cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pagiriai (Lazdijai)
Pagiriai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Lazdijų.
Jonas Dielininkaitis
thumb|280px|Lietuvių mokslo draugijos narių grupė [[1912 m. Pirmoje eilėje: Jonas Jablonskis, Žemaitė, Petras Kriaučiūnas, Jonas Basanavičius, Liudvika Didžiulienė, Jonas Dielininkaitis; antroje eilėje: Vincas Palukaitis, Antanas Vileišis, Baltramiejus Čepulis, Adomas Sketeris, Gabrielius Landsbergis-Žemkalnis, Jonas Ambrozaitis; trečioje eilėje: Juozas Kairiūkštis, Jonas Spudulis, Mečislovas Davainis-Silvestraitis, Mykolas Kuprevičius]] Jonas Izidorius Dielininkaitis, (1850 m. liepos 3 d. Miknaičiuose (prie Kudirkos Naumiesčio) – 1926 m. balandžio 25 d. Varšuvoje, palaidotas Povonzkų kapinėse) – Lietuvos ir Lenkijos gydytojas, homeopatas. Aušrininkas, Lietuvių mokslo draugijos narys.
Biografija
1876 m. baigė Marijampolės gimnaziją. Po to studijavo mediciną Varšuvos universitete, buvo išrinktas Lietuvių savitarpio pagalbos draugijos vicepirmininku ir pirmininku. 1881 m. birželio 16 d. gavo gydytojo diplomą, iki 1889 m. dirbo Lomžoje ir Zambruve. 1893 m. pervažiavo į Aleksotą (dab. Kauno miesto dalis), 1897 m. – į Virbalį. 1898 m. pradėjo priiminėti pacientus Varšuvoje kaip gydytojas-homeopatas, iki šiol Lenkijoje vaistinėse galima nusipirkti pagal jo receptūrą sukurtų Dielininkaičio lašų. Po Pirmojo pasaulinio karo reiškėsi kaip moterų ligų specialistas.
Pabališkiai (Pakuonis)
Pabališkiai – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Ašmintos, prie kelio. Šiauriau kaimo auga Bačkininkų miškas.
Stimsono doktrina
thumb|180px|right| JAV valstybės sekretorius [[Henry Stimson, kurio vardu ir pavadinta doktrina]] Stimsono doktrina – oficiali JAV federalinės valdžios pozicija, nurodanti, kad JAV nepripažįsta tarptautinių teritorinių pasikeitimų besiremiančiu jėgos panaudojimu. Doktrina rėmėsi universaliu tarptautinės teisės principu, kad iš neteisės teisė neatsiranda. Pradžioje doktrina taikytina Japonijos teritorijos ekspansijai ir perteikta diplomatinės notos pavidalu 1932 m. Sausio 7.
Pabalnė
Pabalnė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Jasų.
Anagrama
Anagramà (gr. ana – per + gramma – raidė; = perrašyti) – žodžio raidžių ar skiemenų sukeitimas, kai yra sudaromas kitas žodis arba prasminga frazė.
Anksčiau anagramos buvo kuriamos įvairių žodžio raidžių variacijų pagalba, dabar IT pagalba yra sukurti specialūs raidžių ir iš jų galimų sudaryti prasmingų žodžių generatoriai.
Pabradės–Lentupio geležinkelis
Pabradės–Lentupio geležinkelis – plačiojo geležinkelio linija, jungusi Pabradę ir Lentupį (Baltarusija).
Istorija
Geležinkelio liniją kariniais tikslais 1916 m. nutiesė Vokietijos imperija. Tarybiniais metais pasibaigus karui geležinkelio linija buvo perkalta iš 1435 mm į 1524 mm (vėliau į 1520 mm) vėžę. Iširus Tarybų Sąjungai tarp Lietuvos ir Baltarusijos įvestas vizų režimas, apsunkinęs keliones geležinkeliu. 2003 m. rugsėjį linija buvo uždaryta, Lietuvos teritorijoje buvę bėgiai išadryti, o Baltarusijos teritorijoje geležinkelis išardytas nuo sienos iki Lentupio. Lentupio stotis yra veikianti. Pylimas panaudotas dviračių takui Pabradė–Pavoverė, kaimo keliams, dalis vietomis nukasta rekonstruojant kelią Pabradė - Švenčionys. 2009 m. vietomis dar buvo likę išardytų pabėgių.
Stotys ir stotelės
thumb|225px|left|Lentupio geležinkelio stotis 1916 m. miniatiūra|310px|right|Geležinkelis Pabradėje per [[Pirmasis pasaulinis karas|Pirmąjį pasaulinį karą]]
Kriaunų koplyčia
Kriaunų koplyčia, dar vadinama Malakausko koplyčia – koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, buvusiame Kriaunų kaime, 0,5 km į pietus nuo kelio Ylakiai–Gonaičiai (iš Ylakių veda Lauko g.), 2 km į vakarus nuo Ylakių. Kaime nelikę sodybų, aplink koplyčią plyti lygūs dirbami laukai, nėra privažiavimo kelio. Vertinga kaip Žemaičių kraštui būdingas mūrinės memorialinės smulkiosios architektūros statinys.
Patenka į Ylakių Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai parapijos teritoriją.
Istorija
Koplyčia iškilo 1924 m. Ji pastatyta išnykusio Kriaunų kaimo teritorijoje, buvusioje meistro Domininko Malakausko (1862-1938) sodybvietėje. D. Malakausko medžio darbų yra Ylakių ir Vaičaičių bažnyčiose (altoriai, sakyklos). Kriaunai panaikinti sovietmečiu, 1977 m.
Kasliai
Kasliai  – miestas Rusijoje, Čeliabinsko srityje, 90 km į šiaurės vakarus nuo Čeliabinsko, labai ežeringoje vietovėje (aplink telkšo Irtiašas, Didieji Kasliai, Mažieji Kasliai, Kiretai, Sungulis). Rajono centras. Plentai į Miasą, Aukštutinį Ufalėjų, Uralo Kamenską, Oziorską. Geležinkelio atšaka iš Mauko. Maisto (žuvies), siuvimo, medienos apdirbimo pramonė, radijo aparatų surinkimo gamykla. Kasliai nuo seno garsėja kaip medininio ketaus liejimo centras (liejikla įkurta 1747 m.). thumb|left|240px|Kaslių ketaus liejykla 1910 m. thumb|left|240px|Kaslių ketaus dirbiniai
Istorija
Kasliai ėmė kurtis XVIII a. vid., pastačius ketaus liejyklą. Nuo 1929 m. – miesto tipo gyvenvietė, nuo 1942 m. – miestas.
Pabalsupiai
Pabalsupiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Barzdų.
Panerių kalvynas
thumb|250px|Kalvyno dauba [[Aukštieji Paneriai|Aukštuosiuose Paneriuose]]
Panerių kalvynas – erozinis kalvynas pietryčių Lietuvoje, Vilniaus miesto teritorijos pietvakariuose, Neries kairiajame krante. Ilgis iš vakarų į rytus ~5 km, plotis ~2 km. Kalvynas susidarė paskutinio ledynmečio pabaigoje, kai senovinė erozija ties Neries slėniu suraižė Kirtimų–Salininkų plynaukštės pakraštį, kurį prieš tai išlygino prieledyninės marios ir užklojo smulkus smėlis. Kalvynas sudarytas iš tankaus kalvagūbrių, kalvų ir išsišakojusių sausslėnių tinklo; visi jie sueina į 6 didesnius slėnius. Sausslėniai prasideda stačių šlaitų sufoziniais ir nuošliaužiniais cirkais (pvz., Gariūnų sufozinis cirkas) ir atsiveria į Neries senslėnio trečiąją terasą.
Didesniais Panerių kalvyno slėniais vietomis nutiestos gatvės, kitur veši pievos, plyti laukai. Kalvas, kurių aukštis siekia 160–180 m, dengia Panerių miškas. Aukštesnėse vietose, kur erozija nesuardė priemolio sluoksnio, auga ąžuolų. Po kalvyno morena slūgso storas smėlio sluoksnis.
Panerių kalvynas saugomas Panerių erozinio kalvyno kraštovaizdžio draustinyje.
Vasilis Bykavas
Vasilis Bykavas (, 1924 m. birželio 19 d., Byčki, Vitebsko sritis – 2003 m. birželio 22 d. Barauliany) – baltarusių rašytojas.
Pabaltys
Pabaltys – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Palūšės.
Pagiriai (Guostagalis)
Pagiriai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 2 km nuo Guostagalio.
Nausėdžiai
Nausėdžiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Meilūnų, prie kelio į Biržus. Seniūnaitijos centras. Yra koplyčia, medicinos punktas, kultūros namai, biblioteka, bendruomenės namai. Per kaimą eina rajoninis kelias.
Pabarčiai
Pabarčiai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Jašiūnų.
VV Cephei
VV Cephei – raudonoji hipermilžinė žvaigždė, viena didžiausių žinomų žvaigždžių. Jos skersmuo prilygsta maždaug 1600–1900 mūsų saulės skersmenų – 2 436 875 000 km. VV Cefėjaus žvaigždė spinduliuoja 275 000–575 000 kartų stipriau už saulę. Žvaigždės vėjo greitis nuo jos sklinda maždaug 25 kilometrų per sekundę greičiu, kaip ir kitų raudonųjų hipermilžinių žvaigždžių.
thumb|left|[[Saulė palyginus su VV Cefei A]]
Grūžiai
Istorija
1586 m. minimas Grūžių dvaras. 1861 m. gegužės 2 d. A dvaro valstiečiai pasipriešino Rusijos kar. daliniui. 1913 m. įrengta laikina bažnyčia, 1924 m. pastatyta nauja Grūžių Švč. Mergelės Marijos bažnyčia, 1996 m. rugpjūčio 25 d. sudegė, vėliau atkurta nebaigtuose statyti kolūkio kultūros namuose, pašventinta 2001 m.
1919 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1950 m. aštuonmetė, devynmetė, pagrindinė mokykla, nuo 2001 m. Vaškų mokyklos pradinio ugdymo skyrius. Yra vaikų globos namai.
1951 m. Grūžių kaime įsteigta biblioteka, 1996 m. iškelta į Kalneliškių kaime buvusį Didžiųjų Grūžių dvarą. 2001 m. biblioteka grįžo į Grūžius ir sujungta su mokyklos biblioteka.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Pagiriai (Panevėžys)
Pagiriai – viensėdis Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Velykių.
Panerių miškas
thumb|260px|Panerių miškas ties Aukštaisiais Paneriais (Zuikių g.) thumb|260px|Panerių miškas tarp Panerių ir Gariūnų
Panerių miškas – miškų masyvas Vilniaus miesto ir Vilniaus rajono savivaldybių valdose, driekiasi į pietvakarius nuo Žemųjų Panerių iki pat Juodšilių. Plotas – 2200 ha. Be Panerių miško į masyvą taip pat įeina Baltosios Vokės, Užusienių, Juodšilių, Raistelių miškai. Priklauso Vilniaus miškų urėdijos Panerių girininkijai.
Panerių miško paviršius labai banguotas, gausu erozinių griovų (Panerių erozinis kalvynas). Dirvožemiai – jauriniai silpnai sujaurėję smėliai, vietomis velėniniai jauriniai priesmėliai.
Medynų sudėtis:
Medynų amžius: jaunuolynai – 40 %, pusamžiai medynai – 58 %, pribręstantys medynai – 2 %.
Panerių miške yra kiškių, voverių, stirnų, šernų, usūrinių šunų, lapių. Didesnioji miško dalis patenka į Panerių erozinio kalvyno kraštovaizdžio ir Vokės senslėnio šlaitų geomorfologinį draustinius.
Pabariukai
Pabariukai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km nuo Tytuvėnų.
Sergejus Iljušinas
thumb| Sergejus Iljušinas Sergejus Iljušinas (, 1894 m. kovo 30 d. Vologdos gubernijoje – 1977 m. vasario 9 d. Maskvoje) – sovietinis aviakonstruktorius, vienos didžiausių Rusijos lėktuvų gamybos kompanijos „Iljušin“ įkūrėjas.
Biografija
Buvo jauniauisias iš devynių vaikų šeimoje. Mokyklą pradėjo lankyti tik 9-erių metų, 15 metų dirbo paprastu darbininku. 1919–1921 m. dalyvavo pilietiniame kare Raudonosios armijos sudėtyje (aviamechanikas). 1921–1926 m. mokėsi N. Žukovskio vardo karo aviacijos akademijoje, baigęs iškart pradėjo dirbti Rusijos karinių oro pajėgų mokslo ir technikos komitete. 1935 m. pradėjo vadovauti konstruktorių biurui, vėliau peraugusiam į „Iljušin“ kompaniją.
Veikla
thumb|Il-2 thumb|Il-62M Jau 1936 m. su kolegomis sukurė dvimotorį CKB-30, kuriuo pasiekta keletas aukščio ir skrydžio nuotolio rekordų (V. Kokkinakio skrydis Maskva-Vladivostokas, Maskva-JAV).
1939 m. pagal jo originalų projektą sukurtas šarvuotas šturmo lėktuvas Il-2, vadintas „skraidančiu tanku“, tapęs masiškiausiu sovietiniu lėktuvu Vokietijos-SSRS kare, pradėjęs naują (šturmo) karinės aviacijos rūšį. Bombonešiai Il-4 jau 1941 m. vasarą bombardavo Berlyną.
Nuo 1943 m. S. Iljušinas pradeda kurti keleivinius lėktuvus. Seriją pradėjo Il-12, vėliau buvo Il-14, Il-18 (plačiausiai naudoti sovietiniai lėktuvai), tarpkontinentinis Il-62, tapęs „Aeroflot“ flagmanu. Paskutinis jo sukurtas lėktuvas – Il-62.
Triskart Socialistinio darbo didvyris (1941, 1957, 1974 m.), Lenino premijos laureatas (1960 m.), septyniskart Stalino premijos laureatas (absoliutus rekordas), inžinerijos generolas pulkininkas (1957 m.), SSRS Mokslų akademijos narys (1968 m.).
Angolos futbolo varžybos 2013 m.
Angolos futbolo varžybos 2013 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
-
Pabebrusė
Pabebrusė – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Inturkės, rytinėje Bebrusų ežero pakrantėje.
Pabaronė
Pabaronė – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Matuizų, Dainavos girioje, prie Barono upelio, netoli Jurgiškių tveninio. Keliai į Jurgiškes, Kamorūnus.
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 61 žmogus, iš kurių visi užsirašė lietuviais.
Galinių apylinkė (Kelmė)
Galinių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kražių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kelmės rajonui. Panaikinta 1954 m. prijungiant prie Lyvoniškių apylinkės.
Nova Friburgas
Nova Friburgas  – miestas pietryčių Brazilijoje, Rio de Žaneiro valstijoje, 136 km į šiaurės rytus nuo Rio de Žaneiro, aukštai Sera do Maro kalnuose. Plėtojama metalurgija, tekstilės, siuvimo (apatinių rūbų) pramonė. Apylinkėse verčiamasi žemės ūkiu, gėlininkyste, laikomi gyvuliai. Nova Friburgas yra turistinis miestas, kurortas. Veikia Kandido Mendeso (įkurtas 1902 m.), Rio de Žaneiro (1950 m.), Estasio de Sa (1970 m.) universitetai, Šv. Jono Krikštytojo katedra (pastatyta XIX a.). Būdinga šveicariška „alpinė“ architektūra. Nova Friburgo savivaldybėje yra aukščiausias Sera do Maro taškas (2316 m), būdingas vėsus klimatas.
Istorija
2011 m. Nova Friburgą nusiaubė liūtys ir jų sukeltos nuošliaužos, žuvo ~820 žmonių, dar ~200 dingo be žinios.
Pagiriai (Širvintos)
Pagiriai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Alionių I.
FK Tver'
„Tverės“ futbolo klubas, o trumpai FK „Tverė“ – Rusijos futbolo klubas, įkurtas Tverėje.
Istorija
2019 m. pabaigoje tapo aišku, kad Tulos „Arsenal“ nori įsteigti futbolo akademiją Tverėje.
2020 m. balandžio 2 d. miesto svetainėje pranešta apie tai, kad mieste vėl bus futbolo klubas. Buvo įkurtas futbolo klubas ir pavadintas FK „Tvere“. Naudotis FK „Volgos“ pavadinimu uždrausta dėl pastarojo klubo skolų ir bankroto.
2020–2021 m. sezone Antrame divizione 2-oje zonoje liko trečioje vietoje.
2021–2022 m. sezone Antrame divizione 2-oje zonoje užėmė antrą vietą.
Sezonai
Šaltiniai:
Prochladnas
Prochladnas (, Прохладнэ) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, prie Malkos upės, 50 km į šiaurės rytus nuo Nalčiko; rajono centras. Svarbus transporto mazgas: geležinkelio stotis (linijos į Mineralinius Vandenis, Gudermesą, Vladikaukazą), plentai į Georgijevską, Baksaną, Mozdoką, Maiskį. Kabelių, gelžbetonio konstrukcijų surinkimas, siuvimo, baldų pramonė, remonto dirbtuvės, maisto (alkoholio, duonos ir kt.) pramonė.
Gyventojai
2010 m. 76,7 % Prochladno gyventojų buvo rusai, 4,6 % – kabardinai, 3,6 % – armėnai, 3,5 % – turkai meschetinai, 3,1 % – korėjiečiai.
Istorija
1765 m. įkurta kazokų stanica Prochladnaja. XIX a. vid. nutiesus geležinkelį, gyvenvietė pradėjo sparčiai augti. Miesto statusas suteiktas 1937 m.
Sonata Tamošaitytė
Sonata Tamošaitytė (g. 1987 m. birželio 28 d.) – Lietuvos sprinterė. Nacionalinė bėgimo 100 m su barjerais ir estafetės 4 x 100 m čempionė, bei rekordininkė.
Diliai (Papilys)
Diliai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kupreliškio, šalia kelio į Vabalninką. Yra Dilių koplyčia (pastatyta 1777 m. kapinėse), kurioje kunigavo Antanas Strazdas.
Istorija
Diliai paminėti 1673 m. lapkričio 20 d. Ukmergės pavieto Salamiesčio dvaro ir miestelio inventorių dokumentuose. 1777 m. pastatyta koplyčia. 1959-1992 m. Kupreliškio kolūkio kaimas.
Paberėžiai
Paberėžiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skiemonių.
Daujočių apylinkė (Kelmė)
Daujočių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Pabenė
Pabenė – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurės rytus nuo Turgelių, pasienyje su Baltarusija. Į pietryčius nuo kaimo yra Baltarusijos gyvenvietė Pobienė.
Istorija
Kaimas XIX a. buvo Girdijauskų valsčiuje.
Laivo taranas
Laivo taranas ( ar ram bow) – smaili tvirta irklinio ar variklinio laivo dalis priekyje, kuria įsibėgėjęs laivas pralaužia priešininko laivo bortą, o tada, plaukdamas atbulas, ištraukia taraną iš pralaužos. Tokius taranus turėdavo kariniai ar kariniai – prekybiniai irkliniai laivai (pvz., galeros). Grynai buriniams laivams taranai nenaudingi, nes buriniai laivai negali duoti atbulinės eigos. Taranai vėl tapo naudojami atsiradus gariniams, vėliau – dyzeliniams laivams. Žinomi atvejai, kai antvandeniniai laivai taranuodavo iškilusius ar negiliai plaukiančius povandeninius laivus.
Pabėrvalkiai
Pabėrvalkiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Pušaloto.
Vičitai
Įprasta vyrų apranga – strėnraištis, naginės, mokasinai; moterų – trumpas odinis sijonas. Per šalčius vilkėdavo apsiaustus iš bizonų kailių. Kūną tatuiruodavosi, dažydavosi.
Dabartiniai vičitai daugiausia dirba samdomus darbus. Turi vičitų ir susijusių genčių rezervaciją, esančią Kado apygardoje (būstinė – Anadarkas).
Ernestina Abambila
Ernestina Abambila (Ernestina Abambila, g. 1998 m. gruodžio 30 d., Sekondi-Takoradi) – Ganos futbolininkė, saugė. Buvo kviečiama į Ganos nacionalinę rinktinę.
Karjera
Futbolą žaisti pradėjo Ganoje. Studijavo JAV ir žaidė universitetų komandose. Vėliau persikėlė į Europą.
2017–2018 m. sezone atstovavo FK Minsk. Rungtyniaudama Minske, tapo pirmąja futbolininke Ganos istorijoje, įmušusia įvarčius Čempionų lygoje.
2018 m. persikėlė į Graikiją, Salonikų „Aris“. 2019 m. rungtyyniavo Švedijoje, Assi IF.
2019–2020 m. sezone trumpai rungtyniavo Ispanijoje, Sporting Club de Huelva (Huelva), o 2020–2021 m. sezone persikėlė į Lenkiją, Konino „Medyk.
UKS SMS Łódź
2021 m. perėjo į UKS SMS Łódź. 2021–2022 m. sezone tapo Ekstraliga čempione.
UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse UKS SMS Łódź kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „RSC Anderlecht” (Belgija). O kitame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anos Rendzios ir Dominykos Kopinskos (realizavo 11 m. baudinį) pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Gintrą. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Rungtynėse prieš belges Ernestina Abambila žaidė startinėje sudėtyje ir rungtyniavo visą mačą.
Rinktinės
Kitados atstovavo Ganos jaunimo rinktinėms. 2014 m. atstovavo Ganai WU-17 pasaulio čempionate, o 2018 m. – WU-20 pasaulio čempionate.
Kviečiama į nacionalinę rinktinę.
Skaidiškių Dievo Gailestingumo apaštalės šv. Faustinos koplyčia
'''Skaidiškių Dievo Gailestingumo apaštalės šv. Faustinos koplyčia''' – koplyčia, esanti Vilniaus rajone, Skaidiškių kaimo senosiose kapinėse, 3 km į šiaurės rytus nuo Rudaminos. Jai suteiktas šv. Faustinos (katalikų bažnyčios šventosios, vienuolės Helenos Kovalskos) vardas. Priklauso Rudaminos Švč. M. Marijos Gerosios Patarėjos parapijai. .
Koplyčios frontoną puošia Gediminaičių stulpai.
miniatiūra|220px|left|Koplyčia Skaidiškių senosiose kapinėse
Istorija
XIX a. Skaidiškių kaimas priklausė Rudaminos dvarininkui, caro kariuomenės pulkininkui Suchodolejui. Jis vietos kapinėse pastatė koplyčią, kuri buvo skirta laidojimo reikmėms. XX a. pradžioje šį dvarą nusipirko Vilniaus žemės banke dirbęs Stanislovas Bochvicas (Stanisław Bochwic). Jis mirė 1944 m., buvo palaidotas koplyčioje. Jo šeimos nariai repatriavo į Lenkiją.
Po Antrojo pasaulinio karo dvaro turtas buvo nacionalizuotas, koplyčia uždaryta, tapo apleista. 2001 m. senoji koplyčia buvo atstatyta ir iškilmingai pašventinta, vietos tikinčiųjų bendruomenės sprendimu suteikiant šv. Faustinos vardą.
Apverktinos būklės koplyčią atstatyti, paversti ją maldoms derančia vieta nusprendė Lietuvos lenkų sąjungos vietos skyrius. 1997 m. pradėti jos atstatymo darbai. 2001 m. spalio 14 d. koplyčia vyskupo Juozo Tunaičio buvo iškilmingai konsekruota.
2016 m. koplyčiai atliktas vidaus patalpos remontas: perdažytos sienos, sumontuoti elektriniai šildytuvai.
Vaičaičių kapinių koplyčia
Vaičaičių kapinių koplyčia, dar vadinama koplytėle – koplyčia, stovinti Skuodo rajone, Ylakių seniūnijoje, Vaičaičių kaimo kapinėse, įsikūrusiose apie 1,5 km į pietvakarius no kelio, 150 m į pietus nuo Vaičaičių Šv. Onos bažnyčios. Kapinės veikiančios, užima 0,6395 ha plotą.
Istorija
Koplyčia medinė, pastatyta 1867 m.  Registrinis kultūros paveldo objektas (DV2518, u. k. 13664), vadinamas koplytėle su ornamentuotu kryželiu ir Šv. Domininko skulptūra. Į Kultūros vertybių registrą įrašyta 1993 m. Stovinčio šventojo pamokslininko Domininko skulptūra, buvusi įtaisyta virš įėjimo durų ant priekinio frontono, neišlikusi – vandalų pavogta 2009 m. rugpjūčio 8 d. Patirtas nuostolis įvertintas 2 tūkst. litų. Šioje vietoje pakabintas nedidelis kryželis su Nukryžiuotoju.
Šimtametę istoriją skaičiuojanti koplyčia stūkso vidury kapinių, prie pagrindinio tako, įkalnėje, priekiu orientuota į šiaurę (bažnyčios link). Ji prižiūrėta, suremontuota: pakeista stogo danga, perdažytas pastatas, atnaujintas ant kraigo stovintis ornamentuotas kryžius, sutvarkyti vidaus patalpa, altorius, Kryžiaus kelio stočių paveikslai.
Kušleikių apylinkė
Kušleikių apylinkė sovietmečiu buvo:
Smilgiai (Biržai)
Smilgiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Pačeriaukštės. Seniūnaitijos centras. Stovi Smilgių Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1942 m.). Stūkso akmuo „Velnio laipteliai“.
Pagiriai (Utena)
Pagiriai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Leliūnų.
Smilgiai (Biržai)
Istorija
miniatiūra|250px|left|Kapinių vartai
Anksčiau buvo žinomas kaip bajorkaimis. 1757 m. pastatyta pirmoji bažnyčia.
Taranas (reikšmės)
Šiais laikais žodis taranas turi kelias susijusias prasmes:
Paberžė (Kaišiadorys)
Paberžė – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Zūbiškių.
Istorija
1986 m. kaimas panaikintas, bet 2016 m. atkurtas.
Angolos futbolo varžybos 2014 m.
Angolos futbolo varžybos 2014 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
--
Paberžė (Anykščiai)
Paberžė – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Kavarsko, prie Tetervės upelio, netoli jo santakos su Šventąja. Praeina kelias. Greta kaimo stūkso Paberžės piliakalnis, yra sunykusios kapinės.
Istorija
1923 m. kaime buvo 12 sodybų; jis neišskirstytas į vienkiemius. Paberžės kaime veikė organizacija „Laisvaminčiai“, kuriai vadovavo Povilas Čiukšys.
Rauginti kopūstai
thumb|245px|Rauginti kopūstai Rauginti kopūstai  – plonai pjaustyti kopūstai, išrūgę fermentavimo būdu, veikiant pieno rūgimo bakterijoms. Tai vienas iš Vokietijos nacionalinių valgių, taip pat plačiai paplitęs Vidurio ir Rytų Europoje, Nyderlanduose, Suomijoje.
Rauginti kopūstai valgomi šalti kaip užkanda prie įvairių šiltų valgių, Rytų Europoje jais įdaromos bandelės, virtiniai, iš jų verdama kopūstų sriuba, bigosas. Pakepti rauginti kopūstai, paprastai drauge su virtomis bulvėmis, patiekiami prie dešrelių ir sardelių, maltinių (ypač populiaru Vokietijoje). Pensilvanijoje populiaru valgyti raugintus kopūstus su spirgais, Merilande – su Padėkos dienos keptu kalakutu. JAV raugintų kopūstų taip pat dedama ant dešrainių, sumuštinių.
Raugintuose kopūstuose gausu vitaminų C ir K, kurie dėl fermentacijos procesų įsisavinami lengviau, nei iš šviežių kopūstų. Termiškai neapdorotuose raugintuose kopūstuose yra gyvų pieno rūgimo bakterijų ir kitų, fermentavimo ir virškinimo procesą lengvinančių mikroorganizmų.
Maiskis
Maiskis (, Майскэ) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, 45 km į šiaurės rytus nuo Nalčiko, Tereko ir Čereko tarpupyje; rajono centras. Svarbus geležinkelių transporto mazgas: linijos į Prochladną, Nalčiką, Vladikaukazą. Gelžbetoninių konstrukcijų, rentgeno aparatūros, maisto (alaus, žuvies, spirito) gamyba.
Gyventojai
2010 m. 70 % Maiskio gyventojų buvo rusai, 11,4 % – turkai meschetinai, 5,6 % – kabardinai, 3,3 % – korėjiečiai, 2,9 % – čigonai.
Istorija
1824 m. dabartinio miesto vietoje pastatyta tvirtovė, o 1829 m. – stanica Prišibskaja. XIX a. vid. nutiesus geležinkelį, gyvenvietė pradėjo sparčiai augti. 1925 m. sujungus kelias gyvenvietes įkurta Maiskio miesto tipo gyvenvietė. Miesto statusas suteiktas 1965 m.
FK Smolensk (2018)
Istorija
2018 m. rugsėjo 19 d. įkurtas klubas.
Klubas gavo PFL licenciją ir planavo žaisti 2019/20 m. Profesionalioje futbolo lygoje (III pakopa), tačiau nesulaukė vieno iš lygos vadovų rekomendacijos ir klubui neleista dalyvauti pirmenybėse.
Pastaruoju metu (nuo 2020/21 m. sezono) kovojo PFL.
Sezonai
Šaltiniai:
Paberžė (Šalčininkai)
Paberžė – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Didžiųjų Sėlų.
Paberžė (Širvintos)
Paberžė – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Musninkų.
Juodakojai
Juodakojai arba siksikai (sav. Siksikaitsitapi, Niitsitapi,  – pagal mokasinų spalvą) – indėnų algonkinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurėje (Montana) ir vidurio Kanadoje (Alberta, Saskačevanas, Britų Kolumbija). Populiacija – virš 51 tūkst. žmonių. Gimtoji juodakojų kalba (Siksiká) vartojama tik ~10 % juodakojų, kiti kalba angliškai. Tikyba krikščionių (daugiausia katalikų), taip pat daug Indėnų bažnyčios narių bei prigimtatikių.
Pasak legendos, juodakojai vadovavę algonkinų būriui, persikrausčiusiam iš Raudonosios upės slėnio (dab. šiaurės vakarų Minesota ir pietų Manitoba) į Uolinių kalnų papėdes vakaruose. Vertėsi medžiokle, žvejyba ir žemdirbyste. XVIII a. iš pietinių tautų perėmė arklius ir pradėjo raitąją bizonų medžioklę. Nedideliais kiekiais augino tabaką. XVIII a. atskiri juodakojų būriai pasiekė Pietų Saskačevano aukštupį ir vidurupį. XIX a. klajojo po sritis nuo pat Šiaurės Saskačevano aukštupio iki Misūrio ištakų. XVIII–XIX a. sudarė juodakojų konfederaciją podraug su peiganais ir kainajais. Be to, su juodakojais buvo susiję nedideli grovantrų ir sarsių būriai. XIX a. pr. buvo įtraukti į prekybą žvėrelių kailiais. 1790 m. būta ~9000 juodakojų, bet po XIX a. pirmos pusės epidemijų ir labai sumažėjus bizonų, populiacija sumažėjo ~70 %. XIX a. antroje pusėje išskirstyti po rezervacijas, palaipsniui rasiškai sumišo. Dabar verčiasi gyvulininkyste, samdomais darbais, amatais, turizmu.
Skrebiškiai
Skrebiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Papilio, Biržų girios pietiniame pakraštyje, prie kelio iš Papilio. Seniūnaitijos centras. Kaime yra Skrebiškių koplyčia, biblioteka, dvaro pastatų gruvėsiai.
Juodakojai
Juodakojų tradicinė kultūra panaši į kitų prerijų indėnų. Kinkė šunų, vėliau arklių velktis. Gaminosi apsiaustus iš bizonų kailių, išpieštus medžioklės ir mūšių scenomis. Iš medžio drožė tabako rūkymo vamzdžius. Dažėsi veidus. Tradicinis būstas – bizonų kailiais dengta palapinė.
Skrebiškiai
Istorija
Skrebiškiai istorijos šaltiniuose paminėti 1645 m. 1790 m. Vilniaus vaivada kunigaikštis Karolis Radvila Skrebiškio palivarką paskyrė valdyti Lenkijos Karūnos kariuomenės majorui Voicekui Bobinskiui. Nuo XIX a. pradžios iki 1940 m. Skrebiškio dvarą valdė dvarininkai Kamarauskai. 1847 m. rugsėjo 10 d. pašventinta Skrebiškių kaimo koplyčia. 1863 m. sukilimo per Biržų kautynes paimtas į nelaisvę Skrebiškių dvare buvo tardomas Zigmantas Sierakauskas. 1949–1991 m. kaimas priklausė Kraštų kolūkiui. Dvaro rūmai buvo paversti gyvenamuoju namu. Apie 1973 m. sudegė dvaro rūmų stogas, nuo to laiko rūmai apleisti. 1996 m. Skrebiškių dvare atlikti archeologiniai kasinėjimai.
Juodakojai
Giminės linija abejopa. Tradicinė šeima – didžioji, patrilokalinė. Būta seserinės daugmoterystės ir levirato papročio. Genties vadu tapdavo labiausiai pasižymėjęs karys. Nuo XIX a. vid. įtaką įgijo hierarchinė karinių draugijų taryba (kunukhasis – „visi draugai“). Hierarchija būdavo nustatoma pagal kario nuopelnus (pelnytus priešų skalpus, ginklus). Tikybai buvo būdingi šamanizmo bruožai, dvasių-globėjų kultas. Pasakotas mitas apie pasaulio sutvėrėją Napį. Jis plaukiojęs ant rąsto beribiuose vandenyse su žuvimi, varle, gyvate ir vėžliu. Jis pasiuntęs juos į vandenų dugną atnešti dumblo, bet tik vėžlys tą sugebėjęs padaryti. Iš to dumblo Napis sutvėręs žemę. Rengdavo kasmetinį „Saulės šokį“.
Dabar gyvena 6 rezervacijose:
Namysluvas
Namysluvas – miestas Lenkijos pietvakariuose, Opolės vaivadija, į šiaurės vakarus nuo Opolės, prie Oderio intako Vidavos upės. 16 297 gyventojų (2009 m.) Namysluvo apskrities centras.
Istorija
Vietovė minima 1041 m., miestas įkurtas XIII a., miesto teisės – nuo 1249 m. 1313–1323 m. Piastų kunigaikštystės sostinė. Nuo 1329 m. priklausė Čekijai. Nuo XV a. svarbus prekybos, vėliau ir amatų, daugiausia gelumbės audimo centras. Nuo 1526 m. priklausė Habsburgų imperijai. Per 1618–1648 m. Trisdešimties metų karą miestą užėmė Švedija, ekonomika smuko. 1742 m. Namysluvas atiteko Prūsijai. 1756–1763 m. miestą okupavo Austrija ir Rusija, 1806–1807 m. Prancūzija.
1862 m. nutiesta telegrafo linija, 1868 m. geležinkelis Vroclavas – Klučbarkas, 1899 m. – antroji geležinkelio linija į Opolę.
Per Antrąjį pasaulinį karą veikė nacių Rogožnicos koncentracijos stovyklos filialas, dvi priverstinio darbo stovyklos. 1945 m. sausio 21 d. TSRS kariuomenė sugriovė apie pusę miesto pastatų. 1945 m. balandžio 30 d. Namysluvas perduotas Lenkijai, 1945–1975 m. ir nuo 1999 m. apskrities centras.
Architektūra
Išliko gotikinė pilis, statyta apie 1360 m., išplėsta XVI a. pirmoje pusėje, perstatyta XVIII a., vartų pastatas, statytas 1534 m., XVII a. padidintas, miesto sienos fragmentas su bokštais ir Krokuvos vartais, statyta XIV a. antroje pusėje. Gotikinė rotušė su renesanso stiliaus elementais statyta XV a. pabaigoje – XVII a., išplėsta XVIII a., perstatyta 1824 m. Jos 57 m aukščio bokštas statytas XIV a. – XV a. Išliko XVI a. – XIX a. gyvenamieji namai, 1789 m. statyta evangelikų mokykla.
Ekonomika
Veikia viena seniausių Europoje alaus daryklų, maisto pramonės, elektrotechnikos, metalo, medienos apdirbimo, odos, stiklo pramonės įmonės. Daug sporto ir poilsio objektų, veikia krašto muziejus.
Noruišių apylinkė
Noruišių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kelmės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kelmės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Palėpšų apylinkės.
Nemėžio šv. Rapolo Kalinausko bažnyčia
'''Nemėžio šv. Rapolo Kalinausko bažnyčia''' – naujai pastatyta katalikų bažnyčia Vilniaus rajone, Nemėžio miestelyje. Pašventinta 2011 m. lapkričio 6 d. arkivyskupo Audrio Bačkio. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis. Nemėžio parapija yra Vilniaus šv. Teresės (Aušros Vartų) parapijos filialas.
Bažnyčiai suteiktas šventojo, karmelitų vienuolio Rapolo Kalinausko (1835–1907) titulas.
Istorija
miniatiūra|250px|left|2015 m.
Pastatyti Nemėžyje bažnyčią 2002 m. sumanė kunigas Dariusz Stańczyk. Projektavimo ir kitus susijusius klausimus tvarkė Nemėžio seniūnas Vlodzimiež Sipovič, tuomet buvęs ir Nemėžio bendruomenės pirmininku. Bažnyčia kainavo apie 2 mln. lt. Statinys suprojektuotas pavyzdžiu pasirinkus netoli Gdansko (Lenkija) esančios šv. Tėvo Pijaus parapijos bažnyčią.
Statybos truko 2004–2011 m. Mišios Nemėžio bažnyčioje buvo aukojamos jau trejus metus dar neužbaigus visų darbų. Projektavimo darbus finansavo Nemėžio seniūnija ir Nemėžio bendruomenė. Vilniaus arkivyskupijos kurija savo lėšomis pastatė sienas, uždengė stogą. Vidaus apdailos darbus finansavo Vilniaus šv. Teresės parapija, tačiau nemažai lėšų paaukojo ir vietos gyventojai.
Plaskis
Plaskis  – ežeras Lenkijos šiaurės rytuose: Palenkės vaivadijos Krasnapolio valsčiuje.
Katynė
Katỹnė – kaimas vakarų Rusijoje, Smolensko srityje, Smolensko rajone, apie 20 km į vakarus nuo Smolensko. 1737 gyventojai (2007 m.). Apylinkės centras. Yra geležinkelio stotis. Baldų gamybos, konditerijos, mėsos, siuvimo pramonė. Yra vidurinė mokykla, ligoninė, ambulatorija, paštas, kultūros namai, dvi bibliotekos, muzikos mokykla.
Plaskis
Vandens paviršius yra 130,5 m aukštyje virš jūros lygio. Tai rininės kilmės itin sudėtingos formos ežeras (962 m x 673 m), kiek ištįsęs šiaurės–pietų kryptimi. Apsuptas Klevų, Ramoniškės ir Michnovcės kaimų laukų, jis prataka jungiasi su Klevaičio ežeru. Vandens telkinio šiaurės vakarinė dalis apaugusi mišku, piečiau eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW651.
Katynė
Etimologija
Yra dvi vietovardžio Katynė etimologijos versijos:
Istorija
Katynės apylinkės gyvenamos nuo senovės. Kaimo apylinkėje yra 38 kurganų grupė, 10 neolitinių stovyklaviečių, kurioms virš 10 tūkst. metų. Į rytus nuo Katynės, Dniepro pakrantėje yra vienas didžiausių Rusijoje kapinynų – Gniozdovo kurganai (IX–XI a.). Variagų laikais toje vietoje buvo įsikūręs Smolenskas.
Į pietryčius nuo Katynės plyti Katynės miškas. Jame tarybiniais metais NKVD vykdė masines žudynes, tarp jų ir garsiąsias Katynės žudynes 1940 m., kuomet sušaudyta daug Lenkijos valstybės pareigūnų. 2010 m. balandžio 10 d. tame pačiame miške nukrito lėktuvas, skraidinęs Lenkijos valstybinę delegaciją.
Paberžė (Ukmergė)
Paberžė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km nuo Deltuvos.
Pagiriai (Riešė)
Pagiriai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Ažulaukės.
Rebecca Wiasak
Rebecca Wiasak (g. 1984 m. gegužės 24 d.) – lietuvių kilmės Australijos treko dviratininkė.
Biografija
2013 m. dviratininkė laimėjo bronzą pasaulio taurės (2012–2013 m.) Meksikos etapo individualaus persekiojimo rungtyje. 2013–2014 m. pasaulio taurėje Wiasak laimėjo medalius visuose etapuose: sidabras individualiame persekiojime Mančesteryje, aukso medalis individualiame persekiojime ir bronza komandiniame persekiojime Aguaskaljentese ir bronza komandiniame persekiojime Gvadalacharoje. 2015 m. pasaulio čempionate Wiasak dalyvavo individualaus persekiojimo rungtyje. Atrankiniuose važiavimuose sportininkė buvo pirma su 3:27.018 laiku. Finale Wiasak aplenkė JAV dviratininkę Jennifer Valente ir pelnė aukso medalį.
Suostas
Suostas – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Stovi mūrinė Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia (pašventinta 2007 m.), buvusi Suosto mokykla, kurią uždarius 2008 m. liepos 12 d. ji perduota kaimo bendruomenės reikmėms, joje įrengtas kultūros centras.
Istorija
XVIII a. minimas Suosto dvaras. 1720 m. pastatyta koplyčia, nuo 1862 m. – Suosto bažnyčia.
Taranas (ataka)
Taranas (ataka)  – atakos tipas, kai lėktuvas, laivas ar tankas visu korpusu (nosimi) (kartais – kita dalimi) smogia į priešininko lėktuvą, laivą, tanką, automobilį ir pan. Taranas paprastai būdavo paskutinė priemonė kautynėse, kai pasibaigdavo šoviniai, kai pasirodydavo, kad šovinių kalibras ar tipas netinka šarvams pramušti, kai priešas pasirodydavo taip arti, kad kitais ginklais tiesiog nebuvo įmanoma pasinaudoti. Žinomi aviaciniai taranai (jais itin pasižymėjo tarybiniai lakūnai), tankų taranai, laivų taranai.
Šerkšnas (filmas)
Siužetas
Lietuvos jaunuoliai Rokas (akt. Mantas Jančiauskas) ir Inga (akt. Lyja Maknavičiūtė) avantiūriškai sutinka su pasiūlymu nuvežti humanitarinės pagalbos krovinį mikroautobusu iš Vilniaus. Kelias į snieguotą Donbasą tampa tikru išbandymu. Ten jaunuoliai susiduria su karą išgyvenančiais žmonėmis, įvairiais karo reporteriais. Artėdami prie fronto, kur vyksta karas, linijos Rokas ir Inga suartėja, karo akivaizdoje ima suvokti gyvybės trapumą bei meilės vertę.
Suostas
Istorija
Sovietmečiu buvo kolūkio pagalbinė gyvenvietė. 2008 m. uždaryta Suosto mokykla.
Šerkšnas (filmas)
Filmavimas
Kino juosta buvo filmuota pafrontės miesteliuose Kurachovėje, Marjinkoje ir Krasnohorivkoje. Kai kurie kadrai filmuoti vos 200–300 metrų nuo fronto linijos. Taip pat filmuotos vietovės Kijeve ir Dnipre Ukrainoje, Lenkijoje ir Lietuvoje.
Vidas Rašinskas
Vidas Rašinskas (g. 1959 m. lapkričio 24 d. Kaune) – kino režisierius, scenaristas ir produseris.
Biografija
1975–1978 metais Vidas Rašinskas mokėsi Panevėžio dramos teatro (dabar Juozo Miltinio dramos teatras) aktorių paruošimo studijoje, kuriai vadovavo maestro Juozas Miltinis. Nuo 1983 metų dirbo režisieriaus asistentu Lietuvos kino studijoje. 1995 metais baigė Kinematografijos institutą Maskvoje (VGIK), Vladimiro Naumovo kurse. 1992 metais Vidas Rašinskas sukūrė trumpametražį (15 min.) vaidybinį filmą Kūčių vakaras. Vidas buvo šio filmo autorius, režisierius ir sukūrė vieną iš pagrindinių vaidmenų.
1993 metais Vidas parašė scenarijų ir surežisavo savo pirmąjį pilno metražo, 93 minučių trukmės, filmą Mediniai laiptai. 1994 sukūrė antrąjį, 56 minučių trukmės, šio filmo variantą. Filme Mediniai laiptai (en: Wooden Staircase) vaidmenis sukūrė aktoriai: Evaldas Jaras, Gabrielle Odinis, Virginija Kelmelytė, Dalia Melėnaitė, Vaclovas Blėdis ir kiti.
Pripažinimas
Filmo Mediniai laiptai 1-ojo varianto (93 min.) premjera įvyko 1993 metais tarptautiniame festivalyje Kotbuse, Vokietijoje. 1995 metais filmo antrasis variantas (56 min.) laimėjo konkursą Maskvoje ir buvo pristatytas JAV Kino meno akademijai, studentiškajam Oskarui (en: Student Academy Award).
Terekas (miestas)
Terekas (, Тэрч къалэ) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, 53 km į rytus nuo Nalčiko, Tereko upės dešiniajame krante; rajono centras. Yra Murtazovo geležinkelio stotis prie linijos Prochladnas–Vladikaukazas. Deimantinių instrumentų gamyba, maisto (konservų, pieno, grūdų ir kt.) pramonė. Veikia kultūros namai, krašto muziejus „Mažoji Kabarda“.
Gyventojai
2010 m. 85,6 % Tereko gyventojų buvo kabardinai, 10,0 % – rusai, 1,1 % – osetinai.
Istorija
1876 m. pastatyta Murtazovo geležinkelio stotis, apie ją ėmė kurtis gyvenvietė. 1920 m. sudaryta Tereko gyvenvietė. 1967 m. suteiktas miesto statusas.
Pagirys (Kelmė)
Pagirys – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kiaunorių.
Paberžė (Utena)
Paberžė – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Daugailių.
Gyventojai
miniatiūra|250px|left|Paberžės kapinės
Paberžė (Dusetos)
Paberžė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Jasų.
Nartkala
Nartkala (, Нарткъалэ) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, 21 km į šiaurės rytus nuo Nalčiko; Urvano rajono centras. Yra Dokšukino geležinkelio stotis prie linijos Maiskis–Nalčikas. Chemijos kombinatas, maisto (konservų ir kt.) pramonė.
Gyventojai
2010 m. 65,5 % Nartkalos gyventojų buvo kabardinai, 23,5 % – rusai, 3,9 % – turkai meschetinai, 1,7 % – osetinai.
Istorija
1913 m. nutiesus geležinkelio atšaką į Nalčiką, pastatyta Dokšukino stotis. Nuo 1917 m. apie ją ėmė kurtis gyvenvietė. 1944 m. Dokšukinas tapo rajono centru. 1955 m. suteiktas miesto statusas. 1967 m. Dokšukinas pervadintas į Nartkalą („nartų miestą“).
Degaičių parkas
Degaičių dvaro dendrologinę vertę turintis parkas – valstybinės reikšmės parkas Telšių rajono savivaldybėje, Degaičių kaime, į rytus nuo Telšių. Šiame vertingame dendrologiniame parke, jo želdinių inventorizavimo 2012 m. duomenimis, auga daugiau kaip 250 rūšių, porūšių, atmainų ar formų medžių ir krūmų. Parke galima suskaičiuoti 194 medžių rūšis – tai vienas iš daugiausiai medžių rūšių turintis parkas Lietuvoje. Parkas tinkamas lankymui – turi reikiamų infrastruktūros elementų, jame vykdomi gamtos taikomieji tyrimai, plėtojama pažintinė rekreacija. Teritorijoje įsikūrusi Degaičių seniūnijos administracija, Degaičių bažnyčia.
Parko plotas labai kito – buvo ir 5, ir 18 ha. Šiuo metu jis yra sumažėjęs iki 10,47 ha, nes parkui nebepriklauso bažnyčios, seniūnijos ir kai kurios kitos šalia pastatų esančios teritorijos. Paties Degaičių dvaro pastatų parke nėra išlikusių, tik tą laikmetį menantys medžiai.
Istorija
Degaičių parkas pasodintas dar carinėje Lietuvoje, XIX a. pabaigoje. Tikslesnių duomenų, kas projektavo parką, neišliko. Ilgą laiką jis buvo gerai tvarkomas. Parkas priklausė dvaro teritorijai, kurio savininkas, pristigus pinigų, jį užstatė bankui. Apie 1913 m. iš banko dvarą išpirko broliai Liaugaudai. Pastarieji buvo linkę verstis ūkininkavimu, tačiau parke esančius retus medžius ir krūmus išsaugojo.
Parkas labai nukentėjo per Antrąjį pasaulinį karą. Daug vertingų medžių buvo iškirsta malkoms. Parkas buvo apleistas ir sovietmečiu. Dabartinės seniūnijos vietoje buvo gyvenamasis namas. Jo gyventojai parke buvo įsirengę daržus, šiltnamius. Parko vietoje buvo pilna krūmokšnių, jokių takų.
Parko atgimimas prasidėjo 1972 m., kai Anulėnų tarybinio paukštininkystės ūkio direktorius Mykolas Ežerskis pasikvietė savamokslį dendrologą Alfonsą Kišoną (g. 1927 m.), kuris pradėjo vadovauti parko tvarkymo ir priežiūros darbams. Visoje parko teritorijoje tada buvo pašalinti menkaverčiai medžiai ir krūmai, išvalyti tvenkiniai, sutvarkytos vejos, įrengti gėlynai, atnaujinta takų sistema, apsodinta vietinėmis ir retomis egzotinėmis medžių, krūmų rūšimis bei formomis. Nuo 1986 m. parkas priskirtas prie vietinės reikšmės gamtos paminklų. 1991 m. Degaičių dvaro sodybos fragmentai įrašyti į išaiškinamų kultūros vertybių sąrašą.
Didžiausias parko tvarkymas prasidėjo 2009 m., kai Degaičių seniūnu tapo Antanas Kontrimas. Puoselėjant botanikos parką ir siekiant parodyti jo augmenijos įvairovę, buvo išpjauta daugiau kaip 250 nereikalingų medžių. 2012–2014 m. įvykdytas parko tvarkymo projektas.
Parko medynai
Parkas mišraus suplanavimo, turi netaisyklingą tiesių alėjų ir vingiuotų takų tinklą. Parką puošia: 6 įvairaus dydžio tvenkiniai, 26 tonas sveriantis Žemaičių vienybės akmuo, išskirtinis dviratis, pretendentas į pasaulio Gineso rekordą, sveriantis 1 385 kg. Yra prieplauka, sporto bei žaidimo aikštelės, vasaros estrada, bažnyčia. Lankytojams orientuotis padeda: parko žemėlapis – schema, informacinės lentelės prie medžių. 2015 m. duomenimis parką sudaro 300 taksonų medžių dendrologinė įvairovė.
Parko medynuose bei medžių juostose daugiausiai savaiminių rūšių ąžuolų ir eglių. Iš svetimžemių spygliuočių parke auga dygioji eglė, europinis ir sibirinis kėnis, melsvoji pocūgė, kedrinė pušis, žirniavaisis puskiparisis ir jo plunksniškoji geltonšakė forma, serbinė eglė, vakarinė tuja ir europinis maumedis. Parke auga įvairūs, dendrologiniu požiūriu reti, egzotiniai, sumedėję augalai bei jų formos. Čia auga raudonieji ir glaustašakiai paprastieji ąžuolai, raudonlapiai paprastieji bukai, raudonasis platanlapis klevas, gelsvažiedis tulpmedis, raudonasis riešutinis lazdynas, raudonlapis pūkenis, paprastojo klevo, gluosnių, ąžuolų, sedulų, šeivamedžių dekoratyvinės formos ir daugelis kitų medžių. Vien alyvų žydi virš 30 rūšių. Parke yra ir bene stambiausias Lietuvoje alpinis pupmedis – 9 m aukščio ir 22 cm skersmens. Keletas parko medžių yra įtraukti Lietuvos augalų genų banką. Iš viso parke priskaičiuojama 200 rūšių ir formų sumedėjusių introducentų.
Atgimimas (budizmas)
Pasak budistinės tradicijos, žmogus atgimsta nebūtinai tame pačiame pasaulyje ir nebūtinai žmogumi, jis gali atgimti ir viename iš šešių nežemiškų gati (karalysčių, pasaulių). Tie pasauliai yra dangiškasis, pusdievių, žmonių, gyvūnų, dvasių ir pragaro. Kuriame pasaulyje žmogus atgims nulemia jo karma. Nors galutinis budistų tikslas yra nirvana, t. y. visiškas atgimimų ciklo nutraukimas, nemaža dalis kasdieninės budistų praktikos ir teorijos yra skirta pasigerinti karmą taip, kad bent jau atgimtum geresniame pasaulyje.
Skirtingos budizmo šakos supranta atgimimą kažkiek skirtingai. Pagrindiniai nesutarimai yra dėl laikotarpio, po kurio miręs žmogus atgimsta, ir kiek labai atgimęs žmogus vis dar yra „tas pats“ žmogus. Dauguma didžiujų budizmo atšakų sutinka, kad žmogaus sąmonė (vidžniana) esti kaip tęstinumas iš gyvenimo į gyvenimą, gali keistis, tobulėti arba regresuoti.
Nors atgimimas dažnai vadinamas reinkarnacija, ši sąvoka skiriasi nuo reinkarnacijos kaip ji suprantama hinduizme, džainizme ir populiariojoje kultūroje. Pagrindinis skirtumas yra siela – reinknarnacijoje egzistuoja nemirtinga siela (džyva), kuri po mirties palieka kūną ir įsikūnija į kitą kūną. Budizmas nepripažįsta sielos egzistavimo (nesavastingumas).
Gelvonų herbas
Gelvonų herbas – Lietuvos heraldikos komisijos priimtas Gelvonų miestelio (Širvintų raj.) heraldinis simbolis, jo identiteto ir savivaldos ženklas, 2016 m. balandžio 14 d. patvirtintas LR Prezidentės dekretu Nr. 1K-627.
Nadia Murad
Nadia Murad Basi Taha (g. 1993 m. Kocho kaime, Sindžaro rajone, Ninevijos muchafazoje, Irake) – žmogaus teisių aktyvistė iš Irako, pagal kilmę jazidė, buvusi džihadistų judėjimo Islamo valstybės belaisvė, Jungtinių Tautų Geros valios ambasadorė kovai su prekyba žmonėmis. Nobelio taikos premijos laureatė 2018 m., kartu su Denis Mukwege apdovanota už pastangas kovoti su seksualine prievarta karinėse ir konfliktinėse situacijose.
Gelvonų herbas
Aprašas
Gelvonų herbe akcentuojami Švč. Mergelės Marijos simboliai – mėlyno fono skyde vaizduojami rožės žiedai ir auksinis pėdos pėdsako siluetas. Sukūrė dailininkas Juozas Galkus.
Nadia Murad
Biografija
N. Murad gimė 1993 m. Kocho kaime šiaurės Irake, kompaktiškai jazidų apgyvendintame regione. Šeima buvo užimta žemės ūkio veikla. Kartu šeimoje dar augo 10 vaikų – 8 broliai ir 2 seserys. 2003 m. ji neteko tėvo. Vietinėje mokykloje įgijo vidurinį išsilavinimą, toliau planavo tapti mokytoja ir studijuoti universitete, tačiau Islamo valstybei užgrobus Kochą, ji to nespėjo padaryti.
Gelvonų herbas
Aprašas
Pėdos simbolis siejamas su Švč. Mergelės Marijos apsilankymo vieta – Gelvonų Pliaterių koplyčioje saugomas Švč. Mergelės Marijos pėdos akmuo, ant kurio apsireiškusi Dievo Motina įspaudė pėdą. Vienas iš ankstyviausių šaltinių, aprašančių Gelvonų pėduotąjį akmenį, yra išlikęs Vilniaus vyskupo Mykolo Slupskio 1670 m. atliktas žmonių, patyrusių stebuklus prie to akmens, protokolas. Pėduotasis akmuo vadinamas Švč. Mergelės Marijos pėda.
Istorija
Gelvonų istorija siekia 1385 m., kuomet šis vardas buvo paminėtas istoriniuose kryžiuočių karo kelių į Lietuvą aprašymuose. Lietuvos valstybės istorijai Gelvonai reikšmingi kaip Didžiosios Kovos apygardos Lietuvos partizanų veikimo po Antrojo pasaulinio karo teritorija.
Nadia Murad
Biografija
2021 m. lapkričio 29 d., migrantų krizės metu, Nadia Murad lankėsi Lietuvoje dėl migrantų, kurių daugelis atvyko iš Irako.
Karlas Nankė
Karlas Efraimas Nankė – XVIII a. Mažosios Lietuvos kraštotyrininkas, istorikas, keliautojas.
Čegemas (miestas)
Čegemas (, Шэджэм) – miestas Rusijoje, Kabardoje-Balkarijoje, 3 km į šiaurę nuo Nalčiko, prie Čegemo upės; rajono centras. Pro miestą eina „Kaukazo“ plentas (M29). Verčiamasi sodininkyste, veikia didelis šiltnamių ūkis. Veikia ligoninė, krašto muziejus.
Karlas Nankė
Biografija
Prūsijos karalystės ūkio inspektorius, Karaliaučiaus artilerijos akademijos istorijos profesorius.
Černobylitas
Černobylitas – technogeninis junginys, kristalinis cirkonio silikatas, kaip kietasis tirpalas turintis didelį (iki 10 %) urano kiekį.
Čegemas (miestas)
Gyventojai
2010 m. 78,6 % Čegemo gyventojų buvo kabardinai, 15,9 % – balkarai, 2,7 % – rusai.
Istorija
1822 m. kunigaikščiai Kundetovai savo žemėse prie Čegemo upės įkūrė aūlą. 1920 m. Kundetovo aūlas pervadintas Čegemu I. Miestu tapo 2000 m.
Tomaso Albinoni
Tomasas Albinonis (, 1671–1750 ar 1751 m.) – XVIII a. pirmos pusės italų baroko kompozitorius, žinomas kamerine muzika. Su jo vardu siejamas populiarus „Adadžio G minore“ („Albinonio adadžio“), laikoma, išties yra parašytas XX a. jo biografo Remo Džadzoto.