cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kazys Švažas
Biografija
1943 m. baigė Mažeikių gimnaziją. 1945–1953 m. studijavo skulptūrą LTSR valstybiniame dailės institute. 1953–1970 m. dėstė Kauno Stepo Žuko taikomosios dailės technikume (dab. Kauno kolegija).
Tapytojo Jono Švažo brolis.
Kūryba
Kūrė portretus, figūrines kompozicijas, antkapius. Nuo 1955 m. dalyvavo parodose. Sukūrė skulptūrų-paminklų (Karolio Požėlos, Pakruojis, 1971 m.; Mikalojaus Konstantino Čiurlionio, Druskininkai, 1975 m.), portretų (Jono Švažo, 1979 m.; A. Abraičio, 1981 m.; Karolio Didžiulio, 1984 m.), reljefinių kompozicijų („Pirmieji išvaduotojai“, 1958 m.; „Revoliucija“ Kauno Vienybės aikštės steloje, „Skrydis“ Kauno aerouoste, abu 1970 m.; „Žemė maitintoja“, 1978 m.). Kūriniai emocingi, stilizuotų apibendrintų formų, kompaktiškos kompozicijos.
Nuo 1960 m. Lietuvos dailininkų sąjungos narys, 1986–1990 m. Dailininkų sąjungos Kauno skyriaus pirmininkas. LLKJS premijos laureatas (1972 m.), LSSR nusipelnęs meno veikėjas (1974 m.).
Deva (reikšmės)
Žodžių Dewa, Deva reikšmės:
Gokaitė
Gokaitė - lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Gokienė (ištekėjusi moteris).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pievinis kalviukas
thumb| Anthus pratensis
Pievinis kalviukas (Anthus pratensis) – kielinių (Motacillidae) šeimos nedidelis kalviukų genties paukštis,
Paplitimas
Paplitęs didžiojoje šiaurinės Europos ir Azijos dalyje. Žiemoja Pietų Europoje, Šiaurės Afrikoje ir Pietų Azijoje.
Paplitęs ir dažnas paukštis visoje Lietuvoje. Šalyje kasmet peri 30 000-60 000 porų.
Elgsena
Gyvena atviruose plotuose. Lizdą įsirengia ant žemės.
Mityba
Minta daugiausia vabzdžiais ir kai kuriomis sėklomis.
Kultūra
Kultūra ( – ugdymas, garbinimas) – visa, kas sukurta fiziniu ir protiniu visuomenės darbu. Sudaro materialinės, dvasinės visuomenės vertybės. Apima proto ir sielos ugdymą, šiuo požiūriu artimas graikų kalbos terminui paideia.
Europoje ilgą laiką vyravo kultūros filosofinė samprata, kuri pabrėžė filosofinės minties ir meninės kūrybos svarbą. XX a. antropologija išplėtojo ir išplatino „kultūrą“ kaip prasmingą mokslinę sąvoką. Antropologinė „kultūros“ sąvoka iš dalies atspindi reakciją į ankstesnį Vakarų pasaulio diskursą, besiremiantį prieštara tarp „kultūros“ ir „natūros“ sąvokų, pagal kurį kai kurie žmonės tebegyvena „prigimtinėje visuomeninėje sanklodoje“. Antropologai teigia, kad kultūra tai „žmogaus prigimties“ dalis ir kad visi žmonės sugeba klasifikuoti patirtį, simboliškai šią patirtį užkoduoti ir tokias abstrakcijas perduoti kitiems. Žmonės kultūrą perima inkultūracijos metu. Antropologai taip pat pažymi, kad kultūros dėka žmonės gali prisitaikyti prie savo aplinkos ne tik genetiškai, todėl kultūra būna įvairialypė. XXI a. kultūros tyrinėjamos lyginant žmonių gyvenseną, patirtį, mąstyseną, jauseną ir elgseną bei jų reiškimosi formas – visuomenės tradicijas (tikėjimą, mitus, meną, dorovę, apeigas, papročius, folklorą, žaidimus ir kt.).
Mažosios peiliažuvės
Mažosios peiliažuvės (Hypopomidae) – elektražuvių (Gymnotiformes) būrio kaulinių žuvų šeima.
FK Elnias Šiauliai
Šiaulių „Elnias“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Istorija
Įsikūrė prie „Elnio“ odos ir avalynės kombinato. Tai daugiausia sovietmečiu pasiekęs futbolo klubas iš Šiaulių.
Keratinocitas
Epidermis pagal keratinocitų morfologiją yra dalijamas į penkis sluoksnius :
Nauji keratinocitai yra pamatiniame sluoksnyje dalijantis keratinocitų kamieninėms ląstelėms. Jie stumiami aukštyn pro epidermio sluoksnius, palaipsniui diferencijuojasi, kol pasiekia raginį sluoksnį. Jis sudarytas iš negyvų, suplokštėjusių, daug keratino turinčių ląstelių, vadinamų žvyneliais arba raginėmis ląstelėmis. Šis sluoksnis neleidžia organizmui išdžiūti ir trukdo patekti į kūną svetimoms medžiagoms, virusams bei mikroorganizmams. Keratinocitai nuolat nusilupa nuo odos paviršiaus, juos pakeičia naujos ląstelės, atėjusios iš pamatinio sluoksnio. Keratinocito kelionė nuo pamatinio sluoksnio trunka apie mėnesį. Ji labai pagreitėja, kai pamatiniame sluoksnyje keratinocitai dalijasi dažniau (pvz., sergant žvyneline).
Keratinocitų brendimas
300px|thumb|Keratinocitų brendimo schema Pamatinė ląstelė pasidalija vidutiniškai per 200-400 valandų. Nauja ląstelė diferencijuojasi per 14 dienų ir dar 14 dienų trunka, kol ji nusilupa nuo odos paviršiaus. Keratinocitų brendimą galima suskirstyti į penkis etapus:
Miškiniai (Užpaliai)
Miškiniai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Užpalių.
Jurgis Gegužis
Jurgis Gegužis (1877 m. balandžio 15 d. Narkūnai, Gelgaudiškio valsčius – 1943 m. vasario 21 d. Bostonas) – Lietuvos knygnešys, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Jaunystėje kurį laiką dirbo Mažosios Lietuvos Martyno Jankaus (Bitėnai) ir Otto von Mauderodės spaustuvėje Tilžėje. Slapta gabeno draudžiamąją lietuvišką spaudą į Lietuvą. 1898 m. prie sienos Rusijos imperijos žandarų sulaikytas, atiduotas į kariuomenę. Atitarnavęs išvyko į Škotiją, ten 1905–1906 m. redagavo „Laiką“. 1906 m. išvyko į JAV. Dirbo įvairiose lietuvių spaustuvėse, 1907 m. laikraščio „Darbininkų viltis“ redakcijoje Šenandoa. Bendradarbiavo laikraščiuose „Kova“, „Vienybė lietuvninkų“. 1908 m. su S. Michelsonu iš A. Žvingilo nupirko 1905 m. Bostone įsteigtą „Keleivį“ ir leido iki 1943 m. (redagavo S. Michelsonas). Amerikos lietuvių socialistų sąjungos veikėjas.
Pėteris Šmitas
Pėteris Šmitas (Pēteris Šmits, 1869 m. gruodžio 25 d. Raunoje, Cėsių raj. – 1938 m. birželio 5 d. Rygoje) – žymus latvių kalbininkas, tautosakininkas, etnografas, mitologas.
Biografija
Baigęs Peterburgo universiteto svetimų kalbų skyrių, 1886–1899 m. Kinijoje tęsė kinų kalbos studijas. 1899–1920 m. dėstė Vladivostoko Tolimųjų Rytų institute (nuo 1918 m. universitete). Nuo 1907 m. profesorius. Nuo 1920 m. dėstė Latvijos universitete.
Kūryba
P. Šmito pastangomis parengti ir išleisti visi pagrindiniai senųjų latvių mitologijos šaltinių bei tautosakos rinkiniai. „Latvių mitologijoje“ (1918 m., antras leidimas 1926 m.) lygino lietuvių ir latvių dievus, „Baltų filologijos įvade“ (1936 m.) aptarė lietuvių kalbą ir jos tarmes, senuosius lietuvių raštus.
Parašė „Kalbotyros įvadą“ (1934 m.) darbų apie mandžiūrų mongolų, kinų ir kt. kalbas. Parengė rinkinį „Latvių pasakos ir padavimai“ (1925–1937 m., 15 t.), „Latvių dainos“ (1936–1939 m., 4 t.), „Latvių liaudies tikėjimai“ (1940–1941 m., 4 t.). Paskelbė straipsnių apie lietuviškus motyvus latvių liaudies dainose (išsp. 1924 m.).
Nuorodos
]]
Golokvoščius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Golokvoščienė (ištekėjusi moteris) ir Golokvoščiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Maris (ežeras)
Maris (Jūra)  – ežeras šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje ir Gibų valsčiuje. Prateka Seinos upė. Prie ežero yra Kuklių ir Gibų kaimai. Ežeras trikampio formos, 123 m aukštyje virš jūros lygio. Senieji šių vietovių gyventojai jotvingiai ežerą vadino Jūra, bet dėl polonizacijos ir rusifikacijos ežero pavadinimas tapo Morze, kas slavų kalbose reiškia Jūra.
324 Bamberga
miniatiūra|Asteroido nuotrauka 324 Bamberga yra 16 pagal dydį asteroidas Pagrindinėje asteroidų juostoje. Ryškumas vidutinės opozicijos metu yra 9,9. Atstumas nuo Saulės vidutiniškai lygus 2,682 astronominių vienetų, bet svyruoja apie 34 proc. į abi puses. Aplink Saulę apskrieja per 4,4 metų.
Asteroidą 1892 m. vasario 25 d. atrado Johanas Palisa iš Vienos universiteto.
Fiat 16–20 HP
thumb|Fiat 16–20 HP Fiat 16-20 HP – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1903 iki 1906 metų.
Automobilis buvo išleistas keturiomis serijomis su kai kuriomis modifikacijomis.
Šios serijos automobilių išleista 100.
Šios serijos automobilių išleista 171.
Šios serijos automobilių išleista 290.
thumb|250px|left|Fiat 16–24 HP
Ford Flex
Ford Flex – didelės klasės CUV, kurį gamina „Ford Motor Company“. Automobilio dizainas yra paremtas 2005 m. Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje pristatytu Ford Fairlane koncepciniu automobiliu. Galutinė automobilio versija publikai buvo pristatyta 2007 m. Niujorko tarptautinėje automobilių parodoje. Prekyboje automobilis pasirodė 2008 m. 250px|thumb|left|2009 m. Ford Flex iš galinės pusės
Goltz
Goltz − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Tainas
Tainas  – upė Šiaurės Rytų Anglijoje, Didžiojoje Britanijoje. Ji susiformavo dėl dviejų upių – Šiaurės ir Pietų Taino – santakos. Šios dvi upės suteka ties Verdeno uola šalia Heksamo Nortamberlande prie vietos pramintos „Vandenų susitikimas“.
Taino fondas apskaičiavo, kad visas Taino baseino plotas yra 2936 km², o jame yra 4399 km vandens kelių.
Šiaurės Tainas
Šiaurės Tainas išteka netoli Škotijos ir Anglijos sienos. Upė teka per Kilderio mišką ir prateka pro Belindžamo kaimą prieš pasiekdama Heksamą.
Ringa Baltrušaitė
Ringa Baltrušaitė (g. 1970 m. vasario 11 d.) – Lietuvos šaulė iš lanko, teisėja.
Tainas
Pietų Tainas
Pietų Tainas išteka prie Olstono, Kambrijoje ir teka per Holtvislą, Heidon Bridžą ir slėnį, kuris dažnai vadinamas Taino tarpu.
Tainas
Nuo Šiaurės Taino ir Pietų Taino santakos ties Verdeno uola į šiaurės vakarus nuo Heksamo, tarp Klara Veilio kaimo (pietiniame krante, Geitshedo rajone) ir Taino paupio užmiesčio parko (šiauriniame krante, Niukasle prie Taino), upė įteka į Taino ir Viro grafystę. Upė kitus 21 km toliau atskiria Niukaslą nuo Geitshedo, per kuriuos prateka po dešimčia tiltų. Į rytus nuo Geitshedo ir Niukaslo Tainas skiria Heberną ir Džarou pietiniame krante nuo Volkerio ir Volsendo šiauriniame krante. Džarou ir Volsendą jungia Taino tunelis, einantis po upe. Galiausiai tarp Saut Šildso ir Tainmuto upė įteka į Šiaurės jūrą.
Ringa Baltrušaitė
Biografija
Nuo 2004 m. iki 2008 m. buvo Lietuvos lankininkų federacijos generalinė sekretorė. Lietuvos kyudo federacijos prezidentė.
Tainas
Geografija
Apskaičiuota, kad Taino amžius yra apie 30 milijonų metų.
Ringa Baltrušaitė
Biografija
2021 m. dalyvavo kaip sporto varžybų teisėja Tokijo olimpinėse žaidynėse.
Tainas
Išsaugojimo istorija
Per pastaruosius 500 metų Taino išsaugojimu rūpinosi įvairios institucijos. Prie apsaugos institucijų priskiriamos: Niukaslo trejybės rūmai ir Taino gerinimo komisija. Taino gerinimo komisija veikė nuo 1850 m. iki 1968 m. 1850–1950 m. buvo didžiausias upės užterštumo laikotarpis. Taino gerinimo komisija padėjo pagrindus tam, kas tapo šiuolaikiniu Taino uostu. Vadovaujant Taino gerinimo komisijos nariams, per pirmuosius 70 metų Tainas buvo pagilintas nuo 1,83 iki 9,14 m ir iš jo iškasta 150 mln. tonų žemių. Per šiuos 70 metų buvo pastatytos dvi Taino prieplaukos, Nortumbrijos, Taino ir Alberto dokai, taip pat Vaithilo ir Danstono kaimeliai. Ši infrastruktūra leido iki 1910 m. uoste perkrauti milijonus tonų krovinių. Nuo 1968 m. upę valdo Taino uosto administracija.
Taino uostas
right|thumb|Tainas ties Bil Ki gyvenamuoju rajonu Dėl savo artumo prie akmens anglies telkinių Tainas buvo pagrindinis anglių eksporto kelias nuo XIII a. iki pat anglių gavybos pramonės nuosmukio Šiaurės Rytų Anglijoje XX a. antrojoje pusėje. Didžiausios anglių prieplaukos buvo Danstone, Geitshede, Heberne ir Taino doke, Saut Šildse. 1890 m. pastatytos medinės Danstono krantinės buvo išsaugotos, nors 2006 m. jas iš dalies sunaikino gaisras, o 2020 m. gegužės mėn. kilęs dar vienas gaisras reiškė, kad šios prieplaukos tampa vis labiau pažeidžiamos vandalizmo, todėl joms išsaugoti ir apsaugoti reikėtų didelio finansavimo. 2016 m. Taino dokas, Saut Šildse, vis dar dirbo su anglimis, importuodamas 2 mln. tonų krovinių per metus. XIX a. pabaigoje ir XX a. pradžioje Taino žemupys buvo vienas svarbiausių pasaulyje laivų statybos centrų, o į pietus nuo upės esančiuose Saut Šildse ir Heberne vis dar veikia laivų statyklos. XIX a. antrojoje pusėje, siekiant paremti Tainsaido laivų statybos ir eksporto pramonę, upės žemupys buvo smarkiai pertvarkytas: pašalintos salos (įskaitant didžiausią Kings Medou salą) ir ištiesinti upės vingiai.
Pavadinimas ir etimologija
Apie angliško pavadinimo Tyne kilmę nieko konkretaus nežinoma, o upė šiuo vardu taip pat nebuvo žinoma iki pat saksų laikotarpio: Tainmutas anglosaksų kalba užrašytas kaip Tinanmuðe. Vedra romėnų Britanijos žemėlapyje gali būti Tainas arba Viras. Ptolemėjaus Tína gali būti „ne toje vietoje nurodyta informacija“ arba į šią upę, arba į Tainą, tekantį Rytų Lodiane, Škotijoje. Egzistuoja teorija, kad *tīn buvo žodis, kuris reiškė „upę“ vietinėje keltų kalboje arba kalboje, kuria buvo kalbama Anglijoje prieš atvykstant keltams.
Taino ir panašiai pavadintų upių etimologiniu paaiškinimu taip pat buvo pasiūlyta ikikeltiška šaknis *tei, reiškianti „tirpti, tekėti“, bei britų kalbos darinys, kilęs iš indoeuropiečių prokalbės žodžio *teihx, reiškiančio „būti purvinam“.
Niukaslas prie Taino
thumb|Deivido Vino „Dievo Taino upė“ Niukaslo Miestiečių centre Upė vaizduojama ir įkūnijama 1968 m. pristatytoje skulptūroje, kuri eksponuojama naujajame Miestiečių centre (įsikūrusiame Niukaslo miesto tarybos būstinėje). Skulptorius Deividas Vinas sukūrė šią masyvią bronzinę figūrą, į kurios dizainą įtrauktas tekantis vanduo.
„Lašišų takas“
2007 m. Aplinkosaugos agentūra, bendradarbiaudama su architektais ir kultūros konsultacine bendrove „xsite“, kartu su „Commissions North“ sukūrė keliaujantį skulptūrų taką palei Taino upę.
Taino „Lašišų takas“ – tai upės, jos paveldo ir vis įvairesnės ekosistemos šventė. Upėje, istoriškai tapusioje svarbiu Šiaurės Rytų Anglijos regioninio identiteto simboliu, gyvena daugybė įvairių floros ir faunos rūšių, kurių skaičius kasmet didėja, nes upės būklė gerėja. Šiuo taku buvo siekta sužadinti vietinių gyventojų ir turistų vaizduotę ir suteikti jiems geriausią „faktų paieškos“ patirtį, skirtą lašišų migracijai Anglijos šiaurės rytuose.
Bernardas Klervietis
Bernardas Klervietis (g.1090 m. Prancūzijoje, Burgundijos regione, Fonteino miestelyje – mirė 1153 m. rugpjūčio 21 d.) – poetas, mistikas, pamokslininkas, pirmasis kanonizuotas cistersų vienuolis, Klervo vienuolyno abatas. Popiežius Pijus VII suteikė jam „Bažnyčios daktaro“ titulą. Daugelio religinių veikalų autorius. Jis įvairiose Europos šalyse įsteigė 163 vienuolynus (jo mirties metu iš viso jų buvo 343).
Tainas
„Lašišų takas“
2007 m. gruodžio mėn. iš dešimties planuotų kubų buvo pradėti gaminti trys pirmieji kubai: FINS, REFLECTION ir JOURNEY. Kiekvieną kubą įkvėpė lašišos tekstūra, besikeičiančios spalvos, judėjimas ir kelionė. Kiekviename iš jų buvo galima pasiimti „šiuolaikinę atminimo dovaną“ – „Bluetooth“ žinutę.
Bernardas Klervietis
Vaikystė ir ankstyvoji jaunystė (1090–1113)
Bernardas Klervietis gimė 1090 m. Prancūzijos Fontaino miestelyje netoli Dižono. Abu tėvai buvo Burgundijos kilmingieji: Fontaino lordas Tescelin ir Aleth iš Montbardo. Bernardas buvo trečiasis septynerių vaikų šeimoje, kurioje 6 buvo berniukai. Jis buvo uoliai mokomas, nes, teigiama, kad dar negimus karštai tikintis tėvas numatė jo didingą likimą. Būdamas devynerių, jis buvo pasiųstas į atnaujintą Chatillon-sur-Seine mokyklą, kuri laikėsi pasaulietinių Saint-Vorles kanonų. Bernardas labai mėgo literatūrą ir kuriam laikui užsidegė poezija. Jo pasiekimai stebino mokytojus, bet buvo pastebėtas ir jo dorybingumas.
Tainas
„Lašišų takas“
Kiti kubai vienerius metus keliavo palei Tainą ir 2008 m. vasarą aplankė įvairias vietas nuo Kilderio iki Taino žiočių, o paskui pradėjo ilgą kelionę atgal į savo gimtinę.
Bernardas Klervietis
Vaikystė ir ankstyvoji jaunystė (1090–1113)
Bernardas siekė išsiskirti literatūroje, nes siekė užsiimti Šv. Rašto nagrinėjimu. Jaunystėje jis neišvengė daugelio pagundų, bet jo dorybingumas nugalėjo – dažnai didvyriškai.
Tainas
Bambukinis tiltas
2008 m. liepos 18–20 d. virš Taino, netoli Geitshedo tūkstantmečio tilto, buvo įrengtas laikinas bambukinis meno kūrinys. Bambukinis tiltas buvo sukurtas kaip tų metų festivalio „SummerTyne“ dalis.
Bernardas Klervietis
Vaikystė ir ankstyvoji jaunystė (1090–1113)
Bernardui buvo 19-a, kai mirė jo motina. Maždaug tuomet jis nusprendė gyventi vienišas su malda.
Tainas
Aplinkosauga
Taino labdaros organizaciją rūpinasi jo vandenų ir aplinkinių teritorijų apsauga ir gerinimu. 2004 m. įkurtas Taino fonas yra bendruomenės organizacija, siekianti gerinti buveinių būklę ir kurti Taino baseino, kaip aplinkosaugos vietos, reputaciją.
Víðir Garður
Víðir Garður – Islandijos futbolo klubas iš Garduro.
Bernardas Klervietis
Gyvenimas Sito vienuolyne (1113–1116)
1098 m. Molesmo abatas Šv. Robertas įsteigė Sito (Citeaux) vienuolyną, esantį vos 19 km nuo Dižono, kuriame norėjo atkurti Šv. Benedikto tvarką visu jos griežtumu. Jį valdyti paliko Šv. Alberikui, mirusiam 1109 m. Jam vadovauti ėmėsi Šv. Steponas. 1113 m. 23 m. amžiaus Bernardas ir dar 30 Burgundijos kilmingų jaunuolių įstojo į ordiną.
Víðir Garður
Istorija
1936 m. gegužės 11 d. įkurtas klubas. Futbolo koamnda dideliais laimėjimais pasigirti negali.
Bernardas Klervietis
Gyvenimas Klervo vienuolyne (1116–1128)
1116 m. Šv. Steponas naujo būsto įkūrimui pasiuntė Bernardą vienuolių grupės vyresniuoju į Langrų (Langres) vyskupijos Aitrųjį (Absinthe) slėnį, kurį 1115 m. birželio 25 d. Bernardas pervadino į Klervą (Claire). Taip Bernardo ir Klerviečio (Clairvaux) vardai tapo neatskiriami. Nesant Langrų (Langres) vyskupo, Bernardą abatu pašventino 'Chalons-sur-Marne'  vyskupas Viljamas (William) iš Šampanės (Champeaux) (buvęs Notre Dame profesoriumi ir įkūręs Šv. Viktoro vienuolyną) – ir nuo tada tarp jų užsimezgė stipri draugystė.
Víðir Garður
Istorija
Vienintelis kartas, kai buvo netoli trofėjaus, tai 1987 m. Islandijos futbolo taurės finalas. bet nepavyko iškovoti titulo.
Bernardas Klervietis
Gyvenimas Klervo vienuolyne (1116–1128)
Klervo (Clairvaux) pradžia buvo sunki ir skausminga, pašlijo net Bernardo sveikata. Vis tik, vienuolynas sparčiai augo, nes plūdo mokiniai. Prisijungė ir Bernardo tėvas, senyvas Tescelin, bei visi jo broliai. Sesuo Humbeline netrukus su vyro sutikimu įstojo į Jully benediktinų konventą.
Víðir Garður
Istorija
Pastaruoju metu žaidė žemesniuosiuose divizionuose.
Bernardas Klervietis
Gyvenimas Klervo vienuolyne (1116–1128)
Klervas (Clairvaux) tapo per mažas ir teko siųsti būrius steigti naujus. 1118 m. Salono vyskupijoje įsteigtas Trijų fontanų vienuolynas, 1119 m. Autono vyskupijoje Fonteino (Fontenay) vienuolynas ir 1121 m. Laono (Laon) vyskupijoje netoli Vervino (Vervins) įsteigtas Foigny vienuolynas.
Nepaisant sėkmių, Klervo abato laukė išbandymai. Jam išvykus, Kliuni (Cluny) Didysis prioras Bernardas nuvyko į Klervą ir išviliojo abato pusbrolį Robertą. Tai buvo prielaida ilgiausiam ir labiausiai širdį griebiančiam Bernardo laiškui.
1119 m. Bernardas dalyvavo ordino susirinkime, sušauktame Stepono iš Sito (Citeaux). Jo, nepaisant jauno amžiaus, klausė labai atidžiai ir pagarbiai, ypač kai jis dėstė mintis apie regulos taisyklių atnaujinimą ir tikėjimo dvasios sustiprinimą visuose ordinuose. Šis susirinkimas buvo pagrindinis apibrėžiantis ordino statutą ir „Artimo meilės chartiją“, kurią popiežius Kalikstas II patvirtino 1119 m. gruodžio 23 d.
1120 m. Bernardas parašė pirmąjį veikalą „De Gradibus Superbiae et Humilitatis“ ir pamokslus „De Laudibus Mariae“.
Kliuni vienuoliams nepatiko, kad Sito vienuoliai pirmauja regulos ir tikėjimo srityse. Tad dalis „Juodųjų“ vienuolių bandė įrodyti, kad naujosios ordino taisyklės nepraktiškos. Bernardas apsigynė parašęs „Apologiją“ iš dviejų dalių. Pirmojoje įrodė nekaltas dėl jam priskirtų grubių žodžių Kliuni atžvilgiu, o antrojoje davė atkirtį užsipuolimams. Jis sakėsi Kliuni benediktinus mylįs taip pat, kaip ir kitus ordinus. Kliuni abatas Petras (Peter) atsakė su pagarba ir Kliuni vienuolynas taip pat atliko reformą. Kažkur šiuo metu Bernardas parašė veikalą apie „Malonę ir Laisvą valią“.
Tamplieriai (1128–1134)
1128 m. popiežiaus Honorijaus II sušauktame Trua (Troyes) susirinkime, pirmininkaujant Albano vyskupui, Bernardas buvo paskirtas jo sekretoriumi ir atsakingu už sinodo statutų juodraščius. Po susirinkimo buvo pašalintas Verdeno (Verdun) vyskupas. Tai sukėlė kaltinimus Bernardui už nedorus metodus ir jis buvo pasmerktas net Romoje, kaip vienuolis, kuris kišasi į jį neliečiančius reikalus. Kardinolas Harmeric, beveik jau popiežius, parašė jam aštrų laišką: „Netinka, kad triukšmingos ir nemalonios varlės išeitų ir trukdytų šv. Sostui ir kardinolams“. Į tai Bernardas atsakė laišku, kad jis dalyvavo susirinkime, nes buvo į jį atitemptas. „O garsusis Harmeric, kas labiau nei jūs galėjo išvaduoti mane nuo būtinybės asistuoti susirinkimui? Neleisk toms triukšmingoms nemalonioms varlėms išlįsti iš jų urvų, kad jos neišžygiuotų… Tada jūsų draugas nebus daugiau kaltinamas išdidumu ir arogancija“. Laiškas paveikė kardinolą.
Ir būtent tame susirinkime Bernardas nubrėžė Tamplierių riterių taisyklių eskizus. Ordinas netrukus tapo prancūzų kilmingųjų idealu ir buvo išgirtas Bernardo „De Laudibus Novae Militae“. 1130 m. vasario 14 d. mirus popiežiui Honorijui II, Bažnyčioje įvyko skilimas. Inocentas II buvo išvytas iš Romos ir prisiglaudė Prancūzijoje. Karalius Louis le Gros sušaukė vyskupų susirinkimą ir Bernardas buvo parinktas tarpininku tarp popiežių. Jis privertė, kad Inocentą II pripažintų visa aukščiausia katalikų valdžia. 1132 m. Bernardas lydėjo popiežių į Italiją ir pakeliui aplankė Kliuni, ryšium su du dešimtmečius trunkančiu kivirču tarp „Juodųjų“ ir „Baltųjų“ vienuolių.
Grįžimas į Klervą (1134–1143)
1134 m. grįžo į Klervą ir pasišventė veikalams, kurie užtarnavo jam „Bažnyčios daktaro“ titulą. Tuo metu jis parašė pamokslus apie „Giesmių giesmę“.
1138 m. Bernardas iš perpildyto vienuolyno išsiuntinėjo vienuolių būrius į Vokietiją, Švediją, Angliją, Airiją, Portugaliją, Šveicariją ir Italiją. Kai kurie gavo valdas Trijų fontanų abatijoje.
Vėliau matome Bernardą užsiėmusį kitais reikalais, trikdžiusiais Bažnyčią. XI a. pabaigoje viešai ėmė pasisakinėti įvairios filosofinės ir teologinės mokyklos. Jų stipriausias atstovas buvo Abelardas, antras tame šimtmetyje žmogus pagal iškalbą ir išsilavinimą po Bernardo. Abelardo veikalas apie Trejybę buvo pasmerktas 1121 m. ir jis pats įmetė knygą į ugnį.
Antrasis kryžiaus žygis (1143–1149)
1143 m. Popiežius paskyrė Bernardą rengti Antrąjį kryžiaus žygį. Bernardas išvyko į Vokietiją ir jį lydintys stebuklai liudijo apie žygio sėkmę. Imperatorius Konradas III ir sūnėnas Frydrichas I Barbarosa iš jo rankų paėmė piligrimų kryžius, o popiežius Eugenijus asmeniškai atvyko į Prancūziją. 1147 m. Paryžiaus susirinkime buvo išnagrinėti vyskupo Gilberto de la Poro suklydimai. Jis tarp kitų nepriimtinų dalykų skelbė, kad Dievo esmė ir savybės nėra tas pats kas Dievas, kad Trejybės asmenų savybės nėra patys tie asmenys ir kad Dieviškoji prigimtis nepersiduoda. Nutarta sprendimą padaryti kitais metais Reimo susirinkime. Bernardui pavesta išdėstyti tikėjimo sampratą tiesiogiai priešingą Gilberto, į ką šis išrėžė Tėvams: „Jei manote ir tvirtinate priešingai nei aš, tada aš tikiu ir kalbu kaip jūs“. Tai leido popiežiui pasmerkti jo pažiūras nepasmerkiant asmeniškai. Po to popiežius aplankė Klairą.
Paskutinius Bernardo metus aptemdė Kryžiaus žygio nesėkmė, už kurią visa atsakomybė krito jam. Bet jis negalėjo garantuoti už dalyvių klaidas. Disciplinos stoka, vokiečių karių pervertinimas, intrigos tarp Antiochijos princo ir karalienės Eleanoros, ir pagaliau Sirijos kilmingųjų gobšumas ir išdavystės, kai šie sutrukdė užimti Damaską, buvo kelios nesėkmės priežastys. Bernardas laikė pareiga parašyti apologiją popiežiui, kuri įtraukta į antrąją „Pasvarstymų knygos“ dalį. Joje aiškino, kaip kryžeivių bei žydų nuodėmės buvo nesėkmės priežastis.
Michalkai (Liublino vaivadija)
Michalkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Rokitno valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Rokitno, apie 15 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 107 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Manfredas Žymantas
Manfredas Žymantas (1970 m. rugpjūčio 8 d. Kėdainiuose) – gydytojas, Lietuvos, Zarasų rajono savivaldybės bei Ignalinos rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1988 m. su pagyrimu baigė Šiaulių medicinos mokyklą. 1992–1998 m. studijavo Kauno medicinos universitete ir įgijo gydytojo specialybę. Mokydamasis Kauno medicinos universitete lankė vadybos ir ekonomikos fakultatyvus. 1998–2000 m. studijavo teisę Vilniaus universiteto Teisės fakultete.
1985–1990 m. Šiauliuose dislokuoto tarybinės armijos karinio dalinio medicinos punkto sanitaras. 1990–1993 m. Šiaulių tuberkuliozės ligoninės medicinos darbuotojas. 1993–2001 m. Kauno infekcinės ligoninės medicinos darbuotojas. 1999–2001 m. atliko bendrosios praktikos gydytojo rezidentūrą Kauno medicinos universitete. 2001–2004 m. Zarasų pirminės sveikatos priežiūros centro bendrosios praktikos gydytojas, Zarasų rajono Turmanto ambulatorijos vadovas. 2004 m. kovo – lapkričio mėn. Šeimos centro prie Visagino greitosios medicinos pagalbos stoties bendrosios praktikos gydytojas.
Nuo 2003 m. Darbo partijos narys, šios partijos Zarasų skyriaus pirmininko pavaduotojas, Darbo partijos prezidiumo ir tarybos narys, Ignalinos skyriaus pirmininkas. 2004–2008 m. Seimo narys, išrinktas Zarasų-Visagino rinkimų apygardoje Nr. 52. 2009–2015 m. Seimo nario Kęstučio Daukšio padėjėjas, UAB „Širvintų sveikatos centras“ gydytojas.
2015–2018 m. Neįgalumo ir darbingumo nustatymo tarnybos direktorius.
2004 m., 2007 m. kovo – balandžio mėn. ir 2009 m. gegužės 6 d. – 2011 m. kovo 16 d. Zarasų rajono savivaldybės tarybos narys, bei nuo 2011 m. Ignalinos rajono savivaldybės tarybos narys.
Michalkai
Michalkais vadinamos gyvenvietės:
Vagotasis vėdrynas
Vagotasis vėdrynas (Ranunculus polyanthemos) – vėdryninių (Ranunculaceae) šeimos, vėdrynų (Ranunculus) genties augalas. Auga pievose, pamiškėse, pakrūmėse. Aukštis iki 50 cm. Stiebas status, žiedkočiai vagoti. Taurėlapiai statūs. Žydi vasarą, geltonais žiedais. Nuodingas.
Žebenkštiniai lemūrai
Žebenkštiniai lemūrai (Lepilemuridae) – primatų (Primates) šeima.
Pagal šiuolaikinius molekulinius tyrimus išskiriamos dar šios rūšys:
Australijos politinė sistema
Australija yra nepriklausoma valstybė, tačiau įeina į Britų Sandraugą (Commonwealth of Nations). Australija pagal politinę santvarką yra: pagal administracinį teritorinį suskirstymą – federacija, pagal valdymo formą – konstitucinė monarchija. Aukščiausias įstatymas – rašytinė Australijos Konstitucija.
Australijai būdinga trijų lygmenų valdžios sistema: nacionalinis lygmuo (įstatymų leidžiamoji valdžia – Atstovų Rūmai ir Senatas, įstatymų vykdomoji valdžia – Vyriausybė ir teisminė valdžia); valstijų ir teritorijų lygmuo; vietos savivalda (apie 900 savivaldybių). Nacionaliniame lygmenyje esančių valdžios šakų galios yra nustatytos konstitucijoje, o likę dalykai priklauso valstijų kompetencijai.
Institucijos
Australijos valstybės vadovas – karalius, šiuo metu tai Jungtinės Karalystės karalius Karolis III. 1973 m. spalio 19 d. karalienė Elžbieta II Australijos Vyriausybės rūmuose, Kanberoje, pasirašė savo sutikimą ir nuo to laiko Jungtinės Karalystės monarchas yra oficialiai tituluojamas kaip „Australijos karalius“ arba „Australijos karalienė“. Karalių Australijoje reprezentuoja generalinis gubernatorius, o kiekvienoje valstijoje – gubernatorius. Savivaldžiose teritorijose (išskyrus Australijos sostinės teritoriją) karalių atstovauja administratorius.
Ministrų kabinetą parenka generalinis gubernatorius iš federacinio parlamento narių tarpo patariant premjerministrui. Monarchija yra paveldima; generalinį gubernatorių skiria monarchas; po įstatymų leidžiamosios valdžios rinkimų generalinis gubernatorius paprastai skiria daugumos partijos arba daugumos koalicijos lyderį premjerministru trejų metų laikotarpiui
González
González − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Vepša
Vepša  – upė Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje. Prasideda Bytuvo ežeryne, 189 m virš jūros lygio, teka į šiaurės vakarus, prateka daug nedidelių ežerėlių, įteka į Baltijos jūrą. Tarpukariu tiesinta, veikia keletas mažųjų hidroelektrinių.
Intakai – Grabovas (kairysis, prie pat žiočių).
Didžiausi miestai – Darlovas (prie žiočių), Slavnas.
Tabakundas
Tabakundas arba San Chuan de Tabakundas  – miestas Ekvadore, Pičinčos provincijoje, į vakarus nuo Kajambės, į pietus nuo Mochandos ugnikalnio.
Verčiamasi žemės ūkiu, turizmas. Mieste yra kolonijinės architektūros pastatų, apylinkėse – lagūnų, krioklių.
Istorija
Miesto pavadinimas kečujų kalba reiškia „senolių kaimas“.
Kubos ginkluotosios pajėgos
Kubos revoliucinės ginkluotosios pajėgos – Kubos kariuomenė, sudaryta iš trijų šakų: armijos, karinio laivyno, oro ir oro gynybos pajėgų. FAR priskiria ir nereguliarias pajėgas Teritorinės kariuomenės milicija ir sukarintą organizaciją Jaunimo darbo armija.
Nuo 2006 m. privalomoji karo tarnyba trunka 2 metus, iki tol ji trukdavo 3 metus.
Istorija
Nuo 1966 iki 1990 m. intensyvus bendradarbiavimas su TSRS leido tiek sustiprinti Kubos ginkluotąsias pajėgas, kad šios tapo galingiausios Lotynų Amerikoje. Kubos ginkluotosios pajėgos ėmė veikti ir užsienio šalyse. Pirmoji karinė Kubos misija buvo Ganoje. 1963 m. Kubos kariškiai pasirodė Alžyre. Kuba siuntė savo dalinius į Siriją 1973 m., Etiopiją 1978 m., Angolą 1975–1989 m., Nikaragvą ir Salvadorą po 1980 m.
TSRS rėmė Kubą tiek finansiškai, tiek karine įranga. 1994 m. Kubos ginkluotosiose pajėgose buvo apie 235 000 karių, o dabar sumažėjo iki 80 000.
Kubos karinė galia labai sumažėjo po to, kai ją nustojo remti TSRS. Dabar Kubos ginkluotosiose pajėgose yra 79 000 karių. JAV Gynybos žvalgybos agentūra 1998 m. pranešė, kad Kubos sukarintųjų organizacijų kovinė parengtis per praėjusius 7 metus labai suprastėjo, tačiau išlaikė potencialą „padaryti priešo įsiveržimą brangiu“. Kuba priėmė „liaudies karo“ strategiją, kas parodo ginamąjį dabartinės Kubos kariuomenės pobūdį.
Arvydas Čepulionis
Arvydas Čepulionis (g. 1962 m. kovo 29 d.) – Lietuvos šaulys iš lanko. Beveik visų Lietuvos nacionalinių rekordų olimpiniu lanku savininkas.
Biografija
2010 m. sportininkas pripažintas geriausiu metų lankininku olimpiniuose lankuose. Tais pačiais metais Lietuvos čempionate sportininkas pelnė aukso medalį olimpinių lankų komandinėje įskaitoje ir du bronzos medalius individualiuose olimpinių ir skriemulinių lankų rungtyse.
Rimantas Ruzas
Rimantas Ruzas (1959 m. kovo 23 d. Kaune – 2002 m. spalio 7 d. Kaune) – Lietuvos politinis veikėjas.
Biografija
1977 m. baigė Kauno 21–ąją vidurinę mokyklą, 1977–1982 m. studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultete ir įgijo choreografo specialybę. 1981–1982 m. – Utenos trikotažo ir galanterijos susivienijimo kultūros klubo meno vadovas. 1982–1984 m. tarnavo tarybinėje armijoje Afganistane. 1984–1992 m. – Kauno botanikos sodo dendroklimatochronologinės laboratorijos laborantas.
1992–1995 m. – Lietuvos televizijos Kauno direkcijos laidos „Svetimo skausmo nebūna“ režisierius, 1995–1997 m. – UAB „Logika ir azartas“ vadybininkas, 1998–2000 m. – UAB „Gedimex“ vadybininkas.
1987 m. – Afganistano karo veteranų sąjungos organizatorius, Kauno klubo pirmininkas, 1990–2002 m. – Lietuvos respublikinės Afganistano karo veteranų sąjungos pirmininkas.
1997–2002 m. – Kauno miesto savivaldybės tarybos narys. 2000–2002 m. – Seimo narys. Mirė po sunkaus sužeidimo 2002 m. rugsėjo 30 d. įvykusioje autoavarijoje.
1981 m. – Valstybinės premijos laureatas. Amerikos legiono garbės narys, 2003 m. vasario 20 d. suteiktas Kauno miesto Garbės piliečio vardas. Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu.
Ginutis Taurinskas
Ginutis Taurinskas (g. 1937 m. rugpjūčio 12 d. Plėnakiuose, Mažeikių apskritis) – sovietinis karinis veikėjas, generolas majoras.
Biografija
Gimė pasiturinčio ūkininko šeimoje. Tėvas Pranas buvo kairiųjų pažiūrų, rėmė pogrindyje veikusią LKP.
1958 m. baigė Kijevo artilerijos mokyklą, 1967 m. Penzos aukštąją karo inžinerijos mokyklą. Tarnavo sovietų armijos daliniuose, dislokuotuose Rusijoje, Ukrainoje, Azerbaidžane, Gruzijoje. 1969–1981 m. Tbilisio aukštosios artilerijos vadų karo mokyklos dėstytojas, vyresnysis dėstytojas, katedros viršininko pavaduotojas. 1981–1984 m. LSSR karinio komisariato skyriaus viršininkas, 1984–1985 m. Vilniaus Lenino rajono karinis komisaras. 1985–1990 m. Lietuvos SDAALR CK (DOSAAF) pirmininkas. 1986–1991 m. LKP Revizijos komisijos narys.
Fiat Brevetti
thumb|Fiat Brevetti
Fiat Brevetti – lengvasis automobilis, gamintas „Fiat“ kompanijos nuo 1905 iki 1908 metų.
Brevetti modelis buvo pristatytas 1905 metais. Вenradarbiaujant su „Ansaldi“ kompanija buvo paruoštas Fiat 10–12 HP modelis, vėliau pervadintas į „Brevetti“.
Automobilis buvo su 3052 kub. cm apimties, 20 a.j. galingumo varikliu. Didžiausias greitis buvo 65 km/val.
Išleista daugiau nei 1500 automobilių.
Nuo 1909 metų buvo leidžiamas automobilis Brevetti 2, pradžioje vadintas Fiat 15–25 HP. Modelis skyrėsi galingesniu, 25 a.j. varikliu.
Abu automobiliai buvo leidžiami Turino miesto gamykloje.
David Livingstone
Biografija
Gimė darbininkų šeimoje. Nuo dešimties metų dirbo audimo fabrike. Savarankiškai išmoko lotynų ir graikų kalbas, domėjosi misionieriavimu bei kelionėmis. Stratklaido universitete studijavo mediciną. 1840 m. jis išplaukė iš Škotijos į Pietų Afriką kaip medicinos misionierius. Nuo to laiko jis praleido Afrikoje 33 metus ir išgarsėjo tiek kaip misionierius, tiek ir kaip keliautojas. Vienas iš svarbiausių jo žygių – 1855 m. pasiektas Viktorijos krioklys. 1871 m. jį aptiko žurnalistas Henris Stenlis, su kuriuo jie kartu keliavo dvejus metus (aptiko Tanganikos ežerą), o praėjus metams po D. Livingstono mirties H. Stenlis jo palaikus sugrąžino į Angliją, kur 1874 m. balandžio 18 d. jis buvo palaidotas (Vestminsterio vienuolyne).
Mirtis
D. Livingstonas mirė 1873 m. gegužės 1 d. Afrikos lūšnyne. Jo širdis buvo išimta ir palaidota po medžiu, o jo balzamuotas kūnas buvo transportuotas atgal į Britaniją.
Keep the Village Alive
Keep the Village Alive – devintasis studijinis velsiečių grupės „Stereophonics“ albumas, išleistas 2015 m. rugsėjo 11 d. Grupės teigimu, „Keep the Village Alive“ yra ankstesniojo albumu, „Graffiti on the Train“, tęsinys. Tai – pirmasis grupės albumas su būgnininku Jamie Morrison.
Nepaisant to, kad „Keep the Village Alive“ susilaukė nelabai gerų kritikų įvertinimų, tai nesutrukdė albumui debiutuoti pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje. Tai buvo šeštasis grupės albumas, pasiekęs šią viršūnę.
Svirkančiai
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs nuo pavardės Svirkas.
Istorija
1921 m. įkurta pradinė mokykla, kuri 2006 m. rugsėjo 1 d. buvo uždaryta. 1967 m. sausio 11 d. mokykla persikėlė į dabartines patalpas. Iki 2000 m. kaimas priklausė Akmenės rajonui.
Gonçalves
Gonçalves − pavardė.
Svirkančiai
Žymūs žmonės
thumb|left|230px|Svirkančių pradinė mokykla thumb|left|230px|Svirkančių kaimo kapinaitės [[Virvytės kairiajame krante]]
Gonçalves
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Hitachi, Ltd.
Veikla Lietuvoje
2011 m. liepos 14 d. Lietuvos Koncesijos konkurso komisija dėl Strateginio investuotojo į Visagino atominę elektrinę strateginiu investuotoju atrinko Hitachi Ltd. kartu su Hitachi-GE Nuclear Energy Ltd. „Hitachi“ pasiūlymo dalį sudaro pažangiojo verdančio vandens reaktoriaus (ABWR) technologijos tiekimas naujajai elektrinei. 2011 m. gruodžio 23 d. Lietuva ir Hitachi Ltd. pasirašė susitarimą dėl esminių Visagino AE Koncesijos sutarties sąlygų, kuris apibrėžia pagrindinius planuojamos pasirašyti sutarties principus.
Plungės rajono taryba 1990–1995 m.
Plungės rajono taryba – Plungės rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Plungės rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Plungės rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Plungės rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Valerijus Ostapenko
Valerijus Ostapenko (g. 1956 m. sausio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos gydytojas chirurgas, profesorius, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiaus kavalierius.
Biografija
1978 m. su pagyrimu baigė Vilniaus universiteto Medicinos fakultetą, kur įgijo gydytojo specialybę ir įstojo į Vilniaus Universiteto bendrosios chirurgijos rezidentūrą, kurią baigė 1979 m. 1979–1982 m. dirbo Vilniaus miesto Antakalnio ligoninėje, nuo 1982 m. dirba Nacionaliniame vėžio institute gydytoju chirurgu. Nuo 2014 m. krūties ligų chirurgijos ir onkologijos skyriaus vedėjas. Yra Lietuvos Senologijos Draugijos prezidentas. Profesinių draugijų: Lietuvos onkologų, Plastinės rekonstrukcinės chirurgijos, Tarptautinės kovos su vėžio liga, EUSOMOS, narys, ilgametis Lietuvos senologijos draugijos prezidentas, Tarptautinės Senologijos Draugijos (SIS) direktorių tarybos narys. 1991 m. sausio 13-osios naktį savo namuose suteikė pagalbą ir gelbėjo Lietuvos Parlamento gynėją Alvydą Matulką.
Profesinė veikla
Prof. V. Ostapenko pagrindinė mokslinės veik­los kryptis - sergančiųjų krūties vėžiu kombinuoto gydymo efektyvumo vertinimas. Siekdamas pagerinti pacienčių gyvenimo kokybę didžiausią dėmesį skiria plastinėms rekonstrukci­nėms operacijoms dėl krūties vėžio.
1991-1997 m. ligonėms, sergančiomis krūties vėžiu prof. V. Ostapenko atliko pirmąsias Baltijos šalyse onkoplastines operacijas. 2000 m. – apginta habilituoto daktaro diserta­cija „Ligonių, sergančių krūties vėžiu ir ikinavikinėmis ligomis, gy­dymas". Disertacijose detaliai išanalizuoti kombinuoto krūties vėžio gydymo rezultatai bei pateiktos rekomendacijos gydytų pacienčių gyvenimo kokybei gerinti. 2011 m. prof. V. Ostapenko ligonėms su BRCA genų mutacijomis, atliko pirmąsias Baltijos šalyse profilaktines mastektomijas su rekonstrukcija.
Prof. V.Ostapenko tobulino savo žinias įvairių šalių onkologinėse įstai­gose: Rusijoje (Rusijos onkologijos centras, Maskva), Japonijoje (Kioto Kodamos klinika, Kiotas), JAV (Plastinės rekonstrukcinės chi­rurgijos centras, Majamis), Austrijoje (Vienos ligoninė AKH), Nor­vegijoje (Radžio ligoninė, Oslas), Suomijoje (Helsinkio Universiteto ligononėje ), Šveicarijoje (St.Galleno univesiterto ligoninėje).
Cheminis ryšys
Cheminis ryšys – sąveika tarp atomų, sąlygojanti molekulių ir kristalų susidarymą. Reakcijos metu jungiantis skirtingų elementų atomams tarp jų susidaro elektrostatinis cheminis ryšys. Šis ryšys atsiranda tarp priešingą elektros krūvį turinčių dalelių. Suartėjus dviem atomams, vienos dalelės elektronai traukia kitos dalelės branduolį ir atvirkščiai. Per daug suartėjus atomams tarp jų pradeda veikti stūmos jėgos. Nusistovėjus pusiausvyrai tarp atomų susidaro cheminis ryšys. Ryšio stiprumą nusako ryšio energija - energijos kiekis, kuris yra reikalingas norint sudaryti ryšį.
Elemento atomai tarpusavyje jungiasi keturių tipų cheminiais ryšiais:
Gordon
Gordon − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Inga Stasiulionytė
Inga Stasiulionytė (g. 1981 m. birželio 29 d. Vilniuje) – Lietuvos ieties metikė ir olimpinės rinktinės narė. Asmeninis rekordas yra 62,27 m, pasiektas 2005 m. Kaune. 2014 metais sukūrė treniruočių sistemą „Onbo.lt“, kuri buvo apdovanota Tarptautiniame Monako universitete.
Gore
Gore − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Trelju
Trelju  – miestas Argentinoje, Čubuto provincijos vakaruose, 20 km į vakarus nuo Rosono, Čubuto upės slėnyje. 85 000 gyventojų.
Istorija
Miestą 1886 m. įkūrė velsiečiai imigrantai. Pavadintas vieno iš kolonizatorių Luiso Džonso (Lewis Jones) garbei (Tre – velsiečių k. „miestas“, Lew – vardo Lewis trumpinys). Dėl didelio nedarbo miestas nuskurdo, jį supa villas miserias (lūšnynai).
Ekonomika
Trelju – svarbiausias šalyje (90 % Argentinos produkcijos) vilnos apdirbimo ir eksporto centras.
Kimberlis
Kimberlis (Kimberley) – miestas Pietų Afrikos Respublikoje, Šiaurės Kapo provincijos administracinis centras ir didžiausias miestas, išsidėstęs Veldo plynaukštėje, šalia Valio upės slėnio.
2011 m. 43,2 % miesto gyventojų pagrindinė kalba buvo afrikanų, 35,8 % – tsvanų, 8,7 % – anglų, 6 % – kosų.
Istorija
Miestas įkurtas New Rush pavadinimu 1870 m., netoliese radus deimantų. 1873 m. pervadintas britų politiko I-ojo Kimberlio erlo, Džono Voudhauzo garbei. 1887 m. „De Beers“ kompanija, vadovaujama Sesilio Rodeso, ėmėsi deimantų gavybos. Dėl imigrantų antplūdžio Kimberlis sparčiai augo. Čia rasta ultrabazinė magminė uoliena, pavadinta kimberlitu, kurioje aptinkami deimantai. Dar 1882 m. rugsėjo 2 d. Kimberlyje įvestas elektrinis gatvių apšvietimas (tai pirmasis miestas pietų pusrutulyje, įvedęs tokį apšvietimą). 1896 m. atidarytas Vitvatersrando universiteto filialas. XIX a. pab. – XX a. pr. Kimberlis buvo Būrų karų centras. Didžiausia pasaulyje deimantų kasykla uždaryta 1914 m. (iškasta 3 t deimantų), 2005 m. uždarytos dar trys. Dar ir dabar tai vienas svarbiausių pasaulyje deimantų gavybos ir apdirbimo centrų. Cemento ir statybinių medžiagų pramonė. thumb|left|240px|Buvusi deimantų kasykla – [[Didžioji skylė]]
Bamra
Nuo XIX a. iki 1947 m. buvo britų protektoratas. 1948 m. prijungta prie Indijos respublikos Orisos valstijos. Paskutinis kunigaikštystės radža (1920 - 1947) – Bhanugang Tribhuban Deb.
Valdymo duomenų bazė
Valdymo duomenų bazė (, MIB) – speciali duomenų bazė, kurią sudaro eilė objektų virtualioje duomenų bazėje, skirtų atskirų įrenginių (maršrutizatorių, komutatorių) valdymui tinkle. Ji skirta informacijos, kurią agentas protokolo (šiuo atveju SNMP) pagalba siunčia iš valdomo įrenginio į tinklo valdymo įrenginį, saugojimui. MIB yra neatsiejama SNMP dalis.
Michalki Kolonija
Michalki Kolonija  – kaimas Lenkijos rytuose, Rokitno valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 15 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 108 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Miškiniai (Juodšiliai)
Miškiniai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Juodšilių, prie Vilniaus miesto savivaldybės ribos. Seniūnaitijos centras. Pro gyvenvietę eina plentas, pietiniu pakraščiu eina Valčiūnų–Panerių geležinkelio linija, prateka nedidelis upelis (jo slėnyje sudarytas tvenkinys), supa Baltosios Vokės miškas. Veikia sodininkų bendrijos „Juodšiliai“, „Paštininkas“.
Miškinius aptarnauja VVT – 82 maršrutas (stotelė „Miškinių sodai“).
Gyventojai
thumb|left|250px|Įvažiavimas į Miškinius
Karl Gero von Urach
Karl Gero Herzog von Urach Graf von Württemberg (1899 m. rugpjūčio 19 d., Lichtenšteino pilis, Viurtembergas – 1981 m. rugpjūčio 15 d., Lichtenšteino pilis) – vokiečių aristokratas, kariškis, architektas, trečiasis Uracho hercogas.
Mišrusis tarinys
Mišrusis tarinys – tarinys, turintis ir suvestinio, ir sudurtinio tarinio ypatybių.
Karl Gero von Urach
1917 m. baigęs Karolio gimnaziją Štutgarte įstojo į Vokietijos kariuomenę. Dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, gavo leitenanto laipsnį. 1918 m. buvo sunkiai sužeistas.
Mišrusis tarinys
Pavyzdžiai
Ruduo šiemet gali būti šiltas. Tu turi būti atidesnis. Sigitas nori būti pirmas. Rimvydas ketina būti vairuotojas. Visą gyvenimą norėjau būti kitoks.
Karl Gero von Urach
Po karo studijavo architektūrą, dirbo architektu Miunchene.
1935 m. įstojo į Vermachtą, gavo kapitono, 1940 m. – majoro laipsnį.
Mišrusis tarinys
Pavyzdžiai
Kaip matyti iš pavyzdžių, tarinio pirmieji du dėmenys (gali būti, turi būti, nori būti, ketina būti) primena suvestinį tarinį, o antrasis su trečiuoju – sudurtinį (būti šiltas, būti atidesnis, būti pirmas, būti vairuotojas). Dėl to tokie tariniai ir vadinami mišriaisiais.
Jei tokių tarinių vardinė dalis yra būdvardis ar kita būdvardiška kalbos dalis, ji negali būti reiškiama įnagininku – tegali būti vartojamas tik vardininkas. Todėl sakoma:
Tu turi būti atidesnis (o ne atidesniu). Sigitas nori būti pirmas (o ne pirmu).
Daiktavardžio įnagininkas panašiu atveju yra įmanomas (plg.: Rimvydas ketina būti vairuotojas ir Rimvydas ketina būti vairuotoju).
Tomas Tamulevičius
Tomas Tamulevičius (1914 m. birželio 14 d. Naujaūlyčyje – 1942 m. balandžio 12 d. Meškučiuose) – Lietuvos komunistinio judėjimo veikėjas.
Biografija
1934 m. išrinktas į Varėnos valsčiaus komitetą. 1937 m. LKP Varėnos parajonio komiteto, 1938–1940 m. Alytaus apskrities komiteto sekretorius. 1940 m. Liaudies Seimo atstovas. 1940–1941 m. LKP(b) Alytaus apskrities komiteto I sekretorius. Nuo 1941 m. LKP(b) CK narys. 1942 m. sovietinis partizanas, žuvo kautynėse.
Šasta
Šasta  – snaudžiantis ugnikalnis (stratovulkanas) JAV, Kalifornijoje, Siskiju apygardoje, Kaskadiniuose kalnuose. Aukštis 4322 m (5 pagal aukštį Kalifornijoje). Šastą sudaro 4 vulkanų kūgių kompleksas. Greta pagrindinio Šastos kūgio ryškiai matomas Šastinos kūgis. Ugnikalnį dengia 7 didesni ledynai. Viršūnėje yra kelios karos.
Šasta susidarė apytiksliai prieš 590 tūkst. metų. Vienintelis žinomas ugnikalnio išsiveržimas įvyko 1786 m. ir buvo stebimas iš Kalifornijos pakrante plaukusio keliautojo La Perūzo laivo.
Antena (biologija)
150px|thumb|right|[[vabzdžiai|vabzdžių antenų įvairovė]] Antena – porinė išauga ant nariuotakojo galvos. Vėžiagyvių (Crustacea) antenos yra dvišakos, o šalia esančios mažesnės antenulės nešakotos. Visų kitų grupių nariuotakojai, išskyrus chelicerinius (Chelicerata) ir beūsius (Protura), kurie jų iš viso neturi, turi vieną porą paprastų antenų. Tai jutimo organai, bet ką ir kaip jie jaučia skiriasi atskirose gyvūnų grupėse. Jomis nariuotakojai gali liesti, jausti oro judėjimą, karštį ir šaltį, vibracijas (garsą), kvapą ir skonį. Nedideli vėžiagyviai kartais naudoja antenas judėjimui.
Astriniai
thumb|right|260px|Jurginas thumb|right|260px|Serentis thumb|right|260px|Dygminas thumb|right|260px|Rugiagėlė thumb|right|260px|Pūtelis
Gana gausi rūšių skaičiumi šeima, kurioje yra apie 1300 genčių ir 25000-30000 rūšių (žr. Pasaulio astrinių šeimos augalų genčių sąrašas). Lietuvoje žinomos 189 rūšys iš 64 genčių, kelios rūšys įrašytos į raudonąją knygą.