cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marten Liiv
Biografija
2023 m. sausį Europos daugiakovių čempionate estas iškovojo bronzą sprinto daugiakovės rungtyje.
Leydi Moya
Leidi Moja (Leydi Moya, g. 1992 m. balandžio 16 d.) – Kubos šiuolaikinės penkiakovės sportininkė, olimpietė.
Biografija
2015 m. Panamerikos žaidynėse užėmė 7-ą vietą ir pelnė olimpinį kelialapį. 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse sportininkė užėmė 33-ią vietą. 2018 m. tapo Pan Amerikos čempione.
2019 m. laimėjo bronzos medalį Panamerikos žaidynėse ir pelnė pakvietimą į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes.
Afrikinis gandras
Afrikinis gandras  – pagal ūgį aukščiausias gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis šio paukščio apsaugos būklė nekelia susirūpinimo. Maisto ieško braidydamas. Skrenda ištiesęs kaklą ir kojas. Bebalsis, tik prie lizdo kalena snapu. Išskirtinis požymis – plokštelė virš snapo. Paukščio atvaizdas yra panaudotas Senovės Egipto hieroglife.
Paplitimas ir biotopas
Aptinkamas Užsachario Afrikoje nuo Sudano, Etiopijos iki Pietų Afrikos. Biotopas – šlapynės, kuriose auga pavieniai medžiai.
Išvaizda
Stambesnis už baltąjį gandrą. Kūno aukštis – 150 cm, atstumas tarp sparnugalių – 250–270 cm. Patinas sveria 5,1 – 7,5 kg, o patelė – 5- 6,9 kg. Galva, kaklas, nugara, ir uodega yra juodos spalvos. Likusi kūno dalis ir plasnojamosios plunksnos yra baltos spalvos. Patino rainelė tamsiai ruda, o patelės – geltonos spalvos. Stambus snapas raudonas, su juoda juosta aplink jį. Virš snapo yra ryškiai geltona plokštelė („balnas“). Plonos ir ilgos kojos yra juodos spalvos, o keliai – rožiniai.
Jaunikliai rudai pilki.
Biologija
Nemigruoja. Kartos trukmė apie 16 metų. Baikštūs. Laikosi poromis arba pavieniui. Turi savo teritoriją. Skrenda ištiesęs kaklą, dėl sunkaus snapo panarinęs galvą žemyn.
Dinijaras Biljaletdinovas
Dinijaras Biljaletdinovas (Динияр Билялетдинов; g. 1985 m. vasario 27 d.) – buvęs Rusijos futbolininkas, saugas.
Jo tėvas žinomas futbolo pasaulyje žmogus, buvęs žaidėjas, o šiuo metu futbolo treneris Rinatas Biljaletdinovas.
Karjera
Profesionalo karjerą pradėjo Lokomotiv Moskva. 2009 m. rugpjūčio pabaigoje pasirašė penkerių metų sutartį su Anglijos Everton FC klubu. 2012 m. rugpjūčio pabaigoje pasirašė ilgalaikį kontraktą su Maskvos „Spartak“ klubu.
Afrikinis gandras
Biologija
Monogamai. Lizdavietė pelkėtoje vietovėje, medyje. Kartais lizdą krauna azijinio erelio, sidabrinio erelio ar paukščio sekretoriaus paliktuose lizduose. Lizdą krauna abu partneriai iš šakų ir žemės, iškloja žole ir nendrėmis. Dėtyje 2 – 4 balti, 146 g svorio kiaušiniai. Peri abu tėvai, kas 1- 6 valandas pasikeisdami. Inkubacija 30 – 35 dienos. Maitina abu tėvai. 70 – 100 dienų jaunikliai palieka lizdą.
Dinijaras Biljaletdinovas
Karjera
Totorių kilmės žaidėjas nuo 2017 m. atstovavo „Trakams“. 2018 m. rugsėjį buvo pranešta, kad žaidėjas pratęsė sutartį su FK Trakai. 2019 m. į Lietuvą nebegrįžo.
Jeiskas
Jeiskas  – miestas Rusijoje, Krasnodaro krašte, jūrų uostas prie Azovo jūros (Taganrogo įlankos ir Jejos limano); rajono centras. Į miestą veda Rostovo prie Dono–Krasnodaro geležinkelio atšaka. Yra regioninės reikšmės oro uostas. Vystoma poligrafinių mašinų, staklių gamyba, statybinių medžiagų, baldų, siuvimo, avalynės, maisto pramonė, laivų remontas. Jeiskas yra pajūrio klimato, balneologijos ir purvo terapijos kurortas. Prie miesto driekiasi smėlingi paplūdimiai, už 40 km į pietus yra Chanskojės ežeras su sanatorijomis. Plėtojamas vėjo burlenčių sportas. Mieste veikia aukštoji karinių oro pajėgų mokykla, istorijos ir kraštotyros, dailės muziejai, okeanariumas. Yra XIX a. architektūros paminklų, gausu parkų, skulptūrų.
Istorija
1777–1778 m. dabartinio Jeisko vietoje Krymo totoriai pastatė Chano tvirtovę. 1848 m. pastatytas jūrų uostas ir įkurtas Jeisko miestas. Per Krymo karą miestą nuniokojo anglų laivynas. XX a. pr. miestas tapo svarbiu prekybiniu centru, atvestas geležinkelis, ėmė kurtis sanatorijos. 1942 m. subombarduotas vokiečių. Tarybiniais metais Jeiske buvo surinkinėjami atrakcionai, veikė sanatorija, buvo karinis miestelis.
thumb|left|250px|Jeisko uostas
Azerbaidžano futbolo varžybos 2023–2024 m.
Finalo rungtynės
---
-
Užgirėlis
Užgirėlis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Darsūniškio. Ties Užgirėliu prasideda dešinysis Nemuno intakas Astraga, į vakarus nuo kaimo auga Užgirėlio miškas. Stovi Užgirėlio Šv. Jono koplyčia.
miniatiūra|250px|left|Riboženklis
Pavlas Skoropadskis
Pavlas Petrovičius Skoropadskis (, 1873 m. gegužės 15 d. – 1945 m. balandžio 26 d.) – Ukrainos aristokratas, kariuomenės ir valstybės vadovas, imperatoriškosios Rusijos kariuomenės ir Ukrainos kariuomenės generolas, ordinų kavalierius, kilęs iš kazokų. Po 1917 m. Rusijos revoliucijos Skoropadskis tapo konservatorių lyderiu Ukrainoje bei Vokietijos imperijai pavaldžios Ukrainos valstybės etmonu.
Pirmosios užduotys ir Rusijos-Japonijos karas
kairėje|miniatiūra|225x225px|Skoropadskis 1904 m. Pirmoji svarbi Skoropadskio užduotis buvo eiti šimtinės vado pareigas Čitoje per Rusijos–Japonijos karą. Vėliau tapo Rusijos pajėgų vado Tolimuosiuose Rytuose generolo Nikolajaus Linevičiaus adjutantu. Per šį karą Skoropadskis buvo apdovanotas keliais ordinais. 1905 m. gruodį caras Nikolajus II suteikė jam pulkininko laipsnį. 1911 m. balandžio 15 d. jis buvo perkeltas į Kavalergardus. Kavalergardai buvo elitinės Rusijos karinės pajėgos, skirtos asmeninei imperatoriaus apsaugai. 1912 m. gruodžio 6 d. Skoropadskiui buvo suteiktas generolo majoro laipsnis.
Pirmasis pasaulinis karas
Pirmojo pasaulinio karo pradžioje Skoropadskis buvo paskirtas vadovauti reorganizuotai kavalergardų 1-osios gvardijos kavalerijos divizijai, priklausančiai 1-ajai armijai, kuriai vadovavo generolas Pavelas fon Renenkampfas. Skoropadskis jau dirbo su Renenkampfu per Rusijos-Japonijos karą. 1914 m. rugpjūčio 6 d. jo pulkas pasižymėjo mūšiuose prie Kraupiško, kurie buvo Rusijos invazijos į Rytų Prūsiją dalis. 1916 m. balandžio 2 d. jam suteiktas generolo leitenanto laipsnis. 1917 m. spalį pirmajame Laisvųjų kazokų suvažiavime jam buvo suteiktas garbės atamano vardas. 1917 m. spalio-lapkričio mėn. jo 60 000 karių armijos korpusas sėkmingai gynė geležinkelio koridorių, besidriekiantį per Podolę į Polesę, Vapniarką – Žmerynką – Koziatyną – Šepetivką, ir gynėsi nuo puolimų iš Rumunijos fronto, ypač nuo 2-ojo gvardijos korpuso, kuriam vadovavo Jevgenija Boš.
Ukrainos valstybė
Kiti ukrainiečių nacionalistai Skoropadskį kaltino, kad jis yra turtingų žemvaldžių remiamas vokiečių kolaborantas. Jis taip pat buvo laikomas pernelyg prorusišku ir diktatorišku. Be kita ko, Skoropadskis sudarė kabinetą, kuriame daugiausia buvo rusakalbių, caristų ir slavofilų. Tuo pat metu jis įsipareigojo Ukrainai sudaryti federaciją su atkurta Rusijos imperija.
Nepaisant šios kritikos, jo vyriausybė buvo vertinama už tai, kad sukūrė veiksmingą administracinę organizaciją, užmezgė diplomatinius ryšius su daugeliu šalių, sudarė taikos sutartį su Sovietų Rusija, pastatė daug mokyklų ir universitetų, įskaitant Ukrainos nacionalinę mokslų akademiją.
1918 m. lapkritį Skoropadskis buvo pašalintas nuo valdžios per sukilimą, kuriam vadovavo socialdemokratas Simonas Petliūra, tuo pat metu vokiečių pajėgos pasitraukė iš Kijevo. Sukilimas nominaliai atkūrė Ukrainos Liaudies Respubliką, tačiau valdžia buvo perduota Direktorijai – laikinajai penkių direktorių vyriausybei, kuriai pirmininkavo Volodymyras Vynyčenka. 1918 m. gruodžio 14 d. Skoropadskis abdikavo ir pabėgo į Berlyną.
Vokietijoje
Gyvendamas Veimaro Respublikoje, Skoropadskis palaikė artimus asmeninius ryšius su aukštais vyriausybės ir kariuomenės pareigūnais dar nuo studijų laikų. Tačiau vėlesniais metais jis nuolat atsisakydavo pasiūlymų bendradarbiauti su naciais. Antrojo pasaulinio karo metais Skoropadskis kartu su besitraukiančia Vokietijos kariuomene bėgo nuo besiveržiančių sovietų pajėgų. miniatiūra|Pavlo Skoropadskio kapas [[Oberstdorfas|Oberstdorfe, Vokietijoje.|left|168x168px]] Jis mirė Bavarijoje, sužeistas per sąjungininkų bombardavimą netoli Rėgensburgo, ir buvo palaidotas Oberstdorfe.
Europos jaunimo šachmatų čempionatas
Europos jaunimo šachmatų čempionatas – žaidėjų, kuriems čempionato vykdymo metais sausio 1 d. nebuvo suėję 20 metų, varžybos. Buvo rengiami du atskiri turnyrai: vaikinų (atvirasis) ir merginų. Iki 1991 m. juos organizavo FIDE, vėliau – Europos šachmatų sąjunga (ECU). Nuo 2003 m. Europos jaunimo (iki 20 m.) šachmatų čempionatai nevykdomi.
1985 m. jaunimo čempionato nugalėtojas Aleksandras Chalifmanas vėliau tapo pasaulio šachmatų čempionu.
Istorija
1970 m. FIDE savo Kongrese nutarė organizuoti Europos jaunimo iki 20 m. čempionatą. Pirmas toks čempionatas įvyko 1971 m. Taip buvo pervardintas Niemejero jaunimo turnyras, kuris kasmet, nuo 1962 m., vykdavo Groningene.
Nuo 1977 m. pradėtas rengti ir merginų (iki 20 m.) Europos šachmatų čempionatas.
Pradžioje vaikinų (atvirasis) ir merginų turnyrai buvo rengiami skirtinguose miestuose. Nuo 1997 m. pradėti rengti tuose pačiuose miestuose ir tuo pačiu laiku.
Iš viso įvyko 31 vaikinų ir 19 merginų čempionatų. Tai buvo šveicariškąja sistema (dažniausiai 11 ratų) organizuoti turnyrai. Nuo 1991 m. abu turnyrus rengė Europos šachmatų sąjunga.
Nuo 2003 m. Europos jaunimo (iki 20) šachmatų čempionatai neberengiami.
Lietuvos šachmatininkų pasirodymai
Geriausiai pasirodė Viktorija Čmilytė. Ji 2000 m. pelnė sidabro medalį ir tapo vicečempione (8 iš 11 tšk.).
Vaikinai
Lietuvos šachmatininkai Europos vaikinų (iki 20 m.) čempionate pradėjo dalyvauti nuo 1991 metų. Kai kuriuose čempionatuose nedalyvavo (1992, 1998, 2001 ir 2002 m.)
Kapitonė Marvel 2
Kapitonė Marvel 2 ( arba Captain Marvel 2) – 2023 m. JAV mokslinės fantastikos superherojų filmas, kurį režisavo Nia DaCosta. Jame vaidina Brie Larson, Teyonah Parris, Iman Vellani, Zawe Ashton, Park Seo-joon ir Samuel L. Jackson. Tai yra filmo „Kapitonė Marvel“ (2019 m.) bei TV serialo „Mis Marvel“ tęsinys ir 33-asis „Marvel Cinematic Universe“ (MCU) filmas. Filme Danvers, Rembo ir Kamala susivienija, kad susidorotų su nauja grėsme, o kartu sprendžia savo galių susipynimo problemą, dėl kurios jos kaskart pasikeičia vietomis.
„Marvel Studios“ 2019 m. liepą patvirtino, kad nori sukurti filmo „Kapitonė Marvel“ tęsinį. Kūrimas prasidėjo 2020 m. sausį, o filmo scenaristė M. McDonnell pasamdyta po jos darbo su televizijos mini serialu „WandaVision“ (2021 m.). Nia DaCosta pasamdyta režisuoti filmą rugpjūtį. 2021 m. balandžio viduryje Naujajame Džersyje prasidėjo filmavimo darbai, o gegužės pradžioje buvo atskleistas pavadinimas, susijęs su trimis veikėjais ir jų panašiais gebėjimais. Pagrindinis filmavimas prasidėjo 2021 m. rugpjūčio pradžioje ir baigėsi 2022 m. gegužės viduryje Bakingamšyre ir Saryje, Anglijoje, taip pat Los Andžele ir Tropėjoje, Italijoje.
Jonavos–Ukmergės geležinkelis
Jonavos–Ukmergės geležinkelis – buvęs siaurasis geležinkelis, jungęs Jonavą ir Ukmergę. Linija egzistavo 1916–1958 m.
Istorija
Liniją, jungusią Jonavos ir Ukmergės geležinkelio stotis, 1916 m. kariniams tikslams nutiesė Vokietijos imperijos kariuomenė. Geležinkelio vėžės plotis buvo 600 mm. Tarpukaryje geležinkelis naudotas keleivių vežimui, pagrindiniai gabenti kroviniai – statybinės medžiagos, trąšos iš Jonavos, iš Ukmergės vežta eksportui skirta produkcija: grūdai, gyvuliai, linai, miškas. Po Antrojo pasaulinio karo nutiesta atšaka į Plačiavos ir kitus durpynus, iš kur durpės ir kraikos buvo gabenamos į Ukmergę, Jonavą ir Kauną. Geležinkelis 1958 m. panaikintas.
Puchavičai
Pùchavičai (arba Puchovičiai, ) – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 6 km į rytus nuo Marjina Horkos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras, Ihumeno apskrities Puchavičų valsčiaus centras. 1924 m. įkurtas Puchavičų rajonas.
Obelija (reikšmės)
Obelija gali reikšti:
Kepler-619 c
Kepler-619 c (dar žymima KOI-601 c, KOI-601.03, KIC 10973664 c, Gaia DR2 2129503235571760128 c ) – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę Kepler-619, esančią Gulbės žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 2937,1 šviesmečio (900,5 parseko).
Kepler-619 c yra vadinamoji superžemė; jos masė siekia 3,5 Žemės masės, o spindulys – 1,69 Žemės spindulio. Apie Kepler-619 žvaigždę ši egzoplaneta apskrieja per ~1,21 paros. Tai reiškia, kad Kepler-619 c skrieja pernelyg arti savo žvaigždės, kad patektų į šios sistemos gyvybės zoną.
Kepler-619 c atrasta „Kepler“ kosminiu teleskopu, taikant tranzitų metodą. Apie jos ir daugelio kitų egzoplanetų atradimą pranešta 2016 m. gegužės 10 d. Be Kepler-619 c, šioje sistemoje dar aptikta Kepler-619 b planeta.
Ciro Immobile
Čiro Imobilė (g. 1990 m. vasario 20 d.) – Italijos futbolininkas, nuo 2016 m. žaidžiantis Lazio klube.
Karjera
Savo karjerą žaidėjas pradėjo Turino klube Juventus 2009 m.
Juventus žaidėjas sužaidė tik 3 rungtynes, o kitus tris sezonus buvo nuomojamas kitiems klubams – AC Siena, US Grosseto FC ir Delfino Pescara 1936.
2012 m. jis persikėlė į Genoa komandą – ten per 38 rungtynes pelnė 5 įvarčius.
Vjenas (reikšmės)
Vjenas gali reikšti:
Ciro Immobile
Karjera
Vėliau žaidėjas persikėlė į Sevilla ir Torino klubus, o 2016 m. liepos 27 d. tapo Lazio nariu.
2019–2020 m. sezoną italas įmušė 36 įvarčius ir pakartojo šio pasiekimo Serie A rekordą. Taip pat pirmą kartą istorijoje italas laimėjo Europos auksinio batelio apdovanojimą, pelnęs daugiausiai įvarčių tarp visų Europos aukščiausių lygų ir tapo pirmuoju italu, pelniusiu šį titulą, po 2007 m. Francesco Totti.
Laimėjimai
Juventus jaunimo komanda
Pescara
Borussia Dortmund
Italija U20
Italija U21
Italija
Asmeniniai
Karvinos rajonas
Karvinos rajonas – vienas iš šešių Moravijos-Silezijos krašto rajonų. Administracinis centras – Karvina. 253 518 gyventojų (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
KF Lepenci
KF „Lepenci“ – Kosovo futbolo klubas iš Kačaniko.
Istorija
Kulbo įkūrimo data laikoma 1957–ieji metai.
Kosovui tapus nepriklausoma valstybe, klubas dalyvauja šalies futbolo pirmenybėse.
Novy Jičyno rajonas
Novy Jičyno rajonas – vienas iš šešių Moravijos-Silezijos krašto rajonų. Administracinis centras – Novy Jičynas. 151 762 gyventojai (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Vartininkas (futbolas)
thumb|right|250px|Vienas brangiausių pasaulyje vartininkų [[Gianluigi Buffon|Džianluidžis Bufonas]] Vartininkas – viena iš keturių futbolo žaidėjų pozicijų. Tai yra viena pagrindinių pozicijų, mat be vartininko komanda negali žaisti. Pagrindinė vartininko užduotis yra apsaugoti savo vartus nuo priešininkų komandos įvarčių. Tai pasiekiama vartininkui atmušant kamuolį bet kuria kūno dalimi ar jį sugaunant rankomis. Jis yra vienintelis žaidėjas, galintis kamuolį liesti rankomis. Vartininkai visada dėvi kitokios spalvos nei jo komandos draugai marškinėlius.
Vartininkas negali pagauti rankomis kamuolio nuo savo komandos žaidėjų. Taip pat vartininkas negali žaisti rankomis už baudos aikštelės ribų.
Įprastai vartininkas atlieka laisvus smūgius nuo vartų, taip pat reguliuoja komandos gynybą baudos smūgių, kampinių metu, bando atremti 11 metrų baudinius.
Traumos ar kitų įvykių metu vartininkas pakeičiamas kitu vartininku, o jam nesant į vartus privalo stoti kuris nors aikštės žaidėjas.
1870 m. visiems futbolo žaidėjams buvo uždrausta žaisti rankomis, o 1871 m. įteisintas vartininko žaidimas ir apibrėžta, kad jis gali rankomis liesti kamuolį. Nuo 1997 m. vartininkui negalima laikyti kamuolio rankose ilgiau nei 6 sekundes.
Boeing 717
Boeing 717 – dviejų variklių, siauro fiuzeliažo reaktyvinis keleivinis oro laineris, gaminamas Boeing Commercial Airplanes. Pirminį šio lėktuvo variantą gamino McDonnell Douglas kompanija ir jį vadino MD-95.
Lėktuve telpa iki 117 keleivių, jis gali nuskristi iki 3 820 km atstumą.
Pirmasis lėktuvo užsakymas įvyko 1996 m.; dėl 1997 m. McDonnell Douglas ir Boeing kompanijų susijungimo, lėktuvą perėmė pastaroji. 2006 m. kovą buvo sustabdyta šio lėktuvo gamyba. Iš viso pagaminti 156 lėktuvai.
Edraičiai
Edraičiai, Ederkiemiai (, nuo 1938 m. Edern, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 16 km į pietvakarius nuo Pilkalnio, 16 km į šiaurės rytus nuo Gumbinės.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Edraičių kaimo bendruomenė 1936 m. Minimi nuo XVI a. Ederatzen, Ederkeimen, Ederkem, Ederkemen, Edratschen, Ederckehmen pavadinimais, nuo XVIII a. – Ederkehmen. 1736 m. kaime gyveno 2 vokiečių ir 9 lietuvių šeimos. 1785 m. buvo karališkasis valstiečių kaimas su 25 ugniakurais, 1821 m. – mišrusis kaimas su 120 gyventojų. 1854 m. Edraičiuose buvo 19 gyvenamųjų pastatų ir 135 gyventojai. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Malviško valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Malviško evangelikų liuteronų parapijai.
Kaime vyko Pirmojo pasaulinio karo mūšiai, yra išlikusios žuvusių vokiečių ir rusų kareivių kapinės (Kaliningrado srities vietinės reikšmės kultūros paveldo paminklas). Tarpukariu kaimo centre buvo nedidelė dvaro sodyba, keletas sodybų driekėsi palei Malviško–Kėkštų vieškelį, kitos buvo išbarstytos po visą kaimo teritoriją. Kaimo vakariniame pakraštyje tekėjo Eimenys.
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu kaimas išnyko. Nuo 2008 m. jo teritorijos šiaurinė dalis priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei, pietinė – Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
Nora Tschirner
Nora Čirner (g. 1981 m. birželio 12 d. Berlyne) – vokiečių kino aktorė, dainininkė, radijo ir televizijos laidų vedėja.
Žymiausi Noros vaidmenys yra filmai „Gražuoliukas“ (vok. Keinohrhasen) su Til Schweiger ir kriminalinis TV serialas „Nusikaltimo vieta“ (vok. Tatort).
Biografija
Nora gimė tuometiniame Rytų Berlyne, dokumentinių fimų kūrėjo Joachimo ir radijo žurnalistės Waltraud šeimoje, turi 2 vyresnius brolius.
1997 m. ji debiutavo TV kanalo ZDF programoje vaikams „Achterbahn“. 2001 m. Nora laimėjo laidų vedėjos (VJ) atranką MTV muzikiniame kanale ir čia vedė laidas iki 2007 m. Tuo pačiu ji pradėjo intensyvią aktorės karjerą bei išmėgino jėgas kaip atlikėja, įrašydama keletą dainų su įvairiais Vokietijos atlikėjais.
Jos balsas buvo panaudotas įgarsinant Vokietijai skirtos 2013 m. kompiuterinio žaidimo „Tomb Raider“ versijos pagrindinę veikėją Lara Croft. Aktorė taip pat nusifilmavo grupės OneRepublic dainos „Secrets“ vaizdo klipe.
Emilija Pūtvytė
Emilija Pūtvytė (1910 m. balandžio 5 d. Šilo Pavėžupyje, Šiaulėnų valsč., Šiaulių apskr. – 1995 m. kovo 22 d. Putname, Konektikute, JAV) – Lietuvoje, Vokietijoje ir JAV veikusi pedagogė, visuomenininkė.
Biografija
Gimė žinomo Lietuvos visuomenės, kultūros veikėjo Vlado Putvinskio ir Emilijos Putvinskienės – Moterų šaulių garbės vadės – šeimoje. Kartu augę broliai ir seserys vėliau tapo žinomais šalies žmonėmis: Stasys – agronomu ir valstybės veikėju, Ona – pedagoge ir visuomenės veikėja, Sofija – visuomenės veikėja, Vytautas – visuomenės veikėju. Dar viena sesuo (Julytė) mirė kūdikystėje.
Emilija Pūtvytė mokėsi Šiauliuose – Mergaičių gimnazijoje ir Mokytojų seminarijoje, vėliau Kaune – Dr. J. Tumėno brandos kursuose ir Mokytojų profesinės sąjungos suaugusiųjų gimnazijoje. 1928 m. įgijo brandos atestatą ir 1930–1938 m. VDU Humanitarinių mokslų fakultete studijavo istoriją. Vokietijos archyvuose surinkusi medžiagą, 1939 m. VDU apgynė diplominį darbą tema „Prūsų 1525 m. sukilimas“.
Nuo 1938 m. mokytojavo Kauno žydų gimnazijoje, 1940–1942 m. – Vilniaus Vytauto Didžiojo gimnazijoje. Antrojo pasaulinio karo metais dalyvavo Birželio sukilime, buvo išrinkta į Vilniaus miesto ir srities piliečių komitetą. 1942 m. išvyko gyventi į Kelmę, porą metų dirbo miesto gimnazijoje. 1944 m. pasitraukė į Vakarų Europą, gyveno Gruliche (dab. Čekijos Respublika). Šiame miestelyje 1944–1946 m. lietuvių pabėgėliams įsteigė vaikų darželį ir jam vadovavo. Vėliau persikėlė į Miuncheną, kartu su kitais organizavo Lietuvių gimnaziją ir joje dirbo inspektore.
1949 m. Emilija Pūtvytė emigravo į JAV. Apsigyveno Brukline, 1950–1951 m. Maironio lituanistinėje mokykloje dėstė istoriją. 1952 m. pervažiavo į Hartfordą, tobulinosi šio miesto universitete. Dirbo įvairiuose bendrovėse, kurį laiką Niuporto miesto koledže dėstė vokiečių kalbą. Nuo 1964 m. studijavo Rod Ailando universitete. Įgijusi magistro kvalifikaciją, iki 1976 m. dėstė istoriją Bristolio bendruomenės koledže. Vėliau persikėlė į Sani Hilsą (Florida).
Visuomeninė veikla
E.Pūtvytė nuo 1926 m. aktyviai dalyvavo skautų veikloje. 1928 m. vadovavo Kauno tuntui, buvo pakelta paskautininke. 1946 m. Miuchene lietuvių pabėgelių tarpe organizavo skautų tuntą. 1950–1951 m. buvo Niujorko skautų tuntininke, vėliau patvirtinta JAV Rytų skaučių vadove. 1958 m. išrinkta vyr. skautininkės pavaduotoja. Gyvendama Hartforde inscenizavo kelis skautiška tematika parašytus savo veikalus.
Nuo 1922 m. priklausė Kauno jaunųjų šaulių klubui. 1929 m. subūrė šaules moteris Šiauliuose, 1929–1930 m. buvo renkama Kelmės šaulių moterų būrelio pirmininke. 1930 m. VDU įkūrė šaulių studenčių organizaciją ir jai vadovavo. 1934 m. įsteigė Šaulių studentų korporaciją „Saja“ ir buvo išrinkta jos pirmininke. Gyvendama JAV, 1956–1958 m. buvo išeivijos Laikinosios šaulių sąjungos vadovybės narė.
Bendradarbiavo „Trimite“, „Skautų aide“, „Mūsų vytyje“, „Drauge“ ir kt. spaudos leidiniuose. Kartu su seserimi Sofija Pūtvytė-Mantautienė ir jos vyru Aleksandru Mantautu bei jųjų sūnumi dr. Vaidievučiu A. Mantautu 1973 m. išleido tritomę knygą apie Vlado Putvinskio–Pūtvio gyvenimą ir veiklą.
Užgiriai (Užventis)
Užgiriai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 16 km nuo Užvenčio.
Opavos rajonas
Opavos rajonas – vienas iš šešių Moravijos-Silezijos krašto rajonų. Administracinis centras – Opava. 176 742 gyventojai (2016 m. duomenys).
Užgiriai (Vaiguva)
Užgiriai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Vaiguvos.
Ekvadoro prezidentas
Ekvadoro prezidentas arba Ekvadoro Respublikos prezidentas  – Ekvadoro valstybės vadovas (prezidentas).
Armėnijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Armėnijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Finalo rungtynės
-
Chouchlava
Chòuchlava (arba Cholchlovas, ) – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, 23 km į pietus nuo Maladečinos. Apylinkės centras. Veikia vidurinė mokykla, medicinos punktas, paštas, kultūros namai.
Istorija
Minima nuo 1437 m. XIX a. buvo miestelis ir dvaras, seniūnijos centras Haradoko valsčiuje.
Užgiriai (Gadūnavas)
Užgiriai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 16 km nuo Gadūnavo.
Huaviai
Huaviai (, sav. Ikoots) – indėnų tauta, gyvenanti pietų Meksikoje, Oachakos valstijoje, Tehuantepeko sąsmaukoje, Ramiojo vandenyno lagūnų pakrantėse. Populiacija ~30 tūkst. žmonių (XX a. II pusėje – 25 tūkst.). Huavių kalba laikoma izoliuota, turi 4 svarbiausias tarmes; taip pat kalba ispaniškai. Tikintieji – katalikai.
Iki ispanų užkariavimo XVI a., huaviai užėmė platesnes žemes, bet vėliau buvo išstumti sapotekų. Nuo XX a. vid. sparčiai akultūruojasi.
thumb|left|240px|Huavių gyvenvietės Oachakoje
Tradiciniai verslai – upinė ir jūrinė žvejyba, rankiojimas, medžioklė (iguanų, elnių, triušių). Dabar huaviai daugiausia verčiasi rankine žemdirbyste (daugiausia batatai, taip pat kukurūzai, pupelės, moliūgai, aitrieji pipirai, medvilnė, kokospalmės) ir gyvulininkyste (laiko dideles avių ir ožkų bandas vilnai ir mėsai, taip pat kiaules, asilus, arklius, galvijus, naminius paukščius). Išvystyti amatai: pynimas iš medvilnės ir palmių pluošto (tinklai, virvės, krepšiai, hamakai, dembliai), odos išdirbimas, audimas rankinėmis staklėmis, puodininkystė, dirbiniai iš plunksnų. Būstas stačiakampio plano, statomas iš cukranendrių žiogrių, šiaudų (rečiau – iš molio), stogas iš šiaudų ir lapų, aukštas, keturšlaitis. Ūkiniai trobesiai be sienų, sudaro ant stulpų iškeltas šiaudinis stogas. Virtuvei būdingi žuvies, moliuskų, vėžlienos patiekalai.
Vyrai vilki plačias baltas kelnes, marškinius, šiaudines skrybėles, anksčiau ant kelnių nešiodavo odines prijuostes. Moterys nešioja ilgus klostuotus arba susiūtus sijonus, baltas išsiuvinėtas palaidines, per šventes – šonuose nesusiūtus uipilius su purpurinėmis juostomis; skareles (reboso) nešioja ant pečių arba susuktas į turbaną ant galvos. Pagyvenusios moterys vaikščiodavo iki juosmens nuogos.
Huavių bendruomenės endogaminės, skirstosi į kvartalus, dažnai tarpusavyje priešiškos. Bendruomenei vadovauja seniūnų taryba. Būdingas escalafon paprotys – kiekvienas vyras turi atlikti nustatytas bendruomenines prievoles. Išlikęs paprotys lygiomis dalintis žemę, ginklus, prekes. Tradicinė šeima didžioji arba išplėstinė, santuoka patrilokalinė, dabar šeima dažniausiai mažoji, o santuoka neolokalinė. Sutinkama poligamijos atvejų. Išlikęs tikėjimas dvasiomis globėjomis (tonaliais, nagualiais), vėjo, jūros, griaustinio, protėvių dvasiomis. Išlikusi tautostaka, pasaulėkūros mitai, raganavimas, būrimas. Šeimos apeigos atliekamos šeimos galvos prie namų aukurų. Bendruomenės religiniai ir pasaulietiniai vadai privalo žinoti tradicinę mitologiją, dainas. Kiekvienas kvartalas turi savo šventąjį ir koplyčią. Katalikiškų švenčių metu vyksta šokiai, kostiumų teatrai.
Kubanės Liaudies Respublika
Kubanės Liaudies Respublika – valstybė egzistavusi Rusijos pilietinio karo metu, apimanti dabartinio Kubanės regiono Rusijoje teritoriją.
Merkio ichtiologinis draustinis
Merkio ichtiologinis draustinis – saugoma teritorija Šalčininkų, Trakų ir Varėnos savivaldybių teritorijose, draustinis. Plotas 1593 ha.
Geografija
Merkio ichtiologinis draustinis įsteigtas 1974 m. Draustinį sudaro Merkio upės atkarpa nuo Cirvijos upės iki Nemuno (112,1 km), Versekos upė nuo Versekos elektrinės užtvankos iki žiočių (21 km), Pasgrindos upė (2,5 km nuo žiočių), visa Beržupio upė (6,2 km), visa Derežnos upė (13,4 km).
Kubanės Liaudies Respublika
1918 m. sausio 28 d. Kubanės taryba paskelbė respubliką, o vasario 16 d. – nepriklausomybę. Ji apėmė visą buvusios Rusijos imperijos Kubanės srities teritoriją. Per trumpą nepriklausomybės laikotarpį ji nesėkmingai siekė susijungti su Ukrainos Liaudies Respublika ir Gruzijos Demokratine Respublika. 1919 m. lapkričio 6 d. Kubanės Liaudies Respubliką de facto okupavo Antono Denikino pajėgos, o 1920 m. pavasarį ją visiškai okupavo ir aneksavo sovietai.
Merkio ichtiologinis draustinis
Draustinis
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti upėtakių (Salmo trutta) ir kiršlių (Thymallus thymallus) nerštavietes bei šioje teritorijoje randamas saugomas gyvūnų ir augalų rūšis: salatį (Aspius aspius), kartuolę (Rhodeus sericeus), paprastąjį kūjagalvį (Cottus gobio), paprastąjį kirtiklį (Cobitis taenia), mažąją nėgę (Lampetra planeri), ūdrą (Lutra lutra), didįjį auksinuką (Lycaena dispar), pleištinę skėtę (Ophiogomphus cecilia) bei užtikrinti palankią saugomų rūšių apsaugos būklę.
Current Time
„Current Time“ – JAV, Vašingtone, įsikūrusi televizija, rodoma JAV ir retransliuojama Lietuvoje bei Baltijos šalyse, taip pat Ukrainoje, Moldovoje, Lenkijoje ir kitose šalyse rusų, anglų kalba. Įkurta 2017 m. vasarį Laisvosios Europos radijo ir Amerikos balso iniciatyva.
Ostravos miesto rajonas
Ostravos miesto rajonas – vienas iš šešių Moravijos-Silezijos krašto rajonų. Administracinis centras – Ostrava. 324 311 gyventojas (2016 m. duomenys).
Current Time
Anot Lietuvos užsienio reikalų ministerijos, šios televizijos naujienos yra faktais patikrinta informacija, kurios trūksta kaimyninių nedemokratinių šalių žiniasklaidoje. Sukurta kaip alternatyva Kremliaus finansuojamai propogandai.
Kubanės Liaudies Respublika
Šiuolaikiniai pokyčiai
1991 m. vasarą ir rudenį buvusios Kubanės Liaudies Respublikos teritorijoje buvo paskelbtos kelios kazokų respublikos: Armavirska, Zelenčiukskas-Urupskas ir Batalpašinskas. Pastarosios dvi respublikos susijungė į Aukštutinės Kubanės kazokų respubliką. Iš jų realią valdžią turėjo tik pusmetį gyvavusi Zelenčiuksko-Urupsko kazokų respublika. Respublikų paskelbimo priežastimi tapo 1991 m. vasarą kazokų aktyvistų surengtas referendumas: 64,8 proc. jo dalyvių pasisakė už autonomijos sukūrimą.
Ostravos miesto rajonas
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Merkio ichtiologinis draustinis
Draustinis
Draustinyje saugoma Europos Bendrijos svarbos natūralios buveinės – upių sraunumas su kurklių bendrijomis, karbonatinių smėlynų smiltpievės, stepinės pievos, rūšių turtingi briedgaurynai, rūšių turtingi smilgynai, melvelynai, eutrofiniai aukštieji žolynai, aliuvinės pievos, šienaujamų mezofitų pievos, šarmingos žemapelkės.
Kininis ratilis
Kininis ratilis (Callistephus chinensis) – vienmečių augalų rūšis, priklausanti astrinių (Asteraceae) šeimai, vienintelė ratilių gentyje. Kilusi iš Kinijos ir Korėjos.
Stiebas šakotas, 20–100 cm aukščio. Viršutiniai lapai kastuviški, apatiniai – rombiški. Žiedynas – didelis, įvairiaspalvis, tuščiaviduris arba pilnaviduris graižas.
Ratiliai auginami kaip gėlės skynimui. Žinoma ~40 veislių. Dauginami sėklomis.
Birmingham City WFC
Birmingham City Women Football Club, o paprasčiau Birmingham City WLC – Anglijos futbolo komanda iš Birmingemo, kuri žaidžia moterų futbolo varžybose.
Istorija
1968 m. suburta komanda.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Damson Park stadione, Solihull. Pagal soccerway.com šis stadionas talpina 770 tūkst. sėdimų vietų, o iš viso gali talpinti 3 tūkst. žiūrovų.
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. vasario 7 d. <...>
Andrzej Piaseczny
Andrzej Tomasz Piaseczny (taip pat žinomas kaip Piasek; g. 1971 m. sausio 6 d.) – lenkų dainininkas.
Sceniniu vardu Piasek atstovavo Lenkijai 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „2 Long“ ir užėmė 20-ąją vietą. Pasibaigus konkursui, laimėjo Barbara Dex apdovanojimą už blogiausią tų metų aprangą.
Gimė Pionkose, mažame miestelyje centrinėje Lenkijoje. Baigęs vidurinę mokyklą, lankė WSP (koledžą) Kelcuose, kur studijavo muziką. Ten jis sutiko kitus muzikantus, su kuriais jis įkūrė soft rock/pop grupę „Mafia“.
Šv. Jono Teologo vienuolynas
thumb|270px|Šv. Jono Teologo vienuolynas Patmo saloje.
1088 m. Bizantijos imperatorius Aleksijus I Komninas atidavė Patmo salą kareiviui ir vienuoliui Jonui Christodului. Po trejų metų Christodulas pastatė didžiąją vienuolyno dalį.
Šv. Jono Teologo vienuolynas yra vienas turtingiausių ir įtakingiausių Graikijos vienuolynų. Jis buvo pastatytas saugoti relikvijas. Kasmet pritraukia tūkstančius piligrimų bei turistų.
Herca
Herca  – miestas Ukrainoje, Černivcių srityje, ~40 į pietryčius nuo Černivcių, netoli Rumunijos sienos, prie Hercos upelio (Pruto intakas). Rajono centras. Vystoma siuvimo pramonė. Plentas į Černivcius, netoliese yra Novoselycios geležinkelio stotis. Veikia cerkvė, menininko A. Veronos namas-muziejus, kultūros namai (buv. sinagoga).
2010 m. 68 % Hercos gyventojų buvo rumunai, 18 % – ukrainiečiai, 11 % – rusai, 2,7 % – moldavai.
Užgiriai (Varniai)
Užgiriai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pavandenės.
Herca
Istorija
Herca istoriniuose šaltiniuose minima nuo 1408 m. Buvo vienos iš Bukovinos dalių – Hercos krašto centras. Miestas nuo 1864 m.
TRAPPIST-1h
thumb|TRAPPIST-1h dailininko įsivaizdavimu.
TRAPPIST-1h (dar žymima 2MASS J23062928-0502285 h) – egzoplaneta, skriejanti apie ultrašaltąją žvaigždę nykštukę TRAPPIST-1, nuo Saulės sistemos nutolusią 39 šviesmečius (12 parsekų) ir esančią Vandenio žvaigždyne. Tai viena iš keturių šios sistemos planetų, atrastų Spitzer kosminiu teleskopu.
TRAPPIST-1h – toliausiai nuo savo žvaigždės skriejanti TRAPPIST-1 sistemoje aptikta planeta. Gana žemas planetos tankis rodo joje esant vandens (kaip ir kai kuriose kitose šios sistemos planetose).
Charakteristikos
TRAPPIST-1h spindulys siekia 0,773 Žemės spindulio, masė – 0,331 Žemės masės, už Žemę ji maždaug 77 % mažesnė, o trauka planetos paviršiuje yra atitinkamai 56 % Žemės traukos. Planetos tankis yra 3,97 g/cm³ (labai artimas Marso tankiui). Atsižvelgiant į tai, apie ≤ 5 % TRAPPIST-1h masės turėtų sudaryti vanduo. Tikėtina, kad jis egzistuoja storo ledo sluoksnio pavidalu, nes planetą pasiekia nedidelis žvaigždės, apie kurią ji skrieja, elektromagnetinės spinduliuotės kiekis. Planetos didysis pusašis yra 0,06193488 ± 8,0e-07 av, ekscentricitetas – 0,00567 (± 0,00121), o orbitos inklinacija – 89,796 (± 0,023) laipsnio. Pusiausvyros temperatūra yra 169 K (−104 °C).
Planeta skrieja apie ultrašaltąją nykštukę TRAPPIST-1. Jos spindulys yra 0,121 Saulės spindulio, o masė – 0,089 Saulės masės. Efektinė temperatūra siekia 2511 ± 37 K (tuo tarpu Saulės – 5778 K), amžius – 3–8 milijardus metų. Be to, TRAPPIST-1 yra labai blausi (jos šviesis siekia 0,0005 Saulės šviesio) ir plika akimi nematoma (regimasis ryškis yra 18,8).
Nors TRAPPIST-1h nuo savo žvaigždės skrieja toliausiai iš visų šioje sistemoje aptiktų planetų, jos orbitinis periodas vis vien nedidelis – 18,868 paros, o vidutinis nuotolis nuo žvaigždės – 0,0619 av. Palyginimui, Merkurijaus, artimiausios Saulei planetos, vidutinis nuotolis yra 0,38 av.
TRAPPIST-1h skrieja už vadinamosios šerkšno ribos, kur temperatūra yra pakankamai žema vandenilio junginiams suledėti. Nepaisant to, joje vis vien galėtų būti skysto vandens. Tokios sąlygos egzistuotų tuomet, jei planetos atmosferoje būtų pakankamai vandenilio (H2) dujų (arba egzistuojančių nuo planetos atmosferos susiformavimo, arba palaipsniui papildančių atmosferą dėl geologinių procesų) ir esant vidinės šilumos šaltiniui. Be to, po TRAPPIST-1h paviršiumi galėtų egzistuoti vandenynas, susidaręs dėl žvaigždės gravitacinio poveikio, kai planeta stumiama ir tempiama su tokia jėga, kuri sukelia vidinę trintį. Dėl tokio proceso Jupiterio palydovui Ijo būdingas didelis vulkaninis aktyvumas, o Saturno palydove Encelade trykšta vandens ir ledo geizeriai.
Air Force One
thumb|right|250px|Vienas iš dviejų dabartinių [[JAV prezidentas|JAV prezidento lėktuvų Boeing VC-25]] Air Force One – kodinis Jungtinių Valstijų karinių oro pajėgų oro eismo kontrolės centro signalas, reiškiantis, kad nurodytame orlaivyje yra JAV prezidentas.
Idėja turėti atskirą lėktuvą prezidento kelionėms kilo 1943 m. Jungtinių Valstijų armijos karinėms oro pajėgoms, kurios suabejojo prezidento saugumu keliaujant įprastoms oro linijoms pritaikytais lėktuvais. Pirmuoju tokiu lėktuvu tapo karinis Douglas C-54 Skymaster, kuris 1945 m. prezidentą Franklin D. Roosevelt skraidino į Jaltos konferenciją. Vėliau dar dvejus metus šį lėktuvą naudojo prezidentas Harry S. Truman.
Kodinis šaukinys Air Force One buvo sukurtas 1953 m. po įvykio, kuomet prezidentą Dwight D. Eisenhower skraidinęs lėktuvas atsidūrė tame pačiame aukštyje su kitu komerciniu lėktuvu, naudojusiu tą patį šaukinį.
Nuo sukūrimo keli lėktuvai yra tarnavę kaip oficialūs prezidento lėktuvai – tai kelios Boeing 707 versijos ir nuo 1990 m. naudojami smarkiai patobulinti Boeing 747–200 variantai Boeing VC-25.
Šiuo metu karinės pajėgos planuoja pakeisti VC-25 tobulesniais lėktuvais. Planuojama naujuosius lėktuvus pradėti naudoti 2017 m. ir 2019 m. Naujuosius orlaivius siekia tiekti Boeing kompanija ir siūlo savo 747-8 modelius.
Taip pat skaitykite
Marine One – JAV prezidento sraigtasparnis.
Vjenas (miestas)
Vjenas  – miestas Prancūzijos rytuose, esantis Ronos-Alpių regione, Izero departamente, apie 32 km į pietus nuo Liono. Vjenas, išsidėstęs ties Ronos upe, yra ketvirtas didžiausias miestas Izero departamente ir priskiriamas Liono aglomeracijai. Pro Vjeną nutiesti Paryžių ir Marselį jungiantys automobilių greitkelis ir geležinkelio linija. Vjene išplėtota maisto pramonė, veikia nemažai chemijos, farmacijos, tekstilės įmonių. Vystomas sveikatos paslaugų turizmas. Mieste veikia dailės ir archeologijos muziejai.
Užgludis
Užgludis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Užvenčio.
Vjenas (miestas)
Istorija
Romėnų valdymo laikais dabartinio Vjeno vietoje buvo alobrogų opidumas, kurį 121 m. užėmė romėnai. Jau tuomet vietovė tapo svarbiu Galijos centru. II a. vietovėje pradėjo plisti krikščionybė, 314 m. buvo įkurta vyskupija. 524 m. miestą užėmė frankai. Pasirašius Verdeno sutartį, Vjenas tapo Vidurio Frankų karalystės dalimi. 933 m. Vjenas atiteko Burgundijos karalystei, o 1032 m. – Šventajai Romos imperijai, tačiau faktiškai daugiau nei 400 metų jį valdė Vjeno arkivyskupija. Dvejus metus Vjene (nuo 1311 iki 1312 m.) vyko Visuotinis Bažnyčios susirinkimas. Nuo 1449 m. miestas tapo Prancūzijos dalimi.
Architektūra
Išliko senovės Romos pastatų – Augusto ir Livijos šventyklos, cirko pastato griuvėsiai, nežinomos paskirties antikos laikų piramidė. Gausu bažnyčių: V a. šv. Petro romaninė bažnyčia, gotikinė šv. Mauricijaus katedra, statyta nuo XI iki XV a.
Austrijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Austrijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Galutinė turnyro lentelė:
Šaltinis: www.bundesliga.at
Pusfinaliai
FC Red Bull Salzburg nugalėjo 1:0 ir pateko į finalą.
Finalas
FC Red Bull Salzburg nugalėjo 3:0 ir tapo futbolo taurės laimėtojais.
Ojārs Siliņš
Ojaras Silinis (g. 1993 m. liepos 20 d. Rygoje) – Latvijos krepšininkas.
Užgrabiai
Užgrabiai – buvęs kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 14 km nuo Užvenčio.
Ingrijos vėliava
300px|miniatiūra|dešinėje|Ingrijos vėliava 300px|miniatiūra|dešinėje|Šiaurės Ingrijos respublikos vėliavos nuleidimas 1920 m. gruodžio 6 d. panaikinus respubliką 300px|miniatiūra|dešinėje|Pusiau nuleistos Ingrijos, Suomijos ir Rytų Karelijos vėliavos Helsinkyje kaip protesto dėl ingrų deportacijos ženklas (1934 m. ruduo) Ingrijos vėliava, Ingermanlandijos vėliava – ingrų nacionalinė ir Ingrijos etnokultūrinio regiono vėliava. . XX a. eigoje vėliavos statusas keitėsi:
Vėliavos aprašas
Vėliava yra būdingo skandinaviško kryžiaus pavidalo. Tai mėlynas kryžius raudonu apvadu geltoname fone.
Vėliavos istorija
1917 m. tarybinė vyriausybė pripažino tautų apsisprendimo teisę, tačiau tolesnė bolševikų politika valstiečių atžvilgiu (maisto produktų rekvizavimas, laisvos prekybos draudimas, priverstinė mobilizacija į kariuomenę) labai pagadino ingrų lojalumą naujajai valdžiai. 1918 m. vasarą prasidėjo valstiečių priešinimasis naujajai valdžiai. Nuslopinus šį pasipriešinimą susidarė dvi didelės pabėgėlių grupės – viena Suomijoje, kita – Estijoje.
1919 m. sausį Helsinkyje Ingrijos pabėgėliai sudarė Laikinąjį Ingrijos valdymo komitetą. Komitetas ir Estijos vyriausybė po derybų sudarė sutartį, skirtą Ingrijos išvadavimui nuo bolševikų.
1919 m. kovą Estijoje iš pabėgėlių buvo sudarytas 1-asis Ingrijos (Ingermanlandijos) batalionas, kurį sudarė iki 1500 žmonių. Bataliono skiriamasis ženklas buvo antsiuvas su Ingrijos herbu. Bataliono vėliavą sukūrė kapitonas E. Haapakoskis (E. I. Haapakoski), panaudojęs Ingrijos herbo spalvas. .
Vėliau, batalionui dalyvaujant kovos veiksmuose Vakarų Ingrijoje kartu su generolo Aleksandro Rodziankos ( Александр Павлович Родзянко) baltagvardiečiais, batalionas buvo performuotas į Vakarų Ingrijos (Vakarų Ingermanlandijos) pulką. O vėliavą ėmė suvokti kaip ingrų (Ingermanlandijos finų) nacionalinį simbolį.
Su šia vėliava kovėsi ir Šiaurės Ingrijos pulkas, sukurtas 1919 m. birželį Petrogrado gubernijos šiaurėje Kirjasalo kaimo apylinkėse ir buvęs Šiaurės Ingrijos respublikos kariuomene. 1919 m. rugsėjo 8 d. pulko vėliava buvo pašventinta.
1920 m., pasirašius Tartu sutartį, gruodžio 6 d. Šiaurės Ingrijos valstybinė vėliava buvo nuleista ir Kirjasalo (t. y., Šiaurės Ingrijos respublikos) gyventojai pasitraukė į Suomiją. Vėliava iškilmingai buvo pervežta į Suomiją.
1921 m. Šiaurės Ingrijos komisija savo neeiliniame posėdyje patvirtino nacionalinės Ingrijos vėliavos dydį ir spalvas (geltona, mėlyna, plytinė raudona). . Žinomas suomių heraldistas Karis Laurla (Kari K. Laurla) apibrėžė vėliavos proporcijas: ilgis 18 dalių (5 + ½ + 2 + ½ + 10), aukštis – 11 dalių (4 + ½ + 2 + ½ + 4), kur mėlyno kryžiaus plotis – 2 dalys, o raudono apvado plotis – ½ dalies.
Ilgą laiką ši vėliava buvo naudota tik ingrų organizacijų Rusijos užsienyje. 1988 m. Leningrade buvo įsteigta draugija „Inkerin Liiton“, kuri ėmė naudoti šią vėliavą. Pirmą kartą po 70 m. pertraukos ji buvo iškelta Koltušuose švenčiant Juhannuspäivä ('Joninės').
Dabar vėliava naudojama nacionalinių švenčių ir draugijos oficialių renginių metu. Ją kelia Ingrijos liuteronų bažnyčios parapijose prie bažnyčių bažnytinių švenčių metu greta Rusijos Federacijos ir Suomijos vėliavų. .
Ingrijos vėliava šiuo metu yra oficiali ingrų nacionalinės kultūrinės autonomijos vėliava. .
Ukrainos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Ukrainos futbolo varžybos 2012-2013 m.
Istorija
Dvidešimtantrasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2012 m. liepos 13 iki 2013 m. gegužės 26 d.
Barueris
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XVI a. pab.–XVII a. pr. jėzuitams steigiant indėnų misijas. 1875 m. miestelį pasiekė geležinkelis. XX a. pr. pradėjo sparčiai augti dėl imigrantų antplūdžio. 1948 m. sudaryta Baruerio savivaldybė (atsiskyrė nuo Santana de Parnaibos).
Ukrainos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Istorija
Nugalėtojais tapo Donecko „Šachtar“. Tai buvo aštuntasis čempionų titulas.
Charkivo „Metalist“ - netikėtai užėmė antrą vietą. Jiems tai pirmas toks pasiekimas.
Kijevo „Dinamo“ tenkinosi vos trečia vieta. Daugkartiniai čempionai ir vicečempionai pirmą kartą po ilgo dominavimo nukrito iki trečiosios vietos.
Pusfinalio rungtynės
<span id="Sevastopolis v Šahtar">
Užilgiai
Užilgiai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Bagdononių, prie Ilgų ežero.
Jesenyko rajonas
Jesenyko rajonas – vienas iš penkių Olomouco krašto rajonų. Administracinis centras – Jesenykas. 39 261 gyventojas (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Milutin Milanković
Milutinas Milankovičius (, 1879 m. liepos 28 d. – 1958 m. gruodžio 12 d.) – serbų matematikas, astronomas, klimatologas, geofizikas, inžinerius, technologijos mokslų daktaras, profesorius ir mokslo populiarintojas. Milankovičius geriausiai žinomas dėl dviejų pagrindinių savo darbų, reikšmingai prisidėjusių prie XX a. mokslo raidos. Pirmuoju savo darbu „Canon of the Earth’s Insolation“ („Žemės insoliacijos kanonas“) Milankovičius apibūdino visų tuo metu žinotų planetų klimatus. Antrasis darbas buvo skirtas paaiškinti ilgalaikius Žemės klimato svyravimus, sukeltus Žemės orbitinių parametrų kaitos. Milankovičiaus nustatyti astronominiai Žemės orbitos ciklai ne tik leido paaiškinti kaip geologinėje praeityje susidarydavo apledėjimai, bet ir prognozuoti klimato raidą tūkstančiams metų į priekį. Be to, Milankovičius apskaičiavo oro temperatūrą viršutiniuose Žemės atmosferos sluoksniuose, vidinių Saulės sistemos kūnų (Merkurijaus, Veneros, Marso ir Mėnulio) atmosferų termines sąlygas bei išorinių Saulės sistemos planetų atmosferų storius. Savo darbais Milankovičius įrodė dangaus mechanikos ir Žemės mokslų tarpusavio ryšį bei paskatino perėjimą nuo aprašomųjų prie tiksliųjų mokslų.
Užkalniai (Kelmė)
Užkalniai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 15 km nuo Užvenčio.
AB Vilniaus Vingis
miniatiūra|Vadovybės pastatas ir įmonės teritorija (2023) AB Vilniaus Vingis – metalo apdirbimo įmonė, 1959–2014 m. veikusi Vilniuje. Gamino įrangą plastiko ir aliuminio industrijai, įrankius.
Istorija
Įmonė įkurta 1959 m. kaip Vilniaus televizijos mazgų gamykla, vėliau pervadinta Vilniaus radijo komponentų gamykla, dar žinoma kaip Gamybinis susivienijimas „Vingis“. Prekėm prekiauta visoje Sovietų sąjungoje, dirbo >5 tūkst. darbuotojų.
Atkūrūs Nepriklausomybę, įmonė tapo AB „Vilniaus Vingis“. Nuo 1994 m. įmonei vadovavo Vaclovas Šleinota. Sertifikuota ISO 9001:2000 bei ISO 14001 standartais, buvo dvi profsąjungos, AB „Vilniaus Vingis“ darbininkų sąjunga ir AB „Vilniaus Vingis“ inžinierių profsąjunga. 2005 m. spalio 6 d. įmonės mašinų gamybos kompleksas „Maga“ bei įrankių ir įrangos gamybos padalinys buvo reorganizuoti į savarankišką įmonę UAB „Vilniaus Vingio mechanika“. 2015 m. UAB „Vilniaus Vingio mechanika“ reorganizuota, įkurta įmonė UAB „NB Mechanikaׅ“ su 57 darbuotojais. 2011 m. vasario 24 d. Kauno apygardos teisme AB „Vilniaus Vingis“ pradėta bankroto byla.
Trečioji Čekoslovakijos respublika
Trečioji Čekoslovakijos respublika (,, trumpinys ČSR) – po Antrojo pasaulinio karo atkurtos Čekoslovakijos valstybės pavadinimas. Per Antrąjį pasaulinį karą Čekoslovakija kaip valstybė išnyko iš Europos žemėlapio, dalis jos buvo okupuota Vokietijos, dalis sudarė satelitinę Slovakijos valstybę.
Antrojo pasaulinio karo pabaigoje Čekoslovakija pateko į sovietų įtakos sferą. Ši aplinkybė lemė valstybės atkūrimo pokaryje planus ir strategijas. Trečiąją Čekoslovakijos respubliką, intensyviai remiant TSRS paruoštiems čekoslovakų legionams, išlaisvino daugiausia Raudonoji Armija. Ji 1945 m. balandžio 4 d. užėmė Bratislavą, o gegužės 9 d. Prahą. Čekoslovakijos respublika buvo atkurta be Užkarpatės, kuri 1945 m. kovo mėn. buvo įjungta į Ukrainos TSR. Už tai Čekoslovakijai buvo perduotos nedidelės teritorijos šalia Bratislavos. 1945 m. balandžio 5 d. Košicėje paskelbta apie naujos, demokratinės Čekoslovakijos sukūrimą.
Prezidentu tapo iš emigracijos Londone grįžęs Edvardas Benešas. Čekoslovakijos politinė ir ūkinė organizacija buvo apspręsta derybomis tarp Edvardo Benešo ir Čekoslovakijos komunistų partijos. 1945-48 m. vyriausybes sudarė socialdemokratai ir kitos kairiosios partijos kartu su komunistais. Vidaus reikalų ministerijoje, policijoje ir kitose jėgos institucijose dominavo komunistai. 1948 m. komunistai įvykdė perversmą ir perėmė visą valdžią. Edvardas Benešas paskyrė naują vyriausybę, kurioje dominavo komunistai, vadovaujami Čekoslovakijos komunistų partijos Klemento Gotvaldo. Tai laikoma Trečiosios respublikos pabaiga ir komunistinės Čekoslovakijos pradžia.
Olomouco rajonas
Olomouco rajonas – vienas iš penkių Olomouco krašto rajonų. Administracinis centras – Olomoucas. 233 651 gyventojas (2016 m. duomenys).
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Prostejovo rajonas
Prostejovo rajonas – vienas iš penkių Olomouco krašto rajonų. Administracinis centras – Prostejovas. 108 795 gyventojai (2016 m. duomenys).
Prancūzas (filmas)
Prancūzas  – 2004 metų rusiškas filmas, komedija.