cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Istorija
Kaip atskiras padalinys sanatorijoje mokymo dalis įsteigta 1962 m. rugsėjo 20 d. vyriausiojo gydytojo įsakymu. Mokyklos veiklos pradžia – 1984 m vasario 1 d. Tuomet prie sanatorijos buvo atidaryta aštuonmetė mokykla.
Vidurio Portugalija
Geografija
Svarbiausi miestai: Koimbra, Aveiras, Vizeu, Leirija, Koviljanas, Kaštelo Brankas, Figeira da Fosas, Guarda, Pinjelis, Mealjada.
Žaltys (mitologija)
Roplio kultas Lietuvoje
Ilgainiui atsirado ir plėtojosi gyvūnų garbinimo forma – zoolatrija bei ofiolatrija (gyvačių kultas), gyvūnai pradėti laikyti šventaisiais, susijusiais su atskiromis dievybėmis. Roplių kultas, persipynęs su kitais religiniais vaizdiniais išplito visoje Lietuvoje.
Sparčiai plėtojantis žemdirbystei ir gyvulininkystei drauge ir klasinei visuomenei, totemistiniai bei verslinio pobūdžio kulto vaizdiniai nyko. Daugiausia žalčio vaizdinių išliko mitologijoje, mene ir kai kuriuose prietaruose.
Žalčio kulto raida Lietuvoje
Akmens amžiuje Lietuvoje daugiausia randama stilizuotų žalčių ar gyvačių galvų, liemens dalių, uodegų – visa tai laikyta amuletais.
Žalčiai vaizduoti kaip geradariai, saugantys bendruomenę nuo pavojų, teikiantys gėrį. To laiko žmogui – totemo nešiojimas prilygo totemo garbinimui, nes buvo tikima, jog ir atvaizde apsigyvendavusi dvasia. Lietuvoje žaltys vaizduoti mėgta geometriniais ornamentais: vingeliais, eglutėmis, skersiniais, išilginiais brūkšneliais.
Realistiškai vaizduojami žalčiai paplito atsiradus ir tobulėjant kalvystei. Nuo tada ropliai vaizduojami žalvariniuose, vėliau geležiniuose dirbiniuose, papuošaluose.
Plėtojantis klasinei visuomenei, totemizmo, verslinio kulto bei animizmo pėdsakai ypač ryškūs buvo mituose, mene, apeigose.
Krikščionybei persekiojant senąsias tradicijas, ne tik mene, bet ir buityje, papročiuose lietuvių liaudies kultas žengė lemiamą žingsnį atgal. Nors irimo laikotarpiu kai kurie bruožai išliko ir skirtinguose tikėjimuose, randame vis kitokių įvaizdžio ir idėjos variacijų.
Dalis kulto persiformavo į dabartines liaudies tradicijas, žaidimus, įvairinančius žmonių gyvenimą, tapo reikšmingais papročiais.
Žalčio kultas vis sklido pasakojant pramogines pasakas, puošiant pagamintus daiktus. Iš lūpų į lūpas, iš daiktų į daiktus atkeliavo ir iki šių dienų, kur kultas įėjo ir į grožinę literatūrą, profesionalųjį meną, choreografiją.
Žalčio vaizdavimo įvairovė mene
Tautosakoje dažnai žaltys ar gyvatės vaizduojami be galvų, išžiotais nasrais ar su dviem realistiniais ar stilizuotais dvišakiais ar trišakiais galais. Teigiama, jog tai liežuvis. Toks vaizdavimas perimtas iš bendruomeninės santvarkos buvo žinomas jau viduramžiais.
Liaudies mene realistinis žalčio vaizdavimas išsilaikė iki dabar. Siužetas perimtas iš pirmykštės bendruomenės santvarkos buvo gyvas ir kapitalizmo laikotarpiu. Realistiškai gyvatės ar žalčiai vaizduojami ant įvairių darbo įrankių, baldų, dėžučių, rankšluostinių, važių, šepečių.
Ypač jų gausiai žalčiai vaizduoti Mažojoje liaudies architektūroje. Jų galima rasti ir virš langinių, ir ant koplytstulpių. Daug koplytstulpių su žalčio atvaizdu rasta Žemaitijoje. Daug kur ženklai sudėtingai stilizuoti – su papildomais ženklais, sparneliais.
Lietuvių liaudies mene dažnai aptinkama gyvatė ar žaltys apsivynioję aplink Gyvybės medį arba stulpą. Taip vaizduojami pirmieji biblinio Rojaus žmonės Adomas ir Ieva, kuriuos žaltys sugundęs suvalgyti vaisių. Šis motyvas per Bibliją atėjęs iš pirmykštės bendruomenės santvarkos, susijęs su Gyvybės medžio vaizdais.
Žalčio vaidmuo sakmėse
Lietuvių mitologinėse sakmėse pasakojama apie dvejopus žalčius – apie gyvenusius kartu su žmonėmis sodybose – namines gyvates – ir apie sutiktas miške.
Mitologinėse sakmėse pagrindinė žalčio funkcija – teikti gerovę namams, kuriuose gyvena. Sakyta, kad namai, kuriuose jis gyvena, yra laimingi, į juos netrenkia žaibas, aplenkia ligos, geriau auga gyvuliai.
Antroji žalčių funkcija – draugavimas su vaikais. Žalčiai su vaikais miegodavę vienoje lovoje, valgydavę iš vieno indo, kartu žaisdavę. Jei koks vaikas žaltį nuskriausdavo, tai žaltys jam nekeršydavęs.
Krikščionybės paveiktose sakmėse išryškinamas žalčio demonizmas, pabrėžiamas kerštingumas. Įpykęs žaltys žmogų lupa uodega, jį apspjauna. Tada žmogus apanka ir miršta.
Nužudžius žaltį, kiti žalčiai dažniausiai keršija nusmaugdami patį žudžiusį arba jo artimąjį, išpjaudami gyvulius.
Kačerginės vaikų sanatorijos „Žibutė“ mokykla
Mokyklos daina
Žodžius ir melodiją dainai sukūrė mokyklos bendruomenė.
Priedainis
Carlo Goldoni
Karlas Goldonis (, 1707 m. vasario 25 d. Venecija – 1793 m. vasario 6 d. Paryžius) – italų dramaturgas.
Biografija
Gimė turtingų miestiečių šeimoje. Nuo 1719 m. mokėsi jėzuitų kolegijoje Perudžoje, vėliau Rimini, iš čia pabėgo su keliaujančiais aktoriais. Pavijoje studijavo teisę, bet 1725 m. buvo pašalintas už eiles apie Pavijos merginų bjaurumą. 1731 m. baigė teisės mokslus Paduvoje. 1744–1748 m. dirbo advokatu. 1748–1753 m. rašė komedijas Sant'Angelo, 1753–1756 m. San Luca teatrams Venecijoje. Polemizavo su K. Gociu, kuris jo teatrą apkaltino visuomenės dorovės smukdymu. 1762 m. išvyko į Paryžių. Mokė Liudviko XV dukteris italų kalbos.
Kūryba
Remdamasis commedia dell'une jis reformavo teatrą priartindamas jį prie tikrovės. Savo komedijos principus išdėstė pjesėje „Komiškasis teatras“ (Il teatro comico 1750–1751 m.). Atsisakė improvizuoto teksto bei kaukių, įtvirtino dramą su pastoviu tekstu, realiais sudėtingais charakteriais, konkrečiomis buities detalėmis ir situacijomis; dramose atspindėjo buržua siekius ir vertybes. Parašė 267 pjeses, dauguma jų – komedijos. 1760–1762 m. sukūrė geriausias savo komedijas. Prancūzų kalba parašė „Atsiminimus“ (Mémoires 1787 m.). Jo kūryba turėjo įtakos Europos teatro raidai.
Bitaičių tvenkinys
Bitaičių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Pakruojo rajone, 2 km į vakarus nuo Lygumų. Sudarytas užtvenkus Kruojos upę (Mūšos intakas) 33,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,85 km, plotis – iki 0,21 km. Vakarinė tvenkinio pusė labai užžėlusi vandens augalija, tvenkinio galas užpelkėjęs. Altitudė 83 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai.
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 84,8 m, ilgis 125 m, plotis 8 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 33,6 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1975 m.
Prie Bitaičių tvenkinio yra Bitaičių, Ruslelių ir Naujalaukio kaimai. Šiaurine pakrante eina kelias.
Vidurio Portugalija
Administracinis suskirstymas
Vidurio Portugalija padalinta į 12 subregionų:
Kabalos centras
Kabalos centras – tai 1984 metais Kalifornijos valstijoje, Los Andžele Filipo Bergo (Feivel Gruberger tikras vardas ir pavardė) ir Karen Berg įkurtas žydų misticizmo judėjimas. Karen Berg sūnus Jehuda ir Michaelis yra šios organizacijos dvasiniai lyderiai.
Kabalos centras mokymas paremtas Zoharu ir kitomis žydų mistinėmis knygomis. Kabalos centras dažnai kaltinamas smegenų plovimu ir pinigų išviliojimu iš sektantų. Dainininkė Madonna Kabalos centrui yra jau atidavusi 21 milijoną dolerių.
Kabalos centro mokymas draudžia vyrams masturbuotis, teigiama, kad ranka išleista sperma tampa demonais. O kabalistams geriausias seksas siūlomas šeštadienio ryte, tada jie energetiškai prašviesėja. Sekso metu vyras turi būtinai patenkinti savo moterį, nes kitaip jis būtų savanaudis.
Kruopynė
thumb|240px|Kruopynės (Žybartonių arba Arklėnų) kalno viršukalnė
Kruopynė (arba Žybartonių kalnas, Arklėnų kalnas) – viena aukščiausių Lietuvos kalvų (293,57 m).
Stūkso Vilniaus rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Rakonių ir 2 km nuo Arklėnų. Stūkso Medininkų aukštumoje, nuo Juozapinės kalvos nutolusi apie 10 km į vakarus, vakariniame Varkalabiškių kaimo pakraštyje. Apžėlusi Varkalabiškių mišku. Aplink kalną įkurtas Kruopynės kraštovaizdžio draustinis.
IV pasaulio futbolo čempionato atranka
IV pasaulio futbolo čempionato atrankos varžybos vyko nuo 1949 m. birželio 2 iki 1950 m. balandžio 15 dienos. Užsiregistravo 34 rinktinės, tarp jų Italija (čempionė) ir Brazilija (šeimininkė) pateko į pirmenybes be atrankos. Likusios komandos kovojo 10 grupių:
Indija, Škotija ir Turkija atsisakė žaisti po to, kai jau buvo iškovojusios teisę dalyvauti finaliniame etape. Suomija pašalinta FIFA sprendimu, nors oficialioje FIFA svetainėje Suomijos atrankinės rungtynės yra įskaitytos. Bent 1 atrankos rungtynes sužaidė 19 komandų.
1 grupė
Škotai gavo teisę žaisti pirmenybėse, tačiau atsisakė. Vieta pasiūlyta Prancūzijai, bet ir ši atsisakė.
2 grupė
Su nugalėtoja Turkija atsisakė žaisti Austrija, tad turkai galėjo vykti į pirmenybes, bet atsisakė. Vieta pasiūlyta Portugalijai, bet ir ši atsisakė.
3 grupė
Pirmasis etapas:
Antrasis etapas:
Papildomos rungtynės:
4 grupė
Belgija atsisakė žaisti su poros nugalėtoja Šveicarija, tad pastaroji ir vyko į pirmenybes.
5 grupė
Suomijos rungtynės FIFA sprendimu pripažintos draugiškomis po to, kai ji atsisakė žaisti turnyre.
7 grupė
Argentinai pasitraukus, Čilė ir Bolivija pateko į pirmenybes be atrankos.
8 grupė
Peru ir Ekvadorui pasitraukus, Urugvajus ir Paragvajus pateko į pirmenybes be atrankos.
II etapas
Atsisakius visoms komandoms Indija galėjo keliauti į pirmenybes be kovos, tačiau ir ji atsisakė žaisti, kadangi FIFA oficialiai uždraudė oficialias rungtynes žaisti basomis, be batelių, o indai kaip tik norėjo žaisti basomis.
Francis Bacon
Biografija
Buvo Anglijos kanclerio Nicholas Bacon (1509–1579 m.) sūnus. Mokėsi Kembridžo universiteto Trejybės koledže, 3 metus dirbo pas Anglijos pasiuntinį Prancūzijoje. Grįžęs į Angliją įstojo į advokatūrą (1582 m.), o 1584 m. kaip opozicijos kandidatas buvo išrinktas į parlamentą. Buvo globojamas karalienės Elžbietos meilužio grafo Essexo, tačiau šiam suorganizavus sąmokslą prieš karalienę , 1601 m. Bacon jį kaltino kaip valstybės kaltintojas bei išleido manifestą Essex mirties bausmei pateisinti.
Sostą užėmus Jokūbui I (1603 m.), remiamas lordo Buckingemo ėmė sparčiai kilti karjeros laiptais: 1607 m. tapo vyriausiuoju advokatu (angl. solicitor general), 1613 m. vyriausiuoju įgaliotiniu (angl. attorney general), 1616 m. slaptosios tarybos nariu. Nuo 1617 m. lordas-antspaudo saugotojas, 1618 m. lordas-kancleris, Verulamo baronas. Nuo 1621 m. Sent Olbanso vikontas. Tais pačiais metais parlamento patrauktas į teismą kaltinant kyšininkavimu, nuteistas kalėjimu ir turto atėmimu ir pašalintas iš visų pareigų. Karalius nuo bausmės jį atleido, tačiau į valstybės tarnybą nebegrįžo.
1597 m. išleido Essays or councils civil and moral (Doroviniai ir politiniai svarstymai), kurie išgarsino jį kaip rašytoją. 1605 m. išleido knygą The Advancement of Learning.
Rotinėnų tvenkinys
left|120px
Rotinėnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Plungės rajone, 2 km į pietus nuo Žemaičių Kalvarijos. Sudarytas užtvenkus Pagardenio upę (Varduvos intakas) 2,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 1,3 km, plotis – iki 0,9 km. Yra 0,18 ha sala. Altitudė 127 m. Krantai daugiausia aukštoki. Kranto linija labai vingiuota.Tvenkinį supa kalvotas kraštovaizdis su pievomis ir dirbamais laukais bei mažais miškeliais.
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 128,4 m, ilgis 115 m, plotis 6,5 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 10,2 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1984 m., priklauso Žemaitijos nacionaliniam parkui.
Prie Rotinėnų tvenkinio yra Rotinėnų kaimas. Į rytus nuo tvenkinio eina kelias.
1561 m.
1561 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Prancūzijos kolegija
Prancūzijos kolegija – Prancūzijos aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų įstaiga Paryžiuje, Lotynų kvartalas, place Marcelin-Berthelot 11. Pavaldi Nacionalinio švietimo ministerijai, išlaikoma valstybės.
Istorija
Prancūzijos karalius Pranciškus I 1530 m. Paryžiuje įkūrė Karališkųjų lektorių kolegiją (Collège des lecteurs royaux), nuo 1534 m. – Trijų kalbų kolegija (Collège des trois langues), nuo 1545 m. – Karališkoji kolegija (Collège royal), nuo 1870 m. Prancūzijos kolegija.
Didysis kirtis (tenisas)
Keturi Didžiojo kirčio turnyrai yra patys svarbiausi teniso turnyrai per kalendorinius metus, vertinant pagal pelnomus teniso reitingo taškus, prizinį fondą, tradicijas ir visuomenės dėmesį. Didžiojo kirčio turnyruose vyksta moterų ir vyrų vienetų, dvejetų ir mišrių porų varžybos, taip pat jaunimo turnyrai. Per kalendorinius metus vyksta šie Didžiojo kirčio turnyrai
Daugiausiai iš eilės pasiekę Didžiojo kirčio finalus tenisininkai
Tenise labai sudėtinga laimėti Didžiojo kirčio turnyrą, tuo labiau laimėti visus ketverius turnyrus per metus. Statistikoje pateikiami sportininkai, kurie pasiekė mažiausiai 4 finalus iš eilės.
Indraja (upė)
Intakai: Laba, Grabė (dešinieji).
Nuo Vasaknų tvenkinių iki žiočių (6 km) vaga reguliuota, plotis 6–10 m, gylis 1–1,1 m. Vidutinis debitas: aukštupyje 0,11 m³/s, žemiau Indrajų ežero 0,51 m³/s, žiotyse 0,89 m³/s.
Upėvardis kildinamas nuo žodžio indrė („nendrė“).
Pesticidai
Pesticidai ( 'maras, liga' + caedo 'žudau') – medžiagos, skirtos kovai su nepageidaujamais organizmais. Šis pavadinimas yra apibendrintas. Pesticidai gali būti tiek biologinės kilmės, tiek sintetinės cheminės medžiagos. Daugelis pesticidų yra toksiški ir pavojingi žmonėms ir kitiems šiltakraujams gyvūnams.
Pesticidų grupės
Pesticidai vadinami pagal paskirtį:
Pagal patekimo į organizmą būdą:
Panaudojimas
Pesticidai yra naudojami kenksmingų organizmų kontroliavimui. Pavyzdžiui, jie naudojami žudyti uodus, kurie gali perduoti potencialiai mirtinas ligas, kaip Vakarų Nilo virusą, geltonąją karštligę, maliariją. Jie taip pat gali užmušti bites, vapsvas ir skruzdėles, kurios gali sukelti alergines reakcijas. Insekticidai gali apsaugoti gyvūnus nuo ligų, kurių atsiradimo priežastis gali būti parazitai, tokie kaip blusos. Pesticidai gali užkirsti kelią žmonių ligoms, kurios gali atsirasti dėl apipelijusio arba nesveiko maisto. Herbicidai gali būti naudojami išnaikinti keliuose piktžoles, medžius ir krūmus. Jie taip pat gali išnaikinti invazines piktžoles parkuose ir dykynėse, kurios galėtų sukelti žalą aplinkai. Herbicidai paprastai taikomi kontroliuoti tvenkinių ir ežerų dumblius ir augalus, tokius kaip vandens žolės, kurios gali trukdyti žmonių veiklai, pavyzdžiui, plaukimui ir žvejybai bei nuo nemalonus vandens vaizdo arba kvapo atsiradimo. Tokios nekontroliuojamų kenkėjų, kaip termitai kolonijos gali būti naikinamos specialiomis gaudyklėmis. Pesticidai naudojami parduotuvėse ir maisto sandėliuose saugoti nuo graužikų ir vabzdžių, kurie gali užkrėsti tokius maisto produktus kaip grūdai. Kiekvieno pesticido naudojimas yra šiek tiek rizikingas.
Pesticidai padeda išvengti derliaus nuostolių dėl vabzdžių ir kitų kenkėjų. Vieno tyrimo metų nustatyta, kad nenaudojant pesticidų buvo gautas apie 10 % mažesnis derlius. Kitas tyrimas, atliktas 1999 metais, nustatė, kad pesticidų uždraudimas JAV gali padidinti maisto kainas, padidinti bedarbystę ir sukelti pasaulinį badą. Dėl ekologiško maisto plėtros ir žemės apsaugos ir ekologijos klausimų seni pesticidai keičiami į naujus, nes žemė, kurioje buvo naudojami primityvūs pesticidai ilgai lieka užteršta.
1950 m. kovojant su maliarija DDT buvo tepamos sienos. Pagal 2009 m. Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) pareiškimus tam tikrais atvejais DDT galima naudoti kovojant su maliarija, griežtai laikantis PSO rekomendacijų. Tačiau 2007 m. atliktas tyrimas parodė, kad DDT susijęs su krūties vėžiu. Apsinuodyti DDT ir kitais chloruotais angliavandeniliais galima ir tada kai jie patenka į žmonių maisto grandinę, t. y. paveikiant jais gyvūnų audinius. Mokslininkai apskaičiavo, kad DDT ir kitų cheminių medžiagų organinių klasės pesticidai nuo 1945 metų išsaugojo 7 milijonus žmonių gyvybių, užkirsdami kelią tokioms ligoms kaip maliarija, buboninis maras, tripanosomozė ir vidurių šiltinė. Vis dėlto DDT naudojimas ne visada veiksmingas, nustatyta, kad 1955 m. ir 1972 m. Afrikoje devyniolika pasaulyje paplitusių uodų rūšių buvo atsparūs DDT. 2000 m. PSO Vietname atliktas tyrimas parodė, kad maliarijos kontroliavimas nenaudojant DDT buvo žymiai efektyvesnis nei jį naudojant. Kinijoje atlikti tyrymai 2010-ais parodė, kad apie 20 medžiagų, panašių į DDT, PCB (organo-chloridų), kaupiasi žemėje. Šis poveikis ekologijoje laikomas neigiamu. Pesticidų poveikis organizmams yra bioakumuliacijos pavyzdys. Organochloridai kaupiasi žemėje, vandenyje ir organizme. Ši medžiaga sunkiai pašalinama ir lėtai yra. JAV ji uždrausta, bet Meksikoje pasitaiko šio pesticido nelegalaus naudojimo atvejų. 1960-aisiais buvo aptikta, kad DDT užkerta kelią daugintis daugeliui žuvimi mintančių paukščių, dėl ko kilo rimta grėsmė jų biologinei įvairovei. Pagal Stokholmo konvenciją dėl patvariųjų organinių teršalų DDT dabar uždraustas žemės ūkyje, tačiau vis dar naudojamas kai kuriose besivystančiose šalyse.
Istorija
Dar 2500 pr. m. e. žmonės naudojo pesticidus tam, kad apsaugotų savo pasėlius. Pirmieji žinomi pesticidai buvo paprasčiausi sieros milteliai, naudoti šumerų prieš 4500 metų. Iki XV amžiaus tokios toksinės medžiagos kaip arsenas, gyvsidabris ir švinas buvo naudojamos žudyti pasėlių kenkėjams. XVII amžiuje kaip insekticidas buvo naudojamas iš tabako lapų išgautas nikotino sulfatas. XIX amžiuje įvesti du nauji pesticidai: piretrumas, išgautas iš skaistažiedžių ir rotenonas, išgautas iš tropinių daržovių šaknų. 1939 m. Paul Müller atrado DDT – labai veiksmingą insekticidą. Jis greitai tapo plačiausiai naudojamų pesticidų ir pasaulyje. 1940-aisiais gamintojai dideliais kiekiais pradėjo gaminti sintetinius pesticidus ir jų naudojimas plačiai paplito. Pesticidų naudojimas nuo 1950 m. išaugo 50 kartų ir dabar kasmet sunaudojama 2,3 milijonų tonų pramoninių pesticidų. Septyniasdešimt penkis procentus visų pesticidų pasaulyje naudojami išsivysčiusiose šalyse, tačiau besivystančiose šalyse jų sunaudojimas didėja.
Užtemimas
thumb|200px|right|Kelios minutės iki pilno [[Jupiteris (planeta)|Jupiterio užtemimo 2005 birželio 7 d.]]Užtemimas – dangaus kūno pridengimas kitu dangaus kūnu tokioje projekcijoje, kad pridengiantis kūnas atsiranda tarp pagrindinio šviesulio ir užtemdomo kūno.
Chevrolet Monza
Chevrolet Monza buvo gaminamas Chevrolet nuo 1975 iki 1980 metų. Automobilis pakeitė Chevrolet Vega ir buvo gaminamas ant GM H platformos, kaip ir Oldsmobile Starfire, Buick Skyhawk ir Pontiac Sunbird. Chevrolet anksčiau naudojo „Monza“ pavadinimą Chevrolet Corvair modeliams. Oldsmobile naudojo „Starfire“ pavadinima 1954-1957 metais Oldsmobile 98 modeliui, 1961-1966 metais Oldsmobile 88 modeliui.
Užtemimas
Žemėje stebimi Saulės užtemimai (kuomet Mėnulis pridengia Saulę) ir Mėnulio užtemimai (kai Žemė pridengia Mėnulį). Šie užtemimai toje pačioje vietoje kartojasi kas 54 metus ir 31 dieną.
Chevrolet Monza
Brazilijoje
Brazilijoje Chevrolet Monza pavadinimas buvo naudojamas General Motors braziliškam J-automobiliui, kuris buvo perdarytas Opel Ascona 3-durų hedžbekas. Vėliau buvo pristatytas 4-durų sedanas, o 2-durų kupe pakeitė hedžbeką, kuris buvo gaminamas nuo 1982 iki 1996 ir Chevrolet Vectra.
Užtemimas
Lietuvoje pirmą kartą užtemimą, kaip astronominį reiškinį, 1639 m. aprašė astronomas Albertas Diblinskis veikale „Astronomijos šimtinė“.
Chevrolet Monza
Meksikoje
Nuo 1996 iki 2003 m. meksikietškas Chevrolet naudojo Monza pavadinimą perdarytam Opel Corsa automobiliui.
Brazilija
Brazilijoje "Opel Ascona C" nuo 1982 m. gegužės mėn. iki 1996 m. buvo parduodamas kaip "Chevrolet Monza".
Dirbtinis neuroninis tinklas
Dirbtinis neuroninis tinklas – tarpusavyje sujungtų dirbtinių neuronų grupė. Ši technologija mėgdžioja žmogaus galvos smegenų darbą – tiksliau neuronų veikimą. Tiksliau, pirmosios idėjos kilo mąstant apie gyvas smegenis. Šiuo metu neuroniniai tinklai kuriami jau nelabai žiūrint, kaip ten yra gamtoje.
Taudenis
Taudenis  – gyvenvietė Malio šiaurėje, Tombuktu regione, Sacharos dykumoje, Taudenio baseine, 750 km į šiaurę nuo Timbuktu. Druskos gavybos centras. Tai yra viena karščiausių ir sausiausių vietų pasaulyje (vidutinė temperatūra 29 °C, liepą pakyla iki 49 °C, vidutinis kritulių kiekis 0,71 mm).
Dirbtinis neuroninis tinklas
Dirbtiniai neuroniniai tinklai yra tam tikros struktūros matematinės funkcijos, kurios naudojamos kaip funkcijų aproksimatoriai. Tai reiškia, jog neuroniniam tinklui suteikiant pavyzdinę informaciją (funkcijos įvestį ir rezultatą), jis geba išmokti imituoti pavyzdinę funkciją.
Taudenis
Gyvenvietė yra labai atokiame, sunkiai pasiekiamame Sacharos regione (Tanezrufte), kelių šimtų kilometrų spinduliu aplink nėra jokių gyvenviečių. Taudenio ir Tagazos druskos kasyklos minimos nuo 1586 m. Taudenyje XX a. pr. tebuvo nedidelis ksaras bei šulinys. Druska išgaunama iš buvusio ežero dugno. Nuėmus molingą sluoksnį, laužiami druskos luitai, sveriantys ~30 kg. Palaipsniui senkant druskos telkiniams, gavyba vykdoma vis toliau nuo ksaro (1906 m. – už 3 km, dabar – už 9 km). Druskos luitai gabenami dykuma per Arauaną į Timbuktu. Tradiciškai druska gabenama kupranugarių karavanais (vadinamais azalai), nors dabar bandoma gabenti ir automobiliais.
thumb|left|240px|Taudenio druska [[Moptis|Moptyje]]
1969–1988 m. Taudenyje veikė kalėjimas, kuriame buvo kalinami politiniai Moussa Traoré režimo priešininkai. Kaliniai buvo verčiami dirbti druskos kasyklose, daug jų dėl sunkių sąlygų mirė.
Dirbtinis neuroninis tinklas
Dirbtinis neuronas
Dirbtinis neuronas – biologinio neurono abstrakcija, pagrindinis dirbtinių neuroninių tinklų komponentas.
Išėjimo reikšmė gaunama pagal formulę:
Koeficientai \omega vadinami įėjimų svoriais, o funkcija \varphi – aktyvacijos funkcija.
Dažni aktyvacijos funkcijų pasirinkimai yra šie:
- žingsninė funkciją. Ši funkcija naudota ankstyvojoje dirbtinių neuroninių tinklų stadijoje bet dabar ji mažai naudojama. 0 arba 1.
- vadinamoji „lygintuvo“ funkcija (. Nulis neigiamoms reikšmėms, x kartojimas teigiamoms. Apie 2016 metus buvo viena dažniausiai naudojamų.
- vadinamoji sigmoidė, kuri „suploja“ įėjimą į intervalą [0;1]. Tai yra lyg tam tikra visur diferencijuojama žingsninė funkcija. Praeityje atrodė labai svarbu jog funkcija visur būtų diferencijuojama, bet vėliau buvo patebėta jog tai nelabai būtina.
- minkštojo maksimumo (angl. softmax) funkcija. Ji paverčia visas išėjimo komponentes į tikimybes, t. y. sunormuoja išėjimo vektorių į 1. Ji daugiausia naudojama tinkluose kurie ką nors klasifikuoja. Tuomet kiekvienai komponentei priskirs klasės tikimybę.
Neuroninių tinklų klasifikacija
Esama įvairių rūšių neuroninių tinklų. Vieni iš jų apmokomi su mokytoju (žinant reikiamas tinklo išėjimų reikšmes), kiti – be mokytojo. Istoriškai pirmi neuroniniai tinklai buvo vienasluoksniai perceptronai. Šiuo metu plačiausiai taikomi konvoliuciniai neuroniniai tinklai, ypač su vaizdo aprodojimu susijusiose užduotyse.
Taikymas
Dirbtiniai neuroniniai tinklai taikomi šiose srityse:
Rakonys
Rakonys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės pietuose, 9 km į rytus nuo Marijampolio. Seniūnaitijos centras. Yra Rakonių pagrindinė mokykla ir Turgelių vid. mokyklos pradinis skyrius. 5 km į šiaurės rytus nuo kaimo stūkso Kruopynės kalva – viena aukščiausių Lietuvos kalvų (293 m).
Gyventojai
thumb|center|500px|Rakonių ir apylinkių reginys
Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos institutas
VU Matematikos ir informatikos institutas (sutr. MII) – buvęs Vilniaus universiteto kamieninis padalinys.
Istorija
Instituto įkūrimo data laikoma 1956 m. spalio 1 d., kai buvo panaikintas Lietuvos mokslų akademijos Fizikos ir technikos institutas, ir įkurti trys nauji institutai: Statybos ir architektūros institutas, Energetikos ir elektrotechnikos institutas ir Fizikos ir matematikos institutas. Pastarasis institutas laikomas Matematikos ir informatikos instituto pirmtaku. Jo direktoriumi buvo paskirtas akademikas Adolfas Jucys.
1977 m. sausio 1 d. institutas suskaidytas į Fizikos institutą ir Matematikos ir kibernetikos institutą. 1990 m. liepos 9 d. pervadintas į Matematikos ir informatikos institutą. 2010 m. spalio 1 d. Matematikos ir informatikos institutas prijungtas prie Vilniaus universiteto.
Aitrusis baltikas
Aitrusis baltikas (Tricholoma sciodes) – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, baltikų (Tricholoma) genties grybų rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos institutas
Istorija
2018 m. sausio 1 d. sujungtas su Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos fakultetu.
Aitrusis baltikas
Lapuočių miškai. Vasara, ruduo. Kepurėlė pilkai rusva, violetinio atspalvio.
Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, jauna - kūgiška, vėliau - paplokščia, su gūbreliu, plaušuota, žvynuota, sausu oru smulkiai suskeldėjusi, tamsiai pilka, pilkai rusva, violetinio atspalvio. Lakšteliai tankūs, pilkšvi, priaugtiniai. Kotas 3–8 (11)×0,5–2 cm, baltas, pilkas, kartais rusvo atspalvio, prie lakštelių plaušuotas, žemiau lygus. Trama pilkšva, kieta, nemalonaus kvapo, kartaus skonio. Sporos 6–8×5–6 μm.
Būdingi požymiai: auga pavieniui arba nedidelėmis grupelėmis ir tik lapuočių miškuose.
Vilniaus universiteto Matematikos ir informatikos institutas
Mokslinė veikla
Institutas leido mokslinį žurnalą „Informatica“, įtrauktą į ISI sąrašą, taip pat „Lithuanian Mathematical Journal“.
Aitrusis baltikas
Nevalgomas, silpnai nuodingas. Retas.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 139 psl.
Juozas Bulavas
thumb|200px|Vanda ir Juozas Bulavai
Juozas Bulavas (1909 m. sausio 12 d. Ginotuose, Juodupės valsčius – 1995 m. liepos 20 d. Vilniuje) – Lietuvos teisės istorikas, mokslo, partinis, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1927 m. baigė Rokiškio gimnaziją. 1927–1931 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakulteto teisės skyriuje, 1932 m. dar baigė ekonomikos skyrių. 1932–1934 m. teisės mokslų žinias gilino Berlyno universitete.
1938–1940 m. Lietuvos žemės ūkio kooperatyvų sąjungos „Lietūkis“ poskyrio vedėjas. 1931–1938 m. LKP narys. Bendradarbiavo pogrindinėje komunistinėje spaudoje, 1932 m. žurnalo „Darbininkų jaunimas“ redaktorius. 1940 m. LSSR teisingumo ministerijos juriskonsultas. 1940–1941 m. Vilniaus universiteto prorektorius mokslo ir studijų reikalams, Teisės fakulteto docentas, profesorius. 1942–1943 m. Utenos bei Rokiškio gimnazijų mokytojas.
1944–1945 m. LSSR Valstybinės plano komisijos pirmininko pavaduotojas. 1944–1958 m. VU Teisės fakulteto katedros vedėjas. 1945–1946 m. LSSR mokslų akademijos organizacinio komiteto generalinis sekretorius. 1946–1952 m. Teisės instituto direktorius. 1948–1957 m. „Žinijos“ draugijos pirmininko pavaduotojas. 1949 m. Vilniaus universitete apsigynė istorijos mokslų kandidato disertaciją. 1950–1954 m. Vilniaus miesto tarybos deputatas. 1950–1954 m. Aukštųjų mokyklų ir mokslo įstaigų darbuotojų profesinės sąjungos respublikinio komiteto pirmininkas.
1953–1995 m. LMA narys korespondentas. 1953–1956 m. Ekonomikos instituto direktorius. 1956–1958 m. VU rektorius. 1959 m. pašalintas iš SSKP. 1959–1968 m. Ekonomikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis. 1969–1973 m. Istorijos instituto teisės sektoriaus vadovas. Vadovavo 8 aspirantų disertacijoms. Parengė spaudai keletą stambių monografijų bei daug mažesnių darbų.
1992–1995 m. LR Seimo narys.
1988–1990 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio dalyvis. 1989–1991 m. Lietuvos SSR rinkiminės komisijos pirmininkas. 1990–1991 m. rengė nepriklausomos Lietuvos Konstitucijos projektą. Nuo 1991 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos (LDDP) narys. 1992 m. lapkričio 25 d. kaip vyriausias amžiumi Seimo narys pirmininkavo pirmajam Seimo posėdžiui.
Šeima
Broliai Jonas (1903–1984) ir Antanas (1896–1961), seserys Emilija Mieliūnienė (g. 1895), Teofilė Kažemėkienė (1898-1985) ir Adelė Ginotienė (1901–1989), žmona Vanda (1906–1999), sūnus Vladas (1936–2004), dukra Rita (1940–2010).
Saugoma geografinė nuoroda
thumb|Saugomos kilmės vietos nuorodos logotipas thumb|Saugomos geografinės nuorodos logotipas thumb|Garantuoto tradicinio gaminio logotipas Saugoma geografinė nuoroda, saugoma kilmės vietos nuoroda bei garantuotas tradicinis gaminys – Europos Sąjungos teisėje numatytos geografinės indikacijos, saugančios regioninių maisto produktų pavadinimus. Ši sistema galioja visose Europos Sąjungos šalyse, per dvišalius ES susitarimus su kitomis šalimis ji taikoma ir daugelyje trečiųjų šalių.
Didieji Mogolai
thumb|Babūras thumb|[[Tadž Mahalas]] Didieji Mogolai  – Mogolų imperijos valdovų dinastija, valdžiusi 1526−1858 m. Save vadino šachais arba padišachais.
Saugoma geografinė nuoroda
Maisto produktų geografinių nuorodų apsaugą nustato 2006 m. kovo 20 d. ES Tarybos reglamentas nr.510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos, 2006 m. kovo 20 d. ES tarybos reglamentas nr. 509/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų kaip garantuotų tradicinių gaminių, bei 2006 m. gruodžio 14 d. Europos Komisijos reglamentas nr.1898/2006, kuris nustato šių Tarybos reglamentų detalią įgyvendinimo tvarką,
Didieji Mogolai
Istorija
Mongolų ir tiurkų kilmės dinastija. Pradininkas − Timūro ir Čingischano palikuonis Babūras, kilęs iš Ferganos Mogolistane (taip tuo metu vadinta Centrinė ir Vidurinė Azija). Iš to kilo ir Mogolų pavadinimas. XVII a. europiečiai dinastiją pavadino Didžiaisiais Mogolais.
Saugoma geografinė nuoroda
Saugomų geografinių nuorodų režimas taikomas vynui, sūriui, kumpiams, alyvuogėms, alui ir daugeliui kitų maisto produktų. Ši sistema yra panaši į prancūzišką Appellation d'Origine Contrôlée (AOC) sistemą, itališką Denominazione di Origine Controllata (DOC) ir ispanišką Denominación de Origen.
Didieji Mogolai
Istorija
Žymiausi valdovai: Babūras, sumušęs sultono Ibrahimo Lodi ir jo sąjungininkų kariuomenę ir tapęs Delio bei Agros valdovu, Humajunas, Akbaras, Džahangyras, Džahanšachas, Aurangzebas.
Saugoma geografinė nuoroda
Daugiausiai tokių geografinės apsaugos produktų yra registravusius Prancūzija ir Italija.
Didieji Mogolai
Istorija
Formaliai Didieji Mogolai Indijos valdovais buvo iki 1858 m., britų pašalinti iš sosto už tai, kad rėmė 1857−1859 m. Indų sipajų sukilimą.
Saugoma geografinė nuoroda
Lietuvoje
Į Saugomų geografinių nuorodų registrą, 2019 m. duomenimis, įtraukti 9 lietuviški produktai:
Helio nerija
Helio nerija (kaš. Hélskô Sztremlëzna; arba Putziger) – siauras, seklumoje susiformavęs pusiasalis, esantis šiaurinėje Lenkijoje, Pamario vaivadijoje, Pucko apskrityje. Jis skiria Pucko įlanką nuo Baltijos jūros.
Pusiasalio ilgis siekia 33 km. Plotis vietomis kinta, ties Jurata siekia apie 300 m, siauriausioje dalyje vos 100 m, o smaigalyje viršija 3 km. Kadangi pusiasalis buvo suformuotas vien tik iš smėlio, žiemos audrų metu siauriausios vietos dažnai užliejamos, tad pusiasalis virsta sala. Iki XVII a. nerija buvo salų grandinė, kuri tik vasaromis suformuodavo vientisą sausumos ruožą.
Iš žemyninės dalies iki tolimiausio taško, gausiai turistų lankomo Helio miestelio, nutiestas plentas ir geležinkelis. Kiti nerijoje įsikūrę miesteliai, uostai ir kurortai yra: Jastarnija, Kužnica, Chalupai ir Vladislavovas.
Nuo 1978 m. Helio nerija priklauso Pajūrio kraštovaizdžio parkui.
Karinė reikšmė
thumb|left|[[Landsat palydovo padaryta Helio nerijos palydovinė nuotrauka, 2000 m.]]
Nuo 1657 iki 1919 m. pusiasalis priklausė Prūsijai ir Vokietijai. Kai po Pirmojo pasaulinio karo pusiasalis atiteko Antrajai Lenkijos Respublikai, jis įgijo didelę karinę reikšmę ir buvo paverstas įtvirtintu rajonu, kuriame buvo dislokuota 3000 įgulos karių. 1939 m. Helio mūšio metu lenkų pajėgos vienoje vietoje susprogdino dalį pusiasalio, taip jį paversdami sala.
Nacistinės Vokietijos okupacijos metais Helio įtvirtinimai buvo dar labiau praplėsti, buvo įrengta 40.6 cm SK C/34 pabūklų baterija, tačiau jie greitai buvo perkelti į Atlanto sienos įtvirtinimus okupuotoje Prancūzijoje.
Lenkijai vėl atgavus sausumos ruožą jis po šiai dienai tebenaudojamas kariniams tikslams. Papildomų pabūklų buvo įrengta 5-ajame ir 6-ajame dešimtmečiuose. Dauguma šių įtvirtinimų šiandien yra atviri turistams, tačiau kai kurios pusiasalio vietovės priklauso Lenkijos ginkluotosioms pajėgoms.
Kosminė stotis
right|thumb|Tarptautinė kosminė stotis. Fotografuota 2001 m. rugpjūčio 20 d. iš [[Space Shuttle erdvėlaivio]]
Kosminė stotis – dirbtinis žmogaus sukurtas kosminis aparatas, galintis skraidinti įgulą ir skrieti aplink Žemę kaip dirbtinis palydovas. Kosminė stotis turi bent vieną erdvėlaivių švartavimosi mazgą tam, kad prie jos galėtų prisišvartuoti automatiniai bei pilotuojami erdvėlaiviai. Kosminėje stotyje yra atliekami įvairūs eksperimentai, kai kurie iš jų yra neįmanomi Žemės sąlygomis. Žymiausios kosminės stotys buvo TSRS/Rusijos „Mir“, „Saliut“, JAV „Skylab“ ir dabartinės Kinijos „Tiangong“ bei Tarptautinė kosminė stotis (pastarojoje priimami ir kosminiai turistai).
Alonzo Mourning
Alonzo Mourning (g. 1970 m. vasario 8 d.) – buvęs NBA krepšininkas.
Alonzo Mourningas gimė 1970 m. vasario 8 d., Česapyke, Virdžinijoje. Baigė Indian River High School vidurinę mokyklą Virdžinijoje. 1988 m. įstojo į Džordžtauno universitetą, tais pačiais metais dalyvavo JAV vyrų rinktinės treniruočių stovykloje.
1992 m. naujokų biržoje 2 šaukimu pasirinko Charlotte "Hornets" klubas. 1995 m. nepratęsė kontrakto su klubu ir lapkričio 27 d. buvo iškeistas Miami "Heat" klubui.
Likusią dalį sezono žaidė Miami "Heat" komandoje už veterano minimumo kontraktą. 2005 m. kovo 1 d. pasirašė sutartį su Miami "Heat" klubu.
2008 m. vasario 15 d. pasitraukė iš profesionalaus sporto.
Pašumeris
Pašumeris – kaimas rytinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Šėtos miestelio, prie Šumeros upės. Greta kaimo eina plentas. Netoliese įsteigtas Ilgatrakio miško botaninis-zoologinis draustinis. Išlikusios Pašumerio dvaro liekanos (klojimas, įvairių statinių pamatai ir griuvėsiai, želdiniai, tvenkiniai). Paplentėje stovi koplytėlė.
Istorija
Kaime buvo Pašumerio dvaras, minimas nuo 1560 m. Dvaras XIX a. pab. priklausė Veličkoms. Prie dvaro priklausė Bugumilavos palivarkas.
Kulautuvos vaikų sanatorinė mokykla
Istorija
miniatiūra|250px|left|Po renovacijos ant sienos paliktas praeito laikmečio motyvas miniatiūra|160px|right|Senoji rodyklė į mokyklą, 2021 m. Kulautuvos vaikų sanatorinė mokykla įkurta 1962 m., tuometiniam Lietuvos TSRS Švietimo ministrui M. Gedvilui patvirtinus 1962 m. birželio 16 d. įsakymą Nr. 432, kuriame nurodyta reorganizuoti nuo 1962 m. rugpjūčio 1 d. Kauno sanatorinę miško mokyklą į Kulautuvos sanatorinę mokyklą-internatą naujai pastatytų patalpų bazėje.
Kulautuvos sanatorinė mokykla-internatas gyvavo 30 metų, išleido 29 abiturientų laidas (baigusių 8-9 klases) – 737 mokinius. Per tris dešimtmečius čia mokėsi ir gydėsi daugiau nei 5000 vaikų iš visos Lietuvos.
1991 m. birželio 17 d. mokykla-internatas reorganizuotas įr tapo Respublikine Kulautuvos vaikų tuberkuliozės sanatorija. Nuo 1997 m. sausio 1 d. mokyklai suteiktas savarankiškos biudžetinės įstaigos statusas ir ji pavadinta Kulautuvos vaikų tuberkuliozės sanatorijos mokykla. Nuo 2008 m. gegužės 16 d. – Kulautuvos vaikų sanatorine mokykla.
Mokykloje kasmet mokėsi vidutiniškai 500 mokinių iš Kauno, Marijampolės ir Panevėžio apskričių.
Leonas Mykolas Radvila
Kunigaikštis Leonas Mykolas Radvila (1722 m. balandžio 11 d. – 1751 m. kovo 7 d. Nesvyžius) – LDK valstybinis veikėjas, Lietuvos lauko sargybinis (1750–1751 m.).
Biografija
Paveldėjo iš tėvo valdas Naugarduko vaivadijoje ir Šidlovecko grafystę Lenkijoje. 1750 metais gavo Lietuvos didžiojo sargybinio pareigybę.
Buvo globojamas savo giminaičių, Lietuvos didžiojo etmono ir Vilniaus vaivados Mykolo Kazimiero Radvilo Žuvelės ir jo žmonos Uršulės Pranciškos Višnioveckos.
Šeima ir vaikai
Po Leono Mykolo Radvilos mirties jo našlė Ana Micelskaitė ištekėjo antrą kartą už Lietuvos didžiojo etmono Mykolo Kazimiero Radvilos Žuvelės.
Kėdainių Spindulio mokykla
Kėdainių „Spindulio“ mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kėdainiuose, J. Basanavičiaus g. 99, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba didelių ir labai didelių specialiųjų poreikių vaikams. Įstaigos kodas 190985253. Steigėjas Kauno apskrities viršininko administracija.
Istorija
Mokykla įkurta 1964 m. Dotnuvos bernardinų vienuolyno rūmuose, 1987 m. perkelta į Kėdainiuose naujai pastatytą pastatą. 2005–2006 m. mokykla buvo renovuota už 3 036 560 Lt.
2006 m. balandį mokykloje vyko Respublikinė jaunųjų geografų olimpiada. Nuo 2022 m. mokykla pakeitė pavadinimą iš Kėdainių specialioji mokykla į Kėdainių „Spindulio“ mokykla.
Kaškaišas
Kaškaišas  – miestas Portugalijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, Lisabonos regione, 28 km į vakarus nuo Lisabonos, patenka į šalies sostinės aglomeraciją. Yra žvejybinis uostas. Verčiamasi žuvų konservų gamyba, turizmu, amatais (keramikos dirbiniai).
Kaškaišas yra populiarus pajūrio kurortas, garsėjantis savo paplūdimiais aukšto uolėto kranto įlankose. Veikia jūrų muziejus, Gimarainišo kunigaikščių muziejus. Kiekvieną šeštadienį vyksta bulių lenktynės ir žuvų turgūs. Kaškaiše stūkso XVII a. tvirtovė, kuri dabar yra Portugalijos prezidento rezidencija. Netoli miesto yra priešistorinių laidojimo urvų.
Istorija
Kaškaišas įkurtas 1364 m.
Santjagas (Maranjonas)
Santjagas  – upė Ekvadore ir Peru; Maranjono kairysis intakas. Prasideda Ekvadore, Kondoro Kordiljeroje, susiliejus Namangosos ir Samoros upėms, nešančioms savo vandenis iš Andų aukštikalnių. Pradžioje 55 km teka į rytus Morona Santjago provincija. Netrukus pasuka į pietus ir teka Peru teritorija, Amazonės departamentu. Teka per Amazonės žemumą, meandruoja. Ties Teniente Pinglo kaimu įteka į Maranjoną.
Upė laivuojama per visą ilgį, tačiau sausuoju metų laikų aukštupiu keliauti sudėtinga. Prie Santjago upės miestų nėra, tik vietinių indėnų (chibarų ir agvarunų) kaimai.
Marlous Fluitsma
200px|miniatiūra|Marlous Fluitsma 1980 m. Eurovizijoje su laimėtoju Johnny Logan
Maria Louise Clara Albertine (Marlous) Fluitsma (g. 1946 m. gruodžio 12 d. Ziutfene) – olandų aktorė.
Biografija
Marlous užaugo Neimegene, kur jos tėvas dirbo mokytoju. Po studijų teatro akademijoje Mastrichte, vaidino „Groot Limburgs“ (Limburgo provincija) ir Hagos teatruose. Marlous išgarsėjo 1973 metais, gavusi vaidmenį filme „De Spinse“.
Kiti svarbūs jos karjeroje filmai – „Uit elkaar“ (1979) ir „Ik ben Joep Meloen“ (1981), bei televizijos serialai „Pommetje Horlepiep“ (1976) ir „De Fabriek“ (1981).
1980 m. balandžio 19 d. vedė Hagoje vykusį 1980 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą.
Nuo 1990 m. spalio mėn. iki 1991 m. pabaigos Marlous atliko Helen Helmink vaidmenį populiariame olandų televizijos seriale „Goede tijden, slechte tijden“.
1565 m.
Mirtys
Nedatuota
Lietuvos paminklai
Lietuvos paminklai, iki 2002 m. „Paminklai“ – Lietuvos valstybės įmonė Vilniuje, Šnipiškių g. 3.
Istorija
Įkurta 1991 m. A. Jocio iniciatyva prie Paminklotvarkos departamento (dab. Kultūros paveldo departamentas), 1995 m. įmonė reorganizuota į specialios paskirties bendrovę „Lietuvos paminklai“. 2003 m. bendrovės statusas pakeistas į UAB, tuo pačiu plečiant veiklą, pritraukiant lėšų iš Europos Sąjungos struktūrinių fondų. Šios lėšos ir dabar naudojamos Lietuvos kultūros paveldo išsaugojimui bei tvarkymui. Nuo 2007 m. valstybės įmonė. Dirba aukštos kvalifikacijos ekspertai, statybos vadovų atestatus turintys techninės priežiūros inžinieriai, statinių projektų vadovai, architektai, archeologai, iš viso – 45 specialistai.
Veikla
Įmonė organizuoja kultūros paveldo objektų tyrimus, atlieka projektavimo, konservavimo, restauravimo, remonto ir atkūrimo darbus, nuo 2007 m. t. p. vykdo kultūros paveldo objektų ir vietovių tvarkymą, jų priežiūrą, atlieka tvarkomuosius statybos darbus, specialųjį teritorijų planavimą. Įmonė įgyvendina valstybės, savivaldybių, privačių asmenų, ES struktūrinių fondų finansuojamus kultūros vertybių priežiūros projektus, vykdo paveldotvarkos programas. 1991–2006 m. tvarkė apie 1000 kultūros paminklų už 331 mln. Lt.
Itokortormitas
Itokortormitas, dar Ilokortormiutas arba Skorsbisunas  – gyvenvietė rytų Grenlandijoje, Sermersoko savivaldybėje, Liverpulio Žemės pusiasalyje, prie Grenlandijos jūros Skorsbio užutėkio.
Tai viena atokiausių Grenlandijos vietų. Yra sraigtasparnių tūpimo aikštelė, iš kurios vykdomi skrydžiai iki Nerlerit Inaat oro uosto (už 40 km nuo Itokortormito): iš ten vykdomi skrydžiai į kitas Grenlandijos vietas, o vasarą – ir į Islandiją. Taip pat yra jūrų uostas (pasiekiamas tik vasarą).
Verčiamasi žvejyba, turizmu. Veikia bažnyčia, yra paminklas Einarui Mikelsenui.
Istorija
Gyvenvietę 1925 m. įkūrė danų keliautojas Einaras Mikelsenas. Čia perkelta ~80 inuitų iš Tasilako. Vietovė pavadinta XIX a. šią vietovę tyrinėjusio britų keliautojo Viljamo Skorsbio garbei. Vietinis inuitų pavadinimas, tuo tarpu, reiškia „didžiojo namo gyventojai“. Ilgą laiką buvo verčiamasi narvalų, baltųjų lokių, poliarinių lapių, ruonių, jūrų vėplių medžiokle.
Plunksnius
thumb|right|160px|Plunksniai Plunksnius – smogiamojo ginklo buožės variantas, kurio metalinė galva turi iki 16 radialių plunksnų (plokštelių). Dažniausiai plunksnų būdavo nuo 4 iki 8. Galva viršūnėje kartais turėdavo buką smaigalį, kuriuo buvo galimi buki dūriai. Plunksnų, kurios nereta būdavo trikampės, viršūnėmis būdavo lengviau pramušti ar įlenkti šarvus. Smogiant plunksnuota galva smūgis koncentruojamas mažesniame paviršiuje, negu apvalia paprastos buožės galva. Šis buožės patobulinimas pasidarė svarbus, kai Europoje vėl ėmė įsigalėti plokštiniai šarvai.
Plunksniai būdavo vienrankiai ir dvirankiai. Dvirankiai europietiški plunksniai neretai būdavo ilgakočiai (kotas iki 2 m ilgio). Plunksniaus kotas paprastai turėdavo žiediškus sustorėjimus, kurių viršutinis veikė kaip garda, o apatinis smogiant neleisdavo ginklui išsprūsti iš rankos.
Populiariausias plunksniaus variantas turėjo 6 plunksnas – tai vadinamasis šešiaplunksnis. Rusijoje ankstyvieji (XIV a. vidurys) šešiaplunksniai dažnai būdavo apie 60 cm ilgio ir 1,8- 2,7 kg masės, plunksnos būdavo trikampio skerspjūvio. Vėliau (XV a. pradžia) ėmė gaminti dukart lengvesnius vienrankius šešiaplunksnius. Lietuvos kariuomenėje plunksniai buvo gana paplitę XVI-XVIII a., kaip etmonų, pulkininkų, rotmistrų ir vėliavininkų ginkluotės dalis ir valdžios simboliai.
Plunksniai angliškai vadinami flanged mace, o rusiškai – пернач. Vienas iš naujų rusiškų pistoletų pavadintas пернач – tai OC-33 Pernač.
Plunksniai kaip ir buožės neretai buvo valdžios simbolis, pvz., Rusijoje kazokų atamanai juos naudojo iki pilietinio karo 1918-1922 m.
Dinastija
Dinastija ( „valdžia, viešpatavimas") – tos pačios giminės monarchų, vienas iš kito paveldinčių sostą, seka. Kai kuriose šalyse, turinčiose senas monarchijos tradicijas, ypač, kai dinastijos suskilusios į kelias šeimas, pagrindinė dinastija vadinama gimine.
Istorija
Pirmosios dinastijos atsirado senovės Egipte, Babilonijoje, senovės Irane, labiausiai išplito viduramžiais. Pagrindinis dinastijos principas – valdžią (sostą) paveldi vyriausias amžiumi vyriškosios giminės įpėdinis. Tik kai kuriose valstybėse, o nuo XX a. daugelyje šalių ši teisė suteikta ir moteriškosios giminės atstovėms. Dinastija nutrūksta, kai nebėra sosto paveldėtojų, arba ją nutraukia revoliucijos, perversmai.
Meleagras
thumb|„Meleagras ir Atalanta“, [[Jacob Jordaens paveikslas, XVII amžiaus pradžia]] thumb|Meleagras ir Kalidono šernas
Graikų mitologijoje Meleagras (t. p. Meleageras, Melagras; ) – Kalidono karaliaus Oinėjo (arba Arėjo) ir Altajos (kuretų karaliaus Testijo dukters) sūnus, Dejaneiros brolis.
Pagal Apolodorą („Biblioteka“ I, VIII, 1-3) bei Ovidijų („Metamorfozės“, VIII, 269-525), gimstant Meleagrui, jo motinai buvo išpranašauta, kad jis mirs, kai židinyje sudegs pliauska. Altaja nedelsiant išėmė iš židinio pliauską ir ją paslėpė.
Kalidono šerno medžioklė
Pagal Homerą (Iliada, IX, 529–599), Meleagras dalyvavo Kalidono šerno medžioklėje. Oinėjas pasiuntė jį sukviesti didvyrius medžioti apylinkes niokojusį žvėrį, kurį buvo pasiuntusi Artemidė. Į medžioklę susirinko garsūs Graikijos didvyriai: Jasonas, Tesėjas, Nestoras, Piritas ir Dioskūrai. Tarp visų buvo ir Atalanta, jį mylėjusi nuožmi medžiotoja. Kalidono šerną pavyko užmušti pačiam Meleagrui, o jo kailį jis padovanojo Atalantai, kurią buvo įsimylėjęs.
Artemidė, supykusi dėl Kalidono šerno užmušimo, sukurstė medžioklėje dalyvavusius Meleagro dėdes Toksėją ir Pleksipą ir jie ėmė prieštarauti dėl medžioklės prizo atitekimo moteriai. Kilusiame tarp Kalidono ir kuretų kare Meleagras juos užmušė. Taip pat užmušė Ifiklą ir Euripilą, kadangi šie įžeidė Atalantą.
Meleagro motina, supykusi dėl savo brolių žūties, sudegino nuo jo gimimo slėptą pliauską ir Meleagras mirė.
Pagal vieną Kalidono šerno medžioklės šaltinį, Meleagras išgelbėjo Atalantą, kurią mėgino išprievartauti kentaurai – Hilaėjas (Hylaeus) ir Raekas. Jis kentaurus užmušė.
Kita
Pagal kelis šaltinius, Meleagras buvo Partenopėjo ir Polidoros tėvas, dalyvavo argonautų žygyje. Jis užmušė Kolchidės valdovą Ajetą. Nugalėjo ieties metimo rungtyje Graikijos žaidynėse.
Parčevo valsčius
Parčevo valsčius  – kaimo-miesto valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Parčevo apskrityje. Centras – Parčevas. Ribojasi su Dembova Klodos, Jablono, Milanuvo, Nedžviados, Liublino Ostruvo, Semieno ir Ušcimuvo valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 m. duomenis valsčiaus plotas yra 146,23 km², iš kurių: Valsčius sudaro 15,35 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis: