d. Sankt Peterburge – 1952 m. liepos 12 d. arba 1952 m. liepos 17 d. Abezėje, RTFSR, Sovietų Sąjunga) – Rusijos ir Lietuvos kultūros istorikas, filosofas. Rašė ir lietuvių kalba.
Biografija
Gimė baleto artisto Platono Karsavino šeimoje. Sesuo balerina Tamara Karsavina. 1901–1906 m. studijavo istoriją Sankt Peterburgo universitete. 1909–1910 m., 1912–1916 m. Petrogrado Istorijos ir filologijos instituto visuotinės istorijos dėstytojas, 1921–1922 m. instituto rektorius. 1916–1922 m. Petrogrado universiteto dėstytojas, 1921–1922 m. humanitarinių mokslų fakulteto dekanas. 1916 m. istorijos ir teologijos daktaras, profesorius. 1922 m. ištremtas, iki 1926 m. gyveno Berlyne, dalyvavo Euraziečių sąjūdžio veikloje. 1926 m. persikėlė į Paryžių.
1927 m. prof. Augustinas Voldemaras, Izidorius Tamošaitis ir Vladas Šimkūnas pakvietė dėstyti Lietuvos universitete. 1928–1940 m. Vytauto Didžiojo universiteto, 1940–1946 m. Vilniaus universiteto profesorius, šio universiteto Visuotinės istorijos katedros vedėjas. 1944–1949 m. Vilniaus dailės muziejaus direktorius, Vilniaus dailės instituto profesorius.
1949 m. suimtas, nuo 1950 m. kalintas Abezės lageryje. Jame parašė apie 20 filosofijos veikalų, poetinių kūrinių, išliko „Sonetų vainikas“, „Tercinos“, kūriniuose poetine forma išdėstė esminius filosofijos teiginius. Nepaisant represijų, pokario Lietuvos mokyklose buvo naudojami Levo Karsavino parašyti istorijos vadovėliai.
Kūryba
Filosofinei kūrybai būdinga teosofinės tendencijos, filosofijos ir teologijos vienovė, jų taikymas asmenybės, visuomenės, istorijos ir kult. problemoms nagrinėti. Filosofiją grindė struktūrišku visa ko vienovės principu, kurį manė esant pajungtą dinamiškai trivienybei, t. y. Švč. Trejybės idėjai, interpretuojamai pagal stačiatikių mokymą. Trivienybę suprato kaip tapsmo ir vystymosi šaltinį.
Jo istorijos filosofija grindžiama religiniais (stačiatikybės) principais. Istorijos pažinimo objektas yra ne istorijos proceso priežastys ir motyvai, bet pats procesas, norint jį paaiškinti, suprasti jo būtinumą reikia tam tikro įsigyvenimo į organiškąją vienovę. Jis išskyrė istorijos subjektų hierarchiją: aukščiausiasis (dievažmonija, empirinės istorijos prasmė ir tikslas), realusis (socialiai veikli žmonija kaip įvairialypė vienovė, pasireiškianti per socialinius subjektus), individualusis (žmogus). Teigė, kad kultūra, jos istorija yra dvasingumo, neatsiejamo nuo religijos, raiška žmonių veikloje. Žmogaus pažinimas reiškia savižiną, jis prasideda nuostabos pajauta. Visas pasaulis, sukurtoji būtis savo tobulybe yra aktualūs, o netobulumu – potencialūs. Netobulumo priežastis yra mirties baimė, nenoras aukotis dėl kitų, jis gali egzistuoti kartu su tobulybe, būti jos dalimi. Mąstymo abstraktumas išreiškia netobulumą, kaip vadinamojo simfoniškumo stoką. Žmogus yra visa ko vienovės dalis, bet išreiškia ją netobulai. Individo siekis tobulėti yra noras aktualizuoti savo vienybę su kita būtimi. Į tobulumą veda pažinimas ir meilė, kuri neatsiejama nuo pasiaukojimo. Amžinybė reiškia visalaikiškumą, apimantį praeities, dabarties ir ateities vienovės įžvalgą. Jo ontologija ir gnoseologija, apimanti egzistencinius pradus, artima egzistencijos, dialogo, fenomenologinei filosofijai, filosofijos antropologijai. Jo kultūros istorijos tyrimams trūksta tuometinės kult. filosofijos teorijos principų taikymo.
Gagys
Gagys − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Gagienė (ištekėjusi moteris) ir Gagytė (mergautinė pavardė).
Asmenybės
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Jakovlev Jak-11
Jakovlev Jak-11 – tarybinis mokomasis treniruočių naikintuvas. Socialistinio lagerio šalių naudotas 1947-1962 m. Juo buvo pasiekti 5 greičio rekordai tokių lėktuvų klasėje.
Istorija
Dviviečio patobulinto mokomojo treniruočių lėktuvo Jak-11 prototipas (su žvaigždišku varikliu AŠ-82) pirmą kartą pakilo 1945 m. lapkričio 10 d., tada jis buvo žinomas kaip Jak-3UTI. Šis lėktuvas imtas kurti 1944 m. viduryje perdirbant Jakovlev Jak-3 naikintuvą, nors karo metu mokomųjų lėktuvų kūrimo prioritetas buvo žemas.
Lėktuvas buvo ginkluotas sinchronizuotu 12,7 mm kulkosvaidžiu UB, po sparnais buvo pakabos dviem 100 kg aviabomboms.
Po to buvo atlikti bandymai su žvaigždišku varikliu AŠ-21 (АШ-21), ir 1946 m. spalį pasirodė antras prototipas, jau pavadintas Jak-11. Šis prototipas turėjo patobulintas kabinas, variklis buvo įrengtas ant amortizuojančių laikiklių. Šio varianto bandymai buvo sėkmingai atlikti 1946 m. spalį, 1947 m. jį ėmė gaminti gamyklos Saratove ir Leningrade.
TSRS 1947-1955 m. pagamino 3859 Jak-11, o vėliau juos pagal licenciją gamino (707 vnt., vadinti C-11) Čekoslovakijos kompanija „Let Kunovice“.
Naudojimo istorija
Jak-11 imtas naudoti 1947 m. TSRS KOP ir DOSAAF kaip standartinis pažengusiųjų mokomasis lėktuvas. Tiek Jak-11, tiek C-11 buvo naudojami visose Varšuvos sutarties valstybėse, eksportuojami į 18 šalių (pvz., į Afriką, Vidurinius Rytus, Aziją).
Šiaurės Korėjos Jak-11 kovėsi ir Korėjos karo oro mūšiuose. Jak-11 buvo pirmasis Š.Korėjos lėktuvas, kurį numušė JAV aviacija (North American F-82 Twin Mustang virš Kimpo aerodromo, 1950 m. birželio 27 d.). VDR aviacija naikintuvais Jak-11 naikino JAV žvalgybinius oro balionus.
Konstrukcija
thumb|300px|Čekoslovakijos gamybos variantas Let C-11 su maskuote Lėktuvo sparnai metaliniai, fiuzeliažas mišrios konstrukcijos. Važiuoklė visiškai įtraukiama, su uodegos ratu. Instruktoriaus ir kursanto vietos buvo bendroje kabinoje, bet kiekviena jų turėjo savo slankiojamą gaubtą.
Variklis — AŠ-21 (570 AG), 7 cilindrų, žvaigždinis, aušinamas oru. Propeleris — VIŠ 111-D-15 (ВИШ 111-Д-15), dviejų menčių, metalinis.
Variklio valdymo, darbo stebėjimo ir aeronavigacijos įtaisai įrengti priekinės kabinos (kursanto vieta) priekinėse ir šoninėse prietaisų skydeliuose. Užpakalinėje (instruktoriaus) kabinoje dubliuoti lėktuvo ir variklio valdymo prietaisai. Ryšiui su žeme ir kitais lėktuvais palaikyti naudojamas ultratrumpųjų bangų radijo stotis RSIU-3M (РСИУ-ЗМ), kuria galima naudotis iš abiejų kabinų.
Serijinės gamybos Jak-11 buvo sunkesni nei prototipai. Vėlesnių serijų Jak-11 turėjo neįtraukiamus uodegos ratus, pakeistus propelerius. Kartais vietoje UBS kulkosvaidžio buvo įmontuojamas 7,62 mm ŠKAS. Kai kuriuose lėktuvuose virš priekinio stiklo buvo įmontuoti galinio vaizdo periskopai.
Galia (tarptautiniai santykiai)
Galia diplomatijoje ir tarptautinių santykių teorijose, ypač realizme, apibrėžiama kaip karinių, ekonominių, technologinių, diplomatinių ir kitokių galimybių suma esanti valstybės dispozicijoje. Konkrečios šalies galia yra apsprendžiama ir santykio su kitų valstybių galia. Pavyzdžiui, JAV galia po Antrojo pasaulinio karo išlieka didžiausia, tačiau mažėja dėl kitų valstybių, kaip kad Vokietijos, Japonijos, Kinijos galios augimo.
Rūšys
Galia pagal savo pobūdį gali būti skirstoma į dvi dideles grupes: kietąją ir švelniają.
Kietoji galia pasižymi karinių ir ekonominių priemonių naudojimu, įtaka daroma paskatinamaisiais (apsaugos suteikimas, finansinė pagalba) arba baudžiamaisiais (prievarta, grasinimai, sankcijos) veiksmais. Ši galia pasireiškia per karus, karines sąjungas, finansines sankcijas, papirkimus ir kita.
Jakovlev Jak-11
Naudotojai
300px|miniatiūra|dešinėje|Jak-11 lėktuvų naudotojai
Galia (tarptautiniai santykiai)
Galia kaip įtaka
Galia gali būti nagrinėjama ir kitu aspektu (dažniausiai politikos moksle), t. y. suprantama kaip įtakojantis santykis – vieno veikėjo galimybė įtikinti kitą veikėją veikti kažkokia siekiama linkme, arba atsisakyti nuo nepageidaujamo elgesio. Tačiau siekinat daryti įtaką nebūtinai reikia naudotis jėga. „Įtaka yra galimybė paveikti kitų sprendimus. Jėga (force) yra fizinių priemonių naudojimas paveikti tiems sprendimams.“ Įtakos naudojimas nenaudojant jėgos paprastai yra racionalesnis veikimo būdas. Be tiesioginio jėgos naudojimo tokia galia gali būti palaikoma per ekonominius santykius ir ekonominį spaudimą, diplomatiją, kultūrinius mainus.
Jakovlev Jak-11
Pagrindinės charakteristikos
Ginkluotė
Galia (tarptautiniai santykiai)
Galia kaip įtaka
Su šia galios samprata susijęs terminas yra įtakos sfera.
Galios matavimas
Dauguma tyrinėtojų sutaria, kad galią geriausiai apibūdina trijų faktorių sudėtis: karinė galia, ekonominė galia ir demografinė padėtis (gyventojų skaičius, darbo resursai). Svarbu, kad būtų sudedami visi faktoriai, nes kiekvienas jų atskirai bendros galios neapibūdina. Prie to kartais atskirai išskiriami tokie faktoriai kaip technologijos lygis, prekybos apimtis, nacionalinis charakteris, diplomatija.
Galios matavimas svarbus tuo, kad daro įtaką sprendimų priėmėjams, nes prieš inicijuodami ekonominį ar karinį konfliktą sprendimų priėmėjai bando įvertinti kitos šalies galią. Pasak Bueno de Mesquita tarp 1816 ir 1974 m. valstybės, kurios iniciavo karus ir turėjo teigiamas tikėtinas galimybes, laimėjo 83 proc. karų. Galios matavimas ir pariteto problema buvo svarbi atgrasymo teorijai nagrinėjant strateginio ekvivalentiškumo galimybes.
Ekonominės ir karinės galios reikšmė
Karinė galia susideda iš kariuomenės dydžio ir techninio bei moralinio jos pasirengimo. Ekonominę galią apsprendžia industrializacijos ir produktyvumo lygis, bendro nacionalinio produkto dydis, nacionalinės pajamos ir pajamų per capita lygis. Nors karinė galia yra susijusi su ekonomine galia, tačiau tiesioginės korelaicijos nėra. Pvz., Šiaurės Korėja turi vieną didžiausių armijų pasaulyje ir tuo pačiu gana didelį karinį potencialą, o Japonija, priešingai, turi didelį ekonominį potencialą, tačiau kariniu atžvilgiu yra silpna.
Bobrovnikai (reikšmės)
Bobrovnikais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Kalniečiai (Rokiškis)
Kalniečiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Suvainiškio, juosiamas Suvainiškio miškų. Kaimas nunykęs – likusi negyvenama sodyba ir pora sodybviečių.
Istorija
Kalniečiai istoriniuose šaltiniuose minimi nuo 1609 m.
Bartolomeo Rastrelli
Istorija
Bartolomėjas atvyko į Rusiją 1715 su savo tėvu, italų skulptoriumi Karlu Bartolomėjumi Rastreliu. Jis troško naujausias italų architektūros tradicijas suderinti su maskvietiško baroko stiliumi. Pradinį architektūros išsilavinimą gavo namuose. Nuo 20 metų pradėjo dirbti architektų pagalbininku. Suprojektavo ir prižiūrėjo daugelio Rusijos imperatorių ir kilmingųjų rūmų statybas. Jo pirmuoju rimtu darbu tapo pasiūlymas projektuoti rūmus princui Dimitrijui Kantemirui 1721. 1763 nuo projektavimo pasitraukė.
Jo darbai itin patiko Rusijos monarchėms, 1730 jis buvo paskirtas vyresniuoju rūmų architektu. Šį titulą jis išlaikė per imperatorių Anos (1730-1740) ir Jelizavetos (1741-1762) valdymą. Žymiausi jo darbai:
Žėkiškės
Žėkiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Glitiškių.
Marianka (reikšmės)
Marianka vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Burduras
Burduras  – sūrus ežeras Turkijos pietvakariuose, Burduro ir Ispartos provincijose. Aukštis virš jūros lygio – 845 m. Prie ežero išsidėstęs Burduro miestas.
Stasys Gagys
Biografija
1975 m. baigė Inturkės vidurinę mokyklą, 1979 m. – Kauno technikos mokyklą Nr. 32, įgijo šaltkalvio, vairininko-motoristo kvalifikacijas. 1986 m. baigė studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete.
1980 m. – 1988 m. Vilniaus miesto Spalio revoliucijos VRS kvotėjas, 1988 m. – 1990 m. LR vidaus reikalų ministerijos mokymo centro dėstytojas, 1990 m. – 1994 m. Lietuvos policijos akademijos inspektorius, vyr. asistentas, 1994 m. – 1999 m. Vilniaus rajono apylinkės teismo, 1999 m. – 2007 m. liepos mėn. Vilniaus apygardos administracinio teismo, nuo 2007 m. liepos mėn. Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo teisėjas.
Moka rusų, anglų kalbas.
Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalas
thumb|250px|Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalas netoli savo pradžios
Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalas arba projektas 635 – kanalų ir vandens saugyklų sistema Sindziange (Kinija). Ja nukreipiamas vanduo iš Irtyšiaus upės, priklausančios Arkties vandenyno baseinui, į keletą nenuotakių baseinų vidurio-šiaurės Sindziange. Vanduo naudojamas drėkinimui, pramoninėms, buitinėms reikmėms.
Dar XX a. viduryje TSRS buvo rengiami planai vandeningas Arkties vandenyno baseino upes nukreipti į sausringus Vidurinės Azijos kraštus (Sibiro upių nukreipimas), tačiau darbai taip ir nepradėti, sukurtas tik gana nedidelis Irtyšiaus–Karagandos kanalas. Tuo tarpu Kinija po 1990 m. taip pat pradėjo rengti planus drėkinti sausringus Sindziango kraštus. 2000 m. projektas buvo pradėtas, o 2008 m. vandenys jau pasiekė Karamajų.
Pagrindinė kanalo vaga yra 134 km ilgio, prasideda Projekto 635 tvenkinyje, Irtyšiaus aukštupyje, Burultokajaus apskrityje. Tada vanduo teka pietų, pietvakarių kryptimi, akveduku kerta Urungu upę, toliau šakojasi į rytinę ir vakarinę vagas. Vakarinė vaga eina šiaurės vakarine Džungarijos lygumos riba, akveduku kerta Baijango upę, prateka Karamajaus miestą ir užsibaigia Ajkulos tvenkinyje. Rytinė vaga yra 420 km ilgio, daug kur teka tuneliais, kerta Gurbantiungiuto dykumos pakraštį, paskui šakojasi į Urumčį ir Fukangą, užsibaigia tvenkinių sistemomis.
Planuojama taip pat nukreipti Irtyšiaus intako Burkino, įtekančio į upę žemiau kanalo pradžios, vandenis į Irtyšiaus–Karamajaus–Urumčio kanalo sistemą. Kazachstanas kaltina Kiniją, kad dėl šio projekto ženkliai sumažėjo vandens Irtyšiuje šios šalies teritorijoje.
Johnny Unitas
Johnny Unitas (1933 m. gegužės 7 d. - 2002 m. rugsėjo 11 d., liet. Jonas Konstantinas Jonaitis) - lietuvių kilmės amerikietiškojo futbolo žaidėjas, laikomas vienu geriausių šio sporto meistrų istorijoje. Unitas tris kartus buvo pripažintas naudingiausiu NFL žaidėju, o 2010 m. NFL paskelbtame geriausių visų laikų lygos žaidėjų sąraše užėmė šeštąją vietą.
Bangų optika
Bangų optikos artinys
Bangų optika arba fizikinė optika yra aukšto dažnio (trumpų bangos ilgių) bangų artinys, naudojamas optikoje, elektrinių grandynų teorijoje bei taikomojoje fizikoje. Šis artinys yra tarpinys tarp geometrinės optikos artinio, kuris ignoruoja bangų savybes, ir tikslios elektrodinaminės teorijos.
Šiame artinyje laikoma, kad bangai nusklidus kelią artimą bangos ilgiui arba praėjus laiko tarpui sulyginamam su bangos periodu, bangos amplitudė mažai pasikeičia. Bangų fizika nagrinėja bangos amplitudės ir fazės pokyčiuis laikui bėgant bei bangai sklindant. Tuo tarpu geometrinė optika apsiriboja vien su bangos faze susijusio dydžio - spindulio - nagrinėjimu. Geometrinėje optikoje spindulys yra gaunamas iš bangų fizikos objekto - bangos fronto. Kiekviename bangos fronto taške yra brėžiamas statmuo, statmens kryptis sutampa su geometrinės optikos spindulio kryptimi šiame taške. Spinduliu gali būti vadinamas ir nykstamai mažų matmenų optinis pluoštas.
Optikoje, bangų fizikos artinys yra būtinas tam, kad įskaityt sistemoje galimus difrakcinius efektus. Radiofizikoje, šis artinys yra naudojamas nagrinėjant radiosignalų sklidimą arti paviršių. Šis artinys nėra tinkamas poliarizaciniems difrakcijos efektams numatyti.
Sutkevičius
Sutkevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Sutkevičienė (ištekėjusi moteris) ir Sutkevičiūtė (mergautinė pavardė).
Asmenybės
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Priešdėlis
Priešdėlis, arba prefiksas – afiksas, kuris eina prieš savarankiškų žodžių – daiktavardžių (pvz., „priemiestis“), būdvardžių (pvz., „apygeris“), veiksmažodžių („suprasti“), prieveiksmių (pvz., „paeiliui“) – šaknį.
Priešdėlis daugiausia kilęs iš tarnybinių žodžių, tokių kaip prielinksniai, dalelytės. Žodis gali turėti ir keletą priešdėlių (pvz., „nepripažinti“).
Indoeuropiečių kalbose priešdėlis dažniausiai atlieka žodžių darybos funkciją – keičia leksinę ir su ja tiesiogiai susijusią gramatinę žodžio reikšmę (plg. „eiti“ – „išeiti“: pasikeitė žodžio reikšmė; „stalas“ – „užstalė“: padarytas naujas žodis, kuris turi kitą giminę).
Kai kuriose kalbų šeimose priešdėlis būna tiesioginis gramatinių žodžio reikšmių arba žodžio klasių rodiklis (pvz., bantų kalbose priešdėlis ki- yra daiktų klasės vienaskaitos, o vi- daugiskaitos rodiklis).
Monica Vitti
Monika Viti (tikrasis vardas –  Maria Luisa Ceciarelli ; 1931 m. lapkričio 3 d. – 2022 m. vasario 2 d.) – italų aktorė, per savo karjerą pelniusi 5 David di Donatello apdovanojimus (daugiau jų turi tik Sophia Loren) bei Venecijos kino festivalyje apdovanota už viso gyvenimo nuopelnus.
Biografija
left|thumb|150px|1975 m. Gimusi Romoje, ji studijano Nacionalinėje Dramos akademijoje, kurią baigė 1953 m., bei Pittmano koledže. Pirmąjį vaidmenį kine ji gavo 1953 m., o labiau žinoma tapo po vaidmens Michelangelo Antonioni filme „Le dritte“ 1958 m. Metais anksčiau ji prisijungė prie jo „Teatro Nuovo di Milano“, o 1960 m. suvaidino dar viename Antonioni filme „L‘avventura“, padariusiame ją tarptautine žvaigžde. Vėliau sekė dar 3 bendri judviejų darbai („La Notte“ 1961 m., „L‘Eclisse“ 1962 m. ir „Deserto Rosso“ 1964 m.), tik dar labiau susitiprinę Monikos reputaciją. Po 1964 m. sekė 16 metų pertrauka, kol ji vėl vaidino Antonioni filme („Il mistero di Oberwald“ 1980 m.).
Per savo karjerą ji vaidino tik 2 filmuose anglų kalba: „Modesty Blaise“ (1966 m.) ir „Almost Perfect Affair“ (1979 m.).
1970 m. kartu su Marcello Mastroianni Monika vaidino didelio populiarumo sulaukusioje komedijoje „Dramma della gelosia“, o 1974 m. – Luis Buñuel juostoje „Le Fantôme de la liberté“, kritikų vadinamoje paskutiniuoju dideliu jos filmu. Tais pačiais metais ji buvo žiuri nare Kanų kino festivalyje.
1970-80 m. ji filmavosi daugiausia italų filmuose, kurie nesulaukė tarptautinio pripažinimo. 1989 m. ji parašė scenarijų, režisavo ir atliko vaidmenį juostoje „Scandalo Segreto“, kuris nesulaukė auditorijos dėmesio ir tai paskatino ją praktiškai baigti karjerą kine.
Nuo 1986 m. Monika daugiausia dėmesio skyrė teatrui bei televizijai, kur ne tik vaidino, bet ir režisavo.
Asmeninis gyvenimas
1957-67 m. Monikos gyvenimo partneriu buvo ją išpopuliarinęs režisierius Michelangelo Antonioni. Vėliau ji beveik 27 metus gyveno su režisieriumi ir fotografu Roberto Russo, kol 1995 m. jiedu susituokė.
Nuo 2000 m. aktorė vengė viešumo dėl ją kankinusios Alzhaimerio ligos.
Apdovanojimai
right|thumb|200px|Su kolega Terence Stamp 1965 m. right|thumb|200px|Su režisieriumi [[Martin Scorsese]] right|thumb|200px right|thumb|200px right|thumb|200px
Kalnynai (Širvintos)
Kalnynai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kernavės.
Ukraina olimpinėse žaidynėse
Ukraina olimpinėse žaidynėse debiutavo 1994 m. ir nuo to laiko dalyvavo visose žaidynėse.
Ukrainos nacionalinis olimpinis komitetas buvo įsteigtas 1990 m., bet TOK pripažino Ukrainą tik 1993 m. Dėl to Ukrainos sportininkai 1992 m. olimpiadose dalyvavo jungtinės komandos sudėtyje, kurią sudarė sportininkai iš visų buvusių Sovietų Sąjungos respublikų išskyrus Baltijos šalis.
Kalninė
Kalnine vadinami kaimai Ignalinos rajone:
Paprastasis avietinukas
Paprastasis avietinukas (Byturus tomentosus) – avietinukų (Byturidae) šeimos vabalų rūšis. Kūnas ~4 mm ilgio, tamsiai rudos arba juodos spalvos, apaugęs pilkšvais arba gelsvais plaukeliais. Kojos ir antenos raudonos. Avietinuko lervos geltonos, ~7 mm ilgio, minta gervuogių ir aviečių uogomis.
Suaugėliai ir lervos žiemoja dirvoje, 5–25 cm gylyje. Suaugėliai skraido pavasarį, graužia gervuogių ir aviečių lapus. Deda 30-40 kiaušinėlių į žiedus prieš jiems sužydint.
Paprastasis avietinukas naikinamas purenant rudenį dirvą, purškiant avietes insekticidais.
Raižys
Raižys − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Raižienė (ištekėjusi moteris) ir Raižytė (mergautinė pavardė).
Asmenybės
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Donatas Butkus (1952)
Donatas Butkus (1952 m. vasario 17 d. Alsėdžiuose, Plungės rajonas – 2018 m. gegužės 23 d., Palangoje) – Lietuvos muziejininkas, archeologas.
Biografija
1970 m. baigė Palangos vidurinę mokyklą, 1975 m. – istorijos studijas Vilniaus universitete.
Nuo 1976 m. Kretingos muziejaus vyr. muziejininkas, 2007 m. – Archeologijos skyriaus vedėjas.
Kartu su kitais archeologais tirti: 1988, 2002 m. – Ėgliškių kapinynas, 1988 m. – Kretingos kapinynas, 2004 m. – Kretingos senkapiai, 2004, 2006 m. – Kretingos dvarvietė. Nuo 1991 m. tiriamas vienas įdomiausių Vakarų Žemaitijos paminklų – Lazdininkų kapinynas.
Palaidotas Palangos kapinėse.
Difrakcinė gardelė
thumb|right|260px|Difrakcinė gardelė
Difrakcinė gardelė – sudaryta iš daug siaurų plyšelių arba griovelių, dažniausiai atskirtų tarpais, palyginamais su šviesos bangos ilgiu. Balta šviesa sklisdama per gardelę (pasireiškia difrakcija) arba nuo jos atsispindėdama interferuoja. Todėl susidaro keletas regimosios šviesos spektrų (vadinamų difrakcijos eile), kuriose spalvos išsidėsčiusios atvirščia tvarka (išsskyrus nulinės eilės).
Kompaktiniai diskai atrodo spalvoti, nes šviesa, atsispindėjusi nuo smulkių griovelių disko paviršiuje, interferuoja.
Taikymas
Difrakcinės gardelės yra taikomos moksle ir praktikoje kaip spektriniai prietaisai. Jomis nustatoma spinduliuojančios medžiagos sudėtis, matuojamas bangos ilgis.
Čildiris
Čildiris (🇦🇲, Hiusisean;, Chrdili; ) - gėlas ežeras Turkijos šiaurės rytuose, Ardahano ir Karso provincijose. Aukštis virš jūros lygio - 1900 m. Ežero vanduo naudojamas drėkinimui.
Tempe
thumb|right|320px|Gabalėliais supjaustyta tempe Tempe – iš Indonezijos kilęs fermentuotų sojos arba kitų rūšių pupelių valgis. Dėl fermentacijos pupelės įgauna didesnę maistinę vertę, atsiranda specifinis kvapas, konsistencija. Šiuo metu tempe išpopuliarėjusi visame pasaulyje.
Gamyba
Tempe gaminama virtas sojos ar kitokias pupeles fermentuojant Rhizopus oligosporus rūšies pelėsiniais grybais. Pupelės apie parą laikomos 30-31 °C temperatūroje, kol grybiena jas suriša į vientisą bloką. Tada tempe atvėsinama ir yra tinkama vartoti.
Naudojimas
Tempe gali būti supjaustoma gabalėliais ir kepama aliejuje, dedama į sriubas, salotas, sumuštinius, troškinius. Iš jos taip pat gali būti daromos vegetariškos dešrelės, kepsneliai.
Maistinė vertė
Tempe turi apie 18,5% baltymų, 9,5% angliavandenių, 11% riebalų, daug geležies, kalcio, fosforo, magnio, vario, mangano, B grupės vitaminų.
Leipalingio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
'''Leipalingio Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Leipalingio miestelyje, Seiros kairiajame krante. Klasicistinė, turi baroko bruožų.
Istorija
Leipalingio dvaras 1508 m. paskirtas stačiatikiui Jonui Sapiegai. Jis pastatė cerkvę. Apie 1570 m. ji sudegė, buvo atstatyta. Minima dar 1616 m. Vėliau sunyko. Povilo Sapiegos (mirusio 1570 m.) sūnūs perėjo į katalikybę ir iki 1611 m. pastatė bažnyčią.
thumb|200px|left|Bažnyčios interjeras
1611 m. pradėtos rašyti metrikų knygos. Apie 1655 m. bažnyčia sudegė, nes 1674 m. minima nauja, medinė. Prie jos veikė prieglauda. XVII a. antrojoje pusėje Leipalingis buvo Merkinės dominikonų bažnyčios filija. 1771 m. minima sena medinė bažnyčia. 1778 m. įkurta parapija. 1785 m. bažnyčia, varpinė ir šventoriaus tvora sudegė. Pastatyta laikina.
Dabartinę mūrinę bažnyčią 1806 m. pradėjo statyti Vilniaus kapitulos kanauninkas kunigas Antanas Kruševskis. Jis jai dovanojo pinigų (1820 m. palaidotas bažnyčios rūsyje). 1821 m. pastatyta bažnyčia konsekruota. Klebonas Jurgis Andriušis su parapijiečiais 1873 m. bažnyčią suremontavo, pastatė naują didįjį altorių (įrengė Varšuvos dailininkas E. Ceglarskis). 1885 m. pastatyta varpinė (architektas E. Lipskis).
1911 m. įkurtas „Žiburio“ draugijos skyrius (pirmininkas kunigas Juozas Laukaitis). 1912–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1915 m. birželio 24 d. sudegė parapijos salė. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota.
Architektūra
Bažnyčia klasicistinė, turi baroko bruožų, stačiakampio plano, su bokšteliu. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Kampe stovi mūrinė varpinė.
Mietulka
Mietulka  – kaimas Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 22 km į pietvakarius nuo Vlodavos ir apie 55 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino.
AGOVV Apeldoorn
AGOVV Apeldoorn – Nyderlandų futbolo klubas iš Apeldorno.
Napalmas
thumb|300px|Parodomasis napalmo [[Bomba|bombos sprogimas 2003 m. per aviacijos šventę]] Napalmas − padegamasis mišinys iš sutirštintų degalų ir įvairių priedų.
Napalmas yra klampi, lipni medžiaga, kuri lengvai užsiliepsnoja. Napalmas dega lėčiau už benziną, išskirdamas tirštus gailius juodus dūmus.
Napalmas gaunamas į degalus (benziną, žibalą) pridėjus 4−11 % tirštiklio − organinės rūgšties (nafteninės, palmitino, laurino), aliuminio druskos.
Napalmo, kuriame yra magnio ir neorganinių oksidatorių, liepsnos temperatūra gali siekti 1600−2000 °C. Napalmas, kuriame yra šarminių metalų (supernapalmas), užsiliepsnoja sniege ar vandenyje.
Napalmas naudojamas padegamosiose aviacinėse bombose, liepsnosvaidžiuose, improvizuotuose padegamuosiuose įtaisuose. Juo naikinama priešo kariuomenės gyvoji jėga ir kovos technika, sukeliami gaisrai.
Poveikis žmogui
Napalmas nudegina odą, viršutinių kvėpavimo takų gleivinę, gali sukelti šiluminį smūgį, dusulį ir apsinuodijimą degimo produktais.
Pžechodai (reikšmės)
Pžechodais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Želabai
Želabai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Švenčionių.
Kalninė (Mielagėnai)
Kalninė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Dietkauščiznos.
Lekėčių šv. Kazimiero bažnyčia
'''Lekėčių šv. Kazimiero bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Lekėčių miestelyje, 8 km į pietvakarius nuo Vilkijos, prie kelio. Liaudies architektūros formų.
Istorija
Lekėčiuose 1843 m. pastatyta medinė koplyčia. Į ją kartais atvažiuodavo Zapyškio kunigas laikyti mišių. 1906 m. įkurta parapija. Pirmasis jos klebonas Justinas Staugaitis (vėliau Telšių vyskupas) koplyčią padidino, pavertė bažnyčia.
1907 m. įsikūrė „Žiburio“ draugijos skyrius. 1908–1910 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. 1908 m. sudegė nebaigta įrengti klebonija.
1933 m. pastatyti parapijos namai su sale. Po Antrojo pasaulinio karo bažnyčia suremontuota.
Maldžiūnų kraštovaizdžio draustinis
Maldžiūnų kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija rytų Lietuvoje, Molėtų ir Švenčionių rajonuose, 8 km į pietryčius nuo Lakajos, prie Maldžiūnų kaimo. Draustinyje saugomas būdingas ledynmečio pakraštinių darinių moreninis riedulingas masyvas bei jame telkšantys ežerai – Saločius, Ašakinis, Vadinėlis. Didžioji dalis teritorijos apaugusi Labanoro girios miškais.
Maldžiūnų kraštovaizdžio draustinis įkurtas 1974 m. , patenka į Labanoro regioninio parko teritoriją.
Kapitono Granto vaikai
„Kapitono Granto vaikai“ (pranc. Les Enfants du capitaine Grant) – Žiulio Verno nuotykių romanas, leistas dalimis 1867–1868 m.
1876 m. romanas perleistas pavadinimu „Kelionė aplink pasaulį“ ir suskirstytas į tris dalis: „Pietų Amerika“, „Australija“ ir „Naujoji Zelandija“.
Siužetas
Knygoje pasakojama, kaip lordas Edvardas Glenarvanas su Kapitono Granto vaikais išplaukė su savo jachta į Pietų pusrutulio jūras ieškoti dingusio „Britanijos“ laivo kapitono Hario Grant
Leidimai lietuvių kalba
Knyga leista lietuvių kalba ne vieną kartą (pirmasis leidimas pasirodė dar 1929 m.). Taip pat yra pasirodžiusios knygos lietuvių kalba versijos Brailio raštu bei audioknygos formatu.
Abdoul Camara
Abdulas Razagis Kamara (Abdoul Razzagui Camara; g. 1990 m. vasario 20 d.) – Gvinėjos futbolininkas, puolėjas, saugas.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Prancūzijoje, į kurią atvyko 2004 m.
Abdulas Razagis Kamara atstovavo Prancūzijos jaunimo rinktines, Gvinėjos rinktinėje debiutavo 2012 m., Afrikos Tautų taurės varžybose prieš Malį. Kitose varžybose (prieš Botsvaną) įmušė savo pirmąjį įvartį.
Lévi
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ašmena (upė)
Slėnio plotis 1–1,5 km. Salpa lygi, 200–300 m pločio, joje yra keletas ežerų (didžiausias Ryžajės). Vagos plotis aukštupyje 3–5 m, žemiau – 15–20 m. Krantai statūs, žemupyje apaugę krūmais. Upė patvenkta, sudarytas Računo tvenkinys.
Intakai: Graužė, Panarka, Sikunia, Sikunka, Alianka (dešinieji), Aluošia, Kernava (kairieji).
Spėjama, kad upėvardis gali būti dubletinis kamieno akmen- variantas (plg. „akmuo“).
Upembos kultūra
Bruožai
Per Upembos įdubą teka Lualabos (Kongo) upė, su ne mažiau nei 50 ežerų. Čia gyventojai sėsliai gyveno nuo V a., vertėsi žvejyba, lydė geležį, prekiavo palmių aliejumi. Čia susikirto svarbūs Afrikos prekybiniai keliai, jungę Kongo džiungles (šiaurėje) su vario ruožu (pietuose) ir Atlanto vandenyną su Indijos vandenynu. Todėl šį įduba ilgainiui išsivystė į civilizacijos židinį, iš kurio kultūra pamažu plito į aplinkines teritorijas. Vietos prekybininkai išvystė platų prekybinį tinklą, rytuose siekusį Indijos vandenyną.
Kultūra skirstoma į šiuos laikotarpius:
Nors reguliarūs Lualabos potvyniai ir sudarė puikias sąlygas žvejybai bei žemdirbystei, derlingumą ir sėkmę užtikrinti galėjo tik bendruomeninis darbas ir tarpusavio atsakomybė. Tai skatino kurtis vieną pirmųjų Pietinėje Afrikoje sudėtingą bendruomenę. Kultūros atstovai gamino puikius medžio, geležies, vario dirbinius. Jų kultūra plito keliomis kryptimis, pirmiausia į šiaurę, kur susiformavo Lubos karalystė, į vakarus (Lunda) ir pietus (Kazembė).
Pačioje Upembos įduboje didelė imperija nesusikūrė. Čia egzistavo keletas nedidelių politinių junginių, tarp kurių - Kinkondža ir Njonga. XVIII a. pabaigoje-XIX a. pradžioje Upembos kultūros arealą nukariavo Lubos imperija. Po to kultūra sunyko.
Raudonoji dama
Raudonoji dama – 1969 m. sukurta komedija.
Turinys
Liusilė Lombardi, pasiturinti verslininkė ir paveldėtoja, ryte iš savo meilužio ir jos įmonės direktorius Žiuljeno sulaukia prisipažinimo, kad jos verslas žlugo, o įmonės akcijas jis perrašė savo vardu. Be viso to netekusi ir savo vilos Nicoje, sukrėsta išdavystės, Liusilė nusprendžia parduoti turimas brangenybes, per savaitę išleisti pinigus ir galiausiai pasitraukti iš gyvenimo. Nuvykusi į Paryžių ji prisimena, kad Žiuljenas čia atvyksta kiekvieną penktadienį verslo reikalais ir apsisprendžia prieš nusižudydama nužudyti ir jį. Paskutinę gyvenimo savaitę Liusilė nori praleisti nieko nevaržoma, todėl leidžia sau viską, ko iki šiol atsisakydavo: prabangų automobilį ar apsilankymą restorane. Vieną dieną ji pakviečia kartu pietauti gatvėje sutiktą vyriškį Fransua, kuriam prisipažįsta ketinanti kitą penktadienį nusižudyti. Per likusias dienas Liusilė susipažįsta su keliais vyriškiais, tačiau neketina atsisakyti savo plano, tuo tarpu Fransua beviltiškai stengiasi ją surasti.
Lemtingą penktadienį Liusilė pasitinka Žiuljeną oro uoste, pareikšdama, kad rado investuotoją, norintį nupirkti jam priklausančias įmonės akcijas. Jiedu nuvyksta į viešbutį, kur Liusilė, grasindama revolveriu, priverčia jį vėl sėsti į automobilį. Ji lekia dideliu greičiu, norėdama kartu žūti avarijoje, tačiau paskutinę akimirką persigalvoja ir, išsodinusi Žiuljeną, nuvažiuoja.
Tuo metu Fransua beviltiškai ieškodamas Liusilės, nuvyksta į Eifelio bokštą, kur jiedu kartu praleido kelias valandas. Pamatęs prie jo šios automobilį, jis skuba, tikėdamasis sulaikyti ją nuo savižudybės, tačiau randa ją tiesiog besigrožinčią miesto panorama...
Mainia
Greta Mainios ežero įsikūrę Slavinčiškių ir Daugų kaimai. Rytine pakrante eina kelias.
Ežerėvardis Máinia, matyt, archajiškas ir siejamas su („pelkė“),  („pelkė, liūnas, durpynas“), taip pat galimai su Vokietijos vandenvardžiu Main.
Ruda (reikšmės)
Ruda vadinama:
Taurakiemio seniūnija
Taurakiemio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kauno rajono savivaldybės pietryčiuose, kairiajame Nemuno krante.
Geografija
Seniūniją supa Dubravos miškas, Kauno marių pakrančių miškai, Viršužiglio ir Arlaviškių miško parkai, Arlaviškių botaninis draustinis, Užupių miškas. Bendras miškų plotas – 2701 ha. Arlaviškių draustinyje yra laukinių paukščių peryklų, Kadagių slėnyje – unikalus kadagynas, kuris 2013 m. buvo pripažintas geriausia Lietuvos turizmo traukos vietove.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 5 seniūnaitijos:
Kalninė (Rimšė)
Kalninė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Rimšės.
FC Blauw-Wit Amsterdam
Amsterdamo „Blauw-Wit“ – Nyderlandų futbolo klubas iš Amsterdamo.
Istorija
1972–1983 m. buvo prisijungęs prie FC Amsterdam klubo.
Novinai (Vlodavos apskritis)
Novinai  – kaimas Lenkijos rytuose, Stari Bruso valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į vakarus nuo Stari Bruso, apie 24 km į vakarus nuo Vlodavos ir apie 53 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
SK Ordabasy Šymkent
Šymkento „Ordabasy“ – Kazachijos futbolo klubas iš Šymkento.
Istorija
Dabartinis klubas įkurtas 2000 m.
Mijaugonys
Mijaugonimis vadinami du kaimai Elektrėnų savivaldybėje, kuriuos skiria magistralė :
Remigijus Vilkaitis
Remigijus Vilkaitis (g. 1950 m. gegužės 24 d. Meiliūnuose, Vilkaviškio rajone) – lietuvių aktorius, teatro pedagogas, buvęs kultūros ministras.
Biografija
1967 m. Remigijus Vilkaitis baigė Kybartų K. Donelaičio vidurinę mokyklą. 1967–1971 m. tarnavo sovietinėje armijoje. 1971–1975 m. mokėsi vaidybos Lietuvos valstybinėje konservatorijoje. Ją pabaigęs buvo priimtas į Lietuvos valstybinį Jaunimo teatrą, kuriame dirbo iki 2000 m.
Nuo 2000 m. dirba Oskaro Koršunovo teatre bei dalyvauja įvairiuose nepriklausomuose projektuose, filmuojasi Lietuvos kino studijoje. Penketą metų dėstytojavo Lietuvos muzikos akademijoje ir Vilniaus konservatorijoje.
Apie 20 metų užsiėmė įvairiais Lietuvos televizijos bei privačių TV kanalų projektais, sukūrė daug personažų laidose „Dviračio žynios“ ir „Dviračio šou“. Žymiausias jų – verslininko, politiko Viktoro Uspaskicho prototipas – Agurkichas. Realizavo du pastatymus Lietuvos radijuje. Režisavo Homero „Iliadą“ Lietuvos Muzikos akademijos Mokomajame teatre, Dario Fo „Anarchisto mirtis“ bei „Perpetum mobile“ pagal A. Čechovo apsakymus Valstybiniame Jaunimo teatre. Remigijus Vilkaitis turi didžiulę aktorinę patirtį. Oskaro Koršunovo teatre yra sukūręs kelis ryškius vaidmenis: Tėvo „Ugnies veide“, gydytojo Stravinskio ir prokuratoriaus Piloto „Meistre ir Margaritoje“, fra Lorenco „Įstabiojoje ir graudžiojoje Romeo ir Džuljetos istorijoje“.
Politinė, visuomeninė veikla
Remigijus Vilkaitis yra daugelio publikacijų ir kritinių straipsnių autorius. Paruošė literatūrines kompozicijas „Dievo rykštė ir malonė" (apie A. Baranauską) ir „Ir žib viduj tamsios nakties“ (apie M. Mažvydą). Rengia spaudai knygą apie aktorių Vladą Fedofą-Sipavičių (1902–1992).
R. Vilkaitis buvo įsteigęs „Duonos valgytojų“ partiją, balotiravosi į prezidento postą per 1993 metų rinkimus norėdamas atkreipti visuomenės dėmesį į Lietuvos politiką. Tačiau rimtai kovai dar neprasidėjus atsiėmė savo kandidatūrą ir palaikė Stasį Lozoraitį (jaunesnįjį).
Nuo 2008 m. gruodžio 9 d. LR kultūros ministras („Tautos prisikėlimo partijos“ teikimu).
Ilgynas
Ilgynas – dviejų ežerų Molėtų rajone, Čiulėnų seniūnijoje pavadinimas:
Laura Sintija Černiauskaitė
Laura Sintija Černiauskaitė (g. 1976 m. gruodžio 8 d. Vilniuje) – Lietuvos rašytoja, žurnalistė, poetė ir dramaturgė.
Biografija
1994 m. baigė Vilniaus Senvagės vidurinę mokyklą. Lietuvos muzikos akademijoje studijavo TV režisieriaus specialybę, bet studijas nutraukė. 2015 m. baigė lietuvių filologiją Vilniaus universitete. 1998–1999 m. laisvai samdoma žurnalistė žurnale „Malonumas“, 2000 m. žurnalo vaikams „Genys“ kalbos redaktorė, 2001–2002 m. žurnalo jaunoms mamoms „Tavo vaikas“ žurnalistė.
2002 m. dalyvavo jaunųjų dramaturgų dirbtuvėse tarptautiniame teatro festivalyje „Bonner Biennale“.
Nuo 2004 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narė. Kūriniai versti į slovėnų, bulgarų, italų ir kitas kalbas.
Kūrybinė biografija
Pirmoji apsakymų knyga „Trys paros prie mylimosios slenksčio“, išleista dar mokantis vidurinėje mokykloje, respublikiniame jaunųjų filologų konkurse laimėjo pirmo laipsnio diplomą už geriausią moksleivišką prozą bei Lietuvos rašytojų sąjungos Pirmosios knygos konkursą. 2000 m. debiutavo kaip dramaturgė. Pjesė „Išlaisvinkit auksinį kumeliuką“ laimėjo Vilniaus universiteto Filologijos fakulteto bei „Elfų“ teatro pjesės konkursą ir 2001 m. buvo pastatyta „Elfų“ teatre. 2003 m. išėjo apysakų bei pjesių rinkinys „Liučė čiuožia“. Tais pačiais metais spektaklį pagal pjesę „Liučė čiuožia“ pastatė Valstybinis jaunimo teatras, 2004 m. – režisierius V. Skvorcovas Kazancevo ir Roščino jaunosios dramaturgijos centre Maskvoje. 2004 m. ši pjesė laimėjo pirmąją vietą Berlyno teatrų festivalyje „Theatertreffen“.
Černiauskaitės prozos stilistika artima aukštojo modernizmo estetikai, o jos meninės kalbos metaforiškumas suteikia vaizduojamai tikrovei magiškos prasmės. Kūriniuose dominuoja itin subtilios šeimos gyvenimo, moters ir vyro santykių, merginos tapsmo moterimi temos. Kūrinių stilius pasižymi dideliu psichologiniu pastabumu, žaisminga ironija, švelniu erotiškumu. Tekstuose siekiama perteikti sudėtingus, sunkiai derinamus žmonių tarpusavio santykius, atskleisti subtilius išgyvenimus, vidines veikėjų transformacijas.
Nyredhaza
Nyredhaza − Vengrijos miestas šiaurės rytuose, 50 km į šiaurę nuo Debreceno; Sabolčo-Satmaro-Berego apskrities (medės) centras. Tai septintasis pagal dydį Vengrijos miestas. Apie 50 km į šiaurės rytus ir 50 km į pietryčius nuo miesto eina Ukrainos ir Rumunijos valstybinės sienos.
Istorija
Nyredhaza pirmą kartą paminėtas 1209 m. XV a. viduryje miesto gyventojų skaičius siekė 400 žmonių. XVI a. miestą sugriovė turkai, tačiau XVII a. viduryje miestas vėl atgimė. 1786 m. Nyredhazoje jau gyveno 7,5 tūkst. gyventojų. Dauguma jų buvo iš Slovakijos atvykę kolonistai.