cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stanisław Kaplewski
Kūryba
Vienas iš Lietuvos lenkų kūrybinės sąjungos "Elips" įkūrėjų ir jos narys nuo 1993 m.
Dailininkas dalyvavo jau daugiau nei 80 parodų Lietuvoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje ir JAV.
Jo darbai pateko į privačias kolekcijas Lenkijoje, Vokietijoje, Čekijoje, Italijoje, Izraelyje, JAV, Kanadoje, Anglijoje, Prancūzijoje, Rusijoje, Šveicarijoje, Australijoje ir Lietuvoje.
1825 m.
1825 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Graikijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Graikijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Marijona Kušleikaitė
Marijona Kušleikaitė (g. 1938 m. balandžio 21 d. Tverjoniškėse, Šiluvos valsčius) – Lietuvos biologė, habilituota biomedicinos mokslų daktarė.
Biografija
1962 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1990 m. biologijos mokslų daktarė.
1962–1964 m. dirbo Nedzingės vidurinėje mokykloje. Nuo 1964 m. Kauno medicinos instituto, dab. Kauno medicinos universitetas mokslo darbuotoja, 1964–1970 m. dirbo Centrinėje mokslinių tyrimų laboratorijoje. 1970–1986 m. Širdies ir kraujagyslių fiziologijos ir patologijos mokslo tyrimo instituto, 1986–1992 m. – Z. Januškevičiaus širdies ir kraujagyslių sistemos fiziologijos mokslo tyrimo instituto, 1993–1996 m. Kardiologijos instituto mokslininkų grupės vadovė. 1997–2006 m. dirbo Kardiologijos instituto Kardiotropinių medžiagų sintezės ir tyrimo laboratorijoje. 1969–2001 m. Kauno medicinos instituto, 1996–1997 m. – Lietuvos kūno kultūros instituto, 1997–1999 m. – Vilniaus pedagoginio instituto dėstytoja, nuo 2000 m. docentė, nuo 2007 m. Klaipėdos universiteto Sveikatos mokslų fakulteto Reabilitacijos ir slaugos katedros profesorė.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – bioelementų įtaka išemine širdies liga sergančiam ligoniui, somotropino, hipodinamijos, Zn – kraujagyslių kontraktiliškumui, kraujagyslių pažeidimai taikant lazerinį spektroskopijos metodą. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių.
1119 m.
Pasaulyje
Vasaris
Glazūra
thumb|200px|Glazūruotas keramikinis indas Bottle Iran 16|thumb|200px|Vaza tapytu glazūruotu paviršiumi (kompozitas). Iranas, XVI a. thumb|200px|Viršutinėje dalyje pelenų glazūra glazūruotas indas. Japonija, 1852 m.
Glazūra – plona stikliška danga formuojama ant keramikos, porceliano ar akmens masės gaminių. Užlydoma degimo metu, naudojama gaminiams dekoruoti, suteikti spalvą, žvilgesį ar matinį efektą, sudaryti vandeniui nelaidų sluoksnį, sutvirtinti paviršių. Įvairios glazūros plačiai naudojamos kasdienėje aplinkoje: grindų bei sienų plytelėms, sanitariniams gaminiams, vonios bei virtuvės įrangai, indams.
Sudėtis
Glazūrose pirmiausia naudojamas silicis, kurio pagrindu formuojamas stikliškas paviršius, ir keraminis lydalas suskystinantis paviršinį padengiamo paviršiaus sluoksnį. Mišinio lydymosi temperatūrą mažina kalcis, boro oksidas. Aliuminio oksidas sukietina glazūros paviršių, padeda geriau prisitvirtinti. Spalvai, metališkam ar kitokiam vizualiniam efektui išgauti naudojami įvairių metalų oksidai bei karbonatai: geležies, vario, kobalto, chromo, alavo, cirkonio, švino.
Glazūrų tipai
Svarbiausios tradicinių glazūrų grupės vadinamos pagal keraminį lydalą:
Modernaus medžiagų mokslo sukurtų technologijų dėka išrasta daugybė kitų glazūrų, kurios nepriskiriamos tradicinėms.
Poveikis organizmams ir aplinkai
Spalvotoms bei metališkoms glazūroms gaminti naudojami sunkieji metalai įvairių oksidų pavidale. Esant net mažam mechaniniam glazūros paviršiaus pažeidimui, nekokybiškam padengimui ar dengimui pažeidžiant technologinius reikalavimus, per sąlytį su šiltu vandeniu ar rūgštimis šie patenka į aplinką, maistą, organizmus. Šių junginių į aplinką bei organizmus gali patekti ir dirbant su glazūromis garų ar dulkių pavidalu: atliekant apdailos darbus, dirbant glazūros bei glazūruotų produktų gamybos pramonėje. Dalis glazūrose naudojamų metalų gali sukelti įvairaus sunkumo alerginių reakcijų, reprodukcinės ar nervų sistemos pažeidimų. Švinas ir chromas yra du toksiški organizmuose besikaupiantys sunkieji metalai plačiausiai naudojami glazūrose. Glazūrų kokybė ir naudojimas paprastai stebimas ir reguliuojamas įvairių institucijų, ypač numatant sąlytį su maistu.
Kabarajus
Kabarajus  – užgesęs stratovulkanas Anduose, Bolivijoje, šalia Čilės sienos, tarp Islugos ir Tata Sabajos ugnikalnių. Aukštis 5860 m.
Glazūra
Istorija
Glazūra buvo naudojama jau senovės Egipte, Asirijoje. Lietuvoje išlikę ankstyviausi glazūruoti dirbiniai – Vilniaus katedros rūsių keraminės grindų plytelės (XIV a.). Nuo XV a. amatininkai dirbinius puošė vienspalvėmis žalsvomis, rusvomis, gelsvomis, nuo XVI a. – kelių spalvų glazūromis. XVI a. žalia, raudona, gelsva glazūra ėmė plisti liaudies dailėje. XIX a. santūrių spalvų glazūros buvo naudojamos privačiose keramikos dirbtuvese.
1931 m. Kauno meno mokykloje įsteigus keramikos studiją, imtos naudoti redukcinės (pradininkas Pranas Brazdžius). 5 dešimtmetyje plito žvilganti redukcinė glazūra, ją naudojo Jonas Mikėnas, Liudvikas Strolis, Vaclovas Miknavičius. 6 dešimtmečio pabaigoje išpopuliarėjo matinė glazūra, savo kūriniuose ją naudojo Aldona Ličkutė, Juozas Adomanis. Šių laikų lietuvių keramikoje naudojamos visų rūšių matinės ir žvilgančios glazūros.
Pusta
Pusta gali reikšti:
Apeliavimas į kilmę
Apeliavimas į kilmę – loginių argumentacijos klaidų grupė, kada apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama pagal jo kilmės šaltinį. Dažniausiai naudojama teiginio sukritikavimui, tačiau kartais ir palaikymui. Tai yra klaida, kadangi teiginio kilmė neturi jokio loginio ryšio su teiginio teisingumu ar klaidingumu. Logiškai ji nebūtų pateisinama net tada, jei teiginio šaltinis visada iki šiol būtų buvęs teisus (arba visada iki šiol klystų).
Susijusi argumentacijos klaida yra argumentas iš senumo, kuomet apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama iš to, kaip seniai jis yra atsiradęs.
Bergava
Bergava arba Cvetkovas (,1945–1946 m., nuo 1946 m. Цветково) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Gurjevsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Bergavīs prūsiškos kilmės. 1402 m. minimas Bergerwin. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Karaliaučiaus apskrities, nuo 1939 m. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kenigsbergo rajono, vėliau Gurjevsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novomoskovskojės apylinkės kaimas.
1120 m.
1120 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Baukai (Radviliškis)
Baukai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Šeduvos.
Rogožinekas
Rogožinekas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Liepinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
RKL 2014-2015 m. sezonas
RKL 2014–2015 metų sezonas – 10-as lygos sezonas, kuriame dalyvavo 34 klubai. 16 varžėsi A divizione, 18 B divizione. Lygos nugalėtojai - Telšių „Telšiai".
Advokatų garbės teismas
Advokatų garbės teismas – advokatų profesinės savivaldos institucija, garbės teismas. Nagrinėja advokatų drausmės bylas, sprendžia profesinės etikos klausimus. Advokatų garbės teismą paprastai steigia Advokatų rūmai. Teismo sprendimai gali turėti reikšmę sprendžiant, ar advokatas gali toliau eiti savo pareigas.
Lietuva
Lietuvoje Advokatų garbės teismas susideda iš 5 narių. Įgaliojimų laikas – 3 m. Teismas gali nagrinėti bylas, jeigu yra paskirti bent 3 teismo nariai. Advokatų garbės teismo nariu gali būti advokatas, turintis ne mažesnį kaip 8 metų advokato veiklos stažą. Į Advokatų garbės teismą 3 narius iš advokatų renka visuotinis advokatų susirinkimas, o 2 narius iš advokatų skiria Lietuvos teisingumo ministras. Susirinkę į pirmąjį posėdį, Advokatų garbės teismo nariai renka teismo pirmininką ir teismo sekretorių. Visi Advokatų garbės teismo posėdžiai yra protokoluojami.
Vokietija
Vokietijoje Advokatų garbės teismai veikia prie visų advokatų rūmų atitinkamose federalinėse žemėse. Advokatų tribunolas veikia apeliacine instancija (§§ 142, 143 BRAO), o Vokietijos Aukščiausiojo Teismo tribunolas advokatų byloms  yra aukščiausioji instancija.
Mordos
Mordai  – miestas Lenkijos rytuose, Mordų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Miestas yra apie 19 km į šiaurės rytus nuo Sedlcų. Mieste stovi Mordų geležinkelio stotis ir Mordi Miasto geležinkelio stotelė.
Istorija
Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. 1408 m. įkurta Mordų Šv. Archangelo Mykolo parapija. 1488 m. gyvenvietei suteiktos miesto teisės ir Mordų miesto herbas. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. 1571 m. pastatyta pilis, kuri sudegė švedų tvano metu, 1655-1660 metais. 1717 m. buvusios pilies vietoje pastatyti barokiniai rūmai.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai. XIX a. įkurtos Mordų žydų kapinės.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1869 m. iš gyvenvietės atimtos miesto teisės, kurios sugrąžintos 1919 metais. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Guy Verhofstadt
Gyjus Verhofstatas (1953 m. balandžio 11 d. Dendermondė, Belgija) – teisininkas, Belgijos politinis veikėjas, 1999-2008 m. Belgijos ministras pirmininkas. Išrinktas Europos liberalų ir demokratų aljanso pirmininku 2009 m.
2014 m. Europos liberalų ir demokratų aljanso kandidatas užimti Europos Komisijos Prezidento postą. Yra investicinių bendrovių APG ir Sofina valdybų narys
Norvaišai
Norvaišai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 6,5 km į šiaurę nuo Klausučių, prie Šešupės ir Nenupės santakos bei kelio.
Wilno
Wilno yra:
Graikijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Graikijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Vilkeliai
Vilkeliais vadinami kaimai:
Dukstyna (Ukmergė)
Dukstyna – Ukmergės miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo Senamiesčio, miesto pakraštyje prie kelio. Dukstynos pagrindinė mokykla, paštas, Ukmergės senosios kapinės, Krutinio trijų figūrų kompozicija „Šeima“. Rytinė gyvenvietės dalis yra rajone.
Istorija
Mikrorajonas pastatytas 1976 m.
Audinių apdaila
Audinių apdaila arba audinių taurinimas – technologiniai procesai, kuriais gerinama audinių išvaizda bei jų savybės.
Technologijos
Audinių apdaila būna cheminė (šlapioji) ir mechaninė (sausoji). Cheminė apdaila – plovimas, balinimas, merserizavimas, karbonizavimas, vėlimas, audinių dažymas, audinių marginimas, apretavimas. Mechaninė apdaila – šiaušimas, kirpimas, kalandravimas, lyginimas, garinimas (dekatavimas). Prieš cheminę apdailą audiniai dažniausiai svilinami. Taip nuo audinio paviršiaus pašalinami pūkeliai ir siūleliai.
Plovimas
Plovimu pašalinamos priemaišos (druskos, riebalai, vaškas, verpimo emulsijos, glitas, purvas, tepalo dėmės). Plaunama ploviklių ir šarmų tirpalais, rečiau organiniais tirpikliais. Ištirpusios priemaišos arba susidariusios emulsijos pašalinamos skalaujant karštu, po to šaltu vandeniu. Medvilniniai, lininiai, šilkiniai audiniai plaunami (virinami) 95–130 °C temperatūroje. Augalinės kilmės priemaišos iš grynavilnių audinių šalinamos karbonizavimu. Audiniai įmirkomi 18–20 °C temperatūros 5 % koncentracijos sieros rūgšties tirpale, nuspaudžiami, džiovinami, po to kaitinami 110–115 °C temperatūroje. Suanglėjusios priemaišos išpurtomos, audinys neutralizuojamas šarmo tirpalu ir plaunamas.
Vėlimas
Vilnoniai ir pusvilnoniai audiniai minkštinami ir sutankinami vėlimu. Audiniai įmirkomi silpname šarmo tirpale ir kurį laiką maigomi vėlimo mašinoje. Merserizuoti medvilniniai ir lininiai audiniai įgauna šilkinį blizgesį, lengviau dažomi, geriau sugeria drėgmę, be to, tampa stipresni. Audiniai dažniausiai įtempiami ir apie minutę apdorojami 25–30 % koncentracijos natrio šarmo tirpalu kambario temperatūroje, nuspaudžiami ir skalaujami karštu, po to šaltu vandeniu ir neutralizuojami nelabai koncentruotu sieros rūgšties tirpalu. Audiniai džiovinami garu šildomais cilindrais arba karštu (80–120 °C) oru džiovinimo ir tempimo mašinose. Jose galima reguliuoti ir audinio plotį.
Terminis procesas
Terminiu fiksavimu gerinamos daugelio dirbtinio pluošto audinių savybės. Jie mažiau traukiasi skalbiami, ne tokie glamžūs, lengviau lyginami. Audiniai kaitinami 180–200 °C oru arba 110–130 °C garais ir vandeniu.
Juozas Šakinis
Juozas Šakinis (g. 1946 m. kovo 19 d. Plungės rajono, Pakutuvėnų kaime) – pedagogas, Lietuvos ir Kretingos rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Audinių apdaila
Kitos procedūros
Šiaušimu audinio paviršiuje sudaromas pluošto pūkelių sluoksnis. Šiaušiami vilnoniai ir pusvilnoniai paltiniai audiniai, medvilniniai (flanelė) audiniai ir trikotažas. Kirpimu sulyginamas audinio paviršiaus pūkas ar pašalinami audinio išvaizdą gadinantys pluošteliai, mazgeliai ar siūlai. Kalandravimu audiniai lyginami, įspaudžiamas raštas; jie tampa blizgūs ar matiniai, standesni ar minkštesni. Audinys leidžiamas tarp besisukančių velenų (kalandrų). Presavimu ir lyginimu išlyginami ir sutankinami vilnoniai audiniai. Garinimu audiniai išlyginami, pašalinamas blizgesys. Po garinimo jie įgauna pastovius matmenis. Dažnai audiniai apdorojami tolydiniu būdu – audinio juosta nuosekliai leidžiama per keletą mašinų, atliekančių tam tikras apdailos operacijas.
Juozas Šakinis
Biografija
1964 m. baigė Aleksandravo aštuonmetę mokyklą ir įstojo į Telšių taikomosios dailės technikumo meninio medžio apdirbimo skyrių. 1977 m. baigė Valstybinį dailės institutą, įgydamas dailės mokytojo specialybę.
1969–1972 m. Vilniaus techninės estetikos mokslinio tyrimo instituto dizaineris, 1977–1979 m. – Klaipėdos pedagoginės mokyklos dėstytojas. 1979–1992 m. Plungės liaudies kūrybos gaminių įmonės „Minija“ vyriausiasis dailininkas. 1992–1996 m. Kretingos religijų studijų institute prie Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas. 1996–2000 m. Kretingos rajono savivaldybės meras. Nuo 2000 m. Kretingos pranciškonų gimnazijos direktoriaus pavaduotojas ugdymo reikalams, iki 2005 m. mokytojas.
1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, nuo 2002 m. partijos Lietuvos krikščionys demokratai narys, Kretingos skyriaus pirmininkas, 2006 m. Tėvynės sąjungos narys. 1995–1997 m., 1997–2000 m., 2000–2003 m. ir 2003–2007 m. Kretingos rajono savivaldybės tarybos narys (Tėvynės Sąjungos (Lietuvos konservatorių) ir Lietuvos politinių kalinių ir tremtinių sąjungos sąraše), 2003 m. Švietimo komiteto pirmininkas.
Žmona Halina Irena, dukros Neringa, Kristina.
Imatijos nomas
Imatijos nomas  – vienas iš Graikijos nomų, Centrinės Makedonijos periferijos dalis. Sostinė – Verija (42,8 tūkst. gyv.).
Geografija
Nomo pietryčiuose yra dalis Pierijos kalnų, vakaruose – dalis Vermijo (Βέρμιο) kalnų. Žemiausias nomo taškas yra Termos įlankoje, aukščiausias – Vermijo kalnuose.
Ilgiausia upė yra Aliakmonas.
Dauguma gyventojų susitelkę slėniuose.
Ribos
Su Imatijos nomu ribojasi:
Istorija
Kraštas anksčiau buvo pavaldus senovės Makedonijos karalystei. Tuo metu pavadinimas Imatija reiškė sritį tarp Aliakmono upės ir Laudijo (Loudias) ežero. Antikos Imatijai priklausė ir Edesa, Aigai ir kt. miestai.
Viešbutis Babilonas
Aktoriai ir veikėjai
Pagrindinis straipsnis: Viešbutis Babilonas veikėjai
Kviestinės žvaigždės
Seriale dažnai vaidino gerai žinomi aktoriai ir garsenybės, paprastai pasirodantys kaip svečiai, apsistoję viešbutyje.
Imatijos nomas
Istorija
Gyventojų skaičius nome ėmė sparčiai didėti, plėtėsi dirbamos žemės plotai. Verijoje buvo įvesta elektra, daugelis kelių buvo išgrįsti. <BR />Graikijos-Turkijos karo (1919–1922) metu atsikėlė pabėgėlių iš Mažosios Azijos, kurie pasistatė keletą stovyklų ir kaimų.
Viešbutis Babilonas
Kviestinės žvaigždės
==== 1 Sezonas ====
Serialo siužetas
Pagrindinis straipsnis: Viešbutis Babilonas epizodai
Imatijos nomas
Istorija
Nomas nukentėjo Antrojo pasaulinio karo ir Graikijos pilietinio karo metu.
Viešbutis Babilonas
Serialo siužetas
Serialas sukurtas pagal to paties pavadinimo britės Imogen Edwards-Jones knygą. Imogen Edwards-Jones savo knygą parašė remdamasi anoniminiu šaltiniu, todėl tiek knyga tiek serialas atspindi realius tikro gyvenimo įvykius. Minėtas anonimas net 16 metų dirbo beveik visuose Londono viešbučiuose, todėl puikiai išmano to verslo užkulisius.
Imatijos nomas
Istorija
Pirmus 34 metus dabartinio Imatijos nomo teritorija priklausė tuometiniam dideliam Salonikų nomui. 1947 m. buvo įkurtas Imatijos nomas, o Verija tapo jo sostine.
Viešbutis Babilonas
Serialo siužetas
Lietuvoje serialas pradėtas rodyti 2009 m. liepos 20 d. per TV3 kanalą.
Imatijos nomas
Savivaldybės
thumb|left|250px|Imatijos nomo savivaldybės
Buvusios provincijos
Anksčiau Imatijos nomą sudarė dvi provincijos:
FK Haugesund
Haugesiundo FK – Norvegijos futbolo klubas iš Haugesiundo.
Istorija
Klubas įkurtas 1919 m. Tuo metu vadintas Djerv (Djerv 1919).
1993 m. buvo prijungtas Haugar Haugesund klubas ir pakito pavadinimas. Nuo 1993 m. vadinamas FK Haugesund.
U218 Singles
U218 Singles – garsiausių airių roko grupės U2 dainų kompiliacinis albumas, išleistas 2006 m. lapkritį. Albume iš viso aštuoniolika dainų: šešiolika pačių sėkmingiausių visų laikų grupės singlų, bei dvi naujos dainos - „The Saints Are Coming“ (kartu su Green Day atliktas grupės The Skids dainos koveris) ir „Window in the Skies“. Netrukus pasirodė U218 Videos DVD albumas su grupės garsiausių dainų muzikiniais video klipais.
TV6
TV6 – televizijos kanalas, orientuotas į vyrišką auditoriją. Tarp programų vyrauja sporto laidos, animacija, vaidybiniai filmai bei serialai. Nuo 2017 m. priklauso „TV3 Group“ (buv. „All Media Baltics“) bendrovei.
U218 Singles
2006 m. gruodžio 9 d. su 134 000 parduotų kopijų, albumas debiutavo „Billboard 200“ tope, kuriame praleido 45 savaites. Iš viso JAV parduota 847 490 jo kopijų.
TV6
Istorija
2002 m. TV3 įkūrė Vilniaus kanalą „Tango TV“. 2008 m. rugsėjo 15 d. „Tango TV“ tapo TV6. 2004 m. tuometinė „Tango TV“ pasiekė 64 % Lietuvos televizijos auditorijos (2,13 mln. žiūrovų).
Vilnas
Vilnas (pranc. ir ) – miestelis Ontarijo valstijoje (Kanada), į vakarus nuo Otavos.
TV6
Programa
Kanalu rodomos laidos, serialai orientuojasi į vyrišką auditoriją, ja rodomi laidos apie automobilius, kriminaliniai, veiksmo serialai, bet taip pat rodomi ir komedijos žanro serialai, sporto rungtynių transliacijos. Kanalas taip pat rodo lietuviškai įgarsintą užsienio produkciją, kurios įgarsinimą užsako iš vertimo, subtitravimo ir įgarsinimo įmonės SDI Media.
Vilnas
Miestelyje tebėra žmonių, kalbančių kašubų kalba (nors jie jau penktos ar šeštos kartos imigrantai), bet tai daugiausia seni žmonės ir kalba nyksta. Tai – seniausia kolonistų iš buvusios Lenkijos-Lietuvos valstybės teritorijos, įkurta gyvenvietė Amerikos žemyne.
Vilno Šventosios Marijos bažnyčia – gražus medinės architektūros statinys, bene pagrindinis miestelio pasididžiavimas. Vilne taip pat klesti amatai.
Istorija
Įkurtas XIX amžiuje, daugiausia emigrantų kašubų. Pavadintas pagal dvasinio lyderio Ludwik Dembski gimtąjį miestą Vilnių.
Lomžos Šv. Trejybės soboras
'''Lomžos Šv. Trejybės soboras''' - buvusi cerkvė ir nuo 1885 m. soboras, o nuo 1918 m. bažnyčia Lomžos mieste.
Istorija
1834 m. mieste įkurta stačiatikių parapija. XIX a. 6 dešimtmetyje parapijoje buvo 842 žmonės. Cerkvė buvo pastatyta 1873 metais. Pastačius cerkvę šalia jos veikė mokykla ir biblioteka. 1885 m. cerkvė tapo soboru. 1901 m. parapijoje buvo 2014 žmonės, iš kurių 1604 buvo iš Lomžos miesto. Dauguma parapijiečių buvo Rusijos imperijos kareiviai, karininkai ir jų šeimos. Per I pasaulinį karą visi parapijiečiai pasitraukė į Rusiją. 1918 m. cerkvė atiteko katalikams ir tapo bažnyčia.
Pušta
thumb|right|250px|Tipiškas svirtinis šulinys Puštoje Pušta arba Pusta – pagrindinis kraštovaizdis Vengrijoje. Jam būdinga stepė (beveik be medžių) su ryškiu žemyniniu klimatu.
Pušta – tyrai, tyrlaukiai, atkampi vieta. Terminas, sutinkamas ir kai kuriuose vietovių pavadinimuose. Į rytus nuo Debreceno nusidriekę miškai vadinama „Erdös Puszta“, kas reiškia miškų tyrai – miškastepė. Pušta – Eurazijos stepių kraštovaizdžio dalis.
Greitkelis M7 (Vengrija)
Pagrindinis poilsiautojų iš Budapešto maršrutas prie didžiausio šalyje Balatono ežero.
Antanas Budriūnas
Antanas Budriūnas (1902 m. rugsėjo 20 d. Pabiržėje, Biržų apskritis – 1966 m. spalio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos vargonininkas, kompozitorius, choro dirigentas, pedagogas.
Biografija
Lankė slaptą Daudžgirių dvaro mokyklą, vietos vargonininkas mokė muzikos. 1919–1921 m. vargonininkavo ir vadovavo mėgėjų chorams Pabiržėje ir Smilgiuose (Biržų raj.). 1922–1938 m. Kauno muzikos mokykloje ir konservatorijoje mokėsi dainuoti (dėst. Aleksandras Kutkus), skambinti fortepijonu (dėst. Lidija Dauguvietytė ir Balys Dvarionas), kompozicijos (dėst. Juozas Gruodis), choro dirigavimo (dėst. Julius Štarka ir Nikodemas Martinonis).
1928 m. pašauktas į karinę tarnybą Kaune, vadovavo karių chorui, vargonininkavo Kauno Įgulos bažnyčioje. Tęsdamas studijas, dainavo „Dainos“ draugijos chore, buvo Dotnuvos žemės ūkio akademijos muzikos instruktorius ir mišriojo choro vadovas (1926–1937 m.). Studentų choras su pasisekimu koncertavo Stokholme, dalyvavo 1933 m. 2-ojoje Klaipėdos krašto dainų šventėje. Taip pat buvo Dotnuvos akademijos bažnyčios vargonininkas ir choro vadovas. 1938–1940 m. vadovavo Kauno studentų ateitininkų chorui, su kuriuo koncertavo Tartu, Taline ir Rygoje.
1931 m. su broliais Motiejum ir Bronium pradėjo leisti žurnalą „Muzikos barai“ (1931–1933 m. finansavo jo leidybą), buvo redakcinės komisijos narys, paskelbė daug straipsnių – 15-oje žurnalo numerių išspausdinta pirmoji Lietuvoje „Muzikos istorija“. Aktyviai dalyvavo Lietuvos muzikų draugijos veikloje, buvo valdybos narys, antrasis sekretorius ir iždininkas, pučiamųjų orkestrų instruktorius. 1932 m. inicijavo pirmąjį Lietuvoje tipografinį natų spausdinimą S. Movšovičiaus spaustuvėje Kėdainiuose.
1937–1942 m. dėstė muziką Kauno gimnazijose. 1940–1942 m. dirbo konservatorijoje, 1940–1941 m. direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams. 1942–1948 m. Dotnuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, mišriojo choro vadovas ir vargonininkas. Studentų chorą (60 dalyvių) išmokė apie 40 dainų ir surengė 18 koncertų, 1946 m. respublikinės dainų šventės varžybose pelnė trečiąją vietą.
Halkas
Halkas (Daktaras Robertas Briusas Baneris) – išgalvotas Marvel komiksų herojus, kurį sukūrė Stan Lee ir Jack Kirby. Pirmą kartą pasirodė The Incredible Hulk vol. 1, #1 (1962 Gegužė). Nuo to laiko tapo viena žymiausių Marvel Comics figūrų.
Antanas Budriūnas
Biografija
1946–1949 m. dėstė Kauno konservatorijoje, nuo 1949 m. iki mirties – LSSR konservatorijoje Vilniuje. 1949–1950 m. Solinio dainavimo ir choro dirigavimo fakulteto dekanas, 1951–1961 m. Operinio parengimo katedros vedėjas, 1959–1961 m. direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams, 1962–1964 m. Choro dirigavimo katedros vedėjas, ilgametis choro studijos vadovas ir dirigavimo dėstytojas, nuo 1951 m. docentas, nuo 1965 m. profesorius. 1957–1959 m. dėstė ir Vilniaus pedagoginio instituto Muzikos katedroje. Aukštosiose mokyklose išugdė būrį choro dirigentų. 1961 m. įkūrė Respublikinį muzikos mokytojų mišrųjį chorą ir buvo jo meno vadovas bei vyr. dirigentas. Choras padėjo pakelti kvalifikaciją daugeliui Lietuvos mokyklų muzikos mokytojų-chorvedžių, surengė koncertų Lietuvos miestuose ir miesteliuose.
Halkas
Istorija
Po nelaimingo atsitikimo daktaras Briusas Baneris buvo apšvitintas radioaktyviais gama spinduliais. Po to jis kartas nuo karto tampa siautėjančiu pabaisa Halku. Būdamas paprastu žmogumi, Briusas Baneris yra itin protingas žmogus. Tačiau tapęs Halku, jis nekontroliuoja savo veiksmų ir yra labai žemo intelekto būtybė. Kadangi Halkas nuolat pridaro problemų, jį nuolat medžioja policija ir armija. Tačiau draugų padedamas jis visada išsisuka. Halkas buvo vienas iš legendinės herojų komandos – Keršytojų įkūrėjas. Vėliau iš jos pasitraukė dėl nesutarimų su kitais nariais.
Antanas Budriūnas
Biografija
A. Budriūnas buvo tarpukario Lietuvos įvairių organizacijų dainų švenčių dirigentas, pokario metų respublikinių dainų švenčių konsultantas, Vilniaus miesto chorvedžių tarybos narys ir dainų švenčių dirigentas, 1964 m. I respublikinės moksleivių dainų šventės meno vadovas ir vyr. dirigentas, chorų apžiūrų ir konkursų žiuri pirmininkas arba narys, valstybinių egzaminų komisijų pirmininkas ir narys, Lietuvos kompozitorių sąjungos narys.
Halkas
Galios ir sugebėjimai
Halkas yra neribotai stiprus fiziškai. Tai priklauso nuo jo emocnės būsenos, dažniausiai pykčio. Jis atsparus fizinėms, psichinėms atakoms, temperatūrų ekstremumams, turi imunitetą nuo visų ligų. Gali kvėpuoti po vandeniu, išgyventi kosmose, o sužeistas išgyja per keletą akimirkų. Taip pat jis pasižymi ypatingai dideliu šuoliu, todėl kartais gali atrodyti, kad jis skraido, nors taip ir nėra.
Antanas Budriūnas
Biografija
Broliai Motiejus Budriūnas (1898–1969) ir Bronius Budriūnas (1909–1994). Kompozitorius išaugino du sūnus: Algimantas Budriūnas – inžinierius, Aloyzas Ramunis Budriūnas – botanikas, gamtos mokslų daktaras.
Halkas
Galios ir sugebėjimai
Būdamas Briusu Baneriu, jis laikomas vienu didžiausiu protų Žemėje.
Antanas Budriūnas
Kūryba
Parašė straipsnių choro meno interpretavimo klausimais ir chorų koncertų recenzijų, muzikos vadovėlį bendrojo lavinimo mokyklos VIII klasei (1960 m.). Sukūrė vokalinių ir instrumentinių kūrinių, harmonizavo lietuvių liaudies dainų chorams, parašė keletą giesmių.
Halkas
Animacija
Buvo sukurta keletas animacinių serialų apie Halką, kai kuriuose jis dalyvavo tik kaip „kviestinė žvaigždė“.
Antanas Budriūnas
Kūryba
Minėtinos sudėtingesnės dainos mišriajam chorui: „Jau išskrenda paukščiai klajūnai“, „Ruduo“, „Vilnius“, „Parugy“, „Nuo aukšto kalno“, giesmė „Ei, kelkitės“. Populiarios buvo dainos moterų chorui: „Našlaitėlės naktis“, „Nemunas“, „Rytmečio žemė“, „Koks ten lengvas poilsėlis“, „Geltieji lineliai“, „Nuo aukšto kalno“. Vyrų chorui: „Lopšinė“, „Žvejai“ ir baladė „Vyrų dalia“.
Vaikų chorai pamėgo jo dainas „Rudenėlis“, „Ąžuoliukai“, „Išeik, tėveli, žalian sodelin“, „Riedėkit, gintarėliai“ ir kt. Parašė dainelių ir patiems mažiesiems dainininkams: „Žemuogėlės, „Neužmirštuolės“, „Keturi“, „Pirmasis dantukas“ ir kt.
Halkas
Filmai
2003 metais buvo sukurtas vaidybinis filmas „Halkas“.
2008 m. birželio 13 d. numatoma vaidybinio filmo „Nerealusis Halkas“ premjera.
2013 m. Briusą Banerį išvydome po kūrėjų sąrašo, filme Geležinis žmogus 3.
2015 m. Halkas kovojo su robotų armija, filme Keršytojai: Altrono amžius.
2017 m. Filme Toras: Pasaulių Pabaiga netikėtai įsiveržia gladiatorius Halkas.
2018 m. gegužę Keršytojai: Begalybės karas parodo Halko silpnybes ir kovą su Tanosu.
2019-aisiais metais išleisto filmo Keršytojai: Pabaiga Halkas yra išsimokslinęs ir nesiskiria protu nuo savo alter-ego.
Baukiai
Baukiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Ariogalos, Dubysos kairiajame krante, prie kelių ir  sankirtos.
1935 m.
1935 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Tata Sabaja
Tata Sabaja  – užgesęs stratovulkanas Anduose, Bolivijoje, šalia Čilės sienos. Yra į šiaurę nuo Koipasos druskos lygumos. Šalia iškilę Islugos ir Kabarajaus ugnikalniai. Aukštis 5430 m.
Išsiveržimo data nėra žinoma, bet manoma jog buvo aktyvus holocene. Papėdėje yra piroklastų skydas su lavos kupolais. 1995 m. stebėta nedidelė fumarolė.
1827 m.
1827 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Apeldornas
Apeldornas – miestas vidurio rytų Nyderlanduose. Išvystyta mašinų, chemijos, popieriaus, tekstilės pramonė. Garsūs karališkieji Oranje-Nassau rūmai (vasaros rezidencija).
Dviračių sportas
Mieste yra Omnisport Apeldoorn, kuriame 2011 m. vyko pasaulio treko čempionatas ir Europos treko čempionatas.
Vilkiškiai (reikšmės)
Vilkiškiais vadinami kaimai:
Krekšliai
Krekšliai – rytinė Ukmergės miesto dalis, esanti kairiajame Šventosios krante, į šiaurę nuo kelio. Gyvenamasis rajonas.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis arba Heizenbergo nelygybė (taip pat literatūroje galima rasti terminą Heizenbergo neapibrėžtumo principas) kvantinėje fizikoje (šį pavadinimą suteikė Nilsas Boras) – teigia, kad matuojant dualiąsias vienos elementariosios dalelės charakteristikas, vis didėjantis vieno dydžio tikslumas didina kito tuo pačiu metu matuojamo dydžio paklaidą (neapibrėžtumą). Žinomiausia iš šių porų yra dalelės padėtis ir impulsas.
Valiulio akmuo
Valiulio akmuo, Karališkių Valiulio akmuo, Svobiškėlio akmuo – archeologijos paminklas, mitologinis akmuo su ženklais Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje tarp Karališkių ir Svobiškėlio kaimų, Alantos seniūnija į šiaurės rytus nuo Glasmyno ežero, Alkos giraitėje, kurios daug ąžuolų ir uosių iškirsta 1988 m.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Kvantinė fizika apriboja matuojamų dydžių paklaidų sandaugą dualiesiems dydžiams. Neapibrėžtumo sąryšis – vienas iš kertinių kvantinės mechanikos principų, kurį suformulavo Verneris Heizenbergas 1927 metais. Jis seka iš kvantinės mechanikos operatorių komutatorių apibrėžimo ir yra išvedamas panaudojant funkcinės analizės teoremas. Labai dažnai jis yra nepagrįstai painiojamas su stebėtojo efektu.
Valiulio akmuo
Akmuo
Valiulio akmuo yra rusvo granito, 3, 6 m ilgio, 3, 0 m pločio ir 1, 4 m aukščio. Akmens pietinėje plokštumoje iškaltas 43 x 35 cm dydžio ovalas ir 10 cm aukščio ir 10 cm pločio kryžius-žvaigždė, 20 cm aukščio ir 16 cm pločio saulė ir mėnulis, jo viduryje, pietvakarinėje plokštumoje – 51 x 26 cm dydžio ovalas ir 13, 5 cm aukščio ir 12 cm pločio kryžius su 28 cm aukščio ir 0,8–24 cm pločio strėle.
Pasakojama, kad po Valiulio akmeniu palaidoti Napoleono kariai arba kad jį saugojo velnias Valiulis. Manoma, kad akmuo yra riboženklis. Petras Tarasenka jį laikė Saulės akmeniu, siejo su Saulės kultu. Apie 0,6 km į pietryčius nuo akmens yra Karališkių piliakalnis, apie 0,6 km į vakarus – Svobiškėlio piliakalnis.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Apžvalga
Įsivaizduokime, kad žinodami pradinę dalelės būseną atliekame vieną po kito du eksperimentus, kurių pirmas išmatuoja dalelės padėtį x, o antras – dalelės impulsą p. Jei turėtume idealų instrumentą, kiekviena kita pora matavimų (padėties ir impulso) iš esmės turėtų beveik sutapti. Realiame pasaulyje jie visada skirsis, kadangi matavimo instrumentai yra netikslūs. Heizenbergas parodė, kad net turint absoliučiai tobulus matavimo prietaisus, negalima kiek norima dideliu tikslumu išmatuoti ir dalelės padėtį, ir impulsą.
Iš esmės Heizenbergo neapibrėžtumo principas yra pagrįstas sąryšiu tarp begalinio tikslumo x ir p matavimų paklaidų. T. y. jei vienu atveju gausime Δx padėties matavimų sklaidą, tai kitas tos pat dalelės tyrimas sąlygos Δp impulso matavimų sklaidą, kuri bus atvirkščiai proporcinga Δx. Ribiniu atveju proporcingumo konstanta išvedama iš operatorių komutatorių skaičiavimo ir yra lygi Planko konstantai padalintai iš 4\pi.
Tai reiškia, kad padėties ir impulso paklaidų sandauga yra didesnė nei arba lygi10−35 Js. Taigi, ši sandauga tampa reikšminga tik jei matavimo paklaida yra maža ir šis dėsningumas turi reikšmę tik mikro pasaulyje. Makropasaulyje tai yra labai mažas dydis ir gali būti ignoruotas.
Bangos – dalelės dualumas
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšio pasekmė yra ta, kad nė vienas (mikro)fizikinis objektas negali būti aprašytas tik kaip dalelė arba tik kaip banga. Šią situaciją geriausiai charakterizuoja bangų ir dalelių dualumo principas.
Galime rasti analogijas tarp Heizenbergo neapibrėžtumo principo ir bangų bei signalų savybių. Jei turime laike kintantį signalą, pvz., garso bangą, tai nėra jokios prasmės nagrinėti signalo dažnio spektrą vienu konkrečiu laiko momentu, kadangi dažnio analizė turi prasmę tik tam tikrame laiko intervale. Tai reiškia, kad laiko momento tikslumas yra prarandamas, jei norime ištirti signalo dažninį spektrą. Taip pat kaip tarp padėties ir impulso dualiųjų savybių, yra panašus sąryšis tarp dalelės energijos ir matavimo laiko neapibrėžtumų.
Paplitęs neteisingas aiškinimas
Kartais mokslo populiarinimo literatūroje šis principas neteisingai aiškinamas, teigiant kad bet koks dalelės padėties matavimas būtinai pakeičia jos impulsą (arba tai reiškia kad abu matavimai atliekami ne vienu laiko momentu). Nors Heizenbergas galbūt ir buvo pateikęs tokį aiškinimą (vadinamasis Heizenbergo mikroskopas), tačiau tai nenusako neapibrėžtumo principo esmės. Neklasikinis jo aiškinimas (EPR paradoksas) atsirado Einšteinui stengiantis įrodyti, jog turėtų būti tikslesnė teorija, neturinti „neapibrėžtumo“ trūkumų. EPR paradokso formulavimas leidžia atlikti matavimus su dalele, tiesiogiai jos nepaveikiant (bandymai atliekami su jos nutolusia dalele – dvyne).
Formuluotė ir charakteristikos
Bet kokie padėties arba impulso matavimai, tarp jų ir kvantinėje mechanikoje, yra pasiskirstę pagal tam tikrus žinomus tikimybinius pasiskirstymus. Padėties Δx ir impulso Δp matavimų paklaidas sieja sąryšis:
kur
1925 m., kai Heizenbergas išvystė matricų panaudojimą kvantinėje mechanikoje, jau buvo matyti skirtingumai tarp padėties ir impulso. Vienos dalelės padėties ir impulso banginių funkcijų (turinčių 2\pi periodą) amplitudės sudaugintos tarpusavy lygios tikimybei rasti tokios būsenos dalelę. Tačiau Heizenbergas pastebėjo, kad yra skirtumas lygus h/(2\pi) tarp sandaugų su skirtinga daugiklių tvarka (t. y. padėties amplitudė padauginta iš impulso amplitudės nelygi impulso amplitudei padaugintai iš padėties amplitudės). Matematine prasme, šie du dydžiai nekomutuoja. 1927 m. Heizenbergas panaudojo Gausinį matavimo paklaidų pasiskirstymo modelį. Iš jo gaunama, kad minimalus standartinis nuokrypis tarp dualiųjų savybių (padėties ir impulso) yra ½ h/(2\pi), arba, \hbar/2.
Kai kada neapibrėžtumas gaunamas imant skirtumą tarp matavimo verčių 25 % ir 75 % kvartilių. Jei vertės turi normalųjį pasiskirstymą, tai duos didesnę apatinę neapibrėžtumų sandaugos vertę: h/(2\pi).
Jezercė
Jezercė  – kalnas Albanijos šiaurėje, 5 km nuo Juodkalnijos sienos; aukščiausia Prokletijės kalnų ir viso Dinarų kalnyno vieta (aukštis – 2694 m). Iškilęs tarp Valbonės (rytuose) ir Šalos (vakaruose) slėnių. Sudarytas iš dolomitinės klinties. Viršūnėje yra didelė kara, kurioje telkšo keli ežerėliai. Aukštikalnėse beveik nuolat yra sniego, nes žiemą jo iškrenta labai daug ir tik sausomis vasaromis jis kiek aptirpsta.
Perlejevo valsčius
Perlejevo valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Centras – Perlejevas. Ribojasi su Cechanoveco, Drohičino, Grodzisko ir Jablona Lackos valsčiais.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Formuluotė ir charakteristikos
Neapibrėžtumo principas sako, kad padėtį išmatavus su labai dideliu tikslumu, impulsą galėsime pateikti tik labai apytiksliai/netiksliai. Ir, žinoma, yra „tarpinė“ būsena, kai abu dydžiai išmatuoti su baigtiniu, bet ne be galo dideliu – „protingu“ tikslumu.
Jezercė
Kalno pavadinimas serbų kalba reiškia „ežerų viršukalnė“. Pirmas užfiksuotas įkopimas į Jezercę 1929 m. atliktas britų alpinistų Sleeman, Elmalie ir Ellwood.
Perlejevo valsčius
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1807–1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Semiatičės rajonui. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Dualiosios savybės
Neapibrėžtumo principas galioja bet kokioms stebimų dydžių poroms, kurios yra apibrėžiamos nekomutuojančiais operatoriais. Tokios dydžių poros vadinamos dualiosiomis.
Perlejevo valsčius
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 106,32 km², iš kurių: Valsčius sudaro 7,28 % Semiatičės apskrities.
Vinkšnupiai
Vinkšnupiais vadinami kaimai:
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Apibendrintas neapibrėžtumo principas
Neapibrėžtumo principas yra vienos iš žinomiausių tiesinės algebros teoremų – Koši - Švarco nelygybės pasekmė.
Perlejevo valsčius
Demografija
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Apibendrintas neapibrėžtumo principas
Tuomet skaliarinei sandaugai teisinga Koši-Švarco nelygybė:
Bauriškis
Bauriškiu vadinamos gyvenvietės Panevėžio rajone:
Perlejevo valsčius
Administracinis suskirstymas
Božimai, Čarkuvka Duža, Čarkuvka Mala, Glembočekas, Glodai, Grane, Kobila, Koski Duže, Koski Vipichai, Kruzai, Lazai, Lešnikai, Leščka Duža, Leščka Mala, Miodusi Dvorakai, Miodusi Inochai, Miodusi Pokživne, Močidli Dubinai, Močidli Kukielkai, Močidli Pščulkai, Nove Grane, Olševas, Osnuvka, Osnuvka Virembai, Pelchas, Perlejevas, Piečiskai, Poniatai, Stare Močidlai, Tvarogi Lackiai, Tvarogi Ruskiai, Tvarogi Mazurai, Tvarogi Trombnica, Tvarogi Vipichai ir Viktorovas.
Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis
Apibendrintas neapibrėžtumo principas
Pertvarkius šią formulę:
1930 metais Hovardas Robertsonas ir Ervinas Šriodingeris išvedė apibendrintą neapibrėžtumo principą:
Ši nelygybė vadinama Robertsono-Šriodingerio nelygybė.
Operatorius A B – B A vadinamas A, B komutatoriumi ir sutrumpintai užrašomas [A, B]. Jis yra apibrėžtas tokiems x, kuriems A B x ir B A x yra apibrėžti.
Reikia pažymėti, kad Robertsono-Šriodingerio nelygybė pritaikoma tik statistiniam kvantinių sistemų ansambliui, tačiau ji nieko nesako apie atskirų sistemų vienalaikius dualiųjų savybių matavimus.
Tarus, kad
neapibrėžtumo principas yra Robertsono-Šriodingerio nelygybės išdava (pakeiskite A - <A> į A ir B - <B> į B).
Tarkime, kad A ir B du stebėjimai charakteristikų, aprašomų ermitiniais operatoriais. Jei B A ψ ir A B ψ yra apibrėžti, tuomet kur
yra stebimo dydžio X būsenoje ψ vidurkis. O
yra stebimo dydžio X būsenoje ψ standartinis nuokrypis.
Tai gali būti skaičiuojama ne tik dualiesiems operatoriams (tarkim, padėtis – impulsas, energija – laikas), tačiau, pavyzdžiui, lauko stiprumui ir dalelių, atsakingų už tą lauką (lauko nešiklių) skaičiui (virtualios dalelės)
Reikia pažymėti, kad net nekomutuojantiems operatoriams A ir B gali egzistuoti tokios tikrinės būsenos ψ, kuomet galima su tikimybe 1 pasakyti A ir B matavimo rezultatą, nors iš esmės šie dydžiai nėra matuojami vienalaikiškai (arba apskritai yra išmatuojamas tik vienas iš jų).
Energija ir laikas
Iš bendrų samprotavimų reliatyvumo teorijoje seka, kad turėtų būti ir toks sąryšis (iš dimensijų analizės jį prognozavo dar Nilsas Boras):
.
Tačiau jį tik 1945 griežtai matematiškai įrodė rusų mokslininkai Leonidas Mandelštamas ir Igoris Tamas.
Šis sąryšis labai svarbus spektroskopijoje. Kadangi sužadintos būsenos yra trumpalaikės, jų energijos neapibrėžtumas nėra nykstamai mažas. Dėl to, pavyzdžiui, niekada negalima gauti labai siaurų spektrinių linijų. Šis sąryšis taip pat siūlo idėją apie erdvėlaikio „chaotišką“ elgesį labai trumpuose laiko intervaluose (jų metu galimos didelės energijos variacijos).
Populiariai
Mokslo populiarinimo literatūroje šis principas dažnai aiškinamas teiginiu, kad negalima vienu metu pasakyti, kur yra elektronas ir kur jis keliauja. Tačiau tai yra tik iš dalies teisinga, nes Heizenbergo neapibrėžtumo sąryšis duoda kiekybines paklaidų ribas (t. y. su tam tikra paklaida mes galime pasakyti, ir kur yra elektronas ir kur link jis juda).
Neapibrėžtumo principas dažnai neteisingai tapatinamas su stebėtojo efektu, kuomet stebėjimo aktas pakeičia patį stebimąjį įvykį.
Programuotojams Heizenbugas yra programos klaida, kuri išnyksta arba pakinta, kai pradedama jos ieškoti.
Mierčiai
Mierčiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Klausučių, prie kelio.
1122 m.
1122 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Graikijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Graikijos futbolo varžybos 1967–1968 m.
Masaka
Masaka  – miestas Ugandos Centriniame regione, į vakarus nuo Viktorijos ežero. Miestas yra Masakos rajono ir regiono centras.
Padėtis
Masaka yra maždaug 140 į pietvakarius nuo Kampalos, prie magistralės į Mbararą. Miestas yra visai ties pusiauju. Ilgą laiką Masaka buvo antras pagal dydį Ugandos miestas. Dabar situacija pasikeitė, kadangi miestas labai nukentėjo 1979 m. per Ugandos-Tanzanijos karą bei 1981–1986 m. vykusiame pilietiniame kare, kuris iš valdžios pašalino Miltoną Obotę (Milton Obote).
Gyventojai
Pagal 2002 m. gyventojų surašymą Masaka turėjo 67 800 gyventojų. 2010 m. Ugandos statistikos biuras (Uganda Bureau of Statistics, UBOS) teigė, kad mieste buvo 73 300 gyventojų. 2011 m. vidurį UBOS vertinimu Masakoje gyveno 74 100 žmonių.
Ekonominė veikla
Daugelis regiono gyventojų yra žemdirbiai, užsiimantys gyvulininkyste ir žemės ūkio kultūromis. Masaka garsėja bananų patiekalu, kuris vadinamas Matooke.
USS Dwight D. Eisenhower (CVN-69)
USS Dwight D. Eisenhower (CVN-69) – trečias Nimitz klasės atominis lėktuvnešis, priklausantis Jungtinių Valstijų kariniam jūrų laivynui. Pavadintas 34-o JAV prezidento Dvaito Eizenhauerio (Dwight David Eisenhower) vardu. Pradžioje lėktuvnešiui buvo suteiktas tik „Eisenhower“ vardas, tačiau 1970 m. gegužės 25 d. pakeistas į „Dwight D. Eisenhower“.
Masaka
Ekonominė veikla
Masakoje užsiima šiomis gamybos rūšimis:
Dėmesio verti objektai
Masakoje ir prie jos yra šie objektai:
USS Dwight D. Eisenhower (CVN-69)
Istorija
1979 m. sausį lėktuvnešis pirmą kartą dislokuotas Viduržemio jūroje.
Antrą kartą dislokuotas 1980 m. Indijos vandenyne, atsakant į Irano įkaitų krizę.
Trečią kartą dislokuotas 1982 m. Viduržemio jūroje.
2001 m. gegužės 21 d. „Dwight D. Eisenhower“ grįžo į Newport News Shipbuilding and Drydock Company (NNS&DDC) ketverių metų ir 2,5 mlrd. JAV dolerių vertės kapitaliniam remontui. Be gausybės įvairių atnaujinimų lėktuvnešiui buvo pakeisti naujais abu atominiai reaktoriai. 2005 m. sausio 25 d. laivas grįžo į Norfolką. Manoma, jog po šių atnaujinimų lėktuvnešis tarnaus iki 2025 m.
Nuorodos
USS Carl Vinson
Mei and the Kittenbus
Mei and the Kittenbus  – trumpametražis 1988-aisiais anime studijoje „Studio Ghibli“ sukurto pilnametražio filmo „Mano kaimynas Totoro“ tęsinys. Filmo istoriją parašė ir 2002 m. jį režisavo Hajao Mijadzakis.
Gumbiškiai (Jonava)
Gumbiškiai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šveicarijos, prie plento ir Užtvinimo upelio. Aplink Dumsių miškas.
Mei and the Kittenbus
Įvykių centre – Mei Kusakabe – veikėja iš originalaus animacinio filmo. Tai pasakojimas apie mergaitės vienos nakties nuotykius su katinu – autobusu („Kittenbus“, pirmajame filme vadintas „Catbus“) ir kitomis katiniškomis transporto priemonėmis.
„Mei and the Kittenbus“ buvo parodytas labai mažai visuomenės daliai, mat buvo kurtas vien demonstavimui „Ghibli“ muziejuje, Japonijoje. Už Japonijos ribų šį trumpametražį animacinį filmą parodė John Lasseter kompanija dėl to, kad anksčiau studija „Pixar“ pasirūpino filmo „Stebuklingi Šihiros nuotykiai Dvasių pasaulyje“ išleidimu Jungtinėse Valstijose.
Čika Sakamoto, įgarsinusi Mei pirmame filme, įgarsino pagrindinę veikėją ir šiame trumpametražiame filme. Hajao Mijadzaki pats įgarsino Neko Ba-čan (kaip ir Totoro pirmajame filme „Mano kaimynas Totoro“).
Kaip ir buvo planuota, šis animacinis filmas dar ir dabar kartais parodomas „Ghibli“ muziejaus puslapyje. Baigiantis 2007-iesiems „Studio Ghibli“ vis dar nekalba apie planus išleisti šį animacinį filmą plačiai publikai.
My Neighbor Totoro
Cirkliškio seniūnija
Cirkliškio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Švenčionių rajono savivaldybės viduryje. Seniūnijos administracija įsikūrusi Cirkliškio dvaro rūmuose.
Geografija
Seniūnijos plotas 4722 ha, iš jų 1750 ha užima miškai, 2543 ha – žemės ūkio naudmenos ir 429 ha kitos paskirties plotai. Seniūnija išsidėsčiusi pietryčių ir pietvakarių kryptimi nuo Švenčionių. Seniūnijos teritorijoje yra Cirkliškio kraštovaizdžio draustinis su IV–XIV a. piliakalniu (Perkūno kalnu). Piliakalnį supa miškas su didžiule biologine įvairove. Šalia piliakalnio mažas ežerėlis. Bogutiškės kaimo laukuose stūkso II a. p. m. e. – II m. e. a. Bogutiškės piliakalnis. Pietiniame seniūnijos pakraštyje yra Peršaukščio ežeras, per seniūnijos teritoriją teka upeliai – Saria, Mėžia, Kūna.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
1123 m.
1123 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.