cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fėja Morgana
Pirminėje Galfrido legendos atmainoje Fėjos Morganos vaidmuo antraeilis – ji yra burtininkė, Artūro sesuo. Viduramžiais jos paveikslas Artūro legendų cikle labai išryškėja, ypač Tomo Meliorio „Artūro mirtyje“. Čia ji vaizduojama kaip vyriausioji Artūro sesuo. Fėja Morgana yra viena pagrindinių ciklo antagonisčių – nuo karaliaus paslepia kalavijo Ekskaliburo makštis, padeda Mordredui kovoje prieš Artūrą.
Pasak Melorio genealogijos, Morgana su Urienu susilaukia sūnaus Iveino.
Pasak vienos iš sakmių, Morgana vaikystėje buvo atiduota į vienuolyną, tačiau vietoje to, kad taptų vienuole, Avalone su Ežero Valdovės pagalba išmoko burtininkauti. Vulgatos cikle Fėja Morgana yra karalienės Džinevros freilina. Ji užmezgė romaną su Giomoaru, o kai karalienė šį romaną nutraukia, Morgana Artūrui išduoda Džinevros ir Lanseloto romaną. Melorio pasakojime Morgana paragina savo mylimąjį Akoloną pavogti iš Artūro Ekskaliburą. Artūrą mirtinai sužeidus, ji jo kūną atgabena į Avaloną, kad jis atsibustų, kai Anglijai grės pavojus.
Italų tautosakoje Fėja Morgana buvo susieta su Sicilija – sena normanų valda. XIV a. Sicilijoje būdingus miražus šios fėjos garbei pradėta vadinti Fata Morgana.
Nuo XX a. vid. Fėja Morgana pradėta plačiai vaizduoti fantastinėje literatūroje, videožaidimuose, filmuose, muzikos kūriniuose, įvaizdina femme fatale archetipą.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1941–1942 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1941–1942 m.
Bogdanas Valavičius
Bogdanas Valavičius (? – 1539 m. balandžio 14 d.) – LDK valstybinis veikėjas.
Iš Valavičių giminės, Grinkos Chodkos Valavičiaus sūnus, Grigaliaus, Ivano brolis. Gardino žirgininkas nuo 1508 m. ir vaiskis 1529 m., Krinsko, Skidliaus ir Oziorsko vietininkas nuo 1537 m.
Turėjo sūnus Ostapą ir Grigalių.
Literatūra
Анатоль Грыцкевіч, „Вялікае Княства Літоўскае“
Aharodnikai (Pružanai)
Aharòdnikai  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 6 km į šiaurę nuo Pružanų.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir palivarkas, Pružanų apskrities Dabučyno valsčiaus centras.
Visagino stačiatikių dekanatas
miniatiūra|[[Visagino Šv. kankinio Panteleimono cerkvė - pagrindinė Visagino stačiatikių dekanato bažnyčia]] Visagino stačiatikių dekanatas – vienas iš penkių Vilniaus ir Lietuvos stačiatikių arkivyskupijos dekanatų. Dekanato centras yra Visagine. Dekanas Josifas Zetešvilis.
Parapijos
Dekanate yra 13 parapijų:
Šrivportas
Šrivportas  – miestas Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, šiaurės vakarų Luizianoje, ~300 km į rytus nuo Dalaso, Red Riverio dešiniajame krante, priešais Bozer Sitį. Kado administracinės parapijos centras. Yra 2 oro uostai (keleivinis ir sportinis), praeina Dalaso–Džeksono, Naujojo Orleano–Litl Roko geležinkelis ir plentai.
Plėtojama juodoji metalurgija, naftos, gamtinių dujų perdirbimo, tekstilės (medvilnės), chemijos, maisto, medienos apdirbimo pramonė, elektros įrenginių, mašinų dalių, gręžimo ir kasybos mašinų gamyba. Apylinkėse siurbiama nafta, gamtinės dujos, auginami medvilnės pasėliai. Yra kelios karinės oro bazės.
Veikia Luizianos valstijos, Pietų universitetai (abu įkurti 1967 m.), Luizianos valstijos eksponatų, dailės, karinių oro pajėgų ir kiti muziejai, meno galerijos, operos, baleto, vaikų ir kiti teatrai, simfoninis orkestras, botanikos ir zoologijos sodai. Šrivporte vyksta kasmetiniai festivaliai (muzikos – Holiday in Dixie, meno – Red River Revel).
Gyventojai
2010 m. 54,7 % gyventojų buvo afroamerikiečiai, 41,16 % – baltieji, 2 % – azijiečiai, 1,5 % – mišrios kilmės (6,5 % bet kurios rasės lotynoamerikiečiai). Dauguma gyventojų – baptistai, yra metodistų, katalikų.
Istorija
Šrivportas įkurtas 1836–1837 m. indėnų kadų žemėse ir pavadintas verslininko Henrio Milerio Šrivo (Henry Miller Shreve) garbei. Kūrėsi kaip upių uostas, per kurį buvo išvežama medvilnė, žemės ūkio žaliavos. 1863–1865 m. buvo Luizianos sostine. Miesto teisės suteiktos 1878 m. Šrivporte 1924 m. dislokuotas karo aviacijos dalinys.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1940–1941 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1940–1941 m.
Špokų vinkšna
left|150px
Špokų vinkšna – Trakų rajone, Rūdiškių seniūnijoje, Aukštadvario girininkijos Spindžiaus miške augusi vinkšna. Jos augavietė pasiekiama iš kelio Trakai-Aukštadvaris, pasukus Strėvos kaime į pietus, už 3 km, Spindžiaus kraštovaizdžio draustinyje, ties Spindžiaus kaimu, apie 0,4 km į vakarus nuo pietinės Spindžiaus ežero pakrantės. 2013 m. duomenimis, buvo pažymėta informacinėmis rodyklėmis ir stendu, aptverta apsaugine tvorele.
Aplinkos ministro 2012 m. birželio 13 d. įsakymu Nr. D1-495 Špokų vinkšna paskelbta valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu. 2016 m. vasario 8 d. įsakymu Nr. D1-88 ji pripažinta sunykusia ir išbraukta iš saugomų medžių sąrašo. Tais pačiais metais keliautojų pastebėta kaip nuvirtusi, apipjaustytomis šakomis.
Špokų vinkšna augo mišku apaugusiame šaltiniuotame šlaite. Šalia šios vinkšnos matomi keletas kitų mažesnių šios rūšies medžių. Informacinės lentos duomenimis, priklausė guobinių medžių šeimai. Vinkšna siekė 32 m aukštį, kamieno skersmuo – 1,39 m, apimtis krūtinės aukštyje – 4,35 m, prie kelmo – 4,8 m. Medžio lają rėmė 3 m aukščio keli tvirtai persipynę kamienai.
Kosės valsčius
Kosės valsčius – valsčius šiaurės Estijoje, Harju apskrityje. Jo administracinis centras – Kosė. Valsčiuje gyvena 7110 žmonių (2018 m.), teritorija užima 533 km².
Kosės valsčiaus administracinės ribos nustatytos 2017 m., teritorinės reformos metu prijungus buvusį Kõue valsčių (Kõue vald). Jo administracinis centras – Kosės miestelis, turintis apie 2 tūkst. gyventojų.
Mantjurgiai
Mantjurgiai – buvęs viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Lygumų miestelio.
Birds in the Trap Sing McKnight
Birds in the Trap Sing McKnight – antrasis studijinis amerikiečių reperio Travis Scott albumas, išleistas 2016 m. rugsėjo 2 d. Albume dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Kendrick Lamar, The Weeknd bei kiti. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 88 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
2017 m. gegužės mėnesio duomenimis, JAV parduota daugiau, nei milijonas kopijų ir albumas tapęs platininiu.
The Bridge (albumas)
„The Bridge“ – dešimtasis amerikiečių atlikėjo ir dainų autoriaus Billy Joel studijinis albumas, išleistas 1986 m. liepos 28 d. Iš jo išėjo keli singlai, geriausiai žinomas „A Matter of Trust“, o be jo „Modern Woman“ bei „This Is the Time“. Prie albumo įrašymo prisideda du jo gerbiami atlikėjai, padarę nemažai įtakos – Ray Charles dainoje „Baby Grand“ sudainuoja duetu su Joeliu ir Steve Winwood dainoje „Getting Closer“ groja vargonais.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė Billy Joel, išskyrus „Code of Silence“, kurią sukūrė kartu su Cyndi Lauper.
Paduobiai (Pakruojis)
Paduobiai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Triškonių.
Paneveržio apylinkė
Paneveržio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Tyrupis
Tyrupis – upelis Plungės ir Kretingos rajonų savivaldybių teritorijoje, dešinysis Kartenalės II intakas.
Gyvenvietės: Reiskiai, Bumbuliai.
Upėvardis kilo nuo žodžio tyras, tyrelis („klampi pelkė su mažais medeliais ir kieta žole“).
Smėlynė (Kalvarija)
Smėlynė – buvęs kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Kalvarijos, prie kelio.
Istorija
Caro laikais XIX–XX a. Smėlynė vadinta slaviškai – Piaskino vardu. 1827 m. kaime buvo 1 namas ir 8 gyventojai, XIX a. pabaigoje – jau 4 namai ir 24 gyventojai. Čia ilgus metus buvo Kalvarijos valsčiaus centras. Sodyba buvo šalia Kalvarijos miestelio, į vakarus nuo jo, prie kelio link Gražiškių.
Pagirninkai
Pagirninkai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Ūdekų.
Alksnupis (Minija)
Alksnupis – upelis pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, kairysis Kartenalės II intakas.
Išteka į pietvakarius nuo Žutautų, teka šiaurės vakarų kryptimi. Į Kartenalę II įteka Kačaičiuose, 2,5 km nuo jos žiočių.
Ties žiotimis prasideda Kartenalės entomologinis draustinis.
Gyvenvietės: Baubliai, Kačaičiai.
Upėvardis kilo nuo medžio pavadinimo alksnis.
Šnieriškių apylinkė
Šnieriškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Utenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kuktiškių apylinkės, Kvyklių apylinkės ir Mockėnų apylinkės.
Inaravanteš
Inaravanteš (hetitų k. Innarawanteš) – dievybių grupė hetitų mitologijoje; luvių gyvenamoje teritorijoje šios dievybės buvo vadinamos Annaruminzi. Inaravanteš kilusios iš hetitų dievo globėjo Inaro (luvių atitikmuo Annari), esančios žemesniosios jo hipostazės.
Kadangi Inaravanteš kilusios iš dievo globėjo Inaro, ir jos pačios esančios globėjiškos dievybės, o jų buveinė – žemė. Teigiama, jog kaip ir daugelis kitų dievybių grupių, atsiradusių „pasidauginus“ kuriai nors dievybei, Inaravanteš pasižymi demoniškais bruožais.
Dievybių vardai Innarawanteš arba Annarumenzi gali būti verčiami kaip „stiprieji“ (iš hetitų k. innaru- arba luvių k. annari- „stiprus, galingas, žvitrus“ ). Inaravanteš priklauso luvių dievo Šantos ratui; šiam dievui būdingi tiek karo, tiek požemio pasaulio dievybės aspektai. Hetitų ir luvių ritualiniame tekste iš Kizuvatnos, skirtame apsisaugoti nuo epidemijų, Inaravanteš apibūdinamos kaip dievybės, vilkinčios kruvinus rūbus, susijuosusios kalnų gyventojų juostomis, prisijuosusios durklus, laikančios įtemptus lankus su strėlėmis (teksto prasmė nėra visiškai aiški). Tuo Inaravanteš primena septynis karingus Mesopotamijos maro ir požemio pasaulio dievo Eros palydovus.
They Don't Know
They Don't Know – septintasis studijinis amerikiečių kantri atlikėjo Jason Aldean albumas, išleistas 2016 m. rugsėjo 9 d. Albumo singlas „Lights Come On“ pasiekė trečiąją vietą JAV kantri dainų reitinge, o „A Little More Summertime“ ir „Any Ol' Barstool“ – penktąsias. Nors albumas nesulaukė itin gerų kritikų įvertinimų, per pirmąją savaitę JAV buvo parduota 138 tūkstančiai kopijų ir albumas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Tai buvo trečiasis Aldean įrašas, pasiekęs šią viršūnę.
2019 m. gruodžio mėnesio duomenimis, JAV parduota daugiau, nei 500 tūkstančiai kopijų ir albumas tapęs auksiniu.
Pakarčiūnai
Pakarčiūnai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurę nuo Šiaulių, prie kelio aplinkkelio, Gubernijos miškas.
Istorija
Kaimo šiaurinėje ir rytinėje dalyje buvusios trys senovės gyvenvietės. TSRS okupacijos metais kaimas priklausė Šiaulių apylinkės „Gegužės devintosios“ kolūkiui.
1912-1920 m. veikė dvarininko Juozo Griniaus iniciatyva įsteigta privati mokykla, kurioje dirbo mokytoja Julija Klupšaitė. Mokykla dirbo vienoje lentpjūvės patalpoje. 1920 m. įsteigta savivaldybės Pakarčiūnų pradžios mokykla, joje įvairiu laiku dirbo mokytojai: Vargonaitė, Rymaitė, Markevičienė, Jenonienė, Blažienė, Aldona Balčiūnienė, J. Baranauskas. 1970 m. Mokykla uždaryta.
George Berkeley
George Berkeley (1685 m. kovo 12 d. – 1753 m. sausio 14 d.) – vienas iš trijų žymiausių XVIII a. britų filosofų.
Buvo britų empirizmo atstovas, sukūręs griežtą, nuoseklią empirizmo sistemą. Neigė materijos buvimą. Pirmasis jo darbas buvo apie matematiką, tačiau po savo parašytos esė„Naujos teorijos vizija“, kurioje jis išnagrinėjo regėjimo atstumą, svarbą, padėtį, regėjimo ir lytėjimo problemas, jis karštai susidomėjo filosofija ir pasinėrė į filosofinius apmąstymus. Garsusis vokiečių filosofas Artūras Šopenhaueris rašė apie jį: „ Berkeley buvo pirmasis, kuris nagrinėjo subjektyvų atspirties tašką ir parodė neginčijamą jo būtinybę. Jis yra idealizmo tėvas
Biografija
Gimė 1685 metų kovo 12 dieną Pietų Airijoje, Kilkenio mieste, smulkaus bajoro Viljamo Berkeley šeimoje, kurioje buvo vyriausias iš 7 vaikų. Vienuolikos metų pradėjo mokytis Kilkenio mieste, o būdamas penkiolikos įstojo į Trinity koledžą, Dubline, kuriame sukakus devyniolikai G. Berkeley įgyja „menų bakalauro“ laipsnį ir pasilieka jame dėstytojauti. Suėjus dvidešimt ketveriems jis įšventinamas į kunigus.
Iki 43 metų daug rašo, dirba bei keliauja. Sulaukus 45 metų su žmona ir draugais išsinuomoja laivą ir išvyksta misionieriaus darbui į naujas žemes. Ten jis imasi iniciatyvos realizuoti projektą, pagal kurį reikėjo pagerinti krikščionybės ir bažnyčios būklę Bermudų salose, bet galiausiai praleidęs ten 3 metus ir negavęs pinigų iš valstybės grįžo į Londoną. Nuo 1734 m. Kloinske tarnauja vyskupu. 1752 m. persikelia į Oksfordą kur ir praleidžia pasutines savo gyvenimo dienas iki pat 1753 m. sausio 14 d., kai jį ištinka staigus insultas.
Jis buvo vidutinio ūgio, turėjęs malonią, imponuojančią išvaizdą. Vėliau Amerikoje jo vardu buvo pavadintas Kalifornijos pakrantės miestas.
Kartenalė II
Kartenalė II – upė Plungės ir Kretingos rajonų savivaldybių teritorijoje, kairysis Minijos intakas.
George Berkeley
Įnašas į filosofiją
G. Berkeley nurodė, kad asmenys negali galvoti ar kalbėti apie objekto buvimą, verčiau galvoti ar kalbėti apie kažkieno suvoktą objektą. Tai reiškia, kad asmenys negali žinoti realaus objekto. Berkeley teigia, kad visi asmenys žino apie objektą, kuris yra jų suvokimas. Pagal jo teoriją asmuo yra vienintelis, kuris žino ir patiria. Taip pat jis tvirtino, kad asmeninė patirtis, kai jis kalba su kitais žmonėmis kas nėra kilę iš jo paties veiklos ir kadangi jis žino, kad jų požiūris į pasaulį yra suderinamas su juo, jis gali tikėti savo egzistavimu, kuris yra identiškas ar panašus visiems. Iš to išplaukia, kad:
Kartenalė II
Išteka iš užakusios Reiskių ežero apypelkės ties Palioniškiais, teka vakarų kryptimi. Nuo santakos su Alksnupiu ir Kartenale I iki kelio Baubliai–Raguviškiai abipus upės plyti entomologinis draustinis. Į Miniją įteka Kalno Grikštų kaime, 78,6 km nuo jos žiočių.
George Berkeley
Įnašas į filosofiją
G. Berkeley abejojo dėl dvasinės substancijos egzistavimo klausimo. Jis norėjo atsisakyti šio klausimo, tačiau kaip vyskupas negalėjo, nes tai reikštų sielos, kaip dvasinės substancijos, neigimą. Berkeley apmąstė visas substancijos nebuvimo pasekmes: jeigu jos nėra, tai nėra ir jos atributų (pirminių kokybių). Vadinasi, yra tik antrinės kokybės. Iš to išplaukia, kad vienintelė tikrovė yra idėjų kompleksai. Pavyzdžiui, obuolys yra formos, spalvos, tankumo, skonio, kvapo ir panašių idėjų kompleksas. G. Berkeley teigia: „Iš tikrųjų objektas ir pojūtis yra vienas ir tas pats“. Remiantis šiuo teiginiu buvo suformuluotas egzistavimo kriterijus: Esse est percipii (lotyniškai) „Egzistuoti - tai būti suvokiamam“.
Kartenalė II
Kairiajame krante priešais santaką su Kartenale I stūkso Kačaičių piliakalnis. Netoli santakos su Minija kairiajame krante yra Kalno Grikštų senovės gyvenvietė, kapinynas ir senosios kapinės.
George Berkeley
Įnašas į filosofiją
Berkeley neigė materijos buvimą, tačiau teigė, kad sveikas protas, visi žmogaus mokslai gali puikiausiai apsieiti ir be jos. Jis laikė materijos sąvoką patirtimi nepagrįsta, nereikalinga bei savyje prieštaringa. Manė, kad materijos buvimas veda prie radikalaus skepticizmo ir religijai priešiško požiūrio įsitvirtinimo. Pagrindinis Berkeley siekis buvo apginti religiją, jos pasaulėžiūrą bei atmušti skepticizmą ir ateizmą.
Kartenalė II
Intakai: Tyrupis, Kartenalė I (dešinieji), Alksnupis (kairysis).
George Berkeley
Įnašas į filosofiją
Jis griežtai skyrė materiją nuo medžiagos. Jos egzistavimą jis vadino materializmu. Tokios filosofo idėjos buvo aštriai pasmerktos jo jaunesniojo amžininko D. Diderot, kuris teigė, kad jo idealistinė sistema žmogaus proto ir filosofijos gėdai sunkiausiai sugriaunama, nors ir absurdiška. Berkeley juslinius pojūčius vadina idėjomis. Pagal jį, pasaulyje yra tik dvasios ir jų suvokti, iš pojūcių susidedantys daiktai. Taigi fizinis pasaulis yra konstrukcija iš žmonių pojūčių.
Kartenalė II
Gyvenvietės: Žutautų Medsėdžiai, Greičiai, Žutautai, Kačaičiai, Kalno Grikštai.
George Berkeley
Įnašas į filosofiją
Jo teiginiai: ''Egzistuoti, reiškia būti suvoktam. (Fizinė egzistencija galima tik tada, kai ji yra suvokiama pojūčių pagalba.) Fiziniai kūnai yra idėjų visuma (pojūčiai). Jokia idėja ar pojūtis negali egzistuoti anapus proto, todėl jokie fiziniai dalykai negali egzistuoti ne proto viduje. Pirminės savybės (vientisumas, tęsimas, forma, judesys) yra tiek pat subjektyvios kaip ir antrinės savybės (spalva, garsas, kvapas, skonis, struktūra).''
Kartenalė II
Upėvardis, matyt, kilęs nuo gyvenvietės Kartena, sudarytas pridėjus mažybinę priesagą. Gyvenvietės vardas, spėjama, kilęs nuo upės ankstesnės pavadinimo lyties *Kartena. Šis upėvardis sietinas su žodžiu kartus („aitraus skonio“).
Julija Kovaliova
Julija Kovaliova (g. 1980 m. gruodžio 20 d.) – Lietuvos gimnastė, olimpietė, trenerė. Pirmoji šalies sportinės gimnastikos olimpietė.
Biografija
Kovaliova pelnė teisę dalyvauti 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse ir tapo pirmąją sportinės gimnastikos gimnaste iš Lietuvos dalyvavusia olimpinėse žaidynėse. Daugiakovėje ji surinko 35,999 balus ir užėmė 53-ia vietą. Atskirų rungčių rezultatai: laisvieji pratimai – 9,225 45-a vieta, šuoliai – 8,737 78-a vieta, balansyras – 8,462 76-a vieta, lygiagretės – 9,575 30-a vieta.
Nociūnai (Pašvitinys)
Nociūnai – buvęs kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Rimdžiūnų.
Pabradės šv. apaštalų Petro ir Povilo cerkvė
'''Pabradės Šv. apaštalų Petro ir Povilo sentikių cerkvė''' – veikiantys rusų stačiatikių (sentikių) maldos namai Švenčionių rajone, Pabradėje, Pašto g. 8A. Medinė cerkvė stūkso atokiau nuo gatvės, netoli seniūnijos pastato, į šiaurės vakarus nuo geležinkelio linijos. miniatiūra|240px|left|Maldos namai 2016 m.
Pabradės sentikių bendruomenė 2004 m. turėjo apie 800 narių, gyvenančių Pabradėje ir aplinkiniuose kaimuose: Zalave, Pavoverėje, Piorkose, Naujadvaryje ir kt.
Istorija
Pabradės sentikių religinė bendruomenė įkurta 2003 m. vasario 9 d. Steigiamajame susirinkime dalyvavo 242 žmonės, buvo patvirtinti laikini įstatai, išrinkta bendruomenės taryba ir jos vadovė Snežana Novikova.
Iki 1990 m. vietos sentikiai priklausė Stripiškių (dab. Astravo rajone, Baltarusijoje) bendruomenei, o Lietuvai atgavus nepriklausomybę, jie atsidūrė užsienyje. Lietuvos pusėje sentikiai nesėkmingai bandė tartis su valdžia dėl medinės cerkvės atkėlimo iš Stripiškių, tačiau gavo jos pritarimą ir materialinę pagalbą turėti savo maldos namus Pabradėje. Iki tol jie lankė Švenčionių arba Vilniaus sentikių bendruomenes. Stripiškėse sentikių bendruomenė neteko didelės dalies – apie 90 proc. narių, todėl jos medinė cerkvė be parapijiečių ėmė nykti, ypač po to, kai vietos valdžia išvežė viduje buvusį inventorių. 2005 m. šventovei buvo suteiktas 3–ios kategorijos istorijos ir kultūros paminklo statusas (oficialiuose dokumentuose dabar vadinama Троицкий старообрядческий храм).
Pabradėje maldos namai buvo įkurdinti dalyje gyvenamojo namo, kurį suteikė parapijietė Nadežda Saveljeva. 2003 m. lapkričio 30 d. po remonto maldykla buvo pašventinta.
Vidmantas Samuitis
Vidmantas Rimantas Samuitis (g. 1949 m. kovo 31 d.) – UAB „Bendrosios medicinos praktika“ (BMP) įkūrėjas ir buvęs ilgametis vadovas, Lietuvos privačių sveikatos priežiūros įstaigų asociacijos įkūrėjas, Lietuvos medicinos turizmo asociacijos „Medicinos Lietuva“ steigėjas bei Lietuvos medicinos turizmo klasterio steigėjas.
Degulių apylinkė
Degulių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skudutiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kvyklių apylinkės.
Jelena Zanevskaja
Jelena Zanevskaja (g. 1987 m. balandžio 2 d.) – Lietuvos gimnastė, trenerė, olimpietė.
Biografija
28 kartus tapo Lietuvos čempionė: 2000-03 m., 2005-06 m. ir 2008 m. – daugiakovė, 2001-02 m. ir 2004-08 m. lygiagretės, 2001 m. ir 2004-08 m. balansyras, 2004-07 m. laisvieji pratimai, 2004-08 m. atraminiai šuoliai.
2005 m. pasaulio čempionate daugiakovės rungtyje liko 36-a. 2006 m. pasaulio čempionate buvo 56-a. Tais pačiais metais vykusiame Europos čempionate Zanevskaja liko 61-a (lygiagretėse 23-ia). 2007 m. Europos čempionate užėmė 30 vietą, o 2008 m. Europos čempionate liko 20-a (šuoliuose 14-a).
2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Zanevskaja iš viso surinko 53,950 taškus ir daugiakovėje liko 54-a. Atskirų rungčių rezultatai: laisvieji pratimai – 13,350 72-a vieta, šuoliai – 13,875 13-a vieta, lygiagretės – 13,350 70-a vieta, balansyras – 13,375 76-a vieta.
Hancock Whitney Center
Hancock Whitney Center (seniau vadintas One Shell Square) – dangoraižis Naujojo Orleano verslo rajone, Luizianoje, JAV. Pastatas internacionalinio stiliaus, 212 m aukščio, 51 aukšto. Pastatą suprojektavo architektų firma „Skidmore, Owings and Merril“. Tai aukščiausias pastatas Naujajame Orleane ir visoje valstijoje; dangoraižis yra aukštesnis ir už aukščiausią Luizianos viršūnę, Driskill kalną. Pastatas daugiausiai naudojamas biurų patalpų nuomai, pirmame aukšte yra prekybinės patalpos. Pastato dizainas labai panašus į Hiustono „One Shell Plaza“ ir Denverio „Republic Plaza“ – juos abu sukūrė „Skidmore, Owings and Merril“. Pastato vystytojas – „Hines Interest“. Didžiausia pastato nuomininkė – „Shell Oil Company“. Dabartinis pavadinimas dangoraižiui suteiktas 2018 m. 2018 m. pastatas taip pat įtrauktas į JAV nacionalinį istorinio paveldo vietų registrą.
Projektavimas ir statybos
„Hancock Whitney Center“ buvo pastatytas, pasitelkus dvigubų vamzdžių konstrukcijas su plienine šerdimi ir betono perimetru, o verslui buvo atidarytas 1972 m. Pastato išorė padengta itališku travertinu (kalkakmeniu) ir bronziniu stiklu. Bėgant metams buvo susirūpinta dėl atšiaurių orų įtakos kalkakmenio vientisumui. Šie būgštavimai nepasitvirtino, 2005 m. rugpjūtį praūžus uraganui „Katrina“, kuomet pastatas nukentėjo nežymiai – pasitaikė išdužusių langų bei kitų stiprios liūties sukeltų defektų. Nuomininkams į pastatą leista grįžti 2005 m. gruodį.
1972 m., užbaigus dangoraižį, jis buvo aukščiausias pastatas JAV pietryčiuose, aplenkęs „Wachovia“ Džordžijos banko pastatą Atlantoje. „One Shell Square“ išlaikė aukščiausio pastato JAV pietryčiuose titulą iki 1976 m., kai Atlantoje buvo atidarytas „Westin Peachtree Plaza“. „Hancock Whitney Center“ buvo pirmasis dangoraižis JAV pietinėje dalyje, peržengęs 200 m ribą.
Ant pastato stogo įsikūrusi avarinė sraigtasparnių nusileidimo aikštelė.
Vieta
„Hancock Whitney Center“ riboja Poydras gatvė pietuose, Carondelet gatvė vakaruose, Perdido gatvė šiaurėje ir St. Charles aveniu rytuose.
Pavadinimas
2017 m. rugpjūtį „Hancock-Whitney Bank“ paskelbė, kad persikels į „One Shell Square“ 2018 m. Pastatas buvo pervadintas, nepaisant to, kad „Shell“ liko didžiausiu pastato nuomininku.
Tiūrio valsčius
Tiūrio valsčius – valsčius centrinėje Estijoje, Jervos apskrityje. Gyvena 10 918 gyventojų (2018 m.), teritorija užima 1 008 km². Valsčiaus administracinis centras – Tiūrio miestas, turintis virš 5 tūkst. gyventojų.
Administracinė reforma
Tiūrio valsčius įkurtas 1992 m. sausio 30 d. Vykdant vietos savivaldos administracinę reformą, 2005 m. spalio 16 d. Tiūrio miestas ir buvęs Tiūrio valsčius buvo sujungti, suformuodami naująjį Tiūrio valsčių. 2017 m. Tiūrio, Käru ir Väätsa valsčiai buvo suvienyti į vieną dabartinį Tiūrio valčių.
Blue Eagles FC
Lilongvės „Blue Eagles“ – Malavio futbolo klubas iš Lilongvės. Šis straipsnis apie futbolo ekipą, kuri rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Blue Eagles Football Club. Namų rungtynes žaidžia Nanchakos stadione, talpinančiame 5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1988 m. Jų rėmėjais tapo Malavio Policija. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
1997–1998 ir 1998–1999 m. sezonuose buvo stipriausioje šalies lygoje, bet nešsitvirtino ir iškrito į antrą pakopą.
Nuo 2002–2003 m. sezono vėl rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2014 ir 2015 m. sezonuose iškovojo trečią vietą.
2019 m. sezone dar kartą iškovojo trečią vietą. O 2022 m. – liko antroje vietoje.
Galanta
Galanta  – miestelis Trnavos krašte, Slovakijoje. Galantos apygardos administracinis centras. Nutolęs 50 km į rytus nuo Bratislavos. 15 021 gyventojas (2015 m. duomenys).
Įsikūręs Dunojaus žemumoje (Podunajská nížina). Pagrindinė pramonės šaka yra žemės ūkis. Auginami kviečiai, kukurūzai, daržovės, vaisiai.
Istorija
Vietovėje žmonių gyvenama nuo neolito laikų. Nuo X a. antros pusės iki 1918 m. priklausė Vengrijos karalystei. Pirmą kartą paminėtas 1237 m. Belos IV karališkajame dekrete. Gyvenvietė priklausė įvairioms kilmingoms šeimoms. 1613 arba 1614 m. tapo laisvosios prekybos miesteliu. Po 1918–1920 m. Austrijos-Vengrijos skilimo, miestelis atiteko naujai sukurtai Čekoslovakijai. Nuo 1938 iki 1945 m. buvo Vengrijos sudėtyje. 1945 m. kovo 31 d. atiteko Čekoslovakijai.
Dingęs štetlas
Šeduvos žydų istorijos muziejus „Dingęs štetlas“  – tai nuo 2015 metų Šeduvoje, Radviliškio rajone, privačiomis lėšomis statomas žydiškų miestelių ( štetlų) istorijos muziejus. Jo tikslas pasakoti Šeduvos žydų istoriją iki Antrojo pasaulinio karo bei pristatyti tradicijas, verslus ir kultūrinius reiškinius, būdingus ir kitiems to meto štetlams.
Muziejaus iniciatorius – poetas, eseistas Sergejus Kanovičius. Ekspozicijos vyriausioji kuratorė yra Milda Jakulytė-Vasil, sudariusi Holokausto Lietuvoje atlasą. Statybų pradžią žymi 2018 metų pavasarį padėtas kertinis akmuo, o muziejaus atidarymas planuojamas 2024 metais. Iki muziejaus atidarymo statomame pastate, kitose Šeduvos miestelio erdvėse organizuojami įvairūs renginiai žydų istorijos ir kultūros tematika.
Dizainas ir architektūra
Numatomas muziejaus plotas – 2,7 tūkst. kv. metrų. Interjerą rengia dizaino įmonė iš JAV – Ralph Appelbaum Associates (en), o pastatą suprojektavo Suomijos kompanija „Lahdelma & Mahlamäki Architects”. Projektui vadovauja architektas Raineris Mahlamakis (en), anksčiau suprojektavęs Lenkijos žydų istorijos muziejų. Architektų partneris Lietuvoje – „Studija 2A”.
Memorialinis kompleksas
Bendrą memorialinio komplekso dalį kartu su muziejumi sudaro restauruotos Senosios Šeduvos žydų kapinės, trys paminklai netoli Šeduvos esančiose žydų žudynių vietose (Šeduvos žydų I holokausto vieta, Šeduvos žydų II holokausto vieta, Pakutenių miškas) ir Šeduvos miestelio centre pastatyta „Mergaitės“ skulptūra Šeduvos žydų atminimui. Visų šių paminklų skulptorius yra Romualdas Kvintas. Dabartinėje miestelio turgaus aikštėje taip pat pastatytas paminklas čia stovėjusioms sinagogoms atminti, kurį sukūrė skulptorius Marijonas Šlektavičius.
Aharodnikai (Žabinka)
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Pružanų apskrities Muravjovo valsčiaus centras.
Daunoriai (Vija)
thumb|right|260px|Daunorių Didysis akmuo
Šlavanta (upė)
Šlavanta – upė Prienų rajone ir Marijampolės savivaldybėje; Dovinės dešinysis intakas.
Pradžia – Prienų rajono, Šilavoto seniūnijos, Pašlavančio ir Mielaiškampio kaimus skyrusiame Beržaraistyje. Nuo 1954 m. upelio dalis, o nuo 1965 m. visas upelis teka kanalais pro Pašlavančio piliakalnį per Palių mišką – durpyną. Marijampolės savivaldybės laukais, pasipildęs iš Yglos ežero tekančiais Yglės intako vandenimis, teka senąja vaga pro Šakališkių piliakalnį į Amalvo ežerą. Toliau upė vadinama Amalve ir teka Amalvos pelke. Įteka į Dovinę į vakarus nuo Daukšių.
Daunoriai (Vija)
Dauroniai arba Daunoriai  – gatvinis kaimas Baltarusijos vakaruose: Gardino srities Vijos rajono Bokštų apylinkėje. Išsidėstęs į šiaurės rytus nuo Lazūnų miestelio. 304 gyventojai (2009 m. duomenys).
Veikia vidurinė mokykla ir vaikų darželis, klubas, ambulatorija ir biblioteka.
Šlavanta (upė)
Intakas – Yglė (dešinysis).
Daunoriai (Vija)
Istorija
XIV a. kaimas priklausė Vilniaus vyskupijos kapitulai, nuo 1787 m. jį arendavo Chreptovičiai. 1861 m. jame gyveno 68 žmonės, 1897 m. – 234 žm., 1940 m. – 281 žm. Tarpukaryje buvo Valažino apskrities Daunorių valsčiaus centru. Klebono Jono Karvelio iniciatyva kaime buvo įkurta lietuviška pradinė mokykla, mokyt. Juozas Babilius mokė ne tik joje, bet ir gretimame Pasalių kaime. 1925 m. abi mokyklos buvo uždarytos. 1942 m. sovietiniai partizanai Daunoriuose sunaikino vokiečių kariuomenės garnizoną, po to kaimas buvo sudegintas. 1950 m. įkurtas kolūkis.
Šlavanta (upė)
thumb|left|240px|Šlavantos ištakos
Labeikių apylinkė
Labeikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Šlavanta (upė)
Etimologija
Upėvardis kildinamas nuo žodžio šluoti (šlavu, šlaviau; „braukti, valyti su šluota“), („šluoti“), plg. sen. („valau“), 🇬🇷 („valau, skalauju, plaunu“), („grynas, tyras“). Pavadinimas Amalė neaiškios kilmės: vienų autorių siejamas su augalu amalu, kitų – su indoeuropiečių prokalbe (plg. albanų amë – „upės vaga“, hetitų amiḭara- – „griovys“, graikų ἀμάρα – „griovys“, hipotetinė *am- – „upės vaga, griovys“). Tačiau šaknis gali būti ir neskaidyta – plg. trakų *Amala, *Amela, lenkų Jemielnia.
Divyčiai
Divyčiai  – kaimas Lenkijos šiaurės vakaruose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Olštyno apskrityje. To paties pavadinimo valsčiaus centras. 2 303 gyventojai (2011 m. duomenys). Veikia mokyklų kompleksas, jungiantis pradinę mokyklą ir gimnaziją. 2010 m. atidaryta apskrities muzikos mokykla.
Istorija
Po Antrojo pasaulinio karo Divyčiai atsidūrė Lenkijos sudėtyje. 2012 m. pabaigoje kaime atidarytas Lietuvos Respublikos garbės konsulatas (Vadovė – Urszula Lech), prieš tai ši įstaiga dvejus metus veikė Olštyne. Garbės konsulatas aptarnauja Olštyno ir gretimas apskritis. Kaimo karčemoje vaišinama lietuviškais ir lenkiškais patiekalais.
Ignacijus Fonbergas
Vaikystės metai
Ignacijus Fonbergas gimė 1801 m. Palenkės Bielske bajorų šeimoje. Šis miestas nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui.
Ignacijaus senelis XVIII amžiuje nuvyko į Gardiną, kuriame dėka Antano Tyzenhauzo buvo įkurtos manufaktūros. išmoko amato. Ignacijaus tėvas buvo fabrikantas, gamino metalinius vežimėlius. Ignacijus vaikystėje mokėsi vietinėje vokiečių - lenkų mokyklėlėje, vėliau, 1817 m. baigė Balstogės gimnaziją.
Studijos ir darbas Vilniaus universitete
Baigęs gimnaziją Ignacijus Fonbergas įstojo studijuoti į Vilniaus imperatoriškojo universiteto matematikos – fizikos fakultetą. Besimokydamas universitete jis priklausė ir dalyvavo Vilniaus  Šubravcų draugijos veikloje.
Nuo 1821 metų Fonbergas pradėjo dirbti Vilniaus universitete Andriaus Sniadeckio padėjėju chemijos  ir farmacijos  katedroje. 1825 m. Fonbergas tapo filosofijos magistru, 1829 m. tapo chemijos katedros profesoriumi.
1830 m. jis atliko Druskininkų mineralinių vandenų tyrimus.
Darbas Kijevo universitete
Vėliau Ignacijus Fonbergas persivedė dirbti į Kijevo šv. Vladimiro universitetą. Čia dėstydamas organinę ir neorganinę chemijas, pirmą kartą į disciplinos kursą įvedė praktinius užsiėmimus chemijos laboratorijoje. Chemijos laboratoriją įrengė dviejuose mažuose rūsio kambarėliuose. Joje galėjo dirbti 22 studentai.
Šeima
Ignacijaus Fonbergo žmona buvo Marija Zavadska, žinomo Lietuvos spaustuvininko, leidėjo Juozapo Zavadskio duktė.
Ignacijus ir Marija Fonbergai susilaukė trijų sūnų, tai sūnaus Mateušo, žinomo mediko Varšuvoje, dirbusio ligoninėje, kuri vadinasi – “''Szpital Wolski im. dr Anny Gostyńskiej Samodzielny Publiczny Zakład Opieki Zdrowotnej''”, taip pat sūnų: Vladimiro ir Emeryko.
1859 m. Ignacijus Fonbergas išėjo į pensiją. Mirė jis 1891 m. ir palaidotas Kijeve.
Galanas
Galanas Erilichas – piktų karalius, valdęs VI amžiuje.
Biografija
Pagal Piktų kroniką, valdė penkiolika metų tarp Dresto II kartu su Drestu III ir Dresto IV.
William Morgan
Viljamas Morganas (, 1545 m. Mauro Vibrnanto sod., Penmachno k., Konvis, Šiaurės Velsas – 1604 m. rugsėjo 10 d. Sent Asafas, Denbigšyras, Velsas) – Velso anglikonų vyskupas, pirmojo Biblijos vertimo į valų kalbą autorius.
Biografija
Gimė 1545 m. Šiaurės Velse netoli Betus e Koido miestelio. Pradinį išsilavinimą įgijo, matyt, Gvidiro pilyje, kurios žemes nuomojosi jo tėvas. Vėliau V. Morganas mokėsi Kembridžo universitete, Šventojo Jono koledže, kur, be kitų dalykų, studijavo filosofiją, matematiką ir graikų kalbą. 1568 m. tapo menų bakalauru, o 1571 m. – magistru. Tuomet septynerius metus paskyrė biblistikos studijoms, analizavo tekstus senąja graikų, hebrajų, aramėjų kalbomis ir Bažnyčios tėvų bei savo laikotarpio protestantų teologų veikalus. 1578 m. gavo teologijos magistro, o 1583 m. – teologijos daktaro laipsnį.
1568 m. V. Morganas tapo anglikonų bažnyčios kunigu. Pirmoji jo parapija buvo Lanbadarn-Vaure netoli Aberistvito Vidurio Velse (1572 m.), po to – Velšpule prie sienos su Anglija. Galiausiai 1578 m. jis buvo paskirtas vadovauti Lanrajandro em Mochnanto parapijai Montgomerišyre (dabartinėje Poviso grafystėje).
1567 m. buvo išleistas V. Solsberio į valų kalbą išverstas Naujasis Testamentas. V. Morganas, tada dar studentas, tuo buvo patenkintas, tačiau jis manė esant būtina išleisti visos Biblijos vertimą, į kurį įeitų ir Senasis Testamentas. 1588 m. jis išleido savo į valų kalbą verstą Senąjį Testamentą drauge su paties redaguotu Naujojo Testamento variantu, kuris buvo grįstas V. Solsberio vertimu. Atlikdamas šį darbą V. Morganas ne tiek naudojosi angliškais vertimais, kiek originaliais Biblijos tekstais.
1595 m. V. Morganas tapo Landafo vyskupu, o 1601 m. – Sent Asafo diecezijos vyskupu. Sent Asafe mirė 1604 m.
Dubiniai (Varanavas)
Dubi̇niai  – kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Varanavo rajone. Administraciškai priklauso Girkų kaimo apylinkei.
Orient Express
thumb|250px|1888–1889 m. „Orient Express“ reklama Orient Express – buvusi ilgų distancijų keleivinių traukinių linija, atidaryta 1883 m.
1977 m. linija nustojo aptarnauti Stambulą. Vietoj jo maršrutas iš Paryžiaus driekėsi iki Bukarešto. 1991 m. paskutinė stotelė buvo Budapeštas, o 2001 m. linija dar kartą sutrumpinta iki kelionės į Vieną. 2007 m. birželio 8 d. iš Paryžiaus paskutinį kartą išriedėjo „Orient Express“ vardu pavadinti traukiniai. Tuo metu kelionės pradžia buvo perkelta į Strasbūrą, iki kurio iš Paryžiaus kursavo žymiai greitesni „LGV Est“ traukiniai.
2009 m. „Orient Express“ oficialiai nutraukė savo paslaugas ir dingo iš Europos traukinių tvarkaraščių, kaip pagrindinę priežastį nurodydami „greituosius traukinius ir mažų sąnaudų oro linijas“. Šiuo metu privati bendrovė „Venice-Simplon Orient Express“ teikia keleivių pervežimo paslaugas originaliais XX a. 3 ir 4 dešimtmečių vagonais iš Venecijos į Londoną. Vienos dienos kelionė vienam žmogui kainuoja apie 3 000 €|eurų.
Istorija
1882 m. belgų bankininko sūnus Georges Nagelmackers pakvietė svečius į 2 000 km ilgio kelionę traukiniu iš Paryžiaus į Vieną. Jis buvo „Compagnie Internationale des Wagons-Lits“ kompanijos, gaminusios aukštos klasės traukinių vagonus, įkūrėjas. Tai buvo „Orient Express“ pradžia.
1883 m. birželio 5 d. pirmasis „Orient Express“ traukinys pajudėjo iš Paryžiaus į Vieną. Tuo metu ši linija buvo vadinama „Express d'Orient“, o 1891 m. pervadinta į „Orient Express“.
Panevėžio kenesa
Panevėžio kenesa – medinė kenesa, stovėjusi Panevėžyje, Sodų gatvėje nuo XVIII a.-XIX a. sandūros iki 1970 m. Tarpukariu buvo svarbiausi Lietuvos karaimų maldos namai.
Orient Express
Istorija
Pirmojo maršruto keleiviai iš Paryžiaus per Miuncheną keliaudavo iki Džurdžu miesto Rumunijoje, ten buvo keltais perplukdomi per Dunojų] į Rusė Bulgarijoje, iš ten nauju traukiniu vykdavo iki Varnos, o Stambulą pasiekdavo keltu. 1885 m. nauja linija siūlė pasiekti Stambulą traukiniais per Vieną ir Belgradą.
Panevėžio kenesa
Istorija
Vytauto laikais netoli Panevėžio esančiame Naujamiestyje kaip Upytės pilį aptarnaujantys sargybos būriai buvo įkurdinti karaimai. Naujamiestyje XVIII a. pabaigoje gyveno nemažai karaimų, valdė savo žemes, kol XIX a. pabaigoje didikai ir dvarininkai jas atėmė. Tada karaimai persikėlė į Panevėžį ir pasistatė medinę kenesą. Pagal kraštotyrininką Liudą Žebrauską pastatyta 1735 m., o Čikagoje leistame leidinyje Panevėžys rašoma, kad 1809 m., padaugėjus Panevėžyje karaimų. XIX a. Panevėžyje gyveno 301 karaimas (Naujamiestyje jų teliko 7).
Orient Express
Istorija
1889 m. birželio 1 d. iš Paryžiaus pajudėjo pirmasis „Orient Express“ traukinys, be persėdimų leidęs pasiekti Stambulą.
Panevėžio kenesa
Istorija
Nepriklausomos Lietuvos metais Panevėžio karaimų bendruomenė, įkurta 1922 m. gegužės 6 d., remiama Lietuvos vyriausybės, gaudavo kasmetinę nedidelę finansinę paramą bendruomenės kultūrinei veiklai remti. Panevėžio kenesos parapija apėmė Panevėžio ir Biržų – Pasvalio apskritis. A. Smetonos vyriausybė kenesos rekonstrukcijai skyrė 2 400 litų, taip pat buvo renkamos aukos. Nuo 1924 m. iki 1939 m. kenesoje dirbo po du dvasininkus ir vieną maldos namų turtų ir kapinių prižiūrėtoją. 1938–1939 m. maldos namai buvo restauruoti – praplatinti ir paaukštinti. Iki 1940 m. Panevėžyje gyveno 150 karaimų, plėtojo kultūrinę veiklą: rengė spektaklius, leido žurnalą „Onarmach“ („Pažanga“) (išėjo trys numeriai).
Orient Express
Istorija
1914 m. dėl I pasaulinio karo šios traukinių paslaugos buvo sustabdytos.
Panevėžio kenesa
Istorija
1953 m. kenesa buvo nacionalizuota. Pagal senųjų Ramygalos gatvės gyventojų liudijimus, pradžioje ji buvo paversta siuvykla, vėliau šokių sale, vėliau – Kauno gamybinio kombinato „Dailė” apipavidalinimo dirbtuve. 1970 m. maldos namai (tuo metu jų adresas buvo Ramygalos g. 74) buvo nugriauti pradėjus statyti tipinį daugiaaukštį namą, kuriame buvo apgyvendintos rusų kariškų šeimos.
Orient Express
Istorija
1919 m. atidarius Simplono tunelį per Alpes leido „Orient Express“ traukiniais vykti per Milaną ir Veneciją.
Ketvirtajame XX a. dešimtmetyje šios paslaugos buvo pačios populiariausios istorijoje, mat tuo metu buvo siūlomos net trys skirtingos „Orient Express“ linijos.
Panevėžio kenesa
Atminimo įamžinimas
1995 m. Panevėžio karaimų ir miesto Savivaldybės rūpesčiu kenesos vietoje buvo atidengtas paminklinis akmuo su tekstais lietuvių ir karaimų kalbomis (dailininkas Rimantas Ridikas).
Orient Express
Istorija
Nuo 1939 iki 1945 m. dėl II pasaulinio karo paslaugos vėl nebuvo teikiamos. Po karo pabaigos šie traukiniai vėl vežė keleivius, tačiau dėl karo padarinių ir kai kurių sienų uždarymo linijos buvo trumpesnės.
Panevėžio kenesa
Atminimo įamžinimas
Naujamiestyje yra prižiūrimos karaimų kapinės.
Orient Express
Istorija
1962 m. iš trijų linijų liko tik „Simplon Orient Express“ paslaugos. Tais pačiais metais ši linija buvo pakeista į lėtesnę „Direct Orient Express“ – šie traukiniai kasdien kursuodavo iš Paryžiaus į Belgradą ir du kartus iš Paryžiaus į Stambulą ir Atėnus.
Vėliau ši linija buvo trumpinama, kol 2007 m. visai išnyko iš Europos žemėlapio.
Paskutinis traukinys, priklausęs „Orient-Express“ vardu vadintai linijai, iš Vienos iškeliavo 2009 m. gruodžio 10 d., o diena vėliau iš Strasbūro.
Tandemas
thumb|Tandemas Tandemas – dvivietis dviratis, kuriuo važiuojama žmonėms sėdint vienam už kito. Kartais terminas naudojamas bendrąja prasme, tiesiog daugiaviečiams dviračiams apibūdinti (tripletas – trivietis, kvantetas – keturvietis).
Terminologija
Pilotas – priekyje sėdintis komandos narys. Dar kitaip vadinamas kapitonu, vedančiuoju ir pan. Paprastai pilotas yra atsakingas už tandemo valdymą (vairavimas, stabdymas ir bėgių perjunginėjimas) ir partnerio saugumą.
Partneris – ant galinės tandemo sėdynės(-ių) sėdintis(-ys) komandos narys(-iai), kurio(-ų) pagrindinė užduotis yra padėti pilotui minti dviratį. Partneris turi pasitikėti pilotu ir prisitaikyti prie važiavimo ritmo (t. y. nedaryti staigių, pilotui netikėtų judesių, kurie galėtų pakeisti tandemo pusiausvyrą ar kitaip neigiamai lemti tandemo valdymą).
Specifiniai komponentai
Tandemai nuo įprastų dviračių skiriasi ir specifiniais tandemų komponentais.
Ekscentrikas – specialus dviračio miniklio velenas, kurį sudaro du cilindrai, kurių centrai nesutampa. Cilindrai yra įmontuoti į vienas kitą, taip leidžiant juos sukinėti ir tokiu būdu reguliuoti sinchronizuojančios grandinės įtempimą.
Dubiniai (reikšmės)
Dubiniais vadinami kaimai:
Buvęs dvaras Mažojoje Lietuvoje:
Saulėgrąžos (Van Gogas)
Apie paveikslus
Vincentas van Gogas nutapė dvi saulėgrąžų natiurmortų serijas. Viena sukurta Paryžiuje 1887 metais ir vaizdavo gėles, paskleistas ant stalo. Dailininkas nutapė 4 tokius paveikslus. Kita, žymesnė serija, sukurta 1888 m. Arlyje, ir vaizdavo gėles vazone. Van Gogas šiais paveikslais tikėjosi pradžiuginti Polį Gogeną, kuris pakviestas turėjo atvykti į taip vadinamą „geltoną namą“. Du iš šių paveikslų kabojo P. Gogeno miegamajame. Vincentas broliui Teo rašė: ''„Tai tokios rūšies paveikslas, kuris keičia savo charakterį ir tampa turtingesniu, kai kuo daugiau į jį žiūri. Be to, tu juk žinai, Gogenui jos nepaprastai patinka. Kartą tarp kitų dalykų jis man pasakė: tai ... yra ... gėlė“''. Van Gogas Arlyje seriją pradėjo nuo paveikslo su 3 saulėgrąžomis ir vėlesniuose nutapė daugiau gėlių – 5, 12 ir 15 vienetų. Polis Gogenas po išvykimo iš Arlio paprašė Van Gogo atsiųsti jam saulėgrąžų paveikslą ir Vincentas nutapė kelias jau tapytų paveikslų replikas.
1987 m. vienas iš Van Gogo „Saulėgrąžų“ paveikslų aukciono metu buvo parduotas už rekordinę 39,9 mln. JAV dolerių sumą. 6 iš 8 Van Gogo „Saulėgrąžų“ yra muziejuose. Vienas Arlio laikotarpio paveikslas su pavaizduotomis 5 saulėgrąžomis pražuvo antrojo pasaulinio karo metu.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1939–1940 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1939–1940 m.
1939–1940 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Aharodnikai (Kamianecas)
Aharòdnikai  – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 3 km į pietvakarius nuo Vysokajės, pasienyje su Lenkija. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Pružanų apskrities Lietuvos Vysokajės valsčiuje.
Balčiūnai (Panevėžys)
Balčiūnai – buvęs kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Krekenavos.
Ažugirių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Leliūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Leliūnų apylinkės.
Jakob Jud
Jakobas Judas (, 1882 m. sausio 12 d. Vengis, Turgau, Šveicarija – 1952 m. birželio 15 d. Zėlisbergas, Uris, Šveicarija) – Šveicarijos kalbininkas, dialektologas, romanistas.
Biografija
Baigęs mokslus Ciuricho universitete ir Paryžiaus bei Florencijos aukštosiose mokyklose nuo 1922 m. J. Judas Ciuriche ėjo romanų filologijos ir senosios prancūzų kalbos bei literatūros profesoriaus pareigas. Pagrindiniai jo tyrimų objektai buvo italų, prancūzų ir retoromanų dialektologija, onomastika.
Veikiamas savo dėstytojo H. Morfo jis prisidėjo prie Ž. Žiljerono kalbinės geografijos pakraipos, teigiančios „žodžių ir daiktų“ (Wörter und Sachen) idėjas, todėl, be grynai kalbinių reiškinių, J. Judas tyrė kalbos ir kultūros sąveiką. Jis susitelkė į šios pakraipos tyrimus. Kartu su K. Jabergu sudarė aštuonių tomų Italijos ir Šveicarijos „žodžių ir daiktų“ žodyną (,, AIS), jis buvo leidžiamas 1928–1940 m. Prie šio veikalo kaip tyrėjai prisidėjo P. Šojermajeris, G. Rolfsas ir M. L. Vagneris.
J. Judas priešinosi Italijos fašistų iredentizmui, kuomet retoromanų kalba buvo klasifikuojama kaip italų kalbos tarmė, J. Judas iš kalbotyros pozicijų gynė retoromanų kalbos savarankiškumą.
Su A. Šteigeriu leido mokslinį žurnalą „Vox Romanica“. Iš J. Judo mokinių žinomiausi R. Hocenkiocherlė ir F. Giozlingas.
Janapolis (Krekenava)
Janapolis – buvęs viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Bartkūnų.
Dimos Dikoudis
2009 m. liepos 23 d. pasirašė dvejų metų kontraktą su Salonikų "Aris" klubu.
Aknystėlių apylinkė
Aknystėlių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Leliūnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Leliūnų apylinkės ir Maželiškių apylinkės.
Smalianai
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir kolonija, Pružanų apskrities Mikicičų valsčiaus centras.
Illuminate
Illuminate – antrasis studijinis kanadiečių atlikėjo Shawn Mendes albumas, išleistas 2016 m. rugsėjo 23 d. Albumo singlas „Treat You Better“ pasiekė pirmąją vietą Jungtinės Karalystės bei šeštąją JAV albumų reitinguose, o „There's Nothing Holdin' Me Back“ - penktąją Jungtinėje Karalystėje. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 145 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje.
2022 m. balandžio mėnesio duomenimis, JAV parduota daugiau, nei du milijonai kopijų ir albumas tapęs dukart platininiu.
Druskininkai (Varanavas)
Druskininkai  – lietuviškas kaimas Baltarusijos vakaruose, Gardino srities Varanavo rajone. Administraciškai priklauso Balčininkų kaimo apylinkei. 37 gyventojai (2009 m. duomenys).
Išsidėstęs dešiniajame Ditvos upės krante, iš kaimo veda keliai į Balčininkus ir Peliūnus. Netoliese gimęs žymus senosios Lietuvos tyrinėtojas Teodoras Narbutas rašė, kad Druskininkai XIX a. stovėjo ant lietuvių-–baltarusių etninės ribos: į rytus nuo jų prasidėjo gudų gyvenamos žemės. Kaimo kapinėse išliko senovinis pagonybės laikus menantis aukuras.
Ondrej Nepela Arena
Ondrej Nepela Arena (slk. Zimný Štadión Ondreja Nepelu) – 10 055 vietų arena Bratislavoje, skirta ledo ritulio renginiams ir koncertams. Šioje arenoje namų rungtynes žaidžia Kontinentinės ledo ritulio lygos klubas HC Slovan Bratislava.
Arena buvo atidaryta 1940 m. ir talpino virš 8 000 žiūrovų. 2011 m. vyko rekontrukcija, po kurio arena visiškai atnaujinta, talpa padidinta iki 10 055 vietų.
Arena pavadinta Ondrej Nepela, buvusio dailiojo čiuožimo sportininko, olimpinio čempiono, garbei.
2019 m. arenoje vyko pasaulio ledo ritulio čempionatas.
Andrioniškio tiltas
Andrioniškio tiltas – gelžbetoninis automobilių tiltas, nutiestas per Šventąją, stovintis Anykščių rajone, Andrioniškio miestelio rytiniame pakraštyje. Tiltu vyksta susisiekimas su gretimu Paandrioniškiu ir toliau už jo – su Niūronimis, miškų supamomis sodybomis, Arklio muziejaus Žirgo taku. Tiltas stūkso už 0,3 km į rytus nuo kelio, einančio per miestelio centrą, kur stovi akmeninė Andrioniškio bažnyčia.
Per Andrioniškį driekiasi Šventosios vandens turizmo trasa. Šalia tilto pastatytos informacinės rodyklės, vasaromis įrengiama medinė pontoninė prieplauka, skirta švartuotis baidarininkams.
Tiltas penkių angų, palyginti siauras, nes jo važiuojamoji dalis – vienos eismo juostos. Riboto pralaidumo tilto prieigose įrengti eismo pirmumo ženklai. Perdangą laiko dvi gelžbetoninės, „T“ skerspjūvio sijos, tilto viduryje atremtos į 3 plačius masyvius taurus (žemupio pusėje kyčiančius už siauresnės perdangos krašto) ir krantines atramas.