cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karvaičių kraštovaizdžio draustinis
Karvaičių kraštovaizdžio draustinis – saugoma gamtos teritorija Neringoje, vidinis Kuršių nerijos nacionalinio parko draustinis. Tęsiasi nuo Nidos šiaurinių pakraščių (Purvynės) iki Naglių rezervato, apjuosdamas Preilos ir Pervalkos gyvenvietes.
Burštynas
Istorija
Nuo 1630 m. Burštynas tapo grafo Jablonovskio nuosavybe. Pagrindinė valstiečių išnaudojimo forma buvo baudžiava. Jau XVII amžiaus pirmoje pusėje valstiečiai atidirbinėdavo baudžiavą 4-5 dienas per savaitę. Feodalinė bei tautinė-religinė priespauda sukeldavo atvirus protestus prieš lenkų engėjus. Pačios grėsmingiausios valstiečių demonstracijos prieš dvarininkus įvyko 1648 m. Tada daug Burštyno gyventojų įstojo į L. Kapustos ir B. Tovpygos vadovaujamus kazokų pulkus. Burštyno gyventojai palaikė Ukrainos-Rusijos kariuomenę 1655 m., kai ji pasirodė Haličo srityje.
1675 m., vykstant Lenkijos ir Turkijos karui, Burštynas buvo smarkiai apiplėštas ir nuniokotas lenkų kareivių, besiveržiančių prie Turkijos sienų.
Karvaičių kraštovaizdžio draustinis
Įsteigtas 1994 m., siekiant išsaugoti vaizdingą Karvaičių kraštovaizdžio apylinkės gamtinį kompleksą su didžiojo kopagūbrio aukščiausiomis lietuviškoje nerijos dalyje kopomis – Vecekrugo, Karvaičių, Preilos. Taip pat saugomi raiškūs pamario kyšuliai (Bulvikio, Preilos, Ožkų, Pervalkos, Žirgų, Biržtvyno), kauburiuotoji bei duburiuotoji pamario bei mišku apaugusi kauburiuotoji ir lyguminė pajūrio palvė, pajūrio apsauginis kopagūbris bei smėlynai. Be to, saugomos retųjų augalų ir gyvūnų rūšių radavietės, europinės svarbos buveinės.
Burštynas
Istorija
1809–1811 m. mieste gyveno austrų kompozitorius Mocartas Jaunesnysis. Per dvejus metus subūrė pirmąjį pasaulietinį chorą, statė pjeses, dažnai koncertuodavo dvarininkų svečiams, kur atlikdavo tėvo Volfgango Amadėjaus Mocarto ir pirmuosius savo muzikinius kūrinius.
Nuo XIX amžiaus antrosios pusės mieste vyko kultūrinis ir tautinis pakilimas. XIX amžiaus antroje pusėje miestas turėjo savo antspaudą su herbu – sakalo atvaizdu.
1866 m. rugsėjo 1 d. per Burštyno stotį pravažiavo pirmasis traukinys Lvovas-Černivciai.
Po Pirmojo pasaulinio karo į Galičinos teritorijas pretendavo Lenkija ir Ukraina, bet pasatoji tapo bolševikinės Rusijos taikiniu ir buvo užimta, o Galičina, Voluinė atiteko lenkų valdžiai. Po Antrojo pasaulinio karo teritorijos atiteko Sovietų Ukrainai. Sovietų okupacijos metais čia buvo pastatyta didžiausia regione šiluminė elektrinė, o dalis miesto atsidūrė po vandeniu. Nuo 1991 m. nepriklausomos Ukrainos dalis.
Kalušas (reikšmės)
Kalušas gali reikšti:
Burštynas
Istorija
Miesto statusas suteiktas 1993 m.
2014 m. kovo 11 d. Burštyno miestas buvo įtrauktas į regioninės reikšmės miestų kategoriją.
Transportas
Mieste veikia geležinkelio stotis.
Miestas yra prie Ivano Frankivsko-Lvovo ir Burštyno-Kalušo greitkelių.
Sportas
1976 m. pastatytas sporto kompleksas „Energetik“ dabar išlieka pagrindiniu sporto, poilsio ir laisvalaikio centru ne tik Burštyno, bet ir viso Haličo regiono gyventojams. 2018 m. sporto bazės apjungė sunkiosios atletikos, imtynių, futbolo, karatė ir kitas sporto šakas.
Didžiausių rezultatų pasiekė irkluotojai, karatistai ir futbolininkai.
Architektūra
Burštyne išlikę XVI amžiaus miesto pilies pylimų pėdsakai. Burštyne buvo pastatyti didingi miestelio savininkų Jablonovskių rūmai, kurių fasadą puošė kolonos su kapiteliais, o aplink pastatą buvo įrengtas medelynas. Iš Jablonovskių giminės Burštyne išliko tik Skarbekių-Jablonovskių koplyčia-kapas, pastatyta 1813 m. centrinėje kapinių dalyje.
Modernus architektūrinis miesto veidas iš esmės išryškėjo septintojo dešimtmečio pirmoje pusėje, kai mieste buvo pastatyta nemažai gyvenamųjų pastatų, kultūros pastatų, pramonės objektų ir kt.
Paminklas Tarasui Ševčenkai – pastatytas poeto 180-osioms gimimo metinėms 1994 m.
Aspirantas
Aspirantas gali reikšti:
Nyderlandų futbolo varžybos 1993–1994 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1993–1994 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
--- - -
Anthony Mackie
Entonis Dveinas Makis (, g. ) – JAV aktorius.
E. Makis debiutavo kine vaidindamas pusiau biografinėje dramoje „8 mylia“ (2002 m.). Pasaulinį pripažinimą pelnė suvaidinęs Semą Vilsoną „Marvel Cinematic Universe“ filme „Kapitonas Amerika: Žiemos karys“ (2014 m.), o pastaruoju metu vaidino „Disney+“ mini seriale „Sakalas ir Žiemos karys“ (2021 m.). Šiuo laikotarpiu Makis taip pat vaidino kriminaliniame filme „Detroitas“ (2017 m.), „Sutrikdyti tylą“ (2018 m.), siaubo filme „Sinchroninis“ (2019 m.) ir „Bankininkas“ (2020 m.).
FK Kaluš
Istorija
Klubo ištakos siekia 1947 m., kai mieste buvo suburta futbolo ekipa.
1995—2005 ir 2018–2020 m. žaidė Antroje lygoje (Druga Liha).
Baudžiamoji byla
Baudžiamoji byla – teismo byla, iškelta bauždiamojo proceso įstatymo tvarka, esant baudžiamosios veikos požymiams. Vyksta ikiteisminis tyrimas, vėliau byla perduodama teismui (Baudžiamasis procesas).
Kališo gubernija
Kališo gubernija – viena iš Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės gubernijų 1837–1917 m. Centras – Kališas.
Istorija
Pirmąkart gubernija įkurta 1837 m. vietoje Kališo vaivadijos. 1844 m. ji panaikinta prijungiant prie Varšuvos gubernijos. Atkurta 1867 m. sausio 13 d.
Administracinis suskirstymas
thumb|left|Gubernijos apskritys [[1913 m.]]
Gubernijoje buvo 8 apskritys. 1913 m. buvo 142 valsčiai, 2731 seniūnija, 13 miestų, 5107 kitos gyvenvietės.
MED-EL
miniatiūra|MED-EL Sonnet 2 MED-EL – pasaulinė technologijų bendrovė, kuri vykdo tyrimus, susijusius su klausos sutrikimu ir kuria bei gamina implantuojamas klausymo sistemas. Tai yra kochleariniai implantai, vidurinės ausies implantai, kaulinio laidumo klausos implantai, elektroakustiniai klausos implantai ir smegenų kamieno klausos centro implantai. Būstinė yra įsikūrusi Insbruke, Austrijoje. Įmonė įkurta 1990 m. „MED-EL“ yra privati įmonė, kuri yra valdoma bendrasavininkės, tarptautiniu mastu pripažintos mokslininkės ir tyrėjos Ingeborg Hochmair.
Istorija
Austrų mokslininkai Ingeborg Hochmair ir Erwin Hochmair sukūrė pirmąjį pasyvų vieno kanalo kochlearinį implantą. Šio prietaiso implantacija įvyko 1977 m. Vienoje ir buvo lūžio taškas kurtumo gydymui. Toliau plėtojant technologiją Hochmair‘s 1990 m. įkūrė „MED-EL“ Insbruke, Austrijoje. Nuo 2003 m. amerikietis fiziologas ir apdovanojimų pelnęs išradėjas Geoffrey R. Ball tapo įmonės verslo vieneto „VIBRANT MED-EL“ vyriausiuoju technologijų vadovu.
Tyrimai ir plėtra
2013 m. rugpjūčio mėn. buvo įkurtas naujas pastatas, specialiai skirtas moksliniams tyrimams ir plėtrai.
„MED-EL“ veikia daugiau nei 100 pasaulio šalių, įskaitant Europą, Ameriką, Artimuosius Rytus, Aziją ir Australiją. Įmonės būstinė yra Insbruke, Austrijoje.
Apdovanojimai
Ingeborg ir Erwin Hochmair 2004 m. buvo apdovanoti Miuncheno technikos universiteto garbės daktaro laipsniu, kaip „klausos sutrikimų technologijų pionieriai“, už pirmojo daugiakanalio kochlearinio implanto su hibridine technologija sukūrimą. 2013 m. Ingeborg Hochmair Niujorke gavo prestižinį Lasker-DeBakey klinikinių medicinos tyrimų apdovanojimą už savo vaidmenį kuriant šiuolaikinį kochlearinį implaną. miniatiūra|MED-EL Rondo 2
Ieva Žalimaitė
Ieva Žalimaitė (g. 1992 m. Plungėje) – Lietuvos šachmatininkė, Lietuvos moterų šachmatų čempionė (2018 m.), Lietuvos jaunučių šachmatų čempionė (2006 m.), Lietuvos jaunių (merginų iki 16 metų) šachmatų čempionė (2008 m.), Lie­tu­vos jaunių (mer­gi­nų iki 18 me­tų) grei­tų­jų šach­ma­tų čem­pio­nė (2009 m.).
Nužudyti Buljo
Nužudyti Buljo – debiutinis režisieriaus Tommy Wirkola filmas, juodoji komedija, Quentin Tarantino „Nužudyti Bilą“ parodija.
Ieva Žalimaitė
Biografija
Baigė Plungės „Saulės“ gimnaziją. 2013-2017 m. Aleksandro Stulginskio universiteto (ASU) Ekonomikos ir vadybos fakulteto absolventė, ASU Šachmatų kultūros centro narė. ASU komandos sudėtyje atstovavo Universitetui Lietuvos studentų šachmatų čempionatuose, SELL studentų žaidynėse.
Nužudyti Buljo
2013 m. sukurtas filmo tęsinys „Nužudyti Buljo 2“, kurį režisavo Geir Vegar Hoel.
Ieva Žalimaitė
Biografija
Šachmatais žaidžia nuo pirmos klasės. Sudomino mama Genovaitė Žalimienė, Plungės visuomeninio šachmatų klubo (VŠK) „Bokštas” direktorė ir trenerė. Šachmatais žaidė ir vyresnioji sesuo Virginija Žalimaitė.
Pirmasis treneris – Vitalijus Vladas Andriušaitis. Jaunių čempionatui rengė Sigitas Kalvaitis. Plungės sporto mokyklos Šachmatų skyriaus mokinė. Plungės VŠK klubo "Bokštas" narė. Daugkartinė Pasaulio jaunių šachmatų čempionatų dalyvė (2002, 2004, 2006, 2007, 2010 m.). 2018 metais nugalėjo Lietuvos moterų čempionate, aplenkusi čempionato favoritę, tituluotą kraštietę Daivą Batytę (WFM), Lietuvos olimpinės moterų rinktinės narę.
Suvalkiečių rūbai
miniatiūra|220px|right|Suvalkiečių rūbai
Istorija
Suvalkija – vėliausiai susiformavęs etnografinis regionas. Į karų išretintą Sūduvos kraštą kėlėsi naujieji gyventojai iš priešingo, dešiniojo Nemuno kranto. Į šiaurinę Sūduvą kėlėsi žemaičiai, o į pietinę – aukštaičiai ir dzūkai. Todėl dabartinių zanavykų tradiciniai kostiumai turi žemaičių ir klaipėdiečių bruožų, o kapsų – aukštaičių ir dzūkų.
Anksčiausiai Lietuvoje šiame regione buvo panaikinta baudžiava, be to, vėlesnės žemės reformos suteikė valstiečiams asmens laisvę, todėl XIX a. Suvalkijoje gyveno daug pasiturinčių valstiečių. Jų išeiginiai drabužiai buvo siuvami iš geros kokybės pirktinių ir naminių audinių, buvo sekama miestietiškos mados. miniatiūra|160px|right|Lietuviškas pašto ženklas (1992)
Tautinis kostiumas
Suvalkietės marškiniai medvilniniai, tunikos sukirpimo, trumpi, siuvinėti baltu kiauraraščiu. Išsiskiria ypač plačiomis, ties perpete rauktomis rankovėmis. Sijonai tamsių sodrių spalvų, su išilginiais dryžiais, su įaustomis keliaspalvių dryželių grupėmis. Prijuostė – ryškiausia ir sudėtingiausia šventadienio aprangos dalis. Prijuosčių audinių kompozicija, o kartais ir pasiuvimu zanavykės skyrėsi nuo kapsių. Zanavykių – balto lininio dugno su išilgai įaustomis raudonų rinktinių geometrinių bei augalinių ornamentų juostomis. Mėgstamiausias – stilizuotas lelijų žiedų motyvas. Liemenės būdavo siuvamos iš brangių pirktinių medžiagų, ilgaskvernės. Trumpesnes liemenes nešiojo zanavykės. Tai vienintelės liemenės, ant kurių rišamos juostos. Juostų puošnumą padidina į galus įausti kutai ne tik iš siūlų, bet ir iš ruoželiais sukarpytų audinių.
Kapsės merginos nešiojo aukštus aukso spalvos galionus su gėlėmis ir plunksnelėmis apkaišytu viršumi. Zanavykės daugiau mėgo iš kelių spalvų biserio suvarstytas karūnėles – karolines. Ištekėjusios moterys nešiojo kykus, pasiūtus iš baltų nėrinių, naminės drobės, pirktinio šilko, taip pat ryšėjo ir skareles.
Vyrai rengėsi šviesių spalvų drabužiais. Nešiojo surdutus, pasiūtus iš milo pagal miesto madą. Po surdutu vilkėjo liemenę. Nešiojo skrybėles tiesiais kraštais, aukštomis kaubrėmis.
Klaipėdos krašto rūbai
miniatiūra|250px|right|Lietuvininkų rūbai 250px|thumb|right|Lietuvninkų išeiginiai ir bažnytiniai drabužiai ir Klaipėdos krašto tautinis kostiumas (viduryje) [[Mažosios Lietuvos istorijos muziejus|Mažosios Lietuvos istorijos muziejuje]]
Klaipėdos krašto tautiniai rūbai – lietuviškojo tautinio kostiumo stilius Klaipėdos krašte, vieninteliame, kuriame vyravo liuteronų tikėjimas. Save vadino lietuvininkais.
Tautinis kostiumas
Klaipėdos krašte (Mažojoje Lietuvoje) moterų marškiniai pasiūti specifiniu, kitur Lietuvoje nežinomu būdu: gausiai labai smulkiai suraukti apie kaklą, su reglano kirpimo perpetėmis (taip sukirpti marškiniai kildinami iš renesanso mados ir dažniau aptinkami toliau į pietus gyvenančių tautų liaudies kostiume). Prijuostės baltos, su įaustais raudonais raštais.
Ragainės sijonai buvo languoti, raudonai mėlyni arba raudonai žali, Tilžės – išilgai dryžuoti, primenantys žemaitiškus. Liemenės su plačiomis iškirptėmis ant krūtinės ir nugaroje, iš naminio vienspalvio audinio. Prie juosmens moterys ir merginos segėjo plokščią, puošniai siuvinėtą krepšelį – delmoną.
Nuotakos XIX a. pradžioje dėvėdavo įspūdingą kyką - aukštą cilindro formos galvos apdangalą, padarytą iš juodo aksomo arba fetro. Jaunamartės kykas, pasiūtas iš pintinių nėrinių, užtemptų ant specialaus karkaso, iš viršaus būdavo apgobiamas plonu šydu. Turinčios vaikų moterys galvą aprišdavo didele balta skara, surišta pakaušyje, būtinai prispaudžiant laisvąjį skaros kampą. Moterys dėvėjo linines drobules. Drobulė lankstoma į tris dalis ir dėvima šiek tiek nuleista nuo pečių.
Vėlyvojo laikotarpio Klaipėdos krašto moterų aprangoje vietoje marškinių ir liemenės pradėtas dėvėti trumpas, prie liemens prigludęs švarkelis. Kostiumas gerokai patamsėjo. Tą nulėmė ir religinis liuteronų judėjimas su griežtesniais papročiais. Tamsios spalvos, ypač juoda, pradėtos laikyti gero skonio, doro, pamaldaus gyvenimo būdo įrodymu.
Klaipėdiškiai vyrai mūvėjo ne tik ilgomis, bet ir trumpomis kelnėmis, kaip Vakarų Europoje. Jų sermėgos ilgai buvo siuvamos pagal XVIII a. madą, su klostytais įsiuvais šonuose. Madingos buvo mėlynos ir juodos sermėgos. Vyrai juosėdavo ne tik juostomis, bet ir spalvotai siuvinėtais bei odiniais diržais.
Miriam Candurro
Mirijama Kanduro (g. 1980 m. spalio 10 d. Neapolyje) – italų aktorė.
Biografija
Ji yra gimusi ir gyvena Neapolyje, čia baigė Giuseppe Garibaldi licėjų ir mokėsi Federico II universitete. 2004 m. gavo vaidmenį dramoje „Certi bambini“, bet vėliau dažniausiai pasirodydavo įvairiuose TV serialuose („Tėvas Motiejus“, „La squadra“, „Capri“). 2008 m. Mirijama sukūrė vaidmenį JAV režisieriaus Jason Goodman filme „The Eternal city“, o 2015–2018 m. vaidino muilo operoje „Un posto al sole“.
2022 m. atliko vieną pagrindinių vaidmenų dramoje „Come prima“.
Šeima
Yra ištekėjusi, turi 2 vaikus.
Raudonieji Šaltiniai
Raudonieji Šaltiniai – buvęs viensėdis Kalvarijos savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Liudvinavo.
Istorija
XX a. pirmojoje pusėje viensėdis priklausė Javaravo valsčiui.
Račkūnai
Račkūnai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Lentvario. Kaimo pietrytinė dalis (laukai) prijungta prie Vilniaus miesto. Šalia kaimo veikia Lentvario miesto kapinės, stovi Lentvario Račkūnų koplyčia (nuo 1929 m.).
Imperial (Denzel Curry albumas)
„Imperial“ – amerikiečių reperio Denzel Curry antrasis studijinis albumas, išleistas 2016 m. kovo 9 d. Albume svečiuojasi Rick Ross, Joey Bada$, Twelve'len ir Nell. Kartu su albumu išleistas ir singlas „SoundCloud“ platformoje: „Knotty Head“ (kartu su Rick Ross).
Kritika
„Imperial“ sulaukė kritikų pripažinimo. „Stereogum“ albumą apibūdino kaip „miglotą, gurgždantį repo albumą, kuris aiškiai yra aktyvaus proto projektas“.
Fortunato Cerlino
Fortunato Čerlino (g. 1971 m. birželio 17 d. Neapolyje) – italų aktorius. Vaidmenis kuria ir gimtinėje, ir JAV.
Račkiškė
Račkiškė – buvęs viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Švenčionėlių (dabar Bogutiškės kaimo dalis). Vienas kaimo pastatas (aštuonkampė Račkiškės koplyčia) yra perkeltas į Lietuvos liaudies buities muziejų. 2006 m. į Kultūros vertybių registrą įtraukta Račkiškės dvarvietė, kurioje aptikti dvaro pamatų fragmentai, krosnių liekanos, kiti archeologiniai radiniai.
Bruk-Bet Termalica Nieciecza
Istorija
Po 2014-2015 m. sezone Pirmoje lygioje užėmė antrą vietą ir iškovojo teisę žaisti elito divizione.
2015/2016 m. sezone debiutavo Ekstraklasa pirmenybėse.
Pasiekimai
Aštuntoji vieta yra didžiausias klubo pasiekimas.
Pipa
thumb|180px|Pipa Pipa  – tradicinis kinų muzikos instrumentas – gnaibomasis chordofonas (trumpakaklė liutnia). Korpusas perpjautos kriaušės pavidalo, be rezonansinių skylučių. Kaklelis trumpas, su medinėmis padalomis. Turi 4 šilkines (dabar kapronines arba plieno) stygas (derinamos a-d1-e1-a1). Pipa skambinama plektru arba dirbtiniais nagais. Išgaunamas 3 oktavų chromatinis garsynas.
Aspirantūra
Aspirantūra – trečios pakopos studijos TSRS, dabar – Rusijos aukštojoje mokykloje ar mokslinio tyrimo institute, po kurių apsigynus disertaciją suteikiamas mokslinis laipsnis (mokslų kandidato).
Pipa
Pipa būna apie 1 m ilgio, 30–35 cm skersmens. Skambinama sėdint, korpuso apačią atrėmus į kelį, o kaklelį – į kairįjį petį. Pipa grojama tiek solo, tiek ansambliuose bei orkestruose, pritariama deklamacijai. Pipa grojama daugiausia vidurio ir pietų Kinijoje.
Aspirantūra
Rusija
Rusijoje aspirantūra paprastai trunka 3 metus (neakivaizdžiai – 4 m.). Stojant būtinas akademinis laipsnis (diplomuotas specialistas arba magistras, būsimo mokslinio vadovo sutikimas ir 3 egzaminai (specialybės dalykas, užsienio kalba, filosofija).
Dora Baltėja
Dora Baltėja  – upė šiaurės vakarų Italijoje, Aostos Slėnio ir Pjemonto regionuose; Po kairysis intakas. Prasideda pačiame šiaurės vakariniame Italijos pakraštyje, Alpių kalnuose, Monblano masyvo papėdėje. Susidaro susiliejus Dora di Fereto ir Dora di Veni upokšniams, ištekantiems iš Pre de Baro ir Miažo ledynų. Dora Baltėja teka rytų, pietryčių kryptimi Aostos slėniu. Įteka į Po ties Kivasu, 20 km į šiaurės rytus nuo Turino.
Aspirantūra
Lietuva
Lietuvoje aspirantūra buvo įvesta 1947 m., o 1991 m. ji buvo pakeista doktorantūra.
Dora Baltėja
Didžiausi intakai: Grand Eivija, Butijė, Marmorė, Evansonas, Lysas, Kiuzela. Upė daugiausia maitinama ledynų ir sniego tirpsmo vandens, todėl ištisus metus yra vandeninga. Upė mėgstama plaukiotojų kajakais, plaustais, kanojomis. Prie Dora Baltėjos įsikūrę miestai: Aosta, Sen Vensanas, Ivrėja, Kivasas.
Rėderiškiai
Rėderiškiai (arba Reideriškiai) – buvęs kaimas Marijampolės savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Liudvinavo, Šešupės dešiniajame krante.
FK Savanoris Šiauliai
Istorija
Komanda įkurta 2006 m., kai grupė krašto apsaugos sistemoje tarnaujančių karių (savanorių) įkūrė futbolo komandą. Oficialiai klubas įkurtas 2008 m. spalio 20 d. Nuo 2008 m. komanda žaidžia Šiaulių apskrities mažojo futbolo ir salės futbolo varžybose. 2011 m. debiutavo III lygos Šiaulių zonoje.
Klubas Šiauliuose organizuoja salės futbolo turnyrą Kariuomenės dienai pažymėti ir salės futbolo turnyrą Nepriklausomybės Atkūrimo dienai pažymėti, kuris 2010 m. tapo tarptautiniu. Kasmet dalyvauja Lietuvos kariuomenės čempionate, Šiaulių apskrities mažojo futbolo čempionate, Joniškio rajono, Šiaulių rajono čempionatuose ir tarptautiniuose turnyruose.
2018 m. ŠAFF III lyga pirmenybėse komanda iškovojo vos du taškus (du kartus sužaidė lygiosiomis ir patyrė keturiolika pralaimėjimų) ir užėmė paskutinę vietą pirmenybėse. (Devinta vieta galutinėje komandų rikiuotėje). Po du įvarčius pelnę Emilis Tankūnas ir Dovydas Vaškas tapo rezultatyviausiais sezono žaidėjais komandoje.
Salės futbolas
Nuo 2010 m. klubo pagrindinė futsalo komanda, bei dublerinė futsalo „B“ komanda dalyvauja Šiaulių apskrities futsal pirmenybėse.
FK Panevėžio balsas
Panevėžio „Balsas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
Istorija
Klubas įkurtas prie dienraščio „Panevėžio balsas“. 2011 m. debiutavo III lygoje.
Meno mokykla
Meno mokykla – papildomo (meninio) ugdymo mokykla; bendrojo lavinimo mokykla su meninio ugdymo pakraipa, specializacija.
Lietuva
Išskiriamos tokios mokyklos:
UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.
UEFA konferencijų lyga 2021-2022 – pirmasis naujai sukurto turnyro sezonas. Šių metų UEFA konferencijų lygos sezonas prasidėjo ir baigėsi finalo rungtynėmis  Albanijoje, Tiranos Arena Kombëtare stadione. Turnyre iš viso dalyvavo 181 komanda, tarp jų 45 iš UEFA čempionų lygos bei UEFA Europos lygos iškritusios komandos. Pagrindinio veiksmo pradžia yra laikomas grupių etapas, jame varžėsi 32 komandos, paskirstytos į 8 grupes po 4 komandas.
Kelcų gubernija
Kelcų gubernija – viena iš Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės gubernijų 1842–1917 m. Centras – Kelcai.
UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.
Lietuvai atstovavo A lygos prizininkai „FK Sūduva“, „FK Kauno Žalgiris“ bei LFF taurės laimėtojai „FK Panevėžys“. Atrankos atkrintamajame etape prisijungė iš UEFA Europos lygos iškritęs „FK Žalgiris“.
Pirmojo sezono čempionu tapo „AS Roma“ klubas, finale 1–0 nugalėjęs „Feyenoord Rotterdam“ komandą.
Kelcų gubernija
Istorija
Įkurta 1842 m. vietoje Krokuvos gubernijos, tačiau jau 1844 m. panaikinta prijungiant prie Radomo gubernijos. Atkurta 1867 m. sausio 13 d. beveik senosiose ribose (tik Bendzino apskritis perduota Petrakavo gubernijai).
UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.
Pirmasis atrankos etapas
UEFA Europos konferencijų lygos varžybos prasidėjo pirmojo atrankos etapo rungtynėmis kuriose dalyvavo 66 UEFA koeficientų pagrindu išrinktos komandos. Burtai buvo traukiami, pirmosios rungtynės vyko , atsąkomosios – Nugalėtojai pateko į sekantį, antrąjį atrankos etapą, o pralaimėjusios komandos baigė pasirodymą Europoje. Lietuvos komandos paženklintos žalsvai; FK Panevėžys iškart pateko į antrąjį atrankos etapą.
Kelcų gubernija
Administracinis suskirstymas
thumb|left|Gubernijos apskritys [[1913 m.]]
UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.
Antrasis atrankos etapas
Šiame etape dalyvavo 108 komandos: 33 pirmojo atrankos etapo porų nugalėtojai, 57 komandos patekusios UEFA koeficientų pagrindu, ir 18 komandų iškritusių iš Čempionų lygos pirmojo atrankos etapo. Burtai buvo traukiami, pirmosios rungtynės vyks , atsąkomosios –. Nugalėtojai pateko į sekantį, tręčiąjį atrankos etapą, o pralaimėjusios komandos baigė pasirodymą Europoje.
}}
Kelcų gubernija
Administracinis suskirstymas
Gubernijoje buvo 7 apskritys. 1913 m. buvo 128 valsčiai, 2128 seniūnijos, 7 miestai, 3086 kitos gyvenvietės.
UEFA Europos konferencijų lyga 2021–2022 m.
Trečiasis atrankos etapas
Šiame etape dalyvavo 64 komandos: 54 antrojo etapo laimėtojai, 9 komandos patekusios UEFA koeficientų pagrindu ir 1 komanda iškritusi iš Čempionų lygos pirmojo atrankos etapo (burtų būdu). Burtai buvo traukiami, pirmosios rungtynės vyko , atsąkomosios – Nugalėtojai pateko į sekantį, atrankos atkrintamąjį etapą, o pralaimėjusios komandos baigė pasirodymą Europoje.
Atrankos atkrintamasis etapas
Šiame etape dalyvavo 44 komandos: 32 trečiojo etapo laimėtojai, 4 komandos patekusios UEFA koeficientų pagrindu, 8 komandos iškritusios iš UEFA Europos lygos trečiojo atrankos etapo. Burtai buvo traukiami, pirmosios rungtynės vyko , atsąkomosios – Nugalėtojai pateko į sekantį, grupių etapą, o pralaimėjusios komandos baigė pasirodymą Europoje.
Grupių etapas
Šiame etape dalyvavo 32 komandos: 22 trečiojo etapo laimėtojai ir 10 komandų iškritusių iš UEFA Europos lygos atrankos atkrintamojo etapo. Burtai buvo traukiami, rungtynės vyko , , , , ir  Nugalėtojai pateko į aštuntfinalį, antrąsias vietas užėmusios komandos pateko į pirminį aštuntfinalį. Likusios komandos baigė pasirodymą Europoje.
Pirminiai aštuntfinaliai
Pirminiuose aštuntfinaliuose dalyvauja klubai, UEFA Europos konferencijų lygos grupėse užėmę antrąsias vietas bei klubai, UEFA Europos lygos grupėse užėmę trečiąsias vietas. Burtai buvo traukiami 2021 m. gruodžio 13 d. Rungtynės vyks 2022 m. vasario 17 d. o atsąkomosios – vasario 24 d.
Aštuntfinaliai
Aštuntfinaliuose dalyvauja UEFA Europos lygos grupių nugalėtojai bei pirminių aštuntfinalio rungtynių nugalėtojai.
Ketvirtfinaliai
Burtai buvo traukiami 2022 m. kovo 18 d. Rungtynės vyks 2022 m. balandžio 7 d. o atsąkomosios balandžio 14 d.
Pusfinaliai
Burtai buvo traukiami 2022 m. kovo 18 d. Rungtynės vyks 2022 m. balandžio 28 d. o atsąkomosios gegužės 5 d.
Studentė pagal iškvietimą
Studentė pagal iškvietimą – 2010 m. sukurtas filmas pagal to paties pavadinimo anonimės Paryžiaus universiteto studentės, pasivadinusios „Laura D.“, autobiografinį romaną.
Turinys
19-metė pirmo kurso studentė Laura sunkiai verčiasi ir, kad apmokėtų mokslus bei turėtų pajamų, yra priversta dirbti, nes tėvai neišgali jos finansuoti. Nepaisant to, mergina nuolat gyvena nepritekliuje ir ne visada gali laiku apmokėti sąskaitas. Kartą po to, kai jos bute buvo išjungta ir vėl įjungta elektra, Laura imasi internete ieškoti papildomo darbo. Užklydusi į suaugusiųjų pažinčių puslapius ji randa skelbimą, jog pagyvenęs vyras siūlo 100 eurų už galimybę pabūti su jauna mergina. Laura nusprendžia susitikti su Džo, sau žadėdama, kad tai bus pirmas ir paskutinis kartas, tačiau lengvas uždarbis ją vis labiau įtraukia į prostituciją, o klientai, siūlantys nemažas sumas, kartais būna visiškai nenuspėjami...
Radeckai (Anykščiai)
Radeckai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kavarsko.
Plocko gubernija
Plocko gubernija – viena iš Rusijos imperijos, Lenkijos Kongreso karalystės gubernijų 1837–1917 m. Centras – Plockas.
Istorija
Įkurta 1837 m. vietoje Plocko vaivadijos.
Administracinis suskirstymas
thumb|left|Gubernijos apskritys [[1913 m.]]
Gubernijoje visą laiką buvo 7 apskritys. 1913 m. buvo 95 valsčiai, 1818 seniūnijų, 9 miestai, 3757 kitos gyvenvietės.
Monstrų šeimynėlė (2021 filmas)
Monstrų šeimynėlė – 2021 m. Italijoje sukurta juodojo humoro komedija.
Turinys
Adalberto ir Luna, kaimynystėje gyvenantys jaunuoliai, tampa pora ir netrukus Luna ima lauktis. Vaikinas priverstas merginą supažindinti su savo tėvais, kurie gyvena niekam nežinomame atokiame dvare. Čia jie slepiasi nuo pasaulio, nes visa šeima yra tikri monstrai: tėvas ir mažoji sesuo vampyrai, motina ragana, šios brolis Frankenšteinas, o močiutė – vaiduoklis. Pats Adalbertas yra vilkolakis, tačiau iki šiol sėkmingai gyvena tarp žmonių. Tėvų namuose jis tikisi stebuklingo veidrodžio Siri dėka sužinoti, ar būsimasis vaikas taip pat bus monstras, ar ne.
Antilopės gnu
Antilopės gnu (Connochaetes) – dykaraginių (Bovidae) šeimos antilopių gentis. Plačiai paplitusi rytų ir pietų Afrikos savanose.
Kalušas
Kalušas  – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, Karpatų papėdėje. Stotis prie Lvovo–Černivcių geležinkelio, taip pat praeina plentas. Maisto, statybinių medžiagų, metalo apdirbimo, chemijos pramonė. Apylinkėse – kalio druskų kasyklos.
Antilopės gnu
Išskiriamos dvi gnu rūšys:
PKSK Via Ludus
Panevėžio „Via Ludus“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
Antilopės gnu
Vietiniai Afrikos gyventojai medžioja gnu dėl kailio, mėsos, šios antilopės dėl ganyklų priverstos varžytis su galvijais.
Kalušas
Istorija
Anksčiausias žinomas Kalušo paminėjimas yra 1437 m. gegužės 27 d. kronikoje aprašytas kaimas tokiu pavadinimu. Tuo metu kaimas priklausė Lenkijos karalystei ir buvo žinomas lenkišku vardu Kałusz. Iki XVI amžiaus vidurio Kalušas priklausė Haličo žemei, Rusėnų vaivadijai. Jis buvo žinomas dėl salyklo gamybos, alaus daryklos ir druskos kasybos ir buvo karališkasis kaimas, kuriame 1469 m. karalius Kazimieras Jogailaitis įkūrė Romos katalikų parapijos bažnyčią.
1549 m. Lenkijos karūnos etmonas Mikalojus Seniavskis išrūpino Kalušui miesto statusą. Šiuolaikinis miesto herbas kilęs iš Seniavskių šeimos Lelivos herbo ir skirtas pergalei Vienos mūšyje, o viršutinėje skydo dalyje yra trys baltos druskos krosnys.
1595 m. Kalušą, kuriame buvo 55 namai, nusiaubė Krymo totoriai.
1672 m. etmono Jano Sobieskio pajėgos susirėmė su Selimo I Girėjaus totoriais.
1675 m. Andžejus Potockis čia kovojo su turkais.
1912–1913 m. prieš Pirmąjį pasaulinį karą netoli Kalušo buvo įrengtas naftos gręžinys, kuriame vietoje naftos rastos gamtinės dujos. Ilgą laiką dujos nebuvo naudojamos, o vėliau buvo naudojamos kalio karjerui ir katilams šildyti Boryslave ir Drohobyče.
1972 m. kovo 20 d. Kalušas tapo srities pavaldumo miestu. Nuo 1991 m. nepriklausomos Ukrainos sudėtyje.
Antilopės gnu
Spėjama, kad pavadinimas gnu (tikrasis tarimas /ˈnjuː/) kilo iš koisanų kalbų (pvz., sanai šį gyvūną vadina !nu:).
Kalušas
Istorija
Nepriklausomybės metais buvo atnaujintos vietinės šventyklos: Ukrainos stačiatikių bažnyčios (Kijevo patriarchato) Visų Šventųjų cerkvė, Šventojo Valentino katalikų bažnyčia ir Ukrainos graikų-katalikų Šv. Mikalojaus bažnyčia.
Antilopės gnu
thumb|left|280px|Gnu ir zebrų banda thumb|left|250px|Baltauodegė gnu
Kalušas
Istorija
Iki 2020 m. liepos 18 d. Kalušas buvo srities reikšmės miestas ir Kalušo rajono administracinis centras, nors ir nepriklausė rajonui. 2020 m. liepos mėn., vykdant Ukrainos administracinę reformą, dėl kurios Ivano Frankivsko srities rajonų skaičius sumažėjo iki šešių, Kalušo miestas buvo prijungtas prie Kalušo rajono.
PKSK Via Ludus
Istorija
Klubas debiutavo Panevėžio apskrities pirmenybėse 2011 m. pavasarį, tačiau sužaidęs 5 rungtynes ir visas pralaimėjęs, birželio pabaigoje pasitraukė iš varžybų. Nepaisant to, klubas žada dalyvauti kituose Panevėžio apskrities turnyruose. Komanda yra susijusi su SFL lygos klubu FK Panevėžio Keliai.
Starabūdiškiai
Starabūdiškiai (arba Senabūdiškiai) – buvęs viensėdis Marijampolės savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Liudvinavo, tarp Šešupės ir Mozurynės (Dalginės) miško.
Daugiau dolerių MakGregorams
Daugiau dolerių MakGregorams – 1970 m. sukurtas vesternas.
Turinys
Premijų medžiotojas Džordžas Forsaitas savo aukoms pritraukti naudoja žmoną Gledis, tačiau kartą planas nesuveikia ir šią nužudo banditas Džo Saksonas. Džordžas mėgina atkeršyti, tačiau nespėja – tai padaro nežinomas klajūnas MakGregoras.
Kitu Forsaito taikiniu tampa aukso kasykloje besislapstantis Rosas Stiuartas, tačiau jam iš paskos seka ir MakGregoras. Sužinojęs apie du atskirai veikiančius medžiotojus, Rosas nusprendžia juos supriešinti, o pats su sėbrais – pasprukti, tačiau jam nepavyksta. Atsiskaitę su Stiuartu, Forsaitas ir MakGregoras turi dar išsiaiškinti tarpusavyje.
Siegbert Tarrasch
Zigbertas Tarašas (, 1862 m. kovo 5 d. Vroclave – 1934 m. vasario 17 d. Miunchene) buvo vienas iš stipriausių XIX a. pabaigos ir XX a. pradžios šachmatininkų.
Tarašas gimė Vroclave, tuomet – Prūsijos Silezijoje. 1880 m. baigęs mokyklą, jis paliko Vroclavą ir pradėjo studijuoti mediciną Halėje. Vėliau Tarašas gyveno Niurnberge, galiausiai Miunchene. Turėjo penkis vaikus. Tarašas buvo žydas, tačiau Vokietijos patriotas. Jo vienas sūnus žuvo Pirmajame pasauliniame kare.
Tarašas buvo nepaprastai gerbiamas kaip knygų apie šachmatus rašytojas. 1931 m. išleistame veikale „Šachmatų žaidimas“ jis buvo įrašęs vėliau dažnai kartotą eilutę "Šachmatai, kaip meilė ir muzika, gali paversti žmones laimingais."
Karjera šachmatuose
Būdamas gydytojas Z. Tarašas kartu buvo ir stipriausias šachmatininkas 1890 m. Jis puikiai žaidė prieš tuometinį pasaulio čempioną V. Šteinicą turnyruose (trys pergalės, nė vieno pralaimėjimo, vienerios lygiosios), bet praleido galimybę kovoti dėl čempiono titulo1892 m., nes nenorėjo atsisakyti medicinos praktikos. Toliau Tarašas lygiosiomis sužaidė mačus su Šteinicą dėl titulo kovoti iškvietusį, bet jam pralošusį Čigoriną (devynios pergalės, devyni pralaimėjimai, ketverios lygiosios). Tarašas taip pat laimėjo keturis stambius turnyrus: 1889 m. Vroclave, 1890 m. Mančesteryje, 1892 m. Drezdene ir 1894 m. Leipcige.
Visgi pasaulio čempionu tapus E. Laskeriui. F. Rainfeldas rašė: „Tarašas antrą kartą pavertė savo šansus niekais, kad pailsėtų nuo savo gyvenimo“. Kai Laskeris sutiko žaisti 1908 m. mačą dėl pasaulio čempiono titulo, jis nugalėjo Tarašą rezultatu +8 -3 =5 (8 pergalės, 3 pralaimėjimai, 5-erios lygiosios). Nepaisant pralaimėjimo, Tarašas išliko stipriu žaidėju, pvz., 1905 m. sutriuškino Maršalą (+8-1=8 ir 1907 m. laimėjo Ostendėje prieš Šlechterį, Janovskį, Barną ir Čigoriną.
Z. Tarašas buvo ketvirtas Sankt Peterburge 1914 m. vykusiame stipriausių to meto žaidėjų turnyre. Turnyre jį aplenkė tik pasaulio čempiono Laskeris ir vėliau čempionais tapę Ch. R. Kapablanka ir A. Aliochinas. Tarašas aplenkė Maršalą, O. Bernšteiną, A. Rubinšteiną, A. Nimcovičių, J. H. Blekburną, Janovskį ir I. Gunsbergą. 19-ajame rate Tarašas nugalėjo Kapablanką ir ši pergalė buvo garsesnė už Laskerio pergalę prieš Kapablanką. Būtent pirmas penkias vietas užėmę šachmatininkai (Laskeris, Kapablanka, Aliochinas, Tarašas, Maršalas) buvo pirmieji didmeistriai, nes po turnyro šį titulą jiems suteikė Rusijos caras Nikolajus II.
Tarašo mokymas
Tarašas buvo įtakingas šachmatų rašytojas, vadintas Praeceptor Germaniae (Vokietijos mokytojas). 1897 m. jis buvo žurnalo Deutsche Schachzeitung redaktorius ir parašė keletą knygų, pvz., Die moderne Schachpartie (Šiuolaikinė šachmatų partija) ar Trys šimtai šachmatų partijų.
Tarašas perėmė iš Šteinico keletą idėjų (pvz. centro kontrolė, rikių pora, erdvės pranašumas) ir pavertė jas suprantamesnėmis ir labiau pasiekiamomis šachmatų vidutiniokams. Tačiau kitose srityse jis pralenkė ir Šteinicą. Tarašas pabrėžė figūrų judrumą labiau už pirmąjį pasaulio čempioną ir nemėgo suvaržytų pozicijų, nes sakė jog tai „gemalas pralaimėjimui“.
Tarašas šachmatų teorijoje įrodė vadinamąją Tarašo taisyklę: bokštai turi laikyti savo praeinamuosius pėstininkus iš užnugario, o gintis nuo jų pastačius savo bokštą prieš jį. A. Soltisas citavo Tarašą sakydamas: "Visada reikia laikyti pėstininką iš užnugario… Nebent tai daryti aiškiai neprotinga."
Žinomos Tarašo kombinacijos
Partijoje Tarašas prieš Alį juodieji atrodo prispausti, nes ginasi nuo Vb7+ (Po ko sektų Kxa5 Ba1#), kai jų bokštas ginasi nuo Bxc5#. Tarašas žaidė 31.Rc7!!. Šis ėjimas blokuoja abi minėtas gynybas nuo mato. Jei juodieji kerta 31…Bxc7, baltieji žaidžia 32.Vb7+ Bxb7, po kurių seka 33.Bxc5#, nes c5 laukelis nebeginamas. Jei baltieji žaidžia 31…Vxc7, valdovė blokuoja bokštą, ginantį c5, po ko seka: 32.Bxc5+ Vxc5, nuviliojant juodųjų valdovę nuo b7 laukelio gynybos, leidžiant 33.Vb7+ Kxa5 34.Ba1# ir 33…Vb6 34.Vxb6#. Juodieji pasidavė po 31.Rc7!!.
Partijoje prieš Valbrotą, Tarašas žaidė gana silpnai, tad Valbrotas turėjo neblogus šansus. Bet žaidimas tęsėsi šia kombinacija:
34.Bxd4 atrodo puikiai, nes po 34…cd seka 35.Rxd4 laimint valdovę. Bet juodieji turi kontrataką, kuri vis iš pradžių atrodo stipriai, bet negelbėja:
Septynios seserys
Septynios seserys – režisieriaus Tommy Wirkola sukurta fantastinė utopija. Originalus jo pavadinimas verčiamas „Kas nutiko Pirmadienei“. . Pagrindinio vaidmens atlikėja Noomi Rapace juostoje įkūnijo septynias identiškas seseris, nors pradinėje versijoje filmo herojus turėjo būti vyras.
Filmavimas buvo vykdomas Rumunijoje ir truko 94 dienas.
Turinys
XXI a. vidurys. Dėl per didelio žmonių skaičiaus ir maisto trūkumo šeimoms leidžiama turėti tik po vieną vaiką. Kiti vaikai paimami ir patalpinami į kreosono būklę, iš kurios galės būti pažadinti, kuomet žmonija išspręs populiacijos problemą. Visą tvarką prižiūri specialios organizacijos, kurios, esant reikalui, atima „nelegalius vaikus“.
Terensas Setmanas sužino, kad jo duktė, kurios jis seniai nematė, mirė gimdydama, tačiau spėjo susilaukti septynerių mergaičių. Terensas nusprendžia išsaugoti visus vaikus ir tam paskiria visą savo gyvenimą.
Praeina 30 metų. Merginos, pavadintos savaitės dienų vardais, gyvena viename bute ir į lauką išeina kiekviena savo savaitės dieną. Jos dirba bendrą darbą ir kas vakarą dalinasi įspūdžiais, kad kitą dieną kita sesuo galėtų be klaidų gyventi viešą gyvenimą. Jos visos naudojasi viena – Karen Setman – tapatybe. Karen dirba banke ir laukia paaukštinimo, tačiau į šią vietą pretenduoja ir kolega, kuris užsimena apie jos paslapties atskleidimą.
Likusios gyvos keturios seserys bando išgyventi, tačiau jų medžioklė tampa vis intensyvesnė.
Masai Mara
Masai Mara  – nacionalinis laukinės gamtos rezervatas (nacionalinis parkas), esantis pietvakarių Kenijoje. Toliau pietuose, Tanzanijoje, prasitęsia į Serengečio nacionalinį parką. Pavadintas pagal vietinę tautą – masajus. Įkurtas 1961 m. kaip gamtos draustinis, vėliau pratęstas į rytus ir paskelbtas medžioklės rezervatu, o 1974 m. tapo nacionaliniu rezervatu.
Abitūra
Abiturientas
Abiturientas – paskutinių (baigiamųjų) bendrojo arba vidurinio, gimnazijino (išsi)lavinimo metų (t. y. vidurinės mokyklos ar gimnazijos) moksleivis, besiruošiantis laikyti baigiamuosius egzaminus arba juos laikantis arba jau juos išlaikęs. Abiturientų šventės bei renginiai - Šimtadienis, Paskutinis skambutis, išleistuvės ir kiti.
Masai Mara
Masai Mara užima 510 km² plotą. Čia būdingi žolinių savanų kraštovaizdžiai, su pavieniais akacijų medžiais ir krūmais. Teritoriją kerta Maros, Taleko upės, kurių slėniuose krūmynų daugiau. Po liūčių susidaro laikini upokšniai, balos, šlapynės. Masai Maroje per metus iškrenta 1500–2180 mm kritulių, o temperatūra svyruoja tarp 12–30 °C.
Abitūra
Vokietija
Vokietijoje po abitūros įgyjama „bendroji aukštojo mokslo branda“, vad. „pilnoji“ abitūra (Vollabitur), turint teisę stoti ir vėliau studijuoti bet kurioje aukštojoje mokykloje (Hochschulzugangsberechtigung). Be to, yra specialioji (dalykinė) abitūra (Fachgebundene Hochschulreife), kurią baigus (dėl palyginti siauresnės bendrojo išsilavinimo apimties nei įprastinės gimnazijinės abitūros atveju) aukštosiose mokyklose leidžiama studijuoti tik tam tikras studijų programas.
2007 m. Vokietijoje 432 500 mokinių baigė bendrąją arba specialiąją abitūrą, 2006 m. - 412 800 (2007 m. - 4,2 % daugiau nei 2006 m.). Iš jų 302 200 (arba 69,9 %) įgijo bendrąją brandą (allgemeine Hochschulreife), dauguma (258 900) – bendrojo lavinimo mokyklose (Allgemeinbildende Schule) Abiturientų skaičius sumažėjo žemėse kaip Saksonija, Tiuringija ir Berlynas.
Masai Mara
Vystomas turizmas (safariai džipais, balionais). Pagrindinis turistinis ir administracinis centras – Narokas. Yra Masai Maros oro uostas.
Abitūra
Vokietija
2007 m. mokyklas baigė 53,3 % abiturienčių.
Stūriškiai (Marijampolė)
Stūriškiai – buvęs kaimas Marijampolės savivaldybėje, 5 km nuo Ožkasvilių.
Radeikiškė
Radeikiške vadinami kaimai Ignalinos rajone:
Gnozis
miniatiūra|Sąvoką gnosis pristatė [[Platonas.]] Gnozis (🇬🇷) – sąvoka, siejama su mistiškąja pagrindinių religijų (krikščionybės, islamo, judaizmo bei budizmo) tradicija, t. y. gnosticizmu, sufizmu, kabala, dzen ir kt. Paprastai šis terminas nusako dvasinį supratimą, išmintį bei žinias, betarpiškai įgytas per asmeninę patirtį, o ne per intelektualinį mokymąsi ar teorinį žinių studijavimą.
Nors minėtose mistiškosiose tradicijose ir yra naudojami minimalūs teoriniai pagrindai, tačiau pagrindinis akcentas tenka asmeniniam dvasiniam „nušvitimui“, kurio pagalba žmogus gali suprasti gyvenimo prasmę ir išsivaduoti iš ribotos žemiškosios egzistencijos.
Terminas gnosis tapatus judaizmo tradicijoje naudojamam terminui Daath (דעת) bei sanskrito terminui jñāna. Šis žodis, kaip ir gnosis kalbiškai yra tiesioginis lietuviško žodžio „žinios“ atitikmuo.
Atominis bunkeris
Muziejus „Atominis bunkeris“ – civilinės saugos muziejus, įsikūręs sovietiniame bunkeryje Kaune, Vilijampolės mikrorajone, Raudondvario pl. 164A (kieme). Čia eksponuojami išskirtiniai technikos eksponatai iš abiejų pasaulinių karų, tarpukario, Šaltojo karo ir dabartinių laikų. Pagrindinė muziejaus idėja – žmonijos apsaugos istorija. Čia yra sukaupta pati įvairiausia apsisaugojimo technika. Eksponatai gauti iš privačių kolekcijų, kai ką padovanojo pavieniai entuziastai. Prie ekspozicijos kūrimo prisidėjo Lietuvos kariuomenės vadai, atsargos karininkai. Idėjos autorius – verslininkas Julius Urbaitis.
Atominis bunkeris įkurtas 6 m gylyje po žeme – sovietmečio civilinės saugos įtvirtintoje slėptuvėje, skirtoje karo, stichinių nelaimių atveju žmonėms apsaugoti. Slėptuvė priklausė Kauno „Aido“ gamyklai. Čia įrengtos tinkamos inžinerinės sistemos (vėdinimo, šildymo, vandens ir elektros tiekimo, nuotekų šalinimo, ryšių), panaudoti svarbūs įtvirtinimo konstrukciniai sprendiniai, nuo kurių priklauso statinio apsauginės savybės. Pagal reikalavimus įrengtų slėptuvių Lietuvoje yra išlikę labai mažai, jos statytos dar sovietiniais laikais.
„Atominis bunkeris“ su didžiausia dujokaukių ir uždaro ciklo kvėpavimo aparatų kolekcija Baltijos šalyse atidarytas 2014 m. vasario 6 d. – pagerbiant tą pačią dieną, 1861 m., gimusį dujokaukės su angliniu filtru išradėją Nikolajų Zelinskį.
Ekspozicija
Bunkeryje, be dujokaukių, yra saugoma didelė kolekcija apsauginių drabužių nuo cheminio ginklo, autonominių elektros generatorių, medicinos instrumentų, radijo imtuvų, siųstuvų, pelengatorių, telefonų, komutatorių, slaptų įrašinėjimo prietaisų, kurie buvo naudojami GRU, KGB, Specnaz ir kitų įslaptintų tarnybų, naudojusių grifą „slaptai“.
Siemens-Schuckert D.IV
Siemens-Schuckert D.IV – Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje Vokietijos imperijos įmonėje „Siemens-Schuckertwerke (SSW)“ sukurtas vienvietis naikintuvas su rotaciniu varikliu, priskirtas Vokietijos Imperijos orlaivių klasifikacijos "D" kategorijai. Orlaivis pasižymėjo gerais techniniais parametrais, tačiau Vokietijos kariuomenėje pasirodė pačioje karo pabaigoje ir nepadarė ženklesnio poveikio karo veiksmų eigai. Po karo vienas toks orlaivis atiteko Lietuvos karo aviacijai.
Konstrukcija
miniatiūra|Siemens-Schukert D.III brėžiniai Siemens-Schukert D.IV buvo visiškai medinės konstrukcijos orlaivis. Fiuzeliažas – apvalaus skerspjūvio, medinės konstrukcijos, dengtos fanera, išskyrus priekinę dalį. Sparnai – iš medinių konstrukcijų, dengti impregnuota drobe, sujungti vienas su kitu „V" formos statramsčiu ir plieniniais trosais.
Radeikiai (Rokiškis)
Radeikiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Pandėlio, prie Narštupio upelio.
Siemens-Schuckert D.IV
Konstrukcija
Važiuoklė – fiksuota, su didelio skersmens ratais ir tepaliniais amortizatoriais, labai paprastos konstrukcijos, sumontuota ant vamzdinės konstrukcijos po fiuzeliažu. Ratai sujungti standžia ašimi.
Radeikiai (Rokiškis)
Istorija
XX a. pr. Radeikių kaimas ir viensėdis pateko į Vilkmergės apskrities Virbališkių valsčių.
Siemens-Schuckert D.IV
Konstrukcija
Ginkluotę sudarė pora 7,92 mm kalibro Spandau LMG 08/15 kulkosvaidžių, sumontuotų priešais piloto kabiną, Schneider sinchronizatoriumi sinchronizuotų su propeleriu.
Priešistorė: D.I ir D.II
miniatiūra|Siemens-Schuckert D.IV aprašymas JAV (NARA) kariniame žinyne Pirmasis Siemens-Schuckert naikintuvas buvo Siemens-Schuckert D.I – artima prancūziško naikintuvo Nieuport 17 kopija. Pagrindinis jų skirtumas buvo variklis – vokiškame variante naudotas Siemens-Halske Sh.I rotacinis variklis su reduktoriumi, dėl kurio variklio blokas ir propeleris 900 aps./min. greičiu sukosi į priešingas puses. D.I pasirodė 1917 m., kai tiek Vokietija, tiek Antantė naudojo pranašesnius orlaivius ir, pagaminus 95 vienetus, orlaivio gamybos užsakymas buvo atšauktas, o pagaminti orlaiviai buvo naudojami kaip lavinimosi lėktuvai.
Siemens mėgino reanimuoti D.I, tam naudodama modernizuotą Siemens-Halske Sh.I variklį, gavusį indeksą Siemens-Halske Sh.III. Variklis išvystydavo 160 AG (120 kW) galią ir buvo montuojamas į tris D.II tipo modelius: D.II, D.IIa ir D.IIb. Orlaivio fiuzeliažas buvo trumpas ir platus, skirtas montuoti didesniam varikliui, ko išdavoje dėl keistos išvaizdos D.II gavo pravardę „skaidanti alaus statinė“. Orlaivio bandymai prasidėjo 1917 m. birželio mėn. Naujasis orlaivis nepasižymėjo maksimaliu horizontaliu greičiu, tačiau rodė labai gerą kilimo greitį. Pagrindiniu trūkumu buvo įvardinta labai aukšta važiuoklė, kuri buvo reikalinga norint sutalpinti didžiulį dvimentį propelerį.
D.III
miniatiūra|Siemens-Schuckert D.IV replika Baigus D.II bandymus Idflieg užsakė pagaminti tris prototipus: D.IIe su originaliais sparnais ir du D.IIc, vienas kurių turėjo būti su trumpesnio, kitas – su ilgesnio mojo sparnais. Spalio mėnesį pagamintas D.IIc modelis su ilgesnio mojo sparnais buvo įvertintas teigiamai ir Idflieg užsakė 26 D.IIc su mažesnio skersmens keturmenčiais propeleriais. Šis modelis taip pat turėjo žemesnę važiuoklę ir gavo indeksą D.III.
D.III gamyba prasidėjo 1918 m. sausio mėn., o vasarį užsakymas buvo padidintas dar 30 vienetų. miniatiūra|Siemens-Schuckert D.I žiemos metu Užsakyti orlaiviai fronto dalinius pasiekė gegužės mėnesį. Pilotai teigiamai įvertino šiuos orlaivius, tačiau po maždaug 10 skrydžio valandų varikliai pradėjo dažnai perkaisti. Siemens dėl šios problemos kaltino tepalus – vietoje ricinos alyvos naudotą augalinių ir mineralinių alyvų mišinį Voltol. Nepaisant šio paaiškinimo D.III buvo atšaukti, o vietoje jų Luftstreitkräfte buvo aprūpinta Fokker D.VII. JG.II vadas Rudolf Berthold šį pakeitimą palydėjo noru, kad „Siemens naikintuvas kuo greičiau sugrįžtų į karinę tarnybą, nes jis gali tapti vienu geriausių Vokietijos naikintuvų“.
Naujais varikliais aprūpinti D.III pasižymėjo puikiomis vertikalaus greičio charakteristikomis ir buvo naudojami kaip naikintuvai-perėmėjai.
Pagalvė
thumb|250px|Tipinė keturkampė pagalvė Pagalvė – patalynės dalis arba aksesuaras, kuris dažniausiai naudojamas pailsinti galvą ir kaklą miegant ar ilsintis. Vakaruose naudojama minkšta pagalvė, beveik visada keturkampio formos, nors pagalvių būta įvairių formų, priklausomai nuo regiono ir laikotarpio, pavyzdžiui, Senovės Egipte pagalvės buvo medinės, Senovės Kinijoje – porcelianinės ir kietos. Pagalvių naudojimas būdingas ne tik žmonėms, bet ir kai kurioms kitoms gyvūnų rūšims.
Siemens-Schuckert D.IV
D.IV
miniatiūra|Carl Swanson sukurta Siemens-Schuckert D.IV repilika D.IIc prototipas su trumpesniais sparnais buvo toliau tobulinamas: jo viršutiniai ir apatiniai sparnai buvo perdirbti naudojant Göttingen 180 profilį ir buvo susiaurinti iki 1,0 m (skaičiuojant chordą). Siekiant sumažinti didžiulio keturmenčio propelerio sukuriamą trakos asimetriją (p-faktorių) sparnai vienoje pusėje buvo truputį ilgesni nei kitoje: sparno ilgis skrydžio kryptimi kairėje pusėje siekė 1110 mm, o dešinėje 1040 mm. Po aerodinaminių pakeitimų gerokai padidėjo šio modelio maksimalūs vertikalus ir horizontalus greičiai, lyginant su D.III.
Patobulintas modelis gavo Idflieg indeksą D.IV., o Siemems-Schukert 1918 m. kovo mėn. – užsakymą pagaminti 280 egzempliorių. Iki karo pabaigos buvo pagaminti 123 orlaiviai, iš kurių karinius dalinius pasiekė apie pusė. miniatiūra|Siemens-Schukert D.IV Berlyno Gatowo aviacijos muziejuje Orlaivio valdymą ant žemės komplikavo trumpa važiuoklė ir mažas atstumas tarp propelerio ir žemės paviršiaus. Nepaisant šio trūkumo, lėktuvas buvo lengvai valdomas, pasižymėjo trumpa pakilimo distancija, o aukščiau 4000 m. buvo greitesnis ir manevringesnis nei Mercedes D.IIIa varikliu varomas Fokker D.VII. Išskirtine D.IV savybe tapo jo fenomenalus vertikalus greitis, leidęs pasiekti 6000 m. aukštį per mažiau nei 14,5 min, o 8100 m. – per 36 min. Pastarasis aukštis buvo 1200 m. daugiau nei galėjo pakilti Fokker D.VII.
Radailiai
Radailiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gindulių, prie Eketės upės santakos su Župe, kur toliau, link Danės, suformuotas Laukžemių tvenkinys. Eina kelias. Pastaraisiais metais atsikelia daug gyventojų, kurie statosi individualius namus. Susisiekimas iš Klaipėdos – 7 mikroautobusas iki Mozūriškių (2 km iki Radailių), 26 iki Radailių. Yra restoranas, pirčių kompleksas „Radailių dvaras“. 2013 m. atidarytas vienintelis Baltijos šalyse natūralaus dydžio dinozaurų muliažų parkas „Dinoparkas – Radailiai“.