cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrijus Fedinčikas
Biografija
2021 m. vasarą aktorius, kuriam buvo suteiktas nusipelniusio Ukrainos aktoriaus vardas, sukėlė skandalą ir buvo sulaikytas dėl muštynių. Aktorius atsiprašė už savo veiksmus. Tapo žinoma, kad jis turi problemų su emocijų ir pykčio protrūkių nevaldymu.
Dėl karo veiksmų Ukrainoje laikinai nutrūko aktoriaus karjera.
Klyksmas (filmas)
Klyksmas  – 1996 m. JAV režisieriaus Wes Craven siaubo filmas, „uždirbęs“ daugiau nei 173 mln. dolerių. Dėl finansinės sėkmės sukurti 5 tęsiniai: Klyksmas 2 (1997), Klyksmas 3 (2000),Klyksmas 4 (2011), Klyksmas (2022) ir Klyksmas 6 (2023).
Siužetas
Filme pasakojama apie Sidnės Preskot šeimos dramą ir paslaptingus žmonių nužudimus sukeliamos žudiko su vaiduoklio kauke. Filmo pabaigoje paaiškėjo jog žudikai tai Sidnės vaikinas Bilis ir jo draugas Stju (Klyksme 3 paaiškėja, kad pirmoje dalyje buvo dar vienas žudikas).
Apdovanojimai
Filmas pelnė geriausio filmo apdovanojimą 1997 m. MTV kino apdovanojimuose ir 3 Saturn Awards apdovanojimus įvairiose nominacijose.
Emanuelė Bankoke
Turinys
Žurnalistė ir fotografė Emanuelė kartu su savo draugu Robertu atvyksta į Bankoką su užduotimi parengti reportažą apie Tailando karalių. Susipažinusi su princu Sanitu, Emanuelė ir Roberta įtraukimi į šio organizuojamus vietinius seksualinius malonumus. Čia jie susipažįsta su amerikiečių pora, pripažįstančią visišką laivę seksualiniuose santykiuose, bei jauna ir dar nepatyrusia ambasadoriaus dukterimi Frense...
Islamo valstybė
Islamo valstybė, taip pat vadinama Irako ir Levanto islamo valstybe , trumpiau ISIS, IV, IS, ISIL ir „Daeš“  – islamo radikalų sukurtas darinys Artimuosiuose Rytuose, besiskelbiantis esąs pasaulinis kalifatas. Didžiausio išsiplėtimo metu Islamo valstybė valdė teritorijas rytų Sirijoje ir šiaurės vakarų Irake, be to, jos vadui Abu Bakrui al-Bagdadžiui, besiskelbiančiam kalifu, ištikimybę paskelbė daugelis pasaulio islamistų judėjimų – Libijoje, Nigerijoje (Boko Haram), Rusijoje (Kaukazo emyratas), Afganistane, Pakistane, Pietryčių Azijoje ir kitur.
Istorija
Organizacijos ištakos yra 1999 m. Jordanijos gyventojo Abu Musabo al Zarkavio įkurta „Monoteizmo ir Džihado organizacija“. Manoma, kad tais pačiais metais jis patraukė „Al Kaedos“ lyderio Osamos bin Ladeno dėmesį, kuris jį parėmė. Al Zarkavio tiksluose buvo kova prieš Izraelį ir Jordaniją, o „Al Kaedos“ – prieš JAV. Taipogi, „Al Kaedos“ vadeiva Osama bin Ladenas nepritarė Al Zakarvio kraštutiniam neigiamam požiūriui į šiitus. Nepaisant to, „Al Kaeda“ suteikė Al Zakarviui galimybę ruošti kovotojus bazėje prie Herato, iš kurios su šalininkais Al Zarkavis persikėlė į Iraką po 2001 m. JAV kariuomenės intervencijos į Afganistaną.
Al Zarkavio organizacija gavo veiklos erdvę 2003 m. prasidėjus Irako karui ir suirutei šalyje: ji kovojo prieš šiitus, Irako vyriausybines pajėgas ir JAV okupacinę kariuomenę. 2004 m. prisijungė prie „al Kaedos“ ir tapo jos atšaka Irake – „Džihado bazės Mesopotamijoje organizacija“. Jau tuo metu brendo planas išstumti JAV pajėgas iš Irako, atkurti Kalifatą ir susidoroti su Izraeliu. Organizacija sulaukė daugelio irakiečių sunitų simpatijų dėl priešinimosi JAV pajėgoms ir nusistatymo prieš šiitišką vyriausybę, tačiau kartu jų veiklos taktikos, kuriomis savižudžiais sprogdintojais taikytasi į civilius, daugelį nuo jų ir atstūmė. 2006 m. birželio 7 d. Al Zarkavis žuvo JAV oro antpuolio metu. Po to organizacija ir dar keletas smulkesnių kovotojų sąjungų ir sunitų genčių 2006 m. spalį paskelbė „Irako islamo valstybę“ (ISI). Jos tikslais tapo kova prieš „atskalūnus“ (šiitus), „kryžiuočius“ (vakariečius), atkurti islamo šlovę ir padaryti Alacho žodį aukščiausiu pasaulyje. Organizacijos emyru išrinktas Abu Omaras al Bagdadis. Islamo valstybė tęsė savo džihadistinę veiklą Irake, tačiau patyrė pralaimėjimų, jos įtaka vis menko.
2010 m. balandžio 18 d. tuometiniai IV vadeivos Abu Ajubas al Masris ir Abu Omaras al Bagdadis žuvo per bendrą Irako ir JAV pajėgų antskrydį prie Tikrito. Islamo Valstybės naujuoju emyru paskelbtas Abu Bakras al Bagdadis. Netrukus jis atliko vidinę pertvarką, pašalino daug nuo seniau įtakingų asmenų. 2011 m. prasidėjus Sirijos pilietiniam karui ir Bašaro Asado vyriausybei praradus didelės šalies dalies kontrolę, emyratas įgavo naujas veiklos erdves ir aktyviai įsijungė į karą. Ta proga pavadinimą praplėtė į „Irako ir Sirijos islamo valstybę“ (ISIS). Taip pat, 2011 m. gruodį iš Irako pasitraukė koalicinės pajėgos ir jų pasitraukimas iš principo išgelbėjo IV nuo visiško sunaikinimo, nes vietinės Irako vyriausybinės pajėgos nebesugebėjo susidoroti su įvairiomis maištininkų grupuotėmis.
2013 m. balandį Islamo valstybė paskelbė apie susijungimą su Sirijos džihadistais – Nusros frontu, bet to neįvyko, abi grupės vienu metu pradėjo kovoti tarpusavyje dėl rekrutų ir įtakos. 2013 m. balandį Abu Bakras al Bagdadis persikėlė į Siriją ir paskelbė „Irako ir Levanto islamo valstybę“ (ISIL, nors tam priešinosi „al Kaedos“ vadas Aimanas al Zavahiris, be to, tarp šių grupių būta ideologinių prieštarų). 2013 m. rugsėjį jie užvaldė karinių oro pajėgų bazę Hamoje, Sirijoje. 2014 m. birželio 10 d. užvaldytas Mosulas, tą patį mėnesį IV pradėjo kontroliuoti pasienio ruožus tarp Irako ir Sirijos ir Jordanijos ir Irako. Plečiantis Irako ir Levanto valstybės galiai 2014 m. birželio 29 d. ji pasiskelbė tiesiog „Islamo valstybe“ (IV, IS), paskelbė Kalifatą ir al Bagdadis prisiėmė kalifo Ibrahimo vardą. Per liepos ir rugpjūčio mėn. užvaldyta Raka, kurią IV skelbė esant savo sostine. Į judėjimo pusę perėjo dalis Laisvosios Sirijos armijos, Filipinų organizacija „Abu Sayyaf“. Islamo Valstybė sparčiai plėtė savo valdas Irake ir 2014 m. spalio 11 d. apgulė Bagdadą, bet jo nepaėmė. Ištikimybę Valstybei paskelbė Dernos miestas Libijoje. 2015 m. Afganistano, Jemeno džihadistai perėjo į Kalifato pusę. Jemeno „Ansar ar Šarija“ perėjo nuo priklausomybės „Al Kaedai“, prie Islamo Valstybės. Vėliau tą patį padarė „Boko Haram“ Afrikoje, Uzbekistano džihadistai. Teroristai Egipte 2015 m. spalio 31 d. susprogdino Rusijos avialinijoms priklausiusį lėktuvą su 224 žmonėmis ir už tai atsakomybę prisiėmė IV. 2016 m., pasak Pentagono, IV pajėgos Libijoje siekė 5000 kovotojų.
2015 m. gegužės 15 d. IV užvaldė Ramadį Irake ir tuo pačiu metu Palmyrą Sirijoje. 2015 m. viduryje IV pasiekė savo galios viršūnę, jos valdomoje teritorijoje gyveno apie 8 mln. žmonių. 2015 m. JAV bombardavo IV pozicijas, kad apsaugotų autonominį kurdų regioną Irake nuo jų valdžios plitimo. Tarptautinėje koalicijoje prieš IV dalyvavo Saudo Arabija, Bahreinas, Jordanija ir JAE. 2015 m. rugsėjį į veiksmus Sirijos pilietiniame kare įsijungė Rusija, palaikiusi Sirijos vyriausybines pajėgas. IV pradėjo prarasti pozicijas Irako vyriausybinėms, kurdų kovotojų ir provyriausybinėms Sirijos pajėgoms. 2015 m. gruodį IV prarado Ramadžio ir 2016 m. liepą – Faludžos, kontrolę. 2017 m. liepos mėn. Irako vyriausybinės pajėgos susigrąžino valdžią Mosule, spalį kurdų pajėgos užėmė Raką Sirijoje. 2017 m. lapkritį tiek Irako, tiek Sirijos vyriausybės paskelbė įveikusios IV. 2018 m. IV buvo praradusi beveik visas savo teritorines valdas, tačiau atskiros grupės tebeveikė Sirijos ir Irako teritorijose. Pentagono vertinimu, 2018 m. Irake veikė apie 17000, Sirijoje − 14000 IV kovotojų. Panašiai vertino JT − 20000−30000 kovotojų abiejose valstybėse. Už pagalbą sugaunant IV „kalifą“ Abu Bakrą al Bagdadį JAV vyriausybė pažadėjo 25 mln. JAV dolerių užmokestį.
2019 m. spalį JAV pajėgų reido metu žuvus Abu Bakrui al Bagdadžiui „Islamo valstybė“ naujuoju savo vadu paskelbė Abu Ibrahimą al Hašimį al Kuraišį. Pastarasis žuvo 2022 m. vasario 4 d. Sirijoje JAV pajėgų reido metu.
Veikla
Irako ir Levanto islamo valstybė daugelyje pasaulio valstybių paskelbta teroristine. Tarp jos kovotojų buvo gausu islamo ekstremistų iš užsienio šalių. Į karą prieš ją stojo JAV, kitos vakarų valstybės, aplinkinės musulmoniškos valstybės. Irako ir Levanto islamo valstybė pripažįsta fundamentalistinį salafitinį islamą, šariato teisę. Savo valdomose teritorijose kitatikius vertė priimti sunizmo pakraipos islamą arba palikti gyvenamąją vietą (ypač nuo to nukentėjo jazidai, kurie vietomis tapo genocido aukomis). Valstybės priešai, įkaitai dažnai būdavo nukirsdinami, nemusulmonų moterys ir mergaitės verčiamos vergėmis, tapdavo prievartavimų aukomis. Irako ir Levanto islamo valstybė atmeta bet kokią pasaulietinę valdžią, patriotizmą ir pripažįsta tik dieviškąją valdžią. Šventojo karo idėja plėtojama ir šiuolaikinėmis technologijomis (agitaciniai vaizdo klipai, našidai). IV skelbė, kad jų šariatu paremta tvarka yra mylima žmonių, bet realybė buvo kitokia. 2014 m. rugpjūtį jie išžudė 700 besipriešinančios šeitatitų genties narių, lapkritį atliko viešas egzekucijas sunitų Abu Nimro genties nariams (46−300 aukų, pagal įvairius šaltinius).
Organizacija sunaikino daug kultūrinio paveldo, kuris prieštarauja jų ideologijai (krikščionių, šiitų, iki islamines šventvietes). Buvo paviešinti vaizdo įrašai, kuriuose matomas naikinamas kultūros paveldas Nimrude, Hatroje, Palmyroje. Naikinti Mosulo muziejaus artefaktai ir Mosulo pranašo Jonos šventykla.
Pasak JAV žvalgybos, 2006 m. grupuotė gaudavo 70–200 mln. JAV dolerių pajamų per metus iš degalų ir naftos kontrabandos, įkaitų išpirkų, mažumų (šiitų, krikščionių ir kt.) reketo. 2014 m. CŽV perėmė IV informacinių laikmenų, iš kurių paaiškėjo, kad grupuotės turtas siekė 875 mln. JAV dolerių. Užėmusi Mosulą grupuotė pagrobė 429 mln. JAV dolerių iš vietos centrinio banko, nors vėliau Irako atstovai neigė tokią sumą buvus pagrobta. IV uždirbdavo pardavinėdama senovines liekanas ir gaudavo apie 1–3 mln. JAV dolerių per dieną iš naftos pardavimų juodojoje rinkoje.
Išpuoliai
Išpuoliai, kuriuos įvykdė ar už kuriuos atsakomybę prisiėmė „Islamo valstybė“:
Automattic
„Automattic“ – informacinių technologijų bendrovė, besitelkianti interneto projektų kūrimo ir plėtojimo srityje.
„Automattic“ pritraukė 317,3 mln. USD privataus kapitalo lėšų. 2014 m. bendrovės vertė siekė 1,16 mlrd. USD. 2019 m. įsigijo „Tumblr“ platformą už 3 mln. JAV dolerių.
Metatuberkuliozė
Metatuberkuliozė – tuberkuliozės forma, kurios metu stebimi plaučių pakitimai radiologiniuose tyrimuose, bet klinikinės ligos manifestacijos nestebima. Priešdėlis „meta“ graikų kalboje reiškia „įvykęs seniau“, graikų kalbos „meta“ atitinka lotynų kalbos „post“ ar „ad“. Taigi, metatuberkuliozės terminą galima nesunkiai suprasti kaip „po-tuberkulioziniai“ pakitimai. Šis terminas retai randamas literatūroje ar moksliniuose straipsniuose, bet vis dar naudojamas vertinant radiologinius vaizdus.
Metatuberkuliozė (trumpinys: meta-TBC) dažnai naudojamas aprašant rentgenogramas. Naudojant metatuberkuliozės terminą rentgenogramose gali būti stebimi šie pakitimai: fibroziniai plaučių pakitimai (dažniau viršutinėse plaučių dalyse), kalcinatai plaučiuose, kalcifikuoti limfmazgiai, deformuotas plaučių piešinys, deformuotos („patrauktos“) plaučių šaknys.
Vinted
Vinted – Lietuvoje įsikūrusi elektroninės komercijos įmonė, startuolis. Tai internetinė naudotų drabužių ir aksesuarų prekybos ir mainų platforma, veikianti pagal tiesioginio keitimosi resursais tarp lygiaverčių vartotojų P2P tinklo modelį.
Įmonės versle naudojama programinė įranga – „Android“ ir „iOS“ įrenginiams skirtos mobiliosios programėlės bei tinklalapis. „Vinted“ veiklos strategija siekia, kad dėvėti drabužiai taptų pirmu pasirinkimu, taip skatinant resursų tausojimą mados industrijoje. „Vinted“ suteikia savo platformos nariams galimybę užsidirbti iš jiems priklausančių daiktų, arba sutaupyti perkant naujus.
Kai kuriose rinkose įmonė plečia asortimentą, įtraukdama interjero dekoravimui skirtų prekių – ji siekia tapti pirmu vartotojų pasirinkimu renkantis daiktus asmeniniam ir namų stiliui.
Veikimo principas
Užsiregistravę per savo elektroninį paštą, nariai bendrauja tarpusavyje socialinio tinklo principu. Be bendravimo forume, nariai gauna kompanijos naujienlaiškius ir kitą informaciją, parduodami savo nebenešiojamus drabužius ar pirkdami pageidaujamų prekių ženklų prekes.
2017 m. vasario mėn. duomenimis, „Vinted“ dirbo 240 žmonių 10-tyje šalių: JAV, Jungtinėje Karalystėje, Vokietijoje, Austrijoje, Prancūzijoje, Lietuvoje, Lenkijoje, Čekijoje, Ispanijoje, Olandijoje. Atliktas tyrimas apie darbuotojų finansinį dalyvavimą rodo, kad UAB „Vinted“ kelis kartus išpirko iš darbuotojų savo akcijas. Tad tikėtina, kad galimai ši įmonė taiko plačiąsias schemas.
Istorija
2013 m. po fondų „Accel Partner“ ir „Insight Venture Partners“ 6,6 mln.$ investicijų kompanija 75 proc. verslo, 2014 m. sausio mėn. duomenimis, perkėlė į mobilųjį internetą.
2014 mėn. sausį „Vinted“ dar pritraukė 27 mln.$ investicijų iš „Accel Partners“ ir „Insight Venture Partners“ (vienas didžiausių rodiklių tarp Baltijos šalių startuolių).
Išskirtinai aktyvus platformos narių naudojimasis mobiliosiomis programėlėmis ir tinklalapiais pelnė įmonei partnerystę su „Facebook“. 2014 m. balandį socialinis tinklas pristatė savo reklamos mobiliosiose programėlėse paslaugą, vienu iš trijų pirmųjų partnerių pasirinkdamas Lietuvos startuolį.
2015 m. gruodžio mėn. į įmonės plėtrą naujose užsienio rinkose vokiečių „Hubert Burda Media“ grupė kartu su „Accel Partners“ ir „Insight Venture Partners“ investavo 25 mln. eur.
2019 m. lapkričio mėn. „Vinted“ pritraukė 128 mln. eurų, vertė perkopė 1 mlrd. eurų. Tapo pirmuoju vienaragiu iš Lietuvos.
2021 m. gegužes mėn. „Vinted“ pritraukė 250 mln. eurų, vertė perkopė 3,5 mlrd. eurų.
Popieriaus namai
„Popieriaus namai“ (isp. La casa de papel) – ispanų kriminalinės dramos televizijos serialas, sukurtas režisieriaus Á. Pina. Seriale pasakojama apie dvi ilgai ruoštas vagystes, kurioms vadovavo vienas iš pagrindinių veikėjų – Profesorius (Álvaras Morte). Viena vagystė vyko Ispanijos karališkojoje monetų kalykloje, o kita – Ispanijos banke. Istorija pasakojama vienos iš plėšikų, Tokijo (Úrsula Corberó), akimis. Istorija perteikiama realiuoju laiku, remiamasi prisiminimais.
Iš pradžių šis serialas turėjo būti trumpesnis, o jo siužetas – padalintas į dvi dalis. Pirmosios 15 serijų buvo rodomos per ispanišką „Antena 3“ kanalą nuo 2017 m. gegužės 2 d. iki 2017 m. lapkričio 23 d. „Netfilx“ pasaulines transliacijos teises įsigijo 2017 m. pabaigoje. Tada serialas buvo padalintas į 22 trumpesnes serijas ir išleistas visame pasaulyje, pradedant pirmąja dalimi 2017 m. gruodžio 20 d. bei antrąja dalimi 2018 m. balandžio 6 d. Tą patį mėnesį „Netflix“ išleido dar 16 serijų. Trečia, 8 serijų dalis buvo išleista 2019 m. liepos 19 d., o ketvirta dalis, kuri taip pat turi 8 serijas, buvo išleista 2020 m. balandžio 3 d. 2020 m. liepos mėnesį „Netfilx“ atnaujino serialą penktai, paskutinei daliai, kuri buvo išleista po penkias serijas 2021 m. rugsėjo 3 d. ir gruodžio 3 d. Šios dalies serijos buvo filmuojamos Madride, Ispanijoje. Didelė dalis serijų buvo nufilmuotos Panamoje, Tailande, Italijoje (Florencijoje), Danijoje bei Portugalijoje.
Serialas gavo kelis apdovanojimus, įskaitant tarptautinį „Emmy“ apdovanojimą už geriausią draminį serialą 46-oje tarptautinėje „Emmy“ apdovanojimų ceremonijoje. Serialas taip pat pelnė kritikų pripažinimą už sudėtingą siužetą, režisūrą ir bandymą kurti naujoves Ispanijos televizijoje. Italų antifašistinė daina „Bella ciao“, kuri per visą serialą skamba daug kartų, tapo 2018 m. vasaros hitu visoje Europoje. 2018 m. „Popieriaus namai“ buvo žiūrimiausias serialas ne anglų kalba ir tapo vienu žiūrimiausių serialų „Netflix“ istorijoje.
Įžanga
Serialo veiksmas vyksta Madride. Paslaptingas veikėjas, žinomas Profesoriaus (The Professor) slapyvardžiu, planuoja didžiausią kada nors įvykdytą apiplėšimą – patekti į Ispanijos karališkąją monetų kalyklą ir pabėgti iš ten su 984 mln. eurų. Tam jis suburia 8 bebaimių žmonių komandą, kurios nariai savo slapyvardžiams pasirenka miestų pavadinimus. Užėmusi Ispanijos karališkąją monetų kalyklą ir įkaitais paėmusi 67 žmones, komanda planuoja ten pasilikti 11 dienų tam, kad galėtų atspausdinti pinigus, tuo pat metu bandydama susidoroti su elitinėmis policijos pajėgomis. Įvykdę pirmąjį apiplėšimą sėkmingai, grupės nariai ruošiasi antrai vagystei, šį kartą – Ispanijos banke.
Kūrimas
Serialo idėją sumanė scenaristas Á. Pina ir režisierius J. Colmenaras, bendradarbiaudami nuo 2008 m. Baigę darbą su Ispanijos kalėjimo drama „Užrakinti“, jie paliko „Globomedia“ kompaniją ir 2016 m. įkūrė savo prodiuserinę kompaniją „Vancouver Media“. Pirmajame projekte jie svarstė galimybę filmuoti komediją arba sukurti tokią vagystės istoriją, kuri niekada nebuvo rodyta Ispanijos televizijoje. Kartu su buvusiais „Locked Up“ serialo kolegomis jie sukūrė „Popieriaus namų“ projektą. A. Pina tvirtai siekė, kad tai būtų riboto leidimo serialas, nes jautė, kad istorijos ištempimas tapo jo ankstesnių kūrinių problema.
Filmavimo pradžiai pasirinkta data buvo 2017 m. sausio mėn., skiriant penkis mėnesius paruošiamajai gamybai. Plėšikų vardai, kuriuos Ispanijos laikraštis „ABC“ palygino su spalvomis pagrįstais kodiniais pavadinimais Quentino Tarantino 1992 m. filme „Pasiutę šunys“, pirmoje dalyje buvo pasirinkti atsitiktinai. Pirmosioms penkioms bandomojo scenarijaus eilutėms parašyti prireikė mėnesio, nes scenaristai negalėjo priversti Profesoriaus (The Professor) ar Maskvos (Moscow) tapti siužeto pasakotojais. Tokijo (Tokyo), kaip pasakotojos, prisiminimai pasakojimą padarė sudėtingesnį, o istoriją − sklandesnę. Bandomajam epizodui prireikė daugiau nei 50 scenarijaus versijų, kol prodiuseriai buvo patenkinti. Vėliau scenarijai buvo baigiami kartą per savaitę, kad būtų galima neatsilikti nuo filmavimo.
Aktorių antranka
Atranka įvyko 2016 m. pabaigoje ir truko ne ilgiau nei 2 mėnesius. Atrankos vadovės Eva Leira ir Yolanda Serrano ieškojo aktorių, gebančių vaidinti empatiškus plėšikus, turinčius stiprius meilės ir šeimos ryšius. 2017 m. kovo mėnesį „Antena 3“ paskelbė išrinktą aktorių kolektyvą ir pasidalino daugumos aktorių perklausų ištraukomis savo svetainėje.
Profesorius (The Professor) buvo kuriamas kaip charizmatiškas, bet drovus plėšikas. Pradžioje vaidmuo buvo pasiūlytas J. Gutiérrezui, tačiau jis jau buvo sutikęs vaidinti filme „Campeones“, tad vaidmens atsisakė. Tada aktorių atrankos vadovės Profesoriaus vaidmeniui pasiūlė aktorių Á. Morte, kurį jos pažinojo nuo bendradarbiavimo kuriant vieną ispanų muilo operą „El secreto de Puente Viejo“. Aktorius per atrankos procesą susitapatino su personažu pasitelkdamas jo išorinę analizę, o ne savo asmeninius patyrimus ir Profesoriaus (The Professor) vaidmenį apibūdino kaip „didžiulę netikėtumų dėžutę“, tad žiūrovams iš pradžių sunku nuspręsti, ar šis personažas geras, ar blogas. Prodiuseriai taip pat pastebėjo, kad pradinių klasių mokytojo įvaizdis šiam veikėjui suteikė daugiau patikimumo.
P. Alonsas buvo parinktas vaidinti Berlyną (Berlin), kurį laikraštis „La Voz de Galicia“ apibūdino kaip „šaltą, hipnotizuojantį, rafinuotą, antipatišką ir nerimą keliantį personažą“. Pats aktorius Berlyno (Berlin) personaže įžvelgė ypatingus bruožus ir neįprastą aplinkos suvokimą bei stebėseną, kas patį veikėją ir pavertė netradiciniu bei nenuspėjamu. Šeimos ryšiai tarp Profesoriaus (The Professor) ir Berlyno (Berlin) pradžioje nebuvo numatyti scenarijuje, tačiau buvo įtrauki į siužetą 1 dalies pabaigoje po to, kai A. Morte ir P. Alonsas kelis kartus pasiūlė tai padaryti.
2018 m. spalio mėnesį „Netflix“ paskelbė, kas vaidins serialo 3 dalyje. Šioje dalyje buvo sugrąžintas vienas iš pagrindinių aktorių– P. Alonsas, kas žiūrovams sukėlė daug spėlionių apie jo vaidmenį 3 dalyje. Tarp naujų aktorių atsirado Argentinos aktorius R. de la Sera. Trumpos scenos, kuriose filmavosi Brazilijos futbolo žvaigždė ir serialo gerbėjas Neymaras, buvo nufilmuotos 3 dalyje, tačiau šios scenos buvo pašalintos, kol 2019 m. rugpjūčio pabaigoje buvo panaikinti jam pateikti kaltinimai. Taip pat nedidelis ispanų aktorės Belén Cuesta pasirodymas dvejose 3 dalies serijose sukėlė gerbėjų ir žiniaskalidos spėliones apie jos vaidmenį 4 dalyje.
Dizainas
miniatiūra|231x231px|Ispanijos siurrealizmo tapytojo [[Salvador Dalí grimasa buvo panaudota plėšikų komandos kaukės dizaine.]] Serialo atmosferą sukūrė režisieriai Á. Pina, J. Colmenaras ir fotografijos režisierius M. Amoedo. Pasak laikraščio „La Vanguardia“, „tai produktyviausia televizijos trijulė pastaraisiais metais“. A. Alcañizas dirbo meno vadovu. Jų bendradarbiavimo projektai paprastai remiasi pagrindine spalva. „Money Heist“ spalva buvo raudona, dominuojanti pilkų atspalvių atžvilgiu. Mėlyna, žalia ir geltona buvo pažymėtos kaip uždraustos spalvos kūrybiniame procese. Norint pasiekti geriausią įspūdį, raudoni tonai buvo išbandyti su įvairių tipų audiniais, tekstūromis ir apšvietimu. Plėšikų raudonų kombinezonų ikonografija atspindėjo geltoną kalėjimo aprangos kodą „Locked Up“ seriale. 3 dalyje italų mažmeninės prekybos drabužių įmonė „Diesel“ modifikavo raudonus kombinezonus, kad jie geriau priglustų prie kūno, ir išleido serialo įkvėptą drabužių liniją. Salvadoro Dalí atvaizdas buvo pasirinktas kaip plėšikų kaukės dizainas dėl atpažįstamo S. Dali veido. Don Kichotas, kaip alternatyvus kaukės dizainas, buvo atmestas. Šis pasirinkimas sukėlė kritiką iš Gala-Salvadoro Dalí fondo pusės, nes kūrėjai neprašė reikalingų leidimų.
Kad siužetas būtų tikroviškesnis, prodiuseriai paprašė Nacionalinės policijos ir Ispanijos vidaus reikalų ministerijos patarimo, kaip tai padaryti. Pinigų banknotai buvo spausdinami gavus Ispanijos banko leidimą. Didesnė „Netflix“ finansinė parama 3 daliai leido sukurti daugiau nei 50 rinkinių penkiose pagrindinėse filmavimo vietose visame pasaulyje. Paruošti atokią, negyvenamą salą Panamoje, kad ji atrodytų kaip plėšikų slėptuvė, pasirodė sudėtinga. Be to, reikėjo valandų valandas keliauti ir ten gabenti reikalingas medžiagas. Tikrasis Ispanijos bankas dėl saugumo priežasčių neleido pastato viduje vykdyti filmavimų, todėl prodiuseriai, pasitelkę savo vaizduotę, atkūrė banko interjerą, įkvėpti Francisco Franco epochos Ispanijos architektūros. Panaudota viešai prieinama informacija, kad banko pagrindinės salės komplektas būtų panašus į tikrąją vietą. Kiti interjero komplektai buvo įkvėpti skirtingų laikotarpių ir dirbtinai sendinti, siekiant pabrėžti pastato istoriją. Interjerui buvo atkurtos bronzos ir granito skulptūros bei motyvai iš Valle de los Caídos memorialo, o bankui nutapyta daugiau nei 50 paveikslų, kuriuose matoma Madrido Ateneo kultūros įstaiga.
Muzika
Serialo teminę dainą „My Life Is Going On“ sukūrė M. Santistebanas, kuris taip pat buvo „Locked Up“ serialo kompozitorius. M. Santistebanas kreipėsi į ispanų dainininkę Cecilia Krull, kad ši parašytų ir atliktų dainų tekstus, susijusius su pasitikėjimu savo jėgomis ir ateitimi. Pagrindinis C. Krull įkvėpimo šaltinis buvo veikėja Tokijas (Tokyo) pirmoje serialo serijoje, kai Profesorius (The Professor) siūlo jai išeitį iš beviltiškos akimirkos. Dainų tekstai yra anglų kalba.
Italų antifašistinė daina „Bella ciao“ skamba daug kartų per visą serialą ir lydi dvi simbolines pagrindines scenas: pirmosios dalies pabaigoje Profesorius (The Professor) ir Berlynas (Berlin) dainuoja ją ruošdamiesi vagystei, o antroje dalyje daina skamba per vagių pabėgimą iš monetų kalyklos- tai atrodo lyg laisvės metafora. Kalbėdama apie dainos naudojimą, Tokijas (Tokyo) viename iš savo pasakojimų pasakoja: „ Profesoriaus (The Professor) gyvenimas sukosi apie vieną idėją: pasipriešinimą. Jo senelis, kovojęs su fašistais Italijoje, išmokė jį dainos, o jis išmokė mus”. Dainą į pasirodymą įtraukė rašytojas J. Gómezas Santanderis. Namuose jis klausėsi „Bella ciao“, kad jį nudžiugintų, nes buvo nusivylęs, jog nerado tinkamos dainos 1 dalies viduryje. Jis žinojo dainos prasmę, istoriją ir jautė, kad ji reprezentuoja teigiamas vertybes. „Bella ciao“ tapo 2018 m. vasaros hitu Europoje, daugiausia dėl serialo populiarumo, o ne dėl rimtų dainos temų.
1 sezonas: 1 ir 2 dalis
1 dalis prasideda nuo nesėkmingo banko apiplėšimo, kurį įvykdė mergina, slapyvardžiu Tokijas (Tokyo). Ją nuo policijos išgelbėja Profesorius (The Professor). Būtent jis pasiūlo jai įsitraukti į jo organizuojamą didžiulio masto apiplėšimą. Aštuoni plėšikai, pasivadinę kodiniais miestų pavadinimais – Tokijas (Tokyo), Maskva (Moscow), Nairobis (Nairobi), Rio (Rio), Denveris (Denver), Helsinkis (Helsinki) ir Oslas (Oslo) – apsirengę raudonais kombinezonais ir kaukėmis, vaizduojančiomis menininką Salvadorą Dali, paima 67 įkaitus Ispanijos karališkoje monetų kalykloje. Kol Profesorius (The Professor) vadovauja vagystei iš išorės, plėšikai pagal parengtą planą turi atspausdinti ir pabėgti su 2,4 milijardo eurų per pačių iškastą tunelį. Seriale matomi prisiminimai rodo 5 mėnesius trukusį pasiruošimą apleistoje sodyboje, Toledo kaime. Būdami kartu plėšikai neturi dalintis asmenine informacija ar užmegzti glaudesnių ryšių ir yra įspėjami, kad apiplėšimo metu gali būti daug aukų.
1 ir 2 dalyse plėšikams monetų kalykloje sunku laikytis savo pozicijos – jie susiduria su maištaujančiais įkaitais, smurtu ir atskirtimi. Kol Denveris (Denver) mezga romaną su įkaite Mónica (vėliau seriale – Stokholm), Nacionalinės policijos inspektorė Rakelė Murillo (Raquel Murillo) bando derinti ryšius su Profesoriumi (The Professor) ir išorėje užmezga intymius santykius su jo alter ego „Salva“. Rakelė (Raquel Murillo) galiusiai supranta, kad „Salva“ yra Profesorius (The Professor), bet dėl juos siejančio ryšio ji negali jo perduoti policijai. 2 dalies pabaigoje, po 128 valandų, plėšikai pabėga iš monetų kalyklos su 984 mln. eurų, tačiau Oslas (Oslo), Maskva (Moscow) ir Berlynas (Berlin) – žuvę. Praėjus metams po vagystės, Rakelė (Raquel Murillo) randa daugybę atvirukų, kuriuos jai pailko Profesorius (The Professor). Juose jis nurodė vietos Palavane, Filipinuose koordinates, čia ji ir vėl su juo susitinka.
2 sezonas: 3 ir 4 dalis
3 dalis prasideda praėjus dvejiems – trejiems metams nuo apiplėšimo Ispanijos karališkoje monetų kalykloje. Joje rodoma, kaip plėšikai mėgaujasi gyvenimu įvairiuose pasaulio kampeliuose. Tačiau, kai Europolas pagrobia Rio (Rio), Profesorius (The Professor) imasi senojo Berlyno (Berlin) plano pulti Ispanijos banką tam, kad Europolas grąžintų Rio (Rio) ir jo nekankintų. Jis ir Rakelė (dabar jau Lisabona) (Raquel Murillo (Lisbon)) sukviečia gaują atgal, įskaitant buvusią įkaitę Monicą (Stokholmą) (Mónica Gaztambide (Stokholm)) bei pakviečia tris naujus narius – vadovą Palermą (Palermo), Bogotą (Bogota) ir Marselį (Marseille). Užsimaskavę plėšikai įsmunka į nepaprastai kruopščiai saugomą banką, paima įkatus ir sutrukdo policijos įsilaužimui į banką, privesdami policiją perduoti Rio (Rio) jiems atgal. Artėjant dar vienam policijos išpuoliui Profesorius (The Professor) manydamas, kad prarado Lisaboną (Lisbon), susisiekia su Palermu (Palermo) ir paskelbia planą DEFCON2. 3 dalies pabaigoje parodoma, kad Lisabona (Lisbon) vis dėlto yra gyva ir suimta, o Profesorius (The Professor) pateko į spąstus ir dėl klaidingo jo apskaičiavimo prasidėjo „karas“.
4 dalis prasideda plėšikams gelbstint Nairobio (Nairobi) gyvybę. Kol Tokijas (Tokyo) surengia perversmą ir perima vadovavimą iš Palermo (Palermo), Profesorius (The Professor) ir Marselis (Marseille) suvokia, kad Lisabona (Lisbon) vis dar yra gyva ir kad ją tardo inspektorė Alicija Sierra (Alicia Sierra) policijos vadavietės palapinėje, prie banko. Jie įtikina pulkininko Tamajo (Tamayo) padėjėją Antoñjanzą (Antoñanza) padėti jiems, kad Profesorius (The Professor) galėtų sudaryti 48 valandų paliaubas su policija. Grupei išgelbėjus Nairobį (Nairobi), Palermas (Palermo) bando susigrąžinti vadovavimą susitardamas su Ispanijos banko saugumo vadovu Gandija (Gandia), bet jis išsivaduoja, pasislėpia banko panikos kambaryje ir pradeda bendradarbiauti su policija. Palermas (Palermo) atgauna grupės pasitikėjimą ir prisijungia prie jų. Gandija (Gandia) nušauna Nairobį (Nairobi). Policijai ruošiant dar vieną išpuolį, Profesorius (The Professor) atskleidžia visuomenei neteisėtas Rio (Rio) ir Lisabonos (Lisbon) sulaikymo bei tardymo aplinkybes. Už tai inspektorė Alicija Sierra (Alicia Sierra) atleidžiama ir pati pradeda ieškoti Profesoriaus. 4 dalis baigiasi tuo, kad Lisabona (Lisbon) vėl prisijungia prie gaujos Ispanijos banke, o Alicija Sierra (Alicia Sierra) suranda Profesoriaus (The Professor) slėptuvę.
3 sezonas: 5 dalis, 1 ir 2 tomai
5 dalies 1 tomas prasideda tuo, kad Alicija Sierra (Alicia Sierra) suradusi Profesorių (The Professor) jį užpuola, suriša ir pradeda tardymą. Lisabonai (Lisbon) prisijungus atgal prie komandos, grupė ruošiasi atlaikyti Ispanijos kariuomenės puolimą. Plėšikai pagauna Gandiją (Gandia), bet jį paleidžia. Gandija (Gandia) nori atkeršyti gaujai, tad pulkininkas Tamajo (Tamayo) leidžia jam prisijungti prie planuojamos atakos. Benjaminas (Benjamin) ir Marselis (Marseille) suranda Profesorių (The Professor), bet Alicija Sierra (Alicia Sierra) juos taip pat užpuola ir suriša. Kai Alicija (Alicia Sierra) pradeda gimdyti, ji išlaisvina Profesorių (The Professor), Marselį (Marseille) ir Benjaminą (Benjamin), kad šie galėtų jai padėti. Kai banko valdytojas Arturas (Arturo Románo) ir kiti įkaitai pradeda maištą, Stokholmas (Stokholm) jį pašauna ir jis yra paleidžiamas tam, kad jam būtų suteikta pirmoji pagalba. Gaujai pradėjus kovoti su kareiviais, Helsinkis (Helsinki) patiria sunkų sužalojimą. Stokholmas (Stokholm) jaučia kaltę dėl to, kad sužeidė Arturą (Arturo Románo), nes jis yra jos sūnaus tėvas. Slaugydama Helsinkį (Helsinki), ji suvartoja daug morfijaus, tad negali padėti grupei apsiginti nuo puolančių priešų. 5 dalies 1 tomas baigiasi Tokijo (Tokyo) pasiaukojimu tam, kad nugalėtų Gandiją (Gandia) ir kareivius.
Teisėkūra
Teisėkūra (nuo teisė + kūryba) – veikla inicijuojant, rengiant bei priimant teisės normas, jas keičiant bei pripažįstant netekusiosiomis galios. Šiuolaikinėse Vakarų valstybėse labiausiai paplitęs teisėkūros rezultatas - norminis teisės aktas. Teisėkūros subjektai - įgaliotos institucijos, suvereni tauta, piliečiai - tiesiogiai (referendumas, plebiscitas) arba netiesiogiai (parlamentas) dalyvaujantys kuriant teisę. Angloamerikiečių teisėje teisės kūrėju tampa ir teismas, formuodamas teisės praktiką per savo sprendimus (žr. teismo precedentas).
Rūšys
Įstatymų leidyba – populiariausia ir labiausiai išplitusi teisėkūros rūšis šiuolaikinėse valstybėse (tiek demokratinėse, tiek ir autoritarinėse).
Negatyvioji teisėkūra – teisės normų pripažinimas netekusiomis galios (pvz., Konstitucinis Teismas gali normas pripažinti prieštaraujančiomis valstybės Pagrindiniam įstatymui - Konstitucijai).
Sutarčių teisėkūra – viešųjų institucijų veikla sudarant sutartis (jos gali būti tarptautinės ir kt.).
Proceso stadijos
Teisėkūros proceso stadijos :
Norvegijos futbolo varžybos 1994 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1994 m.
Finalo rungtynės
Molde nugalėjo finale 3-2 ir tapo taurės savininkais.
Pavengrys
Pavengrys – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės vakarus nuo Tytuvėnų.
Aleksandras Šumskis
Aleksandras Šumskis (1893 m. rugsėjo 24 d. Linkuva, Rusijos imperija – 1946 m. kovo 4 d. Austrija) – Lietuvos karinis, politinis bei visuomenės veikėjas, Lietuvos kariuomenės pulkininkas.
Biografija
1944 m. pasitraukė į Vokietiją, po karo gyveno Austrijoje.
Kayne Vincent
(g. 1988 m. spalio 29 d.) – Naujosios Zelandijos futbolininkas, rungtyniavęs Naujosios Zelandijos rinktinėje.
Karjera
Kitados rungtyniavo Cerezo Osaka, Gainare Tottori, Waitakere United, Mumbai, Churchill Brothers, Melbourne Knights, Prayag United, Melbourne Knights, Prayag United, FC Gifu, Songkhla United, Buriram United, Port, Perlis.
Rinktinė
2014 m. rungtyniavo nacionalinėje rinktinėje.
Jekaterina Kuznecova
Biografija
Aktorės tėvas – buvęs futbolininkas, nusipelnęs sporto meistras Olegas Kuznecovas, o motina – Ukrainos lengvaatletė Alla Borysenko.
Ozas (reikšmės)
Žodis ozas gali reikšti:
Jekaterina Kuznecova
Biografija
Apie 10 metų dainavo Kijevo chore „Ogoniok“. Ji svajojo tapti operos dainininke, bet nusprendė įstoti į aktorinį. Sprendimui įtakos turėjo Bernardo Šo pjesė „Pigmalionas“, kurioje vaidino Bohdanas Beniukas, Anatolijus Hostikojevas ir jo žmona Natalija Sumskaja.
2009 m. baigė I. K. Karpenko-Kary Kijevo nacionalinį teatro, kino ir televizijos universitetą (S. A. Moisejevo kursai) [šaltinis nenurodytas 855 dienos]. Vėlesniais metais bendradarbiavo su Kijevo akademiniu jaunimo teatru.
Studijuodama magistrantūroje vedė rytines laidas. 2004 m. dalyvavo filmuojant grupės „Leprechauns“ klipą „Miestas“.
Debiutavo 2006 m., kai atliko nedidelį vaidmenį Ukrainos ir Rusijos televizijos seriale „Velnias iš Orli. Angelas iš Orli“.
Filmavosi serialuose „Muchtaro sugrįžimas 2“, „Tik meilė“, „Pradėk nuo pradžių“, Marta“ (2008), „Moteris nelinkusi į nuotykius“ (2008), „Didelis skirtumas“ (2008), „Tu negali įsakyti savo širdžiai“ (2007), „Geriausias 3D filmas“. Ji vaidino televizijos seriale „Virtuvė“.
Juozas Rimkus
Juozas Rimkus:
Raistelis (ežeras)
Raistelis – nedidelis ežeras šiaurinėje Vilniaus miesto dalyje, Verkių regioniniame parke, šiauriau Gulbino ežero, Šilinėje.
AYMA Ammochostos
Isorija
Veikė prie armėnų jaunų vyrų asociacijos. Po Antrojo pasaulinio karo dalyvavo Kipro aukščiausioje futbolo lygoje, bet vėliau neteko savo reikšmės.
Raistelis (ežeras)
Raistelio ežeras priklauso Neries mažųjų intakų (su Nerimi) baseinui. Ežero hidrologinis nr. 12030126. Ežeras savo forma ištįsęs pietų–šiaurės kryptimi, jo ilgis 0,18 km, plotis iki 0,10 km. Altitudė 132,8 m. Ežero krantai aukšti, apaugę Gulbinų mišku. Raistelį pietuose jungia apie 100 m ilgio upokšnis su Gulbino ežeru.
Ežerėvardis kilo nuo žodžio raistas („medžiais ir krūmais apaugusi klampynė“).
Edmundo Alves de Souza Neto
(g. 1971 m. balandžio 2 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1992–2000 m.
Kęstutis Gusarovas
Kęstutis Gusarovas (g. 1966 m. lapkričio 5 d. Pagirgždūtyje, Telšių rajone) – Lietuvos ir Telšių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1992 m. Lietuvos žemės ūkio akademijoje baigė inžinieriaus mechaniko specialybę. 1993–2003 m. buvo UAB „Telšių vandenys“ pamainos meistras, 2003–2006 m. ten pat dirbo ekologu. 2006–2016 m. buvo Telšių rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas, 2016–2018 m. dirbo mero pavaduotoju. 2018–2019 m. buvo UAB „Orlis“ technikos direktorius.
Paventys
Paventys – buvęs viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Šaukėnų.
Kęstutis Gusarovas
Biografija
2015–2019 m. Telšių rajono savivaldybės narys, 2019–2023 m. – meras.
Plasetasas
Plasetasas  – miestas vidurio Kuboje, Vilja Klaros provincijoje, į pietryčius nuo Santa Klaros. Pro miestą eina Santa Klaros–Kamagvėjaus geležinkelis ir Kubos centrinis plentas. Vystoma maisto (ypač tabako, cukraus), tekstilės, siuvimo pramonė. Apylinkėse auginamas tabakas, cukranendrės, veisiami galvijai. Yra Šv. Atanasijaus katalikų bažnyčia. Išlikę daug senojo architektūrinio paveldo.
Istorija
Plasetasas įkurtas 1861 m., vystant cukraus pramonę. 1881 m. tapo miesteliu, 1925 m. – miestu.
Airbnb
miniatiūra|260px|right|Būstinė San Fransiske
Airbnb – privati amerikiečių kompanija, leidžianti žmonėms siūlyti nuosavo būsto trumpalaikę nuomą.
„Airbnb“ virtualiojoje erdvėje vienija apie 250 000 nuomotojų 34 000 miestų ir 192 šalyse.
Veikla
Vykstantis bendravimas tarp nuomotojų ir jų svečių yra neatsiejama šios kompanijos veiklos dalis. Panašiai veikia CouchSurfing, Booking.com ir kitos internetinės platformos. Vartotojo paskyros ir buto nuomos skelbimo patalpinimas į „Airbnb“ sistemą yra nemokamas. Atsiskaitymai už suteiktas būsto nuomos paslaugas vyksta per „Airbnb“ platformą, naudojant iOS, WatchOS, TvOS, Android. Įmonė veikia 190 šalių. 2016 m. įmonės vertė siekė 30 milijardų JAV dolerių.
Istorija
Bičiuliai Brian Chesky ir Joe Gebia 2007 m. apsigyveno San Fransiske nuomojamame lofte. Jie sumanė šiek tiek užsidirbti trūkstamų pinigų, teikdami žmonėms plotą nakvynei ir pusryčius. Verslo pradžioje jie išnuomodavo savo svetainę su dviem pripučiamais čiužiniais, o rytais vaišindavo savo paruoštais pusryčiais.
2008 m. prisijungė Nathan Blecharczyk. Kartu jie paleido tinklalapį airbedandbreakfast.com (pažodžiui ). Verslo pradžią finansavo verslo inkubatorius Y Combinator. Sukurtame trumpalaikės nuomos tinklalapyje savo kontaktinius duomenis galėjo skelbti panašias paslaugas teikiantys žmonės. Žmonės dėjo savo skelbimus, o ieškantys nakvynės juos susirasdavo suvedę į paieškos langą norimo miesto pavadinimą. Ilgainiui buvo ieškomi ar nuomojami ne tik paprasčiausi butai, bet ir pilys ar net privačios salos. Tais pačiais metais kompanija sutrumpino savo svetainės pavadinimą į airbnb.com.
Lietuvoje
Lietuvoje „Airbnb“ bendruomenė savo paslaugas siūlo ne tik didžiuosiuose miestuose. Sąlygos žmonėms, nusprendusiems laisvą būsto plotą siūlyti turistams, yra pakankamai geros. Galima išsiimti verslo liudijimą gyvenamųjų patalpų nuomai, neteikiant apgyvendinimo paslaugų.
Juozas Rimkus (1945)
Juozas Rimkus (1945 m. rugpjūčio 24 d. – 2021 m. lapkričio 19 d. ) – Lietuvos krepšininkas.
Karjera
1963 m. baigė Šilutės 1-ąją vidurinę mokyklą. Taip pat mokėsi Šilutės Vaikų ir jaunimo sporto mokykloje, kurioje pirmasis treneris buvo I. Žilinskas. Būdamas moksleivis žaidė už Šilutės vyrų komandą. Nuo 1960 m. Lietuvos moksleivių rinktinės narys. Su Vilniaus „Statyba“ komanda 1971 m. iškovota teisė žaisti TSRS aukščiausioje krepšinio lygoje. Už Lietuvos rinktinę 1967 m. sužaidė penkerias rungtynes.
Buvo aktyvus krepšinio meistrų/veteranų judėjimo dalyvis, vienas iš „Vilniaus Statybos Senjorų” komandos techniškiausių žaidėjų. Pastaruoju metu dirbo Lietuvos kariuomenės štabe, buvo Kariuomenės kanceliarijos viršininkas. Buvo kraštiečių sueigų Šilutėje dalyvis.
Palaidotas Kairėnų kapinėse.
Markizas de Sadas. Judžina
Judžina – 1974 m. pasirodęs režisieriaus Jesus Franco sukurtas erotinis filmas, Markizo de Sado novelės „Eugénie de Franval“ interpretacija.
Juosta sukurta 1970 m., tačiau ekranuose pasirodė ik po 4 metų. Tais metais Franco sukūrė dar vieną filmą tokiu pačiu pavadinimu.
Norvegijos futbolo varžybos 1993 m.
Norvegijos futbolo varžybos 1993 m.
GOELRO planas
thumb|GOELRO plano titulinis puslapis, 1920 GOELRO planas buvo pirmasis Sovietų Sąjungos planas nacionalinei ekonomikai atkurti ir vystyti. Jis tapo vėlesnių penkmečių planų prototipu. GOELRO yra rusiška „Valstybinės Rusijos elektrifikacijos komisijos“ abreviatūra (Государственная комиссия по электрификации России).
Komisija ir planas buvo inicijuoti ir prižiūrimi Vladimiro Lenino. Lenino įsitikinimą apie esminį elektrifikacijos vaidmenį siekiant komunizmo iliustruoja jo posakis: „Komunizmas yra tarybų valdžia plius visos šalies elektrifikacija“.
Komisiją 1920 m. vasario 21 d. įkūrė Aukščiausiosios liaudies ūkio tarybos (ALŪT) prezidiumas, remdamasis 1920 m. vasario 3 d. Visos Rusijos vykdomojo komiteto sprendimu dėl elektrifikacijos plano ruošimo. Komisijos direktoriumi buvo Glebas Kržižanovskis.
Paverdeniai
Paverdeniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 5 km nuo Pakruojo.
Janina Studilina
Janina Studilina (, g. 1985 m. rugpjūčio 6 d., Omske) – Rusijos aktorė.
Biografija
Gimė Sibire, Omske. Mama gydytoja, tėvas teisininkas.
Ronaldo Rodrigues de Jesus
(g. 1965 m. birželio 19 d.) – buvęs Brazilijos futbolininkas, rungtyniavęs Brazilijos rinktinėje.
Janina Studilina
Biografija
2000 m. baigė S. Z. Kazarnovskio teatro ir muzikos mokyklą.
Ronaldo Rodrigues de Jesus
Nacionalinėje komandoje žaidė 1991–1995 m.
Janina Studilina
Biografija
2007 m. baigė Finansų akademiją prie Rusijos Federacijos Vyriausybės.
Didžiausio populiarumo ji sulaukė pasirodžius serialui „Ranetki“, kuriame vaidino Poliną.
2011 m. baigė Boriso Ščiukino vardo Teatro institutą (V. M. Markinos, V. P. Poglazovos kursai).
2012-2013 metais ji studijavo Lee Strasberg Teatro ir kino institute Niujorke.
Tuo metu ji vaidino su Gonzalo Vargasu ir Jamesu Bieberiu trilerio „Rusų kambarys“ bandomojoje serijoje.
Ji vaidino TNT kanalo komedijoje „Sala“, kurioje atliko Olgos vaidmenį.
2019 m. filmavosi komedijoje „Blavus vairuotojas“.
Makedonijos diecezija
Makedonijos diecezija  – Senovės Romos (Rytų Romos imperijos) administracinis vienetas (diecezija) dabartinės Graikijos, Albanijos ir Makedonijos teritorijose. Jis apėmė Senovės Graikijos, Senovės Makedonijos, Pajonijos ir pietų Ilyrijos istorinius regionus.
Istorija
thumb|left|Makedonijos diecezijos žemėlapis. Diecezija buvo įkurta apie 306 m., ir tapo viena iš 15 imperijos diecezijų. Jos pirmtakė buvo trumpai egzistavusi Mezijos diecezija (įkurta 293 m.), kuri vėliau padalinta į tris smulkesnes dalis (kitos buvo Dakijos diecezija ir Achaja). IV a. viduryje įsteigus dar stambesnius teritorinius vienetus – pretorines prefektūras, ji priskirta Ilyrijos prefektūrai. Diecezijos sostinė Tesalonikai nuo 379 m. kartu buvo ir prefektūros administracinis centras.
Diecezijai priklausė 7 provincijos: Pirmoji Makedonija, Antroji Makedonija, Tesalija, Senasis Epyras, Naujasis Epyras, Achaja ir Kreta. Tarp jų Achaja turėjo specifinį prokonsulinės provincijos statusą.
VI–VII a. diecezijos teritorijas apgyvendinus slavams, ir Bizantijai praradus kontrolę didžiojoje jos dalyje, diecezija nunyko.
Teroristas mirtininkas
miniatiūra|250px|right|JAV ambasada [[Tanzanija|Tanzanijoje 2008 m. po Al-Qaeda mirtininko atakos]] miniatiūra|250px|right|Savižudžio sprogdintojo liemenė
Teroristas mirtininkas – savižudis teroristas, vykdantis smurtinį išpuolį, kuriame puolėjas ketina nužudyti kitus arba padaryti didelę žalą ir sugriovimus. Tarp 1981 ir 2006 m. visame pasaulyje įvyko 1200 savižudžių išpuolių (4% visų teroristinių išpuolių). 90% šių teroristinių aktų įvyko Irake, Izraelyje, Palestinoje, Afganistane, Pakistane, Šri Lankoje. Savižudiškas terorizmas yra psichologinio karo ginklas, skirtas daryti įtaką didelei visuomenės daliai.
Religijos įtaka
Susidūrus civilizacijoms, kyla Vakarų ir islamo pasaulių konfliktas dėl civilizacinių skirtumų ir, pirmiausia, dėl religijos. Ilgą laiką europiečiams buvo sunku suprasti, kaip savižudybė gali tapti teroro ginklu. Nei baskų separatistams, nei Airijos nacionalinės išsivadavimo armijos kovotojams tai daryti net nebuvo minties. Tačiau tai darė arabai, čečėnai, tamilai, kurdai, kuriuos sieja kai kurie bendri dalykai: tikėjimas pomirtiniu gyvenimu, kankinystės kultas, griežta patriarchalinė visuomenė, garbės kodeksas. Be to, šios tautos nuo seno dažnai kariauja.
Teroristus mirtininkus veikti labiausiai motyvuoja islamo religija. Teroristinės grupuotės pasitelkdamos religinius tekstus ne tik pateisina savo veiksmus – jos yra įsitikinusios, kad savižudiško terorizmo išpuoliai yra Dievo įgaliota kova. Siūloma musulmonams kovoti su neteisingumu nebijant mirties, nes mainais už asmeninę auką – savižudiškus ar kitokio pobūdžio išpuolius prieš netikinčiuosius žadama, kad jie bus apdovanoti puikiu pomirtiniu gyvenimu. Visa teroristų mirtininkų ideologija persmelkta įsitikinimo, jog teroristiniai veiksmai, kai mirštama kankinio mirtimi, suteiks pageidaujamą pomirtinį gyvenimą rojuje. Islame, kaip ir kitose abraomiškose religijose, savižudybė griežtai draudžiama ir smerkiama, todėl savižudžių išpuoliai vadinami „kančios operacijomis“. Islamo tradicijoje nėra jokios didesnės aukos negu kančia. Mirti dėl tikėjimo – didžiausias dvasinis aktas: kankiniai bus gausiai apdovanoti pomirtiniame gyvenime ir užims ypatingą vietą dieviškame rojuje.
Orfeas Leykosia
Orfeas Leykosia – Kipro futbolo klubas iš Nikosijos.
Teroristas mirtininkas
Religijos įtaka
Daugelis islamistinių grupių, veikiančių Vidurio Rytuose, oficialiai sankcionuoja mirtį Dievo vardu. Pavyzdžiui, Egipte veikiančios Musulmonų brolijos devizas: „''Dievas yra mūsų tikslas. Pranašas yra mūsų lyderis. Koranas yra mūsų įstatymas. Džihadas yra mūsų kelias. Mirtis Dievo vardu – mūsų aukščiausia viltis''“. Ši Musulmonų brolijos chartijoje įtvirtinta deklaracija identiška ir palestiniečių islamistų organizacijos „Hamas“ chartijos aštuntam straipsniui. miniatiūra|250px|left|Mirtininkų išpuoliai Afganistane 2002–2008 m.
Religija islamo pasaulyje tapo savižudiško terorizmo propagandos įrankiu, didinant kankinystės vertę visuomenėje. Ekstremistinės grupės platina kankinių nuotraukas, darytas prieš savižudiško terorizmo išpuolius, kuriose šalia ginklų vaizduojamas Koranas ir kiti religiniai atributai. Šių elementų pagalba auditorijai perduodama žinia, kad kankinystė yra neatsiejama nuo jos smurtinio pobūdžio. Savižudžiams teroristams šlovinti taip pat kuriami plakatai, interneto svetainės, organizuojamos viešos parodos, pagerbiant juos kaip kankinius ir skelbiant jų didvyrišką auką. Vaizdo įrašuose pateikiama paskutinioji jų valia ir testamentas, balti šydai, vaizduojantys tyrumą ir pasiruošimą mirti. Savižudžių šeimos nariai gauna sveikinimus dėl jų sūnų ar dukterų pasiekto amžinojo išsigelbėjimo.
Musulmonų mirtininkų skaičiumi pirmauja Palestina, kuri yra labiausiai persmelkta džihado kultūros. Dešimtmečiais tebesitęsianti Izraelio okupacija pagimdė jau antrą kankinio mirties siekiančių palestiniečių kartą, nematančią šviesesnės savo tėvynės ateities. Palestiniečių išpopuliarinta šachidų kultūra netrukus prigijo ir kituose musulmoniškuose kraštuose – Libane, Kašmyre, Čečėnijoje.
Savižudiško terorizmo ištakos
miniatiūra|250px|Teroristų mirtininkų skulptūros [[Diuseldorfas|Diuseldorfe]] Pirmaisiais teroristais mirtininkais galima laikyti asasinus, XI–XIII a. veikusius Persijoje. Sektantų lyderio Hasan-i Sabbah pavedimu jie žudė aukšto rango „nusidėjėlius“, negailėdami savo gyvybių. Į misijas siunčiami pavieniai kovotojai-pasikėsintojai su savimi turėdavo tik durklą. Jie gali būti matomi kaip šiandienių mirtininkų prototipas. Toks kovotojas po įvykdyto pasikėsinimo į aukštą valstybės pareigūną paprastai nesistengdavo pasprukti – jis tikėdavosi mirties. Mirties, po kurios jis tiesiai pateksiąs rojun ir turėsiąs amžiną palaimą. Nizaritų ideologai mirtininko-kankinio (šachido) likimą aprašė pačiomis šviesiausiomis spalvomis, remdamiesi Korane randamomis eilutėmis, pateisinančiomis smurtą prieš priešus, bei viliojamai aprašančiomis rojų.
XX a. ši mirtininko kankinio tradicija atgimė ir išpopuliarėjo. 1979 m. Irane nuvertus šachą, prasidėjo islamo atgimimas, taip pat tuo laikotarpiu išaugo islamo revoliuciniai judėjimai Vidurio Rytuose, tapę transformacijos lūžiu šiuolaikinio, religiškai motyvuoto savižudiško terorizmo reiškiniui atsirasti. Savižudiško terorizmo teisėtumas kilo islamo dvasininkui – imamui Ajatolai Chomeiniui ir kitiems šiitų religiniams lyderiams sankcionavus kankinystę kovose prieš priešus Irano – Irako karo (1980–1988 m.) ir Libano pilietinio karo laikotarpiu (1975–1990 m.).