cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Diane Kruger
Diana Kriuger (,, g. 1976 m. liepos 15 d. Algermisene, Žemutinė Saksonija, Vokietija) – vokiečių-amerikiečių aktorė ir buvęs modelis. 2003 m. Kanų kino festivalyje laimėjo jauniausios aktorės apdovanojimą – „Chopard Trophy“. Diana Kriuger tarptautinio pripažinimo sulaukė 2004–2005 m. filmuose: „Troja“, „Nevaldoma aistra“, „Kodas: L.O.B.I.A.I“ ir „Linksmų Kalėdų“.
Biografija
Diana Kriuger gimė Vokietijos miestelyje Algermisene, netoli Hildesheimo, banko darbuotojos Marijos Teresės ir kompiuterių specialisto Hanso-Heinriko Heidkrügerių šeimoje. Būdama vaikas, Diana K. norėjo tapti balerina, todėl jos tėvai 1987 m. išsiuntė ją studijuoti į Londono Karališkąjį baleto teatrą. Po dvejų metų Diana K. jau turėjo ketvirtą atskyrį, bet baleto karjerą teko baigė dėl kojos kelio traumos ir Diana K. 1989 m. grįžo į Vokietiją. Būdama trylikos metų išsiskyrė jos tėvai ir Diana K. su jaunesniu broliu Štefanu liko gyventi pas mamą. Laisvu nuo mokslo mokykloje metu Diana K. teko išnešioti paštą ir dirbti picerijoje.
1991–1992 m. Diana K. persikėlė į Paryžių ir pradėjo modelio karjerą. Ji dalyvavo ir nugalėjo prestižiniame konkurse „Look of the Year“. Greitai ji pasirašė sutartį su „Elite“ agentūra ir pradėjo reklamuoti įžymių firmų („Christian Dior“, „Yves Saint Laurent“, „Jil Sander“, „Dolce & Gabbana“, „Armani“) drabužius bei parfumeriją. Dianos K. nuotraukos pasirodė „Vogue“, „ELLE“ ir kt. leidinių viršeliuose.
Kino karjera
2003 m. Dianai K. nebuvo vaisingi, bet atnešė pripažinimą Europoje. Ji suvaidino Džiulijos Vud pagrindinį vaidmenį veiksmo filme „Mišelis Valjanas“.
Pripažinimas
Pasaulinį pripažinimą Dianai Kriuger atnešė 2004 m. Tais metai ji suvaidino keturiuose filmuose. Filmuojantis pirmame amerikietiškame filme „Nevaldoma aistra“, kuriame atliko pagrindinį Lizos vaidmenį, ji praėjo atranką ir į Elenos vaidmenį istoriniame filme „Troja“. Šiame filme kartu su Diana K. vaidino tokios kino žvaigždės: Bredas Pitas, Erikas Banas, Orlando Blumas, Šonas Binas ir kt. thumb|right|Lizos vaidmuo filme „[[Nevaldoma aistra (filmas)|Nevaldoma aistra“ 2004 m.]] Šis vaidmuo Dianai K. atiteko nelengvai. Jai teko kovoti su 3000 pretendenčių. Lemiamų faktoriumi buvo tai, kad režisierius Volfgandas Petersenas ieškojo naujo, gražaus, nežinomo veido. V. Peterseno nurodymu Dianai K. teko priaugti 7 kg svorio, kad ekrane Elena atrodytų „apvaliau“. Aktorei, kuri buvo pripratusi prie 48 kg, filmavimosi aikštelėje teko taikyti specialią dietą, kad išlaikytų klasikines graikiškas formas. Paskui ji atgavo savo ankstesnes formas, bet ši auka atsipirko: 2004 m. išėjęs į pasaulio ekranus filmas „Troja“ tapo geriausių metų filmu ir surinko apie 500 mln. JAV dol. . Po premjeros spauda Dianą K. vadino Holivudo atradimu.
2004 m. spalį pasirodė filmas „Narco“ su Žanu Klodu van Damu, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Dianos K. vyras G. Kane. Dianai K. atiteko antraeilis, merginos dirbančios naktiniame klube, vaidmuo. Paskui metų pabaigoje išėjo nuotykių filmas „Kodas: L.O.B.I.A.I“. Diana K. suvaidino lobių ieškotojo Benžemino Geitso (akt. Nikolas Keidžas) draugę Eibigel Čeiz. Taip pat filme vaidino Džonas Voitas, Šonas Binas, Džastinas Barta. Filmas buvo sėkmingas ne tik kino teatruose, bet ir, pagal žiūrovų nuomonę, Dianai K. pavyko užgožti net patį N. Keidžą. Už šį vaidmenį 2005 m. Diana K. buvo nominuota „Saturn“ apdovanojimui fantastinių filmų kategorijoje.
Tolesnė karjera
2005 m. Diana K. suvaidino Frenki vaidmenį ir buvo filmo prodiusere dramoje „Frankie“. Filmavimo metu Diana K. tris savaites praleido psichiatrijos ligoninėje, nes filme ji vienintelė buvo aktorė, kiti – tikri ligoninės pacientai. Bet pats sėkmingiausias tų metų Dianai K. darbas buvo karinė drama „Linksmų Kalėdų“. Filme Diana K. suvaidino dainininkės Anos Sorensen vaidmenį, kuri Pirmo pasaulinio karo metu išsiruošia į frontą pas vyrą. Filmas buvo nominuotas Oskarui ir Auksiniam gaubliui užsienio filmų kategorijoje. Tai buvo trečias filmas, kuriame Diana K. vaidino kartu su savo vyru.
2005 m. gegužę žurnalas „Maxim“ publikavo gražiausių ir įtakingiausių pasaulio moterų TOP-100: Diana K. pateko į 50 vietą.
2006 m. kovo 18 d. įvyko prancūzų nuotykių filmo „Les Brigades du Tigre“ („Tigrų būriai“) premjera, pasakojantis apie įvykius Paryžiuje XX a. pradžioje. Diana K. suvaidino rusų kunigaikščio žmoną Konstanciją. Bet labiausiai, Dianos K. žodžiais, jai patiko filmuotis filme „Kopijuojant Bethoveną“ su Edu Harisu, atlikusiu Betoveno vaidmenį. Diana K. atliko Anos Holc, Vienos konservatorijos studentės ir Betoveno asistentės, vaidmenį
Reikšmingiausias 2007 m. Dianos K. vaidmuo buvo filmo „Kodas L.O.B.I.A.I.“ tęsinyje „Kodas L.O.B.I.A.I.: Paslapčių knyga“. Be šio filmo 2007 m. įvyko dar trys pasaulinės premjeros: Mirijanos vaidmuo nuotykių filme „The Hunting Party“, Glorijos Gregori vaidmuo Nelsono Mandelos atsiminimų ekranizacijoje „Sudie, Bafana“. thumb|right|Eibigel Čeiz vaidmuo (kartu su [[Nicolas Cage|Nikolu Keidžu) filme „Kodas L.O.B.I.A.I.: Paslapčių knyga“ 2007 m.]] 2007 m. gegužės 27 d. Kanų kino festivalio uždarymo proga ne konkursinėje programoje buvo parodytas kanadiečių režisieriaus Denio Arkano filmas „L' Âge des ténèbres“ („Tamsos Dienos“), kuriame Diana K. suvaidino Veronikos Star vaidmenį.
2008 m. gruodžio 3 d. įvyko filmo „Pour elle“ premjera, o 2009 m. fantastinio filmo „Ponas Niekas“ premjera. Filmo veiksmas vyksta netolimoje ateityje, kur Diana K. atliko Anos vaidmenį. Taip pat filme vaidina Rizas Aifensas, Džaredas Leto, Sara Poli ir kt.
Asmeninis gyvenimas
thumb|Diane Kruger 2012 m. D. Kriuger puikiai kalba trimis kalbomis: vokiškai, prancūziškai ir angliškai. Mokykloje Diana K. aštuoneris metus mokėsi lotynų kalbos, o 2006 m. filmuojantis filme „Les Brigades du Tigre“ teko pramokti ir rusiškai. Aktyvi UNICEF fondo rėmėja.
Šeima
2001 m. rugsėjo 1 d. Diana Kriuger ištekėjo už prancūzų aktoriaus ir režisieriaus Gijomo Kane. Susipažino jie draugiškame vakarėlyje Paryžiaus klube. Bet po penkerių metų bendro gyvenimo metų, 2006 m. pora išsiskyrė. Nuo 2006 m. birželio Diana K. susitikinėja su kanadiečių aktoriumi Džešua Džeksonu.
Kazimieras Algirdas Kersnauskas
Kazimieras Algirdas Kersnauskas (1934 m. sausio 6 d. Kvėdarna, Tauragės apskr. – 2007 m. balandžio 4 d. Baisogala) – Lietuvos zootechnikas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1959-1965 m. dirbo Baisogalos kontrolinio kiaulių penėjimo stotyje, 1965-1970 m. Baisogalos kiaulių veislininkystės stoties direktorius, 1970-1975 m. „Darbo didvyrio“ kolūkio pirmininkas. 1975-2000 m. dirbo Gyvulininkystės institute, 1980-1984 m. Gamybinių bandymų organizavimo ir standartizacijos, 1992-2000 m. Mokslinės informacijos skyriaus vedėjas.
Raudonė (kaimas)
Raudonė – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, Raudonės miestelio pašonėje.
Pakistan Air Force FC
Namų rungtynes žaidžia Pakistano karinių oro pajėgų sporto komplekso stadione.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1985 m.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Malonumo beieškant
Malonumo beieškant – 1972 m. Italijoje sukurtas giallo stiliaus filmas.
Turinys
Jauna daili amerikietė Greta Venecijoje įsidarbina sekretore pas rašytoją Ričardą Stiuartą, turėdama vieną tikslą – sužinoti kur dingo jos draugė Salė, anksčiau taip pat dirbusi pas Stiuartą. Įsivėlusi į Ričardo ir jo žmonos Eleonoros seksualinius žaidimus, Greta pradeda įtarti, kad jos draugė nužudyta, o Stiuarto jai diktuojamo romano siužetas yra ne kas kita kaip Salės nužudymo istorija...
Grigiškės
Grigiškės – miestas Vilniaus miesto savivaldybėje, 17 km į vakarus nuo Vilniaus senamiesčio; vienintelis Lietuvoje miestas, kuris priklauso kito miesto savivaldybei. Seniūnijos centras. Stovi Grigiškių Šv. Dvasios bažnyčia ir Grigiškių Šv. Dvasios koplyčia, veikia ligoninė, kultūros centras, biblioteka, dvi gimnazijos, pradinės mokyklos, meno mokykla. Veikia vienintelė Lietuvoje ir viena didžiausių popieriaus ir medienos pramonės įmonių grupių Baltijos šalyse AB „Grigeo“.
Grigiškės išsidėsčiusios abipus Vokės upės, kelio, į pietus nuo Neries upės. Išlikęs saugomas technikos paminklas – Grigiškių akvedukas, Vokės hidroelektrinė (patvenkta Vokė). Miesto centre esantis Vokės upės praplatėjimas vadinamas Grigiškių tvenkiniu.
miniatiūra|left|[[Grigiškių akvedukas]] miniatiūra|left|[[Grigiškių tvenkinys. Priekyje – pėsčiųjų tiltas]]
Etimologija
Miesto pavadinimas – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo Grigiškių popieriaus fabriko įkūrėjo Grigo Kureco vardo Grigas. Jis čia 1923 m. pastatydino popieriaus fabriką.
Istorija
V–VII ir VIII–X a. Grigiškių ir Neravų pilkapynai rodo, kad apylinkėse gyventa nuo seno. Šioje vietoje buvo Kunigiškių, Kauno Vokės, Salų-Afindevičių kaimai. Tačiau dabartinės Grigiškės atsirado tik XX a.
1958 m. gegužės 15 d. Grigiškės tapo miesto tipo gyvenviete. Įkurtos pirmos lietuviškos mokyklos klasės. 1968 m. įkurta biblioteka. 1996 m. gruodžio 10 d. prezidento dekretu patvirtintas Grigiškių herbas, 1997 m. kovo 9 d. kartu pašventintas su vėliava. Nuo 2000 m. kovo 19 d. (oficialiai nuo 1999 m. gruodžio 21 d.) Grigiškės su seniūnija perduotos Vilniaus miesto savivaldybei.
Grigiškių kultūros centre (anksčiau – kultūros namuose) visada veikė ir veikia daugybė meno mėgėjų kolektyvų, kurių veikloje dalyvavo ir dalyvauja labai daug vaikų, jaunimo, suaugusių. Kolektyvai kultūros namuose dažnai rengdavo didžiulius koncertus vietos gyventojams ir svečiams, be to, dažnai vykdavo koncertuoti į kitas respublikas. Ir šiuo metu kultūros centro kolektyvai dalyvauja įvairiose šventėse, koncertuose, festivaliuose Lietuvoje ir užsienio šalyse.
Švietimas ir ugdymas
miniatiūra|[[Grigiškių Šv. Dvasios koplyčia]] thumb|AB Grigiškės
Sportas
Grigiškėse buvo įkurtas vienas pirmųjų sporto klubų pokario Lietuvoje – sporto klubas „Grigiškės“. Per ilgalaikę sporto klubo istoriją jo nariais buvo žymūs TSRS ir Lietuvos sunkiaatlečiai bei jų treneriai, dviratininkai, veikė kitų sporto šakų (krepšinio, tinklinio, lengvosios atletikos, bokso, futbolo, stalo teniso ir kt.) sekcijos, kurių nariai yra pasiekę žymių laimėjimų Lietuvoje ir TSRS vykusiose varžybose. Sporto klubas nuolat organizuodavo sporto varžybas bei renginius Grigiškėse. Šiuo metu klubas nebeegzistuoja.
Mikicinas
Mikicinas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jasvilų valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į šiaurės rytus nuo Monkų ir 45 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pašilių miškai
thumb|250px|Pašilių miškai prie kelio į stumbryną thumb|250px|Stumbrai stumbryne
Pašilių miškai – miškų masyvas vidurio Lietuvoje, Panevėžio rajono pietinėje dalyje, 1 km į rytus nuo Krekenavos. Šiaurinė dalis patenka į Krekenavos regioninį parką. Užima ~43,5 km² plotą.
Masyvą sudaro Ėriškių, Rodų, Pašilių, Naujarodžių, Varnakalnio, Vidubalos miškai. Miškas auga lygumoje. Dirvožemiai vėlėniniai glėjiški sujaurėję priemoliai. Mišku teka Nevėžio baseino upės: Linkava su intakais Josvainiu, Masdaržiu, Drūlupiu ir Liaušė. Daugelio upelių vagos sureguliuotos. Rytinėje miško dalyje yra Pašilių pelkė su Pašilių ir Lieležerio ežerais.
Eugene Sseppuya
Judžinas Sepuja (Eugene Sseppuya; g. 1983 m. balandžio 1 d.) – Ugandos futbolininkas. Žaidžia puolėjo pozicijoje.
Pašilių miškai
Pašilių miškų medynų sudėtis:
Vyrauja pusamžiai medynai (~50 %), jaunuolynai sudaro 21 %, pribręstantys medynai 15 %, brandūs – 14 %.
Pašilių miškai pasižymi kanopinių gyvūnų gausa – čia gyvena šernai, briedžiai, stirnos, stumbrai, danieliai, muflonai. Taip pat yra kiškių, lapių, kiaunių, voverių, usūrinių šunų, ondatrų, bebrų, įvairių vandens ir plėšriųjų paukščių.
56 miško kvartale gausu kapinynų. Girelės kaime veikia Pašilių stumbrynas, greta yra išlikusios partizanų žeminės. Miške įsikūrę kaimai: Girelė, Paežeris, Dlužniava, Gudeliai I, Gudeliukai, Miško Palivarkas. Pašilių mišką kerta kelias Krekenava–Ramygala.
Ahmed Al-Muhammadi
Achmedas Al Muhamadis (أحمد المحمدي; g. 1987 m. rugsėjo 9 d.) – Egipto futbolininkas, rungtyniaujantis dešiniojo saugo padėtyje. Anglijos Aston Villa klubo žaidėjas, taip pat kviečiamas ir į Egipto rinktinę.
Karjerą pradėjo gimtojo miesto jaunimo klube Ghazl El-Mehalla, nuo 2004 m. žaidė klubo profesionaliojoje komandoje. 2006 m. žaidėjas persikėlė į pajėgesnį klubą ENPPI. 2008 m. dalyvavo Blackburn Rovers peržiūroje. 2010 m. liepos 2 d. sezonui buvo išnuomotas Sunderland klubui. 2011 m. birželio 9 d. pasirašė trejų metų sutartį su Sanderlando klubu.
Achmedas Al Muhamadis rungtyniavo šalies jaunimo rinktinėje, su ja dalyvavo 2007 m. Afrikos jaunimo čempionate. Tais pačiais metais debiutavo nacionalinėje rinktinėje, varžybose prieš Dramblio Kaulo Krantą. Dalyvavo 2008, 2010 m. Afrikos Tautų taurėse taip pat 2009 m. Konfederacijų taurėje.
Dryžuotoji boružė
Dryžuotoji boružė (Myzia oblongoguttata) – boružių (Coccinellidae) šeimos vabalas. Dydis 7-9 mm. Kūnas platus, ovalus. Priekaktyje prieš antenas yra 2 nedideli aiškūs gumburėliai. Priešnugarėlė tamsiai ruda su gelsvais, plačiais apvadais. Antsparniai rudai geltoni su 6-7 pailgomis balsvomis dėmelėmis. Dėmės gali tarpusavyje jungtis arba jų nėra, kartais jos neryškios, susiliejusios su antsparnių fonu. Skydelio šonuose visuomet yra 2 ryškios dėmės. Antsparnių šonai ir viršūnė šviesesni. Gyvena ant spygliuočių medžių, rečiau soduose. Žiemoja miško paklotėje ir po atšokusia žieve.
Sąmokslo teorija
Sąmokslo teorija – terminas, nusakantis daugelio nelaimingų atsitikimų, blogybių ir gyvenimo blogėjimo tendencingą aiškinimą slaptų jėgų veikimu – dažniausiai vyriausybių, specialiųjų tarnybų ar slaptųjų organizacijų. Šį reiškinį tyrinėja psichologai, sociologai.
Sąmokslo teorijomis bandoma tendencingai paaiškinti daugelio nelaimių, negerovių ir ekonominio nuosmukio priežastis, įvardijant slaptų jėgų veikimą (specialiųjų tarnybų, slaptųjų, uždarų organizacijų). Sąmokslo teorija gali apimti paradoksalius teiginius, taip pat iracionalius, paranojiškus ar sunkiai įsivaizduojamas, bet iš dalies tikėtinas, todėl ir neatmestinas tiesas.
Sąmokslo teorijos yra įprastos daugumoje pseudomokslų – paprastai jos naudojamos paaiškinti, kodėl viena ar kita pseudomokslinė idėja nėra visuotinai pripažįstama mokslininkų.
Populiariausios sąmokslo teorijos
Kitos istorinės organizacijos, apie kurias prikurta sąmokslo teorijų: Kita:
Populiariojoje kultūroje
Populiariojoje kultūroje tiek sąmokslo teorija kaip koncepcija, tiek konkrečios sąmokslo teorijos yra labai dažnai naudojamos kūrinio intrigai. Pavyzdžiui, populiariame TV seriale "X failai" (The X-Files) FTB specialusis agentas Foksas Malderis (Fox Mulder) bando tirti įvairius paranormalius reiškinius, tačiau jam trukdo valstybinio, o gal net tarpvalstybinio lygio sąmokslas slėpti tiesą. Komedijoje Vyrai juodais drabužiais egzistuoja ypač slapta organizacija, sauganti žmones nuo ateivių iš kitų planetų.
Bene labiausiai ši sritis eksploatuojama Styvo Džeksono išleistame kolekcionuojamų kortų žaidime „Iliuminati“. Jame kiekvienas žaidėjas valdo po slaptą organizaciją ir dėl pasaulio valdymo kovoja naudodamas kortas, atspindinčias įvairias tikras bei fiktyvias „marionetines“ asmenybes ir organizacijas, kaip kad JAV prezidentas Bill Clinton, Greenpeace, FTB ir kt.
Kulikoro regionas
Kulikoro regionas  – regionas Malio pietvakarinėje dalyje. Ribojasi su Mauritanija šiaurėje, su Segu regionu rytuose, su Sikaso regionu ir Gvinėja pietuose, su Kajeso regionu vakaruose. Regiono apsuptyje yra Bamakas. Administracinis centras – Kulikoras.
Geografija
thumb|left|250px|Regiono žemėlapis
Būdingos lygumos, kuriose vyrauja Sahelio ir Sudano gamtinės sritys. Pietine dalimi teka Nigerio upė su intakais (Sankaranis, Banis, Bafingas, Baulė, Bagoė). Yra dalis Baulės kilpos nacionalinio parko.
Gyventojai
Svarbiausios etninės grupės yra mandingai ir bambarai.
Administracinis suskirstymas
thumb|250px|Kulikoro apskritys
Regionas padalintas į 7 apskritis (skliaustuose – administracinis centras):
Rjota Morivaki
(g. 1986 m. balandžio 6 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2011–2013 m., su ja dalyvavo 2011 m. AFC Azijos taurės turnyre.
Amy Smart
Eimė Smart (, g. 1976 m. kovo 26 d. Kalifornija) – amerikiečių aktorė ir buvęs modelis.
Biografija
Eimė Smart gimė Kalifornijoje, muziejaus darbuotojos Judy Lysle Carrington ir pardavėjo Johno Bodeno Smarto šeimoje.
Paauglystėje ji 10 metų mokėsi baleto, vėliau tapo modeliu ir sėkmingai dirbo Europoje. Italijoje Smart artimai susidraugavo su kitu modeliu Ali Larter. Grįžusios į Los Andželą, merginos kartu pradėjo lankyti vaidybos kursus. Pirmuoju Smart vaidmeniu tapo pasirodymas grupės „The Lemonheads“ dainos „It‘s About Time“ vaizdo klipe 1993 m.
1996 m. ji atliko pirmąjį nedidelį vaidmenį kine, juostoje „Campfire Tales“. Po metų sekė taip pat nedidelis vaidmuo fantastiniame filme „Erdvėlaivio kariai“. Suvaidinusi seriale „The 70‘s“, 1999 m. ji pasirodė filmuose „Varsity Blues“ ir „Outside Providence“, kur jos vaidmenys buvo kur kas didesni ir svarbesni.
1999-2001 m. Smart vaidino televizijos seriale „Felicity“. Kiti jos žymesni vaidmenys: filmuose „Road Trip“ (2000 m.), „Rat Race“ (2001 m.), „Starsky & Hutch“ (2004 m.) ir „Just Friends“ (2005 m.).
Asmeninis gyvenimas
2011 m. Smart ištekėjo už Carterio OosterHouse. Be aktorystės, ji yra ir sertifikuota jogos mokytoja.
Filmografija
right |thumb|140px
Laima Domikaitė
Laima Domikaitė (g. 1958 m. birželio 16 d. Vilnius) – lietuvių operos dainininkė, mecosopranas.
Biografija
1983 m. baigė Lietuvos konservatoriją, Elena Dirsienės-Mažrimaitės klasę. Nuo 1983 m. Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistė. 1984–1985 m. stažavo Maskvos Didžiajame teatre pas J. Obrazcovą. Čia dainavo Olgos (Piotras Čaikovskis. „Eugenijus Oneginas“), Končakovnos (Aleksandras Borodinas. „Kunigaikštis Igoris“), Polinos (Sergejus Prokofjevas. „Lošėjas“) partijas. 1991 m. stažavo Graco (Austrija) aukštojoje muzikos mokykloje (pas L. Šukytę).
Dainavo užsienio ir lietuvių kompozitorių monumentalių simfoninių vokalinių kūrinių solo partijas. Surengė solo koncertų su pianiste G. Ručyte-Landsbergiene. Koncertavo su lietuvių bei užsienio dirigentais ir orkestrais Lietuvoje, Rusijoje, Latvijoje, Estijoje, Ispanijoje, Vokietijoje ir kitur.
Jurgis Marčiulionis
Biografija
Veiverių mokytojų seminarijoje baigė 2 kursus. Buvo išvykęs į JAV, kur gyveno 2,5 metų. Grįžęs į Lietuvą atstatė savo ūkį, ten ūkininkavo.
1918 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, aktyviai dalyvavo savo apylinkės politiniame ir visuomeniniame gyvenime.
1922 m. sausio 22 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, mandato atsisakius Mikui Bagdonui. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai. Pasibaigus Seimo kadencijai grįžo į savo ūkį.
1944 m. suimtas ir ištremtas į Komiją.
FK Papartis Šiauliai
Šiaulių „Papartis“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Hainuvkos rajonas
Hainuvkos rajonas  – administracinis vienetas, egzistavęs 1939–1941 m. ir 1944–1945 m. Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR teritorijoje, Bresto srityje su centru Hainuvkos mieste.
Istorija
Rajonas įkurtas iš dalies 1939 m. rugsėjo pabaigoje Tarybų Sąjungos okupuotos Balstogės vaivadijos žemių. Rajonas egzistavo iki Vokietijos kariuomenės įsiveržimo 1941 m. birželio mėnesį. Po šio įsiveržimo rajonas buvo priskirtas vokiškajai Balstogės sričiai. Nuo 1944 m. pabaigos iki 1945 m. rugpjūčio vėl priklausė Baltarusijos TSR. 1945 m. rugpjūčio 16 d. rajonas buvo perduotas Lenkijos Liaudies Respublikai, kur pateko į naujai įkurtos Balstogės vaivadijos sudėtį.
Apatinės galūnės
thumb|right|90px|Žmogaus apatinė galūnė – koja Apatinės galūnės (kojos) – žmogaus ir kitų dvikojų stuburinių gyvūnų galūnės, kuriomis remiamasi į žemę. Viršutinės galūnės būna griebiamosios ar virtusios sparnais. Žmogaus koją sudaro 3 dalys: šlaunis, blauzda ir pėda. Jas jungia sąnariai (pagrindiniai sąnariai – klubo sąnarys, kelis ir čiurna.
Žmogaus apatinių galūnių skeletas
Žmogaus apatines galūnes sudaro 62 kaulai (po 31 kiekvienoje pusėje):
Sun Yang
Sun Yang (, g. 1991 m. gruodžio 1 d.) – Kinijos plaukikas. Olimpinis čempionas ir pasaulio rekordininkas.
Biografija
2006 m. Sun Yang tapo Kinijos žiemos čempionato aukso medalininku. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse būdamas vos šešiolikos Sun atstovavo savo šaliai 400 m ir 1500 m laisvu stiliumi nuotoliuose. 400 m laisvu stiliumi rungtyje plaukikas liko 28-as, o 1500 m nuotolyje jis pateko į finalą ir galutinėje įskaitoje liko aštuntas. Po metų vykusiame pasaulio čempionate Sun laimėjo savo pirmąjį tarptautinį medalį – bronzą 1500 m plaukime laisvuoju stiliumi. 2011 m. pasaulio čempionate Sun pirmą kartą tapo pasaulio čempionu 800 m ir 1500 m distancijose. 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Sun du kartus tapo olimpiniu čempionu, taip pat pelnė sidabro ir bronzos medalius. Sun taip pat pasiekė du olimpinius ir vieną pasaulio rekordus.
Gudelių pagrindinė mokykla
Marijampolės savivaldybės Gudelių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Gudeliuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190045779. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.
Istorija
Nuo 1822 m. veikė parapinė mokykla, 1872–1944 m. pradžios mokykla, 1944–1949 m. progimnazija, 1949–1955 m. septynmetė, 1955–1995 m. vidurinė, nuo 1995 m. Gudelių pagrindinė mokykla.
Po II pasaulinio karo mokykla įkurdinta Ivoniškio dvaro pastate. 2015 m. prijungta prie Igliaukos Anzelmo Matučio gimnazijos kaip pradinio ugdymo skyrius, vėliau uždarytas.
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai
Muzikos asociacijos metų apdovanojimai (M.A.M.A.) – lietuviški muzikos apdovanojimai, pirmąkart surengti 2011 m. ir skirti apdovanoti geriausius Lietuvos atlikėjus ir grupes. Nugalėtojus apdovanojimuose renka komisija.
Keturtaškė boružė
Keturtaškė boružė (Harmonia quadripunctata) – boružių (Coccinellidae) šeimos vabalas.
Lenkijos karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas
324x324px|thumb|I tomo antraštinis puslapis
Lenkijos karalystės ir kitų slavų kraštų geografinis žodynas buvo leidžiamas 1880–1902 m. Varšuvoje.
Žodyne daug informacijos pateikiama ir apie Lietuvą, nors ji ir nėra priskiriama prie slavų kraštų. Pagal turinį enciklopedija apima buvusios Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės teritorijas, bet carinė cenzūra tikslesnio pavadinimo leidinio nebūtų toleravusi.
Žodyną sudaro 15 tomų.
Kavarsko hidroelektrinė
Kavarsko hidroelektrinė – mažoji hidroelektrinė Anykščių rajone, Vilkatėnų kaime, 0,5 km nuo Kavarsko tilto. Hidroelektrinė pastatyta 1962 m. užtvenkus Šventosios upę ir susiformavus Kavarsko tvenkiniui. Tai ketvirtoji pagal instaliuotą elektros galią (1,5 MW) po Antalieptės hidroelektrinės vandens jėgainė Lietuvoje. Kavarsko hidroelektrinė priklauso AB „Achema“.
Techniniai duomenys
Hidroelektrinė rekonstruota 2002 m. Jos galia – 1500 kW (dvi po 750 kW turbinos). Greta hidroelektrinės įrengtas žuvitakis. Vidutinis debitas, sukuriamas elektrinės – 31,4 m³/s. 2010 m. Kavarsko hidroelektrinė pagamino 7,14 GWh elektros energijos.
Papilės seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Gediminas Akstinas (1926)
Gediminas Pranciškus Akstinas (1926 m. birželio 3 d. Marijampolė – 1959 m. rugpjūčio 2 d. Kaukazas) – Lietuvos pedagogas, alpinistas, vienas Lietuvos alpinizmo pradininkų.
Biografija
Nuo 1953 m. mokytojavo Frunzėje, Vilniuje, Joniškėlyje, Kaune.
Sportinio alpinizmo iniciatorius Lietuvoje, alpinizmo instruktorius. 1957 m. spalio 27 d. išrinktas pirmuoju Respublikinės alpinistų sekcijos prezidiumo pirmininku. 1957 m. Kaukaze įkopė į Dombai Ulgeno traversą (aukštis 4046 m), 1958 m. į Ulutau Cianą (4352 m) ir Ušbą (4710 m). 1958 m. jo iniciatyva surengta 1-oji Baltijos respublikų alpiniada Kaukaze.
Žuvo kopdamas į antrąją pagal aukštį Kaukazo Dychtau viršūnę (5205 m). 43.0525°N, 43.135°WKartu žuvo Feliksas Mieliauskas ir Vytautas Vosylius. Žuvusių alpinistų laidotuvės Kaune, Petrašiūnų kapinėse buvo panašios į 1933 m. Dariaus ir Girėno laidotuves.
Tripitaka
Tripitaka (skr. त्रिपिटक tripiṭaka; Pali tipiṭaka; „trys krepšiai“) – formalus kanoninių budizmo raštų rinkinio (kanono) pavadinimas. Budistiniuose kraštuose egzistuoja daug skirtingų kanono versijų. Seniausiu laikomas ir plačiausiai žinomas yra theravados mokyklos Pali kanonas.
Budizmo kanonas pradžioje buvo įsimenamas ir perduodamas mintinai (žodžiu). Jis buvo suskirstytas į tris dalis, kurios užrašius tarsi sudarė tris pintines – tripitaka. Paprastai laikoma, kad „pintines“ sudaro šios kanono dalys:
Pirmą raštų dalį sudaro Vinaja pitaka (skr. vinaya piṭaka) – elgesio (pažodžiui „treniruočių“, „susitvardymo“) taisyklės, arba etikos kodeksas, kurio turėjo laikytis ankstyvoji sangha (vienuoliai ir vienuolės). Laikoma, kad šios taisyklės negailestingai buvo taisomos, jei tik Buda susidurdavo su vienuolių elgesio nesklandumais.
Kita dalis – Sūtra pitaka (skr. sūtra piṭaka; „sūtra“ pirminė reikšmė – siūlas, linija, „tai kas susieja“, „kas suverta ant vieno siūlo“; pali: sutta piṭaka) – Budos mokymas, jo pasakyti „pamokslai“ ir kiti pasisakymai. Sūtrapitaką sudaro daugybė skirsnių, iš viso yra apie 10 tūkstančių sūtrų.
Trečia dalis – Abhidharma pitaka. Šioje „pintinėje“ surinkti labai įvairūs veikalai ir dažnai įvairiose Tripitakos versijose šios pintinės turinys gerokai skiriasi, kadangi abhidharma buvo atskirų budizmo mokyklų pagrindų išdėstymas.
Kai kurie tyrinėtojai teigia, kad kai kurių mokyklų kanonus sudarė daugiau nei trys pintinės. Vėlesnės (nebe ankstyvojo budizmo) mokyklos skirtingai traktavo Tripitakos sąvoką. Mahajanoje Tripitaka buvo traktuojama dvejopai. Iš vienos pusės (pvz., Lotoso sūtroje) taip buvo vadinamas senųjų mokyklų sukauptas šaltinių rinkinys, kuris buvo laikomas atskiru nuo pačios mahajanos šaltinių ir šitoks požiūris yra gana įprastas net mūsų dienomis. Bet iš kitos pusės, Tripitaka buvo vadinami bet kurie budistiniai raštai, taip virsdama apskritai budistinės literatūros sinonimu. Abu požiūrius galima sutikti dabartinėje Kinijoje ir kitur.
Klauseikiai
Klauseikiai – kaimas šiaurinėje Skuodo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į pietryčius nuo Aleksandrijos, prie kelio, Išraito upelio dešiniajame krante. Saugomi Klauseikių kadagys, Kuokščio ąžuolas, Gurecko liepa.
Raudonė (Kaunas)
Raudonė – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km nuo Čekiškės.
Klauseikiai
miniatiūra|220px|right|Koplytstulpis prie sodybos
Istorija
Pokario metais veikė pradinė mokykla, kurios mokytojas buvo A. Dirkstys, kuris buvo suimtas 1941m. birželio mėn., ir nukankintas Ylakių miestelio NKVD būstinėje, Skuodo gatvėje buvusiame gyventojo Strėliaus raudonų plytų pastate.
Mažosios Vladikiškės
Mažosios Vladikiškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Gudienos, šalia kelio. Yra kapinės, Vladikiškių koplyčia.
Asuero pusiasalis
thumb|250px|Palydovinė pusiasalio nuotrauka
Asuero pusiasalis – didelis pusiasalis pietų Panamoje, išsikišąs į Ramųjį vandenyną. Skiria Montecho įlanką vakaruose ir Panamos įlanką rytuose. Pietvakariuose pusiasalis užsibaigia Mariato kyšuliu. Šis taškas yra toliausiai į pietus nutolusi Šiaurės Amerikos žemyno vieta.
Pietvakarinė ir vakarinė pusiasalio dalis kalnuota, apaugusi miškais (įsteigtas Sero Hojos nacionalinis parkas). Kitur driekiasi kalvos, kur miškai iškirsti ir teritorija panaudota žemės ūkiui bei gyvulininkystei. Šiaurės rytinė dalis dėl neigiamo žmogaus poveikio pavirtusi pusdykume. Pakrantėse, ypač vakarinėse, veši mangrovės.
Pusiasalis yra padalintas į Hereros, Los Santoso ir Veragvaso (dalis) provincijas.
Pusiasalis XIX a. vid. pavadintas Kolumbijos politiko Visentės Asuero garbei. Trumpą laiką (1850–1855 m.) egzistavo Naujajai Granadai priklausiusi Asuero provincija.
FCI Levadia
Talino „Levadia“ – Estijos futbolo klubas iš Talino.
Istorija
Klubas įkurtas Talino priemiestyje Maardu. 1999 m. prie jo prijungtas Sadam Tallinn klubas.
2001–2004 m. FC Levadia Tallinn ir FC Levadia Maardu buvo atskiri du klubai, žaidę, tačiau 2004 m. Levadia Tallinn perleido licenciją JK Merkuur Tartu klubui ir tapo dukterine komanda FC Levadia-2 Tallinn, o Levadia Maardu persivadino Levadia Tallinn.
2017 m. pabaigoje buvo pranešta apie susijungimą su kitu Talino klubu Talino FCI dar žinomu kaip „Infonet“. Naujuoju treneriu tapo Aleksandr Rogičius.
Agustín Orión
Agustinas Orionas (Agustín Ignacio Orión; g. 1981 m. birželio 26 d.) – Argentinos futbolininkas, Boca Juniors klubo pagrindinis vartininkas.
2007 m. pakviestas su nacionaline rinktine dalyvauti Copa America čempionate, susižeidus vartininkui Oscar Ustari.
Mirtenė
Mirtenė (Melaleuca) – mirtinių šeimos gentis. Žinoma daugiau nei 200 rūšių, dauguma jų aptinkamos Australijoje. Kai kurios sutinkamos aplinkinėse salose. Mirtenės – 2-30 m aukščio krūmai ir medžiai. Visžalės, lapai pražanginiai, ovalus arba lancetiški. Žiedai tankiai išsidėstę aplink stiebą, balti, rožiniai, raudoni, gelsvi arba žalsvi.
Laukinėje gamtoje auga miškuose ir krūmynuose, dažniausiai prie upių ir pelkių pakraščiuose.
Pražangialapė mirtenė (Melaleuca alternifolia), dar vadinama arbatmedžiu, žinoma dėl eterinio aliejaus, turinčio antigrybelinių ir antibiotinių savybių.
Koacakoalkosas (upė)
Koacakoalkosas  – upė Meksikoje, Tehuantepeko sąsmaukoje. Prasideda Oašakos valstijoje, Niltepeko kalnagūbryje. Pradžioje teka į vakarus, paskui pasuka į šiaurę ir teka Verakruso valstija. Įteka į Meksikos įlanką (tiksliau, jos dalį – Kampečės įlanką) ties Koacakoalkoso uostamiesčiu.
Rusijos imperijos geografinis-statistinis žodynas
thumb|180px Rusijos imperijos geografinis-statistinis žodynas - leidinys, 1862–1885 m. ėjęs Sankt Peterburge. Leidimui vadovavo Piotras Semionovas-Tianšanskis. Išleisti 5 tomai, pateikiama nemažai informacijos, susijusios su Lietuva.
Koacakoalkosas (upė)
Pagrindiniai intakai: Chaltepekas, Čalčichalpa, Čikitas, Ušpanapa, Las Kalsadasas. Koacakoalkosas – svarbi laivybinė arterija, 2/3 upės ilgio laivuojama. Žemupyje labai užteršta. Svarbiausi prie upės įsikūrę miestai: Minatitlanas, Nančitalis, Koacakoalkosas.
Koacakoalkosas nahuatlių kalba reiškia „vieta, kur slepiasi gyvatė“.
Čartoriskiai
thumb|Čartoriskių Vytis 1785 m. Čartoriskiai – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų, didikų, Čartoriskių herbo kunigaikščių giminė, kildinusi save iš Gediminaičių.
Čartoriskių didikų kunigaikščių giminė, kilusi iš Čartorisko miestelio Voluinėje, kildinama kunigaikščio Konstantino Karijotaičio – Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino anūko, Karijoto sūnaus.
Istorija
Giminės pradininkas Lietuvos didžiojo kunigaikščio Karijoto (apie 1300–1377 m.) sūnus Konstantinas Karijotaitis (apie 1330–1390 m.), Voluinės Čartorisko seniūnas. Jo sūnus Vosylius Čartoriskis (apie 1375–1416 m.) išplėtė valdas Voluinėje. Vosyliaus sūnūs Jonas Čartoriskis (m. apie 1460 m.) ir Aleksandras Čartoriskis (m. 1477 m.) su kitais Švitrigailos šalininkais 1440 m. Trakuose nužudė Lietuvos didįjį kunigaikštį Žygimantą Kęstutaitį. Voluinės vaivada Aleksandras Fiodorovičius Čartoriskis (1500–1571 m.) su broliu Jonu 1569 m. dalyvavo, sudarant Liublino uniją.
Iki XVII a. buvo stačiatikiai, pirmasis į katalikus perėjo Jono sūnus Jurgis Čartoriskis. Kazimieras Florijonas Čartoriskis (1620–1674 m.), remiamas LDK kanclerio Stanislovo Alberto Radvilos, 1650 m. tapo Poznanės, 1655 m. – Kujavijos vyskupu, nuo 1673 m. Lenkijos primas. Jo brolis Mykolas Jurgis Čartoriskis (1621–1692 m.) nuo 1658 m. buvo Braclavo, nuo 1662 m. Voluinės, nuo 1680 m. Sandomiežo vaivada.
Familija
Čartoriskių politinė veikla ypač suaktyvėjo XVIII a., kai jie susigiminiavo su įtakingomis LDK ir Lenkijos didikų šeimomis sudarydami politinę grupuotę Familija. Kovodami su Radvilomis, Potockiais ir kt. didikais, naudojosi Rusijos valdančiųjų sluoksnių parama. Lietuvos didysis kancleris Mykolas Frederikas Čartoriskis (1696–1775 m.) ir jo brolis Lenkijos karinis veikėjas Augustas Aleksandras Čartoriskis (1697–1782 m.) reikalavo Abiejų Tautų Respubliką paversti paveldima monarchija. Augusto Aleksandro sūnus Adomas Kazimieras Čartoriskis buvo Familijos kandidatas į Lenkijos karalius. Šių planų atsisakyta, kai Rusijos imperatorė Jekaterina II parėmė jų giminaičio Stanislovo Augusto Poniatovskio kandidatūrą. Valdant Stanislovui Augustui Poniatovskiui (1769–1795 m.) stengėsi reformuoti valstybės valdymą ir stiprinti jos galią, kelti krašto ekonomiką, kultūrą. Dalyvavo 1768 m. Baro konfederacijos veikloje ir žymia dalimi prisidėjo prie Abiejų Tautų Respublikos žlugimo. Adomas Jurgis Čartoriskis buvo žymus Lenkijos karalystės ir Rusijos valstybės bei politinis veikėjas.
Kaukolė
right|thumb|300px|Žmogaus galvos griaučiai (iš šono) right|thumb|300px|Žmogaus galvos griaučiai (iš priekio) Galvos griaučiai, dar vadinami kaukole – tai keletas tarpusavyje suaugusių kaulų, sudarančių ašinio skeleto viršutinę dalį.
Transmitto-IVECO Nemenčinė
Nemenčinės „Transmitto-IVECO“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Nemenčinės.
Kaukolė
Galvos griaučių paskirtis – apsaugoti galvos smegenis nuo pažeidimų. Kaukolėje taip pat yra klausos, uoslės ir regos organai. Pati kaukolė susideda iš smegeninės dalies, talpinančios smegenis, bei veidinės dalies, kurioje yra akiduobės, nosies ir burnos ertmės.
Mokslas tiriantis kaukoles yra kraniologija.
Veido griaučiai
Veido griaučius patogiausia apžvelgti iš priekio ir iš šono. Veido centre matyti neporinės kaulinės nosies ertmės, cavitas nasalis ossea, įeiga,dėl jos būdingos formos vadinama kriaušine atvara, apertura piriformis.Virš jos atsiveria porinė akiduobė, orbita. Veido apačioje dantys, dentes, ir žandikaulių alveolinės ataugos, processus alveolares, iš priekio ir šonų uždaro kaulinę burnos ertmę.Šonuose nuo veido link smegeninės nutįsta skruosto lankas, arcus zygomaticus.
Kaukolės ertmė
Smegenys užpildo kaukolės smegeninę dalį; nuo jų priklauso kaukolės forma. Pradžioje (iki gimimo ir kurį laiką po gimimo) kaukolės kaulus jungia kremzlės, todėl kaukolė esti šiek tiek paslanki. Palengva jas pakeičia kaulinis audinys, ir apie 18-24 mėnesį kaukolė tampa kietesnė.
Galvos smegenys sudarytos iš minkštoko, stangrių drebučių konsistencijos audinio, kurį lengva sužaloti ar sutraiškyti. Smegenis supa tamprus kietasis smegenų dangalas ir kaukolės kaulai, kurie jas ir apsaugo. Tačiau, jeigu smegenys yra sužeistos ir paburksta (atsiranda smegenų edema), kaukolės kaulai gali dar labiau suspausti smegenų audinį. Smegenis dar dengia plonas ir skaidrus voratinklinis dangalas, kurį nuo kietojo dangalo skiria subduralinė ertmė su seroziniu skysčiu, bei silpnas švelnusis galvos smegenų dangalas, tiesiogiai liečiantis smegenis. Voratinklinį dangalą nuo švelniojo skiria subarachnoidinė ertmė su likvoru (smegenų skysčiu).
Kaukolės veidinėje dalyje yra mažesnių ertmių – tai akiduobės ir nosies ertmės, susisiekiančios su kaukolės vidumi, bei burnos ertmė. Iš nosies ertmių galima patekti ir į prienosinius ančius (sinusus) – oringas ertmes, esančias apie nosies ertmę. Kaukolės apatinis žandikaulis – tai vienintelis paslankus suaugusio žmogaus kaulas su dviem vienu metu judančiais sąnariais.
Galvos griaučių kaulai
thumb|right|100px|Pažeista žmogaus galvos griaučių priekinė dalis iš arčiau Veidinės dalies kaulai:
Smegeninės dalies kaulai:
Amžiniai kaukolės ypatumai
Vaisiaus laikotarpiu smegenys plėtojasi sparčiau negu kramtomasis aparatas, todėl naujagimių smegeninė kaukolės dalis labiau išvešėjusi negu veidas. Pamatas santykinai mažas, skliaute ryškūs kaktos ir momens gumburai, kaktikaulis sudėtas iš dviejų dalių. Veide vyrauja stambios akiduobės, apatinis žandikaulis pasidalijęs per pusę, prienosinių ančių dar nėra.
Po gimimo kaukolė auga netolygiai: gana sparčiai – iki 7 metų, ypač didėjant veidui, nuo 7 iki 12 metų esti sąlyginis ramybės laikotarpis, o iki lytinės brandos pabaigos (20 metų) augimas vėl paspartėja.
Suaugusio žmogaus ryškiausiai kinta kaukolės siūlės. Jos suauga tam tikru laiku ir seka. Pagal siūlių būklę ir dantų kramtomųjų paviršių nusidėvėjimą teismo medicinoje nustatomas žmogaus, kurio išlikusi tik kaukolė, amžius.
Seno žmogaus kaukolė, be siūlių sukaulėjimo, pasižymi dar ir tokiomis ypatybėmis: redukavusis vidinė jos dalis dėl to, kad iškritus dantims sunyksta žandikaulių alveolinės ataugos, sumažėjęs kaukolės svoris, nes kaulai išretėję.
Lytiniai kaukolės skirtumai
Iki lytinio brendimo berniukų ir mergaičių kaukolės esti vienodos, o suaugusių vyrų ir moterų jos skiriasi. Lytiniai kaukolės požymiai gali būti labai ryškūs arba nelabai, pastaruoju atveju reikia žiūrėti, kokių požymių – vyriškų ar moteriškų – yra daugiau. Vidutiniškai vyrų kaukolė yra stambesnė, visi nelygumai ryškesni, išskyrus kaktos ir momens gumburus, kurie ryškesni moterų. Skiriasi ir proporcijos: vyrų stambesnis veidas, moterų – smegeninė. Vyrų akiduobės žemesnės ir labiau kampuotos, o moterų – aukštesnės ir apvalesnės. Skiriasi ir apatinis žandikaulis: vyrų smakro kyšulys ir gumburėliai, sudaro iškilusį trikampį, o moterų smakras aptakus; vyrų apatinio žandikaulio kampai, išvirtę į išorę, o moterų jie vertikalūs ar netgi šiek tiek įlinkę į vidų; vyrų apatinio žandikaulio kampas statesnis negu moterų.
Šaltiniai
G.Česnys, J.Tutkuvienė, A.Barkus, V.Gedrimas, R.Jankauskas, R.Rizgelienė, J.Žukienė “Žmogaus anatomija”. 2008
Gyvūnų kaukolės
thumb|187x187px|[[Voverės kaukolė]] thumb|199x199px|[[Aligatoriniai|Aligatoriaus kaukolė]]
Potvynis ir atoslūgis
Potvynis – periodinis vandens pakilimas gamtoje. Periodinis vandens lygio kritimas – atoslūgis.
Potvynio terminas neretai klaidingai taikomas poplūdžiui. Poplūdis – nereguliarus vandens pakilimas, pavyzdžiui, sugriuvus dirbtinei arba natūraliai užtvankai, sukeltas stipraus lietaus, žemės drebėjimo ar ugnikalnio išsiveržimo (cunamis), nuošliaužų, meteorito kritimo. Poplūdžiai būna netikėti, todėl gali sukelti itin dideles katastrofas.
Šis Vikipedijos straipsnis skirtas jūrų ir vandenynų potvyniams.
Potvynių ir atoslogių mechanizmas
Reguliarius jūrų potvynius ir atoslūgius sukelia Mėnulio ir Saulės gravitacijos jėgos. Mėnulio gravitacinė jėga (dvigubai stipresnė už Saulės jėgą) išgaubia vandenyną ties tuo dienovidiniu, ties kuriuo jis kybo. Tuo pačiu metu vandenynas išsigaubia ir priešingoje Žemės pusėje. Žemė apsisuka apie savo ašį per apie 24 valandas, tačiau dėl Mėnulio sukimosi orbitoje ta pačia kryptimi Mėnulio sukeltos potvynio bangos Žemės paviršiumi perbėga per 24 val. 50 min, per tą laiką Žemėje įvyksta du potvyniai ir du atoslūgiai.
Kai Žemė, Mėnulis ir Saulė yra vienoje linijoje, kyla siziginiai potvyniai, kurių metu dėl jungtinės gravitacinės traukos poveikio vanduo pakyla ypač aukštai, o per atoslūgį nuslūgsta ypač žemai, taigi ekstremalių lygių skirtumas tampa labai didelis. thumb|200px|Siziginis potvynis thumb|200px|Kvadratūrinis potvynis
Mažiausi yra kvadratūriniai potvyniai, kurie kyla tada, kai Saulės, Žemės ir Mėnulio padėtis sudaro statų kampą.
Potvynių amplitudė
Jeigu visą Žemės paviršių dengtų vienodo gylio vandenynas ir nebūtų sausumos, šio vandenyno paviršiumi keliautų du išsipūtimai: vienas (didesnis), atkreiptas į Mėnulį bei jo „antipodas“ priešingoje planetos pusėje ir antras (mažesnis), atkreiptas į Saulę ir atitinkamai jo „antipodas“ kitoje Žemės pusėje. Mėnulio potvynio teorinis lygis būtų iki 54 cm, o Saulės potvynio – 25 cm. Tokiu atveju siziginis potvynis būtų 79 cm, o kvadratūrinis – 29 cm. Kadangi Žemė aplinkui Saulę ir Mėnulis aplinkui Žemę skrieja eliptinėmis orbitomis, teorinių potvynių amplitudė priklausomai nuo šių dangaus kūnų tarpusavio atstumų svyruotų apie ±18 % (Mėnulio poveikis) ir apie ±5 % (Saulės poveikis). Jeigu Saulė ir Mėnulis vienu metu būtų artimiausiuose įmanomuose taškuose prie Žemės, potvynio aukštis pakiltų iki 93 cm.
Potvynių intensyvumas priklauso ne tik nuo gravitacijos jėgos stiprumo, bet ir nuo vandenynų dubens ir sausumos formų. Sekliose jūrose potvyniai pakyla iki 6 m, o upių – iki 12-15 m. Didžiausi potvyniai registruojami Fandžio įlankoje Kanadoje (apie 16 m) ir Ungavos įlankoje (apie 17 m).
Tikrosios vandenyno povynių amplitudės skiriasi nuo teoriškai apskaičiuotųjų ne tik dėl nevienodo vandenynų gylio ir potvynio bangą trikdančių žemynų, bet ir dėl to, kad potvynio bangos sklidimo greitis yra artimas potvynių ciklui, t. y. ji per 30 valandų nueina atstumą, lygų pusei Žemės perimetro. Jeigu Mėnulis staiga išnyktų ir planetos paviršiuje nebūtų žemynų, okeanų lygis svyruotų 30 valandų periodu, palaipsniui slopdamas. Šis 30 valandų ciklas priklauso nuo Žemės gravitacijos ir perimetro bei vidutinio vandenynų gylio.
Aukščiausias potvynio taškas nebūtinai sutampa su Mėnuliu padėtimi, kadangi gravitacinis poveikis stipriausias yra ties pusiauju, ir jo sukelta potvynio banga netrikdoma keliauja išilgai pusiaujo. Tačiau pasiekti tolesnes pietines ir šiaurines platumas jai reikia laiko, pavyzdžiui, Šiaurės jūrą potvynio banga pasiekia tik per dvi paras nuo 1-osios ir 3-osios Mėnulio fazės.
Sweet 7
„Sweet 7“ yra septintasis britų pop grupės „Sugababes“ studijinis albumas, išleistas įrašų kompanijos „Island Records“ 2009 m. lapkričio 23 d. Tai pirmasis grupės albumas su Jay Z įrašų kompanija „Roc Nation“ ir dėl to tai buvo „Sugababes“ pirmasis debiutinis albumas, išleistas Jungtinėse Amerikos Valstijose. Albumo prodiuseriai yra RedOne, Stargate, Ryan Tedder, Fernando Garibay ir Smeezingtons bei Ne-Yo su Sean Kingston.
Istorija
2009 m. balandžio 27 d. buvo pranešta, jog „Sugababes“ pasirašė sutartį su reperio Jay-Z leidybine kompanija „Roc-A-Fella Records“. Pranešimai teigia, kad merginos pabaigė sutarties reikalus praėjusį mėnesį Londono restorane „Nobu“. „Sugababes“ tapo pirmuoju britų pop muzikos kolektyvu, savo leidybą patikinčiu Amerikos kompanijai.
2009 m. rugsėjo 18 d. Keisha Buchanan paliko grupę dėl nesutarimų ir ją pakeitė Jade Ewen.
Albumo dainos
Dainos buvo atskleistos 2009 m. rugpjūtį svetainėje Play.com.
Igliškėlių pagrindinė mokykla
Marijampolės savivaldybės Igliškėlių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Marijampolės savivaldybėje, Igliškėliuose, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190375638. Steigėjas Marijampolės savivaldybės taryba.
Istorija
Nuo 1871 m. veikė valdinė pradžios mokykla, nuo 1932 m. pradžios mokykla, 1949–1999 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1999 m. Igliškėlių pagrindinė mokykla.
Po 2013 m. mokykla uždaryta.
Micuru Nagata
(g. 1983 m. balandžio 6 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2010–2011 m., su ja dalyvavo 2011 m. AFC Azijos taurės turnyre.
Michael Moser
Maikas Mozeris (Michael Moser g. 1990 m. lapkričio 8 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje.
Dalyvavo 2014 metų NBA naujokų biržoje, tačiau pašauktas nebuvo. 2014-15 metų sezone profesionalo karjerą pradėjo rungtyniaudamas Vilniaus „Lietuvos Ryto“ ekipoje.
Gytis Juška
Gytis Juška (g. 1942 m. balandžio 3 d. Kaune) – lietuvių fizikas, habilituotas fizikos ir matematikos mokslų daktaras, profesorius.
Biografija
1959–1964 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultete. Po baigimo paskirtas dirbti vyr. laborantu Puslaidininkių fizikos katedroje. 1965 m. įstojo į aspirantūrą, nuo 1967 m. buvo Puslaidininkių fizikos katedros mokslo darbuotojas. 1971 m. apsigynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – mokslų daktaro) disertaciją tema „Išilginės fotosrovės kinetika amorfiniame selene“ (vadovai Jurgis Viščakas ir Arvydas Matulionis). Nuo 1981 m. buvo Fizikos fakulteto Kietojo kūno elektronikos katedros docentas. 1990 m. apsigynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro (dabar – habilituoto mokslų daktaro) disertaciją „Krūvininkų dreifas ir difuzija amorfiniame puslaidininkyje“. Nuo 1991 m. yra minėtos katedros profesorius, o 1999 m. tapo jos vedėju.
Sportas
Mėgsta sportą ir turizmą, 1963 m. tapo pirmojo TSRS orientavimosi sporto čempionato čempionu. 1966–1967 m. tarnaujant TSRS ginkluotose pajėgose atstovavo Centrinio armijos sporto klubo (CASK) orientacininkų komandai. Tapęs daugkartiniu Lietuvos orientavimosi sporto čempionu. Gytis Juška su E. Jankūnaite tapo pirmaisiais sportininkais, kuriems buvo suteiktas orientavimosi sporto meistro vardas (1969 m.). Varžybose dalyvauja iki šiol.
Mil Mi-24
thumb|right|Gruzinų oro pajėgų Mi-24 thumb|right|Makedonų pajėgų Mi-24V MI-24 (rus. Миль Ми-24, NATO šaukinys „Hind“) – karinis sraigtasparnis, pradėtas gaminti 1969 m. Mil Maskvos sraigtasparnių gamykloje Rusijoje. Skirtingai nuo JAV gaminto lengvo kovinio sraigtasparnio Bell AH-16 „Cobra“, kuris buvo skirtas vien karių pėstininkų palaikymui ir kovai prieš tankus, naujasis MIL MI-24 be šių užduočių dar buvo naudojamas ir kitose, kaip desantininkų išlaipinimas priešo teritorijoje, desantinių-transportinių sraigtasparnių palyda bei apsauga, kova su priešų sraigtasparniais bei sužeistų karių evakuacija. Šio sraigtasparnio įgulai reikia dviejų žmonių: lakūno ir šaulio. Vienu metu jis gali skraidinti aštuonis karius desantininkus su visa jų ginkluote arba keturis sužeistuosius neštuvuose. Tačiau šis sraigtasparnis retai naudojamas desantininkams gabenti, dažniau siunčiamas į palaikyti jau ant žemės kovojančių karių.
Matomumas iš pirmųjų Mi-24 variantų kabinos buvo labai prastas. Kabina vėliau visiškai perplanuota, įrengiant pilotui bei šauliui atskirus langus ir taip suteikiant sraigtasparniui „priešistorinę“ išvaizdą.
Bandymų metu sraigtasparniai MI-24 su 11 tonų kroviniu pasiekė maksimalų 320 km/h greitį kovos sąlygomis ir 340 km/h transportuodami krovinį. Vidutinis skrydžio greitis siekia atitinkamai 270 ir 280 km/h. Vidutinis skrydžio aukštis yra 1400 metrų, tačiau sraigtasparnis sugeba pakilti ir į 5000 metrų aukštį. Sugedus vienam iš dviejų 1620 kW galios variklių, MI-24 gali tęsti skrydį dar vieną valandą.
Iš viso buvo pagaminta daugiau nei 5200 įvairių modifikacijų MI-24 sraigtasparnių. 1992 m. serijinė šių sraigtasparniu gamyba buvo sustabdyta, tačiau didžioji jų dalis labai sėkmingai eksploatuojama ir šiandien. Pavyzdžiui, 1995 m. Rusijoje dar buvo naudojami apie 1500 MI-24 vienetų.