cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paskutinė tvirtovė (2013 m. filmas)
Turinys
Tuo metu Las Vege FTB būrys, vadovaujamas Džono Banisterio, rengiasi narkotikų barono Gabrielio Korteso pergabenimui į kitą kalinimo vietą, tačiau šiam pavyksta pabėgti, kartu paimant įkaitę. Kortesas, buvęs lenktynininkas, skuba link sienos specialiai jam parengtu sportiniu automobiliu, tuo tarpu jo pagalbininkai netoli Somertono stato surenkamą tiltą per kanjoną, kuriuo Kortesas galės pervažiuoti tiesiai į Meksiką.
Ovenso pareigūnai, ieškodami dingusio ūkininko, netyčia aptinka statomą tiltą. Per susišaudymą žūva vienas iš policininkų, ir Ovensas, iš Banisterio sužinojęs apie bėglį, ima ruoštis mūšiui, ketindamas sutrukdyti Kortesui pereiti sieną.
Kamienas (reikšmės)
Kamienas – ši sąvoka reiškia:
Taip pat:
Kiruna
Miestas garsėja savo Ledo viešbučiu, kuris pilnai pastatytas iš ledo ir kiekvienais metais yra rekonstruojamas. Taip pat Kirunoje yra bažnyčia − vienas didžiausių medinių pastatų visoje Švedijoje, kuri pastatyta gotikos stiliumi, o altorius − moderno.
Kiruna nuo šiaurės poliarinio rato yra nutolusi tik 145 km. Todėl, nuo gegužės 30 d. iki liepos 15 d. Kirunoje būna poliarinė diena, o poliarinė naktis gaubia miestą gruodžio−sausio mėn.
75 km į vakarus nuo Kirunos yra aukščiausias kalnas Švedijoje − Kebnekaisė, kuris puikiai matomas iš miesto centro.
Istorija
Kirunos pavadinimas kilęs nuo samių kalbos žodžio Giron, kuris reiškia „baltas paukštis“. Šis paukštis pavaizduotas ir miesto herbe kartu su alcheminiu geležies ženklu. Ženklas simbolizuoja, kad miestas garsėja kalnakasybos pramone. Čia išgaunama daug geležies, nes šalia miesto yra dideli telkiniai geležies rūdos.
thumb|left|240px|Kirunos kasykla
Archeologiniai radiniai rodo, kad šis regionas buvo apgyvendintas mažiausiai prieš 6000 metų. Kirunos vietoje gyventojai ėmė kurtis apie 1900 m., o miesto teisės Kirunai suteiktos 1948 m. Dauguma pastatų statytų iki 1920 m. buvo nugriauti ir pastatyti nauji.
XXI a. pr. į Kiruną atkelta nemažai migrantų prieglobsčio prašytojų.
Miesto perkėlimas
Apie 18 tūkst. gyventojų turintį miestą nutarta perkelti į kitą vietą, už trijų kilometrų į rytus, dėl geležies rūdos telkinio. Jis Kirunoje eksploatuojamas požeminiu būdu, todėl kasant rūdą, žemėje lieka ertmės, randasi plyšių, kyla grėsmė pastatams susmegti. Perkraustymo pabaiga suplanuota maždaug 2040-aisiais. Vertingi namai bus išardyti, pervežti ir surinkti iš naujo.
Detours
Detours – šeštasis studijinis JAV atlikėjos Sheryl Crow albumas, kurį prodiusavo Billas Botrellis, kartu su ja dirbęs prie jos debiutinio albumo „Tuesday Night Music Club“. Kartu šis darbas tapo Crow mėginimu grįžti prie stiliaus, artimesnio jos pirmiesiems albumams. Viso sesijos metu buvo įrašytos 24 dainos, tačiau į albumą pateko tik 14-ka. Albumas buvo nominuotas Grammy už Geriausią pop vokalą.
UEFA mugių taurė 1965–1966 m.
UEFA mugių taurė 1965–1966 m. – aštuntasis UEFA mugių taurės turnyras. Prasidėjo 1965 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale nugalėjęs  klubą.
Rotuliai II
Rotuliai II – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Dainių.
Atamantas
thumb|right|270px||Atamanto pamišimas
Atamantas (Atamas) (gr. Ἀθάμας) – graikų mitologijoje minimas Orchomeno karalius, vėjų dievo Eolo sūnus. Atamantas vedė debesų deivę Nefelę, su kuria susilaukė dviejų vaikų: Frikso ir Helės. Atamantas paliko Nefelę ir vedė Kadmo dukterį Ino. Su Ino susilaukė dviejų sūnų: Learcho ir Melikerto. Atamantas turėjo brolį Salmonėją, Tiro tėvą.
Ino nekentė savo įsūnių dvynių Helės ir Frikso. Ji norėjo juos pražudyti. Ino įkalbėjo Orchomeno moteris išdžiovinti sėjai skirtas sėklas. Apsėjo orchomeniečiai laukus išdžiovintomis sėklomis, bet niekas neišdygo jų derlingose žemėse. Ėmė vietinius ūkininkus kankinti badas ir jie paprašė orakulo patarimo. Ino papirko tą, kuris buvo siųstas pas orakulą ir liepė jam pranešti kitiems, kad orakulas išpranašavo, kad norint išvengti bado reikia paaukoti Atamanto sūnų Friksą. Atamantas su tuo nenoromis sutiko. Viskas jau buvo paruošta aukojimui. Nuo žynio peilio turėjo kristi jaunasis Friksas, bet staiga pasirodė auksavilnis avinas, dievo Hermio dovana. Aviną pasiuntė Frikso ir Helės motina Nefelė. Atsisėdo ant auksavilnio avino Frikso ir Helės ir avinas nuskraidino juos į šiaurę. Helė nepajėgdama išsilaikyti ant avino išsigando, nukrito į jūrą ir nuskendo Dardanelų sąsiauryje – Helesponte (reiškia „Helės jūra“). Friksas išsigelbėjo ir nuvyko į Kolchidę, kur karalius Ajetas priėmė jį ir atidavė jam į žmonas savo dukterį Chalkiopę. Friksas atidavė Ajetui Nefelės siųsto avino aukso vilną.
Vėliau Atamantas kartu su Ino ėmė auginti jos sesers Semelės sūnų dievą Dionisą. Kai Dionisas antrą kartą gimė iš savo tėvo dievo Dzeuso šlaunies, Dzeusas pasikvietė sūnų Hermį ir įsakė jam nunešti mažąjį Dionisą pas Semelės seserį Ino ir jos vyrą Atamantą, Orchomeno karalių, kurie privalėjo auklėti jį.
Deivė Hera užsirūstino ant Ino ir Atamanto, kad jie ėmėsi auginti jos nekenčiamos Semelės sūnų ir pasiuntė Atamantui pamišimą. Pamišęs Atamantas nužudė savo sūnų Learchą. Vos spėjo nuo jo pabėgti Ino ir kitas jų sūnus Melikertas. Vyras nusivijo juos ir buvo besučiumpąs. Netekusi vilties Ino ir jos sūnus nuo pakrantės uolų puolė į jūrą. Jūroje juos priglaudė nereidės ir nuo to laiko jie gyvena jūros gelmėse. Ino tapo deive Leukotėja, o Melikertas – Palaemonu.
Atamantas, kankinamas kaltės dėl sūnaus nužudymo, išvyko į Bojotiją, kad apvalytų kaltę. Jis atliko viską, ką jam liepė orakulas ir vedė trečiąjį kartą. Jo trečiąja žmona tapo Temista. Jie susilaukė keturių vaikų. Kai Atamas grįžo pas savo atrąją žmoną Ino, Temista savo vaikus aprengė baltai, o Ino vaikus juodai. Iš vėliau keršydama Atamui nužudė visus juodai apsirengusius vaikus. Tačiau Temista nesuprato, kad Ino sukeitė vaikų drabužius, todėl Temista nužudė savo visus vaikus (išskyrus Šochonėjų).
Lampadės
Graikų mitologijoje Lampadės (gr. Λαμπαδησ) – požemio pasaulio nimfos, Hekatės palydovės. Lampadės buvo Hekatei dovana už ištikimybę Titanomachijos metu. Jos laiko deglus lydėdamos Hekatę, naktinių jos klajonių ir medžioklių metu. Pasakojama, kad lampadžių deglų šviesa sukelia beprotybę. Jos kildinamos iš įvairių požemio pasaulio dievų, upių dievų ar Niktės.
Romėniškas jų pavadinimas buvo Nymphae Avernales.
FK Bonus Vilnius
Vilniaus „Bonus“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Žemutinė Austrija
Žemutinė Austrija  – žemė Austrijos rytuose. Sostinė – Sankt Peltenas. Plotas – 19 186 km².
Žemutinė Austrija susideda iš keturių regionų: Valdfyrtelio (Waldviertel), Mostfyrtelio (Mostviertel), Industryfyrtelio (Industrieviertel) ir Veinfyrtelio (Weinviertel).
Per Žemutinę Austriją iš vakarų į rytus teka Dunojus. Į šiaurę nuo Dunojaus – neaukšti kalnai ir plynaukštės (300–700 m), į pietus – priekalniai ir Rytų Alpių kalnagūbriai (iki 2075 m).
Žemutinėje Austrijoje gaunama nafta, gamtinės dujos, grafitas. Žemutinės Austrijos žemės ūkis duoda apie 60 % Austrijos žemės ūkio produkcijos vertės.
Nuorodos
Žemutinės Austrijos internetinis puslapis (vokiečių ir anglų k.) thumb|left|300px|Žemutinės Austrijos miestas [[Kremsas]] thumb|left|250px|Žemutinės Austrijos regionai
Ūminė leukemija
thumb|Sveiko ir sergančio žmogaus kraujo sudėtis
Leukemijos tyrimų istorija
Manoma, kad pirmas leukemija sergantis ligonis buvo paminėtas prancūzų gydytojo Alfred Velpeau: jis aprašė skrodimą ligonio, kurio kraujas buvo „baltas nuo pūlių“, o blužnis padidėjusi. Nėra visiškai aišku, ar tai tikrai buvo leukemijos atvejis, tačiau tikimybė didelė. Pirmasis leukemijos terminą pavartojo vokiečių mokslininkas Rudolfas Virchovas 1845 metais. Tuo pat metu Edinburgo patologas John Hughes Bennett aprašė pirmąjį lėtinės mieloleukemijos atvejį Edinburgo medicinos žurnale. 1913 metais leukemija suskirstyta į 4 pagrindines rūšis, kurios nedaug pakitusios išliko iki šiol: ūminė limfocitinė leukemija, eritroleukemija, lėtinė mielocitinė leukemija ir lėtinė limfocitinė leukemija.
Etiologija
Pagrindinis vaidmuo leukemijos vystymesi tenka predisponuojantiems faktoriams, sąlygojantiems ląstelės genomo pokyčius.
Fiziniai veiksniai
Elektromagnetinio lauko svyravimai, radiacinis tėvų arba vaikų pažeidimas, natūralių maisto produktų  užteršimas radionuklidais. Įrodyta, kad ūmine leukemija 14 kartų  dažniau sirgo žmonės, buvę per 1 km nuo Hirosimos, kai sprogo atominė bomba, gyvenantys šalia branduolinių reaktorių, rentgenologai, žmonės, gydyti didelėmis spindulinės terapijos dozėmis.
Cheminiai veiksniai
Įvairūs naftos produktai, heksachlorcikloheksanas, DDT milteliai, lindanas, insekticidai, pesticidai, herbicidai, vaistai (cloramfenikolis, fenilbutazonas, alkilinanamieji citostatikai ir kt.).
Genetiniai veiksniai
Žinoma, kad leukemija per pirmuosius 5 metus suserga 14% identiškų dvynių. Aprašoma didesnis sergamumas šia liga šeimose, kuriose yra kraujomaiša. Leukemija dažnesnė vaikams, turintiems  įgimtų  chromosomų  defektų  arba imunodeficitinę  būklę. Įrodyta, kad Dauno ligą turintys vaikai leukemija serga 20 kartų dažniau. Įrodyta, kad leukemiją gali sukelti ir virusai. Dėl įvykusių mutacijų ląstelės transformuojasi. Transformuotos ląstelės tampa nemirtingos. Normaliai ląstelė pasidalija 6 kartus, o leukeminių ląstelių per 40 pasidalijimų susidaro iki 1010. Kuo naviko masė didesnė, tuo procesas lėtesnis. Vaikams liga išryškėja vidutiniškai per 2‐3 metus. Leukemijos raidoje konkuruoja normali ir patologinė kraujodara. Normalią kraujodarą slopina leukeminių ląstelių išskiriami faktoriai, taip pat atvirkštinio ryšio mechanizmai: kamieninė ląstelė nustoja dalytis gavusi informaciją, kad ląstelių yra daug. Leukemijos patogenezei svarbus ir imunitetas. Žmogus natūraliai yra atsparus navikiniam procesui. Kai yra nepakankama imuninė kontrolė, kai išsenka  įgimtas imunitetas arba po infekcijų  ir sunkių  būklių, leukemijos klonas gali netrukdomai formuotis. Leukeminiam klonui užpildžius kaulų čiulpus, labai sumažėja normalių  ląstelių. Pasireiškia audinių ir organų deguoninis badavimas ir funkcijos sutrikimas.
Simptomai
Ūminė limfoblastinė leukemija ir ūminė mieloblastinė leukemija gali prasidėti labai ūmiai arba pamažu. Ligos simptomai yra labai įvairūs ir priklauso nuo normalios hemopoezės santykio su leukeminiu augimu, nuo organų pažeidimo laipsnio, prisidėjusios infekcijos. Dauguma ligonių skundžiasi nuovargiu, bendru silpnumu. 80% jų esti anemija, 40% –įvairaus pobūdžio kraujavimas. Kraujavimo pobūdis ir intensyvumas labai įvairūs ir priklauso nuo trombocitopenijos lygio bei kraujagyslių būklės. Daugumai ligonių būdinga padidėję kepenys, blužnis, limfmazgiai. Dažnai atsiranda specifinių odos, poantkaulinių, dantenų, tonsilių  infiltratų Būdingas simptomas vaikams yra kaulų  ir sąnarių skausmas.
thumb|Simptomai
Gydymas
Pagrindinis leukemijos gydymas yra polichemoterapija. Citostatinių vaistų  deriniai parenkami pagal ląstelių  dalijimosi ciklą, kadangi skirtingi vaistai veikia tam tikras ląstelės dalijimosi ciklo fazes. Įrodyta, kad intensyvios chemoterapijos metu sunaikinama apie 99% visų leukeminių  ląstelių. Tai vadinama remisija. Intensifikacija ir palaikomasis gydymas yra būtini tam, kad būtų sunaikintos likusios leukeminės ląstelės ir jų pirmtakai. Palaikomojo gydymo dozė koreguojama pagal ligonio būklę, kūno masę, kraujo ir kaulų čiulpų rodiklius. Baigiant palaikomąją terapiją, ligonis kruopščiai ištiriamas ir intensyviai stebimas iki 5 metų nuo ligos pradžios (tiriamas kraujas, atliekami biocheminiai tyrimai). Ligonį 1‐2 kartus per metus turėtų konsultuoti endokrinologas, kardiologas, neurologas, psichologas.
Šaltiniai
http://www.paguoda.lt/old/upload/leukemija.pdf http://ligos.sveikas.lt/lt/ligos/kraujo_ir_limfos_ligos/leukemija http://www.kraujas.lt/onkohematologiniu-ligoniu-bendrija/kraujo-ligos/ligos/umios-leukemijos/  http://www.kraujas.lt/onkohematologiniu-ligoniu-bendrija/kraujo-ligos/ligos/letines-leukemijos/  http://www.kraujas.lt/onkohematologiniu-ligoniu-bendrija/kraujo-ligos/ligos/letines-leukemijos/letine-mieloleukemija/  http://www.pasveik.lt/ligos-ir-sindromai/leukemijos/4480 http://www.mokslobaze.lt/leukemija-kraujo-vezys.html
Plokščių seniūnija
Plokščių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, kairiajame Nemuno krante.
Seniūnijos plotas – 9766,5 ha, iš jų 2580 ha užima miškai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 3 seniūnaitijos:
Čisterna di Latina
Čisterna di Latina  – Italijos miestas Latinos provincijoje, Lacijuje. Čia vyko Cisternos mūšis 1944 m. sausį.
Ninfos sodas yra savivaldybės teritorijoje. Biblijoje Čisterna di Latina minima kaip vienas iš miestų, pro kuriuos apaštalas Paulius vyko į Romą.
Chasabas
Chasabas – miestas Omane; Musandamo gubernijos centras. Jis šalia Hormuzo sąsiaurio ir apie 60 km nuo Ras Al Kaimos, JAE. Miestas žinomas dėl žvejybos ir kontrabandos mažomis greitomis valtimis iš ir į Iraną.
Chasabas vystomas kaip turizmo centras, turistus labiausiai traukia nardymas. Kalnų safaris taip pat populiarus kaip ir kruizai valtimis po artimus fiordus. Statomas naujas uostas ir dokai.
Chasabo gražūs vandenys traukia Omano ir kitų šalių turistus. Už mažiau nei 50 dolerių galima kelias valandas paplaukioti valtimi, aplankyti keletą mažesnių salų. Priklausomai nuo metų laiko galima pamatyti greta plaukiančius delfinus.
Vilkyčiai
miniatiūra|left|Akmuo su vilkyčiais
Geografija
Šiaurės vakariniu pakraščiu teka Veiviržas (Minijos kairysis intakas). Vilkyčiai Ribojasi su Pangirių, Kebelių, Sakūtėlių, Lankupių (Šilutės raj.), Daugmantų bei Šilininkų (abu Klaipėdos raj.) kaimais. Pro gyvenvietę eina kelias. Iš kaimo eina vieškeliai į Švėkšną ir Lankupius. Yra Vilkyčių geležinkelio stotis.
Istorija
Vilkyčių kapinyne (vadinamas Ruskalva), kurį 1892–1893 m. tyrinėjo Karaliaučiaus archeologas Adalbertas Becenbergeris, 1904 m. – E. Hollackas, nustatyta, kad jame rastos įkapės priklauso II–XIII a. II–VIII a. laidota nedeginti, įvairaus gilumo duobėse, IX–XIII a. – nedeginti ir deginti. Iš rastų įkapių išskirtini: III a. žalvarinė dėželinė antkaklė viela apvyniotais galais, kurie papuošti dviem poromis žiedų ir rozetine smeigtuko galvele, V a. storagalės apyrankės mažai pastorintais galais, V–VI a. lankinė segė ilga kojele, VI–VII a. apyrankės pastorintais galais, IX–XII a. stikliniai tamsiai mėlyni karoliai, XI–XII a. svarstyklių svareliai. Radiniai buvo atiduoti Karaliaučiaus „Prūsijos“ muziejui. Įkapės būdingos Lamatos teritorijai. 1865 m. Vilkyčiuose rastas II a. Romos monetų lobis (apie 90 monetų).
Rašytiniuose šaltiniuose Vilkyčių kaimas pirmą kartą paminėtas 1540. XIX a. Pro Vilkyčius nutiestas plentas Tilžė-Klaipėda (1853 m.) ir geležinkelis Tilžė-Klaipėda (1875 m.), įsteigta mokykla (1870 m.). XX a. veikė malūnas, plytinė. 1930–1939 m. Vilkyčiuose prie malūno veikė Klaipėdos krašto mokyklų draugijos išlaikoma privati lietuvių mokykla (1935–1936 m. mokytojavo rašytoja Marija Irena Siliūtė-Malakūnienė). Vilkyčiai priklausė parapijai.
Po II pasaulinio karo iš esmės Vilkyčiuose pasikeitė gyventojai, seniesiems pasitraukus į vakarus, jų namuose apsigyveno atvykėliai iš gretimų Žemaitijos kaimų ir kitų Lietuvos vietovių. 1945 m. įkurta pradinė mokykla, malūnas, geležinkelio stotis. Sovietmečiu Vilkyčiuose dar buvo ryšių skyrius, felčerių ir akušerių punktas, devynmetė mokykla (1949–1960 m. septynmetė, 1960–1986 m. aštuonmetė, nuo 1986 m. devynmetė), biblioteka (nuo 1957 m.), vaikų darželis, kultūros namai. Sovietmečiu buvo „Veiviržos“ paukštininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
1991 m. įsteigtas automobilių sporto klubas „Vilkyčiai“ (vadovas K. Gudžiūnas), 1990 m. Kebelių kaime įrengta „Vilkyčių“ autokroso trasa (1998–1999 m. rekonstruota). 2001–2002 m. Vilkyčiuose (1 km į pietryčius nuo gyvenvietės) buvo atlikti vėjo greičio matavimai, vietovė tinkama vėjo jėgainėms įrengti. 2003 m. gegužės 10 d. Telšių vyskupas Jonas Boruta Vilkyčiuose pašventino koplyčią (įsteigta 1997 m.), įrengtą buvusiuose kultūros namuose, paskirdamas jos globėju šv. Brunoną.
Galūnė (reikšmės)
Galūnė – ši sąvoka reiškia:
Susiję:
KS Polonia Warszawa
Varšuvos „Polonia“ – Lenkijos sporto klubas iš Varšuvos. Stipriausios yra futbolo ir beisbolo komandos. thumb|290px|[[„Polonia“ stadionas, Varšuva]]
Istorija
1939 m. „Polonia“ Lenkijoje sužaidė su LGSF Kaunas ekipa 2:2.
2008 m. klubas prisijungė Dyskobolia Grodzisk komandą ir įgijo teisę jos vietoje žaisti aukščiausioje lygoje.
Martynas Kregždė (1922)
Martynas Kregždė (, 1922 m. birželio 9 d. Rygoje – 2004 m. vasario 18 d. Huntington Bičas, Kalifornijos valstija, JAV) – Lietuvos evangelikų reformatų Sinodo garbės kuratorius, JAV aviacijos ir aeronautikos inžinierius.
Biografija
Gimė Rygoje, lietuvių išeivių iš Biržų krašto – šeimoje, krikštytas Biržų evangelikų reformatų bažnyčioje, konfirmuotas Rygoje. Mokėsi Rygos gimnazijoje, vėliau Rygos universitete. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje išvežtas darbams į Vokietiją. Po karo įstojo į Hanoverio technikos universitetą, baigęs jį, 1951 m. pradžioje emigravo į JAV, Niujorką, šešiasdešimtųjų pradžioje persikėlė gyventi į Kalifornijos valstiją. Los Andžele baigė Pietų Kalifornijos universitetą ir tęsė darbą aviacijos ir aeronautikos srityje Rockwell International Co., vėliau Boeing kompanijose.
Martynas Kregždė vadovavo inžinierių grupei, kuri dirbo prie NASA įgyvendintų projektų: erdvėlaivio „Apollo“ skrydžio ir sėkmingo nusileidimo Mėnulyje 1969 m., daugkartinio naudojimo kosminių laivų kūrimo programose. 1969 m. gavo garbingą Apollo Achivment Award – NASA apdovanojimą už pasiekimus aeronautikos srityje ir JAV prezidento padėkos raštą už minėtus nuopelnus.
Nors ir labai užsiėmęs darbu, Martynas Kregždė nenutolo nuo lietuvių reikalų, išeivijos reformatų Bažnyčios. Jis skyrė dideles aukas Kristaus Bažnyčios misijai, vaikų ir senelių reikmėms tiek JAV, tiek Lietuvoje, solidžiai parėmė lietuvišką ekumeninį Biblijos išleidimą. Jo noras, kad kiekviena reformatų šeima Lietuvoje turėtų Bibliją, vykdomas, jo skirtomis lėšomis atspausdintas konfesinis Šventasis Raštas dovanojamas tikėjimo broliams ir seserims. Paskutinė Martyno Kregždės krikščioniškos meilės auka – didelė piniginė parama „Vaiko užuovėjos“ globos namams Medeikiuose.
Babrauninkai (Lazdijai)
Babrauninkai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Stebulių.
Gyventojai
thumb|left|180px|Kaimo kryžius
CAF Konfederacijos taurė
CAF Konfederacijos taurė – kasmetinės tarptautinės Afrikos futbolo klubų varžybos, kurias organizuoja Afrikos futbolo konfederacija (CAF). Čempionatą 2004 m. įkūrė CAF, sujungusi du turnyrus – Afrikos Tautų laimėtojų taurę ir CAF taurę, tolygią UEFA taurei. Į turnyro aštuntfinalį taip pat patenka aštuonios komandos, nepatekusios į CAF Čempionų lygos grupės etapus. Taurės laimėtojas žaidžia kitais metais CAF Supertaurėje prieš CAF Čempionų lygos laimėtoją.
Istorija
2007 ir 2008 m. dvejus metus iš eilės finale triumfavo Tuniso Club Sportif Sfaxien futbolo klubas.
2020 m. spalio mėn. RS Berkane klubas pelnė pirmą titulą CAF Konfederacijos taurės finale, kai rezultatu 1:0 nugalėjo Pyramids FC iš Egipto.
M.O.P.
M.O.P., kitaip dar vadinama Mash-Out Posse – praėjusio dešimtmečio pradžioje susikūrė grupė Niujorke, tiksliau – Brukline, ir netrukus išgarsėjo, kaip nuožmiausia ir energingiausia repo grupė. M.O.P. lyderiai Lil' Fame (gimęs balandžio 11 d., 1976 m.) ir Billy Danzenie (gimęs lapkričio 15 d., 1974 m.). Jie niekada nekeitė savo stiliaus dėl aukštesnių pozicijų topuose ir todėl užsitarnavo didžiulę gerbėjų pagarbą. Karjeros pradžioje grupę sudarė 11 narių, kurie visi kartu ne tik įrašinėjo muziką, bet ir plėšikavo gatvėse. Todėl po kelerių metų iš M.O.P. grupės liko tik duetas, prie kurio kartais prisijungdavo vienas kitas naujas prodiuseris ar didžėjus. Nepatvirtintais duomenimis, 4 iš 11 narių žuvo gatvėje per susišaudymus, o dar 5 buvo pasodinti į kalėjimą. Tačiau to nepaisant, Lil' Fame ir Billy Danzenie išlaikė M.O.P. grupę iki šiol. Grupė taip pat 2015 metų vasarą koncertavo Lietuvoje, Vilniuje.
John Aloisi
Džonas Aloizis (g. 1976 m. vasario 5 d.) – futbolininkas, Melbourne Heart klubo puolėjas, buvęs Australijos rinktinės žaidėjas.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1997 m. kovo 12 d., su rinktine žaidė 2005 m. Konfederacijų taurėje, kur įmušė 4 įvarčius ir buvo rezultatyviausias komandos žaidėjas. 2006 m. pasaulio čempionato atrankos varžybose įmušė lemiamą 11 m. baudinį, po kurio komanda pateko į čempionatą.
2006 m. čempionato pirmosiose rungtynėse prieš Japoniją žaidė nuo 75 minutės ir pačioje rungtynių pabaigoje įmušė trečiąjį komandos įvartį, iš viso per ketverias rungtynes aikštėje išbuvo 76 minutes, pelnė vieną įvartį bei atliko 2 rezultatyvius perdavimus.
2011 m. vasario 12 d. baigė profesionalo karjerą.
Rauktiškiai
Rauktiškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Žindaičių, dešiniajame Antvardės krante, prie krašto kelio.
KK181
KK181 – krašto kelias, jungiantis Seirijus ir Igliauką. Kelio ilgis – 47,14 kilometro. Šiame krašto kelyje yra viena „juodoji dėmė“.
Maršrutas
Kelias prasideda Seirijuose, kryžkelėje su ir miestelio gatve. Eina per Lazdijų, Alytaus ir Marijampolės rajonus. Prie kelio yra šie miestai ir gyvenvietės: Meteliai, Spernia, Kalesninkai, Simnas, Ostampas, Verebiejai, Gudeliai, Šventragis. Baigiasi Igliaukoje, sankryžoje su. Kelias eina tarp Dusios ir Metelio ežerų, kelią kerta Alytaus – Šeštokų geležinkelis, kelias driekiasi Žuvinto biosferos rezervato pakraščiu, prie Šventragio kerta Šlavantą. Simne kelias turi trumpą bendrą atkarpą su.
Pypliai (Radviliškis)
Pypliai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Grinkiškio, 2 km iki Vaitiekūnų. Per kaimą teka Šušvė (Vaitiekūnų tvenkinys), į ją įteka Paupelis. Per kaimą eina Vaitiekūnų–Grinkiškio kelias.
FK Sparnai Vilnius
Vilniaus „Sparnai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Borisovščizna
Borisovščizna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Nužec Stacjos, apie 17 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 76 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Jérémy Manzorro
Žeremi Manzoras (Jérémy Philippe Bernard Manzorro; g. 1991 m. lapkričio 11 d.) – Prancūzijos futbolininkas, saugas.
Žaidė Lietuvoje. Atstovavo Marijampolės „Sūduvai“ ir Vilniaus „Žalgirio“ klubui.
Karjera
Gimė ir augo Vilerbane, o futbolą pradėjo žaisti nuo trejų metų. Rungtyniavo savo miesto komandoje, kurios treneriu buvo jo tėtis.
Vėliau šešerius metus treniravosi Lione, o profesionalo karjera prasidėjo „Reims“ klube. Būdamas 18 m. amžiaus sužaidė keletą rungtynių Prancūzijos antrojoje lygoje.
2012–2013 m. žaidė Prancūzijoje Football Bourg-en-Bresse Péronnas 01 klube.
2017 m. žaidė Irane, kur atstovavo Paykan FC.
FK Sūduva
2017 m. žaidė „Sūduvos“ klube. A lygoje sužaidė 10 rungtynių, o įvarčių nepelnė.
2017 m. rugpjūčio 27 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį LFF taurės turnyre prieš tuometinius „Trakus“. Po žaidėjo tikslaus smūgio rezultatas tapo 4:1, kuris nebepakito iki rungtynių pabaigos. „Sūduvos“ klubas pateko į pusfinalį.
FK Žalgiris
2018 m. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu. Sužaidė 25 rungtynes A lygoje ir pasižymėjo pelnydamas du įvarčius.
Pavlodaro „Irtyšius“
2019 m. išvyko į Kazachstaną ir tapo Pavlodaro „Irtyšiaus“ nariu. Sužaidė 26 rungtynes Premjer lygoje ir pasižymėjo pelnydamas šešis įvarčius.
FK Tobyl (Tobol)
Nuo 2020 m. vasaros kita karjeros stotele tapo „Tobol“ klubas. Per du sezonus sužaidė 35 rungtynes ir pelnė šešis įvarčius.
Su „Tobol“ klubu 2021 m. tapo Kazachstano čempionu.
FK Astana
2022 m. „Astanos“ klubas (Kazachstanas) pranešė apie naujoką.
Sandecja
2023 m. rungtyniavo MKS Sandecja Nowy Sącz (Lenkija).
2023 m. vasarą persikėlė į Indiją ir atstovavo Jamshedpur FC. Pasirašyta vienerių metų trukmės sutartis.
Vince Grella
Vincentas Grela (Vincenzo Grella; g. 1979 m. spalio 5 d.) – futbolininkas, Australijos rinktinės ir Backburn Rovers klubo saugas.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2003 m. vasario 12 d., su rinktine žaidė 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, 2006 m. pasaulio čempionate.
Italijos istorija
Italijos istorija yra, turbūt, svarbiausia visų palei Viduržemio jūrą išsidėsčiusių šalių kultūriniam ir socialiniam vystymuisi.
Priešistorinė Italija
left|thumb|250px|Žaliai pažymėtos graikų apgyvendintos teritorijos, geltonai – [[etruskai|etruskų, violetine spalva – kartaginiečių.]] Priešistoriniais laikais Apeninų pusiasalis atrodė kitaip. Ledynmečiais Elbos ir Sicilijos salos susijungdavo su žemynu. Adrijos jūra prasidėjo ties Garganu, o sritis nuo jo iki Venecijos buvo derlinga lyguma su drėgnu klimatu.
Neandertaliečių buvimą Apeninų pusiasalyje įrodantys radiniai yra 50 tūkst. metų senumo (Vėlyvasis Pleistocenas). Italijoje yra apie 20 radimviečių, svarbiausia iš jų yra Grotta Guattari prie Tirėnų jūros į pietus nuo Romos. Kitos: Grotta di Fumane (Veronos provincija), Grotta San Bernardino (Vičencos provincija). Šiuolaikinis žmogus pasirodė paleolite. Orinjako kultūros pėdsakai, rasti Grotta di Fumane, yra 34 tūkst. metų senumo.
Radiniai iš vėlesnio laikotarpio rasti Ligūrijoje, Lombardijoje ir Sardinijoje. Žymiausias radinys yra Oetzi, 3 tūkst. metų senumo kalnų medžiotojo mumija, rasta Pietų Tirolyje.
Svarbus neolito radinys yra uolų piešiniai Valkamonikoje, 8 tūkst. metų senumo.
Metaliniai gaminiai Italijoje pasirodė su indoeuropiečiais. Nauji gyventojai į Italiją atvyko keturiomis bangomis iš šiaurės. Pirmoji indoeuropiečių banga buvo III tūkstantmečio pr. m. e. viduryje, kai buvo atgabenti variniai daiktai. Remedelo kultūra užėmė Po upės lygumą. Trečio tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje pasirodė antroji banga su Beakerio kultūra. Jos atstovai naudojo bronzą, gyveno Sardinijos ir Sicilijos pakrantėse. II tūkstantmečio pr. m. e. viduryje pasirodė Teramarės kultūra (trečioji banga), gavusi pavadinimą nuo juodosios žemės, naudotos kaip traša. Jos atstovai vis dar buvo medžiotojai, bet turėjo naminių gyvūnų. Jie buvo patyrę metalurgai, augino pupas, javus, vynuoges, linus.
Prieš įsigalint Romos valstybei, Italijoje gyvavo keletas kultūrų:
Senovės Roma (V a. pr. m. e.-V a.)
Pagrindinis straipsnis: Senovės Roma
Vėlyvoji Antika ir viduramžiai (VI–XIV a.)
right|thumb|250px|Italų valstybės XV a. pabaigoje Po Vakarų Romos imperijos žlugimo Italiją užėmė Odoakras ir ji tapo ostrogotų karalystės dalimi. Justiniano I laikais Bizantijai pavyko atkovoti didžiąją dalį Italijos (Ravena, Roma, Venecija). Po to Italijos šiaurę užkariavo langobardai, kurių vardas išliko Lombardijos regione. Po karaliaus Alboino mirties susikūrė kelios langobardų kunigaikštystės (Benevento, Spoleto ir kt.). Karalystė atkurta 584 m. Langobardų sostinė buvo Pavija. Kentėdamas nuo langobardų popiežius kreipėsi į Frankų imperijos valdovą Karolį Didįjį, kuris užėmė Lombardijos karalystę ir Spoleto kunigaikštystę bei pasiskelbė langobardų karaliumi. 781 m. Italija tapo savarankiška karalyste, valdoma Karolio Didžiojo sūnaus Pipino.
Viduramžiais Šiaurės ir Centrinėje Italijoje klestėjo miestų respublikos (Genuja, Venecija, Florencija, Milanas ir t.t) buvusios prekybos, meno ir kultūros centru. Būtent čia XIV amžiuje gimė Renesansas. XIV-XVI amžių Italijos miestų visuomenė istorikų laikoma ankstyvųjų kapitalistinių santykių pavyzdžiu.
Centrinė Italijos dalis aplink Romą tapo popiežiaus domenu.
Pietų Italija po Frankų imperijos suirimo patyrė vikingų ir arabų įsiveržimus. Arabai 827 užėmė Siciliją ir pasiliko joje dar du šimtus metų. XI amžiuje į Siciliją ir pietinę pusiasalio dalį įsiveržė vikingai, kur įkūrė Sicilijos karalystę. XII amžiaus pabaigoje Sicilijos karalystė tapo Šventosios Romos imperijos dalimi.
LaShawn Merritt
LaShawn Merritt (g. 1986 m. birželio 27 d.) – JAV lengvaatletis, kuris specializuojasi 400 m sprinto rungtyje. Šalies olimpinės rinktinės narys ir pasaulio čempionas.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
Viduramžių pabaigoje Centrinė ir Pietų Italija, anksčiau buvusi Romos imperijos širdimi, tapo skurdesnė už Šiaurės Italiją. Romą sudarė daugiausiai griuvėsiai, o Popiežiaus valstybė buvo blogai valdoma, joje buvo mažai tvarkos. Tai viena iš priežasčių, kodėl popiežius persikėlė į Avinjoną Prancūzijoje. Neapolį, Siciliją ir Sardiniją kurį laiką valdė užsieniečiai. Italų prekybos keliai, ėję per visą Viduržemio regioną ir toliau buvo pagrindiniai žinių ir kultūros kanalai. Italijos miestai plėtėsi, klestėjo ir tapo nepriklausomi nuo Šventosios Romos imperijos.
LaShawn Merritt
2008 m. sportininkas laimėjo du aukso medalius vasaros olimpinėse žaidynėse. 400 m distancijos bėgime jis pasiekė savo asmeninį rekordą, o 4x400 m estafetės bėgime, kartu su komanda, pasiekė olimpinį rekordą.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
Renesansas prasidėjo Toskanoje, labiausiai Florencijoje. Po to jis paplito į pietus, Romoje turėjo ypač didelį poveikį, kurią atstatė Renesanso laikotarpio popiežiai. Be to jis pasiekė Sieną ir Luką. Renesanso pikas buvo XV a. antra pusė, kai į Italiją pradėjo veržtis užsieniečiai. Nuo XIV a. pabaigos Florenciją valdė Albizzi šeima. O 1447 m. Francesco Persaliano atėjo į valdžią Milane ir iš viduramžių miesto padarė meno ir mokslo centrą. Venecija, valdžiusi Viduržemio jūrą, irgi tapo Renesanso centru, ypač architektūroje. 1478 m. popiežius grįžo į Romą, kuri vis dar buvo skurdi ir griuvėsiuose. Kaip kultūrinis judėjimas Renesansas palietė mažą žmonių sluoksnį. Nors Šiaurės Italija buvo labiausiai urbanizuotas regionas to meto Europoje, trys ketvirčiai žmonių vis dar gyveno kaimuose.
Renesansas buvo tam tikrų klasikinių idėjų, kurios buvo užmirštos Europoje, „atgimimas“. Manoma, kad šį procesą skatino antikinių tekstų, kuriuos išlaikė Islamo pasaulis ir vienuolynai, vertimas iš graikų ir arabų kalbų į lotynų. Renesanso mokslininkai, tokie kaip Niccolò de' Niccoli ir Poggio Bracciolini, naršė po bibliotekas ieškodami senovinių tekstų, kuriuos parašė Platonas, Ciceronas, Vitruvijus ar kiti antikos rašytojai.
Stade de France
Stade de France – Prancūzijos nacionalinis stadionas, įsikūręs Paryžiaus priemiestyje Sen Deni. Stadiono talpa – 80 000 sėdimų vietų. Stade de France daugelį namų varžybų žaidžia Prancūzijos nacionalinė futbolo rinktinė, Prancūzijos regbio rinktinė ir regbio komanda Stade Français.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
Renesansas geriausiai žinomas dėl kultūrinių laimėjimų. Žinomiausi renesanso rašytojai yra Petrarka (garsus savo sonetais) ir jo draugas Bokačas (Dekamerono autorius). Garsūs tarmiškai rašę XV a. poetai buvo Luigi Pulci, Matteo Maria Boiardo ir Ludovico Ariosto. To meto poetas Poliziano ir platonistas filosofas Marsilio Ficino daug vertė iš graikų ir lotynų kalbų. XVI a. pradžioje Castiglione aprašė idealią damą ir džentelmeną, o Machiavelli aprašė tikrovišką to meto politiką. Renesanso tapyba turėjo šimtmečius trukusią įtaką Vakarų Europos menui, žymiausi dailininkai buvo Giotto di Bondone, Masaccio, Piero della Francesca, Domenico Ghirlandaio, Perugino, Michelangelo, Raphael, Sandro Botticelli, Leonardo da Vinci ir Titian. Panaši padėtis architektūroje, žymiausi architektai buvo Brunelleschi, Leone Alberti, Andrea Palladio ir Donato Bramante. Tarp jų darbų buvo Florencijos katedra, Švento Petro bazilika Romoje ir Tempio Malatestiano Riminyje. Galiausiai Aldine spaustuvė, įkurta spaustuvininko Aldo Manuzio, dirbusio Venecijoje, sukūrė itališką šriftą ir pradėjo spausdinti mažas pigias knygeles, kurios galėjo tilpti kišenėje, be to pirmoji pradėjo leisti graikų raštus. Nepaisant kultūrinio klestėjimo daugelis istorikų mano, kad tuo metu Italijoje prasidėjo ekonominė recesija, nes atsivėrė tarpatlantinė prekyba, o į Italiją pradėjo veržtis užsieniečiai. Be to buvo padaryta labai maža pažanga palyginus su protestantiškomis šalimis XVII a.
LaShawn Merritt
2009-2010 m. žiemos sezono metu jo trys narkotikų ir neleistinų preparatų testų atsakymai buvo teigiami. Sportininko kūne buvo rasta neleistino vaisto Dehydroepiandrosterone. Dėl to Merritt buvo uždrausta dalyvauti sporto varžybose dvejus metus.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
Juodoji mirtis 1348 m. nužudė trečdalį Italijos gyventojų. Po šio įvykio atsigaunant ir prasidėjo Renesansas.
Stade de France
Istorija
Stadionas pastatytas 1995 m. gegužės 2 d. ruošiantis 1998 m. pasaulio futbolo čempionatui Prancūzijoje. Šiame stadione vyko ir finalinės čempionato varžybos, kuriose Prancūzija 3:0 nugalėjo Braziliją. Čia taip pat vyko 2000 m. ir 2006 m. UEFA Čempionų Lygos finalai. Stadione kasmet vyksta Prancūzijos futbolo turnyrų Coupe de France ir Coupe de la Ligue finalai. 2007 m. Stade de France vyko pasaulio regbio čempionato finalo varžybos.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
Šiaurės Italija ir šiaurinė Centrinės Italijos dalis buvo padalinta tarp kariaujančių miestų-valstybių, iš kurių stipriausi buvo Milanas, Florencija, Piza, Siena, Genuja, Ferara, Mantuja, Verona ir Venicija. Be to viduramžiais Šiaurės Italiją kankino ilgas konfliktas tarp popiežiaus ir Šventosios Romos imperatoriaus: kiekvienas miestas pasirinko vieną ar kitą pusę, bet pačiame mieste dažnai vykdavo kovos tarp abiejų frakcijų. Karai tarp miestų buvo dažnai, kartais įsiverždavo ir Šventosios Romos imperatoriai. Kai nuo XIII a. armijas pradėjo sudaryti tik samdiniai, klestintys miestai galėjo surinkti dideles armijas nepriklausomai nuo gyventojų skaičiaus. Samdinių armijos vadinosi condottieri, jas dažniausiai sudarė šveicarai ir vokiečiai, bet kapitonais būdavo italai. Samdiniai nenorėjo veltui rizikuoti gyvybėmis, tad karus dažniausiai sudarė manevrai ir apgultys, kruvini mūšiai buvo reti. Be to jie buvo suinteresuoti, kad karas tęstųsi kiek įmanoma ilgiau. Samdiniai, jiems nesumokėjus, užpuldavo šeimininkus, o kartais pasitaikydavo, kad valstybei tapus per daug priklausomai nuo samdinių, jie imdavo ją valdyti.
Stade de France
Istorija
2003 m. stadione įvyko Pasaulio lengvosios atletikos čempionatas. Nuo 1999 m. Stade de France vyksta Areva susitikimas, į trauktas į IAAF Deimantinę lygą.
Italijos istorija
Renesansas (XV–XVI a.)
XV a. galingesni miestai pavergė silpnesnius. Florencija užėmė Pizą 1406 m., Venecija – Padują ir Veroną, Milanas – Paviją ir Parmą. Buvo kaunamasi ne tik sausumoje, bet ir jūroje. Čia stipriausi miestai buvo Genuja, Piza ir Venecija. Genuja nugalėjo Pizą, bet Venecija buvo galingesnė ir XV a., nusilpus Genujai, ji pradėjo valdyti jūras.
Stade de France
Istorija
Stadione taip pat vyko grandioziniai The Rolling Stones, Celine Dion, Tina Turner, AC/DC, Paul McCartney, U2, The Police, Madonna, Depeche Mode, Mylène Farmer ir kiti koncertai.
Italijos istorija
Užsieniečių dominavimas (1559–1814 m.)
XVI a. didžiojoje Italijos dalyje įsitvirtino Ispanija, o po 1701–1714 Ispanijos palikimo karų – Austrijos Habsburgai. Romoje yra svarbiausi baroko epochos paminklai.
Nuo XVIII a. pb. Italijoje prasideda judėjimas už nacionalinį išsivadavimą ir teritorinio susiskaidymo likvidavimą (Risorgimento). XVIII a. pb. – 1814 m. Italija buvo Napoleono Prancūzijos valdžioje. 1814–1815 m. Vienos kongresas Italijoje atkūrė feodalines – absoliutines monarchijas. Kovai už Italijos suvienijimą vadovavo karbonarai, „Jaunoji Italija“ ir kitos organizacijos.
Italijos suvienijimas (1814–1861 m.)
1859 m. Austrija neteko Lombardijos, kuri prijungiama prie Sardinijos karalystės. Iki 1860 m. pabaigos Italijos teritorija praktiškai buvo apjungta aplink Sardinijos karalystę (nuo 1861 m. – Italijos karalystė). Pagrindinis Italijos susivienijimo architektas buvo Camillo Benso di Cavour, Viktoro Emanuelio ministras. Pati Roma dar dešimtmečiui liko popiežių valdžioje ir Italijos karalystės dalimi tapo tik 1870 m. rugsėjo 20 d., galutinę Italijos susivienijimo datą. Popiežiams liko Vatikanas, svarbus anklavas, iš visų pusių supamas Italijos.
FC Araks
Ararato „Araks“ – buvęs Armėnijos futbolo klubas ir Ararato.
Italijos istorija
Monarchija, fašizmas ir pasauliniai karai (1861–1945 m.)
Benito Mussolini 1922 m. įvykdęs valstybės perversmą, vadinamąjį Žygį į Romą, įvedė fašistinę diktatūrą. Valdant Mussolini Italija vykdė agresyvią užsienio politiką. 1923 m., reaguodama į Italijos pareigūno nužudymą Albanijoje, Italija okupavo Kerkyros (Korfu) salą. Po to, per Tautų Sąjungą išsireikalavo iš Graikijos reparacijų už šį incidentą, nors Graikijos kaltė ir nebuvo įrodyta.
FC Araks
Istorija
Klubas įkurtas 2001 m. po to, kai buvęs FC Araks Ararat klubas dėl finansinių priežasčių persikėlė į Jerevaną.
Italijos istorija
Monarchija, fašizmas ir pasauliniai karai (1861–1945 m.)
Italija užgrobė Etiopiją (1935–1936), Albaniją (1939). Sudariusi sąjungą su Vokietija ir Japonija, 1940 m. Italija įstojo į Antrąjį pasaulinį karą ir galiausiai jį pralaimėjo. 1945 m. pasipriešinimo judėjimas ir anglų bei amerikiečių pajėgos įveikė fašizmą visoje Italijoje. 1946 m. referendumas dėl monarchijos pasibaigė Italijos respublikos paskelbimu ir naujos konstitucijos priėmimu 1948 m. sausio 1 d. karališkosios šeimos nariai buvo išsiųsti į tremtį dėl jų ryšių su fašistiniu režimu, ir grįžti į šalį jiems leista tik 2002 m.
Italijos respublika (po 1945 m.)
Po Antrojo pasaulinio karo politinėje arenoje dominavo krikščionių demokratų partija, kuri 1945–1981 ir 1987–1992 m. formavo vyriausybes. Didelis korupcijos augimas visose valdžios grandyse privedė prie rinkimų sistemos pakeitimo. 1993 m. rugpjūčio 4 d. priimtas naujas parlamento rinkimų įstatymas.
Italija buvo tarp NATO ir Europos Sąjungą įsteigusių valstybių, 1999 m. įsivedė eurą.
Superkompiuteris
thumb|[[IBM Roadrunner|Roadrunner, Los Alamoso nacionalinėje laboratorijoje]]
Superkompiuteriai naudojami kuriant automobilius, lėktuvus, taip pat vaistų gamyboje, meteorologijoje (numatant orų pasikeitimus) ir kitose sferose. Bioinformatikoje jie taikomi nustatant trimates baltymų struktūras iš aminorūgščių sekos.
Superkompiuteriai naudojami taip pat ir filmų kūrime, dirbtinai sukuriant įvairius vaizdus. „Žiedų valdove“ taip buvo sukurtas keistai atrodantis personažas Golumas. Pritaikomi ir įvairiose kitose srityse, kur reikalingi intensyvūs skaičiavimai.
Šiuolaikiniuose superkompiuteriuose paprastai naudojami lygiagretūs skaičiavimo algoritmai, kuomet tą patį uždavinį vienu metu sprendžia daugelis procesorių. Atskiras procesorius nėra greitesnis už paprastą kompiuterį, tačiau superkompiuteryje jų būna nuo kelių šimtų iki keleto tūkstančių.
Pirmieji superkompiuteriai buvo pristatyti 1960 m.
Greičiausias pasaulyje superkompiuteris Jaguar (susidedantis iš 224 162 procesorių) turi 175 900 TFLOPS galią, palyginimui PlayStation 3 turi 218 GFLOPS galią (be vaizdo plokštės, kuri turi apie 200 GFLOPS galią).
Vilniaus universiteto superkompiuteris yra didžiausias superkompiuteris Lietuvoje.
Uosintas
Uosintas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, 9,5 km į pietvakarius nuo Jūžintų, šalia Duokiškio. Nusidriekęs iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,15 km, plotis siekia iki 0,5 km. Altitudė 126,3 m. Krantai žemi, vakaruose pelkėti. Aplink ežerą plyti dirbami laukai. Ežeru iš pietų į šiaurę prateka Šetekšnos intakas Uosija.
Greta Uosinto įsikūrę kaimai: Vaineikiai, Nečionys, Duokiškis. Tuoj į šiaurės vakarus eina kelias, telkšo Bedugnys.
Vandenvardis kildinamas iš medžio pavadinimo uosis.
Babrinė
Babrinė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Mukulių.
Charles Sanders Peirce
thumb|right|Čarlzas Pirsas
Learchas
Atamantui ir Ino ėmus auginti Ino sesers Semelės sūnų dievą Dionisą, deivė Hera pasiuntė Atamantui pamišimą. Pamišęs jis nužudė savo sūnų Learchą.
Charles Sanders Peirce
Čarlzas Pirsas (Charles Sanders/Santiago Peirce, 1839 m. rugsėjo 10 d. – 1914 m. balandžio 19 d.) – amerikiečių logikas, filosofas, mokslininkas ir matematikas.
Č. Pirsas laikomas pragmatizmo, mokslo filosofijos, loginės semiotikos pradininku.
Č. Pirso filosofija
Jis loginės semiotikos pradininkas. Todėl filosofas samprotauja apie teiginių naudingumą. Jo loginė semiotika ieško teiginių aiškumo kriterijų, aiškumo priklausomai nuo teiginių praktinio pritaikomumo. Čia nuolat kalbama apie sąvokas ir sprendinius. Č. Pirsas suabsoliutina „tik praktinis patyrimas daro sąvokas teisingas“ (tai laboratoriniai tyrimai ir matematiniai uždaviniai). Jo manymu, yra tik praktinė veikla, kuri užpildo sąvokos turinį.
Č. Pirso pragmatizmas reiškia eksperimentinio metodo diegimą filosofijoje, t. y. sąvokos nurodo kokį nors empirinį veiksmą, o jei sąvoka nenurodo nieko, ką galima patvirtinti praktika, tai ji yra nereikšminga ir tuščia.
Pasak Č. Pirso, filosofijos tikslas atskleisti sąvokas taip, kad vėliau jas būtų galima tiksliai, empiriškai pritaikyti. Visos tiesos yra reliatyvios (santykinės), jos priklauso nuo praktinės sėkmės ir empirinio pritaikymo. Č. Pirsas padarė perversmą moksle, anot jo, mokslas turi būti utilitarus, o sąvokos privalo būti verifikuojamos.
Australijos vėliava
thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV 111010.svg|20px Valstybinė vėliava, pločio ir ilgio santykis: 1:2]] Australijos vėliava – vienas oficialių Australijos Sandraugos simbolių. Išrinkta 1901 m. visoje šalyje vykusio dizaino konkurso metu. Po kelerių metų ją patvirtino Australijos ir D. Britanijos valdžia, nors tikslios vėliavos detalės buvo keletą kartų netyčia arba per nesusipratimą pakeistos. Dabartinės detalės buvo paskelbtos 1934 m., o 1954 m. vėliava buvo juridiškai pripažinta „tautine Australijos vėliava“. Tai stilizuota Mėlynosios vėliavos versija: mėlynas fonas su Jungtinės Karalystės valstybine vėliava viršutiniame kairiajame ketvirtyje ir didelė septyniakampė Sandraugos žvaigždė, simbolizuojanti šešias Australijos Sandraugos valstijas ir kitas teritorijas; kitoje vėliavos pusėje vaizduojamas Pietų Kryžiaus žvaigždynas, sudarytas iš penkių baltų žvaigždžių: vienos mažos penkiakampės ir keturių didesnių septynkampių.
Be Mėlynosios vėliavos egzistuoja dar keletas Australijos vėliavų: Aborigenų vėliava, Toreso sąsiaurio salų gyventojų vėliava ir Gynybos pajėgų vėliavos. Australijoje kartkartėmis vyksta diskusijos dėl dabartinės vėliavos – siūloma ją pakeisti taip, kad vėliava atspindėtų respublikonų judėjimą, tačiau dauguma australų vėliavos keitimo nepalaiko.
Spalvos
Pantone spalvų sistemoje: Mėlyna – Pantone 280; RGB spalvų sistemoje: Mėlyna – 0, 38, 127.
Pantone spalvų sistemoje: Raudona – Pantone 186; RGB spalvų sistemoje: Raudona – 210, 16, 52.
Pantone spalvų sistemoje: Balta – nėra; RGB spalvų sistemoje: Balta – 255, 255, 255.
Chaniai (kaimas)
Chaniai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Nužec Stacjos, apie 20 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 71 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Šalia kaimo teka Nurčiko upė.
Hirdas (organizacija)
Hirden buvo sukarintas Norvegijos fašistinės partijos Nasjonal Samling sparnas, taip pavadintas 1934 m. Iki tol vadintas Spesialavdelingen ('Specialusis skyrius'). Vėliau Hirdo dalis, jungusi suaugusius vyrus, vadinta Rikshirden ('Nacionalinis hirdas'). Hirdu vadino ir dar kelis sukarintus Nasjonal Samling padalinius, tame tarpe vienijusius ir moteris bei vaikus.
Vidkuno Kvislingo (Vidkun Quisling) vadovaujama Nasjonal Samling plačiai naudojo žodžius ir simbolius iš vikingų laikų, tad ir „Hirdą“ pavadino pagal istorinį hirdą.
Antrojo pasaulinio karo metais apie 8500 norvegų buvo Hirden nariais.
Rikshirdas
Tai buvo „Hirdo“ dalis, vienijusi suaugusius (18-45 m. amžiaus) vyrus.
Iki Norvegijos okupacijos Rikshirdas turėjo apie 500 narių. Po okupacijos narių skaičius ėmė didėti, o Kvislingui tapus okupuotos Norvegijos vadovu padidėjo dar labiau.
1941 m. kovo mėn. Rikshirdui buvo suteiktos policijos galios. 1942 m. kovą buvo suformuotas pirmas ginkluotas Hirdo dalinys, vadintas Hirdo ginkluotasis batalionas. Vėliau šis batalionas tapo „Hirdo gamyklų apsauga“.
1943 m. Rikshirdas tapo oficialia Norvegijos ginkluotųjų pajėgų dalimi, kartu su Foregarden, Germanske SS Norge ir Norvegijos policijos dalimis.
Pirmasis Hirdo vadas (Rikshirdsjef) buvo J.B Hjort, vėliau – kapitonas Oliver Møystad. Vado pareigas periodiškai ėjo ir pulkininkas Konrad Sundlo.
Rikshirdo daliniai
Rikshirdą sudarė 7 pulkai ir eilė atskirųjų dalinių. Atskiruosius dalinius sudarydavo norvegai studentai, besimokę Vokietijoje.
Odnese veikė Rikshirdo karininkų mokykla, kurią nuo 1943 m. kasmet baigdavo 300 kursantų. Visi Rikshirdo mokyklos dėstytojai buvo buvę SS Norvegų legiono nariai.
Dalyvavimas žydų naikinime
1942 m. spalio ir lapkričio mėn. „Hirdas“ Norvegijoje suiminėjo žydus, kurie po to garlaiviu „Donau“ buvo pervežti į mirties stovyklas Vokietijos okupuotoje Lenkijoje. Taip spalio mėn. buvo pervežti 209 žydai vyrai, o lapkričio mėn. – dar 532. Antrojoje operacijoje dalyvavo apie 300 Hirdo narių ir Norvegijos policininkų.
Organizacija buvo panaikinta išlaisvinus Norvegiją. Daug buvusių Hirdo narių buvo nubausti už išdavystę ir bendradarbiavimą su Hitlerio Vokietija.
Hirdmarinen ir Unghirdmarinen
Hirdmarinen – „Hirdo“ dalis suaugusiesiems, orientuota į karinį jūrų parengimą, o Unghirdmarinen – analogiška „Hirdo“ dalis berniukams ir jaunuoliams. „Unghirdmarinas“ buvo Hitlerjugendo karinio jūrų padalinio analogas.
Abi dalys buvo organizuotos 1942 m. gegužės mėn. Kai kas teigia, kad jos buvo organizuotos kaip mokomieji vienetai, ruošę rekrutus Vokietijos Kariniam jūrų laivynui (Kriegsmarine). Grupė norvegų savanorių šios organizacijos narių 1943 m. sausį buvo išsiųsti į Vokietiją, į treniravimo centrą.
Hirdmarino ženklas buvo Nasjonal Samling erelis, laikantis saulės kryžių virš inkaro.
Kleboniškis
Kleboniškis – Kauno miesto dalis, esanti miesto šiaurinėje dalyje, kairiajame Neries krante (9 km nuo žiočių). Ją supa Kleboniškio miškas, šiauriau teka Neris, miške teka upelis Žiobrikis. Vietiniai gyventojai dažnai vadina Kleboniškio miesteliu. Miestelio centras yra Kleboniškio g. ir Undinės g. sankryža, yra maisto produktų parduotuvė „Eglutė“, kiek toliau yra galutinė autobusų stotelė, Kleboniškio kapinės. Su kitomis miesto dalimis (Eiguliai, Senamiestis) galima susisiekti per mišką einančia Kleboniškio gatve, šalia gatvės yra nutiestas dviračių takas. Priešingame Neries krante stūkso Kleboniškio piliakalnis.