cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Herbert Marcuse
Kritinė visuomenės teorija
Z. Froidas tvirtino, kad civilizacija neišvengiamai susijusi su slopinimais ir kentėjimais. H. Markuzė „Erote ir civilizacijoje“ stengėsi parodyti, kad pasąmonė visada turėjo instinktus, nukreiptus į laimę ir laisvę. Tai, atseit, įrodo žmonių svajonės, meno kūriniai, filosofija ir kiti kultūros elementai. Todėl H. Markuzė pateikė nerepresyvios visuomenės apmatus, kurioje nebūtų susvetimėjimo darbe, būtų vietos žaidimams, laisvam ir nevaržomam seksualumui, laisvei ir laimei. Atseit, dabartinėje visuomenėje „perteklinė represija“ atsiranda dėl nebūtinos darbinės veiklos, seksualumo suvaržymų, padidinto dėmesio pelnui ir eksploatacijai. Ši kritika buvo tokia aštri, kad E. Fromas jį apkaltino „nihilizmu“ ir neapsakomu hedonizmu. H. Markuzė atsakydamas pakartojo jau anksčiau išsakytus priekaištus E. Fromui dėl jo konformizmo ir „idealizmo.“
Radikalioji politika
Vėlyvieji H. Markuzės veikalai rodo jo radikalųjį požiūrį, artimumą „naujųjų kairiųjų“ ir kitiems išsivadavimo judėjimams. Tačiau buvo ir aštrus sovietinio marksizmo kritikas. Šiuo laikotarpiu jis daug keliavo, rašė straipsnius. Jo veikla buvo plačiai aptarta žiniasklaidoje.
Paskutinėje savo knygoje „Estetinė dimensija“ (1979) trumpai apibūdina estetinės formos emancipacijos potencialą taip vadinamojoje „aukštojoje kultūroje“. Jis bandė apginti didžiojo meno svarbą ir teigė, kad kultūrinė revoliucija yra neatskiriama revoliucinės politikos dalis.
Įtaka
Padarė įtaką Andželai Deivis ir Abbie Hofmanui. Tačiau po mirties, dėmesys H. Markuzei greitai blėso. Didelė dalis jo rankraščių liko nepublikuota – apie karą, technologijas, totalitarizmą.
H. Markuzė visada bandė derintis su pačiais radikaliausiais tos dienos judėjimais ir buvo atviras bet kurioms naujoms politinėms ir teorinėms srovėms. Tad jo kūriniai nuolat įkvėps naujoms teorijoms ir judėjimams. H. Markuzė skyrė ypatingą dėmesį naujai technologijai, medijoms ir kultūrinėms formoms. Tai būdinga ir daugeliui naujai susikuriančių šakų, tad jų sąveika yra neišvengiama.
Kritika
„Vienmatis žmogus“ sulaukė kritikos iš kairės – marksistinio humanizmo atstovės Rajos Dunajevskajos ir vokiečių emigranto Paulio Matiko – bei ortodoksų marksistų.
Nicole Kidman
Karjeros pradžia
Nicole Kidman gimė 1967 m. birželio 20 d. Honolulu, JAV Havajų valstijos sostinėje. Jos tėvai – Antony David Kidman ir Janelle Ann Glenny Kidman – buvo kilę iš Australijos. Kurį laiką Nicole tėvas – psichologas ir biochemikas dirbo Vašingtono tyrimų centre, kur tyrinėjo vėžio ląstelių vystymąsi. Kai Nicole sukako 4 metai, tėvai grįžo į Australiją, kur jos tėvas gavo darbo vietą Technikos universitete.
Nuo ketverių metų Nicole pradėjo lankyti baleto pamokas. Pirmoji pažintis su vaidyba buvo, kai Nicole sukako šešeri metai ir ji suvaidino avį mokyklos teatro trupėje. Ji taip buvo susižavėjusi menu ir baletu, kad tėvai ją nuvedė į Jaunimo teatrą, o vėliau į Philip Street Theatre, kur būsimoji aktorė mokėsi vokalo ir teatro meno. Tačiau po kurio laiko Nicole teko atsisakyti mokslo: jos motina susirgo krūties vėžiu ir mergaitei teko slaugyti sergančią motiną.
Būdama 14 metų ir dalyvaudama bikinio madų demonstravimo modelių atrankoje ji susipažino su kita būsima aktore Naomi Watts, kuri vėliau tapo viena geriausių Nicole draugių.
Pirmasis Nicole pasirodymas ekrane buvo muzikiniame dainininko Pat Wilson vaizdo klipe 1983 metais. Tuo metu būsimajai aktorei buvo 15 metų. Tais pačiais metais Nicole pradėjo vaidinti televizijoje ir kine – jos pirmasis vaidmuo buvo seriale „Five Mile Creek“ ir keturiuose filmuose, iš kurių paminėtini „BMX banditai“ ir „Bush Christmas“.
1980 m. Nicole daugiausiai vaidino australietiškuose televizijos ir kino filmuose, iš kurių labiausiai žinomas miniserialas „Bankokas Hiltonas“ apie australų turistę, nuteistą mirties nuosprendžiu Tailande. Šis serialas atkreipė ne tik žiūrovų, bet ir kritikų, prodiuserių, režisierių dėmesį į jaunąją aktorę. 1989 m. Nicole Kidman suvaidino trileryje „Mirtina tyla“ (Dead Calm), finansuotame kompanijos „Warner Bros.“. Tai buvo pirmasis aktorės žingsnis į Holivudą.
Pradžia Holivude
Po sėkmės filme „Mirtina tyla“ Nicole Kidman buvo pakviesta į Holivudą, kur gavo vaidmenį filme „Griaustinio dienos“ (Days of Thunder). Filmavimo metu Nicole susipažino su kitu žymiu aktoriumi Tomu Kruzu, pažintis netrukus peraugo į romaną, o 1990 m. gruodžio 24 d. – į santuoką. Dėl Nicole Tomas Kruzas paliko savo pirmąją žmoną, taip pat aktorę Mimi Rogers. Pora kartu nusifilmavo dviejuose projektuose: dramoje „Tolimas kraštas“ (Far and Away, 1992 m.) ir Stanley Kubrick režisuotame filme „Plačiai užmerktos akys“ (Eyes Wide Shut, 1999). Netrukus po pastarojo filmo Nicole ir Tomas išsiskyrė.
Pripažinimo laikotarpis
Kitas svarbus Nicole Kidman vaidmuo buvo režisieriaus Alejandro Amenábar filme „Kiti“, kuriame ji atliko Grace Stewart vaidmenį. Šis vaidmuo galutinai sutvirtino Nicole Kidman, kaip kino žvaigždės, įvaizdį, nes filmas buvo puikiai įvertintas tiek žiūrovų, tiek kritikų. Filmas uždirbo daugiau kaip 200 mln. JAV dolerių, kai jo biudžetas tebuvo 17 mln. JAV dolerių. Už šį vaidmenį aktorė taip pat buvo nominuota Auksinio gaublio apdovanojimui.
2001 m. Nicole Kidman ėmėsi labai sunkaus vaidmens filme „Valandos“, kuriame suvaidino rašytoją Virginia Woolf. Už šį vaidmenį aktorė buvo apdovanota Sidabriniu lokiu (Berlyno filmų festivalis), BAFTA, Auksiniu gaubliu ir Oskaru.
thumb|right|Nicole Kidman, 2006 m. 2003 m. taip pat buvo sėkmingi aktorei. Ji suvaidino pagrindinį vaidmenį režisieriaus Lars von Trier filme „Dogvilis“, šis filmas taip pat buvo sėkmingas Nicole karjeroje. Tais pačiais metais Nicole Kidman suvaidino pagrindinį vaidmenį filme „Suteršta garbė“ (The Human Stain) kartu su Anthony Hopkins, kiek vėliau ekranuose pasirodė kino juosta „Šaltasis kalnas“ (Cold Mountain), kuriame Nicole vaidino kartu su Renée Zellweger ir Jude Law.
Vėlesni filmai, kuriuose vaidino Nicole Kidman, nebuvo tokie populiarūs ir sėkmingi kaip ankstesnieji. Tai filmai „Stepfordo moterys“ (The Stepford Wives, 2004 m.), „Mano žmona – ragana“ (Bewitched, 2005 m., už šį vaidmenį ji gavo Auksinės avietės įvertinimą), „Vertėja“ (''The Interpreter, 2005 m.).
Ypatingo (kontroversiško) dėmesio susilaukė filmas „Gimimas“ (2004), kuris, dar neišėjęs į ekranus Venecijos filmų festivalyje, sukėlė skandalą: spaudoje pasirodė užuominų apie filmo siužetą, neva, filmo herojė mylisi su dešimtmečiu berniuku, todėl filmą iš anksto apkaltino pedofilija, o filmas JAV kino teatruose taip ir nepasirodė. Už Anos, išgyvenančios sutuoktinio mirtį ir tapusios dešimtmečio berniuko aferos auka, vaidmenį šiame filme Nicole Kidman buvo nominuota Auksinio gaublio apdovanojimui. Ši kino juosta padengė visas filmavimo išlaidas ir buvo ypač populiari Europoje.
Tolimesnė karjera
thumb|right|Nicole Kidman filme [[Auksinis kompasas (filmas)|Auksinis kompasas, 2007 m.]] 2006 m. rudenį Nicole Kidman nusifilmavo filme „Linksmos pėdutės“ (Happy Feet), taip pat baigė filmavimąsi filme „Invazija“.
2007 m. suvaidino filmuose „Margo vestuvėse“ (Margot at the Wedding) ir „Auksinis kompasas“ (The Golden Compass).
Nicole Kidman taip pat dalyvavo „Chanel“ reklamoje ir reklamavo ''Chanel Nr. 5'' kvepalus, tačiau nuo 2008 m. gegužės 7 d. ją pakeitė kita aktorė Audrey Tautou.
Asmeninis gyvenimas
Savo pirmąjį vyrą sutiko kino juostos „Griaustinio dienos“ (Days of Thunder) filmavimo metu – tai buvo kino aktorius Tom Cruise, su kuriuo išsiskyrė 2001 m.
Kurį laiką Nicole Kidman susitikinėjo su dainininku Lenny Kravitz, o 2005 m. sutiko australų dainininką Keith Urban, su kuriuo susituokė 2006 m. birželio 25 d. Sidnėjuje (Australija). 2008 m. sausio mėn. buvo patvirtinta, kad aktorė laukiasi savo pirmagimio. 2008 m. liepos 7 d. aktorei gimė duktė, kurią pavadino Sunday Rose Kidman Urban.
Muzikos menas
Muzikos menas:
Neotribalizmas
Neotribalizmas – ideologija, teigianti, kad žmonija turinti pereiti į naują raidos stadiją ir gyventi gentimis. Neotribalistai atmeta dabartinę visuomenės sanklodą, paremtą masiškumu. Tokioje visuomenėje individas jaučiasi vienišas, nereikšminga sistemos dalimi, jo socialiniai santykiai yra paviršutiniški. Atkūrus gentinę santvarką žmogus atgautų prigimtinę laimę ir socialinę realizaciją.
Neotribalistai nesiūlo grįžimo į pirmykštį gyvenimą, tačiau siūlo kurti pakankamai autonomiškas, tarpusavyje susietas, koordinuojamas bendruomenes. Pagal įsivaizduojamą ateities modelį neotribalistai skirstomi į dvi stovyklas:
Žymesni neotribalistai: Derrick Jensen, John Zerzan, Daniel Quinn.
Vytautas Kazakevičius
Vytautas Kazakevičius:
Eskambrajaus kalnai
thumb|250px|Eskambrajaus kalnai
Eskambrajaus kalnai  – kalnai centrinėje Kuboje, Sankti Spirituso, Sjenfuegoso ir Vilja Klaros provincijose. Nusidriekę iš vakarų į rytus ~80 km, netoli pietinio salos kranto. Aukštis – iki 960 m (San Chuano k.). Agabamos upė dalina kalnus į dvi dalis: vakarinė vadinama Gvamuhaja, o rytinė – Sankti Spirituso kalnais.
FN
Dviraidė santrumpa FN gali reikšti:
Maliniki Kolonija
Maliniki Kolonija  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Orlios valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Orlos, apie 14 km į pietryčius nuo Bielsko ir apie 52 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Aliuvis
250px|miniatiūra|Aliuvinė lyguma Aliuvis, upių sąnašos ( 'sąnašos') – nuotrupinė medžiaga, suklota pastovaus tekančio vandens srauto. Daugiausia upių slėniuose dengia ir formuoja salpą, terasas, užpildo vagą ir senvages. Nuogulų pobūdis priklauso nuo upės hidrodinaminio režimo, ardomų uolienų sudėties, reljefo. Kalnų upių aliuvis rupesnis (įvairių uolienų gargždas), blogai išrūšiuotas, nesluoksniuotas. Lygumų aliuvis smulkesnis (žvirgždas, smėlis, aleuritas, molis), geriau išrūšiuotas, jam būdingas įkypas sluoksniuotumas.
Išskiriamos keturios facijos: vagos, salpos, senvagių, deltų. Vagos aliuvis susidaro vingiuotos upės vagai graužiantis į šoną, jo apačioje susidaro bazinis horizontas (gargždo grindinys), aukščiau įkypai sluoksniuotos nuogulos sudaro sėklius, salas, nerijas. Salpos aliuvis formuojasi potvynių metu aukščiau nusėdant smėliui, aleuritui su bangavimo ir tekėjimo ruzgų tekstūromis. Senvagių aliuvis formuojasi senvagėse, savybėmis artimas ežerinėms nuosėdoms. Deltų aliuvis susidaro upių deltose.
Arkona (grupė)
Arkona  – Rusijos pagoniško metalo grupė. Jų eilėse gausu rusiško folkloro, slavų mitologijos elementų, grupė taip pat dažnai naudoja tradicinius slaviškus muzikos instrumentus.
Grupės pavadinimas Arkona kilo nuo paskutinės slavų pagonių pilies, stovėjusios Arkonos kyšulyje Riugeno saloje (Vokietija), pavadinimo.
Rokas Ramanauskas
Rokas Ramanauskas (g.1971 m. Vilniuje) – lietuvių teatro režisierius.
Biografija
Tėvai – aktoriai Romualdas Ramanauskas ir Eglė Gabrėnaitė, seneliai – aktoriai Antanas Gabrėnas ir Genovaitė Tolkutė.
1993 m. baigė Vilniaus universiteto Filosofijos fakultetą, 1997 m. – režisūrą Lietuvos muzikos akademijos Teatro ir kino fakultetą.
Žmona Tatjana Liutajeva (g. 1965 m.), ukrainiečių, rusų aktorė.
UEFA taurių taurė 1985–1986 m.
UEFA taurių taurė 1985–1986 m. – 26-asis UEFA taurių taurės turnyras. Prasidėjo 1985 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale laimėjęs prieš  klubą.
Darren Bent
Darenas Bentas (g. 1984 m. vasario 6 d.) – Anglijos futbolininkas (puolėjas), žaidžiantis Aston Villa klube. Taip pat yra kandidatas į Anglijos futbolo rinktinę. Bentas buvo vienas rezultatyviausių 2009-2010 Premier Lygos sezono žaidėjų.
2011 m. sausio 18 d. pasirašė 4,5 m. 18 mln. svarų pradinės vertės kontraktą su Aston Villa klubu.
Liekės kraštovaizdžio draustinis
Liekės kraštovaizdžio draustinis – saugoma teritorija Kauno rajono ir Šakių rajono sandūroje. Apima Liekės upelio žemupio slėnį. Plotas 204 ha. Įsteigtas 1988 m.
Apie draustinį
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti sudėtingos geomorfologinės struktūros Liekės upelio erozinio slėnį bei savitą kraštovaizdį Nemuno žemupio ruože. Draustinyje esančioje pievose aptiktos į Lietuvos raudonąją knygą įrašyto paprastojo kardelio (Gladiolus imbricatus) augavietės.
Ramsay MacDonald
Ramsis Džeimsas Makdonaldas (, 1866 m. spalio 12 d. Losimute, Morišyras, Škotija – 1937 m. lapkričio 5 d. žuvo Atlante kruizo laineriu Reina del Pacifico metu) – britų socializmo pradininkas, pirmasis leiboristų ministras pirmininkas.
Biografija
Baigė Drainio škotišką mokyklą, Birkbeko institute studijavo ekonomiką, sociologiją, dirbo tarnautoju įstaigose.
1886 m. įstojo į Fabijaus draugiją, 1894 m. kartu su Keiru Hardžiu, vienu pirmųjų socialistų – parlamento narių, R. Smiliu, Tomu Manu įkūrė Nepriklausomąją darbininkų partiją, 1900–1912 m. buvo jos sekretorius, 1911–1914 m. parlamentinės grupės pirmininkas, bet nepalaikęs militaristinių nuotaikų buvo nušalintas nuo vadovavimo partijai.
1922–1932 m. Leiboristų partijos lyderis 1906–1918 m., 1922–1935 m. ir 1936–1937 m. Didžiosios Britanijos parlamento narys, 1922–1924 m. opozicijos lyderis. 1924 m. Bendruomenių rūmų pirmininkas. 1924 m. pirmasis leiboristų vyriausybės ministras pirmininkas, bet netrukus vėl teko iki 1929 m. vadovauti opozicijai.
1929–1931 m. vadovavo antrajai leiboristų vyriausybei. Jam vadovaujant buvo pagerintos senatvės pensijų, nedarbo draudimo sąlygos, tačiau jo vyriausybės daliai teko ir 1929 m. spalio 24 – 29 d. Volstryto griūtimi prasidėjusi Pasaulinė ekonominė krizė. Teko skelbti naujus rinkimus, kuriuose Konservatoriai gavo 470, R. Makdonaldo 1931 m. įkurta Nacionalleiboristų partija – 35, liberalai – 32 vietas. 1931–1935 m. – buvo sudaryta koalicinė Nacionalinė vyriausybė, kuriai taip pat vadovavo R. Makdonaldas. 1935–1937 m. Lordų Rūmų pirmininkas.
Žmona – Margareta Gladstoun, šeimoje užaugo šeši vaikai. Sūnus Malkolmas Makdonaldas (1901–1981) buvo garsus diplomatas ir politikas.
Officinae epitome
Officinae epitome („Kurzer Inbegriff einer literarischen Werkstatt“) – vokiška enciklopedija. Autorius – humanistas Johannes Ravisius (1480–1524).
Turinys
Officinae iš pradžių buvo suskirstyta į skyrius asociacijų pagrindu; sistematizuota (J. J. Grasser) vėlesniuose leidimuose; pagal
1663 leidimo turinys – Bazelis; pagal
Keitonys
Keitonys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Bagdononių.
Abromiškių ežeras
Abromiškių ežeras – ežeras pietryčių Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, apie 3 km į rytus nuo Elektrėnų, į pietus nuo Abromiškių kaimo. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,36 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 118,2 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję. Aplinkui plyti pievos. Pietuose išteka upelis link Elektrėnų marių (Strėvos baseinas). Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi buvusio Abromiškių dvaro sodyba ir parkas. Ežeras anksčiau vadinosi Lungis (nuo žodžio lungis – „sulinkęs“).
Naujasis Balbieriškis
Naujasis Balbieriškis – kaimas Prienų rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, už 2 km į šiaurės vakarus nuo Balbieriškio, ties Dūmės ir Ringio santaka. Praeina kelias, šalia prisišliejęs Aukštasis Balbieriškis. Yra fermų kompleksas.
LNB (reikšmės)
Triraidė santrumpa LNB gali reikšti:
Falatiče Gajuvka
Falatiče Gajuvka – kaimas Lenkijos rytuose, Plateruvo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
VfB Klaipėda
Klaipėdos VfB – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos. Tarpukariu žaidė Klaipėdos zonos varžybose.
Alexander Braudo
Aleksandras Braudo (1864 m. lapkričio 28 d. Ukmergėje, Rusijos imperija – 1924 m. lapkričio 8 d. Londone, Jungtinė Karalystė) – Lietuvos žydų kilmės istorikas, bibliografas, vertėjas.
Riebežeris
Riebežeris  – ežeras Lietuvoje (Zarasų raj.) ir Latvijoje (Aukštutinės Dauguvos sav.), 8 km į pietryčius nuo Zarasų. Iš 17,3 ha ežero ploto 11,6 ha tenka Latvijai, 5,7 ha – Lietuvai. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus 0,77 km, plotis - iki 0,38 km. Altitudė 139,1 m. Krantai statūs, tik rytuose lėkšti. Dugną dengia smėlis, dumblas. Pietinėje pakrantėje auga miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos.
Alexander Braudo
Biografija
Gimė 1864 m. lapkričio 28 d. Ukmergėje. Baigė Vladimiro gimnaziją, studijavo istoriją ir filosofiją Tartu universitete. 1889-1892 m. dirbo prie Rusijos istorijos parengimo ir išleidimo Sankt Peterburgo universitete. Rašė straipsnius apie istoriją įvairiuose žurnaluose. 1917-1924 m. dirbo Leningrado ir Odesos viešosiose bibliotekose. 1924 m. gegužės mėnesį išvyko į Vakarų Europą, kur ieškojo kontaktų personalo ir knygų mainams tarp viešųjų bibliotekų. Paryžiuje suorganizavo informacijos biurą. Mirė 1924 m. lapkričio 8 d. Londone.
Riebežeris
Lietuvoje į Riebežerį įteka upelis iš Kalinaukos ežero, o Latvijos pusėje išteka Laukesos intakas Grendzė. Rytinėje pakrantėje (Latvijoje) įsikūręs Medniekų kaimas.
Yra raudžių, ešerių, lydekų, karšių.
Mykolas Gylys
Mykolas Gylys:
Jolanta Petkevičienė
Biografija
1990 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.
1990-1992 m. dirbo Vilniaus miesto Vidaus reikalų valdyboje, 1992-1993 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės kanceliarijoje, 1993 m. Ūkio banke, 1994 m. bendrovėje „Giunteris ir Augis“. Nuo 1994 m. spalio mėn. dirbo Valstybės saugumo departamente, nuo 2000 m. kovo mėn. – Vyriausiosios tarnybinės etikos komisijos sekretoriato vadovė, Tarnybinės etikos pažeidimų tyrimo ir prevencijos skyriaus vedėja, nuo 2006 m. komisijos narė, 2006 m. kovo 28 d. – 2009 m. kovo 25 d. – komisijos pirmininkė.
Nuo 2021 m. Lietuvos Respublikos vyriausiosios rinkimų komisijos pirmininkė.
Butautas
Butautas (krikšto vardas Henrikas; m. 1380 m. gegužės 7 d. Praha) – Lietuvos kunigaikštis, Šventosios Romos imperijos karinis veikėjas. thumb|left|Šv. Tomo bažnyčia Prahoje, kurioje palaidotas Butautas
Kilmė
Kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Gediminaičių giminės, Didžiojo Lietuvos kunigaikščio Kęstučio sūnus. Broliai Patrikiejus, Vytautas, Tautvilas, Žygimantas Kęstutaitis. Pirmą kartą jį mini Janas Dlugošas, aprašydamas 1336 m. lietuvių reidus į Mozūriją. Bet mini kaip Gedimino sūnų, todėl ši informacija laikoma nepatikima.
Žinomas Lietuvoje paliktas jo sūnus Vaidutis (apie 1365–1422 m.), kuris apie 1381 m. išvyko į Europą, 1387 m. studijavo Paryžiuje. 1401 m. pusbrolis Jogaila jį pakvietė į Lenkiją, kur jis tapo Jogailos universiteto rektoriumi 1401–1402 m.
Butauto sąmokslas
Pirmi patikimi duomenys skelbia, kad 1365 m. Algirdui ir Kęstučiui išvykus į Voluinę padėti broliui Liubartui, Butautas, susitaręs su bajorais ketino užgrobti valdžią Lietuvoje. Tačiau Vilniaus pilininkas Dirsūnas sužinojo apie jo planus. Sąmokslui nepavykus didžiūno Dirsūno sulaikytas ir įkalintas Vilniuje. Bet jo bendrininkas Survila išgelbėjo jį ir užmušė Dirsūną. Butautas, Survila ir penkiolika jų šalininkų turėjo bėgti. 1365 m. liepos 25 d. atvyko į Įsrutį pas Vokiečių ordino kryžiuočius. Vėliau Karaliaučiuje pakrikštytas Henriko vardu. 1365 m. rugpjūčio mėn. jo vedama kryžiuočių kariuomenė per Ukmergę pasiekė Vilnių, bet jo neužėmė. Per 12 dienų reidą buvo nuniokota Kernavė ir Maišiagala.
Prahoje
Po nepavykusio žygio Survila pasiliko Karaliaučiuje, o Butautas nuvyko į Prahą pas Šv. Romos imperatorių, Vokietijos ir Čekijos karalių Karolį IV. Butautas paminėtas kaip kelių susitarimų liudininkas. Su karaliumi 1368–1369 m. dalyvavo žygyje į Italiją pas popiežių Urboną V.
Karaliaus Karolio IV rūmuose apsilankiusį vokiečių poetą Šondochą Butauto istorija įkvėpė parašyti poemą Lietuvis (Der Littauer) apie Lietuvos karalių, kuris atsivertė į krikščionybę.
1370–1372 m. Butautas gyveno imperatoriaus dvare Prahoje. Iš Karolio IV gavo kunigaikščio titulą ir vasalo teisėmis vokiečių žemių.
Mirė Prahoje praėjus dvejiems metams po jo globėjo Karolio IV mirties, 1380 V 7. Palaidotas Šv. Tomo bažnyčioje, rūsiuose prie centrinio altoriaus. 1413 m. jo brolis Vytautas užsakė Rekviem mišias jo atminimui, todėl kartais neteisingai nurodoma jo mirties data.
Jonas Dagys
Jonas Dagys:
Bažnyčia
right|thumb|Lietuvos [[katalikų bažnyčia|katalikų bažnyčia]] thumb|Švedijos [[liuteronai|liuteronų bažnyčia]] thumb|250px|Anglijos [[metodistai|metodistų bažnyčia]] miniatiūra|Rusijos [[stačiatikybė|stačiatikių cerkvė]] Bažnyčia (iš bltr. ar sen. lenkų božnica „Dievo namai“) – krikščionių maldos namai.
Bažnyčia vadinami ne tik maldos namai, bet ir visa tikinčiųjų bendruomenė, organizacija, turinti (hierarchinę) struktūrą, patalpas, reglamentuotas religines institucijas.
Strumbagalvė
Istorija
Po II pasaulinio karo apylinkėse veikė Dainavos apygardos, Šarūno partizanų rinktinės partizanai.
Bažnyčia
Vietinėms bažnyčioms priklausanti tikinčiųjų bendruomenė vadinama parapija. Tokiu atveju žodis bažnyčia priskiriamas prie rūšinių terminų ir rašomas mažąja raide.
Religinių bendrijų pavadinimai, sutrumpintai Bažnyčia, rašoma iš didžiosios raidės.
Religiniuose raštuose bažnyčia – tai pastatas, o didžiąja raide žodis Bažnyčia naudojamas kalbant apie visą tikinčiųjų bendruomenę (Dievo tautą) ir hierarchus.
Bažnyčios skirstomos pagal planą (lotyniškojo ar graikiškojo kryžiaus).
Pagal tūrinę kompoziciją (bazilikos, halinės, centriškosios), pagal rangą (bazilikos, katedros, parapijinės bei neparapijinės bažnyčios, vienuolynų bažnyčios).
Miklašė
Miklašė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Orlios valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į šiaurės vakarus nuo Orlos, apie 10 km į pietryčius nuo Bielsko ir apie 45 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Bažnyčia
Būdingos bažnyčių patalpos: Interjero elementai:
Stačiatikių ir sentikių bažnyčiose kai kurių iš šių detalių nėra, t. y. nėra klausyklų, krikštyklų, vargonų, nėra ir kai kurių iš šių patalpų. Paprastai stačiatikių ir sentikių bažnyčioms būdingos ikonos, kitokie altoriai, daug kur uždegtos žvakės. Patalpų dažniausiai būna viena arba dvi, kartais prieš įėjimą į pamaldų salę būna kaip prieškambaris arba laukiamasis, kuriame žmonės prieš įeidami į pamaldų salę persižegnoja prie ikonų, jei reikia – pakabina savo aprangą, paaukoja pinigų į tam tikras aukojimo dežes arba, jeigu parduodadama, nusiperka tai, kas parduodama bažnyčioje. Atskirų bažnyčios dalių, kaip koplyčios ar zakristijos nėra, gali būti tik laukiamasis, kur žmonės laukia, kada prasidės naujos pamaldos, arba atskirai nuo bažnyčios pastato atskirta priklausanti jai varpinė.
Istorija
II-VI a. vietoje šventovių naudoti krikščionių dvasininkų namai. Po Milano edikto (313) m. pradėtos statyti bažnyčios pagal Romos teismo rūmų (bazilikų) pavyzdį. Vėliau rytų krikščioniai pradėjo statyti graikiškojo kryžiaus plano bažnyčias, dengtas kupolu, vakarų krikščioniai statė lotyniško kryžiaus plano su transeptu. Nuo viduramžių pradėtos statyti varpinės, bokštai, XI a. pradėtos statyti vis sudėtingesnės halinės bažnyčios.
Bažnyčios Lietuvoje
Pirmosios bažnyčios Lietuvoje atsirado dar prieš krikščionybės įvedimą – jas pasistatydino čia gyvenę kitų kraštų pirkliai ir amatininkai. Po lietuvių krikšto bažnyčių ėmė gausėti. Lietuvos didieji kunigaikščiai intensyviai rūpinosi katalikų maldos namų statyba. XV a. gale Lietuvoje buvo 109 bažnyčios, XVII a. – 410, XVIII a. – 600. XX a. viduryje katalikų bažnyčių ir koplyčių Lietuvoje priskaičiuota 885. Lietuvoje pirmoji bažnyčia – spėjama Mindaugo, XIII a. statyta Vilniaus katedra. Seniausia išlikusi mūrinė bažnyčia yra Vilniaus Šv. Mikalojaus – gotikinė, su romaninio stiliaus bruožais, statyta XIV-XV a. Vėlyvosios gotikos palikimas – XVI a. pradžioje statyta Vilniaus Šv. Onos bažnyčia. Gotiką pakeitusio renesanso bruožų galima rasti Vilniaus Aušros Vartuose, Šiaulių Šv. apaštalų Petro ir Pauliaus katedra, Simno Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia, Rykantų Švč. Trejybės bažnyčiose. Baroko architektūros kūrinys – Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia. Neogotikos stilius aptinkamas Rokiškio Šv. apaštalo evangelisto Mato ir aukščiausioje Lietuvoje Anykščių Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčioje. Seniausia medinė bažnyčia – liaudiško baroko stiliaus Palūšės šv. Juozapo bažnyčia, statyta 1747–1757.
Katalikų Bažnyčia jungia apie 80 % visų Lietuvos tikinčiųjų, apima 687 religines bendruomenes - parapijas, kurias vienija 52 dekanatai, pasiskirstę į 7 vyskupijas ir 2 arkivyskupijas. 261 bažnyčia ar koplyčia yra neparapijinė.
1945 m. pradžioje Lietuvoje buvo 711 bažnyčių. 1948 m. pabaigoje įregistruotos 677 bažnyčios, o kitos buvo uždarytos, ypač didmiesčiuose (Kaune liko 10, Vilniuje – 8). Po 1950 metų nusistovėjo apie 670 bažnyčių skaičius.
Šaltinėnai
Šaltinėnai – kaimas Birštono savivaldybėje, dešiniajame Nemuno krante, į pietus nuo Birštono. Šiaurėje stūkso Šaltinėnų piliakalnis. Yra Siponių biblioteka, kaimo turizmo sodyba.
miniatiūra|250px|left|Buvusi mokykla
Palumpiai
Palumpiai – kaimas pietrytinėje Pagėgių savivaldybės dalyje, 12 km į rytus nuo Pagėgių, 1 km į rytus nuo Lumpėnų. Kaime teka Lumpė.
Gyventojai
miniatiūra|240px|left|Stotelė Palumpiuose
Adomaičio ežeras
left|120px
Azijos žaidynės
thumb|Azijos žaidynių logotipas Azijos žaidynės arba Aziada – tarptautinės Azijos kontinento, įvairių sporto šakų varžybos, vykstančios kas ketverius metus. Pirmosios Azijos vasaros žaidynės įvyko 1951 m. Naujajame Delyje. 1986 m. įvyko ir pirmosios žiemos varžybos. Nuo 2005 m. pradėtos rengti ir specifinės Azijos žaidynės: Azijos uždarų patalpų čempionatas, Azijos paplūdimio žaidynės, Azijos kovų menų žaidynės ir Azijos jaunimo žaidynės.
Dalyvaujančios šalys
Azijos žaidynėse dalyvauja 45 nacionaliniai olimpiniai Azijos olimpinės tarybos nariai. Nuo 1990 m. žaidynėse lesita dalyvauti Makao, nors šios teritorijos olimpinis komitetas nėra pripažintas Olimpinio komiteto. 2007 m. šeichas Ahmed Al-Fahad Al-Ahmed Al-Sabah atmetė Australijos prašymą dalyvauti žaidynėse. Vienintelės šalys nepelniusios medalių yra Butanas, Maldyvai ir Rytų Timoras. Praeityje žaidynėse dalyvavo ir 46 medalius pelnė Izraelis, bet nuo 1974 m. žaidynėse nebedalyvauja.
Jungtiniai Arabų Emyratai
Jungtiniai Arabų Emyratai (JAE, ) – valstybė Pietvakarių Azijoje, pietrytinėje Arabijos pusiasalio dalyje. Ją sudaro 7 emyratai – Abu Dabio, Dubajaus, Šardžos, Adžmano, Um el Kaivaino, Ras al Kaimo, Fudžeiros. Šalis yra prie Persijos įlankos, ribojasi su Omanu, Saudo Arabija ir Kataru.
JAE naftos rezervai yra šešti pagal dydį pasaulyje. JAE priskiriami prie vienų turtingiausių pasaulio šalių pagal BVP vienam gyventojui.
Istorija
Jungtiniai Arabų Emyratai – valstybė, susiformavusi XIX a. veikiant britų kolonijinei politikai. Iki tol ši teritorija buvo neatsiejama istorinio Omano regiono dalis, ją valdė Omano dinastijos. Islamas šioje teritorijoje priimtas VII a.
1820 m. pasirašyta pirmoji taikos sutartis tarp Jungtinės Karalystės ir visų pakrantės šeichų. Tai nesustabdė piratų veiklos. 1853 m. šeichai pasirašė naują sutartį su Jungtinė Karalyste, kuri įsipareigojo teikti karinę apsaugą ir spręsti tarp šeichų kylančius ginčus. Emyratai tapo Jungtinės Karalystės protektoratu ir imti vadinti Sutartiniu Omanu. Vykdydama savo įsipareigojimus Jungtinė Karalystė 1955 m. palaikė Abu Dabį jo ginče su Omanu dėl Burajamio oazės ir kitos teritorijos pietuose.
Su Britanija sutartis buvo pasirašę 7 emyrai. Iš pradžių tarp emyratų pirmavo Dubajus, tačiau XX a. prasidėjus naftos bumui, Abu Dabis ėmė sparčiai vystyti ekonomiką ir pralenkė savo pirmtakus.
Politinė sistema
Emyratus valdo septyni absoliučią valdžią turintys emyrai (šeichai). Jų valdžia paveldima.
Administracinis suskirstymas
Jungtinius Arabų Emyratus sudaro 7 emyratai – Abu Dabio, Dubajaus, Šardžos, Adžmano, Um el Kaivaino, Ras al Kaimo, Fudžeiros. Emyratų sostinių pavadinimai sutampa su emyrato pavadinimu.
Geografija
thumb|right|250px|JAE palydovinis žemėlapis
Jungtiniai Arabų Emyratai yra įsikūrę Arabijos dykumoje, prie Persijos įlankos. Plotas – 83 600 kvadratinių kilometrų. Ribojasi su šiomis šalimis:
Tai valstybė, kurios plotas apytiksliai 83 600 km², esanti Artimuosiuose Rytuose, pietvakarių Azijoje. Emyratų krantus skalauja Persijos ir Omano įlankos vandenys. Jungtiniai Arabų Emyratai yra įsikūrę Arabų pusiasalio rytuose. Rytuose jie ribojasi su Omanu, pietuose ir vakaruose – su Saudo Arabija ir šiaurės vakaruose – su Kataru. Sausumos sienos eina per dykumas ir nėra tiksliai nustatytos. Tris ketvirtadalius šalies teritorijos užima smėlio dykumos. Rytuose iškilę Hadžaro kalnai, kuriuose yra aukščiausias šalies taškas (1910 m, Džabal Bil Aisas).
Jungtiniuose Arabų Emyratuose vyrauja karštas ir sausas tropinis klimatas. Hadžaro kalnuose kiek vėsiau. Šiame pietiniame Persijos įlankos krante žiemą vidutinė oro temperatūra yra 26 laipsniai šilumos, o vasarą oro temperatūra siekia iki 40 laipsnių karščio ir daugiau. Sausringas kraštas, kur lietūs labai reti. Vidutiniškai per metus iškrinta 13 mm kritulių, kas prilygsta 3–4 lietingoms Europos dienoms. Liūtys būna maždaug kartą per 15 metų. Europiečių poilsiui tinkamiausias sezonas spalio–gegužės mėnesiai, kuomet kaitrią saulėtą dieną ima keisti vėsus vakaras.
Ekonomika
thumb|250px|Vienas svarbiausių pasaulio ekonominių centrų – [[Dubajus]]
Anksčiau ekonomika buvo silpna (XX amžiaus viduryje JAE iš esmės buvo trečiojo pasaulio šalis); atradus naftą staigiai suklestėjo. Sėkmingai įsisavinus naftos teikiamas pajamas, per paskutiniuosius kelis dešimtmečius šalis pažengė toli į priekį. Vienas pagrindinių ekonominių uždavinių yra diferencijuoti ekonomiką, kad ši būtų menkiau priklausoma nuo išsibaigsiančių naftos išteklių. Stengiamasi vystyti turizmą.
JAE išgarsėjo ambicingais statybų projektais. Tačiau 2009 m. prasidėjusi ekonominės pasaulio krizė stipriai paveikė ekonominę JAE padėtį. 2009 m. pabaigoje JAE valstybės skola siekė daugiau nei 800 mlrd. JAV dolerių, išaugusi po statybų sektoriaus nuosmukio.
Demografija
Dėl milžiniškos imigracijos (kuri vyksta dėl šalyje siūlomų gerai mokamų darbų) arabai tapo mažuma. Emyratuose gimę arabai – dar didesnė mažuma. Nemažai gyventojų yra iš Irano, Indijos, Pakistano bei Šiaurės Afrikos, jie čia gyvena geriau, nei dirbdami tokį pat darbą savo šalyje, tačiau vidutiniškai prasčiau nei Emyratų arabai.
Valstybinė kalba – arabų, tačiau šalyje plačiai vartojama anglų kalba. Arabiškai kalba toli gražu ne visi. Kadangi šalyje daug imigrantų, paplitusios urdų, hindi, farsi kalbos. Aptarnaujančios sferos darbuotojai dažnai kalba ir kitomis europiečių kalbomis: vokiečių, prancūzų, rusų.
Vyraujanti religija – islamas (daugiausia sunizmas), tačiau tarp imigrantų yra nemažai hinduistų, krikščionių, budistų ir kt. religijų atstovų.
Vytas Sabaliauskas
Vytas Sabaliauskas (g. 1962 m. gegužės 13 d. Bačkininkų kaime, Prienų rajonas) – rašytojas, publicistas.
Biografija
Vytas Sabaliauskas gimė valstiečių šeimoje, mokėsi Išlaužo aštuonmetėje ir Prienų Žiburio vidurinėje mokyklose. 1980 m. baigęs vidurinę mokyklą, atliko 2 metų karinę tarnybą sovietinėje armijoje. Po tarnybos įstojo į Kauno kunigų seminariją ir ją baigė. Kunigu įšventintas 1988 m. Vikaravo Alytuje, Vilkaviškyje, Kazlų Rūdoje, klebonavo kaimiškose parapijose Užuguostyje, Aukštadvaryje, Punioje.
2000 m. Vytauto Didžiojo universitete apgynė magistro darbą „Bendražmogiškos vertybės ir jų ugdymas", dėstė informatiką Kauno paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centre. Įgijo pilotažinio lėktuvo piloto licenziją, skraidė kelių orlaivių tipais.
Publicistika
Nuo 1988 išspausdino per 200 straipsnių leidiniuose „Dienovidis“, „XXI amžius“, „Mažoji Lietuva“, „Gimtasis kraštas“, „Lietuvos rytas“, „Respublika“, „Apžvalga“, „Šiaurės Atėnai“, „Krašto apsauga“, „Psichologija Tau“ ir kt. Temos – religija, psichologija, politika.
Kipro futbolo varžybos 1970–1971 m.
Kipro futbolo varžybos 1970–1971 m.
Humahuaka
Miestą 1591 m. įkūrė Juan Ochoa de Zárate. Pavadinimas kilo nuo čia gyvenusių indėnų omaguakų genties. Humahuaka turi didelę istorinę svarbą, kadangi išlikusi kolonijinė architektūra: bažnyčia, savivaldybė, gyvenamieji kvartalai. Yra paminklas nepriklausomybei. Kasmet mieste vyksta spalvingas indėniškas karnavalas.
Per Humahuaką eina plentas ir geležinkelis į Boliviją. Umauaka kartu su kitais Quebrada de Humahuaca objektais įtraukta į UNESCO pasaulio paveldą.
thumb|left|250px|Humahuaka. Kolonijinio stiliaus laiptų puošyba
Azovo jūra
thumb|right|220px|Azovo jūra iš kosmoso Azovo jūra (,, antikoje vadinta Palus Maeotis arba Maiotis) – nedidelė vidinė jūra, į šiaurės rytus nuo Juodosios jūros, su kuria jungia 4,2 km pločio Kerčės sąsiauris. Šiauriniame krante yra Ukraina, rytiniame – Rusija, pietuose Krymo pusiasalis. Vakarinėje dalyje yra daug smėlingų nerijų, didžiausia jų – Arabato atskiria Sivašo įlanką ( arba Гнилое море). Tai pati sekliausia pasaulio jūra.
Geografija
Didžiausi uostai – Rusijoje: Rostovas prie Dono, Taganrogas, Jeiskas; Ukrainoje – Berdianskas, Mariupolis.
Didžiausios upės, įtekančios į jūrą – Donas ir Kubanė.
Kitomis kalbomis
Senovės graikai vadino Μαιῶτις, romėnai – Palus Macotis, skitai – Kargaluk, arabai – Nitšlak arba Baral-Azov, turkai – Barjak Asaal arba Bachr-Assak („Tamsiai mėlyna jūra“); dabartinėje turkų kalboje – Azakdenizi.
Pavadinimo kilmė
Pavadinimo kilmės versijos yra tokios:
Dargupiai
Dargupiai – kaimas Prienų rajono savivaldybės pietvakarinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Balbieriškio.
Akrecinis diskas
thumb|Dailininko įsivaizduotas dvinarės sistemos piešinys. Iš pagrindinės sekos žvaigždės medžiaga perteka į akrecinį diską, supantį juodąją skylę. Akrecijos metu susidaro bipolinės čiurkšlės. Akrecinis diskas – diskinis dujų, dulkių ar plazmos srautas aplink bet kurį astronominį objektą, kuriame objekto orbita aplink objekto gravitacinį lauką praranda energiją ir kampinį impulsą, nes lėtai spiraliauja į vidų. Tai gali būti jauna žvaigždė, juodoji bedugnė, baltoji nykštukė arba neutroninė žvaigždė. Dėl disko vidinės trinties – klampos vyksta sukimosi momento persiskirstymas diske. Vidinės dalys lėtėja ir spiraline trajektorija krenta į centrinį kūną. Judėjimo energija yra paverčiama šilumine ir išspinduliuojama elektromagnetinių bangų pavidalu iš disko paviršiaus. Spinduliavimo diapazonas priklauso nuo centrinio objekto masės ir kompaktiškumo. Taip akreciniai diskai aplink jaunas žvaigždes spinduliuoja daugiausia infraraudonajame diapazone, akreciniai diskai aplink neutronines žvaigždes ir juodąsias bedugnes – rentgeno diapazone.
Diskai efektyviai susidaro dvinarėse sistemose, kuomet mažiau masyvi komponentė pasiekia milžinės stadiją ir užpildo Rošo ertmę. Tuomet medžiaga gali laisvai pertekėti prie masyvesnės komponentės (pavyzdžiui, baltosios nykštukės arba neutroninės žvaigždės) ir suformuoti apie ją akrecinį diską.
Antrasis laiškas Timotiejui
Antrasis laiškas Timotiejui – vienas iš trylikos, manoma, apaštalo Pauliaus parašytų laiškų.
Paulius šiame laiške savo gyvenimo pavyzdžiu skatina Timotiejų neatsisakyti dvasinės tarnystės.
Turinys
Laiškas pradedamas pasveikinimu, toliau rašoma, kad reikia branginti tikėjimą, vengti kivirčų. Kalbama apie ateities pavojus, raginama uoliai apaštalauti. Laiško pabaigoje prašoma pasveikinti Priską, Akvilą ir Onesiforo namiškius, Timotiejus raginamas atvykti dar prieš žiemą, perduodami sveikinimai nuo Eubulo, Pudento, Lino ir Klaudijos bei visų brolių.
Parašymo laikas
Jei tai Pauliaus laiškas, jis rašytas vėliausiai. Iš laiško aišku, kad Paulius yra Romos kalėjime, kuriame, pasak tradicijos, mirė 64 m., imperatoriaus Nerono persekiojimų laikais.
Bulgarai
Bulgarai (bulg. българи) – pietų slavų  tauta, gyvenanti daugiausia Bulgarijoje ir kalbanti bulgarų kalba. Taip pat yra daug bulgarų bendruomenių, gyvenančių kitose šalyse.
Kilmė
Šiuolaikinė bulgarų tauta susidarė iš trijų kultūrų: senovės indoeuropiečių genčių (daugiausia trakų), iš kurių buvo paimti kultūriniai ir etniniai elementai, bolgarų, tiurkų kalba šnekančių žmonių, kurie atkeliavo iš Ponto stepės ir apsigyveno Balkanų pusiasalyje VII a., ir slavų genčių, kurios atsikraustė amžių prieš tai.
Bolgarai VII a. viduryje sukūrė galingą valstybę Ponto stepėje (dab. pietinėje Ukrainoje). Vėliau, spaudžiami chazarų, jie migravo skirtingomis kryptimis. Tik viena grupė bolgarų, vadovaujamų chano Asparucho, pasiekė dabartinės Bulgarijos teritoriją, kur įsitvirtino, susimaišė su vietos slavais, perėmė jų kalbą. Taip susiformavo bulgarų tauta.
Bulgarai yra lingvistiškai artimi makedoniečiams.
Gyventojai
Didžiausi bulgarų miestai: Sofija (1 236 000 gyv.), Plovdivas (341 000 gyv.), Varna (335 000 gyv.).
Kalba
Pagrindinis straipsnis: Bulgarų kalba
Vardų sistema
thumb|left|230px|Žymūs bulgarai Dauguma bulgariškų pavardžių turi priesagą -ov (bulg: -ов). Dauguma bulgarų turi tėvavardžius, kurie sudaromi prie tėvo vardo pridėjus priesaga -ov; pvz., Ivan’o sūnaus tėvavardis bus Ivanov. Moterų pavardės turi priesagą -ova (bulg: -овa), pvz., Maria Ivanova. Šeimų pavardės turi priesagą -ovi (bulg: -ови), pvz., Ivanovi.
Taip pat nemažai pavardžių baigiasi priesaga -ev (bulg: -ев), pvz., Stoev, Ganchev, Peev. Moteriškos pavardės turi priesagą -eva (bulg: -ева), pvz., Galina Stoeva. Šeima turės priesagą -evi (bulg: -еви), pvz., Stoevi.
Dar yra pavardžių, kurios baigiasi priesaga, kuri labiau būdinga makedoniečiams -ski (bulg: -ски), pvz., Troevski, moteriška priesaga -ska, o šeimos – kaip ir vyriška -ski.
Taip pat yra pavardžių, kurios turi priesagą -ič, kurią dažniausiai turi bulgarai katalikai. Retkarčiais sutinkama pavardės priesaga -in, kuri dažniausiai duodama netekėjusios moters vaikui (pvz., moters, kurios vardas Gana, sūnaus pavardė bus Ganin).
Religija
Dauguma bulgarų priklauso bulgarų ortodoksų bažnyčiai, įkurtai 870 m. Jai priklauso 82,6 % Bulgarijos gyventojų ir apie 1 milijonas užsienyje gyvenančių bulgarų.
XVII–XVIII a. susiformavo bulgarų katalikų bendruomenė, kuriai Bulgarijoje priklauso apie 10 000 narių. Didžiausi katalikų centrai yra Plovdive ir Sviščiove. Taip pat dauguma Rumunijoje gyvenančių bulgarų yra katalikai.
XV–XVIII a. dėl didelės Osmanų imperijos įtakos, nemažai bulgarų atsivertė į islamą. Dabar Bulgarijoje gyvena 131 000 bulgarų musulmonų, taip pat didžioji dalis Graikijos ir Turkijos bulgarų išpažįsta islamą.
Protestantizmas Bulgarijoje ėmė plisti nuo 1857 m., dabar šalyje yra apie 25 tūkst. bulgarų protestantų.
Gurkai (Losicės apskritis)
Gurkai – kaimas Lenkijos rytuose, Plateruvo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Plateruvo, apie 9 km į šiaurės rytus nuo Losicės ir apie 126 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos.
Juozas Macevičius
Juozas Macevičius:
BMP (formatas)
BMP formatas – paveikslėlių formatas naudojamas saugoti taškinės grafikos skaitmeniniams paveikslėliams, ypač Microsoft Windows operacinėse sistemose. Kadangi BMP formatas nėra patentuotas, jis yra plačiai pritaikomas ir vienodai suprantamas įvairiose operacinėse sistemose, išoriniuose įrenginiuose.
Parlamentas
Parlamentas (iš 'kalbėti'; kildinama iš tikrinio Anglijos parlamento pavadinimo Parliament) – nacionalinė, federacijos subjektų arba didelio administracinio vieneto atstovų sudaryta įstatymų leidybos institucija. Respublikose ir konstitucinėse monarchijose – pagrindinė įstatymų leidžiamosios valdžios institucija. Demokratinėse šalyse parlamentas sudaromas rinkimų būdu. Parlamentas Anglijoje viduramžiais tai Anglijos įstatymus leidžiantis dvasininkų, bajorų ir miestiečių luomų atstovų susirinkimas.
Parlamentas gali būti sudarytas iš vienerių arba dviejų rūmų. Konkrečios šalies parlamentai paprastai turi vietinį pavadinimą:
Danko Lazović
Danko Lazović (g. 1983 m. gegužės 17 d.) – futbolininkas, Serbijos rinktinės ir buvęs Zenit Sankt-Peterburg klubo puolėjas.
2010 m. gegužės 3 d. persikėlė į Rusiją, Zenit Sankt-Peterburg komandą.
2018 m. rugsėjo 19 d. Baigė karjerą.
žaidžia nuo 2002 m.
Ichtiologija
Ichtiologija – zoologijos šaka tyrinėjanti žuvis. Kadangi žuvų rūšių yra tiek pat kiek visų likusių stuburinių, žuvų pasaulis pasižymi didžiule įvairove. Nors didžioji dalis žuvų rūšių jau yra atrastos ir aprašytos, išlieka nemažai rūšių, kurių biologija ir elgesys dar nėra gerai ištirtas.
Praktiniuose tyrimuose ichtiologija yra glaudžiai susijusi su jūrų biologija ir okeanografija.
Stumbrės
Stumbrės – kaimas Rietavo savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Rietavo, prie. Žvyro telkinys. Kaimą supa Užpinikio ir Stumbrių miškai.
GM H platforma
GM H platforma gali reikšti dvi visiškai skirtingas platformas, kurias General Motors gamino skirtingais metais:
Iliada
Iliada (🇬🇷, ) – Homerui priskiriamas epas apie Trojos karą, nors pats karas kūrinyje tėra tik konfrontacijos tarp karaliaus Agamemnono ir stipriausio graikų kariuomenės kario Achilo fonas.
Turinys
Iš legendoje minimų 10 Trojos karo tarp trojėnų ir graikų metų Homeras aprašo tik 51 dieną:
Stipriausias achajų didvyris Achilas ir Agamemnonas, achajų kariuomenės vadas, susipyko dėl vergės Brisėjos, dėl to Achilas nusprendė nebedalyvauti kovoje. Hektoro vadovaujami trojėnai pasinaudoja šia proga ir pradeda stipriai spausti achajus. Nuo Hektoro rankos žūva Achilo draugas Patroklas, kuris mūšio lauke dalyvauja vietoj Achilo. Gedintis Achilas susikauna su Hektoru ir jį nužudo. Epas baigiasi nurimus Achilo įsiučiui ir grąžinus Hektoro tėvui Priamui Hektoro kūną.
Daugiau nei 15 000 Iliados eilučių rašoma apie Trojos karo baisumus, pavydą ir išdavystę, didvyrius ir dievus. Šis pasakojimas yra ne tik karo aprašymas, bet ir pirmasis raštiškas graikų kultūros liudijimas: Homero „Iliada“ padėjo pagrindą tolimesnei graikų literatūros raidai (pvz., daugelis teatro kūrinių rėmėsi Trojos karo siužetais). „Iliadoje“ taip pat pirmą kartą buvo išvardinti visi dvylika Olimpo dievų, nurodant visų jų funkcijas.
Trojos karo mitas veikė ir vėlesnius valdovus kaip galios ir didvyriškumo aprašymas. Aleksandras Didysis kartu su savo mokytoju Aristoteliu studijavo „Iliadą“, graikų karo žygis į Rytus, aprašytas „Iliadoje“ buvo jo gyvenimo tikslas. 334 m. pr. m. e. Aleksandras Didysis atliko aukojimus Atėnės šventykloje Trojoje. Po to pradėjo savo užkariaujamąjį žygį.
Savo imperinę valdžią Trojos mitu grindė ir Romos imperatoriai. Gajus Julijus Cezaris manė, kad jo protėviai kilę iš Trojos valdančiosios dinastijos. Trojos didvyris Enėjas laikytas Romos įkūrėjų protėviu, taigi romėnai jautėsi Trojos karo pralaimėtojų palikuonimis. Enėjas laikytas Romos imperatorių dinastijos protėviu (vardas Julijus kildintas iš Julo, Enėjo sūnaus, vardo).
Netgi Viduramžių Europos kunigaikščiai ir valdančiosios dinastijos savo legitimumą netiesiogiai siejo su Troja. „Iliadoje“ Viduramžių kilmingieji matė savo idealų pagrindimą, riteriškumo vertybės lygintos su Trojos apgulties dėl moters išgelbėjimo mitu. Habsburgai net samdė „tyrinėtojus“, turėjusius įrodyti jų kilmę iš Trojos.
Netgi turkai kildino save iš Trojos didvyrio Turko.
Veikėjai
„Iliados“ veikėjai yra tam tikrų paradigminių savybių įsikūnijimas. Hektoras vaizduojamas kaip Tėvynės gynėjas, Helena simbolizuoja Grožį ir erotiškumą, Achilas ir Patroklas – Draugystę.
Homero didvyriai neturi visiškos sprendimų laisvės – viena vertus jie yra ribojami likimo ir dievų kišimosi, kita vertus yra kaustomi visuomeninių pančių. „Iliados“ didvyriai yra aristokratai, jie siekia garbės ir šlovės savo gyvenimo metu, nes pomirtiniu gyvenimu graikai netikėjo (žr. Hadas).
Grigiškių seniūnija
Grigiškių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto savivaldybės pietvakariuose, prie Neries ir Vokės santakos.
Pagal 2023 m. statistiką, tai mažiausiai turinti gyventojų Vilniaus miesto savivaldybės seniūnija.
Istorija
2000 m. kovo 19 d. Grigiškių seniūnija priskirta Vilniaus miesto savivaldybei (iki tol priklausė Trakų rajono savivaldybei).
VSK
Triraidė santrumpa VSK reikšti:
Loihi
thumb Loihi – povandeninis ugnikalnis, besiformuojantis Ramiojo vandenyno dugne apie 30 km į pietus nuo Havajų salos. Tai pats jauniausias iš trijų aktyvių Havajų karštojo taško ugnikalnių (kiti du – Mauna Loa ir Mauna Kea). Šioje vietoje konvekciniai Žemės mantijos srautai pradegina Ramiojo vandenyno litosferos plokštę, kuri po truputį (apie 10 cm per metus) slenka į šiaurę-šiaurės vakarus. Šiuo metu Loihi nuo vandenyno dugno pakilęs apie 3000 m, iki vandenyno paviršiaus jam dar likę „augti“ 975 m. , taigi, jeigu jo kūgis (šiuo metu ~660 km³) kils panašiu greičiu kaip ir netolies esančio Kilauės ugnikalnio, vandenyno paviršių jis pasieks po keliasdešimt tūkstančių metų. Manoma, kad jo aktyvumas artimiausius kelis šimtus tūkstančių metų turėtų vis didėti.
Loihi viršukalnėje yra į kalderą panaši 3,7 km ilgio ir 2,8 km pločio depresija ir trys vulkaniniai krateriai. Vienas iš jų – Pele‘s Pit (Pele įduba) susidarė 1996 m. liepos mėn., kai įsmuko anga, suformuodama 600 m skersmens ir 2-300 m gylio įdubą vertikaliomis sienomis. 1997 m Havajų universiteto mokslininkai Loihi viršūnėje įrengė povandeninę stebėjimo stotį.
Ugnikalnis aktyviai išmeta terminius vandenis. 1999 čia pastebėti iki tol nežinomi į medūzą panašūs gyvūnai, supantys iki 160 °C įkaitusias kraterių angas.
Keižiai
Keižiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Dūkštelių.
Istorija
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).
Kole Bėjus
Kole Bėjus – gyvenvietė Nyderlandų Karalystės autonominėje Sint Marteno teritorijoje. 2010 m. skaičiavimais gyvenvietėje gyveno 8228 žmonės. Plėtojama maisto pramonė, tekstilė. Tai trečias pagal gyventojų skaičių miestelis Sint Martene (po Princez Kvorteris ir Cul De Sac).
Olimpinės žaidynės
Šiuolaikinės Olimpinės žaidynės arba Olimpiada – svarbiausios tarptautinės žiemos ir vasaros sporto šakų varžybos. Jose dalyvauja tūkstančiai atletų iš daugiau nei 200 šalių. Tiek žiemos, tiek vasaros Olimpinės žaidynės vyksta kas ketverius metus, tačiau su dvejų metų skirtumu.
Olimpines žaidynes įkvėpė antikinės Olimpiados, kurios nuo VIII a. pr. m. e. iki IV m. e. a. buvo rengiamos Olimpijoje, Graikijoje. XIX amžiaus gale žaidynes atgaivino prancūzas baronas Pjeras de Kubertenas (Pierre de Coubertin), kuris 1894 m. įsteigė Tarptautinį olimpinį komitetą bei surengė pirmąsias žaidynes Atėnuose 1896 m. Tarptautinis olimpinis komitetas yra Olimpiniam judėjimui vadovaujanti institucija, kurios struktūrą ir įgaliojimus nustato Olimpinė chartija.