cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksejus Kiričenka
Biografija 1936 m. baigė Azovo-Juodosios jūros socialistinės žemėtvarkos inžinierių – mechanikų institutą, dirbo žemės ūkio mechanizacijos technikumo dėstytoju, mokymo dalies vedėju.
1949–1953 m. – Ukrainos KP CK antrasis sekretorius, 1953–1957 m. – pirmasis sekretorius (pirmas ukrainietis Ukrainos KP vadovo pareigose).
1957–1960 m. – TSKP CK sekretorius, faktiškai antrasis pagal svarbą asmuo partijoje. Po konflikto su N. Chruščiovu 1960 m. sausio mėn. išsiųstas dirbti TSKP Rostovo srities komiteto pirmuoju sekretoriumi, tačiau jau birželio mėn. iš šių pareigų atleistas ir dirbo Penzos prietaisų gamybos mokslinio – tyrimo instituto dyzelinių įrengimų gamyklos direktoriumi. Nuo 1962 m. – pensijoje.
1952–1961 m. – TSKP CK narys, 1953–1955 m. – kandidatas į TSKP CK Politinio biuro narius, 1955–1960 m. – TSKP CK Politinio biuro narys. TSRS Aukščiausiosios Tarybos 2–5 šaukimų deputatas.
Palaidotas Novodevičės kapinėse Maskvoje.
Stefanas Potockis
Stefanas Potockis (1665, Haličas – 1730 m. gegužės 5 d., Lvovas) – ATR valstybinis veikėjas, Haličo pakamaris, Karūnos didysis raikytojas (nuo 1703 m.), Karūnos didysis referentas (nuo 1710 m.), Pamario (1725–1726) ir Mazovijos vaivada (1726–1730), Lvovo seniūnas (1726), Karūnos dvaro maršalka (1726–1730). Čerkasų ir Trembovlio seniūnas.
Biografija
Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Kameneco kašteliono Pavelo Stefano Potockio (m. 1674) sūnus nuo antros santuokos su Elena Petrovna Saltykova.
1703 metais Stefanas Potockis buvo paskirtas Karūnos didžiuoju raikytoju, o 1710 metais buvo paskirtas Karūnos didžiuoju referentu. 1725 metais gavo Pamario vaivados peraigybę, o sekančiais 1726 metais buvo paskitras Mazovijos vaivada. Tais pačiais metais gavo Lvovo seniūniją ir Karūnos dvaro maršalkos titulą.
Baltojo erelio ordino kavalierius (1715).
Šeima
Buvo vedęs tris kartus:
3) Tereza Konstka (m. 1746), santuoka buvo bevaikė.
Pietų Korėjos himnas
Aegukga (hangul 애국가, hanja 愛國歌, „Patriotų daina“) – Korėjos Respublikos valstybinis himnas.
Manoma, kad himno eilės parašytos 1896 m. Seulo Nepriklausomybės vartų statybų pradžios proga nepriklausomybės lyderio An Čang Ho arba politiko Ju Či Ho. Pradžioje himnas buvo atliekamas pagal škotų Auld Lang Syne melodiją, kurią korėjiečiai išmoko iš amerikiečių misionierių. Provizinė Korėjos vyriausybė (1919–1945 m.) Šanchajuje Aegukga patvirtino valstybiniu himnu. 1948 m. rugpjūčio 15 d., praėjus lygiai 3 metams nuo išsivadavimo iš Japonijos okupacijos, škotiška melodija buvo pakeista kompozitoriaus An Ek Tė 1935 m. sukurta melodija. Naujasis himnas 1948 m. patvirtintas prezidento dekretu.
Donovalai
Donovalai  – gyvenvietė Banska Bitricos krašte, Slovakijoje. Išsidėstęs šalia svarbios kalnų perėjos, jungiančios Didžiąją Fatrą ir Senuosius Horų kalnus, prie kelio, jungiančio Banską Bistricą su Ružomberoku. Gyvenvietė yra vienas svarbiausių žiemos ir vasaros sporto traukos centrų Slovakijoje.
Istorija
Gyvenvietė įkurta XVII amžiaus pradžioje. Antrojo pasaulinio karo metais gyvenvietė buvo svarbus antinacistinio pasipriešinimo centras.
Turizmas
Donovalai yra dalis Žemųjų Tatrų nacionalinio parko, ir tai yra vienas iš didžiausių ir populiariausių slidinėjimo centrų Slovakijoje. Slidinėjimo trasos įrengtos 910–1400 m aukštyje virš jūros lygio. Bendras jų ilgis – 11 km. Iš viso yra 17 liftų ir keltuvų.
Žiemos sezonas prasideda lapkričio pabaigoje, o baigiasi kovo pabaigoje.
Donovalai garsėja ir šunų kinkinių lenktynėmis.
Giorlicas
Giorlicas istoriškai priklausė Aukštutinei Lužicai, bet 1815 m. dalis Luzatijos buvo įtraukta į Silezijos provinciją, o vėliau į Žemutinės Silezijos provinciją. Giorlicas yra didžiausias iš miestų buvusioje Žemutinės Silezijos provincijoje, atitekusių Vokietijai. Šiame mieste susilieja sorbų ir vokiečių tradicijos.
Istorija
Sorbų kaimas Gorelic Aukštutinėje Lužicoje priklausė Šventajai Romos imperijai. Miestą trumpai užėmė Lenkijos karalius Boleslovas I Narsusis, kai įsiveržė į Lužicą tarp 1002 ir 1031 m. Po to kaimas atiteko Meiseno markai, o apie 1072 m. Bohemijos kunigaikštystei. Miestas Goreliz pirmąkart minimas imperatoriaus Henriko IV dokumente 1071 m., kuriame miestas atiduotas Meiseno vyskupui Benui. Dabar šis dokumentas saugomas Saksonijos archyve Dresdene. Miesto pavadinimas kilo nuo slaviškos frazės „sudeginta žemė“. XIII a. Giorlicas išaugo, nes buvo Via Regia kelyje.
Giorlicas priklausė Lužicos lygai. 1352 m. valdant Kazimierui Didžiajam Giorlico kolonistai įkūrė Gorlicę prie Krokuvos.
XVI a. pabaigoje Giorlicas tapo protestantišku.
Po Trisdešimtmečio karo miestas atiteko Saksonijai 1635 m. Vienos kongresas 1815 m. atidavė Giorlicą Prūsijai.
Per Antrąjį pasaulinį karą Vokietijos kariuomenė sugriovė visus tiltus per Neisę. Lenkijos komunistai pervadino Giorlico miestą dešiniame Neisės krante Zgorzelec 1948 m. Kai VDR panaikino žemes 1952 m., Giorlicas priklausė Dresdeno rajonui, bet po Vokietijos suvienijimo 1990 m. žemės buvo atkurtos.
1994 m. birželio 27 d. miestas tapo katalikų Giorlico vyskupijos centru, bet išliko protestantų tvirtove.
Tranzityvumas
Tranzityvumas tai yra sąryšio/priklausomybės R tarp dviejų aibės elementų apibūdinimas. Tarkime turime aibę X iš elementų {x, y, z}. Jei aibės elementų pora (x,y) tenkina sąryšį (x R y), o (y,z) tenkina sąryšį (y R z), tai sąryšis R yra tranzityvus, jei jis (x R z) galioja ir porai (x,z) (kiekvieniems x, y, z iš aibės X). Formaliosios logikos kalba, dviejų elementų sąryšis/priklausomybė vadinama tranzityviu, kai:
Pavyzdžiai
Tranzityvumo nebuvimas:
Kazys Sidabras
Kazys (Kazimieras) Sidabras (1884 m. Platelių valsčius, Kretingos apskritis, Rusijos imperija – po 1941 m.) – Lietuvos mokytojas, ūkininkas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1908 m. Platelių „Saulės“ pradžios mokyklos mokytojas. 1919 m. pirmasis Kretingos apskrities valdybos pirmininkas.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas IV (Telšių) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos valstiečių sąjungos (LVS) frakcijai, įėjusiai į Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partijos ir Lietuvos valstiečių sąjungos bloką.
Ūkininkavo prie Žemaičių Kalvarijos, turėjo 50 ha žemės. 1941 m. ištremtas į Sibirą.
Lietuvos lenkų rinkimų akcija-Krikščioniškų šeimų sąjunga
miniatiūra|Ankstesnis logo (iki 2020)
– Lietuvos politinė partija. Skelbiasi atstovaujanti tautines mažumas.
Istorija
1994 m. įsigaliojo LR visuomeninių organizacijų įstatymas, pagal kurį visuomeninė-politinė organizacija Lietuvos lenkų sąjunga (LLS) privalėjo reorganizuotis į visuomeninę organizaciją arba į politinę partiją. Siekiant galimybės dalyvauti Lietuvos politiniame gyvenime, nuspręsta sukurti politinę partiją.
1994 m. rugpjūčio 14 d. sušauktas V Ypatingasis LLS Suvažiavimas. Jame priimtas sprendimas pertvarkyti LLS į visuomeninę organizaciją bei sukurti partiją pavadinimu LLS rinkimų akcija.
Rinkimai
LLRA dalyvauja savivaldybių, Seimo bei Europos Parlamento rinkimuose.
Botmingenas
Botmingenas  – miestelis Šveicarijos šiaurėje, Bazelio srities kantone. Botmingeno pilis yra įrašyta į Šveicarijos kultūrinių paminklų sąrašą. Šiame miestelyje gyvena tenisininkas Rodžeris Federeris.
Soltanija
Soltanija − senovės Persijos miestas, dabartiniame šiaurės vakarų Irane, Zendžano provincijoje; 240 km į šiaurės vakarus nuo Teherano.
Miestas įkurtas 1290 m. Čia išliko 1313 m. statytas garsus islamo architektūros paminklas Oldžeitu Chodabendės mauzoliejus. Tai aštuonkampis pastatas su kupolu (skersmuo 24,5 m, aukštis 24 m) ir dviem eilėmis galerijų 7 m pločio sienose. Kupolą juosia 8 minaretai, puošia žydros keraminės plytelės, interjerą − koklių paneliai, sienų tapybos kūriniai, raižyto stiuko, poliruotų plytelių ir raižytos terakotos ornamentai. Mauzoliejaus pietinėje dalyje pristatyta kripta.
Soltanijoje išliko ir kiti architektūros paminklai: aštuonkampiai Čelebio Oglaus (apie 1330 m) ir Mavlano Chasano Kašio (1565 m., perstatytas XIX a. pirmoje pusėje) mauzoliejai.
2005 m. Soltanija įrašyta į Pasaulio paveldo sąrašą.
Astūrija
Astūrija (, astūr. Asturies), Asturija, Astūrijos kunigaikštystė – Ispanijos Karalystės autonominis regionas ir provincija, kartu ir Europos istorinis regionas, iš kurios viduramžiais kilo Asturijos karalystė. Išsidėstęs šiauriniame Ispanijos krante. Sostinė – Ovjedas. Oficialios kalbos ispanų ir astūrų. Plotas – 10 604 km². Autonomiją gavo 1982 m. sausio 11 d.
Istorija
Asturija yra ir istorinis regionas, kuriame 722 m. kilo nauja galinga krikščioniška Astūrijos karalystė, kurį laiką kontroliavusi šiaurės Ispaniją. Ji davė pradžią kitai, – Leono karalystei, egzistavusiai nuo 910 m.
Abilinas
Abilinas  – miestas JAV, centrinėje Teksaso valstijos dalyje. Teiloro apygardos administracinis centras. Įsikūręs prie Elm Creek upės (Breizoso intakas). Gyventojų 117 tūkst. (2010 m. duomenys). 240 km į pietus yra Fortvortas.
Miesto teritorijoje yra trys ežerai: Lytle Lake, Kirby Lake ir Lake Fort Phantom Hill. Vakariniame miesto pakrašty yra Daiso karinė oro bazė. Veikia regioninis oro uostas, keletas aukštųjų mokyklų. Vystoma naftos pramonė.
Dahla
Dahla, Ad Dachla  – miestas Marokui priklausančioje Vakarų Sacharoje, siaurame pusiasalyje Atlanto vandenyno pakrantėje, 550 km į pietus nuo teritorijos centro Ajūno. 67,5 tūkst. gyventojų (2006 m.). Miestas yra Vadi ad-Dahabo-Alkuviro regiono administracinis centras. Prekybinis mazgas. Yra Dahlos oro uostas. Verčiamasi daugiausia žvejyba.
Istorija
Gyvenvietė 1502 m. įkurta ispanų ir vadinta Vilja Sisnerosu (Villa Cisneros). Kolonijiniu laikotarpiu miestas tapo Rio de Oro kolonijos sostine, pastatyta katalikų bažnyčia ir tvirtovė (išlikę iki šių dienų). Vėliau įkurtas kalėjimas, į kurį siųsti politiniai priešai Ispanijos pilietinio karo metu. Mauritanijai aneksavus pietinę Vakarų Sacharą, Dahla tapo Tiris al Garbijos provincijos centru. Dabar miestas pavaldus Marokui.
Svobodos kaimo gyvenvietė
Svobodos kaimo gyvenvietė  – kaimo gyvenvietė Rusijos Federacijos anklavo Kaliningrado srities Černiachovsko rajone. Centras – Svoboda.
Istorija
Įsteigta vykdant municipalinę reformą 2008 m. Ribojasi šiaurėje su Kamenskojės kaimo, Kalužskojės kaimo ir Černiachovsko miesto gyvenvietėmis, rytuose su Gusevo rajono Majakovskojės kaimo gyvenviete, pietuose su Oziorsko rajono Krasnojarskojės Novostrojevo kaimo gyvenvietėmis, vakaruose su Pravdinsko rajono Mozyrio kaimo gyvenviete.
Gyvenvietės taryba renkama 5 metams, ją sudaro 10 deputatų, kurie iš savo tarpo renka tarybos pirmininką.
Kaliningrado srities įstatymu Svobodos kaimo gyvenvietę sudaro:
Šaltiniai
Swoboda (Kaliningrad)
Policija (žurnalas)
Policija – Lietuvos policijos dvisavaitis žurnalas, leistas 1924–1940 m., 1943–1944 m. Kaune ir 2004–2008 m. Vilniuje.
Istorija
Leido Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamentas, nuo 1935 m. Policijos klubas, 1943–1944 m. – Policijos departamentas. Išleistas vietoje laikraščio „Milicijos žinios“. Iki 1929 m. ėjo kartą per mėnesį, vėliau – dvisavaitis. Spausdino Narkevičiaus ir Atkočiūno spaustuvė, Švyturio spaustuvė bei Vilniaus spaustuvė Kaune.
1943–1944 m. buvo policijos, ugniagesybos ir priešlėktuvinės apsaugos organas. Leido ir redagavo Policijos departamento direktorius Vytautas Reivytis. Laikėsi provokiškos orientacijos. Leido priedą „Kriminalinės policijos žinios“.
Nuo 1997 m. vietoje laikraščio „Sargyba“ vėl leidžiamas žurnalas „Policija“.
Redakcija
Bendradarbiavo T. Aleknavičius, Vytautas Augustinas, A. Dilys, Bronius Kviklys, A. Kubilius, K. Laucius, A. Presas, Juozas Pronskus, A. Ramanauskas, D. Semaška, P. Šniukšta, J. Zukauskas ir kt.
Redagavo V. Bručkus, J. Budrys, Jonas Danauskas, Antanas Jakobas, Jonas Navakas, Antanas Staškevičius, K. Svilas, A. Žilinskas ir Kazys Antanas Bileišis.
Bikuškis
Bikuškis – kaimas Utenos rajono savivaldybės centrinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Sudeikių. Išlikęs buvusio dvaro pastatų ansamblis (XIX a.). Veikia poilsio ir pramogų centras „Alaušo slėnis“, kaimo turizmo sodyba „Mėnulio įlanka“.
Istorija
Bikuškis (Biguszki) didikams Radvilams priklausė nuo 1482 m., kartu su jų dvarais: Musnikais, Upninkais, Vyžuonomis, Širvintomis.
Po Mikalojaus Radvilos I mirties, šias valdas paveldėjo jo sūnus Jonas I. XVIII a. pabaigoje čia minimas Bikuškio dvaras Alaušo ežero pusiasalyje, priklausęs Prušinskams, Puzinauskams ir Utenos apskrities gydytojo A. Svilo šeimai.
Liucija Drąsutienė
Liucija Gražina Drąsutienė-Ramonaitė (g. 1937 m. balandžio 18 d. Kaunas) – Lietuvos pianistė, humanitarinių mokslų daktarė, profesorė.
Biografija
1960 m. baigė Lietuvos konservatoriją, Balio Dvariono fortepijono klasę. 1988 m. menotyros kandidatė, humanitarinių mokslų daktarė.
1960–1961 m. Lietuvos operos ir baleto teatro koncertmeisterė. Nuo 1960 m. Čiurlionio menų mokyklos fortepijono mokytoja, nuo 1995 m. mokytoja ekspertė. Vilniaus muzikos mokyklos „Lyra“ mokytoja. Nuo 1973 m. dar ir Lietuvos valstybinės konservatorijos (dab. Muzikos ir teatro akademija) dėstytoja, nuo 1991 m. Pedagogikos katedros vedėja, nuo 1991 m. docentė, nuo 2003 m. profesorė. Balio Dvariono respublikinio pianistų ir stygininkų konkurso žiuri komisijos pirmininkė.
Paskelbė apie 50 darbų pianizmo istorijos ir metodikos klausimais.
Tarp mokinių – Petras Geniušas, Daumantas Kirilauskas, Albina Šikšniūtė, Artas Balakauskas, Rudolfas Budginas, Daumantas Slipkus, Irena Citavičiūtė-Pečiūrienė, Vaiva Eidukaitytė-Storastienė, Vilija Poškutė.
Try
„Try“ yra 2004 m. pop singlas iš antrojo studijinio albumo „Folklore“, išleistas Kanados/portugalų atlikėjos Nelly Furtado. Ši baladė buvo prodiusuota Track & Field, o dainos autoriai pati Furtado ir Brian West. Tai antrasis singlas iš albumo „Folklore“, kuris buvo išleistas 2003 m.
Išleidimas
Nors singlas turėjo pasisekimą tokiose šalyse, kaip Meksika ir Portugalija (kur pasiekė pirmąją poziciją), daina nepateko į JAV topą Billboard Hot 100, o Europos šalyse pasiekė tik top 20-tuką. „Try“ buvo paskutinis „Folklore“ singlas, išleistas JAV; vėlesni singlai išleisti tik Europoje, Kanadoje ir Lotynų Amerikoje. Šis singlas yra vienas iš kelių Nelly singlų, kurie buvo išleisti Okeanijoje, tačiau nepateko į Australijos ir Naujosios Zelandijos topus.
Yra dvi dainos versijos; originalioji versija, kur yra du priedainiai, o kitoje versijoje yra trys. 2007 m. buvo išleista albumo „Loose“ vasaros versija tik Lotynų Amerikoje, kur „Try“ atlikta ispanų kalba ir pavadinta „Dar“.
Vaizdo klipas
thumb|right|250px|Nelly Furtado vaizdo klipe. Vaizdo klipo režisierius yra Sophie Muller. Klipe Nelly ir aktorius (kuris yra pagal scenarijų jos vyras) apsirengę portugališkais tautiniais drabužiais, ir klipo veiksmas vyksta XVI amžiuje. Video Nelly ir jos vyras susiduria su sunkumais, kuriuos vėliau įveikia.
Austrijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Austrijos futbolo varžybos 1996–1997 m.
Medžiakalnis
Medžiakalnis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Sudervės, į šiaurę nuo kelio, kalvotame ir miškingame kraštovaizdyje (Medžiakalnio geomorfologiniame draustinyje).
CD Numancia
CD Numancia – Ispanijos futbolo klubas iš Sorijos.
Istorija
2019–2020 m. rungtyniavo Segunda División, bet liko dvidešimti ir po sezono perkelti į žemesnį divizioną.
Policijos žinių lapas
Policijos žinių lapas – Klaipėdos kriminalinės policijos biuletenis, leistas 1926–1935 m. Klaipėdoje lietuvių ir vokiečių kalba.
Istorija
Leido Klaipėdos krašto kriminalinės policijos įstaigos Identifikacijos skyrius. Ėjo nereguliariai. Skelbė pranešimus apie įvykdytus pažeidimus, nusikaltimus. Spausdino akcinė bendrovė „Rytas“.
Proxy (objektas)
Proxy (objektiniame programavime) – programos vykdymo metu (dinamiškai) sukurtas objektas, išpildantis reikiamą sąsają ar sąsajas, tačiau nepriklausantis jokiai programavimo metu aprašytai objektų klasei.
Sąsajoje aprašomi objektui pritaikomi metodai. Dinamiškai sukurtam proxy objektui galima kviesti visus tuos pačius metodus, tačiau šie kvietimai tiesiog nukreipiami su objektu susijusiam kvietimų vykdytojui. Šio vykdytojo bazinė klasė turi sutartą metodą, kuriam parametrais perduodamas kviečiamo proxy objekto metodo vardas bei (panaudojant kokią nors tam tinkamą duomenų struktūrą) to metodo parametrai. Šiame metode patalpinamas programuotojui reikalingas specifinis kodas.
Pavyzdys
Už pagrindinės atminties ribų esančiam nuotoliniam objektui pasiekti bei jo metodams iškviesti gali būti automatiškai sukuriamas jį atitinkantis vietinis proxy objektas, išpildantis tas pačias sąsajas. Proxy objekto kvietimų vykdytojas žino kviečiamo objekto vardą bei jo parametrus. Jei sukūrimo metu buvo nurodytas ir nuotolinio objekto adresas, turimos informacijos pakanka nuotoliniam metodui iškviesti. Kvietimų vykdytojas yra specifinis naudojamam komunikacijos protokolui (CORBA, RMI), tačiau jis nėra specifinis konkrečiam objektui ar sąsajai ir gali būti sisteminės bibliotekos dalis. Taip proxy klasės palaipsniui pakeičia RMI ir CORBA paplitusį automatiškai generuojamą kodą.
Darbo ieškantis asmuo
Darbo ieškantis asmuo – fizinis asmuo, ieškantis darbinės veiklos.
Lietuva
Išskiriamos 2 grupės asmenų:
Antruoju atveju asmuo turi mažiau valstybės teikiamų garantijų. Abiem atvejais Teritorinės darbo biržos registruoja darbo ieškančius asmenis, kurie gyvena jų nurodytoje gyvenamojoje vietoje, ir tvarko jų bei dalyvaujančių aktyvios darbo rinkos politikos priemonėse asmenų apskaitą (LR užimtumo rėmimo įstatymas, 13 str.). Užsiregistravę asmenys draudžiami sveikatos draudimu, teikiamos informacinės paslaugos, konsultavimas. Ieškančių darbo asmenų užimtumo rėmimo sistemos teisinius pagrindus, jos tikslą, uždavinius, užimtumo rėmimą įgyvendinančių institucijų funkcijas bei užimtumo rėmimo priemones ir jų įgyvendinimo organizavimą bei finansavimą nustato teisės aktai (LR darbo kodeksas, 92 str.).
Džebel Barkalis
Džebel Barkalis  – uola Nubijoje (dab. Sudanas, Šiaurės vilajetas), 1,5 km nuo kairiojo Nilo kranto, šalia senovinio Napatos miesto. Aukštis – 287 m. Nuo ankstyvos senovės Džebel Barkalis buvo svarbus kraštovaizdžio elementas regione, žymėjęs valstybių, prekybinių kelių ribas.
Apie 1450 m. pr. m. e. Egipto faraonas Tutmozis III užkariavo šiaurinę Nubiją, o šį kalną pasirinko kaip pietinę savo valstybės ribą. Kušo valstybės laikais, Džebel Barkalis tapo svarbiu religiniu centru. Valdant nubių karaliui Pianchiui, išplėsta čia dar Tutmozio pastatyta dievo Amono šventykla. Pianchis taip pat pastatė stelą, žyminčią pergalę prieš egiptiečius.
Džebel Barkalis ir Napata 2003 m. įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Demba Ba
Demba Ba (g. 1985 m. gegužės 25 d.) – Senegalo futbolininkas, Newcastle United klubo ir Senegalo rinktinės puolėjas.
2011 m. birželio 17 d. Ba pasirašė trejų metų sutartį su Newcastle United kaip laisvasis agentas. 2013 metais už neįvardijamą sumą persikėlė į Londono Chelsea klubą.
Herdas ir Makdonaldas
thumb|250px|right|Herdo sala iš kosmoso
Herdo ir Makdonaldo salos – negyvenamos salos Pietų vandenyne, nuo 1947 m. priklauso Australijai. Šiose salose yra vieninteliai aktyvūs ugnikalniai, priklausantys Australijai. Vienas iš jų, Mausonas, yra vienas iš aukščiausių už Australijos žemyno ribų esančių Australijos kalnų. Salų plotas 372 km².
Geografija
left|thumb|230px|Salų vieta žemėlapyje
Kitas vulkanas yra Makdonaldo saloje, po 75 000 metų neveiklumo 1992 m. jis išsiveržė; paskutinis išsiveržimas užfiksuotas 2005 m.
Makdonaldo salos yra 44 km į vakarus nuo Herdo salos, labai mažos, akmenuotos. Sudarytos iš Makdonaldo salos 230 m aukščio, Plokščiosios salos 55 m ir Mejerio akmens. Plotas maždaug 4 km². Salose gyvena didelės ruonių, bei paukščių populiacijos.
Administracija
Administruojamos iš Hobarto. Salose nėra uostų.
Istorija
Kapitonas Džonas Herdas 1853 m. raportavo, kad pastebėjo naują salą, ji buvo pavadinta jo garbei. Kapitonas Viljamas Makdonaldas atrado kitą salą po šešių savaičių, 1854 m.
1855 m. buvo pirmą kartą išsilaipinta į krantą. Beveik visi aptikti ruoniai iki 1880 m. buvo sumedžioti.
Medžialaukis
Medžialaukiu vadinami kaimai:
Darbo rotacija
Darbo rotacija – viena iš remiamojo įdarbinimo rūšių. Ji organizuojama darbuotojų tikslinių atostogų metu ar kolektyvinėse sutartyse numatytais atvejais, kai darbuotojus laikinai pakeičia darbo ieškantys asmenys (LR užimtumo rėmimo įstatymas, 27 str.). Subsidijos darbo užmokesčiui, mokamos darbo rotaciją organizuojantiems darbdaviams, kurie darbo rotacijos metu įdarbina teritorinės darbo biržos siųstus asmenis, pagal LR užimtumo rėmimo įstatymo nuostatas.
Luis Federico Leloir
Biografija
Baskų kilmės Luiso tėvai gyveno Buenos Airėse, tačiau dėl tėvo Federico ligos išvyko į Prancūziją. Čia jam mirus, netrukus gimė Luisas. 1906 m. grįžo į Argentiną. Nuo pat mažens Luisas pasižymėjo gabumais gamtos mokslų srityje. Vėliau bandė studijuoti architektūrą, tačiau ją metė ir išvyko į Prancūziją, École Polytechnique mokyklą. Vėliau vėl grįžo į Argentiną ir Buenos Airių universitete apgynė daktaro laipsnį medicinos srityje. 1932 m. Leloir pradėjo gydytojo kajerą. Tačiau jo gydimo metodai buvo vertinami skeptiškai, todėl Leloir pasitraukė iš ligoninės ir pradėjo daryti tyrimus savo labratorijoje. 1933 m. mokslininkas susipažino su Bernardo Houssay, su kurio pagalba vykdė medicininius tyrimus. 1936 m. išvyko į Angliją, studijavo Kembridže. Tn tyrė fermentų ir cianido savybes. Iki 1945 m. Luis Federico Leloir studijavo farmakologiją JAV. 1947 m. įkūrė biochemijos tyrimų institutą, kuriame dirbo su Houssay. Nepaisant finansinių sunkumų, Leloir atliko sėkmingus ekspermentus, kurių metu išsiaiškino cukraus sintezės mielėse bei oksidacijos riebalų rūgštyse priežastis. Vėliau subūrė chemikų ir medikų komandą, kuri dirbo su kitais biocheminiais projektais. Nuo 1958 m. Leloirą pradėjo remti Argentinos vyriausybė. 1970 m. gruodžio 2 d. Luis Federico Leloir apdovanotas Nobelio chemijos premija už metabolinių trajektorijų atradimą laktozėje. Taip pat apdovanotas įvairių Argentinos ir pasaulio mokslinių organizacijų. 1983 m. Leloir tapo vienu iš Trečiojo Pasaulio mokslų akademijos įkūrėju.
Antanas Simanauskas
Antanas Simanauskas (1889 m. gegužės 20 d. Paežerių valsčius, Vilkaviškio apskritis, Rusijos imperija – (?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Ludacris
Christopher Brian Bridges (g. 1977 rugsėjo 11 d., Atlantoje, Džiordžijoje), geriau žinomas kaip Ludacris – amerikiečių reperis, verslininkas bei aktorius. Vadovauja kompanijai DTP (Disturbing Tha Peace). 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs aštuonis studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „Ludaversal“, išleistas 2015 m. kovą.
Diskografija
Studijiniai albumai
Garso takeliai
Filmografija
Televizija
Video žaidimai
Zapyškio pagrindinė mokykla
Istorija
1677 m. įkurta parapinė mokykla, 1865–1950 m. pradžios mokykla, nuo 1950 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 1967 m. Kluoniškiuose, nuo 1991 m. Zapyškio pagrindinė mokykla.
Zapyškyje mokykla įsteigta 1677 m. 1819 m. veikė elementarinė mokykla. 1865 m. įkurta Zapyškio pradinė dviejų komplektų mokykla. 1921 m. mokykloje mokėsi 95 mokiniai, dirbo du mokytojai. 1923 m. dėl patalpų stokos vienas komplektas perkeliamas į Kluoniškių kaimą. 1934 m. Zapyškyje pastatyta medinė 145,5 m² mokykla. Mokykla gavo 3129 m² žemės sklypą. Per Antrąjį pasaulinį karą mokykla sudegė.
1940 m. Zapyškyje veikė žydų pradinė mokykla, kurioje buvo 4 skyriai, mokėsi 20 mokinių. Lietuvių mokykloje tuo metu buvo 6 skyriai, dirbo 3 mokytojai. 1948 m. Dievogalos ir Kluoniškių kaimuose veikė pradinės mokyklos. 1951 m. Dievogalos pradinei mokyklai perduotas buvusios Zapyškio klebonijos patalpos.
Nuo 1950 m. mokykla septynmetė, nuo 1961 m. aštuonmetė mokykla. 1967 m. pastatyta dviaukštė mūrinė 987,94 m² mokykla Kluoniškių kaime.
Zahlės rajonas
Zahlės rajonas  – rajonas Bekos muchafazoje, Libane. Rajono centras – Zahlės miestas.
Vincas Babilius (1966)
Vincas Babilius (g. 1966 m. rugsėjo 5 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius, politinis veikėjas.
Biografija
1984 m. baigė Vilniaus Salomėjos Nėries vidurinę mokyklą ir įstojo į Kauno politechnikos institutą. Tais pačiais metais išėjo atlikti karinės prievolės. Grįžęs 1991 m. baigė studijas.
2008 m. Tautos prisikėlimo partijos narys, tarybos narys. Nuo 2008 m. Seimo narys.
Rusijos Federacijos Valstybės Dūma
thumb|Rusijos Federacijos Valstybės Dūmos ženklas thumb|[[Pietų Korėja|Pietų Korėjos prezidentas Mun Džėinas vizo Rusijoje metu, 2018 m.]] Rusijos Federacijos Federalinio Susirinkimo Valstybės Dūma  – Rusijos Federacijos parlamento (Federalinio Susirinkimo) žemieji rūmai.
Būtinybė Rusijoje įsteigti demokratinį parlamentą vėl iškilo 1993 m. konstitucinės krizės metu, kai į atvirą konfrontaciją, pasibaigusią parlamento rūmų šturmu, suėjo Rusijos Federacijos Prezidentas Borisas Jelcinas ir parlamentas (Rusijos Federacijos liaudies deputatų suvažiavimas ir Rusijos Federacijos Aukščiausioji Taryba). 1993 m. rugsėjo 21 d. B. Jelcinas pasirašė įsaką Nr. 1400 „Dėl etapiškos konstitucinės reformos Rusijos federacijoje“. Buvo įsteigtas Rusijos Federacijos Federalinis susirinkimas ir jo žemieji rūmai – Valstybės Dūma. Šalies parlamentą sudaro žemieji ir aukštieji parlamento rūmai – Valstybės Dūma bei Federacijos Taryba.
Nuo 1993 m. įvyko aštuoneri rinkimai į Valstybės Dūmą.
Valstybės Dūmą sudaro 450 deputatai, renkami 5 metams (terminas pratęstas nuo 4 iki 5 metų 2011 metais).
Pagal Rusijos įstatymus, Dūma priima įstatymus ir ratifikuoja sutartis, kurios sudaromos valstybės vardu. Įstatymų projektus gali siūlyti Prezidentas, Vyriausybė, Dūmos frakcija ar jos narių grupė. Įstatymo priėmimo procesas baigiamas, kai jam pritaria šalies Aukštieji parlamento rūmai – Rusijos Federacijos taryba bei pasirašo valstybės vadovas – Prezidentas.
Dirveliai
Dirveliai (, nuo 1938 m. birželio 6 d. Wehlen, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – buvęs kaimas Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės vietovė 32 km į Rytus nuo Tilžės, prie sienos su Lietuvos Respublika ties Ramoniškiais.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Nuo 1613 m. Dirveliai priklausė Kasinkiemio valsčiui, Viešvilės parapijai, nuo 1845 m. Smalininkų parapijai, nuo 1921 m. Trapėnų parapijai. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities, (nuo 1922 m. birželio 30 d. Tilžės-Ragainės apskrities) kaimas. 1931 m. prijungtas prie Šilėnų. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Pilkalnio rajono (Пиллькалленский район), vėliau Krasnoznamensko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Chlebnikovo apylinkės kaimas.
Nuo 1800 m. veikė mokykla.
Krušinas
Krušinas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krypno valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Kripno, apie 13 km į pietus nuo Monkų ir apie 32 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Politika (žurnalas)
Politika – žurnalas, leistas 1990–1993 m. Vilniuje.
Istorija
Įsteigė ir leido UAB „Politika“ iš pradžių 3 kartus, nuo 1992 m. balandžio – kartą per mėnesį. Tiražas 1990 m. – 20 300 egz., 1993 m. – 1500 egz. Žurnalas leido atskirus neperiodinius priedus.
Rašė apie įvairių partijų ir politinių organizacijų nuostatas ir veiklą, kėlė ir nagrinėjo ekonominio bei visuomeninio gyvenimo problemas.
Vyriausiasis redaktorius – Algimantas Semaška.
Redakcijoje dirbo Audronė Guigaitė, A. Karalkevičius, R. Kojra, Virgilijus Liauška, Povilas Masilionis, Vaclovas Paulauskas, Rimantas Šlajus.
Priekulė
Priekulė – miestas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 20 km į pietus nuo Klaipėdos, prie kelio. Seniūnijos centras, yra 2 seniūnaitijos. Mieste stovi Priekulės Šv. Antano Paduviečio bažnyčia (nuo 1938 m.), Priekulės evangelikų liuteronų bažnyčia, yra Priekulės Ievos Simonaitytės gimnazija, Priekulės specialioji mokykla, vaikų darželis, I. Simonaitytės memorialinis muziejus, biblioteka, paštas, hipodromas „Vingio parkas“ (vyksta jojimo varžybos), buvęs Priekulės dvaras.
Etimologija
XVI a. 1-ojoje pusėje miesto vietoje buvo Paminijos (ar Paminijo) kaimas (vandenvardinis vietovardis) – iš viso 3 sodybos. 1540 m. šito kaimo seniūnas buvo Lukas Priekulis (Lucas Precoll) ar Priekulė. Taigi, Priekulė yra asmenvardinis vietovardis. Pačios pavardės kilmė tikriausiai yra latviška (plg. Priekulės miestas Latvijoje).
Kita versija miesto vardą sieja su geografine padėtimi: Priekulė įsikūrusi Pajūrio žemumoje, prie Minijos upės kilpos, kuri senovėje vadinta kule. Pagal šią versiją, Priekulės vardas gali būti kildinamas iš žemaitiško posakio „prie kūlio“, nors pastebėtina, kad Priekulė istoriniuose šaltiniuose visada buvo rašoma su trumpąja u, o ne ilgąja ū.
Rašytoja Ieva Simonaitytė taip rašė apie etimologiją:
Geografija
Miestas susiformavęs penkių kelių kryžkelėje: be pagrindinio kelio, kelias ėjo į Dreverną, Lankupius, Ventę ir Agluonėnus. Didžioji miesto dalis yra dešiniajame Minijos krante, upės vingyje. Miestas įsikūręs šalia geležinkelio Šilutė–Klaipėda, 7 km į rytus nuo Kuršių marių. Vingio parke stovi gamtos paminklas – Priekulės ąžuolas (1,5 m storio ir 25 m aukščio). Priekulės mieste vyrauja pamario kraštui būdinga architektūra, nedidelio aukštingumo daugiabučiai, individualūs gyvenamieji namai. Šalia miesto yra keli nedideli priemiesčiai (Priekulės I k., Priekulės II k., Gropiškio, Pangesų k.).
Per Priekulę iki 2013 metų ėjo kelias. Kelias nukreiptas 2013 metais į rytus nuo Priekulės pastačius aplinkkelį. Aplinkkelis tęsiasi nuo Dituvos iki kelio į Agluonėnus, vėliau ketinama pratesti iki Veiviržo upės. Iš Priekulės galima pasiekti Dreverną. Taip pat eina kelias į Kintus. Yra veikianti Priekulės geležinkelio stotis. Per Miniją nutiesti Priekulės geležinkelio, Vymerio tiltai.
Gamtos vertybės:
Istorija
thumb|Ikikarinis kvartalas (apie 1992 m.)
Pagal Melno taiką su Vokiečių ordinu, Priekulės apylinkės (kuriose gyveno nemažai lietuvių) atiteko Ordinui, o vėliau – Prūsijai. Pati Priekulė minima nuo 1511 m. XVI a. pabaigoje įkurta seniausia Klaipėdos krašte evangelikų liuteronų parapija. 1614 m. čia jau veikė krautuvė. XVIII a. pradžioje įkurta privilegijuota karčiama, iš kurios vėliau išaugo kulminis Priekulės dvaras. 1713 m. minimas ir valstybinis Domėnų dvaras. 1770 m. įsteigtas teismas.
XIX a. pabaigoje J. F. Šrėderio spaustuvėje buvo spausdinami lietuviški laikraščiai ir knygos, plitusios po Lietuvą carinės priespaudos laikais. Spaustuvė veikė 1865–1918 m. Per šį laikotarpį buvo išspausdintos 257 knygos, leisti 9 periodiniai spausdiniai, daug smulkių leidinių. XIX a. pabaigoje Priekulė – kaimas Klaipėdos apskrityje, jame veikė pašto stotis. 1898 m. įrengtas dujinis gatvių apšvietimas, 1902 m. įvestas telefonas.
1923 m. Priekulė atiteko Lietuvai. 1938 m. pastatyta Priekulės bažnyčia. 1945 m. įkurtas Priekulės tarybinis ūkis. 1946 m. rugpjūčio 3 d. tapo apskrities pavaldumo miestu. 1950 m. įkurta biblioteka. Sovietmečiu buvo TSRS 50-mečio paukštininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. Veikė sūrių, keramikos gamyklos.
2002 m. patvirtintas Priekulės herbas.
Mažoji Fatra
Mažoji Fatra  – kalnų grandinė vakarų Karpatuose Slovakijoje, Fatros–Tatrų regiono geomorfologinės sistemos dalis. Aukščiausia viršukalnė Didysis Krivanas yra iškilusi 1709 m virš jūros lygio.
Aplink Mažąją Fatrą įsikūrusios gyvenvietės: Nitrianske Pravno (Prievidzos raj.), Strečno (Žilinos raj.), Martinas, Zazriva (Dolny Kubyno raj.). Prie Strečno Vaho upė kalnų grandį dalija į Lučiano Fatrą ir Krivano Fatrą.
Turizmas
thumb|250px|left|Mala Fatra Slovakijos žemėlapyje Mažosios Fatros kalnuose nuo 1988 m. yra įsteigtas Nacionalinis parkas, kuriame yra daug išskirtinių gamtos paminklų, pažymėtų turistinių takų, įrengtų stovyklaviečių, veikia kalnų slidinėjimo centrai, lankomos viduramžių pilys.
Hačimantajus
Hačimantajus  – miestas, įsikūręs Ivatės prefektūroje, Japonijoje. Mieste gyvena apie 30 tūkst. gyventojų.
Istorija
Miestas įkurtas 2005 m. rugsėjo 1 d. sujungus Aširo ir Ninšinės miestus bei Macuo kaimą (visi pastarieji priklausė Ivatės apskričiai).
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė – gencijonas, medis – hondinė pušis, paukštis – japoninis ilgauodegis fazanas.
Nuorodos
Oficiali Hačimantajaus svetainė (japonų k.)
Priozerskas
Priozerskas – miestas Rusijos šiaurės vakaruose, Leningrado srities šiaurėje, netoli nuo Rusijos valstybinės sienos su Suomija. Miestas įsikūręs Karelijos sąsmaukoje ant Ladogos ežero kranto, prie Vuoksos upės šiaurinės atšakos. 22,0 tūkst. gyventojų (2008 m.). Per miestą eina Sankt Peterburgo-Hijtolos geležinkelis bei kelias į Sortavalą. Mieste vystoma celiuliozės bei pieno pramonė.
Yra Korelos tvirtovė, 1847 m. pastatydinta cerkvė, liuteronų bažnyčia, paminklas Petrui I.
Istorija
1617 – 1710 m. po Stolbovo taikos priklausė Švedijai ir vadinosi Keksholmu.
1811 m. imperatorius Aleksandras I prisijungė Senąją Suomiją, kurios sudėtyje buvo Keksholmas.
1918 m. Suomijai, kuriai tuo metu priklausė, atgavus nepriklausomybę pavadintas Kiakisalmiu.
1940 – 1941 m. ir 1944 – 1991 m. priklausė Sovietų sąjungai.
Nuo 1948 vadinamas Priozersku. Sovietmečiu atkelta kolonistų iš Rusijos, Ukrainos ir kitų kraštų. Naikinta suomiška ir kareliška tapatybė. Miestas perduotas tuometinei Leningrado sričiai.
Nuo 1991 m. priklauso Rusijai.
Austrijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Austrijos futbolo varžybos 1997–1998 m.
Medžialaukis (Kaišiadorys)
Medžialaukis (arba Medlaukis) – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Gudienos.
Rotacija
Rotacija ( - sukimasis) gali reikšti:
Vakarų Bekos rajonas
Vakarų Bekos rajonas  – rajonas Bekos muchafazoje, Libane. Rajono centras – Sakbinė.
Vėjas
Vėjas – oro srautas greitai judantis paraleliai žemės paviršiui. Kitose planetose vėjas yra ten būdingų atmosferos dujų srautas judantis santykinai horizontaliai. Saulės sistemoje stipriausi vėjai yra Neptūne ir Saturne.
Vėjai daugiausia klasifikuojami pagal stiprumą, kryptį ir trukmę. Taip gūsiais vadinami trumpalaikiai (kelių sekundžių) ir stiprūs oro srautai. Stiprūs vidutinės trukmės vėjai vadinami škvalais. Ilgesnį laiką trunkantys vėjai, priklausomai nuo jų stiprumo vadinami brizais, audra, uraganais, taifūnais. Jų trukmė irgi yra skirtinga - audros gali užtrukti keletą minučių, brizas, priklausomai nuo reljefo gali pūsti kelias valandas.
Vėjo greitis matuojamas m/s (kartais – km/h), kryptis įvardijama pagal tai, iš kurios krypties jis pučia. Šiltesnis oras yra lengvesnis, todėl kyla ir sudaro žemo slėgio sritį. Šaltesnis oras sunkesnis, todėl leidžiasi ir sudaro aukšto slėgio sritį.
Atsiranda dėl Žemės paviršiaus temperatūrų skirtumo.
Charakteristikos
Vėjai būna labai įvairūs, besiskiriantys stiprumu, trukme ir priežastimis. Du pagrindiniai veiksniai, sukeliantys atmosferos cirkuliaciją, yra pusiaujo ir ašigalių temperatūrų skirtumas bei planetos sukimasis (Koriolio efektas).
Vėjai prisideda prie sausumos reljefo formavimo (erozija, mažų dalelių ir nuosėdų pernaša).
Vėjų klasifikacija
thumb|300px|Supaprastintas vyraujančių vėjų modelis Vėjai klasifikuojami pagal jų mastą, priežastis arba geografines vietoves, kuriose jie vyrauja.
Kifa
Istorija
Dabartinę Kifą 1905 m. įkūrė prancūzai. Anksčiau ten buvo Ehsseye Babou kaimelis. 1970 m. spalio 23 d. 8 km į pietryčius nuo Kifos nukrito meteoritas. 2006 m. per Kifą ėjo Dakaro ralio etapas.
Vėjas
Vėjų klasifikacija
Vyraujantys (reguliarūs) vėjai yra globalinio masių judėjimo apraiška. Šiai kategorijai priskiriami:
Sezoniniai vėjai – tai vėjai, kurie egzistuoja tik tam tikro sezono metu, pvz., Indijos musonai.
Sinoptiniai vėjai susiję su didelio masto reiškiniais, tokiais kaip šilti ar šalti atmosferos frontai, ir yra kasdieninių orų sudėtinė dalis. Prie šių vėjų priskiriami geostrofiniai (pučiantys išilgai izobarių, dėl slėgio gradiento ir Koriolio efekto sąveikos), gradientiniai ir ciklostrofiniai vėjai (uraganai, tornadai).
Vietiniai vėjai
Vietiniai vėjai susidaro ir pučia santykinai nedidelėje teritorijoje. Labiausiai paplitęs brizas, dar skiriamas fenas, bora, kalnų slėnių ir kiti vietiniai vėjai.
Dieną sausuma įšyla labiau nei vanduo, todėl virš jos formuojasi žemesnis slėgis negu virš jūros (ežero). Dėl to dienos brizas pučia iš jūros į krantą. Paprastai šis vėjas į sausumą prasiskverbia tik kelis kilometrus. Naktį sausuma atvėsta labiau nei vanduo, todėl virš jos formuojasi aukštesnis oro slėgis negu virš jūros (ežero). Dėl to nakties brizas pučia iš sausumos jūros link. Brizai juntami ramiu oru, kitaip juos užgožia kiti vėjai.
Bendra informacija
Vėjai, atsirandantys tam kai kuriose vietovėse esant tam tikroms sąlygoms, yra vadinami įvairiais vardais, pvz., bora Adrijos jūros regione, mistralis, gregalis, sirokas ir tramontana Viduržemio jūroje, levantė ir ponientė Gibraltaro sąsiauryje, činukas Šiaurės Amerikoje, harmatanas Vakarų Afrikoje.
Vėjo galia naudojama vėjo jėgainėse elektros energijos gamybai.
Edfu
Edfu (arba Idfu,, ) – Egipto miestas vakariniame Nilo krante tarp Esnos ir Asuano. Apie 6 tūkst. gyventojų.
Istorija
Jau senovės Egipto laikais buvo svarbus miestas, žinomas kaip Vetes-Hor ("Horo sostas"), ir keletu kitų pavadinimų, buvo 2-ojo nomo centras. Kaip rodo pavadinimas, svarbiausias miesto dievas globėjas buvo Horas. Iš tų laikų garsėja puikiai išsilaikiusi Horo šventykla. Joje išlikę pačių seniausių mitų tekstai, daugybė reljefų vaizduojančių šventyklos įkūrimą, sandarą. Daugybė tekstų apie kasdienines apeigas, šventes ir jų datas, įvairių šventikų pareigas netgi kiekvienos menės matmenis, jos pavadinimą ir paskirtį. Ši šventykla buvo pradėta statyti 237 m. pr. m. e. valdant Ptolemėjui III buvo užbaigta Ptolemėjo XIII, tad statyba truko 180 metų. Graikų laikais tapo žinomas kaip Didysis Apolinopolis.
Ahalo velajatas
Ahalo velajatas yra Turkmėnistano pietuose, ribojasi su Iranu ir Afganistanu. Administracinis centras – Anau.
Sovietmečiu teritorija vadinosi Ašchabado sritimi.
Geografija
Didžiąją velajato dalį užima Karakumų dykuma, pietuose – Kopetdago kalnai (aukštis iki 2942 m). Klimatas ryškiai kontinentinis; vidutinė sausio temperatūra 4 °C, liepos 29 °C. Per metus vidutiniškai iškrenta ~100 mm kritulių. Vyrauja žolinė augalija su krūmų sąžalynais.
Ekonomika
Lengvoji, maisto, mašinų, statybinių medžiagų pramonė. Drėkinamoji žemdirbystė (javai, medvilnė, vaisiai). Šilko gamyba.
Skirstymas
Ahalo velajatą sudaro 8 rajonai:
Geležies oksidas
250px|miniatiūra|dešinėje|Geležies oksido pigmentas Geležies oksidas – cheminis junginys, sudarytas iš geležies ir deguonies atomų. Viso žinoma 16 geležies oksidų ir oksihidroksidų.
Geležies oksidai ir oksihidroksidai plačiai paplitę gamtoje, jie svarbūs daugelyje geologinių ir biologinių procesų, juos plačiai naudojam žmonės kaip geležies rūdą, pigmentus, katalizatorius, termito sudedamąją dalį. Paprastos rūdys yra geležies (III) oksidas. Geležies oksidai plačiai naudojami kaip nebrangūs patvarūs pigmentai dažams bei spalvotiesiems betonams. Geležies oksidų pigmentai suteikia geltoną, oranžinę, raudoną, rudą ir net juodą spalvą.
Bakterinė degradacija
Kelios rūšys bakterijų (pvz., Shewanella oneidensis, Geobacter sulfurreducens, Geobacter metallireducens) medžiagų apykaitoje naudoja kietus geležies oksidus kaip galinius elektronų akceptorius, taip redukuodamos Fe(III) oksidus į Fe(II) oksidus.
Jeloustono nacionalinis parkas
thumb|200px|right|Jeloustono nacionalinis parkas Jeloustono nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas, esantis JAV Vajomingo, Montanos ir Aidaho valstijose. Tai pirmasis ir seniausias nacionalinis parkas pasaulyje. Parko plotas apie 8980 km². Jeloustonas žymus savo geizeriais, karštaisiais šaltiniais ir kitais geoterminiais reiškiniais, taip pat gausia gyvūnija – grizliais, vilkais, bizonais ir elniais. 1978 m. parkas įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Manoma, kad Jeloustono nacionalinis parkas įsikūręs ant vadinamo „karštojo taško“, o septintame XX a. dešimtmetyje geologai nustatė didelę kalderą, kurios skersmuo siekia 72 km. Manoma, kad prieš 2,2–0,6 milijonus metų įvykę vulkano išsiveržimai suformavo Jeloustoną. Tačiau šiais laikas stebimi post vulkaniniai procesai – geizeriai, purvo vulkanai, karštosios versmės.
Parko pavadinimas kilo iš Jeloustono upės pavadinimo.
Geologija
Dėl karštojo taško poveikio tektoninei Šiaurės Amerikos plokštei ši teritorija yra geologiškai labai aktyvi, joje vyko vieni didžiausių gamtos kataklizmų per pastaruosius kelis milijonus metų. Geologiniai tyrimai nustatė tokius didžiausius ugnikalnių išsiveržimus:
(Palyginimui – galingiausių istoriniu laikotarpiu įvykusių Taupo ir Teros (Santorinio) išsiveržimų metu buvo išmesta maždaug po 100 km³ įvairių medžiagų).
thumb|left|240px|Didysis geizeris
Kiekvieno ugnikalnio išsiveržimo produktai pasklisdavo šimtus kilometrų, darydavo didelį poveikį gamtai ir turbūt lemdami daugelio rūšių nykimą Šiaurės Amerikoje.
FES
FES, Fes gali reikšti:
Delio sultonatas
Delio sultonatas  – istorinė musulmoniška valstybė, egzistavusi Indijos subkontinento šiaurėje XIII–XVI a. Jos sostinė buvo Delis, ir klestėjimo laikais ji kontroliavo didelę dalį dabartinės Indijos, Pakistano, Bangladešo.
Jeloustono nacionalinis parkas
Geologija
Keli smulkesni išsiveržimai įvyko prieš 160 000, 70 000 metų, užpildydami beveik visą Jeloustono kalderą.
Delio sultonatas
Raida
XII a. pabaigoje dabartinis Delis priklausė Adžmero karalystei, valdomai Čauhanų dinastijos. Tuo metu vakaruose Gaznevidų valstybėje buvo nuverstas valdovas ir įsigalėjo Guridai, pradėję užkariavimus dabartinėje Indijoje. Jie vieną po kitos nukariavo vietines Radžputų valstybėles, o 1192 m. laimėjo Taraino mūšį prieš Prithviradžą Čauhaną. Tada Guridų armija greitai nukariavo Gango upės slėnį dabartinėje šiaurės Indijoje.
Jeloustono nacionalinis parkas
Geologija
Jeloustone kasmet registruojami keli tūkstančiai silpnų žemės drebėjimų; istoriniu laikotarpiu užfiksuoti šeši stiprūs drebėjimai (virš 6 magnitudžių), tarp kurių stipriausias nutiko 1959 m., išjudindamas didelę nuošliaužą, užtvenkusią upę ir sukūrusią naują ežerą – Žemės drebėjimo ežerą. Kitos šio drebėjimo pasekmės – nauji geizeriai ir plyšiai.
Pastaruoju laikotarpiu vėl stebimas Jeloustono geoterminis suaktyvėjimas. 2003 m. atsivėrė naujų fumarolių, o kai kurių geizerių vandens temperatūra taip pakilo, kad jie tapo garo fontanais.
Delio sultonatas
Mameliukų dinastija
Qutb-ud-din pradėjo didelę Qutab Minar mauzoliejaus statybą, kurią užbaigė jo įpėdinis Iltutmišas. Jo laikais sultonatas labai stipriai išsiplėtė po visą Šiaurės Indiją, užkariaudamas ir kitas aplinkines valstybėles. Vėliau valdė Razija Sultana (1236–1240), pirmoji islamo šalių istorijoje moteris valdovė. Vėlesnių sultonų laikais valstybė apsilpo, jos teritorijos sumažėjo.
Jeloustono nacionalinis parkas
Geologija
200px|left|thumb|Didysis ryškusis šaltinis
Geografija
Paviršiaus dažniausias aukštis 2200–2500 m, didžiausias – 3462 m (Erelio kalnas). Parke yra vaizdingas Jeloustono kanjonas, ~40 krioklių, iš kurių didžiausias – Žemutinis Jeloustono krioklys (94 m). Telkšo Jeloustono ežeras (plotas 371 km²).
Delio sultonatas
Khildži dinastija
Silpnėjant mameliukų dinastijos centrinei valdžiai, šalyje vis labiau įsigalėjo ryčiausios teritorijos – Bengalijos vietininkai, kilę iš tiurkų ir afganų. Jie čia valdė nuo Bengalijos įjungimo į Sultonatą, t. y. nuo XIII a. pradžios. Jie vadinosi khildži (arba khaldži). 1290 m. jie nuvertė Mameliukų dinastiją ir įsitvirtino Delyje.
Žymiausias Khildži valdovas buvo Ala-ud-Din, kuriam valdant Delio sultonatas išsiplėtė ir sugebėjo atremti agresyvius mongolų antpuolius. Indijos istorijoje tai laikoma vienu svarbiausių sultonato pasiekimų, kuris nulėmė tai, kad Indija nebuvo nusiaubta pragaištingų žudynių, kas atsitiko Pietvakarių Azijoje.
Jeloustono nacionalinis parkas
Gyvoji gamta
Apie 80 % parko ploto užima miškai, daugiausia spygliuočių.
Po pietų
thumb|„Po pietų“ Nr. 1 Po pietų – Šiaulių publicistinis visuomeninis laikraštis, ėjęs nuo 1990 m. vasario mėn. iki 1992 m. Šiauliuose.
Istorija
Pirmieji 4 numeriai išėjo kaip miesto laikraščio „Šiaulių naujienos“ priedas. Išėjo 16 numerių. Tiražas 1990 m. – 12 100 egz., 1992 m. – 11 000 egz.
Delio sultonatas
Tughlak dinastija
Paskutinis Khildži valdovas Qutb ud din Mubarak Shah buvo nužudytas 1320 m., ir po jo į valdžią atėjo Tughlak dinastija. Žymiausias jos valdovas buvo Muhammad bin Tughlaq (1325–1351), kurio laikais sultonatas išsiplėtė labiausiai ir valdė didžiąją dalį Indijos subkontinento, išskyrus Radžputų karalystes ir piečiausias subkontinento teritorijas.
Tačiau ši karinė ekspansija pareikalavo daug jėgų, kadangi po šio sultono mirties valstybė ėmė byrėti: atskilo nepriklausomi sultonatai Avadhas, Bengalija, Džaunpuras, Gudžaratas ir Malva. Taip Delio sultonatas susitraukė iki savo pirminių teritorijų. Po 1388 m. Delyje prasidėjo neramumai dėl įpėdinystės, o 1398 m. Tamerlanas užėmė sostinę ir nusiaubė.
Sajidų dinastija
1414 m. Tamerlanas išvyko iš Delio, palikdamas vietininku Khizr Khan, kuris tapo pirmuoju Sajidų dinastijos valdovu. Sajidai valdė iki 1451 m., nominaliai pripažindami Timūridų valdžią.
Lodi dinastija
thumb|left|Lodi mauzoliejus Lodi dinastijos atėjimas 1451 m. žymėjo naują sultonato atgimimą. Jos pirmtakas buvo afganų kilmės Bahlul Khan Lodi, Sirhindo vietovės (Pandžabas) vietininkas. Į valdžią jis atėjo taikiu būdu, nes paskutinis Sajidų valdovas pats atidavė jam savo sostą, pasitraukdamas iš valdžios. Žymiausias Lodi valdovas Sikandar Lodi (1489–1517), žinomas kaip kultūros globėjas ir užkariautojas, atkūręs buvusią sultonato didybę ir užvaldęs visą Gango slėnį.
1526 m. Delio sultonatas pralaimėjo Baburui ir buvo prijungtas prie Mogolų imperijos.