cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gintaras Švedas
Išsilavinimas, pedagoginė veikla
Gintaras Švedas mokėsi ir baigė Vilniaus 15-ąją vidurinę mokyklą, 1987 m. – teisės studijas VU Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. studijavo ir baigė doktorantūrą, apgynė socialinių mokslų (teisės krypties) daktaro disertaciją „Laisvės atėmimo ir jo vykdymo teorinės problemos" 1993 m. Nuo 1989 m. iki 1993 m. – VU Teisės fakulteto asistentas, nuo 1993 m. – vyresnysis asistentas, vėliau – docentas, katedros vedėjas.
Stažavosi užsienyje, baigė 3 savaičių kursus Sautamptono universiteto Teisės mokykloje (Sautamptonas, Anglija) 1993 m..
Mokslinė veikla
Paskelbė virš 30 mokslinių straipsnių iš įvairių teisės sričių (baudžiamoji teisė, kriminologija, žmogaus teisės ir laisvės, bausmių vykdymas). Baudžiamosios teisės vadovėlių bendraautorius, keleto monografijų autorius, bendraautoris. Švedo mokslinių interesų kryptys – Baudžiamoji teisė, Bausmių vykdymas, Žmogaus teisės. Dėstomi dalykai – Baudžiamoji teisė, Bausmių vykdymas.
LR baudžiamojo kodekso komentaro Bendrosios dalies (1-98 straipsniai) mokslinis redaktorius (sudarytojas – Jonas Prapiestis), 2004 m. Taip pat leidinių „Europos Žmogaus Teisių Teismo sprendimai bylose prieš Lietuvos Respubliką“ antros knygos (2001 01–2002 01), trečios knygos (2002 01–2003 01) sudarytojas (kartu su V. Milašiūte).
Praktinė veikla, politika
1990–1993 m. Aukščiausiosios Tarybos, o vėliau – Seimo Teisinės sistemos komisijos bei Valstybės ir teisės komiteto patarėjas. Nuo 1993 m. LR teisingumo ministerijos sekretorius, nuo 1995 m. iki 2003 m. LRV atstovas EŽTT (Strasbūras, Prancūzija).
Nuo 2003 m. LR teisingumo viceministras (iki 2006 m. gegužės 15 d.), iš pareigų atsistatydinęs savo noru, tačiau tikrosios priežastys nebuvo paviešintos. Pasak dienraščio „Kauno diena“, tuometinis teisingumo ministras įkalbinėjęs pasilikti ir tęsti veiklą, viceministrą. Gintautas Bužinskas po asmeninio pokalbio su G. Švedu teigė, kad jo pasitraukimo priežastys „nebuvo suformuluotos visiškai tiksliai“. Nepavykus perkalbėti ir pasilikti ministerijoje, Teisingumo ministerijos išplatintame pranešime buvo konstatuota, kad “viceministro kompetencija didžiulė, todėl nebus lengva rasti tinkamą pamainą ilgus metus ministerijoje dirbusiam G. Švedui“.
Kai iš Prezidento Valdo Adamkaus patarėjo teisės klausimais posto pasitraukė į konfliktą su Aukščiausiojo Teismo pirmininku įsivėlęs Haroldas Šinkūnas, Gintaras Švedas buvo kviečiamas užimti jo vietą, tačiau pasiūlymo nepriėmė.
Veikla darbo grupėse
Gintaras Švedas dirbo Pilietybės komisijoje prie Prezidento, buvo asmeninis Ministro Pirmininko atstovas Baltijos jūros valstybių regiono specialiojoje darbo grupėje organizuoto nusikalstamumo kontrolės klausimais. Darbo grupės pasiruošimui ratifikuoti Europos Tarybos Žmogaus laisvių ir teisių apsaugos konvenciją narys nuo 1994 m. vasario 11 d., darbo grupės pasiruošimui ratifikuoti Jungtinių Tautų konvenciją dėl vaiko teisių narys nuo 1995 gegužės 25 d., darbo grupės LR policijos įstatymo pakeitimams ir Vidaus reikalų ministerijos sistemos reformos metmenims bei jų įgyvendinimo tvarkai parengti sudarymo narys nuo 1996 m. gegužės 2 d., darbo grupės Vyriausiosios administracinių ginčų komisijos veiklai išanalizuoti ir išvadoms parengti narys nuo 2002 m. liepos 1 d., darbo grupės Užsienio slaptųjų tarnybų priedangos įmonių, įstaigų, organizacijų veiklos nutraukimo įstatymo projektui tobulinti narys, darbo grupės Vyriausybės įstatymo pakeitimo įstatymo ir lydimųjų teisės aktų projektams parengti narys nuo 2004 m. vasario 2 d., tarpžinybinės Lietuvos pasirengimo pirmininkauti Europos Sąjungoje darbo grupės narys nuo 2005 m. spalio 3 d., darbo grupės pateikti pasiūlymams dėl teisės aktų, reglamentuojančių pretendentų į teisėjus atranką, teisėjų skyrimą ir jų karjerą bei kitus su teismais susijusius klausimus, tobulinimo, narys nuo 2005 m. liepos 20 d., darbo grupės Baudžiamojo proceso kodekso problemoms nagrinėti narys nuo 2007 m. vasario 7 d.
Andrius Šležas
Andrius Šležas (g. 1975 m. vasario 4 d. Joniškyje) – buvęs lietuvių krepšininkas, treneris.
2009 m. liepos 28 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Čekijos BK „Prostejov“ komanda. 2011 m. rugsėjo 8 d. pasirašė sutartį su Molėtų „Ežerūno-Kario“ komanda.
Andrius Šležas garsėjo kaip geras tritaškininkas: jis 4 kartus dalyvavo „LKL žvaigždžių dienos“ snaiperio konkurse, 3 kartus jame užėmė antrąją vietą, o 2009 m. konkurso pusfinalyje pasiekė rekordą (27 taškai).
2014 m. birželio pradžioje tapo Trakų „Trakų“ vyr. treneriu.
Šaltiniai
https://www.rytasvilnius.lt/lt/naujienos/rytas-2/n/antra-karta-laimejes-rytas-2-per-zingsni-nuo-ketvirtfinalio-1700/ 2023-03-21
Jonas Antanas Chrapovickis
Jonas Antanas Chrapovickis (, 1612 m. spalio 1 d. Padbiarezė prie Vitebsko – 1685 m. lapkričio 3 d. Lukiškės prie Vitebsko) – Lietuvos didžiosios kunigaikštystės valstybės veikėjas.
Biografija
1635–1637 m. studijavo Sorbonoje, Leideno ir Paduvos universitetuose. Čia iš evangelikų reformatų perėjo į katalikų tikėjimą. Lankėsi Anglijoje, Belgijoje, Italijoje, Vokietijoje ir kt. kraštuose, 1638 m. grįžo į Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę.
Valstybės tarnyba
1640–1685 m. 25 kartus buvo Abiejų Tautų Respublikos Seimo narys, 1665 m. ir 1668 m. Seimo maršalka. Nuo 1650 m. Smolensko vėliavininkas, nuo 1659 m. – pakamaris, nuo 1669 m. Vitebsko vaivada bei Pilviškių seniūnas.
Su kitais 1660 m. pasirašė Olyvos taiką su Švedija, 1667 m. – Andrusovo paliaubų sutartį su Maskva. 1678 m. dalyvavo Amžinosios taikos su Rusija derybose. Per karus su Rusija netekęs valdų Vitebsko ir Smolensko vaivadijose, jų gavo Lietuvoje.
1656–1685 m. rašė dienoraštį (fragmentai išleisti 1787 m. ir 1845 m., visas tekstas – „Dienoraštis“, Dyaryusz, 1-2 d. 1978–1988 m.), jis svarbus dėl 1656–1669 m. laikotarpio amžininkų charakteristikų, papročių, seimų, meteorologinių stebėjimų aprašymų.
Šeima
Tėvai − Kristupas Chrapovickis ir Elena Vaina-Jasenecka. Tėvas Kristupas ir broliai buvo patekę į rusų karių nelaisvę Smolenske. Tėvas ir du broliai žuvo nelaisvėje.
Trečias brolis − Jurijus perėjo į Maskvos tarnybą ir tapo rusiškos linijos Chrapovickių giminės pradininku.
Vedė teismo procesus su savo sūnumis (nuo pirmos žmonos), reikalaujančių mirusios motinos paveldėjimo.
Meškabudė
Meškabudė – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga šios rūšys:
Kalėjimas
Kalėjimas – pataisos įstaiga, skirta valstybės vardu pripažintiems kaltais padarius nusikalstamas veikas ir nuteistiems laisvės atėmimo bausme asmenims nubausti, per prievartą izoliuojant juos nuo visuomenės bei apribojant įvairias laisves ir teises. Autoritariniai režimai kalėjimus taip pat dažnai naudoja kaip represijų prieš politinius oponentus įrankį. Asmens įkalinimas be teismo ar valstybės garantuojamo teisingo teismo proceso tarptautinės teisės, reguliuojančios nešališką teisingumo vykdymą, laikomas neteisėtu. Karo metų karo belaisviai gali būti laiko kariuomenės kalėjimuose arba karo belaisvių stovyklose, o didelės civilių grupės gali būti kalinamos internuotų asmenų stovyklose.
Kalėjimai Lietuvoje
Lietuvoje atsirado LDK laikais. Kunigaikščių ir didikų pilyse buvo įrengiamos kalinimo vietos – dažniausiai bokštai ir požemiai. Kaliniai dažniausiai buvo grandinėmis prirakinti prie sienų. Už laikymą ir maitinimą iš kalinių buvo imamas kalinių mokestis. Trakų salos pilyje buvo įrengtas pietvakarių bokšto rūsyje; kaliniai ten būdavo nuleidžiami per lubų angą. Be valstybinių (Didžiojo kunigaikščio) ir didikų kalėjimų buvo ir kalėjimų savivaldžiuose miestuose, bažnyčiose, vienuolynuose ir bajorų dvaruose.
Caro valdžia XVIII a. pab. – XIX a. pastatė kalėjimus Kalvarijoje, Kaune, Panevėžyje, Raseiniuose, Šiauliuose, Ukmergėje; Vilniuje (Antakalnyje) buvo įrengtas politinių kalinių – vad. citadelė Nr. 14; čia buvo kalinami 1831 ir 1863 m. sukilimų dalyviai, vėliau – revoliucinio judėjimo veikėjai. 1864 m. Kaune pastatytas Kauno kalėjimas, XX a. pr. Vilniuje - Lukiškių kalėjimas.
Atkurta Lietuvos valstybė iš caro Rusijos ir kaizerinės okupacinės administracijos paveldėjo 24 kalėjimus bei kitas kalinimo įstaigas. Pagal Baudžiamąjį statutą laisvės atėmimo bausmė turėjo būti atliekama sunkiųjų darbų, pataisos, tvirtovės, paprastuose ir arešto namuose.
Naujiems kalėjimams statyti, seniems plėsti, taip pat kitoms kalinimo įstaigoms įrengti valdžia 1923–1939 m. išleido apytiksliai 6,5 mln. Lt. Nauji kalėjimai ir arešto namai pastatyti Utenoje (1929 m.), Raseiniuose (2 pastatai, 1930 ir 1936 m.), Marijampolėje (1931 m.); kalėjimais paversti fortifikaciniai statiniai prie Kauno – IX fortas (kaip Kauno sunkiųjų darbų kalėjimo filialas) ir VI fortas (karių kalėjimas). Kalėjimai ar arešto namai įrengti ir visuose kituose apskričių centruose ar netoli jų – Telšiuose, Mažeikiuose, Bajoruose, (prie Kretingos, dabar jos dalis), Vilkaviškyje, Ukmergėje, Kaišiadoryse, Alytuje ir kitur. 1928–1936 m. naujos areštinės pastatytos Garliavoje, Vilkijoje (Kauno raj.), Aukštadvaryje (Trakų raj.), Panemuniuose (Rokiškio raj.) ir daugelyje kitų centrų.
Tarjei Bø
Tarjėjus Bjo (Tarjei Bø, g. 1988 m. liepos 29 d., Stryne, Norvegija) – norvegų biatlonininkas, triskart olimpinis čempionas, daugkartinis pasaulio čempionas, 2010–2011 m. pasaulio taurės laimėtojas, Johaneso Tineso Bjo vyresnysis brolis.
Karjera
Biatlonu užsiima nuo 2000 m. Norvegijos rinktinėje nuo 2006 m. Nuo 2006 iki 2009 m. dalyvavo jauniu ir jaunimo čempionatuose, IBU taurėje. 2009 m. debiutavo pasaulio taurės varžybose, tačiau įskaitinių taškų neiškovojo. 2009–2010 m. sezone iškovojo savo pirmąją pasaulio taurės pergalę ir medalį – estafetėje Oberhofe. 2010 m. debiutavo Vankuverio olimpinėse žaidynėse, tapo čempionu estafetėje. 2010–2011 m. sezone, būdamas 22 m. amžiaus, iškovojo pasaulio taurę. Sezono metu iškovotos 8 pergalės, 5 iš jų – asmeninėse rungtyse. 2011 m. debiutavo pasaulio čempionate Chanty Mansijske, tapo čempionu asmeninėse lenktynėse, estafetėje ir mišrioje estafetėje, iškovojo bronzą sprinte ir persekiojimo lenktynėse.
Vėlesni sezonai nebebuvo tokie sėkmingi, sportininką kamavo ligos, ypač 2016–2017 m. sezono metu, kurį Bjo beveik praleido. Nepaisant to, jis liko nuolatinis Norvegijos rinktinės narys ir estafečių dalyvis, dalyvavo visuose pasaulio čempionatuose ir Sočio bei Pjongčango olimpinėse žaidynėse, iškovojo čempionų titulų bei medalių. 2017–2018 m. sezone grįžo į geriausių pasaulio biatlonininkų gretas: bendroje sezono įskaitoje buvo septintas, 2018–2019 m. sezone – šeštas, 2019–2020 m. ir 2020–2021 m. sezone – ketvirtas, 2021–2022 m. ir 2022–2023 m. sezone – šeštas.
Asmeninis gyvenimas
Užaugo Stryne penkių vaikų (turi tris brolius ir seserį) šeimoje, buvo vidurinis vaikas. Johaneso motina Aslaug Hildegunn Thingnes Bø užsiima fizioterapijos praktika Stryne, tėvas Klemet Bø dirba žemės ūkyje. 5 metais jaunesnis Tarjėjaus brolis Johanesas – vienas geriausių planetos biatlonininkų, olimpinis ir daugkartinis pasaulio čempionas, pasaulio taurės laimėtojas. Tarjėjaus dėdė iš motinos pusės Harald Endre Thingnes – sporto žurnalistas, fotografas. 2004 m. Tarjėjus persikėlė į Lilehamerį, mokėsi sporto gimnazijoje. Šiuo metu gyvena Osle, šeimoje su Gita Simonsen. 2022 m. rugsėjį susilaukė sūnaus Arono.
Pasiekimai
Lentelės sudarytos pagal Tarptautinės biatlono sąjungos statistinius duomenis.
Pasaulio taurė
*nuo 2022–2023 sezono pasikeitė taškų skaičiavimo sistema
Palenkės Bialos miesto herbas
right|thumb|Palenkės Bialos herbas Palenkės Bialos miesto herbas  – Palenkės Bialos miesto skydo formos herbas, kuriame raudonoje užsklandoje vaizduojamas Arkangelas Mykolas. Herbą miestui suteikė Mykolas Kazimieras Radvila.
Fortune Faded
„Fortune Faded“ – grupės „Red Hot Chili Peppers“ daina iš jų 2003 m. išleisto geriausių dainų rinkinio „Greatest Hits“. Daina taip pat buvo išleista kaip singlas.
Dainai buvo sukurtas vaizdo klipas, taip pat ji keliskart grota gyvai. Paskutinį kartą gyvai grojo Egipte 2019 m. kovo mėnesį.
Žygaičių seniūnija
Žygaičių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Tauragės rajono savivaldybės vakaruose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigta 10 seniūnaitijų:
Cipariai
Cipariai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Žemaičių Naumiesčio, prie kelio. Seniūnaitijos centras.
Almantas Petkus
Almantas Petkus (g. 1976 m. birželio 5 d. Telšiuose) – Lietuvos, Telšių rajono savivaldybės ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1994 m. baigė Telšių Kranto vidurinę mokyklą. 2005 m. baigė Vilniaus Gedimino technikos universitetą, transporto inžinerinės ekonomikos ir vadybos specialybę.
1995–1996 m. UAB „Vėtrūna“ vairuotojas. 1996–1999 m. – mechanikas, 2000 m. individualios A. Petkaus įmonės savininkas. 2002–2004 m. UAB „Transefektas“ direktorius. 2004–2007 m. ėjo AB „Elektros viešbutis“ valdybos pirmininko pareigas.
2017–2018 m. Seimo nario Rimo Andrikio, o nuo 2018 m. – Seimo narės Onos Valiukevičiūtės padėjėjas, tuo pačiu metu – ir Remigijaus Žemaitaičio padėjėjas.
Didysis Uzas
Didysis Uzas  – upė Jungtinėje Karalystėje, rytų Anglijoje. Prasideda Nortamptonšyre, šalia Salgreivo vietovės. Vingiuoja į šiaurę ir rytus per Bedfordšyrą, Kembirdžšyrą ir Norfolką. Įteka į Šiaurės jūros Vošo įlanką ties Kings Lyno miestu.
Didžiausi intakai: Kemas, Mažasis Uzas, Senasis Bedfordas. Prie Didžiojo Uzo įsikūrę šie miestai: Bakingamas, Milton Keinsas, Bedfordas, Sent Nitsas, Hantingdonas, Ilis, Kings Linas.
Kodrai
thumb|250px|Kodrai šalia Dolnos kaimo Kodrai  – aukštuma Moldavijoje, esanti tarp Reuto ir Pruto upių. Kodrais taip pat vadinamas miškas, augantis šioje aukštumoje.
Karabelkai
Karabelkai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Avižienių.
Kodrai
Aukštis – iki 430 m, ilgis – 100 km. Kodrai sudaryti iš jūrinių ir žemyninių mioceno nuogulų – molių, mergelių, klinčių, smėlių, smiltainių ir kvarteto liosų. Reljefas sudėtingas, kalvotas, erozonis, paviršius išraižytas giliais upių slėniais, raguvomis, griovomis. Susidarę nuošliaužos ir karstai.
Karabelkai
Istorija
XX a. vid. buvo 4 Karabelkų užusieniai: Aukštieji, Žemieji, Mažieji ir Naujieji Karabelkai.
Kodrai
Korduose auga daugiau nei 1000 rūšių augalų. Aukštikalnė apaugusi miškais (bukais, ąžuolais, skroblais ir kt.). Natūrali augmenija, palyginus su kitomis Moldavijos sritimis, yra žymiai geriau išsilaikiusi. Sutinkama ir pievų augmenija. Aukštumos papėdėje yra laukų ir vynuogynų. Kodrai yra gana vaizdingi, supanti aplinka primena priekalnių reljefą. Dėl to XIX a. pabaigoje, Vasilijus Dokučajevas, lankydamasis Besarabijoje, Kodrus pavadino „Besarabijos Šveicarija“.
Kodruose galima išskirti du gamtinius rajonus:
Kodruose įsteigtas Kodrų draustinis.
Kongo herbas
thumb|250px|Kongo herbas Kongo herbas – skydas su raudonu liūtu, kuris laiko fakelą. Herbo fonas geltonas su žalia banguota juostele centre. Viršuje yra auksinė karūna. Du dideli afrikiniai drambliai remia skydą iš abiejų pusių. Juosta su nacionaliniu šūkiu „Unité Travail Progrès“ (iš prancūzų k. „Vienybė, darbas, pažanga“) yra apačioje prispausta dramblių.
Virbalai (Ukmergė)
Virbalai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Želvos.
Etimologija
Kaimo pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo pavardės Virbalas.
Ikema
thumb|200px|Ikemos sala|right Ikema (, mij. Ikyama (イキャマ)) – Japonijos sala Mijako salyne, Okinavos prefektūroje. Jos plotas yra 2,6 km², gyvena 801 žmonės (2002 m.). Ikema sujungta su Mijako sala pietuose 1592 metrų tiltu. Salos centre yra tvenkinys. Į šiaurės rytus yra Ikemos salos blokų paplūdimys (池間島ブロックビーチ).
Kašgaro prefektūra
Kašgaro prefektūra  – prefektūra Kinijos Liaudies Respublikoje, Sindziango uigūrų autonominės provincijos vakarinėje dalyje. Administracinis centras – Kašgaras.
Geografija
Prefektūra ribojasi su Tadžikistanu, Afganistanu, pietuose turi sieną su Indija per ginčytiną Aksai Čino kraštą, bei sienos atkarpą su Pakistanu. Kraštas daug kur kalnuotas, iškilę Pamyro, Kunluno, Tianšanio kalnai (stūkso Kongūro, Muztag Atos viršukalnės), rytuose plyti Tarimo baseinas. Svarbiausios upės – Kašgaras, Jarkandas, telkšo Karakulio ežeras.
Gyventojai
Tautinė sudėtis:
Administracinis suskirstymas
Kašgaro prefektūros sudėtyje yra 1 apskrities lygio miestas, 10 apskričių ir 1 autonominė apskritis.
Sen Deni
Istorija
VII a. buvo įkurta abatija; prie jos vėliau įsikūrė miestas. Iškilusi romaninė gotikinė Sen Deni vienuolyno bazilika (1137–1144 m., perstatyta 1281 m.; 1869 m. restauruota architekto E. Violė le Diuko (Eugène Viollet-le-Duc). Čia yra palaidoti 25 Prancūzijos karaliai, 10 karalienių ir 84 karalaičiai. Tarp jų ir Henrikas Valua – paskutinis Valua dinastijos Prancūzijos karalius bei Abiejų Tautų Respublikos valdovas.
Sportas
1998 m. XVI pasaulio futbolo čempionatui Sen Deni buvo pastatytas futbolo stadionas, talpinantis 80 tūkst. žmonių ir pavadintas „Stade de France“. Čia vyko šių pirmenybių finalo rungtynės.
AROS
AROS – laisvoji, atvirojo kodo operacinė sistema, iš dalies suderinama su AmigaOS programine įranga.
Projekto pradžia – 1995 m. Pavadinimas AROS iš pradžių reiškė Amiga Research Operating System, tačiau, siekiant išvengti teisinių problemų, pavadinimas pakeistas į rekursinį akronimą – AROS Research Operating System.
Palaikomos įvairios platformos, kaip antai: x86, x86-64, PowerPC, m68k, ARM. Egzistuoja šiai operacinei sistemai pritaikyta OWB (Odyssey Web Browser) naršyklė, naudojanti WebKit varikliuką. E-UAE emuliatorius leidžia paleisti daugumą AmigaOS programų. Su senesnėmis AmigaOS programomis AROS suderinama tik išeitinio kodo lygmeniu, tad jas reikia perkompiliuoti arba paleisti naudojant E-UAE emuliatorių.
AROS turi tvarkykles nVidia vaizdo plokštėms ir USB įrenginiams. AROS neturi apsaugotos atminties, kas reiškia, jog dėl klaidos žaidime ar programoje sutriks visos operacinės sistemos darbas. Taip pat nenaudojama ir virtualioji atmintis, todėl pritrūkus realiosios atminties negalima paleisti daugiau programų.
Esama keleto AROS platinamųjų paketų: Icaros Desktop, Broadway, AspireOS, AROS Vision.
Karačiūna
Karačiūna – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Dūkštelių.
Jorubai
Jorubai (savivardis – Yorùbá) – tauta, gyvenanti Vakarų Afrikoje, daugiausia Jorubalande (dabartinės Nigerijos pietvakariuose). Yra daug išeivių, gyvenančių Brazilijoje ir Karibuose, patekusių ten per vergų prekybą.
Aplinkinės tautos yra fonai pietvakariuose, baribai šiaurės vakaruose, nupiai šiaurės rytuose, igalai rytuose, biniai pietryčiuose.
Jorubų apibrėžimas nėra nusistovėjęs. Siauriausia prasme jais laikomi tik Nigerijos jorubai. Platesne prasme jiems priskiriami Benine gyvenantys nagai, Toge gyvenantys ifiai. Šie trys terminai, t. y. jorubai, nagai ir ifiai neretai gali pakeisti vienas kitą, kas ypač būdinga gausiai jorubų diasporai Naujajame pasaulyje.
Jorubai kalba jorubų kalba, kuri priklauso Nigerio – Kongo kalbinei šeimai, Kva kalboms. Platesne prasme jais laikomi visomis edekirių (joruboidų) kalbomis kalbančios etninės grupės. Šiame straipsnyje apžvelgiami jorubai plačiąja prasme.
Istorija
Jų tarpe buvo ir jorubai, kurių etnogenezė vyko Ifės mieste, susiformavusiame I mūsų eros tūkstantmetyje. Dėl to visuose mituose Ifė laikoma svarbiausiu miestu, ji kaip svarbus religinis centras nėra praradusi reikšmės iki pat mūsų dienų.
Istorija tradiciškai pradedama nuo Ifės valdovo Oduduvos, kurio valdymo laikas nėra aiškus (datos gali svyruoti nuo XI iki XV a.). Jo metu Ifė įsitvirtino kaip svarbus kultūros ir politikos centras, ir iš jos vyko tolesnis jorubų plitimas Jorubalando teritorijoje. Tai mituose paaiškinama kaip Oduduvos sūnų bei karvedžių žygiai įvairiomis kryptimis. Šių žygių metu buvo įkurti atskiri miestai-valstybės, kurie savo ruožtu davė pradžią tolesniems žygiams.
Nuo maždaug XV a. visas Jorubalandas buvo susiskaldęs į daug valstybių, kurių stipriausios buvo Ojas, Ila, Ekitis, Idžebu, Ovo ir kt. Šios valstybės davė prielaidą atskiroms etninėms subgrupėms susiformuoti. Jose buvo išvystyta aukšta kultūra, klestėjo bronzos apdirbimas ir dramblio kaulo raižyba. Tuo metu pietrytinis Jorubalandas buvo stipriai paveiktas Benino karalystės kultūros, mat ji čia buvo įgijusi hegemoniją.
Nuo XVII a. labai išaugo jorubų Ojo karalystė, kuri ėmė kurti didelę imperiją, siekusią sujungti visą Jorubalandą. Tai jai iš dalies pavyko. Ojas kontroliavo ir Dahomėją vakaruose.
Tačiau XVIII a. dėl fulbių džihado Ojo valstybė buvo nusiaubta, kas lėmė jos visišką suirimą XIX a. Tai sudarė prielaidas atsirasti daug naujų, smulkių valstybėlių. Toks susiskaldęs Jorubalandas tapo lengvai prieinamu grobiu britams, kurie tuo metu plėtė kolonijines valdas. Nugalėjus pajūrio jorubų karalystę Idžebu, britams atsivėrė kelias į krašto gilumą. Jorubalandas buvo prijungtas prie Pietų Nigerijos protektorato, o vėliau buvo įjungtas į Nigerijos sudėtį.
Šiuo metu jorubai yra viena svarbiausių Nigerijos tautų, greta hausų šiaurėje ir igbų rytuose. Jie sudaro 21 procentą Nigerijos gyventojų.
Etninės subgrupės
thumb|200px|Jorubų teritorija – Jorubalandas Dėl nevieningo istorijos vystymosi ir politinio susiskaldymo į daug smulkių valstybių, susiformavo jorubų etninės subgrupės, kalbančios skirtingais dialektais ir turinčios skirtingus identitetus. Svarbesenės iš jų yra:
Kultūra
thumb|150px|Ifės valdovo galva thumb|150px|Bronzinė galva iš Ifės Jorubų kultūra sudaro didelę dalį Benino civilizacijos kultūros. Dėl istorinių priežasčių, ją veikė dvi svarbios kultūros. Ankstyviausiame laikotarpyje iki XV a. buvo stipri Sahelio civilizacijos įtaka, dėl kurios susiformavo tradicinė apranga, virtuvė, menas. Vėliau buvo stipri europietiškoji įtaka, per kurią veržėsi krikščionybė, atėjo daug technologinių pasiekimų.
Tačiau jorubai išsaugojo ir daug savitų kultūrinių bruožų, būdingų tik jiems.
Diasporoje jorubai dažniausiai nepamiršdavo savo tradicinės kultūros ir ją atgaivindavo. Dėl to jų kultūra, religija, muzika labai stipriai paveikė Lotynų Amerikos ir Naujojo pasaulio juodaodžių kultūrą – vietines religijas, šokius ir muzikos rūšis.
Buitis
thumb|150px|left|Audinių simboliai adire Svarbiausias jorubų apdaras yra buba – palaidas ilgarankovis apsiaustas, kildinamas iš Sahelio regiono. Aprangą be bubos sudaro keletas dalių. Vyrai dėvi kelnes sokoto, o moterys – sijoną iro. Ypatingų švenčių atvejais vyrai ant viršaus gali užsidėti ilgą apsiaustą agbadą.
Gana įvairūs galvos apdangalai. Moterys dėvi gele, kuri panaši į tiurbaną, bet gali būti surišama daugybe būdų. Vyrai dažniausiai nešioja kepurėlę fila, kuri irgi atėjusi iš šiaurės.
Jorubai, panašiai kaip daug kitų Vakarų Afrikos tautų, išvystė sudėtingą ir savitą audimo techniką, todėl jorubų tekstilė yra svarbi meno rūšis. Labai įdomi yra juostuota tekstilė aso oke, audžiama tik vyrų. Paplitę yra ir indigu ornamentuoti audiniai, kurių kiekvienas ornamentas adire yra labai simboliškas. Maistas mažai kuo skiriasi nuo kitų Gvinėjos įlankos tautų. Čia paplitusi Gvinėjos įlankos virtuvė, kur svarbiausias produktas yra jamsas, taip pat manijokas, kukurūzas ir nesaldūs bananai. Valgoma daug žuvies, mėsos mažiau.
Dailė
Ifė buvo vienas stipriausių civilizacijos centrų visame Afrikos žemyne. Čia buvo išvystytas savitas keramikos, bronzos liejimo, dramblio kaulo raižybos stilius, kuris vėliau paveikė visą Benino civilizacijos kultūrą nuo Dramblio kaulo kranto iki Kamerūno. Antriniai jorubų meno centrai buvo Ovo ir Idžebu.
Religija
thumb|150px|Jorubų būrimo lėkštė
Jorubų religija, dar žinoma, kaip Aboriša, susideda iš daugybės mitų ir legendų apie jorubų kilmę, Ifės miestą ir pirmuosius valdovus. Garbinama daugybė dievų, globojančių skirtingus reiškinius: vėjo dievas Oja, būrimų dievas Ifa, likimo dievas Eleda, derliaus deivė Osun, geležies ir karo dievas Ogumas ir daugybė kitų.
Religijoje žinoma plati būrimo praktika, išvystyta didelė šventikų hierarchija.
Muzika
Jorubų muzika labai savita, turinti daugybes muzikinių instrumentų, tarp kurių žinomiausi kalbantys būgnai, paplitę visoje Vakarų Afrikoje (jų pradžia buvo Sahelio civilizacijoje). Daug muzikos žanrų yra religiniai, susiję su atskirų dievų garbinimu. Žinoma jorubų teatrinė opera.
Kalendorius
Jorubai turi gana savitą kalendorių, vadinamą Kodžoda, kuriame savaitė turi keturias dienas, o mėnuo – septynias savaites.
Keturios savaitės dienos tapatinamos su skirtingais dievais ir vadinamos Ojo-Ifa, Ojo-Šango, Ojo-Ogun ir Ojo-Obatala. Mėnesiai vadinami: Sere (sausis), Erele (vasaris), Erena (kovas), Igbe (balandis), Ebibi (gegužė), Okudu (birželis), Agemo (liepa). Ogun (rugpjūtis), Owere/Owewe) (rugsėjis), Owara/Owawa (spalis), Belu (lapkritis) ir Ope (gruodis). Metai prasideda birželyje.
Metų skaičiavimo atskaitos taškas yra labai senas. 2008 Grigaliaus kalendoriaus metai yra 10050 jorubų metai.
Šis kalendorius paplitęs visose Benino civilizacijos tautose.
Medicina
Tradicinė jorubų medicina susieta su religija, burtais. Jorubai naudoja daug augalų, skirtų gydyti įvairiems negalavimams. Yra sukurta ištisa medicinos filosofija, kurioje septyni pagrindiniai dievai tapatinami su skirtingais organais ir globoja skirtingus gydomuosius augalus.
Šaltiniai
Eades, Jerely Seymour.1980. Changing cultures.The Yoruba Today. Cambrdge University Press.
Claudio Suárez
Klaudijus Suaresas (g. 1968 m. gruodžio 17 d. Tekskokas, Meksikoje) – buvęs Meksikos futbolininkas, gynėjas. Daugiausiai rungtynių už Meksikos futbolo rinktinę sužaidęs žaidėjas. Pakviestas dalyvauti, tačiau nė vienose rungtynėse nežaidė. 2009 m. kovo 11 d. paskelbė baigiantis karjerą.
Karveliškis (Molėtai)
Karveliškis – kaimas Molėtų rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, prie Karveliškio miško. Prie kelio į Pelenius yra išlikęs Karveliškio dvaro gyvenamasis namas (medinis), dvaravietė apsodinta medžiais. Vietos gyventojai yra pasakoję, kad apie 1918 m. dvare veikusi lenkiška mokykla, kurioje mokiusi mokytoja iš Vilniaus. Dvare buvęs pianinas.
Istorija
Pirmąkart vietovė minima 1731 metų Kuktiškių dvaro inventoriuje. XIX a. atsiradęs palivarkas.
Kongo regionai
thumb|200px|Kongo regionai
Kongo Respublika padalinta į 10 regionų (skliausteliuose regiono centras) ir 1 komuną:
Šalies sostinė Brazavilis turi komunos statusą. Regionai padalinti į 46 Kongo rajonus.
Čiurlionys I
Greta yra įsikūrę ir kaimai Čiurlionys II (rytuose) bei Čiurlionys III (vakaruose).
Karačiūniškė
Karačiūniške vadinami kaimai:
Bokštas
Bokštas gali reikšti:
Tour Toren Veža Torn (olika betydelser) 塔 (消歧义)
Šiurkščioji trapiabudė
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–9 (10) cm skersmens, paplokščia, su buku gūbreliu, nešvariai gelsvai ruda, oranžiškai ruda, išblunkanti iki rusvos, apšepusi rausvais plaušeliais. Lakšteliai kreminiai, vėliau - rausvai rudi, seni - šokolado spalvos, priaugtiniai. Kotas 5–10×0,5–1,5 cm, netrapus, gelsvas, rusvas, viršutinėje dalyje baltai taškuotas. Trama gelsva, neplona, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 8–11×5–6,5 μm.
Būdingi požymiai: išplitusi pagiriuose, pakelėse, pamiškėse, tarp žolių.
Auga grupėmis, tarp žolių, drėgnose vietose, dažniausiai prie melioracijos griovių. Vienuose šaltiniuose nurodoma, kad valgoma tik menkavertė, kituose - nevalgoma ar net nuodinga. Dažna.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 233 psl.
Save the Population
„Save the Population“ – grupės „Red Hot Chili Peppers“ daina iš jų 2003 m. išleisto geriausių dainų rinkinio „Greatest Hits“. Daina taip pat buvo išleista kaip reklaminis singlas tik Ispanijoje ir Japonijoje. Tikras singlas, skirtas pardavimui, nebuvo išleistas, kadangi leidėjai manė, jog tai turės neigiamą įtaką geriausių dainų rinkinio pardavimams.
Karinių jūrų pervežimų junginys
Karinių jūrų pervežimų junginys, KJPJ, – JAV Karinio jūrų laivyno organizacija, valdanti daugelį pagalbinių karinio jūrų laivyno papildymo ir transportinių laivų.
Įkurta 1949 m. liepos 9 d. kaip Karinio jūrų transportavimo tarnyba, kuri tada tapo vienintele organizacija, atsakinga už JAV Gynybos departamento pervežimus vandenynuose. 1970 m. organizacija buvo pervadinta į Karinių jūrų pervežimų junginį (Military Sealift Command}.
KJPJ laivų įgulos sudarytos beveik vien iš civilių darbuotojų.
Laivų žymėjimas
Dalis laivų, kurių savininkė yra JAV vyriausybė, prie pavadinimų turi prefiksą USNS ( 'Jungtinių Valstijų karinio laivyno laivas').
KJPJ programos
Karinių jūrų pervežimų junginio funkcijos paskirstytos keturiuose programose:
Taip pat KJPJ dalis yra ir Karinių jūrų pervežimo laivyno paramos komanda (. Ši komanda KJPJ laivus aprūpina įgulomis, moko įgulų narius, taip pat aprūpina KJPJ laivus reikalinga įranga ar atlieka techninę priežiūrą.
Karinio jūrų laivyno pagalbinių pajėgų programa
Vykdydamas Karinio laivyno pagalbinių jėgų programą KJPJ tiesiogiai palaiko karinio laivyno veiklą. 1972 m. buvo atliktas tyrimas, kurio metu buvo išsiaiškinta, kad būtų pigiau, jei pagalbinių karinio laivyno laivų (pvz., tanklaivių, tiekimo laivų) įgulos būtų sudarytos iš civilių jūrininkų. Tokie laivai yra nudažyti miglos pilkumo spalva, išskyrus laivus ligonines (USNS Mercy (T-AH-19) ir USNS Comfort (T-AH-20)), kurie yra baltos spalvos. Šių laivų pagrindiniai kaminai turi mėlyną ir auksaspalvę juostas.
Karinio jūrų laivyno pagalbinės pajėgos yra D. Britanijos Karališkojo karinio laivyno pagalbinių pajėgų analogas.
Specialiųjų misijų programa
KJPJ Specialiųjų misijų programa turi 24 laivus, kurie naudojami kaip operacijų platformos ir tarnybos, reikalingos vykdant unikalias JAV kariuomenės ir federalinės vyriausybės misijas. Šios misijos yra okeanografiniai ir hidrografiniai stebėjimai, povandeniniai stebėjimai, raketų skrydžių sekimas ir duomenų rinkimas, akustiniai tyrimai, povandeninių laivų veiklos palaikymas. Specialiųjų misijų laivai dirba skirtingiems karinio laivyno klientams, pvz., Karinio laivyno jūrų sistemų junginys, Karinio jūrų laivyno okeanografo tarnyba).
Šios programos laivai nudažyti taip pat, kaip ir Karinio jūrų laivyno pagalbinių pajėgų programos laivai – korpusai migliškai pilki, kaminai su mėlyna ir auksine juostomis.
Intuicija
Intuicija (nuojauta) – psichologijoje, filosofijoje laikomas ypatingas žinojimas, kūrybinės veiklos mechanizmas bei specifinė psichinio aktyvumo forma, pasireiškianti nuojauta, tiesioginiu esmės suvokimu ir tuo pagrįstu sprendimo priėmimu. Esmės suvokimas, informacijos gavimas ateina ne tiesiogiai stebint pasaulį ir ne samprotaujant ar darant išvadas, o tiesiogiai iškyla idėjų forma. Veikiant intuicijai įžvalgos išplaukia greitai ir be ilgų apmąstymų.
Nuojauta mus aprūpina įsitikinimais, kurių mes negalime pagrįsti. Dėl šios priežasties ši emocija tapo psichologijos tyrinėjimo dalyku. Dešinysis smegenų pusrutulis dažnai siejamas su tokiais intuityviais vyksmais kaip estetiniai įgūdžiai. Kai kurie mokslininkai priėjo išvadą, jog nuojauta yra glaudžiai susijusi su įvairiais moksliniais atradimais. Intuicija tapo ir Naujojo amžiaus judėjimo pamėgta tema.
Upanišadose intuicija minima kaip intelekto (aumens) priedas, paslaptingas išgyvenimas, kai siela sutampa su pažįstamuoju objektu (sąlygoja atmano ir brahmano susiliejimas). Sokratas intuiciją vadino vidiniu balsu. Platonas susiejo su pasąmonės veikla (pirmapradžių, anamnezėje prisimenamų idėjų žiūra). Aristotelis suprato kaip tiesioginę proto įžvalgą, pagrįstą jusliniu patyrimu.
Hitiaa
Hitiaa  – gyvenvietė Prancūzijos Polinezijoje, Taityje, Taiti Nui šiaurės rytuose, vandenyno pakrantėje. Hitiaa O Te Ra komunos centras.
UEFA taurių taurė 1962–1963 m.
UEFA taurių taurė 1962–1963 m. – trečiasis UEFA taurių taurės turnyras, prasidėjęs 1962 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale sutriuškinęs  klubą. Tai pirmasis anglų futbolo klubo trofėjus Europos taurių istorijoje.
Spidometras
250px|thumb|right|Spidometras, rodantis greitį km/h Spidometras – prietaisas, rodantis greitį. Spidometrai yra plačiai naudojami automobiliuose, jie rodo kiek automobilis nuvažiuoja kilometrų arba mylių per valandą. Spidometras yra jungiamas prie pavarų dėžės.
Spidometrą 1888 metais išrado kroatas Josip Belušić. Modernūs spidometrai yra elektroniniai, tuo tarpu tradiciniai naudodavo lankstų kabelį. Daugelis spidometrų turi integruotus odometrus.
152 mm savaeigė haubica patranka vz.77 Dana
152 mm savaeigė haubica patranka vz.77 „Dana“ ( 'pabūklas automobilinis automatinio užtaisymo'), kitaip dar ShKH-77 ( 'savaeigė patrankinė haubica, modelis 1977 m.') – Čekoslovakijos (Slovakijos) gamybos ratinė savaeigė. Savaeigę sukonstravo kompanija Konštrukta Trenčín, o gamino kompanija ZTS-Dubnica. Ji buvo pirmoji ratinė 152 mm savaeigė, kuri įtraukta į kurios nors valstybės ginkluotę.
Dabar šias savaeiges naudoja Čekija, Slovakija, Libija, Lenkija, Gruzija.
Ratinės savaeigės turi privalumų, lyginant su vikšrinėmis:
Prieš šaudant savaeigė į žemę įsiremia 3 hidrauliniais stabilizatoriais. Ant viršaus turi kraną amunicijai krauti.
Įgula
Savaeigės DANA įgulą sudaro:
Istorija
thumb|left|250px|„Danos“ vaizdas iš šono DANA buvo konstruojama 8-tojo dešimtmečio pirmoje pusėje kompanijoje Konštrukta Trenčín. Savaeigė turėjo tapti vietiniu netiesioginės ugnies ginklu, kad nereiktų pirkti TSRS gamybos savaeigių 2S3 Akacija. 1976 m. konstravimo darbai buvo baigti ir gamyba perduota valstybinei įmonei „Zavody tazkeho strojarstva-Dubnica“ (ZTS-Dubnica) Dubnicos prie Vaho mieste.
1977 m. savaeigė DANA buvo priimta į Čekoslovakijos armijos ginkluotę. Vėliau buvo priimta ir į Lenkijos kariuomenės artilerijos dalinių ginkluotę. 1994 m. buvo pagaminta virš 750 šių savaeigių.
Savaeigė DANA buvo eksportuojama į Libiją ir Lenkiją. Šiek tiek jų turi kai kurios Nepriklausomų valstybių sandraugos šalys, Gruzija. 2008 m. Danas prieš Rusijos kariuomenę panaudojo Gruzijos kariuomenė; tris tokias savaeiges paėmė puolanti Rusijos kariuomenė.
Konstrukcija
Savaeigės baze tapo keturašis automobilis Tatra T815 (ratų formulė 8×8).
DANA neturi giroskopinės ar kitokios nepriklausomo automatinio kreipimo (taikymo) sistemos, tad taikytojas, pasinaudodamas panorama su horizontaliąja skale, nukreipia vamzdį reikiama kryptimi horizontalioje plokštumoje, pasinaudodamas taikymosi taškais. Tai reiškia, kad nutaikant DANA patranką reikia papildomų įtaisų. Paprastai ugnies pozicijas tokioms artilerijos sistemoms parengia iš anksto. Nutaikęs vamzdį horizontaliai, taikytojas nukreipia vamzdį reikiamu pakilimo kampu.
DANA konstrukciniu požiūriu ypatinga tuo, kad automatinis užtaisytuvas užtaiso patranką sviediniu bei šaunamuoju užtaisu esant bet kokiam vamzdžio pakėlimo kampui. Dabar tai laikoma standartu, bet DANA gamybos pradžioje tai buvo inovacija.
152 mm ShKH MODAN vz.77/99
ShKH MODAN yra Slovakijoje patobulintas DANA variantas su didesniu šūvio nuotoliu, didesniu taiklumu ir šaudymo sparta. Šis savaeigės modelis pasižymi nauja valdymo sistema, kuri didina kovinį efektyvumą ir leido sumažinti ekipažo dydį iki 4 žmonių (buvo 5).
152 mm ShKH DANA-M1 CZ
DANA-M1 CZ yra Slovakijoje (kompanija Excalibur Army iš Prahos) patobulintas DANA variantas. Patobulinimai:
155 mm ShKH M2000 Zuzana
Versija M2000G yra skirta Kipro nacionalinei gvardijai, turi skirtingą ryšių įrangą. Turi 76 mm dūminius granatsvaidžius bei MG3 7,62 mm kulkosvaidžius (vietoj 12,7 mm NSVT). Kipre imta naudoti 2001 m.
155 mm ShKH A40 Himalaya
ShKH Himalaya yra variantas su vikšrine važiuokle, skirtas eksportui. Tai faktiškai variantas ShKH Zuzana su 155 mm patranka ginkluotu bokšteliu ant tanko T-72 važiuoklės su S1000 varikliu.
155 mm ShKH Zuzana 2
Pradžioje vadintas Zuzana A1, vėliau - Zuzana XA-1. Tai patobulintas Zuzana variantas. Pirmą kartą pademonstruotas 2004 m. Ginkluotas 155 mm kalibro (vamzdis 52 kalibrai), bokštelis perprojektuotas. Naudojamas variklis Tatra T3B-928.70 (330 kW galia).
Kovinė istorija
DANA naudojo Gruzijos kariuomenė 2008 m. Pietų Osetijos kare. Manoma, kad Rusijos aviacijos smūgiai sunaikino 4-9 DANA's. Rusijos šaltiniai teigia, kad 3 Dana's Rusijos kariuomenė paėmė kaip trofėjų.
Lenkija šias savaeiges naudojo Afganistane.
Naudotojai
thumb|right|250px|Lenkijos savaeigės Afganistane
Stenlio kalnas
Ekspedicijos
Stenlio kalno viršūnė pirmą kartą pasiekta 1906 m.
Tintelių II senosios kapinės
Tintelių II senosios kapinės, vadinamos Markapais (valstybės saugoma regioninio reikšmingumo lygmens kultūros vertybė: unikalus kodas -, senas registro kodas - L558) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Tinteliuose (Kūlupėnų seniūnija), 0,18 km į rytus nuo kelio Kretinga-Salantai, Kūlupio kairiajame krante.
Vieta
Įrengtos aukštumos šlaite. Netaisyklingo stačiakampio plano, 71 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir 35 m pločio ties viduriu. Laidojimo žymių nesimato. Paviršius nelygus, banguotas, žemėja į vakarų pusę. Vakarų pakraštyje kyšo viena eile išsidėstę akmenys, kurie ženklina buvusio akmenų aptvaro vietą. Kapinių šiaurinis galas nukasta eksploatuojant šalia esantį žvyro karjerą. Rytų pakraštyje stovėjo 2 nedideli mediniai kryžiai, kurie išvirtę.
Teritorijos plotas 0,24 ha, perimetras – 213 m.
Istorija
Pasakojama, kad šioje kapinėse seniau buvo laidojami Nasrėnų ir Tintelių kaimų gyventojai. Daug jų čia palaidota XVIII a. pradžioje siautėjusios maro epidemijos metu, todėl kapinės vadinamos Markapiais. Pradėjus mirusiuosius laidoti Kalnalio bažnyčios kapinėse, nuo XIX a. jos nebenaudojamos.
Seniau vietos gyventojai saugojosi kapinių: nekasė jose duobių, nearė šalia žemės, statė kapinėse ąžuolinius kryžius. 1985 m. šiaurinė jų dalis nukasta, duobėse buvo rasta žmonių griaučių, kuriuos darbininkai čia pat užkasė.
1972 m. kapinės (senkapis) registruotos vietinės reikšmės archeologijos paminklų sąraše (AV520), iš kurio 1984 m. išbrauktos kaip ne archeologijos objektas. 1997 m. įrašytos į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą (L563), 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.
Spektaklis
Spektaklis (, iš 'reginys') – sceninio meno kūrinys.
Spektaklius kuria teatro kolektyvas - aktoriai, dailininkai - dekoratoriai, kompozitoriai, grimuotojai ir kt.,- vadovaujamas režisieriaus.
Dramos spektaklio kūrimas paprastai apima šiuos etapus:
تمثيلية Пиеса Teatraĵo fa:نمایش‌نامه Näytelmä Pièce de théâtre מחזה Lakon 戯曲 პიესა 희곡 Luga नाटक Toneelstuk Peça de teatro Пьеса Play నాటకము ละครเวที П'єса Pîce di teyåte פארשטעלונג 剧本
Janina Malinauskaitė
Janina Malinauskaitė (g. 1935 m. vasario 25 d. Kaune) – Lietuvos dailininkė, grafikė, scenografė.
Biografija
Vyras Mikalojus Šalkauskas. 1959 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1959–1986 m. dirbo Kauno dramos teatre, nuo 1968 m. vyr. dailininkė, 1986–2007 m. Kauno muzikiniame teatre, iki 2003 m. vyr. dailininkė.
Kūryba
Sukūrė apie 100 scenovaizdžių, kostiumų eskizų spektakliams. Scenovaizdžiams būdinga metaforiškumas, asociatyvumas, simbolinės detalės, raiškus koloritas. Sukūrė taikomosios grafikos kūrinių (plakatų, spektaklių programėlių), nutapė paveikslų, Lietuvos valdovų ir didikų portretų (LDK kancleris Albertas Goštautas 2001 m., Karalius Mindaugas, Karalienė Morta, abu 2003 m.) Nuo 1960 m. dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Individualios parodos: Kaunas – 1985 m., 1994 m., Talinas, Helsinkis – abi 1995 m., Anykščiai, Molėtai, Naujoji Akmenė, Kėdainiai – visos 1996 m., Vilnius – 2005 m., Seinai – 2007 m.
Ala Arčos nacionalinis parkas
Ala Arčos nacionalinis parkas  – gamtinis nacionalinis parkas Kirgizijoje, šiauriniuose Kirgizijos kalnagūbrio šlaituose (1700–3500 m aukštyje) bei Ala Arčos upės slėnyje. Įkurtas 1977 m., apima 2,2 tūkst. ha plotą.
Parke saugoma ryškiai išreikštų kalnų landšaftų įvairovė: kadagynai, Tianšanio eglių miškai, erškėčių ir raugerškių sąžalynai, alpinės pievos, ledynai. Sutinkami gyvūnai – sibirinė stirna, sibirinis ožys, švilpikas, keklikas, ularas, iš ypač retų gyvūnų pasitaiko irbis, grifas.
Šnipiškių sinagoga
thumb|250px|Šnipiškių sinagogos stovėjimo vieta. thumb|250px|Žydų kapinių vieta. thumb|250px|[[Šnipiškių žydų kapinės|Šnipiškių žydų kapinių atminimo lentelė.]] Šnipiškių sinagoga arba Piramonto sinagoga – istorinė žydų sinagoga Šnipiškėse, Vilniuje, stovėjusi iki XX a. vidurio.
Istorija
Sinagoga stovėjo netoli upės kranto, tarp dabartinių Vilniaus centrinės universalinės parduotuvės ir Radisson Blu viešbučio. Netoli sinagogos buvo ir žydų kapinės. Dabartinėje kapinių teritorijoje stovi Vilniaus sporto rūmai.
1947 m. nebenaudojamą sinagogą, registruotą adresu Ukmergės g. 20, buvo planuojama restauruoti ir joje įrengti 600 vietų kino teatrą. Tų metų rudenį gautas LTSR Ministrų Tarybos sutikimas, tačiau darbai taip ir nepradėti. Vėliau pastatas trumpai buvo naudojamas Lietuvos kino studijos kaip filmavimo paviljonas.
Kražių herbas
Kražių herbas – vienas iš Kražių miestelio ir seniūnijos heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo mėlyname lauke demonstruojantis sparnus sidabriniais šarvais arkangelas Mykolas, laikantis dešinėje rankoje pakeltą sidabrinį kalaviją su auksine rankena, kairėje – auksines svarstykles, raišteliai juodi. Arkangelo kūnas natūralios spalvos plaukai juodi, ant krūtinės dvi aukso juostos, primenančios Andriejaus kryžių. Po kojomis juodas ant nugaros gulintis velnias su sidabriniais ragais.
Istorija
Kražių vietovę bene labiausiai išgarsino XIX a. pab. įvykiai. Rusijos imperatoriui Aleksandrui III 1893 m. įsakius nugriauti Kražių benediktinų bažnyčią ir vienuolyną, gyventojai pasipriešino, nes jų prašymo bažnyčią paversti parapine, rusų valdžia nepaisė. Lapkričio 21 d. įvyko susirėmimas tarp tikinčiųjų ir Kauno gubernatoriaus atsivestų policininkų bei žandarų. Tik rytojaus dieną, kai gubernatoriui į pagalbą atskubėjo Dono kazokų III pulko trys šimtinės, pasipriešinimas buvo palaužtas. Per susirėmimus ir egzekuciją žuvo 9 žmonės, apie 50 buvo sužeista, keli šimtai tardyta, 35 nuteisti kalėti. Šiuos įvykius amžininkai praminė Kražių skerdynėmis. Rusijos veiksmus pasmerkė pasaulio visuomenė. Būtent tai ir paskatino Kražių herbe pavaizduoti kovotoją su blogiu arkangelą Mykolą, pamynusį kazkoką primenantį velnią. Juo labiau, kad čia anksčiau stovėjo parapinė Šv. Mykolo bažyčią, išliko arkangelo Mykolo paveikslas.
Herbo etalono autorius – dailininkas Agnius Tarabilda. Lietuvos Respublikos Prezidentas herbą 1993 m. kovo 4 d. patvirtino dekretu Nr. 10.
Šnipiškių sinagoga
Archeologiniai tyrinėjimai
Teritorijoje atlikta keletas archeologinių kasinėjimų žydų kultūriniam paveldui ištirti. Tyrinėtojai – Kęstutis Katalynas, R. Žukovskis, R. Dičiuvienė.
Juodasis metalas
Juodasis metalas  – sunkiojo metalo atšaka. Judėjimą pradėjo grupės Venom, Bathory, Mercyful Fate, Hellhammer ir Celtic Frost ankstyvaisiais devinto dešimtmečio metais. Antroji black metal banga pakilo devinto ir dešimto dešimtmečių sandūroje daugiausia Norvegijoje. Black metal ideologija apima antikrikščionybės, mizantropijos, nihilizmo, rasizmo ir nacionalizmo idėjas. Šio stiliaus muzikantai žiūri į savo muziką kaip į natūralios mizantropijos rezultatą. Dažniausiai black metal atlikėjai yra individualistai, religijos kritikai ir propaguoja racionalų egoizmą. (NSBM).
Pirmoji banga
Black metal sėklos buvo pasėtos ankstyvaisiais 9-o dešimtmečio metais, kurie žinomi, kaip „pirmoji Black metal“ banga. Pirmieji Black metal atlikėjai buvo britai Venom. Jų pirmasis albumas „Welcome to Hell“ (angl. „Sveiki atvykę pragaran“) buvo išleistas 1981 ir, kartu su antru albumu „Black metal“ (angl. „Juodasis metalas“), tapo dideliu įkvėpimu ateities grupėms. Muzika daugeliu požymių buvo panaši į ateities Black metal: žemas produkcijos lygis, aršūs rifai, sąlyginai riaumojantis vokalistas. Visgi, stilistiškai Venom, buvo labiau NWOBHM/Thrash metal atlikėjai. Jų aprangos stilius taip apt buvo panašus į ateities atlikėjų – odinės kelnės, spygliuotos apyrankės ir pan. Venom taip pat susigalvojo slapyvardžius – startinė grupės sudėtis buvo Cronos, Mantas, Abaddon. Visgi, didesnį įkvėpimą scenai davė Švedijos vieno žmogaus grupė Bathory, už kurios vairo sėdėjo Quorthon (tikras vardas Thomas Forsberg). Ankstyvoji Bathory kūryba buvo grynas Black metal su žemu produkcijos lygiu, greitu tempu, padriku grojimu ir ausis raižančiais vokalais. Pirmi du albumai („Bathory“ ir „The Return“) yra klasikinio, senosios mokyklos („old school“) Black metal pavyzdžiai. Vėliau, vėlyvajame 9-ajame dešimtmetyje, ši grupė evoliucionavo į artistišką juodmetalį ir į muziką įpainiojo akustinių interliudų ir Norvegijos liaudies melodijų kartu su norvegiškos mitologijos lyrikomis. Quorthon mirė 2004-ųjų birželio 7-ą.
Kitos dvi stiprios įtakos buvo Danijos Mercyful Fate ir Šveicarijos Celtic Frost, kurios stipriai naudojo okultinę tematiką, kas vėliau tapo Black metal pagrindu. King Diamond, Mercyful Fate vokalistas sugalvojo pirmą „corpse paint“, kuris bus plačiai naudojamas ateityje. Pastarieji taip pat vartojo šventvagišką įvaizdį, kas buvo stipri įtaka ateities kartoms.
Antroji banga
Black metal įgavo savo dabartinę formą dėl tokių grupių kaip Darkthrone, Enslaved, Burzum, Satyricon, Mayhem, Gorgoroth, Immortal, Emperor, Marduk ir Dimmu Borgir įtakos, kurios paįvairino senąjį stilių, įnešė populiariojo Heavy metal ir klasikinės muzikos elementų ir išpopuliarino Black metal augančiai pogrindžio publikai. Antrosios juodmetalio bangos stilistikoje aiškiai matomas satanistinis arba pagoniškas įvaizdis, antikrikščioniškos lyrikos ir okultinė tematika. Dimmu Borgir buvo viena pagrindinių grupių, sukūrusių simfoninio Black metal skambesį. Kai kurių senųjų žanro grupių evoliucija pakeitė komandų skambesį taip, jog jos nebelaikomos Black metal vėliavos nešėjomis. Geras pavyzdys yra Mayhem. Jie pradėjo nuo Death/Black skambesio, perėjo prie visiškai gryno „juodojo metalo“ ir tada sugrįžo prie Death metalą. Taip pat Behemoth, kurie pradėjo nuo Black metal, o dabar groja sunkesnį Death metalą.
Taip pat skaitykite
NSBM
Žvynėnai
Etimologija
Spėjama, kad kaimo vardas kilęs prie bendrinio žodžio žvynas pridėjus priesagą -ėnai.
Krūtinė
thumb|right|Vyro krūtinė