cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vandenilio ekonomika
Laikymas kietame būvyje
Tam tikri cheminiai junginiai pasižymi savybe sulaikyti vandenilio molekules kambario temperatūroje ir spaudime, po to, tam tikrose aplinkybėse jas išlaisvinti. Iki šiol daugiausiai žadantys tyrimai buvo atlikti su metalo hidritais. Šie metalai yra pastovūs, tačiau sunkūs: apie 400 kg sverianti kuro talpa laikytų maždaug 2-iem valandom automobilio varymui užtenkančios energijos. Šiuo metu tyrinėjami 'egzotiški' cheminai junginiai gali parodyti jog įmanomas tikrai praktiškas vandenilio laikymas. 'Apsistojame prie aukšto spaudimo kuro talpų, kol išrasime medžiagas leidžiančias efektyviai laikyti vandenilį kietame būvyje', sako General Motors vandeniliu varomų automobilių progarmos direktorius Dan O’Connell.
Pervežimas
Pernešti vandenilį iš vietos į vietą yra gana sudėtinga. Vandenilis gali susilpninti embrittle plieną ir kitas medžiagas iki skilimo. Šiuo metu didžioji dalis vandenilio yra transportuojama tanklaiviais skystame pavidale arba autocisternomis – suspaustame. Abu metodai yra neefektyvūs. Pavyzdžiui, pervežus medžiagą 300 km išeikvojama 11 % jos turimos energijos.
Tiekimas vamzdynu
Vienas iš būdų išvengti pervežimo neefektyvumo yra tiekti vandenilį vamzdžiais. JAV šiuo metu yra nutiesta apie 1500 km vandenilio vamzdynų, paprastai greta vandenilio vartotojų, tokių kaip naftos perdirbimo įmonių ar pan. Ilgiausias pasaulyje vandeniltiekis yra apie 500 km ilgio linija tarp Belgijos ir Prancūzijos. Vamzdynų grūdinimas apsaugant jas nuo irimo ir aukšto spaudimo yra labai brangus, apie 0.5$ mln. už tiesinį kilometrą. Tačiau įdiegus toks metodas laikomas pigiausiu.
Vietinė gamyba
Šiuo metu JAV dirba maždaug 36-ios vandenilį tiekiančios degalinės, beveik visos jų vandenilį gamina vietoje. Keturios iš jų naudoja dujas, likusios gamina elektrolizės metodu. 2003 m. Honda pristatė Namų Energijos Stotį Home Energy Station – į savininko garažą telpantį, vandenilio gamybos aparatą, gamybai naudojantį gamtines dujas. Kai kurie pagaminti automobilių prototipai turi įmontuotus vandenilio gaminimo įrenginius. Pavyzdžiui, DaimlerChrysler NECAR 3 gamina vandenilį iš metanolio. Tyrėjai taip pat atlieka eksperimentus su futuristinėmis gamybos technologijomis, kuriose vykdomos reakcijos tarp vandens ir tokių reagentų, kaip boras arba aliuminis. Tokios technologijos turi gerokai pažengti į priekį iki praktinio realizavimo galimybės.
Synevyro ežeras
Synevyro ežeras  – didžiausias ežeras Ukrainos Karpatuose. Plotas apie 7 ha.
Synevyras yra 989 m virš jūros lygio. Vidutinis ežero gylis 10-12 m, o didžiausias gylis 24 metrai. Ežeras susiformavo paskutinio ledynmečio metu. 1989 m. ežerą supančioje teritorijoje įkurtas Synevyro nacionalinis parkas. Netoli nuo ežero, prie Juodosios upės, įkurtas muziejus.
Liviu Antal
Liviu Antalis (Liviu Ion Antal; g. 1989 m. birželio 2 d.) – Rumunijos futbolininkas, krašto saugas.
Karjera
2015–2017 m. atstovavo Tel Avivo „Hapoel“, žaidusiame aukščiausioje Izraelio lygoje. Atstovavo klubui vos 160ikoje lygos rungtynių ir pasižymėjo 2 įvarčiais. Klubas su juo nutraukė sutartį.
2017 m. vasarą tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu. Tapo vienu iš ekipos lyderių.
2020 m. rugsėjo mėn. pranešta, kad žaidėjui Tel Avivo „Hapoel“ klubas turi sumokėti ketvirčio milijono eurų kompensaciją už neteisėtai nutrauktą sutartį.
Nuo 2021 m. žaidė Arado "UTA". 2021 m. pranešta, kad žaidėjas tapo laisvuoju agentu. Per tą laiką Rumunijos Liga I pelnė penkis įvarčius.
2022 m. vasario mėn. sudarė sutartį su Vengrijos NBII (Antros lygos) „Haladas“ klubu, tačiau buvo paskolintas NBI (Pirmos lygos) Zalaegerszegi TE.
2023 m. liepos 4 d. pranešta, kad Antalis grįžo į FK Žalgiris.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Visbičo Šv. Augustino bažnyčia
'''Visbičo Šv. Augustino bažnyčia''' – anglikonų bažnyčia Visbiče, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
Bažnyčia pastatyta 1869 m. iš aukų surinktomis lėšomis. Statybų kaina – 4000 £. Panaudotos raudonos plytos ir akmens sluoksnis. Bažnyčia ribojasi su Visbičo centriniu parku. Įsikūrusi priešais senąjį miesto malūną. 1922 m. atnaujinti bažnyčios stiklo vitražai. Bažnyčia talpina 500 sėdimų vietų.
2012 m. Italijos Grand Prix
'''2012 m. Italijos Grand Prix''' – 13-tos 2012 m. Formulės 1 sezono lenktynės, kurios vyko rugsėjo 7-9 dienomis Monza trasoje.
Po Belgijos GP šioms lenktynėms buvo diskvalifikuotas prancūzas Romain Grosjean už masinės avarijos sukėlimą. Prancūzą Italijos GP pakeis Jérôme d'Ambrosio.
Kvalifikacija
Pastabos:
Raseinių apskritis
Raseinių apskritis buvo administracinis vienetas (1764-1950 m.) dabartinės Lietuvos vakaruose, pietryčių Žemaitijoje. Centras – Raseiniai.
Istorija
Raseinių apskritis kaip atskiras administracinis vienetas suformuotas 1764 m., vykdant administracinę LDK reformą ir visą Žemaitijos seniūniją padalinus į 2 didelius administracinius vienetus - reparticijas. Raseinių reparticija (1793 m. dar vadinta Raseinių žeme) apėmė pietinę Žemaitijos dalį į šiaurę ir į pietus nuo Raseinių abipus Dubysos (šiaurėje siekė Šiluvą, Žaiginį, pietuose – Vadžgirį, Pavidaujį, Mituvos aukštupį; vakarinė riba ėjo tarp Raseinių ir Viduklės, Vadžgirio–Tytuvėnų kryptimi). Iki pat 1795 m. Raseinių pavietas priklausė LDK Žemaitijos seniūnijai.
1795–1842 m. buvusi reparticija kaip apskritis (ujezdas) priklausė Rusijos imperijos Vilniaus gubernijai (1795–1796 m. Vilniaus vietininkystei, 1796–1801 m. Lietuvos gubernijai), 1842–1915 m. Kauno gubernijai. XIX a. apskritis apėmė senovinius Žemaitijos seniūnijos Karšuvos, Kražių, Pajūrio, Raseinių, Rietavo, Šiauduvos ir Viduklės valsčius, dalį Ariogalos ir Tendžiogalos valsčių.
1915–1918 m. įėjo į Oberosto Lietuvos sritį. 1917 m. į ją pateko panaikinta Jurbarko apskritis. 1919–1940 m. apskritis buvo nepriklausomoje Lietuvoje, 1941–1944 m. įėjo į Lietuvos generalinės srities Šiaulių krašto apygardą.
Po II pasaulinio karo kurį laiką apskrities įstaigos buvo Šiluvoje. 1947 m. Jurbarko ir Raudonės valsčiai perduoti Jurbarko apskričiai, Kelmės, Kražių ir Tytuvėnų valsčiai – Kelmės apskričiai. 1950 m. birželio 20 d. apskritis pertvarkyta į Raseinių rajoną (39 apylinkės), dalis teritorijos perduota Ariogalos rajonui (16 apylinkių), Skaudvilės rajonui (9 apylinkės) ir Tytuvėnų rajonui (13 apylinkių).
Valsčiai
Apskrities valsčiai 1919–1950 metais:
Žalsvoji musmirė
Žalsvoji musmirė (Amanita phalloides) – musmirių (Amanita) genties mirtinai nuodingas grybas, kuriame daug nuodingų medžiagų.
Apibūdinimas
Kepurėlė 7-10 (15-20) cm skersmens, iš pradžių iškili, vėliau paplokščia, lygi, kartais arti pakraščių su balto apvalkalo lengvai nusilupančiais ar didesnio lietaus nuplaunamais lopinėliais, žalia, gelsvai žalia, rusvai žalia, išblunkanti iki gelsvos ar net balkšvos spalvos. Lakšteliai balti, tankūs, minkšti, laisvi. Kotas 5-15 cm ilgio, 1-3 cm storio, baltas, pilkšvo, gelsvai žalsvo atspalvio, išmargintas skersiniais žalsvais dryželiais, su odišku baltu, rievėtu, plačiu ir lengvai nukrentančiu rinkiu, pamatinę dalį gaubia žalsva, skiautėta išnara. Trama balta, po luobele žalsva, minkšta.
Lietuvoje auga liepos – spalio mėnesiais mišriuose ir lapuočių miškuose.
Haram
Haram (arab. حرام, harām) – tai kas griežtai draudžiama musulmonams pagal Koraną ir Sunną, kaip, pvz., kai kurie veiksmai, elgesys, maisto produktai, gyvų būtybių atvaizdai, muzikos instrumentai ir t. t.
Haram veiksmo atlikimo pasekmė yra nuodėmė prieš Alachą. Nuodėmės islame yra skiriamos į dižiąsias ir mažąsias. Didžiosios nuodėmės yra tos, už kurias yra skiriama bausmė (Hadd) pagal Šariatą (vagystė, svetimavimas, žmogžudystė); už kurias yra skiriama bausmė Pomirtiniame pasaulyje.
Korane sakoma: "Jei jūs vengsite didžiųjų nuodėmių (kabair), kurias jums yra uždrausta daryti, Mes panaikinsime jūsų nuodėmes (t. y. kitas, mažąsias nuodėmes) ir priimsime jus į kilnią priėmimo vietą (Rojų). " (Koranas 4:31)
Didžiosiomis nuodėmėmis gali tapti nuolat daromos mažosios nuodėmės.
Nuodėmės taip pat yra skiriamos pagal sunkumą. Korane sakoma: "Tikrai, Alachas neatleis (už tai), kad Jam būtų priskiriami partneriai ir Jis atleis už kitką, nei tai tam, kam Jis panorės. " (Koranas 4:48;4:116)
Tai reiškia, kad viskas gali būti atleista, išskyrus partnerių priskyrimą Alachui (širk). Vadinasi, širk yra didžiausioji nuodėmė iš didžiųjų ir yra didesnė pagal sunkumą už pvz., svetimavimą. Nors neteisinga manyti, kad tas, kuris įvykdo širk, yra galutinai žuvęs. Juk Alachas yra Visa Atleidžiantis (Al-Ghafūr). Jei asmuo padaro širk, bet vėliau gailisi, Alachas priima atgailą ir atleidžia. Bet jei žmogus nesigaili dėl to, kol yra gyvas, tada Teismo dieną Alachas jo nepasigailės. Pragaro ugnis jam bus amžina.
Islamo mokslininkų nuomonės skiriasi (ikhtilaf) dėl didžiųjų nuodėmių skaičiaus. Vieni sako, kad didžiosios nuodėmės yra septynios. Abdullah ibn Abbas yra pasakęs, kad: "Septyniasdešimt yra arčiau jų skaičiaus nei septynios, " ir jo nuomonės yra dažniausiai laikomasi.
Didžiųjų nuodėmių pavyzdžiai (tai kas yra haram)
ir t. t.
Kas yra haram maisto atžvilgiu?
Korane sakoma: "Jis jums uždraudė tiktai dvėselieną (maytah), kraują (dam), kiaulės mėsą (lahm al - khinzyr) ir tai, kas buvo paaukota kitam, negu Alachui… " (Koranas 16:115)
" O jūs, kurie tikite, tikrai khamr (vynas, alkoholiniai gėrimai, svaigalai) ir lošimas, ir ansab (statulų, stabų, altorių garbinimas), ir azlam (strėlės be galvų ir plunksnų, kurias naudojo arabų pagonys būrimui) yra Velnio darbo purvas. Venkite to, kad jūs taptumėte sėkmingais. " (Koranas 5:90)
Produktai, kuriuos gaminti yra naudojami haram elementai taip pat tampa haram.
(*) galima naudoti, jei produktai pagaminti iš paskerstų pagal Halal standartus gyvulių.
Šaltiniai
Imam Adh-Dhahabi, Kitab ul-Kabair (Didžiųjų nuodėmių knyga), vertimas Mohammed Moinuddin Siddiqui, Dar El Fikr Beirut Lebanon leidykla, arabų-anglų kalba.
Taip pat skaitykite
Nuodėmės islame
Uoliniai kalnai
thumb|300px|right|Uoliniai kalnai Uoliniai kalnai – kalnai vakarinėje Šiaurės Amerikos dalyje, besitęsiantys nuo Britų Kolumbijos šiaurinės dalies iki Naujosios Meksikos. Kalnų ilgis daugiau kaip 4800 km. Tai viena didžiausių kalnų sistemų (kalnynų) Žemėje. Kalnyno aukščiausia viršūnė yra Elberto kalnas, kurio aukštis siekia 4401 m.
Geologija
Pirmieji kalnai centrinėje uolinių kalnų dalyje iškilo dar vėlyvajame karbone. Tuo metu ties Koloradu Uolinių kalnų vietoje tyvuliavo jūra. Pirminis pakilimas suformavo du salų lankus. Šios salos buvo sudarytos iš prekambro metamorfinių uolienų ir paleozojaus klinčių sluoksnių.
Per likusį mezozojų okeaninė pluta pradėjo slysti po kontinentine ir suformavo subdukcinę zoną, kurioje pradėjo kauptis magma. Subdukcijos proceso dėka Uolinių kalnų vietoje pradėjo formuotis ugnikalniai, lietis lava ir nusėsti vulkaniniai pelenai. Susiformavo 3000-4000 m vulkaninių jūrinių ir nuolaužinių sluoksnių storymė. Pagaliau tęsiantis subdukcijos procesams Uoliniai kalnai iškilo, o dabartinis jų vaizdas susiformavo pradėjus veikti ledynų ir upių tėkmių ardomajai veiklai.
Uoliniuose kalnuose randama daug naudingų iškasenų: vario, aukso, švino, molibdeno, sidabro, volframo ir cinko. Vietomis susikaupę akmens anglies, naftos ir dujų telkiniai.
Aliejinė tapyba
miniatiūra|[[Rembrantas|Rembranto autoportretas, 1630 m. Aliejinės tapybos ant vario pavyzdys.]]
Aliejinė tapyba – tapybos technika, naudojant aliejinius dažus. Europoje pradėjo populiarėti XV a. Nyderlanduose, patobulinus temperą. Janas van Eikas (apie 1390 − 1441 m.) paprastai laikomas aliejinės tapybos pradininku Europos profesionalioje tapyboje, nors pati technika buvo žinoma daug anksčiau. Tapyba aliejumi leidžia išgauti itin sodrias, natūralias spalvas, tikslias vaizdo detales ir faktūrą. Skirtingai, nei temperoje, džiūdami dažai gana nesmarkiai keičia spalvą. Siekiant išsaugoti spalvų sodrumą, paveikslai dažnai dengiami specialiu laku.
Esminės tapybos aliejumi problemos – daugelis pigmentų smarkiai keičia spalvą, priklausomai nuo apšvietimo (dienos šviesoje buvusi mėlyna spalva gali tapti žalia esant lempų apšvietimui ir pan.), dažai linkę reaguoti tarpusavyje (cheminis spalvų kitimas). Dėl labai lėto dažų džiūvimo, vieno aliejinio paveikslo tapymas gali užtrukti kelis mėnesius.
Airijos futbolo supertaurė
Airijos futbolo supertaurė – trumpai gyvavęs turnyras Airijoje, kuriame pasibaigus sezonui dalyvaudavo 4 klubai, patekę į Europos futbolo taurių turnyrus. Greta įprasto finalo vykdavo ir rungtynės dėl 3-osios vietos.
Romualdas Jonas Abraitis
Romualdas Jonas Abraitis (1937 m. birželio 15 d. Vaikantonyse, Onuškio valsčius – 2020 m. sausio 15 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1961 m. baigė Kauno medicinos institutą, 1965 m. apgynė disertaciją „Histamino, seratonino ir acetilcholino vaidmuo eksperimentinio alerginio bronchų spazmo mechanizme“, medicinos mokslų kandidatas. 1992 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Nuo 1961 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas, nuo 1993 m. Fiziologijos katedros vedėjas, nuo 1993 m. profesorius. Paskelbė mokslinių darbų, daugiausia apie širdies anafilaksiją.
Ernest Labrousse
Ernestas Labriusas (1895 m. kovo 16 d. – 1988 m. birželio 16 d.) – prancūzų istorikas, socialinės ir ekonominės istorijos specialistas. Nors jis priskiriamas antrajai Analų mokyklos kartai, tačiau labai stiprią įtaką jam darė ir marksistinė istorijos mokykla.
Duokiškis
Duokiškis – miestelis Rokiškio rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Kamajų. Plentai jungia su Kamajais, Svėdasais, Utena. Seniūnaitijos centras. Stovi Duokiškio Šv. Onos bažnyčia (pastatyta 1906 m.), į pietus nuo miestelio tvyro Uosinto ežeras, į vakarus – Bedugnio ežeras. Veikia biblioteka, paštas (LT-42025), anksčiau veikė Duokiškio mokykla (Kamajų mokyklos skyrius).
Etimologija
Liaudyje pasakojama, kad baudžiavos laikais čia gyvenęs žiaurus ponas. Kartą pamatęs baudžiauninką, nešantį jo laukuose nušautą kiškį, ponas liepęs baudžiauninką nuplakti. Bausmės metu ponas vis kartojęs: „Duok kiškį!“.
Istorija
1596 m. minimas Duokiškio dvaras, 1618 m. Duokiškio laukas. 1650 m. kaimas užrašytas Kamajų bažnyčiai, nuo 1842 m. valdinis. 1796 m. minima koplyčia, pastatyta prieš 1775 m. XIX a. pabaigoje Duokiškis garsėjo galvijų prekymečiais, tai buvo kaimas Zarasų apskrityje, priklausęs Jūžintų valsčiui ir Kamajų parapijai.
1913 m. išskirstytas vienkiemiais, įsikūrė kooperatinė pieninė. 1925 m. įsteigta pašto agentūra, pieninė, 1933 m. – Duokiškio motorinis malūnas, lentpjūvė.
1907 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1949 m. septynmetė, nuo 1957 m. vidurinė, nuo 1970 m. aštuonmetė, devynmetė, 1994–2001 m. pagrindinė mokykla.
1944 m. lapkričio 22 d. Lietuvos partizanų būrys, apie 40 žmonių nesėkmingai puolė čia įkurdintą sovietinę karinę įgulą. 1951–1953 m. Duokiškio apylinkėse veikė Gedimino rinktinės partizanų būriai. 1949–1992 m. kolūkio centrinė gyvenvietė. 1958–2001 m. veikė medicinos punktas, 1975–1989 m. vaikų darželis. 1951 m. įsteigta biblioteka, nuo 1970 m. veikia kultūros namai.
Jaume Duch Guillot
Jaume Duch Guillot (gimė 1962 m. vasario 4 d. Barselonoje, Ispanijoje) – Europos Parlamento atstovas spaudai. Jis laikinai ėjo šias pareigas nuo 2006 m. liepos mėnesio, o nuo 2008 m. liepos mėnesio užima nuolatines atstovo spaudai pareigas.
EP atstovas spaudai atsako į žurnalistų, visų pirma akredituotų Briuselyje, klausimus, susijusius su Europos Parlamento veikla. Be to, jis reguliariai veda prieš plenarines sesijas rengiamas spaudos konferencijas, taip pat padeda EP pirmininkui plėtoti ryšius su žiniasklaida.
J. Duch Guillot yra EP Žiniasklaidos direktorato, priklausančio Komunikacijos generaliniam direktoratui, direktorius. Žiniasklaidos direktoratui priklauso spaudos tarnyba, interneto komunikacijų skyrius, audiovizualinis skyrius, taip pat Parlamento internetinė televizija EuroparlTV.
Prieš pradėdamas eiti EP atstovo spaudai ir direktoriaus pareigas, nuo 1999 iki 2006 m. J. Duch Guillot vadovavo Spaudos salės skyriui bei buvo tuomečio EP pirmininko José Maria Gil-Robles kabineto atstovas spaudai.
J. Duch Guillot valstybės tarnautojo karjera prasidėjo 1990 m. Europos Parlamento administracijoje. Iki tol nuo 1987 iki 1989 m. jis dirbo vienai Katalonijos partijai atstovavusios europarlamentarės padėjėju, taip pat Barselonos universiteto tarptautinės civilinės teisės bei Europos teisės asocijuotu profesoriumi (1986–1990 m.). Jis yra Barselonos universiteto teisės magistras.
J. Duch Guillot moka kalbėti ispanų, katalonų, prancūzų, anglų bei italų kalbomis. Jis yra vedęs, turi tris vaikus ir gyvena Briuselyje. Yra parašęs įvairių straipsnių Europos Sąjungos ir komunikacijos temomis.
Victorio Cieslinskas
Victorio Cieslinskas (1922 m. spalio 27 d. – 2007 m. birželio 19 d.) – lietuvių kilmės Urugvajaus krepšininkas, rungtyniavęs Urugvajaus krepšinio rinktinėje.
Jis dalyvavo 1948 ir 1952 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Pastarajme turnyre su komanda laimėjo bronzos medalį. 1948 žaidė keliose varžybose ir taškų nepelnė, o 1952 m. žaidė visose, 2 taškais prisidėjo prie Urugvajaus pergalės prieš Argentiną.
Žaidė komandoje „Club Malvin“.
Klaipėdos Aukuro gimnazija
Klaipėdos Aukuro gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Statybininkų pr. 7 (pašto kodas LT-94237), vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190439521.
Istorija
Malūnų gatvėje (dab. Nemuno g. 145) prieškaryje veikė Smeltės vidurinė mokykla, žinoma, kaip „trečioji Smeltės mokykla” arba „Schule Schmelz III”. Išlikusi per karą, sovietmečiu tai buvo senoji Klaipėdos VIII vidurinė mokykla, Nemuno g. veikusi maždaug iki 1978 m. Vėliau jos vardas buvo suteiktas kitai, naujai pastatytai mokyklai Statybininkų prospekte. Senojoje vietoje įsteigtas tarpmokyklinis moksleivių mokymo kombinatas.
1979 m. įsteigta Klaipėdos 8-oji vidurinė mokykla. 1993 m. jai suteiktas „Aukuro“ vardas. 2001 m. pradėtas įgyvendinti profilinis mokymas. 2003 m. sukuriamas ir pradedamas įgyvendinti mokyklos, kaip besimokančios organizacijos, modelis. 2003 m. pradėta taikyti strateginio planavimo sistema. Nuo 2004 m. nebeformuojamos pirmos klasės. Nuo 2005 m. pradėtas įgyvendinti pagilintas matematikos mokymas. 2010 m. mokykla buvo reorganizuota į gimnaziją.
Garbas (Malta)
Garbas  – miestelis Maltoje, vakariausioje Goco salos dalyje. Gyventojų 1554 (2011 m. duomenys). Miestelis įsikūręs vaizdingame kraštovaizdyje, ant Dbiegi kalvų, kurios yra aukščiausios Goco saloje. Ribojasi su Kercemo, Gasrio ir San Lavrenco savivaldybėmis.
Yra barokinė bažnyčia, koplytėlių, folkloro muziejus.
Veršiai (Girdavos apskritis)
Veršiai arba Veršinos (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Вершины) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ašvinės upės, 30 km į šiaurės rytus nuo Pravdinsko.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas prūsiškos kilmės. 1601 m. minima gyvenvietė Werschken. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities kaimas, nuo 1874 m. balandžio 9 d. Muldžių valsčiaus kaimas. Priklausė Muldžių parapijai, turėjo 7 ūbus (Prūsijos ūbas = 7,6597 ha) ir 27 margus (Prūsijos margas = 0,2553 ha) žemės. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio apylinkės kaimas.
Guilherme Cioletti
Giljermė Čioletis (Guilherme Cioletti Ferreira Silva; g. 1994 m. kovo 30 d.) – Brazilijos vartininkas. Buvęs FK Jonava narys.
Karjera
2018 m. pradžioje atvyko į Lietuvą. Atstovavo FK Jonava.
Chasaviurtas
Chasaviurtas – miestas Dagestane (Rusija), prie Jaryksu upės, 82 km į šiaurės vakarus nuo Machačkalos; rajono centras. 134,6 tūkst. gyventojų (2007). Geležinkelio stotis. Išvystyta statybų, siuvimo, baldų, maisto, vyno pramonė. Apylinkėse rasti senovės skitų kapai.
Istorija
Įkurtas 1846 m. kaip karinė tvirtovė (kumykų kalba miesto vardas reiškia „Chasavo gyvenvietė“). XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje tapo prekybos centru. 1931 m. gavo miesto teises.
Gaidys
Gaidys – vištų (Gallus) genties, įskaitant namines vištas (Gallus gallus domesticus), patinas. Paprastai vištidėje būna laikomas vienas gaidys. Palyginant su patelėmis (vištomis), įprastai gaidžiai turi žymiai didesnę skiauterę, bei yra stambesni.
thumb|right|250px|[[Naminė višta|Naminių vištų (Gallus gallus domesticus) gaidys]] thumb|right|250px|Naminių vištų gaidžio kakariekavimas
Malakos sąsiauris
Malakos sąsiauris (malaj. Selat Melaka, indonez. Selat Malaka) – sąsiauris Pietryčių Azijoje, tarp Malakos pusiasalio ir Sumatros salos. Kartu su Singapūro sąsiauriu jungia Andamanų ir Pietų Kinijos jūras. Ilgis 937 km, plotis 15–450 km, gylis farvateryje iki 12 m.
Malakos sąsiauris turi strateginę prekybinę reikšmę jau nuo seniausių laikų. Jis jungia Ramųjį ir Indijos vandenynus. Juo keliaudavo arabų, kinų, indų, malajų pirkliai. Sąsiaurį kontroliuoti siekė arabai, portugalai, olandai, anglai. Dabar tai svarbus laivybinis kelias tarp Vakarų šalių ir Rytų Azijos. Per metus sąsiauriu praplaukia ~50 tūkst. laivų, pergabenama ketvirtadalis pasaulio naftos.
Malakos sąsiauryje išplitęs piratavimas. 2000 m. buvo užpulta 220 laivų. 2003 m. trečdalis piratavimo atvejų pasaulyje įvyko Malakos sąsiauryje. 2004 m. pradėtas patruliavimas sąsiauryje piratavimo mastus sumažino.
Visbičo Trejybės metodistų bažnyčia
Visbičo Trejybės metodistų bažnyčia – metodistų bažnyčia Visbiče, Jungtinėje Karalystėje.
Istorija
Bažnyčia atidaryta 1969 m. Įsikūrusi priešais Visbičo Šv. Petro ir Šv. Pauliaus bažnyčios sodų parką. Bažnyčioje veikia kavinė, bendruomenės centras.
AB Grąžtai
thumb|right|250px|Buvęs bendrovės pastatas Akcinė bendrovė „Grąžtai“ – grąžtų ir frezų gamybos įmonė, 1996 m. perėmusi Vilniaus grąžtų gamyklos teises ir prievoles. Įmonės būstinė – Birželio 23-iosios g. 10, Vilnius.
Veho sala
thumb|right|200px|Salos žemėlapis Veho sala (indonez. Pulau Weh) – nedidelė vulkaninė sala Indonezijoje, prie šiaurės vakarinių Sumatros krantų, Ačeho regione. Toliausiai į vakarus nutolusi Indonezijos sala. Plotas 153 km². Beveik 30 tūkst. gyventojų. Svarbiausia gyvenvietė – Sabangas. Saloje yra 670 m aukščio aktyvus fumarolinis ugnikalnis. Salos centre veši džiunglės. Veho salą supa koraliniai rifai. Išvystytas turizmas. Verčiamasi žemės ūkiu (auginami kokosai, gvazdikėliai). Yra karinė jūrų bazė.
AB Grąžtai
Istorija
Vilniaus grąžtų gamykla įkurta 1957 m. Pagrindinė produkcija – ilgieji spiraliniai grąžtai su cilindriniu kotu (pirmaisiais metais pagaminta virš 100 tūkstančių vienetų) bei grąžtai su kūginiu kotu. Gamybiniai pajėgumai išaugo 1960–1965 m., kuomet buvo įsisavinti nauji gaminiai, technologiniai procesai, vyko gamybos automatizavimas. 1965 m. buvo gaminami ilgieji, pailginti, normalūs ir trumpieji standartiniai, specialūs spiraliniai su cilindriniu kotu bei centravimo grąžtai. 1966 m. įsisavinta ilgų specialių grąžtų gamyba, o 1968 m. įkurtas smulkių grąžtų gamybos cechas. 1979 m. sukurta ir pagaminta daugiau kaip 40 originalių staklių, savos konstrukcijos automatų ir pusautomačių.
1981–1989 m. gamykla specializavosi gaminti spiralinius ir sraigtinius HSS/HSSCo grąžtus metalui bei vienalyčius smulkius kietmetalio grąžtus spausdintoms plokštėms gręžti, taip pat grąžtų rinkinius skirtus buičiai, atsargines dalis žemės ūkio mašinoms, įrengimus bei įrangą grąžtų gamybai. 1988 m. pradėta vienplunksnių frezų, skirtų lengvųjų metalų ir plastikų gręžimui ir frezavimui, gamyba.
1996 m. kovo 6 d. visuotinio akcininkų susirinkimo nutarimu buvo įkurta AB „Grąžtai“, valstybinės gamyklos teisių ir prievolių perėmėja. Nuo 2003 m. bendrovės pagrindinis akcininkas yra ŽŪB „Džeirana“.
1957–2003 m. buvo pagaminta apie milijardą grąžtų. 2002 m. įdiegta kokybės valdymo sistema pagal ISO 9001:2000 standartą, 2006 m. įmonė apdovanota Lietuvos metų gaminio sidabro medaliu. 2007 m. Raseiniuose pradėti terminio apdirbimo cecho statybos darbai. Baigus statybas, pirminis grąžtų gamybos procesas, ruošinių kapojimas ir terminis metalo apdirbimas perkeltas į naująjį cechą.
Volungiai (Kelmė)
Volungiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, prie kelio, 8 km nuo Pašilėnų.
Ganzio rajonas
Ganzio rajonas – rajonas Botsvanos centrinėje dalyje. Administracinis centras – Ganzis.
Suskirstymas
Rajonas padalintas į 2 parajonius.
Vilniaus Jono Pauliaus II progimnazija
Vilniaus Jono Pauliaus II progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Rygos g. 10, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 195472315. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba. Mokyklos globėjas popiežius Jonas Paulius II.
Istorija
Mokykla įsteigta 1994 m. Nuo 1990 m. lenkų bendruomenė siekė, kad lenkų tautybės mokiniai mokytųsi gimtąja kalba, nes daugelis to meto lenkų mokyklų buvo įsikūrusios rusų mokyklose ir darželiuose, dirbo dviem pamainomis.
1992 m. susikūrė organizacija, padėjusi statyti naują lenkų mokyklą Vilniuje. Organizacijos nariai Česlav Okinčic, Adam Blaškevič, A. Mileišo, K. Žabelovič, B. Sobieski, J. Čiž, Česlavas Mickievič, H. Malevski, T. Sokolovska stengėsi gauti lėšų mokyklai statyti. Padėjo daugybė žmonių visame pasaulyje. Didžiausią sumą (344 000 JAV dolerių) skyrė Lenkijos Senatas, padėjo profesorius J. Borovski, E. Smoktunovič, Lenkijos ambasadorius profesorius Jan Vidacki ir generalinis konsulas D. Rzenieševski. Statybos darbus rėmė ir būsimų mokinių tėvai. Mokyklą statė įmonė „Vilprim“ (direktorius P. Skrinskas). Statybą prižiūrėjo Vilniaus miesto savivaldybė ir „Kapitalinė statyba“.
1994 m. statant mokyklą, tapo aišku, kad pastatas per mažas. Mokykloje mokytis turėjo 900 mokinių, o 1995 m. mokėsi 1772, 1997 m. mokėsi 2250 mokinių. I, II klasių pradinukai išsibarstė po 6 vaikų darželius. Mokyklos bendruomenė ėmė brandinti mintį reorganizuoti mokyklą į pagrindinę ir vidurinę. 2002 m. susikūrė dvi mokyklos: Vilniaus Jono Pauliaus II pagrindinė mokykla Justiniškėse, Rygos g. 10 ir Jono Pauliaus II vidurinė mokykla, nuo 2004 m. gimnazija Karoliniškėse, V. Druskio g. 11/7.
Klaipėdos Pamario vidurinė mokykla
Klaipėdos „Pamario“ vidurinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Naikupės g. 25, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Buvęs įstaigos kodas 190440452. Steigėjas Klaipėdos miesto savivaldybės taryba.
Januvka (Vlodavos apskritis)
Januvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Hanos valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaime įsikūrusi Januvkos Šv. Dimitrijaus parapija.
Istorija
Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1936 m. kaime pastatyta stačiatikių koplyčia. 1997-2001 m. pastatyta ''Šv. Dimitrijaus'' cerkvė. Šalia kaimo esančiose kapinėse palaidoti 36 1863 m. sukilimo sukilėliai žuvę 1863 m. liepos 11 d. kaime vykusiame mūšyje.
Vislavas
Vislavas (Višeslavas, m. ~700 m.) – bodričių ir visos obodritų sąjungos didysis kunigaikštis. Pagal I. F. Chimnico paskaičiavimus valdė 36 metus, tai yra nuo 664 iki 700 metų. Jo žmona greičiausiai buvo saksų princesė Adola, kas iš dalies tvirtinama tuo, kad jo sūnaus vardas Aribertas (Oritbertas) turi saksų kilmę.
Jevgenijus Leonovas
Biografija
1947 m. baigė Maskvos teatro studiją. 1948–1968 m. Maskvos K. Stanislavskio, 1969–1972 m. Maskvos V. Majakovskio dramos teatro, nuo 1972 m. Maskvos Lenino komjaunimo teatro (nuo 1990 m. Lenkom) aktorius.
Kūryba
Vaidino daugiau kaip 90 kino ir televizijos filmų. Komiškuose vaidmenyse atskleidė personažo vidinį dramatizmą, derino ekscentriką, groteską ir charakterio psichologinį pagrįstumą.
Bosas (reikšmės)
Žodis bosas reiškia:
Belgijos frankas
Belgijos frankas (Vokiečių kalba: Franken) – buvo oficiali Belgijos valiuta pradėta naudoti nuo 1832 m. Leido Belgijos nacionalinis bankas. Ją pakeitė 2002 m. įvestas euras.
Kotu
Kotu arba Lulunga – koralinė sala Tongoje, Ha'apai grupės pietvakarinėje dalyje, tarp Nomukos ir Lifukos salų. Plotas 0,34 km². Aukštis 15 m. 222 gyventojai (1996). Kartu su aplinkinėmis mažytėmis salelėmis sudaro Kotu salų grupę. Nors grupė pavadinta pagal Kotu salą, tačiau didžiausia grupės sala – Ha'afeva.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės kodeksas
Lietuvos TSR žemės kodekso uždaviniai buvo reguliuoti žemės santykius, kad būtų užtikrintas dabartinės ir būsimųjų kartų interesais moksliškai pagrįstas, racionalus žemės naudojimas ir saugojimas, kad būtų sudarytos sąlygos jos efektyvumui didinti, saugoti įmonių, organizacijų, įstaigų ir piliečių teises, stiprinti teisėtumą žemės santykių srityje (LTSR ŽK 1 str.).
Alimas Kasimovas
Alimas Kasimovas (Alim Qasımov; g. 1957 m. rugpjūčio 14 d.) – Azerbaidžano muzikantas, vienas žymiausių klasikinės mugam muzikos atlikėjų šalyje. Atlikėjas pasižymi vokalinėmis improvizacijomis ir raiška, yra sulaukęs tarptautinio pripažinimo (UNESCO apdovanojimo).
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės kodeksas
Žemės santykius Lietuvos Tarybų Socialistinėje Respublikoje reguliavo TSR Sąjungos ir sąjunginių respublikų žemės įstatymų pagrindai ir sutinkamai su jais leidžiami kiti TSR Sąjungos žemės įstatymų aktai, Kodeksas ir kiti Lietuvos TSR žemės įstatymų aktai. Sutinkamai su TSR Sąjungos ir sąjunginių respublikų žemės įstatymų pagrindais Kodeksas reguliavo žemės santykius tiek Pagrinduose numatytais, tiek ir kitais klausimais, jeigu jie nepriskirti TSR Sąjungos kompetencijai (2 str.).
Alimas Kasimovas
Gimė Noburo kaime, Šemachos rajone, kolūkiečių šeimoje. Pradžioje grojo savadarbiais instrumentais, dainuodavo religinėse ceremonijose, šventėse. Sulaukęs 21-erių metų išvyko į Baku ir pradėjo klasikinės muzikos (mugam) studijas muzikos mokykloje. Baigęs studijas, Kasimovas pradėjo profesionalo karjerą. Nors mugam žanras nebuvo palaikomas tarybinės valdžios, tačiau atlikėjas sugebėjo išpopuliarėti, kuomet 1983 m. kai laimėjo nacionalinį Džabaro Garjagdioglu dainavimo festivalį. Atlikėjui pavyko gauti leidimą koncertuoti užsienyje, jis netrukus susilaukė ir tarptautinio susidomėjimo.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės kodeksas
Kalnų, miškų ir vandenų santykius reguliavo specialūs TSR Sąjungos ir Lietuvos TSR įstatymai (3 str.).
Alimas Kasimovas
Vėliau Alimas Kasimovas įtraukė Turkijoje paplitusio ašik stiliaus elementų, susidomėjo Nusrato Fateh Ali Chano kūryba. Jis į tradicinį magam atlikimą įnešė ne tik naujas vokalines, bet ir instrumentines improvizacijas. XX a. 10 dešimtmetyje atlikėjas surengė koncertinį turą po Europą, Braziliją, JAV, sugrojo su amerikiečių atlikėju Jeff Buckley. Azerbaidžanui tapus nepriklausoma valstybe, Alimas Kasimovas apdovanotas liaudies atlikėjo ordinu (1993 m.), gavo UNESCO muzikos apdovanojimą (1999 m.). Iš dalies Kasimovo dėka 2003 m. Azerbaidžano mugam muzikinė tradicija įtraukta į UNESCO žodinio ir nematerialaus paveldo sąrašą.
Nuo 1997 m. Alimas Kasimovas koncertuoja su savo dukra Fergana Kasimova. 2005 m. atlikėjas koncertavo Niujorke Yo-Yo Ma sukurtame „Šilko kelio“ projekto koncerte. Vėliau kartu su dukra koncertavo įvairiuose Europos miestuose, Egipte. 2009 m. Kasimovas įtrauktas į knygą „500 įtakingiausių pasaulio musulmonų“.
Diskografija
Be to, Alimo Kasimovo muzika panaudota įvairiuose azerbaidžaniečių filmuose.
Kotu
Koordinatės: -19.95°N, -174.8°W
Svitukas
Svitukas – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajono šiaurėje, apie 2,5 km į pietvakarius nuo Dusmenų, 0,57 km į pietvakarius nuo Dusmenų ežero, Merkio baseine (Dusmenos baseinas). Ežeras apskrito pavidalo, ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,63 km, ir 0,51 km pločio. Altitudė 134,5 m. Krantai žemi, kai kur pelkėti. Ežerą supa Dusmenų miškas. Šiaurine pakrante eina riba su Trakų rajonu, vakarine pakrante nutiestas kelias. Ežeras nenutekantis.
Apyežerė negyvenama.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės kodeksas
Istorija
1970 m. gruodžio 16 d. patvirtino Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Aukščiausioji Taryba įstatymu (paskelbta: Lietuvos TSR Aukščiausiosios Tarybos ir Vyriausybės žinios, 1970, Nr. 35-288; 1971, Nr. 8-62).
Svitukas
Ežero pavadinimo kilmė nelabai aiški. Tai galimai jotvingizmas iš šaknies švait- (*šveit-)/švit-/šviet- ir susijęs su žodžiais švisti, at-švaitas, šviesti.
Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos žemės kodeksas
Istorija
1971 m. liepos 1 d. Kodeksas įsigaliojo.
1990 m. Kodeksą recepavo Lietuvos Respublika. Jis pavadintas LR įstatymu (Lietuvos Respublikos žemės kodekso). 1990 m. balandžio 5 d. buvo papildytas 48 (1) straipsniu, nustatant, kad Žemės sklypai į valstiečių ūkiams skiriamą žemės fondą iš savivaldybės teritorijoje veikiančių įmonių, įstaigų ir organizacijų naudojamos žemės paimami rajono (apskrities) Liaudies deputatų tarybos sprendimu, nepriklausomai nuo sklypo dydžio, pagal žemės skirstymo komisijų ir žemėtvarkos organų parengtus projektus.
1994 m. liepos 21 d. neteko galios (įsigaliojo LR žemės įstatymas).
Oldsmobile Cutlass
Oldsmobile Cutlass buvo automobilis, kurį gamino Oldsmobile. Automobilis buvo pristatytas 1961 metais kaip kompaktinės klasės automobilis skirtas konkuruoti su Dodge Lancer ir Mercury Comet.
Per visus gamybos metus Cutlass buvo naudojamas beveik kaip submarkė, nes buvo gaminami keli automobiliai su Cutlass vardu:
Gulykla
thumb|right|250px|Kotikų gulykla Tiulenyj saloje ([[Ochotsko jūra)]] thumb|right|250px|Laikinoji salinių ruonių (Phoca vitulina stejnegeri, paprastojo ruonio porūšis) gulykla Kurilų salose Gulykla  – paplūdimys, kuriame susirenka didelės grupės jūros žinduolių. Gulyklas sudaro ruoniniai, pvz., ausytieji ruoniai – šiauriniai jūrų liūtai, kotikai ir kt.
Gulyklų klasifikacija
Gulyklos skirstomos pagal funkcijas:
Gulyklos skiriasi ir pagal gruntą, ant kurio guli gyvūnai:
Gulyklų naudojimas
Ruoniniai gulyklų paprastai turi nedaug. Pvz., kotikai paplitę visoje šiaurinėje Ramiojo vandenyno dalyje, bet dauginimosi gulyklas turi tik keliose salose, nors jos gali būti labai didelės: Ruonių saloje dauginimosi metu gulyklose būna apie 55000 kotikų, o XX a. viduryje jų būdavo daugiau 100000.
Ausytieji ruoniai gulyklas užima tik kelis mėnesius per metus. Per tą laiką šiųmetiniai ruoniukai paauga ir sutvirtėja, kad galėtų su motinomis plaukti į atvirą jūrą. Dauginimosi metu šiems gyvūnams gulyklos labai reikalingos, o jie gulyklose yra labai pažeidžiami. Todėl gulyklos dažniausiai yra plėšrūnams sunkiai prieinamose vietose, atitvertose uolų, akmenų. Pvz., Kamčiatkos rytiniame krante, Kozlovo kyšulio kekure esančią gulyklą kas keletas metų nusiaubia lokiai – jie atplaukia į gulyklą ir sunaikina daug jauniklių.
Clifford Husbands
Clifford Straughn Husbands (g. 1926 m. rugpjūčio 5 d.) – seras, Barbadoso generalgubernatorius, einantis pareigas nuo 1996 m. kai mirė buvusi generalgubernatorė Nita Barrow.
Asas (moneta)
Asas (iš  – 'varis, žalvaris ar bronza') – bronzinė, vėliau – varinė moneta, kaldinta ir naudota Romos respublikoje, vėliau – Romos imperijoje.
Raida
thumb|left|250px|Asas su Janaus veidu ir galera thumb|left|250px|[[Neronas|Nerono asas (66 m. e. m., Lugdunum’o kalykla)]] thumb|left|250px|[[Adrianas|Adriano sestercijus (bronza, 117–138 m.), Antonino Pijaus dupondijus (bronza) ir Marko Aurelijaus asas (varis)]] Ankstyvąsias Romos sidabrines monetas kalė pagal graikų svorio standartus, todėl jos buvo populiarios Pietų Italijoje ir Adrijos pakrantėse. Dabar Romos monetas ėmė kalti pagal Romos svorio matų standartus.
Asas buvo imta naudoti 280 m. pr. m. e. Pradžioje tai buvo didelės lietos bronzinės monetos, tapusios pagrindiniu piniginiu vienetu Romos respublikoje. Pradžioje aso masė atitiko romėniško svaro (libros) svorio standartą, t. y. (327,45 g), bet vėliau monetos masė vis mažėjo. Asas pradėtas derinti su palengvintu svaro standartu (4/5 libros). 269 m. pr. m. e., įvedus sidabrinį denarą, jo masė tapo lygi 1/6 libros (įvestas šeštadalinis asas, 54,59 g). 217 m. pr. m. e. jo masė sumažinta dar per pusę, ir asas svoriu tapo lygus uncijai.
Lietus asus gamino leido apie 70 metų. Vėliau imta asus ne lieti, o kalti (kadangi juos imta gaminti iš mažesnio metalo kiekio). Respublikos laikais asas turėjo Januso biustą priekinėje pusėje, o galeros laivagalį – reverse. Ant aso buvo žymimas romėniškas skaičius I.
Po sidabrinio denaro įvedimo III a. viduryje, asas palaipsniui prarado savo reikšmę, tapdamas denaro smulkesniu vienetu. Pradžioje denaras buvo lygus 10 asų, o vėliau, 140 m. pr. m. e., prilygintas 16 asų. Sakoma, kad šis kurso kitimas susijęs su Pūnų karų finansavimu. Santykis 1:16 nusistovėjo iki pat aso naudojimo pabaigos.
Nominalai
Ankstyvuoju laikotarpiu, kuomet asas buvo svarbiausia Senovės Romos moneta, jį sudarė 12 uncijų, ir buvo leidžiamos smulkesnės nei asas monetos, dažniausiai vadintos trupmenų pavadinimais. Tarp jų buvo: Vėlesniu laikotarpiu III a. pr. m. e. II pusėje augant Romos respublikos ekonomikai, pradėtos kaldinti didesnių nominalų aso monetos, kurios turėjo savo pavadinimus:
Laimutė Marija Abraitytė
Laimutė Marija Abraitytė (g. 1933 m. birželio 15 d. Kazlų Rūdoje) – Lietuvos pedagogė, politinė veikėja.
Biografija
1957 m. baigė Vilniaus universitetą. Vilniaus 23-osios vidurinės mokyklos, Vilniaus Šv. Kristoforo vidurinės mokyklos ir kitų mokyklų lietuvių kalbos ir literatūros mokytoja Vilniuje. Sąjūdžio dalyvė, 1988–1991 m. jo Seimo narė. 1989–2001 m. Lietuvių kalbos ir literatūros ekspertų komisijos, 1989–1996 m. Ugdymo tarybos prie Švietimo ir mokslo ministerijos narė.
Hualka Hualka
Hualka Hualka  – užgesęs ugnikalnis Peru pietuose, Arekipos departamente, ~100 km nuo Arekipos. Aukštis 6025 m. Greta stūkso Ampato ir Sabankajos ugnikalniai.
Bedimensis dydis
Bedimensis dydis – dydis, neturintis fizikinės dimensijos (matavimo vieneto).
Pavyzdžiui, apskritimo ilgio ir skersmens (turinčių ilgio dimensiją) santykis yra lygus \pi, bedimensiniam skaičiui. Kiti žinomesni skaičiai yra Macho skaičius, Reinoldso skaičius, signalo ir triukšmo santykis ir pan.
Gvaranių vandeningasis sluoksnis
thumb|250px|Gvaranių vandeningojo baseino teritorija
Arėjas
Arėjas ( – „vyras“, „patinas“, „kova“) graikų mitologijoje – karo dievas. Jis yra Dzeuso ir Heros sūnus. Pasak kai kurių legendų – Afroditės vyras. Jo atitikmuo romėnų mitologijoje – Marsas.
Kultas
Arėjas buvo garbinamas daugiausia Trakijoje. Nors poezijoje ir mituose Arėjas dažnai minimas ir yra svarbus, jo kultas buvo menkai išplėtotas. Netgi tada, kai jis buvo labai gerbiamas dėl to, kad buvo įtrauktas į kitų dievų tarpą, jis neturėjo savo šventyklos, o dalinosi Tėbų šventykla su Afrodite.
Arėjas Enialijus buvo kartais naudojamas kaip Arėjo epitetas. Įdomiausia, kad Mikėnuose lentelėse minimas dievas Enialijas, o Arėjas yra tik dažnai pasitaikantis daiktavardis, reiškiantis „karą“. Ilgainiui Enialijas buvo pažemintas iki didvyrio statuso (minimas Iliadoje), o Arėjas paaukštintas iki dievo. Enialijas išliko tik kaip kulto tradicijos vardas keliuose aspektuose, daugiausia pastebimas vyriškumo priesaikos ceremonijoje Atėnuose.
Vaikai
thumb|240px|Arėjo skulptūra
Su Aerope: Su Aglaura: Su Altaja: Su Afrodite: Su Astioche (Astioke) Su Astere: Su Atalanta: Su Demonike: Su Dotide: Su Enio: Su Eritėja: Su Filonome: Su Harmonija (nimfa): Su Harpina: Su Kirene: Su Krise (Chrise): Su Rėja Silvija: Su Pirene: Su Pelopija: Su Protogenėja: Su Otrera: Su Steropė: Su Tereine Su Tritėja: Su nežinoma motina: Be motinos:
Konstantinas (Liublino vaivadija)
Konstantinas  – kaimas Lenkijos rytuose, Hanos valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietvakarius nuo Hanos, apie 13 km į šiaurės vakarus nuo Vlodavos ir apie 74 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Visbičo pilis
thumb
Visbičo pilis – istorinis fortifikacinis statinys Visbiče, Jungtinėje Karalystėje. Dabartinis Visbičo pilies pastatas ir jo tūris labai pasikeitęs nuo istorinės pilies. Šalia įsikūręs Visbičo ir Fenlando muziejus. Išlikęs apvalus miesto gatvių išsidėstymas ir gynybinės sienos aplink pilį.
Pilis Visbiče pastatyta 1072 m. 1086 m. Visbičo dvaro apylinkėse gyveno 65-70 šeimų (300–350 žmonių). XVI a. Visbičo pilis tapo bažnytiniu kalėjimu, kuriame buvo kalinami katalikai. XVII a., o vėliau ir 1816 m. pilis perstatyta. Šalia pilies įrengtas karo aukų memorialinis paminklas.
Žaliasis pasaulis
thumb|„Žaliasis pasaulis“ [[1997 m.]] Žaliasis pasaulis – nepriklausomas aplinkosauginiam švietimui skirtas savaitraštis, leidžiamas nuo 1990 m. rugsėjo mėn. Vilniuje.
Istorija
Įsteigtas kaip savaitraštis, pradžioje ėjo pavadinimu „SOS: laikraštis ne vien ekologams“. Įsteigė bei leido tuometinis Aplinkos apsaugos departamentas. 1991 m. sausio mėnesio laikraščio „SOS“ Nr. 2 (10) tiražas, nespėjus redakcijai laikraščio atsiimti iš spaustuvės Vilniuje, Spaudos rūmuose TSRS kariuomenės sunaikintas. Nr. 3 (11) išėjo spausdintas senoje spaustuvėje, Maironio gatvėje primityvia spausdinimo technika. Dalis šio laikraščio tiražo dalinta nemokamai Vilniuje, Nepriklausomybės aikštėje, Parlamentą gynusiems žmonėms. Paskutinis numeris tokiu pavadinimu – Nr. 51 (109) išėjo 1992 m. gruodžio 17-24 d.
Nuo 1993 m. sausio 1 d. mėnraštis „Žaliasis pasaulis“, leidinio steigėju ir leidėju tapo viešoji įstaiga „Ekologinio švietimo centras“. 1997 m. ėjo šešiolikos puslapių dukart per mėnesį, 1998 m. – kas 10 dienų (rugpjūtyje nebuvo leidžiamas), nuo 1999 m. sausio 1 d. vėl eina keturis kartus per mėnesį kaip savaitraštis. Tiražas 1990 m. – 13 100 egz., 1997 m. – 3500 egz., 2010 m. 2100 egz., platinamas tik prenumeratoriams.
Rašo gamtos apsaugos, ekologijos teorijos ir praktikos klausimais.
Bendradarbiavo Valentinas Baltrūnas, Dalia Brazauskienė, Zenonas Butkevičius, Leonardas Grudzinskas, Vytautas Leščinskas, Danius Lygis, Selemonas Paltanavičius, Alvidas Remesa, Evaldas Vėbra ir kiti
Vilniaus šv. Kristoforo progimnazija
'''Vilniaus Šv. Kristoforo progimnazija''' – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Kalvarijų g. 87, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 302420714. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1945 m. atidaryta Vilniaus 2-oji progimnazija rusų kalba. 1949 m. progimnazija pavadinta 2-ąja septynmete mokykla, o 1955 m. rugsėjo 1 d. pirmąkart paminėta kaip 20-oji vidurinė mokykla. 1969 m. gruodžio 19 d. mokykla persikėlė į naujas patalpas Kalvarijų g. 87.
1994 m. birželio 21 d. 20-ajai vidurinei mokyklai suteiktas Kalvarijų pavadinimas. 2001 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą. 2002 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus Kalvarijų pagrindinė mokykla sujungta su Vilniaus „Šaltinio“ vidurine mokykla. Į lietuvišką pagrindinę mokyklą reorganizuota 2009 m. rugsėjo 1 d. Lietuviškos klasės perkeltos iš Vilniaus Šv. Kristoforo vidurinės mokyklos.
Leonidas Leonovas
Leonidas Leonovas (, 1899 m. gegužės 31 d. Maskva – 1994 m. rugpjūčio 8 d. ten pat) – rusų rašytojas.
Biografija
1920 m. studijavo Maskvos universitete, tais pačiais metais tapo Raudonosios armijos savanoriu. Dalyvavo Rusijos pilietiniame kare. Demobilizuotas nuo 1921 m. gyveno Maskvoje. 1972 m. TSRS mokslų akademijos narys.
Kūryba
Romanuose vaizduojamas permainų kamuojamų rusų kaimo žmonių gyvenimas po Spalio perversmo (1917 m.), atskleidžiamas dugne atsidūrusių veikėjų tragiškas likimas. Žymiausiame romane „Rusų miškas“ lyginamas rusų charakteris ir Rusijos gamta, perspėjama dėl jos naikinimo pražūtingų padarinių; būdinga psichol. motyvacija, lyr. stilius, vaizdinga kalba. Paskutiniame romane „Piramidė“ apmąstomas rusų tautos likimas XX amžiuje, įvairūs jo įvykiai perteikiami stačiatikybės požiūriu. Parašė apsakymų, pasakų, publicistinių straipsnių.
Daodedzing
Daodedzing (kinų tradicinis raštas – 道德經, supaprastintas, Knyga apie dao ir de, – pagrindinis daoizmo mokymo šaltinis ir svarbus kinų minties paminklas, padaręs didelę įtaką Kinijos ir kaimyninių šalių kultūrai. Tradiciškai autoriumi laikomas Laodzi, gyvenęs VI amžiuje pr. m. e. (nors dėl autoriaus ir datos vyksta ginčai). Kanoniniu imtas laikyti nuo II–I a. pr. m. e. Tuo metu pradėti rašyti Daodedzing komentarai, reikšmingiausi – filosofų Džang Lu (II–III a.) ir Vang Bi (III a.).
Tai žymus senovės kinų filosofijos veikalas, kuriame išdėstytos idėjos jau iš pat pradžių skyrėsi nuo visų Činų epochos gyvenusių filosofų mokymo. Vėliau jos buvo išplėtotos ir tapo galingos mokyklos, susiformavusios kaip atsvara konfucionizmui, pagrindu. Nors tekstas yra tik iš penkių tūkstančių ženklų, jis išsiskiria savita ir gilia mintimi, didele įtaiga, tiksliais pastebėjimais, poetiška kalba. Veikalas susideda iš aštuoniasdešimt vieno skyriaus ir yra skirstomas į dvi dalis. Pirmajai daliai priskiriami pirmieji trisdešimt septyni skyriai, antrajai – likę keturiasdešimt keturi. Tekste grakščia kalba dėstomas Laodzi požiūris į Visatą, žmogaus gyvenimą, visuomeninius ir politinius santykius. Pasakojimą koncentruodamas apie pagrindinę kategoriją, pavadintą Dao, Laozdi aiškina kosmoso atsiradimą, pasaulio egzistavimo mechanizmą, daiktų bei reiškinių dėsnius, žmonių visuomenėje glūdinčius prieštaravimus ir jų sprendimų būdus.
Žalioji Lietuva
Istorija
Įsteigė ir iki 1993 m. leido Lietuvos Žaliųjų judėjimo Koordinacinė taryba. Po pertraukos, nuo 1996 m. lapkričio mėn. buvo priedas „Žaliojo pasaulio“, kurį leido Ekologinio švietimo centras, remiamas Vakarų gamtosaugos organizacijos CCB (Švarios Baltijos koalicija). Tiražas 1989 m. – 45 000 egz., 1996 m. – 3000 egz.
Rašė ekologijos temomis, nušvietė Lietuvos žaliųjų veiklą.
Volungiai (Zarasai)
Volungiai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Antazavės.
Aladinas
Aladinas gali reikšti:
Rėžgaliai (Plungė)
Rėžgaliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Gintališkės.
Da (upė)
Da arba Lisianas  bei Juodoji upė – upė Kinijoje ir šiaurės vakarų Vietname; Hongha upės dešinysis intakas. Prasideda Kinijoje, Junano provincijoje, kalnuotoje vietovėje. Toliau teka į pietryčius tarpukalnių slėniu Vietnamo teritorija (Laicau, Šonla ir Hoabinio provincijomis). Žemupyje pasuka į šiaurę, teka Futo provincija. Įteka į Honghą ties Vietči.
Ant Da upės įrengta hidroelektrinių kaskada (Hoabinio, Šonla, Laicau). Bendra elektrinių galia – 1311 MW.
Marsas
Žodžio Marsas reikšmės:
Klaipėdos Santarvės progimnazija
Klaipėdos „Santarvės“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Klaipėdoje, Gedminų g. 7, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas rusų kalba. Įstaigos kodas 190444664.
Istorija
Klaipėdos „Santarvės“ (anksčiau 23-oji) vidurinė mokykla savo duris atvėrė 1977 m. rugsėjo 1-ąją dieną. 2005 m. prijungta Klaipėdos „Kuršių" (anksčiau 25-oji) vidurinė mokykla.