cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
CS Hobscheid
„Hobšaido“ klubas
1932 m. įkurtas CS Hobscheid, kuris 1940 m. pervadintas ir tapo FV Hobscheid, 1944 m. grįžta prie senojo pavadinimo CS Hobscheid.
Klubo ekipa 1996 m. pirmą kartą pateko į šalies aukščiausiąją lygą, kurioje rungtyniavo iki 2002 m.
2001 m. užėmė 4 vietą aukščiausioje lygoje, o sekančiais – 2002 m. iškrito į antrąją lygą, 2003 m. - į trečiąją, 2004 m. - į ketvirtąją.
Sugintai (Raseiniai)
Sugintai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Nemakščių, dešiniajame Šešuvies krante.
CS Hobscheid
FC Alliance Äischdall 07
2007 m. kovo 30 d. įkurtas Alliance Äischdall '07 klubas po to, kai susijungė FC Olympique Eischen ir CS Hobscheid. Nuo 2008 m. žaidė trečioje pakopoje.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo 1. Divisioun 1. Bezierk (trečioje pakopoje, pirmoje grupėje) ir liko dvyliktoje vietoje.
Vabzdžiaėdžiai augalai
thumb|200px|[[Paprastoji tuklė (Pinguicula vulgaris)]] thumb|200px|[[Mažalapė saulašarė (Drosera intermedia)]] Vabzdžiaėdžiai augalai – nedidelė augalų grupė, auganti skurdžiuose dirvožemiuose. Šie augalai prisitaikė papildomai maisto medžiagų gauti iš vabzdžių, kuriuos jie pagauna ir suvirškina.
Ant paprastosios tuklės (Pinguicula vulgaris) lapų išsidėsčiusios kotuotos liaukutės išskiria lipnų sekretą, kuriame įklimpsta nutūpę smulkūs vabzdžiai. Vabzdžio judesiai sukelia atitinkamą reakciją lapo audinyje ir lapo kraštas užsiriečia, visiškai apgaubdamas pagautąjį vabzdį. Po to pradeda aktyviai veikti mažosios liaukutės, jų išskiriami proteolitiniai fermentai ištirpina auką ir lapo ląstelės įsisavina baltymines medžiagas bei fosfatinius junginius. Kartu su fermentais išskiriamos ir antiseptinės medžiagos, artimos benzoinei rūgščiai, kurios apsaugo sugautus organizmus nuo greito gedimo. Po to liaukiniai plaukeliai vėl išsitiesia. Analogiškai vabzdžius gaudo saulašarinių (Droseraceae) šeimos augalai.
Skendenis ant lapų turi specialius maišelius, uždengtus vožtuvais, kurie vandenį praleidžia tik į vieną pusę – į vidų. Smulkūs vandens gyvūnai lengvai prasibrauna į maišelį, bet atgal išlįsti jau nebegali ir lieka jame. Ten juos suvirškina proteolitinis fermentas, kurį išskiria maišelio vidinės sienelės liaukos. Lietuvoje gyvena dešimt vabzdžiaėdžių augalų rūšių, priklausančių šioms gentims:
Į Lietuvos raudonąją knygą įrašytos šios rūšys:
Įvaikinimas
Įvaikinimas – tėvystės įteisinimas žmonėms, nesantiems biologiniais vaiko tėvais. Įvaikinimu dalis biologinių tėvų teisių ir atsakomybės perduodama naujiems tėvams. Įvaikinto vaiko teisės yra lygios biologinių vaikų teisėms.
Įvaikinimo priežastys
Dalis vaikų patenka į globos namus, jų biologiniams tėvams nusprendus, kad jie negali pasirūpinti vaiku ir atsisakius savo teisių į vaiką. Kartais tėvystės teisės atimamos, jei vaikai yra neprižiūrimi ar šeimoje yra smurtaujama. Tik nedidelė dalis vaikų patenka į globos namus po tėvų mirties tapę našlaičiais.
Žmonės pasiryžta įvaikinti vaiką dėl skirtingų priežasčių, iš kurių dažniausia – nesugebėjimas turėti savų vaikų (dėl nevaisingumo ar kitų priežasčių). Taip pat kartais įsivaikina žmonės, neturintys partnerio ar vienos lyties šeimos (kur tai įteisinta įstatymais).
2001 metais Lietuvoje įvaikinta 180 vaikų, JAV – 50 703 vaikai. 2004 metais Lietuvoje įvaikinti 297 vaikai, iš jų 103 įvaikino užsieniečiai.
Įvaikinimo agentūros
Lietuvoje įvaikinimą reguliuoja Įvaikinimo tarnyba prie Socialinės apsaugos ir darbo ministerijos. Pretenduoti tapti įvaikintojais gali ne vyresni nei 50 metų susituokę pilnamečiai, kuriems niekada nėra buvusi apribota tėvų valdžia. Negalima įvaikinti brolių, seserų, savo vaikų. Neleidžiama išskirti brolių ir seserų (išskyrus išimtinius atvejus), jei vaikas vyresnis nei 10 metų, reikalingas ir raštiškas vaiko sutikimas.
Tarptautinis įvaikinimas
Dažnai vaikus įsivaikina tėvai iš kitos šalies. Tarptautinį įvaikinimą reglamentuoja „Hagos konvencija dėl vaikų apsaugos ir bendradarbiavimo tarptautinio įvaikinimo srityje“. Daugiausiai šitaip įsivaikina JAV piliečiai, taip pat nemažai įsivaikina Vakarų Europos šalių gyventojai. Skirtingose šalyse galioja skirtingi tarptautinį įvaikinimą reguliuojantys įstatymai, kai kur (pavyzdžiui, JAE) toks įvaikinimas yra draudžiamas. Lietuvoje užsieniečiai gali įsivaikomi tik jei per 6 mėnesius nėra randama Lietuvos Respublikos piliečių šeima, galinti įvaikinti ar globoti vaiką.
Noršoniai
Noršoniai – kaimas šiaurės vakarinėje Pakruojo rajono savivaldybės dalyje, 1 km į pietus nuo Pašvitinio.
Piezodorus
Piezodorus – skydblakių (Pentatomidae) šeimos blakių gentis.
Rūšys:
Kandelarija
Kandelarija reiškia:
Caras (patranka)
thumb|250px|Patranka „Caras“ dabar Maskvos Kremliuje.
Aprašymas
Patrankos ilgis - 5,34 metrų, išorės vamzdžio skersmuo – 120 cm, ornamento juostos aplink vamzdį skersmuo – 134 cm, kalibras 900 milimetrų, svoris 39,1 tona (2400 pūdai).
Pagražinta reljefų juostomis, vamzdžio dešinėje – sėdinčio ant arklio caro Fiodoro Ivanovičiaus (su karūna ir skeptru rankoje) bareljefas. Ant vamzdžio keturios kabės, skirtos pritvirtinti lynus perkeliant patranką.
Ant viršutinės vamzdžio dalies išlieti dar du užrašai: dešinėje – „Įsakius gerajam ir dievobaimingajam carui ir didžiajam kunigaikščiui Fiodorui Ivanovičiui, visos Rusijos vienvaldžiui valdovui, ir jo garbingajai ir dievobaimingajai carienei ir didžiajai kunigaikštienei Irinai“, iš kairės pusės – „Šita patranka nulieta garsiajame Maskvos mieste 7094 metais, trečiais jo valdymo metais. Patranką darė patrankų liejikas Ondrejus Čochovas“.
Pagal vieną versiją pavadinimas „Caras“ atsirado dėl caro Fiodoro Ivanovičiaus pavaizdavimu, bet labiausiai tikėtina priežastis - patrankos dydis. Senovėje patranką vadino „Rusijos šratasvaidis“, nes buvo laikoma, kad ji pritaikyta šaudyti šratais.
Pirma buvo planuojama ją panaudoti Kremliaus gynybai, tad ji buvo pastatyta ant specialiai sumontuotos aikštelės prie Kaktos vietos Raudonojoje aikštėje, bet kariniuose veiksmuose nebuvo panaudota.
Patranka „Caras“ yra įtraukta į Gineso rekordų knygą kaip didžiausia haubica (pagal gabaritus ir svorį pati didžiausia patranka yra pagaminta vokiečių „Dora“, turinti 800 milimetrų kalibrą ir užtaisyta sverianti 1350 t. Pagal kalibrą patranka „Caras“ yra pats didžiausias ginklas).
1980 m. Serpuchove patranka buvo suremontuota ir ištirta Dzeržinskio artilerijos akademijos specialistų. Pagal vamzdžio sudėtį ji pasirodė klasikinė bombarda, pritaikyta šaudyti akmeniniais sviediniais, kurių svoris apie 800 kg. Taip pat buvo nustatyta, kad iš jos buvo iššauta mažiausiai vieną kartą.
Patrankos „Caras“ kopija Donecke
thumb|left|Patrankos „Caras“ kopija, pagaminta 2001 m. AB „Ižstal“ ir Maskvos padovanota Doneckui
Pagal Maskvos vyriausybės užsakymą Udmurtijos gamykla AB „Ižstal“ 2001 m. pavasarį pagamino A. Čochovo patrankos kopiją. Naujoji patranka sveria 42 t (vienas ratas sveria apie 1,5 t, patrankos sviedinys 1,2 t, vamzdžio skersmuo 89 cm).
Kandelarija (Hondūras)
Kandelarija – miestelis pietvakarių Hondūre, Lempiros departamente, 96 km į pietus nuo Grasjaso. 6,1 tūkst. gyventojų. Pasiekiama keliu iš Erandikės. Miestelį supa miškingi kalnai, greta teka keletas upelių (didžiausias – Pičigualis). Verčiamasi žemės ūkiu. Yra kolonijinių laikų bažnyčia.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1607 m. kaip San Francisco de Joconguera. 1872 m. gavo miestelio, 1939 m. – miesto statusą.
2004 m. Rusijos prezidento rinkimai
thumb|right|250px|Antrai kadencijai iš eilės [[Rusijos prezidentas|Rusijos prezidentu tapo Vladimiras Putinas]] '''2004 m. Rusijos prezidento rinkimai''' – ketvirti Rusijos prezidento rinkimai šalies istorijoje, vykę 2004 m. kovo 14 d. Antrai kadencijai iš eilės buvo išrinktas Vladimiras Putinas, gavęs 71,31 % balsų.
Kandidatai
Rinkimuose dalyvavo 6 kandidatai – nepriklausomas (tačiau remiamas valdančiosios Vieningosios Rusijos partijos) V. Putinas, Rusijos Federacijos Komunistų partijos atstovas Nikolajus Charitonovas, nepriklausomas Sergėjus Glazijevas, nepriklausoma Irina Chakamada, Rusijos liberalų demokratų partijos narys Olegas Malyškinas ir Rusijos gyvenimo partijos narys Sergėjus Mironovas.
Rezultatai
Rinkimuose dalyvavo 68 925 785 Rusijos gyventojai. 71,31 % rinkėjų balsų gavo V. Putinas, 13,69 % – N. Charitonovas. Visi kiti kandidatai nesurinko daugiau nei 4,5 % balsų.
Rinkimų kritika
Pagal Europos Parlamento stebėtojus „rinkimai bendrai buvo surengti gerai, tačiau juose trūko pagrindinių demokratijos elementų“.
Nepriklausomų valstybių sandraugos atstovai pavadino rinkimus „laisvais, demokratiškais ir teisingais“.
Leonardas Grubinskas
Leonardas Grubinskas (g. 1928 m. birželio 3 d. Anglininkuose, Biržų valsčius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1948 m. aukso medaliu baigė Biržų gimnaziją. 1962–1969 m. Panevėžio rajono laikraščio „Tėvynė“ redaktorius.
Batersto sala (Australija)
thumb|250px|Batersto (kairėje) ir Melvilio (dešinėje) salos
Batersto sala  – sala Timoro jūroje, Tivi salų grupėje prie šiaurinių Australijos krantų (Šiaurinės teritorijos). Nuo gretimos Melvilio salos atskirta siauru sąsiauriu. Plotas – 2040 km².
Sala kalvota, jos aukštis siekia 258 m. Apaugusi ekvatorinėmis džiunglėmis. Kartu su Melvilio sala nuo atviros jūros atskiria Darvino uostamiestį.
Batersto saloje gyvena ~1640 gyventojų. Jų dauguma – Australijos aborigenai, priklausantys tivi genčiai. Pagrindinė gyvenvietė – Vurumijanga (Wurrumiyanga).
Sala pavadinta britų politiko Henry Bathurst garbei. 1910–1938 m. Batersto saloje veikė Pranciškaus Ksavero Gsell katalikų misija.
FC Olympique Eischen
FC Olympique Eischen – buvęs Liuksemburgo futbolo klubas iš Eišeno.
Istorija
Klubas įkurtas 1917 m. Nuo 1940 m., kai nacistinė Vokietija okupavo Liukemburgą, vadinosi FK Eischen.
Nuo 1944 m. vėl buvo žinomas Olympique Eischen pavadinimu.
2007 m. prisijungė prie CS Hobscheid klubo.
Padaras (2011 filmas)
Padaras – amerikiečių 2011 m. mokslinės fantastikos, siaubo filmas. Filme pasakojama apie mokslininkų grupės, kuri Antarktidoje susidūrė su agresyvia nežemiškąja gyvybės forma, bandymą išgyventi ir sunaikinti „padarą“.
Istorija
Filmas buvo sumanytas kaip to paties pavadinimo 1982 m. filmo „Padaras“ priešistorė. Filmą kūrė „Universal Pictures“ kompanija. Režisieriumi pasirinktas vienas iš pradedančiųjų režisierių Matthijs van Heijningen Jr., o pagrindinis vaidmuo patikėtas Mary Elizabeth Winstead, kuri jau filmavosi siaubo filmų herojės rolėse. Scenarijus buvo paremtas John W. Campbell knyga „Kas ten eina?“. Kino filmo premjera įvyko 2011 m. spalio 12–14 d. Kūrinys komerciškai nebuvo sėkmingas ir sulaukė nuosaikaus kritikų įvertinimo.
Siužetas
Antarktidoje grupė norvegų mokslininkų suseka nežinomą radijo signalą. Atsekus į signalo šaltinio tašką, jų motoreigis įlūžta lede ir nukrenta į properšą. Įstrigę properšoje norvegai pamato, kad po ja yra didelė vidinė ola, kurioje matosi kažkas panašaus į įvairią technologinę įrangą. Vėliau paaiškėja, kad tai ateivių kosminis laivas, o nuošaliau, sušalęs lede, randamas vieno ateivio kūnas.
Tuo tarpu JAV mokslininkas daktaras Sanderas (akt. Ulrich Thomsen) gauna iš savo draugo norvegų mokslininko Antarktidoje Edvardo (akt. Trond Espen Seim) skubų kvietimą atvykti. Į pagalbą Sanderas pasiima asistentą Adamą (akt. Eric Christian Olsen) ir paleontologistę Keitę (akt. Mary Elizabeth Winstead). Atvykus į vietą, sušalęs ateivio kūnas išpjaunamas lede ir parsigabenamas į stovyklą ištirti. Tačiau kai mokslininkai švenčia atradimą, prie ateivio užklydęs amerikiečių grupės sraigtasparnio pilotas Derekas (akt. Adewale Akinnuoye-Agbaje) išvysta kaip ateivis išsilaisvina iš tirpstančio ledo. Mokslininkai nakties tamsoje puola jo ieškoti ir supranta, kad susidūrė su pabaisa, kuri nužudo ir praryja vieną iš norvegų. Sudeginus pabaisą, šio kūnas visgi gražinamas į stovyklą skrodimui. Beskrodžiant pastebima, kad ateivio medžiagos tirpina nelaimėlio norvego kūno dalis.
Ryte pakyla sraigtasparnis tam, kad nugabentų ateivio gaudynėse sužeistą mokslininką, tačiau tuo metu paleontologė Keitė nustato, kad ateivio medžiaga ir po mirties lieka gyva, o šios medžiagos ląstelės naikina kito organizmo ląsteles prisiimdamos šių pavidalą. Suradusi vonios kambaryje dirbtinius dantis ir kraujo vonią, Keitė supranta, kad kažkuris iš kolegų jau yra persiįkūnijęs ateivis, nes jo organizmas nesugeba suimituoti neorganinės kilmės medžiagų. Keitė puola stabdyti jau pakilusį sraigtasparnį, tačiau jame kažkas atsitinka, iš pažiūros nevaldomas jis nuskrenda už gretimų kalvų ir sudūžta tolumoje. Keitė sava teorija pasidalija su likusia mokslininkų grupe, tačiau ja niekas nepatiki, išskyrus prancūzę Džuljetę (akt. Kim Bubbs). Pasilikusi viena su ja Keitė staiga pamato, kad Džuljetė ir yra ateivis ...
Tiesos žodis (Šiauliai)
Tiesos žodis – Šiaulių visos Evangelijos bažnyčios „Tiesos žodis“ laikraštis, ėjęs 1992–1996 m. Šiauliuose.
Istorija
Redaktorės I. Urbonavičiūtė, V. Siniauskienė.
Puerto Riko nepriklausomybės partija
dešinėje|miniatiūra|205px|Puerto Riko vėliava (1895 m.)
miniatiūra|220px|dešinėje|Puerto Riko nepriklausomybės partijos vėliava
Puerto Riko nepriklausomybės partija (PIP, Partido Independentista Puertorriqueño - Puerto Rican Independence Party) – Puerto Riko kairiojo centro politinė partija.
Istorija
Įkurta 1946 m. spalio 26 d. Bajamone Gilberto Koncepsiono de Gracijos (1909 m. – 1968m.) iniciatyva. Nuo 1948 m. dalyvavo visuose rinkimuose, 1952 m. į parlamentą buvo išrinkta 15 PIP narių, 1984 m. rinkimuose į Įstatymų Leidybos susirinkimą gavo 3,6 % balsų, 1988 m. PIP gavo 2 parlamento nario vietas. 1968 m. dalyvavo Prezidentinės kolegijos darbe. 1972 m. ir 1984 m. senatoriumi buvo renkamas Rubenas Beriosas Martinesas, 1988 ir 2000 m. Fernandas Martinas Garsia, 1996 m. Davidas Noriega. 2004 m. senatore tapo žurnalistė ir PIP pirmininko pavaduotoja Maria de Lourdes Santjago, pirmoji moteris parlamentarė Puerto Riko istorijoje. 2020 m. rinkimuose Juanas Dalmau buvo partijos kandidatas. Jis surinko 175 402 balsus ir užėmė ketvirtą vietą, surinkęs 13,58% balsų, o tai yra antras geriausias rinkimų rezultatas PIP istorijoje. Movimiento Victoria Ciudadana (Piliečių pergalės judėjimas) surinko 179 265 balsus ir užėmė trečią vietą su 13,95 % balsų, tai yra didžiausia Puerto Riko balsų dalis (27,53 %).
Turi 6000 narių. Siekia salos nepriklausomybės nuo JAV. Socialistų Internacionalo konsultacinė narė nuo 1983 m., tikroji narė nuo 1992 m.
AMC Gremlin
AMC Gremlin buvo pirmas amerikietiškas subkompaktinės klasės automobilis. Automobilį gamino American Motors Corporation (AMC) nuo 1970 metų balandžio 1 dienos iki 1978 metų, iš viso buvo pagaminta 671 475 automobiliai.
Istorija
AMC žinojo, kad Ford ir General Motors kuria subkompaktinius automobilius 1971 metams, bet neturėjo tiek pinigų, kad galėtų kurti visiškai naują dizainą. Tada Richard A. Teague sugalvojo, kad reikia nupjauti AMC Javelin galą. Rezultatas buvo AMX-GT, pristatytas 1968 metų Niujorko automobilių parodoje. AMX-GT niekuomet nebuvo gaminamas, o naują dizainą sukūrė Bob Nixon. Dizainas buvo kuriamas remiantis AMC Hornet automobiliu. Hornet buvo kompaktinės klasės automobilis, kurio ratų bazė buvo 2743 mm. Gremlin ratų bazė buvo sumažinta iki 2438 mm (108„ iki 96“). Automobilis patrumpėjo nuo 4547 mm iki 4089 mm (nuo 179 iki 161 colių). Rezultatas buvo toks, kad Gremlin pasiekė rinką 6 mėnesiais anksčiau, nei Ford ir GM automobiliai. Automobilis buvo parduodamas kaip 3 durų hečbekas, kuris kainavo $1 879. Į pigiausio modelio kainą neįėjo galinė sėdynė.
Kropivne Nove
Kropivne Nove – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suvalkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į vakarus nuo Suvalkų ir 109 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Per kaimą teka Ščeberkos upė.
Starcraft
Starcraft − 1998 m. realaus laiko strateginis žaidimas, sukurta JAV kompanijos „Blizzard Entertainment“. Žaidimas yra mokslinės fantastikos stiliaus, pagrindinis tikslas − kovos žvaigždžių sistemose. Žaidimo išleidimo metais tai buvo perkamiausias žaidimas ir geriausio RTS žaidimo titulo laimėtojas. Viso žaidimas gavo daugiau nei 30 įvairių apdovanojimų nuo kompiuterinių žaidimų žurnalų, parodų ir svetainių. Su 11 mln. pardavimų 2009 m. duom., „StarCraft“ yra trečioje vietoje geriausiai parduodamų žaidimų asmeniniams kompiuteriams (jį lenkia tik „The Sims“ (16 mln.) ir „The Sims 2“ (13 mln.)).
Nors tai ir mokslinės fantastikos žaidimas, tačiau yra daug kuo panašus į senesnį, populiarųjį „Blizzard“ kompanijos žaidimą „Warcraft II“. Kūrėjai stengėsi, kad žaidimas nebūtų žinomas kaip „WarCraft kosmose“, todėl net iš esmės perrašė žaidimo grafinį variklį. Žaidimo istorija apima nesibaigiančius ir susipynusius karus tarp trijų rasių: žmonių Terran, bendram protui paklūstančių, fiziškai labai stiprių, bet technologiškai beviltiškų Zerg, ir keistų, antgamtiškų galių turinčių Protoss.
Tai vienas iš populiariausių RTS žanro žaidimų pasaulyje, o ypač − Pietų Korėjoje, kur egzistuoja profesionalūs žaidėjai, kurie iš to pragyvena ir turi panašų į sporto žvaigždės statusą bei šimtatūkstantinius fanų klubus.
Gvanakastės saugoma teritorija
Gvanakastės saugoma teritorija  – saugomų teritorijų grupė Kosta Rikos šiaurės vakarinėje dalyje, daugiausia Gvanakastės Kordiljeros kalnuose. Sukurta 1994 m., o 1999 m. įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą kaip svarbi ekologinė buveinė ir vienas svarbiausių sausųjų miškų plotų Centrinėje Amerikoje. Užima 1470 km² teritoriją.
Starcraft
Apžvalga
250px|left|thumb|Dvi Terran Batllecruiser flotilės susiduria lemiamoje kovoje
Ekonomika
Armijai kurti reikalingi gamtos ištekliai ("mineralai" ir "vespene dujos"). Juos renka visos rasės (dujoms rinkti statomas perdirbimo įrenginys). Resursai panaudojami įvairių specialybių karių treniravimui bei kovos mašinų gamybai. Resursai taip pat reikalingi armijai būtiniems sandėliams, fabrikams, laboratorijoms, šventykloms, rūmams, pabaisų fermoms ir pan pastatyti.
Pastatai
Kiekviena rasė turi "pagrindinį" pastatą kuriuo ji aprūpinama žaidimo pradžioje (plečiantis tokių pastatų galima pačiam pastatyti ir daugiau). Ten treniruojami darbininkai bei sunešami surinkti resursai. Armijai vystyti reikalingi įvairūs kitokie pastatai bei gamyklos, kai kurie gali būti statomi tik tam tikra tvarka (norint barakų, pirma reikalingas sandėlys, ir tik turint barakus jau galima statyti fabriką). Armijos dydis ribojamas "palaikančiais" pastatais, kurių trūkstant negalima gaminti mašinų bei treniruoti karių. Tai žemiečių sandėliai, Zerg − valdovo rūmai bei Protoss pilonai. Jų kiekis ribotas todėl armija negali būti iš tiesų labai didelė net jei resursų ir pakaktų.
Protoss ir Zerg rasės turi statybos apribojimų, skatinančių kurti kompaktišką koloniją užuot iškart pasklidus po visą žaidimo teritoriją. Protoss daugelį pastatų gali statyti tik šalia pilono, Zerg − tik ant aplink jų stovyklas plintančios gličios masės, kuri dengia žemės paviršių, pastačius inkubatorijų arba šliaužikų koloniją. Žmonės neturi jokių apribojimų ir stato kur tik yra vietos, negana to, iškilus grėsmei ar išsekus ištekliams, žmonių pastatai gali perskristi į tinkamesnę vietą.
Pažeidžiamumas bei atsistatymas
Protoss karių ir pastatų paviršių dengia apsauginis laukas. Šis laukas priešo ginklų pažeidžiamas tačiau ilgainiui atsistato. Visiškai sunaikinus lauką, toliau jau pažeidžiama pati įranga kuri negali būti pataisyta. Zergų tiek pastatai, tiek kariai yra gyvi ir sveiksta po sužeidimų. Žmonių pastatus ir mašinas gali pataisyti tik remontininkai (SCV). Barakuose treniruotus karius gali pagydyti medikai (medikai atsirado tik „StarCraft: Brood War“ papildyme).
Nepaisant didelių skirtumų visų rasių pajėgumai vienodi. Jei žaidėjai pamažu atranda jog kuri nors rasė visgi pranašesnė, karių, kovos mašinų ir kitokios galimybės nežymiai pakeičiamos kad ir vėl visi būtų lygiaverčiai.
<!--
Koviniai vienetai
Linijinis kreiseris (Battlecruiser) – tai galingas, NeoSteel šarvus turintis laivas. Būdami vieni Linijiniai kreiseriai gali būti lengvai sunaikinti, nes jie dėl savo dydžio yra labai lėti tiek skrendant, tiek atakuojant, bet jei jie atkeliauja į priešų bazę su palyda, jie gali tapti pačiu baisiausiu košmaru. Šis laivas atakuoja lazeriais ir gali naudoti Yamato gun – gana nemažai energijos kainuojantį, itin didelę žalą padarantį lazerį. Tačiau Linijiniai kreiseriai itin brangūs, jie lėtai gaminami ir galingi tik būdami grupėje.
Išlaipinimo laivas (Dropship) – tai yra transportavimo laivas. Jis yra greitas, itin praverčia, kai reikia transportuoti žemės kovinius vienetus į vietas, kur jie negali patys nueiti – salos, kalvos ir pan. Kiekvienas Išlaipinimo laivas gali talpinti 8 smulkiuosius karius, 4 stambesniuosius, ar 2 stambius.
Ugnies laidytojas (Firebat) – tai yra smulkusis, dažniausiai naudojamas kaip pėstininkų pastiprinamasis kovinis vienetas, kurio atakos tipas – ugnies laidymas. Ugnies laidytojas paleidžia dvi ugnies sroves į savo priešininką, padarydamas ne didesnę nei 16 taškų žalą. Šie kariai yra naudingi, jei eina kartu su pėstininkais, nes pėstininkai gali sužeisti tolėliau esančius priešus, o Ugnies laidytojai gali atakuoti tik tada, kai yra šalia savo priešininko.
Šmėkla (Ghost) – tai yra specifinis pėstininkas, pats mažiausias kovinis vienetas žaidime. Šmėklos atakuodamos padaro ne didesnę nei 10 taškų žalą, bet Šmėklų tikroji galia slypi jų gebėjimuose. Šmėklos gali „užrakinti“ (Lockdown) mechaninius karius šešiasdešimčiai sekundžių – „užrakinti“ kariai negali judėti ir atakuoti, tačiau jie gali būti sužeisti. Taip pat Šmėklos gali numesti branduolinę bombą, kuri padaro net 500 taškų žalą, todėl, pvz., jei penkios Šmėklos numestų po branduolinį ginklą ant priešo bazės, taip galima bazę lengvai sulyginti su žeme. Ir dar, Šmėklos gali užsimaskuoti (cloak) ir likti nepastebėtos, jeigu priešų ieškikliai jų neaptinka. Tai labai praverčia norint prisėlinti prie priešų bazės ir numesti branduolinį ginklą ar „užrakinus“ mechaninius vienetus į juos šaudyti, nors ir aplinkui yra priešo kitų karių.
Gigantas (Goliath) – tai yra pats geriausias karys kovos su oro įrenginiais ant žemės. Šis karys yra gerai aprūpintas tiek gynybos, tiek puolimo atžvilgiu. Dažniausiai Gigantai yra kombinuojami kartu su Apgulties tankais, nes Gigantai nepalieka tokio didelio įspūdžio, kovodami su kitais kariais ant žemės, kokį palieka kovodami su oro koviniais vienetais.
Pėstininkas (Marine) – tai yra pagrindinis Terran‘ų kovinis vienetas. Pėstininkai padaro maždaug 6 taškų žalą, gali atakuoti tiek oro, tiek žemės vienetus. Šių karių gaminimas kainuoja išties mažai, gaminimo laikas yra trumpas, jie greiti ir tinka tiek gynyboje, tiek puolime. Tačiau Pėstininkai neturi jokių šarvų, todėl prieš „Starcraft: Brood War“ papildymą, jie buvo niekam tikę kariai ir paprasčiausiai buvo nušluojami nuo žemės paviršiaus, tad Pėstininkai puikiai atsiperka būdami kartu su medikais.
Mokslinis laivas (Science Vessel) – tai yra desantinis oro vienetas. Jis neturi gebėjimo tiesiogiai atakuoti priešų, tačiau šie laivai turi „pagalbininko“ vaidmenį. Mokslinis laivas gali sukurti Gynybinę Matricą (Defensive Matrix), kuri prideda 250 gyvybės taškų kariams; gali Nušvitinti (Irradiate) – sukurti radioaktyvųjį lauką, kuris padaro žalą biologiniams vienetams, bei gali sukurti EMP Smūgio Bangą (EMP Shockwave) – Mokslinis Laivas paleidžia specialią raketą, kuri sprogsta taikinyje ir išleidžia galingą elektromagnetinį lauką, kuris sunaikina visus baterinius skydus ir sumažina aplinkinių pastatų energiją iki nulio, todėl pastatai nebefunkcionuoja. Ši ataka ypač naudinga, jei Jūs kovojate prieš Protoss‘us.
Gvanakastės saugoma teritorija
Gvanakastės saugomą teritoriją sudaro:
Juras Požela (1925)
Juras Požela (1925 m. gruodžio 5 d. Maskvoje, Rusija – 2014 m. lapkričio 20 d. ) – Lietuvos ir Rusijos fizikas, akademikas, kieto kūno plazmos ir puslaidininkių fizikos mokyklos Lietuvoje kūrėjas, mokslo, visuomenės, partinis bei politinis veikėjas.
Biografija
Tėvas Karolis Požėla buvo žymus LKP veikėjas (1926 m. sušaudytas), motina Eugenija Tautkutė – aktyvi komunistinio pogrindžio dalyvė, rašytoja.
Gvanakastės saugoma teritorija
Teritorijoje gyvena šios retos, saugomos gyvūnų rūšys: kolumbinis staugūnas, mažoji karingoji ara, Žofrua koata, žaliasis vėžlys, didysis kraksas, amerikinis krokodilas, kietaodis vėžlys, bisa, sakalas kvatoklis, jaguaras, ridlėja, Centrinės Amerikos tapyras, baltabarzdis pekaris ir kt.
Liberijos architektūra
thumb|Liberijos lūšnos thumb|Monrovijos gatvė Liberijos architektūra – Liberijos, valstybės Vakarų Afrikoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, architektūra.
Juras Požela (1925)
Biografija
1933–1941 m. Maskvoje mokėsi vidurinėje mokykloje, 1941–1942 m. – Darbo rezervų mokykloje prie vagonų remonto gamyklos. 1942–1943 m. dirbo gamykloje tekintoju, tekinimo staklių derintoju. 1943–1945 m. tarnavo Raudonojoje armijoje. 1946 m. Vilniuje baigė I. Černiachovskio gimnaziją. 1946–1948 m. studijavo Vilniaus universiteto Fizikos ir matematikos fakultete, 1948–1951 m. – Maskvos universiteto Fizikos fakultete.
1952 m. pradėjo dirbti VU Fizikos ir matematikos fakulteto Eksperimentinės fizikos katedroje. 1952–1956 m. mokėsi SSRS MA Puslaidininkių instituto aspirantūroje, 1956 m. – mokslų kandidatas. 1956 m. LSSR MA – Fizikos ir technikos instituto jaunesnysis mokslinis bendradarbis, 1956–1958 m. – vyr. mokslinis bendradarbis, 1958–1963 m. – puslaidininkių elektronikos sektoriaus vadovas ir direktoriaus pavaduotojas. 1958–1977 m. dėstė Vilniaus pedagoginiame institute ir Vilniaus universitete, nuo 1966 m. – profesorius. 1963–1966 m. – LMA Fizikos ir matematikos instituto direktorius. 1964 m. Leningrado A. Jofės fizikos institute apgynė fizikos ir matematikos mokslų daktaro disertaciją. 1967–1985 m. – naujai įkurto LMA Puslaidininkių fizikos instituto direktorius. 1972–1984 m. – LSSR MA viceprezidentas, 1984–1992 m. – prezidentas. Nuo 1996 m. – Puslaidininkių fizikos instituto vyr. mokslinis bendradarbis.
Starcraft
Koviniai vienetai
SCV (Space Construction Vehicle) – Terran‘ų darbininkas. SCV stato pastatus, kasa mineralus, renka Vespene dujas, taiso mechaninius kovinius vienetus ir pastatus. Iš tiesų, SCV yra ir mechaninis, ir biologinis vienetas, todėl jis gali būti pataisytas ir pagydytas Medikų, tačiau gali būti „užrakintas“ Šmėklų ar būti nušvitintas (Irradiate).
Apgulties tankas (Siege Tank) – jie yra tiesiog puikūs, kai atakuojama priešo bazė iš atstumo. Kadangi šie kariai yra gana mobilūs, juos lengvai galima atitraukti nuo priešų. Tačiau tankai yra silpni prieš Jauniklius (Broodlings), o oro koviniai vienetai Apgulties tankus gali paprasčiausiai išsprogdinti be jokių problemų, todėl visada šiuos karius turi lydėti kariai, kurie gali apsaugoti nuo oro vienetų. Apgulties tankai dažniausiai kombinuojami su Gigantais, nes pastarieji puikiai susitvarko su oro vienetais, o Apgulties tankai – su žemės. Didelis būrys, susidedantis iš Gigantų ir Apgulties tankų gali būti mūšio lauko siaubas.
Juras Požela (1925)
Partinė ir politinė veikla
Nuo 1953 m. – SSKP narys. 1964–1972 m. – kandidatas į LKP CK narius, nuo 1976 m. – LKP CK narys. Nuo 1975 m. – LSSR AT deputatas. Nuo 1990 m. – LDDP, nuo 2001 m. – LSDP Vilniaus skyriaus narys.
Starcraft
Koviniai vienetai
Valkirija (Valkyrie) – kovinis oro vienetas. Valkirija gali atakuoti tik kitus oro vienetus. Valkirijos dažniausiai naudojamos, kai kovojama prieš Terran‘us – jos gana neblogai susitvarko su Dvasiomis. Tačiau prieš Protoss‘us ar Zergus Valkirijos beveik nenaudojamos, nes, pvz., prieš Protoss‘ų Transporterį (Carrier) Valkirijos yra bėjėgės – Transporterių šarvai yra labai aukšto lygio, o Gaudomieji naikintuvai (Interceptors) itin greitai sudoroja Valkirijas, ypač, kai Transporterių yra daugiau nei vienas; Arbitrai (Arbiters) ir Keltai (Shuttles) niekad nesiburia į dideles grupes, taip pat Keltai yra pernelyg greiti Valkirijoms, kad jos galėtų juos pasivyti, o Arbitrai turi pernelyg daug sveikatos taškų, kad Valkirijos galėtų juos lengvai sudoroti.
Juras Požela (1925)
Partinė ir politinė veikla
1992–1996 m. – LR Seimo narys, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto narys.
Starcraft
Koviniai vienetai
Grifas (Vulture) – itin mobilus ir įvairiapusiškas, tik žemės kovinius vienetus galintis atakuoti karys. Grifai padaro 20 taškų žalą ir gali naudoti Voratinklines minas (Spider Mines) norint papildyti savo ataką. Voratinklinės minos gali būti sėkmingai naudojamos tiek gynybos, tiek puolimo pozicijose.
Automatinis šautuvas
thumb|300px|Įvairių kartų automatiniai šautuvai. Iš viršaus žemyn: [[M16A2 – antrosios kartos JAV automatinis šautuvas tarpiniam šoviniui (šturmo šautuvas). FN FAL – pirmosios kartos belgiškas automatinis šautuvas šautuviniam šoviniui. CZ SA Vz.58 – antrosios kartos čekiškas automatinis šautuvas (automatas, automatinis karabinas) tarpiniam šoviniui.]]
Starcraft
Koviniai vienetai
Dvasia (Wraith) – tai yra pagrindinis Terran‘ų oro kovinis vienetas. Jis padaro 8 taškų žalą kariams ant žemės ir 20 taškų žalą oro koviniams vienetams. Dvasios, kaip ir Šmėklos, gali užsimaskuoti (Cloak) ir nepastebėti atakuoti ar prisėlinti prie priešų bazės. Šių karių gaminimo kaina palyginti nedidelė. -->
Pasikeitimai
„Starcraft“ žaidimo stilius gerokai pagerintas palyginus su „Warcraft II“, ankstesniu „Blizzard“ kūriniu, kuris buvo kritikuojamas dėl dviejų labai panašių rasių. „Starcraft“ skirtingų rasių koncepciją perėmė iš žaidimo „War Wind“.
Vos tik išleidus žaidimą, rasių koviniai pajėgumai buvo nelygūs. Bet „Blizzard“ labai stengėsi, viskam ištaisyti buvo išleista visa serija pataisymų. Galiausiai 1998 m. buvo išleistas „StarCraft: Brood War“ papildymas, kuris siūlo po du naujus kovinius vienetus kiekvienai rasei, visą eilę naujų vietovių, kuriose gali vykti kovos, geresnį rasių balansą ir dar tris naujus epizodus pratęsdamas ankstesniosios dalies istoriją. thumb|250px|right|„Sky League“, „StarCraft“ profesionalų lygos, finalas Pietų Korėjoje
Žaidimo tinkle režimas
„Blizzard“ turi nuosavą žaidimo tinkle serverį Battle.net, kuriame žaidžia dauguma žaidėjų. Žaidimo gerbėjai yra sukūrę žemėlapių, kurie labiau palankūs DI, todėl kartais žaidžiamos „CompStomp“ stiliaus partijos (žmonių grupė prieš nesąžiningą pranašumą turintį kompiuterio valdomą žaidėją). Žaidžiama įvairiomis komandų kombinacijomis.
Taip pat populiarūs UMS tipo žemėlapiai, kur panaudojant galingą „Starcraft“ žemėlapių redaktorių sukuriami įvairūs mini žaidimai su savitomis taisyklėmis.
Privatūs serveriai
Be Battle.net egzistuoja ir gausybė privačių serverių, kuriuose renkasi arba uždaras ratas labai pajėgių žaidėjų, arba, dažniau, tiesiog tie, kurie turi piratines žaidimo kopijas ir negali prisijungti prie Battle.net.
Automatinis šautuvas
Automatinis šautuvas – šautuvas, naudojantis šautuvinius ar tarpinius šovinius ir šaudantis serijomis ar pavieniais šūviais. Kai kurie automatiniai šautuvai turi šaudymo fiksuotomis trumpomis serijomis (po 2 ar 3 šūvius) režimą.
Po Antrojo pasaulinio karo automatiniai šautuvai ir automatiniai karabinai daugelio šalių kariuomenėse tapo pagrindiniu pėstininkų ginklu.
Terminija
Terminas automatinis šautuvas einant laikui keitė savo prasmę. Pradžioje, kai automatiniai ginklai buvo retenybė, automatiniais šautuvais vadino šautuvus, kurie būdavo pertaisomi naudojant ne šaulio raumenų energiją, o parako dujų energiją (nuvedant dujas specialiu kanalu, panaudojant susidarančią atatranką ir pan.). Ir nesvarbu, ar šautuvas šaudė serijomis, ar po vieną šūvį.
Atsiradus serijomis šaudantiems šautuvams automatiniais šautuvais imta vadinti juos. Tuo tarpu pertaisomi automatiškai, bet šaudantys po vieną šūvį, buvo pavadinti pusiau automatiniais šautuvais ar savitaisiais šautuvais. Bendrai abiejų tipų šautuvai gali būti vadinami automatiškai pertaisomi šautuvai.
Automatinių šautuvų atmaina yra automatiniai karabinai, t. y., šautuvai su trumpesniais vamzdžiais. Automatiniai karabinai kartais išskiriami į atskirą šaulių ginklų kategoriją, o kartais laikomi automatinių šautuvų atmaina.
thumb|300px|left|[[Browning M1918 – pirmosios kartos automatinių šautuvų ankstyvas pavyzdys.]] thumb|300px|left|[[AVS-36 – tipiškas pirmosios kartos automatinių šautuvų pavyzdys.]]
Kartos
Tarybinėje ir Rusijos literatūroje dažnai skiriamos dvi automatinių šautuvų kartos, besiskiriančios naudojamais šoviniais ir kai kuriais konstrukcijos ypatumais.
Pirmosios kartos automatiniai šautuvai
Pirmieji pirmosios kartos automatiniai šautuvai pasirodė pačiame XIX a. gale. Jie šaudė šautuviniais šoviniais, kokius naudojo ir tuometiniai ranka pertaisomi dėtuviniai šautuvai.
Fiskas
thumb|right|350px|Romėnų [[moneta, kurios reverse pavaizduoti ietis hasta, kvestoriaus kėdė ir fiskas]] Fiskas ( 'pintinė, kapšas') – Romos imperatoriaus iždas. Viešasis iždas vadinosi aerariumas.
Automatinis šautuvas
Pirmosios kartos automatiniai šautuvai
Pirmajai kartai priskiriami ir po Antrojo pasaulinio karo pasirodę šautuvai, naudoję standartinius NATO bloke „sumažintus“ 7,62×51 mm šovinius (sumažintus, lyginant su iki tol JAV naudotais .30-06 – 7,62×63 mm šautuviniais šoviniais). Kai kuriose šalyse šie šautuvai yra ginkluotėje iki šiol.
thumb|300px|[[Fiodorovo automatas – gana sėkmingas ankstyvasis automatinis šautuvas, naudotas ir kovos veiksmuose.]] Dėl galingų, didelių ir masyvių šautuvinių šovinių pirmosios kartos automatiniai šautuvai patys buvo dideli ir sunkūs, sudėtingos konstrukcijos ir brangūs gaminti. Dar viena jų bėda buvo prastos taiklumo charakteristikos šaudant serijomis. Todėl šių šautuvų pagrindinis šaudymo režimas buvo pavieniais šūviais, šaudyti serijomis imdavo tik kritiškais mūšio momentais. Dėl šių priežasčių pirmosios kartos automatiniai šautuvai Pirmojo pasaulinio karo metu ir po jo praktiškai niekur nebuvo priimti į ginkluotę kaip pagrindinis pėstininkų ginklas. Pagrindiniais pėstininkų šautuvais buvo pasenę dėtuviniai pertaisomi šautuvai ir karabinai, savitaisiai šautuvai šautuviniams šoviniams ir įvairūs pistoletai kulkosvaidžiai, naudoję pistoletinius šovinius.
Fiskas
Romos respublikos laikais valstybės iždas buvo vieningas ir jis vadinosi aerariumas. Formuojantis imperatoriaus valdžiai provincijos buvo padalintos tarp Senato, kaip senosios respublikos atstovo, ir imperatoriaus. Kartu buvo padalintos ir viešosios pajamos bei išlaidos. Senato iždas išlaikė pavadinimą aerariumas, o imperatoriaus iždas ėmė vadinti fiskas. Žodžiu buvo vadinama vytelių pintinė, kurioje romėnai laikydavo ir nešiodavo dideles sumas pinigų. Asmeninės imperatoriaus lėšos buvo nesusijusios su fisku.
Balbieriškio herbas
Balbieriškio herbas – Balbieriškio miestelio heraldinis simbolis.
Fiskas
Fisko pajamos buvo : ir kt. Fisko išlaidos buvo :
Pirmaisiais metais fiskui vadovavo racionalis, kuris pradžioje būdavo atleistinis, nes Augustas pageidavo, kad šias pareigas vykdytų tarnas, nesusijęs su tradicinės visuomenės klasių reikalavimais. Vėlesniais metais korupcija ir prasta atleistinių reputacija privertė rinktis patikimesnius fisko administratorius. Nuo Adriano laikų (117–138) visi racionaliai būdavo parenkami iš ekvitų, ir ši tvarka išsilaikė iki Diokleciano laikų.
Balbieriškio herbas
Aprašas
Sidabriniame herbinio skydo lauke, virš tridantės juodos skydo papėdės, raudonas laivelis su raudona bure ir vėliava.
Simbolika
Tridantė kalva papėdėje simbolizuoja Balbieriškio vardo kilmę, laivelis su bure – geografinę padėtį šalia Nemuno, kuris buvo prekybos kelias, svarbų miestelio raidai.
Istorija
thumb|left|120px|Balbieriškio herbas pagal M. Gumowski piešinį.
Balbieriškio vardas kildinamas iš Barbieros upelio itekančio į Nemuną, o upelio pavadinimas kilęs iš Nemune esančios Barbieros rėvos. 1847 m. Miesteliui priklausant Suvalkų gubernijai pirmą kartą buvo parengtas herbas su šv. Vincento atvaizdu. Herbo projekto autorius Marijanas Gumowski. Pagal istorinius šaltinius nė viena Balbieriškio bažnyčia nebuvo pavadinta šventojo vardu, tuo labiau jo atvaizdo nė vienoje nebuvo. Yra prielaida, kad šv. Vincentas kažkaip galėjo būti susijęs su buvusiu dvaro savininku Lietuvos lauko etmonu ir didžiuoju iždininku Vincentu Aleksandru Gosievskiu.
Lietuvos heraldikos komisija nusprendė jog šv. Vincentas niekaip nesiejamas su dabartiniu Balbieriškiu. Nutarta herbe panaudoti miestelio vardo kilmę.
Automatinis šautuvas
Antrosios kartos automatiniai šautuvai
Pirmieji antrosios kartos automatiniai šautuvai pasirodė Antrojo pasaulinio karo metais Vokietijoje. Pasibaigus karui jie pasirodė ir TSRS. Abiejų šių šalių pirmieji antrosios kartos automatiniai šautuvai buvo automatiniai karabinai.
Antrosios kartos automatinių šautuvą atsiradimą paskatino:
Antrosios kartos šautuvai naudojo jiems specialiai sukurtus šovinius, vadinamus tarpiniai šoviniai – jie buvo tarpiniai pagal galingumą tarp šautuvinių (juos naudojo pirmosios kartos automatiniai šautuvai) ir pistoletinių šovinių (pastaraisiais šaudė pistoletai kulkosvaidžiai). Tarpiniai šautuvai buvo lengvesni ir mažesnio galingumo, todėl naujos kartos automatiniai šautuvai buvo gerokai lengvesni ir kompaktiškesni, taip pat efektyviau šaudantys serijomis.
Vokietija ir TSRS naujos kartos automatiniams šautuvams įvedė specialius pavadinimus, kad skirtųsi nuo pirmosios kartos automatinių šautuvų. Tiesa, abu šie nauji pavadinimai nėra tikslūs:
Pavadinimas šturmo šautuvas vėliau plačiai paplito pasaulyje antrosios kartos automatiniams šautuvams ir karabinams vadinti. Su verstine literatūra šis pavadinimas vėliau atėjo ir į rusų kalbą, nors jis čia paprastai reiškia užsieninės konstrukcijos antros kartos automatinius šautuvus (pvz., M16).
Po Antrojo pasaulinio karo Vokietijoje kurti antrosios kartos automatinius šautuvus nustojo, pradžioje dėl ekonominių sunkumų, vėliau – dėl šaudmenų unifikacijos NATO organizacijoje (VFR) ir Varšuvos sutarties organizacijoje (VDR). thumb|300px|[[AK-47|Kalašnikovo automatas]]
Dick Cheney
Ričardas Briusas Čeinis (, g. 1941 m. sausio 30 d. Linkolne, Nebraska) – amerikiečių politikas ir verslininkas, 46-asis JAV viceprezidentas, ėjęs pareigas 2001–2009 metais, valdant JAV prezidentui Džordžui Bušui.
Automatinis šautuvas
Antrosios kartos automatiniai šautuvai
Tarybų Sąjungoje tarpiniam šoviniui 7,62×39 mm, sukurtam dar karo metais, 1947 m. sukonstruotas, o 1949 m. priimtas į ginkluotę labai vykęs antrosios kartos automatinis šautuvas AK-47, kuris dešimtims metų tapo pagrindiniu tarybinių ir Rusijos pėstininkų ginklu. Modernizuoti jo variantai ginkluotėje tebėra iki šiol.
Pagal gabaritus ir vamzdžio ilgį Kalašnikovo automatai (kaip ir StG-44) yra ne standartinio dydžio, o sutrumpinti šautuvai, todėl jie iš esmės yra automatiniai karabinai. Automatiniu šautuvu būtų galima pavadinti AK bazėje sukurtą kulkosvaidį RPK, kurį kartais ir naudoja kaip automatinį šautuvą, kai šaudo ne nuo kojelių. Automatiniai šautuvai iš Kalašnikovo automato buvo sukurti kai kuriose šalyse, pvz., jugoslaviškas automatinis šautuvas Zastava M77 (šoviniams 7,62 mm NATO) ar Kinijos Type 81.
Dick Cheney
Gimė Linkolne, Nebraskos valstijoje, dalį vaikystės praleido Kasperyje, Vajomingo valstijoje Studijavo Jeilio universitete, politikos mokslų bakalauro ir magistro laipsnius įgijo Vajomingo universitete. Poltinę karjerą pradėjo kaip JAV Kongreso nario Viljamo Staigerio praktikantas, kiek vėliau prezidentų Niksono ir Fordo administracijose. 1975–1977 m. Baltųjų rūmų administracijos vadovas. 1979–1989 m. JAV Atstovų rūmų narys. 1989–1993 m., prezidento Džordžo H. Bušo kandencijos metais, ėjo JAV gynybos sekretoriaus pareigas. Eidamas šias pareigas, vadovavo JAV kariniams veiksmams Persijos įlankos kare. 1995–2000 m. hidraulinio ardymo korporacijos „Halliburton“ generalinis direktorius.
2000 metų JAV prezidento rinkimų kampanijos metu pasirinktas kaip respublikonų partijos kandidatas į JAV viceprezidento postą. Čeinis ir kandidatas į prezidentus Džordžas Bušas nugalėjo demokratų partijos kandidatus – pareigas ėjusį viceprezidentas Alą Gorą ir senatorių Džo Lybermaną. 2004 m. Čeinis buvo perrinktas antrajai kadencijai. Savo kandencijos metu Čeinis turėjo didelę šešėlinę įtaką, formuojant prezidento Džordžo Bušo administracijos atsaką į rugsėjo 11 teroro išpuolius, ir koordinuojant pasaulinį karą prieš terorizmą. Čeinis taip pat buvo vienas invazijos į Iraką iniciatorių, teigęs, kad Sadamo Huseino režimas vykdo masinio masinio naikinimo ginklų programą, ir palaiko ryšius su teroristine organizacija Al Kaida. Tačiau šie įtarimai niekada nebuvo patvirtinti. Čeinis taip pat darė spaudimą žvalgybos bendruomenei pateikti informaciją, atitinkančią administracijos karo Irake pagrindimą. Čeinis buvo kritikuojamas dėl Bušo administracijos vykdytos kampanijos prieš terorizmą, jo palaikyto Nacionalinio saugumo agentūros vykdyto visuotinio telefoninių pokalbių pasiklausymo, „sustiprintų apklausos metodų”, kuriuos kritikai vadino tiesiog kankinimais.
Čeinis dažnai laikomas didžiausią galią turėjusiu JAV viceprezidentu. Kadencijos pabaigoje apie Čeinį teigiamai atsiliepė tik 13 proc. rinkėjų, nors 2001 m., po teroristinių išpuolių, jo palaikymas siekė 68 proc.
Automatinis šautuvas
Antrosios kartos automatiniai šautuvai
Tuo metu NATO organizacijoje buvo unifikuoti naudojami šaudmenys, pagrindiniu pėstininkų ginklų šoviniu tapo amerikietiškas šautuvinis šovinys Т65 (7,62×51 mm NATO). Jis mažesnis už iki tol JAV kariuomenės naudotą šovinį .30-06 (7,62×63 mm), tačiau savo galingumu liko standartiniu šautuviniu šoviniu (galingesniu už tarpinius šovinius), neišsiskiriančiu iš kitų pirmosios kartos šautuvų šovinių. thumb|left|300px|[[FN FAL – pokario automatinis šautuvas (šoviniai 7,62 mm NATO), nežiūrint į patobulinimus savo konstrukcija likęs pirmosios kartos šautuvu.]] thumb|left|300px|Pokarinis šautuvas M14 (šoviniai 7,62 mm NATO) – pirmosios kartos automatinis šautuvas.
Šiems šoviniams buvo sukonstruoti tokie automatiniai šautuvai kaip M14, AR-10, FN FAL, L1, HK G3 ir kiti. Jų konstrukcijoje nereti tokie naujoviški ypatumai kaip atskiri lovelis, petinė atrama ir pistoletinė rankena, tačiau jie daugiausia liko per dideli, per sunkūs ir neglaustai šaudantys serijomis.
Šių šautuvų šovinių dydis ir masė liko dideli, todėl šauliai negalėjo nešioti didelės šovinių atsargos. Dėl to ir prasto taiklumo šaudant serijomis šiuos šautuvus praktikoje naudojo daugiau kaip savitaisius, o ne kaip automatinius. Serijomis šaudydavo tik kraštutiniais atvejais. Amerikietiškus šautuvus M14 Korėjos karo metu kareiviais neretai išduodavo kareiviams be ugnies režimo perjungiklio, kad šaudytų tik pavieniais šūviais, kadangi šaudymas jais serijomis be atramos buvo pernelyg netaiklus. Dalis išvardintų šautuvų turėjo grynai savitaisius variantus, kuriuose šaudymas serijomis buvo užblokuotas.
Automatams automatinė ugnis išsyk buvo numatyta kaip pagrindinis šaudymo būdas. Gerokai mažesnė tarpinių šovinių masė kareiviams leido nešiotis daugiau šovinių, o tai jau leido šaudyti serijomis. Ši idėja buvo paremta Antrojo pasaulinio karo laikų patirtimi, kai Raudonoji Armija plačiai naudojo pistoletus kulkosvaidžius, kurie užtikrindavo mūšio lauke didelį ugnies tankį. Naujai sukurti automatai faktiškai buvo numatyti naudoti kaip pistoletai kulkosvaidžiai su didesniu šaudymo nuotoliu. Dėl šios priežasties (mažas ugnies tankis) bei dėl ginkluotės unifikavimo iš ginkluotės greitai buvo išimti karabinai SKS, kurie naudojo tuos pačius tarpinius šovinius ir kurių efektyvumas šaudant pavieniais šūviais buvo didesnis nei AK-47.
thumb|240px|[[Heckler & Koch G36|G36 – šiuolaikinis automatinis šautuvas, naudojantis mažo kalibro tarpinius šovinius.]] thumb|240px|[[A-91 – šiuolaikinis rusiškas kompaktinis automatinis šautuvas (automato ir granatsvaidžio kompleksas), bullpup komponuotė (šoviniai – 5.56 mm NATO.]] Tarybinius automatus atitinkančius ginklus JAV ėmė kurti tik 6-to dešimtmečio pabaigoje, sukonstravus sumažinto kalibro mažaimpulsius tarpinius šovinius. Pirmas toks šautuvas buvo M16 (šoviniai 5,56×45 mm, ginkluotėn priimtas tik 1964 m. Po to naujieji šoviniai ėmė plisti kitose NATO šalyse, tai tęsėsi iki 9-to dešimtmečio. Šovinius 7,62 mm NATO naudojantys automatiniai šautuvai buvo išimti iš ginkluotės ar palikti rezervui ar panašiam „antraeiliam“ naudojimui.
Vakarų pasaulyje nėra specialių terminų, kuriais vadintų 7,62 mm NATO ar 5,56 mm NATO šovinius naudojančius šautuvus. Tiesa, kartais 7,62 mm NATO šovinius naudojančius šautuvus vadina, o 5,56 mm NATO šovinius –. Tačiau šie terminai nėra oficialiai apibrėžti, jie yra specialistų žargonas. Karinės technikos istorijos specialistas Entonis Viljamsas (Anthony G. Williams) šturmo šautuvą apibrėžia taip: „šautuvas, tinkamas valdomai šaudyti serijomis įrėmus į petį, kurio efektyvus šaudymo nuotolis ne mažesnis kaip 300 m“. Jis iš šio kategorijos eliminuoja pistoletus kulkosvaidžius ir ginklus, naudojančius vidutinio kalibro šautuvinius šovinius (įskaitant 7,62×51 mm NATO), t. y., pirmosios kartos automatinius šautuvus. . Šis apibrėžimas atitinka rusišką terminą antrosios kartos automatinis šautuvas. thumb|left|300px|Šautuvo M16 ir automato AK dydžio ir vamzdžių ilgio palyginimas
Agnieszka Włodarczyk
Agnieška Vlodarčyk (g. 1980 m. gruodžio 13 d. Slavne) – lenkų dainininkė ir aktorė, žinoma vaidmenimis filme „Sara“ ir seriale „13-oji nuovada“.
Biografija
Saros tėvai išsiskyrė, kai jai buvo 2 metai, motina vėliau ištekėjo dar kartą ir šeima dažnai kraustėsi iš vieno miesto į kitą, kurį laiką gyveno Poznanėje, vėliau – Varšuvoje. Antroje santuokoje motina susilaukė sūnaus Roberto (g. 1990). Būdama 15 Agnieška laimėjo „Miss Teenagers“ grožio konkursą. 1996 m. ji buvo pakviesta vaidinti „Buffalo“ teatre Varšuvoje, režisieriaus Janusz Józefowicz pjesėje „Tyle Miłości“. Vėliau tas pats režisierius ją pakvietė į kitą savo spektaklį „Metro“. Tais pačiais metais ji nusifilmavo atlikėjo K.A.S.A. vaizdo klipe „Reklama“.
1997 m. Agnieška įveikė daugiau kaip 100 pretendenčių ir gavo vieną pagrindinių vaidmenų kriminalinėje dramoje „Sara“. Filmas, kuriame ji vaidino su garsiausiais to meto lenkų aktoriais, buvo labai populiarus šalyje, o Agnieška atkreipė į save dėmesį filme esančia meilės scena su aktoriumi Boguslav Linda, kuriam tuo metu buvo 45 (Agnieškai – 16). Tais pačiais metais ji buvo pakviesta filmuotis komiškam seriale apie policiją „13-oji nuovada“, kuris taip pat sulaukė didelio populiarumo.