cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arysas (ežeras)
Nuorodos
Didžioji sovietinė enciklopedija
Arkadija
Arkadija (gr. Αρκαδία) – istorinė Graikijos sritis Peloponeso pusiasalio vidurinėje dalyje. Dabar egzistuoja to paties pavadinimo Arkadijos nomas, kurio teritorija iš dalies atitinka senąją Arkadiją.
Geografija
Arkadija yra kalnuota sritis Peloponeso centre. Dėl savo reljefo ir karštų vasarų senovėje ji buvo vienas sunkiausiai pasiekiamų Graikijos regionų, neretai pabėgėlių prieglobstis.
Arkadijos rytuose buvo Argolidė ir Korintija, pietuose – Lakonika ir Mesenija, vakaruose – Elidė, o šiaurėje – Achaja.
Istorija
thumb|left|Arkadijos poliai XII–XI a. pr. m. e. sritis nebuvo užimta dorėnų, todėl išlaikė etninį tęstinumą ir senąją Arkadijos-Kipro tarmę. Arkadija dėl savo kalnuotumo niekuomet nesusivienijo į vieną valstybę, kaip tai padarė Atika ar Lakonija, bet visą laiką buvo susiskaldžiusi į daugybę smulkių polių, kariaujančių tarpusavyje. Svarbiausi jų buvo Tegėja, Telpusa, Mantinėja, Fenėjas ir daugybė kitų.
VIII a. pr. m. e. Arkadija patyrė kaimyninės Spartos agresiją, neteko kai kurių pietinių sričių. Ilgainiui Spartos grėsmė skatino miestus vienytis, vadovaujant Tegėjos poliui, tačiau vienybė niekuomet nepasiekta. VI a. pr. m. e. Tegėja sustabdė Spartos ekspansiją, bet jau 560 m. pr. m. e. Arkadijos poliai buvo priversti sudaryti karinės pagalbos sutartį su Sparta. Graikų-persų karuose Arkadija dalyvavo antipersiškoje koalicijoje.
Tėbų hegemonijos laikais generolas Epaminondas 371 m. pr. m. e. nugalėjo Spartą ir užėmė Arkadiją. Tada miestai, vadovaujant Mantinėjai, įkūrė konfederaciją – Arkadijos lygą ir pastatė naują sostinę – Megalopolį. Tokiu būdu Arkadija pirmą kartą Graikijos istorijoje tapo svarbia jėga, pajėgusia kovoti su kaimyne Sparta, o vėliau atsigręžti ir prieš buvusią sąjungininkę Bojotijos lygą (Tėbus).
362 m. pr. m. e. polių vidiniai konfliktai galiausiai lėmė lygos subyrėjimą: Mantinėjos mūšyje Mantinėja sudarė sąjungą su Sparta ir Atėnais, o Tegėja ir Megalopolis išliko ištikimi Tėbams.
Netrukus regioną užėmė Makedonijos karalystė, kuri įjungė jį į Korinto lygą, o III a. pabaigoje Arkadijos poliai prisijungė prie Achajos lygos. 146 m. pr. m. e. Arkadija atiteko Romos imperijai.
Baltieji rūmai
thumb|275px|Rūmų Šiaurės fasadas thumb|275px| Baltųjų rūmų kompleksas iš paukščio skrydžio
Baltieji rūmai – oficiali Jungtinių Amerikos Valstijų prezidento rezidencija.
Čia taip pat yra ir viceprezidento biuras. Šiuo metu Baltuosiuose rūmuose yra 132 kambariai, 35 vonios kambariai, o naudingas plotas sudaro 5100 kvadratinių metrų. Teigiama, kad per dieną juose apsilanko per 5 000 lankytojų.
Istorija
1792 m. kovo mėnesį prezidentas George'as Washingtonas asmeniškai parinko žemę ant Potomako upės kranto tarp Virdžinijos ir Merilendo naujosios šalies sostinės statybai. Po metų, kai buvo sudarytas Kolumbijos apygardos planas, Washingtonas paskelbė konkursą naujųjų prezidento rūmų projektui. Washingtono nuomone, prezidento rūmai turi būti svarbiausias Kolumbijos pastatas. Rūmai buvo pastatyti 1800 m. Šių rūmų statymo sumanytojas George'as Washingtonas yra vienintelis JAV prezidentas, kuriam neteko čia gyventi.
Gaetano Lucchese
Gaetano „Tommy“ Lucchese (dar žinomas, kaip Three-Finger Brown 1899 m. gruodžio 1 d. Palerme, Sicilija – 1967 m. liepos 13 d. palaidotas Calvary Cemetery kapinėse Niujorke) – Niujorko Lukezės mafijos šeimos bosas. Nors šeima pasivadino jo vardu, Lukezė nebuvo jos įkūrėjas, o tik trečiasis donas.
Gaetano gimė Palerme (Sicilija), ir pirmąjį XX a. dešimtmetį emigravo į Jungtines Valstijas. 1915 m. nelaimingo atsitikimo metu prarado pirštą, taip įsigydamas pravardę Three-Finger Brown (Tripirštis Braunas, pagal populiarų to meto beisbolo žaidėją Mordecai Brown).
Būdamas 18 metų, Lukezė įkūrė langų valymo kompaniją, kuri iš tiesų užsiiminėjo reketavimu. Buvo daug sykių areštuotas pagal įvairius kaltinimus, net ir žmogžudyste, tačiau nuteistas buvo tik vieną kartą, už smulkų nusikaltimą.
Kastelamarezės karo metu Tomis Lukezė „oficialiai“ dirbo Maserijai, tačiau iš tiesų buvo Maranzano pusėje, o de facto – Maranzanui dirbusio Laimingojo Lučiano pusėje. Laimėjęs karą, Maranzanas nusprendė atsikratyti Lučiano, tačiau būtent Lukezė informavo šį apie rengiamą pasikėsinimą bei vėliau nukreipė Maranzano dėmesį, kol „Laimingojo“ žmonės susidorojo su asmens sargybiniais ir vėliau nušovė jį patį.
Molekulinis debesis
thumb|250px|Nuo molekulinio debesies atplėštas [[Kilio ūkas. Šalia matomos naujai susiformavusios žvaigždės, paraudusios dėl tarpžvaigždinių dulkių poveikio. Nuotrauka padaryta 1999 metais Hablo kosminis teleskopas. Ji apima maždaug dviejų šviesmečių sritį.]] Molekulinis debesis – tarpžvaigždinių debesų tipas. Jo didelis tankis ir dydis leidžia susiformuoti molekulėms (daugiausia molekulinio vandenilio – H2).
Gaetano Lucchese
1939 rugsėjo 10 dieną žuvus Maranzano, Tommy Gagliano tapo vienos iš Niujorko šeimų bosu, o Lukezė – jo pavaduotoju. 22 metus lojaliai išdirbęs Gagliano, po jo mirties dėl natūralių priežasčių 1953-iaisiais Tomis tapo šeimos bosu. Jam valdant, šeimos įtaka sustiprėjo ir prasiplėtė, ypač – Manhetene, kur buvo reketuojamos pervežimų kompanijos, įvairiais metodais kontroliuojami svarbūs pareigūnai ir asociacijos.
Molekulinis debesis
Šią molekulę aptikti gana sunku, todėl ji tyrinėjama netiesioginiais metodais – pagal anglies monoksido (CO) molekules. Manoma, kad CO ir H2 santykis yra beveik konstanta mūsų Galaktikoje, todėl išmatavus CO, galime rasti ir H2. Tačiau stebint kitas galaktikas kyla kai kurių abejonių dėl tokio dėsnio universalumo.
Debesų paplitimas
Mūsų Galaktikoje molekuliniai debesys užima mažiau nei 1 % tarpžvaigždinės erdvės tūrio, tačiau jie sudaro maždaug pusę dujų masės, esančios viduje galaktinės Saulės orbitos. Daugiausia molekulinių dujų yra žiede tarp 3,5 ir 7,5 kiloparsekų nuo Galaktikos centro. Anglies monoksido pasiskirstymas galaktikoje gerai koreliuoja su spiralinių vijų padėtimi (tarp vijų molekulių beveik nėra). Iš to, kad molekulinės dujos kaupiasi spiralinėse vijose galima daryti išvadą, jog vidutinė molekulinių debesų gyvavimo trukmė yra apie 10 milijonų metų – per tiek laiko medžiaga praskrieja spiralinės vijos sritį.
Gaetano Lucchese
Lukezė turėjo labai gerą reputaciją savo šeimoje, visų pirma, dėl rūpinimosi pavaldinių gerove. Taip pat, artimai draugavo su Niujorko politikais William O'Dwyer bei Vincent R. Impellitteri (abu buvo merais). Jis laikomas vienu iš labiausiai gerbiamų tos epochos mafijozų. Tuo metu Lukezės šeima nebuvo įsivėlusi į jokius karus.
Molekulinis debesis
Debesų paplitimas
Galaktikos disko atžvilgiu molekuliniai debesys išsidėstę beveik jo plokštumoje su charakteringuoju aukščiu (aukštis, kuriame medžiagos tankis sumažėja e kartų) 50–75 parsekų. Tai yra daug mažiau nei šiltosios atominių dujų komponentės (Z=130-400pc) arba karštosios jonizuotųjų dujų komponentės (Z=1000pc) tarpžvaigždinėje terpėje. Išimtis tėra H II sritys – molekuliniuose debesyse esantys jonizuotų dujų burbulai, kuriuos sukuria jaunos masyvios OB žvaigždės (dėl to jų charakteringasis aukštis faktiškai sutampa su molekulinių debesų charakteringuoju aukščiu).
Gaetano Lucchese
1967 metais Gaetano Lucchese mirė nuo auglio smegenyse. Jo laidotuvėse Calvary Cemetery kapinėse Niujorke dalyvavo virš 1000 žmonių, tarp jų – policininkai, teisėjai, politikai ir, žinoma, įvairūs mafijozai, reketininkai, narkotikų prekeiviai. Ant antkapio jo vardas buvo užrašytas kaip Thomas Lucchese.
Molekulinis debesis
Debesų paplitimas
Tačiau tai tik vidutinis, suglotnintas dėsningumas. Mažesniuose atstumuose medžiaga išsidėsčiusi labai netolygiai, susikoncentruodama atskiruose debesyse ir jų kompleksuose.
Milžiniški molekuliniai debesys
Didelės molekulinių dujų sankaupos su 104–106 Saulės masėmis vadinami milžiniški molekuliniai debesys. Jų matmenys siekia dešimtis parsekų, vidutinis tankis 10²–10³ dalelių į kubinį centimetrą (vidutinis dalelių tankis Saulės aplinkoje yra ~1 dalelę į kubinį centimetrą). Debesų viduje paprastai būna sudėtingos pluoštinės, burbulų ir sutankėjimų struktūros.
Tankiausiose srityse – molekulinių debesų sutankėjimuose galima rasti 104–106 dalelių kubiniame centimetre. Jei molekuliniai debesys tiriami pagal anglies monoksido kiekį, tai didesni sutankėjimai tyrinėjami amoniako pagalba. Dujų-dulkių koncentracija molekulinių debesų sutankėjimuose esti tokia didelė, kad jie atrodo kaip tamsūs siluetai – tamsieji debesys – šviesesniame fone.
Milžiniški molekuliniai debesys paprastai užima didelę dangaus ploto dalį, todėl juos įprasta vadinti žvaigždyno, kuriame jie stebimi, vardu: Didysis Oriono ūkas, Tauro tamsieji debesys. Šie molekuliniai debesys yra išsidėstę žiedu Galaktikos plokštumoje aplink Saulę ir yra vadinami Guldo juosta. Masyviausias molekulinių debesų kompleksas mūsų Galaktikoje yra Šaulio B žiedas aplink Galaktikos centrą (žiedo spindulys apie 120 parsekų).
Boko globulės
Izoliuoti maži molekuliniai debesys, iki kelių šimtų Saulės masių, yra vadinami Boko globulėmis arba tiesiog globulėmis. Tankiausios jų dalys yra panašios į milžiniškų molekulinių debesų sutankėjimus ir yra tiriamos panašiais metodais.
Aukštų galaktinių platumų difuziniai molekuliniai debesys
1984 metais iš IRAS duomenų buvo aptiktas naujas difuzinių molekulinių debesų tipas. Šie pluoštiniai difuziniai debesys matomi aukštose galaktinėse platumose, toli nuo disko plokštumos. Tipiniai jų tankiai yra apie 30 dalelių į kubinį centimetrą.
Žvaigždėdara
Naujų žvaigždžių susidarymas vyksta išimtinai molekuliniuose debesyse. Žemos temperatūros ir dideli tankiai sukuria nestabilumus tankiausiose zonose ir debesų dalys ima trauktis (kolapsuoti). Daugumos molekulinių debesų formą palaiko būtent gravitacinės jėgos, o ne išorinis slėgis (kaip kad, pavyzdžiui, debesys Žemės danguje).
Fizikiniai procesai
Molekulinių debesų fizika iki galo nėra suprasta. Jų vidiniai turbulentiniai judėjimai gerokai viršija garso greitį, tačiau yra palyginami su magnetinių trikdymų (perturbacijų) sklidimo greičiu. Tokios būsenos medžiaga turėtų greitai prarasti energiją (t. y. turbulentiniai judėjimai turėtų greitai slopti) ir vykti kolapso reiškiniai. Tuo pat metu debesis sklaido neseniai susiformavusių masyvių žvaigždžių spinduliavimas.
Molekuliniuose debesyse dažnai randami kosminiai mazeriai.
Kampong Ajeras
thumb|250px|Kampong Ajeras
Kampong Ajeras (MS Kampong Ayer – 'vandens kaimas') – Brunėjaus sostinės Bandar Seri Begavano dalis, įsikūrusi Brunėjaus įlankos pakrantėje, prie Brunėjaus upės žiočių. Kampong Ajere gyvena ~40 tūkst. žmonių. Šis rajonas sudarytas iš 42 kaimų, kuriuose pastatai įrengti ant polių ir tarpusavyje sujungti mediniais tiltais. Kampong Ajere yra virš 4200 statinių, tame tarpe mečetės, mokyklos, parduotuvės, ligoninė. Tarp Kampong Ajero kvartalų kursuoja vandens taksi, prekybininkų valtelės.
Kampong Ajeras gyvuoja bent 1300 metų. Jį 1521 m. aplankė Fernandas Magelanas, o jo raštininkas Antonio Pigafetta šį kaimą ant vandens pavadino „Rytų Venecija“. Ilgą laiką tai buvo vienas svarbiausių Borneo prekybinių centrų. Brunėjaus valstybės laikais šis kaimų konglomeratas tapo Bandar Seri Begavano dalimi.
Ilgasnapė vištelė
Ilgasnapė vištelė (Rallus aquaticus) – vištelinių (Rallidae) šeimos paukštis.
Išvaizda ir elgesys
Kūno viršutinė pusė rusva su tamsiomis dėmėmis. Gerklė šviesiai pilka, skruostai, antakis, kaklas ir krūtinė tamsiai pilki. Pilvas, pauodegys rusvos spalvos. Kūno šonuose juodos ir baltos juostos. Snapas ilgas, tamsiai rudas, raudonu pamatu. Kojos rausvai rusvos. Jaunikliai rusvesni už suaugusius, apatinėje kūno dalyje juodai rusvos skersinės juostos. Greitai bėgioja, gerai plaukioja. Slapstosi žolių sąžalynuose. Balsas primena paršiuko žviegimą „kruu kruu kruu“, kartais karkia, be to girdimas trumpas pasikartojantis „pit“.
Indrajai
Indrajai arba Indrajys – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Utenos rajone, apie 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Daugailių. Ežero ilgis (šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi) – 4,7 km, vidutinis plotis – 0,65 km, didžiausias plotis – 1,16 km. Altitudė 137,8 m. Giliausia vieta yra ežero centre, jos gylis 23,8 m. Dugnas labai suskaidytas, duobėtas. Ežere yra 3 salos (0,93 ha, 0,38 ha, ir 0,22 ha; bendras plotas 1,53 ha). Ežeras ledyninės kilmės, o tiksliau rininis. Kranto linija vingiuota. Krantai statūs, aukšti, kai kur apaugę mišku. Ežerą iš šiaurės rytų supa Žirgės miškas, iš pietvakarių - Bajoriškių miškas, kitose pakrantėse daugiausia plyti pievos ir dirbami laukai, vietomis auga miškeliai. Į Indrajus suteka 11 upelių, o iš pietų į šiaurę prateka Indraja (į Paščio ežerą, Šventosios baseinas).
2014 m. ir 2017 m. atlikti ichtiologiniai tyrimai parodė gausėjančius ežero žuvų išteklius, ypač karšių ir lynų.
Prie Indrajų ežero įsikūrę kaimai: Antandraja, Bajoriškiai, Staškūniškis, Šlaitai, Veleikiai. Pietvakarine pakrante eina kelias. Šiaurrytiniu krantu eina riba su Zarasų rajonu.
Ežero pavadinimas kildinamas nuo žodžio indrė („nendrė“).
Cliff Martinez
Cliff Martinez (g. 1954 m. vasario 5 d. Bronkse, Niujorke) – kompozitorius, sukūręs garso takelius keliems amerikietiškiems kino filmams, tarp jų 2002 metais išleistam „Soliaris“, bei būgnininkas, grojęs su grupėmis „Red Hot Chili Peppers“, „The Dickies“, „The Weirdos“, taip pat su atlikėjais „Captain Beefheart“ ir Lydia Lunch.
Muzikinė karjera
Pirmasis Cliff Martinez'o kūrybinis darbas buvo televizijos laidoje „Pee Wee's Playhouse“, tačiau tuo metu jį labiau domino roko muzika. Martinez'as laikinai grojo keliose iš jų, ilgiau neapsistodamas nė vienoje. Galų gale jis metė būgnininko karjerą ir visiškai atsidėjo filmų garso takelių kūrimui.
Pirmasis Cliff Martinez'o parašytas garso takelis buvo filmui „Seksas, melas ir videojuosta“, režisuotam Stephen Soderbergh'o. Vėliau Soderbergh'as pakvietė Martinez'ą sukurti garso takelius ir daugiau jo filmų, tarp jų „Eismui“ ir Stanisław Lem novelės „Soliaris“ adaptacijai.
„Soliario“ garso takelis yra laikomas geriausiu ir žinomiausiu Martinez'o darbu, įtvirtinęs jo savitą garso takelių stilių, kuriame elektroniniai garsai ir muzikinių kūrinių ištraukos yra maišomos su trumpais orkestriniais pasažais, dažniausiai sukuriant erdvinį, aplinkoje tvyrantį garsą. Psichologiniuose trileriuose (kaip, pavyzdžiui, „Soliaryje“) tokio pobūdžio garso takelis padeda sukurti nejaukią atmosferą ir scenoms prideda papildomo, nematomo charakteringumo.
Antnugaris
Antnugaris  – šarvas (paprastai – plokštinis), dengiantis nugarą. Antnugariu vadinama ir užpakalinė kirasos dalis.
Antnugaris sudarydavo porą (kirasa) su antkrūtiniu. Viršutinę antkrūtinio dalį dažnai pridengdavo goržetas. Prie apatinio antkrūtinio krašto dažnai prisegdavo šarvinį sijonėlį, kuris pridengdavo sėdmenis ir viršutines šlaunų dalis.
Antnugariai būdavo vartojami rečiau už antkrūtinius, kadangi gana dažnai šansai būti užpultam iš nugaros yra mažesni.
Rogačių Švč. Mergelės Marijos Gimimo cerkvė
'''Rogačės Švč. Mergelės Marijos Gimimo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Rogačės kaime. Cerkvė priklauso Rogačės Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijai. Pirmoji cerkvė šioje vietovėje buvo pastatyta 1610 metais. Dabartinė cerkvė pastatyta 1872 metais. 2009 m. birželio 16 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Medoliškės
Medoliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Suvieko, prie kelio. Stūkso archeologinis Medoliškių akmuo. Kaime telkšo ežerėlis Vaitonka.
Degučiai I (Šilalė)
Degučiai I – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Laukuvos, prie. Kaimo šiaurėje teka Momys, pietuose – Ližė.
Gustav Wiederkehr
Gustav Max Wiederkehr (1905 m. spalio 2 d. – 1972 m. liepos 7 d.) buvo šveicarų futbolo administratorius. 1962 m. tapo antruoju UEFA prezidentu, šias pareigas ėjo iki 1972 m. Jis taip pat buvo FIFA narys.
Maccabi Tel Aviv FC
Tel Avivo „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Tel Avivo.
Istorija
Klubas įkurtas 1906 m.
Gulbiniškės
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Geldapės apskrities Gavaičių valsčiaus kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947–1993 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Smailiai (Kaunas)
Smailiai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Mauručių, prie Pilvės aukštupio.
TSRS futbolo lygos taurė
TSRS futbolo lygos taurė (oficialiai vadinta Federacijos taure) – trumpalaikis TSRS futbolo taurės turnyras, kuriame žaisdavo Aukščiausioje lygoje esantys klubai. Gyvavo 1986–1990 m.
Sebės jūrų klounas
Sebės jūrų klounas (Amphiprion sebae) – vienuolžuvinių (Pomacentridae) šeimos žuvis. Kūnas iki 16 cm ilgio. Patelė yra gerokai didesnė už patiną. Kai kurie individai yra visiškai juodos spalvos, su šonuose baltomis juostomis. Gyvena koraliniuose rifuose simbiozėje su aktinijomis.
Paplitęs šiaurinėje Indijos vandenyno dalyje. Agresyvus, todėl akvariumuose patariama laikyti nedaug šios rūšies žuvų.
Parlamentas (Prancūzijos karalystė)
350px|thumb|{{Legend|#fefee4|Parlamentas (parlement)}}{{Legend|#f6e1b9|Aukščiausioji taryba (conseil souverain)}}{{Legend|#c87137|Provincinė taryba (conseil provincial)}}{{Legend|#e0e0e0|Teritorijos, 1789 m. nepriklausiusios [[Prancūzijos karalystė|Prancūzijai}}]]
Parlamentai panaikinti 1790 m. rugsėjį, per Didžiąją Prancūzijos revoliuciją.
Egzistavo tokie parlamentai:
Bolivinė beždžionvarlė
Bolivinė beždžionvarlė (Phyllomedusa boliviana) – medvarlinių (Hylidae) šeimai priklausanti varliagyvių rūšis. Paplitusi Argentinoje, Bolivijoje, Brazilijoje.
Gyvena drėgnuosiuose lygumų tropiniuose miškuose, gėlavandeniuose tvenkiniuose ir šlapynėse.
Choremšehras
Choremšehras – miestas pietvakarių Irane, Chuzestano provincijoje, Irako pasienyje, į šiaurę nuo Abadano, Mesopotamijos žemumoje, prie Karūno ir Šat al Arabo upių santakos. Apie 340 tūkst. gyventojų. Per Choremšehrą eina Abadano-Teherano geležinkelis. Veikia oro uostas. Per Choremšehro jūrų uostą išvežama nafta ir jos produktai. Laivų statyba.
Istorija
Senovėje dabartinio miesto vietoje telkšojo Persijos įlanka. Vėliau ji nuseko ir vietovė virto pelkyne. Pirmoji gyvenvietė čia įkurta maždaug I a. Dabartinis miestas įkurtas 1812 m. Iki 1920 m. vadintas Mohamerahu. Per 1980–1988 m. Irano-Irako karą buvo sugriautas.
Kudirkos Naumiesčio koplyčia-mauzoliejus
Kudirkos Naumiesčio koplyčia–mauzoliejus stovi Kudirkos Naumiesčio civilinėse kapinėse, Šakių rajone. Vietos dvarininkų statyta koplyčia su laidojimo rūsiu – viena iš lankytinų vietų Kudirkos Naumiesčio seniūnijoje.
Koplyčia stūkso Meištų kapinių priekyje netoli vartų. Šalia statinio 1914 m. pastatytas paminklas nežinomam Rusijos imperijos armijos kariui lietuviui (restauruotas 2012 m.). Buvusi avarinės būklės koplyčia 2011 m. buvo remontuojama: kiauras čerpių stogas uždengtas nauja skarda, įrengta vandens nuvedimo sistema, skylančios sienos suveržtos metalinėmis sijomis. Koplyčia nuo sovietmečio paversta sandėliu.
Gureliai (Dieveniškės)
Gureliai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Jurgelionių.
Sveikata (žurnalas)
Sveikata – medicinos mokslo, sveikos gyvensenos, sveikatos kultūros propagavimo mėnesinis žurnalas, leistas nuo 1956 m. sausio mėn. iki 2005 m. Vilniuje, Ž. Liauksmino g. 5.
Istorija
Iki 1991 m. vadinosi „Sveikatos apsauga“ ir ėjo kaip Lietuvos sveikatos apsaugos ministerijos mėnesinis žurnalas gydytojams ir medicinos mokslininkams. Spausdino straipsnius sveikatos apsaugos organizavimo, medicinos teorijos ir praktikos, farmacijos, higienos bei sanitarijos, medicinos istorijos klausimais. Nuo 1991 m. steigėja ir leidėja žurnalo „Sveikata“ redakcija. Rašo ligų profilaktikos, racionalios mitybos, motinystės, liaudies medicinos klausimais, nagrinėja pagyvenusių ir senų žmonių sveikatos ir reabilitacijos, kitas plačiai visuomenei aktualias problemas. Tiražas 1956 m. – 8000 egz., 1981 m. – 10 000 egz., 1988 m. – 12 100 egz., 1991 m. – 29 500 egz., 1997 m. – 8000 egz. Nuo 1991 m. leidžia žurnalo priedą „Lietuvos medicina“, nuo 1994 m. kovo – ketvirtinį laikraštį „Diabetas“.
Redakcijoje dirbo K. Janulis, J. Jurša, B. Kutraitė-Kabašinskienė, E. Lisauskienė, A. Šuminas.
Degučiai II (Šilalė)
Degučiai II – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Šiauduvos. Pro kaimą teka Yžnė.
Akšatau
Akšatau – ežeras Kazachstane, vakarinėje Kyzylordos srities dalyje. Ežeras telkšo 55 metrų aukštyje. Ežere yra nemažai salų.
Ežeras yra prie pat Syr Darjos upės ir Aralo jūros. Iš ežero ištekanti upė įteką į Syr Darją, tiesą, per sunkią pelkių sistemą. Ežeras atsirado palyginti neseniai, kaip Aralo ežero ploto mažėjimo rezultatas.
Prie ežero dešiniojo kranto yra pastatyta gyvenvietė.
Sniego tirpimas
Tirpsmo vanduo
Susidaręs vanduo dažnai vadinamas tirpsmo vandeniu: Sniegas ir ledas gali išnykti ir sublimacijos būdu – tiesiai iš kietos būsenos virsti vandens garais. Šio reiškinio pavyzdys – užšąlusių skalbinių džiuvimas šaltyje.
Įtaka, poveikis
Šaltesnio klimato regionuose sniego tirpsmas pavasarį sustiprina upių bei upelių sroves, taip pat dažnai sukeliami potvyniai, staigus sniego tirpimas gali būti nuošliaužų ir purvo srautų priežastis. Susiklosčius tam tikroms klimato sąlygoms (stiprūs vėjai, papildomi krituliai) sniego tirpsmo sukelti potvyniai gali padaryti daug žalos.
Kai kuriuose pasaulio regionuose, valstybėse (pvz., Šveicarijoje) sniego tirpimas sudaro didžiausią vandens nuotėkio dalį.
JAV vakarinėje dalyje iki 75 % naudojamo vandens kilęs iš sniego tirpsmo: kalnų sniego laukai yra natūralūs vandens rezervuarai, šilto sezono metu atiduodantys vandenį upėms.
Pasitaiko, kad ištirpęs sniegas vėl užšąla, pavirsdamas ledu, kas yra pavojinga gyvenvietėse.
Lietuvoje
Lietuvoje dažni potvynių dėl staigaus sniego tirpsmo atvejai, ypač Nemuno deltoje. Kitose upėse pasitaiko rečiau. Svarbus veiksnys – papildomi krituliai.
Plinkšių pagrindinė mokykla
Mažeikių rajono Plinkšių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikių raj., Plinkšėse, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190173914. Steigėja buvo Mažeikių rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Plinkšių aštuonmetės mokyklos pastatas duris mokiniams atvėrė 1980 m. spalio 17 d. Mokykloje mokėsi 150 mokinių. Dirbo 12 mokytojų. 1987 m. Plinkšių mokykla tapo devynmete, 1993 m. Plinkšių pagrindine mokykla. 1997-2003 m. mokykloje veikė priešmokyklinio ugdymo klasė, kuri sumažėjus vaikų skaičiui uždaryta. Nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. mokykla uždaryta. Mokyklos pastatas perduotas senelių globos namams.
Sveikata ir darbas
Sveikata ir darbas – Lietuvos ligonių kasų organas, mėnesinis ligonių kasų socialinio draudimo žurnalas, ėjęs nuo 1934 m. sausio mėn. iki 1940 m. gruodžio 15 d. Kaune, Maironio g. 1.
Istorija
1929–1933 m. vadinosi „Darbo sveikata“. Leido Kauno miesto ligonių kasa. Spausdino Šviesos spaustuvė. Tiražas 1933 m. – 4000 egz.
José Paulo Bezerra Maciel Júnior
Žozė Paulo Bezera Masjelis Žunioras (José Paulo Bezerra Maciel Júnior; g. 1988 m. liepos 25 d.), dar žinomas kaip Paulinijas (Paulinho) – Brazilijos futbolininkas, rungtyniaujantis besiginančiojo arba vidurio saugo pozicijoje. Brazilijos rinktinės žaidėjas, savo karjeros pradžioje rungtyniavęs Lietuvoje.
Karjera
Karjerą pradėjo regioninio lygmens San Paulo klube „Audax“.
2006 m. rungtyniavo FC Vilnius, o 2007 m. – Lenkijoje.
2008 m. grįžo į Braziliją, vėl rungtyniavo žemesnėse lygose.
2010 m. pakviestas į aukščiausios lygos klubą „Corinthians“. Su juo laimėjo šalies čempionatą, „Libertadores“ ir pasaulio klubų taures.
Rinktinė
2011 m. debiutavo Brazilijos rinktinėje, draugiškose varžybose prieš Argentiną.
2013 m. pakviestas į Konfederacijų taurę, ten mušė įvarčius Japonijai ir Urugvajui.
Avadžio žemė
thumb|300px|Avadžio žemė Japonijos žemėlapyje
Avadžis (淡路国; Awaji no kuni (anksčiau 淡道)), kartais dar vadinama Tanshu (淡州) – senoji Japonijos žemė, kurios vietoje dabar yra Hiogos prefektūros dalis.
Avadžis įkurtas VII-ame amžiuje kaip Nankaido srities dalis. Avadžio žemei priklausė dvi apskritys: Cunos no Kourio šiaurėje ir Mihara no Kourio pietuose.
Avadžio vyriausybė tikriausiai buvo Minamiavadžyje, bet tikslių duomenų nėra.
Avadžio žemė garsėjo politiniais tremtiniais. Čia po atsistatydinimo buvo ištremtas Imperatorius Džiuninas. Edo laikotarpiu, Avadžis buvo pavaldus Hačisukos klanui.
Pažiedėtasis serbentas
Pažiedėtasis serbentas (Ribes bracteosum) – agrastinių (Grossulariaceae) šeimos augalas. Plačiai paplitęs vakarinėje Šiaurės Amerikos pakrantėje nuo Kalifornijos iki Aliaskos. Vėlai žydi, tačiau jautrus miltligei.
Veislės
Iš šios rūšies kilusios šios veislės:
Paprastoji švygžda
Paprastoji švygžda sin. švygžda (Porzana porzana) – gervinių paukščių (Gruiformes) būrio, vandeninių vištų (Rallidae) šeimos paukščių rūšis.
Kūno viršutinė pusė žalsvai rusva su tamsiomis dėmėmis ir baltais taškeliais (skiriamasis požymis nuo kitų vandeninių vištelių). Pečių plunksnos su pailgomis baltomis dėmelėmis. Kaklas ir krūtinė žalsvi, tankiai baltai dėmėti. Kūno šonuose gana platūs skersiniai dryžiai. Pilvo vidurys baltas. Snapo pamatas raudonas, galas žalsvai geltonas. Kojos žalsvos. Patelė ir jaunikliai ne tokių ryškių kaip patinas spalvų.
Paprastoji švygžda gerai vaikšto per plūduriuojančius augalus. Vaikščiodama linkčioja galvą ir nuolat kilnoja uodegą. Skleidžia švilpiamą balsą „huit, uit“.
Paplitusi pelkėtose vietovėje vidutinio klimato juostoje Europoje ir Vakarų Azijoje. Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Aptinkama balandžio – spalio mėn. Gyvena vandens telkinių pakraščiuose, pelkėse, drėgnose pievose ir krūmokšniuose.
Lizdą krauna pelkėtose vietose tarp tankių augalų. Deda 8-10 rudai gelsvus ar rusvus kiaušinius, išmargintus neryškiomis pilkomis ir didesnėmis ryškesnėmis rudomis dėmėmis. Peri gegužės – birželio mėn., 18-21 dieną. Išveda dvi vadas. Minta vabzdžiais, moliuskais, augalų sėklomis.
Botkulis
Botkulas (rus. Боткуль arba Боткалы-Сор) – ežeras Rusijos Volgogrado ir Kazachstano V. Kazachstano srities pasienyje, šiaurinėje Pakaspijo žemumos dalyje. Ežero plotas yra 65,9 km². Ežeras telkšo 5 m žemiau jūros lygio.
Degučiai (Ryškėnai)
Degučiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Telšių.
Visakha FC
Visakha Football Club, o trumpai vadinamas „Visakha“ – Kambodžos futbolo klubas iš Pnompenio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2017 m. Tais pačiais metais antros pakopos pirmenybėse užėmė antrąją vietą ir pateko į elito divizioną.
2018 m. debiutavo Premjer Lig, užėmė trečią vietą. O sekantį sezoną ir vėl buvo treti.
Amerikinis serbentas
Amerikinis serbentas (Ribes americanum) – agrastinių (Grossulariaceae) šeimos augalas. Savaime auga Šiaurės Amerikos vakarinėje pakrantėje. Vėlai žydi ir sunokina uogas, ištvermingas žiemą, atsparus grybinėms ligoms. Dėl šių savybių patraukė daugelio selekcininkų dėmesį.
Sveikatos kultūra
Sveikatos kultūra – JAV lietuvių dvimėnesis žurnalas, leistas 1928–1930 m. Brukline.
Istorija
Leido „Sveikatos kultūros draugija“. Redaktoriai: A. Ostrovas, J. V. Tamsonas, J. Sverskis.
Mzuzu
Mzuzu – šiaurinės Malavio provincijos sostinė ir trečias didžiausias pagal gyventojų skaičių miestas šalyje. Miestas yra agrikultūrinio rajono centras. Aplink miestą išsidėstę arbatos, gumos, kavos kultivacijos ūkiai. Į pietus nuo miesto plyti Viphya miškas, kuris yra didžiausias žmogaus sukurtas miškas visoje Afrikoje.
Seržas Hazanavičius
Seržas Hazanavičius (, g. 1963 m. rugsėjo 11 d. Paryžiuje) – Prancūzijos kino ir teatro aktorius, režisieriaus Mišelio Hazanavičiaus brolis.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos žydų šeimos. Kūrybinę karjerą pradėjo teatre. Sukūrė vaidmenis keliasdešimtyje filmų, tame tarpe vaidino ir keliuose brolio režisuotuose filmuose. Rašė scenarijus bei pats režisavo keletą trumpų komedijinių filmų, televizijos serialą.
Vienas garsesnių filmų Seržo Hazanavičiaus kūrybinėje biografijoje – 2008 m. juosta „Taip ilgai tave mylėjau“ (,, rež. Philippe Claudel).
Filmografija
Vaidmenys kine:
Sakų Šv. Dimitrijaus cerkvė
'''Sakų Šv. Dimitrijaus cerkvė'''  – cerkvė, esanti Sakų kaime. Cerkvė priklauso Sakų Šv. Dimitrijaus parapijai. Cerkvė pastatyta XVIII a. pabaigoje. 1994 m. gruodžio 7 d. cerkvė buvo įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Šalia cerkvės yra Sakų Šv. Dimitrijaus Solunskio vienuolynas.
Nedaloma operacija
Nedaloma operacija – veiksmas, kuris, net ir vykdant programą vienu metu daugeliui gijų, atliekamas visas iš karto. Programuotojui nereikia rūpintis, jog kita gija ras tik pusiau įvykdyto nedalomo veiksmo rezultatus. Taip pat reikalaujama, jog jei nedaloma operacija nepavyksta, ji turi nepavykti visa – negali likti įvykdytų pradinių nepavykusios operacijos žingsnių rezultatų.
Nedalomos operacijos buvo pasiūlytos kaip greitesnė alternatyva užraktui. Jei užraktu apsaugotas bendras resursas dažnai reikalingas daugeliui gijų, jos gali daugumą laiko praleisti laukdamos užrakto eilėje. Nedalomos operacijos padeda sukurti algoritmus kuriuose daugelis gijų naudoja resursą be rakinimo. Patyrusio programuotojo rankose tai labai efektyvus metodas.
Pavyzdžiui, priskyrimo sakinys (C, C++ arba Java) yra nedalomas jei a kintamojo tipas (32 bitų sveikasis) toks, jog saugojimui skirtas bitų skaičius sutampa su procesoriaus žodžio ilgiu. Tuomet procesorius naują reikšmę greičiausiai rašys viena komanda. Kitos gijos gali aptikti arba senąją reikšmę, arba naująją – tarpinių reikšmių nebus. Nuorodų priskyrimas taip pat dažniausiai yra nedalomas veiksmas.
Tuo tarpu priskyrimo sakinys gali ir nebūti nedalomas, nes slankaus kablelio skaičiui saugoti gali reikėti daugiau bitų nei telpa procesoriaus žodyje. Tada procesorius rašys naują reikšmę keletu komandų. Taigi, kitų gijų požiūriu, kintamajame a gali trumpam pasirodyti nei pradinei, nei galutinei reikšmei nelygi tarpinė reikšmė.
Priskyrimo sakinys nėra nedalomas veiksmas 32 bitų procesoriui, tačiau paprastai yra toks 64 ar daugiau bitų procesoriams.
Padidinimas vienetu a = a + 1; nėra nedaloma operacija ir negali būti saugiai vykdoma keleto gijų vienu metu. Procesoriai paprastai turi komandas atminties ląstelės reikšmei vienetu padidinti, todėl veiksmas a ++; kai kada gali būti ir nedalomas (priklauso nuo kompiliatoriaus).
Naudojant gijų sinchronizavimo bei rakinimo metodus, nedaloma galima paversti bet kokio sudėtingumo operaciją. Pavyzdžiui, (java) trys priskyrimo sakiniai visi kartu yra nedaloma operacija. Tačiau ir sinchronizuota sakinių seka formaliai gali nedaloma nebūti jei nesėkmes atveju (kai metama išimtis) gali likti įvykdyta tik dalis sinchronizuotos sekcijos.
Dažniausiai naudojamos nedalomos operacijos (nenaudojant rakinimo) yre šios:
Šios operacijos vadinamos „fundamentaliosiomis“. Jų pagalba rašomi rakinimo nereikalaujantys algoritmai.
Raimundas Alekna
Raimundas Alekna (g. 1959 m. balandžio 16 d. Subačiuje, Kupiškio raj.) – psichiatras psichoterapeutas, Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1977 m. baigė Panevėžio internatinę sporto mokyklą. 1985 m. baigė Kauno medicinos institutą, po metų – psichiatrijos internatūrą, įgijo gydytojo psichiatro kvalifikaciją. 1993 m. suteikta gydytojo psichiatro aukščiausioji kvalifikacinė kategorija, 1997 m. – gydytojo psichoterapeuto pirma kvalifikacinė kategorija.
1986–1988 m. Panevėžio miesto greitosios medicininės pagalbos stoties ir Respublikinės Panevėžio ligoninės gydytojas psichiatras, 1988–1990 m. poliklinikos psichoneurologijos skyriaus vedėjas. 1990–1992 m. Kauno medicinos akademijos Psichiatrijos klinikos asistentas. 1992–1995 m. Respublikinės Panevėžio ligoninės Psichosomatinio skyriaus vedėjas. 1988–1990 m. ir 1992–1995 m. neetatinis Panevėžio krašto vyriausiasis psichiatras. 1995–1997 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero pavaduotojas.
1997–2000 m. Seimo narys, 1997 m. Sveikatos apsaugos ministerijos sekretorius. 1999 m. birželio 10 d. – 2000 m. lapkričio 10 d. LR Sveikatos apsaugos ministras. 2000–2002 m. Vilniaus Aušros vartų ligoninės vyriausiasis gydytojas, 2002–2009 m. Vilniaus psichoterapijos ir psichoanalizės centro direktorius, 2013–2014 m. – Ąžuolyno klinikos direktorius. 2010–2011 m. Vilniaus miesto meras.
1995–1997 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys. 2003–2015 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
1989–1991 m. Lietuvos gydytojų sąjungos valdybos narys, 1990–1991 m. Lietuvos gydytojų sąjungos Kauno skyriaus vicepirmininkas, 1992–1995 m. Lietuvos psichiatrų asociacijos valdybos narys. Nuo 1995 m. Europos Transakcinės analizės asociacijos narys, nuo 1997 m. Lietuvos Transakcinės analizės asociacijos viceprezidentas, prezidentas.
1976–1980 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys. 1978 m. lengvosios atletikos daugiakovės Lietuvos jaunimo čempionas. Nuo 2003 m. Lietuvos triatlono federacijos prezidentas. Vilniaus senamiesčio Rotary klubo narys.
Žmona Dalia, gydytoja. Vaikai: Martynas (g. 1981 m.), Mindaugas (g. 1983 m.), Domantas (g. 1990 m.), Augustė (g. 1993 m.).
Tajų-kadajų kalbos
Šiuo metu linkstama teigti, kad tajų-kadajų kalbos yra atskira kalbų šeima. Kinijoje šios kalbos vadinamos džuangų-dongų kalbomis ) ir tradiciškai yra laikomos išplėstinės kinų- tibetiečių šeimos grupe. Tai lemia faktas, kad tajų-kadajų kalbose yra daug žodžių, bendrų su kinų-tibetiečių kalbomis. Tačiau ši tendencija nėra visuotinai paplitusi (pvz., kra kalbos šių bendrumų neturi), ir todėl manoma, jog šie žodžiai tėra skoliniai (pvz., Ostapirat 2005).
Klasifikacija
Tajų-kadajų kalbų klasifikacija nėra nusistovėjusi, nors pastaruoju metu linkstama išskirti penkias dideles grupes:
Kita klasifikacija
1988 m. Jerold Edmondson ir David Solnit pasiūlė alternatyvią šių kalbų klasifikaciją:
Laumakių akmenynas
Laumakių akmenynas – savivaldybės saugomas geologinis gamtos paveldo objektas, esantis Šiaulių rajone, Gruzdžių seniūnijoje, Laumakių kaime, apie 10 km į šiaurės rytus nuo Gruzdžių. 0,5 ha užimantis akmenynas yra Laumakių kaimo šiaurės rytų pusėje – Laumakių miško pamiškėje, Einauto upelio kairiajame krante, apie 500 m nuo kelio Beržėnai-Bučiūnai.
Laumakių akmenynas paskelbtas saugomu Šiaulių rajono savivaldybės tarybos 2012 m., siekiant išsaugoti unikalų objektą, išraiškingą gamtovaizdžio elementą, turintį gamtinę, pažintinę, estetinę reikšmę.
Objekto aplinka
Laumakių rieduliai minimi Broniaus Kviklio knygoje „Mūsų Lietuva“, sudarytoje 1967-1968 m. Vietiniai žmonės prisimena, kad riedulynas buvo dar prieš karą. Manoma, kad tai galėjo būti senovinių įtvirtinimų liekanos. Kaime yra kiti lankytini objektai: Laumakių senkapis ir Rimdžiaus ąžuolas su riedulių memorialu, pokaryje nužudytiems kaimo gyventojams atminti. Kaimo vakarinėje dalyje, 48 m į pietus nuo tilto per Einauto upę, 34 m į pietvakarius nuo kelio Bučiūnai–Rudiškiai išlikę Laumakių pirmosios senosios kapinės, vadinamos Šliažų kapinaitėmis (kultūros paminklo unik. kodas ); kaimo rytinėje dalyje, 0,6 km į šiaurės rytus nuo kelio Bučiūnai–Rudiškiai, 0,57 km į pietryčius nuo Einauto upės – Laumakių antrosios senosios kapinės, vadinamos Bagužų kapinaitėmis (unik. kodas ). Akmenynas apaugęs gluosniais ir alksniais. Akmenys susitelkę ant paaukštėjimo, šalia praeina sausinimo griovys. Akmenyno šiauriniame pakraštyje pastatytas medinis medžioklės bokštelis.
Dvispalvė beždžionvarlė
Dvispalvė beždžionvarlė (Phyllomedusa bicolor) – medvarlinių (Hylidae) šeimai priklausanti varliagyvių rūšis. Paplitusi Amazonijoje (Bolivijoje, Brazilijoje, Kolumbijoje, Peru, Vensueloje, Gvianoje).
Aktyvi naktį. Buožgalviai vystosi lapų įdubimuose susidariusiose balutėse.
Dvispalvės beždžionvarlės nuodingas vaškas naudojamas vietinių indėnų genčių (majorunų) kaip haliucinogeninė medžiaga.
Gureliai (Turgeliai)
Gureliai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Turgelių.
TSRS futbolo supertaurė
TSRS futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio 1977–1988 m. varžydavosi TSRS čempionato nugalėtojas ir taurės laimėtojas.
Kontai (Palenkės Bialos apskritis)
Kontai  – kaimas Lenkijos rytuose, Kodenio valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Kodenio, apie 32 km į rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 104 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Šveicarijos seniūnija
Šveicarijos seniūnija (1995–2016 m. Dumsių seniūnija) – administracinis-teritorinis vienetas Jonavos rajono savivaldybės pietinėje dalyje.
Geografija
Seniūnijoje yra daug nedidelių kaimelių, esančių miškuose. Netoli Paryžiaus kaimo yra išlikę akmens amžiaus stovyklos pėdsakai. Šiaurinė seniūnijos dalis yra Neries slėnyje. Beveik visą teritoriją dengia Dumsių miškas. Teka Neries intakai Varpė, Taurosta, Jasnogurka, yra Bulotų ežeras, Šveicarijos tvenkinys, keli karjerai. Pietrytinė dalis negyvenama.
Istorija
Įkurta 1995 m. kaip Dumsių seniūnija vietoje Dumsių apylinkės. 2012 m. kovo 29 d. Jonavos rajono taryba nusprendė Dumsių seniūniją pervadinti į Šveicarijos seniūniją, tačiau dar iki 2016 m. gruodžio 7 d. seniūnija vadinosi Dumsių seniūnija, kol oficialiai buvo pervadinta Šveicarijos vardu.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 5 seniūnaitijos:
Sakų Šv. Nektariušo koplyčia
'''Sakų Šv. Nektariušo koplyčia''' - koplyčia esanti Sakų kaime, Sakų Šv. Dimitrijaus Solunskio vienuolyno valdose. Koplyčia priklauso Sakų Šv. Dimitrijaus parapijai. Koplyčioje yra ikonostasas.
Viksvuolė
Viksvuolė (Cyperus) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos augalų gentis, kurios pavadinimas kildinamas iš graikų k. žodžio kyperos – maloniai kvepiantis; šių augalų šaknys yra malonaus kvapo. Tai daugiamečiai arba vienamečiai augalai. Jų stiebas lapuotas, o lapai trieliai. Žiedai sutelkti puokštės arba skėčio pavidalo žiedynuose.
Gentyje yra apie 600 rūšių, Lietuvoje auga šios:
Lietuvoje auginamos:
thumb|left|210px|Papirusinė viksvuolė (Cyperus papyrus)
Degučiai (Upyna)
Degučiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Upynos, prie kelio.
Šniūrai (Kaunas)
Šniūrai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, prie vakarinio Mastaičių pakraščio ir kelio. Šiaurėje teka upelis Maišys.
Sveika, Marija
thumb|220px|Besimeldžianti [[Marija. A. Diureris]]
Sveika, Marija – viena žinomiausių katalikiškų maldų, sukurta apie 1050 metus. Pirmąją maldos dalį sudaro angelo pasveikinimas (Lk 1,28 ) ir Elžbietos, lankiusios Mariją, sveikinimai (Lk 1,42 ). Ši maldos dalis žinoma jau nuo XI amžiaus. Antrąją dalį sudaro nuo XV a. žinomi prašymai, maldavimai.
Tekstas
Sveika, Marija, malonės pilnoji! Viešpats su Tavimi! Tu pagirta tarp moterų, Ir pagirtas Tavo Sūnus Jėzus. Šventoji Marija, Dievo Motina, Melsk už mus, nusidėjėlius, Dabar ir mūsų mirties valandą. Amen.
Tekstas lotynų kalba:
Ave Maria, gratia plena,
Dominus tecum,
benedicta tu in mulieribus,
et benedictus fructus ventris tui Jesus.
ora pro nobis peccatoribus, nunc, et in hora mortis nostrae.
Amen.
Leonas Bičkauskas-Gentvila
Biografija
Nuo 1932 m. Generalinio štabo Spaudos, vėliau II (Informacijos) skyriaus laisvai samdomas tarnautojas. 1937 m. baigė Vytauto Didžiojo universitetą. Po sovietų okupacijos 1940 m. pervestas į Raudonosios armijos Baltarusijos karo apygardos štabą, 1940 m. gruodžio mėn. iš kariuomenės atleistas. 1941 m. birželio 14 d. ištremtas į Karelijos šiaurę. 1943 m. pabaigoje iš tremties grąžintas, paskirtas į Raudonosios armijos desantinį dalinį darbui su vokiečių belaisviais karininkais.
Nuo 1944 m. Vilniaus universitete (VU) dėstė užsienio kalbas. 1946 m. baigė VU Istorijos ir filologijos fakultetą, nuo 1946 m. universitete dėstė SSRS istoriją. 1952 m. kaip nuslėpęs tremtį atleistas iš VU, LKP CK sprendimu grąžintas į darbą. 1953–1992 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame institute, 1963–1965 m. SSRS istorijos katedros vedėjas; nuo 1975 m. profesorius. 1972 m. istorijos mokslų daktaras.
Kantvainai
Kantvainai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Agluonėnų. Yra trejos kapinaitės: Kantvainų I kapinės, Kantvainų II kapinės, Kantvainų III kapinės. Kaimo turizmo sodyba „Račkauskų sodyba“.
Etimologija
Tai asmenvardinis vietovardis, kilęs iš apylinkėse paplitusios pavardės Kantvainis. Sprendžiant iš to, kad pavardė Kantvainis nebuvo išplitusi toliau negu 10 km spinduliu, galima daryti prielaidą, kad pirmieji šio asmenvardžio turėtojai Priekulės–Vanagų apylinkėse galėjo būti atsikėlėliai, greičiausiai, iš Prūsijos, ir atsikėlė jie dar tada, kai nebuvo nusistovėjusi jų pavardės forma, asmenvardyje figūravo du vardai. Asmenvardis, matyt, prūsiškas, dvieskiemenis, iš šaknų kant- (plg. ) ir vain- (plg. Wayniten, Waynothin).
Šaknis kant- siejama su, šaknis vain- siejama su liet. vainà „yda, kaltė, priežastis“.
Istorija
1785 m. minimas kaip mišrus kaimas, buvo 6 sodybos.
Kaime stovėjo Jono Genio malūnas, kuris sovietiniais metais buvo įtrauktas į technikos paminklų sąrašą.
Dakėnai
Dakėnai arba Penzenskojė (, nuo 1938 m. liepos 17 d. Daken, nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės teritorija.
Kova (laikraštis)
thumb|right|200px|Pirmasis laikraščio numeris, 1930 m. „Kova“ – Lietuvos socialdemokratų organizacijos užsienyje (LSDOU) dvisavaitis laikraštis. 1930 m. lapkričio 20 d. – 1932 m. gruodžio mėn. buvo leidžiamas Berlyne. Redagavo Jonas Januškis ir Vytautas Kauneckas. Buvo išleisti 37 numeriai.
Dakėnai
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Geldapės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono, 1947–1993 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.
Kova (laikraštis)
J. Januškis bandė atgaivinti laikraščio leidimą Paryžiuje, į kurį pabėgo Vokietijoje į valdžią atėjus nacistams. Čia 1934 m. išėjo vienas, 1936 m. – du numeriai.
Oranžinis skunkinis jūrų klounas
Oranžinis skunkinis jūrų klounas (Amphiprion sandaracinos) – vienuolžuvinių (Pomacentridae) šeimos žuvis. Kūnas iki 13 cm ilgio, oranžinės spalvos, išilgai nugaros su balta juosta, einančia nuo lūpų iki uodegos.
Gyvena simbiozėje su aktinijomis. Paplitęs vakarų Ramiajam vandenyne.
FC Rust'avi (2015)
Rustavio futbolo klubas arba FC Rustavi, o ankstesniais metais žinomas kaip Rustavio „Metalurgist“ bei Rustavio „Olimpi“ (Sapekhburto K'lubi Rustavi) – Gruzijos futbolo klubas iš Rustavio.
Istorija
Klubas suformuotas 2006 m. sujungiant aukščiausios lygos FC Tbilisi ir antrosios lygos Tbilisio „Olimpi“ klubus. Tuyo metu jis vadintas FC Olimpi Rustavi.
Jau pirmą sezoną klubo komanda tapo Gruzijos čempionais.
2011 m. klubas pakeitė pavadinimą ir tapo FC Metalurgist Rustavi.
2015 m. klubas buvo pervadintas ir po re-brendingo tapo FC Rustavi.
Degučiai (Utena)
Degučiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Spitrėnų.
Ruzgų pagrindinė mokykla
Mažeikių rajono Ruzgų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ruzguose (Mažeikių raj.), Mokyklos g. 3, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190175160. Steigėjas Mažeikių rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Židikų gimnazijos skyrius.
Istorija
1947 m. Ruzgų dvaro pastate atidaryta pradinė mokykla. 1949 m. Ruzgų pradinė mokykla reorganizuota į septynmetę ir perkelta į medinį pastatą Vanagiškės kaime. Šią vietą mena išlikę seni sodo medžiai. 1962–1963 m. m. Ruzgų septynmetė mokykla reorganizuota į aštuonmetę. 1970 m. rugsėjo 1 d. mokykla mokslo metus pradėjo naujame mūriniame pastate. 2019 m. prijungta prie Židikų gimnazijos.
Vidmantas Balkūnas
Biografija
2000 m. baigė Varėnos „Ąžuolo“ vidurinę mokyklą. Spaudoje nuo 1997 m. Nuo 2007 m. iki 2015 m. žiniasklaidos grupės „Lietuvos rytas“ fotožurnalistas ir operatorius. Nuo 2015 m. iki 2019 m. naujienų portalo „15min“ fotožurnalistas. Nuo 2020 m. – nepriklausomas fotožurnalistas.
Straipsniai, fotografijos ar fotoreportažai buvo publikuoti: „The Wall Street Journal“, „The New York Times“, „Die Zeit“, „Hufvudstadsbladet“, „Lietuvos ryte“, „Respublikoje“, „Verslo žiniose“, „Lietuvos žiniose“, „Kauno dienoje“, „Vakarų eksprese“, „Delfi.lt“, „Alfa.lt“, „Men’s Fitness“, „Ekstroje“, „MM“, „Ekstra panelėje“, „Kelionėse ir pramogose“, „Kelionių magijoje“, „Sporto klube“ ir kt. Vaizdo medžiaga panaudota „AFP“, „AP“ agentūrose.
Reportažus rengė iš Kosovo, Afganistano, Ukrainos ir Kalnų Karabacho karo zonų, bei 2015 m. Maidano revoliucijos Kijeve.
Keletą kartų dirbo už poliarinio rato, rengė reportažus ir kartu su urvų tyrinėtojais speleologais leidosi po žeme, su alpinistais kopė į įvairius kalnus. 2015 m. rengė reportažus apie migrantų krizę sekdamas paskui prieglobsčio prašytojus nuo Sirijos sienos iki Vokietijos, 2016 m. – raportavo apie migrantų krizę iš Graikijos – Makedonijos pasienio, fotografavo teroristinių išpuolių vietose Briuselyje, Sicilijoje esančių migrantų stovyklų, 2020 m. fiksavo medikų darbą priešakinėse linijose kovojant su covid-19 pandemija.
Albumai ir knygos
Nuotraukos panaudotos leidiniuose:
Lauko drabužiai
Lauko drabužiai - drabužiai, dėvimi ne patalpose, o lauke (gatvėje, gamtoje ir pan.). Papildoma jų paskirtis - apsaugoti dėvintįjį nuo aplinkos veiksnių (orų, dulkių ir kt.). Vasariniai lauko drabužiai saugo nuo karščio, kritulių, dulkių, vėjo. Žieminiai lauko drabužiai saugo nuo šalčio, vėjo, sniego.
Lauko drabužiams priskiriami:
Gurgždžiai
Gurgždžiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurės rytus nuo Juknaičių. Įsikūrę tarp Šyšos ir Pašyšių miško.
Tumpai (Kaunas)
Tumpai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Mastaičių, prie Navyngirės miškelio ir Bartupės upelio.
Sakų Šv. Dimitrijaus Solunskio vienuolynas
'''Sakų Šv. Dimitrijaus Solunskio vienuolynas''' - vienas iš 6 Lenkijos stačiatikių vyrų vienuolynų esantis Sakų kaime. Vienuolynas priklauso Sakų Šv. Dimitrijaus parapijai. Vienuolynas įkurtas 2002 m. liepos 16 dieną. Vienuolyno teritorija užima 1,28 ha plotą. Vienuolyne yra Sakų Šv. Nektariušo koplyčia.