cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladas Zinkevičius
Biografija
Nuo 1949 m. Kupiškio vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas (įrengė pavyzdingą muzikos kabinetą) ir moksleivių chorų vadovas. Mokykloje visą laiką vadovavo trims chorams ir vokaliniams ansambliams. Kūrybiškai dirbo su vyresniųjų klasių moksleivių mišriuoju choru, į kurį sutelkdavo iki 100 dainininkų. Mišrusis ir vaikų chorai nuolat dalyvaudavo respublikinėse dainų šventėse, konkursuose pelnydavo pirmąsias ir kitas prizines vietas.
1954–1965 m. vadovavo Kupiškio rajono švietimo darbuotojų mišriajam chorui, į kurį taip pat suburdavo iki 100 dainininkų. Kolektyvą parengė 1955, 1960 ir 1965 m. respublikinėms dainų šventėms, zoniniuose ir respublikiniuose konkursuose pelnė prizinių vietų, daug koncertavo, dalyvavo rajono dainų šventėse ir festivaliuose.
1961 m. suorganizavo Kupiškio pensininkų chorą, kuris 1965 m. tapo plačiai pagarsėjusių „Kupiškėnų vestuvių“ pagrindiniu branduoliu. 1965 m. respublikinei dainų šventei parengė prie Kupiškio kultūros namų sutelktą trijų kolūkių mišrųjį chorą. Taip pat suorganizavo Šimonių etnografinį ansamblį. 1970 m. respublikinei dainų šventei parengė 65 dainininkų kolektyvą, sudarytą iš „Kupiškėnų vestuvių“, Šimonių etnografinio ansamblio ir kitų rajono vietovių dainos mėgėjų, gražiai su juo pasirodė Vilniaus Kalnų parke ansamblių vakare. 1975 m. išėjęs į pensiją, vargonininkavo Šančiuose ir Kulautuvoje.
V. Zinkevičius atliko didelį visuomeninį darbą. Buvo Kupiškio rajono dainų švenčių ir festivalių organizatorius ir vyr. dirigentas, rajono muzikos mokymo metodinės komisijos pirmininkas, chorvedžių ir muzikos mokytojų seminarų organizatorius. 1961 m. suteiktas nusipelniusio kultūros-švietimo darbuotojo garbės vardas.
Friedrich Carl von Savigny
thumb|upright|Friedrich Carl von Savigny Frydrichas Karlas fon Savinji (Friedrich Carl von Savigny, g. 1779 m. vasario 21 d. Frankfurtas prie Maino – 1861 m. spalio 25 d. Berlynas, Vokietija) – vokiečių teisėtyrininkas, teisės filosofas, juristas (Karūnos sindikas). Davė pradžią Istorinės teisės mokyklai. Savigny laikomas ir vienu iš modernios tarptautinės privatinės teisės pagrindėjų.
Išsilavinimas
Savigny kilęs iš senos lotaringų dinastijos, kuriai vardą davė Savigny pilis netoli Charmes (Mosel slėnis). 13 metų neteko vieno iš tėvų. 1795 m. pradėjo teisės studijas Marburge (dėstytojai – Anton Bauer (1772–1843), Vokietijos baudžiamosios teisės reformos pionierius, Friedrich Weiss, puikus Viduramžių teisėtyros žinovas. Vėliau studijavo universitetuose Jenoje, Leipcige, Gėtingene, Halle (Halės-Vitenbergo-Martyno Liuterio universitete).
1800 m. sugrįžo į Marburgą, tais pačiais metais apgynė teisės disertaciją. Vėliau dėstė kaip privatdocentas (baudžiamoji teisė, pandektistika). Jo mokiniai buvo Broliai Grimai. 1803 m. išviešino savo žymųjį tyrimą „Valdymo teisė" (Das Recht des Besitzes) 1804 m. vedė Kunigunde Brentano, vadintą Gunda, Bettina von Arnim ir Clemens Brentano seserį. 1808 m. paskirtas ordinariniu profesoriumi romėnų civilinei teisei Landshute; dėstė tik 3 semestrus.
1810 m. Wilhelm von Humboldt dėka pakviestas į naujai įkurtą Berlyno Humboldto universitetą (Friedrich-Wilhelm - Universität Berlin), Romėnų teisės katedrą. Be tiriamosios ir administracinės veiklos Savinji buvo trečiasis rektorius (dirbo kartu su kitais 2) jo įsteigtoje (padedant Teisės fakultetui) Teismo sprendimų kolegijoje („Spruch-Collegium“). Tai buvo ekstraordinarinis teismas, kurio nuomonės galėjo klausti ordinariniai teismai. Be to Savigny kaip privatus mokytojas dėstė prūsų princui Friedrich Wilhelm IV romėnų, prūsų ir baudžiamąją teisę.
1814 m. paskelbė kaip atsaką į Anton Friedrich Justus Thibaut tezes „Apie visuotinės civilinės teisės Vokietijai būtinybę“ (Über die Notwendigkeit eines allgemeinen bürgerlichen Rechts für Deutschland) savo disputinę publikaciją „Apie mūsų laikų pašaukimą įstatymų leidybai bei teisės mokslui“ (Vom Beruf unserer Zeit für Gesetzgebung und Rechtswissenschaft). 1814 m. gimė jam sūnus Karl Friedrich von Savigny (vėlesnis diplomatas).
1815 m. Savinji pradėjo kartu su Karl Friedrich Eichhorn ir Johann Friedrich Ludwig Göschen leisti leidinį „Žurnalas istoriniam teisės mokslui“ (Zeitschrift für geschichtliche Rechtswissenschaft), tapusį Istorinės teisės mokyklos „ruporu“. 1815 m. išleido „Viduramžių romėnų teisės istorija“ I t., baigė leisti 1831 m.
1817 m. paskirtas Prūsijos teisingumo ministerijos valstybės (pa)tarėju, 1819 m. – Aukštesniojo tribunalo Reino provincijoms nariu, 1820 m. – Visuotinės Prūsijos žemės teisės revizijos komisijos nariu. 1835 m. pradėjo kurti veikalą „Šiandieninės romėnų teisės sistema“ (System des heutigen römischen Rechts); VIII tome išplėtojo kolizinės teisės principą, pagal kurį teisės santykiui taikytina teisė nustatytina pagal tai, „kur jis pagal savo tikrąją prigimtį turįs vietą“.
1842 m. baigė akademinę veiklą, kai buvo paskirtas Friedrich Wilhelm IV didžiuoju kancleriu, šiame poste buvo „Prūsijos ministras įstatymų leidybos revizijai“. 1848 m. revoliucijos metu atsistatydino.
1850 m. paskelbė „Įvairius raštus“ (Vermischte Schriften), 1853 m. kaip ankstesnio veikalo „Šiandieninės romėnų teisės sistema“ papildymą – "Prievolių teisę“.
Dainius Adomaitis
Dainius Adomaitis (g. 1974 m. sausio 19 d. Degutinės k., Šakių raj.) – karjerą baigęs Lietuvos krepšininkas, krepšinio treneris.
Salers
Salers – tai labai sena nereikli prancūzų mėsinių galvijų veislė. Netoli Salers miestelio esančiuose urvuose archeologų rastiems piešiniams su galvijų, panašių į salers galvijus, atvaizdais - apie 7000 metų. Šie galvijai labiau panašūs į senuosius žalus Egipto, nei į kitus prancūzų galvijus.
Dainius Adomaitis
Profesionalaus krepšininko karjera
Karjerą pradėjo Vilniaus „Statyboje“, o vėliau perėjo į Kauno „Žalgirį“, su kuriuo laimėjo Europos taurę bei Eurolygą. Po sėkmingai pasibaigusio sezono Kaune krepšininkas perėjo į Montekatinio „Zucchetti“, bet šioje ekipoje nepritapo ir perėjo į Lenkijos komandą „Anwil“, o vėliau į Vroclavo „Sląsk“, kol galiausiai 2003 m. atvyko į Prancūzijos Gravelino „Maritime“, o jau kitais metais tapo šios komandos kapitonu. Vis dėlto, pasibaigus 2006–2007 m. sezonui ir prancūzų klube pasikeitus treneriams, D. Adomaičio paslaugų buvo atsisakyta. Nuo 2007 m. rungtyniavo Rygos „Barons“ klube. 2009 m. rugpjūčio mėn. paskelbė apie karjeros pabaigą.
Salers
Salers - stambūs galvijai. Jų karvės sveria apie 700–750 kg. Galvijai rudi, jų plaukas garbanotas, ilgais plonais ragais, nors didėja juodų ir beragių galvijų skaičius. Jų nugaros tiesios, strėnos plačios ir ilgos, su gerai išvystytais raumenimis. Gali ganytis kalnuose. Nors vieni šaltiniai teigia, kad tai viena genetiškai gryniausių veislių, kiti nurodo, kad XIX a. jie galėjo būti gerinami, kryžminant su kitomis veislėmis. Karvės gali duoti beveik 3000 kg riebaus pieno, iš kurio tradiciškai gaminamas specifinis mėlynasis sūris. Veršienos gamybai skiriami veršeliai, gaunami salers karves kryžminant su šarole ar kitų veislių buliais. Į Lietuvą buvo įvežta salers ir aberdynų – angusų mišrūnų.
Dainius Adomaitis
Trenerio karjera
2009 m. rugpjūčio 22 d. tapo Slupsko „Energa Czarni“ trenerio asistentu. 2010 m. kovo 23 d. tapo Slupsko komandos vyr. treneriu.
AC Oulu
Oulu AC – Suomijos futbolo klubas iš Oulu.
Dainius Adomaitis
Trenerio karjera
2015 m. birželio 30 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Klaipėdos „Neptūno“ klubu.
AC Oulu
Istorija
Klubas įkurtas 2002 m. Tuo metu pavadintas Tervarit. Nuo 2003 m. žinomas kaip AC Oulu.
2007 m. pateko į aukščiausią lygą, bet liko paskutinėje (14) vietoje ir iškrito į žemesnį divizioną.
Dainius Adomaitis
Trenerio karjera
2018 m. birželio 22 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Vilniaus „Ryto“ klubu.
AC Oulu
Istorija
2010 m. žaidė Veikkausliiga, bet joje neįsitvirtino ir iš jos iškrito.
Dainius Adomaitis
Trenerio karjera
2021 m. sausio viduryje tapo Jeruzalės „Hapoel“ vyr. treneriu, bet po beveik 3 mėnesių buvo atleistas.
AC Oulu
Istorija
Ilgą laiką rungtyniavo antroje pakopoje. 2020 m. tapo Ykkönen nugalėtojais ir pateko į aukščiausią lygą.
Dainius Adomaitis
Trenerio karjera
2021 m. gruodžio pabaigoje sugrįžo į Klaipėdos „Neptūno“ klubą ir pasirašė 2,5 metų kontraktą. 2022 m. liepos pradžioje persikėlė į Japonijos Tokijo „Alvark“ klubą.
Lietuvos vyrų krepšinio rinktinė (2016–2019)
2016 m. spalio 25 d. buvo išrinktas Lietuvos vyrų krepšinio rinktinės vyriausiuoju treneriu, pareigose pakeisdamas Joną Kazlauską. 2019 m. rugsėjo 8 d. pasitraukė iš rinktinės vyr. trenerio posto.
Pasiekimai
Kaip žaidėjo:
Kaip trenerio:
Pietų Barulas
Pietų Barulas  – kalva pietinėje Meno salos dalyje. Viršūnėje yra forto likučiai.
Tradiciškai kalva laikyta meniečių jūrų dievo Mannanan beg mac y Leir būstas. Senovinis kalvos pavadinimas – Warfield ar Wardfell. Žodis minimas Meno salos himne, kuriame teigiama, kad sala „tvirta kaip Barulas“.
Kalvą supančiose žemėse yra įvairių kultūrų plantacijos. Pietvakarinėje šlaito dalyje yra Cringle tvenkinys, kuris buvo įrengtas kaip vandens saugykla pietinei salos daliai vandeniu aprūpinti.
Trumpas tiesus takas jungia kalvos viršūnę su pėsčiųjų trasa Bayr ny Skeddan ir A27 keliu (iš Kolbio į Pylą), kuris kartu su A36 keliu eina kalvos šlaitu.
Saloje yra dar ir kalva Šiaurės Barulas.
Teisės istorija
Ištakos
Europoje išsiskyrė romanistinė, germanistinė ir kanonistinė kryptys.
XIX a. istorinė teisės mokykla nebuvo klasikinė teisėtyra, tačiau bandė istorinių šaltinių pagalba reikšmingų rezultatų galiojančiai teisei. Teisės romanistika – romėnų teisės studijos, ne klasikinis istorijos mokslas. Teisės germanistika, kilusi XX a. pradžioje, siekė sukurti sistematinę „Vokišką teisę“, galiojusią iki romėnų teisės recepcijos. 1945 m. šios krypties orientyrai pasikeitė; konstatuota, kad grynoji „germanų – vokiečių teisė“ negali būti rekonstruota, abejota, ar tokia apskritai galėjo būti sukurta.
Teisinė kanonistika, istorinė kanonistika tiria Kanonų teisės istoriją, raidą. Ji labiausiai iš visų teisės istorijos krypčių yra įtakojama dogmatikos, religinių teorijų bei nuostatų (kadangi bažnytinė teisė susiformavo kaip religijos normų sistemos dalis bei išliko konfesinių bendruomenių vidaus gyvenimą, tvarką reguliuojantis instrumentas).
Akademinėje srityje
Teisės istorija taip pat yra studijų dalykas, akademinė disciplina. Anksčiau dėstyta kaip privalomas dalykas. XIX a., iš dalies ir XX a. ne mažiau svarbi greta kitų teisės disciplinų aukštosiose mokyklose. XX a. antrojoje pusėje bei amžiaus pabaigoje neteko dalies savo reikšmės praktinėje, akademinėje srityje. Teisės istorija Kontinentinės teisės valstybėse dėstoma kaip pasirenkamasis dalykas teisės specialybės studentams. Lietuvoje dėstyta kaip privalomasis dalykas, vėliau statusas pakito ne tik akademinėje, bet ir mokslo srityje: teisės istorija oficialiai buvo išbraukta iš mokslo šakų klasifikacijos sąrašo (socialinių mokslų grupės), kur buvo ilgą laiką įtraukta kaip atskira mokslo kryptis.
Motiejus Tiškevičius Logoiskis
Motiejus Tiškevičius Logoiskis (, 1767 m. – m. ?) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas, Lietuvos katalikų bažnyčios veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Jurgis Mikalojus Tiškevičius Logoiskis. Motina Antanina Potocka Foks. Broliai Gabrielius Tiškevičius Logoiskis, Honorijus Tiškevičius Logoiskis
Vilniaus kanauninkas.
Gvardeisko rajonas
thumb|Turgaus aikštė thumb|Tepliava XVI–XVII a. Gvardeisko municipalinis rajonas, 1946–2004 m. Gvardeisko rajonas  – Kaliningrado srities (Rusijos federacija) administracinis vienetas srities centrinėje dalyje. Rajono centras – Gvardeiskas.
Geografija
Ribojasi vakaruose su Gurjevsko rajonu, šiaurėje – su Polesko rajonu, rytuose su Černiachovsko rajonu, pietuose su Pravdinsko ir Bagrationovsko rajonais.
Rajono plotas 1993 m. buvo 1300 km², iš jų 71 700 ha žemės ūkio paskirties žemė, 29 600 ha miškas. 2008 m. rajono plotas 783 km². Rajono teritorijoje yra nemažai naudingų iškasenų – molis, durpės (atsargos 465 000 t), nafta, smėlis.
Istorija
1946 m. balandžio 7 d. įkurtas Fridlando rajonas, kuris apėmė buvusią Rytų Prūsijos provincijos Vėluvos apskritį. Rajono centras buvo Vėluva, kuri turėjo būti pavadinta Gvardeisku, bet dėl šiame mieste stovėjusios okupacinės kariuomenės nederamo elgesio 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku „Dėl Kaliningrado srities administracinio teritorinio sutvarkymo“ Gvardeisku pavadinta Tepliuva, kartu į ją perkeltas ir rajono centras, rajonas pavadintas Gvardeisko rajonu. Vykdant municipalinę reformą, nuo 2008 m. oficialus pavadinimas – Gvardeisko municipalinis rajonas.
Gyventojai
Vėluvos apskrityje 1939 m. buvo 119 gyvenviečių su 49 127 gyventojais. Didelė dalis vietinių gyventojų artėjant karo frontams pasitraukė į Vakarus. Bet jau 1946 m. rugsėjo 3 d. pirmuoju geležinkelio sąstatu PK-364 iš Rusijos Kostromos srities Bujos stoties atvyko 108 šeimos su 545 persikėlėliais. Gruodžio 1 d. rajone jau buvo 1706 šeimos su 4351 darbingu jų nariu. Rajone buvo įkurti 37 kolūkiai.
2002 m. gyventojų surašymo duomenimis rajone buvo 32101 gyventojas, 2010 m. – 29926 gyventojai, buvo likusios 62 gyvenvietės.
Paminklai
Rajono Istorijos ir kultūros paminklų sąraše – Tapiau pilis, 1502 m. pastatyta liuteronų bažnyčia, nuo 1989 m. pravoslavų cerkvė.
Savivalda
Rajono teritorijoje iki 2008 m. buvo šios apylinkės, kurios rinko savo tarybas: thumb|Gvardeisko municipalinio rajono administraciniai subjektai nuo 2008 m. Vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256 rajone sudarytos:
Rajono atstovaujamasis organas – 17 narių rajono deputatų taryba, renkama 5 metams, jai vadovauja tarybos pirmininkas. Vykdomoji valdžia – administracija, kuriai vadovauja 5 metams renkamas rajono vadovas.
Vietovardžiai
Ne visos gyvenvietės turėjo originalius pavadinimus prūsų ar lietuvių kalba. Oficialiuose Prūsijos gyvenviečių sąrašuose dažniausiai kito tik vietovių statusas. Gut – viensėdis arba dvaras, Adlig – kilmingas dvaras, Königlich – karališkasis dvaras. 1929 m. daugelis šių bajoriškų priedėlių buvo panaikinta, o 1938–1939 m. pakeisti vokiečiams sunkiai besuprantami ir dar sunkiau tariami, nors vokiškai ir transformuoti senieji pavadinimai.
Kasiopėja
Graikų mitologijoje Kasiopėja – Etiopijos karalienė, Kefėjo žmona, Andromedos motina. Ji gyrėsi, esanti gražesnė už nereides, vandens nimfas. Tai sužinojęs Poseidonas keršydamas pasiuntė potvynį ir vandens pabaisą naikinti žemių. Tai matydamas Kefėjas nuvyko pasitarti su Dzeuso-Amono orakulu. Jam išpranašauta, kad jis turi paaukoti savo ir Kasiopėjos dukterį jūrų pabaisai, tada negandos baigsis. Karalius Kefėjas labai gailėjosi savo dukters, bet žmonės reikalavo, kad pranašystės žodžiai būtų įvykdyti ir Etiopija būtų išgelbėta nuo sunaikinimo. Tačiau pasirodė Persėjas ir jos grožio pakerėtas išgelbėjo Andromedą. Vėliau Kasiopėja buvo paversta žvaigždynu.
XII Europos futbolo čempionato atranka
XII Europos futbolo čempionato atranka. Atrankos turnyras vyko dviem etapais. Iš pradžių komandos rungtyniavo 10 grupių po 5 komandas. Iš kiekvienos grupės į finalinį etapą pateko nugalėtojai, o antrąsias vietas užėmusios komandos poromis išsiaiškino dar 5 į Portugaliją vyksiančias rinktines.
Plačiau apie Lietuvos rungtynes: Lietuvos rinktinė 2004 m. Europos futbolo čempionato atrankoje.
Raimundas Kirvaitis
Raimundas Kirvaitis (g. 1942 m. balandžio 23 d. Rumokuose, Žaliosios valsčius, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos radiotechnikas, elektronikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Gražvydas Kirvaitis. 1959 m. sidabro medaliu baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą. 1959–1964 m. studijavo Kauno politechnikos instituto (KPI) Vilniaus filiale.
1961–1963 m. KPI Matematikos katedros laborantas. 1963–1964 m. KPI Radiotechnikos katedros asistentas. 1964–1966 m. KPI Vilniaus filialo Radijo aparatūros technologijos katedros asistentas. 1966–1969 m. KPI Vilniaus filialo Radijo aparatūros technologijos katedros aspirantūroje. 1972 m. technikos mokslų kandidatas.
1970–1973 m. VISI Radijo aparatūros technologijos katedros vyresnysis dėstytojas. 1988–2001 m. Elektronikos fakulteto prodekanas. 1991–1996 m. VGTU Radioelektronikos katedros docentas. 1995 m. habilituotas technologijos mokslų daktaras. Nuo 1996 m. VGTU Radioelektronikos katedros profesorius. 2001–2002 m. Elektronikos fakulteto dekanas, nuo 2002 m. mokslo prorektorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų svarbiausios sritys: greitaveikių elektrodinaminių vėlinimo sistemų teorija, kompiuterinis modeliavimas, eksperimentinis tyrimas ir taikymas sparčiose ir tiksliose informacijos apdorojimo sistemose.
454 m. pr. m. e.
'''454 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Netikrosios dėžiažuvės
Netikrosios dėžiažuvės (Paracanthostracion) - dėžiažuvinių (Ostraciidae) šeimos žuvų gentis.
Rūšys
Paracanthostracion lindsayi
Legeniškis
Legeniškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 1 km nuo Rubikių.
Mindaugas Zaremba
Mindaugas Zaremba (g. 1977 m. rugpjūčio 19 d., Vilnius) – Lietuvos biochemikas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1999 m. Vilniaus universitete įgijo biochemijos bakalauro laipsnį. 2006 m. apgynė fizinių mokslų (biochemijos) daktaro disertaciją. Stažavosi Vokietijoje, Danijoje, Nyderlanduose bei Didžiojoje Britanijoje.
2014 m. už darbų ciklą „Nauji taikiniui specifinių endonukleazių sąveikos su DNR reguliacijos ir katalizės mechanizmai (2002–2013)“ apdovanotas Lietuvos mokslo premija (kartu su Giedriumi Sasnausku ir Gintautu Tamulaičiu).
Pramoninė žvalgyba
Pramoninė žvalgyba – ekonominės, pramoninės informacijos surinkimo teorija ir praktika.
Žinoma nuo pat industrializacijos pradžios, susikūrus pirmoms pramonės įmonėms. Nesant įstatyminių konkurencinių taisyklių, patentinės apsaugos, plito įvairiose valstybėse. Konkurentus domino ne tik technologiniai ypatumai, darbo organizavimas, atsakingi asmenys kitose įmonėse, bet ir nauji modeliai, prototipai, ateities planai kurioje nors įmonės (fabriko, gamyklos) srityje.
Ekonominė žvalgyba plėtojosi pramoninės žvalgybos pagrindu: nuo atskirų pramonės įmonių ekonominės informacijos rinkimas tapo aktualus ir kituose sektoriuose. Taip atsirado konkurencinė žvalgyba, apimanti bet kurį verslo sektorių.
Desiuškiai
Desiuškiai (arba Desiukiškiai) – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Anykščių.
Le Peti Keviji
Le Peti Keviji – miestas šiaurės Prancūzijoje, prie Senos upės priešais Ruaną. Išvystyta lengvoji pramonė. Yra 3 bažnyčios, dvaro rūmai, vienuolynas, kolegija.
Keviji
Keviji vadinami du miestai šiaurės Prancūzijoje:
Tezė
Tezė (Taizé) – gyvenvietė Prancūzijoje, Sonos ir Luaros (Saône-et-Loire) departamente, Genjono kantone.
Gyventojai
Taizé kaimelis garsus savo ekumenine bendruomene. 1940 m. vienuolių vyrų ordiną įkūrė brolis Rožė (Roger), po jo nužudymo 2005 m. toliau vadovauja brolis Aloyzas (Alois).
455 m. pr. m. e.
'''455 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Paprastoji karlina
Paprastoji karlina (Carlina vulgaris) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalas, priklausantis karlinos (Carlina) genčiai.
Augalas dygus, dvimetis, 20-75 cm aukščio. Lapai standūs, jų viršutinė pusė plika, apatinė plaukuota, lapų kraštai su dygliškais danteliais, išsidėsčiusiais įvairiomis kryptimis. Žiedai geltonai rausvi. Žydi nuo birželio iki rugpjūčio mėn. Auga dirvonuose, žvyrynuose, sausuose šlaituose, pievose. Lietuvoje apyretis, dažnesnis pietrytiniuose respublikos rajonuose.
Matic Osovnikar
Maticas Osovnikaras (Matic Osovnikar, g. 1980 m. sausio 19 d. Kranjoje) – Slovėnijos lengvaatletis, olimpietis. Specializuojasi sprinto rungtyse. Daugkartinis Viduržemio jūros žaidynių čempionas. 2006 m. Europos čempionato bronzos medalininkas vyrų 100 m bėgimo rungtyje.
Electronic Entertainment Expo
thumb|right|180px|E3 parodos logotipas thumb|right|180px|E3 parodos logotipas iki 2017 m. spalio thumb|right|250px|2005 m. E3 paroda Electronic Entertainment Expo (taip pat sutrumpintai – E3) – tarptautinė video ir kompiuterinių žaidimų paroda, kasmet rengiama gegužės pabaigoje arba birželio pradžioje Los Andželo parodų centre (LACC). Ją organizuoja Pramoginės programinės įrangos asociacija (Entertainment Software Association, ESA). Parodoje įvairūs žaidimų kūrėjai pristato būsimus žaidimus ir susijusią techninę įrangą.
Şamaxı FK
„Šamachio“ futbolo klubas, o trumpai Baku „Şamaxı“ (Šamachi), bei „Şamaxı“ (Šamachi) – Azerbaidžano futbolo klubas iš Baku.
Istorija
Klubas įkurtas 1997 m. Tuo metu vadinosi „Xəzər Universitesi“ pavadinimu. Nuo 2004 m. žinomas „Inter“ vardu.
Kešlos FK (2017 – 2022)
2017 m. spalio 28 d, Inter Baku PIK oficialiai pasikeitė pavadinimą į Kešla FK. Klubas taip pat pasikeitė logotipą ir sportinių aprangų spalvas.
Dunojaus-Juodosios jūros kanalas
thumb|200px|Kanalas pažymėtas raudonai, Dunojus – mėlynai thumb|200px|Kanalas ties Černavoda thumb|200px|Agigeos uostas ir kanalo pirmasis šliuzas Dunojaus-Juodosios jūros kanalas – laivybos kanalas, jungiantis Juodosios jūros Konstancos uostą Agigeą ir Dunojaus upės uostą Černavodą.
Şamaxı FK
Kešlos FK (2017 – 2022)
Kai komanda pralaimėjo pirmas rungtynes Gendžės „Kəpəz“ ekipai, jau kitą dieną klubo treneris Zauras Svanadzė buvo pakeistas Ramizu Mammadovu. O 2017 m. gruodžio 25 d., klubo atstovai pranešė, kad Mamadovas tapo klubo sporto direktoriumi. Jurijus Maksimovas paskirtas vyr. treneriu.
Şamaxı FK (2022 m. – iki šiol)
Nuo 2022 m. balandžio žinomas Šamachi FK (Şamaxı Futbol Klubu) pavadinimu. Klubas kreipėsi dėl pavadinimo keitimo ir jų prašymas buvo patenkintas.
Electronic Entertainment Expo
Tai vienas didžiausių tokio tipo renginių pasaulyje, čia susirenka didžioji dauguma kritikų, vyksta įvairūs pramoginiai renginiai, pvz., elektroninio sporto turnyrai, teikiami apdovanojimai ir pan. Pirmą kartą surengta 1995 m.
Kitaip nei kitose panašiose parodose, kurios yra atviros visiems (pvz., Gamescom ar Tokyo Game Show), į E3 parodą anksčiau buvo galima patekti tik specialiu registracijos būdu. Tai yra, iš norinčiųjų patekti ESA reikalaudavo patvirtinimo, jog jie yra profesionaliai susiję su kompiuterinių žaidimų industrija. 2007 ir 2008 m. į ją buvo galima patekti tik su pakvietimais. Tais pačiais metais buvo surengtas ir atskiras visuomenei atviras renginys pavadinimu Entertainment for All. Visgi renginys nenusisekė ir grąžinus buvusią registraciją buvo panaikintas. 2017 m. paroda vėl tapo atvira visuomenei, buvo išdalinta 15 tūkst. leidimų įeiti norintiesiems.
Istorija
Iki E3 mugės įsteigimo daugelis žaidimų leidėjų savo naujus produktus pristatydavo kitose mugėse, kaip Consumer Electronics Show ir European Computer Trade Show.
Surengti E3 mugę sumanė „IDG“ priklausanti įmonė „Infotainment World“. Sukurti mugę padėjo Interaktyvios skaitmeninės programinės įrangos asociacija (dabar Pramoginės programinės įrangos asociacija). Kylant atgarsiams apie naujos kartos žaidimų konsolių kūrimą, buvo nutarta surengti mugę tik ką pasirodžius šioms konsolėms. Pirmoji išėjo Sega Saturn, vėliau sekė PlayStation, Virtual Boy, Neo-Geo CD ir Nintendo 64. Renginys truko tris dienas, nuo 1995 m. gegužės 11 iki 13 d. Los Andžele, Kalifornijoje. Mugės plotas siekė 65 000 kv.m, renginį aplankė daugiau kaip 38 000 lankytojų.
2017 m. renginys pirmą kartą tapo atviras visuomenei, lankytojai galėjo įsigyti 15 tūkst. parduodamų bilietų nuo vasario 13 d.
2020 m. turėjęs įvykti renginys buvo atšauktas dėl susirūpinimo kilusia COVID-19 pandemija.
Statistika
E3 mugės lankytojų skaičiaus kaita
Dunojaus-Juodosios jūros kanalas
Istorija
1948 m. Stalino pasiūlymu buvo nuspręsta kasti šį kanalą. Nuo 1949 m. kanalo trasoje pradėti statyti darbo lageriai, kuriuose patalpinti nuteistieji iš kalėjimų, kolektyvizacijai nepaklusę valstiečiai, Rumunijos fašistai, žydai-sionistai ir kiti neproletariškos kilmės žmonės. Rumunijos komunistai šį kanalą vadino „buržuazijos kapu“. Didžioji darbų apimtis buvo atlikta rankomis ir skirtingais paskaičiavimais nuo 1949–1953 m. čia žuvo nuo 10–200 tūkstančių žmonių.
Kanalo trasa ėjo per uolienas, todėl nepaisant Vidaus reikalų ministerijos pastangų, kanalas iki 1953 m. nebuvo baigtas. Kanalo statyba išsekino Rumunijos ekonomiką, todėl 1952 m. darbai buvo tyliai sustabdyti, projekto vadovai sušaudyti ir 23 metus kanalo statybos darbai įšaldyti.
1976 m. Rumunijos prezidentas Nikolajė Čaušesku nusprendė pabaigti kanalo statybos darbus. Pasitelkus sunkiąją kalnakasybos techniką kanalas buvo pastatytas 1984 m., o šiaurinė atšaka – 1987 m. Kanalo statybos darbai kainavo apie 2 milijardus eurų, bet dėl mažo kanalo gylio šiandien menkai naudojamas. 2006 m. kanalas davė tik 2 mln. eurų pelno.
Kanalas yra trečias pagal dydį pasaulyje po Sueco ir Panamos kanalų ir pirmas pagal statybos metu atliktų žemės darbų apimtis.
Maesta (Duccio)
right|thumb|400px| „Maesta“ priekinė panelė „Maesta“ – pagrindinis protorenesanso dailininko Dučo kūrinys – Sienos katedros didžiojo altoriaus dvipusė tapyba, atlikta apie 1308–1311 metus. Maestà iš italų kalbos verčiama kaip „švenčiausioji“ arba „didingiausioji“. Altorius turėjęs būti bent 5 m ilgio ir 5 m aukščio. Darbas atliktas tempera ir auksu ant medžio panelių.
Tapyba sudaryta iš dviejų pagrindinių dalių: priekinės, kurioje vaizduojama Madona su kūdikiu, apsupta šventųjų bei Sienos miesto globėjų, ir galinės, kurioje vaizduojami Kristaus kančių istorijos epizodai. Be pagrindinių panelių, dar yra šoninės panelės, kurios vaizduoja scenas iš Kristaus ir Marijos gyvenimų.
Istorija
1308 m. spalio 9 d. dokumente yra aptartas „Maestos“ užsakymas. Jame Dučas pasižadėjo skirti pačias geriausias savo pastangas ir nuolat dirbti ties kūriniu, nepriimti kitų užsakymų, pakol tapyba nebus baigta, ir dirbti savo rankomis. Už kiekvieną darbo dieną Dučui turėjo būti sumokama 16 soldų ir tokia pat suma išskaičiuojama iš mėnesinės 10 lirų algos už dienas, kai Dučas nedirbs. Iš dokumento pobūdžio galima spėti, kad Dučas jau tuo metu kurį laiką dirbo ties kūriniu. Kitame dokumente (perrašytame XIX a. ir, tikima, datuotame apie 1308 ar 1309 m.) minimas susitarimas dėl priekinių panelių. Jame buvo numatyta, kad menininkas sukurs 34 istorijų fragmentus, nutapys angelų ir iš viso bus 38 istorijų fragmentai. Už kiekvieną nutapytą istorijos fragmentą buvo numatytas užmokestis − 2 su puse aukso florinų, 50 iš jų sumokant iš anksto. Sienos katedros meno komisija turėjo aprūpinti Dučą reikalingomis medžiagomis, dažais. 1308 m. gruodžio 20 d. dokumente minima, kad Sienos katedros meno komisija paskolino Dučui 50 florinų. Gali būti, kad susitarimo dokumente minimi 50 florinų yra ne kas kita, kaip tokiu būdu „grąžinama“ Dučo skola.
Dokumentuose niekur neminimi Dučo asistentai, tačiau mažai tikėtina, kad tokio užmojo kūrinį Dučas būtų sukūręs vienui vienas. Tyrimai rodo, kad prie tapybos buvo prisidėję kiti dailininkai, tačiau kokie − nežinoma. Spėjama, kad Dučui galėjo padėti Segna di Bonaventura, Ugolino di Nerio, Ambrogio Lorenzetti, Pietro Lorenzetti ir Simone Martini. „Maesta¨ buvo patalpinta ant Sienos katedros altoriaus 1311 m. birželio 9 d. ir pakeitė Guido da Siena kūrinį. XIV a. vidurio nežinomas Sienos kronininkas rašė, kad altoriaus atidengimo proga buvo uždarytos visos miesto parduotuvės. Vyskupas organizavo maldingą panelės pernešimo iš dailininko dirbtuvės į katedrą procesiją su daug dvasininkų ir miesto „tėvų¨, skambėjo visi Sienos varpai, panelę lydėjo visi miestiečiai. Dučas ant Mergelės Marijos sosto pasirašė: ''„Švč. Dievo Motina, saugok taiką Sienoje ir Dučo gyvenimą, nes jis nutapė Tau tai“''.
Ferdinandas Tiškevičius Logoiskis
Ferdinandas Tiškevičius Logoiskis (, 1786 m. – 1845 m. balandžio 25 d.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas.
Maesta (Duccio)
Istorija
Tapyba 1506 m. buvo perkelta ant katedros tabernakulio, vietoj buvo pastatytas naujas altorius su ciborijumi, kurį sukūrė Vecchietta (neišlikęs). 1711 metais buvo nuspręsta „Maestą¨ paskirstyti tarp dviejų altorių, todėl dalis fragmentų buvo pažeisti, o dalis parduota. Pati tapyba apgadinta. 1956 m. „Maesta“ buvo restauruota ir šiuo metu yra Sienos katedros muziejuje (it. Museo dell’Opera Metropolitana del Duomo). Keletas kūrinio fragmentų yra kituose muziejuose nei Sienos.
Bendras priekinės ir galinės kompozicijų vaizdas
„Maestos“ bendras vaizdas sukomponuotas tik fotomontažu kompiuteriu, nes dalis fragmentų pažeista ir 5 jų dingę, keletas yra kituose muziejuose nei Sienos. Vieningos nuomonės dėl kai kurių epizodų eiliškumo nėra.
Ferdinandas Tiškevičius Logoiskis
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Honorijus Tiškevičius Logoiskis. Motina Teklė Boguševičiūtė.
Šeima
Žmona Bogumila Chojecka, sūnus Vladislovas Konstantinas Tiškevičius Logoiskis.
Kęstutis Pyragas
Kęstutis Pyragas (g. 1952 m. birželio 14 d. Tomske, Rusijoje) – Lietuvos fizikas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1974 m. baigė teorinės fizikos magistro studijas Vilniaus valstybiniame universitete. Čia 1979 m. apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – daktaro) disertaciją „Nestacionarūs kinetiniai reiškiniai puslaidininkiuose neelastinės sklaidos ir pabėgimo atveju“, o 1994 m. Puslaidininkių fizikos institute – habilituoto fizinių mokslų daktaro disertaciją „Determinuoto chaoso netiesinėse dinaminėse sistemose tyrimo ir valdymo metodai“.
Nuo 1972 m. dirba Puslaidininkių fizikos institute, nuo 1994 m. – vyriausiais mokslo darbuotojas, o nuo 2007 m. – Kietojo kūno laboratorijos vedėjas. 1998–2008 m. buvo Vilniaus pedagoginio universiteto profesorius, nuo 2004 m. – Vilniaus universiteto profesorius. 1992–1994 ir 2002 m. stažavosi Vokietijos universitetuose.
Draugijų „International Physics and Control Society“ ir „Lithuanian Association of Nonlinear Analysis“ narys.
Penkių mokslinių žurnalų redakcijos kolegijų narys:
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš netiesinės dinamikos ir chaoso (chaoso valdymas ir sinchronizacija), sudėtingų sistemų, kietojo kūno ir lazerių fizikos. Daugiau, kaip 100 mokslinių publikacijų autorius ir bendraautoris, vienas iš labiausiai cituojamų Lietuvos mokslininkų. 1992 m. išrado vieną iš chaoso valdymo metodų, pagrįstą uždelsto ryšio valdymu, literatūroje vadinamą Pyrago metodu. Šis straipsnis cituojamas daugiau kaip 2600 kartų.
Grand Theft Auto V
2019 m. duomenimis žaidimas pasaulyje išplatintas virš 110 mln. kopijų tiražu. Pasaulyje pagal šį rodiklį jis yra trečioje vietoje.
Pasak leidėjo, per pardavimų debiuto savaitę žaidimas surinko 1 mlrd. JAV dolerių pajamų ir 2018 m. duomenimis – daugiau nei 6 mlrd. JAV dolerių pajamų tapdamas finansiškai sėkmingiausiu pramogų verslo produktu.
Apie žaidimą
Tai veiksmo-nuotykių atvirojo pasaulio žanro kompiuterinis žaidimas. „Grand Theft Auto V“ yra pirmas visiškai naujas „GTA“ serijos žaidimas nuo 2008 metais pasirodžiusio „Grand Theft Auto IV“. „GTA V“ veiksmas sugrįžo į Los Santos miestą bei San Andreas apylinkes, paremtus Los Andželu, tačiau šį kartą miestas, bei visas žaidimo pasaulis yra daug didesnis bei detalesnis. Taip pat pirmą kartą „GTA“ žaidimų serijos istorijoje, naujoji dalis turi 3 pagrindinius veikėjus: Maiklą (Michael), Frankliną (Franklin) ir Trevorą (Trevor). Žaidimo eigoje tenka žaisti su kiekvienu iš jų, o kai kurias misijas teks atlikti žaidžiant visais trimis.
Prologas
Maiklas ir Trevoras – buvę seni bičiuliai ir bendradarbiai, prieš dešimt metų guldę galvas už vienas kito gyvybes ir per nesėkmingai įvyksiantį apiplėšimą išskiriami likimo valiai. Dėl prastai susiklosčiusios situacijos, Maiklas apsisprendžia melo pagalba viską mesti ir bėgti su šeima nuo savo draugų, o kartu ir nuo problemų.
Praėjo visas amžius ir pagaliau atrodo viskas užsimiršo. Maiklas su šeima gyvena nuostabų gyvenimą savo viloje, bet dėl savo problematiškų santykių jis įklimpsta į bėdą, iš kurios nusprendžia gelbėtis pradėdamas tą, ką baigė prieš 10 metų, tuo pačiu įtraukdamas ir savo naująjį bičiulį Frankliną, kuris jau ilgą laiką ieško savo gyvenime pokyčių.
Maiklas sugeba išklimpti ir dar kartą, bet jo nelaimei niekas nepraslysta pro jo, jau nebe bičiulio Trevoro, ausis. Dėka jo, visi vėl pasijus kaip praėjusiame dešimtmetyje.
Plačiau apie žaidimą
Žaidimo siužetinė linija visą istoriją labai įtempta. Tai šį žaidimą daro vienu iš geriausių serijos dalių.
„Rockstar Games“ kurdami žaidimą didelį dėmesį atkreipė į orų permainas ir dangaus bei apšvietimo kokybę. „GTA V“ naudoja naujausias technologijas ir techninius sprendimus, todėl žaidėjai kiekvieną akimirką pamatys kažką naujo ir įspūdingo.
Nemažiau dėmesio sulaukė ir pagrindinių personažų emocijų atkūrimas ir detalumas. „Rockstar Games“ prieš išleidimą minėjo, kad pagrindiniai veikėjai žaidime bus sudaryti iš daugiau poligonų, negu „GTA IV“, „GTA San Andreas“ ir likę serijos žaidimai sudėjus.
Verta paminėti, kad po išleidimo daili grafika atsiliepė konsolių našumui ir žaidimas, priklausomai nuo veiksmo intensyvumo, veikė tik 20-30 kadrų per sekundę. Tačiau šios problemos neliko 2015 m. pasirodžiusioje asmeniniams kompiuteriams skirtoje versijoje, kuri pajėgi žaidimą atvaizduoti daugiau kaip 60 kadrų per sekundę, kartu su 4K rezoliucija.
Naujos kartos patobulėjimai
Ši žaidimo versija sulaukė tokių patobulinimų, lyginant su ankstesnėmis versijomis:
Misijos
thumb|right|250px|Žaidėjas susišaudymų metu gali slėptis už įvairių daiktų. Žaidimo istorija turi 69 privalomas misijas. Žaidimo eigoje vykdant misijas nuo žaidėjo pasirinkimų atitinkamai keisis istorijos linkmė, užmokesčio dydis. Žaidime yra galimybė peržaisti kiekvieną misiją iš naujo, taip gerinant savo rezultatus. Privalomų misijų sąrašas žemiau:
Papildoma veikla
Įvykdžius visas 69 misijas žaidime galima užsiimti papildoma veikla. Taip pat dėl geresnių rezultatų žaidėjas turi galimybę iš naujo įvykdyti papildomą veiklą ir istorijos režimą nepaveikiant turimo progreso.
Lenktynės
Žaidime yra 3 tipų skirtingos lenktynės – žemės, oro ir vandens. Žemės lenktynės taip pat turi skirtingų pasirinkimų (ralis, krosinis, gatvės ir t. t.)
Žaidimo transportas
9 metų pertraukos žaidime galima valdyti lėktuvus, traktorius ir pirmą kartą pasirodė povandeninis laivas. Žaidime yra 235 skirtingo transporto rušių modeliai, dauguma jų turi skirtingus pavadinimus ir/ar išvaizdą nuo praėjusių dalių. Transporto „GTA V“ žaidime yra beveik du kartus daugiau negu transporto buvo „GTA San Andreas“, kuris pasirodė pirmą kartą 2004 m.
456 m. pr. m. e.
'''456 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Grand Theft Auto V
Grand Theft Auto Online
Grand Theft Auto Online (GTA Online) – „GTA V“ daugelio žaidėjų režimas, palaikantis iki 30 žaidėjų. Žaidėjai gali žaisti „GTA V“ pasaulyje bei naudotis visomis pasaulyje esančiomis parduotuvėmis bei kitomis žaidimo paslaugomis.
Grand Theft Auto Online išleistas 2013 m. spalio 1 d. kaip žaidimo papildymas, praėjus 14 dienų po paties „GTA V“ išleidimo. Grand Theft Auto Online siužetas vyksta porą mėnesių prieš pagrindinę žaidimo istoriją. Visi GTA Online režime po papildymų atsirandantys daiktai iš karto prieinami ir istorijos režime nemokamai.
Siužetas
Grand Theft Auto Online veiksmas prasideda iškart po to, kai susikuriamas personažas. Veikėjas atskrenda į Los Santos miestą kaip ir visi kiti – vedamas troškimo gyventi turtingai. Čia veikėją pasitiks būsimas partneris Lamaras (Lamar). Po poros minučių įžangos prasideda ir pirmoji misija, o su ja kartu ir apmokymų pradžia. Žaidimo eigoje, gaunami patirties taškai ir keliamas žaidėjo lygis bei žaidėjo įgūdžiai.
Mažučių Marijos Malonės versmių koplyčia
Mažučių Marijos Malonės versmių koplyčia – originali lauko akmenų koplyčia, talpinanti iki 100 žmonių, esanti Mažučių kaime (Pilviškių seniūnija, Vilkaviškio rajonas). Priklauso Alksnėnų parapijai. Patogiai pasiekiama iš kelio, nuo Opšrūtų, apie 3 km šiaurės vakarų kryptimi pagal nuorodą Mažučių šaltinėlis. Stovi laukymės pakraštyje, prie Alksnės upelio, šalia praeina geležinkelio linija Kaunas–Kybartai.
Grand Theft Auto V
Žaidimo ypatumai
thumb|250px|right|Canis Kalahari thumb|250px|right|Bravado Paradise thumb|250px|right|Bifta
Mažučių Marijos Malonės versmių koplyčia
Garsėja čia esančiu stebuklingu šaltinėliu, jo negendančiu vandeniu, be to, sakoma, turinčiu gydomųjų savybių. Yra padarytas priėjimas įsipilti vandens. Vieta garsėja legendomis, laikoma, jog čia apsireiškusi Švč. Mergelė Marija, todėl ji koplyčioje iškilmingai pagerbiama kaip Malonių Versmė kiekvieno mėnesio paskutinį šeštadienį. Viena iš katalikiškos piligrimystės vietų Vilkaviškio vyskupijoje.
Grand Theft Auto V
Personažai
Kaip ir istorijos režime, žaidžiant GTA Online personažus galima keisti įvairiapusiškai. Nuo šiol personažui galima pirkti drabužius iš Los Santos parduotuvių ar suteikti išskirtinę šukuoseną grožio salonuose. Taip pat galima parinkti savo personažui dominuojančius genus, nustatyti jo elgesį ar hobius.
Mažučių Marijos Malonės versmių koplyčia
Istorija
miniatiūra|left|Medinė koplytėlė
Kuprotosios dėžiažuvės
Kuprotosios dėžiažuvės (Tetrosomus) - dėžiažuvinių (Ostraciidae) šeimos žuvų gentis.
Mažučių Marijos Malonės versmių koplyčia
Istorija
Iki II Pasaulinio karo šioje vietoje stovėjo medinė koplytėlė, joje buvo laikomos šv. Mišios. 1944 m. koplytėlė buvo sugriauta. Ąžuolo lapų nuolaužos tebesaugomos Alksnėnų bažnyčioje. Po karo atstatyta medinė koplytėlė.
1991 m. pastatyta koplyčia iš lauko akmenų. 1995 m. vasarą šalia įrengtas takas su 14 Švč. Mergelės Marijos Skausmo ir Džiaugsmo paslapčių koplytstulpių. Laukymės pakraštyje išlikusi senoji medinė koplytėlė, netoliese stūkso atminimo akmuo kraštietei poetei Juzei Liudai Augustaitytei-Vaičiūnienei.
Spalio 22
Spalio 22 yra 295-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 296-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 70 dienų.
Vardadieniai
Aliodija – Donatas – Mingedas – Severas – Viltaras
Juozas Kurtinaitis (1936)
Juozas Kurtinaitis (g. 1936 m. gruodžio 29 d. Kunigiškiuose, Vilkaviškio apskritis) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1955–1962 m. Kybartų, Kazlų Rūdos, Vilkaviškio rajonų laikraščių redakcijų literatūrinis darbuotojas, korespondentas. 1965–1966 m. ir 1975–1989 m. Skuodo rajono laikraščio „Mūsų žodis“ redaktoriaus pavaduotojas. 1966–1969 m. laikraščio „Tiesa“ literatūrinis darbuotojas. 1975 m. baigė Vilniaus aukštąją partinę mokyklą. 1989–1991 m. Sąjūdžio laikraščio „Skuodo žodis“ redaktorius. 1991–1992 m. laikraščio „Palangos Juzė“ redaktorius. Daugiausia rašė apybraižas, feljetonus.
Grand Theft Auto V
Pinigai ir gyvenimas
Kaip ir istorijos režime, vienas iš pagrindinių GTA Online siekių yra užsidirbti/gauti kuo daugiau pinigų. Pinigus galima leisti perkant namus, garažus, automobilius, šukuosenas, makiažą ir aksesuarus, drabužius savo personažui.
Pinigų gauti ypač lengva apiplėšiant parduotuves, darant misijas su draugais ar vykdant kitą žaidime prieinamą veiklą.
Kai žaidėjas nusiperka namą ir pakviečia kitą žaidėją jo apžiūrėti, kitas žaidėjas turės naudoti durų skambutį, kurį girdės tik namo savininkas. Savininkas gali nuspręsti, ar įleisti kitą žaidėją ar ne.
Nusipirkus automobilį, žaidėjai gali jį užrakinti, kad kiti žaidėjai jo nepavogtų. Pavogus ar nusipirkus patinkančią mašiną, ją būtina apdrausti, kad sudaužimo/sunaikino atveju, būtų galima paskambinti į draudimo kompaniją ir mašina būtų gražinta (už papildomą mokestį).
Po 1.13 žaidimo versijos pavadinimu „The High Life" žaidime atsirado galimybė nusipirkti ir antrą nekilnojamąją nuosavybę. O nuo 1.15 žaidimo versijos ir trečią.
Misijos ir įvykiai
Pasak Leslie Benzies („Rockstar Games“ direktoriaus), GTA Online turi apie 750 misijų, kurias žaidėjai galės vykdyti kartu su savo draugais ar kitais žaidėjais internete. Taip pat, „Rockstar Games“ su laiku pridės ir daugiau misijų.
Papildymai
GTA Online žada sulaukti reguliarių atnaujinimų. „Rockstar Games“ prižadėjo, kad pirmieji papildymai bus visiškai nemokami. Laikui bėgant žaidimo vizualinė išvaizdą ir savybės gali truputį keistis, kadangi kūrėjas atsižvelgia į naudotojų pageidavimus ir priekaištus.
„Beach Bum“
2013 m. lapkričio 20 d., kartu su klaidų sutvarkymo paketu, buvo išleistas ir pirmasis papildymas pavadinimu „Beach Bum“. Papildymas pridėjo 3 naujas mašinas, 1 katerį ir du naujus ginklus. Kartu atsirado ir 30 naujų misijų.
Mašinos:
Kateris:
thumb|250px|right|Nauji ginklai: SNS Pistoletas ir Sudaužytas butelis
Ginklai:
Mašinos prieinamos visiškai nemokamai apsilankant žaidimo internetinėje svetainėje. Ginklus galima gauti bet kokioje ginklų parduotuvėje, o katerį užsisakyti. Viskas prieinama ir istorijos režime.
„GTA Online Deathmatch & Race Creators“
2013 m. gruodžio 10 d. buvo išleistas antrasis papildymas pavadinimu „GTA Online Deathmatch & Race Creators“. Papildymas pridėjo galimybę sukurti savo lenktynes ir susišaudymus, o vėliau juos žaisti su draugais ar kitais žaidėjais.
„Capture Mode“
2013 m. gruodžio 17 d. pasirodė trečiasis papildymas pavadinimu „Capture Mode“. Papildymas pridėjo vieną naują žaidimo režimą ir 20 naujų misijų.
Žaidimo režimas turi 4 skirtingus žaidimo tipus ir yra paremtas pagal visiems žinomą „Capture the Flag“ žanrą, kuriame pagrindinis tikslas komandiniu būdu pavogti kuo daugiau priešo vėliavėlių per tam skirtą laiką.
„The Valentine’s Day Massacre Special“
Vėliau jie buvo pašalinti iš žaidimo (nusipirkti daiktai visam laikui liko žaidėjų inventoriuje).
„The Business Update“
2014 m. kovo 4 d. pasirodė 1.11 žaidimo versijos paketas.
Paketas susidėjo iš 3 naujų sportinių mašinų (Albany Alpha, Dinka Jester, Grotti Turismo R), 2 naujų ginklų (Heavy Pistol, Special Carbine) ir pirmą kartą žaidime su papildymu pasirodžiusį „Buckingham Vestra“ lėktuvą ir naujų misijų.
Žaidimo įvertinimai
Žaidimas surinko labai aukštus balus beveik visuose didžiausiuose žaidimų portaluose, taip tapdamas vienu geriausiu visų laikų žaidimu.
Metacritic – 97/100
Gamespot – 9/10
IGN – 10/10
Jules Verne
thumb|240px thumb|240px|Romanas „Le Phare du bout du monde“ (Švyturys prie pasaulio krašto) išleistas jau po autoriaus mirties Žiulis Gabrielis Vernas (, 1828 m. vasario 8 – 1905 m. kovo 24 d.) buvo prancūzų rašytojas, mokslinės fantastikos žanro pradininkas. J. Vernas, kartu su H.Dž. Velsu, laikomas „Mokslinės fantastikos tėvu“. Žymiausios knygos: „Kelionė į Žemės centrą“, „Nuo Žemės į Mėnulį“, „20000 mylių po vandeniu“, „Aplink pasaulį per 80 dienų“ ir kt.
Plutvinai
Plutvinai arba Veršininas (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Kovrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Jules Verne
Rašė apie keliones kosmosu, oru ir po vandeniu dar prieš išrandant navigacinę techniką ir pačius orlaivius bei povandeninius laivus, o apie kosmines keliones nė nebūdavo užsimenama. Žiulis Vernas yra antrasis visų laikų daugiausiai verčiamas autorius, nusileidžiantis tik Agatai Kristi.
Biografija
Būdamas 28 m. Vernas vedė Onoriną de Biana, jauną našlę su 2 vaikais, gyveno dideliame name užmiestyje. Greitai Žiulio Verno romanai tapo neįtikėtinai populiarūs pasaulyje. Be mokslininko išsilavinimo ir be keliautojo patirties Vernas daug laiko skyrė skaitymui ir tyrinėjimams, kad galėtų parašyti savo kūrinius.1886 m. Vernas buvo sužeistas: jo psichiškai nesveikas sūnėnas Gastonas iššovė jam į koją, ir rašytojas iki gyvenimo pabaigos nebegalėjo judėti.
Kūryba
Rašytojas stengėsi rašyti realistinius kūrinius. Romanas „Aplink pasaulį per 80 dienų“ – tai kūrinys apie tikrovišką Filijo Fogo kelionę, sukurtas pagal realius faktus – amerikiečio Džordžo Treino kelionę. Kūrinyje „20 000 mylių po vandeniu“ Vernas aprašė dabartinių superherojų protėvį kapitoną Nemo ir jo nepaprastą povandeninį laivą. „Paslaptinga sala“ – tai romanas apie žmonių, kurie buvo priversti apsigyventi negyvenamoje saloje, nuotykius. Nepaisant to, kad Vernas rašė apie egzotiškas vietas, jis keliavo labai mažai – vienintelis jo skrydis su aerostatu tęsėsi 25 minutes. Viename laiške savo draugui jis apgailestavo, kad negali lydėti savo herojų į keliones.
Savo kūriniuose Vernas sujungė mokslą ir išradimus su nuotykiais. Vernas rašė apie keliones ore bei kosmose ir povandenines keliones dar gerokai prieš kelionėms oru bei povandeniniais laivais tampant kasdieniu dalyku, o kelionėms į kosmosą tampant praktiškai įmanomomis. Kai kas iš jo kūrinių tapo realybe: tikra raketa buvo išrasta tik po 100 metų, kai Ž. Vernas aprašė kosminį laivą. Pirmasis elektrinis povandeninis laivas, pastatytas 1886 m. buvo pavadintas Nautiliumi Žiulio Verno herojaus garbei. Romane „Robūras užkariautojas“ Ž. Vernas numatė sunkesnio už orą sraigtinio skraidančio laivo išradimą.
Didžiąją savo kūrinių dalį rašytojas parašė iki 1880 m. Vėlesniuose Verno darbuose jaučiamas nerimas dėl žmonijos ateities. Savo apsakyme „Amžinasis Adomas“ būsimieji XIX a. išradimai buvo pasmerkti išnykti po vandens stichija, o romane „Pasaulio valdovas“ išradėjas Robūras kenčia nuo didybės manijos ir žaidžia slėpynių su valdžia.
Žiulis Vernas iš viso sukūrė 65 romanus, apie 20 pasakojimų ir esė, 30 pjesių, keletą geografinių darbų, taip pat operos libretų. Pati populiariausia jo knyga – romanas „Aplink pasaulį per 80 dienų“.
Ž. Vernas mirė 1905 m. kovo 24 dieną. Verno darbai įkvėpė daugelį režisierių: buvo sukurti filmai pagal jo kūrinius „Nuo Žemės į Mėnulį“, „20000 mylių po vandeniu“, „Kelionė į Žemės centrą“, „5 savaitės oro balionu“.
Bibliografija
Ž. Verno kūrinių sąrašai (paryškintos išverstos į lietuvių kalbą).
Po mirties
Romanai, išleisti po Ž. Verno mirties.
Černobylio dienoraščiai
Černobylio dienoraščiai  – amerikiečių siaubo filmas, kurio režisierius – Bredlis Parkeris. Filmo veiksmas vyksta Černobylio zonoje, Pripetėje. Kino teatruose pasirodė 2012 m. gegužės 25 d. Filmo scenos filmuotos Vengrijoje ir Serbijoje.