cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reginald Doherty
Reginald Doherty (1872 m. spalio 14 d. – 1910 m. gruodžio 29 d.) – Anglijos tenisininkas, olimpinis čempionas. Dvylikos Vimbldono čempionato titulų savininkas ir dukart US Open nugalėtojas.
Biografija
1897 m. pirmą kartą tapo Vimbldono čempionato nugalėtoja.
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse anglas dalyvavo teniso varžybose. Vyrų vienetų varžybų pusfinalyje anglas pralaimėjo olimpiniam čempionui Laurence Doherty ir užėmė trečią vietą. Pirmą kartą vykusių mišrių dvejetų varžybose Reginald Doherty varžėsi su bendratautiete Charlotte Cooper. Pora iškovojo aukso medalius. Vyrų dvejetų varžybose poroje su Laurence Doherty pelnytas aukso medalis.
1902 m. Doherty iškovojo pirmąjį US Open titulą.
Klišavka
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Indijos nacionalinis kalendorius
miniatiūra|200px|right|Indiškoje miniatiūroje pavaizduotas pirmas metų mėnuo Čaitra
Kalendoriaus struktūra
Kalendoriaus mėnesiai atitinka tropinį zodiaką, o ne žvaigždžių zodiako ženklus, paprastai naudojamus Hindu kalendoriuje. Žvaigždinis laikas yra įprastas indų astrologijoje.
Evelina Daciūtė
Evelina Daciūtė (g. 1975 m. sausio 30 d. Vilnius ) - Lietuvos vaikų rašytoja, žurnalistė.
Biografija
Evelina Daciūtė gimė 1975 metais Vilniuje. Po studijų Vilniaus universitete dirbo žiniasklaidoje žurnaliste, komunikacijos specialiste. Kaip rašytoja Evelina Daciūtė literatūroje debiutavo 2014 metais, kai dienos šviesą išvydo pirmoji jos knyga vaikams „Meškių istorijos. Lubinų labirintas“ (iliustravo Rasa Kaper). Nuo to laiko pasirodė dar keliolika knygų vaikams ir ne tik jiems. Pirmoji apdovanota Evelinos knyga – „Drambliai eina į svečius“: už ją kartu su iliustruotoja Inga Dagile 2015 metais iš IBBY Lietuvos skyriaus gavo geriausios knygos mažiausiems apdovanojimą. Žinomiausia rašytojos knyga – „Laimė yra lapė“. Iliustracijas jai kūrė Aušra Kiudulaitė. Pagal šią knygą pastatyti spektakliai Lietuvoje ir Slovakijoje, ji išversta ir išleista jau keliolikoje užsienio šalių: galima skaityti anglų, kinų, estų, latvių, rumunų, slovakų, ukrainiečių, kroatų, turkų, arabų ir kitomis kalbomis. 2019 metais Amerikos bibliotekininkų asociacija už knygą „Laimė yra lapė“ skyrė „The Batchelder“ apdovanojimą, kuris teikiamas už išskirtinę JAV išleistą, tačiau ne anglų kalba parašytą knygą. Kiti apdovanojimai: IBBY Lietuvos skyriaus Domicelės Tarabildienės premija už gražiausią metų knygą, Bolonijos mugės, Pietų Korėjos Nami bei Šardžos iliustruotojų parodų diplomai, už iliustracijas „Laimė yra lapė“ įtraukta į IBBY garbės sąrašą, taip pat pateko į reikšmingiausių pasaulio knygų vaikams katalogą „Baltieji varnai / The White Ravens“. 2021-ųjų Knygos meno konkurse į gražiausių knygų būrį pateko Agnės Nananai iliustruota Evelinos poezijos knyga vaikams „Paslapčiausia paslaptis“, šios knygos iliustracijos taip pat apdovanotos specialiuoju prizu Šardžos iliustruotojų parodoje; 2022-aisiais – knyga „Duobė“, kuriai iliustracijas sukūrė Julija Skudutytė Knygos meno konkurse apdovanota Vilniaus dailės akademijos apdovanojimu.
Rašytojos karjerą pradėjo gyvendama Kinijoje, tęsė JAV ir Lietuvoje. 2019 metais Evelinai Daciūtei įteiktas „Globalios Lietuvos“ apdovanojimas už Lietuvos vardo garsinimą pasaulyje.
Bibliografija
"Loris Lėtapėdis", iliustravo Greta Duobienė, "Alma Littera", 2023 Vilnius
"Pasakojimas apie katiną ir tulpę", iliustravo Aušra Kiudulaitė, "Alma Littera", 2022 Vilnius
"Ševeliūra", iliustravo Agnė Nananai, "Alma Littera", 2022 Vilnius
"Geriausia gimtadienio dovana", iliustravo Viktorija Ežiukas,  "Alma Littera",  2022 Vilnius
"Duobė", iliustravo Julija Skudutytė, "Aukso žuvys", 2021 Vilnius
"Kas pažįsta Šmikį Bilbą", iliustravo Viktorija Ežiukas, "Alma Littera",  2021 Vilnius
"Diena, kai nenutiko nieko", iliustravo Greta Alice, "Alma Littera", 2021 Vilnius
"Žuvys fontanuose", iliustravo Aušra Kiudulaitė, "Dvi tylos", 2020 Vilnius
"Paslapčiausia paslaptis", iliustravo Agnė Nananai, "Alma Littera", 2020 Vilnius
"Kaip šuo ir banginis išgelbėjo Vilnių", iliustravo Diana Molytė, "Tikra knyga", 2017 Vilnius
"Laimė yra lapė", iliustravo Aušra Kiudulaitė, "Tikra knyga", 2016 Vilnius
"Meškių istorijos. Svajonių sodas", iliustravo Rasa Kaper, "Tikra knyga", 2016 Vilnius
"Drambliai ėjo į svečius", iliustravo Inga Dagilė, "Tikra knyga", 2015 Vilnius / 2018 Vilnius
"Meškių istorijos: Meškiai eina į mokyklą", iliustravo Rasa Kaper, "Tikra knyga", 2015 Vilnius / "Alma Littera" 2022 Vilnius
"Meškių istorijos. Medaus mainai", iliustravo Rasa Kaper, "Tikra knyga", 2015 Vilnius
"Meškių istorijos. Lubinų labirintai", iliustravo Rasa Kaper, "Tikra knyga", 2014 Vilnius
Šaltiniai
https://www.ala.org/news/press-releases/2019/01/2019-batchelder-award-honors-thames-hudson-fox-swing
https://lithuanianculture.lt/lietuvos-kulturos-gidas/2020/12/08/evelina-daciute/?highlight=%22daci%C5%ABt%C4%97%22
https://lithuanianculture.lt/kulturos-naujienos/2018/04/08/lietuvos-rasytojai-londone-pristatys-savo-kuryba-ir-per-literatura-atvers-musu-sali-pasauliui/?highlight=%22daci%C5%ABt%C4%97%22
https://www.15min.lt/kultura/naujiena/literatura/e-daciutes-poezija-su-tikromis-istorijomis-vizitas-pas-l-vince-skrydys-lektuvu-su-vaiku-ir-daktaras-li-286-1423190
https://www.15min.lt/kultura/naujiena/literatura/knyga-apie-lape-atvere-kelius-i-indija-ir-amerika-286-1056960
https://www.15min.lt/kultura/naujiena/literatura/laimingo-vaiko-paieskos-metu-knygoje-vaikams-286-948848
https://www.knygukurejai.lt/post/knygos-anatomija-pasakojimas-apie-katina-ir-tulpe
https://www.knygukurejai.lt/post/knygos-anatomija-duobe
https://www.knygukurejai.lt/post/knygos-anatomija-paslap%C4%8Diausia-paslaptis
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/laime-yra-lape/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/drambliai-ejo-i-svecius/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/paslapciausia-paslaptis/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/diena-kai-nieko-nenutiko/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/kas-pazista-smiki-bilba/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/duobe/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/pasakojimas-apie-katina-ir-tulpe/
https://www.ibbylietuva.lt/knygos/seveliura/
https://www.ibbylietuva.lt/1-klasei/
Malonumas (filmas)
Malonumas – 1985 m. Italijoje sukurta erotinė drama.
Turinys
Praėjo metai po Gerardo žmonos mirties, tačiau vyras niekaip negali atsigauti ir vis dar daugybę laiko praleidžia klausydamas jos balso įrašo. Per jos mirties metines pas Gerardą atvyksta buvusios žmonos dukra Ursula, neįtikėtinai panaši į motiną. Netrukus mergina jį įsimyli ir nusprendžia tiesiogine prasme užimti savo motinos vietą...
Rutuliškis
Rutuliškis – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Smilgių.
Jungtinė demokratų partija
Jungtinė demokratų partija (JDP,, mindžu donghab dang) – Pietų Korėjos politinė partija. Ji buvo įkurta 2008 m. vasario 17 d. Jungtinių Demokratų partijos (, dėtonghab mindžu šindang) vardu, kuris buvo pakeistas į Demokratų partijos tų pačių metų liepos 6 d. 2011 m. gruodį, prie partijos prisijungus nedidelei Piliečių vienybės partijai, partijos vardas buvo pakeistas į dabartinį .Po 2012 m. rinkimų rinkimų Jungtinė demokratų partija yra didžiausia opozicinė partija parlamente.
2014 m. Partija buvo panaikinta ir suformuota nauja Naujos politikos demokratinė koalicija
Istorija
DEP gali būti kildinama iš 1995 rugsėjį susikūrusio Nacionalinio Kongreso Už Naują Politiką. 2000 m. sausį jis buvo reformuotas į Tūkstantmečio Demokratų partiją (TDP), nuo kurios 2003 m. lapkričio mėnesį įvykus vidiniams konfliktams atskilo Mūsų Atviroji partija (MAP). Po dvejų metų TDP pakeitė pavadinimą į Demokratų partiją, o 2008 m. vasario 17 d. susivienijusi su Naująją Jungtinių Demokratų partija, į kurios sudėtį įėjo ir MAP, įkūrė Jungtinių Demokratų partiją. Tų pačių metų liepos 6 d. partijos pavadinimas buvo pakeistas į Demokratų partijos.
Per 2012 m. rinkimus JDP laimėjo 127 vietas parlamente ir išliko pagrindine opozicine partija.
Enskiškių valsčius
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“. Valsčių sudarė 11 kaimo bendruomenių: Antmirėlių, Belzų, Būdupėnų, Dūdų, Eimeniškių, Enskiškių, Laugalių, Pečinkių, Pušynų, Septynliepių ir Tulių.
Friedrich Hölderlin
Frydrichas Helderlinas (Johann Christian Friedrich Hölderlin, 1770 m. kovo 20 d. – 1843 m. birželio 7 d.) – Vokietijos rašytojas, poetas, filosofas, viena svarbiausių vokiečių romantizmo figūrų.
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė – buvusi stačiatikių cerkvė Švenčionių rajone, Švenčionėlių miestelyje, iki 1972 m. stovėjusi ties Vilniaus g. 124, šalia dabartinės Švenčionėlių Mindaugo gimnazijos. Jos vietą žymi pamatų perimetras ir stačiatikių atminimo kryžius. Cerkvė buvo pastatyta apie 1880 m., ja naudojosi nutiesto Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio aptarnaujantis personalas ir jo šeimų nariai.
Friedrich Hölderlin
Biografija
Frydrichas Helderlinas ketino tapti liuteronų pastoriumi. Denkendorfo ir Maulbrono vienuolynuose praėjo teologinį pasiruošimą, 1788–1793 m. studijavo teologiją Tiubingeno universitete. Baigęs studijas, Helderlinas atsisakė planų tapti dvasininku ir pradėjo dirbti namų mokytoju (dirbo Frankfurte, Bad Homburge, Šveicarijos Hauptvilio kaime, Bordo). Jenoje jis klausė J. G. Fichtės paskaitų, draugavo su G. Hėgeliu, Šelingu.
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė
miniatiūra|220px|left|Atminimo kryžius ir pamatų kontūras cerkvės vietoje
Istorija
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė buvo stačiatikių parapijos filijinė bažnyčia. Lietuvoje įsitvirtinus sovietinei valdžiai, parapijos veikla buvo sustabdyta, tačiau stačiatikių maldos namai, priskirti Švenčionių Švč. Trejybės parapijai, toliau veikė. Čia pamaldas pravesdavo Švenčionių šventikas Aleksandras Daniluškinas. 1960-aisiais metais SSRS sustiprėjus bažnyčios persekiojimui, vietos valdžiai netiko, kad cerkvė stovėjo šalia mokyklos, o tai prieštaravo sovietinei ideologijai. Tai buvo priežastis, dėl kurios Švenčionėliuose buvo uždaryta cerkvė.
Friedrich Hölderlin
Biografija
XVIII a. pask. dešimtmetyje pašlijo rašytojo psichinė būklė (susirgo schizofrenija). 1806 m. paguldytas į Tiubingeno kliniką. Vėliau apsigyveno name, pramintame „Helderlino bokštu“ (Hölderlinturm). Senatvę praleido apleistas giminių ir jaunystės laikų draugų. Mirė 1843 m.
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė
Istorija
Cerkvės patalpos dar ilgą laiką buvo naudojamos ūkio reikmėms, laikui bėgant statinys nyko. 1972 m., vietos valdžios institucijų leidimu, šventykla buvo visiškai nugriauta, ikonostasas perduotas Švenčionių cerkvei. Iš turimų tinkamų statybinių medžiagų buvo pastatytas privatus namas ir ūkinis pastatas, nors pagal bažnyčios taisykles, po bažnyčios griovimo likusios tinkamos statybinės medžiagos galėjo būti naudojamos tik naujos bažnyčios statybai arba turėjo būti sunaikintos. Ūkinis pastatas sudegė, jo savininkas mirė, o pastatytame name ilgą laiką niekas nebegyveno.
Friedrich Hölderlin
Kūryba
Frydricho Helderlino kūrybai būdinga klasicizmo ir romantizmo poetika. Rašė romanus, eilėraščius, poemas, odes, elegijas, dramas.
Švenčionėlių Dievo Motinos Kazanės Ikonos cerkvė
Istorija
Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1990–ųjų pradžioje vietos tikintieji buvusios cerkvės kontūrus pažymėjo atvežtais pamatų blokais, padarė takus, pasodino gėlyną, o altoriaus vietoje pastatė medinį kryžių, kurį pašventino tėvas Josifas Zeteišvilis. Praėjus dešimtmečiui reikėjo pakeisti seną kryžių. Tuo tikslu tikintieji surinko lėšas (katalikai taip pat prisidėjo) pastatyti naujam kryžiui su Nukryžiuotoju. Jo pašventinimo ritualą 2003 m. rugsėjo 21 d. atliko Švenčionių Švč. Trejybės cerkvės šventikas Dmitrijus Šliachtenka per Švč. Dievo Motinos pagerbimo šventę.
Architektūra
Stačiatikių cerkvė Švenčionėliuose stovėjo medinė, netaisyklingo stačiakampio plano, su dviem iškiliais bokštais, kurie baigėsi kupolais su ant jų stovinčiais kryžiais. Abu bokštai iš pažiūros atrodė lyg ir vienodi, bet juose esantys langai buvo skirtingi. Kitoje kelio pusėje stovėjo cerkvei priklausęs erdvus medinis gyvenamasis namas su ūkiniais pastatais. Jis buvo skirtas cerkvę aptarnaujančiam personalui: dvasininkui, psalmių giedotojai, valytojai, sargui.
Friedrich Hölderlin
Kūryba
Ankstyvajai kūrybai būdingi laisvės, grožio, jaunystės, harmonijos motyvai, idealizmas, poetas vadinamas dievybės ir žmonių tarpininku. Rašė eiles mylimajai Siuzetei Gontar (Susette Gontard), kurią vadino Diotima. Vėliau būdingos elegijos, kurioms būdinga sielvartinga nuotaika, gamtovaizdžių motyvai, apmąstomas žmogaus ir amžinybės, visatos ryšys. Helderlinas daug dėmesio skyrė senosios graikų kultūros apmąstymui – Jėzus Kristus gretinamas su Herakliu ir Dionisu, atskleidžiamas sudėtingas Dievo ir senovės dievų santykis, antikos motyvai simbolizuoja žmogaus harmoningą ryšį su gamta ir dievais. Lyriniame laiškų formos romane „Hiperionas“ pasakojama apie XVIII a. graikų sukilimą prieš turkus; kūrinys nuotaika ir tematika artimas poezijai, jame mažai veiksmo, svarbesnė idėjų kova.
Frydrichas Helderlinas buvo Gėtės ir Šilerio romantinės tradicijos tęsėjas, žavėjosi senovės graikų autoriais (Pindaru, Sofokliu). Nors būdamas gyvas, Helderlinas pripažinimo nesulaukė, jo kūriniai pradėti vertinti XX a. pr. Juo sekė Raineris Marija Rilkė, Hermanas Hesė, Paulis Celanas, filosofas Martinas Haidegeris jį pavadino geriausiu vokiečių poetu. Helderlino kūrinių motyvais kompozicijų sukūrė Johanesas Bramsas, Ričardas Štrausas, Derdi Ligetis, Pėteris Kornelijus, Bendžaminas Britenas, Robertas Šumanas ir kt.
Obelaukių I tvenkinys
Obelaukių I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Biržų rajone, 4 km į rytus nuo Biržų, Obelaukių gyvenvietės vakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Obelaukio upę (Rovėjos intakas) 7,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis pietryčių-šiaurės vakarų, vakarų- pietų kryptimi – 1,7 km, plotis – iki 0,06 km. Yra didelė – 2,6 ha sala. Altitudė 57,4 m. Krantai neaukšti.
Intensyviausi darbai vyko 1973 m. Tada Obelaukio upelio vaga buvo labai išplatinta bei pagilinta. Atsirado dar vienas vandens kanalas rytuose. Vakarinis (Obelaukio) kanalas ir Rytinis buvo sujungti dviem perkasais (skerskanaliais). Buvo pastatytos dvi užtvankos. Viena (šiaurinėje dalyje) atskyrė Obelaukio upelį nuo tvenkinio, o kita užtvanka yra Rytiniame kanale. Ji dalina Rytinį kanalą į dvi dalis. Pietinėje dalyje yra Aukštutinis baseinas, ties užtvanka vandens perteklius patenka į Žemutinį baseiną. Žemutinis baseinas yra buvusioje Obelaukio upelio juostoje. Aukštutinis yra lygiagrečiai į rytus nuo Žemutinio, užima gerokai mažesnę teritoriją. Žemutinis tarsi sudaro P raidę. O Aukštutinis L. Gautųsi savotiška R raidė. Tarp Žemojo baseino ir Aukštutinio yra sukultūrintas miškelis (parkas). Vakaruose plyti ganyklos. Rytuose nuo baseinų yra dirbami laukai, dar vienas parkas ir Obelaukių gyvenvietė. Pietuose ribojasi su Parko gatve. 7–8 metrai nuo šiaurinio tvenkinio kranto eina kelias (Biržai–Biržų girios teritorija), įsikūręs Mūrinės kaimas (išlikusi vos viena sodyba).
Sektzia Nes Tziona FC
Sektzia Nes Tziona arba Sektziyat Nes Tziona – Izraelio futbolo klubas iš Nescionos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1955 m., o dabartinis klubas įkurtas 2005 m. žaidė žemesniuose divizionuose.
2018–2019 m. pirmenybėse užėmė 2 vietą ir iš „Liga Leumit“ buvo perkeltas į „Premjer“ lygą.
Maneičių I tvenkinys
Maneičių I tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Sudeikių. Tvenkinys 5 m pločio pylimu atskirtas nuo pietuose telkšančiu tos pačios altitudės (146,0 m) Maneičių II tvenkiniu. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus - 0,36 km, plotis - iki 0,22 km. Rytinėje dalyje yra 9 a mišku apaugusi sala. Tvenkinys labai užžėlęs vandens augalija. Krantai daugiausia aukšti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Rytinė pakrantė užpelkėjusi. Tvenkinį supa Ąžuolaušio miškas.
Tvenkinys priklauso Alaušo ežero baseinui.
Maizyšų piliakalnis
Maizyšų piliakalnis – piliakalnis Žiemgaloje, Viesytės savivaldybės teritorijoje, Viesytės valsčius, Latvija. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 966. Pasiekiamas nuo kelio Nereta – Jėkabpilis ties Viesyte pasukus šiaurės kryptimi iki Piksterės ežero, prieš jį – rytų kryptimi, už 2,3 km ties 133 m aukščio Spėrjanių kalnu – 689 m į šiaurę pro Maizyšų ežerą.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje 20 m aukščio kalvoje 0,5 km į rytus nuo Piksterės ežero.
Vaitiekūnų piliakalnis
Vaitiekūnų piliakalnis su gyvenviete, Pilis (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A649K, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR860) – piliakalnis Radviliškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Vaitiekūnų kaimo, Grinkiškio seniūnija. Pasiekiamas keliu Grinkiškis – Vaitiekūnai, yra Vaitiekūnų pradžioje, 80 m į kairę rytų kryptimi, tvenkinio vakariniame krante.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas Šušvės dešiniajame krante, santakoje su Vendrės upeliu, dabar – tvenkinys. Šlaitai statūs, 11 m aukščio. Aikštelė trikampė, 36 m ilgio šiaurės – pietų kryptimi ir 17 m pločio pietuose. Čia supiltas 4,5 m aukščio, 25 m pločio pylimas, kurio išorinis 7 m aukščio šlaitas leidžiasi į 40 m ilgio, 8 m pločio, 2,35 m gylio (nustatyta tyrimų metu) griovį.
Aikštelės rytinis kraštas nugriuvęs. Piliakalnis dirvonuoja.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1968 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a. 1977–1978 m. Algimantas Merkevičius ištyrė visą piliakalnio aikštelę, padarė gynybinio griovio pjūvį – iš viso 413 m². Aikštelėje aptiktas iki 2,4 m storio I tūkstantmečio pradžios – II tūkstantmečio pradžios kultūrinis sluoksnis, susidedantis iš dviejų horizontų. Apatiniame iki 25 cm storio I tūkstantmečio pradžios horizonte aptikta stulpaviečių, lygios keramikos, gyvulių kaulų. Viršutiniame horizonte aptiktos 6 medinių pastatų liekanos su geležiniais peiliais, ylomis, akmeniniais galąstuvais, žalvarinė pasaginė segė, kabutis, žiedas, kauliniu apkalas, molinis tiglis, grublėta, lygi ir žiesta keramika. Nustatyta, kad pylimas piltas mažiausiai per du kartus.
Gyvenvietė
Į pietus ir šiaurės vakarus nuo piliakalnio, 0,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1977–1978 m. Rastas iki 1,2 m storio I tūkstantmečio pradžios – II tūkstantmečio pradžios kultūrinis sluoksnis su židiniais, stulpavietėmis, geležiniais peiliais, dalgis, akmeninio kirvio dalis, grublėta bei lygia keramika. 800 m į pietus yra III a. – IV a. pilkapynas, tyrinėtas 1977 m.
Linguee
„Linguee“ – vertimų žodynas ir paieškos sistema. Paieška leidžia pasirinktai kalbų porai surasti žodžius tam tikrame kontekste, kurie buvo lygiagrečiai žmonių išversti įvairiuose tekstuose (Europos Sąjungos institucijų teisiniai bei politiniai tekstai, patentų dokumentai, bendrovių, organizacijų ir universitetų puslapiai).
Obelaukių II tvenkinys
Obelaukių II tvenkinys arba Svirgeliškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Biržų rajone, 6 km į rytus nuo Biržų, Svirgeliškių kaime. Sudarytas užtvenkus O-2 upelį (Obelaukio intakas) 3,8 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,25 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 59,3 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje tvenkinio pusėje krantas smėlėtas, nes buvo supiltas smėlis, kuris liko gilinant ir platinant tvenkinį. O 50–70 metrų nuo jo yra keliukas, vedantis į gretimas sodybas, kuris apaugęs ypač senais medžiais. Vakariniame krante sovietmečiu veikė K.Požėlos kolūkio kailių apdirbimo cechas. Vanduo tvenkinyje būdavo gelsvos spalvos. Buvo nerekomenduojama maudytis šiame tvenkinyje.
Hetauda
Hetauda (हेटौडा) – miestas vidurio Nepale, Narajanės srityje; Makvanpuro rajono centras. Įsikūręs Mažųjų Himalajų slėnyje, 132 km į pietvakarius nuo Katmandu, prie Narajanės intakų (Raptės, Samarės ir Karos). Plentai į Katmandu, Birgandžą, Bharatpurą. Veikia miškininkystės ir žemės ūkio universitetas. Apylinkėse yra hinduistų šventyklų, taip pat karo memorialas.
Aukštutinis Vakarų regionas
Aukštutinis Vakarų regionas  – Ganos administracinis regionas. Yra šalies šiaurės vakaruose, tarp Burkina Faso šiaurėje, Dramblio Kaulo Kranto vakaruose, Šiaurės regiono pietuose ir Aukštutinio Rytų regiono rytuose. Administracinis centras – Va.
Gyventojai
Regione gyvena įvairios tautos, daugiausia priklausančios gurunsių grupei ir kitiems gurams (sisalai, dagabai, koniai, kantosiai, valai, biriforai ir kt.). Dauguma gyventojų yra musulmonai.
Svarbiausi miestai:
Henrik Ojamaa
Atstovavo nacionalinei rinktinei.
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Estijoje. Atstovavo įvairiems klubams Estijoje. Nuo 2021 m. rungtyniavo „Floros“ klube.
Jaunieji žudikai
Jaunieji žudikai – 1969 m. Italijoje sukurta kriminalinė drama.
Turinys
Klasėje, kurioje mokosi probleminiai paaugliai įvykdomas nusikaltimas: jie išprievartauja ir nužudo mokytoją. Byla pavedama komisarui Lamberčiui, tačiau dėl jauno nusikaltėlių amžiaus jo veiksmų laisvė apribota, be to, šie slepia nusikaltimo motyvą ir visi tvirtina nedalyvavę nusikaltime. Lambertis pradeda įtarti, kad už šio nusikaltimo stovi kažkas, paskatinęs paauglius jį įvykdyti, ir dabar jam reikia rasti vieną, pasirengusį prabilti ir pasakyti tiesą...
Henrik Ojamaa
Karjera
2018 m. gegužės 30 d. Baltijos futbolo taurės turnyro rungtynėse prieš Lietuvos rinktinę pasižymėjo pelnydamas įvartį.
Laurence Doherty
Laurence Doherty (1875 m. spalio 8 d. – 1919 m. rugpjūčio 21 d.) – Anglijos tenisininkas, olimpinis čempionas. Trylikos Vimbldono čempionato titulų savininkas ir triskart US Open nugalėtojas.
Biografija
1897 m. pirmą kartą tapo Vimbldono čempionato nugalėtoja.
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse anglas dalyvavo teniso varžybose. Vyrų vienetų varžybų finale anglas nugalėjo Harold Mahony ir tapo olimpiniu čempionu Vyrų dvejetų varžybose poroje su savo broliu Reginald Doherty pelnytas aukso medalis.
1902 m. Doherty iškovojo pirmąjį US Open titulą.
Ornithurae
Ornithurae – klada, į kurią įeina Ichthyornis, Hesperornis ir šiuolaikinių paukščių bendras protėvis.
Klasifikacija
Pirmą kartą šį pavadinimą pavartojo Ernst Haeckel 1866 m. ir į šią grupę įtraukė visus „tikruosius paukščius“ su „visiems paukščiams būdinga uodegos morfologija“. Tai išskyrė kladą nuo archeopterikso, kurį jis įtraukė į poklasį, vadinamą Sauriurae. Šiuolaikiniai paukščiai turi trumpą, sujungtą antuodegį su uodega, tuo tarpu archeopteriksas turi ilgą uodegą būdingą neskaraidantiems plėšriesiems dinozaurams.
Jacques Gauthier pakeitė Ornithurae į kladą, suteikdamas jai tokį apibrėžimą: „egzistuojantys paukščiai ir visas kitas taksonas, toks kaip Ichthyornis ir Hesperornithes, kuris yra artimesnis paukščiams nei archeopteriksui“. Vėliau jis ir Kevin de Queiroz iš naujo apibrėžė ją kaip apomorfiniais požymiais pagrįstą kladą, artimesnę Ernst Haeckel apibrėžimui, įskaitant pirmuosius Avemetatarsalia su „paukščių uodega“ homologiškus andiniam kondorui (Vultur gryphus) ir visiems jo palikuonims. Jie apibūdino „paukščių uodegą“ kaip uodegą, kuri yra trumpesnė už šlaunikaulį, su norago formos antuodegiu, sudaryta iš mažiau kaip aštuonių uodegos slankstelių. Į Ornithurae jie įtraukė paukščius (Aves), Ichthyornis, Hesperornithes ir Apsaravis.
1892 m. ir 1893 m. Hans Friedrich Gadow siūlė Neornithes pakeisti į Ornithurae, todėl J. Gauthier ir K. de Queiroz mano, kad Neornithes yra Ornithurae sinonimas. Tačiau daugelis kitų mokslininkų Neornithes priskiria tik šiuolaikinius paukščius.
Ryšiai
Kladogramoje pateikiami duomenys yra Michael Lee ir jo kolegų 2014 m. atliktos analizės rezultatas.
Veimutinė pušis
Veimutinė pušis (Pinus strobus) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, pušinių (Pinaceae) šeimos, pušų (Pinus) genties medžių rūšis.
thumb|left|200px|Veimutinės pušies botaninė iliustracija, iš Aylmer Bourke Lambert (1761–1842) knygos A Description of the Genus Pinus (pušų genties apibūdinimas) thumb|left|200px|Per brandaus kankorėžio atsidariusius žvynelius išbarstomos sėklos
Paplitimas
Savaime paplitusi Šiaurės Amerikos žemyno rytuose: vakaruose – Minesotos didesnioji rytų dalis ir Ajovos šiaurės rytai, šiaurėje jos arealas tęsiasi pietryčių Manitoboje ir pietinėse Ontarijo ir Kvebeko provincijų dalyse, šiaurės rytuose arealas siekia Niufaundlandą, rytuose išplitusios per visas Naujosios Anglijos valstijas, Niujorką, Pensilvaniją, šiaurinį Naująjį Džersį, pietuose nutoldamos nuo Atlanto vandenyno ir per Apalačų kalnus siekia Džordžiją.
Auga iki 1500 m aukštyje.
Introdukuota daugelio Europos šalių parkuose, želdynuose.
Lietuvoje
Ši svetimžemė rūšis yra introdukuota Lietuvoje, gana gerai prisitaikiusi prie vietinio klimato. Ji buvo veista Lietuvos miškuose, bet pastaruoju metu dėl Cronartium ribicola daromos žalos šią pušį šalies miškuose nustota platinti. Anot L. Januškevičiaus (2006), veimutinė pušis auga Vilniaus rajone Vyžulionių miške (0,2 ha), kur buvo pasodinta 1910 m., Nemenčinės miškų urėdijos Magūnų (buv. Žaliašilio) girininkijos miškuose prie Nemenčinės, Radviliškio girininkijos Bebrujų miške (0,13 ha medynas), Jurbarko miškų urėdijos Kalvelių girininkijos Viešvilės miške (0,4 ha medynas). .
Aukščiausia Lietuvoje užfiksuota veimutinė pušis siekia 42 metrus.
Matmenys
Tai aukščiausia rytinėje Šiaurės Amerikos žemyno dalyje auganti vietinių medžių rūšis. Jų aukštis iki 30–67 m, kamieno skersmuo – 100–180 cm. 2003 m. duomenimis, Didžiųjų Dulsvųjų kalnų nacionaliniame parke šiuo metu auganti Bugermano pušis (Boogerman Pine) yra aukščiausia – jos aukštis 56,54 m. Šiuo metu masyviausia – 185 cm kamieno skersmens ir 40,2 m aukščio pušis auga JAV Meino valstijos nedideliame Morilo (Morrill) miestelyje. Istoriškai yra užregistruota masyvesnių: viena tokių, Ričo kalnų pušis, augusi Tenesio valstijoje, nupjauta, kai buvo 186 cm kamieno skersmens ir 51,2 m aukščio, su nulūžusia viršūne.
Išvaizda
Laja kūgiška, vėliau tampa plokščia, netaisyklinga. Žievė tampa pilkai ruda, giliai sueižėjusi į plačias netaisyklingas plokšteles. Spygliai 6–10 cm ilgio, 0,7–1 mm storio, susitelkę po 5. Kankorėžiai cilindriški, pilkšvai rudi, 8–20 cm ilgio, 2–3 cm ilgio žvyneliais. Sėklos 5–6 mm ilgio, su 1,8–2,5 cm ilgio skristuku.
Amžius ir atsparumas
Gali išgyventi iki 350–400 metų. Veimutinė pušis mėgsta vėsų, drėgną klimatą, gerai vėdinamą dirvą. Atsparumas šalčiui iki -34,4 – -39,9 °C.
Panaudojimas
XVII–XVIII a. veimutinės pušies mediena plačiai naudota Karališkojo laivyno laivų statybai, taip pat baldų gamybai, namų statybai. Dėl intensyvaus kirtimo rytinėje arealo dalyje beveik išnaikinta.
Pavadinimas ir sinonimai
Amerikos žemyno anglų k. turi šiuos pavadinimus: eastern white pine, northern white pine, white pine, northern pine, britų anglų kalba – Weymouth pine. Prancūziškai – Pin blanc, Pin du Lord arba Pin de Weymouth.
Veimutinės pušies lotyniški sinonimai :
Irokėzų genčių konfederacija veimutinę pušį pavadino „Taikos medžiu“. Jungtinėje Karalystėje veimutinė pušis žinoma „Weymouth pine“ pavadinimu pagal Britų karališkojo jūrų laivyno kapitono Džordžo Veimuto (George Weymouth) pavardę, kuris iš Šiaurės Amerikos kolonijų, arba dabartinės Meino valstijos, 1605 m. į Angliją pargabeno šios pušies sėklytes.
Čiapasinė pušis
Nepaisant to, kad Čiapasinių pušų populiacijos savaiminis paplitimo arealas yra gana toli nuo veimutinių pušų (Pinus strobus) – pietinė Meksika ir Gvatemala, Čiapinės pušys auga skirtingoje klimatinėje zonoje – atogrąžose, ir turi morfologinių, nors ir nedidelių, skirtumų – skiriasi spygliai, kankorėžių žvyneliai, dalis botanikų ją traktuoja kaip veimutinės pušies varietetą – Pinus strobus var. chiapensis.
Bet atlikta genetinė analizė rodo, kad nepaisant nedidelių morfologinių skirtumų, Čiapasinių pušų ir veimutinių pušų (Pinus strobus) populiacijos yra genetiškai labai skirtingos. Taksone abi populiacijos grupuojamos skirtingose kladose, tad laikytinos atskiromis pušų (Pinus) genties rūšimis – Čiapasinė pušis (Pinus chiapensis) ir veimutinė pušis (Pinus strobus)
Maneičių II tvenkinys
Maneičių II tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 4,5 km į šiaurės rytus nuo Sudeikių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Alaušo ežero intakas) 0,7 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius - 0,84 km, plotis - iki 0,28 km. Yra 2 mišku apaugusios salos (0,24 ha ir 0,07 ha). Į didesniąją salą, esančią prie šiaurinio kranto, yra nutiestas tiltelis. Šiaurėje už 5 m pločio pylimo telkšo tos pačios altitudės (146,0 m) Maneičių I tvenkinys, pasroviui iškart telkšo Maneičių III tvenkinys. Rytinis ir pietinis krantai aukšti. Tvenkinį beveik iš visų pusių supa Ąžuolaušio miškas. Pietvakarinėje pakrantėje įsikūręs Maneičių kaimas.
Iki užtvenkimo toje vietoje telkšojo Varnakio ir Varnakėlio ežerai.
Maugarų tvenkinys
Maugarų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kupiškio rajone, 9 km į šiaurės vakarus nuo Kupiškio. Sudarytas užtvenkus Didžprūdžio upę (Pyvesos intakas) 2,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,85 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 70,3 m. Krantai neaukšti. Pietinė tvenkinio dalis labai užžėlusi vandens augalija, krantai apaugę medžiais. Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai. Rytinėje pakrantėje įsikūręs Maugarų kaimas, vakarinėje – Didžprūdžių kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1973 metais.
Daktaras Popolis
Daktaras Popolis – 1972 m. režisieriaus Claude Chabrol sukurta juodojo humoro komedija.
Turinys
Daktaras Polis Simė turi išskirtinę savybę – jį traukia tik negražios moterys, nes šios, jo nuomone, viskuo patenkintos ir nekelia vyrams jokių reikalavimų. Dar būdamas studentu, jis su draugais susilažino kuris permiegos su negražiausia mergina ir, laimėjęs nemažą sumą pinigų, nusipirko automobilį, kuriuo tęsė tokių merginų „medžioklę“. Tunise jis susipažįsta su Kristina Diupont, kuri buvo pakankamai negraži, kad sudomintų Polį, be to, paaiškėjo, kad ji yra profesoriaus Diuponto dukra. Pastarasis pasiūlė Poliui ją vesti su perspektyva paveldėti jo kliniką ir Polis sutiko. Per vestuves pasirodo Martina Diupont – daili Kristinos sesuo, kuri taip pat patraukia Polio dėmesį. Tarsi norėdamas kompensuoti jo padėtį, profesorius keletą kartų primygtinai siūlo šiam ją pagloboti ir Polis sumaniai atsikrato visais, kurie mėgina su ja suartėti. Galiausiai Polis ir Martina tampa meilužiais, o kadangi ši įsikuria greta esančiame name, jis nuolatos girdo žmoną migdomaisiais, kad galėtų naktis leisti svetimoje lovoje. Norėdamas, kad Martina nebesidomėtų kitais vyrais, jis pakeitė šios kontraceptines tabletes kitais vaistais ir mergina pastojo. Gimė duktė ir keletą metų Polio gyvenimas buvo ramus, kol vieną dieną jis pateko į avariją ir su daugybiniais kaulų lūžiais atsidūrė ligoninėje. Čia jo laukia nauji smūgiai: Martina, gavusi anoniminį laišką apie jo santykius su kitomis moterimis, nusprendžia nutraukti santykius; duktė, nukritusi nuo laiptų, miršta; gydytojas dėl patirtų traumų diagnozuoja impotenciją, o Kristina prisipažįsta viską žinanti apie jo meilužes. Praradęs bet kokį norą gyventi, Polis nusprendžia nusižudyti ir kreipiasi pagalbos į žmoną...
Konstantin Vassiljev
Konstantinas Vasiljevas (g. 1984 m. rugpjūčio 16 d.) – Estijos futbolininkas, saugas.
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Estijoje. Atstovavo įvairiems klubams Estijoje ir užsienyje.
Tallinna JK
2000–2001 m. rungtyniavo TJK-83 jaunimo ekipoje, 2001 m. atstovavo HÜJK Emmaste, o 2002 m. sezone rungtyniavo Tallinna JK,
FC Levadia Tallinn
2003 m. sausį pasirašė sutartį su „Levadia“ klubu. 2003 m. kovo 15 d. debiutavo Meistriliiga rungtynėse prieš Maardu „Levadia“.
2003 m. gegužės 13 d. pirmąjį savo įvartį pelnė atstovaudamas Talino klubui, o „Levadia“ išvykoje 9:3 sutriuškino Kuresarę.
2004 m. iškovojo pirmąjį čempiono titulą. Iškovojo dar du čempiono titulus 2006 ir 2007 metais.
NK Nafta Lendava
2008 metų vasarį pasirašė sutartį su Slovėnijos „PrvaLiga“ klubu „Nafta Lendava“.
2008 m. kovo 2 d. debiutavo Pirmoje lygoje išvykos rungtynėse prieš NK Celje. Varžovai nugalėjo rezultatu 2:0.
FC Koper
2011 m. sausio 31 d. pasirašė dvejų su puse metų sutartį su Slovėnijos čempionais „Koper“.
2011 m. balandžio 2 d. įmušė pirmąjį įvartį „Koper“ gretose, o jo atstovaujama ekipa namuose 3:0 nugalėjo „Maribor“.
FK Amkar Permʹ
2011 m. rugpjūčio 29 d. pasirašė trejų metų sutartį su Permės „Amkar“. Debiutavo Rusijos „Premier“ lygoje 2011 m. rugsėjo 11 d. prieš Maskvos „Spartak“, tačiau 44 minutes dėl traumos buvo pakeistas. 2012 m. rugpjūčio 20 d. pelnė pirmąjį įvartį Permės „Amkar“ gretose, kai 2:0 įveikė „Krylia Sovetov Samara“ ekipą.
Piast Gliwice
2014 m. rugpjūčio 26 d. Vassiljevas pasirašė vienerių metų sutartį su Ekstraklasos klubu Piast Gliwice. Po trijų dienų debiutavo prieš Zawisza Bydgoszcz.
2014 m. spalio 29 d. Vassiljevas įmušė pirmąjį įvartį „Piast Gliwice“ gretose, kai Lenkijos taurės rungtynėse 5:0 sutriuškino Bełchatów GKS.
2014 m. lapkričio 3 d. įmušė pirmąjį įvartį Ekstraklasa, o jo atstovaujama ekipa 4:2 įveikė Bielsko-Bialo Podbeskidzie.
Jagiellonia
2015 m. birželio 18 d. Vassiljevas pasirašė dvejų metų sutartį su Ekstraklasos Jagiellonia Białystok klubu.
Pirmą kartą klubo gretose pasirodė 2015 m. liepos 2 d., UEFA Europos lygos atrankos etapo rungtynėse prieš Pakruojo „Kruoją“.
Vassiljevas 2016–2017 m. sezone pelnė 13 įvarčių, bei atliko 13 rezultatyvių perdavimų, o Balstogės Jagiellonia iškovojo sidabro medalius..
Piast Gliwice
2017 m. liepos 3 d. Vassiljevas pasirašė trejų metų sutartį su savo buvusiu klubu Piast Gliwice.
FC Flora
2019 m. vasario 27 d. pasirašė vienerių metų sutartį su „Flora“. 2019 m. kovo 10 d. debiutavo klube, o Flora rezultatu 2:0 nugalėjo „Tulevik“.
„Flora“ laimėjo 2019 metų „Meistriliiga“, o Vassiljevas pelnė 12 įvarčių. Sutartis buvo pratęsta ir kitam sezonui.
2020 metais tapo čempionu Meistriliiga, iškovojo 2019–2020 m. Estijos futbolo taurę ir 2020 metų Estijos supertaurę.
Rinktinės
2002 metais pakviestas atstovauti Estijos U-19 rinktinei. Vėlesniais metais atstovavo U-21 rinktinei
Estijos nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2006 m. gegužės 31 d. draugiškose rungtynėse su Naująja Zelandija. mačas baigėsi lygiosiomis 1-1.
Asmeniniai įvertinimai
Tris kartus – 2010, 2011 ir 2013 m. – buvo išrinktas Estijos metų futbolininku.
Estijos sidabrinį apdovanojimą pelnė rekordiškai šešis kartus – 2009, 2011, 2012, 2013, 2016 ir 2019 m.
Hedwiga Rosenbaumová
Hedwig Rosenbaum (mergautinė pavardė Austerlitz, čekų kalba Hedwiga Rosenbaumová, nuo 1909 m Hedwig Raabe, 1864 m. liepos 3 d. – 1939 m. liepos 31 d.) – Bohemijos tenisininkė ir olimpietė. Pirmoji Bohemijos medalininkė moteris.
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Rosenbaumová dalyvavo teniso varžybose. Moterų vienetų varžybų pusfinalyje pralaimėjo Yvonne Prévost ir užėmė 3-1 vietą. Pirmą kartą vykusių mišrių dvejetų varžybose poroje su britu Archibald Warden užėmė 3-iąją vietą.
Rytų Makedonijos regionas
Savivaldybės
Rytų regionas suskirstytas į 13 savivaldybių:
Voltos regionas
Voltos regionas  – Ganos administracinis regionas. Yra šalies pietryčiuose, rytuose ribojasi su Togu, pietuose siekia Atlanto vandenyną, praktiškai visą vakarinę ribą užima Voltos tvenkinys. Administracinis centras – Ho.
Kolonijiniu laikotarpiu Voltos regionas sudarė atskirą koloniją – Britų Togolandą.
Geografija
Beveik visa regiono teritorija kalnuota, driekiasi Atevos kalnagūbris, Agumacos kalnagūbris čia iškilusi aukščiausia šalies vieta – Afadžato kalnas (885 m). Pietinę dalį užima lygumos, vietomis išraižytos maršų ir lagūnų. Vakariniu pakraščiu teka Volta, kurios didžioji dalis yra užlieta Voltos tvenkiniu. Taip pat patenka Oti žemupys, Todzijė upė. Kalnuose yra krioklių (Tagbo, Vli). Yra keletas gamtos draustinių.
Gyventojai
Didžioji dauguma (>92 %) Voltos regiono gyventojų yra eve. Dar yra ga, gurmų, mosių, dagombų, bisų.
Svarbiausi miestai:
Taijo Teniste
Taijo Tenistė (g. 1988 m. sausio 31 d.) – Estijos futbolininkas, gynėjas.
Kitados atstovavo Estijos jaunimo rinktinėms, o nuo 2007 m. ir nacionalinei rinktinei.
František Janda-Suk
František Janda-Suk (g. 1878 m. kovo 25 d. - m. 1955 m. birželio 23 d.) – Bohemijos lengvaatletis, olimpinis prizininkas.
Taijo Teniste
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Estijoje. 2004 m. rungtyniavo SK 10 Premium, o nuo 2005 m. atstovavo įvairiems klubams Estijoje. 2011–2017 m. rungtyniavo Norvegijoje, atstovavo Sogndal Fotball. 2018–2020 m. žaidė kitame norvegų klube – SK Brann. Nuo 2021 m. rungtyniavo Estijoje, kur atstovavo JK Tammeka.
František Janda-Suk
Biografija
Paryžiuje vykusiose antrosiose moderniose 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Janda-Suk dalyvavo lengvosios atletikos varžybose. Vyrų disko metime pasiekė 35,14 m rezultatą ir pelnė sidabro medalį.
1912 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 15-ą vietą rutulio stūmime ir 17-ą vietą disko metime.
1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse atstovavo Čekoslovakijos rinktinę. Vyrų disko metime užimta 29 vieta.
Miguel Moreira
Migelis Moreira ( g. 1984 m. spalio 6 d.) – Portugalijos futbolo specialistas, futbolo treneris. Turi UEFA PRO licenciją.
Dirbo Lietuvoje: nuo 2021 m. rugpjūčio vadovavo „Riterių“ klubui, o nuo 2022 m. balandžio 11 d. Marijampolės „Sūduvai“.
Biografija
Migelis Moreira – Portugalijos jaunių ir jaunimo rinktinių žaidėjas, kuris anksti baigė futbolininko karjerą ir ėmėsi trenerio veiklos.
Žaidėjo karjera
Žaidė Salgeiros jaunimo ekipose nuo 1998 m., o 2002 m. perėjo į Gondomar. 2003/04 m. atstovavo SC Rio Tinto.
Trenerio darbas
Spėjo padirbti Lisabonos „Sporting“ (Portugalija), „Vasco da Gama“ (Brazilija), „Pacos Ferreira“ (Portugalija) klubų sistemose.
Groblaukis
Groblaukis – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Varputėnų.
Miguel Moreira
Trenerio darbas
2021 m. rugpjūčio 6 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš Kauno Žalgirį kaip vyr. treneris.
2021 m. rugpjūčio 18 d. pasirodė interviu su treneriu, kuriame papasakojo apie savo tikslus „Riterių“ klube.
2021 m. lapkričio 30 d. pasirodė pranešimai, kad treneris palieka klubą. M. Moreira ekipai vadovavo trylikoje „Optibet A lygos“ rungtynių. Buvo iškovotos trys pergalės, aštuonis kartus sužaista lygiosiomis ir dviejose rungtynėse patirti pralaimėjimai. Paskutinėse sezono rungtynėse FK Riteriai rezultatu 6:0 sutriuškino Kėdainių „Nevėžį“.
2022 m. spalio 20 d. tapo žinoma, kad FK Sūduva atsisveikino su vyr. treneriu.
Asmeniniai
FK Sūduva
Kapo gėlių regionas
Kapo gėlių regionas – gamtinė (floristinė) sritis Pietų Afrikos Respublikoje, Kapo krašte (Vakarų, Rytų Kapo provincijose). Iš 6 pasaulyje išskiriamų gėlių regionų, Kapo gėlių regionas yra pats mažiausias. Be to, tai didžiausia biologine įvairove pasižymintis kraštas, esantis anapus atogrąžų. Iš daugiau nei 9000 čia augančių induotinių augalų, 69 % yra endeminiai. Čia sutinkamos 5 Pietų Afrikoje endeminės augalų šeimos ir 160 genčių.
Kapo gėlių regionas užima 78 555 km² plotą. Jis yra subtropinėje, Viduržemio jūros pobūdžio klimato juostoje. Gamtiškai skirstomas į 3 dalis: finbošą (subtropiniai miškai, krūmynai), sandveldą (sausringi krūmynai, medžiai, sąžalynai) ir renosterveldą (daugiausia Elytropappus rhinocerotis žolėmis apaugusias pievas). Taip pat vietomis įsiterpia pietiniai Afrikos vidutinių platumų miškai.
Kapo gėlių regione rūšys sparčiai nyksta dėl ūkinės plėtros bei invazinių rūšių.
Kraštas 2004 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Objektą sudaro šios saugomos teritorijos:
Twenty One Pilots
Twenty One Pilots (kartais rašoma twenty | one | pilots arba twenty øne piløts) – amerikiečių muzikos grupė iš Kolumbo, susikūrusi 2009 m. 2023 m. duomenimis, grupė yra išleidusi šešis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Scaled and Icy“, išleistas 2021 m. gegužę. Įrašas „Blurryface“, išleistas 2015 m. gegužę, susilaukė didelio populiarumo visame pasaulyje ir pasiekė daugelio šalių albumų reitingų viršūnę, tarp jų – ir „Billboard 200“.
Česlavas Falkovskis
thumb|Česlavas Falkovskis
Česlavas Falkovskis (1867 m. lapkričio 28 d., Varšuva – 1969 m. liepos 25 d., Lomža) – Lenkijos katalikų dvasininkas, Stepono Batoro universiteto rektorius (1928–1930 m.), Lomžos vyskupas (1949–1969 m.).
Biografija
1949 metais buvo paskirtas Lomžos vyskupu. Palaidotas Lomžos katedroje.
Kipšiai (Šiauliai)
Kipšiai – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Saulučių.
Mġarr United FC (moterys)
Istorija
Klubo ištakos siekia 1967 m. Vėlesniais metais buvo suformuota klubo moterų ekipa, kuri pateko į aukščiausią šalies divizioną.
2019–2020 m. sezone rungtyniavo aukščiausiame divizione. Dėl pandemijos visi sporto renginiai buvo sustabdyti. Tuo metu ekipa buvo antroje vietoje.
2020–2021 m. čempionatas vyko panašiu scenarijumi. 2021 m. kovo 10 d., dėl pandemijos protrūkio Maltoje, šalies vyriausybė sustabdė visus sporto renginius vienam mėnesiui. 2021 m. balandžio 9 d. futbolo čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos keliamų grėsmių. Tuo metu ekipa buvo trečioje vietoje.
2021–2022 m. užėmė trečią vietą. 2022–2023 m. rungtyniavo BOV moterų lygoje.
Futbolas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Futbolas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko pirmą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Trys klubai varžėsi dėl čempionų titulo. Upton Park F.C. pelnė pirmąjį futbolo titulą atstovavę Jungtinę Karalystę.
Maneičių III tvenkinys
Maneičių III tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Sudeikių. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Alaušo ežero intakas) 0,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius – 0,44 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 143,2 m. Priešsroviui į rytus telkšo Maneičių II tvenkinys, priešsroviui iš pietų ant atitekančio upelio yra Maneičių IV tvenkinys. Vandens perteklius upeliu nuteka į už 60 m telkšantį Varležerį. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Šalia įsikūręs Maneičių kaimas.
Stirniškių tvenkinys
Stirniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kupiškio rajone, 10 km į pietvakarius nuo Kupiškio. Sudarytas užtvenkus Suosos upę (Lėvens intakas) 1,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,6 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 82,5 m. Tvenkinio krantai aukštoki, plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūrę Radžiūnų ir Pasuosių kaimai, eina kelias.
Ūsčio prie Orlicės rajonas
Ūsčio prie Orlicės rajonas  – vienas iš keturių Pardubicių krašto rajonų. Administracinis centras – Ūstis prie Orlicės. Vakaruose ribojasi su Pardubicių rajonu, pietuose su Svitavų rajonu ir pietvakariuose su Chrudimo rajonu. 138 179 gyventojai (2016 m. duomenys).
Stirniškių tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1974 metais. Tais pačiais metais pastatyta 60 kW galios mažoji hidroelektrinė.
Ūsčio prie Orlicės rajonas
Svarbesnės gyvenvietės
Žemiau yra pateikiami didžiausi rajono miestai ir miesteliai:
Mr. Morale & the Big Steppers
Mr. Morale & the Big Steppers – penktasis studijinis amerikiečių reperio Kendrick Lamar albumas, išleistas 2022 m. gegužės 13 d. Tai – pirmasis atlikėjo albumas per penkerius metus, nuo 2017 m. išleisto „Damn“, taip pat paskutinis, išleistas „Top Dawg Entertainment“ įrašų leidyklos, tačiau pirmasis, prie kurio leidimo prisidėjo pačio Lamar įsteigta „PGLang“ kompanija. Albumas yra konceptinis įrašas, pasakojantis ir analizuojantis atlikėjo gyvenimą, jo vaikystę, traumas, neištikimybę bei sunkumus būnant įžimybe.
Albumas susilaukė didžiulio kritikų pripažinimo ir buvo komerciškai sėkmingas visame pasaulyje. JAV per pirmąją pardavimų savaitę parduota 295 tūkstančiai kopijų ir jis debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas ketvirtuoju atlikėjo įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Lietuvoje albumas taip pat pasiekė reitingo viršūnę.
2023 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas laimėjo apdovanojimą už geriausią repo albumą, taip pat nominuotas metų albumo kategorijoje.
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Techninis personalas
Kiti nariai
Perdido kalnas
Perdido kalnas (,,  – „dingęs kalnas“) – trečia pagal aukštį Pirėnų viršukalnė, stūksanti ties Prancūzijos ir Ispanijos (Aragonas, Hueskos provincija) siena. Iš esmės patenka į Ispanijos teritoriją, Ordesos ir Perdido kalno nacionalinį parką. Aukštis – 3355 m. Kalną nuo Prancūzijos pusės skiria iš esmės neįžengiamos Gavarni karos ir Estaubė karos sienos. Iš Ispanijos pusės kalnas pasiekiamas per Ordesos slėnį ir Torlos kaimą. Pagrindinę viršūnę supa dvi gretimos – Sum de Ramonas ir Marborė cilindras.
Kalno šlaitai ir apylinkės išsiskiria gamtine įvairove, retųjų rūšių gausa. Yra barzdotųjų grifų buveinės. Šlaituose yra ledynų.
Perdido kalnas ir jo apylinkės (tiek Ispanijoje, tiek Prancūzijoje) 1997 m. įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Ken Kallaste
Kenas Kalastė (g. 1988 m. rugpjūčio 31 d.) – Estijos futbolininkas, gynėjas.
Kitados atstovavo Estijos jaunimo rinktinėms, nuo 2012 m. ir nacionalinei rinktinei.
Karjera
Žaidėjas profesionalo karjerą pradėjo Estijoje. Atstovavo įvairiems klubams Estijoje.
Rungtyniavo Lenkijos klubuose: 2015–2016 m. Górnik Zabrze, 2016–2019 m. Korona Kielce, 2019–2020 m. GKS Tychy.
Margupis (Šiauliai)
Margupis – buvęs viensėdis Šiaulių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Saulučių.