cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krainos karsto regionas
Krainos karsto regionas  – Slovėnijos statistinis regionas, esantis šalies pietvakariuose. Regione yra Postoinos urvas bei telkšo Cerknicos ežeras. Vienas mažiausių Slovėnijos regionų, kuris taip pat yra rečiausiai apgyvendintas. Plotas – 1456 km². Sudarytas iš Bloko, Cerknicos, Ilirska Bistricos, Loška Dolinos, Pivkos ir Postonos savivaldybių.
World of Warcraft
World of Warcraft (sutrumpintai – WoW) – 2004 m. JAV kompanijos „Blizzard Entertainment“ išleistas daugelio žaidėjų interneto žaidimas vaidmenimis (MMORPG). Tai ketvirtasis „Warcraft“ serijos žaidimas, tačiau, kitaip nei ankstesni, žaidžiamas internetu. Žaidimo veiksmas vyksta žaidimo pasaulyje Azeroth, apytiksliai ketveri metai po susiklosčiusių įvykių ankstesnėje serijos dalyje „Warcraft III: The Frozen Throne“. Apie žaidimo kūrimą pranešta 2001 m. rugsėjo 2 d. Rinkoje jis pasirodė 2004 m. lapkričio 23 d., minint 10-ąsias „Warcraft“ franšizės metines.
Pirmasis šio žaidimo papildymas − „The Burning Crusade“ pasirodė 2007 m. sausio 16 d. Antrasis − „Wrath of the Lich King“ buvo išleistas 2008 m. lapkričio 13 d., trečiasis − „Cataclysm“ pasirodė 2010 m. gruodžio 7 d. Ketvirtasis – „Mists of Pandaria“ išėjo 2012 m. rugsėjo 25 d. Penktasis – „Warlords of Draenor“ – 2014 m. lapkričio 13 d. Šeštasis – „Legion“ – 2016 m. rugpjūčio 30 d. Septintasis – „Battle for Azeroth“ – 2018 m. rugpjūčio 14 d.
2010 m. spalį turėjęs per 12 mln. žaidėjų, o „Blizzard“ galutinės ataskaitos duomenimis 2015 m. spalio mėn. – apie 5,5 mln. prenumeratorių, „World of Warcraft“ išlieka populiariausiu MMORPG žaidimu pasaulyje. Be to, žaidimui priklauso paties populiariausio MMORPG žaidimo pagal prenumeratorių skaičių Gineso pasaulio rekordas. 2014 m. sausio mėn. „Blizzard“ pranešė, kad per visą žaidimo gyvavimo laikotarpį buvo sukurta daugiau kaip 100 mln. žaidimo paskyrų. Tai vienas komerciškai sėkmingiausių žaidimų industrijos istorijoje, atnešęs daugiau kaip 9 mlrd. pajamų.
Apžvalga
Žaidime iš esmės galima daryti bet ką, tačiau nežinant kuo užsiimti iš žaidimo valdomų veikėjų galima priimti užduotis – ką nors surasti, ko nors pririnkti, užmušti sutartą skaičių kokių nors priešų, ką nors apginti ir pan. Atlikdamas šias užduotis žaidėjas pakyla į aukštesnį lygį. Nors kai kurios klasės atrodo mažiau agresyvios, visgi dauguma užduočių yra ką nors nukauti. Žaidėjas gali pasirinkti pasaulį, kur dalyviai gali bet kada atakuoti vieni kitus arba rinktis tokį, kuriame galimos tik dvikovos, būtinai abiem pusėms iš anksto sutinkant. Žuvęs žaidėjas virsta šmėkla, kuri iškart atsiduria kapinėse ir norėdama prisikelti turi atvykti į mirties vietą (susirasti savo kūną).
200px|thumb|left|Human Warrior (žmogus – karys) Skirtingai nuo ankstesnių žaidimų „Warcraft“ serijoje, „World Of Warcraft“ nėra žaidimas strategija, o daugelio žaidėjų RPG.
Taisyklių raida ir „WOW classic“
Žaidimo taisyklės ilgainiui paprastėjo. Pavyzdžiui, „klasikiniame“ žaidimo variante medžiotojas, norėdamas prisijaukinti kovoje padedantį gyvūna, pirmiausia turi pasiekti reikiamą sugebėjimų lygmenį (10), paskui rasti mokytoją, baigti jaukinimo kursus. Tada jau galima ieškoti laukinio žvėries, jaukinti (kas ne visada pavyksta). Prijaukintą gyvūną reikia maitinti, antraip jis ir vėl pabėga. Pašarą tenka pirkti ar medžioti. Tuo tarpu vėlesniuose variantuose medžiotojas iškart pradeda žaidimą su savo augintiniu, nereikalaujančiu nei sugebėjimų, nei priežiūros.
Dalis žaidėjų protestavo prieš supaprastinimą, teigdami jog sudėtingos taisyklės leidžia labiau įsigyventi į virtualų pasaulį, o supaprastinimų žadama spartesnė žaidimo eiga nereikalinga. Reaguodama į tai, firma nuo 2019 metų siūlo ir klasikinį žaidimo variantą („WOW classic“), kuriame galioja ankstesnės, sudėtingos taisyklės. Už šią versiją iš karto reikia mokėti, nemokamos įžangos nėra.
Rasės, klasės ir profesijos
Žaidėjas gali pasirinkti, kieno pusėje žaisti: Ordos arba Aljanso. Orda susideda iš orkų, nemirėlių , taurenų , trolių , kraujo elfų ir goblinų. Aljansui priklauso žmonės, nakties elfai , gnomai , nykštukai , draenai ir vorgenai. Be to, kurdami personažą, žaidėjai gali pasirinkti jo klasę. Iš viso jų yra 11: druidas, sukčius , magas , karys , medžiotojas , riteris/paladinas , dvasininkas , šamanas , raganius , mirties riteris ir vienuolis. Taip pat galima išmokti įvairių profesijų. Galima pasirinkti 2 pagrindines profesijas ir 3 antrines.
Kiekviena rasė turi savo atskirą pasaulį (nakties elfai – mišką, nykštukai – apsnigtus žiemos kalnus, taurenai – vasaros kalnus ir pan). Kiekviena klasė kiek kitaip atrodo, turi skirtingus ginklus, bet visgi bent iš pradžių gauna tokias pačias ar labai panašias užduotis. Magai, medžiotojai bei raganiai turi savo žaidimo valdomą palydovą (magai turi elementų įsikūnijimus, medžiotojai turi gyvūnus, o raganiai – nuosavus demonus). Palydovų elgesys nelabai sudėtingas – seka iš paskos ir atakuoja tą patį priešą, kurį puola pats žaidėjas.
Geografija
„World Of Warcraft“ susideda iš dviejų pasaulių. Tai Azeroth ir Draenor (Outland). Azerote yra trys žemynai: Kalimdor, Northrend ir Rytų Karalystės.
Virtualūs daiktai
Žaidime yra 6 kokybės lygių daiktai: 70 žaidėjų lygio reido požemiuose renkami nužudytų bosų ženkliukai, kurie taip pat naudojami įsigyti epinės kokybės aprangai ar daiktams. Tačiau įvairios kokybės (išskyrus prastos ir legendinės) įrangą ir daiktus galima ne tik rasti, bet ir gaminti pasitelkus tam tikrą profesiją(-as).
Yra ir alternatyvus būdas apsirūpinti šarvais bei ginklais, jeigu nenorima eiti į požemius ar gaminti – rinkti honor (garbės) arba arena taškus iš PvP mūšio zonų ir juos iškeisti į atitinkamus daiktus.
Muzika
Garso takelis žaidimui „World of Warcraft“ buvo sudarytas ir sutvarkytas pagal Jason Hayes, Tracy W. Bush, Derek Duke ir Glenn Stafford. Jis buvo išleistas 2004 m. lapkričio 23 d. kartu su specialiu žaidimo leidiniu. Tai taip pat parduodamas atskirai CD diske, mp3 formatu.
Mokestis
Šiuo metu galima nemokamai atsisiųsti žaidimo programą ir žaisti iki 20 lygmens. Pasiekęs šį lygmenį personažas nustoja tobulėti. Norint galima susikurti kitą (taip pat ir kitokiai rasei priklausantį) personažą ir jį taip pat išvystyti iki 20 lygmens. Nemokamai žaidžiantys turi ir daugiau apribojimų, svarbiausia, labai apribotos jų kooperavimosi, bendravimo su kitais žaidėjais galimybės (gali kalbėti tik jei prieš tai mokantis žaidėjas pats pradėjo pokalbį). Nusipirkus žaidimą reikia mokėti po 11–13 eurų per mėnesį (priklauso nuo pasirinkto mokėjimo plano).
Privatūs serveriai
Techniškai įmanoma vietoj originalaus WoW serverio patiems susikurti ir naudoti neteisėtą privatų (tokių serverių kūrimas pažeidžia daugelį vartotojo licenzijos punktų). Taip sukuriamas nepriklausomas virtualus pasaulis, kuriame gali galioti kokios norima taisyklės. Tokių serverių Internete gana daug, tačiau firma kelia prieš jų savininkus teismo procesus, ypač jei jie pradeda vienu ar kitu būdu patys rinkti iš žaidėjų mokestį. 2010 metais kompanija prisiteisė 88 milijonus dolerių iš neteisėto serverio savininkės, kuri, pardavinėdama žaidime naudingus virtualius daiktus, buvo uždirbusi apie 3 milijonus.
Jelena Jensen
Gimė Los Andžele, yra vokiečių kilmės. 2003 m. Čepmano universitete įgijo menų bakalauro laipsnį filmų ir televizijos produkcijos srityje. Pradžioje dirbo produkcijos ir padavimų vadybininke internetinėje DVD parduotuvėje. 2003 m. jos fotosesija išspausdinta žurnale „Club“. Vėliau dirbo su įvairiais fotografais, vaidino erotines lesbietiškas scenas. Nuo 2009 m. atidarė savo internetinę svetainę.
Belenas (Hondūras)
Belenas – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 24 km į pietryčius nuo Grasjaso. 4,4 tūkst. gyventojų. Greta eina Grasjaso-La Esperansos kelias. Miestelį supa miškingi kalnai. Verčiamasi žemės ūkiu. Yra kolonijinių laikų bažnyčia.
Rėzgaliai I
Rėzgaliai I – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių, prie magistralės ir ribos su Kelmės rajonu. Pro kaimą teka Balčia.
1991 m. Rusijos prezidento rinkimai
thumb|right|250px|Pirmuoju [[Rusijos prezidentas|Rusijos prezidentu tapo Borisas Jelcinas.]] '''1991 m. Rusijos prezidento rinkimai''' – pirmieji prezidento rinkimai šalies istorijoje, vykę 1991 m. birželio 12 d.
FC Internazionale Milano
Milano „Internazionale“ – Italijos futbolo klubas iš Milano. Tai vienas stipriausių Italijos klubų, vienintelis niekada neiškritęs iš.
Istorija
Klubą įkūrė keletas italų bei šveicarų, nepatenkintų italų dominavimu AC Milan klube. Naujasis klubas buvo atviras užsieniečiams, pateisindamas savo pavadinimą. 1910 m. klubo komanda laimėjo pirmąjį čempionatą, vėliau šią sėkmę pakartojo 1920, 1930, 1938, 1942 metais.
Po karo 1953 ir 1954 metais klubas vėl tapo šalies čempionais. Sekantis dešimtmetis buvo ypač sėkmingas – laimėti trys čempionatai (1963, 1965, 1966), du kartus laimėta Europos taurė (1964, 1965). Vėliau Inter dar laimėjo čempionatus 1971, 1980 bei 1989 metais. XX a. dešimtajame dešimtmetyje Inter pavyko tris kartus iškovoti UEFA taurę (1991, 1994, 1998).
US Dudelange
Diudelanžo US – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš Diudelanžo.
FC Internazionale Milano
Sudėtis
''Atnaujinta 2020 m. rugpjūčio 6 d.''
US Dudelange
Istorija
Klubo ištakos siekia 1912 m., kai įkurta Union Sportive Dudelange.
Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje, kurioje praleido 27 sezonus.
1991 m. kartu su kitais miesto klubais susijungė, o naujasis darinys žinomas F91 Dudelange pavadinimu.
Blizzard Entertainment
Blizzard Entertainment – JAV kompiuterinių žaidimų kūrimo ir platinimo įmonė, garsėjanti „Warcraft“, „StarCraft“ ir „Diablo“ serijomis.
Įmonę „Silicon & Synapse“ pavadinimu 1991 m. įkūrė trys Kalifornijos universiteto absolventai – Michael Morhaime, Allen Adham ir Frank Pearce. 1994 m. ji persivadino į „Blizzard Entertainment“. Vėliau ją įsigijo įmonė „Davidson & Associates“, dar vėliau – „Vivendi“. Tų pačių metų pabaigoje „Blizzard“ išleido „Warcraft: Orcs and Humans“.
2008 m. „Vivendi Games“ susijungė su „Activision“, buvo įkurta bendra įmonė „Activision Blizzard“.
„Blizzard Entertainment“ organizuoja reguliarius renginius, susijusius su kompiuteriniais žaidimais, kaip antai „BlizzCon“ ir „Blizzard Worldwide Invitational“.
Akmens anglių derva
Akmens anglių derva, kokso derva, akmens anglių degutas – klampus juodas, būdingo fenolių kvapo skystis, gaunamas kokso cheminėse ir dujų gamyklose koksuojant akmens anglis. Akmens anglių derva – sudėtingas dažniausiai aromatinių junginių (benzolo, toluolo, ksilolo, naftalino, antraceno, fenolio ir daugelio kitų) mišinys; akmens anglių derva yra žaliava jiems gauti. Vartojama taip pat, tiesiant kelius, statybinėje pramonėje ir energetiniais tikslais.
Kroatijos ir Slavonijos karalystė
Kroatijos ir Slavonijos karalystė – istorinė autonominė karalystė Austrijos-Vengrijos imperijoje gyvavusi nuo 1868 m. iki 1918 m. Transleitanijos dalis.
Vėliau tapo Jugoslavijos karalystės dalimi.
Administracinis suskirstymas
Kroatijos ir Slavonijos karalystė buvo suskirstyta į 8 apskritis:
Demografija
Etninė sudėtis:
Religija:
Raštingumas:
Tauriojo elnio urvo žmonės
thumb|Longlino urve rasta kaukolė
Slabada (Pabaiskas)
Slabada – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pabaisko.
Balsys ir Kazlauskis
Balsys ir Kazlauskis – XX a. trečiame ir ketvirtame dešimtmečiais veikusi plėšikų pora. Vardai yra užmiršti. Plėšikavo Žemaitijoje. Balsys nusikalstamą veiklą pradėjo siekdamas keršto už, jo manymu, padarytą skriaudą, Kazlauskis – abejotinų arklių prekyba. Dažnai važinėjo dviračiais, apsirengę gerais rūbais. Įsidrąsinę laisvai pasirodydavo Šiauliuose.
Tauriojo elnio urvo žmonės
Tauriojo elnio urvo žmonės  – ilgiausiai išlikusi priešistorinė žmonių populiacija, kurios narių išvaizda skyrėsi nuo šiuolaikinių žmonių. Fosilijos, kurių amžius 14 500 –11 500 metų, buvo rastos Kinijoje, Tauriojo elnio (iš čia pavadinimas) bei Longlino urvuose. Šios populiacijos individams būdingi tiek šiuolaikiniai, tiek archajiški bruožai. Dalis mokslininkų spėja, kad tai gali būti atskira žmonių rūšis, kuri nesikryžmino su šiuolaikiniais žmonėmis.
Atradimas
upright|thumb|left|Žandikauliai 1979 m. Longlino urve (Guangsi regionas) buvo rasta dalinai išsilaikiusi žmogaus kaukolė. Daugiau žmonių palaikų aptikta Junano provincijoje, Maludonge (Tauriojo elnio urve). Radioaktyviosios anglies metodu Tauriojo elnio urvo gyventojų fosilijų amžius yra 14 500 –11 500 metų. Kadangi tuo metu, kai gyveno Tauriojo elnio urvo žmonės, kitos priešistorinės žmonių rūšys (pvz., neandertaliečiai) jau buvo išnykusios, išeitų, kad šie žmonės išliko ilgiau nei bet kuri kita priešistorinė žmonių rūšis (Homo floresiensis išnyko prieš 13 000 metų).
Anatomija
Nepaisant to, kad išnyko palyginti neseniai, Tauriojo elnio urvo žmonėms būdingi primityvesnių žmonių bruožai, pavyzdžiui, plokščias veidas, plati nosis, atsikišęs žandikaulis be smakro kyšulio, dideli krūminiai dantys, storesni kaukolės kaulai, ryškus antakinis lankas, vidutinio dydžio smegenys.
Rūšies statusas
Nors iš šiems žmonėms būdingų bruožų galima spręsti, kad jie turėtų būti priskirti naujai rūšiai, juos atradę mokslininkai to daryti neskuba. Chris Stringer iš Londone Gamtos istorijos muziejaus iškėlė prielaidą, kad Tauriojo elnio urvo žmonės gali būti Denisovo žmonių ir Homo sapiens hibridai. Kiti mokslininkai tebėra nusiteikę skeptiškai ir teigia, kad skirtumai nėra didesni, nei būtų galima tikėtis iš skirtingų žmonių populiacijų.
Tebetęsiami bandymai išskirti DNR, tačiau iki šiol jie nebuvo sėkmingi. Tik tam pavykus būtų įmanoma nustatyti Tauriojo elnio bei šiuolaikinių žmonių ryšį.
Golfitas
2002 m. gruodžio 4 d. miestelio pakrantėje netikėtai mirė jachtininkas Zigmas Žilaitis.
Normančiai (Šiauliai)
Normančiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 15 km į pietus nuo Šiaulių, prie kelio. Vakariniame pakraštyje dunkso Normančių piliakalnis.
Kanaimos nacionalinis parkas
Kanaimos nacionalinis parkas  – saugoma gamtos teritorija pietryčių Venesueloje, prie Brazilijos ir Gajanos sienos. Jis yra Bolivaro valstijoje ir apytiksliai yra tokio pat ploto kaip Gran Sabanos regionas. Nacionalinio parko plotas – 30 tūkst. km².
Peluodžiai
Peluodžiai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į vakarus nuo Pašvitinio, prie kelio. Pro kaimą teka Virčiuvis.
Kanaimos nacionalinis parkas
Parkas 1994 m. įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą dėl tepui (kalnų, plokščiomis viršūnėmis), kurie būdingi regionui.
Žymiausi tepui nacionaliniame parke yra Roraimos kalnas, kuris yra aukščiausias ir lengviausiai įkopiamas, ir Aujantepui, nuo kurio krenta Anchelio krioklys. Tepui yra iš smiltainio ir siekia tuos laikus, kai Amerika ir Afrika buvo superkontinentas.
Parke gyvena vietiniai indėnai, vadinami pemonais, kurie priklauso Karibų lingvistinei grupei. Pemonai turi artimus ryšius su tepui ir tiki, kad jie yra 'mawari' dvasių namai. Parkas yra santykinai nuošalus, yra tik keletas kelių, jungiančių miestus. Susisiekimas parke vyksta lėktuvais, kurie kyla nuo kapucinų įvairių misijų pakilimo takų, pėsčiomis ar kanojomis.
Konradas I
Konradas I (, apie 881 m. – 918 m. gruodžio 23 d. Veilburgas, palaidotas Fuldos katedroje) – 911-918 m. Vokietijos karalius.
Biografija
Kilęs iš Konradinų dinastijos. Tėvas Oberlangau grafas Konradas Senasis, motina Rytų frankų karaliaus Arnulfo Karintiečio duktė Glismut iš Karolingų dinastijos. Žmona Kunigunda, markgrafo Luitpoldo Bavaro našlė (m. 913 m.).
Nuo 906 m. Frankonijos kunigaikštis, išrinktas mirus paskutiniam Rytų frankų Karolingų dinastijos valdovui Liudvikui III. Jo išrinkimas, kai dar gyvavo Vakarų frankų Karolingų dinastija, rodė vis didėjantį buvusios Frankų imperijos rytinės dalies, būsimosios Šventosios Romos imperijos, atotrūkį nuo vakarinės, arba Frankų karalystės. 911 m. lapkričio 7-10 d. išrinktas Vokietijos karaliumi.
Valdymas
Nuolatos kariavo su slavais ir vengrais bei slopino didėjančią Saksonijos, Bavarijos ir Švabijos kunigaikščių įtaką. Faktiškai nesugebėjo Rytų frankų karalystėje įtvirtinti savo giminės kaip karališkosios, kitaip nei pirmtakai, negavo iš popiežiaus Šventosios Romos imperatoriaus titulo. Prieš mirtį įpėdiniu paskyrė savo didžiausią priešą Saksonijos kunigaikštį Henriką.
Galerija
|-
Abrazyvinės medžiagos
miniatiūra|250px|right|Abrazyvinis diskas [[elektrinis galąstuvas|elektriniame galąstuve]]
Abrazyvinės medžiagos, abrazyvai ( – nugrandymas) – labai kietos natūralios ir dirbtinės medžiagos, naudojamos šlifuoti, galąsti, pjauti, taip pat ugniai atsparioms medžiagoms, kaitintuvams, švitriniam popieriui gaminti. Natūralios abrazyvinės medžiagos: deimantas, korundas (švitras), kvarcas ir jo atmainos, granatas, pemza ir.kt. Dirbtinės abrazyvinės medžiagos: karborundas, elektrokorundas, boro karbidas ir kt. Kiečiausias iš visų gamtinių ir dirbtinių abrazyvinių medžiagų yra deimantas.
Abrazyviniai mineralai
Abrazyvai gali būti klasifikuojami kaip gamtiniai arba sintetiniai. Kai kurie natūralūs abrazyvai yra:
Dirbtiniai (sintetiniai) abrazyvai:
Trakų rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Trakų rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Trakų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 11 d. Meru 14 balsų išrinktas Vincas Kapočius.
Tiesos prietelius
Tiesos prietelius – evangelikų liuteronų savaitraštis, leistas 1879–1882 m. Priekulėje.
Istorija
Leido ir redagavo Jurgis Traušys. Spausdintas gotišku šriftu. Leido priedus: „Lekiantieji laiškai“, „Pasiuntinystės nusidavimai“, „Pridėjimas prie Tiesos prieteliaus“. Nuo 1882 m. balandžio 4 d. vietoje savaitraščio „Tiesos prietelius“ pradėjo eiti „Konservatyvų draugystės laiškas“.
Javinis raganosis
Javinis raganosis, Javos raganosis (Rhinoceros sondaicus) – raganosinių (Rhinocerotidae) šeimos neporakanopis (Perissodactyla). Tai nykstanti rūšis. Indonezijoje yra apie 50 raganosių. Viena iš šio nykimo priežasčių – klaidinga nuomonė, kad milteliai sutrinti iš raganosio rago yra lytinis stimuliatorius.
Išskiriami trys porūšiai:
Ernstburgas
Ernstburgas arba Sadai (, 1946 m. Irtyšskojė, nuo 1946 m. Сады) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas – vokiškos kilmės asmenvardis. Dvaras pavadintas Lenkeliškių, Lenkimų, Sargų (Zargen) ir Jautakų žemių savininko Ernsto fon Šlybeno (Ernst von Schlieben), kuris po 1607 m. žemių dalybų pastatė pirmuosius dvaro rūmus, vardu. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities valsčiaus centras. Priklausė Trempų parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo apylinkės teritorija.
Kaimui iki 1928 m. priklausė Trempų dvaras (Gut Trempen, 1905 m. buvo 7 gyventojai ), Naujieji Trempai (Neu Trempen, 1905 m. buvo 92, 1910 m. 136 gyventojai ), Varnašiai (Gasthaus Warnascheln, nuo 1938 m. Warnheide, 1905 m. buvo 4 gyventojai ); nuo 1928 m. – Aleksandryno palivarkas (Alexandrinn, ), Ernsthalis (Ernstthal, nuo 1946 m. Kolosovas,, 1905 m. buvo 40 gyventojų ), Kurlandas ir Šionheidė (Schönheide, 1905 m. – 12 gyventojų ).
1996 m. Rusijos prezidento rinkimai
thumb|right|250px|Antrajai kadencijai [[Rusijos prezidentas|Rusijos prezidento poste buvo išrinktas Borisas Jelcinas]] '''1996 m. Rusijos prezidento rinkimai''' – antrieji Rusijos istorijoje prezidento rinkimai, vykę 1996 m. birželio 16 d.
Po pirmojo rato du kandidatai – pirmasis šalies vadovas Borisas Jelcinas ir Rusijos Federacijos Komunistų partijos atstovas Genadijus Ziuganovas – gavo atitinkamai 35,3 % ir 32,0 % balsų. Tų pačių metų liepos 3 d. buvo surengtas antrasis rinkimų ratas. Gavęs 53,8 % balsų antrajai kadencijai šalies vadovo poste buvo išrinktas B. Jelcinas. Inauguracija įvyko 1996 m. rugpjūčio 9 d.
Campbell
Campbell − pavardė.
Julien Boutter
2002 metų Australian Open turnyre, Boteras nugalėjo antrąjį pagal skirstymą, buvusią pirmąją pasaulio raketę Gustavą Kuerteną, nors ir pralaiminėjo dviem setais, 3–6, 4–6, 7–5, 6–3, 6–3.
Campbell
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kelmavytis
Kelmavytis – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 6,5 km į pietvakarius nuo Kalvarijos. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,32 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 110,9 m. Krantai žemi, užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti pievos. Ežerą iš pietų į šiaurę prateka Šarkyčios upelis (Šešupės intakas). Ežeras labai užžėlęs vandens augalija.
Į vakarus įsikūręs Patašinės kaimas.
Vincas Vitkauskas
Vincas Vitkauskas (1890 m. spalio 4 d. Užbaliuose, Pajevonio valsčius, Vilkaviškio apskritis – 1965 m. kovo 3 d. Kaune, palaidotas Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos ir SSRS valstybės ir karinis veikėjas, divizijos generolas, LTSR veikėjas.
Biografija
1914 m. Oriole baigė gimnaziją. Studijavo Maskvos universiteto Matematikos fakultete, vakarais mokėsi Stroganovo dailės mokykloje. 1916 m. mobilizuotas, tarnavo Rusijos kariuomenėje. Baigė Maskvos karo mokyklą, kovojo Pirmojo pasaulinio karo frontuose. miniatiūra|160px|left|Antkapinis paminklas thumb|240px|„Liaudies vyriausybė“: Vincas Vitkauskas pirmas iš dešinės, 1940 m.
Tarpukaris
1918 m. sugrįžo į Lietuvą. Nuo 1919 m. sausio 1 d. Lietuvos kariuomenės savanoris, dalyvavo kautynėse su bermontininkais ir lenkais. 1919 m. lapkričio mėn. suteiktas kapitono laipsnis. 1923 m. dalyvavo Klaipėdos sukilime, Klaipėdos komendantas, majoras.
Adolfas Gurskis
Adolfas Gurskis (1936 m. balandžio 5 d. Pamiškiuose, Ramygalos valsčiuje – 2021 m. balandžio 4 d. ) – Lietuvos filologas, žurnalistas, redaktorius.
Vincas Vitkauskas
Tarpukaris
1923 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1925–1927 m. Devintojo pėstininkų pulko vadas. 1926 m. pulkininkas leitenantas. 1927–1930 m. Aukštųjų karininkų kursų lektorius. 1929 m. pulkininkas. 1930 m. baigė Aukštesniųjų kariuomenės viršininkų kursus.
Adolfas Gurskis
Biografija
1955 m. baigė Ramygalos vidurinę mokyklą, 1960 m. – Vilniaus universiteto Istorijos–filologijos fakulteto lietuvių kalbos ir literatūros specialybę.
Vincas Vitkauskas
Tarpukaris
1930–1939 m. dirbo kariuomenės Generaliniame štabe, kariuomenės inspekcijos pėstininkų skyriaus viršininkas, pėstininkų inspektorius. 1935 m. brigados generolas. 1939 m. balandžio 12 d. I pėstininkų divizijos vadas, 1939 m. birželio 13 d. divizijos generolas. Lietuvos kariuomenės Vilniaus rinktinės vadas. 1939 m. rudenį Vilniaus rinktinės žygis prasidėjo tose pačiose Širvintų apylinkėse, kur 1920 kovų už nepriklausomybę metu Vincas Vitkauskas buvo sunkiai sužeistas. 1940 m. sausio 22 d. paskirtas laikinai eiti kariuomenės vado pareigas. Nuo balandžio 22 d. iki SSRS okupacijos 1940 m. birželio 15 d. Vyriausiasis kariuomenės vadas. Valstybės gynimo taryboje priešinosi kariuomenės panaudojimui prieš kraštą okupuojančią Raudonąją armiją.
Adolfas Gurskis
Biografija
1961–1970 m. Profesinio techninio mokymo komiteto leidybos metodininkas, 1970–1971 m. – Lietuvos Respublikinės turizmo ir ekskursijų tarybos ekskursijų organizavimo ir propagavimo sektoriaus vedėjas. Nuo 1971 m. Lietuvos telegramų agentūros ELTA vertėjas–redaktorius, 1991–1993 m. – Eltos generalinis direktorius. 1993–2000 m. dienraščio „Lietuvos aidas“ naujienų skyriaus redaktorius.
Vincas Vitkauskas
Sovietmetis
1940 m. birželio 17 d. – liepos mėn. marionetinės Justo Paleckio „Liaudies vyriausybės“ krašto apsaugos ministras. 1940 m. rugpjūčio mėn. kaip Liaudies Seimo įgaliotosios komisijos narys dalyvavo SSRS AT VII nepaprastojoje sesijoje.
1940 m. rugpjūčio 27 d. paskirtas LR Krašto apsaugos ministerijos Lietuvos kariuomenės Vyriausiosios likvidacinės komisijos pirmininku. 1940 m. rugpjūčio mėn. – 1941 m. birželio mėn. vadovavo Raudonosios armijos 29-ajam teritoriniam šaulių korpusui. 1941 m. birželio-gruodžio mėn. Maskvoje mokėsi Aukštųjų vadų tobulinimosi kursuose prie Generalinio štabo akademijos iš kurios daugelis buvusios Lietuvos kariuomenės aukštesniųjų karininkų (generolai, majorai) buvo suimti ir sušaudyti Gorkio (Tulos) kalėjime. 1942–1945 m. dėstė Frunzės karo akademijoje Maskvoje.
1946 m. grįžo į Lietuvą. 1946–1950 m. Kauno valstybinio universiteto, 1950–1954 m. Kauno politechnikos instituto karinės katedros vedėjas.
1941–1954 m. SSRS AT, 1955–1963 m. LSSR AT deputatas.
Rėzgaliai II
Rėzgaliai II – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Nemakščių, į rytus nuo magistralės, dešiniajame Balčios krante.
Puerto Chimenesas
Puerto Chimenesas  – miestelis pietvakarių Kosta Rikoje, Puntarenaso provincijoje, Osos pusiasalyje, Dulsės įlankos pakrantėje. Pasiekiamas keliu iš Čakaritos, taip pat keltu iš Golfito. Yra nedidelis oro uostas, ligoninė, keletas viešbučių. Turistinis centras. Netoliese prasideda Korkovado nacionalinis parkas.
Istorija
Seniau Puerto Chimenesas buvo svarbus kalnakasybos ir miškų kirtimo centras, bet vėliau pradėtas vystyti turizmas.
Vakaro žinios
Vakaro žinios - Lietuvos dienraštis, einantis nuo 1999 m.
Leidėjas UAB „Respublikos leidinių grupė“. Šeštadieniais laikraštis išeina su priedais „Geras“ ir „TV publika“.
Galąstuvas
thumb|Galąstuvas peiliams galąsti thumb|Galąstuvas su skylute Galąstuvas – priemonė pjovimo įrankiams aštrinti (galąsti) abrazyviniu būdu.
Įrankis
Galąstuvai būna rankiniai ir mašininiai, tvirtinami universaliosiose ar specializuotose galandimo staklėse. Juo sudaromi aštrūs naujo arba naudojamo įrankio ašmenys; toks įrankis turi tikslią ašmenų formą, glotnų paviršių ir yra patvaresnis. Metalo pjovimo įrankiams galąsti naudojami abrazyviniai įrankiai, pagaminti iš korundo, silicio, karbido, deimanto, elboro, medienos pjovimo įrankiams – galąstuvai, pagaminti iš gamtinio smiltainio, kvarco, medienos. Yra didelės galios elektrinių galąstuvų, kurių abrazyviniai diskai sukasi 3000 sūkių per minutę greičiu.
Lietuvoje
Lietuvoje galąstuvas pradėtas naudoti I a. Pirmieji galąstuvai buvo įvairaus dydžio smulkiagrūdžio akmens netaisyklingos formos, vėliau mažesni, pailgi. II a. – III a. pradėta naudoti ir nedidelius 6–14 cm ilgio, iki 2–3 cm storio, keturkampio pjūvio, šiek tiek smailesniu galu, dažniausiai su skylute storesniajame gale galąstuvus. Per skylutę įvėrus geležinę arba žalvarinę grandelę jie nešioti prie diržo. Galąstuvų randama piliakalniuose ir gyvenvietėse, kapinynuose vyrams į kapą jie dėti iki XIV a. – XV a.
Greta akmeninių galąstuvų, kuriems gaminti naudotas kvarco smiltainis, kvarcitas, liditas, kai kurie kristaliniai skalūnai, XIX a. antroje pusėje – XX a. naudoti lietiniai ir mediniai. Dar vadintas brūkšte, pustykle. Akmeniniai ir lietiniai galąstuvai buvo pailginto stačiakampio formos (vietos darbo arba įvežtiniai). Medinius mentelės pavidalo, 30–70 cm ilgio galąstuvus valstiečiai gamindavosi iš ąžuolo, kartais iš beržo, gluosnio, uosio. Jie būdavo kryžmiškai išraižyti ir ištepti dervos arba sakų ir smėlio mišiniu, šlynu. Šienaujant galąstuvas buvo užkišamas už kelnių juosmens, juostos, diržo, nešiojamas kišenėje, drobiniame arba odiniame kapšiuke ar mediniame prie diržo pakabintame indelyje – šliutėje. Prieš pustant dalgį galąstuvas sudrėkinamas vandeniu, patrinamas į smėlį.
FC The National Schifflange
Istorija
Klubas įkurtas 1912 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Vieną kartą (1952 m.) tapo šalies čempionais.
1995 m. susijungė su AS Schifflange klubu. Naujasis klubas žinomas FC Schifflange 95 pavadinimu.
Stanuliškių ežeras
left|120px
Las Minaso kalnas
Las Minaso kalnas  – aukščiausia Hondūro viršukalnė. Yra šalies pietvakariuose, Lempiros departamente, į vakarus nuo Grasjaso. Aukštis 2870 m (kitais duomenimis 2849 m). Yra Selakės Kordiljeroje, todėl neretai vadinamas Selakės viršukalne (Pico Celaque).
Kalnas ir jo apylinkės įeina į Selakės nacionalinį parką.
Liberijos istorija
thumb|Liberijos grafystės thumb|Bundu genties merginos 1912 m. thumb|JAV kariuomenė Liberijoje per [[Antrasis pasaulinis karas|Antrąjį pasaulinį karą]] thumb|Prezidentas Viljamas Tubmanas thumb|Tarptautinės pajėgos Liberijoje thumb|[[Elena Džonson-Sirleafa]] Liberijos istorija – Liberijos, valstybės Vakarų Afrikoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, istorija.
Svietiškis
Svietiškis – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 13 km nuo Pabaisko.
Liberijos istorija
Ikiistoriniai laikai
Dabartinės Liberijos teritorijoje žmonės apsigyveno mezolite ir neolite. I m. e. tūkstantmetyje vietos gyventojai jau mokėjo apdirbti geležį. Seniausi krašto gyventojai, manoma, yra kru. Mandžių tautos – pietų mandžiai, arba kpeliai, perėmę kai kuriuos kru religinius ir socialinius papročius, bei šiaurės mandžiai, daugiausia vajai, didele dalimi islamizuoti, atvyko iš šiaurės rytų. Iki europiečių atvykimo vietos gyventojai nebuvo sukūrę galingesnių valstybių.
Naujieji laikai
1461 m. dabartinę Liberijos pakrantę pasiekė portugalai ir įkūrė upių žiotyse prekybinius punktus; portugalus daugiausia domino auksas, vergai, Gvinėjos pipirai. Vėliau Liberijos pakrantėje pradėjo lankytis olandai, anglai, prancūzai, daugiausia – vergų pirkliai.
1816 m. grupė baltaodžių JAV gyventojų įkūrė Amerikiečių kolonizacinę draugiją (vadovas J. Ašmunas), kuri siekė išspręsti vadinamąją juodaodžių problemą perkeldama į laisvę paleistus vergus į Afriką. 1821 m. ji nupirko iš vietinių genčių vadų Providenso salą ir prieš ją esančią teritoriją dabartinės Liberijos pakrantėje – apie 14 000 km². Į ją imta skatinti keltis iš vergovės išlaisvintus vergus, daugiausia iš JAV. 1822–1892 m. atsikėlė apie 16 400 JAV juodaodžių, vėliau pavadintų Liberijos amerikiečiais, ir apie 5700 afrikiečių vergų, kuriuos išvadavo Didžiosios Britanijos ir JAV laivynai – liberai. JAV prezidento Dž. Monro garbei pirmąją gyvenvietę persikėlėliai pavadino Monrovija; miestas įkurtas 1822 m., visa kolonija pavadinta Liberija ( – laisvas). 1834–1836 m. buvo įkurtos Merilando, Basa Kovo, Grinvilio gyvenvietės.
1839 m. visos gyvenvietės, išskyrus Merilandą, susivienijo į federaciją – Liberijos gyvenviečių sandraugą. Daugiausia plėtota cukraus ir kavos gamyba.
Nepriklausomybė
1847 m. liepos 26 d. buvo paskelbta Liberijos nepriklausomybė ir priimta JAV pavyzdžio konstitucija. Joje buvo numatytas valdžios padalijimas į tris šakas. Rinkimų teisė suteikta tik vyrams, persikėlėlių iš JAV palikuoniams, kurie, kitaip nei beraščiai vietos gyventojai, buvo susipažinę su demokratijos principais ir liberalizmu. 1848 m. Liberijoje gyveno apie 8000 Liberijos amerikoliberų ir apie 35 000 vietos kilmės gyventojų. 1857 m. prie Liberijos prisijungė Marylandas. 1848–1862 m. Liberiją pripažino didžiosios valstybės (1862 m. JAV).
Nuo XIX a. pabaigos į Liberijos ūkį ėmė skverbtis JAV, Didžiosios Britanijos, Prancūzijos, Vokietijos bendrovės. 1885 m. sutartimi su Didžioji Britanija, 1892 m. ir 1910 m. – su Prancūzija buvo nustatytos Liberijos ir šių valstybių valdų sienos; 1911 m. Didžioji Britanija ir Prancūzija jas patvirtino. XX a. pradžioje iš Afrikos šalių tik Liberija ir Etiopija nebuvo kolonijos.
Pečežeris
Pečežeris – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 8 km į pietvakarius nuo Kalvarijos, Grandų botaniniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,14 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 113,8 m. Krantai žemi, apaugę mišku, tik į rytus plyti pievos. Ežerą prateka upelis (Šešupės intakas).
Liberijos istorija
Naujausieji laikai
Nuo 1945 m. yra Jungtinių Tautų, nuo 1963 m. – Afrikos Vienybės organizacijos narė.
Šalyje išliko įtampa tarp įvairių bendruomenių. 1971 m. mirus V. Tubmanui prezidentu tapo Viljamas Tolbertas. 1980 m. per vyr. seržanto S. Doe vadovaujamą karinį perversmą, kurio pagrindiniai dalyviai buvo vietos gyventojų kilmės žemesniųjų rangų kariškiai, V. Tolbertas nušalintas nuo valdžios, sudaryta karinė vyriausybė – Liaudies gelbėjimo taryba. Tikrųjų vigų partija, valdžiusi daugiau kaip 120 m., visiškai prarado įtaką. Valdžia atiteko vietos gyventojų atstovams. 1985 m. prezidentu išrinktas Samuelis Doe.
Dėl gausybės skirtingų bendruomenių, demokratinių tradicijų stokos ėmė vyrauti gentiniai interesai, prasidėjo išpuoliai prieš politinius oponentus. Vyriausybė sustabdė konstitucijos galiojimą, uždraudė politinių partijų veiklą, laikraščių leidybą. 1989 m. gruodžio mėn. tarp vyriausybės ir Liberijos nacionalinio patriotinio fronto (LNPF, vadovas Čarlzas Teiloras) prasidėjo ginkluoti susirėmimai, kurie virto pilietiniu karu; 1990 m. S. Doe buvo nužudytas. Į Liberiją buvo įvestos Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (VAVEB) ginkluotosios pajėgos (išvestos 1999 m.). 1990 m. tarpininkaujant tarptautinei bendrijai buvo sudaryta laikinoji vyriausybė (prezidentas ir vyriausybės vadovas Amosas Sajeris). Vyriausybė rezidavo Monrovijoje; didžiąją šalies dalį kontroliavo LNPF, vakarinę dalį – Liberijos išlaisvinimo vieningasis judėjimas (LIVJ). 1993 m. taikai palaikyti į šalį buvo įvestos ir Jungtinių Tautų ginkluotosios pajėgos. 1993 m. svarbiausios pilietinio karo jėgos – Laikinoji vyriausybė, LNPF, LIVJ – sudarė pereinamojo laikotarpio paliaubas iki visuotinių rinkimų. 1994 m. A. Sajeris atsisakė pareigų ir valdžią perdavė valstybės tarybai.
1997 m. prezidentu išrinktas Čarlzas Teiloras. Jo vadovaujama Nacionalinė patriotinė partija (įkurta 1997 m.) gavo daugumą ir per abejų parlamento rūmų rinkimus. Pilietinis karas laikinai aprimo. 1989–1997 m. per jį žuvo daugiau kaip 150 000 žmonių, 450 000 žmonių tapo pabėgėliais, apie 1 mln. žmonių, 1/3 šalies gyventojų, neteko pastogės. Liberijos ūkį ištiko krizė. Veiklą nutraukė beveik visos užsienio bendrovės, 80% gyventojų tapo bedarbiais. 1999 m., Č. Teilorui pradėjus persekioti politinius oponentus, vėl atsinaujino pilietinis karas. 2002 m. vyriausybė įvedė nepaprastąją padėtį, bet tai negelbėjo. 2003 m. rugpjūčio mėn. po JAV ultimatumo Čarlzas Teiloras atsistatydino. 2003 m., tarpininkaujant tarptautinei bendrijai, sudaryta laikinoji vyriausybė (vadovas Gidas Brajantas); jos svarbiausias tikslas buvo nutraukti ginkluotus susirėmimus ir surengti demokratinius rinkimus. 2005 m. spalio–lapkričio mėn. surengtus prezidento rinkimus laimėjo Vienybės partijos vadovė Elena Džonson-Sirleafa. 2006 m. kovą dėl tarptautinės bendruomenės spaudimo prezidentė kreipėsi į Nigeriją, kad būtų išduotas buvęs prezidentas Čarlzas Teiloras, kad būtų teisiamas už karo nusikaltimus. Jo teismas buvo perkeltas į Hagą dėl saugumo priežasčių. 2006 m. birželį JTO užbaigė Liberijos medienos embargą, pradėtą 2003 m. gegužę. O tų metų spalį sukūrus sertifikavimo programą atšauktas deimantų embargas, galiojęs nuo 2001 m.
2007 m. suimtas ir valstybės lėšų grobstymu apkaltintas buvęs prezidentas Bryant. Po kelių metų visi kaltinimai jam buvo panaikinti vyriausybei nepateikus įrodymų.
2018 m. Liberijos prezidentu tapo George Weah, nugalėjęs Joseph Boakai. Jis tapo ketvirtu pagal jaunumą einančiu pareigas Afrikos prezidentu. Tai buvo pirmas taikus valdžios perdavimas Liberijoje per 74 metus. Du pasaulinio garso Afrikos puolėjai Didier Drogba ir Samuel Eto'o dalyvavo inauguracijoje.
Card
Card − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Plokščiai
Plokščiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, į šiaurės rytus nuo Šakių, kelių ir  sankryžoje. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Miestelis išsidėstęs kairiajame Nemuno krante, priešais Raudonę, prie Vaiguvos upelio žiočių. Stovi medinė Švč. Mergelės Marijos Vardo bažnyčia (nuo 1868 m.; yra unikalus varpas, nulietas 1573 m.), veikia Plokščių vidurinė mokykla, biblioteka, ambulatorija, girininkija, stūkso Plokščių piliakalnis. Yra „ Kančių kelių“ memorialas (pastatytas 2000 m.), tarybinių karių kapai.
thumb|left|[[Plokščių bažnyčia]]
Etimologija
Plokščiai – asmenvardinis vietovardis, sudarytas iš Plókštis, Plokštỹs daugiskaitos. 1676 m. vietos dvarą valdė Jeronimas Krišpinas Kiršenšteinas, kuris vietovę pavadino Blagoslavenstvu. Šis pavadinimas vartotas iki I pasaulinio karo, nors vietos gyventojų nebuvo vartojamas.
Geografija
thumb|left|Vaiguvos gatvė-upė Plokščiuose
Kaimas išsiskiria upeliu-gatve, istorinis-archeologinis paminklas – Šventaduobė (yra lurdas), Plokščiai įeina į Panemunių RP teritoriją, apylinkėse yra pažintinis pėsčiųjų takas. Kaime vyksta Kalbos dienos.
Istorija
thumb|left|Plokščių mokyklos pastatas, [[1988 m. perkeltas į Rumšiškėse esantį liaudies buities muziejų]]
Pirmą kartą minimi 1646 m. XVII a. priklausė Krišpinams-Kiršenšteinams, Tiškevičiams, vėliau – kitoms giminėms (Karpiams, Strumiloms). 1670 m. pastatyta pirmoji Plokščių bažnyčia. 1703 m. gavo turgaus privilegiją. 1819 m. įsteigta parapijos mokykla (nuo 1822 m. – valstybinė).
Cardozo
Cardozo − pavardė.
Plokščiai
Istorija
XIX a. pabaigoje Plokščiai buvo svarbus knygnešystės centras, o kaime gyvenusio teisėjo Petro Kriaučiūno sodyboje rinkdavosi lietuvių kultūros veikėjai, lietuvių mokslininkai (P. Avižonis, Antanas Baranauskas, Jonas Jablonskis, Vincas Kudirka, Gabrielė Petkevičaitė-Bitė, Juozas Tumas-Vaižgantas, Povilas Višinskis, kitų šalių mokslininkai Aleksandras Aleksandrovas, Åge Meyer Benedictsen, Jan Niecisław Baudouin de Courtenay ir kiti). Tuo metu Plokščiai buvo kaimas ir palivarkas, valsčiaus centras Naumiesčio apskrityje.
Cardozo
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Plokščiai
Istorija
Per Rusijos 1905–1907 m. revoliuciją buvo išvaikyta valsčiaus valdyba, Plokščių dvare ir palivarke streikavo darbininkai. XX a. tarpukariu Plokščiuose veikė smulkaus kredito draugija, pieninė, malūnas, keletas parduotuvių. 1941 m. iš Plokščių valsčiaus į Vokietiją repatrijavo kai kurias šeimas, į jų sodybas atkelti lietuviai iš Vokietijos okupuoto Seinų krašto. Iki 1977 m. buvo Plokščių apylinkė centras, buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
2000 m. patvirtintas Plokščių herbas. 2004 m. gruodžio 9 d. buvo įsteigtas Plokščių bendruomenės centras.
thumb|250px|Šventaduobė
Žymūs žmonės
XIX a. pabaigoje svarbų vaidmenį Plokščiuose suvaidino visuomenės veikėjas ir pedagogas Petras Kriaučiūnas (1850–1916), 10 metų buvęs Plokščių taikos teisėju. Pas jį svečiuodavosi daug žymių tautinio atgimimo veikėjų, tarp jų ir Vincas Kudirka (1858–1899), čia parašęs ne vieną straipsnį savo įkurtam atgimimo šaukliui „Varpui“. Pakelėje prie mokyklos stūkso V. Kudirkos akmuo. Iki pirmojo pasaulinio karo Plokščiuose, Vaiguvos upelyje, gulėjo didžiulis riedulys, ant kurio mėgo ilsėtis ir rašyti V. Kudirka. Pirmojo pasaulinio karo metais akmuo buvo susprogdintas. Iš jo Stulgių kaimo ūkininkas pasigamino girnas, kuriomis buvo spaudžiamas aliejus. Po kelių dešimtmečių jos tapo nereikalingos ir pastatytos Plokščiuose 1970 m., kai miestelis šventė 300 metų jubiliejų.
Blandis
Blandis (Platanthera) – gegužraibinių (Orchidaceae) augalų gentis. Daugiamečiai žoliniai augalai, turintys sveikus šakniagumbius ir du pamatinius plačius lapus.
Rūšys
Iš viso gentyje yra apie 85 rūšys, paplitusios tropikuose ir abiejų pusrutulių vidutinio klimato juostoje:
Lietuvos rūšys
Lietuvoje auga dvi rūšys:
Jonas Navickis
Jonas Navickis (g. Šlapgirės kaime, Užvenčio valsčiuje, mirties bausmė įvykdyta Klaipėdoje) – plėšikas ir žudikas, pirmasis žmogus, už sadistinius nusikaltimus tarpukario Lietuvoje nuteistas mirties bausme.
Žudyti pradėjo 1935 metais. Nors buvo vedęs, susipažindavo su merginomis, apsimesdavo įsimylėjęs, siūlydavo ištekėti ir, parsiviliodavęs į namus, nužudydavo. Su dviem bendrais plėšikavo Klaipėdos krašte. Dažnai prisistatydavo Rickaus vardu.
Keturvalakiai
Keturvalakiai – miestelis Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 12 km į vakarus nuo Marijampolės, prie kelių, ir. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Keturvalakių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia, Keturvalakių koplyčia, Keturvalakių mokykla-daugiafunkcis centras, veikia biblioteka, paštas (LT-70017), kultūros namai, J. Norbuto kaimo turizmo sodyba, ant Rausvės upelio sudarytas Balsupių tvenkinys. Miestelis stačiakampio plano. Svarbiausi statiniai:
miniatiūra|left|Keturvalakių tvenkinys
Etimologija
Miestelio pavadinimas kilęs iš 4 valakų žemės, kuri buvo skirta įkurti dvarui.
Istorija
Keturvalakiai minimi nuo 1613 m. Prieš 1769 m. pastatyta bažnyčia, 1786 m. pastatyta nauja medinė, Antrojo pasaulinio karo pabaigoje sudegė, 1950 m. pastatyta Keturvalakių Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčia. Keturvalakių parapija buvo įsteigta 1777 m., prie jos veikė parapinė mokykla, kurioje 1781 m. mokėsi 8 mokiniai.
Nuo 1787 m. prie bažnyčios veikė parapinė mokykla, 1872–1946 m. – valdinė pradžios mokykla, 1949–1994 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1994 m. Keturvalakių pagrindinė mokykla. XIX a. pabaigoje Keturvalakiai buvo kaimas Vilkaviškio apskrities Karklinių valsčiuje.
1905–1907 m. vyko mitingų ir demonstracijų. 1906 m. įkurtas „Žiburio“ draugijos skyrius, 1907 m. – biblioteka – skaitykla, surengtas pirmasis viešas lietuviškas vaidinimas. 1945 m. rugpjūčio 3 d. Keturvalakius užėmė 15 Tauro apygardos Vytauto rinktinės partizanų, paėmė pabėgusių enkavedistų ginklus, valsčiaus dokumentus, nušovė 3 stribus, sušaukė gyventojų mitingą. 1948 m. įsteigta biblioteka, paštas, medicinos punktas. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
2012 m. gruodžio 21 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-1325 patvirtino Keturvalakių herbą. XXI a. pradžioje miestelis smarkiai padidėjo prijungus didžiąją dalį stambaus Geisteriškių kaimo.
Žymūs žmonės
Keturvalakiuose gimė:
Keturvalakių kapinėse palaidoti:
FK Berane
Beranės FK – Juodkalnijos futbolo klubas iš Beranės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m.
Sezonai
Šaltiniai:
Flensburgas
Flensburgas  – miestas Vokietijos šiaurėje, Šlėzvigo-Holšteino žemėje, Pietų Šlėzvigo geografiniame regione, prie Danijos sienos ir Baltijos jūrai priklausančio Flensburgo fjordo. Čia prasideda visą Vokietiją kertantis 7-asis autobanas (maršruto E45 dalis), yra geležinkelio mazgas, jūrų uostas. Laivų statybos, mašinų ir įrengimų gamybos, tekstilės (apatinio trikotažo), maisto (romo, alaus ir kt.) pramonė. Veikia universitetas, yra keli teatrai ir muziejai.
Carter
Carter − pavardė.
Flensburgas
Istorija
XIII a. Flensburgą įkūrė danai, netrukus čia apsigyveno ir vokiečių pirkliai. 1284 m. suteiktas miesto statusas, Flensburgas tapo vienu svarbiausių Šlėzvigo kunigaikštystės miestų. Jis buvo Hanzos lygos nariu. Viduramžiais Flensburgas buvo svarbiu silkių žvejybos ir apdorojimo centru. XVI a. uosto reikšmė ypač išaugo, vėliau Flensburgas buvo svarbiu prekybos romu centru. XIX a. prasidėjus industrializacijai miestą pranoko Hamburgas ir Kopenhaga.
Carter
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Flensburgas
Istorija
1920 m. referendumu miesto gyventojai pasirinko prisijungti prie Vokietijos (toliau į šiaurę esančios žemės prisijungė prie Danijos). 1945 m. Flensburgas buvo paskutine Nacių Vokietijos sostine – po Hitlerio mirties šalies vadovu paskirtas Karlas Dionicas iš atakuojamo Berlyno išsikėlė į Flensburgą (sudarytas Flensburgo kabinetas), tačiau po kelių savaičių miestas užimtas britų.
Chako
Chako  – miestelis vakarų Kosta Rikoje, Puntarenaso provincijoje, Ramiojo vandenyno pakrantėje ties Nikojos įlankos žiotimis. Garabito kantono centras. Praeina Puntarenaso–Siudad Korteso plentas. Verčiamasi daugiausia turizmu. Netoli miesto ir Kararos ir Manuelio Antonijo nacionaliniai parkai.
Diablo
Diablo – JAV kompanijos „Blizzard Entertainment“ sukurtas kompiuterinis žaidimas. „Diablo“ yra vienas pirmųjų grafinių daugelio žaidėjų vaidmenų žaidimų (RPG), kuriame žaidėjai susijungia internetu. Šio žaidimo tikslas – nugalėti pragaro pabaisas, o galiausiai – demoną Diablo. Žaidimo metu vystomas žaidimo pagrindinis veikėjas, atsižvelgiant į tai, kokia buvo pasirinkta pagrindinio veikėjo klasė.
Klasės
Žaidėjas gali pasirinkti vieną iš trijų klasių: karį, lankininkę arba magą. Nuo pasirinktos klasės priklauso galimos veikėjo tobulėjimo sritys. Karys vystomas artimo kontakto kovoms, lankininkė – tobulesniam šaudymui iš lanko, magas – geresniam magijos įvaldymui ir burtų galios stiprinimui. Kovose gaunami patirties taškai, o surinkus jų tam tikrą kiekį veikėjas pasiekia naują lygį. Su kiekvieno nauju lygiu herojus gauna 5 taškus, kuriuos gali panaudoti vienos iš savo savybių kėlimui. Šios savybės yra keturios: jėga, magija, gyvybingumas ir vikrumas. Jėga labiausiai naudinga kariui, ją keldamas jis gali naudoti vis galingesnius ginklus ir nešioti stipresnius šarvus. Magija naudoja burtininkas. Burtininkas stiprėja turėdamas daugiau magijos, manos. Nuo manos priklauso kiek ir kokius burtus magas galės iššaukti. Ji taip pat reikalinga magui norint tobulėti, nes naujų burtų galima išmokti skaitant knygas, o jos reikalauja kuo daugiau magijos. Vikrumas labiausiai reikalingas lankininkei, su šios savybės pagalba ji šaudo iš lanko taikliau ir greičiau. Šios savybės taškų taip pat reikia daugiau norint naudoti geresnius lankus.
Gyvybingumas reikalingas visoms herojų klasėms, jis didina gyvybės taškus. Visame „Diablo“ pasaulyje yra daugybė daiktų, kurie prideda papildomų savybių taškų. Paprastų daiktų užrašai dega baltai, jie nieko papildomo neduoda. Mėlynu šriftu pavadinti ginklai turi papildomų galių, jie prideda papildomus taškus prie daugelio savybių, ginklų galios, smūgio greičio ir t. t. Labiausiai vertinami ypatingi daiktai, jų šriftas yra geltonas. Jie yra reti ir labai naudingi, nes prideda daugiausiai papildomų taškų.
Kova
Žaidimo pagrindinis veiksmas vyksta bažnyčioje, kurią apsėdo blogis. Žaidėjui tenka leistis vis gilyn į bažnyčios gelmes, kur tūno stipresnis blogis. Žaidimo metu tenka kovoti su įvairiausiais padarais (pvz., skeletai, zombiai ir kiti). Taip pat tenka įveikti „bosus“, kurių paskutinis yra Diablo. Įveikti jį yra pagrindinis žaidimo tikslas.
Kakava
thumb|200px|right|Kakavos milteliai Kakava – tikrojo kakavmedžio (Theobroma cacao) sėklos, dar vadinamos kakavos pupelėmis, iš jų pagaminti milteliai konditerijos gaminiams bei iš šių miltelių gaminamas gėrimas.
Kakavmedžiai auga Pietų Amerikoje, Afrikoje, Indonezijoje, Šri Lankoje.
Maisto chemija
Kakavos pupelėje yra: