cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olchovka (Dambrava)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas Dam(b)ravō prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas, sujungtas su Kaverninkais (, nuo 1938 m. Kawernicken, 1910 m. buvo 14 gyventojų). 1947–2005 m. Kuibyševskojės apylinkės kaimas.
Kolektyvinė sutartis
Kolektyvinė sutartis – kolektyvinių darbo santykių subjektų sudaromos sutartys.
Rūšys
Kolektyvinės sutartys Lietuvoje gali būti šios (LR DK 49 str.) :
Vokietija
Vokietijoje kolektyvinė sutartis ( – 'tarifinė sutartis') yra labai populiarus socialinės politikos instrumentas. 65 % darbuotojų Vakarų Vokietijoje bei 54 % darbuotojų Rytų Vokietijoje dirbo pas kolektyvinių sutarčių saistomus darbdavius (2006 m.).
Miuncheno universitetas
thumb|Centriniai rūmai
Miuncheno universitetas, arba Miuncheno Liudviko ir Maksimiliano universitetas (, LMU, Uni München) – Miuncheno (Bavarija, Vokietija) universitetas. Pavadintas steigėjo Liudviko IX Turtingojo bei kurfiursto Maksimiliano (Makso IV Juozapo) vardais.
Nuolat varžosi tarp geriausių Europos universitetų. Pagal įvairius rodiklius konkuruoja tarp 30-ųjų ir 50-ųjų pozicijų pasaulyje.
Apie 44 tūkst. studentų, 657 profesoriai, 18 fakultetų.
Fakultetai
Išlikusi istorinė fakultetų numeracija. Pvz., oficialiai fakultetas 06 miškotyra nuo 1999 m. spalio mėn. priklauso Miuncheno technikos universitetas, o fakultetas 13/14 atsirado apjungus 2 fakultetus.
Muscle Museum
„Muscle Museum“ – trečiasis grupės „Muse“ singlas iš jų debiutinio albumo „Showbiz“.
Halės lietuvių kalbos seminaras
Halės lietuvių kalbos seminaras – lietuvių kalbos studijų seminaras, veikęs 1727–1740 m. Halės universiteto Teologijos fakultete, šiam tapus pietizmo centru.
Veikla
Apie lituanistinį mokymo turinį galima numanyti iš Halės lietuvių kalbos seminare naudotų mokymo priemonių, išlikusių Frankės fundacijos bibliotekoje. Tai 15 lietuviškų knygų, išleistų XVI a. – XVIII a. – lietuvių kalbos gramatika, Senasis testamentas ir Naujasis testamentas, katekizmas, pamokslų knyga, psalmynas ir kiti. Seminaro vadovas Gothilfas Augustas Frankė (1696–1769 m.) skatino lietuviškų knygų leidybą. Seminare parengta pirmoji Halėje išleista lietuviška knyga – A. J. Freilinghauzeno „Davadnas Mokslas apie dūšios išganymą“ (1729 m., 2 leid. 1735 m.) ir F. V. Hako pirmasis Prūsijoje spausdintas „Lietuvių-vokiečių ir vokiečių-lietuvių kalbų žodynas“ ( 1730 m.) su trumpa lietuvių kalbos gramatika, pritaikyta seminaro pratyboms.
F. V. Hakui išvykus lituanistinis darbas nutrūko. Oficiali seminaro uždarymo priežastis – lėšų stygius ir tinkamų kandidatų trūkumas, veikiausiai – ir Karaliaučiaus universitete veikusio lietuvių kalbos seminaro konkurencija.
Gintra Šiauliai
Šiaulių „Gintra“ yra vadinęsi du Šiaulių futbolo klubai:
Vaistinė ožragė
Vaistinė ožragė  – pupinių (Fabaceae) šeimos vienmetis augalas, paplitęs Pietų Europoje, Afrikoje ir Azijoje. Augalų pasėliai auginami visame pasaulyje.
Augalo morfologija
Ožragės išauga iki 60 cm aukščio. Lapai trilapiai, sudaryti iš 2 cm ilgio ovalo formos lapelių, kurių kraštai truputi dantyti. Žiedai smulkūs, nuo gelsvai baltų iki šviestai violetinių, skleidžiantys stiprų kvapą. Žydi gegužės – birželio mėn. Iki 10 cm ilgio lenktose ankštyse būna daug rudų sėklų.
Vardai
Vaistinė ožragė dar vadinama kupranugarių žole arba graikiniu šienu. Kitose kalbose:, , MS Kelabet,.
Muslim FC
Istorija
Klubo ištakos siekia ? m.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Vaistinė ožragė
Panaudojimas
Vaistinę ožragę galima vartoti maistui, prieskoniams, kosmetikai, vaistams. Vaistams tinka sumaltos ožragės sėklos bei džiovintų lapų arbata. Nedideli kiekiai vaistinės ožragės naudojami geros kokybės kario milteliuose. Ožragė populiari Pietų Indijoje, ir yra visur vartojamo tamilų prieskonių mišinio sambaar podi sudėtyje. Karčiai aromatingos sėklos – būtina bengališko penkių prieskonių mišinio panch phoron sudedamoji dalis. Vaistinės ožragės lapai – svarbus prieskonis visose šalyse nuo Vakarų Azijos iki Šiaurės Indijos. Džiovinti ožragės lapai vartojami Gruzijoje prieskonių mišiniui khmeli-suneli. Šiaurės Indijoje jie kartais vartojami ruošiant tipišką šiaurinę mielinę duoną methi naan.
Kosmetologai vaistinę ožragę naudoja įvairiose odos gražinimo bei gaivinimo procedūrose.
Vaistinės ožragės sėklose yra kumarinų, steroidinių saponinų, eterinio aliejaus, suteikiančio sėkloms būdingą kvapą, ir alkaloidų, o stiebuose ir lapuose – cholino, saponinų, diosgenino, gleivių, kartumynų, tanino, dervų, vitamino C bei riebiųjų aliejų. Iš vaistinės ožragės pagaminti preparatai mažina cukraus kiekį kraujyje, sėklose esantys steroidiniai saponinai slopina cholesterolio absorbciją žarnyne ir cholesterolio gamybą kepenyse. Sėklų nuoviru gydomas kosulys bei astma.
VFK-33-Gintra Šiauliai
Šiaulių „Gintra“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Parmos
Parmos (Parma) – vienuolžuvinių (Pomacentridae) šeimos žuvų gentis.
Gentyje yra apie 10-11 rūšių:
Arakavos seniūnija
Arakava  – viena iš 23 Tokijo seniūnijų.
2007 m. rugpjūčio 1 d. čia gyveno apie 195,4 tūkst. gyventojų.
Istorija
Edo laikotarpiu Arakava buvo agrikultūrinis regionas. Meidži laikotarpiu čia buvo pradėta statyti daug gamyklų.
Geografija
Arakava įsikūrusi šiaurės vakarinėje Tokijo dalyje, pro ją teka Sumidos ir Arakavos upės. Seniūnija šiaurėje ribojasi su Adačio, vakaruose – Kitos, pietvakariuose – Bunkijo, pietuose – Taito ir pietryčiuose – Sumidos seniūnijomis.
San Marino mūšis
San Marino mūšis dar vadinamas Monte Pulito mūšiu – karinis konfliktas vykęs 1944 m. rugsėjo 17 d. – rugsėjo 20 d. Antrojo pasaulio karo metu tarp Trečiojo Reicho ir Jungtinės Karalystės su sąjungininkais. Mūšis prasidėjo Trečiajam Reichui užpuolus ir pabandžius okupuoti neutraliąją mikrovalstybę San Mariną. Konfliktas baigėsi Trečiojo Reicho pralaimėjimu. Po mūšio San Marino vyriausybė Jungtinei Karalystei sumokėjo 732 milijonų lirų.
Arakavos seniūnija
Simboliai
Oficiali gėlė – rododendras, medis – sakura.
Pukės apygarda
Pukės apygarda  – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies šiaurėje. Priklauso Škoderio apskričiai. 24 323 gyventojai (2010 m. duomenys). Plotas – 1 034 km². Administracinis centras – Pukė. Ribojasi su Tropojės, Haso, Kukesio, Mirditės, Ležės ir Škoderio apygardomis.
Savivaldybės
Pukės apygarda sudaryta iš 10-ies savivaldybių:
Stygų teorija
right|thumb|275px|Sąveika subatominiame pasaulyje: taškinių [[subatominė dalelė|dalelių pasaulinės linijos standartiniame modelyje ir uždarų stygų sudarytas pasaulinė plokštuma stygų teorijoje.]] Stygų teorija – fizikos modelis, kurio „statybiniai blokai“ yra vienmačiai objektai (stygos). Standartiniame dalelių fizikos modelyje, šie „blokai“ yra bedimensės taškinės dalelės. Todėl stygų teorija išvengia kai kurių problemų, susijusių su bedimensėmis dalelėmis standartiniame modelyje. Pakeitus taškines daleles stygomis atsiranda galimybė sukurti kvantinės gravitacijos teoriją. Galų gale manoma, jog galima suvienyti žinomas elementariąsias sąveikas (gravitacinę, elektromagnetinę, stipriąją ir silpnąją), aprašant jas tuo pačiu lygčių rinkiniu, kaip teigia Visuotinė teorija.
Bendros žinios
Daug šios teorijos priešininkų kritikuoja stygų teoriją, nes ji dar nedavė kiekybinių eksperimentinių rezultatų. Kaip ir visos kitos kvantinės gravitacijos teorijos, ši taip pat nurodo, kad tiesioginis eksperimentinis teorijos tikrinimas reikalautų neįmanomai brangių inžinerijos žygdarbių ir išradimų. Jei ir yra griežtų netiesioginių teorijos testų, jie dar nežinomi.
Stygų teorija yra daugybės fizikų dėmesio centras, nes ji reikalauja naujų matematinių ir fizikinių idėjų, kurios būtų sujungtos su labai skirtingomis matematinėmis formuluotėmis. Viena iš viską apimančių idėjų yra 11 dimensijų M teorija, reikalaujanti, kad erdvėlaikis turėtų 11 dimensijų – kitaip nei mums įprastos trys erdvės ir viena laiko dimensija. Originalios stygų teorijos nuo 1980 metų aprašo specialias M teorijos sąlygas, kur 11-oji dimensija yra kompaktifikuota (labai trumpa linija ar mažo spindulio apskritimas) ir, jei tokios formuluotės yra laikomos fundamentaliomis, tada stygų teorija reikalauja 10-ies dimensijų. Tačiau teorija aprašo ir mums įprastą visatą su keturmačiu erdvėlaikiu ir atvejus, kur koordinatė 10-matėje erdvėje apibrėžiama ne realiais skaičiais, o visai kitokio tipo matematiniais dydžiais. Taigi, erdvėlaikio sąvokos supratimas stygų teorijoje nėra fiksuotas tam tikra sąvoka: erdvėlaikis geriausiai suprantamas kaip esantis skirtingas skirtingose sąlygose.
Andreas Murray
Andreas Murray (1695 m. rugpjūčio 9 d. Klaipėdoje – 1771 m.) – dvasininkas, teologas.
Stygų teorija
Bendros žinios
Stygų teorija įtraukia ir bendresnius nei stygos objektus, vadinamus Branomis (angl. vadinamų brane, sutrumpinimas iš „membranų„). Ši sąvoka apima skirtingų objektų įvairovę – D-branas, juodas p-branas, Neveu-Švarco 5-mates branas. Tai yra išplėsti objektai, krūvio šaltiniai, vektorinio potencialo elektromagnetinio lauko diferencialinės formos apibendrinimams. Šie objektai yra susiję vieni su kitais dvilypumų įvairove. Juodosios bedugnės tipo p-branos yra identifikuojamos su D branomis, kurios yra stygų galiniai taškai, o toks identifikavimas vadinamas kalibraciniu gravitacijos dualumu (angl. Gauge-gravity duality). Tokio ekvivalentiškumo tyrimas leido naujai pažvelgti į kvantinę chromodinamiką.
Andreas Murray
Biografija
Gimė 1695 m. rugpjūčio 9 d. Klaipėdoje. Studijavo Karaliaučiuje ir Jenoje, įšventintas į kunigus 1717 metais. Dirbo sielovadinį darbą Hamburge, Holšteine, Kylije. 1736 m. išsiųstas dirbti į vokiečių bažnyčią Stokholme. 1752 m. Upsalos universitete tapo teologijos mokslų daktaru. Mirė 1771 m. Švedijoje. Per dvi santuokas susilaukė 4 sūnų: Johann Philipp Murray (1726-1776), Johann Andreas Murray (1740-1791), Gustaf Murray (1747-1825) ir Adolph Murray (1751-1803).
Stygų teorija
Bendros žinios
Stygų teorijoje elektronai ir kvarkai yra ne taškiniai objektai, o viendimensinės stygos. Šios stygos gali judėti ar vibruoti taip sukurdamos skirtingas stebimas daleles su skirtingu aromatu, krūviu, mase ar sukiniu. Stygos sudaro uždaras kilpas ir kartais paviršius, vadinamus D-branomis, kurie gali atsidaryti į viendimensines linijas. Stygos galiniai taškai gali prasiskverbti pro D-braną. Stygų teorija yra gravitacijos teorija, Bendrosios reliatyvumo teorijos (BRT) plėtotė ir klasikinė stygų ir branų interpretacija teigianti, kad tai yra kvantmechaniškai vibruojančios, turinčios krūvį išplėstos juodosios bedugnės.
Viską apimantis fizikinis „žvilgsnis” už stygos teorijos yra Holografinis principas, kuris sako, kad juodosios bedugnės paviršiaus svyravimų apibrėžimas taip pat turi aprašyti ir aplink ją esantį erdvėlaikį. Holografija reikalauja, kad mažų dimensijų teorija, aprašanti horizonto fliuktuacijas, baigsis aprašydama viską, kas gali kristi į bet ką. Todėl juodosios bedugnės horizonto teorija turėtų būti visko teorija (TOE). Randant bent vieną pilną holografinį aprašymą, pirmumas atrodo kaip ilga sąskaita, nes turi būti atsietas nelokalus kvantinės gravitacijos aprašymas. Stygų teorijoje yra ne vienas toks aprašymas, jų yra net keletas, kurių kiekvienas aprašo horizontų su skirtingais krūviais ir dimensijomis fliuktuacijas ir visus juos kartu pritaiko. Taigi, tie patys fizikiniai objektai ir sąveikos gali būti aprašomi viendimensinių juodųjų bedugnių horizontų fliuktuacijomis, arba taškiniais horizontais. Faktas, kad tokie skirtingi aprašymai aprašo tą pačią fiziką yra įrodymas, kad stygų teorija yra nuosekli.
Paprastos astronominės juodosios bedugnės neturi tinkamo holografinio aprašymo, nes turi Hokingo temperatūrą. Stygų teorija formuluojama šaltoms juodosioms bedugnėms, kurios turi tokį didelį krūvį, koks tik įmanomas. Pirmoji holografinė teorija aprašė viendimensinių stygų sklaidą, mažas vibruojančio horizonto, įkraunamo dvejeto formos vektoriniu potencialu, kilpas. Šis potencialas padaro juodąją bedugnę vienmate linija. Šios linijos horizonto fliuktuacijos aprašo visą materiją, taigi, kiekviena elementari dalelė gali būti aprašoma kaip stygos ar kilpos (ar net jos dalies) svyravimo moda. Stygos ilgis yra apytiksliai lygus Planko ilgiui, bet gali būti ir ženkliai didesnis, kai stygos silpnai sąveikauja.
Teorijos
Prieš „dvilypumo revoliuciją“ (po kurios sukurta M teorija) egzistavo penkios atskiros stygų teorijos bei (nestabili) bozoninė ir gliuoninė teorijos: Reikia pastebėti, jog IIA ir IIB stygų teorijose uždaros stygos gali judėti visomis kryptimis 10 dimensijų erdvėlaikyje, tuo tarpu uždaros stygų galai prijungti prie D-branos, kurie yra žemesnės dimensijos membranos (jų dimensijos neįprastos: 1, 3, 5, 7 ar 9 IIA tipui ir 0, 2, 4, 6 ar 8 IIB tipui, įskaitant ir laiko kryptį).
Stygų teorijos objektai
Visos stygų teorijos pranašauja laisvės laipsnių egzistavimą, kurie vadinami „ekstra dimensijomis“. Be fermionų, bozoninės stygos gali svyruoti plokščiame, bet nestabiliame 26 dimensijų erdvėlaikyje. Superstygų teorijoje, kuri aprašo fermionus, silpno jungimosi (be sąveikos) riba aprašo stabilų 10 dimensijų erdvėlaikį. Sąveikaujančios superstygų teorijos yra geriausiai suprantamos kaip 11 dimensijų supergravitacijos teorijos, vadinamos M teorija, konfiguracijos, kur viena ar daugiau dimensijų yra kompaktiškos- ,,užlankstytos” taip, kad linijiškai išplėsta krūvį turinti juodoji bedugnė tampa ilga ir lengva. Ilgos ir lengvos stygos gali vibruoti skirtinguose rezonansiniuose dažniuose, o kiekvienas rezonansinis dažnis aprašo skirtingą dalelės tipą. Todėl stygų ribose bet kokia elementari dalelė turi būti suprantama kaip vibruojanti plona linija o ne taškas. Styga gali vibruoti skirtingomis modomis sukurdama skirtingas daleles lygiai taip pat, kaip gitaros styga gali išgauti skirtingas natas.
Vienintelis būdas kaip stygos gali sąveikauti yra išplitimas ir tolygus susijungimas. Neįmanoma apžvelgti pasirinktos sutartinės medžiagos, sudarytos iš taškinių dalelių, kurios sąveikauja su stygomis susidūrimų metu, nes dalelės gali kristi į juodąją bedugnę ir holografija reikalauja, kad tai turi pasirodyti kaip svyravimo moda. Vienintelis būdas apžvelgti naują medžiagą yra gravitaciniai fonai, kur stygos gali sklaidyti nuosekliai arba esant dar pridėtinėms sąlygoms. Kai kurie iš fonų yra skirtingų dimensijų juodųjų bedugnių plokšumos su itin dideliu krūviu ir vadinamos NS branomis. Kiti krūvinių juodųjų bedugnių fonai yra D-branos, turinčios alternatyvų aprašymą kaip plokštumos, kur stygos gali baigtis ar slysti. Stygos yra ilgos ir lengvos, o branos yra sunkios. Kitose ribose, kur stygos gali tapti sunkiomis, kai kurios branos gali tapti lengvomis.
Kol tikima, kad stygų teorija gali būti tinkama kvantinės gravitacijos teorija, daug mokslininkų mano, kad ji teisingai aprašo visatą ir gali tapti visko teorija. Yra žinomos konfigūracijos, aprašančios visas daleles ir jėgas, tačiau jose tariama, kad kosmologinė konstanta lygi nuliui. Taip pat yra modeliai ir esant skirtingoms šios konstantos vertėms. Jie yra metastabilūs, tačiau ilgai gyvuojantys. Todėl ir tikimasi, kad yra tokia kosmologinės konstantos vertė, kuri duotų metastabilų sprendinį, kiekybiškai sutampantį su standartiniu modeliu, talpinantį tamsiąją medžiagą ir patikimą kosminės infliacijos mechanizmą. Dar nežinoma, ar stygų teorija turi tokį sprendinį ir kiek laisvai galima pasirinkti kai kuriuos parametrus. Pilna teorija dar neturi tinkamo apibrėžimo visose sąlygose, kol stygos nėra papračiausiai ir lengviausiai apibrėžiamos perturbacijų teorijoje. Teisinga aukštų dimensijų branų kvantinė mechanika nėra lengvai apibrėžiama ir stygų teorijos elgesys kosmologijos skalėse nėra pilnai aprašytas. Dar nepatikrinta, ar, jei yra principas, pagal kurį stygų teorija surenka vakuumo būsenas, egzistuoja erdvėlaikio konfiguracijos, aprašančios mūsų visatos savybes.
Aušra (reikšmės)
Žodis aušra gali reikšti:
Europos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Europos šalių futbolo varžybų nugalėtojai 1998–1999 m. sezone:
Lantana Tallinn
Kekčiai
Kekčiai – Centrinės Amerikos indėnų tauta, priklausanti majų tautų grupei. Gyvena daugiausia Gvatemalos kalnuose ir atogrąžose, nedidelė dalis Salvadore, Belize. Populiacija ~850 tūkst. žmonių. Kalba kekčių ir ispanų kalbomis.
Tradiciniai verslai – lydiminė žemdirbystė (kukurūzai, pupos, moliūginiai), gyvulininkystė (kiaulės, mulai). Taip pat verčiasi medžiokle, žvejyba, rankiojimu. Pagrininiai amatai: puodininkystė, audimas, pynimas, medinių kaukių ir muzikos instrumentų gamyba. Išlaikę tradicinių kultų ir papročių, gausią mitologiją ir folklorą (susipynęs su katalikiškomis tradicijomis), senovinį kalendorių.
Kekčiai į Gvatemalos kalnus atsikėlė X–XII a. ir iki ispanų užkariavimo įkūrė keletą valstybių. 1528 m. kekčius nukariavo ispanai. XX a. pr. dalis persikėlė į Belizą.
Mažviliškė
Mažviliške vadinami kaimai Ignalinos rajone:
Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga
Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga – Lietuvos profesinė organizacija, veikusi 1918–1940 m., 1918–1928 m. Lietuvos matininkų sąjunga.
Istorija
Lietuviai matininkai pirmą kartą į legalią Lietuvių matininkų sąjungą susibūrė 1917 m. Petrograde, Veisbruto spaustuvėje lietuviškai išspausdinti 37 straipsnių sąjungos įstatai. Sąjunga turėjo apie 20 narių. Pirmasis jos pirmininkas buvo Jonas Raupys. 1918 m. rudenį šios sąjungos veikla nutrūko, pasibaigus karui lietuviai pradėjo grįžti į tėvynę. 1918 m. lapkričio 12 d. Jonas Raupys sušaukė steigiamąjį Matininkų sąjungos susirinkimą, kuriame dar dalyvavo Mikas Dauknys, Vincas Satkevičius, Balys Jakutis, Teodoras Savickas ir Vasilius Prozorovas. Iki 1918 m. gruodžio 28 d. vyko parengiamieji organizacinės komisijos sąjungai įkurti darbai, į kuriuos aktyviai įsijungė inžinierius Stasys Dirmantas, V. Račkauskas ir kiti žemės tvarkytojai. Pirmuosius sąjungos įstatus Kauno apskrities viršininkas patvirtino 1920 m. sausio 27 d. (rejestro Nr.18). Įkurtos sąjungos svarbiausias tikslas ir rūpestis buvo įkurti Žemės tvarkymo departamentą, surengti matininkų kursus, atgauti iš Rusijos archyvus ir instrumentus. 1928 m. birželio 30 d. visuotiniame Lietuvos matininkų profesinės sąjungos suvažiavime buvo pakeisti sąjungos įstatai ir sąjunga pavadinta Lietuvos matininkų ir kultūrtechnikų sąjunga.
Kliringas
Kliringas ( 'valyti') – nepiniginis atsiskaitymas tarp valstybių, kompanijų, įmonių už parduotas prekes, suteiktas paslaugas, vertybinius popierius ir kt. įvykdžius užskaitą.
Pavyzdys: viena pusė kitai tiekia medvilnę po 500 eurų už toną, kita automobilius po 5000 eurų už vienetą. Tada vienai pusei pateikus 200 tonų medvilnės, o kitai 20 automobilių bus išlaikytas mokėjimų balansas.
Bankinis kliringas, tai tarpbankinis nepiniginis atsiskaitymas per mokėjimų namus ir grindžiamas savitarpio užskaita.
Geostatistika
Geostatistika – mokslo šaka, kuri taiko statistinius metodus erdviniams duomenims ir leidžia prognozuoti būsimus Žemės paviršiaus reiškinius.
Geostatistika kilo iš poreikio nustatyti įvairius naudingų išteklių telkinius, jų paplitimą ir susidarymo dėsningumus. Geostatistiniai metodai taikomi naudingų išteklių žvalgyboje, naftos geologijoje, petrologijoje, hidrogeologijoje, geografijoje, hidrologijoje, meteorologijoje, okeanografijoje, geochemijoje ir kitose srityse.
Lietuvos magdeburginių miestų privilegijos ir aktai
Lietuvos magdeburginių miestų privilegijos ir aktai – tęstinė Lietuvos miestų XVI a. – XVIII a. istorijos šaltinių publikacijų serija, kurią nuo 1991 m. leidžia Lietuvos istorijos institutas.
Serija
Serijoje publikuojama ikimoderniają savivaldą turėjusių miestų archyvinė medžiaga, skelbiamos Magdeburgo teisę suteikiančios, patvirtinančios ir išplečiančios privilegijos, vaitų skyrimo raštai, dokumentai apie magdeburginių miestų vidaus sandarą, valdymą, ūkinę raidą, miestiečių teisinę padėtį ir materialinę kultūrą. Tiražas 450-1200 egz. Išėjo 4 tomai:
1 tomas
Joniškis, Jurbarkas, sudarė Antanas Tyla, spaudai parengė Romualdas Firkovičius, Rimantas Jasas, Elmantas Meilus, Vilnius, Mokslas, 1994 m.
2 tomas
Kretinga, Skuodas, Šiauliai, Šventoji, Varniai, Veliuona, Viekšniai, Virbalis, Vladislavovas (dab. Kudirkos Naumiestis), sudarė A. Tyla ir Dainius Žygelis; spaudai parengė Darius Antanavičius, R. Firkovičius, A. Tyla, D. Žygelis, Vilnius, Pradai, 1997 m. ISBN 9986-776-45-7
3 tomas
Kėdainiai, sudarė A. Tyla, spaudai parengė D. Antanavičius, R. Firkovičius, A. Tyla, Vilnius, LII leidykla, 2002 m.
4 tomas
Magdeburgines teises Alytui suteikė Steponas Batoras 1581 m. birželio 15 d. Savivaldos teisėmis Alytus naudojosi iki 1776 m. Ketverių metų seimo laikotarpiu alytiškiai labai atkakliai siekė atkurti savivaldą, tačiau dėl valstybę ištikusios tragedijos jiems to nepavyko įgyvendinti. Beveik 200 metų Alytaus savivaldaus miesto gyvenimas yra svarbus miestų ir miestiečių teisės Lietuvoje plėtros paveldas. Šiame leidinyje skelbiami 203 XVI a.–XVIII a. dokumentai: valdovų privilegijos dėl magdeburginių teisių suteikimo, patvirtinimo ir vykdymo, aktai apie magistrato pareigūnų – burmistrų, tarėjų, suolininkų – rinkimus, vaito ar lantvaičio skyrimą ir įvesdinimą, klebono skyrimą, naujų miestiečių įteisinimą, nekilnojamojo turto pardavimą, dovanojimą, užstatymą, pasisavinimą, miestiečių kovą dėl savivaldos teisių atkūrimo po 1776 m. Leidinys yra svarbus istorijos šaltinių rinkinys apie Vidurio Europoje reglamentuotos Magdeburgo miestų teisės sklaidą Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje ir jos įtaką administracinei, kultūrinei ir ekonominei plėtrai. Leidinys atskleidžia šių teisių įgyvendinimo ypatybes Alytuje ir leidžia palyginti jį su kitais Lietuvos magdeburginiais miestais.
5 tomas
Merkinė, sudarė Algirdas Baliulis, spaudai parengė D. Antanavičius, A. Baliulis, R. Firkovičius, Vilnius, LII leidykla, 2007 m. ISBN 978-9989-780-99-1
Skelbiamas 231 XV–XVIII a. dokumentas iš Lietuvos metrikos, Merkinės magistrato aktų knygų, Trakų ir Smolensko vaivadijų žemės teismų aktų knygų bei kitų archyvinių fondų, tiesiogiai susijusių tiek su magistrato ir miesto teismų veikla, tiek su miestiečių kasdienio gyvenimo klausimais (sklypų ir namų pirkimas-pardavimas, testamentai, maro epidemija, miestiečių kova dėl savo teisių po 1776 m. savivaldos panaikinimo), taip pat valdovų konfirmacinės privilegijos, cechų nuostatai, mokesčių palengvinimas po gaisrų, miesto inventoriai. Keli dokumentai skelbiami iš ankstesnio laikotarpio iki Magdeburgo teisių privilegijos suteikimo, liudijantys, kad Merkinė kaip miestas egzistavo kur kas anksčiau, negu tai buvo patvirtinta dokumentu. Tai svarbus Lietuvos miestų istorijos aktų rinkinys, kuriame atsispindi vieno iš seniausių mūsų miestų gyventojų teisinė padėtis, jos kaita, suteikia daug medžiagos XV a.–XVIII a. miestų kultūros ir ūkio raidai pažinti.
6 tomas
Skelbiami 255 XV–XVIII a. dokumentai iš Lietuvos metrikos, teismų knygų, Lietuvos ir užsienio bibliotekų ir archyvų rinkinių. Nemažai dokumentų skirti Trakų karaimų teisėms – valdovų privilegijos, vaivadų raštai ir t. t. Nors dauguma Trakų miesto dokumentų žuvo per XVI a. pabaigos Trakų gaisrą ir 1655 m. maskvėnų kariuomenės įsiveržimą, išlikę ir skelbiami dokumentai leidžia susipažinti su LDK laikotarpio miesto gyvenimu.
7 tomas
Merkinės miesto aktai 1598–1627, sudarė Algirdas Baliulis, spaudai parengė D. Antanavičius, A. Baliulis, R. Firkovičius, Vilnius, LII leidykla, 2010 m. ISBN 978-9955-847-28-1
Skelbiamos Merkinės miesto aktų knygos (saugoma Lietuvos valstybės istorijos archyve – SA 5845) dokumentai apima 1598 m. pabaigą – 1627 m. pradžią, bet 1606–1608 m. dokumentų joje iš viso nėra. Šioje gerokai aplamdytoje, sulietoje vandeniu knygoje vieni lapai sunkiai perskaitomi (vietomis tekstas išblukęs), kitų nutrupėję kraštai, kampai ar galai, kai kurie lapai išplėšti. Joje drauge įrišti miesto tarybos (magistrato) 1598–1605 m. aktai (čia 1–175 numeriai), ir vaito bei suolininkų 1609–1627 m. aktai (čia 176–736 numeriai). Skelbiami Merkinės miesto aktai (lenkų, lotynų gudų kalbomis) yra nepaprastai svarbus šaltinis to laikotarpio miestų gyvenimui pažinti, atspindi to meto materialinę ir dvasinę kultūrą, pareigūnų ir paprastų miestiečių teisinius santykius, miestiečių tarpusavio turtinius sandorius, to meto teisės kodeksų panaudojimo praktiką ir t. t. Skelbiami dokumentai bus naudingi istorikams ir teisininkams, nagrinėjantiems XVI a. pabaigos – XVII a. pradžios ne tik Merkinės, bet apskritai Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės miestų istoriją. Pateikiamos dokumentų anotacijos lietuvių kalba ir dalykų, asmenvardžių bei vietovardžių rodyklės suteikia galimybę leidiniu naudotis visiems, kurie neabejingi mūsų krašto praeičiai.
Diktariškių dvaras
Diktariškių dvaras – dvaras Radviliškio rajone, Diktariškių kaime.
Istorija
Vyriausias sūnus Pranciškus Šemeta buvo aktyvus 1831 m. sukilimo dalyvis ir vienas iš organizatorių. Gimęs 1802 m. gegužės 8 d. Diktariškio dvare (mirė 1882 m. Drezdene) mokėsi Raseiniuose, paskui studijavo Vilniaus universitete, priklausė Filaretų draugijai.
Sukilimui pralaimėjus dvaras turėjo būti konfiskuotas (kaip priklausęs Pranciškui), tačiau liko Šemetoms. Mirus Tadeušui, o sūnui Pranciškui emigravus į Prancūziją, dvarą valdė kitas sūnus Juozapas Šemeta (gimęs 1804 m.), paskutinis Šiaulių pavieto bajorų maršalka (1858-1864 m.). Naujasis savininkas pavyzdingai tvarkė ūkį, išplėtė parką. Šiaulėnų kapinėse 1850 m. pastatė garsiąją Šemetų koplyčią–mauzoliejų.
Po 1863 m. sukilimo Juozapas buvo ištremtas į Ufą, o dvaras konfiskuotas. Nors vėliau Šemeta sugrįžo į Rygą, tačiau dvaro nebeatgavo.
Po 1865 m. dvaro šeimininkai dažnai keitėsi, fiksuojama, kad apie 1881 m. dvaras priklausė Neiroudui, o prieš Antrąjį pasaulinį karą – Šiaulių savivaldybei.
Hubėjus
thumb|right|Uhanas thumb|right|Trijų tarpeklių regionas
Administracinis suskirstymas
Hubėjus padalintas į trylika prefektūrų lygmens administracinių vienetų:
Taip pat yra trys tiesiogiai valdomi apskričių lygmens miestai ir vienas tiesiogiai valdomas apskričių lygmens miškininkystės rajonas.
Geografija
Centrinė ir rytinė Hubėjaus dalys yra Dzianghano lygumoje, o vakarinės bei pakraščiuose esančios teritorijos labiau kalnuotos (Udango (Wudang), Dzingšano (Jingshan), Daba, Ušano (Wushan) kalnai). Šiaurės rytuose yra Dabiešano kalnai, Taihangšano kalnai – šiaurėje, prie sienos su Henanu, Mufu kalnai sudaro sieną su Dziangsi. Aukščiausia viršukalnė – Šennongas (Shennong, 3105 m).
Per Hubėjų teka Jangdzė. Vakarų Hubėjuje yra rytinė Trijų tarpeklių dalis (kita priklauso Čongčingui). Jangdzė susilieja su Hanšui (Hanshui) Uhano mieste. Hubėjus vadinamas „ežerų provincija“: čia yra tūkstančiai didesnių ir mažų ežerų, iš jų didžiausi – Liangdzi (Liangzi) ir Honghu. Hubėjaus ir Henano pasienyje yra Dadziangkou (Dajiangkou) rezervuaras.
Klimatas subtropinis, yra keturi metų laikai. Žiemą vidutinė temperatūra svyruoja tarp 1 ir 6 °C, vasarą tarp 24 ir 30 °C. Uhane temperatūra pasiekia 40 °C ir daugiau.
Demografija, kultūra, turizmas
Hubėjaus gyventojus kiti kinai vadina „devyngalviais paukščiais“ (pagal labai agresyvią ir gyvybingą mitologinę būtybę): sakoma, kad "danguje gyvena devyngalviai paukščiai, o žemėje – hubėjiškiai. "
Dabartinio Hubėjaus teritorijoje kadaise buvo unikalią kultūrą išvysčiusi Ču (Chu) valstybė (žr. Džou dinastija).
Turistų lankomi Dzingdžou miestas, Udango kalnas, Trys tarpekliai, Uhanas.
Agatas
thumb|200px|Agatas thumb|200px|Samaninis agatas
Agatas – nėra tikras mineralas, tai greičiau mineralo agregatas sudarytas iš įvairių kvarco formų, dažniausiai chalcedono. Agatas – graikiškos kilmės žodis, susijęs su Sicilijos upės Achato pavadinimu, kadangi čia pirmiausia buvo rastas.
Akmuo juvelyrikoje
Senovės Egipte iš agato gamindavo karolius, raižydavo šventuosius vabalus skarabėjus. Asirijoje ir Babilonijoje buvo gaminami amuletai, antspaudai. Nepaprastai gražiais agato papuošalais ir namų apyvokos reikmenimis garsėjo senovės graikų ir romėnų meistrai. Iš agato buvo gaminamos statulėlės, vazelės, taurės, tabokinės, auskarai, sagės, kulonai, mozaikiniai papuošalai, puošiami ginklai, balnai.
Julius Bruckus
Julius Bruckus (1870 m. sausio 1 d. Palangoje – 1951 m. Tel Avive) – gydytojas, tarpukario Lietuvos politikas, aktyvus žydų politinio ir kultūrinio gyvenimo veikėjas. Ekonomisto Boriso Bruckaus brolis.
Biografija
1894 m. baigė Maskvos universiteto medicinos fakultetą. Buvo pirmosios žydų studentų sionistų draugijos narys.
Dirbo gydytoju Minske, vėliau persikėlė gyventi į Sankt Peterburgą. Aktyviai dalyvavo Švietimo skleidimo tarp Rusijos žydų draugijos veikloje, bendradarbiavo Žydų teisių gynimo biure. 1898–1902 m. rusų – žydų mėnraščio „Voschod“ redakcinės kolegijos narys. 1905 m. sionistų periodinių leidinių „Jevreiskaja Žyznj“ ir „Rassvet“ redkolegijos narys. Dalyvavo Kovos už lygias teises sąjungos suvažiavime ir išrinktas jos Centro Komiteto nariu. 1909 m. sionistų Vykdomojo Komiteto ir stebėjimo tarybos narys. 1919–1922 m. Peterburgo žydų universiteto žydų istorijos profesorius.
1922 m. grįžo į Lietuvą. 1922 m. lapkričio 13 – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo narys. 1923 m. sausio mėn. – vasario 22 d. VII Ernesto Galvanausko Ministrų kabinete laikinai ėjo ministro be porfelio pareigas žydų reikalams, pakeitęs šiame poste į Vokietiją išvykusį Maksą Soloveičiką.
1924 m. išvyko į Vokietiją. Gyveno Berlyne, vienas sionistų – revizionistų partijos kūrėjų. A. Hitleriui atėjus į valdžią išvyko gyventi į Prancūziją, bet 1940 m. Viši vyriausybės suimtas. Pabėgo į JAV, o vėliau persikėlė į Palestiną.
Parašė stambių mokslo darbų apie Lietuvos ir Rusijos žydų istoriją, chazarus keliomis kalbomis.
Bergfrydas
Bergfrydas  – aukštas gynybinis bokštas viduramžių pilyje, paprastai nesujungtas su kitais statiniais, būdingas Vokietijos, Austrijos pilims. Friaras aprašo tokius bokštus kaip „atskirai stovintys, skirti kovai“. Bergfrydas panašus į donžoną, tačiau nėra skirtas gyvenimui. Donžonai buvo kartu ir gyvenamieji, ir gynybiniai.
Bergfrydus turėjusiose pilyse gyvenamosios patalpos būdavo atskiros, dažnai žemesniame bokšte, vadintame palas. Dėl to bergfrydai būdavo aukšti ploni bokštai su mažai vidinės erdvės, su mažai langų ar visai be jų. Bergfrydai buvo naudojami kaip sargybiniai bokštai bei kaip slėptuvės apgulties atveju. Donžono ir bergfrydo skirtumai nėra labai ryškūs, nes tokių bokštų buvo pastatyta tūkstančiai, jų įvairovė didelė, su įvairiais pereinamaisiais variantais. Pvz., kai kurie Prancūzijos donžonai turėjo labai menkas gyvenamąsias patalpas, o kai kurie vėlyvieji vokiški bergfrydai buvo skirti ir gyvenimui. (Piper 1900).
Maksimaliai apsaugoti bergfrydai stovėdavo pilies kiemo viduryje, nesujungti su pilies gynybinėmis sienomis. Tačiau dažnai bergfrydai stovėdavo arčiau pilies vartų kaip vienos pažeidžiamiausių vietų gynyboje ir buvo jų gynybos sustiprinimas. Kartais bergfrydas net jungdavosi su gynybine siena. Pvz., Marksburgo pilyje bergfrydas stovi kiemo centre, o Kaco pilyje bergfrydas yra tame šone, iš kurio bus puolama pilis. Kai kurios pilys, pvz., Miuncenbergo (Münzenberg), turėjo du bergfrydus.
Už Vokietijos ribų Monforo (Montfort) ir Judin pilys Artimuosiuose rytuose, statytos Vokiečių ordino riterių, turėjo ryškius bokštus, kuriuos kai kurie autoriai laiko bergfrydais (Kennedy 2000, Folda 2005), įrodinėdami, kad šios pilys pastatytos remiantis Reino krašto karinės architektūros tradicijomis.
Einsfordo pilis (Eynsford Castle) Kente yra retas Anglijos pilies pavyzdys su bergfrydu centre.
Šaltiniai
덴슈
FK Vakarų žemaičiai
Mažeikių „Vakarų žemaičiai“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Mažeikių.
Michael Wohlfahrt
Michael Wohlfahrt (1687 m. Klaipėdoje – 1741 m. Ephratoje, Pensilvanija) – dvasininkas.
Biografija
Gimė 1687 m. Klaipėdoje, tačiau emigravo į Šiaurės Ameriką. 1725 m. buvo pakrikštytas Ephratos bendruomenės vadovo Conrad Beissel. 1732 m. pasivadino Brother Agonius ir kartu su Conrad Beissel vadovavo šiai nedidelei religinei bendruomenei, kurią sudarė iš vokiškų žemių atvykę imigrantai. Mirė 1741 m. Ephratoje.
Kolektyvinių darbo santykių subjektų autonomija
Kolektyvinių darbo santykių subjektų autonomija - kolektyvinės darbo teisės principas. Apima kolektyvinių darbo santykių subjektų laisvę sudaryti sutartis, susitarimus, t. y. kolektyvines sutartis, jas (pa)keisti bei nutraukti, taip pat pasirinkti savo santykiams reguliuoti taikytiną teisę ir kt. Veiklos laisvės nuo valstybės kyšimosi kolektyvinių darbo santykių srityje garantija.
Vokietija
Kolektyvinių darbo santykių subjektų autonomija ( - 'tarifinė autonomija) Vokietijoje konstituciškai garantuojama per koalicijų laisvę (9 str. 3 d., Artikel 9 Absatz 3). Autonomiją konkretizuoja Vokietijos kolektyvinių sutarčių įstatymas.
Ju Kobajaši
(g. 1987 m. rugsėjo 23 d.) – japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2014–2016 m., su ja dalyvavo 2015 m. AFC Azijos taurės turnyre.
PayPal
„PayPal“ – mokėjimų internetu platforma, kurioje užsiregistravę per 188 mln. aktyvių vartotojų.
Istorija
„PayPal“ buvo įkurta 1998 m., o nuo 2015 m. ji atsiskyrė nuo „eBay“ bendrovės ir tapo akcine bendrove.
2002 m. „eBay“ įsigijo „PayPal“ už $1,5 mlrd. 2014 m. pastaroji bendrovė spaudžiama investuotojo aktyvisto Karlo Aikono pradėjo svarstyti elektroninių mokėjimų bendrovės atsiskyrimo planus, kuriam iš pradžių „eBay“ bendrovės vadovybė priešinosi, bet netrukus pakeitė nuomonę, nes atlikti strateginiai tyrimai pateisino „PayPal“ bendrovės atskyrimą.
Paslaugos
„PayPal“ mokėjimų sistema naudojama apsiperkant internetinėse parduotuvėse, aukcionuose.
„PayPal“ – mokėjimų internetu platforma, kurios sąskaita gali būti papildyta naudojant kreditines ar tam tinkamas debetines korteles ir iš banko sąskaitos. Turint tinkamą kortelę taip pat galima pinigus pervesti į savo banko sąskaitą.
Abraomas (vardas)
Abraomas – vyriškas, hebrajų kilmės vardas. Angliškas variantas Abraham yra populiarus vardas ir labai populiari pavardė JAV.
Variantai
JAV naudojami vardo Abraham variantai – Ab, Abarran, Abe, Aberham, Abey, Abie, Abrahamo, Abrahan, Abrahim, Abram, Abrami, Abramo, Abrams, Abran, Avram, Avrom, Brahm, Bram. Labai žinomas arabiškas šio vardo variantas Ibrahim. Jis pakankamai populiarus ne tik musulmoniškose šalyse bet ir JAV. Ibrahim turi savo varianta Ebrahim. Rusiškas vardo variantas – Avraamas (Авраам).
Pavardės, kilusios iš vardo Abraomas
Iš vardo Abraomas įvairiose tautose kilo nemažai pavardžių.
Lietuviškos pavardės
Abromas, Abromaitis, Abromavičius, Abramavičius
Slavų pavardės
Abramenkov (Абраменков), Abramov (Абрамов), Abramovič (Абрамович), Abramčik (Абрамчик), Avramov (Аврамов) ir kt.
Kitos nelietuviškos pavardės
Abraham, Abramian, Abramašvili, Abramson, McAbraham ir t. t.
Paprastosios vienuolžuvės
Paprastosios vienuolžuvės (Pomacentrus) – vienuolžuvinių (Pomacentridae) šeimos žuvų gentis.
Gentyje yra virš 70 rūšių.
Nuorodos
thumb|left|210px|Pomacentrus vaiuli
Teiloro stulpas
Teiloro stulpas – viršūnė besisukančių dujų stulpo, kuris atsiranda dėl sutrikusios atmosferos cirkuliacijos, apeinant stambią Jupiterio paviršiaus iškilumą. Manoma, kad nugrimzdusią dėmę dengia debesys.
Ilgai buvo manoma, kad Raudonoji dėmė gali būti savotiška sala, plūduriuojanti išoriniuose Jupiterio atmosferos sluoksniuose. Dėl to buvo iškelta hipotezė, kad tai gali būti Teiloro stulpas, tačiau kol kas tai dar nėra patvirtinta tyrimais.
PCAA FC
„Pakistan Civil Aviation Authority“ futbolo klubas arba trumpai PCAA FC – Pakistano futbolo klubas.
Istorija
Klubo ištakos siekia ? m.
Naftodoleris
Naftodoleris – terminas, apibūdinantis dolerius, gaunamus už parduotą naftą.
Šį terminas sugalvojo Džordžtauno universiteto ekonomikos profesorius Ibrahimas Ovaisas 1973 m. Jis manė, kad reikalingas naujas terminas, aprašyti situacijai OPEC valstybėse, kurioms tik naftos pardavimas leido ekonomiškai klestėti ir investuoti į valstybes, naftos naudotojas.
Mažviliškė (Daugėliškis)
Mažviliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio.
Naftodoleris
Įvedus eurą, kilo diskusijos, ar nebūtų verta pakeisti dolerį euru, atsiskaitant už naftą. Dėl to pasirodė naujas terminas naftoeuras.
Literatūra
The hidden hand of American hegemony: petrodollar recycling and international markets / David E. Spiro. Ithaca, NY : Cornell University Press, 1999. xiv, 177 p. ; 25 cm. LOC call # HG3883.A67 S64 1999
Moniuškai
Moniuškai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jasvilų valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į šiaurę nuo Jašvilių 16 km į šiaurės rytus nuo Monkų ir 48 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kinijos korėjiečiai
Korėjiečiai (kinų kalba: 朝鲜族, pinyin Cháoxiǎn Zú) – viena iš 56 oficialiai pripažintų tautų Kinijoje. Didžiausia korėjiečių koncentracija yra šiaurės rytuose: Heilongdziango, Dzilino, Liaoningo provincijose.
Populiacija
Populiacija: etninių Kinijos korėjiečių, turinčių Kinijoje pilietybę – 1 923 842 (2000). Kinijoje yra didžiausias skaičius korėjiečių gyvenančių už Korėjos pusiasalio ribų.
Istorija
Manoma, kad iš Korėjos pusiasalio korėjiečiai ėmė migruoti į Mandžiūriją XVII a. Daugiausia tai būta valstiečių, bėgusių nuo despotiškų žemvaldžių. Po 1869 metais šiaurinėje Korėjos dalyje įvykusio bado migrantų kiekis išaugo, dauguma įsikūrė Yanbiano vietovėje. Kita didelė srovė migrantų Kinijos teritorijoje pasirodė japonams aneksavus Korėją ir privertus valstiečius pasišalinti nuo užimamų žemių.
Religija
Pirmieji korėjiečiai praktikavo totemizmą ir protėvių garbinimą. Dabar kai kurie korėjiečiai yra budistai, kiti konfucianistai, ne kurie praktikuoja šamanizmą, dar kiti – krikščionys katalikai. Iki 1949 metų beveik 23 % korėjiečių buvo krikščionys protestantai. Dabar Kinijoje yra apie 600 tūkst. korėjiečių krikščionių, tai sudaro apie 27 % visų žemyninėje Kinijos dalyje gyvenančių korėjiečių. Kinijos korėjiečių gyvenamose vietovėse krikščioniškos veiklos yra dotuojamos atvykstančių verslo reikalais ar lankančių artimuosius pietų korėjiečių. Beveik visuose didžiuosiuose šiaurės rytinės Kinijos dalies miestuose galima rasti korėjiečių bažnyčių ir susitikimo vietų.
Švietimas
Kinijos korėjiečių raštingumo lygis ir vidurinį bei universitetinį mokslą baigiančiųjų skaičius yra aukščiausias lyginant su nacionaliniu vidurkiu ar kitomis Kinijos Liaudies Respublikos mažumų etninėmis grupėmis. Tarp vyresnių nei 15 metų korėjiečių, išskyrus labai senyvo amžiaus žmones, neraštingumas beveik neegzistuoja. Kinijos Liaudies Respublikos Dzilino provincijos Janbiano korėjiečių autonominė prefektūra yra sėkmingas Kinijos vykdomos etninių mažumų švietimo sistemos pavyzdys.
Kalba
Didžioji dauguma etninių Kinijos korėjiečių kalba ir rašo korėjiečių kalba. Šiaurės rytinėje Kinijoje dalyje (Heilongdziango, Dzilino, Liaoningo provincijose) ši kalba yra naudojama laikraščiuose, radijo stotyse, švietimo institucijose.
Hamburgo universitetas
thumb|260px|Hamburgo biblioteka Hamburgo universitetas – vienas didžiausių Vokietijos universitetų, įkurtas Hamburge 1919 m.  kovo 28 d. Apie 40 000 studentų, 11 195 darbuotojų (su Ependorfo universitetine klinika), iš jų 690 profesorių.
Struktūra
Universitetas leidžia leidinį „Das Magasin der Universität“.
Turkis
thumb|right|Turkis Turkis – nepermatomas, mėlynai žalios spalvos mineralas, hidratuotas vario, aliuminio fosfatas, kurio cheminė formulė – CuAl6(PO4)4(OH)8·5H2O. Mineralas pavadintas taip, nes prancūzai šį mineralą vadino turkišku akmeniu (Turkijoje šiuo akmeniu buvo prekiaujama).
Turkio kietumas pagal Moso skalę yra 6.
Turkis yra neskaidrus akmuo. Spalva nuo ryškiai žydros, žydrai mėlynos iki žydrai žalios.
Usėnų seniūnija
Usėnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šilutės rajono savivaldybės pietuose.
Usėnų seniūnijoje veikia Usėnų pagrindinė mokykla, seniūnijos bendruomenė, degalinė, paštas, Šilutės medicinos centro bendrosios praktikos gydytojo kabinetas, vaistinė, biblioteka-filialas, viešbutis-motelis „Senolių pastogė“, naktinis klubas „Disko baras“, evangelinio tikėjimo krikščionių bendruomenė „Viltis“, jaunimo klubas, moterų vokalinis ansamblis „Usėnai”, Šilutės kredito unijos Usėnų kasa, pašarų ruošimo bendrovė „GGF“. Verslas: žemės ūkio produktų gamyba, turizmas.
Geografija
Per seniūniją eina Klaipėdos–Jurbarko plentas (1850 m.), Klaipėdos-Tilžės geležinkelis (1874 m.). Ribojasi su Juknaičių, Ž. Naumiesčio, Katyčių, Stoniškių seniūnijomis. Nemunas skiria nuo Kaliningrado srities (Rusija). Pasienio ruožui priklauso Galzdonų, Karceviškių, Užpelkių, Veržininkų kaimai.
Upės: Rusnė (Nemuno atšaka), Leitė, Šyša, Veižas. Miškų mažai, didžiausias – Kavolių miškas (860 ha).
Seniūnijoje yra akmens druskos telkinys.
Istorija
Usėnų seniūnijos teritorija IX–XIII a. priklausė skalviams, vėliau Kryžiuočių ordinui, Prūsijai, Vokietijai.
Jau nuo XVI a. buvo kuriami dvarai. XVIII a. ėjo pašto kelias į Klaipėdą. 1730 m. Žemaitkiemyje įsteigtas pašto punktas, kuriame buvo galima pailsėti, pasikeisti arklius. XIX a. 1-ojoje pusėje panaikinta baudžiava, įkurtas Žemaitkiemio valsčius Tilžės apskrityje. Gyventojai buvo išskirstomi į viensėdijas, steigiamos pradžios mokyklos, statomi vėjo malūnai Kavoliuose, Žemaitkiemyje, Stremeniuose ir kitur.
1944 m. spalį Usėnų seniūnijos teritorijoje vyko Raudonosios Armijos 16-osios Lietuviškosios šiaulių divizijos ir vokiečių armijos kautynės.
Po II pasaulinio karo labai pasikeitė gyventojų sudėtis, didžiajai daliai pasitraukus į Vakarus jų vietas užėmė atvykėliai iš įvairių Lietuvos vietovių. Veikė pradinės mokyklos Galzdonuose, Kavoliuose, Reizgiuose, Stremeniuose ir kitur, aštuonmetė – Žemaitkiemyje. 1982 m. uždarytos Žemaitkiemio aštuonmetė, Kavolių ir Reizgių pradinės mokyklos bei atidaryta Usėnų vidurinė mokykla.
Sovietmečiu žemdirbiai dirbo „Kalnujų“ ir „Žemaitkiemio“ tarybiniuose ūkiuose, vėliau jų pagrindu buvo įsteigtas „Usėnų“ tarybinis ūkis, kuris 1990 m. turėjo 6625 ha žemės, dirbo 497 darbuotojai, laikė 2442 galvijų, 958 kiaules, augino 1148 ha javų, 120 ha bulvių. Jo pagrindu 1992 m. susikūrė 4 žemės ūkio bendrovės, kurios egzistavo neilgai, žemdirbiai, privatizavę bendrovių turtą, pradėjo ūkininkauti individuliai.
1995 m. vietoje Usėnų apylinkės įsteigta Usėnų seniūnija.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 2 seniūnaitijos:
Paveldas
Galzdonų botaninis ir Pleinės telmologinis draustiniai, Kalnujų vandens malūnas, 23 evangelikų liuteronų senosios kapinės. Gamtos paminklai – Kavolių ir Stremenių ąžuolai. Stremenių apylinkėse rastas XV–XIV a. pr. m. e. Rytų Pabaltijo tipo kirvis, laikomas Vytauto Didžiojo karo muziejuje Kaune.
Žymūs žmonės
Karceviškiuose gimė poetė, dailininkė Aldona Gustas, Užpelkiuose – pedagogas Mykolas Kūjus, Žemaitkiemyje – jojimo sporto treneris Alfonsas Dapkus.
Povilas Vadopalas
Biografija
Lankė Daniliškių pradžios mokyklą, Karsakiškio septynmetę mokyklą, Krinčino aštuonmetę mokyklą, 1964 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą. 1972 m. baigė Leningrado politechnikos institutą, radijo inžinierius.
1960 m. Ličiūnų klubo skaityklos vedėjas, Pasvalio ir Biržų statybos organizacijų darbininkas, 1964–1967 m. tarnavo TSRS kariuomenėje. 1967–1968 m. Rygos Elektros montavimo tresto Įrangos gamybos ir montavimo valdybos elektrikas. 1968–1974 m. Leningrado Optikos mechanikos gamyklos staklių operatorius, TSRS Mokslų akademijos A. Jofės fizikos technikos instituto elementariųjų dalelių greitintuvo valdymo tarnybos inžinierius. 1974 m. nuteistas 10 metų, dirbo metalo gamyklos brigadininku, vyr. mechaniko pavaduotoju, tarybinio ūkio sanitaru, felčeriu, veterinarijos gydytoju. 1982–1991 m. grįžęs į Lietuvą dirbo Kupiškio rajono Antazavės kolūkio statybininku. 1991–1998 m. individualios įmonės savininkas, nuo 1998 m. AB „Tulpė“ rinkodaros direktorius. 2000–2007 m. Seimo nario padėjėjas, 2007–2008 m. Panevėžio miesto savivaldybės mero pavaduotojas, 2008–2010 m. ir 2011 m. Panevėžio meras. Nuo 1995 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Panevėžio skyriaus narys, nuo 1999 m. LSDP tarybos narys, Panevėžio skyriaus pirmininkas.
2000–2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir nuo 2011 m. Panevėžio miesto savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos sveikuolių sąjungos viceprezidentas, sveikos gyvensenos darbo grupės pirmininko pavaduotojas, klubo „Atgaiva“ ir sporto veteranų klubo „Rambynas“ narys. .
Žmona Valentina, sūnus Robertas.
Cukasa Šiotani
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 2014 m., su ja dalyvavo 2015 m. AFC Azijos taurės turnyre.
Rivella SC Bregenz
Rivella SC Bregenz – Austrijos futbolo klubas iš Brėgenco.
Skabėtras
Skabėtras (Cochlearia) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos augalų gentis, kurioje yra apie 30 rūšių.
Rivella SC Bregenz
Istorija
Klubas įkurtas 1919 m. kaip FC Bregenz, 1945 metais pervadintas į „Schwarz-Weiß“. Po 2004-2005 m. sezono dėl finansinių problemų klubui neatnaujinta licencija ir jis išformuotas. 2005 m. išformuoto klubo pagrindu įkurtas naujas klubas SC Bregenz, kuris pradėjo žaisti penktajame Austrijos futbolo sistemos lygmenyje.
Skabėtras
Lietuvoje retai darželiuose auginama viena rūšis – vaistinis skabėtras (Cochlearia officinalis, ). Augalas 10-20 cm aukščio. Žydi gegužės – birželio mėn. Auginamas mėgėjų kolekcijose.
Vanlig skörbjuggsört
Paškanis
Paškanis − miestas Rumunijoje, Moldavijos regione, Jasų apskrityje; prie Sireto upės.
Paškanio vietoje, įvairių gyvenviečių pėdsakų atrasta dar nuo neolito laikų. Pirmasis rašytinis dokumentas, kuriame minimas Paškanio miestas, datuojamas 1419 m. balandžio 8 d.
1869 m. nutiestas geležinkelis paspartino miesto raidą. Dabar tai svarbus geležinkelio mazgas.
Per II Pasaulinį karą miestas buvo beveik visiškai sugriautas.
Naujasis Dolistovas
Nove Dolistovas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jasvilų valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.