cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukrainos reichskomisariatas
Istorija
1942 m. balandžio 1 d. Hitleris įsakė įsteigti nacių partijos organizaciją „Arbeitsbereich Osten der NSDAP“ naujose rytinėse okupuotose teritorijose. Šiam žingsniui įnirtingai priešinosi tiek Rozenbergas, kuris pagrįstai baiminosi, kad rytinių teritorijų administracijos pertvarkymas iš valstybinės į partinę biurokratiją reikštų faktinį jo ministerijos (kuri buvo valstybinis organas) autoriteto pabaigą, tiek Heinrichas Himleris, kuris pagrįstai baiminosi, kad įsteigus arbeitsbereichą komisarai taps RVK (karo komisarais) ir taip įgis didžiulius įgaliojimus SS sąskaita, kuri jau nuo praėjusių metų rugsėjo pabaigos, kai pradėjo kurtis komisariatų valdžia, o vietiniai komisarai ėmė kontroliuoti policiją savo teritorijose, kurias iki tol kontroliavo SS, nuolat prarasdavo pozicijas. Himlerio ir Rozenbergo pasipriešinimas netrukus žlugo dėl Martino Bormano spaudimo Berlyne, o Kocho ir Lozės – rytinėse teritorijose. Rozenbergui bent jau pavyko būti paskirtam naujojo arbeitsbereicho reichsleiteriu („Reicho vadovu“). Vėliau Rozenbergas bandė tokią politinę valdžią perkelti į ministerijos politinį skyrių, kad galėtų kontroliuoti visus partijos reikalus, ir uždraudė kurti organizacijas ir vykdyti bet kokią politinę veiklą Rytuose be jo aiškaus leidimo. Jam buvo visiškai nepaklūstama.
Tikėdamiesi, kad suvieniję jėgas jie gali atgauti tam tikrą įtaką, Himleris ir Rozenbergas nusprendė Gotlobą Bergerį, Himlerio pagalbininką ir SS personalo vadovą, paskirti Rozenbergo pavaduotoju. Šis žingsnis teoriškai suteikė Rozenbergui galimybę kontroliuoti SS pajėgas civilinės administracijos okupuotose sovietinėse teritorijose mainais į jo paramą SS kovoje dėl valdžios. Rozenbergo ir Himlerio partnerystė nepadarė nieko kito, kaip tik be galo suerzino vienas kitą, ir Bergeris netrukus nutraukė bet kokį bendradarbiavimą. Po to Kochas ir Lozė palaipsniui mažino bendravimą su Rozenbergu, palaikydami ryšius su Hitleriu per Bormaną ir partijos kanceliariją. Abu jie taip pat stengėsi savo jurisdikcijoje įkurti stiprias SA organizacijas kaip atsvarą SS. Atsižvelgiant į tai, kad daugelis komisariato pareigūnų buvo aktyvūs arba atsargos SA karininkai, šiomis priemonėmis buvo atgaivinta ankstesnė nuoskauda prieš SS ir garantuotas santykių apnuodijimas. Kraštutiniu atveju SS ir policijos vadas (HSSPF) Ukrainoje Hansas Adolfas Priucmanas pabandė tiesiogiai kreiptis į Kochą, tačiau buvo paniekintas ir atstumtas.
1944 m. liepos 28 d. sovietų kariuomenė užėmė paskutinę Ukrainos reichskomisariato dalį – Brestą. 1944 m. lapkričio 10 d. Ukraina buvo likviduota.
Tomasz Zan
Tomas Zanas (1902 m. rugsėjo 17 d. Dūkšte, Rusijos imperija – 1989 m. gegužės 11 d. Varšuvoje, Lenkija) – karininkas.
Biografija
Gimė 1902 m. rugsėjo 17 d. Dūkšto dvare, tėvas žymaus poeto Tomo Zano vaikaitis taip pat Tomas Zanas (1876-1950), motina Teresa Daugėlaitė (1884-1945). Iki I pasaulinio karo su šeima gyveno Žemojoje Panemunėje stovėjusiame dvare. 1913 m. tapo skautu, 1918 m. prasidėjus Lenkijos nepriklausomybės kovoms įstojo į generolų Wacław Iwaszkiewicz-Rudoszański ir Józef Dowbor-Muśnicki vadovaujamą diviziją. 1918 m. dalyvavo Vilniaus gynyboje nuo bolševikų puolimo. 1919 m. Suvalkuose įstojo į Lenkų kariną organizaciją, dalyvavo Seinų sukilime prieš lietuvius. 1920 m. pradėjo tarnauti generolo Stefan Pasławski artilerijos pulke, tačiau pateko į lietuvių nelaisvę ir buvo internuotas Kazlų Rūdoje, vėliau paleistas per Klaipėdą ir Dancigą pasiekė Varšuvą.
1920 m. liepos mėnesį įstojo į generolo Jerzy Dąbrowski vadovaujamą artilerijos pulką. Buvo du kartus sužeistas Lenkijos-sovietų kare. 1922 m. pradėjo studijuoti Vilniaus universitete, vėliau perėjo į Poznanės universitetą, kur 1926 m. baigė agrikultūros studijas. Prasidėjus II pasauliniam karui dalyvavo Osoveco-Viznos fronto linijos gynyboje, vėliau persikėlė į Lietuvą, kur buvo internuotas ir laikomas Dimitravo stovykloje. Prieš sovietams okupuojant Lietuvą buvo paleistas ir išvyko į Varšuvą, kur 1941 m. liepos mėnesį įstojo į Armiją Krajovą. 1943 m. rugsėjo 3 d. tapo majoru. Dalyvavo karinėje akcijoje Burza prieš vokiečius. 1944 m. rugpjūčio 18 d. internuotas sovietų ir ištremtas į Riazanę. 1946 m. vasarį grįžo į Lenkiją. 1951 m. suimtas už antikomunistinę veiklą ir nuteistas 3 metams kalėjimo.
XX a. devinto dešimtmečio pradžioje Londone buvo išleista jo sesers Helena Stankiewicz atsiminimų knyga Pani na Berżenikach, kurioje pateikiami Tomo Zano ir jo sesers susirašinėjimai bei archyvinės nuotraukos. Ši knyga laikoma vienu geriausių pavyzdžių atspindinčių Vilniaus krašto lenkakalbių žmonių išgyvenimus patirtus per XX a. pokyčius. Mirė 1989 m. gegužės 11 d. Varšuvoje.
Al Bataeh Club
Bataicho futbolo klubas, o angliškuose šaltiniuose „Al Bataeh Club“  – JAE futbolo klubas iš Bataicho miesto (Šardžos emyratas).
Istorija
Klubas įkurtas 2012 m. Rungtyniavo žemesniuose divizionuose. 2019–2020 m. sezonas buvo nutrauktas dėl pandemijos grėsmių. Tuo metu ekipa buvo trečioje vietoje Pirmame divizione. 2020–2021 m. vėl liko trečioje vietoje. 2021–2022 m. užėmė antrą vietą ir po sezono buvo perkelti į stipriausią šalies lygą.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo PRO lygoje, aukščiausioje šalies lygoje. Užėmė dvyliktą vietą iš keturiolikos dalyvių.
Peter Minuit
Peteris Minoitas (g. 1580 m. Vėzelyje, Vokietijoje – m. 1638 m. Karibų jūroje) – olandų keliautojas.
Biografija
thumb|left|250px|Paveiksle vaizduojamas Peteris Minoitas besiderantis su vietiniais indėnais dėl salos įsigijimo. 1909 m. Paveikslas Manhatano salos įsigijimas
Apie Peterio Minoito anstyvąją biografiją mažai žinoma. Jam teko dalyvauti prekybinėse ekspedicijose į Indiją bei Braziliją.
1607 m. Olandų Rytų Indijos bendrovei atradus naujas žemės Amerikoje netrukus pasklido gandai apie stebuklingas žemes ir gausius kailinių žvėrelių kailių išteklius. 1625 m. jis buvo vienas iš susigundžiusių keliauninkų nusprendęs pabėgti iš gimtojo miesto (veikiausiai dėl ispanų okupacijos bei Hanzos lygos miesto smukimo) ir nuo Olandijos krantų išvykti į Naująjį Amsterdamą. 1626 m., antrąkart išsiruošęs į kelionę, jis atvyko į Naujosios Olandijos salą (dabar Manhatanas) gegužės 4 d. Tais pačiais metais gegužės 24 d. ją iš vietinių indėnų nusipirko už prekes, vertas 60 guldenų (apie 24 JAV dolerius). Viena vertus, manoma, kad indėnai nesuprato žemės nuosavybės vertės. Kita vertus, jie tikėjosi, jog žemės bus užimtos jėga arba išpirktos. P. Minoitas saloje pastatė fortą ir paskelbė įsigytas žemės Olandijos kolonijos nuosavybe. Rugsėjo 23 d. Olandų Vakarų Indijos bendrovės paliepimu paskirtas kolonijos vyriausiuoju generolu. Vėliau dėl pašlijusių kailių prekybos santykių su Olandų Vakarų Indijos bendrove buvo nušalintas nuo pareigų. 1638 m. P. Minoitas, kartu su švedų, suomių bei olandų kolonistais, dabartiniame Vilmingtone įkūrė švedų prekybinį postą – Naująją Švediją. Netrukus išsiruošęs į prekybinę ekspediciją pražuvo audringoje Karibų jūroje.
Svifto-Tatlio kometa
Svifto-Tatlio kometa – periodinė kometa su 133 metų orbitos ciklu. Tai atitinka klasikinį Halio tipo kometos apibrėžimą (20 metų < ciklas < 200 metų). Ji buvo nepriklausomai atrasta 1862 m. liepos 16 d. Liuiso Svifto ir 1862 m. liepos 19 d. Horaso Parnelo Tutlio. Ši kometa tuomet buvo 2-ojo ryškio ir turėjo 30 ° uodegą.
Numatyta, kad kometa vėl sugrįš 2126 m. ir praskries labai arti Žemės. Yra pavojus, kad jei ne pats 8 km skersmens kometoidas, tai bent jo gabalai, pasklidę po orbitą, gali susidurti su Žeme.
Svifto-Tatlio kometa yra pagrindinis Perseidų meteorų lietaus astronominis kūnas.
Dumšiškių tvenkinys
Dumšiškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Raseinių rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Raseinių miesto centro. Sudarytas užtvenkus Kiaunupio upelį (Šlynos intakas) 5,1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,28 km, plotis – 0,09 km. Altitudė 91 m. Šiaurinis galas užpelkėjęs. Krantai sausi, žemi. Vakarinėje pakrantėje įsikūręs Dumšiškių kaimas, rytinėje – Raseinių hipodromas.
Lietuvos rinktinė 1994 m. pasaulio futbolo čempionato atrankoje
Lietuvos futbolo rinktinės atrankinės varžybos į 1994 m. vykusį XV pasaulio futbolo čempionatą JAV. Lietuva žaidė 8 grupėje.
Fiodoras Finkelis
Fiodoras Finkelis (g. 1938 m. rugpjūčio 29 d. Klaipėdoje - 2018 m. balandžio 5 d. Klaipėdoje ) – Lietuvos futbolininkas ir futbolo treneris.
Biografija
F. Finkelio treniruojamas „Granitas“ 1978 m., o 1994 m. ROMAR tapo Lietuvos čempionais. Iš viso F. Finkelis kaip treneris 5 kartus tapo Lietuvos čempionu.
Žaista komandose:
Treniruotos komandos:
Auklėtiniai: Rimantas Skersys, Marius Poškus, Tomas Žiukas, Arūnas Šuika, Saulius Atmanavičius.
2002 m. dirbo futbolo mokykloje trenerių vartininku.
Šeima
Žmona Margarita, dukterys Anželika ir Viktorija.
Kamionkos valsčius (reikšmės)
Kamionkos valsčius gali reikšti:
Enentarzis
Enentarzis (, en-en₃-tar-zid, taip pat, en-e-tar-zi ) – Lagašo, Šumero miesto-valstybės, ensis. Iš pradžių Enentarzis Lagaše buvo vyriausiasis dievo Ningirsu žynys.
Enentarzio pirmtakas – trumpai valdęs Enanatumas II (paskutinis Ur-Nanšės dinastijos valdovas). Panašu, kad tuo metu Lagašo galia sumenko, iškilo Uma (Gišban) ir Kišas. Enentarzis tikriausiai valdė mažiausiai ketverius metus.
Aptiktas deivės Ninmar žynio Lu-enna Enentarziui skirtas laiškas, kuriame pasakojama apie 600 elamitų bandymą apiplėšti Lagašą; visgi elamitams išsigabenti grobio į Elamą nepavyko – mūšyje juos įveikė Lu-enna (nurodo paėmęs nelaisvėn ar nužudęs 540 elamitų).
Enentarzio įpėdinis – kitas žynys Enlitarzis; paskui sostas atiteko Enentarzio sūnui Lugalandai.
Sorbų gyvenamoji sritis
thumb|right|250px thumb|left|250px|Kelio rodyklė Sorbų gyvenamoji sritis  – oficialiai Saksonijos ir Brandenburgo federalinių žemių vadovybės pripažinta teritorija, kurioje sorbai įteisinti kaip senoji vietinė tauta. Išsidėsčiusi Saksonijos federalinės žemės rytuose ir Brandenburgo federalinės žemės pietuose, Sorbų gyvenamoji sritis yra istorinė dalis Lužicos, kuri praėjusiuose amžiuose patyrė vokietinimą ir asimiliaciją.
Saksonijos federalinėje žemėje Sorbų gyvenamąją sritį apibrėžia įstatymas „Dėl sorbų teisių Saksonijoje“ („Gesetz über die Rechte der Sorben im Freistaat Sachsen“, 1999 m. kovo 31 d.). Saksonijos įstatyme „Dėl sorbų teisių Saksonijoje“ skelbiamas ketinimas šioje teritorijoje išsaugoti ir ginti tradicinę sorbų kultūrą.
Kitaip negu Saksonijos variante, Brandenburgo įstatyme „Dėl sorbų (vendų) teisių“ („Gesetz zur Ausgestaltung der Rechte der Sorben (Wenden)“, 1994 m. liepos 7 d.) senieji vietiniai teritorijos gyventojai apibrėžiami kaip „bendruomenės, kurios nori priklausyti gyventojams sorbams ir turi nenutrūkusį sorbų kultūrinės tradicijos, kuri yra išsaugota iki šių dienų, tęstinumą“. Tokią įstatymo formuluotę kritikuoja tautinių mažumų gynėjai ir sorbų tautos atstovai, jie sako, kad kai kuriems sorbams dėl ilgus amžius trukusio engimo ir asimiliacijos sunku įrodyti savo priklausymą sorbų tautai.
Pasak įstatymų „Dėl sorbų teisių Saksonijoje“ ir „Dėl sorbų (vendų) teisių“, vietinė municipalinė valdžia yra atsakinga už sorbų kalbų išsaugojimą ir plėtotę, sorbų kultūros skatinimą, dvikalbės oficialiosios informacijos kelio ženkluose, visuomeninėse ir valstybinėse įstaigose teikimą.
Česlovas Kančelskis
Česlovas Kančelskis (g. 1949 m.) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Biografija
Būdamas 11 metų pradėjo lankyti Šiaulių miesto sporto mokyklos futbolo sekciją pas trenerį Pijų Paukštį, o po 5 metų, 1965 m. pakviestas į Šiaulių „Statybininko“ komandą, kurios sudėtyje kitais metais užėmė 2-ąją vietą Lietuvos futbolo čempionate, 1974 m. tapo „Tiesos“ taurės laimėtoju, 1977 m. Lietuvos futbolo čempionu, 1987 m. čempionato sidabro medalio laimėtoju.
Žaidė komandose:
Sūnūs Deivis Kančelskis ir Tomas Kančelskis taip pat futbolininkai.
Donatas Paužuolis
Donatas Paužuolis (g. 1984 m. rugsėjo 12 d. Vilniuje ) – Lietuvos aviamodeliuotojas, daugkartinis Lietuvos ir pasaulio čempionas.
Biografija
Modeliuoti pradėjo 1992 m. Vilniuje. Pirmasis treneris – sportininko tėvas R. Paužuolis. Nuo 1995 m. konstruoja ir gamina tik radijo bangomis valdomus modelius.
2023 m. pasaulio F3P čempionate Paužuolis pilotavimo rungtyje iškovojo sidabro medalį, o skrydžių pagal muziką rungtyje antrą kartą tapo pasaulio čempionu.
Atmanas
Atmanas  – hinduizmo filosofijoje pirmapradė ir esminė žmonių dvasinė prigimtis. Atmano samprata plėtota jau brahmanose, galutinai susiklostė upanišadose (apie VI–VII a. pr. m. e.). Priklausomai nuo filosofinio požiūrio, atmanas gali būti vartojamas apibūdinant individualią (džyva) arba universalią sielą. Pasak upanišadų, atmanas niekada negimsta ir niekada nemiršta, jis tik keičia kūnus. Tai gyvuose padaruose esanti brahmano dalelytė. Dėl karmos poveikio individualus atmanas esąs susietas su samsara.
Etimologija
Žodis „atmanas“ yra susijęs su indoeuropietiškąja šaknimi *ēt-men („kvėpavimas“) ir yra tos pačios šaknies, kaip senovės anglų kalbos žodis æþm, graikų asthma, vokiečių Atem : atmen („kvėpuoti“). Indų gramatikų aiškintas esąs kilęs iš šaknų at- „judinti“ ir an- „kvėpuoti“.
Žodis ātmán į anglų kalbą paprastai verčiamas kaip Self. Lietuviškai verčiamas „savastimi“, „patybe“.
Vedantoje
Tokios filosofinės mokyklos, kaip advaita (monizmas), laiko, kad kiekvienoje gyvoje esybėje siela yra visiškai tapati brahmanui – visa apimančiai substancijai, pasaulio esmei ir sielai. Tuo tarpu kitos mokyklos, pvz., dvaita (dualizmas) išskiria individualią sielą (atmą) (ji esanti gyvose būtybėse), ir Aukščiausiąją sielą (paramatmą), kaip bent iš dalies atskiras esybes. Taigi, atmanas nurodo individualią sielą ar stebėtoją.
Advaita vedantos filosofijoje atmanas yra universalus gyvenimo principas, visų organizmų įdvasintojas, pasaulio siela.
Jogoje
Jogos filosofinės mokyklos požiūriu, kasdienis pasaulis esąs tikras, nėra vieno universalaus „aš“, kuris būtų kiekviename žmoguje.
Hornokalio kalnagūbris
thumb|250px|Ryškiaspalvės Hornokalio uolos Hornokalio kalnagūbris  – Andų kalnagūbris šiaurės Argentinoje, Chuchujaus provincijoje, 22 km nuo Humahuakos.
Masyvą sudaro daugiausia mezozojiniai, Kreidos periodo Jakoraitės kalkakmenio dariniai. Aukštis iki 4761 m. Būdingos ryškiaspalvės, lygiagrečiai erozijos nugludintos uolos.
Hornokalio kalnagūbris kartu su apylinkėmis patenka į Humahuakos Kebrados pasaulio paveldo objektą.
Verkių dvaras
thumb|240px|Nuo rūmų atsiveriąs vaizdas link [[Valakampiai|Valakampių]] Verkių dvaras – dvaras, stovintis Verkiuose (Vilnius), ant stataus Neries kranto, prie Verkės upelio žiočių. Įeina į Verkių regioninį parką ir Verkių kraštovaizdžio ir architektūros draustinį.
Verkių architektūros ansamblis su peizažiniu parku atspindi Vidurio Europos užmiesčio teritorijų gamtos ir kultūros sandūros įvairių epochų raišką, istorinių vietovaizdžių visumą. Tai vienas vertingiausių klasicistinių ansamblių Lietuvoje. Jame išliko net 15 pastatų – dvi rūmų oficinos ir tarp jų buvusių centrinių rūmų pamatai, senos arklidės, vandens malūnas, kiti pastatai. Verkių parkas (36 ha) yra tik senųjų XVIII a. parkų, užėmusių net 250 ha, likutis. Verkių rūmų kompleksas šiuo metu priklauso Botanikos institutui.
Istorija
Dvarą XVIII a. pastatė Vilniaus vyskupas Ignotas Masalskis pagal L. Gucevičiaus ir Martyno Knakfuso projektus.
Sovietmečiu dvare buvo įsikūrę Mokslininkų rūmai.
SSV Jahn Regensburg
Regensburgo „Jahn“ – Vokietijos futbolo klubas iš Rėgensburgo.
Algirdas Vaitkus
Algirdas Vaitkus (g. 1948 m. Klaipėdoje) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Biografija
1978 ir 1980 m. LTSR čempionas su „Granito“ komanda.
2002 m. dirbo futbolo mokykloje treneriu.
Rainuotosios katės
Rainuotosios katės (Felis) – mažųjų kačių (Felinae) pošeimio, mažų ir vidutinio dydžio kačių gentis. Iš šiai genčiai priskiriamų libinių afroazinių kačių (Felis lybica lybica) yra kilusios beveik visos veislinės ir pusiau sulaukėjusios naminės katės (Felis catus).
Apibūdinimas
Šios genties katės pasižymi rainuotu kailiuku. Gentyje juodakojės katės (Felis nigripes) yra mažiausios – iki 43,3 cm kūno ilgio, o nendrinės katės (Felis chaus) stambiausios – iki 76 cm ilgio.
Paplitimas
Paplitusios beveik visoje Afrikoje, išskyrus didžiąją Sacharos dalį ir Pusiaujo Afrikos tropinius miškus. Europoje jų istorinis paplitimo arealas prasideda maždaug į pietus nuo 60° šiaurės platumos ir į vakarus nuo europinės Rusijos vakarinių sričių, nors šiuose regionuose jos arba jau išnykę arba retos. Taip pat gyvena Artimuosiuose Rytuose, Vidurio Azijoje, Indostano pusiasalyje, Mongolijoje, Kinijos valdomose Vidinėje Mongolijoje ir Uigūrų autonominiame regione, Indokinijos pusiasalyje.
Klasifikacija
Išskiriama 7 rūšys ir 10 porūšių :
Rainuotosios katės (Felis) Lietuvoje
Neįskaitant naminių kačių (Felis catus), Lietuvoje gyveno europinės miškinės katės (Felis silvestris silvestris). Šis miškinių kačių (Felis silvestris) porūšis išnyko XIX amžiuje.
Oliver Winchester
Oliveris Vinčesteris (Oliver Fisher Winchester; g. 1810 m. lapkričio 30 d. – m. 1880 m. gruodžio 11 d.) – JAV verslininkas ir ginklų gamintojas, politikas.
Šeima
O. Vinčesteris buvo Samuelio Vinčesterio (Samuel Winchester) ir Hanos Beits (Hannah Bates) sūnus, gimęs 1810 m. lapkričio 30 d. Bostone (Masačiusetsas, JAV]].
1834 m. O. Vinčesteris vedė Džeinę Eleną Houp (Jane Ellen Hope). Jų vaikai:
Veikla
Oliveris Vinčesteris labiausiai žinomas kaip Vinčesterio dėtuvinių šautuvų (sukurtų perdarant Volcanic Repeating Arms šautuvus) gamintojas ir pardavėjas.
Pradžioje kompanija kentėjo nuo prastos apyvartos, kurios dalinė priežastis buvo Volcanic šovinių prasta konstrukcija ir prastas efektyvumas. Šoviniai buvo kūgiškos kulkos, kurių įdubimas iš galo užpildytas dūminiu paraku ir užkimštas kapsule. Nors Volcanic daugiašūvis konstrukcija smarkiai lenkė konkuruojančius šautuvus, neefektyvūs ir nepatikimi .25 (pistoletų) ir .32 (šautuvų) kalibrų šoviniai neprilygo konkurentų didesnio kalibro šoviniams.
Komuna (Vokietija)
Komuna, arba bendruomenė politinėje Vokietijos sistemoje – žemiausioji valstybinio administravimo struktūros pakopa, komunalinės savivaldos ir liaudies valdžios vienetas. Komuna gali būti miestas, kaimiška gyvenvietė, susijungusios kelios gyvenvietės.
Oliver Winchester
Veikla
O. Vinčesteriui pasisekė, nes jo nupirktoje kompanijoje dirbo inžinierius Bendžaminas Taileris Henris (Benjamin Tyler Henry). Jis surado būdą patobulinti Volcanic daugiašūvį šautuvą – padidino uoksą ir dėtuvę, kad tilptų 17 jo sukonstruotų .44 kalibro šoninio dūžio šovinių žalvarinėmis tūtelėmis. Šio naujo šovinio ir atnaujinto šautuvo dėka kompanija suklestėjo, o Henris 1860 n. spalio 16 d. gavo patentą šautuvui. Šautuvas tapo garsiuoju Henrio šautuvu.
Komuna (Vokietija)
Charakteristika
Vertikalioje Vokietijos valdymo struktūroje sudaro žemiausiąją pakopą. Jos visos priklauso pagal rangą aukštesnei valstybės pakopai, t. y. apskričiai, žemei ir federacijai. 1965–1975 m. Vokietijos Federacinėje Respublikoje buvo įvykdyta vietinės savivaldos reforma, per kurią kelis kartus buvo sumažintas komunų skaičius jas jungiant. Vokietijoje yra 12 141 komuna.
Oliver Winchester
Veikla
Henrio šautuvus kompanija gamino beveik šešerius metus, viso jų pagamino apie 12 tūkstančių, dalį su geležiniais, dalį su žalvariniais uoksais. Kompanija, išnaudodama Henrio šautuvo sėkmę, reorganizavosi ir buvo pervadinta į Winchester Repeating Arms Company. 1866 m. kompanijos darbuotojas Nelsonas Kingas (Nelson King) ištaisė trūkumus Henrio šautuve (tai irgi buvo patentuota) – uokso šone buvo padaryta anga dėtuvės užtaisymui šoviniais, o pati povamzdinė vamzdiška dėtuvė buvo padaryta sandari (kad į vidų nepatektų nešvarumų), ją dengė povamzdinis apsodas. Tai buvo pirmasis Vinčesterio šautuvas, kuris vadinamas Modelis 1866 arba Yellow boy ('geltonasis berniukas').
Komuna (Vokietija)
Charakteristika
Visų žemių konstitucijose numatoma komunų būtinybė, t. y. turi egzistuoti atskiros atstovaujamosios ir vykdomosios valdžios institucijos. Komunų savivaldos institucijos sudaromos per tiesioginius, lygius ir visuotinius rinkimus. Nedidelėse komunose atstovaujamosios institucijos vaidmenį gali atlikti visuotinis gyventojų susirinkimas.
Oliver Winchester
Veikla
Daugiašūviai šautuvai buvo šiek tiek naudojami JAV pilietiniame kare. JAV armija mažai naudojo daugiašūvius šautuvus, nes tai dar buvo nauja, neišbandyta technologija.
Daugiašūviai šautuvai išpopuliarėjo tik po pilietinio karo, tada juos ėmė plačiai naudoti civiliai. Kariškiai tuo metu buvo sutelkę dėmesį į per drūtgalį užtaisomų vienšūvių šautuvų tobulinimą. Tūkstančiais Vinčesterio šautuvų apsiginklavo į vakarus traukę naujakuriai pionieriai, tad Vinčesterio daugiašūviai įgijo reputaciją – „šautuvai, kurie laimėjo Vakarus“.
Oliveris Vinčesteris buvo aktyvus ir politikoje, jis dirbo New Haven miesto komisaru, 1864 m. buvo JAV respublikonų partijos prezidento rinkikas, o 1866-1867 m. buvo Konektikuto gubernatoriaus pavaduotojas.
O. Vinčesteris mirė 1880 m. gruodžio 11 d., jo kompanijos savininku tapo jo sūnus Viljamas Virtas Vinčesteris (William Wirt Winchester), kuris nuo tuberkuliozės mirė kitų metų kovo mėnesį. Viljamo žmona Sara Vinčester manė, kad jų šeima prakeikta dvasių žmonių, kurie buvo nušauti Vinčesterio šautuvais.
Frico Tiseno paramos fondas
Frico Tiseno paramos fondas – mokslo paramos fondas Vokietijoje. Būstinė - Kelnas. Teikia stipendijas Vokietijos ir užsienio mokslininkams (remia tarptautinį mokslinį bendradarbiavimą).
Istorija, vadovybė
1959 m. liepos 7 d. vokietė Amélie Thyssen (1877-1965) su dukra Anita Gräfin Zichy-Thyssen, atmindamos Fricą Tiseną (1873-1951). Valdydamas apie 100 mln. Vokietijos markių (nominalios vertės) akcijas, Fondas buvo pirmasis didelis privatus savarankiškai veikiantis mokslo paramos fondas Vokietijoje. Fondą valdo Kuratorija, Mokslo taryba ir Valdyba:
Stipendijos
Stipendijas gauna jaunieji mokslininkai paprastai po 1-2 metų nuo daktaro laipsnio įgijimo. Doktorantūra arba habilitacija neremiama. Pagal specifinius paramos projektus remiami ir vyresnio amžiaus mokslininkai.
Stipendija - 1 700 eurų/mėn. Trukmė - paprastai iki 1 metų. Leidžiamos savarankiškos pajamos iš papildomos mokslinės veiklos iki 500 eurų/mėn. Vaikpinigiai gali būti gaunami pagal stipendininko gyvenamosios (tyrimų) vietos Vokietijos darbo biržoje pateiktą prašymą. Dalykinės ir kelionės išlaidos (knygoms, informacinės kelionės į kitas darbo grupes), tiesiogiai susijusios su moksliniu darbu, gali būti dengiamos 100 eurų kasmėnesine išmoka. Be to, esminės, ypatingos sąnaudos (pvz., dideli kursų mokesčiai) gali būti dengiamos tik esant išankstiniam prašymui. Priemokos esant įvairiems įsipareigojimams (pvz., jeigu su stipendininku jo mokslinio darbo vietoje negyvena šeima), pateikus prašymą galima iki 200 eurų/mėn. išmoka. Dengiant dideles pragyvenimo išlaidas užsienyje teikiamos priemokos (priklausomai nuo valstybės). Rūpinimuisi vaikais (ne vyresniais kaip 12 m.) mokslininkai pateikę prašymą gauna išmoką. Dalinės stipendijos (mažiausiai 50 %) suteikiamos, siekiant stipendininkui suteikti galimybę greta jo mokslinės veiklos pasišvęsti rūpinimuisi savo vaikais.
Tarp stipendininkų yra ir mokslininkų iš Lietuvos:
Rita Savagnone
Rita Savagnone (g. 1939 m. rugsėjo 19 d. Roma) – italų aktorė.
Klevinė (Vilnius)
Klevinė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2,5 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, prie Senojo Ukmergės kelio (RK5214). Klevinės seniūnaitija. Iš nedidelio viensėdžio XXI a. pr. Klevinė virto dideliu Vilniaus priemiesčiu – čia gausu nausėdijų. Rytuose plyti pelkėtas Bukiškio miškas.
Kamenos valsčius
Kamenos valsčius yra buvęs:
Klevinė (Vilnius)
thumb|left|240px|Klevinė
Kriūkų marijavitų bažnyčia
Istorija
Marijavitų religinė bendruomenė Kriūkuose veikė nuo XX a. pradžios. Pirmosios jų pamaldos įvyko 1906 m. gretimame Rimašiškių kaime, ūkininko Martyno Vedegio klėtyje. 1920 m. Klangiuose dovanotame žemės sklype buvo pastatyta medinė bažnyčia (bendruomenei priklausė 10 šeimų). Šalia stovėjusiame name gyveno kunigas su šeima, kelios vienuolės. 1926 m. Lietuvos Vyriausybė įregistravo Kriūkų bendruomenę su 55 tikinčiaisiais, tačiau jų turėjo būti daugiau, nes ne visi marijavitai norėjo atvirai pripažinti savo priklausymą šiai bažnyčiai, bijodami katalikų persekiojimo.
Tarpukaryje, be sostinės ir Lenkijos lietuvių bendruomenių (atitinkamai 100 narių ir 100–200 narių), kuriose pamaldos vyko lietuvių kalba, Užnemunėje tai buvo didžiausia Lietuvoje marijavitų religinė bendruomenė. Nors ji buvo persekiojama katalikų daugumos, tačiau išliko gyvybinga ir po Lietuvos prijungimo prie SSRS, pamaldos buvo lietuviškos. Skaudžiai smogė prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas – užsidarė beveik visos maldyklos, be to, 1944 m. mirė vyskupas Antanas Tulaba, skleidęs šį tikėjimą Lietuvoje. Pasibaigus karui bažnyčią Kriūkuose bandė legalizuoti jo žmona Leokadija Ramiševska–Tulabienė (įšventinta kunige 1933 m.). 1947 m. jai tai padaryti pavyko – gruodžio 4 d. čia buvo įteisinta marijavitų bendruomenė su 27 užsiregistravusiais nariais. Tačiau bažnyčią 1956 m. sovietinė valdžia uždarė, Tulabienė išsikėlė į Lenkiją, ir religinė bendruomenė faktiškai nustojo gyvavusi. Po 3 metų, 1959 m. marijavitais oficialiai buvo užsiregistravę tik 4 asmenys. Teigiama, kad paskutinis registruotas, niekam nepriklausęs marijavitas mirė 1989 m.
Uždarytoje bažnyčioje buvo įsikūręs kaimo klubas, kuriame vyko jaunimo šokiai, o mediniame dviaukščiame priestate – vietinio kolūkio kontora. Buvę maldos namai vietinių žmonių vadinti „Tulabyne“, nes čia kunigavo Antanas Tulaba, kurio rūpesčiu jie ir buvo pastatyti. Vėliau statinys tapo nereikalingu, ėmė nykti. 2005 m. privačių asmenų nugriautas. Artimiausios marijavitų kapinės išlikusios Sirvyduose.
FK Napredak Donji Šepak
Donji Šepako „Napredak“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Donji Šepako.
Istorija
Klubo įkūrimo data laikoma 1971 m. Klubas žaidžia serbų respublikos Pirmoje lygoje.
Pasiekimai
Klubas pasigirti dideliais pasiekimais negali. 2017/2018 m. sezone žaidė serbų respublikos Pirmoje lygoje.
Kamionkos valsčius
Kamionkos valsčius – valsčius rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Liubartuvo apskrityje. Centras – Kamionkos miestas.
Istorija
Įkurtas 1874 m. vietoje buvusio Kozluvkos valsčiaus.
Guilherme De Souza
Giljermė de Suza, dar žinomas kaip Giljermė Šoko (Guilherme De Souza arba Guilherme Choco; g. 1990 m. sausio 10 d.) – futbolininkas iš Brazilijos, gynėjas. Lietuvoje atstovavo Marijampolės „Sūduvos“, „Kauno Žalgirio“, „Riterių“ klubams.
FK Sūduva
Su „Sūduva“ jis pradėjo ruoštis 2018-ųjų sezonui, tačiau dėl šeimyninių priežasčių paliko komandą ir išvyko į Braziliją.
FK Kauno Žalgiris
2021 m. tapo žinoma, kad brazilas paliko klubą.
2022 m. kovo 16 d. paskelbta, kad žaidėjas atstovaus „Riterių“ klubui.
2022 m. balandžio 1 d. oficialiai debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Jonava. Riteriai nugalėjo varžovus rezultatus 5:0.
2022 m. spalio 4 d. pranešta, kad žaidėjas paliko klubą.
2022 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionatas
2022 m. pasaulio sunkiosios atletikos čempionatas – geriausių pasaulio sunkiosios atletikos sportininkų varžybos, vykusios 2022 m. gruodžio 5 - gruodžio 16 dienomis Kolumbijos mieste Bogotoje.
Čempionatas taip pat buvo pirmasis turnyras suteikiantis reitingo taškus kvalifikacijai į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.
Dalyvavusios šalys
537 sunkiaatlečiai iš 93 šalių dalyvavo čempionate.
Lamborghini Sesto Elemento
Lamborghini Sesto Elemento (italų kalba „šeštasis elementas“) – dviejų durų, dviejų vietų, V10 variklio kupė sportinis automobilis, gaminamas Italijos gamintojo Lamborghini. Šis modelis pirmą kartą buvo pademonstruotas 2010 m. Paryžiaus automobilių parodoje.
Automobilio pavadinimas reiškia šeštąjį cheminės lentelės elementą anglį, taip pabrėžiant ypatingai daug automobilio masės sudarantį anglies pluoštą.
Sesto Elemento naudoja 6 greičių pusiau automatinę pavarų dėžę ir visų varančių ratų sistemą. Variklį modelis pasiskolino iš Lamborghini Gallardo. Didelis anglies pluošto naudojimas sumažino automobilio svorį iki 999 kg, taip jį padarant pačiu lengviausiu Lamborghini modeliu per visą istoriją. Pasak gamintojų, šis modelis nuo 0 iki 100 km/val greitį pasiekia per 2,5 s.
Gamintoja planavo pagaminti tik 20 šio modelio vienetų ir visi jie iš karto buvo užsakyti bei parduoti. Pateikiamos kainos svyruoja nuo 2,2 iki 2,9 milijonų JAV dolerių.
Vladas Bertalis
Vladas Bertalis (g. 1952 m. Klaipėdoje, mirė 1991 m. liepą) – buvęs Lietuvos futbolininkas. Vartininkas.
Rubulių apylinkė
Rubulių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje vietoje Rubulių seniūnijos, 1944 m. pabaigoje atkurta. 1949 m. buvo Kretingos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Žalgirio apylinkės ir Kretingos apylinkės.
Gyvenvietės
Apylinkės kaimai: Rubuliai, Mišučiai.
Kiaulidė
Kiaulidė – tvartas, kuriame laikomos kiaulės. Tai gali būti tiek nedidelis, paprastos struktūros statinys keliomis kiaulėms laikyti, tiek didelė pramoninė ferma. Mažesniuose ūkiuose paprastai skirtingo amžiaus ir lyties gyvuliai laikomi vienoje kiaulidėje, bet atskiriami gardais, o dideliuose – atskiri pastatai kiekvienai kiaulių grupei. Tada būna atskira kiaulidė besiparšiuojančioms kiaulėms, kurioje gyvena žindančios kiaulės ir paršeliai (iki 2–4 mėn., kol nujunkomi). Ten taip pat laikomos nujunkytos, sukergtos ir tikrinamos paršavedės. Atskirose patalpose arba garduose laikomas pakaitinis prieauglis, kuiliai (kuilidėje), penimos kiaulės (penimiai). Neparšingos ir paršingos kiaulės dažniausiai laikomos grupiniuose garduose, apsiparšiavusios – atskiruose, nujunkyti paršeliai, penimiai – grupiniuose garduose. Tarp eilių būna takai.
Kiaulidėse įrengiama ventiliacijos sistema, didesniuose ūkiuose šėrimas ir mėšlo mėžimas būna mechanizuotas.
Emre Kılınç
Emrė Kylynčas (g. 1994 m. rugpjūčio 23 d.) – futbolininkas, Turkijos rinktinės vingeris.
Karjera
Kitados priklausė Sakarya Akademikspor ir Boluspor jaunimo ekipoms.
Boluspor
Profesionalo karjerą pradėjo gimtinėje. 2011–2017 m. atstovavo Boluspor. Sužaidė daugiau nei šimtą lygos rungtynių.
Sivasspor
2017 m. vasarą perėjo į Sivasspor. 2017 m. rugpjūčio 12 d. debiutavo klube rungtynėse prieš Akhisar Belediyespor. Varžovai šventė pergalę minimaliu rezultatu 1-0. Atstovavo klubui 2017–2020 m. ir sužaidė daugiau nei šimtą rungtynių.
Galatasaray
2020 m. rugpjūčio 12 d. pranešta, kad pasirašyta ketverių metų sutartis su galatasaray SK.
Ankaragücü (skol.)
2022 m. rugsėjo 8 d. pranešta, kad nuomos pagrindais žaidėjas perleistas Ankaragücü.
Rinktinės
Kitados žaidė Turkijos jaunimo rinktinėse. 2012 m. pakviestas į U-19, 2014 m. į U-20, o 2015 m. į U-21 rinktinę.
Nuo 2019 m. rungtyniavo.
Edmontas Karinauskas
Edmontas Karinauskas (1955 m. Klaipėdoje - 2013 m. sausio 3 d. Vilnius) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Biografija
2002 m. dirbo meistru AB „Vakarų laivų gamykla“.
Alexandra Lamy
Alexandra Lamy (g. 1971 m. spalio 14 d.) – prancūzų aktorė.
Jos jaunesnioji sesuo Audrey Lamy taip pat aktorė, o pusbrolis Francois Lamy – politikas.
Buvo ištekėjusi už aktorių Thomas Jouannet (1995–2003) ir Jean Dujardin (2009 – 2014). Turi dukterį Cloe (g. 1997). right|thumb|150px|Su seserimi Audrey right|thumb|150px|Su buvusiu vyru Jeanu
Irako Kurdistanas
Irako Kurdistanas, oficialiai Irako Kurdistano regionas, dažnai vadinamas ir Pietų Kurdistanu  – autonominis regionas šiaurės Irake, sudarytas 1991 m. ir siekiantis visiškos nepriklausomybės. Sostinė – Erbilis.
Istorija
Vietovė gyvenama nuo priešistorinių laikų – čia rasta neandartaliečių, ankstyvųjų žemdirbiškų Džarmo ir Hasunos kultūrų radinių. XXV a. pr. m. e. kraštą užėmė huritai, XXIV – XXII a. pr. m. e. valdė Akadas, o nuo XXI a. pr. m. e. čia iškilo Ašūro, Ekalatumo miestai-valstybės. Dabartinis Irako Kurdistanas buvo Asirijos imperijos svarbi dalis, greta Erbilio buvo svarbi deivės Ištar šventykla. Vėliau kraštas buvo valdomas persų, graikų. I a. m. e. čia iškilo asirų valstybė Adiabena, bet 116 m. ją užėmė romėnai, o vėliau susigrąžino persai.
VI a. Pietų Kurdistaną užkariavo arabai, dauguma gyventojų buvo atversti į islamą. Kraštas nuolat buvo valdomas vis kitų tautų – arabų, persų, tiurkų. XIX a. pateko į Osmanų imperiją, kol per I pasaulinį karą užimtas britų (sudarytas Irako mandatas). Valdant britams, kurdai rengė sukilimus ir siekė nepriklausomos kurdų valstybės. 1922 m. sufijų šeichas Mahmudas Barzandžis paskelbė Kurdistano karalystę, bet britai sukilimą numalšino, ir Pietų Kurdistanas tapo vėliau nepriklausomybę paskelbusio Irako dalimi.
Kurdai nuolat rengė sukilimus prieš Irako valdžią siekdami krašto nepriklausomybės: 1961–1970 m. vyko pirmasis Irako–kurdų karas, 1974–1975 m. – antrasis. Pagrindinis sukilimų rengėjas buvo Mustafa Barzanis.
Nors 1970 m. Irakas sudarė Kurdistano autonomiją, ji tikros valdžios neturėjo, nebuvo leista daugiapartinė sistema. Valdant Saadamui Huseinui, Kurdistanas buvo prievarta arabizuojamas, vietos kurdai iškeldinami į kitas šalies vietas. 1983–1985 m., pasinaudodami Irano–Irako karu, kurdai, remiami Irano, vėl sukilo prieš Irako valdžią. Atsakydamas Saadamas Huseinas, prieš kurdus panaudojo cheminį ginklą, surengė masines kurdų žudynes.
1991 m. Irako Kurdistanas pasiekė faktinę autonomiją, gavo paramą iš JAV oro laivyno. Kadangi krašte yra didelės naftos atsargos, Irako Kurdistanas netrukus ūkiškai suklestėjo. 2003 m. prasidėjus Irako karui, kurdai ėmė uoliai talkininkauti JAV pajėgoms ir svariai prisidėjo prie Saadamo Huseino nuvertimo. Priėmus 2005 m. konstituciją nustatyta, kad Irakas nuo šiol yra federacinė valstybė ir Kurdistanas turi plačią autonomiją jos sudėtyje.
2011–2012 m. prasidėjo nesutarimai tarp Irako centrinės valdžios ir Kurdistano, kuris atsisakė savo kariuomenę „Pešmergą“ perleisti Bagdado valdžiai. Per 2014 m. mūšius prieš Islamo valstybę, Pietų Kurdistano pajėgos užėmė ligi tol Irako centrinės valdžios valdytus kraštus, tarp jų ir naftos telkiniais turtingą Kirkuką.
2017 m. rugsėjo 25 d. Irako Kurdistane surengtas referendumas dėl krašto nepriklausomybės – 92,7 % jo dalyvių pasisakė už nepriklausomą Kurdistano valstybę. Tuoj po referendumo Irako pajėgos apgulė Kirkuką ir atkovojo daugelį anksčiau kurdų užimtų žemių.
Geografija
thumb|240px|Kanjonas Ravanduzo apylinkėse Irako Kurdistanas ribojasi su Turkija šiaurėje, Iranu – rytuose, Sirija – vakaruose. Visų šių kraštų pasienio srityse taip pat gyvena kurdai. Pietuose kraštas ribojasi su likusiu Iraku, bet tikslios sienos ginčytinos.
Kraštas kalnuotas (driekiasi Zagroso, Sindžaro, Hamrino, Kandilo masyvai), aukščiausia vieta – Šicha Daro kalnas (3611 m). Pagrindinė upė – Tigras (su intakais: Didžiuoju ir Mažuoju Zabais). Sudarytas nemažas Dukano tvenkinys.
Klimatas subtropinis, pusiau sausringas, vėsesnis nei likusiame Irake. Vasarą vidutinės temperatūros siekia 35–40 °C (pietvakariuose – 21–24 °C), žiemą laikosi tarp 9–11 °C, o kalnuose būna šalčiau. Per metus iškrenta 500–900 mm kritulių, daugiausia žiemą ir pavasarį.
Kalnų šlaituose ir slėniuose auga ąžuolų, kėnių, platanų, pušų, uosių miškai, kurie sausringesnėse vietose pereina į kserofitinius krūmynus, palmių giraites ir stepes.
Ūkis
Svarbiausias Irako Kurdistano pajamų šaltinis – naftos gavyba ir pardavimas. Taip pat kasama cinko, geležies rūda, klintis, varis, auksas, marmuras. Didelė dalis krašto gyventojų verčiasi žemės ūkiu – augina vaismedžius ir vaiskrūmius, javus, daržoves, laiko gyvulius.
Administracinis suskirstymas
Irako Kurdistanas padalintas į 4 apskritis (Parêzga): Dohuko, Erbilio, Suleimanijos ir Halabdžos. Į ginčytinas sritis, kurias valdyti siekia Irako Kurdistanas, patenka Kirkuko, Ninevės ir Dijalos muchafazų dalys.
thumb|240px|Kurdai mitinge dėl nepriklausomybės
Gyventojai
Tikslių duomenų apie tautinę ir religinę krašto sudėtį nėra. Dauguma krašto gyventojų yra kurdai, taip pat esama reikšmingų arabų, turkmėnų, asirų ir armėnų mažumų, taip pat religiniu pagrindu save apsibrėžiančių bendruomenių – jazidų, šabakų, mandėjų ir chakajų.
Vyrauja kurdų kalba (Sorano ir Kurmandži tarmės, Halbdžoje – havrami). Dauguma kalba taip pat arabiškai. Tautinės mažumos vartoja savo kalbas (armėnų, turkų-turkmėnų, asirų, chaldėjų).
Religinė sudėtis mišri. Dauguma gyventojų yra musulmonai – daugiausia šafitinės atšakos sunitai, esti ir šiitų. Paplitęs sufizmas. Asirai, armėnai bei nedidelė dalis kurdų išpažįsta krikščionybę, taip pat išpažįstamos tik šiems kraštams būdingos tikybos – jazidizmas, zoroastrizmas, mandėjizmas.
Didžiausi miestai:
Gabšių tvenkinys
Gabšių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Raseinių rajone, 3 km į pietus nuo Raseinių. Sudarytas užtvenkus Kalnupio upelį (Šaltuonos intakas) 10,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 1,1 km, plotis – iki 0,78 km. Altitudė 81,8 m. Krantai žemi. Vakaruose išteka 2 kanalai į žemiau telkšančius žuvininkystės ūkio tvenkinius. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrusi Gabšių gyvenvietė, pietinėje ir rytinėje plyti dirbami laukai. Vakarine pakrante eina kelias.
The Very Best of Cher
„The Very Best of Cher“ – amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher kompiliacinis albumas, išleistas 2003 metais. Albume sudėtos daugelis populiariausių Cher dainų, tokių kaip „If I Could Turn Back Time“ ir „Believe“.
Albumo informacija
Albumo išleidimas sutapo su turu „Living Proof: The Farewell Tour“, jo buvo parduota daugiau nei 2 mln. kopijų. Albumo viršelis panaudotas ir DVD „Cher: The Farewell Tour Live in Miami“ bei buvo planuotas panaudoti „The Very Best of Cher: The Video Hits Collection“, tačiau buvo pakeistas.
Diskas 1
''Žr. viršuje.''
Deitonas Vinckus
Deitonas Vinckus (g. 2002 m. balandžio 17 d.) – Lietuvos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje.
Kitados atstovavo FK Kauno Žalgiris ir Kauno Žalgiris B ekipoms.
Karjera
Nuo 2015 m. žaidė U-14 pirmenybėse ir atstovavo FM Tauras-FK Spyris-2 ekipai.
FK Kauno Žalgiris
Profesionalo karjera prasidėjo FK Kauno Žalgiris. A lygos rungtynėms registruojamas buvo 2019 m., bet nesužaidė nė minutės aukščiausioje šalies lygoje. Atstovaudavo Kauno Žalgiris B ekipai, kuri žaidė Antroje lygoje, Pietų zonoje. Dar žaisdavo SM Tauras-Kauno Žalgiris ekipoje, kuri dalyvavo Elitinės jaunių lygos U-19 diviziono pirmenybėse.
2020 m. A lygoje sužaidė vienerias rungtynes. Atstovaudavo Kauno Žalgiris B ekipai, kuri žaidė Pirmoje lygoje.
2021 m. A lygoje gaudavo daugiau laiko, pasirodydavo po keitimų. Atstovaudavo Kauno Žalgiris B ekipai, kuri žaidė Pirmoje lygoje.
Rinktinės
Žaidė už Lietuvos U-17 jaunimo rinktinę. 2018 m. rugsėjo 30 d. žaidė prieš serbus, ir spalio 6 d. prieš rumunus (pralaimėta 0:4).
Växjö DFF
Växjö DFF (SV Växjö Damfotbollsförening) – Švedijos futbolo klubas iš Vekšės. Šis straipsnis apie Švedijos moterų futbolo ekipą, kuri rungtyniauja moterų futbolo varžybose.
2014 – 2017 m.
Komanda suburta 2014 m. pradžioje. Dalyvavo žemesnės pakopos pirmenybėse.
2015 m. buvo viena geriausių Pirmojo diviziono (SV Division 1) ekipų ir buvo perkeltos į aukštesnę pakopą.
2016 m. pateko į Elitettan (antra pakopa).
2017 m. tapo Elitettan nugalėtojomis ir iškovojo teisę rungtyniauti aukščiauioje šalies lygoje.
Nuo 2018 m.
Nuo 2018 m. žaidė Damallsvenskan.
SI
SI gali reikšti:
Växjö DFF
Nuo 2018 m.
2021 m. užėmė paskutinę (dvyliktą) vietą ir buvo perkeltos į žemesnį divizioną. Dar 2021 m. spalio mėn. tapo aišku, kad vyr. trenerė Maria Nilsson po sezono paliks komandą.
SI
Si gali reikšti:
Växjö DFF
Nuo 2018 m.
Naujuoju vyriausiuoju treneriu 2022 m. sausio mėn. tapo Olof Unogård, anksčiau treniravęs Linköpings FC, IK Sirius ir Hammarby bei kitus klubus.
Sudėtis
Atnaujinta; 2022 m. balandžio 8 d.
Stadionas
Visma Arena arba Växjö Arena – futbolo stadionas Vekšės mieste, Švedijoje. Stadionas anksčiau žinomas Värendsvallen pavadinimu. Apima naują ledo ritulio areną, grindų riedulio areną ir specialią uždarą lengvosios atletikos areną.
2011 m. kovo 29 d. buvo paskelbta, kad Myresjöhus koncernas už neskelbiamą sumą įsigijo stadiono pavadinimo teises. 2012–2020 m. buvo žinoma kaip Myresjöhus Arena.
Stadionas talpina daugiau nei 12 tūkst. žiūrovų; iš jų – 10 tūkst. sėdimų vietų.
Marilyn Miller
Merlin Miler (, tikrasis vardas Mary Ellen Reynolds, 1898 m. rugsėjo 1 d. Evansvilis, JAV – 1936 m. balandžio 7 d. Niujorkas, JAV) – amerikiečių aktorė ir šokėja, viena populiariausių XX a. trečiojo dešimtmečio Brodvėjaus žvaigždžių.
Biografija
Meri Elen Reinolds (Mary Ellen Reynolds) gimė 1898 m. rugsėjo 1 d. Evansvilyje, Indianoje. Jos tėvai išsiskyrė, kai ji dar buvo vaikas. Scenoje debiutavo būdama ketverių kaip „Panelė Cukrinė slyva“ („Miss Sugar Plum“), o vėliau pasivadino Merlin Miler; Mileris buvo jos patėvis, antrasis mamos vyras.
1918 ir 1919 m. ji vaidino Brodvėjaus spektaklių serijoje „Zigfeldo beprotybės“ („Ziegfeld Follies“) ir tuomet susipažino su aktoriumi bei akrobatu Frenku Karteriu, už kurio ištekėjo 1919 m., tačiau mažiau nei po metų Frenkas Karteris žuvo automobilio avarijoje.
XX a. 3–iajame ir 4–ajame dešimtmečiuose Merlin Miler vaidino daugybėje garsių Brodvėjaus spektaklių, tarp jų miuzikle „Sali“ („Sally“, 1920), kuris jai atnešė šlovę. 1922 m. ištekėjo už aktoriaus Džeko Pikfordo, tačiau 1927 m. jį paliko. Holivudo pakviesta Merlin Miler pasirodė miuzikluose „Sali“ („Sally“, 1929), „Sunny“ (1930) ir komedinėje dramoje „Jos Didenybė meilė“ („Her Majesty, Love“, 1931). 1934 m. Merlin Miler ištekėjo už šokėjo Česterio O’Brajano.
Mirė 1936 m. balandžio 7 d. Niujorke nuo sinusito operacijos komplikacijų. Palaidota Vudlon (Woodlawn) kapinėse Bronkse prie savo pirmojo vyro Frenko Karterio mauzoliejuje, kurį ji jam pastatė.
ES (reikšmės)
Santrumpa ES gali reikšti:
Es gali reikšti:
es gali reikšti:
Konstantinas Lukauskas
Konstantinas Lukauskas (g. 1950 m. Klaipėdoje) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Maja (reikšmės)
Maja gali reikšti:
Konstantinas Lukauskas
Biografija
2002 m. dirbo statybos darbų vadovu.
Šalčio jūra
thumb|right|280px| Šalčio jūra Mėnulio matomosios pusės šiauriniame pusrutulyje Šalčio jūra (, centro koordinatės 56°N, 1°W) – Mėnulio jūra, esanti šiaurinėje matomosios Mėnulio pusės dalyje.
Šalčio jūra yra į šiaurę nuo Lietų jūros ir Platono kraterio (12, žr. schemą) matomojoje Mėnulio pusėje. Jūra yra ištęstos netaisyklingos formos, vietomis siaura. Jos skersmuo 1596 km, apytikslis plotas 441 000 km² kartu su Mirties ežeru (15, Lacus Mortis). Manoma, kad Šalčio jūra susidarė vienoje iš žiedinių struktūrų aplink Lietų jūros smūginį baseiną. Kitomis versijomis, ji yra dar didesnių praeities hipotetinių baseinų dalis. Jūros bazaltai pasižymi neįprastai dideliu aliuminio kiekiu ir turi mažai geležies.
Rytinėje pusėje toliau į pietus Šalčio jūra per Sapnų ežerą (16, Lacus Somniorum) susisiekia su Giedros jūra. Vakaruose per Rasos įlanką (17, Sinus Roris) susisiekia su Audrų vandenynu. Rytinėje Šalčio jūros dalyje yra pažymėtini krateriai: Aristotelis (13) ir Eudoksas (14). Mirties ežero viduryje yra ryškus krateris Biurgas (15) ir Rasos įlankoje − Harpalas (17). Šiauriau jūros yra ryškus krateris Anaksagoras (18), su puošnia spindulių sistema, kuri dėl Mėnulio formos užsilenkimo prastai matoma iš Žemės. Tarp jo ir Platono kraterių Šiaurės jūroje yra dideli, bet prastai matomi krateriai: apiręs, nereguliarus Birmingemas (skersmuo 92 km) ir pusiau užlietas V. Bondas (skersmuo 158 km).
Įvairioji praujenė
(Lönnr.) Emb. & Maire (Rupr.) Nyman
Įvairioji praujenė (Callitriche cophocarpa) – praujeninių (Callitrichaceae) šeimos, praujenių genties daugiametis, vandens bei apsemiamų sausumos vietų augalas. Įvairiosios praujenės pavadinimas kilo iš graikiškų žodžių: „kallos“ – grožis; „thrix“, „trichos“ – plaukas; „cophocarpa“ – įvairioji.
Morfologija
Stiebas 4– 50(80) cm ilgio, laibas, žalias, šakotas. Lapai maži, dažniausiai dvejopi; plūduriuojantieji vandens paviršiuje lapai kastuviški, ploni, kiek įkirptomis viršūnėmis, su 3–5 guslomis, susitelkę į tankias, plokščias skroteles; pasinėrusieji į vandenį lapai linijiški, aštriai iškirptomis viršūnėmis, viršutiniai – kiek praplatėję ; augančių periodiškai vandens užsemiamose vietose visi lapai kastuviški. Sausumoje augančių trumpas įsišaknijantis stiebas ir trumpi linijiški lapai. Pažiedės dvi. Purkos storos, 4–6 mm ilgio, išlieka ant vaisiaus. Vaisiai apskriti riešutėliai, iš šonų suploti, nesparnuoti, 1,2–1,5 mm pločio; jų plotis šiek tiek viršija ilgį. Žiedai smulkūs.
Žydi gegužės–rugsėjo mėnesį. Vaisiai prinoksta birželio – rugsėjo mėnesį.
Augavietės
Auga grioviuose, kūdrose, ežerų įlankose, durpynuose. Apdulkinami vandens ir vėjo. Vaisius išplatina vanduo ir vandens paukščiai. Gerai dauginasi ir vegetatyviniu būdu. Tankiuose praujenių sąžalynuose randa puikų prieglobstį žuvys ir jų jaunikliai.
Paplitimas Lietuvoje: Turėtų būti neretas visoje šalyje, tačiau paplitimas dar mažai ištirtas.
Lietuvoje rastos Įvairiosios praujenės formos
Callitriche cophocarpa f. polymorpha (Callitriche cophocarpa f. aquatilis Soo). – augalas su kastuviškų, plūduriuojančių lapų skrotele ir linijiškais, pasinėrusiais į vandenį lapais. Kauno apyl., Zapyškio miškas, Pažaislis (Kauno raj.), Daugailiai (Zarasų raj.), Zarasų apyl., Žigaičiai (Tauragės rajonas).
Callitriche cophocarpa f. limicola Soo– visi lapai kastuviški arba apatiniai lancetiški. Pažaislis (Kauno raj.).
Panaudojimas
Beveik visos praujenių rūšys gerai auga akvariumuose ir auginamos juose kaip dekoratyviniai augalai.
Alavitų valstybė
Alavitų valstybė, Latakijos sandžakas - buvusi Prancūzijos mandatinė teritorija dabartinės Sirijos pakrantėje, sukurta po Pirmojo pasaulinio karo ir pavadinta pagal tose žemėse paplitusią šiitų alavitų sektą.
Istorija
Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje žlugus Osmanų imperijai nugalėtojos perėmė dalį yrančios imperijos provincijų.
Raisteniškės
Raisteniškės – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Avižienių, prie Senojo Ukmergės kelio (RK5214). Rytuose ribojasi su pelkėtu Bukiškio mišku, vakaruose – su greitkeliu. Seniūnaitijos centras.
Istorija
Iš nedidelio viensėdžio XXI a. pr. Raisteniškės virto priemiesčių nausėdijų rajonu ir susiliejo su Klevine.