cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilmakaimis
Ilmakaimis arba Novo Bobruiskas (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Ново-Бобруйск) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės kaimas prie Ilmės upės, 20 km į šiaurės rytus nuo Pravdinsko.
Vasario 30
Grigorijaus kalendoriuje Vasaris turi 28 arba 29 dienas. Tačiau tris kartus istorijoje kai kuriose šalyse jis turėjo 30 dienų.
Švedijos karalystė 1700 metais, kuriai tuo metu priklausė ir Suomija, planavo pereit nuo Julijaus prie Grigaliaus kalendorių, praleidžiant keliamųjų metų papildomas dienas ateinančius 40 metų. 1700 metai nebuvo keliamieji, tačiau 1704 ir 1708 buvo, tad planas nebuvo teisingas. Taip Švediškas kalendorius tapo pasuktas viena diena į priekį nuo Julijaus kalendoriaus, bet vis dešimt dienų atsiliko nuo Grigaliaus. Šis nesusipratimas buvo išspręstas, kai 1712 metais buvo pridėtos dvi papildomos dienos prie vasario, taip atsirandant tais metais vasario 30 d. i. Ta diena atitiko vasario 29 Julijaus bei kovo 11 Grigaliaus kalendoriuose. Švedija prie Grigaliaus kalendoriaus perėjo 1753 metais.
1929 metais Tarybų Sąjungoje buvo įvestas revoliucinis kalendorius, kuriame kiekvienas mėnuo turejo 30 dienų, o likusios 5 ar 6 dienos buvo šventinės. Taip 1930 ir 1931 metais egzistavo vasario 30, tačiau 1932 metais buvo sugrąžinti senieji mėnesių ilgiai.
Trylikto amžiaus mokslininkas Sakroboskas teigė, kad Julijaus kalendoriaus vasaris turėjo 30 dienų keliamaisiais metais nuo 44 iki 8 metų prieš mūsų erą. Teigiama, kad tada Augustas sutrumpino vasarį, norėdamas suteikti rugpjūčiui, tada pavadintam jo garbei, tiek pat dienų, kiek turėjo liepa , pavadinta Julijaus Cezario garbei. Kadangi nėra jokių papildomų istorinių įrodymų, tikima, kad tai yra mitas, nors ir labai senas.
Leonel Pilipauskas
Leonelis Eduardas Pilipauskas Rodrigesas (Leonel Eduardo Pilipauskas Rodríguez; g. 1975 m. gegužės 18 d.) – lietuvių kilmės Urugvajaus futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. Urugvajaus klubo Centro Atlético Fénix žaidėjas.
Profesionalo karjerą pradėjo Urugvajaus klube C.A. Bella Vista. 1999–2000 m. bandė laimę Ispanijos klube Atlético Madrid, bet sužaidė tik 4 rungtynes. Grįžo į Pietų Ameriką ir iki pat karjeros pabaigos žaidė Urugvajaus ir Argentinos klubuose.
Šiurkštusis katilėlis
Šiurkštusis katilėlis (Campanula cervicaria) – katilėlinių (Campanulaceae) šeimos dvimetis, kartais daugiametis augalas.
Leonel Pilipauskas
Leonelis Pilipauskas kelis kartus 1999 m. kviestas į Urugvajaus rinktinę. Joje debiutavo 1999 m. birželio 17 d. draugiškose varžybose su Paragvajumi. Vėliau įtrauktas į Urugvajaus sudėtį 1999 m. Copa América čempionatui Paragvajuje (drauge su tokiais žaidėjais kaip Gianni Guigou, Marcelo Zalayeta, Alejandro Lembo, Pablo Gabriel García, Fabián Carini). Urugvajaus rinktinė užėmė 2 vietą, o Pilipauskas sužaidė 2 varžybas.
Šiurkštusis katilėlis
Stiebas 40-80 cm aukščio, aštriabriaunis, apaugęs baltais standžiais šereliais. Lapai taip pat apaugę šereliais, lancetiški. Žiedynas – pertraukta varpa. Vainikėlis melsvas arba mėlynas. Žydi liepos – rugpjūčio mėn. Vaisius – dėžutė.
Auga lapuočių ir mišriuose miškuose, drėgnose kalkingose vietose. Mėgsta kalkingą dirvožemį.
Lietuvoje apyretis.
UEFA čempionų taurė 1975–1976 m.
UEFA čempionų taurė 1975–1976 m. – 21-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1975 m. rudenį. Jį trečiąkart iš eilės laimėjo klubas, 1976 m. gegužės 12 d. finale laimėjęs prieš.
Žeimenos krantai
Žeimenos krantai – laikraštis Švenčionių krašto visuomenei, Švenčionių rajono laikraštis, einantis nuo 1944 m. gegužės mėn. Švenčionyse, dab. adresas Švenčionių g. 3, Švenčionėliai.
Istorija
Iki 1950 m. liepos mėn. Švenčionių apskrities laikraštis, 1950–1990 m. – LKP Švenčionių rajono komiteto ir Liaudies deputatų tarybos leidinys, 1990–1995 m. – Švenčionių rajono laikraštis, nuo 1995 m. – laikraštis Švenčionių krašto visuomenei. Leidėja UAB „Žeimenos krantų“ redakcija.
Iki 1950 m. gruodžio 22 d. vadinosi „Už Tėvynę“, nuo 1951 m. sausio iki 1995 m. rugpjūčio – „Žvaigždė“. 1945 m. ėjo dukart-triskart per mėnesį, 1946–1951 m. – vienąkart-dukart, vėliau – tris kartus, nuo 1980 m. – du kartus per savaitę. Tiražas 1944 m. – 3000 egz., 1987 m. – 4500, 1997 m. – 3400 egz. Nuo 1951 m. balandžio 14 d. leidžiamas ir rusų kalba, tiražas 1987 m. – 3800 egz., 1993 m. – 3100 egz., 1997 m. – 3300 egz.
Redakcijoje dirbo A. Cimbolaitis, J. Mačerauskienė, J. Marinovas, Z. Samulevičius.
Šiaurės rytų rajonas
Šiaurės rytų rajonas – rajonas Botsvanos šiaurės rytinėje dalyje, Zimbabvės pasienyje. Administracinis centras – Masunga.
Suskirstymas
Rajonas padalintas į 2 parajonius.
Melissa Satta
Melisa Sata (, g. 1986 m. vasario 7 d. Bostonas) – JAV gimusi Italijos TV laidų vedėja, modelis ir kino aktorė.
Biografija
Jos tėvai kilę iš Sardinijos ir vaikystėje ji gyveno tiek šioje saloje, tiek JAV. Mokyklą baigė JAV, tačiau vėliau įsikūrė Italijoje. 2003m. dalyvavo keliuose grožio konkursuose, o nuo 2005 m. ėmė dirbti įvairiose televizijose laidų vedėja.
Asmeninis gyvenimas
2006-11 m. Melisa susitikinėjo su futbolininku Christian Vieri.
2011 m. rudenį buvo paskelbta apie jos sužadėtuves su 45 metų amžiais verslininku Gianluca Vacchi. Tų pačių metų spalio mėnesį paparaciai ją užfiksavo su krepšininku Kobe Bryant, dėl to šis vos neišsiskyrė su savo žmona.
2014 m. ji susilaukė sūnaus su futbolininku Kevin-Prince Boateng, už kurio 2016 m. ištekėjo.
Pokostas
Pokostas, kurio prekinis pavadinimas „Oksolis“, yra augalinių aliejų ir sikatyvų tirpalas vaitspirite.
Agnietė Ambraziejūtė-Steponaitienė
thumb|260px|Grupė lietuvių inteligentų [[Maskva|Maskvoje. Iš kairės, sėdi: Kazimieras Pietaris, Ramūnas Bytautas, Petras Klimas, Stasys Šilingas, Agnietė Ambraziejūtė. Iš kairės, stovi: Rapolas Skipitis, Stasys Naginskas, Vladas Bukaveckas, Antanas Vienuolis-Žukauskas, Juozas Papečkys, Marcinkus, Juozas Nemeikša, Bytautas.]]
Agnietė Ambraziejūtė-Steponaitienė (slapyvardis Žvirgždė, 1891 m. vasario 19 d. Žvirgždaičiai, Gižų valsčius – 1980 m. kovo 30 d. Kaunas) – Lietuvos prozininkė, poetė, spaudos darbuotoja. Palaidota Petrašiūnų kapinėse.
Biografija
Pradžios mokyklą lankė kaime, vėliau tėvai nuvežė į Marijampolės gimnaziją, ten mokėsi jos brolis, būsimas Palangos gimnazijų direktorius Kazimieras Ambraziejus. 1916 m. baigė Maskvos medicinos institutą. 1919–1921 m. Šakių ligoninės gydytoja, nuo 1924 m. Lietuvos universiteto vidaus ligų katedros dėstytoja.
1912–1913 m. „Aušrinės“ žurnalo redakcijos narė. Bendradarbiavo laikraštyje „Viltis“, žurnale „Medicina“. Išleido populiarių knygučią apie mediciną.
Pilkalapis šaukštis
Daugiametis žolinis augalas. Šakniastiebis ilgas, šliaužiantis, šakotas, iš jo gumbiškai sustorėjusių vietų išauga kuokštinės šaknys. Stiebas 15-30 cm aukščio. Stiebiniai lapai pliki, ilga nusmailėjusia viršūne, pamatiniai nelygiai dantyti, 10-15 cm ilgio ir 15-25 cm pločio, išauga augalui peržydėjus. Jauni lapai abipus apsitraukę voratinklišku pūku, vėliau tik apatinė pusė pūkuota, o viršutinė plika arba tik vietomis plaukuota. Stiebo viršūnėje trumpas, tankus žiedynas iš 15-30 trumpakočių graižų. Žiedai smulkūs, gelsvi. Graiže iki 30 žiedų. Vaisius - cilindriškas, briaunotas, mažas lapavaisis su ilgų, baltų plaukelių skristuku.
thumb|150px|left|Žiedynas
Žydi balandžio - gegužės mėn. Vietomis gana dažnas. Šiaurės ir Vidurio Lietuvoje vietomis visai nepasitaiko. Auga pajūryje, upių bei ežerų pakrantėse, smėlyje. Medingas, vaistinis augalas.
Literatūra
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 32 psl.
Pasaulio Bankas
thumb|Pasaulio banko emblema Pasaulio bankas (PB) – Vašingtone (JAV) įsikūrusi tarptautinių bankų grupė (World Bank Group), kurios tikslai buvo finansuoti po Antrojo pasaulinio karo sugriautas ir nukentėjusias valstybes.
PB apima kelias savarankiškas organizacijas, turinčias juridinio asmens statusą:
Kritika
Pasaulio Bankas dažnai susilaukia kritikos iš nevyriausybinių organizacijų, akademikų, taip pat pačios organizacijos narių. Ypatingai pažymėtina buvusio vyriausiojo ekonomisto Joseph Stiglitz kritika ne tik prieš Pasaulio Banką, bet ir prieš Tarptautinį Valiutos Fondą, JAV iždą, bei JAV ir kitų išsivysčiusių valstybių prekybos derybininkus. Kritikai tikina, jog Pasaulio Banko taikoma taip vadinama laisvosios rinkos reformų politika, praktikoje gali kenkti ekonomikos vystymuisi, jeigu įdiegiama per greitai, netinkama seka arba bandoma pritaikyti labai silpnos ekonomikos šalyse. Manoma jog, skurdo išaugimo nuo 2 mln iki 60 mln Jelcino (Борис Николаевич Ельцин) Rusijoje priežastis buvo būtent taikoma ekonominio šoko politika.
Nežiūrint to jog Pasaulio Bankas laikomas neturtingų valstybių ekonominio vystymosi rėmėju, neo - kolonijinės globalizacijos oponentai kritikuoja jį už besivystančiose šalyse diegiamas ekonominio restruktūrizavimo programas vedančias ne tik link rinkos liberalizavimo bet ir valstybės suverenumo mažėjimo. Banko veiklos ir reformų strategija paremta neoliberalizmo principais, dažnai yra netinkama tautoms neturinčioms ilgalaikės demokratijos tradicijų arba įsitraukusioms į įvairaus pobūdžio konfliktus.
Archiv für Slavische Philologie
miniatiūra|Archiv für Slavische Philologie (pirmas tomas, 1876 m.) Archiv für Slavische Philologie  – tęstinis slavistikos leidinys, ėjęs 1876–1929 m. Berlyne vokiečių kalba.
Istorija
Išėjo 42 tomai. Bendradarbiavo Janas Boduenas de Kurtenė, Aleksandras Briukneris, Janis Endzelynas, Filipas Fortunatovas, Ernstas Frenkelis, Eduardas Hermanas, Augustas Leskynas, Joselis Mikola, Aleksejus Šachmatovas, Reinholdas Trautmanas ir Nikolas van Veikas.
Tulos srities herbas
Herbo aprašas
Ant skydo viršaus - auksinė imperatoriaus karūna, visas skydas apsuptas Lenino ordino juosta, išeinančia iš už skydo viršaus.
Tulos srities herbas nuo Tulos miesto herbo skiriasi tuo, kad miesto herbe horizontaliai eina šautuvo vamzdis, o srities herbe - kalavijo geležtė.
Herbo elementų aiškinimas
Oficialus aiškinimas:
Asociacijos dėsnis
Davido Ricardo teiginiai
D. Ricardo nagrinėjo laisvosios prekybos tarp dviejų šalių, kurių viena yra gamtos labiau apdovanota už kitą, padarinius, darydamas prielaidą, kad darbas ir kapitalas negali laisvai judėti tarp šalių. D. Ricardo įrodo, kad abiem šalims yra naudingas darbo pasidalijimas ir laisvoji prekyba tuo atveju, jei didesnį darbo našumą pasiekusi šalis specializuojasi gaminti tas prekes, kurių gamybos našumas palyginti didesnis.
Pavyzdys
thumb|right|300px|Darbo valandos produkcijos vienetui pagaminti
Tarkime, Darbėnai yra visais atvejais produktyvesni už Tingėnus. Darbėnai pagamina stalą per 4 valandas, o Tingėnai per 5 valandas. Darbėnai pagamina kėdę per 2 valandas, o Tingėnai tik per 4.
Šis dėsnis dar vadinamas santykinio pranašumo dėsniu.
Walter A. Shewhart
Volteris Endriu Šuhartas (g. 1891 m. kovo 18 d. Niukantone, Ilinojaus valstijoje – m. 1967 m. kovo 11 d.) – JAV fizikas, inžinierius ir statistikas. Jo tėvai – Entonis ir Esta Barni Šuhartai.
Kipro vėliava
thumb|250px|Kipro vėliava (proporcijos 3:5) Kipro vėliava – baltas stačiakampis, kuriame yra pavaizduoti: Kipro sala ir dvi alyvmedžio šakelės.
Istorija
Kipro vėliava buvo sukurta 1960 m., tuometinio Kipro prezidento M. Makarios dekretu (1960 m. kovo 6 d.) ji buvo paskelbta oficialia šios salos vėliava.
Walter A. Shewhart
V. Šuhartas lankė Ilinojaus universitetą ir Kalifornijos universitetą Berklyje. 1917 m. įgijo fizikos daktaro laipsnį Kalifornijos universitete. Dirbo telekomunikacijos įmonėje „Bell Telephone Laboratories“ nuo 1925 m. iki 1956 m. Spausdino straipsnių seriją moksliniame žurnale „Bell System Technical Journal“.
Kipro vėliava
Istorija
1974 m. Turkija užėmė šiaurinį Kiprą, o vėliau ši Kipro dalis paskelbė nepriklausomybę (žr. Turkų Kipras) ir patvirtino savo atskirą vėliavą. Pietinė graikų valdoma Kipro dalis išlaikė ankstesnę vėliavą.
Walter A. Shewhart
V. Šuhartas pristatė savo darbą 1931 m. išleistoje knygoje „Economic Control of Quality of Manufactured Product“.
Kipro vėliava
Simbolika
Balta spalva simbolizuoja taikų sambūvį tarp dviejų kipro tautų – graikų bei turkų. Salos spalva simbolizuoja varį, kuriuo antikiniais laikais ši sala garsėjo, alyvmedžio šakelės – taiką.
Vosyliškė
Vosyliške vadinamos gyvenvietės:
Želvelė (laikraštis)
Želvelė – Ukmergės rajono Romos katalikų Želvos Šv. Ignaco parapijos dvisavaitis (iki 1994 m. – mėnesinis) leidinys, ėjęs nuo 1992 m.
Istorija
Tiražas 200 egz. Leido priedą jaunimui „Jaunimėlis“, kurį, nustojus eiti „Želvelei“ leidžia Želvos vidurinė mokykla.
Redaktoriai E.Tankūnas, Petras Avižienis.
Eurovizijos dainų konkursas 1974
'''1974 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – devynioliktasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1974 m. balandžio 6 d. Jungtinėje Karalystėje, Braitone. Konkurso nugalėtojais tapo Švedijos atstovai – grupė ABBA su daina „Waterloo“.
Žalia: 1974 m. konkurse dalyvavusios šalys. Geltona: šalys, 1974 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką.|thumb|500px|left
Šagra
Šagra  – kaimas Goco saloje, Maltoje. Manoma, kad yra viena pirmųjų Goco salos gyvenviečių. Netoli kaimo yra Džgantijos megalito ansamblis, ratu išdėstyti akmeniniai žiedai (Šagros žiedai) bei požeminės Šerio Groto ir Ninu uolos. Šagra yra didžiausias salos kaimas. 5 000 gyventojų (2011 m. duomenys). Ribojasi su Naduro, Viktorijos, Šeukidžos ir Zebudžo savivaldybėmis. Valdant britams, Šagra buvo žinoma kaip Kača (Caccia).
Tapaktuanas
Tapaktuanas (indonez. Tapaktuan) – miestas Indonezijoje, Sumatros saloje, Ačeho regiono pietryčiuose, vandenyno pakrantėje. Pietų Ačeho regencijos centras.
Šagra
Šagros parapijos bažnyčia skirta Dievo Motinai Nugalėtojai, taip pat žinoma kaip il-Bambina.
Tapaktuanas
Verčiamasi žemės ūkiu. Auginami prieskoniai. Per Tapaktuaną eina kelias iš Banda Ačeho į Šiaurės Sumatrą. Miestas smarkiai nukentėjo nuo 2004 m. cunamio.
Kaulų suodžiai
Kaulų suodžiai – ypač tamsus juodas pigmentas, gaunamas deginant kaulus. Naudojamas dailėje. Sudarytas iš anglies dalelių ir kalcio fosfato. Pačios geriausios kokybės kaulų suodžiai būdavo daromi iš dramblio kaulo (ilčių), tačiau dėl dramblių apsaugos šiuo metu negaminami. Kaulų suodžiai naudojami itin geram (kiniškam) tušui bei juodai akvarelei gaminti.
Isajus Dobroveinas
Isajus Dobroveinas (, tikroji pavardė Icchakas Barabeičikas Ицхок Зорахович Барабейчик, 1891 m. vasario 27 d. Žemutinis Naugardas – 1953 m. gruodžio 9 d. Oslas, Norvegija) – rusų dirigentas, kompozitorius.
Biografija
1901–1911 m. studijavo Maskvos konservatorijos K. Igumnovo klasėje. 1911–1912 m. tobulinosi Vienoje pas L. Godovskį.
1917–1921 m. dėstė Maskvos filharmonijos draugijos mokykloje; profesorius. 1921–1922 m. Maskvos Didžiojo teatro dirigentas. Nuo 1923 m. gyveno užsienyje. Dirigavo simfoniniams ir operos teatrų orkestrams Berlyne, Drezdene, 1927–1928 m. Budapešte, 1928–1931 m. Osle, Sofijoje, Kaune, 1930–1934 m. San Franciske, Niujorke, Filadelfijoje. 1941–1953 m. Geteborgo simfonio orkestro vadovas. 1948–1949 m. Milano teatre „La Scala“ dirigavo rusų kompozitorių operas.
Sukūrė koncertą fortepijonui ir orkestrui, 3 sonatas fortepijonui, pjesių fortepijonui, smuikui, romansų, dramos spektaklių muzikos.
Prieš srovę
Prieš srovę – publicistinė laida, kuri rodoma nuo 2009 metų per TV3, tai per BTV ir LNK (nuo 1997 iki 2009 m.) rodytos laidos "Srovės" tęsinys. Laida anksčiau buvo rodoma antradieniais 19:40 val. (2009-2012 m. vasara), trečiadieniais 17:10 val. (nuo 2012 m. rugsėjo iki spalio), antradieniais 20:00 val. (nuo 2015 m. iki 2018 m. vasaros). Nuo 2018 m. rugsėjo 4 dienos transliuojama antradieniais, 19:30 val. Laidos vedėja Audrė Kudabienė. Laidoje nagrinėjamos aktualios temos, tiriami valdžios prasižengimai, aiškinamos tikrosios nusikaltimų priežastys.
Žemaičių aidas
Žemaičių aidas – Telšių nepriklausomas dvisavaitis laikraštis, ėjęs nuo 1994 m. spalio 21 d. Telšiuose.
Istorija
Steigėja ir redaktorė Jadvyga Lekavičienė. Leido laikraščio redakcija. Rėmė Žemaičių kultūros draugija. Tiražas 1994 m. – 2000 egz., 1997 m. – 1000 egz.
Šiaurės vakarų rajonas
Šiaurės vakarų rajonas – rajonas Botsvanos šiaurės vakarinėje dalyje, Zimbabvės, Zambijos ir Namibijos pasienyje. Administracinis centras – Maunas.
Suskirstymas
Rajonas padalintas į 4 parajonius.
thumb|left|250px|Okavango delta
San Marino lira
San Marino lira – buvo oficiali San Marino valiuta pradėta naudoti nuo 1860 m. iki 2002 m., kai ją pakeitė įvestas euras. Ji savo verte buvo prilyginta itališkai lirai, tačiau tiek ja tiek Vatikano valiuta buvo galima atsiskaityti šioje mikrovalstybėje kaip legalia mokėjimo priemone.
Psichofiziologija
Psichofiziologija – psichologijos šaka, tirianti biologinių savybių (ypač nervinės sistemos) ir jų visumos reikšmę, taip pat jų vaidmenį nulemiant psichinę veiklą, pastovius individualius psichologinius skirtumus. Yra skiriama jutimo ir suvokimo psichofiziologija, mąstymo ir kalbos psichofiziologija, emocijų psichofiziologija ir taip toliau pagal psichologijos sritis.
San Marino lira
Monetos
Pirmosios monetos nukaldintos 1864 m., tai buvo varinės 5 čentezimų monetos. 1875 m. taip pat iš vario buvo pristatytos 10 čentizimų monetos, tačiau jau 1894 m. visos ankstesnės monetos buvo nustotos naudoti. Jas pakeitė išleistos sidabrinės 50 čentizimų, 1, 2 ir 5 lirų vertės monetos.
Henrikas Heinė
thumb|Heine kapas tuo Paryžiuje Monmartro kapinėse
San Marino lira
Monetos
1931 m. buvo išleistos 5, 10 ir 20 lirų monetos. 1935 m. prie jų buvo išleistos bronzinės 5 ir 10 čentezimų monetos, tačiau buvo kaldinti vos 3 metus.
Klaipėdos Baltijos gimnazija
Istorija
Pirmieji mokiniai ir mokytojai Klaipėdos 18-osios vidurinės mokyklos duris atvėrė 1970 m. rugsėjį. Tą rudenį į 39 klases susirinko 1381 mokinys. Naujoje mokykloje darbą pradėjo 64 pedagogai. 1993 m. mokyklai suteiktas Baltijos vardas, pašventinta XII klasės mokinės Mildos Aramavičiūtės sukurta vėliava. 2009 m. LR švietimo ir mokslo ministerija mokyklai suteiktas gimnazijos statusas. Gimnazija yra pritaikyta ir mokinių, turinčių judėjimo ir fizinę negalią, ugdymui: įrengtas liftas, keltuvas, pandusai. 2018 m. gimnazijoje įsteigta inžinerinio ugdymo klasė. Tais pačiais metais pasirašyta bendradarbiavimo sutartis su Klaipėdos universitetu. 2019 m. liepos 25 d. Klaipėdos miesto savivaldybės tarybos sprendimu Nr. T2-208 patvirtintas Klaipėdos Baltijos gimnazijos universitetinių inžinerinio ugdymo klasių veiklos modelis ir inžinerinio ugdymo klasėms suteiktas universitetinių inžinerinio ugdymo klasių pavadinimas.
San Marino lira
Monetos
1972 m. San Marinas vėl ėmėsi leisti savo pinigus, buvo išleistos 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 ir 500 lirų pinigai. Jie savo išvaizda ir kitomis savybėmis nesiskyrė nuo Italijoje naudotų lirų. 1978 m. šį sąrašą papildė 200 lirų moneta. Dar vėliau išleistos bimetalinės 500 ir 1000 lirų monetos. Pastarosios 1992 m. buvo sumažintos. Taip pat nuo to laiko kasmet buvo atnaujinamas monetų dizainas.
Nors San Marinas nėra oficialus Europos centrinio banko narys, nuo 2002 m., kai Italija įsivedė Eurą, nustojo kaldinti savo monetas. Šalies oficialia valiuta tapo euras, o šalis gavo teisę išleisti savo euro monetų emisiją.
Klaipėdos Baltijos gimnazija
Direktoriai
Nuo 2019 m. Jurgita Račkauskienė
Henrikas Heinė
Henrikas Heinė (1797 m. gruodžio 13 d. Diuseldorfe – 1856 m. vasario 17 d. Paryžiuje) – žydų kilmės vokiečių rašytojas, poetas ir žurnalistas, vienas žymiausių pirmosios XIX amžiaus literatūrinio gyvenimo asmenybių.
Vladas Būtėnas (1923)
Vladas Būtėnas (Ramojus) (1923 m. gruodžio 2 d. Vabalninkas, Biržų apskritis – 1993 m. lapkričio 7 d. Čikaga) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Baigė Panevėžio gimnaziją, 1946 m. – lietuvių pedagoginius pradinės mokyklos kursus Flensburge (Vokietija).
1940–1944 m. antisovietinio ir antinacinio pasipriešinimo dalyvis. Buvo vokiečių suimtas. 1945 m. pateko į karo pabėgėlių stovyklą Vokietijoje, bendradarbiavo Vokietijoje leistuose leidiniuose „Žingsniai“, „Žibintas“. 1946–1949 m. mokytojavo.
1949 m. persikėlė į JAV, bendradarbiavo JAV lietuvių spaudoje (laikraščiuose „Draugas“, „Dirva“, „Tėviškės žiburiai“. 1967–1978 m. dirbo laikraščio „Draugas“ spaustuvėje, 1978–1991 m. radijo stoties „Amerikos balsas“ lietuvių skyriuje. 1962–1965 m. JAV lietuvių bendruomenės Kultūros fondo vicepirmininkas.
Sodėmun-gu
thumb|300px|Sodėmun-gu vieta Seule Sodėmun-gu – vienas iš 25 Seulo rajonų. Jis yra šiaurės vakarinėje miesto dalyje. Plotas – 17,61 km², gyventojų skaičius – 348 500.
Suskirstymas
Rajonas yra padalintas į 14 mažesnių vienetų, vadinamų dong.
Šiekštys
Šiekštys – ežerai Lietuvoje:
Sodėmun-gu
Žymios vietos
Sodėmun garsus Bongvon šventykla (봉원사), seniausia Seule Sinčon traukinių stotimi, Nepriklausomybės parku, Sodėmun gamtos ir Sodėmun kalėjimo muziejais (서대문 형무소). Rajone yra dvi didesnės kalvos: Ansan ir Bėngnjonsan. Sodėmun įsikūrę ir 8 universitetai, tarp kurių labiausiai žinomi Jonsei (연세대학교) ir Ihva Moterų (이화여자대학교).
Tušas
Tušas – skystas, juodas dažas, naudojamas braižyboje, tapyboje, piešime. Taip pat – tapybos technika. Tušas būna tiekiamas skystas (buteliukuose) arba plytelėmis, tirpstančiomis vandenyje. Sudėtinės tušo dalys – vanduo, kazeinas, suodžiai. Prastam tušui kai kada, kaip ir rašalui, naudojami juodi anilininiai dažai, kokybiškam (kiniškam) – Kaulų suodžiai.
Tušu būna piešiama (naudojant plunksną) arba tapoma, atskiedus tušą vandeniu. Pastaroji technika labai artima akvarelei, neretai naudojama kartu su ja.
墨
Kokia nuostabi diena
Kokia nuostabi diena – 2011 m. Italijoje sukurta komedija, pelningiausias metų filmas, tuo metų pasiekęs rekordines pajamas ir aplenkęs juostą „Gyvenimas yra gražus“.
Turinys
Keko visa gyvenimą svajojo tapti policininku, tačiau priverstas dirbti apsaugininku naktiniame klube. Po nepavykusio pokalbio policijoje, kuomet šio vėl nepriima į darbą, Keko sulaukia pasiūlymo dirbti Milano katedroje ir saugoti Madonos statulą. Tuo pačiu metu grupė arabai teroristai būtent šią skulptūrą pasirenka savo taikiniu. Jie pasiunčia jauną merginą Farą, kad ši susipažintų su Keko, įgytų jo palankumą ir įkalbėtų atnešti bombą prie saugomos skluptūros. Kvailokas apsauginis netrunka įsimylėti arabę merginą, o ši taip pat pradeda abejoti savo misijos teisingumu.
Euglendumbliai
Euglendumbliai (Euglenophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno pirmuonių (Protista) karalystės skyriaus dumbliai.
Lietuvoje aptinkama:
Fitolaka
Fitolaka (Phytolacca) – fitolakinių (Phytolaccaceae) šeimos augalų gentis. Pavadinimas kildinamas iš dviejų žodžių; gr. k. phyton – augalas ir lot. k. lacca – raudonos sultys, dažai ar lakas; augalo uogos raudonos.
Vosyliškė (Ignalina)
Vosyliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Dietkauščiznos.
Rimas Álvarez Kairelis
Rimas Alvaresas Kairelis (Rimas Álvarez Kairelis; g. 1974 m. liepos 22 d. Kilmesas, Buenos Airių prov.) – lietuvių kilmės Argentinos regbininkas. Argentinos regbio rinktinės ir Prancūzijos klubo „USA Perpignan“ žaidėjas, pasaulio čempionato bronzos medalio laimėtojas, Prancūzijos čempionas.
1992 m. karjerą pradėjo Argentinos regbio klube „Club Pucará“. Nuo 2001 m. rungtyniavo Prancūzijos „USA Perpignan“ klube. Baigęs sportininko karjerą. Kairelis į Argentinos rinktinę kviestas 1998–2009 m. Joje debiutavo 1999 m. spalį, po keitimo pasirodęs varžybose prieš Paragvajų. Su rinktine dalyvavo 2003 m. ir 2007 m. (laimėjo bronzą) pasaulio regbio čempionatuose, sužaidė 44 rungtynes.
Nacionaliniame La Platos universitete yra baigęs agronominės inžinerijos mokslus.
Laokajus
Laokajus  – miestas šiaurės vakarų Vietname, tarpukalnių slėnyje prie Hongha upės, šalia Kinijos sienos, 260 km į šiaurės vakarus nuo Hanojaus. Provincijos centras. Pro miestą eina Haifongo–Junano geležinkelis. Apatitų ir geležies rūdos gavybos regiono centras. Yra karbido gamykla.
Centrinis telkinys
thumb|right|240px|Galaktikos [[Mesjė 81 centrinis telkinys]]
Centrinis telkinys (ankstesnėje literatūroje dar plačiai naudotas terminas baldžas) – didelio tankumo žvaigždžių grupė. Paprastai šis terminas naudojamas nusakyti žvaigždžių grupei spiralinės galaktikos centre. Baldžą daugiausia sudaro senesnės II populiacijos žvaigždės, kurių orbitos atrodo atsitiktinės lyginant su galaktikos disko žvaigždžių - taip gaunama sferoidinė centrinio telkinio forma. Be to, centriniame telkinyje yra labai mažai dujų ir dulkių (lyginant su galaktikos disku), taigi jame mažai jaunų žvaigždžių (pernelyg mažai medžiagos, kad vyktų žvaigždėdara).
Baldžai pasižymi panašiomis savybėmis kaip elipsinės galaktikos, ir dauguma astronomų laiko juos vienu ir tuo pačiu - t. y. elipsinės galaktikos yra tos pačios spiralinės galaktikos, netekusios savo disko (veikiausiai sąveikų su kitomis galaktikomis metu).
Manoma, kad daugumos centrinių telkinių viduryje yra supermasyvios juodosios bedugnės. Tokios bedugnės pagal apibrėžimą negali būti stebimos, bet yra netiesioginių jų egzistavimo tiek spiralinių galaktikų baldžuose, tiek ir elipsinių galaktikų centruose įrodymų.
Kai kurių galaktikų centriniuose telkiniuose yra ir jaunų I populiacijos žvaigždžių. Nors to priežastis tiksliai nežinoma, paprastai tai laikoma sąveikos su kita galaktika (pvz., galaktikų susiliejimo) pasekmė.
Bernotiškių koplyčia
miniatiūra|250px|right|Galinė dalis
Bernotiškių koplyčia (arba Šalkavos koplyčia) – koplyčia Ukmergės rajone, Vidiškių seniūnijoje, šalia Bernotiškių kaimo. Pasiekiama nuo kelių ir  viaduko pasukus į vakarus žvyrkeliu, apie 0,6 km. Nuo magistralės ją skiria atviras dirbamas laukas. Priešingoje pusėje įsikūrusi sodyba. Koplyčia stelbiama tankių krūmų ir medžių.
Koplyčia yra vietinės reikšmės kultūros paveldo objektas, įrašytas į Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registrą (unik. kodas ), turintis architektūrinę ir sakralinę vertę. Pastatyta XIX a. pabaigoje.
1994 m. buvo atlikti statinio konservavimo darbai. 2012 m. Ukmergės rajono apylinkės teismo nutartimi koplyčia pripažinta bešeimininkiu nekilnojamojo turto objektu ir perduota Ukmergės rajono savivaldybės nuosavybėn. 2014 m. birželio mėn. duomenimis, visas pastato vidaus tūris užgriozdintas senais rastų ir lentų pastoliais. Stelbiama tankių krūmų ir medžių koplyčia nenaudojama. Iškilų statinį juosia masyvi apgriuvusi šventoriaus tvora (paveldo komplekso dalis – unik. kodas ). 2015 m. Ukmergės rajono savivaldybė planavo objektą parduoti viešajame aukcione.
Istorija
Manoma, kad koplyčią statė Kurėnų II dvaro savininkas Karolis Kozakovskis, kur jis ir palaidotas. Priklausė Ukmergės Šv. Petro ir Povilo parapijai. Tarpukaryje pamaldose gausiai dalyvaudavo žmonės iš aplinkinių kaimų.
Koplyčios klebonu 1942–1945 m. buvo monsinjoras Eduardas Simaška (1909-2010), vėliau tapęs laisvės kovų dalyviu, Vyčio apygardos partizanų rėmėju, nuodėmklausiu, neoficialiu partizanų kapelionu, tiekusiu laisvės gynėjams maistą ir vaistus. Vokiečių metais jis dirbo kapelionu Ukmergės gimnazijoje ir aptarnavo Šalkavos koplyčią, ten ir praleisdamas frontą. Karo metu daug žmonių iš miesto buvo pasitraukę į kaimą, sekmadieniais bažnyčia būdavo pilna parapijiečių. Netrukus apylinkėse pradėjo veikti antisovietinis pogrindis. Jaunimas pradėjo organizuotis į partizanus. Jie patarimo ateidavo pas kunigą. Taip užsimezgė ryšiai su partizanais. Nuošali Šalkavos koplyčia tapo partizanų ir jų rėmėjų prieglobsčiu. Naktimis partizanų būriai ateidavo atlikti išpažinties ir priimti šv. Komunijos, dažnai nakvodavo Jono Misiūno-Žaliojo Velnio ir Alfonso Morkūno-Plieno būrių ryšininkai.
Architektūra
Pastato sienos tinkuotos, raudonų plytų mūro. Jos tūris – lotyniško kryžiaus plano, vienanavė su daugiakampe kiek žemesne apside ir transeptu, keturkampiu varpo bokšteliu ir laidojimo rūsiu. Stogo forma – dvišlaitė, apsidės – trišlaitė, varpo bokštelio – keturšlaitė. Išlikęs kitas stogo elementas – plytų mūro tinkuotas šešiakampis akroterijas su traukomis virš pietvakarių fasado frontono. Sienų angos – fasadų stačiakampės, apskritos langų ir arkinės. Navos vidaus sienose įrengtos stačiakampės nišos memorialinėms lentoms įmontuoti (lentų nelikę). Fasadų architektūrinis sprendimas - istorizmo stilistika.
Išlikę medinio didžiojo altoriaus liekanos (retabulas, mensos fragmentai), trijų spalvų ornamentuotų keraminių plytelių grindys.
Šventorių juosia taisyklingo stačiakampio plano tvoros fragmentai su vartų vieta pietvakarių pusėje. Įrengtos sienų nišos - stačiakampės ir arkinės nišos tvoros stulpuose. Išlikę profiliuoti tinkiniai tvoros stulpų karnizai.
Artimiausios gyvenvietės: Bernotiškiai, Rečionys.
Kazys Jankauskas
miniatiūra|160px|right|Antkapis Eigulių kapinėse
Kazys Jankauskas (1906 m. lapkričio 24 d. Šiauliuose – 1996 m. gegužės 1 d. Kaune) – Lietuvos prozininkas, vertėjas, bibliotekininkas.
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo metais su tėvais atsidūrė Rostove prie Dono. 1921–1929 m. dirbo geležinkelio darbininku, kelio meistro raštininku, mokėsi Šiaulių suaugusiųjų gimnazijoje. 1929–1943 m. Vytauto Didžiojo universitete (iki 1930 m. Lietuvos universitetas) ir Vilniaus universitete studijavo rusų kalbą ir literatūrą, lankė Balio Sruogos teatro seminarą. Nuo 1930 m. spausdino prozos kūrinius leidiniuose „Vienybė“, „Diena“, „Lietuvos aidas“, „XX amžius“, „Naujoji Romuva“, „Židinys“ ir kt.
1940–1946 m. mokytojavo Šiaulių mergaičių gimnazijoje, dėstė lietuvių kalbą ir literatūrą. Per Antrąjį pasaulinį karą paskelbė apsakymų apie 1941 m. trėmimus. 1943–1944 m. Šiauliuose sudarė ir išleido almanacho „Varpai“ 2 knygas. 1946–1951 m. Grožinės literatūros leidyklos redakcijos vedėjas. 1951 m. apkaltintas antisovietine veikla, suimtas, nuteistas 25 m. ir išvežtas į lagerius. 1955 m. grįžo į Lietuvą. 1956–1966 m. dirbo bibliotekininku Kauno 13-ojoje vidurinėje mokykloje. Palaidotas Eigulių kapinėse.
Kūryba
Išvertė Antono Čechovo, Maksimo Gorkio ir kitų rašytojų kūrinių.
Sibirinis katilėlis
Sibirinis katilėlis (Campanula sibirica) – katilėlinių (Campanulaceae) šeimos dvimetis augalas.
Stiebas stačias, šakotas, apaugęs pasišiaušusiais plaukeliais, 15-40 cm aukščio. Lapai neryškiai dantyti, plaukuotais kraštais. Žiedynas – siaura šluotelė. Vainikėlis mėlynas. Žydi birželio – liepos mėn. Vaisius – trilizdė dėžutė.
Auga sausose pievose, šlaituose, pakrantėse. Mėgsta kalkingas dirvas.
Uoslė
Uoslė – vienas iš pojūčių, kuriais žmogus ir kiti gyvūnai gauna informaciją iš aplinkos, vadinamą kvapu. Uoslės pojūtis galimas dėl specialių jutiminių ląstelių nosies ertmėje (antenose pas bestuburius). Oru kvėpuojantiems organizmams uoslė pasireiškia gebėjimu atpažinti chemines medžiagas, pasklidusias ore.
Sibirinis katilėlis
Lietuvoje žinomas iš Vilniaus apylinkių.
Uoslė
Šaltiniai
Fært
Šiemetis
Šiemetis – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Vievio. Ilgis iš šiaurės į pietus 1,23 km, plotis iki 0,8 km. Altitudė 115,2 m. Giliausia vieta siekia 16 m. Ežero pavidalas ties viduriu susiaurėjantis. Pietvakariuose yra mišku apaugusi 0,5 ha sala. Krantai daugiausia aukšti, o vakarinis žemas ir pelkėtas. Aplinkui plyti dirbami laukai, vakarinėje pakrantėje daugiausia auga miškeliai.
Sibirinis katilėlis
thumb|left|210px|Sibirinis katilėlis
Šiemetis
Ežero pavadinimas kildinamas iš šaknies *šėm-, kuri galimai kilusi iš šėmas („šviesiai, melsvai pilkas“).
Roberto Viola
Robertas Vjola (1924 m. spalio 13 d. Buenos Airėse – 1994 m. rugsėjo 30 d.) – italų kilmės buvęs Argentinos kariškis ir laikinai faktinis šalies prezidentas (1981 m. kovo 29 – gruodžio 11 d.) valdant karinei chuntai. Nuverstas generolo Leopoldo Galtjerio.
1983 m. suimtas už žmogaus teisių pažeidimus ir nuteistas 17 metų kalėjimo. 1990 m. pritaikius amnestiją paleistas.
Mick Garris
Mick Garris (g. 1951 m. gruodžio 4 d.) yra amerikiečių filmų kūrėjas ir scenaristas. Gimė Santa Monikoje, Kalifornijos valstijoje.
Biografija
Geriausiai žinomas dėl Stephen King knygų ekranizacijų, tokių kaip siaubo filmas „Nakvišos“, kuriame vaidino Madchen Amick, taip pat buvo serialo „Masters of Horror“, rodyto per „Showtime“ televiziją, bendraautoris. Garris laimėjo 1986 m. Edgar apdovanojimą už epizodo scenarijų, kurį parašė Steven Spielberg statytam televizijos serialui „Neįtikėtinos istorijos“. Taip pat režisavo „FEARnet“ internetinį serialą. 2010 m. sausio 20 d. „Aero“ teatre, Santa Monikoje, vedė filmų „The People Under the Stairs“ ir „The Serpent and The Rainbow“ antrąjį išleidimą. Jis prisidėjo prie internetinio serialo „Trailers From Hell“. Garis taip pat buvo filmo „Fokus Pokus“ vienas iš scenarijaus autorių ir vykdantysis prodiuseris. Neseniai režisavo mini serialo adaptaciją pagal Stephen King romaną „Kaulų maišas“.
Asmeninis gyvenimas
Garris yra ateistas.
Dapaongas
Svarbus prekybinis punktas. Veikia nedidelis muziejus.
Antonis Boleslavas Dobrovolskis
Antonis Boleslavas Dobrovolskis (, 1872 m. birželio 6 d. Dvoršovice Košcielne, Lodzės vaivadija – 1954 m. balandžio 27 d. Varšuva) – lenkų geofizikas, poliariniu sričių tyrėjas, pedagogas. Lenkijos mokslų akademijos narys.
Biografija
Jaunystėje dalyvavo revoliucinėje veikloje, už tai ištremtas į Kaukazą. Pabėgęs studijavo fiziką ir biologiją Šveicarijoje ir Belgijoje. 1897–1899 m. dalyvavo Belgijos ekspedicijoje į Antarktį laivu „Belgica“. 1924–1929 m. Valstybinio meteorologijos instituto vicedirektorius, direktorius. 1946–1954 m. Varšuvos universiteto profesorius. Nuo 1952 m. Lenkijos mokslų akademijos narys.
1929 m. įsteigė Geofizikų draugiją Lenkijoje. Jo iniciatyva įkurta Seismologijos observatorija Varšuvoje, Gdynės Jūros observatorija ir Legionovo aerologijos observatorija prie Varšuvos. Paskelbė geofizikos, daugiausia iš ledo, debesų fizikos, atmosferinės optikos (apie halo reiškinius), pedagogikos darbų.
Tipitapa
Tipitapa  – miestas Nikaragvoje, Managvos departamente, į šiaurės rytus nuo Managvos, Managvos ežero pakrantėje. Pro miestą eina Panamerikos plentas, yra atšaka į Masają. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (galvijai, kukurūzai, sorgai, melionai, žemės riešutai). Vykdoma tufo gavyba. Maisto, baldų gamybos, metalo apdirbimo pramonė.
Rudadumbliai
Rudadumbliai (Phaeophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno pirmuonių (Protista) karalystės skyriaus dumbliai. Jie yra daugialąsčiai, tačiau yra tokių, kurių pavienės ląstelės gyvena kolonijomis. Dažniausiai jie auga 6-15 m, kartais ir 40-100 m gylyje ant uolų, akmenų, kartais ant moliuskų, žvirgždo ir kitų dumblių.
Tipitapa
Istorija
1755 m. įkurtas Villa de San José de Tipitapa miestelis, miesto statusą gavo 1961 m.
Galaktikų susiliejimas
Galaktikų susiliejimas gali įvykti susidūrus dviem (arba daugiau) galaktikoms. Nors susiliejimo metu dėl didelių atstumų tarp žvaigždžių praktiškai nevyksta tiesioginiai jų arba žvaigždžių sistemų susidūrimai, gravitacinė galaktikų sąveika bei trintis tarp dujų ir dulkių stipriai veikia sąveikaujančias galaktikas. Susiliejimo rezultatas priklauso nuo daugelio parametrų(susidūrimo kampų, greičių, dydžių santykių, sandaros ypatumų) ir šiuo metu yra labai aktuali tyrimų tema. Kai kuriems susidūrimų atvejams yra prieita bendros nuomonės:
Pietryčių rajonas
Pietryčių rajonas – rajonas Botsvanos pietrytinėje dalyje, PAR pasienyje. Administracinis centras – Gaboronas.
Suskirstymas
Rajonas padalintas į 3 parajonius.
Statinė
thumb|right|250px|Paprastos medinės statinės Statinė – medinis ar metalinis ritinio formos iškilais šonais indas.
Medinės statinės
Medinės statinės sudarytos iš šulų (specialios formos medinių lentelių), suveržtų metaliniais lankais, su galuose įstatytais dugnais. Senovėje buvo naudojami ir mediniai lankai. Statinės daromos iš tam tikrų rūšių medienos. Iškilūs statinių šonai daromi todėl, kad tai didina statinių tvirtumą ir tokias statines lengviau ritinti bei ritinant pakeisti judėjimo kryptį.
Senovėje medinių statinių darytojai buvo vadinami kubiliais. Tuo metu kubilai ir statinės buvo daromi naudojant tą pačią technologiją.
Statinių istorija
Antikos laikais statinės buvo nežinomos. Pvz., senovės graikai ir vėliau romėnai vietoj jų naudojo dideles amforas. Amforose buvo laikomas alyvuogių aliejus, vynas. III amžiuje romėnai ėmė naudoti statines, perėmę šią technologiją iš galų, kurie statines tuo metu naudojo jau kelis šimtus metų.
Nuo tų laikų statinės buvo viena patogiausių taros formų, naudotų tiek gabenimui, tiek laikymui. Statinėse laikė pačius įvairiausius dalykus, tiek skysčius (vanduo, vynas, alus ir kt.), tiek birias medžiagas (grūdai, miltai, sėklos, parakas ir kt.), tiek nedidelius daiktus (pvz., vinis, monetas ir kt.). Maišai ir dėžės buvo pigesni, tačiau jie buvo ne tokie patvarūs ir mažiau patogūs gabenant. Savo reikšmę statinės ėmė prarasti tik XX a., kai imta pereiti prie konteinerių.
Juškakaimiai
Juškakaimiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Slavikų, prie kelio. Piečiau kaimo teka dešinysis Šešupės intakas Blusupis.
Simas Miglinas
Simas Miglinas (1907 m. balandžio 29 d. Skrantonas, JAV – 1997 m. rugsėjo 7 d., palaidotas Biržuose) – Lietuvos žurnalistas, knygų leidėjas.
Biografija
1931 m. baigė S. Daukanto mokytojų seminariją Kaune. 1931–1934 m. studijavo Vytauto Didžiojo universiteto humanitarinių mokslų fakultete.
Nuo 1924 m. bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos aidas“, „Mūsų Vilnius“, „Trimitas“, „Ūkininko patarėjas“. Pasirašinėdavo Stasys Mingaila, S. Tyla, A. Rigmantas. 1933 m. redagavo žurnalą „Vienybė“, 1938–1939 m. – laikraštį „Naujoji spaktyva“. 1940 m. sausį leido ir redagavo dienraštį „Vakarinės naujienos“, 1941–1944 m. Šiauliuose – laikraštį „Tėvynė“ (nuo 1942 m. ėjo pavadinimu „Tėviškė“), 1944 m. Telšiuose redagavo Tėvynės apsaugos rinktinės leidinį „Lietuvos gynėjas“.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, nuo 1951 m. veikė Vyriausiojo Lietuvos išlaisvinimo komitete, iki 1954 m. buvo LLKS atstovas. 1950–1955 m. Memingene leido ir redagavo laikraštį „Tremtis“, 1951 m. įsteigė knygų leidyklą „Tremtis“, kuri veikė iki 1959 m. Joje išleido V. Mykolaičio–Putino, I. Šeiniaus, V. Alanto, J. Savickio, V. Kudirkos, K. Barėno kūrinių.
Oinėjas
Graikų mitologijoje Oinėjas – Kalidono karalius, Portaono sūnus. Su žmona Altaja susilaukė Dejaneiros, Melagro ir Melanipės. Jis išmokė Aetolijos žmones vyndarystės meno, kurio išmoko iš dievo Dioniso. Jo brolis Agrijus nuvertė nuo sosto, bet Diomedo dėka Oinėjas vėl tapo Kalidono valdytoju. Oinėjas išsiuntė Melagrą sukviesti didvyrius medžioti Kalidono šerną.
Su Periboja susilaukė Tindarėjo.
Cėsių pilis
thumb|250px|right|Cėsių pilies griuvėsiai
Cėsių pilis – viduramžių pilis, pastatyta Livonijos Ordino 1209 m. Stūkso Cėsių mieste, Latvijos šiaurinėje dalyje, Vidžemėje, vaizdingose apylinkėse ir įeina į Gaujos nacionalinio parko teritoriją, Gaujos upės kairiajame krante.
1239–1561 m. buvo įsikūręs Livonijos ordino magistras. XVI a. pilies gynybinė sistema buvo sutvirtinta, Cėsių pilis įgavo dabartinę formą. Livonijos ordino magistras Volteris fon Pletenbergas XVI a. viduryje pilį perstatė pagal to meto gynybinius reikalavimus – iškirto angas ugniasvaidžiams ginklams naudoti. Tuo metu buvo pastatyti ir apvalūs gynybiniai bokštai. 1577–1578 m. Livonijos karo metu pilies įtvirtinimai buvo apgriauti. 1703 m. per Šiaurės karą pilis gerokai nukentėjo.
Kiekvienais metais pilyje rengiamos „Viduramžių dienos“. Joje kasmet vyksta klasikinės muzikos festivaliai.
Vosyliškė (Lazdijai)
Vosyliškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Aštriosios Kirsnos.
Imperatorius Henrikas IV
Henrikas IV (, 1050 m. lapkričio 11 d. Goslaras – 1106 m. rugpjūčio 7 d. Lježas) – 1084-1105 m. Šventosios Romos imperijos imperatorius, 1054-1106 m. Vokietijos karalius, 1055-1061 m. Bavarijos hercogas Henrikas VII.
Biografija
thumb|left|150px|Imperatoriaus Henriko IV pirmoji žmona Berta Savojietė
Kilęs iš Salijų dinastijos. Tėvas imperatorius Henrikas III, motina Agnesė Puatu.
Šeima
Žmona Berta Savojietė, vaikai:
1087 m. mirus žmonai, vedė Kijevo kunigaikščio Vsevolodo I dukterį, Eupraksiją. Jos brolis Kijevo Rusios valdovas Vladimiras II Monomachas.
Valdymas
Iki pilnametystės 1065 m. regente buvo motina, nuo 1062 m. Kelno ir Bremeno arkivyskupai. Motina suteikė savarankiškumą Bavarijai, Karintijai ir Švabijai, o sustiprėję kunigaikščiai pasipriešino karaliaus valdžiai. 1073-1075 m. buvo sukilusios Saksonija ir Tiuringija.
1076 m. pradėjo kovą dėl investitūros. Popiežius Grigalius VII jį ekskomunikavo. Dėl stiprios opozicijos Vokietijoje, kur jo priešininkai paskelbė antikaralių – Švabijos kunigaikštį Rudolfą, buvo priverstas nusileisti popiežiui. 1080 m. dar kartą ekskomunikuotas, bet tais pačiais metais paskelbė popiežiumi Ravenos arkivyskupą Gibertą (antipopiežius Klemensas III), 1084 m. užėmė Romą ir buvo karūnuotas imperatoriumi. Nors Grigalius VII 1085 m. tremtyje mirė, jo įpėdiniai tęsė kovą su imperatoriaus valdžia. Pasinaudojęs nesutarimais sukilo jo sūnus Henrikas V, kuris 1105 m. paėmė tėvą į nelaisvę ir privertė atsisakyti sosto. Pabėgęs į Lotaringiją 1106 m. kovo mėn. sumušė Henriko V kariuomenę prie Visė, bet netrukus netikėtai mirė.
Rūta-701
Rūta-701 – pirmasis Europoje industrinis ranka rašytą tekstą atpažįstantis įrenginys, suprojektuotas Lietuvoje.
Istorija
Įrenginys sukurtas 1966 m. Vilniaus elektros skaitiklių gamykloje. Pelnė Lietuvos mokslo premiją (1967 m.), TSRS Prietaisų pramonės Mokslo ir technikos draugijos premiją, o Leipcigo mugėje buvo įvertinta aukso medaliu (1969 m.). Kelios įrenginio inovacijos buvo patentuotos JAV, Japonijoje, Jungtinėje Karalystėje, Prancūzijoje, VDR, VFR ir Čekoslovakijoje. Japonijos firma „Toshiba“ bei specialistai iš Prancūzijos domėjosi bendradarbiavimu su lietuviais tolimesniame įrenginio vystyme, tarptautinės Osakos mugės organizatoriai siūlė demonstruoti įrenginį mugėje, bet tarybinė vadovybė šiuos pasiūlymus atmetė.
Techninis aprašymas
„Rūta-701“ gebėjo atpažinti ant 210 x 140–297 mm lapų atspausdintus ir ranka rašytus tekstus, rezultatus išsaugoti operatyviojoje atmintyje arba perfokortose. Skaitymo greitis – 200 simbolių per minutę. Neatpažintus simbolius įrenginys parodydavo operatoriui, kuris priimdavo galutinį sprendimą. Žemiau pateikiama lentelė su įrenginio simbolio nuskaitymo klaidos tikimybėmis.
Kiaunorių šv. Juozapo bažnyčia
'''Kiaunorių šv. Juozapo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Kiaunorių kaime, prie Tytuvėnų–Pašiaušės kelio. Šalia šventoriaus vartų auga saugomas Kiaunorių ąžuolas.
Istorija
Apie 1766 m. Kiaunorių dvare pastatyta koplyčia. Vietoj jos 1856–1859 m. pastatyta mūrinė koplyčia. Vokietijos kariuomenė 1915 m. koplyčią sudegino. Į Kiaunorius 1918 m. paskirtas nuolatinis kunigas Jurgis Deveikis (pamaldas jis laikė klebonijoje).
1925–1926 m. koplyčia atstatyta. 1935 m. ji tapo filija. 1944 m. bažnyčia sugriauta. Laikina įrengta parapijos salėje. 1959 m. sudegė. Kiaunorių kunigas Bronislovas Gaižutis (1905–1984) buvo nuteistas 10 m. ir ištremtas į Sibirą, kuratas Paulius Jasienskis taip pat ištremtas į Sibirą; negrįžo.
Po gaisro likę bažnyčios griuvėsiai riogsojo iki XX a. 9-tojo dešimtmečio. Tuo metu buvo gautas Maskvos leidimas atstatyti šventovę. Darbai prasidėjo 1990 m. gruodžio 5 d. Statyboms daug medžiagų paaukojo aplinkiniai kolūkiai. 1991 m. bažnyčia pagal architekto H. Šilgalio projektą buvo atstatyta ir vėl pradėjo veikti.
Architektūra
Pagal išlikusias sudegusios bažnyčios fotografijas atkurtos buvusios statinio formos. Senoji bažnyčia buvo statyta romantizmo laikotarpyje, laikantis šio stiliaus principų. Ji buvo monumentali ir paprasta: stačiakampė, su portiku ir virš jo kylančiu bokšteliu. Jos „liaudiškumą“ dar sustiprino prie akmens mūro pagrindinio tūrio prišlietas medinis 6 kolonų portikas, užsibaigiantis trikampiu frontonu. Pastato kampai, langų, durų, platūs portalo apvadai, kolonos, aklilangiai pagrindiniame fasade išryškinti baltai nudažytu tinku. Visus apvadus margino rustikos dantukai. Be šių ryškių romantizmo formų, H. Šilgalis praturtino pastatą nauju mūriniu 4 kolonų portiku, tačiau be bokštelio. Atstatytos bažnyčios trikampio frontono centre įkomponuota pusapvalio lango anga su Apvaizdos akies simbolika, o virš frontono iškeltas ažūrinis kryžius. Formuodamas interjerą, architektas pasikvietė skulptorių Stanislovą Kuzmą sukurti altoriaus Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės skulptūrą. Bažnyčia vienanavė, su vienu altoriumi. Balta Marijos skulptūra, vienoje rankoje laikanti kūdikėlį Jėzų, o kitoje škaplierių, įtaisyta altoriaus vietoje sienoje, ant specialaus pjedestalo.
Pagal atstatymo projektą šalia bažnyčios turėjo būti pastatyta modifikuotų romantizmo formų dviejų tarpsnių varpinė su kylančiomis liaunomis nišomis, puoštomis rustuotais apvadais.
Šekštys
Šekštys arba Šiekštys – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, 2 km į šiaurės vakarus nuo Sudeikių, 0,5 km nuo pietvakarinio Alaušo kranto. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,9 km, plotis iki 0,32 km. Altitudė 139,5 m. Krantai daugiausia žemi, pietvakarinis aukštesnis. Pakrantės apaugusios krūmokšniais ir medžiais, daug kur plyti pievos.
Pro Šekštį iš Šekštelio ežero į Alaušą teka upelis.
Pietinėje ežero pakrantėje yra Samanės kaimas.
Ežero pavadinimas kildinamas iš šiekšta, šiekštas („žemėje arba vandenyje gulėjęs kelmas, stuobrys“).
Žemaičių balsas (laikraštis)
Žemaičių balsas – politikos, mokslo ir literatūros liaudininkų pakraipos laikraštis, leistas 1924 m. kovo mėn. – 1925 m. spalio mėn. Tauragėje.
Kazimierz Dobrowolski
Kazimežas Dobrovolskis (, 1894 m. gruodžio 20 d. Novy Sončas – 1987 m. kovo 26 d. Krokuva) – lenkų istorikas, sociologas, etnologas.
Žemaičių balsas (laikraštis)
Istorija
Ėjo dukart per mėnesį, kas savaitę. Leido V. Augaitis, Jonas Bildušas, Juozas Toliušis. Spausdino „Titnago“ spaustuvė Šiauliuose. Išėjo 13 numerių.
Kazimierz Dobrowolski
Biografija
1912–1914 m. studijavo Jogailos universitete, 1915–1916 m. Vienos universitete, 1919 m. apgynė daktaro disertaciją. 1925 m. stažavo Sorbonoje.
1920–1935 m. dirbo Jogailos bibliotekoje, 1935–1965 m. Krokuvos universiteto profesorius. Nuo 1937 m. Lenkų mokslų akademijos, nuo 1962 m. Lenkijos mokslų akademijos narys.
Mokslinė veikla
Parašė Lenkijos socialinės ekonominės istorijos, kultūros istorijos ir teorijos, sociologijos, etnografijos, mokslo metodologijos studijų ir veikalų. Sukūrė vadinamąjį integralinių tyrimų metodą – kuo įvairiapusiškiau atskleisti tiriamų reiškinių atsiradimą ir plėtotę nulėmusius veiksnius, apibrėžti kultūrinių reiškinių funkcijas konkrečiame laike ir erdvėje.
Raudondumbliai
Raudondumbliai (Rhodophyta) – eukariotų (Eukaryota) domeno pirmuonių (Protista) karalystės skyriaus dumbliai. Priklauso laurencija. Raudondumbliai paplitę šiltose jūrose, gėluosiuose vandenyse. Auga dažniausiai 20-40 m, kartais net 100–200 m gylyje ant uolų ir akmenų prisitvirtinę prie substrato rizoidais.