cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2012 m. Rusijos prezidento rinkimai
Rezultatai
Nepriklausomų stebėtojų duomenimis, V. Putinas sulaukė tik apie 50 % rinkėjų balsų.
Milkuškė
Milkuškė – buvęs kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Adutiškio.
Istorija
Panaikintas 1975 m.
Diarra
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kidulių pagrindinė mokykla
Šakių rajono Kidulių pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Kiduliuose (Šakių raj.), Nemuno g. 51, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190820942. Steigėjas Šakių rajono savivaldybės taryba.
Filialai:
Istorija
thumb|Kidulių pagrindinė mokykla rudenį. Foto: kiduliumokykla.lt Kidulių, anksčiau vadinta Šiaudinės, mokykla įsteigta 1845 m. Ji buvo parapijinė, o spaudos draudimo laikais pertvarkyta i valstybinę, bet tada vaikus jau mokė rusų kalba. Yra pagrindo tikėti kai kuriais archyviniais šaltiniais, jog Šiaudinės mokykla buvo įkurta po Lietuvos padalijimo 1795 m. Bet tai patvirtinančių tikslesnių įrodymų trūksta. Apylinkėje veikė slaptos mokyklėlės, kuriose mokė „daraktoriai“. Spausdintomis lietuviškomis knygelėmis juos aprūpindavo knygnešiai.
1912–1913 m. mokykla buvo mediniame pastate, mokės mokytojas Aleksandras Geniušas. Jis keturias dienas per savaitę dėstė rusų ir dvi dienas – lietuvių kalba. Atgavus Nepriklausomybę dėstyta vien lietuviškai. Pirmieji mokytojai Marija Zubrytė, Marija Bendzevičiūtė. Mokėsi apie 100 vaikų. 1930–1931 m. trijuose pradžios mokyklos komplektuose mokesi 119, o 1934 m. – 138 mokiniai. Patalpose nesutilpus mokiniams, dalis jų buvo perkelta į vadinamą „garnizoną“ (anksčiau buvusį Kidulių valsčių). Dirbo Viščiulytė (vardas nežinomas) ir E. Pežaitė. Šiaudinės pradžios mokykloje vedėju dirbo J. Geniušas. Jis mokė tris skyrius, o ketvirtąjį O. Juškienė.
1935 m. rugpjūčio 31 d. Kiduliuose atidaryta ir pašventinta 4 komplektų nauja pradžios mokykla, kuriai vadovauti paskirtas Aleksandras Geniušas. Apie šį įvykį rašė „Lietuvos aidas“, 1935 m. rugsėjo 4 d., „Mūsų kraštas“, 1935 m. Nr. 36, „Mūsų rytojus“, 1935 m. rugsėjo 6 d. Į šią mokyklą pervesti mokiniai iš Šiaudinės pradinės mokyklos ir iš buvusio Kidulių valsčiaus namo.
1936 m. atidarytas penktas pradžios mokyklos skyrius, o jau 1937 m. mokykla buvo šešiametė. Šios mokyklos mokytojais dirbo A. Geniušas, M. Benzevičiūtė, B. Žiaunys, E. Martinaitienė, E. Juškienė, J. Cimbolaitis, V. Pleskūnas, R. Šteras ir kiti. Dramatiškai susiklostė šių mokytojų likimai: tarybinės okupacijos metais vieni buvo ištremti, kiti pasitraukė į Vakarus. Neaplenkė karo audra ir mokyklos – pastatas sudegė.
1946 m. Kaimelio dvaro patalpose pradėjo veikti progimnazija ir tuo pat metu veikė keturklasė pradinė mokykla. 1954 m. rugsėjo 1 d. Kidulių septinmetė mokykla perorganizuota į vidurinę mokyklą. 1958 m. mokykla išleido pirmąją abiturientų laidą.
1999 m. Kidulių mokyklos 45 metų jubiliejui nuotaikingai ir iškiliai nuskambėjo mokyklos himnas, sukurtas mokytojo K. Vasiliausko. 2003 m. Žygėnų ir Bunikių pradinės mokyklos tapo Kidulių pagrindinės mokyklos skyriais.
2012 m. Sudargo Martyno Sederevičiaus pagrindinio ugdymo skyrius tapo Kidulių pagrindinės mokyklos skyriumi.
Mokiniai
Mokyklą baigė aukso medaliu:
Dvispalvė skydblakė
Dvispalvė skydblakė (Piezodorus lituratus) – skydblakių (Pentatomidae) šeimos blakių rūšis.
Kidulių pagrindinė mokykla
Mokiniai
Baigė sidabro medaliu:
Dvispalvė skydblakė
Kūno ilgis 10-13 mm. Antenos raudonos, rudai raudonos su tamsesniais skersiniais dryžiais. Priešnugarėlė (pronotum) žalia, žaliai geltona, antsparniai žali, trikampis skydelis tokios pat spalvos kaip ir antsparniai, palaipsniui pereinantis į žaliai geltoną spalvą, pilvelio kraštai (connexivum) geltoni. Visa blakė išmarginta tamsiais taškeliais. Rudenėjant naujos kartos blakių dalis priešnugarėlės ir antsparniai nusidažo raudona spalva. Kaip ir daugelis skydblakių, artėjant žiemojimui, patamsėja.
Kidulių pagrindinė mokykla
Mokiniai
Žymūs mokiniai:
Dvispalvė skydblakė
Kiaušinėliai randami gegužės-rugpjūčio mėnesiais. Nimfos randamos birželio-rugsėjo mėnesiais. Metuose būna viena generacija.
Oligofagai. Tiek suaugėliai, tiek lervos minta pupinių (Fabaceae) augalais, ypač prožirniais, nors randami ir ant pupmedžių, dobilų.
Dažniausiai randami viržynuose, mėgsta saulėkaitą, apaugusias dygliakrūmiais dykvietes.
Panašios rūšys: medinė skydblakė (Palomena prasina), žalioji skydblakė (Palomena viridissima), Chlorochroa genties blakės.
Emberai
Emberai – indėnų tauta, gyvenanti daugiausia rytų Panamoje ir vakarų Kolumbijoje. Populiacija – apie 60 tūkst. žmonių. Kalba čioko kalbų šeimai priklausančiomis emberų kalbomis. Pavadinimas emberá reiškia „kukurūzų žmonės“.
Skiriamos kelios emberų gentys:
Emberai verčiasi daugiausia lydimine žemdirbyste, taip pat žvejoja, medžioja, rankioja vaisius. Turi išvystytą tekstilę – gamina spalvingus drabužius, apyrankes, karolius, dekoruotus pluoštinius krepšius, skrybėles. Gyvenimo sąlygos ir maisto šaltinis labai priklauso nuo gyvenamosios vietos. Patys emberai save skirsto į: Dóbida – gyvenantys prie upių, Pusábida – gyvenantys vandenyno pakrantėje, Chamí – gyvenantys kalnuose, Oíbida – gyvenantys Andų miškuose, Eyábida – gyvenantys nemiškinguose plotuose. Kolonizacijos metu dalis emberų buvo priversti apsigyventi sėsliai, dirbo kavos plantacijose.
Neutrininė astrofizika
Neutrininė astrofizika tiria kosminių objektų saulės, žvaigždžių neutrinų srautus bei jų sukeliamus fizikinius reiškinius. Šie tyrimai yra labai svarbūs žvaigždžių evoliucijos teorijai, žvaigždžių gelmių branduolio reakcijų tipui ir supernovų sprogimo mechanizmui patikrinti.
Dickinson
Dickinson − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gintaro stadionas (Kaunas)
Gintaro stadionas – įvairios pakirties stadionas, esantis Kaune, V. Krėvės pr. 112a. Šalia futbolo aikštės, už 150 m įrengta tarptautinius išmatavimų standartus atitinkanti beisbolo aikštelė. Stadione žaidžia daugkartinis Lietuvos čempionas Kauno beisbolo klubas „Lituanica“. Futbolo lauke žolės veja prižiūrėta, sėdimų vietų nėra, išlikę betoniniai buvusių žiūrovų tribūnų karkasai.
Stadionas plyti kelių profesinių mokyklų kaimynystėje. Tai buvęs profesinių mokyklų stadionas, kuriame buvo žaidžiamas futbolas, vyko lengvosios atletikos ir kitos varžybos. Sovietmečiu sporto bazę prižiūrėjo 4 žmonės. Šiuo metu profesinės mokyklos, pačios sunkiai išsilaikydamos, sporto aikštynams lėšų skirti neišgali. Nesaugomas stadionas seniai siaubiamas.
Statusas
Beveik 11 hektarų apleistame sklype Kauno miesto savivaldybės taryba yra palaiminusi modernaus sporto centro lengvaatlečiams ir kitų sporto šakų atstovams viziją. Tačiau nė nepradėtas įgyvendinti projektas – įšaldytas, seno stadiono likučiai dūla, sporto miestelio idėją jau keletą metų skandina buvusių žemės savininkų ambicijos ir nesibaigiantys teismų procesai.
Apsispręsta teritoriją paimti visuomenės poreikiams. Dar vienas teismų maratonas prasidėjo, kai savivaldybė ilgam laikotarpiui panaudai perdavusi dalį minėtos teritorijos sumanė ją susigrąžinti iš sporto klubo „Gintaras“.
1913 m.
1913 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Dobrin Dužai
Dobrin Dužai  – kaimas Lenkijos rytuose, Zalesių valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1809-1954 m. kaimas buvo Dobrino valsčiaus centras.
Simone Pepe
Simone Pepe (g. 1983 m. rugpjūčio 30 d.) – Italijos futbolininkas, saugas.
Karjera
Rungtyniavo Juventus klube ir Italijos vyrų futbolo rinktinėje.
2006–2011 m. priklausė Udinese Calcio.
2011 m. birželio 22 d. pasirašė ketverių metų kontraktą su Juventus klubu.
Siesartėnų pagrindinė mokykla
Šakių rajono Siesartėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Gotlybiškiuose (Šakių raj.), Mokyklos g. 26, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Buvęs įstaigos kodas 190823486. Steigėjas Šakių rajono savivaldybės taryba.
Nuo 2012 m. Šakių „Varpo“ pagrindinės mokyklos Siesartėnų pagrindinio ugdymo skyrius.
Istorija
2012 m. rugsėjo 1 d. Siesartėnų pagrindinė mokykla prijungta prie Šakių „Varpo“ vidurinės mokyklos.
Svenska Petroleum Exploration
Svenska Petroleum Exploration AS (sntr. SPE) – švedų energetikos bendrovė.
Svenska Petroleum Exploration 1993 m. kartu su LR Vyriausybe, „Geonafta“ sudarė naftos gavybos bendrovės „Genčių nafta“ steigimo sutartį; 2006 m. Lietuvos apeliacinis teismas patvirtino, kad ji yra iš dalies negaliojanti.
Nuorodos
Bendrovės kreditingumo tinklalapis
Kukuvas
Kukuvas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Suvalkų ir 112 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1919-1954 m. kaimas priklausė Kukuvo valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Funafutis
thumb|250px|Palydovinė nuotrauka
Funafutis  – atolas Ramiajame vandenyne, dažnai įvardijamas kaip Tuvalu valstybės sostinė. Atolą sudaro 33 salelės, iš kurių didžiausia yra Fongafalė ir joje yra Vajaku kaimas – tikroji šalies sostinė, kadangi joje reziduoja Tuvalu vyriausybė. Tačiau oficialiai visas atolas yra vadinamas Tuvalu sostine.
Sausumos plotas – 2,4 km². Atolo žiedas nuo 20 iki 400 m pločio. Jis supa 18 km ilgio ir 11 km pločio lagūną. Atole gyvena 4492 gyventojų (2002 m.) – tai sudaro 57 % Tuvalu gyventojų.
Atolas turi tarptautinį oro uostą, viešbutį Vajaku kaime, tradicinius ir cementinius būstus. Didžiausias pastatas – Tuvalu bažnyčia.
Giedraičiai (Pakruojis)
Giedraičiai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km šiaurės rytus nuo Pašvitinio.
Limpopas (provincija)
Limpopas (Limpopo) – provincija Pietų Afrikos Respublikos šiaurės rytuose, Zimbabvės, Botsvanos ir Mozambiko pasienyje. Sudaryta 1994 m. kaip Šiaurinis Transvalis iš Transvalio provincijos ir kelių Bantustanų. Kitais metais pervadinta į Šiaurinę provinciją. O nuo 2003 m. vadinama pagal Limpopo upę. Susideda iš 6 apygardų ir 26 vietinių savivaldybių. Provincijos rytuose yra Kriugerio nacionalinis parkas. Šiauriausia PAR provincija.
Rasinė sudėtis
azijiečiai (0,2 %)
Vaclovas Muraška
Vaclovas Muraška (1914 m. kovo 24 d. Varėnoje – 1973 m. kovo 6 d. Vilniuje) – lietuvių teatro ir kino aktorius.
1932 – 1934 m. mokėsi Kauno meno mokykloje ir Juozo Vaičkaus kino ir teatro studijoje, 1938 – 1939 metais – Kauno darbo rūmų valdybos studijoje.
1939 – 1960 m. (su pertraukomis) buvo Kauno dramos teatro, 1960 – 1966 m. – Valstybinio akademinio dramos teatro aktorius. Nuo 1966 m. dirbo Lietuvos Televizijos ir radijo aktoriumi.
Svarbiausi vaidmenys teatre
Tautvilas (Antano Vienuolio „Tvirtovė“, 1946 m.), Arbenisas (M. Lermontovo „Maskaradas“), Serbiukas (A. Arbuzovo „tai buvo Irkutske“, abu 1960 m.). Vaidybai būdingi sodrūs realistiški paveikslai, santūrūs judesiai, raiškus balsas.
Povilas Vymeris
Povilas Vymeris (1911 m. kovo 12 d. Vyžainyse, Suvalkų apskritis – 2007 m. Bradforde ?, Didžioji Britanija) – vokiečių kilmės Lietuvos mokytojas, literatas.
Biografija
Gimė ir augo žinomo evangelikų kunigo Augusto Vymerio šeimoje. Sesuo Margarita (1902-65 m.) tapo lietuvių tautosakininke; Elena (1904-81 m.) buvo silpnos sveikatos, dirbo patarnautoja; brolis Henrikas (?-1980 m.) tapo mokytoju; Ernestas (?-1968 m.) – Lietuvos karo lakūnu; Rudolfas (1907-? m.) – kunigu ir choro vadovu. Kalvą, ant kurios stovėjo šeimos gyvenamas namas, tauragiškiai iki šiol vadina Vymerio kalnu.
Mokėsi Tauragės pradinėje mokykloje, 1930 m. baigė Tauragės gimnaziją. Vytauto Didžiojo universitete studijavo vokiečių kalbą ir literatūra bei anglų kalbą ir literatūrą, pedagogiką. 1936 m. baigęs universitetą, pradėjo mokytojauti Giedraičių progimnazijoje, vėliau perkeltas mokytoju į Biržus. 1940 m. mokė Kauno 9-tojoje gimnazijoje, po metų repatrijavo į Vokietiją. Po Antrojo pasaulinio karo persikėlė į Angliją, į Bradfordą; dirbo fabrike.
Savo eiles spausdino Bradfordo literatūriniame almache, romano „Vanagas ir Zuikis” fragmentus – 1994 m. savaitraštyje „Naujasis dienovidis”. Rėmė Mažosios Lietuvos enciklopedijos leidimą. Žmona Janina, sūnus Aleksandras Laimutis, dar vienas sūnus mirė būdamas mažametis.
Dinas
Dinas − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
2018 m. pasaulio badmintono čempionatas
2018 m. pasaulio badmintono čempionatas – 24-asis geriausių pasaulio badmintono čempionatas, kuris vyko liepos 30 d. – rugpjūčio 5 d. Kinijos mieste Nankine.
Valstybės kontrolė
miniatiūra|Buveinė
Valstybės kontrolė – aukščiausioji valstybinio audito institucija Lietuvoje. Valstybės vardu atlieka veiklos ir finansinį auditą, prižiūri, ar teisėtai ir efektyviai valdomas ir naudojamas valstybės turtas ir kaip vykdomas valstybės biudžetas.
Įgaliojimai
1995 m. Valstybės kontrolės įstatyme (nauja redakcija 2002 m.) nustatyta, kad Valstybės kontrolė audituoja valstybės biudžeto vykdymą, valstybės piniginių išteklių naudojimą, turto valdymą, naudojimą ir disponavimą juo, Valstybinio socialinio draudimo fondo biudžeto vykdymą, Privalomojo sveikatos draudimo fondo biudžeto vykdymą ir kita. Įstatyme suformuluoti 2 pagrindiniai uždaviniai: prižiūrėti, ar teisėtai ir efektyviai valdomas ir naudojamas valstybės turtas, kaip vykdomas valstybės biudžetas ir garantuoti, kad valstybės auditas atitiktų Tarptautinės aukščiausiųjų audito institucijų organizacijos priimtus tarptautinius standartus ir įtvirtintų teigiamą valstybės audito poveikį valstybei ir visuomenei.
Valstybės kontrolė, būdama atskaitinga Seimui, kasmet teikia jam išvadas dėl valstybės biudžeto įvykdymo apyskaitos, dėl valstybės skolos, suteiktų paskolų iš valstybės vardu pasiskolintų lėšų ir suteiktų valstybės garantijų ataskaitos, dėl valstybei nuosavybės teise priklausančio turto ataskaitos, Valstybės kontrolės veiklos ataskaitą.
Valstybės auditą atliekantys Valstybės kontrolės pareigūnai turi teisę savarankiškai pasirinkti audito procedūras, gauti auditui atlikti reikiamus dokumentus ir informaciją, ekspertizės įstaigų išvadas pagal pateiktus audito dokumentus, pasitelkti atitinkamų sričių specialistus ir audito įstaigas, kai atliekamas specifinių sričių auditas, atlikti kontrolinius matavimus, materialinių vertybių inventorizaciją ar kitaip tikrinti audituojamo subjekto turtą, gauti iš audituojamo subjekto darbuotojų reikiamus rašytinius paaiškinimus, surašyti administracinių teisės pažeidimų protokolus.
Nuo 1992 m. spalio Valstybės kontrolė yra Tarptautinės aukščiausiųjų audito institucijų organizacijos (International Organization of Supreme Audit Institutions, INTOSAI), nuo 1993 m. birželio – Europos aukščiausiųjų audito institucijų organizacijos (European Organization of Supreme Audit Institutions, EUROSAI) narė. 2002 m. Valstybės kontrolė buvo išrinkta EUROSAI valdymo tarybos nare 6 metams.
Istorija
Įkūrimas. Nėra vienareikšmio sutarimo kuri data gali būti laikoma Valstybės kontrolės įkūrimo diena. Vienuose šaltiniuose teigiama, kad "Valstybės kontrolės institucija įsteigta 1918 m. gruodžio 26 d. ". Čia remiamasi dokumentais kurių negalima patikrinti, jų nėra Lietuvos valstybiniame archyve. Knygos „Lietuvos Valstybės kontrolė 1919–1940“ autorius Anzelmas Katkus rašo – "… šios svarbios ir reikšmingos Lietuvos Respublikai institucijos įsteigimo data – 1919 m. vasario 16 d. ". Jis remiasi Valstybės kontrolės 1929 m. sausio 16 d. įsakymu nr. 3228. Jame Valstybės kontrolierius Vincas Matulaitis teigia kad „…1919 m sausio 16 d. buvo paskelbtas pirmojo Valstybės Kontrolės Valdytojo <…> pirmasis įsakymas, kuriuo duota pradžia mūsų įstaigos organizacijai“.
Funkcijos. Jos veiklą reglamentavo 1919 m. vasario 20 d. Valstybės Tarybos priimtas Įstatymas valstybės kontrolei tvarkyti. Šio įstatymo nuostatos perkeltos į 1919 m. balandžio 4 d. redakcijos Laikinosios Konstitucijos pamatinius dėsnius. Ypač reikšmingas buvo 1926 m. kovo 16 d. Valstybės kontrolės įstatymas.
Valstybės kontrolės funkcijas vykdė Valstybės kontrolieriaus įstaiga, kurios kompetencijai priklausė valstybės pajamų ir išlaidų, turto, skolų ir apskaitos priežiūra, jai turėjo atsiskaityti valstybės ir savivaldybių įstaigos, naudojančios valstybės lėšas, taip pat visuomeninės organizacijos ir privačios įstaigos, bendrovės ir įmonės, disponuojančios valstybės turtu, gavusios valstybės kreditus ar garantijas. Įstaiga Seimui privalėjo pateikti praėjusių metų valstybės biudžeto vykdymo apskaitą. Valstybės kontrolierius tarnybos ir atlyginimo požiūriu buvo prilygintas ministrui, jį skyrė ir atleido Prezidentas, jis privalėjo turėti Valstybės Tarybos, vėliau – Seimo, dar vėliau – ir Prezidento pasitikėjimą, patariamojo balso teise dalyvavo ministrų Kabineto posėdžiuose, bet nebuvo jam pavaldus. Įstaigą sudarė Biudžeto vykdymo apskaitos skyrius, Bendroji revizija, Susisiekimo revizija ir Krašto apsaugos revizijos departamentas. 1920 m. Valstybės kontrolėje dirbo 102, 1930 m. – 155 darbuotojai.
Veiklos nutraukimas. 1940 m. birželio 15 d. Prezidentūroje įvyko paskutinis Lietuvos Respublikos vyriausybės posėdis. Jame dalyvavo ir Valstybės kontrolierius Konstantinas Šakenis. Svarstant Sovietų Rusijos ultimatumą jis siūlė priešintis. Dauguma jo pozicijos nepalaikė… Kitą dieną penkiasdešimčiai metų nutrūko nepriklausomos Lietuvos Respublikos istorija
Atkūrimas. Atkūrus Lietuvos nepriklausomybę 1990 m. balandžio 5 d. Lietuvos Aukščiausioji Taryba priėmė įstatymą „Dėl Lietuvos Respublikos Aukščiausiajai Tarybai atskaitingų valstybės organų įsteigimo“, kuriuo buvo įkurtas Valstybės kontrolės departamentas. 1990 m. gegužės 31 d. Valstybės kontrolės departamento įstatymas galutinai įteisino Lietuvoje 1918–1940 m. buvusį institucijos pavadinimą Valstybės kontrolė, instituciją apibrėžė kaip atsakingą už valstybės turto apsaugą ir Aukščiausiajai Tarybai atskaitingą instituciją, tikrinančią valstybės finansinių ir materialiųjų išteklių naudojimo teisėtumą, tikslingumą ir efektyvumą, taip pat nustatė Valstybės kontrolės departamento struktūrą (sudarė centrinis aparatas ir apygardų valstybės kontrolės skyriai).
1996 m. patvirtintas pirmasis Valstybės kontrolės pareigūnų profesinės etikos kodeksas. 2001 m. gegužės 17 d. Lietuvos heraldikos komisija prie Respublikos Prezidento patvirtino Valstybės kontrolės vėliavą ir ženklą.
Valstybės kontrolieriai
Valstybės kontrolierių Prezidento teikimu 5 metams skiria Seimas.
Antanas Mykolas Potockis
Biografija
Lenkijos žymios magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Smolensko vaivados Aleksandro Jono Potockio (m. 1714) ir Terezos Tarlaitės (m. po 1739) antrasis sūnus, Lvovo kašteliono Juozapo Potockio brolis ir Lenkijos rašytojo Povilo Stepono Potockio anūkas.
1728 metais gavo Lietuvos didžiojo pastalininkio pareigybę, 1729 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą. 1732 metais Antanas Mykolas Potockis buvo paskirtas Belzo vaivada.
1733 metais palaikė Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą. Augusto III valdymo metu (1734–1763) buvo respublikonų partijos veikėjas, Prancūzijos ir Prūsijos šalininkas.
Aktyvus politikas ir diplomatas, gerai susipažinęs su europietiškais reikalais.
Už savo nuopelnus buvo apdovanotas lenkišku Baltojo erelio (1745), rusiškais Švento Aleksandro Neviškio (1726) ir Švento Andriejaus (1730) ordinais.
Valdė Golovčino, Horkų (Oršos pavietas), Krasnopolės (Mozyriaus pavietas) dvarus, po vedybų su Sapiegų giminės atstove įsigijo Zelvą (Valkavisko pavietas), Čarliono kaimą (Gardino pavietas) ir kitus dvarus.
Limpopas
Limpopas:
Antanas Mykolas Potockis
Šeima
1730 metais vedė Liudviką Mariją Sapiegaitę (1695–1768), Lietuvos didžiojo maršalkos Aleksandro Povilo Sapiegos (1672–1734) ir Marijos Kristinos de Betiun (1677–1721), Aleksandro Dominyko Veliopolskio (m. 1725) našlės dukterį. Vaikai:
Kukuvo Palivarkas
Kukuvo Palivarkas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Fongafalė
miniatiūra|Fongafelės sala Funafučio atole Fongafalė ( arba Fogale, Fagafale) – didžiausia salelė Tuvalu valstybėje, esanti Funafučio atole. Tai pailgas sausumos ruožas, 12 km ilgio ir 10-400 m pločio. Yra lėktuvų pakilimo takas. Kartais Fongafalė įvardijama kaip Tuvalu sostinė, kadangi joje yra Vajaku kaimas – vieta, kur reziduoja šalies vyriausybė.
Dobrin Kolonija
Dobrin Kolonija  – kaimas Lenkijos rytuose, Zalesių valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pluoštinis ūkas
Pluoštinis ūkas – emisinis ūkas, jis yra matomas gijų, pailgų juostų, skaidulų pavidalu. Didžioji dalis pluoštinių ūkų yra seniai sprogusių supernovų liekanos, kurios po truputį sklaidosi tarpžvaigždinėje erdvėje. Labiausiai žinomi ūkai yra šie: Krabo ūkas Tauro žvaigždyne, Gamo ūkas Burių žvaigždyne, Tinklo ūkas Gulbės žvaigždyne, Šaino ūkas Tauro žvaigždyne.
Pičinčos provincija
Pičinčos provincija  – provincija šiaurinėje Ekvadoro dalyje. Administracinis centras – šalies sostinė Kitas.
Ousmane N'Doye
Usmanas Ndojė (g. 1978 m. kovo 21 d.) – futbolininkas, Senegalo rinktinės ir FC Astra Ploiești klubo saugas.
Pičinčos provincija
Provincijoje yra muziejus po atviru dangumi – „Mitad del Mundo“.
Ousmane N'Doye
žaidžia nuo 2003 m. Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
Pičinčos provincija
Geografija
Provincija išsidėsčiusi Andų aukštikalnėse, tarp ugnikalnių kūgių – Kajambės (5796 m), Pičinčos, Iljinisos, Antisanos, Atakasos, Pasočoa, Pululagvos, Ruminjavio, Sinčolagvos, Korasono. Upės trumpos, vandeningos (Guailjabamba, Blankas, Pita, Piskė, San Pedras), priklauso Ramiojo vandenyno baseinui. Ugnikalnių kalderose yra vulkaninių ežerų.
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 8 kantonus:
Aelbert Cuyp
Albertas Keipas (, 1620 m., Dordrechtas, Nyderlandai – 1691 m. lapkričio 15 (?) d., ten pat) – vienas žymiausių XVII a. Nyderlandų dailės „aukso amžiaus“ tapytojų−peizažistų.
Biografija
Albertas Keipas gimė 1620 m. Dordrechte, pakrikštytas spalio 20 d. Jo tėvas Jacob Gerritsz Cuyp (1594–1652) buvo sėkmingas miesto portretistas. Pirmuosius tapytojo mokslus Albertas Keipas išėjo pas tėvą, tapė peizažų detales jo portretuose. Vėliau atsidėjo beveik vien peizažinei tapybai, žinomi tik keli jo brandos metų portretai. Po tėvo (1651 m.) ir motinos (1654 m.) mirties Albertas Keipas paveldėjo jų turtą ir tapo pasiturinčiu Dordrechto miestiečiu. 1658 m. liepos 30 d. dokumentuotos jo vestuvės su turtinga našle Cornelia Boschman, kuri buvo kilusi iš įtakingos Dordrechto miestiečių giminės. Po vestuvių Albertas Keipas apleido kūrybą, dalyvavo vietos protestantų bažnyčios veikloje. Dailininkas mirė 1691 m., palaidotas lapkričio 15 d. Augustiniečių bažnyčioje.
Keipo ankstyvajai kūrybai būdinga Jan van Goyen įtaka. Po 1640 m. išryškėjo Utrechto dailininko Jan Both įtakos apraiškos. Tikriausiai 1640-50 m. pabaigoje Keipas dažnai lankėsi Utrechte ir Jan Both, tuo metu grįžęs iš Italijos, jam perdavė Klodo Loreno peizažinės tapybos bruožus. Keipo kūrybinė veikla labai menkai žinoma. Minimas tik vienas jo mokinys Barent van Calraet (1649–1737). Vėliau dailininkas susilaukė daug pasekėjų ir imitatorių. Albertas Keipas dažniausiai vaizdavo pievas ir upes, perteikė ryto ar popiečio šviesą savo paveiksluose, ramią peizažų nuotaiką. Iš paveikslų matyti, kad Keipas daug keliavo po Nyderlandus ir palei Reino upę.
Drake
Drake − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Batikaloa
Batikaloa  – miestas rytų Šri Lankoje, 111 km į pietryčius nuo Trinkomalio, Bengalijos įlankos dalies, Batikaloa lagūnos, pakrantėje. Rajono centras. Yra jūrų uostas, geležinkelio stotis. Ryžių auginimo regiono prekybinis centras. Verčiamasi žvejyba, kokospalmių auginimu. Vystomas turizmas. Batikaloa žinoma dėl jos įlankoje susidarančių neįprastų garsų, vadinamų „žuvų dainavimu“.
Mačiūnai (Pakruojis)
Mačiūnai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pašvitinio.
All Saints (grupė)
All Saints – Jungtinės Karalystės merginų muzikos grupė. Muzikos topuose grupė pasižymėjo Nr.1 hitais „Never Ever“, „Pure Shores“, „Black Coffee“.
Miškų valdymo taryba
thumb|right|300px|[[Rąstas su FSC logotipu]]
Miškų valdymo taryba (sutrumpintai FSC) – nepriklausoma pelno nesiekianti nevyriausybinė organizacija, įkurta 1993 m. su siekiu skatinti darnią miškų priežiūrą. Tarp jos narių yra aplinkosaugos organizacijos, su medienos prekyba ir perdirbimu susiję verslo atstovai, miško savininkų sąjungos. FSC administruoja vieną labiausiai paplitusių miško sertifikavimo programų, suteikia teisę medienos gaminius žymėti specialiu logotipu, rodančiu, kad mediena gauta iš tinkamai tvarkomo miško.
Organizacijos būstinė įsteigta Bonoje.
Istorija
XX a. devintajame dešimtmetyje miškų nykimo problema tapo vis labiau eskaluojama tarp aplinkosaugos organizacijų. 1985 m. Žemės Draugai pradėjo pirmąją prieš tai nukreiptą kampaniją, kviesdami boikotuoti tropinę medieną. Siekdamos sukurti sistemą, leisiančią atpažinti tinkamai tvarkomų miškų produktus, 1990 m. įvairios su mediena susijusios interesų grupės surengė susitikimą Kalifornijoje ir jam suteikė Miškų valdymo tarybos pavadinimą. Sekančiais metais buvo pradėti Sertifikavimo darbinės grupės susitikimai, kuriuose dalyvavo virš 30 organizacijų iš 11 šalių. Po 1992 m. vykusios Aplinkos ir plėtros konferencijos ir joje paskelbtų Miškininkystės principų, miškų sertifikavimo idėja sulaukė dar daugiau dėmesio. 1993 m. rugsėjį 130 organizacijų atstovai Toronte vykysiame steigiamajame susirinkime pritarė Miškų valdymo tarybos įkūrimui, kas buvo padaryta tų pačių metų spalio mėnesį.
Mastas
2012 m. rugpjūčio duomenimis FSC buvo sertifikavus 157 mln. ha miškų 80-yje šalių. Didžioji dalis (131 mln. ha) plytėjo Šiaurės Amerikoje ir Europoje (įskaitant Rusiją), kiek daugiau nei pusė yra taigų spygliuočių miškai. Lietuvoje yra išduoti 43 FSC sertifikatai, apimantys 1,05 mln. ha plotą.
Sertifikavimo procesas
thumb|right|280px|Gaminys su FSC ženklu. Miškų sertifikavimą vykdo ne pati FSC, bet akredituotos (tokiam darbui keliamus reikalavimus atitinkančios) nepriklausomos organizacijos. Jos vykdo sertifikavimo prašymą pateikusio asmens miško ūkio auditą, tikrina patį mišką ir joje atliekamus darbus, kalbasi su darbuotojais. Galiausiai paruošiama ataskaita, kurią turi peržiūrėti du nepriklausomi vertintojai. Pagal ataskaitą ir jos vertinimą, priimamas sprendimas dėl sertifikato suteikimo. Jis galioja ribotą laiką, per kurį vykdomi reguliarūs (ne rečiau kaip kartą per metus) patikrinimai.
Atskirai nuo miško sertifikavimo taip pat suteikiami kilmės sertifikatai įmonėms, užsiimančios medienos perdirbimu arba perpardavinėjimu. Jie leidžia atsekti galutinio produkto istoriją: iš kokio miško gauta mediena, kokioje lentpjūvėje perdirbta, kam parduota ir pan. Tik kilmės sertifikatą turinčios įmonės gali gaminius tiekti į rinką pažymėtus su FSC logotipu.
Standartai
Dabartiniai FSC standartai sudaryti iš dešimties principų ir 56 kriterijų. Standartai traktuojami kaip bendros gairės, jie naudojami atsižvelgiant į regioninius miškų ūkio ypatumus. Tikslūs galutiniai reikalavimai suformuojami vietos organizacijų, vykdančių sertifikavimą.
Vertinimas
FSC palaiko nemažai aplinkosaugos organizacijų (WWF, Greenpeace) ir prekiautojų medienos gaminiais (B&Q, IKEA, Neckermann, OTTO) dėl sertifikavimo sistemos aukštų standartų, objektyvumo, skaidrumo, tarptautinio masto. FSC pripažįsta ir valstybės (Vokietija, Japonija, Didžioji Britanija ir kt.), reikalaujančios, kad viešuosiuose pirkimuose būtų įsigyjama legali ir, pageidautina, pagal tvarios miškotvarkos principus prižiūrimų miškų mediena.
FSC sulaukia ir nemažai kritikos dėl ekologiniu požiūriu menkaverčių monokultūrų sertifikavimo, leidimų kirsti girias, bendradarbiavimo su aplinkosaugininkų kritikuojama Asia Pulp & Paper kompanija, nesugebėjimo kontroliuoti melagingą gaminių žymėjimą FSC logotipu. Daugiau kritiškos informacijos FSC atžvilgiu galima rasti FSC-Watch svetainėje.
Zamos mūšis
Zamos mūšis – lemiamas Antrojo pūnų karo mūšis, vykęs 202 m. pr. m. e. Romėnų pajėgos, vadovaujamos Publijaus Kornelijaus Scipiono, nugalėjo kartaginiečius, vadovaujamus Hanibalo. Po šio pralaimėjimo savoje teritorijoje Kartaginos senatas paprašė Romos sudaryti taiką; taip baigėsi 17 metų trukęs karas.
Kartaginos (punų) pusėje kovėsi apie 50 000 pėstininkų, 4000 kavaleristų, buvo 80 karo dramblių. Romėnų gretose buvo 34 000 pėstininkų, 3 000 kavaleristų, taip pat 6 000 Masilijos (rytinė Numidija) kavaleristų. 20 000 kartaginiečių žuvo, 11 000 buvo sužeisti, 15 000 paimta į nelaisvę. Romėnų žuvo 1 500, 4 000 buvo sužeisti.
Indriliūnai
Indriliūnai – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Kriukų ir 2 km nuo Indrišiūnų.
Auksinis protas
Auksinis protas – intelektinis žaidimas, rodomas kiekvieną penktadienį 21.30 val. vakaro (vasarą penktadieniais 21.00 val.) per LRT televiziją. Pirmoji šio žaidimo laida per LRT buvo parodyta 2014 m. rugsėjo 10 d.
Žaidimo taisyklės
Pradinį žaidimą pradeda šeši žaidėjai suskirstyti į dvi komandas. Jei į tą patį klausimą atsako visi trys komandos nariai, komanda gauna 1 tašką. Laimi daugiau taškų surinkusi komanda. Pralaimėjusi - atsisveikina su dviem žaidėjais.
Antrasis etapas pradedamas su keturiais žaidėjais, suskirstytais po du. Teisingą atsakymą pateikusi komanda gauna 2 taškus, o, jei varžovai atsako į kitos komandos klausimą, gauna 1 tašką.
Somalio pusiasalis
Somalio pusiasalis (arba Afrikos ragas; gezas የአፍሪካ ቀንድ, ) – didelis pusiasalis šiaurės rytų Afrikoje, tarp Adeno įlankos šiaurėje ir Indijos vandenyno pietryčiuose. Rytuose užsibaigia Hafūno kyšuliu. Jame įsikūrusi Somalio valstybė (įskaitant Somalilandą), dalis Etiopijos ir Džibučio. Didžiojoje teritorijos dalyje vyrauja laiptuota plynaukštė (aukštis 1500-4000 m), šiaurėje kyla kalnai (iki 2406 m). Būdingos pusdykumės ir dykumos. Klimatas sausas ir karštas.
Auksinis protas
Žaidimo taisyklės
Trečiajame etape žaidėjai pasirenka sau temą iš duotų temų. Iš trijų žaidėjų du patenka į finalą, o laimėtojas yra tas, kuris pateikia daugiau arba 5 teisingus atsakymus. Trečiajame etape kiekvienam dalyviui skiriami po 20 klausimų, o finale - iš viso 10 klausimų.
FK Dinamo Kaunas
Kauno „Dinamo“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno.
Istorija
1945 m. atkūrus sovietų valdžią Kauno „Dinamo“ buvo viena stipriausių Lietuvos komandų, 1946 m. ji kartu su Kauno „Spartaku“ sudarė LTSR rinktinės branduolį, kuris vėliau tapo Vilniaus „Žalgirio“ klubu.
Žieduotoji plėšriablakė
Žieduotoji plėšriablakė (Rhynocoris annulatus) yra plėšriablakių šeimos atstovas.
Kūnas juodos ar tamsiai rudos spalvos, 12–15 mm ilgio ir apaugęs šviesiais šereliais. Antenos laibos, ilgos. Straubliukas, stambus, lenktas. 1 ir 3 kojų porų šlaunys juodos su 2 raudonomis (arba oranžinėmis) skersinėmis juostomis, 2 poros kojų šlaunys juodos. Visų 3 kojų porų blauzdos raudonos ar oranžinės. Pilvelio kraštai išplatėję ir užsilenkę akštyn, išmarginti skersinėmis pakaitinėmis juodomis ir raudonomis (arba oranžinėmis) juostomis. Galva, krūtinės skydelis, trikampis skydelis, antsparniai juodos spalvos, plėveliniai sparnai taip pat tamsūs.
Kiaušinėliai balti, cilindro formos, apipilti rudu sekretu. Patelės juos deda nedidelėmis grupėmis birželio – liepos mėnesiais. Nimfos iš kiaušinėlių išsirita rugpjūčio mėnesį ir žiemoja sulaukusios 4 ar 5 vystymosi stadijos. Galutinai suauga gegužės mėnesį. Pietuose blakių raida žymiai greitesnė ir žiemoja jau suaugusios blakės.
Dažniausiai randama šlapiose pamiškėse (tiek lapuočių, tiek spygliuočių), kuriose gausu plačialapių krūmų ir nedidelių medžių.
Paplitusi visoje Europoje, Rytuose iki Sibiro ir Kazachstano, JAV.
Česlovas Jakimavičius
Česlovas Jakimavičius (1924 m. spalio 27 d. Panevėžyje – 2009 m. spalio 7 d. Kaune) – Lietuvos inžinierius mechanikas, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1943 m. baigė Panevėžio I gimnaziją. 1943–1944 m. ir 1945–1946 m. Lietuvos geležinkelio Panevėžio skyriaus kasininkas ir buhalteris. 1944–1945 m. mobilizuotas, 16-osios lietuviškosios divizijos eilėse dalyvavo Antrajame pasauliniame kare.
1951 m. baigė Kauno politechnikos institutą (KPI). 1957 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje apgynė disertaciją „Elektrometalizacinės apsauginės dangos ir jų naudojimo galimybės maisto pramonės įrengimams“, technikos mokslų kandidatas.
1952–1994 m. KPI (nuo 1990 m. KTU) dėstytojas, 1960–1967 m. Medienos mechaninės technologijos katedros vedėjas, 1962–1964 m. dar ir Lengvosios pramonės fakulteto dekanas, 1964–1987 m. KPI prorektorius mokymo reikalams. 1961 m. docentas, 1984 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Tyrimų sritis – elektrometalizavimas, medienotyra, mokymo proceso mokslinio organizavimo, profesinio orientavimo, studentų ugdymo problemos. Sukūrė (užpatentuota 1958 m.) elektrometalizavimo oro ir azoto srovėje būdą. 1971–1976 m. kartu su kitais sukūrė ir įdiegė KPI mokymo proceso automatizuotą informacinę sistemą. Spaudoje paskelbė daugiau kaip 50 straipsnių apie mokymo proceso organizavimą, profesinį orientavimą, studentų auklėjimą.
Vajaku
Vajaku (Vaiaku) – kaimas Fongafalės salelėje, Funafučio atole, jame reziduoja Tuvalu šalies vyriausybė. Išsidėstęs pietiniame salelės pakraštyje. Yra vienintelis šalyje viešbutis, visi administraciniai pastatai. Pagal 2002 m. vykusį surašymą, Vajaku gyvena 516, o visame atole – 4492 gyventojai.
Rita Hayworth
Filmografija
thumb|200px|Rita Hayworth, 1941 thumb|200px|Rita Hayworth, 1977
Konradas I Mazovietis
Konradas I Mazovietis (, 1187 m. ar 1188 m. – 1247 m. rugpjūčio 31 d.) – nuo 1202 m. Mazovijos ir Kujavijos, 1229–1232 m. ir 1241–1243 m. Krokuvos kunigaikštis.
Biografija
Kilęs iš Piastų dinastijos. Lenkijos kunigaikščio Kazimiero II Teisingojo sūnus. Brolis Lešekas Baltasis.
Valdymas
Nesėkmingai vienijo Lenkijos žemes. Padedamas katalikų bažnyčios kovojo su prūsais ir jotvingiais, puldinėjančiais Mazovijos (Mozūrijos) žemes. Popiežiaus Honorijaus III palaimintas 1217, 1218, 1219, 1222, 1223 m. surengė lenkų kunigaikščių kryžiaus žygius prieš prūsus. 1222 m. Kulmo žemės dalyje įkurdino vyskupą Kristijoną. 1226 m. kitą jos dalį atidavė Vokiečių ordinui ir suteikė jam teisę plėsti valdas nukariautose prūsų žemėse. Jis tikėjosi, kad kryžiuočiai parems jo valdžią ir siekius.
1228, 1230 ir 1235 m. patvirtino ir išplėtė Vokiečių ordino teises, pripažino jo suverenumą Prūsoje. 1233 m. jo žygyje prieš prūsus dalyvavo ir Vokiečių ordino kariuomenė. 1228 m. su vyskupu Kristijonu įsteigė Dobrynės ordiną.
Dėl Konrado I Mazoviečio savanaudiškų tikslų baltų žemėse įkurdintas Vokiečių ordinas tapo agresyviu prūsų, jotvingių, lietuvių ir lenkų žemių užkariautoju. Dėl jo netoliaregiškumo daugeliui amžių pasikeitė Prūsos, gretimų šalių ir visos Europos istorija.
Kijevo kunigaikščiai
Kijevo kunigaikščiai, Kijevo didieji kunigaikščiai – Kijevo Rusios, vėliau – Kijevo kunigaikštystės valdovai, valdę IX–XII a. Jie buvo Riurikaičių dinastijos pagrindinė atšaka, nuo kurios šakojosi daugybė kitų atšakų.
Kijevo didieji kunigaikščiai (1132–1240 m.)
Po Kijevo Rusios galutinio suirimo, jos tiesioginė palikuonė buvo Kijevo kunigaikštystė, kurią valdė įvairios aplinkinių kunigaikštysčių dinastijos:
Kijevo kunigaikščiai ir vietininkai
Po Kijevo nusiaubimo, kunigaikštystė tapo vasaline mongolų sritimi. Čia vietininkais buvo daugiausia Vladimiro linijos kunigaikščiai: Nuo XIV a. vidurio kunigaikštystėje įsigalėjo Gediminaičiai ir ji prijungta prie LDK:
Limpopas (upė)
Limpopas (Limpopo, Uri, Bembe, Juhampura) arba Krokodilų upė – upė Pietų Afrikoje. Prasideda kalnuose, Vitvatersrando rajone, Pietų Afrikos Respublikoje. Pradžioje dykynėmis teka į šiaurės vakarus, pasiekusi Botsvanos sieną pasuka į šiaurės rytus (sudaro PAR – Botsvanos, o vėliau ir PAR – Zimbabvės sieną). Nuo PAR, Mozambiko ir Zimbabvės sienų sankirtos teka į pietryčius, Mozambiko teritorija, Mozambiko žemuma. Įteka į Indijos vandenyno Delagoa įlanką netoli Šai Šai miesto.
Svarbiausias intakas – Olifantsas (dešinysis). Pastovi laivyba 160 km nuo žiočių. Upės vandens lygis labai priklauso nuo laikotarpio: sausuoju laikotarpiu labai nusenka, o drėgnuoju (gruodis–vasaris) – vandens lygis gali pakilti 5-7 metrais. Upės vanduo intensyviai naudojamas drėkinimui.
Pirmasis europietis išvydęs Limpopo upę buvo portugalų jūreivis Vaskas da Gama (1498 m.), įplaukęs į jos žiotis.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Antros rungtynės
''Željezničar ir Borac rezultatas po dviejų susitikimų buvo lygus 3–3. Borac iškovojo šalies futbolo taurę dėka svečiuose pelnyto įvarčio.'' --
Daugų vėliava
thumb|right|200px|Daugų vėliava. Proporcijos: 10:11
Daugų vėliava – mėlyna su plačiu sidabriniu stulpu (pusė vėliavos pločio), kurio fone pavaizduotas herbo figūra - karys.
Laisvieji vėliavos kraštai apvesti auksine juosta.
Niūrai
Niūrai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Pašvitinio. Gretimame miške saugomas mitologinis Buletiškio akmuo, kurio legendoje minimas Niūrų dvaras.
Mitad del Mundo
thumb|200px|Mitad del Mundo paminklas
„Mitad del Mundo“ (iš ispanų k. – „pasaulio pusė“) – teritorija Ekvadore, Pičinčos provincijoje, Šv. Antano parapijoje į šiaurę nuo Kito; skirta atžymėti šalį kertantį pusiaują (būtent nuo jo ir kilo pavadinimas Ekvadoras).
Čia įkurtas etnografinis muziejus po atviru dangumi. 1979–1982 m. pastatytas 30 m aukščio monumentas, žymintis pusiaujo liniją, nuo jo driekiasi takas per pusiaują. Tiesa, dabartiniais skaičiavimais tikroji pusiaujo linija yra už 240 m į šiaurę nuo tako. Ant monumento yra 4,5 m skersmens gaublys, o paminklo viduje – mažas muziejus, vaizduojantis Ekvadoro tautų meną, iliustracijas. Greta yra planetariumas, restoranai, vyksta muzikiniai, kultūriniai renginiai. Greta esantis San Antonijo de Pičinčos miestelis pasižymi kolonijine architektūra. Netoli esančioje Kalakali gyvenvietėje taip pat yra pusiaują žymintis, senesnis paminklas.
Scott S. Sheppard
Scott S. Sheppard (g. 1976 m.) – amerikiečių ir Vašingtono Karnegio instituto (Carnegie Institution of Washington) astronomas, daugybės palydovų išorinėje Saulės sistemoje atradėjas.
Atradimai
Scott S. Sheppard dalyvavo šių palydovų atradime:
Jupiterio palydovai
Saturno palydovai
Urano palydovai
Asteroidai
San Antonio de Pičinča
San Antonio de Pičinča, dar vadinamas Ciudad Mitad del Mundo („Pasaulio vidurio miestas“) – miestelis Ekvadore, Pičinčos provincijoje, į šiaurę nuo Kito, į pietryčius nuo Pululagvos ugnikalnio. Įsikūręs lygiai ties pusiauju ir žymus jame esančiu Mitad del Mundo paminklu ir muziejumi.
Yra bažnyčia. Būdinga tipinė kolonijinė architektūra (tiesa, neautentiška). Verčiamasi turizmu.
Istorija
Senesnis miesto pavadinimas – Lulumpamba. Kečujų kalba jis reiškia „vaisių lyguma“.
thumb|left|200px|[[Mitad del Mundo paminklas]]
FNH
thumb|right|200px|FN iškaba thumb|200px|right|Pagrindinis įėjimas į Fabrique Nationale d’Armes de Guerre (FN) Fabrique Nationale de Herstal, Fabrique Nationale ar tiesiog FN – ginklus gaminanti Belgijos kompanija.
FN, kuris tada vadinosi Fabrique Nationale d’Armes de Guerre ('Nacionalinė karo ginklų gamykla'), įsikūrė nedideliame Herstalio mieste prie Lježo 1889 m. tam, kad pagamintų 150 000 Mauser 89 šautuvų Belgijos vyriausybei.
1898 m. kompanija FN užmezgė ilgalaikius ryšius su garsiu to meto ginklų konstruktoriumi Džonu Brauningu (John Moses Browning).
FN buvo svarbiu Belgijos motorinių transporto priemonių gamintoju. Automobilius gamino XX a. pradžioje, motociklus gamino iki 1965 m., o sunkvežimius – iki 1970 m.
XX a. ketvirto dešimtmečio pabaigoje į Jungtinės Karalystės ginkluotę priimtas aviacinis kulkosvaidis''. 303 Browning buvo pagal licenciją gamintas FN Browning, o ne Colt-Browning'', kaip jį dažnai vadina.
Džonas Brauningas buvo pradėjęs projektuoti savitaisį pistoletą Browning GP35 High Power, kurį 10 metų po Dž. Brauningo mirties pabaigė FN konstruktorius Dieudonné Saive. Šį garsų, iki šiol vertinamą pistoletą gamino FN.
Kompanija FN Manufacturing LLC, esanti Columbia mieste (Pietų Karolina, JAV), yra FN karinio skyriaus dalis. Ji kuria ir gamina JAV vyriausybės užsakytus karinius ir policinius ginklus (pvz., šautuvus M16, lengvuosius kulkosvaidžius M249 SAW, vidutinius kulkosvaidžius M240, FNP serijos pistoletus, M2 Browning sunkiuosius kulkosvaidžius.
Ragelių valsčius
Ragelių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Rageliai.
Kazimieras Dominykas Oginskis
Biografija
Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos didikų Oginskių giminės. Tėvas Jonas Jackus Oginskis (po 1619 m. – 1684 m.), motina – Janina Teodora Naruševičiūtė. Broliai – Aleksandras Oginskis (po 1660 m. – 1690 m.) ir Martynas Antanas Oginskis (po 1660 m. – 1703 m.).
Šeima
1692 m. vedė Eleonorą Vainaitę (mirė 1738 m.), Pinsko maršalkos ir Gargždų seniūno Motiejaus Vainos dukrą. Kaip nuotakos kraitį gavo Grūšlaukės dvarą.
Vaikai:
Veikla
Poetas, valstybės ir karo veikėjas. 1688, 1693, 1695, 1696, 1698, 1701–1703, 1712 m. seimų narys. Nuo 1709 m. Trakų, nuo 1730 m. – Vilniaus vaivada, Gargždų, Užpalių, Užvenčio, Seivų ir Vyžuonų seniūnas.
Su broliu iš pirmosios tėvo santuokos Grigaliumi Antanu Oginskiu dalyvavo Valkininkų konfederacijos veikloje, nukreiptoje prieš Sapiegų įsigalėjimą Abiejų Tautų Respublikoje. Rėmė Augustą II kovoje su Stanislovu Leščinskiu dėl karaliaus sosto.
1724–1725 m. su Jurgiu Vaina pastatė naują Salantų bažnyčią.
Apdovanojimai
1729 m. apdovanotas Baltojo Erelio ordinu.
Dobrin Malai
Dobrin Malai  – kaimas Lenkijos rytuose, Zalesių valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 20 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 106 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pareto optimumas
Pareto optimumas, arba optimali Pareto nauda – italų ekonomisto Vilfredo Pareto pasiūlytas terminas, reiškiantis tokį gėrybių padalinimą, kurio jau nebegalima pagerinti, nepabloginus kurio nors vartotojo situacijos.
Pavyzdys
Tarkime, kad Duonaitis turi daug duonos, o Vandenaitis – daug vandens. Abu norės turėti ir vieno ir kito, todėl pradės keisti duoną į vandenį.
Duonaitis turi tik duonos, todėl jam pirmasis vandens puodas bus labai vertingas, ir dėl jo Duonaitis sutiks atiduoti daug duonos. Taip pat ir Vandenaitis bus linkęs daug vandens atiduoti už nedidelį kiekį duonos. Galiausiai keičiantis Duonaitis už tiek pat duonos norės jau daugiau vandens, o Vandenaitis už tiek pat vandens pageidaus daugiau duonos. Galiausiai mainai jau bus negalimi.
Tokiu būdu pasiektas Pareto optimumas. Jei Vandenaitis norės iškeisti vandenį, tai Duonaitis keisdamasis pablogintų savo situaciją.
Nereikia pamiršti, kad laisvas gėrybių pasikeitimas vyksta iki Pareto optimumo. Jei kokia situacija nėra priimtina visiems jos nariams, ją galima pataisyti nebloginant kurių nors dalyvių padėties vieno ar kelių vartotojų sąskaita, todėl Pareto optimumas neefektyvus būna labai retai.
Pareto optimumo kriterijus naudojamas individualiai, neatsižvelgiant į visuomeninius interesus, ir tai yra didžiausias šio kriterijaus naudojimo trūkumas (eksternalitetas).
Gyventojai nori nutiesti kelią, bet tam reikia išpirkti kelis sklypus. Sklypus galima nupirkti nepaisant kai kurių savininkų nesutikimo, bet vienas savininkas taip emociškai prisirišęs prie savo žemės, kad už jokius pinigus nesutinka jos parduoti. Situacija, dėl kurios kelias nebuvo nutiestas, yra efektyvi tik Pareto optimumo ribose, nes nepavyko pagerinti gyventojų gyvenimo sąlygų, nepabloginus vieno gyventojo padėties.
Siekiant tikslesnių ekonominių rodiklių, dažniau naudojami Kaldoro-Hickso kriterijai.
Evoliucinis stabilumas
Pareto optimumo pritaikymas yra toks platus, kad praktiškai nėra situacijos, kurioje jo negalima panaudoti. Bet ir čia jis ne visada efektyvus.
Įsivaizduokime gyvulių populiaciją, kurioje kyla konfliktas dėl patelių. Gyvuliai gali pradėti kovoti tarpusavyje, pasirinkdami jėgos demonstravimo ar kovos su kiekvienu norinčiu būdą. Sakykim, kad patelė, verta konflikto, įvertinama 10 punktų, tada gyvulių laimėjimas įvairiose situacijose pasiskirstys taip:
Jeigu p – kovos pasirinkimo būdas, tai kiekvieno būdo laimėjimas yra:
Jei viena strategija labiau apsimoka nei kita, jos dalis populiacijoje didesnė, nes p nusistovės lygyje, kai abi strategijos vienodai apsimokės:
Vidutinis laimėjimas bus:
Jei visi gyvūnai nuspręstų naudoti tik jėgos demonstracijos strategiją, laimėjimas išaugtu 3 kartus. Tokia strategija nebus priimta evoliucijos požiūriu, bet bus optimaliausia Pareto teorijoje.
Socialiniai pavyzdžiai
Politologijoje kaip pavyzdys pateikiamos dviejų valstybių ginklavimosi varžybos: galima didinti išlaidas ginkluotei ar mažinti ginkluotę. Nė viena šalis negali būti tikra, kad antroji šalis laikysis sutarties, todėl abi stengsis ginkluotis, laikysis gąsdinimo politikos.
Formulės – 1 varžybose ilgą laiką vyko biudžetų lenktynės, kol per 20 metų varžybose dalyvaujančių automobilių sumažėjo nuo 36 1990 m. iki 20 automobilių 2003 m.