cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viduramžiai
Krizė ir visuomenės pokyčiai
thumb|240px|Juodosios Mirties iliustracija [[Togenburgas|Togenburgo Biblijoje (1411).]] Po dviejų pakilimo lydimų šimtmečių XIV amžiaus Europa susidūrė su gilia krize. Nors, kaip pažymi kai kurie istorikai, ši krizė greičiau buvo transformacija nei nuosmukis, ji nusinešė apie pusę tuometinės Europos gyventojų. XIV amžiaus pradžioje stipriai atvėso klimatas, todėl tas laikotarpis dar kartais vadinamas Mažuoju ledynmečiu. Su juo atėjo badmečiai, o 1348–1350 metais nusilpusius žmones užpuolė maro epidemija (Juodoji mirtis). Šias nelaimes lydėjo antisemitizmo bangos ir žydų pogromai, raganų medžioklė. Vis dėlto sumažėjęs gyventojų skaičius stipriai pagerino valstiečių padėtį. XV amžiuje beveik nebeliko baudžiauninkų. Paplito trilaukė ūkininkavimo sistema, apskritai tobulėjo žemės ūkio technologijos, taigi padidėjo ir derliai.
Bažnyčios krizė
XIV amžiuje popiežius prarado savo įtaką. Po Kliuni reformos tapęs faktiniu visos Europos „senjoru“, dabar pats atsidūrė stiprėjančių valdovų globoje. 1309 metais (iki 1376 metų) Šventasis sostas iš Romos perkeliamas į Avinjoną, čia tampa labai priklausomas nuo Prancūzijos karaliaus. Vėliau dėl Bažnyčios hierarchų vidaus kofliktų įvyko Didžioji schizma. 1378–1417-aisiais buvo renkami du popiežiai. Vienas Romoje, kitas Avinjone. Ir taip netvirtą Bažnyčios pamatą ėmė klibinti reformaciniai judėjimai. Tačiau pirmieji intelektualai, siekę tikėjimo reformų, Johnas Wyclifas (1320–1384) ir Janas Husas (1369–1415), buvo sudeginti inkvizicijos. Lūžis įvyko tik XVI amžiaus pradžioje.
Šimtametis karas ir centralizacija
Pats didžiausias Vėlyvųjų viduramžių karinis konfliktas buvo Šimtametis karas (1337–1453) tarp Prancūzijos bei Anglijos monarchų. Nepaisant pradžioje anglų turėtos persvaros Prancūzija sugebėjo laimėti. Kaip ir kiti monarchai feodalizmo suskaldytoje Europoje, Prancūzijos karalius iki šio karo teturėjo simbolinę valdžią. Karas karaliui padėjo vienyti šalį, XV amžiaus pabaigoje ji jau buvo centralizuota. Prancūzijos pavyzdžiu sekė ir Anglija, Ispanija.
Naujų laikų pradžia
Europoje dar tebeklestint gotikiniam menui (paskutinė iš didžiųjų viduramžių katedrų Strasbūre pabaigta tik 1439 metais), Šiaurės Italijos miestuose XIV amžiuje pradėjo atgimti klasikinė Antikos kultūra, o vėliau pasiekė ir kitus kraštus. Gutenbergo 1448 metais išrasta spausdinimo mašina visiškai pakeitė visuomenę. Viduramžiams įprastą žodinę kultūrą, kur raštas buvo tik saujelės intelektualų „nuosavybė“, pakeitė rašytinė. Taigi, daug dinamiškesnė ir ilgaamžiškesnė. Spauda stipriai prisidėjo prie reformatų ir humanistų idėjų sklaidos. Imta rašyti nacionalinėmis kalbomis, versti į jas Bibliją. Lotynų kalba neteko ankstesnės reikšmės.
Laivai XV amžiuje jau buvo pakankamai geri tolimoms kelionėms. Aušo Didžiųjų Geografinių atradimų amžius, išplėtęs tiek visuomenės pasaulėvaizdį, tiek monarchų lobynus. Trumpiau tariant, Europa XVI amžių pasitiko visiškai kitokia nei ankstesniuosius. Europiečiai išgyveno vieną intensyviausių laikmečių savo istorijoje.
Viduramžiai Lietuvoje
pagrindinis straipsnis: Lietuva viduramžiais
Lietuvoje viduramžiais vykę procesai labai skyrėsi nuo „klasikinio“ Vakarų Europos modelio. Kalbėti apie Viduramžių Lietuvą galima tik su didelėmis išlygomis, o išskirti Ankstyvuosius, Brandžiuosius ar Vėlyvuosius viduramžius apskritai neįmanoma. Procesai, bent kiek panašūs į Vakarų Europos, šalyje ėmė rastis tik XIV amžiaus antroje pusėje. V-XII amžiuje Lietuvos teritorijoje formavosi baltų genčių ir genčių junginių, žemių, sistema. Kontaktai su kitais kraštais tuo metu apsiribojo plėšikavimo žygiais į Rusios kunigaikštystes ir Lenkiją. Kuršių gentys IX-X amžiuje atremdavo vikingų antpuolius, vėliau pačios ėmė plėšti vakarines Baltijos jūros pakrantes. XIII a. pradžioje į baltų žemes paskui pirklius atsikėlė riterių ordinai. Vienas lyvių žemėse, Rygos įlankoje, kitas prūsų žemėse. Taip prasidėjo vokiečių kolonizacija Pabaltyje, paspartinusi Lietuvos valstybės atsiradimą apie 1240-uosius. Po nesėkmingo Mindaugo bandymo apkrikštyti valstybę ir įsilieti į krikščionišką pasaulį, tęsėsi ilgas izoliacijos ir karų su ordinais laikotarpis. Tuo pat metu vyko ir LDK ekspansija į rusų žemes. XIV a. pirmoje pusėje Didysis kunigaikštis Gediminas bandė pralaužti šią izoliaciją ir užmegzti diplomatinius santykius su Vakarais. Į Vilnių buvo pakviesti amatininkai, leista steigti vienuolynus.
Religija
thumb|240px|Romaninė bažnyčia Tų laikų visuomenė buvo persmelkta tikėjimo Dievu. Viduramžių žmonės mažai rūpinosi materialine gerove ir praturtėjimu. Gyvenimas žemėje jiems buvo pasirengimas amžinajam gyvenimui po mirties. Trokšdami būti išganyti turtingieji aukojo vargšams, statė bažnyčias ir vienuolynus. Galima sakyti, kad viduramžiai – bažnyčių „aukso amžius“. Būtent tuo laikotarpiu Katalikų bažnyčia pasiekė klestėjimo viršūnę, ši religinė organizacija buvo vienintelis pamatinis ramstis, kuris vienijo feodalų suskaldytą Europą.
Bažnyčia palaikė ir tuometinės visuomenės kultūrą. Vienuolynuose buvo kaupiami, perrašinėjami ir saugomi senieji raštai, nes skaityti ir rašyti mokėjo tik kunigai ir vienuoliai – ir tai ne visi.
Ūkis
Pagrindinis gamintojas daugelyje šalių – nelaisvas, nuo žemvaldžių visiškai priklausantis valstietis, einantis tam tikras prievoles. Pagrindinė gamybos jėga – žmonių ir darbinių gyvulių. Viduramžiams būdingi natūrinis ūkis ir feodalinis susiskaldymas, kurie labai trukdė plėsti prekybą tarp atskirų šalies regionų. Tik brandžiųjų viduramžių pradžioje, prasidėjus centralizacijai, stiprėjant nepriklausomų miestų įtakai, pajungus atskirus feodus prie domeno valdžios, padėtis pasikeitė.
Dongsono kultūra
Dongsono kultūra (文化东山, ) – bronzos amžiaus archeologinė kultūra, paplitusi II–I tūkst pr. m. e. ir pirmaisiais mūsų eros amžiais šiaurės Vietname.
Aprašymas
thumb|left|200px|Dongsono kultūros kardas. Kultūra išsivystė iš anksčiau šiauriniame Vietname klestėjusios Fung Ngueno kultūros. Dongsono kultūros centras buvo Raudonosios upės slėnis, kur randamos pagrindinės gyvenviečių sankaupos. Vietos gyventojai puikiai dirbo žemę, statė irigacijos įrenginius, augino ryžius, vandens buivolus, kiaules. Svarbų vaidmenį jų gyvenime užėmė ir žvejyba. Jie mokėjo gaminti skobtinius laivus, turėjo meškeres, veisė varles, kurios sudarė dalį jų mitybos.
Buvo gaminami aukšto lygio papuošalai, keramika. Kultūrai būdingi ypač puikūs bronzos dirbiniai: figūrėlės, kovos kirviai, kardai. Nėra sutariama, ar bronzos technika į Vietnamą atėjo iš Kinijos, ar atvirkščiai, tačiau skirtinguose kultūriniuose arealuose gaminimo būdai skiriasi. Ypač puikiai gaminti Dongsono bronziniai būgnai, ant kurių aptinkami ornamentai. Šie ornamentai daug pasakoja apie gyventojų buitį, dvasinį gyvenimą. Juose vaizduojama saulė, namai, dirbantys, šokantys, valgantys žmonės. Žmonės vaikščiojo basi, augino ilgus plaukus, dažė dantis juodai ir tatuiravosi kūną.
Nuo I tūkstm. pr. m. e. Dongsono kultūros įtaka jaučiama dideliame areale, pirmiausia pietinėje Kinijoje. Bronziniai būgnai buvo viena svarbiausių eksporto prekių, randami dabartinėje Malaizijoje, Indonezijoje, Tailande.
Vietos gyventojai tapatinami su mituose minimais lakvietais, kurie maždaug tuo metu sukūrė pusiau legendinę Vanlango karalystę, valdomą 88 karalių-drakonų. Legendos pasakoja, kad III a. pr. m. e. viduryje Vanlangą sunaikino šiauriniai jo kaimynai – aukštumų auvietai. Jie, vadovaujami Čuk Fano, apie 257 m. pr. m. e. užpuolė vanlangą, nusiaubė jį, ir sujungė abi valstybes į vieną. Naujoji karalystė buvo pavadinta Aulaku. Dongsono kultūrai priklauso žymiausios Aulako vietovės – pirmiausia Aulako sostinė Koloa.
Nuorodos
Dongsono kultūros artefaktų galerija
Jurgis Mikševičius
Jurgis Mikševičius (1923 m. kovo 8 d. Šiauliai – 2014 m. liepos 23 d. Woy Woy, Naujojo Pietų Velso valst., Australija) – Lietuvos ir Australijos tapytojas.
Biografija
Dailės mokėsi J. Mackevičiaus tapybos studijoje Kaune. Per Antrąjį pasaulinį karą pasitraukęs iš Lietuvos tapybą studijavo meno mokykloje Darmštadte pas P. Thesingą. 1948 m. persikėlė į Australiją, nuo 1953 m. – Sidnėjuje. 1956 m. su kitais įkūrė dailininkų grupuotę „Šešios kryptys“. Nuo 1960 m. grupės „Aitvaras“ narys.
Kūryba
Ankstyvuoju kūrybos laikotarpiu nutapė kubistinių natiurmortų („Natiurmortas su kauke“ 1960 m., įtakos turėjo Polis Sezanas, Pablas Pikaso). 1978 m., 1982 m., 1987 m. keliavo po Indiją. Paveiktas indų kultūros ir filosofijos nutapė savitų simbolinių kompozicijų („Besąlyginis“ 1969 m., „Nibbala ir Samsara“ 1971 m., „Juodasis mėnulis“ 1981 m.), peizažų {„Gamtovaizdis“ 1975 m., „Congolos ežeras“ 1962 m. Sukūrė litografijų („Melisa“ 1963 m.)
Emalis
thumb|160px|Klasikinis emaliu dengtas geležinis puodas thumb|160px|Emaliu dengta sidabrinė taurė (apie 1425-1450 m.) Emalis – lygi stikliška danga naudojama metaliniams, keraminiams, akmeniniams ar stikliniams paviršiams apsaugoti nuo aplinkos poveikio bei dekoruoti. Užlydoma degimo metu, kuriam paprastai reikalinga apie 650–930°C temperatūra, arba padengiama ištirpinus lakiuose tirpikliuose. Emalis atsparus aukštai temperatūrai, ugniai, drėgmei, korozijai, mažam ar vidutiniam mechaniniam poveikiui.
Emalis taip pat naudojamas tapyboje (emalinė tapyba).
Sudėtis
Cheminiu požiūriu emalis yra silikatų, boratų ir fluoridų lydinys su metalais – natriu, kaliu, švinu ir aliuminiu. Spalva išgaunama naudojant įvairių metalų oksidus: geležies, chromo, kadmio, kobalto, nikelio, titano, aukso, urano, stibio.
Gamyba
Emalis išgaunamas kaitinant įvairių medžiagų mišinius tam tikromis proporcijomis: maišomas kvarcinis smėlis, kreida, soda ir kitos medžiagos, spalvai išgauti įmaišomas pigmentas. Taip pat naudojamas vanduo arba lipni rišamoji medžiaga – derva, molis ar kt.
Poveikis organizmams ir aplinkai
Spalvotiems emaliams gaminti naudojami sunkieji metalai įvairių oksidų pavidale. Esant mechaniniam paviršiaus pažeidimui, nekokybiškam padengimui ar dengimui pažeidžiant technologinius reikalavimus, per sąlytį su šiltu vandeniu ar rūgštimis šie patenka į aplinką, maistą, organizmus. Šių junginių į aplinką bei organizmus gali patekti ir dirbant su emaliniais junginiais garų ar dulkių pavidalu: atliekant apdailos darbus, tapant, emalio bei emalinių produktų gamybos pramonėje. Dalis emaliuose naudojamų metalų gali sukelti įvairaus sunkumo alerginių reakcijų. Švinas, nikelis, chromas bei kobaltas yra toksiški organizmams metalai, galintys sukelti reprodukcinės ir nervų sistemos pažeidimų bei alerginių reakcijų, plačiai naudojami emaliuose. Emalių gamyba, kokybė ir naudojimas paprastai stebimas ir reguliuojamas įvairių institucijų, ypač numatant sąlytį su maistu.
Lenkimų seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 4 seniūnaitijos:
Ilgis (Utenos r., Utenos sen.)
Ilgis arba Katlėrių ežeras – ežeras Lietuvoje, Utenos rajone, Utenos seniūnijoje, 8 km į rytus nuo Utenos, į šiaurę nuo kelio. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 2,2 km, plotis iki 0,3 km. Altitudė 162,1 m. Ežeras siauras, vingiuotas, telkšo rininiame duburyje. Giliausia vieta (10,4 m) yra vakaruose. Būdingi aukšti, statūs krantai, apaugę medžiais. Dubuo duobėtas. Pakrantės daugiausia apaugę mišku, vietomis plyti pievos. Į Ilgį suteka du upeliai, šiaurėje išteka į Liminėlio ežerą (Šventosios baseinas).
Prie Ilgio įsikūrę Katlėrių, Alių, Miškiniškio kaimai. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.
Vladas Balsys (1902)
Vladas Balsys (1902 m. rugpjūčio 11 d. Burbaičiuose, Plungės valsčius) – Lietuvos ekonomistas, spaudos darbuotojas.
Biografija
Dirbo taupomosiose valstybės kasose. Nuo 1926 m. aktyviai bendradarbiavo leidiniuose „Lietuva“, „Trimitas““, „Mūsų rytojus“, „Tautos ūkis“, „Lietuvos aidas“ ir kt. 1934 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą.
1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1947 m. vienas Memingene leisto laikraščio „Mintis“ redaktorių.
KF Tomori
Beračio „Tomori“, dar žinomas kaip KF Tomori ir KS Tomori  – Albanijos futbolo klubas iš Beračio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m.
Achna
Achna – gyvenvietė rytiniame Kipre, Turkų Kipre.
Istorija
Iki 1974 m. Achnoje gyveno graikai, tačiau po turkų invazijos miestas nusiaubtas ir apleistas.
Škotijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Škotijos futbolo varžybos 1951–1952 m.
Finalo rungtynės
-
Prekybos miestelis Urmas
miniatiūra|240px|Bendras vaizdas (2023) miniatiūra|240px|Centrinis turgus 240px|thumb|Urmo miestelis miniatiūra|240px|Dviračių nuoma thumb|240px|[[graffiti|Grafičiai ant tvoros]]
Prekybos miestelis „Urmas“, Urmo bazė – didelė Kauno prekyvietė.
Savybės
1992 m. įkurta prekybinių sandėlių bazės vietoje.
Sovietmečiu teritorijoje buvo prekybos sandėlių kompleksas, garsėjęs kaip deficitinių prekių zona.
„Urmo“ plotas >15 ha, prekybinis – >70 tūkst. m². Veikia >2000 parduotuvių. 60% nuomininkų sudaro smulkieji verslininkai. Numanomas lankytojų srautas 25 tūkst./d.
„Urmas“ suskirstytas į vad. galerijas, kuriose įsikūrusios parduotuvės: Žaliojoje, Baltojoje, Rytinėje ir Vakarinėje galerijose, Raudonajame pasaže bei Fabriko komise. Stovėjimo aikštelėje išsitenka >2500 automobilių. Eismą stebi saugos tarnyba. Prie Vakarinės galerijos, ties įvažiavimu iš Pramonės prospekto yra Verslo centras „1000“.
Prekyba, paslaugos, renginiai
„Urme“ vyraujančios prekės: valgis, drabužiai, avalynė, prekės vaikams, kosmetika, prekės laisvalaikiui ir sodui, baldai, statybinės medžiagos, buitinė technika, knygos.
Yra smulkios paslaugos, pvz. bankų, draudimo bendrovių skyriai, vaistinės, užkandinės, grožio salonai, soliariumai, teikiamos laikrodininko, siuvėjo, batsiuvio, juvelyro paslaugos.
Nuomojami šaldytuvai ir sandėliai.
Būna renginių, mugių, akcijų.
Turgūs
„Urme“ veikiantis Centrinis Kauno turgus – didžiausias Kaune. ~4:00–8:00 vyksta Naktinis turgus. Žmonės naudojasi galimybe anksčiau iš ūkininkų/gamintojų nusipirkti maisto.
Organizuojami originalūs turgūs. Urmas yra Pasaulinės turgų asociacijos steigėjas. „Urme“ tris kartus per metus vyksta didžiausias Baltijos šalyse senturgis „Laiko ratu“, kaskart sutraukiantis po kelis šimtus antikvaro prekybininkų iš Lietuvos ir kaimyninių šalių. Specialiai senturgiui pastatoma įspūdingo dydžio palapinė nuo Raudonojo pasažo išilgai Rytinės galerijos. Ištisus metus antrąjį kiekvieno mėnesio šeštadienį rengiamas Bagažinių turgus – pirmasis tokio pobūdžio projektas Lietuvoje, kuriame kiekvienas žmogus gali parduoti savo nereikalingus daiktus. Žmonės į jį suvažiuoja su automobiliais ir prekiauja iš bagažinių. Tai nėra komercinio pobūdžio veikla, tai labiau suvokiama kaip bendravimo ir laisvalaikio praleidimo forma. Bagažinių turguje parduodama viskas: nuo namų apyvokos daiktų ir drabužių iki interjero detalių, paveikslų ir pan. Prekiautojais šiame turguje gali būti visi žmonės, kurie turi nereikalingų daiktų ir vietoj to, kad išmestų, juos parduoda arba išmaino. Turguje gali prekiauti ir pradedantys menininkai.
„Urmas“ nuolat investuoja į plėtros projektus, savo įvaizdžio atnaujinimą: visiškai pasikeitęs Vakarinės galerijos įvaizdis bei 4 galerijos salė, įrengtas 7 vagonų senovinis keleivinis traukinys, kuris yra pritaikytas prekybinei veiklai, maitinimo paslaugoms. Skiriama daug dėmesio ir senosios technikos išsaugojimui bei restauravimui: surinkta įspūdinga XX a. pradžios ir vidurio senovinių traktorių bei autobusų ir XIX a. garo mašinų kolekcija. Prekybos miestelio erdvėse eksponuojamos senovinės mašinos.
„Urmas“ garsėja ir prekybos taisyklių pažeidimais. Šis prekybos miestelis neoficialiai dar vadinamas Kauno Gariūnais. Vadinamojo laukinio privatizavimo laikais prekybos sandėlių kompleksas buvo siejamas su skandalingai pagarsėjusiu EBSW koncernu. Šiuo metu „Urmo“ teritorijoje apie 2 tūkst. prekybininkų nuomoja prekybai skirtą milžinišką plotą, kuriame įvairios teisėsaugos ir kontrolės tarnybos nuolat fiksuoja pažeidimų. Miestelyje „Urmas“ nuolat aptinkama pasaulyje pripažintų prekės ženklų klastočių. Pareigūnų duomenimis, beveik visos suklastotais ženklais pažymėtos prekės į „Urmą“ patenka iš Kinijos.
Sūrupis
Sūrupis – buvęs kaimas šiaurės rytinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietvakarius nuo Ubiškės. Aplink kaimą auga miškai: vakaruose – Stonkalnės, rytuose – Smalkos miškas.
Zuikiškiai (Tauragė)
Zuikiškiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 6 km iki Gaurės.
Vykdomasis dokumentas
Vykdomasis dokumentas - (civilinio) proceso vykdymo veiksmų atlikimo pagrindas, teisinis dokumentas. Be vykdomojo dokumento atlikti vykdymo veiksmus draudžiama (LR CPK 586 str.).
Zuikiškiai (Tauragė)
Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo to, kad čia būta daug zuikių.
Istorija
Kaimas įsikūrė padalinus Kričkovo dvaro žemes. 1931 m. įkurta Zuikiškių pradinė mokykla.
Vykdomasis dokumentas
Rūšys
Vykdomieji dokumentai yra (LR CPK 587 str.):
Kšemionkai
thumb|Kšemionkų titnago kasyklos thumb|Titnagas Kšemionkai – neolito titnago kasyklos Pietų Lenkijoje, prie Opatovo Kšemionkų kaimo (Šventojo Kryžiaus vaivadija. Lenkija).
Paminklas
Kšemionkų titnago kasyklos priskiriamos piltuvėlinės keramikos kultūrai. Tai viena didžiausių šios archeologinės kultūros titnago kasyklų Europoje. 1919 m. rasta apie 700 šachtų. Jos 10–11 m skersmens ir 11 m gylio, sujungtos požeminiais takais, šachtose aptikta senovės kasybos įrankių ir titnaginių kirvių. Netoli Kšemionkų titnago kasyklų rasta Čmieluvo gyvenvietė su dirbtuvėmis, kuriose gaminti titnaginiai kirviai, naudoti Šiaurės Europoje; manoma, jie buvo gaminami iš Kšemionkų kasyklų titnago.
Nuo 1994 m. priskiriamas prie Lenkijos istorijos paminklų.
Mbuži Majis
Mbuži Majis  – miestas vidurio–pietų Kongo Demokratinėje Respublikoje, prie Sankuru upės. Rytų Kasajaus provincijos administracinis centras. Transporto mazgas (keliai į Kanangą, Lubumbašį, Bukavu, oro uostas). Mbuži Majis yra svarbus deimantų gavybos centras. Maisto pramonė.
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis 1913 m., Societé Minière de Bakwanga pradėjus kasti deimantus. Miestas vadintas Bakvanga (Bakwanga). 1960 m. miestas tapo separatistinės Pietų Kasajaus valstybės sostine. 1962 m. Bakvanga grąžinta Kongo kontrolėn, tapo Rytų Kasajaus administraciniu centru. 1966 m. miestas pervadintas į Mbuži Majį.
Sosnovicos įduba
Sosnovicos įduba  – Vakarų Polesės mezoreljefas, esantis rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje. Šiaurėje ribojasi su Kodenio lyguma ir Lomazų įduba, šiaurės vakaruose su Parčevo lyguma, pietuose su Vlodavos kauburiu bei Lenčnos-Vlodavos lyguma, vakaruose su Lubartuvo aukštuma. Didžiausios regiono gyvenvietės yra Sosnovica ir Hana. Per regioną teka Zielavos upė.
Drobūkščiai (Telšiai)
Drobūkščiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Varnių, Varnių regioniniame parke, į vakarus nuo Lūksto ežero kranto ir pelkės. Pro kaimą eina kelias. Aptiktas kapinynas.
Gyventojai
thumb|left|250px|Sena kaimo troba
Rostislavas Andrejevas
Rostislavas Andrejevas (1907 m. sausio 24 d. Kaunas – 1967 m. birželio 5 d. Maskva) – Lietuvos dainininkas (lyrinis tenoras).
Biografija
Rostislavas gimė ir užaugo Kaune, kilmingoje šeimoje, kurios dinastijos šaknys siekė XVIII a. ir garsėjo menininkais, mokslininkais, šventikais ir kitais kultūros veikėjais (kilę iš Endriejavo, Klaipėdos apskr.). Tėvas buvo juristas, mama dantų gydytoja. Pirmojo pasaulinio karo metu šeima evakuavosi į Maskvą ir buvo globojama Lietuvos ambasadoje ambasadoriaus Jurgio Baltrušaičio. Griždamas namo tėvas Konstantinas Andrejevas pargabeno į Lietuvą pagrobtus šventovių varpus, už ką prezidentas Antanas Smetona apdovanojo jį Lietuvos nepriklausomybės medaliu ir LDK Gedimino ordinu.
Andrejevų namuose burdavosi muzikos elitas, skambėjo tetos, ilgametės Kauno konservatorijos fortepiono klasės pedagogės Elenos Okulič-Kazarinienės grojama muzika, bei dėdės, profesionalaus baritono dainavimas. Teta Elena ir buvo pirmoji švietėja, suteikusi Rostislavui Andrejevui muzikos žinių pradmenis.
1934 m. Rostislavas Andrejevas baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą, tačiau teisės nekada nepraktikavo. Tuo pat metu studijavo ir Kauno konservatorije pas Orestą Marinį bei mokėsi dainuoti privačiai pas Niną Karnavičienę. Orestas Marini tuo metu buvo sutelkęs nemažą būrį būsimūjų operos dainininkų. 1935 m. debiutavo kaip operos dainininkas. Baigęs konservatoriją Rostislavas Andrejevas 1937 m. išvyko į Paryžių, kur tobulino vokalą ir aktoriaus meistriškumą ir –1939 m. baigė aukštają muzikos mokyklą École Normale de Musique. Paryžiuje debiutavo Lenskio (P Čaikovskio "Eugenijus Oneginas") bei Kunigaikščio (A Rubinšteino "Demonas") vaidmenyse. Nežiūrint viliojančių pasiūlymų likti Paryžiuje grįžta į Lietuvą.
1940 m. ateina dirbti į Kauno muzikinį teatrą solistu. Vokiečių okupacijos metu, daugumai meninikų buvo sunku išgyventi, tad kurį laiką dirba "Inkaro" batų fabrike. Nuo 1951 m. visiškai atsiduoda režisieriaus darbui. 1956–1967 m. paskiriamas teatro vyr. režisieriumi. Dirbti teatre nebuvo lengva, nes sovietų valdžiai ne kartą kliuvo artisto kilmė.
Rostislavas Andrejevas žuvo 1967 m. birželio 5 d. kūrybinės komandiruotės Maskvoje metu, po iš Kremliaus vartų išlėkusio automobilio ratais. Provakarietiškai mąstančio menininko žūties priežatys buvo karštai diskutuojamos inteligentijos rate.
Įamžintas atminimas
2007 metų sausio 26 dieną Žaliakalnyje ant namo (Seinų g. 17) atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1945–1967 metais gyveno solistas ir režisierius Rostislavas Andrėjevas“ (skulpt. Algimantas Šlapikas; privatus užsakymas).
Humberto Suazo
Umbertas Andresas Suasas Pontivas (g. 1981 m. gegužės 10 d.) – buvęs futbolininkas, Čilės rinktinės puolėjas.
Karjera
Karjeros pradžioje rungtyniavo gimtinėje, o vėliau išvyko į užsienį.
Atstovavo Meksikos „CF Monterrey“ klubui.
Nuo 2005 m. rungtyniavo.
Suryakant Tripathi Nirala
Gimė brahmanų šeimoje Midnapure (Bengalijoje). Mokėsi bengalų, anglų, hindi, sanskrito kalbų. Buvo paveiktas „Bengalijos renesanso“ (Tagorės, Vivekanandos, Ramakrišnos). Pradėjo rašyti hindi kalba. Nirala anksti neteko motinos, vėliau žmonos ir dukters, patyrė skurdą, darbavosi leidyklose kaip kalbos redaktorius.
Sūrjakanto Tripathio kūryba priskiriama hindi romantistinės poezijos (chāyāvād) laikotarpiui. Jo kūryboje susilieja vedantinė filosofija, nacionalizmo, humanizmo idėjos, protestas prieš socialinę santvarką. Jis pirmasis iš hindi poetų rašė baltosiomis eilėmis, nevengė eksperimentuoti, todėl ir pramintas „Nirala“ („išskirtinis“).
Bene svarbiausias Niralos veikalas – poema „Ramos galios pašlovinimas“ (राम की शक्ति पूजा). Kiti svarbūs poezijos kūriniai – Parimal (परिमल), Anāmikā (अनामिका). Taip pat rašė esė, apysakų, romanų, atliko vertimų iš sanskrito į hindi.
Everquest
Kompiuterinis žaidimas vystomas iki šiol. 2004 m. pasirodė tęsinys EverQuest II. EverQuest 18-asis papildymas, Veil of Alaris, buvo išleistas 2011 m. lapkričio 15 d. Papildomos galimybės žaisti EverQuest nemokamai (bronziniu lygiu) arba už sumažintą kainą (sidabriniu lygiu) pasirodė 2012 m. kovo mėn. Žaidimas yra pelnęs eilę laimėjimų, tarp kitų – GameSpot Metų žaidimo (1999 m.), Emmy apdovanojimą technologijų srityje (2007 m.) ir kt.
Žaidimo veiksmas klostosi Norrath pasaulyje. Tarp veikėjų – 16 rasių ir 16 klasių.
Papildymai
Yra išleista 18 stambių papildymų, išplėtusių Norrath žemėlapį:
Apskaita
Apskaita – ekonominės informacijos atpažinimo, matavimo ir pateikimo procesas, leidžiantis informacijos vartotojams daryti apgalvotus sprendimus.
Apskaitos elementai
Apskaitos svarbiausi elementai yra:
Istorija
Apskaitos atsiradimą sąlygojo įvairių daiktų kaupimas, darbų planavimas ir organizavimas. Neaišku kokius skaičiavimus galima vadinti apskaita. Manoma, kad finansines ir kitas operacijas pradėta registruoti prieš 4000 metų, o įvairūs apskaitos būdai į Europą atkeliavo iš Indijos, Kinijos ir arabų šalių.
Apskaita labai išsiplėtojo antikos laikais. Daugiausiai duomenų yra išlikę apie apskaitą senovės Graikijoje ir Romos imperijoje. Taip pat išlikę duomenų apie apskaitą ir iš kitų antikos valstybių.
Žlugus Romos imperijai žlugo vergovė ir klestėję amatai. Kartu suprastėjo ir išvystyta apskaita. Maždaug apie XI–XV a. amatai atsiskyrė nuo žemės ūkio ir pradėjo plėtotis miestai, prekyba, amatai ir pinigų sistema, taip pat ir apskaita, kurioje pradėtas naudoti dvejybinis įrašas.
Feodalizmo laikotarpyje pradėta naudoti arabiška skaičių sistema, knygų spausdinimo išradimas skatino apskaitą. Sparčiai tobulėjo apskaitos knygos ir jose daromų įrašų technika.
Apskaitos raida Lietuvoje kiek vėlavo. Lietuvoje feodalizmo laikotarpiu plačiai buvo atliekami įvairių daiktų, žemės, o galiausiai ir žmonių surašymai. Taip pat apskaitydavo duoklę ir valstiečių atidirbtas dienas.
Ypač plačiai apskaita plėtojosi kapitalizmo laikotarpyje. Tai sąlygojo paaštrėjusi konkurencija, įmonių stambėjimas ir gamybos sudėtingumas. Taip pat apskaitos vedimas pradėtas kompiuterizuoti.
Apskaitos principai
Bendrieji apskaitos principai yra nuostatos, kuriomis remiasi kiekvienos laisvosios rinkos šalies apskaitos taisyklės.
Apskaitos informacijos vartotojai
Apskaitos informacijos vartotojai įmonėje yra fiziniai ir juridiniai asmenys, vartojantys atitinkamą apskaitos informaciją įvairiems savo tikslams pasiekti. Juos dar galima suskirstyti vidinius ir išorinius. Išskiriamos tokios apskaitos informacijos vartotojų grupės:
Apskaitos modeliai
Pagal tam tikrus požymius vienam ar kitam apskaitos modeliui galima priskirti visas pasaulio valstybes, kurie susiformavo dėl kultūrinių, geografinių ir istorinių aplinkybių.
Lietuvoje taikoma Europos Sąjungos reglamentuotą kontinentinės Europos apskaitos modelį su anglosaksiškų šalių apskaitos modelio elementais.
Isamu Šimodži
Isamu Šimodži (, g. 1969 m. spalio 8 d.) – mijakų kalba dainas kuriantis ir atliekantis atlikėjas iš Okinavos prefektūros, Japonijos.
Savo karjerą pradėjęs kaip bliuzo atlikėjas, jis taip pat atlieka reggae, folkloro ir kitokią muziką. 2002 m. rugpjūtį išleistas pirmasis singlas „Mūsų gimtoji sala ? “ (我達が生まり島; banta ga nmari zuma) susilaukė susidomėjimo ir jau per 3 mėnesius buvo išpirktas 7000 vienetų tiražu, o tų pačių metų gruodį išleisto albumo „Dangus“ (天～tin～) tiražas peržengė 10 000 vienetų ribą.
Pastaraisiais metais taip pat dirba laidų vedėju gimtojo miesto Mijakodžimos radijo stotyje.
Išieškojimas
Išieškojimas - vykdymo proceso veiksmas.
Išieškojimo iš skolininko pajamų ar turto eilės tvarka
Išieškotojas, laikydamasis LR CPK 664, 665 straipsniuose nustatytos eilės, iki priverstinio vykdymo pradžios gali raštu nurodyti, iš kokio skolininko turto ar pajamų išieškoma pirmiausia (LR CPK 662 str. 1 d.).
Jeigu išieškotojas per LR CPK 662 straipsnio 1 dalyje nustatytą terminą nenurodė, iš kokio turto išieškoti, antstolis, laikydamasis LR CPK 664 ir 665 straipsniuose nustatytos tvarkos, pats nustato, iš kokio skolininko turto ar pajamų išieškoti.
Iš paskesnės eilės turto gali būti išieškoma tik tuo atveju, jeigu nėra antstoliui žinomo pirmesnės eilės turto, šio turto gali neužtekti išieškomai sumai ir vykdymo išlaidoms padengti, šis turtas yra nelikvidus arba jeigu to raštu prašo skolininkas.
Reikalavimai dėl išieškojimo eilės tvarkos netaikomi, jeigu išieškoma iš įkeisto turto.
Apribojimai, taikomi išieškant iš fizinio asmens turto
Pinigų išieškojimas negali būti nukreipiamas į skolininko turtą, jeigu skolininkas pateikia antstoliui įrodymus, kad išieškomą pinigų sumą galima išieškoti per 6 mėnesius darant LR CPK 736 straipsnyje nurodyto dydžio išskaitymus iš skolininko darbo užmokesčio, pensijos, stipendijos ar kitų pajamų. Šiuo atveju išieškotojo prašymu antstolis gali areštuoti pradedamą realizuoti skolininko turtą, jei paaiškėja, jog darant išskaitas iš skolininko darbo užmokesčio, pensijos, stipendijos ar kitų pajamų sprendimas nebus įvykdytas (LR CPK 663 str. 1 d.).
Tiesiogiai iš skolininko darbo užmokesčio, pensijos, stipendijos ar kitų pajamų taip pat išieškomos periodinės išmokos, jeigu jas galima išieškoti darant LR CPK 736 straipsnyje nurodyto dydžio išskaitas.
Išieškoti iš skolininkui priklausančio būsto, kuriame jis gyvena, galima tik tuo atveju, jeigu išieškoma suma viršija 7 000 litų.
Teismas skolininko ar jo šeimos narių prašymu po to, kai butas ar gyvenamasis namas išieškant sumas, nesumokėtas už sunaudotus energijos išteklius, komunalines ir kitokias paslaugas, yra areštuotas, gali nustatyti, kad nebūtų išieškoma iš paskutinio buto, gyvenamojo namo ar jų dalies, būtino šiems asmenims gyventi. Tai teismas gali nustatyti atsižvelgdamas į vaikų, invalidų ir socialiai remtinų asmenų materialinę padėtį bei interesus. Prašymas dėl to paduodamas ir nagrinėjamas apylinkės teisme LR CPK 593 straipsnyje nustatyta tvarka.
Receptorinė endocitozė
Receptorinė endocitozė – aktyviosios pernašos rūšies - pinocitozės atmaina. Receptorinės endocitozės būdu į ląstelę patenka įvairios makromolekulės, vadinamos ligandais. Ligandai jungiasi prie receptorinių plazminės membranos baltymų ir yra įtraukiami į ląstelę, susidarant pūslelei. Šiam membraniniam dariniui (pūslelei) susidaryti padeda baltymas klatrinas, kuris yra prisitvirtinęs vidinėje plazminės membranos pusėje. Pūslei susidarius klatrinas atsiskiria. Jei į ląstelę patenka hormominė medžiaga, tuomet pūslelei susiliejus su lizosoma yra suvirškinami ne tik hormonai, bet ir visa pūslelė kartu su receptoriais. Jei į ląstelę patenka ne hormoninė ar kita signalinė medžiaga, tuomet pūslės membrana kartu su receptoriais yra grąžinama atgal į ląstelės plazminės membranos sudėtį.
Išieškojimas
Apribojimai, taikomi išieškant iš fizinio asmens turto
LR CPK 663 straipsnyje nustatyti apribojimai netaikomi išieškant iš įkeisto turto.
Išieškojimo iš skolininko fizinio asmens turto eilė
Pirmąja eile išieškoma iš hipotekos ir įkeisto turto, jeigu išieškoma hipotekos kreditoriaus ar įkaito turėtojo naudai (LR CPK 664 str. 1 d.).
Antrąja eile išieškoma iš skolininkui priklausančių pinigų, turtinių teisių, vertybinių popierių, darbo užmokesčio, stipendijos ar kitų pajamų arba kilnojamojo turto (LR CPK 664 str. 2 d.).
Trečiąja eile išieškoma iš skolininkui priklausančio nekilnojamojo turto, išskyrus nurodytą LR CPK 664 straipsnio 4 ir 5 dalyse.
Ketvirtąja eile išieškoma iš skolininkui priklausančios žemės ūkio paskirties žemės, jeigu skolininko pagrindinis verslas yra žemės ūkis.
Penktąja eile išieškoma iš skolininkui priklausančio gyvenamojo būsto, kuriame jis gyvena.
Išieškojimo iš skolininko juridinio asmens turto eilė
Pirmąja eile išieškoma iš hipotekos ir įkeisto turto, jeigu išieškoma hipotekos kreditoriaus ar įkaito turėtojo naudai (LR CPK 665 str. 1 d.).
Antrąja eile išieškoma iš skolininkui priklausančių pinigų, vertybinių popierių, pagamintos produkcijos (prekių), taip pat iš kito kilnojamojo ir nekilnojamojo turto, tiesiogiai nenaudojamo ir nepritaikyto tiesiogiai naudoti gamyboje, išskyrus administracines patalpas.
Ketvirtąja eile išieškoma iš gamybai būtinų nekilnojamojo turto objektų, taip pat žaliavų ir medžiagų, staklių, įrengimų, kitų pagrindinių priemonių, skirtų tiesiogiai gamybai.
Išieškojimas iš fizinių asmenų turto
Išieškojimas iš fizinių asmenų nukreipiamas į turtą, jo dalį bendrojoje dalinėje nuosavybėje, taip pat jo dalį jungtinėje nuosavybėje (LR CPK 666 str. 1 d.).
Nusikaltimu padarytos žalos atlyginimo išieškojimas gali būti nukreipiamas taip pat į turtą, kuris yra bendroji jungtinė nuosavybė, jeigu teismo nuosprendyje nustatyta, kad tas turtas įgytas už nusikalstamu būdu gautas lėšas.
Skolininko fizinio asmens turto, kuris yra jo bendra su kitais asmenimis nuosavybė, dalies nustatymas
Jeigu skolininkui priklausanti turto, kuris yra bendras su kitais asmenimis, dalis nenustatyta, antstolis aprašo ir areštuoja bendrąjį turtą ir pasiūlo išieškotojui, o reikiamais atvejais ir bendrosios nuosavybės dalyviams, kreiptis su prašymu į teismą dėl skolininko turto dalies, esančios bendra su kitais asmenimis nuosavybe, nustatymo. Jei per antstolio nustatytą terminą toks prašymas nepateikiamas, antstolis išieškojimą iš to turto nutraukia. Pakartotinai nukreipti išieškojimą į šį turtą pagal tuos pačius vykdomuosius dokumentus galima ne anksčiau kaip praėjus vieneriems metams po išieškojimo iš to turto nutraukimo dienos (LR CPK 667 str. 1 d.).
Skolininko dalis bendrojoje nuosavybėje nustatoma teismo nutartimi. Nustatydamas nekilnojamojo daikto skolininko dalį, teismas kartu turi nustatyti naudojimosi skolininkui priklausančia nekilnojamojo daikto dalimi tvarką.
Įsiteisėjus teismo nutarčiai, kuria nustatyta bendrąja nuosavybe esančio turto skolininko turto dalis, išieškojimas nukreipiamas į skolininko turto dalį.
Išieškotojas turi teisę reikalauti nustatyti skolininko dalį taip, kad būtų galima iš jos išieškoti.
Turtas, iš kurio negali būti išieškoma
Vykdant išieškojimą iš fizinių asmenų, išieškojimas negali būti nukreipiamas į būtinus drabužius, namų apstatymo ir namų apyvokos reikmenis. Taip pat išieškojimas negali būti nukreipiamas į visus vaikų reikmenis, vieną radijo imtuvą, vienam šildymo sezonui reikalingą kurą, skolininko šeimos pragyvenimui reikalingus maisto produktus, pinigų sumą, neviršijančią Vyriausybės nustatytos vienos minimaliosios mėnesinės algos (MMA), asmeninius nebrangius darbo įrankius, reikalingus skolininko profesiniam darbui, išskyrus atvejus, kai šiais įrankiais skolininkas naudojosi neteisėtam verslui (LR CPK 668 str. 1 d.).
Vykdant išieškojimą iš asmenų, su kuriais kartu gyvena nepilnamečiai vaikai, išieškojimas taip pat negali būti nukreipiamas į vienintelį televizorių ir šaldytuvą.
Vykdant išieškojimą iš fizinių asmenų, kurių pagrindinis verslas – žemės ūkis, išieškojimas negali būti nukreipiamas į žiemos laikotarpiu reikalingą pašarą gyvuliams, į kuriuos nenukreipiamas išieškojimas, sėklą, reikalingą eilinei sėjai, vieną karvę, o jei jos nėra, – vieną telyčią.
Vykdant išieškojimą iš valstybės, savivaldybės ar biudžetinių įstaigų, išieškojimas gali būti nukreipiamas tik į joms priklausančias pinigines lėšas.
Išieškojimo tvarka likviduojant įmones, įstaigas, organizacijas
Likviduojant įmonę, įstaigą, organizaciją, išieškojimas gali būti nukreipiamas į visą jos turtą, nesilaikant LR CPK 665 straipsnio 2 – 4 dalyse nustatytos eilės (LR CPK 669 str.).
Bendroji išieškojimo iš visų rūšių juridinių asmenų ar kitų organizacijų tvarka
Išieškojimai iš visų rūšių juridinių asmenų ar kitų organizacijų, tarp jų ir iš užsienio subjektų, vykdomi pagal bendrąsias taisykles, išskyrus išimtis, nustatytas šių asmenų veiklą reglamentuojančiuose įstatymuose (LR CPK 670 str. 1 d.).
Už antstolio reikalavimų vykdymą, kai išieškoma iš LR CPK 670 straipsnio 1 dalyje numatytų subjektų, yra atsakingi šių subjektų vadovai.
Skolininko juridinio asmens ar kitos organizacijos turto, kuris yra jo bendra su kitais asmenimis nuosavybė, dalies nustatymas
Skolininko juridinio asmens ar kitos organizacijos turto, kuris yra jo bendra su kitais asmenimis nuosavybė, dalis nustatoma LR CPK 667 straipsnyje nustatyta tvarka (LR CPK 671 str.).
Išieškojimo iš ūkinių bendrijų turto ypatumai
Jeigu ūkinė bendrija neturi pakankamai lėšų išieškomoms sumoms padengti, išieškojimas nukreipiamas solidariai į jos narių turtą (LR CPK 672 str. 1 d.).
Išieškojimas negali būti nukreiptas solidariai į visų tikrosios ūkinės bendrijos narių turtą pagal jos narių prievoles, nesusijusias su bendrijos veikla.
Išieškojimas į komanditinės (pasitikėjimo) ūkinės bendrijos turtą nukreipiamas:
Išieškojimas iš individualių (personalinių) įmonių turto
Jeigu individuali (personalinė) įmonė neturi pakankamai lėšų išieškomoms sumoms padengti, antstolis išieškojimą nukreipia į kitą jos turtą ir savininko turtą (LR CPK 673 str.).
Išieškojimas iš valstybės ar savivaldybės įmonės, kuri neturi turto
Jeigu valstybės ar savivaldybės įmonė neturi turto, iš kurio galima išieškoti, išieškotojų reikalavimai tenkinami atitinkamai iš valstybės ar savivaldybės biudžeto, bet ne daugiau, negu yra valstybės ar savivaldybės įmonės patikėjimo teise valdomo turto, į kurį negalima nukreipti išieškojimo, vertė (LR CPK 674 str. 1 d.).
Marijampolės Sūduva (krepšinio klubas)
KK „Sūduva“ – Lietuvos krepšinio klubas iš Marijampolės. Įkurtas 2006 m. gegužės mėn. LKL žaidė 2006–2010 m.
Istorija
Marijampolės vyrų krepšinio komanda „Sūduva“ antroje pagal pajėgumą Lietuvos krepšinio lygoje (tuomet LKAL) žaidžia nuo pat jos įkūrimo 1994 m. Dauguma jos žaidėjų buvo jauni Marijampolės sporto mokyklos auklėtiniai. 1995–96 m. sezone komandos pavadinimas tapo „Lietuvos rytas“, prie jos prisijungė 16-metis Darius Songaila, TSRS čempionas Mindaugas Lekerauskas. Stipri lygos vidutiniokė geriausiai pasirodė 1997–98 m. čempionate, kuomet sezono viduryje prie vairo stojęs olimpinis čempionas Valdemaras Chomičius atvedė komandą ant ketvirtosios pakylos.
1998 m. „Kraitene“ pavadinta komanda komerciniu keliu pateko į LKL ir debiutiniame sezone užėmė 8-ąją vietą. Per kitus du sezonus marijampoliečiai dar kartą pakeitė komandos pavadinimą į „Suvalkiją“, tačiau geresnių rezultatų pasiekti nepavyko. Užimtos atitinkamai 7-oji ir paskutinė 9-oji vietos, o peržaidime dėl išlikimo suvalkiečiai pralaimėjo „Mažeikiams“. Tiesa, paskutiniame sezone „Suvalkijos“ atstovas Gintautas Šivickas sugebėjo suderinti darbą LR Seime ir krepšinį – tapo rezultatyviausiu LKL sezono žaidėju.
Penkerius metus (iki 2006 m.) Marijampolė neturėjo profesionalios vyrų krepšinio komandos. 2006–2007 m. į LKL grįžo Marijampolės „Sūduva“, tačiau šis sugrįžimas nebuvo sėkmingas – per keturis sezonus aukščiausia komandos pasiekta vieta – 8-oji.
Dabartinis Marijampolės krepšinio klubas „Mantinga“ įkurtas 2007 m. Šiam klubui priklausanti krepšinio komanda pirmuosius du sezonus rungtyniavo Regionų krepšinio lygoje (RKL) ir vadinosi „Mantinga-ŽSM“. 2010–2011 m. sezone Marijampolės ekipa iškovojo RKL Mažąją taurę.
2011–2012 m. sezone komanda pakeitė pavadinimą į „Sūduva“ bei pradėjo žaisti Nacionalinėje krepšinio lygoje. Debiutas suvalkiečių komandai buvo sėkmingas – pritrūko vienos pergalės iki finalinio ketverto etapo. Tais pačiais metais prie komandos rėmėjų prisidėjo Marijampolės savivaldybė.
2012–2013 m. sezone į komandos pavadinimą buvo įtrauktas generalinio klubo rėmėjo vardas. Nuo tada stipriausia Marijampolės vyrų krepšinio ekipa vadinasi „Sūduva-Mantinga“.
Tradiciškai Marijampolės komandos branduolį sudaro Marijampolėje gimę ir augę krepšininkai, dauguma jų šioje komandoje žaidė ne vieną sezoną. 2012–2013 m. sezone komandoje žaidė vienuolika esamų ir buvusių Marijampolės žaidimų sporto mokyklos auklėtinių.
2012–2013 m. sezone „Sūduvos-Mantingos“ marškinėlius vilkėjo LKL duonos ragavę Audrius Mineikis, Aurimas Birgelis, Mindaugas Kalvelis, Marius Valukonis, Žilvinas Kuklierius. Daugiausia šių vyrų dėka Suvalkijos sostinės komanda reguliariajame sezone užėmė ketvirtąją vietą. Tiesa, aštuntfinalyje „Sūduva-Mantinga“ seriją iki dviejų pergalių 1:2 pralaimėjo Vilniaus „Perlo-MRU“ komandai.
Ambicinga „Sūduva-Mantinga“ buvo 2013–2014 m. sezone. Antroje sezono pusėje prie komandos vairo stojo prieš tai Kauno „Žalgiryje“ ir Utenos „Juventus“ dirbęs Vitoldas Masalskis. Reguliarų sezoną suvalkiečiai baigė pergalėmis prieš būsimus NKL čempionus „Mažeikius“ ir vicečempionus „Trakus“. Atkritamųjų varžybų aštuntfinalyje marijampoliečiai rezultatu 3:2 įveikė Šakių „Zanavyką“, bet jau kitame etape tokiu pačiu rezultatu nusileido „Trakams“.
Ešerinis (Ignalinos sen., pietinis)
left|120px
Ešerinis – nedidelis ežeras rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, Ignalinos seniūnijoje, 2,8 km į pietvakarius nuo Vaišniūnų. Patenka į Aukštaitijos nacionalinio parko teritoriją. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 0,19 km, plotis 0,09 km. Altitudė 140,7 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Telkšo ~500 m į pietus nuo Laumiakio ežero, 1 km į vakarus nuo Dringio, Linkmenų miško apsuptyje. Už 60 m į šiaurę nuo Ešerinio telkšo bendravardis ežerėlis. Ežeras nenutekantis, priklauso Dringio ežero baseinui (Žeimenos upės baseinas).
Abu ežerėliai dar vadinami Laumiakėliais.
Mbandaka
Mbandaka  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos šiaurinėje dalyje, prie Kongo upės, netoli jo santakos su Čuapa, beveik ties pusiauju. Pusiaujo provincijos administracinis centras. Maisto, metalo apdirbimo pramonė. Veikia katalikų misija, Afrikos istorijos tyrimų centras, botanikos sodas. Miestą aptarnauja oro uostas, upių uostas. Kitapus Kongo upės driekiasi dideli pelkynų plotai, patenkantys į didžiausią Ramsaro sąrašui priklausančią šlapynę (Tumba-Ngiri-Maindombė).
Istorija
1883 m. Henris Mortonas Stenlis įkūrė Équateur gyvenvietę. Keliautojas akmeniu upės pakrantėje pažymėjo pusiaujo liniją. 1886 m. miestas pavadintas Kokijaviliu (Coquilhatville), Kongo Laisvosios Valstybės generalgubernatoriaus Camille-Aimé Coquilhat garbei. 1938 m. pradėtas statyti tiltas į Prancūzijos Kongą, bet nebaigtas. 1966 m. miestas pervadintas į Mbandaką.
Karpotasis beržas
Karpotasis beržas (Betula pendula) – beržinių (Betulaceae) šeimos, beržų (Betula) genties lapuočių medžių rūšis.
Matmenys
thumb|200px|left|Karpotojo beržo požymiai thumb|200px|left|Karpotojo beržo [[žirginys|žirginėliai]] thumb|200px|left|Karpotojo beržo [[Lapas|lapai]] thumb|200px|left|Karpotojo beržo [[kamienas|kamieno žievė]] Tai vidutinio aukščio medžiai, užauga kiek didesni už kitą paplitusią vietinę Lietuvos medžių rūšį – plaukuotąjį beržą. Auga labai sparčiai, intensyviausiai karpotasis beržas auga būdamas 20–30 metų, o 50–60 metų beržų augimo tempas sulėtėja. Paprastai tai 15–25 m aukščio, rečiau pasitaiko 30–35 m aukščio šių medžių. Žinomas aukščiausias yra užaugęs Suomijoje 39 m aukščio. Užaugusių beržų prastai kamieno skersmuo apie 35–49 cm, nors pačių stambiausių, senų medžių kamieno storis gali siekti iki 80–90 cm skersmens. Su didžiausia kamieno apimtimi karpotasis beržas auga Lenkijos Belovežo girioje, jo kamieno apimtis 2,80 m (matuota 1,30 m aukštyje). Paprastai Lietuvos miškuose gerai augantys beržai, esantys 60-70 metų amžiaus, pasiekia vidutinį 25-27 m aukštį ir 25-26 cm kamieno skersmenį.
Amžius
Trumpaamžiai medžiai, maksimaliai išgyvena iki 150 metų.
Požymiai
Kamienas dažniausiai tiesus, baltos tošies (nebūdingas kitiems Lietuvos medžiams išskyrus plaukuotąjį beržą), kuri kamieno dalyje giliai suaižėjanti. Laja iš pradžių kiaušiniška, vėliau svyruokliška ir skėtiška bei reta. Lapkočiai 2–3 cm ilgio. Pumpurai šiek tiek lipnūs, lipnūs ir jauni lapeliai. Pilnai išsiskleidę lapai trikampiai, dantyti 3–7 cm ilgio ir 2–6 cm pločio. Augantys atviroje vietoje beržai pradeda derėti sulaukę 10–15 metų, o miške 20–30 metų. Žydi balandį–gegužę, besiskleidžiant lapams. Žiedai susitelkę į žirginius. Moteriški žirginiai pavieniai, dukart trumpesni už vyriškus, išauga ant trumpų šoninių ūglių, vyriški susitelkę ant šakelių galų po 2–4 kekėmis. Riešutėliai (vaisiai) sunoksta liepos mėnesį. Pagal fenologinių reiškinių seką atliktą Dotnuvoje, karpotojo beržo lapai ima gelsti (ar tampa oranžiškai gelsvi) apie rugsėjo 10 dieną, apie spalio 27 dieną jau būna beveik numetę lapus. Dauginasi sėklomis ir atželia iš kelmų.
Paplitimas
Labiausiai paplitęs Europoje, Azijoje.
Paplitimas Lietuvoje
Viena dažniausiai pasitaikančių Lietuvos miškuose vietinių Lietuvos medžių rūšių, gausesnės tik paprastosios pušies ir paprastosios eglės populiacijos. Pagal 2005 m. duomenis beržynai (kartu su plaukuotaisiais beržais) Lietuvoje sudarė 20,2 proc. bendro medynų ploto ir jų plotas didėja.
Augavietės
Auga bet kokioje dirvoje, bet labiausiai mėgsta priesmėlio ar priemolio dirvožemius, nors gali augti ir molyje, tik svarbu, kad dirvožemis būtų pralaidus vandeniui. Karpotieji beržai nors ir negausiai, bet taip pat auga aukštapelkėse ir tarpinio tipo pelkėse. Miškuose dažnai sudaro ištisus beržynus, taip pat auga su eglėmis, pušimis, kitais lapuočiais medžiais. Mėgsta šviesą.
Savybės
Karpotieji beržai gerina dirvožemio sudėtį. Labai atsparūs šalčiams, šalnoms, vėjams, bet jautrus oro taršai, tad miestuose, ypač užterštose dalyse jų augimas ribotas.
Panaudojimas
Dėl puošnumo, gražaus balto kamieno, nusvirusių šakų auginamas parkuose ir želdynuose, taip pat juose auginamos ir dekoratyvinės karpotojo beržo formos: rėtos beržas (Betula pendula carrelica), svyruoklinis beržas (Betula pendula youngii), karpytalapis beržas (Betula pendula dalecarlica). Ilgus dešimtmečius Lietuvoje, kaip ir visoje Europoje, beržo mediena buvo vertinama menkai, o beržynai miškuose dažniausiai buvo nepageidaujami, kadangi derlingose žemėse pasodintas kartu su paprastųjų eglių sodinukais jis jas pralenkdavo augimo tempais. Dabar karpotojo beržo medienos poreikis medienos perdirbimo pramonėje tik auga, o beržinės malkos, būdamos I kaitrumo grupės, visais laikais buvo vienos brangiausių. Beržų mediena plačiai naudojama baldų, popieriaus pramonėje ir yra specifinė panaudojimo sritis – tik iš beržo medienos faneros daromi suskystintų dujų pervežimui naudojamų tanklaivių triumų izoliaciniai sluoksniai.
Anksti pavasarį prieš sulapojimą leidžiama iš beržo sula, kuri tekėti pradeda vidutiniškai apie balandžio 3 dieną.