cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karabacho chanatas
Istorija
Ibrahimo-Halilo Chano valdžioje Karabacho chanatas išaugo ir užmezgė ryšius su kitais kaimynais.
1805 m. buvo sudarytas susitarimas tarp Karabacho ir Rusijos imperijos. Pagal šį susitarimą Karabacho chanas pripažino Rusijos imperijos viršenybę ir dominavimą, atsisakė savo teisės vykdyti nepriklausomą užsienio politiką ir įsipareigojo sumokėti 8000 aukso rublių per metus. Savo ruožtu caro vyriausybė įsipareigojo nepažeisti teisėtų Karabacho chano įpėdinių teisių administruoti savo nuosavybės.
Tačiau tais pačiais metais rusai atsisakė susitarimo, akivaizdžiai įtardami, kad Ibrahimas-Halilas Panahas Chanas gali būti išdavikas. Jis buvo nužudytas netoli Šušos kartu su kai kuriais jo šeimos nariais. Šią baudžiamąją akciją buvo pavesta atlikti majorui Lisanevičiui.
Rusijos imperijai Karabachas atiteko, kai buvo pasirašyta Gulistano sutartis (1813 m.), o vėliau ir Turkmenčiajaus sutartis (1828 m.). Rusija, nugalėjusi Iraną rusų-persų karuose, galėjo diktuoti savo sąlygas persams.
1822 m. Rusijos imperija panaikino chanatą. Vietoje buvo sukurta Karabacho provincija, kurią administravo Rusijos pareigūnai.
Panah Chano palikuonys vėliau išsibarstė visame Irane, kai kurie liko gimtinėje. Abdulas Vakilas Panah Chanas tapo Didžiojo Chorasano emyru.
Valdovai
Iš viso buvo trys chanato valdovai, visi Džavanširo klano nariai:
1822 m. Karabacho chanatas buvo panaikintas.
Girkų apylinkė
Girkų kaimiškoji apylinkė  – apylinkė Gudijoje, Varanavo rajone, Lietuvos pasienyje. Centras – Girkai.
Sudaryta 1940 m. kaip Slabados apylinkė Baranovičių apskrityje, Rodūnios rajone. Nuo 1962 m. – Varanavo rajone. 1978 m. apylinkės centras perkeltas į Girkus.
2009 m. 88,7 % gyventojų buvo lenkai, 5,6 – % gudai, 3,3 % – lietuviai, 1,5 % – rusai.
Alessandra Celi
Alesandra Čeli (g. 1966 m. rugpjūčio 15 d. Londone) – italų aktorė. Tėvai – Adolfo Celi ir Veronica Lazar.
Latuva
Latuva – upelis šiaurės Lietuvoje, Pasvalio rajone, Pasvalio apylinkių seniūnijoje; Žąsos kairysis intakas (Lėvens baseinas). Prasideda pamiškėje ties Migoniais, apie 7 km į pietvakarius nuo Pasvalio. Teka pietvakarių, pietų kryptimi Levaniškio mišku, žemupyje – per dirbamus laukus. Įteka į Žąsą 1,9 km nuo jos žiočių.
Gangsterdamas
Gangsterdamas – 2017 m. sukurta komedija.
Turinys
Rubenas – nevykėlis teisės studentas, nesugebėjęs išlaikyti baigiamojo egzamino ir priverstas kartoti kursą. Jis susipažįsta su nauja bendrakurse Nora, kuriai padeda mokytis, tačiau mergina jo neprisileidžia arčiau. Kartą universitete pasirodo policija ir pradeda patikrinimą. Nora pasprunka palikusi savo striukę, kurią pagriebia Rubenas ir sėkmingai praeina patikrinimą. Vėliau ji prisipažįsta, kad visas patikrinimas buvo vien dėl jos ir kad ji – „žolės“ kurjerė. Noros bosas Miška sugalvoja planą: neįtartinai atrodantis Rubenas kartu su Nora vyks į Amsterdamą ir kartu pristatys sekančią siuntą.
Traukinyje prie jų prisijungia Diureksas – dar vienas nevykėlis Rubeno draugas, kuriam šis prasitarė apie būsimą kelionę. Trijulė atvyksta į Amsterdamą, tačiau čia viskas susijaukia: krovinys yra ne „žolė“, o naujos kartos narkotikas, juos perdavęs tarpininkas Ulysas sukeičia paketus ir trijulė priversta grįžti bei mėginti atkovoti narkotikus, kuriuos pats Ulysas gavo apgaulės būdu ir taip pat yra medžiojamas...
MFK Ukmergė
Ukmergės MFK „SC-Keliai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Ukmergės. Moterų futbolo klubas, dalyvaujantis LMFA I lyga pirmenybėse.
Istorija
Klubas turėjo įvairių pavadinimų pagal rėmėjus. Žinoma Ukmergės „SC-TexTiliTe“ ir kitais pavadinimais.
Ilgą laiką rungtyniavo elitinėje moterų futbolo lygoje. Buvo viena iš stipriausių ekipų Lietuvos futbole moterų tarpe. 2008 m. iškovojo antrą vietą ir pasidabino sidabro medaliais.
Pataraisiais metais žaidžia Lietuvos moterų Pirmoje lygoje. 2015 m. tapo LMFA I lyga pirmenybių nugalėtojomis.
Lucia Bose
Liučija Bozė (g. 1931 m. sausio 28 d. Milanas – m. 2020 m. kovo 23 d.) – italų aktorė, didžiausio pripažinimo sulaukusi neorealizmo laikotarpiu 6-ame praėjusio amžiaus dešimtmetyje.
MFK Ukmergė
Istorija
2017 m. dalyvavo LMFA I lyga pirmenybėse, kuriose užėmė antrą vietą.
2018 m. LMFA I lygos pirmenybėse savo grupėje liko ketvirtoje vietoje ir į antrą etapą nepateko.
2019 m. LMFA I lyga pirmenybėse pateko į Šiaurės grupę ir joje užėmė antrą vietą. pateko į antrą etapą ir nukeliavo iki mažojo finalo, kuriame net 0-6 nusileido Vilniaus regiono jungtinei komandai.
Lucia Bose
1956 m. ji ištekėjo už ispanų matadoro Luis Miguel Dominguin, su kuriuo susilaukė 3 vaikų. Santuokai iširus 1967 m., Liučija grįžo į kiną ir dirbo su Jean Cocteau, Federico Fellini, Liliana Cavani, broliais Taviani ir kitais žinomais Europos režisieriais.
Jos sūnus Miguel Bosé yra žinomas ispanų dainininkas bei aktorius.
MFK Ukmergė
Sudėtis
''2022 m. balandžio 14 d.''
Lucia Bose
Mirė 2020 m. kovo 23 d. po užsikrėtimo koronavirusu.
Bobovacas
Bobovacas  – buvęs miestas vidurio Bosnijoje ir Hercegovinoje, Bosnijos Federacijoje.
Istorija
Šis miestas viduramžiais buvo Bosnijos karalystės sostine.
Kadaise įtvirtintas viduramžių miestas, o šiuo metu muziejus po atviru dangumi.
thumb|left|250px|Bobovaco tvirtovė kalno viršūnėje
Miesto likučiai yra netoli Varešo ir Borovicos kaimų.
Miestas buvo pastatytas Bosnijos valdytojo Stepono II karaliavimo metu ir pirmą kartą buvo paminėtas 1349 m.
Bosnijos karalius Steponas Tomaševičius karo metu su Osmanų imperija perkėlė sostinę į Jaicę.
Osmanai įsiveržė į Bobovaco miestą 1463 m. Tais pačiais metais jie užvaldė visą kraštą.
Bobovacas dabar yra saugoma kultūros vieta.
Kapavietė
Bosnijos karūnos brangenybės savo laiku buvo saugomos Bobovace.
Karališkąją koplyčią sudarė kelių Bosnijos karalių ir karalienių kapinės. Penkiuose kapuose, esančiuose mauzoliejuje, nerasta jokių griaučių. Nustatyti griaučiai priklauso Dabišai, Ostojai, Ostojičiui, Tvrtko II ir Tomui. Daroma prielaida, kad vieni iš likusių palaikų priklauso paskutiniam karaliui Tomaševičiui. Tik vieneri palaikai, randami šalia karaliaus Tvrtko II griaučių, yra moteriški, tad greičiausiai Tvrtko II žmonai, karalienei Dorotėjai.
Radiškis (Kupiškis)
Radiškis – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Antašavos.
Stadalninkai
Stadalninkai arba Stadalnykai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, Kalčiūnų kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į pietus nuo Ašmenos, pamiškėje. Šalimais praeina Ašmenos–Alšėnų kelias.
Paberžės herbas
Paberžės herbas – pagrindinis Paberžės kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajono savivaldybė) heraldikos atributas.
Bosnijos karalystė
Bosnijos karalystė  – XIV-XV a. trumpai gyvavusi pietų slavų karalystė Balkanuose. Apėmė tik dalį dabartinės Bosnijos ir Hercegovinos, tačiau didžiausio išsiplėtimo laikotarpiu jai priklausė ir kaimyninėse šiuolaikinės Bosnijos šalyse. Tiek valstybės susikūrimui, tiek jos 80 metų trukusiam egzistavimui būdingi nuolatiniai kariniai konfliktai, teritoriniai pasikeitimai ir besikeičiančios sąjungos su kitomis valstybėmis. Valstybė žlugo ją užkariavus Osmanų imperijai.
Paberžės herbas
miniatiūra|left|Akmuo su Paberžės herbu
Aprašas
Herbinio skydo auksiniame lauke vaizduojami kaspino pozicijoje trys žali beržo lapai su tos pačios spalvos žirginiais. Skydo lauko auksinė spalva simbolizuoja išmintį ir dorumą.
Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija
Vilniaus rajono Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Bezdonyse (Vilniaus raj.), Statybininkų g. 4, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191317837. miniatiūra|250px|left|Renovuota gimnazija, 2016 m.
Bosnijos karalystė
Priešistorė
1353 m. penkiolikmetis Steponas Tvrtko iš savo dėdės Stepono II Kotromaničiaus paveldėjo Bosnijos didįjį banatą. Iš pradžių kaip jo regentas valdė Tvrtko tėvas Vladislovas, tačiau jis kitais metais mirė. Tvrtko tapus banu tais pačiais metais jo pusseserė Elžbieta ištekėjo už Vengrijos karaliaus Liudviko I. Jau valdant Steponui II Kotromaničiui Bosnija ėmė glaudžiai bendradarbiauti su Vengrija prieš nuosmūkį išgyvenančią Serbiją. Santykiai netrukus pablogėjo, nes Tvrtko atsisakė palaikyti Vengriją kare su Venecija (1356-1358 m.). 1363 m. kilo atviras karas tarp Liudviko ir Trtko, Vengrija karo priežastimi skelbė Bosnijos bano gynimą nuo jų požiūriu eretiškos bogomilų sektos. Nugalėjęs kare su vengrais Tvrtko ėmė tituluotis "Dievo malone visos Bosnijos banu". Tai sukėlė kilmingųjų maištą, nuo kurios Tvrtko 1366 m. pabėgo į Vengriją, kur pasidavė Liudvikui. Su vengrų pagalba Tvrtko numalšino sukilimą, pašalino iš valdžios brolį Vuką, kuris buvo tapęs Bosnijos valdovu ir Liudvikas vėl paskyrė Tvrtko Bosnijos banu.
Paberžės herbas
Simbolika
Beržo simbolika pasirinkta neatsitiktinai. Beržo lapai – tai „kalbančios“ herbo figūros, kurios yra aliuzija į miestelio pavadinimą. Taip pat, įvairios beržo dalys pasižymi gydomosiomis savybėmis ir yra vartojamos kaip vaistas nuo daugelio ligų. Slavų kultūroje beržas laikomas jaunystės ir gyvenimo simboliu.
Bosnijos karalystė
Priešistorė
Po to keletą metų truko vidinės kovos bei buvo užimtos besiribojančios Serbijos teritorijos. 1372 m. Tvrtko sudarė aljansą su princu Lazaru Hrebeljanovičiumi, vienu iš regioninių valdovų subyrėjusios Serbijos imperijos teritorijoje. Kitais metais Lazaras užpuolė Nikolos Altomanovičiaus, kuris tuo metu buvo galingiausias Serbijos kilmingasis, domeną. Nugalėję Altomanovičių klaną, Tvrtko su Lazaru pasidalino jų valdas, išskyrus Dračevicos, Konavlės ir Trebinjės rajonus, kuriuos savo valdžioje išlaikė Zetos kunigaikštystės valdovas Lorduradas I Balšičius.
Paberžės herbas
Istorija
2013 m. liepos 4 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė herbą patvirtino dekretu Nr. 1K-1512. Herbo etalono autorius – Rolandas Rimkūnas.
Bezdonių Julijaus Slovackio gimnazija
Istorija
1968 m. pastatyta mūrinė mokykla. Atgimimo laikotarpyje 1989 m. 10 vaikų pareiškė norą mokytis klasėse dėstoma lenkų kalba. Pirmieji žingsniai buvo sunkūs. 1992 m. atsiskyrė mokykla su lietuvių dėstoma kalba. Padaugėjo mokinių lenkiškose klasėse. 1997 m. lapkričio 19 d. Vilniaus rajono savivaldybės taryba mokyklai suteikė Julijaus Slovackio vardą. 1998 m. mokykla gavo vidurinės mokyklos statusą. 2015 m. po akreditacijos gavo gimnazijos statusą.
Bosnijos karalystė
Karalystės sukūrimas
1377 m. Tvrtko atėmė pakrantės rajonus iš Balšičiaus. Tais pačiais metais, spalio 26 d., jis buvo karūnuotas kaip serbų, Bosnijos, Primorjės (pajūrio) ir vakarinių žemių karalius. Tvrtko močiutė buvo Nemanjičių dinastijos narė, o tai paskatino jį karūnuotis „Serbijos karaliumi“ ir taip išreikšti pretenzijas į Serbijos sostą. Kai 1371 m. karališkoji Nemanjičių linija išmirė, karūną jam atsiuntė Vengrijos karalius Liudvikas Anžujietis.
Po Nikolos Altomanovičiaus pralaimėjimo princas Lazaras tapo galingiausiu valdovu buvusios Serbijos imperijos teritorijoje. Jis norėjo susivienyti Serbijos valstybę, o Serbijos stačiatikių bažnyčia jį matė kaip labiausiai tinkamą žmogų. Bažnyčia nepritarė Tvrtko pretenzijoms ir rėmė Lazarą.
Iki 1390 m. Tvrtko išplėtė savo įtaką į Kroatijos ir Dalmatijos dalis, ir titulavosi serbų, Bosnijos, Dalmatijos, Kroatijos ir pakrantės karaliumi. Jis titulavosi „Bosnijos, Serbijos, Kroatijos, Hum, Usoros, Soli, Dalmatijos, Donji Kraji“ karaliumi.
Valdant Tvrtko I, Bosnija pasiekė didžiausio klestėjimo laikotarpį. Jam valdant Bosnija tapo viena įtakingiausių ir galingiausių Balkanų šalių, tačiau Bosnijoje išliko stiprus feodalinis susiskaidymas, o po valdovo mirties šalis prarado savo svarbą.
Teritorijos mažėjimas
Po Tvrtko I mirties Bosnijos valstybės galia pamažu ėmė nykti. Tuo metu Osmanų imperija pradėjo savo invaziją į Europą ir ėmė kelti didelę grėsmę Balkanų pusiasalio valstybėms ir net Vengrijai. Osmanų imperija 1440 ir 1450 m. prijungė rytinės Bosnijos dalis ir Hercegoviną. Bosnija tapo vakarine Osmanų imperijos provincija. Hercegovina kaip provincija 1482 m. taip pat buvo prijungta prie Osmanų imperijos.
Dirvinis dobilas
Dirvinis dobilas (Trifolium arvense) – pupinių šeimos augalų rūšis. Natūraliai paplitusi Europoje (įskaitant Britų salas), europinėje Rusijoje, Vakarų Sibire, šiauriniame Irane. Neofitas. Kaip invazinė rūšis paplitusi Šiaurės Amerikoje.
Tai vienametė, rečiau dvimetė žolė. Visas augalas plaukuotas, su pavieniais stačiais apvaliais šakotais 5–50 cm aukščio stiebais. Lapai trilapiai. Žiedai po 50–200 susitelkę cilindriškomis galvutėmis. Ankštys vienasėklės. Žydi gegužę–birželį, vaisius veda nuo liepos. Pašarinė vertė menka. Žydėjimo metu visas augalas turi daug rauginių medžiagų.
Auga sausuose laukuose, smėlynuose, dykvietėse, pakelėse, ant pylimų. Lietuvoje dažnas. Liaudyje dar žinomas kaip katinpautis, jonelis.
Kupstinė viksva
Kupstinė viksva (Carex cespitosa) – viksvuolinių šeimos augalų rūšis. Paplitusi Eurazijoje: Sibire, Kaukaze, Korėjoje, Japonijoje; Europoje dažnesnė Skandinavijoje, centrinėje Europoje, pietuose ir vakaruose reta; atskiros populiacijos aptinkamos Pirėnų pusiasalyje, Didžiojoje Britanijoje.
Tai daugiametis žolinis augalas. Tamsiai, ryškiai arba gelsvai žalias; stiebai 25–80 cm aukščio, minkšti, aštriabriauniai. Žydi gegužės–liepos mėnesiais. Kryžminasi su kitomis viksvomis.
Mėgsta labai drėgną dirvą. Kupstinė viksva auga stambiais kupstais pelkėse, pelkėtose pievose, šlapiuose krūmynuose, juodalksnynuose, pelkėtuose lapuočių miškuose; vietomis sudaro ištisus kupstynus.
Radivoniškės
Radivoniškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Nemenčinės.
LKL 2020–2021 m. sezonas
Lietuvos krepšinio lygos 2020–2021 metų sezonas – 28-as lygos (Betsafe-LKL) sezonas, kuriame varžėsi 10 pajėgiausių Lietuvos krepšinio klubų. Čempionų titulą 23 kartą (vienuoliktą iš eilės) laimėjo Kauno „Žalgiris“.
Turnyro formatas
Turnyras vyko trimis etapais. Kaip ir pernai, reguliarusis sezonas vyko 4 ratų sistema, t. y. komandos tarpusavyje žaidžia po dvi rungtynes namuose ir išvykoje. Reguliariajame sezone kiekviena komanda sužaidžia iš viso 36 rungtynes. Į ketvirtfinalio etapą patenka 8 geriausios komandos, kurios pagal užimtą vietą reguliariajame sezone suporuojamos ir sužaidžia tarpusavyje iki 2 pergalių (daugiausia gali prireikti trejų rungtynių). Pusfinaliai vyksta tokiu pačiu principu kaip ir ketvirtfinalis.
Finalo rungtynės žaidžiamos tarp dviejų pusfinalių nugalėtojų, serija trunka iki 3 pergalių (t. y. gali prireikti ir 5 rungtynių nugalėtojo išaiškinimui). Rungtynių serija dėl 3-osios vietos vyksta taip pat iki 3 pergalių.
Dalyvaujantys klubai
Žemiau lentelėje nurodyti klubai, kurie rungtyniauja LKL šį sezoną, taip pat arenos, kuriose vyks rungtynės.
Reguliariojo sezono MVP
Šaltinis:
Finalo MVP
Šaltinis:
Simbolinė sezono komanda
Šaltinis:
Samir Azzimani
Samir Azzimani (, 1977 m. spalio 22 d. Paryžiuje, Prancūzijoje) – Maroko kalnų slidininkas. 2010 m. žiemos olimpinių žaidynių dalyvis. Jis buvo pirmasis Maroko sportininkas olimpinėse žiemos žaidynėse po 1992 m. žiemos olimpinių žaidynių. Azzimani turi aukštąjį išsilavinimą biomedicinos srityje.
Azrakas
Azrakas  – miestas vidurio-rytų Jordanijoje, Zarkos muchafazoje, Azrako oazėje, 100 km į rytus nuo Amano. Yra Muvafalk Salti karinis aerodromas. Azrakas žymus jį supančiomis šlapynėmis, kuriose gausiai lankosi migruojantys paukščiai (Azrako šlapynių draustinis, Šaumari laukinės gamtos draustinis) bei IV a. tvirtove.
Istorija
Vietovė buvo žmonių lankoma nuo priešistorių laikų kaip svarbi oazė dykumoje. Gyvenvietė čia buvo jau nabatėjų laikais. III–IV a. romėnai įkūrė tvirtovę, kuri viduramžiais perstatyta.
Kamieny Loho apylinkė
Kamieny Loho kaimiškoji apylinkė  – apylinkė Gudijoje, Ašmenos rajone, Lietuvos pasienyje. Centras – Kamieny Lohas.
2009 m. 84,2 % gyventojų buvo gudai, 11,9 % – lenkai, 2,3 % – rusai.
Kabulo oro uosto ataka
Kabulo oro uosto ataka – savižudžio sprogdinimas, įvykdytas netoli Hamido Karzajaus tarptautinio oro uosto Abbey vartų. Išpuolis įvykdytas 2021 m. rugpjūčio 26 d. 17:50 vietos laiku, evakuacijos iš Afganistano metu. Per išpuolį žuvo mažiausiai 182 žmonės, įskaitant 13 amerikiečių karių. Chorasano provincijos Islamo valstybė (ISIS-K) prisiėmė atsakomybę už išpuolį.
2021 m. rugpjūčio 15 d. Afganistanui patekus į Talibano kontrolę, Hamido Karzajaus tarptautinis oro uostas tapo vienintele saugia išeitimi išvykti iš Afganistano. Saugumo susirūpinimas išaugo po to, kai šimtai Chorasano provincijos Islamo valstybės (ISIS-K) narių pabėgo iš Bagramo ir Pule Čarchio kalėjimų. Rugpjūčio 16 d. Pentagonas įspėjo JAV Kongresą apie padidėjusią teroristinio išpuolio grėsmę iš Islamo valstybės. JAV prezidentas Džo Baidenas per savaitę prieš ataką gavo keletą pranešimų apie galimą išpuolį ir rugpjūčio 22 d. pranešimuose iš Baltųjų rūmų perspėjo, kad kuo ilgiau JAV kariai lieka šalyje, tuo didesnė Islamo valstybės keliama grėsmė JAV personalui ir civiliams, esantiems netoli Hamido Karzajaus tarptautinio oro uosto.
Likus kelioms valandoms iki išpuolio, JAV diplomatai Kabule įspėjo Amerikos piliečius palikti oro uostą dėl grėsmių saugumui. Jungtinės Karalystės ginkluotųjų oro pajėgų ministras Džeimsas Hipis taip pat įspėjo apie labai tikėtiną Islamo valstybės kovotojų išpuolio grėsmę Kabulo oro uoste. JAV, Jungtinės Karalystės ir Australijos ambasados ​​taip pat įspėjo dėl didelių grėsmių saugumui oro uoste.
Išpuolis
2021 m. evakuojant žmones iš Afganistano, minia vietinių ir užsienio civilių spruko į oro uostą evakuotis. Prie Abbey vartų, vedančių į oro uostą, savižudis sprogdintojas detonavo sprogmenį. Po sprogimo prasidėjo šūviai ir visi vartai į oro uostą buvo uždaryti.
Tiago Almeida
Tiagas Migelis Monteiras de Almeida (Tiago Miguel Monteiro de Almeida, g. 1990 m. spalio 13 d.) – Portugalijos ir Žaliojo Kyšulio futbolininkas, gynėjas. Atstovavo „Sūduvos“ klubui.
Kabulo oro uosto ataka
Išpuolis
Pirminiuose pranešimuose buvo klaidingai teigiama, kad antras sprogimas įvyko netoli „Baron“ viešbučio. Kitą dieną buvo patvirtinta, kad antro sprogimo nebuvo.
Aukos
Per išpuolį žuvo mažiausiai 182 žmonės, įskaitant 13 JAV karių, 169 afganai, iš kurių du buvo dvigubos pilietybės Didžiosios Britanijos piliečiai ir vienas Didžiosios Britanijos piliečio vaikas. Iš pradžių buvo pranešta, kad per išpuolį taip pat žuvo 28 Talibano kovotojai, tačiau vėliau tai paneigė Talibano atstovas spaudai Zabiula Mudžahidas. Žuvę amerikiečiai buvo identifikuoti kaip dešimt jūrų pėstininkų, du kareiviai ir vienas karinio jūrų laivyno karininkas. Šios netektys tampa didžiausiomis JAV kariuomenei Afganistane per daugiau nei dešimtmetį. 2011 m. rugpjūtį specialiąsias JAV pajėgas gabenantis sraigtasparnis buvo numuštas Talibano pajėgų, tąsyk žuvo 30 JAV karių.
Tiago Almeida
Karjera
Rungtyniavo gimtojoje Portugalijoje. Sužaidė 17 rungtynių Primeira Liga (aukščiausioje lygoje) atstovaudamas „Moreirense“ ir „Belenenses“ klubams. Daugiausiai rungtyniaudavo Segundona Liga (antroje pakopoje).
Kabulo oro uosto ataka
Aukos
Mažiausiai 150 žmonių buvo sužeista, įskaitant 18 JAV karių ir keletą Talibano narių.
Vykdytojai
Išpuolį įvykdė ISIS-K, kurie paskelbė pareiškimą ir jame prisiėmė atsakomybę už išpuolį bei įvardijo Abdul Rahman al-Logari kaip sprogdintoją.
Tiago Almeida
Karjera
Bandė laimę Rumunijoje, kur atstovavo Jasų „ACSM Poli“ ir „Hermannstadt“. Rumunijos Liga I (aukščiausioje lygoje) sužaidė 25 rungtynes.
Kabulo oro uosto ataka
Vykdytojai
Nepaisant to, kad Talibanas ir ISIS-K yra džihadistų grupuotės, jie yra priešai ir kariavo kruviną karą tarpusavyje. JAV centrinės vadavietės vadas, generolas Kenetas F. Makenzis jaunesnysis, paneigė tikimybę, kad atakoje dalyvavo Talibanas.
Reakcijos ir atsakas
Savo atstovo spaudai Twitter Talibanas pasmerkė šią ataką sakydamas, kad „blogio ratai bus griežtai sustabdyti“. Vėliau Talibanas paskelbė, kad imsis visų įmanomų priemonių ISIL-KP lyderiui Šahabui al Muhadžirui suimti.
Abdula Abdulahas, buvęs Afganistano vadovas ir dabartinis Afganistano nacionalinės koalicijos lyderis, pasmerkė išpuolį. Kai kurie civiliai žurnalistams tvirtino, kad išpuolis sustiprino jų pasiryžimą evakuotis iš šalies, bijodami dar daugiau išpuolių.
Po šio išpuolio JAV prezidentas Džo Baidenas viešai kreipėsi į tautą. Jis pagerbė nužudytus amerikiečių tarnybos narius, vadindamas juos „didvyriais“ ir sakydamas, kad jie prarado gyvybę „tarnaudami laisvei“ bei pareiškė, kad JAV evakuavo daugiau nei 100 000 amerikiečių, afganų ir kitų. Jis taip pat išreiškė didelį liūdesį dėl afganų aukų. Džo Baidenas tiems, kurie norėjo pakenkti JAV, sakė, kad „mes jus sumedžiosime ir priversime jus sumokėti“. Jungtinės Karalystės vyriausybė taip pat sakė, kad jie tęs operaciją „Pitting“, evakuaciją iš Afganistano.
Daugelis tautų išreiškė pasmerkimą dėl Kabulo oro uosto išpuolio ir solidarumą su aukomis bei kariais, vykdančiais evakuaciją oro uoste. Europos Komisija ir Jungtinės Tautos taip pat pasmerkė išpuolį. Vokietijos kanclerė Angela Merkel atšaukė būsimą kelionę į Izraelį ir liks Vokietijoje stebėti Vokietijos karių evakuacijos. Dėl išpuolio Džo Baidenas taip pat atidėjo susitikimą su Izraelio premjeru Naftaliu Benetu. Jungtinė Karalystė teigė, kad civiliai, nepaisant išpuolio, toliau yra evakuojami.
JAV oro antskrydis
Rugpjūčio 27 d. JAV pradėjo antskrydį prieš ISIL-KP narį Nangarharo provincijoje. Taikinys važiavo automobiliu. Pasak Pentagono atstovo Džono Kerbio, jis buvo nužudytas kartu su kitu bendrininku, abu apibūdintais kaip „aukšto lygio ISIS taikiniai“, o trečias kovotojas buvo sužeistas. Pentagono atstovas juos pavadino „ISIS-K planuotojais ir tarpininkais“. Anoniminis gynybos pareigūnas sakė, kad antrasis pagrindinis taikinys buvo „susijęs su galimai būsimomis atakomis Kabule“. Įtariama, kad jis taip pat buvo atsakingas planuojant oro uosto sprogdinimą.
Tiago Almeida
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
Atstovaudamas Žaliojo Kyšulio Respublikos nacionalinei rinktinei sužaidė 15 rungtynių.
Brandos atestatas
Brandos atestatas – baigimo dokumentas, išduodamas asmeniui, baigusiam vidurinio ugdymo (vidurinio mokslo) programą ir išlaikius brandos egzaminus; atestatas.
Išdavimas
Brandos atestatas išduodamas mokiniui, buvusiam mokiniui, baigusiam Vidurinio ugdymo programą ir išlaikiusiam lietuvių kalbos ir dar vieno jo pasirinktą individualaus ugdymo plano dalykų brandos egzaminus. Brandos atestatas be brandos atestato priedo neišduodamas. Brandos atestato priedo blanke po žodžių „metais baigė“ įrašoma asmens baigta programa ir jos kodas (1 priedas).
Asmuo, praradęs brandos atestatą, mokyklos direktoriui įteikia prašymą gauti jo dublikatą, nurodydamas originalo išdavimo metus. Dublikatas išduodamas remiantis archyve saugomais dokumentais.
Brandos atestatas su pagyrimu
Brandos atestatas su pagyrimu išduodamas mokiniui, buvusiam mokiniui, turinčiam ne žemesnius kaip 9–10 balų visų individualaus ugdymo plano dalykų metinius ir mokyklinių brandos egzaminų įvertinimus, išlaikiusiam bent vieno dalyko valstybinį brandos egzaminą ir turinčiam ne žemesnius kaip 86 balų visų išlaikytų valstybinių brandos egzaminų įvertinimus.
Atestatai buvusiems mokiniams
Brandos atestatas gali būti išduotas asmeniui, Vidurinio ugdymo programą baigusiam iki 2001 m. įskaitytinai ir:
Asmeniui, iki 1994 m. baigusiam Vidurinio ugdymo programą ir 2007 m. gaunančiam brandos atestatą (išskyrus buvusį profesinės mokyklos mokinį), ne mažiau kaip prie dviejų jo pasirinktų dalykų nurodoma, kad mokėsi pagal A lygio programą. Dalykų, kurių mokėsi A lygiu, skilties „Programos kursas“ eilutėse pažymima „A“, prie visų likusių dalykų – „B“. Penkių balų vertinimo sistemos pažymiai, juos padauginus iš dviejų (pvz., 4 x 2 = 8), įrašomi kaip dešimties balų vertinimo sistemos pažymiai.
Buvusiam mokiniui brandos atestatą išduoda mokykla, išdavusi mokymosi pasiekimų pažymėjimą apie jo mokymosi baigiamojoje klasėje rezultatus ir gavusi išlaikytų brandos egzaminų, jeigu juos laikė kitoje mokykloje, protokolų kopijas bei pažymą apie joje likviduotus metinius įsiskolinimus.
Atestatai apeliantams, technikumo, aukštesniosios ar profesinės mokyklos moksleiviams
Mokiniui ir buvusiam mokiniui jo pateiktos apeliacijos, apeliacinio teikimo ar skundo dėl brandos egzamino darbo nevertinimo nagrinėjimo laikotarpiu laikinai sustabdomas brandos atestato išdavimas.
Pateikus mokyklos direktoriui Brandos atestato išdavimo technikume, aukštesniojoje ar profesinėje mokykloje besimokiusiam asmeniui reglamento, patvirtinto švietimo ir mokslo ministro 2006 m. rugsėjo 20 d. įsakymu Nr. ISAK-1822 (Žin., 2006, Nr. 101-3929), nustatyta tvarka dokumentus, brandos atestatas gali būti išduotas: asmeniui, kuris technikume, profesinėje ar aukštesniojoje mokykloje baigė vidurinio ugdymo programą ir išlaikė brandos egzaminus, bet negavo mokyklos baigimo diplomo; asmeniui, kuris technikume, aukštesniojoje ar profesinėje mokykloje iki 1992 metų imtinai mokėsi bendrojo lavinimo dalykų ir negavo mokyklos baigimo diplomo.
Mokymosi rezultatų įrašai
Mokymosi rezultatų dalyje įrašomi tik mokinio, buvusio mokinio individualaus ugdymo plano dalykai, nurodomas dalyko programos bendrasis arba išplėstinis kursas (12 priedas), jam skirtas valandų skaičius (2, 3 priedas) ir dalykų įvertinimai:
Kalbų įskaitos laikiusiems lietuvių kalbos, gimtosios ar užsienio kalbos brandos egzaminus įrašomos po atitinkamų dalykų pažymint, pavyzdžiui: lietuvių kalba (valstybinė, įskaita), lietuvių kalba (gimtoji, įskaita), lenkų kalba (gimtoji, įskaita), anglų kalba (įskaita) ir pan.
Brandos egzaminų įrašai
Išlaikyti brandos egzaminai įrašomi tam skirtoje brandos atestato priedo dalyje:
Brandos atestato (diplomo) priedas
Brandos atestato (diplomo) priedas išduodamas tik tam asmeniui, kuris turi brandos atestatą, technikumo, profesinės ar aukštesniosios mokyklos baigimo diplomą.
Blankai
Brandos atestatai ir jų priedai supaprastintos formos blankuose spausdinami vadovaujantis Pažymėjimų ir brandos atestatų išdavimo tvarkos aprašo reikalavimais bei atestatų ir jų priedų pildymo pavyzdžiais (12–19 priedai). Išspausdinti brandos atestatai ir jų priedai perduodami brandos atestatų ir jų priedų įrašų teisingumo patikrinimo komisijai.
Įrašų tikrinimas
Brandos atestatų ir jų priedų įrašų teisingumui patikrinti direktoriaus įsakymu sudaroma komisija. Komisijos pirmininku skiriamas direktoriaus pavaduotojas ugdymui, nariais – mokytojai. Klasės auklėtojas (profesinės mokyklos grupės vadovas) komisijai pateikia metinių ir brandos egzaminų įvertinimų suvestines, brandos egzaminų protokolus, apeliacijų rezultatų protokolus, vidurinio ugdymo dienyną, kompiuterine įranga išspausdintus brandos atestatus ir jų priedus. Komisijos darbo rezultatai įforminami aktu.
Vokietija
Vokietijoje brandos atestatas - 'brandos liudijimas'; Zeugnis der Reife; dar vad. Abiturzeugnis arba Zeugnis der Abitur - 'abitūros liudijimas') išduodamas, baigus aukščiausią gimnazinę pakopą (Gymnasiale Oberstufe). Abiturientas (arba maturantas) atestatą gauna išlaikęs brandos (abitūros),, Abiturprüfung'' arba matūros egzaminą (-us).
Meškuičių valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas po I pasaulinio karo. Po 1923 m. 5 vietovės prijungtos iš Gruzdžių valsčiaus. Meškuičių valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Joniškio rajonui (4 apylinkės) ir Šiaulių rajonui (6 apylinkės).
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 3886 žmonės:
Alytaus profesinio rengimo centras
miniatiūra|250px|right|Putinų g. 40 miniatiūra|250px|right|Balbieriškyje
Alytaus profesinio rengimo centras, Alytaus PRC – valstybinė mokymo įstaiga, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą, įsikūrusi Putinų g. 40, Alytuje. Mokyklos tipas - profesinė mokykla, įstaigos kodas – 300039337, mokomoji kalba - lietuvių.
Istorija
Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministro įsakymu Nr.ISAK-437 „Dėl kai kurių Alytaus mieste esančių profesinių mokyklų reorganizavimo“ nuo 2004 m. liepos 1 d. į Alytaus profesinio rengimo centrą sujungtos: Centro direktoriumi konkurso tvarka paskirtas Vytautas Zubras.
Profesijos
1 ir 2 gimnazijos klasei modulinės profesinio mokymo programos:
3 ir 4 gimnazijos klasei modulinės profesinio mokymo programos:
Grenlandijos ir Lietuvos santykiai
Grenlandijos ir Lietuvos santykiai — dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Danijos sudėtyje esančios Grenlandijos ir Lietuvos.
Alytaus profesinio rengimo centras
Profesijos
profesinio mokymo programos:
Grenlandijos ir Lietuvos santykiai
Tiek Lietuva, tiek Grenlandija yra Europos Tarybos ir NATO narės.
Grenlandijoje gyvena bent viena Lietuvos pilietė. Užregistruota, kad 2022 m. į Grenlandiją gyventi išvyko vienas Lietuvos pilietis.
Lietuvių geologas habil. dr. Valentinas Baltrūnas 2006 m. ir 2007 m. vadovavo mokslinėms ekspedicijoms prie dabartinių ledynų pietvakarinėje Grenlandijos dalyje, išleido knygą „Ledyno dvelksmas: Grenlandija ir Lietuva“.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Grenlandijos siekė 389,8 tūkst. eurų.
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Grenlandiją.
Margherita Buy
Margerita Buj (g. 1962 m. sausio 15 d. Romoje) – italų aktorė, net 7 kartus apdovanota prestižiniu šalyje kino apdovanojimu David di Donatello. Tiek pat kartų šį apdovanojimą yra pelnę tik keli legendiniai Italijos aktoriai: Alberto Sordi, Vittorio Gassman ir Sophia Loren. Ji taip pat yra nominuota rekordiniam šio apdovanojimo skaičiui – 16 kartų.
Biografija
Margerita yra vyriausia iš 3 seserų, jos proseneliai kilę iš Prancūzijos. Baigusi mokyklą, ji nusprendė tapti aktore, tačiau įstoti studijuoti Nacionalinėje Silvio D‘Amico dramos akademijoje jai pavyko tik antraisiais metais.
Devintojo dešimtmečio pradžioje ji nusifilmavo keliose reklamose, o 1986 m. gavo vaidmenį filme „La seconda notte“. Debiutas buvo sėkmingas – Margeritos vaidyba buvo įvertinta Globo d'oro apdovanojimu. 1988 ir 1990 m. ji suvaidino Daniele Luchetti juostose „Domani accadra“ ir „La settinama della Sfinge“. Pastaroji, nors ir buvo vangiai sutikta kritikų, pelnė jai apdovanojimą San Sebastiano filmų festivalyje ir pirmąją David di Donatello nominaciją už geriausią moters vaidmenį. 1990 m. Margerita pelnė ir pirmąjį David di Donatello prizą už vaidmenį komiškoje dramoje „La stazione“. Po šio filmo ji tapo šalyje pirmojo ryškumo kino žaigžde ir vėliau atliko pagrindinius vaidmenis didelės sėkmės sulaukusiuose filmuose „Maledetto il giorno che t'ho incontrato“ (1992), „Arriva la bufera“ (1993), „Facciamo paradiso“ (1995). Palaipsniui ji tapo žinoma ir Europoje: 2009 m. Margeritos vaidyba buvo įvertinta Venecijos kino festivalyje (filmas „Lo spazio bianco“), o 2015 m. ji buvo nominuota Europos kino apdovanojimui („Mia madre“).
Asmeninis gyvenimas
1990 m. vasarį Margerita ištekėjo už aktoriaus ir režisieriaus Sergio Rubini. Jiedu išsiskyrė 1993 m. (oficialiai – tik 2012 m.), tačiau tai nepakenkė judviejų darbiniams santykiams ir jie kartu dažnai dalyvavo kuriant įvairius filmus.
Siuntėjas
„Siuntėjas“ – amerikiečių rašytojos Lois Lowry paaugliams skirtas romanas, pirmą kartą išleistas 1993 m.
Tai knyga apie tobulai sutvarkytą ateities visuomenę, kurioje žmonės gyvena iš anksto suplanuotą gyvenimą: šeimą pakeičia „šeimos darinys“, mirtį – „pašalinimas“, namus – „būstas“ ir t. t. Šioje visuomenėje niekas neskaito knygų (išskyrus enciklopedijas ir žinynus), neieško savo individualybės. Visuomenės nariai neturi jokių žinių apie praeitį, senąsias tradicijas ir net tokius dalykus kaip spalvos. Pagrindinis knygos veikėjas, dvylikametis berniukas Jonas, trokšta pažinti pasaulį, tačiau bendraudamas su jam paskirtais „tėvais“ negauna jokių atsakymų į jam rūpimus klausimus. Netrukus Jonas išrenkamas naujuoju Atminties Saugotoju – žmogumi, kuriam perduodamos visos žinios apie praeitį. Taip Jonui atsiveria iki tol nepatirtos skausmo gelmės, nauji potyriai, formuojasi berniuko įžvalga.
Lietuviškai knyga pirmą kartą išleista 2003 m. Vertėjas – Viltaras Alksnėnas.
2014 m. pagal šią knygą buvo sukurtas filmas.
Azrako šlapynių draustinis
Šlapynės čia susidarė prieš 250 tūkst. metų. Dėl to oazė nuo seno buvo svarbi tiek įvairių migruojančių paukščių poilsio vieta, tiek kupranugarių karavanų girdykla. Čia gyveno azijiniai buivolai. XX a. vid. pradėjus sparčiai augti Amanui, oazės vanduo imtas naudoti sostinės aprūpinimui. Įsteigtas draustinis nesustabdė pelkynų sausėjimo, dauguma paukščių Azraką paliko, buivolai išmirė.
Nors dabar dedamos didelės pastangos Azrako pelkynų atkūrimui, teritorija vis dar kenčia nuo vandens nutekėjimo. Dabar čia galima stebėti ~280 paukščių rūšių (didysis kukutinis vieversys, trumpasparnė nendrinukė, dykuminis kikilis, nendrinė lingė, gaidukas, mažasis bėgikas, upinis kirlikas, vapsvaėdis, pievinė lingė ir kt.).
Klaipėdos FM
Klaipėdos Futbolo mokykla – Lietuvos futbolo mokyklos ekipa iš Klaipėdos.
Istorija
Olimpinio rezervo vaikų ir jaunių sporto mokykla buvo įkurta 1975 metais.
Nuo 1991 m. vadinasi Klaipėdos Futbolo mokykla.
2017 m. LMFA I lyga pirmenybėse dalyvavo merginų komanda, kuri vadinosi Klaipėdos FM - FK "Atlantas".
KFM auklėtiniai dalyvauja įvairaus rango jaunių pirmenybėse.
Klubas taip pat turi salės futbolo komandą.
2022 m. licencijavosi Antrai lygai. Tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Antroje lygoje.
Spalvinė gama
Geltoni marškinėliai ir mėlyni šortai.
Sudėtis
Atnaujinta: –
Dubleriai
2020 m. debiutavo III lygoje, Klaipėdos apskrityje, ir užėmė antrąją vietą. Komanda vadinosi Klaipėdos FM–2004. 2021 m. toliau žaidė III lygoje, komanda vadinosi Klaipėdos FM B.
Salės futbolas
2018-2019 m. Klaipėdos miesto salės futbolo pirmenybėse žaidė A lygoje Klaipėda FM-Atlantas pavadinimu (varžybos vyko 2 vertikaliose lygose), užėmė 4 vietą tarp 10 komandų, ir pateko į ketvirtfinalį, kuriame pralaimėjo Plikiai-Rūgpienių Kaimas komandai.
2019 m. Klaipėdos miesto salės futbolo Taurės varžybose komanda užėmė 2 vietą grupėje (viso buvo 4 grupės), ir pateko į ketvirtfinalį, kuriame pralaimėjo Port Mare komandai.
Girėliškiai B
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Girėliškių kaimo bendruomenė 1935 m. Įkurti valstybinio miško žemėse XVIII a. antroje pusėje. 1785 m. buvo laisvųjų valstiečių kaimas su 8 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1821 m. – laisvųjų valstiečių kaimas su 56 gyventojais. 1854 m. Girėliškiuose buvo vėjo malūnas, 10 gyvenamųjų pastatų ir 72 gyventojai. Iki 1818 m. priklausė Įsruties apskrities Brakupėnų domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Baltrušėlių valsčiaus kaimas. Tikintieji iki 1853 m. priklausė Kusų, vėliau – Rautenberkio evangelikų liuteronų parapijai.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.
Radutė
Radutė – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pakalnių.
Siauralapis lendrūnas
Siauralapis lendrūnas (Calamagrostis canescens) – miglinių šeimos augalų rūšis. Paplitusi beveik visoje Europoje, taip pat Kaukaze, Turkijoje, Vakarų ir Rytų Sibire.
Daugiametis žolinis augalas. Stiebas status, šakotas, 70–130 cm aukščio. Lapai siauri (2,5–5 mm), pliki, groblėti, plokšti. Šakniastiebis trumpas. Žiedynas – 10–12 cm ilgio tankiai šakota šluotelė. Žiedeliai violetiniai arba rudai violetiniai. Žydi birželį, sėklas subrandina liepą.
Siauralapis lendrūnas plačiai paplitęs drėgnose salpų bei durpingose pievose, upių, ežerų, upelių pakrantėse, žemapelkėse ir tarpinėse pelkėse, drėgnuose, užpelkėjusiuose miškuose. Gali augti ir vandenyje (iki 0,2 m gylio).
Radutis
Radutis – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Dietkauščiznos.
Radviliškis (reikšmės)
Radviliškiu vadinama:
Vladimiras Pašuta
Vladimiras Pašutà (Vladimiras Pašuto, ; 1918 m. balandžio 19 d. Petrograde – 1983 m. birželio 10 d. Maskvoje) – tarybinis istorikas ir pedagogas.
Biografija
1941 m. baigė Leningrado universitetą. Nuo 1948 m. dirbo TSRS Mokslų akademijos TSRS istorijos institute, o nuo 1968 m. dėstė Maskvos srities pedagoginiame institute. Profesorius nuo 1970 m. 1976 m. tapo TSRS Mokslų akademijos nariu korespondentu.
Jazepas Urdzė
Jazepas Urdzė (1909 m. rugsėjo 7 d. Kauno gubernijos Mažeikių apskr. Akmenės vlsč. Gaudžiočių kaime – 1985 m. sausio 27 d. Bad Godesberge (dab. Bonos miesto dalis), VFR) – iš Lietuvos latvių kilęs evangelikų liuteronų kunigas, Baltijos šalių studentų veikėjas.
Biografija
Gimė ir augo vidutinių ūkininkų šeimoje. Nuo 1932 m. studijavo evangelikų liuteronų teologiją Vytauto Didžiojo universitete Kaune, o 1936 m. – Latvijos universitete Rygoje. 1937 m. buvo ordinuotas kunigu. Dirbo sielovados darbą Skuodo ir Biržų evangelikų liuteronų parapijose. 1937 m. vedė vokiečių kilmės Vera Strauß. 1938 m. kaip Lietuvos Respublikos delegatas dalyvavo Pasauliniame krikščioniškų bažnyčių suvažiavime Amsterdame. 1941 m. su žmona ir dviem vaikais persikėlė gyventi į Vokietiją, gyveno Gross Spiegel kaimelyje Pomeranijoje. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje šeima apsigyveno vakarinėje Vokietijos dalyje.
Dar būdamas studentu 1938 m. Jazepas Urdzė įkūrė ekumeninę Lietuvos ir Latvijos krikščionių studentų organizaciją. 1947 m. Vokietijoje ją atkūrė, pritraukdamas ir estų studentus. Tais pačiais metais buvo išrinktas šios organizacijos – Baltijos šalių krikščionių studentų sąjungos – generaliniu sekretoriumi. Sąjunga organizavo pabaltiečių studentų kultūrinę veiklą, leido metraštį „Baltisches Jahrbuch“ (o lietuvių sekcija dar ir informacinį laikraštuką „Annabergo lapelis“). Vakarų Vokietijos centre, ant Annabergo kalno prie Bonos už paimtą kreditą 1951 m. organizacija nusipirko karo metu sugriautą vilą. Studentų ir talkininkų pastangų dėka pastatas buvo atstatytas, įrengtos konferencijų patalpos ir bendrabutis. Anabergo centre buvo rengiamos bendros ir atskiros Estijos, Latvijos bei Lietuvos akademinio jaunimo šventės, įvairūs minėjimai.
Šis Baltijos šalių studentų kultūros centras veikia iki šiol, po Jazepo Urdzės mirties, vadovavimą jam perėmė sūnus sociologas Andrejs.
Radviliukai
Radviliukai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Vosiliškio.
Taurinai
thumb|right|300px|[[Cizalpinė Galija|Cizalpinės Galijos tautos (391-192 m. pr. m. e.)]] Taurinai – senovinė keltų-ligūrų tauta Alpėse, gyvenusi aukštutiniame Po upės slėnyje, dabartinio Pjemonto centre.
218 m. pr. m. e. juos atakavo Hanibalas, kurio sąjungininkai buvo insubrai. Tuo metu tarp insubrų ir taurinų vyko ilgalaikiai vaidai. Po trijų dienų apgulties Hanibalo pajėgos užgrobė pagrindinį taurinų miestą Taurasiją. Taurinai kaip tauta istoriniuose šaltiniuose retai minimi. Manoma, kad 27 m. pr. m. e. buvo įsteigta romėnų kolonija Castra Taurinorum, vėliau vadinta Julia Augusta Taurinorum (šiuolaikinis Turinas). Tiek Livijus (v. 34), tiek Strabonas (iv. p. 209) rašė apie Taurinų kraštą, kuris apėmė ir vieną iš Alpių perėjų.
Liudmila Aleksejeva
Liudmila Aleksejeva (, 1927 m. liepos 20 d. Eupatorijoje, Rusijos TFSR, TSRS – 2018 m. gruodžio 8 d. Maskvoje, Rusija ) – sovietų režimo disidentė, Rusijos visuomenės veikėja ir žmogaus teisių gynėja. TSRS žmogaus teisių judėjimo narė, Maskvos Helsinkio grupės viena iš įkūrėjų. 2002–2012 m. – Žmogaus teisių komisijos prie Rusijos Federacijos prezidento narė.
Atvirukas
thumb|200px|Atvirlaiškis. Suomių liaudies šokėjų atvaizdas atviruke su standartiniu pašto ženklu (išsiųsta [[1907 m.)]] thumb|200px|[[Chromolitografija (~1900 m.)]] thumb|Rasistinis atvirukas (JAV XX a.pr.) Atvirùkas (atvirùtė) – pašto lapelis atviram laiškui (atvirlaiškiui); toks lapelis su kokiu nors vaizd(eli)u (pvz., Kauno miesto atvirukai). Atvirukų kolekcionavimas vadinamas filokartija.
Liudmila Aleksejeva
2008 m. buvo apdovanota LDK Gedimino ordino Riterio kryžiumi. Taip pat buvo apdovanota ir kitais ordinais.
Atvirukas
Vienoje atviruko pusėje yra koks nors visą plotą užimantis atvaizdas, o kita pusė skirta pranešimui parašyti, taip pat nurodyti siuntėjo ir gavėjo adresus ir užklijuoti pašto ženklui. Pašto ženklas dažnai spausdinamas tiesiai ant atviruko. Atvirukai gali būti ir neskirti paštui. Tokiu atveju ant jų nėra pašto ženklo bei adresui nurodyti skirtos vietos; tuomet tai paprasta įprasto laiško dydžio kortelė iš storo popieriaus ar kartono.
Liudmila Aleksejeva
Biografija
Liudmila Aleksejeva gimė 1927 m. liepos 20 d. Eupatorijoje, Rusijos TFSR. 1937 m. persikėlė į Maskvą. Tėvas – Michailas Lvovičius Slavinskis, motina – Valentina Efimenko Aleksejeva, pedagogė.
Atvirukas
Siunčiami ką nors sveikinant (pvz., švenčių proga), prisimenant arba kaip laiško forma (pvz., būnant užsienyje, atvirukai siunčiami draugams, pažįstamiems, artimiems asmenims pasakojant apie buvimą užsienyje, perteikiant kelionės įspūdžius ir pan.).
Istorija
Pirmasis pašto atvirukas išleistas Austrijoje-Vengrijoje. 1869 m. spalio 1 d. šios šalies pašto apyvartoje atsirado „korespondencijos kortelė“ su ant jos išspausdintu dviejų kreicerių vertės pašto ženklu. Prancūzijos-Prūsijos karo 1870-1 m. metu Prancūzijos ir Vokietijos armijose kilo mintis kortelę iliustruoti. Kai kurie kariai artimiesiems siunčiamas korteles ėmė puošti piešiniais. Komersantai greitai pasigavo šią idėją. Pirmoji prancūziška iliustruota pašto kortelė (atvirutė) buvo išleista Bretanės knygų prekiautojo Leono Benardo, o vokiškoji Oldenburgo knygų prekiautojo A.Švarco.
Liudmila Aleksejeva
Biografija
Po Maskvos kurį laiką su savo senele gyveno Feodosijoje, tačiau, kilus karui, 1941 m. kartu su ja grįžo atgal.
Atvirukas
Istorija
Idėja buvo sėkminga ir atvirukai greitai paplito ir kitose šalyse. 1871 m. juos pradėjo leisti Anglijos, Šveicarijos, Liuksemburgo, Belgijos, Danijos, Nyderlandų pašto įstaigos, 1872 m. – Švedija, Norvegija, Ceilonas, 1873 m. – Prancūzija, Ispanija, Rumunija, Serbija, Čilė, 1874 m. – Italija.
Liudmila Aleksejeva
Biografija
Dėstė istoriją Maskvoje. 1952 m. įstojo į TSKP. Dalyvavo disidentų judėjimuose.
Atvirukas
Istorija
1878 m. Pasauliniame pašto kongrese Paryžiuje priimtas tarptautinis atviruko standartas: 9 x 14 cm, 1925 m. jis pakeistas į kitą – 10,5 x 14,8 cm. Pradžioje antroji atviruko pusė buvo skirta tik adresui (specialios vietos laiškui nebuvo), o nuo 1904 m. kairioje pusėje buvo numatyta vieta trumpam laiškui.
Liudmila Aleksejeva
Biografija
1977 m. dėl suėmimo grėsmės persikelė į JAV, tačiau 1993 m. kartu su savo vyru grįžo atgal į tėvynę.
Mirė 2018 m. gruodžio 8 d. Maskvoje.
Kamieny Lohas
Kamieny Lohas  – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone; kaimiškosios apylinkės centras. Įsikūręs 3 km nuo Lietuvos sienos, 17 km į šiaurės vakarus nuo Ašmenos. Į šiaurę nuo gyvenvietės eina Vilniaus–Minsko plentas, vakaruose dunkso miškas. Veikia mokykla, klubas, biblioteka, buitinio aptarnavimo kombinatas, ryšių punktas. Į šiaurę nuo gyvenvietės, Vilnios pakrantėje yra Kamieny Loho–Medininkų pasienio postas.
Kanados moterų ledo ritulio rinktinė
Kanados moterų ledo ritulio rinktinė – nacionalinė moterų komanda atstovaujanti Kanadai tarptautinėse varžybose. Daugkartinė pasaulio ir olimpinė čempionė.
Populizmas
thumb|Tarptautinis „Occupy“ judėjimas, kurio retorika yra „99%“ (žmonės) prieš „1%“ (elitas), buvo populistinio socialinio judėjimo pavyzdys. thumb|Kaip apibrėžta Nolano diagramoje, populizmas (ir totalitarizmas) yra kairėje apačioje. thumb|Karikatūra iš 1896 m., Kurioje William Jennings Bryan, ryžtingas populizmo šalininkas, praryja Amerikos demokratų partijos simbolį. Populizmas (iš – 'žmonės, liaudis') – politinė strategija, kuria apeliuojama į „liaudį“ ir „sveiką protą“, kartu demonstruojant priešiškumą politiniam ar socialiniam elitui, dažnai tą darant be konkrečių ideologinių nuostatų. Populizmo sąvoka kildinama iš Senovės Romos laikų – tada politikai, kurie rėmėsi žemesniųjų visuomenės sluoksnių parama, buvo vadinami populiarais, o siekę elito paramos – optimatais. XIX a. viduryje JAV susikūrė partija, kurios nariai save vadino populistais. Panašiu metu carinėje Rusijoje susikūrė populistų partija, besivadinusi narodnikais (liet. liaudininkais). Populizmo reikšmė skirtingose valstybėse gali būti nevienoda.
Akademiniame pasaulyje nėra sutariama dėl populizmo sąvokos apibrėžimo, nors ji ir yra dažnai vartojama politiniuose debatuose. Dažnai ši sąvoka vartojama menkinamai, pavyzdžiui, kalbant apie ekstremistus ar politikus, siūlančius suprimityvintus sudėtingų problemų sprendimus.
Populizmo bruožai
Populistams būdinga supaprastintai žiūrėti į įvairių sudėtingų politinių problemų sprendimą, pasitelkus siaurą pasaulėvaizdį, kuriame pateikiamos dvi homogeniškos ir priešiškos grupės. Tai – vadinamoji „mes prieš juos“ retorika: liaudis prieš elitą, lietuviai (arba bet kokia kita tauta) prieš imigrantus, šalis prieš šalį. Tokia retorika grindžiama „sveiko proto“ argumentu. Vis dėlto partijos polinkį į populizmą gali lemti ne tik apeliavimas į tariamą prarają tarp valdžios ir liaudies daugumos. Populistai dažnai pasisako ir už tai, kad dažniau būtų rengiami referendumai, be to, apskritai yra skeptiškai nusiteikę atstovaujamosios demokratijos atžvilgiu.
Vienu iš žymiausių XX a. populistų laikomas Argentinos prezidentas Chuanas Peronas – pirmasis lyderis, siekęs masių paramos, pasitelkdamas populistinius pažadus, tarp kurių – ir didesnė socialinė gerovė. Panašios strategijos laikėsi ir kaimyninės Brazilijos prezidentas Žetuliju Vargasas. Tiek Ch. Perono, tiek Ž. Vargaso retorika pasižymėjo nacionalizmu grįstais argumentais. Iš šiuolaikinių partijų, besilaikančių dešiniojo populizmo retorikos, galima išskirti Pažangos partiją (Norvegija), Nacionalinį frontą (Prancūzija), Respublikonus (Vokietija), Švedijos demokratus.
Dešinysis populizmas
Žiūrint istoriškai, dešinieji populistai paprastai laikėsi liberalių nuostatų – mažesnių mokesčių ir minimalaus valstybės kišimosi į ekonomiką ir asmeninį gyvenimą. XX a. 10-ajame dešimtmetyje dešiniųjų populistų retorikoje didelės svarbos įgijo ksenofobija ir euroskepticizmas. Dešiniosios populistinės partijos, akcentuodamos konservatyvias ir antisekuliarias nuostatas, ėmė demonstruoti išankstinį nusistatymą etninių ir seksualinių mažumų atžvilgiu.
Kairysis populizmas
Vis dėlto klasinė ideologija ar socialistinės pažiūros kairiesiems populistams neturi tiek svarbos, kiek tradicinėms kairiosioms partijoms. Kapitalizmo ir globalizacijos kritika dažnai suplakama su antiamerikanizmu, kairiuosiuose populistiniuose judėjimuose ypač išaugusiu  po nepalankiai vertinamų JAV karinių kampanijų įvairiose pasaulio dalyse, ypač Artimuosiuose Rytuose.