cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristupas Dorohostaiskis
Šeima
1597 metais antrą kartą vedė Sofiją Radvilaitę (1577−1614), Naugarduko vaivados Mikalojaus Radvilos dukterį ir LDK raikytojo Jurgio Chodkevičiaus našlę. Vaikai nuo antros santuokos: Dorotė ir Vladislovas.
Trečią kartą vedė Aleksandrą Vereščiak (m. 1614), nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo.
Hipika
thumb|left|150px„Hipika, arba Knygos apie žirgus“ – pirmasis žirgininkystės vadovėlis ne tik Lietuvoje, bet ir visoje Rytų Europoje. 1603 m. ji buvo išspausdinta Krokuvoje. Formatas toks, kad knygą galima pavadinti foliantu ( – standartinio popieriaus lapo, sulenkto pusiau). Jos pradžioje, kaip buvo įprasta tais laikais baroko galantiškajam stiliui, išspausdintas „prakilnus žodis maloningajam skaitytojui“ ir dedikacija valdovui Zigmantui Vazai. Veikalas turi keturias dalis, arba tuometine terminologija, susideda iš keturių knygų.
Odesos barbusas
Laikymas
Charakteris taikus, plaukioja grupėmis, aktyvios. Laikosi akvariumo viduriniame ir viršutiniame vandens sluoksniuose.
Žuvis nepretenzinga, visaėdė, bet linkusi į persirijimą. Rekomenduojama vandens temperatūra 24-26° C, pH 6,5-7,8, kietumas 4-20° dH. Rekomenduojama akvariumo talpa 50 l.
Negalima auginti su žuvimis turinčiomis ilgus ar plevenančius pelekus.
Finikas
Finikas (Phoenix) – arekinių (Arecaceae) šeimos palmių gentis, kuriai priklauso 14 rūšių. Šių palmių arealas driekiasi nuo Viduržemio jūros baseino ir tropinės Afrikos iki Pietryčių Azijos. Dauguma rūšių auga sausringose srityse, tačiau kelios auga pelkėtose vietose. Lapai plunksniški. Plačiausiai panaudojama finikų rūšis yra datulinis finikas, žinomas dėl savo vaisių – datulių.
Kristupas Dorohostaiskis
Hipika
Pirmojoje išdėstyta arklio kūno sandara, jo funkcionavimas (fiziologija), aprašytos pasaulyje išvestos žirgų veislės, jų savybės, arklių auginimas ir veisimas. Tarp žirgų veislių paminėti ir garsieji lietuvių žemaitukai. Antroje aprašomas žirgų dresavimas, mankštinimas, meistriško jojimo paslaptys. Pati didžiausia yra knygos trečioji dalis. Čia surinktos žinios apie įvairiuose kraštuose vartojamus pakinktus: apynasrius, žąslus, žaboklius, brizgilus ir t. t. Visa tai iliustruota 42 piešiniais, išraižytais vario lakštuose prityrusia kunigaikščių Radvilų dailininko ir kartografo Tomo Makausko ranka. Ketvirtoji leidinio dalis skirta arklių gydymui. Čia aprašytos jų ligos, gydymui naudojami vaistai ir jų vartojimas, taip pat sužeidimų gydymo būdai.
Iš teksto matyti, kad autorius – puikus žirgininkystės žinovas ir praktikas: jis vis pateikia pavyzdžių iš Radvilų žirgyno bei savojo, laikomo Ašmenoje. Stebina išsamumas ir labai gilus dalyko išmanymas. Veikalas, nors labai dalykiškas ir specifinis, parašytas gyvai, įdomiai, o tekstą paįvairina įterpti Vergilijaus eilių posmeliai.
„Hippika“ susilaukė nematyto pasisekimo visuomenėje. Išties tai buvo labai reikalinga knyga: juk neramiojo XVII amžiaus pradžia vertė bajorus daugiau laiko praleisti balne, o ne, tarkime, universitetų aulose ar pokylių salėse. Paklausos būta tokios, kad kaina augo kaip ant mielių. Įdomu, kad užmokesčio prašyta pagal knygos turinį. Už nenaują suskaitytą egzempliorių reikėjo duoti žirgą, o dar priedo – keturis auksinus. Knyga buvo leidžiama vis iš naujo neįtikėtinai ilgai – iki XIX a. vidurio. Iš viso buvo aštuoni jos leidimai. Gaila, kad vėlesniuose nesugebėta pakartoti puikiųjų T. Makausko graviūrų: jos buvo pakeistos prastokomis medžio raižinių kopijomis.
Šiandien „Hippiką“ turėtume vertinti kaip istorinį kultūros paminklą. Veikalas kalba apie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemės ūkio lygmenį, kuris kartu buvo ir vienas iš valstybės karinės galios ramsčių. Ši knyga – intelektualinis kūrinys, besilygiuojantis į geriausius to meto Europos pavyzdžius. Deja, Lietuvos bibliotekos šiandien neturi nė vieno pirmojo leidimo egzemplioriaus. Tokios knygos faksimilinis leidimas gražiai reprezentuotų mūsų mokslo ir kultūros ištakas, ypač artėjant valstybės tūkstantmečio jubiliejui. Antraip mūsų tautos išauginti kultūros vaisiai ir toliau puoš tik kaimynų stalą…
Martin Luther
Martynas Liuteris (tikrasis vardas – Martin Luder; 1483 m. lapkričio 10 d. Eislėbenas, Šventoji Romos imperija – 1546 m. vasario 18 d. Eislėbenas, Šventoji Romos imperija) – protestantiškosios reformacijos pradininkas, vienuolis augustinas, teologas, siekęs bažnyčios reformų išvengiant skilimo. Jo Biblijos vertimas laikomas vienu svarbiausių Biblijos vertimų. Liuterio mokymas tapo protestantizmo judėjimu – liuteronizmu.
Kilmė
thumb|left|Namas kuriame gyveno Liuteris nuo 14 iki 17 metų amžiaus
Genijus, du bendrininkai ir naivuolis
Genijus, du bendrininkai ir naivuolis  – 1975 m. režisieriaus Damiano Damiani sukurtas vesternas, pasakojantis apie trijų sukčių Džo, Liusi ir Garvežio Bilo planą išvilioti iš majoro Keboto 300 tūkst. dolerių. Tam Garvežiui Bilui tenka persirengti žuvusiu pulkininku, tačiau melas greitai išaiškėja, o pagrindiniai veikėjai pradeda įtarinėti vienas kitą besistengiant apmulkinti kitus du.
Martin Luther
Studijos
Nuo 1501 iki 1505 Liuteris mokėsi Erfurto universitete Tiuringijoje ir gavo menų magistro („Magister Artium“) laipsnį filosofijos fakultete. Universitete mokėsi lotynų kalbos gramatikos, retorikos, logikos, etikos ir muzikos. Čia Liuteris susipažino su Aristotelio darbais, kurie nuo Tomo Akviniečio laikų vyravo viduramžių scholastikoje, tačiau Erfurte jau buvo kritikuojami nominalizmo šalininkų.
Pagal tėvo valią Liuteris tęsė mokslus teisės srityje. Tačiau 1505 m. liepos 2 d. grįždamas namo prie Štoternhaimo (Stotternheim) buvo užkluptas audros, beveik nutrenktas žaibo jis buvo mirtinai išgąsdintas ir prisiekė kalnakasių globėjai šventajai Onai, kad jei išgyvens taps vienuoliu. Dėl šios priesaikos, nepaisant tėvo valios, jis įstojo į augustinų eremitų vienuolyną Erfurte. Čia jis pavyzdingai laikėsi ordino regulos ir jau 1507 m. vasario 27 d. buvo įšventintas į kunigus.
Piteštis
Piteštis – miestas pietų Rumunijoje, prie Ardžešo upės; apskrities centras. Išvystyta naftos, chemijos, gumos, mašinų pramonė (gaminami automobiliai).
Martin Luther
Protestantizmas
thumb|left|Medinis M. Liuterio atvaizdas, apvertus matomas, kokį jį įsivaizdavo priešai
1508 m. jis buvo pakviestas į naujai įsteigtą Vitenbergo universitetą. 1512 m. tapo Vitenbergo universiteto teologijos daktaru ir pamokslininku. Vitenberge Liuteris susipažino su P. Melanchtonu, kuris vėliau tapo ištikimu jo bendražygiu. Įsikūręs augustinų vienuolyne, skaitė paskaitas ir kartu pamokslavo savo būsimo globėjo Saksonijos kurfiursto Frydricho pilies bažnyčioje. Po ketverių metų tapo teologijos daktaru.
Dirbdamas sielovadinį darbą, Liuteris klausykloje girdėdavo apie pragaištingas Tecelio (Tetzel) nemokšiško atlaidų skelbimo pasekmes ir pasipiktinęs tuo metu paplitusiu indulgencijų pardavinėjimu, jis paskelbė apie atlaidų esmę bei jų praktiką 95-iose diskusinėse tezėse ir 1517 metų spalio 31 dieną išsiuntė kompetetingiems vyskupams: Magdeburgo-Mainco arkivyskupui Albrechtui Brandenburgiečiui ir Brandenburgo vyskupui Jeronimui Šulcui. Jis buvo įsitikinęs, kad kelia neišspręstą ir aktualią problemą. Savo asmeniniame prie tezių pridėtame rašte jis prašė paaiškinimo ir drauge reikalavo sudrausminti atlaidų skelbėjus. Tezes jis pasiuntė tik minėtiems vyskupams ir mokytiems draugams: Johanui Langui Erfurte ir Kristofui Šeurliui Niurnberge. Pastarasis be Liuterio žinios, leido jas išspausdinti, ir jos, apėjusios visą Vokietiją, sulaukė netikėto atgarsio, kad net pats Liuteris buvo išsigandęs. Daugelis matė tezėse tik atvirą protestą, o ne gilesnę teologinę potekstę. Romoje sudaryta komisija reikalavo atskirti M. Liuterį nuo bažnyčios, tačiau tuometinis popiežius, mokslininkų ir menininkų globėjas Leonas X atmetė šį reikalavimą. Siekiant nuraminti maištingą tezių autorių, jam buvo pasiūlytas kardinolo titulas. Tik po disputo su katalikų teologais Leipcige, kuriame jis atvirai parėmė inkvizicijos sudegintą J. Husą, M. Liuteris 1520 m. buvo atskirtas nuo bažnyčios.
Protestuodamas jis viešai sudegino atskyrimo nuo bažnyčios bulę. Iškviestas į Vormse sušauktą reichstagą, M. Liuteris drąsiai ir atvirai gynė savo įsitikinimus ir už tai imperatoriaus ediktu buvo paskelbtas už įstatymo ribų. Persekiojamą M. Liuterį priglaudė Saksonijos kurfiurstas Frydrichas savo pilyje Vartburge. Čia jis pradėjo versti į vokiečių kalbą Bibliją. Netrukus M. Liuteris vėl buvo pakviestas sugrįžti į Vitenbergą.
1530 m. Liuteris pritarė Pilypo Melanchtono sukurtam „Augsburgo išpažinimui“. Dėl to kilo nesutarimų su imperatoriumi, tačiau Liuteris buvo įsitikinęs, kad Evangeliją reikia ginti, kai tik ji yra puolama. 1537 m. Liuteris parašė „Šmalkaldeno straipsnius“, išdėstydamas savo doktriną; šį dokumentą pasirašė didžioji liuteronų teologų dalis.
Buvo tardomas, tačiau ankstesnis M. Liuterio reformacijos radikalizmas buvo jau išblėsęs. Martynas palaikė kunigaikščių ir biurgerių interesus, o valstiečių karo (1524–1526 m.) atžvilgiu užėmė reakcingą poziciją, reikalavo kruvino susidorojimo su sukilusiais valstiečiais. Paskutiniuosius gyvenimo metus praleido Vitenberge. Sulaukęs 42 metų, Liuteris atmetė celibatą ir vedė, susilaukė šešių vaikų. Mirė staiga nuo širdies smūgio kelionės į Eislėbeną metu.
Kūryba
thumb|[[Vartburgo pilis]] M. Liuterio literatūrinis palikimas gausus ir įvairus žanriniu požiūriu. Jaunystėje jis mėgo eiliuoti lotynų kalba, rašė pamfletus, religines giesmes, politinius ir religinius atsišaukimus, pedagoginius, teologinius ir filosofinius traktatus.
San Bernardo do Kampas
San Bernardo do Kampas  – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, 22 km nuo San Paulo (jo aglomeracijoje). Automobilių ir kitų mašinų gamybos, chemijos, tekstilės, medienos apdirbimo pramonė. Veikia keli privatūs universitetai bei San Paulo universitetų fakultetai.
Martin Luther
Kūryba
Be minėtų 95 tezių, svarbią reikšmę reformaciniam sąjūdžiui turėjo tokie M. Liuterio raštai: atsišaukimas „Į krikščioniškąją vokiečių tautos bajoriją dėl krikščioniškojo luomo reformos“ („An den christlichen Adel deutscher Nation von des christlichen Standes Besserung“, 1520 m.), teologiniai traktatai lotynų kalba „Apie babiloniškąją bažnyčios nelaisvę“ („De captivitate Babylonica ecclesiae praeludium“, 1520 m.) ir „Traktatas apie krikščionio laisvę“ (1520 m. pirmiausia pasirodė glaustas jo variantas vokiečių kalba – „Von der Freiheit eines Christenmenschen“, o paskui tais pačiais metais platesnis variantas lotynų kalba – „Tractatus de libertate christiana“), politinis traktatas „Apie pasaulinę valdžią…“ („Von welticher Obrigkeit …“, 1523 m.), poleminis veikalas „Apie vergiškąjį apsisprendimą“ („De servo arbitrio“, 1525 m.), nukreiptas prieš Erazmo Roterdamiečio traktatą „Apie laisvą apsisprendimą“.
San Bernardo do Kampas
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1553 m. ir pavadinta Vila de Santo André da Borda do Campo de Piratininga. Ji laikoma pirmąja portugalų gyvenviete Brazilijoje, kuri buvo įkurta ne vandenyno pakrantėje. Vėliau dėl indėnų antpuolių ji apleista ir atkurta tik 1812 m. San Bernardo do Kampui savivaldybės statusas suteiktas 1890 m., tačiau 1938–1945 m. jis priklausė Santo Andrės savivaldybei.
Martin Luther
Kūryba
Liturgikai taip pat svarbus 45-os psalmės motyvais sukurtas choralas „Dievas – prieglauda mūsų, tvirtovė“ („Ein feste Burg ist unser Gott“), tapusio Reformacijos himnu, jos „Marseliete“, kaip jį pavadino F. Engelsas ir H. Heinė.
Vienas svarbiausių M. Liuterio nuopelnų – Biblijos vertimas į vokiečių kalbą. Taip buvo padėti pamatai ir bendrinės vokiečių kalbos normoms. Be to, M. Liuteris parengė garsiuosius protestantiškuosius Didįjį ir Mažąjį katekizmus, paliko nemažą pluoštą įvairaus turinio pamfletų, publicistinių darbų, Biblijos komentarų.
Lovelio observatorija
thumb|right|260px|Lovelio observatorija
Lovelio observatorija – observatorija Arizonoje, JAV. Ji buvo įkurta 1895 m. Persovalio Lovelio Marso planetai stebėti. Šiuo metu ši observatorija garsėja planetų stebėjimais. Nuo P. Lovelio laikų joje smarkiai padaugėjo įvairios aparatūros, veikia didelio skersmens teleskopas. Observatorija turi 61 cm teleskopo skersmens reflektorių.
Binduros rajonas
Bindura – vienas iš septynių rajonų Vidurio Mašonalando provincijoje, Zimbabvėje. Rajono administracinis centras – Bindura.
Lietuvos etnokosmologijos muziejus
thumb|250px|Lietuvos etnokosmologijos muziejus thumb|250px|Kosminiai muziejaus pastatai thumb|250px|80 cm teleskopas Lietuvos etnokosmologijos muziejus – Lietuvos observatorija ir muziejus Molėtų rajone, netoli Kulionių kaimo, prie Želvų ežero, apie 70 km į šiaurę nuo Vilniaus arba apie 12 kilometrų į šiaurės rytus nuo Molėtų - netoli nuo magistralės Vilnius - Utena.
Istorija
1969 m. Molėtų rajone, 12 km nuo Molėtų, ant Kaldinių kalvos 200 m aukštyje virš jūros lygio, pastatyta nauja Molėtų astronomijos observatorija. Lietuvos etnokosmologijos muziejaus idėjos autoriai – Molėtų astronomijos observatorijos personalo vadovas dr. Gunaras Kakaras ir Puslaidininkių fizikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis dr. Libertas Klimka, sumanę susieti etnologiją su astronomija per lietuvių tautos sąsajas su dangumi, Saule, Mėnuliu, žvaigždėmis ir sudaryti galimybę eiliniams žmonėms, ne mokslininkams, pamatyti žvaigždžių pasaulio vaizdus pro teleskopą, išgirsti atsakymus į juos jaudinančius klausimus. 1978 m. minint 125-ąsias senosios Vilniaus universiteto astronomijos observatorijos metines, L. Klimkos iniciatyva Molėtų astronomijos observatorijos viename teleskopo bokšto aukšte atidarytas visuomeninis muziejus, kur be pagrindinių eksponatų, senosios Vilniaus observatorijos teleskopų, jau buvo pirmieji etnografiniai eksponatai vienu ar kitu aspektu atspindintys tautos ryšį su Dangaus pasauliu.
Savaitraštyje „Literatūra ir menas“ buvo paskelbtas programinis straipsnis apie etnokosmologiją, kaip naują kultūros ir mokslo fenomeną. 1990 m. kovo 15 d. Lietuvos mokslų akademijos prezidiumo nutarimu įsteigtas Etnokosmologijos muziejus, kaip atskiras eksperimentinės laboratorijos „Eksma“ padalinys. Vėliau, Mokslų akademijos teikimu Etnokosmologijos muziejaus steigėju tapo Kultūros ir švietimo ministerija, o muziejus gavo naują pavadinimą – Etnokosmologijos centras. Ministeriją išskaidžius į dvi Etnokosmologijos centras perėjo Kultūros ministerijos žinion, o 1995 m. sugrąžintas pirminis pavadinimas ir muziejus tapo respublikinės kategorijos Lietuvos etnokosmologijos muziejumi. 1997 m. rugsėjo 17 d. Etnokosmologijos muziejuje paleistas pirmasis „Zeiss“ firmos muziejaus teleskopas. 2003 m. Etnokosmologijos muziejus įteisino pastatus ir žemę, ant kurių jie stovi.
Laimėtų „Phare 2000“ ir „Phare PPF“ konkursų rezultatas buvo muziejaus architektūrinė idėja, projektas ir pradėti statybos darbai. 2007–2008 m. atlikta muziejaus rekonstrukcija, kuri buvo finansuojama pagal Europos Struktūrinių fondų paramos sutartį „Lietuvos etnokosmologijos muziejaus turistinio komplekso paslaugų plėtra“. Biudžetą sudarė 22,317 mln. litų, iš kurių 2,67 milijonų skyrė ir Lietuvos kultūros ministerija. Statybai ir rekonstrukcijai skirta 19,942 milijonų litų. Projekto autoriai Ričardas Krištapavičius ir Andrius Gediminas Gudaitis. Statybos ir rekonstrukcijos darbus atliko UAB „Mitnija“. Kartu nupirktas modernus, Riči-Kretjeno sistemos 80 cm skersmens lankytojams skirtas teleskopas, vaizdo ir garso aparatūra.
Muziejus
Pagrindinis Lietuvos etnokosmologijos muziejaus uždavinys yra rinkti, kaupti, sisteminti, saugoti, moksliškai tyrinėti ir teikti lankytojams informaciją apie žmogaus ir žmonijos santykį su Kosminiu pasauliu. Muziejų sudaro trys dalys:
San Visentė
San Visentė (,  – 'Šv. Vincentas') gali reikšti:
Miestai:
Kiti objektai:
Galvonis
Galvonis (Encephalartos) – zamijinių (Zamiaceae) šeimos augalų gentis.
Paplitęs Afrikoje. Auga pievose, miškuose, pakrančių krūmynuose.
Europos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Europos šalių futbolo varžybų nugalėtojai 2006–2007 m. sezone:
Inašikio apskritis
Inašikis (稲敷郡; Inashiki-gun) - apskritis, įsikūrusi Ibarakio prefektūroje, Japonijoje.
Mergužėlė
Mergužėlė – ežerėlis Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Vievio, Strošiūnų miške. Ežeras beveik apvalus, jo skersmuo ~ 0,065 km. Altitudė 118,5 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Žiežmaros upės baseinui.
Inašikio apskritis
2003 m. duomenimis, čia gyveno 77 059 žmonės.
Esamos
Apskritį sudaro 2 miesteliai ir 1 kaimas
Grand Theft Auto (kompiuterinis žaidimas)
Grand Theft Auto – pirmasis GTA serijos žaidimas, pagal kurį buvo sukurti kiti serijos žaidimai.
Aplinka
thumb|left|Žaidimo aplinka Grand Theft Auto žaidimo aplinką sudaro tris miestai: Liberty City, Vice City, San Andreas. Šie miestai yra panašūs tarpusavyje, bet kiekvienas turi savų skirtumų. Būtent šie miestai ir atsirado naujosiose GTA dalyse, kur jau buvo naudojama 3D vaizdavimas. Miestas San Andreas yra Kalifornijos valstijos dalinė netiksli kopija. Liberty City kaip ir San Andreas yra dalinės netikslios kopijos, kurios atspindi Niujorko miestą, tačiau žaidime Liberty City nelabai panašus į Niujorką. Vice City žaidime atitinka Majamį, tai tiksliausia miesto kopija šiame žaidime, nes jaučiasi Majamio aplinka. Tačiau visi miestai panašūs, kadangi pastatai beveik nesiskiria, automobiliai ir žmonės tokie patys.
Misijos
Beveik visos misijos prasideda, gavus informacijos iš telefoninių būdelių, kurios yra išsidėsčiusios visame mieste. Rasti jas nesunku, kadangi reikia keliauti sekant geltoną rodyklę, kuri nurodo vietą. Gavus misiją, kitos misijos pradėti negalima, kadangi reiks baigti jau vykdomą misiją. Visos misijos skirtingos, tačiau daugiausiai jose reikės nužudyti žmones, pavogti automobilius ir bėgti nuo policijos.
Vlkolinecas
Vlkolinecas  – kaimas Žilinos krašte Slovakijoje, Ružomberoko miesto kaimynystėje, vienas iš 10 šalies etnografinių kaimų–muziejų, UNESCO pasaulio paveldo objektas. Kaimas įsikūręs 718 m aukštyje virš jūros lygio, užima 7.97 m² plotą, jame gyvena 35 žmonės. Istoriniuose šaltiniuose minimas nuo 1376 m.
Paveldas
Nuo 1993 m. įtrauktas į UNESCO paveldo sąrašą kaip nepaliestos vientisos liaudies architektūros ansamblis, būdingas šiaurės Karpatų regionui, atitinkantis kriterijus IV ir V. Čia dominuoja tradicinės rąstų trobos ant akmeninių pamatų, dengtos skiedrų stogais, nudrėbtos moliu ir nubalintos ar nudažytos kitomis spalvomis, kokios dažniausiai ir yra renčiamos kalnų rajonuose. Kaime stovi virš 45 rąstinių namų, kurių kiekviename yra po 2–3 kambarius, prie jų – ūkiniai ir pagalbiniai pastatai. Kaimo centrinė gatvė leidžiasi palyginti stačiu šlaitu. Taip pat saugomos ir barokinė koplyčia su XVIII a. statyta varpine. Dauguma statinių kaime datuojami XIX a. Namuose nr. 16 ir 17 įrengti liaudies buities muziejai su etnografinėmis ekspozicijomis, kuriose atsispindi istorinė vietos žmonių praeitis, kasdienio gyvenimo buitis ir darbai.
Jakob Tydäus
Jakob Tydäus (1628 m. kovo 24 d. Klaipėdoje – 1700 m. rugsėjo 27 d. Žuvininkuose) – istorikas, teologas.
Biografija
Gimė 1628 m. kovo 24 d. Klaipėdoje. Baigė mokyklą Dancige. 1650 m. pradėjo studijuoti teologiją Halės-Vitenbergo universitete. 1654-1656 m. mokėsi Rostoko universitete filosofiją. Nuo 1659 m. dirbo dėstytoju Karaliaučiaus universitete. Nuo 1669 m. dirbo kunigu Žuvininkuose, kur ir mirė 1700 m. rugsėjo 27 dieną.
Turda
Turda – miestas vidurio Rumunijoje, prie Ariešo upės. Išvystyta statybų, stiklo, keramikos, chemijos, maisto pramonė.
Tegyvuoja Italija!
Juosta buvo nominuota Oskarui Geriausio filmo užsienio kalba kategorijoje 1979 m.
Will.i.am
William James Adams, Jr. (g. 1975 m. kovo 15 d.) – amerikiečių hiphopo atlikėjas, šokėjas, aktorius, įrašų prodiuseris ir dainų autorius, geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu will.i.am. Jis yra vienas iš grupės „The Black Eyed Peas“ įkūrėjų. Taip pat jis yra įkūręs savo įrašų kompaniją pavadinimu „will.i.am music group“.
Asmeninis gyvenimas
thumb|200px|left|Will, Sheryl Crow, Herbie Hancock po pasirodymo [[Barakas Obama|Barako Obamos inauguracijoje]] Užaugo Los Andžele, Kalifornijoje. Jo tėvai kilę iš Jamaikos. Los Andžele jis lankė John Marshall vidurinę mokyklą, kur ir susitiko apl.de.ap. Will taip pat buvo Apl patėvio Hudgens kambarioko sūnėnas. Will. i.am yra vienas iš hiphopo grupės „Black Eyed Peas“ įkūrėjų. Šią grupę su savo draugu apl.de.ap įkūrė 1995 m. Prieš įkuriant grupę, will. i.am lankė Mados dizaino ir prekybos institutą Los Andžele. Čia 2001 m. jis pradėjo kurti savo drabužių liniją pavadinimu „i. am“, kuri oficialiai debiutavo 2005 metais Las Vegase, „Magic“ drabužių prekybos šou. Jis taip pat yra „Black Eyed Peas“ dizaineris.
2008 m. sausio mėnesį will. i.am parašė dainą „Yes we can“, kuri palaikė Barack Obama kandidatūrą į JAV prezidento postą. Klipą režisavo vyriausias Bob Dylan sūnus Jesse Dylan. Šiame klipe pasirodė tokios įžymybės kaip: Nicole Scherzinger, Scarlett Johansson, John Legend ir kt. Dainos „Yes we can“ žodžiai buvo paimti iš Barack Obama kalbos, pasakytos 2008 metų sausio 8 dieną. Klipą „Youtube“ svetainėje per pirmąją savaitę peržiūrėjo daugiau nei 4 mln. žmonių. Will. i.am dėl šio klipo laimėjo „Webby Award“ apdovanojimą „Metų artisto“ kategorijoje.
2008 m. vasario 29 d. buvo išleistas ir antrasis klipas „We Are the Ones“. Jame pasirodė tokios garsenybės kaip: Jessica Alba, Ryan Phillippe, Eric Mabius, Taboo, Macy Gray ir kt.
Skandalai
2009 m. birželio 22 d. tinklaraštininkas Perez Hilton apkaltino will. i.ir jo komandą užpuolimu Toronte po 2009 m. „MuchMusic Video Awards“ apdovanojimų šou. Will ir Perez konfliktas įvyko po to, kai Perez savo tinklaraštyje šaipėsi iš Fergie bei naujų „Black Eyed Peas“ dainų.
Nors Will buvo apkaltintas, policija pateikė kaltinimus will. i.am vadybininkui Liborio Molina.
Atban Klann
Apl ir will. i.am sukūrė breiko grupę pavadinimu „Tribal Nation“ ir dažnai apsirodydavo Pietų Kalifornijos vakarėliuose ar koncertuose. Nuo 1992 m. iki 1995 m. breiko grupė persiorientavo į muzikos grupę pavadinimu „Atban Klann“ („A Tribe Beyond a Nation“). Be Apl ir will. i.am, grupėje buvo MC Mookie Mook, Dante Santiago ir prodiuseris DJ Motiv8. „Atban Klann“ buvo pasirašiusi kontraktą su įrašų kompanija „Ruthless Records“, debiutavo atlikėjo Eazy-E EP’o „5150: Home 4 tha Sick“ dainoje „Merry Muthaphuckkin' Xmas“. Netrukus grupė įrašė ir turėjo išleisti 1992 m. spalio 6 d. savo debiutinį studijinį albumą „Grass Roots“. Po 2 metų grupė išleido pirmąjį singlą iš albumo – „Puddles Of H20“. Dainos vėliau iš albumo buvo „nutekintos“, o viršelis padarytas iš Apl.de.ap ir Will 1X „Bridging The Gap“ foto sesijų. Tačiau dėl nežinomų priežasčių albumas buvo neišleistas ir 1995 m. po Eazy-E’s mirties, įrašų kompanija nutraukė sutartį su grupe. Will 1X pakeitė savo vardą į will. i.am, prie Atban Klann dueto prisidėjo Taboo, ir susikūrė nauja grupė „Black Eyed Peas“. 1998 m. birželio 30 d. išėjo pirmasis BEP albumas „Behind the Front“, ir dauguma dainų buvo demo dainos, skirtos „Grass Roots“ albumui.
The Black Eyed Peas
thumb|right|Will koncerte su „Black Eyed Peas“ Savo muzikinę karjerą Will. i.am pradėjo grupėje „Black Eyed Peas“. Grupė pasirašiusi kontraktą su įrašų kompanija „Interscope Records“, 1998 m. išleido debiutinį albumą „Behind the Front“. Albumas susilaukė kritikų labai gerų atsiliepimų. Singlas „Joints & Jams“ iš albumo, tapo „Oskaru“ apdovanoto filmo „Bulvortas“ vienu iš garso takelių. Taip pat 1999-ųjų metų MTV vaizdo klipų apdovanojimuose „Joints & Jams“ vaizdo klipas buvo nominuotas „Geriausių specialiųjų efektų“ kategorijoje. Antrasis grupės studijinis albumas „Bridging the Gap“ buvo išleistas 2000 m. Vienas šio albumo singlas, daina „Request Line“, atlikta su dainininke Macy Gray, pakilo į JAV Top 40-uką ir tapo pirmuoju kiek žymesniu grupės hitu. 2001-ųjų balandį tope apsilankęs kūrinys sulaukė dėmesio ir MTV apdovanojimuose – ten jis buvo nominuotas geriausio hip-hopo vaizdo klipo kategorijoje. Buvo parduota daugiau nei 1,2 milijono –Bridging the Gap albumo kopijų visame pasaulyje. Po trečiojo albumo „Elephunk“ sėkmės grupė išpopuliarėjo ir kiti du albumai taip pat pasiekė aukštas vietas topuose.
Prodiuserio karjera
Will.i.am taip pat yra labai geras prodiuseris. Jis yra prodiusavęs tokias žvaigždes ir muzikos grupes kaip: Pussycat Dolls, John Legend, Ricky Martin, Sérgio Mendes, Busta Rhymes, Justin Timberlake, Fergie, Nas, Ciara, Macy Gray ir Michael Jackson. Will. i.am taip pat galima išgirsti Flo Rida debiutiniame albume „Mail on Sunday“, kur jis atlieka su FloRida dainą „In The Ayer“, ir Usher naujausiame albume „Here I Stand“, daione „What’s Your Name“. Taip pat jis kartu su Robin Antin įkūrė merginų grupę „The Paradiso Girls“, kuri 2009 m. išleido debiutinį albumą.
Solo karjera
2001 m. spalio 2 d. will. i.am išleido savo solinį debiutinį studijinį albumą „Lost Change“. Taip will. i.am tapo pirmuoju „The Black Eyed Peas“ nariu, kuris išleido solo albumą. Albumas nepasiekė komercinės sėkmės ir tik vienintelei dainai „I Am“ buvo sukurtas vaizdo klipas.
2007 m. rugsėjo 25 d. išėjo trečiasis will. i.am studijinis albumas „Songs About Girls“. will. i.am’s savo MySpace TV video sakė, jog jis jaučiasi lyg tai būtų jo debiutinis studijinis albumas, o pirmieji du buvo tiesiog produkcijos rinkiniai. Albumas debiutavo #38 vietoje Billboard 200 topų sąraše ir per pirmąją savaitę buvo parduota tiktai 21 000 albumo kopijų. Albumas buvo atestuotas auksiniu Lenkijoje.
Pirmasis singlas iš albumo buvo „I Got It from My Mama“, kuris Billboard Hot 100 tope debiutavo tiktai #93 vietoje. Aukščiausia pasiekta vieta šiame tope yra 31. Kanadoje ši daina debiutavo #41 vietoje. will. i.am sukūrė „I Got It from My Mama“ remiksą, kuriame panaudoti „Daft Punk“ dainos „Around the World“ elementai. Daft Punk neleido will. i.am naudoti jų dainos will singlo remikse. Tačiau buvo sukūrtas remikso vaizdo klipas su „The Paradiso Girls“.
„Heartbreaker“ yra antrasis singlas iš albumo, įrašytas kartu su „Girls Aloud“ grupės nare Cheryl Cole. Daina debiutavo #74 pozicijoje JK singlų tope. The song entered the top twenty two weeks later. Galiausiai Jungtinėje Karalystėje daina pasiekė ketvirtąją vietą. „Heartbreaker“ debiutavo #49 vietoje Airijos singlų tope ir aukščiausia pasiekta šios dainos vieta šiame tope yra septintoji vieta. Tai yra kolkas sėkmingiausias will. i.am singlas per jo solinę karjerą. thumb|260px|Will „[[X-Men Origins: Wolverine“ premjeroje su filmo aktoriais]]
„One More Chance“ trečiasis singlas iš albumo „Songs About Girls“. Dainos bendraautoris yra Fernando Garibay. Daina buvo išleista 2008 m. rugpjūčio 25 d. Jungtinėjė Karalystėje. 2008 m. rugpjūčio 31 d. daina įžengė į Jungtinės Karalystės Singlų Topą #97 pozicijoje.
Aktoriaus karjera
will. i.am nesenai buvo pakviestas filmuotis 2009 metų filme „X-Men Origins: Wolverine“, tai vienas iš „X-Menai“ filmo tęsinių. Taip pat jis įgarsino vieną iš animacinio filmo „Madagaskaras: pabėgimas į Afriką“ personažą – Moto Moto, taip pat atliko ar prodiusavo daugelį šiame filme atliekamų dainų
Atlanta Motor Speedway
„Atlanta Motor Speedway“ – trapecijos (seniau ovalo) formos trasa, 1960 m. pastatytas Hemptone (Hampton), Džordžijos valstijoje, JAV. Jame stebėti lenktynių gali susirinkti daugiau kaip 125 000 automobilių sporto gerbėjų. 1997 m. ovalas buvo beveik visiškai perstatytas, ko rezultatas buvo trasos virtimas viena iš greičiausių trasų, aplankomų NASCAR organizuojamų lenktynių.
Be 1,54 mylios (2,48 kilometro) ilgio pagrindinio trapecijos formos ovalo, komplekse yra ketvirčio mylios (400 metrų) ilgio ovalas lenktynėms klasikiniais automobiliais, keturių kilometrų ilgio Tarptautinės automobilių federacijos pripažinta įprastinė trasa, asfaltuoti ir purvo ovalai, žiedas motokrosui, kartingo trasa, kelios drago juostos. 1994 metais trasos teritorijoje buvo surengtas kantri muzikos festivalis, kurį aplankė apie 200000 žmonių.
Pagrindinis ovalas dar neseniai buvo laikomas greičiausia trasa „Nextel Cup“ serijoje. Vidutiniai kvalifikacijos greičiai siekia iki 193 mylių (311 kilometrų) per valandą. Šiuo metu šiuos laurus yra nugvelbusi beveik identiška „Texas Motor Speedway“ trasa. Dar dvi trasos, galinčios pasigirti panašiais ar didesniais greičiais, yra kur kas ilgesni „Talladega Superspeedway“ bei „Daytona International Speedway“ supergreitkeliai, tačiau juose saugumo sumetimais yra taikomi specialūs variklių galios apribojimai.
Trasa yra įrengta intensyvių uraganų ir tornadų zonoje. 2004 m. rugsėjį ovalo teritorija tapo prieglauda žmonėms, atsitraukiantiems nuo uragano „Fransis“. 2005 m. birželio 2 d. ovalą nusiaubė antro lygio tornadas, buvo apgadinti statiniai bei nugriautas informacinis bokštelis. Žalos buvo iš viso padaryta už 40–50 milijonų JAV dolerių, tačiau viskas buvo atstatyta laiku kitoms NASCAR lenktynėms.
„Atlanta Motor Speedway“ rengė kelių pirmųjų „Indy Racing League“ čempionatų etapus, tačiau dabar rengia tik kėbulinių automobilių lenktynes. Iš viso ovale vyksta du „Nextel Cup“, po vieną „Busch Series“ bei „Craftsman Truck Series“ čempionatų (visi trys rengiami NASCAR) etapus. Be to, rengiamos po vienerias „American Speed Association“ ir „International Race of Champions“ lenktynes.
Girdėnai
Girdėnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Svirkų. Šalia Žvyrių, Valiūkiškės kaimai, 2 km nuo Svylos upės. 1 km nuo gyvenvietės įsikūręs Alių durpynas („DURPETA“).
Gyventojai
thumb|left|170px|Girdėnų kapinės thumb|left|170px|Kapinių koplytėlė
NK Hrvatski Dragovoljac
Zagrebo „Hrvatski Dragovoljac“ – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1975 m. Kroatijai tapus nepriklausoma valstybe, rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, o vėliau iškrito į antrą pakopą.
2020–2021 m. dominavo Antroje lygoje, tapo jos nugalėtojais ir po sezono buvo perkelti į aukščiausią šalies lygą.
2021–2022 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje, tačiau sezonas nesusiklostė ir liko dešimti, paskutinėje vietoje.
Pirma lyga (II pakopa)
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja. Iš dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje ir po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
Fotonas
Fotonas (gr. φως, phōs – šviesa) – elektromagnetinio lauko kvantas (elektromagnetinės sąveikos nešiklis), viena iš elementariųjų dalelių. Jis neturi elektros krūvio, rimties masės ir egzistuoja tik judėdamas šviesos greičiu. Jis yra bozonas su sukiniu lygiu 1. Žymimas simboliu γ.
Kvantinėje elektrodinamikoje sąveiką tarp dviejų dalelių, turinčių elektrinį krūvį, perduoda virtualūs fotonai. Sąveika vyksta vienai dalelei išspinduliuojant virtualų fotoną, kuris yra sugeriamas antrosios dalelės. Kuo didesnis elektrinis krūvis, tuo intensyviau išspinduliuojami fotonai. Dalelei išspinduliuojant arba sugeriant virtualų fotoną negalioja energijos bei judesio kiekio tvermės dėsniai, todėl ir sakoma, kad fotonas yra virtualus, o ne realus.
Sentenario rajonas
Sentenaris – vienas iš septynių rajonų Vidurio Mašonalando provincijoje, Zimbabvėje. Rajono administracinis centras – Sentenaris.
Švento Jono baptisterija
thumb|200px|right|Šv. Jono baptisterija '''Šv. Jono baptisterija' (Battistero di San Giovanni'') - seniausias pastatas Florencijoje. Ji ypatinga savo trejomis bronzos durimis, garsėjančiomis dideliu meniniu ir techniniu meistriškumu. Baptisterija (krikštykla) stovi Piazza del Duomo į šiaurę nuo Duomo vadinamos Santa Maria del Fiore katedros. Iki pat XIX amžiaus visi florenciečiai buvo krikštijami šioje baptisterijoje, kuri pripažinta mažąja bazilika.
Klimavičius
Klimavičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Klimavičienė (ištekėjusi moteris) ir Klimavičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Azoto rūgštis
Azoto rūgštis (pagal naujausią IUPAC nomenklatūrą nitrato rūgštis) – stipri neorganinė rūgštis. Cheminė formulė HNO3. Tai koroziją sukeliantis ir nuodingas junginys. Sukelia odos nudegimus. Net nuo mažos koncentracijos tirpalų oda kuriam laikui pagelsta. Todėl reikia imtis papildomų atsargumo priemonių dirbant su šia medžiaga.
Azoto rūgšties formos
Azoto rūgštis, kurios koncentracija yra didesnė nei 70 %, vadinama koncentruota. Jei koncentracija viršija 86 %, tokia azoto rūgštis vadinama rūkstanti azoto rūgštis. Rūkstanti azoto rūgštis skirstoma į baltą ir raudoną. Raudona spalva gali atsirasti, jei iš rūgšties išsiskiriantys raudonai rudi NO2 garai reaguoja su rūgštyje esančiu vandeniu ir taip pasigamina nitritinė rūgštis.
Cheminės savybės
Kambario temperatūroje rūgštis skyla ir po skilimo išsiskiriantys azoto oksidai matomi kaip geltoni, rudi ar raudoni dūmai. Dar greitesnis skilimas kaitinant šviesoje. Lygtis:
Oksidacinės savybės
Jei ji karšta ir koncentruota tai labiau linkusi reaguoti kaip oksidatorius. Praskiesta jau reaguoja panašiau kaip ir kitos stiprios rūgštys. Dėl tokių savybių H2 retai susidaro. Tik magnis ir kalcis išstumia vandenilį iš HNO3 „paprastai“, bet ir tuomet reikia šaldyti ir naudoti skiestą rūgštį.
Pasyvavimas
Koncentruota azoto rūgštis nereaguoja (tiksliau sakyti reaguoja nepalyginamai lėčiau nei skiesta) su dauguma metalų. Tai vadinama oksidaciniu pasyvavimu.
Baltymų atpažinimas
Baltymai reaguodami su koncentruota azoto rūgštimi – suyra, susidaro ryškiai geltonos spalvos medžiaga, tokia reakcija yra vadinama ksantoproteinine ir yra naudojama baltymams atpažinti.
Naudojimas
Visų pirma tai esminė medžiaga gaminant daugumą sprogmenų ir trąšų. Taip pat ji svarbi vaistų gamyboje. Azoto rūgštis panaudojama gaunant tokias medžiagas: Nitroglicerinas, TNT, RDX, PETN, Amonio nitratas.
Azoto rūgštis dar svarbi metalurgijoje, ypač tauriųjų metalų apdirbime. Azoto rūgšties mišinys su druskos rūgštimi dar žinomas kaip karališkasis vanduo, tai vienas iš nedaugelio reagentų tirpdančių net platiną ir auksą.
Kartais ji kaip stiprus oksidatorius naudojama raketų kurui.
Armėnijos futbolo varžybos 1993 m.
Armėnijos futbolo varžybos 1993 m.
Galutinė komandų rikiuotė
🛡️ PASTABA. Syunik Kapan klubas pasitraukė iš pirmenybių dar prieš jų pradžią.
Finalo rungtynės
--
Vladislovas Dorohostaiskis
Vladislovas Manvydas Dorohostaiskis (, 1611 m. – 1638 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos valstybės veikėjas, Lietuvos Tribunolo maršalka.
Biografija
Kilęs iš Dorohostaiskių giminės. Tėvas Kristupas Dorohostaiskis.
Netekęs tėvo, buvo globojamas dėdės Kristupo Radvilos. 1632–1633 m. studijavo Vokietijoje ir Olandijoje.
Nuo 1634 m. Abiejų Tautų Respublikos Seimo atstovas, Žiežmarių seniūnas. Nuo 1636 m. Lietuvos tribunolo maršalka, Lietuvos didysis taurininkas.
Nagi, vaikinai!
Nagi, vaikinai!  – 1972 m. italų sukurta komedija, kurioje pagrindinius vaidmenis atlieka Terensas Hilas ir Badas Spenseris. Šios juostos filmavimo metu Spenseris taip susižavėjo skraidymu, kad vėliau išsilaikė sraigtasparnio ir lėktuvo piloto licencijas.
Turinys
Filme pasakojama apie du bičiulius, kurie verčiasi įmituodami lėktuvų avarijas ir gaudami pinigus iš draudimo bendrovių.
Kartą jų lėktuvas iš tiesų sudūžta džiunglėse, netoli deimantų kasyklos, kuriai vadovauja ponas Ersas. Norėdami sudaryti šiam konkurenciją, bičiuliai imasi organizuoti prekių pristatymo į džiungles verslą, tačiau pastarasis neketina konkurentams veikti laisvai.
Noel Gallagher's High Flying Birds
Noel Gallagher’s High Flying Birds – britų roko grupė iš Mančesterio, susiformavusi 2011 m. Grupėje tėra vienas oficialus narys – gitaristas ir vokalistas Noel Gallagher, todėl grupė laikoma jo soliniu projektu. Šią grupę jis pradėjo po to, kai išsiskirstė jo ankstesnioji grupė „Oasis“. 2023 m. duomenimis, grupė yra išleidusi keturis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Council Skies“, išleistas 2023 m. birželį.
Grupės nariai
Dabartiniai nariai
Buvę nariai
Suvalkija
Suvalkija (Sūduva) – Lietuvos etnografinis regionas kairiajame Nemuno krante, apimantis didžiąją Lietuvos Užnemunės dalį (Marijampolės apskritį - Kalvarijos, Kazlų Rūdos, Marijampolės, Šakių ir Vilkaviškio rajonus, Kauno apskrities Kauno rajono pietinę ir Prienų rajono vakarinę dalis). XIX a. pab. vakarinėje regiono dalyje vartojamų kapsų ir zanavykų šnektų pagrindu susiformavo dabartinė bendrinė (literatūrinė) lietuvių kalba.
Istorija
Dabartinis Suvalkijos regionas iki XIII a. buvo apgyvendintas sūduvių (jotvingių) genties ir buvo Sūduvos arba Dainavos žemės dalis. Iki viduramžių pabaigos Suvalkijoje (Sūduvoje) gyventa trijų baltiškų etnosų: panemuniais – žemaičių ir lietuvių, o vakarinėje krašto dalyje (Vilkaviškio r. ir gretimoje Šakių r. dalyje) – nadruvių kilties prūsų.
Pirmaisiais lietuvių kovų su kryžiuočiais dešimtmečiais kraštas iš dalies virto dykra. Pagal Melno taikos sutartį (1422 m.) LDK sugrįžusią Užnemunę greitai rekolonizavo sulietuvėję karo pabėgėlių nadruvių palikuoniai bei kt. lietuvių naujakuriai. Šie persikėlėliai (daugiausia išeiviai iš būsimų Kauno, Raseinių ir Trakų pavietų teritorijos) atsinešė naujus gyvensenos įgūdžius bei papročius, tačiau suvalkiečių (sūduvių) etnografinės grupės susiformavimui didelės įtakos turėjo ir nadruvių substratas.
Po 1795 m. Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teritorija kairiajame Nemuno krante atiteko Prūsijos karalystei. Susiformavo Užnemunės regionas, kurio ūkinė visuomeninė raida iki XIX a. pb. (iš dalies ir kelis vėlesnius dešimtmečius) vyko izoliuotai nuo likusios Lietuvos iki XIX a. pab. Užnemunėje 1807 m., net keliasdešimčia metų anksčiau negu likusioje Lietuvos dalyje, panaikinta baudžiava ir valstiečiams suteikta asmens laisvė, o tai paskatino spartesnę ekonominę, socialinę, kultūrinę raidą.
Dėl geresnių socialinių, ekonominių bei kultūrinių sąlygų, žemdirbystei palankių derlingų žemių, regiono gyventojai tapo turtingiausiais XIX–XX a. Lietuvos ūkininkais, tuo laikotarpiu davė šaliai daugiausia išsilavinusių žmonių. Iš šio regiono yra kilę šeši iš dvidešimties Valstybės atkūrimo, Vasario 16-osios Nepriklausomybės akto signatarų, vienas iš jų – Lietuvos patriarchas Jonas Basanavičius. Šiame krašte gimė ir Lietuvos himno autorius Vincas Kudirka bei lietuvių bendrinės kalbos kūrėjas Jonas Jablonskis.
Po 1867 m., pertvarkius šiaurines Lenkijos Kongreso karalystės apskritis į naują Suvalkų guberniją vietoje Augustavo gubernijos (egzistavo 1815–1867 m., iki 1837 m. vadinta Augustavo vaivadija), Lietuvos Užnemunės teritoriją (be dabartinio Lazdijų r., anksčiau Seinų apskritis) pradėta vadinti „Suvalkija“. Suvalkų guberniją sudarė 7 apskritys: Augustavo, Suvalkų, Seinų, Kalvarijos, Marijampolės, Vilkaviškio ir Vladislavovo (Naumiesčio). Apie XIX a. pradžią visos 7 išvardytos apskritys dar buvo etniškai lietuviškos, tačiau iki XIX a. pab. beveik visi Augustavo ir Suvalkų aps. lietuviai sulenkėjo; po 1919–1920 m. Lietuvos ir Lenkijos ginkluoto konflikto šios apskritys (kaip ir dalis buv. Seinų aps.) atiteko Lenkijai.
XX a. aštuntajame dešimtmetyje Lietuvos TSR etnologai kartu su kalbininkais nusprendė regioną pavadinti Suvalkijos etnografine sritimi. Kiti pavadinimai, sinonimai iš kalbos buvo išstumti, įsitvirtino etnografinio regiono pavadinimas Suvalkija.
Atkūrus Nepriklausomybę, kai kurie šio etnografinio regiono visuomenės veikėjai pradėjo siekti, kad regionas būtų vadinamas Sūduva. Siekiant suderinti nuomones, pradėtas naudoti dvigubas šio etnografinio regiono pavadinimas - Suvalkija (Sūduva). Valstybinė lietuvių kalbos komisija 2013 m. vasario 28 d. nutarė įrašyti į Lietuvos vietovardžių sąrašą Sūduvà. . 2016 m. Etninės kultūros valstybės globos pagrindų įstatyme įtvirtintas Suvalkijos (Sūduvos) etnografinio regiono pavadinimas.
Akitos prefektūra
Akitos prefektūra  – Japonijos prefektūra, esanti Tōhoku regione, šiaurės Japonijoje. Sostinė – Akita.
Geografija
thumb|250px|Akitos prefektūros žemėlapis. Įsikūrusi šiaurinėje Honšiū dalyje, Akitos prefektūra turi pakrantę su Japonijos jūra vakaruose ir šiaurėje ribojasi su Aomorio prefektūra, rytuose – su Ivatės prefektūra, pietryčiuose – su Mijagio prefektūra ir pietuose – su Jamagatos prefektūra.
Akitos prefektūra yra stačiakampio formos, besitęsianti apie 181 km iš šiaurės į pietus ir 111 km iš vakarų į rytus. Ōu kalnai žymi rytinę prefektūros ribą, o aukštesnieji – Devos kalnai stovi ties prefektūros centru. Kaip ir kitoms šiaurinėms Japonijos zonoms, Akitos prefektūrai būdingos šaltos žiemos, ypatingai tiems taškams, kurie labiausiai nutolę nuo jūros.
Miestai
Akitos prefektūroje esti 13 miestų:
Miesteliai ir kaimai
Pateikiami miesteliai ir kaimai kiekvienoje apskrityje:
Ekonomika
Kaip ir daugelyje Tōhoku regiono prefektūrų, Aomori prefektūroje tebedominuoja tradiciniai verslai, tokie kaip ūkininkavimas, miškininkystė ir žvejyba. Akita taip pat žymi sakės gaminimu.
Turizmas
thumb|250px|left|Samurajaus namas Kakunodatėje. Vieta prie Tazavos ežero, kuriai būdingos karštos versmės (onsen), pritraukia turistus iš visos Japonijos. Be to, čia vyksta daug sezoninių festivalių (macuri), kurie pateikia tradicinę arba kaimišką Japoniją. Kakunodatė yra ypatingai žavus senas miestas, garsėjantis puikiai išlaikytais samurajų namais. Aojagi namas seniau buvo Odano Naotakės, žmogaus, kuris išleido pirmą modernų japonišką anatomijos vadovą, rezidencija. Šis namas dabar – muziejus su medicininių iliustracijų galerija ir tradiciniais amatais.
Sakalauskas
Pavardė Sakaláuskas, turinti slaviškos kilmės priesagą -auskas, dažniausiai, matyt, atsiradusi slavinimo keliu, pridėjus minėtą priesagą prie lietuviškos pavardės Sãkalas ar pakeitus ja lietuviškas patronimines pavardes (Sakaliū́nas, *Sakalaitis, *Sakalonis). Taip pat, kartais gali būti tiesiai iš slaviškų pavardžių, ir pan.
Alvito valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a., panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Kybartų rajonui (3 apylinkės) ir Vilkaviškio rajonui (1 apylinkė).
Gyvenvietės
-
1933 m. Alvito valsčiuje minimi šie kaimai:
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 4816 žmonės:
Girdijauskai
Girdijauskai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Turgelių, Baltarusijos pasienyje, šalia Merkio aukštupio, priešais Girdijauskų (Hardzijevcų) kaimą Baltarusijoje.
Paalantis
Paalantis – kaimas pietvakarinėje Plungės rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Kulių. Pietvakarinė kaimo dalis anksčiau buvo Klaipėdos rajone.
Guruvės rajonas
Guruvė – vienas iš septynių rajonų Vidurio Mašonalando provincijoje, Zimbabvėje. Rajono administracinis centras – Guruvė.
Malio herbas
thumb|right|200px|Malio herbas
Malio herbas – Malio valstybės herbas, patvirtintas 1973 m. spalio 20 d.
Herbo aprašas
Herbo skydas apvalus. Laukas žydras, kurio centre pavaizduota pilka Dženės mečetė, virš kurios sklando pilkas legendinis grifas. Po mečete – auksinė tekanti saulė, virš kurios – du juodi pusiau įtempti lankai, kurių strėlės nukreiptos įstrižai žemyn.
Skydo laukas turi nematomą žydrą bordiūrą su užrašais juodomis didžiosiomis raidėmis:
Swissporarena
Swissporarena – įvairių paskirčių stadionas Liucernoje, Šveicarijoje. Daugiausiai naudojamas futbolo varžyboms. Jame namų rungtynes žaidžia Šveicarijos Superlygos futbolo klubas FC Luzern. Stadionas pastatytas 2011 m. Talpina 16 800 žiūrovų. Swissporarena pastatyta vietoje nugriauto Stadion Allmend stadiono.
Istorija
2011 m. liepos 31 d. stadione buvo sužaistos pirmosios futbolo varžybos. Tarp FC Luzern ir FC Thun. Rungtynės baigėsi rezultatu 0–0.
Visureigis
thumb|right|300px|Visureigis [[Toyota Land Cruiser]] thumb|right|300px|Švedų vikšrinis sąnarinis visureigis transporteris [[BV-206]]
Visureigis − didelio pravažumo sausumos transporto priemonė, kuri gali važiuoti labai blogais keliais arba ir be kelių. Visureigius naudoja ginkluotosios pajėgos, gelbėjimo tarnybos, kompanijos ir institucijos, dirbančios vietovėse be kelių (pvz., geologai), turistai, medžiotojai ir kt.
Visureigiams būdinga:
Visureigiai būna:
Visureigis automobilis
Visureigio bruožai:
Janas (palydovas)
Janas – Saturno palydovas. Nuo Saturno yra nutolęs 151 472 km. Palydovo orbitinis periodas yra 0,694 paros. Janas yra netaisyklingos formos 194×190×154 km kosminis kūnas. Jo ryškis yra 14,4. Palydovas atspindi 60 % šviesos. Jis kartu su Epimetėjumi skrieja beveik ta pačia orbita.
Atradimas
Šį Saturno palydovą atrado prancūzų astronomas O. Dolfus 1966 m. 1980–1981 m. jo atradimą patvirtino kosminiai zondai Voyager. Palydovas buvo pavadintas senovės romėnų dievo Jano vardu.
Suginamis
Simboliai
Oficialus medis – japoninė kriptomerija (Cryptomeria japonica).
thumb|left|Suginamis Tokijo prefektūroje
San Visentė (Brazilija)
San Visentė  – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, saloje Atlanto vandenyno pakrantėje, 70 km nuo San Paulo, Santoso „miegamasis“ priemiestis. Maisto pramonė, rauginių medžiagų gamyba. Yra nedidelis žvejybos uostas. Vystomas turizmas.
Istorija
San Visentė yra pirmoji nuolatinė portugalų gyvenvietė Amerikoje. 1532 m. ją įkūrė portugalų keliautojas Martinas Afonsas de Soza ties tuometiniu vergų prekybos uostu. Miestas tapo San Vinsentės kapitonijos sostine. Vėliau San Visentę nustelbė iškilęs San Paulas. 1914 m. San Visentės sala tiltu sujungta su žemynu.
Vladas Mikėnas
miniatiūra|220px|right
Vladas Mikėnas (1910 m. balandžio 17 d. Taline, Estija – 1992 m. lapkričio 3 d. Vilniuje) – pirmasis profesionalus Lietuvos šachmatininkas, tarptautinės kategorijos teisėjas, žurnalistas, knygų apie šachmatus autorius.
Biografija
1929 m. baigė Talino rusų privatinę gimnaziją. 1929 m. Talino, 1930 m. Estijos šachmatų čempionas. 1930 m. spalio mėn. pradėjo šachmatų žurnalisto darbą – vedė šachmatų skyrelį laikraštyje „Esmaspaev“ („Pirmadienis“) estų kalba.
1944–1947 m. Kaune, 1948–1950 m. Vilniuje – Lietuvos sporto komiteto Metodinio-mokomojo skyriaus viršininkas. 1950 m. įkūrė Lietuvos šachmatų ir šaškių klubą, iki 1970 m. jo direktorius, 1970–1982 m. treneris. 1950–1990 m. žurnalo „Švyturys“, 1952–1972 m. laikraščio „Komjaunimo tiesa“, 1959–1987 m. dienraščio „Czerwony sztandar“ šachmatų skyrelio vedėjas. Nuo 1970 m. respublikinės reikšmės personalinis pensininkas. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Sportiniai pasiekimai
Yra laimėjęs prieš pasaulio čempionus A. Aliochiną, M. Botviniką, V. Smyslovą, M. Talį. Kombinacinio stiliaus žaidėjas.
1955–1962 m. Estijos didmeistrio Paulio Kereso treneris. 1964 m. sąjunginės kategorijos teisėjas, 1968 m. tarptautinės kategorijos teisėjas. 1983–1985 m. Pasaulio šachmatų pirmenybių vyr. teisėjas – teisėjavo partijoms: Garis Kasparovas – Aleksandras Beliavskis; Garis Kasparovas – Vasilijus Smyslovas; Garis Kasparovas – Anatolijus Karpovas.
Mikėno vardu pavadinta Mikėno sistema, kitaip dar Floro-Mikėno sistema ar Mikėno-Karlso sistema  Angliškajame debiute (ECO kodas A18). Valdovės žirgo gynyba dar vadinama Bogoliubovo-Mikėno gynyba. 2010 m. išleistas V. Mikėnui skirtas pašto ženklas (dail. Rimantas Tumasonis).
Mikėno sistema
Žinomas ir Mikėno variantas Nimcovičiaus gynyboje: