cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Indie rokas
Jungtinė Karalystė po 2000 m.
Nuo 9-ojo deš. indie rokas Jungtinėje karalystėje turėjo dvi reikšmes. Populiaresnė reikšmė yra gitarų muzika, įkvėpta The Clash, The Smiths ir Oasis, kas yra dažnai labai populiaru ir komerciškai sėkminga. Sąvoka taip naudoja apibūdinti nepriklausomą muziką, kuri turi šiek tiek įtakos poproko muzikai, bet neįeina į pagrindinę muzikos srovę. Dauguma grupių, dirbančių su nepriklausomomis įrašų studijomis, norėtų patekti į pagrindinę muzikos srovę, ir tikisi sulaukti savo galimybės. Dėl interneto galimybių, jų norai gali išsipildyti.
Apsikeitimas svetingumu
Apsikeitimas svetingumu (t. p. svetingumo paslaugos, arba svečiavimosi turizmas) dažniausiai reiškia tokius centralizuotai organizuotus socialinius individų tinklus, kur abipusiu laisvu susitarimu yra suteikiamas nemokamas apnakvindinimas. Nors nemokamo apnakvindinimo sąvoka įtraukia ir laikinus namų mainus (kai vienas individas ar šeima laisvu susitarimu laikinai, pvz., mėnesiui, apsikeičia gyvenamąja vieta su kitu individu ar šeima), dažniausiai sąvoka yra vartojama keliautojo ir jį nemokamai pas save priimančio nepažįstamo jam šeimininko santykiui apibrėžti.
Kulių herbas
Istorija
Herbo etalono autorius – dailininkas Tomas Rutkauskas.
Vienaragė raganosė
Vienaragė raganosė (Naso unicornis) – chirurgžuvinių (Acanthuridae) šeimos žuvis.
Apsikeitimas svetingumu
Reikšmingiausios apsikeitimo svetingumu bendruomenės yra: „Airbnb“ (komercinė), „CouchSurfing“, „Hospitality Club“ (nekomercinės) ir kt.
Istorija
1949 metais Bob Luitweiler įkūrė pirmąjį svetingumo paslaugų tinklą Servas, propaguojantį tarptautinę taiką ir visuotinę draugystę bei svetingumą. Narių kontaktinė informacija buvo platinama popieriniuose kataloguose už nedidelį mokestį. Su interneto išvystymu tokios svetingumo paslaugos nutolo nuo atspausdintų katalogų su narių kontaktine informacija, ir šiuo metu didžioji dauguma svetingumo tinklų narių naudoja svetainių žinučių mechanizmą arba elektroninį paštą susisiekimui su kitais nariais. To dėka, nuo 2000 metų šie tinklai, skirtingi savo operacine struktūra, dizainu bei geografiniu fokusu, pradėjo sparčiai augti. 2000 metais vokietis Veit Kuehne įkūrė Hospitality Club tinklą - tai buvo pirmasis svetingumo tinklas internete. 2004 metais amerikietis Casey Fenton sukūrė CouchSurfing tinklą, kuris greitai tapo didžiausia apsikeitimo svetingumu organizacija. 2007 metais keliolikos Europos apsikeitimo svetingumu aktyvistų buvo įkurtas BeWelcome tinklas, pirmasis atviro kodo bei demokratinio valdymo modulio svetingumo tinklas internete.
Iki interneto eros svetingumo tinklai turėjo vos keletą tūkstančių narių (popieriniuose kataloguose), 2007 metais visi svetingumo tinklai jau jungė apie 500,000 narių, tačiau jau 2011 m. vien CouchSurfing tinklas jungė virš 3 mln. narių visame pasaulyje.
Socialiniai faktoriai
Lenkijos sociologė Paula Bialski vadina nemokamą apsikeitimą svetingumu „emocionaliu turizmu“, kadangi svečių bei jų šeimininkų pažintys svetingumo pagrindu iš tikrųjų dažnai įtraukia daug jausmų, ir tai greičiausiai yra vienas charakteringiausių apsikeitimo svetingumu bruožų, kuris nubrėžia aiškią ribą tarp tokių svetingumu pagrįstų kelionių ir komercinių (turistinių) išvykų.
Socialiniai svetingumo tinklų atsiradimo faktoriai
Pagrindiniai faktoriai, skatinantys individą tapti tam tikro tinklo nariu bei vėliau įtakojantys socialinio bendravimo kokybei, gali būti tokie kaip noras susipažinti su naujais įdomiais ir atvirais žmonėmis, susitikti su vietiniais gyventojais bei pačiam pabūti „vietiniu“ (t. y. pamatyti vietovę ten gyvenančių žmonių akimis), sutaupyti pinigų nakvojant nemokamai, lanksčiau ir laisviau planuoti savo keliones, įgyti naujų vertingų kontaktų ir siekti efektyvaus socialinio bendravimo, ir galiausiai, pagerinti užsienio kalbų žinias.
Remiantis šiomis motyvacijomis, pagrindiniais faktoriais įtakojančiais apsikeitimo kokybei galima laikyti individo poreikį būti nusiteikusiam sąveikai su kitais individais, draugišką individų požiūrį į kitus narius, abipusį rimtumą ir pastangas įdėtas į kontakto tarp dviejų narių atsiradimo procesą, atvirą ir teigiamą tinklo atmosferą, atvirą ir neteisiantį požiūrį į kitas kultūras, bei bendrą dirvą sėkmingai tarpusavio bendravimui.
Galimybės, rizika ir apribojimai
Apsikeitimo svetingumu kontekste yra apibrėžtos kiek galimybės, tiek rizika to, kaip apsikeitimo svetingumu tinklai įtakoja socialinio apsikeitimo tarp šeimininko ir svečio kokybei. Tokios galimybės gali būti: pažinti naujas kultūras bei tradicijas, matant viską vietinio gyventojo akimis; kitų kultūrų suvokimas, pašalinantis nereikalingus stereotipus bei tarpkultūrinius (tarpetninius) nesusipratimus; išsimokslinimo lygio pakėlimas; visuotinės taikos propagavimas; sukelti žmonių susidomėjimą situacijomis ir konfliktais kitose šalyse; leisti žmonėms suvokti tarpkultūrinius skirtumus, bei padėti įveikti juos. Pavojai: nesuvokimas kitos kultūros elementų, nesusipratimai bei stereotipinis mąstymas, pagrįstas individualia individo patirtimi su kitais tinklų nariais; kultūros apibendrinimas pagal ribotą bendravimo su kitos kultūros atstovais patirtį; „juoda avis“, piktnaudžiaujanti tinkle (brukalų siuntimas, „meilės pažintys“ ar net realios vagystės); nepasisekimas susidoroti su skirtingų įpročių ir tradicijų konfrontacija. Apribojimai: apsikeitimo svetingumu tinklai daugiausia pritraukia smalsius, atviro būdo žmones; sėkmingam tarpkultūriniam apsikeitimui yra būtinas aukštas tolerancijos lygis; nariai neatstovauja visai kultūrai; tam tikrai bendruomenės daliai gali būti sunku įsitraukti į tokius tinklus dėl techninės įrangos arba finansų trūkumo, išankstinio socialinio nusistatymo, arba paprasčiausiai dėl senyvo amžiaus.
Funkcijos
Keitimasis svetingumu iš esmės siūlo daugiau negu tik nemokamą nakvynę. Kai kurie nariai, nepriklausomai nuo to, ar gali pasiūlyti nakvynę, ar ne, gali pakviesti keliautojus pietų, pasiūlyti ekskursiją po miestą, suteikti reikiamą turistinę informaciją arba padėti ieškoti kitų pigių apnakvindinimo galimybių. Tie keliautojai, kurie paprastai susiduria su didesniais sunkumais kelionėse - tarkim, asmenys, turintys fizinę negalią, - tokiuose tinkluose kaip BeWelcome taip pat turi galimybę būti apnakvindintiems atsižvelgiant į tokių sunkumų ypatumus, pvz., neįgalūs nariai, keliaujantys invalidų vežimėliuose, naudojant paieškos funkciją gali surasti narius, kurių namai yra pritaikyti arba tinkantys neįgaliesiems.
Indie rokas
Jungtinė Karalystė po 2000 m.
Indie roko žanrai po 2000:
Gil Vicente FC
Barseloso „Gil Vicente“ – Portugalijos futbolo klubas iš Barseloso.
Istorija
Klubas įkurtas 1924 m. Ilgą laiką rungtyniavo žemesnėse pakopose. Į aukščiausią šalies futbolo lygą pateko tik 1990 m. Kitados rungtyniavo Primeira Liga. Buvo pašalinti į žemesnį divizioną. Netrukus patekdavo į Primeira Liga. Joje ilgam nepavykdavo įsitvirtinti.
2018–2019 m. dalyvavo trečios pakopos pirmenybėse, tačiau teismo sprendimu buvo sugražintas į aukščiausią lygą.
Cormorant
thumb|250px|right|„Cormorant“ koncepcijos piešinys – pakilimas iš po vandens. thumb|250px|right|„Cormorant“ koncepcijos piešinys. Cormorant – bepiločio lėktuvo projektas, šiuo metu vykdomas JAV kompanijos „Lockheed Martin“. Juo ketinama sukurti visiškai naujo tipo lėktuvą, pakylantį ir nusileidžiantį į povandeninius laivus šiems tebesant po vandeniu. Orlaivis pavadintas pagal paukštį – kormoraną. Lėktuvą būtų galima naudoti žvalgybai, taip pat apginkluoti nedidelio veikimo nuotolio ginklais.
„Cormorant“ būtų paleidžiamas iš povandeninio laivo tūbų, anksčiau skirtų raketų su branduolinėmis galvutėmis leidimui. Kad tilptų į lėktuvų formai nepritaikytus vamzdžius, šis modelis galės suskleisti sparnus. Paleistas iš laivo ir nerdamas link paviršiaus, lėktuvas išskleis sparnus ir pasiruoš skrydžiui. Iškilęs į vandens paviršių, jis bus pakeliamas į orą specialiomis raketomis ir toliau tęs skrydį pats. Povandeninis laivas jo nelauks toje pačioje vietoje, kadangi lėktuvo pakilimas iš vandens potencialiai ją jau išdavė priešui. Įvykdęs misiją, „Cormorant“ susisieks su laivu ir gaus naujas jo buvimo koordinates. Tada nusileis ant vandens paviršiaus netoliese, ir specialus robotas jį gražins atgal.
Lėktuvas tikriausiai bus gaminamas iš titano ir plastiko, o vidus užpildytas aukšto slėgio dujomis. Tai padės atlaikyti vandens slėgį 46 m gylyje, iš kur jis bus paleidžiamas. Taip pat, šios medžiagos apsaugos lėktuvą nuo korozijos.
„Kormoranas“ svers apie 4 tonas.
1992 metų JAV prezidento rinkimai
1992 metų JAV prezidento rinkimuose susikovė trys pagrindiniai kandidatai: JAV prezidento pareigas einantis JAV respublikonų partijos kandidatas Džordžas H. Bušas, demokratas Arkanzaso gubernatorius Bilas Klintonas bei nepriklausomas kandidatas - Teksaso verslininkas Rosas Perotas.
Bušas labai atitolo nuo savo konservatyvių pagrindų sulaužydamas 1988 metų rinkiminės kampanijos pažadą nedidinti mokesčių. Ekonomika patyrė nuosmukį. Bušas galėjo daugiausiai remtis savo svarbiais pasiekimais užsienio politikos srityje po to, kai sugriuvo Sovietų Sąjunga, o Artimuosiuose Rytuose po Irako sutriuškinimo Persijos įlankos kare buvo išlaikytas palyginti ramus klimatas.
Klintonas laimėjo daugumą rinkėjų balsų ir įveikė Bušą gan dideliu skirtumu rinkikų kolegijos balsavime.
Šturmai
Šturmai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Kintų, prie Kuršių marių kranto. Kaime veikia UAB „Šturmų žuvininkystės įmonė“, pastaruoju metu vis daugiau užsiimanti turistų vežiojimu po Kuršių marias, yra nedidelis uostas prie marių. Pakelėje – restoranas. Pro Šturmus eina plentas.
Istorija
thumb|left|230px|Šturmų uostas
Kaimas įkurtas prieš 1540 m. ir pavadintas jo įkūrėjo Jokūbo Šturmo vardu. 1730 m. vadintas jo savininko Filipo Daučo vardu (Philipdautsch), 1785 m. tapo pavaldus Rusnės seniūnijai. 1874 m. Šturmai priskirti Kintų apylinkei. 1939 m. Šturmai ir Ventė sujungti į Ventės savivaldybę.
Juodasis auksas (2011 filmas)
Juodasis auksas  – 2011 m. prancūzų, italų, tunisiečių ir katariečių bendras filmas. Tai istorinis, karinis epas, paremtas Hans Ruesch 1957 m. romanu „South of the Heart: A Novel of Modern Arabia“ (dar taip pat žinomu pavadinimais „The Great Thirst“ ir „The Arab“). Filmą režisavo Jean-Jacques Annaud.
Bill Walton
Bill Walton (g. 1952 m. lapkričio 5 d. Kalifornijos valstijoje, La Mesa mieste) – praeityje garsus JAV krepšininkas.
NCAA karjera
Nuo 1971 iki 1974 metų žaidė už Kalifornijos Universiteto komandą, su kuria 1972 ir 1973 metais laimėjo NCAA turnyrą. Net trejus metus iš eilės (1972–1974 m.) gavo prestižinį Oscar Robertson apdovanojimą (tuo metu vadinosi USBWA College Player of the Year) bei James Naismith apdovanojimą. 1973 m. taip pat buvo apdanotas James E. Sullivan trofėjumi.
NBA karjera
1974 m. NBA naujokų biržoje buvo pakviestas pirmu šaukimu Portlando „Trail Blazers“ ekipos. Nuo 1974 iki 1979 m. žaidė šioje ekipoje bei 1977 m. padėjo laimėti NBA čempionatą ir buvo pripažintas naudingiausiu NBA finalų žaidėju. 1978 m. gavo naudingiausio reguliariojo NBA sezono žaidėjo apdovanojimą. Antrąjį NBA čempiono žiedą Bill Walton užsidėjo 1986 m., žaisdamas Bostono „Celtics“ komandoje. Tais metais jis buvo pripažintas ir NBA šeštuoju žaidėju.
1996 m. žaidėjas išrinktas į visų laikų geriausių NBA žaidėjų 50-uką.
Lituanica (beisbolo klubas)
miniatiūra|180px|right|Klubo emblema Kauno „Lituanica“, arba Kauno apskrities beisbolo klubas „Lituanica“ – Lietuvos beisbolo lygos vyrų beisbolo klubas, įsikūręs Kaune, daugkartinis Lietuvos čempionas. Dalyvauja atvirajame Lietuvos čempionate, bendroje Lietuvos, Latvijos ir Baltarusijos lygoje – Interlygoje, kituose tarptautiniuose turnyruose, deleguoja stipriausius žaidėjus į Lietuvos beisbolo rinktinę.
Namų rungtynes žaidžia „Gintaro“ stadione. Klubo prezidentas: Gintautas Barauskas. Treneriai: Sigitas Kamandulis, Donatas Maciulevičius.
Klubo istorija
Klubas savo istoriją skaičiuoja nuo 1988 m., kai buvo įkurtas beisbolo klubas „Auda“. Dabartinio Kauno apskrities beisbolo klubo komanda įvairiuose turnyruose dalyvavo skirtingais pavadinimais: „Auda“, „Silva“, (nuo 1993 m.), „FBK Kaunas“ (nuo 1994 m.) ir „Lituanica“ (nuo 2000 m.). Nors komandos pavadinimai keitėsi, bet administracija, treneriai ir žaidėjai visada buvo iš tos pačios firmos ar klubo. Kaune beisbolą klubo komandoms teko žaisti įvairiuose futbolo stadionuose. Nuo 1994 m. Lietuvos čempionatų „namų“ rungtynes visų amžiaus grupių klubo komandos žaidžia „Gintaro“ stadione, kur klubas su tarptautinių beisbolo organizacijų parama nuo 2001 m. šalia futbolo stadiono pradėjo beisbolo aikštės įrengimą.
Sporto pasiekimai
„Auda“: „Silva“ „FBK Kaunas“: „Lituanica“
Dičkis Honkonge
Dičkis Honkonge – 1975 m. sukurta antroji veiksmo komedija apie policijos inspektorių Rizo, pravarde Dičkis, kurį vaidina Badas Spenceris. Pirmasis filmas Pravarde Dičkis pasirodė 1973 m.
Pagrindiniai aktoriai
Tai pirmasis filmas, kuriame buvęs plaukikas ir Olimpinių žaidynių dalyvis Badas Spenceris galėjo pademonstruoti savo plaukimo įgūdžius.
Vienas pagrindinių filmo aktorių Al Lettieri tais pačiais metais, būdamas 47, mirė nuo širdies smūgio.
Albertas Miškinis
Albertas Miškinis (g. 1938 m. balandžio 12 d. Panevėžio rajone, Repšiškių kaime) – Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras.
Dičkis Honkonge
Turinys
Neapolyje vis labiau klesti narkotikų verslas, o policijai niekaip nesiseka sučiupti nusikaltėlių. Po eilinės nesėkmės atsiranda įtarimų, kad nusikaltėliai policijoje turi savo informatorių. Sužinoti jo pavardę įmanoma tik iš narkotikų tiekėjų Azijoje. Inspektorius Rizo nusprendžia savarankiškai vykti į Honkongą, nors vadovybė tam ir prieštarauja, įtardama, kad informatorius gali būti pats inspektorius.
Albertas Miškinis
Biografija
1954 m. baigė Ramygalos vidurinės mokyklos septynias klases. 1958 m. - Panevėžio hidromelioracijos technikumą. 1970 m. - Lietuvos žemės ūkio akademiją.
Dičkis Honkonge
Turinys
Jam iš paskos atvyksta Frenkas Barela – iš JAV į Italiją deportuotas gangsteris, kuris iš tiesų yra FTB agentas. Jiedu susiduria su nusikaltėliais Honkonge, po to – Makao, kur Rizo suimamas ir pargabenamas į Italiją apkaltinus jį teikiant informaciją narkotikų bosams.
Supratęs, kad tikrasis informatorius yra jį iš Makao pargabenęs Semas Akardo, vienas iš kovos su narkotikais koordinatorių, Rizo bėga iš kalėjimo, kad rastų tai patvirtinančius įkalčius.
Machačkala
Machačkala – miestas pietų Rusijoje, vakariniame Kaspijos jūros krante, Tarkitau kalno papėdėje, 2166 km į pietryčius nuo Maskvos; Dagestano sostinė. Jūrų uostas, geležinkelio stotis, oro uostas, automagistralė. Mašinų, metalo, juodosios metalurgijos, chemijos, statybų, lengvoji, maisto pramonė.
Istorija
Įkurta 1844 m. kaip rusų karinė tvirtovė Petrovskojė, nors vietos gyventojai vadino Andži Kala („kankinimų tvirtovė“). Nuo 1857 m. miestas ir pavadintas Petrovsk Portu (manoma, kad čia 1722 m. žygio į Persiją metu buvo Petro I stovykla). 1870 m. pastatytas uostas. 1896 m. geležinkeliu sujungtas su Vladikaukazu ir Baku. 1921 m. tapo Dagestano respublikos sostine, 1922 m. pervadinta Machačkala pagerbiant vieną aktyviausių vietos kovotojų už tarybų valdžią Mahomedą-Alį Dachadajevą (1882–1918), kurio slapyvardis buvo Machačius. 1970 m. gegužės 14 d. miestą sukrėtė stiprus žemės drebėjimas.
Rusijos mokslų akademijos tyrimų centras, Dagestano valstybinis, technikos, pedagogikos, islamo universitetai, medicinos ir žemės ūkio akademijos, daug institutų. Yra 5 teatrai (muzikos, dramos, lėlių ir kt.), kraštotyros ir dailės muziejai. Ant Tarkitau kalno yra senovės gyvenvietė Tarki, kurioje išlikusios 3 mečetės ir tvirtovės stebėjimo punktas. Spėjama, kad VII–X a. gyvenvietės vietoje buvo chazarų miestas ir laikina sostinė Semenderas.
Kurortas
Machačkala yra balneologinis ir pajūrio kurortas. Pagrindinis gydomasis veiksnys – mineraliniai vandenys ir dumblinas purvas su sulfidais. Tarkitau garsėja versmėmis ir mineraliniais šaltiniais. Šiaurinėje kalno pašlaitėje terminiai vandenys siekia 100 °C. Miesto paplūdimiuose jūros temperatūra vasarą iki 25 °C, kartais net 30 °C.
Telangana
Telangana  – valstija pietinėje Indijoje. Ribojasi su Maharaštra šiaurėje, su Karnataka vakaruose, su Čhatisgarhu šiaurės rytuose, su Andhra Pradešu pietryčiuose. Administracinis centras – Haidarabadas.
Geografija
Valstija yra Dekano plokščiakalnyje, kuriuo teka Godavario, Krišnos, Bhymos, Mandžaros, Mūsi upės. Klimatas musoninis, per metus vidutiniškai iškrenta nuo 700–900 mm kritulių pietuose, iki 900–1500 mm šiaurėje. Liūčių laikotarpis trunka nuo birželio iki rugsėjo. Veši tropiniai miškai, savanos.
Gyventojai
Didžioji dauguma Telanganos gyventojų yra telugai (76 %), taip pat yra kalbančiųjų urdu (12 %) ir kitomis kalbomis (12 %). Dauguma tikinčiųjų (86 %) yra hinduistai, musulmonai sudaro 12,4 % gyventojų, krikščionys – 1,2 %. 2011 m. raštingumas Telanganoje buvo 67,22 %.
Miestai
Didžiausi miestai (2011 m.):
Inreal
Inreal grupė – įmonių grupė Lietuvoje, teikianti nekilnojamojo turto bei geodezijos paslaugų spektrą. AB „Invalda privatus kapitalas“ valdomą „Inreal“ grupę sudaro UAB „Inreal valdymas“, UAB „Inreal“ ir UAB „Inreal GEO“. 2016 m. „Inreal“ grupės apyvarta siekė 10,5 mln. eurų.
Veikla
Inreal grupės įmonės teikia tokias nekilnojamojo turto paslaugas:
Davidas Geringas
Davidas Geringas (g. 1946 m. liepos 20 d. Vilniuje) – Lietuvos ir Vokietijos violončelininkas, pedagogas, dirigentas.
Biografija
Mokėsi Vilniaus vidurinėje meno mokykloje-internate, 1968 m. baigė Maskvos konservatorijos M. Rostropovičiaus klasę. 1970–1975 m. Lietuvos filharmonijos solistas. 1975 m. emigravo į Vokietiją ir pradėjo pasaulinę karjerą. Gyvena Hamburge, dėsto Liubeko aukštojoje muzikos mokykloje; profesorius.
Koncertuoja solo, su žymiausiais pasaulio dirigentais ir simfoniniais orkestrais (Berlyno filharmonijos, Ciuricho, Čikagos, Detroito, Londono filharmonijos, Monrealio, Tokijo, Vienos). Dažnai koncertuoja su žmona pianiste T. Schatz-Geringas.
Rimantas Budrys
Rimantas Budrys (1930 m. sausio 11 d. Kaune – 2001 m. lapkričio 3 d. Kaune palaidotas Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, publicistas, rašytojas, redaktorius.
Biografija
Vaikystę praleido Didvyrių kaime (Raudondvario valsčius). 1937–1942 m. mokėsi Raudondvario pradžios mokykloje, 1942–1949 m. Kauno 8-ojoje gimnazijoje bei Vilniaus 1-ojoje berniukų gimnazijoje. 1949–1954 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete lietuvių kalbą ir literatūrą bei žurnalistiką.
Kūryba
Kūrinius pradėjo spausdinti nuo 1947 m. Rašė gamtos ir žmogaus santykių, ekologijos temomis. Kūrybai būdinga kelionių romantikos, nuotykių motyvai, gamtos grožio poetizavimas, jos reiškinių personifikavimas, puošnus, pakilus stilius. Išleido kelionių apybraižų, pasakojimų vaikams, novelių, mokslo populiarinimo knygų. Parašė scenarijų dokumentinėms kino apybraižoms „Skriskite, baltosios gulbės“ (1965 m.), „Ežeruosna grįžta vasara“ (1966 m.). Apybraižų ir grožinės literatūros kūrinių išversta į rusų, ukrainiečių, anglų, vokiečių ir kt. kalbas.
Fiat 515
thumb|Fiat 515
Fiat 515 – lengvasis automobilis, leistas „Fiat“ kompanijos 1931 iki 1935 metų.
515 modelis turėjo 514 modelio variklį ir 522 modelio kėbulą. Egzistavo ir pailginta automobilio versija – 515 L pavadinimu. Automobilyje buvo įrengta tuo metu reta hidraulinė stabdžių sistema.
Iš viso buvo pagaminta 3400 egzempliorių.
Trabant
Trabant (vok. „palydovas”, pagerbiant 1957 m. paleistą pirmąjį dirbtinį žemės palydovą) – kultinis automobilis, gamintas 1957–1991 metais Rytų Vokietijos „VEB Sachsenring Automobilwerke Zwickau” gamykloje Cvikau mieste. Buvo eksportuojamas į visas komunistinio bloko šalis. Tai buvo automobilis, kurį galėjo sau leisti nusipirkti (gerai sutaupęs) darbininkų klasės atstovas.
Automobilis kompaktiškas, į jį telpa 4 suaugusieji ir lagaminai. Nepaisant to, kad jis buvo ne pačios geriausios kokybės, o iš po variklio dažnai eidavo dūmai, jis tapo pozityvių pasikeitimų Rytų Vokietijoje simboliu.
Arvydas Kostas Leščinskas
Arvydas Kostas Leščinskas (g. 1946 m. lapkričio 15 d. Kėdainiuose) – ekonomistas, buvęs politinis veikėjas, Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos Akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras, Lietuvos energetikos ministras, Vilniaus universiteto Ekonomikos fakulteto docentas.
Biografija
1964 m. baigė Šakių vidurinę mokyklą. Tais pačiais metais pradėjo dirbti elektriku Kėdainių chemijos kombinate.1970 m. baigė studijas Kauno politechnikos institute, inžinierius mechanikas. 1970–1972 m. dirbo Kėdainių cukraus fabrike pamainos viršininku. 1972–1975 m. dirbo Vilniaus magnetinių įrašų konstravimo biure vyresniuoju inžinieriumi. 1975–1978 m. dirbo Lietuvos TSR valstybinio plano komiteto Liaudies ūkio planavimo ir ekonomikos mokslinio tyrimo institute vyresniuoju moksliniu bendradarbiu. Studijavo aspirantūroje, apgynė disertaciją, 1984 m. ekonomikos mokslų daktaras, docentas.
Nuo 1986 m. iki 1990 m. VU Ekonomikos fakulteto docentas, prodekanas. 1989 m. stažavo Vokietijoje, Manheimo universitete. Prasidėjus atgimimui ir reformoms, 1989 m. dalyvavo LTSR Ministrų Tarybos sudarytos Įmonių darbo grupės veikloje, ruošiant šio ekonomikos sektoriaus pertvarkymo įstatymus. Vienas iš Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio rinkiminės programos ekonominės reformos dalies rengėjų. 1990 m. išrinktas deputatu į LR Aukščiausiąją Tarybą Radviliškio vienmamdatėje rinkiminėje apygardoje Nr.89. Nuo 1990 m. iki 1992 m. LR Aukščiausiosios Tarybos -Atkuriamojo Seimo Ekonomikos komisijos pirmininko pavaduotojas, Liberalų frakcijos narys Nuo 1992 m. iki 1995 m. Lietuvos Susisiekimo ministro pavaduotojas. 1993 m. aktyviai prisidėjo organizuojant popiežiaus Jono Pauliaus II vizitą Lietuvoje, buvo Vyriausybinės komisijos narys, atsakingas už transportą. 1993–1994 m. buvo Derybų su Nepriklausomų valstybių sandraugos šalimis darbo grupės narys. Nuo 1995 m. iki 1996 m. LR energetikos ministras.
Nuo 1996 m. draudimo bendrovės UAB „Industrijos garantas" direktorius, generalinis direktorius. Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuro valdybos narys (2003–2007 m.) Yra atlikęs išradimų, paskelbęs mokslinių darbų aktualiais ekonomikos plėtojimo, jos struktūrinių poslinkių klausimais. Lietuvos žiniasklaidoje spausdina straipsnius ir komentarus ekonomikos temomis.
Mauritanijos centrinis bankas
Istorija
Bankas buvo sukurtas Mauritanijos įstatymų leidžiamosios valdžios 1973 m. gegužės 30 d. ir veiklą pradėjo 1973 m. liepos 1 d.
Giedrius Savickas
Giedrius Savickas (g. 1980 m. balandžio 16 d. Klaipėdoje) – Lietuvos teatro, kino ir televizijos aktorius.
Tapo plačiai žinomu kurdamas vaidmenis parodijų laidoje „Dar pažiūrėsim“.
2017 m. po penkerių metų draugystės susituokė su architekte Agata Šilobrit, ją vedė Trakų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bazilikoje, o juos sutuokė kunigas Jonas Varaneckas.
Namelis prerijose (TV serialas)
Serialo veiksmas vyksta XIX amžiaus antrojoje pusėje nedideliame miestelyje Pietų Dakotoje. Pasakojama apie Ingalls šeimą, tėvus Charles ir Karolina, vaikus Mary, Laura, Carie.
Pieni talo preerialla בית קטן בערבה
Benedikto XV herbas
thumb|Herbo skydas
Popiežiaus Benedikto XV (1854-1922) herbas – perskeltame iš dešinės į mėlyną ir auksinį herbiniame skyde sidabrinė raudonu stogu bažnyčia. Skydo auksinėje galvoje juodas išskleidęs sparnus erelis su raudonu liežuviu.
Pusiaujo Gvinėjos istorija
Pusiaujo Gvinėjos istorija – dabartinės Pusiaujo Gvinėjos teritorijoje egzistavusių tautų ir valstybinių junginių istorija. Kaip atskiras politinis vienetas Pusiaujo Gvinėja susiformavo tik pačioje XX a. pradžioje. Iki tol jos istorija buvo neatsiejamai susijusi su kitų Kongo džiunglių teritorijų bei gretimų salų istorija.
Ikikolonijinis laikotarpis
Dėl tropinių sąlygų, t. y. dėl to, kad didžiuma šalies apaugusi atogrąžų miškais, žemyninės Pusiaujo Gvinėjos teritorijoje nesusiformavo jokia aukštesnė afrikinė kultūra.
Vienintelė išimtis buvo Bioko salos bubiai, kurie nuo maždaug XIII a. palaikė ryšius su ibibijais šiaurėje, suformavo pirmuosius valstybinius junginius, buvo įjungti į Kalabaro karalystės prekybinę sistemą. Būtent ši sala tapo svarbiausia Pusiaujo Gvinėjos istorijos dalimi.
Portugalų keliautojas Fernão do Pó tapo pirmuoju europiečiu atradusiu Bioko salą 1472 m., kurią pavadino Formosa („Grožis“). Vėliau pervadinta atradėjo vardu.
1474 m. Fernando Po ir Anobono salos (kaip ir tarpe esančios San Tomė ir Prinsipė) tapo Portugalijos kolonijomis. Portugalai oficialiai pretendavo bei tyrinėjo ir žemyno Kongo džiunglių pakrantes, tačiau dėl sunkių gamtinių sąlygų jų nekolonizavo. Maždaug tuo metu portugalai atkėlė pirmuosius gyventojus į negyvenamas salas (tarp jų Anoboną). Dauguma jų kildinami iš dabartinės Angolos teritorijos (tuometinės Kongo imperijos).
1778 m. visą didžiulę Kongo džiunglių pakrančių teritoriją (nuo Nigerio iki Ogovės upių), taip pat ir Bioko bei Anobono salas Portugalija perleido Ispanijai mainais į žemes Amerikoje.
Tačiau tropinės ligos, sunkios gyvenimui sąlygos labai stabdė krašto kolonizaciją ir nė vienai kolonijinei valstybei nepavyko įsitvirtinti. Kolonizaciją stabdė ir XVIII a. Bioke susikūrusi bubių valstybė, kurios monarchai priešinosi europiečiams. XIX a. pradžioje žemyninėje Pusiaujo Gvinėjoje įvyko svarbūs etniniai pokyčiai, kurių metu beveik išnaikinti senieji gyventojai pigmėjai. Tuo metu teritoriją iš šiaurės užplūdo bantų gentys beti-pahuinai, kurie greitai užmezgė kontaktus su europiečiais, tapdami prekybiniais tarpininkais su džiunglių tautomis.
Kolonizacija
1827 m. – 1843 m. Pusiaujo Gvinėjos salose veikė Jungtinės Karalystės bazė kovai su prekybą vergais, vėliau perkelta į Sierą Leonę pagal susitarimą su Ispanija, kuri susigrąžino teritorijas ir ėmė jas eksploatuoti, introdukuodama kakavos kultūrą. 1900 m. sutartimi su Prancūzija buvo nustatytos žemyninės valstybės sienos.
1926 m. – 1959 m. visos Pusiaujo Gvinėjos teritorijos buvo sujungtos į koloniją Ispanijos Gvinėją. 1959 m. kolonija buvo panaikinta, ir jau suteiktas kitas statusas: ji traktuota kaip viena Ispanijos provincijų.
Ispanų viešpatavimo metais Bioko sala išliko ekonominiu, kultūriniu, politiniu šalies centru. Čia buvo ir sostinė Santa Izabelė. Bioko gyventojai bubiai buvo laikomi privilegijuota klase, jie turėjo geresnes galimybes į išsilavinimą. Ispanai šalyje didino raštingumą, ekonomiką, sveikatos apsaugą, todėl nepriklausomybės metais tai buvo ekonomiškai viena labiausiai išsivysčiusi Afrikos šalių: jos BNP per capita siekė 332.
Nepriklausomybė
1968 m. rugsėjį Francisco Macías Nguema buvo išrinktas pirmuoju Pusiaujo Gvinėjos prezidentu. Tų pačių metų spalio 12 d. Pusiaujo Gvinėja paskelbė nepriklausomybę.
Jau nepriklausomybės judėjimo laikais šalyje prasidėjo trintis tarp dviejų didžiausių tautinių grupių: Bioko salos bubių ir žemyno fangų. Nors pastarųjų buvo dauguma (apie 80 proc. visų gyventojų), bubiai iki tol buvo privilegijuoti. Todėl, baimindamiesi fangų viešpatavimo, bubiai siekė Bioko salos nepriklausomybės. Tačiau tai nepavyko. thumb|Prezidentas Obiangas Tautinių neramumų fone pirmasis prezidentas Francisco Macías Nguema (fangų kilmės) įvedė šalyje diktatūrą, tapdamas prezidentu iki gyvos galvos. Prezidento teroro metu buvo vykdomas bubių genocidas, dėl ko daugybė jų pabėgo arbe buvo išžudyti. Prezidento valdymo metu šalys neteko apie trečdalio gyventojų, sunaikinta iki tol gerai veikusi transporto, vandens, elektros, sveikatos apsaugos sistema. Šalyje uždarytos mokyklos, uždraustos bažnyčios, pakeista dauguma europinių pavadinimų.
1979 m. prezidento sūnėnas Teodoro Obiang Nguema Mbasogo įvykdė karinį perversmą ir tapo antruoju šalies prezidentu. Jo metu Macias Nguema buvo nužudytas. Teodoro Obiang Nguema Mbasogo (valdantis iki šiol), pradėjo šalies atstatymo darbus. Jo valdymo metais reiškiasi lėtas šalies kilimas.
Tikrosios musinukės
Tikrosios musinukės (Muscicapa) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių gentis.
Rūšys
Pirmasis šią gentį aprašė Mathurin Jacques Brisson, 1760 metais.
Gentyje yra 27 rūšys.
Šiai genčiai priskiriamos dvi fosilijos.
Kai kurie autoriai šiai genčiai priskiria šias rūšis:
Virgin Records
Virgin Records – įrašų kompanija iš Jungtinės Karalystės. Kompaniją 1972 m. įkūrė britų verslininkas Richard Branson kartu su Simon Draper ir Nik Powell.
1992 m. kompanija buvo parduota EMI įrašų grupei už 1 milijardą JAV dolerių. R. Branson pardavė kompaniją, norėdamas finansuoti sunkius laikus išgyvenusią jo oro linijų bendrovę „Virgin Atlantic Airways“.
2007 m. JAV rinkoje buvo sujungtos „Virgin Records“ ir „Capitol Records“, kurios sudarė naują įrašų kompanijų grupę „Capitol Music Group“.
„Virgin Records“ atlikėjų sąraše yra tokie garsūs atlikėjai kaip Lenny Kravitz, David Bowie, The Chemical Brothers, Phil Collins, Daft Punk, Gorillaz, Janet Jackson, Queen, Spice Girls, Tina Turner ir kiti.
Britų Gviana
Regioną pirmieji kolonizavo olandai, tačiau 1796 m. britai šias kolonijas (Esekibą, Demerarą ir Berbisą) užėmė. Nors 1802 m. jie tas kolonijas grąžino, bet vėliau vėl užėmė. 1814 m. jos oficialiai tapo Jungtinės Karalystės valdomis. Britų Gviana sudaryta 1831 m. sujungus kolonijas. Sostine paskelbtas Džordžtaunas (olandų laikais vadintas Stabruku).
Pradžioje visa kolonijos ekonomika rėmėsi cukranendrių auginimu, tačiau smukus cukraus kainoms pradėti kiti verslai – ryžių auginimas, iškasenų gavyba, medienos kirtimas. Nors XIX a. pab. rasti nemaži aukso ir deimantų telkiniai, pelningiausia iškasena tapo boksitas. Pramonė vystyta labai menkai (cukraus gamyba, alaus, miltų pramonė). Ekonomikoje dominavo britų įmonės.
1966 m. gegužės 26 d. Britų Gviana paskelbė nepriklausomybę ir tapo Gajanos Respublika.
Ohajas (reikšmės)
Ohajas gali reikšti:
Pietų Amerika
Pietų Amerika – pasaulio dalis, žemynas, didžiąja dalimi yra pietiniame Žemės pusrutulyje, kertamas pusiaujo, tarp Ramiojo ir Atlanto vandenynų. Palei vakarinį žemyno pakraštį driekiasi santykinai jauna ir seismiškai aktyvi Andų kalnų grandinė. Rytinėje žemyno dalyje vyrauja lygumos ir plokščiakalniai, didelius plotus užima Amazonės baseinas, kuriame vyrauja visžaliai pusiaujo miškai.
Pietų Amerika užima 17 818 mln km², joje gyvena apie 351 mln. žmonių (2001). Pagal plotą tai ketvirtas pagal dydį žemynas po Azijos, Afrikos ir Šiaurės Amerikos, pagal gyventojų skaičių – penktas po Azijos, Afrikos, Europos ir Šiaurės Amerikos.
Umberto I
thumb|left|60px|Umberto I monograma Umberto I (pilnas vardas Umberto Ranieri Carlo Emanuele Giovanni Maria Ferdinando Eugenio di Savoia) (1844 m. kovo 14 d. – 1900 m. liepos 29 d.) buvo antrasis suvienytos Italijos karalius. Šį titulą jis išlaikė iki pat mirties 1900 m. liepos 29 d.
Pietų Amerika
Apie 85 % Pietų Amerikos priklauso Atlanto vandenyno baseinui. Didžiausios upės: Amazonė, Parana, San Franciskas, Orinokas. Tarp nedaugelio ežerų didžiausi yra Marakaibo, Patos ir Titikakos ežerai. Prie Pietų Amerikos priskiriama ir daugybė salų, kurių dauguma priklauso žemyno šalims.
Umberto I
Biografija
thumb|left|150px|Umberto I žmona Margarita iš Savojos Umberto I gimė Turine. Jo tėvas buvo pirmasis Italijos karalius Viktoras Emanuelis II, motina – Austrijos Adelaidė. Dalyvavo ir pasižymėjo 1859 m. ir 1866 m. karuose su Austrija. Po tėvo mirties 1878 m. Umberto I perėmė Italijos karaliaus sostą. 1881 m. O. Bismarko įtakotas, įtraukė Italiją į Trilypė Sąjungą. Stiprino šalies kariuomenę, pradėjo kurti Italijos imperiją. XIX a. devintame dešimtmetyje prie Italijos prijungė Eritrėją ir dalį Somalio. 1896 m. pralaimėjo 1895 m. pradėtą pirmąjį Italijos karą su Etiopija. Dėl socialinių Italijos problemų (valstiečių skurdo pietų Italijoje, ginkluoto susidorojimo su darbininkų judėjimu), šalyje išaugus įtampai, padidėjus emigracijai, ėmė aktyviai veikti socialistai ir anarchistai. Karalius buvo ypač nemėgiamas šalies anarchistų. Šios grupės atstovas Gaetano Bresci, keršydamas už 1898 m. susidorojimą su Milane įvykusių riaušių dalyviais, jį nužudė. Karalius buvo palaidotas Romos panteone, jo vardu pavadinta daug šalies įstaigų, pastatų, gatvių.
Šeima
Nuo 1868 metų buvo vedęs savo pusseserę Margaritą Savojietę. Sutuoktiniai turėjo vienintelį sūnų − būsimąjį karalių Viktorą Emanuelį III (1869−1947).
Eugenijus Mindaugas Budrys
Eugenijus Mindaugas Budrys (1925 m. vasario 16 d. Marijampolė – 2007 m. balandžio 6 d. Gotlandas, Švedija) – lietuvių tapytojas, grafikas.
Biografija
Antrojo pasaulinio karo metu tarnavo generolo Povilo Plechavičiaus vietinėje rinktinėje. 1944 m. kartu su Jonu Pajauju pasitraukė į Švediją. 1950 m. baigė Griunevaldo dailės studiją Stokholme. Tobulinosi Italijoje. Nuo 1960 m. gyveno Gotlando saloje.
Parodose dalyvavo nuo 1947 m. Surengė individualių parodų Švedijoje, Prancūzijoje, Šveicarijoje, Danijoje, Vokietijoje, JAV (M. K. Čiurlionio galerija, 1972 m. ir 1982 m.), Lietuvoje (Lietuvos dailės muziejus, 1994 m., Lietuvos aido galerija, 2000 m.).
Pietų Amerika
Didžiausia Pietų Amerikos šalis pagal plotą ir gyventojų skaičių yra Brazilija.
Eugenijus Mindaugas Budrys
Biografija
Iliustravo žurnalą „Pragiedruliai“.
Pietų Amerika
Istorija
XVI a. 4-ame dešimtmetyje Pietų Amerikos gyventojus pavergė užkariautojai iš Europos, iš pradžių iš Ispanijos, vėliau ir iš Portugalijos, kurie žemyną padalino į kolonijas. Per XIX a. šios kolonijos gavo nepriklausomybę.
Geografija
left|200px|thumb|Pietų Amerika iš kosmoso left|200px|thumb|Pietų Amerika Per visą žemyną pagal vakarinę pakrantę nuo Kolumbijos iki piečiausios dalies 7500 km tęsiasi Andų kalnai. Aukščiausia Andų ir Pietų Amerikos viršūnė yra Čilės ir Argentinos pasienyje esanti Akonkagva (6 962 m).
Pietų Amerika jungiasi su Šiaurės Amerika siaura Panamos sąsmauka, o nuo kitų žemynų atskirta vandenynais. Didžioji Pietų Amerikos dalis yra Pietų pusrutulyje. Žymi žemyno dalis yra pusiaujo ir subekvatorinėse juostose, pietinė dalis patenka į subtropinę ir vidutinių platumų juostas.
Pietų Amerika plačiausia yra ties 5° p. pl. lygiagrete, kur jos plotis siekia ~5000 km. Vakariausia žemyno vieta – Parinjaso kyšulys (81° 20´ v. ilg.) Peru, ryčiausia – Kabu Branku kyšulys (34° 46´ v. ilg.) Brazilijoje. Piečiau 40° p. pl. žemyno plotis neviršija 600 km. Šiaurėje Pietų Amerika išsikiša iki 12° 28´ š. pl. (Galinjaso kyšulys, Kolumbija), o pietuose – iki 53° 54´ p. pl. (Frovardo kyšulys Magelano sąsiauryje, Argentina). Dar labiau į pietus nutolus vieta yra Pietų Amerikai priklausančiame Ugnies Žemės salyne; Horno kyšulys bendravardėje saloje yra 55° 54´ p. pl.
Geografinė riba tarp Pietų ir Šiaurės Amerikų eina nuo Darjeno įlankos Karibų jūroje iki Buenaventuros įlankos Ramiajame vandenyne. Sausumoje žemynus skiria sunkiai įžengiama, atoki Darjeno sritis.
Salų aplink Pietų Ameriką nėra daug. Didžiausios salos žemyninės, iškilusios šalia žemyno: Ugnies Žemė, Čilės salynas, Falklando (Malvinų) salos, toliau nutolusios vulkaninės Galapagų salos ir Chuano Fernandeso salos. Bendras Pietų Amerikos plotas su salomis yra 17,85 mln. km², iš jų tik 150 tūkst. km² tenka saloms.
Novorosijskas
Novorosijskas – miestas Krasnodaro krašte (pietų Rusija), prie Juodosios jūros Cemeso įlankos, 136 km į pietvakarius nuo Krasnodaro. Didžiausias Rusijos uostas prie Juodosios jūros, yra geležinkelio stotis, oro uostas, svarbus automobilių kelių mazgas. Cemento, mašinų, metalo, statybų, maisto, medienos pramonė. Uoste lankosi ir vandenynų laivai, pro jį keliauja didžioji dalis Rusijos naftos ir cemento.
Pietų Amerika
Geografija
Atlanto vandenyne iki pusiaujo link Pietų Amerikos krantų teka Pietų Pasatų srovė. Ties San Rokos kyšuliu ši srovė šakojasi į Gvianos srovę, kuri palei šiaurės rytinius krantus teka link Antilų salų, ir Brazilijos srovę, kuri teka iki La Platos. Pagal pietrytinius krantus teka šaltoji Falkando srovė, o pagal vakarinį žemyno krantą teka šaltoji Humbolto srovė.
Atlanto vandenyno pakrantė beveik neturi didelių, giliai į žemyną įsiterpiančių įlankų, tik į Patagonijos krantus įsiterpia didelės, pusapvalės San Matijaso, San Chorchės ir kt. įlankos. Ties Paranos upės žiotimis, įsiterpia gili La Platos estuarija. Į šiaurę nuo La Platos yra nedidelių, pakankamai gilių ir tinkamų uostams įlankų. Platūs užutėkiai susidaro didelių upių, ypač Amazonės žiotyse. Karibų jūros pakrantė smarkiai raižyta – ten įlankas (Venesuelos, Darjeno) skiria smarkiai išsikišantys pusiasaliai (La Gvachiros pusiasalis ir kt.). Šiaurės vakarinė Pietų Amerikos pakrantė taip pat smarkiai raižyta, pagrindinė įlanka – Gvajakilio. Toliau į pietus pakrantė lygi, o netoli kranto yra iki 7000 m gilio siekiantis povandeninis lovys. Pietvakariuose, piečiau Puerto Monto, krantas tampa ypač raižytas. Gausu fiordų, gilių įlankų, mažų salelių, sąsiauriai tarp salų siauri. Smarkiai raižyti ir Ugnies Žemės salos, nuo žemyno atskirtos siauru ir vingiuotu Magelano sąsiauriu, krantai.
Novorosijskas
Istorija
thumb|left|250px|Jūrų uostas
Magnetinis laukas
thumb|[[Hans Christian Ørsted, Der Geist in der Natur, 1854]] Magnetinis laukas – materijos forma, kuria perduodama magnetinė sąveika; viena iš elektromagnetinio lauko komponenčių. Magnetinį lauką kuria judantys elektros krūviai (ir elektros srovė) arba magnetiniai dipoliai (ir nuolatiniai magnetai). Magnetinis laukas yra sūkurinis.
Novorosijskas
Istorija
Įkurtas 1838 m. kaip karinis postas, nuo 1839 m. vadinamas Novorosijsku. Krymo karo metu smarkiai sugriautas, 1866 m. vėl atkurtas jau kaip miestas. 1879 m. rastos didelės mergelio atsargos, XIX a. pabaigoje sparčiai vystėsi naftos ir cemento pramonė. 1896 m. baigtas statyti jūrų uostas. II pasaulinio karo metu miestas smarkiai sugriautas, apie 1965 m. atstatytas.
Pietų Amerika
Geologija ir reljefas
thumb|Andų kalnai Pietų Amerikos paviršius labai skirtingas – nuo aukštų viršukalnių iki milžiniškų žemumų. Rytuose, netoli Atlanto vandenyno iškilę Gvianos, Patagonijos ir Brazilijos plokščiakalniai. Pagal vakarinį ir šiaurinį krantą driekiasi ilgiausia pasaulyje kalnų sistema (ilgis ~9000 km) – Andai, dar vadinami Pietų Amerikos Kordiljeromis. Tarp kalnų ir plokščiakalnių, žemyno centre, plyti lygumos: Amazonės, Orinoko, La Platos. Jas drėkina didelės upės, be to, lygumos jungiasi tarpusavyje, sudarydamos ištisinę juostą. Didžioji, rytinė žemyno dalis sudaro platformą, šiaurėje ir vakaruose ji pereina į geosinklinų sritį. Pietų Amerikos platformos pagrindas daugiausia yra prekambrinio periodo (Gvianos-Brazilijos platforma), o pietuose – hercininio (Patagonijos platforma). Pietų Amerikos platformų vystymasis vyko drauge su kitų pietų pusrutulio platformų (Afrikos, Australijos, Pietų Azijos, Antarktidos) vystymusi.
Magnetinis laukas
Nejudantys kūnai, turintys magnetinį momentą bei nuolatinė elektros srovė kuria stacionarųjį magnetinį lauką, kintamoji elektros srovė bei kintamas elektrinis laukas kuria kintamąjį magnetinį lauką. Priešingai nei elektrinio lauko jėga, magnetinio lauko jėga elektrinį krūvį veikia statmenai lauko linijoms. Pagrindinė magnetinio lauko charakteristika yra magnetinė indukcija B (magnetinio lauko srauto tankis). Magnetinės indukcijos vienetas SI sistemoje yra tesla (T). Magnetizmo reiškinys dar nėra visiškai ištirtas. Nepaisant to, jis yra daug kur taikomas, įvairiuose elektriniuose įrenginiuose, elektros varikliuose.
Žemės magnetinis laukas
Manoma, kad Žemės magnetinis laukas yra sukuriamas dėl Žemės branduolio išorinio skysčio srovių konvekcijos. Šis magnetinis laukas verčia kompaso rodyklę suktis bet kurioje Žemės vietoje taip, kad magneto „Šiaurės polius“ kompase rodo šiaurę. Tai yra klasikinis magneto „Šiaurės poliaus“ apibrėžimas.
Novorosijskas
Žymūs žmonės
Mieste gimė lietuvių gydytoja ir etnografė Eugenija Šimkūnaitė (1920–1996).
Pietų Amerika
Geologija ir reljefas
Prekambriniai orogeniniai ciklai užėmė didelę Pietų Amerikos dalį. Didžioji platformos dalis buvo suformuota dar archėjuje. Didžiausios jo liekanos – Gvianos ir Brazilijos skydai, sudaryti iš archėjaus laikotarpio uolienų. Vėliau prie jų prisijungė proterozojaus periodo dariniai, sudarantys rytinę Brazilijos skydo dalį. Prekambrinių ciklų metu Pietų pusrutulio žemynai jungėsi tarpusavyje. Tuo metu susidarė platūs geosinkliniai baseinai, tarp kurių ir Andų geosinklinis baseinas, šiaurėje pereinantis į Kordiljerų geosinklinį baseiną.
Magnetinis laukas
Žemės magnetinis laukas
Painiojimasis prasideda tada, kai Žemė irgi yra laikoma magnetu. Tada pietinis šio magneto polius iš tiesų (beveik) sutaps su Žemės šiaurės magnetinio poliaus padėtimi ir atvirkščiai.
Per paskutinįjį šimtmetį Žemės magnetinis laukas susilpnėjo maždaug 2,5%, o magnetinių polių padėtys pasislinko apie 200 km.
Pietų Amerika
Geologija ir reljefas
Kambre susidarė žymus sprūdis dabartinės Amazonės žemumos vietoje. Tuo metu ši teritorija priklausė Paragvajaus ir La Platos baseinams. Plačios sineklizės buvo įsiterpusios Brazilijos iškyšulyje, tarp Rytų ir Vakarų Brazilijos skydų. Jūra užėmė didelius platformos plotus devono periodu, tačiau karbono laikotarpiu jos plotas gerokai sumažėjo. Pietinėje žemyno dalyje (įpiečiau 37° p. pl.) paleozojaus pradžioje egzistavo geosinklinio tipo lūžis, kalnodara ten vyko hercininio ciklo metu, kuomet ir susidarė Patagonijos platforma. Hercininiai aukšliniai dariniai prisijungė prie prekambrinės platformos iš pietų, su ja sudarydami bendrą junginį.
Hercininė orogenezė pasireiškė Andų geosinklinioje, kur kalnodara prasidėjo rytinėje dalyje, besiglaudžiančioje prie platformos. Viso paleozojaus metu milžiniškas pietų žemynas Gondvana vis dar egzistavo kaip bendras darinys. Karbono pabaigoje ir perme Gondvanoje įvyko žemyninis apledėjimas. Apie tai byloja senovinių morenų liekanos Brazilijos plokščiakalnyje, taip pat Afrikoje ir Australijoje.
Triase susidarė lūžis dabartinio Pietų Atlanto vandenyno vietoje ir Gondvana pradėjo skilti. Tačiau Brazilijos plokščiakalnis nuo Afrikos atsiskyrė tik paleogeno pradžioje. Mezozojaus laikotarpiu platformoje prasidėjo seniau susidariusių kalnų erozija. Dėl to susidarė daug kontinentinių nuosėdų, kurios pradėjo kauptis įdubų ir lūžių vietose ir dėl to sausumos plotai plėtėsi. Kreidoje prasidėjo Andų geosinklinos vakarinės dalies orogenezė, lydima smarkių vulkaninių reiškinių. Kainozojuje kalnodara persimetė ir į rytinę geosinklinos dalį, o pliocene iškilo Pakrantės Kordiljeros ir galutinai susijungė Amerikų žemynai. Kalnodara vyko ir platformos pakraštyje, dėl to prie Andų sistemos prisijungė prekambriniai ir paleozojiniai dariniai. Neogeno pabaigoje ir kvartero pradžioje visa Andų sistema buvo apimta vertikalinių judėjimų ir vulkaninių reiškinių. Šiandieniniai Andai sudaro tik rytinę dalį kažkada buvusios raukšlinės zonos. Vakarinė Andų dalis dėl plokščių sandūros nugrimzdo į Ramųjį vandenyną ir dabar sudaro gilų lovį. Ir šiuo metu vandenyninė Naskos plokštė lenda po žemynine Pietų Amerikos plokšte taip sukeldama uolienų lydimasi, ir dėl jo kylančius seisminius ir vulkaninius procesus.
Kvartero periodu Andus apgaubė apledėjimas, taip at ledynai uždengė Ugnies Žemę ir Patagoniją. Ledynas suformavo gilus vingiuotus ežerus Patagonijos Anduose.
thumb|Gvianos plokščiakalnis Pietų Amerikoje išskiriamos šios didelės morfologinės sritys:
Pietų Amerikos žemyne gausu naudingų iškasenų. Dar konkistadorų laikais žemyne buvo ieškoma Eldorado, sidabro šalies. Didžiausia naudingų iškasenų gausa yra Anduose. Čia išgaunamas varis, alavas, auksas, sidabras, švinas, geležis, uranas, platina. Brazilijos plokščiakalnis pasižymi brangakmenių, deimantų telkiniais, taip pat gausu geležies, aliuminio, urano. Gvianos plokščiakalnyje gausu aukso, deimantų, aliuminio. Palei Karibų jūros pakrantę slūgso dideli naftos telkiniai. Naftos taip pat yra Amazonijoje, Patagonijoje, Ramiojo vandenyno pakrantėje. Andų pašlaitėse, Brazilijoje yra nemažai akmens anglies. Atakamos dykumoje aptinkami vieninteliai planetoje natūralios salietros telkiniai. Ramiojo vandenyno salose išgaunamas guanas.
Klimatas
thumb|[[Patagonija (Argentina).]] Pietų Amerika išsidėsčiusi abipus pusiaujo, tačiau gerokai didesnė jos dalis yra Pietų pusrutulyje. Beveik visa žemyno dalis gauna didelį Saulės suminės radiacijos kiekį – 140–160 kcal/cm², tik pačiuose pietuose radiacijos kiekis sumažėja iki 80 kcal/cm². Dėl tokio radiacinio balanso žiema būna tik piečiau 45° p. pl.
Didelę įtaką žemyno klimatui daro jo orografija. Praktiškai visa Atlanto vandenyno pakrantė yra atvira oro masėms, todėl šios gali nukeliauti toli gilyn į žemyną. Tuo tarpu vakarų pakrantėje visai šalia kranto iškyla Andų kalnų siena, kuri stabdo oro mases nuo Ramiojo vandenyno.
Klimatą smarkiai veikia ir jūrų srovės. Šaltoji Humbolto srovė, tekanti palei vakarinę pakrantę, neša sausą orą. Dėl šios srovės Atakamoje, Peru Kostoje krituliai labai reti. Šaltoji Falklandų srovė neša šaltą antarktinį orą į Patagonijos pakrantes. Tuo tarpu šiltosios Brazilijos ir Gvianos srovės neša drėgną ir šiltą orą į rytines žemyno pakrantes.
Flora ir fauna
thumb|[[Geltonpilvė mėlynoji ara]] Pietų Amerika anksti atsiskyrė nuo senojo planetos žemyno, po to ilgai neturėjo ryšio su kitais žemynais, todėl joje susiformavo savita augalija ir gyvūnija. Čia nėra daugelio gyvūnų, būdingų kitiems žemynams, pavyzdžiui, kurmių, ežių, hienų, bebrų ir kt.; labai nedaug kanopinių žvėrių rūšių. Patagonijos ir Ugnies Žemės augalija artimesnė Afrikai ir Australijai, nes su šiais žemynais vėliausiai nutrūko ryšiai. Didesnei žemyno daliai būdingos tokios augalų šeimos, kurių niekur kitur nėra, pavyzdžiui, ąsoteninių šeima. Ąsoteninių augalų žiedus apdulkina patys mažiausi pasaulio paukščiai – kolibriniai. Pietų Amerikoje atsirado kaktusai. Vėliau jie pasiekė Meksiką ir išplito ten.