cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valerie Solanas
Pasikėsinimas į Endį Varholą
1968 m. birželio 3 d. Solanas atvyko į Varholo studiją ir vestibiulyje laukė menininko. Kai jis ir keli draugai pasirodė, moteris paleido į Varholą tris šūvius. Ji sužalojo ir kartu su Varholu buvusį meno kritiką Mario Amaya bei bandė nušauti jo vadybininką Fred Hughes, tačiau pistoletas užstrigo. Pats Varholas vos išgyveno ir po šio incidento jau niekada visiškai neatsigavo. Tą dieną Solanas pati pasidavė policijai, jai buvo pateikti kaltinimai bandymu įvykdyti žmogžudystę bei dėl kitų nusikaltimų. Ji teisinosi neva Varholas „per daug kontroliavo jos gyvenimą“ ir suplanavo jos pjesės vagystę. Varholas atsisakė duoti parodymus prieš Solanas, o ji gavo trejus metus kalėjimo. Visą likusį gyvenimą menininkas bijojo, kad Solanas vėl bandys jį nušauti, stipriai pasikeitė ir jo kuriamas menas. Ir nors draugai buvo ypač priešiškai nusiteikę Solanas atžvilgiu, pats Varholas nebuvo linkęs apie ją iš viso kalbėti.
Paleidimas iš kalėjimo
Radikaliojo feminizmo šalininkė, vėlesnioji „Ms“ žurnalo redaktorė Robin Morgan rengė demonstracijas dėl Solanas paleidimo iš kalėjimo. Kita feministė – Ti Greis Atkinson, kuri vadovavo Nacionalinės JAV Moterų organizacijos Niujorko skyriui – vaizdavo Solanas kaip „pirmąją garsią kovotoją už moterų teises“. Solanas advokatė feministė Florynce Kennedy vadino ją „viena svarbiausių feministinio judėjimo atstove“. 1971 m. Solanas buvo paleista iš kalėjimo, ir daugelis ją vaizdavo kaip kankinę. Tačiau ji toliau atkakliai telefonu persekiojo Varholą, kol galiausiai vėl buvo suimta. 1977 m. ši feministė davė interviu Niujorko dienraščiui „Village voice“, kuriame teigė, kad SCUM Manifestas yra dėmesio nevertas kūrinys.
Į gyvenimo pabaigą Solanas apėmė gyvenimo beprasmybė ir nežinia, ji nuolat lankydavosi psichiatrinėse ligoninėse. 1988 m. ji mirė nuo emfizemos ir plaučių uždegimo viename socialiai remtiname viešbutyje San Franciske.
Įamžinimas
Solanos pažintis ir pasikėsinimas į Varholą buvo įamžintas įvairių menininkų kūryboje (pvz.: 1996 m. pasirodė filmas „I Shot Andy Warhol“, grupė „Big“ Japonijoje išleido dainą pavadinimu „S.C.U.M“).
Milevas (Semiatičės apskritis)
Milevas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Drohičino valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į rytus nuo Drohičino, apie 9 km į vakarus nuo Semiatičės ir apie 85 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Šiūpariai (Šilutė)
Šiūpariai – kaimas Šilutės rajono savivaldybės, šiauriniame pakraštyje, 6 km į šiaurę nuo Švėkšnos, Šalpės kairiajame krante. Ribojasi su Lekių, Jokšų, Slabados, Padubrinų (visi Švėkšnos sen.) ir Raukų (Klaipėdos raj.) kaimais. Kaimo šiauriniame pakraštyje yra Šiūparių piliakalnis.
Istorija
Šiūparių kaimo teritorijoje žmonės jau gyveno I tūkstantmečio pradžioje. Šalia piliakalnio rasta lipdytinės keramikos grublėtu paviršiumi, gintarinių karolių, verpstelių. Šiūparių kaimas minimas 1655 m. Švėkšnos RKB gimimo metrikų knygoje. Kaimas priklausė Švėkšnos klebonijai, Švėkšnos valsčiui. I pasaulinio karo pradžioje rusų kariai ant Šiūparių piliakalnio buvo išsikasę apkasus.
Sovietmečiu kaimo žemė priklausė Švėkšnos tarybiniam ūkiui.
Žymūs žmonės
Šiūparių kaime gimė:
Karo aviacijos tiekimo skyrius
Karo aviacijos tiekimo skyrius – tarpukariu veikusi valstybinė Lietuvos karo aviacijos įmonė - karinis dalinys, kurio pagrindinis uždavinys buvo aprūpinti karo aviaciją degalais, technine įranga, atsarginėmis dalimis, remontuoti ir prižiūrėti karo lėktuvus, taip pat pati projektavusi ir nedidelėmis serijomis gaminusi lėktuvus.
Tiekimo skyrius ir aviacijos dirbtuvės buvo įsikūrusios Aukštojoje Fredoje, Kaune. Karo aviacijos dirbtuvių pastatų kompleksas išlikęs Europos pr. 21, 2005 m. įtrauktas į LR Kultūros vertybių registrą.
Iš pradžių buvo remontuojami kariniai lėktuvai, vėliau pradėta konstruoti žvalgybinius bei mokomuosius lėktuvus. Iš viso per Karo aviacijos gyvavimo laikotarpį aviacijos dirbtuvės pagamino 102 lėktuvus, iš jų apie 70 lietuviškos konstrukcijos. Didesnė dalis orlaivių buvo sukonstruoti Jurgio Dobkevičiaus bei Antano Gustaičio ir nuo 1939 m. gaminami serijomis.
1935–1940 m. Tiekimo skyriaus viršininku buvo aviac. plk. Juozas Grigiškis.
Padaliniai
Karo aviacijos tiekimo skyriaus sudėtyje buvo:
1940 m. dirbtuvėse buvo dailidžių, šaltkalvių, motorų, surinkimo, skardininkų, kalvių, sparnų apsiuvimo, dažymo, ginklų, vulkanizavimo, magnetų ir bortinių prietaisų skyriai, medžiagų tyrimo laboratorija, braižykla bei atsarginių dalių sandėlis. Dirbtuvėse buvo gaminamos metalinės lėktuvų dalys, perrenkami naujai pirkti varikliai. Staliai gamindavo įvairias medines lėktuvų dalis.
Istorija
Baigiantis Nepriklausomybės kovoms, to meto Vyriausybė, gerai suprasdama technikos reikšmę, nors ir stokodama lėšų, ėmė rūpintis naujos ginklų rūšies – aviacijos organizavimu. Pirmąjį lėktuvą „Sopwith 1½ Struter“ Lietuvos kariuomenė atėmė iš Raudonosios Armijos prie Jiezno 1919 m. vasario 14 d. 1919 m. vasario 27 d. buvo nupirkti 8 vokiški žvalgybiniai lėktuvai „LVG C.VI“, o tų pačių metų birželio mėn. iš Vokietijos įsigyti kiti 5 lėktuvai, tarp kurių buvo ir mokomųjų. miniatiūra|Antanas Gustaitis, Karo aviacijos parko, kuriam priklausė ir Karo aviacijos dirbtuvės, viršininkas (1929-1935 m) 1919 m. gegužės mėn. buvo įsteigtos dirbtuvės smulkiems lėktuvų ir jų variklių remontams atlikti. 1919 m. pabaigoje iš Lietuvos teritorijos išstūmus bermontininkų dalinius, Lietuvai atiteko dar kelios dešimtys lėktuvų, aviacinių variklių ir kitų dalių. Įsigijus lėktuvų, prasidėjo Lietuvos aviacijos veikla. Vokiečių karo aviacijos lakūnai ir mechanikai mokė Lietuvos aviatorius skraidyti ir prižiūrėti aviacinę techniką. Jos priežiūrai teko skirti vis daugiau dėmesio ir lėšų, nes karo aviacijai buvo nupirkti kiti įvairios paskirties lėktuvai Italijoje, Čekoslovakijoje, Prancūzijoje, Didžiojoje Britanijoje.
Lėktuvų gamybos idėja iš trofejinių dalių priklausė 1921 m. kovo 1 d. Karo aviacijos dirbtuvėse jaunesniuoju inžnieriumi mechaniku įsidarbinusiam iš Raseinių kilusiam, Vokietijoje ir Rusijoje dirbusiam geležinkelių technikos ižininiriui Adolfui Bliumentaliui, kuris netrukus tapo dirbtuvių vedėju. Jo dėka trečiajame dešimtmetyje vyko nelicencinė karinių lėktuvų gamyba pagal I Pasaulinio karo vokiškų lėktuvų brėžinius, vėliau pereita prie užsienyje įsgijamų lėktuvų surinkimo Kaune, Aukštojoje Fredoje įkurtose dirbvtuvėse.
Trečiojo dešimtmečio pabaigoje dėl lėktuvų gamybos susikirto A. Bliumentalio ir A. Gustaičio nuomonės. Pirmasis laikėsi nuostatos, kad ir trečiojo dešimtmečio pabaigoje vis dar buvo tikslinga gaminti karinius orlaivius pagal I Pasaulinio karo laikų brėžinius (pvz. 1927 m. pastatytas 1917 m. vokiškos konstrukcijos bombonešis Friedrichshafen G.III), o antrasis norėjo statyti naujus, modernius, savo konstrukcijos lėktuvus. Kai kurie vokiškos kontrukcijos savos gamybos lėktuvai 1927m. bandymų metu buvo įvertinti blogai, ypač paskutiniai 5 vienetai, ir tai pasitarnavo pretekstu sustabdyti užsienietiškų pasenusių konstrukcijų kopijavimą. A. Bliumentalio ir A. Gustaičio konfliktą laimėjo Karo aviacijos parko, kuriam priklausė ir Karo aviacijos dirbtuvės, viršininku 1929 m. paskirtas A. Gustaitis ir nuo 1930 m. senos konstrukcijos lėktuvų statyba Karo aviacijos dirbtuvėse buvo nutraukta.
Karo aviacijos dirbtuvėms tobulinti ir plėsti konstruktorius Antanas Gustaitis skyrė ypač daug dėmesio ir pastangų. Jo sprendimu pradėta naujų lietuviškų savos konstrukcijos lėktuvų serijinė gamyba. 1929 m. spalio 5 d. išbandytas trečiasis jo konstrukcijos mokomasis lėktuvas „ANBO-III“, tapęs pirmuoju lietuviškos konstrukcijos lėktuvu, gamintu serijomis.
Po 1935 m. reformos Karo aviacijos tiekimo skyrius buvo išskaidytas į du Karo aviacijos štabo padalinius: Aviacijos dirbtuves ir Tiekimo skyrių. Į pastarąjį įėjo Pirkimų dalis ir Technikos dalis.
Po 1936 m. Aviacijos dirbtuves sudarė dirbtuvės Kaune ir Šiauliuose, Zoknių aerodrome.
Po 1940 m. birželio 15 d., Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, Karo aviacijos dirbtuvės buvo įtrauktos į Raudonosios Armijos struktūras. 1940 m. lapkričio 11 d. jų pagrindu buvo įkurtos DVRA 55-osios aviacijos remonto dirbtuvės, įėjusios į Kaune dislokuotos DVRA 25-osios aviacijos remonto bazės sudėtį, čia buvo remontuojami sovietiniai naikintuvai I-16, bombonešiai SB ir žvalgybiniai lėktuvai R-5. 1941 m. 55-osios aviacijos remonto dirbtuvės buvo pertvarkytos į SSRS Aviacijos pramonės liaudies komisariato gamyklą Nr. 365, kurioje buvo rengiamasi pradėti vokiško žvalgybinio lėktuvo Fiesler Fi 156 "Storch" sovietinės kopijos OKA-38 "Aist" gamyba. Bandomų egzempliorių gamybą nutraukė prasidėjes Vokietijos puolimas, o pati įmonė buvo evakuota į Rusijos gilumą, kur ilgainiui tapo akcine bendrove "121 aviacionnyj remontny zavod".
Produkcija
miniatiūra|250px|right|„[[ANBO-III“ buvo pirmasis lietuviškas lėktuvas, gamintas serijomis]]Lietuviški lėktuvai: Užsienietiškų konstrukcijų lėktuvai:
2003 m. referendumas dėl Lietuvos Respublikos narystės Europos Sąjungoje
2003 m. referendumas dėl Lietuvos Respublikos narystės Europos Sąjungoje – privalomasis referendumas dėl Lietuvos Respublikos narystės Europos Sąjungoje. Referendumas vyko dvi dienas – 2003 m. gegužės 10 ir 11 d. Referendume dalyvavo 63,37 % visų rinkėjų, už Lietuvos narystę ES pasisakė 91,07 % balsavusiųjų.
Referendumo priešistorė
Oficialūs santykiai ir bendradarbiavimas tarp Lietuvos ir Europos Bendrijos prasidėjo 1991 m. rugpjūčio 27 d., kai Europos Bendrija (Europos Sąjungos pirmtakė) nusprendė pripažinti Lietuvos nepriklausomybę.
1995 m. gruodžio 8 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybė įteikė oficialų prašymą priimti į ES. 1997 m. liepos mėn. paskelbtoje Europos Komisijos nuomonėje pateikiama išvada, kurioje rekomenduojama nedelsiant pradėti stojimo derybas su penkiomis asocijuotomis Vidurio ir Rytų Europos (VRE) valstybėmis: Čekija, Estija, Vengrija, Lenkija ir Slovėnija. Tuo tarpu likusios penkios šalys, tarp kurių buvo ir Lietuva, nebuvo įvertintos kaip pasirengusios narystei.
Stojimo derybos buvo oficialiai baigtos 2002 m. gruodžio 12-13 d. Kopenhagoje vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime.
2003 m. balandžio 16 d. Atėnuose Ministras Pirmininkas Algirdas Brazauskas ir Užsienio reikalų ministras Antanas Valionis pasirašė stojimo į Europos Sąjungą sutartį.
Paskutinis žingsnis norint įstoti į ES liko referendumas.
Referendumo klausimas
Referendume buvo parengtas toks teiginys: Pritariu Lietuvos Respublikos narystei Europos Sąjungoje. Rinkėjai žymėjo TAIP arba NE skiltis.
Balsavimas paštu
7,59 % (196622 rinkėjai)
Balsavimo rezultatai
Taip – 91,07 % (1504264 rinkėjai) Ne – 8,93 % (147527 rinkėjai)
Massimo Dutti
„Massimo Dutti“ yra prekės ženklas, o ne realus žmogus. Nors pavadinimas yra italų kalba, tačiau pati bendrovė yra įsikūrusi Ispanijoje.
Istorija
Pirmoji „Massimo Dutti“ parduotuvė buvo atidaryta 1985 m. Kompanija „Inditex“ parduotuvių tinklą įsigijo 1991 m.
Iš pradžių parduotuvės užsiiminėjo tik tai vyriškų drabužių prekyba. Nuo 1992 m. kiekvienais metais pradėta pristatinėti ir moteriškų drabužių kolekcijos, įskaitant tiek kasdienius, tiek oficialius drabužius. Nuo tada kompanija sėkmingai plečia savo tinklą tiek Ispanijoje, tiek už jos ribų. 2014 m. pradžioje kompanijoje ir jos parduotuvėse dirbo apie 4000 darbuotojų.
2003 m. „Massimo Dutti“ pristatė vaikų kolekciją pavadinimu „Massimo Dutti Boys & Girls“. Vaikų drabužiai pardavinėjami tik tai didelio formato parduotuvėse.
Dabartinės prekės „Massimo Dutti“ parduotuvėse parduodamos nuo 2006 m., įskaitant tiek vyriškus, tiek moteriškus drabužius, batus, aksesuarus, įvairias aprangos detales bei kvepalus.
thumb|right|260px|„Massimo Dutti“ parduotuvė [[Singapūras|Singapūre]]
Parduotuvės
Beveik visos bendrovei priklausančios parduotuvės yra valdomos ir priklauso pačiai „Inditex“ įmonei; franšizės principu valdomos tik tos parduotuvės, įsikūrusios šalyse, kuriose korporacinė nuosavybė negali priklausyti užsienio valstybėms (pvz., Viduriniųjų Rytų regiono šalyse).
Kompanijos išleistos ataskaitos duomenimis, 2013 m. pab. veikė 665 parduotuvės 63 šalyse keturiuose žemynuose. Pardavimai siekė 1,293 mlrd. eurų. Internetinės „Massimo Dutti“ parduotuvės veikė 21-oje šalyje.
2014 m. sausio 31 d. duomenimis „Massimo Dutti“ parduotuvės veikė keturiuose žemynuose: (skliausteliuose – parduotuvių skaičius)
Krepšys
thumb|right|320px|Krepšiai, naudoti XX a.
Krepšys (dar pintinė, krežys, kašikas) – pintas rakandas įvairioms daržovėms, uogoms, grybams, daiktams laikyti ir nešioti. Krepšiai pinami iš vytelių, lazdyno plėšų, pušies balanų, aliuminio vielos.
Pintinės vilnai laikyti pintos didelės su užpintu viršumi ir dangčiu. Panašios būdavo pintinės ir sūriui džiovinti, tik mažesnės. Vilnijoje naudotos plačios pailgos lygiadugnės pintinės braškėms nešti, Rytų Lietuvoje – keturkampės, pintos iš balanų, Žemaitijoje – vienu lygiu šonu, skirtos kabinti ant sienos ir laikyti virtuvės rakandus.
Trečiasis pasaulinis karas
thumb|250px|Trečiasis pasaulinis karas dažniausiai siejamas su masiniu [[branduolinis ginklas|branduolinio ginklo panaudojimu.]]
Trečiasis pasaulinis karas – hipotetinis pasaulinis karas, galbūt vyksiantis ateityje. Kitas po Antrojo pasaulinio karo einantis globalus karas, kurio metu gali būti ir plačiai panaudotas masinio naikinimo ginklas.
Trečiasis pasaulinis karas neretai įvardinamas kaip pasaulio pabaiga, nes masinio naikinimo ginklais žmonija gali susinaikinti, sugriauti savo civilizaciją. Tai vienas iš galimų Fermi paradokso paaiškinimų.
Trečiasis pasaulinis karas iš tiesų niekada nebuvo pradėtas, tačiau praeityje būta politinių krizių bei techninių gedimų kuriuos žemiau nurodyti šaltiniai vertina kaip galėjusius šį karą sukelti:
Kai kurie kiti šaltiniai tokių istorijų pateikia ir daugiau.
Princas Džordžas
Džordžas, Velso princas (tikrasis vardas George Alexander Louis; g. 2013 m. liepos 22 d.) – Velso princo Viljamo ir princesės Ketrin sūnus, karaliaus Karolio III anūkas. Princas Džordžas yra antras eilėje į šalies sostą po tėvo.
2012 m. gruodžio 3 d. St James rūmai paskelbė, kad tuometinė Kembridžo kunigaikštienė Ketrin laukiasi pirmo vaiko. Ketrin buvo paguldyta į Londono St Mary’s ligoninę 2013 m. liepos 22 dienos rytą. Berniukas gimė 15:24 UTC laiku, svėrė 3,80 kg.
Kieliškės
Kieliškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Palomenės, Gaižiūnų miškuose.
Istorija
XIX a. pab. buvo Kieliškių užusienis Kauno apskrities Rumšiškių valsčiuje.
Valstybinis miškas
Valstybinis miškas – miškas, nuosavybės teise priklausantis valstybei.
Socialistinėse valstybėse kone absoliuti miškų dauguma yra nacionalizuoti, o privatinė veikla yra draudžiama apskritai arba ribojama.
1997 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimu buvo įteisintas valstybinės reikšmės miškų statusas. Dabar valstybinės reikšmės miškai sudaro 50 % Lietuvos miškų. Privatiems miškų savininkams priklauso apie 31 % visų Lietuvos miškų. Miškų gražinimas buvusimes savininkams ar jų paveldėtojams nėra baigtas, todėl 19 % yra rezervuota nuosavybės teisių atstatymui. Pasibaigus miškų grąžinimui ir likus negrąžintų miškų jie bus perduoti valdyti miškų urėdijoms.
Jonas Boruta (1944)
Jonas Boruta, SJ (1944 m. spalio 11 d. Garliavoje  – 2022 m. gruodžio 19 d. Marijampolėje ) – jėzuitas, Telšių vyskupas emeritas, Telšių miesto Garbės pilietis, 2021 m. Laisvės premijos laureatas.
Biografija
thumb|200px|Vyskupas Jonas Boruta SJ Skaistgirio bažnyčioje švenčiantis savo 25-metų kunigystės jubiliejų ([[2007 m.)]]
1962 m. baigė Kauno 13-ąją vidurinę mokyklą. Bandė stoti į Kauno kunigų seminariją, bet sovietų valdžiai neįtiko jo kilmė, dėl kurios ir nebuvo priimtas. Tais pačiais metais įstojo į VU Fizikos ir matematikos fakultetą. 1970 m. baigęs studijas, Jonas Boruta SJ dirbo Lietuvos mokslų akademijos Fizikos institute. 1975 m. slapta pradėjo teologijos studijas pogrindinėje Kunigų seminarijoje, 1981 m. – pogrindžio noviciatą Lietuvos jėzuitų provincijoje.
1982 m. apgynė disertaciją, tačiau tik Lietuvai atgavus nepriklausomybę VU Mokslinė taryba išdavė pažymėjimą, liudijantį, jog jam 1982 m. kovo 9 d. suteiktas fizikos-matematikos mokslų kandidato laipsnis.
1989 m. birželio 2 d. Jėzaus Draugijos generalinis vyresnysis tėvas Hansas Peteris Kolvenbachas paskyrė kun. Joną Borutą SJ Lietuvos jėzuitų provincijos vyresniuoju – provincijolu. Pasibaigus vadovavimo provincijai kadencijai, 1995 m. rugpjūčio 22 d. generalinis vyresnysis H. P. Kolvenbachas patikėjo jam šias pareigas dar trejiems metams.
Nuo 1992 m. Jonas Boruta SJ dirbo docentu VU Istorijos fakultete. Jis taip pat buvo Lietuvių katalikų mokslo akademijos Centro valdybos viceprezidentas mokslo sričiai, o 1997 m. buvo išrinktas LKMA akademiku.
2002 m. sausio 5 d. popiežius Jonas Paulius II paskyrė Joną Borutą SJ Telšių vyskupu. Nuo 2005 m. ėjo Lietuvos Vyskupų Konferencijos Ekumeninių reikalų tarybos pirmininko pareigas.
Tel­šių šv. An­ta­no Pa­du­vie­čio pa­ra­pi­jos dva­si­nin­kų ir pa­ra­pi­jie­čių siū­ly­mu Tel­šių ra­jo­no sa­vi­val­dy­bės ta­ry­ba priė­mė spren­di­mą Tel­šių mies­to gar­bės pi­lie­čio var­dą su­teik­ti JE Tel­šių vys­ku­pui Jo­nui Bo­ru­tai SJ. Gar­bės pi­lie­čio var­do su­tei­ki­mo ce­re­mo­ni­ja įvyko 2010 m. rugpjūčio 31 d. Tel­šių šv. An­ta­no Pa­du­vie­čio ka­ted­ro­je.
2017 m. Popiežiui Pranciškui įteikė atsistatydinimo iš Telšių vyskupo ordinaro pareigų prašymą, kuris buvo patenkintas 2017 m. rugsėjo 18 d.
Asteikiai (Mažeikiai)
Asteikiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Židikų.
Kretilas
Kretilas – senovinis pintas indas pelams nusijoti. Dugnas buvo pinamas iš smulkių šaknų, plaušų, o sienelės iš liepos luobų, lazdyno ar pušies. Buvo apvalūs, ovalūs, kartais stačiakampiai, 15-20 cm aukščio ir 40-120 cm skersmens.
Lietuvoje naudoti iki XX a. vidurio.
Milkovice Jankai
Milkovice Jankai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Drohičino valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Gandrėnai
Gandrėnai (Mycteria) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos tropinių paukščių gentis.
Tai stambūs paukščiai, kurių kūnas apie 90-100 cm ilgio, o tarp išskėstų abiejų sparnų galų skersmuo apie 150 cm. Visų rūšių kūno plunksnų danga balta, su juodomis plasnojamosiomis plunksnomis.
Algimantas Mykolas Stankevičius
Algimantas Mykolas Stankevičius (1926 m. lapkričio 25 d. Aukštadvaryje, Trakų apskritis – 2000 m. gegužės 23 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, publicistas, redaktorius.
Gandrėnai
Senojo pasaulio rūšys turi ryškiai geltoną, ilgą ir tvirtą snapą, ilgą kaklą, raudoną arba geltoną, beplunknę veido odą ir raudonas, ilgas kojas, tačiau Amerikos atogrąžose gyvenančių amerikinių gandrėnų (Mycteria americana) šios dalys daug blankesnės.
Algimantas Mykolas Stankevičius
Biografija
Nuo 1944 m. tarnavo Raudonosios armijos 16-oje lietuviškojoje šaulių divizijoje. 1950 m. pradėjo dirbti „Valstiečių laikraščio“ redakcijoje: buvo Vilniaus srities, Biržų grupės rajonų korespondentas. 1956 m. Biržuose baigė vakarinę vidurinę mokyklą. Nuo 1957 m. „Valstiečių laikraščio“ kultūros skyriaus vedėjas. 1958–1962 m. mokėsi Vilniaus aukštojoje partinėje mokykloje.
MAS
Triraidė santrumpa MAS gali reikšti:
Algimantas Mykolas Stankevičius
Biografija
1960–1979 m. dirbo laikraščio „Tiesa“ redakcijoje: nuo 1969 m. redaktoriaus pavaduotojas. 1979–1982 m. LKP CK propagandos ir agitacijos skyriaus spaudos sektoriaus vedėjas, 1982–1989 m. Eltos direktorius. Nuo 1986 m. kandidatas į LKP CK narius. 1990–1994 m. redagavo karo ir darbo veteranų laikraštį „Mūsų rūpesčiai“.
Gandrėnai
Paplitę Pietų ir Centrinėje Amerikoje bei Šiaurės Amerikos pietuose, Afrikoje, Pietų ir Pietryčių Azijoje. Gyvena užpelkėjusiose vietose, kur yra medžių, kuriuose suka lizdus. Lėtai braidžioja sekliuose vandens telkiniuose, kur ieško maisto. Minta žuvimis, varlėmis ir stambiais vabzdžiais.
Rūšys
Tarptautinė ornitologų sąjunga pasaulio paukščių klasifikacijos v12.2 versijoje, gandrėnų (Mycteria) gentyje išskiria 4 rūšis:
Lusonas
thumb|right|250px|Lusonas Lusonas (Luzon) – didžiausia Filipinų salyno sala.
Lusono salos šiaurėje yra Centriniai Kordiljeros kalnai (aukščiausias Pulogo kalnas, 2 934 m). Yra ir veikiančių vulkanų.
Saloje vyrauja jūrinis subekvatorinis klimatas; dažni taifūnai. Didžiausia upė – Kagajanas, didžiausi ežerai – Bajus, Taalis.
Didžiausi Lusono miestai:
Salos lygumose auginama ryžiai, kukurūzai, kokoso palmės, cukranendrės. Kalnuose – daugiausia miškai. Yra aukso, chromito, vario, geležies rūdos telkiniai.
Nuorodos
Lusonas
Talokiai
Talokiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybės pietinėje dalyje, prie kelio, 7 km į pietvakarius nuo Alytaus. Šalia kaimo telkšo Talokių ežeras bei mažytis ežerėlis Akis, o pietiniu pakraščiu teka Zembrės upelis. Yra Miroslavo vidurinės mokyklos skyrius.
thumb|left|240px|Kaimo riboženklis
Gyventojai
Kurį laiką Talokių kaimas buvo padalintas tarp Miroslavo ir Alytaus seniūnijų, bet vėliau vėl sujungtas į vieną gyvenvietę.
Tolkūnai
Tolkūnais vadinami kaimai:
Kunigiškių apylinkė (Tauragė)
Kunigiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gaurės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Tauragės rajonui. 1954 m. prijungta dalis Joniškės apylinkės ir dalis Stragutės apylinkės, o dalis Kunigiškių apylinkės prijungta prie Gaurės apylinkės. 1963 m. prijungta dalis Melagiškės apylinkės, o dalis Kunigiškių apylinkės prijungta prie Tauragės apylinkės. 1975 m. sausio 29 d. Kunigiškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Gaurės apylinkės (didžioji dalis) ir Tauragės apylinkės.
Norvegijos administracinio suskirstymo vienetai
Apskritys
Apskritys ir administraciniai jų centrai 2017:
Valdos ir priklausomos teritorijos
thumb|Norvegija su Svalbardu (šiaurėje) ir Karalienės Modos žeme (pietuose) Be pagrindinių teritorijų žemyne ir aplinkinėse salose, Norvegija administruoja 5 vienetus Arktikoje ir Antarktikoje. Jie skirstomi į du tipus - valdas ir priklausomas teritorijas.
Norvegijos valdos (Norvegijos Arktika) yra: Norvegijos priklausomos teritorijos (Norvegijos Antarktika) yra:
Istoriniai administraciniai vienetai
Norvegijos administracinis suskirstymas kito daug kartų dėl permainingos šalies istorijos. Svarbiausi laikotarpiai buvo šie:
Kultūriniai regionai
Greta administracinio dalinimo, egzistuoja alternatyvus Norvegijos dalinimas į paprotinius (tradicinius, kultūrinius) regionus, kuriuose atspindi geografiniai ir tarmių (dialektų) skirtumai. Norvegija tradiciškai skirstoma į penkias žemes (Landsdel), kurios savo ruožtu dalinamos į smulkesnius regionus (distrikt). Žemės yra:
Išnašos
Административное деление Норвегии 挪威行政區劃
Farerų futbolo varžybos 1956 m.
Farerų futbolo varžybos 1956 m.
Astikai (reikšmės)
Žodis astikai gali reikšti:
Algimantas Dumbrava
Algimantas Dumbrava (g. 1958 m. birželio 28 d. Zarasuose) – Lietuvos ir Zarasų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1981 m. baigė Leningrado geležinkelio transporto institutą, inžinierius mechanikas.
1981–1986 m. Vilniaus lokomotyvų depo vyr. mechanikas. 1986–1987 m. Zarasų kelių valdybos mechanikas. 1987–1989 m. Lietuvos komunistų partijos Zarasų rajono komiteto instruktorius. 1989–1997 m. AB „Zarasaitis“ vyr. marketingo inžinierius. 1997–2007 m. Zarasų rajono savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2008 m. Seimo narys.
1997–2008 m. ir 2011 m. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys.
1995 m. Lietuvos krikščionių demokratų partijos, 2002–2006 m. Liberalų demokratų partijos, 2006–2019 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) narys, Zarasų skyriaus pirmininkas, Utenos apskrities koordinatorius.
Labdaros ir paramos fondo „Išgirsk mane“ prezidentas, Lietuvių – flamandų draugijos narys. Sutuoktinė Alicija, vaikai Tomas, Simonas. .
Čekijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Čekijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
1990–1991 m. čempionatas
Čekijos komandos žaidė Čekoslovakijos pirmenybėse, žr. Čekoslovakijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Trakininkai
Trakininkais vadinami kaimai:
Baukštė
Baukštė – upelis Vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone; Eketės kairysis intakas (Danės baseinas). Prasideda ties šiauriniais Gargždų pakraščiais, prie greitkelio Vilnius–Klaipėda. Teka į šiaurės vakarus laukais. Beveik visa vaga, išskyrus patį žemupį, sureguliuota. Įteka į Eketę 9,1 km nuo jos žiočių.
Turi 2 bevardžius dešiniuosius intakus.
Prie Baukštės yra Šlapšilė, Baukštininkai, kuriasi Klaipėdos priemiesčių kvartalai.
Etimologija
Upėvardis šaltiniuose minimas kaip Bauksz, Baugst, Baugste. Manoma, kad pirminė lytis *Baugštė ir kilusi nuo žodžio baugštus („bailus, baikštus“).
Albos patera
thumb|Albos Pateros topografinis žemėlapis Albos patera – 1600 km skersmens ir 6 km aukščio Marso ugnikalnis. Pietuose nuo jo tęsiasi Tarsijos regionas. Tai didžiausias Saulės sistemos ugnikalnis pagal plotą ir apimtį.
Grinkiškio Jono Poderio gimnazija
Radviliškio rajono Grinkiškio Jono Poderio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Radviliškio raj., Grinkiškyje, Tilto g. 32, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190672739.
Filialai:
Istorija
miniatiūra|left|2019 m.
Istorijos šaltiniai patvirtina, kad 1804 m. Grinkiškyje veikė parapinė mokykla, kuri po 1863 m. sukilimo caro valdžios įsakymu buvo uždaryta. Manoma, kad pirmoji parapinė mokykla veikė klebonijoje. Nuo 1867 m. veikė rusiška mokykla. XIX a. pabaigoje dabartinėje Tilto gatvėje pastatyta medinė mokykla. Lietuviška mokykla Grinkiškyje atkurta 1906 m.
1939 m. mokyklos vedėjo Jono Poderio ir miestelio visuomenės iniciatyva pastatyta dabartinė dviaukštė mūrinė mokykla, kuriai 1943 m. suteiktas progimnazijos, 1946 m. rugsėjo 1 d. gimnazijos statutas. 1947 m. lapkričio 1 d. savo veiklą pradėjo mokyklos biblioteka. 1948 m. mokyklą baigė pirmoji abiturientų laida, 1949 m. gimnazija pertvarkyta į vidurinę mokyklą.
1974 m. pagausėjus fondui biblioteka perkelta į naujas patalpas, pradėjo veikti skaitykla. 1979 m. prie mokyklos išaugo priestatas su sporto sale, valgykla, naujomis klasėmis. 1999 m. mokyklai suteiktas jos įkūrėjo Jono Poderio vardas. 2001 m. remontuotos patalpos ir praplėsta bibliotekos skaitykla, fondai papildyti kraštietės aktorės J. Blėdytės-Stepankienės knygomis. Šiuo metu mokykloje yra 26 klasių komplektai. Veikia 38 būreliai. Mokyklos istorijos akimirkos saugomos mokyklos muziejuje.
Nuo 2004 m. rugsėjo mėn. Šašių, Vaitiekūnų ir Kairėnų pradinės mokyklos tapo Grinkiškio Jono Poderio vidurinės mokyklos skyriais. 2017 m. prijungta ir Pašušvio pagrindinė mokykla.
FV
Dviraidė santrumpa FV gali reikšti:
Ermito ir Gauso pluoštas
thumb|right|Stačiakampio optinio rezonatoriaus TEM(mn) [[skersinė moda|skersinių modų - Ermito ir Gauso pluoštų - intensyvumo skirstiniai sąsmaukoje.]] Ermito ir Gauso pluoštas – elektromagnetinės spinduliuotės pluoštas, kurio elektrinio lauko amplitudė ir intensyvumas skersinėje plokštumoje yra aprašomi Ermito polinomais padaugintais iš Gauso funkcijos. Šie pluoštai yra aukštesnės eilės, lyginant su Gauso pluoštu, stačiakampio optinio rezonatoriaus modos.
Šių pluoštų intensyvumo skirstinys sklidimo metu yra išreiškiamas:
kur funkcija H_n(x) yra n eilės Ermito polinomas, žvaigždutė reiškia kompleksiškai jungtinį dydį. Kuomet n=0 iš šios lygties yra gaunamas skersinis Gauso pluošto intensyvumo skirstinys. Dydžiai R bei w yra pluošto kreivumo bei sąsmaukos spinduliai, o q yra kompleksinis pluošto parametras:
Dvimatėse Dekarto koordinatėse Ermito ir Gauso pluoštas yra aprašomas funkcija, gaunama sudauginus dvi vienmatės aukščiau mintėtas funkcijas. Matematinė šios daugybos prasmė glūdi kintamųjų atskyrimo metode, pritaikytam paraksialinei Helmholco lygčiai Dekarto koordinačių sistemoje.
Ermito ir Gauso modos literatūroje yra žymimos „TEMm,n“, kur m ir n yra polinomų indeksai, atitinkamai, x ir y kryptimis. Tokiu būdu Gauso pluoštas yra TEM0,0 moda.
Majuskulai
Majuskulai ( – kiek didesnis) – didžiosios raidės, dažniausiai lotynų ir senovės graikų rašto.
Graikų majuskulai yra vadinamasis klasikinis monumentalusis graikų raštas, įsigalėjęs IV a. pr. m. e. Lotynų majuskulai – vadinamasis kapitalinis, arba monumentalusis, lotynų raštas, kuris turi kvadratinę (nuo VI a. pr. m. e.) ir kaimiškąją (nuo IV m. e. a.) atmainą, kursyvas (nuo I m. e. a.) ir uncialinis raštas (nuo IV a.), kilęs iš kvadratinio.
Šaltiniai
Verzal All caps Маюскул Shkrimi verzal
Karbija
thumb|right|260px|Karbija
Karbija – iš šiaudų grįžčių, lazdyno ar spygliuočių medžių šaknelių pintas indas. Dažnai buvo su antvožu. Sienos per vidurį išgaubtos. Aukštis – nuo 40 iki 115 cm. Karbijose valstiečiai laikė grūdus, miltus.
Lietuvoje karbijos naudotos iki XX a. vidurio.
Marabu
Marabu (Leptoptilos) – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukščių gentis, kuriai priklauso stambūs paukščiai. Kūnas nuo 110 iki 150 cm aukščio. Išskėsti sparnai nuo 210 iki 250 cm pločio. Kūno višutinė pusė ir sparnai juodi, apatinė pusė – balta. Galva plika, su stambiu ir storu snapu. Skirtingai nei kiti gandriniai, marabu skrisdamas kaklo neištiesia, o sulenkia panašiai kaip garniai.
Marabu gyvena didelėmis kolonijomis. Lizdus suka drėgnose vietose medžiuose. Minta dvėsena, taip pat varlėmis, vabzdžiais, jaunais paukščiais, driežais ir graužikais.
Aleksandras Mauragis
Aleksandras Mauragis (1909 m. gegužės 13 d. Kelmė – 2006 m. sausio 4 d. Sidnėjus) – Australijos lietuvių bendruomenės veikėjas, teisininkas, teisės mokslų daktaras (1948 m.).
Biografija
Nuo 1925 m. dirbo skautų ir ateitininkų organizacijose, 1931–1933 m. – Vyriausiojo skautų štabo Tiekimo skyriaus vedėjas, dirbo žurnale „Skautų aidas“. 1940–1944 m. advokatas Vilniuje, dalyvavo antinacinio pasipriešinimo veikloje, 1942–1944 m. Lietuvių fronto Vilniaus apygardos pirmininkas. 1944 m. pasitraukė į Austriją, 1949 m. atvyko į Australiją. 1951–1952 m. Australijos lietuvių bendruomenės krašto valdybos švietimo ir kultūros reikalų vedėjas. 1959–1970 m. Australijos lietuvių katalikų kultūros draugijos pirmininkas. 1960–1971 m. Tautos fondo atstovybės Sidnėjuje pirmininkas. 1979–1983 m. Australijos lietuvių bendruomenės Sidnėjaus lietuvių apylinkės pirmininkas, žinomas paskaitininkas. 1951 m. ir 1970–1974 m. redagavo Australijos lietuvių bendruomenės lietuvių savaitraštį „Mūsų pastogė“. Parašė religinio turinio knygų.
Zorkulis
Zorkulis  – ežeras pietų Pamyre, Tadžikistano ir Afganistano pasienyje. Telkšo 4126 m aukštyje virš jūros lygio. Driekiasi iš rytų į vakarus 25 km. Šalia ežero iškilęs 5469 m Konkordo kalnas. Iš Zorkulio vakarų link išteka Pamyro upė – viena Piandžo ištakų (Amudarjos baseinas). Rytiniame krante įsikūrusi Karabolko gyvenvietė.
Juozė Krištolaitytė-Daugėlienė
Juozė Krištolaitytė-Daugėlienė (1917 m. lapkričio 16 d. Vaitiškiuose, Būblelių valsčius – 2010 m. lapkričio 20 d.) – Lietuvos dainininkė (lyrinis sopranas), poetė.
Biografija
1939–1943 m. dainuoti mokėsi privačiai, Valstybės teatre ir Kauno konservatorijoje, mokytojai M. Gedan, Jadvyga Vencevičaitė, Vytautas Marijošius, Petras Oleka. Dainavo operos chore, sukūrė nedidelių operos vaidmenų. Nuo 1943 m. koncertavo, dainavo per radiją. 1943–1944 m. Vilniaus operos, filharmonijos rengiamų „Sekmadienio popiečių“, bažnytinių koncertų solistė.
Pasitraukusi iš Lietuvos 1945–1949 m. koncertavo Vokietijoje su Jeronimo Kačinsko solistų grupe, 1946–1949 m. dar ir su klarnetininku Aleksu Ambrozaičiu. 1946 m. vasarą tobulinosi Mozarteume Zalcburge. 1949 m. išvyko į JAV.
1951 m. dainuoti mokėsi Klyvlende pas K. Kafareli, 1952–1953 m. pas M. Goldmaną. 1957 m. Čikagos lietuvių operoje sukūrė Džildos vaidmenį Dž. Verdžio operoje „Rigoletas“. Surengė solinių koncertų Klyvlende, Detroite, Hamiltone, Toronte. 1954 m. koncertavo su Čiurlionio ansambliu ir simfoniniu orkestru.
Pagal jos eilėraščius dainų sukūrė Valentinas Bagdonas, Algimantas Bražinskas, Vytautas Mikalauskas, Leonas Povilaitis. 2001 m. Vilniuje surengtas jos kūrybos vakaras, 2002 m. išleisti „Penki lietuvių kompozitorių romansai“ pagal jos eiles. Mirė 2010 m. lapkričio 20 d., palaidota Majamyje.
Kiemeliai (Širvintos)
Kiemeliai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Zibalų.
2002 m. Lietuvos prezidento rinkimai
2002 metų Lietuvos prezidento rinkimai vyko dviem turais – 2002 m. gruodžio 22 d. ir 2003 m. sausio 5 d. Juos laimėjo Rolandas Paksas, surinkęs 54,9 % balsų.
Užregistruoti pretendentai į kandidatus:
Kandidatai į prezidentus:
Pirmas turas
I ture, vykusiame 2002 m. gruodžio 22 d. dalyvavo 1 466 536 rinkėjų (53,92 %): Kiti kandidatai surinko po mažiau nei 2 % balsų.
Antras turas
II ture, vykusiame 2003 m. sausio 5 d. dalyvavo 1 436 322 rinkėjų (52,65 %):
Harperio Sala
Harperio Sala yra siaubo ir detektyvinis 13 epizodų serialas sukurtas Ari Schlossberg’o televizijai CBS, 2008 m. – 2009 m. televizijos sezonui. Pirma serija buvo parodyta 2009 m. balandžio 9 d. 21 valandą. Harperio sala turi tik vieną sezoną, kurį sudaro 13 epizodų. Vienas ar daugiau veikėjų žūva kiekviename epizode. Visi klausimai yra atsakomi 13-ame epizode.
Serialas buvo nufilmuotas netoli Vankuverio. Šis serialas yra išskirtinis tuo, kad ne tik žiūrovai nežino, kas yra žudikas. Serialo aktoriai filmavimo metu taip pat nenutuokė, kurio eilė ateis palikti salą ir šį mistišką šou. Apie savo pasitraukimą iš filmavimo aikštelės aktoriai sužinodavo tik gavę filmuojamo epizodo scenarijų. Vienintelis aktorius, kuris žinojo, kiek jam ilgai teks filmuotis „Harperio saloje“, buvo nuotakos tėvą vaidinantis aktorius Richardas Burgis.
Šį serialą Lietuvoje rodė TV3 kanalas, kiekvieną antradienį 22:00 val. nuo liepos 7 d.
Aktoriai ir veikėjai
Pagrindinis straipsnis: Harperio salos veikėjai
Siužetas
Pagrindinis straipsnis: Harperio salos epizodai
Į Harperio salą atšvęsti Henrio Dun ir Trišės Velington vestuvių suvažiuoja visa šeima ir draugai. Tačiau netrukus šventinę susirinkusiųjų nuotaiką užtemdo kraupus įvykis – nužudomas vienas iš svečių. Negalėdami patikėti tuo, kas vyksta, žmonės netikėtai tampa egzotiškos salos įkaitais. Prieš septynerius metus jaunojo geriausios vaikystės draugės Ebės Mils, kurios lūpomis ir yra pasakojama ši kraupi istorija, mama taip pat buvo nužudyta šioje saloje. Tuo metu už kraupias žmogžudystes atsakomybę prisiėmė vietinis serijinis žudikas Džonas Veikfildas. Sugrįžusiai po daugybės metų, Ebei vėl tenka iš naujo išgyventi užmarštin jau nugramzdintą košmarą.
Pasklidusi žinia apie šioje vietoje anksčiau įvykdytą mistišką nusikaltimą privers herojus patikėti prakeiksmu, nes paslaptingas asmuo seka Veikfildo pėdomis ir vieną po kito žudo svečius. Izoliuotoje saloje netikėto įvykio užklupti vestuvininkai ne tik bandys išvengti nežinomo žudiko, bet ir įminti šių nekaltų žmonių mirčių mįslę. Deja, gyvi išliks tik keli, o žudiko vardas ir atsakymai į visus iškilusius klausimus paaiškės tik paskutinėje trylikos epizodų mistinės dramos dalyje.
DVD išleidimas
Harper’s Island: The DVD Edition visų serijų DVD buvo išleistas 2009 m. rugsėjo 8 d.
Astikai (Širvintos)
Astikai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Peliškių.
Juozas Stanišauskas
Juozas Stanišauskas (1913 m. gegužės 15 d. Raseinių apskritis – 1979 m. balandžio 10 d. Kaunas) – Lietuvos fotožurnalistas, kraštotyrininkas.
Biografija
1944–1950 m. dienraščio „Tarybų Lietuva“, nuo 1950 m. laikraščio „Kauno tiesa“ fotokorespondentas. Nuotraukas spausdino laikraščiuose „Tiesa“, „Komjaunimo tiesa“, žurnale „Švyturys“. Bendradarbiavo meno leidiniuose „Liaudies skulptūra“, „Medžio dirbiniai“, „Senoji liaudies tapyba“. Prisidėjo Kaune rengiant fotoparodas, ilgus metus vadovavo miesto fotomėgėjų sekcijai.
Farerų futbolo varžybos 1957 m.
Farerų futbolo varžybos 1957 m.
Župė
Župė (arba Župis) – upelis Vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone; Eketės dešinysis intakas (Danės baseinas). Prasideda Trakių apylinkėse. Visą laiką teka į pietus; vaga sureguliuota (išskyrus patį žemupį). Įteka į Eketę 8 km nuo jos žiočių, ties Radailiais.
Pačiame žemupyje įrengtas nedidelis tvenkinukas. Prie Župės įsikūrę Šimkai ir Radailiai.
Upėvardis, matyt, kilęs iš *Žu-upė, kur žu- yra priešdėlis > *ažu-upė.
thumb|left|250px|Tvenkinukas Radailiuose
Raudonėnų piliakalnis
Raudonėnų piliakalnis – piliakalnis (23896; A684K1P) ir gyvenvietė (23897; A684K2P) Jurbarko rajono savivaldybės teritorijoje, Raudonėnų kaime, Raudonės seniūnija. Pasiekiamas iš plento prieš Raudonę, pravažiavus kelią į Raudonėnus, iškart pasukus lauko keliu į kairę, už 550 m yra kairėje, vakaruose, už pirmos sodybos kairėje ir šalia jos esančio tvenkinio.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Raudonės upelio dešiniojo kranto kyšulyje. Aikštelė trikampė, orientuota pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 37 m ilgio, 35 m pločio pietvakariuose. Jos pietvakarių krašte supiltas 40 m ilgio, 3 m aukščio, 12 m pločio pylimas, už kurio iškastas 6 m pločio, 1 m gylio griovys. Šlaitai statūs, 18 m aukščio. Išmatavimai: 160 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 140 m pločio.
Aikštelės šiaurinę dalį nuplovė Raudonė, pietinis šlaitas link tvenkinio paveiktas erozijos. Piliakalnis apaugęs praretintais lapuočiais medžiais. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečio viduriu ­- XIII a.
Gyvenvietė
Į pietvakarius nuo piliakalnio 1,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė. Ji buvo įsikūrusi priešais piliakalnio pylimą. Gyvenvietė buvo tame pačiame tarp Raudonės ir Rožupės esančiame kyšulyje kaip ir piliakalnis. Nuo piliakalnio ją skyrė priešais piliakalnį buvęs griovys, šiuo metu jau užslinkęs. Išmatavimai – plotas: 150 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir iki 80 m pločio.
Alna (Zapsys)
Alna  – upė šiaurės rytų Lenkijoje ir pietų Lietuvoje. Pradėjusi savo kelią Lenkijos Seinų valsčiuje Galadusio ežere ir yra vadinamas Dusia. Po dviejų kilometrų įteka į Alno ežero šiaurinę dalį, ištekėdama iš šio ežero prie Aradnykų jau yra vadinama Alna. Ji neša savo vandenis kalvotomis apylinkėmis pro Alnus, kerta Lietuvos ir Lenkijos valstybinę sieną, teka pro Kučiūnus (Lazdijų rajonas) ir įsilieja į Zapsio ežerą.
Pavadinimo kilmė
Alėti, alnėti, almėti reiškia „rėkauti, lalėti“ arba „smarkiai tekėti, gurgėti“. Upė iš tiesų yra srauni.
Vaidilų apylinkė
Vaidilų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Cheminė evoliucija
Cheminė evoliucija arba prebiotinė evoliucija vadinamas pirmasis gyvybės evoliucijos etapas, kuriame organinės, prebiotinės medžiagos susidarė iš neorganinių molekulių veikiant išoriniams faktoriams, veikiant saviorganizacijos procesams, būdingiems visoms sąlyginai sudėtingoms sistemoms.
Taip pat vadinama ir tų molekulių, kurios turi esminę reikšmę gyvosios medžiagos atsiradimui ir vystymuisi, atsiradimo ir vystymosi teorija.
Kada ir kur prasidėjo cheminė evoliucija nežinoma. Pagal vieną iš versijų hadėjuje, tarp Žemės atsiradimo ir gyvybės atsiradimo, prieš 4,2-3,8 mlrd. metų, iš abiotinių neorganinių molekulių, veikiant energijai iš pradžių susidarė organiniai junginiai ir prebiotinės molekulės, iš kurių vėliau išsivystė pirmosios gyvybės formos. Panašūs procesai iš principo įmanomi ir kitose Visatos dalyse, kur egzistuoja palankios temperatūrinės sąlygos (pvz., egzoplanetose). Organinių medžiagų, t. y. anglies-vandenilio junginių, susidarymas laikomas būtina sąlyga gyvybės atsiradimui, kaip ir tinkama temperatūra, intensyvaus elektromagnetinio spinduliavimo nebuvimas bei vanduo.
Žemei vos susidarius, jos atmosferą sudarė vandens garai, azotas, anglies dioksidas, nedidelis kiekis vandenilio ir anglies monoksido. Cheminei evoliucijai ypač svarbu tai, kad atmosferoje nebuvo deguonies, kuris galėtų oksiduoti susidariusius organinius junginius. Atmosferos dujos, ištirpusios vandenynuose, veikiamos išorinių energijos šaltinių, tokių kaip žaibai, vulkanų karštis ir radiacija, jungėsi į primityvius organinius junginius.
Cheminės evoliucijos rekonstravimas yra sudėtingas, nes iš laikų prieš 3,8 mlrd. metų nėra išlikusių jokių fosilijų ar tikslių žinių apie geocheminę Žemės sudėtį. Dėl to apie cheminės evoliucijos eigą yra sukurta ne viena hipotezė. 1953 m. Stenlio Milerio atlikto bandymo metu (žr. Milerio–Urėjaus eksperimentas) pirmykštę žemės atmosferą atitinkantis mišinys įleistas į uždarą sistemą, kurioje buvo sudaromos elektros kibirkštys (žaibų imitacija). Po savaitės mišinyje rasta aminorūgščių ir kitų organinių rūgščių.
Chemical evolution Kemiallinen evoluutio Kemisk evolution
Azrielis Rabinovičius
Azrielis Rabinovičius (1905 m. Telšiuose, Rusijos imperija – 1941 m. liepos 16 d. Telšiuose, Trečiasis Reichas) – rabinas, Telšių ješivos vadovas – roš ješiva.
Biografija
Gimė 1905 m. Telšiuose, tėvas Chaimas Rabinovičius buvo rabinas ir vienas iš Telšių ješivos vadovų, motina Osnat Geffen (1880–1942). Būdamas 20 metų jau buvo išstudijavęs visą Talmudą. 1931 m. mirus tėvui buvo paskirtas į jo vietą. 1932 m. susituokė su Chana Zev (1908–1941), su kuria susilaukė trijų vaikų Chaimo (1932–1941), Avigdoro (1935–1941) ir Šošanos.
Rabinas daug laiko skirdavo religinės literatūros studijoms, o savo namuose rengdavo papildomas Talmudo studijų pamokas. 1941 m. liepos 16 d. buvo nužudytas kartu su savo mokiniais. 1941 m. rugpjūčio 17 d. buvo nužudyta ir jo žmona su vaikais. Visi rabino užrašai ir parašytos knygos buvo sunaikintos, išliko tik dalis jo mokinių užrašytų tekstų, kurie buvo išspausdinti žurnaluose skirtiems Talmudo studijoms.
1956 m. Formulės 1 sezonas
1956 m. Formulės 1 sezonas buvo septintas FIA organizuotas Formulės 1 sezonas. Sezoną sudarė aštuonios lenktynės, o jis tęsėsi nuo sausio 22 d. iki rugsėjo 2 d.
Sezono apžvalga
Šiame sezone nedalyvavo Mercedes GP ekipa, tad buvęs jos narys Juan Manuel Fangio prisijungė prie Scuderia Ferrari gretų, kuri naudojo Lancia D50 bolidus, nes pati dėl finansinių sunkumų negalėjo pateikti savo bolidų. Didžiausią konkurenciją Fangio sudarė Stirling Mossas su Maserati ir argentiniečio komandos draugas Peter Collinsas. Pastarieji du laimėjo po dvi lenktynes, tačiau Fangio laimėtos dvi ir dar viena pasidalinta pergalė su Luigi Musso nulėmė jo galutinę pergalę čempionate.
Palangos stinta
miniatiūra|250px|right|Renginio afiša miniatiūra|250px|right|„Palangos stinta“ 2014 m. miniatiūra|250px|right|Renginio dalyvė Prezidentė [[Dalia Grybauskaitė|D. Grybauskaitė]]
„Palangos stinta“ – kasmetinis renginys Palangoje, J. Basanavičiaus g., rengiamas nuo 2004 m., viena iš linksmiausių pajūrio žiemos sezono atrakcijų. Šventės metu miesto svečiai gali susipažinti su vietos žvejiškomis tradicijomis, istorija bei kulinariniu paveldu. Renginyje, trunkančiame 1-2 dienas, apsilanko iki 40 tūkst. žmonių, suvalgomos 4-6 tonos stintų.
Istorija
Vietos verslininkas Klaidas Pakutinskas prieš dešimtmetį ėmė galvoti, kaip išjudinti miegančią Palangą žiemą, todėl nusprendė visus sukviesti prie stintų stalo. Nedidelė centrinės pėsčiųjų gatvės šventė pradžioje suvienijo vos kelias kavines. Pamažu prie idėjos įgyvendinimo prisidėjo kultūros veikėjai, žvejai, visuomenės organizacijos, vietos valdžia. Iniciatyva užaugo iki didelio masto renginio. Ši pajūrio žiemos šventė jau yra tapusi tam tikra miesto įvaizdžio dalimi. Per dešimtmetį ji išaugo į masinį renginį, nebeišsitenkantį vien J. Basanavičiaus gatvėje. Tai padeda amortizuoti sezoniškumą verslui, į miestą privilioja daug svečių. Dabar į „Palangos stintą“ skuba ir lietuviai, ir aplinkinių šalių gyventojai. Nuo 2002 m. panaši „Stintų šventė“ pavasariais vyksta Sankt Peterburge.
Pramogos
Šventėje visų laukia agurkais kvepianti stinta, tradicinės magaryčios žvejams ir svečiams, žvejiškos melodijos. Visą dieną galima ragauti įvairiais būdais paruoštos stintos, stebėti ir sudalyvauti įvairiose varžybose, stebėti stintų grilio čempionatą. Kiekvienais metais šventę papuošia kavinių ir restoranų ypatingi valgiaraščiai, sveikuolių maudynės Baltijos jūroje, tituluojami Stintų ordino kavalieriai. Švente rūpinasi organizatoriai, susivieniję į „Stintų ordiną“, turintį savo kanclerį, magistrą, maršalą. Renginyje kasmet gausiai dalyvauja tautodailininkai, amatininkai, suvenyrų prekeiviai iš Lietuvos ir užsienio.
Šventės pramogos:
Gintarinė stinta
Jubiliejinėje 10-ojoje šventėje 2013 m. iš metalo ir kieto putplasčio buvo pagaminta ir iš viso per 10 kilogramų sverianti simbolinė stinta, papuošta 5,5 kilogramo gintaro. Darbas truko maždaug savaitę, gintarų spalvos derintos taip, kad stinta būtų kuo panašesnė į keptą žuvį. Dešimtus metus šventę rengiantys žemaičiai prie jūros sutiko jūrų dievą Bangpūtį, kuris paskyrė savo sūnų Stintenį globoti renginį ir būti jos talismanu. Šis talismanas bei šventės globėjas ir yra gintarinė stinta. Simbolis, puošiantis Stintų ordino pilį (vieną iš kavinių), visiems metams atneš sėkmės žvejyboje kiekvienam, gintarinę žuvį paliesiančiam ranka.
Adraro vilaja (Alžyras)
Adraro vilaja yra Alžyro pietvakariuose, Sacharos dykumoje. Tai antras pagal dydį šalies vilajetas. Sudarytas iš trijų regionų: Tuato, Guraros ir Tidikelto. Sostinė – Adraras.
Adraro vilajetą sudaro 11 apskričių. Vilaja labai retai gyvenama, gyvenvietės įsikūrusios oazėse.
Istorija
Vilaja sudaryta 1974 m. 2019 m. atskirta Timimuno vilaja.
Svarbiausi miestai
thumb|left|240px|Timimuno oazė