cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hematogenas
Indikacijos
Hematogenas skiriamas geležies stokos anemijos profilaktikai, esant geležies stokos anemijai, bendram organizmo stiprinimui. Geležies gali trūkti augantiems vaikams, paaugliams, suaugusiems, turintiems riziką geležies stokos anemijai, intensyviai besimokantiems, nėščioms ir maitinančioms moterims, sportuojantiems ir aktyviems žmonėms, pagyvenusiems žmonėms, sveikstantiems po lėtinių, organizmą nualinusių ligų. Trūkstant geležies, žmogus jaučia silpnumą, nuovargį, sumažėja dėmesio koncentracija, išblykšta veido oda, sulėtėja vaikų augimas ir vystymasis, prastėja mokymosi rezultatai. Hematogenas taip pat rekomenduojamas infekcinėmis ligomis persirgusiems, neturintiems apetito vaikams.
Beilo piramidė
Istorija
Pirmieji alpinistai užkopę į šią uolą 1965 metais buvo alpinistai iš Sidnėjaus alpinistų klubo – Bryden Allen, John Davis, Jack Pettigrew ir David Witham. 1982 m. lipimas į šią uolą buvo uždraustas, o vėliau (1986 m.) uždraustas ir patekimas. 1990 metais pasikeitė nuostatos ir buvo leista vėl siekti Beilo piramidės viršūnės.
Lietuvos mokytojas
Lietuvos mokytojas – mėnraštis mokytojams, leistas nuo 1996 m. rugsėjo mėn. Vilniuje.
Istorija
Leido Lietuvos mokytojų profesinė sąjunga. Tiražas 2000 egz.
Rašė apie mokyklos ir šeimos santykius, tautinės mokyklos problemas, pedagogų rengimą, apie svarbiausius įvykius Lietuvos mokyklų gyvenime.
Novočerkaskas
Novočerkaskas – miestas pietų Rusijoje, dešiniajame Aksajaus krante ties Tulovo žiotimis, 40 km į šiaurės rytus nuo Rostovo prie Dono. Geležinkelio stotis, susisiekimo mazgas. Išvystyta elektros energetika, mašinų, chemijos, statybų, maisto pramonė. Pietų Rusijos valstybinis technikos universitetas, daug institutų, dramos teatras, Dono kazokų muziejus. Dangun Ėmimo soboras yra trečioji pagal dydį šventykla visoje Rusijoje (pastatytas 1805 m.).
Istorija
Įkurtas 1805 m. kaip miestas Naujasis Čerkaskas. XX a. pradžioje atidaryta daug aukštųjų mokyklų.
1962 m. mieste įvyko didelio masto vietos gyventojų protestai, kurie buvo žiauriai jėgos struktūrų numalšinti.
Wilhelm Leopold Colmar Freiherr von der Goltz
Kolmaras fon der Golcas (, 1843 m. rugpjūčio 12 d. Bilkenfeldo dvaras, nuo 1916 Adlig Goltzhausen, nuo 1938 Goltzhausen, Labguva, nuo 1946, Kaliningrado sritis – 1916 m. balandžio 19 d. Bagdadas, palaidotas Konstantinopolyje) – Prūsijos karinis veikėjas, generolas feldmaršalas.
Biografija
1864 m. baigė karo akademiją Berlyne. 1866 m. dalyvavo Austrijos-Prūsijos kare. 1878-1883 m. dėstė karo istoriją Berlyno karo akademijoje. 1883-1896 m. padėjo Turkijai modernizuoti jos kariuomenę ir Turkija sėkmingai baigė karą su Graikija. Nuo 1911 m. sausio 1 d. generolas feldmaršalas. 1914 m. rugpjūčio – lapkričio mėn. Vokietijos okupuotos Belgijos generalgubernatorius. Nuo 1914 m. lapkričio mėn. Turkijos sultono Mehmedo V karinis patarėjas: faktiškai vadovavo Turkijos I armijai, kuri Mesopotamijoje (dab. Irakas) 1915 m. lapkričio mėn. sustabdė Didžiosios Britanijos kariuomenės puolimą, o gruodžio mėn. Kuto tvirtovėje ją apsupo ir 1916 m. balandžio 25 d. privertė pasiduoti. Mirė nuo šiltinės, bet manoma, nunuodytas jaunaturkių. Svarbiausi veikalas – „Kariaujanti tauta“ (Das Volk in Waffen)
Tove Ditlevsen
Tovė Ditlevsen (, 1917 m. gruodžio 14 d. Vesterbro, Kopenhaga – 1976 m. kovo 8 d. Kopenhaga) – danų rašytoja.
Kūryba
Parašė eilėraščių, novelių, romanų, išleido atsiminimų. Jos kūryboje atskleidžiamas moters ir menininkės konfliktas, plėtojamos vaikystės, vienatvės, mirties, pamišimo temos. Kūriniams būdinga asmeniškumas, autoironija, lyriškumas.
Eimuliškis
Eimuliškis – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Skaistgirių.
SC Savingė Kaišiadorys
Kaišiadorių „Savingė“ – Lietuvos futbolo klubas iš Kaišiadorių.
Istorija
Dabartinis sporto klubas įsikūrė 1993 m. rugpjūčio 3 d. kaip „Aušros“ komandos perėmėjas ir pradėjo dalyvauti LFF II Lygoje. Klubo pagrindinis rėmėjas – UAB „Savingė“. Pirmasis sporto klubo prezidentas – Konradas Vaitkūnas. Pirmasis futbolo komandos treneris – Rimgaudas Kilna. Nuo 1994 m. klubo prezidentas ir komandos vyr. treneris – Kazimieras Dranginis. Komanda pakilo iki I lygos, tačiau ten sužaidė tik kelis sezonus ir po 1999 m. iškrito į II lygą, kurioje rungtyniauja iki šiol.
Futbolo klubo egzistavimo pradžioje komandos branduolį sudarė žaidėjai iš Kauno, vėliau Jonavos ir kitų miestų. Dabar rungtyniauja beveik vien kaišiadoriečiai.
Bialosuknia
Bialosuknia  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Goniondzo valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į rytus nuo Goniondzo, 10 km į šiaurę nuo Monkų ir 46 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Disciplina arcani
thumb|Žuvies simbolis, vienas pagrindinių krikščionių atpažinimo ženklų Disciplina arcani ( - slaptas) – slaptas mokymas, pirmųjų krikščionių paprotys slėpti nuo kitatikių, t. p. nuo katechumenų, kai kurias tikėjimo tiesas ir religines praktikas.
Esmė
Disciplina arcani buvo grindžiama Jėzaus Kristaus žodžiais apie pagarbą šventenybėms (Mt 7, 6). Slėptas mokymas apie Švč. Trejybę, Krikšto ir Eucharistijos sakramentus, Apaštalų tikėjimo išpažinimą, Viešpaties maldą ir tai aiškinantys raštai, liturgijos šventimo vieta bei laikas. Šių žinių perdavimas kitatikiams laikytas sunkiu nusižengimu bijant profanacijos. Dėl Disciplina arcani praktikos krikščionys buvo įtariami bedievyste ir kanibalizmu. Todėl svarbiausias apeigas krikščionys atlikdavo slaptai, katakombose ar urvuose.
Slaptos tiesos katechumenams buvo atskleidžiamos prieš pat krikštą arba įvesdinimo liturgiją. Disciplina arcani paprotys egzistavo nuo krikščionių persekiojimo laikų iki V a.
Reikšmė
Apie Disciplina arcani rašė Origenas, Kirilas Jeruzalietis, Ambraziejus, Augustinas, Petras Auksaburnis. Perduodami religinį mokymą krikščionys naudojo simbolius (žuvis, inkaras, piemuo, balandis), jie turėjo įtakos atsirasti krikščioniškajam menui.
Ron Hubbard
thumb|right|Lafayette Ronald Hubbard Lafayette Ronald Hubbard, L. Ron Hubbard (1911 m. kovo 13 d. – 1986 m. sausio 24 d.) – rašytojas fantastas, scientologų sektos įkūrėjas ir vadovas (iki mirties 1986). Vertintas kaip kontroversiška asmenybė, kuria šalininkai žavėjosi, o nepriklausantys arba išstoję iš scientologų sektos dažnai vertino labai negatyviai.
Biografija
Hubbard’o biografija yra ginčų objektas: scientologų versija laikui bėgant kelis kartus keitėsi ir esminiais punktais nebesutampa su dokumentuose užfiksuotais faktais.
1933–1950 darė rašytojo karjerą, dėl tuo metu sukurtų apsakymų ir romanų laikomas vienu iš pasaulinės fantastikos klasikų.
1944–1947 L. R. Hubbard kuriam laikui buvo tapęs Rozenkreicerių ordino, o vėliau ir Aleister Crowley vadovaujamo Rytų šventyklos ordino nariu.
1950 išleido pseudomokslinę knygą „Dianetics: the Modern Science of Mental Health“, davusią pradžią scientologų naudojamoms smegenų plovimo metodikoms.
1953 m. dianetinių organizacijų pagrindu įkūrė scientologų sektą, kuriai vadovavo iki mirties.
Nuo 1981, slėpdamasis nuo gresiančio teisinio persekiojimo, gyveno atsiskyręs nuo visuomenės, bendravo tik su sektos nariais. Mirė 1986, lavonas buvo sudegintas, nepadarius skrodimo, pomirtinės nuotraukos buvo sunaikintos. Sekta paskelbė, kad L. R. Hubbardas paliko savo kūną aukštesnio lygio dvasiniams tyrimams. Už sektos ribų kartais skelbiami vieno iš buvusių sektos lyderių – Billo Robertsono – įtarimai, kad L. R. Hubbardas galėjo būti nužudytas dar 1982 dėl konflikto su vėliau sektos vadovu tapusiu David Miscavige.
L. R. Hubbard buvo kelis kartus teistas:
Akmenynės šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia
'''Akmenynės šv. Kūdikėlio Jėzaus Teresės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Akmenynės kaime, 11 km į šiaurės rytus nuo Šalčininkų, prie Šalčininkų-Turgelių kelio. Pamaldos laikomos tik lenkų kalba. Priklauso Turgelių Švč. M. Marijos Ėmimo į dangų parapijai.
Istorija
Turgelių bažnyčios vizitacijoje 1830 m. minima unitų bažnyčia su kunigu. 1928 m. pastatyta dabartinė medinė bažnyčia. 1945 m. įkurta parapija.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliu, 2 žemomis zakristijomis. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Akmenės šv. Onos bažnyčia
'''Akmenės šv. Onos bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Akmenėje, Dabikinės (Ventos dešiniojo intako) dešiniajame krante.
Istorija
Dirvėnų valsčiaus 1561 m. inventoriuje Akmenė vadinama Dabikine, nurodyti 3 valakai kunigo žemės. Bažnyčiai 1596 m. dovanoti 48 valakai žemės, įsteigta parapinė mokykla.
1705 m. bažnyčia sudegė, netrukus atstatyta. Suirusi bažnyčia 1802 m. nugriauta ir 1806 m. pastatyta nauja. Jai priklausė Pakempinių kaimas. Akmenėje nuo 1836 m. klebonavo kalbininkas Kalikstas Kasakauskas (apie 1792–1886 m.; palaidotas Akmenės kapinėse). Akmenės vikaras Ipolitas Savickis 1863 m. išėjo į sukilimą, pakliuvo į nelaisvę, buvo ištremtas į Tobolską. Dabartinė mūrinė – neogotikinė pseudobazilikinė vienbokštė bažnyčia pastatyta 1907–1912 m.
Architektūra
Bažnyčia neoromaninė, kryžminio plano, vienabokštė, su bokšteliais, projekto architektas K. E. Strandmanas. Bokštas 58,5 m aukščio su aštuonkampe smaile. Akmenų sienos su raudonų plytų mūro ir tinkuotomis detalėmis, spalvinguose fasaduose išryškėja po didelę smailiaarkę nišą su langų rože. Yra 5 altoriai. Šventorius apmūrytas. Jame įrengtos mūrinės Kryžiaus kelio stočių koplytėlės.
Narimantas
Narimantas (stačiatikių krikšto vardas Glebas, g. apie 1300 m. – 1348 m. vasario 2 d.) – lietuvių kunigaikštis, Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino antrasis sūnus, Narimantaičių giminės pradininkas.
Broliai Lietuvos didieji kunigaikščiai Jaunutis, Algirdas, Kęstutis, kunigaikščiai Mantvydas, Karijotas, Liubartas. Žmona Ona-Elžbieta Vasilkovna (m. 1345 m.)
Biografija
thumb|left|150px|Narimantas Tėvas jam pavedė valdyti Polocką, bet ten jis, matyt, tvarkėsi blogai, nes Gediminas prieš mirtį vietoje Polocko jam pavedė valdyti Pinską. 1333 m. Naugardo respublikos didikai jį pakvietė vadovauti kovoms su Livonijos ordinu ir Švedija. Taip pratęsta tradicija samdyti Lietuvos kunigaikščius Didžiojo Naugardo sienoms apsaugoti. Tėvonijos teisėmis gavo valdyti ir ginti nuo švedų šiaurines teritorijas, kurias saugojo Keksholmas, Šliselburgas ir Ladogos tvirtovė. 1338 m. Didžiojo Naugardo pasiuntiniai dar kartą buvo atvykę į Lietuvą jo kviesti. 1338 m. buvo tėvo Gedimino ir Livonijos ordino sutarties liudytojas.
Jis rėmė Algirdo ir Kęstučio nuo sosto nušalintą brolį Jaunutį, ieškojo paramos pas Aukso ordos chaną Džanibeką, netgi vedė totorių kunigaikštytę. Susitaikęs su Algirdu ir Kęstučiu atgavo Pinską ir dalyvavo Strėvos mūšyje su kryžiuočiais, kuriame ir žuvo.
Vaikai
thumb|250px|left|Ladogos tvirtovė
Iš jo palikuonių prasidėjo kunigaikščių dinastijos Kurakinai, Golicinai, Chovanskiai, Kareckiai.
Bangkok United FC
„Bangkok United Football Club“ – Tailando futbolo klubas iš Bankoko miesto. Namų rungtynes žaidžia „True“ stadione.
Istorija
Klubas įkurtas 1988 m. Rungtyniavo stipriausioje šalies lygoje.
2006 m. tapo šalies čempionais.
Sezonai
Šaltinis:
Akanta
Acantha graikų mitologijoje – nimfa, kurią dievas Apolonas mėgino išprievartauti. Tačiau ji pasipriešino jo puolimui ir subraižė jo veidą, todėl buvo paversta į Akantą.
Lietuvos mūrininkas
Lietuvos mūrininkas – mėnesinis žurnalas, ėjęs 1933–1935 m. Kaune.
Istorija
Leido Kauno mūrininkų ir tinkuotojų profesinė darbininkų sąjunga. Rašė statybos technikos ir statybinių medžiagų gamybos bei naudojimo klausimais.
Redagavo N. Morkūnas ir K. Žuolys.
Ambidekstras
Ambidekstras – žmogus ar gyvūnas su vienodai išvystytais galvos smegenų pusrutuliais. Tai lemia ambidekstro sugebėjimą vienodai gerai naudotis abiem rankom. Ambidekstrai neviršija 0,4 % visų Žemėje gyvenančių žmonių.
Rankos prioritetas
Labai retai pasitaiko žmonės, kurie nuo gimimo gali vienodai naudotis abiem rankom. Tačiau tai galima išvystyti treniruotėmis. Pradėti reikia nuo pagrindinių veiksmų (dantų valymas, durų atidarymas, valgymas ir t. t.). Iš pradžių tai padaryti bus gana sunku, tačiau nuolat treniruojantis kiekvienas gali pasiekti tikslą. Daug sunkiau išmokti abiem rankom rašyti arba mėtyti.
Įžymus žmonės
Vienas žymiausių ambidekstrų – Leonardas da Vinčis. Jis mokėjo rašyti abiem rankom, tačiau dažniausia rašė kaire ranka. Tačiau, kad jo užrašus būtų sunkiau perskaityti, Leonardas rašė veidrodiniu raštu. Tai reiškia, kad perskaityti tokius užrašus galima tik veidrodžio atspindyje.
Dar vienas žymus ambidekstras – profesionalus anglų angliškojo biliardo žaidėjas Ronnie O'Sullivan. Mokėjimas gerai žaisti abiem rankom dažnai jam padeda, kai tenka žaisti iš nepatogios padėties, nenaudojant pagalbinės lazdos.
Kiti įžymus žmonės:
Jačnos Jėzaus prisikėlimo parapija
Jačnos Jėzaus prisikėlimo parapija - viena iš Sokulkos stačiatikių dekanato parapijų, Jačno mieste. Parapijoje yra Jačnos Jėzaus prisikėlimo koplyčia, Jačno cerkvė ir Jačno Jėzaus prisikėlimo cerkvė.
Ganykla
thumb|250px|Galvijų ganykla Ganykla, pašarų naudmena – žole apaugęs žemės plotas, kuriame ganomi gyvuliai. Ganyklos teikia pigiausią ir labai vertingą žaliąjį pašarą.
Pagal ganymo laiką būna vasaros, žiemos ir sezoninės ganyklos.
Kad didėtų ganyklų derlingumas, daugėtų gerųjų pašarinių žolių, atliekami paviršinio ir pagrindinio gerinimo darbai (pievų ir ganyklų gerinimas]), stengiamasi tinkamai jas naudoti (aptvarinis ganymas, ganyklų rotacija). Lietuvoje 1990 m. buvo daugiau kaip 0,8 mln. ha ganyklų.
Pagal žolyno susidarymo būdą ganyklos būna natūralios ir sėtinės (kultūrinė ganykla).
Natūralioji ganykla
Natūraliųjų ganyklų žolynas susidaro savaime. Šių ganyklų yra miškų, miškastepių, stepių, pusdykumių ir dykumų zonose, taip pat kalnuose. Miškų zonos natūraliosios ganyklos yra daugiausia daugiametėmis žolėmis apaugusios pievų (sausuminių, salpinių, žemumų), pelkių naudmenos, taip pat miškų ir parkų laukymės. Kartais įrengiamos pagerintos natūralios ganyklos (natūralus žolynas gerinamas agrotechnikos ir kultūrotechnikos priemonėmis). Lietuvoje jų plotai mažėja (įrengiamos sėtinės ganyklos).
INRI
INRI – sutrumpinta lotyniška frazė „Iēsus Nazarēnus, Rex Iūdaeōrum“ reiškianti „Jėzus Nazarietis Žydų Karalius“. Hebrajiškai ישוע הנצרי ומלך היהודים (Ješua` HaNotsri U'Melech HaJehudim).
Randamas Evangelijose pagal Matą 27:37, Morkų 15:26, Luką 23:38 ir Joną 19:19.
Santrumpa dažnai vaizduojama Jėzaus nukryžiavimą simbolizuojančiuose kryžiuose.
Pagal Evangelijų pasakojimą, šį užrašą valdytojas Poncijus Pilotas liepė užrašyti ant lentelės ir prikalti prie kryžiaus virš nukryžiuotojo Jėzaus Kristaus. Šis jo sprendimas labai nepatiko tuometinei žydų religinei bendruomenei ir jie reikalavo, kad užrašas būtų pakeistas į "jis skelbėsi žydų karaliumi", tačiau valdytojas savo sprendimo nepakeitė.
Eugenijus Palavinskas
Biografija
1970 m. baigė Alizavos vidurinę mokyklą, 1977 m. – Vilniaus inžinerinį statybos institutą, įgijo architekto specialybę.
2001 m. Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos viceministras. 2001–2003 m. UAB „Ligaja“ direktorius plėtrai. 2003–2006 m. UAB „Alytaus planas“ projekto vadovas. 2006–2009 m. Alytaus apskrities viršininkas. 2009–2017 m. viešosios įstaigos „Alytaus regiono plėtros agentūra“, „Plėtros projektų agentūra“ direktorius. UAB „Alkesta“ generalinio direktoriaus pavaduotojas.
2002–2006 m. Druskininkų savivaldybės tarybos narys.
Architektų sąjungos narys, periodiškai revizijos komisijos pirmininkas, recenzentas, konkursų žiuri narys. Atestuotas teritorijų detaliojo plano, statinio projekto, autorinės ir techninės priežiūros vadovas būsto, viešosios paskirties, gamybos ir ūkinės veiklos statinių grupėms.
Dobžinevo Košcelnė
Dobžinevo Košcelnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Didžiojo Dobžynevo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į rytus nuo Dobžinevo Dužės ir apie 13 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1519 m. kaime įkurta Dobžinevo Košcelnės Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija. 1905-1910 m. pastatyta Dobžinevo Košcelnės Mergelės Marijos Apsireiškimo bažnyčia. Nuo 1973 m. iki 2001 m. kaimas buvo Dobžinevo Košcelnės valsčiaus centras. XVIII a. įkurtos katalikų kapinės.
Aukštutinė Korsika
Aukštutinė Korsika (2B)  – Prancūzijos departamentas Korsikos saloje ir regione. Vienas iš dviejų šios salos departamentų. Administracinis centras – Bastija (Bastia).
Departamente 3 apskritys, 30 kantonų, 11 municipalinių susivienijimų ir 236 komunos.
Istorija
Įsteigtas 1976 m. sausio 1 d. pagal 1975 m. gegužės 15 d. įstatymą, 1793–1811 m. gyvavusio Golo departamento ribose.
Geografija
Aukštutinės Korsikos departamentas ribojasi su Pietų Korsika ir Tirėnų jūra, kuri yra Viduržemio jūros dalis.
Kultūra
thumb|Korto citadelė 1973 m. Dominikas Matejis įsteigė Korsikos kultūros asociaciją, o ši 1981 m. kultūros centrą UNA VOLTA, kuris pradėjo praktiškai ir profesionaliai saugoti ir puoselėti salos gyventojų sukauptą kultūrinį ir etnografinį palikimą. Įsteigta meno ateljė, jaunimo teatras, šiuolaikinio meno ir fotografijos ekspozicijos, piešimo ateljė daugelyje mokyklų.
Politika
Departamentą Prancūzijos senate atstovauja Polis Natali, Atstovų rūmuose – Emilis Cukarelis ir Polis Džiakobis.
Generalinę tarybą sudaro 30 narių, kurių po pusę renkami kas trejus metus šešerių metų kadencijai.
Aniva
Aniva  – miestas Rusijoje, Sachalino srityje, Sachalino salos pietuose, Anivos įlankos pakrantėje, prie Liutogos upės žiočių. Įsikūręs 37 km į pietus nuo Južno Sahalinsko, su juo jungiasi plentu ir geležinkeliu (pastarasis nebeveikia). Rajono centras. Yra žvejybinis uostas (gaudomos gorbušos, ketos). Maisto pramonė. Yra dvi bibliotekos, dvi mokyklos, kultūros namai.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1886 m. ir pavadinta Liutoga. Japonų valdymo metais (1905–1946 m.) vadinta Rutaka. Grįžusi Rusijai gyvenvietė pavadinta Aniva (pagal įlanką), jai suteiktas miesto statusas. Pavadinimas Aniva kilo iš ainų kalbos ir reiškia „vieta tarp kalnų“.
Eimunis
Eimunis – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Adutiškio.
Vandeninis ožys
Vandeninis ožys (Kobus ellipsiprymnus) – vandeninių ožių (Reduncinae) pošeimio dykaraginis žinduolis.
Jordan Rudess
Jordan Charles Rudess (gimė 1956 m. lapkričio 4 d., vardu Jordan Rudes) – progresyviojo roko klavišininkas, geriausiai žinomas kaip progresyviojo metalo grupės Dream Theater narys.
Vaikystė
Rudess’as, grojantis pianinu, buvo pastebėtas 2 klasėje savo mokytojos ir skubiai nuvestas į profesionalius mokymus. Būdamas devynerių, jis įstojo į Juilliard School, kur mokėsi groti klasikiniu pianinu. Tačiau vėlesnėje paauglystėje jis susidomėjo sintezatoriais ir progresyviuoju roku. Nepaisydamas tėvų ir mokytojų patarimų, Rudess’as atsisakė klasikinio pianino ir pradėjo bandyti jėgas solo programose kaip roko klavišininkas.
Karjeros raida
1980 metais Rudess’as pasirodydavo įvairiuose projektuose. 1994 metais jis sulaukė nacionalinio dėmesio, kai Keyboard Magazine apklausoje skaitytojai išrinko jį geriausiu nauju talentu („Best New Talent“) po išleisto Listen albumo. Tuo metu Rudess’ą pastebėjo dvi grupės: Dixie Dregs ir Dream Theater, abi pasiūlė prie jų prisijungti. Rudess’as pirmiausia pasirinko groti ne visu etatu Dixie Dregs grupėje, siekdamas kuo mažiau paveikti savo jauną šeimą.
Tuo metu, kai Rudess’as priklausė Dixie Dregs, susiformavo duetas su būgnininku Rod Morgenstein. Pora susikūrė po to, kai sustojo visos grupės, išskyrus Rudess’o, muzikavimas. Taigi jis ir Morgenstein kartu improvizavo tol, kol grupės įtaka vėl atsinaujino ir koncertai galėjo tęstis. Panašumas tarp šių dviejų žmonių buvo toks stiprus, jog jie nusprendė kartu koncertuoti reguliariai (pasivadinę Rudess/Morgenstein Project ar vėliau RMP).
Grupėje Dream Theater
Rudess’as susidūrė su Dream Theater dar kartą, kai jis ir Morgenstein užpildydavo šios grupės pasirodymo tarpus Šiaurės Amerikos ture.
1997 metais, kai Mike Portnoy paprašė Magna Carta Records suformuoti supergrupę, Rudess’as buvo pasirinktas užimti klavišininko vietą. Grupę taip pat susidarė: Tony Levin ir John Petrucci – Portnoy kolega iš Dream Theater. Įrašinėjant du Liquid Tension Experiment albumus, tapo akivaizdu, jog grupei Dream Theater reikia Rudess’o. Mike Portnoy ir John Petrucci pasiūlė jam prisijungti prie grupės ir, Rudess’ui sutikus, jis pakeitė tuometinį grupės klavišininką Derek Sherinian.
Rudess’as grupėje Dream Theater visu etatu dirbo nuo 1999 m. su įrašu Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory. Jis įrašė kitus 4 albumus: 2002 m. Six Degrees of Inner Turbulence, 2003 m. Train of Thought, 2005 m. Octavarium ir 2007 m. Systematic Chaos. Be to, jis pasirodė keliuose gyvuose albumuose.
Autoritetai
Rudess’as sako, kad jam, kaip klavišininkui, įtaką darė Keith Emerson, Rick Wakeman ir Patrick Moraz. Jo mėgstamiausios grupės yra Gentle Giant, Yes, Genesis, Pink Floyd, Emerson Lake and Palmer, King Crimson, Jimi Hendrix, Autechre, Aphex Twin.
Technologijos naudojimas
Kol dauguma progresyviojo roko klavišininkų yra linkę atsinešti daugybę klavišinių muzikos instrumentų, Rudess’as 1990 m. – 2004 m. išnaudojo visas galimybes su Kurzweil K2600xs. Dažnai išbandydamas kitų klavišinių garsus Rudess’as kuria nustatymų serijas, kurių kiekviena žymi kontrolerio skirtingus garsus, klavišo diapazonus; tuomet šie nustatymai yra suklasifikuojami tam, kad koncertuojant būtų paleidžiami tuo pačiu metu nuspaudus valdymo pedalą.
Turokas
Turokas – fiktyvus JAV komiksų veikėjas, atsiradęs komiksuose, kuriuos išleido kompanija Western Publishing, gavusi licenciją iš Dell Comics. Veikėjas pirmiausia pasirodė 1954 metais komiksų serijoje Four Color Comics #596, vėliau pelnė atskirą vardą – „Turokas, akmens sūnus“. Vėliau su šiuo personažu komiksus išleido kompanijos Gold Key Comics ir Valiant Comics.
Knygos
Po kompiuterinių žaidimų sėkmės buvo išleista keletas fantastinių romanų su Turoku. Pirmoji knyga - „Kario kelias“. Antroji – „Blogio sėklos“ (Seeds of Evil), o paskutinė – „Naikinimo kelias“ (Path Of Destruction).
Animacinis filmas
2008 pradžioje Classic Media išleido 70 minučių animacinį filmą „Turokas, akmens sūnus“ (Turok: Son of Stone), kuriam scenarijų parašė Evan Baily ir Tony Bedard.
Kompiuteriniai žaidimai
Turoko komiksų serija buvo realizuota pirmo asmens šaudyklių žaidimuose, kuriuose Turokas kovoja pasaulyje su dinozaurais ir kitom būtybėms.
Kompiuteriniai žaidimai su Turoku:
Gintaro kelias
thumb|250px|Gintaro kelias thumb|250px|Gintaro šaltiniai Europoje
Gintaro kelias – senovinis prekybos kelias, kuriuo buvo gabenamas gintaras. Vandeniu ir svarbiausiais takais per daugelį amžių kelias vedė iš Europos į Aziją ir atgal, ir iš šiaurinės Afrikos į Viduržemio jūrą.
Romos Imperijos laikais pagrindinis kelias vedė į pietus nuo Baltijos kranto Prūsijoje per Bojų žemę (dabar Čekijos Respublika ir Slovakija) į Adrijos jūrą. Garsus senovės Egiptiečių faraonas Tutanchamonas arba 'Tut' buvo palaidotas su brangenybėmis tarp kurių rasti ir dirbiniai iš baltiško gintaro. Taip pat gintaras buvo siunčiamas iš Šiaurės jūros į Apolono šventyklą Delfuose kaip auka. Nuo Juodosios jūros, prekyba galėjo būti tęsiama į Aziją kitu prekybos keliu – Šilko keliu.
Senieji prūsų miestai Viskiautai ir Drusuo buvo pradinis gintaro kelio į pietus taškas. Skandinavijoje gintaro kelias, kaip manoma padėjo pagrindus Šiaurinei Bronzos amžiaus kultūrai darydamas Viduržemio jūros įtaką labiausiai nutolusioms šiaurės Europos šalims.
Gintaro kelias šiomis dienomis
Šiandien turistinis maršrutas „Gintaro kelias“ driekiasi Baltijos pajūriu nuo Kaliningrado iki Latvijos. Gintaro kelio objektai:
Lietuvos naujienos
Lietuvos naujienos – nepriklausomas visuomenės dienraštis, ėjęs 1935–1936 m. Kaune.
Marijonas Mikutavičius
thumb|220px|Marijonas Mikutavičius, koncerto metu 2009 m.
Filadelfijos Flyers
Istorija
Komanda įsikūrė Filadelfijoje 1967 m. ir pavadinimu Filadelfijos „Flyers“ pradėjo žaisti NHL.
Lietuvos naujienos
Istorija
Leido ir redagavo Juozas Petrėnas. 1935 m. Nr. 1 išėjo kaip „Dienos“ priedas. Leidėjai bausti administracinėmis baudomis už skelbtas publikacijas. Vidaus reikalų ministro įsakymu buvo uždarytas. Nuo 1936 m. gruodžio 31 d. Lietuvos naujienos buvo sujungtos su laikraščiu „Laiko žodis“. Išleido priedą „Lietuvos naujienų ekstra leidinys“.
Redagavo Mikas Bagdonas, Justas Paleckis, Juozas Petrėnas.
XI pasaulio futbolo čempionatas
miniatiūra|kairėje|Daniel Passarella XI pasaulio futbolo čempionatas vyko 1978 metų birželio 1 d.–25 dienomis Argentinoje (Buenos Airės, Kordoba, Mar del Plata, Mendosa ir Rosarijas). Čempionais tapo varžybų šeimininkai argentiniečiai. Finalinės varžybos buvo žaidžiamos Estadio Monumental Antonio Vespucio Liberti stadione.
Marijonas Mikutavičius
Marijus Mikutavičius (g. 1971 m. balandžio 19 d. Lazdijuose), geriau žinomas kaip Marijonas Mikutavičius – dainininkas, „Lietuvos ryto“ žurnalistas, aktorius, televizijos laidų vedėjas.
Biografija
Baigė Vilniaus Sietuvos vidurinę mokyklą, žurnalistikos studijas Vilniaus universiteto Komunikacijos fakultete.
Populiarėti pradėjo būdamas televizijos laidos, skirtos jaunimui, „Tangomanija“ vienu iš vedėjų. 2004–2005 m. LNK televizijoje vedė pokalbių laidą „Vakaras su Marijonu“. 2007 m. kartu su Vytautu Šapranausku buvo realybės šou „Dangus 2“ vedėjas. 2007 m. balandžio 8 d. debiutavo TV3 televizijoje: vedė TV žaidimą „Taip arba ne" ir vedė TV laidą „Myliu. LT“. Vedė laidas „Pabandom iš naujo“, „Humoro klubas“. TV3 televizijos projekto „X faktorius“ teisėjas. TV3 televizijos žaidimo "galvOK!" vienos iš dviejų laidoje esančių komandų kapitonas.
Marijus Mikutavičius yra projekto „LT United“ dalyvis, kuri 2006 m. Eurovizijos dainų konkurso finale užėmė 6-ąją vietą. Tokio rezultato šiame konkurse dar nebuvo pasiekusi jokia Lietuvos grupė.
Kuria dainas, jas atlieka, vaidina, laisvalaikiu žaidžia futbolą. Neoficialaus Lietuvos krepšinio himno „Trys Milijonai“ (2000 m.) bei dainos „Nebetyli Sirgaliai“ (2011 m.) autorius ir atlikėjas.
2016 m. birželio 10 d. Marijonui su jo drauge Ieva Daugirdaite gimė sūnus Majus.
Tėvas Juozas Mikutavičius.
Diskografija
Albumai:
Singlai:
Svend Auken
Svenas Aukenas (Svend Gunnarsen Auken, 1943 m. gegužės 24 d. Orhuse – 2009 m.  rugpjūčio 4 d. politologas, Danijos politikas.
Biografija
1961 baigė Orhuso klasikinę gimnaziją, studijavo Orhuso, 1961–1962 m. Vašingtono, 1965–1966 m. Paryžiaus universitetuose, politologijos kandidatas.
Nuo 1962 m. Danijos socialdemokratų partijos narys, 1962–1965 m. Orhuso universiteto studentų tarybos narys, 1964–1965 m. Laisvojo forumo pirmininkas.
XI pasaulio futbolo čempionatas
B grupė
Galutinė rikiuotė:
Svend Auken
Biografija
1968–1973 m. Orhuso universiteto lektorius. 1975 m. Nacionalinio banko valdybos narys, 1977 m. ir 1983 m. – 1987 m. Centrinės profesinių sąjungų organizacijos (LO) valdybos narys.
Purusis jungiamasis audinys
Purusis jungiamasis audinys – plačiai organizme paplitęs jungiamasis audinys. Ląstelių ir tarpląstelinės medžiagos kiekybiniai santykiai priklauso nuo puriojo kolageninio jungiamojo audinio atliekamos funkcijos. Šis audinys gali atlikti mechaninę funkciją, taip pat jis užpildo tarpus tarp tam tikrų anatominių struktūrų ir suteikia joms paslankumo. Jis supa kraujagysles, limfagysles, nervus, sudaro tuščiavidurių vamzdinių organų sienos pogleivį, daugelio organų griaučius (stromą).
Purusis kolageninis jungiamasis audinys, kuriame yra daug pigmentų dar vadinamas pigmentiniu jungiamuoju audiniu ir priskiriamas specialiojo jungiamojo audinio rūšiai.
XI pasaulio futbolo čempionatas
C grupė
Galutinė rikiuotė:
D grupė
Galutinė rikiuotė:
Svend Auken
Biografija
1985–1987 m. Švedijos socialdemokratų partijos pirmininko pavaduotojas, 1987–1992 m. pirmininkas, 1988–1992 m. Socialistų Internacionalo pirmininko pavaduotojas.
XI pasaulio futbolo čempionatas
Čempionai
Argentina
Blinstrubiškių dvaras
Blinstrubiškių dvaras arba kitaip Viduklės–Paalsės dvaras  – dvaras, egzistavęs nuo XVI a. iki 1968 m. Blinstrubiškių kaime, Raseinių rajone, už 3 km į pietryčius nuo Viduklės.
Istorija
thumb|left| thumb|left|Kilmingųjų bajorų Blinstrubų iš Tautvilo atminimo akmuo miniatiūra|left|Perstatytame dvaro [[kumetynas|kumetyno pastate įkurtas daugiabutis]]
Pirmieji šio dvaro savininkai XVI a. II pusėje Simono Blinstrubo sūnūs Petras ir Kasparas Blinstrubai Alsiškiai iš Tautvilo. Dvaras Blinstrubų iš Tautvilo giminei priklausė iki 1734 m. kovo mėn. ir paskutiniojo šios giminės savininko, Sasių vaito Jurgio Merkelio Blinstrubo iš Tautvilo testamentu, prieš mirtį, buvo padovanotas pubroliui, tetos Daratos Blinstrubaitės Uvainienės sūnui, bajorų Uvainių giminės atstovui Boguslavui Uvainiui iš Ivoškų. 1940 m. Tarybų Sąjungai okupavus Lietuvą, dvaras buvo nacionalizuotas, jame įkurti aklųjų bei silpnaregių namai. Dvaro rūmai nugriauti 1968 m., pastačius naujuosius aklųjų ir silpnaregių namų pastatus.
Valdant šį dvarą Blinstrubams, jis buvo vadinamas Alsos dvaru. Vėliau buvo vadinamas Viduklės – Paalsės dvaru ir tik XVIII a. pirmoje pusėje pradėtas vadinti Blinstrubiškiais. Alsos ir Paalsės pavadinimai atsirado dėl to, kad šalia teka upelis Alsa. Be daugumos įvairių pastatų, dvaras turėjo nuosavą vandens malūną ir karčemą prie kelio Raseiniai – Viduklė. Dvare gyveno ir mirė rezistentas Kiprijonas Jančevskis, čia gimė botanikas Edvardas Jančevskis. Dvarui taip pat priklausė tarp Viduklės ir Paliepių egzistavęs Blinstrubiškių kaimas.
Šiuo metu dvaro teritorijoje išlikęs parkas, medžių alėja (senojo kelio Raseiniai – Viduklė dalis), dveji dvaro rūmų laiptai, rūsys ir tvenkinys. Perstatytame dvaro oficinos pastate įkurtas daugiabutis, teritorijoje stovi pora sodybų bei Blinstrubiškių socialinės globos namai.
2020 m. spalio 5 dieną po aukų rinkimo kampanijos buvusioje Blinstrubiškių dvaro rūmų vietoje buvo pastatytas, o 2021 m. liepos 24 d. pašventintas ir iškilmingai atidarytas paminklinis akmuo bajorų Blinstrubų iš Tautvilo atminimui.
1984 m. pasaulio šachmatų čempionatas
'''1984 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' – pasaulio šachmatų čempionato trimečio ciklo (1981–1984) varžybos. Jų paskutiniame etape tarp Anatolijaus Karpovo ir Gario Kasparovo buvo žaidžiamas iki 6-ių pergalių mačas dėl pasaulio čempiono vardo. Jis vyko 1984 m. rugsėjo 9 – 1985 m. vasario 15 d. Maskvoje.
Kitos mačo sąlygos: partijų skaičius nebuvo ribojamas, pralaimėjęs čempionas turi sekančiais metais teisę į mačą revanšą.
Šachmatų istorijoje šis mačas buvo pats ilgiausias pagal trukmę (159 dienos) ir pagal partijų skaičių (48). A. Karpovui pirmaujant +5, -3, =40 FIDE prezidento F. Kampomaneso sprendimu mačas buvo nutrauktas, neskelbiant mačo nugalėtojo. Šį sprendimą, nežiūrint to, kad prezidentas pažeidė mačo reglamentą, FIDE Vykdomasis komitetas (1985 m. geg. mėn.) patvirtino. Pirmą kartą pasaulio šachmatų čempionatų istorijoje mačas liko neužbaigtas.
Pretendento atranka
Tai dvyliktas pasaulio šachmatų čempionato ciklas, kai pretendentas buvo atrenkamas pagal FIDE nustatytą tvarką.
Pravedus 1981–1982 m. zoninius turnyrus į 1982 m. tarpzoninius turnyrus pateko geriausiai pasirodę dalyviai:
iš 2-os (Centrinė Europa) 2 v.: 🇸🇪 L. Karlsonas ir 🇮🇱 J. Murėjus;
iš 3-ios (Rytų Europa) 5 v.: 🇭🇺 Z. Riblis, 🇷🇴 M. Šuba, 🇭🇺 D. Saksas, 🇷🇴 F. Georgiu, 🇭🇺 J. Pinteris;
iš 4-os (SSRS) 4 v.: (A. Jusupovas, L. Psakhis, V. Tukmakovas ir J. Geleris);
iš – 5-os – (JAV) 3 v: 🇺🇸 🇺🇸 (V. Braunas, J. Seiravanas ir L. Kristiansenas);
iš – 6-os (Kanada) 1 v.: 🇨🇦 I. Ivanovas;
iš – 7-os – (Centrinė Amerika) – 2 v.: 🇨🇺 (G. Garsija ir A. Rodrigesas);
iš – 8-os – (Pietų Amerika) 3 v.: 🇦🇷 M. Kinterosas, 🇧🇷 J. Sunije Neto ir 🇦🇷 J. Rubinetis;
iš – 9-os – (Vakarų Azija) 1 v. – B. Kouatly;
iš – 10-os – (Pietryčių Azija) ir Okeanija 2 v. – (E. Torė, R. Rodrigesas);
iš – 11-os – (Viduržemio jūra) 2 v. – (D. Velimirovičius ir K. Hulakas);
iš – 12-os – (Afrika) 1 v. – 🇹🇳 S. Buazizas;
Tarpzoniniai turnyrai
Vyko trys tarpzoniniai turnyrai – Las Palme, Maskvoje ir Tolukoje.
Las Palmas
1982 m. Las Palmo Tarpzoninis turnyras vyko 1982 m. liepos 12 – 31 d.
Vienas žaidėjas iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: T. Petrosianas. Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviesti: B. Larsenas ir J. Timanas.
Leipalingio progimnazija
Druskininkų savivaldybės Leipalingio progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Leipalingyje, Alėjos g. 26, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190609055. Steigėjas Druskininkų savivaldybės taryba.
1984 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Las Palmas
Iš 4-os zonos pakviestas pasaulio eksčempionas V. Smyslovas. Iš 7-ių zoninių turnyrų pakviesti 10 žaidėjų: 🇭🇺 Zoltanas Riblis, 🇷🇴 Mihajus Šuba, Vladimiras Tukmakovas, 🇭🇺 Jožefas Pinteris, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Džonatanas Mestelas,  Levas Psachis, 🇸🇪 Larsas Karlsonas, 🇹🇳 Slimas Buazizas, 🇧🇷 Žaimi Sunye Neto, 🇺🇸 Valteris Braunas.
Leipalingio progimnazija
Istorija
Apie 1817 m. įsteigta parapinė mokykla, 1923–1935 m. progimnazija, 1935–1946 m. pradžios mokykla, 1946–1950 m. gimnazija, nuo 1950 m. vidurinė, nuo 2003 m. Leipalingio pagrindinė mokykla. Mokyklos pastatas 2004 m. atnaujintas, renovacijai panaudota 2,16 mln. Lt. 2017 m. mokykla tapo Leipalingio progimnazija.
1957 m. įkurtas kraštotyros muziejus, kurį įkūrė geografijos mokytojas Algirdas Volungevičius.
1984 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Maskva
1982 m. tarpzoninis turnyras Maskvoje vyko 1982 rugsėjo 6 – 25 d. Turnyre dalyvavo 14 žaidėjų.
Vienas žaidėjas iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: M. Talis. Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviesti: U. Andersonas, A. Beliavskis ir G. Kasparovas. Iš 8-ių zoninių turnyrų pakviesta 10 žaidėjų: Jefimas Geleris, 🇨🇺 Gilermo Garsija Gonzalesas, 🇮🇱 Jakobas Murejus, 🇭🇺 Djula Saksas, 🇺🇸 Laris Kristiansenas,  Dragoljubas Velimirovičius,  Džonas van der Vilis,  Florinas Georgiu,  Rubenas Rodrigesas, 🇦🇷 Migelis Kinterosas. G. Kasparovas, surinkęs 10 taškų ir 2-ąją vietą užėmęs A. Beliavskis – 8½ taško, pateko į 1983/84 m. Kandidatų mačus.
Toluka
1982 m. tarpzoninis turnyras Tolukoje vyko rugpjūčio 11 – 31 d. Turnyre dalyvavo 14 žaidėjų.
Keturi žaidėjai iš 1980/81 m. Kandidatų mačų: L. Portišas, L. Polugajevskis, B. Spaskis, A. Adorjanas. Už aukštus individualius rodiklius (1982 m. sausio 1 d.) pakviestas: J. Balašovas.
Iš 8-ių zoninių turnyrų dalyvavo 9 žaidėjai: 'Eugenijus Torė, 🇨🇦 Igoris Ivanovas, 🇺🇸 Jaseras Seiravanas, 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 Džonas Nanas, 🇭🇺 Andrašas Adorjanas,  Krunoslavas Hulakas, 🇦🇷 Chorche Rubinetis, 🇨🇺 Amadoras Rodrigesas,  Bacharas Kuatli.
Lajošas Portišas ir Eugenijus Torė (po 8½ iš 13)) iškovojo teisę žaisti 1983/84 m. Kandidatų mačuose.
Kandidatų mačai
1983/84 m. Kandidatų mačuose dalyvavo 8 žaidėjai: Robertas Hiubneris (praėjusio ciklo 1980/81 m. Kandidatų mačų finalininkas) ir Viktoras Korčnojus (1981 m. pasaulio čempionato mačą pralaimėjęs žaidėjas).
Šeši geriausiai pasirodę 3-juose 1982 m. tarpzoniniuose turnyruose.
Mačai vyko skirtingu laiku ir skirtinguose miestuose.
1980 m. FIDE Generalinė Asamblėja pakeitė kandidatų mačų nuostatus: ketvirtfinalio mačo nugalėtoju laikomas tas žaidėjas, kuris surinko daugiau taškų žaidžiant 10 partijų, pusfinalio nugalėtoju – žaidžiant 12-ką partijų, finalo nugalėtoju – žaidžiant 16-ką partijų. Jei mačai baigiasi lygiosiomis traukiami burtai ir žaidžiamos papildomos 4-ios partijos.
Ketvirtfinalyje:
G. Kasparovas įveikė A. Beliavskį (6 : 3,
V. Korčnojus – L. Portišąs (6 : 3),
R. Hiubneris – V. Smyslovas (7 : 7) (burtu keliu į pusfinalį pateko V. Smyslovas.
Z. Riblis įveikė E. Torę (7 : 7).
Pusfinalyje:
G. Kasparovas įveikė V. Korčnojų (7 : 4).
V. Smyslovas – Z. Riblį (6½ : 4½).
Finalinis, 16-kos partijų, mačas vyko 1983 m. gruodžio – 1984  m. sausio mėn., Vilniuje.
Per pirmas dvi partijas varžovai tenkinosi lygiosiomis. Pradedant nuo 3-ios partijos, pergales (3-ia, 4-a, 9-a ir 11-a partijos) skynė tik Garis Kasparovas, o jo varžovas per visą mačą – nei vienos.
Pretendentas
1981 m. pabaigoje, kai A. Karpovas išsakė žurnalui „64“ savo prognozes ateičiai, aštuoniolikmetis G. Kasparovas, toli gražu, neatrodė galimas jo varžovas. Taip – pasaulio jaunimo čempionas, jauniausias meistras ir SSRS čempionatų dalyvis, į kuriuos įsiveržė būdamas 15-os metų. Tačiau jam reikėjo nueiti tolimą kelią. Dargi M. Botvinikas, kuris globojo bakietį, žurnalistams kalbėjo, kad dėl pasaulio čempiono vardo jis greičiausiai dalyvaus sekančiame cikle. Bet Kasparovas nesiruošė laukti.
1979 m. po 3-ios vietos SSRS čempionate, jį įtraukė į SSRS rinktinę dalyvauti Europos komandiniame čempionate ir šachmatų olimpiadoje Maltoje. O 1981 m. „ Kartų turnyre“, vadovaudamas jaunimo komandai, du kartus sužaidė lygiosiomis su A. Karpovu Po to pasidalijo 2-ąja vietomis Maskvos tarptautiniame turnyre, o po nesėkmės 1981 m. Tilburge, kur tesurinko 50 % galimų taškų, iškovojo aukso medalį SSRS čempionate. Jis, kartu su L. Psachiu atsiplėšė 2½ taško nuo artimiausių persekiotojų.
Besiruošdamas tarpzoniniam turnyrui Kasparovas puikiai pasirodė Bugoine (9½ iš 13), o po to tarpzoniniame Maskvoje užtikrintai pateko (10 iš 13) pateko į 1984 m. kandidatų mačus. Bet traukiant burtus Liucernoje į vieną grupę pateko visi turintys aukščiausią tuo metu reitingą V. Korčnojus, L. Portišas ir A. Beliavskis.
G. Kasparovas, palyginti nesunkiai įveikė A. Beliavskį ir pradėjo ruoštis mačui su V. Korčnojumi, kai pateko į sudėtingas intrigas tarp FIDE ir SSRS šachmatų federacijos. Po to, kai sovietų pusę „netenkino“ mačo pravedimo vieta (F. Kampomanesas buvo parinkęs Pasadeną), sovietai G. Kasparovo paprašė parašyti atsisakymą ten žaisti. Dėl to jį FIDE iš karto diskvalifikavo. Bet po keleto savaičių, kai suiro ir antrasis pusfinalio Smyslovo – Riblio mačas, aistros „išsiliejo iš krantų“. Teko skubiai čempionato ciklą „gelbėti“, tad greitai buvo rastas sprendimas ir abu mačai vyko Londone kur abiejų pusfinalių diskvalifikuotieji nugalėjo. G. Kasparovas pralaimėjęs pirmąją partiją baltaisiais, laimėjo mačą 7 : 4. Kandidatų mačų finale nugalėjo ir V. Smyslovą 8½ : 4½. Taip 21-mečiui G. Kasparovui atsivėrė kelias į mačą su A. Karpovu.
G. Kasparovas dėl to, kaip lengvai jam pavyko prasibrauti iki mačo su pasaulio čempionu, buvo lengvoj euforijoj. Pokalbiuose su draugais dargi juokavo, kad jis „be 5-ių minučių pasaulio čempionas“. Bet, kaip vėliau pasirodė, jis tik numanė apie kovos aukščiausiajame lygyje niuansus, tuo tarpu, A. Karpovas juos tobulai žinojo.
Čempionas
Po to, kai A. Karpovas apgynė savo titulą Merane, šachmatų pasaulis spėliojo: kas bus sekantis?. V. Korčnojui 1984 m. – 53, be to, visa 1981 m. mačo eiga rodė, kad jis vargu ar begalės aplošti čempioną. Gal būt pretendentu bus J. Timanas, kuris tu metu buvo laikomas geriausiu Vakarų šachmatininku.
1982 m. A. Karpovas susigražino turnyrų čempiono statusą, užėmęs 1-as vietas Londone, Hamburge, Turine ir Tilburge. 1983 m. pratesė pergalių virtinę Hanoveryje, SSRS čempionate Maskvoje, turnyre Tilburge nors ir buvo nusileidęs į 2-3 vietas Linareso turnyre. 1984 m. pirmą pusmetį laimėjo Osle ir Londone. Tačiau likimas davė jam iš tikro vertą varžovą.
Karpovas jau sužaidęs du mačus dėl titulo (ruošėsi trim), pakankamai aukštai vertino savo galimybes : Kasparovas dar nebuvo rimtas man konkurentas, – prisimena A. Karpovas vėliau, aš mačiau visas silpnasias jo puses, neabejojau, kad prie šachmatų lentos be didelio vargo jį įveiksiu….“
Prognozės prieš mačą
Ryškaus G. Kasparovo žaidimo ir puikių rezultatų užburti, daugumas, ne be pagrindo, manė, kad „A. Karpovo epocha" artėja prie pabaigos. Jaunasis pretendentas patraukdavo patraukliu žaidimo stiliumi ir tiesiog triuškino savo varžovus. Jis iškovoju du šachmatų „Oskarus“ iš eilės ir netgi pagal reitingą lenkė čempioną…. Bet koks buvo jėgų santykis tarp varžovų nebuvo aišku.
Čempiono sėkmė mačo pradžioje
Po dviejų įdomių lygiųjų mačo pradžioje, A. Karpovas pasiėmė pertraukėlę, o po jos įtikinamai laimėjo 3-ąją partiją. G. Kasparovas panaudojo nevykusią debiuto naujovę, o po to, prastesnėje padėtyje, dar be reikalo paaukojo pėstininką. Kaip vėliau prisiminė G. Kasparovas: „Karpovas šias klaidas išnaudojo tiksliai, kaip chirurgas… Ir man pirmą kartą teko patirtį stingdantį jo skalpelio šaltį“. Juodiesiems teko pasiduoti jau 31-ame ėjime.
Po pralaimėjimo pertraukėlę pasiėmė G. Kasparovas. 4-oji partijoje jis turėjo iniciatyvą, bet čempionas sugebėjo susidoroti su sunkumais – lygiosios. Po trumpos 5-osios partijos, pasibaigusios lygiosiomis, Garis nusprendė veržtis pirmyn… 6-joje turėjo didelę persvarą, bet pradžioje išleido pergalę, o po to – lygiąsias. Rezultatas tapo 2 : 0 čempiono naudai.
Tai buvo ne viskas. Jau sekančioje partijoje A. Karpovas, neleisdamas pretendentui „išsigydyti žaizdų“, padidino rezultatą iki 3 : 0. Vėliau pastarasis prisipažino, kad jam, prieš 7-ąją partiją, reikėjo pasiimti pertrauką.
Po šios partijos R. Vaganianas apie mačo eigą kalbėjo:
„Kasparovas ardosi, ardosi, atakuoja, o gauna praloštas, geriausiu atveju, lygines padėtis. Taip gali susikurti sau kompleksų!“
Didmeistris R. Kynas prognozavo, kad išvis mačas truks ne daugiau 12-os partijų:
„ Sėkminga Kasparovo karjera nesuteikė jam progos įgyti nesėkmių patirties, tad vargu ar jis sugebės, dėl nesibaigiančių pralaimėjimų, susidoroti su psichologiniu šoku“.
G. Kasparovas paima pertrauką prieš 8-ąją partiją. Bet… 9-oje partijoje, vėl A. Karpovas jį „nutveria“ debiute. Atrodė, kad atidėta partija lyginė, bet Garis užrašė nevykusį ėjimą. Tęsiant partiją Anatolijus laimi. Rezultatas išaugo iki 4 : 0 čempiono naudai.
Pagal žaidimo charakterį nebuvo aišku, kaip G. Kasparovas galėtų pakeisti mačo eigą. Jis atrodė žymiai prasčiau, nei V. Korčnojus 1981 m. mače.
„ Mes su R. Kynu taikėme atvykti į mačo vidurį, bet panašu, kad atvykome į pabaigą, – skundėsi didmeistris Dž. Spilmenas, – Karpovas visada gerai žaidė, bet, kad taip – visai nelaukiau!“ Garį pradėjo patyliukais „laidoti“.
“…kad atsilaikyti ilgiau ir atgauti dvasines jėgas“ aiškino vėliau G. Kasparovas, – "Pradėjau žaisti ypatingai atsargiai, stengiausi išvengti mažiausios rizikos… Ne mano charakteriui žaisti paprastai, bet kito pasirinkimo nebuvo… Kada skęsti, nelaikas galvoti, ar gražiai plauki!”. Iš visko sprendžiant, čempionas, jau nusitaikęs į „Fišerio mačų santykį 6 : 0“, irgi nesiruošė įvykių spartinti.
Lygiųjų serija
Ir prasidėjo lygiosios. Nuo 10-os iki 14 – ypač blankios. Karpovas 15-oje pabandė rezultatą padidinti, bet 90 ėjimų, išbuvęs spaudžiamas, G. Kasparovas atsilaikė. O po to vos nelaimėjo 16-osios partijos! Po A. Karpovo klaidos, jis padarė keletą savųjų, bet čempionas, psichologiškai neatsigavęs po sunkios gynybos, beveik laimėtoje padėtyje, netikėtai, pasiūlo lygiąsias.
„Reikėjo kalti geležį, kol karšta!” – po mačo gailėjosi A. Karpovas, manydamas, kad be reikalo sumažino pradinį spaudimą ir leido varžovui atsipeikėti bei sutvirtėti. Pats G. Kasparovas po mačo taip vertino savo galimybes: „Jei Karpovas būtų žaidęs ir toliau, kaip mačo pradžioje, aš galvoju, kad viskas būtų baigesi per 20 partijų“.
Dabar trumpas lygiąsias baltaisiais pradėjo žaisti jau ir A. Karpovas – (17-oji, 21-oji ir 23-ioji partijos). G. Kasparovas po truputi pradėjo kopti iš gilios krizės.
26-oje partijoje buvo paskutinės trumpos lygiosios, o 27-oje A. Karpovas pasiekė pergalę ir padidino savo persvarą iki 5 : 0. Pretendentas, santykinai nesudėtingoje padėtyje, sužaidė neatidžiai ir nebegalėjo susidoroti su iškilusiais sunkumais. Po partijos G. Kasparovas liūdnai konstatavo: „ … partijoje pasireiškė didžiulė, du su pusę mėnesio trunkančios kovos, įtampa“.