cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Raigetas
Kitos mokyklos
Į pietus nuo miesto esantis Raigeto „Valley“ koledžas yra buvęs mokinių globos skyrius, kuriame mokosi mokiniai, turėję elgesio problemų bendrojo lavinimo mokyklose. Mieste yra dvi specialiosios mokyklos, kuriose mokosi specialiųjų ugdymosi poreikių turintys mokiniai: „Brooklands“ mokykla Wray Park gatvėje ir „Moon Hall“ koledžas Flanchford gatvėje netoli Li priemiesčio.
Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia
thumb|right|Šv. Marijos Magdalietės bažnyčia Pirmą kartą bažnyčia Raigete paminėta XII a. pabaigoje, kuomet Hamelinas ir Izabelė Varenai, Sario grafas ir grafienė, padovanojo Crechesfeld bažnyčią Šv. Marijos Overio vienuolynui. Manoma, kad tuo metu bažnyčią sudarė nava, presbiterija ir galbūt centrinis bokštas. Seniausios dabartinės Šv. Marijos bažnyčios dalys datuojamos apie 1200 m. Vėlyvaisiais viduramžiais pastatas buvo kelis kartus išplėstas: XIII a. viduryje ir pabaigoje prie jo buvo prijungtos šiaurinė ir pietinė navos, XIV a. – pietinė šventoriaus koplyčia, o XV a. pirmoje pusėje į vakarų pusę perkeltas bokštas. Viktorijos laikais vyko du reikšmingi rekonstrukcijos etapai. 1845 m. architektas Henris Vuderis atnaujino sienas, o 1874-1877 m. architektas Džordžas Gilbertas Skotas jaunesnysis įrengė naują stogo dangą ir atnaujino bokštą.
Viduramžių pertvara, skirianti presbiteriją nuo navos, buvo restauruota H. Vuderio, kuris taip pat buvo atsakingas už didžiąją dalį dabartinių vitražų. Bažnyčios viduje yra keletas XVII ir XVIII a. paminklų, iš kurių didžiausias – paminklas Ričardui Labrokui (mirė 1730 m.), kuris pavaizduotas apsirengęs romėniškais drabužiais, o šalia jo – Justicijos ir Tiesos figūros.
Raigeto malūno bažnyčia
thumb|right|upright|Raigeto malūno bažnyčia Raigeto viržyno vėjo malūnas buvo pastatytas apie 1765 m., o paskutinį kartą veikė 1862 m. Viršutinė malūno dalis yra apkalta lentomis, ant jos taip pat laikosi malūno sparnai. 1880 m. apvalioji stoginė buvo pertvarkyta į Šv. Marijos Magdalietės bažnyčios koplyčią, kurioje vasaros mėnesiais vyksta pamaldos. Manoma, kad tai vienintelis vėjo malūnas Anglijoje, naudojamas kaip bažnyčia.
Raigeto viržyno bažnyčia
Raigeto viržyno bažnyčia, esanti Flanchford gatvėje, buvo pastatyta 1907 m. kaip Šv. Marijos Magdalietės koplyčia. Ji pastatyta iš gofruotos cinkuotos geležies, kuri yra būdinga maždaug tuo pačiu metu statytoms vadinamoms „geležinėms bažnyčioms“.
Šv. Morkaus bažnyčia
thumb|right|Šv. Morkaus bažnyčia Šv. Morkaus bažnyčia Alma gatvėje buvo atidaryta 1860 m., kad aptarnautų į šiaurę nuo geležinkelio stoties statomą naują gyvenamųjų namų kvartalą. Ją suprojektavo architektų firma „Field & Hilton“. Bokštas ir smailė buvo pristatyti 1863 m., tačiau 1919 m. smailė buvo nugriauta. Per Antrąjį pasaulinį karą bažnyčia smarkiai nukentėjo, todėl teko nugriauti pietinį transeptą. Daugumą langų sunaikino bombų sprogimai. 1955 m. buvo įrengtas naujas rytinis langas, kurį suprojektavo anglų vitražistas Frensis Spearas.
Šv. Pilypo bažnyčia
Į šiaurės vakarus nuo miesto centro esanti Šv. Pilypo bažnyčia buvo pastatyta 1863 m., iš pradžių kaip Šv. Morkaus bažnyčios koplyčia. Bažnyčios sakykla buvo pastatyta 1898 m., o retabulas – 1919 m. Po Pirmojo pasaulinio karo rytinė bažnyčios dalis buvo pertvarkyta, kad būtų pakeltas grindų lygis, o 1957 m. presbiterija buvo praplėsta į navą.
Šv. Luko bažnyčia
1871 m. į pietus nuo miesto buvo atidaryta gotikinio stiliaus Šv. Luko bažnyčia. XX a. septintajame dešimtmetyje per audrą buvo apgadinta vakarinė bažnyčios dalis, o pažeista siena buvo pakeista skaidraus stiklo langu. Bažnyčia buvo išplėsta į vakarus, prie jos pristatytas priestatas, kuriame įrengta nakvynės prieglauda.
Raigeto metodistų bažnyčia
thumb|right|Raigeto metodistų bažnyčia Nors metodizmo įkūrėjas Džonas Vizlis 1770-1775 m. Raigete lankėsi keturis kartus, pirmoji metodistų koplyčia mieste buvo įkurta tik 1858 m. Dabartinė bažnyčia High gatvėje buvo pastatyta 1884 m.
Šventosios Šeimos katalikų bažnyčia
Šventosios Šeimos katalikų bažnyčia buvo pastatyta Yorke gatvėje, ant vietinio mecenato padovanotos žemės. Ji buvo pašventinta 1939 m. Bažnyčios „Mišių centras“ buvo įkurtas mediniame pastate Vudhače, bet po beveik 50 metų veiklos 2003 m. buvo uždarytas.
Menas
Raigeto vienuolyno muziejuje yra saugomas XVI a. pradžios Džono Lymdeno, paskutiniojo Raigeto vienuolio, portretas. Miesto rotušėje saugomi keli meno kūriniai, įskaitant Henrio Tanvorto Velso (1828-1903 m.), Džordžo Leono Litlio (1862-1941 m.)  ir Džordžo Huperio (1910-1994 m.) paveikslus. Dailininkų Alfredo Volterio Viljamso (1823-1905 m.), Džeimso Tomaso Linelio (1826-1905 m.) ir Alberto Ernesto Botomlio (1873-1950 m.) peizažai, vaizduojantys Raigeto apylinkes, eksponuojami Lesterio muziejuje ir meno galerijoje, Karališkajame paviljone ir muziejų fonde Braitone bei Derbio muziejuje ir meno galerijoje. Tarp mieste esančių viešojo meno kūrinių yra 1980 m. pietinėje London gatvės dalyje pastatyta baleto šokėjos Margo Fontein statula.
Asociacijos futbolas
„Reigate Priory F.C.“ futbolo klubas buvo įkurtas 1870 m., praėjus vos septyneriems metams po Futbolo Asociacijos įkūrimo. Visą savo istoriją klubas namų rungtynes žaidė Park Lane gatvėje esančioje aikštėje.
„South Park F.C.“ futbolo klubas buvo įkurtas 1897 m. ir nuo pat įkūrimo priklauso „Redhill & District“ futbolo lygai. Iš pradžių klubas namų rungtynes žaidė Pietų parko rajone, tarp Crescent ir Church gatvių. XX a. trečiojo dešimtmečio pabaigoje jis persikėlė į dabartines patalpas Whitehall Lane gatvėje.
Kriketas
Raigeto vienuolyno parko kriketo klubas buvo įkurtas 1852 m., tačiau manoma, kad ši sporto šaka mieste buvo žaidžiama nuo 1770-ųjų. Pirmosios užregistruotos rungtynės klubo aikštelėje įvyko 1853 m. tarp Rytų Sario ir Vakarų Sasekso komandų.
Golfas
thumb|„Reigate Heath“ golfo aikštyno klubas ir malūno bažnyčia „Reigate Heath“ golfo klubas buvo įkurtas 1895 m. Leidimas įrengti 9 duobučių aikštyną viržyne buvo suteiktas su sąlyga, kad klubo nariai vyrai ir moterys turės lygias teises.
18 duobučių „Reigate Hill“ golfo aikštyną įrengė dizaineris Deividas Viljamsas.
Regbio lyga
„Old Reigatian R.F.C.“ regbio klubas buvo įkurtas 1927 m. Iš pradžių klubas namų rungtynes žaidė St Alban's gatvėje, bet po metų persikėlė į Home Farm gatvę, Merstame. 1946 m. jis persikėlė į dabartinę aikštę Park Lane gatvėje, o dabartinis klubo pastatas buvo atidarytas 2012 m. Nuo 2022 m. klubas žaidžia „London Two South West“ lygoje.
Kranstono biblioteka
Kranstono biblioteka buvo atidaryta 1701 m. ir yra seniausia viešoji biblioteka Anglijoje. Pirmiausia ji buvo skirta Evelo arkidiakonijos dvasininkams, tačiau 1708 m. ji buvo išplėsta. Biblioteka pavadinta jos įkūrėjo Endriu Kranstono, kuris 1697-1708 m. buvo Raigeto vikaras, vardu. Ji yra įsikūrusi Šv. Marijos Magdalietės bažnyčios zakristijos pirmajame aukšte. Bibliotekos kolekcijoje sukaupta daugiau kaip 2000 knygų, dauguma jų išleistos XVII ir XVIII a.
Naujoji rotušė
thumb|Rotušė, Castlefield gatvė Dabartinė rotušė buvo baigta statyti 1901 m. vietoj senosios rotušės High gatvėje. Ją meno ir amatų stiliumi suprojektavo architektūros įmonė „Macintosh and Newman“ ir iš pradžių buvo vadinama „savivaldybės pastatais“. Atidarymo metu pastate taip pat veikė policijos nuovada ir teismai, tačiau 1943 m. policija persikėlė į naujas patalpas Reigate gatvėje, o teismų tarnyba iš pastato išsikėlė aštuntojo dešimtmečio pradžioje. Rotušė yra Raigeto ir Banstedo rajono tarybos būstinė nuo pat jos įkūrimo 1974 m. balandžio 1 d.
Senoji rotušė
Senoji rotušė, esanti rytiniame High gatvės gale, buvo pastatyta apie 1728 m. Ji pastatyta vietoje koplyčios, skirtos šventajam Tomui Beketui. Po Reformacijos koplyčia tapo turgaus pastatu. Apie 1785 m. pastatas buvo nugriautas, o vietoj jo pastatytas dabartinis raudonų plytų statinys. Pastate buvo įsikūrusi Raigeto rajono savivaldybės taryba nuo pat jos įkūrimo 1863 m., kol 1901 m. ji persikėlė į naująją rotušę Castlefield gatvėje. 1922 m. vietos mecenatas Randalas Voganas nusipirko senąją rotušę ir padovanojo ją rajono tarybai.
Raigeto fortas
Raigeto fortas, esantis ant Raigeto kalvos, yra viena iš 13 Londono gynybinių pozicijų, pastatytų 1890-aisiais. Pirmiausia jos buvo skirtos pėstininkų redutams, kurias būtų galima naudoti prancūzų invazijos atveju. 1898 m. baigtas statyti Raigeto fortas yra vienas didžiausių iš 116 km gynybinės linijos fortų. Jis buvo sudarytas iš žemių pylimo, o iš jo atsivėrė puikus vaizdas į pietus nuo Raigeto. Tarp išlikusių pastatų yra ir sandėlis, kuriame buvo laikomi šaudmenys. 1907 m. Raigeto fortas buvo paskelbtas nereikalingu, o žemė parduota. Per Pirmąjį pasaulinį karą jis buvo naudojamas kaip šaudmenų sandėlis, o per Antrąjį pasaulinį karą, manoma, buvo naudojamas kaip britų armijos Pietryčių vadavietės ryšių stotis. 2000-ųjų pradžioje fortas buvo restauruotas ir yra atviras visuomenei.
Raigeto kalvos pėsčiųjų tiltas
thumb|right|Raigeto kalvos pėsčiųjų tiltas Raigeto kalvos pėsčiųjų tiltas yra nutiestas virš A217 kelio, einančio į šiaurę nuo miesto. Jis baigtas statyti 1910 m., jo ilgis – 30 m. Jis pastatytas naudojant Fransua Henebiko konstrukcijos metodą ir yra vienas pirmųjų gelžbetoninių tiltų Anglijoje. Jis pakeitė 1825 m. pastatytą ankstesnį kabantį tiltą.
„Wray Common“ malūnas
thumb|right|upright|„Wray Common“ malūnas „Wray Common“ vėjo malūnas buvo pastatytas 1824 m. į šiaurės rytus nuo miesto centro. Malūnas pastatytas iš degtų plytų ir turi metalinį stogą. Iki 1895 m. malūne buvo malami kukurūzai, o vėliau jis tapo žemės ūkio prekių parduotuve. XX a. septintajame dešimtmetyje jis buvo paverstas keturių aukštų privačia rezidencija. 2004-2007 m. buvo vykdoma pastato restauravimo programa, kurios metu buvo sumontuoti nauji neveikiantys malūno sparnai.
Pilies sodai
Pilies sklype esantys sodai, užimantys apie 2 ha plotą, buvo įrengti 1870-aisiais. 1873 m. Somerso baronas juos išnuomojo rajono tarybai, tačiau nuosavybės teisę į juos taryba įgijo tik 1921 m. Piliakalnio viršūnėje esanti akmeninė piramidė tarnauja kaip vartai į apačioje esančią Baronų olą.
Gatono parkas
Gatono parkas, esantis maždaug už 3 km į šiaurę nuo Raigeto, yra 234 ha ploto parkas į pietus nuo nusidriekusių Šiaurės žemakalnių šlaitų. Jo ištakos – viduramžių elnynas, kuris buvo įkurtas Gatono dvaro domene. XVII a. septintajame ir aštuntajame dešimtmečiuose anglų sodininko Lanseloto Brauno sukurtame kraštovaizdyje yra 11 ha ploto dekoratyvinis ežeras. Parkas visuomenei atviras kiekvieno mėnesio pirmąjį sekmadienį nuo vasario iki spalio mėn.
Vienuolyno parkas
1920 m. Raigeto vienuolyno teritoriją įsigijo vietos mecenatas Randalas Voganas, kuris padovanojo žemę rajono tarybai, „kad būtų išsaugotas natūralus jos grožis, o ja galėtų naudotis bei ramiai mėgautis visuomenė“. 58 ha ploto parkas visuomenei buvo atidarytas 1946 m. 2007 m. rajono taryba pradėjo restauravimo projektą, iš dalies finansuojamą 4,2 mln. svarų sterlingų loterijos dotacijos lėšomis. Parke yra pagal architekto Dominiko Pero projektą pastatytas paviljonas, kuriame įrengta kavinė. Parke yra vaikų žaidimų aikštelė, teniso kortai ir riedlenčių parkas, taip pat pasivaikščiojimo takai, sodai ir ežeras.
Raigeto viržynas
Raigeto viržynas yra 65 ha „ypatingos mokslinės svarbos teritorija“, esanti į vakarus nuo miesto centro. Didelę teritorijos dalį užima atviri viržynai ir rūgščios dirvos, kuriose vyrauja šilinis viržis, pilkoji erika ir lanksčioji šluotsmilgė. Šiose vietovėse taip pat aptinkama prožirnių ir dobilų. Teritorijoje be to yra juodalksnių miškas, kuriame auga paprastoji linksmė, durpyninė našlaitė, pelkinė raistenė ir reta žiloji viksva. Rytiniame viržyno pakraštyje yra pelkėta pieva, kurioje auga pelkinė vingiorykštė, miškinis skudutis, pelkinė puriena ir rausvoji gegūnė.
Pietų parkas
Į vakarus nuo Vudhačo esantis Pietų parkas yra 4,25 ha ploto poilsio aikštelė, kuri priklauso Pietų parko sporto asociacijai. Parke yra įrengtos sporto aikštelės ir vaikų žaidimų aikštelė. 2021 m. gruodžio mėn. atidaryta nauja kalnų ir BMX dviratininkams skirta trasa, finansuota dviem 20 000 svarų sterlingų dotacijomis. Nuo 1934 m. spalio mėn. parką prižiūri labdaros organizacija „Fields in Trust“.
Guambijai
Guambijai (, t. p. moguex, sav. misak) – indėnų čibčų tauta, gyvenanti Kolumbijoje, vakariniuose Centrinės Kordiljeros šlaituose, daugiausia Kaukos departamente (ypač apie Silviją). Gyventojų skaičius – ~21 tūkst. žmonių. Skirstosi į tikruosius guambijus ir giminingas tauteles. Šneka guambijų kalba (kokonukų-guambijų; totorų tarmė išnykusi), kuri priskiriama barbakoa kalbų šeimai. Taip pat kalba ispaniškai. Tikintieji – Romos katalikai, yra ir protestantiškų bažnyčių narių.
Senoji guambijų kultūra buvo artima pietų Kolumbijos ir Ekvadoro kalnų tautų kultūroms. Ispanų užkariauti 1536 m., o į katalikybę atversti XVI a. pab.
Tradiciniai verslai: kaplinė, rečiau ariamoji, vietomis lydiminė žemdirbystė (kalnuose augina bulves, svogūnus, šlaituose – kukurūzus, kviečius; taip pat savo reikmėms ir pardavimui augina pupeles, bananus, kopūstus, cukranendres, kavą, aitriąsias paprikas), gyvulininkystė (arkliai, mulai, kiaulės, galvijai, avys, triušiai, vištos, seniau – jūrų kiaulytės), smulkių žvėrių medžioklė, audimas naminėmis staklėmis, medžio drožyba. Derliumi, rankdarbiais prekiauja miestų ir miestelių turguose. Gyvenvietė padriko plano. Namai stačiakampiai, paprastai dviejų kambarių. Guambijai įgudę statyti virvinius tiltus iš lianų ir bambuko. Vyrai dėvi marškines kelnes iki kelių ir mėlyną palaidinę su odine juosta, taip pat vilnonį juodą arba pilką pončą, sandalus; moterys – ryškią medvilninę palaidinę, sijoną, vieną ar keletą vilnonių mėlynų skraisčių, ties krūtine susegtų segtuku, plačią baltą išrašytą juostą, biserio ir sidabro papuošalus. Tiek vyrai, tiek moterys galvą dengia šiaudinėmis arba fetrinėmis skrybėlėmis siaurais bryliais.
Guambijų virtuvės pagrindas – augaliniai produktai. Geria kavą, kokos gėrimus, naudoja aštrius prieskonius. Tradiciškai druskos į maistą neberia, o ją bevalgant laižo. Išlikę tarpusavio pagalbos, talkų papročiai. Iki XX a. 5-ojo dešimtmečio buvo bendruomenės vadų bendrijos. Šeima mažoji, neolokalinė. Išlaikę ikikrikščioniškos tikybos ir mitologijos bruožų.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba 2019–2023 m.
Kupiškio rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Kupiškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2019 m. kovo 3 d. Rinkėjų skaičius — 15 586, iš viso dalyvavo 52,93 %. rinkėjų. Renkamų tarybos narių skaičius, įskaitant merą, — 21.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų :
Europos sąjunga paukščiams žieduoti
Europos sąjunga paukščiams žieduoti (, EURING) – organizacija, vienijanti visus nacionalinius žiedavimo centrus. Kaupia informaciją apie paukščių žiedavimą, metodus ir žinias, kurias suteikia paukščių žiedavimas.
Europoje paukščiai žieduojami daugumoje valstybių. Lietuvos paukščių žiedavimo centras yra tikrasis EURING’o narys.
Stelmošiškės
Stelmošiškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 3 km į šiaurę nuo Ubiškių, prie pelkėtų miškelių.
Alan R. Thomas
Biografija
XX a. 6-ajame dešimtmetyje buvo vienas pirmųjų valų kalbos stipendininkų, pradėjo publikuoti mokslinius darbus. Jo valų kalbotyros ir dialektologijos darbai plačiai žinomi pasaulyje, A. R. Tomasas daug nuveikė, kad būtų rūpinamasi valų kalba, domimasi Velso anglų kalba ir valų kultūra, jis skatino naujus tyrimus. A. R. Tomasas dirbo ir skaitė paskaitas įvairiose pasaulio šalyse, tačiau didžiąją savo akademinės karjeros dalį praleido Velso universitete Bangore. Kitos A. R. Tomaso mokslinių interesų sritys – fonologija ir sociologija.
Įžymiausias A. R. Tomaso darbas – „Lingvistinė Velso geografija: įnašas į valų dialektologiją“ („The linguistic geography of Wales: a contribution to Welsh dialectology“, 1973), vėliau išleistuose šio darbo tomuose naudojami kompiuterizuoti duomenys. A. R. Tomaso darbai sulaukė daugybės pakartotinių leidimų.
Kirkenes IF
Kirkenes Idrettsklubb, o trumpiau Kirkenes IK, arba tiesiog KIK – Norvegijos futbolo klubas iš Kirkenesas.
Istorija
Klubas įkurtas 1908 m. Rungtyniavo žemesniuosiuose divizionuose.
2016 m. žaidė Trečiame divizione ir dešimtojoje grupėje užėmė penktą vietą.
2022 m. rungtyniavo Ketvirtame divizione, Finnmark grupėje.
Policių uostas
thumb|right|300px|Pagrindiniai Policių uosto vartai Policių uostas – Lenkijos jūrų uostas Policių mieste, vakariniame Odros upės krante, Ščecino įlankoje.
Policių uostas turi prieigą prie Baltijos jūros per Ščecino įlankoje esantį Kiaulės sąsiaurį.
Nuorodos
Oficialus Policių uosto tinklalapis
Čiutelių geležinkelio stotelė
Čiutelių geležinkelio stotelė – buvusi stotis Radviliškio rajono savivaldybėje, pietinėje Čiutelių kaimo dalyje, prie Kutiškių–Pagėgių geležinkelio. Iki 1976–1979 m. buvo atskira gyvenvietė.
Verbušas
Verbušas (Verbušiškės) – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Daugėlaičių.
Baltoskandijos konfederacija
miniatiūra|[[Šiaurės šalys|Šiaurės ir Baltijos šalys Europos žemėlapyje.{{legend|#018000|Šiaurės šalys}}{{legend|#1717ff|Baltijos šalys}}]] thumb|right|Eulerio diagrama, atvaizduojanti [[Baltoskandija|Baltoskandijos padėtį tarp kitų Šiaurės Europos subregionų]]
Baltoskandijos konfederacija arba Baltoskandija  – geopolitinė regioninė koncepcija, plėtota profesoriaus, mokslų daktaro, dirbusio geografijos ir geopolitikos srityse, Kazio Pakšto (1893 m. birželio 29 d. – 1960 m. rugsėjo 11 d.). Šios koncepcijos tikslas buvo „skatinti Baltijos ir Skandinavijos valstybių sąjungos (sudarytos iš Švedijos, Danijos, Norvegijos, Suomijos, Estijos, Latvijos ir Lietuvos) idėją“.
Kaip prof. Kazys Pakštas nurodo savo knygoje „The Baltoscandian Confederation“ ('Baltoskandijos konfederacija'), Baltoskandijos sąvoka pirmiausiai buvo panaudota švedų profesoriaus Stieno Dijaro (Sten de Geer) straipsnyje, publikuotame „Geografiska Annaler“ 1928 m. Knygoje Baltoskandija apibūdinama keliais skirtingais aspektais: kaip geografinis ir kultūrinis, kaip ekonominis ir kaip politinis bei karinis vienetas. Profesorius Kazys Pakštas teigė, jog vienas iš būdų mažosioms valstybėms atsilaikyti prieš didžiųjų valstybių spaudimą yra jungtis į sąjungas ir glaudžiau bendradarbiauti tarpusavyje. Pasak jo, jungtis gali tik panašios savo dydžiu, geografine aplinka, tikėjimu, bei pagarbą ir toleranciją viena kitai jaučiančios valstybės.
Beveik 20 metų Lietuvoje, Panevėžyje, veikė Baltoskandijos akademija, kuri buvo įsteigta 1991 m. lapkričio 17 d. ir vykdė mokslinius tyrimus. Jos pagrindiniai tikslai buvo „plėtoti įvairiapusius Baltoskandijos regiono kraštų ir tautų ryšius, integruoti Lietuvos kultūrą į Baltoskandijos kultūros erdvę.“ Ši akademija buvo likviduota 2009 m. pabaigoje dėl to, jog įstaiga buvo finansuojama Panevėžio miesto savivaldybės, o jos veikla neatitiko šios savivaldybės vykdomų funkcijų.
Pagrindinės akademijos veiklos formos apėmė:
Dovid Katz
thumb|Dovid Katz Dovid Katz (1956 m. gegužės 9 d., Bruklinas, Niujorkas, JAV) – Lietuvos mokslininkas, rašytojas, istorikas, žmogaus teisių gynėjas.
Nuo 1999 m. gyvena Vilniuje. 2001 m. Vilniaus universitete įsteigė Vilniaus jidiš institutą.
Nuo 2008 m. prieštarauja dvigubo genocido sąvokai, tai yra,  sovietinių okupacijų teroro sulyginimui su  žydų tautos patirtu  genocidu,  Holokaustu.
Kimberley Bos
Kimberley Bos (g. 1993 m. spalio 7 d. Edėje) – Nyderlandų bobslėjaus ir skeletono sportininkė, olimpinė prizininkė.
Biografija
2010 m. Boss pradėjo varžytis ledrogių varžybose. 2012 m. jaunimo žiemos olimpiadoje pelnė bobslėjaus mergaičių dvejetų bronzos medalį.
Nuo 2013 m. varžosi skeletono moterų vienetų varžybose. 2016 m. tapo pasaulio jaunimo vicečempione. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse olandė užėmė 8-ą vietą.
2022 m. Boss tapo Europos čempione. Tais pačiais metais vykusiose 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse sportininkė iškovojo moterų skeletono bronzos medalį.
Šuranai
Šuranai ( iki 1927 m. Didieji Šuranai, , , ) – miestas Nove Zamkų apygardoje, Nitros krašte, pietvakarių Slovakijoje. 9960 gyventojų (2015 m. duomenys).
Miestas įsikūręs Dunojaus žemumoje, 123 m aukštyje virš jūros lygio, netoli Nitros upės. Yra nutolęs 13 km nuo Nove Zamkų ir maždaug 100 km nuo Bratislavos. 1976 m. prie Šuranų buvo prijungti Kostolni Sekas ir Nitrianski Hradokas.
Istorija
Vietovėje žmonių gyvenama nuo neolito laikų. Pirmą kartą paminėtas Vengrijos karaliaus Belos II Aklojo 1138 m. dokumente, kaip villa Suran. 1663–1684 m. okupuotas Osmanų imperijos. 1832 m. suteiktas karališkojo miestelio titulas su prekybos teisėmis. 1854 m. pastatytas cukraus fabrikas (uždarytas 2000 m.). Iki 1920 m. ir 1938–1945 m. priklausė Vengrijai.
Thomas Hudson-Williams
Tomas Hadsonas-Viljamsas (Thomas Hudson-Williams, 1873 m. vasario 4 d. – 1961 m. balandžio 12 d.) – valų kalbininkas ir vertėjas.
Biografija
Gimė Kernarvone, mokėsi ir studijavo Bangoro Vienuolių mokykloje, Šiaurės Velso Universiteto koledže Bangore ir Greifsvaldo universitete. 1894 m. Londono universitete jis gavo klasikinių, prancūzų ir keltų kalbų mokslinį laipsnį, o 1911 m. šiame universitete jam buvo suteiktas literatūros daktaro laipsnis. 1896 m. Bangoro Universiteto koledže pradėjo eiti prancūzų ir vokiečių kalbų docento pareigas, o 1900 m. perėjo į klasikines kalbas. 1904 m. buvo paskirtas dirbti graikų kalbos katedroje, joje darbavosi, kol 1940 m. išėjo į pensiją.
Keltų studijų srityje paskelbė „Cairdius Aenias ocus Didaine“ („Enėjo ir Didonos meilė“), verstą redaguotą su pastabomis tekstą, 1898 m. išspausdintą „Keltų filologijos laikraštyje“ („Zeitschrift für celtische Philologie“). Pagrindinis T. Hadsono-Viljamso indėlis į graikų studijas ― „Teognido elegijos“ (1910) ir „Ankstyvoji graikų elegija“ (1926). Valų kalba jis publikavo „Groeg y Testament Newydd“ (1927) ir „Y Groegiaid Gynt“ (1932). T. Hadsonas-Viljamsas parašė du lyginamosios kalbotyros veikalus – „Trumpą lyginamosios kalbotyros gramatikos tyrimų įvadą“ (1935) ir „Trumpą senosios persų kalbos gramatiką“ (1936). Pensijoje išmokęs rusiškai, į valų kalbą išvertė rusų klasikų darbų: „Storiau o'r Rwseg“ (1942), „Carcharor y Cawcasws“, L. Tolstojus (1943), „Cerddi o'r Rwseg“ (1945), „Merch y Capten“, A. Puškinas (1947). Dar du vertimai buvo išleisti po T. Hadsono-Viljamso mirties: „Pedair drama fer o'r Rwseg“ (1964) ir „Y Tadau a'r Plant“, I. Turgenevas, (1964). Visuose pagrindiniuose valų žurnaluose ir laikraščiuose publikavo nepaprastai daug vertimų ir straipsnių apie užsienio literatūrą. Savo prisiminimus aprašė veikale „Atgofion am Gaernarfon“ („Prisiminimai apie Kernarvoną“, 1950).
Kamenkos V tvenkinys
left|120px
Kamenkos V tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, Papečių kaimo pietrytiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Balinės upelio intakas, Kirsnos baseinas) 0,84 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,24 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 132,2 m. Krantai aukštoki, sausi, rytinis krantas apaugęs medžiais. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos, į rytus stūkso Giraitės miškas.
Pasroviui už 0,09 km telkšo Kamenkos III tvenkinys.
Anita Włodarczyk
Anita Vlodarčik (, g. Ravičiuje, Didžiosios Lenkijos vaivadijoje, Lenkijoje) – lenkų lengvaatletė, kūjo metikė. Ji yra 2012 ir 2016 m. olimpinių žaidynių nugalėtoja, pasaulio rekordininkė, pirmoji moteris istorijoje, numetusi kūjį toliau kaip 80 m. Laikoma viena iškiliausių kūjo metikių pasaulyje.
Besšijama
Besšijama  – buvęs miestas Japonijoje, Šikoku salos šiaurinėje dalyje, Ehimės prefektūroje; nuo 2003 m. Nijihamos miesto dalis. Įsikūręs kalnuotoje vietovėje, daugiau nei 1000 m aukštyje, prie Dozano upės. Seniau Besšijama buvo svarbus kalnakasybos centras – nuo 1690 ir 1973 m. eksploatuota Besši vario kasykla, taip pat kastas auksas, piritai. Iškasenos geležinkeliu buvo išgabenamos per Nijihamos uostą.
Savo laiko Besšijamoje gyveno virš 10 tūkst. gyventojų, bet uždarius kasyklas gyventojų skaičius ėmė sparčiai mažėti (2003 m. – 277). Dabar veikia Nijigamos medicinos centras.
Emanuel Pereira dos Santos
Emanuelis Pereira (Emanuel Pereira dos Santos; g. 2002 m. vasario 14 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, gynėjas.
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Priklausė Atletico Mineiro.
DFK Dainava
2023 m. vasarą prisijungė prie Alytaus „Dainavos“.
Debiutavo 2023 m. liepos 16 d. rungtynėse prieš „Riterių“ klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Gvanabaros įlanka
Gvanabaros įlanka  – siaura Atlanto vandenyno įlanka (užutėkis) ties Brazilijos Rio de Žaneiro valstijos krantais. Vakariniame įlankos krante įsikūręs Rio de Žaneiras, rytiniame – Niterojus ir San Gonsalas. Įlankos plotas 412 km², kranto linijos ilgis 143 km. Įlankos ilgis 31 km, plotis 28 km. 1,5 km pločio sąsiauriu jungiasi su vandenynu (ties ta vieta iškilęs Cukraus Galvos kalnas). Įlankoje yra ~130 salų, salelių ir uolų. Pagrindinė – Governadoro sala; joje įsikūręs Galeano tarptautinis oro uostas. Gvanabaros įlanka intensyviai laivuojama, per ją nutiestas 13,3 km ilgio Rio de Žaneiro–Niterojaus tiltas.
Bružgala
Bružgala – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Smilgių, tuoj į pietus nuo Bružių.
Etimologija
Kaimo pavadinimas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Bružas, pridėjus galūnę -gala („kraštas, sritis, galas“).
2021 m. pasaulio laipiojimo sporto čempionatas
2021 m. pasaulio laipiojimo sporto čempionatas – 17-asis geriausių pasaulio laipiojimo sporto čempionatas, kuris vyko rugsėjo 16 d. – rugsėjo 21 d. Rusijos mieste Maskvoje.
Bajadas
Bajadas  – miestas Alžyro šiaurėje, vilajos centras. Didžiausias miestas Bajado vilajoje, 2008 m. duomenimis, jame gyveno 85 tūkst. asmenų. 10 km atstumu nuo miesto įsikūręs El Bajado oro uostas.
Istorija
1962 m. Alžyrui paskelbus nepriklausomybę, miestas pervadintas Bajadu.
Sportas
Miestą garsina vietos futbolo klubas.
Francis Kyeremeh
Frensis Čieremė (g. 1997 m. birželio 23 d.) – Ganos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Atstovavo Vilniaus „Žalgirio“ futbolo klubui.
Karjera
Karjerą pradėjo gimtinėje ir atstovavo Brong Ahafo Stars FC. Vėliau išvyko į Serbiją, Žaidė FK Jagodina ir FK Radnik Surdulica ekipose. Po to Izraelyje atstovavo Hapoel Tel Aviv FC.
2020 m. sezonas
2020 m. tapo Vilniaus „Žalgirio“ nariu. A lygoje debiutavo 2020 m. birželio 20 d. rungtynėse prieš FK Sūduvą.
Stenionys
Stenionys – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Pandėlio, prie Apaštėlės upelio ir kelio.
Francis Kyeremeh
2020 m. sezonas
2020 m. Birželio 28 d. rungtynėse prieš FK Riteriai pasižymėjo dviem rezultatyviais perdavimais ir, galiausiai, pats pelnė įvartį. Žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 7:0.
Gudžiūnai (Radviliškis)
Gudžiūnai – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Smilgių, šalia Grybtrakio.
Francis Kyeremeh
2021 m. sezonas
2021 m. birželio 11 d. rungtynėse prieš FK Sūduva žaidėjas pelnė įvartį, surinko 306 „InStat“ naudingumo balus (geriausias turo rezultatas) ir buvo išrinktas į simbolinę turo rinktinę.
2021 m. birželio 19 d. rungtynėse prieš Džiugas pelnė pirmą rungtynių įvartį ir jo atstovaujama Vilniaus „Žalgirio“ ekipa iškovojo pergalę.
2021 m. birželio 27 d. rungtynėse prieš „Nevėžį“ pelnė pirmą rungtynių įvartį ir svariai prisidėjo prie žalgiriečių pergalės šiose rungtynėse. Galutinis rezultatas 2:0.
2021 m. spalio 23 d. LFF taurės turnyro finale pasižymėjo pelnydamas įvartį. FK Žalgiris nugalėjo varžovus rezultatu 5:1 ir tapo taurės laimėtojais.
2022 m. sezonas
2022 m. kovo 4 d. A lygos rungtynėse prieš „Jonavos“ klubą pasižymėjo pelnydamas du įvarčius, o žalgiriečiai sutriuškino varžovus rezultatu 6:0.
2022 m. birželio 26 d. rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą pelnė du įvarčius.
FK Sarajevo
2023 m. sausio mėn. tapo žinoma, kad žaidėjas atstovaus FK Sarajevo.
Statistika
Spalvų reikšmės:
2017 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas
2017 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas – Lietuvos lengvosios atletikos federacijos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko liepos 20 - 21 dienomis Palangos centriniame stadione, Palangoje. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus. Daugiakovių, ir ėjimo čempionatai vykdyti atskirose varžybose.
Suvieko šv. Onos koplyčia
'''Suvieko šv. Onos koplyčia''' – veikianti katalikų koplyčia Zarasų rajone, Suvieko kaime, prie kelio. Priklauso Imbrado Nukryžiuotojo Jėzaus parapijai. Liepos mėn. vyksta tradiciniai Šv. Onos atlaidai, kartu rengiama ir Suvieko seniūnijos šventė „Vasara kaime“. Prie koplyčios yra šarvojimo salė.
miniatiūra|200px|left|Koplyčios interjeras
Istorija
Koplyčia buvo įrengta buvusio Suvieko tarybinio ūkio administraciniame pastate. Ją pašventino 2005 m. spalio mėn. vyskupas Jonas Kauneckas.
Senas bažnyčios tradicijas Suvieke byloja atminimo lenta kaimo kapinėse: „Šioje vietoje apie 1522 m. buvo pastatyta Suvieko bažnyčia, o 1863 m. sukilimo metu nugriauta.“
Žebriškiai
Žebriškiai – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Smilgių, 2 km į pietus nuo Pociūnų.
Juodžemė
Juodžemė – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šeduvos.
Stepanava (Rokiškis)
Stepanava – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kamajų.
Jevhenas Jefremovas
Jevhenas Jefremovas (g. 1994 m. sausio 4 d.) – Ukrainos futbolininkas, gynėjas.
Atstovavo „Sūduvos“ klubui ir FA Šiauliai.
Karjera
Karjeros pradžioje atstovavo įvairiems klubams gimtinėje. Donecko „Šachtar“ auklėtinis rungtyniavo „Mariupol“, Kijevo „Obolon-Brovar“ ir Kovalivkos „Kolos“ komandose. Žaidė Švedijos „Kramfors-Alliansen“ klube.
FK Kolos
2020 m. Ukrainos aukščiausioje lygoje sužaidė 10 rungtynių ir su lygos debiutante „Kolos“ ekipa užėmė 6-ąją vietą.
2020 m.
Nuo 2020 m. rugpjūčio mėn. atstovavo „Sūduvos“ klubui. A lygoje debiutavo 2020 m. rugpjūčio 12 d. prieš FK Žalgiris. Žaidė startinėje sudėtyje ir padėjo nugalėti varžovus rezutatu 2:0.
2022 m.
2022 m. vasario mėn. pasirašė sutartį su Ukrainos FK Minaj. Pasidėjusi Rusijos agresija prieš Ukrainą ir karo veiksmai lėmė, kad buvo nutrauktas Ukrainos čempionatas.
2022 m. spalio 28 d. pranešta, kad ukrainietis vėl atstovaus „Sūduvos“ klubui.
2022 m. rungtyniavo A lygos rungtynėse prieš FA Šiauliai.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Zimbabwe Premier Soccer League
Zimbabwe Premier Soccer League arba Zimabvės Premjer futbolo lyga – Zimbabvės aukščiausia futbolo lyga, įkurta 1980 m.
Formatas
Sezonas prasideda pavasarį ir baigiasi rudenį.
2020 m. čempionatas nevyko dėl panedemijos.
2021–2022 m. sezonas prasidėjo rudenį ir baigėsi kitų metų pavasarį.
Nuo 2023 m. vyko pagal sistemą pavasris ruduo.
Daugiausiai taškų surinkusi ekipa iškovoja čempionų titulą.
2023 m. sezonas
1.Ngezi Platinum     11   5  5  1  17-10  20 2.Highlanders        11   4  7  0   8- 3  19 3.Chicken Inn        11   4  6  1  11- 6  18 4.FC Platinum        11   5  3  3  12-11  18  [C] 5.Bulawayo Chiefs    11   4  5  2  16-11  17 6.CAPS United        10   4  5  1   8- 4  17 7.Manica Diamonds    11   4  4  3  14- 8  16 8.Dynamos            11   3  6  2  10- 5  15 9.Hwange             11   4  3  4   9-10  15  [P] 10.Triangle United    11   2  8  1   6- 5  14 11.Yadah Stars        11   4  2  5   8-10  14 12.Simba Bhora        11   2  5  4   7- 8  11  [P] 13.Herentals College  11   2  5  4  10-12  11 14.ZPC Kariba         11   3  2  6   7-16  11 15.Cranborne Bullets  11   2  4  5   5- 8  10 16.Green Fuel         11   2  4  5   8-13  10  [P] 17.Sheasham           10   1  7  2   6-11  10  [P] 18.Black Rhinos       11   1  3  7   3-14   6
2021–2022 m. sezonas
1. FC Platinum        34  22  9  3  52-14  75 2. Chicken Inn        34  18  9  7  42-28  63 3. Dynamos            34  16 10  8  33-17  58 4. Ngezi Platinum     34  14 13  7  46-19  55 5. Highlanders        34  12 15  7  44-32  51 6. Triangle United    34  13 11 10  39-31  50 7. Bulawayo Chiefs    34  13 10 11  32-28  48 8. Black Rhinos       34  10 16  8  35-30  46 9. Herentals College  34  11 13 10  32-30  46 10. Manica Diamonds    34  10 15  9  31-28  45 11. CAPS United        34   9 13 12  35-42  40 12. ZPC Kariba         34   9 12 13  23-29  39 13. Cranborne Bullets  34  10  9 15  30-42  39 14. Yadah Stars        34   8 13 13  24-31  37 -- 15. Harare City        34   7 14 13  24-32  35 16. Bulawayo City      34   9  7 18  24-42  34 17. Tenax              34   7  9 18  19-55  30 18. Whawha             34   6  6 22  28-63  24
Kamenkos IV tvenkinys
left|120px
Kamenkos IV tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Lazdijų rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų, Papečių kaimo rytinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį, įtekantį į kitą bevardį upelį (Balinės upelio intakas, Kirsnos baseinas) 0,07 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,13 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 134 m. Krantai neaukšti, sausi. Aplinkui plyti dirbami laukai ir pievos, šiaurinėje pakrantėje stovi gyvenamieji namai, iš šiaurės rytų prieina Giraitės miškas.
Pasroviui už 0,16 km telkšo Kamenkos III tvenkinys.
Kalniškiai (Šiauliai)
Kalniškiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės rytuose, 6 km į pietryčius nuo Karių, piečiau Žadžiūnų.
Meridža
Meridža  – miestas Alžyro šiaurės vakaruose, Bešaro vilajoje, Sacharos dykumoje, 80 km į vakarus nuo Bešaro. Keliai į Bešarą, Kenadsą. Už 15 km įrengta Džorf Torbos užtvanka. Verčiamasi žemės ūkiu (daugiausia datulių auginimu), gyvulininkyste.
Istorija
Kūrėsi XIX amžiuje, vietinių genčių teritorijose. Prancūzų valdymo laikotarpiu tapo pasienio punktu su Maroku.
Veikė darbo stovykla, kurioje buvo laikomi Ispanijos respublikonų pabėgėliai.
Sportas
Miestą garsina vietos futbolo klubas.
Nacharas
Nacharas – planuotas nepripažintos buvusios Ičkerijos čečėnų respublikos piniginis vienetas, kuris taip ir nebuvo paleistas į apyvartą. Numatytas nacharo kursas buvo 1 nacharas = 1 JAV doleris. .
Istorija
1994 m. D. Britanijoje buvo atspausdinti 1, 3, 5, 10, 20, 50, 100, 500 ir 1000 nacharų banknotai, datuoti 1995 metais. Kiti teigia, kad banknotai spausdinti Miunchene (Vokietija). .
Atspausdinti banknotai taip ir nebuvo panaudoti, o juos beveik visus, kaip buvo pranešta, Grozno šturmo metu sunaikino Rusijos kariuomenės.
Aprašas
Buvo atspausdinti 1, 3, 5, 10, 20, 50, 100, 500 ir 1000 nacharų banknotai.
Ant banknotų abiejų pusių užrašas „Čečėnijos respublikos valstybinio banko pinigai“, o apačioje žodžiu užrašytas nominalas: „vienas nacharas“, „trys nacharai“, „penki nacharai“ arba „viena dešimtis“, „dvi dešimtys“ ir pan.
1, 3 ir 5 nacharų banknotuose viršutiniame dešiniajame kampe užrašas: „Viskas Dievo valia“, dešiniajame apatiniame kampe – aštuonženklis banknoto numeris serijoje (didžioji raidė ir septyni skaitmenys).
Priekinėje pusėje Ičkerijos respublikos Ekonomikos ir finansų ministro Taimazo Abubakarovo (dešinėje) ir Nacionalinio banko pirmininko Nažmudino Uvaisajevo (kairėje) parašai.
Bečo
Bečo arba Gulio perėja (Гульский перевал) – aukštikalnių perėja Didžiojo Kaukazo kalnuose, kerta Vandenskyros kalnagūbrį. Įsiterpęs tarp Donguz Oruno ir Šcheldos masyvų. Aukštis – 3375 m. Dengiamas ledynų ir pasiekiamas tik vasarą. Bečo perėja jungia Gruzijos (Bečo slėnis Aukštutinėje Svanetijoje) bei Rusijos (Baksano tarpeklis Kabardino Balkarijoje) teritorijas.
Iki XX a. vid. perėja ėjo prekybinis kelias, vėliau turistinis maršrutas. Dabar dėl tarptautinių konfliktų judėjimas Bečo perėja ribotas.
TSRS-V4 Komjaunimo tiesa
TSRS-V4 Komjaunimo tiesa  – tarybinis minkšto tipo dirižablis. Lėšų rinkimą statybai organizavo laikraštis „Komjaunimo tiesa“.
Aprašymas
„Komjaunimo tiesa“ sukurta pirmtako, dirižablio „Maskvos chemikas-gumuotojas“, pagrindu. Statant buvo panaudoti „Maskvos chemiko-gumuotojo“ brėžiniai ir gondola. Dirižablį statė Aukštosios aeronautikos mokyklos studentai.
Skirtingai nei „Maskvos chemiko-gumuotojo“, „Komjaunimo tiesos“ gondola buvo pritvirtinta prie korpuso ne virviniais stropais, o metaliniais trosais. „Fiat“ variklis, kuris buvo sumontuotas „Maskvos chemiko-gumuotojo“ gondoloje buvo pakeistas aviaciniu „BMW IIIa“ varikliu, pagamintu 1916 m. ir išvystančiu 185 AG. Variklis buvo išimtas iš trofėjinio lėktuvo. Komjaunimo tiesos apvalkalas 1930 m. pavasarį buvo pagamintas Maskvoje esančioje „Raudonojo kaučiuko“ gamykloje. „Maskvos chemiko-gumuotojo“ gondola buvo modernizuota. Variklio skyrius buvo perkeltas į galą, o vidurinėje gondolos dalyje buvo vieta keleiviams ir pilotų mokiniams. Nedideliais atstumais „Komjaunimo tiesoje“ galėjo skristi 12 žmonių.
Pirmasis „Komjaunimo tiesos“ skrydis įvyko 1930 m. rugpjūčio 29 d. Ekipažui vadovavo E. Opmanas. 1930 m. rugpjūčio 31 d. dirižablis pirmą kartą praskrido virš Maskvos.
1932 m. dirižablis „Komjaunimo tiesa“ buvo perduota Dolgoprudne įsikūrusiai „Dolgoprudno mokslinei-gamybinei įmonei“. Dolgoprudne dirižablis buvo modernizuotas ir pervadintas į „TSRS-V4“. Dirižabliui buvo pakeistas apvalkalas, gondola tapo uždara. Pirmasis „TSRS-V4“ skrydis įvyko 1932 m. lapkričio 6 d. 1932 m. lapkričio 7 d. virš Raudonosios aikštės praskrido dirižabliai „TSRS-V1“, „TSRS-V2“, „TSRS-V3“ ir „TSRS-V4“.
1934 m. vasario 13 d. nuskendo garlaivis „Čeliuskinas“, kurį stipriai suspaudė ledas. Praėjus dviem dienom po laivo avarijos, Maskvoje buvo renkama speciali komisija, kuri turėjo spręsti ekipažo evakuacijos klausimus.
1934 m. kovą dirižabliai „TSRS-V2“ ir „TSRS-V4“ traukiniu buvo pervežti į Vladivostoką. Buvo manoma, kad dirižabliai iš Ueleno į Oto Šmito stovyklą skris gelbėti nuskendusio laivo ekipažo. Visgi laivo įgula parskraidinta lėktuvais. Jau kovo 5 d. lakūnas Anatolijus Liapidevskis, lėktuvu Tupolev TB-1 nusileido stovykloje ir nuo ledo paėmė dešimt moterų ir du vaikus.
1934 m. vasarą išardytas „TSRS-V4“ buvo saugomas „Dolgoprudno mokslinės-gamybinės įmonės“ elinge. Tuo metu elinge vyko dirižablio „TSRS-V7“ statyba. 1934 m. rugpjūčio 10 d., dėl žaibo iškrovos, kilo gaisras, kurio metu sudegė visi elinge buvę dirižabliai.
Beškentas
Istorija
Beškentui miesto statusas suteiktas 1977 m.
Gļebs Kļuškins
Klubinė karjera
Atstovavo įvairiems klubams Latvijoje. Žaidė FK RFS, FK Jelgava ir Rygos „Daugava“ klubuose.
2020 m. pasirašė sutartį su FK Sūduva. Debiutavo A lygoje 2020 m. birželio 1 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris.
2021 m. grįžo į Latviją. (FC Noah Jūrmala pasitraukė iš Virsliga pirmenybių.)
Sezoną baigė FK Metta.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Karjera rinktinėje
Žaidė jaunimo rinktinėse. Debiutavo Latvijos nacionalinėje vyrų futbolo rinktinėje.
JAV armijos žemėlapių tarnyba
Lietuvos žemėlapiai
Po II pasaulinio karo, 1954 m. JAV armijos žemėlapių tarnyba išleido visos Rytų Europos topografinius žemėlapius masteliu 1 : 250 000. Šiuose žemėlapiuose buvo tuomet TSRS priklausiusi Lietuva.
Pagrindinių žemėlapių išnašose taip pat pateikti Kauno ir Vilniaus žemėlapiai:
Krescencijus Stoškus
Krescencijus Antanas Stoškus (1938 m. rugsėjo 18 d. Vadžgiryje) – Lietuvos filosofas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1946–1949 m. mokėsi Vadžgirio ir Bliūdžių pradžios mokyklose, 1949–1956 m. Vadžgirio vidurinėje mokykloje. 1956–1961 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Istorijos ir filologijos fakultete, 1965–1968 m. Filosofijos katedros aspirantūroje. 1972 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro laipsnį.
1961–1963 m. Krikštonių vidurinės mokyklos mokytojas. 1963–1964 m. Laurų (Vilniaus rajonas) sanatorijos vaikų namų auklėtojas. 1964–1965 m. VU Istorijos ir filologijos fakulteto Filosofijos katedros dėstytojas, 1968–1971 m. asistentas, 1971–1975 m. vyr. dėstytojas, 1975–1977 m. einantis docento pareigas, 1977–1981 m. docentas. 1981–1983 m. VU vyr. mokslinis darbuotojas, nuo 1983 m. VU Filosofijos katedros docentas. 1984–1997 m. valstybės konsultantas kultūrai. 1995 m. LPA docentas, vėliau – Vilniaus pedagoginio universiteto Etikos katedros docentas.
Lietuvos bioetikos komiteto narys, Lietuvos kultūros kongreso tarybos pirmininkas, žurnalo „Liaudies kultūra“ redakcinės kolegijos narys.
Vedęs; Žmona Gražina, vaikai Liutauras, Argaudas.
Veikla
Diskusijų, forumų ir renginių temos:
Pasisakė Lietuvos Rericho draugijos kartu su Vydūno draugija, Lietuvos kultūros fondu bei Lietuvos etine kultūros draugija „Ethos“ organizuotuose Etikos forumuose:
Mokslinių interesų sritys
Etika, estetika, kultūros filosofija, politinė filosofija, semiotika, komunikacijos teorija.
Larba
Larba  – miestas Alžyro šiaurėje, Blidos vilajoje, 25 km į pietryčius nuo Alžyro miesto; apskrities centras. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste.
Birštono valsčius
Birštono valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietų Lietuvos teritorijoje. Centras – Birštonas.
Istorija
XIV a. valsčiaus teritorijoje buvo dykra. 1387 m. Ldk Jogaila valsčių dovanojo Skirgailai. Birštono pavietas minimas XVI a. pradžioje. XX a. tarpukariu minimas 1919–1924 m., vėliau panaikintas. Atkurtas 1933 m. gruodžio 29 d. iš panaikinto Nemajūnų valsčiaus ir kelių Jiezno valsčiaus kaimų:
Larba
Istorija
Kitados apgyvendinta vietos genčių, o prancūzų armijai okupavus kraštą, pasidėjo kolonizacija. Pirmieji naujakuriai atvyko į regioną nuo 1831 m., kad sukurtų kolonizacijos centrą. Larbos miestas buvo įkurtas 1856 m. kaip visateisė savivaldybė, prijungta prie Alžyro departamento ir pavadinta Arba arba Arbah. Kai kurie šaltiniai teigia, kad Arbos pavadinimas kilęs iš senojo pavadinimo Merabâa.
Birštono valsčius
Istorija
Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Jiezno rajonui (2 apylinkės) ir Prienų rajonui (3 apylinkės).
Larba
Istorija
Po Alžyro nepriklausomybės miestas buvo pavadintas Larba arba Arba.
Sportas
Miestą garsina vietos futbolo klubas.
Stepanava (Čiobiškis)
Stepanava – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Čiobiškio.
Atbulinis vožtuvas nuotekoms
Atbulinis vožtuvas nuotekoms – prietaisas skirtas gerinti inžinerinių tinklų veikimą, t. y. nuotekas leisti tik viena kryptimi.
Paskirtis
Atbulinis vožtuvas nuotekoms- įrenginys skirtas nuotekas leisti tik viena kryptimi. Inžinerinių sistemų pagalba, geriamas švarus vanduo atvedamas į pastatą, o panaudotas vanduo nuo įvairių santechnikos įrenginių nuvedamas į nuotekų tinklus. Realybėje nuvedant nuotekas susiduriama su daugeliu problemų: nuotekų linijų aukščiai, aukšti gruntiniai vandenys, specifinis sklypo reljefas bei sudėtingos pastatų konstrukcijos, teršalų kamščiai sudaro daug nenumatytų barjerų vandeniui nutekėti. Ypač svarbu saugiai ir teisingai nuvesti nuotekų vandenį ir apsaugoti, kad jis negrįžtų atgal su didelėmis nepageidautinomis pasekmėmis pastatui. Taigi atbulinio vožtuvo paskirtis – nuotekas leisti tik viena kryptimi, o nešvariam vandeniui „panorėjus“ grįžti atgal – užkirsti tam kelią.
Taikymas
Atbulinis vožtuvas turi būti montuojamas taip, kad jis apsaugotų atskirai tik rūsio arba apatinio aukšto nuotekų sistemą. Viršutiniai aukštai turi būti pajungiami už atbulinio vožtuvo. Tuo atveju, jei pajungsime atbulinį vožtuvą į bendrą sistemą, susidarius teršalų kamščiui nuotekų sistemoje, atbulinis vožtuvas uždarys nuotekų liniją, bet aukštesniuose pastato aukštuose besinaudojant santechniniais prietaisais, užpilsime apatinius aukštus per WC, praustuvus ir kitus įrenginius. Prietaisas pritaikytas montuoti rūsio grindyse arba tiesiogiai prie virš grindų nutiesto vamzdžio.
Klasifikavimas
•II tipas –– atbulinis vožtuvas, montuojamas šulinyje arba prieduobėje, įterpiant į vamzdį. Skirtas tik lietaus nuotekoms. Turi turėti 1 užsklandą, dangtelį pravalymui ir avarinį mechaninį avarinio uždarymo mechanizmą
•III tipas – atbulinis vožtuvas, montuojamas šulinyje arba prieduobėje. Skirtas tiek lietaus, tiek buitinėms nuotekoms. Turi turėti 2 užsklandas, pravalymo dangtelį ir avarinį mechaninį uždarymo mechanizmą.
•IV tipas – atbulinis vožtuvas, montuojamas prieduobėje. Skirtas tiek lietaus, tiek buitinėms nuotekoms. Turi turėti 2 užsklandas, pravalymo dangtelį, avarinį mechaninį uždarymo mechanizmą ir elektros pavarą su vandens lygio davikliu. Valdymo bloke įmontuoti sensoriai, nurodantys apie prietaiso esamą padėtį ir pasiruošimą vožtuvo uždarymui. Taip pat turi būti pajungtas akumuliatorius, kuris veiktų 48 val. po elektros atjungimo.
•V tipas – atbuliniai vožtuvai, įmontuoti į vandens surinkimo trapus arba įterpiami į nuotekų vamzdį. Taip pat šio tipo atbulinis vožtuvas, skirtas vieno ar kelių santechninių įrenginių apsaugai nuo užtvindymo.
Kabvės kaukolė
thumb|220px|Kabvės kaukolės replika
Kabvės kaukolė – priešistorinio žmogaus kaukolė, aptikta 1921 m. Kabvėje (dab. Zambija). Paprastai ši kaukolė priskiriama Homo heidelbergensis rūšiai, jos amžius siekia 324 000–274 000 metų.
Iki XX a. 8-ojo dešimtmečio pradžios manyta, kad kaukolės amžius gerokai mažesnis – 30 000–40 000 metų. Be kaukolės (išlikusi beveik visa), aptiktas žandikaulio fragmentas, kryžkaulis, taip pat dalis dubens ir galūnių kaulų.
Kaukolę 1921 m. aptiko šveicaras Tom Zwiglaar, Kabvės kalkakmenio urvuose ieškodamas metalų rūdų klodų. Arthur Smith Woodward, kuriam buvo nusiųsta ši kaukolė, priskyrė ją naujai Homo rhodesiensis rūšiai (dabar dažniausiai priskiriama Homo heidelbergensis). Iki tol pirmykščių žmonių fosilijų Afrikoje nebuvo rasta.
Viena vertus, kai kurie Kabvės kaukolės bruožai primena Homo erectus: jai būdingas žemas smegeninės profilis, ryškus antakinis lankas, kaukolės užpakalinėje dalyje esama iškyšulio. Kita vertus, kai kurie bruožai labiau primena šiuolaikinius žmones: veidas plokštesnis ir ne toks prognatiškas, būdingos didesnės smegenys (dydis siekia 1280 cm³ ir nedaug atsilieka nuo šiuolaikinių žmonių smegenų dydžio).
Betlehemas
Istorija
Betlehemą 1741 m. įkūrė Čekijos vokiečių moraviečių misija ir pavadino Betliejaus garbei (kadangi gyvenvietė įkurta per Kūčias). Gyvenvietė pradėjo sparčiai augti XX a. pr. ir 1917 m. gavo miesto statusą. Klestėjo kaip plieno pramonės centras.
Šmilkščiai
Šmilkščiai – buvęs kaimas Kretingos rajono savivaldybės pietrytinėje dalyje, 10 km į pietryčius nuo Kartenos ir 3 km į šiaurės rytus nuo Budrių.
Istorija
Kaimas atsirado XVI a. Priklausė Kartenos dvaro Gudeliškės palivarkui, kuris 1634 m. atiteko Kartenos klebonijai. Jis buvo apsuptas miškų ir Tyru vadinamos pelkės. Čia žemė bloga, drėgna, duodanti menka derlių, dėl to kaimas ir pavadintas Šmilkščiais. Jo viduryje buvo Šlapine vadinama loma, į pietvakarius nuo kurios kilo Kumpio arba Paukštakinės, o rytuose – Patyrio kalvos. Iš Šmilkščių išteka Alanto intakas Tyrupalis ir Minijos intakas Kūlupis.