cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saulkrastų Ķeizarmežs
Saulkrastų „Ķeizarmežs" – krepšinio klubas iš Rygos, tačiau Latvijos Krepšinio Lygojos ir Baltijos Krepšinio Lygojos rungtynes žaidžiantis Saulkrastų mieste. Nuo 2007 metų žaidžiantis BBL. 2006 metais įgavo „Ķeizarmežs" pavadinimą. Aukščiausia vieta: 2002 metais iškovota 4 vieta LBL čempionate.
Radviliškio rajono savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Radviliškio rajono savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Radviliškio rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis savivaldybės tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 14 d. Savivaldybės meru 23 balsais išrinktas Antanas Čepononis. Mero pavaduotoju paskirtas Kazimieras Augulis, administracijos direktoriumi vienbalsiai – Eugenijus Pranevičius.
EAP (reikšmės)
EAP:
Piktagalys (Anykščiai)
Piktagalys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, į vakarus nuo kelio Anykščiai–Panevėžys. Apima fermų kompleksą ir laukus iki Aukštaitijos siaurojo geležinkelio.
Anksčiau Piktagalys buvo persiliejęs su Kuniškių kaimu (dalis adresų netgi persidengė), bet 2017 m. Piktagaliui oficialiai priskirta tik dalis į šiaurę nuo pagrindinės gyvenvietės.
Gyventojai
Pagal Ukmergės pavieto seniūnijų 1765 m. inventorių Pienionių seniūnijos Dvaro vaitijos Piktagalio kaime (Wies Piktagole) buvo 8 asmenų kiemai (ūkiai).
Senojoje kaimo teritorijoje veikė Anykščių A. Baranausko mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka (nuo 1955 m.).
Confessions on a Dance Floor
Confessions on a Dance Floor – dešimtasis Madonnos studijinis albumas išleistas 2005 metais. Albumas 2006 metais buvo reklamuojamas pasauliniu Madonnos turu „Confessions Tour“, kuris vėliau, 2007 metais buvo išleistas kaip CD ir DVD formatų albumas „The Confessions Tour“.
Albumo dainos
01. Hung Up
03. Sorry
04. Future Lovers
05. I Love New York
06. Let It Will Be
07. Forbidden Love
08. Jump
09. How High
10. Isaac
11. Push
12. Like Ir or Not
14. Super Pop (skirtas siųstis nemokamai iš interneto)
15. History (įdėtas į singlą „Jump“)
Keep the Trance (iš jos buvo padaryta daina „Hey You“)
Land of the Free (buvo perdirbta ir pervadinta į „History“)
1. Hung Up (2005)
3. Get Together (2006)
4. Jump (2006)
Julija Dvarionaitė
Julija Dvarionaitė-Montvydienė (1893 m. gruodžio 19 d. Ylakiuose – 1947 m. rugsėjo 24 d. Kaune) – Lietuvos dainininkė (sopranas), aktorė.
Biografija
Brolis Balys Dvarionas. 1913–1917 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijoje (A. Gedikės fortepijono klasėje).
1921–1931 m. Valstybės teatro solistė, 1931–1933 m. šio teatro režisieriaus padėjėja. 1930–1932 m. Vaikų teatro draugijos Kaune režisierė, aktorė. Mokytojavo Kauno jėzuitų gimnazijoje, vaidino Jaunimo teatre. 1935 m. Lietuvos Rericho draugijos pirmoji pirmininkė, ilgą laiką susirašinėjo su Jelena Rerich.
Kuo įsimintinas pirmasis radijo literatūrinis vakaras, įvykęs 1926 m. gruodžio 9 d. radijo studijoje? Žurnalistas Juozas Petrėnas (Petras Tarulis) provokavo pašnekesį „Moderniojo meno istoriniai bruožai. Lietuvos moderniojo meno charakteristika“, o rašytojas Kazys Binkis deklamavo pakilų eilėraštį „Radijo pasveikinimas“. Paskui J. Petrėnas, prisistatęs rašytoju Petru Taruliu, skaitė ištrauką iš savo apysakos „Trejos devynerios“, rašytojas Juozas Švaistas porino „Prologus į romanus“, poetas Antanas Rimydis paskelbė „Manifestą“, o poetas Teofilis Tilvytis deklamavo savo šviežutėles parodijas. Antroje maištaujančių rašytojų vakaro dalyje naujausią poeziją deklamavo Valstybės teatro aktoriai Ona Rymaitė, Viktoras Dineika ir Borisas Dauguvietis. Koncertavo operos solistė Julija Dvarionaitė ir pianistas Balys Dvarionas.
Podpoloskai
Podpoloskai  – kolonija Lenkijos rytuose, Piščaco valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Sent Kitso ir Nevio parapijos
Sent Kitsas ir Nevis administraciškai suskirstytas į 14 parapijų. 9 parapijos yra Sent Kitso saloje ir 5 Nevyje.
thumb|left|350px|Parapijų žemėlapis
{| style="background:transparent;"
Vakarų Lodianas
Vakarų Lodianas, Vakarų Lotianas  – sritis Škotijos centrinėje dalyje. Ribojasi su Edinburgu, Pietų Lanarkširu, Folkerku ir Škotų Sienomis.
Svarbiausi miestai
thumb|left|235px|Keirnpeiplo kalva thumb|left|235px|Linlitgou
Vladimiras Prudnikovas
Vladimiras Prudnikovas (g. 1949 m. balandžio 10 d. Vilniuje) – operos dainininkas (bosas), muzikos pedagogas, profesorius, buvęs Lietuvos politikas.
Biografija
Nuo 1959 m. dainavo berniukų chore „Ąžuoliukas“. 1979 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją (dab. Lietuvos muzikos ir teatro akademija). Nuo šių metų taip pat Lietuvos nacionalinio operos ir baleto teatro solistas bei Lietuvos muzikos akademijos dėstytojas, dainavimo katedros vedėjas, profesorius. 1986 m. Lietuvos SSR liaudies artistas. 2001–2004 m. Operos meno vadovas.
Nuo 2004 m. Darbo partijos narys, Kultūros komiteto pirmininkas. 2004–2008 m. 2004 m. išrinktas Seimo nariu (atsisakė mandato, paskyrus ministru). 2004–2006 m. Tryliktosios vyriausybės kultūros ministras.
Žmona – Nijolė Ralytė, pianistė, dukra – Ieva Prudnikovaitė operos solistė (mecosopranas).
Kūrybinė veikla
Operos scenoje sukūrė 45 vaidmenis – Borisas, Pimenas, Greminas, Pilypas, Lodoviko, Ramfis, Leporello, Zakarijus, Mefistofelis, Tyzenhauzas, Mažvydas, Kristijonas ir kt.
Tarptautinį pripažinimą dainininkas pelnė atlikęs Boriso vaidmenį M. Musorgskio operoje, kuri skambėjo Sankt Peterburgo operos teatro, Niujorko City Opera, Paryžiaus Theatre des Champs Elysees scenose, Japonijoje bei Italijoje.
Vladimiro Prudnikovo repertuaras itin gausus. Per daugiau kaip tris dešimtmečius kūrybinio darbo metų jis parengė virš 30 operos partijų. Tarp jų Mefistofelis (Ch. Gounod „Faustas“), Hermanas (R. Wagnerio „Tanhoizeris“), Dalandas (C. M. Weberio „Skrajojantis Olandas“), Borisas Godunovas, Pimenas (M. Musorgskio „Borisas Godunovas“), Končakas (A. Borodino „Kunigaikštis Igoris“), Timuras (G. Puccini „Turandot“), Sparafučilė (G. Verdi „Rigoletas“) ir kt. Ne menkesnis ir kamerinės muzikos, mišių bei oratorijų repertuaras.
Lietuvoje ir svetur solistas dažnai koncertuoja su žymiais dirigentais, tarp kurių – Yehudi Menuhin, Justus Franz, Cyril Diederich, Vladimir Spivakov, Dmitrij Kitajenko, Vladimir Fedosejev, Jonas Aleksa, Saulius Sondeckis, Juozas Domarkas, Gintaras Rinkevičius. Kamerinės muzikos koncertuose solistą lydi nuolatinė jo partnerė pianistė Nijolė Ralytė.
Televizijoje, muzikiniame LTV projekte „Triumfo arka“ yra mokyklos vokalo dėstytojas
Anita Thallaug
200px|miniatiūra|Anita Thallaug 1957 m.
Anita Thallaug (1938 m. vasario 14 d. Berume, Norvegijoje – 2023 m. kovo 20 d. ) – norvegų aktorė ir dainininkė.
Slapyvardžiu Vesla Rolfsen 1945 metais deiutavo „Edderkoppen“ teatre Osle. Šeštajame dešimtmetyje Anita dažnai pasirodydavo NRK televizijos vaikams skirtose laidose. Nuo šeštojo dešimtmečio pabaigos ji buvo aktyvi kaip dainininkė ir turėjo keletą radijo hitų, pavyzdžiui, „Velg April“ ir „Elisabeth Serenad“e. 1962, 1963 ir 1966 metais atlikėja dalyvavo Norvegijos „Eurovizijos“ atrankoje Melodi Grand Prix, tačiau laimėjo tik 1963 metais. 1963 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse atlikusi dainą „Solhverv“, Anita tais metais su kitais trijų valstybių atstovais užėmė paskutinę vietą, nesurinkę nei vieno taško.
Anita Thallaug yra jaunesnioji operos dainininkės Edith Thallaug sesuo.
UEFA čempionų taurė 1955–1956 m.
UEFA čempionų taurė 1955–1956 m. – pirmasis organizuotas UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1955 metais. Jį laimėjo klubas, 1956 m. birželio 13 d. finale laimėjęs prieš.
Stokovo Šeršeniai
Stokovo Šeršeniai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Age of Wonders: Shadow Magic
Age of Wonders: Shadow Magic – kompiuterinė ėjimų strategija. Iš pradžių kurtas kaip „Age of Wonders 2“ tęsinys, vėliau tapo savarankišku. Žaidime, palyginus su jo pirmtakais, daug kas patobulinta, pridėta kampanija, užbaigianti visos serijos istoriją.
Glitimas
thumb|Kviečio grūdo pjūvis. Matyti endospermas ir gemalas. thumb|right|200px|Kviečiai, pagrindinis glitimo šaltinis. Glitimas – baltymų gliadino ir gliutenino mišinys, susijungęs su krakmolu kai kurių javų (kvietys, rugys, miežis) grūdų endospermuose. Gliadinas ir gliuteninas sudaro apie 80 % kviečio grūdo baltymų. Jie yra netirpūs, todėl gali būti išskiriami išplaunant susijusį krakmolą. Pasaulyje glitimas yra svarbus mitybinis baltymas tiek patiekaluose iš grūdų produktų, tiek kaip baltyminis maisto priedas maisto produktuose, kuriuose stinga baltymų.
Daugelio žiedinių augalų sėklų endospermai turi rezervinių baltymų, skirtų dygstančiam gemalui maitintis, tačiau tikras glitimas iš gliadino ir gliutenino būdingas tik kai kuriems migliniams augalams. Rezerviniai kukurūzų ir ryžių baltymai irgi kartais vadinami glitimu, bet tai kiti baltymai, juose nėra gliadino. Kviečių miltų gliuteninas suteikia minkomai tešlai elastingumo, leidžia tešlai iškilti, o iškeptiems kepiniams (pvz., didriestainiams) suteikia stangrumo kramtant.
Kviečiai teikia didelį dalį pasaulio maisto ir maisto baltymų. Tačiau 0,5–1 % JAV gyventojų serga celiakija, liga, kuri išsivysto dėl neteisingo imuninės sistemos atsako į glitimą. Celiakija pasireiškia įvairiai – nuo besimptomės būsenos iki sutrikusio maisto medžiagų įsiurbimo. Nuo celiakijos galima apsisaugoti visą gyvenimą mintant maistu be glitimo.
Gavyba
Legenda teigia, kad glitimą atrado VII a. Kinijos budistai vienuoliai, ieškoję mėsos kokybės maisto, tinkamo vegetarinei mitybai. Iš kvietinių miltų jie darė tešlą, kurią merkdavo į šaltą vandenį ir minkydavo. Vanduo išplaudavo tešlos krakmolą ir palikdavo netirpią gumišką masę, kurios 70-80 % buvo glitimas.
Glitimas iki šiol išgaunamas iš miltų juos plaunant. Metodas nedaug skiriasi nuo aprašyto senovinio, jis remiasi tuo, kad glitimo molekulės būna sukibusios viena su kita, o krakmolo molekulės atsiskiria ir ištirpsta. Kai plaunama druskos tirpalu, glitimas gaunamas grynesnis, nes dalis priemaišų irgi ištirpsta kartu su krakmolu. Tačiau pramonėje išplaunamas krakmolas yra pagrindinis gaunamas maisto produktas, todėl paprastai plaunama paprastu vandeniu. Spartinant atskyrimą kvietinių miltų tyrė mašinų aktyviai plakama, kol krakmolas ištirpsta ir glitimas sukimba į masę, kuri atskiriama centrifuguojant. Toliau įranga glitimą doroja taip: apie 65 % vandens iš šlapio glitimo pašalina sraigtinis presas, likęs vanduo išgarinamas, kai glitimas pro purkštukus įpurškiamas į džiovinimo kamerą, kur aukštoje temperatūroje glitimas būna tiek, kad vandens likučiai išgaruoja, o glitimo baltymai lieka nedenatūravę. Gaunamas miltų pavidalo produktas, turintis 7 % drėgmės, kuris oru sparčiai ataušinamas ir oru nupučiamas į rinktuvą. Paskutinis glitimo gavimo etapas yra glitimo miltelių sijojimas ir malimas, kad produktas būtų vienalytis.
Vartojimas
Minkant kvietinių miltų tešlą gliutenino molekulės susijungia tinkliškai, prie šio tinklo jungiasi gliadino molekulės, kurios suteikia mišiniui klampumo ir stangrumo. Tokią tešlą kildinant mielėmis rūgimo metu išsiskiriantis anglies dvideginis sudaro burbulus, kuriuos laiko glitimo tinklas, todėl tešla ima pampti (kilti). Kepant glitimo baltymai denatūruojasi, todėl iškeptas produktas išlaiko pastovią formą ir dydį. Glitimas siejasi su duonos žiedėjimu, nes glitimas einant laikui prisijungia vandens molekules.
Glitimo suteikiamas stangrumas veikia kepinių tekstūrą. Glitimo stangrumas proporcingas mažamolekulinio gliutenino koncentracijai, kadangi gliutenino turi cisteino, kurio sieros atomai dalyvauja tinklėjime
Kuo tvirtesnis glitimo tinklas, tuo stangresni produktai (pvz., pica, didriestainiai), kuo silpnesnis – tuo kepiniai gležnesni. Duonos miltai paprastai turi daug glitimo, o pyragų – mažai. Tešlos minkymas spartina glitimo gijų ir tinklo susidarymą, tad kepinys tuo stangresnis, kuo daugiau minkytas. Didesnis tešlos drėgnumas irgi skatina tinklo susidarymą. Į tešlą dedami riebalai didina tešlos ir kepinio trapumą, nes slopina glitimo molekulių tinklėjimą. Todėl norint gauti švelnesnį ir trapesnį kepinį į tešlą deda riebalų, mažina joje vandens kiekį, mažiau minko.
Džiovintas ir smulkiai maltas glitimas dedamas į tešlą, kad pagerintų jos kilimą ir padidintų duonos struktūros stabilumą bei stangrumą. . Tokias tešlas reikia energingai minkyti, jei norima, kad jos maksimaliai iškiltų, todėl minkymui dažniausiai naudojamos minkymo mašinos. Įdėtas glitimas kartu yra ir papildomas baltymų šaltinis, pagerinantis grynai angliavandeninį patiekalą. Glitimas dedamas ir į gyvūnėlių maistą, siekiant padidinti baltymingumą. Virdamas sultinyje glitimas sugeria dalį skysčio, o kartu su juo – ir skoninių medžiagų, pasidaro stangrus ir sunkiai kramtomas, todėl jį plačiai naudoja vegetarų, veganų ir budistų virtuvėje kaip mėsos pakaitalą. Kinijoje glitimas miàn jin yra pagrindas gaminant mėsos pakaitalus, primenančius vištieną, antieną, žuvį, kiaulieną, jautieną. Taip pat vartojami ir japoniški glitimo variantai namafu, yakifu ir seitanas.
Glitimas kaip maisto priedas
Tarptautinių standartų rinkinyje Codex Alimentarius yra standartas, reglamentuojantis produktų žymėjimą žyma „be glitimo“. Šis standartas netaikomas „produktams, kurių standartinės receptūros glitimo neturi“ Glitimas naudojamas kaip maisto priedas stabilizatorius tokiuose produktuose kaip ledai ir kečupas, kur dalis žmonių nesitiki sutikti grūdų produktų. Tokie maisto produktai yra problema, kadangi juose esantis bet nenumanomas glitimas kelia grėsmę žmonėms, sergantiems celiakija. JAV glitimą nebūtina nurodyti tokių maisto produktų etiketėse, nes JAV Maisto ir vaistų administracija glitimą kvalifikuoja kaip GRAS ( 'visuotinai pripažintas saugiu').
D. Britanijoje žyma „be glitimo“ privalomai naudojama tik javų produktams, kitus produktus gamintojai gali žymėti jei nori.
Nove Poloskai
Nove Poloskai  – kaimas Lenkijos rytuose, Piščaco valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Aleksandrija (Skuodas)
Aleksandrija – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, šalia kelio, 10 km į rytus nuo Skuodo, pasienyje su Latvija. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Aleksandrijos Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1865 m.), Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas, veikia Aleksandrijos pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-98047), kavinė-motelis „Gintagnė“.
Auga gamtos paminklas – Augustausko kadagys. Kaimas įsiterpęs tarp Apuolės ir Gėsalų kraštovaizdžio draustinių.
thumb|left|Aleksandrijos bažnyčia
Istorija
Kaimas, tada vadintas Truikinais, žinomas nuo 1660 m., kai Skuodo žemių valdytojas, Žemaičių ir Vilniaus vyskupas Aleksandras Kazimieras Sapiega jame pastatė medinę koplyčią. 1778 m. inventoriuje kaimas vadinamas ir Trokiny. Tais metais kunigaikštis Pranciškus Sapiega pastatė koplyčią, kuriai 1797 m. dovanotas valakas žemės, o kaimas Aleksandro Sapiegos garbei pradėtas vadinti Aleksandrija. 1785 m. pastatyta Aleksandrijos bažnyčia. XIX a. pabaigoje Aleksandrija – miestelis ir kaimas Telšių apskrityje, priklausęs Skuodo parapijai.
1950–1993 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 1953 m. įkurta biblioteka.
2007 m. lapkričio 7 d. girtas policininkas kaime sukėlė avariją, kurios metu žuvo 3 vaikai. Šis įvykis sukėlė didelį ažiotažą žiniasklaidoje, dėl to po kelių dienų atsistatydino vidaus reikalų ministras Raimondas Šukys ir policijos generalinis komisaras Vytautas Grigaravičius.
2011 m. kovo 29 d. Prezidentės dekretu Nr. 1K-647 patvirtintas Aleksandrijos herbas.
Zigmantiškiai
Zigmantiškiai – kaimas pietinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Rozalimo. Stūkso Zigmantiškių akmuo su Marijos pėda.
Nirvana
Nirvana (,  – 'užpūtimas, nugesimas, ščiūva') – budizmo soteriologijoje yra galutinis tikslas, atbudimas, kančių pabaiga.
Sūtrose rašoma bhavanirodha nibbanam – „tapsmo sutramdymas yra nirvana“. Sūtrose nirvana niekuomet nebuvo laikoma kažkokia vieta. Čia ji visuomet yra kaip samsaros priešybė. Nirvana yra pažinimas, o samsara – neišmanymas. Išsilaisvinęs protas – dvasia (čita), kuris nieko nebesilaiko įsikibęs, yra nirvana. Siauresne prasme nirvana yra pažinimo persunktas protas – dvasia (čita), kuris daugiau nebesitapatina su empiriniais reiškiniais (jogačaros požiūriu). Madhjamakos šalininkų teigimu, sopadhišeša nirvana yra įvairios mintinės konstrukcijos (vikalpa), todėl nirvana ne tik nesiskiria nuo samsaros, bet iš esmės yra tapati kasdieniam buvimui. Visos būtybės gyvena nirvanoje, tik dėl neišmonės to nesupranta; todėl Nagardžunos mokymo besilaikantiems mahajanos atstovams nirvana yra ne tiek tai, kas pasiekiama, kiek tai, kas suvokiama. Budizmo mokymo požiūriu, nirvana vadinamas protas, kuris daugiau „nei atsiranda, nei išnyksta“, o vietoj to yra įgijęs tam tikrą pastovumą, kuris vadinamas išsilaisvinimu. Dzenbudizme nirvana suprantama kaip savo tikrosios proto prigimties, tapatinamos su Budos prigimtimi, patyrimas. Jis galimas tik įžvelgus tuštumą, todėl nirvanos ir tuštumos įžvalga dažnai tapatinami kaip du tos pačios būklės aspektai. Nirvanos pasiekimui, dzenbudistų manymu, svarbi boshisatvų pagalba.
Nirvana jokiomis aplinkybėmis negali būti suprantama kaip vieta (topologine prasme) ar kaip būsena (psichologine prasme). Ji yra absoliuti tiesa, kurią reikia pažinti, ir kurią žmogus gali pažinti dar „šiame“ gyvenime. Žmogus šiuo požiūriu yra unikalus, kadangi tik jis turi tokias patirties išgyvenimo galimybes, kurios leidžia pažinti šią tiesą. Nei gyvūnai, nei dievai ar dvasios šios tiesos pažinti negali. Taigi nirvana – tai aukščiausias pažinimas, peržengęs sąlygotojo pasaulio ribas, todėl nebeapibūdinamas sąlyginiais terminais.
Nirvana kaip būties elementas yra vienintelė nesąlygotoji dharma. Tai reiškia, kad nirvana neturi atsiradimo priežasties ir kartu nėra niekam priežastis. Ji yra vienintelė tokia dharma, kaip būties elementas.
Hinajanos budistai skiria nirvaną su atlaika (sopadhišeša nirvana), arba visų klešų sunaikinimo būklę, kurią realizuoja dar būdami gyvi pasiekę prabudimą (bodhis) arhatai, ir parinirvaną, arba nirvaną be atlaikos (nirupadhišeša nirvana), pasiekiamą po mirties, kai nebelieka kūno, kurį veiktų fizinės kančios (ligos, senėjimas, mirtis), ir sustabdomas atgimimų ratas. Iš visų gyvų būtybių tai pasiekiama tik žmogui. Nirvana paprastai nusakoma tokiais negatyviais terminais kaip nesąlygotoji (asanskrita), išnykimas (nirodha) ar savasties nebuvimas (nihsvabhava), bet yra apibūdinama ir kaip palaima (sukha), ramybė (upaśama), tyla. Pasitaiko ir posityvių terminų kaip nemari (amṛta), amžina (acyuta), neužgimusi (abhūta).
Hinduizme nirvaną atitinka mokša.
Žaislų istorija 3
Žaislų istorija 3 – 2010 m. JAV sukurtas 3D kompiuterinės animacijos komedinis-draminis filmas. Tai trečiasis filmas „Žaislų istorijos“ trilogijoje. Filmą kūrė kino kompanija „Pixar“, režisavo Li Unkrichas. Filmas visame pasaulyje buvo rodomas nuo birželio iki spalio.
Istorijoje pasakojama kaip žaislai šerifas Vudis, Bazas Šviesmetis ir kiti, taikstosi su tuo, jog jų šeimininkas Endis išvyksta į koledžą ir palieka savo žaislus. Tomas Henksas, Timas Alenas, Džoana Cusack, Donas Riklsas, Estelė Haris, Džonas Ratzenbergeris, Volasas Šonas, Džefas Pidžeonas, Džodi Benson, Li Ermis, Džonas Morisas ir Lorė Metkalf įgarsina veikėjus, kuriuos įgarsino ir praėjusiuose filmuose.
Filmui priklauso svarbus rekordas – jis aplenkė filmą „Šrekas 3“ ir per pirmąjį savaitgalį uždirbo 110 milijonų JAV dol. Rugpjūčio mėnesį „Žaislų istorija 3“ tapo pirmuoju animaciniu filmu, uždirbusiu daugiau nei vieną milijardą JAV dolerių. 2011 m. duomenimis, filmas užima 7-ą vietą daugiausiai uždirbusių filmų sąraše.
„Žaislų istorija 3“ buvo nominuota penkiems ir laimėjo du Oskarus.
Tęsinys „Žaislų istorija 4“ buvo išleistas 2019 m. birželį.
Tėvų kelias
Tėvų kelias – Venesuelos lietuvių katalikiškas žurnalas, leistas 1949–1955 m. Karakase.
Istorija
Redaktoriai J. Kukanauza, kunigas Antanas Sabaliauskas, kunigas A. Perkumas. Bendradarbiavo Aleksandras Vabalas, Aleksandra Vaisiūnienė.
Amorfofalas
Amorfofalas, Lavongėlė, Velnio liežuvis (Amorphophallus) – aroninių (Araceae) šeimos Aroideae pošeimio augalų gentis.
Paplitę senajame pasaulyje tropikuose ir subtropikuose. Amerikoje neaptinkami.
Rūšys
Yra apie 170 rūšių:
Dekoratyviniai augalai
Tai gana įdomūs augalai, kurių pražydę žiedai labai dvokia. Kai kurios amorfofalo rūšys naudojamos kaip dekoratyviniai augalai.
Raguviškiai
Raguviškiai – kaimas pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 9 km į rytus nuo Kretingos, Minijos upės dešiniajame krante. Žalgirio seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Yra Kretingos M. Daujoto mokyklos pradinis skyrius, Kretingos rajono savivaldybės Motiejaus Valančiaus viešosios bibliotekos filialas, Kretingos kultūros centro Raguviškių filialas.
thumb|left|Medinės skulptūros ties tiltu per Miniją miniatiūra|left|Įvažiavimas kylant nuo Minijos slėnio pusės
Istorija
Raguviškių apylinkėje gyvenama nuo seno. Kaimo žvyrduobėje buvo randama akmens kirvių, senovės žalvarinių dirbinių, Minijos slėnio terasoje aptikta geležinių ietigalių, žalvarinių apyrankių, antkaklių ir segių, datuojamų IX–XIII a. Kaimas turėjo dvejas kapines, vadinamas Marų kapeliais. Vienos stūksojo aukštumoje netoli kaimo kryžkelės (nukastos eksploatuojant žvyro karjerą), kitos tebėra Minijos slėnio terasoje į pietus nuo evangelikų liuteronų kapinių.
Rašytiniuose šaltiniuose Raguviškiai pirmą kartą paminėti 1694 m. Kaimas priklausė Kartenos, o nuo XIX a. – Mišučių dvarui. 1718 m. valstiečiai Zigmantas Kupčaitis, Zigmantas Pivoraitis ir siuvėjas Kristupas Kusaitis skundėsi Kartenos savininkui Kazimierui Jonui Sapiegai, kad dvaro administratorius T. Arbašauskas juos skriaudžia, ima neteisėtus mokesčius ir savavališkai baudžia piniginėmis baudomis.
1846 m. Kartenos parapijos Raguviškių kaime buvo 21 dūmas. XIX a. II pusėje – XX a. pradžioje gyvenvietė smarkiai išaugo, tapo didžiausiu Kartenos valsčiaus kaimu. Jame gyveno vaistininkas Paulius Panceris, kurio sūnus Paulius (g. 1860 m.) 1883 m. įstojo į Dorpato (Tartu) universitetą studijuoti farmacijos, tačiau po metų buvo atleistas. Kaime gyveno kuprius Kaliuška, dares pypkes, smeigtukus. XIX a. pabaigoje Raguviškiai buvo kaimas Telšių apskrityje.
Carmečiu kaimo kryžkelėje stovėjo rusų pasienio sargybos užkardos būstinė. Ją pastatė Jokūbavo dvarininkas Konstantinas Parčevskis. Pastatas buvo medinis, vienaukštis, su gyvenamosiomis patalpomis ir arklide po vienu stogu. Jame gyveno užkardos vadas ir keli kavaleristai. Jie pasienio ruože tarp Jokūbavo ir Raguviškių gaudydavo kontrabandininkus, kuriems Raguviškių apylinkėje XIX a. pabaigoje – XX a. pradžioje vadovavo Vaišnoras, išgarsėjęs tuo, kad apie 1894 m. sugebėjo iš užsnūdusio pasienio sargybinio atimti šautuvą. Kontrabandininkai nešdavo ir draudžiamą lietuvišką spaudą. Ją Raguviškiuose platino ir vaikus gimtosios kalbos slapta mokė daraktorius Antanas Balsevičius. Po I pasaulinio karo Vincentas Parčevskis užkardos pastatą atidavė dvaro tarnautojui, kuris ten gyveno, o vėliau jį nugriovė.
1923 m. Raguviškiuose buvo 44 ūkiai, kurie 1927 m. išskaidyti į vienkiemius. Tarpukariu kaimas priskirtas prie Kretingos valsčiaus. Jame kūrėsi visuomeninės organizacijos, 1925 m. įsteigtas Raguviškių šaulių būrys, kuris 1930 m. persikėlė į Jokūbavą. Šauliai minėjo valstybines ir tautines šventes, rengė gegužines. Gegužinėms prie Minijos vietą jiems skirdavo Mišučių dvarininkas Vytautas Mongirdas ir jo sesuo, Notiškės dvarelio savininkė Šniukštienė. Aktyviai veikė „Jaunosios Lietuvos“ Raguviškių skyrius. Vadovaujami mokytojos S. Ragauskaitės, 1933 m. lapkričio 12 d. jaunalietuviai suruošė viešą vakarą, kuriame vaidino komediją „Kurčias žentas“.
Atėjus raudonajai armijai, į Vokietiją repatrijavo ūkininkė Lidija Lenkytė. 1940–1941 m. raudonarmiečiai priešais Raguviškius prie Minijos ėmėsi statyti betoninius karinius įtvirtinimus, kuriems žvyrą kasė iš kaimo žvyrduobės šalia senojo kelio Kretinga-Budriai. Įtvirtinimais jie nesuspėjo pasinaudoti. Frontui pasisukus į vakarus, prie Minijos, jau Raguviškių kaimo žemėje bandė ilgesniam laikui įsitvirtinti vokiečių kareiviai, iškasę ir išbetonavę apkasus. Sovietų armijai pavyko 1944 m. spalio 10 d. su 60 tankų pralaužti vokiečių pasipriešinimą ties tiltu per Miniją ir priversti juos trauktis.
1945–1951 m. iš kaimo ištremta 17 žmonių: Antano Keblio, Antano Miltakio, Klemenso Paukščio ir Julijos Žilienės šeimos. Likę gyventojai 1949 m. buvo suvaryti į Raguvos kolūkį, kuris vėliau, prijungus prie jo gretimus ūkius, pavadintas Švyturiu. Po vėliau vykdytų ūkių stambinimo, Raguviškiai buvo Minijos, po to – Kretingos sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė, 1959–1963, 1977–1995 m. – Žalgirio apylinkės administracinis centras. 1954 m. atidaryta biblioteka, 1960 m. – felčerio-akušerio punktas, kultūros namai, pastatytas ūkio administracijos ir kultūros-buities pastatų kompleksas, vaikų darželis, parduotuvė. Iš Būdviečių į gyvenvietę perkelta Raguviškių pagrindinė mokykla.
Girios aidas
Girios aidas – miško muziejus Druskininkuose, M. K. Čiurlionio g. 116. Muziejus įkurtas 1971 m. miškininko A. Valavičiaus iniciatyva. 1992 m. atstatytas po gaisro. Ten pat yra ir Druskininkų miškų urėdijos mokymo ir informacijos centras.
Muziejuje eksponuojamos Lietuvos gyvūnų ir paukščių iškamšos, parodinės šalies peizažų bei faunos fotografijos, Lietuvos tautodailininkų darbai. Miško pasivaikščiojimo take aplink muziejų eksponuojamos kai kurios retos Lietuvos medžių rūšys ir didesnės medinės skulptūros, stogastulpiai, suoliukai ir kiti dekoratyvūs medžio drožiniai, kurių autoriai – žinomi šalies tautodailininkai A. Česnulis, S. Vaida, A. Lastauskas, A. Raugala, J. Videika ir kiti.
1975 m. šalia muziejaus pastatyta Miškininkų klėtis. 1976 m. muziejaus kieme pradėti eksponuoti senieji drevinės bitininkystės horizontalieji ir vertikalieji aviliai.
Monkaljeris
Monkaljeris – miestas Italijoje, Pjemonte, Turino provincijoje. Miestas yra 8 km į pietus nuo Turino. Miestą garsina XII a. pilis, išplėsta XV a., vėliau tapusi mėgstama Italijos karaliaus Viktoro Emanuelio II ir jo dukters Marijos Kotildės rezidencija. Pilis priklauso UNESCO Pasaulio paveldo sąrašui kaip viena iš Savojiečių dinastijos rezidencijų.
Istorija
XVII a. miestas atiteko Savojiečių dinastijai ir jos nariai dažnai netoli esančioje pilyje apsistodavo vasaros metu.
Freirė
thumb|left|150px|Freirės komunos padėtis Araukanijos regione Freirė – miestas Araukanijos regione (Čilė), Kautino provincijoje, Freirės komunos centras.
Freirės komuna
Freirės komuna ribojasi:
Demografija
Komunos plotas 935,2 km². 2007 m. gyventojų skaičius – 27 130 gyv. (gyventojų tankis 29,01 žm./km²), iš jų: Pagal gyvenamą vietą: Komunos gyventojai sudaro 2,89% Araukanijos regiono gyventojų.
Plymouth Plaza
Plymouth Plaza buvo automobilis, kurį gamino Plymouth nuo 1954 iki 1958 metų. Plaza buvo parduodama kaip 2 durų ir 4 durų sedanas.
1958 metais Plymouth nutraukė Plaza gamyba ir ją pakeitė Plymouth Savoy.
Utila
thumb|250px|Utila Yst Harboro gatvelė
Utila  – nedidelė sala Karibų jūroje, netoli Centrinės Amerikos krantų. Priklauso Hondūrui, Bahijos salų grupei. Yra į pietvakarius nuo Roatano salos. Plotas 49,3 km². Salos ilgis šiaurės rytų-vakarų kryptimi 11 km, plotis iki 4 km. Salą supa koralų rifai. Paviršius lygus, apaugęs mangrovių sąžalynais. Aukštis iki 74 m.
Utiloje gyvena ~3 tūkst. gyventojų. Vienintelė gyvenvietė – Utila Yst Harboras. Yra oro uostas. Vyrauja anglakalbiai gyventojai karakolai. Verčiamasi turizmu, žvejyba.
Valstybinis studijų fondas
Misija
Fondo misija – valstybės studijų politikos įgyvendinimas, užtikrinant aukštojo mokslo prieinamumą, kokybę ir skaidrų finansinės paramos studentams administravimą, pagrįstą šiuolaikiškomis technologijomis, elektroninėmis viešosiomis paslaugomis.
Funkcijos
Valstybinis studijų fondas vykdo šias funkcijas:
San Karlosas (Brazilija)
San Karlosas arba San Karlos Boromeu (São Carlos Borromeu) – miestas pietryčių Brazilijoje, San Paulo valstijoje, 231 km į šiaurės vakarus nuo San Paulo. Chemijos, tekstilės, baldų, žemės ūkio mašinų gamybos, maisto pramonė.
Šaltiniai
thumb|left|500px|Miesto panorama naktį
Kukliai (reikšmės)
Kukliai yra šie kaimai:
Esparsa
Esparsa  – miestelis vakarų Kosta Rikoje, Limono provincijoje. Kantono centras. Praeina Panamerikos plentas, atsišakoja keliai į Puntarenasą ir Kalderą. Yra 2 bažnyčios, parkas, kultūros namai.
Istorija
1879–1974 m. gyvenvietė vadinta Esparta.
Stare Poloskai
Stare Poloskai  – kaimas Lenkijos rytuose, Piščaco valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Jakšiškis
Jakšiškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Kavarsko, kairiajame Šventosios krante. Išlikęs Jakšiškio dvaras ir parkas, buvusi Jakšiškio mokykla (vėliau – Kavarsko mokyklos pradinio ugdymo skyrius), aptiktas Jakšiškio pilkapynas.
Poncos salos
thumb|right|250px|Poncos sala Poncos salos − salynas Tirėnų jūroje, į vakarus nuo Neapolio; priklauso Italijai.
Jakšiškis
Istorija
Kaimas įsikūrė XX a. tarpukariu prie Jakšiškio dvaro. 2009 m. uždaryta Jakšiškio mokykla.
Poncos salos
Salose auginama vynuogynai, citrusai. Vietiniai gyventojai užsiima žvejyba.
Poncos salynui priklausančios salos:
Notas (miestas)
Notas  – miestas Italijoje, pietų Sicilijoje, Sirakūzų provincijoje, 32 km į pietvakarius nuo Sirakūzų, Iblėjos kalnuose, prie Asinaro upės. Verčiamasi turizmu, vyno gamyba.
Miestas žymus savo architektūros paveldu: 2002 m. Notas su kitais Noto slėnio miesteliais įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Dauguma paminklų yra pastatyti XVIII a. Sicilijos baroko stiliumi. Yra Dučezio rūmai (dab. rotušė), Viladoratos rūmai, Noto katedra (1776 m.), daugybė kitų bažnyčių, Santa Kjaros vienuolynas (1735 m.).
Netoli miesto yra Bolonijos instituto Noto radioteleskopas.
Svirnai
Svirnais vadinami kaimai:
Pentatonix
Pentatonix (dažnai trumpinama kaip PTX) – amerikiečių vokalinis ansamblis iš Arlingtono, susikūręs 2011 m. Grupės repertuarą sudaro tiek savos kūrybos dainos, tiek įvairių kitų atlikėjų koveriai. Grupė išgarsėjo 2011 m. laimėjusi NBC kanalo rengiamą konkursą „The Sing-Off“. Konkurso prizas - $200 000 ir kontraktas su Sony Music. Po pergalės ansamblis sukūrė savo kanalą YouTube tinkle ir šiuo metu grupės muziką platina „Madison Gate Records“.
Šiuo metu grupės YouTube kanalas turi daugiau nei 10 milijonų prenumeratorių ir daugiau nei 1.54 milijardų peržiūrų. Šis kanalas šiuo metu yra 13-toje vietoje tarp daugiausia prenumeratorių turinčių muzikos kanalų (kanalas yra 44-tas tarp visų kanalų). „Pentatonix“ sėkmingiausias vaizdo įrašas yra skirtas duetui „Daft Punk“, šis įrašas turi daugiau nei 200 milijonų peržiūrų.
Grupės debiutinis extended play (EP) „PTX, Volume 1“ ir kalėdinis EP „PTXmas“ buvo išleisti 2012 m. Kitais metais buvo išleistas trečiasis EP „PTX, Vol. II“, kuris debiutavo 1-oje Billboard nepriklausomų albumų topo pozicijoje. 2014 m. gegužę „Pentatonix“ pasirašė kontraktą su „RCA Records“. Tais pačiais metais grupė išleido EP „PTX, Vol. III“ ir du studijinius albumus „PTX, Vols. 1 & 2“ (albumas išleistas Japonijoje, Korėjoje ir Australijoje) ir „That's Christmas to Me“. 2014 m. gruodžio 24 d. grupės kalėdiniam albumui buvo suteiktas JAV platininis sertifikatas, o 2016 m. vasario 11 d. dvigubas platininis sertifikatas. Šis albumas tapo 4-tu geriausiai parduodamu albumu JAV 2014 m. 2015 m. spalio 16 d. išleistas studijinis albumas „Pentatonix“, kuris debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Naujausiasis grupės albumas „Holidays Around the World“ išleistas 2022 m. spalį.
Grupė yra laimėjusi tris Grammy apdovanojimus.
Grupės nariai
Buvę nariai
Pradžia
Grupė pradėjo formuotis kai trys draugai (Kirstie Maldonado, Mitch Grassi ir Scott Hoying), kurie augo drauge išgirdo apie vietinės radijo stoties organizuojama konkursą, kurio prizas buvo susitikimas su komedijos-dramos „Glee“ aktoriais. Draugai konkursui sukūrė „Telephone“ trio versiją. Draugų grupelė susilaukė dėmesio savo mokykloje ir ten organizavo pasirodymus, nors konkurso ir nelaimėjo. Be to jie pradėjo kelti vaizdo įrašus į YouTube ir susilaukę pozityvių atsiliepimų nusprendė tęsti savo pasirodymus.
Hoying baigęs mokyklą pradėjo populiariosios muzikos studijas pietų Kalifornijos universitete, o Maldonado pradėjo muzikinio teatro studijas Oklahomos universitete. Besimokydamas universitete Hoying prisijungė prie vokalinio ansamblio „SoCal VoCals“. Apie konkursą „The Sing-Off“ jis sužinojo iš kito šios grupės nario, Ben Bram. Hoying pakvietė Maldonado ir Grassi dalyvauti konkurse, Bram pasiūlė, kad grupei reikia boso ir bitbokso atlikėjo. Hoying susipažino su Avi Kaplan per bendrą draugą ir pakvietė jį prisijungti prie grupės, Kaplan tuo metu jau buvo gerai žinomas kaip atlikėjas. Po to draugų trio pakvietė prisijungti Kevin Olusola, kurio vaizdo įrašas tuo metu buvo itin populiarus. Įrašė Olusola groja violončele ir „bitboksina“ (vadinama „celloboxing“).
Grupė susitiko dieną prieš prasidedant „The Sing-Off“ konkurso perklausoms. Grupė pateko į konkursą ir sėkmingai jį laimėjo.
The Sing-Off (2011)
Grupė konkurso metu atliko šias dainas.
„PTX Vol. 1“ ir „PTXMas“ (2011–13)
Scott Hoying ir Kirstie Maldonado metė koledžą, o Mitch Grassi praleido savo paties mokyklos baigimo ceremoniją, nes tikėjosi laimėti „The Sing-Off“ konkursą. Po pergalės visi grupės nariai persikėlė į Los Andželą su tikslu išgarsėti.
2012 m. sausį grupė pradėjo kurti savo pirmąjį albumą. Per šešis mėnesius, kol grupė įrašinėjo ir kūrė originalias dainas, „Pentatonix“ dainas kėlė ir į savo YouTube kanalą. Intervių metu grupės nariai minėjo, kad tai leido jiems išlikti aktualiais ir pritraukti daugiau fanų. Beveik visi jų vaizdo įrašai („Somebody That I Used to Know“, „Gangnam Style“, „We Are Young“) išpopuliarėjo.
Pirmasis grupės extended play (EP) „PTX, Volume 1“ buvo išleistas 2012 m. birželio 26 d. ir debiutavo 14-toje pozicijoje JAV „Billboard 200“ tope. Buvo parduota 20 000 kopijų per pirmąją savaitę. Įrašas buvo reklamuojamas žiniasklaidoje, grupė pasirodė kiniškoje „The Sing-Off“ versijoje. 2012 m. rudenį grupė taip pat pradėjo savo pirmąjį koncertinį turą, kuris vyko 30 miestų.
Grupės EP skirtas kalėdoms „PTXmas“ buvo išleistas 2012 m. lapkričio 13 d. Grupė sekančią dieną išleido vaizdo įrašą skirtą dainai „Carol of the Bells“. Šis EP buvo išleistas iš naujo 2013 m. lapkričio 19 d. kaip delux versija, kurioje buvo du papildomi takeliai. Daina „Little Drummer Boy“ pateko į kelias „Billboard“ topų kategorijas ir gavo kelis žurnalo apdovanojimus. 2012 m. „PTXmas“ vėl pateko į „Billboard“ topus, tuo metu grupė jau buvo išleidusi daugiau albumų todėl topuose buvo net 3 grupės albumai.
„PTX Vol. II“ (2013–14)
Antrasis grupės koncertinis turas prasidėjo 2013 m. sausio 24 d. ir baigėsi 2013 m. gegužės 11 d. Tuo metu grupė kūrė savo EP „PTX Vol. II“. Pirmasis grupės singlas „Can't Hold Us“ buvo išleistas 2013 m. rugpjūčio 20 d. Grupė pasirodė „The Ellen DeGeneres Show“ po to kai jų YouTube vaizdo įrašas „The Evolution of Beyoncé“ tapo populiarus.
EP buvo išleistas 2013 m. lapkričio 5 d., kartu su singlu, kuris yra sudarytas iš dueto „Daft Punk“ dainų. Šis singlas laimėjo du Grammy apdovanojimus. „PTX, Vol. II“ debiutavo 10-oje „Billboard 200“ topo pozicijoje ir per pirmąją savaitę buvo parduotos 31 000 EP kopijos. 2014 m. gegužę grupė pasirašė kontraktą su „RCA Records“. Liepos 30 d. grupė, padedama įrašų kompanijos, išleido savo pirmąjį albumą „PTX, Vols. 1 & 2“. Albume sudėti takeliai iš ankstesnių EP ir keturi papildomi takeliai, kurie buvo anksčiau išleisti kaip singlai.
„PTX Vol. III“ ir „That's Christmas to Me“ (2014)
2014 m. rugpjūti buvo paskelbta, kad grupės EP „PTX, Vol. III“ bus išleistas 2014 m. rugsėjo 23 d. EP buvo galime užsisakyti iš anksto. „PTX, Vol. III“ debiutavo 5-toje „Billboard 200“ pozicijoje.
Antrasis kalėdinis grupės albumas „That's Christmas to Me“ buvo išleistas 2014 m. spalio 21 d. Albumas JAV tope pasiekė 2-ąją, o Kanados 4-ąją poziciją. 2014 m. gruodžio 10 d. JAV albumui buvo suteiktas auksinis sertifikatas, o gruodžio 24 d. platininis sertifikatas. „That's Christmas to Me“ 2014 m. tapo 4-as geriausiai parduodamas albumas JAV, buvo parduota 1.14 milijonų kopijų.
Albumas „Pentatonix“ (2015-dabar)
2014 m. gruodį Scott Hoying teigė, kad grupė linksta prie originalios muzikos kūrimo, ir kad planuojama išleisti albumą susidedanti tik iš originalių dainų.
2015 m. rugsėjo 4 d. buvo išleistas pirmasis singlas iš albumo „Can't Sleep Love“. Po dviejų savaičių buvo išleista kita dainos versija, kurią grupė atliko kartu su JAV atlikėja Tink. 2015 m. spalio 9 d. buvo išleistas antrasis singlas „Where Are Ü Now“. Albumas buvo išleistas viena diena anksčiau, kaip staigmena fanams. Tą pačią dieną grupė išleido savo trečiąjį albumo singlą „Sing“.
Albumas debiutavo 1-oje JAV „Billboard 200“ pozicijoje. 2016 m. vasario 8 d. albumui buvo suteiktas auksinis sertifikatas.
Rondelis
Žodis rondelis reiškia kelis dalykus:
Panašus žodis roundelis yra heroldinė figūra heraldikoje.
Belgijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Belgijos futbolo varžybos 1982–1983 m.
Puma
Puma (Puma concolor) – katinių (Felidae) šeimos, mažųjų kačių (Felinae) pošeimio, pumų (Puma) genties plėšrus žinduolis.
Paplitimas
Pumos savaiminis paplitimas Šiaurės ir Pietų Amerikos žemynuose.
Pumos gyvena pavieniui. Aktyvi prieblandoje ir naktį. Gyvena miškų pakraščiuose, kalnuose, rečiau stepėse. Pirmenybę teikia laukinėms vietovėms su tankiais brūzgynais, olomis ir kanjonais, kur yra daug natūralių kliūčių, padedančių medžioklėje. Kiekvienas žvėris saugo nuo 20 iki 70 kvadratinių kilometrų ploto savo medžioklės teritoriją, neįsileisdamas ten varžovų, išskyrus partnerį poravimosi metu. Šiaurės Amerikoje puma neturi natūralių priešų, nebent kartais susigrumia su grizliais dėl medžioklės laimikio.
Minta dažniausiai vidutinio dydžio ir smulkiais stuburiniais gyvūnais, kartais persekioja žmones.
Apibūdinimas
Patinai stambesni už pateles. Tai ketvirta pagal dydį pasaulyje katinių šeimos rūšis. Kūno ilgis svyruoja nuo 100 iki 180 cm, uodegos ilgis iki 75 cm, sveria 29–100 kg, stambiausi individai 125,2 kg. Kailis rausvai geltonas (jauniklių būna su tamsiomis dėmėmis); nugara tamsesnė, pasmakrė beveik balta, uodega tamsi. Pumos snukis iš priekio baltas, tai ją daro dar panašesnę į naminę katę.
Veda 2-3 jauniklius.
Taksonomija
Puma (Puma concolor) priklauso tam pačiam mažųjų kačių (Felinae) pošeimiui kaip ir lūšis, karakalas ir naminė katė. Pati stambiausia mažųjų kačių (Felinae) pošeimio rūšis. Pumoms artimiausios jaguarundžių (Herpailurus) ir gepardų (Acinonyx) genčių rūšys;
Rūšies pavadinimas Puma concolor, išvertus iš lotynų kalbos, reiškia „vienaspalvė puma“.
Pagal paskutinę, 2017 m. peržiūrėtą katinių šeimos rūšių klasifikaciją, išskiriami 2 pumų porūšiai :
Cher: The Farewell Tour Live in Miami
„Cher: The Farewell Tour Live in Miami“ – trečiasis amerikiečių dainininkės ir aktorės Cher gyvo garso DVD, išleistas 2003 m. įrašų kompanijos „Warner Music Video“. Jis nufilmuotas 2002 m. lapkričio 8 d. „American Airlines“ arenoje Majamyje turo „The Farewell Tour“ metu. Pirmą kartą buvo parodytas kaip televizijos laida per JAV transliuotoją NBC. Tas pats pasirodymas įrašytas ir CD formatu kaip „Live! The Farewell Tour“.
Puma
Apsauga
Buvo labai išnaikinta, 2002 m. Įtraukta į Tarptautinę raudoną knygą kaip beveik nykstanti (Near Threatened) rūšis. Tačiau populiacija atsigauna, 2008 m. Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija (IUCN) išbraukė pumas iš beveik nykstančių kategorijos ir šiuo metu išnykimas negresia.
Eleonora Dvarionaitė
Eleonora Dvarionaitė-Minukienė, Demikienė, Tajmajer (1912 m. rugsėjo 29 d. Liepojoje – 2004 m. gruodžio 14 d. Hartforde, JAV) – Lietuvos ir JAV lietuvių kompozitorė, pianistė.
Biografija
1941 m. baigė Kauno konservatoriją (Balio Dvariono fortepijono klasę). 1944 m. pasitraukė į Vokietiją. 1949 m. persikėlė į JAV. 1954 m. baigė J. Harto muzikos mokyklą (kompozicijos klasę) Hartforde (Konektikuto valstija). Vargonininkavo, mokytojavo. Turėjo privačią fortepijono studiją.
Sukūrė sonatų fortepijonui, styginių kvartetą, pučiamųjų kvintetą, fantaziją vargonams, siuitą smuikui ir fortepijonui, elegiją violončelei ir fortepijonui.
Nevio viršukalnė
Nevio viršukalnė  – snaudžiantis ugnikalnis Karibų salose, Nevio saloje (Sent Kitso ir Nevio valstybės antra pagal aukštį vieta). Aukštis – 985 m. Nors šio stratovulkano istorinių išsiveržimų nėra aprašyta, jame reiškiasi vulkaniniai vyksmai – trykšta fumarolės, karštosios versmės.
Tai kūgis su persidengiančiais viršūniniais krateriais. Krateriai sudaryti iš vidinio ir išorinio žiedų. Vidiniame ikikolumbiniais laikais susidaręs lavos kupolas. Šlaituose yra 4 kupolai.
Kalno apatiniuose šlaituose driekiasi cukranendrių plantacijos, krūmynai, o viršūnę dengia drėgnieji rūko miškai. Nevio viršukalnė dažnai skendi miglose, kurios susidaro nuo Atlanto vandenyno slenkant drėgnoms oro masėms. Miške gyvena vietinės paukščių rūšys, užvežtos žaliosios markatos.
Pat Garrity
Pat Garrity (g. 1976 m. rugpjūčio 23 d. Las Vegasas, Nevada) – baigęs karjerą krepšininkas.
2007–2008 m. NBA sezone žaidė NBA, Orlando Magic komandoje, sunkiojo krašto pozicijoje. Buvo Amerikos U-22 rinktinės narys. 1998 m. NBA naujokų biržos 1 rate 19 šaukimų jį pasirinko Milwaukee Bucks komanda, bet šaukimą iškeitė Dallas Mavericks komandai, o jie iškeitė Phoenix Suns. 1999 m. rugpjūčio mėn. Phoenix Suns iškeitė jį Orlando Magic komandai. 2008 m. rugpjūčio 11 d. Pat Garrity paskelbė baigiąs profesionalaus krepšininko karjerą.
Tėvų žemė (Londonas)
Tėvų žemė – Lietuvos atgimimo sąjūdžio Anglijos vietininkijos laikraštis, leistas nuo 1955 m. Londone.
Istorija
Ėjo kas tris savaites. Be tautinės orientacijos politinių straipsnių, paskelbta ir grožinės literatūros kūrinių. Redagavo A. J. Kaulėnas.
Nariuotoji ilgalūpė
Nariuotoji ilgalūpė (Corallorhiza trifida) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos daugiametis augalas su išsikerojusiu mėsingu šakniastiebiu. Stiebas stačias arba kylantis, gelsvai žalsvas. Žiedynas iš 4-9 mažų šviesiai geltonų žiedų. Žydi gegužės – birželio mėn.
Auga pelkėtuose ir drėgnuose miškuose, krūmuose, pelkių pakraščiuose.
Lietuvoje reta rūšis, įrašyta į Raudonąją knygą.
Literatūra
thumb|left|210px|Nariuotosios ilgalūpės žiedas
Jonas Jackus Oginskis
Jonas Jackus Oginskis ( arba, 1619 m. – 1684 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (LDK) karinis ir politinis veikėjas.
Giminė ir dvarai
Kunigaikštis, kilęs iš Lietuvos kunigaikščių Oginskių giminės, tėvas Samuelis Levas Oginskis (1625–1695). Motina grafaitė Sofija Bielevičiūtė.
1648 m. J. J. Oginskiui atiteko Suričių dvaras Mstislavlio seniūnijoje. 1659 m. gavo Zazerzės palivarką Pinsko apskrityje. 1666 m. trejiems metams iš Trakų vaivados Mikalojaus Paco išsinuomojo Klicevo seniūniją. Dalyvaudamas politinėje ir karinėje veikloje sugebėjo sukaupti dideles valdas.
Honkongo vėliava
right|200px|thumb|[[Vaizdas:FIAV 110110.svg|20px Vėliavos proporcijos - 2:3]] Honkongo vėliava – raudoname fone yra Bauhinia blakeana gelė, kariame yra 5 lapeliai, o ant kiekvieno lapelio yra 1 žvaigždė.
Jonas Jackus Oginskis
Šeima
1645 m. vedė Aną Semaško (mirė 1657 m.), vaikai:
1660 m. vedė dar kartą, antroji žmona Joana Teodora Naruševičiūtė. Vaikai:
Honkongo vėliava
Vėliava sukurta 1990 m. Vasario 16 d. 1996 m. vėliava tapo oficiali.
Jonas Jackus Oginskis
Biografija
Jį globojo Smolensko vaivada Jurgis Karolis Hlebavičius. 1650 m. paskirtas Volkovysko vėliavininku. 1664–1665 m. Vilniaus pavaivadis, 1668–1672 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės lauko raštininkas (notaras), 1672–1682 m. Mstislavlio vaivada, nuo 1682 m. LDK lauko etmonas, Polocko vaivada.
Dalyvavo Maskvos, kazokų, švedų ir bajorų tarpusavio karuose, išpirko iš totorių nelaisvės Boguslavą Radvilą. 1675 m. ir 1683 m. dalyvavo kovose su turkais.
Hertha BSC Berlin
Istorija
BFC Hertha 92 pavadinto klubo komanda jau 1905 metais laimėjo pirmąjį Berlyno čempionatą. 1920 metais susijungė su BSC Berlin, naują klubą pavadinant Hertha Berliner Sport Club. 1926-1931 metais šešis kartus pateko į šalies čempionato finalą, 1930 ir 1931 metais laimėjo čempionatą. Po Antrojo pasaulinio karo klubas atsidūrė Vakarų Berlyno teritorijoje. 1963 m. įkūrus Bundeslygą, Hertha klubas iškart pateko į aukščiausiąją lygą, bet 1965 metais dėl papirkinėjimų skandalo iškrito į žemesnę lygą ir į Bundeslygą grįžo tik 1968 metais.
1975 metais komanda užėmė antrąją vietą Bundeslygoje, 1979 metais pateko į UEFA taurės pusfinalį, tačiau 1980 metais komanda iškrito į antrąją Bundeslygą, kur praleido 13 iš 17 sekančių sezonų (1986-88 m. du sezonus žaidė žemesnėje lygoje, 1982-1983 ir 1990-1991 metais žaidė aukščiausioje lygoje).
2013–2014 m. pateko į aukščiausią šalies lygą, joje užėmė vietą ir išliko Bundeslygoje.
2021–2022 m. rungtyniavo Bundeslygoje, kurioje liko šešioliktoje vietoje, o dėl išlikimo kovojo pereinamosiose rungtynėse, kuriose dviejų rungtynių bendru rezultatu iškovojo pergalę ir išliko Bundeslygoje.
Dubleriai
„Hertha“ klubo dublerių komanda yra vienintelė dublerių komanda Vokietijoje, pasiekusi finalą (1993 metais).