cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ne Hodžkino limfoma
Patogenezė
miniatiūra|B limfocitų brendimo stadijos ir atitinkamose stadijose iš jų išsivystančios ligos Ne Hodžkino limfomos išsivysto iš B limfocitų ir T limfocitų kilmės ląstelių. Šių limfomų didelė įvairovė pagrįsta ilgu limfinės ląstelės brendimu ir daugybe tarpinių formų hemopoezės eigoje. Kiekvienoje iš brendimo stadijų sutrikus limfinės ląstelės brendimui ir susikaupus mutacijoms, jis gali virsti vėžine ląstele ir duoti pradžią vienam iš daugelio limfomos tipų (žr. klasifikaciją).
Simptomai
Dažniausias simptomas yra limfinių mazgų padidėjimas, dažniausiai kaklo, pažastų, kirkšnių srityse. Dažniau nei Hodžkino limfomos atveju nustatomas ekstranodalinis ligos plitimas. Limfoma gali pažeisti ir infiltruoti praktiškai bet kurį organą ir audinį. Odos infiltracija būdingesnė T-limfocitų kilmės limfomoms. Dalis NHL gali manifestuoti kaip leukemija, su kaulų čiulpų infiltracija ir piktybinėmis ląstelėmis periferiniame kraujyje. Dažniausiai pacientai skundžiasi B simptomais.
Klasifikacija
NHL klasifikacija labai sudėtinga ir nežinant kraujodaros sistemos histologijos, fiziologijos ir patologijos pagrindų eiliniam skaitytojui, neturinčiam medicininio išsilavinimo bus sunkiai suprantama. Dėl istorinių priežasčių ir siekiant lengvesnio supratimo verta paminėti dar 1970 metais vokiečių profesoriaus K. Lennert sukurtą Kylio klasifikaciją, kuri paskutinį kartą buvo peržiūrėta 1992 metais.
Kylio klasifikacija
Pagal Kylio klasifikaciją išskiriamos dvi limfomų grupės pagal piktybiškumo – ląstelių proliferacijos laipsnį: aukšto piktybiškumo ir žemo piktybiškumo. Abi grupės smulkiau skirstomos pagal ląstelių eilę, iš kurių yra kilusios: B ląstelių ir T ląstelių.
WHO klasifikacija
Kylio klasifikaciją 2008 metais pakeitė WHO klasifikacija, kuri tebenaudojama šiandien.
Praktinė klasifikacija pagal kilmę ir agresyvumą
Praktikoje dažniausiai diagnozuojamos limfomos skirstomos pagal jų agresyvumo laipsnį, kadangi tai yra vienas pagrindinių kriterijų, nulemiantis gydymo pasirinkimą. Limfomos skirstomos į dvi dideles grupes: mažo agresyvumo, vadinamas indolentinėmis, ir didelio agresyvumo, kurios tiesiog vadinamos agresyviomis. Dar išskiriamos labai agresyvios limfomos. Visose grupėse yra tiek B limfocitų, tiek T limfocitų kilmės limfomų, nors B limfocitų neoplazijos kur kas dažnesnės (atitinkamai 25% ir 75%).
Laboratorinė diagnostika
Greta įprastai atliekamų kraujo tyrimų turėtų būti nustatomas imunoglobulinų kiekis kraujyje. Esant anemijai būtina ištirti retikulocitų skaičių, haptoglobiną, atlikti Kumbso testą, geležies apykaitos parametrus. Taip pat ištiriamas beta-2 mikroglobulinas, atliekama serumo baltymų elektroforezė, kai kuriais atvejais būna indikuotina imunofiksacija. Būtina atlikti serologinius tyrimus dėl EBV, ŽIV, hepatito B ir C virusų planuojant gydymą rituksimabu. Esant leukeminei eigai ar ją įtariant turi būti atliekamas kraujo tėkmės citometrijos tyrimas.
Stadijos nustatymas
Limfomos stadija įvertinama pagal Ann-Arbor klasifikaciją. Tam reikalingas kaklo, krūtinės, pilvo ir dubens kompiuterinės tomografijos tyrimas. Kaulų čiulpų pažeidimui įvertinti atliekama kaulų čiulpų biopsija, atliekamas citologinis ir histologinis ištyrimas.
Kiti tyrimai
Planuojant chemoterapiją antraciklinais atliekama elektrokardiograma ir širdies echoskopija. Prieš gydymą taip pat spirometrijos tyrimu įvertinama plaučių būklė. Vyrams planuojant palikuonis galima atlikti spermos krioprezervaciją.
Priklausomai nuo konkrečios limfomos rūšies ir lokalizacijos gali būti atliekami kiti, specifiniai tyrimai (pvz., endoskopija, endosonografija, mamografija). Jei neplanuojamas intensyvus limfomos gydymas gali būti atliekama ir mažiau tyrimų.
Gydymas
Gydymo pagrindą sudaro priešvėžiniai vaistai, dažniausiai skiriama chemoterapija citostatikais, dažnai limfomos gydymui papildomai skiriami monokloniniai antikūnai, pavyzdžiui, rituksimabas. Gydymo intensyvumas ir rūšis priklauso nuo limfomos tipo, stadijos, paciento amžiaus ir kitų faktorių. Paprastai neagresyvios ir lėtai progresuojančios (indolentinės) limfomos gydomos neintensyvia chemoterapija siekiant kontroliuoti ligą, o agresyvioms skiriamas intensyvus gydymas siekiant visiškai išgydyti ligą. Ankstyvų stadijų gydymui, ypač neagresyvioms limfomoms, gali būti taikoma radioterapija.
Prognozė
Priklauso nuo limfomos rūšies, stadijos, kitų faktorių. Aukšto piktybiškumo limfomoms (pavyzdžiui, Burkitt limfomai) yra kur kas didesnė tikimybė išgydyti ligą, mažo piktybiškumo limfomas visiškai išgydyti pavyksta retai, tik diagnozavus pradinėse stadijose. Prognozės nustatymui, ypač klinikiniuose tyrimuose, taikomas tarptautinis prognozės indeksas.
Altonenas
Altonenas − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Žiežmariai (viensėdis)
Žiežmariai – viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, prie Žiežmarių miesto.
Hidakos apskritis (Hokaidas)
Hidakos apskritis (日高郡; -gun) – apskritis, įsikūrusi Hokaide, Japonijoje. Tai viena jauniausių apskričių Japonijoje - įkurta tik 2006 metais.
Savivaldybės
Apskrityje tėra vienas miestelis:
Gražina Jakavičiūtė-Šaltenienė
Gražina Jakavičiūtė-Šaltenienė (1907 m. sausio 28 d. Rygoje – 1995 m. sausio 2 d. Vilniuje) – aktorė.
1902 m. Nobelio premijos laureatai
1902 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Velžio apylinkė
Velžio apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Biliakiemio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia
'''Biliakiemio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Biliakiemio kaime, 6 km į pietryčius nuo Utenos, Krašuonos dešiniajame krante.
Velžio apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panevėžio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panevėžio rajonui. 1954 m. prijungtos dalis Karūžiškių apylinkės, dalis Pažagienių apylinkės, dalis Pajuodžių apylinkės ir dalis Biliūnų apylinkės, 1963 m. – Kabelių apylinkė, Uliūnų apylinkė, dalis Maženių apylinkės ir dalis Upytės apylinkės. 1967 m. dalis teritorijos prijungta prie naujos Velykių apylinkės, kuri 1988 m. buvo prijungta.
Biliakiemio Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia
Istorija
Biliakiemis priklausė Kuktiškių dvarui. Tikintieji važiuodavo melstis už 7 km esančią Kuktiškių bažnyčią. 1937 m. Kurijos bažnytinių turtų valdymo taryba leido kaime statyti koplyčią. Bažnyčios projektą paruošė Zarasų apskrities inžinierius Pranas Indriūnas. Statė vietinis kaimo statybininkas Jonas Grinius su pagalbininkais. Statybos darbai prasidėjo 1937 m. gegužės mėn. Bažnyčia buvo pašventinta 1940 m. rugpjūčio 11 d.
Biliakiemio bažnyčia pastatyta Utenos klebono Jono Asminavičiaus rūpesčiu ir gyventojų lėšomis. Daugiausia aukojo: Teofilė Norkūnaitė (4000 litų), Adelė Jasudytė (4000), Benigna Trinkūnaitė (1500 litų). Nupirktame 6 ha sklype 1937–1940 m. pastatyta bažnyčia (išleista 12 258 litai) ir ūkiniai pastatai. Pirmasis jos klebonas – J. Asminavičius. Nuo 1940 m. čia kunigavo, vėliau klebonavo Petras Markevičius (1912–1987), dailininkas ir poetas.
Architektūra
Bažnyčia medinė, karkasinė, bazilikinė, stačiakampio plano (25×10 m), su kampuose esančiais išsikišimais. Ant zakristijos, greta presbiterijos, pastatytas bokštas. Vidus 3 navų (vidurinė aukštesnė). Bažnyčioje vargonų nėra. Vargonininkai groja fisharmonija.
Janas Tenčinskis (1470)
Janas Tenčinskis (tarp 1408 ir 1410–1470 m. liepos 6 d.) – Krokuvos vaivada 1438–1459 m., Krokuvos kaštelionas nuo 1459 iki 1470 m.
Kilęs iš įtalingos Tenčinskių giminės. Ketvirčio amžiaus bėgyje buvo vienas įtakingiausių Lenkijos bajorų.
Šeima
Buvo vedęs Barborą Dambrovską, nuo kurios turėjo sūnus: Andžejų, Zbignevą, Stanislavą, Sedivojų, Mikalojų ir Gabrielį. Taip pat turėjo dukteris: Barborą, Jadvygą ir Beatą.
Vilkija (reikšmės)
Vilkija yra:
Hidakos apskritis
Japonijoje yra dvi apskritys tokiu pavadinimu.
Graudūšiai (Klaipėda)
Graudūšiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Kretingalės.
Žaliasis anarchizmas
thumb|250px|Žaliųjų anarchistų vėliava
Žaliasis anarchizmas – anarchistinių pažiūrų kryptis, kuri akcentuoja aplinkosaugines problemas. Kartais jis laikomas techno-pozityviu arba techno-negatyviu, atskiriant tuos, kurie pasisako už pažangias žaliąsias technologijas anarchistinėje visuomenėje ir tuos, kurie iš esmės mato civilizaciją ir modernias technologijas kaip kažką negatyvaus.
Anarcho-primityvizmas yra žaliojo anarchizmo atmaina, kuri teigia, kad žemės ūkis ir darbo jėgos pasidalinimas neišvengiamai veda į nelygybę ir yra nesuderinami su anarchizmu, dėl to turi būti sunaikinti. Anarcho-primityvistai dažnai kritikuoja tradicinį anarchizmą dėl civilizacijos ir modernios technologijos palaikymo, kurie, jų manymu, yra patys iš savęs paremti dominavimu ir išnaudojimu. Vietoj to, jie pasisako už grįžimą atgal į gamtą ir susijungimą su natūralia aplinka.
Žalieji anarchistai, kurie nėra primityvistai, kaip antropologas Brian Morris, dažnai yra paveikti Murray Bookchin'o socialinės ekologijos.
Jonas Karolis Chodkevičius (1686)
Jonas Karolis Chodkevičius (1686 m. – 1712 m. gruodžio 26 d.) – Jurgio Karolio sūnus, Grifo su kalaviju herbo rusėnų kilmės LDK didikas, Bluduinės (Gudija), Veliuonos, Baisogalos ir Daugėliškio seniūnas.
Lietuvos morfologų draugija
Lietuvos morfologų draugija – Lietuvos mokslinė draugija, veikianti nuo 1990 m. Kaune.
Jonas Karolis Chodkevičius (1686)
Biografija
Gimė LDK rūmininko, Bluduinės (Gudija) seniūno Jurgio Karolio Chodkevičiaus ir Marijonos Teklės Naruševičiūtės Chodkevičienės šeimoje.
Gyveno Didžiosios Mažeikavos dvare (Gardino sritis), buvo Bluduinės (Gudija), Veliuonos, Baisogalos ir Daugėliškio seniūnas.
Šeima
1710 m. Daugėliškyje susituokė su Cecilija Sofija Sapiegaite.
Vaikai:
Lietuvos morfologų draugija
Veikla
1951–1990 m. draugija veikė kaip Sąjunginės anatomų, histologų ir embriologų draugijos skyrius. Turi daugiau kaip 80 narių. Vienija anatomus, histologus, citologus, embriologus. Lietuvos morfologų draugija rengia mokslinius susirinkimus, seminarus, konferencijas, konkursus. Bendradarbiauja su kitomis mokslinėmis draugijomis.
Grotas
Grotas gali reikšti:
Laiveliai
Laiveliai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Tiskūnų, 0,5 km į rytus nuo Šventybrasčio, šalia kelio ir Brastos upelio bei keliuko į Kūjėnus. Kaimo sodybų nelikę – tik fermos ir ūkiniai statiniai.
Istorija
Iki 1863 m. pateko į Ignacgorodo dvaro savininkų Geištarų valdas.
Alunderis
Alunderis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alunderienė (ištekėjusi moteris) ir Alunderytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kaljario provincija
Kaljario provincija (, srd. Provìntzia de Casteddu) – Italijos provincija Sardinijos saloje. Provicnijos sostinė – Kaljaris.
Provincijoje yra 71 savivaldybė. Didžiausios iš jų:
Kodorio tarpeklis
thumb|250px|Kodorio tarpeklis Kodorio tarpeklis – tarpeklis Abchazijos (Gruzija) rytinėje dalyje.
Tarpekliu teka Kodorio upė, išsidėstęs nuo 1 300 iki 3 984 metrų aukštyje virš jūros lygio. Tarpeklyje yra keletas kaimų: Šchara, Omarišara, Kvemo Ažara, Lata ir kt. 2002 m. gyventojų surašymo duomenimis tarpeklyje gyveno 1 956 gyventojai, iš kurių 1 912 buvo gruzinai (svanai).
Klimatas drėgnas, žiemos pasižymi sniego gausa. Kasmet iškrinta nuo 1 600 iki 2 000 mm kritulių (sausio mėn. apie 120 mm, balandžio mėn. - 160 mm, liepos mėn. 180 mm, spalio mėn. - 160 mm). Apie 30 parų per metus - liūtys, o 180 dienų paviršių dengia sniegas. Vidutinė temperatūra sausio mėn. yra -3 °C, balandžio mėn. 3 °C, liepos mėn. 14 °C, spalio mėn. 5 °C.
Varnininkai
Istorija
1863 m. iš gretimų Bildviečių, Pilkalnio, Stalupėnų, Viliūnų, Katniavos ir Širvintos parapijų kaimų sudaryta savarankiška Varnininkų evangelikų liuteronų parapija, iki tol kaimas priklausė Pilkalnio parapijai. Bažnyčia pastatyta tik 1895 m. – neoromaninio stiliaus plytinis pastatas su keturkampiu bokštu (neišlikusi – Antrojo pasaulinio karo ir pokario metais sunaikinta).
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Užpjaunių seniūnijai (vok. Uschpionsches Schulzenamt), 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Diržkiemio valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Varnininkų valsčiui. Nuo 1946 m. balandžio 7 d. Nesterovo rajono, vėliau Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietės teritorijoje. Pokario metais trumpai buvo gyvenamas, vėliau apleistas ir išnykęs.
Parapija
1939 m. Varnininkų parapijai priklausė 14 kaimo bendruomenių ir dviejų kaimo bendruomenių dalys Pilkalnio ir Stalupėnų apskrityse:
Buzeu
Buzeu – miestas pietryčių Rumunijoje, prie Buzeu upės; apskrities centras. Susisiekimo mazgas. Išvystyta mašinų, metalo, chemijos, baldų, stiklo pramonė.
Džinas
Džinas gali reikšti:
Hrubešuvo apskritis
Hrubiešuvo apskritis  – apskritis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Hrubiešuvo mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Chelmo apskritimi, rytuose su Ukraina, pietvakariuose su Liublino Tomašuvo ir vakaruose su Zamostės apskritimi. Apskrityje yra 8 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 8 valsčiai:
Gyventojai
Pagal 2005 m. birželio 30 d. surašymo duomenis:
Alyta
Alyta − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alytienė (ištekėjusi moteris) ir Alytaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Barauana
Didžiausi intakai: Barauninija (dešinysis), Ita (kairysis).
Kronobergo lėnas
Kronobergo lėnas (SV Kronobergs län) – lėnas (grafystė) pietvakarių Švedijoje, Smolando provincijoje. Ribojasi pietuose su Blekingės ir Skonės, vakaruose su Halandu, šiaurėje su Jonšiopingu, rytuose su Kalmaru. Plotas 8 458 km², 179 500 gyventojų, 21 gyv./km². Įkurtas 1674 m. Administracinis centras Viekšis (Växjö).
Administracija
Kronobergo leno gyventojai kas ketverius metus renka 45 narių lėno tarybą – landstingą.
Veikla
Taryba samdo administraciją, kurios kompetencijoje yra:
Savivaldybės
Leno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
Džinas (mitologija)
thumbDžinas – dvasia, demonas), fantastinė būtybė iš ugnies ir oro; minimas arabų ir persų tautosakoje, Korane; gerasis arba piktasis demonas, fėja.
Leonardas Lukoševičius
Leonardas Lukoševičius (g. 1937 m. kovo 28 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas biochemikas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
Nuo 1965 m. Kauno medicinos instituto (1989–1998 m. Kauno medicinos akademija, 1998–2010 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas, 1972 m. docentas, 1991–2008 m. Biochemijos katedros profesorius. Žurnalo „Biologinė medicina“ vyr. redaktorius.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritis – kardiomiocitų ir hepatocitų baltymų biosintezės pažeidimo molekuliniai mechanizmai, svarbiausių genetinės informacijos perdavimo komponentų biologinis aktyvumas eksperimentinės miokardo išemijos metu ir sveikos gyvensenos biocheminiai aspektai. Parašė 16 knygų.
Gleiviabudė
Gleiviabudė (Stropharia) – gleiviabudinių (Strophariaceae) šeimos grybų gentis.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio, smulkūs, kartais stambūs. Kepurėlė lipni, gleivėta. Kotas su žiedu. Auga vasarą, rudenį ant žemės, ekskrementų, medienos.
Alšauskas
Alšauskas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Surviliškio seniūnija
Surviliškio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje. Mažiausia rajono seniūnija.
Alšauskas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alšauskienė (ištekėjusi moteris) ir Alšauskaitė (mergautinė pavardė).
Surviliškio seniūnija
Geografija
Seniūnija išsidėsčiusi Nevėžio žemumoje ir Nevėžio upės slėnyje. Beveik visą seniūnijos teritoriją užima dirbama žemė. Šiaurės vakaruose yra nedidelis Sosių miškas. Svarbiausios upės – Nevėžis, Kruostas, Liaudė.
Alšauskas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Surviliškio seniūnija
Paveldas
Kultūrinis: Gamtinis:
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Kimono
Vyriškas kimono
Vyriški kimono yra kur kas paprastesni nei moterų. Jie susideda iš penkių dalių. Nėra tokie puošnus ir įmantrus. Dažniausiai būna tamsių spalvų pilkos, juodos, mėlynos, kartais žalios ir kt. Kasdieniniai vyriški kimono gali būti ir šviesus. Neretai vientisos spalvos.
Kaina
Kimono kainos labai įvairios, tai priklauso nuo audinio kokybės. Anksčiau, kimono buvo gaminami iš šilko, šiai dienai tokia alternatyva yra labai brangi, ne visi žmonės gali sau tai leisti. Išlaikyti kimono taip pat yra ganėtinai brangu, atsižvelgiant į šio rūbo valymo kainas ir dažnį, jo pasiuvimą, ar taisymą. Kimono iš šilko, kuris turi daug dalių, ir aksesuarų gali kainuoti iki 40 000 tūkstančių dolerių ar net daugiau. Tačiau šiandien kimono gaminami ir iš paprastesnių medžiagų, yra modernizuoti, todėl įsigyti tokį kimono, nėra didelė prabanga.
Priežiūra
Kiek anksčiau, kimono valymas būdavo itin sudėtingas, dėl to, jog jis buvo vienintelis. Šis metodas vadinamas arai – hari(jap.洗い張り Arai-hari) metodas įdomus tuo, kad kimono yra visiškai išardomas skalbimui, tai yra siūlai visiškai išimami, visos kimono dalys atskirai išskalbiamos ir jas išskalbus, kimono yra persiūnamas tolimesniam naudojimui. Šis valymo būdas yra naudojamas ir dabar, tačiau itin brangus, ir prieinamas ne visiems, dėl to kimono devėjimas yra ne toks dažnas. Tačiau šiais laikais atitinkamai yra ir kitų valymo metodų, kaip sausas valymas, ar cheminės priemonės. Tačiau kimono reikia valyti kas kartą prieš užsidedant ir kiekvieną kartą, po naudojimo. Todėl atsiradus ir sausam valymui, tai netapo daug pigiau. Be kita ko, sausas ar cheminis valymas, nevisuomet panaikina visas dėmes, o ir dalis japonų, dar iki šių dienų labiau pripažįsta arai-hari metodą, tad jis dar vis naudojamas.
Šventės ar progos,  kurių metu dėvimas kimono
Šių dienų Japonija yra labai sparčiai vakarėjanti šalis, todėl kimono nėra naudojamas kiekvieną dieną, kaip taip buvo daroma anksčiau, bet japonai itin puoselėja savo tradicijas, kurių metu kimono yra dėvimas.
Ikebana – tradicinis japonų menų etiketas įpareigoja vilktis kimono, gaminant Ikebana puokštes, kimono dėvėjimas yra įprasta.
Arbatos ceremonijos – šios ceremonijos metu, dažniausiai vilkimas iromudži kimono.
Laidotuvių apeigos – apeigų metų dėvimas tik juodos spalvos kimono, tačiau juodos spalvos kimono dėvimas ne tik per laidotuves, kuris kimono skirtas laidotuvėms galima atskirti pagal obi diržą, jei diržas vientisos juodos spalvos – jis skirtas laidotuvėms, jei jis papuoštas raštais, ar spalvotas, jis skirtas kitoms progoms.
Universiteto baigimas – japonų švietimas yra itin aukštos klasės, tad universiteto baigimas yra labai svarbi šventė, tiek studentams, tiek jų tėvams. Merginos universiteto baigimo proga puošiasi kimono, kuris yra suderintas kartu su hakama, tai itin retas kimono dėvėjimo būdas.
Kovos menai – kovos menų, tokių kaip karatė, aikido, dziudo atstovai dėvi sportinį kimono, kiekvieną karta treniruodamiesi ar kovodami. Sumo imtynininkai privalo dėvėti vyrišką kimono viešumoje.
Geišos – geišų kimono yra labai  puošnūs prabangus, geišos gerai išmano kimono meną, jo dėvėjimą, spalvas, motyvus, simbolika. Geišos be kimono viešumoje nesirodo.
Imperatorius – imperatorius, svarbių Japonijai švenčių metu pasipuošia kimono, taip pagerdamas Japonija, japonus ir japoniškąsias tradicijas.
Spalvos ir reikšmės
Kimono spalvos, raštai, motyvai turi daug reikšmių, dažniausiai tokius dalykus geriausiai išmano geišos. Tik modernizuoti, naujoviški kimono, gali neturėti jokios reikšmės, tačiau gražiai atrodyti. Tikri japoniški kimono turi reikšmes, kurios pabrėžia kimono ir japonų kultūros išskirtinumą. Balta ir raudona spalvos populiarios Japonijoje, šios spalvos laikomos sėkmės spalvomis. Tokių spalvų kimono dažnai apsivelkamas svarbių švenčių proga: vestuvės, vaiko gimimas. Mėlynos ir baltos spalvų deriniai taip pat turi svarbią reikšme japonų audiniuose, dažnai iš tokių spalvų vilnos yra gaminama Jukata. Indigo spalva dažniausiai naudojama sudėtingiems kimono raštams išgauti. Kokios spalvos kimono yra apsivelkamas, dažnai nulemia sezonas, ar mėnuo. Šiais laikais kimono spalvą kas mėnesį keičia tik geišos, kiekvienas mėnuo geišoms ir jų kimono turi skirtingą spalvą ar motyvą, pavyzdžiui: liepą kimono atsispindi lelijų motyvai ir dominuoja raudona bei švelni geltona spalva, gruodį pagrindiniai kimono motyvai- chrizantemos, o kimono spalvos: balta ir burgundinė. Dažnai vaizdai atsispindintys kimono gali turėti reikšmę. Pušys, bambukai ir slyvos, reiškia ilgaamžiškumą ir ištvermę. Violetinės spalvos kimono papuoštas gėlėmis gali reikšti amžiną meilę. Sakuros pavaizduotos kimono reiškia artėjantį pavasarį.
Stepas Jukna
Stepas Jukna (1910 m. rugsėjo 2 d. Raseiniuose – 1977 m. kovo 28 d. Vilniuje) – aktorius.
Aktorinė veikla
Ryškiausi vaidmenys teatre – Edgaras („Karalius Lyras“), Mortimeras („Marija Stiuart“), Gajevas („Vyšnių sodas“), Jakovas Bardinas („Priešai“), Bretas („Gilios šaknys“), Didžkus („Kalvio Ignoto teisybė“), Dzeržinskis ir Zabelinas („Kremliaus kurantai“), Astrovas („Dėdė Vania“), Abramas Vulfsonas („Siuvėjų dienos Silmačiuose“).
1970 m. suteiktas LTSR liaudies artisto garbės vardas.
Taurapilis
Taurapilis – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į pietryčius nuo Tauragnų. Stūkso Taurapilio piliakalnis, šiaurėje telkšo Tauragnas.
Istorija
Mindaugo laikais šiose vietose yra stovėjusi Taurapilio pilis. 1387 m. čia pastatyta pirmoji Tauragnų bažnyčia.
Born Sinner
Born Sinner – antrasis studijinis amerikiečių hiphopo atlikėjo J. Cole albumas, išleistas 2013 m. birželio 18 d. Albume dainas kartu atlieka tokie atlikėjai, kaip Kendrick Lamar, 50 Cent bei kiti. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Toje vietoje išbuvo dvi savaites ir pakilo į pirmąją vietą.
Anarcho-feminizmas
thumb|Anarcho-feminizmo vėliava Anarcho-feminizmas – feminizmo ir anarchizmo sintezė. Šis judėjimas suvokia patriarchatą (vyrų dominavimą) kaip esminę nesavanoriškos hierarchijos apraišką.
Anarcho-feminizmas buvo įkvėptas XIX a. ankstyvųjų feminisčių (Lucy Parsons, Emma Goldman ir Voltairine de Cleyre) raštų. Anarcho-feministės, kaip ir kitos radikaliosios feministės, kritikuoja ir pasisako už tradicinių šeimos koncepcijų ir lyčių vaidmenų sąvokų panaikinimą. Daugelis anarcho – feminisčių yra ypač kritiškos santuokai. Pavyzdžiui, Emma Goldman teigė, kad santuoka yra grynai ekonominis susitarimas ir „moteris už jį sumoka savo vardu, privatumu, savigarba, pačiu gyvenimu“. Anarcho-feministės patriarchatą mato kaip esminę visuomenės problemą ir tiki, kad feminizmo kova prieš seksizmą ir patriarchatą yra esminis anarchistų kovos prieš valstybę ir kapitalizmą komponentas. Susan Brown išreiškė mintį, jog „anarchizmas yra politinė filosofija, kuri priešinasi visiems jėgos santykiams, todėl jis iš esmės yra feministinis“. Istorijoje būta ir kelių vyrų anarcho-feministų, pavyzdžiui, anarcho-komunistas Joseph Déjacque, kuris prieštaravo Pierre-Joseph Proudhon anti-feministinėms pažiūroms.
Graudūšiai (Telšiai)
Graudūšiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Upynos, prie kelio.
Hunedoara
Hunedoara – miestas vakarų Rumunijoje; apskrities centras. Išvystyta juodoji metalurgija, trikotažo, siuvimo, maisto pramonė. Stovi Huniadų pilis, pastatyta XIV a., kuri yra vienas svarbiausių gotikinės architektūros statinių Transilvanijoje.
Algimantas Jonas Nakas
Algimantas Jonas Nakas (g. 1935 m. lapkričio 17 d. Rokiškis) – Lietuvos statybos inžinierius, technologijos mokslų daktaras, mokslo istorikas.
Biografija
1959 m. baigė Kauno politechnikos institutą, 1972 m. apgynė disertaciją „Akytojo silikatbetonio elementų deformacijų tyrimas“, technikos mokslų kandidatas, 1992 m. technologijos mokslų daktaras.
1961–1970 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1970 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (nuo 1991 m. Vilniaus technikos universitetas, nuo 1996 m. Vilniaus Gedimino technikos universitetas) dėstytojas, 1976–1986 m. Pastatų konstrukcijų katedros vedėjas, nuo 1975 m. docentas. Nuo 1999 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto Mokslotyros centro vyresnysis mokslo darbuotojas, 1995–2005 m. dar ir universiteto Žiniasklaidos ir renginių direktorius, 1988–2005 m. žurnalo „Gedimino universitetas“ vyr. redaktorius.
Nuo 2004 m. Tarptautinės informacijos asociacijos tikrasis narys.
Mokslinė veikla
Svarbiausios darbų sritys: mokslo ir technikos istorija, pramonės pastatų atnaujinimas, projektų ir statinių techninė ekspertizė, statinių bandymai. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių ir populiariųjų straipsnių, parengė apie 40 statinių konstrukcijų projektų, atliko daugiau kaip 40 mokslo tyrimo darbų.
Parašė mokomųjų knygų apie pastatų konstrukcijas, 12 biografinio pobūdžio knygų apie žymius Lietuvos inžinierius. 1979 m. įkūrė Vilniaus Gedimino technikos universiteto muziejų, 1998 m. – Vilniaus Gedimino technikos universiteto Statybos mokslų istorijos muziejų. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių autorius.
The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine
The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine – 2006 m. pasirodęs oficialus „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ kompiuterinio žaidimo papildymas, skirtas asmeniniams kompiuteriams ir Xbox 360 konsolėms. Šis papildymas Xbox 360 konsolių naudotojams prieinamas tik iš Xbox Live Marketplace virtualiosios parduotuvės.
Apžvalga
„The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine“ papildymas prie „The Elder Scrolls IV: Oblivion“ žaidimo prideda:
Siužetas
left|thumb|„The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine“ papildymo vaizdas
Žaidimo žaidėjas atvyksta į Anvil miestą ir ten iš vienuolio sužino, kad šio miesto bažnyčia buvo užpulta piktojo karaliaus – burtininko Umaril The Unfeathered karių. Tada žaidėjas nusprendžia nužudyti karalių Umaril, tačiau jį nužudyti gali tik frakcijos Knights of the Nine šventasis riteris Pelinal Whitestrake. Vėliau žaidėjas sužino, kad Pelinal Whitestrake ir visos Knights of the Nine frakcijos nariai yra mirę ir juos atgaivinti gali tik 8 stebuklingos relikvijos, kurias žaidėjui tenka rinkti Anvil mieste. Surinkęs visas relikvijas, žaidimo žaidėjas atgaivina Knights of the Nine narius ir su jais keliauja į Umaril The Unfeathered slėptuvę, kurioje kartu su Pelinal žaidėjas nugali visus Umaril karius ir amžinai įkalina Umaril dvasią Garlas Malatar šventykloje. Po šių įvykių žaidimo žaidėjas buvo pasveikintas Knights of the Nine karių ir pagirtas dievų…
470 jachta
thumb|right|250px|2008 m. pasaulio čempionės 470 klasėje Erin Maxwell ir Isabelle Kinsolving buriuoja prieš vėją. 470 klasės jachta (šnek. keturi – septyniasdešimt arba semiorkė) – viena iš greičiausių burinių sportinių jachtų, patenkanti į „high performance boat“ kategoriją, kuria gali plaukti tiek mėgėjai, tiek profesionalūs sportininkai.
470 yra olimpinė sportinė jachta, kurią pripažino ISAF. Ja sportuoja tiek vyrų, tiek moterų komandos. Ji buvo sukurta 1963 m. pagal prancūzo Andre Cornu projektą kaip moderni stiklaplastikio buriavimo jachta.
1969 m. klasei buvo suteiktas tarptautinis statusas, ir ji kaip olimpinė klasė startavo Monrealio olimpinėse žaidynėse 1976 m.
1988 m. pirmą kartą šia klase olimpiadoje startavo moterų komanda.
Į 470 įrangos sudėtį įeina spinakeris ir trapecija, todėl plaukianti įgula turi būti tarpusavyje susiderinus. 470 olimpinė klasė yra išlikusi iki dabar.
470 yra šverbotas (neturi sunkaus falškylio), pasipriešinimas vėjo jėgos vertimui yra reguliuojamas įgulos svorio pagalba.
Įgulą sudaro du žmonės – vairininkas bei junga. Vairininkas atsakingas už jachtos valdymą bei manevrus, pagrindinės burės (groto) valdymą, spinakerio pakėlimą bei nuleidimą. Junga – už atsvarą vėjo jėgos vertimui trapecijos pagalba, už priekinės burės (stakselio) bei spinakerio valdymą.
Techniniai duomenys:
Pagrindinių burių plotas: 12,7 m².
Karuaso provincija
Karuaso provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 11 apygardų. Sostinė – Karuasas.
Alšauskienė
Alšauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Alšauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Alšauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Upton Sinclair
right|thumb|200px|Upton Sinclair: „Sunku pasiekti, kad žmogus kažką suprastų, kai jo gaunamas užmokestis priklauso nuo jo nesupratimo.“ Upton Beall Sinclair (Eptonas Sinkleris, 1878 m. rugsėjo 20 d. – 1968 m. lapkričio 25 d.) – buvo garsus amerikiečių rašytojas, laikomas vienu svarbiausių to meto Amerikos darbininkų sluoksnio aplinkos tyrėjų, parašęs daugiau nei 90 knygų, kuriose išreikštos jo socialistinės pažiūros ir prielankumas anarchizmo idėjoms.
Jis tapo ganėtinai populiariu pirmame XX a. dešimtmetyje, ypatingo dėmesio susilaukė po novelės The Jungle išleidimo 1906 m., kurioje aprašomas Čikagos lietuvių gyvenimas ir darbas mėsos pakavimo fabrike. Pastarosios knygos sukelta socialinė reakcija dalinai paskatino JAV vyriausybę 1906 m. priimti maisto gaminių kokybės įstatymus (Pure Food and Drug Act ir the Meat Inspection Act).
Fitoplanktonas
Fitoplanktonas (iš 🇬🇷 'augalas' + 'klajūnas') – autotrofiniai organizmai planktono bendrijoje. Dauguma fitoplanktono yra pernelyg maži, kad būtų pastebimi plika akimi. Fitoplanktono organizmų esant pakankamai daug vanduo būna matomai žalios spalvos dėl chlorofilo fitoplanktono ląstelėse. Spalva gali skirtis priklausomai nuo fitoplanktono rūšies, nes skiriasi chlorofilo ar kitų pigmentų (fikobiliproteinai, ksantofilai ir t. t.) kiekis.
Ekologija
Fitoplanktonas gauna energiją fotosintezės proceso metu, todėl turi gyventi gerai apšviestame vandenynų, jūrų, ežerų ar kitų vandens telkinių paviršiniame sluoksnyje (vadinamoje eufotinėje zonoje). Fitoplanktonas atlieka pusę visos fotosintezės veiklos Žemėje[2]. Taigi, fitoplanktonas papildo Žemės hidrosferą ir atmosferą deguonimi. Fitoplanktonas Saulės šviesos energiją paverčia angliavandenių cheminių ryšių energija, kurią naudoja palaikyti gyvybingumą, augti ir daugintis. Fitoplanktono pirminė produkcija yra daugumos vandenyno ir gėlo vandens mitybos tinklų (išimtis - chemosintezė) pagrindas. Nuo XX amžiaus, fitoplanktono kasmet sumažėja beveik 1%. Tai gali būti susiję su klimato atšilimo įtaka vandenyno temperatūrai, kuri 2010 m. buvo 40% mažesnė negu 1950 m.[4][5]. Fitoplanktonas - svarbi maisto grandinės dalis, jos kiekio pokyčiai daro įtaką krilio (krevečių grupė) gausumui, kuriuo minta baltieji banginiai.
Fitoplanktono gausa labai priklauso nuo vandenyne vandenyje esančių jonų (pvz., nitratų, fosfatų, silicio rūgšties) koncentracijos. Kai kuriuose Pasaulinio vandenyno regionuose (pvz., Pietų vandenyne) fitoplanktono yra mažai dėl geležies stokos. Tai lėmė kai kurių mokslininkų pasisakymą už tų regionų tręšimą geležimi, tokiu būdu didinant fitoplanktono kiekį ir fiksuojant daugiau atmosferos anglies dioksido (CO2), kurio koncentracija sparčiai didėja dėl žmogaus veiklos ir stiprina šiltnamio efektą.
Nors beveik visos aptinkamos fitoplanktono rūšys - fotoautotrofai, yra išimčių, kai fitoplanktonui priskiriami miksotrofai ar kitos, nepigmentinės rūšys, kurios faktiškai heterotrofinės (pastarosios dažnai laikomos zooplanktonu). Iš jų geriausiai žinomos dinofitinės gentys (pvz., Noctiluca ir Dinophysis), jos kad gautų organinius anglies junginius minta kitais organizmais ar jų liekanų medžiagomis.
Fitoplanktono sąvoka apima visus fotoautotrofinius mikroorganizmus vandens maisto kloduose. Fitoplanktonas tarnauja kaip vandens mitybos bazė, atliekanti esmines ekologines funkcijas visai vandens aplinkai. Tačiau, skirtingai nuo sausumos bendruomenių, kur gausiausi autotrofai yra augalai, fitoplanktono grupė yra įvairialypė, apimanti kai kuriuos eukariotus ir prokariotinius organizmus (tiek eubakterijas, tiek archeobakterijas). Yra apie 5000 jūrinio fitoplanktono rūšių[8]. Dar neaišku, kaip tokia įvairovė vystėsi aplinkoje, kur didelė konkurencija dėl išteklių sudarė ribotas galimybes nišų diferenciacijai [9].
Fitoplanktono grupės
Fitoplanktono rūšinė sudėtis:
Svarbiausios fitoplanktono grupės:
Svarbiausias fitoplanktono grupes sudaro titnagdumbliai, melsvadumbliai ir dinoflageliatai, nors galima būtų įskaityti ir daugelį kitų grupių dumblių. Viena grupė, „kokolitoforidai“, yra atsakinga (iš dalies) už didelį dimetilsulfido (DMS) išmetimą į atmosferą. DMS yra konvertuojamas į sulfatus, sulfatų molekulės veikia kaip debesų kondensacijos branduoliai, taip padidinantys bendrąjį debesuotumą. Oligotrofiniuose vandenyno regionuose, tokiuose kaip Sargaso jūra arba Pietų Ramiojo vandenyno dalis, dominuoja mažos fitoplanktono ląstelės, vadinamos pikoplanktonu, daugiausia sudarytas iš melsvadumblių (Prochlorococcus, Synechococcus) ir pikoeukariotų, pvz., Micromonas.
Akvakultūra
Fitoplanktonas yra pagrindinis maisto šaltinis akvakultūroje ir marikultūroje. Abiejose fitoplanktonas yra gyvūnų maistas. Marikultūroje naudojamas natūralus fitoplanktonas, kuris į marikultūros aptvarus patenka su savaime pratekančiu jūros vandeniu. Akvakultūroje naudojamas fitoplanktonas gaunamas ir įterpiamas tiesiogiai. Planktonas renkamas vandens telkiniuose ar specialiai auginamas. Pastarasis metodas naudojamas retai.
Fitoplanktonas naudojamas kaip verpečių maistas[10], o verpetės, savo ruožtu, naudojamos kaip kitų organizmų maistas. Fitoplanktonu minta daugelio rūšių akvakultūrų moliuskai, įskaitant perluotes ir tridaknas.
Charles Wilkins
Čarlis Vilkinsas (Charles Wilkins; g. 1749 m. – m. 1836 m. gegužės 13 d.) – anglų tipografas, indologas, pirmasis į anglų kalbą išvertęs vieną žymiausių indų sakralinių tekstų – „Bhagavadgytą“.
Biografija
Gimė Frumo miestelyje, Somersete. Gavo leidėjo išsilavinimą. 1770 m. išvyko į Indiją, kur dirbo Britų Rytų Indijos kompanijoje kaip leidėjas ir rašytojas. Gyvendamas Indijoje, išmoko persų ir bengalų kalbas, ženkliai prisidėjo prie bengalų rašto tipografijos kūrimo. Vilkinsas išleido pirmąją knygą, atspausdintą bengalų raštu. 1781 m. jis tapo vertėju iš persų ir bengalų kalbų, iššifravo karališkąjį įrašą, užrašytą randžanos raštu.
1784 m. Čarlis Vilkinsas padėjo Viljamui Džonsui įkurti Bengalijos Azijos draugiją. Vėliau Vilkinsas persikėlė į Varanasį, kur pas panditus mokėsi sanskrito ir, remiamas generalgubernatoriaus Voreno Hastingso, ėmėsi versti „Mahabharatą“. Viso epo jis taip ir neišvertė, tačiau 1785 m. išleido jo dalį – „Bhagavadgytą“. Jo vertimas 1787 m. išverstas į prancūzų, 1802 m. – į vokiečių kalbas. Romantistiniame Europos kontekste, šis kūrinys prisidėjo prie Rytų, kaip dvasingumo šaltinio, įvaizdžio sukūrimo.
Išvykus Hastingsui, Vilkinsas nebegavo paramos ir pats 1786 m. grįžo į Angliją. 1787 m. išleido indų pasakų rinkinio, „Hytopadešos“, vertimą. 1788 m. tapo Karališkosios draugijos nariu, 1800 m. tapo Indijos rūmų bibliotekos direktoriumi, Rytų Indijos kompanijos bibliotekininku. Kūrė tipografiją devanagari raštui. 1808 m. išleido sanskrito gramatiką. 1833 m. karalius Jurgis IV už gyvenimo nuopelnus įšventino Vilkinsą į riterius ir apdovanojo Karališkuoju Gvelfo ordinu.
Alšėnas
Alšėnas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alšėnienė (ištekėjusi moteris) ir Alšėnaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kuigaliai
Kuigaliai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Žeimių, prie kelio, 20 km į šiaurės vakarus nuo Jonavos. Pro kaimą prateka Nevėžio intakas Barupė (sudarytas Kuigalių tvenkinys). Seniūnaitijos centras. Kaime veikia šiaudais kūrenama 0,34 MW šiluminė katilinė, įveisti vaismedžių sodai. Veikia paštas (LT-55060).
Istorija
Seniau buvo Kuigalių dvaras.
1923 m. įsteigta pradžios mokykla; 1989–1994 m. devynmetė, nuo 1994 m. Barupės pagrindinė mokykla. 1950–1992 m. Barupės sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1961 m. įsteigta biblioteka, kultūros namai, paštas, ambulatorija.
Prie Kuigalių prijungtas panaikintas Prozoriškių kaimas ir Ringių viensėdis.
Gyventojai
1923 m. 49 žmonės gyveno Kuigalių kaime, 55 – dvare, 14 – viensėdyje, 18 – Kuigalių-Pusčės viensėdyje.
Tartanas (audinys)
thumb|200px|Trys skirtingi tartanai. Tartanas – tam tikru būdu austas languotas vilnonis audinys.
Atsirado Škotijoje.
Naudojamas kiltų siuvimui. Pagal spalvas ir languotumą galima nuspėti kokiam škotų klanui priklauso asmuo.
Šiais laikais yra apie 4 000 tartanų spalvinių variantų.
Boy (albumas)
thumb|right|Amerikietiškasis U2 albumo „Boy“ viršelis
Istorija
Iš pradžių Martin’ui Hannett’ui (jis prodiusavo U2 singlą „11 O’Clock Tick Tock“) buvo pavesta prodiusuoti šį albumą, tačiau tuo metu jį labai sukrėtė draugo savižudybė. Taigi U2 albumą „Boy“ įrašinėjo su prodiuseriu Steve Lillywhite, įrašų studijoje „Windmill Lane Studios“, Dubline. Čia grupė įrašė tokias dainas kaip „An Cat Dubh“, „The Ocean“. Daug kitų kūrinių, įskaitant ir „Stories for Boys“, „Out of Control“ bei „Twilight“, buvo paimti iš grupės jau seniau įrašyto 40-ties dainų repertuaro. U2 gitaristas The Edge visus šio albumo kūrinius įrašė grodamas Gibson Explorer elektrine gitara.
2003 m. „Boy“ užėmė 417-ąją vietą žurnalo „Rolling Stone“ sudarytame 500 geriausių visų laikų albumų sąraše.
2008 m. liepos 21 d. albumas perleistas trimis skirtingais formatais, įtraukti ir seniau neišleisti bei reti kūriniai.
Viršelis
Šio berniuko nuotrauka buvo pakeista į iškreiptą grupės narių fotografiją albumo leidimams Jungtinėse Valstijose ir Kanadoje, nes „Island Records“ persigando, jog U2 už Atlanto gali būti apkaltinti pedofilija. Amerikietiškojo viršelio fotografė – Sandy Porter. Nors Jungtinėse Valstijose ir Kanadoje ant „Boy“ puikavosi grupės nuotrauka, vis dėlto, vidinėje albumo pakuotės pusėje buvo galima išvysti Peter'į Rowan'ą.
Albumo dainos
Visoms albumo dainoms muziką sukūrė U2, žodžius parašė Bono.
Hồ Chí Minh City FC
„Hồ Chí Minh City Football Club“ – Vietnamo futbolo klubas iš Saigono.
Namų rungtynes žaidžia „Thống Nhất“ stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1975 m.
Žemaičių plentas
Žemaičių plentas – 1934–1939 m. tiestas magistralinis plentas iš Kauno į Klaipėdą. Ilgis – 195 km. Tarpukariu tai buvo ilgiausias šalyje nutiestas magistralinis plentas, skirtas pagerinti susisiekimą su Klaipėdos kraštu ir Klaipėdos uostu, pagyvinti Lietuvos ekonomikos plėtrą.
Istorija
1918 m. atkūrus Lietuvos nepriklausomybę, valstybei atiteko labai susidėvėję keliai. Be to, jie buvo labai netolygiai išdėstyti: magistraliniai plentai, ėję per Šiaulius–Tauragę ir Zarasus–Kauną – Marijampolę, neturėjo tarpusavio ryšio. Žemaitija, Lietuvos šiaurinė dalis, Klaipėdos kraštas ir uostas neturėjo jungties su Kaunu – tuometine Lietuvos laikinąja sostine. kairėje|miniatiūra Naująjį kelią projektavo ir statybai vadovavo Susisiekimo ministerijos Kelių valdybos Sauskelių direkcija, vykdė vietiniai rangovai. Numatyta trasa: Kaunas – Raseiniai – Kaltinėnai – Rietavas – Gargždai. Iškilmingas atidarymas įvyko 1939 m. liepos 9 d. prie Dievyčio ežero, ant Šiauduvos kalno. Atidaryme dalyvavo valstybės prezidentas Antanas Smetona ir kiti svečiai. Žemaičių plento konstrukcija: Makadamo grindinys skaldos ir smėlio pagrindu, asfaltuotas, su drenažu. Kelias buvo pritaikytas automobilių transportui: ėjo tiesesne trasa, posūkiai didesnio spindulio; staigesniuose posūkiuose įrengti viražai (važiuojamoji dalis palenkta į kreivės vidų). Pastatyti 3 dideli tiltai: per Nevėžį – ties Babtais, Dubysą – ties Ariogala, Miniją – ties Gargždais. Sankryžoje su Šiaulių–Tauragės plentu ties Kryžkalniu pastatyta pirmoji Lietuvoje moderni, dviaukštė pervaža – Kryžkalnio viadukas. thumb|left| Respublikos prezidentas [[Antanas Smetona pasirašo Žemaičių plento priėmimo aktą. (2008 m. Lietuvos pašto ženklas.)]] 1939 m. Klaipėdą prijungus prie nacistinės Vokietijos, Lietuvos vyriausybė nusprendė vystyti Šventosios uostą. Atkarpoje tarp Rietavo ir Vėžaičių buvo pradėta pilti kelio į Šventąją sankasa. Buvo organizuota savanoriška jaunimo darbo ir poilsio stovykla, globojama Susisiekimo ministerijos. Antrojo pasaulinio karo išvakarėse statyba sustojo. 1940 m. baigtas tiesti 170 km ilgio Aukštaičių plentas. Jis prasidėjo nuo Žemaičių plento netoli Babtų ir ėjo pro Josvainius, Kėdainius, Ramygalą, Panevėžį, Pasvalį iki Biržų.
Pokaryje augant transporto srautams, Žemaičių plentas pradėjo nebetenkinti kylančių poreikių. 1971 m. pradėta tiesti Kauno–Klaipėdos automagistralė, einanti nauja, ištiesinta trasa. Maždaug apie 40 km nuo Kauno, senojo plento trasa sutampa su naujai nutiesta automagistrale.
Nutiesus automagistralę Vilnius–Kaunas–Klaipėda, senasis Žemaičių plentas naudojamas vietiniam susisiekimui tarp šalimais prigludusių miestelių ir gyvenviečių.
Perkūno žirgai
Tiesiant Žemaičių plentą, nutarta šiam istoriniam įvykiui atminti pastatyti paminklą. Parinkta vieta magistralės pradžioje, ant Kauno Milikonių kalno, nuo kurio atsiveria vaizdas į Senamiestį ir Vilijampolę. Šviesiai pilko kampuotų ir apvalių formų granito blokų 7,20 m aukščio obeliskas „Perkūno žirgai” užsibaigia dviejų žirgų galvų ir vyro, laikančio žirgus už žąslų, kompozicija. Šonuose iškalti Kauno bei Klaipėdos herbai, o netoli pjedestalo užrašas: „Žemaičių plentas Kaunas–Klaipėda 220 km 1933–1938”. Paminklo autorius, klasikinės formos gerbėjas, skulptorius Vytautas Kašuba savo kūriniui parinko obelisko formą, suteikęs jam lietuviškų bruožų – obeliską vainikuoja dviejų žirgų galvos, artimos namų stogų mediniams drožiniams. Užrašo šrifto kompoziciją sukūrė dailininkas Telesforas Kulakauskas. Antrojo pasaulinio karo metais obeliskas beveik nenukentėjo.
Šaltiniai
Važiuojant Dubysos tiltu, šalia matosi per Antrąjį pasaulinį karą subombarduoto tilto liekanos. Čia – Dubysos regioninio parko riba. 1936 m. vykstant plento tiesimo darbams, sutvarkyta priešais tiltą kalno papėdėje trykštančio šaltinio, kuris laikomas šventu, aplinka, padarytas nedidelis baseinėlis. Netoliese, to paties kalno šlaite, 1937 m. išbetonuoti Gediminaičių stulpai. Sovietmečiu juos mėginta sunaikinti, tačiau paminklas buvo tik užkastas žemėmis. 1989 m. Gediminaičių stulpai atstatyti. Po Romo Kalantos susideginimo, 1972 m. naktį iš liepos 21 į 22 d. šalia šaltinio kaunietis V. Lažinskas pastatė metalinį apie 8 m aukščio kryžių. Greitai jis buvo nugriautas, tačiau Lietuvos atgimimo metais atstatytas.
Bolševskojė (Liepininkai)
Bolševskojė (,, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1947–2008 m. Berežkovskojės apylinkės kaimas.
João Rafael Kapango
Žoanas Rafaelis Kapangas (João Rafael Kapango; g. 1975 m. rugsėjo 14 d.) – Mozambiko futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. Yra pagrindinis šalies rinktinės vartininkas taip pat rungtyniauja Egipto klube Gizos FC Tersana.
Karjerą pradėjo Mozambiko klube Ferroviário de Maputo, o nuo 2004 m. žaidžia Egipte.
Su Mozambiko rinktine dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje.
Pasižymi savo išskirtine figūra ir netradiciniais sprendimais.
Hokų kalbos
Hokų kalbos (arba hokanų kalbos) – hipotetinė Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kuriai priskiriama keletas negausių kalbų šeimų vakarinėje Šiaurės Amerikos pakrantėje, taip pat Grandės baseine ir Centrinėje Amerikoje. Dėl to, kad dauguma šiai šeimai priskiriamų kalbų mirė ir nebuvo išsamiai aprašytos, šios kalbų grupės buvimą pagrįsti sunku.
Hokų kalbų hipotezę iškėlė kalbininkas Edvardas Sepiras. Pavadinimas parinktas pagal skaičiaus „du“ tarimą skirtingose hokų kalbose: c-oocj serių k., ha’k ačomavių k., *xwak jumanų prokalbėje ir kt.
Manoma, kad tai seniausios Kalifornijos kalbos, kurias vėliau iš dalies išstūmė penučių kalbos.
Kalbos
Hokų kalboms priskiriamos šios kalbų šeimos ir kalbos (pagal Kaufmann, 1988):
Prie hokų kalbų bandyta jungti čumašų kalbas bei dar XVIII a. išnykusią jurumangių kalbą Kolumbijoje, tačiau galimi ryšiai vėliau paneigti.
Giacomo Leopardi
Džakomas Leopardis (pilnas vardas, 1798 m. birželio 29 d. Rekanatis, Maseratos provincija, Markės sritis – 1837 m. birželio 14 d. Neapolis) – italų poetas, filosofas, kalbininkas. Vienas žymiausių Italijos poetų.
Kūryba
Apie 14 metų pradėjo kurti, versti antikos autorių veikalus. Sukūrė tragediją „Pompėjus Egipte“ (Pompeo in Egitto, 1812 m.), poemą „Mirties artėjimas“ (L'Appressamento della morte, 1816 m., parašyta tercinomis), kanconas „Italijai“ (All'Italia), „Prie Dantės paminklo“ (Sopra il Monumento di Dante che si prepara in Firenze, abu 1818 m.). Parašė „Astronomijos istoriją“ (Storia dell'Astronomia, 1813 m.; tai gyvenamojo laikotarpio astronomijos žinių santrauka). 1815 m. iš graikų kalbos išvertė „Pelių ir varlių karą“, 1816 m. – Vergilijaus „Eneidos“ paskutinę knygą ir Homero „Odisėjos“ pirmą knygą, Mosko, Hesiodo kūrinių fragmentų. Ankstyvosios jo kūrybos ir vertimų buvo paskelbta italų periodinėje spaudoje.
Italų literatūroje vykstant klasicistų ir romantikų polemikai jis palaikė klasicistus. Kūrė įvairių žanrų ir temų klasicistinę poeziją (išleista rinktinėje „Giesmės“, Canti, 1831 m., papild. leid. 1835 m. ir 1845 m.), įvedė laisvąją kanconą. Jo satyros dialoguose proza „Dvasios veikalėliai“ (Operette morali, 1827 m., papild. leid. 1834 m.) reiškiamas vadinamasis pasaulio sielvartas. Satyros poemoje oktavomis „Varlių ir pelių karo kronikos“ (Paralipomeni alla Batracomiomachia, par. 1831–1835 m., išl. 1842 m.) vaizduojamas 1815–1821 m. Italijos gyvenimas.
Graužai (Kelmė)
Graužai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Naudvario.
Giacomo Leopardi
Kūryba
Leopardžio kūryboje reiškiamas kraštutinis pesimizmas, negatyvus požiūris į žmogaus lemtį ir istoriją. Jo pasaulėžiūros ir kūrybos raida atsispindi memuaruose „Dienoraščio sąsiuviniai“ (Zibaldone di pensieri, par. 1817–1832 m., išsp. 7 t. 1898–1907 m. pavadinimu „Įvairios mintys apie filosofiją ir literatūrą“, Pensieri di varia filosofia e di bella letteratura), juose yra jo filosofinių pastabų, filologijos analizių, literatūros kritikos.