cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Žmogus su kino kamera
Stilistiniai aspektai
Dėl sklandžiusių abejonių dar prieš filmo rodymą ir išankstinių Vertovo pasisakymų filmas susilaukė daug dėmesio dar prieš premjerą. Kai filmas galiausiai buvo parodytas, žiūrovai arba priėmė ir susitaikė su Vertovo stilistiniais pasirinkimais, arba juos ignoravo. Kadrų keitimosi greitis, kuris buvo daugiau nei keturis kartus didesnis negu įprasto 1929 metų filmo, sutrikdė kai kuriuos žiūrovus, tarp jų ir „The New York Times“ kritiką Mordaunt Hall:
Iš techninės pusės filme „Žmogus su kino kamera“ naudojamas dvigubas išlaikymas ir tariamai paslėptos kameros filmą padarė panašesnį į siurrealistinį montažą negu į linijinį filmą. Daugumoje filmo scenų ir vaizduojami žmonės, kurie keičia savo dydį arba išnyra iš kitų objektų, naudojant dvigubą išlaikymą. Dėl šių aspektų filmo bendras greitis yra didelis ir žavingas. Priartinų vaizdų scenos pagauna emociją, kuri negalėtų būtų visiškai nupasakojama žodžiais. Aktorių ir filmavimo aikštelių trūkumas filme sukuria neįprastą kasdienio pasaulio vaizdą. Tokio pasaulio, kuris būtų „nukreiptas į kūrimą kalbos, kuri yra nuoširdi, tarptautinė, paremta tik kino kalba, visiškai skirtinga nuo teatro ar literatūros kalbos.“
Kūrimas
Filmo „Žmogus su kino kamera“, kuriame vaizduojamas kasdienis sovietinio miesto gyvenimas, filmavimas užtruko trejus metus ir vyko keturiuose miestuose: Charkove, Kijeve, Maskvoje ir Odesoje.
Ulysse Diallo
Julisas Dialas (Ulysse Diallo; g. 1992 m. spalio 26 d.) – futbolininkas iš Malio, puolėjas.
Karjera
Malietis karjerą pradėjo gimtosios šalies „Djoliba“ klube.
2011 m. išvyko į Libaną, kur atstovavo Beiruto „Shabab Al Sahel“ klubui.
2013 m. persikėlė į Budapešto „Ferencvaroš“ ekipą.
2014–2016 m. žaidė Portugalijos čempionate, kuriame atstovavo „Arouca“, Koimbros „Academica“ ir Madeiros „Maritimo“ klubams.
2016 m. persikėlė į Vengriją. Rungtyniavo „Mezokovesd Zsory“, Felčuto „Puškaš Akademia“ ir Budapešto MTK.
2019–2020 metais rungtyniavo Masaziro „Sabah“ iš Azerbaidžano.
2021 m. trumpai priklausė „Mezokovesd Zsory“ (Vengrija).
FK Panevėžys
2022 m. kovo 17 d. pranešta, kad atstovaus „Panevėžio“ klubui.
2022 m. kovo 20 d. oficialiai debiutavo panevėžiečių gretose A lygos rungtynėse prieš „Džiugo“ klubą. Pasirodė po keitimo ir žaidė iki rungtynių pabaigos.
2022 m. balandžio 2 d. rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą pelnė įvartį.
2022 m. lapkričio 9 d. pelnė vienintelį įvartį rungtynėse prieš FK Žalgiris. Panevėžiečiai po šios pergalės pakilo į antrą vietą turnyrinėje lentelėje ir sustiprino pozicijas kovoje dėl medalių.
Vėlesnė karjera
2023 m. balandžio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas tęs karjerą „Rahmatganj“ klube (Bangladešas).
2023 m. gegužės 6 d. pelnė įvartį Premjer lygos rungtynėse prieš Utaros klubą. Tuo metu varžovai pirmavo rezultatu 2-1, o U. Diallo išlygino rezultatą, o vėliau „Rahmatganj“ pelnė dar vieną ir iškovojo pegalę (3:2).
Statistika
Spalvų reikšmės:
Zeke Nnaji
Zykas Nadžis (, g. ) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį Arizonos „Wildcats“ komandoje.
Denverio „Nuggets“ (2020–dabar)
2020 m. NBA naujokų biržoje jį 22-uoju šaukimu pasirinko Denverio „Nuggets“. 2020 m. gruodžio 1 d. Nadžis su „Nuggets“ pasirašė naujoko sutartį.
Molly Peters
Molė Peters (1942 m. kovo 15 d. – 2017 m. gegužės 30 d.) – anglų aktorė ir modelis.
Kine atliko vos keletą vaidmenų, iš kurių žinomiausias – Bondo merginos filme „Kamuolinis žaibas“ (1964 m.)
Pabrantė
Pabrantė – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skrebotiškio.
Paliesis (Kelmė)
Paliesis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kiaunorių.
Šiauriniai tajai
Šiauriniai tajai arba Tai neua (savivardis: ᥖᥭᥰᥖᥬᥳᥑᥨᥒᥰ tai taɯ xoŋ,, ) – Pietryčių Azijos tauta, gyvenanti kalnuotoje dabartinės Kinijos (vakarų Junanio) teritorijoje ir kalbanti atskira kalba. Nedidelės diasporos sutinkamos Laoso, Mianmaro, Tailando teritorijose. Kalba šiaurinių tajų kalba.
Pagrindinė teritorija yra Kinijos Junano provincijos Dehongo dajų ir dzingpo autonominėje prefektūroje, daugiausia Šveli upės baseine. Todėl dar vadinami Dehongo tajais. Kinijoje sudaro dalį pripažintos dajų etninės grupės. Į pietus nuo šios etninės grupės gyvena kita tajų grupės tauta – šanai, su kuriais šiauriniai tajai dalinasi daug bendrų kalbinių ir kultūrinių bruožų. Todėl kartais vadinami Kinijos šanais.
Istorija
Seniausia šios tajų grupės istorija yra apipinta daugybe legendų. Kai kurie Kinijos istorikai (pvz. Xiao Zhengwei ar Yang Yongsheng) būtent Dehongo teritorijas (ir visą pietvakarių Junaną) laiko senąja visų tajų tautų protėvyne ir kalba apie čia prieš kelis tūkstančius metų klestėjusią "tajų civilizaciją". Šiuos tajus jie tapatina su I tūkst. pr. m. e. Kinijos šaltiniuose minimais ailao, kurių šalis tęsėsi 1,300 km iš rytų į vakarus ir 1,994 km iš šiaurės į pietus. Vėlyvoji Han dinastijos knyga mini, kad šių ailao vadas 69 m. savanoriškai prisijungė prie Kinijos imperijos. Yang spekuliuoja, kad šie ailao jau nuo V a. pr. m. e. čia buvo susikūrę valstybę, vadintą Daguang (达光).
Ši istorija daugiausia remiasi vėlesnėmis tajų legendomis ir nėra patvirtintas. Šiuo metu yra labiau linkstama prie hipotezės tajų protėvyne laikyti dab. šiaurės Vietnamą, iš kur jie migravo į vakarus. Remiantis šia versija į Dehongą tajai atsikėlė I tūkst. II pusėje per dab. Laoso, Tailando ir Mianmaro teritorijas. Kadangi Dehonge apsigyvenusi tajų grupė buvo viena iš šiauriausių, jai duotas pavadinimas "šiauriniai tajai". thumb|left|Košanpje XVI a. Tuo metu, t. y. nuo VII a. Dehongo teritorijas bent jau nominaliai kontroliavo Nandžao ir Dali karalystės, tačiau šiauriniai tajai turėjo didelę autonomiją. Jie nesukūrė vieningos valstybės, o gyveno susiskaldę į smulkias gentines žemes (mong), kurios bendrai vadinamos Košanpje. Šis terminas gali būti verčiamas kaip „9 šanų valstybės“, bet taip pat primena senovinės Indijos karalystės Kaušambi pavadinimą. Tarp tajų mongų buvo Mong Na, Mong Santa, Mong Wan, Mong Mien ir kitos.
XIII a. dėl regiono varžėsi Mongolų imperija ir Pagano imperija. 1277 m. čia susidūrė dviejų valstybių armijos, ir tai tapo preliudų mongolų invazijai į Mianmarą. Dehongo regione mongolai įsteigė 8 administracinius vienetus su centrais Žuili (瑞麗 Ruìlì), Lianghe (梁河 Liánghé), Ingdziange (盈江 Yíngjiāng), Dženkange (鎮康 Zhènkāng), Mangši (芒市), Ludziangas, Nandane (南赕) ir Nandiane (南甸). Stumiami mongolų į vakarus, dalis šiaurinių tajų migravo dar toliau į vakarus, kur suformavo ahomų ir khamčių etnosus.
Silpstant mongolų valdžiai kalnuotose teritorijose susidarė politinis vakuumas. Tai leido vėl suklestėti Košanpye mongams. Stipriausias tarp jų buvo Mong Mao (su centru dab. Žuili). XIV a. valdant valdovui Hso Kip Hpa jis trumpam sugebėjo tapti galingiausia regiono valstybe ir privertė mokėti duoklę ne tik aplinkines žemes, bet ir kitas šanų valstybes.
Mingų Kinija stiprindama kontrolę Junane įtraukė šias valstybėles į savo kontrolės orbitą, ir valdė jas per vietinius vadus, vadinamuosius tusi. Tą pačią politiką tęsė ir Čing Kinija. Iki XIX a. savivaldos teises gavo 8 tusi svarbiausiuose regiono miestuose.
XVI a. II pusėje ir XVIII a. viduryje šį regioną trumpam buvo užėmusi Birmos karalystė, tačiau kaskart ilgainiui regionas sugrįždavo į Kinijos kontrolę. Tik 1897 m. nusistovėjo dabartinės sienos tarp Kinijos ir Britų Mianmaro, kurios padalino kai kurias tajų valstybėles.
XIX a. vykstant pilietiniam karui, vyko gyventojų egzodas į gretimą Mianmarą, šiaurinį Tailandą ir Laosą. Taip susiformavo nedidelės diasporos. XX a. pradžioje buvo bandoma panaikinti tusi valstybėles, tačiau šios reformos susilaukė pasipriešinimo. Jos galutinai panaikintos 1955 m., kai kurias paverčiant apskritimis.
Kultūra
thumb|Šiaurinių tajų rašto tekstas Dehongo tajai yra labai stipriai paveikti kultūros, ateinančios iš Pietryčių Azijos, ypač Tailando (pirmiausia Mianmaro Šanų valstybių). Jie išpažįsta theravados budizmą, švenčia Songkrano šventę. Kaip ir kitos Pietryčių Azijos kalbos, jų kalba turi daug skolinių iš Pali kalbos. Kalba buvo pradėta rašyti XIV a., naudojant vietinę rašto sistemą, giminingą tajų, birmiečių, ir kitų Pietryčių Azijos kalbų raštams.
Adomo Petrausko muziejus
miniatiūra|Adomo Petrausko muziejus Adomo Petrausko muziejus ir Uoginių kaimo amatų centras – vietos gyventojo Adomo Petrausko savarankiškai įkurtas unikalus muziejus, esantis Uoginių kaime, Kupiškio rajone.
Istorija
Adomo Petrausko (1914–2004) įkurtas muziejus pirmiesiems lankytojams duris atvėrė 1969 m. Tuomet savo sodyboje įkūrė unikalų muziejų, kuriame įrengė buities daiktų, spaudinių, liaudies skulptūrų ekspozicijas, stendus su įžymių žmonių fotografijomis, biografijomis, etnografiniai, archeologiniai radiniai. Pamatę didelį jo entuziazmą kaupti įvairias senienas, muziejui išsiplėsti padėjo tuometiniai Antašavos kolūkio vadovai Vytautas Notkus ir Albinas Vaižmužis. Savamokslis kaimo meistras Jonas Laužikas iš Antašavos muziejininko sodyboje sukonstravo ir pastatė originalų pastatą – bokštą, kuriame nuolat rengiamos keičiamos parodos. miniatiūra|Uoginių kaimo amatų centras Muziejų sudaro kompleksas pastatų: gyvenamasis namas, dvi klėtys, bokštas ir padarginė. Muziejaus rinkinių fondą sudaro daugiau kaip 7000 eksponatai. Sodybą puošia paties A. Petrausko medžio drožiniai, per keletą dešimtmečių kaimų laukuose surinkti  akmenys, keisčiausių formų  gamtos sukurti dariniai.
Poceliškis
Poceliškis – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Telžių.
Adomo Petrausko muziejus
Istorija
1996 m. visus eksponatus Adomas Petrauskas padovanojo Kupiškio rajono savivaldybei. Tokiu būdu šis muziejus tapo Kupiškio etnografijos muziejaus struktūriniu padaliniu. Adomui Petrauskui už  nuopelnus, puoselėjant kaimo kultūrą, 2001 m. suteiktas Kupiškio krašto Garbės piliečio vardas.
2015 m. pastatytas Uoginių amatų centras A. Petrausko muziejaus teritorijoje (Kupiškio etnografijos muziejaus padalinyje) vykdant 2014–2015 m. vietos projektą „Amatų centro įkūrimas Uoginių kaime, Kupiškio rajone“. Amatų centro uždaviniai – koordinuoti tradicinių amatų veiklą. Šiame centre organizuojami renginiai, akcentuojantys etnokultūros amatų tradicijas ir skatinantys amatininkų verslumą bei vykdomą  edukacinę veiklą.
Barada SC
„Al-Wahda Sports Club“ ({{ar| ???}) – Sirijos futbolo klubas iš Damasko.
„Al-Fayhaa“ stadionas yra klubo namų arena, kuri talpina 15 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1927 m. Žaidė Premjer lygoje. Klubo futbolininkai du kartus tapo šalies čempionais.
Komanda išrormuota 1972 m., o 1992 m. paskelbta apie klubo atkūrimą.
Doktor Chuan Eulochio Estigaribija
Doktor Chuan Eulochio Estigaribija, dar žinomas kaip Kampo 9 (Campo 9) – miestas Paragvajuje, Kaagvasu departamente, 115 km į vakarus nuo Siudad del Estės. Pro miestą eina plentas Ruta 7. Žemės ūkio krašto prekybinis centras (kviečiai, soja, avižos, saulėgrąžos, kukurūzai, vaisiai, daržovės, galvijai). Maisto pramonė (pieno, sojų, malimo).
Doktor Chuan Eulochio Estigaribijoje gyvena didelė vokiečių menonitų, 1948 m. atsikėlusių iš Kanados bendruomenė. Taip pat gausu brazilų. Seniau gyveno ir gvaranių mbijų, bet šie persikėlė daugiausia į didmiesčius.
Istorija
1948 m. dabartinio miesto vietoje ėmė kurtis menonitų kolonijos – Colonia Sonmerfeld ir Colonia Bergthal. Vietovė dar buvo vadinama Maracaná, Zanja Pypuku, Campo 9. 1956 m. Paragvajaus valdžia oficialiai įsteigė gyvenvietę, kurią pavadino Colonia General Stroessner (tuometinio šalies vado Alfredo Stresnerio garbei). 1981 m. miestas pervadintas politiko ir advokato Chuano Eulochijaus Estigaribijos vardu.
Maironiškių kapinės
Maironiškių kapinės (arba Linkuvos kapinės) – kapinės Kauno miesto šiaurės vakarinėje dalyje, Šilainių mikrorajone, Mosėdžio gatvėje. Bendras plotas 0,6 ha. Vadinamos pagal buvusius Maironiškių ir Linkuvos kaimus. Kapines prižiūri savivaldybės įmonė „Kauno kapinės“.
Kapinėse yra Marijos Maloningosios skulptūra, kuri sovietmečiu čia buvo perkelta iš Linkuvos dvaro. Evelina Šimkutė pasakoja, kad skulptūrą išgelbėjo vietos gyventojai naktį pernešdami ją į Linkuvos kapines.
Mažoji skėtė
Mažoji skėtė (Leucorrhinia dubia) – raštuotųjų skėčių (Libellulidae) šeimos vabzdys.
Mažosios skėtės arealas apima Palearkties regioną: šiaurės vakarinius ir rytinius Europos kraštus, įskaitant Lietuvą, šiaurinę Azijos dalį.
FK Vora
„Vorės“ futbolo klubas, o trumpai FK „Vora“ bei KF „Vora“ arba „Vora“ – Albanijos futbolo klubas iš Vorės. Namų rungtynes žaidžia „Fusha Sportive Vorë“ stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2011 m. 2011–2012 m. rungtyniavo Kategoria e Tretë ir tapo nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesnį divizioną.
2017–2018 m. sezone tapo Antrojo diviziono (trečia pakopa) A grupės nugalėtojais.
2018–2019 m. sezono žaidė Pirmame divizione, „A“ grupėje, tačiau liko paskutinėje vietoje ir buvo perkelti į Antrą divizioną.
2020–2021 m. sezono žaidė Pirmame divizione, „A“ grupėje užėmė ketvirtą vietą.
Italijos moterų rankinio rinktinė
Italijos moterų rankinio rinktinė – komanda, atstovaujanti Italijai tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Italijos rankinio federacija.
Kaagvasu (miestas)
Istorija
Vietovės pavadinimas gvaranių kalba reiškia „didelis kalnas“ arba „didelis miškas“ (ka’a „žolė, miškas, kalnas“, guasu „didelis“). 1845 m. įkurtas sargybinis postas. 1882 m. įsteigta Kaagvasu savivaldybė. XX a. II pusėje, nutiesus kelią Ruta 7, pradėtas miškų kirtimas ir medienos apdirbimas.
Aukštuoliai (Vaškai)
Aukštuoliai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Titkonių.
Paliesis (Molėtai)
Paliesis – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Suginčių.
Alfredas Vaitiekus Potockis
Grafas Alfredas Vaitiekus Potockis (1786 m. kovo 4 d., Paryžius – 1862 m. gruodžio 23 d., Lancuta) – Lenkijos aristokratas, 1-mas Lancuto ordinatas (1838–1862), Galicijos didysis hofmeisteris, Galicijos seimo maršalka.
Biografija
thumb|left|180px|Alfredas Vaitiekus Potockis vaikystėje su senele Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Lenkijos rašytojo ir keliautojo Jano Nepomuko Potockio (1761–1815) ir Julijos Liubomirskos (1764–1799) sūnus.
Jam priklausė šios valdos: Kšešovicė, Lancutas, Ležaiskas ir Uladivka. 1809–1815 metais Alfredas Vaitiekus Potockis tarnavo Varšuvos kunigaikštystės karininku. 1812 metais tapo Lenkijos brigados generolo, kunigaikščio Juzefo Antonijaus Poniatovskio adjutantu, ir dalyvavo Napoleono Bonaparto žygyje prieš Rusiją. Borodino mūšyje buvo sužeistas. Taip pat buvo Austrijos slaptasis patarėjas ir Haličo didysis hofmeisteris. thumb|left|180 px|Alfredo Vaitiekaus Potockio žmona Marija Žozefina Čartoriska Vienos rūmų pritarimu Alfredas Vaitiekus Potockis vykdė daugelį valstybinių funkcijų Haličo ir Lodomerijos karalystėje. 1838 metais įkūrė giminės ordinaciją Lancute.
Nuo 1861 metų nacionalinio seimo narys Galicijoje ir Austrijos imperijos reichstago narys.
Alfredas Potockis prisidėjo prie žemės ūkio modernizavimo Galicijoje. Jis 1839–1844 metais įkūrė tekstilės fabrikus, o 1836 ir 1841 metais – cukraus fabrikus.
Šeima
1814 metų birželio 21 d. vedė kunigaikštytę Mariją Žozefiną Čartoriską (1787–1862), Lietuvos didžiojo stalininko, kunigaikščio Juozapo Klemenso Čartoriskio (1740–1810), ir Dorotos Barboros Jablonovskos (1760–1844) dukterį. Vaikai:
Burniškiai (Pasvalys)
Burniškiai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Vaškų.
Tamsė
Tamsė prasideda dirbamuose laukuose Gineitų kaimo apylinkėse. Teka viršutinėje Nemuno terasoje, iš pietų į šiaurę, lygiagrečiai didžiajai upei. Aukštupyje vaga sureguliuota. Tolivardžiuose kerta Paštuvos kelią. Nežymioje Tamsės kairiojo kranto griovoje už 50 m srūva Paštuvos šv. Jono šaltinis. Jo vietoje pastatytas cementinis šulinio rentinys. Toliau natūralia vingiuota vaga mišku leidžiasi į slėnį. Žemupyje iš rytų pusės apjuosusi Paštuvos piliakalnį, pasuka į vakarus, kerta panemunėje kaimo kelią tarp Paštuvos ir Brūžės ir įteka į Nemuną. Vidurupyje iš dešinės prisijungia žymesnis intakas Palaidžiupis, atitekantis nuo Bubių.
Prie Tamsės įsikūrusios gyvenvietės – Gineitai, Beiniūnai, Tolivardžiai, Batniava, Paštuva, Brūžė.
Liuksemburgo futbolo varžybos 2013–2014 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 2013–2014 m.
KF Veleçiku Koplik
„KF Veleçiku Koplik“ – Albanijos futbolo klubas iš Kopliku.
Namų rungtynes žaidžia „Reshit Rusi“ stadione, Škoderyje.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1948 m.
Žaidė Pirmoje lygoje, „A“ grupėje.
2020–21	m. Kategoria e Parë, A grupėje liko devinti ir iškrito į žemesnį divizioną.
Alamo-Pedjos rezervatas
Alamo-Pedjos rezervatas  – didžiausias Estijos draustinis, esantis šalies centre, į šiaurės rytus nuo Virtsjarvo ežero. Plotas – 342 km². Apima Tartu, Jegevos ir Viljandžio apskritis. Rezervato teritorijoje yra penki pelkynai, kuriuos skiria kelios upės bei miškai.
Istorija
Alamo-Pedjos rezervatas buvo įkurtas 1994 m., siekiant apsaugoti natūralią ekosistemą, retas rūšis, miškus, pelkynus ir gyvūnus. Alam-Pedja reiškia „žemutinę Pedją“.
Rezervato teritorijoje žmonės apsigyveno nuo akmens amžiaus. Nuolatinės gyvenvietės kūrėsi palei dabartinio Virtsjarvo ežero pakrantę. Pagrindinis pragyvenimo šaltinis buvo žvejyba.
Antro rango valstybės saugumo komisaras
Antro rango valstybės saugumo komisaras  – specialusis TSRS valstybės saugumo organų aukščiausiųjų pareigūnų laipsnis, atitikęs Raudonosios Armijos antro rango komandarmą (vėliau – generolą pulkininką).
Įvestas TSRS CVK ir TSRS LKT 1935 m. spalio 7 d. nutarimu, panaikintas 1945 m. liepos 6 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo įsaku.
Erslos piliakalnis
Erslos piliakalnis, kitaip – Erslos senovės gynybinis įtvirtinimas, vadinamas Pilale (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas 30305, senas vertybės kodas - A1877) – piliakalnis centrinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Erslos kaime (Šačių seniūnija), Erslinės miško pietvakarinėje dalyje.
Pasiekiamas keliu Mosėdis – Ersla Ersloje pasukus į kairę šiaurės kryptimi, už 200 m - į dešinę rytų kryptimi, per trečios dešinėje sodybos kiemą, pavažiavus 600 m pro apleistą sodybą iki Erslos dubenuoto akmens miško pakraštyje – yra 100 m į šiaurę - šiaurės rytus nuo jo.
Piliakalnis
Įrengtas žemoje, lygioje vietoje. Aikštelė ovalo plano, 40 × 37 m dydžio, kiek pailga vakarų - rytų kryptimi, apjuosta 147 m ilgio, 1 m aukščio, 7 m pločio akmenų pylimu, kurio išorėje yra iki 1,5 m pločio, 0,2 m gylio griovio liekanos. Pylimo pietvakarinėje dalyje yra 3 m pločio tarpas (vartų vieta).
Tyrimai
1971 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1987 m. – Bronius Dakanis, Algimantas Merkevičius, Gintautas Zabiela, 1997 m. – Gintautas Zabiela. Šiaurinėje aikštelės dalyje rastas neaiškus geležinis dirbinys.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - II tūkstantmečio pradžia.
Dengės karštligė
thumb|250px|Bėrimas, atsiradęs susirgus Dengės karštlige. Dengės karštligė arba Denge karštinė  – uodų platinama tropinė liga. Sukelėjas – flaviviridų šeimos RNR virusas (Dengės virusas). Inkubacinis laikotarpis – 3-14 dienų nuo užkrato. Simptomams būdingas karščiavimas, galvos skausmas, vėmimas, raumenų ir sąnarių skausmai, charakteringas odos niežėjimas ir išbėrimas. Paprastai pasveikstama per 2-7 dienas. Retesniais atvejais liga gali išsivystyti į sunkesnes ligos formas – hemoraginę karštligę (būdinga kraujosrūvos odoje, kraujavimai iš nosies, dantenų, skrandžio, žarnyno) ar šoko sindromą (išsivysto kolapsas).
Karštinę sukelia Aedes genties uodų patelės, daugiausiai Aedes aegypti. Virusas turi penkis serotipus. . Priklausomai nuo serotipo, persirgus gali išsivystyti ilgalaikis arba trumpalaikis imunitetas.
Yra išrasta vakcina nuo Dengės karštinės; prieinama keliose šalyse. 2018 m. duomenimis, vakcina rekomenduojama tik tiems asmenims, kurie yra anksčiau sirgę šia liga ar bendruomenėse, kuriose aukštas pakartotinis sergamumas tarp vaikų. Kiti prevencijos metodai – uodų veisimosi vietų naikinimas ir uodų įkandimų vengimas.
Pirmąkart ligos protrūkis užfiksuotas 1779 m. Dengės karštligė pasaulinio masto problema tapo nuo Antrojo pasaulinio karo, yra endeminė apie 120 pasaulio šalių, daugiausiai Pietryčių Azijoje, Pietų Azijoje ir Pietų Amerikoje. Kasmet šia liga suserga apie 390 milijonų žmonių, iš kurių pusei milijono reikalinga gydymas ligoninėse. Per metus nuo dengės karštligės miršta 40 000 žmonių. 2019 m. susirgimų skaičius buvo smarkiai išaugęs.
Lietuvoje Dengės karštinė nėra paplitusi. 2017 m. užregistruoti 4, 2018 m. – 3 įvežtiniai Dengės karštligės atvejai.
Teklė Ona Valavičiūtė
Teklė Ona Valavičiūtė (g. 1608, m. 1637 m. kovo 20 d., Palenkės Biala - Jeronimo Valavičiaus duktė. Nuo 1623 metų Aleksandro Liudviko Radvilos žmona, Lietuvos pakanclerio Mykolo Kazimiero Radvilos motina.
Kaagvasu
Kaagvasu reiškia šias vietas Paragvajuje:
Obeliškių tvenkinys
Obeliškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 1 km į rytus nuo Židikų. Sudarytas užtvenkus Lašišupio upelį (Kvistės intakas) 5,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,49 km, plotis – iki 0,085 km. Altitudė 98,9 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Pietvakarinėje pakrantėje auga miškas. Aplink šiaurinę tvenkinio dalį įsikūrusi buvusio Sugaudžių dvaro sodyba. Kitose pakrantėse plyti dirbami laukai. Šalia įsikūrę Obeliškių ir Liūliškių kaimai.
Tvenkinys įrengtas 1937 m. 2011 m. atlikti tvenkinio valymo darbai.
Piktųjų karta
– 2021 m. lietuviškas kriminalinis filmas. Filmo režisierius Emilis Vėlyvis, vaidina Vytautas Kaniušonis, Ingeborga Dapkūnaitė, Ainis Storpirštis,Saulius Siparis, Vaidotas Martinaitis, Toma Vaškevičiūtė, Donatas Šimukauskas, Mindaugas Papinigis, Adomas Stančikas, Marius Repšys, Rimantas Pelakauskas, Saulius Bagaliūnas, Dalia Michelevičiūtė.
Didžioji filmo scenų dalis nufilmuota Plungėje.
Siužetas
Miestelio gyvenimą sukrečia žmogžudysčių serija. Vietos elitą atsiveja nešvarios senos paslaptys – ramus ir sotus gyvenimas baigiasi.
Cristina Businari
Kristina Businari (, g. 1949 m. spalio 1 d. Roma) – buvusi italų aktorė ir modelis, grožio konkurso Mis Italija nugalėtoja 1967 m. ir Mis Visata dalyvė 1968 m.
Gudeliai (Pasvalys)
Gudeliai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Vaškų.
Cecilie Thomsen
Cecilė Tomsen (g. 1974 m. spalio 29 d.) – danų aktorė ir modelis.
1995 m. ji nusifilmavo atlikėjo Bryan Adams dainos „Have You Ever Really Loved a Woman?“ vaizdo klipe.
1997 m. atliko nedidelį vaidmenį bondiados filme „Rytojus niekada nemiršta“.
Džidos gatvės trasa
Džidos gatvės trasa (ar. حلبة كورنيش جدة) – Formulės 1 trasa, esanti Saudo Arabijoje, Džidoje. Šioje trasoje nuo 2021 m. vyksta Formulės 1 lenktynės.
Ši trasa vadinama greičiausia miesto trasa Formulės 1 kalendoriuje ir pagal ilgį nusileidžia tik Spa trasai.
Trasą sukūrė Hermano Tilkės sūnus Karstenas Tilkė.
Trasos rekordai
Oficialūs trasoje užfiksuoti trasos rekordai:
Cassandra Harris
Kasandra Haris ( 1948 m. gruodžio 15 d. – 1991 m. gruodžio 28 d.) buvo australų aktorė, Bondo mergina juostoje „Tik Tavo akims“ (1981 m.).
Biografija
Aktorės karjerą pradėjusi gimtinėje teatro scenoje, vėliau persikėlė gyventi į JAV, kur pradėjo filmuotis televizijoje bei kine.
Buvo ištekėjusi 3 kartus:
Pierce Brosnan buvo jaunesnis už Kasandrą 5 metais. Jiedu susipažino filmuojant serialą „Remmington Steele“, kuriame Brosnanas atliko pagrindinį vaidmenį. 1981 m., kuriant bondiados filmą „Tik Tavo akims“, Brosnanas filmavimo aikštelėje susipažino su serijos prodiuseriu Albert R. Broccoli. 1995 m. Brosnanui buvo pasiūlytas pagrindinis vaidmuo filme „Auksinė akis“ (viso jis Džeimsą Bondą suvaidino 4 fjuostose).
Kasandra mirė nuo kiaušidžių vėžio sulaukusi vos 43 m.
Jos duktė Šarlotė nuo tos pačios ligos mirė 2013 m., būdama 41.
Palygumis
Palygumiu vadinami kaimai:
Vlatko Čančar
Vlatko Čančaras (, g. ) – Slovėnijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje. Prieš tai yra žaidęs Slovėnijoje, Serbijoje ir Ispanijoje.
2017 m. NBA naujokų biržoje Denverio „Nuggets“ pasirinko V. Čančarą 49-uoju šaukimu.
Palygainiai
Palygainiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Senųjų Trakų.
FK Shënkolli
„Šenkolio“ futbolo klubas, o trumpai FK „Shënkolli“ bei „Shënkolli“ – Albanijos futbolo klubas iš Šenkolio. Namų rungtynes žaidžia „Shënkolli“ stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2011 m. Kitados rungtyniavo Pirmoje lygoje, „B“ grupėje.
2022–2023 m. Antroje lygoje „A“ grupėje užėmė šeštą vietą.
Jakimiškis
Jakimiškis – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Nairių.
Karolis Girulis
Karolis Girulis (g. 1986 m. lapkričio 1 d.) – Lietuvos šaulys, kuris specializuojasi šaudyme pneumatiniais šautuvais. Lietuvos nacionalinis rekordininkas.
Paliesius
Paliesius – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Mielagėnų. Stovi Paliesiaus dvaras.
Karolis Girulis
Biografija
2010 m. pasaulio čempionate užėmė 13-oji vietą. 2011 m. Europos čempionate užimta 17-oji vieta. 2013 m. Girulis atstovavo Lietuvai Universiadoje. Orinio šautuvo iš 10 m atstumo rungties kvalifikacijoje sportininkas užėmė 4-ą vietą ir pateko į finalą, kuriame aplenkė du sportininkus ir galutinėje įskaitoje liko 6-as. 2014 m. pasaulio čempionate Ispanijoje Girulis liko 73-ias.
Paliesius
Istorija
thumb|left|Paliesiaus dvaro arklidė
Nuo XVII a. minimas Paliesiaus dvaras, priklausęs Tyzenhauzams.
Karolis Girulis
Biografija
2015 m. sportininkas pelnė vardinį kvietimą dalyvauti 2015 m. Europos žaidynėse. Pneumatimio šautuvo rungtyje Girulis užėmė 27-ą vietą.
2021 m. Europos 25 m ir 50 m šaudymo čempionate Girulis sportinio šautuvo iš trijų padėčių rungtyje pateko į finalą bei iškovojo kelialapį į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Tokijo olimpiados šaudymo turnyre lietuvis startavo dvejose rungtyse. Vyrų pneumatinio šautuvo nuo 10 m linijos varžybų atrankoje Girulis pasiekė 624,3 rezultatą ir užėmė 28-ą vietą. Vyrų šaudymo nuo 50 m linijos iš trijų padėčių varžybų kvalifikacijoje Girulis surinko 1163 taškus ir užėmė 25-ą vietą.
Kelmynė (Pasvalys)
Kelmynė – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Vaškų.
Girdenių piliakalnis
Girdenių piliakalnis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. AR963) – piliakalnis Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje, prie Girdenių kaimo, Ylakių seniūnija. Pasiekiamas keliu Girdeniai – Vyžančiai pervažiavus Veretą ir palei ją laukais pavažiavus į kairę 440 m vakarų kryptimi – yra už antro kanalo vingio, lauko pietiniame krašte.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Veretos dešiniajame krante. Upelis jį juosia iš rytų, pietų ir vakarų. Aikštelė buvo ovali, pailga šiaurės – pietų kryptimi, apie 45 m ilgio ir iki 35 m pločio, kiek iškiliu viduriu. Joje apie 1930 m. ariant buvo rastas akmeninis kirvis. Radinys neišliko. Šiaurinėje jos pusėje buvo supiltas apie 40 m ilgio, 0,8 m aukščio, 14 m pločio pylimas, už kurio iškastas griovys. Šlaitai vidutinio statumo, 4 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas ariant, apie 1970 m. nustumdytas melioruojant, buvo sunaikinta beveik visa aikštelė ir gynybiniai įrenginiai. Piliakalnio vieta dirvonuoja, pietinis šlaitas ir buvęs aikštelės kraštas apaugęs lapuočiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas.
Istorija
Piliakalnyje lokalizuojama 1253 m. minimos kuršių Gėsalų vietovės pilis.
Adomas Petrauskas
Adomas Petrauskas (1914 m. spalio 6 d. Uoginių k., Kupiškio raj. – 2004 m. gruodžio 11 d.) – Lietuvos kraštotyrininkas, muziejininkas.
Biografija
Gimė 1914 m. Uoginių kaime. Uoginiuose praėjo trijų Petrauskų giminės kartų gyvenimas. Adomo prosenelis nusipirko vieną valaką žemės ir pasiliko Uoginiuose. Prosenelis žemę paliko sūnui Jokūbui Petrauskui. Senelio troboje prieš pasaulį išvydo ketvirtas Petrauskų šeimos vaikas – sūnus Adomas.
Ketverius metus lankė Uoginių pradžios mokyklą. 1935–1936 m. tarnavo Lietuvos kariuomenės Pirmajame husarų Lietuvos Didžiojo Etmono Jonušo Radvilos pulke. Iki 1948 m. dirbo ūkio darbus. Daug laiko praleisdavo klajodamas ir meškeriodamas Pyvesos upės pakrantėse, giedodamas Antašavos bažnyčios chore, vaidindamas kaimo jaunimo renginiuose, spektakliuose.
Sovietinė kolektivizacija pakeitė šviesuolio gyvenimą. Ne savo noru 1948 m. išrinktas Uoginių kolūkio pirmininku. Teko dirbti brigadininku, staliumi, bitininku.
Pričkiemis
Pričkiemis (, nuo 1938 m. Mühleck, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 18 km į vakarus nuo Pilkalnio, 20 km į šiaurę nuo Gumbinės.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Pričkiemio kaimo bendruomenė 1936 m. Minimas nuo 1664 m. Anksčiau vadintas Mišlaukiais (Mislaucken, Miszlauken). 1736 m. Pričkiemyje gyveno 2 vokiečių ir 3 lietuvių šeimos. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 7 ugniakurais, 1823 m. – mišrusis 9 sodybų kaimas su 73 gyventojais. 1854 m. Pričkiemyje buvo 15 gyvenamųjų pastatų ir 110 gyventojų. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Kusų, Brakupėnų domenų valsčiams, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Spulių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Malviško evangelikų liuteronų parapijai.
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.
Kerėplis
Kerėplis – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3,5 km į pietvakarius nuo Onuškio, Onuškio miške. Ežeras netaisyklingo trikampio formos, ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,42 km. Altitudė 140,1 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmynais. Ežeras seklus, jo dugne susikaupęs storas sapropelio sluoksnis. Į pietus nuo ežero yra Kerėplio durpynas. Ežeras nenutekantis, priklauso Musės baseinui (Varėnės intakas).
Lijana Jakaitė
Lijana Jakaitė (g. 1998 m. balandžio 2 d.) – Lietuvos sunkiosios atletikos sportininkė, daugkartinė nacionalinė čempionė.
Biografija
2019 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionate dalyvavo svorio kategorijoje iki 71 kg. Daugiakovėje sportininkė užfiksavo 189 kg rezultatą ir liko devynioliktoje vietoje. 2021 m. Rovaniemyje vykusiame Europos jaunimo čempionate pelnytas aukso medalis svorio kategorijoje iki 71 kg.
2022 m. Europos čempionate varžėsi moterų iki 71 kg svorio kategorijoje. Sportininkė daugiakovėje pasiekė 207 kg rezultatą ir užėmė 8-ą vietą. 2023 m. Europos sunkiosios atletikos čempionate Jakaitė startavo moterų svorio kategorijoje iki 71 kg B grupėje. Rovimo pratime sportininkė užfiksavo 94 kg rezultatą, stūmime pasiekė 113 kg ir bendroje daugiakovėje su 207 kg liko 11-oje vietoje.
Lê Đức Anh
Le Dėk Anis (Lê Đức Anh, g 1920 m. gruodžio 1 d. – 2019 m. balandžio 22 d.) – Vietnamo politikas, 7-asis Vietnamo prezidentas, valdęs nuo 1992 iki 1997.
Pianistė (filmas)
Pianistė – 2011 m. sukurta erotinė drama.
Earl Moran
Erlas Stefa Moranas (, 1893 m. gruodžio 8 d. Bel Pleinas, Ajova, JAV – 1984 m. sausio 17 d. Santa Monika, Kalifornija, JAV)  – amerikiečių dailininkas ir fotografas.
Pianistė (filmas)
Siužetas
40-metė netekėjusi Erika dėsto fortepiono pamokas Vienos konservatorijoje ir gyvena kartu su motina, kuri stengiasi įjunkusi į alkoholį, tačiau despotiško charakterio ir nuolat kontroliuoja dukters gyvenimą. Po santūrios dėstytojos išvaizda Erika slepia savo užgniaužtus seksualinius poreikius, kuriuos stengiasi patenkiti slapčia lankydamasi pornografinių filmų salonuose.
Kuomet Valteris, vienas iš jos studentų, pradeda rodyti Erikai dėmesį, ši neskuba jam atsakyti tuo pačiu. Šis demonstruoja atkaklumą ir galiausiai Erika pateikia jam keistų taisyklių sąrašą, kurių šis privalo laikytis. Valteris sutinka ir jie atsiduria Erikos seksualinių ir mazochistinių fantazijų pasaulyje, kuris jam pasirodo ne visada priimtinas.
Earl Moran
Biografija
Erlo Morano tėvas – ūkininkas Frenkas Moranas (1865–1949), motina – Adela Bel (Stefa) Moran (1870–1965). Erlas Moranas studijavo Čikagos menų institute, vėliau išsikėlė į Manhataną, kur tęsė mokslus įžymiojoje Niujorko studentų menininkų lygoje. Jo dėstytojais buvo Vinsentas Diumonas, Robertas Henris, Džordžas Bridžmanas ir Tomas Fogartis (pastarasis buvo ir Normano Rokvelo dėstytojas).
XX a. 5–ajame dešimtmetyje Erlas Moranas išgarsėjo fotomodelių plakatinio stiliaus fotografijomis, buvo įvaldęs pastelės ir aliejinės tapybos technikas. Jis dirbo „Sears & Roebucks“, kūrė vyrų žurnalų „Beauty Parade“ ir „Eyefull“ viršelius bei filmų plakatus, iliustravo žurnalą „Life“. Be to, 1940–1950 m. jis dirbo firminių drabužių ir reklaminių prekių įmonėje „Brown & Bigelow“. Garsiausias jo modelis buvo Norma Džyn Doherti, kuri 1946–1950 m. tapo žinoma kaip Merlin Monro. Erlas Moranas pasirašė sutartį su galerija „Aaron Brothers Galleries“ ir dirbo joje iki 1982 m., kol pablogėjo sveikata.
Šiaudinių kaimo senosios kapinės
miniatiūra|262x262px|Šiaudinių kaimo senosios kapinės
Kapinės
Nedidelė lėkštašlaitė kalvelė, teritorijoje auga klevas, pušis ir kelios tujos, prie klevo kamieno pritvirtinta koplytėlė. Neaptvertos, antkapinių paminklų nėra. Teritorijos plotas 400 m². Apsaugos nuo fizinio poveikio pozonio plotas – 774 m².
Kapinių apsauga
1993 m. kapinės registruotos Kultūros vertybių registre, 2005 m. pripažintos valstybės saugomomis.
2017 m. Stambulo naktinio klubo ataka
'''2017 m. Stambulo naktinio klubo ataka''' – teroristinis aktas, 2017 m. sausio 1 d. įvykdytas Stambule. Užpuolikas įsiveržė į Naujuosius švenčiantį naktinį klubą ir Kalašnikovo automatu šaudė žmones.
Istorija
01:15 ryto užpuolikas, apsirengės Kalėdų Senelio kostiumu, nušovė budėjusius prie įėjimo policininką ir apsauginį, paleido šūvius į švenčiančius. Pasak liudininkų, kalbėjo arabiškai. Klube buvo ~700 žmonių.
Atsakomybę prisiėmė Islamo valstybės darinys. Sausio 2 d. Turkijos policija suėmė 8 susijusius asmenis, tarp jų šaulio nebuvo.
Sausio 3 d. Turkijos policija pranešė, kad įtariamasis yra uzbekas Abdulkadiras Mašaripovas (g. 1988). Sausio 17 d. jis suimtas.
2020 m. rugsėjo 7 d. nuteistas 40-čiai kalėjimų iki gyvos galvos.
Emerson Palmieri
Emersonas Palmieri dos Santošas (Emerson Palmieri dos Santos; g. 1994 m. rugpjūčio 3 d.) – Brazilijoje gimęs Italijos futbolo rinktinės ir Chelsea FC klubo gynėjas.
Futbolininko karjera
Gimė Brazilijos Santoso mieste. 2009 m. žaidėjas prisijungė prie gimtojo miesto jaunimo futbolo akademijos. 2011 m. tapo Santos Futebol Clube pagrindinės sudėties nariu.
2014 m. žaidėjas buvo išnuomotas Serie A klubui Palermo. Po metų brazilą įsigyjo Roma klubas. Italijos sostinės klube Santošas praleido 3 metus.
2018 m. sausio 30 d. gynėjas pasirašė 4 metų sutartį su Anglijos Chelsea klubu.
Santošas atstovavo Brazilijai 2011 m. FIFA U-17 pasaulio taurės turnyre ir Pietų Amerikos jaunimo čempionate.
2017 m. kovą žaidėjas gavo Italijos pilietybę ir netrukus prisijungė prie Italijos vyrų rintkinės.
2021 m. vasarą žaidėjas su Italijos rinktine dalyvavo XVI Europos futbolo čempionate.
Serbijos ir Juodkalnijos moterų rankinio rinktinė
Serbijos ir Juodkalnijos moterų rankinio rinktinė – istorinė komanda, kuri atstovavo Serbijos ir Juodkalnijos valstybę tarptautinėse varžybose.
Kervesėliai
Kervesėliai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, šalia Kervesių.
IPhone SE (3-os kartos)
iPhone SE (3 kartos) (SE – specialusis leidimas išvertus iš anglų kalbos „Specialus leidimas“) – Apple išmanusis telefonas. Jis buvo pristatytas 2022 m. kovo 8 d. Išankstiniai užsakymai prasidėjo 2022 m. kovo 11 d., o tų pačių metų kovo 18 d. buvo pradėta prekyba.
Istorija
Gandai apie trečios kartos iPhone SE buvo pradėti 2021 metų spalį, kai atsirado pirmoji informacija patvirtinanti šio išmaniojo telefono išleidimą.
Trečiosios kartos iPhone SE buvo paskelbtas kaip Apple renginio dalis 2022 m. kovo 8 d..
Dizainas
iPhone SE turi aliumininį rėmą ir stiklines priekines bei galines plokštes. Jo matmenys tokie patys kaip ir jo pirmtako antros kartos iPhone SE.
iPhone SE galima įsigyti trijų spalvų: Midnight, Starlight ir Product Red. „Midnight“ ir „Starlight“ atitinka juodą ir baltą spalvas, o „Product Red“ nepasikeitė.
Į „iPhone SE“ integruota „Apple A15 Bionic“ architektūros (5 nm) sistema mikroschemoje su įmontuotu judesio koprocesoriumi ir penktos kartos neuroniniu varikliu. Galima įsigyti tris skirtingas vidinės atminties konfigūracijas: 64 GB, 128 GB ir 256 GB. SE turi tą patį IP67 atsparumą dulkėms ir vandeniui kaip ir jo pirmtakas. Telefone trūksta plačiajuosčio ryšio funkcijų, kurias suteikia U1 procesorius, esantis „iPhone 13“ ir „13 Pro“. Nepaisant mažesnio telefono dydžio, dėl kurio gali padidėti trotling’as (dėl perkaitimo įvykstantis procesoriaus efektyvumo nestabilumas), A15 procesoriaus sistema veikia tais pačiais didžiausiais dažniais kaip ir iPhone 13 kartoje. Kaip ir jo pirmtakas, trečios kartos iPhone SE neturi standartinio 3,5 mm jungties stereo ausinėms prijungti.
Ekranas
iPhone SE turi tą patį HD Retina ekraną kaip ir jo pirmtakas, naudojant IPS ir „True Tone“ technologijas bei plačią spalvų gamą (P3 ekranas). Ekrano raiška yra 1334 × 750 pikselių, tokia pati kaip ir ankstesniuose 4,7 colio (120 mm) iPhone modeliuose. Pikselių tankis yra 326 pikseliai colyje, toks pat kaip ir visų LCD iPhone nuo tada, kai buvo pristatytas iPhone 4 su Retina ekranu, išskyrus Plus modelius. Jis gali atkurti HDR10 ir Dolby Vision turinį, nepaisant to, kad neturi HDR palaikančio ekrano, o tai pasiekiama sumažinus HDR turinio konvertavimą, kad jis atitiktų ekraną, patobulinus dinaminį diapazoną, kontrastą ir plačią spalvų gamą, palyginti su standartiniu turiniu.
Kamera
iPhone SE turi galinę 12 megapikselių vieno objektyvo kamerą, panašią į savo pirmtako vieno objektyvo sistemą, galinčią įrašyti 4K vaizdo įrašą 24, 25, 30 arba 60 kadrų per sekundę greičiu, 1080p HD vaizdo įrašą 25, 30 arba 60 kadrų per sekundę greičiu arba 720p HD vaizdo įrašą 30 kadrų per sekundę greičiu. Kamera turi ƒ/1,8 diafragmą, automatinį fokusavimą, optinį vaizdo stabilizavimą ir True Tone blykstę su keturiais šviesos diodais. Telefonas taip pat gali fotografuoti iki 63 MP panoramas ir fotografuoti serijomis. 7 MP priekinė kamera su f/2.2 diafragma ir automatiniu fokusavimu gali įrašyti 1080p HD vaizdo įrašą 25 arba 30 kadrų per sekundę greičiu ir sulėtintą vaizdo įrašą 120 kadrų per sekundę greičiu.
Trečiosios kartos SE turi keletą fotoaparato funkcijų, kurios yra pasiekiamos su A15 Bionic. Kaip ir 13 ir 13 Pro, galinė kamera palaiko Smart HDR 4. Ji taip pat palaiko didelio dinaminio diapazono vaizdo įrašą iki 30 kadrų per sekundę, stereo įrašymą ir kino vaizdo stabilizavimą. Tiek priekinė, tiek galinė iPhone SE kameros palaiko portreto režimą ir portreto apšvietimą. SE įdiegtas portreto režimas iš esmės palaiko tik žmonių vaizdus, nes aparatinė įranga nekuria gylio žemėlapių naudodama fokusavimo pikselius, o remiasi programine įranga pagrįstu mašininiu mokymusi. Kaip ir 13 ir 13 Pro, portreto režimas turi gylio reguliavimą ir patobulintą boke funkciją (neryškaus fono aplink portretą suliejimo efektas). Trečiosios kartos SE palaiko Deep Fusion ir fotografijos stilius, bet nepalaiko kai kurių funkcijų, tokių kaip naktinis režimas ir kino režimas dėl senesnės jutiklių aparatinės įrangos.
Pagrindinis procesorius
iPhone SE yra aprūpintas A15 Bionic procesoriumi, kurį sukūrė Apple. A15 Bionic naudojamas iPhone 13 ir 6 kartos iPad Mini.
Operatyvioji atmintis
Trečiosios kartos iPhone SE turi 4 GB operatyviosios atminties (RAM), o tai yra daugiau nei antros kartos modelis su 3 GB RAM.
Avalokitešvara
thumb|200px|Tibetietiškas piešinys ([[tanka), vaizduojantis Avalokitešvarą (XVII–XVIII a.)]] Avalokitešvara ( – „stebintis viešpats“, ) – bodhisatva, svarbi mahajanos krypties budizme; įkūnyta atjauta. Tikima, kad Avalokitešvara gali padėti visiems, kurie kreipiasi pagalbos. Dažniausiai vaizduojamas su tūkstančiu rankų, tiek pat akių ir vienuolika veidų. Daugybė rankų simbolizuoja gebėjimą pagelbėti įvairiose padėtyse. Avalokitešvara gali būti vaizduojamas tiek vyriškos, tiek moteriškos lyties.
Apie Avalokitešvarą rašoma Mahajanos sūtrose: Lotoso sūtroje, Širdies sūtroje, Karandvjūha sūtroje, Nilkantha sūtroje, Vienuolikvedidžio Avalokitešvaros sūtroje ir kt. Avalokitešvaros kultas kilo iš Indijos, kinų piligrimai aprašė jo garbinimą Indijoje V–VII a. Vėliau paplito Kinijoje, Tibete, tarp theravados budistų (Šri Lankoje, Mianmare, Kambodžoje).
thumb|left|130px|Avalokitešvaros skulptūrėlė iš Mongolijos
Avalokitešvara – svarbi dievybė vadžrajanos budizme. Tibeto Gelug mokyklos laikoma, kad Avalokitešvaros žemiškoji apraiška yra dalai lama. Karma kagju mokyklos linija Avalokitešvaros įsikūnijimu laiko karmapą. Su Avalokitešvara siejama garsioji mantra Om mani padme hum.
Po vidurnakčio (1991 filmas)
Po vidurnakčio – 1991 m. JAV sukurtas trileris.
Turinys
Benas Džordanas, kalintas už savo nėščios žmonos nužudymą, anksčiau laiko paleidžiamas į laisvę. Reabilitacijos centro atstovė Laura, kurios globai pavedamas Benas, randa šiam darbą ir, susidomėjsui šio praeitimi, pati ima gilintis į bylą. Atradusi, kad Benas buvo nuteistas dėl netiesioginių įkalčių, ji vis labiau su juo suartėja, kol galiausiai jiedu tampa meilužiais. Nors Laura ir pasitiki Benu, tačiau tuo pačiu širdies gilumoje bijo, kad šis iš tiesų gali būti žudikas. Sužinojusi, kad laukiasi, ji dar labiau išsigąsta, kad dabar jos gali laukti Beno žmonos likimas.
Wanda Stajewska
Vanda Pessis–Stajevska (((?) – 1943 m. vasario 12 d. Varšuvoje) – Lenkijos operos dainininkė (sopranas).
Biografija
Buvo ištekėjusi už Varšuvoje gyvenusio prieniškio Jurgio Pesio, gimė dukra Birutė. Vyras kartu su uošviu Lenkijos sostinėje turėjo spaustuvę „Saturn“, kurioje išleido virš 20 lietuviškų knygų (Juozo Damijonaičio „ABC pradžiamokslį“ (1906 m.), M. K. Čiurlionio harmonizuotų liaudies dainų rinkinį „Vieversėlis“ (1908 m.) ir kt.). XX a. pr. Vanda Pessis–Stajewska Varšuvoje lietuviškai įdainavo, o prancūzų „Pathé“ firma išleido plokštelę su šiomis dainomis: „Miškas ūžia“, „Sudiev Lietuva“, „Piemenėlis“, „Už jūrių marių“, „Oi giria, giria“, taip pat ariją iš Leo Delibas operos „Lakmé“. Tai viena pirmųjų lietuviškų plokštelių.
Limparai
Limparai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kyburių, pasienyje su Latvija.
Carroll Baker
Kerol Beiker (g. 1931 m. gegužės 28 d.) – amerikiečių kino ir teatro aktorė, Auksinio gaublio laimėtoja (1957 m.).
Biografija
Beiker debiutavo kine 1953 m., tačiau pradžioje turėjo tenkintis daugiausia TV reklamomis, taip pat keletu vaidmenų Brodvėjaus teatre. Palaipsniui gaudavo vis didesnius vaidmenis, kurie 6 dešimtmečio pabaigoje jai pelnė Auksinį gaublį ir Oskaro nominaciją (1957 m. filmas „Baby Doll“).
Kairuano didžioji mečetė
thumb|right|240px| Kairuano didžioji mečetė Kairuano didžioji mečetė – mečetė Kairuane, Tunise. Tai vienas iš garsiausių ankstyvosios islamo architektūros statinių ir chrestomatinis hipostilinės mečetės pavyzdys.
Apie mečetę
Kairuano didžiosios mečetės statybos prasidėjo apie 724 m., kai vietos valdytojas gavo leidimą iš kalifo praplėsti buvusią mečetę į greta buvusius sodus ir pastatyti minaretą. 772−774 m. mečetė buvo nugriauta ir perstatyta iš naujo išskyrus minaretą. 836 m. perstatymai pakartoti, 862−863 m. dar įvesta pakeitimų ir pastatytas medinis kupolas virš michrabo. Maždaug tuo metu michrabas buvo dekoruotas fajanso plytelėmis, atvežtomis iš Irako, ir prie jo pastatytas medinis minbaras, kuris yra seniausias išlikęs musulmoniškas minbaras. Dar po apie 10 metų hipostilinė maldos salė buvo praplėsta į kiemo pusę ir virš jos pagrindinio įėjimo iš kiemo buvo pastatytas kupolas. 1054−1055 m. Kairuanas buvo užimtas berberų ir vėliau apleistas, mečetė apgriauta. Ji buvo atstatyta su menkais pakeitimas XIII a. pabaigoje.
Carroll Baker
Biografija
Beiker turi savo vardo žvaigždę Holivudo šlovės alėjoje, yra išleidusi autobiografiją ir dvi knygas.
Kairuano didžioji mečetė
Apie mečetę
Pagrindinis Kairuano mečetės konstrukcinis elementas yra šiek tiek suspausta pusapvalė arka ant kolonų su korintietiškais kapiteliais. Tokios statybos prototipų buvo V a. krikščionių šventyklose Sirijoje. Mečetėje yra 16 arkadų, kiekviena su 7 arkomis, kurios driekiasi kiblos sienos link. Arkadų vaizdą paįvairina įvairių dydžių ir įvairių marmuro rūšių kolonos. Tikėtina, kad jos buvo panaudotos iš ankstesnių romėnų ar krikščionių pastatų. Mečetės apytiksliai dydžiai: iki 130 m ilgio, 72−78 m pločio. Nemusulmonams leidžiama patekti į mečetės kiemą.
Carroll Baker
Šeima
Beiker buvo 3 kartus ištekėjusi:
thumb|120px thumb|120px thumb|120px
Akmenių kaimo senosios kapinės
miniatiūra|302x302px|Akmenių kaimo senosios kapinės Akmenių kaimo senosios kapinės – neveikiančios Akmenių kaimo senosios kapinės (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas – 4732) Kupiškio rajono savivaldybės teritorijoje, Noriūnų seniūnijoje, 350 m į rytus nuo Akmenių kaimo, 170 m į vakarus nuo Akmenos upelio.
Kapinės
Kapinės ant kalvelės, tankiai apaugusi medžiais, krūmais, teritorijoje yra betono paminklas, kurį sudaro stačiakampio formos cokolis ir postamentas, kuriame iškaltas įgilintų raidžių memorialinis įrašas lietuvių kalba: „A†A / JUOZAPAS / AM. 67 M. / MR. GUGU. 15 D. / 1921 M. / ELENA / …“. Teritorijos plotas 696 m². Išlikę kapinių tvoros ir vartų elementai.
Kapinių apsauga
1993 m. kapinės registruotos Kultūros vertybių registre, 2005 m. pripažintos valstybės saugomomis.
Jedžiotų piliakalnis
Jedžiotų piliakalnis, Pilalė – piliakalnis Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje, Knežės ir Jedžiotų kaimų paribyje (Aleksandrijos seniūnija). Pasiekiamas iš kelio Klauseikiai – Jedžiotai pasukus keliuku į kairę rytų kryptimi pro Knežės kaimo kapines – iš viso 1 km, yra tiesiai už kapinių einant per laukus. miniatiūra|220px|left|Paminklo ženklas
Karolina Zabolotnaja
Karolina Zabolotnaja (g. 1998 m. vasario 17 d., Klaipėdoje) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti puolėjos pozicijoje. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms, kviečiama į nacionalinę moterų futbolo rinktinę.