cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Būdvardis
Būdvardžių morfologija
Morfologiniai būdvardžio požymiai skirtingose kalbose yra nevienodi. Senovės indoeuropiečių kalbose (sanskrito, lotynų) buvo linksniuojami panašiai kaip daiktavardžiai, tačiau daugelis dabartinių kalbų (prancūzų, armėnų) jų nelinksniuoja. Baltų, germanų ir dalies slavų kalbų būdvardžiai tam tikruose linksniuose turi įvardines galūnes. Daugelyje kalbų yra laipsniuojami. Kai kuriose kalbose, taip pat ir lietuvių, derinami su daiktavardžiais. Lietuvių kalboje kaitomi giminėmis, skaičiais.
Būdvardžių skirstymas
Įvardžiuotinių būdvardžių (taip pat skaitvardžių, įvardžių) vienaskaitos galininke ir daugiskaitos kilmininke rašome po 2 nosines, pvz.: naująjį, naująją, aukštesnįjį, aukštesniąją, aukščiausiąjį, aukščiausiąją, naujųjų, aukštesniųjų, aukščiausiųjų. Įvardžiuotinių formų būdvardžiai neturi, jei yra priesaga -inis, -inė, pvz.: medinis, medinė. Įvardžiuotinių būdvardžių moteriškosios giminės vienaskaitos įnagininke ir daugiskaitos galininke priešpaskutinis balsis rašomas su nosine (ąja, ąsias), pvz.: naująja, geresniąja, geriausiąja, naująsias, geresniąsias, geriausiąsias. Tavąja pirmąja geriausiąja vyšnia, tavąsias pirmąsias geriausiąsias vyšnias. P.s. Geresnes, nes geresnė, bet – geresniąsias, geriausiąsias, nes geresnioji, geriausioji. Jokiame linksniuojamajame būdvardyje negali būti nosinių naudininko, vietininko bei šauksmininko linksniuose, pvz.: mažajai gerajai seseriai, jaunesniajai pusseserei ir vyriausiajai jų draugei didžiajame kambaryje teko žaisti.
Kaityba linksniais
Būdvardžiai linksniuojami septyniais linksniais:
Kaityba giminėmis
Būdvardis kaitomas giminėmis (vyriškoji, moteriškoji, bevardė arba bendroji). Bevardė giminė nekaitoma ir nederinama su daiktavardžių linksniais, giminėmis, skaičiais, pvz.: maža, kas nauja, kas gera. Bevardės giminės būdvardžiai galūnėje neturi nosinių, pvz.: gera, šilta.
Kaityba laipsniais
Ne visi būdvardžiai yra laipsniuojami. Būdvardžiai, reiškiantys tokias ypatybes, kurių daiktai negali turėti didesnio ar mažesnio kiekio, laipsnių neturi: medinis, basas, pėsčias, batuotas, mėsiškas.
Būdvardžių daryba
Su priesagomis: laimė – laimingas, ūsai – ūsuotas.
Būdvardžiai paprastai vartojami su daiktavardžiais ir derinami su jais, t. y. vartojami tuo pačiu linksniu, skaičiumi ir gimine, kaip atitinkami daiktavardžiai.
Ežerėlis (reikšmės)
Ežerėlis tai:
Latežeris (Druskininkai)
Latežeris – gatvinis kaimas Druskininkų savivaldybėje, 9 km į rytus nuo Druskininkų, šiauriniame Latežerio ežero krante, Dainavos girios (Kermušijos, Latežerio, Naujasodžio miškų) apsuptyje. Per kaimą teka Nemuno intakas Ratnyčėlė, eina kelias.
Yra Kauno medicinos universiteto poilsiavietė, kaimo turizmo sodyba „Latkrantė“. Veikia girininkija.
Architektūra
Latežeris yra architektūros paminklas, gatvinis kaimas, savaimingai susiklostęs XIX a. viduryje. Būdingos dvipusės, netaisyklingo plano sodybos su 4–7 pastatais. Palei šiek tiek vingiuotą pagrindinę gatvę šonu į ją stovi viengalės arba dvigalės pirkios, netoli jų – svirnai, prie gatvės arba sklypų gilumoje – tvartai ir kluonai. Išliko vertingų XIX a. viduryje- XX a. pirmosios pusės apvalių arba tašytų rąstų pastatų (dvigalių ir viengalių pirkių, svirnų, kluonų, tvartų). XIX a. pab. – XX a. pr. pirkios iš tašytų rąstų, apkaltų lentomis, svirnai su keturstulpiais galiniais priesvirniais arba užlomis, pastatyti ant kertinių akmenų arba stulpelių. Kluonai nedideli, dvišlaičiais gegninės konstrukcijos stogais, su šoninėmis durimis.
Istorija
Kaimas išsivystė iš dviejų sodybų, 1812–1814 m. įkurtų buvusiame valdiškame miške. Pirmą kartą paminėtas 1820 m. 1861–1868 m. ir 1921 m. (pagal J. Maliukevičiaus sudarytą planą) nustatytos kaimo ribos. XX a. pr. minimas kaip apyrubė Gardino apskrities Sabalėnų valsčiuje.
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 75 žmonės, iš kurių visi užsirašė lietuviais. Tarybiniais metais Latežeris priklausė Ratnyčios apylinkei.
Gyventojai
Iš Latežerio kaimo yra kilęs klebonas Klemensas Maliukevičius (1876–1934 m.).
Individualizmas
Individualizmas – politinė filosofija, moralinė laikysena, socialinis požiūris, pabrėžiantis individo laisvę ir nepriklausomybę. Individualizmas iškelia asmeninius siekius ir vertybes virš visuomenės tikslų bei vertybių. Individualizmas dažnai atmeta tikėjimą, moralines, socialines normas, pabrėžia asmeninių santykių naudą santuokos ir kt. atvejais.
Aleksio de Tokvilio įvesta sąvoka XIX a. pirmojoje pusėje. Terminą išplėtojo Adamas Smitas ir Džeremis Bentamas. Politiškai individualizmas siejamas su liberalizmu. Ši ideologija oponuoja kolektyvizmui, kuris iškelia visų pirma visuomenės, valstybės gerovę.
Dantytieji kardinolai
Dantytieji kardinolai (Cheilodipterus) – kardinolinių (Apogonidae) šeimos žuvų gentis.
The Last Command
„The Last Command“ – antrasis studijinis JAV heavy metal grupės W.A.S.P. albumas, išleistas 1985 m. lapkritį. Jį prodiusavo Spenceris Profferis, 1983 m. padėjęs grupei „Quiet Riot“ įrašyti 6 kartus platininį albumą „Metal Health“.
„Billboard 200“ sąrašė albumas 1986 m. pradžioje pasiekė 47 vietą.
Italijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Italijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Senoji sostinė
Senoji sostinė – Trakų rajono laikraštis (savaitraštis), ėjęs 1994 m. Trakuose.
Istorija
Leistas vietoje Trakų rajono savivaldybės informacinio biuletenio „Trakiečių rūpesčiai“. Rėmė Trakų verslininkų klubas. Tiražas 1200 egz.
Redaktoriai: Kęstutis Petkūnas, Aušra Kalinauskienė.
Dvyndyglė mamiliarija
Dvyndyglė mamiliarija, arba dvyninė mamiliarija (Mammillaria geminispina) – kaktusinių (Cactaceae) šeimos augalas. Stiebas iki 20 cm aukščio ir apie 8 cm skersmens. Iš areolės auga balti dygliai, be to yra du centriniai dygliai. Žiedai violetiškai raudoni.
Auga dideliais kupstais ant klintinių uolų Meksikoje.
Dainava
Dainava vadinama:
Baskai (reikšmės)
Žodis baskai reiškia:
Pastrėvio HE tvenkinys
Pastrėvio hidroelektrinės tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 5 km į rytus nuo Žiežmarių. Sudarytas užtvenkus Strėvos upę (Nemuno intakas) 27,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,98 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 80,2 m. Krantai aukšti. Pakrantės apaugusios medžiais ir krūmynais. Šiaurvakariniame krante, į pietus nuo HE pastato, stūkso Mūro Strėvininkų piliakalnis.
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 81 m, ilgis 800 m, plotis 4 m. Vandens pralaida – slenkstinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 48,6 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1955 m., kai buvo pastatyta pirmoji HE, kuri veikė apie 2 dešimtmečius. Naujoji 320 kW galios HE pastatyta 1997 m.
Prie Pastrėvio HE tvenkinio esantys kaimai: Bačkonys, Dirgalonys, Liutonys.
Aurimas Valaitis
Aurimas Valaitis (g. 1988 m. balandžio 22 d. Kaune) – Lietuvos plaukikas, olimpietis.
Biografija
Gimė 1988 m. balandžio 22 d. Kaune. Būdamas 16 metų įveikė olimpinį normatyvą ir dalyvavo 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse, kur nepateko į pusfinalį ir bendroje įskaitoje liko 38 vietoje. 2006 m. Europos jaunimo plaukimo čempionate 50 m distancijoje plaukimo krūtine rungtyje iškovojo bronzos medalį.
Mykolas Bžostovskis
Mykolas Bžostovskis (1722 m. - 1784 m. gegužės 21 d. Senojoje Varėnoje) – 1758-1762 m. Lietuvos didysis raštininkas, 1762-1764 m. Lietuvos didysis žirgininkas, 1764-1784 m. Lietuvos didysis iždininkas, Punsko seniūnas.
Biografija
Jaunystėje daug laiko praleido Vokietijoje, Prancūzijoje ir Italijoje, kur tarnavo Royal-Allemand pulke. Daug kartų buvo seimo narys. 1758 m. gavo Baltojo erelio ordiną. 1764 m. balsavo už Stanislavo Augusto Poniatovskio kandidatūrą. Buvo vienas iš 1768 m. įsikūrusios Baro konfederacijos narių.
Šeima ir vaikai
Mykolas Bžostovskis buvo vedęs kunigaikštytę Kazimierą Oginską (1712−1792), Trakų vaivados, kunigaikščio Juozapo Tado Oginskio ir Anos Višnioveckos dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo vienintelę dukterį − Barborą.
Fabio Grosso
Fabijus Groso (g. 1977 m. lapkričio 28 d.) – buvęs Italijos futbolininkas, atstovavęs šalies nacionalinei rinktinei.
Karjera
2009 m. rugpjūčio 31 d. pasirašė trejų metų sutartį su Juventus klubu.
Karjera rinktinėje
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2003 m. balandžio 30 d.
Felix Hoffmann
miniatiūra|Feliksas Hofmanas Feliksas Hofmanas (Felix Hoffmann, 1868 m. sausio 21 d. – 1946 m. vasario 8 d.) – Vokietijos chemikas.
Fabio Grosso
Karjera rinktinėje
Su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur pusfinalio pratęsime įmušė pirmąjį įvartį į vartus. Su rinktine tais metais tapo pasaulio čempionu.
Pasiekimai
2006 Pasaulio futbolo čempionate įmušė lemiamą įvartį i Prancuzijos rinktinės vartus 11 metrų baudinių serijoje.
Felix Hoffmann
Biografija
Feliksas Hofmanas gimė 1868 metais, sausio 21 d. Liudvigsburge, Vokietijoje. Jis buvo pramonininko sūnus. 1889 metais pradėjo studijuoti chemiją Miuncheno universitete, kurį baigė 1890 metais, farmacijos valstybiniu egzaminu. 1894 metais prisijungė prie „Bayer“.
Pasiekimai
1897 m. rugpjūčio 10 d. Hofmanas susintezavo acetilsalicilo rūgštį (ASA) dirbdamas „Bayer“ kartu su Arturu Aichengriunu. Sujungęs salicilo rūgštį su acto rūgštimi, jis sėkmingai sukūrė ASA chemiškai grynoje ir stabilioje formoje. Už šių rezultatų tikrinimą atsakingas farmakologas iš pradžių buvo skeptiškas, tačiau atlikus didelio masto tyrimus medžiagos veiksmingumui ir tolerancijai tirti, buvo nustatyta, kad tai analgetinė, karščiavimą mažinanti ir priešuždegiminė medžiaga. 1899 m. buvo pirmą kartą parduotas, pavadinimu „Aspirinas“, kaip milteliai, tiekiami stiklo buteliukuose. Feliksas Hofmanas pakartotinai susintetinęs diamorfiną (nepriklausomai nuo Č. R. Alderio Raito, kuris jį susintetino 23 metais anksčiau), kuris buvo populiarinamas „Bayer“ prekiniu pavadinimu heroinas. Jis taip pat susintetino aspiriną, tačiau neaišku, ar jis tai padarė savo iniciatyva ar Arturo Aichengriuno nurodymu.
1971 m. Nobelio premijos laureatai
1971 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Souleymane Youla
Suleimanas Jula (g. 1981 m. lapkričio 29 d.) – buvęs futbolininkas, Gvinėjos rinktinės puolėjas.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2004 m. Su rinktine dalyvavo 2004 ir 2008 m. Afrikos Tautų taurėse.
KS Górnik Zabrze
Sudėtis
Atnaujinta; 2021 m.:
Naruto
Naruto – Masaši Kišimoto (岸本 斉史) parašyti ir iliustruoti manga komiksai. Pagrindinis veikėjas – Naruto Uzumakis (うずまきナルト), paauglys nindzė, nuolat ieškantis pripažinimo ir siekiantis tapti Hokage (火影), viso kaimo pripažintu vadovu ir stipriausiu iš visų. Ši manga serija sukurta pagal Kišimoto parašytą vienkartinį tematinį rinkinį, kuris žurnale „Akamaru Jump“ buvo publikuotas 1997 m. rugpjūtį.
Manga pirmą kartą publikuota 1999 metais leidyklos „Shueisha“ 43-iajame žurnalo „Weekly Shonen Jump“ leidime ir pasibaigs 2014 m. lapkričio 10 d., išleidus 50-ąjį „Jump“ leidimą. Šiuo metu manga dar yra leidžiama, skyrius ketinama surinkti į septynis tomus. Manga vėliau buvo adaptuota į anime serialą, sukurtą „Studio Pierrot“ ir „Aniplex“ įmonių. Anime premjera Japonijoje įvyko 2002 m. spalio 3 d. ir serijos jau pasibaigė. „Naruto“ apima 220 serijų. „Naruto Shippūden“, „Naruto“ tęsinys, yra transliuojamos nuo 2007 m. vasario 15 d. ir baigėsi 2017 m. kovo 23 d. Be anime serijų, „Studio Pierrot“ taip pat yra išleidusi filmų papildyti serijoms ir keletą OVA. Taip pat išleista ir kitokios produkcijos, pvz., lengvieji romanai, kompiuteriniai žaidimai, kolekcionuojamų kortų žaidimai ir kt.
Šiaurės Amerikoje teises platinti manga ir anime gavo įmonė „Viz Media“. „Naruto“ yra antras pagal populiarumą anime Japonijoje, šiek tiek nusileidžiantis „One Piece“. „Naruto“ plačiai pripažįstama viena iš perkamiausių manga istorijoje, jos kopijų vien tik Japonijoje parduota per 130 mln. „Naruto“ taip pat tapo įmonės „Viz Media“ pelningiausia leidžiama manga. Septintasis mangos tomas 2006 metais laimėjo „Quill“ apdovanojimą už geriausią grafinį romaną Šiaurės Amerikoje. Apžvalgininkai gyrė pusiausvyrą tarp kovų ir komedijos scenų, taip pat veikėjų asmenybes, bet kritikos sulaukta už standartinių shōnen mangai būdingų siužeto detalių naudojimą.
I dalis: „Naruto“
Prieš dvyliką metų kaimelį, vadinamą Konoha (kas reiškia "kaimelį, pasislėpusį lapuose"), esančią Ugnies šalyje, užpuola pabaisa devynuodegis lapinas Kiubis. Siekdamas apginti kaimelį nuo pražūties, 4-tasis Hokagė įkalino pabaisą savo naujagimyje sūnuje Naruto Uzumaki. Deja, Hokagei tai kainavo gyvybę, todėl į Hokagės pareigas vėl sugrįžo trečiasis. Po įkalinimo, Narutas tampa džinčiurikiu (liet. nešiotoju), dėl to kaimelio žmonės į berniuką ima žiūrėti su panieka, taip sukurdami jam gryną pragarą. Trečiasis Hokagė uždraudė kaimelio gyventojams kalbėti apie šiuos įvykius, todėl Narutas nenutuokia, kodėl kaimelio žmonės jo vengia. Siekdamas atkreipti jų dėmesį, Narutas dažnai krečia išdaigas, o nindzių akademijoje rodo tik prasčiausius rezultatus. Apie įkalintą pabaisą jis sužino tik dvylikos, šantažuojamas Mizukio. Visgi, Naruto dėstytojas ir vienintelis artimas draugas Iruka nelieka tylėti ir pasako gražiausius žodžius apie savo mokinį, o tai Narutui suteikia jėgų nugalėti Mizukį. Po šio įvykio Narutas pripažįstamas nindze.
Tapęs genino lygio nindze, Narutas atsiduria vienoje komandoje su Sasuke Učiha bei Sakura Haruno, kurių vedliu ir mokytoju tampa Kakašis Hatakė. Mokytojo paklaustas, Narutas pareiškia, kad jo svajonė yra būti pripažintam ir vieną dieną tapti kaimelio valdovu – Hokage. Sakura beviltiškai įsimylėjusi Sasukę, o jam tai nė motais. Sasukės gyvenimo tikslas – nužudyti ir atkeršyti savo vyresniajam broliui. Komanda visai netrukus imasi užduočių, kurios yra paskiriamos atsižvelgiant į jų sugebėjimus. Nors pradedantiesiems nindzėms tenka vien lengvesnės užduotys, kai kuriais nenumatytais atvejais jos tampa sudėtingesnėmis. Taip nutiko lydint tiltų statytoją Tazuną į Bangų šalį. Narutui bei kitiems teko susidurti su kraujo ištroškusiu nindze Zabuza, priklausančiu Septynių Kirigakurės kardininkų būriui, o taip pat su didelės nusikalstamos grupuotės bosu Gatu. Visa istorija pasibaigė Gato valdžios žlugimu ir visi grįžo namo.
Sugrįžus į kaimelį, Kakašis komandai leidžia dalyvauti čuninų egzamine, kurį perėjus bus galima iš genino tapti čuninu ir pradėti vykdyti sudėtingesnes užduotis. Egzamino metu stiprus nindzė atskalūnas Oročimaru susikauna su trijule, bet jo tikrasis taikinys – Sasukė, kuriam palieka "prakeiksmo žymę". Anot Oročimaru, Sasukė atvyks pas jo, trokšdamas įgauti daugiau galios. Toliau tebesitęsiant egzaminui, įvyksta kaimelio užpuolimas. Kaip paaiškėjo, Oročimaru su Sunagakure susimokė sunaikinti kaimelį. Po įnirtingų kovų, mirė trečiasis Hokagė, tačiau prieš palikdamas gyvųjų pasaulį, panaudojo mirtiną įkalinimo techniką ir atėmė iš Oročimaru galimybę naudotis visomis išmoktomis džiutsu. Po Hokagės mirties, kartu su savo naujuoju mokytoju Džiraija, Narutas pasileidžia į kelionę ieškoti Penktojo Hokagės. Narutas to nežinojo, bet jau iš anksto kaimelio tarybos buvo nuspręsta, kad naująja Hokage turi tapti viena iš legendinių saninų – Tsunadė, jėga nenusileidžianti Džiraijai ir Oročimaru, kurie irgi priklauso saninams. Narutui su Džiraija apsistojus viešbutyje, kaimelyje pasirodo Sasukės brolis Itačis. Tai žmogus, kuriam Sasukė trokšta atkeršyti už jo klano žudynes. Sužinoma, jog Itačis priklauso organizacijai, vadinamai „Akatsuki“, ir kad šie renka uodeguotuosius žvėris, todėl jo taikinys yra Narutas. Sasukė stoja į akistatą su savo broliu, tačiau pralaimi. Galiausiai į kaimelį sugrįžta Tsunadė ir oficialiai priima Penktosios Hokagės pareigas. Po nesėkmingos kovos, Sasukė suvokia, kad vienintelis būdas įgauti daugiau galios, norint atkeršyti Itačiui, yra palikti kaimelį ir iškeliauti pas Oročimaru. Bet jis nežino, kad Oročimaru tik domina jo kūnas su turimomis galiomis, ir kad tikisi jį užvaldyti. Vieną naktį Sasukė palieka Konohos kaimelį, o brėžtant aušrai yra suformuojamas specialus būrys, skirtas Sasukės sugrąžinimo operacijai. Misijoje dalyvauja Narutas ir jo draugai, tačiau jiems tenka kautis su Oročimaru parankiniais, lydinčiais Sasukę. Narutas ir kiti vos išneša gyvą kailį, tačiau nenuleidžia rankų – Narutas yra pasiruošęs toliau treniruotis, kad vieną dieną galėtų sugrąžinti Sasukę į kaimelį. Sakura savo ruožtu taip pat paprašo Tsunadės, kad ją imtų treniruoti ir padarytų stipresne.
II dalis: „Naruto Shippuden“
Treniruočių metu Narutas daugiau sužino apie čakrų prigimtis ir bando įvaldyti ypatingą techniką. Netrukus jam tenka susikauti su dar dviem Akatsuki nariais, kuriuos įveikia naujai išmoktos džiutsu pagalba. Sasukė nusprendžia, kad jau pasiekė tai, ko norėjo ir nužudo Oročimaru. Po kiek laiko, kovoje prieš Akatsuki lyderį Peiną, žūsta Naruto mokytojas Džiraija, o visai netrukus Sasukė susikauna su savo broliu Itačiu, kuriam atkeršija. Po kovos Sasukė prabunda viename kambaryje su Akatsuki nariu Tobiu (kuris dabar jau prisistato kaip Madara Učiha). Jis papasakoja Učihų klano istoriją ir apie slaptą užduotį, kurią turėjo Sasukės brolis Itačis. Tiesa buvo tokia, kad Itačiui buvo įsakyta išžudyti Učihų klaną, siekiant išvengti pilietinio karo, bet su viena sąlyga – kad jo jaunėlis brolis Sasukė liks sveikas. Sužinojęs šią karčią tiesą, Sasukė netvėrė pykčiu ir buvo įsitikinęs, kad kaimelio vyresnieji pasinaudojo Itačiu, savanaudiškai siekdami užtikrinti gerovę sau, todėl jo tikslas nuo šiol buvo sunaikinti Konohą. Po nesėkmingų Sasukės paieškų, į kaimelį grįžo Narutas, kur ten jis sužinojo apie mokytojo Džiraijos mirtį. Vaikinukas pasinėrė į depresiją, tačiau jo draugai stengėsi jam pakelti nuotaiką. Kol kaimelyje buvo siekiama išsiaiškinti Peino paslaptis, Narutas iškeliavo į Mijoboku kalnus (varlių rojų) mokytis varlių kovos meno ir įvaldyti išminčiaus lygį. Netikėtai kaimelį užpuolė Peinas, ieškantis Naruto, kad galėtų iš jo paimti uodeguotąjį žvėrį. Akatsuki lyderis nepagailėjo kaimelio ir jį sunaikino. Sugrįžęs į Konohą, Narutas rado tik griūvėsius, o netrukus susikovė su pačiu Peinu. Užtikrinęs pergalę, Narutas iškeliavo susitikti su "tikruoju" Peinu – Nagatu, buvusį Džiraijos mokinį, kuris valdė Peiną per atstumą. Narutas įtikino Nagatą, sugrąžinsiantis taiką į pasaulį ir pastarasis prikėlė nužudytus kaimelio žmones, šitaip paaukodamas savo paties gyvybę. Narutą kaimelyje visi sutiko kaip didvyrį, prasidėjo atstatymo darbai.
Siekiant sustabdyti Akatsuki veiklą, sušaukiamas penkių kagių susirinkimas. Per jį pasirodė Tobis, save dabar vadinantis Madara Učiha, kuris paskelbė karą visoms didžiosioms tautoms. Jo tikslas – surinkti likusius uodeguotuosius žvėris ir sukurti iliuzinį pasaulį, įvykdant "Mėnulio Akies planą". Niekas nenori gyventi netikrame pasaulyje, todėl kagės pasiryžta bet kokia kaina apsaugoti Narutą, jį išsiųsdami į slaptą salą, kad ten galėtų išmokti valdyti Kiubio galias. Ruošiantis karui, susivienijo visos, seniau viena kitai buvusios priešiškos, tautos į "Suvienytų šinobių pajėgas". Prasidėjus karui šinobiai (nindzės) susirėmė su galingais kovotojais, kurie buvo prikelti, panaudojant uždraustąją prikėlimo džiutsu. Nors kai kuriems buvo palikta laisva valia, daugelį iš jų kontroliavo Kabutas, kuris ir panaudojo šią techniką. Apie vykstantį karą sužino Narutas ir su Killer Bee pagalba pasprunka iš salos. Tarp prikeltųjų buvęs Itačis panaudojo regimąją džiutsu, kad išsivaduotų iš Kabuto gniaužtų ir iškeliavo jo sustabdyti. Tikrasis Madara Učiha, kuris irgi buvo prikeltas, sugebėjo pasipriešinti džiutsu sustabdymui ir pasiliko gyvųjų pasaulyje. Paaiškėjo ir tikroji Tobio (Madara apsimetinėjusio) tabatybė – tai Obitas Učiha, kuris kadaise buvo Kakašio bendražygis, bet tariamai "žuvo" praeito karo metu. Obitas paaiškino, kodėl jis bando sukurti iliuzija paremtą naująjį pasaulį, vykdant Mėnulio Akies planą, ir kad tai paskatino jų bendražygės Rin mirtis. Iš šešėlių pasirodęs Sasukė dar nieko nenutuokė apie karą ir netikėtai sutiko prikeltą savo brolį Itačį, prie kurio prisidėjęs sustabdė Kabutą ir prikėlimo džiutsu. Vėliau, Oročimaru padedamas, Sasukė susitiko su prikeltais buvusiais hokagėmis ir išklausęs jų žodžius, nusprendė nebepulti savo gimtojo kaimelio ir vietoje to, kartu su hokagėmis įsitraukė į karą. Narutas vėl sutiko Sasukę ir stojo į kovą prieš Madaros kūną perėmusią Kagują Otsutsuki – senovėje gyvenusią princesę, kadaise pavergusią žmoniją, kuri vėl ruošiasi visus užmigdyti ir sukurti jos valdomą pasaulį. Nugalėjus Kagują, Sasukė pareiškė ketinąs savaip atkurti pasaulį ir kaimelį. Bet šiam tikslui pasiekti trukdo Narutas, todėl Sasukė privalo jį nužudyti. Viskas pakrypo vos mirtimi nesibaigusia kova, bet nepaisant to, Sasukė pripažino pralaimėjęs. Grįžus namo, Kakašis tapo Šeštuoju Hokage. Jo malonės dėka, Sasukei atleista už praeityje padarytus nusikaltimus, tad šis kuriam laikui išvyksta iš kaimelio apmąstyti. Po kurio laiko Narutas veda Hinatą Hiuga ir tampa Septintuoju Hokage.
Akatsuki
Visi organizacijos nariai:
Nindžiutsu ir Gendžiutsu
Nindžiutsu – nindzių kovų technikos, kurios reikalauja čiakros naudojimo. Naudojant čakrą, sukuriamos bangos, gyvūnų atvaizdai, žemės drebėjimai, liūnai, uraganai ar kitokie dariniai, kurie gali labai rimtai ar mirtinai sužeisti priešininką. Tai savotiška magija.
Gendžiutsu – iliuzijų technika. Įvaldę, ar turintys polinkį į šį kovos būdą, gali kurti iliuzijas ir taip apgauti priešininką. Gendžiutsu pagalba galima įtikinti žmogų, kad jis dega ar jį apsivyniojo medis, taip pat pasiversti akmeniu ar sukurti savo atvaizdą. Tai daroma siunčiant nedidelį kiekį nuosavos čiakros į priešininko smegenis, ir taip kontroliuojant jų veikimą. Gendžiutsu „atjungia“ auką, ir kol nėra pašalinama, neleidžia aukai prabusti. Tuo metu gendžiutsu naudotojas gali pribaigti ne tik mintis, bet ir kūną.
Kekkei genkai (paveldimos kovos technikos)
Tai yra tam tikri genai, kurie perduodami tik šeimos nariams ir suteikia jų turėtojui tam tikrų išskirtinių gabumų (Šaringan, Byakugan, Rinnegan, kaulų auginimas, lastelių koregavimas ir t. t.), kurių neįmanoma nukopijuoti arba išmokti ne klano nariams, jie yra įgimti ir paveldimi.
Kita Kekkei Genkai rūšis gali būti išauginta sujungiant dvi skirtingas čakros rūšis. Nindzių pasaulyje egzistuoja penkios pagrindinės čakros rūšys: Vėjo, Vandens, Žemės, Ugnies ir Žaibo. Sujungus bet kurias dvi iš pagrindinių yra gaunama nauja čakros rūšis. Pavyzdžiui: Haširama turi Vandens ir Žemės čakros rūšis, todėl jis gali naudoti Medžio valdymo technikas.
Dar yra Kekkei Touta, labai reta, išauginta sujungiant tris skirtingas čakros rūšis. Pavyzdžiui: antrasis Tsučikagė Mu ir Trečiasis Tsučikagė Ōnoki turėjo Ugnies, Žemės ir Vėjo čakros rūšis, todėl gali naudoti Dulkių/Dalelių valdymo formas.
Čakra
Trumpai tariant, čakra – tai vidinės žmogaus jėgos. Čakros kanalai yra išsidėstę visame kūne. Čakros ištekliai gali baigtis, kai jų išnaudojama per daug arba jos naudojimas blokuojamas specialiomis džiutsu ar kovos technikomis. Čakra „gaminama“ iš kūno stiprybės ir psichologinio tvirtumo. Kuo stipresnis kūnas ir siela, tuo daugiau čakros galima aktyvuoti savo kūne. Ji naudojama gendžiutsu ir nindžiutsu technikoms. Net ir taidžiutsu remiasi ne tik kūno stiprybe, bet ir čakros koncentravimu. Čakra gali būti sukoncentruota kurioje nors specifinėje kūno vietoje, pvz., į kojas, ir taip sustiprinti savo smūgį.
Klanai
Uzumaki klanas – labai patyrę kurti specialias užrakinimo ar įkalinimo technikas. Klano nariai: Naruto, Nagatas (Painas), Nagato tėvai, Kušina, Mito, Karin. Šio klano žmonės buvo labai gerai įvaldę Fuindžiutsu (specialias įkalinimo taktikas). Šis klanas buvo žinomas visame pasaulyje, daugelis jų bijojo, bet po Sūkurio Tautos sunaikinimo per didžiuosius šinobių (nindzių) karus klanas išsibarstė po visas šalis. Šis klanas pasižymi ilgaamžiškumu ir gyvybingumu, šitą savybę turbūt paveldėjo iš Sendžiu klano protėvių (pirmojo ir antrojo hokagių).
Hyuga klanas  – įvaldę Byakugan (pažodiui „baltos akys“). Tai akių kovos technika, kuris leidžia matyti čakros tinklą, sekti čiakros cirkuliaciją, matyti kiaurai daiktus, pritraukti vaizdą. Turi savitą taidžiutsu kovos techniką, smogia i čiakros tinklą, taip sustabdydami čiakros perdavimą. Taip gali ir užmušti savo priešininkus. Yra dvi Hyuga šeimos: pagrindinė, kuriai priklauso Hinata ir išorinė, kuriai priklauso Nedži. Išorinė klano atšaka yra skirta pagrindinės apsaugojimui.
Aburame klanas – priklauso Šino. Klano nariai valdo vabalus, gali juos naudoti kovoje. Mainais naudotojas leidžia vabalams naudotis jų kūnais kaip namais, o čakros ištekliais kaip maistu. Prireikus vabzdžiai gali atlikti apsauginę, sekimo, ar žudymo funkcijas.
Akimiči klanas – jam priklauso Čodžis. Šis klanas naudoja kovines piliules ar tabletes, kurios sustiprina puolimo galią. Taip pat propaguoja technikas, kurios padidina visą ar dalį vartotojo kūno.
Inuzuka klanas – šitam klanui priklauso Kiba. Šio klano puolimo ginklas – šuo. Jie naudoja gyvūnus kovoje kaip ginklą, padedantį atlikti įvairius kovos veiksmus. Šeimos nariai patys augina šunis-nindzes, kurie visada padeda šeimininkui.
Nara klanas – šiam klanui priklauso Šikamaru. Šiam klanui būdingos šešėlių valdymo technikos, kurios tam tikram laikui gali suparalyžuoti priešą, priversti ji atkartoti savo veiksmus.
Sendžiu klanas – laikomas stipriausiu ir garsiausiu klanu (kaip ir Uzumaki klanas – jie buvo giminingi klanai). Sendžiu klanas atsirado prieš pastatant paslėptuosius kaimelius. Šis klanas ir pastatė Konohą. Garsiausi klano nariai – penktoji Hokagė, pirmasis Hokagė, antrasis Hokagė. Galima teigti, kad Uzumaki ir Sendžiu kažkada buvo vienas klanas, bet su dviem lyderiais. Jie sudarė sąjungą vos tik susikūrę.
Mesopotamijos mitologija
Mesopotamijos mitologija – Mesopotamijos regiono senovės civilizacijų mitologijų mišinys, kurį sudaro babiloniečių, asirų, akadų ir šumerų mitai. Nors visos civilizacijos turėjo savas religijas, būdamos geografiškai šalia tarpusavyje persipynė. Mesopotamijos mitologijai taip pat turėjo įtakos hetitų ir finikiečių kultūros. Mesopotamijos mitologija pagrįsta tikėjimų visuma regione vyravo apie 4200 metų (nuo 4 tūktantmečio pr. m. e. iki 3 m. e. amžiaus ). Apie 4000 m. pr. m. e. šumerai apsigyveno Mesopotamijoje, teritorijoje tarp Tigro ir Eufrato upių. Vėliau, po 2000 metų, šumerų tikėjimo centru tapo Babilonas, o Šumerą asimiliavo Babilonija.
Naruto
Šalys
miniatiūra|295x295px|Pasaulio žemėlapis Šalių yra daug, iš jų penkios pagrindinės: Ugnies, Žemės, Žaibo, Vandens ir Vėjo. Šalys yra valdomos feodalinių lordų. Kiekviena šalis turi savo nindzių kaimelį, kuris yra valdomas Kagės. Penkių didžiųjų šalių Kagės vadinamos:
Mesopotamijos mitologija
Mesopotamijoje žmonių gyvenimas buvo susijęs su žemdirbyste. Mesopotamijos mitologijoje dievai miršta ir prisikelia panašiai kaip egiptiečių mitologijoje. Mitai vaizduoja kovas su chaoso jėgomis, nes šio regiono žmonių gyvenimas buvo susijęs su atsitiktinumais: potvyniais, atoslūgiais, juos puldavo kitos gentys. Atsiradus raštui, Mesopotamijos dievų tikėjimas paplito tarp kitų Azijos genčių, įskaitant ir asirus bei hetitus. Pagal Senąjį Testamentą, hetitai apsigyvenę Kanaane. Daugybė žydų protėvių buvo atkeliavę iš Mesopotamijos (tai įvyko po 2000 m. pr. m. e.). . Žydai vėliau kraustėsi toliau į Egiptą, kur pateko į Egipto faraonų nelaisvę. 537 m. pr. m. e. persai (Irano Achemenidai) užkariavo Babiloną ir babiloniečius supažindino su savo tikėjimu zoroastrizmu. Šis dualistinis tikėjimas teigė, jog pasaulį valdo gėris ir blogis. Zoroastrizmo įkūrėjęs Zaratustra įtikėjo vienintelį aukščiausiąjį dievą, kuris jam pasirodęs vizijoje. Mesopotamijos dievų tikėjimas pradėjo silpti, susidūręs su įsivyraujančiu monoteistiniu tikėjimu.
Naruto
Nindzių kaimeliai
Kaimeliai, kuriuose gyvena žmonės ir yra treniruojami nindzės. Jų yra nemažai, penkiesiems stipriausiems kaimeliams vadovauja Kagės.
Mesopotamijos mitologija
1 m. e. amžiuje pradėjo plisti krikščionybė ir per ateinančius 300 metų vietinis tikėjimas galutinai nunyko. Vis dėlto žinoma, kad dievas Ašuras dar buvo garbinamas iki 4 m. e. amžiaus, be to, sklandė gandai, kad Ašurizmo pasekėjų mažumos išliko iki XVII amžiaus.
Naruto
Akademijos mokiniai
Jie dar nelaikomi tikrais nindzėmis, bet tam ruošiami. Juos moko naudotis ginklais, kontroliuoti savo čakrą, naudoti gendžiutsu ir nindžiutsu.
Genin
Genin yra žemiausia nindzių kategorija, dažniausiai jie dar nemoka daug kovos technikų. Kai akademijos mokinys, išlaikęs egzaminą, tampa genin lygio nindze, jis įtraukiamas į komandą su dar dviem savo amžiaus nindzėmis ir mokytoju jounin [džōnin] (上忍) lygio nindze.
Mesopotamijos mitologija
Mesopotamijos tikėjimas buvo politeistinė religija, kurios mitologijos panteoną sudarė daugiau nei 2000 skirtingų dievų. Dauguma jų buvo siejami su tam tikru miestu arba Mesopotamijos šalimi kaip Šumeru, Akadija, Asirija, Ašuru, Ninevija, Ūru, Uruku, Mariu arba Babilonu. Vienos svarbiausių dievybių buvo: Anu, Ea, Enlilis (Belis), Astartė (Ištarė), Ašuras, Šamašas, Tamūzas, Adadas, Sinas (Ningalas, Nanas), Dagonas, Ninurta (Ningirsu), Nergalas, Tiamat ir Mardukas.
Naruto
Čunin
Čunin yra antroji nindzių kategorija. Yra tik vienas būdas tapti čuninu – išlaikyti čunin egzaminą. Egzaminą sudaro trys etapai. Pirmame etape yra tikrinami nindzių įgūdžiai renkant informaciją, darant sprendimus bei bendras nindzių filosofijos supratimas. Antrame etape tikrinama nindzių sugebėjimas įvykdyti misiją ir gebėjimas pasirinkti teisingą kelią. Paskutinis etapas vyksta turnyro pavidalu, kuriame vyksta kovos tarp visų išlaikiusių prieš tai buvusius egzamino etapus. Trečią etapą stebi taryba, kurią sudaro įvairių šalių valdovai. Tačiau nors trečiasis etapas vyksta turnyro pavidalu, tai nereiškia, kad šio turnyro nugalėtojas ir taps čuninu. Pagrindiniai vertinimo kriterijai tampant čunin lygio nindze yra sugebėjimas vadovauti būriui bei greitai sukurti efektyvias taktikas. Čuninas taip pat gauna uniformas, kurios atrodo kaip jounin [džōnin] (上忍). Tuo pačiu jie pradeda vykdyti sudėtingesnes misijas.
Džonin
Jounin [džōnin] (上忍, suromėnintai jounin) yra labai patyrę ir įgudę nindzės, kurie tarnauja kaip kariniai kapitonai. Jiems duodamos A-kategorijos misijos, o patyrusiems jounin [džōnin] (上忍) duodamos ir S-kategorijos misijos. Taip pat jie gali vykdyti misijas vieni patys. Jounin [džōnin] (上忍) kartais yra paskiriami vadovauti bei mokyti trijų žmonių genin komandas. Kol kas nėra žinoma, kaip nindzės pasiekia jounin [džōnin] (上忍) lygį, tačiau aišku, jog šio lygio nindzės paprastai gali naudoti bent du iš penkių elementų (vandens, ugnies, žemės, žaibo ir vėjo), tam tikras gendžiutsu (iliuzines technikas) bei aukštesnio už vidutinio lygio taidžiutsu (kovos naudojant tik fizinę jėgą).
Jounin [džōnin] (上忍) yra aukščiausio lygio nindzės, kuriais įmanoma tapti, neskaitant Kage lygio.
Sanin
Tai trečiojo Hokagės mokiniai: Tsunadė, Džiraija ir Oročimaru, kurie kitaip vadinami „Trimis legendiniais nindzėmis“. Šį vardą jiems davė legendinis Salamandrų karys vardu Hanzo iš kaimelio Paslėpto Lietuje iškart po ilgos bei sudėtingos kovos, kurioje jis laimėjo. Hanzo norėjo, kad jie išgarsėtų visame pasaulyje kaip vieni iš stipriausių kada nors gyvenusių nindzių.
ANBU
Tai žudymo ir specialių taktinių manevrų būrys. Tai specialiosios parengties būrys, atliekantis labai specializuotas užduotis. Jie tiesiogiai pavaldūs Hokagei. Jų darbas dažnai būna šnipinėti, susekti ir sunaikinti pavojingą taikinį ar apsaugoti Hokagę. ANBU nariai dėvi kaukes ir turi specialią tatuiruotę ant rankos.
Pogrindžio ANBU
Tai beveik tas pats kaip ir paprastas ANBU, tik šie Pogrindžio anbu nariai yra pavaldūs Danzo. Pogrindžio nariai mokomi neturėti jausmų, kad galėtų lengvai nužudyti priešą. Jiems užduotis svarbiau negu bet kas kitas.
Pabėgę nindzės
Tai nindzės, kurie yra pabėgę iš savo kaimelių. Dėl to jie būna persekiojami, kad kitoms šalims neatskleistų kaimelio paslapčių.
Nindzės medžiotojai
Tai nindzės, kurie medžioja pabėgusius kaimo nindzes, kad apsaugotų savo kaimelių paslaptis.
Misijų kategorijos
Šios misijos yra atliekamos labai retais atvejais. Jos yra pačios pavojingiausios. Tik patys Kagės, ANBU nariai ir jounin [džōnin] (上忍) vykdo šias misijas, aišku pasitaiko ir išimčių. Šios misijos dažniausiai siejamos su karais ar kovomis prieš S rango dingusius (pabėgusius) nindzes.
A kategorijos misijos
Tik jounin [jōnin] (上忍) ar aukštesnės kategorijos nindzės gali dalyvauti šiose misijose. Vykdant A kategorijos misijas dažnai neišvengiama mirčių ar didelių sužeidimų.
B kategorijos misijos
Šios misijos nėra tokios pavojingos kaip A kategorijos misijos, bet vistiek yra atliekamos čiunin ar kai kurių jounin [džōnin] (上忍). Šios misijos dažniausiai siejamos su daiktų ar dokumentų sugrąžinimu arba asmenų apsauga.
C kategorijos misijos
Šios misijos dažniausiai yra vykdomos genin bei čiunin. Šiose misijose įprastai tenka saugoti kokį nors asmenį arba persiųsti, gabenti ar atgauti įvairius dokumentus ar daiktus.
D kategorijos misijos
Šios misijos yra žemiausio lygio ir yra skirtos genin lygio nindzėms. Vykdant šias misijas nėra rizikos susižeisti, o tuo labiau mirti. Šiose misijose dalyvauja ir jounin [džōnin] (上忍) kaip genin lygio nindzių vedliai, nors jas gali atlikti ir vieni genin.
Dodge
Dodge – koncernui FCA US LLC priklausanti markė, įkurta 1914 metais. Iki tol kol markę 1928 metais nupirko Chrysler Corporation, ji vadinosi Dodge Brothers Motor Vehicle Company.
Senvagė (žurnalas)
Senvagė – Panevėžio žurnalas, leistas 1990–1992 m.
Apvaliagalviai kardinolai
Apvaliagalviai kardinolai (Sphaeramia) – kardinolinių (Apogonidae) šeimos žuvų gentis.
Nuorodos
thumb|left|230px|[[Apvaliagalvis kardinolas Sphaeramia orbicularis]]
Elžbieta I
thumb|left|100px|Elžbietos I monograma
Paberžė (Kėdainiai)
Paberžė – kaimas Kėdainių rajono savivaldybės šiaurėje, 32 km į šiaurę nuo Kėdainių. Stovi medinė Paberžės Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia (pastatyta 1859 m.), klebonija, varpinė, buvusi špitolė, viena kita sodyba. Šalia bažnyčios buvusiame Paberžės dvare veikia 1863 m. sukilimo muziejus, pastatytas koplytstulpis A. Mackevičiui atminti. Parke priešais dvaro rūmus supiltas sukilėlių atminimo pilkapis. Sukilimo aukų kapinės (Paberžės kapinės).
Elžbieta I
Elžbieta I (kartais ji vadinama Karaliene Mergele, nes niekada nebuvo ištekėjusi, Gloriana arba Gerąja karaliene Bese, 1533 m. rugsėjo 7 d. – 1603 m. kovo 24 d.) buvo Anglijos, Prancūzijos (tik nominaliai) ir Airijos karalienė nuo 1558 m. lapkričio 17 d. iki mirties.
Paberžė (Kėdainiai)
Geografija
miniatiūra|250px|left|Tiltas per [[Liaudė|Liaudę]]
Elžbieta I
Biografija
Elžbieta I buvo penktoji ir paskutinė valdovė, priklausiusi Tiudorų dinastijai (Henrikas VII, Henrikas VIII, jos netikras brolis Eduardas VI ir netikra sesuo Marija I). 45 jos valdymo metai pasižymėjo Anglijos galios ir pasaulinės įtakos kilimu bei smarkiais religiniais nesutarimais šalies viduje. Popiežiui Pijui V 1570 m. ekskomunikavus Elžbietą I, Anglijoje sustiprėjo katalikų persekiojimas.
Paberžė (Kėdainiai)
Geografija
Kaimas įsikūręs prie Liaudės upės (Nevėžio intako) ir Nykio upelių santakos. Apylinkėse yra Paberžės kraštovaizdžio draustinis.
Elžbieta I
Biografija
Elžbietos valdymo metu suklestėjo literatūra (Viljamas Šekspyras, Kristoferis Marlou ir Benas Džonsonas), Frensis Dreikas tapo pirmuoju kapitonu, apiplaukusiu pasaulį. Nors Magelano ekspedicija pasaulį apiplaukė anksčiau, tačiau pats Magelanas mirė kelionei dar nesibaigus. Valdant Elžbietai Frensis Beikonas išdėstė filosofines ir politines idėjas, o Šiaurės Amerikoje vyko kolonizacija, vadovaujama Valterio Reilio ir Hamfrio Džilberto.
Paberžė (Kėdainiai)
Istorija
XVIII a. Paberžė priklausė baronui Šilingui, kuris čia 1793 m. pasistatė dvarą, 1787 m. pastatydino medinę Švč. Mergelės Marijos apsilankymo bažnyčią, kuri netrukus sudegė. Vėliau tas pats dvarininkas kažkur nupirko ir atvežė naują bažnyčią (pastatyta sudegusios bažnyčios vietoje 1858 m.). Sukilimui pralaimėjus, ištremtas jam prijautęs Šilingas. Jo dvarą kaip dovaną gavo caro valdininkas Tichejevas. Šis įsteigė mokyklą. Joje mokiniai buvo maitinami nemokamai. Prieš pat Pirmąjį Pasaulinį karą Tichejevas sumanė parduoti Paberžę. Pirkti leido buvusiems dvaro baudžiauninkams lietuviams, o ne kolonistams rusams (priešingai nei reikalavo caro valdžia).
Elžbieta I
Biografija
Elžbieta buvo karštakošė valdovė, kartais susidurdavusi su sunkumais priimant sprendimus. Jos moto buvo video et taceo („matau ir tyliu“). Šis bruožas, turint galvoje jos patarėjų nekantrumą, dažnai gelbėdavo Elžbietą nuo nesėkmingų politinių ir santuokinių sąjungų. Kaip ir tėvas Henrikas VIII, ji buvo rašytoja ir poetė. Ji įsteigė keletą garsių organizacijų, tarp kurių – 1592 m. Dublino Trejybės koledžą (jo oficialus pavadinimas yra Elžbietos Šventosios ir Nedalijamos Trejybės koledžas prie Dublino) ir 1600 m. Britų Rytų Indijos kompaniją.
Paberžė (Kėdainiai)
Žymūs žmonės
Paberžę ir A. Mackevičiaus vadovaujamą sukilimą romane „Sukilėliai“ aprašė Vincas Mykolaitis-Putinas.
Aunuvėnų tvenkinys
Aunuvėnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kelmės rajone, 10 km į šiaurės vakarus nuo Šaukėnų, 1 km į šiaurę nuo Aunuvėnų. Sudarytas užtvenkus Aunuvos upę (Ventos intakas) 8,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 1,63 km, plotis – iki 0,9 km. Altitudė 110 m. Krantai žemi, apaugę krūmais, šiaurinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Yra 0,24 ha sala. Tvenkinį supa dirbami laukai, vakaruose prieina Aunuvėnų miškas.
Užtvankos keteros aukštis virš jūros lygio 111,8 m, ilgis 350 m, plotis 6,5 m. Vandens pralaida – šachtinė. Skaičiuotinis užtvankos debitas – 27,1 m³/s. Tvenkinys įrengtas 1995 m.
Peldžiai
Peldžiai – kaimas Kretingos rajono savivaldybės šiaurinėje dalyje, 15 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų, 5 km į šiaurę nuo Grūšlaukės.
Etimologija
Pavadinimas kilęs iš asmenvardžio Peldys daugiskaitinės formos. Tautosaka mena, kad kaimui vardą davė pelėdos, kurių nuo seno gausu aplinkiniuose miškuose ir sodybose. Vietovardis rašytiniuose šaltiniuose rašomas, , , , žem. Peldē.
Geografija
Kaimo žemes juosia Peldinės, Peldžių, Pėtaraičių, Pilybiškės miškai. Šiaurėje susisiekia su Serapinais, pietuose – su Mažonais. Per kaimą praeina kelias Grūšlaukė–Medininkai, šiaurinėje dalyje išteka Laukupis, pietinėje – Juodupis – abu kairieji Šventosios intakai.
Istorija
Peldiškių miško apyrubė pirmąkart paminėta 1568 m. Jai priklausė per 146 valakus miško ir dirbamos žemės. XVIII a. minimas kunigaikščių Oginių Grūšlaukės dvarui priklausęs Peldžių (Poldzie, Peldzie). kaimas. Jame 1750 m. buvo 8, 1821, 1843 m. – 9, 1846 m. – 13, 1866 m. – 9 dūmai.
1898 m. Jonas Šorys Peldinės miške savavališkai kirto medžius ir pasipriešino jį sudrausminti mėginusiam eiguliui. Šiam su kitais eiguliais pamėginus atimti nukirstus medžius, J. Šoriui į pagalbą atvyko 6 kaimo valstiečiai. Kilus konfliktui buvo užmuštas vienas eigulys. Jį nužudęs valstietis nuteistas 2 metams pataisos kalėjimo, J. Šorys pasodintas 1 metams, 2 vyrai nuteisti kalėti po 6 mėnesius, 1 moteris – 2 mėnesius, o 2 valstiečiai išteisinti.
1923 m. buvo 20 ūkių. Tarpukariu veikė Peldžių pradinė mokykla.
Pumpėnų apylinkė
Pumpėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Pumpėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškėlio rajonui. 1954 m. prijungtos Smilgelių apylinkė ir dalis Mickeliūnų apylinkės, 1963 m. – Jurgėnų apylinkė, 1975 m. – Kriklinių apylinkė.
Vilkėno malūnas
thumb|right|250px|Buvusio vandens malūno pastatas Vilkėno malūnas – vandens malūnas, įrengtas prie užtvenktos Švėkšnalės upės, Šilutės rajono savivaldybėje, Vilkėno I kaime, prie kelio ; šalia tyvuliuoja Vilkėnų tvenkinys.
Objektas 1997 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą. Jis yra Vilkėno dvaro sodybos komplekso dalis. Malūnas restauruotas, pritaikytas restoranui ir viešbučiui. Statinys stačiakampio plano, vienatūris, vakarinėje pusėje pristatytas naujas medinis prieangis. Pastato planinė struktūra neišliko, pakeista. Turi romantizmo stiliaus bruožų.
Istorija
Grafo Pranciškaus Pliaterio iniciatyva 1843 m. buvo užtvenkta Švėkšnalė ir čia pastatytas vandens malūnas. 1891 m. kilus potvyniui, vanduo pralaužė užtvanką, malūnas buvo restauruotas. 1936 m. malūne pastatytas dyzelinis motoras, naudotas pritrūkus vandens. 1993 m. dvarą grąžinus Pliaterių paveldėtojams, 1995 m. baigtas malūno kapitalinis remontas, jame įrengtas viešbutis ir restoranas.
Paranormalus reiškinys
Paranormalus reiškinys – terminas, apibrėžiantis reiškinius, kuriems trūksta mokslinio paaiškinimo arba fenomenus, kurie nėra žinomi ir suprantami šiuolaikinio mokslo. Paranormaliais įvardijami tik tie reiškiniai, kurių egzistavimu abejojama dėl mokslinių įrodymų trūkumo, todėl tokie reiškiniai kaip tamsioji materija ir tamsioji energija nėra laikomi paranormaliais, nors kol kas yra sunkiai paaiškinami. Į paranormalius reiškinius dažnai įtraukiama telepatija, bendravimas su dvasiomis, vaiduokliai, telekinezė, NSO, kriptozoologinės būtybės, praeitų gyvenimų atsiminimai ir ksenoglosija.
Apie paranormalius reiškinius dažnai spekuliuojama masinėje kultūroje, folklore, apie juos kuriamos šiuolaikinės legendos. Oficialusis mokslas paranormalius reiškinius paprastai atmeta kaip neegzistuojančius.
Basari
Basariai (Bassari) gali reikšti:
7 kaimynai
7 kaimynai – septynių Žemaitijos rajonų turgaus laikraštis, ėjęs 1991–1992 m. Plungėje.
Istorija
Spausdino reklamas ir skelbimus, rašė ekonomikos, politikos klausimais. Leidėjas ir redaktorius Alfredas Zdramys. Tiražas 1992 m. – 2000 egz. Išėjo 15 numerių. Jį pakeitė laikraštis „Brasta“.
Rinktinė (dalinys)
Rinktinė (, iš ) - nuolatinis ar laikinasis karinis dalinys, sudaromas kovos arba specialiosioms (pvz., pasienio apsaugos) užduotims vykdyti. Tokie dariniai kartais vadinami komandomis. Jis gali būti sudaromas atskiriant dalį didesnio dalinio. Rinktinė paprastai būna mažesnė kaip batalionas ar bataliono dydžio.
Rinktinės neretai sudaromos iš skirtingų kariuomenės rūšių padalinių.
Laikinosios rinktinės
Kovos veiksmų metu gali būti sudaromos tokios laikinosios rinktinės: ir kt. rinktinės.
Kariniame jūrų laivyne gali būti skiriamos įvairios paskirties laivų rinktinės (desantinės, dengimo ir kt.), o oro pajėgose – aviacijos rinktinės kaip etatiniai vienetai, pvz., sraigtasparnių rinktinė.
Space Shuttle Columbia
„Space Shuttle Columbia“, pavadintas pagal pirmąjį pasaulį apiplaukusį amerikiečių jūrlaivį, buvo pirmasis galintis skristi į kosmosą NASA šatlas. Pirmoji jo misija „STS-1“ truko nuo 1981 metų balandžio 12 iki balandžio 14 dienos.
Specifika
Skirtingai nuo kitų programos erdvėlaivių, „Kolumbija“ niekada neskrido nei į Mir, nei į TKS. Tam ji buvo pernelyg sunki ir neturėjo reikiamos įrangos. Tačiau „Kolumbija“ iškėlė į kosmosą kitokių svarbių krovinių, iš kurių reikšmingiausiu laikoma 1999 m. paleista Chandra observatorija. „Kolumbija“ taip pat yra krovinių skyriuje vežusi savo pačios laboratorinį modulį (Spacelab). Šis pirmasis erdvėlaivis turėjo šimtus pačiam skrydžiui analizuoti skirtų jutiklių, kurie vėliau pastatytuose laivuose jau nebuvo įrengti.
Katastrofa
2003 metų vasario 1 dieną, grįždamas iš orbitos, kosminis laivas sudegė Žemės atmosferoje, nusinešdamas visų septynių astronautų gyvybes. Kilimo metu nuo išorinio degalų bako atskilo izoliacinės medžiagos (putų) gabalas. Jis atsitrenkė į kosminio laivo kairįjį sparną, išdauždamas jo priekinėje briaunoje skylę. Pažeistas erdvėlaivis leisdamasis į Žemę sudegė.
Socialinė psichologija
Socialinė psichologija – mokslas tiriantis kaip atskiri individai priima, perduoda informaciją kitiems, kaip nuo to priklauso jų elgesys, kaip grupuojamasi apie bendras idėjas ar lyderius ir kokie procesai veikia grupuočių formavimąsi, jų raidą, bendradarbiavimą bei konfliktus su kitomis grupuotėmis. Socialinė psichologija remiasi sociologijos bei psichologijos žiniomis. Ji yra svarbi valdžios, teisėsaugos institucijoms, prognozuojančioms visuomenės raidą, politikams.
Rinktinė (reikšmės)
Žodis rinktinė gali reikšti:
Socialinė psichologija
Istorijos bruožai
Socialinė psichologija kaip mokslas susiformavo XX a. pradžioje. Ilgą laiką ji buvo bendrosios psichologijos dalis. Socialinės psichologijos istorijoje išskiriami trys etapai:
Socialinė psichologija tapo vyraujančia psichologijos šaka, nes jos žinios buvo reikšmingos gamybinio darbo analizavimui. Lietuvoje pirmasis socialinės psichologijos vadovėlis buvo išleistas 1979 m. A. Suslavičius „Socialinės psichologijos paskaitos“.
Ryšys su kitais mokslais
Socialinė psichologija glaudžiai susijusi:
Indo slėnio civilizacija
3000–1500 m. pr. m. e. šiaurės vakarų Indo slėnio dalyje (dabartinis Pakistanas) vystėsi Harapos ir Mohendžo Daro kultūra. Tai seniausia žinoma Indostano subkontinente civilizacija, susiformavusi Sarasvati ir Indo upių slėniuose.
Civilizacijos kilmė ir paplitimas
VII−VI tūkstm. pr. m. e. minėtų upių baseinuose pagausėja nuolatinių gyvenviečių, kurių gyventojai augino kviečius, miežius, laikė karves, avis, ožkas; be akmeninių vartojo ir varinius bei bronzinius įrankius. Apie 3100 m. pr. m. e. minėtoje teritorijoje atsiranda pirmieji įtvirtinti miestai. Beje, vadinamoji „Ankstyvoji Indo slėnio kultūra“ (jai būdinga keramika, variniai įrankiai ir karoliai iš pusbrangių akmenų, aptinkami daugiausia Pandžabe) dabar daugelio tyrinėtojų laikoma jau nebe Harapos kultūros „ankstyvąja faze“ ar „prototipu“, o šiai kultūrai gimininga savita archeologine kultūra.
Šiaulių žydų kapinės
thumb|400px|left|Žydų kapinių memorialinis paminklas Šiaulių žydų kapinės – vienas iš Šiaulių miesto rajonų tarp Kaukazo, Kompelio ir Rėkyvos bei Dionizo Poškos gatvių.
Indo slėnio civilizacija
Civilizacijos kilmė ir paplitimas
Harapos kultūra (kartais „tradiciškai“ pavadinama ir „Indo slėnio kultūra“, − nepaisant to, kad Indo slėnyje buvo paplitęs tik periferinis šios kultūros variantas), kuri chronologiškai beveik sutampa su senovės Egipto ir Šumero civilizacijomis, susiformavo vad. Protoharapiškosios (arba „Hakros keramikos“) kultūros pagrindu ir egzistavo nuo IV tūkstm. pr. m. e. pabaigos iki maždaug 1900 m. pr. m. e. Jos miestų liekanas dabartinio Pakistano teritorijoje 1921−1922 m. atrado Indijos Archeologijos tarnybos surengta ekspedicija. Naujausi atradimai rodo, kad ši kultūra kurį laiką aprėpė didžiulę teritoriją nuo Persų įlankos vakaruose iki Gango aukštupio baseino rytuose ir nuo buvusios tarybinės Vidurio Azijos šiaurėje iki dabartinės Maharaštros valstijos pietuose.
Kultūros gyventojų problema
Iki šiol nėra visiškai aišku, „kieno“ ši civilizacija buvo. Labiausiai šis klausimas kaitina aistras pačioje Indijoje. Nacionalistiškai nusiteikęs gyventojų sluoksnis aktyviai gina idėją, kad Harapos kultūros gyventojai buvo arijai ir tuo pačiu neigia akademikų tarpe pripažintą hipotezę, kad arijai į šį subkontinentą atsikraustė pačiai kultūrai jau žlugus. Nacionalistų teigimu, Harapos klestėjimas atitinka vėlyvąjį Vedų laikotarpį, ką akivaizdžiai paneigia lingvistiniai duomenys. Akademikai ir toliau labiau linkę pritarti minčiai, kad Harapos kultūra buvo protodravidiška.
Miestai
Vieni didžiausių Harapos kultūros miestų – Harapa (vedinė Harjupija) ir Mohendžo-Daras (sąlyginis pavad.) – maždaug 2,5 km² ploto gyvenvietės. Statūs gatvių susikirtimo kampai liudija buvus vieningą miesto planavimą. Įspūdį palieka miestų vandentiekių sistema − šiuo atžvilgiu su jais negalėjo lygintis nei Londonas, nei Niujorkas XIX a. Statybai buvo naudotos tiek degtos, tiek ir nedegtos plytos, kurių standartas buvo identiškas visuose atkastuose miestuose. Didieji miestai turėjo po maždaug 40 tūkst. gyventojų.