cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Račkiškės dvaras
Račkiškės dvaras – buvęs dvaras Račkiškėje (dabar Bogutiškės kaimo dalis), Švenčionių rajono savivaldybėje. Dvarvietė kaip archeologinis objektas 2006 m. įrašyta į Kultūros vertybių registrą (unikalus kodas ).
Dvaras Račkiškėje stovėjo nuo XV a. iki XX a. Iki 1863 m. sukilimo dvaras priklausė Čechovičiui, kuris už dalyvavimą sukilime caro valdžios buvo ištremtas į Sibirą, pats dvaras konfiskuotas. Gustavas ir Ignas Čechovičiai buvo sukilėlių būrių organizatoriai ir vadai.
Dvaro pastatų būta tik medinių. Ant dvarvietėje esančios kalvos aukščiausios vietos rastos požeminės krosnies liekanos, primenančios alaus virimo bravorą. Dvarvietės teritorija buvo netaisyklingo apskritimo formos. Išlikę pietrytinėje pusėje perimetrą žymintys medžiai, ąžuolais ir liepomis apsodinta įvažiavimo alėja.
Michailas Aleksandrovičius Tveriškis
Michailas Aleksandrovičius Tveriškis (, 1333 m. Pskovas – 1399 m. rugpjūčio 26 d. Tverė) – didysis Tverės kunigaikštis 1368–1399 m.
Biografija
Kanonizuotas, senovės rusų biografinių apysakų herojus.
Šeima ir vaikai
Žmona: Jevdokija (?-1404), kunigaikščio Konstantino Vasiljevičiaus duktė.
Vaikai:
BC Šalčininkai
„BC Šalčininkai“ – krepšinio klubas Šalčininkų. Šiuo metu žaidžiantis Vilniaus krepšinio lygoje (VKL).
Natronos apygarda
Natronos apygarda – apygarda Jungtinėse Amerikos Valstijose, centrinėje Vajomingo valstijos dalyje. Remiantis 2020 metų JAV gyventojų surašymo duomenimis, Natronos apygardos gyventojų skaičius siekė 79 955. Apygardos būstinė yra įsikūrusi Kasperyje. Taip pavadinta dėl mineralo natrono telkinių, kurių esama apygardoje. Taip pat apygardoje gausu naftos, akmens anglių, gamtinių dujų.
Natronos apygarda buvo įkurta 1890 m. balandžio 8 d., atskyrus nuo Karbono apygardos.
Hipsipilė
Hipsipilė (🇬🇷, Ὑψιπύλεια) – graikų mitologijos veikėja, Lemno karalienė (argonautų apsilankymo metu), karaliaus Toanto (Dioniso sūnaus) duktė.
Lemno salos moterys už neištikimybę išžudžiusios visus salos vyrus, tik Hipsipilė išsaugojusi savo tėvo gyvybę, jį paslėpdama ir padėdama pabėgti. Apie tai sužinojusios, lemnietės Hipsipilę išvariusios; Hipsipilę nelaisvėn paėmę piratai ir pardavę karaliui Likurgui, Nemėjos valdovui (kitur nurodoma, kad Tėbų karaliui Likui). Čia Hipsipilė tapusi Ofelto, karaliaus sūnaus, aukle. Ofeltą dėl jos kaltės pražudžiusi gyvatė (Hipsipilė jį palikusi, kad padėtų Septynetui prieš Tėbus rasti vandens), dėl to Hipsipilė buvusi įkalinta. Ją išlaisvinę Dioniso pasiųsti sūnūs Toantas ir Eunėjas, kurių ji susilaukusi su Jasonu. Mirusiam vaikui atminti įsteigtos Nemėjos žaidynės.
Išliko Euripido tragedijos „Hipsipilė“, paremtos šia legenda, fragmentas.
András Kállay-Saunders
András Kállay-Saunders (taip pat žinomas kaip Kállay Saunders; g. 1985 m. sausio 28 d. Niujorke) – vengrų-amerikiečių atlikėjas, dainų autorius ir įrašų prodiuseris. Jis atstovaus Vengrijai 2014 m. Eurovizijoje Kopenhagoje, Danijoje, su daina „Running“.
Biografija
András Kállay-Saunders gimė 1985 m. Niujorke (JAV) Vengrijos modelio Katalin Kállay ir amerikiečio soul atlikėjo ir prodiuserio Fernando Saunders šeimoje.
2010 m. dalyvavo vietinės televizijos TV2 organizuotoje laidoje Megasztár. Joje užėmė ketvirtą vietą. Po metų išleido debiutinį singlą „Csak veled“.
2014 m. vasario 22 d. András laimėjo Vengrijos atranką A Dal su daina „Running“ ir dalyvaus 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyks Danijos sostinėje Kopenhagoje.
Damba
thumb|250px|Damba Nyderlanduose
Damba (iš 'užtvanka') – hidrotechninis statinys, kuriuo, nepertvėrus vandens tėkmės, sudaroma patvanka.
Senovės Egipte palei kairįjį Nilo krantą buvo įrengta dambų virtinė; ji tęsėsi daugiau nei 966 km (nuo Asvano iki Viduržemio jūros). Panašių hidraulinės inžinerijos projektų būta ir Mesopotamijoje bei Senovės Kinijoje.
Dambos paskirtis – saugoti gyvenvietes, pramonės įmones ir žemės ūkio naudmenas nuo potvynių. Ji pakelia vandens telkinių ar upių krantus, kad neužsemtų svarbių teritorijų, taip pat sulaikomi pratekančio vandens nešmenys ir nuosėdos.
Dambos skirstomos pagal vietą, kurioje įrengiamos (žuvų tvenkinių, hidroakumuliacinių elektrinių) ir funkcijas (upių vagotvarkos ir apsauginės dambos).
Kiniški makaronai
miniatiūra|Kiniškų misua makaronų gamyba [[Taivanas|Taivane]] Kiniški makaronai – vienas iš svarbiausių kinų virtuvės patiekalų. Kiniški makaronai labai skiriasi, priklausomai nuo gamybos regiono, sudedamųjų dalių, formos, pločio ir paruošimo būdo.
Istorija
Ankstyviausias kiniškų makaronų paminėjimas yra iš Hanų dinastijos (206 m. pr. m. e. – 220 m.).
Songų dinastijos (960–1279 m.) valdymo metais makaronų parduotuvės buvo labai populiarios. Ankstesnių dinastinių laikotarpių metu kinų makaronai buvo žinomi kaip „sriubos pyragai“ (湯 餅).
Šauklių III tvenkinys
left|120px
Šauklių III tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 3,5 km į pietus nuo Mosėdžio, Šauklių miške. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Erlos intakas) 1,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,31 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 55,4 m. Krantai žemi, ištisai apaugę medžiais. Pasroviui už 0,5 km telkšo baigiantis užpelkėti Šauklių II tvenkinys. Į pietus suformuotas Šauklių kraštovaizdžio draustinis, pietinėje tvenkinio pakrantėje įrengtas pažintinis takas.
Tvenkinys gausiai užžėlęs vandens augalija, užankantis.
Truikinų tvenkinys
Truikinų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 8 km į rytus nuo Skuodo. Sudarytas užtvenkus Guntino upę (Luobos intakas) 8,9 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,46 km, plotis – iki 0,16 km. Tvenkinio šiaurrytinis galas užpelkėjęs – susidariusi virš 5 ha pelkė. Yra keletas smulkių salų (3 didžiausios: 7 a, 3 a ir 3 a). Altitudė 33,7 m. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Krantai apaugę medžiais ir krūmynais. Šalia įsikūręs Truikinų kaimas. Šiaurės vakarų pakrantėje trykšta gamtos paminklas - Truikinų šaltinis.
Tvenkinys įrengtas 1971 m.
Amelandas
thumb|250px|Salos padėtis
Amelandas (, fryz. It Amelân) – sala Nyderlanduose, Vakarų Fryzų salų grandinės rytinėje dalyje. Sudaro savivaldybę, priklausančią Fryzijos provincijai. Sala nutįsusi iš rytų į vakarus, žema (aukštis iki 4 m), sudaryta daugiausia iš smėlio kopų. Plotas – 58,8 km². Yra šiek tiek miškų. Vyrauja kultūriniai kraštovaizdžiai.
Amelande 2014 m. gyveno 3591 žmogus. Saloje yra šie kaimai: Holumas, Nesas, Burenas, Balumas. Yra švyturys, pakilimo takas, mokykla, paplūdimys, 4 bažnyčios. Yra kelto linija iš Holverdo. Atoslūgio metu žemyną galima pasiekti ir pėsčiomis.
Sala šaltiniuose minima nuo VIII a. kaip Ambla. Iki XV a. mokėjo duoklę Olandijai. 1424 m. fryzų valdovas Ritske Jelmera paskelbė laisvąją vasalystę. Amelandas oficialiai į Nyderlandų sudėtį įtrauktas tik 1813 m.
Pyvesos hidrografinis draustinis
Pyvesos valstybinis hidrografinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Pasvalio rajone, 6 km į šiaurės rytus nuo Pumpėnų, apima Pyvesos vidurupį tarp Moliūnų ir Geivitonių. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti negilaus salpinio slėnio labai vingiuotą Pyvesos upės vidurupio atkarpą. Taip pat Pyvesos hidrografiniame draustinyje saugomi eutrofiniai aukštieji žolynai, aliuvinės ir šienaujamos mezofitų pievos, aliuviniai miškai. Gyvena bebrai, ūdros, peri tulžiai.
Ukrainos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Ukrainos futbolo varžybos 2000-2001 m.
Istorija
Dešimtasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2000 m. liepos 12 iki 2001 m. birželio 19 d.
Nugalėtojais tapo Kijevo „Dinamo“, kurie šiame sezone iki paskutiniųjų turų kovojo su "šachtininkais" ir tapo čempionais vos vieno taško persvara.
Žaliosios girios botaninis-zoologinis draustinis
Žaliosios girios valstybinis botaninis-zoologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Panevėžio rajone, 3 km į šiaurės vakarus nuo Karsakiškio, apima vidurinę Žaliosios girios dalį. Įsteigtas 1960 m. Įtrauktas į Natura 2000 draustinių tinklą.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti būdingas Vidurio Lietuvos lygumų miško augalų bendrijas ir gyvūniją (ypač siekiant išlaikyti juodojo gandro, vapsvaėdžio ir žvirblinės pelėdos populiacijas). Draustinyje būdingi pušynai, beržynai, eglynai, nemažus plotus užima pelkės. Gyvena kiškiai, stirnos, šernai, lūšys, auga į Raudonąją knygą įtraukti margasis asiūklis, virgininis varpenis, retažiedė miglė.
Ukrainos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Istorija
FK Dnìpro užėmė trečią vietą.
Pusfinaliai (1/2 f.)
<span id="Mariupol v Šahtar">
Jazidai
Jazidai – kurdų etnoreliginė grupė, tradiciškai gyvenanti šiaurės Irake. Didelės diasporos aptinkamos Sirijoje, Turkijoje, Armėnijoje, Vokietijoje, Rusijoje. Jie vartoja kurmandži kurdų kalbą, tačiau iš kitų kurdų išsiskiria savo specifine religija, kuri vadinasi jazidizmas. Patys jazidai savęs nelaiko kurdais.
Tradicinė teritorija ir diaspora
Jazidai savo tradicinę teritorija vadina Ezidhanu (, t. y. „Jazidų žemė“), ir ji apima teritorijas Ninevės muhafazoje Šiaurės Irake, iš dalies sutapdama su asirų tradicine teritorija. Čia svarbiausios gyvenvietės yra Sindžaras ir Šehanas, esantys Kurdistano pakraštyje. Lališo kaimas yra laikomas švenčiausia jazidų vieta.
Nuo seno jazidų bendruomenės migravo į aplinkines teritorijas ir sudarė nemažas diasporas Sirijoje, Turkijoje. Nuo XIX a. dėl religinio persekiojimo Osmanų imperijoje jie migravo į Rusijos imperiją, ir didelės jų diasporos susiformavo dabartinės Armėnijos bei Gruzijos teritorijoje. Po 1990 m. daug jazidų iš Armėnijos ir Gruzijos migravo į Rusiją.
XXI a. pradžioje dėl suintensyvėjusio jazidų persekiojimo Irake ir Sirijoje, didelė dalis jazitų iš tradicinės tėvynės migravo į Vakarų šalis. Šiuo metu didžiausia jų diaspora yra Vokietijoje, Prancūzijoje ir Švedijoje.
Istorija
Patys jazidai savo religijos įkūrėju laiko sultoną Ezi, kuris yra svarbiausiojo jų angelo Melek Tauso įsikūnijimas. Sultoną Ezi populiari istorija sieja su antruoju Omejadų kalifu Jazidu ibn Muavija, valdžiusiu VII a., tačiau patys jazidai šią sąsają atmeta.
Labiausiai paplitusi jazidų atsiradimo teorija jų etnogenezę sieja su Šeichu Adi, gyvenusiu XII a. Šis musulmonas sufijus ieškodamas ramaus prieglobsčio pasitraukė į atokias retai gyvenamas teritorijas. Jis paskleidė jazidizmo pagrindus, kuriuose sinkretiškai maišėsi Irano zoroastrizmas, mitraizmas, kuriuos papildė krikščionybės, judaizmo, islamo idėjos. Lališo kaimas, kuriame Šeichas Adi gyveno ir palaidotas, vėliau tapo svarbiu piligrimystės centru. Manoma, kad jam dar gyvam esant dalis kurdiškai kalbančiųjų vietos gyventojų perėmė šias naujas idėjas, ir jų bendruomenės pasklido po nederlingas Kurdistano teritorijas. thumb|left|Jazidai XIX a. Nuo XVI a. jazidų teritorijas valdė musulmoniška Osmanų imperija. Joje kitatikiai jazidai buvo persekiojami. Jie laikyti kafirais, t. y. pagonimis, kurie buvo žemesnėje kategorijoje nei vadinamosios „knygos tautos“, t. y. krikščionys ir žydai. Dėl kai kurių religinių doktrinų jazidai buvo vadinami šėtono garbintojais. Prieš jazidų bendruomenes buvo vykdomi antpuoliai, kartais vykdomos žudynės. Tai lėmė jų skaičiaus mažėjimą tradiciniame jų gyvenamame regione ir diasporų formavimąsi.
Tradicinėje jazidų istorijoje minimi net 72 žudynių atvejai, kuomet buvo sunaikinamos ištisos gyvenvietės. Vienos iš baisiausių žudynių įvyko 1915 m., kuomet osmanai vykdė Armėnų genocidą. Jo metu buvo žudomi ne tik armėnai, bet ir kitos nemusulmoniškos mažumos: asirai, jazidai. Manoma, kad per šiuos metus nužudyti šimtai tūkstančių jazidų.
XX a. pradžioje jazidų gyvenamos teritorijos atiteko Irako valstybei. Ši etninė grupė atsidūrė tarp musulmonų arabų pietuose ir musulmonų kurdų šiaurėje. 1970–2003 m., Sadamo Huseino režimo laikais, jazidų atžvilgiu buvo vykdoma stipri arabizacija ir islamizacija. Maža to, patys jazidai buvo susiskaldę į dvi stovyklas su centrais Sindžare ir Šehane, ir nesutarė tarpusavyje. Po Irako karo sustiprėję kurdai įvedė krašte savo kontrolę ir pradėjo sparčią kurdizaciją.
Nuo 2007 m. jazidai patyrė stiprią musulmonų diskriminaciją. 2014 m. į beveik kurdų neginamas Sindžaro jazidų teritorijas įsiveržė Islamo valstybės pajėgos. Neapykanta jazidams prasiveržė kaip Sindžaro genocidas: buvo išžudyti ištisi kaimai, moterys verčiamos sekso vergėmis. Daliai gyventojų pavyko pabėgti į saugesnes teritorijas, kur jie priimti pabėgėlių stovyklose arba masiškai migravo į Europą.
Jazidų aktyvistė Nadia Murad 2018 m. apdovanota Nobelio taikos premija.
Visuomenė ir kultūra
thumb|Jazidas su tautiniais rūbais Jazidų visuomenė yra uždara. Jazidu galima tapti tik per kraują, t. y. gimus jazidų šeimoje. Šioje religijoje nėra propaguojamas priėmimas į bendruomenę iš kitų religijų, nėra misionieriškos veiklos. Taip pat draudžiama tuoktis su kitų religijų atstovais: priešingu atveju tai laikoma išmetimu iš bendruomenės.
Jazidų visuomenėje egzistuoja griežta luominė sistema. Dvasininkų luomas dalijamas į šeichus, pirus, fakirus, navalus, auchanus. Pasauliečių luomas yra vadinamas miuridais. Aukščiausia valdžia visoje jazidų visuomenėje priklauso šeichanui, kurio dinastija kildinama iš Šeicho Adi. Pasaulietinę valdžią turi vadinamasis miras, kurio skyrimo tradicija prasidėjo Osmanų valdymo laikais. Nuo 1944 m. miras yra Tahsin Saidas.
Jazidų tradicinė apranga primena kurdų. Vyrai želdindavo barzdas ir augindavo ilgus plaukus, kurios pindavo į kasas. Svarbiausi moterų rūbai – palaidinukė krasas, baltos kelnės chevalkrasas, prijuostės 'deira, liemenė elakas. Šaltu sezonu buvo dėvimos striukės kolkai, juosta bane pšte, kepurė kofi.
Pakiaunio dvaras
Pakiaunio dvaras – dvaras, esantis Ignalinos rajone, Linkmenų seniūnijoje.
Dvaro sodybos fragmentai nuo Linkmenų į p.v., tarp Kiauno ir Ešerinio ežerų, kuriuos jungia Kiaunos upelis. Jis teka už kelių šimtų metrų nuo dvarvietės.
Dvaras žinomas nuo XVIII a., tada buvo Sidariškių dvaro palivarkas (Sidariškės yra pakeliui iš Linkmenų į Pakiaunį). Senoje, 1883 m. rusų kalba išleistoje knygoje rašoma, kad šias žemes valdo jau ketvirta Revkovskių karta. 1856 m. Pakiaunio dvarelį nusipirko Romualdas Maleckis, vėliau valdė vienas iš jo sūnų - Jonas Maleckis, kuris 1921 m. dvarelį pardavė Sidariškių dvare gyvenusiam Boleslovui Ašembergui, o šis 1923 m. - vilniečiui Isaokui Gilinskiui. 1940-1942 m. dvarelyje tvarkėsi Janina ir Albinas Merkiai, veikiausiai po I. Gilinskio mirties dvarelį paveldėjusi jo dukra su vyru. Pokariu Pakiaunyje įsikūrė kolūkio gamybinis padalinys. Per tą laiką gerokai sunyko gyvenamasis namas, atsirado naujų statinių. Nuo 1989 m. Pakiaunys - Liaudies ūkio planavimo ir ekonomikos instituto poilsinė. Jai buvo panaudotas svirnas. Kiti pastatai toliau nyko. 2008 m. Pakiaunio dvarelis atiteko naujam šeimininkui - vilniečiui verslininkui.
Olegas Strachanovičius
Olegas Strachanovičius (g. 1979 m. spalio 13 d. Pinske) – Baltarusijos futbolininkas, saugas.
Michailas Aleksandrovičius (1878)
Michailas Aleksandrovičius (, Liet. Mykolas II, 1878 m. gruodžio 4 d. Sankt Peterburgas – 1918 m. liepos 12 d. Permė) – Rusijos didysis kunigaikštis, Nikolajaus II brolis, generolas leitenantas (1916 m.).
Olegas Strachanovičius
Biografija
Karjerą pradėjo gimtinėje. 1996 m. atstovavo Pinsko ekipą, vėliau persikėlė į Bresto „Dinamo“, o 2002–2004 m. atstovavo FK BATE.
Kazachstane Kustanajaus „Tobolo“ klube žaidė 2005 m.
Michailas Aleksandrovičius (1878)
Biografija
Iki caraičio Aleksejaus gimimo 1899–1904 m. – sosto įpėdinis. Per Pirmąjį pasaulinį karą vadovavo Kaukazo kavalerijos divizijai, vėliau korpusui. Prasidėjus Vasario revoliucijai imperatorius Nikolajus II 1917 m. kovo 15 d. atsisakė sosto iš pradžių sūnaus Aleksejaus, vėliau jo naudai. Kitą dieną, matydamas visuomenės nepritarimą monarchijai, sosto nepriėmė, bet kai kurie istorikai vis dėlto laiko jį paskutiniu Rusijos imperatoriumi. 1918 m. vasario mėn. bolševikų suimtas ir sušaudytas.
Olegas Strachanovičius
Biografija
2005 m. grįžo į gimtinę ir atstovavo MTZ-RIPO Minsk.
2007 m. žaidė FBK Kaunas klube, vėliau sugrįžo į Baltarusiją.
Paryčai
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Babruisko apskrities Paryčų valsčiaus centras, veikė valsčiaus ligoninė, linų fabrikas. 1924–1961 m. buvo Paryčų rajono centras.
2023 m. pasaulio laipiojimo sporto čempionatas
2023 m. pasaulio laipiojimo sporto čempionatas – 18-asis geriausių pasaulio laipiojimo sporto atletų čempionatas, kuris vyko rugpjūčio 1 – 12 d. Šveicarijos mieste Berne.
Olimpinės kvotos
2023 m. pasaulio čempionatas taip pat buvo ir pirmasis atrankos turnyras patekimui į 2024 m. vasaros olimpiadą. Olimpines kvotas iškovojo šie sportininkai:
Starobinas
Staròbinas – miesto tipo gyvenvietė pietų Baltarusijoje, 12 km į pietus nuo Salihorsko. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Slucko apskrities Starobino valsčiaus centras.
Vietovardis
Vietovardis (arba toponimas; nuo 🇬🇷 – „vieta“, ὄνομα – „vardas“) – tikrinis bet kokio geografinio objekto (vietovės) pavadinimas. Visų konkrečios vietos vietovardžių visuma vadinama toponimija. Tarpdisciplininis mokslas, nagrinėjantis, fiksuojantis vietovardžius yra toponimika.
Pagal vietovardžius galima atsekti vietos istorinę raidą, etninę sudėtį, geografinę padėtį. Vietovardžiai yra svarbus tautos, kalbos paveldo elementas, dažnai išliekantis dar ilgai po to, kai išnyksta kalba ir tauta, iš kurios jis kilęs.
Vietovardžiai pagal apibūdinamą objektą skirstomi smulkiau:
Užpelkės tvenkinys
Užpelkio tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 4,5 km į rytus nuo Ylakių. Sudarytas užtvenkus Poškupio upelį (Kvistės intakas) jo aukštupyje 5,8 km nuo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietvakarius – 0,26 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 104,6 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į rytus įsikūręs Augzelių kaimas.
FC Mondercange (moterys)
FC Mondercange arba Monderkanžo FC – Liuksemburgo futbolo klubas iš Monderkanžo. Šis straipsnis apie klubo pagrindinę moterų ekipą. Klubas turi ir vyrų komandą, kuri rungtyniavo žemesnėse pakopose. Dirbama su vaikais, jaunimu, o moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje futbolo lygoje, kuri vadinama Dames Ligue 1. Vieną kartą tapo Liuksemburgo čempionėmis.
Istorija
Klubas įkurtas 1933 m., o vėliau suburta moterų ekipa.
1975–1976 m. tapo šalies čempionėmis. Tai vienintelis toks pasiekimas klubo istorijoje.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stade Um Essig stadione – futbolo stadione, kurio talpa 1,5 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – dirbtinė danga.
Klaipėdos laivų paradas
Klaipėdos laivų paradas - kasmetinė Klaipėdos šventė vykstanti gegužės 20 dieną arba artimiausią jai savaitgalį.
Šventės metu mieste vyksta kultūriniai, sportiniai ir pramoginiai renginiai: gatvės muzikantų pasirodymai, tautodailės mugė, Lietuvos karinių jūrų pajėgų laivų lankymas. Šią dieną prie paminklo "Albatrosas" jūrai iškilmingai prisiekia Lietuvos aukštosios jūreivystės mokyklos pirmakursiai, vyksta "Albatroso" apdovanojimų įteikimo ceremonija, o vakare Kuršių mariose rengiamas naktinis, įvairiomis šviečiančiomis dekoracijomis papuoštų laivų paradas. Renginių vieta - Kruizinių ir karo laivų terminalas.
Istorija
Pirmą kartą Klaipėdos laivų paradas surengtas 2010 m. gegužės 22 d. VšĮ "Klaipėdos publika" iniciatyva. Renginio sumanytojas ir idėjos autorius Romandas Žiubrys šventei parinko datą, artimiausią Europos jūros dienai, kuri Europos komisijos sprendimu nuo 2008 m. minima gegužės 20 d. Kuriant šventės programą aktyviai dalyvavo Lietuvos karinės jūrų pajėgos, idėją palaikė Klaipėdos miesto meras Rimantas Taraškevičius, VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija generalinis direktorius Eugenijus Gentvilas. Pirmajame parade dalyvavo 80 įvairaus dydžio laivų, jachtų, katerių, valčių. Laivų kolonai vadovavo jachtos "Lietuva" kapitonas Osvaldas Kudzevičius. Pirmojoje laivų šventėje apsilankė apie 5 tūkstančiai žmonių. Jūrinės visuomenės ir renginių organizatoriams pavyko paversti šį renginį tradicija.
Šventės reikšmė Klaipėdai
Klaipėdos laivų paradas aprašomas kaip nauja, europietiška, jūrinio miesto įvaizdį atspindinti šventė, skelbianti vasaros laivybos sezono pradžią. Renginys netradicinėmis priemonėmis visuomenei pristato jūrų verslą bei pramogas. Į šventę atvyksta svečių iš visos Lietuvos bei užsienio šalių. Dėl renginių ir lankytojų gausos Klaipėdos laivų paradas vadinamas mažąja Jūros švente
Šventės tikslai
„Klaipėdos laivų parado“ organizatorių tikslas- kasmet pakviesti visus Lietuvos gyventojus su savo plaukiojimo priemonėmis prie jūros ir paskelbti simbolinę pramoginės laivybos sezono pradžią. Šventėje kviečiami dalyvauti visų tipų ir konstrukcijų laivai. Kurėnai, baidarės, kanojos, irklinės valtys, luotai, vandens dviračiai, plaustai galėtų šurmuliuoti Danės upėje, o jachtos, kateriai ir didesnieji laivai- Kuršių mariose. Įspūdingiausiai pasipuošusios įgulos apdovanojamos prizais.
Laivų mūšis
2010 metais publikai buvo suvaidintas 1808 m. spalio 30 d. incidentas. Inscenizacijoje buvo atkurti įvykiai, kai į Klaipėdos uostą netikėtai atplaukė laisvojo miesto Gdansko flotilės laivas „Le General Rapp“ ir atakavo amerikiečių laivą „Rebecca“. Karinį konfliktą Danės žiotyse Kuršių mariose inscenizavo Klaipėdos istorinės karybos klubas. Laivų vaidmenis prisiėmė patrankomis ir įgulomis su šautuvais apginkluoti burlaiviai „Lady Sophie“ ir „Vagant“.
Džionsiono kalnų slidinėjimo centras
Džionsiono kalnų slidinėjimo centras – kalnų slidinėjimo kurortas Pietų Korėjoje. Įsikūręs ant Garivansionio kalno Džionsiono apskirtyje.
2018 m. žiemos olimpinių žaidynių metu kurorte vyks kalnų slidinėjimo greitojo nusileidimo rungtys. Varžybų metu kurorto stadionas gali priimti 6500 žiūrovų.
Istorija
Slidinėjimo centras oficialiai atidarytas 2016 m. sausio 22 d. ir jau po dviejų savaičių jame vyko pasaulio taurės etapas.
Luka Aničič
Biografija
2007 m. žaidė Klaipėdos „Atlanto“, 2008 m. – FBK Kaunas komandoje.
Jankas Valkanovas
Jankas Valkanovas (g. 1982 m. liepos 25 d. Stara Zagoroje) – Bulgarijos futbolininkas, gynėjas.
Biografija
2007–2008 m. žaidė FBK Kaunas klube, su kuriuo tapo Lietuvos čempionu.
Brendan Perry
Brendan Michael Perry (gimė 1959 m. birželio 30 d. Vaitčepelyje, Londone, Jungtinėje Karalystėje) – dainininkas ir multiinstrumentalistas, geriau žinomas kaip dueto Dead Can Dance, kurį jis sudarė kartu Lisa Gerrard, narys.
Ankstyvieji gyvenimo metai
Brendan Perry gimė Vaitčepelyje, Londone 1959 m. birželio 30 d. anglų-airių šeimoje, augo ir lankė mokyklą Londono Ist Ende, kol jo šeima emigravo į Oklandą Naujojoje Zelandijoje. Neturėdamas muzikinio išsilavinimo, Perry pradėjo groti gitara Ponsonbio katalikiškoje mokykloje, kurią jis lankė. Nesugebėjęs tapti pradinės mokyklos mokytoju ir patekti į valstybės tarnybą, Perry dirbo įvairius darbus, kol 1977 m. prisijungė prie grupės The Scavengers. Pradžioje jis grojo boso gitara, vėliau, kai grupę paliko jos pirmasis vokalistas, tapo pagrindiniu grupės dainininku. Grupė sukūrė šiek tiek originalių dainų, taip pat pergrojinėjo grupių The Stooges, New York Dolls ir 7-tojo dešimtmečio pabaigos psichodelinio roko muziką. Po dvejų metų, nesugebėjusi pasirašyti įrašų kontrakto ir organizuoti koncertinio turo, grupė persikėlė į Melburną Australijoje ir 1979 m. pasivadino The Marching Girls. 1980 m. Perry pasitraukė iš The Marching Girls norėdamas siekti solo karjeros, eksperimentavo su magnetinių juostų kilpomis, sintezatoriais ir alternatyviomis ritmo formomis. 1981 m. Perry kartu su Simon Monroe, Paul Erikson ir Lisa Gerrard įkūrė grupę Dead Can Dance. Bet Simon Monroe ir Paul Erikson greitai pasitraukė, kai grupė persikėlė į Londoną.
The Scavengers ir The Marching Girls
Nors šiuo metu Perry geriau žinomas pagal savo introspekcinio pobūdžio darbus su Dead Can Dance, jo pirmųjų muzikinių bandymų stilius buvo visiškai kitoks. 1977 m. Perry buvo Naujosios Zelandijos pankroko grupės The Scavengers lyderis, pasivadinęs Ronnie Recent pseudonimu. Pradžioje grojęs boso gitara, Perry 1978 m., pasikeitus grupės sudėčiai, tapo jos pagrindiniu dainininku. 1979 m. grupė persikėlė į Melburną ir pasivadino The Marching Girls. Perry pasitraukė iš šios grupės 1980 m. Perry darbai su šiomis dviem grupėmis išleisti rinktiniame albume AK79, taip pat yra išleistas The Scavengers singlų rinkinys. Ši grupė Naujojoje Zelandijoje laikoma The Buzzcocks atitikmeniu, o daina „Mysterex“, kurios vienas iš autorių yra Perry – vienu iš geriausių ir išskirtiniausių pankroko singlų. The Marching Girls taip pat pateko į Naujosios Zelandijos singlų sąrašus 1980 m. su daina „True Love“.
1994 m. moterų A lyga
1994 m. Moterų futbolo A lyga buvo pirmasis moterų futbolo čempionatas nepriklausomoje Lietuvoje.
Brendan Perry
Dead Can Dance
Grupė Dead Can Dance buvo įkurta 1981 m. Melburne ir pradžioje buvo kvartetas, kurį sudarė Perry, būgnininkas Simon Monroe, boso gitaristas Paul Erikson ir vėliausiai prie grupės prisijungusi Lisa Gerrard. 1982 m. Dead Can Dance persikėlė į Londoną, o Simon Monroe liko Australijoje. Pirmuosiuose grupės pasirodymuose, koncertuose ir įrašuose Londone būgnais grojo Peter Ulrich. Paul Erikson taip pat greitai paliko grupę ir išskrido atgal į Australiją. Tapusi duetu, grupė įrašė aštuonis albumus įrašų kompanijoje 4AD Records, pradėjusi nuo pačios grupės pavadinimu pavadinto albumo Dead Can Dance, išleisto 1984 m. vasario mėn.
Solo karjera
1999 m. Brendan Perry įrašų kompanijoje 4AD Records išleido savo solinį albumą Eye of the Hunter. Šiame albume įrašytos paties Perry sukurtos dainos, taip pat perdainuota Tim Buckley daina „I Must Have Been Blind“. Vėliau Perry perdainavo dar tris Tim Buckley dainas: „Happy Time“, „Chase the Blues Away“ ir „Dream Letter“.
Apie 2001 m. Perry sukūrė muziką 10-mm filmui Mushin, kurį nufilmavo Graham Wood, sukūręs albumų rinkinio Dead Can Dance (1981-1998) ir albumo Wake viršelius.
2000–2005 m. Brendan Perry kartu su savo broliu Robertu rengė kūrybines stovyklas nenaudojamoje Quivvy bažnyčioje Airijoje, pertvarkytoje į įrašų studiją, kurių metu mokė groti tradiciniais rankomis mušamais afrokubiečių ir Vakarų Afrikos mušamaisiais instrumentais. Perry taip pat įkūrė grupę Quivvy Samba Band, kuri egzistavo iki 2005 m., kai jis turėjo išvykti į koncertinį turą su Dead Can Dance.
2008 m. rugsėjo mėn. Brendan Perry pranešė apie savo pasitraukimą iš įrašų kompanijos 4AD Records ir apie naują albumą Ark, planuotą išleisti 2009 m. pradžioje. Komentaruose savo Myspace bloge Perry pažymėjo, kad naujasis albumas labai skirsis nuo Eye of the Hunter, visų pirma, tuo, kad jį įrašant naudotos ritmo mašinos ir elektrinės gitaros, ten pat buvo įdėta ir dainos „Utopia“ iš šio albumo demonstracinė versija. Dalį albumo dainų Brendan Perry pristatė 2010 m. pradžioje surengto koncertinio turo metu (vienas iš šio turo koncertų 2010 m. balandžio 3 d. vyko Vilniuje). Albumas galiausiai buvo išleistas 2010 m. birželio 7 d. thumb|Brendan Perry 2013 m.
NGC 188
NGC 188 spiečių 1831 m. lapkričio 3 d. atrado John Herschel.
Padrikųjų spiečių žvaigždės laikui bėgant tolsta viena nuo kitos, tačiau NGC 188 atveju yra kitaip. Šis spiečius yra pernelyg toli nuo galaktikos branduolio, kad suirtų dėl galaktikos gravitacinio poveikio. Spiečiaus amžius siekia bent 6,8 mlrd. metų, tai vienas seniausių (ar apskritai seniausias ) aptiktų padrikųjų spiečių.
NGC 188 spiečiuje yra maždaug 120 žvaigždžių. Stebėjimai parodė, kad šiame spiečiuje esama mėlynųjų atsilikėlių, viena karšta subnykštukė, dvi „geltonosios atsilikėlės“ (yellow stragglers), taip pat gali būti baltųjų nykštukių.
Šis spiečius yra taip arti šiaurinio dangaus poliaus, kad visuomet esti virš horizonto (žiūrint iš bet kurios Šiaurės pusrutulio vietos). NGC 188 matomas netoli Šiaurinės žvaigždės.
Krikonių dvaras
Krikonių dvaras – dvaras, esantis Ignalinos rajone, Mielagėnų seniūnijoje.
Dvaro sodybos fragmentai 3 km nuo Mielagėnų, 750 m. nuo Krikonių, Kančiogino (Birvėtos) upelio šiauriniame krante. - dalis ponų namo, svirnas, tvartas, ledainė. Dvaro sodybos fragmentai išlikę iš XIX a. II pusės - XX a. pr. 1736 m. dvaras priklausė Livonijos taurininkams Justinai ir Kazimierui Petrui Kublickiams. 1827 m. Ona Kublickaitė ištekėjo už bajoro iš Vitebsko gubernijos Juozu Benislavskiu ir po to dvaras iki Antrojo pasaulinio karo priklausė Benislavskiams, kurie, matyt, ir statė iki šiol išlikusią sodybą. Dvaro parke buvo medinė koplyčia (sunaikinta 1962 m.).1875 m. iš Krikonių dvaro buvo atmatuota 201,2 dešimtinės Molykų kaimui. Dvarui priklausė Juodagalvių vandens malūnas.
Krikonių dvare gyveno ir mirė žymus dailininkas Vincentas Smakauskas. 1841 m. jis vedė Paliesiaus ir Krikonių dvarininko, Ostoja herbo bajoro Juozapo Piottuch-Kublickio dukrą Emiliją (1801-1893). Emilijos broliai Stanislovas ir Adolfas Kublickiai ilgai delsė išmokėti jai kraitį. V. Smakauskas svajojo būti kaimo gydytoju, gyventi ramiai gamtos prieglobstyje ir laisvalaikiu tapyti paveikslus, tačiau ši svajonė neišsipildė. Neradęs darbo Lietuvoje, jis išvyko į Varšuvą, kur įsidarbino miesto gydytoju. 1858 m. V. Smakauskas išėjo į pensiją ir išvažiavo į Peterburgą, o 1860 m. jis jau buvo Krikonyse, kur ir mirė. Kur jis buvo palaidotas, nėra žinoma, gal būt Mielagėnų bažnyčioje, o gal Mielagėnų kapinėse, Kublickių šeimos koplyčioje.
Viktoras Raskovas
Viktoras Raskovas (g. 1984 m. gegužės 8 d. Odesoje) – Ukrainos futbolininkas, puolėjas.
Biografija
2007–2008 ir 2010 m. žaidė FK Šiauliai komandoje, 2009 – „Atlanto“ ir „Kruojos“ komandose.
Turkmėnijos komunistų partija (1998)
Pirminė Turkmėnijos komunistų partija buvo įkurta 1924 m. Turkmėnijai tapus respublika. 1991 m. gruodį ji buvo išformuota ir atkurta kaip Turkmėnistano demokratų partija, kuri nuo to laiko valdo šalį. 1992 m. įkurtas Komunistų partijos atkūrimo organizacinis komitetas, tačiau partija nebuvo įteisinta. 1998 m. įvyko TKP steigiamasis suvažiavimas ir iki 2002 m. ji veikė pusiau legaliai. Tuo metu KPT vadovu tapo buvęs ambasadorius Pakistane Serdaras Rahimovas, o partija tapo UCP–CPSU nare.
2002 m. lapkričio 25 d. apie 7 val. ryto Ašchabado centre apšaudytas prezidento Saparmurato Nijazovo kortežas. Buvo suimta apie šešiasdešimt asmenų, tarp jų ir Serdaras Rahimovas, ir nuteisti ilgomis laisvės atėmimo bausmėmis. Nuo to laiko TKP išėjo į gilų pogrindį.
Tręšimas
thumb|250px|Kukurūzų lauko tręšimas azoto trąšomis ([[Ajova, JAV)]] Tręšimas – procesas ir veiklos sritis, kai į dirvožemį ar kitokį substratą, kuriame auga augalai, įterpiamos trąšos, dėl ko padidėja augalų derlius.
Tręšimo sistema
Praktikoje taikomi du būdai: pakrikasis ir lokalusis (vietinis), o pagal laiką tręšimas skirstomas į pagrindinį ir papildomą.
Tręšimo būdai:
Tręšimo laikas:
Papildomas tręšimas gali būti pakrikasis, kai beriamos birios trąšos, ir tręšimas per lapus, kai išpurškiamas trąšų tirpalas ant augančių augalų. Pastarasis būdas pranašesnis tuo, kad trąšos lygiau paskleidžiamos, greičiau negu per šaknis pasisavinamos, kartu galima naudoti ir apsaugos priemones nuo ligų, piktžolių, kenkėjų ir javų išgulimo. Purkšti tinkamiausia azoto trąšų forma – karbamidas ir KAS.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Taupomosios kasos pastatas, Gyzmano namas – pastatas Klaipėdoje, Herkaus Manto g. 2, valstybės saugomas kultūros paveldo objektas (nuo 1997 m.). Pastate įsikūrusi Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija ir įvairių bendrovių biurai, veikia medicinos centras ir kavinė.
Radmila Manojlović
Radmila Manojlović ; g. 1985 m. rugpjūčio 25 d. Požarevace) – Serbijos pop-folk muzikos dainininkė. Kaip scenos atlikėja, sužibėjo televizijos muzikiniame konkurse „Zvezda Granda“ (Звезда Гранда) 2007 m. trečiajame jo sezone.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Istorija
Klaipėdos taupomoji kasa nuo 1915–1916 m. buvo įsikūrusi specialiai jai pastatytame name Fr. Vilhelmo g. 22a (dabar Tiltų g. 1). XX a. ketvirtajame dešimtmetyje pradėta svarstyti apie naujo pastato statybą, tam reikalui parinktas miestui priklausęs sklypas Prezidento Smetonos alėjos (dabar Liepų g.) pradžioje. Sklype stovėjo vieno aukšto namukas, pastatytas apie XIX a. vidurį, anksčiau priklausęs žymiai Klaipėdos pirklių Mutrėjų (Muttray) šeimai, šalia augo senas (pagal legendas 250-metis) ąžuolas. Sklypo dalyje prie Žardžių (dabar Vytauto) gatvės stovėjo sandėlis. Dėl naujų statybų nugriovus senuosius pastatus ir nukirtus ąžuolą, tuometinėje miesto spaudoje apgailestauta, kad nyksta miesto klestėjimo laikus menantys senosios Klaipėdos ženklai.
Radmila Manojlović
Biografija
Augo Četerežo miestelyje kartu su seserimi Maje. Kai Radmilai buvo 19 metų, nuo ligos mirė mama.
Keliskart bandė patekti į „Zvezda Granda“ muzikinį konkursą, kol galiausiai ji buvo pastebėta ir III sezone liko antra. Konkurso metu jos atlikta daina „Nikada više“ (liet. Niekados) tapo itin populiari buvusios Jugoslavijos šalyse, kol galiausiai tapo tų metų geriausia daina. 2008 m. pirmą kartą sudalyvavo festivalyje „Grand festival“ (Гранд фестивал), kuris yra didžiausias muzikinis renginys buvusios Jugoslavijos atlikėjams.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Istorija
Naująjį pastatą suprojektavo Klaipėdos miesto vyriausiasis architektas Paulis Gyzingas, prie projekto prisidėjo ir statybos darbus prižiūrėjo architektas Karlas Baksmanas. Statyba pradėta 1937 m. gegužės pabaigoje, pirmas aukštas baigtas spalį, visi darbai baigti 1938 m. rudenį. Mūro ir staliaus darbus atliko „Hermann Domscheit” statybos įmonė, interjerą įrenginėjo apie 50 amatininkų kontorų. Baigus statybas pastate įsikūrė miesto Taupomosios kasos rūmai bei Klaipėdos miesto elektros, vandens ir dujų tiekimo įmonių bendrovė, rūsyje įrengtos vertybių saugyklos, rūbinė ir pirmoji Klaipėdoje priešdujinė ir priešlėktuvinė slėptuvė. Pastato pietinės dalies pirmajame aukšte suprojektuotos didelės, elektra apšviečiamos vitrinos, už kurių turėjo būti įrengta nuolatinė naujausių dujų ir elektros įrengimų, preparatų ir virtuvės reikmenų paroda. Antrajame ir trečiajame aukštuose buvo biurai ir keturių–šešių kambarių butai, mansardoje – mažesni butai bei patalpos ūkinėms reikmėms.
Radmila Manojlović
Biografija
Nuo 2008 m. draugavo su kylančiu jaunuoju artistu Milan Stanković, šiuo metu pora išsiskyrusi.
Juventus FC (moterys)
Juventus F.C. – Italijos moterų futbolo klubas iš Turino. Klubą įkūrė „Juventus FC“ pagrindinė komanda 2017 m., įsigijusi moterų futbolo klubą „Cuneo Calcio Femminile“. Komanda dalyvauja Serie A lygoje nuo pat 2017 m. sezono.
Radmila Manojlović
Biografija
2010 metai jai buvo itin sėkmingi laimėjo iškart net kelis svarbius apdovanojimus skirtingose šalyse. Gimtojoje Serbijoje laimėjo apdovanojimą kaip „Geriausia 2010 m. folk atlikėja“, Bosnijoje ir Hercogovinoje ji pripažinta išleidusia „Geriausią 2010 m. folk stiliaus kompaktinę plokštelę“ ir atlikusia „Geriausią 2010 metų duetą“, taip pat Vokietijos serbų bendruomenė portale Frankfurtske „Vesti“ išrinko ją „Geriausia 2010 m. folk atlikėja“. Kroatijoje ji irgi pripažinta laimėtoja kategorijoje „Geriausias 2010 m. duetas“ (daina – „Deset ispod nule“ (liet. minus dešimt)).
Juventus FC (moterys)
Pirmąjį sezoną komanda tapo lygos čempione, o 2018–2019 m. sezone jie antrą kartą nugalėjo lygoje ir tapo Italijos moterų futbolo taurę. 2019 m. komandai atiteko Italijos supertaurės titulas.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Istorija
Antrojo pasaulinio karo metu pastatas apgriautas, po karo, šeštajame dešimtmetyje, rekonstruotas. Sovietmečiu pastate įsikūrė Centrinė miesto vaistinė, LTSR žuvies pramonės ministerija (vėliau reorganizuota į Lietuvos žuvų pramonės gamybinį susivienijimą), į pirmąjį aukštą iš M. Gorkio gatvės pusės (dabar Liepų g.) iš senojo pašto perkeltas telefono-telegrafo skyrius. Prasidėjus tautiniam atgimimui, pastate veikė „Mažosios Lietuvos” savaitraščio redakcija, kuri nuo 1990 metų pradėjo leisti dienraštį „Vakarų ekspresas“. Kiek vėliau į pastatą atsikėlė Valstybinė mokesčių inspekcija.
Radmila Manojlović
Biografija
2014 m. youtube portale buvo paskelbtas Rados singlo „Alkotest“ klipas, šiuo metu jis surinkęs per 25 mln. peržiūrų ir yra populiariausia dainininkės daina.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Architektūra
thumb|left|Pastatas nuo H. Manto ir Vytauto gatvių sankryžos pusės, 2013 m. Pastatas stovi Naujamiestyje, kvartale tarp Vytauto, Herkaus Manto ir Liepų gatvių. Kartu su kitapus gatvės stovinčiu namu formuoja H. Manto gatvės pradžią. Sudėtingos formos plano – sudarytas iš trijų korpusų: pietinio prie Liepų gatvės ir šiaurinio prie Vytauto gatvės bei juos jungiančio korpuso prie H. Manto gatvės. Sienos plytų mūro, gatvių fasadų antrame ir trečiame aukštuose bei galiniuose ir kiemo fasaduose padengtos lygiu tinku; stogas šlaitinis, keraminių čerpių. Pastatas bauhauzo stiliaus modernistinės architektūros, su neogotikos, „plytų stiliaus” ir ekspresionizmo elementais. Vyrauja asimetrija.
Juventus FC (moterys)
2021–2022 m. sezone „Juventus“ vėl triumfavo Italijos čempionatuose – komanda tapo Serie A, šalies taurės ir supertaurės laimėtoja. UEFA moterų čempionų lygoje „Juventus“ pasiekė ketvirtfinalį, kuriame 3–4 bendru rezultatu pralaimėjo „Olympique Lyonnais Féminin“ komandai.
Radmila Manojlović
Biografija
Nuo 2016 metų, jį drauge su dainininkais Milica Todorović, Branislav Mojićević ir Milan Topalović yra nacionalinio transliuotojo RTS laidos-dainų konkurso vaikams „Neki novi klinci“ vertinimo komisijos narė.
Taupomosios kasos pastatas (Klaipėda)
Architektūra
Liepų g. korpusas pakeltas ant klinkerinių plytų kolonų, sukuriant laisvą praėjimą pėstiesiems. Korpuso gatvių fasaduose įrengti klinkerinių plytų erkeriai, užsibaigiantys laiptuotais frontonais, papuošti reljefiniais plytų ornamentais ir horizontaliomis tinko traukomis. Prieš karą virš Liepų g. frontono buvo pritvirtintas ažūrinis stilizuotas Klaipėdos herbas iš metalo. Šiaurinio korpuso H. Manto g. fasadą laiko per du aukštus einančios kolonos su konsolėmis, ant kurių turėjo stovėti žvejo ir amatininko skulptūros. Už kolonų yra įėjimas į buvusios Taupomosios kasos patalpas – platūs laiptai ir didelis prieškambaris, virš kurio įrengta terasa. Vytauto g. fasade kyšo klinkerinių plytų rizalitas (laiptinė), dekoruotas geometriniais plytų ornamentais, palangėmis, dekoratyviniu stogeliu ir plytiniu įėjimo portalu. Virš H. Manto g. korpuso įrengtas masyvus tūrinis stoglangis su raudonų plytų vertikalių juostų dekoru. Pirmojo aukšto vitrinos ir durys įkomponuotos tarp klinkerinių plytų mūro piliastrų.
Po karo atstatant pastatą sumažintas stogo nuolydis, kiemo pusėje stogas pakeltas, suformuojant ketvirtą aukštą. H. Manto gatvės pusėje esančio korpuso stoglangis paaukštintas, įrengtos laiptuotos šoninės sienos. Autentiško interjero pastate nėra likę. Klaipėdos apskrities valstybinės mokesčių inspekcijos laiptinėje 1991–1992 m. sukurtas vitražas (autoriai Virginijus Bakas, Rytis Martinionis ir Dainius Maleckas).
Sulinkių ornitologinis draustinis
Sulinkių valstybinis ornitologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Radviliškio rajone, 4 km į šiaurę nuo Šiaulėnų, Sulinkių durpyne. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Sulinkių aukštapelkės ežerokšnius, kurie yra svarbi paukščių buveinė. Viduryje telkšo liekaninis Sulinkių ežeriukas. Draustinyje peri 3 kragų rūšys, paprastieji kirai, gulbės nebylės, šaukštasnapės antys, įsikūrusi rudagalvių kirų kolonija. Rugpjūčio–spalio mėnesiais durpyne apsistoja praskrendančios gervės.
Nuristaniečių kalbos
Nuristaniečių kalbos (PS نورستاني (Nūristānī)) – viena iš trijų indoiranėnų kalbų šakų. Kitos dvi – iranėnų ir indoarijų kalbos. Nuristaniečių kalbomis šneka apie 130 000 žmonių (nuristaniečių), gyvenančių rytų Afganistane ir keliuose netolimuose Pakistano slėniuose Chaiber Pachtunchvos provincijoje.
Juventus FC (moterys)
Komandos sudėtis
2022 m. birželio 24 d. sudėtis.
Notigalės telmologinis draustinis
Notigalės telmologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Rokiškio ir Kupiškio rajonuose, 3,5 km į pietvakarius nuo Kazliškio. Apima Notigalės ir Salagalio pelkes. Įsteigtas 1974 m.
Tyrulių botaninis-zoologinis draustinis
Tyrulių valstybinis botaninis-zoologinis draustinis – saugoma gamtos sritis Lietuvoje, Radviliškio ir Šiaulių rajonuose, tuoj į vakarus nuo Tyrulių, Tyrulių pelkėje. Įsteigtas 1992 m. Įtrauktas į Natura 2000 draustinių tinklą.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti atsikuriantį pelkinį biotopą. Randama įrašytų į Lietuvos raudonąją knygą augalų – baltijinė gegūnė, mažoji gegužraibė, raktažolė pelenėlė. Gyvena briedžiai, vilkai, lūšys, bebrai, retieji paukščiai (juodasis gandras, didysis baublys, gervė).
Besermanai
Besermanai  – mažoji Rusijos finougrų tauta (3100 žmonių 2002 m.), išbarstytai gyvena šiaurės vakarų Udmurtijoje, 41 gyvenvietėje (10-yje iš jų gyvena tik besermanai).
Besermanai kalba udmurtų kalbos tarme, kuri artima pietinėms udmurtų kalbos tarmėms.
Tikintieji besermanai – stačiatikiai. Besermanų tautinė religija labai artima udmurtų tautinei religijai, turi šiek tiek elementų iš islamo.
Pagal 1891 m. surašymo duomenis Rusijoje gyveno 10,8 tūkst. besermanų, 1926 m. – 10 tūkst., 2002 m. – 3 tūkst. Toks besermanų skaičiaus sumažėjimas aiškinamas tuo, kad XX a. 4-tą dešimtmetį nustota pripažinti besermanų tautybę. Besermanus asmens dokumentuose ir gyventojų surašymuose ėmė priskirti arba udmurtams, arba totoriams. Tik 1992 m. birželio mėnesį Udmurtijos respublikos Aukščiausios Tarybos Prezidiumas priėmė nutarimą „Apie istorinio besermanų tautos vardo atkūrimą“.
Manoma, kad etnonimas beserman kilęs iš tiurk. *busurman / *besermen, o šis – iš <  'musulmonas'. Šiuo žodžiu ėmė vadinti XI a. islamą priėmusius Volgos bolgarus ir juo iki XV a. vadino dalį Volgos Bolgarijos bei Kazanės chanato gyventojų – besermenus iš XIV–XV a. rusų šaltinių (spėjama – bolgarų palikuonis). Dalis jų prisijungė prie totorių ir gyveno už Kazanės. XIV–XV a. besermanai, gelbėdamiesi nuo feodalinių tarpusavio karų Aukso Ordoje, rusų uškujininkų ir kunigaikščių antpuolių, o vėliau – traukdamiesi iš sutriuškintos Aukso Ordos persikėlė į Viatkos aukštupį.
Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčia
'''Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčia''' yra 2 Lietuvos bažnyčių titulas.
Korališkasis trapiadyglis
Korališkasis trapiadyglis (Hericium coralloides) – dyglutinių šeimai, priklausantis, IV kategorijos, valgomas grybas. Dėl savo retumo yra saugotinas ir įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą. Lietuvoje žinoma viso labo tik 15 šio grybo radimviečių. Šis grybas dar dažnai aprašomas, pagal sinonimą Hydnum coralloides. Lietuvoje vartojamas dar kitas grybo pavadinimas Koralinis trapiadyglis. Didžiausios grėsmės šiam grybui – stambių lapuočių medienos nuokritų šalinimas iš lapuočių ir mišrių miškų bei dirvožemio sausinimas.
Šv. Brunono Kverfurtiečio bažnyčia
Šv. Brunono Kverfurtiečio titulą turi šios Lietuvos bažnyčios:
Korališkasis trapiadyglis
Išvaizda
Vaisiakūniai 20 – 40 cm skersmens, šakoti, minkšti, mėsingi, balti, grybui senstant, ruduoja, kietėja; jo šakos iš visų pusių apaugusios 1-2 cm ilgio baltais, smailiais, žemyn palinkusiais dygliais. Trama balta, minkšta, džiūdama, kaip ir visas grybas paruduoja. Sporos su vienu riebaliniu lašeliu, beveik rutuliškos (jų masė balta), 4-5x3-4 μm. Išvaizda primena koralus.
Augavietė
Būdingos jų augavietės – drėgni lapuočių miškai bei mišrūs miškai su dideliu negyvos medienos kiekiu. Didžiausia tikimybė šį grybą pasitaiko rasti ant beržų virtuolių, tačiau jis taip pat randamas ir ant kitų lapuočių medžių rūšių – drebulių, klevų bei guobų. Lietuvoje, žinomos tik kelios radimvietės Biržų, Joniškio, Trakų, Varėnos ir Vilniaus rajonuose.
José Negreiros
2007 m. vasarą pasirašė sutartį FK Sūduva. Prie komandos prisijungė tik sezonui įsibėgėjus, tačiau suspėjo tapti rezultatyviausiu komandos futbolininku. Legionierius iš Brazilijos iš viso pelnė 13 įvarčių. 2008 metų kovo mėnesį sutartis su Sūduva buvo pratęsta.
Hautribdeikas
miniatiūra|right|Hautribdeiko damba miniatiūra|Hautribdeikas Hautribdeikas  – Nyderlanduose įrengta damba, skirianti Markermerio ir Eiselio ežerus. Per ją nutiestas regioninis automobilių kelias N302, jungiantis Lelistado ir Enkheizeno miestus, šiaurės rytų pusėje yra ir dviračių takas. Transporto pranešimuose ši vieta dar vadinama Lelistado–Enkheizeno damba. Keliu kasdien pravažiuoja apie 8 500 automobilių, greitis ribojamas iki 100 km/val. Dambos galuose laivams praleisti įrengti šliuzai. Tarp abiejų ežerų Enkheizeno pusėje pastatytas laivų akvedukas (naviduct).
30 km ilgio, 68 m pločio damba pastatyta 1963–1975 m., įgyvendinant Šiaurės jūroje buvusios Zeiderzės įlankos pertvarkymo projektą. Buvo numatyta įrengti Markerwaard polderį, bet projektas kol kas lieka neįgyvendintas, čia tyvuliuoja Markermerio ežeras. Dambos viduryje pastatyta atsarginė Trintelhaven prieplauka, įrengtas restoranas, AM dažnio radijo stotis su 54 m antenos bokštu.
Maisto gamybos grandinė
Maisto gamybos grandinė, maisto grandinė, pašarų ir maisto grandinė - maisto ir jo sudedamųjų dalių gamybos, perdirbimo, platinimo, laikymo ir vartojimo tarpsnių ir operacijų seka, pradedant pirmine gamyba ir baigiant suvartojimu. .
Į maisto gamybos grandinę įeina:
Chloteras I
Chloteras I (vadinamas Senuoju,, apie 497 Suasone, Esno departamentas, Pikardija, Prancūzija – 561 m. lapkričio 29 d.) – frankų karalius, vienas iš keturių Chlodvigo sūnų.
Gyvenimas
Po tėvo mirties 511 m. jam atiteko Suasonas, kurį jis padarė savo sostinė, Laono, Nojono, Kambrės miestai, Maso žemupys. Tačiau jis buvo ambicingas ir norėjo išplėsti savo valdas.
Jis buvo atsakingas už brolio Chlodomiro vaikų nužudymą 524 m. ir po to jam atiteko Turas ir Puatjė. Jis dalyvavo žygiuose į Burgundiją ir po jos žlugimo 534 m. jis gavo Grenoblį ir aplinkimius miestus. thumb|left|Galija Chlotero I valdymo metu Kai ostgotai perleido Provansą frankams, Chloteras pasiėmė Oranžą, Gapą ir Karpentrą. 531 m. jis žygiavo prieš tiuringus su sūnėnu Teodebertu I ir 542 m. su broliu Childebertu I prieš Ispanijos vizigotus. Po sūnėno Teodebaldo I mirties 555 m. Chloteras pasisavino jo žemes. Po Childeberto mirties jis tapo visų frankų karaliumi.
Chloteras I valdė didžiąją dalį Vokietijos, rengė žygius į Saksoniją ir kurį laikė privertė saksus jam mokėti 500 karvių metinę duoklę. Valdymo pabaigoje kelis kartus sukilo jo sūnus Chramas. Pasekęs Chramą į Bretanę, kur slėpėsi sukilėliai, jis uždarė sūnų su jo žmona ir vaikais į namą ir jį padegė. Apimtas sielvarto jis nuvyko į Turą prie Švento Martyno kapo ir netrukus mirė savo rūmuose Kompjenė.
Šeima
Chlotero pirmoji santuoka buvo su Gunteuka, Chlodomiro našle, apie 524 m. Jie neturėjo vaikų. Antroji buvo apie 532 m. su Radegunda, Bertarcho, Tiuringijos karaliaus dukra, kurį Chloteras su broliu Teodoriku I. Vėliau ji buvo kanonizuota. Jie irgi neturėjo vaikų. Jo trečioji ir sėkmingiausia santuoka buvo su Ingunda, su kuria susilaukė 5 sūnų ir 2 dukterų:
Kita santuoka buvo su Ingundos seserimi Aregunda, su kuria susilaukė sūnaus Chilperiko I, Suasono karaliaus. Paskutinė žmona buvo Chunsina (arba Chunsinė), su kuria susilaukė sūnaus Chramo. Chloteras galėjo vesti ir išsiskirti su Valdrada.
E120 (reikšmės)
Santrumpa E120 gali reikšti:
1994–1995 m. moterų A lyga
1994–1995 m. Moterų futbolo A lyga buvo antrasis moterų futbolo čempionatas nepriklausomoje Lietuvoje.