cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oksidentalizmas
Polemika dėl oksidentalizmo
Buruma primena, kad XIX a. samurajai, norėdami apginti Japoniją nuo Europos kolonizavimo, sukūrė šiuolaikišką japonų valstybę. Už Europos ribų gyvenantys „Vakarų priešai“ remiasi Vakarų kritikų europiečių argumentais. Buruma ir Margalit teigia, kad toks nacionalistinis ir natyvistinis priešinimasis Vakarams faktiškai atkartoja buvusią reakciją į bandymus implikuoti modernizaciją, kurios šaknys kyla iš tos pačios Vakarų kultūros, tarp tiek utopinių radikalų, tiek nacionalistų konservatorių, kurie supranta ir mato kapitalizmą, liberalizmą ir sekuliarizmą, kaip griaunamąsias jėgas. Jie teigia, kad nors pradžioje reagavimas į Vakarus buvo tarsi tikras ir neapsimestinis susipažinimas su svetima kultūra ir jos priėmimas, daugelis vėlesnių oksidentalizmo apraiškų rodo Rytų intelektualų nusistatymą Vakarietiškoms idėjoms, kaip antai nacionalinės valstybės svarbumas, racionalumo atsisakymas, pabrėžiant dvasinį liberaliųjų demokratijų piliečių nuskurdimą. Savo argumentus autoriai grindžia buvusiai debatais tarp vakarietiškų idėjų skleidėjų ir slavofilų, kurie piką pasiekė XIX a. Rusijoje. Taip pat pabrėžiama, kad panašūs argumentai buvo naudojami sionistų, maoistų, islamistų ir kitų judėjimų.
Visgi šie autoriai susilaukė kritikos dėl nesugebėjimo išlaikyti aukščiausio objektyvumo lygmens ir neišnaudotos progos analizuoti, kodėl kyla toks priešiškas Vakarietiško pasaulio kritikų nusistatymas. Alastair Bonnett griežtai atmeta Burumo ir Margalit analizę pavadindamas ją euro-centristine ir teigia, kad oksidentalizmas kyla iš tarpusavio ryšių palaikomų tarp Vakarietiškų ir joms priešingų intelektualinių tradicijų. Jam nėra svarbus nevakarietiško mentaliteto individų vakarietiškų idėjų išdėstymas ir aiškinimas. Bonnett teigia, kad oksidentalizmas ir Vakarai gali būti suprantami kaip kitų kultūrų atstovų specialiai sukurti terminai. Pagal jį, Vakarų įvaizdžiai yra naudojami ir išplečiami ne tik su neigiamomis aspiracijomis, bet ir su teigiamomis intencijomis tam, kad būtų kuriamas ir stiprinamas ne vakarietiškos tradicijos modernusis pasaulis. Taigi oksidentalizmas gali visame pasaulyje padėti kurti nacionalinius ir etninius identitetus, o ne skatinti konfliktus.
Didžiakaimis (Pružanai)
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Pružanų apskrities Didžiakaimio valsčiaus centras.
Bakūnai
Bakūnais vadinami Baltarusijos kaimai:
Didžiakaimis (Šarkauščina)
Didžiakaimis  – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 15 km į rytus nuo Šarkauščinos.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Dysnos apskrities Ihumenavo valsčiuje, priklausė Ihumenavo dvarui.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1946–1947 m.
2023 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas
2022 m. pasaulio šiuolaikinės penkiakovės čempionatas – 66-asis geriausių pasaulio šiuolaikinės penkiakovės atletų čempionatas, kuris vyks Jungtinėje Karalystėje.
Čempionatas taip pat buvo ir atranka į 2024 m. vasaros olimpines žaidynes.
Zėja (miestas)
Zėja  – miestas Rusijoje, Amūro srityje, prie Zėjos upės, 385 km į šiaurę nuo Blagoveščensko. Rajono centras. Kelias į Tygdą (ten – artimiausia geležinkelio stotis, už 115 km). Miestas įsikūręs Tukuringros kalnagūbrio papėdėje. Šalia – Zėjos vandens jėgainė ir Zėjos tvenkinio užtvanka. Medienos apdirbimo pramonė, apylinkėse kasamas auksas. Veikia krašto ir aukso gavybos muziejai, liaudies teatras. Yra moterų Šv. Nikolajaus vienuolynas.
Istorija
1879 m. įkurta aukso kasėjų gyvenvietė Zėjskij Sklad (Зейский Склад). 1906 m. suteiktas miesto statusas ir pavadinimas Zėja-Pristanė (Зея-Пристань). 1913 m. miestas pervadintas į Zėją. Išaugo XX a. 8-ajame dešimtmetyje, pradėjus statyti Zėjos HE.
Sprakšių apylinkė
Sprakšių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Apatas Air
Apatas Air – buvusi Lietuvos įmonė, teikusi aviacijos paslaugas iš Kauno oro uosto. Įmonė įkurta 1994 m. pavadinimu Aviapaslauga, 2009 m. uždaryta. Įmonė naudojo Let L-410 Turbolet tipo lėktuvus.
Sprakšių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vyžuonų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kaliekių apylinkės ir Vyžuonų apylinkės.
Kalvelių herbas
Kalvelių herbas – vienas Kalvelių kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajonas) heraldikos atributų.
Simbolika
Herbo lauke esančių heraldinių figūrų spalvos – raudona, auksas ir sidabras. Raudona spalva reiškia drąsą, narsą ir meilę. Auksas simbolizuoja protingumą, kilnumą. Sidabras heraldikoje reiškia dorumą, turtą, skaistumą ir vandenį.
Herbe pavaizduoti trys kryžiai simbolizuoja tris bažnyčias (Šumsko Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia, Kalvelių Dievo Gailestingumo bažnyčia ir Kenos Švč. Aušros Vartų Dievo Motinos bažnyčia). Trys kryžiai simbolizuoja ir trijų kryžių skulptūrą, kuri buvo pastatyta Šumske minint 300-ąsias Šumsko bažnyčios metines.
Gėlės simbolizuoja seniūnijos teritorijoje vykdomą žemės ūkio veiklą. Gėlės reiškia ir Žolinių šventę, kuri yra plačiai švenčiama seniūnijos teritorijoje. Gėlės – gyvybės, derlingumo, atgimimo, grožio, meilės, sėkmės, pagarbos, džiaugsmo simbolis. Penkialapė gėlė – darnos simbolis. Gėlių simbolika yra ir Vilniaus rajono savivaldybės tradicinės verbos elementai.
Herbe paslėpti skaičiai – trys ir penki. Trejetas (kryžiai, spinduliai, lapeliai, gėlių ir kryžiaus kotai) yra tobulumo skaičius. Penketas (gėlė susideda iš penkių žiedlapių) simbolizuoja kūrybiškumą, sveikatą ir meilę.
Istorija
2022 m. spalio 28 d. dekretu Nr. 1K-1153 herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Naugarduko apskritis (1919–1940)
Naugarduko apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijos teritorijoje. Centras – Naugardukas.
Istorija
Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1919 m. rugpjūčio 1 d. dalis apskrities perduota Baranovičių apskričiai. 1926 m. sausio 22 d. Haradziščos valsčius perduotas Baranovičių apskričiai, o Jaremičų valsčius – Stolpcų apskričiai, o Dvarčiaus valsčius ir Zietelos valsčius prijungti iš Slanimo apskrities.
Administracinis suskirstymas
Apskričiai įvairiu metu priklausė 26 valsčiai:
2020 m. A lyga
'''2020 m. A lyga – 20-osios pirmenybės vadinamos A lyga''' (nuo 2001 m.).
Pirmenybės prasidėjo kovo 4 d., ir baigėsi 2020 m. lapkričio 14 d.
Pasikeitimai prieš sezono pradžią
A lygai komandos gali registruoti ne daugiau nei 30 žaidėjų, iš kurių 5 privalo būti Lietuvos Respublikos piliečiai, gimę ne anksčiau nei 1999-01-01, ir ne daugiau nei 4 ne Europos Sąjungos šalių piliečiai. Sąraše gali būti ne daugiau 20% žaidėjų, laikinai perkeltų iš kitų klubų, tačiau iš vieno klubo laikinai perkelti (paskolinti) gali būti ne daugiau kaip 2 žaidėjai.
Kai tapo žinoma, kad A lygoje dalyvaus 6 komandos, buvo planuojamas šešių ratų formatas, tačiau dėl pandemijos buvo sužaisti tik keturi ratai. T.y. kiekviena ekipa sužaidė po 20 rungtynių. Nei viena komanda neiškris į LFF I lygos pirmenybes, o iš LFF I lygos į LFF A lygą pereis pirmas keturias vietas užėmusios komandos, neskaitant B komandų. Vėliau (gegužės mėn.) buvo papildyta kad jei pirmųjų keturių I lygos komandų tarpe kuri nors komanda atsisako arba negali dalyvauti kito sezono LFF A lygos čempionate, tuomet šią teisę įgyja ne žemesnę nei aštuntą vietą užėmusios komandos.
Pašalinti klubai
2019 m. gruodžio 5 d. įvyko neeilinė LFF spaudos konferencija, kurioje pranešta, kad du klubai šalinami iš A lygos. FK Atlantas Klaipėda ir FK Palanga dėl manipuliavimo varžybų rezultatais pašalinami iš A lygos. Klubams skirtos finansinės baudos bei išsiuntimas į II lygą. (LFF Drausmės komiteto sprendimas gali būti skundžiamas ne vėliau kaip per septynias dienas nuo įteikimo dienos.)
Gruodžio pabaigoje buvo žinoma, kad abu klubai pateikė apeliacijas, o gavę neigiamą atsakymą, savo garbę ruošėsi ginti teismuose.
COVID-19 pandemija
2020 m. kovo 12 d. LFF pranešė, kad dėl kilusios COVID-19 viruso pandemijos nukeliamos antrojo turo rungtynės. Nuo kovo 12-osios, visi vieši renginiai tiek uždarose, tiek atvirose erdvėse sustabdyti dvejoms savaitėms. Visi LFF vykdomi ir kuruojami renginiai bei varžybos yra stabdomi iki 2020 m. kovo 27 d. Kovo 27 d. karantinas pratęstas iki balandžio 13 d., o po to dar dvejoms savaitėms. Nuo balandžio 27 d. buvo leista vykdyti sporto užsiėmimus atviroje erdvėje su sąlyga, kad kiekvienam žmogui bus užtikrintas 10 m² plotas. Taip pat tarp sportuojančiųjų turėjo būti išlaikytas ne mažesnis kaip 10 metrų atstumas. Žaidėjai po treniruotės iš karto vyko namo ir prausėsi ten, o pratybų rezultatai buvo aptariami nuotoliniu būdu.
Gegužės mėn. pradžioje, mažėjant viruso grėsmei, vyriausybė ėmė mažinti apribojimus. Gegužės 7 d. LFF pateikė prašymą leisti atnaujinti futbolo varžybas. Gegužės 13 d. vyriausybė leido atnaujinti aukšto meistriškumo sporto čempionatus nuo gegužės 30 d. Iš pradžių rungtynes vyks be žiūrovų; vėliau, iki birželio 15 dienos, bus prašoma Vyriausybės leidimo organizuoti rungtynes su 10% žmonių nuo stadiono talpos, o po birželio 15 d. – su 20% žmonių nuo stadiono talpos, užtikrinant 10 kvadratinių metrų plotą vienam žmogui bei 2 metrų atstumą tarp jų.
Dėl COVID-19 pandemijos buvo padaryti pokyčiai varžybų nuostatuose. Vadovaujantis iš IFAB (International Football Association Board) gautu pranešimu, laikinai buvo pakeista 3-ų keitimų per rungtynes taisyklė. Žaidėjai ilgą laiką buvo izoliuoti nuo futbolo ir treniruočių, todėl norėdami apsaugoti futbolininkus nuo traumų, todėl 2020 sezone bus leidžiama daryti 5 keitimus. Prasidėjus pandemijai, nemažai legionierių grįžo į savo gimtuosius kraštus. Kai Lietuvoje jau buvo galima sušvelninti karantino sąlygas, kitose šalyse pandemija dar siautėjo toliau. Todėl ne visi legionieriai galėjo grįžti į Lietuvos klubus, o kiti negalėjo atvykti dėl tarptautinių kelionių apribojimų. Todėl klubų komplektacijos koregavimui buvo suteikta papildoma savaitė – nuo gegužės 23 iki 30 d. klubai galėjo papildyti savo žaidėjų gretas. Vasaros perėjimų langas buvo perkeltas nuo birželio 27 d. – liepos 27 d., į liepos 13 d. – rugpjūčio 12 d. Čempionatas buvo sutrumpintas nuo 6 turų iki 4.
Birželio mėn. pradžioje, vėl ėmus vykti futbolo varžyboms, vyriausybė išleido sporto renginių rekomendacijas ir taisykles. Švietimo, mokslo ir sporto ministerija rekomendavo toje pačioje erdvėje ir tuo pačiu metu organizuoti ne daugiau nei vieną renginį, iš anksto parengti ir įdiegti nuorodas, įspėjamuosius ženklus, užtvaras ir pan. Iki birželio 16 d. atvirose erdvėse vyksiančiuose renginiuose gali dalyvauti ne daugiau kaip 300 žiūrovų ir dalyvių, o uždarose erdvėse vyksiančiuose renginiuose – iki 100 žiūrovų ir dalyvių. Po birželio 16 d. atvirose erdvėse žiūrovų ir dalyvių skaičius bus didinamas iki 500, o uždarose – iki 150. Renginio organizatoriai turi užtikrinti sąlygas žiūrovų ar dalyvių rankų higienai: praustuvėse turėtų būti tiekiamas vanduo, prie praustuvių – skystas muilas, vienkartiniai rankšluosčiai, matomoje vietoje prie įėjimo, tualetuose pakabintos rankų dezinfekcijai skirtos priemonės.
Spalio mėn. COVID-19 užkrėtimų skaičius vėl ėmė kilti, mėnesio viduryje Dominyko Barausko COVID-19 mėginys buvo teigiamas. Po kelių dienų atliktas pakartotinas mėginys buvo neigiamas, tačiau žaidėjui nebuvo leista vykti į rinktinės varžybas į kurias jis buvo pakviestas, o taip pat visa Riterių komanda privalėjo saviizoliuotis. Dėl to FK Riterių varžybos su FK Panevėžiu buvo nukeltos iš spalio 20 d. į 28 d. Čempiono titulą lemiančios paskutinio turo rungtynės tarp FK Sūduvos ir FK Žalgirio buvo nukeltos iš spalio 31 d. į lapkričio 8 d. po to kai koronavirusu apsikrėtė du FK Sūduvos žaidėjai bei klubo prezidentas Vidmantas Murauskas. Po kelių dienų vienam žaidėjui buvo patvirtintas teigiamas mėginys, o dar po poros dienų 19 klubo narių mėginiai buvo teigiami. Komandos treniruotės buvo nutrauktos, visi žaidėjai saviizoliavosi. LFF sutiko perkelti rungtynes į lapkričio 8 d., o vėliau į lapkričio 12 d., su galimybe perkelti į lapkričio 22 d.   Buvo neatmetamas ir blogiausias scenarijus – šios dvikovos perkėlimas į 2021 metus.
Arėjant paskutiniam A lygos etapui, kuris buvo numatytas, FK Sūduva pranešė kad du žaidėjai turi koronaviruso simptomus ir karantinuojasi. Po kelių dienų vienam žaidėjui buvo patvirtintas teigiamas mėginys, o dar po poros dienų 19 klubo narių mėginiai buvo teigiami. Komandos treniruotės buvo nutrauktos, visi žaidėjai saviizoliavosi. LFF sutiko perkelti rungtynes į lapkričio 8 d., o vėliau į lapkričio 12 d., su galimybe perkelti į lapkričio 22 d., pasibaigus Tautų lygos varžybų periodui. Buvo neatmetamas ir blogiausias scenarijus – šios dvikovos perkėlimas į 2021 metus. Galiausiai buvo priimtas sprendimas žaisti rungtynes lapkričio 14 d. Sprendimas susilaukė daug kritikos nes tiek Sūduvos tiek Žalgirio žaidėjams atstovaujantiems rinktinėje nebuvo leista išvykti su rinktine, kuri žaidė su Farerų salomis lapkričio 11 d., su Baltarusija 15 d. ir Kazachstanu 18 d. Žalgiris norėjo sužaisti rungtynes kuo greičiau, argumentuodami kad augant užkrėtimų skaičiui rungtynės gali išties šiais metais neįvykti. Sūduva norėjo nukelti rungtynes kuo vėliau, nes žaidėjai neturėjo pakankamai laiko atsigauti po persirgimo. V.Širmelis teigė kad net pasaulinės praktikos nėra, ką daryti su tais žaidėjais, kurie ateina į treniruotę persirgę šita liga, vienas žaidėjas reagavo vienaip, kitas – kitaip. Sūduvos treneris apibūdino rungtynes tarsi buvo sustatyti prie sienos sušaudyti. Žalgiris laimėjo rungtynes 3:0 ir po 3 metų pertraukos iškovojo čempiono titulą.
Pareiškėjai
Paraiškas padavė licencijavimuisi: Marijampolės „Sūduva“, Vilniaus „Žalgiris“, Vilniaus „Riteriai“, „Kauno Žalgiris“, „Panevėžys“, Klaipėdos „Atlantas“, „Palanga“, Kauno „Hegelmann Litauen“, Gargždų „Banga“ ir Telšių „Džiugas“.
2019 m. gruodžio 4 d. paskelbta apie „Atlanto“ ir „Palangos“ klubų pašalinimą iš A lygos.
2019 m. gruodžio 5 d. interviu su Vidmantu Murausku rašoma, kad licencijų siekia dar ir Vilniaus Vytis.
2019 m. gruodžio 19 d. LFF paskelbė patikslintą sąrašą, kuriame be minėtų klubų atsirado Vilniaus Vytis bei DFK Dainava.
2020 m. sausio 13 d. LFF pateikė naujienas apie licencijavimosi procesą. Palangos „Palanga“ ir „Hegelmann Litauen“ atsisakė planų siekti A lygos licencijų ir toliau sieks Pirmos lygos licencijų.
Licencijavimosi eiga
Spalvų reikšmės:
Geriausias mėnesio treneris
Kas mėnesį renkamas geriausias treneris. Per COVID-19 pandemijos karantino laikotarpį kovo-birželio mėn. rinkimas vyko tik vieną kartą.
Sezono eiga
Per rungtynes su FK Banga Sūduvos žaidėjams buvo parodytos 4 raudonos kortelės, tai buvo iki šiol nepasiektas rekordas. Jei būtu buvusi parodyta dar viena raudona kortelė, pagal FIFA taisykles, rungtynės būtu buvusios nutrauktos ir užskaitytas pralaimėjimas. LFF Drausmės komitetas klubui paskyrė 1000 eurų baudą.
Pirmuoju A lygos žaidėju užsikrėtuiu COVID-19 tapo FK Riteriai žaidėjas Dominykas Barauskas. Visa Riterių komanda privalėjo saviizoliuotis, FK Riterių varžybos su FK Panevėžiu buvo nukeltos iš spalio 20 d. į 28 d. Paskutinės, ir lemiamos, lygos rungtynės tarp Sūduvos ir Žalgirio buvo nukeltos iš spalio 30 d. į lapkričio 14 d. po to kai 20 Sūduvos komandos narių persirgo koronavirusu.
Žaidėjų registravimo periodas / perėjimų langai
Žaidėjų perėjimų langas (transfer window) Lietuvoje vadinamas žaidėjų registravimo periodu. Pirmasis periodas vyko prieš sezono pradžią: sausio 2 d. – kovo 7d. Netrukus kilo COVID-19 pandemija, dėl kurios nemažai užsienio žaidėjų išvyko namo, o karantinui Lietuvoje pasibaigus negalėjo grįžti dėl tarptautinių kelionių apribojimų. Todėl klubų komplektacijos koregavimui buvo suteikta papildoma savaitė – nuo gegužės 23 iki 30 d. Vasaros perėjimų langas buvo perkeltas nuo birželio 27 d. – liepos 27 d., į liepos 13 d. – rugpjūčio 12 d.
Rezultatyviausi žaidėjai
duomenimis:
Geriausias mėnesio žaidėjas
Kas mėnesį renkamas geriausias A lygos žaidėjas bei geriausias jaunasis žaidėjas. Per COVID-19 pandemijos karantino laikotarpį kovo-birželio mėn. rinkimas vyko tik vieną kartą.
Pereinamosios rungtynės
Šiame sezone nei viena komanda neiškrito iš A lygos, ir pereinamosios rungtynės nebuvo žaidžiamos. Sezono pradžioje LFF paskelbė kad keturios I lygos komandos iškovos teisę kilti į A lygą 2021 metais. Kuriai nors komandai atsisakius, tik pirmąsias 8 vietas I lygoje užėmusios komandos turės teisę bandyti licencijuotis į A lygą.
Mansiai
Mansiai (seniau vadinti vogulais) – Sibiro tauta, gyvenanti Obės baseine, daugiausia Chantų Mansių autonominėje apygardoje. Dar keli šimtai žmonių gyvena likusioje Tiumenės srityje, Sverdlovsko srityje. Kalba ugrų kalbų grupei priklausančia mansių kalba, nors jau 60 % mansių savo gimtąją kalbą laiko rusų.
Senovėje gyveno Uralo rytinėse pašlaitėse tačiau XI–XIV a. juos gilyn į Obės baseiną išstūmė komiai ir rusai. XVI a. rusams pradėjus Sibiro kolonizaciją mansiai buvo priversti trauktis į šiaurę ir rytus, pradėjo asimiliuotis. XVIII a. formaliai atversti į krikščionybę, nors tebesilaikė savo tikėjimo papročių. Permės krašte, Čanveno oloje rasta buvusi mansių šventykla. Mansių gyvenimo būdas itin pakito tarybiniais metais (kolektyvizacija, urbanizacija).
Mansių tradicinis tikėjimas – šamanizmas, kuriame svarbus protėvių kultas, lokio kultas. Svarbiausia dievybė – dangaus viešpats Num Torumas. Turi turtingą folklorą ir mitologiją. Verčiasi žvejyba, medžiokle, elnininkyste, žemdirbyste, gyvulininkyste. Mansių kultūroje ir buityje labai svarbią vietą užima sibirinė pušis (kedras) – riešutai renkami maistui, šaknys – pynimui, mediena – statybai, įrankių gamybai. Pastatai būdavo pastovūs (žieminiai) ir laikini čiumai.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1945–1946 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1945–1946 m.
Septyni kalnai
Septyni kalnai arba Zybengebirgė  – kalvagūbris Vokietijoje, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Vidurio Vokietijos aukštumoje (Reino skalūninių kalnų atšaka), Reino dešiniajame krante, į pietryčius nuo Bonos. Sudaro vulkaniniai kupolai, susidedantys iš bazalto, andezito, trachitų. Masyvą sudaro apie 40 kalvų, iš kurių aukščiausia – Didysis Elbergas (Großer Ölberg, 460 m).
Yra krioklių, geologinių atodangų. Šlaituose auga plačialapių miškai. Veisiasi didelės šikšnosparnių kolonijos. Septyni kalnai paskelbti gamtos draustiniu (teritorija pradėta saugoti jau 1839 m.).
Žvaigždėta naktis
Žvaigždėta naktis – olandų dailininko postimpresionisto Van Gogo (1853−1890) paveikslas. Įvardijamas vienu žymiausių moderniosios dailės kūrinių.
Apie paveikslą
Paveikslą „Žvaigždėta naktis“ V. van Gogas nutapė 1889 m. Šv. Pauliaus beprotnamyje prie Sen Remi de Provanse netoli Arlio Provanse. Paveiksle pavaizduotas vaizdas, kokį Vincentas matė pro savo kambario langą naktį. Tikėtina, kad jis tapytas dieną iš atminties. Paveiksle vaizduojamas Sen Remi kaimelis nakties metu. Tapytas vietovaizdis nėra tiksliai pavaizduotas kaip yra realybėje ir dailininkas papildomai nutapė didelį kipariso medį kairėje. Laiške broliui Vincentas rašė: ''„man naudinga užsiimti tuo, kas sunku. Bet tai nesustabdo manęs nuo didelio poreikio, pavadinkim − religijai, todėl aš išeinu naktį tapyti žvaigždžių“''. Vincentas kritiškai vertino kūrinį ir išėmė jį iš paveikslų siuntos broliui Teo van Gogui, kad sutaupytų pinigų už siuntimą. Nuo 1941 m. paveikslas yra Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje.
AB Šilkas
AB Šilkas – buvusi Lietuvos įmonė, užsiėmusi šilkinių audinių gamyba. 1982 m. įmonėje dirbo 3 100 darbuotojų.
Istorija
Įmonė įkurta 1951 m. kaip Kauno audinių įmonės filialas. 1956 m. tapo Ziberto šilko kombinatu. 1982 m. pagamino 29,4 mln. metrų šilko audinių, kuriuos eksportuodavo į kitas TSRS šalis, Lenkiją, Kubą, Bulgariją, Čekoslovakiją ir Šiaurės Korėją. 1994 m. įmonę privatizavo EBSW. Įmonė uždaryta 2004 metais.
Encore: Movie Partners Sing Broadway
Encore: Movie Partners Sing Broadway – trisdešimt šeštasis studijinis amerikiečių dainininkės ir dainų autorės Barbra Streisand albumas, išleistas 2016 m. rugpjūčio 26 d. Albume atlikėja atlieka kūrinius iš įvairių miuziklų bei filmų, jai kartu pritaria įvairūs aktoriai.
Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 149 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. Albumas taip pat pasiekė pirmąją vietą Jungtinėje Karalystėje ir Australijoje.
Zujūnų herbas
Zujūnų herbas – vienas Zujūnų kaimo ir seniūnijos (Vilniaus rajonas) heraldikos atributų.
Aprašas
Nuo XIX a. Zujūnų seniūnijos apylinkės žinomos kaip Vilniaus krašto verbų kūrimo centras. Netoli Zujūnų veikia Čekoniškių verbų ir buities seklyčia, kurioje yra populiarinamas verbų pynimo menas.
Istorija
2022 m. spalio 28 d. dekretu Nr. 1K-1154 herbą patvirtino Lietuvos Respublikos Prezidentas. Herbo etalono autorius – dailininkas Rolandas Rimkūnas.
Nano brukezija
Pirmą kartą nano brukezijų abiejų lyčių du egzempliorius 2012 m. gruodžio 1 d. pastebėjo Angeluc Razafimanantsoa, dirbantis turizmo gidu ir padedantis mokslo ekspedicijoms šiauriniame Madagaskare esančiame D’Ambro kalnų nacionaliniame parke (Parc national de la Montagne d’Ambre).
Šiuos roplius pirmą kartą apibūdino vokiečių herpetologas Frank Glaw. Tai miniatiūrinis, vos paprastosios saulėgrąžos sėklos dydžio roplys. Patinėlis 13,5 mm (įskaitant uodegą 21,6 mm), patelė pastebimai didesnė - 19,2 mm (įskaitant uodegą 28,9 mm).
Anot mokslininkų, jų ištirtas nano brukezijos patinas turi neįprastai didelius hemipenus, kitaip - lyties organus, tad pasak jų, matyt tai mažiausias kada nors užfiksuotas subrendęs amniotų patinas.
Šie ropliai minta kolembolomis (Collembola) ir erkėmis (Acari), kurias randa ant nukritusių lapų.
Nano brukezijos žinomos tik iš salos kalnuotame regione esančio degraduojančio atorąžų lietaus miško, tad galimai gali grėsti išnykimo grėsmė.
thumb|left|240px|Nano brukezijos: A,B,C – patinelis, D,E – patelė
Bakūnai (Linava)
Bakūnai  – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 22 km į pietryčius nuo Pružanų.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir palivarkas Pružanų apskrities Baikų valsčiuje.
Huawei
„Huawei“ – Kinijos informacinių technologijų bendrovė, kurios didžiąją prekybos dalį sudaro išmanieji telefonai. Būstinė įkurta Šendženo mieste, Kinijoje. Pajamos – 721 mlrd. juanių (2018).
2017 m. Rusijos Grand Prix
2017 m. Rusijos Grand Prix – 4-tas 2017 m. Formulės 1 sezono etapas. Jis vyko balandžio 30-gegužės 2 dienomis Sočio olimpinio parko trasoje. Tai buvo ketvirtosios Rusijos GP lenktynės istorijoje.
Huawei
Istorija
Įmonė buvo įkurta 1987 m. Ren Zhengfei. Pradžioje Huawei daugiausiai dėmesį skyrė mobilųjų telefonų įkroviklių gamybai. Bendrovės dideliu pirmuoju pasiekimu laikomas C&C08 nuotolinio valdymo pultelis, kuris buvo laikomas geriausiu ir galingiausiu Kinijoje. Bendrovė tapo viena pagrindinių rinkos konkurenčių Kinijoje.
2017 m. Rusijos Grand Prix
Lenktynės
Pastabos
Huawei
Istorija
1999 m. bendrovė įkūrė padalinį Bengalūre, Indijoje. 2005 m. Huawei užsienio užsakymai pirmą kartą viršijo vidaus pardavimus. Tais pačiais metais Huawei pasirašė visuotinį pagrindų susitarimą su „Vodafone“. 2018 m. pabaigoje, Huawei buvo pardavę 200 mln. mobiliųjų telefonų.
2019 m. kilus skandalui dėl įmonės nepatikimumo ir kišimosi į valstybinius reikalus, Donaldas Trampas paskelbė raštą, suteikiantį vyriausybei įgaliojimus apriboti bet kokius sandorius su „užsienio priešais“, taip ribodamas JAV bendrovių veiklą su „Huawei“ be vyriausybės licencijos.
Huawei reikalingos mikroschemos buvo gaminamos Taivane esančioje TSMC firmoje, tačiau paaiškėjo jog be amerikietiškų technologijų juos toliau gaminti nėra kaip. Huawei teko apsieiti su paprastesne elektronika, todėl jos telefonų gamybos verslas nukentėjo.
Bolšeochtinsko (Imperatoriaus Petro Didžiojo) tiltas
Bolšeochtinsko tiltas (, iki 1917 m. – Imperatoriaus Petro Didžiojo tiltas) – varstomasis metalinis tiltas per Nevos upę Sankt Peterburge, jungiantis miesto istorinį centrą su Krasnogvardejsko aikšte Mažosios Ochtos mikrorajone. Vienas puošniausių miesto tiltų.
Bendrieji duomenys
Poreikis šioje vietoje turėti tiltą atsirado Ochtos pakrantėje pastačius parako gamyklas bei laivų statyklą. Tilto statybą beveik du dešimtmečius stabdė perkėlose pelningą verslą turėję lobistai. Tarptautinis konkursas projektui parengti baigėsi nesėkme, tinkamiausiu pripažintas nekonkursinis inž. G. Krivošenino projektas. Kertinis akmuo statyboje įmūrytas 1909 m. birželio 26 d., minint Poltavos mūšio 200-ąsias metines, todėl pavadintas imperatoriaus Petro Didžiojo vardu. Darbai baigti 1911 m.
Tiltas – trijų angų. Šoninės angos – kniedytos arkinės 136 m ilgio fermos, eismas vyksta arkos apatinėje dalyje. Tilto metalinės konstrukcijos sveria 8 920 tonų (varstomos angos atsvaros – 1065 t). Centrinė anga – 48 metrų pakeliama metalinė, dvisparnė. Kėlimo mechanizmai sumontuoti 23 m aukščio granitu apdailintuose bokštuose, panašiuose į švyturius. Bokštų viršuje – keturbriauniai žibintai. Iš bokštų išsikišę pusapvaliai bokšteliai su smailėjančiais kupolais. thumb|225px|left|Tiltas naktįAnt bokštų sienų pritvirtintos šešios bronzinės lentos, kuriose iškaltos tilto statytojų pavardės. Užvažiavimas ant tilto suprojektuotas kaip metalinis portalas su lenktu rygeliu. Nuo pilonų užlenktų viršūnių nuleisti pailgi daugiabriauniai žibintai.
Po Spalio perversmo pavadinimas pakeistas į Bolšeochtinsko (netoli yra Nevos intakas Didžioji ochta).
Dėl ypač kokybiškai atliktų darbų pirmojo remonto tiltui prireikė tik 1971 m. 1983 m. kairiajame upės krante pastatytas transporto mazgas. 1993–1997 m. tiltas buvo uždarytas kapitaliniam remontui. 2011 m. demontuoti tramvajaus bėgiai.
Legenda sako, kad viena iš milijono tilto kniedžių yra iš gryno aukso, tačiau nudažyta ta pačia spalva, kaip ir kitos.
Serbijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Serbijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1944–1945 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1944–1945 m.
Dafydd ap Gwilym
Dãvidas ap Gvìlimas  – XIV a. gyvenęs valų poetas. Dažnai laikomas didingiausiu valų poetu, vadinamas „valų Petrarka“.
Kaip poetas D. Gvilimas daugeliu ypatybių priklausė Europos kurtuazinei tradicijai (netgi esama nuomonių, kad jis yra buvęs Prancūzijoje arba Provanse), meilės lyrikai jo kūryboje tenka svarbus vaidmuo. Be to, skirtingai nuo ankstyvosios globėjų šlovinimo tradicijos, D. Gvilimo eilėse labai svarbūs asmeniniai potyriai, daug pasakojama apie paties poeto gyvenime patirtus išgyvenimus arba eilės skiriamos jo mylimiems žmonėms, pavyzdžiui, Morvid, Aberistvito pirklio žmonai. Davidas ap Gvilimas itin išpopuliarino poetinę kivido formą, kuri po jo kūrybos valų poezijoje įsivyravo (dažnai ir patys didikų poetai vadinami ).
Mieleikių apylinkė
Mieleikių apylinkė (arba Melaikių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Travis Scott
Jacques Webster, Jr. (g. 1991 m. balandžio 30 d.), geriau žinomas kaip Travis Scott – amerikiečių hiphopo atlikėjas ir įrašų prodiuseris iš Hiustono. Savo karjerą pradėjo 2008 m. kaip įrašų prodiuseris. 2012 m. pasirašė kontraktą su „Epic Records“ leidybine grupe ir 2013 m. išleido pirmąjį oficialų dainų rinkinį „Owl Pharaoh“. 2023 m. duomenimis, atlikėjas yra išleidęs du dainų rinkinius ir keturis studijinius albumus, iš kurių naujausias „Utopia“, išleistas 2023 m. liepą.
Musgumai
Musgumai (Musgum), save vadinantys Mulwi – Afrikos tauta, gyvenanti istoriniame Kanemo-Bornu regione: šiaurinėje Kamerūno dalyje ir gretimose teritorijose Čade. Populiacija yra apie 86 tūkst. žmonių.
Jie kalba keliomis giminingomis musgu kalbomis, kurios priklauso semitų-chamitų šeimos Čadinių kalbų grupei. Savo kalba jie yra giminingi kaimynams kotokams, budumams ir mandarams.
Arealas
Musgumų tradicinis arealas yra molingos ir derlingos žemumų teritorijos į pietus nuo Čado ežero, abipus Kamerūno ir Čado sienos. Per jų teritoriją teka Logonės upė. Jie gyvena į pietus nuo kotokų ir į šiaurę nuo masų. Rytiniai jų kaimynai yra bagirmiai. Musgumų teritorijoje yra Vazos nacionalinis parkas.
Musgumai kalba musgu kalba, tačiau kai kurie autoriai laiko, kad jos atskiri dialektai yra atitolę vienas nuo kito tiek, kad sudaro tris atskiras kalbeles: mpus, beege ir vulum. Musgumams lingvistiškai ir kultūriškai giminingos kitos smulkios regiono tautelės: mbarai, džinai, madžerai, gidarai.
Istorija ir kultūra
thumb|left|Musgumų kaimo vadas XIX a. vid. Musgumų protėviai atsikėlė į dabartines teritorijas II tūkst. pr. m. e. čadinių tautų migracijų metu. Nuo VI a. pr. m. e. derlingose dykumose jie sukūrė aukšto lygio žemdirbių kultūrą, kuri yra vadinama Sao civilizacija. XIII a. jų žemes nukariavo kanūrių etnoso dominuojama Kanemo imperija.
Maždaug tuo metu jie atsiskyrė nuo savo šiaurinių kaimynų kotokų, ėmė formuotis atskira tapatybė. Musilpus Kanemo valdžiai, skirtingai nei kotokai, musgumai nesukūrė stipresnių miestų valstybų, o priklausė Bagirmio karalystei.
thumb|Musgumų molinės sodybos Išskirtinis musgumų kultūros bruožas yra kūgio formos molinės sodybos, vadinamos tòlék. Jos statomos iš saulėje džiovintų molinių plytų derinant su šiaudais ir nendrėmis. Senovinės technologijos leidžia išgauti apie 9 m aukščio natūralų kupolą, kuris, nepaisant paprastų medžiagų, sugebėdavo atlaikyti didžiulius svorius. Vieną sodybą sudarydavo 5 skirtingų paskirčių kupolai, pastatomi ratu ir sujungiami sienomis. Susidariusioje kiemo erdvėje buvo laikomi gyvuliai.
Nuo XVI a. regione politinę ir kultūrinę įtaką tarp musgumų turėjo kita kanūrių valstybė – Bornu imperija, dėl ko į regioną kėlėsi kanūriai. XVII a. į regioną migravo šuva arabai, o XIX a. – fulbiai. Pastarųjų dėka musgumų tarpe paplito islamas.
XIX a. pabaigoje tradicinis musgumų arealas buvo padalintas tarp Vokietijos Kamerūno ir Prancūzijos Ekvatorinės Afrikos.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1943–1944 m.
Skurviai
Istorija
XIX a. buvo kaimas Šiaulių valsčiuje. Sovietmečių kaimas priklausė „Tarybinio artojo“ kolūkiui.
Ščarčova
Ščarčova  – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 28 km į pietvakarius nuo Pružanų. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Pružanų apskrities Haradzečnos valsčiuje.
Grinka Chodka Valavičius
Grinka Chodka Valavičius (? – po 1503) – LDK valstybinis veikėjas.
Lietuvos didysis žirgininkas 1451–1459 m., Gardino 1488–1495 m., Pervalko vietininkas (1503 m.).
1480 metais fundavo Kološo (Gardinas) vienuolyno statybą.
Pirmą kartą minimas 1499 metų dokumentuose. Buvo Valavičių giminės pradininkas. Turėjo daug sūnų.
Mandarai
Mandarai (Mandara), save vadinantys Wandala, Mura – Afrikos tauta, gyvenanti istorinio Kanemo-Bornu regiono pietiniame pakraštyje: šiaurinėje Kamerūno dalyje ir gretimose teritorijose Nigerijoje. Populiacija yra apie 44 tūkst. žmonių.
Jie kalba mandarų kalba, kuri priklauso semitų-chamitų šeimos Čadinių kalbų grupei. Savo kalba jie yra giminingi kaimynams kotokams, budumams ir musgumams.
Arealas
Mandarai gyvena Mandarų kalnų šiaurinėje dalyje abipus Kamerūno ir Nigerijos sienos, ir davė šiam kalnagūbriui pavadinimą. Šiaurėje regionas leidžiasi į Čado lygumą. Kalnuotose teritorijose į pietus nuo mandarų gyvena smulkios gentys, apibendrintai vadinamos mofu.
Svarbiausi mandarų regiono miestai yra Kerava (Nigerijoje) ir Mora (Kamerūne).
Istorija
thumb|left|Mandarų sultonas XX a. pr.
Mandarai kaip atskiras čadinių tautų etnosas ėmė formuotis II mūsų eros tūkstantmečio pradžioje. Į regioną iš šiaurės (Kanemo valstybės) ėmė skverbtis pažangesnė civilizacija, atnešusi žemės ūkį, bronzos lydimo technikas ir kitus pažangius dalykus. Svarbausia žemės ūkio kultūra buvo sorgas.
Manoma, kad mandarai savo valstybę sukūrė XV a., nors legendos sukūrimą nukelia į XIII a. Įkūrimo mitas pasakoja, kad vietos vadė Sukda ištekėjo už medžiotojo Gaya, taip pradėdami valdančiąją dinastiją. Pradėta smulkių gentelių konsolidacija, kuri XVI a. išaugo į Mandaros karalystę. Jos sostine tapo Dulo, o dinastija buvo vadinama Sankre.
Plikakalnis (Alytus)
Plikakalnis – buvęs kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, netoli Balkūnų.
Istorija
Caro laikais kaime buvo Balkūnų valsčiaus centras. XIX a. pabaigoje kaime buvo 3 namai su 14 gyventojų.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1942–1943 m.
Auksaspalvis kuoduotasis pingvinas
miniatiūra|Auksaspalvio kuoduotojo pingvino paplitimas
Auksaspalvis kuoduotasis pingvinas (Eudyptes chrysolophus) – pingvinų (Sphenisciformes) būrio paukštis. Gausiausia pingvinų rūšis.
Paplitimas
Paplitę Pietų Džordžijos, Krozė, Kergeleno, Herdo ir Makdonaldo, Princo Edvardo, Buvė, Pietų Šetlando, Pietų Orknio salose, o taip pat pietinės Čilės pakrantės salose. Populiacijoje yra apie 12 milijonų perinčių porų, kurios sudaro 216 kolonijų.
Išvaizda
Stambiausi kuoduotųjų pingvinų genties paukščiai. Kūno ilgis – 70 cm. Patinai sveria 3,3–6,4 kg, o patelės 3,2–5,7 kg. Svoris priklauso nuo metų laiko. Galva, smakras, gerklė, nugara, uodega ir sparnų išorinė pusė juodos spalvos. Pilvas ir sparnų vidinė pusė yra baltos spalvos. Virš snapo ir akių yra aukso geltonumo, ilgų plunksnų kuokštų kuodai. Rainelė raudona. Snapas storas, rudai oranžinis. Tarp akies ir snapo yra šviesiai rožinis plikos odos ruožas. Sparnai 20,4 cm ilgio. Uodega trikampė, 9–10 cm ilgio. Kojos ir pėdos yra rožinės. Pirštai suaugę plaukiojamąja plėve. Jaunikliai yra rudai juodos spalvos, smakras ir gerklė – tamsiai pilki. Kuodai nėra tokie vešlūs kaip suaugusių.
Mityba
Minta kriliumi, smulkiais kalmarais ir nototeninėmis bei žibintūninėmis žuvimis. Kad susmulkintu vėžiagyvius ryja 10–30 mm diametro akmenukus. Per metus sumedžioja 9,2 mln tonų vėžiagyvių.
Dauginimasis
Monogamai. Spalio – lapkričio mėnesiais į perimvietes grįžta patinai, patelės pasirodo dviem savaitėmis vėliau. Kiekvienais metais lizdas kraunamas toje pačioje vietoje. Lizdas kraunamas įdubimuose, išklojamas akmenukais ir žole. Kolonijos centre atstumas tarp lizdų yra 66 cm, o pakraščiuose – 85 cm.
Kartenalė
Kartenalė – upelis Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pietrytinėje dalyje, dešinysis Kartenalės I intakas.
Auksaspalvis kuoduotasis pingvinas
Dauginimasis
Baigę maitinti jauniklius suaugę pingvinai 3 savaites intensyviai maitinasi, o po to 25 dienas šeriasi. Ataugus naujoms plunksnoms išplaukia į jūrą.
Kartenalė
Išteka iš Žutautų miško šiaurės rytinės dalies, 2 km į šiaurės vakarus nuo Reiskių tyro apypelkės ir 2 km į pietryčius nuo Bumbulių kaimo. Teka šiaurės vakarų kryptimi. Į Kartenalę I įteka 0,6 km į pietryčius nuo Budrių kaimo Tvenkinio ir Kartenalės gatvių kryžkelės, 4,9 km nuo jos žiočių.
Auksaspalvis kuoduotasis pingvinas
Priešai
Suaugę pingvinai sausumoje priešų beveik neturi, tačiau kiaušinius naikina plėšikiniai paukščiai, baltasis makščiasnapis, dominikinis kiras, didysis audrapaukštis. Vandenyje auksaspalvius kuoduotuosius pingvinus medžioja jūrų leopardas, Kergeleninis jūrų lokys ir orka.
Kartenalė
Gyvenvietės: Bumbuliai.
Auksaspalvis kuoduotasis pingvinas
Apsauga
Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis auksaspalvis kuoduotasis pingvinas yra pažeidžiama rūšis. Per paskutinius 30 metų populiacija sumažėjo 30 procentų. Populiacijos mažėjimo priežąstys:
Kartenalė
Upėvardis, matyt, kilęs nuo gyvenvietės Kartena, sudarytas pridėjus mažybinę priesagą. Gyvenvietės vardas, spėjama, kilęs nuo upės ankstesnės pavadinimo lyties *Kartena. Šis upėvardis sietinas su žodžiu kartus („aitraus skonio“).
Navatiškis
Navatiškis – buvęs viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Klovainių.
Daržininkai
Daržininkai gali reikšti:
Vietovardžiai
Lietuvoje, taip pat Lietuvos pasienyje su Lenkija ir Baltarusija, daržininkai vadinti slavybe aradnikai (ir jos formomis), todėl jų pagrindu sudaryti atitinkami vietovardžiai vartojami įvairiai.
Lenkija
Ogrodnikais vadinamos gyvenvietės:
Kristina Kliukevičiūtė
Kristina Kliukevičiūtė (g. 1975 m. liepos 10 d. Kaune) – meninės gimnastikos sportininkė ir trenerė. Lietuvos čempionė, TSRS jaunių ir Europos jaunių čempionė, TSRS čempionato bronzos laimėtoja. Pirmoji Lietuvos gimnastė patekusi į olimpines žaidynes.
Biografija
Gimė Kaune, motina – balerina. Nuo 5 m. užsiiminėjo sportine gimnastika, netrukus perėjo į meninę gimnastiką (trenerė Violeta Šestakovienė). Vėliau treniravosi Vilniuje pas Vaidą Eleną Kubilienę. Tarptautinės klasės sporto meistrė (1989). 1988 ir 1989 m. Tarybų Sąjungos jaunių čempionė. 1989 m. Europos jaunių čempionė. 1990 m. TSRS čempionato bronzos medalio laimėtoja. 1989–1998 m. absoliuti Lietuvos čempionė.
Interviu K. Kliukevičiūtė teigė, kad būdama jaunių amžiaus praktiškai buvo pajėgesnė už TSRS suaugusiųjų rinktinės nares, tačiau į tarptautines varžybas buvo siunčiamos vyresnės – jai sakė, kad ji dar spės pasireikšti. Tačiau dėl politinių aplinkybių ir dėl traumų taip neatsitiko – sėkmės periodas baigėsi anksti.
Lietuvai atsiskyrus nuo TSRS, būdama 17 metų amžiaus ir puikios sportinės formos, K. Kliukevičiūtė dėl biurkokratinių kliūčių negalėjo dalyvauti 1992 m. Barselonos olimpinėse žaidynėse.
Vėliau, dėl konkurencijos Lietuvoje stygiaus ir dėl traumų , K. Kliukevičiūtės sportinė forma pablogėjo ir pasaulio čempionatuose medalių ji neiškovojo: 1993 m. Alikantė, Ispanija – 23 vieta; 1994 m. Paryžius, Prancūzija – 25; 1995 m. Viena, Austrija – 28.
Dalyvaudama 1996 m. Atlantos olimpinėse žaidynėse bendroje įskaitoje surinko 35.747 taškus ir užėmė paskutinę 37-ą vietą (šokdynė – 28# 9.199, kamuolys – 32# 8.966, kuokelės – 37# 8.499, kaspinas – 32# 9.083).
2004 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją.
1997–2009 m. Kauno centro sporto mokyklos trenerė. Žymesnės auklėtinės: Dalia Karpovaitė, Gintarė Grigonytė, O. Vonžudaitė.
Frank Ocean
Christopher Francis „Frank“ Ocean (gimtasis vardas Christopher Edwin Breaux, g. 1987 m. spalio 28 d.) – amerikiečių dainininkas, dainų autorius, reperis ir įrašų prodiuseris iš Naujojo Orleano. Savo karjerą pradėjo 2005 m. kaip dainų autorius kitiems atlikėjams. 2010 m. tapo hiphopo kolektyvo „Odd Future“ nariu, o 2011 m. išleido debiutinį savo dainų rinkinį „Nostalgia, Ultra“, sulaukusį kritikų pripažinimo. 2012 m. „BBC Sound of 2012“ konkurse Ocean užėmė antrąją vietą.
Debiutinis atlikėjo albumas „Channel Orange“ išleistas 2012 m. liepą. Albumas sulaukė didelio kritikų pripažinimo bei debiutavo antrojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje. 2016 m., po ilgų atidėliojimų, išleistas vizualinis albumas „Endless“ bei antrasis studijinis albumas „Blonde“.
Emilija Šilingienė
Emilija Bytautaitė-Šilingienė (1889 m. – 1943 m. vasario 22 d. Ust Kane, Kalnų Altajaus autonominė sritis, Rusijos federacija ) – Lietuvos visuomenės veikėja, mecenatė.
Biografija
Lietuvą paskelbus nepriklausoma valstybe, Šilingų šeima grįžo į Vilnių, gimė duktė Saulenė. 1918–1919 m. sandūroje jie buvo priversti persikelti gyventi į Kauną, gimė dukros Raminta, Rusnė ir Audronė (mirė aštuonerių metų). St. Šilingas priklausė Lietuvių dailės draugijai, buvo Čiurlionio kuopos, besirūpinančios M. K. Čiurlionio kūrybiniu palikimu, steigėjas. Šilingų ir Bytautų šeimos piniginėmis aukomis ženkliai prisidėjo prie šio menininko paveikslų supirkimo ir išsaugojimo Lietuvai.
Nuo 1925 m. šeima gyveno Misiūnuose (savo ūkyje šalia Nemuno). Gimė dukros Vingra ir Galinda. Vyras buvo skiriamas teisingumo ministru, ėjo kitas atsakingas pareigas. 1938 m. pradžioje jis pasitraukė iš valstybinės veiklos ir atsidėjo šeimos reikalams.
Paskelbus Lietuvos TSR, 1941 m. birželio 14 d. Misiūnų ūkio sodyboje tuo metu gyvenę Šilingų šeimos nariai buvo suimti: St. Šilingas išvežtas į lagerį Krasnojarsko krašte, o žmona Emilija ir duktė Raminta išsiųstos tremtin į Ust Kaną (Kalnų Altajaus autonominė sritis), kur po kelerių metų abi mirė. Kitos dukros Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į Vokietiją, o iš ten – kas į JAV, kas į Australiją ar Kanadą. 1991 m. Kelmėje, šalia St. Šilingo kapo buvo perlaidoti iš Altajaus parvežti Emilijos ir dukters Ramintos palaikai, o 1999 m. jie perkelti į Ilguvos kapines. 2004 m. pastarosiose kapinėse perlaidota JAV mirusi duktė Laima Šilingaitė-Vansauskienė.
Johannes Chrysostomus Mitterrutzner
Johanesas Krizostomusas Miterucneris (, 1818 m. spalio 12 d. Tilsas, Pietų Tirolis – 1902 m. balandžio 15 d. Noištiftas, Pietų Tirolis) – kalbininkas, kunigas.
Biografija
Studijavo Insbruke, Briksene ir Romoje. 1842 m. įstojo į Noištifto augustiniečių kanoninį vienuolyną, 1843 m. įšventintas į kunigus, 1844 ir 1846–1847 m. gyveno Romoje, 1847–1893 dirbo mokytoju Brikseno augustiniečių gimnazijoje, 1873–1891 m. buvo jos direktorius. 1869–1870 m. Vatikane ėjo generalinio skretoriaus vykupo Feslerio tarybos slaptojo sekretoriaus pareigas. J. K. Miterucneris mokėjo apie 18 kalbų, tarp jų ir Atrikos bei Rytų kalbas. Jis parašė kelias dideles katalikiškų pamokslų knygas, taip pat ne vieną apybraižą ir biografiją, ypač iš bažnyčios šiuolaikinės ir misijų istorijos. Buvo sudaręs retoladynų kalbos gramatiką.
Prūsokiškių apylinkė
Prūsokiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kuktiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Utenos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kuktiškių apylinkės ir Kvyklių apylinkės.
Leik Čarlsas
Leik Čarlsas  – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, pietvakarių Luizianoje, į rytus nuo Bomonto. Kalkasu administracinės parapijos centras. Pro miestą teka Kalkasu upė, telkšo seklūs Čarlso, Prino ežerai; laivybinis kanalas Leik Čarlsą jungia su Meksikos įlanka.
Yra prekybinis uostas, per kurį išvežami ryžiai, miltai, popierius, fanera, naftos produktai, mediena, baritas, rutilas. Veikia regioninis oro uostas. Leik Čarlsas yra svarbus naftos chemijos pramonės centras. Plėtojama spalvotoji metalurgija (aliuminio), medienos apdirbimo, statybinių medžiagų, chemijos (gumos techninių gaminių, plastikų), plaušienos ir popieriaus pramonė. Apylinkėse siurbiama nafta, gamtinės dujos, kasama siera, taip pat plyti dideli ryžių pasėliai.
Leik Čarlse veikia Makniso (McNeese) universitetas (įkurtas 1939 m.), vaikų, Imperial Calcasieu, Užgavėnių muziejai. Tarptautinis muzikos ir maisto festivalis, didelė kasmetinė Užgavėnių karnavalo (Mardi Gras) šventė.
Gyventojai
2010 m. 47 % miesto gyventojų buvo baltieji, 47 % – afroamerikiečiai, 2,1 % – mišrios kilmės. Apie pusė gyventojų – Romos katalikai, kiti – daugiausia protestantai (ypač, pietų baptistai).
Istorija
Gyvenvietę (Čarlstono vardu) 1861 m. įkūrė žydų prekiautojas Markas Eličė (tiesa, šioje vietoje jau anksčiau būta gyvenviečių). 1867 m. pervadintas į Leik Čarlsą. 1910 m. miestą suniokojo gaisras. XX a. pr. – vid. sparčiai augo kaip naftos gavybos ir naftos chemijos pramonės centras.
Miškinis erškėtis
Miškinis erškėtis (Rosa majalis) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, erškėčių (Rosa) genties krūmas 0,5 – 2 m aukščio rausvai rudomis šakomis.
Dygiai nedideli, prisegti lapų pamatuose; žiedinės šakos paprastai nedygiuotos. Lapai su 5 – 7 lapeliais. Lapeliai ploni, kiaušiniški, 1,4 – 5,5 cm ilgio, 0,8 – 2,8 cm pločio, neraukšlėtu paviršiumi, dantyti, jų viršutinė pusė nežymiai plaukuota, apatinė – gausiai apaugusi pilkais plaukeliais. Žiedai 3 – 5 cm skersmens, purpuriniai, pavieniai, rečiau po 2 – 3 žiedynuose; taurėlapiai ir žiedkočiai pliki. Vaisiai rutuliški, 1 – 1,5 cm skersmens, raudoni, su susiglaudusiais taurėlapiais viršūnėse. 100 uogų vidutiniškai sveria 120 g. Žydi gegužės – birželio mėn. Vaisiai prinoksta rugpjūčio – rugsėjo mėn.
Auga miškuose, pamiškėse. Šiauriniuose Lietuvos rajonuose dažnas, į pietus retėja. Auginamas ir sodybose kaip dekoratyvinis.
thumb|left|200px|Požymiai
Kivyliškis
Kivyliškis – buvęs viensėdis Pakruojo rajono savivaldybėje, 10 km nuo Aleknaičių.
Budistų mumijos
Budistų mumijos (dar vadinamos deimantiniais kūnais arba gyvaisiais budomis) – budistų vienuolių kūnai, kurie išliko nesuirę ir nepažeisti, nepaisant sąmoningos mumifikacijos požymių nebuvimo. Kai kurie budistai garbina šiuos senovės budistų palaikus ir tiki, kad jie marino savo kūną iki mirties. "Budistai sako, kad tik labiausiai pažengę mokytojai prieš mirtį gali patekti į tam tikrą būseną ir apsivalyti, kad po mirties kūnas neimtų irti." Daugybė šių palaikų buvo sunaikinta ar pradingo.
Mumifikavimo būdai
Kai kurių mumijų mirties priežastys yra natūralios. Yra žinoma, kad daugybė Mahajana budistų vienuolių žinodavo savo mirties laiką. Jam priartėjus, budistų mokiniai juos palaidodavo sėdinčius lotoso poza - patalpindavo inde, pilname medžiagų, kurios ištraukia drėgmę (pvz., anglies, medžio, popieriaus ar kalkių) ir apkraudavo plytomis. Po trejų metų palaikus ekshumuodavo. Taip išsaugotus kūnus nudažydavo ir papuošdavo auksu. Tai dažniausiai Kinijoje naudojamas mumifikavimo metodas.
Senovės Kinijoje ir Japonijoje buvo vienuolių, kurie laikėsi negausios dietos, vadinamos medienos valgymu arba mokujiki. Pagal šią dietą, buvo valgoma tik druska, riešutai, sėklos, šaknelės, sakai ir pušų žievė. Yra manoma, kad kartais vienuoliai laikydavosi šios dietos prieš mirtį. Tuomet juos dar gyvus palaidodavo pušinėje dėžėje, pilnoje druskos. Taip kūnai buvo išlaikomi nesuirę. 1879m. Japonijoje buvo uždrausta atkasinėti palaikus ir padėti nusižudyti ar įvykdyti ritualinę savižudybę.
Vandenyno vidurio kalnagūbris
Kalnagūbriai susidaro konstruktyviajame tektoninių plokščių pakraštyje. Skirstomi į greitai ir lėtai besiplečiančius. Greitai, po 8-16 cm/m, besiplečiančių kalnagūbrių viduryje nesusidaro riftinis slėnis.
Kasmet kalnagūbriuose įvyksta ~20 ugnikalnių išsiveržimų, susidaro ~2,5 km² 1-2 km storio plutos.
Fėja Morgana
thumb|200px|Fėja Morgana su Ekskaliburu (1905 m. piešinys)
Fėja Morgana  – burtininkė, žinoma iš britų karaliaus Artūro legendų ciklo. Ji yra karaliaus Artūro sesuo, jos pagrindinė galia – gebėjimas gydyti.
Vardas Morgana šaltiniuose minimas nuo 1150 m. (Galfrido Monmutiečio „Merlino gyvenime“). Jis greičiausiai keltiškos kilmės – iš Britanijos keltų **Mori-genā („gimusi iš marių, margimė“). Ji siejama su keltų vandenėmis, laumėmis morgenomis (morgans, morgens). Jos paveikslas pagrįstas senovės valų bei airių tautosaka, mitologijos nuotrupomis, hagiografijomis. Dalis tyrinėtojų mano, kad Fėjos Morganos paveikslas atsirado iš kokios senovės keltų deivės.