cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gastroenteritas
Gastroenterito prevencija – rankų plovimas naudojant muilą, švaraus vandens gėrimas, tinkamas žmogaus išmatų šalinimas ir kūdikių žindymas, o ne maitinimas kūdikių mišinėliais. Vaikams rekomenduojama rotavirusinė vakcina. Gydantis svarbu gauti daug skysčių. Esant lengviems ir vidutiniams atvejams, šis punktas gali būti pasiekiamas vartojant geriamas substancijas (susidedančias iš vandens, druskų ir cukraus). Krūtimi maitinamiems kūdikiams rekomenduojamas tolesnis maitinimas krūtimi. Esant sunkesniems ligos atvejams gali būti reikalingas maitinimas intraveniniu (ląšelininiu) būdu ar per nasogastrinį vamzdelį. Vaikams rekomenduojami cinko papildai. Paprastai apsieinama be antibiotikų, išskyrus atvejus, kai sergantysis yra vaikas ir jam pasireiškia karščiavimas bei viduriavimas su krauju.
2015 m. daugiau 2 milijardai gastroenterito atvejų pasauliniu mastu pareikalavo 1,3 mln. gyvybių.
Afrikos–Antarktidos kalnagūbris
Afrikos–Antarktidos kalnagūbris – povandeninis kalnagūbris Indijos ir Atlanto vandenynų pietinėje dalyje, Pietų Atlanto kalnagūbrio pratęsimas. Nusidriekęs iš vakarų į šiaurės rytus 3000 km, plotis iki 450 km. Atskiros viršūnės siekia 3000–4000 m aukštį. Mažiausias gylis virš kalnagūbrio – 155 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1931–1932 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1931–1932 m.
Giedrius Žutautas
Giedrius Žutautas (g. 1974 m. kovo 15 d. Gargžduose) – buvęs Lietuvos futbolininkas, Lietuvos rinktinės žaidėjas.
Karjera
Giedrius Žutautas sportuoti pradėjo Gargžduose Vaikų ir jaunių sporto mokykloje. 1986 metais išvyko į Panevėžio sporto mokyklą – internatą, o 1991 metais grįžo į Gargždus. Profesionalią karjerą G. Žutautas pradėjo 1991 metais Gargždų Bangoje, kuri tuo metu rungtyniavo antrojoje Lietuvos futbolo pakopoje. 1992 metais futbolininkas perėjo į Mažeikių ROMAR, tačiau ten ilgai neužsibuvo – 1993–1995 metais G. Žutautas atstovavo Klaipėdos Sirijui. Įpusėjus 1995–1996 metų sezonui G. Žutautas persikėlė į FBK Kaunas, kuriam atstovavo iki 1996–1997 metų sezono vidurio. 1997–1998 metais futbolininkas rungtyniavo Rusijoje: 1997 metais – Naberežnyje Čelnų KAMAZ, rungtyniavusiame aukščiausioje Rusijos futbolo pakopoje, 1998 metų sezoną pradėjo Maskvos Torpedo-ZIL (dabar vadinasi – FK Moskva) ekipoje, tuo metu žaidusioje trečiojoje Rusijos futbolo pakopoje (II lygos Vakarų zona), tačiau sužaidęs tik 5 rungtynes perėjo į antrojoje Rusijos futbolo pakopoje rungtyniavusį Nalčiko Spartak. Iš Rusijos G. Žutauto karjera vėl pasuko į Lietuvą – FBK Kaunas sudėtyje futbolininkas rungtyniavo 1999 metų pavasarį (antra 1998–1999 metų sezono pusė) ir trumpąjį 1999 metų sezoną (tapo Lietuvos čempionu). Vėliau G. Žutautas darsyk išbandė savo jėgas užsienyje – Latvijos Liepojos Metalurgs klube. Ten jis žaidė du sezonus (2000–2001 metais). 2002 metų sezoną pradėjo trečioje Lietuvos futbolo pakopoje rungtyniavusioje Gargždų Bangoje, o įpusėjus sezonui persikėlė į vieną iš antrosios pakopos lyderių Vilniaus Šviesą (dabar – FC Vilnius). 2003 metais G. Žutautas žaidė antrojoje Lietuvos futbolo pakopoje rungtyniavusiame Klaipėdos Rodovite.
1996–1999 metais G. Žutautas rungtyniavo Lietuvos rinktinėje. Debiutavo Baltijos taurės susitikime su Latvija 1996 metų liepos 8 d., o paskutinį kartą Lietuvos garbę gynė 1999 metų birželio 26 d. draugiškose rungtynėse su Argentina. Iš viso per trejus metus (1996–1997 ir 1999) sužaidė 12 rungtynių.
Baigęs profesionalaus futbolininko karjerą G. Žutautas išvyko į JAV. Laisvalaikiu žaidžia Čikagos lietuvių futbolo lygoje.
Sąsajos
G. Žutauto brolis Darius Žutautas taip pat profesionalus futbolininkas.
Pasiekimai
Lietuvos čempionas (1999)
Ardžanas
Ardžanas (, g. 1563 m. – m. 1606 m. gegužės 30 d.) – penktasis ir pats žymiausias sikhų guru, pirmasis sikhų kankinys.
Buvo ketvirtojo guru Ram Daso sūnus. 1581 m. mirus tėvui tapo didžiuoju guru. Sudarė sikhų šventraštį Adi Granthą, baigė statyti sikhų svarbiausią šventyklą – Auksinę šventyklą Amritsare. Valdant Mogolų imperatoriui Akbarui, sikhizmas klestėjo, siuntė misijas, Ardžanas Amritsarą padarė reikšmingu prekybos centru.
Mogolų valdovu tapęs Džahangyras buvo priešiškai nusiteikęs prieš Ardžaną ir jo tikėjimo plėtrą Pandžabe. Jis sikhų guru laikė hindu, besitaikančiu į musulmonų šventuosius. Ardžanas pateko į nemalonę, buvo apkaltintas išdavyste ir, atsisakęs atsiversti į islamą, buvo nužudytas (išvirtas gyvas).
Ispanijos futbolo varžybos 1907 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1907 m.
Vidinė varža
thumb|200px|right|Vidinė varža sudaro [[Elektrinė grandinė|grandinės varžos dalį.]] Vidinė varža – galvaninio elemento ar baterijos pasipriešinimas elektros srovei, kurią jie sukelia. Vidinė varža yra vidinių sujungimų varža ir tam tikrų cheminių reiškinių (pvz., poliarizacijos) rezultatas. Todėl elektros srovė grandinėje gali būti silpnesnė už tą, kurios tikimasi.
Medspalvis guramis
Medspalvis guramis (Trichogaster chuna) – guraminių (Osphronemidae) šeimos žuvis, dažnai auginama akvariumuose.
Vidinė varža
Žymėjimas
Vidinė varža r vaizduojama rezistoriaus simboliu galvaniniame elemente. Pagal Omo dėsnį uždarai grandinei:
Medspalvis guramis
Paplitimas ir ekologija
Paplitęs šiaurės rytinėje Indostano dalyje, Bramaputros ir Gango žemupiuose ir deltose. Sutinkami Indijos Utar Pradešo, Biharo, Džarkando, Vakarų Bengalijos, Asamo valstijose ir Bangladeše.
Vidinė varža
Žymėjimas
kur
Medspalvis guramis
Paplitimas ir ekologija
Iš negausių stebėjimų ne akvariumo sąlygose galima spręsti, kad gyvena sekliose upių pakrantėse ir užsemiamose vietose. Minta vabzdžiais, kuriuos surenka nuo vandens paviršiaus arba numuša išpučiama vandens srovele.
Dauginimasis
Dauginasi nuo rugpjūčio iki spalio mėnesio. Tuo metu vandens temperatūra yra tarp 26 ir 30 °C.
Vidinė varža
Baterijų vidinė varža
arba
Medspalvis guramis
Požymiai
Dydis - 4-4,5 cm. Patelės šiek tiek didesnės už patinėlius. Pasitaiko įvairiausių spalvinių atmainų. Kūnas su neryškiomis juostelėmis.
Vidinė varža
Baterijų vidinė varža
kur
r – vidinė baterijos varža;
V_0 – baterijos įtampa neapkrovus;
R_V – visos grandinės varža;
I – baterijos suminis srovės stipris.
Dobiliai (Raseiniai)
Dobiliai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Verėduvos, prie Bebirvos aukštupio.
Kunigiškiai (Ramygala)
Kunigiškiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Ramygalos, prie kelio, Upytės baseine.
Diurokai
Diurokai – kiaulių veislė išvesta JAV, kilmė ne visai aiški. Manoma, kad gali būti išvesta iš į JAV patekusių Gvinėjos kranto rusvai rudų ar ispanų bei portugalų atvežtų kiaulių, ar rusvo tipo berkšyrų, iš kurių pirmiausia susiformavo du rudų kiaulių tipai. Toliau vykdant šių tipų selekciją buvo sukurta diurokų veislė.
Kiaulės stambios, stiprios konstitucijos. Jų šeriai – nuo šviesiai auksinės iki tamsiai rudos spalvos, ausys - nulėpusios. Kiaulės labai intensyviai auga, yra labai raumeningos. Diurokų lašiniai nestori, todėl tai viena perspektyviausių tėvinių veislių, nes gauti mišrūnai pasižymi aukštos kokybės skerdenomis ir mėsa. Norint padidinti hibridinių paršavedžių ištvermingumą, diurokus bandoma panaudoti kaip tarpinę veislę ar įterpti jų genų į motinų linijas. Diurokai vertinami dar ir todėl, kad jų raumenyse esantys riebalai pagerina mėsos kokybę. Aukštos veislinės vertės diurokus augina Kanada ir JAV. Šiuo metu yra išvesta ir baltų diurokų, pagal DNR testą išskyrus homozigotinius individus, nes pramonė labiausiai pageidauja baltos spalvos kiaulių, bet balti diurokai plačiau nepaplito. Lietuvoje veisiamų diurokų vidutinis paros prieaugis 2005 m. – 815 g, sunaudojant 2,68 p.v., lašinių storis – 12 - 15 mm, o raumeningumas - 58,8 %.
Žaliojo Kyšulio nepriklausomybės Afrikos partija
Žaliojo Kyšulio nepriklausomybės Afrikos partija (PAICV, portug.: Partido Africano da Independencia de Cabo Verde) – Žaliojo Kyšulio Respublikos kairioji politinė partija.
Istorija
Įkurta 1981 m. sausio 18 d. kaip politinė partija, tęsianti Bisau Gvinėjos ir Žaliojo kyšulio nepriklausomybės Afrikos partijos (PAIGC), FRELIMO ir kitų išsivadavimo judėjimų bei jų lyderių Amilkaro Kabralo, Eduardo Mondlanės, Luiso Kabralo veiklą.
1975 m. birželio 30 d. PAIGC tapo valdančiąja partija, stebint JTO atstovams laimėjusi 92 % balsų, jos lyderis Aristidas Pereira tapo prezidentu ir valdė šalį iki 1991 m. 1975 m. liepos 5 d. buvo paskelbta Žaliojo Kyšulio ir Bisau Gvinėjos nepriklausomybė nuo Portugalijos. Tačiau 1980 m. lapkričio 4 d. įvykus valstybės perversmui Bisau Gvinėjoje, Žaliojo kyšulio salos ir abi partijos dalys atsiskyrė.
1991 m. sausio 13 d. šalyje įvyko pirmieji daugiapartiniai rinkimai, kuriuose nugalėjo Judėjimas už demokratiją (MpD). 1995 m. gruodžio 17 d. antruosiuose rinkimuose PAICV gavo tik 28 % balsų. Tačiau jau 2001 m. sausio 30 d. rinkimuose PAICV gavo 49,5 % balsų bei 41 iš 72 parlamento vietų ir sudarė Chosės Marija Neveso vyriausybę. Žaliojo Kyšulio Respublikos prezidentu buvo išrinktas partijos lyderis Pedras Piresas.
2006 m. vasario 12 d. rinkimuose ?
Struktūra
2003 m. birželio 27 – 29 d. X suvažiavime priimtas naujas statutas. Partijai vadovauja 19 narių Politinė komisija, 51 nario Nacionalinė taryba, bei 7 narių Vykdomoji komisija.
Laikosi demokratinio socializmo principų. Socialistų Internacionalo narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.
Pirmininkai
1998 m. Pedro Piresas, 2000 m. Chose Marija Nevesas.
Likonys
Likonys – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Matuizų, Dainavos girioje, prie pietinio Jurgiškių tvenkinio kranto ir Barono upelio. Nunykęs, sodybų nebėra.
Istorija
XIX a. pab. buvo palivarkas Lydos apskrityje.
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 19 žmonių, iš kurių visi buvo užrašyti lenkais.
Abelkis
Abelkis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abelkienė (ištekėjusi moteris) ir Abelkytė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Krekas
thumb|Kreko gabaliukai
Krekas ( – pavadinimas duotas, dėl rūkant girdimo traškesio) – narkotinė medžiaga, gaminama iš kokaino chlorido ir kepimo miltelių. Praktiškai, bet kokia silpna bazė gali būti panaudota vietoje kepimo miltelių, netinka tik šarmai, nes jie hidrolizuotų patį kokainą į neaktyvią medžiagą. Tačiau kepimo miltelių paprasčiausia gauti. Traškesys girdimas dėl medžiagoje esančio vandens. Krekas atrodo kaip pilkšvos ar baltos spalvos gabalėliai arba dribsniai. Rūkomas grynas arba sumaišytas su tabaku, o kartais ir marihuana. Jis veikia apie 5 minutes.
Krekas sukelia stiprią priklausomybę.
Daugiašalių investicijų garantijų agentūra
Daugiašalių investicijų garantijų agentūra (DIGA) – tarptautinė organizacija, vienijanti besivystančias šalis.
Organizacija įkurta 1988 m., jos įkūrimo tikslas – užsienio kompanijų investicijų skatinimas besivystančiose šalyse narėse (1999 m. jų buvo 152), apdraudžiant investicijas nuo nekomercinės rizikos bei padedant besivystančioms šalims kurti palankią teisinę ir ekonominę aplinką tiesioginėms užsienio investicijoms.
DIGA kapitalas sudaro daugiau kaip 1 mlrd. JAV dolerių.
Totoriškio piliakalnis
Totoriškio piliakalnis su gyvenviete – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 24564) Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Totoriškio, Gelvonų seniūnija. Pasiekiamas iš plento Gelvonai – Pabaiskas priešais Žirnajų ežerą pasukus į dešinę pietryčiuosna Bagaslaviškio link, už 500 m pavažiavus į kairę šiaurės rytų kryptimi keliuku iki čia esančios poilsiavietės – yra dešiniau į rytus nuo jos, kitapus upelio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Gelvės dešiniajame krante, ties jos įtekėjimu į Žirnajų ežerą. Aikštelė orientuota vakarų – rytų kryptimi, 5 m ilgio, 12 m pločio. Jos rytiniame krašte supiltas 5 m aukščio, 18 m pločio pylimas išoriniu 6,5 m aukščio šlaitu. Šlaitai statūs, 8-12 m aukščio.
Piliakalnis apaugęs smarkiai praretintais lapuočiais.
Į šiaurės rytus – pietryčius nuo piliakalnio, 4 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta lygios ir grublėtos keramikos.
Tyrimai
1921 m. ir 1936 m. piliakalnį žvalgė Petras Tarasenka, 1970 m. – Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 57 000 m². Fizinio apsaugos zonos pozonio plotas 5 400 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 1 166 000 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Romualdas Lengvinas
Romualdas Lengvinas (g. 1930 m. liepos 1 d. Kaune) – pedagogas, socialinių mokslų daktaras, Lietuvos politinis veikėjas.
Biografija
1941 m. baigė Kauno V. Kudirkos pradžios mokyklą, 1946 m. 9 klases Kauno 6-oje vidurinėje mokykloje, 1952 m. Panevėžio mokytojų seminariją, 1960 m. Šiaulių pedagoginį institutą, 1965 m. baigė Vilniaus universitetą, žurnalistas, 1982 m. baigė Vilniaus universiteto aspirantūrą, socialinių mokslų daktaras.
1946–1952 m. mokytojavo pradinėse mokyklose, 1952–1957 m. Mantviliškio pradinės mokyklos direktorius, 1957–1967 m. Gudžiūnų kolūkio valdybos pirmininkas, 1967–1979 m. Kėdainių 2–osios vidurinės mokyklos direktorius. 1979–1980 m. Pedagogikos Mokslo tiriamojo instituto mokslo darbuotojas, 1980–2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos direktorius, Kėdainių Jonušo Radvilos kolegijos dėstytojas. Nuo 2004 m. Akademijos vidurinės mokyklos etikos mokytojas.
1995–1997 m., 1997–2000 m., 2003–2007 m. ir nuo 2007 m. Kėdainių rajono savivaldybės tarybos narys. 1997–2000 m. valdybos narys, Švietimo, kultūros ir sporto komiteto pirmininkas.
Lietuvos etinės kultūros draugijos Ethos valdybos narys. Vaikai Dalius, Giedrius.
Dalia Dilytė
Dalia Dilytė-Staškevičienė (g. 1944 m. birželio 22 d. Kraštuose, Svėdasų valsčius) – lietuvių literatūros tyrinėtoja, vertėja, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
Nuo 1966 m. Vilniaus universiteto dėstytoja, nuo 1990 m. docentė.
Mokslinė veikla
Parašė straipsnių apie antikinę literatūrą ir kultūrą. Išvertė Tacito („Analai“ 1972 m.), Senekos („Laiškai Lucilijui“ 1986 m. 2 leid. 1999 m., „Diatribės“ 1997 m.), Tibulo („Elegijos“ 1993 m.), Cicerono, Tertuliano, Eriugenos, Erazmo Roterdamiečio, M. Liuterio, F. Melanchtono ir kitų veikalų ištraukas.
Nagaokakijas
Nakaokakijas  – miestas Kioto prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 79 tūkst. gyventojų.
Miestas įkurtas 1972 m. spalio 1 d.
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – rododendras, medis – klevas, paukštis – Zosterops japonicus.
Kinų-korėjiečių draugystės tiltas
Kinų-korėjiečių draugystės tiltas, iki 1990 m. Jalu tiltas  – automobilių ir geležinkelio tiltas per Jalu upę Kinijos ir Šiaurės Korėjos pasienyje, jungiantis kinų miestą Dandongą (Liaoningo prov.) su šiaurės korėjiečių miestu Sineidžu Pchenjan Pukto regione. Pastatytas Japonijos 1937–1943 m.
Tai vienas iš nedaugelio kelių patekti ar išvykti iš Šiaurės Korėjos. Pėstiesiems tiltu eiti neleidžiama. Šiuo tiltu reguliariai kursuoja traukinys Pekinas-Pchenjanas. 2004 m. Dandongo pasienio punktui teko 70 % eksporto iš Kinijos į kaimyninę šalį.
Šalia, už 60 m pasroviui, stovi senojo tilto liekanos. Jis buvo pastatytas 1911 m. Tai buvo 12 angų, 944,2 m ilgio santvarinis tiltas ant akmeninių atramų.
Istorija
Abu tiltai buvo amerikiečių bombarduojami per Korėjos karą 1950–1951 m., siekiant blokuoti kinų pagalbos tiekimą šiaurės korėjiečiams. Nors tiltai kelis kartus buvo atstatomi ir remontuojami, tačiau senasis iš jų Šiaurės Korėjos pusėje pasiliko sugriautas. Korėjiečiai jo neatstato vien dėl to, kad jis liudytų praėjusį karą. Statinys pramintas „Sulaužytu tiltu“. 1993 m. senojo Jalu tilto išlikusi 4 tarpsnių dalis kinų pusėje yra pritaikyta turistų lankymui. Ant tilto nutiesti saugūs pėsčiųjų takai, jo priekyje įrengta apžvalgos aikštelė, žiūronai – populiari atrakcija turistams, siekiantiems pamatyti Šiaurės Korėją ar išvysti iš arti tilto bombardavimo pasekmes. Be to, turistai mažais laivais priplukdomi prie pat valstybinės sienos, praeinančios Jalu upe. 2006 m. Kinijos vyriausybė paskelbė Sulaužytą tiltą saugomu paminklu.
Kazimieras Juozas Klimašauskas
Kazimieras Juozas Klimašauskas (1938 m. sausio 24 d. Driškūnai, Dūkšto valsčius – 2005 m. gruodžio 9 d. Vilnius) – Lietuvos inžinierius, habilituotas fizinių mokslų daktaras, visuomenės ir politinis veikėjas.
Biografija
1960–1963 m. dirbo Vilniaus staklių gamykloje, 1963–1975 m. – Vilniaus konstravimo biure „Venta“, 1975–1977 m. – Elektrografijos mokslinio tyrimo instituto, 1977–1981 m. – Vilniaus konstravimo biuro „Venta“ gamyklos direktorius, 1981–1986 m. mokslo tyrimų instituto „Venta“ ir jo gamyklos direktorius, 1986–1993 m. – mikroelektronikos gamybinio susivienijimo „Venta“ generalinis direktorius, 1993–1996 m. – Lietuvos Respublikos pramonės ir prekybos ministras, 1997–2005 m. bendrovės „Lietuvos kooperatyvų sąjunga“ pirmininko pavaduotojas.
Mokslinė veikla
Svarbiausia tyrimų sritis – plataus taikymo integrinių mikroschemų kūrimas ir diegimas gamyboje.
Jura
Jura – mezozojaus eros periodas, prasidėjęs prieš 201,3 mln. m. ir baigęsis prieš 145 mln. m. Tarptautinis žymėjimas J.
Klimatas ir gyvūnija
Praėjus triaso periodui, klimatas tapo drėgnesnis. Juros periodo viduryje pasirodė sekvojų (Sequoia) gentis. Paparčiai, spygliuočiai ir ginkmedžiai dengė didžiąją dalį sausumos. Išsivystė naujos dinozaurų rūšys, mintančios vešlia augalija. Vieni jų buvo zauropodai. Grobio gausa leido suklestėti kitoms mėsėdžių dinozaurų rūšims. Ore skraidė vabzdžiai, pterozaurai, pirmųjų paukščių rūšys.
Paleogeografija
Ankstyvosios juros metu Pangėjos superkontinentas suskilo į Lauraziją ir Gondvaną. Atlanto ir Tetijos vandenynai buvo siauri. Kaip ir triaso periode, juros metu nebuvo ledynmečio. Prie Žemės ašigalių nebuvo sausumos plotų. Klimatas buvo šiltas ir drėgnas. Vėlyvosios juros metu pradėjo skilti ir patys Laurazijos bei Gondvanos superkontinetai, vyravusias orų sąlygas pakeitė aridinis klimatas.
Marija Juozapa Habsburgaitė
Marija Juozapa Habsburgaitė (,, 1699 m. gruodžio 8 d. Viena – 1757 m. lapkričio 17 d.) – Austrijos erchercogienė, po vedybų, Saksonijos kurfiurstė ir Lenkijos karalienė.
Biografija
thumb|left|150px|Marija Juozapa Habsburgaitė vaikystėje Vyriausioji Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Juozapo I ir Vilhelminos Amalijos dukra.
Šeima
1719 m. rugpjūčio 20 d. ištekėjo už Augusto III (1696–1763), tapusio Saksonijos kurfiurstu ir Lenkijos karaliumi. Jie susilaukė 14 vaikų, iš kurių išgyveno:
Jurizdika (Lenkija)
Jurizdika – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurę nuo Naujinės, 14 km į šiaurę nuo Augustavo ir 97 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Abarius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abarienė (ištekėjusi moteris) ir Abariūtė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ispanijos futbolo varžybos 1908 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1908 m.
Lyksūdė
Lyksūdė – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Šačių. Prie Šatos stūkso Lyksūdės vandens malūnas su išlikusia įranga, į rytus nuo kaimo telkšo Lyksūdės tvenkinys.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1932–1933 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1932–1933 m.
Kunionių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Josvainių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. 1954 m. prijungtos Kilbisų apylinkė, Juodkaimio apylinkė, dalis Josvainių apylinkės ir dalis Rugėnų apylinkės. 1963 m. dalis Kunionių apylinkės prijungta prie Josvainių apylinkės. 1988 m. birželio 22 d. visa Kunionių apylinkė prijungta prie Josvainių apylinkės.
Jonas Danguolis Diliūnas
Jonas Danguolis Diliūnas (g. 1935 m. vasario 4 d. Širvintose) – Lietuvos geologas, fizinių mokslų daktaras.
2011 m. Lietuvos bokso čempionatas
Svorio kategorijoje iki 64 kg aukso ir sidabro medalius atitinkamai iškovojo 2010 m. jaunimo olimpinių žaidynių čempionai Evaldas Petrauskas ir Ričardas Kuncaitis.
Jonas Danguolis Diliūnas
Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1971 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
1959–1968 m. dirbo Lietuvos geologijos valdybos organizacijose. Nuo 1968 m. dirba Geologijos institute (nuo 2002 m. Geologijos ir geografijos institutas), Požeminio vandens išteklių dirbtinio papildymo ir eksploatavimo metodų laboratorijos, Hidrogeologijos skyriaus, Požeminio vandens skyriaus (vėliau sektoriaus) vadovas. 1968–1979 m. ir nuo 1996 m. dėsto Vilniaus universitete.
Abramavičienė
Abramavičienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Dobiliai (Trakai)
Dobiliai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Bražuolės.
Abramavičienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Abramavičiūtė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Abramavičius.
Baida
Baida vadinama:
Botnetas
right|thumb|300px|Botneto veikimo principas| Botnetas  – internetu sujungtas kompiuterių tinklas, užterštas kenkėjiška programine įranga. Kiekvienas iš minėto tinklo kompiuterių, kuriuose paleista minėta kenkėjiška programinė įranga (vad. „botas“), valdo tiek kompiuterio resursus tiek įvairius procesus, vykstančius tinkle. Naudojama dažniausiai nelegaliai ir nedorai veiklai: elektroninio šlamšto („spam“) siuntimui, slaptažodžių parinkimui nutolusiose sistemose, įvairiuose įsilaužimuose.
Dobilūnė
Dobilūnė (Lespedeza) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis.
Žinoma apie 30 rūšių:
Lietuvoje retkarčiais auginama vienintelė dekoratyvinė rūšis
Chajro FK
„Chaijro“ futbolo klubas – Tadžikijos futbolo klubas iš Vahdato.
Abramovas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos Lietuvoje yra: Abramovienė (ištekėjusi moteris) ir Abramovaitė (mergautinė pavardė).
Viktoras Giedrys
Viktoras Giedrys (1894 m. kovo 24 d. Kybartų kaime, Kybartų valsčiuje, Vilkaviškio apskrityje – 1955 m. kovo 14 d. Vilniuje) – Lietuvos karinis veikėjas, brigados generolas.
Abramovas
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Viktoras Giedrys
Biografija
thumb|left|[[Vilniaus karo mokykla|Vilniaus karo mokyklos 1910 m. baigimo ženklas, išduotas Viktorui Giedriui]] alt=4-to pestininku L.K.Mindaugo Pulko Karininkai 1928.12.29.|miniatiūra 1913 m. baigė Veiverių mokytojų seminariją, 1913–1916 m. mokytojavo. 1916 m. mobilizuotas į Rusijos kariuomenę. 1916 m. Poltavoje baigė evakuotą Vilniaus karo mokyklą. Pirmojo pasaulinio karo dalyvis, 1917 m. sužeistas ir kontūzytas.
TSRS okupavus Lietuvą nuo 1940 m. liepos mėn. Liaudies kariuomenės pėstininkų inspektorius. 1940 m. rugpjūčio mėn. paleistas į dimisiją.
Anglijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Anglijos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Vuhuanai
Vuhuanai (kin.: 烏桓 Wūhuán) – senovės tauta, kilusi iš Mandžiūrijos, kuri pirmaisiais mūsų eros amžiais kontroliavo dalį Mandžiūrijos ir šiaurės rytų Kinijos.
Istorija
Vuhuanai buvo kilę iš donghu, kurie, po pralaimėjimo šiongnu skilo į keletą genčių. Tie, kurie migravo į pietus, buvo žinomi kaip vuhuanai. Jie apsigyveno tuometinėje šiaurės rytų Kinijoje.
I amžiuje silpstant kaimynams šiongnu ir Han dinastijai, vuhuanai nuo II a. dalyvavo keletame sukilimų. III a. pradžioje jie buvo sutriuškinti kinų karvedžio Cao Cao. Po to dauguma jų buvo asimiliuoti. Laikoma, kad jų palikuonys buvo kumo ši.
Smeltės pusiasalis
Smeltės pusiasalis – pusiasalis, esantis Kuršių mariose Klaipėdos uosto teritorijoje.
Pusiasalyje yra Klaipėdos tarptautinė jūrų perkėla (Keltas Klaipėda–Mukranas) ir konteinerių terminalas, Smeltės botaninis draustinis. Siauras, 220 m vandens ruožas skiria pusiasalį nuo Kiaulės Nugaros. 2014 m. pabaigoje prie krantinės šalia salos prišvartuotas SGD laivas-saugykla „Independence“.
Ispanijos futbolo varžybos 1909 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1909 m.
Testimonium Flavianum
Testimonium Flavianum – prieštaringai vertinami keli sakiniai su Evangelija tiesiogiai nesusijusiame praeities dokumente, kuriame minimas Jėzus Kristus. Seniausias išlikęs jo citavimas parašytas 324 metais, Euzebijaus. Teksto autoriumi laikomas antikos žydų istorikas Juozapas Flavijus (žyd.יוסף בן מתתיהו). Testimonium Flavianum sudaro dvi ištraukos iš jo Antiquitates Judaicae („Žydų senovės“), paskelbtų 93 m., kuriose minimas Jėzus, o tai laikoma įrodymu, kad Juozapas turėjo žinių apie ankstyvąją krikščionybę.
Dokumente minima, kad buvo išmintingas žmogus, Jėzus, kuris nuveikė daug nuostabių darbų bei buvo puikus mokytojas. Jis buvo Kristus („pateptasis“). Dokumentas patvirtina, jog Kristus vėliau buvo Piloto nuteistas mirties bausme bei trečią dieną prisikėlė iš numirusiųjų. Jo pasekėjai, krikščionys, rašoma dokumente, iki šiol nėra išnykę.
Testimonium Flavianum autentiškumu abejoti verčia šie faktai:
Šiuo metu dauguma istorikų laikosi nuomonės, jog mus pasiekęs tekstas yra mažų mažiausiai labai iškraipytas ir „patobulintas“, jei ne apskritai klastotė. Tačiau dalis jų laikosi nuomonės, jog ir originaliame dokumente galėjo būti trumpai paminėtas Kristus. Jie remiasi tuo, jog egzistuoja arabiškas bei siriškas teksto variantai, kurie atrodo labiau neutralūs ir juose trūksta kaip tik labiausiai klastote įtartinų dalių. Siriškame variante apie krikščionis sakoma, jog „jie manė jį esant Kristumi“. Šios frazės pakeitimas į „jis buvo Kristus“ gali būti vienas paskutinių žingsnių nuo labiau nešališkos, kitokio turinio, neišlikusios Testimonium Flavianum versijos, kuri visgi egzistavo. Tačiau ar tikrai taip buvo bei kas tiksliai buvo pasakyta, šiuo metu nustatyti nebėra galimybės.
Kunigiškiai (Radviliškis)
Kunigiškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Šaukoto, prie kelio. Seniūnaitijos centras.
Istorija
Minimi 1619 m.
Udžis
Miestas įkurtas 1951 m. kovo 1 d.
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – Kerria japonica, medis – klevas.
Kėdainių garsas
thumb|200px|„Kėdainių garso“ 2013 m. numeris
Kėdainių garsas – Kėdainių rajono laikraštis, ėjęs Kėdainiuose nuo 1945 m. vasario 23 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.
Istorija
Iki 1950 m. Kėdainių apskrities laikraštis, 1950–1990 m. – LKP Kėdainių rajono komiteto ir LDT leidinys, nuo 1991 m. sausio 31 d. – nepriklausomas laikraštis. Steigėja UAB „Kėdainių garsas“, leidėja laikraščio „Kėdainių garsas“ redakcija.
Redakcija
Redakcijoje dirbo: F. Čiulada, D. Gergelienė, J. Jakšienė, Algimantas Kaminskas, Alvydas Kazlauskas, L. Kazlauskienė, G. Kretavičius, Laima Miliuvienė, M. Misiūnas, Stasys Pikelis, Skirmantas Pabedinskas, E. Pronckus, R. Viliušytė-Šukienė.
Prancūzijos-Tailando karas
Prancūzijos-Tailando karas (1940–1941) – karas tarp Tailando (Siamo) ir Viši Prancūzijos dėl tam tikrų Prancūzijos Indokinijos teritorijų, kurios kažkada priklausė Siamui.
Vokiečių okupacija susilpnino Prancūzijos užjūrio kolonijų, įskaitant Indokinijos, kontrolę. Izoliuota kolonijinė administracija buvo atskirta nuo metropolinės Prancūzijos pagalbos ir prekių tiekimo. Po Japonijos invazijos į Indokiniją 1940 m. rugsėjo mėn., prancūzai buvo priversti leisti Japonijai įkurti savo karines bazes. Toks pavaldus Prancūzijos elgesys įtikino Phibuno režimą, kad Viši Prancūzija stipriai nesipriešins konfrontacijoje su Tailandu.
Konflikto eiga
1941 m. sausio 28 d. tarp Tailando ir Prancūzijos buvo pasirašytas paliaubų susitarimas. O 1941 m. gegužės 9 d. Tokijuje tarp šių šalių buvo pasirašyta taikos sutartis. Prancūzijos vyriausybė, Japonijos spaudžiama, atidavė Tailandui Laoso ginčijamas teritorijas bei Kambodžos Siemrepo provincijos dalį ir visą Batambango provinciją.
Nimas
Nimas – miestas pietų Prancūzijoje, Garo departamento administracinis centras. Nimas taip pat yra vadinamas „Antrąja Roma“ dėl jame esančio amfiteatro ir kitų panašių dalykų kaip Romoje.
Istorija
Miesto pavadinimas kilęs iš šaltinio, buvusio romėnų gyvenvietėje. Dabartiniame Nimo herbe vaizduojamas krokodilas, prirakintas prie palmės su užrašu COLNEM, kas reiškia Colonia Nemausus – Nemaususo (vietinis keltų volkų dievas) "kolonija" ar gyvenvietė. Nimo lygumose buvo suteikiama žemė Romos legionieriams, tarnavusiems Julijaus Cezario Nilo kampanijose, po 15 metų armijoje.
Miestas buvo šalia romėnų kelio Via Domitia, kuris 118 m. pr. m. e. sujungė Italiją su Ispanija.
Saulius Klimašauskas
Saulius Klimašauskas (g. 1958 m. rugpjūčio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos biochemikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras, profesorius, Lietuvos Mokslų Akademijos tikrasis narys, Didžiosios Britanijos „The Royal Society of Chemistry“ narys.
Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universitetą, iki 1982 m. stažavo Maskvoje M. Šemiakino bioorganinės chemijos institute. 1987 m. chemijos daktaras.
1982–1989 m. dirbo Sąjunginiame taikomosios enzimologijos mokslo tyrimų institute. 1990–1994 m. „Cold Spring Harbor Laboratory“ (JAV) kviestinis mokslininkas, nuo 1994 m. Biotechnologijos instituto DNR modifikacijos tyrimų laboratorijos vedėjas, vyriausiasis mokslo darbuotojas, nuo 2005 m. profesorius. 2000 m. Osakos universiteto (Japonija) kviestinis profesorius. Nuo 2017 m. spalio 23 d. Biotechnologijos instituto direktorius.
Paskelbė daugiau nei 60 mokslinių straipsnių. Išradimų bendraautoris.
Elvyra Klimavičienė
Elvyra Klimavičienė (g. 1959 m. balandžio 12 d. Panevėžyje) – Lietuvos architektė.
Biografija
1982 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1982–2000 m. Miestų statybos projektavimo instituto Panevėžio skyriaus architektė, vadovaujanti architektė, vyr. architektė, nuo 2002 m. bendrovės „Panprojektas“ direktorė.
Vyras Valdas Klimavičius.
Gvadelupos sąsiauris
Gvadelupos sąsiauris yra Karibuose, Mažųjų Antilų salyne. Jungia rytuose Atlanto vandenyną, su Karibų jūra vakaruose. Skiria šiaurėje Montserato ir Antigvos salas, pietuose – Gvadelupos salą.
Levantas
thumb|300px|Levantas thumb|300px|right|Šiuolaikinis Levantas Levantas – istorinis geografinis pavadinimas krašto, esančio piečiau Tauro kalnų, iš vakarų apribotas Viduržemio jūros, iš pietų šiaurinių Arabijos dykumų, o iš rytų – viršutinės Mesopotamijos. Kaukazo kalnai, Mažoji Azija, Arabijos pusiasalis nėra Levanto dalys. Sinajaus pusiasalis kartais buvo laikomas Levanto dalimi – jis buvo tarp Levanto ir Šiaurės Egipto.
Etimologija
Anglų kalboje žodis Levant pirmą kartą užfiksuotas 1497 m., tada jis reiškė „Viduržemio pakrančių žemės į rytus nuo Venecijos“.
Levantiečiai
Žodžiu levantiečiai vadino ne tik vietinius Levanto gyventojus, bet ir italus (dažniausiai venecijiečius ir genujiečius), prancūzus ir kitus iš Viduržemio jūros pakrančių kilusius europiečius, gyvenusius Turkijoje ar rytinėje Viduržemio jūros pakrantėje (Levante). Daugelis jų buvo prekybininkai iš Viduržemio jūros prekybinių respublikų (Venecijos, Genujos ir Ragūzos) arba kryžiuočių valstybių Palestinoje kolonistų palikuonys.
Kai po Pirmojo pasaulinio karo D. Britanija perėmė Palestinos valdymą, dalis kolonijų valdininkų levantiečiais paniekinamai vadino vietinius mišrios arabų – europiečių kilmės gyventojus ir europiečius (daugiausia prancūzus, italus bei graikus), kurie buvo „sučiabuvėję“ (perėmė vietinius papročius, rengėsi kaip vietiniai gyventojai).
Generolo Rafaelio Urdanetos tiltas
Generolo Rafaelio Urdanetos tiltas  – tiltas Venesueloje, Sulijos valstijoje, kerta Marakaibo ežerą, taip sujungdamas Marakaibo miestą su šiaurine Venesuelos dalimi. Pavadintas vieno iš šalies nepriklausomybės didvyrių, Rafaelio Urdanetos, garbei.
Tai vantinis, gelžbetoninis 8,7 km ilgio tiltas, kuris kerta Marakaibo ežerą ties sąsiauriu, jungiančiu jį su Karibų jūra. Tiltą sudaro 5 pagrindiniai tarpatramiai (su mažesniais – 135), kurių kiekvieno ilgis siekia 235 m. Tiltą laiko 92 m aukščio pilioriai, virš vandens iškėlę tiltą per 46 m. Generolo Rafaelio Urdanetos tiltas skirtas automobilių eismui.
Tilto statyba pradėta 1958 m., vadovaujant italų inžinieriui Riccardo Morandi. Statybas vykdė kelios Vokietijos ir Venesuelos bendrovės. Generolo Rafaelio Urdanetos tiltas atidarytas 1962 m. Jis sujungė Marakaibo didmiestį su svarbiausiais Venesuelos miestais (iki tol sausuma tekdavo keliauti aplink visą Marakaibo ežerą). 1964 m. į tiltą atsitrenkė tanklaivis ir sugriovė vieną jo dalių (avarijos metu žuvo 7 žmonės).
thumb|left|260px
Christos Callow
200px|miniatiūra|Christos Callow 1990 m.
Christos Callow (g. 1955 m. Atėnuose) – graikų dainininkas.
Mokėsi vokalo Nacionalinėje konservatorijoje Atėnuose ir aktorystės Katselis dramos mokykloje. Nuo 1980 m. vaidina Graikijos televizijos serialuose bei filmuose. 1990 m. su grupe „Wave“ nugalėjo šalies atranką bei buvo išrinkti atstovauti Graikijai 1990 m. „Eurovizijos“ konkurse, vykusiame Zagrebe. Atstovai su daina „Horis Skopo“ užėmė 19 vietą iš 22 dalyvių (surinko 11 taškų).
Christos yra aktoriaus Simon Callow sūnėnas.
Vincas Giriūnas
Vincas Giriūnas (iki 1939 m. Gurevičius, 1898 m. balandžio 30 d. Zariečkose, Kvietiškio valsčius – 1943 m. Kansko kalėjime, Rusija) – Lietuvos karinis veikėjas, teisininkas, pulkininkas.
Biografija
Nuo 1922 m. liepos mėn. Krašto apsaugos ministro adjutantas. 1927 m. baigė Lietuvos universitetą. Nuo 1928 m. liepos mėn. Kariuomenės teismo sekretorius, nuo 1934 m. sausio mėn. 3-osios nuovados tardytojas, 1934 m. birželio mėn. – 1940 m. nuolatinis karo teisėjas. 1936 m. pulkininkas.
SSRS okupavus Lietuvą, 1941 m. birželio 14 d. Kaune suimtas, išvežtas į Rešiotų lagerį (Krasnojarsko kraštas). 1943 m. sausio 2 d. Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas.
Maccabi Jaffa FC
Jafos „Maccabi“ – buvęs Izraelio futbolo klubas iš Jafos (Tel Avivo priemiestis). Klubą įkūrė bulgarai emigrantai.
Istorija
Maccabi Kabilio Jaffa dabartinis klubas, tęsiantis klubo tradicijas, tačiau nelaikomas klubo teisių ir istorijos perėmėju.
Vilkabrukiai
Vilkabrukiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Vyžuonų. Pro kaimą teka Nasvė – dešinysis Šventosios intakas.
Etimologija
thumb|left|Paminklas apylinkių partizanams
Pasakojama, kad senovėje šiose vietose buvę daug vilkų. Nuo jų kraupaus staugimo visi pakraščiai skambėdavę. Todėl miškas ir kaimas pavadinti Vilkabrukiais.
Istorija
1863 m. sukilimo metu gerai apsiginklavęs kazokų būrys Vilkabrukių miške užpuolė sukilėlių vado Červinskio-Savos būrį, kuris labai nukentėjo – gyvi liko vos 3 sukilėliai, tarp jų Sava, tačiau kitą dieną ir jis pateko kazokams į nelaisvę ir Užpaliuose buvo pakartas.
Eglė Bučelytė
Eglė Bučelytė (g. 1963 m. sausio 12 d. Vilniuje) – Lietuvos televizijos žurnalistė, diktorė.
Biografija
Tėvas žurnalistas Alfonsas Balys Bučelis, brolis Donatas Bučelis.
1981 m. baigė Vilniaus 23-ąją vidurinę mokyklą, 1986 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistiką.
1986 m. Lietuvos televizijos ir radijo žemės ūkio skyriaus korespondentė, Lietuvos radijo programų direkcijos Planavimo ir išleidimo skyriaus išleidėja, nuo 1986 m. gegužės mėn. iki 1990 m. – Lietuvos TV Informacijos redakcijos Pramonės, mokslo ir technikos skyriaus redaktore. Įsteigus Lietuvos televizijos naujienų direkciją, nuo 1990 m. dirbo Laidų vedėjų skyriaus redaktore, nuo 1991 m. – „Vakaro žinių“ skyriaus komentatorė, Lietuvos televizijos naujienų tarnybos žinių vedėja, naujienų laidos „Panorama“ vedėja. 1996 m. Lietuvos TV tarifikacinė komisija suteikė pirmąją žurnalistės kategoriją.
1991 m. sausio 13 d. naktį sovietiniams desantininkams šturmuojant Lietuvos radijo ir televizijos pastatą, iš televizijos studijos komentavo įvykius iki visiško laidų transliacijos nutraukimo. Už tai viena pirmųjų Lietuvoje apdovanota Sausio 13-osios atminimo medaliu.
Prisiminimai apie sausio 13-osios įvykius
Kai išėjau į lauką, pamačiau tikrą karą. Baisiausia buvo virš galvų lekiančios trasuojančios kulkos“."
Panijos
Panijos arba Osokinas (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Panijōs prūsiškos kilmės. 1723–1818 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos departamento, 1818–1871 m. Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2006 m. balandžio 3 d. Povarovkos apylinkės kaimas.
Juzefovas (Augustavo apskritis)
Juzefovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į šiaurės vakarus nuo Naujinės, 12 km į šiaurę nuo Augustavo ir 94 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Dobilynė
Dobilynė – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Debeikių.
Ispanijos futbolo varžybos 1910 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1910 m.
Abramovičius
Abramovičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Abramovičienė (ištekėjusi moteris) ir Abramovičiūtė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kopanica (Naujinės valsčius)
Kopanica – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Naujinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Naujinės, 16 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 94 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Daubariškių piliakalnis
Daubariškių piliakalnis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 3561; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A692P) Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, Želvos seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Želva – Balninkai Kazliškėse pasukus į dešinę rytuosna link Daugudžių, čia ties buvusiomis fermomis - į dešinę pietryčių kryptimi, už sodybos lauko keliuku vėl pasukus į dešinę rytų kryptimi į mišką, miško keliukais iškart pasukus į dešinę pietuosna, po to vėl į dešinę pietvakarių kryptimi, į kairę pietų kryptimi iki Siesarties slėnio pradžios - iš viso 2,3 km, yra 50 m į kairę, miške, sunkiai randamas.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Siesarties dešiniajame krante. Aikštelė ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30x20 m dydžio, kiek iškiliu viduriu. Aikštelės šiauriniame gale supiltas 20 m ilgio, 0,4 m aukščio, 12 m pločio pylimas 1,5 m aukščio išore. Šlaitai statūs, 10-11 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, apaugęs pušimis su lazdynų pomiškiu.
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Vasko da Gamos tiltas
Vasko da Gamos tiltas  – tiltas Portugalijoje, kertantis Težo upės estuariją, ir sujungiantis šalies sostinę Lisaboną su Setubalio pusiasaliu. Tai ilgiausias tiltas Europoje; jis pastatytas 1998 m., siekiant sumažinti eismą, judantį per Balandžio 25-osios tiltą. Pavadintas garsaus portugalų keliautojo Vasko da Gamos garbei.
Tai vantinis, 17,2 km tiltas (įtraukiant ir viadukus ties įvažiavimu). Tiltą laiko 150 m aukščio cementiniai pilioriai, tarpatramių plotis siekia 420 m. Tiltu nutiestas greitkelis, iš viso turintis 6 eismo juostas, kuriomis galima judėti iki 120 km/h greičiu.
Markvardas fon Zalcbachas
Markvardas fon Zalcbachas – Vokiečių ordino riteris, suvaidinęs ryškų vaidmenį Lietuvos ir Ordino santykių raidoje 1389–1410 m. Žalgirio mūšio dalyvis.
1384 m. liepos mėn. Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas paėmė fon Zalcbachą į nelaisvę. Tuo metu Vytautas ir Jogaila po 1381–1384 m. tarpusavio konflikto buvo susitaikę. Tada Markvardas buvo Naujojo Marienburgo pilies prie Nemuno kaštelionas. Markvardas tapo Vytauto draugu ir artimu patarėju. 1389 m. vėl prasidėjus konfliktui su Jogaila Vytautas pasiuntė kaip savo atstovą į Ordiną diplomatiniams ryšiams su Ordino riteriais užmegzti.
Atgavęs laisvę Markvardas grįžo į Ordiną ir tapo Ragainės kaštelionu ir vertingu Lietuvos klausimų ekspertu, nes laisvai kalbėjo lietuviškai ir gerai išmanė kunigaikščio dvaro reikalus. Vytautui ėmus kariauti su Ordinu, Markvardas kovėsi prieš Lietuvą, bandė užkariauti Žemaitiją. Markvardas padėjo sudaryti 1398 m. taikos sutartį (Salyno sutartis). , o 1399 m. Vytautui paremti atsiuntė 1600 kavaleristų, kurie kovėsi Vytauto pusėje Vorsklos mūšyje prieš Aukso ordą. Mūšį lietuviai triuškinančiai pralaimėjo, ir Vytautas vos spėjo pabėgti. Iš Vytauto sąjungininkų Vokiečių ordino karių gyvi išliko tik trys riteriai ir keletas kareivių.
Po Vytauto sužadinto pirmojo Žemaitijos sukilimo Markvardas apkaltino Vytautą išdavyste ir beveik sužlugdė 1404 m. Racionžo taiką ' Po sutarties sudarymo Markvardas įžeidė Birutės atminimą. Asmeninis konfliktas vis stiprėjo ir viršūnę pasiekė 1410 m. Žalgirio mūšyje, kur Markvardas dalyvavo kaip Brandenburgo komtūras. Pagal Jano Dlugošo tekstą Banderia Prutenorum, Markvartą į nelaisvę paėmė Dlugošo tėvas. . Vytautas įsakė Markvardui nukirsti galvą po to, kai Markvardas atsisakė atsiprašyti už įžeidimą.
Anglies, azoto ir deguonies ciklas
300px|right|thumbnail|CNO-I ciklas.
Bektašizmas
thumb|240px|Bektašių bendruomenė Albanijoje
Anglies, azoto ir deguonies ciklas
Anglies, azoto ir deguonies ciklas arba CNO ciklas (Anglies-azoto-deguonies), arba kartais Betės ir Veiczekerio ciklas – viena iš dviejų branduolinių reakcijų grandinių, kurių metu vandenilis žvaigždėse virsta heliu. Taigi, anglis, azotas ir deguonis čia tarnauja tik kaip katalizatoriai. Kita svarbi reakcijų grandinė yra žinoma protonų ciklo pavadinimu. Protonų ciklo reakcijų grandinė efektyviai vyksta poros Saulės (ir mažesnės) masių žvaigždėse. Tik 1,7 % 4He branduolių Saulėje yra gaminami CNO ciklo metu. Tačiau teoriniai modeliai rodo, kad CNO ciklas yra pagrindinis sunkesnių nei dvi Saulės masės žvaigždžių energijos šaltinis. CNO grandinę 1938 m. pasiūlė vokiečių astronomas Hansas Betė. CNO ciklo reakcijos yra :
Bektašizmas
Bektašizmas – musulmonų sufijų ordinas (tarika), išpopuliarėjęs Osmanų imperijos laikais.
Anglies, azoto ir deguonies ciklas
<dl><dd> </dd></dl>
CNO ciklas keturis protonus apjungia į helio branduolį (alfa dalelę). Ciklo metu išsiskiria du pozitronai (kurie anihiliuoja su elektronais ir išspinduliuoja du gama kvantus) ir du neutrinai, kurie palieka žvaigždę, nusinešdami dalį energijos. Anglis, deguonis ir azotas tarnauja kaip katalizatoriai ir yra pilnai regeneruojami.
Galima dar kita reakcijos šaka, Saulės branduolyje vykstanti 0,04 % laiko. Jos metu paskutinioji reakcija gamina ne 12C ir 4He, bet 16O ir fotoną:
Bektašizmas
Ypač didelę reikšmę bektašizmas įgijo susikūrus Osmanų imperijai. Šiam ordinui priklausė visi imperijos kariai (janyčarai). Bektašizmo idėjų pagalba buvo platinamas islamas krikščioniškose Balkanų šalyse. 1826 m. Mahmudas II uždraudė bektašizmą ir paskelbė jį erezija. Veikė pogrindyje, tikinčiųjų persikėlė į Balkanus. Įkūrus Turkijos respubliką, buvo uždrausti visi sufijų ordinai. Komunizmo laikais ordinas Albanijoje buvo uždraustas.
Anglies, azoto ir deguonies ciklas
Kaip anglis, azotas ir deguonis pagrindinėje reakcijos šakoje, taip ir fluoras pagamintas šioje šakoje yra tik katalizatorius ir žvaigždėje jo nedaugėja. Pagrindinė CNO ciklo grandinė vadinama CNO-I, antroji grandinėlė vadinama CNO-II. Taip pat dar yra dvi grandinėlės, CNO-III ir CNO-IV kurios yra efektyvios tik sunkesnėse žvaigždėse. Jos prasideda sulig paskutine CNO-II ciklo reakcija ir pagamina 18O ir gama kvantą vietoje 14N ir helio branduolio:
Boružinis storagalvis
Boružinis storagalvis arba raudonasis eresas (Eresus cinnaberinus) – storagalvių (Eresidae) šeimos voras, Lietuvoje aptinkamas retai. Patelė 15-20 mm, juoda, aksominė, apaugusi blizgančiais plaukeliais. Patinėlis – apie 10 mm; galvakrūtinė juoda, su juodais, baltais bei raudonais plaukeliais. Pilvelis ugninio raudonumo, su keturiomis didelėmis juodomis dėmėmis ir dviem mažais juodais taškeliais. Kojos su šviesiais žiedais. Vorams būdingas lytinis dimorfizmas. Patinėliai sugeba šuoliuoti.
Voras žemėje įsirengia verpalais išklotą iki 10 cm ilgio ir 1 cm skersmens urvelį, kurio piltuvėlio pavidalo anga yra dirvos paviršiuje ir uždengta verpalų kilimėliu. Nuo čia į visas puses nusidriekia susipynusios gaudomosios gijos. Surasti tokius gerai užmaskuotus urvelius yra sunku. Medžioja dažnai didelius, tvirtu chitininiu sluoksniu vabalus (mėšlavabalius, šoklius).
Anglies, azoto ir deguonies ciklas
Nors katalizėje dalyvaujančių CNO branduolių skaičius CNO ciklo metu nekinta, tačiau žvaigždei evoliucionuojant branduolių skaičių proporcijos keičiasi. Kai ciklas nusistovi (pasiekia pusiausvyrą būseną), 12C/13C santykis tampa lygus 3,5, o 14N tampa labiausiai vyraujančia frakcija, nepriklausomai nuo pradinės cheminės sudėties. Žvaigždės evoliucijos metu konvekcija pakelia medžiagą iš žvaigždės gelmių į paviršių, taip pakeisdama stebimą žvaigždės cheminę sudėtį. Raudonosios milžinės turi mažesnius 12C/13C ir 12C/14N santykius, nei pagrindinės sekos žvaigždės. Tai laikoma įrodymu, kad pagrindinėje sekoje svarbiausias energijos šaltinis yra protonų ciklas.
Boružinis storagalvis
Subrendę patinai pastebimi rugpjūčio – rugsėjo mėn. ir gegužės mėn, kai ieško patelių. Patelė urvelyje deda vieną apie 8-10 mm skersmens kiaušinių kokoną su 80 kiaušinėlių. Dieną šį kokoną išneša iš urvelio, kad sušiltų saulės atokaitoje, o vakarop jį vėl patalpina atgal. Išsiritusius jauniklius maitina iš burnos į burną suvirškintu maistu. Jaunikliai peržiemoja urvelyje kartu su patele. Per šį laiką voriukai neriasi 6 kartus. Pavasarį patelė žūsta ir tampa kaip papildomas maistas savo jaunikliams.
Gyvena apsaugotuose nuo vėjo pietiniuose šlaituose, sausose vietose, smėlėtame dirvožemyje.