cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kerėtoja (1956 filmas)
Kerėtoja  – 1956 m. sukurtas romantinis filmas apie vyro meilę paslaptingai miške gyvenančiai merginai, turinčiai kerėtojos galių. Sukurtas pagal Aleksandro Kuprino romaną „Olesia“, filmas Berlyno kino festivalyje apdovanotas Sidabriniu lokiu.
Turinys
Prancūzas inžinierius Loranas Brularas atvyksta į Švediją, kad pakeistų savo kolegą vykdant sudėtingą inžinierinį projektą. Jo užsakovas – daili našlė Kristina Lundgren, prastai sutarusi su ankstesniu inžinieriumi, tačiau Loranui jaučianti prielankumą, nors to atvirai nedemonstruojanti. Pradžioje jį trikdo vietinių žmonių tikėjimas burtais, tačiau netrukus pats patenka į bėdą – pasiklysta miške ir įklimpsta į pelkę. Jį išgelbėja keista senutė, gyvenanti miško trobelėje su nepaprastai gražia anūke Ina. Šių moterų vengia, nemėgsta ir netgi bijo miestelio gyventojai, tačiau Loranas, įsimylėjęs Iną, bet kokiomis priemonėmis siekia jos palankumo. Kuomet atrodo, kad jam pavyks, įsikiša Kristina Lundgren, nenorinti, kad Loranas ir Ina būtų kartu…
Špitalis prie Dravos
Špitalis prie Dravos  – miestelis vakarinėje Karintijos žemės dalyje, Austrijoje. Špitalio prie Dravos apskrities administracinis centras. 15 505 gyventojai (2016 m. sausio 1 d. duomenys). Per miestelį nutiesta Tauernbahn geležinkelio linija, jungianti Filachą ir Zalcburgą. Netoli eina A10 Tauern greitkelis.
Miestelis įsikūręs pietinėje Gurktalio Alpių papėdėje, tarp Lurnfeldo baseino ir žemutinės Dravos slėnio.
Pirmą kartą paminėtas 1191 m. kaip nedidelė gyvenvietė, turinti ligoninę (Spittl) bei koplyčią. 1242 m. suteiktos miesto teisės.
Ruta Nacional 25
Ruta Nacional 25 – plentas, einantis pietų Argentinoje, Čubuto provincijoje (ją kerta iš rytų į vakarus). Prasideda Rosone, kur atsišakoja nuo plento Ruta Nacional 3, driekiasi per retai gyvenamą Patagonijos plokščiakalnį kol ties Teka susijungia su legendiniu keliu Ruta Nacional 40. Didžiąja dalimi trasa eina vaizdingu Čubuto upės slėniu – šis kelias naudotas dar indėnų tehuelčų, klajojusių tarp žiemaviečių prie vandenyno ir Andų kalnų. 1957–1959 m. ties Las Plumasu pastatytas tiltas per Čubuto upę leido vystyti kelią. 2004–2006 m. pakeista vakarinė trasos dalis: neasfaltuotas ruožas Pampa de Agnija–Ruta Nacional 40 sukeistas su asfaltuotu ruožu Pampa de Agnija–Teka (62 krašto kelias).
Pagrindinės gyvenvietės: Rosonas, Trelju, Gaimanas, Dolavonas, Las Plumasas, Los Altaresas, Paso de Indjosas, Teka.
Ambianai
thumb|right|Auksinis ambianų [[stateras]] Ambianai (ambiani) – belgų grupei priklausiusi senovės keltų tauta.
Buvo teigiama, kad 57 m. pr. m. e., per Julijaus Cezario Belgijos kampaniją, ambianai galėjo sukviesti 10 tūkst. ginkluotų vyrų. Galiausiai jie buvo priversti pasiduoti J. Cezariui. Ambianų teritorija buvo Samaros upės (dabartinė Soma) slėnyje. Manoma, kad pagrindinis jų miestas Samarobriva (vėliau vadintas Ambiani ir Civitas Ambianensium) buvo dabartinio Amjeno vietoje. Ambianai dalyvavo didžiajame sukilime prieš romėnus, aprašytame septintojoje J. Cezario veikalo „Galų karai“ (De Bello Gallico) knygoje.
Džo Bananas
Siužetas
Džo Bananas gyveno nedideliame kaimelyje Pietų Amerikoje ir gabendavo salos gyventojų surinktus bananus parduoti savo laivu. Jis nežinojo savo kilmės, tėvų, tačiau jam tai niekada ir nerūpėjo, kol vieną dieną saloje pasirodė verslininko Torsiljo žmonės, ketinantys čia įkurti bananų perdirbimo ir eksporto įmonę. Džo su trenksmu išvijo juos iš salos, tačiau pastarasis teisinėmis (ir nelabai) priemonėmis nenustojo siekti tikslo. Džo pavyko laimėti bananų pristatymo lenktynes ir teisę nustatyti bananų supirkimo kainą (tokią mažą, kad Torsiljui neapsimokėtų jais prekiauti), tačiau kad gautų leidimą prekiauti bananais, jis turi pasirašyti sutartį, t. y. turėti asmens dokumentus. Tik kaip juos gauti tam, kuris nežino savo kilmės ir neturi artimųjų?
Flensburgo universitetas
thumb|Flensburgo universitetas thumb|Auditorijų centras ir valgykla Flensburgo universitetas  – vienas iš 3 universitetų Šlėzvigo-Holšteino žemėje, Flensburge. 4 204 studentai (WS 2007/08). 66 profesoriai.
Studijų programos
Suteikiami kvalifikaciniai laipsniai – bakalauras (Bachelor) ir magistras (Master).
B. A. kryptys:
M.A.:
FK Tûmenʹ
Tiumenės FK – Rusijos futbolo klubas iš Tiumenės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1961 m. Kitados žaidė elito divizione. Vėliau – antros pakopos ir, galiausiai, nukrito į trečią lygmenį. Rungtyniavo PFL (III pakopa).
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antrojo diviziono (III pakopa) 4-oje zonoje, kurioje užėmė trečią vietą.
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Išorinė Mongolija
Vėliau į šį regioną pretenzijas pareiškė Kinijos Respublika. Tačiau didžiąją dalį Išorinės Mongolijos de facto kontroliavo Bogdo chanatas, kuris iš esmės nebuvo pripažintas tarptautiniu mastu. Nuo 1919 iki 1921 m. Kinijos Respublika de facto valdė didžiąją regiono dalį.
Pavadinimas „Išorinė Mongolija“ yra priešprieša Vidinei Mongolijai, kuri atitinka Vidinės Mongolijos regioną Kinijoje. Vidinės Mongolijos pavadinimas buvo suteiktas todėl, kad ji buvo labiau tiesiogiai administruojama Čingų dvaro, o Išorinė Mongolija (esanti toliau nuo sostinės Pekino) turėjo didesnę autonomiją Čingų imperijoje.
Šiuolaikinė vartosena
Šiandien „Išorinė Mongolija“ kartais vis dar neoficialiai vartojama kalbant apie nepriklausomą Mongolijos valstybę. Siekiant išvengti Mongolijos ir Kinijos Vidinės Mongolijos painiojimo, kinų šaltiniuose pirmoji paprastai vadinama „Mongolijos valstybe“, t. y. oficialaus pavadinimo vertimas iš mongolų kalbos – Mongoл Улс/Mongol Uls, o ne tiesiog „Mongolija“ , kuris galėtų reikšti visą Mongolijos regioną.
Šlaitinė žemuogė
Šlaitinė žemuogė (Fragaria viridis) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, žemuogių (Fragaria) genties rūšis. Paplitusi pietų Rusijoje, Ukrainoje, Kaukaze, Vidurinėje Azijoje, Europos šalyse.
Tai žolinis augalas, turintis storą liemeninę šaknį, Lapai sudėtiniai, dantytais kraštais, iš apačios padengti tankiais plaukeliais. Žiedai iki 2 cm skersmens, baltais vainiklapiais. Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Vaisius – netikroji uoga. Ji panaši į paprastosios žemuogės, bet rausvažalė ir sausesnė.
Auga pamiškėse, saulėtuose kalvų šlaituose. Lietuvoje auga Šventosios, Nemuno, Minijos, Nevėžio, Neries, Mituvos, Ventos paupių šlaituose.
thumb|left|240px|Žydinti paprastoji žemuogė
Kitas vyras
Kitas vyras – 2008 m. sukurta drama.
Turinys
Batų dizainerė Liza ir verslininkas Piteris buvo laimingai susituokę 25 metus ir užaugino dukterį Abigailę. Praėjus keliams mėnesiams po Lizos mirties, į jos telefoną atėjo žinutė nuo nežinomo vyro, kurioje šis nori tiesiog išgirsti jos balsą. Kamuojamas sukilusių įtarimų, Piteris pradeda tikrinti žmonos kompiuterį ir elektroninį paštą bei netrukus įsitikina, kad Lizos gyvenime buvo dar vienas vyras. Apimtas pavydo ir norėdamas šį pamatyti bei galbūt nužudyti, jis išsiruošia į Milaną, į kurį Liza dažnai keliaudavo darbo reikalais. Čia jis suseka Ralfą – vyrą, siunčiantį Lizai žinutes. Tarsi atsitiktinai su juo susipažinęs, Piteris pamažu sužino, kad jo žmona su Ralfu susitikinėjo net 12 metų ir kad jų santykiai buvo daugiau negu paprastas seksualinis ryšys...
Mitumbos kalnai
Mitumbos kalnai – kalnų grandinė centrinėje Afrikoje, Kongo Demokratinės Respublikos ir Burundžio pasienyje. Į rytus nuo šių kalnų yra Tanganikos ežeras. Dvi aukščiausios kalnų viršukalnės yra veikiantys ugnikalniai.
Visos moterys taip daro
Turinys
Diana, ištekėjusi už Paolo, nesiliauja šiam būti neištikima. Dar daugiau, ji nieko neslėpdama pasakoja vyrui apie savo nuotykius, tačiau šis jos istorijomis netiki, manydamas, kad tai tik žmonos fantazijos, skirtos paįvairinti jų seksualinį gyvenimą. Vis tik kartą, žmonai grįžus iš Venecijos, kur ji susitiko su meilužiu Alfonsu, Paolo pastebi ant jos kūno žymes, kurios įtikina, kad Diana jį tikrai apgaudinėja. Išėjęs iš namų, jis nusprendžia rasti moterį, su kuria galėtų atkeršyti žmonai...
Kageros kriokliai
Kageros kriokliai – krioklių virtinė pietryčių Burundyje, į pietus nuo Rutanos miesto. Kriokliai užima 142 hektarų plotą. 2007 m. šie kriokliai buvo įtraukti į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašo kandidatų kultūrinę ir gamtinę kategoriją.
Santana
Suslauksi sėkmės, grupė pradėjo eksperimentuoti su fjūžin džiazo žanro muzika. Tokia muzika girdima jų 1972 m. albume „Caravanserai“, 1973 m. „Welcome“ bei 1974 m. „Borboletta“. Po daugelio metų Santana susilaukė vėl didelės komercinės sėkmės ir teigiamų kritikų vertinimo su albumu „Supernatural“, išleistu jau 1999 metais, kuriame skambėjo singlai „Smooth“ bei „Maria Maria“. Šis albumas įvertintas „Grammy“ apdovanojimu.
2014 m. klasikinė grupinė sudėtis vėl susibūrė, kad įrašytų ir išleistų albumą „Santana IV“ (2016), vėliau grupė tęsė pasirodymus ir įrašinėjimus.
Iš viso „Santana“ apdovanota 10 „Grammy“, 3 Lotynų Amerikos „Grammy“ apdovanojimais, 1998 m. įtraukta į Rokenrolo šlovės muziejų.
FC Lorentzweiler
FC Lorentzweiler – Liuksemburgo futbolo klubas iš Lorencvailerio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1945 m., rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
Pirmasis sezonas 1946–1947 m. buvo Trečiame divizione.
2014-2015 m. rungtyniavo Pirmame divizione ir tarp keturiolikos pirmos grupės ekipų užėmė ketvirtą vietą.
2016–2017 m. sezone rungtyniavo Pirmame divizione savo grupėje buvo aštunti.
2017–2018 m. sezone Pirmame divizione tarp keturiolikos pirmos grupės ekipų buvo antroje vietoje. Dėl galimybės kilti į aukštesnį lygmenį kovojo pereinamosiose rungtynėse, tačiau jas pralaimėjo.
2019–2020 m. sezone čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. Tuo metu ekipa buvo devintoje vietoje. Po penkiolikos rungtynių buvo iškojoję penkias pergales ir penkis kartus sužaidė lygiosiomis.
2020–2021 m. sezone čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. 1. Divisioun 1. Bezierk tuo metu pirmavo „Lorencvailerio“ klubas, po aštuonių turų buvo iškovoję septynias pergales.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 1. Bezierk ir liko trečioje vietoje.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 1. Bezierk ir tapo nugalėtojais.
Ruta Nacional 40
Ruta Nacional 40 – respublikinis kelias vakarų Argentinoje, pats ilgiausias visoje šalyje. Driekiasi nuo piečiausiausio žemyninio šalies taško Mergelių kyšulio (prie Rio Galjegoso) iki Bolivijos pasienyje esančios La Kjakos. Kelias nutiestas lygiagrečiai Andų kalnams ir eina per retai gyvenamas vietoves, todėl dažnai lyginamas su legendiniu JAV keliu Route 66.
Kelias eina per 11 provincijų teritorijas, kerta 20 nacionalinių parkų, 18 didelių upių, 27 kalnų perėjas. Kelio aukštis virš jūros lygio svyruoja nuo 0 m jo pradžioje iki 4895 m ties Abra del Akajaus perėja Saltos provincijoje.
Skirtingose atkarpose kelio būklė ir eismo apimtys gerokai skiriasi. Šiaurėje kelias eina kalnais nuo La Kjakos per San Antonijo de los Kobresą, Kači, toliau per Kalčiakių slėnį į Kafajatę, toliau per Beleną, Vilją Unjoną iki San Chuano. Nuo San Chuano iki Mendosos Ruta Nacional 40 yra svarbi transporto arterija. Už Mendosos kelias eina vynuogynais pro Malarguję, Čos Malalį, Sapalą. Toliau suka į rytus ir tęsiasi vaizdingomis priekalnėmis ir paežerėmis pro Bariločę, El Maiteną, Eskelį, Perito Moreną. Pati piečiausia kelio dalis eina beveik negyvenamais Patagonijos tyrais. Ties mažu Bacho Karakoleso kaimu yra posūkis į UNESCO pasaulio paveldo objektą Rankų urvą. Toliau per El Kalafatę kelias suka į Galjegoso upės slėnį ir eina link Atlanto vandenyno.
Kelias atidarytas 1935 m. Dabar tai populiari turistinė atrakcija. Pietinė, prasčiausia kelio dalis sparčiai asfaltuojama.
Antanas Paknys
Antanas Paknys (1910 m. rugsėjo 9 d. Pakniškyje, Južintų valsčius – 1982 m. sausio 21 d.) – Lietuvos aviatorius, sklandytuvų konstruktorius.
Biografija
Sklandytuvų konstravimu labai intensyviai užsiėmė jaunystėje, 1935–1938 m., dalyvavo Lietuvos aeroklubo (LAK) veikloje. Vėliau, „santūriau“, sovietinės okupacijos metais, konstravo išėjęs į pensiją po ilgamečio darbo Petrašiūnų elektrinėje ir įsitraukęs į Prienų eksperimentinės sklandytuvų gamyklos veiklą XX a. amžiaus 8 dešimtmetyje.
1932 m. rugpjūčio 14 d., gavę sunkvežimį, ATM būrelio nariai išardytą sklandytuvą pervežė į pievą už Petrašiūnų (Kamaldulių smiltynuose), kur Karo aviacija mėtydavo bombas. Po iškilmingų sklandytuvo krikštynų, įvykusių rugpjūčio 15 d. (sklandytuvą pašventino kan. Juozas Tumas-Vaižgantas), Gregorui Heidrikiu i atlikus parodomuosius skridimus, rugpjūčio 16 d. prasidėjo mokomieji skraidymai čia pradėjusioje veikti LAK sklandymo mokykloje. Spalio mėnesį įgijo ir pirmąją sklandytojo kvalifikaciją – „A pilotas“, suteikiamą sugebant sklęsti tiesiai ir išsilaikyti ore ne mažiau 30 sekundžių.
1933 m. LAK vadovybė nusprendė, kad jau atėjo laikas Nidoje, kur yra geri šlaitai „A“, „B“ ir „C“ sąlygoms vykdyti, įkurti sklandymo mokyklą (Petrašiūnuose nebuvo tinkamo šlaito ne tik „C“, bet ir „B“ sąlygai). Sklandymo mokyklos nariams sutikus Nidoje ne vien sklandyti, bet, pirmiausia, pastatyti angarą, kurio projektą paruošė B. Oškinis, LAK vadovybė nusprendė organizuoti ekspediciją.
1933 m. rugpjūčio 2 d. ekspedicija prasidėjo, pasirinkus patį pigiausią būdą – nuplukdant Nemunu pasroviui statybines medžiagas, palapines bei kitus pragyvenimo reikmenis ir sklandytuvus bemotoriu laivu-barža (šalanda). 9 jaunuolių draugijoje į Nidą plaukė ir Antanas Paknys. Baržoje buvo plukdomi iš viso 5 sklandytuvai (4 mokomieji: T-1 ir 3 „Gandrai“, ir 1 lavinimosi sklandytuvas „Falke“, vėliau pavadintas „Sakalu“).
Atvykę Nidon jaunieji sklandytojai statė angarą, retkarčiais paskraidydami ir siekdami įgyti sklandytojo „A“, „B“, ir „C“ kvalifikacijas. Baigiantis vasarai ir A. Paknys išlaikė „B“ piloto kvalifikaciją (5 sklendimai, atliekant nustatytus posūkius). 1934 m. Nidoje jis išlaikė „C“ piloto egzaminą (5 minučių skriejimas šlaito antvėjyje), ėmėsi sklandymo instruktoriaus darbo, o rudenį su kitais penkiais Nidos sklandytojais buvo premijuotas nemokamais skraidymo kursais lėktuvu. Kaune išmoko skraidyti su aeroklubo dvisparniu Š-18 ir įgijo civilinio lakūno pažymėjimą.
1935 m. toliau darbavosi sklandymo instruktoriumi Nidos sklandymo mokykloje ir stebėdamas kaip Bronius Oškinis vieną po kito konstruoja ir stato savo sklandytuvus, nusprendė ir pats išbandyti jėgas sklandytuvų kūryboje. Šiam tikslui pasitarnavo ir nauja prisiimta pareiga – likti Nidos sklandymo mokyklos budėtoju per 1935–1936 m. žiemą. Tuo metu ir ėmėsi kurti ir statyti savo sklandytuvą „Uodą“, kurį užbaigė 1936 m. liepą ir buvo apdovanotas 200 Lt. LAK’o premija.
1936 m. vasarą kartu su Alfredu Gysu ėmėsi konstruoti ir statyti dvivietį sklandytuvą PAGY, skirtą mokytis velkamųjų skridimų paskui lėktuvą ir skriejimų termikuose. Užbaigtas 1936 m. lapkritį, sklandytuvas PAGY lėktuvu parvilktas į Kauną, kur buvo steigiama Aukštoji sklandymo mokykla, o abu konstruktoriai buvo premijuoti LAK’o po 1000 Lt.
1937 m. darbuodamasis Nidoje, A. Paknys realizavo dar vieną konstrukciją – treniruočių sklandytuvą P-3 „Nerija“, o 1938 m., kartu su A. Gysu sukonstravo ir pastatė lavinimosi sklandytuvą „Termikas“, su kuriuo skraidė Tautinės olimpiados Sklandymo varžybose.
Prasidėjus sovietinei okupacijai, konstruktorinę ir aviacinę veiklą nutraukė, trejetą dešimtmečių darbuodamasi Petrašiūnų šiluminėje elektrinėje. Išėjęs į užtarnautą pensiją, Vytauto Pakarsko buvo pakviestas darbuotis besikuriančioje Prienų Eksperimentinėje sportinės aviacijos gamykloje. Čia dirbo įvairius darbus, kol 1980 m. buvo įpareigotas sukurti naują 5 mokomąjį sklandytuvą jaunimui. Taip 1981 m. gimė mokomasis sklandytuvas LAK-14 „Strazdas“. „Strazdo“ tobulinimo darbus nutraukė liga ir mirtis 1982 m. sausio 21 d. Paknio darbus tęsė jaunieji gamyklos konstruktoriai.
Lietuvos ir Mauricijaus santykiai
Lietuvos ir Mauricijaus santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Mauricijaus.
Diplomatiniai santykiai užmegzti 1999 m. rugsėjo 20 d.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 6 Mauricijaus piliečiai.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
Šalys ambasadų viena kitai akreditavusios nėra. Port Luise veikia Lietuvos garbės konsulatas.
Santykių istorija
Santykiai tarp valstybių užmegzti 1999 m.
2004 m. lapkričio 1 d. Mauricijus panaikino vizų režimą Lietuvos piliečiams.
2005 m. sausio 10 d. Mauricijuje buvo surengta Jungtinių Tautų tarptautinė konferencija, skirta aptarti mažų besivystančių valstybių-salų plėtros klausimus, kurios metu vicepirmininko pareigas ėjo tuometis Lietuvos ambasadorius prie Jungtinių Tautų Gediminas Šerkšnys.
2017 m. rugpjūčio 29 d. Mauricijaus sostinėje Port Luise atidarytas Lietuvos garbės konsulatas. Ta proga Mauricijaus užsienio reikalų, regioninės integracijos ir tarptautinės prekybos ministerijoje įvyko iškilminga ceremonija, kurios metu Mauricijaus užsienio reikalų ministras Sytana Lačmynaraidū įteikė egzekvatūrą pirmajam Lietuvos Respublikos garbės konsului Ešliui Ruhiui.
Ekonominiai santykiai
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Mauricijų.
Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas
Nė viena šalių viena kitai nėra akreditavusi ambasadorių ar reikalų patikėtinių.
Tenisas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
thumb|Moterų finalas
Tenisas 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko ketvirtą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Žaidynėse dominavo Jungtinės Karalystės tenisininkai, kurie laimėjo visus aukso medalius. Pirmą kartą vykdytos atskiro lauko ir uždarų patalpų rungtys.
Dalyvavusios šalys
50 tenisininkų iš 10 šalių startavo olimpinėse žaidynėse:
Pervazninkų apylinkė
Pervazninkų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kidulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravos apylinkės, Kidulių apylinkės ir Sudargo apylinkės.
Akvitanija (reikšmės)
Akvitanija gali reikšti:
Ruta Nacional 3
Prasideda Buenos Airėse kaip Generolo Paso aveniu (Avenida General Paz, seniau – Ruta Nacional 1). Nuo ten eina pietų-pietryčių kryptimi išilgai Atlanto vandenyno pakrantės per visą šalį – pro Buenos Airių, Rio Negro, Čubuto, Santa Kruso ir Ugnies Žemės provincijas. Tarp 2674 ir 2696 kilometro Ruta Nacional 3 pertraukiama Magelano sąsiaurio – už Santa Kruso provincijos ribos, ties Monte Aimondu, kelias patenka į Čilės teritoriją. Nuo ten 57 km kelias eina Čilės keliu CH-255, tada ~20 min. trunka kėlimasis keltu per Magelano sąsiaurį, toliau dar 148 km važiuojama per Čilei priklausančią Ugnies Žemės salos dalį (kelias CH-257), kol nuo Argentinos sienos toliau tęsiasi Ruta Nacional 3. Užsibaigia ties Lapatajos gyvenviete Ugnies Žemės nacionaliniame parke, į vakarus nuo Ušuajos.
Į pietus nuo sankryžos su keliu Ruta Nacional 22, šis plentas oficialiai vadinamas komandoro Luiso Piedrabuenos vardu. Kelias kerta keletą didelių upių: Koloradą, Čubutą, Čiką, Santa Krusą, Galjegosą.
Tangutų kalba
Tangutų kalba (Xīxià, tang. 𗼇𗟲, ) – mirusi kalba, priklausanti šiaurės rytų tibetiečių-mianmariečių kalbų šeimai. Buvo vartojama išnykusios Azijos tautos tangutų. Dabartinėje Kinijos teritorijoje (Gansu ir Šaansi provincijos vakarinėje dalyje) 982–1227 m. gyvavo tangutų sukurta Si Sia valstybė. Kai kurių lingvistų klasifikuojama kaip viena iš čiangų kalbų. Ją tolimos giminystės ryšiai sieja su mjanmų kalba, dar tolimesnės – su kinų kalba.
Ruta Nacional 3
Pagrindinės gyvenvietės prie kelio: Kanjuelasas, San Migel del Montė, Las Floresas, Asulis, Benito Chuaresas, Tres Arojosas, Bahija Blanka, Karmen de Patagonesas (Buenos Airių prov.), Viedma, San Antonio Oestė (Rio Negras), Puerto Madrinas, Trelju, Komodoro Rivadavija, Rada Tili (Čubutas), Kaleta Olivija, Puerto San Chuljanas, Komandante Luis Piedrabuena, Rio Galjegosas (Santa Krusas), Rio Grandė, Tolhuinas, Ušuaja (Ugnies Žemė).
thumb|left|250px|Kelias Santa Kruso provincijoje
Tangutų kalba
Tangutų kalba buvo oficiali tangutų sukurtoje Vakarų Sia valstybėje, nepriklausomoje nuo Songų dinastijos, 1226 m. užkariautoje Čingischano. Turėjo savo raštą. Paskutiniu rašytiniu šaltiniu laikoma Budos mokymų Lotoso sūtra, datuojama 1502 m. Tai liudija, kad tangutų raštu buvo naudojamasi ir prabėgus trims šimtmečiams po tangutų imperijos išnykimo.
Šiuolaikiniai tangutų kalbos tyrimai buvo pradėti XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje, kai buvo paskelbta nepriklausomų publikacijų apie Vakarų Sia monetų, kinų-tanguto dvikalbio įrašo ant stelos Uvėjuje (Gansu provincija) ir Lotoso sūtros tangutų vertimo iššifravimą. Kinijos Vidinės Mongolijos regione, senoviniame mieste Chara Chote, 1908 m. buvo surasta apie 2000 tangutų rankraščių.
Vienas reikšmingiausių indėlių buvo rusų mokslininko Nikolajaus Nevskio (1892–1937), kuris sudarė pirmąjį tangutų žodyną ir rekonstravo daugelį tangutų gramatikos ypatybių, sudarydamas galimybę faktiškai skaityti ir suprasti tangutų tekstus. Po mirties jam suteikta sovietinė Lenino premija, kai 1960 m. buvo paskelbtas mokslo darbas „Tangutų filologija“. Nepaisant to, iki pilno tangutų kalbos supratimo dar toli: nors tam tikri morfologijos (Ksenia Kepping „Tangutų kalbos morfologija“, Maskva: Nauka, 1985) ir gramatikos (Tatsuo Nishida „Seika go no kenkyū“ ir kt.) aspektai yra suprantami, tačiau sintaksinė tangutų kalbos struktūra lieka neištirta. Ryšys tarp rašytinės kalbos ir tarties tangutų kalboje yra menkiau išreikštas nei kinų kalbose. Daugiau kaip 90 % kinų hieroglifų turi fonetinį elementą, nusakantį tarimą, o tangutų kalboje ši dalis apribota iki maždaug 10 %, todėl rekonstruojant kalbą neužtenka remtis rašytiniais šaltiniais.
Chara Choto dokumentai šiuo metu saugomi Rusijos mokslų akademijos Rytų rankraščių institute Sankt Peterburge. Jie išgyveno Leningrado blokadą, tačiau nemažai rankraščių, kuriuos turėjo N. Nevskis, kai 1937 m. jį areštavo NKVD, dingo, o paslaptingomis aplinkybėmis buvo grąžinti į Rytų rankraščių institutą tik 1991 m. Kolekciją sudaro apie 10 000 tomų, daugiausia budistinių tekstų, įstatymų kodeksų ir teisinių dokumentų, datuojamų nuo XI a. vidurio iki XIII a. pradžios. Tarp budistų tekstų neseniai buvo rasta daugybė unikalių rinkinių, nežinomų nei kinų, nei tibetiečių kalbomis. Be to, išsaugotas budizmo kanonas, kinų klasikiniai raštai ir daugybė vietinių tekstų, parašytų tangutų kalba. Mažesni tangutų kolekcijos rinkiniai priklauso Britų bibliotekai, Nacionalinei Pekino bibliotekai, Pekino universiteto bibliotekai ir kitoms bibliotekoms.
FC Lubumbashi Sport
Lubumbašio „Lulumbashi Sport“, Football Club Lubumbashi Sport, o trumpai FC Lulumbashi Sport – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Lubumbašyje.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1929 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 1980 m. tapo Zairo futbolo taurės laimėtojais. Atstovavo šaliai Afrikos taurės turnyre.
2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Užėmė dvyliktą vietą.
Pasiekimai
Aukščiausia lyga
Futbolo taurė
Supertaurė
Glusko valsčius (reikšmės)
Glusko valsčius gali reikšti:
Banaičių apylinkė
Banaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kidulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravos apylinkės ir Sudargo apylinkės.
Flensburgo apygardos teismas
thumb|200px|Flensburgo žemės teismas Flensburgo apygardos teismas (, 'Flensburgo žemės teismas') – bendrosios kompetencijos teismas Vokietijoje, Flensburge; Šlėzvigo-Holšteino federalinės žemės teismas, antrosios grandies teismas; apygardos teismas (Landgericht). Įkurtas 1879 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
2009–2010 m. Pirma lyga (1. Liga)
X Pasitraukė iš čempionato. Komandų pasiekimai anuliuoti.
Flensburgo apygardos teismas
Struktūra
100 darbuotojų, iš jų 25 teisėjai. Sudarytos kolegijos:
Slovakijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Finalo rungtynės
--
Flensburgo apygardos teismas
Struktūra
Be to, priimama apie 120 teisės referendarų bei 15 tarnautojų stažuotojų (Beamtenanwärter) bei profesinio mokymo moksleivių (Auszubildende). Be to, kaip prisiekusieji dirba 10 prekybos teisėjų (Handelsrichter) komercinėse bylose) ir 100 šefenų: 50 nuolatinių (Hauptschöffen) bei tiek pat pagalbinių (Hilfsschöffen) baudžiamosiose bylose. Teismo apygardoje iš viso dirba 80 profesionalių teisėjų ir 400 darbuotojų.
Slovakijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Finalo rungtynės
-
Flensburgo apygardos teismas
Vadovybė
Teismui vadovauja (2006 m.):
Slovakijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Finalo rungtynės
---
Arrigo Boito
miniatiūra|Arrigo Boito Arigas Boitas (, 1842 m. vasario 24 d. Padujoje – 1918 m. birželio 10 d. Milane) – italų kompozitorius, libretistas, poetas. Literatūros kūrinius skelbė Tobijaus Gori slapyvardžiu. 1854–1861 m. studijavo Milano konservatorijoje (pas kompozitorių A. Macukatą). 1861–1869 m. gyveno Prancūzijoje, Lenkijoje, Vokietijoje, Belgijoje, Anglijoje. Dalyvavo Dž. Garibaldžio armijos kovose.
1889–1897 m. Parmos konservatorijos profesorius.
Sukūrė 3 operas (jos grindžiamos R. Vagnerio muzikinės dramos principais; reikšmingiausia „Mefistofelis“, pagal. J. V. Gėtės „Faustą“, past. 1868 m. Milane). Parašė savo ir kitų kompozitorių operų (Dž. Verdžio „Otelas“, „Falstafas“; A. Ponkjelio „Džokonda“) libretų, straipsnių apie muziką.
Richard Bonynge
1970 m. Niujorko Metropolitan operos teatre debiutavo su V. Belinio opera „Norma“. 1975–1986 Australijos operos dirigentas. R. Boningas vienas žymiausių (su žmona dainininke Dž. Saterland) V. Belinio, G. Donizečio, Š. Guno, G. F. Hendelio, Dž. Rosinio, Dž. Verdžio operų atlikėjas.
Šaltiniai
J. Antanavičius, etc. Klasikinės muzikos metraštis. Lietuvos muzikos ir teatro akademija, Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas. Lietuva. 2007
FK Dinamo Stavropolʹ
Stavropolio „Dinamo“ – Rusijos futbolo klubas iš Stavropolio.
Batutas
thumb|Batutas Batutas – spyruoklinis įrenginys, skirtas gimnastikos ir akrobatikos pratimams atlikti.
Vyras, kuris stebi
Vyras, kuris stebi – 1994 m. režisieriaus Tinto Brass sukurtas erotinis filmas, laisva rašytojo Alberto Moravia kūrinio interpretacija.
Turinys
Eduardas, dar vadinamas Dodo – jaunas literatūros dėstytojas, kurio gyvenimui vis dar didelės įtakos turi jo tėvas, universiteto profesorius Alberto. Vaikystės traumos iki šiol turi įtakos jo santykiams su moterimis ir Dodo pomėgiui jas stebėti. Jis yra vedęs gražuolę Silviją, tačiau ši vieną dieną nieko nesakiusi tiesiog jį paliko. Dodo bando užmegzti ryšiį su savo studente Paskaze, su tėvo, kuris guli namuose sus sulaužyta koja, slauge Fausta, bet nei vienu atveju jam nieko nepavyksta, nes visose jo fantazijose karaliauja žmona Silvija...
FK Okean Nahodka
Nachodkos „Okean“ – Rusijos futbolo klubas iš Nachodkos.
Pasiekimai
Šaltiniai:
Batutas
Sportas
Pratimai ant batuto yra oficiali gimnastikos sporto šakos forma. Varžybų metu sportininkai atlieka pratimų seriją, kurie yra įvertinti atitinkamais balais pagal sunkumą. Kuo lengvesnė pratimų serija, tuo mažesnis didžiausias galimų gauti taškų skaičius. Dažniausiai balus skiria penki teisėjai. 1964 m. Londone, JK įvyko pirmasis pasaulio tramplino gimnastikos čempionatas. Nuo 1981 m. iki 1997 m. tramplino gimnastikos rungtys buvo vykdomos pasaulio žaidynėse. Nuo 2000 m. vasaros olimpinių žaidynių tramplino rungtis įtraukta į vasaros olimpinių žaidynių programą.
FK Dinamo Stavropolʹ
Istorija
Įkurtas 1933 m. Pastrauoju metu žaidė Antrame divizione.
Sezonai
Šaltiniai:
Žaidėjai
Atnaujinta: 2021 m. rugpjūčio 16 d.
Azaryčų valsčius
Azaryčų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Azaryčai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Sutkių apylinkė
Sutkių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje, į vakarus nuo Šakių.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kidulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravos apylinkės ir Valenčiūnų apylinkės.
Mano brangus žudikas
Mano brangus žudikas – 1972 m. sukurtas giallo stiliaus filmas.
Maštaičių apylinkė
Maštaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Mano brangus žudikas
Turinys
Policijos inspektorius Luka Peretis tiriantis draudimo kompanijos tyrėjo nužudymą, aptinka sąsajas su kita sena byla – mergaitės bei jos tėvo pagrobimo ir nužudymo byla. Kiekvienas, kas bent kažką žino ir nori padėti, dar tą pačią naktį nužudomas nesugaunamo, tačiau inspektorius žingsnis po žingsnio artėja prie abiejų nusikaltimų išaiškinimo...
Maštaičių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gelgaudiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravos apylinkės ir Kidulių apylinkės.
Paragripas
Paragripas  – ūminė virusinė infekcinė liga, sukeliama paramiksovirusų (1–4 tipo). Infekcija pažeidžia kvėpavimo takus, sukelia nosiaryklės, ryklės, gerklų, trachėjos, bronchų uždegimą. Skirtingai nei sergant gripu, paragripu persegama lengviau, be to, susidaro laikinas imunitetas. Ligai būdingas sezoniškumas. Užsikrečiama oro lašeliniu būdu. Ligos sukėlėjams imliausi 1-5 metų amžiaus vaikai. Ligą galima diagnozuoti virusologiniais ir serologiniais tyrimais. Vakcinos prieš paragripą nėra.
Ligos požymiai, gydymas
Paragripui nebūdingas karščiavimas, kūno temperatūra nedaug pakilusi. Išskirtinis paragripo požymis – užkimęs balsas, taip pat ligonį vargina sloga, užgulta nosis, sausas kosulys. Galimos komplikacijos: ausies uždegimas, sinusitas, pneumonija. Gydoma mažinant ligos sukeltus simptomus, ligonio būklė pagerinama inhaliacijomis drėkinant kvėpavimo takus. Su gausiai vartojamais skysčiais pasišalina intoksikacijos produktai.
FC Nõmme United
FC Nõmme United, o trumpiau FC Nõmme United bei tiesiog Nõmme United – Estijos futbolo klubas iš Talino.
Istorija
2000 m. įkurtas klubas, pradėjo rungtyniauti V liiga (septintoji pakopa). Netrukus pradėjo sparčiai kilti į aukštesnius divizionus.
2005 m. rungtyniavo II liiga (ketvirta pakopa). 2017 m. tapo II liga nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesį divizioną.
2018 m. rungtyniavo Esiliiga B (trečia pakopa) ir užėmė penktą vietą. 2019 m. tapo šios lygos nugalėtojais ir po buvo perkelti į aukštesnį divizioną.
Nuo 2020 m. rungtyniavo Esiliiga (antra pakopa) ir užėmė trečią vietą, 2021 m. liko ketvirti, o 2022 m. užėmė šeštąją vietą.
Komandos sudėtis
2023 m. rugpjūčio 19 d. sudėtis.
Auditorius
Auditorius – asmuo, vykdantis auditą, tikrinantis organizacijos finansinę būklę, finansinę atskaitomybę (finansines ataskaitas) etc.; finansų srities profesija.
Lietuva
Asmeniui auditoriaus vardas Lietuvoje suteikiamas, jeigu jis (LR audito įst. 8 str.):
Arktinė dykuma
thumb|250px|Arktinė dykuma [[Prano Juozapo Žemėje]]
Arktinė dykuma – ledynu nepadengta teritorija, esanti dažniausiai poliarinėse Arkties ir Antarkties srityse. Klimatas čia panašus, kaip ir ledynuose, nors vasarą temperatūra gali pasiekti iki 7 laipsnių šilumos. Arktinė dykuma vyrauja ir Grenlandijoje – čia ledynu nepadengta teritorija siekia apie 20 %. Taip pat yra daugelyje arktinių salų (Špicbergenas, Naujoji Žemė, Kanados Arktinis salynas), Antarktidos pusiasalio pakrantėse.
Avarų tiurkų kalba
Avarų tiurkų kalba – išnykusi kalba, kurią naudojo avarai, buvę Vidurinės Azijos kilmės klajokliai, VI a. persikėlę į Vidurio Europą ir ten sukūrę Avarų kaganatą. Kalba buvo vartojama Panonijoje VI-IX a., išnykusi po kaganato žlugimo. Priklausė tiurkų kalboms, buvo susijusi su ogūrų kalbomis arba buvo smarkiai jų įtakota.
Europos laikotarpio avarų kalba yra žinoma pagal pavadinimus ir asmenvardžius, išlikusius kitų kalbų rašytiniuose šaltiniuose. Jie Altajaus kalbų šeimoje yra universalūs. Kaip rodo archeologiniai duomenys, avarai vartojo runų rašto formą, tačiau visi rasti užrašai buvo labai trumpi ir jų nebuvo galima iššifruoti. Vienintelis rašytinis paminklas, pagal kurį bandoma rekonstruoti tarmę, yra užrašas graikiškomis raidėmis ant indo iš Nagyszentmiklós lobio, rasto prie Sinnikolau Marės (dab. Rumunija). Jam artimi to meto bulgarų tiurkų kalbos tekstai. Iš šaltinių žinoma, kad įvairios bolgarų grupės maišėsi su avarų klajoklių genčių sąjunga.
Prieš persikeliant avaramas į Europą, apie jų naudotą avarų kalbą tiesioginių duomenų nėra. Yra pagrindo manyti, kad pradžioje avarai buvo mongolakalbiai (pagal labiausiai paplitusią nuomonę jie tapatinami su Centrinės Azijos žoužanų tauta). Remiantis šiuo požiūriu, ankstyvieji mongolų skoliniai slavų kalbose yra siejami su avarų kalba, pavyzdžiui, žinomi žodžiai „хоругвь“ (vėliava) ir „телега“ (vežimas). Manoma, kad avarų kalba visada buvo bulgarų-tiurkų (A. Rona-Tash) arba priklausė tungusų-mandžiūrų kalboms (Eugenijus Chelimskis).
Karališkių apylinkė
Karališkių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kidulių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Aleksandravos apylinkės ir Kidulių apylinkės.
Glusko valsčius
Glusko valsčius (1870–1954 m. Zembožycių valsčius, ) – valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Liublino apskrityje. Priklauso Liublino aglomeracijai.
Istorija
Įkurtas XIX a. Liublino gubernijoje Gluskovo vardu. 1870 m. sausio 13 d. pervadintas Zembožycių valsčiumi, kuris 1954 m. rugsėjo 25 d. buvo panaikintas. 1973 m. sausio 1 d. atkurtas kaip Glusko valsčius.
Begėdis (filmas)
Begėdis – 1986 m. sukurta erotinė drama.
Turinys
Dalinai paralyžiuotas paauglys, prikaustytas prie vežimėlio, vis labiau kankinamas seksualinių fantazijų. Jo bandymai merginti bendraamžes merginas nesulaukia šių atsako, todėl palaipsniui geismo objektu tampa jo paties motina...
FC Résidence Walferdange 1908
FC Résidence Walferdange 1908 – Liuksemburgo futbolo klubas iš Valferdanžo komunos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1908 m., rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
2014–2015 m. rungtyniavo Pirmame divizione ir tarp keturiolikos pirmos grupės ekipų užėmė šeštą vietą.
2015–2016 m. rungtyniavo Pirmame divizione ir tarp keturiolikos pirmos grupės ekipų užėmė dvyliktą vietą. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną. Nuo 2016–2017 m. sezono rungtyniavo Antrame divizione (ketvirta pakopa).
2020–2021 m. sezone čempionatas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. 1. Divisioun 2. Bezierk tuo metu „Résidence“ klubas, po aštuonių turų buvo iškovoję tris pergales ir užėmė penktą vietą.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 2. Bezierk (trečioje pakopoje, pirmoje grupėje) ir liko trečioje vietoje.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 2. Bezierk ir tapo nugalėtojais.
Bortnikų valsčius
Bortnikų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietryčių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Didieji Bortnikai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Kunigo žmona (filmas)
Kunigo žmona – 1971 m. sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko Sophia Loren ir Marcello Mastroianni.
Turinys
Sužinojusi, kad jos draugas, su kuriuo ji susitikinėjo 4 metus, yra vedęs, Valerija nusprendžia nusižudyti. Ji išgeria didelę dozę vaistų, tačiau prieš tai paskambina pagalbos telefonu, nenorėdama, kad jos mirties priežastis liktų nežinoma. Jos pašnekovu tampa kunigas donas Mario, kuriam nepavyksta Valerijos perkalbėti susilaikyti nuo savižudybės. Ryte atsibudusi ligoninėje, ji prie savo lovos pamato kunigą ir šį įsimyli. Mario visai būdais stengiasi ignoruoti merginą, tačiau pamažu taip pat pradeda jausti šiai fizinę trauką. Ieškodamas išeities, jis kreipiasi į Vatikaną, tačiau šio pasiūlytas monsinjoro titulas priverčia kunigą suabejoti savo pasirinkimu susieti gyvenimą su moterimi...
Būdviečių apylinkė (Šakiai)
Būdviečių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lukšių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Briedžių apylinkės ir Lukšių apylinkės.
Ritualas
thumb|250px|Šokis ratu išreiškia ritualinį veiksmą thumb|250px|Rusijos stačiatikių ritualas – Epifanijos nakties maudymasis lediniame vandenyje
Ritualas (< 'apeiga, paprotys' <  'judėti, sujudinti; pritaikyti, sieti'),  apeiga  – nustatyta apeiginių veiksmų tvarka, kuria pagerbiama šventybė. Viena esminių religinio kulto dalių. Platesne prasme – ritualas yra bet koks socialiai formalizuotas apeiginis elgesys. Ritualas yra istoriškai susiklosčiusi ir simboliškai kodifikuota veiksmų seka, išreiškianti tam tikrus socialinius ir kultūrinius tarpusavio santykius (kokių nors vertybių, autoritetų pripažinimas, esamos socionormatyvinės sistemos patvirtinimas ir pan.).
Arnoldas van Genepas išskyrė pagrindines tris ritualo struktūrines dalis: atsiskyrimas, perėjimo akimirka, įsitraukimas. Tokias struktūras jis pastebėjo šeimos švenčių metu, keičiantis žmogaus statusui (gimtuvės, krikštynos, vestuvės, laidotuvės), kalendorinių papročių cikluose. Ritualas socialinę klasifikaciją ir kultūrinę tvarką įveda į gamtinės aplinkos bei socialinius žmonių gyvenimo reikalus. Pasak Viktoro Ternerio, ritualas susideda iš simbolių, kurie atspindi ne tik struktūrą, bet ir nestruktūruotumą. Ternerio teigimu, ritualas yra formalizuotas, priskirtinis (tačiau nerutininis, nekasdienis) elgesys, atliekamas tikėjimų į mistines būtybes ar galias progomis. Struktūralistai, tokie kaip Klodas Levi-Strosas, ritualą traktavo kaip simbolinę kalbą, pasiduodančią struktūrinės kalbotyros metodinei analizei.
Vladimiras Toporovas ritualą laikė tapačiu mitui ir pažymėjo, kad tiek mitas, tiek ritualas išreiškia perėjimą nuo gamtiško ir biologiško, prie kultūros ir socialumo. Ritulas įcentrina simbolinį kosmosą, suteikia jam turinį. Ritualo tvarkos pažeidimas traktuojamas kaip pasaulio tvarkos sugriovimas, turintis sociumui žalingų pasekmių. Toporovas pabrėžia, kad ritualo metu įvairios simbolinės sistemos (kalba, gestai, mimika, pantomima, choreografija, daina, muzika, spalvos, garsai ir kt.) susilieja į nedalomą visumą. Tokiu požiūriu, ritualas yra ir įvairių menų ištaka.
AS Dauphins Noirs
Gomos „Dauphins Noirs“ (Juodieji delfinai), Association sportive des Dauphins noirs, o trumpai AS Dauphins Noirs – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Gomoje.
Istorija
2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje. Užėmė dešimtą vietą.
Pasiekimai
Aukščiausia lyga
Futbolo taurė
Supertaurė
Bundzų apylinkė
Bundzų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plokščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Briedžių apylinkės ir Plokščių apylinkės.
Ogūrų kalbos
Ogūrų kalbos dar vadinamos onogūrų kalbomis (taip pat žinomos kaip bolgarų, protobulgarų, arba Lir-tiurkų ir r-tiurkų) – tiurkų kalbų šeimos šaka. Vienintelė joje gyva yra čiuvašų kalba. Ogūrų kalbos buvo pirmosios, atsiskyrusios nuo tiurkų šeimos, labai besiskiriančios nuo kitų tiurkų kalbų, susietų bendrosios tiurkų kalbos (Common Turkic, Shaz Turkic). Šios šeimos kalbos buvo vartojamos kai kuriose klajoklių genčių konfederacijose, tokiose kaip onogūrų ar ogūrų, bolgarų ir chazarų. Kai kurie mokslininkai hunų kalbą laiko panašia kalba ir šią išplėstinę grupę vadina hunų-protobulgarų kalba.
Kalbininkai nesutaria dėl ogūrų ir bendrosios tiurkų kalbos santykio, todėl lieka neišspręsti keli klausimai:
Ogūrų kalbos taip pat žinomos kaip „-r tiurkų“, nes galutinis priebalsis tam tikruose žodžiuose yra r, o ne z, kaip bendrojoje tiurkų kalboje. Pavyzdžiui, čiuvašų: вăкăр, turkų: öküz, totorių: үгез. Taigi, vardas Oghur atitinka Oghuz bendrojoje tiurkų kalboje.
Denisas Sinoras mano, jog panašūs skirtumai reiškia, kad tos gentys negalėjo būti kilusios iš tokių kraštų kaip Mongolija, kur kalbai būdinga -z. Tačiau į mongolų kalbas yra patekę daug skolinių iš ogūrų kalbų, pavyzdžiui, mong. ikere, ogūrų *ikir, vengrų iker, bendr. tiurkų ikiz. Manoma, kad jie gyveno Mongolijos pasienyje iki V a.
Ogūrų gentys dar dažnai siejamos su vengrais, kurių etnonimas paprastai kildinamas iš Onogur (> (H)ungar). Vengrai kilo finougrams maišantis su tiurkais, kartu stiprų poveikį darė ogūrai-bolgarai ir chazarai. Vengrų kalboje yra daug skolinių iš ogūrų ir kitų tiurkų kalbų.
69 Danguje
69 Danguje – Lietuvos vokalinio šokio popmuzikos merginų grupė, įkurta 2005 m.
Konkanas
250px|miniatiūra|dešinėje|Tradiciniai namai Konkano regione Konkanas, Konkano krantas  – raižyta Indostano pusiasalio vakarinės pakrantės dalis tarp 15 ir 20° pietų platumos. Šį ~600 km ilgio pakrantės ruožą sudaro Karnatakos, Goa ir Maharaštros pakrančių dalys. Konkano kranto Karnatakos dalis dar vadinama Karavaliu ar Kanara.
Ribos
Konkano regiono tikslūs apibrėžimai įvairuoja. Jis apibrėžiamas kaip kraštas tarp Vakarų Ghatų ir Arabijos jūros, tarp Tapčio upės šiaurėje ir Čandragirio upės pietuose.
Konkano regionas apima šiuos dabartinės Indijos rajonus – Thanę, Mumbajų, Raigadą, Ratnagirį, Sindhudurgą, Šiaurės Goa, Pietų Goa, Šiaurės Kanadą, Udupį ir Pietų Kanadą. thumb|250px|Dabartinės Indijos rajonai, sudarantys Konkaną
Maharaštros valstijos oficialiame administraciniame suskirstyme yra ('Konkano divizija'), kurį sudaro visi Maharaštros pakrantės rajonai.
Sirų kalba
Sirų kalba, dar vadinama sirų–aramėjų arba klasikine sirų kalba (ܠܶܫܳ݁ܢܳܐ ܣܽܘܪܝܳܝܳܐ = Leššānā Suryāyā) – semitų–chamitų kalbų šeimos, vidurio semitų šakos kalba, aramėjų kalbos tęsėja. Dabar sirų kalba kaip šnekamoji yra mirusi (ją pakeitė įvairios naujųjų aramėjų tarmės), tačiau tebegyvuoja kaip apeiginė siriškosios krikščionybės kalba.
Bacevičų valsčius
Bacevičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Bacevičai.
Sirų kalba
Senoji aramėjų kalba kaip lingua franca I tūkstm. pr. m. e. buvo plačiai paplitusi po Levantą ir šiaurės Mesopotamiją. Vėliau ji ėmė skilti į atskiras kalbas. Iš Edesoje (dab. Šanliurfa) vartotos aramėjų tarmės I a. ėmė kurtis sirų kalba. II a. ji labai išpopuliarėjo – į ją buvo išversta Biblija (vad. Pešita = pšîṭtâ), kuri tapo klasikinės sirų rašomosios kalbos etalonu. Tai paskatino kurti religinio ir visuomeninio pobūdžio kūrinius, III–VII a. suklestėjo originali ir verstinė literatūra. Sirų kalba rašyti teologiniai, moksliniai traktatai, poezija, istorijos, filosofijos veikalai. Nuo III a. kalba pradėta vartoti Sirijos krikščionių liturgijoje.
Bacevičų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Sirų kalba
thumb|left|200px|XI a. siriškas rankraštis
Kaip šnekamoji kalba sirų kalba vartota dažniausia tik šventikų ir išsilavinusių žmonių. Ji kaip lingua franca imta vartoti ne tik visame „Derlingajame pusmėnulyje“, bet kartu su krikščionybe (ypač nestorietiškąja) paplito Vidurinėje Azijoje (Karakitajuje), vietomis Kinijoje, Indijoje (Keraloje), rytinėse Viduržemio jūros pakrantėse.
VI a. Artimuosiuose Rytuose pradėjus plisti islamui, sirų kalbą ėmė stumti arabų kalba. Nuo IX a. arabų kalba tapo vyraujančia regione, o XIII a. parašyti paskutiniai kūriniai sirų kalba. Ši kalba vartojama Sirijos ortodoksų bažnyčios liturgijoje bei dalies asirų, gyvenančių Irake, Turkijoje, Sirijoje, diasporoje. Irake ir Irako Kurdistane pripažinta, kaip tautinių mažumų kalba. Tiesa, dabar kaip šnekamoji vartojama ne sirų klasikinė kalba, o jos šiuolaikinės atmainos – naujosios aramėjų kalbos (gausiausia – asirų naujųjų aramėjų kalba). Jose gausu arabiškų, persiškų, turkiškų skolinių. Klasikinę kalbą bando atgaivinti asirų tautininkai. Daug asiriškos leksikos nugulė į šiaurės Mesopotamijos arabų tarmes, Keralos krikščionių malajalių kalbą.
Sirų kalbos leksikai, frazeologijai ir netgi sintaksei didelį poveikį padarė graikų kalba. Nuo aramėjų, hebrajų ir kitų semitų šakos vidurinės grupės šiaurės vakarų kalbų sirų kalba skiriasi fonetikos, leksikos, gramatikos ypatybėmis. Naudotos 3 sirų rašto atmainos: estrangelas (seniausias), nestorijonų, jakobitų.
Sirų kalbos abėcėlę sudaro 22 priebalsiai (balsiai nežymimi):
Brožos valsčius
Brožos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietryčių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Broža.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Emanuelė ir Lolita
Emanuelė ir Lolita – 1976 m. Prancūzijoje sukurtas erotinis filmas.
Turinys
Emanuelė – pasiturinti verslininkė, keliaujanti po Aziją sraigtasparniu, kurį pilotuoja jos vyras. Tailande jie susipažįsta su jauna mergina Thiva, kurią sužavi Emanuelė. Jaunoji Lolita ima mėgdžioti vyresnę Emanuelę, mokytis šios manierų ir elgesio, kol galiausiai suvilioja ir jos meilužį, ir vyrą...
C1
C1 gali reikšti:
Legg Mason
Legg Mason, Inc. – tarptautinė investicijų valdymo įmonė, kuri specializuojasi turto valdymo srityje. Ši bendrovė savo veiklą pradėjo 1899 m., kaip finansų maklerio įmonė, tačiau vėliau pradėjo telktis investicijų valdymo srityje. Legg Mason veikia pagal diagiavaldytojų verslo modelį. Kiekviena bendrovės antrinė įmonė yra savarankiška ir specializuojasi tam tikrame turto valdymo pramonės segmente. Legg Mason siūlo akcijų, pastovių įplaukų, alternatyvių investicijų bei likvidaus turto valdymo produktus. Legg Mason valdo daugiau kaip $670 mlrd. USD vertės turtą.
Krasnaja Poliana
miniatiūra|250px|right|Vienas iš keltuvų Krasnaja Poliana (, 'raudona laukymė') – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, Krasnodaro krašte, priklausanti kurortinio Sočio Adlerio rajonui. 2013 m. turėjo 4666 gyv.
Istorija
Nuo seno apylinkės priklausė abchazų gentims. Vietos aūlas vadinosi Kbaade. 1864 m. gegužės 21 d. čia susitiko keli Rusijos kariuomenės daliniai, kurie Kaukazo karo baigties proga surengė paradą ir maldą. Caro šeimos garbei gyvenvietę nuspręsta pavadinti Romanovsku. 1869 m. įkurta gyvenvietė Romanovskojė. 1878 m. čia apsigyveno persikėlėliai iš centrinės Rusijos, Stavropolio ir Estijos – rusai, graikai (gelbėjosi nuo osmanų persekiojimo), estai.
Naujasis Romanovsko vardas neprigijo. Dabartinį vardą įgijo oficialiai 1920-ųjų metų pabaigoje, nes slėnyje rudenį raudonuojantys paparčiai čia atsikėlusiems žmonėms priminė raudoną laukymę ir šią vietą nuo seno vadino Krasnaja Poliana.