cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Julius Indrišiūnas
Biografija
1924–1925 m. ir 1927 m. mokytojavo Vilkijos vidurinėje mokykloje, „Saulės“ draugijos mokytojų kursuose. 1928–1932 m. dirbo teisininku. 1930 m. buvo paskirtas Kauno apygardos teismo vyresniuoju notaru. Nuo 1932 m. Lietuvių tautininkų sąjungos centro valdybos narys. 1933–1938 m. Finansų ministerijos generalinis sekretorius. 1936–1940 m. Seimo narys, Seimo vicepirmininkas. 1938 m. kovo mėn. – 1939 m. kovo mėn. LR finansų ministras. 1940 m. liepos mėn. NKVD suimtas, 1941 m. balandžio mėn. nuteistas. Kalintas Komijos ATSR, Kirovo srities lageriuose. Mirė Kirovo srities persiuntimo punkto ligoninėje (Kirovo mieste).
1829 m.
1829 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Facebook
„Facebook“ ( „veidas“ + book „knyga“; pažodžiui Facebook – „veidaknygė“) – socialinis tinklas, priklausantis konglomeratui „Meta Platforms“. Įsteigtas 2004 m.
1829 m.
Mirtys
Nedatuota
Facebook
„Facebook“ užsiregistravę nariai gali patalpinti savo profilį (asmens aprašą), įkelti nuotraukų, paveikslėlių, vaizdo įrašų bei užmegzti ryšius su draugais, pažįstamais asmenimis ir kt. Bendruomenėje gali būti kuriami fotoalbumai, vidinės grupės (pagal interesus, pomėgius ir kt. kriterijus), keičiamasi žiniomis tarp grupės narių ir bendraujama kitomis formomis.
2021 m. visame pasaulyje „Facebook“ naudojosi daugiau kaip 2,7 mlrd. aktyvių vartotojų per mėnesį, tuo metu Lietuvoje – beveik 1,8 mln., anot tyrimų bendrovės „Statista“. 2017 m. duomenimis, Lietuvoje iš 63 % besinaudojusių socialiniais tinklais šalies gyventojų 97,4 % naudojosi pastaruoju tinklu, teigė „Kantar TNS“ rinkos tyrimų bendrovė.
Istorija
„Facebook“ užuomazgos slypėjo Harvardo universiteto studentų kurtame socialiniame tinkle „Harvard Connection“. Projekto autoriai buvo trys Harvardo studentai, kurie vėliau prie jo pakvietė prisijungti Marką Zakerbergą. Vis dėlto M. Zakerbergas pasitraukė iš studentų projekto ir vienas įkūrė „Facebook“, o „Harvard Connection“ autoriai kaltino M. Zuckerbergą nukopijavus jų idėją. „Facebook“ pirmiausiai taip pat buvo skirtas Harvardo studentams, tačiau, susilaukęs milžiniško populiarumo, plėtėsi į kitus JAV universitetus, o vėliau tapo prieinamas ir viso pasaulio naudotojams.
Žvakė
thumb|Žvakė Žvakė – šviesos šaltinis, sklindantis iš degančio dagčio, kuris eina kieto, nuo karščio išsilydančio kuro viduriu. Kuras – dažniausiai vaškas arba parafinas (šalutinis naftos perdirbimo produktas). Gelio žvakės pagamintos iš mineralinės alyvos ir polimero mišinio.
Prieš išrandant elektrą, žvakės bei žibalinės lempos dažniausiai naudotos apšvietimui. Vietovėse, kur nėra elektros, jos naudojamos nuolatos. Iki XX amžiaus žvakės buvo labiausiai paplitusios Šiaurės Europoje. Pietų Europoje ir Viduržemio jūros regione buvo naudojamos žibalinės lempos. Išsivysčiusiame pasaulyje žvakės daugiausiai naudojamos dėl jų estetinės vertės bei kvapo, jos sukuria jaukią, šiltą ar romantišką atmosferą, taip pat jos deginamos religiniams bei ritualiniams tikslams, avarinio apšvietimo metu, kai nutrūksta elektros tiekimas. Aromatizuotos žvakės naudojamos aromaterapijoje.
Degantis žvakės dagtis išlydo kurą, jo lydalas kyla dagčio kapiliarais ir garuoja. Remiantis apskaičiavimais, siaurėjanti parafininė žvakė tolygiai dega maždaug 0,1 g/min greičiu ir skleidžia maždaug 80 W galios šilumą. Žvakės dagtis turi įtakos, kaip žvakė dega. Šiais laikais žvakių kuras dažnai gaminamas iš sojų, palmių arba kitų augalų.
|thumb|left|280px|[[Ginkūnų kapinės per 2010 m. Vėlines]]
Žvakės ir krikščionybė
Išpažįstantieji krikščionybę žvakes naudoja kaip Dievo šviesos šaltinį, kartais žvakės šviesa lyginama su Jėzaus Kristaus šviesa. Žvakės dažnai deginamos ant altoriaus bažnyčiose.
Karabobas
Karabobas  – valstija, esanti šiaurinėje Venesuelos dalyje. Ribojasi su Aragva rytuose, su Gvariku ir Kochedesu pietuose, su Jarakujumi vakaruose. Iš šiaurės skalauja Karibų jūra. Tai 21-a pagal plotą ir 4-a pagal gyventojų skaičių šalies valstija. Administracinis centras – Valensija.
Geografija
Valstijos paviršius kalnuotas, pagrindinė kalnų grandinė, iškylanti iki 1990 m, driekiasi šiaurine Karabobo dalimi. Toliau pietuose plyti tektoninė įduba kurioje telkšo Valensijos ežeras. Jūros pakrantėje Karabobui priklauso kelios mažos salelės. Valstijos upės priklauso Karibų jūros, Orinoko ir nenuotakiam Valensijos ežero baseinui. Plyti savanos, kalnuose – miškai. Yra 2 nacionaliniai parkai – Henri Pittier ir San Estebano.
Administracinis suskirstymas
Karabobas padalintas į 14 savivaldybių (skliaustuose – administracinis centras):
Socialdemokratas (reikšmės)
Socialdemokratas gali reikšti:
Liebfraumilch
250px|miniatiūra|left|Vynuogynas Liebfrauenkirche bažnyčios [[Vormsas|Vormse fone]] Liebfraumilch – pussaldžio baltojo vokiško vyno stilius. Ši vynas gaminamas, daugiausia eksportui, vyno regionuose Reino Hesene, Pfalce, Reingau, ir Nahės vyno regionuose.
Pavadinimas
Vokiečių kalboje žodis Liebfraumilch (daugiausia naudojamas eksportuojamų vynų etiketėse) kilęs iš. O šį pavadinimą gavo vynai, nuo XVIII a. gaminti Vormso „Liebfrauenkirche“ vynuogynuose, prie taip pat pavadintos bažnyčios. Bažnyčios pavadinimas Liebfrauenkirche reiškia 'Mielosios damos (t. y., Mergelės Marijos) bažnyčia'. Vyno pavadinimas neretai neteisingai verčiamas kaip „Mylimos moters pienas“, nors tikrasis pavadinimas būtų „Dievo motinos pienas“.
Kokybė
Etiketės su užrašais Liebfraumilch paprastai naudojamos vynams iš daugelio Vokietijos vyno regionų. Išimtis yra tik Mozelio regionas. Labai panašių savybių vynas, bet pagamintas iš aukštesnės kokybės vynuogių, gali būti pažymėtas kaip Spätlese ar Auslese. JAV ir D. Britanijoje pardavinėjamas vynas Blue Nun, nors yra Liebfraumilch stiliaus, šiuo pavadinimu nebevadinamas.
Nors pavadinimas Liebfraumilch dar asocijuojasi su žemos kokybės vynais, 1971 m. Vokietijos Vyno įstatymas reikalauja, kad taip pavadinti vynai turi būti kokybės lygio Qualitätswein bestimmter Anbaugebiete (QbA; 3-ias lygis iš 4) ir jie turi būti gaminti Reino Heseno, Pfalco, Nahės ar Reingau vyno regionuose. Vynuogėse mažiausiai 70% uogų turi būti „Riesling“, „Silvaner“ ar „Müller-Thurgau“. Be to, vyne turi būti 18-40g/l likusių cukrų.
Rikliškiai
Istorija
XIX a. minimas Rychliškių palivarkas Siesikų valsčiuje.
Canis edwardii
thumb|right|350px|Edvardo vilko padėtis kitų vilkų rūšių tarpe Edvardo vilkų amžininkai buvo baisieji vilkai (prieš 1,8–0,011 mln. metų), kiškėdžiai vilkai (Canis lepophagus, prieš 10,3–1,8 mln. metų), Armbrusterio vilkai (prieš 1,8–0,3 mln. metų), rudieji vilkai (Canis rufus; gyvuoja nuo prieš 1–2 mln. metų iki dabar) ir pilkieji vilkai (gyvuoja nuo prieš 3,5 mln. metų iki dabar).
Taksonomija
Edvardo vilkams pavadinimą Canis edwardii 1942 m. suteikė Gazin.
Asüna
Asüna buvo General Motors importuojamų automobilių markė įkurta 1992 metais kaip Geo antrininkas Kanadoje.
Canis edwardii
Morfologija
Tiriant Edvardo vilkų fosilijas buvo įvertintos dviejų individų kūno masės – vienas svėrė 35 kg, kitas – 31 kg.
Asüna
Markė pakeitė ankstesnę Passport markę, kuri parduodavo Korietišką (Daewoo) gaminama perdaryta Opel Kadett E žinoma kaip Passport Optima. General Motor Canada pakeitė strategiją 1991 metais, panaikindama Passport markę (Optima buvo perdaroma kaip Pontiac LeMans). Isuzu buvo grupuojama kartu su Saab ir GM nauja Saturn marke. 1992 metams Kanadoje buvo pristatyta Geo markė, siūloma tarp Chevrolet-Oldsmobile-Cadillac pardavėjų (kurie Geo markės automobilius po Chevrolet ženklu nuo 1989 iki Asüna markės pristatymo). Geo pardavimai buvo sėkmingi, tad Pontiac-Buick-GMC pardavėjai prašė GM Canada, kad sukurtų panašią importinių automobilių markę. Šis noras buvo išpildytas sukuriant Asüna.
Asüna pardavimai negalėjo prilygti Geo pardavimams, todėl markė buvo panaikinta 1995 metais.
Viešvėnai II
Viešvėnai II – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Viešvėnų I.
Socialdemokratas (Belshilis)
thumb|right|Socialdemokratas, LSDP Užsienio biuro laikraštis, 1915 m. Socialdemokratas – LSDP Užsienio biuro laikraštis, ėjęs nuo 1915 m. kovo mėn. iki 1916 m. gegužės mėn. Belshilyje, Škotija.
Istorija
Leido Lietuvos socialdemokratų partija, užsienio biuras. Išėjo 8 numeriai ir „Socialdemokrato priedas“.
Bendradarbiavo Zigmas Angarietis, Pranas Eidukevičius, Vladas Požela, Stanislavas Trusevičius.
Redagavo Vincas Kapsukas.
Jevgenijus Kafelnikovas
Jevgenijus Aleksandrovičius Kafelnikovas (g. 1974 m. vasario 18 d.) – buvęs profesionalus Rusijos tenisininkas. Buvusi pirmoji pasaulio raketė. Per savo karjerą Jevgenijus laimėjo 26 ATP titulus. Du iš jų buvo Didžiojo Kirčio turnyrų titulai. Sidnėjaus olimpinėse žaidynėse jis tapo olimpiniu čempionu. Kafelnikovas taip pat padėjo Rusijai laimėti Deviso Taurę. Jevgenijus profesionalu tapo 1992, o karjerą baigė 2003 metais. Kafelnikovas yra vienitelis tenisininkas kuriam pavyko laimėti to paties Didžiojo Kirčio turnyro tiek vienetus, tiek dvejetus. Tai jis padarė 1996 metų French Open turnyre.
Laima Bernatavičiūtė
Laima Bernatavičiūtė (g. 1985 m. balandžio 12 d. Kaune) – Lietuvos rankininkė, Lietuvos moterų rankinio rinktinės narė. 2009, 2012, 2014 m. išrinkta geriausia Lietuvos rankininke.
Bronislovas Burgis
Bronislovas Burgis (1949 m. gruodžio 12 d. Paminijuose, Žarėnų valsčiuje – 2020 m. balandžio 30 d. Vilniuje ) – Lietuvos pedagogas.
KTU docentas, vienas KTU gimnazijos įkūrėjų ir 1989−2014 m. jos vadovas, matematikos mokytojas, IT žurnalo „Kompiuterija“ redaktorius.
Biografija
Baigė studijas Kauno politechnikos institute. 1978 m. gruodžio 1 d. jame apgynė mokslų kandidato disertaciją „Skaitmeninių struktūrų suskaidymo gedimų diagnostikos efektyvumo padidinimui metodų sukūrimas ir tyrimas“, technologijos mokslų daktaras.
1997–2008 m. žurnalo „Kompiuterija“ vyr. redaktorius. KTU Fundamentaliųjų mokslų fakulteto Taikomosios matematikos katedros docentas (iki 2013 m.), nuo 2013 m. – dėstytojas valandininkas.
2014 m. KTUG moksleivės Paulinos Adžgauskaitės tėvų (Virginijaus Adžgausko ir Jolanta Adžgauskienės) iniciatyva B. Burgio atžvilgiu pradėtas baudžiamasis procesas (pagal LR BK 145 str. 2 d.). 2014 m. gruodžio 5 d. pasitraukė iš KTUG direktoriaus pareigų. 2015 m. pavasarį paviešinti moksleivės ir jos tėvų slapta daryti įrašai, kuriuos, B. Burgis pavadino „geriausiomis savo gyvenimo kalbomis“. 2016 m. gegužės 6 d. Kauno apygardos teismas priėmė išteisinamąjį nuosprendį. 2016 m. gruodžio 22 d. išteisinimą visiškai palaikė Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, kuris atmetė prokurorų skundus ir paneigė visus kaltinimus.
2020 m. balandžio 30 d. mirė po sunkios ligos. 2020 m. gegužės 6 d. palaidotas Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje. Užuojautą pareiškė Lietuvos prezidentas Gitanas Nausėda.
Labdaros ir paramos fondas
2014 m. gruodžio 3 d. įsteigtas Bronislovo Burgio labdaros ir paramos fondas. Buveinės adresas: Vasaros gatvė 9, Vilnius. Fondą įsteigė ir iki mirties jam vadovavo Bronislovas Burgis. Kaip buvo sakęs B. Burgis, „fondas rems tik moksleivius, atkakliai siekiančius mokslo".
Myriam Soumaré
Myriam Soumaré (g. 1986 m. spalio 29 d. Paryžiuje) – Prancūzijos lengvaatletė, kuri specializuojasi sprinto rungtyse. Europos čempionė ir olimpietė.
Biografija
Soumaré savo tarptautinę karjerą pradėjo 2007 m. dalyvaudama Europos atletikos iki 23 metų čempionate. Debrecene vykusiose varžybose 100 m bėgimo distanciją sportininkė atbėgo per 11.68 s ir laimėjo bronzos medalį. Po metų sportininkė pateko į šalies estafetės 4x100 m nacionalinę komandą ir dalyvavo 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Sportininkė kartu su komanda iškrito po pirmo raundo, dėl pašalinimo blogai perduodant estafetės lazdelę. 2009 m. Pasaulio čempionate Myriam lengvai pateko į ketvirtfinalį, bet jame atbėgo paskutinė savo grupėje ir nepateko į kitą etapą. Tais pačiais metais bėgike pelnė du medalius Viduržemio jūros žaidynėse. Individualioje 100 m bėgimo rungtyje ji pelnė sidabrą, o komandinėje estafetėje iškovojo aukso medalį.2010 m. žiemos sezono metu lengvaatletė dalyvavo 2010 m. pasaulio uždarų patalpų čempionatą. 60 m bėgime ji pasiekė finalą, bet jame finišavo paskutinė. Tų metų vasaros sezono metu sportininkė atstovavo šaliai 2010 m. Europos čempionate, kuriame 100 m distancijoje laimėjo bronzą, o 200 m distancijoje tapo antrąja šalies čempione varžybų istorijoje.
Algimantas Kundelis
Algimantas Kundelis (1936 m. liepos 2 d. – 2002 m. rugpjūčio 20 d.) – Lietuvos kino režisierius, aktorius.
Biografija
1962 m. baigė Valstybinį kinematografijos institutą Maskvoje. A.Kundelis ne tik režisavo, bet ir suvaidino 23-juose Lietuvos, Maskvos, Baltarusijos, Izraelio kino studijų filmuose. Išspausdino 36 kino kritikos straipsnius, buvo 64 vaidybinių ir dokumentinių filmų dubliavimo režisierius. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Klaipėdos radijo ir televizijos bokštas
Klaipėdos radijo ir televizijos bokštas – radijo ir televizijos bokštas Giruliuose.
Ant bokšto yra įrengtos mobiliojo ryšio stočių antenos, apimančios nedidelę teritoriją. Bokštas daugiausiai naudojamas radijo ir televizijos programų transliavimui. Šis bokštas taip pat naudojamas bevielio interneto paslaugų teikimui.
Klaipėdos radijo ir televizijos stotyje atnaujintos techninės bazės dėka buvo pradėtos transliuoti skaitmeninio formato televizijos programos. Šia įranga įmanoma transliuoti iki 40 programų.
LRTC Klaipėdos skyriuje dirba 28 žmonės, vieni yra atsakingi už televizijos transliacijų kokybę, kiti yra informacinių technologijų specialistai, vadybininkai.
Nevodnica Košcelnos Šv. Antano Paduviečio sanktuariumas
Istorija
Apie 1596 m. šioje vietovėje buvo pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. 1884 m. pradėta statyti nauja mūrinė neogotikinio architektūros stiliaus bažnyčia, kuri buvo užbaigta 1889 metais. Bažnyčios architektas – Romuald Lenczewski. 1889 m. spalio 22 d. bažnyčia buvo pašventinta. 1993 m. spalio 7 d. įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
The Crimson Idol
„The Crimson Idol“ – penktasis studijinis JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas, išleistas po 3 metų pertraukos kompanijos „Capitol Records“. Tai koncepcinis darbas, kuriame pasakojama apie išgalvotos roko žvaigždės Jonathano Steelo išpopuliarėjimą ir nuopuolį.
Albumas buvo sugalvotas kaip grupės lyderio Blackie Lawlesso solo projektas, tačiau įrašų kompanija ir gerbėjai privertė jį šios minties atsisakyti.
Oksalo rūgštis
Oksalo rūgštis dar vadinama etano dirūgštimi arba rūgštynių rūgštimi. Tai cheminis junginys, kurio molekulinė formulė H2C2O4. Ši rūgštis turi dvi karboksigrupes: HOOC-COOH. Tai palyginti stipri organinė rūgštis, 10 000 kartų stipresnė už acto rūgštį.
Saugumas
Oksalo rūgšties LD50 yra apie 22 g žmogui, sveriančiam 60 kg.
Kiekis maisto produktuose
Oksalo rūgšties kiekis kai kuriuose maisto produktuose pagal JAV Žemės ūkio departamento duomenis (1984 m.):
Naudojimas
Bitininkystėje 3,5 proc. rūgšies tirpalas naudojamas Varoatozės erkių (Varroa destructor) naikinimui. Taip kovojama su varoatoze.
Jurgis Potockis
Jurgis Potockis (m. 1747 m.) – Grabovieco ir Tlumačo seniūnas.
Biografija
Felikso Kazimiero Potockio jaunesnysis sūnus, Eustachijaus Potockio ir Marianos Potockos tėvas. Buvo Augusto Stipriojo elektorius 1697 metais nuo Belzo vaivadijos. Po pirmos žmonos paveldėjo Dubienkos seniūniją.
Šeima
Pirmoji žmona buvo (1703) Mariana Linevska, su kuria vaikų neturėjo. Kita žmona − Konstancija Drucka-Podbereska (†1730) (vedybos 1741 metais). Vaikai:
Aukštadvaris
Aukštadvaris – miestelis Trakų rajono savivaldybėje, prie kelio, 60 km į vakarus nuo Vilniaus. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Urbanistikos paminklas. Stovi Kristaus Atsimainymo (nuo 1913 m.) ir Šv. Dominyko bažnyčios, Šv. Dominyko vienuolynas. Išlikęs XIX a. Aukštadvario dvaras su parku ir tvenkiniais, veikia Aukštadvario vidurinė mokykla, Aukštadvario žemės ūkio mokykla, Kauno paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centro skyrius, mokykla-darželis „Gandriukas“, biblioteka, paštas (LT-21034), vandens jėgainė, Aukštadvario regioninio parko direkcija.
Etimologija
XIV a. prie Aukštadvario piliakalnio ėmė kurtis gyvenvietė, iki XV a. žinoma kaip Navininkai (pagal Navos ežerą). XVI a. pradžioje miestelis ėmė kurtis aplink kunigaikščių dvarą, kuris buvo įsikūręs ant piliakalnio (aukštas dvaras), todėl jis imtas vadinti kaip Aukštadvarys (arba Aukštdvarys). XVIII a. lotyniškuose raštuose Aukštadvaris vadintas Alta Aula.
Geografija
Miestelis įsikūręs Verknės aukštupio dešiniajame krante, ties Pilaitės ežeru Aukštadvario moreniniame masyve Dzūkų aukštumoje. Miestelio pietryčiuose Verknė užtvenkta, sudaro Aukštadvario tvenkinį. Dėl daugybės kalvų (iki 250 m) ir ežerų Aukštadvario apylinkės yra vienos gražiausių Lietuvoje. Į šiaurės vakarus nuo Aukštadvario yra valstybinis gamtos paminklas – Velnio duobė. Netoli nuo Aukštadvario yra Verknės ir Strėvos ištakos. Įkurti Aukštadvario istorinis bei Aukštadvario urbanistinis draustiniai. Stūkso Kartuvių kalnas.
Istorija
Žmonių čia gyventa jau III–I tūkstantmetyje pr. m. e. X–XIV a. ant piliakalnio buvo medinė pilaitė (vadintas Pilaitės kalnu), prie jos ėmė kurtis Navininkų gyvenvietė. Nuo XVI a. pradžios Aukštadvaris žinomas kaip Lietuvos didžiųjų kunigaikščių dvaras. 1518 m. pastatyta pirmoji medinė bažnyčia. Žygimantas II Senasis atidavė Aukštadvarį pabėgusiam iš Maskvos Jonui Lackiui, su kuriuo iš Rusijos atkeliavo ir nemažai sentikių. XVI–XVII a. ant piliakalnio stovėjo dvaras. 1569 m. rugpjūčio 9 d. gavo miestelio teises. Jono palikuonis, 1640–1646 m. Žemaičių seniūnas Jonas Alfonsas Liackis 1629 m. liepos 3 d. sudarytu aktu pastatydino mūrinę bažnyčią ir dominikonų vienuolyną. Dominikonai įsteigė čia pradinę mokyklą, kuri nemažai prisidėjo prie šios apylinkės sulenkinimo, nes Aukštadvaris virto lyg nutautusia sala grynai lietuviškose apylinkėse.
Artiomas
Artiomas gali reikšti:
Aukštadvaris
Istorija
1748 m. Aukštadvariui suteikta privilegija rengti turgus ir prekymečius. Nuo XIX a. pradžios iki 1940 m. prie dvaro veikė žuvininkystės ūkis. 1832 m. caro valdžia vienuolyną ir mokyklą uždarė. 1864 m. Įsteigta valdinė pradžios mokykla. 1866 m. uždarytoje bažnyčioje įsikūrė cerkvė, vienuolyno pastatuose – kareivinės; panaikinta parapija. 1919 m. bažnyčia grąžinta katalikams. XIX a. Aukštadvaris priklausė dvarininkams Malevskiams. Jis minimas kaip Trakų apskrities miestelis ir palivarkas, valsčiaus centras.
1913 m. pastatyta nauja bažnyčia, atkurta parapija. 1918–1940 m. veikė progimnazija, 1940–1949 m. gimnazija, 1923–1927 m. – dvimečiai mokytojų kursai, 1923–1941 m. buvusiuose vienuolyno rūmuose – mergaičių žemės ūkio mokykla, 1959–1980 m. – žemės ūkio technikumas, 1980–1989 m. vidurinė profesinė technikos mokykla, nuo 1994 m. veikia VšĮ Kauno paslaugų verslo darbuotojų profesinio rengimo centro skyrius.
Iki II pasaulinio karo miestelyje veikė sinagoga, buvo 8 mūro gyvenamieji namai, visi kiti mediniai. Veikė garinis ir vandens malūnai, vidurinė 4 klasių mokykla, mergaičių ūkio mokykla, keturių komplektų pradžios mokykla, pašto agentūra, vaistinė.
1959–1960 m. suformuotas Aukštadvario tvenkinys. 1950–1992 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė, rezidavo rajono agronomas, rajono mokyklų inspektorius, veterinaras.
2008 m. patvirtintas Aukštadvario herbas.
Architektūra
thumb|Daugiabučių kvartalas ir mokykla miniatiūra|Pagrindinė gatvė
Aukštadvario plano struktūra stačiakampė. Istoristinė, neogotikos bruožų turinti Kristaus Atsimainymo bažnyčia pastatyta 1913 m. Renesansinis Šv. Dominyko bažnyčios su mauzoliejine koplyčia ir vienuolyno ansamblis (manoma, suprojektavo italų architektai). Po 1960 m. rekonstrukcijos ansamblis prarado pirminį planą ir išorę.
Urbanistinis draustinis įkurtas siekiant išsaugoti istoriškai susiklosčiusį senosios Aukštadvario miestelio dalies gatvių tinklą, bažnyčią, dominikonų vienuolyną su koplyčia, dvaro sodybą su parku ir tvenkiniais, miestelio aikštės šulinį, Aukštadvario piliakalnį, A. Mickevičiaus ąžuolą, Aukštadvario šaltinį ir senąją Verknės vagą.
Granada (krepšinio klubas)
Grenados Granada – Ispanijos krepšinio klubas iš Granados. Įkurtas 1994 m., išformuotas 2012 m. Žaidė ACB lygoje. Aukščiausias pasiekimas joje – 11-a vieta.
Artiomas (miestas)
Artiomas  – miestas Rusijoje, Primorės krašte, 38 km į šiaurės rytus nuo Vladivostoko, Knevičiankos slėnyje. Pro miestą eina Transsibiro geležinkelio atšaka į Nachodką bei Vladivostoko–Nachodkos plentas, netoliese yra Vladivostoko oro uostas. Baldų, tekstilės, maisto (mėsos, duonos, pieno) pramonė. Veikia Artiomo šiluminė elektrinė. Yra Tolimųjų Rytų universiteto filialas, krašto muziejus.
Istorija
1924 m. įkurta miesto tipo gyvenvietė Zybunas (Зыбунный), pradėta rusvųjų anglių gavyba. 1938 m. suteiktas miesto statusas, miestas pervadintas revoliucionieriaus Fiodoro Sergejevo-Artiomo garbei. Nuo 2000 m. anglių kasyba nebevykdoma.
Paprastoji juodgalvė
miniatiūra|252x252px|Paprastoji juodgalvė Paprastoji juodgalvė (Prunella vulgaris) – notrelinių (Lamiaceae) šeimos, juodgalvių (Prunella) genties augalas.
Daugiametis, 10-45 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias arba prie pagrindo kiek išsilenkęs, keturbriaunis, rausvas. Lapai išskyrus viršutinę porą, kotuoti, kiaušiniški arba pailgai lancetiški, lygiakraščiai. Žiedų menturiai susitelkę į varpas. Vainikėlis violetinis arba melsvai violetinis. Vaisius – kiaušiniškas, 1,5-2,0 mm ilgio ir apie 1 mm skersmens, tribriaunis riešutėlis.
Žydi birželio – rugsėjo mėn. Auga miškuose, pamiškėse, krūmuose, pievose.
Žolėje yra rutino, hiperozido, saponinų, 0,5 % eterinio aliejaus, karčiųjų medžiagų, dervų, 0,98 % rauginių medžiagų, 30 mg% askorbino rūgšties, 6 mg% karotino, vitamino K, lapuose – 0,56 % ursolo rūgšties.
Gučiūnai
Gučiūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Salų.
Anykščiai (viensėdis)
Anykščiai – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, pietiniame Anykščių miesto pakraštyje.
Parika
Parika  – miestelis šiaurės Gajanoje, Esekvibo deltos pakraštyje, Esekvibo salų-Vakarų Demeraros regione, uostas prie Atlanto vandenyno. Perkėla per Esekvibo upę. Transporto, finansinis mazgas. Veikia turgus. Kelias į Džordžtauną.
Anykščiai (viensėdis)
Istorija
2006 m. dalis viensėdžio perduota Anykščių miestui.
Lassa Francis Lawrence Oppenheim
Lassa Francis Lawrence Oppenheim (g. 1858 m. kovo 30 d. Windecken, Frankfurtas prie Maino, Vokietija – 1919 m. spalio 7 d.) – vokiečių teisėtyrininkas tarptautininkas, tarptautinės teisės teoretikas.
Openheimas studijavo teisę Berlyno, Getingeno, Heidelbergo, Leipcigo universitetuose; emigravo į Angliją 1895 m. ir gyveno iki pat mirties. Paskaitas skaitė Londono ekonomikos mokykloje (London School of Economics. 1908 m. Kembridžo universiteto tarptautinės teisės profesorius. Jo pagrindinis veikalas – International Law: A Treatise, išleistas 1905–1906 m.
Paraiba
Paraiba  – valstija šiaurės rytų Brazilijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje. Joje yra ryčiausias Amerikos žemyno taškas – Ponta do Seišaso kyšulys. Valstija ribojasi su Pernambuku pietuose, su Seara vakaruose ir su Šiaurės Rio Grande šiaurėje. Sostinė ir didžiausias miestas – Žoan Pesoa.
Geografija
Centrinę valstijos dalį užima iš prekambro uolienų sudaryti kalnai ir plokščiakalniai. Teišeiros kalnabūbryje yra aukščiausia Paraibos vieta – Žabrės kalnas (1197 m). Palei vandenyną driekiasi pakrantės žemuma. Klimatas tropinis, jūrinis, drėgnas. Borboremos plokščiakalnyje sausiau, metinis kritulių kiekis mažesnis nei 500 mm. Vidutinė metinė oro temperatūra 24-26 °C. Pagrindinės upės – Šiaurės Paraiba, Kurimatau, Mamanguapė, Piranjasas.
Gyventojai
Etninė sudėtis:
Miestai
Didžiausi miestai (2008 m., tūkst. gyventojų):
thumb|left|250px|Valstijos kraštovaizdis ties Pedra do Kordeiru
Socialdemokratas (Maskva)
Socialdemokratas – Lietuvos socialdemokratų partijos laikraštis, nuo 1917 m. lapkričio 28 d. iki 1918 m. balandžio 13 d. ėjęs Maskvoje.
Istorija
Redagavo Stasys Matulaitis, Jurgis Smolskis-Smalstys, Feliksas Valiukas, Pranas Žeronas. Didelei grupei lietuvių išvykus į Lietuvą Rusijos komunistų prijungtas prie „Tiesos“.
Žemutinio Reino-Vestfalijos imperinė apygarda
Žemutinio Reino-Vestfalijos imperinė apygarda, paprasčiau – Vestfalijos apygarda − Šventosios Romos imperijos administracinis vienetas (vienas iš 10), egzistavęs 1500−1806 m. Jis apėmė teritorijas, kur dabar yra Vokietijos Žemutinės Saksonijos, Brėmeno ir Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės, taip pat centrinę Belgiją.
Apygarda vakaruose ir pietuose ribojosi su Burgundijos apygarda, šiaurės rytuose – su Žemutinės Saksonijos apygarda, pietryčiuose – su Aukštutinio Reino apygarda. Teritoriją į dvi geografiškai atskiras dalis dalino per vidurį įsiterpusi Kelno vyskupija.
Raida
thumb|left|Būsimosios apskrities pietinės teritorijos XIV a. Apygarda buvo viena iš šešių 1500 m. administracinės reformos metu sukurtų apygardų, sujungusi daug smulkių feodalinių valstybėlių šiaurės vakarų Vokietijoje. Tarp jų buvo nemažai galingų bažnytinių valstybių: didžiausios jų – Miunsterio ir Lježo vyskupijos. 1548 m. atliekant dar vieną administracinę reformą, kai kurios valstybėlės (Utrechto vyskupija ir Gelderso kunigaikštystė) perleistos Burgundijos apygardai.
Per XVI–XVII a. apygardoje buvo vykdoma lėta centralizacija. Viena įtakingiausių šeimų buvo de la Markai, kuri sugebėjo įsigalėti pietinėje apygardos dalyje: jos atstovai tapdavo Lježo vyskupais, sujungė didžiausias kunigaikštystes: Julichą, Bergą ir Klevė į vieną feodalinę valdą.
1678 m. apygarda neteko Kambrė vyskupijos, kuri perėjo Prancūzijai. XVIII a. apygardoje paplito Švietimo epochos idėjos. Po 1789 m. Prancūzijos revoliucijos ėmė plisti sukilimo nuotaikos, ir kai kuriose valstybėlėse įvyko revoliucijos, susikūrė trumpalaikės respublikos (pvz., Lježo revoliucija). 1795 m. vakarines apygardos dalis okupavo Prancūzija. Apygarda galutinai panaikinta 1806 m., kuomet paskutinės jos teritorijos perėjo Prancūzijai.
Dominikas Budrikas
Dominikas Budrikas (g. 1798 m. Žemaitijoje – 1873 m. balandžio 29 d. Zobalatyje, Varenavo r., Baltarusija) – religinių raštų rengėjas.
Baigė Vilniaus kunigų seminariją, kunigavo Lietuvoje ir Baltarusijoje.
Buvo parengęs pamokomojo pobūdžio knygelių, iš kurių 1859 m. Vilniuje išėjo iš lenkų kalbos išverstas Namų Kryžius, arba kaip reikia sūdyti ir mislyti apie gėrimą arielkos. Ši knygelė buvo paskleista Žemaitijoje vyskupijoje Motiejaus Valančiaus blaivybės sąjūdžio metu.
Brazilijos nacionalinis stadionas
Estádio Nacional de Brasília (anksčiau Estádio Mané Garrincha) – įvairios paskirties stadionas Brazilijos mieste, Brazilijoje. Pastatytas 1974 m. Stadione yra 45 200 sėdimų vietų. Dažniausiai yra naudojamas futbolo rungtynėms.
Istorija
Estádio Mané Garrincha stadionas buvo baigtas statyti 1974 m. Atidarymo dieną, tų pačių metų kovo 10 d., buvo sužaistos rungtynės tarp Corinthians ir CEUB, kuriose San Paulo Corinthians 2–1 nugalėjo sostinės CEUB klubą. Pirmą įvartį pelnė Vaguinho, San Paulo futbolininkas.
FIFA 2014
2010 m. stadiono pavadinimas iš Estádio Mané Garrincha buvo pakeistas į dabartinį. Ruošiantis 2014 m. pasaulio futbolo čempionatui, stadionas buvo rekonstruotas. Vietų skaičius stadiono tribūnose išaugo iki 71 000.
TSRS-V1
TSRS-V1  – minkšto tipo dirižablis, projektuotas ir statytas 1930–1932 m.
Aprašymas
1930 m. rudenį Nikolajaus Žukovskio vardo centrinio aerohidrodinamikos instituto darbuotojai pradėjo gaminti nedidelį, minkšto tipo dirižablį, kuris buvo skirtas apmokymams ir treniruotėms. Dirižablis pagamintas pritaikius sukauptą patirtį gaminant dirižablius „Maskvos chemikas-gumuotojas“ ir „TSRS-V4 Komjaunimo tiesa“. Gamybos darbai vyko ne darbo metu.
Dirižablio gondolos karkasas buvo pagamintas iš duraliuminių profilių. Gondolos ilgis – 10 m, šonuose sumontuoti langai. Priekinis žibintas pagamintas iš celiulioido. Stabilizatoriai ir vairas padaryti iš duraliuminių profilių, aptrauktų medžiaga.
Detales ir apvalkalą gamino Maskvoje esantys dirižablių statybos darbuotojai, gamykla „Kaučiukas“ ir Nikolajaus Žukovskio vardo centrinis aerohidrodinamikos institutas. Dirižablis surinktas 1932 m. kovą, Leningrade esančiame elinge. Statybą prižiūrėjo dirižablių statyklos viršininko pavaduotojas A. Flaksermanas.
Pirmasis dirižablio skrydis įvyko 1932 m. balandžio 9 d. Orlaiviui vadovavo V. Niževskis. Dirižablio ekipažą taip pat sudarė: vado padėjėjas Volkovskis, antrasis vado padėjėjas Garakanidzė (vienas iš dirižablio konstruktorių), vairininkas – Maskvos aviacijos instituto studentas Pankovas, antrasis vairininkas – Obodzinskis. Dirižablio skrydis truko 34 min. ir nepaisant nepalankių meteorologinių sąlygų bei visiškai naujos konstrukcijos, orlaivis pasižymėjo geromis skrydžio charakteristikomis.
Balandžio 10 d. dirižablis atliko 58 min skrydį į Salizį, kuriame nusileido. Orlaivį valdė pilotas V. Niževskis, keleivio vietoje skrydžio metu sėdėjo A. Flaksermanas.
Iš pradžių dirižablis buvo vadinamas „Gegužės pirmoji“, „Gegužės pirmosios vardo UK-1“ arba paprasčiausiai „UK-1“ (mokomasis orlaivis, pirmasis . Vėliau jis tapo žinomas „TSRS V-1“ vardu.
1932 m. balandžio 29 d. „TSRS-V1“ išskrido iš Leningrado ir gegužės 1 d. nusileido Dolgoprudne, kuriame buvo įkurta Dolgoprudno mokslinė-gamybinė įmonė. Joje pastatytas elingas ir vandenilio gamykla. 1932 m. gegužę, be „TSRS-V1“ buvo pastatyti dirižabliai „TSRS-V2 Smolnio“ ir „TSRS-V3 Raudonoji žvaigždė“. Šie minkšto tipo dirižabliai buvo skirti agitaciniams skrydžiams ir dirižablių ekipažo apmokymams.
1932 m. lapkričio 7 d. virš Raudonosios aikštės praskrido keturi tarybiniai dirižabliai – „V1“, „V2“, V3“ ir „V4“.
1938 m. buvo stipriai susidėvėjęs, todėl buvo išmontuotas. 1939 m. dirižablis atstatytas pakeitus apvalkalą. Atstatytas dirižablis pirmą kartą pakilo 1939 m. gegužės 1 d. „TSRS-V1“ buvo modernizuojamas ne vieną kartą. 1939 m. versijos pagrindu sukurtas dirižablis „TSRS-V12“.
TSRS vyriausybei nusprendus sustabdyti dirižablių statybą, „TSRS-V1“ buvo išardytas 1940 m. kovo mėn. Dirižablis buvo atstatytas 1942 m., pavadinmu „TSRS-V12“.
San Antonio Oestė
San Antonio Oestė (arba Vakarų San Antonijas; ) – miestas Argentinoje, Rio Negro provincijos šiaurės rytuose, Atlanto vandenyno Šv. Mato įlankos pakrantėje. 17 tūkst. gyventojų.
Svarbus jūrų uostas. Išsidėstęs prie Viedmos–Ušuajos kelio bei Bahija Blankos–Eskelio geležinkelio. Yra muziejus, jūros biologijos institutas. San Antonio Oestė – svarbus turistinis centras. Priemiestis Las Grutasas – balneologinis kurortas.
Jerry Lucas
Džeris Lukasas (g. 1940 m. kovo 30 d.) – buvęs profesionalus amerikiečių krepšininkas, olimpietis, taip pat atminties lavinimo ekspertas.
Džeris Lukasas gimė 1940 m. kovo 30 d. Midtaune, Ohajuje. Midtauno vidurinėje mokykloje du kartus (1956, 1957 m.) iš eilės laimėjo valstijos čempionatą. 1957, 1958 m. laimėjo Ohajo metų krepšininko apdovanojimą. Gerai mokęsis jis gavo pasiūlymą iš beveik 150 koledžų. Jis sakė: "Norėjau eiti į universitetą, kuris pirmiausia kalbėtų ne apie sportą, o apie mokslą. " 1960 m. buvo pakviestas rungtyniauti JAV rinktinėje. Universitete žaidė centro pozicijoje ir 1960 m. laimėjo NCAA čempionatą. 1962 m. baigė koledžą vadybos bakalauru.
1962 m. Džeris Lukasas buvo pasirinktas Cincinnati „Royals“ komandos teritoriniu šaukimu, tačiau pasirašė 40000 JAV dolerių kontraktą su ABA „Cleveland Pipers“ klubu. Komanda pasitraukė iš lygos sezonui neprasidėjus ir Džeris turėjo praleisti vienerius metus be profesionalaus krepšinio.
1963 m. pradėjo sezoną Cincinnati „Royals“ klube, naujoje, puolėjo pozicijoje. 1964 m. buvo išrinktas NBA metų naujoku. 1969 m. spalio mėn. buvo iškeistas San Francisko „Warriors“ klubui. Pirmaisiais metais D. Lukasas nebuvo susikoncentravęs į krepšinį, kadangi jam lūžo ranka, o 1969 m. pabaigoje bakrutavo jo greitojo maisto užkandinių tinklas, taičau sugebėjo pelnyti 15,1 taškų per rungtynes. Savo naujajį klubą 1970-71 m. sezone išvedė į atkrentamąsias varžybas. 1971 m. gegužės mėnesį buvo iškeistas New York „Knicks“ klubui.
1971-72 m. sezone Niujorko pagrindinis centras Willis Reed patyrė traumą ir Lukasas buvo perkeltas į jo vietą. Nors šioje pozicijoje nebuvo žaidęs nuo koledžo laikų ir buvo mažiausias lygos centras sugebėjo pelnyti po 16,7 taškus ir atkovoti 13,1 kamuolių per rungtynes. Šioje komandoje jis atsigavo: „Šiuo metu man sekasi daug geriau nei pastaraisiais 10 metų“. Komandai sekėsi neblogai, tačiau jie pralaimėjo 1972 m. NBA finaluose.
1972-73 m. sezone sugrįžus pagrindiniam centrui Džerio minutės smuko, žaidėjas pirmą kartą karjeroje nepasiekė dvigubų skaičių karjeroje. Nepaisant to jis buvo didelė paspirtis Niujorko komandai 1973 m. NBA finaluose, kuriuos jie laimėjo 4-1. 1974 m. komanda norėjo pakartoti šį pasiekimą, tačiau pralaimėjo Rytų konferencijos finaluose. Po šio sezono pelnydamas po 6.2 taškus per rungtynes Džeris Lukasas pasitraukė iš profesionalaus krepšinio.
Austenitas
thumb|right|250px|Plieno fazių diagrama Austenitas – anglies kietasis tirpalas γ geležyje. Austenito kristalų gardelė kubinė, centruota šonuose. Austenitas – tankiausia plieno struktūra.
Vilius Bruožis
thumb|240px|„Birutės“ pirmininkai. Jubiliejinis [[atvirukas išleistas 1910 m. draugijos 25-mečio prog. Dešinėje, viršuje: Jurgis Zauerveinas; dešinėje, apačioje: Jurgis Lapinas; kairėje, viršuje: Vilius Bruožis; kairėje, apačioje: Jurgis Mikšas. Centre: Jonas Vanagaitis.]] Vilius Bruožis (Brožaitis, 1843 m. gegužės 17 d. Gaištautuose, Ragainės apskritis, Mažoji Lietuva – 1909 m. liepos 6 d. Tilžėje) – gydytojas, kultūros ir spaudos darbuotojas.
Austenitas
Savybės
Anglinio plieno austenite didžiausias ištirpusios anglies kiekis gali būti 2,14% (1147 °C t-roje). Legiruotojo plieno austenite, be anglies, gali būti ištirpę dar ir legiruojančių elementų. Anglinio plieno austenitas žemesnėje kaip 727 °C temperatūroje nestabilus ir pagal izoterminio proceso temperatūrą arba aušinimo greitį gali virsti stabilesnėmis struktūromis: perlitu, sorbitu, trostitu, beinitu. Staigiai aušinamas iki tam tikros temperatūros, beveik visas austenitas (išskyrus liekamąjį austenitą) bedifūziniu būdu virsta martensitu – plienas užsigrūdina. Liekamojo austenito kiekį didina manganas, chromas, nikelis ir kiti legiruojantys elementai. Legiruotojo plieno austenitas gali būti stabilus ir kambario temperatūroje.
Austenitiniai plienai nemagnetiniai, kai kurie atsparūs kaitrai ir korozijai. Manganiniai austenitiniai plienai ypač atsparūs dilimui, kai apkrova smūginė.
Austenitas pavadintas anglų išradėjo, tyrinėjusio geležies-anglies kietuosius tirpalus, V. Robertso Osteno (W. Roberts Austen, 1843–1902 m.) vardu.
Vilius Bruožis
Biografija
Studijavo mediciną Karaliaučiaus universitete. Pirmasis Mažosios Lietuvos inteligentas, įgijęs pasaulietinį aukštąjį mokslą. 1871 m. apgynė medicinos daktaro disertaciją.
1885–1887 m. – Tilžės „Birutės“ draugijos pirmininkas. Iš naiviojo romantizmo pozicijų įrodinėjo „dievišką“ lietuvių kalbos kilmę (straipsnis „Ar rojuje lietuviškai kalbėjo?“, „Tilžės keleivis“, 1885 m., Nr. 22).
„Aušroje“ (1885 m., Nr. 10/11) išspausdino eilėraštį „Lietuviška tu giminėle“. 1891 m. su Jurgiu Zauerveinu ir Kristupu Voska parengė peticiją Vokietijos kaizeriui dėl lietuvių kalbos vartojimo Mažosios Lietuvos mokyklose.
1892–1898 m. – „Varpo“ leidimo komiteto iždininkas, tvarkė „Varpo“ ir „Ūkininko“ korespondenciją, šelpė šiuos laikraščius materialiai, laikraščių atsakomasis redaktorius. Savo asmenybe ir veikla susikūrė ekscentriko „originalo“ reputaciją, laikytinas vienu Juozapo Albino Herbačiausko kultūrinio tipažo pirmtakų.
1826 m.
Įvykiai
Nedatuoti
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Pantanalio arena
Arena Pantanal – įvairios paskirties stadionas Kujaboje, Brazilijoje. Stadionas užbaigtas statyti 2014 balandžio 26 d. Pastatytas vietoje seno Verdão stadiono, nugriauto 2010 m. gegužės mėnesį. Daugiausiai naudojamas futbolo rungtynėms ir 2014 m. FIFA pasaulio čempionatui. Stadione yra 41 112 sėdimos vietos.
Tainan City FC
„Tainan City Football Club“, o trumpiau „Tainan City“ – Taivano futbolo klubas iš Tainano.
Istorija
Sukūrus Premjer lygą, tapo jos dalyviais. Rungtyniavo nuo 2017 m.
2010 m. pasaulio futbolo čempionato atranka/Europa/2 grupė
XIX Pasaulio futbolo čempionato atrankos Europos zonos 2 grupės rezultatai.
Oranžinė nykštukė
Oranžinė nykštukė – pagrindinės sekos žvaigždė, priklausanti K spektrinei klasei ir V šviesio klasei. Pagal dydį šios žvaigždės užima tarpinę poziciją tarp raudonųjų bei geltonųjų nykštukių. Šio tipo žvaigždžių masė būna nuo 0,6 iki 0,9 Saulės masės, o paviršiaus temperatūra – nuo 3900 iki 5200 K.
Žinomesni oranžinių nykštukių pavyzdžiai – Kentauro Alfa B (K1 V), Indėno Epsilon ir Eridano Epsilon.
Sąlygos gyvybei
Oranžinės nykštukės ypač svarbios ieškant nežemiškos gyvybės, nes pagrindinės sekos žvaigždėmis jos išlieka labai ilgai – 15–30 mlrd. metų (Saulė – 10 mlrd.), todėl gyvybei išsivystyti yra daugiau laiko. Į Žemę panašių egzoplanetų paiešką šių žvaigždžių sistemose palengvina tai, kad oranžinių nykštukių yra maždaug tris-keturis kartus daugiau nei Saulės tipo žvaigždžių.
Nuo oranžinės nykštukės gyvybės zona yra nutolusi 0,5–1 av. Ją pasiekia pakankamas kiekis elektromagnetinės spinduliuotės, kad šioje zonoje skriejančioje planetoje galėtų egzistuoti skystas vanduo, tačiau gyvybei pražūtingi ultravioletiniai spinduliai sudaro tik nedidelę planetą pasiekiančios spinduliuotės dalį. Be to, gyvybės zona išlieka stabili didžiąją dalį oranžinės nykštukės egzistavimo pagrindinėje sekoje laiko.
Kitas gyvybės egzistavimui tokio tipo žvaigždžių sistemose palankus faktorius yra tas, jog planeta gali skrieti pakankamai toli nuo oranžinės nykštukės, kad nebūtų atsisukusi į ją visada ta pačia puse, bet vis dar patekti į jos gyvybės zoną. Kaip ir Žemėje, tokioje planetoje vyktų metų laikų kaita.
Egiptinė kobra
Egiptinė kobra (Naja haje) – aspidų (Elapidae) šeimos nuodingųjų gyvačių rūšis. Paplitusi Šiaurės (išskyrus Tunisą), Rytų ir Vakarų Afrikoje link pusiaujo, Arabijos pusiasalyje.
Gyvenimo būdas
Egiptinė kobra renkasi vietas stepėse, dykumose, kalnuose, griuvėsiuose, akmenų sangrūdose, krūmynuose. Didžiąją gyvenimo dalį praleidžia ant žemės, tačiau kartais plaukioja vandenyje ar įšliuožia į medį, aktyvi dieną. Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais, varliagyviais, driežais. Padeda medžio drevėje, urve ar po akmenimis 8–20 kiaušinių, išsiritę jaunikliai būna 24–34 cm ilgio.
Gyvatės įkandimas kelia pavojų žmogui, jos nuodai pasižymi neurotoksinų poveikiu: galvos svaigimas, neaiški kalba, pasunkėjęs rijimas ir kvėpavimas, paralyžiuojami raumenys.
Juozas Indriūnas
Juozas Indriūnas (1896 m. sausio 26 d. Bajoriškėse, Jūžintų valsčius – 1989 m. balandžio 15 d. Kaune) – inžinierius technologas, akademikas, tekstilės technologijos mokslo pradininkas Lietuvoje.
Biografija
Dar būdamas studentu pradėjo dirbti universitete. Nuo 1929 m. Lietuvos universiteto (1930–1946 m. VDU, 1946–1950 m. Kauno universitetas, nuo 1950 m. KPI) dėstytojas. 1930–1931 m. stažavo Štutgarto ir Dresdeno aukštosiose technikos mokyklose. 1936 m. technikos mokslų daktaras, 1937 m. docentas, 1941 m. profesorius. 1941–1962 m. Tekstilės technologijos, 1962–1975 m. Pluoštinių medžiagų katedros vedėjas, 1948–1953 m. dar ir Fizikos ir technikos instituto direktorius. 1944–1947 m. Technologijos fakulteto dekanas. 1946 m. LSSR MA narys korespondentas, nuo 1968 m. tikrasis narys. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Mokslinė veikla
Sukūrė metodų ir prietaisų pluošto nuovargiui tirti ir pūkuotų medžiagų pūko parametrams matuoti. 10 išradimų autorius.
Jakubas Kolasas
Jakubas Kolasas (, tikroji pavardė Kanstancin Mickevič, Канстанці́н Міха́йлавіч Міцке́віч, 1882 m. lapkričio 3 d. Akinčycai, Minsko sritis – 1956 m. rugpjūčio 13 d. Minskas) – baltarusių rašytojas, poetas, žurnalistas. Naujosios baltarusių literatūros ir literatūrinės kalbos vienas pradininkų.
Biografija
1902 m. baigė Nesvyžiaus mokytojų seminariją, dirbo mokytoju. 1907–1908 m. gyveno Vilniuje, bendradarbiavo laikraštyje „Naša Niva“, 1908–1911 m. už revoliucinę veiklą kalintas Minske. Vilniuje išėjo). Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare. Nuo 1921 m. gyveno Minske, dėstė. 1929–1956 m. Baltarusijos mokslų akademijos viceprezidentas. Per Antrąjį pasaulinį karą gyveno Taškente.
Kūryba
Kūrybai būdinga tikroviškumas, liaudiškumas, yra tautosakos elementų. Prozai (rink. „Gimtieji vaizdai“,1914 m., „Pirmieji žingsniai“, 1925 m., „Gyvenimo platybėse“, 1926 m. ir kt.) būdinga tematikos įvairovė, vaizdinga liaudies kalba. Kai kurie socialiniai psichologiniai apsakymai tapo chrestomatiniais, filosofinio turinio, alegoriniai apsakymai (rink. „Gyvenimo pasakos“, 1921 m.) papildė baltarusių novelistiką. Poemoje „Naujoji žemė“ (1923 m.) pateikiama plati XIX a. pabaigos liaudies gyvenimo panorama, vaizduojami ryškūs socialiniai prieštaravimai, atskleidžiamas dvasinis darbo žmogaus grožis. Romantinėje poemoje „Symonas muzikantas“ (1925 m.) vaizduojama iš liaudies kilusio talentingo kūrėjo tragiška lemtis. Poema pasižymi turinio ir formos harmonija, raiškos priemonių gausa, ritmika, dainingumu. Psichologinių autobiografinių apysakų trilogijoje „Kryžkelėse“ (1923–1954 m.) parodoma XX a. pr. baltarusių inteligentijos idėjinė raida. Pirmojo pasaulinio ir Rusijos pilietinio karo temai skirta apysaka „Liūnas“ (1933 m.), pjesės „Karas karui“, „Polesės giriose“ (abi 1938 m.).
Antrojo pasaulinio karo metų poezijai būdinga patriotizmas. Poemoje „Žvejo troba“ (1947 m.) vaizduojamas Lenkijos valdžios engiamų Vakarų Baltarusijos žmonių gyvenimas. Dar parašė kūrinių vaikams, publicistinių ir literatūros kritikos straipsnių. Praplėtė baltarusių literatūros tematiką, žanrų ir stilių įvairovę, papildė baltarusių poeziją gamtos lyrika.
Į lietuvių kalbą jo eilėraščiai pradėti versti XX a. ketvirtame dešimtmetyje. Apsakymų išspausdinta „Baltarusių prozos antologijoje“ (1949 m.)
Indrė Valantinaitė
Biografija
Gimė 1984 m. balandžio 5 d. Kaune. Baigė Kauno jėzuitų gimnaziją. Vėliau mokėsi kultūros vadybą Vilniaus universitete ir Vilniaus dailės akademijoje. Rašė savo kūrybą į įvairius laikraščius ir žurnalus, 2006 m. išleido eilėraščių rinkinį Žuvim ir lelijom. Tais pačiais metais festivalio „Poezijos pavasaris“ metu ji tapo naktinių skaitymo konkurso „Eilėraščiai per naktį“ nugalėtoja. Jos poezijoje paliečiamos intymios temos. Dainavo roko operose „Ugnies medžioklė su varovais“, „Saulės žemė“. Veda TV laidas.
Khanda
thumb|right|300px|Radžputų khanda Khanda (ru. кунда) – indiškas palašo tipo kalavijas buku galu. Iki 80 cm ilgio geležtė plati, platėjanti nuo efeso iki galo, gale suapvalėja (neturi smaigalio), sunki. Khanda visiškai netinka dūrimui, skirta tik kirtimui. Khandos būna tiek vienašmenės, tiek dviašmenės.
Efesas metalinis, plaštaką dengia nedidelės viršutinė ir apatinė taurės, sujungtos plačiu lankeliu. Efeso buoželė pereina į spyglį. Rankena, apatinė taurė ir lankelio vidinė pusė apipinti ar apklijuoti audeklu.
Makštis paprastai medinė, aptraukta audeklu (paprastai aksomu), kurio spalva atitinka efeso apdailos audeklą. Makšties apkaustai paprastai pagaminti iš tokio pat metalo kaip ir efesas. Paprastai visos metalinės makšties, efeso dalys ir geležtės nugarėlė būdavo puoštos inkrustacijomis su augaliniais ornamentais ir medžioklės ar kautynių scenomis.
Khandos istorija
Khanda tradicinis radžputų ginklas, populiarus ir sikhų bei marathų tarpe. Radžputai labai gerbdavo savo khandas, todėl daugelis radžputų šeimų garbindavo khandas Duseros, tradicinės hinduistų kovinės šventės, metu.
Anksčiausiai žinomos khandos – iš Guptų imperijos laikų – kai kurios tos epochos skulptūros vaizduoja karius su khandos tipo kalavijais.
Išlikę daug paveikslų, vaizduojančių viduramžių radžputų karalius su khandomis. Radžputai khandas valdydavo abiem rankomis, jų khandos būdavo dviašmenės. Khandos buvo pėstininkų ir kilmingųjų karių, praradusių kirstynėse žirgą, ginklas.
Vėliau khandos konstrukciją patobulino Prithiviraj Chauhan. Jis khandos geležtę pavertė pusantrašmene – užpakalinį kraštą transformavo į nugarėlę, sutvirtinusią geležtę, bet viršutinė dalis liko su ašmenimis, aštriai išgaląsta. Geležtė buvo paplatinta, tad masės centras pasislinko link geležtės galo. Khanda pasidarė labai efektyvus kertamasis kalavijas. Ši nauja konstrukcija pasirodė labai efektyvi kovose su į Indiją įsibrovusiais musulmonais, kurių kariai dėvėdavo grandinius šarvus su odiniu pamušalu. Khandomis ginkluoti pėstininkai įgijo pranašumą prieš lengvai ginkluotus musulmonų raitelius.
Musulmonų puolimų metu prireikė ir naujo lengvo lankstaus kalavijo, kuris būtų tikęs kavalerijai, kurios vis daugiau atsirasdavo Indijos kariuomenėje. Taip atsirado vienašmenis lenktas talvaras – indinis kardo tipas.
Gudai (Kelmė)
Gudai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km nuo Užvenčio.
Kavarskas (viensėdis)
Kavarskas – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, iš rytų šliejasi prie Kavarsko miesto (daugiausia aplink Tvenkinio gatvę). Seniūnaitijos centras.
Istorija
Viensėdžio gyvenvietė susiformavo XX a. antrojoje pusėje, už Kavarsko miesto ribos į vakarus kuriantis sodyboms, vietos gyventojams pasinaudojus įstatymo suteikta galimybe kaimo vietovėje gauti didesnį namų valdos žemės sklypą.
Džeiranas
Džeiranas (Gazella subgutturosa) – tikrųjų antilopių (Antilopinae) pošeimio dykaraginis (Bovidae) žinduolis.
Stirnos didumo gazelė. Kūno aukštis 60-75 cm, masė 18-33 kg. Smėlinės spalvos. Papilvė, pakaklė, pasturgalis ir kojų vidinė pusė baltos spalvos. Ragus turi tik patinai. Ragai 30-40 cm ilgio, lyros formos, jų pamatinės dalys labai arti viena kitos, aukščiau ragai pakrypę į šonus ir užlinkę atgal, o viršūnės - į vidų. Beveik visų ragų paviršius su ryškiais skersiniais žiedais.
Gyvena dykumose ir atvirose kalnų vietovėse iki 2-3 km aukštyje virš jūros lygio. Pavasarį ir vasarą laikosi nedideliais būriais ir pavieniui. Rudenį ir žiemą susiburia į didesnius būrius. Žiemos pradžioje šiaurinėje arealo dalyje gyvenantys džeiranai migruoja į pietines vietoves, kur mažesnė sniego danga. Vasarą pastebimi šių žvėrių perėjimai 100-200 km atstumu į mažiau sausringas vietoves.
Minta žoliniais augalais, krūmų lapais ir ūgliais. Girdyklas lanko kas 3-7 dienas. Gali gerti sūrų vandenį. Rujoja spalio - lapkričio mėnesiais. Dar prieš rują patinai pradeda žymėti savo teritoriją iškapstydami duobutes ir palikdami jose ekskrementus. Rujos metu patino haremą sudaro 2-5 patelės, kurias jis gina nuo konkurentų kovodamas turnyrinėse kovose. Nėštumas trunka 5,5 mėnesio. Dažniausiai gimsta 2, retai 1 arba 3 jaunikliai. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais. Gyvena 10-12 metų.
Paplitęs Arabijos pusiasalyje, Irane, Afganistane, Pakistane, Pietų Mongolijoje, Šiaurės vakarų Kinijoje, Vidurinėje Azijoje ir Azerbaidžane.
Stiletas
thumb|right|250px|Stiletas thumb|right|250px|XIV a. stileto kopija