cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arkanzasas
Šaltiniai
thumb|left|240px|[[Teksarkana]] thumb|left|180px|Bafalo upė
Harmonija (muzika)
Istorinės harmonijos taisyklės
Daugelyje kūrinių Europos klasikinės muzikos periode buvo tiesiog madinga disonuoti harmoniją, o akordų komponavimas, kurį laikė ekscentrišku viename periode, kitame gali tapti įprastas.
Sandara
Harmoniją sudaro sąskambiai ir akordai. Jie prie melodijos derinami įvairiai. Lietuvių liaudies dainos, ypač aukštaičių ir žemaičių, dažniausiai dainuojamos dviem arba trimis balsais.
Harmonijos tipai
Karlas Dalhauzas (Carl Dahlhaus) (1990) įžvelgė skirtumą tarp lygiosios ir antraeilės harmonijų. Antraeilė harmonija yra hierarchinė tonacija arba geriau žinoma kaip tonali harmonija, tuo tarpu kai lygioji harmonija ankstesniuosiuose Viduramžiuose ir Renesanse yra tonalité ancienne, „terminas vartojamas norint pabrėžti, kad skardūs garsai jungiasi vienas su kitu neduodami pasireikšti numatytam kompozicijos tikslui. Pirmas akordas formuoja „progresą“ kartu su antruoju akordu, o antrasis su trečiuoju. Bet ankstesnioji akordų seka yra nepriklausoma nuo vėliau einančios ir atvirkščiai.“ Lygioji harmonija seka pagal tiesioginius (gretimus) ryšius kitaip nei netiesioginius antraeilėje harmonijoje. Intervalų ratai kuria simetriškas harmonikas, tokias kaip dažniai Albano Bergo (Alben Berg), Džordžo Perlio (George Perle), Arnoldo Šionbergo (Arnold Schoenberg), Belos Bartoko ir Edgaro Varesės Density 21.5 muzikoje.
Harmonija taip pat skirstoma ir į išcentrinę ir įcentrinę – harmoniją, kuri atitinkamai veda į arba nuo tonikos. Pvz., klasikinės eros muzika dažniausiai išcentrinė, o regtaimo judėjime – įcentrinė. (van der Merwe 1989)
Valdemaras Ramšas
Valdemaras Ramšas (g. 1969 m. gegužės 3 d. Nevarėnai, Telšių rajonas) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
2004 m. baigė Lietuvos žemės ūkio universitetą, inžinierius energetikas.
2004–2008 m. Telšių miesto seniūnijos seniūnas. 2008–2011 m. Telšių rajono savivaldybės meras. Nuo 2011 m. UAB „Ekspertika“ direktorius komercijai.
2007 m. (dėl užimamų seniūno pareigų mandato buvo atsisakęs) ir 2008–2017 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.
2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Telšių rajono skyriaus narys.
Sutuoktinė Rūta, vaikai Paulius, Jurgita.
Stountaunas
Stountaunas  – senovinė Zanzibaro (Tanzanija) sostinės Zanzibaro dalis, vakarinėje Ungudžos salos dalyje. Ši miesto dalis buvo Zanzibaro sultonato sostinė, XIX a. prieskonių ir vergų prekybos centras. Kuomet Zanzibaras susijungė su Tanganika ir sudarė Tanzaniją, Stountoaunas įgavo autonomines teises ir turi savo narį parlamente.
Mieste yra daug XIX a. Svahilių civilizacijos simbolių ir pastatų, dėl to dalis miesto 2000 m. buvo įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Stountaunas yra svarbi turistų traukos vieta.
1946 m. šioje vietoje gimė grupės Queen vokalistas Freddie Mercury. Taip pat šiame mieste gyveno britų misionierius, Afrikos tyrinėtojas David Livingstone.
Birikai
Birikai – kaimas centrinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Telšių.
Camilo José Cela
thumb|Camilo José Cela Camilo Jose Cela (Kamilas Chose Sela, 1916 m. gegužės 11 d. – 2002 m. sausio 17 d.) – ispanų karališkosios akademijos narys, 1989 m. apdovanotas Nobelio literatūros premija.
Biografija
Pasibaigus pilietiniam karui 1939 m. jis nenorėjo tęsti studijų ir įsidarbino tekstilės pramonės biure. Čia jis pradėjo rašyti savo pirmą romaną „Paskualio Duartės šeima“, kuris buvo išleistas 1942 m. Cela tapo cenzoriumi Franko Ispanijoje 1943 m. Ironiška, kad jo paties romanas „Avilys“ buvo uždraustas kolegų cenzorių ir buvo išleistas Buenos Airėse 1951 m. Nepaisant to Cela liko lojalus režimui, dirbo informatoriumi slaptąjai policijai, pranešdamas apie disidentų grupuotes ar išduodamas kolegas intelektualus.
Leido literatūrinį žurnalą „Papeles de Son Arnadans“. Daug keliavo po Ispaniją.
Cela 1994 m. išleido romaną „La Cruz de San Andrés“, kuris laimėjo Planetos premiją. Karmen Formosa apkaltino jį nuplagijavus jos romaną „Carmen, Carmela, Carmiña“, kurio rankraštį buvo pateikusi premijai gauti. Byla atsidūrė teisme.
Cela pareiškė, kad rašytojui gauti Servanteso premiją už gyvenimo nuopelnus yra tas pats, kaip būti „apmėtytam mėšlu“. 1995 m. kai premija buvo pasiūlyta, jis ją priėmė.
Kūryba
Parašė kelias apybraižų knygas. Pagrindinė kūrinių tema – mažojo žmogaus likimas. Kūryba pasižymi ryškia groteskine maniera.
Linksmakalnis (Ukmergė)
Linksmakalnis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Žemaitkiemio.
AT323
LAU vietiniame lygmenyje pratęsia NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūrą, patvirtintą 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
Apskričių centrai – riebiu šriftu.
Karališkis
Karališkiu vadinami kaimai:
Egbai
Juos supa šios jorubų etninės subgrupės: egbadai ir avoriai pietuose, idžebu pietryčiuose, ojai šiaurėje.
Istorija
Egbams apsigyvenus Egbalande, jie įkūrė daug skirtingų valstybėlių, kurių svarbiausios buvo:
XVIII a. visos Egbų valstybės buvo pajungtos Ojo imperijai. Egbai, vadovaujami Lisabe, jai priešinosi, įkurdami Ẹgbẹ Aro organizaciją, kuri tankiuose miškuose aktyviai priešinosi Ojo vietininkams adžele.
Silpstant centrinei valdžiai, vis grėsmingesnė tapo Dahomėjos karalystė vakaruose, kuri nuolat rengė grobiamuosius žygius į Egbų teritoriją, medžiodami vergus. Tai lėmė vis stipresnę egbų konsolidaciją. Daug jų ieškojo prieglobsčio akmeningose vietose, kur stovi Abeokuta. 1825 m. pabėgėliai čia įkūrė įtvirtintą miestą (Abeokuta reiškia „po uolomis“), kuris tapo vieta visiems pabėgėliams iš skirtingų egbų gyvenviečių.
Abeokutoje buvo sukurta labai sudėtinga valdymo sistema, kurioje kiekviena etninė grupė išsaugojo savo identitetą, rinko savo valdžią. Kiekviena grupė turėjo savo ogboni religinę tarybą, olorogun karo tarybą. Šios tarybos vėliau rinkdavo bendrą miesto tarybą. Britų stebėtojai XIX a. minėjo Abeokutą kaip vieną keisčiausių valdymo sistemų su keturiais prezidentais, lordų rūmais iš 840 atstovų ir bendruomenių rūmais iš 2800 atstovų.
Sustiprėjusi Abeokuta 1851 ir 1864 m. sugebėjo apsiginti nuo Dahomėjos, o 1893 m. egbai įkūrė Jungtinę Egbų Vyriausybę. Ši vyriausybė buvo prijungta prie Nigerijos.
Karališkiai (Zibalai)
Karališkiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Zibalų.
Doina
Doina atsirado ankstyvojo feodalizmo epochoje kaip piemenų daina; vėliau paplito haidukų, rekrutų, meilės, revoliucinės doinos. Doinų melodijas naudojo tokie kompozitoriai, kaip Č. Porumbeskus, Dž. Eneskus, J. Koka, Š. Niaga.
Stein
Stein − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Arizona
Arizona  – JAV valstija, esanti Jungtinių Valstijų pietvakarių regione. Ji taip pat yra vakarinių Jungtinių Amerikos Valstijų bei kalnuotųjų valstijų dalis. Valstijos sostinė ir didžiausias miestas – Fyniksas. Antras pagal dydį miestas – Tuksonas. Kiti dideli miestai: Mesa, Glendeilas, Čandleris, Skotsdeilas, Tempė, Peorija, Surpraizas ir Juma.
Arizona yra viena iš valstijų, priklausančių Keturiems Kampams. Arizona ribojasi su Naujosios Meksikos, Jutos, Nevados, Kalifornijos ir Kolorado valstijomis bei turi 626 kilometrų (389 mylių) ilgio sieną su Meksika. Pagal gyventojų skaičių, tai yra didžiausia priėjimo prie jūros neturinti valstija. Be Didžiojo Kanjono, valstijoje yra ir daugybė kitų nacionalinių miškų, parkų ir paminklų. Daugiau nei ketvirtadalis valstijos teritorijos yra Federalinio žemės fondo dalis. Fondas užtikrina namus tokioms indėnų gentims, kaip navahai, hopiai, papagai, apačiai, jakiai, javapai, kvečanai, valapajai.
Istorija
Visa šiandieninio dydžio Arizonos teritorija tapo Meksikos valstybės dalimi po to, kai 1822 metais Meksika iškovojo nepriklausomybę nuo Ispanijos. Jungtinės Valstijos perėmė didelės Arizonos teritorijos dalies valdymą į savo rankas JAV-Meksikos karo pabaigoje 1848 metais. 1853 metais Gadsdeno įsigijimo sutartimi JAV nusipirko iš Meksikos žemę, esančią žemiau Hilos upės. Arizona buvo administruojama kaip Naujosios Meksikos teritorijos dalis, kol 1863 metų vasario 24 dieną ji buvo reorganizuota į atskirą teritoriją.
Arizona buvo oficialiai priimta į Sąjungą ir tapo oficialia JAV valstija 1912 metų vasario 14 dieną.
Geografija
Valstija yra JAV pietvakariuose. Ribojasi su keturiomis valstijomis: Kalifornija, Nevada, Juta, Naująja Meksika. Pietuose, kaip JAV valstybinė siena (626 km), ribojasi su Meksikos valstybe. Arizona dar vadinama Didžiojo kanjono valstija ir viena iš keturių kampų valstija.
Ekonomika
Pagrindiniai valstijos žemės ūkio produktai yra medvilnė, salotos, kalafiorai, brokoliai, sorgai. Galvijai, veršeliai, pieno produktai yra vieni iš vertingiausių Arizonos fermų produktų.
Gamyba yra viena iš pirmaujančių valstijos ekonomikos šakų. Susisiekimo, aptarnavimo šakos, statybos, turizmo sektoriai yra svarbūs valstijos ekonomikai.
Arizonos valstijoje yra gausu mineralų, tai molibdenas, smėlis, žvyras, cementas. Daugiausia iš jų vario, pagal kurio išgavimą valstija pirmauja šalyje.
Vytaras Kateiva
Biografija
Lietuvos tautodailės kūrėjų asociacijos (LTKA) narys nuo 2005 m. Yra darbus eksponavęs respublikinėse ir tarptautinėse parodose.
Juodoji tuopa
Juodoji tuopa (Populus nigra) – gluosninių (Salicaceae) šeimos, tuopų (Populus) genties, rudenį lapus metantis medis.
thumb|left|200px|Juodosios tuopos požymiai thumb|left|200px|[[Sėkla|Sėklos]] thumb|left|200px|Moteriškas [[žirginys|žirginėlis]] thumb|left|200px|[[Žievė]] thumb|left|200px|[[Kamienas dažniausiai susiformuoja keistų, nelygių formų]] thumb|left|200px|Juodoji tuopa numetusi [[Lapas|lapus]]
Paplitimas
Juodosios tuopos auga didesniojoje Europos dalyje (išskyrus šiaurės Europą), vakarų Azijoje, šiaurės Afrikos regionuose palei Viduržemio jūrą.
Paplitimas ir augavietės Lietuvoje
Labai reta medžių rūšis (bet neįtraukta į Lietuvos raudonąją knygą), kartais auginama parkuose, sodybose ar pasitaikanti pakelėse. Per Lietuvą eina šios rūšies šiaurinio paplitimo riba, tad kiek dažniau auga tik pietinėje jos dalyje. Jų augavietės upių salpose, tad gerai pakenčia būdama ilgai apsemta vandens. Labai reikli šviesai, šilumai ir drėgmei. Geriausiai auga pralaidžioje, žvyringoje ir smėlingoje žemėje.
Juodųjų tuopų nykimas, hibridizacija ir apsauga
Kaip ir Lietuvoje, Vokietijoje ši rūšis reta arba labai reta ir nykstanti ir manoma kad tai lemia du pagrindiniai veiksniai:
2006 metais juodoji tuopa buvo paskelbta metų medžiu Vokietijoje, kad būtų atkreiptas visuomenės dėmesys į šios rūšies nykimą ir hibridizaciją su kitomis, dažnai svetimomis, Vokietijoje introdukuotomis genetiškai artimomis rūšimis ar jų veislėmis. Tokiu būdu norima apsaugoti genetiškai gryną rūšį.
Požymiai
Jos laja paprastai skėstašakė, kurią dažniausiai sudaro kelios storesnės šakos. Žievė tamsiai pilka ar beveik juoda, senų kamienų stora ir giliai suaižėjusi. Ūgliai apvalūs, gelsvai pilki bei žvilga. Pumpurai kiaušiniškos formos, smailiomis, atspurusiomis nuo ūglio viršūnėlėmis, žalsvai rudi arba rudi, dideli, pražanginiai ir truputį lipnūs. Jaunų lapų lapalakščiai aromatingi, lipnūs, ploni, o senesnių standūs su šviesiai žalia apatine dalimi. Jaunų lapelių lapalakščiai ploni, aromatingi bei lipnūs. Senesnių lapų lapalakščiai standūs, kurių apatinė pusė šviesesnė. Lapų viršutinė pusė ryškiai žalia, kiaušiniškos formos ar kiek platesni ir ant ilgo lapkočio bei ilgoka, aštriai smailėjančia viršūne. Jie 5-8 cm ilgio ir 6-8 cm pločio, pliki o jų pakraščiai pjūkliškai dantytais krašteliais. Juodosios tuopos dvinamiai augalai, kai moteriški ir vyriški žiedai sukrauti skirtinguose medžiuose apdulkinami vėjo. Žiedai maži, vienalyčiai ir susitelkę į žirginėlius ir žydi kovo pabaigoje – balandžio mėn. Vyriški žirginėliai 12 cm ilgio. Vaisius yra daugiasėklė dėžutė.
Matmenys
Tai greitai auganti rūšis. Medis vidutinio aukščio ar aukštas lapus metantis medis. Paprastai 20-28 m aukščio, bet neretais atvejais (ypač prie gerų augimo sąlygų) iki 30-42 metrų aukščio ir masyvūs kamienai kartais siekia daugiau kaip 2 metrų skersmenį.
Europoje žinoma aukščiausia dabar auga pietvakarių Prancūzijos Albas vietovėje, jos aukštis 42 m. Storiausiu kamienu auga Vengrijos Adony vietovėje (Fejer apygardoje) – 10,72 m skersmens apimties.
Amžius
Gyvena apie 80-150 metų ir labai retais atvejais pasitaiko turinčių 300 metų.
Porūšiai
Botanikai išskiria tris, kartais keturis jos porūšius:
Panaudojimas
Medicinoje: Vaistinei žaliavai pumpurai renkami kovo ir balandžio mėnesį. Džiovinami gerai vėdinamoje, šiltoje, sausoje, nuo saulės spindulių apsaugotoje patalpoje apie 30 °C temperatūroje. Jų žaliavoje svarbiausia medžiaga žmogui yra gliukozidai, kaip kad populinas, salicinas, flavoninės prigimties medžiagos – chrizinas ir tektochrizinas, dervinės medžiagos, eterinis aliejus. Liaudyje pumpurų ištrauka gana plačiai vartota išorinėms žaizdoms gydyti. Mokslinėje medicinoje dėl gliukozido salicino tuopos pumpurai vartojami kaip šlapimą, prakaitavimą skatinanti priemonė. Kitur Juodųjų tuopų šakelės naudojamos pirtyse vantoms surišti.
Magistralinis kelias A7 (Latvija)
A7 – Latvijos magistralinis kelias. Jis jungia Rygą, Iecavą, Bauskę ir Grenctalę. Sutampa su. Magistralės ilgis 85,1 km.
Kelias prasideda Rygoje, Mūkusalas iela. Eina per Kekavos, Iecavos ir Bauskės savivaldybes. Svarbiausios gyvenvietės – Ryga, Kekava, Iecava, Bauskė. Baigiasi ties Grenctalės kaimu, ties siena su Lietuva. Ties Bauske kerta Nemunėlį.
Kęstutis Trečiokas
Kęstutis Trečiokas (g. 1957 m. kovo 3 d. Telšiuose) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1975 m. baigė Telšių Žemaitės vidurinę mokyklą, 1982 m. baigė Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultetą, įgijo inžinieriaus elektromechaniko specialybę. 1991 m. baigė Vilniaus universiteto vadybos perkvalifikavimo kursus, įgijo tarptautinių ekonominių santykių ekonomisto specialybę, stažavosi Danijoje, JAV.
1982–1993 m. valstybinio trikotažo gamybos susivienijimo „Mastis“ inžinierius elektrikas, vyr. metrologas, elektros cecho viršininkas, ūkio ir socialinių reikalų direktorius, komercijos direktorius. 1993–1998 m. akcinės bendrovės „Telteksa“ (buvęs valstybinis pirštinių fabrikas) generalinis direktorius, patarėjas ekonomikai.
1998–2000 m. Telšių rajono savivaldybės mero patarėjas verslui, turizmui ir ryšiams su užsieniu, 2000–2003 m. Telšių rajono savivaldybės Strateginio planavimo ir investicijų skyriaus vedėjas, 2003–2011 m. Telšių rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2011–2013 m. Regioninės Telšių ligoninės direktoriaus pavaduotojas ekonomikai.
2013–2014 m. ūkio viceministras, 2014–2016 m. – aplinkos ministras.
2017 m. VšĮ „Kauno leidybos ir poligrafijos centras“ darbuotojas. 2017–2019 m. AB „Žemaitijos pienas“ Stebėtojų tarybos pirmininkas, nuo 2019 m. – Plėtros ir investicijų direktorius.
1995–2003 m., 2007 m., 2011 m. (mandato atsisakė) ir nuo 2017 m. Telšių rajono savivaldybės tarybos narys.
1987–1990 m. Lietuvos komunistų partijos narys, 1994 m. Lietuvos centro sąjungos narys, Telšių skyriaus pirmininkas. 2002 m. Liberalų demokratų partijos, 2006 m. partijos Tvarka ir teisingumas (liberalai demokratai) Telšių rajono skyriaus narys, nuo 2016 m. skyriaus pirmininkas.
Sutuoktinė Janina, vaikai Darius, Martynas.
Aušra
thumb|250px|Auštant thumb|250px|Aušra prieš pat saulėtekį
Aušra – paros metas ryte, prieš patekant Saulei. Nors ji dar žemiau horizonto, tačiau dangus pradeda šviesėti, atsiranda prieblanda.
Aušra nemaišytina su saulėtekiu, kurio metu pasirodo pirmieji Saulės spinduliai, tuo užbaigdami aušros laikotarpį.
Priklausomai nuo platumos, aušra užtrunka skirtingą laiką: pusiaujyje – kelias minutes, o poliariniuose kraštuose – iki kelių valandų.
Žodžio kilmė
Žodis „aušra“ kilęs nuo veiksmažodžio aušti.
Matavimas
Oficialiai išskiriami trys aušros matavimai, kurių pradžia laikoma nuo momento, kai Saulė atsiduria tam tikru kampu nuo horizonto:
Mitologija
Liaudies folklore aušra, tai metas, kai nakties demonai, velniai, troliai ir kitos blogosios fantastinės būtybės slepiasi, o į Žemę sugrįžta šviesos karalystė.
Lietuvių mitologijoje aušrą simbolizuoja Brėkšta – ankstyvo ryto aušros ir sutemų deivė, globojusi nakties laiką nuo saulės laidos iki patekėjimo.
Nuorodos
Sunleviĝo Beul-an-latha പുലരി Auba
Morkiškis
Morkiškis – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Žemaitkiemio.
Šašaičiai (Telšiai)
Šašaičiai – kaimas centrinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 6 km į šiaurės rytus nuo Telšių.
Fibroblastas
Fibroblastai – jungiamojo audinio ląstelės, gaminančios tarpląstelinio užpildo komponentus – kolageną, elastines skaidulas, glikoproteinus, glikozaminoglikanus.
Fibroblastas turi stambų elipsės pavidalo branduolį su 1–2 branduolėliais, didelį grūdėtąjį endoplazminį tinklą, gerai išsivysčiusį Goldžio kompleksą, daug citoplazmos ataugų, dėl ko ląstelė esti žvaigždės formos. Fibroblastai yra judrios ląstelės, geba judėti pseudopodijų pagalba. Judėjimo kryptį lemia citokinai, kuriuos gamina kitos ląstelės (trombocitai, leukocitai), kai pažeidžiamas audinių integralumas. Fibroblastai geba dalytis. Dalijimąsi skatina augimo faktoriai (fibroblastų augimo faktoriai, transformuojantis augimo faktorius), kurių išskyrimas padidėja esant audinių pažeidimams. Aktyviai besidalijantys ir tarpląstelinio užpildo komponentus sekretuojantys fibroblastai svarbūs žaizdų gijimui.
Neaktyvūs, subrendę fibroblastai dar vadinami fibrocitais. Fibroblastai kilę iš mezenchimos kamieninių ląstelių, esančių kaulų čiulpuose.Fibroblastai gali diferencijuotis į kitas mezoderminės kilmės ląsteles – kaulines (osteocitus, osteoblastus ir osteoklastus), chondrocitus, adipocitus, lygiųjų raumenų ląsteles.
Fibroblastai – dažnai in vitro kultivuojamos ląstelės. Tai lemia jų gebėjimas dalytis reaguojant į augimo faktorius. Fibroblastai auga prisitvirtinę prie substrato (indo sienelės), todėl suformuoja patogius mikroskopiniams stebėjimams monosluoksnius.
Inderagiris
Inderagiris arba Kuantanas (Kuantan), Ombilinas (Ombilin) – upė Indonezijoje, centrinėje Sumatros salos dalyje. Prasideda per salą besidriekiančiame Barisano kalnagūbryje, Sinkarako ežere. Didžiąją tekmės dalį teka pelkėtomis rytinės Sumatros lygumomis. Įteka į Pietų Kinijos jūrą.
Vandeninga ištisus metus. Inderagirio upė laivuojama 150 km nuo žiočių ruože.
Karališkis (Molėtai)
Karališkis – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Laičių.
Džordžija
Džordžija  – 4-oji JAV valstija (nuo 1788 m. sausio 2 d.). Sostinė – Atlanta. Plotas – 153,9 tūkst. km².
Didžiausi miestai
2010 m. duomenys
Ekonomika
Nors paslaugų ir aptarnavimo sektorius užima didelę dalį valstijos ekonomikos, žemės ūkis ir gamyba taip pat išlieka svarbūs. Medvilnė, buvusi Džordžijos pagrindinis žemės ūkio produktas, dabar nusileidžia tokiems žemės ūkio produktams kaip riešutai, tabakas, kukurūzai.
Tekstilės produktų gamyba ilgą laiką išlieka tarp lyderiaujančių ekonomikos šakų. Taip pat valstijoje gaminami transporto įregimai, popierius, chemikalai, apdirbami žemės ūkio produktai. Automobilių pramonė susitelkusi ties Atlanta. Džordžija yra šalies lyderė medienos masės gamyboje. Svarbiausios valstijos mineralinės iškasenos yra molis, akmuo, marmuras, smėlis, žvyras. Valstija yra populiari tarp turistų.
thumb|left|240px|Akmens kalnas thumb|left|240px|Atlanta
Vėdryniniai
Vėdryniniai (Ranunculaceae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) augalų šeima.
Andrejs Prohorenkovs
Andrejs Prohorenkovs (Andrejus Prochorenkovas, g. 1977 m. vasario 5 d.) – Latvijos futbolininkas, puolėjas.
Vėdryniniai
Daugiamečiai ir vienamečiai žoliniai augalai, turintys skiautėtus arba suskaldytus lapus ir kekėse išsidėsčiusius žiedus. Daugelis rūšių turi nuodingų medžiagų – alkaloidų bei gliukozidų. Dėl to gyvuliai ganyklose dažnai jų neėda. Tačiau šiene ir rudenį po šalnų ganyklose daugelis rūšių netenka savo nuodingų savybių. Kai kurie augalai dėl juose esančių alkaloidų, gliukozidų ir kitų medžiagų turi gydomųjų savybių ir vartojami medicinoje, liaudies medicinoje, homeopatijoje (pavasarinis adonis). Yra dekoratyvinių augalų, auginamų parkuose bei darželiuose. Šeimoje iš viso priskaičiuojama iki 1500 rūšių. Lietuvoje auga apie 60 rūšių.
Andrejs Prohorenkovs
Savo karjerą pradėjo Latvijos komandose, tačiau būdamas 19 metų persikėlė į Lenkiją, kur 5 metus žaidė įvairiose žemiausių lygų komandose. 2001 m. Prochorenkovas pateko į Izraelio komandą Maccabi Kiryat Gat FC, o po metų į – Maccabi Tel Aviv FC, kurioje jį pastebėjo Latvijos rinktinės treneris Aleksandras Starkovas. Savo pirmąsias rungtynes rinktinėje Prochorenkovas sužaidė 2002 m. spalį prieš Lenkiją. 2004 m. Andrejus Prochorenkovas su Latvijos rinktine dalyvavo Europos čempionate Portugalijoje. Po turnyro jis perėjo į Maskvos Dinamo, tačiau nepateko į pagrindinę sudėtį ir buvo išnuomotas komandai Maccabi. 2006 m. sezono antrojoje pusėje jis grįžo į Latviją ir žaidė klube FK Jūrmala, o metų pabaigoje pasirašė sutartį su Ispanijos Racing de Ferrol. Praleidęs pusę sezono Ispanijoje, Prochorenkovas prisijungė prie Graikijos II lygos klubo Ionikos.
Vėdryniniai
Lietuvoje auga ar yra auginami šių genčių augalai:
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti šie vėdryniniai:
Taravao
Taravao – gyvenvietė Prancūzų Polinezijoje, Taityje, vandenyno pakrantėje, Taravao sąsmaukoje, jungiančioje rytinę ir vakarinę salos dalis (Tahiti Iti ir Tahiti Nui). Taiarapu-Est komunos centras. Verčiamasi pienininkyste.
Marc Aurel Stein
thumb|Markas Aurelijus Steinas 1909 metais Markas Aurelijus Steinas (1862 m. lapkričio 26 d. – 1943 m. spalio 26 d.) – vengrų (vėliau Jungtinės Karalystės pilietis) archeologas ir orientalistas.
Per savo gyvenimą atliko tris pavykusias ekspedicijas į Centrinę Aziją. Vienas reikšmingiausių jo atradimų buvo Tūkstančio Budų olos su 40 tūkst. budistinių tekstų ritinių Dunhuange. Šiais ir kitur rastais tekstais Steinas labai praplėtė budistinių šaltinių fondą Vakaruose bei davė daug svarbios medžiagos lingvistiniams tyrimams. Savo ekspedicijų metu jis taip pat nustatė daug archeologinių radimviečių Irane, Baločistane. thumb|Aurel Steinas su šunimi ir tyrinėjimo komanda [[Tarimo Baseinas|Tarimo Baseine.]]
Bengalų kalendorius
Bengalų kalendorius  – Saulės kalendorius, naudojamas Bangladeše ir kai kuriose Indijos valstijose (Vakarų Bengalija, Asamas, Tripūra).
Metų pradžia yra balandžio 14 d. Bangladeše ir balandžio 15 d. Indijoje. Nuo įprasto Grigaliaus kalendoriaus bengalų kalnedorius „atsilieka“ 593–594 metais. T. y. 2010 m. atitinka 1416 metus pagal bengalų kalendorių.
Savybės
Kalendoriaus atsiradimas siejamas su senovės valdovu Šošangko, kuris Bengalijoje valdė apie 590–625 m. Galutinai kalendorius susiformavo 1585 m. valdant Mogolų padišachui Akbarui Didžiajam.
Bengalų kalendoriuje yra šeši metų laikai, kiekviename jų – po du mėnesius. Savaitėje – septynios dienos, kurių pavadinimai susiję su dangaus objektais.
Desecration Smile
„Desecration Smile“ – grupės „Red Hot Chili Peppers“ daina iš jų 2006 m. išleisto albumo „Stadium Arcadium“. Daina vėliau buvo išleista kaip ketvirtasis albumo singlas, taip pat buvo sukurtas ir vaizdo klipas.
Nerupis
Nerupis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Vidiškių.
Daugidonys
thumb|left|240px|Daugidonių koplytėlė
Kaime telkšo Daugidonių tvenkinys, toliau pietuose Purvėnų tvenkinys. Į vakarus nuo kaimo steigtas Šarkučių geomorfologinis draustinis. Pro kaimą eina plentas, atsišakoja vieškelis į Krivilius.
Istorija
XIX a. pab. Daugidonys buvo valstybinis kaimas Lydos apskrityje.
1954–1963 m. – Nevainianų apylinkės centras.
Iki XXI a. pr. veikė biblioteka.
Jonas Vaitkus
Jonas Vaitkus (g. 1944 m. gegužės 20 d. Armonuose, Betygalos valsčius) – Lietuvos teatro ir kino režisierius, teatro pedagogas.
Biografija
1969–1974 m. studijavo Leningrado valstybiniame teatro, muzikos ir kinematografijos institute, įgijo režisieriaus specialybę.
1974–1975 m. Šiaulių dramos teatro vyriausiasis režisierius. 1975–1978 m. Kauno dramos teatro režisierius. 1978–1980 m. studijavo dvimečiuose Valstybinio kinematografijos komiteto kursuose Maskvoje. 1980–1988 m. Kauno dramos teatro vyriausiasis režisierius. 1980–1990 Lietuvos kino studijos režisierius.
1988–2018 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos Aktorinio meistriškumo katedros dėstytojas (nuo 1992 – docentas, nuo 2006 – profesorius). 1990–1995 m. Lietuvos valstybinio akademinio dramos teatro meno vadovas. 1991 m. Emersono koledžo (Masačusetsas, JAV) Atlikėjų meno fakulteto vizituojantis vaidybos dėstytojas. 1992–2002 m. Staten Teater, Hogskole (Oslas) vizituojantis vaidybos dėstytojas.
2000 m. Helsinkio valstybinė aukštoji teatro mokykla, vizituojantis vaidybos dėstytojas. 2005 m. Kopenhagos nacionalinė teatro mokykla, vizituojantis vaidybos dėstytojas. 2005 m. Krokuvos teatro akademija, aktoriams vedami Adomo Mickevičiaus „Vėlinių“ workshopai.
2008–2018 m. Lietuvos rusų dramos teatro vadovas. 2018 m. vasarį po viešų kaltinimų dėl seksualinio priekabiavimo režisierius laikinai nušalintas nuo darbo su LMTA studentais. 2018 m. birželį sprendimą patvirtino LMTA Senatas.
Konstitusjonas
Kvartalas įsikūręs aplink Konstitucijos geležinkelio stotį, nuo to ir kilo pavadinimas. Konstitusjoną kerta 9 de Julio, San Chuano, Kaseroso ir 25 de Mayo aveniu.
thumb|left|150px|Konstitucijos geležinkelio stotis
Opaniškis
Opaniškis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Vidiškių.
Mars Reconnaissance Orbiter
Mars Reconnaissance Orbiter (MRO) – NASA universalus dirbtinis Marso palydovas, skirtas Marsui tyrinėti iš orbitos. Šis palydovas kainavo 720 milijonų dolerių ir jį sukonstravo kompanija „Lockheed Martin“. „MRO“ buvo paleistas 2005 m. rugpjūčio 12 d., 2006 m. kovo 10 d. pasiekė Marso planetą, o visus tyrimus pradėjo 2006 m. lapkritį.
„MRO“ turi daugybę tyrimams skirtų instrumentų - kamerų, spektrometrų, radarų, skirtų sausumos dariniams, stratigrafijai, mineralams ir ledui tirti. „MRO“ kloja kelią ateities misijoms į Marsą, ieškodamas tinkamų vietų aparatų nusileidimams, tikrina oro sąlygas ir bando naują telekomunikacijos sistemą. „MRO“ naujoji telekomunikacijos sistema leis jam perduoti daugiau informacijos, negu visi tarpplanetiniai aparatai perdavė kartu sudėjus.
„MRO“ prisijungė prie dabar Marse dirbančių palydovų ir marsaeigių „Mars Express“, „2001 Mars Odyssey“, „Spirit“ ir „Opportunity“.
Pasvaigė
Pasvaigė – kaimas centrinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Telšių.
Rafael Ledesma
Rafaelis Pompeo Rodrigesas Ledesma (kartais vadinamas Gaušo arba Rafaeliu Gaušo g. 1982 m. gruodžio 31 d.) – Brazilijos futbolininkas žaidžiantis atakuojančio saugo pozicijoje.
Jis tapo vieninteliu ne lietuviu, laimėjusiu geriausio Lietuvoje žaidžiančio futbolininko apdovanojimą. Laisvai kalba lietuvių kalba, susituokęs su lietuve, su ja augina du vaikus. Siekė gauti Lietuvos pilietybę ir atsotovauti nacionalinę futbolo rinktinę.
Karjera
Žaidė įvairiuose klubuose Brazilijoje, Portugalijoje, Kipre, Maltoje, Baltarusijoje, Latvijoje ir Lietuvoje.
Lietuvoje atstovavo trims klubams: FBK Kaunas, FK Sūduva ir FK Panevėžys.
Albinas Valentinas
Albinas Valentinas (1908 m. gruodžio 3 d., senu stiliumi lapkričio 20 d.) Skuode – 1967 m. kovo 6 d. Čikagoje, JAV) – Lietuvos spaudos darbuotojas, humoristas, redaktorius.
Rafael Ledesma
Karjera
2019 m. sausio mėn. tapo FK Panevėžys nariu. 2019 m. sezone, būdamas 37 metų amžiaus, sužaidė 28 rungtynes ir pasižymėjo 6 įvarčiais. Po sezono pranešta, kad 2020 m. komandoje jis neberungtyniaus.
Albinas Valentinas
Biografija
Studijavo istoriją ir literatūrą Vytauto Didžiojo universitete. Spaudoje pradėjo bendradarbiauti 1924 m., 1928 m. redagavo humoro žurnalą „Aitvaras“. Bendradarbiavo leidiniuose „Karys“, „Talka“, „Trimitas“, „Jaunoji Lietuva“, „Ūkininko patarėjas“, „Jaunasis ūkininkas“, „Diena“, „Sekmadienis“, „XX amžius“, „Laiko žodis“, „Vakarai“, „Dienos naujienos“ ir kt. 1939-1940 m. dirbo dienraščio „Lietuvos aidas“ redakcijoje. Kauno radiofonui parengė keletą vaidinimų.
Vokietijoje 1945-1946 m. laikraščio „Apžvalga“ atsakingasis redaktorius, 1946-1947 m. laikraščio „Dievo paukštelis“ redaktorius. 1951-1954 m. redagavo humoro žurnalą „Pelėda“ (Čikagoje).
Parengė savo humoristinių kūrinių rinkinį „Skrenda paukšteliai“ (rankraštis).
Inia
Inia  – upė Rusijoje, Kemerovo ir Novosibirsko srityse; Obės dešinysis intakas. Prasideda Kemerovo srities Krapivinskio rajone, teka į šiaurės vakarus pro Kuznecko dubumą. Vėliau pasuka į vakarus; įteka į Obę Novosibirske.
Didžiausi intakai: Zaboburycha, Kasma, Uras, Bačatas, Ora.
Naudota miško plukdymui. Prie Inios įsikūrę miestai: Polysajevas, Kuznecko Leninskas, Togučinas, Novosibirskas.
Kalemijė
Kalemijė arba Kalima – miestas Kongo Demokratinės Respublikos pietryčiuose, Tanganikos provincijoje, Tanganikos ežero pakrantėje, prie Lukugos ištakų. Yra uostas, geležinkelis į Kaminą. Lengvoji, cemento, farmacijos, maisto pramonė, laivų statyba. Verčiamasi žvejyba.
Karališkis (Utena)
Karališkis – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Vyžuonų.
Cork Celtic FC
Cork Celtic FC – buvęs Airijos futbolo klubas iš Korko.
Pasiekimai
Šaltiniai:
Mehetia
miniatiūra|Palydovinė Mehetia salos nuotrauka Mehetia – maža negyvenama sala, Prancūzijos Polinezijoje, Draugijos salyne (Priešvėjinėse salose), 110 km į rytus nuo Taičio. Priklauso Taiarapu-Est komunai.
Koordinatės: -17.86667°N, -148.06667°W
Sala vulkaninės kilmės. Aukštis iki 435 m. Užima 2,3 km² plotą. Nuo XX a. pradžios negyvenama ir šiuo metu yra privati valda.
Karaliūnai
Karaliūnais vadinami kaimai:
Olegas Ancukevičius
Olegas Ancukevičius (g. 1930 m. sausio 1 d. Luninecas, Bresto sritis, Baltarusija) – Lietuvos miškų ūkio inžinierius, socialinių mokslų daktaras.
Biografija
Tėvas Vilniaus universiteto dėstytojas, Homero „Odisėjos“ vertėjas į rusų kalbą Nikolajus Ancukevičius (1892–1971 m.). Studijavo Vilniaus universitete, 1952 m. baigė Leningrado miškų technikos akademiją. 1960 m. ekonomikos mokslų kandidatas.
1959–1992 m. dirbo Lietuvos miškų institute, 1965–1968 m. dar ir Miškų ūkio ir miško pramonės ministerijos Ekonominių tyrimų ir darbo mokslinio organizavimo laboratorijos vedėjas. Lietuvos ir užsienio spaudoje paskelbė daugiau, kaip 150 mokslinių straipsnių. 1992 m. išėjęs į pensiją parengė spaudai ir 2002 m. Minske išleido tėvo verstą Homero „Odisėją“.
Rakandžiai
Rakandžiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybės šiaurės rytinėje dalyje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Gruzdžių.
miniatiūra|220px|left|Aušrininko Jono Šliūpo biustas prie pasodinto parko miniatiūra|220px|left|Šimaičių šeimos koplytstulpis
Istorija
LDK laikais kaimo žemės priklausė Šiaulių ekonomijai. 1649 m. revizijos akte Lukošaičiai priskiriami Biržių ir Paliesių vaitijai. Nuo 1791 m. kaimas priklausė Šiaulių valsčiui, nuo 1863 m. – Gruzdžių valsčiaus Verbūnų seniūnijai, nuo 1918 m. – Šiaulių apskrities Gruzdžių valsčiaus Šiupylių seniūnijai, nuo 1950 m. – Šiaulių rajono Gruzdžių apylinkės kaimas. 1948 m. įkurtas Rakandžių kolūkis, kuris 1950 m. rugpjūčio 8 d. įjungtas į kolūkį „Tarybinė žemė“. 1950–1991 m. kaimo žemė priklausė Gruzdžių apylinkės kolūkiui „Tarybinė žemė“.
Gyventojai
1923 m. surašymo metu kaime buvo 22 ūkiai.
Sventochlovicės
Sventochlovicės – miestas-apskritis pietų Lenkijoje, Silezijos vaivadijoje, Aukštutinės Silezijos aglomeracijoje, į šiaurės vakarus nuo Katovicų. 55,5 tūkst. gyventojų.
Istorija
Miestas žinomas nuo XIII a. Tarp XIII-XIV a. gavo Magdeburgo teises. Iki 1920 m. priklausė Vokietijai. 1920 – 1939 m. priklausė Lenkijai, o 1939 – 1945 m. vėl okupuotas Vokietijos.
1943 m. Švientochlovicėje atidaryta Eintrachthütte darbo stovykla. 1945 m. atėjus komunistams paversta į Zgodos koncentracijos stovyklą. Nužudyta apie 2500 lenkų. Masines žudynes iniciavo Lenkijos žydas Salomon Morel, kuris šiuo metu slapstosi Izraelyje.
Ekonomika
Akmens anglių gavyba. Juodoji ir spalvotoji metalurgija, mašinų pramonė.
Joseph Kabila
Džozefas Kabila (, 1971 m. birželio 4 d.) – kadenciją baigęs Kongo DR prezidentas, pareigas ėjęs nuo 2001 m. sausio 26 d. iki 2019 m. sausio 24 d. Prezidento postą 2001 m. jis perėmė po to, kai jo tėvas Laurent-Désiré Kabila buvo nužudytas. 2006 m. Dž. Kabila buvo oficialiai išrinktas prezidentu, o 2011 m. perrinktas antrai kadencijai.
Biografija
Džozefas Kabila gimė 1971 m. birželio 4 d. nedideliame Hevaboros kaimelyje, Pietų Kivu provincijoje. Baigęs vidurinę mokyklą, ėmė studijuoti karo mokslus Tanzanijoje, vėliau Ugandoje. 1996 metais Dž. Kabilos tėvas pradėjo vykdyti perversmą prieš iki tol buvusią valdžią. Kabila tapo armijos vadu ir svariai prisidėjo prie sukilėlių pergalės. Tėvui tapus prezidentu, Kabila tęsė mokslus Pekine, Kinijoje.
Grįžęs iš Kinijos 1998 m. Kabila tapo ginkluotųjų Kongo DR pajėgų vadu. 2000 m. tapo sausumos pajėgų vadu. Antrojo Kongo karo metu Kabila buvo vienas iš svarbiausių karinių pajėgų lyderių. 2001 m. jo tėvas buvo nužudytas ir Dž. Kabila perėmė valstybės prezidento postą. 2006 metais, surengus oficialius prezidento rinkimus, Kabila surinko beveik pusę visų balsų ir tapo pirmuoju laisvai išrinktu Kongo Demokratinės Respublikos prezidentu. 2011 m. jis buvo perrinktas antrajai kadencijai.
2021 m. spalį Josephas Kabila Johanesburgo universitete apgynė baigiamąjį darbą. Baigus penkerius metus trukusias studijas, jam suteiktas politikos mokslų ir tarptautinių santykių magistro laipsnis.
Paąžuolė (Ukmergė)
Paąžuolė – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Žemaitkiemio.
Valdas Bartasevičius
Valdas Bartasevičius (g. 1954 m. lapkričio 21 d. Veisiejuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1978 m. pradėjo dirbti Vilniaus universiteto žurnalistikos katedroje. 1991–2006 m. – Žurnalistikos instituto dėstytojas ir dienraščio „Lietuvos rytas“ redakcijos darbuotojas: korespondentas Maskvoje, apžvalgininkas, specialusis korespondentas.
2005 m. prezidento Valdo Adamkaus patarėjas. Žurnalistikos enciklopedijos straipsnių autorius.
Sven-Göran Eriksson
thumb|right|Sven-Göran Eriksson Sven-Göran Eriksson (g. 1948 m. vasario 5 d.) – švedų futbolo treneris.
S. G. Eriksonas jaunystėje žaidė Švedijos žemesnių lygų komandose (KB Karlskoga, Degerfors IF), bet 1975 metais dėl kelio traumos nebegalėjo žaisti ir tapo Degerfors IF klubo komandos treneriu, vėliau vyriausiuoju treneriu. Su šia komanda per 3 sezonus iš trečios lygos pakilo į pirmąją. Po šios sėkmės treneriu susidomėjo stipresni klubai ir 1979 metais jis perėjo į Geteborgo komandą, su kuria patį pirmą sezoną laimėjo šalies taurę, o 1982 metais laimėjo čempionatą, šalies taurę ir UEFA taurę.
Kitais metais treneris jau dirbo Portugalijoje, SL Benfica klube, su kurio komanda dvejus metus iš eilės laimėjo šalies čempionatą, taip pat pateko į UEFA taurės finalą. Vėliau S. G. Eriksonas persikėlė į Italiją, kur treniravo AS Roma, su šia komanda 1986 metais laimėjo Italijos taurę.
2007 m. vasarą Erikssonas pradėjo treniruoti Anglijos Premier lygoje žaidžiančią Manchester City komandą.
Liežuvė
Liežuvė (Odontoglossum) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso epifitinės ir rečiau ant žemės augančios orchidėjos. Pavadinimas iš graikų k. žodžių: odon – dantis ir glossa – liežuvis; ant lūpos pagrindo yra 2 danties pavidalo išaugos. Gentį pirmą kartą taip pavadino 1816 m. Karlas Kuntas (Karl Sigismund Kunth). Aukštikalnėse augančių augalų žiedynas su maždaug 150 žiedų, o žemumose – apie 20. Žiedai balti, raudoni, purpuriniai, rudi, geltoni ir kt.
Rūšys
Šeimoje yra apie 330 rūšių: ir kt.
Nuorodos
thumb|left|210px|[[Odontoglossum cruentum]]
Irgizas
Irgizas  – upė rytų Kazachstane, Aktiobės ir Kostanajaus srityse; Turgajaus dešinysis intakas. Prasideda Mugodžarų kalnų rytiniuose šlaituose. Teka į pietus, pietryčius lygiomis stepėmis. Įteka į Turgajų netoli Kuilyso gyvenvietės.
Didžiausi intakai: Kairakty, Aščisajus (dešinieji).
Vagos plotis 80–100 m, slėnio 0,2–3 km. Vasarą aukštupio ir žemupio ruožuose išdžiūsta. Žemupyje vanduo druskingas. Balandį upė patvinsta, vandens lygis 4–5 m viršija įprastinį. Irgizas užšąla nuo lapkričio iki balandžio. Vanduo naudojamas drėkinimui.
Trimitas
Trimitas – aukščiausio registro varinis pučiamasis intstrumentas. Kiti įprastiniai variniai pučiamieji yra trombonas, eufonija ir tūba. Muzikantas, grojantis trimitu, vadinamas trimitininku.
Konstrukcija
Trimitas pagamintas iš varinio du kartus sulenkto vamzdžio, kurio ilgis apie 130 cm – 150 cm. Turi puodelio pavidalo pūstuką.
Entemena
thumb|250px|Vienas seniausių žinomų diplomatijos dokumentų. Karaliaus Entemenos raštas (apie 2400 m.p.m.e.) Entemena – šumerų valstybės Lagašo valdovas (ensis) iš I dinastijos, valdęs apie 2360–2340 m. pr. m. e. En-ana-tumo I (En-anna-tum I) sūnus, Eanatumo (Eannatum) sūnėnas.
Entemenos valdymo metais Umos ensis Ur-Luma į pagalbą pasikvietė svetimšalius (spėjama, kad elamitus, o gal ir Hamazio gyventojus) ir įsiveržė į Lagašo teritoriją. Entemena su kariuomenė išžygiavo priešais ir ties Gana-ugiga pradėjo kautynes. Umiečiai pralaimėjo ir ėmė bėgti. Entemenos kariuomenė vijosi juos iki pačios Umos. Ant Luma-girnunto kanalo kranto sumušė rinktinį Ur-Lumos būrį iš 60 karių. Manoma, kad dėl šio nesėkmingo karo Umoje kilo sukilimas. Ur-Luma buvo nuverstas ir nužudytas, o jo vietą užėmė žynys Ilis. Ilis irgi atsisakė mokėti Lagašui duoklę ir pareiškė pretenzijas dėl derlingų Guedinos žemių. Pagal painų Entemenos laikų metraštį manoma, kad karo nebuvo, o taika buvo sudaryta, nes to pareikalavo trečioji šalis (galbūt tie svetimšaliai Umos sąjungininkai). Buvo atkurta senoji siena, o Uma niekuo nenukentėjo, jai nereikėjo mokėti duoklių, aprūpinti vandeniu nukentėjusių žemdirbystės rajonų.
Entemenos valdymo metais deivės Ninmaros žynys Luenas iš E-Ninmaro miesto su savo kariauna atrėmė ~600 elamitų antpuolį.
Entemenos įrašai liudija apie šventyklų tokiems dievams kaip Nana, Enkis, Enlilis statybas. Tai rodo, kad Entemenos valdžia aprėpė Uruką, Eridu, Nipurą ir kitus miestus. Apie Entemenos įtaką kitiems Šumero miestams valstybėms rodo tokie faktai: Yra daug įrodymų, kad Entemena aktyviai dalyvavo statant kanalus ne tik jo gimtajame Lagaše, bet ir už jo ribų. Vienas iš Entemenos įrašų liudija, kad Lagaše tuo metu gyveno 3600 pilnateisiai piliečiai. Be jų mieste valstybėje dar gyveno keliasdešimt tūkstančių laisvų, bet ne pilnateisių gyventojų, taip pat vergai.
Lagašė Entemena nebuvo vienintelis it absoliutus valdovas. Mieste didžiulę įtaką turėjo ir Dudu, vyriausiojo dievo Ningirsu vyriausiasis žynys. kai kurie dokumentai turi dvigubą datuotę – pagal Entemeną ir pagal Dudu.
Entemena valdė apie 20 m. (likęs įrašas, kur rašoma apie 19-tus jo valdymo metus). Jis mirė apie 2340 m. p.m. e. ar kiek vėliau.
Kol Entemenas buvo gyvas, pagal to meto dokumentus buvo matyti, kad svarbią vietą užėmė jo sūnus Luma-Turas (kitaip – Huma-Banda. Vardas reiškė 'Jaunasis Luma') Luma buvo Eanatumo vardas. Spėjama, kad šis sūnus buvo Entemenos pirmagimis, bet, matyt, mirė anksčiau už tėvą, tad sostą paveldėjo kitas Entemenos sūnus En-ana-tumas II.
Jonas Valaitis (1904)
Jonas Valaitis (1904 m. gegužės 11 d. Bostone – 1991 m. gruodžio 2 d. Brukline, JAV) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1913–1927 m. gyveno Lietuvoje, mokėsi S. Daukanto mokytojų seminarijoje. 1923–1926 m. redagavo žurnalą „Jaunimas“. 1928–1933 m. ir 1968–1985 m. Brukline redagavo laikraštį „Vienybė“. 1933–1945 m. vadovavo lietuvių radijo programai. 1948–1951 m. BALF'o atstovas Europoje. Paskutiniais gyvenimo metais redagavo laikraštį „Tėvynė“.
Wine
thumb|right|Wine konfigūracijos nustatymų langas Wine – programa, leidžianti Unix tipo operacinėms sistemoms vykdyti Microsoft Windows programas. Wine gali būti naudojamas Linux, Solaris, BSD, Mac OS X operacinėse sistemose. Pavadinimas Wine iššifruojamas kaip Wine Is Not an Emulator.
Bob Amstadt ir Eric Youngdale pradėjo Wine projektą 1993 m. Projekto tikslas buvo paleisti Windows programas Linux operacinėje sistemoje. Programoje naudojami DLL failai, alternatyvūs naudojamiems įvairiose Windows versijose. Nebaigta ir neteisinga Windows API dokumentacija apsunkino Wine kūrėjų darbą. Wine 1.0 versija išleista 2008 m. birželio 17 d., praėjus 15 m. nuo projekto pradžios.
Wine gali būti paleistos ir 64 bitų Windows programos. Automatiniai atnaujinimai Microsoft programoms, paleistoms naudojantis Wine, negalimi.
Wine pagrindu veikia tokios komercinės programos kaip CrossOver, Cedega. Wine programinis kodas naudojamas ReactOS operacinėje sistemoje.
Daugirdiškės
Daugirdiškės  – kaimas Elektrėnų savivaldybės pietuose, 6 km į pietryčius nuo Semeliškių. Seniūnaitijos centras. Buvusi Daugirdiškių mokykla (dabar Semeliškių mokyklos skyrius), stovi didelis Šv. Jono Nepomuko koplytstulpis su statula (XIX–XX a. pr.), vietinių vadinamas šv. Jono Nepomuko koplyčia. Šalia telkšo Monis (Daugirdiškių ežeras), kurio saloje yra dvaro rūmų liekanos. Prancūzkalnyje palaidoti 1812 m. kare žuvę prancūzų kariai. Pietvakarinė dalis kaimo yra Trakų rajone.
Etimologija
Apie 1545 m. Gerkiškių dvaras ir kaimas atiteko Razmui Daugirdui ir pradėtas vadinti Daugirdiškėmis – tai dvarininkinis vietovardis.
Istorija
XVI a. pradžioje ežero saloje buvo Gerkiškių dvaras, o pakrantėje – kaimas. Apie 1545 m. dvaras ir kaimas atiteko R. Daugirdui ir pradėtas vadinti Daugirdiškėmis (iki tol vadinosi Gerkiškiais). 1924 m. Daugirdiškių dvaras išparceliuotas.
Vakarų Taiarapu
Vakarų Taiarapu  – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Taityje, Taiti Iti pietvakarinėje dalyje. Didžiąją komunos dalį užima retai gyvenami kalnai.
Plotas 104,3 km². Gyvena 8,0 tūkst. gyventojų (2017 m.). Administracinis centras – Vairao. Taip pat yra svarbus kurortas Teahupoo.
Kumamotas
Kumamotas  – miestas Kumamoto prefektūroje, Japonijoje. Prefektūros administracinis centras. Yra 9 aukštosios mokyklos.
Geografija
thumb|left|Kumamotas prefektūroje Miestas ribojasi su Utu, Košiu, Tomiajumi, Mašikiu, Kikuju, Uekiu, Giokutu ir Tamana.
Simboliai
Oficiali miesto gėlė – kamelija, medis – dviskiautis ginkmedis, paukštis – didžioji zylė.
Daujotai
Istorija
Kaimas įkurtas 1925 m. išparceliavus Šarkės dvarą. 1927 m. pavadinti Daujotais.
Kumamotas
Sportas
1997 m. mieste vyko 1997 m. pasaulio rankinio čempionatas.
Andrejus Edvardas Ancuta
Andrejus Edvardas Ancuta (g. 1939 m. sausio 2 d. Vandžiogaloje) – Lietuvos chemikas technologas, habilituotas fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1963–1968 m. Jonavos azotinių trąšų gamyklos vyr. inžinieriaus pavaduotojas. Nuo 1968 m. Kauno politechnikos instituto (dab. Kauno technologijos universitetas) dėstytojas, 1991–2000 m. Fizikinės chemijos katedros vedėjas; 1976 m. docentas, 2002 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš sorbcijos ir katalizės, vario junginių oksidacinių ir redukcinių savybių tyrimo, jų naudojimo technologiniuose procesuose.
Florida
thumb|200px|Floridoje gausybė pliažų thumb|200px|Vienas iš valstijos simbolių – [[apelsinas]]
Florida  – 27-oji valstija (nuo 1845 m. kovo 3 d.) įsikūrusi JAV pietryčiuose. Didžioji valstijos dalis išsidėsčiusi pusiasalyje, kurio vakaruose yra Meksikos įlanka, o rytuose Atlanto vandenynas. Sostinė – Talahasis. Plotas – 170,5 tūkst. km². Didžiausia metropolinė teritorija ir kultūrinis valstijos centras yra Majamis.
Istorija
Iki atvykstant europiečiams čia gyveno indėnų gentys. 1512 m. atvykę ispanai paskelbė Floridos teritoriją Ispanijos nuosavybe, kurią pavadino Tierra florida (žydinti žemė). 1819 m. šią žemę Ispanija pardavė JAV. Sutartis įsigaliojo vasario 22 d. 1845 m. Florida tapo 27-ąja JAV valstija.
Geografija
thumb|left|300px|Floridos valstijos [[Topografija|topografinis žemėlapis]] Didesnėje valstijos dalyje vyrauja drėgnas subtropinis klimatas, pietuose – tropinis. Vasarą ir rudenį didesnė uraganų tikimybė.
Ekonomika
Valstijos naudingosios iškasenos yra smėlis, žvyras, fosfatiniai akmenys. Floridoje išvystyta maisto pramonė, elektronikos ir transporto įrangos gamyba. Mediena ir jos produktai, ypač geltonosios pušies mediena, yra svarbūs valstijai.
Karolis Liutauras Chreptavičius
Karolis Liutauras Chreptavičius (m. apie 1801 m.) – LDK valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos lauko sargybinis (1759), Lietuvos dvaro vėliavininkas (1781–1786), Gardino seniūnas (1786).
Biografija
Jaunystėje Karolis Liutauras Chreptavičius tarnavo Prūsijos armijoje (1740), po to buvo vėliavininku Lietuvos gvardijoje. 1743 metais buvo išrinktas deputatu nuo Gardino pavieto į Lietuvos Tribunolą. 1744 metais Karolis Liutauras Chreptavičius tapo Lietuvos gvardijos vėliavininku. 1746 metais – Vilniaus kašteliono ir Lietuvos lauko etmono Mykolo Juozapo Masalskio generolas-adjutantas.
Iš pradžių Karolis Liutauras Chreptavičius, būdamas Lietuvos didžiojo iždininko Jono Jurgio Flemingo globoje, agitavo už jį seimeliuose ir keletą metų valdė jo dvarus. 1750 metais antrą kartą buvo išrinktas deputatu į Lietuvos Tribunolą nuo Gardino pavieto, kur turėjo žemės raštininko laipsnį. 1748–1752 metais – Gardino viceekonomas. 1759 metais Karolis Liutauras Chreptavičius gavo Lietuvos lauko sargybinio pareigybę. Po dvejų metų, 1761 metais, Chreptavičiaus kandidatūra nepraėjo Lietuvos Tribunolo rinkimų, bet 1762 metais buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą.
Per tarpuvaldį (1763–1764) Karolis Liutauras Chreptavičius, spaudžiamas Čartoriskių partijos, išvyko į Keniksbergą. 1767 metais buvo išrinktas Gardino konfederacijos maršalka.
Karolis Liutauras Chreptavičius pasisakė prieš disidentų (protestantų ir stačiatikių) teisių sulyginimą su katalikais. 1767 metais pasisakė prieš Rusijos pasiuntinio N. V. Repnino Kajetano Soltyko, Juozapo Andžejaus Zaluskio, Vaclovo ir Severino Rževuskių areštą.
1768 metais Karolis Liutauras Chreptavičius įstojo į Baro konfederaciją, tų pačių metų balandį buvo Vienoje, o 1768 metų rugpjūtį buvo Moldavijoje tarp Baro konfederatų. 1769 metais grįžo į Gardino konfederacijos maršalkos pareigas. Po to buvo Prešove, iš kur 1771 metais grįžo į LDK.
1772 metais po Baro konfederacijos pralaimėjimo Karolis Liutauras Chreptavičius lydėjo Vilniaus vaivadą Karolį Stanislovą Radvilą į tremtį. Iki 1774 metų buvo Venecijoje.
1781 metais Karolis Liutauras Chreptavičius gavo Lietuvos dvaro vėliavininko pareigybę. 1782 metais tapo Šv. Stanislovo ordino kavalieriumi. 1786 metais buvo paskirtas Gardino seniūnu. 1794 metais palaikė Kosciuškos sukilimą.
1751 metais Karolis Liutauras Chreptavičius vedė Aną Chreptavičiūtę, Virbaliaus seniūno Martyno Chreptavičiaus dukterį. Apie 1768 metus sutuoktiniai, neturėję bendrų vaikų, išsiskyrė.