cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alksniupių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šeduvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta Šilaikonių apylinkė, Žibartų apylinkė ir dalis Raginėnų apylinkės, 1963 m. – dalis Pavartyčių apylinkės, o dalis Alksniupių apylinkės perduota Šeduvos apylinkei. 1986 m. spalio 20 d. Alksniupių apylinkė prijungta prie Pakalniškių apylinkės.
Franklino valstija
Franklino valstija – nepripažinta JAV valstija, gyvavusi 1784–1788 m. rytinėje šalies pakrantėje, dabartinės Tenesio valstijos šiaurės rytuose, pasienyje su Šiaurės Karolina. Sostinė – Džonsboras (1784–1785), vėliau – Grinvilis (1785–1788). Valstija pavadinta politiko ir išradėjo B. Franklino (1706–1790) garbei.
Istorija
Franklino valstija buvo įkurta kaip planuojama 14-oji JAV valstija, 1784 m. rugpjūtį atskirta nuo Šiaurės Karolinos. Iš pradžių sostinė buvo Džonsboras, bet 1785 m. gruodį perkelta į Grinvilį. 1785 m. gegužės 16 d. pateiktas prašymas prisijungti prie JAV konfederacijos, tačiau dėl priėmimo sutiko tik 7 JAV valstijos (reikėjo bent 9 valstijų, t. y. 2/3 iš tuometinių 13 valstijų). 1788 m. Franklino valstija panaikinta, jos teritoriją vėl prijungiant prie Šiaurės Karolinos, nors kai kurie šaltiniai nurodo, kad valstija gyvavo iki 1790 m.
Namakas
Namakas gali reikšti:
Palaima (Vilkaviškis)
Palaima – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Keturvalakių.
Kauno ledo rūmai
Kauno ledo rūmai – naujai pastatytas daugiafunkcis žiemos sporto kompleksas, įsikūręs Kaune, Gričiupio mikrorajone, šalia Girstučio kultūros ir sporto centro. Beveik 8,8 tūkst. kv. m bendro ploto arenoje viena iš dviejų aikščių skirta treniruotėms, o kita, 27x60 m dydžio – varžyboms. Vienoje aikštelėje numatyta 800 vietų žiūrovams, kitoje – apie 100 vietų. Žiemos sporto komplekse gali vykti tiek nacionaliniai, tiek tarptautiniai dailiojo čiuožimo, akmenslydžio ir ledo ritulio turnyrai.
Istorija
2018 m. uždarius Kauno „Akropolyje“ buvusią ledo areną, išryškėjo žiemos sportui tinkamos infrastruktūros trūkumas. Kaip laikinas problemos sprendimas buvo įrengta dengta ledo aikštelė lauke, prie sporto mokyklos „Baltų ainiai“. Tačiau to nepakako. Senojoje Ledo arenoje Aušros g. jau buvo pasiektas maksimalus čia norinčių tobulėti ir sportuoti kauniečių skaičius.
Pastatas iškilo Kovo 11-osios gatvėje, tarp „Girstučio“ baseino ir penkiaaukščių gyvenamųjų namų plytėjusioje apleistoje laukymėje. Iššūkiu statybų pradžioje tapo po žeme tekėjusio Gričiupio upelio vagos nukreipimas atokiau nuo būsimo pastato. Areną statė bendrovė „Autokausta“.
Arena oficialiai atidaryta 2022 m. kovo 1 d. Ledo rūmų nuomininkas – Kauno „Žalgirio“ organizacija. Atidarymo renginyje vyko parodomosios ledo ritulio rungtynės tarp Kauno „Kaunas City“ ir Vilniaus „Hockey Punks“ komandų.
Vakcinavimo centras
Pastatyta moderni žiemos sporto arena 2021 m. pradžioje, tačiau pagal paskirtį laikinai nepradėta naudoti, oficialiai nebuvo atidaryta. COVID-19 pandemijos laikotarpiu ji atsivėrė kaip didžiausias vakcinavimo centras Kaune ir visoje šalyje. Paskaičiuota, kad centrui dirbant visu pajėgumu per dieną buvo galima aptarnauti iki 10 tūkst. kauniečių.
Mozė Kretietis
Pasak Sokrato Scholastiko, Mozė pabėgęs, o Jono iš Nikiu kronikoje minima, kad pražuvęs jūroje. Nors pats vadino save Moze, kronikoje nurodoma, kad jo tikrasis vardas buvo Fiskis.
Kauno ledo rūmai
Architektūra
Kompaktiškas rūmų sklypas, jo forma ir reljefo ypatumai lėmė objekto funkcinį erdvinį išskirtinumą. Didžioji pastato tūrio dalis suprojektuota žemiau esamo žemės paviršiaus lygio. Pastato išskirtinumą pabrėžia baltos betoninės fasado plokštės. Žiemos sporto centrą projektavęs architektas Gediminas Jurevičius teigia, kad toks eksterjero sprendimas vizualiai tarsi „suminkština“ kieto ir šalto betono įspūdį.
Akmenslydis
2022 m. Kauno ledo rūmuose vyko Lietuvos akmenslydžio čempionatas. Tais pačiais metais čia surengtas 2022 m. Europos C-diviziono akmenslydžio čempionatas.
Falcon Heavy
Falcon Heavy – daugkartinio naudojimo kosminė raketa, gaminama įmonės SpaceX. Šią raketą sudaro trys mažesnių galimybių raketos „Falcon 9“. Toks sprendimas leidžia „Falcon Heavy“ į žemesniąją Žemės orbitą iškelti iki 63 800 kg svorio krovinių. Palyginimui „Falcon 9“ maksimalus krovinių svoris yra 22 800 kg, „Delta IV Heavy“ – 28 790 kg, „Space Shuttle“ – 27 500 kg, „Saturn V“ – 140 000 kg, „Energija“ – 100 000 kg. „Falcon Heavy“ yra ketvirtoji pagal iškeliamą krovinių svorį kada nors pagaminta raketa po „Saturn V“, „Energija“ ir „N1“. Tuo pačiu tai yra galingiausia 2018 m. aktyvi raketa.
„SpaceX“ pirmąjį raketos skrydį atliko 2018 m. vasario 6 d. ir į orbitą aplink Saulę išskraidino „Tesla“ automobilį Tesla Roadster, priklausantį įmonės vadovui Elon Musk.
„Falcon Heavy“ buvo kuriama kaip raketa krovinių ir žmonių kelionėms į Mėnulį ir Marsą, tačiau 2018 m. ji dar nebuvo tam licencijuota ir artimiausiu metu buvo planuojama raketą naudoti krovinių ir palydovų kėlimui.
Istorija
Pirmosios diskusijos apie „Falcon Heavy“ raketą įvyko 2004 m. „SpaceX“ kompanija planus apie šią raketą pristatė 2011 m. balandžio spaudos konferencijoje Vašingtone. Tuo metu įmonė planavo pirmuosius bandymus atlikti 2013 m.
Daugelis atidėliojimų gamykloje lėmė, kad pirmojo skrydžio reikėjo laukti iki 2018 m. Per šį laikotarpį įvyko pora didelių nesklandumų su „Falcon 9“ raketomis ir visos kompanijos jėgos buvo skirtos šių problemų sprendimui. Rasti tinkamą sprendimą trijų atskirų „Falcon 9“ raketų veikimui kaip vienai raketai pasirodė sunkesnė užduotis, nei kompanija galvojo anksčiau.
2017 m. liepą E. Musk teigė, kad „sukurti „Falcon Heavy“ pasirodė žymiai sunkiau, nei mes galvojome... Tikrai žymiai, žymiai sunkiau nei galvota pradžioje. Mes buvome itin naivūs.“
2013 m. trijų „Falcon 9“ raketų su 27 varikliais bandymui buvo pastatyta atskira platforma Teksase. Tiesa, čia nebuvo atliktas nei vienas visų trijų raketų bandymas. 2017 m. gegužę šioje platformoje SpaceX atliko statinį centrinės raketos variklių bandymą.
2017 m. rugsėjį kompanijai pavyko atlikti visų trijų raketų centrinių variklių statinius atskirus bandymus. Pirmasis visos „Falcon Heavy“ raketos variklių bandymas įvyko 2018 m. sausį.
2011 m. E. Musk planavo, kad raketos paleidimas įvyks iš Vandenbergo karinės bazės, JAV vakarų pakrantėje. Vėliau planai buvo pakeisti ir pirmasis skrydis turėjo įvykti 2013-2014 m. iš Kanaveralo kyšulio oro bazės.
Dėl nesėkme pasibaigusio 2015 m. „SpaceX CRS-7“ krovinių gabenimo į Tarptautinę kosminę stotį SpaceX nukėlė savo misijos startą į 2016 m. Tuo metu jau buvo nutarta, kad raketa bus paleista nuo atnaujintos Kenedžio kosminių skrydžių centro platformos 39A.
2016 m. rugpjūtį pirmasis skrydis buvo nukeltas į 2017 m., vėliau į 2017 m. vasarą, pabaigą, o galiausiai į 2018 m. sausį.
Taurija (upė)
Taurija – upė Lietuvoje, Vilniaus rajone; Vilnios dešinysis intakas. Prasideda pelkėje Vilkabrasčio miške, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kirtimų, netoli Jurzdikos. Teka į pietvakarius pro Nemenčinės–Lavoriškių miškus, negyvenamomis vietovėmis. Įteka į Vilnią 33 km nuo jos žiočių, šalia Taurijos kaimo.
Žymesnių intakų neturi. Prateka Taurijos ornitologinį draustinį. Žemupys patenka į Vilnios hidrografinį draustinį.
Vandenvardis Taurijà (Taũrija) kildinamas nuo gyvūno pavadinimo tauras.
Nuoboda (filmas)
Nuoboda – 1973 m. Prancūzijoje sukurta komedija. 2008 m. buvo sukurtas filmo perdirbinys, 1981 m. – JAV perfilmuota versija, pavadinta „Buddy, Buddy“ su Jack Lemmon ir Walter Matthau, o 2012 m. – indų filmas „Bumboo“.
Totorių priemiestis (Butrimonys)
Totorių priemiestis – buvusi gyvenvietė Alytaus rajono savivaldybėje, buvusi Butrimonių miestelio pietryčiuose.
Nuoboda (filmas)
Turinys
Anksti ryte Paryžiuje susprogdinamas automobilis, tačiau už vairo buvo ne taikinys – svarbios bylos liudininkas, - bet kiemsargis. Netrukus nužudomas ir samdomas žudikas, neįvykdęs užduoties, o naujai pasamdomas kitas specialistas – Ralfas Milanas. Jis išsinuomoja viešbučio kambarį su vaizdu į teismo rūmus ir, parengęs šautuvą, ima laukti atvykstančio liudininko.
Totorių priemiestis (Butrimonys)
Istorija
Apie tai, kad Butrimonys buvo Ldk Vytauto laikais į LDK vakarinę dalį atkeltų totorių apgyvendinimo vienas svarbiausių punktų, pirmasis rašė A. Šyšmanas. Jo teigimu, totoriai buvo įkurdinami strategiškai reikšmingose vietose, taigi ir prie pagrindinių kelių – juos saugoti. Viena tokių vietų buvo kelių iš Vilniaus į Punią ir Alytų sankryža, kurioje dabar yra Butrimonys.
Nuoboda (filmas)
Turinys
Tuo metu gretimame kambaryje nesėkmingai mėgina nusižudyti žmonos paliktas Fransua Pinjonas. Kartu su viešbučio patarnautoju jie šį išgelbsti, tačiau dėl įkyraus vyro visa operacija patenka į pavojų. Ralfas priverstas jam padėti susitikti su žmona, tikėdamasis, kad tada bus paliktas ramybėje, tačiau Luiza nenori kalbėtis su Fransua ir, grįžęs į viešbutį, jis vėl bando nusižudyti, o Ralfas – vėl jį išgelbėti, tačiau pats iškrinta pro langą. Atvyksta gydytojas Fuksas, kuris pasirodo besąs Luizos meilužis, ir, supainiojęs Ralfą su Fransua, suleidžia jam raminamųjų. Kiek atsigavęs Ralfas su Fransua važiuoja į Fukso kliniką, kad šis kuo greičiau jį pastatytų ant kojų. Čia jie vėl susitinka Luizą, o pastatytas ant kojų Ralfas skuba į viešbutį. Jis atvyksta prieš pat atgabenant liudininką, tačiau iš paskos atskuba ir Fransua, norintis pasigirti, jog susitaikė su žmona, taip pat ir policija, susidomėjusi kas neseniai iššoko pro langą...
Totorių priemiestis (Butrimonys)
Istorija
Taigi, tikriausiai jau Vytauto laikais apie Butrimonis buvo įkurdinti totoriai. Tikėtina, kad totoriai čia buvo apgyvendinti apie 1396–1397 m. ar kiek vėliau, o papildomai gal dar ir 1438 m. Butrimonyse jie suformavo vėlesnio miestelio pietrytinę dalį – Totorių priemiestį. Per Valakų reformą 1557 m. išmatavus kaimą, tarp Totorių priemiesčio ir Butrimonių kaimo išaugo miestelis. XIX a. totoriai turėjo kepyklų, odos dirbtuvių.
Kad totoriai gyveno Butrimonyse liudija ir gana vėlyva – XIX a. 2-osios pusės – miestelio plano schema, kurioje totorių užimta teritorija pavadinta Totorių priemiesčiu. Iki XIX a. vidurio Totorių priemiestis suaugo su Butrimonių miesteliu ir kaimu. 1909 m. Totorių priemiestyje buvo 23 gyventojai.
Palaiškalnis
Palaiškalnis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Šaukėnų.
Kamardės dvaras
Kamardės dvaras – dvaras, stovėjęs Kamardėje, Pasvalio rajono šiaurinėje dalyje, pasienyje su Latvija. Išlikęs dvaro sodininko namas.
Kamardės dvarą XIX a. valdė Baltijos vokiečių giminė Hanai, jiems taip pat priklausė Sokų bei Kraštų dvarai. Egzistavo iki XX amžiaus pradžios. Sudarė klėtis, tvartas, du ūkiniai, du gyvenamieji pastatai. Valstybės saugotas kultūros paveldo objektas nuo 1992 m. balandžio 13 d. iki 2015 m. gegužės 25 d.
2017 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas
2017 m. pasaulio akademinio irklavimo čempionatas – tarptautinės irklavimo federacijos organizuotas geriausių pasaulio akademinio irklavimo sportininkų čempionatas, kuris vyko rugpjūčio 24 d. – spalio 1 d. JAV mieste Sarasotoje.
Geltonpamūšės dvaras
Geltonpamūšės dvaras – dvaras Vileišiuose, Pasvalio rajone, Saločių seniūnijoje. Dvaro sodybos fragmentai (išliko liepų alėjos, kumetynas) kairiajame Mūšos upės krante, apie 2 km į šiaurę nuo Vileišių kaimo centrinės gyvenvietės.
Istorija
XVIII a. viduryje Geltonpamūšės dvarą paveldėjimo keliu buvo įgijęs Rusijos imperijos kariuomenės generolas feldmaršalas Georgas Reinholdas fon Lyvenas. Vėliau savininku minimas Jakobas Brandenburgas (1812-1879)
Po to priklausė vokiečių kilmės dvarininkams Brenaburgiams. Pasitraukę po Pirmojo pasaulinio karo jie į dvarą nebegrįžo ir jis liko valstybės. 1922 m. dvare trumpam apsigyveno iš tremties grįžusi Kazickų šeima, kurioje buvo ir Juozas Kazickas – būsimas žinomas verslininkas ir filantropas. 1925 m. dvaro žemės išparceliuotas: buvusį dvaro centrą su 55 ha žemės nusipirko agronomas Julius Špokevičius, vėliau ta valda perėjo iš JAV grįžusiam Šeškūnui.
Dar vėliau sovietinė valdžia dvaro centrą padalino naujakuriams. Raudonų plytų dvaro kumetynas yra geros būklės, tebestovi, bet dauguma medinių dvaro pastatų susidėvėjo ir buvo nugriauti 1986 m. Sodo likučiai ir dalis želdinių taip pat buvo išrauti.
Palakajys
Palakaju vadinami kaimai:
Kulšėnų tvenkinys
Kulšėnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, Sedos miesto šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Varduvos upę (Ventos intakas) 63,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,58 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 105,4 m. Rytinis krantas aukštas. Vakarinė tvenkinio pakrantė apaugusi mišku, kiek atokiau įsikūrusios pavienės Sedos miesto sodybos, rytinėje pakrantėje – Kulšėnų kaimas, plyti dirbami laukai. 1998 m. pastatyta 115 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Palaižupė
Palaižupė – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Laižuvos, prie kelio.
Medal of Honor: Underground
Medal of Honor: Underground – pirmojo asmens šaudyklė, sukurta įmonės „DreamWorks Interactive“. Tai yra antroji „Medal of Honor“ serijos kompiuterinių žaidimų dalis ir 1999 m. žaidimo „Medal of Honor“ tęsinys. Iš pradžių jis buvo išleistas 2000 m. PlayStation konsolei.
2002 m. žaidimas buvo pakartotinai išleistas Europoje kaip kompiliacijos „Medal of Honor / Medal of Honor: Underground“ dalis. Vėliau jis buvo antrą kartą pakartotinai išleistas Šiaurės Amerikoje PlayStation 3 ir PlayStation Portable konsolėms. Tai buvo paskutinis „DreamWorks Interactive“ sukurtas žaidimas, kai studija dar priklausė „Microsoft Games“ ir „DreamWorks SKG“. Žaidimo išleidimo metu studija buvo pervadinta į „EA Los Angeles“.
Apžvalga
Žaidimo eiga labai panaši į pirmtako, todėl žaidėjui reikia atlikti užduotis naikinant nurodytus taikinius, taip pat žaidime galima naudoti keturis skirtingus ginklus ir maskuotis prieš priešus. Be naujų ginklų tipų, nauja žaidimo mechanika yra kova su tankais ir pusvagoniais trijose iš aštuonių misijų ir kova kartu su sąjungininkais.
Baigęs žaidimą žaidėjas gali žaisti papildomą lygį, pavadintą „Panzerknacker Unleashed“, kuriame žaidėjas žaidžia už leitenantą Jimmy Patterson. Pilyje kovojama su daugybe keistų priešų, tarp kurių yra šautuvus ir transporto priemones vairuojantys šunys, riteriai, nešiojantys kovos kirvius, zombiai kareiviai ir robotai kareiviai.
Game Boy Advance versija
„Medal of Honor: Underground“ 2002–2003 m. buvo išleista Game Boy Advance platformai. Žaidimą sukūrė „Rebellion Developments“. GBA žaidimo versijoje galima žaisti iki 4 žaidėjų, naudojančių Game Boy ryšio kabelį. Žaidimas žaidžiamas trimatėje aplinkoje. Žaidimo tikslai dažniausiai susiję su tam tikrų dokumentų paieška. Nėra išsaugojimo sistemos, tačiau kiekvienas lygis turi kodą, kurį galima įvesti, kad sugrįžti į levelį ir kurį galima peržiūrėti sustabdžius žaidimą.
Kritika
PlayStation versija sulaukė „palankių“ atsiliepimų, o Game Boy Advance versija – „nepalankių“ atsiliepimų, rodo vaizdo žaidimų apžvalgų svetainė „Metacritic“. Jeff Lundrigan iš „NextGen“ apie PlayStation versiją sakė: „Nuostabus žaidimas sulaukia tęsinio, kuris kai kuriais atžvilgiais yra dar geresnis. O juk vis dar galioja tiesa: galų gale, nieko nėra maloniau nei šaudyti naciams į veidus“. Likus keliems mėnesiams iki žaidimo išleidimo JAV, „Nintendo Power“ neigiamai įvertino Game Boy Advance žaidimo versiją.
„GameSpot“ gyrė PlayStation versijos kūrėjus už tai, kad jie paėmė „originalaus žaidimo veikėją Manon Batiste ir suteikė jai pagrindinį vaidmenį, kad būtų galima papasakoti visą jos istoriją. Tai yra sveikintinas pokytis, nes „Underground“ suteikia prasmingą istorinį kontekstą, kuris šiandien retai pasitaiko daugumoje kompiuterinių žaidimų“. William Abner panašiai apibūdino tą pačią versiją kaip „gaivų tempo pakeitimą, nes žaidžiama Manon Batiste akimis, moters, įtrauktos į Prancūzijos pasipriešinimo judėjimą“.
Ivačiai
Ivačiai  – buvęs viensėdis Baltarusijoje, Gardino srityje, Ščiučino rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Beržtų, 8 km į pietryčius nuo Musteikos, 1 km nuo dabartinės Lietuvos sienos, Katros kairiajame krante, Gudų girios apsuptyje (Katros draustinis). Kitapus Katros – irgi išnykusi Zasada.
Istorija
XX a. pr. minimas Ivačių eigulio namas, priklausęs Gardino apskričiai, Beržtų valsčiui. Pro šias vietas ėjo kelias Beržtai–Zubravas–Paramėlis. 1921 m. lenkų surašyme Ivačių užusienis užfiksuotas, bet priskirtas prie Beržtų. Viensėdis išnyko ~XXI a. pr., elektrifikuotas nebuvo.
Halkyn United FC
Halkyn United FC – Velso futbolo klubas iš Halkino.
Istorija
Klubas įkurtas 1945 m. Yra žaidę kelis sezonus Cymru Alliance lygoje, bet joje neįsitvirtino.
Baisogalos apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Baisogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šeduvos rajonui. 1954 m. prijungta Pakiršinio apylinkė ir dalis Kubiliūnų apylinkės, 1963 m. – Palonų apylinkė, dalis Augmėnų apylinkės ir dalis Pociūnėlių apylinkės.
Namakas (ežeras)
Namakas ( „druskos ežeras“) – druskoežeris Irane, Kumo provincijoje, Dešte Keviro dykumoje, ~60 km nuo Kašano, 790 m aukštyje virš jūros lygio. Užima apie 4000 km² plotą (vanduo užlieja ~1560 km² plotą). Žiemą ir pavasarį patvinus upėms susidaro negilus ežeras arba ežerynas. Karštuoju metu laiku vanduo išgaruoja ir lieka druskožemis. Sausais metais vandens gali nelikti visai. Ežerą maitina nuo Zagroso ir Elburso tekančios upės.
Namakas yra pleistocene pradėjusios džiūti Paratečio vidinės jūros liekana.
FK Cetinje
Cetinjės „Cetinje“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Cetinės.
Istorija
Klubo įkūrimo metais laikomi 1975-ieji. Jugoslavijoje žaidė regioninėse varžybose.
Nepriklausomos Juodkalnijoje ilgą laiką žaidė Trečioje ir Antroje lygose.
2015–2016 m. sezone užėmė antrąją vietą Antroje lygoje. Dalyvavo pereinamosiose rungtynėse, kurias pralaimėjo ir į elitą nepateko.
Sezonai
Šaltiniai:
Palakajys (Švenčionys)
Palakajys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 12 km į pietryčius nuo Labanoro, prie Lakajos upelio, Labanoro girioje. Šalia eina kelias.
Arianna Fontana
Ariana Fontana (g. 1990 m. balandžio 4 d.) – Italijos čiuožėja trumpuoju taku, olimpinė čempionė.
Biografija
Ariana Fontana gimė 1990 m. balandžio 4 d. Sondrijuje. Pradėjo čiuožti nuo 4 metų amžiaus. Pirmąjį olimpinį medalį − bronzą, laimėjo būdama tik 15 metų 2006 m. Turino olimpiadoje moterų komandinės estafetės rungtyje ir tapo jauniausia itale, laimėjusia olimpinį medalį. 2010 m. Vankuveryje ji iškovojo olimpinę bronzą individualioje 500 m čiuožimo rungtyje, kurioje ji yra stipriausia. Tai buvo pirmasis italių olimpinis individualus medalis trumpajame take. 2014 m. Sočio olimpinėse žaidynėse A. Fontana laimėjo sidabrą 500 m distancijoje po to, kai buvo diskvalifikuota su ja susidūrusi britė Elise Christie. Po to A. Fontana iškovojo bronzą 1500 m distancijoje ir moterų estafetėje. Po 2015 m. laimėto pirmojo pasaulio čempionės titulo 1500 m distancijoje, A. Fontana padarė pertrauką sporte pailsėti ir grįžo į čiuožimą 2017 m. laimėdama šeštąjį absoliučios Europos čempionės titulą trumpajame take.
2018 m. Pjongčange A. Fontana tapo olimpine čempione 500 m individualioje rungtyje, iškovojo sidabrą estafetėje ir bronzą ind. 1000 m distancijoje. Olimpinių medalių skaičiumi (8) ji aplenkė bet kurią kitą čiuožėją trumpuoju taku ir susilygino su daugiausiai olimpinių medalių trumpajame take iškovojusiais čiuožėjais vyrais Apolo Ohno ir Viktor Ahn.
Asmeniniai duomenys: ūgis 1,63 m, svoris 60 kg. Treniruočių vieta Berbenas (Lombardija). Jos vyras amerikietis Anthony Lobello, čiuožėjas trumpuoju taku, atstovavo olimpinėse žaidynėse JAV (2006 m.) ir Italijai (2014 m.).
2022 m. olimpinėse žaidynėse Pekine A. Fontana apgynė 500 m distancijos čempionės vardą ir bendrą laimėtų olimpinių medalių skaičių padidino iki 11, daugiau nei bet kurio kito čiuožėjo trumpuoju taku.
Pasiekimai
Pasiekimai iki 2022 m. olimpinių žaidynių:
Al-Jazeera SC (Sirija)
„Al-Jazeera Sports Club“ – Sirijos futbolo klubas iš Hasakės.
Namų rungtynes žaidžia al-Baladi stadione (arba kitaip Bassel al-Assad), talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1941 m. Vyrų futbolo ekipa žaidė Premjer lygoje, bet 2019–2020 m. sezone liko paskutinėje (14) vietoje ir iškrito į Pirmą divizioną.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Pirmame divizione ir tapo nugalėtojais. Pateko į 2022–2023 m. Premjer lygą, tačiau pasitraukė iš čempionato.
Ish Smith
Išas Smitas (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje.
2010 m. NBA naujokų biržoje nepasirinktas Smitas 2010 m. rugpjūčio 23 d. pasirašė sutartį su Hiustono „Rockets“.
2022 m. liepos 6 d. Smitas kartu su Kentavious Caldwell-Pope buvo iškeistas į Denverio „Nuggets“ mainais už Monté Morris ir Will Barton. 2022 m. spalio 19 d. krepšininkas debiutavo komandoje. Tai buvo 13-oji NBA komanda, kurioje jis žaidė per savo karjerą, taip pat jis tapo vieninteliu žaidėju NBA istorijoje, žaidusiu bent 13 NBA komandų.
Francesco Acerbi
Frančeskas Ačerbis (g. 1988 m. vasario 10 d.) – Italijos futbolininkas, „S.S. Lazio“ ir Italijos vyrų futbolo rinktinės žaidėjas.
Klubinė
Savo profesionalaus futbolininko karjerą žaidėjas pradėjo 2006 m. Serie D klube „Pavia“. Vėliau jis buvo išnuomotas „Renate“ ir „Specia“ klubams, žaidusiems Serie C lygoje.
2011 m. žaidėją įsigijo „Chievo“ klubas ir F. Ačerbis debiutavo Serie A lygoje.
2012 m. vasarą gynėjas tapo „A.C. Milan“ klubo nariu, tačiau už šią komandą sužaidė tik 6 rungtynes.
2013 m. liepos 9 d. naujas Serie A klubas „US Sassuolo Calcio“ nusipirko teises į šį žaidėją. Ruošiantis sezonui ir atlikus kraujo tyrimus išaškėjo, kad F. Ačerbis serga sėklidžių vėžiu. Nuo 2014 m. sausio iki kovo žaidėjas dalyvavo chemoterapijos seansuose ir tuo pačiu nepraleido nei vienų komandos treniruočių. Jo sugrįžimas į rungtynes buvo atidėtas kitam sezonui.
2018 m. žaidėjas pasirašė 5 metų trukmės sutartį su „S.S. Lazio“ klubu.
Tarptautinė
2014 m. lapkritį F. Ačerbis debiutavo Italijos rinktinėje.
2021 m. birželį italas prisijungė prie komandos XVI Europos futbolo čempionate.
Džavachetija
Džavachetija  – istorinė-geografinė sritis pietų Gruzijoje, Armėnijos pasienyje. Atitinka dabartinio Samcchės–Džavachetijos regiono Achalkalakio ir Ninocmindos savivaldybes. Pagrindiniai miestai – Achalkalakis ir Ninocminda.
Beveik visi Džavachetijos gyventojai – armėnai (93–95 %). Taip pat yra gruzinų džavachų.
Dešimties Laipsnių sąsiauris
miniatiūra|Dešimties Laipsnių sąsiauris pažymėtas raudoname stačiakampyje Dešimties Laipsnių sąsiauris  – Indijos vandenyno sąsiauris, skiriantis Andamanų ir Nikobarų salynus ir sujungiantis pagrindinę vandenyno dalį (Andamanų jūrą) su Bengalijos įlanka. Plotis apie 140 km, gylis siekia 1280 m. Sąsiauris eina sulig 10 ° š. pl. lygiagrete, todėl taip pavadintas.
Irikio nacionalinis parkas
Irikio nacionalinis parkas – saugoma gamtos teritorija pietryčių Maroke, Suso–Masos–Dra regione (Zagoros ir Tatos provincijos), apima teritoriją (~1230 km²) tarp Dra upės slėnio ir pietinių Antiatlaso šlaitų. Įsteigtas 1994 m.
Parko teritorijoje saugomi pusdykumių, dykumų ir sausringų stepių kraštovaizdžiai su būdinga augalija ir gyvūnija. Gausu įvairių akacijų, eglūnų, kitų dygių krūmokšnių. Po liūčių įduboje susidaro laikinas Irikio ežeras, prie kurio susirenka daug praskrendančių vandens paukščių – flamingų, laukių, žąsų. Parke taip pat sutinkami oriksai, puošnieji einiai, stručiai, berberiniai avinai, dorkai, hienos, gausu įvairių driežų, chameleonų, gekonų, gyvačių, varanų.
Irikio nacionalinio parko teritorija gyvenama retai, čia sutinkami daugiausia berberai, ganantys gyvulius. Yra senovinių paveldo objektų: Laalago oazė, ksarų Dra pakrantėse liekanos, istoriniai Merzugos, Mhamido miesteliai.
Riebalų gaudyklė
thumb|Principinė riebalų gaudyklės schema Riebalų gaudyklė (atskirtuvas) − įrenginys, kuris atskiria riebalus, aliejus, taukus ir kitas riebalines medžiagas iš gamybinių nuotekų. Į kanalizaciją patenkantys riebalai ten esančių mikroorganizmų šiek tiek ardomi (anaerobinio skaidymo būdu), tačiau nelabai greitai. Daugelis riebalų atšalę sukietėja. Kanalizacijos vamzdžiuose susikaupę tokie riebalai juos dažnai užkemša, o jei ir neužkemša, pratekėję gali sutrikdyti nuotekų valymo įrenginių darbą. Be to, jei riebalų šalinama daugiau, jų kiekis gali viršyti nuotekų valymo įrengimų galimybes.
Didžiausia leidžiama riebalų koncentracija
Didžiausia leidžiama riebalų koncentracija išleidžiant į nuotekų surinkimo sistemą 100 mg/l vidutiniame paros mėginyje.
Didžiausia leidžiama riebalų koncentracija išleidžiant į gamtinę aplinką 10 mg/l vidutiniame paros mėginyje.
Veikimo principas
Veikia grynai pagal fizikinį gravitacijos dėsnį (pagrįsti tankio skirtumais), t. y. sunkiosios nuotekų sudedamosios dalys nusėda ant skirtuvo dugno, o lengvosios, pvz., gyvuliniai riebalai ir aliejai, iškyla į paviršių.
Gaudyklė turi automatinį signalizacijos bloką su davikliu. Daviklis signalizuoja apie įrenginyje susikaupusių riebalų kiekį. Pasiekus atitinkamą jų kiekį, daviklis siunčia signalus į dispečerinę ir praneša apie tai, jog reikia šalinti susikaupusius riebalus. Riebalų sluoksnis negali būti didesnis negu 15 cm.
Riebalų panaudojimas
Riebalų gaudyklėje surinktų riebalų panaudojimo galimybės šiuo metu menkos. Juos panaudoti daug sunkiau nei atskirai surinktus kepime panaudotus riebalus. Tipiško restorano gaudyklė per metus sukaupia nuo 140 iki 180 kg riebalų.
Parinkimas
Riebalų atskirtuvas parenkamas pagal standarto LST EN 1825:2005 reikalavimus. Nominalaus dydžio parinkimas priklauso nuo valomų nuotekų sudėties, kiekio ir turi remtis šiais parametrais:
Stacionari talpykla
miniatiūra|Stacionari talpykla Stacionari talpykla – nenuimamai prie pamato arba pagrindo pritvirtintas arba užkastas inžinerinis statinys (rezervuaras). Stacionariajai talpyklai taip pat priskiriama visa jos įranga kartu su antžeminiais, požeminiais ir pagalbiniais vamzdynais bei užpylimo sistema iki pirmojo įrenginio, skirto atjungti talpyklą nuo technologinio vamzdyno. Talpykla nedalyvauja technologiniame procese ir yra sumontuota už technologinio įrenginio ribų. Stacionarioji talpykla gali būti antžeminė ir požeminė.
Skirta pavojingoms medžiagoms saugoti ir nepritaikyts gabenti, kilnoti ar kitaip keisti pastatymo vietą naudojimo metu. Be to, stacionariosios talpyklos gali būti panaudojamos nepavojingų medžiagų, kurių saugojimui nereikalingas didesnis už normalų atmosferos slėgį (1,013 bar) daugiau negu 0,5 bar laikymo sąlygos (pvz. vanduo, skysti maisto produktai).
Rūšys
Pagal įrengimo būdą skirstomos į stacionariąsias, plūdriastoges, bei turinčias plūdrųjį dangtį. Dažniausiai talpyklų stogai būna ne stacionarūs, o judantys.
Pritaikymas
Stacionariuose talpyklose gali būti laikoma:
Amlwch Town FC
Amlwch Town FC – Velso futbolo klubas iš Amlucho, esančio Anglesio saloje.
Istorija
Įkurtas 1897 m. Yra žaidę Cymru Alliance lygoje, tačiau neįsitvirtino. Dabar dėmesį skiria vaikų ir jaunimo ugdymui.
Sezonai
Šaltiniai:
Guanyu Zhou
Guanju Džou (, g. 1999 m. gegužės 30 d.) – autosporto lenktynininkas iš Kinijos. Nuo 2022 m. kinas atstovauja „Alfa Romeo“ komandai.
G. Džou lenktynininko karjerą pradėjo 2012 m. Jungtinės Karalystės kartingų lenktynėse.
2015 m. kinas pradėjo lenktyniauti F4 Italijos čempionate, kuriame užėmė 2 vietą.
2016–2018 m. lenktynininkas dalyvavo Europos Formulės 3 lenktynėse.
2019–2021 m. jis dalyvavo Formulės 2 čempionate su „UNI-Virtuosi Racing“ komanda. 2021 m. kinas pelnė 4 pergales ir užėmė 3 vietą galutinėje įskaitoje. Tais pačiais metais jis lenktyniavo ir F3 Azijos čempionate, kuriame su 4 pergalėmis tapo čempionu.
Prieš 2022 m. sezoną kinas buvo patvirtintas „Alfa Romeo“ ekipos pilotu kartu su suomiu Valteriu Botu.
Laižuvos tvenkinys
Laižuvos tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 16 km į šiaurės rytus nuo Mažeikių, Laižuvos miestelio šiaurinėje dalyje, netoli sienos su Latvija. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vadaksties intakas) 0,19 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,5 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 70 m. Krantai aukštoki, aplinkui daugiausia plyti pievos, dirbami laukai. Pietrytinėje pakrantėje įkurtos miestelio kapinės. Vakarine pakrante nutiestas kelias. Į šiaurės vakarus yra buvusio Laižuvos dvaro sodyba.
Tvenkinys įrengtas 1987 m. 2003 m. tvenkinys buvo nuleistas ir atlikti dugno valymo bei užtvankos remonto darbai.
Matijus Remeikis
Matijus Remeikis (g. 2003 m. kovo 28 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas, saugas. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms.
Karjera
Gimė ir augo Alytuje, o vėliau persikėlė į Panevėžio miestą. Mokėsi sporto gimnazijoje, atstovavo jai ir Panevėžio futbolo akademijai.
FK Panevėžys
Rungtyniavo Panevėžys B ekipoje nuo 2019 m.
2020 m. sezonas
2020 m. spalio 7 d. pranešta, kad „Panevėžio“ klubas pasirašė sutartį su septyniolikmečiu alytiškiu.
Nuo 2020 m. buvo registruojamas „Panevėžio“ klubo A lygos paraiškose, tačiau savo šanso tuo metu nesulaukė.
2021 m. sezonas
2021 m. debiutavo A lygoje ir sužaidė ketverias rungtynes.
2022 m. sezonas
2022 m. atstovavo „Panevėžio“ klubui. 2022 m. kovo 16 d. A lygos rungtynėse prieš FC Hegelmann neleistinai prasižengė varžovų baudos aikštelėje, žaidėjui buvo parodyta geltona kortelė ir buvo skirtas vienuolikos metrų baudinys. Varžovai neišnaudojo dėkingos progos, o panevėžiečiai nugalėjo šiose rungtynėse rezultatu 1:0.
2022 m. rugpjūčio 16 d. rungtynėse prieš FA Šiauliai, nuo M. Remeikio nugaros kamuolys įskriejo į savus vartus.
2023 m. birželio 11 d. pasižymėjo A lygos rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Panevėžiečiai sutriuškino varžovus rezultatu 4:0.
Rimantas Bagdonas (1952)
Rimantas Juozas Bagdonas (g. 1952 m. gegužės 19 d. Panevėžyje - m. 2019 m. rugsėjo 1 d. ten pat) – Lietuvos kompozitorius, pianistas, aranžuotojas, džiazo muzikos atlikėjas.
Biografija
Gimė kompozitoriaus, choro dirigento, pedagogo Juozo Bagdono ir pedagogės Elenos Bagdonienės šeimoje.
Sulaukęs 15-os metų susidomėjo džiazo muzika. Baigė Panevėžio Jono Švedo pedagoginės muzikos mokyklos (dab. Panevėžio Vytauto Mikalausko menų gimnazija) fortepijono klasę. Atliko karinę tarnybą Vilniaus aukštojoje priešraketinės gynybos mokykloje (grojo pirmu trimitu kariniame orkestre). 1981 m. baigė Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetą ir įgijo estradinio orkestro vadovo ir estradinio orkestro solisto specialybes LTSR valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultete (dab. Klaipėdos universitetas). Studijuodamas ketvirtame kurse, tuometinio švietimo ir mokslo ministro Henriko Zabulio leidimu dėstė orkestravimo pagrindus pirmo kurso studentams.
Veikla
1978 m. pradėjo kurti profesionaliai.
1981 m. Panevėžio autoremonto gamykloje subūrė džiazo kvartetą.
1985 m. organizavo renginių ciklą „Džiazas. Genijai. Legendos“.
1985 m. atliko Restorano Pianisto vaidmenį Panevėžio Juozo Miltinio dramos teatro Ričardo Gavelio pjesėje „Triumviratas“ (režisierius Julius Dautartas).
1987 m. paskirtas estradinio ansamblio „Ekranas“ vadovu. Koncertavo Birštono džiazo muzikos festivaliuose, Tarybų Sąjungos džiazo festivaliuose Lvove, Dnepropetrovske, Rygoje, Maskvoje, Jaroslavlyje ir kt.
Vadovavo įvairioms kamerinėms džiazo grupėms. Koncertavo Latvijoje, Estijoje, Rusijoje, Ukrainoje, Baltarusijoje, Vokietijoje, Švedijoje, Kanarų salose, Angoloje, Nigerijoje, Benine, Vietname.
1995 m. pučiamųjų instrumentų orkestro „Panevėžio garsas“ pagrindu subūrė bigbendą, debiutavusį 1996 m. Birštono džiazo muzikos festivalyje su autorinių kūrinių programa. Kituose Birštono džiazo muzikos festivaliuose grojo su Lietuvos, Rusijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų atlikėjais.
1999 m. Panevėžyje įkūrė džiazo klubą „Randevu“. Klubo renginiuose dalyvauja džiazo atlikėjai iš Lietuvos, Rusijos, Baltarusijos, Latvijos, Danijos, Vokietijos, Šveicarijos, Italijos, Nyderlandų, Filipinų, Didžiosios Britanijos, Jungtinių Amerikos Valstijų.
2002 m. subūrė grupę „Jazz Comfort“ („Jazz Comfort Band“), atliekančią džiazo klasiką, bliuzą, Lotynų Amerikos muziką, balades, lyderio kompozicijas. Grupė „Jazz Comfort“ – tarptautinio meninio stiklo simpoziumo „GlassJazz“ (vadovas – dailininkas stiklininkas Remigijus Kriukas), Lietuvos televizijos laidos „Ryto suktinis“ (vedėja – etnomuzikologė Zita Kelmickaitė), Lietuvos džiazo festivalių, kt. renginių dalyvė.
Inicijuoja bendrus projektus su įvairių muzikos žanrų Lietuvos atlikėjais: prof. Pranciškumi Narušiu, Judita Leitaite, Vita Rusaityte, prof.Petru Vyšniausku, Vytautu Grubliausku-Kongu, Arvydu Joffe, Viktoru Malinausku, Leonidu Šinkarenka, Vytautu Labučiu, Skirmantu Sasnausku, Algirdu Klova, Vytautu Pilibavičiumi, Gintaru Šulinsku ir kt.
2002 m. inicijavo ir kasmet Panevėžyje organizuoja tarptautinį vaikų ir jaunimo džiazo muzikos festivalį-konkursą „Jazz fontanas“ (vertinimo komisijos pirmininkė – muzikologė Jūratė Kučinskaitė).
Kūryba
Rašo muziką teatrų spektakliams, Lietuvos dainų šventėms ir Lietuvos moksleivių dainų šventėms, liaudies instrumentų orkestrui, kuria kompozicijas bigbendui, pjeses fortepijonui, kamerinę džiazo, relaksacinę muziką (išleistos 3 kompaktinės plokštelės). Sukūrė muziką daugiau nei 30-čiai spektaklių vaikams (išleistos 2 kompaktinės plokštelės), 12 – suaugusiems. Kūrybą papildo etniniai lietuviški, ispaniški, vengriški, žydiški, gruziniški, rytietiški motyvai.
Kartu su prof. Pranciškumi Narušiu išleido džiazo klasikos kompaktinę plokštelę, kurioje skamba ir kompozitoriaus autoriniai kūriniai („Bliuzas ašarai“, „Nostalgija“ ).
Panevėžio vaikų dainų ir šokių ansambliui „Pynimėlis“ sukūrė teatralizuotą programinę siuitą „Sekminės“. Siuitos kūriniai atlikti 2007 m. Lietuvos dainų šventėje „Būties ratu“, 2012 m. – Lietuvos moksleivių dainų šventėje „Mūsų vardas – Lietuva“ („Pašaipinė“ ).
2008 m. Birštono džiazo muzikos festivalyje su grupe „Jazz Comfort“ („Jazz Comfort Band“) ir saksofonininku Vytautu Labučiu pristatė savo autorinių pjesių ciklą „Spiritus incognitus“.
2012 m. Birštono džiazo muzikos festivaliui su grupe „Jazz Comfort“ parengė ir atliko autorinių kūrinių ciklą „Koliažiniai žaidimai“. Bendradarbiauja su Lietuvos džiazo atlikėjais, kompozitoriais, teatrų režisieriais: prof. Pranciškumi Narušiu, prof. Giedriumi Kuprevičiumi, Vita Rusaityte, prof.Petru Vyšniausku, Vytautu Grubliausku-Kongu, Arvydu Joffe, Olegu Molokojedovu, Leonidu Šinkarenka, Vytautu Labučiu, Skirmantu Sasnausku, Peteriu Stoičevu, Raimundu Banioniu, Rimantu Teresu, Juliumi Dautartu, Linu Zaikausku ir kt.
Įvertinimai
1980 m. studentų kūrybinės olimpiados laureatas už sukurtas kompozicijas džiazo orkestrui.
1980 m. geriausios aranžuotės nominacija ir prizas už privalomą kūrinį – latvių liaudies dainą „Tautiešami roku devu“, atliktą Klaipėdos bigbendo ir dainininkės Gintarės Jautakaitės visasąjunginiame festivalyje „Liepojos gintaras“ Latvijoje (vertinimo komisijos pirmininkas – Latvijos kompozitorius, pianistas Raimondas Paulas).
1981 m. I vieta Panevėžio autoremonto gamykloje suburtam džiazo kvartetui Lietuvos TSR Automobilių transporto ir plentų ministerijos gamyklų kolektyvų apžiūroje.
1983 m. apdovanojimas už geriausią kompoziciją „Ispaniškas motyvas“, atliktą estradinio ansamblio „Ekranas“ Kauno muzikos festivalyje „Gintarinė triūba“.
2006 m. nominacija „Aukso paukštė“ (steigėjai – Lietuvos liaudies kultūros centras) už Panevėžio vaikų dainų ir šokių ansambliui „Pynimėlis“ (vadovas Ričardas Bakanauskas) sukurtą teatralizuotą programinę siuitą „Sekminės“.
2014 m. apdovanojimas už muzikos aranžuotę ir vokalinės grupės parengimą Panevėžio Juozo Miltinio dramos teatro muzikiniame Kazio Sajos spektaklyje „Devynbėdžiai“ (režisierius Marius Meilūnas).
2017 m. kompozitorius Rimantas Juozas Bagdonas išrinktas Metų panevėžiečiu už originalią kūrybą, džiazo muzikos populiarinimą, Panevėžio garsinimą Lietuvoje ir užsienyje.
Dratvuo
Dratvuo – upė Lietuvoje, Kelmės ir Raseinių rajonuose; Dubysos dešinysis intakas. Prasideda miškelio pakraštyje 1 km į pietvakarius nuo Liolių. Už Liolių teka į pietryčius kalvotomis vietovėmis. Nuo vidurupio vaga darosi vinguriuota, teka Virtukų miško pakraščiu. Įteka į Dubysą 75,5 km nuo jos žiočių, Lyduvėnuose.
Intakai: Rūdija, Žaltinys, Juodupis, Kuprė, Veliuonėlė, Šuliaravis (dešinieji), Lyksnė, Kušla (kairieji).
Aukštupio vaga ištiesinta. Lioliuose Dratvuo patvenktas Liolių II ir Liolių I tvenkiniais, nedidelis tvenkinėlis yra ir ties Gailiais. Gilus ir miškingas žemupio slėnis patenka į Dubysos regioninį parką. Prie Dratvens esančios gyvenvietės: Lioliai, Gailiai, Padratvinis, Petkiškiai, Lyduvėnai. Prie upelio stūkso Gaučiškės piliakalnis.
Upėvardis (dar žinomas kaip Dratvinys, Dretvinys) neaiškios kilmės, galbūt susijęs su skoliniu drata, dratas (iš > ) „viela“.
FK Igalo 1929
Igalo futbolo klubas „Igalo 1929“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Igalo.
Istorija
Klubo įkūrimo metais laikomi 1929-ieji. Juodkalnijai tapus nepriklausoma valstybe, nuo 2006–2007 m. rungtyniavo Trečioje lygoje.
2010–2011 m. tapo Trečios lygos nugalėtojais ir pateko į Antrą lygą. Nuo 2011–2012 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje.
2018–2019 m. sezone liko devinti Antroje lygoje ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
2019–2020 m. tapo Trečios lygos nugalėtojais ir vėl pateko į Antrą lygą.
Nuo 2020–2021 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Amata (Latvija)
Amata  – upė Latvijoje, Gaujos nacionaliniame parke; Gaujos kairysis intakas. Teka per Cėsių savivaldybę. Išteka (prasideda) iš Kukalos ežero, esančio Vidžemėje. Įteka į Gaują. Ilgis – 66 km. Viena greičiausiai tekančių šalyje.
Palankys
Palankys – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Rokiškio.
Amata (Latvija)
Intakai: Mailiupė, Dadžupė, Nedienė, Pėrliupė, Kumada (kairieji), Dzirnupė, Zvirgzdupė, Vilkatė (dešinieji).
Žiupa
Žiupa – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Stakliškių, prie Obelties žiočių. Kaimą mena Žiupos šaltiniai.
Aleksandras fon Keizerlingas
Grafas Aleksandras fon Keizerlingas (Alexander Friedrich Michael Lebrecht Nikolaus Arthur Graf von Keyserling, g. Kabilės dvare (latv. Kabiles muižas pils), 1815–1891), Kurše – Malgūžės-Daunoravos ir Griežės-Panevėžio Keizerlingų atšakų atstovų baltvokiečių Karlo (1826-1894) bei Karlo (1809-1893) pusbrolis. Estijos Rayküll Keizerlingų atšakos atstovas – buvo Estijos kilmingųjų bendruomenės narys, Estijos riterijos vyresnysis, keliautojas, tyrinėtojas, daugelio gamtos mokslo veikalų autorius. Jaunystėje jis bičiuliavosi su būsimu Vokietijos imperijos kancleriu Otto fon Bismarku (Otto Eduard Leopold von Bismarck) ir šią draugystę išsaugojo iki savo gyvenimo pabaigos. Tačiau daugiausia Aleksandras fon Keizerlingas nusipelnė reformuodamas Dorpato (Tartu) universitetą. Būdamas Krašto švietimo kuratorimi jis į universitetą pakvietė geriausius profesorius iš Vokietijos ir Prūsijos, palaikė liberalius dėstymo metodus. Universitetas tuo laikotarpiu buvo laikomas geriausiu ir pažangiausiu Baltijos šalyse. . Gyvenimo pabaigoje dirbo kuriant mokslinę paparčių klasifikaciją ir šia tema išleido monografiją „Genus Adiantum“. Jis padėjo pastatyti Talino gamtos mokslų muziejų. Mirė 1891 metais savo dvare Raikiloje.
Šeima
Žmona (nuo 1844-09-01) - grafienė Zinaida Jegorovna Kankrina (1821-07-16 - 1885-11-02), M. M. Muravjovo ir E. F. Muravjovos krikšto dukra ; teismo garbės tarnaitė (1835-08-01), finansų ministro grafo E. F. Kankrino dukra.
Nyka
Intakai: Smilgupis (I), Pacupis, Smilgupis (II), Lukašius (dešinieji), bevardis (kairysis).
Visa beveik visa Nykos vaga ir slėnis (išskyrus ištiesintą aukštupį) patenka į Panemunių regioninį parką. Prie upelio įsikūrę kaimai: Sutkai, Morkai, Žeimis, Margava, Šalnynė, Liepalotėliai, Meškeliūnai, Tūbiškiai, Andriūniškė, Ilguva, Dulinčiškiai. Žemupio pakrantėje stūkso Dulinčiškių piliakalnis.
Upėvardis kildinamas arba nuo žodžio nykti („mažėti, menkti, gaišti“), arba siejamas su („vieta pavandeniui“), slav. ниць („sukniubęs“), („žemas“),  („žemuma, slėnis“).
Kortevego–de Vryso lygtis
Matematinėje fizikoje Kortevego–de Vryso  (Korteweg – de Vries) (KdV) lygtis naudojama kaip matematinis modelis, apibūdinantis bangas, sklindančias seklaus vandens paviršiumi. Ji žinoma kaip tiksliai sprendžiamo netiesinio modelio pavyzdys, t. y. kaip netiesinė diferencialinė dalinių išvestinių lygtis, kurios sprendiniai gali būti pavaizduoti analiziniu būdu. Vienas iš šios lygties analizinių sprendinių yra solitonas. KdV lygtis yra viena išsamiausiai išnagrinėtų lygčių matematinėje fizikoje; ji gali būti išspręsta atvirkštinio sklaidos uždavinio metodu (ASUM). Matematinė KdV lygties teorija turininga ir įdomi, ji iki šiol aktyviai tiriama. Lygtis pavadinta Dyderiko Kortevego (Diederik Korteweg) ir Gustavo de Vryso (Gustav de Vries) vardais. Jie nagrinėjo šią lygtį 1895 metais [1], nors pirmą kartą šią lygtį paskelbė Džozefas Busineskas (Joseph Boussinesq) 1877 m. [2].
Palankinė
Palankinė – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Kidulių, prie kelio. Šiaurėje teka Nemunas, telkšo žiogis Bedugnė, rytuose veši Papiškių miškas, teka Višiupiškė, pietuose ribojasi su Karališkiais.
Kortevego–de Vryso lygtis
Apibrėžimas
KdV lygtis yra universalus modelis vienmatėms netiesinėms bangoms apibūdinti aplinkose su dispersijos dėsniu, tačiau be disipacijos.
Lygties (1) vidinio nario konstanta 6 yra sąlyginė: padauginęs, ir  iš atitinkamų konstantų, galime prilyginti koeficientų reikšmes kiekviename iš narių bet kokioms iš anksto užduotoms nenuliniam reikšmėms. Pvz., nenormuota KdV lygtis su konstantomis a ir b atlikus pakeitimus įgauna kanoninę formą (1), pateiktą apibrėžime.
Sklindančios bangos sprendiniai
Apžvelkime pastovaus profilio bangos, sklindančios į dešinę, sprendinius. Tokie sprendiniai atitinka funkciją. Perėjimas KdV lygtyje prie naujo kintamojo duoda paprastą diferencialinę lygtį
arba, integruojant ,
čia A – integravimo konstanta. Pastebėsime, kad interpretuodami nepriklausomąją kintamąją, kaip laiko kintamąją, matome, kad turi tenkinti Niutono lygti, apibūdinančią dalelės judėjimą kubiniame potenciale. Lygties (6) sprendinį funkcijai rasime dar kartą integruodami su daugikliu : Funkciją patogu pavaizduoti kaip , čia   yra realios kubinės lygties  šaknys:
Tuomet lygties (7) sprendinį galima pateikti neišreikšta forma, čia α, β, γ ir С – konstantos. Apžvelkime du svarbius atskirus atvejus, kai šios lygties sprendinius galima pateikti išreikšta forma: tai solitonas ir knoidalinė banga.
Solitonas – sklindančios bangos KdV lygties sprendinys [3] thumb|left| Pav.1. Solitonas. kuriame c/2 – solitono amplitudė ir a – jo centro padėtis – pastovūs dydžiai. Lygtyje (9) toks sprendinys atitinka atveją, kai, α =с/2. Toks solitonas yra sklindanti į dešinę pavienė banga. Būtent tokią bangą stebėjo Džonas Raselas (John Russell) 1834 metais [3] (pav. 1).
Knoidalinė banga – kitas periodinis ir reguliarus sklindančios bangos sprendinys čia A=2kp^2, priklausantis nuo pastovaus k < 1, kuriame cn(x, k) – elipsinis Jakobi kosinusas [11]. Bangos periodas T išreiškiamas per pilna pirmos rūšies elipsinį integralą E(k):
bangos greitis, pagal (8), thumb|left|Pav. 2. Parametrui knoidalinės bangos sprendinys pereina į solitoninį sprendinį. thumb|Pav. 3. Parametrui knoidalinės bangos sprendinys pereina į harmoninę bangą.
Kaip ir solitono atveju, knoidalinės bangos amplitudė susieta su jos sklidimo greičiu: aukštesnes bangos sklinda greičiau. Kai, knoidalinės bangos sprendinys (9) pereina į solitoninį sprendinį (8) (pav.2), o kai – į paprastą harmoninę bangą (pav. 3).
Naudojant integralines ASUM lygtis, galima parodyti, kad laiptelio formos pradinis sužadinimas
laikui bėgant fronto aplinkoje suskyla į nesąveikaujančius solitonus, t. y. laipteliai suyra.
Bet koks pradinis sužadinimas, gęstantis begalybėje, kai, ir evoliucionuojantis pagal KdV lygtį, suskyla į keletą nesąveikaujančių solitonų, sklindančių į dešinę, ir į osciliuojantį ir gęstantį foną, sklindantį į kairę. Sprendinio savybės, kai, visiškai nusakomos pradinėmis sąlygomis.
ASUM leidžia konstruoti begalinį tikslių sprendinių kiekį, pvz., 2-, 3-, …, N-solitoninius sprendinius. Sąveikaujantys solitonai panašūs į daleles: pavienės bangos gali pasivyti viena kitą arba susidurti viena su kita baigtiniame laiko intervale, tačiau po susidūrimo atgauna pradinę formą ir tęsia judėjimą nesąveikaudamos. Sąveikos proceso metu solitonai patiria tamprų susidūrimą, keičiantį jų centrų padėtis. Kiekvieno solitono pilnas poslinkis lygus poslinkių sumai poriniuose susidūrimuose (pav. 4).
thumb|Pav. 4. Du sąveikaujantys solitonai. KdV turi taip pat ir automodelinius sprendinius, kurie išreiškiami per Penleve lygčių sprendinius.
Tvermės dėsniai
KdV lygtis turi begalinį tvermės dėsnių (judėjimo integralų) rinkinį [8]:
čia P^{}_n – polinomas nuo funkcijos φ ir jos erdvinių išvestinių,
Taigi, keletas pirmųjų tvermės dėsnių atrodo taip:
Deja, suteikti fizinę prasmę aukštesnių eilių tvermės dėsniams kol kas nepavyko.
Lakso poros
ASUM pagrįstas KdV atvaizdavimu Lakso lygties pavidalu [7], būtent: KdV lygtis gali būti performuluota Lakso lygties (L-A poros) pavidalu: čia L – Šrėdingerio (Schrödinger) operatorius – atskiras Šturmo–Liuvilio operatoriaus (Sturm–Liouville operator) atvejis: kas paaiškina begalinį KdV lygties tvermės dėsnių skaičių [7].
Iš lygčiu (18) ir (19) seka, kad sprendžiant dalelės sklaidos uždavinį, nežinomąją funkciją \phi(x,t) galima interpretuoti kaip atitinkamos Šrėdingerio lygties potencialą. Potencialus, neturinčius atspindžio, atitinka viena-, du - ir N-solitoniniai KdV lygties sprendiniai.