cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristupas Lekšas
Biografija
1923 m. redagavo laikraštį „Laukininkas“. „Birutės“ draugijos, Šaulių sąjungos Klaipėdos skyriaus veikėjas. Su kitais Klaipėdos krašte įsteigė jaunimo draugijų.
Kūryba
Sukūrė religinių, patriotinių bei lyrinių eilių. Su E. Endrulaičiu 1909 m. išleido rinkinį „Naujos giesmių knygelės“, pats vienas – rinkinį „Rūtų vainikėlis, arba Svodbos eilės“ (1908 m., 2 leidimas 1922 m.). Pasirašydavo Vieversėlio slapyvardžiu.
Sudarė ir paskelbė evangelikų liuteronų giesmių rinkinį „Ziono varpelis“ (1920 m., 2 leidimas 1932 m. Antrajame leidime 140 giesmių), su M. Kundriumi išleido „Draugystės giesmių knygeles“ (1925 m.). Jo giesmės buvo spausdinamos Mažosios Lietuvos evangelikų liuteronų giesmynuose. Kūrybai poveikio turėjo Maironis.
Paprastasis pelėsakalis
Gyvena didžiojoje Eurazijos dalyje. Šiaurėje arealas siekia Baltąją jūrą, vidurinį Uralą, Obės vidurupį, Ochotsko jūrą, pietuose – Tonkino įlanką, Mianmarą, pietų Himalajus, Artimuosius Rytus, Viduržemio jūrą. Žiemoja Afrikoje, Pietų Azijoje, Pietų ir vakarų Europoje.
Lietuvoje retokas (įtrauktas į Raudonąją knygą), sutinkamas Anykščių, Kauno, Varėnos, Šakių, Šilutės ir kt. rajonuose. Populiaciją sudaro ~300–400 porų. Jų gausėja. Atskrenda kovo pabaigoje ar balandžio pradžioje, išskrenda rugpjūtį. Pajūryje laikosi visus metus.
Peri pamiškėse, laukų giraitėse, sodybų želdiniuose, parkuose. Dideliuose miškuose renkasi vietas prie kirtimų, aikščių, pelkių, pievų. Apsigyvena kitų paukščių lizduose, inkiluose, drevėse. Mėgsta atviras vietas. Deda 4-6 gelsvus, dėmėtus kiaušinius. Peri 28–30 dienų. Jaunikliai lizde išbūna 27–35 dienas.
Maisto ieško laukuose, ganyklose, pelkėse, kirtavietėse. Gaudo pelinius graužikus (ypač, pelėnus), driežus, smulkius paukščius, vabzdžius. Populiacijai kenkia intensyvus žemės ūkis (nes mažėja grobis), žūva susidūrę su automobiliais medžiodami pakelėse.
Jonas Furmanavičius
Jonas Furmanavičius (1962 m. Stakliškėse, Prienų rajonas – 2009 m. spalio 5 d. Kaune) – teisininkas, Kauno apygardos teismo teisėjas.
Biografija
Motina Anelė Furmanavičienė (g. ~1921 m.). Šeimoje augo 8 vaikai. 1980 m. baigė Stakliškių vidurinę mokyklą, 1985 m. – teisės studijas Vilniaus universiteto Teisės fakultete, įgijo teisininko kvalifikaciją. Mokėjo rusų, prancūzų kalbas.
1985–1992 m. Tardymo valdybos prie Kauno miesto vyriausiojo policijos komisariato tardytojas. 1992–1995 m. gruodžio mėn. Tardymo valdybos prie Kauno m. PK vyresnysis tardytojas. 1995–1996 m. rugsėjo mėn. Tardymo skyriaus prie Kauno m. Žaliakalnio policijos komisariato viršininkas. Nuo 1996 m. rugsėjo mėn. iki 2000 m. vasario mėn. Kauno m. apylinkės teismo teisėjas, nuo 2000 m. vasario mėn. iki 2002 m. birželio Kauno apygardos administracinis teismo teisėjas, nuo 2002 m. birželio iki 2009 m. spalio 5 d. Kauno apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus teisėjas.
Drąsiaus Kedžio buvo apkaltintas pedofilija ir, kaip įtariama, jo nušautas 2009 m. spalio 5 d. Kauno senamiestyje suvaidinto eismo įvykio metu (žr. 2009 m. pedofilijos byla). Palaidotas savo tėviškėje – Stakliškėse (Prienų rajonas).
Yohan Blake
Biografija
Blake tarpaukštinėse aukšto rango varžybose debiutavo 2005 m. sudalyvaudamas pasaulio jaunių čempionate. Tąkart sportininkas 100 m distanciją įveikė per 10.65 s ir užėmė septintąją vietą. Po metų sportininkas startavo pasaulio jaunimo čempionate. Pekine vykusiose varžybose sprinteris iškovojo du medalius: bronzą 100 m bėgime ir aukso medalį 4x100 m estafetėje. 2008 m. Lenkijoje vykusiame pasaulio jaunimo čempionate Blake pelnė sidabrą komandinėje estafetėje ir užėmė ketvirtąją vietą individualioje 100 m rungtyje. 2011 m. sportininkas debiutavo pasaulio suaugusiųjų čempionate ir pirmuoju bandymu pelnė auksą 100 m bėgimo distancijoje. Memorial van Damme 2011 IAAF deimantinės lygos 200 m bėgimo varžybose Blake užfiksavo 19,26 s rezultatas, kuris tapo antru geriausiu rezultatu pasaulio istorijoje.
Lisiovulka
Lisiovulka  – kaimas Lenkijos rytuose, Vohino valsčiuje, Palenkės Radzino apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1919-1921 m. kaimas buvo Lisiovulkos valsčiaus centras. Kaime yra Lisiovulkos geležinkelio stotelė.
Prancūzijos užjūrio departamentas
Prancūzijos užjūrio departamentas (, DOM), kitaip Prancūzijos užjūrio regionas  – Prancūzijos Respublikos teritorija, buvusi kolonija, turinti specialų statusą. Tai – aukščiausio administracinio lygmens Prancūzijos užjūrio valda. Žemesniam lygmeniui atstovauja Prancūzijos užjūrio bendrijos.
Šis administracinio vieneto tipas egzistuoja nuo 1946 m., jie buvo vadinami departamentais, bet Prancūzijos decentralizacijos politikos metu 1982 m. jiems suteiktas regionui būdingas statusas. Nepaisant to, terminas „užjūrio regionas“ oficialiai nebuvo vartojamas iki 2003 m. kovo 28 d. konstitucijos. Kol kas jis nėra plačiai įsitvirtinęs ir dabar.
Kaip integrali Prancūzijos dalis, jie siunčia atstovus į Prancūzijos parlamentą, Senatą, į Europos Parlamentą, naudoja eurą kaip savo valiutą.
Sąrašas
thumb|310x310px| Prancūzijos užjūrio departamentai Šiuo metu Prancūzija turi 5 valdas, kurioms priskiriamas užjūrio departamento statusas:
1976–1985 m. Sen Pjeras ir Mikelonas buvo tapęs užjūrio departamentu. Dabar jis – užjūrio bendrija.
Dzvanas (Lazdijai)
250px|thumb|right Dzvanas – Lazdijų rajono Sąjūdžio tarybos leidinys, ėjęs 1989–1990 m.
Istorija
Leido Lietuvos sąjūdžio Lazdijų rajono Taryba. Išėjo 4 numeriai.
Redaktoriai
Audrius Mikšas
Hojanas
Hojanas  – miestas vidurio Vietname, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, prie Tubono upės žiočių. Hojanas ilgą laiką buvo vienas svarbiausių Vietnamo miestų.
Hojanas žymus savo istorinės architektūros paveldu. Dauguma pastatų yra XIX–XX a. tradicinės medinės architektūros, gausu pagodų, šventyklų, turgų, parduotuvėlių. Atkastos senovinio uosto liekanos. Veikia prekybos keramika, Sahuino kultūros muziejai.
Istorija
Vietovė buvo gyvenama jau Sahuino kultūros laikais (II a. pr. m. e.). Miestas iškilo kraštą užvaldžius atvykėliams iš Malajų salyno čamams, kurie įkūrė Čampa valstybę. Jų valdymo metais (nuo I–II a.) miestas, tuomet vadintas Lamapfu (Lâm Ấp Phố), buvo vienas svarbiausių Pietryčių Azijos uostų, per kurį vyko prekyba prieskoniais ir kitomis prekėmis su Kinija, Malajų šalimis, Indija. Prekės į miestą keliavo ne tik iš visos Čampos, bet upėmis iš Laoso ir Kambodžos.
1535 m. čia uostą įkūrė portugalų keliautojas Antonijas de Farija. Portugalai ir kiti europiečiai miestą vadino Faifu (Faifo). 1595 m. jis atiteko Ngujenų dinastijai ir pradėtas vadinti Hojanu. Miestas išliko svarbiu uostu iki pat XVIII a. Tačiau nusilpus Ngujenų dinastijai Hojano reikšmė sumenko, o vėliau netoliese iškilo Danangas.
1999 m. Hojanas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Inertinės dujos
Savybės
Bespalvės, bekvapės ir beskonės vienatomės dujos. Helis – vienintelė medžiaga nesustingstanti absoliutaus nulio temperatūroje. Visi elementai yra chemiškai pasyvus, nes jų atomų išoriniai sluoksniai yra užpildyti elektronų.
Panaudojimas
Inertinėmis dujomis prileidžiamos kaitinimo, dujošvytės, signalinės lempos. Naudojamos elektroninėje, vakuuminėje ir branduolinėje technikoje. Atmosferoje suvirinami metalai. Skystas helis naudojamas kaip šaldymo agentas.
Istorija
Dėl inertiškumo ilgą laiką nepavyko aptikti. Pirmąjį iš inertinių dujų – helį – 1868 m. aptiko Ž. Žansenas (Prancūzija), Dž. Lokjeris ir E. Franklendas (Jungtinė Karalystė) saulės protuberantų spektre. Kitos inertinės dujos buvo atrastos 1894–1904 m.
Kačerginės herbas
Kačerginės herbas – vienas iš Kauno raj. Kačerginės heraldikos atributų.
Aprašas
Herbo mėlyname lauke keturiomis juostelėmis (4:3:4:3) išdėstyta keturiolika auksinių pušies kankorėžių.
Istorija
1999 m. rugpjūčio 12 d. herbą Lietuvos Respublikos Prezidentas patvirtino dekretu Nr. 556. Herbo etalono autorius – dailininkas Arvydas Každailis.
Poikilocitozė
Poikilocitozė – būsena, kai kraujyje atsiranda netaisyklingos formos eritrocitų. Normalūs eritrocitai yra apvalūs, plokščio disko formos su įgaubtu centru, o poikilocitai yra deformuotos arba visiškai kitokios formos nei normalūs eritrocitai.
Mažasis Jenisiejus
Mažasis Jenisiejus arba Ka Chemas  – upė Rusijoje, Tuvoje; viena iš Jenisiejų sudarančių upių. Susidaro susiliejus Kyzyl Chemo (prasideda Mongolijoje, kur vadinamas Šišchid Golu) ir Balyktyg Chemo upėms, ištakas gaunančioms Sajanų kalnuose. Teka į vakarus siauru slėniu, Vakarų Sajano pašlaite. Aukštupyje vaga slenkstėta, žemupyje teka Tuvos dubuma. Ties Kyzylu susilieja su Didžiuoju Jenisiejumi ir sudaro Jenisiejų, Tuvoje vadinamą Ulug Chemu.
Didžiausi intakai – Burenas, Derzigas, Ulug Šivėjus. Upė lavuojama 142 km nuo žiočių ruože.
Paulio draudimo principas
Paulio draudimo principas – kvantinės mechanikos principas, kurį suformulavo Volfgangas Paulis 1925 metais. Šis principas iš esmės paaiškina, kodėl vienas medžiaginis kūnas neleidžia kitam medžiaginiam kūnui pereiti kiaurai vienas per kitą (kiaurai pereiti gali tik šviesa). Paulio draudimo principas teigia, kad du identiški fermionai negali būti vienoje būsenoje vienu ir tuo pačiu laiko momentu. Matematinė šio principo formuluotė teigia, kad dviejų identiškų fermionų suminė banginė funkcija yra antisimetrinė. Fermionai tai yra dalelės su sukiniu, kartotiniu 1/2.
Tuo tarpu bozonų – dalelių su sukiniu, kartotiniu sveikam skaičiui (pvz., fotonai su 1 sukiniu) – vienoje kvantinėje būsenoje gali būti daug.
Tai yra svarbiausias fizikos principas, kadangi visos elementariosios dalelės, kurios sudaro medžiagą – elektronai, protonai ir neutronai yra fermionai. Paulio draudimo principas taip pat sąlygoja periodinės elementų lentelės egzistavimą.
Pagal Paulio draudimo principą bet kurioje kvantinėje sistemoje (atome, molekulėje, kristale ir t. t.) kiekviename energiniame lygyje (orbitoje) gali būti ne daugiau nei du elektronai, taigi jų sukiniai turi priešingas kryptis. Todėl žemiausiame atomo lygyje (orbitoje) gali būti tiktai du elektronai, likusieji poromis užpildo aukštesnius lygius (orbitas).
Valantiškis
Valantiškis (arba Valuntiškis) – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Biržų, į pietus nuo kelio.
Meksikinė guoba
Meksikinė guoba – guobinių (Ulmaceae) šeimos, guobų (Ulmus) genties medžių rūšis.
Vladimiras Voroninas
Vladimiras Voroninas (g. 1941 m. gegužės 25 d.) – Moldavijos politikas, buvęs trečiasis šalies prezidentas nuo 2001 iki 2009 m. Nuo 1994 m. Voroninas buvo pirmasis Moldovos komunistų partijos sekretorius.
Meksikinė guoba
Paplitimas
Paplitusi Šiaurės Amerikos žemyno pietinėje dalyje. Jų augimo arealas nuo vidurio Meksikos, tęsiasi per Centrinę Ameriką, ir baigiasi vakarinėje Panamoje nesiekdamas Panamos kanalo.
Praeityje dėl kavos plantacijų plėtimosi, meksikinių guobų arealas žymiai sumažėjo ir geriausi individai - aukšti su tiesiu kamienu medžiai buvo iškirsti medienai.
Vladimiras Voroninas
Biografija
1966–1971 m. vadovavo dvejoms duonos kepykloms.
Meksikinė guoba
Augavietės
Aptinkamos 81–2466 m aukščio altitudėse. Auga atogrąžų klimato debesų miškuose kartu su ąžuolais (Quercus) netoli upių bei kitų vandens šaltinių, kur per metus iškrenta apie 2000-4000 mm kritulių.
Vladimiras Voroninas
Biografija
1993 m. prisidėjo prie Moldovos komunistų partijos sukūrimo. Kitais metais jis buvo išrinktas šios partijos pirmuoju sekretoriumi. 1996 m. dalyvavo šalies prezidento rinkimuose. 1998 m. buvo išrinktas į šalies parlamentą. 1999 m. šalies prezidentas Petru Lucinschi paskyrė Voroniną šalies premjeru, tačiau toks sprendimas nesulaukė pritarimo parlamente ir nebuvo įgyvendintas. 2001 m. rinkimuose vėl tapo šalies parlamento nariu.
Meksikinė guoba
Matmenys
Aukščiausias Šiaurės Amerikos žemyne vietinių magnolijūnų (Magnoliophyta) ir guobų (Ulmus) genties medžių rūšis. Aukščiausia Meksikos ir Centrinės Amerikos medžių rūšis ir viena aukščiausių medžių rūšių Šiaurės Amerikos žemyne bei pasaulyje.
Vladimiras Voroninas
Biografija
Komunistų partija 2001 m. rinkimuose surinko 50,07 % rinkėjų balsų ir gavo absoliučią daugumą parlamente. Tuo metu konstitucija skelbė, kad šalies prezidentą skiria parlamentas. Tad kovo mėnesį komunistų partija pasiūlė Voroniną į šalies prezidento postą. Balandžio 4 dieną oficialiai buvo paskelbtas šalies prezidentu. Konstitucinis teismas paskelbė, kad prezidentas gali tuo pačiu metu būti ir partijos lyderis, tad komunistų partija dar kartą Voroniną išrinko partijos prezidentu.
Meksikinė guoba
Matmenys
Paprastai užauga 50–70 m, maksimaliai iki 87 m aukščio. Kamieno skersmuo iki 2,5 m.
Vladimiras Voroninas
Biografija
2009 m. parlamento rinkimuose komunistų partija gavo 49,48 % rinkėjų balsų, o to buvo per mažai, norint išlaikyti didesnę prezidento posto rinkimų įtaką. Nepaisant to, kad ir opozicinės partijos neturėjo daugumos, paskelbė, kad pasitraukia iš šalies prezidento posto, nes jo postas tapo „dviprasmiškas ir abejotinas“. Laikinai eiti šias pareigas paskirtas Mihai Ghimpu.
Meksikinė guoba
Morfologija
Kamienas ilgas, tiesus, be šakų, kartais su lentinėmis šaknimis prie pagrindo, kurių skersmuo iki 6 m. Sausuoju metų laikotarpiu iš dalies numeta lapus. Lapkotis 0,5-1 cm ilgio. Lapai pailgos formos, su didžiausiu praplatėjimu viduryje arčiau kotelio. Jie labai skirtingo ilgio, nuo 3 cm iki 16 cm ir 2 cm iki 7 cm pločio. Lapo galas kiek smailėjantis. Lapų kraštai nežymiai dantyti. Jų viršutinė pusė tamsiai žalia ir blizganti. Apatinė lapų pusė gerokai skiriasi su kur kas šviesesne žalia spalva. Žiedai balti, smulkūs. Žydi tarp gruodžio - vasario mėnesiais. Vaisiai vasario - kovo mėnesiais. Sparnavaisis 9 mm ilgio ir 2,3 mm pločio padengtas ilgais, tiesiais plaukeliais.
Padumblys
Padumblys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Šakarvos. Palei kaimą eina kelias.
Meksikinė guoba
Morfologija
Sėklas išbarsto vėjas. Sėklų sudygimas priklauso nuo jų kokybės, gali užtrukti tarp 20-38 dienų.
Padumblys
Istorija
Sovietmečiu priklausė Linkmenų apylinkei.
Meksikinė guoba
Pavadinimas
Botaniškai pirmą kartą rūšis buvo aprašyta 1873 metais. Mokslinio lotyniško Ulmus mexicana rūšies pavadinimo autorius - Jules Émile Planchon, gyvenęs 1823-1888 metais.
Panaudojimas
Mediena kieta ir sunki, sudėtinga džiovinti ir gali stipriai deformuotis. Mediena naudojama stulpams (poliams) ir kaimo vietovėse statyboje, taip par gaminami laiptai, baldai. Praeityje Meksikinės guobos žievę naudodavo sandalų padams gaminti. Taip pat mediena naudojama popieriaus masės gamybai, malkoms, o lapai naudojami kaip gyvulių pašarui.
Žiliai (Kupiškis)
Žiliai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Alizavos.
Osova (reikšmės)
Osova vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Anizocitozė
Anizocitozė – reiškinys, kai kraujyje atsiranda nevienodo dydžio eritrocitų. Anizocitozė aptinkama sergant anemija.
Raudonųjų kūnelių išsidėstymo plotis (RDW) yra anizocitozės mato vienetas ir yra apskaičiuojamas kaip eritrocitų kiekio paplitimo nuokrypio, padalinto iš normalaus korpsuskulinio tūrio (MCV), koeficientas.
Vžesnia
Vžesnia  – miestas Lenkijoje, prie Vžesnios upės (Vartos intakas). Vžesnios apskrities administracinis centras. Nuo 1999 m. priklauso Didžiosios Lenkijos vaivadijai. 1975–1998 m. buvo Poznanės vaivadijoje. 29 144 gyventojai (2009 m. duomenys).
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1256 m. 1375 m. suteiktos miesto teisės. Miestelio gyventojų daugumą sudarė lenkai, bet nuo XVII a. vidurio Vžesnioje gyveno ir vokiečių. 1793 m., po Antrojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo, tapo Prūsijos dalimi. 1807–1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystei. Žlugus kunigaikštystei, vėl tapo valdomas Prūsijos.
1905 m. miestelyje gyveno 7 000 žmonių, iš kurių 65,4 % buvo lenkai, 28,9 % – vokiečiai ir 5,5 % – žydai.
Groove Coverage
„Groove Coverage“ – Vokietijos Euro-Trance/Hands up stiliaus grupė. Šis stilius išsivystė iš kiek anksčiau paplitusios ir išpopuliarėjusios Europos šokių muzikos. Projektą „Groove Coverage“ sudaro Dj Novus ir Axel’is Konrad’as. Melanie Munch (geriau žinoma kaip Mell) yra pagrindinė vokalistė, o jai pritaria dainininkė Verena Rehm. Grupė sukūrė daug dainų, kurios išgarsėjo visame pasaulyje, ypač Vokietijoje. Šokių muzikos atstovai pasirodo gana gerai net tų šalių bei miestų radijo stotyse, kur trance muzika nėra itin populiari. Jie klausytojams pateikė keleto populiarių dainų naujų versijų, tarp kurių „Love Is An Angel“, sukurta grupės „Sylver“, „Come With Me“, atlikta „Special D“, „Ass Up” („Baracuda“).
Grupės albumai
„Groove Coverage“ oficialiai išleido tris albumus – „Covergirl“ (2002), „7 Years and 50 Days“ (2004), ir „21 Century“ (2006). Jie taip pat išleido albumą „Best Of“ (2005) ir specialų įrašą, pavadintą „Groove Coverage“ (išleistas Kanadoje), kuriame sudėti visi populiariausi grupės hitai Kanadoje. Grupė taip pat išleido albumą JAV pavadinimu „Groove Coverage: Greatest Hits“.
Koveriai
Keletas grupės dainų yra kitų dainų naujos versijos arba jos atliekamos kitu stiliumi. „Groove Coverage“ išleido Mike Oldfield dainos „Moonlight Shadow“ naują versiją, taip pat Alice Cooper šokių koverį „Poison“. Jų naujausiame albume „21st Century“ jie įrašė „Bad Religion“ dainos „21st Century Digital Boy“ versiją, pavadintą „21st Century Digital Girl“. Joje buvo panaudotas pagrindinis pirmosios versijos formatas, bet lyrika pakeista siekiant pabrėžti skirtumus tarp sukeistų dainų subjektų (paminimi tokie dalykai, kaip krūtų implantai ar botokso injekcijos). Grupė išleido tris singlus iki naujausio savo albumo „21st Century Digital Girl“:
Prieš išleidžiant singlą „On The radio“, kitas „Groove Coverage“ takelis, pavadintas „On The Radio“, buvo nutekintas į internetines failų dalinimosi platformas keliomis skirtingomis versijomis. Šis takelis buvo visai ne ta daina, kuri buvo albume. Tai buvo bandymas sukliudyti tikrojo singlo dalinimuisi, „nuodijant“ tinklą skirtingomis to paties pavadinimo dainomis. Takelis „jaukas“ buvo išleistas albume „Let It Be“.
Lapūkavas (Suvalkų apskritis)
Lapūkavas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės vakarus nuo Jeleniavo, apie 21 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 130 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Dūdai
Dūdai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje. Stūkso gamtos paminklas Dūdų akmenys ir mitologinis akmuo su „velnio pėda“.
Gyventojai
miniatiūra|240px|left|Kaimo reginys
Vabzdžio kiaušinėlis
thumb|right|260px|[[Kopūstinis baltukas|Kopūstinio baltuko (Pieris brassicae)]] Kiaušinėlis – pirmoji vabzdžių vystymosi stadija. Paprastai vabzdžiai deda apvaisintus kiaušinėlius, tačiau amarai išsivysto iš neapvaisintų kiaušinėlių (partenogenezė). Kol iš padėto kiaušinėlio išsivysto suaugėlis, praeina keletą pasikeitimų. Iš kiaušinėlio išsivysto lerva. Vabalų kiaušinėliai ovaliniai, su plonu lygiu lukštu. Grambuolių ir kinivarpų kiaušinėliai permatomi, baltos ar gelsvos spalvos, juos deda dirvoje ir augalų audiniuose. Lapgraužių kiaušinėliai ryškiai geltoni, žali ar pilki, juos padeda augalų paviršiuje. Drugiai kiaušinėlius deda ant tų augalų, kurių lapais vėliau maitinasi vikšrai. Kai kurios rūšys kiaušinėlius deda ant medžių žievės, tvorų ir kitų substratų, o išsiritę vikšrai patys susiranda mitybinius augalus. Drugių kiaušinėliai dažniausiai pailgi ar plokšti, žalsvos spalvos, kuri dažniausiai patamsėja prieš išsiritant vikšrui. Drugių kiaušinių lukštas plonas, su įvairiais įdubimais ir sudarytas iš baltyminių medžiagų. Išsiritęs vikšras pirmiausia suėda tą lukštą, o tik po to pradeda maitintis įprastiniu maistu.
Egg (líffræði)
Prūdelis (Šiauliai)
Prūdelis arba Prūdelio tvenkinys – vandens telkinys Šiaulių miesto rytinėje dalyje, 2 km nuo miesto centro, prie kelio į Radviliškį. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus - 0,29 km, plotis - iki 0,14 km. Altitudė 109 m. Priešsroviui į pietus už 0,07 km telkšo užpelkėjęs ir užžėlęs vandens augalais 1,15 ha tvenkinys.
Geografija
thumb|left|Kulpės intakas į Prūdelį Prūdelį supa Šiaulių miesto rajonai: vakaruose – Kaukazas, rytuose – Šimšė, pietryčiuose – Pakartuvės, pietuose – Kompelis. Vakarinėje pakrantėje yra Prūdelio parkas.
Tvenkinį maitina Rėkyvos ežero vanduo, atitekantis Kulpės upe iš Kompelio. Rėkyvos ežerui senkant dėl vandališkai kasamų aukštapelkės durpių, vandens pritekėjimas nuolat mažėja, todėl didėja tarša. Nedidelis vandens kiekis papildo tvenkinį iš Pakartuvių kalno šaltinių bei iš šaltinio Limanto kalno papėdėje. Iš Prūdelio vanduo per pralaidą išteka į už 0,48 km esantį Talšos ežerą (Mūšos upės baseinas).
Istorija
XIX a. pradžioje buvo užtvenktas Kulpės upelis ir susidarė Prūdelio tvenkinys. Tvenkinio pylimu nutiesta gatvė, dabar – Vilniaus gatvė. 1879 m. statant Chaimo Frenkelio odos fabriką, kuriam gamybos procesui reikėjo daug vandens, užtvanka paaukštinta. Miesto valdžios rūpesčiu tvenkinio pietinėje dalyje įrengtos maudyklės su persirengimo kabinomis, iki XX a. 8-ojo dešimtmečio, kai padidėjo tvenkinio tarša, buvusios populiarios miestiečių poilsiui.
2005 m. nuleidus ir išvalius dugne susikaupusias nuosėdas, tvenkinys vėl tinkamas maudytis - vakarinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys.
Tran Duc Luong
Tran Duc Luong (, g. 1937 m. gegužės 5 d.) – Vietnamo politikas.
Gimė Quang Ngai provincijoje, po studijų baigimo 1955 m. pasiliko gyventi Hanojuje. Mokėsi geologijos ir dirbo kartografu. 1959 m. įstojo į Vietnamo komunistų partiją, partijos funkcionieriumi tapo 1970 m. 1996 m. tapo Politinio biuro nariu. 1997 m. ir 2002 m. išrinktas prezidentu. 2006 m. birželio 24 d. atsistatydino.
Osova (Palenkės Radzino apskritis)
Osova  – kaimas Lenkijos rytuose, Vohino valsčiuje, Palenkės Radzino apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Vohino, apie 16 km į rytus nuo Palenkės Radzino ir apie 65 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Andrius Velička
Andrius Velička (g. 1979 m. balandžio 5 d.) – Lietuvos futbolininkas.
Puolėjas, pasirašęs sutartį su „Kauno“ klubu, tačiau 2006–2007 m. sezonui paskolintas Škotijos Premier lygoje žaidžiančiam Edinburgo „Hearts“ klubui. Šiame sezone Velička tapo rezultatyviausiu klubo žaidėju Škotijos lygoje. Jis mušė įvarčius mačuose prieš Celtic, Dunfermline Athletic FC ir kt. klubus. A. Velička 2000 ir 2006 m. išrinktas geriausiu Lietuvoje žaidžiančiu futbolininku. 2008 m. vasario mėn. žaidėjas buvo parduotas už rekordinę Lietuvos istorijoje – apie 1 milijoną svarų sterlingų sumą. Su klubu Velička pasirašė 3,5 metų sutartį, tačiau Norvegijoje žaidė vos kelis mėnesius. 2008 m. birželio mėnesį už 1 milijoną svarų sterlingų išpirko jo kontraktą.
2009 m. rugpjūčio 15 d. atliko medicininį patikrinimą ir pasirašė vienerių metų nuomos sutartį su Bristol City klubu. 2009 m. rugpjūčio 18 d. rungtynėse su QPR klubu, po keitimo praėjus 5 min. patyrė kairiojo kelio raiščių traumą. 2010 m. gegužės mėn. pabaigoje buvo įtrauktas į Rangers klubo sudėtį. 2010 m. rugpjūčio 31 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Aberdeen klubui.
2011 m. vasario 11 d. pasirašė trejų metų sutartį su Panevėžio „Ekrano“ klubu, tačiau 2012 m. liepą klubas dėl finansinių problemų atsisakė žaidėjo paslaugų, todėl futbolininkas perėjo į Azerbaidžano klubą AZAL PFK.
Mazurai
Mazurai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mazovijos Vysokio valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurės rytus nuo Mazovijos Vysokio ir apie 42 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW678.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1526 m. iš Krzysztof Mazur kaimą nusipirko Albertas Goštautas. Iki 1542 m. kaimas priklausė Goštautams. 1827 m. kaime buvo 23 namai ir 193 gyventojai. 1921 m. kaime buvo 29 namai ir 233 gyventojai, iš kurių 97 vyrai ir 133 moterys.
Lochgelly United FC
„Lochgelly United FC“ – Škotijos futbolo klubas iš Lochgelio.
Istorija
Klubas įkurtas 1890 m.
Klubas išformuotas 1928 m.
Umanė
Umanė – srities pavaldumo miestas Ukrainoje, Čerkasų srityje. Rajono administracinis centras. Įkurtas 1616 m., Magdeburgo teisė – nuo 1760 m. 87 850 gyventojų. Plotas – 41 km². Miestas išsidėstęs prie Umankos ir Kamjankos upių. Umanėje išsidėstęs garsus parkas „Sofijivka“. Miestą kerta tarptautinės autostrados sutampanti su europiniu greitkeliu  bei  sutampanti su europiniu greitkeliu. Išplėtota metalo apdirbimo, elektrotechnikos, statybinių medžiagų, farmacijos, maisto, mašinų gamybos pramonės šakos. Veikia kelios aukštosios mokyklos; dailės, kultūros, miesto muziejai.
Miestai partneriai
Umanė yra užmezgusi partnerystės ryšius su šiais miestais:
Java (sala)
thumb|350px|Indonezijos provincijos Javos saloje Javos sala  – Sundos salyno sala, priklausanti Indonezijai. Saloje yra ir Indonezijos sostinė Džakarta. Javos sala tankiausiai apgyvendinta sala pasaulyje, joje gyvena daugiau žmonių negu kontinentinėje Australijoje. Saloje, turinčioje 132 000 kvadratinių kilometrų plotą, gyvena 114 milijonų gyventojų. Gyventojų tankumas 864/km².
Istorija
Javos sala su satelitine Madura visuomet buvo atskiras Malajų salyno istorinis vienetas, puoselėjantis savitą kultūrą ir turintis atskiras valstybes. Kartu tai buvo ir vienas svarbiausių salyno kultūros centrų.
Hinduistinis laikotarpis
''Pagrindiniai straipsniai: Javiečių valstybės, Sundų valstybės
I tūkstantmečio pradžioje Malajų salyne pasirodžius indų pirkliams, Javoje įsikūrė pirmosios hinduistinės valstybės.
Nuo seno Javos saloje gyveno dvi atskiros tautos: sundai rytinėje dalyje ir javiečiai vakarinėje. Sundai, gyvenę arčiau Sundos sąsiaurio, kuriuo naudojosi indų pirkliai, keliaudami į Salyną, anksčiau susidūrė su jų kultūra. Todėl jie anksčiau sukūrė ir valstybes. Čia viena po kitos klestėjo hinduistinės sundų valstybės, gyvavę iki XVI a. Didžiausia jų valstybė Sunda gyvavo iki pat XVI a vidurio.
Pirmoji javiečių valstybė buvo Kalingga centrinėje Javoje, įkurta VII a viduryje. VIII a Kedu lygumoje radosi Šailendrų valstybė, valdoma valdovų, tituluojamų devaradža. Būdami uolūs budistai, Šailendros valdovai pastatė daug budistinių paminklų, tarp jų ir Borobudūrą. Kitos javiečių valstybės buvo Mataramas, Medangas. Isjanų dinastija Medange valdė iki pat 1006 metų, kol Malajų valstybė Šrividžaja nesunaikino sostinės, laikinai užimdama Javą.
Princas Airlangga 1019 m. suvienijo dalį Rytų Javos (netoli dabartinės Surabajos, įkurdamas Kahuripano valstybę. Vėliau prie jos prijungė Balį ir Centrinę Javą, tokiu būdu atkurdamas senąsias Medango teritorijas. Šios valstybės įpėdinė buvo Kediri, siejama su didžiausiu Javos kultūros suklestėjimu. 1222 m. ją pakeitė Singhasari valstybė.
Mongolų puolimo metu, pasinaudodamas suirute Vidžaja įkūrė Madžapadhito valstybę, kuri pirmoji Malajų salyno istorijoje suvienijo didžiają dalį salyno, tapdama precedentu dabartinei Indonezijai. Ši valstybė egzistavo 1293–1500 m.
Islamo laikotarpis
XIV a pabaigoje Madžapadhito imperija išgyveno įpėdinystės krizę, todėl jos galios silpo, o provincijos visame salyne tapo nepriklausomos. XV a. pabaigoje nusilpusioje Javoje pasirodė musulmonų pirkliai, kurie pradėjo saloje skleisti islamą. Ypač aktyvūs jie buvo šiaurinėse pakrantėse. Pirmiausia musulmonų bendruomenė sustiprėjo Demako uoste, kur įkurtas Demako sultonatas. XVI a pradžioje musulmonai įsigalėjo ir sundų gyvenamose teritorijose (Padžadžarane). Čia įkurti Banteno ir Cirebono sultonatai.
1527 m. Demako sultonatas užkariavo nusilpusį Madžapadhitą, perkėlė jo regalijas į Demaką ir pasiskelbė Madžapadhito tradicijų tęsėju. 1557 m. jo laivynas drauge su Cirebono laivynu užėmė Padžadžarano uostą Sunda Kelapą, kuris buvo pavadintas Džajakarta (vėliau tapo Džakarta). Iš ten buvo išvyti pirmieji portugalų pirkliai.
Musulmoniškų sultonatų pergalė Javoje paskatino daugybę hinduizmo propaguotojų bėgti iš salos, sukeldama masines javiečių ir sundų migracijas į Balį ir pietinį Borneo (ten jie sukūrė Bandžarmasino valstybę).
XVI a viduryje sala galutinai padalinta tarp trijų musulmoniškų sultonatų: Demako, Banteno ir Cirebono. Du pastarieji, sukurti sundų, egzistavo iki pat XIX a., o javiečių Demako sultonatas 1568 m. žlugo. Po trumpo jį pakeitusio Padžiango sultonato (1568–1586) valdymo, įsigalėjo Mataramas (to paties pavadinimo valstybė, kaip ir hinduizmo laikotarpiu). Jo sultono Agung laikais XVII a viduryje Mataramas užvaldė visą Rytų ir Vidurio Javą, tapdamas stipriausia Malajų salyno valstybe.
Buriažuvinės
Buriažuvinės (Istiophoridae) – ešeržuvių (Perciformes) būrio žuvų šeima. Dydis – nuo 2,5 iki 5 m. Svoris 40-900 kg. Paplitusios vandenynų atogrąžų zonoje.
Šeimoje 3 gentys ir 11 rūšių.
Gentys
thumb|left|210px|Buriažuvė
Leščevas (Jeleniavo valsčius)
Leščevas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jeleniavo valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Šalia kaimo yra Didžiojo Šelmento ežeras.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Galvės regata
Galvės regata – Trakų Galvės ežere, Pilies salos prieigose kasmet vykstančios tarptautinės baidarių ir kanojų irklavimo varžybos.
Istorija
Tarptautinė regata „Galvė“ užgimė, kai prasidėjo artimesnis sportininkų iš Lenkijos ir Lietuvos TSR bendravimas. Pirmosios tarptautinės varžybos tarp abiejų šalių įvyko 1966 m. rugsėjo 17-18 dienomis Trakuose „Žalgirio“ irklavimo bazėje. Regatos vyriausiuoju varžybų teisėju 1967–2005 m. buvo tarptautinės kategorijos teisėjas, 1957 m. Europos čempionas, Romos vasaros olimpinių žaidynių (1960 m.) ketvirtos vietos laimėtojas Mykolas Rudzinskas.
Nuo 2002 m. regatoje kartu pradėtos organizuoti ir veteranų varžybos. 2011 m. pirmą kartą vykdant pasaulio jaunių čempionato varžybas Trakuose, paminėta Tarptautinės regatos „Galvė“ 45 metų sukaktis.
Choinicų-Penkų kultūra
Choinicų-Penkų kultūra  – mezolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal Choinicės (Chojnice) regioną (Pamario vaivadija, šiaurės vakarų Lenkija) ir Pienkų (Pieńki) vietovę prie Varšuvos. Nereikia painioti su Pienkų kultūra.
Galvės regata
Regatos programa
Regatos programos irklavimo varžybos vykdomos suaugusiųjų ir jaunių amžiaus grupėse:
Choinicų-Penkų kultūra
Arealas
thumb|150px|left|Choinicės gremžtukas Choinicų–Penkų kultūra 7 tūkstantmečio pr. m. e. pabaigoje – 5 tūkstantmetyje pr. m. e. buvo paplitusi Lenkijoje ir Rytų Vokietijoje. Priskiriama post meglemozinėms kultūroms. Jos susidarymui įtakos turėjo Maglemozės kultūra ir Komornicos kultūra. Choinicų-Penkų kultūrą pakeitė piltuvėlinės keramikos kultūra ir Lendjelio kultūra.
Kultūra
Choinicų–Penkų kultūros žmonės vertėsi medžiokle ir žvejyba, rinko maistą. Naudojo įvairių tipų gremžtukus, rėžtukus, grąžtus, peilius, dažniausiai gamintus iš nuoskalų bei kaulinius ir raginius žeberklus su užbarzdomis, peikenas, antgalius. Gyvenvietėse gausiai aptinkama titnaginių dirbinių – medžioklės įrankiams naudotų mikrolitų, mikroskelčių su buka nugarėle ir įstrižai retušuotu galu, siaurų trikampių, trapecijų, keturkampių, t. p. kirvelių bei kaltelių. Gyvenvietėse rasta pavienių gintarinių žvėrių figūrėlių.
Galvės regata
Dalyvių geografija
Galvės regatoje, be pirmųjų dalyvių iš Lenkijos, yra dalyvavę sportininkai iš Latvijos, Estijos, Vengrijos, Vokietijos, Bulgarijos, Moldovos, Baltarusijos, Ukrainos, Uzbekijos, Kirgizijos, Tadžikijos, Armėnijos, Gruzijos, Azerbaidžano. Jie vėliau tapo olimpiniais čempionais (V.Didenko, V.Morozov, A.Grišin, A.Vinogradovas, V.Romanovskij), olimpiadų prizininkais (A. Melnikova, W. Szuskiewicz), pasaulio ir Europos čempionais (G. Sledzevskij, A. Lezniov, A. Vinogradov, V. Vorobjov, A. Vodovatov, V. Naumov).
Lietuvos sportininkai
Regatoje tapo nugalėtojais:
Kulvos aerodromas
Kulvos aerodromas (retai – Ragožių aerodromas) – asfaltinis aerodromas Lietuvoje, apie 6 km į šiaurės vakarus nuo Jonavos. Šiuo metu nenaudojamas, teritorijoje įsikūrusi grunto valymo įmonė. Sovietmečiu iš šio aerodromo pakilę lėktuvai daugiausia tręšdavo aplinkinius laukus ir naikino miško parazitus cheminiais preparatais.
Socialinė struktūra
Nėra vieno bendrai priimto socialinės struktūros (taip pat kartais vadinamos socialine sistema) apibrėžimo, o pastangos pateikti tikslų apibūdinimą dažniausiai nėra sėkmingos. Pagal socialinio veiksmo paradigmą, socialinė struktūra tai susijusių socialinių pozicijų ir vaidmenų sistema. Atskiri individai, asmenys siekia šias pozicijas užimti ir atlikti tam tikrus vaidmenis. Pagal kitą apibrėžimą socialinė struktūra yra socialinių santykių tarp individų grupėse ir tarp grupių ar žmonių kategorijų visuomenėje sistema.
Socialinės struktūros sąvokos esmė yra tie socialiniai ryšiai, be kurių visuomenės egzistavimas tokia forma būtų neįmanomas. Socialinės struktūros idėja remiasi prielaida, kad visuomenė yra sugrupuota į tam tikras struktūras, kurios turi skirtingas funkcijas, prasmes ir paskirtis.
André-Marie Ampère
Biografija
Gimė Lione konversantų šeimoje. Gausioje jo tėvo bibliotekoje buvo žymių filosofų ir rašytojų kūrinių. Jaunasis Andrė ištisomis dienomis galėjo ten prasėdėti su knyga rankose, todėl nelankęs mokyklos sugebėjo turėti geras žinias. 11 m. jis pradėjo skaityti įžymiojo 20 tomų D‘Alambero „ Enciklopediją“ ir per trejus metus ją visą išstudijavo. Jį domino nuostabus žodynas, bandė rašyti eilėraščius, bet fizikos – matematikos mokslai pasirodė įdomesni. Kada tėvo bibliotekoje pritrūko knygų A. Amperas pradėjo lankyti Liono koledžo biblioteką. Daugiausiai knygos buvo rašomos lotynų kalba kurios jis nežinojo. Per kelis mėnesius Andrė savarankiškai išmoko lotynų kalbą ir XVII–XVIII a. klasikų moksliniai kūrinai jam jau buvo prieinami. Turėdamas 12 m. Amperas savarankiškai išsiaiškino aukštosios matematikos pagrindus. 13 m. jau parodė pirmuosius savo matematinius darbus Liono akademijoje.
Socialinė struktūra
Socialinė struktūra egzistuoja kaip santykinai pastovus dydis. Tokiomis socialinėmis struktūromis vadiname šeimą, religiją, ekonomiką ir klases. Tai susiję su socialinės stratifikacijos idėja, t. y. teorijomis, kad visuomenė yra padalinta į skirtingas stratas (sluoksnius), priklausomai nuo tokių socialinių skirčių kaip rasė, klasė ir lytis.
André-Marie Ampère
Biografija
1793 m. įsiliepsnojo Lione sukilimas, kuris buvo žiauriai numalšintas. Už dalyvavimą sukilime buvo giljotinuotas A. Ampero tėvas. Visas turtas buvo konfiskuotas. Jaunuolis gyvenimui pradėjo užsidirbti teikdamas matematikos pamokas. Norėdamas pratęsti mokslinius darbus jis keldavosi nuo keturių valandų ryto. Amperas taip pat dirbo korepetitoriumi politechnikos mokykloje Paryžiuje, po to vadovavo Fizikos katedroje Burge, o nuo 1805 m. matematikos katedroje Paryžiaus politechnikos mokykloje, čia jis išleido pirmą literatūrinį veikalą. 1820 m. rugsėjo 11 d. Amperas dalyvavo akademijos posėdyje, kur buvo pranešta atrasto H. Erstedo elektros formulė veiksmo ant magnetinės rodyklės. Padarius bandymus mokslininkas jau už kelių dienų pristatė akademijai svarbius rezultatus: jis suformulavo taisyklę dėl nustatymo krypties, į kurią pasisuks rodyklė prie laidininko su elektra, elektros srovių bendra sąveiką. Vėliau ištyrė magnetizmo teoriją, pagal kuria visų magnetiniu bendra sąveikų yra tarpusavio santykiu ratiniai molekuliarynės srovės. Taip jis pirmą kartą nurodė ryšį elektrinių ir magnetiniu procesų. 1820 m. jis nuosekliai ištyrė, kad tarp dviejų paraleliniu laidininkų kuriuose teka vienoda kryptinė elektros srovė prisitraukia laidai, o jeigu skirtingom atstumia laidus.
1822 m. Amperas išrado magnetini efektą elektrinės rytės – solenoido. Po 4 metų, veikale „Elektrodinaminių reiškinių teorija, pagrįsta vien tik bandymais“ (1826 m.), Amperas pateikė kiekybinį dviejų srovės elementų sąveikos dėsnį,. 1829 m. išrado komutatorių, elektromagnetinį telegrafą. 1835 m. jis išspausdino darbą, kuriame įrodė šviesos ir šilumos spinduliavimo panašumą ir parodė, kad visas spinduliavimas sugeriant pasiverčia į šilumą. Amperas sukūrė mokslų klasifikacijos sistemą, kuria norėjo išspausdinti dviejų tomų veikale. Amperas pirmasis panaudojo tokius žodžius“ elektrostatika“, „elektrodinamika“, „elektromagnetas“. Amperas išdėstė mintį, kad atsiras naujas mokslas apie bendrus valdymo procesų vienodumus. Jis pasiūlė pavadinti visą tai „kibernetika“. Matematika, mechanika ir fizika skolingi Amperui svarbiais tyrinėjimais, jo elektrodinaminė teorija kėlė jam didele šlovę. Jo požiūris į vieninga pradžią elektros ir magnetizmo kurioje jisai suteikdavo su Danijos fiziku Erstedu parašyta knygoje „ Recuel de la theorie des phenomenes electrodynamiques“ (Paryžius, 1822). Visapusiškas Ampero talentas liko ir chemijos istorijoje, kuri išsiskiria jam kartu su Avogardo svarbaus chemijos atradimas šiuolaikiniai chemijai. Šio mokslininko vardu elektros srovės stipris vadinamas „amperais“, o matavimo prietaisas „ampermetras“.
Ersla (upė)
Rukų ir Erslos kaimuose įrengti tvenkiniai.
Gyvenvietės prie Erslos: Geidučiai, Rukai, Ersla, Juknaičiai.
Kultūros paveldo objektai prie upės: dešiniajame krante – Erslos akmuo su plokščiadugniu dubeniu, Erslos senovės gyvybinis pylimas, kairiajame krante – Erslos senosios kapinės su Šv. Aloyzo koplyčia.
Žiliai (Rokiškis)
Žiliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Panemunėlio kaimo.
Ostruvkai (reikšmės)
Ostruvkai vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Klasė
Žodis klasė reiškia:
Juodoji gervė
Juodoji gervė (Grus monacha) – gervinių (Gruidae) šeimos stambus paukštis. Kūnas tamsiai pilkas. Snapo viršūnė ir galva baltos spalvos, virš akių raudona sritis.
Miklucho–Maklajaus etnologijos ir antropologijos institutas
Istorija
Įkurtas 1933 m. Leningrade (dab. Sankt Peterburgas), 1943 m. evakuotas į Maskvą. Ištakos oficialiai siejamos su Petro I laikais įsteigta kunstkamera, 1947 m. pavadintas vardu N. Miklucho–Maklajaus, kuris 1871–1877 m. tyrinėdamas Naująją Gvinėją ieškojo galimybių paversti ją Rusijos kolonija. Tarybiniu laikotarpiu institutas veikė ne tik kaip mokslo institucija, bet ir kaip vienas analitikos bei propagandos centrų.
Juodoji gervė
Veisiasi Sibiro centrinėje ir pietrytinėje dalyje, taip pat Mongolijoje. Apie 80 proc. visos populiacijos žiemoja pietų Japonijoje. Žiemoja taip pat Pietų Korėjoje ir Kinijoje.
Miklucho–Maklajaus etnologijos ir antropologijos institutas
Veikla
2008 m. buvo 18 padalinių, dirbo daugiau kaip 200 specialistų. Oficialiais duomenimis, kasmet išleidžiama apie 50 monografijų. Svarbesni tęstiniai leidiniai: kasmet leidžiamas leidinys „Rasės ir tautos“ (Rasy i narody), žurnalas „Etnografinė apžvalga“ (Ėtnografičeskoe obozrenie), „Antropologijos žinynas“ (Vestnik antropologu), „Rusijos etnografo biblioteka“ (Biblioteka Rossijskogo etnografą) ir kiti.
Juodoji gervė
Populiaciją sudaro apie 9500 paukščių. Rūšis įrašyta į Tarptautinę raudonąją knygą.
Kruopių atminimo ženklas partizanams
Paminklas
Ženklas tipinis, betoninis, trikampis stačiasienis, su Vyčio kryžiaus siluetu viršūnėje, įmontuotas į apskritą betoninį cokolį, pagrindiniu fasadu atsuktas į rytus. Priekinėje plokštumoje yra įgylintas 8 eilučių memorialinis tekstas: „ŠIOJE VIETOJE / BUVUSIOJE PELKĖJE / 1944-1953 METAIS / BUVO NIEKINAMI / IR UŽKASAMI / POKARIO / REZISTENCIJOS / DALYVIŲ PALAIKAI“.
Miklucho–Maklajaus etnologijos ir antropologijos institutas
Veikla
Etninės kultūros, istorijos, etninių grupių tarpusavio santykių ir konfliktų tyrimai daugiausia atliekami buvusios TSRS ir buvusiose socialistinėse šalyse. XXI a. pradžioje pirmenybė teikiama tyrimams Rusijoje, NVS šalyse. Siekiama padėti Rusijos federacijos politinei vadovybei vykdyti efektyvesnę vidaus ir užsienio politiką.
Kruopių atminimo ženklas partizanams
Paminklas
Paminklinės teritorijos plotas – 4 m². Tipinio atminimo ženklo aukštis – 1,6 m.
Istorija
Vakariniame Kruopių miestelio pakraštyje buvusioje pelkėje enkavedistai ir stribai 1944–1953 m. pamesdavo ir užkasdavo Kruopių valsčiuje žuvusius Lietuvos laisvės armijos organizacijos narius, partizanus, jų ryšininkus ir rėmėjus. Pirmieji čia buvo užkasti 1944 m. gruodžio 17 d. per NKVD karinę baudžiamąją operaciją nušauti LLA partizanų būrio vadas Stasys Takutis, partizanai Bronius Kamašauskas ir Viktoras Ūris.
Žuvusiems atminti 2006 m. spalio 13 d. už Kruopių vidurinės mokyklos stadiono pievoje buvo pastatytas tipinis atminimo ženklas (autorius – dizaineris Romas Navickas, Vilnius).
Ostruvkai (Liublino vaivadija)
Ostruvkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Vohino valsčiuje, Palenkės Radzino apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1659 m. kaime įkurta Ostruvkų Šv. Stanislavo parapija.
Ilgojus
Ilgojus – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Musninkų, Musės kairiajame krante. Stūkso Ilgojaus akmuo su „įvairiomis pėdomis“.
Febė (mitologija)
Febė (Foebė arba Foibė – „gryna“) antikinės mitologijos personažas. Romėnų mitologijoje tai buvo vienas iš Dianos sinonimų. Graikų mitologijoje šį vardą turėjo keturi personažai:
Michalkai (Palenkės vaivadija)
Michalkai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Mazovijos Vysokio valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1921 m. kaime buvo 8 namai ir 89 gyventojai.
Gamtos mokslas
Gamtos mokslas – natūralistinis visatos, suprantamos kaip paklūstančios natūralaus atsiradimo dėsniams, tyrinėjimas.
Pagal tyrimo objektą ir metodus gamtos mokslai skirstomi į tris dideles grupes:
Eilėdara
Eilėdara – eiliuotos kalbos garsinė sandara.
Eiliuota kalba nuo prozos kalbos skiriasi savotišku ritmu ir intonacija. Eiliuotos kalbos pagrindas yra metras – dėsningas kurio nors kalbos vieneto ar garsinio elemento (skiemenų ištarimo trukmės, jų skaičiaus, kirčio, intonacijos) kartojimasis.
Pagal metro pobūdį skiriamos tokios eilėdaros sistemos: Visos sistemos skirstomos į dvi pagrindines grupes – kvantitatyvinę (kiekybinę) ir kvalitatyvinę (kokybinę) eilėdarą:
Viešvilės gamtinis rezervatas
left|150px
Viešvilės rezervatas – valstybinis rezervatas vakarinėje Lietuvoje, į šiaurę nuo Viešvilės; direkcija Eičiuose. Plotas 3216 ha, rezervatą supa 2459 ha buferinės apsaugos zona. Įsteigtas 1991 m. siekiant išsaugoti gamtiniu požiūriu labai vertingą, natūralią Viešvilės upelio baseino ekosistemą. 1993 m. paskelbtas tarptautinės svarbos pelke.
Gamtos vertybės
Rezervatui priklauso Artosios ir Gličio pelkės bei jas supanti Karšuvos girios dalis. Įspūdingiausia yra 1072 ha ploto Artosios, dar vadinamos Didžiąja plyne, pelkė. Jos šiaurinėje dalyje telkšo seklus Buveinių ežerėlis, kuriame prasideda 15 km ilgio Viešvilės upelis. Pelkėtas upelio aukštupys pasižymi labai savita augalų bendrijų mozaika. Ryški upelio vaga atsiranda tik įsiliejus Ištakos upeliui, atitekėjusiam per įspūdingus juodalksnynus. Vidurupyje Viešvilės slėnis kerta kopas, upelį maitina gausūs šaltiniai. Šaltiniuotame slėnyje nemaža juodalksnynų, išlikusios ir nedidelės pievutės. Rytinėje rezervato dalyje yra dar viena didesnė Gličio aukštapelkė su 19 ha Gličio ežeru.
miniatiūra|220px|left|Direkcija, lankytojų centras [[Eičiai|Eičiuose]]
Pelkę supančiuose miškuose vyrauja sausi pušynai, tik vakarinėje dalyje auga šiek tiek eglynų. Rezervate gyvena lūšys, vilkai, ūdros. Viešvilės rezervatas yra viena gausiausių gervių peryklų Lietuvoje, nusileidžianti nebent Čepkeliams, čia nemažai ir kitų retų paukščių rūšių, turtingas augalų ir vabzdžių pasaulis.
Lochgelis
Istorija
Miestas kūrėsi prie Gelio ežero. Škotiškai „Loch“ reiškia „ežeras“.
Miestelyje savo laiku vyravo komunistuojantys elementai, todėl buvo vadinamas „Mažąja Maskva“.
Žilina
Žilina – Slovakijos miestas, 200 km į šiaurės rytus nuo Bratislavos.
Istorija
Manoma, gyvenvietė buvo įkurta jau akmens amžiuje. Gyvenvietė rašytiniuose dokumentuose paminėta 1208 m. terra de Selinan vardu. 1297 m. jau minima Žilinos vardu. 1321 m. liepos 12 d. miestui suteiktas laisvojo miesto statusas. 1357 m. suteikta galimybė rengti turgus. XV a. miestas prarado laisvojo miesto statusą ir tapo provincija.
Koriskas
thumb|250 px|Korisko padėtis Koriskas arba Madžijis – maža Pusiaujo Gvinėjai priklausanti sala Atlanto vandenyne. Plotas 15 km². Aukštis iki 35 m.
Pavadinimo kilmė
Salos pavadinimas portugalų kalboje reiškia žaibas.
Istorija
Pirmiausia ši sala priklausė Benga gyventojams. Po Juan José Lerena y Barry ir Benga karaliaus Bonkoro I derybų, ši sala atiteko Ispanijai.
Miškinė guotė
Miškinė guotė – guoteninių (Hygrophoraceae) šeimos, guočių (Hygrophorus) genties grybų rūšis.
Lapuočių miškai, parkai, kalkingi ąžuolynai su liepos, skroblo priemaiša. Vasara, ruduo. Kepurėlė geltonai oranžinė, kotas pilkšvas.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, kūgiška, vėliau - paplokščia, su gūbreliu, matinė, palyginti mėsinga, gelsvai oranžinė, rudai geltona. Lakšteliai balsvi, vėliau - gelsvi, nežymiai nuaugtiniai, priaugtiniai. Kotas iki 8 cm ilgio ir 1–1,5 cm storio, pilkšvas. Trama balta, stangri, be ypatingo kvapo ir skonio. Sporos 5–8×3,5–5 μm.
Būdingi požymiai: ąžuolynų grybas, kepurėlė mėsinga, gana panaši į voveraitę.
Auga pavieniui arba po 2–3 vaisiakūnius, nemėgsta pavėsingų vietų. Valgoma. Nedažna.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 94 psl.
Juozas Vyšniauskas
Juozas Vyšniauskas (g. 1944 m. balandžio 13 d. Klauseikiuose, Skuodo valsčius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, dailininkas medžio drožėjas, keramikas.
Biografija
1968 m. baigė Telšių taikomosios dailės technikumą. Nuo 1968 m. mokytojavo. Nuo 1974 m. dirba spaudoje. 1978 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką. 1991–1996 m. Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ vyriausiasis redaktorius. Bendradarbiauja žurnale „Žemaičių žemė“. Daugiausia rašo kultūros gyvenimo, kraštotyros temomis.
Žiliškiai I
Žiliškiai I (arba tiesiog Žiliškiai) – kaimas Panevėžio rajono savivaldybės šiaurės rytuose, apie 25 km nuo Panevėžio, 2 km nuo magistralės Panevėžys–Daugpilis. Per kaimą teka Marnakos upelis. Yra Žiliškių koplyčia, statyta 1899 m. Šalia koplyčios – kapinės, seniausi išlikę paminklų įrašai datuojami XIX a. 2007 m. kaime buvo 10 sodybų. Sovietmečiu Žiliškiuose buvo apie 30 sodybų, tačiau jos melioravimo metu nugriautos.
Žymūs žmonės
Kaime vaikystėje gyveno kalbininkas Aleksandras Vanagas. Kaimo kapinėse palaidotas poetas Juozas Mėdžius.
Mažasis Zabas
Upės vanduo naudojamas drėkinimui. Irake, kalnuose, ant Mažojo Zabo įrengta Dokano užtvanka.
Jonas Šeštokas
Jonas Šeštokas (1910 m. gruodžio 28 d. Užupio kaime, Vilkaviškio rajonas – 1986 m. rugsėjo 4 d., Vilniuje) – Lietuvos mokslininkas, zoologas, biologijos mokslų kandidatas. Buvo Lietuvos hidrobiologų draugijos narys.