cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Melninkai (Molėtai)
Melninkai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurėje, šalia vieškelio Molėtai–Kuktiškės. Per kaimą teka Suraiža, vingiuota upė (numelioruota iki vieškelio). Nuo vieškelio iki Želvų ežero išlikusi natūrali upės vaga įspūdinga: upelė teka nepaprasto grožio skardžiumi, kuris apaugęs mišku. Miške į Suraižą įteka Gudelių upelė. Melninkų miške buvo akmuo su žyme Vilko Pėdas.
Etimologija
Kaimo vardas kilęs iš asmenvardžio Melninkas.
Istorija
Užrašytas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje Nr. 1 (42v p.) de Melniki (1691). XVIII–XIX a. priklausė Suginčių dvarui. XVII–XVIII a. Melninkuose ant Suraižos upės (netoli tilto, esančio prie Kazakevičiaus sodybos) stovėjo vandens malūnas. Jo likučiai buvo aptikti sovietmečiu: melioruojant ir tiesinant upelės vagą aptikti žemėn statmenai suvaryti pušiniai rąstai. Gali būti, kad 1703 m. Molėtų krikšto metrikų knygoje minima vietovė Suražka, iš kurios yra Juozapas Malūnininkas (Josephus Molitor), yra dab. Melninkai, vėliau daug kartų minimas Martinas iš Suražkos, malūnininkas, 1707 m. užrašytas Martynas Melnikėlis. 1740 m. Suginčių dvaro inventoriuje kaimas vadinamas Melninkais arba Grūšiškėmis.
1945 m. gegužės mėnesį Melninkuose įvyko partizanų ir rusų kariuomenės mūšis. Partizanų būrys, apsistojęs raiste 1 km į rytus nuo Suginčių, buvo užpultas rusų kareivių. Atsišaudydami jie ėmė trauktis per laukus Melninkų kaimo link. Mūšiui baigiantis, į kaimą įsiveržė rusų kareiviai, ieškodami „banditų“, bet nieko nerado. Mūšyje tarp kitų dalyvavo Melninkų gyventojas, kulkosvaidininkas Edvardas Giruckas-Aukštuolis. Šio būrio vadas Kazys Skinderis-Gruodis pasitraukė į miškus, bet po trijų savaičių buvo rastas nušautas Lygalaukių kaime, rugių lauke.
Mbala
Mbala  – miestas šiaurės rytų Zambijoje, Šiaurės provincijoje, toliausiai į šiaurę nutolęs reikšmingesnis Zambijos miestas. Mbala įsikūrusi 22 km į pietryčius nuo pietinio Tanganikos ežero kranto, Didžiojo riftinio slėnio pašlaitėje, 25 km nuo Tanzanijos sienos. Keliai į Kasamą ir Mpulungu (prie Tanganikos). Vyksta prekyba žemės ūkio produkcija. Yra Moto Moto muziejus. 40 km nuo Mbalos yra antras aukščiausias krioklys Afrikoje – Kalambo krioklys. 2010 m. surašymo duomenimis čia gyvena 24 930 žmonių.
Istorija
Kolonijiniais laikais miestas vadintas Aberkornu.
Valgomasis lęšis
Valgomasis lęšis arba paprastasis lęšis (Lens culinaris) – pupinių (Fabaceae) šeimos lęšių (Lens) genties augalų rūšis.
15-40 cm aukščio vienametis žemaūgis augalas su kylančiu stiebu ir poriškai plunksniškais lapais ir ūseliais. Žiedai sukrauti kekėse. Vainikėlis žydras, rožinis arba balsvas. Ankštys kiaušiniškos formos, nusvirusios. Sėklos lęšio ar disko pavidalo, įvairių spalvų ir aštriais pakraščiais. Žydi birželio – liepos mėn.
Panaudojimas
Valgomasis lęšis naudojamas kaip pašarinis augalas.
Sudėtis
Sėklose yra daug angliavandenių, iki 60 % (daugiau nei mėsoje) baltymų, ląstelienos, mineralinių medžiagų, 1,3 % riebalų ir kt.
Mityba
Maistingumu jie pakeičia duoną, kruopas ir dalinai mėsą.
Nuo senų laikų verdama lęšių sriuba. Indijoje labai vertinamos lęšių savybės ir dažnai gaminami jie kartu su ryžiais.
Adolfas Grajevskis
Adolfas Grajevskis (, 1878 m. sausio 17 d. Maksvų dvaras, Kvėdarnos valsčius, Tauragės apskritis, Rusijos imperija – 1967 m. spalio 1 d. Ornetėje, Varmijos Mozūrų vaivadija, Lenkija) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
Kilęs iš dvarininkų šeimos. Mokėsi Palangos progimnazijoje ir Mintaujos gimnazijoje. 1896 m. įstojo į Peterburgo universiteto Matematikos ir fizikos fakultetą, vėliau perėjo į Teisės fakultetą, kurį baigė 1902 m.
1902–1904 m. Juozapo Montvilos Žemės ūkio banko darbuotojas, nuo 1905 m. vertėsi advokato praktika Kaune, Tauragėje.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Seimo lenkų frakcijai.
Pasibaigus seimo kadencijai, vertėsi advokato praktika Tauragėje, gyveno Papinaujos dvare. Po Antrojo pasaulinio karo išvyko į Lenkiją. Senatvėje rašė poeziją.
Breidsas
Breidsas  – didžiausias miestas Montserato saloje, faktinė sostinė, apie 1000 gyventojų. Po 1995 m. liepos 18 d. įvykusio Sufriero kalvų ugnikalnio išsiveržimo 1997 m. sostinė Plimutas buvo apleistas ir į Breidsą persikėlė vyriausybė.
thumb|left|200px|Breidsas žemėlapyje
Danielius (pranašas)
thumb|300px|Danielius liūtų duobėje
Danielius ( „Dievas yra mano teisėjas“) – Senojo Testamento personažas, žydas, minimas Danieliaus knygoje, kurioje aprašomas jo gyvenimas bei regėjimai. Didžiuma šiuolaikinių tyrinėtojų laikosi nuomonės, kad Danielius nebuvo istorinė asmenybė, o Danieliaus knyga esanti užslėpta aliuzija į Antiocho IV Epifano valdymą.
Tariamų Danieliaus kapaviečių esama šešiuose miestuose, žymiausia iš jų yra Sūzuose (pietų Iranas). Judaizme Danielius pranašu nelaikomas.
Biblijoje
Pasakojama, jog Danielius, dar būdamas paauglys, buvo paimtas į nelaisvę Babilono karaliaus Nabuchodonosaro, kai šis užėmė Judėjos sostinę Jeruzalę, ir nugabentas į Babiloną. Ten, pasak Biblijos, Danielius ir dar trys žydų jaunuoliai buvo išrinkti tarnauti karaliaus rūmuose. Tačiau jie atsisakė valgyti karališkus valgius, nes tai draudė Tora.
Vėliau Danielius išaiškino karaliui Nabuchodonosarui du jo sapnus, kurių reikšmės Babilono žyniai nesuprato. Karaliui Baltazarui jis išaiškino, ką reiškia ant sienos puotos metu pasirodęs užrašas. Danieliaus knygoje rašoma, kad tą pačią naktį Babiloną užėmė medai ir persai.
Persijos karalius Darijus Medas Danielių paskyrė vienu iš trijų karalystės ministrų ir ketino jam pavesti valdyti visą Persiją. Būtent dėl to kiti karalystės valdininkai nusprendė Danielių nužudyti, priversdami Darijų Medą išleisti įstatymą, draudžiantį 30 dienų kreiptis į bet ką su prašymu, išskyrus patį karalių. Danielius buvo sugautas besimeldžiantis Dievui ir įmestas į duobę sudraskyti liūtams. Tačiau rašoma, kad Dievas apsaugojo Danielių ir kitą rytą karalius jį rado visiškai sveiką. Už bausmę buvo nužudyti visi Danielių apskundę valdininkai bei jų šeimos.
Danieliaus knygoje taip pat aprašyti apokaliptiniai Danieliaus regėjimai.
Naoto Otake
(g. 1968 m. spalio 18 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1994 m., su ja dalyvavo 1988 ir 1992 m. AFC Azijos taurės turnyruose.
Kristijonas IV
thumb|left|70px|Kristijono IV monograma
Kristijonas IV (, 1577 m. balandžio 12 d. Frederiksborgas – 1648 m. vasario 28 d. Kopenhaga) – 1588–1648 m. Danijos ir Norvegijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Oldenburgų dinastijos. Frederiko II ir Sofijos iš Meklenburgo-Šverino sūnus, Onos Danės, Škotijos, Anglijos ir Airijos karaliaus Jokūbas VI žmonos, brolis, Frederiko III tėvas.
Valdymas
thumb|left|200px|Kristijono IV karūnavimas 1588 m. mirus tėvui iki 1596 m. už mažametį Kristijoną valdė Valstybės Tarybos nariai. Iš pradžių jis daugiausia rūpinosi amatų, prekybos, žemės ūkio plėtote, siekė įgyti kolonijų, todėl 1616 m. įkūrė Vest Indijos bendrovę. Įsteigė manufaktūrų, bandė karaliaus žemėse lažą pakeisti činšu.
Santuokos ir vaikai
thumb|140px|Kristijono IV piemoji žmona Ana Katerina Brandenburgė thumb|140px|Kristijono IVntroji žmona Kirsten Munk Kristijonas IV buvo vedęs du kartus, o vaikai buvo nuo penkių skirtingų motinų. Jį paveldėjo antrasis sūnus nuo pirmos žmonos, Frederikas, nes Kristijono vyresnysis sūnus, išrinktas jau paveldėtoju, mirė anksčiau už patį Kristijoną IV.
1597 metų lapkričio 27 d. Kristijonas vedė princesę Aną Kateriną Brandenburgę (1575–1612). Nuo tos santuokos gimė: 1615 metų gruodžio 31 d. vedė Kirsten Munk (1598–1658). Nuo tos santuokos gimė:
Saba
thumb|[[Sabos vėliava.]] Saba – sala Pavėjinių Antilų salų regione Karibų jūroje. Nyderlandų Karalystės dalis. Teritorija iškilusi ant potencialiai aktyvaus vulkano Mount Scenery, kuris yra aukščiausias taškas Nyderlandų Karalystėje. Salos administracinis centras – Botomas. 2004 m. surašymo duomenimis saloje gyveno 1424 žmonės.
Iki 2010 m. spalio 10 d. sala priklausė Nyderlandų Antilams.
Istorija
Kristupas Kolumbas pažymėjo šią salą 1493 m. lapkričio 13 d., tačiau, sulaikytas uolėtų ir pavojingų salos pakrančių, joje jis neišsilaipino. Sudužus laivui, 1632 m. Saba saloje išsilaipino grupė anglų. Jų teigimu, išsigelbėję salą jie rado neapgyvendintą, vis dėlto yra aiškūs įrodymai, kad saloje gyveno vietinės Karibų ir Aravakų tautos.
Kalba
Saloje kalbama anglų ir olandų kalbomis, abiejų mokoma mokyklose, ir abi kalbos yra salos oficialios.
Transportas
Čia yra vienas pagrindinis kelias, kuris ir vadinamas tiesiog „Keliu”.
Geruliškė (Telšiai)
Geruliškė – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Luokės.
Diego Maradona
Diegas Armandas Maradona (Diego Armando Maradona, 1960 m. spalio 30 d. Lanuse, Argentinoje – 2020 m. lapkričio 25 d. Tigrėje, Argentinoje)  – argentiniečių futbolininkas, 1986 m. pasaulio čempionato Meksikoje laimėtojas. Nuo 2008 iki 2010 m. Argentinos futbolo rinktinės vyriausiasis treneris.
Futbolininko karjera
Savo karjerą jis pradėjo Argentinos Juniors jaunimo komandoje, ten žaidė 1976–1981 m. Tada tapo Buenos Airių Boca Juniors žaidėju ir žaidė šioje komandoje iki 1982 m. Tada perėjo į ispanų F.C. Barcelona, šioje komandoje jam sekėsi sunkiai, todėl jau 1984 m. išvyko į SSC Napoli ir tapo šio klubo žvaigžde. Su Maradona siejamos didžiausios šio klubo pergalės. Kai argentinietis išvyko, SSC Napoli smuko vis žemyn ir žaidė antrajame pagal pajėgumą Italijos divizione.
1991 m. futbolininkas įklimpo į narkotikų liūną. Tačiau 1992 m., metus nežaidęs, pasirašė sutartį su ispanų Sevilla FC, šioje komandoje žaidė iki 1993 m. Po to Maradona tapo Newell's Old Boys komandos nariu tačiau dar net nepasibaigus sezonui išvyko. Po dvejų metų pertraukos vėl tapo Buenos Airių Boca Juniors nariu. 1997 m. baigė karjerą, o nuo 2005 metų vidurio dirbo Boca Juniors klube vadybininku.
Diego Maradona Argentinos nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1977 iki 1994 m. 1986 m. tapo pasaulio čempionu. Tais metais Pasaulio čempionato ketvirtfinalyje į Anglijos rinktinės vartus Maradona įvartį įmušė ranka, bet teisėjas to nepastebėjo, vėliau Maradona šį įvartį įvardino kaip „Dievo ranką“. Be to, tose pačiose rungtynėse su Anglija Maradona įmušė įvartį, tituluojamą „šimtmečio įvarčiu“ – jis nuo aikštės vidurio persivarė kamuolį per visus anglų gynėjus ir pelnė įvartį (4 min. vėliau po įvarčio ranka). Diego Maradona kartu su Pele dažnai vadinami geriausiais XX amžiaus pasaulio futbolininkais.
Trenerio karjera
Dar žaisdamas futbolą, Maradona jau bandė treniruoti regioninės Argentinos lygos klubą Mandiyú de Corrientes, o vėliau ir aukščiausios lygos klubą Racing Club de Avellaneda. 2008 m. Diegas Maradona, nors ir su labai trumpa trenerio patirtimi, tapo Argentinos nacionalinės rinktinės vyriausiuoju treneriu. Rinktinė patyrė keletą skaudžių pralaimėjimų, pakartojo savo blogiausią visų laikų rezultatą 6-1 pralaimėdama Bolivijai, todėl treneris susilaukė daug kritikos. Visgi Maradonos vadovaujama Argentina pateko į 2010 m. pasaulio futbolo čempionatą. Po pralaimėjimo pasaulio čempionato ketvirtfinalyje Vokietijai 4-0 Diego Maradona užsiminė, jog gali pasitraukti iš užimamų pareigų. 2010 m. liepos 27 dieną Maradona pasitraukė iš vyriausiojo trenerio pareigų.
2011 m. gegužę treneris pasirašė kontraktą su Jungtinių Arabų Emyratų klubu „Al Wasl“, bet, praėjus daugiau nei metams, dėl nepatenkinamų rezultatų sezono pabaigoje buvo atleistas.
Mirtis
2020 m. lapkričio 3 d. Maradona buvo paguldytas į kliniką La Platoje. Futbolininko asmeninis gydytojas paskelbė, kad pacientas paguldytas į ligoninę, kad būtų atkurta vandens pusiausvyra. Vėliau gydytojas taip pat pareiškė, kad Maradona buvo operuotas po smegenų kraujavimo dėl subduralinės hematomos. Lapkričio 11 dieną Diego buvo išrašytas iš ligoninės.
2020 m. lapkričio 25 d. Maradona mirė staiga sustojus širdžiai. Argentinos vyriausybė paskelbė trijų dienų nacionalinį gedulą dėl futbolininko mirties.
Paskutiniuoju Diego trenerio karjeroje tapusio La Plata klubo Gimnasia de La Plata vadovybė pareiškė nuoširdžią užuojautą Maradonos šeimai ir draugams.
Po mirties pradėtas tyrimas dėl galimo nužudymo. Tarp įtariamųjų buvo medikų komanda, kuri apkaltinta aplaidžia ir neadekvačia Maradonos priežiūra.
Žiauberiniai
Žiauberiniai (Physciaceae) – kerpių šeima. Gniužulas žiauberiškas, lapiškas arba krūmiškas.
Lietuvoje auga šios gentys:
Kilpininkai
Kilpininkai (Theridiidae) – didelė (virš 2000 rūšių ir 80 genčių) tinklus mezgančių Vorų (Araneae) šeima.
Lietuvos Nepriklausomybės Aktas
thumb|Nepriklausomybės nutarimo originalas thumb|Nepriklausomybės nutarimo [[faksimilė (1918 m. vasario 16 d.)]] thumb|Nepriklausomybės nutarimas „Lietuvos aido“ 1918 m. vasario 19 d. numeryje thumb|230px|Nutarimo signatarai
Kilpininkai
Voratinkliai
Rezga dviejų rūšių voratinklius: skraidantiems ir žeme bei medžių kamienais ropojantiems vabzdžiams. Skraidantiems vabzdžiams gaudomasis tinklas netaisyklingas, nuregztas iš netvarkingai persikryžiuojančių ir įvairiomis kryptimis nusidriekiančių siūlų. Ropojantiems vabzdžiamas stato taisyklingą tinklą, kuriame lipnūs gaudomieji siūlai nukreipti į dirvos paviršių, o pats patiesalas sudarytas iš voratinklinių siūlų. Prabėgdami dirvos paviršiumi vabzdžiai prilimpa prie gaudomųjų tinklų, kurie nuo žemės atitrūksta ir auka lieka kabaroti kol susipina siūluose. Daugeliui šios šeimos vorų rūšių gaudomasis tinklas tuo pačiu yra ir guolis, todėl veisimosi periodu jame galima aptikti patelę su kiaušinių kokonu. Tačiau kartais vorai tinkluose įsitaiso specialius guolius, užmaskuotus spygliais, dirvožemio dalelėmis.
Lietuvos Nepriklausomybės Aktas
Lietuvos nepriklausomybės nutarimas – Lietuvos Tarybos 1918 m. vasario 16 d. Vilniuje pasirašytas dokumentas, skelbiantis, kad atkuriama Lietuvos Valstybė, ir ji atsižada nuo visų valstybinių ryšių, kada nors buvusių su kitomis tautomis. Tolimesnį valstybės likimą bei santvarką pavesta kurti Steigiamajam Seimui.
Kilpininkai
Kiaušinėliai
Vorai rūpinasi išsiritusiais jaunikliais. Patelė juos maitina kūno sekretu iš burnos į burną. Daugelio rūšių jaunikliai lieka vorų tinkle ir slėptuvėje. Patinėliai leidžia čirpiančius garsus patelei prisivilioti.
Šiai šeimai taip pat priklauso nuodingi Latrodectus genties vorai.
Lietuvos Nepriklausomybės Aktas
Po Nepriklausomybės atkūrimo paskelbimo Lietuvą toliau valdė vokiečiai. Jie reikalavo, kad Lietuvos Taryba paskelbtų amžinąją sąjungą su Vokietija, tačiau, lapkritį Vokietijoje kilus revoliucijai, Lietuva liko neprijungta prie Vokietijos ir Lietuvos nepriklausomybė buvo galutinai pripažinta.
Sovietų Rusija nepriklausomybės nutarimą pripažino 1920 m. liepos 12 d., pasirašydama su atkurta Lietuva Taikos sutartį.
Nutarimo tekstas
Lietuvos nepriklausomybės nutarimo tekstas:
Nutarimas
''Lietuvos Taryba savo posėdyje vasario 16 d. 1918 m. vienu balsu nutarė kreiptis: į Rusijos, Vokietijos ir kitų valstybių vyriausybės šiuo pareiškimu:''
''Lietuvos Taryba, kaipo vienintelė lietuvių tautos atstovybė, remdamos pripažintąja tautų apsisprendimo teise ir lietuvių Vilniaus konferencijos nutarimu rugsėjo mėn. 18-23 d. 1917 metais, skelbia atstatanti nepriklausomą demokratiniais pamatais sutvarkytą Lietuvos valstybę su sostine Vilniuje ir tą valstybę atskirianti nuo visų valstybinių ryšių, kurie yra buvę su kitomis tautomis.''
Drauge Lietuvos Taryba pareiškia, kad Lietuvos valstybės pamatus ir jos santykius su kitomis valstybėmis privalo galutinai nustatyti kiek galima greičiau sušauktas steigiamasis seimas, demokratiniu būdu visų jos gyventojų išrinktas.
Lietuvos Taryba pranešdama apie tai vyriausybei, prašo pripažinti nepriklausomą Lietuvos valstybę.
Paskelbimas „Lietuvos aide“ ir vokiečių administracijos reakcija
„Lietuvos aidas“, kuriame visuomenei buvo paskelbta apie Lietuvos nepriklausomybę, vokiečių okupacijos metais buvo griežtai cenzūruojamas. Žinodama, kad nutarimo paskelbimas supykdys okupantų administraciją, Lietuvos taryba įsakė Martyno Kuktos spaustuvei išspausdinti kelis šimtus laikraščio egzempliorių trys dienos prieš cenzoriaus peržiūrą.
Vasario 18 d. tekstas buvo perspausdintas Vokietijos laikraščiuose – „Das Neue Litauen“, „Vossische Zeitung“, „Taegliche Rundschau“, „Kreuzzeitung“ ir kituose.
Signatarai
Vasario 16-osios nutarimo tekstą rengė Jonas Vileišis, Petras Klimas, Mykolas Biržiška, Steponas Kairys, o pasirašė 20 tarybos narių:
Dviejų originalų suradimas
2017 m. kovo 29 dieną, Vokietijos diplomatiniame archyve Berlyne Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) profesorius Liudas Mažylis rado Vasario 16-osios Lietuvos Nepriklausomybės Nutarimo originalą lietuvių kalba ir vertimą į vokiečių kalbą. Lietuvos policijos Kriminalistinių tyrimų centro ekspertai nustatė, kad Nutarimo originalas surašytas signataro Jurgio Šaulio ranka.
Valentinas Didžgalvis
(g. 1954 m. sausio 21 d. Kaune) – Lietuvos menotyrininkas.
Išsilavinimas
Baigė Kauno J. Jablonskio vidurinę mokyklą, studijavo Kauno politechnikos institute. 1975 m. įstojo ir 1980 m. baigė Leningrado Teatro, muzikos ir kinematografijos instituto (LGITMiK, dab. RGISI) Teatrologijos fakultetą.
Karjera
1980 m. Lietuvos mokslų akademijos Istorijos instituto menotyros skyriaus jaunesnysis, vėliau vyresnysis mokslinis bendradarbis. Rašė į Lietuvos rašytojų sąjungos savaitraštį „Literatūra ir menas“, žurnalą „Teatras“. 1984–1989 m. Šiaulių dramos teatro literatūrinės dalies vedėjas. 1988 m. gruodžio 12–22 d. Šiauliuose vykusio lietuvių dramaturgijos festivalio „Atgaiva“ biuletenio (4 numeriai, tiražas – 6 tūkst. egz.) leidėjas.
1989–1999 m. Šiaulių radijo centro (nuo 1996 m. UAB „Saulės radijas“) įkūrėjas, vyriausiasis redaktorius, direktorius. 1990–1995 m. Šiaulių m. savivaldybės tarybos deputatas. Aktyvus 1991 m. sausio įvykių dalyvis.
2000–2006 m. radijo stoties „Pūkas“ programų direktorius, vedė radijo ir televizijos „Pūkas-TV“ laidą „Kontaktas“.
Vulka Okronglikas
Vulka Okronglikas  – kaimas Lenkijos rytuose, Kosuv Lackų valsčiuje, Palenkės Sokoluvo apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaur4s vakarus nuo Kosuv Lackų, apie 28 km į šiaurės vakarus nuo Palenkės Sokoluvo ir apie 87 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime yra Vulka Okrongliko geležinkelio stotelė.
Mechanizuotoji brigada (Portugalija)
Portugalijos mechanizuotoji brigada – viena iš Portugalijos armijos brigadų. Suformuota 2006 m. iš Atskirosios mechanizuotosios brigados (Brigada Mecanizada Independente), kuri buvo suformuota iš 1-osios atskirosios mišriosios brigados (1ª Brigada Mista Independente), o ši buvo suformuota iš 3-iosios pėstininkų divizijos (3ª Divisão de Infantaria), kuri dar vadinta Nuno Alvareso divizija (Divisão Nun´Álvares). Ši divizija buvo suformuota 1953 m. ir priskirta NATO pajėgoms.
Struktūra
thumb|right|250px|Įvažiavimas į bazę Campo Militar de Santa Margarida, kur įsikūrusi Mechanizuotoji brigada. Ant postamento tankas M47 Patton, kuris buvo ginkluotėje iki 'Leopard 2A6'' Brigada bazuojasi Santa Margarida da Coutada, bazėje Campo Militar de Santa Margarida.
Brigadą sudaro:
Ginkluotė
Pagrindinė brigados ginkluotė yra:
Poison The Well
Poison the Well yra Hardcore / Post-Hardcore / Progressive Hardcore grupė iš Majamio (JAV), susformavusi 1997 m. Šiuo metų jie priklauso „Ferret Records“ kompanijai. Gitaristas Ryan Primack ir būgnininkas Chris Hornbrook yra vieninteliai grupės nariai išlikę nuo pirmojo albumo laikų, nors Jeffrey Moreira buvo atlikęs vokalo partijas visiems jų albumams. Šie trys muzikantai sudaro Poison the Well branduolį.
Heinrich Ilgenstein
Heinrich Ilgenstein (1875 m. birželio 3 d. Klaipėdoje – 1946 m. balandžio 5 d. Tičine, Šveicarija) – publicistas, dramaturgas.
Biografija
Gimė 1875 m. birželio 3 d. Klaipėdoje. Studijavo istoriją ir literatūrą Berlyno universitete. Baigęs mokslus dirbo žurnalistu, 1906 m. įkūrė literatūrinį savaitraštį Das Blaubuch. Nuo 1909 m. dirbo laikraštyje Preußenspiegel, Studien aus einem Kulturstaat, kritikavo Vokietijos imperijos valdžią, už tai buvo pasodintas pusei metų į kalėjimą. Išėjęs iš kalėjimo dirbo laikraštyje Die Gegenwart. Po kiek laiko išleido pirmąjį savo romaną Die beiden Hartungs. 1912 m. parašė pirmąją savo dramą Kammermusik. 1916 m. publikavo antrąjį romaną Haß regiert. Vėliau kūrė dramas įvairiems teatrams ir operetėms. Mirė 1946 m. balandžio 5 d. Tičine.
Ramunė Kalėdienė
Ramunė Kalėdienė (g. 1963 m. balandžio 23 d. Kaune) – Lietuvos visuomenės sveikatos specialistė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
Nuo 1992 m. Kauno medicinos akademijos (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytoja, nuo 2001 m. Socialinės medicinos katedros vedėja, nuo 2002 m. dar ir Visuomenės sveikatos fakulteto dekanė, nuo 2000 m. profesorė. Paskelbė apie 230 mokslinių straipsnių.
79-oji Oskarų teikimo ceremonija
79-oji Oskarų teikimo ceremonija buvo JAV Kino meno ir mokslo akademijos (AMPAS) rengtas renginys, skirtas pagerbti ir apdovanoti filmus, sukurtus 2006 metais. Ceremonija vyko 2007 m. vasario 25 d., Holivude. Pirmą kartą renginį vedė JAV aktorė ir pokalbių laidų vedėja Ellen DeGeneres. Ceremonijos prodiuserė – Laura Ziskin. Oskarų nominantai buvo paskelbti 2007 m. sausio 23 d. Daugiausia nominacijų gavo filmas „Svajonių merginos“. Tai pirmasis didžiausiame kiekyje kategorijų nominuotas filmas, kuris nebuvo nominuotas „Geriausio metų filmo“ apdovanojimui.
Daugiausia – keturis – apdovanojimus laimėjo filmas „Infiltruoti“, įskaitant ir Oskarą už „Geriausią metų filmą“. Antrus metus iš eilės „Geriausio aktoriaus“ ir „Geriausios aktorės“ prizus laimėjo aktoriai, suvaidinę biografiniuose filmuose.
Oskarų nominantai ir laureatai
Oskarų laureatai lentelėje yra paryškinti.
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
Šie filmai gavo daugiau nei vieną Oskarą:
Čiriki provincija
Čiriki provincija  – provincija, esanti Panamos rytuose, Ramiojo vandenyno (Čiriki įlankos) pakrantėje bei Kosta Rikos pasienyje. Administracinis centras – Davidas.
Geografija
Šiaurinę provincijos dalį užima kalnai (Talamankos Kordiljera, Centrinė Kordijera), ten stūkso aukščiausia šalies viršukalnė – Baru ugnikalnis (3474 m), bei kiti aukšti kalnai: Horketa, Fabrega (3335 m), Pikačas (2874 m), Pandas (2468 m) ir kt. Nuo kalnų link vandenyno teka daug vandeningų upių (Čiriki, Davidas, Čikas, Palo Altas, Kaldera, Čiriki Nuevas, Papajalis, Fonseka, Tabasara ir kt.). Kranto linija išraižyta upių estuarijų. Greta kranto yra keletas salų: Boka Brava, Palenkė, Parida, Seko salos. Įsteigtas Čiriki įlankos jūrinis nacionalinis parkas bei Baru ugnikalnio nacionalinis parkas.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 13 apygardų (skliaustuose – administracinis centras):
Geruogiai
Geruogiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kuršėnų.
Bafalas
Bafalas – miestas Niujorko valstijoje (JAV), rytinėje Erio ežero pakrantėje, prie Niagaros upės. 261,3 tūkst. gyventojų (2010; su priemiesčiais 1,2 mln.).
Istorija
Įkurtas 1789 metais. Ėmė sparčiai augti 1825 m. nutiesus Erio kanalą.
Poručikas
Poručikas (, iš ) – jaunesniojo karininko (paprastai – leitenanto) laipsnis kai kurių slavų valstybių kariuomenėse.
Rusija
Rusijos armijoje poručiko laipsnis pirmą kartą atsirado naujos rikiuotės pulkuose XVII a. viduryje. Minimas 1647 m. veikale „Pėstininkų kovinio rikiavimo mokslas ir gudrybės“ (rus. „Учение и хитрости ратнаго строения пѢхотныхъ людей“). Tuo metu poručikai būdavo kuopų (eskadronų) vadų padėjėjai, patikėtiniai, vėliau – puskuopių ir plutongų vadai.
Vėliau (nuo XVII a. antros pusės) poručikas tapo jaunesniųjų karininkų laipsniu, kuriuo buvo iki 1917 m.
Generali Arena
Generali Arena (dar žinoma kaip Stadion Letná) – futbolo stadionas Prahoje, Čekijoje. Talpina 19 784 žiūrovus. Stadione namų rungtynes žaidžia AC Sparta Praha bei dažnai tarptautines varžybas žaidžia Čekijos vyrų futbolo rinktinė.
Teisinis konsultavimas
Teisinis konsultavimas - dalykinis tiek fizinių, tiek ir juridinių asmenų konsultavimas teisės klausimais, teisinių patarimų teikimas; teisinė paslauga (kitos - teisinis atstovavimas, teisinis pavedimas). Formos - tiesioginis arba netiesioginis (pvz., Online teisinis konsultavimas). Naudojant komunikacijos priemones (pvz., telefoninis konsultavimas, Advokato karštoji linija, ) ir jų nenaudojant.
Poručikas
Rusija
1722–1798 m. poručikai Rangų lentelėje buvo priskirti IX–XII klasėms: 1884 m. Rusijos armijoje buvo panaikintas majoro laipsnis, o kapitono laipsnis pasislinko į majoro vietą. Kartu pasislinko visi laipsniai. Visi armijos poručikai buvo priskirti X-ai klasei, tik gvardijos poručikai liko IX-os klasės. X klasei buvo priskirti kazokų sotnikai, laivyno mičmanai, valdininkų kolegijos sekretoriai.
Generali Arena
Istorija
Pirmasis stadionas dabartinio vietoje buvo atidarytas 1921 m. Dabartinis stadionas pastatytas 1969 m. ir rekonstruotas 1994 m. Rekonstrukcijos metu dėl bėgimo takelių pašalinimo buvo uždarytas devyniems mėnesiams. 2001 m. atnaujinta bei įrengta šildymo sistema po aikšte.
Teisinis konsultavimas
Vokietija
Vokietijoje neteisminį teisinį konsultavimą reglamentuoja 2008 m. Vokietijos teisinių paslaugų įstatymas. Anksčiau - Vokietijos teisinio konsultavimo įstatymas.
Mpika
Mpika  – miestas šiaurės rytų Zambijoje, Šiaurės provincijoje, 230 km į pietus nuo Kasamos. Pro miestą eina Lusakos-Dar es Salamo plentas ir geležinkelis. Verčiamasi prekyba žemės ūkio produkcija, turizmu. Apylinkėse yra krioklių, nacionalinių parkų.
Teisinis konsultavimas
Vokietija
Neribotai neteismines teisines konsultacijas gali tik tam tikri asmenys, iš esmės advokatai, teisiniai atstovai, mokesčių patarėjai ir patentiniai patikėtiniai ir asmenys - tik neatlygintinai – asmenys, „susieti šeimos, kaimyninės pagalbos ryšiais arba panašiais artimais asmeniniais santykiais“ su paslaugos gavėju.
Generali Arena
Istorija
Praeityje stadione dažnai vykdavo tarptautinės varžybos. 1989 m. spalį stadione susirinko 34 000 žiūrovų į rungtynes tarp Čekoslovakijos ir Šveicarijos rinktinių. Šeimininkai nugalėjo varžovų komandą 3–0 atrankos varžybose į 1990 m. FIFA pasaulio futbolo čempionatą.
Teisinis konsultavimas
Vokietija
Kiti asmenys ir jų grupės esant tam tikroms sąlygoms gali teikti teisines konsultacijas pagal jų komptenciją bei vykdomas funkcijas. Tam būtina speciali registracija institucijose arba asmens, turinčio teisę teisiškai konsultuoti, vadovavimas (priežiūra). Registracijai būtina išpildyti specialias sąlygas (kaip tinkamumas, patikimumas, išmanynas, profesinės civilinės atsakomybės draudimas etc.).
Vartotojų apsaugos centrai gali teikti neteismines teisines konsultacijas (ir kitas teisines paslaugas) pagal savo kompetenciją. Kiti juridiniai asmenys, pvz., bankai, paprastai negali teisiškai patarinėti.
Generali Arena
Istorija
Iširus Čekoslovakijai, stadione nuo 1995 m. tarptautines varžybas žaidžia Čekijos vyrų futbolo rinktinė, įskaitant UEFA Euro 1996 m. čempionatą. Jame čekai nugalėjo Nyderlandų ir Norvegijos rinktines.
Teisinis konsultavimas
Vokietija
Vokietijos ginkluotosiose pajėgose dirba teisės patarėjai (tarnautojai), konsultuojantys karinių vienetų vadus visais klausimais, dirbdami vad. gretutinėje tarnyboje (antraeilėse pareigose, ) Bundesvero disciplinos advokatas. Bundesvero operacijose užsienyje dalyvauja turėdami kario statusą teisės patarėjais-štabo karininkais (Rechtsberaterstabsoffizier).
Šveicarija
Šveicarijoje teisinio konsultavimo įstatymai nereglamentuoja. Kiekvienas gali teikti teisės patarimus. Teismuose nebūtinas advokato dalyvavimas (savo interesams bei teisėms asmuo gali atstovauti pats). Leidžiama neatlygintinai atstovauti tretiesiems asmenims. Kai kuriuose kantonuose reguliarus atlygintinas atstovavimas civilinėse ir baudžiamosiose bylose yra išimtinė advokatų prerogatyva (teisė). Administraciniuose teismuose bei institucijose galima atstovauti kitiems asmenims atlygintinai net ir nesant advokatu.
Peter Molyneux
Piteris Molino (g. 1959 m. gegužės 5 d. Gildfordas, Saris, Jungtinė Karalystė) – britų kompiuterinių žaidimų dizaineris ir programuotojas. Jis sukūrė tokius žaidimus kaip „Populous“, „Dungeon Keeper“ ir „Black & White“, taip pat „Theme Park“ ir „Fable“.
Biografija
Už iš programinės įrangos kūrimo gautus pinigus P. Molino kartu su Lesu Edgaru 1987 m. įsteigė bendrovę „Bullfrog Productions“. Šioje studijoje buvo sukurtas dievo žaidimo žanro žaidimas „Populous“, kurio kopijų buvo parduota per 4 milijonai. Paskutinis Molino projektas šioje studijoje buvo „Dungeon Keeper“. 2004 m. šią studiją įsigijo „Electronic Arts“ ir prijungė prie savo padalinio „EA UK“.
Kiek vėliau, 1996 m., Molino įkūrė naują studiją „Lionhead Studios“, kurioje jau kitais metais buvo pradėta kurti žaidimą „Black & White“. Vėliau šioje studijoje buvo sukurtas „Fable“. Abu žaidimus išleisti pasisiūlė „Microsoft“, kuri vėliau įsigijo ir pačią studiją ir pavertė ją vienu iš savo studijos „Microsoft Game Studios“ padalinių.
Takumi Horiike
(g. 1965 m. rugsėjo 6 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1986–1995 m., su ja dalyvavo 1988, 1992 m. AFC Azijos taurės ir 1995 m. Karaliaus Fahdo taurės turnyruose.
Curt Jany
Curt Jany (1867 m. spalio 22 d. Klaipėdoje – 1945 m. vasario 18 d. Berlyne) – karininkas, istorikas
Biografija
Gimė 1867 m. spalio 22 d. Klaipėdoje. 1888 m. pradėjo tarnauti kariuomenėje, 1903 m. tapo generalinio štabo kapitonu. Kovojo I pasauliniame kare, vėliau tapo karo istoriku. 1937 m. apdovanotas Leibniz-Medaille apdovanojimu už akademinę veiklą. Žuvo 1945 m. vasario 18 d. Berlyne per miesto bombardavimą.
FreeDOS
FreeDOS – 1994 m. birželio 28 d. metais pradėta kurti atviro kodo DOS operacinė sistema, suderinama su MS-DOS 6.22. FreeDOS naujausia versija: 1.2. FreeDOS šiuo metu gali naudoti FAT 32 failų sistemą, palaiko įvairias pelės tvarkykles, pasiekia CD-ROM ir gali būti naudojama kartu su Windows (dviguba įkrova). FreeDOS platinama pagal GPL licenciją. FreeDOS puikiai veikia emuliuotose sistemose.
Istorija ir distribucijos
Kai Microsoft 1994 m. pareiškė, kad MS-DOS palaikymas ir pardavimas nutraukiamas, buvo pradėta kurti FreeDOS. Iki dabar vis dar aktyvios DOS distribucijos liko tik trys: FreeDOS, OpenDOS ir DR-DOS.
Panašumai su MS-DOS
FreeDOS yra susijusi su MS-DOS ir siekia būti MS-DOS pakaitalu nuo tada, kai MS-DOS projektas nutrauktas.
FreeDOS dalinai atstoja MS-DOS, netgi leisdama paleisti Windows ankstyvas versijas iš savęs.
FreeDOS turi keletą patobulinimų palyginus su MS-DOS, būtent: ATA, FAT32, LBA, TSR, ASPI ir kiti.
Suderinamumas
Gerai veikia Windows 1.0 ir Windows 2.0, bet Windows 3.x veikimas problematiškas. Windows 9x ir ME yra labai glaudžiai susiję su MS-DOS, todėl visiškai neveikia FreeDOS pagrindu, tačiau FreeDOS galima įrašyti į tą patį diską ir paleisti naudojant GRUB arba LILO.
Windows NT ir XP turi nuosavą paleidimo programą ir FreeDOS gali būti įtraukta į boot.ini ir taip paleista.
FreeDOS 32
FreeDOS 32 yra atskiras projektas su savais tikslais. FreeDOS siekia atkurti MS-DOS 6.22, o FreeDOS 32 siekia žengti toliau ir išplėsti/papildyti/patobulinti FreeDOS galimybes. Kol kas šis projektas labai ankstyvos stadijos.
Grafinės aplinkos
Egzistuoja kelios su FreeDOS suderinamos grafinės aplinkos. 16 bitų grafinė aplinka OpenGEM buvo aktyviai vystoma iki 2008 metų. SEAL (32 bitų grafinė aplinka) nebuvo atnaujinta nuo 2003 m. Daugiaplatformė, daugiaveiksmiškumą palaikanti darbalaukio aplinka Qube taip pat nebėra tobulinama.
Butlegeris
Butelius su alkoholiu slėpė batų auluose, iš čia ir kilo toks pavadinimas.
Herpetologija
thumb|250px thumb|250px Herpetologija (gr., herpeton = šliaužiantis daiktas) – zoologijos šaka, tirianti šaltakraujus sausumos stuburinius - varliagyvius ir roplius.
Herpetologija tiria varliagyvių ir roplių sandarą (morfologiją ir anatomiją), fiziologiją, gyvenimo būdą ir elgseną (etologiją), vystymąsi ir paveldėjimą (embriologiją ir genetiką).
Praktinė herpetologijos reikšmė
Svarbūs ir naudingi varliagyvių ir roplių ekologinės reikšmės tyrimai, ypač todėl, kad varliagyviai labai jautrūs aplinkos pokyčiams ir gerai atspindi aplinkos būklę.
Kai kurių varliagyvių ir roplių nuodai panaudojami medicinoje. Pavyzdžiui, kai kurių gyvačių nuodai naudojami kaip antikoaguliantai insulto ir širdies smūgio aukas.
Verslo planas
Panašias reikšmes žr. č i a
Verslo planas – planavimo elementas, naudojamas įvertinti ir planuoti būsimą veiklą. Planuodamas savo veiksmus ar siekdamas gauti investicijas ar paskolas, verslo planą sudaro verslininkas, įmonė. Taip pat gali sudaryti kitas (pvz., pasamdytas) asmuo. Verslo planas gali būti strateginio plano dalis. Atliekama rinkos analizė, padedant pasirinkti geriausius veiksmus, adekvačiai paskirstyti lėšas. Dažnai verslo planus reikalauja pateikti bankai. Pvz., kredito gavėjas turi įrodyti, kad jo veikla perspektyvi.
Verslo planas – tai dokumentas, kuriame struktūrizuotai išdėstyta esminė informacija apie įmonės dabartinę situaciją, veiklą, rezultatus, tikslus, poreikius ir planus bei prognozuojamas veiklos kryptis, perspektyvas ir rezultatus.
Verslo plano tikslas
Verslo planų rengimas sietinas su tam tikrais tikslais:
Verslo plano nauda
Verslo plano parengimas gali būti reikalingas konkrečiai situacijai (banko paskolai, ES paramai ir pan.) arba gali būti nuolat peržiūrimas, koreguojamas ir pritaikomas kasdienėje veikloje kaip pagalbininkas siekiant ir kuriant verslo sėkmę.
Verslo plano turinys
Verslo plano rengimas – individualus priklausomai nuo konkrečios situacijos ir konkretaus poreikio, dėl to gali skirtis ir verslo plano turinys.
Verslo plano turinio pavyzdys:
2.      Ūkio subjekto aprašymas.
a.      Juridiniai duomenys.
b.      Veikla ir veiklos tikslai.
c.      Savininkai, vadovai ir darbuotojai.
d.      Valdomas turtas ir kita nuosavybė.
e.      Veiklos rezultatai (finansinė analizė).
3.      Projekto pristatymas.
a.      Tikslai ir uždaviniai.
b.      Pageidaujamos gauti lėšos.
c.      Numatomos veiklos pristatymas.
d.      Siūlomi produktai (paslaugos).
a.      Esama rinkos būklė.
b.      Prognozuojama siūlomų produktų (paslaugų) rinka.
c.      Tikslinė rinka.
d.      Konkurentai.
5.      Rinkodara.
a.      Rinkodaros ir pardavimo strategija.
b.      Kainodara.
c.      Paskirstymas (tiekimas).
d.      Marketingo strategija.
6.      Produkto (paslaugos) gamyba (tiekimas).
c.      Planuojama infrastruktūra.
d.      Planuojamos technologijos.
e.      Aplinkosauga.
f.       Veiklų planas.
7.      Finansinis planas
a.      Pagrindinės prielaidos.
b.      Investicijos ir finansavimo šaltiniai.
c.      Dabartinis ir prognozuojamas balansai.
d.      Dabartinės ir prognozuojamos pelno (nuostolio) ataskaitos.
e.      Dabartinės ir prognozuojamos pinigų srautų ataskaitos.
f.       Investicijų efektyvumo (ekonominio gyvybingumo) vertinimas
8.      Projekto ekonominis ir socialinis vertinimas.
9.      Rizika.
10.  Priedai.
Kredito unija
Kredito unija – kooperatiniais pagrindais fizinių asmenų savanoriškai įsteigta ir nustatyta tvarka įregistruota finansų įstaiga. Kredito unija turi teisę priimti indėlius ir skolinti lėšas, teikti lėšų pervedimo ir kitas finansines paslaugas. 2018 metais visame pasaulyje veikė daugiau nei 85 tūkst. kredito unijų 118-oje valstybių, kurios kartu vienijo per 274 mln. narių.
Kredito unijos Lietuvoje veikia tik savo ir besiribojančiose savivaldybėse, o visas uždirbtas pelnas lieka bendruomenėje. Šios kredito įstaigos finansines paslaugas gali teikti savo nariams – fiziniams bei juridiniams asmenims. Kredito unijų veiklą Lietuvoje prižiūri Lietuvos bankas ir Centrinė kredito unija, kurių šiuo metu šalyje yra dvi: Lietuvos centrinė kredito unija ir KREDA – Jungtinė centrinė kredito unija.
Narystė kredito unijoje
Kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo, norintis naudotis kredito unijos paslaugomis, privalo tapti jos nariu, vadinasi, įsigyti pajų. Pagrindinis pajus yra kredito unijos vardinis dokumentas, suteikiantis nariui teisę ne tik naudoti finansinėmis paslaugomis, bet ir lygiaverčiai dalyvauti kredito unijos valdyme bei balsuoti visuotiniuose narių susirinkimuose. Vadinasi, kiekvienas kredito unijos narys kartu yra ir jos savininkas.
Kredito unijos nariu gali tapti veiksnus fizinis asmuo, turintis nuolatinę gyvenamąją, darbo ar mokymosi vietą Lietuvos Respublikos savivaldybės, kurioje įregistruota kredito unijos buveinė, teritorijoje ar su šia savivaldybe besiribojančių kitų kredito unijos įstatuose nurodytų savivaldybių teritorijose.
Taip pat kredito unijos asocijuotu nariu gali būti Lietuvos Respublikoje įregistruotas ir Lietuvos Respublikos savivaldybės, kurioje įregistruota kredito unijos buveinė, teritorijoje arba su šia savivaldybe besiribojančių savivaldybių teritorijose buveinę turintis juridinis asmuo.
Kredito unijų paslaugos
Kredito unijos nariai gali naudotis šiomis finansinėmis paslaugomis: Pastaba: šias ir kitas paslaugas teikia kredito unijos, esančios Lietuvos centrinės kredito unijos narėmis.
Kredito unijų pelnas lieka bendruomenėje, todėl jos gali palankesnėmis sąlygomis teikti paslaugas privatiems asmenims, smulkiems ūkininkams ir verslininkams. Kredito unijos aktyviai finansuoja verslo projektus, jaunas įmones, žemės ūkio veikla besiverčiančius ūkininkus ir bendroves. Kredito unijose taip pat galima taupyti pasirašius terminuotojo arba taupomojo indėlio sutartį. Kredito unijose laikomi indėliai yra apdrausti VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“.
2022 metų lapkričio mėn. Lietuvoje veikė 59 kredito unijų. Lietuvos centrinei kredito unijai priklauso 45 kredito unijos, kurios kartu sudaro LKU kredito unijų grupę. Ši grupė vienija per 120 tūkst. narių Lietuvos miestuose ir regionuose.
Lomžos gubernija
Lomžos gubernija – buvęs Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas, viena iš Lenkijos Kongreso karalystės gubernijų 1867–1915 m. Centras – Lomža. Buvo dabartinės Lenkijos šiaurės rytuose. Plotas 9 845 km². Gubernija ribojosi su Gardino gubernija, Plocko gubernija, Sedlcų gubernija, Suvalkų gubernija ir Varšuvos gubernija bei Prūsijos karalyste.
thumb|left|250px|Lenkijos Kongreso karalystė 1907 m.
Istorija
Įsakymas apie Lomžos gubernijos sudarymą išleistas 1866 m. gruodžio 31 d., įsigaliojo 1867 m. sausio 13 d. Gubernija suformuota iš dalių Augustavo ir Plocko gubernijų, kai iš jų sudarytos trys naujos gubernijos: Lomžos, Plocko ir Suvalkų gubernijos. Iš Augustavo gubernijos į naujai sudarytą guberniją pateko Ščučyno, Kolno, Lomžos ir Mazovijos Vysokio apskritys, o iš Plocko gubernijos pateko Ostrolenkos, Ostruvo, Makuvo ir Pultusko apskritys. 1870 m. vasario 26 d. pradėtas naudoti Lomžos gubernijos herbas. 1894 m. Pultusko apskritis buvo priskirta Varšuvos gubernijai.
Administracinis suskirstymas
thumb|left|250px|Lomžos gubernijos apskritys
1913 m. gubernijoje buvo 7 apskritys. Čia buvo 72 valsčiai, 1309 seniūnijos, 6 miestai, 3014 kitų gyvenviečių.
Gyventojai
Pagal 1897 m. Rusijos imperijos gyventojų surašymo duomenis gubernijoje gyveno 579 592 gyventojai. Miestuose gyveno 74 824 gyventojai, o kaimuose 504 768 gyventojai.
Gyventojų tautinė sudėtis pagal apskritis
Gubernijos gyventojų tautinė sudėtis atskirose apskrityse pagal 1897 m. surašymą:
Gyventojų skaičius apskrityse
Gubernijos gyventojų skaičius apskrityse ir miestuose pagal 1897 m. surašymą.
Užbaliai (Pilkalnio parapija)
Užbaliai arba Lužskojė (, nuo 1936 m. rugsėjo 17 d. Uschballen, nuo 1938 m. birželio 6 d. Eichbruch, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 14 km į pietryčius nuo Lazdynų, prie Rėnikės arba Molupės upelio.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Užbalių kaimo bendruomenė 1938 m. Minimi nuo 1625 m. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 9 ugniakurais, 1823 m. – valstiečių kaimas su 86 gyventojais. 1847 m. Užbaliuose buvo 14 gyvenamųjų pastatų ir 145 gyventojai. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Grumbkaukaičių domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Rudžių valsčiui. Tikintieji priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai. 1901 m. pro kaimą nutiesta siaurojo geležinkelio linija, įrengta stotelė. XIX a. pab. prie kaimo prijungtas Hochmanshofo dvarelis. Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu kaimas išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Hochmanshofas
Hochmanshofo (Hochmannshof) sodyba-dvarelis įkurta 1813 m., 1847 m. turėjo 13, 1905 m. – 27 gyventojus. 1879 m. dvarelis valdė 82,7 ha žemės, iš jų 70,7 ha ariamos, 11,2 ha pievų.
Laibenis
Laibenis (Alyssum) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų gentis.
Genčiai priklauso vienmečiai ir daugiamečiai augalai. Ją sudaro 100-170 rūšių, daugiausiai paplitusių Viduržemio jūros srityje.
Rūšys
Lietuvoje auga:
Juozas Galvydis
Juozas Galvydis (1896 m. lapkričio 16 d. Davainiuose, Užpalių valsčius – 1982 m. sausio 3 d. Vilniuje) – Lietuvos karininkas, istorikas, pedagogas, bibliotekininkas, vertėjas.
Biografija
1915–1918 m. tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, 1917 m. podporučikas. 1919–1923 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, dalyvavo kovose su Lenkijos kariuomenės daliniais, 1923 m. kapitonas. Dėl kairiųjų pažiūrų iš kariuomenės atleistas.
1944–1948 m. Kauno universiteto, 1949–1981 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1946 m. docentas. 1946–1948 m. SSRS ir LSSR istorijos, 1961–1973 m. Visuotinės istorijos katedros vedėjas. 1950–1956 m. dėstė ir Vilniaus pedagoginiame institute. 1945–1976 m. dirbo LSSR mokslų akademijos bibliotekoje. 1970–1976 m. žurnalo „Knygotyra“ redakcinės kolegijos narys. Redagavo filosofijos veikalų ir istorijos vadovėlių aukštosioms mokykloms vertimus.
Palaidotas Panemunės kapinėse.
Bibliografija
Išvertė rusų ir ukrainiečių rašytojų kūrinių: V. Šiškovo „Rūsčioji upė“ (1954 m.), I. Franko „Borislavo apsakymus“ (1954 m.), M. Stelmacho „Žmogaus kraujas ne vanduo“ (1959 m.), M. Šolochovo „Dono apsakymus“ (1958 m.), romanus „Pakelta velėna“ (1961 m.), „Jie kovėsi už tėvynę“ (1975 m.), I. Gončiarovo, K. Fedino, V. Fomenkos, V. Tendriakovo, M. Gorkio, O. Gončiaro, S. Zalygino ir kt. rašytojų prozos.
Latviai
Latviai  – šiaurės Europos tauta, vietiniai Latvijos gyventojai, gyvenantys rytų Baltijos jūros pakrantėje į šiaurę nuo lietuvių ir kalbantys latvių kalba. Latviai save vadina dviem vardais: kasdieniniu priesaginiu latvieši ir poetiniu latvji, kuris, kaip spėjama, galėjo kilti iš upės pavadinimo Latve ar Latva, neva tekėjusia per dabartinę Rytų Latviją.
Etimologija
Latvių pavadinimas siejamas su ‘žemės rėžis; laukas, dirva’, late ‘dirvos, arimo, lauko dalis’. Vardas latuvā ‘latviai’, *latā ‘latviai’ etimologiškai reiškęs ‘žemės žmonės’.
Istorija
thumb|left|250px|Baltų gentys [[XII amžius|XII amžiuje]]
1207 m. galutinai palaužtas lyvių pasipriešinimas, nes jie gyveno šalia Baltijos jūros apie Rygos įlanką ir prie svarbaus tuomet prekybos kelio Dauguvos upės, turėjo pirmieji atremti Kalavijuočių ordino atakas. 1208 m. pakrikštytos sėlių gentys. 1214 m. pavergti latgaliai. 1267 m. nukariauti kuršiai. 1290 m. galutinai pavergta Žiemgala, apie 10 000 žiemgalių pasitraukė į tuometinę Lietuvos valstybę.
Šioje teritorijoje dėl Kalavijuočių (nuo 1237 m. – Livonijos kryžiuočių) ordino pradėtos įvairių genčių priespaudos ir perkėlimo į kitas teritorijas lyviai, sėliai, žiemgaliai, kuršiai ilgainiui perėmė latgalių kalba šnekėjusios genties kalbą. Latgaliai buvo didžiausia ir mažiausiai per karus nukentėjusi gentis, nes jie mažiausiai priešinosi. Manoma, kad XIV a. latgaliai kėlėsi ar buvo keliami į ištuštėjusias nuo karų kitų genčių teritorijas ir taip davė pradžią latvių tautybės ir latvių kalbos susidarymui.
Emigracijoje
Pasak statistikos, 2011 m. sausio 1 d. Latvijoje latvių gyveno 1 284 194, arba 62,1 % visų Latvijos gyventojų. Nemažai latvių gyvena emigracijoje. Tai antrojo pasaulinio karo bei Sovietų okupacijos pabėgėlių palikuonys, taip pat sovietiniai tremtiniai. Daugiausia latvių už šalies ribų gyvena:
Kitose šalyse latvių gyvena mažiau, bet nuo 2004 m. gegužės 1 d. Latvijai tapus ES nare, dalis latvių nuolat išvyksta į ES šalis ir ten papildo jau iš seniau gyvenančius tautiečius, tad pateiktoji statistika dėl padidėjusio gyventojų mobilumo nėra tiksli.
Lietuvoje gyvena apie 3000 latvių; dauguma jų susitelkę Lietuvos šiaurės vakaruose nuo Šventosios iki Biržų, taip pat didžiuosiuose Lietuvos miestuose. Latviai (išeiviai iš Kuršo) buvo apgyvenę Kuršių neriją.
Mažą latvių procentą pokario Latvijoje lėmė didelė emigracija II pasaulinio karo pabaigoje ir kolonijinė bei asimiliacinė Sovietų Sąjungos politika, latvių trėmimai į tolimus Sovietų Sąjungos regionus. Daugiau žr. Latvijos istorija.