cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Avia Solutions Group arena
Savybės
Grindys išlaiko ~50 t. svorį. Todėl galima organizuoti plaukimo, burlenčių varžybas, užšaldžius vandenį – 1800 m² ledo arenoje gali vykti ledo ritulio rungtynės arba dailiojo čiuožimo pasirodymai.
Stogo konstrukcija įrengta daugybė aparatūros pakabinimo taškų, jie gali išlaikyti ~100 t. sveriančią įrangą. Tai leidžia originaliai apšviesti, kitaip modeliuoti erdvę skirtingiems renginiams.
Yra ložės, Delfi TV erdvė, greito maisto užkandinės, barai. Juose per renginio pertrauką galima aptarnauti iki 7,5 tūkst. žmonių.
2014 m. vasarą įrengta virš 170 m. ilgio LED juosta, kuri renginių metu gali virsti 9 švieslentėmis.
Renginiai
thumb|left|Salė thumb|left|Krepšinio varžybos
Sportas
Didžiąją sporto renginių dalį sudaro krepšinio rungtynės. Arenos nuomininkais iki 2022 m. buvo Vilniaus „Ryto” komanda, tačiau nuo 2023 m. jais tapo arenos savininko Gedimino Žiemelio įkurtas Vilniaus „Wolves” klubas.
2010 m. liepos 22 – rugpjūčio 1 d. vyko Europos jaunių iki 18 m. krepšinio čempionatas. 2011 m. rugsėjį vyko antrasis 2011 m. Europos krepšinio čempionato etapas.
2011 m. rugsėjo 29 – spalio 2 d. vyko Eurolygos atranka, kurią laimėjo Stambulo Galatasaray, finale įveikusi Vilniaus „Rytą“. 2013 m. spalio 1 – spalio 4 d. vėl vyko Eurolygos atranka, ją laimėjo Vilniaus „Rytas“, finale įveikęs Ostendės „Telenet“.
2021 m. rudenį vyko Pasaulio salės futbolo čempionato varžybos.
Koncertai
Arenoje pasirodė Ed Sheeran, OneRepublic, Thirty Seconds to Mars, Metallica, Phil Collins, Patricia Kaas, Lana Del Rey, t.A.T.u., Deep Purple, Sting, Chris Rea, Paco de Lucía, Toto Cutugno, Ozzy Osbourne, Simple Minds, Simply Red, Nazareth, Scorpions, Depeche Mode, Enrique Iglesias, Linkin Park, Lenny Kravitz, Dima Bilan, Avril Lavigne, Snoop Dogg, Backstreet Boys, R.E.M ir Helena Paparizou, David Guetta ft. Kelly Rowland, Kylie Minogue, Ani Lorak, James Blunt ir kt.
Skulptūra
thumb|200px|Tado Gutausko sukurta skulptūra krepšiniui 5,7 m aukščio, 30 t. svorio skulptūra (autorius Tadas Gutauskas). Simbolizuoja ranką, laikančią krepšinio kamuolį. Viršutinė dalis – nerūdijančio plieno rutulys – pagamintas Kinijoje. Veidrodinio kamuolio karkasas pagamintas iš nerūdijančio plieno strypų ir vamzdžių. Granitas 5 pirštams, laikantiems krepšinio kamuolį, laivu atgabentas iš Pietų Kinijos. 40 m² aikštė, kurioje stovi skulptūra, išgrįsta deginto granito plokštėmis. Skulptūros sąmata – 500 tūkst. litų.
Skulptūroje iškaltas 37-ių krepšinyje pasižymėjusių asmenų sąrašas – 24 krepšininkai, 8 krepšininkės ir 5 treneriai. Kas 4 m. įrašai bus papildomi naujais vardais. Už geriausius krepšininkus ir trenerius iki 2007 m. liepos 1 d. balsuota spec. svetainėje.
Populiariausiais išrinkti krepšininkai Pranas Lubinas, Feliksas Kriaučiūnas, Leonas Baltrūnas, Vytautas Budriūnas, Stepas Butautas, Henrikas Giedraitis, Stanislovas Stonkus, Kazys Petkevičius, Modestas Paulauskas, Sergejus Jovaiša, Rimas Girskis, Vitoldas Masalskis, Mindaugas Arlauskas, Arvydas Sabonis, Šarūnas Marčiulionis, Šarūnas Jasikevičius, Saulius Štombergas, Rimas Kurtinaitis, Artūras Karnišovas, Ramūnas Šiškauskas, Arvydas Macijauskas, Valdemaras Chomičius, Darius Songaila ir Žydrūnas Ilgauskas, krepšininkės Elena Kubiliūnaitė-Garbačiauskienė, Ona Bartkevičiūtė-Butautienė, Jūratė Daktaraitė, Angelė Jankūnaitė-Rupšienė, Vida Šulskytė-Beselienė, Jurgita Štreimikytė-Virbickienė, Lina Dambrauskaitė ir Irena Baranauskaitė bei treneriai Vladas Knašius, Vytautas Bimba, Jonas Kazlauskas, Vladas Garastas ir Antanas Sireika.
Skulptūra kurta įgyvendinant projektą „Tiems, kuriais didžiuojamės“. 2007 m. rugpjūčio 29 d. skulptūra atidengta arenos aikštėje, palydint šalies krepšinio rinktinę į XXXV Europos krepšinio čempionatą.
2005 m. prie Belgrado arenos atidengta analogiška skulptūra, XXXIV Europos krepšinio čempionato proga.
OFK Grbalj
Radanovičių „Grbalj“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Radanovičių (Kotoro savivaldybė).
Pasaulio lietuvių sporto žaidynės
thumb|right|250px|[[2017 m. Pasaulio lietuvių sporto žaidynių logotipas]] Pasaulio lietuvių sporto žaidynės – viso pasaulio lietuvių sporto žaidynės. Pirmosios žaidynės surengtos 1978 m. Lietuvos tautinės olimpiados pavyzdžiu Kanadoje. Žaidynėse dalyvauja sportininkai mėgėjai.
James Milner
Džeimsas Filipas Milneris (g. 1986 m. sausio 4 d.) – Anglijos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje Liverpool klube. Žaidė Anglijos jaunimo rinktinėje ir yra daugiausia kartų jos sudėtyje žaidęs žaidėjas (46 pasirodymai). Šiuo metu Džeimsas Milneris yra Anglijos futbolo rinktinės narys.
Pasaulio lietuvių sporto žaidynės
Lietuvos komanda žaidynėse pirmą kartą debiutavo 1988 m. Adelaidėje.
James Milner
2010 m. rugpjūčio 18 d. perėjo į „Manchester City“ komandą už 18 milijonų svarų, taip pat į sandėrį buvo įtrauktas Stephen Ireland, vertinamas 8 milijonais, todėl manoma, kad sandėrio vertė – 26 milijonai svarų.
Pasaulio lietuvių sporto žaidynės
Istorija
Pirmoji Lietuvos tautinė olimpiada įvyko 1938 m. Kaune. Dalyvavo Latvijos, JAV, Didžiosios Britanijos, Brazilijos, Lietuvos – iš viso 182 sportininkai. Vėliau, Lietuvai esant TSRS sudėtyje, olimpiados nevyko.
Šiaurės Amerikos lietuvių fizinio auklėjimo ir sporto sąjungos iniciatyva po 40 metų pertraukos buvo atkurtos senosios tradicijos ir 1978 m. birželio 27–liepos 3 d. Toronte (Kanada) buvo surengtos I pasaulio lietuvių sporto žaidynės, skirtos Lietuvos Nepriklausomybės 60-mečiui, kuriose dalyvavo 1101 sportininkas iš JAV, Kanados, Vakarų Vokietijos, JK, Australijos ir Argentinos. Lietuviai rungtyniavo 11 sporto šakų.
II PLSŽ vyko 1983 m. birželio 25-liepos 4 d. Čikagoje (JAV). Tomis dienomis ten vyko Pasaulio lietuvių bendruomenės Seimo posėdžiai ir Pasaulio lietuvių jaunimo kongresas, Dainų šventė. Trylikos sporto šakų varžybose dalyvavo 1127 sportininkai iš JAV, Kanados, Australijos, Vakarų Vokietijos.
III PLSŽ vyko 1988 m. gruodžio 26-31 d. Adelaidėje (Australija). Tuo metu ten vyko XV Australijos lietuvių dienos. Trečiose PLSŽ pirmą kartą dalyvavo ir atgimstančios Lietuvos sportininkai (krepšinis, plaukimas, stalo tenisas, šachmatai). Dalyvavo 487 sportininkai iš Australijos, JAV, Kanados ir Lietuvos.
IV PLSŽ vyko 1991 m. liepos 27-rugpjūčio 4 d. dvylikos Lietuvos Respublikos miestų ir miestelių sporto bazėse (Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Šiauliuose, Panevėžyje, Alytuje, Marijampolėje, Kėdainiuose, Raseiniuose, Elektrėnuose, Palangoje ir Nidoje). Taip pat Kaukazo (Gruzijos Respublika) bei Himalajų (Nepalas) kalnuose. Rungtyniauta 22 sporto šakų varžybose, iš viso buvo akredituoti 6395 dalyviai, iš jų – 3695 sportininkai ir jų treneriai iš 12 pasaulio šalių
V PLSŽ vyko 1995 m. liepos 30-rugpjūčio 5 d. aštuoniuose Lietuvos mietuose ir rajonuose (Vilniuje, Kaune, Klaipėdoje, Trakuose, Šiauliuose, Elektrėnuose, Alytuje, Širvintose), Kanadoje vyko kalnų slidinėjimas. V PLSŽ buvo akredituoti 6198 dalyviai, iš jų – 4575 sportininkai ir jų treneriai iš 16 valstybių.
VII PLSŽ vyko 2005 m. birželio 30-liepos 4 d. Vilniuje. VII PLSŽ vyko 17-oje sporto šakų. Taip pat 10 sporto šakų vyko parodomosios varžybos. Iš viso akredituoti 5138 dalyviai.
VIII PLSŽ vyko 2009 m. birželio 25–28 d.Vilniuje. Vyko 26 sporto šakų varžybos. Kalnų slidinėjimo varžybos vyko JAV. Akredituotas 3161 dalyvis. Dalyvavo sportininkai iš 16 šalių.
IX PLSŽ vyko 2013 m. birželio 27–30 d. Klaipėdoje, kalnų slidinėjimo varžybos – Australijoje. Iškilmingas žaidynių atidarymas vyko birželio 28 d. Klaipėdos „Švyturio arenoje“ Žaidynėse dalyvavo apie 3000 dalyvių – sportininkų, trenerių, delegacijų vadovų iš Lietuvos ir 20 kitų šalių.
X PSLŽ vyko Kaune 2017 m. birželio 30-liepos 2 d. Kalnų slidinėjimo varžybos buvo vykdomos Druskininkuose Snow arenoje, golfo – Sostinių golfo klube Elektrėnų savivaldybėje. Dalyvavo 3818 sportininkų.
Marijonas Miceika
Biografija
1927 m. eksternu baigė Šiaulių gimnazijos keturias klases. 1932–1938 m. kalintas. 1938–1939 m. LKP CK instruktorius Tauragės apskrityje. 1939–1940 m. LKP Kauno apskrities komiteto narys ir sekretorius.
1940 m. Liaudies Seimo narys. 1940–1941 m. LKP Vilniaus apskrities komiteto sekretorius. 1941–1943 m. dirbo Penzoje, Maskvoje, buvo LKP CK ir LTSR LKT įgaliotinis evakuotųjų LTSR piliečių reikalams Sverdlovsko srityje. Nuo 1943 m. LKP Pietų srities komiteto II sekretorius, Vilniaus miesto, apskrities komiteto sekretorius. 1945–1948 m. Partinės kolegijos prie LKP CK narys. 1949–1950 m. LKP Pasvalio apskrities, 1950–1952 m. Šiaulių srities komiteto sekretorius. 1956 m. baigė Aukštąją partinę mokyklą prie TSKP CK. 1956–1957 m. LTSR popieriaus ir medžio apdirbimo pramonės ministro pavaduotojas. 1957–1959 m. LTSR Liaudies ūkio tarybos skyriaus viršininkas. 1959–1976 m. LTSR Aukščiausiojo teismo narys. 1949–1952 m. LKP CK narys. 1940–1947 m. LTSR Aukščiausiosios Tarybos deputatas.
Įvertinimas
1981 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas.
Dalelių fizika
Dalelių fizika – fizikos sritis, kuri nagrinėja gamtą, sudarytą iš dalelių, kurios sudaro medžiagą ir spinduliuotę. Nors žodis dalelė gali reikšti įvairius mažus objektus (pvz. protonus, dujų daleles ar net dulkes), dalelių fizika nagrinėja mažiausias aptinkamas daleles ir fundamentaliąsias sąveikas, kurios paaiškina jų elgesį.
Dabartiniu supratimu elementariosios dalelės yra kvantinių laukų sužadinimai, kurie taip pat atsakingi už sąveikas. Šiuo metu pagrindinė teorija, kuri paaiškina šias fundamentaliąsias daleles ir laukus kartu su jų dinamika (kitimu) yra vadinama standartiniu modeliu. Taigi, moderni dalelių fizika paprastai tiria standartinį modelį ir įvairius jo plėtinius, pvz. įtraukiant naujausią „žinomą“ dalelę, Higso bozoną, daleles, paaiškinančias gravitaciją, tamsiąją materiją ir kt.
Subatominės dalelės
right|350px|thumb|Dalelės [[standartinis modelis|standartiniame modelyje.]]
Moderni dalelių fizika koncentruojasi į subatomines daleles, įskaitant atomo sudedamąsias dalis, tokias kaip elektronai, protonai ir neutronai (protonai ir neutronai yra kompozitinės dalelės, vadinamos barijonais, sudarytais iš kvarkų). Subatominės dalelės atsiranda iš radioaktyvių skilimų bei sklaidos procesų. Keli tokių dalelių pavyzdžiai: fotonai, neutrinai, miuonai bei kitos egzotiškos dalelės.
Dalelių dinamika (kitimas) taip pat paklūsta kvantinei mechanikai: jos turi bangos-dalelės dualumą, kartais elgiasi labiau kaip ,,dalelė", kartais labiau kaip ,,banga". Labiau techniniais terminais galima sakyti, kad dalelės yra apibūdinamos kvantinės būsenos vektoriais Hilberto erdvėje, kuri yra aprašoma kvantine laukų teorija. Šiuo metu tarp dalelių fizikų yra nusistovėjusi nuostata, kad elementariosiomis dalelėmis yra vadinamos tik tokios dalelės, kurios pagal dabartinį supratimą yra nedalomos ir nėra sudarytos iš kitų dalelių.
Standartinis modelis iki šios dienos atsilaikė prieš visus eksperimentinius testus. Kita vertus, dalelių fizikai tiki, kad modelis nėra išbaigtas gamtos aprašymas ir labiau fundamentali teorija dar laukia būti atrasta (pvz. Visko teorija). Pastaraisiais metais pamatuota neutrinų masė suteikė pirmųjų eksperimentinių nukrypimų nuo standartinio modelio, kuriame neutrinai turėtų būti be masės.
Svarbiausios dalelių savybės
Elementariosios dalelės apibūdinamos trim savybėmis (kvantiniais skaičiais):
Taip pat plačiai sutinkami efektiniai kvantiniai skaičiai, kaip elektrinis krūvis, izosukinys ir kt., kurie gali būti išreikšti per laukų sąryšio konstantas arba išskaičiuoti kompleksinių dalelių atvejų. Efektiniai kvantiniai skaičiai yra naudojami efektinėse kvantinėse (lauko) teorijose.
Fundamentaliosios sąveikos
Elektrosilpnoji (elektromagnetinė ir silpnoji sąveikos), stiprioji bei Higso sąveikos yra aprašomos standartiniu modeliu, o vieningai veikiančios kvantinės gravitacijos teorijos dar nėra, todėl naudojama klasikinė bendroji reliatyvumo teorija gravitacinei sąveikai aprašyti.
Priešistorė
Idėja, kad materija susideda iš elementariųjų dalelių, vėliausiai atsirado VI a. pr. m. e. Atomizmą ir elementariųjų dalelių prigimtį (materializmą) nagrinėjo senovės graikų filosofai Leukipas, Demokritas ir Epikūras; Viduramžių mokslininkai Alhazenas, Avicena, Algazelis; ankstyvieji moderniųjų laikų Europos fizikai Pjeras Gasendis, Robertas Boilis bei Izaokas Niutonas. Ankstyvieji dalelių tyrinėjimai vyko abstrakčiai, remiantis filosofiniu aiškinimu, o ne eksperimentavimu bei empiriniu stebėjimu.
Moderniosios dalelių fizikos atsiradimas
Moderni dalelių fizika prasideda, kai J. J. Tomsonas 1897 metais atranda katodinius spindulius – elektronus. Tai pirmoji elementari dalelė pagal dabartinį supratimą ir už šį atradimą 1906 m. Tomsonui įteikta Nobelio premija.
1905 m. A. Einšteinas paaiškina fotoelektrinį efektą taip įvesdamas fotono sąvoką (už tai 1921 m. jam įteikta Nobelio premija).
1911 m. E. Rezerfordas vienas pirmųjų įvedė branduolio sąveiką – vandenilio branduolys, kurį 1920 m. pavadino protonu.
1920–1930 metais formuojasi kvantinė mechanika.
1929 m. G. Gamow parodo, kad kvantinė mechanika prognozuoja (iki 1 MeV) dalelių tuneliavimą, o tolesniems tyrimams reikalingi greitintuvai.
1929 m. E. Lawrence išranda ciklotroną (1939 m. už tai jam įteikta Nobelio premija).
1932 m. išrandamas Cockcroft-Walton generatorius (greitintuvas) (1951 m. už tai įteikiama Nobelio premija).
1932 m. en:James_Chadwick atranda neutroną (1935 m. įteikta Nobelio premija).
1932 m. Carl D. Anderson atranda pozitroną (1936 m. įteikta Nobelio premija).
1933 m. E. Fermi pasiūlo naują nematomą dalelę – neutriną, kurį 1956 metai jau po Fermi mirties atrado Clyde Cowan ir Frederick Reines (1995 m. įteikta Nobelio premija).
1936 m. Carl D. Anderson ir Seth Neddermeyer atranda miuoną.
1947 m. César Lattes, Giuseppe Occhialini, Cecil Powell atranda pioną (1949 m. už teorinį pagrindimą Yukawa gauna Nobelio premiją, o už eksperimentinius metodus 1950 m. Nobelio premija įteikiama C. Powell).
Vėliau seka dar daugybė subatominių dalelių atradimų ir Nobelio premijų.
2012 m. atrandamas Higso bozonas (2013 m. įteikiama Nobelio premija Peter Higgs ir François Englert už teorinį numatymą).
Imperatorius Konstantinas IV
Konstantinas IV (,, 648 m. – 685 m. rugsėjo mėn.) – 668–685 m. Bizantijos imperatorius. Kartais vadintas Barzdočium (gr. Πωγωνάτος), nors taip dažniau buvo vadinamas jo tėvas.
Biografija
Kilęs iš Heraklėjo dinastijos. Tėvas imperatorius Konstantas II.
680–681 m. sukvietė šeštąjį Konstantinopolio ekumeninį susirinkimą, kuriame buvo pasmerkti monofizitai ir patvirtinta 451 m. Chalkedono susirinkimo doktrina apie dieviškąją ir žmogiškąją Jėzaus Kristaus prigimtį, tai sustiprino Krikščionių bažnyčios vienybę. Valdant Konstantinui IV pradėta įvedinėti temų sistema. Mirė susirgęs dizenterija, bet suspėjęs sūnų paskelbti sosto paveldėtoju.
Šeima
Žmona Anastasija. Vaikai:
Miestas (Japonija)
thumb|right|Japonijos miestai Miestas yra Japonijos administracinis vienetas, tokio pat rango kaip miesteliai ir kaimai, tačiau nuo pastarųjų besiskiriantis neįeidamas į apskritis. Kaip ir kitų šiuolaikinių Japonijos administracinių vienetų, miesto samprata apibrėžta Vietiniu Autonomijos Įstatymu 1947 m.
Paprastai kaimas ar miestelis įgauna miesto statusą, kai populiacija jame išauga virš 50 000 gyventojų. Tačiau mieste nukritus gyventojų skaičiui iki mažiau nei 50 000, jis dažniausiai vis tiek išlieka miestu. Mažiausią gyventojų skaičių turinčiame Japonijos mieste – Utašinajuje negyvena nė 6000 gyventojų, tuo tarpu toje pačioje prefektūroje esančiame miestelyje – Otofukėje, jų gyvena 40 000. Didesni miestai, kuriuose gyvena bent 200 000 gyventojų gali įgyti dar aukštesnius statusus.
Daugelis žmonių, gyvenančių ne Japonijoje mano, kad Tokijas, Japonijos sostinė, yra tik miestas, tačiau pagal įstatymus, tai specialus subregioninis administracinis vienetas, japoniškai vadinamas to (都), kuris turi ir prefektūros įgaliojimus. Oficialus jo pavadinimas – Tokijo Metropolija. Tokijas taip pat turi jam pavaldžias miesto statusą turinčias gyvenvietes.
Frédéric Mendy
Frederikas Mendi (g. 1981 m. lapkričio 6 d.) – futbolininkas, Senegalo rinktinės ir PAE OFĪ klubo puolėjas.
žaidžia nuo 2003 m. Su rinktine dalyvavo 2004, 2006, 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
Kajol
Kadžol Devgan (g. 1974 m. rugpjūčio 5 d.) – Indijos aktorė, daugiausia vaidinanti Bolivudo filmuose.
Gimė bengalų-marathų šeimoje Mumbajuje, tėvai – aktorė Tanudža ir režisierius Šomu Mukherdži. Jos šeima buvo aktorių dinastijos dalis: žymi aktorė Rani Mukherdži yra Kadžol pusseserė. Aktorė karjerą pradėjo būdama šešiolikos – 1992 m. debiutavo filme Bekhudi, kuris didelės sėkmės nesulaukė. 1993 m. vaidino populiariame filme Baazigar. Ši juosta žymi Kadžol ir Šahrukh Khano dueto Bolivude pradžią.
Kadžol pasižymėjo vaidindama filmuose Karan Arjun ir Dilwale Dulhania Le Jayenge. Pastarasis filmas – vienas sėkmingiausių Bolivudo istorijoje. Tačiau sėkmingiausios Kadžol juostos – Karano Džoharo režisuotos Kuch Kuch Hota Hai, Kabhi Khushi Kabhi Gam ir My Name is Khan. Visuose šiuose filmuose Kadžol vaidino Šahrukho Khano partnerę.
Mpumalanga
Mpumalanga (angl., afrik.: Mpumalanga) – provincija Pietų Afrikos Respublikos pietryčiuose, Svazilando ir Mozambiko pasienyje. Sudaryta 1994 m. iš Transvalio provincijos. Iki 1995 m. vadinosi Rytų Transvaliu. Susideda iš 3 apygardų ir 17 vietinių savivaldybių.
Belizo himnas
Land of the Free („Laisvųjų Žemė“) – Belizo valstybinis himnas. Jis buvo sukurtas 1963 m., oficialiai patvirtintas 1981 m. Žodžius himnui sukūrė Samuel Alfred Haynes (1899–1971), muziką parašė Selwyn Walford Young (1899–1977).
Kritika
Belize girdisi kalbos, neva šalies himnas yra atgyvenęs. Jo autoriaus, Pirmojo pasaulinio karo veterano S. A. Haynes nežino dabartinis jaunimas, jam nesuprantamas archaiškas himno tekstas. Lyčių lygybės šalininkai jame mato akcentuojamą vyrų vaidmenį.
Raguoliai su kremu
Raguoliai su kremu – 1981 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Domenikas, besiverčiantis tuo, kas siuva drabužius dvasininkams, atvyksta naujo užsakymo į kitą miestą. Čia jo pagalbos paprašo išvaizdi moteris Mariana, besislapstanti nuo pavydaus vyro. Domenikas mėgina suvilioti moterį, tačiau, bijodamas būti demaskuotas, prisistato savo kaimyno Gabrieliaus vardu ir nurodo jo adresą.
Po kurio laiko Mariana nusprendžia atvykti į miestą ir prasideda Domeniko problemos...
Kartenalė I
Kartenalė I – upelis pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, dešinysis Kartenalės II intakas.
Išteka iš Žutautų Medsėdžių, 1,7 km į šiaurės vakarus nuo Reiskių tyro apypelkės, Žutautų miško rytinėje dalyje. Teka vakarų, nuo Žutautų iki Budrių – šiaurės kryptimi, Kačaičiuose daro didelį lankstą link vakarų ir įteka į Kartenalę II 2,2 km nuo jos žiočių. Prie Kačaičių įrengtas tvenkinys.
Dešiniajame krante yra Kačaičių kapinynas ir Gudgalio senosios kapinės, kairiajame – Žutautų ir Kačaičių senosios kapinės, netoli santakos su Kartenale II – Kačaičių akmuo, vad. Didžiuoju kūliu, kitapus santakos – Kačaičių piliakalnis.
Intakai: Kartenalė.
Gyvenvietės: Žutautų Medsėdžiai, Žutautai, Budriai, Kačaičiai.
Mokas
thumb|300 px|Akmenys Mokas ir Moko Sūnus (kairėje) Mokas – mitologinis akmuo Ukmergės rajono Pabaisko seniūnijoje, netoli Sukinių kaimo, 5 km į rytus nuo Veprių. Objekto kodas Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąraše – M165K 1, identifikatorius – 3545.
Istorija
Toteminis ir mitologinis akmuo Mokas yra vienas didžiausių riedulių Lietuvoje. Jis yra valstybės saugomas geologinis gamtos paminklas (2000 m.) ir archeologijos paminklas. Spėjama, kad šioje vietoje yra buvusi senovės lietuvių alkavietė, atnašautos aukos.
Aprašas
Mokas yra ant stataus šlaito, kairiajame Šventosios upės krante, apaugusiame mišriu mišku. Akmens ilgis – 8,5 m, plotis – 6,26 m, aukštis – 3,45 m, perimetras 23,12 m. Akmenį sudaranti uoliena – biotitinis plagiogranitogneisas, pilkai šviesiai rusvai ir juosvai margas, vidutingrūdis. Akmuo įdomios formos, nuskilinėjęs ir laiptuotas. Akmens paviršius iš dalies padengtas samanomis, kurių 2008 m. išvalius gretimą mišką trumpam sumažėjo.
Šalia akmens yra stambi jo nuoskala – „Moko sūnus“ bei keletas smulkesnių nuoskalų. Į rytus nuo Moko, apie 0,7 km į Šventosios aukštupio pusę, yra kitas geologijos paminklas – Šaltupės akmuo. Greta akmens iki 2008 m. buvo įrengta poilsio aikštelė su mediniais suolais ir stalu, laužavietė ir šiukšliadėžė.
Vardas
Mokas yra Rytų Lietuvoje gana paplitęs riedulių pavadinimas, kurio etimologija nėra iki galo išaiškinta. To paties pavadinimo akmenų yra Aukštaitijos nacionaliniame parke ir kitur. Akmuo Mokas apipintas legendomis ir padavimais.
Kočukuvka
Kočukuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Zalesių valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Panemunėlis
Panemunėlis – miestelis Rokiškio rajono savivaldybėje, 11 km į pietvakarius nuo Rokiškio. Seniūnaitijos centras. Miestelio planas linijinis. Miestelyje stovi Panemunėlio Šv. Juozapo Globos bažnyčia (pastatyta 1911 m.), veikia biblioteka, medicinos punktas.
Etimologija
Panemunėlis – vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančios Nemunėlio upės.
Geografija
Miestelis įsikūręs prie Radviliškio–Daugpilio geležinkelio (miestelio šiaurės rytuose – Tindžiulių geležinkelio stotelė), Nemunėlio aukštupyje. Už kelių kilometrų į vakarus yra didesnė gyvenvietė – Panemunėlio geležinkelio stotis, kur yra Panemunėlio seniūnijos centras ir Panemunėlio pagrindinė mokykla. Be to, aplink miestelį dar įsikūrę Panemunėlio kaimas ir Panemunėlio viensėdis. Greta pietuose eina plentas.
Istorija
XVI a. pirmojoje pusėje įkurtas Panemunėlio dvaras. 1771 m. pastatyta pirmoji Panemunėlio bažnyčia. XIX a. pabaigoje nutiestas geležinkelis, miestelis ėmė sparčiau augti. 1854 m. įsteigta parapinė mokykla. 1872–1908 m. Panemunėlyje klebonavo švietėjas Jonas Katelė. Jo rūpesčiu parapijoje įsteigtas slaptų lietuviškų mokyklų tinklas, iki 1911 m. pastatyta mūrinė bažnyčia. 1893 m. miestelyje buvo surengtas pirmasis lietuviškas vaidinimas. 1894 m. įkurta slapta lietuvių švietimo draugija „Žvaigždė“. Panemunėlio parapijoje veikė Juozas Rimša ir kiti knygnešiai. XIX a. pabaigoje Panemunėlis – Zarasų apskrities miestelis ir dvaras.
Per 1905–1907 m. revoliuciją vyko mitingai, buvo sudeginta valsčiaus valdyba. 1908 m. įsteigtas „Saulės“ draugijos skyrius ir jo išlaikoma biblioteka-skaitykla, 1917 m. – Lietuvos katalikių moterų draugijos skyrius.
1937 m. įkurta biblioteka. LTSR metais buvo Panemunėlio tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
Kloda Mala
Kloda Mala  – kaimas Lenkijos rytuose, Zalesių valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į vakarus nuo Zalesių, apie 16 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 103 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šturmanas
thumb|300px|Šturmanas sėdi žemiau negu pilotas, kad būtų geresnis svorio pasiskirstymas. Šturmanas – ralio automobilio navigatorius automobilių ralio lenktynėse, sėdintis priekinio keleivio sėdynėje. Šturmano darbas – nustatyti kursą pilotams. Paprastai lenktynininkui skaitoma stenograma, bet kai kuriose varžybose naudojami žemėlapiai. . Šturmanas pilotui praneša, kas bus priekyje, kur reikės sukti, praneša posūkio sunkumą ir kokios kliūtys laukia jo. Taip pat perspėja pilotą apie trasoje įvykusius incidentus ar avarijas. Šis vaidmuo yra ypatingai svarbus aukšto lygio varžybose, tokiose kaip „WRC“. Dėl didelio triukšmo automobilyje bendravimas su pilotu neretai vyksta radijo ryšiu. Šturmanai dažnai atlieka ir automobilio techninę peržiūrą kelio atkarpose ar specialiuosiuose greičio ruožuose, pavyzdžiui, pakeičia padangą.
Ordubadas
Ordubadas – antrasis pagal dydį Nachičevanės respublikos, įeinančios į Azerbaidžano sudėtį, miestas; Ordubado rajono centras.
Mieste yra geležinkelio stotis, nuo kurios iki autonominės respublikos sostinės Nachičevanės yra 88 km. Pats Ordubadas yra padalintas į 5 rajonus:
Miestas įkurtas XVIII a. Anksčiau jis buvo svarbia šilko kelio dalimi. Ordubadas, išsidėstęs abipus Ordubadchajaus upės, pasižymi unikalia architektūra.
2001 m. spalio 24 d. Ordubadas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo bandomajį sąrašą.
Butrimonių pagrindinė mokykla
Šalčininkų rajono Butrimonių pagrindinė mokykla – valstybinė dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Butrimonyse, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195002618. Dabar tai Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio gimnazijos skyrius.
miniatiūra|250px|left|Mokykla 2016 m.
Filialai:
Istorija
Mokyklos steigėjas buvo Vilniaus apskrities viršininko administracija, vėliau – Šalčininkų rajono savivaldybė. 2020 m. mokykla prijungta prie Šalčininkų Lietuvos tūkstantmečio gimnazijos.
Alik L. Alik
Alik L. Alik (g. 1953 m. sausio 26 d.) – dabartinis Mikronezijos Federacinių Valstijų viceprezidentas, diplomatas ir politikas.
Jaunystė
Gimė Kosraės saloje, Alikas baigė vidurinę mokyklą 1973 m. ir vėliau paliko salą išvykęs mokytis į JAV, lankė Havajų universitetą 1973–1976 m. ir Greislando koledžą Ajovoje 1976–1979 m. Grįžęs į Kosraę Alikas dvejus metus dirbo studentų konsultantų Kosraės vidurinėje mokykloje.
Karjera
1982 m. jis tapo Užsienio reikalų pareigūnu MFV Išorinių reikalų departamente, buvo paaukštintas iki Pietų Ramiojo vandenyno skyriaus viršininko pavaduotojo.
Alikas tapo septintuoju Mikronezijos Federacinių Valstijų viceprezidentu 2007 m. gegužės 11 d.
Vedęs. Žmona – Shra C. Lono. Turi du vaikus.
Linkolnšyras
Linkolnšyras  – istorinė grafystė rytų Anglijoje. Pietryčiuose ribojasi su Norfolku, pietuose su Kembridžšyru, pietvakariuose su Rutlandu, Lesteršyru ir Notingamšyru vakaruose, Pietų Jorkšyru šiaurės vakaruose, bei šiaurėje su Rytų Jorkšyro grafyste. Taip pat, pietuose, 18 metrų (20 jardų) sieną turi su Nortamptonšyro grafyste, Anglijos trumpiausia grafysčių riba.
Linkolnas – grafystės administracinis centras. Linkolnšyras yra antra pagal dydį Anglijos grafysčių. 2011 m. duomenimis, 6959 km² plote, gyveno 1042000 gyventojų.
Molėtų rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Molėtų rajono savivaldybės taryba – Molėtų rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Veikla
Rajono meru išrinktas Virgilijus Šironas, jo pavaduotoju Vaclovas Seniūnas. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Saulius Jauneika.
Ploska (upė)
Ploska  – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje; kairysis Supraslio upės intakas. Upė išteka šalia Tatarovcės kaimo. Įteka į Supraslį šalia Kžemienės kaimo. Upės vidutinis plotis 2-5 metrai ir vidutinis gylis 0,5 m. Į upę įteka Švinobrudkos upelis. Upė teka per Zaimos, Pžechodų ir Krulovi Mosto kaimus. Vietomis upė sudaro meandras.
Paprastoji kosmėja
Paprastoji kosmėja (Cosmos bipinnatus) – astrinių (Asteraceae) šeimos, kosmėjų (Cosmos) genties augalas.
Augalas 60-120 cm aukščio. Graižai dideli, liežuviški žiedai balti, rausvi, violetiniai; vamzdiški žiedai geltoni. Žydi liepos – spalio mėn. Augalas kilęs iš Meksikos. Auginamas visame pasaulyje. Lietuvoje auginama darželiuose, kapinėse, sodybose.
thumb|left|240px|Paprastosios kosmėjos žiedas
Organizmo dehidratacija
Dehidratacija – vandens kiekio organizme sumažėjimas, kai jo organizme lieka mažiau negu fiziologinė norma. Paprastai dehidratacija vadinamas toks vandens praradimas, kai ima trikti normali fiziologinė veikla.
Kai kurių rūšių organizmams dalinė ar visiška dehidratacija gali būti adaptyvi fiziologinė reakcija:
Žmogaus organizmo dehidratacija
Sutarta žmogaus organizmo dehidratacija laikyti organizmo vandens kiekio sumažėjimą 2 %. Kadangi vanduo paprastai prarandamas prakaituojant ar su šlapimu, todėl kartu prarandama ir nemažai organizmui būtinų mineralinių jonų. Tad dehidrataciją lydi organizmo osmosinės homeostazės sutrikimas.
Dėl dehidratacijos sausėja gleivinės (akių ir burnos), padidėja troškulys, sumažėja šlapimo išskyrimas.
Dehidratacijos lygiai
Skiriami dehidratacijos lygiai: Daugiau kaip 20 % vandens praradimas – mirtinas. Dehidratacija itin pavojinga kūdikiams, kadangi jie dėl mažos kūno masės gali labai greitai prarasti pernelyg daug vandens. Dėl dehidratacijos kūdikiams pavojinga rotavirusinė infekcija, dėl kurio viduriuojama ir vemiama.
Dehidratacijos priežastys
Žmogaus organizmo priežastys būna labai įvairios:
Simptomai
thumb|right|200px|Cholera sergantis žmogus su „skalbėjos sindromu“. Sergant cholera dėl sunkios dehidratacijos mažėja odos stangrumas ir tūris, dėl ko pirštų oda susiraukšlėja. thumb|right|200px|Slaugės girdo cholera sergantį ligonį specialiu tirpalu, kad papildyti organizmo vandens ir mineralinių jonų atsargas. Dehidratacijos simptomai yra: Negydoma sunki dehidratacija sukelia deliriumą, sąmonės praradimą, liežuvio tinimą, sunkiais atvejais – mirtį.
AMC Spirit
Spirit vardą taip pat naudojo Chrysler Corporation (dabar DaimlerChrysler), kuri nupirko AMC 1987 metais. Automobilis vadinosi Dodge Spirit ir buvo gaminamas nuo 1989 iki 1995 metų.
Varikliai
Volkswagen/Audi kurtas 2,0 l buvo naudotas tik 1979 metų modeliuose. Šis variklis taip pat buvo naudotas Gremlin ir Concord modeliams, taip pat Porsche 924. Variklis buvo ekonomiškas, bet ne toks galingas, kaip standartinis 258 in³ I6. 1980 metais pakeistas į GM Iron Duke, kuris tapo standartiniu. American Motors V8 variklis buvo parduodamas tik 1979 metais, tai buvo paskutiniai metai, kai V8 varikliai buvo naudojami AMC keleiviniams automobiliams.
Liberijos kultūra
thumb|Liberijos moterys thumb|150px|[[Eduardas Vilmotas Blaidenas]] thumb|150px|Ryšių antena Monrovijoje Liberijos kultūra – Liberijos, valstybės Vakarų Afrikoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, kultūra.
Kalba
Oficiali Liberijos kalba – anglų kalba, tačiau kalbama daugiau kaip 20 vietinių kalbų; kai kurios jų turi savo unikalų raštą.
Liberijos literatūra
Nors daugelis Liberijos tautų turi gausų pasakojamosios tautosakos palikimą, rašytinė literatūra nėra gausi. Žymiausias XIX a. rašytojas – Eduardas Vilmotas Blaidenas, gimęs Mergelių salose, 1851 m. persikėlęs į Liberiją, 1856-1857 m. laikraščio „Liberia Herald“ redaktorius, vėliau diplomatas, iškėlęs panafrikanizmo idėją.
Liberijos žiniasklaida
Pirmąjį laikraštį „Liberia Herald“ 1826 m. Monrovijoje įsteigė amerikietis Č. Forsas (anglų kalba, jis ėjo iki 1862 m.). 1830 m. pradėjo eiti J. B. Rusvurmo įkurtas laikraštis „Freedom's Journal“, 1870 m. – E. J. Roiso „Liberian Sentinel“, vėliau – kiti jo įsteigti leidiniai: „The Liberian Advocate“, „Monrovia Observer“, „The Liberia Bulletin“. Daugelis jų XX a. uždaryti.
2005 m. ėjo 6 dienraščiai, tarp jų – „The Inquirer“, „Monrovia Guardian“, naujienų savaitraštis „News“, žurnalai „The People Magazine“ (nuo 1985 m., universalus), „Liberian Post“ (nuo 1998 m., informacinis), „New Democrat“ (nuo 1999 m., naujienų), „The Kpelle Messenger“ (nuo 2001 m., universalus); visi Monrovijoje.
Elektroninė žiniasklaida
Radijas veikia nuo 1954 m., televizijos (valstybinė televizijos bendrovė „Liberia Broadcasting System“) – nuo 1960. Valstybinės radijo bendrovės „Liberia Rural Communications Network“, įkurta 1981 m., ir „Liberia Communications Network“, įkurta 1992 m., transliuoja laidas anglų, prancūzų ir vietinėmis Afrikos tautų kalbomis. Veikia katalikiška radijo stotis „Radio Veritas“. Populiariausia radijo stotis – „STAR radio“, transliuojanti laidas 17 val. per parą 104 FM diapazonu iš Monrovijos.
Šaltiniai
Cultura da Libéria
Vostok
thumb|Kosminio laivo „Vostok“ modelis „Vostok“ ( ,„Rytai“) – serija pirmųjų tarybinių kosminių laivų, kurtų 1958 m. – 1963 m. S. Koroliovo vadovaujamame konstruktorių biure.
1961 m. balandžio 12 d. kosminiu laivu „Vostok“ įvyko pirmasis pasaulyje žmogaus skrydis į kosmosą. Kosmonauto Jurijaus Gagarino pilotuojamas kosminis laivas „Vostok-1“ per 108 minutes vieną kartą apskrido aplink Žemę.
Nuo to laiko balandžio 12 d. Rusijoje ir kitose šalyse minima kaip Pasaulinė aviacijos ir kosmonautikos diena.
„Vostok“ paskirtis buvo tirti kosminio skrydžio poveikį kosmonauto sveikatai ir darbingumui, kosminio laivo konstrukcinius principus ir sistemas.
„Vostok“ bazinė konstrukcija tapo tarybinių ir rusiškų palydovų, naudotų karinei žvalgybai, kartografijai, biologiniams tyrimams, pagrindu.
Visi skrydžiai vyko iš Baikonuro kosmodromo.
Žižmaukos dvaras
Žižmaukos (Žižmavos) buvusi dvaro sodyba yra Molėtų rajone, Videniškių seniūnijoje, Linučių kaime. Dvaras gyvavo XVII a. vid.-XIX a. 2 pusėje. Jo pavadinimas siejamas su buvusio palivarko savininko Žižmovskio pavarde.
Buvusioje dvarvietėje išlikę 5 dvaro pastatai, kurių dalis šiuo metu yra perstatyti. Dalį dvarvietės užima apleisti sovietmečio gamybiniai pastatai. Senų medžių alėja, einanti lygiagrečiai su Siesartimi, jungia Videniškius su Žižmaukos dvaru. Kelyje šalia Videniškių rytinio pakraščio pastatyta rodyklė į dvarvietę. Teritorija aplink gyvenamąjį namą ir ūkinius pastatus sutvarkyta, čia gyvena buvusio dvaro savininkė.
Sodybos savininkės Jadvygos Aleksiejūnaitės–Kunigėlienės (g. 1941 m.) tėvai: Juozapas Aleksiejūnas (1904–1988) ir Stefanija Pisankaitė–Aleksiejūnienė. Videniškių kapinių koplyčios rūsyje yra palaidoti protėvių Pisankų (prosenelės Giedraitytės–Pisankienės ir kt.) palaikai.
Istorija
Videniškiai buvo Žemaičių vyskupo Merkelio Giedraičio (1536–1609) tėviškė. Vyskupas ja rūpinosi visą laiką: globojo brolvaikius, sielojosi dėl tėvonijos išlaikymo, žinojo visas šeimos negandas. Jo apsilankymų Videniškyje atmintis buvo 300 metų senumo vyskupo lova, su pagarba saugota šalia Videniškių miestelio esančioje dvaro sodyboje vadinamoje Žižmavoje (Žižmaukoje), kur, Martyno sūnaus Mauricijaus vienintelės dukros šeimai pardavus Baltadvarį ir išsikėlus į Siesartį (Cesarką), įsikūrė Kasparo palikuonys. Žižmavoje buvo saugomas giminės archyvas, portretų kolekcija. XVIII a. gale būtent į Žižmavos savininkus buvo kreipiamasi dokumentų dėl žemės priklausomybės visame buvusiame Giedraičių dvarų areale. Šiuo metu šių relikvijų nebeliko. Portretų likučius, supjaustytus liaudies gynėjų, savininkų teigimu, išsivežę muziejininkai. Išliko tik trečdalis XIX a. perstatyto dvaro rūmo, kur gyvena ir ūkininkauja paskutinio kunigaikščio Stepono Giedraičio ketvirtos eilės palikuonys pagal verpstę.
Kobrinskiai
Kobrinskiai – LDK kunigaikščių giminė. Gediminaičiai.
Giminė
Giminės ištakos siekia Algirdą (žinoma, kad 1366 m. jis tiesiogiai valdė Kobriną ir gretimas žemes) ir jo stačiatikį sūnų Teodorą. Šio sūnus Romanas Teodoraitis Kobrinskis (m. 1431) minimas nuo 1387 m. Dalyvavo Vytauto žygiuose į Maskvos didžiojo kunigaikščio Vasilijaus valdomas žemes (1393) ir į Pskovo žemę (1394). 1404 m. privilegija Vytautas patvirtino Romanui Kobrino ir gretimų žemių valdą. Ši privilegija laikoma Kobrino kunigaikštystės (1404–1519) įkūrimo data, o Romanas – Kobrinskių giminės pradininku. 1411 m. jis gyveno dėdės – Lenkijos karaliaus Jogailos – dvare. Jam mirus kunigaikštystę paveldėjo sūnus Simonas Romanaitis Kobrinskis (m. po 1460). Jis susigiminiavo su Alšėnų kunigaikščiais – vedė Simono Alšėniškio dukrą Julijoną. 1431 m. talkino Švitrigailai, ginančiam Lucką nuo pasiųsto Lenkijos karinio dalinio. Sūnus Jonas Simonaitis Kobrinskis (m. ~ 1490) – paskutinis Kobrinų giminės vyras. Po jo mirties Lenkijos karalius ir Kazimieras kaip išmarą jam atitekusią Kobrino kunigaikštystę iki gyvos galvos paliko našlei Teodorai (m. 1512), kuri 1500 m. perėjo į katalikybę ir krikštijosi Sofijos vardu. Jono sesuo Marija (m. ~ 1510) buvo Maskvos kunigaikščio Ivano Vasiljevičiaus Gražiojo žmona. Kita Jono sesuo Ona (m. 1519) 1481 m. ištekėjo už kunigaikščio Teodoro (Fiodoro) Bielskio, kuris tais pačiais metais kaip nesėkmingo sąmokslo prieš valdovą Kazimierą dalyvis pabėgo į Maskvą. Ona prieš 1502 m. ištekėjo už didiko Vaclovo Stanislovaičio Kostevičiaus. Mirus motibnai Teodorai Onai atiteko Kobrino kunigaikštystė; po jos mirties valdovas Žygimantas Senasis pakeitė valdos statusą iš kunigaikštystės į valstybės seniuniją, iki gyvos galvos paliko ją valdyti Onos vyrui.
Curiosity
thumb|right|250px|Pirmosios Curiosity nuotraukos, atsiųstos į [[Žemė|Žemę]] Curiosity (liet. „Smalsumas“; „smalsusis" marsaeigis) – automobilio dydžio robotas, tiriantis Geilo kraterį Marse. Jame sumontuota radioizotopų energiją naudojanti laboratorija. Marsaeigis prisideda prie „Mars Science Laboratory“ misijos. Jo paskirtis – tirti Marso klimatą, geologiją, galimą tinkamumą gyvybei.
„Curiosity“ paleistas 2011 m. lapkričio 26 d. Marse nusileido 2012 m. rugpjūčio 6 d. Iš pradžių misijos trukmė buvo numatyta 668 Marso paros (23 žemės mėnesiai), tačiau sėkmingai veikiant misija tęsiama toliau (2017 m. liepos 19 d. marsaeigis veikia 1808 Žemės dienų).
Apsaugos nuo karščio sistema
Temperatūra Marso paviršiuje gali svyruoti nuo -130 iki 30 °C. Palaikyti stabilesnei temperatūrai marsaeigyje naudojama aušinimo skysčiu sistema.
Borto kompiuteris
„Curiosity“ įrengti du kompiuteriai – pagrindinis ir atsarginis. Jie abu turi 200 MHz spartos procesorius, 256 MB darbinės atminties, 2 GB atmintinę. Juose veikia specialiai kosminiams aparatams skirta operacinė sistema „VxWorks“.
Tyrimų prietaisai
Instrumentai, pavadinti „CheMin“ ir SAM, yra svarbiausi marsaeigio tyrimų įrankiai, kuriais galima atlikti išsamius uolienų tyrimus. Iš viso SAM galės ištirti 74 mėginius.
Radioizotopinis termoelektrinis generatorius
Kaip ir kiti kosminiai aparatai, siunčiami į ilgo laikotarpio misijas, marsaeigis turi ilgai veikiančią „bateriją“ – atominį elektros generatorių. Jis sveria 5 kg ir tiekia 100 vatų galios srovę visą parą.
Radiacijos lygio matuoklis
Jis matavo kosminės radiacijos lygį visos kelionės į Marsą metu ir turėjo patikrinti, ar tokią kelionę kada nors galėtų atlaikyti ir žmogus. Jis taip pat tirs, koks kosminės spinduliuotės lygis veikia Marso paviršiuje.
Komunikacijos
Trijų tipų radijo ryšio antenos atlieka skirtingas funkcijas – viena perduoda surinktus duomenis į palydovus, per antrąją atkeliauja instrukcijos iš Žemės, trečioji skirta kritiniams atvejams, per ją galima nusiųsti borto kompiuteriui komandą „persikrauti“.
Tikslai ir užduotys
Kaip Marso tyrimų dalis „Curiosity“ turi kelis svarbiausius tikslus – padėti išsiaiškinti, ar Marse kada nors buvo sąlygos gyvybei, nustatyti vandens poveikį planetai, tirti Marso klimatą ir geologiją. Misija padės nustatyti žmogaus nusileidimo Marse galimybes.
Rezultatai ir eiga
2012 m. rugsėjo 27 d. NASA mokslininkai paskelbė, kad Curiosity rado senovinių upių vagų požymių, o tai įrodo, kad Marse buvo vandens.
2012 m. gruodžio 3 d. Curiosity įvykdė pirmą intensyvią planetos dirvožemio analizę ir jame rado vandens, sieros ir chloro pėdsakų. Tuo pačiu buvo aptikta sieros dioksido ir sieros vandenilio.
2013 m. liepos 21 d. marsaeigis Marso paviršiumi nuvažiavo 100,3 metrus, tai dvigubai daugiau nei bet kurią misijos dieną.
Iki 2013 m. rugpjūčio mėnesio marsaeigis į Žemę persiuntė apie 190 GB duomenų, padarė daugiau nei 36 000 didelės raiškios nuotraukų, lazerinis įtaisas buvo panaudotas 75 000 kartų, o odometras parodė, kad buvo nuvažiuota 1 760 m.
2013 m. rugsėjo 26 dieną buvo paskelbta, kad ištyrus Marso dirvos mėginius, jame rasta 2 procentai vandens.
FK Baltija Klaipėda
Istorija
Komanda įkurta 1945 m., apie 15 metų buvo viena pagrindinių Klaipėdos miesto komandų. 1962 m. pradžioje Klaipėdoje suburta „Granito“ komanda, kuriai „Baltija“ perdavė savo vietą A klasėje, o pati tų metų pirmenybes baigė „Audros“, vardu, nors nuo kito sezono vėl pavadinta „Baltija“.
Pokeris lovoje
Pokeris lovoje – 1974 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Batų pardavėjas Mikelis turi ydą – nuolat pralaimi kortomis dideles sumas. Kad padengtų skolas, jis už pinigus teikia intymias paslaugas moterims. Tapęs priklausomas nuo dviejų jį finansuojančių seserų Lili ir Monikos, Mikelis susidomi ir kaimynystėje gyvenančio nevykusio rašytojo Alberto žmona Eva, tačiau nuolatinės nesėkmės prie kortų stalo sukelia vis naujas problemas.
Kosmologija
Kosmologija (iš (kosmos) – visata; ir -λογία (-logos) – žodis, sąvoka, mokslas) – astronomijos sritis, tirianti Visatą: sandarą, iš kur atsirado, kaip vystėsi ir koks likimas laukia ateityje. Nors pati sąvoka pirmą sykį panaudota tik 1730 m. Christian Wolff knygoje „Cosmologia Generalis“, kosmologijos istorija sieka priešistorinius laikus. Vienaip ar kitaip kosmologinius klausimus nuo seniausių laikų bando aiškinti religija, mistika, ezoterika, filosofija ir mokslas. Kosmologija yra randama turbūt kiekvienos tautos mitologijoje.
Disciplinos
Šiuo metu su kosmologija labiausiai susijusios mokslo šakos yra fizika ir astrofizika. Populiariausia mokslinė Visatos kilmę aiškinanti teorija yra Didžiojo sprogimo. Manoma, kad Visatai yra maždaug 13,7 milijardo metų.
Populiarūs alternatyvūs nemoksliniai aiškinimai teigia, kad Visatą sukūrė Dievas (ar keli dievai kartu) arba kad Visata tiesiog egzistavo visada. Kai kurie mitai teigia, kad Visata egzistuoja cikliškai: gimsta, gyvena, miršta ir vėl atgimsta. Tarp tokių yra majų ir kitų Centrinės Amerikos indėnų genčių mitai, taip pat ir Brahmanda Purana, senovės indų religinis tekstas (XVI a. pr. m. e.). Panaši koncepcija vienu metu buvo tiriama ir mokslo (pulsuojančios visatos modelis), tačiau vėliau atmesta kaip klaidinga.
Fizinė kosmologija
Izaokas Niutonas 1687 m. parašytame veikale „Matematiniai gamtos filosofijos pagrindai“ galutinai išsprendė dangaus kūnų judėjimo problemas. Niutonas pateikė fizikinį Keplerio dėsnių mechanizmą ir savo visuotinės traukos dėsnį, kuris leido išspręsti ankstesnių visatos modelių anomalijas, sukeltas planetų tarpusavio gravitacijos sąveikos. Esminis skirtumas tarp Niutono kosmologijos ir prieš tai buvusių teorijų buvo Koperniko principas, kuris teigia, kad objektai ant žemės paklūsta tiems patiems fizikos dėsniams, kaip ir dangaus kūnai. Tai buvo lemiamas žingsnis į priekį fizikinėje kosmologijoje.
Moderniosios arba šiuolaikinės kosmologijos pradžia dažniausiai laikomas Alberto Einšteino 1917 m. parašytas Darbas „Kosmologiniai bendrojo reliatyvumo teorijos aptarimai“, kuriame jis apibendrino bendrąją reliatyvumo teoriją. Nuo to laiko Visata nebelaikyta statine ir nekintančia, o teorija suteikė galimybes tyrinėti itin tolimus objektus.
1927 m. belgų fizikas Georges Lemaître pasiūlė Didžiojo sprogimo teoriją, kuri netrukus buvo patvirtinta Edwin Hubble raudonojo poslinkio atradimu 1929 m., o vėliau – Arno Penzias ir Robert Woodrow Wilson 1964 m. aptikta kosminiu elektromagnetiniu foniniu spinduliavimu.
Religinė kosmologija
thumb|220px|„[[Adomo sukūrimas“, Mikelandželo freska]] Religinėje kosmologijoje Visatos ir gyvybės atsiradimą aiškina religijos, pasitelkdamos sukūrimo mitus, kilusius iš biblinių mokymų, ir laikoma tikėjimo dogma.
Kai kuriuose sukūrimo mituose laikoma, kad Visata buvo tiesiogiai sukurta dievo ar dievų, kurie taip pat atsakingi ir už žmogaus sukūrimą (žr. kreacionizmas). Taip pat religinė kosmologija dažniausiai numato ir Visatos pabaigą kaip kitą dievišką aktą (žr. eschatologija).
Dalis religijų sutinka su fizikinės kosmologijos išvadomis, dažniausiai su Didžiuoju sprogimu.
Kosmologiniai mitai
Tai yra mitai, pasakojantys apie pasaulio atsiradimą. Ypatingą reikšmę kiekvienos tautos kosmologiniuose mituose dažniausiai užima būtent ta tauta. Kosmologiniai mitai sutinkami bene kiekvienoje mitologijoje.
Laiko lygtis
thumb|250px|Laiko lygtis (raudona linija) – kreivė virš abscisių (arba x) ašies rodo, kad tikroji Saulė aplenkia vidutinę, po x ašimi – tikroji Saulė atsilieka nuo vidutinės. Kitomis spalvomis parodyti laiko lygties įnašai dėl ekliptikos posvyrio į dangaus pusiaują (purpurinė brūkšninė [[sinusoidė) ir dėl Žemės orbitos nenulinio ekscentriciteto (tamsiai mėlyna brūkšnelių ir taškų sinusoidė).]] Laiko lygtis – tikrojo ir vidutinio Saulės laiko skirtumas: η = t (tikr.) – t (vid.). Vidutinis Saulės laikas slenka tolygiai. Tačiau iš tiesų Saulė (kuria remiantis matuojamas tikrasis saulinis laikas) ekliptika juda netolygiai ir ji (ekliptika) yra pasvirusi į dangaus pusiaują tam tikru kampu.
Jei laiko lygtis yra teigiama, tuomet tikrasis vidurdienis įvyksta prieš vidutinį vidurdienį, jei neigiama – po jo. Reikia atkreipti dėmesį, kad kai kuriuose senesniuose vadovėliuose galima rasti kitokį – „apverstą“ – laiko lygties apibrėžimą (ten laiko lygtis lygi vidutinio ir tikrojo Saulės laikų skirtumui).
Per 1 metus laiko lygtis tik du kartus įgyja ekstremalias (didžiausias) neigiamas vertes – vasario 12 d. (-14,3 min) ir liepos 27 d. (-6,4 min). Ir taip pat du kartus didžiausias teigiamas vertes – gegužės 15 d. (+3,8 min) ir lapkričio 3 d. (+16,4 min). Keturis kartus – balandžio 16 d., birželio 14 d., rugsėjo 2 d. ir gruodžio 25 d. – yra lygi nuliui.
Žemės orbitos ekscentricitetas
Jei Žemė skrietų aplink Saulę tuo pat greičiu (apskritimine orbita, statmena Žemės sukimosi ašiai), Saulė kulminuotų kasdieną tuo pat metu (jei neatsižvelgsime į menką Žemės sukimosi apie savo ašį lėtėjimą). Tačiau dėl nenulinio Žemės orbitos ekscentriciteto Saulė slenka žvaigždžių atžvilgiu greičiau perihelyje (apie sausio 3 dieną) ir lėčiau afelyje po pusmečio. Dienos ilgio skirtumas nuo vidutinės dienos ilgio šiuose taškuose siekia apie 7,9 sekundės. Dėl kumuliatyvinio (besisumuojančio) poveikio laiko lygtyje turime sinusinę komponentę, kurios amplitudė 7,66 minutės ir periodas vieneri metai. Nulinius taškus ji kerta perihelyje (sausio pradžioje) ir afelyje (liepos pradžioje).