cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Perlų upės delta
Perlų upės delta  – pietinėje Kinijoje esanti žemuma, supanti Perlų upės estuariją, kur Perlų upė įteka į Pietų Kinijos jūrą. Perlų upės deltoje įkurta Perlų upės deltos ekonominė zona. Ši teritorija labai tankiai apgyvendinta su daug didelių miestų, sudarydama didžiausią pasaulyje miestų aglomeraciją. Jos 57 798 km² plote gyvena 66,6 milijonai žmonių (priskaičiuojant Honkongą ir Makau). Perlų upės megalopolio gyventojų populiacija yra didesnė už Australijos, Kanados ar Argentinos gyventojų skaičių. Manoma, kad ši miestų aglomeracija ateityje taps vientisu megamiestu.
Perlų upės deltos didieji miestai
Perlų upės megalopolio didžiausių miestų gyventojų skaičius:
Lamsodis
Lamsodis – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Rudgalvių.
Saidžių šaltinis
left|140px
Saidžių šaltinis, arba Vosyliukų šaltinis – hidrogeologinis gamtos paveldo objektas, esantis Trakų rajone, Lentvario sen., prie Vosyliukų kaimo, kairiajame Neries krante, apie 1 km pasroviui nuo santakos su Saide. Šaltinis trykšta Neries regioniniame parke, Sviliškių kraštovaizdžio draustinyje. Priklauso Trakų miškų urėdijos Lentvario girininkijos (4 kv., 3 skl.) teritorijai. Versmė pažymėta informacine lentele, pasiekiama iš kelio (ties Didžiulio ežeru), toliau pravažiavus Vosyliukų kolektyvinius sodus.
Objektas paskelbtas saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1987 m. kovo 3 d. įsakymu Nr. 22.
Duomenys
Saidžių šaltinis yra požeminio vandens iškrova viename iš Neries upės slėnio šlaito geologinių darinių – sufozinių cirkų.
Metasekvoja
Metasekvoja (Metasequoia) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, kiparisinių (Cupressaceae) šeimos medžių gentis.
Genties istorija
Rastos genties fosilijos atskleidžia, kad gentis evoliucionavo vėlyvojo kreidos periodo senomanijos laikotarpiu prieš 100 milijoną metų.
Metasekvojų fosilijų duomenys yra išsamūs ir rodo, kad gentis buvo plačiai paplitusi Šiaurės Amerikos ir Eurazijos žemynuose nuo ankstyvojo vėlyvosios kreidos periodo iki plio-pleistoceno periodo.
Remdamasis fosilijomis, pirmą kartą metasekvojų gentį aprašė japonų paleobotanikas Šigeru Mikis (Shigeru Miki) 1941 m., kadangi jas anuo metu žinojo tik iš iškasamų fosilijų ir buvo manyta, kad metasekvojos seniai išnykusios.
Išlikusios rūšys
Iki mūsų laikų išliko viena rūšis:
Fosilinės rūšys
260px|right|thumb|Iš ankstyvojo [[Paleocenas|paleoceno epochos pradžios Metasequoia occidentalis rūšies šakelės su lapeliais fosilija iš centrinės Albertos (Kanada)]]
Metasekvojų genties išnykusios rūšys identifikuotos pagal fosilijas:
FK Torpedo Zaporìžžâ
Zaporožės futbolo klubas „Torpedo“ – buvęs Ukrainos futbolo klubas iš Zaporožės.
Istorija
Klubas įkurtas 1982 m. Išformuotas 2002 m.
Įšalas
Įšalas (arba pašalas) – žiemą įšalusio žemės paviršiaus sluoksnio būsena. Plotai, kur įšalas laikosi visus metus, vadinami amžinuoju įšalu.
Lietuvoje įšalas anksčiausiai susidaro šalies rytuose (vidutiniškai gruodžio 5–10 d.) ir palaipsniui plinta į vakarus, kur susidaro apie gruodžio 15–20 d. Pavasarį įšalas anksčiausiai pradeda tirpti pietvakariuose (apie kovo 3–6 d.), o vėliausiai atitirpsta šiaurės rytuose (apie kovo 13–16 d.). Vidutinis pašalo gylis Lietuvoje siekia 40–70 cm, kartais pasiekia nuo 80–90 cm sunkiuose dirvožemiuose iki 110–130 cm lengvuose.
XXI a. pr. stojus šiltoms žiemoms būna metų, kad Lietuvoje pašalas susidaro tik sporadiškai arba nesusidaro visai.
Bražuolės tvenkinys
Bražuolės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Trakų rajone, 5 km į šiaurės vakarus nuo Trakų, Bražuolės gyvenvietės šiaurinėje dalyje. Sudarytas užtvenkus B-2 upelį (Bražuolės intakas, Neries upės baseinas) 0,43 km nuo jo įtekėjimo į Bražuolės I tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,12 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 131,8 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Rytinės tvenkinio dalies krantai užpelkėję. Tvenkinio užtvanka eina kelias, šiaurine pakrante - kelias.
Der Klassiker
Der Klassiker, dar žinomas kaip German Classico – futbolo derbis tarp dviejų didžiausių Vokietijos komandų – Bayern Munich ir Borussia Dortmund. Komandos susitinka Bundeslygoje, UEFA Čempionų lygoje, DFB Pokal futbolo taurėje.
Pajiesio apylinkė
Pajiesio apylinkė (arba Pajėsio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje, į pietus nuo Kauno.
Der Klassiker
Abi komandos per pastaruosius 24 Bundeslygos sezonus yra laimėjusios 21 titulą. Komandų konkurencija padidėjo 2010 m., kai Borussia dukart laimėjo Bundeslygą (2010-11, 2011-12 sezonuose), taip pat šios komandos susitiko 2013 m. UEFA Čempionų lygos finale, kuomet Bayern laimėjo 2-1, Arjenui Robbenui įmušus pergalingą įvartį 89-ąją minutę.
Pajiesio apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Garliavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panemunės rajonui. 1956 m. gegužės 15 d. prijungta prie Ilgakiemio apylinkės.
Pasukos
thumb|200px|Stiklinė pasukų
Pasukos – pieno subproduktas, gaunamas gaminant sviestą. Jos tinkamos valgymui, pašarui arba tolimesniam perdirbimui.
Pasukas kaip maisto gaminį jau mini Kristijonas Donelaitis „Metuose“. XIX a. pab.–XX a. pr. Aukštaitijoje šviežiomis pasukomis būdavo gardinamos virtos arba troškintos bulvės, bulvių košė, šaltibarščiai, jų dėta į rūgpienį arba gertos kaip vanduo. Žemaičiai pasukomis rūgštindavo sriubas, bulvienę, dzūkai – užmaišydavo į miltines bandas. Pasukos taip pat šertos kiaulėms.
Dabar pasukos gaminamos pramoniniu būdu (dietinės, raugintos), dedamos į sūrius, ledus, varškę.
Irano įkaitų krizė
thumb|320px|Protestuojančių Irano studentų minia prie JAV ambasados Teherane (1979 m. lapkričio 4 d.)
Žirnelis
Prasideda Žirniškių miške, Karšuvos girioje ties Žirniškiais. Teka į pietus, lygiagrečiai keliui, nuo jo nutolęs apie 0,5 km. Žemupyje suformuotas Pašvenčio tvenkinys, prie kurio įrengta poilsio zona, kairiajame krante yra įsikūrusi Pašvenčio girininkija. Gretima teritorija patenka į Žirniškių miško pušies genetinį draustinį. Žemiau tvenkinio užtvankos vamzdžiu prateka plentą ir įsilieja į Šventąją jos kairiajame krante.
Irano įkaitų krizė
Irano įkaitų krizė – 444 dienas trūkusi diplomatinė krizė, prasidėjusi 1979 m. lapkričio 4 d., kai grupė ginkluotų Ruholos Chomeinio pasekėjų, palaikančių Irano revoliuciją, užėmė JAV ambasadą Teherane ir įkaitais paėmė 52 JAV diplomatus ir piliečius. 1981 m. sausio 20 d. įkaitai buvo paleisti.
Žirnelis
Intakai: Šoktakis (kairysis).
Įsikūrusios gyvenvietės: Žirniškiai, Pašventys.
Irano įkaitų krizė
Vakarų žiniasklaida krizę apibūdino, kaip „keršto ir abipusio nesupratimo raizginį”. JAV prezidentas Džimis Karteris įkaitų krizę pavadino šantažu, o įkaitus – „terorizmo ir anachijos įkaitais”. Pačiame Irane šie įvykiai buvo vertinami palankiai, kaip veiksmai prieš JAV ir jo įtaką Irane, įskaitant JAV ilgametę paramą Irano šachui Mohamedui Reza Pahlaviui ir numanytas JAV pastangas pakenkti Irano revoliucijai. Po to kai 1979 m. šachas buvo nuverstas, jam buvo suteiktas politinis prieglobstis JAV. Naujasis Irano režimas reikalavo, kad Mohamedas Reza Pahlavis būtų grąžintas į Iraną, kad stotų prieš teismą dėl jam mestų kaltinimų vykdžius nusikaltimus prieš Irano žmones per jo sukurtą slaptąją policiją. Iranas taip pat laikė JAV šių nusikaltimų bendrininke. Visi naujojo režimo reikalavimai buvo atmesti. JAV įkaitų paėmimą laikė sunkiu tarptautinės teisės principų pažeidimu. Vienas iš tokių principų yra Vienos Konvencijos dėl diplomatinių santykių nuostatos, kuriomis diplomatai ir diplomatinės atstovybės įgijo neliečiamybę. 1979 m. gruodį šachas Mohamedas Reza Pahlavis išvyko iš JAV, jam buvo suteiktas prieglobstis Egipte, kur 1980 m. liepos 27 d. jis mirė nuo vėžio sukeltų komplikacijų.
Šeši amerikiečių diplomatai išvengė paėmimo į nelaisvę ir 1980 m. sausio 27 d. buvo išlaisvinti per bendrą Kanados ir Centrinės žvalgybos agentūros operaciją. Ši operacija pavaizduota 2012 metų JAV filme „Operacija Argo”. Krizė pasiekė kulminaciją 1980 m. pradžioje, kai po nepavykusių diplomatinių derybų dėl įkaitų išlaisvinimo, prezidentas Karteris įsakė, naudojantis prie Irano patruliuojančiais JAV karo laivais, organizuoti įkaitų išlaisvinimo misiją – operaciją „Erelio nagai“. Nepavykusi misija nusinešė vieno civilio ir 8 amerikiečių karių gyvybes. Po šios nesėkmės atsistatydino JAV valstybės sekretorius Cyrus Vance. 1980 m. rugsėjį Irakas įsiveržė į Iraną. Prasidėjo Irako–Irano karas. Tai lėmė Irano vyriausybės sprendimą, bendradarbiaujant Alžyrui, atnaujinti derybas su JAV.
Politikos apžvalgininkai teigė, kad ši krizė buvo pagrindinis Karterio administracijos žlugimo faktorius. Karteris triuškinančiu balsų skirtumu pralaimėjo kovą dėl antrosios kadencijos. Įkaitai galiausiai buvo išlaisvinti praėjus kelioms dienoms po to, kai buvo pasirašyti Alžyro susitarimai, ir kelioms minutėms po to, kai prisiekė naujasis JAV prezidentas Ronaldas Reiganas. Irane ši krizė sustiprino ajatolos Ruholo Chomeinio prestižą ir teokratų, kurie priešinosi santykių su Vakarais normalizavimui, politinę galią. Po šios krizės JAV įvedė Iranui ekonomines sankcijas, kurios dar labiau susilpnino šių šalių ryšius.
FK Veres Rìvne
Rivnės futbolo klubas „Veres“ – Ukrainos futbolo klubas iš Rivnės.
Istorija
Klubas įkurtas 1957 metais. Tuo metu vadinosi "Kolūkiečiai". Ypatingais laimėjimais pasigirti negali.
Nepriklausomos Ukrainos laikotarpiu klubas iš pradžių žaidė Pirmoje lygoje, o vėliau pateko į Premjer lygą. Po to sekė klubo nuopuolis (1997-2011 m.), ir klubas žaidė žemesniuosiuose divizionuose ir galiausiai 2011 m. susidūrė su finansinėmis problemomis, neteko profesionalaus klubo statuso ir dėl finansinių problemų pasitraukė iš Antros lygos pirmenybių.
2015 m. buvo paskelbta apie klubo atgimimą.
Spalvinė gama
Juoda, raudona ir balta. (Nuo 2015 m., o ankstesniais metais buvo mėlyna ir geltona.)
Jonas Antanas Masalskis
Jonas Antanas Masalskis (m. 1706 m.) – Gardino seniūnas 1705-1706, Gardino vaitas 1700-1706, Gardino maršalka 1699-1705.
1697 metais kaip Gardino vėliavinikas pro tunc ir pasiuntinys nuo Gardino pavieto į elekcinį seimą buvo Augusto Stipriojo elektorius nuo Trakų vaivadijos.
Pročkiai
Pročkiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Kamajų.
Razelmas
Razelmas, dar vadinamas Razimu – didelis limaninis ežeras/ežerų grupė Rumunijoje, Dobrudžoje, Dunojaus deltoje, šalia Juodosios jūros. Tai didžiausias ežeras šalyje. Šiaurinė dalis gėla, pietinė – druskinga. Nuo jūros atskirtas smėlio nerija, kurią suformavo Porticos protaka. Ežero plotas kintantis – bendras ežerų sistemos plotas ~900 km², pats Razelmo ežeras užima 415 km². Ežeras seklus, užneštas upės nešmenų. Razelmo ežerą gėlina iš Šv. Jurgio protakos patenkantys Dunojaus vandenys.
Radleris
miniatiūra|Radleris ir [[Pilzenas]] Radleris ( 'dviratininkas') – alkoholinis alaus kokteilis. Vokiškas silpnas alkoholinis gėrimas. Gaminamas alaus ir gazuoto gaiviojo gėrimo pagrindu.
Razelmas
Gausu žuvies (karpiai, šamai, starkiai, lydekos ir kt.). Peri daug vandens paukščių.
Radleris
Manoma, kad Radleris buvo sukurtas XIX a. pabaigoje. Dabar tai populiarus gėrimas vokiškai kalbančiose šalyse, kur yra nemažai Radlerio variantų, pavadintų savais pavadinimais. Tamsusis radleris vis dar yra populiarus Bavarijoje.
Vartojimas
Kai kurie rekomenduoja alų ir gaivųjį gėrimą maišyti santykiu 3:2.
Kituose Austrijos regionuose kartais atitinkamai pavadinti Radler sauer ('Rūgštusis radleris') ir Radler trocken (Sausasis radleris)
Primena gėrimus, kurie JAV vadinami šandis (Shandy). Šis pavadinimas kilo dėl spalvos, nes buvo sakoma, kad jo spalva primena Alsterio upės vandenį.
Lietuvos futbolo klubų asociacija A Lyga
Lietuvos futbolo klubų asociacija A Lyga (LFKA A Lyga) – organizacija, organizuoja Lietuvos futbolo klubų aukščiausiojo lygmens - A lygos - čempionatą. LFKA A Lyga buvo įkurta 2015 m. gruodžio 7 d.
2017 m. rugsėjo mėn. LFKA buvo priimta į LFF narius.
Veikla ir tikslai
Asociacijos veiklos pagrindiniai tikslai ir uždaviniai yra sutarties su LFF pagrindu organizuoti bei vykdyti A lygos futbolo čempionatus bei skatinti, vystyti bei populiarinti futbolo žaidimą bei kelti profesionalaus futbolo lygį Lietuvoje.
Vienas iš pirmųjų užsibrėžimų buvo atstatyti skaidrumą ir visuomenės pasitikejimą po manipuliavimo rungtynių rezultatais skandalo 2015 m A Lygos cempionate, po kurio subyrėjo FK Kruoja Pakruojis ir FK Klaipėdos Granitas klubai. Problema egzistavo ir 2014 m., kai buvo nubausta FK Banga. Užduotis buvo sudėtinga, 2019 pabaigoje nuvilnijo dar vienas manipuliavimo rungtynių rezultatais skandalas, po kurio buvo nubausti ir diskvalifikuoti A lygos nariai FK Atlantas ir FK Palanga bei I lygos narys FK Kupiškis.
LFKA A Lygos prezidentai
Pirmojo prezidento pareigas užėmė karjerą baigęs futbolininkas Deividas Šemberas.
Po Šembero atsistatydinimo 2017 m. balandžio mėnesį, vadovavimą perėmė Vidmantas Murauskas.
2018 m. kovo mėn. prezidentu buvo išrinktas Rytis Davidovičius, FK Sūduvos vadovas Vidmantas Murauskas užėmė valdybos pirmininko pareigas. Davidovičius pasitraukė iš posto gruodžio mėnesį.
Pastalikė
Pelkės pakraščiai vingiuoti, gausu mažų vidinių sausmių, kurių bendras plotas 19 ha. Šiaurinė pelkės dalis – raistinė žemapelkė, pietinė – aukštapelkė.
34 % durpių yra žemapelkinės, 66 % – aukštapelkinės. Durpių klodo vidutinis storis 1,0 m (didžiausias – 3,7 m). Durpių ištekliai 5,3 mln. m³. Durpių peleningumas 6,2 %, susiskaidymas 30 %, vidutinis drėgnumas 90 %. Pastalikės pelkės dugną dengia smėlis, o tarp jo ir durpių slūgso iki 1,4 m storio sapropelio sluoksnis.
Saugoma Imškų telmologiniame draustinyje.
Lietuvos futbolo klubų asociacija A Lyga
LFKA A Lygos prezidentai
2020 m. kovo 26 d. naujuoju prezidentu buvo išrinktas Vilniaus „Riterių“ klubo prezidentas Ivanas Nevoina. Jis taip pat tapo ir valdybos pirmininkku.
Paalantis (Klaipėda)
Paalantis – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Tilvikų, buvusi pietvakarinė Paalančio kaimo (Plungės rajonas) dalis.
Naujokai (Judrėnai)
Naujokai – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Judrėnų.
Karl Pojello
Karolis Požėla (1893 m. sausio 31 d. Steigviliuose, Rusijos imperija – 1954 m. rugsėjo 4 d. Čikagoje, JAV) – lietuvių kilmės Rusijos, JAV, Europos imtynininkas.
Biografija
Gimė 1893 m. sausio 31 d. Steigviliuose. 1906 m. persikėlė gyventi į Sankt Peterburgą, kur jo broliai Antanas ir Motiejus turėjo vaistinę. Dirbdamas pas brolius, Karolis įsirašė į L. Čaplinskio "Sanitaro" sporto klubą, jo pirmuoju treneriu tapo telšiškis Antanas Valtas. 17-18 metų jis buvo laikomas vienu geriausių Rusijos imperijos vidutinio svorio mėgėjų imtynininkų. Jis rungėsi V. Oščepkovo klube „Sport“ bei kituose Sankt Peterburgo klubuose. 1912 m. Sankt Peterburge tapo Rusijos imperijos čempionu graikų-romėnų imtynėse, o 1913 m. Kijeve pirmuoju Rusijos imperijos čempionu laisvo stiliaus imtynėse bei Tarptautinio turnyro Breslau nugalėtoju. 1914 m. Karolis Požėla antrą kartą iškovojo Rusijos Olimpinio čempiono titulą laisvo stiliaus imtynėse.
Prasidėjus I pasauliniam karui savanoriu stojo į Rusijos imperijos armiją, buvo sužeistas ir apdovanotas Šv. Jurgio II laipsnio kryžiumi. Kaip išgarsėjęs imtynininkas prisišliejo prie imtynininkų grupės, kuri keliavo iš vieno miesto į kitą, iki pasiekė Sibirą. Iš ten per Kiniją ir Japoniją pasiekė JAV ir 1924 m. atvyko į Čikagą. Amerikoje pasivadino Karl Pojello ir tapo garsiu amerikietiškų imtynių profesionalu.
Pirmos imtynės buvo su imtynininku Bancevičiumi Čikagos Šv. Jurgio parapijos salėje. Posūkis jo karjeroje įvyko 1927 m., kai Viskonsino valstijoje jo agentu tapo A. Tamašiūnas. Viskonsine jis per 3 minutes nugalėjo Kanados čempioną Carl van Wurden, paskui Grubmajerį ir kitus. Tačiau Amerikos spauda plačiai pradėjo apie ji kaip apie lietuvį rašyti tik po to, kai Čikagoje jis nugalėjo Johnny Mayers, irgi lietuvį, kuris buvo laikomas vidutinio svorio pasaulio čempionu. Nuo tada K. Požėlai plačiai atsidarė šio sporto durys ir jis Amerikoje pasidarė vienu populiariausių imtynininkų. Tarpukariu keliavo ir dalyvavo įvairiose imtynėse Europoje, buvo atvykęs ir į Lietuvą. 1937 m. vasarį Singapūre susipažino su garsiu prancūzų imtynininku Maurice Tillet su kuriuo nuo 1937 m. iki 1939 m. treniravosi ir dalyvavo įvairiose varžybose Europoje. Prieš prasidedant II pasauliniam karui grįžo į JAV, kur ir mirė 1954 m. rugsėjo 4 d. Čikagoje, tą pačią dieną sužinojęs apie draugo mirtį nuo infarkto mirė ir Maurice Tillet. Abu sportininkai buvo kartu palaidoti.
KFF Llapi
Llapi moterų futbolo klubas arba KFF Llapi – Kosovo futbolo klubas iš Podujevo. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniavusią Liga e Femrave.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2015 m. Pateko į aukščiausią moterų futbolo divizioną.
2021–2022 m. sezone tarp trylikos dalyvių liko penktoje vietoje.
Sudėtis
2023 m. rugsėjo 7 d.
Tibeto skveras (Kaunas)
Tibeto skveras – skveras Kaune, Trakų ir Krėvos gatvių sankryžoje esančioje trikampėje salelėje, į pietryčius nuo šių gatvių sankirtos, rytinėje Krėvos g. pusėje, į šiaurę nuo Ramybės parko. Pavadintas nepriklausomybės siekiančio autonominio Tibeto regiono vardu. Netoli skvero veikia įvairių tautų ir religinių konfesijų atstovų įstaigos (Kauno mečetė, A. Puškino gimnazija).
Istorija
2010 m. Tibetui skirti skverą pasiūlė Tibeto kultūros paramos ir labdaros fondas. Šią iniciatyvą palaikė UNESCO komisija Lietuvoje, tarpparlamentinė grupė ryšiams su Tibetu, Jurgos Ivanauskaitės kūrybos paveldo centras. Kauno miesto savivaldybė tokio skvero įkūrimui pritarė tų pačių metų gegužės 12 d.
Pavadinimų sumanymo ir atminimo įamžinimo komisijoje Kaune netrūko diskusijų dėl Tibeto vardo suteikimo skverui, nes Kaunas giminiuojasi su Kinijos miestu Siamenu. Manyta, kad geriau nereikėtų pyktis su kinais, kurių delegacijos lankosi ir šiame mieste.
Apie Tibeto skverą Kaune žinoma mažiau nei apie analogą Vilniuje. Kaune esantis Tibeto skveras 2016 m. buvo išgarsėjęs kaip vieta, kur vyko protestai prieš infliaciją.
2021 m. vasario mėn. Tibeto skveras buvo pažymėtas jo pavadinimą nurodančia informacine lentele.
L. Subramaniam
Lakšminarajanas Subramaniamas (g. 1947 m. liepos 23 d.) – Indijos smuikininkas, kompozitorius, dirigentas, Karnatakos ir Vakarų klasikinės muzikos atlikėjas.
Gimė tamilų brahmano, žymaus muziko V. Lakšminarajano šeimoje. Jo broliai Lakšminarajanas Šankaras ir Lakšminarajanas Vaidyanathanas taip pat garsūs muzikai. Muzikos meno išmoko iš tėvo. Madraso medicinos koledže baigė medicinos studijas, bet vėliau atsidėjo muzikai. Kalifornijos menų institute įgijo magistro laipsnį Vakarų klasikinėje muzikoje. Vėliau įgijo daktaro laipsnį. 2007 m. pats įkūrė atlikimo menų akademiją Bangalore.
Per savo gyvenimą L. Subramaniamas yra įrašęs visą pluoštą albumų, dalyvavęs daugelyje koncertų (didžiausi – 1988 m. Maskvoje, 1995 m. – Paryžiuje, 1991 m. – Ženevoje; iš viso virš 20 šalių), sukūręs bendrų įrašų su tokiais atlikėjais kaip Ali Akbaras Khanas, Bismila Khanas, Stefanas Grapelis, Jehudis Menuhinas, Laris Korjelas, Ala Rakha, Meinardas Fergiusonas, Herbis Hankokas. Parašė kūrinių orkestrams, baletams, filmams (Salaam Bombay!, Mississippi Masala, Banaz a Love Story). L. Subramaniamo muzika taip panaudota filmuose „Mažasis Buda“, „Kama Sutra: A Tale of Love“, „Baraka“.
Stasys Padalevičius
Stasys Padalevičius (1940 m. gegužės 24 d., Milžemiai, Kėdainių rajonas – 2017 m., Kėdainiai) – Lietuvos fotografas, inžinierius.
Gimė Milžemių kaime Kėdainių rajone. 1965 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje įgijo inžinieriaus hidrotechniko specialybę. Trejus metus dirbo įvairiuose TSRS rajonuose (apkeliavo daugybę vietovių, Baikalą, Karakumus, Kaspijos jūros rajonus, daug Vidurio Azijos vietovių), vėliau grįžo į Lietuvą ir dirbo Kauno melioracijos statybos valdyboje meistru, darbų vykdytoju, vėliau 20 metų dirbo Kėdainių melioracijos statybos valdyboje ruožo viršininku. Buvo atsakingas už melioracijos darbų kontrolę, finansavimą.
Nuo pat jaunystės susidomėjo fotografija, pirmąsias nuotraukas, gyvendamas be elektros, ryškino su žvake, žibintuvėliu. S. Padalevičius drauge su kitais, 1974 metais įkūrė Fotomeno draugijos Kėdainių skyrių ir intensyviai jame reiškėsi. Nuo 1975 m. pradėjo dalyvauti fotografijos parodose, tapo Lietuvos fotografijos meno draugijos Kauno skyriaus nariu, o 1989 m. – Lietuvos fotomenininkų sąjungos nariu. 2005 m. Stasiui Padalevičiui suteiktas meno kūrėjo statusas.
Kadangi dirbo melioracijos srityje, pagrindinės Stasio Padalevičiaus nuotraukų temos buvo naikinami vienkiemiai, jų gyventojų likimas. Nors fotografo nuotraukas Lietuvoje buvo uždrausta demonstruoti, 1985 m. Stasio Padalevičiaus vienkiemių nuotraukos pristatytos Maskvoje, TSKP suvažiavimo metu melioracijos paviljone. Nuo tada surengė 10 individualių parodų Lietuvoje (Kaune 1985, 1988, 1995 m., Kėdainiuose 1986, 2009 m.), jo nuotraukos eksponuotos Indijoje, Taivane, Irane, JAV, Vokietijoje, Anglijoje. Pelnė 6 fotografijos apdovanojimus. Sudarė fotografijų ciklus „Vienkiemių likimas“, „Atgimstanti Lietuva“, „Runkeliai ir E…plius svarstyklės“. Pastarajame įamžino savo paties užaugintus runkelius su įrašytomis politikų citatomis. Taip pat kūrė medžio, akmens skulptūras. Sukaupė ~40 tūkst. nuotraukų archyvą.
Irena Smetonienė
Irena Smetonienė  (g. 1961 m. sausio 20 d. Kaltinėnuose,  Žemaitijoje) – profesorė, humanitarinių mokslų daktarė, buvusi VLKK komisijos pirmininkė.
Biografija
1986 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbos ir literatūros studijas ir įgijo dėstytojos kvalifikaciją. 1986–1989 m. dirbo mokytoja Kauno 46-ojoje vidurinėje mokykloje.
Nuo 1989 m. iki 1993 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame universitete, o nuo 1993 m. dirba Vilniaus universitete. 1996–2000 m. tame pačiame universitete studijavo doktorantūrą. 2001 m. gegužės 9 d. VU apgynė filologijos mokslų daktaro disertaciją tema „Garsinės reklamos stilius“.
1997–2004 m. dirbo VU Lietuvių kalbos katedros lektore. 2004 m. tapo VU docente. Nuo 2015 m. filologijos katedros profesorė. 2014–2018 m. buvo VU Senato ir Senato Studijų komiteto narė, o nuo 2019 m. yra Filologijos fakulteto Tarybos narė.
Laura Põldvere
Laura Põldvere (1988 m. rugpjūčio 30 d. Tartu), geriau žinoma tiesiog kaip Laura – Estijos dainininkė.
Irena Smetonienė
Biografija
I. Smetonienė su vyru, humanitarinių mokslų daktaru, buvusiu VU Filologijos fakulteto dekanu Antanu Smetona išaugino sūnų Marių, asistentą, humanitarinių mokslų daktarą.
Laura Põldvere
Biografija
Dainininkės karjerą pradėjo 2005 m. Tuomet su grupe „Suntribe“ ji gavo šansą atstovauti Estijai „Eurovizijos“ dainų konkurse Ukrainoje. Su daina „Let’s Get Loud“, gavusios 31 tašką (5 iš Lietuvos), pusfinalyje liko 20 vietoje ir į finalą nepateko. Taip pat ji laimėjo vieną prestižiškiausių vokalo konkursų „Kaks Takti Ette“, po kurio pradėjo aktyviai koncertuoti visoje Estijoje.
Irena Smetonienė
Visuomeninė veikla
Televizijos laidų: „Žodis“, „Mūsų kalba“ (1991–1998 m.), „Mūsų elementorius“, „Gerbkime žodį“ (1999 m.), ir radijo laidų: „Taisyk žodžiui kelią“, „Gimtoji kalba“ – rengėja.
Laura Põldvere
Biografija
Laura išleido du studijinius albumus, dirbo su daugeliu kitų projektų. 2007 m. ji pelnė stipendiją studijoms Berklio koledže, Bostone, vėliau studijavo džiazo ir roko mokykloje Freiburge, Vokietijoje, bakalauro studijas baigė Estijos muzikos akademijoje ir nusprendė toliau gilintis į improvizacinę muziką.
Irena Smetonienė
Visuomeninė veikla
2002–2016 m. Vilniaus universiteto deleguota Valstybinės lietuvių kalbos komisijos narė. 2002–2012 m. dvi kadencijas vadovavo VLKK. Nuo 2012 m. Valstybinės lietuvių kalbos komisijos ekspertė. Nuo 2018 m. VLKK politikos pakomisės narė.
2004–2010 m. Mokslo ir studijų fondo ekspertų tarybos narė. 2005–2010 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos instituto tarybos narė. 2004–2012 m. Europos nacionalinių kalbų institucijų federacijos (EFNIL) ir Lituanistikos tradicijų ir paveldo įprasminimo komisijos narė.
Laura Põldvere
Biografija
2017 metais Laura kartu su Koit Toome ir daina „Verona“ nugalėjo nacionalinėje atrankoje, ir tapo šalies atstovais į 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą Ukrainos sostinėje Kijeve.
Asmeninis gyvenimas
2014 metais ištekėjo džiazo pianisto Joel-Rasmus Remmel. 2016 metais pora išsiskyrė.
Irena Smetonienė
Visuomeninė veikla
Nuo 2012 m. oficiali Vilniaus universiteto ekspertė. 2013 m. Vilniaus universiteto nutarimu paskirta recenzuojamo VU mokslo darbų žurnalo „Lietuvių kalba“ vyriausiaja redaktore. Mokslo projektų „Kalba. Tauta. Valstybė“ (2017–2018) ir „Motina. Duona. Žemė“ (2019–2020) vadovė. .
Vilniaus universitete dėstomi studijų dalykai: Bendrinė lietuvių kalba: nuostatos ir vartosena, Bendrinė lietuvių kalba: stilisitika, kalbos norma ir praktika, Retorika, Žiniasklaidos kalba ir stilius, Terminologija ir kalbos planavimas.
I. Smetonienė yra parašiusi 3 monografijas, 5 metodines knygas, 12 mokslinės sklaidos publikacijų, vedusi per 30 viešų paskaitų, vykdžiusi ar vadovavusi 6 projektinėms veikloms.
Promieziai
Promieziai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Onuškio.
Colo-Colo
Club Social y Deportivo Colo-Colo, o trumpiau vadinamas CSD Colo-Colo, bei colo-Colo – futbolo klubas iš Čilės, Makulio miesto Santjago metropoliniame regione. Vienas tituluočiausių futbolo klubų šalyje.
Istorija
2007 m. suburta moterų ekipa, kuri rungtyniavo Čilės moterų futbolo čempionate. Daugkartinės šalies čempionės.
Smailiai (Pilkalnio apskritis)
Smailiai, Juodupėnai, Juodupiai – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 22 km į vakarus nuo Pilkalnio, 19 km į šiaurę nuo Gumbinės, prie Žąsupės.
Istorija
Po Antrojo pasaulinio karo ar vėliau sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. kaimo teritorija priklauso Gusevo rajono Kubanovkos kaimo gyvenvietei.
Hišamas
Hišamas (, 691–743 m.) – VIII a. arabų kalifas iš Omejadų dinastijos, valdęs 724–743 m.
Biografija
Hišamas buvo kalifo Abdulmaliko sūnus (Hišamas ibn Abdulmalikas). Beveik nieko nežinoma apie jo gyvenimą iki 724 m., kai po brolio Jazido II mirties jis tapo kalifu. Jis laikomas paskutiniuoju Omejadų kalifu, kurio valdymo metu kalifate buvo sąlyginai ramu, valstybė klestėjo ir turtėjo. Istorijoje Hišamas vaizduojamas sumaniu ir gabiu valdovu. Jis organizavo daugelio pilių ir rūmų statybas Sirijoje. Tačiau šis klestėjimas tikriausiai buvo apgaulingas, nes praėjus tik 7 metams po Hišamo valdymo pabaigos, suirutės metu Omejadai buvo nuversti iš valdžios. Hišamas pradėjo valdyti po ketvirtosios arabų ekspansijos bangos Jazido II valdymo metais. Hišamo valdymo metu arabų kariai buvo pasiekę tolimiausius taškus Frankostane, Kaukaze ir Sinde. Tačiau šie kraštai buvo nusiaubti jau anksčiau ir naujuose žygiuose nebebuvo laimima reikšmingo grobio. Į kalifato valdas patekę kalnuoti, maištininkams patogūs, regionai Šiaurės Afrikoje, Afganistane ir kitur nominaliai priklausė kalifatui, bet realybėje arabai ten neturėjo valdžios.
Kalifatui pasidarė sunku atsilaikyti prieš organizuotas frankų, bizantiečių ir indų princų pajėgas, jiems pradėjo kelti grėsmę padrikos ir skurdžios turkų, chazarų ir berberų pajėgos. Hišamo valdymo metu arabai patyrė keletą reikšmingų pralaimėjimų, iš kurių skaudžiausias buvo artimiausių kalifui Sirijos pajėgų pralaimėjimas 730 m. Azerbaidžane. Po 740 m. Sirijos pajėgos, kurių pagalba laikėsi Omejadų valdžia nuo 684 m. Mardž Rahito mūšio, buvo žymiai susilpnėjusios ir praradusios norą kariauti po serijos pralaimėjimų Šiaurės Afrikoje. Hišamas bandė organizuoti, kad kalifo postas po jo mirties pereitų jo sūnums, tačiau jam mirus 743 m. kalifu tapo dar Jazido II paveldėtoju patvirtintas Validas II.
Džiosonas
Džiosonas, oficialiai Didžiojo Džiosono Karalystė – korėjiečių valstybė, egzistavusi nuo 1392 iki 1897 m., kuomet tapo imperija  (faktiškai Kinijos vasalė).
Valstybė susikūrė iš Gorijo valstybės, suskaldytos tarpusavio vidinės kovos tarp įvairių frakcijų. Kovas laimėjus generolui Li Song Gė, pasižymėjusiam nuopelnais kovose su pusiasalyje plėšikavusiais japonų piratais, jo šalininkai paskelbė jį valdovu. Li Song Gė vėliau pašalino keletą paskutiniųjų Koriaus dinastijos palikuonių ir pradėjo Li dinastiją, kuri valstybę valdė 518 m. iki 1910 m. japonų okupacijos.
Karalius
Karalius turėjo absoliučią valdžią, bet jo tikroji įtaka priklausė nuo politinių aplinkybių. Jį ribojo tradicijos, ankstesnių karalių precedentai, Valstybės kodeksas (kor. Gyeongguk daejeon), Konfucijaus mokymas. Karalius reikalavo absoliučios ištikimybės iš pavaldinių ir pareigūnų, bet pareigūnai turėdavo įtikinti karalių pasielgti teisingai, jei buvo manoma, kad karalius klysta. Gamtos katastrofos, buvo tikima, kyla iš karaliaus trūkumų, tad jis labai jautriai į jas reaguodavo. Kai kildavo didelė sausra ar nelaimių virtinė karalius formaliai paprašydavo piliečių ir pareigūnų jį pakritikuoti. Tai ką jie pasakydavo ar parašydavo nesusilaukdavo persekiojimo (brt būdavo ir išimčių).
Santykius su karaliumi eiliniai piliečiai palaikė per rašytines (kor. sangeon 상언; 上言) ar žodines peticijas (kor. gyeokjaeng 격쟁; 擊錚). Jei žmogus norėdavo pateikti žodinę peticiją karaliui, jis turėdavo suduoti į būgną ar gongą prieš rūmų vartus ar karaliaus procesijos metu. Tokiu būdu net neraštingi piliečiai galėdavo kreiptis į karalių. Daugiau nei 1300 žodinių peticijų aprašyta Ilseongnoke,  kasdienės rūmų veiklos aprašyme, kuris buvo skirtas karaliaus savianalizei.
Pareigūnai
Pareigūnai buvo suskirstyti į 18 rangų nuo pirmojo vyriausiojo (정1품, 正一品) iki devinto jauniausio (종9품, 從九品). Rangas buvo pagrįstas amžiumi ir paaukštinimais, kuriuos suteikdavo karaliaus dekretas pagal egzaminų rezultatus ar rekomendacijas.
Mančesterio derbis
Mančesterio derbis – futbolo derbis tarp dviejų Mančesterio komandų – Manchester City ir Manchester United. United žaidžia Old Trafford stadione, kuomet Manchester City – Etihad Stadium. Komandos laikomos vienomis geriausių Premier Lygoje, taip pat susitinka UEFA Čempionų lygoje, FA taurėje. Komandos yra sužaidusios 177 rungtynes, iš kurių 73 laimėjo United, 52 – City, dar 52 pasibaigė lygiosiomis.
Basis
Basis – fermentuotas alkoholinis gėrimas iš cukranendrių, gaminamas Filipinuose ir Gajanoje.
Basis Filipinuose
Basis yra vietinis gėrimas Ilokoso regione Šiaurės Lusone, kur jis buvo gaminamas dar prieš užkariaujant ispanams. Filipinuose komercinei realizacijai basį gamina iš sulčių, kurias gauna iš traiškytų cukranendrių. Sultis virina katiluose ir po to laiko keraminėse puodynėse. Kai sultys ataušta į jas deda pagardų iš trintų lipniųjų ryžių ir slyvinio gvazdikmedžio (Syzygium cumini) žievės. Gali būti įdedama ir kitokių vaisių ar kitų augalų žievės. Puodynes uždaro bananų lapais ir keleriems metams palieka fermentuotis. Taip pagamintas gėrimas būna blyškiai raudonas. Per ilgai fermentuotas basis virsta actu.
1807 m. Basio sukilimas Pidige (Piddig, Šiaurės Ilokose) įvyko, kai tuo metu Filipinus valdę ispanai uždraudė privačiai gaminti basį.
Kiekvienais metais Naguilian mieste (Filipinų La Union valstija) vyksta Basio šventė.
Basis Gajanoje
Basio gamybos pradžia yra cukranendrių supjaustymas į mažus gabalėlius. Tada smulkintas cukranendres deda į indą su valytu cukrumi, vandeniu ir mielėmis mažiausiai 9 dienoms. Galiausia gėrimas yra filtruojamas ir pilstomas į butelius.
Rupitė
Rupitė  – kaimas pietvakarių Bulgarijoje, Blagojevgrado srityje, 10-12 km į šiaurės rytus nuo Petričiaus, Strumos dešiniajame krante. 1,1 tūkst. gyventojų. Kaimas žymus to, kad jame gyveno ir buvo palaidota aiškiaregė Vanga.
Lukas Uleckas
Lukas Uleckas (g. ) – Lietuvos krepšininkas, žaidžiantis LKL lygoje besivaržančioje Vilniaus „Ryto“ komandoje.
Rupitė
Kaimas išsidėstęs vaizdingoje vietovėje ir paskelbtas draustiniu. Vakarinėje kaimo pusėje iškilęs 281 m aukščio Kožucho kalnas. Jis yra užgesusio ugnikalnio liekana. Apylinkėse trykšta karštosios versmės. Vietovė pasižymi gan unikaliu klimatu, nes čia susiduria kontinentinės ir subtropinės oro masės. Čia randama daug subtropikams būdingos augalijos ir gyvūnijos, retos kitose Bulgarijos vietose.
Lukas Uleckas
Lukas Uleckas karjerą pradėjo Regionų krepšinio lygoje žaisdamas Sabonio krepšinio centro komandoje. 2016 m. liepą jis pasirašė ilgalaikę sutartį su Kauno „Žalgiriu“. Vėliau prisijungė prie Nacionalinės krepšinio lygos komandos Kauno „Žalgiris-2“, kurioje žaidė tris sezonus. Nuo 2020 m. rungtyniauja Vilniaus „Ryto“ ekipoje.
Rupitė
Rupitėje yra išlikęs Vangos namas, 1992 m. pastatyta Vangos Šv. Petkos cerkvė.
KFF Bazeli
Bazeli moterų futbolo klubas arba KFF Bazeli – Kosovo futbolo klubas iš Kačaniko. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, rungtyniavusią Liga e Femrave.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2015 m. Pateko į aukščiausią moterų futbolo divizioną.
2021–2022 m. sezone tarp trylikos dalyvių liko septintoje vietoje.
2022–2023 m. sezone tarp aštuonių dalyvių liko šeštoje vietoje.
Sudėtis
2023 m. rugsėjo 7 d.
Han sistemos panaikinimas
Han sistemos panaikinimas ir Prefektūrų sistemos įkūrimas ( haihan-chiken) – Japonijos imperijos Meidži vyriausybės 1871 m. teisės aktas, kuris pakeitė tradicinių feodalinių valdų (han) sistemą ir įvedė centralizuotą valdžią Japonijoje. Šis procesas yra Meidži restauracijos kulminacija, kai visi daimiai turėjo grąžinti savo valdžią imperatoriui.
Bošin karas
Po Tokugavos šiogūnato pralaimėjimo Bošin kare 1868 m., naujoji Meidži vyriausybė konfiskavo visas žemes, kurias tiesiogiai valdė šiogūnatas (tenryō), bei tų daimių, kurie liko jam ištikimi, žemes. Tos teritorijos sudarė ketvirtį Japonijos ir jos buvo perorganizuotos į prefektūras, kurias valdė tiesiogiai centrinės valdžios paskirti valdytojai.
Valdų sugrąžinimas
Antroji fazė buvo 1869 m. Ją pradėjo Kido Takajoši iš Čošu žemės, kurį rėmė rūmų kilmingieji Ivakura Tomomi ir Sandžo Sanetomi. Jis įtikino Čošu ir Sacumos, dviejų pagrindinių žemių nuverčiant Tokugavas, valdovus savo noru atiduoti savo valdas imperatoriui. 1869 m. liepos 25 d. – rugpjūčio 2 d. bijodami, kad jų ištikimybe bus suabejota, jų pavyzdžiu pasekė 260 daimių. Tik keturiolika žemių nesutiko sugrąžinti valdas (版籍奉還 hanseki hōkan) savanoriškai, tad jiems įsakė Rūmai, grasindami kariniais veiksmais.
Už paveldimų žemių atsisakymą damiai gavo nepaveldimus savo buvusių valdų (kurios buvo pervadintos į prefektūras) valdytojų postus ir jiems buvo leista pasilikta 10 procentų surinktų mokesčių pagal faktinį ryžių išauginimą (o tai buvo daugiau nei šiogūnato laikais, kai buvo skaičiuojama pagal nominalų ryžių išauginimą).
1869 m. liepą buvo panaikintas terminas „daimis“ ir įvesta kazoku perų sistema.
Sutvirtinimas
Nors buvę daimiai tapo vyriausybės tarnautojais, jie išlaikė šiek tiek karinės ir finansinės nepriklausomybės bei turėjo įprastą savo buvusių pavaldinių garbinimą. Todėl Okubo Tošimichi ir kiti Meidži oligarchijos nariai juos laikė grėsme centrinei valdžiai, ypač todėl, kad šalyje vyko daugybė buvusių samurajų maištų. 1871 m. rugpjūtį Okuto, kuriam padėjo Saigo Takamori, Kido Takajoši, Ivakura Tomomi ir Jamagata Aritomo, privertė patvirtinti Imperatoriaus ediktą, kuris reorganizavo 261 išlikusią buvusią valdą į tris miestų prefektūras (fu) ir 302 prefektūras (ken). Kitais metais sujungiant jų skaičius buvo sumažintas iki trijų miestų prefektūrų ir 72 prefektūrų, o 1888 m. teliko trys miestų prefektūros ir 47 prefektūros.
Centrinė vyriausybė reorganizavimą vykdė žadėdama dideles stipendijas buvusiems daimiams, perimdama valdų skolas ir pažadėdama valdų pinigus (hansatsu) pervesti į nacionalinę valiutą jų nenuvertinant. Iždas nepakėlė tokio dosnumo, tad 1874 m. buvusių daimių stipendijos buvo pakeistos vyriausybinėmis obligacijomis, kurios buvo vertos 5 metų stipendijoms, o už metus buvo mokama 5 procentai palūkanų.
Edvinas Vaškelis
Edvinas Vaškelis (g. 1996 m. birželio 20 d.) – Lietuvos tinklininkas, žaidžiantis Vokietijos aukščiausioje Bundeslygoje.
Karjera
Profesionalią sportinę karjerą pradėjo Šiaulių Elga komandoje. Nuo 2019 m. žaidžia Vokietijos aukščiausioje lygoje.
2014 m. atstovavo Lietuvą 2014 m. jaunimo vasaros olimpinėse žaidynėse.
Ignalinos tramplinas
Ignalinos tramplinas – istorinis šuolių su slidėmis sporto kompleksas Ignalinoje, Lietuvoje. Buvusi pagrindinė Lietuvos šuolių su slidėmis ir šiaurės dvikovės bazė.
Istorija
Pastatytas ant Vilkakalnio kalno. Tramplinas buvo 45 m aukščio, pats aukščiausias Lietuvos teritorijoje. Konstrukcija buvo iš medžio, sniegas turėdavo būt prineštas žmonių, neretai pačių dalyvių.
Miestui tramplinas kainavo tik tiek, kiek kainavo trasoje buvusių medžių iškirtimas. Visus kitus darbus atliko slidinėjimo entuziastai, vadovaujami rajono sporto komiteto pirmininko B. Šimkūno.
1965 m. čia vyko pirmasis Lietuvos šuolių su slidėmis čempionatas.
Jurgis Bilevičius
Jurgis Bilevičius – Žemaitijos pakamaris 1623 m., Žemaitijos žemės raštininkas 1616 m.
Parnidžio ragas
Parnidžio ragas – pusiasalis Lietuvoje, Kuršių nerijos rytiniame krante, 1 km į pietus nuo Nidos. Šiaurėje įlankos skiriamas nuo Nidos rago. Ilgis 340 m, plotis 810 m.
Per 1910–1985 m. ragas pailgėjo 180 m.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Parnidžio ragas
1956 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
1956 m. Lietuvos šachmatų čempionatas – tai 23-iasis Lietuvos vyrų ir 9-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
23-ias Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko 1956 m. vasario 4 - vasario 30 d. Kaune.
Dalyviai
Pirmą kartą čempionate dalyvavo žaidėjai iš visų didžiausių Lietuvos miestų. Jų buvo penkiolika: septyni vilniečiai, penki kauniečiai ir po vieną žaidėją iš Klaipėdos, Šiaulių ir Panevėžio. Iš 1955 m. prizininkų nedalyvavo čempionas R. Cholmovas ir bronzinis prizininkas V. Mikėnas.
Rezultatai
Puikiai pasirodė Isakas Vistaneckis (12,5 tšk iš 14) - trečią kartą tapęs Lietuvos šachmatų čempionu. Nuo jo 2,5 taško atsilikęs Jegoras Čiukajevas iškovojo sau trečią Lietuvos čempionato sidabro medalį.
Gerai pasirodęs Vytautas Baršauskas surinko taip pat 10 taškų, bet dėl prastesnių papildomų rodiklių buvo apdovanotas bronzos medaliu. Ketvirtas liko Mečislovas Ostrauskas (9 tšk.).
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
9-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko 1956 m. kovo 1 – kovo 24 d. Kaune.
Jame dalyvavo 11 šachmatininkių iš Kauno (5 žaid.) ir Viniaus (6 žaid.). Čempionate nedalyvavo 1955 m. Lietuvos moterų čempionato nugalėtoja Marija Lichtenfeld, bet į laisvą vietą pretendenčių buvo.
Pirmą kartą Lietuvos moterų šachmatų čempione, pasiekusi aukštą rezultatą (9,5 tšk. iš 10), tapo praėjusių metų sidabro medalininkė Marija Kartanaitė. Pasigerino savo vietą ir Vilhelmina Kaušilaitė: ji praėjusių metų bronzą iškeitė į sidabrą (7 tšk.).
Pirmą kartą Lietuvos čempionato prizininke tapusi kaunietė Nina Špikienė iškovojo bronzos medalį (6,5 tšk.). Antrus metus iš eilės kaunietė I. Šimkutė liko 4-a (5,5 tšk.). Nelauktai nesėkmingai žaidusi keturis kartus Lietuvos čempionė J. Čukajeva (2,5 tšk.) liko 10.
Pasiekų–Paliepių miškai
Pasiekų-Paliepių miškai (arba Skynimų miškas) – miškai Lietuvoje, Šalčininkų rajono šiaurėje, 0,5 km į pietryčius nuo Jašiūnų. Priklauso Šalčininkų miškų urėdijos Šalčininkėlių ir Jašiūnų girininkijoms. Apima 20,9 km² plotą. Masyvą sudaro Paliepių, Pasiekos, Buikų miškai.
Paviršius banguotas. Būdingi jauriniai silpnai sujaurėję smėliai bei velėniniai jauriniai priesmėliai. Šiauriniu miškų pakraščiu teka Merkys.
Medynai:
Jaunuolynai sudaro 44 % medynų, pusamžiai medžiai 50 %, pribręstantys 6 %.
Pasiekų-Paliepių miškuose sutinkami šernai, stirnos, briedžiai, kiti miško žvėrys.
Vakariniu pakraščiu praeina plentas. Paliepių miške aptiktas Jašiūnų (Geložės) pilkapynas. Miškuose įsikūrę šie kaimai: Naujasodis, Paliepiai, Jaglimainys, Geložė, Buikos, Sakalai, Pundeliškės.
Urbikiai
Urbikiai – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Radailių.
Taivano himnas
Kinijos Respublikos nacionalinis himnas  – nacionalinis Taivano (Kinijos Respublikos) himnas. Atliekamas kinų kalba.
Istorija
Himno žodžiai sukurti 1924 m., muzika 1928 m. 1930–1949 m. himnas galiojo visoje Kinijoje, o nuo 1949 m. jis tapo tik Taivano nacionaliniu himnu.
Simone Zaza
Simonė Zaza (g. 1991 m. birželio 25 d.) – futbolininkas, Italijos rinktinės ir Torino klubo puolėjas.
Karjera
2017 m. prisijungė prie Valencia klubo, rungtyniavo jame du sezonus.
2018 m. rugpjūčio 17 d. buvo paskolintas Torino klubui už 2 milijonus eurų, o vėliau Torino FC įsigijo futbolininką.
Jonas Stanislovas Šiukšta
thumb|Herbas „Mogiła“ Jonas Stanislovas Šiukšta (m. iki 1697 m. gegužės 6 d.) – Kauno pakamaris 1677-1694, Kauno pateisėjas 1667-1676, Kauno miesto teisėjas 1657-1664.
Buvo pasiuntiniu nuo Kauno pavieto, Trakų vaivadijos į 1672 metų seimą.
KZ Okpala
KZ Okpala (, g. ) – Nigerijos-JAV krepšininkas, paskutinį kartą žaidęs NBA lygoje besivaržančioje Sakramento „Kings“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį Stanfordo universitete.
2019 m. NBA naujokų biržoje 32-uoju šaukimu Okpalą pasirinko Finikso „Suns“, tačiau netrukus jis buvo išmainytas į Majamio „Heat“. 2022 m. rugsėjo 14 d. Okpala pasirašė sutartį su Sakramento „Kings“.
Jonas Reitelaitis
Biografija
Augo valstiečių šeimoje. 1899 m. baigė Sasnavos pradžios mokyklą ir iki 1906 m. dirbo siuvėju bei mokėsi pas Marijampolės vikarą Motiejų Gustaitį. Būdamas dvidešimt trejų metų eksternu išlaikė Marijampolės gimnazijos baigimo egzaminus, o 1907 m. įstojo į Seinų kunigų seminariją. Besimokydamas buvo seminarijos bibliotekininku ir godžiai skaitė įvairią literatūrą. Tuo neapsiribodamas ėmė bendradarbiauti lietuviškoje spaudoje: 1910 m. leidinyje „Lietuvių tauta“ paskelbė monografiją apie Gudelius, 1910 m. „Šaltinyje“ – straipsnius apie lietuvių literatūros pradininkus Kristijoną Donelaitį, Stanislovą Rapalionį, Saliamoną Slavočinskį, Mikalojų Daukšą ir Abraomą Kulvietį. 1912 m. „Vadove“ publikavo straipsnį apie Šventojo Rašto vertimo į lietuvių kalbą istoriją.
1913 m. įšventintas kunigu ir paskirtas vikaru į Naugardo miestelį Lenkijoje, tais pačiais metais perkeltas į Šventežerį. Vėliau kunigavo Seirijuose. 1925 m. gegužės 28 d. buvo gautas vyskupo leidimas steigti naują parapiją Krikštonyse, o 1927 m. sausio 15 d. jos klebonu paskirtas Jonas Reitelaitis. Iš Zaleskaučiznos dvaro buvo atmatuotas žemės sklypas ir pastatyta laikina medinė bažnytėlė, klebonija. Pagrindinę bažnyčią reikėjo pradėti nuo projekto ir klebonas kreipėsi į Kauno architektus Vytautą Landsbergį bei Vladimirą Dubeneckį. Užprašyta projektavimo kaina buvo per didelė mažai parapijai, todėl bažnyčios brėžinius paruošė pats J. Reitelaitis. 1927 m. gegužės 30 d. buvo pradėti mūro darbai, o 1934 m. rugsėjo 30 d. Krikštonių Kristaus Karaliaus bažnyčia buvo konsekruota. Kaimo jaunimas nupirko varpą, Petras Rusinas nutapė paveikslus, o Marija Subačienė dovanojo altoriui užtiesalą.
Kartu buvo įsteigtos parapijos kapinės, pastatyta mokykla ir keletas gyvenamųjų namų. Viską projektavo ir su parapijiečių pagalba statė kun. J. Reitelaitis. Klebonaudamas Krikštonyse net 40 metų jis pelnė gilią parapijiečių pagarbą. Dirbo ne tik sielovados darbą, bet ir mokė moteris austi, drabužius siūti; galėdavo ir ligonius gydyti, ir patarti kokį vaistą pirkti. Mokėjo lotynų, rusų, lenkų, vokiečių kalbas. Parašė ir paskelbė spaudoje keturių parapijų monografijas, dar apie šimtui parapijų surinko daug istorinės medžiagos. miniatiūra|250px|right|J. Reitelaičio muziejus [[Krikštonyse]]
Klebonas J. Reitelaitis – 1917-ųjų metų Vilniaus konferencijos dalyvis. Joje buvo išrinkta Lietuvos Taryba, paskelbusi šalies Nepriklausomybę. Nuo 1914 m., būdamas Lietuvių mokslo draugijos nariu, daug jėgų skyrė kraštotyrai, didelė jo darbų dalis liko rankraščiuose ir yra saugoma Lietuvos mokslų akademijos, Vilniaus universiteto ir Nacionalinė Martyno Mažvydo bibliotekos saugyklose. Tarybiniais laikais visa jo mokslinė medžiaga buvo įslaptinta.
Palaidotas Krikštonyse, šiame miestelyje veikia ir Jono Reitelaičio muziejus.
Voveriškiai (Vėžaičiai)
Voveriškiai – buvęs kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Vėžaičių, greta kelio.
Čiauša
Čiauša – upelis Lietuvoje, Šiaulių rajone; Ventos dešinysis intakas. Prasideda miškelyje prie Biručių kaimo, teka į vakarus. Įteka į Ventą 301,2 km nuo jos žiočių, 2 km į rytus nuo Varputėnų.
Intakas – Žiurkupis (kairysis).
Visa vaga ištiesinta. Ant upės sudarytas Mingėlių tvenkinys (2,5 km nuo žiočių) ir Gilvyčių tvenkinys (4,2 km). Kaimai prie Čiaušos: Šemetiškiai, Užčiaušiai, Gilvyčiai, Mingėliai.
Upėvardis Čiáuša, spėjama, yra kuršizmas (<*Kiauša < kiaušas, kiaušinis).
Pagėgių savivaldybės meno ir sporto mokykla
Pagėgių savivaldybės meno ir sporto mokykla – neformaliojo vaikų švietimo mokykla ir formalųjį švietimą papildančio ugdymo mokykla, savivaldybės biudžetinė įstaiga, padedanti vaikams lavinti sportinius bei meninius įgūdžius ir gebėjimus. Mokykla įsikūrusi Pagėgiuose, Vilniaus g. 48, jos kodas Juridinių asmenų registre – 195450429. Mokykloje yra trys skyriai: muzikos, dailės ir sporto. Mokykloje dirba 15 mokytojų, mokosi 239 mokiniai.
Istorija
2001 m. pradėjo veikti Pagėgių savivaldybės Papildomojo ugdymo mokykla. Pirmaisiais metais mokykloje dirbo 12 mokytojų, mokėsi 63 mokiniai. Mokykloje veikė muzikos (fortepijono, akordeono, varinių pučiamųjų instrumentų klasės) ir sporto skyrius (tinklinio, krepšinio, futbolo, žirginio, lengvosios atletikos, orientacinio sporto grupės). 2003 m. muzikos skyriuje atsidarė chorinio dainavimo klasė, o sporto skyriuje - laisvųjų imtynių grupė. 2007 m. atidarytas dailės skyrius.
Nuo 2013 m. mokyklos pavadinimas pakeistas į „Pagėgių savivaldybės Meno ir sporto mokykla“.
Vakarų stepių pastoralistai
Vakarų stepių pastoralistai – archeogenetinis terminas, kuriuo apibūdinamas atskirą genetinės kilmės komponentas, siejamas su kilme iš Duobinių kapų kultūros, egzistavusios Ponto stepėje. Ši genetinė kilmė dažnai vadinama Duobinių kapų kultūros genetine kilme, Stepės genetine kilme arba Su stepe susijusia genetine kilme.
Pagėgių savivaldybės meno ir sporto mokykla
Programos
Muzikos skyriuje yra fortepijono, akordeono, chorinio dainavimo ir varinių pučiamųjų instrumentų klasės. Dirba 7 mokytojai, mokosi 65 mokiniai.
Dailės skyriuje dirba 3 mokytojai, mokosi 29 mokiniai. Vaikai yra mokomi piešimo, tapybos, skulptūros, kompozicijos, dailėtyros pagrindų. Sporto skyriuje yra krepšinio, tinklinio, futbolo, laisvųjų imtynių, lengvosios atletikos grupės. Šiame skyriuje dirba 5 treneriai, sportuoja 145 mokiniai.