cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Didier Raoult
Publikacijos ir bibliografija
2008 m. žurnalo „Nature“ jis buvo išrinktas vienu iš 10 prancūzų tyrėjų pagal parengtų publikacijų bei jų citavimo skaičių. Beje, pasak šaltinio „ISI Web of Knowledge“, D.Raulis yra vienas iš daugiausiai publikacijų parengusių Pracūzijos tyrėjų. 2019 m. pradžioje „Google Scholar citations“ jis surenka daugiau nei 135 397 citatų, o jo Hirscho indeksas yra 166. 2015 m. „Clarivate Analytics“ publikuotame (anksčiau jį publikavo „Thomson Reuters“) „Highly Cited Researchers“ sąraše,  D. Raoult‘is  minimas tarp 1000 labiausiai cituojamų pasaulio mokslininkų (iš kurių 69 yra prancūzai). Šiame sąraše figūruoja tyrėjai, kurie daro didžiausią įtaką tyrimams savo profesinėje srityje, o jų publikacijos yra tarp 1 % labiausiai cituojamų publikacijų akademiniuose leidiniuose. 2017 m. jis įvardijamas kaip vienas iš 99 dažniausiai cituojamų mikrobiologų pasaulyje ir vienas iš 73 dažniausiai cituojamų prancūzų mokslininkų,. Taip pat jis yra vienas iš 400 labiausiai cituojamų biomedicinos srities autorių. Remiantis Kathleen‘os Gransalke 2017 m. vasarį „Labtimes“ parengta 2007–2013 m. publikacijų analize, D. Raoult‘is yra labiausiai cituojamas Europoje su 18 128 citatomis. Toks aukštas publikacijų skaičius yra svarbus kalbant apie „IHU“ finansavimą: Prancūzijoje veikianti „Sigaps“ sistema susieja kasmetinę kiekvieno „IHU“ dotaciją su jame dirbančių tyrėjų ir specialistų publikacijų skaičiumi,,. 2018 m. Didier Raoult‘is teigė: „Per metus Marselio ligoninėms pelnau mažiausiai 11 mln. eurų“.
Ataskaita
Sveikatos apsaugos ministro Jean-François Mattei prašymu mokslininkas parengė atskaitą, publikuotą 2003 m. liepos mėn., kuria siekta sudaryti veiksmų planą bioteroristinės atakos ar kilusios epidemijos atveju. Šiame dokumente teigiama, kad Prancūzija nėra pasiruošusi susidoroti su „masinės epidemijos problema“.
Publikuotos knygos:
·        Autorių kolektyvas (Argenson JN, Aubaniac JM, Curvale G, Groulier P, Drancourt M, Raoult D), L'Infection ostéoarticulaire sur prothèse - Prévention, Diagnostic, Traitement. 1992
·        (anglų k.) Antimicrobial Agents and Intracellular Parasites. Boca Raton: CRC Press Book, 1993
·        Jean-Louis Mège, Didier Raoult et Jean-Pierre Revillard, Immunité et infection : concepts immunopathologiques et perspectives thérapeutiques, Paris, Arnette, 1997, XII-448 p. ( ISBN 2-7184-0855-3, notice BnF no FRBNF36698987).
Labanoro pušys
left|150px
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        Didier Raoult (dir.), Maîtrise de la prescription des antibiotiques dans les hôpitaux, Paris, Elsevier, 1998, 82 p. ( ISBN 2-84299-084-6, notice BnF no FRBNF37003796)
Labanoro pušys
Labanoro pušys – šešių išskirtinių pušų grupė, valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, esantis Švenčionių rajone, Kaltanėnų seniūnijoje, Švenčionėlių miškų urėdijos Antaliedės girininkijos (32 kv., 11 skl.; 33 kv., 1 skl.) teritorijoje, Labanoro regioniniame parke. Pušys paskelbtos saugomomis 1968 m.
Chartumo zoologijos sodas
Chartumo zoologijos sodas – zoologijos sodas, esantis Chartume, Sudane.
Labanoro pušys
Labanoro pušys auga Kiauneliškio gamtiniame rezervate, pusiaukelėje tarp Kaltanėnų ir Labanoro, 0,9 km į šiaurę nuo kelio. Objektas užima keliolikos arų plotą šalia kvartalinės linijos, kiekvienas medis sunumeruotas, aptvertas, su informacine lentele. Kaimynystėje daug sakintų medžių.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        Dictionnaire de maladies infectieuses : diagnostic, épidémiologie, répartition géographique, taxonomie, symptomatologie, Paris, Editions scientifiques et médicales Elsevier, 1998, 1162 p. ( ISBN 978-2-84299-036-7, notice BnF no FRBNF38439044, lire en ligne)
Chartumo zoologijos sodas
Istorija
Zoologijos sodas buvo įkurtas 1901 m. Chartumo centre. 1903 m. jis buvo perkeltas į sklypą tarp Baltojo Nilo ir Žydrojo Nilo. 1995 m. zoologijos sodas vėl buvo perkeltas po to, kai teritorija buvo parduota investuotojui. Šioje vietoje pastatytas viešbutis „Corinthia“.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        Didier Raoult et Philippe Brouqui, Les rickettsioses, Paris, Elsevier, 1998, 190 p. ( ISBN 2-84299-064-1, notice BnF no FRBNF37002841, lire en ligne)
Labanoro pušys
Duomenys
Pušys nuo vakarinių vėjų pasvirę, tad jų aukštis įvairių matuotojų duomenimis labai įvairuoja. Medžius girininkas Jonas Barzdėnas išmatavo 2012 m. liepos 9 d.:
Chartumo zoologijos sodas
Istorija
Hilat Koko rajone Chartumo mokslų ir technologijų universiteto Veterinarijos fakulteto rūpesčiu 2008 m. atidarytas Kuku zoologijos sodas.
Labanoro pušys
Duomenys
Saugomų teritorijų valstybės kadastre pateikiami duomenys:
Chartumo zoologijos sodas
Gyvūnai
Senasis Chartumo zoologijos sodas laikė tokius gyvūnus kaip liūtai, drambliai, zebrai, hipopotamai, vėžliai ir kt.
Aloyzas Vitkauskas
Aloyzas Vitkauskas – politikas, LR finansų viceministras.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        Une ambition pour la recherche française, Paris, Association des amis de Jacques Chirac, coll. « Les Notes de l'Association des amis de Jacques Chirac », 1999, 33 p. ( ISBN 2-9513375-4-X, notice BnF no FRBNF37083883).
BritNed
BritNed – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Nyderlandų ir Jungtinės Karalystės. Linija prasideda Greino saloje, Kento grafystėje ir baigiasi šalia Roterdamo. Tai viena iš Europos elektros super tinklo projekto dalių.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        (anglų k.) Didier Raoult et Richard Tilton, Dictionary of infectious diseases : diagnosis, epidemiology, geographic distribution, taxonomy, symptomatology, Paris, Elsevier, 1999, 1126 p. ( ISBN 2-84299-146-X, notice BnF no FRBNF37563461).
Aloyzas Vitkauskas
Biografija
Vitkauskas Vilniaus inžineriniame statybos institute baigė inžinerijos studijas, civilinės inžinerijos magistras.
BritNed
Istorija
2007 m. gegužės mėn. paskelbtas projekto siūlymas. 2009 m. rugsėjo 11 d. pradėti pirmojo kabelio tiesimo darbai. 2010 m. spalio mėn. visi tiesimo darbai jau buvo baigti, o 2011 m. balandžio 1 d. pradėta jungties eksploatacija.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        Les nouvelles maladies infectieuses, Paris, Presses universitaires de France, coll. « Que sais-je ? », 1999, 127 p. ( ISBN 2-13-050256-3, notice BnF no FRBNF37051672).
Aloyzas Vitkauskas
Biografija
Nuo 2003 m. Centrinei projektų valdymo agentūros direktorius (CPVA), nuo 2006 m. iki 2009 metų liepos 1 d. LR FM ministerijos sekretorius, nuo liepos 8 d. LR finansų viceministras, atsakingas už Nacionalinio fondo ir Turto valdymo departamentų veiklą (be to kuruoja su „Turto bankas“, Valstybės dokumentų technologinės tarnyba ir CPVA susijusius klausimus).
BritNed
Istorija
Jungtį sudaro du aukštos įtampos tiesioginės srovės kabeliai, kurių bendroji elektros galia yra 1000 MW. Kadangi Jungtinė Karalystė nepriklauso Europos sinchroniniam elektros tinklui prie jungties abiejose pusėse prijungtos nuolatinės srovės intarpo stotys.
Didier Raoult
Publikuotos knygos:
·        (anglų k.) Didier Raoult (éd.) et Philippe Brouqui (éd.), Rickettsiae and rickettsial diseases at the turn of the third millenium, Paris, Elsevier, 1999, 455 p. ( ISBN 2-84299-138-9, notice BnF no FRBNF37045180).
·        Didier Raoult (dir.), Jean-Pierre Nigoghossian (dir.) et André Cartapanis (dir.), L'Université de la Méditerranée face aux défis du troisième millénaire, Paris, Economica, 1999, XIV-259 p. ( ISBN 2-7178-3907-0, notice BnF no FRBNF37079203).
·        Didier Raoult et Frédérique Bonneau (préf. Jean-Claude Gaudin), Le sport à Marseille, Marseille, Mairie de Marseille, 1999, 242 p. (notice BnF no FRBNF37703433).
·        (anglų k.) Collectif: Yu VL, Weber R, Raoult D. Antimicrobial Therapy and Vaccine. 2e éd. New York: Apple Trees Production, LLC, 2002
·        (anglų k.) Collectif: Hechemy KE, Avsic-Zupanc T, Childs JE, Raoult DA. Rickettsiology - present and Future Directions. Annals of the New York Academy of Sciences éd. United States of America: K-M Research/PCP, 2003
·        (anglų k.) Collectif: Hechemy KE, Oteo JA, Raoult DA, Silverman DJ, Blanco JR. Rickettsioses - From Genome to proteome, Pathobiology, and Rickettsiae as an International Threat. Annals of the New York Academy of Sciences éd. New York : GYAT/PCP, 2005
·        Les nouveaux risques infectieux : SRAS, grippe aviaire, et après ?, Paris, Ligne de repères, 2005, 271 p. ( ISBN 2-915752-09-5, notice BnF no FRBNF40083574).
·        (anglų k.) Collectif : Hechemy KE, Oteo JA, Raoult DA, Silverman DJ, Blanco JR. Century of Rickettsiology - Emerging, reemerging Rickettsioses, Molecular Diagnostics, and Emerging Veterinary Rickettsioses. Annals of the New York Academy of Sciences ed. Boston, USA: Blackwell Publishing, 2006
·        (anglų k.) avec Parola P. Rickettsial Diseases. New York: Informa Healthcare USA, Inc, 2007
·        (anglų k.) Didier Raoult et Michel Drancourt, Paleomicrobiology : past human infections, Berlin, Springer,, 2008 ( ISBN 9783540758556, notice BnF no FRBNF44695991).
·        Didier Raoult et Véronique Dupont, Dépasser Darwin, Paris, Plon, 2010, 164 p. ( ISBN 978-2-259-21114-7, notice BnF no FRBNF42302751).
·        Grippe aviaire, SRAS : vivre avec les nouveaux risques infectieux, 2012, Ebook Kindle, Amazon.
·        (anglų k.) Didier Raoult, Eugene V Koonin, « Microbial genomics challenge Darwin », Frontiers in Cellular and Infection Microbiology,‎ octobre 2012 (DOI 10.3389/fcimb.2012.00127, lire en ligne).
·        De l'ignorance et de l'aveuglement : pour une science postmoderne Ebook Kindle, Amazon, 2012. (anglų k.) Of Ignorance and Blindness, 2013, Ebook Kindle, Amazon
·        Didier Raoult et Sabine Casalonga, Votre santé : tous les mensonges qu'on vous raconte et comment la science vous aide à y voir clair, Neuilly-sur-Seine, Éditions Michel Lafon, 2015, 302 p. ( ISBN 978-2-7499-2555-4, notice BnF no FRBNF44313859).
·        ''Arrêtons d'avoir peur ! : santé, environnement, climat, flux migratoires et société : la science vous aide à y voir clair'', Neuilly-sur-Seine, Éditions Michel Lafon, 2016, 347 p. ( ISBN 978-2-7499-3003-9, notice BnF no FRBNF45031036, lire en ligne)
·        Mieux vaut guérir que prédire : santé, société, vivre ensemble, Neuilly-sur-Seine, Éditions Michel Lafon, 2017, 280 p. ( ISBN 978-2-7499-3149-4, notice BnF no FRBNF45184038, lire en ligne)
·        Didier Raoult et Olivia Recasens, La vérité sur les vaccins : tout ce que vous devez savoir pour faire le bon choix, Neuilly-sur-Seine, Éditions Michel Lafon, 2018, 221 p. ( ISBN 978-2-7499-3136-4, notice BnF no FRBNF45424036, lire en ligne)
·        Hervé Vaudoit, L'IHU méditerranée infection - Le défi de la recherche et de la médecine intégrée, Éditions Michel Lafon, 2 août 2018, 267 p. ( ISBN 9782749933832, lire en ligne [Kindle])
·        Didier Raoult, Epidémies : vrais dangers et fausses alertes, Éditions Michel Lafon, mars 2020 ( ISBN 9782749944241 )
Premijos ir apdovanojimai
·        2002 m.: Europos klinikinės mikrobiologijos ir infekcinių ligų bendruomenės (Société européenne de microbiologie clinique et maladies infectieuses) apdovanojimas.
·        2003 m.: „Jean Valade“ apdovanojimas, Mokslinių medicinos tyrimų fondas (Fondation pour la recherche médicale).
·        2008 m.: „Sackler Lecturer“ apdovanojimas, Tel Avivo universitetas (Université de Tel Aviv), Izraelis.
·        2009 m.: „Éloi Collery“ apdovanojimas, Nacionalinė medicinos akademija (Académie nationale de médecine),.
·        2010 m.: „Grand prix Inserm“,.
·        2015 m.: „Fondation Louis D.“ apdovanojimas, Prancūzijos institutas (Institut de France), už tyrimą „Étude du monde microbien : nouveaux concepts, nouvelles approches“ („Mikrobų pasaulio tyrimas: naujos koncepcijos, nauji metodai“) (450 000 eurų).
Ordinai
·        2011 m.: Prancūzijos garbės legiono karininko ordinas (Officier de la Légion d'honneur) (2010 m. gruodžio 31 d. dekretas; Garbės legiono ordino riterio ženklas įteiktas 2000 m. gruodžio mėn.).
·        2015 m.: „Commandeur de l'ordre national du Mérite“ (2015 m. gegužės 15 d. nutarimu. „Karininko“ („Officier“) laipsnis – 2001 m., „Riterio“ („Chevalier“) laipsnis – 1995 m. gegužės mėn.).
Palūšės ąžuolas
Palūšės ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, valstybės saugomas gamtos paveldo objektas, esantis Ignalinos rajone, Palūšės kaime. Ąžuolas auga prie pat Palūšės šv. Juozapo bažnyčios šventoriaus tvoros, iš pietų pusės. Ąžuolas aptvertas, pažymėtas informacine lentele.
Medis paskelbtas saugomu 2007 m.
1974 m. Pasaulio ralio čempionatas
'''1974 m. Pasaulio ralio čempionatas''' buvo antrasis Tarptautinės automobilių federacijos (FIA) rengiamas pasaulio ralio čempionatas (WRC).
Kalendorius
Dėl kilusios naftos krizės pasaulio ralio čempionato kalendorius nuo 13 etapų sutrumpėjo iki 8. Maroko, Lenkijos ir Austrijos raliai iškrito, tuo tarpu Monte Karlo, Švedijos ir Akropolio raliai, kurie pradžioje buvo planuoti, galop buvo atšaukti. Užtat prisijungė Kanados ralis – Rallye Rideau Lakes.
Žubalaitis
Žùbalaitis (arba Užubalis;, ) – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, 52 km į vakarus nuo Varanavo, prie Rodūnios–Astrynos plento ir Niziankos upelio. Stovi klasicistinė Švč. Trejybės bažnyčia (1812 m.), XIX a. vandens malūno liekanos. 4,5 km nuo Žubalaičio yra stambus riedulys „Budrevičiaus akmuo“. Veikia žemės ūkio bendrovė.
Istorija
Žubalaitis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1385 m. XIX a. buvo miestelis ir palivarkas, Lydos apskrities Žubalaičio valsčiaus centras.
Netikra vėliava
thumb|right|300px| Šis JAV [[Douglas Invader|Douglas A-26 C Invader karinis lėktuvas buvo nudažytas netikromis Kubos oro pajėgų spalvomis operacijai „Kiaulių įlankos invazija“ CŽV remtos grupuotės 1961 m. balandį.]]
Netikra vėliava, klaidinga vėliava – terminas, apibūdinantis priedangos operacijas, kurios suplanuotos suklaidinti tokiu būdu, jog atrodo, kad operacijas atliko kitos grupuotės, valstybės, subjektai, bet ne tas, kuris surengė tas operacijas.
Iš pradžių šis terminas vartotas, apibūdinant atvejus, kai piratai, norėdami prisivilioti prekinius laivus, išsikeldavo draugiškas, taigi ir netikras, vėliavas. Kai prekiniai laivai priplaukdavo pakankamai arti, piratai juos užpuldavo. Ilgainiui terminas imtas vartoti dabar įprasta reikšme.
XX a. būta keleto netikros vėliavos operacijų. Viena jų – Gleivico incidentas, kai 1939 m. hitlerinės Vokietijos agentai iš pasienyje su Lenkija buvusios radijo stoties transliavo Vokietijai priešiškus pranešimus. Buvo nužudyta ir keletas civilių, jų kūnai aprengti Lenkijos karinėmis uniformomis. Tai buvo dingstis užpulti Lenkiją.
1939 m. netikros vėliavos operaciją įvykdė ir Tarybų Sąjunga, kai savo teritorijoje pasienyje su Suomija detonavo artilerijos sviedinius, apkaltindama Suomiją. Tuomet prasidėjo Žiemos karas.
Prezidentaujant Dž. F. Kenedžiui, JAV buvo siūloma įgyvendinti operaciją „Northwoods“: nužudžius amerikiečius, būtų buvęs apkaltintas Fidelis Kastro, tai būtų tapę dingstimi įsiveržti į Kubą. Galiausiai plano atsisakyta.
Kaip galimos netikros vėliavos operacijos, įvardijami atvejai, kai 1898 m. nuskendo „USS Maine“ ir 1964 m. Tonkino įlankos incidentas. Ir vienas, ir kitas incidentas buvo svarbi casus belli dalis.
Sviliškės (Zarasai)
Sviliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Antazavės.
Mikel Gurrutxaga
Mikelis Guručaga Baruetabenija (Mikel Gurrutxaga Barruetabeña, g. 1996 m. rugpjūčio 22 d.) – futbolininkas iš Ispanijos, žaidžiantis gynėjo pozicijose.
Karjera
Žaidė gimtinėje. Atstovavo įvairioms jaunimo komanda\oms (SD Eibar, CD Vitoria, CD Elgoibar, Amurrio Club).
JS Herkules
Buvo išvykęs į Suomiją ir 2018 m. atstovavo JS Hercules, kuris rungtyniavo Kakkonen pirmenybėse (III pakopa).
Paide LM
2019 m. persikėlė į Estiją ir žaidė Paidės miesto komandoje Paide Linnameeskond. Tais metais per 30 susitikimų Meistriliiga pelnė 5 įvarčius. 2020 m. atstovavo ekipai 15 rungtynių.
1835 m. Rusijos imperijos atlasas
1835 m. Rusijos imperijos atlasas – atlasas, išleistas 1835 m. atnaujinant 1800 m. Rusijos imperijos atlasą.
Mikel Gurrutxaga
FK Sūduva
2021 m. tapo „Sūduvos“ klubo nariu. Baskas sužaidė dvejas „Optibet A lygos“ rungtynės. Dar dvejas rungtynes Pirmoje lygoje atstovavo Sūduvos B ekipai. Birželio pabaigoje pranešta, kad nutraukta sutartis abipusiu susitarimu.
1835 m. Rusijos imperijos atlasas
Aprašymas
Atlasą sudaro titulinis puslapis, žemėlapių sąrašas, bendras imperijos žemėlapis, 51 gubernijos žemėlapiai. Žemėlapiuose išsamiai vaizduojami miestai, kai kurie kaimai, vienuolynai, pašto stotys ir keliai.
Mikel Gurrutxaga
Statistika
Spalvų reikšmės:
Pasiekimai
Sūduva
AS Marca FC
„Marca Futebol Clube“, o trumpiau „Marca“ – Rytų Timoro futbolo klubas iš Dilio.
Namų rungtynes žaidžia Dilio miesto savivaldybės stadione.
Istorija
2019 m. ėkurtas klubas debiutavo 3. divizione. B grupėje buvo pirmi ir pateko į aukštesnę pakopą.
2023 m. sezone Segunda Divisao A grupėje užėmė antrą vietą.
Paąžuoliai (Mindūnai)
Paąžuoliai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Mindūnų, Stirnių pakrantėje.
Istorija
1686 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.
Antonovo oro uosto mūšis
Antonovo oro uosto mūšis – 2022 m. vasario 24 d., per 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, įvykęs mūšis.
Daugiau kaip 30 Rusijos sraigtasparnių išlaipino Rusijos oro desanto karius, kad užimtų Antonovo oro uostą Hostomelyje, Kijevo priemiestyje, bandydami sukurti oro tiltą, kuriuo kariai ir įranga galėtų atvykti mažiau nei už 10 km nuo Kijevo. Iš pradžių Rusijos pajėgos po 3 valandas trukusių mūšių užėmė oro uostą, tačiau prasidėjo Ukrainos Nacionalinės gvardijos 4-osios greitojo reagavimo brigados kontrpuolimas, kurio metu oro uostą gynę Rusijos oro desantininkai buvo apsupti ir sunaikinti.
2022 m. vasario 25 d. iš Baltarusijos besiveržiančios Rusijos sausumos pajėgos, pralaužusios Ukrainos gynybą Ivankovo mūšyje, perėmė oro uosto kontrolę. Rusijos gynybos ministerijos duomenimis, užėmimas įvyko po operacijos, kurioje dalyvavo apie 200 sraigtasparnių, ir per mūšį žuvo 200 ukrainiečių karių, o Rusijos kariuomenė aukų nepatyrė.
Antonov An-225 sunaikinimas
Mūšio metu oro uoste buvo didžiausias pasaulyje lėktuvas Antonov An-225. Nors pirmosios žinios teigė, jog lėktuvas nenukentėjo, pagal vėlesnius šaltinius, teigiama, kad jis buvo sunaikintas mūšio metu.
1827 m. Rusijos, Lenkijos ir Suomijos atlasas
Rusijos, Lenkijos ir Suomijos atlasas – atlasas, išleistas 1827 ar 1828 m.
Aprašymas
Atlasą sudarė rusų papulkininkis Vasilijus Piadyševas (1758–1835), jam talkino Rusijos karinio-topografinio depo darbuotojai. Žemėlapiuose pavaizduotos gyvenvietės, pašto stotys, keliai, gubernijų ir apskričių ribos. Atstumai nurodyti varstais (1,07 km), užrašai taip pat nurodomi prancūzų, vokiečių, lenkų ir švedų kalbomis.
Sviliškiai
Sviliškiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Smalvų.
Cedric Bixler-Zavala
Sedrikas Biksleris-Savala (Cedric Bixler-Zavala, g. 1974 m. lapkričio 4 d. El Pase, JAV) – amerikiečių atlikėjas bei dainų autorius. Geriausiai žinomas kaip progresyviojo roko grupės „The Mars Volta“ vokalistas bei dainų tekstų autorius, taip pat vienintelis nuolatinis post-hardcore grupės „At the Drive-In“ narys. Taip pat buvo grupės „Antemasque“ vokalistas bei dainavo ir grojo gitara grupėje „Zavalaz“.
Diskografija
Kartu su „Antemasque“
Kartu su „Anywhere“
Kartu su „Big Sir“
Kartu su „De Facto“
Kartu su „The Fall on Deaf Ears“
Kartu su „Foss“
Kartu su „Thee Gambede Meatleak“
Jari Kainulainen
Jari Kainulainen (g. 1970 m. balandžio 29 d. Helsinkyje) – suomių kilmės bosistas, šiuo metu grojantis Mess, Voluspaa, Killing Machine ir Elias Viljanen. Buvęs Stratovarius bei Evergrey narys. Jis naudoja Ibanez šešiastyges bosines gitaras. Jari, pasak jo paties, kaip bosistą labiausiai įtakojo Geezer Butler, Billy Sheehan, Cliff Burton bei Steve Harris.
Cedric Bixler-Zavala
Diskografija
Kartu su „Los Dregtones“
Rada
Rada vadinami kai kurių slavų šalių parlamentai, asamblėjos, tarybos. Dažnai šia prasme nurodoma Ukrainos Aukščiausioji Rada – šalies parlamentas, tačiau galimos ir kitos reikšmės:
Jari Kainulainen
Pomėgiai
Mėgstamiausios Jari Kainulainen grupės – Black Sabbath, Deep Purple, Pantera, Black Label Society. Kiti pomėgiai – motociklai, ledo ritulys, žvejyba, alus, pirtis.
Cedric Bixler-Zavala
Diskografija
Kartu su Omar Rodríguez-López
Laputėnai
Laputėnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Inturkės.
Istorija
1686 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.
NSN Link
NSN Link – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Norvegijos ir Jungtinės Karalystės. Linija prasideda Ula-Fore hidroelektrinių komplekse, Suldalyje ir baigiasi Blaite, Nortumberlande.
Istorija
Pirmasis elektros jungties tarp Norvegijos ir Jungtinės Karalystės projektas pasiūlytas 2003 m., bet vėliau buvo sustabdytas. 2009 m. spalio 6 d. norvegų Statnett ir britų National Grid plc paskelbė rengiantys galimybių studiją dėl naujo projekto vykdymo. 2015 m. Jungtinė Karalystė paskelbė pradedanti statybų ruošos darbus trijoms tarptautinėms elektros jungtims – NSN Link, Viking Link (JK-Danija) ir Nemo Link (JK-Belgija).
2021 m. spalio 1 d. jungtis oficialiai atidaryta.
Bendra projekto vertė – 2 milijardai €.
Théodore Géricault
Biografija
Žanas Lui Andrė Teodoras Žeriko gimė 1791 m. rugsėjo 26 d. Ruane pasiturinčioje vidutinės klasės šeimoje. 1796 m. šeima persikėlė į Paryžių. 1808 m. Teodoras Žeriko baigė imperatoriškąjį licėjų (Lycée Impérial) ir nusprendė tapti menininku. Tais pačiais metai mirus motinai, jam atiteko paveldėjimo anuitetas, kuris jam suteikė finansinę nepriklausomybę. Prieš tėvo valią Teodoras Žeriko įstojo mokintis pas populiarų, daugiausia raitelių portretų dailininką Carle Vernet (1758–1836). 1810 m. Žeriko perėjo mokytis pas dailininką-klasicistą Pierre Guérin (1774–1833), kuris jam suteikė akademinio meno pamokų. Pas Pierre Guérin Teodoras Žeriko mokėsi tik apie 11 mėnesių, po to pradėjo mokytis savarankiškai. Lankėsi Luvre, kopijavo nuo didžiųjų Europos dailės meistrų paveikslų. Tarp jo įkvėpėjų: Ticianas, Rubensas, Antonis van Deikas, Rembrantas. 1812 m. Teodoras Žeriko debiutavo Paryžiaus dailės Salone, kuriame laimėjo aukso medalį už paveikslą „Atakuojantis raitelis“ (kitaip „Kavaleristo ataka“). Žeriko toliau tęsė studijas Luvre, piešė arklių su raiteliais scenas, kurias galėjo stebėti Versalyje. 1814 m. vasarą jis įstojo į kavalerijos rojalistų Pilkųjų muškietininkų pulką (valdžią tuo metu Prancūzijoje iš Napoleono trumpam buvo paėmę Burbonai). 1814 m. Paryžiaus Salonui Žeriko pateikė paveikslą „Sužeistas kirasyras, paliekantis mūšio lauką“.
1815 m. kovą sugrįžus Napoleonui į Paryžių Teodoras Žeriko buvo tarp eskorto kavaleristų, kurie pridengė bėgantį karalių Liudviką XVIII. Napoleono 100 dienų valdymo metu Žeriko slapstėsi. Po Vaterlo mūšio ir Napoleono ištrėmimo Žeriko stilius ir temos kardinaliai pasikeitė. Jis pradėjo labiau sekti mokytojo Pierre Guérin akademistine maniera, atsisakė kavaleristų vaizdavimo, pradėjo vaizduoti idealistinio grožio veikėjus. 1816 m. jis nesėkmingai varžėsi dėl akademinio Salono „Romos prizo“, kuris būtų suteikęs galimybę už valstybės lėšas studijuoti Italijoje. Žeriko į Italiją keliavo savarankiškai. 1817 m. jis pradėjo tapyti „Barberi arklių lenktynes“, įkvėptas Romos karnavalo metu vasario mėnesį matytų lenktynių. 1817 m. pabaigoje Žeriko grįžo į Prancūziją, pradėjo domėtis litografija, kūrė herojines, žmogaus kovos su arkliais, žvėrimis ir gamta scenas. 1819 m. Žeriko sukūrė garsiausiu jo paveikslu įvardijamą „Medūzos plaustą“, kuriame pavaizdavo 1816 m. prie Mauritanijos krantų seklumoje įklimpusios prancūzų fregatos „Medūza“ išsigelbėjusių ir suvargusių keleivių plaustą. Paveikslas laikomas vienu žymiausių romantizmo kūrinių. 1819 m. Salone parodytas „Medūzos plaustas“ sukėlė priešišką reakciją, nes jame buvo įžiūrėta alegorinė aliuzija į restauruotą Burbonų monarchiją. Prancūzų fregatos „Medūza“ sudužimas visuomenėje buvo vertinamas Burbonų nesugebėjimo valdyti valstybės išraiška.
1820 m. nusivylęs Paryžiaus publika Žeriko atvyko į Londoną, kur eksponavo „Medūzos plaustą“. Londone piešė kavaleristus, valkatas, zoologijos sodo žvėris, dirbo akvarele. Vienintele reikšminga Londono periodo drobe įvardijama „Epsomo derbis“. 1821 m. žiemą Žeriko grįžo į Paryžių. Jo sveikata pradėjo sparčiai prastėti dėl tuberkuliozės ir pasikartojančių kritimų nuo arklio. Dailininkas nutapė 10 pamišėlių portretų (5 išliko) ir urbanistinį gipso džiovyklos peizažą. Dailininkas ilgai sirgo. Dailėje bandė grįžti prie herojinių temų. Teodoras Žeriko mirė 1824 m. sausio 26 d. Paryžiuje. Palaidotas Per Lašezo kapinėse. Gyvenimo metu jis truputį dirbo skulptoriumi, paliko 9 reljefus ir keletą skulptūrėlių. Žeriko įtaką patyrė Eženas Delakrua.
Kepler-440b
Kepler-440b (dar žymima KOI-4087.01) – egzoplaneta, skriejanti apie Kepler-440 žvaigždę, nuo Saulės sistemos nutolusią apie 851 šviesmetį. Planeta atrasta NASA Kepler kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie planetos atradimą NASA pranešė 2015 m. sausio 6 d.
Kepler-440b yra vadinamoji superžemė, jos spindulys yra 1,86 karto didesnis nei Žemės. Ši egzoplaneta yra 4,12 karto masyvesnė už Žemę, jos orbitos spindulys – 0,242 av, o ekscentricitetas – 0,34. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per 101,1 paros. Teigiama, kad planeta gali turėti uolėtą paviršių.
Kepler-440 yra K spektrinės klasės žvaigždė. Jos masė siekia 0,57 Saulės masės, o spindulys – 0,56 Saulės spindulio. Nurodoma, kad planeta patenka į Kepler-440 sistemos gyvybės zoną, tad jos paviršiuje gali būti skysto vandens.
Svatas
Svatas  – upė šiaurės Pakistane, Chaibero-Pachtunchvos krašte; Kabulo kairysis intakas (Indo baseinas). Prasideda Hindukušo kalnuose, teka daugiausia į pietvakarius Kalamo slėniu. Žemupyje pasuka į pietryčius, teka Svato slėniu. Vietomis teka tarpekliais. Įteka į Kabulą ties Čarsada.
Spėjama, kad Svato upę gali atitikti „Rigvedoje“ paminėta Suvastu upė.
Maurušaičiai
Maurušaičiai (, nuo 1928 m. Grenzfelde) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Lietuvos pasienyje, 19 km į rytus nuo Pilkalnio, 4 km į pietvakarius nuo Kudirkos Naumiesčio, Širvintos kairiajame krante.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Maurušaičių kaimo bendruomenė 1937 m. Minimas nuo 1650 m. Istoriniai pavadinimo rašybos variantai: Mauritzschayten, Noritzschatschen, Mauritzatschen, Mauruschatschen. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 10 ugniakurų, 1822 m. – valstiečių kaimas su 32 gyventojais. 1847 m. kaime buvo 13 gyvenamųjų pastatų ir 95 gyventojai. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Širvintos valsčiui. Tikintieji priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai. 1928 m. prie kaimo prijungta Samalukų dvaro apygarda. 1937 m. kasant griovį netoli upės, 2,8 m gylyje rastas 58 cm ilgio kirvis iš šiaurės elnio rago, datuojamas ~8500 m. pr. m. e.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Gyventojai
Be to, Samalukų dvare 1905 m. buvo 54, 1910 m. – 47 gyventojai.
Giriškės
Giriškės – buvęs kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Bezdonių.
Sorbo rūgštis
Sorbo rūgštis, 2,4-heksadieno rūgštis – organinė rūgštis C6H8O2, naudojama kaip maisto konservantas. Tai bespalviai milteliai, silpnai tirpūs vandenyje. Pirmą kartą išskirti iš neprinokusių šermukšnio (Sorbus aucuparia) vaisių. Pavadinimas suteiktas pagal lotynišką šermukšnio pavadinimą.
Istorija
Sorbo rūgšties antimikrobinis aktyvumas buvo aptiktas XX a. 4-to dešimtmečio pabaigoje – 5-tą dešimtmetį. Komerciškai ji pasidarė prieinama 5-to dešimtmečio pabaigoje – 6-tą dešimtmetį. Nuo 9-to dešimtmečio sorbo rūgštis ir sorbatai imti naudoti kaip Clostridium botulinum inhibitoriai mėsos produktuose. Čia sorbatai pakeitė nitritus, iš kurių susidaro karcinogeniniai nitrozaminai.
Sintezė
Tradicinis sintezės būdas apima malono rūgšties ir transbutenalio kondensaciją. Sorbo rūgštis taip pat gali būti gaunama iš izomerinių heksadieno rūgščių, kurios gaunamos nikeliu katalizuojant alilo chlorido, acetileno ir anglies monoksido reakciją. Komerciniu būdu ši rūgštis gaunama iš krotono aldehido ir keteno. Kasmet susintetinama apie 30 tūkst. tonų sorbo rūgšties.
Savybės ir naudojimas
Sorbo rūgštis, kurios pKa 4,76, yra tokia pati rūgštinė kaip ir acto rūgštis.
Sorbo rūgštis ir jos druskos (natrio sorbatas, kalio sorbatas ir kalcio sorbatas) yra antimikrobinės medžiagos, dažnai naudojamos kaip maisto produktų ir gėrimų konservantai, saugantys nuo mielių, pelėsinių ir kitokių grybų augimo. Druskos labiau vertinamos nei rūgštis, nes yra tirpesnės vandenyje, tačiau aktyvi yra būtent rūgštinė forma. Antimokrobiniam aktyvumui optimalus yra pH <6,5. Sorbatai naudojami kaip 0,025-0,100% tirpalai. Į maistą dedant sorbatų maisto pH šiek tiek padidėja, tad maisto saugumui užtikrinti gali reikėti pakoreguoti rūgštingumą.
Sorbatai naudojami tokiuose produktuose kaip sūriai, dešros, duona, bealkoholiai gėrimai, sultys, konditerijos gaminiai (marmeladas, džemai, uogienės, kremai). Sorbatų deda į sutirštintą pieną, kad netamsėtų. Sorbatais apdoroja maisto produktų pakavimas medžiagas.
Pandžkora
Pandžkora  – upė šiaurės Pakistane, Chaibere-Pachtunchvoje; Svato dešinysis intakas (Indo baseinas). Prasideda Hindukuše, 3600 m aukštyje. Teka į pietus Aukštutinio ir Žemutinio Dyro sritimis, sudaro Kumrato slėnį. Įteka į Svatą ties Čakdara.
Sorbo rūgštis
Savybės ir naudojimas
Sorbo rūgšties ir jos druskų E numeriai:
Pandžkora
Didžiausi intakai: Uširis, Niagas (kairieji), Dyras, Baraulas, Konajus, Džandolas (dešinieji).
Pandžkoros pakrantėse yra Svato (Gandharos pilkapių) kultūros vietovių (ties Timergara), Talašo slėnyje yra budistinių paminklų liekanų.
Sorbo rūgštis
Savybės ir naudojimas
Kai kurie pelėsiniai grybai (pvz., kai kurios Trichoderma ir Penicillium padermės) ir mielės geba neutralizuoti sorbatus. Jie dekarboksilina sorbatus sudarydami trans-1,3-pentadieną. Pentadienas pasižymi būdingu žibalo ar naftos kvapu. Kitos naikinimo reakcijos yra redukjavimas iki 4-heksenolio ir 4-hekseno rūgšties.
Povilas Ričardas Vaitiekūnas
Povilas Ričardas Vaitiekūnas (g. 1940 m. sausio 15 d., Kaune) – lietuvių tapytojas, pedagogas.
Sorbo rūgštis
Savybės ir naudojimas
Sorbo rūgštis gali būti naudojama ir kaip polimerų priedas, kaip tarpinis junginys gaminant kai kuriuos plastifikatorius bei lubrikantus.
Vaišniūnų ąžuolas
Vaišniūnų ąžuolas – Ignalinos rajono savivaldybės saugomas išskirtinis ąžuolas, gamtos paveldo objektas, esantis Ignalinos rajone, Vaišniūnų kaime. Ąžuolas auga prie pagrindinės gatvės (kelio ), pažymėtas informacine lentele. Medis paskelbtas saugomu 2004 m.
Sorbo rūgštis
Sauga
Sorbo rūgšties LD50 yra maždaug 10-7,4 g/kg, tai yra labai didelė. Junginys yra palyginti nepatvarus ir dirvožemyje sparčiai skyla, tad yra laikomas draudišku aplinkai.
Vaišniūnų ąžuolas
Tarpukaryje pro ąžuolą ėjo Lietuvos-Lenkijos demarkacinė linija, buvo įrengtas pasienio postas.
Sviriškės
Sviriškės – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Suvieko, prie Čičirio ežero, miškelyje. Šalia telkšo Čičiraitis, toliau pietuose – Ilgio ežeras. Yra 1 sodyba.
Povilas Ričardas Vaitiekūnas
Biografija
1958 m. įstojo į LTSR valstybinį dailės institutą. 1964 m. baigė tapybos studijas 1967–1976 m. gyveno ir dirbo šalia Kauno Pažaislyje. Nuo 1970 m. dalyvauja parodose. 1974 m. įstojo į Lietuvos dailininkų sąjungą (1994 m. išstojo iš sąjungos, 2001 m. narystė atstatyta). Nuo 1977 m. gyvena Vilniuje, ilgą laiką dėstė Vilniaus dailės mokykloje (dab. Vilniaus Justino Vienožinskio dailės mokykla) ir Vilniaus dailės akademijoje Tapybos katedroje. 1991 m. suteiktas docento mokslo vardas. 1994–2002 m. Tapybos katedros vedėjas. 1998 m. suteiktas profesoriaus mokslo vardas. 1989–2000 m. buvo dailininkų grupės 24 narys.
Kūryba
Kūrybai būdinga sąsaja su lietuvių etnografija, mitais, kurie perteikti šio krašto nepakartojamomis spalvomis ir šviesa. Peizažai lietuviški su ypatingu šviesos nutviekstu žalumos ir dangaus mėlynės deriniu bei Nemuno linijos horizonto perspektyva. Siužetas visada apibendrintas, tapoma plačiais spontaniškais potėpiais. Erdvė skleidžiasi ne į gylį, bet į kraštus, į platumas. Visada rodomi tik didelių pievų, laukų ar sodų fragmentai.
Natiurmortų cikluose įvairiais periodais menininkas naudojasi klasikine ikonografija ir tapybos priemonėmis ieško savotiško dialogo su senaisiais meistrais ir šių dienų tapytojais.
Greta aliejinės tapybos ant drobės Vaitiekūnas daug tapo akvarele ir guašu popieriuje, piešia, kuria skulptūrinius objektus iš rastų daiktų.
Kūrinių yra Lietuvos ir užsienio muziejuose, privačiose kolekcijose.
Parodos
Individualios parodos Kaune (1970, 1971, 1990, 1991), Vilniuje (1974, 1979, 1987, 1990, 1993, 2000, 2004, 2008, 2010, 2014, 2018, 2021), Zalcburge (1989), Panevėžyje (1993), Amsterdame (1996, 1997), Haarleme (1997, 2000, 2002, 2004, 2006, 2008, 2013), Berlyne (1997), Čikagoje (2005).
Daugelio grupinių parodų dalyvis.
CD Lün Lók
CD Lün Lók arba CD Lun Lok, o trumpai Lün Lók bei „Lun Lok“, pilnu pavadinimu Clube Desportivo Lun Lok – Makao futbolo klubas.
Istorija
Klubas įkurtas m.
2020 m. žaidė Elito divizione ir užėmė paskutinę (dešimtą) vietą, tačiau išsaugojo vietą Elito divizione.
Sezonai
Šaltiniai:
Amir Maimon
Amiras Maimonas (Amir Maimon, ) – Izraelio diplomatas, nuo 2015 m. vasario 4 d. einantis Izraelio ambasadoriaus Lietuvoje pareigas. Pirmasis akredituotas Izraelio ambasadorius Lietuvai, reziduojantis Vilniuje esančioje ambasadoje.
Gimė trijų vaikų šeimoje. Tėvas – pasižymėjęs karininkas David Maimon. Seneliai buvo į Palestinos mandatą migravę Jemeno žydai. Amiras pradėjo karjerą Izraelio gynybos pajėgose, kur išbuvęs 14 metų gavo pulkininko laipsnį. Tarnaudamas karinėse pajėgose koordinavo Operaciją „Saliamonas“ Etiopijoje, už tai buvo Izraelio valstybės įvertintas apdovanojimu.
1989 m. Amiras perėjo į diplomatinę karjerą ir dirbo įvairiose pozicijose skirtingose pasaulio šalyse. Dirbo Londone, Ankaroje, Kanadoje, Jeruzalėje, Vašingtone.
Epocha (astronomija)
Epocha astronomijoje tai laiko momentas, kuriam yra pateikiami dydžiai, kintantys laike – koordinatės, orbitų elementai, savieji judėjimai. Dažniausiai žinomas tų dydžių kitimo pobūdis (pavyzdžiui, dėl precesijos, nutacijos), ir juos galime perskaičiuoti kitiems laiko momentams. Tačiau per ilgą laiką kaupiasi neapibrėžtumai, ne visi savieji judėjimai yra žinomi. Todėl kiekviena sekanti didesnė dangaus apžvalga pateikiama su savo epochos verte (pvz., Hipparcos stebėjimo katalogų epocha yra J1991.25, 2MASS – J2000.0, GAIA – J2015.0).
Amir Maimon
Ambasadoriaus postas Lietuvoje
Prieš paskyrimą Vilniuje 2012–2014 m. laikotarpiu dirbo Šiaurės Europos departamento direktoriumi Izraelio užsienio reikalų ministerijoje.
Epocha (astronomija)
Senesnėje, XVIII amžiaus, astronominėje literatūroje epocha buvo priimta vadinti parametrų vertes, o ne patį stebėjimo momentą.
Amir Maimon
Ambasadoriaus postas Lietuvoje
Siekdamas istorinio susitaikinimo A. Maimonas, būdamas ambasadoriumi, aplankė Lietuvos partizanų vado Adolfo Ramanausko-Vanago dukterį ir pasveikino gimtadienio proga, pabrėždamas, kad „jo valstybė gerbia ir vertina [lietuvių] laisvės kovą, kuriai vadovavo <…> Adolfas Ramanauskas Vanagas.“ Taip diplomatas sureagavo į Rūtos Vanagaitės teiginių sukeltą skandalą.
Epocha (astronomija)
Standartizavus astronomines koordinačių sistemas atsirado būtinybė skirti dvi sąvokas – katalogo epocha ir katalogo ekvinokcija (lygiadienis). Dažniausiai naudojamos pusiaujinės koordinačių sistemos pagrindinis atskaitos taškas yra pavasario lygiadienio taškas (nuo jo atskaitome rektascensijos koordinatę). Dėl precesijos jo padėtis laikui bėgant danguje kinta, todėl dangaus objektų padėtis turime perskaičiuoti, kokios jos bus kitu, nebe katalogo sudarymo laiko momentu. Iki 1984 m. standartinė katalogo ekvinokcija būdavo 1950 ar net 1900 m. Naujausių katalogų koordinatės pateikiamos 2000 m. ekvinokcijai. Dabar naudojamos ICRS koordinačių sistemos (besiremiančios kvazarų padėtimis) ekvinokcija yra J2000.0 (tai yra 2000 m. sausio 1,5 d. Žemiškuoju laiku – 2000 m. sausio 1 d. 12 val.).
Virdžinijos kolonija
Virdžinijos kolonija (kartais dar vadinama Virdžinijos kolonija ir dominija) buvo Anglijos kolonija Šiaurės Amerikoje, trumpai egzistavusi XVI-ame amžiuje, o nuo 1607 metų iki JAV nepriklausomybės karo egzistavusi nuolat (kaip britų kolonija po 1707 metų). Vardas Virdžinija pirmąkart buvo panaudotas sero Volterio Ralei ir karalienės Elžbietos I 1584 metais. Po Anglijos pilietinio karo, vykusio XVII amžiaus viduryje, Virdžinijos kolonija karaliaus Karolio II buvo pravardžiuojama „Senąja dominija” dėl kolonijos lojalumo Anglijos monarchijai.
Po nepriklausomybės nuo Didžiosios Britanijos paskelbimo 1783 metais, pietrytinė Virdžinijos kolonijos dalis tapo Virdžinijos respublika. Susiformavus Jungtinėms Amerikos Valstijoms, iš Virdžinijos kolonijos žemių buvo suformuotos visiškai naujos valstijos: Vakarų Virdžinija, Kentukis, Indiana, Ilinojus ir dalis Ohajo valstijos.
Kulbiciškės
Kulbiciškės – buvęs viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Airėnų II, tarp dviejų Nerin besileidžiančių griovų. Dabar – Airėnų II dalis.
Maynor Figueroa
Karjerą pradėjo Hondūro klube CD Victoria. Po keleto sėkmingų sezonų CD Olimpia klube žaidėju susidomėjo Meksikos, JAV, Anglijos klubai. 2008 m. pakviestas į „Wigan Athletic“. Pradžioje buvo skolinamas, o metų pabaigoje pasirašytas 3 metų kontraktas. 2009 m. gruodžio 12 d. įmušė įsimintiną įvartį iš vidurio aikštės į „Stoke City“ klubo vartus, kuriuos gynė danų vartininkas Tomas Siorensenas. Vėliau šis įvartis buvo pripažintas gražiausiu 2009-10 sezono Anglijos Premier lygos įvarčiu.
Šiaulių universiteto Taryba
Šiaulių universiteto Taryba – kolegialus iki 2020 m. gruodžio 31 d. veikusio Šiaulių universiteto valdymo organas.
Eiliniai Tarybos posėdžiai rengiami ne rečiau kaip keturis kartus per metus. Rektorius užtikrina Tarybos veiklai reikiamas organizacines sąlygas.
Tarybos sudėtis
Tarybą sudaro 11 narių: penki universiteto bendruomenės, vienas studentų deleguotas atstovas ir universitete nedirbantys asmenys. Tarybos nariai renkami slaptu balsavimu visuotinėje akademinės bendruomenės narių konferencijoje, kurioje rinkimų teisę turi visi dėstytojai ir mokslo darbuotojai (jų pagrindinė darbovietė – Universitetas).
Šiaulių universiteto Tarybos sudėtis (2018 m. duom.):
Tarybos pirmininkas - Vidmantas Japertas, 2017 m. pabaigoje pakeitęs Rimvydą Vaštaką (UAB „R2L“ generalinį  direktorių). R. Vaš­ta­kas at­si­sta­ty­di­ni­mo raš­tą at­siun­tė ne­tru­kus po to, kai uni­ver­si­te­to se­na­tas pri­ta­rė de­ry­boms su Vilniaus universitetu dėl kon­so­li­da­ci­jos.
2018 m. kovo 20 d. Šiaulių universiteto Tarybos posėdis pateko į Šiaulių universiteto istoriją – Taryba balsavimu nutarė palaikyti LR Vyriausybės siūlymą reorganizuoti Šiaulių universitetą prijungiant prie Vilniaus universiteto.
2021 m. sausio 1 d. Šiaulių universitetas buvo reorganizuotas prijungiant jį prie Vilniaus universiteto.
Igors Labuts
Igoris Labutas (Igors Labuts; g. 1990 m. birželio 7 d.) – futbolininkas iš Latvijos, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. Žaidė Latvijoje: SK Blāzma, FB Gulbene, Daugava („Daugavpils“), FC Jūrmala, FC New Project klubuose. Rungtyniavo Portugalijoje ir Airijoje. Atstovavo Latvijos jaunimo rinktinėms.
Karjera
Daugpilyje gimusio Labutso karjera prasidėjo „Ditton“ klube. Jaunimo sistemos narys nuo 2002 m.
SK Blāzma
2007 m., būdamas 16 metų, pakviestas į Latvijos aukštesnės lygos naujokų „Blāzma“ klubą (Rēzekne).
Labutsas debiutavo „Blāzma“ gretose 2008 m. lapkričio 8 d., kai Latvijos Pirmoje lygoje sužaidė lygiosiomis 2:2 prieš „Vindava Ventspils“.
Sporting Fingal FC
2009 m. vasarą persikėlė į užsienį ir prisijungė prie Airijos lygos „Premier“ diviziono klubo „Sporting Fingal FC“. Po šešių mėnesių Airijos klubui nesugebėjus sumokėti prašomo perėjimo mokesčio už tolesnę viešnagę, Labutas grįžo į Latviją.
FB Gulbene
2010 m. sausio mėn. jis prisijungė prie Latvijos Pirmosios lygos klubo FB Gulbene. Su šiuo klubu tapo Pirmos lygos nugalėtoju. Kitus du sezonus Labuts žaidė aukščiausioje Latvijos futbolo lygoje.
FC Daugava
Po FB Gulbene iškritimo iš Virsliga, 2013 m. pradžioje persikėlė į Daugpilio „Daugava“ klubą. 2013 m. liepos mėn. Labuts buvo paskolintas Ilūkstes NSS, kad išlaikytų žaidimo praktiką.
FC Jūrmala
Prieš 2014 m. sezoną Labuts prisijungė prie FC Jūrmala. Klubą ištiko finansinės problemos, jis buvo priverstas ieškotis naujo klubo.
Potugalija
Atsidūrė Portugalijoje ir prisijungė prie Portugalijos Segunda Liga klubo Atlético CP. 2014 m. rugpjūčio 9 d. Labuts debiutavo „Atlético“ klube Segunda Liga rungtynėse prieš Freamunde.
Lažybų skandalas Airijoje
2017 m. rugsėjį FAI suspendavo vartininką Igors Labuts ir vidurio puolėją Dragos Sfrijan 12 mėnesių po to, kai UEFA tyrime buvo rasti „aiškūs ir didžiuliai lažybų įrodymai“. Šios rungtynės įvyko 2017 m. balandžio 29 d. su Longford Town FC. Tuo metu Athlone klubas rungtyniavo 2017 m. Airijos lygos Pirmajame divizione.
Labuts skundas dėl jo nušalinimo buvo atmestas 2018 m. spalį.
Labutsas perdavė savo bylą į Sporto arbitražo teismą Šveicarijoje, kur 2020 m. laimėjo apeliaciją. Vartininkas visą šią bylą pavadino „raganų medžiokle“.
FC New Project
2019 m. Labutsas persikėlė į Latvijos Pirmąją lygą į FC New Project.
Rinktinės
Labuts buvo kviečiamas į Latvijos U-17, U-18 ir U-19 rinktines.
Trainiškio ąžuolas
Trainiškio ąžuolas – sunykęs išskirtinis ąžuolas, valstybės saugotas gamtos paminklas Ignalinos rajone, Trainiškio kaime. Ąžuolas augo pamiškėje, prie trobų, 100 m į pietus nuo pagrindinės kaimo gatvės (kelio ). Pastatytos informacinės rodyklės.
2016 m. spalio 5 d. naktį įsismarkavęs stiprus vėjas ąžuolą nuvertė. Jis buvo palyginti prastos būklės, išpuvusiu kamienu, degęs nuo žaibo, bet gyvybingas, žaliuojantis. Net ir išgriuvęs ąžuolas išlieka svarbus gamtinei įvairovei – ant jo pastebėtas retas grybas kurapkinis storplutis, įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Abraham Ortelius
miniatiūra|[[Peter Paul Rubens|P. Rubenso sukurtas Abrahamo Ortelijaus portretas]]
Trainiškio ąžuolas
Medis paskelbtas saugomu 1960 m. Iš saugomų objektų sąrašo išbrauktas 2017 m.
Abraham Ortelius
Abrahamas Ortelijus (g. 1527 m. balandžio 14 d. Antverpene – m. 1598 m. liepos 4 d. Antverpene) – Brabanto kunigaikštystės kartografas ir geografas, pirmojo šiuolaikinio atlaso „Theatrum orbis terrarum“ autorius, viena svarbiausių Nyderlandų kartografijos mokyklos asmenybių.
Trainiškio ąžuolas
Senojo ąžuolo pamaina
2017 m. gegužės 12 d. šalia vėtros nulaužto ąžuolo įvyko jauno ąžuoliuko sodinimo šventė. Naujasis Trainiškio ąžuolas yra pasodintas šio nuvirtusio senolio klonas, išaugintas iš senojo galiūno augliuko, įskiepyto į kitą ąžuolą. Sodinukas su pasu ir etikete, kurioje įrašyti visi medelio duomenys.
Abraham Ortelius
Biografija
A. Ortelijus gimė 1527 m. balandžio 14 d. Antverpene. Nuo 1547 m. dirbo žemėlapių iliustratoriumi Šv. Luko gildijoje Antverpene. Vėliau prekiavo knygomis, žemėlapiais, graviūromis.
Trainiškio ąžuolas
Senojo ąžuolo pamaina
Mintis atsodinti nulaužtą ąžuolą kilo Aukštaitijos nacionalinio (ANP) ir Labanoro regioninio parkų direkcijos darbuotojams. Ąžuoliukas atvežtas iš Kėdainių medelyno, kuriame auginami Lietuvos garsiausių ąžuolų ir kitų medžių – gamtos paminklų – palikuonys, išauginti iš senųjų medžių augliukų. ANP direktorius Gedas Kukanauskas patikino, kad nuvirtęs senasis ąžuolas nebus išvežtas, o kad pritraukti turistus, manoma virš jo kamieno įrengti tiltelį. Taip pat įrengti informacinį stendą su atitinkama informacija.
Milorad Čavić
Milorad Čavić (g. 1984 m. gegužės 31 d. Kalifornijoje, JAV) – serbų kilmės JAV plaukikas, olimpietis.
Abraham Ortelius
Biografija
1560–1578 m. apkeliavo Vokietiją, Prancūziją, Angliją, Airiją, Italiją. 1560 m. įkvėptas Merkatoriaus pradėjo pats braižyti žemėlapius; 1564 m. pasirodė pirmasis – Typus orbis terrarum. 1570 m. išleido svarbiausią savo gyvenimo darbą – žemėlapių atlasą „Theatrum orbis terrarum“.
Mirė 1598 m. liepos 4 d., palaidotas Šv. Mykolo vienuolyne Antverpene.
Milorad Čavić
Olimpinė karjera
Būdamas 16 metų amžiaus, Čavić atstovavo Jugoslavijos rinktinei 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse (Sidnėjuje, Australijoje). Šioje olimpiadoje jis plaukė 100 m peteliške rungtį.
Čavić atstovavo Serbijai ir Juodkalnijai, 2004 m. Vasaros olimpinėse žaidynėse Atėnuose, Graikijoje – plaukė 100 m peteliške rungtį. Čavić pirmavo 100 m peteliškės rungtyje, pusfinalyje, tačiau po posukio į jo plaukimo kostiumą pateko vandens, todėl jis atplaukė paskutinis.
Čavić atstovavo Serbijai 2008 m. Pekino olimpinėse žaidynėse. Jis plaukė du nuotolius: 100 m laisvu stiliumi ir 100 m peteliške. Nors 100 m laisvu stiliumi pateko į pusfinalį, jame plaukti atsisakė, kad pagerintų savo 100 m peteliškės laiką.
2008 m. rugpjūčio 14 d., Čavić pagerino 100 m plaukimo peteliške Olimpinį rekordą kvalifikacinėse varžybose. Finale jis buvo antras, atsilikęs 1/100 sekundės nuo Michael Phelps. Tai buvo pirmas Serbijos medalis ir septintas Michael Phelps aukso medalis šiose olimpinėse žaidynėse.
Bri
Bri skoniu ir išvaizda sūris panašus į kito Prancūzijos regiono sūrį Kamamberą.
Sūris gaminamas į pieną įdedant šliužo fermentą ir masę šildant iki 37 °C laipsnių temperatūros ir sudedant į specialias formas. 20 cm dydžio formose sūrio masė sudedama keliais plonais sluoksniais ir džiovinama apie 18 valandų. Po to sūris išimamas iš formų, pasūdomas, pridedama sūrio ruošimo kultūros grybų ir laikoma 4–5 savaites specialioje aplinkoje.
Jei sūris laikomas ilgiau, iki kelių mėnesių per metus, jis tampa kietesnis, tamsesnis, stipresnio skonio. Toks sūrio variantas prancūziškai vadinamas Brie Noir (juodasis Bri). Toks sūris prancūzų mėgstamas valgyti pamirkius juodoje kavoje pusryčiams.
Kai kurie bri sūriai būna rūkyti.
Bri sūris yra puikus proteinų šaltinis (porcijoje gali būti apie 5–6 gramus proteinų), taip pat sūryje gausu vitaminų B12 ir B2.
Epocha
Žodis epocha reiškia: