cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sucharas (Granada)
Istorija
Musulmonų valdymo laikais Sucharas įgavo savo šiandieninę formą, su Alkasaba, Charea ir El Lugaro rajonais, pastatytais aplink bulvarą ir jo fontanus. Kartu su kitais Granados miestais ir tvirtovėmis Sucharas sudarė gynybos tinklą prieš krikščionių reidus Basos upės slėnyje. Miestą saugojo sunkiai prieinama citadelė, kurios iki dabar išlikę labai mažai. Ją Kesados gubernatoriaus įsakymu sunaikino krikščionių kariuomenės artilerija, kai 1489 m. buvo užkariauta Granados karalystė. Šis epizodas minimas įvairiuose metraščiuose.
Po krikščionių Rekonkistos iki 1571 m. 95 % gyventojų liko maurai. Po Alpucharano maišto, kaip pasakojama 1574 m. knygoje „Apeo de la localidad“, dauguma jų buvo išvyti, maurų vietoje apsigyveno kastiliečiai. Dauguma gyventojų gyveno kalne iškastuose urvuose – kuevose, kurių nemažai išlikę iki šių dienų. Kuevos labai vertinamos, nes jose, skirtingai nuo iš akmens ar plytų pastatytų namų, tiek žiemą, tiek karštą vasarą nuolat būna 18-23 laipsnių temperatūra.
1649 m. Sucharas įsigijo nepriklausomos savivaldybės karališkojo miesto statusą. Nuo XIX a. kolonizacijos iki XX a. Ispanijos valstybės politika buvo nukreipta į naujų žemių įsisavinimą, todėl greta įsikūrė Kuevas del Kampo gyvenvietė, 1970 m. gavusi savivaldybės statusą, o 1983 m. išsiliejus Negratino tvenkiniui natūraliai atskirta nuo Sucharo savivaldybės.
Pavadinimo kilmė
Žinomi du Sucharo vardo kilmės variantai. Pagal pirmąjį – tai sujur, arabų kalba – neįveikiama tvirtovė. Antrasis variantas pavadinimą kildina iš senovės Iberijos keltų kalbos žodžio salia/solia, kilusio iš senovės europiečių sal/sol, reiškiančio vandens stotis. Užkariavus kraštą arabams O virto U, išnyko L ir kraštas vadintas Suia. Vėliau, Alfonso X laikais, I virto X – Suksa (Suxa). Alfonso XI laikais kraštas jau vadintas Sucha (Suja), dar vėliau Suchar (Sujar, Zújar).
Stugučiai
Stugučiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Barzdų.
Sucharas (Granada)
Klimatas
Sucharo aukščių skirtumas siekia 882,2 metrų. Miestas Gvadalkiviro kairiojo intako Mažosios Gardianos upės slėnyje patenka į Pietų Intrabetikos lietaus zoną. Didelę įtaką klimatui turi 1984 m. užtvenkus upę susiformavęs 2170 ha ploto Negratino tvenkinys, surenkantis aplinkinių upelių vandenis. Žymiausia regionui Atlanto vandenyno įtaka. Viduržemio jūros Kadiso srovė atneša nuo 20 iki 25 %, pietvakarinė Kanarų salų – Galisijos srovė apie 15 % bendro metinio kritulių kiekio.
Sucharo pirtys
Nuo romėnų laikų buvo naudojamos Chabalkono kalno šiaurinėje pusėje iš žemės trykštančio karšto vandens su sieros junginiais gydomosios vonios. Balneologinis kurortas veikė iki 1985 m., kai senuosius terminius vandenis užliejo Negratino tvenkinys. Šiandien nauji terminiai baseinai su moderniais pastatais įrengti šalia tvenkinio.
Gyventojai
1983 m. nuo Sucharo savivaldybės atskirtas Kuevas del Kampo. 2006 m. pačiame Suchare gyveno 2647, Karamaisoje – 92 gyventojai. 2010 m. tarp nuolatinių gyventojų – 62 rumunai, 9 anglai, 4 lietuviai.
US Zilimadjou
Union Sportive de Zilimadjou arba US Zilimadjou – Komorų futbolo klubas iš Moronio, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Namų rungtynes žaidžia Moronio stadione, talpinančiame 3 tūkst. žiūrovų.
Veitelių paminklas partizanams
Paminklas
Stovi pakelėje, ties kryžkele su keliuku į vienkieminę sodybą. Nuo dirbamų laukų jį skiria puslankiu pasodinti septyni ąžuoliukai. Tai tipinis, betoninis, trikampis stačiasienis atminimo ženklas, įmontuotas į apskritą postamentą. Viršūnė užsibaigia Vyčio kryžiaus siluetu, po kuriuo visų trijų fasadų pusėje yra po užrašą: priekyje – „ŽEMAIČIŲ / APYGARDOS / ALKOS RINKTINĖS / YLAKIŲ KUOPOS / PARTIZANAMS / IR KAIMŲ / GYVENTOJAMS“; kairėje – „1946 10 05 / GĖSALŲ KAIME / ŽUVO PARTIZANAS / JUOZAS MICKUS / G. 1912 M. / ANTANAS GŪŽĖ / G. 1913 M. / EDVARDAS / REIMONTAS / G. 1914 M.“; dešinėje – „1946 05 21-22 / GĖSALŲ KAIME / ŽUVO PARTIZANAS / EDVARDAS BIČKUS / G. 1910 M. / PRANAS NARVILAS / G. 1930 M. / KLAUSEIKIŲ KAIME / ŽUVO / PRANAS GEDMINAS / G. 1914 M. / LETUKIS / G. 1929 M.“
Paminklo aukštis – 1,66 m, paminklinės teritorijos plotas – 30 m².
Istorija
1945–1952 m. Ylakių valsčiuje veikė Lietuvos laisvės armijos Žemaičių apygardos Alkos rinktinės Ylakių kuopos partizanų būriai. Juos persekiojo NKVD Ylakių poskyrio enkavedistai ir stribai. 1946 m. gegužės 21 d. Gėsaluose žuvo partizanas Edvardas Bičkus (g. 1910 m. Kervių k.), ryšininkas Pranas Narvilas (g. 1930 m.), kaimo gyventojai Julija Verkilaitė-Kubilienė ir Rapalis, spalio 5 d. – partizanai Juozas Mickus (g. 1912 m., gyv. Ylakaičių k.), Antanas Gūžė (g. 1913 m., gyv. Viršilų k.), Edvardas Reimontas (g. 1914 m. Viršilų k.). Kaimyniniame Klauseikių k. NKVD kareiviai ir stribai 1946 m. gegužės 22 d. nužudė partizaną Praną Gedminą (g. 1914 m.) ir partizanų rėmėją Letukį (g. 1929 m.). Žuvusiųjų palaikai buvo parvežti į Ylakių miestelį, pamesti paniekinimui turgavietėje, o vėliau užkasti NKVD poskyrio būstinės sklype.
1995 m. buvusio NKVD poskyrio sklype buvo atlikti žuvusiųjų palaikų paieškų darbai. Jų metu, spėjama, atrasti partizano E. Bičkaus iš Kreivių k. bei Klauseikių k. gyventojų P. Gedmino ir Letukio palaikai. Kitų partizanų ir jų rėmėjų palaikų identifikuoti nepavyko. Palaikai perlaidoti Ylakių kapinėse, partizanų kape. Žuvusiems atminti 2008 m. tarp Gėsalų ir Klauseikių esančiame Veitelių kaime pastatytas tipinis atminimo ženklas (dizaineris Romas Navickas). Jų atminimas taip pat įamžintas 1996 m. atidengtame paminkle ant Ylakių partizanų kapo.
Ili-išmanis
Ili-išmanis (  i3-li2-isz-ma-ni) – Elamo valdovas, valdęs apie 2200 m. pr. m. e. Šio valdovo vardas grynai akadiškas; Ili-išmanio valdymas sutapo su Akado imperijos valdovų Naram-Sino ir (arba) Šar-Kali-Šario valdymu (tikriausiai buvo jų vasalas). Apie tai, kad Ili-išmanis nebuvo nepriklausomas valdovas, liudija jo titulas – „karinis valdytojas“ (akadų k. Šakkanakku, šumerų k. GIR.NITA ). Prieš tapdamas Šakkanakku, Ili-išmanis buvo raštininkas (viena iš trijų svarbiausių pareigybių Elame).
Ili-išmanio pirmtakas veikiausiai buvo Epirmupis. Po Ili-išmanio, nusilpus Akado imperijai, valdžią Elame susigąžino vietiniai Avano dinastijos valdovai.
Kirvio fragmentas
Aptiktas Ili-išmanio dedikuotas kirvio fragmentas. Ant jo įrašyta:
- Ili-išmanio įrašas. Luvras, Sb 14243.
Antspaudo įrašas
Lagaše aptiktas antspaudas, ant kurio įrašyta: „Ili-išmanis, Sūzų valdytojas (ensis)“ ( Ili-išmani ensi ŠuŠanki).
Petraičių apylinkė (Žagarė)
Petraičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žagarės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pabalių apylinkės ir Žiurių apylinkės.
Venesuelos vėliava
thumb|250px|[[Vaizdas:FIAV 100100.svg|20px Valstybinė vėliava, santykis: 2:3]] thumb|270px|Plevesuojanti Venesuelos vėliava
Venesuelos vėliava – oficialus Venesuelos valstybės simbolis. Vėliava panašaus dizaino į kitų buvusių Didžiosios Kolumbijos dalių – Kolumbijos ir Ekvadoro vėliavas.
Vėliava – horizontali trispalvė, kurią sudaro geltona, mėlyna ir raudona juostos. Geltona spalva simbolizuoja žemės derlingumą, mėlyna – drąsą, raudona – nepriklausomybę. Centrinėje dalyje puslankiu išdėstytos 8 baltos penkiakampės žvaigždės, vaizduojančios senąsias Venesuelos provincijas. Viršutiniame kairiajame kampe pavaizduotas Venesuelos herbas.
Istorija
Vėliavos dizaino autorius – Venesuelos revoliucionierius Fransiskas de Miranda. Ji pirmą kartą suplevėsavo 1806 m., o oficialiai patvirtinta 1811 m. Jos pagrindu sukurta Didžiosios Kolumbijos vėliava. Miranda idėją vėliavos spalvoms gavęs iš vokiečių rašytojo Gėtės.
FK Mladost Doboj Kakanj
Dobojaus–Kakanio „Mladost“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Dobojaus ir Kakanio.
Istorija
2012–2013 m. sezone rungtyniavo Antroje lygojeir tapo nugalėtojais.
2014–2015 m. sezone tapo Pirmos lygos nugalėtojais.
Debiutavo 2015–2016 m. Premijer liga, užėmė 10 vietą ir išliko aukščiausioje lygoje.
2016–2017 m. užėmė 8 vietą, kuri yra aukščiausias klubo pasiekimas. Taurės turnyre klubas pasiekė pusfinalį.
Maniagas
Maniagas  – miestas ir komuna Pordenonės provincijoje, Friulio–Venecijos Džulijos regione, Italijoje. Šiomis dienomis Maniagas žinomiausias dėl plieninių ašmenų gamybos, juos naudoja garsūs peilių, žirklių bei sekatorių gamintojai, šie dirbiniai eksportuojami į visą pasaulį. 1998 m. duris atvėrė Kalvystės ir stalo įrankių muziejus.
Maniage gyvena apie 11 500 žmonių (2020). Komunos globėjas – šv. Mauras Porečietis, jo diena švenčiama lapkričio 21 d.
Masės ir energijos sąryšis
thumb|Masė šalia [[Mesjė 87 juodosios skylės pakeičiama į labai daug energijos turinčią 5000 šviesmečių besitęsiančią reliatyvistinę čiurkšlę.]] Masės ir energijos sąryšis fizikoje – santykis tarp masės ir energijos ramybės sistemoje, kai abi reikšmės skiriasi tik konstanta ir mato vienetais. Šį principą nusako žymi fiziko Alberto Einšteino išvesta formulė: E = mc^2. Kai kūno greitis = 0, gaunama rimties energijos išraiška E0 = m0c2 (m0 – rimties masė (kg), c – šviesos greitis). Šie sąryšiai rodo, kad masė ir energija dinamiškai ekvivalentūs dydžiai, nes c2 yra konstanta. Izaoko Niutono mechanikoje nejudančio kūno kinetinė energija lygi nuliui, o potencinė energija priklauso nuo kūno padėties jėgų lauke, t. y., energijos nelemia vien masė. 300px|right|thumb|[[Berlynas|Berlyne (Vokietija) Einšteino 1905 metais publikuotos formulės E = mc2 garbei pastatyta 4 metrų aukščio skulptūra.]]
Vokiečių fizikas Albertas Einšteinas masės ir energijos saryšį suformulavo vienoje savo publikacijų žurnale Annalen der Physik 1905 m. lapkričio 21 d.
FC Ararat-Armenia Erewan
Jerevano „Ararat-Armenia“ – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.
Istorija
Klubas įkurtas 2017 m. vasarą kaip FC Avan Academy. Jo steigėju tapo Ruben Hayrapetyan.
Tų pačių metų gruodį klubą įsigijo armėnų kilmės Rusijos verslininkas Samvel Karapetyan. Jis pervadino klubą į Ararat-Moskva Yerevan.
2017–2018 m. sezone klubas žaidė Pirmoje futbolo lygoje. Joje užėmė trečią vietą ir buvo perkelti į elito divizioną.
2018 m. pasikeitė pavadinimą į Ararat-Armenia ir nuo 2018–2019 m. sezono žinomi šiuo pavadinimu. Debiutiniame sezone tapo čempionais.
2019–2020 m. Premjer lygoje apgynė čempionų titulą.
Stadionas
Klubas namų rungtynes žaidžia Jerevane, Jerevano futbolo akademijos stadione.
Eumajas
Eumajas (🇬🇷) – graikų mitologijos personažas, ištikimas Odisėjo tarnas.
Šliupščių apylinkė
Šliupščių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kruopių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pakalniškių apylinkės.
Stukai
Stukais vadinami kaimai:
Romaškių I tvenkinys (12050451)
Romaškių I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Domeikavos. Sudarytas užtvenkus Lapienės upelį (Neries intakas) 4,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,3 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 70,6 m. Krantai neaukšti. Rytinėje pakrantėje stūkso miškelis, į pietus – Agnopolio miškas. Vakarinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Priešsroviui iškart telkšo Romaškių II tvenkinys.
AB Dirbtinis pluoštas
Istorija
Įmonė įkurta 1965 m., pavadinta Spalio 50-mečio dirbtinio pluošto gamykla. Nuo 1965 m. gaminami acetatiniai siūlai.1981 m. dirbo 3200 darbininkų, produkcijos pagaminta už 70 mln. rublių, eksportas vyko į visas TSRS šalis ir Kubą. Po nepriklausomybės įmonę už investicinius čekius nusipirko Vladimiras Romanovas. 1992 m. įmonė pavadinta Dirbtinis pluoštas, tapo akcine bendrove. 1997 m. AB „Dirbtinis pluoštas“ apyvarta siekė 238,7 mln. litų (69,13 mln. Eur), pelnas - 7,5 mln. litų. 2001 m. pradėta bankroto byla, o 2010 m. likviduota. Bankrutuojančios įmonės įrangą perėmė UAB „Korelita“.2014 Pakeistas pavadinimas iš UAB "Korelita" į UAB "Dirbtinis pluoštas".
Technologija
UAB “Dirbtinis pluoštas” yra vienintelė įmonė Baltijos regione, gaminanti acetatinius siūlus. Acetatas – tai dirbtinis pluoštas, išgautas iš natūralaus polimero – medienos celiuliozės. Lietuvoje acetatinių siūlų gamyba pradėta 1965 metais.
Rinkodara
2015 m. gegužės 29 d. UAB „Dirbtinis pluoštas“ baigė įgyvendinti projektą pavadinimu "Verslo partnerių paieška ir eksporto plėtra”, iš dalies finansuotą Europos Sąjungos Regioninės plėtros fondo lėšomis pagal priemonę „Naujos galimybės“. Projekto įgyvendinimo metu įmonė sudalyvavo tarptautinėse parodose Latvijoje, JAV, Pietų Korėjoje ir Uzbekijoje.
Nuorodos
www.dp.lt/
Narimantas Romantaitis
Narimantas Romantaitis (dar Narimantas iš Kernavės) (apie 1258 m. Kernavėje – apie 1284 m.) – lietuvių kunigaikštis, minimas rusų metraščiuose.
Paul Dukas
Polis Diuka (, 1865 m. spalio 1 d., Paryžius – 1935 m. gegužės 17 d., ten pat) – Prancūzijos kompozitorius, kritikas ir muzikos dėstytojas.
Biografija
Polis Diuka gimė 1865 m. spalio 1 d. Paryžiuje. Jo motina buvo pianistė ir mirė gimdydama dukterį, kai Poliui buvo penkeri. Jo tėvas Žiulis ir vėliau vyresnis brolis Adrienas buvo bankininkai. P. Diuka išmoko groti pianinu šeimoje ir pradėjo kurti savas kompozicijas nuo keturiolikos. Būdamas šešiolikos pradėjo mokslus Paryžiaus konservatorijoje. Mokėsi harmonijos vadovaujant Teodorui Diubua ir pianino vadovaujant Žoržui Matijui. 1883 m. paruošė dvi orvertiūras pagal J. V. Gėtės „Gotfrydą fon Berlihingeną“ ir Šekspyro „Karalių Lyrą“. Tų pačių metų rudenį pradėjo studijuoti kompoziciją pas Ernestą Giro. Jis konservatorijoje bandė laimėti jauniesiems talentams skirtą „Romos prizą“, tačiau nesėkmingai. Nusivylęs P. Diuka metė konservatoriją ir atliko karinę tarnybą Ruane, jis buvo pasiryžęs tapti muzikos kritiku. 1891−1892 m. jis Paryžiuje pradėjo veikti ir kaip kritikas, ir kaip kompozitorius. 1892 m. įvyko pirmoji jo kūrinio premjera Paryžiuje − buvo atlikta uvertiūra „Polieuktas“. Po to jis išbandė jėgas operinėje kūryboje. 1896 m. Paryžiuje buvo atlikta jo „Simfonija C mažore“. Po to P. Diuka sukūrė savo garsiausią kūrinį, simfoninę poemą „Burtininko mokinys“ (L'apprenti sorcier) pagal J. V. Gėtės baladę. „Burtininko mokinys“ buvo atliktas 1897 m. gegužės 18 d. ir greitai priimtas į į užsienio šalių koncertų programas.
FC Chambly
Football Club Chambly Oise – Prancūzijos futbolo klubas iš Šambli komunos, Aukštutinės Prancūzijos regione.
Istorija
Klubas įkurtas 1989 m. Į futbolo metraščius patenka dėl to, kad 2017–2018 m. sezone. prasibrovė į taurės pusfinalį. (Tuo metu žaidė trečios pakopos pirmenybėse.)
Nacionalinė elektroninių žiniasklaidos priemonių taryba
(sutr. NEŽPT, latv. Nacionālā elektronisko plašsaziņas līdzekļu padome, NEPLP) – nepriklausoma Latvijos įstaiga, atstovaujanti viešąjį interesą ir reguliuojanti elektroninę žiniasklaidą. Lietuviškos LRTK atitikmuo Latvijoje.
2022 m. birželio 6 d. suteikė licenciją „Dožd“ transliacijai iš Latvijos. 2022 m. gruodžio 6 d. nusprendė ją nuo gruodžio 8 d. atšaukti.
Dobojus (Kakanis)
Dobojus – gyvenvietė centrinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, netoli Kakanio miesto.
Dėmesio, nemaišyti su Dobojaus miestu šalies šiaurinėje dalyje.
Gyventojai
Didžioji dalis gyventojų yra bosniai.
Baltazaras Stravinskis
Baltazaras Stravinskis (? – 1633) – LDK valstybinis veikėjas. Trakų tijūnas ir horodničius (1596), Mozyriaus seniūnas (1607–1620), Bresto (1624–1627) ir Smolensko kaštelionas (1627–1631), Minsko vaivada (nuo 1631). Ne kartą buvo renkamas pasiuntiniu į seimą.
Biografija
Lietuvos bajorų Stravinskių giminės atstovas, herbo „Sulima“ savininkas, Jono Stravinskio sūnus. Turėjo brolius Martyną, Kristupą ir Erazmą.
Šeima
Buvo vedęs du kartus: pirma santuoka buvo su Sofija Sapiegaite, Trakų žemės teisėjo Bogdano Sapiegos dukterį, o vėliau kunigaikštytę Sofiją Drucka-Gorskają. Vaikų neturėjo. Po Baltazaro Stravinskio mirties Sofija Drucka-Gorskaja ištekėjo už Vilniaus vaivados Kristupo Chodkevičiaus.
Pleikių apylinkė
Pleikių apylinkė (arba Plikių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1947 m. prijungta dalis Minkių apylinkės. 1949 m. buvo Kruopių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Pleikių apylinkė panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Pakalniškių apylinkės ir Vegerių apylinkės.
Lazdijų viešoji biblioteka
Lazdijų viešoji biblioteka – pagrindinė biblioteka Lazdijų rajono savivaldybėje, veikianti Lazdijuose, adresu Seinų g. 1, centrinėje miesto aikštėje.
Istorija
1937 m. įsteigta Lazdijų valstybinė viešoji biblioteka. Per karą kilus gaisrui sunaikinta (turėjo 3330 tomų), atgaivinta 1942 m. (687 tomų, 159 skaitytojai). 1950 m. ji pertvarkyta į rajoninę, 1977 m. – į centrinę biblioteką su 49 filialais. 1996 m. tapo savivaldybės biblioteka.
Filialai
2022 m. gegužę bibliotekoje buvo 21 padalinys:
Uždarytos bibliotekos:
Juodalksnis Gumbulis
left|150px
Juodalksnis Gumbulis – respublikinės reikšmės gamtos paveldo objektas, išskirtinis juodalksnis, augantis Švenčionių rajone, Januliškio kaime, Labanoro regioniniame parke. Medis auga netoli Januliškio girininkijos pastato, kelkraštyje šalia Peršokšnos upės tilto. Lankytinas objektas pažymėtas informacine lenta. Paskelbtas saugomu 2005 m.
Januliškio kaimo gyventojai jį praminė „Gumbuliu“. Pavadinimą gavo dėl savo storų gumbuotų šakų, kurios gausiai apaugusios samanomis.
Itonamai
Itonamai arba mačotai – indėnų tauta, gyvenanti Bolivijoje, Beni departamento rytuose (Iteneso provincijoje), Itonomaso upės baseine. Populiacija – apie 2900 žmonių. Itonamų kalba laikoma izoliuota, dabar iš esmės jau išnykusi, likę itonamai kalba ispaniškai. Pagal tikybą – krikščionys (daugiausia katalikai).
Iki ispanų užkariavimo kultūriškai buvo artimi mochams, nors neturėjo didelių gyvenviečių, o vadų valdžia buvo gana ribota. Minimi nuo 1704 m., kai į Mocho savaną pradėjo skverbtis jėzuitai. Netrukus po to buvo atversti į krikščionybę ir išskirstyti po jėzuitų misijas. 1767 m., kaip buvo panaikintos jėzuitų misijos, itonamų būta virš 4000.
Dabartiniai itonamai kultūriškai artimi ispanakalbiams boliviečiams. Verčiasi daugiausia kapline-lydimine žemdirbyste.
Tradicinė tikyba nunyko XX a. vid.
Alsių apylinkė (Žagarė)
Alsių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skaistgirio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Skaistgirio apylinkės.
Kaan Ayhan
Kaanas Aichanas (g. 1994 m. lapkričio 10 d.) – futbolininkas, Turkijos rinktinės saugas.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2013 m. Schalke 04. 2016 m. nuomos pagrindais buvo perleistas Eintracht Frankfurt.
2016–2020 m. rungtyniavo Fortuna Düsseldorf.
Vėliau persikėlė į Italiją. Nuo 2020 m. atstovavo Sassuolo. 2023 m. nuomos pagrindais rungtyniavo Galatasaray.
2023 m. vasarą žaidėją įsigijo Galatasaray SK.
Rinktinės
žaidė nuo 2016 m. Debiutavo rinktinėje 2016 m. rugpjūčio 31 d. draugiškose rungtynėse prieš Rusiją.
2022 m. birželio 14 d. rungtynėse pasižymėjo įvarčiu į Lietuvos rinktinės vartus. Turkija nugalėjo lietuvius rezultatu 1-0. Pirmą įvartį pelnė Kaan Ayhan, o Hakan Çalhanoğlu realizavo 11 metrų baudinį ir rezultatas tapo 2:0.
Danziger Luftpost
Danziger Luftpost GmbH – Laisvajame Dancigo mieste registruota aviakompanija, Vokietijos įmonės „Junkers Luftverkehr, GmbH“ ir jos kontroliuotos „Lloyd Ostflug GmbH“ dukterinė įmonė, veikusi 1921–1923 m. ir vykdžiusi pašto bei keleivių pervežimus tarp Vokietijos miestų, Dancigo, Baltijos šalių.
Įkūrimas ir veiklos pradžia
miniatiūra|[[Erhard Milch|Erhardas Milchas, jau su Liuftvafės maršalo uniforma]] Pagal po I Pasaulinio karo nugalėtojų Antantės šalių nustatytas taisykles, tik Dancige registruoti orlaiviai turėjo teisę skraidyti per Tautų Lygos administruojamą „Lenkijos koridorių“, skyrusį pagrindinę Vokietijos dalį nuo Rytprūsių. Siekdama išnaudoti šią galimybę, viena didžiausių Vokietijos orlaivių gamybos įmonių "Junkers Luftverkehr", 1921 m. vasario 26 d. per savo kontroliuotą "Lloyd Ostflug GmbH" įkūrė savo padalinį Dancige.
Iki 1923 m. įmonei vadovavo pirmasis generalinis direktorius ir vienas akcininkų Erhardas Milchas, atvykęs į Dancigą iš iširusios Karaliaučiaus policijos eskadrilės ir taip pradėjęs savo civilinę karjerą. Vėliau jis tapo Deutsche Lufthansa generaliniu direktoriumi bei Liuftvafės generalfeldmaršalu.
1922 m. vasarą kompanija, naudodama Junkers F.13 orlaivius, pradėjo tarptautinius keleivinius skrydžius į Karaliaučių ir Mėmelį. Tų pačių metų rugpjūčio mėn. šis maršrutas buvo pratęstas į Rygą ir Taliną. Šį maršrutą 1923 m. pradėjo aptarnauti dar viena Dancige registruota aviakompanija – Danziger Lloyd Luftdienst. Danziger Luftpost skrisdavo tik maršruto dalį iki Rygos, kur keleiviai persėsdavo į Junkers iš dalies valdomos Estijos aviakompanijos Aeronaut ir Latvijos aviakompanijos Latvijas gaisa satiksmes AS orlaivius, skrendančius į Taliną ir Helsinkį.
1923 m. spalio 22 d. Danziger Luftpost tapo viena iš šešių smulkių aviakompanijų, įkūrusių Ost-Europa Union – Hugo Junkerso inicijuotą vieną pirmų aviakompanijų aljansą.
Motininė kompanija "Junkers Luftverkehr GmbH" naudojo Danziger Luftpost taip pat kaip priedangos įmonę, per kurią maskavo orlaivių tiekimą Lenkijos oro linijų bendrovei "Polska Linja Lotnicza Aerolloyd" (PPL Aerolloyd), taip nuslepiant faktinę šios įmonės kontrolę.
Lietuvoje
miniatiūra|Danziger Luftpost Junkers F.13 "Danziger Luftpost" kartu su "Lloyd Luftdienst" ir "Danziger Luft-Reederei" buvo viena pirmųjų aviakompanijų, vykdžiusių tarptautinius keleivinius ir pašto pervežimus į Lietuvą. Reguliarūs keleiviniai reisai maršrutu Karaliaučius-Dancigas-Kaunas buvo pradėti 1921 m. pavasario sezoną ir tęsėsi iki 1923 m. 1921 m. rugpjūčio mėn. maršrutas buvo pratęstas iki Rygos. Susisiekimui buvo naudojami tuo metu vieni moderniausių orlaivių Junkers F.13.
Spalvinė schema
miniatiūra|Danziger Luftpost Junkers F.13 modelis "Danziger Luftpost" kaip ir "Lloyd Ostflug" orlaivių fiuzeliažas, sparnai ir uodega buvo dažomi sidabrine spalva su juodais kraštais. Kadangi tuometiniai varikliai taškėsi tepalu, orlaivio kapotas ir apačia buvo dažomi juodai. Ant krypties vairo ir skersai sparnų buvo vaizduojama Dancigo emblema: du balti kryžiai raudoname fone.
Veiklos pabaiga
Auganti konkurencija Vokietijos aviacijos sektoriuje paskatino "Lloyd Ostflug" akcininkų nesutarimus. 1922 m. kovo mėn. dėl skirtingų akcininkų interesų "Lloyd Ostflug" buvo padalintas. Atitinkamai buvo padalintos ir Dancige įsikūrusios "Junkers" bei "Lloyd Ostflug" kontroliuotos įmonės. "Lloyd" įkūrė savo aviakompaniją ir jos padalinį Dancige – "Danziger Lloyd Luftdienst". Kurį laiką šios įmonės dalyvavo Junkerso kontroliuotame aviakompanijų aljanse 'Lloyd-Junkers Luftverkehr", tačiau jau 1923 m. balandžio mėn., iš jo pasitraukus "Lloyd", "Junkers" pertvarkė savo valdytas įmones: "Danziger Luftpost" vykdyti keleivių pervežimai į Lenkiją palaipsniui buvo perduoti 1922 m. rugsėjo mėn. įkurtai įmonei 'PLL Aerolloyd", į Baltijos šalis ir SSRS – Deruluft. Pati įmonė iki savo likvidavimo 1927 m. užsiėmė antžeminio aptarnavimo ir bilietų pardavimo veikla.
Orlaivių parkas
miniatiūra|Rumpler C.I
Danziger Luftpost orlaiviai buvo registruoti Dancigo numeriais nuo Dz 20 iki Dz 40.
Iš Danziger Luftpost GmbH valdytų Junkers F.13, visi, išskyrus du, buvo registruoti Dancige. Nors įmonės pavadinime buvo žodžiai „oro paštas“, tačiau tik du Danziger Luftpost GmbH orlaiviai buvo naudojami vien pašto pervežimui. Dvi mašinos buvo perduotos „Junkers Russia“, keturios – „Junkers Luftverkehr“, viena – „Bayerischer Luft-Lloyd“, dar viena – parduota į Kolumbiją. Per "Danziger Luftpost" įmonę Junkers perdavė du Junkers F.13 orlaivius pirmajai Latvijos aviakompanijai "Latvijas gaisma satiksmes AS"
H. Junkersas taip pat naudojo "Danziger Luftpost GmbH" kaip vieną priemonių apeiti Antantės įvestus apribojimus Vokietijos aviacijos pramonei: manoma, kad tokiu būdu registruojant orlaivius Dancige ir kartais klastojant gamybos numerius, buvo pagaminti ir perduoti naudoti 26 Junkers F.13.
Vėzelis
Vėzelis  – miestas Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, į šiaurės vakarus nuo Eseno, prie Reino ir Lipės santakos. Rajono centras. Vystoma elektrotechnikos, mašinų gamybos, laivų statybos, keramikos, stiklo, maisto pramonė. Yra katedra, XVIII a. citadelė, 320,8 m aukščio antena.
Istorija
Vėzelis rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 750 m. Miesto teisės suteiktos 1241 m. Vėzelis 1407–1669 m. priklausė Hanzai. Per antrąjį pasaulinį karą (1945 m.) miestas buvo beveik visiškai sugriautas. Atstatytas 1960 m. Iki XX a. pab. miesto apylinkėse kastos akmens anglys, kalio druska.
Šventupis (Dubysa)
Šventupis – upelis Lietuvoje. Raseinių rajone; Dubysos dešinysis intakas. Prasideda Pušytės miške prie Keryvų kaimo. Vinguriuoja į rytus, nuo vidurupio teka labai giliu ir miškingu slėniu. Įteka į Dubysą 40,5 km nuo jos žiočių, Pašventupyje, priešais Ugionius.
Intakas – Lokupis (dešinysis). Suteka daug mažų upeliūkščių ir šaltinių.
Žemupys patenka į Dubysos regioninį parką. Prie Šventupio įsikūrę Keryvai, Šilininkai, Kejėnai, Raitininkai, Pašventupys, stūkso Kejėnų piliakalnis ir pilkapiai.
Upelio pavadinimas reiškia šventa upė.
2020 m. Lietuvos Seimo rinkimai
2020 m. Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai – 2020 m. spalio 11 ir 25 d. vykę aštuntieji eiliniai Lietuvos Respublikos Seimo rinkimai, kurių metu 2020–2024 m. kadencijai išrinktas 141 Seimo narys.
Rinkimų sistema
Lietuvos Respublikos Seimas yra renkamas naudojant mišriąją rinkimų sistemą: 70 narių renkami proporcinio atstovavimo sistema pagal partijų sąrašus, kurie surenka mažiausiai 5 proc. atiduotų balsų (koalicijoms taikomas 7 proc. barjeras), likę 71 Seimo nariai – daugumos atstovavimo sistema (vienmandatėse apygardose) dviem turais. Pirmajame ture kandidatas išrenkamas, jei surenka daugiau nei pusę balsų. Jei rinkimuose dalyvauja mažiau nei 40 proc. rinkėjų, kandidatas turi surinkti bent 20 proc. visų rinkėjų balsų. Jei pirmame ture nei vienas kandidatas nesurenka reikiamo kiekio balsų, antrame ture rinkėjai renkasi iš dviejų, daugiausia balsų pirmajame ture surinkusių kandidatų.
Lankaičių apylinkė
Lankaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
2020 m. Lietuvos Seimo rinkimai
Rinkimų sistema
Seimo nariais gali būti renkami Lietuvos Respublikos piliečiai, kurie nesusiję priesaika ar pasižadėjimu užsienio valstybei ir rinkimų dieną yra ne jaunesni kaip 25 metų bei nuolat gyvena Lietuvoje. Jais negali būti renkami asmenys, nebaigę atlikti bausmės pagal teismo paskirtą nuosprendį, taip pat asmenys, teismo pripažinti neveiksniais.
Lankaičių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skaistgirio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Skaistgirio apylinkės.
2020 m. Lietuvos Seimo rinkimai
Prieš rinkimus
2016 m. parlamento rinkimuose pergalę pasiekė ir didžiausia parlamentine partija tapo Sauliaus Skvernelio vedama Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga. Iki tol teturėjusi vieną vietą parlamente, partija rinkimuose gavo 54 mandatus. Daugiamandatę laimėję Tėvynės sąjunga–Lietuvos krikščionys demokratai liko antri ir pelnė 31 vietą (2 vietomis mažiau).
Aiškiomis pralaimėtojomis tapo Vyriausybėje dirbusios partijos – Lietuvos socialdemokratų partija, kuri laimėjo 17 vietų (mažiau 21 vieta) ir Darbo partija su 2 vietomis.
Lietuvos socialdemokratų partija iš pradžių įėjo į Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga sudarytą valdančiąją koaliciją, tačiau 2017 m. rugsėjį, kai partijos vadovu tapo Gintautas Paluckas, partija nusprendė iš koalicijos pasitraukti. Vienuolika partijos Seimo narių, tarp jų ir du buvę Ministrai Pirmininkai Gediminas Kirkilas ir Algirdas Butkevičius, nusprendė ir toliau palaikyti Vyriausybę. Lietuvos socialdemokratų partija frakcija Seime skilo, o iš jos pasitraukę parlamentarai 2018 m. kovo mėn. įkūrė Lietuvos socialdemokratų darbo partiją. Vyriausybė, turėdama nepakankamą paramą parlamente, 2018 m. pasirašė bendradarbiavimo susitarimą su partija „Tvarka ir teisingumas“. Po 2019 m. Prezidento rinkimų prie koalcijos prisijungė ir Lietuvos lenkų rinkimų akcija – Krikščioniškų šeimų sąjunga. Tais pačiais metais partija „Tvarka ir teisingumas“ subyrėjo ir buvo pašalinta iš koalicijos.
Po keletos mėnesių Ramūnas Karbauskis ir Naglis Puteikis įregistravo įstatymo projektą dėl Seimo rinkimų barjero partijoms sumažinimo nuo 5 iki 3%, o koalicijoms – nuo 7 iki 5%. Seimas jį priemė, tačiau Prezidentas šį projektą vetavo. Veto atmesti nepavyko, įstatymas neįsigaliojo.
Prieš pat rinkimus vienmandačių ribos buvo perbraižytos: kaimo vietovėse jos buvo išplėstos, Vilniuje viena jų pridėta, o Kaune panaikinta, įsteigta pasaulio lietuvių apygarda.
Partijos
Daugiamandatėje apygardoje savo kandidatų sąrašus iškėlė 17 partijų, kurioms atsitiktine tvarka rinkimų biuletenyje priskirtas toks eiliškumas:
Pirmumo balsai
Daugiausia pirmumo balsų surinkę kandidatai:
Po rinkimų
Kadangi jokia partija nelaimėjo konstitucinės daugumos (71), teko formuoti koaliciją. Antrojo rinkimų turo naktį, suskaičiavus daugumą balsų, buvo paskelbta apie galimą centro-dešinės koaliciją tarp Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų, Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio ir Laisvės partijos. Politinės jėgos įsipareigojo pradėti derybas, kurios truko dvi savaites ir baigėsi sėkmingai – partijos lapkričio 9 d. pasirašė koalicinę sutartį, kurioje Ingrida Šimonytė įvardyta kaip kandidatė į Ministrės Pirmininkės poziciją, o Seimui vadovauti patikėta Viktorijai Čmilytei–Nielsen.
2020–2024 m. Seimas darbą pradėjo lapkričio 13 d. Pirmajame posėdyje slaptu balsavimu Viktorija Čmilytė Nielsen tapo Seimo Pirmininke, už ją balsavo 106 parlamentarai.
Šimonytės kandidatūrai Seimas pritarė lapkričio 24 d., o lapkričio 18 d. pristatytą kabineto sudėtį Prezidentas Gitanas Nausėda, su pakeitimais patvirtino gruodžio 7 d. Įgaliojimus veikti Vyriausybė gavo gruodžio 11 d.
Stukai (Kupiškis)
Stukai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Puožo.
SK 48
thumb|220px|SK 48 kaukolė
SK 48 – pirmykščio hominino kaukolė, aptikta Svartkranse, Pietų Afrikos Respublikoje. Ši kaukolė priskiriama Paranthropus robustus rūšiai, jos amžius siekia 1,8–1,5 mln. metų (kitais duomenimis, 2–1,5 mln. metų).
Kaukolę aptiko vietinis darbininkas Fourie. Oloje, naudojant dinamitą, buvo išgaunamas kalcitas ir kaukolė atsidūrė nuolaužų krūvoje (dėl to kiek nukentėjo). Tai viena geriausiai išsilaikiusių Paranthropus robustus rūšies kaukolių. Išlikusi didelė kaukolės dalis, tačiau trūksta apatinio žandikaulio, neišlikusi ir didžiuma smegeninės. Be to, ši kaukolė nebuvo žymiai deformuota, vykstant fosilizacijos procesui. Išlikę šie dantys: dešinysis iltinis, pirmasis kaplis, taip pat visi trys krūminiai dantys (kairieji). Būtent iš to sprendžiama, jog individas, kuriam ši kaukolė priklausė, mirė suaugęs.
Būdingas plokščias veidas, palyginus su smegenine, veidas didelis; esama susiaurėjimo už akiduobių. Taip pat būdingi masyvūs dantys (kapliai ir krūminiai), išsišovę skruostikauliai. Šie požymiai rodo individo prisitaikymą daug kramtyti: didesnis dantų kramtomojo paviršiaus plotas, dėl skruostikaulių padėties būta daugiau vietos dideliems kramtymo raumenims.
Pirmasis šią fosiliją apibūdino Robert Broom, dirbęs Transvalio muziejuje. Kadangi kaukolei būdinga labai maža sagitalinė ketera, R. Broom manė, jog kaukolė priklausė moteriškosios lyties individui. Vis dėlto dabar laikoma, kad kaukolė priklausė vyriškosios lyties Paranthropus robustus rūšies atstovui.
John T. Koch
Džonas T. Kokas – amerikiečių akademikas, istorikas ir kalbininkas, dirbantis keltologijos srityje, ypač telkiantis dėmesį į priešistorę ir ankstyvuosius viduramžius. Jis yra penkių tomų leidinio „Keltų kultūra: istorijos enciklopedija“ („Celtic Culture: A Historical Encyclopedia“, 2006, ABC Clio) redaktorius. Bene labiausiai žinomas kaip pagrindinis keltų Vakarų hipotezės šalininkas.
Biografija
Dž. T. Kokas yra Harvardo universiteto absolventas, šiame universitete keltų kalbų ir literatūros srityje atitinkamai 1983 ir 1985 m. jam buvo suteikti magistro ir daktaro laipsniai. Taip pat jis studijavo Oksfordo universiteto Jėzaus koledže ir Velso universitete Aberistvite. Dėstė keltologiją Harvardo universitete ir Bostono koledže.
Dž. T. Kokas publikavo daugybę straipsnių apie ankstyvąsias airių ir valų kalbas, ankstyvąją šių tautų literatūrą ir istoriją. Jo darbams priklauso „Keltų herojinis amžius“ (pirmą kartą išleista 1994 m., 4-as leidimas 2003 m.), bendraautoris Dž. Keris; „Aneirino Gododinas“ (1997), ankstyvosios valų poemos „Gododinas“ vertimas ir aptarimas; knygose ir žurnaluose išspausdinta daug straipsnių, parašyta darbų apie senosios valų kalbos gramatiką ir knyga apie britų poetą Taliesiną.
2007 m. Dž. T. Kokas Velso universitete gavo asmeninę katedrą.
Valų ir keltų pažangiųjų tyrimų centre prie Velso universiteto Dž. T. Kokas (kaip mokslo darbuotojas ir projekto vadovas) prižiūrėjo Senosios Britanijos ir atlantinės zonos projektą (apimantį Airiją, Armoriką ir Pirėnų pusiasalį). 2008 m. Dž. T. Kokas Aberistvito universitete skaitė paskaitą „Keltoi vadinami žmonės, Lateno stilius ir keltų kalbos: trejopi keltai geografijos atžvilgiu“. 2009 m. Dž. T. Kokas publikavo straipsnį, kuris vėliau tais pačiais metais išsivystė į knygą „Tarteziečių kalba: pietvakarių keltų kalba istorijos aušroje“, šioje knygoje nuodugniai aprašoma, kad tarteziečių kalba gali būti seniausia tiesiogiai paliudyta keltų kalba, apie 825 m. pr. m. e. užrašyta iš finikiečių rašto kilusiu tarteziečių raštu. Po to, 2011 m., pasirodė „Tarteziečių kalba II: preliminarūs istorinės fonologijos duomenys“, ši knyga skirta Mesas do Castelinho įrašams.
Mokslinės idėjos
Dž. T. Kokas yra pagrindinis keltų Vakarų hipotezės šalininkas, pasak šios hipotezės, keltų kalbos, kaip indoeuropiečių kalbų atšaka, susidarė ne Rytų Europoje, iš kur paplito į vakarus, o, labiau tikėtina, Iberijoje (dabartinėse Ispanijoje ir Portugalijoje) tarp keltiberų ir gretimų tautų kaip praindoeuropiečių ir senųjų neindoeuropietiškų senosios Ispanijos kalbų, susijusių su baskų kalba, derinys, patyręs tam tikrą finikiečių kalbos įtaką. Iš ten (laikantis šio scenarijaus) keltų kalbos paplito į rytų teritorijas, kurios vėliau tapo Galija (dabartinė Prancūzija, Vokietija ir gretimos sritys), ir šiose teritorijose ankstyvosios italikų ir germanų kalbų formos vystėsi atskilusios nuo indoeuropiečių prokalbės. Ši mokslinė idėja, pateikta Dž. T. Koko ir B. Kanlifo trijų tomų serijoje „Keltų kalbos iš Vakarų“ (2012–2016), yra ginčytina.
Krupa prie Vrbaso
Gyventojai
1257 gyventojai, pagal 2013 m. surašymą. http://www2.rzs.rs.ba/static/uploads/bilteni/popis/PreliminarniRezultati_Popis2013-drugo_izdanje_sa_kartama_Final.pdf Didžioji dalis gyventojų yra serbai.
Naktibalda
"Naktibalda" - 1973 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas šeimai. Filmo trukmė - 63 min.
Les Herbiers VF
Istorija
Klubas įkurtas 1919 m. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose.
Į futbolo metraščius patenka dėl to, kad iškopė į taurės finalą 2017–2018 m. sezone.
2017–2018 m. sezone rungyniavo trečioje pakopoje, liko penkioliktoje vietoje ir iškrito į ketvirtą pakopą.
Miolnliukė
Miolnliukė – pietvakarių Švedijos miestas, yra faktiškas Geteborgo priemiestis.
thumb|250px|left|Vendelsbergo liaudies universitetas Miolnliukėje
ULEB Europos taurės 2009–2010 m. sezonas
2009–2010 metų ULEB Europos taurės sezonas – septintasis antrojo pagal stiprumą Europos krepšinio turnyro sezonas.
Ketvirtfinaliai
Ketvirtfinalių etapas prasidėjo 2010 kovo 23 dieną, o baigėsi kovo 31 d.
Finalai
Finalų etapas prasidėjo 2010 balandžio 17 dieną, o baigėsi balandžio 18 d.
RMS (reikšmės)
Santrumpa RMS reiškia:
Chrysovalantis Kozoronis
Chrizovalantis Kozoronis (Χρυσοβαλάντης Κοζορώνης; g. 1992 m. rugpjūčio 3 d.) – Graikijos futbolininkas, saugas. Atstovavo „Panevėžio“ futbolo klubui.
Karjera
Žaidė gimtojoje Graikijoje, buvo išvykęs ir rungtyniavo Škotijos bei Rumunijos klubuose.
FK Panevėžys
2020 m. rugpjūtį pranešta, kad žaidėjas tapo FK Panevėžys nariu. Debiutavo 2020 m. rugpjūčio 21 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris, kurias panevėžiečiai pralaimėjo rezultatu 0-1. Pasirodė aikštėje 83 min. po keitimo ir žaidė iki rungtynių pabaigos. Pasižymėjo įvarčiu 2020 m. rugsėjo 27 d. į FK Žalgiris vartus. 2020 m. A lyga pirmenybėse sužaidė penkerias rungtynes ir pasižymėjo vienu įvarčiu.
LFF taurės 2021 m. turnyre aštuntfinalio rungtynėse prieš Kauno Žalgirį, kurios įvyko 2021 m. birželio 16 d., įmušė baudinį baudinių serijoje ir svarbiai prisidėjo, kad FK Panevėžys patektų į kitą etapą.
2021 m. gruodžio mėn. buvo pratęsta sutartis ir 2022 m. sezonui.
2022 m. dalį sezono praleido dėl traumos. A lygoje sužaidė septynerias rungtynes.
2022 m. rugpjūčio 3 d. pranešta, kad abipusiu susitarimu nutraukta sutartis.
Vėlesnė karjera
Karjerą tęsė Anagennisi Karditsas, rungtyniavo Graikijos antroje Superlygoje.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Spilimbergas
Spilimbergas (, arba Spilinberc, ) – komuna Pordenonės provincijoje, Friulio–Venecijos Džulijos regione, šiaurės Italijoje, dešiniajame Taljamento krante. Miestelis įžymus dėl 1922 m. įkurtos Friulio mozaikos mokyklos, kurioje mokosi studentai iš viso pasaulio.
Spilimbergo istorija prasideda maždaug XI a., kai iš Karintijos atvyko ir čia apsigyveno grafai Špengenbergai, jie buvo Akvilėjos vyskupo vasalai. Miestelio pavadinimas kilęs nuo castrum de Spengenberg 'Špengenbergo pilis'. Tačiau archeologiniai radiniai rodo, kad šioje vietovėje gyventa jau Romos laikais.
Spilimberge gyvena 11 961 žmogus (2020 m. gruodžio 31 d. duomenys). Komunos globėjas – šv. Rokas, jo diena švenčiama rugpjūčio 16–ąją.
Tivoli Gardens FC
Tivoli Gardens Football Club, o trumpiau vadinamas Tivoli Gardens – profesionalus Jamaikos futbolo klubas, įsikūręs Kingstone.
Istorija
Klubas įkurtas 1970 m.; žinoma, kad nuo 1982–1983 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
2022–2023 m. sezone po 26 turų ekipa buvo vienuoliktoje vietoje ir nepateko į finalinį etapą.
Gimbūčių apylinkė
Gimbūčių apylinkė (arba Gimbučių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Skaistgirio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Skaistgirio apylinkės.
Stukai (Švenčionys)
Stukai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Svirkų.
Utnapištis
Utnapištis, Utnapištimas – babiloniečių Gilgamešo epo veikėjas, išgyvenęs tvaną ir po jo drauge su žmona dievų apdovanotas nemirtingumu. Utnapiščio vardas, manoma, reiškia „tasai, kuris atrado gyvenimą“. Atitikmuo šumerų mitologijoje – Ziusudra. Be to, kaip teigiama, esama nemažai panašumų ir su Nojumi bei Pradžios knygos pasakojimu apie tvaną.
Pasak Gilgamešo epo, Gilgamešas, ieškodamas nemirtingumo, iškeliauja pas Utnapištį, nes šį dievai po tvano buvo apdovanoję amžinuoju gyvenimu. Tolesniame epo tekste pasakojama apie Utnapiščio gyvenimą. Teigiama, kad iš pradžių Utnapištis gyvenęs Šurupako mieste. Apie artėjantį tvaną jam pranešęs dievas Enkis, kuris nurodęs kaip pasistatyti laivą. Šiuo laivu išsigelbėjusi Utnapiščio šeima drauge su amatininkais, įvairiais gyvūnais. Laive gabenti ir brangieji metalai.
Laivas septynias dienas plaukęs genamas audrų, kol galiausiai atsidūręs prie Nimušo kalno (siejamas su Džudžio kalnu pietryčių Turkijoje). Praėjus dar septynioms dienoms buvę pasiųsti trys paukščiai – balandis, kregždė ir varnas. Šis radęs kur nusileisti ir nesugrįžęs. Iš to nuspręsta, kad vandenys jau traukiasi. Tuomet Utnapištis ir kiti išgyvenusieji tvaną palikę laivą ir aukoję aukas. Enlilis už tai, kad Utnapištis išgelbėjęs nuo pražūties tiek žmones, tiek gyvūnus, dievų vardu apdovanojęs Utnapištį nemirtingumu. Pasakojimo pabaigoje teigiama: „Iki šiol Utnapištis tebuvo žmogus, tačiau nuo dabar Utnapištis ir jo žmona tebūna kaip mes, dievai.“
Gilgamešui paprašius atskleisti nemirtingumo paslaptį, Utnapištis nurodo jam nemiegoti, „užkariauti miegą“, tačiau Gilgamešui nepavyksta. Tai reiškia, kad jis negalįs būti nemirtingas. Visgi Utnapištis papasakoja apie augalą, pasižymintį atjauninamosiomis savybėmis. Nors Gilgamešas augalą randa, jį pačiumpa ir suėda gyvatė.
Seredžiaus piliakalniai
Seredžiaus piliakalniai yra du:
Altarija (Vilnius)
Altarija – buvusi vietovė Vilniaus miesto savivaldybėje, kalnai prie Vilnelės žiočių jos dešiniajame krante, priešais Jaunimo sodą. Šiame mikrorajone yra Kalnų parkas.
Joaquim Torra
Žoakimas (Kimas) Tora i Pla (Joaquim Torra i Pla; g. 1962 m. gruodžio 28 d.) – Ispanijos teisininkas, politikas, nuo 2018 m. Katalonijos vyriausybės prezidentas.
Biografija
Žoakimas gimė vidurinės klasės šeimoje. Jo tėvas buvo inžinierius Santa Kolomos de Farnerso miestelyje. Žoakimas studijavo Barselonos jėzuitų mokykloje. Dalyvavo 1983 m. savivaldybių rinkimuose. 1985 m. baigė Barselonos universiteto teisės fakultetą. 1983–1987 m. tarnavo kariuomenėje. 1987–2007 m. dirbo Šveicarijos draudimo kompanijoje „Winterthur Group“. 2008 m. jis įkūrė leidyklą „A Contra Vent Editor“, kurioje užsiėmė literatūrine veikla.
2011 m. jis buvo išrinktas į Katalonijos nacionalinę asamblėją ir tapo Katalonijos kultūros organizacijos viceprezidentu. Per 2017 m. gruodžio mėn. vykusius Katalonijos parlamento rinkimus Žoakimas užėmė 11 vietą iš Barselonos koalicijos „Together for Catalonia“ sąrašo. 2018 m. gegužės mėn., po Karleso Pučdemono atleidimo, buvo pasiūlyta Toros kandidatūra. 2018 m. gegužės 12 d., 66 deputatai balsavo už, 65 – prieš, dar 4 susilaikė. 2018 m. gegužės 14 d. Kimas Tora buvo išrinktas Katalonijos vyriausybės vadovu.
Vainežerio senosios kapinės
left|150px
Vainežerio senosios kapinės (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas –, senas vertybių registro kodas – L1355) – neveikiančios kapinės pietinėje Lazdijų rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Vainežeryje (Kapčiamiesčio seniūnija), 0,95 km į šiaurės rytus nuo Justinavo ir Šventaduonės gatvių kryžkelės, Veisiejų regioniniame parke.
Kapinės
Įrengtos kaimo šiaurės rytiniame pakraštyje, aukštumos pietinėje papėdėje, 90 m į rytus nuo Ančios ežero. Teritorija stačiakampio plano, pailga rytų – vakarų kryptimi, 29 x 18 m dydžio, dirvonuoja. Paviršius lygus, nežymiai žemėja į pietryčių pusę. Pietinėje dalyje pastatytas medinis, kryžiaus su dvišlaičiu stogeliu pavidalo, kapinių anotacinis ženklas, prie kurio pritvirtinta stačiakampė lentelė su užrašu: „VAINEŽERIO KAIMO / SENOSIOS / KAPINĖS“. Aplinkui kapines plyti dirvonuojantis laukas. Į rytus nuo kapinių stovi vienkieminė sodyba.
Teritorijos plotas – 0,0782 ha.
Istorija
Kapinės įrengtos XVI a., veikė iki XIX a. pr. Atsitiktiniams pavieniams laidojimams naudotos iki XX a. pr. Jose palaidoti Justinavo dvaro valstiečiai, daugiausia maro ir kitų masinių užkrečiamųjų ligų aukos.
2003 m. registruotos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (kodas L1355), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.
Viliočių apylinkė
Viliočių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Minangkabau
Minangkabau – Indonezijos tauta, žinoma dar kaip minangai, gyvenanti Minangkabau kalnuose, Vakarų Sumatroje. Laikoma, kad minangkabau yra darbštūs ir diplomatiški. Tai didžiausia matrilinijinė visuomenė, kur turtą iš motinos paveldi dukra, pasaulyje. Vyrų sfera yra politika ir religija, nors moterys ir čia turi svarbų vaidmenį. Ši tradicija vadinama Lareh Bodi Caniago, Malaizijoje vadinama adat perpatih. Dabar Vakarų Sumatyroje gyvena 4,2 mln. minangkabau.
Vilendorfas
Vilendorfas arba Vachau Vilendorfas  – kaimas Austrijoje, Žemutinės Austrijos žemėje, Dunojaus slėnyje, ~20 km nuo Kremso.
Šalia yra rastos 7 paleolitinės stovyklos. Vienos iš jų (II stovyklos) kultūriniai sluoksniai apima laikotarpius nuo Orinjako iki Pavlovo kultūrų. 1908 m. šioje vietoje rasta ~25 000 metų senumo klintinė moters figūrėlė, vadinama „Vilendorfo Venera“.
thumb|left|180px|Vilendorfo Venera
Doğukan Sinik
Dochukanas Sinikas (g. 1999 m. sausio 21 d.) – futbolininkas, Turkijos rinktinės ir Antalyaspor saugas.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo 2016 m. Antalyaspor. 2017–2018 m. sezone buvo išnuomotas Antalya Kemerspor.
Rinktinės
žaidė nuo 2022 m.
2022 m. birželio 7 d. rungtynėse LFF stadione (Vilniuje) pasižymėjo dviem įvarčiais į Lietuvos rinktinės vartus. Pirmą įvartį pelnė antrą rungtynių minutę ir išvedė turkus į priekį 1:0. Keturioliktą minutę dar kartą pasiuntė kamuolį į vartus. Rezultatas tapo 2:0. Turkai išnaudojo progas ir rungtynės baigėsi triuškinančia pergale 6-0.
Dalyvavimas čempionatuose
<...>
Bialostočekas (Balstogė)
Bialostočekas – buvusi gyvenvietė, dabar šiaurinė Balstogės miesto dalis.
Istorija
Seniau atskira gyvenvietė, 1919 m. birželio 28 d. prijungta prie Balstogės miesto. XX a. tarpukariu buvo Bialostočeko valsčiaus centras.
NK Metalleghe-BSI
Metalleghe-BSI – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Jaicės.
Istorija
Klubas įkurtas 2009 m. Iš žemesniųjų divizionų iškilo iki aukščiausios lygos, kurioje debiutavo 2016 m.
Elito divizione įsitvirtinti nepavyko ir klubas iškrito į žemesnį divizioną.
Saveikių apylinkė
Saveikių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gruzdžių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Žagarės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šelvenų apylinkės.
Ežerėliai (Vilnius)
Ežerėliai – buvęs kaimas ir vasarvietė Vilniaus miesto savivaldybės šiaurės rytuose, prie Nemenčinės plento.
Istorija
1931 m. Mickūnų valsčiaus Jeziorkų (Ežerėlių) užusienyje gyveno 2 gyventojai.