cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Japoniški kreipiniai (titulai)
Čan
Čan yra pagerbinys, naudojamas kalbant apie vaikus, gyvūnus ir žmones, kuriuos kalbantysis pažįsta nuo vaikystės. Kreipiantis į suaugusįjį, kurio kalbantysis nepažįsta nuo vaikystės, čan naudojamas tik esant labai artimiems santykiams (dažniau tinka moteriai, nei vyrui). Beje, čan pridėjimas prie pakeisto vardo kamieno reikalauja artimesnių santykių nei pridėjimas prie pilnos vardo formos.
Čan taip pat gali būti pridedamas prie įžymybių vardų, taip išreiškiant susižavėjimą. Pvz., Arnoldas Švarcnegeris Japonijoje įgijo pravardę Šuva čan.
Tradiciškai jokie pagerbiniai prie savo paties vardo nepridedami, kai kurios jaunos moterys įgyja įprotį kalbėti apie save trečiu asmeniu pridėdamos čan. Pvz., jauna moteris vardu Maki gali save vadinti Maki – čan. Čan taip pat taikomas naminiams gyvūnams kreipiantis į juos ar kalbant su mažu vaiku.
Čan turi keletą retų variantų, pvz., čin ir tan.
Japonų žiniasklaida naudoja čan kalbant apie pradinės mokyklos mokinius bei pagrindinės mokyklos mergaites.
Senpai ir kōhai
Pagerbinį senpai naudoja mokiniai, kreipdamiesi į vyresnius už save mokinius. Taip pat naudojamas bet kokioje akademinėje aplinkoje, sporto klubuose bei verslo situacijose, minint viršesnį už save.
Kōhai yra atvirkščias senpai. Jis naudojamas kreiptis į jaunesniuosius. Vis dėlto, tam tikrais atvejais tiesioginis kreipimasis į ką nors kōhai gali būti palaikytas įžeidimu ar perdėtu globėjiškumu.
Sensei
Sensei (kilęs iš bendrinės kinų kalbos xiān shēng 'ponas') yra naudojamas kreiptis į mokytojus, specialistus (pvz., gydytojus, advokatus), politikus ir kitus autoritetingus asmenis. Šiuo titulu išreiškiama pagarba asmeniui, pasiekusiam aukštą lygį savo specializacijoje. Pvz., japoniškos manga‘os mėgėjai į manga’os meistrus kreipiasi prie vardo pridėdami titulą sensei (manga‘os meistras Rumiko Takahaši gerbėjų yra vadinamas Takahaši sensei). Sensei naudojamas ir rašytojų, muzikantų, aktorių ir t. t. gerbėjų. Tai taip pat įprastas Japonijos kovų menų instruktoriaus titulas.
Sensei gali būti naudojamas ir verslo, politikos ir religijos lyderių pasekėjų, pataikaujant vadovui. Japonai taip pat naudoja šį pagerbinį, norėdami pajuokti perdėtą kai kurių lyderių liaupsinimą ar pabrėžti asmenų, leidžiančių kreiptis į juos su titulu sensei, didybės maniją.
Sama
Sama yra oficialesnė san versija. Šis pagerbinys paprastai pridedamas kreipiantis į daug aukštesnės padėties asmenis ir komerciniuose bei verslo susitikimuose kreipiantis į klientus. Taip pat naudojamas kalbant apie asmenis ar daiktus, kuriems kalbantysis nori išreikšti pagarbą (pvz., okiaku – sama 'klientas' ar Tateiši – sama (akmuo Japonijoje laikomas dievybe)). Be to, Japonijos krikščionys melsdamiesi į Dievą kreipiasi Kami – sama. Sama galima pridėti ir prie herojų, turinčių ypatingų talentų ar laikomų ypač žaviais, vardų. Dar šis titulas gali išreikšti aroganciją. Kalbėjimas apie save patį pridedant sama laikomas didelio egoizmo ženklu.
Sama pridedamas prie adresato vardo ant pašto siuntinių ir laiškų bei dažnai matomas dalykiniuose elektroniniuose laiškuose.
Verta paminėti, kad sama gali priklausyti tokioms frazėms kaip o – mačidō sama (atleiskite, kad priverčiau laukti), o – tsukare sama (užuojautos žmogui, sunkiai ir ilgai dirbusiam, išraiška) ir go – kuro sama (darbo pripažinimo išraiška), nors rašoma taip pat, etimologiškai ir semantiškai ši frazė skiriasi nuo sama, naudojamos pagerbiniuose.
Taip pat kaip sama yra san versija, čama yra čan versija, paprastai naudojama vyresnių žmonių.
Ši
Ši naudojamas oficialiuose tekstuose ir kartais oficialiuose pasisakymuose, kalbant apie asmenį, su kuriuo kalbantysis niekada nebuvo asmeniškai susipažinęs. Dažnai šį titulą vartoja diktoriai. Vieną kartą paminėjus asmens vardą su titulu ši, vėliau vardo galima nebeminėti (kreiptis tiesiog ši) iki tol, kol kalbama tik apie vieną asmenį.
Tolkiemio akmuo
thumb|250px|Tolkiemio akmuo užžėlusiose [[Aistmarėse. Tolumoje matosi Fromberko bokštai.]] Tolkiemio akmuo – prūsų (varmių) kultinis riedulys Vakarų Lenkijoje. Stūkso Aistmarių įlankoje, administraciškai priklausančioje Varmijos Mozūrų vaivadijos Elbingo apskrities Tolkiemio valsčiui.
Tai gneisinis akmuo, sudarytas iš stambiagrūdžių ir smulkiagrūdžių elementų su kvarco intarpais. Jo apimtis – 14,25 m; aukštis – 2,30 m (tame tarpe apie vieną metrą yra po vandeniu, kiek giliai riedulys įaugęs į gruntą nėra išmatuota). Šventuoju prūsų akmeniu vadinamas riedulys guli apie 25 m nutolęs nuo kranto (atstumas svyruoja priklausomai nuo vandens lygio) ir pasiekiamas už keturių kilometrų nuo Tolkiemio keliaujant Fromberko link.
Nuo XVI a. literatūroje minimą riedulį priimta įvardinti kaip kultinį (viršutinėje jo dalyje išlikusi išima – aukojimo dubuo). Manoma, kad ant šio monolito buvę deginami pirmieji javų pėdai bei sužve­jotos žuvys – taip buvo garbinamas valgio dievas Kurkė (Churchė), kurio kultą pirmąkart aprašė iš Tolkiemio kilęs vokiečių kronikininkas Simonas Grunau.
Žalčių karalienė (jachta)
Žalčių karalienė – tarpukario jachta, 1937 m. finišavusi pirma savo klasėje tarptautinėje „Runt Gotland“ regatoje aplink Gotlando salą.
Pasiruošimas „Runt Gotland“ regatai
thumb|left|250px|Su „Žalčių karaliene“ pakeliui į 1937 m. Gotlando regatą: K. Vasiliauskas, jachtos vadas [[Fricas Buntinas|P. Buntinas ir M. Empacheris]] 1936 m. liepos 1 d. Lietuvos buriuotojų sąjunga Klaipėdoje atidarė buriavimo mokyklą. Jos reikmėms Klaipėdos jachtklubas iš vieno latvių buriuotojo nupirko jachtą, kuriai buvo suteiktas „Žalčių karalienės“ vardas. Pasak kai kurių šaltinių, ji buvo statyta Hamburge dar prieš Pirmąjį pasaulinį karą. Ši klasikinių linijų jachta turėjo tvirtą korpusą iš raudonmedžio, ąžuolo ir pušų medienos. Jos ilgis – 13,5 m, grimzlė – 2 m, buringumas – apie 100 kvadratinių metrų. Tai buvo pakankamai didelė šešių vietų jūrinė jachta. Iš kažkur sužinota, kad ji esą buvo laimėjusi anglų regatą aplink Vaito salą, gerai pasirodė transatlantinėse lenktynėse. Naujai įsigyto laivo vadu Klaipėdos jachtklubas paskyrė uosto inžinierių, patyrusį buriuotoją Pričkų Buntiną. Regatoje aplink Gotlandą jachtos įgulą sudarė: P. Buntinas (jachtos vadas), šturmanai O. Mikelaitis ir M. Empacheris, buriuotojas K. Vasiliauskas, lentynėms prie įgulos prisijungę „Vyties“ vadas V. Kalvaitis ir šturmanas Gedgaudas
„Žalčių karalienės“ startas
1937 m. liepos 7 d. rytą buvo duotas bendras startas. Buriuotojai turėjo apiplaukti Gotlando salą ir vėl sugrįžti į tą pačią vietą. 270 jūrmylių ilgio distancijoje buvo išdėstyti registracijos postai, kurie pažymėdavo praplaukiančias jachtas.
Įgulos nario Kazio Vasiliausko prisiminimai:
Jachtos likimas
„Žalčių karalienė“, kaip ir daugelis kitų Lietuvos jachtų, dingo Antrojo pasaulinio karo metais.
4-oji Žemgalos pėstininkų divizija
4-oji Žemgalos pėstininkų divizija – Latvijos kariuomenės divizija, suformuota 1920 m. pradžioje. Tai buvo ketvirtoji Latvijos Respublikos divizija.
Divizijos štabas buvo suformuotas Žemutinės Kuržemės karinės apygardos, kuriai vadovavo pulkininkas Oskaras Dankeris, pagrindu. Į divizijos sudėtį įėjo: 1920 m. gegužės pabaigoje divizijos pulkai buvo permesti prie sienos su TSRS, kur užėmė pietinę fronto dalį nuo Asvejos ežero iki Dauguvos. TSRS-Lenkijos karo metu divizijos kontroliuojama teritorija praplėsta ir piečiau Dauguvos, apėmė žemes piečiau Daugpilio, į kurias pretendavo Lenkija.
Lenkijos-Lietuvos karo metu (1920 m. spalis) 12-asis Bauskės pulkas užėmė dalį Ilūkstės apskrities, kurią buvo užėmę lietuviai.
Nuo 1921 m. divizija buvo dislokuota Daugpilyje. 1940 m., po Latvijos okupacijos, Latvijos kariuomenė buvo performuota į DVRA 24-ąjį šaulių korpusą. Iš Žemgalos ir Latgalos divizijų buvo suformuota tarybinė 183-oji šaulių divizija.
Vytis (savaitraštis)
Vytis – savaitinis laikraštis sporto mėgėjams ir profesionalams, leistas nuo 1990 m. gruodžio 21 d. iki 1992 m. Vilniuje.
Istorija
1991 m. ėjo kaip žurnalo „Vytis“ priedas. Įsteigė ir leido Lietuvos tautinis olimpinis komitetas su paantrašte ''„Sportas. Pasaulis. Žmogus.“'' Tiražas 1990 m. – 15 000 egz., 1991 m. – 13 000 egz.
Redaktorė Roma Grinbergienė-Griniūtė.
Žalčių karalienė
Žalčių karalienė gali reikšti:
KamAZ-5460-076-63
KamAZ-5460-076-63 – rusiškas balninis vilkikas, nuo 2003 m. gaminamas Kamos automobilių gamykloje.
Mšcichai (Grajevo apskritis)
Mšcichai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Radziluvo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurės rytus nuo Radziluvo, apie 25 km į pietus nuo Grajevo ir apie 58 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW668.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. kaimas priklausė Abiejų Tautų respublikai. Kaimas įkurtas XV a. amžiuje. 1439 m. kunigaikštis Vladislavas I Plockietis suteikė 10 valakų žemę Mečislovui iš Gonsiorovo. XVI a. kaimas vadinosi Mścichy Wierzch Jedlówka. Lenkijos Kongreso karalystės laikais iki 1870 m. kaimas buvo Mšcichų valsčiaus centras.
Utenos rajono taryba 1990–1995 m.
Utenos rajono taryba – Utenos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d., tačiau kai kuriose rinkimų apygardose rinkimai neįvyko, kitose daputatas nebuvo išrinktas arba buvo paskirtas miesto valdybos nariu. Pakartotiniai rinkimai į neužimtas deputatų vietas vyko gegužės 19 d. ir lapkričio 24 d. Pilnas pavadinimas – Utenos rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Utenos rajono taryba, nuo 1994 m. liepos mėn. Utenos rajono savivaldybės taryba. Rajono teritorijoje be to dar veikė ir Utenos miesto taryba
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Utenos rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Kauno Vinco Bacevičiaus pradinė mokykla
Istorija
1917 m. įkurta Kauno 28-oji pradžios mokykla. Jai vadovavo direktoriai Vincas Bacevičius, Dalinkevičius, E. Vanagienė. Iškėlus pradines klases į 8-tą vidurinę mokyklą mokykla buvo perorganizuota į Kauno vakarinę-pamaininę mokyklą ir vėliau atiduota Radijo gamyklai. 1993 m. birželio 1 d. įkurta Kauno Žaliakalnio pradinė mokykla. 2011 m. pervadinta į Kauno Vinco Bacevičiaus pradinę mokyklą.
Simmeringer SC
1. Simmeringer SC – Austrijos futbolo klubas iš Zimeringo (Viena).
Istorija
1892 m. įkurta mėgėjų komanda Simmeringer Amateur-SC, o 1901 m. įkurtas klubas.
Kalėdienė
Kalėdienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Kalėdaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Kalėda.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
SpC Rudolfshügel
SpC Rudolfshügel – buvęs Austrijos futbolo klubas iš Vienos. Pasivadino Rudolfshügel kalvos vardu.
Istorija
mini|300px|Rudolfshügels ekipa 1902 m. Klubo ištakos siekia 1902 m. Išformuotas 1934 m. Klubo spalvinė gama buvo tamsiai mėlyna ir balta.
Įkūrimas ir priešprieša su Hertha
SpC Rudolfshügel buvo įkurtas 1902 m. rugsėjo 2 d. Tuo metu komandoje žaidė Cervenka, Gmeineris, Pėteris Vaihrauchas, Karlas Bekas, Polla, Susa, Rusvurmas, Blaha, Millačekas, Miksa, Štruberis ir Vilhelmas Vaihrauchas.
1903 m. gruodį klubas įstojo į Austrijos futbolo asociaciją. Po metų kilo vidinių ginčų, todėl kai kurie žaidėjai paliko klubą ir įkūrė „Hertha“ klubą. Tarp šių klubų būta nesantaikos ir vėlesniais metais; „Sport-Tagblatt“ apie tai rašė 1926 m. birželį: „Kalbant apie futbolą, teritorija už Siudbahnhofo (Vienos pietinės geležinkelio stoties) iš tikrųjų yra padalinta į dvi zonas. Dešinėje pusėje esanti sritis yra Rudolfshügel interesų sfera, o kas gyvena kairėje, prisiekia „Hertha“ klubui. Žinoma, yra ir tokių, kurie, priklausomai nuo situacijos čempionato lentelėje, bėga į vieną ar kitą klubą, bet tie, kas turi charakterį, lieka ištikimi savo klubui. Nors abu klubai dėvėjo tokių pačių spalvų aprangas. Mėlyna ir balta yra favoritų vėliava, todėl abu klubai pasirinko šią spalvą.“
Meistrų komanda aukščiausioje lygoje
1911/12 m. sezone SpC Rudolfshügel tapo vienu iš 12 klubų, pirmojo oficialaus futbolo čempionato Austrijoje, įkūrėjų.
Pirmasis čempionato derbis buvo labai rezultatyvus: 1911 m. spalio 29 d. Rudolfshügler 7:0 nugalėjo „Hertha“ klubą. Nepaisant geros sezono pradžios, ilgainiui ekipa prarado pozicijas ir galutinėje komandų rikiuotėje liko dešimti iš dvylikos dalyvių. Dėl išlikimo auščiausioje lygoje turėjo žaisti pereinamąsias rungtynes. Šiose kovose ekipa įrodė, kad verti likti aukščiausioje lygoje.
Vėlesniais metais Rudolfshügel nebeturėjo bėdų dėl iškritimo, tačiau ilgą laiką negalėjo kovoti dėl titulo. 1913–1915 m. pavyko tris kartus iš eilės užimti septintąją vietą, o 1916 m.pasiekė naują klubo rekordą – penkta vieta lentelėje.
1917 m. apmaudžiai prarado čempiono titulą. Paskutiniame ture abu varžovai dėl titulo iškovojo dideles pergales (atitinkamai 8:0 ir 4:0), o Rudolfshügel namuose sužaidė lygiosiomis 0:0 prieš Wiener AF ir nukrito į trečią vietą.
1918 m. turnyrinėje lentelėje liko ketvirti, vos dviem taškais atsilikę nuo čempionais tapusio Floridsdorfo.
Po sėkmės atėjo lėtas kritimas. 1921 m. liko trečioje vietoje, 1922 m. – tik vienuolikti.
Antroje klasėje, Pietų zonoje SpC Rudolfshügel sezonas susiklostė ypač sėkmingai: jie iškovojo 19 pergalių iš 22 galimų ir nė karto nepralaimėjo.
1521 m.
1521 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Bruce Sterling
Maiklas Briusas Sterlingas (g. 1954 m. balandžio 14 d.) – JAV mokslinės fantastikos rašytojas, vienas iš XX a. 8-ajame dešimtmetyje atsiradusio kiberpanko žanro pradininkų, geriausiai žinomas dėl apsakymų antologijos „Mirrorshades“. Jis taip pat yra vienas pagrindinių šio požanrio ideologijos skleidėjų. Sterlingas pelnė Hugo premiją už kūrinius „Bicycle Repairman“ ir „Taklamakan“.
Biografija
Jo pirmajame romane „Involution Ocean“, išleistame 1977 m., veiksmas vyksta Nullaqua pasaulyje, kur visa atmosfera plyti viename labai giliame krateryje. Istorija sukasi apie laivą, plaukiojantį išdžiuvusiu kraterio vandenynu ir žvejojantį po „vandenyno“ paviršiumi tūnančius padarus.
Nuo aštunto dešimtmečio Sterlingas rašė apsakymų seriją, kurios veiksmas vyksta Shaper/Mechanist visatoje, kur Saulės sistema apgyvendinta, joje dominuoja dvi tarpusavyje kariaujančios frakcijos. Mechanists naudojasi kompiuterinėmis mechaninėmis technologijos, Shapers vykdo didžiulio masto genų inžineriją. Padėtį sukomplikuoja susidūrimas su ateivių civilizacijomis; galiausiai žmonija pasidalija į daugelį porūšių, kurių dauguma išnyksta. Shaper/Mechanist istorijų galima rasti rinkiniuose „Crystal Express“ ir „Schismatrix Plus“. Pastarasis apima romaną „Schismatrix“ ir visus apsakymus, kurių veiksmas vyksta Shaper/Mechanist visatoje.
9-ajame dešimtmetyje Sterlingas buvo mokslinės fantastikos kritikos fenzino „Cheap Truth“ redaktorius, pasivadinęs Vincent Omniaveritas pseudonimu. Jis pildė Catscan skiltį dabar nebeleidžiamame mokslinės fantastikos kritikos žurnale „SF Eye“. Kartu su Lewis Shiner parašė apsakymą „Mozart in Mirrorshades“.
Pastaruoju metu pildė internetinius blogus, kaip kad Cool Tools ir Beyond the Beyond.
Degučių sentikių kapinių koplyčia
Degučių sentikių kapinių koplyčia – rusų sentikių koplyčia, esanti Zarasų rajone, Degučių kaime. Koplyčia stūkso senosiose sentikių kapinėse, kuriose yra XVIII a. paminklų, senovinių kryžių.
Istorija
Gudiškių vienuolyno sentikiai 1755 ar 1758 m. dėl politinių priežasčių persikėlė į Degučius. Svarbiame sentikių istorijos šaltinyje „Degučių metraštyje“ rašoma apie Degučius – sentikių religinį ir kultūrinį centrą. Nuo XVIII a. pradžios iki XIX a. pirmosios pusės Degučiuose vyko intensyvi Lietuvos sentikių bendruomenių veikla: buvo tapomos ikonos, spausdinama religinė literatūra, vykdomas švietėjiškas darbas. Čia buvo vienuolynas, maldos namai.
Ypatingo dėmesio Lietuvos didžiosios kunigaikštystės laikais susilaukė šventikas Titas Tanajevas, buvęs turtingas mecenatas, atsikėlęs į Degučius 1778 m. Manoma, kad jo dėka jau sekančiais metais Degučiuose pastatyta sentikių maldykla. 1782 m. įkurtos Degučių kapinės. Tikinčiųjų padaugėjo iki 500 ir daugiau. 1793 (1794) m. pastatyta antroji, talpesnė maldykla. 1799 m. Tanajevo rūpesčiu iškilo soborinė didžioji maldykla (соборная большая моленна). Už Degučių sentikių bendruomenės plėtrą 1807 m. Tanajevui suteiktas garbės titulas „Lietuvos ir Kurliandijos bendrasis ganytojas“, kurį vėliau paveldėjo du įpėdiniai. Kapinėse jo garbei pastatytas kryžius ir koplyčia, kurioje palaidoti Titas ir Grigorijus Tanajevai.
1819 m. Degučių šventikui Avtonomui Myšniakovui atiteko „Bendro senųjų stačiatikių krikščionių Lietuvoje ir Kurše ganytojo“ vardas. Šventiko didelis autoritetas leido jam žengti drąsų žingsnį: 1822 m. Degučiuose pirmą kartą buvo sudaryta santuokos apeigų tvarka, o po metų priimtos metrikų knygos (krikšto, santuokos, mirties).
Rusijos caro Nikolajaus I valdymo laikais (1825–1855 m.) sustiprėjo sentikių persekiojimas, buvo siekiama juos atversti į „valstybinį“ stačiatikių tikėjimą. 1840 m. buvo uždaryta Degučių šventovė. 1844 m. iš šventiko buvo atimtos metrikų knygos, netrukus buvo išplėšti ir maldos namai. 1851 m. likviduota vietos sentikių bendruomenė, o uždarytoji maldykla atiduota stačiatikiams. Po kelerių metų buvusi Degučių bendruomenė atgimė kaip Raistiniškių bendruomenė. 1906 m. krašto sentikių susirinkimas Zarasuose bandė spręsti Degučių vienuolijos atkūrimo klausimą. Tolesnis Degučių maldos namų likimas mažai žinomas, manoma, kad jie buvo sunaikinti per Pirmąjį pasaulinį karą.
Degučiuose palaipsniui nyko kapinės, čia stovėjusi koplyčia. 2004 m. žiemą siautėjusi audra dar labiau sudarkė jau nykstančią koplyčią ir apleistas kapinaites. Nuo 2004 m. Degučių sentikių kapinėse prasidėjo dideli kapinių tvarkymo, paminklų restauravimo, koplyčios atstatymo, aukų rinkimo darbai. 2006 m. rugsėjo mėnesį įsteigta kapinių bendruomenė „Degučių rimtis“. 2007 m. buvo restauruota ir pašventinta koplyčia.
2009 gegužės 29 d. koplyčia įregistruota Registrų centre Raistiniškių bendruomenės vardu.
Česnakiniai
Lietuvoje auga viena gentis:
Liaudies medicinoje česnakas naudojamas gydomaisiais tikslais – manoma, kad jis padeda įveikti peršalimą, gripą, sinusitą, aukštą kraujospūdį ir širdies ligas.
Česnakas įeina į kai kurių maisto papildų, parduodamų Lietuvoje, sudėtį.
Zangezūro kalnagūbris
Aukščiausia vieta – Kaputiugo kalnas (3904 m).
Melagių diena
Yra legenda, kad vienas senovės valdovas kažkada paskelbė šventę po visus pašiurpinusio žemės drebėjimo. Tada jam virėjai iškepė labai skanią žuvį. Po metų valdovas pareikalavo lygiai tokios paties žuvies. Vargšai virėjai tokios žuvies negavo. Tada − bijodami valdovo pykčio − atnešė kitą, labai panašią. Nors valdovas ir suprato, kad jį bando apgauti, tačiau nesupyko, o ėmė juoktis.
Išdaigų ir juoko diena nuo seno yra minima ir Lietuvoje. Seniau „melagio, arba šido, diena“ buvo siejama su kiekvieno žmogaus sėkmės tiems metams būrimu. Manyta, kad „jeigu tą dieną nieko neapgausi, tau bus nelaimingi metai“. Užtat tądien visi verčiasi per galvas stengdamiesi sugalvoti kuo įtikinamesnį melą ir taip šmaikščiai apgauti savo draugą ar giminaitį. Balandžio 1-ąją galima meluoti kiek tik leidžia laki fantazija ir nesulaukti jokių priekaištų. Be to, tai užtikrina sėkmę visiems ateinantiems metams.
Tokiose šalyse kaip Naujoji Zelandija, Airija, Didžioji Britanija, Australija ir PAR melų juokai geriausi iki 12 val., nes vėliau, tuos, kurie ir toliau meluoja, vadina balandžio kvailiais.
Dunojus (Šakių r.)
Dunojus – ežeras Lietuvoje, Šakių rajone, 7 km į vakarus nuo Gelgaudiškio, Nemuno slėnyje. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,55 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 13,9 m. Krantai žemi, užpelkėję, rytinis krantas apaugęs mišku, aplink kitus krantus plyti pievos. Į pietus stūkso Lenktinės miškas. Vakaruose išteka upelis link V-2 upelio (Višiupiškės intakas, Nemuno baseinas).
Kabildas
thumb|left|150px|Kabildo komunos padėtis Valparaiso regione Kabildas – miestas Valparaiso regione (Čilė), Petorkos provincijoje, Kabildo komunos centras.
Kabildo komuna
Kabildo komuna ribojasi:
Danija
Danija, oficialiai Danijos Karalystė  – valstybė Šiaurės Europoje, tarp Baltijos ir Šiaurės jūrų. Įsikūrusi Jutlandijos pusiasalyje ir aplinkinėse salose: Danijos salyne, Šiaurės Fryzų salose, Bornholme. Jutlandijos pietuose ribojasi su Vokietija (vienintelė sausumos siena – 68 km ilgio). Šalies sostinė ir didžiausias miestas – Kopenhaga.
Kategato ir Eresuno sąsiauriai skiria Daniją nuo Švedijos, Skagerako sąsiauris – nuo Norvegijos. Nuo 1973 m. Danija priklauso Europos Sąjungai, bet Grenlandija ir Farerų salos turinčios vidaus autonomiją, Europos Sąjungai nepriklauso. Danija taip pat yra NATO, OECD ir ESBO narė.
Ankstyvoji istorija
thumb|left|180px|Danijos karalystė [[Vikingai|vikingų laikais, 800-1050 m.]] Pirmieji gyventojai (žvejai ir medžiotojai), į Jutlandijos pusiasalį atsikėlė 12 tūkstantmetyje pr. m. e. 4 tūkstantmetyje pr. m. e. plito žemdirbystė bei gyvulininkystė, apie XVII-XVI pr. m. e. atsiranda bronziniai įrankiai, o nuo V a. pr. m. e. – ir geležiniai. 1 tūkstantmetyje pr. m. e. Danijos teritorijoje apsigyveno germanai (kimbrai, teutonai, jutai, anglai, saksai).
Per didįjį tautų kraustymasį jutai, anglai ir saksai persikėlė į Britaniją, o į Jutlandijos pusiasalį apie V a. iš Skandinavijos pusiasalio persikėlė danai, kurie VIII–XI amžiais dalyvavo vikingų žygiuose. Nuo VIII a. dabartinės Danijos teritorijoje kūrėsi nedideli valstybiniai junginiai. X amžiuje Gormas Senasis bei jo sūnus Haraldas I Mėlyndantis sukūrė Danijos karalystę su renkama karaliaus valdžia.
X–XI amžiais danai pakrikštyti, prasidėjo veržimasis į Norvegiją, o trumpą laikotarpį XI amžiuje valdyta ir Anglija (1018–1035). XII amžiuje pradėjo Baltijos jūros regiono užkariavimą, užimdami Riugeno salą, Holšteiną, Meklenburgą, Pomeraniją ir Šiaurės Estiją su Saremos sala, tačiau šių teritorijų ilgai neišlaikė – didžiąją dalį prarado po Bornhiovedo mūšio (1227). thumb|left|180px|[[Kristijonas II.]]
Viduramžiai
Nors ir praradusi pirmaujantį vaidmenį prekyboje Baltijos jūroje, Danija stiprino įtaką regione ir 1380 m. sudarė personalinę uniją su Norvegija, o 1397 m. – Kalmaro uniją, sąjungą su Švedija, kurioje vyraujantis vaidmuo teko Danijai. 1460 m. sudaryta asmeninė unija su Šlėzvigu ir Holšteinu. Tuo tarpu karaliaus valdžia vis labiau silpo ir XV-XVI a. praktiškai valdė Rigsrodas. 1523 m. Švedija po Gustavo I Vazos rengto sukilimo tapo nepriklausoma karalyste ir pagrindine Danijos varžove regione.
Naujieji amžiai
Po Grafų kivirčo sukilimo 1836 m. šalyje įvesta liuteronybė, sekuliarizuotas bažnyčios turtas, pagyvėjo danų kultūros plėtra. Regione valstybės įtaka pradėjo silpti, per karus su Švedija (Septynerių metų Šiaurės karas, Kalmaro karas ir k.t.) prarastos kai kurios teritorijos Skandinavijos pusiasalyje.
XVII a. karalius Frederikas III pradėjo stiprinti karaliaus valdžią, 1660 m. sostas paskelbtas paveldimu, o nuo 1665 m. įvesta absoliutinė monarchija, panaikintas Rigsrodas, išvaikytas Rigsdagas, naikintos bajorų privilegijos. 1683–1687 m. reformuota teisinė sistema. thumb|180px|[[Kristijonas X Kopenhagoje 1940 m.]] 1721 m. pradėta Grenlandijos kolonizacija, nuo 8 dešimtmečio vykdyta apšviestojo absoliutizmo politika, 1788 m. panaikinta baudžiava, pagerintos amatininkų konkurencinės sąlygos. Neutrali užsienio politika ir reformos prisidėjo prie ūkio kilimo.
Per Napoleono karus 1801 bei 1807 m. Jungtinei Karalystei apšaudžius Kopenhagą ir konfiskavus laivyną, Danija prisijungė prie Napoleono (Danijos-Didžiosios Britanijos karas) ir pralaimėjus karą pagal Kylio taiką prarado Norvegiją. Pradėjo mažėti Danijos tarptautinė įtaka, prasidėjo ūkio nuosmukis.
Naujausieji laikai
XIX amžiuje įvyko pramoninė revoliucija, pradėjo kurtis politinės partijos, stiprėjo skandinavizmas. Po Tautų pavasario (1848 m.) paskelbta 1849 m. konstitucija, paskelbusi konstitucinę monarchiją ir suteikusi žodžio, tikėjimo ir susirinkimų teisę gyventojams. 1901 m. konstitucijos pataisos sumažino turtuolių teises ginančių aukštųjų parlamento rūmų (Landstingo) įtaką, išplėstos rinkimų teisės, o 1915 m. konstitucija įteisinta visuotinė rinkimų teisė (ir moterims).
Politinė sistema
Įstatymų leidžiamoji valdžia yra vienų rūmų parlamentas, vadinamas Folketingu. 179 parlamento nariai renkami visuotiniuose rinkimuose ketveriems metams, remiantis proporcine rinkimų sistema. Tarp parlamento narių yra du atstovai iš Grenlandijos ir du iš Farerų salų. Formaliai vykdomoji valdžia priklauso Danijos monarchui, tačiau praktiškai ją atstovauja ministrų kabinetas, kuriam vadovauja ministras pirmininkas. Ministras pirmininkas yra skiriamas karaliaus, tačiau turi turėti parlamento daugumos paramą.
1945 m. birželio 26 d. Danija tapo Jungtinių Tautų,, o 1949 m. balandžio 4 d. Danija buvo viena iš šalių įkūrusių NATO. 1973 m. Danija kartu su Grenlandija tapo Europos Sąjungos nare. Po 1979 m. gegužės 1 d. vykusio referendumo Grenlandija gavo autonomijos teises. Tačiau, dėl nepriimtinos žvejybos politikos šalyje pasklido euro skepticizmas. 1982 m. vasario 23 d. surengus dar vieną referendumą paaiškėjo, jog daugiau nei pusė (52 %) gyventojų pritaria išėjimui iš ES, 46,1 % tam prieštaravo. 1985 m. vasario 1 d. Grenlandija paliko Europos Sąjungą ir taip tapo pirmąja teritorija, pasitraukusia iš ES.
Administracinis suskirstymas
thumb|Danijos regionai
Danija administraciškai suskirstyta į 5 regionus, kurie smulkiau skirstomi į 78 savivaldybes. Regionai buvo įkurti 2007 m. sausio 1 d. Danijos administracinio suskirstymo reformos metu. Regionai pakeitė 13 apskričių, o savivaldybės buvo sujungtos į stambesnius vienetus – savivaldybių sumažėjo nuo 270 iki 98. Danijai taip pat priklauso 2 plačią autonomiją turinčios teritorijos – Farerų salos ir Grenlandija.
Danijos regionai (skliausteliuose – adm. centrai):
Geografija
thumb|left|Danijos karalystės žemėlapis
Kekeras
Kekeras (Botrytis) – parazitinių grybų gentis. Pažeistų audinių paviršiuje šios genties grybai sudaro pilkas, purias apnašas. Pažeidžia įvairias antžemines augalo dalis, sukeldamas puvinį. Ant sultingų augalo dalių infekcijos vietoje atsiranda netaisyklinga arba apskrita rudojo puvinio dėmė, kurios paviršius apsidengia pilnų apnašų veja. Ant šių apnašų susiformuoja konidijakočių kekės, kurių viršūnėse susiformuoja konidijasporės (konidijos), kuriomis liga plinta.
Lietuvoje paplitę:
Danija
Geografija
Danija – mažiausia ir piečiausia Šiaurės Europos šalis, jungianti Vidurio ir Šiaurės Europą. Danijai priklauso didžiausia pasaulyje sala – Grenlandija. Ji yra 50 kartų didesnė nei pati Danija pagal plotą. Svarbesnių naudingųjų iškasenų Danija neturi. Jai priklauso vienas iš sektorių Šiaurės jūroje, kur yra išgaunama nafta ir gamtinės dujos.
Upės trumpos, bet vandeningos. Ilgiausia (158 km) – Gudeno upė Jutlandijos pusiasalyje. Daug nedidelių ledyninės kilmės ežerų. Daniją skalauja Šiaurės ir Baltijos jūros. Kol nebuvo Kylio kanalo, laivai iš Baltijos jūros plaukdavo pro Kategato ir Skagerako sąsiaurius. Krantai labai raižyti. thumb|right|[[Baltijos jūra|Baltijos jūros pakrantė Danijoje]] Danijai priklauso šiaurinė Jutlandijos pusiasalio dalis, Danijos salynas, Šiaurės Fryzų salos, Bornholmo sala, iš viso virš 474 salų (Danijos salų sąrašas). Didžiausios salos Zelandijos (7000 km²), Fiūno (3000 km²), Lolano, Falsterio, Langelano, Miono.
Bornholmo sala yra toliau nuo kitos teritorijos. Didžiausios salos sujungtos tiltais, tiltas taip pat jungia Zelandijos salą su Švedija. Fiūno salą nuo Jutlandijos pusiasalio skiria Mažojo Belto sąsiauris, o nuo Zelandijos salos Didžiojo Belto sąsiauris. Tarp Zelandijos salos ir Švedijos krantų yra Eresuno sąsiauris.
Klimatas vidutinių platumų jūrinis, vėjuotas ir lietingas. Vasara vėsi, žiema švelni, nepastovi. Liepos vidutinė temperatūra 15-16 °C, sausio nuo 0 iki 1 °C. Klimatui didelę įtaką daro šiltoji Šiaurės Atlanto srovė, todėl net žiemą temperatūra nenukrenta žemiau 0 °C. Kritulių per metus vidutiniškai nuo 800 mm vakaruose iki 600 mm rytuose, daugiausiai rudenį ir žiemą.
Ekonomika
2009 m. Danijos bendras vidaus produktas (perkamosios galios paritetas) buvo 197,7 mlrd. JAV dolerių. Šiuo metu jis mažėja (2007 m. buvo 209 mlrd., o 2008 m. – 206,5 mlrd.) 2009 m. BVP krito 4,3%. Tais pačiais metais BVP vienam žmogui teko 36 200 JAV dolerių. 2008 metų eksporto partneriai – Vokietija 17,8 %, Švedija 14,5 %, Jungtinė Karalystė 8,1 %, Norvegija 5,7 %, JAV 5,4 %, Nyderlandai 4,8 %, Prancūzija 4,7 %
BVP pagal sektorius:
Turizmas
thumb|[[Kopenhaga]] Danijoje turistų pamėgti yra atostogų nameliai ir kempingo aikštelės. Svarbus šalies turizmo faktorius yra pakrantė, kuri palyginus su šalies dydžiu yra gana ilga. 2007 m. buvo užregistruoti 45 603 826 pernakvojimai. Turistam patrauklios vietos yra regionas prie Baltijos jūros ir dvi didžiausios Danijos salos Zelandija ir Fiūnas. Taip pat turistų pamėgtos vietos yra įdomūs miestai, muziejai ir istoriniai statiniai.
Krist Novoselic
thumb|right|Krist Novoselic Krist Novoselic (g. 1965 m. gegužės 16 d.) – amerikiečių roko muzikantas, geriausiai žinomas, kaip buvęs grupės „Nirvana“ bosistas.
Danija
Pramonės ir paslaugų sektorius
Danija yra labai išsivysčiusi pramoninė šalis. Daugiau nei trys ketvirtadaliai eksportuojamų prekių yra pramoninės prekės arba mašinos. Pramonės ir paslaugų firmos telkiasi daugiausia Sostinės regione, o palyginti Jutlandijoje yra jų nedaug. Pramonė įneša apie 24,9 % į šalies BVP ir joje dirba apie 24 % visų dirbančiųjų, tuo metu paslaugų sektorius įneša apie 71,5 % ir jame dirba apie 73 % visų dirbančiųjų. Pramonės šakos: maisto apdorojimas, mechanizmai ir įranga, tekstilė ir drabužiai, chemijos produktai, elektronika, statyba, baldai ir kiti medienos produktai, laivų statyba, malūnai.
Krist Novoselic
Krist Novoselic išeivių iš Kroatijos sūnus. Apie 1985 m. sutikęs Kurt Cobain pradėjo kartu groti ir įkūrė grunge grupę „Nirvana“. Joje grojo bosine gitara. Novoselic buvo geriausias „Nirvana“ lyderio Kurt Cobain draugas. Po Kurt Cobain savižudybės ir „Nirvana“ iširimo grojo grupėse „Sweet 75“ ir „Eyes Adrift“.
Danija
Žemės ūkis
Žemės ūkis šalyje yra labai modernizuotas. Jis įneša apie 2,3 % į šalies BVP ir jame dirba apie 3 % visu dirbančiųjų. Daugiau nei puse šalies teritorijos, neskaitant Grenlandijos ir Farerų, yra naudojama žemės ūkiui. Danija yra viena didžiausiu kiaulienos gamintojų pasaulyje. Didžiausią gyvulių skaičių sudaro kiaulės, galvijai ir arkliai. Nuo 2000 rugpjūčio 1 d. Danija yra pripažinta, Europos Sąjungos, kaip vyndarystės regionas. Nuo to laiko daniškas vynas gali būti, komerciniams tikslams, gaminamas ir parduodamas.
Krist Novoselic
Muzika nėra jo vienintelis užsiėmimas, taip pat domisi politika. Parašė knygą „Grunge and Government: Let‘s Fix This Broken Democracy“.
Biografija
Kristas Novoseličius, kroatų amerikietis, gimė kroatų emigrantų Kristo ir Marijos Novoselic šeimoje 1965 me. gegužės 16 d., Komptone, Kalifornijoje. Ten jis gyveno vienerius metus, vėliau jo tėvai persikėlė gyventi į San Pedrą, Kaliforniją, kur jis praleido vaikystės metus. Kristas turi du brolius, Robertą ir Brettą, ir 1973 me. gimusią seserį Dianą. 1979-aisiais šeima vėl išsikėlė dėl kylančių būsto kainų Kalifornijoje, šįkart – į Aberdyną, Vašingtone. Nerimaudami dėl sūnaus Kristo depresijos, jo tėvai išsiuntė sūnų gyventi pas giminaičius į Zadarą, Kroatijoje (tuometinėjeuJgoslavijos dalyje). Ten jis mokėsi gimnazijoje. Kristas jau domėjosi tokiomis muzikos grupėmis kaip „Led Zeppelin“, „Devo“, „Black Sabbath“ ir „Aerosmith“. Gyvendamas Kroatijoje jis susidomėjo punk rock muzika ir atrado tokias grupes kaip „Sex Pistols“ ir „Ramones“.
Po metų grįžtant namo į Aberdyną, Novoseličius pradėjo smarkiai gerti ir rūkyti. Jis tapo žinomas, kaip „vakarėlių liūtas“. Būdamas paskutiniojo kurso studentas, Kristas pasidarė plastinę veido operaciją – daktarai šiek tiek išpjovė jo žandikaulį ir perkėlė kelis dantis priekin. Jis negalėjo judinti žandikaulio šešias savaites. Novoseličius susirado darbą vietiniame „Taco Bell“ restorane, o vėliau, vėlyvuosiuose aukštosios mokyklos metuose, nusipirko automobilį, kelis stereo garsiakalbius bei gitarą. Kartu su broliu Robertu lankė gitaros kursus. Vėliau jis metė tuos kursus ir pats mokėsi groti bliuzą. Novoseličus baigė Aberdyno aukštąją mokyklą 1983-aisias. Neilgai trukus, jo tėvai išsiskyrė.
Vieną dieną Kristo brolis vaikščiojo su savo draugu Kurtu Cobainu ir Cobainas išgirdo garsią muziką, skambančią iš viršutinio kambario. Robertas Cobainui pasakė, jog tai jo vyresnis brolis, kuris klausėsi punk roko. Cobainas suprato, jog pagaliau surado tą žmogų, kuris domisi panašiais muzikos stiliais, ypač grupe „The Melvins“. Po kiek laiko Cobainas davė Novoseličiui savo senesnės grupės „Fecal Matter“ demo įrašą. Po kelių mėnesių Kristas pagaliau pasiklausė tos kasetės. Jam patiko ir jis sutiko sukurti grupę su Kurtu.
Danija
Gyventojai
Pasak oficialių 2007 m. duomenų, 91,1 % Danijos gyventojų yra danų kilmės. Daugelis likusių gyventojų yra imigrantai arba neseniai imigravusių žmonių palikuoniai, daugiausiai iš Bosnijos, kaimyninių valstybių, pietų ir vakarų Azijos. Daug žmonių į Daniją atvyko naudodamiesi 1983 m. priimtu „Ateivių įstatymu“, kuris leidžia šeimos narių imigraciją. 2001 m. buvo priimti nauji imigracijos įstatymai, kurie yra vieni iš griežčiausių Europos sąjungoje. thumb|Švento Albano bažnyčia [[Kopenhaga|Kopenhagoje]]
Krist Novoselic
Biografija
Kristas buvo dukart vedęs. 2004 m. jis vedė dailininkę Darbury Ayn Stenderu.
Danija
Religija
Pasak oficialios 2012 m. statistikos, 79% Danijos populiacijos priklauso liuteronų bažnyčiai, kuri, pasak konstitucijos, yra nacionalinė Danijos bažnyčia. Neskaičiuojant imigrantų ir imigrantų palikuonių, liuteronų bažnyčios narių dalis yra dar didesnė – 90,3%. Mažiau nei 2% Danijos populiacijos yra musulmonai.
Danai nėra labai religingi. Pagal 2005 m. metų Zuckermano tyrimą, Danija yra trečia šalis pagal ateistų ir agnostikų procentą pasaulyje. Tyrimo duomenimis, nuo 43% iki 80% danų nepraktikuoja jokio tikėjimo. 2005 m. Eurobarometer apklausa pateikė panašius duomenis: 31% Danijos gyventojų sakė, jog jie „tiki, kad egzistuoja Dievas“, 49% – kad „yra kokia nors dvasia arba dvasinė energija“, 19% – kad „netiki jokiais dievais, dvasiomis ar dvasinėmis energijomis“.
Nors Kalėdos Danijoje yra laikomos pačia didžiausia švente, taip yra labiau dėl kultūrinių, o ne religinių priežasčių. Daugelis gyventojų lankosi bažnyčioje per krikštynas, vestuves ir laidotuves.
Kalba
Oficiali šalies kalba yra danų, kuria yra kalbama visoje šalyje. Taip pat 86 % danų moka angliškai, 58 % – vokiškai ir 12 % – prancūziškai.
Architektūra ir dizainas
thumb|left|Vienas garsiausių [[danai|danų architektų Jørn Utzon, suprojektavęs Sidnėjaus operos rūmus]]
Danų architektūra susikūrė viduramžiais, pagal Prancūzijos ir Vokietijos bei kitų Europos valstybių pavyzdžius. Svarbiausi architektai, reprezentuojantys danų architektūrą, yra Arne Jakobseno, kuris suprojektavo daugybė rotušių, Danijos nacionalinio banko pastatą, Peder Vilhelm Jensen Klint, Jørn Utzon, kuris suprojektavo garsųjį Sidnėjaus operos pastatą, Erik Møller ir Johan Otto von Spreckelsen.
Sidabrininkas Georg Arthur Jensen sukūrė savitą pramonės dizainą Skandinavijos šalyse. Taip pat garsus sidabrininkas buvo Kay Bojesen, bet jis išgarsėjo dėl savo sukurtų medinių žaislų, įrankių ir indų. Kitas garsus sidabrininkas buvo Svend Weihrauch, kuris su savo darbais buvo vienu svarbiausiu Funkcionalizmo atstovu.
Muzika
Danų muzikos kultūra darė įtaką vokiečių, italų ir anglų muzikos kultūros. Užsienio kompozitoriai: John Dowland, Heinrich Schütz ir Dietrich Buxtehude, ilgą laiką kūrė Danijoje. Žymūs XX a. kompozitoriai buvo Carl Nielsen, kurio operos ir simfonijos pasiekė užsienį, Poul Schierbeck, Knudåge Riisager, Jørgen Bentzon, Finn Høffding, Herman David Koppel, Vagn Holmboe ir Niels Viggo Bentzon.
Žymūs populiariosios muzikos atlikėjai yra eurodance grupė Aqua, pop grupė Lukas Graham, šlagerių dainininkė Gitte Hænning, Olsen Brothers, kurie 2000 m. laimėjo Euroviziją. Lars Ulrich, grupės Metallica būgnininkas, yra kilęs iš Danijos.
Literatūra
thumb|right|180px|[[Hansas Kristianas Andersenas]] Vienas garsiausių danų rašytojų buvo Hansas Kristianas Andersenas, kuris savo kūriniais tokiais kaip Princesė ant žirnio, Nauji karaliaus drabužiai, Coliukė ir kt., įėjo į pasaulio literatūros istoriją. Pasauliniu mastu taip pat žinomas yra teologas, filosofas, rašytojas ir egzistencializmo pradininkas Siorenas Kirkegoras. Taip pat labai garsus buvo poetas Liudvikas Holbergas, kuris rašė daugiausiai komedijas ir satyrinius romanus.
Dailė ir skulptūra
Paveikta kaimyninių šalių pavyzdžių, XVIII a. pabaigoje ir XIX a. pradžioje danų dailė įgavo naujų impulsų per dailininkus Nicolai Abildgaard, Jens Juel ir Christoffer Wilhelm Eckersberg. Po to XIX a. kūrė Christen Købke, Peter Severin Krøyer, Anna Ancher ir Viggo Johansen. XX a. žymūs danų abstraktieji ekspresionistai buvo Richard Mortensen, Else Alfelt, Ejler Bille, Asger Jorn, vienas iš CoBrA įkūrėjų, ir Per Kirkeby, kuris taip pat buvo skulptorius.
Du žinomi Danijoje dirbę vėlyvųjų viduramžių skulptoriai buvo Bernt Notke ir Claus Berg. Vienas žymiausių danų skulptorių buvo Bertel Thorvaldsen (1770−1844). Jis, kartu su italu Antonio Canova, laikomi ryškiausiais klasicizmo skulptoriais. Tais pačiais laikais taip pat kūrė Hermann Vilhelm Bissen ir Jens Adolph Jerichau. Žymūs XX a. skulptoriai buvo Kai Nielsen, Robert Jacobsen ir Gunnar Westmann.
Nuorodos
Danijos valdžios institucijų tinklalapiai: Danijos profilis: Danija žemėlapiuose: Bendros nuorodos apie Daniją:
Kozlai (Liublino vaivadija)
Kozlai  – kaimas Lenkijos rytuose, Lomazų valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į vakarus nuo Lomazų, apie 16 km į pietus nuo Palenkės Bialos ir apie 81 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per kaimą teka Žarnicos upė.
Ekonomistas
Ekonomistas – profesija. Konkretus ekonomisto darbas priklauso nuo jo specializacijos (makroekonomika, mikroekonomika ir pan.). Jis tiria ir aprašo šalies ir tarptautinių prekių, paslaugų ir darbo rinkos būklę, pritaiko žinias ekonomikos problemoms spręsti ir ekonomikos politikai formuoti (makroekonomistas). Ekonomistas taip pat gali konsultuoti įmones (mikroekonomistas), valstybės valdymo institucijas, įstaigas bei kitas organizacijas apie esamą ekonominę padėtį ir jos reikšmę konkrečioms politikos ar finansinėms strategijoms. Jis daug dirba su dokumentais, dalyvauja susitikimuose ir derybose.
Reikalavimai
Ekonomistas privalo turėti aukštąjį ekonomikos išsilavinimą.
Veikla
Verslo sektoriuje ekonomistas gali dirbti įvairių skyrių viršininku (pvz., buhalterijos, išlaidų ilgalaikiam turtui įsigyti, kainodaros, investicijų), gali būti atsakingas ir už visas finansų funkcijas ar dirbti tam tikros srities ekspertu (finansavimo, biudžeto sudarymo, prekybos vertybiniais popieriais ir t. t.).
Bankininkystės sektoriuje ekonomistas gali dirbti banko ar jo padalinio (pavyzdžiui, sąskaitų valdymo, kredito, prekybos užsienio valiutomis, prekybos vertybiniais popieriais, bankininkystės produktų ir paslaugų plėtros) vadovu. Gali užimti finansų analitikų ar kitų sričių ekspertų pareigas.
Viešajame sektoriuje dirbantis ekonomistas planuoja valstybės finansuojamų institucijų biudžetą ir vykdo finansinės veiklos priežiūrą.
Vasilijus Kandinskis
Vasilijus Kandinskis (rus. Кандинский, Василий Васильевич; 1866 m. gruodžio 16 d. – 1944 m. gruodžio 13 d.) – rusų kilmės tapytojas, grafikas ir meno teoretikas. Laikomas vakarietiškojo abstrakčiojo meno pradininku. V. Kandinskio abstrakcijų raiškos galimybių tyrinėjimas pelnė jam vieno iš svarbiausių moderniojo meno inovatorių vardą. Moderniajam menui jis nusipelnė tiek meno teorijos, tiek kūrybos darbais.
Gyvenimas Rusijoje
Vasilijaus tėvai buvo muzikalūs, grojo pianinu ir citra, tad Vasilijus dar vaikystėje išmoko groti pianinu ir violončele. Jo artumas su muzika iš mažų dienų padarė didelę įtaką kūrybai. Neveltui daug jo nupieštų paveikslų pavadinimų susiję su muzika („Kompozicijos“, „Improvizacijos“ ir kt.). Taip pat pasakojama, kad jis būdamas vaikas domėjosi ir kitomis meno rūšimis: rašė eilėraščius, mėgo piešti.
Kamaitis
Kamaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Vasilijus Kandinskis
Gyvenimas Rusijoje
Baigęs mokyklą (1886–1892 m.) jis studijavo teisę ir ekonomiką Maskvos universitete. 1889 metais buvo komandos narys, pasiųstos į šiaurės vakarų Rusiją, Vologdos provinciją, tirti vietinių gyventojų komių gyvenimo būdo, studijuoti jų teisės sistemą. Manoma, jog vietinių menas, jų namų įrengimo ypatumai sąlygojo spalvų ir formų raiškos ypatybes ankstyvojoje V. Kandinskio kūryboje, pavyzdžiui, ryškios, gyvos spalvos sudarančios kontrastą su tamsiu fonu. Vieni iš tokio tipo paveikslų yra „Volgos daina“ (1906), „Jojanti pora“ (1906), „Spalvotas gyvenimas“ (1907).
Kamaitis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Kamaitienė (ištekėjusi moteris) ir Kamaitytė (mergautinė pavardė).
Singapūro nacionalinis universitetas
Singapūro nacionalinis universitetas (sutrumpintai: NUS) – didžiausias ir seniausias universitetas Singapūre, įkurtas 1905 m. Tai vienas iš geriausiai vertinamų universitetų Azijoje. Jame mokosi virš 37 000 studentų, priklauso Universitas 21 grupei.
Kamaitis
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vasilijus Kandinskis
Gyvenimas Rusijoje
1893 m. jam buvo pasiūlyta dirbti Maskvos universiteto Teisės fakultete, vėliau gavo pasiūlymą tapti Tartu universiteto romėnų teisės profesoriumi. Nežiūrint profesinės sėkmės ir perspektyvų, būdamas maždaug 30-ies V. Kandinskis nusprendė tapti menininku.
Singapūro nacionalinis universitetas
Istorija
Universiteto pradžia laikoma 1905 m. kinų bendruomenės iniciatyva įkurta medicinos mokykla, vėliau reorganizuota ir pavadinta Karaliaus Edvardo VII medicinos koledžu. 1918 m. atskirai įkurtas Raffles koledžas, mokęs anglų kalbą, istoriją, ekonomiką, geografiją, edukologiją, fiziką, chemiją ir matematiką. 1949 m. abi institucijos buvo sujungtos ir įsteigtas Malajų universitetas, su farmacijos, biologijos, botanikos, zoologijos, inžinerijos, filosofijos ir kitais fakultetais. Jis turėjo dvi divizijas, vieną Malaizijoje, kitą - Singapūre. 1962 m. buvo nutarta jas atskirti, suformuojant du nepriklausomus universitetus: Kuala Lumpūre esantį Malajų universitetą ir Singapūro mieste esantį Singapūro universitetą. Galiausiai, 1980 m. prijungus nuo 1955 m. veikusį Nanyang universitetą, buvo įkurtas dabartinis Singapūro nacionalinis universitetas.
Vasilijus Kandinskis
Gyvenimas Rusijoje
Didelę įtaką jo stiliaus susiformavimui turėjo prancūzų impresionistų tapyba. Jis stebėjosi tuo, jog šie tapydami daug dėmesio nekreipdavo realistiškų detalių vaizdavimui, o objektus išskirdavo sumaniai kaitydami spalvas ir šviesą. Ypač didelį įspūdį padarė Klodo Monė tapyba, kuris, V. Kandinskio manymu, gebėjo savo darbuose maišyti tiek realaus pasaulio, tiek pasakų elementus.
Gyvenimas Vokietijoje (1896 - 1914)
thumb|220px|right| Pirmuoju abstrakčiu kūriniu istorijoje laikoma V. Kandinskio akvarelė, 1910 m., [[Pompidu centras]] 1896 m. apsistojo Miunchene (München) ir studijavo Dailiųjų Menų Akademijoje. 1909 metais po kelionės į Paryžių ir artimesnės pažinties su impresionistų darbais jo darbai tapo kur kas spalvingesni ir „laisvesnės“ kompozicijos. Maždaug po ketverių metų jis nutapė darbus, kuriuos priimta laikyti pirmaisiais visiškai abstrakčiais darbais moderniojo meno istorijoje, Jo piešiniai neturėjo jokio sąlyčio su realiojo pasaulio objektais, o jų įkvėpimas buvo muzika. 1910 metai buvo esminiai lūžio metai tiek Kandinskiui, tiek meno pasauliui, nes būtent tada jis sukūrė savo pirmąją abstrakčią akvarelę. Atrodė, jog joje objektyvūs vaizdavimo kriterijai išnyko. Tęsdamas savo ankstesnių darbų įprotį, tapydamas kūrėjas naudojo ekspresyvius tiesius potėpius ir išraiškingas spalvotas dėmes.
Singapūro nacionalinis universitetas
Struktūra
Be fakultetų taip pat veikia trys magistrantūros ir doktorantūros studijų padaliniai, mokymo, tyrimų centrai, universitetui priklausantys tiek Singapūre, tiek užsienio šalyse esantys koledžai.
Vasilijus Kandinskis
Gyvenimas Vokietijoje (1896 - 1914)
Gyvendamas Vokietijoje V. Kandinskis grynino savo idėją apie „bendravimą“ tarp meno kūrinio ir žiūrovo, laikydamas tai tam tikru rezonansu. Jis rašė, kad „Spalva yra jėga, kuri tiesiogiai daro įtaką sielai. Spalva yra klavišai, akys plaktukai, o siela - pianinas su stygomis. Menininkas yra grojanti ranka, kuri liesdama vieną arba kitą klavišą, sukelia vibracijas sieloje“. Šiuo meninio vystymosi periodu V. Kandinskis pradėjo skirstyti savo darbus į kategorijas: "Įspūdžius" (kuriuose dar galima įžvelgti objektų panašumą su realiuoju pasauliu), „Improvizacijas“ (kur abstrakčiai perteikiamos spontaniškos emocinės reakcijos), „Kompozicijas“ (kurios yra svarbiausi kūriniai, sukurti tik po kruopštaus paruošiamojo darbo – V. Kandinskis per savo gyvenimą yra sukūręs tik apie 10 tokių „Kompozicijų“).
Singapūro nacionalinis universitetas
Absolventai
NUS yra baigęs buvęs Singapūro prezidentas S. R. Nathan ir dabartinis šalies prezidentas Tony Tan Keng Yam.