cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Akera
Akera (, 🇦🇲) – upė, tekanti Azerbaidžane (Kalnų Karabache); Arakso kairysis intakas. Prasideda Karabacho kalnyne. Upės ilgis – 128 km. Teka per Kubadlio ir Zangelano rajonus bei Armėnijos–Azerbaidžano pasieniu.
Nuolydis tarp ištakų ir žiočių – 2812 m. Upės vandenys naudojami drėkinimui. Veisiasi upėtakiai ir arktiniai omuliai.
Sigutė Ach
Sigutė Ach (tikr. Sigutė Abramavičienė, g. 1969 m. birželio 7 d., Vilniuje) – lietuvių dailininkė, knygų iliustratorė, rašytoja.
Studijavo Vilniaus pedagoginiame universete. Kurį laiką piešė reprodukcijas, atvirukus ir pardavinėdavo juos mugėse. 2001 m. kartu su Arvydu Vereckiu įkūrė leidyklą „Nieko rimto“. Iš pradžių Sigutė Ach šiai leidyklai kūrė reprodukcijas, atvirukus, o vėliau pradėjo iliustruoti knygas vaikams. Sigutė Ach iliustravo nemažai vaikų literatūros klasikos kūrinių: Šarlio Pero, Sergejaus Kozlovo, Eleonoros Fardžen, Violetos Palčinskaitės, Ramutės Skučaitės ir kitų autorių knygas. Taip pat parašė keletą autorinių knygų, kurios verstos į ukrainiečių, rusų, italų kalbas.
Surengtos penkios autorinės kūrybos parodos: „Sparnuotai ir nerimtai“, „Spalvotos nuotaikos“, „Vaikų kambarys“, „Pilnaties upių keliai“ ir „Dideli ir maži, nerimti“.
Alsėdžių paminklas partizanams
Alsėdžių paminklas palaidotiems partizanams atminti yra šiaurės rytinėje Plungės rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Alsėdžiuose (Alsėdžių seniūnija), miestelio pietvakarinė dalis, 0,2 km į vakarus nuo Telšių gatvės tilto per Sruojos upelį.
Paminklas
Paminklinę kompoziciją sudaro 3 trys tipiniai atminimo ženklai, iš kurių pirmasis yra priešakyje, o kiti du stovi vienoje linijoje už jo. Atminimo ženklai betoniniai, trikampės stačiasienės Laisvės kolonos su Jogailaičių dvigubo kryžiaus siluetu viršūnėje, įmontuoti į apskritą betoninį cokolį, įbetonuoti žemėje, dažyti baltais dažais. Visų ženklų visose trijose plokštumose yra įgilinti memorialiniai užrašai, paryškinti baltais emulsiniais dažais.
Pirmasis tipinis atminimo ženklas: priekiniame fasade: „ŽEMAIČIŲ / APYGARDOS / ALKOS IR ŠATRIJOS / RINKTINIŲ / PARTIZANŲ / UŽKASIMO VIETA / 1944-1953“; dešiniajame fasade: „ALSĖDŽIŲ KUOPOS / BŪRIŲ VADAI / KAZIMIERAS / BERŽANSKIS / KĘSTUTIS / 1899-1949 / VLADAS GENDVILAS / DAKTARAS / 1924-1947 / ALKOS RINKTINĖS / APSAUGOS BŪRIO / VADAS / ANTANAS / MONKAUSKAS / SIAUBAS / 1916-1947“; kairiajame fasade: „SEDOS KUOPOS / VADAS / VYTAUTAS / RIMKŪNAS / TARZANAS / 1923-1946 / LLA TELŠIŲ / RAJONO VADAS / KAZIMIERAS / SRĖBALIUS / VIKRUOLIS / 1916-1947“.
Dešinysis tipinis atminimo ženklas: priekiniame fasade: „IGNAS LUPEIKA / SUSIEDAS / 1923-1948 / ZOFIJA LUPEIKAITĖ / BRUKNĖ / 1926-1948 / ANICETA / NARMONTAITĖ / JOKŪBAS / 1927-1949 / JONAS NARMONTAS / BEŽDŽIONĖ / 1914-1947 / STASYS NORKUS / DARIUS / 1928-1947“; dešiniajame fasade: „ANTANAS / RANKAUSKAS / LAZDYNAS / 1915-1947 / JUOZAS TIREVIČIUS / TIGRAS / 1923-1947 / JUOZAPAS / ŽUTAUTAS / BELSKIS / 1922-1950 / VACLOVAS / ŽUTAUTAS / VALTERIS / 1920-1950“; kairiajame fasade: „BRONIUS POCIUS / ALUTIS / 1926-1950 / JUOZAS PRONSKUS / BRIEDIS / 1924-1948 / PETRAS PRONSKUS / BŪGNAS / 1921-1948 / LEONORA ZENĖ / PRONSKUTĖ / RAMUNĖ / 1933-1950“.
Kairysis tipinis atminimo ženklas: priekiniame fasade: „ALFONSAS / ARLAUSKAS CVIRKA / 1918-1947 / ANTANAS BERENIS / GENYS / 1919-1947 / PRANĖ BERENYTĖ / EGLĖ / 1924-1947 / PRANCIŠKUS / BUBELĖ / BERŽAS / 1922-1947“; dešiniajame fasade: „ONUTĖ DARGYTĖ / ŠATRIJA / 1924-1947 / EDVARDAS GAILIUS / ADJUTANTAS / 1921-1947 / ADOMAS GRIGUTIS / LAIVAS / 1930-1951 / NAPOLEONAS / KAUNACKIS / 1914-1945“; kairiajame fasade: „ZENONAS BUBELĖ / GENEROLAS / 1925-1947 / ALEKSANDRAS / BULAUSKAS / ČERČILIS / 1909-1948 / DANIELIUS / DARAČIUS / VILKAS / 1927-1948 / VYTAUTAS / DARAČIUS / TIGRAS / 1929-1949“.
Matmenys: tipinių atminimo ženklų aukštis – po 1,70 m.
Istorija
left|thumb|300px|Alsėdžių partizanų laidojimo vieta Po Antrojo pasaulinio karo Alsėdžių valsčiuje veikė Žemaičių apygardos Šatrijos (Telšių apskrities) ir Alkos (Mažeikių apskrities) partizanų rinktinės. MGB vidaus kariuomenės, MGB Telšių, nuo 1947 m. pabaigos – Plungės, apskrities skyriaus ir MGB Alsėdžių valsčiaus poskyrio bei Alsėdžių stribų 1944–1953 m. rengtų baudžiamųjų operacijų metu apylinkėje nukautų partizanų kūnus stribai parveždavo į MGB Alsėdžių valsčiaus poskyrio kiemą, jame ir miestelio aikštėje juos niekino, o vėliau užkasdavo miestelio pietrytiniame pakraštyje 1944 m. vokiečių kariuomenės iškastuose apkasuose.
Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centro duomenimis nustatyta, kad 1945–1951 m. šioje vietoje buvo užkasta mažiausiai 30 partizanų:
Žemaičių apygardos Alkos rinktinės partizano Alfonso Norkaus–Žilvičio iniciatyva, padedant Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centrui, žuvusių Alkos ir Šatrijos rinktinių partizanų užkasimo vietoje buvo pastatyta ir 2004 m. rugpjūčio 29 d. atidengta tipinių atminimo ženklų kompozicija (autoriai: dizaineris Romas Navickas, architektė Viktorija Molienė).
Novodvinskas
Plaušienos ir popieriaus, statybinių medžiagų (gelžbetoninių gaminių), baldų pramonė. Veikia kultūros namai, dvi cerkvės.
Istorija
1936 m., šalia statomos celiuliozės gamyklos įkurta Vorošilovo vardo darbininkų gyvenvietė. 1941–1957 m. miesto tipo gyvenvietė vadinta Vorošilovskiu, 1957–1977 m. – Pervomaiskiu. 1977 m. suteiktas Novodvinsko vardas ir miesto statusas.
Seliovinaitis (10031794)
Seliovinaitis - ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 8 km į pietus nuo Kučiūnų, Balto Kauknorio miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,14 km, plotis - iki 0,09 km. Altitudė 117,9 m. Šiaurinis ir pietinis krantai žemi, pelkėti, kiti krantai aukštesni, sausi. Šiaurėje įteka upelis iš dar vieno Seliovinaičio ežero. Ežeras nenutekantis, priklauso Niedos baseinui (Baltosios Ančios intakas).
Neokolonializmas
thumb|[[Kwame Nkrumah, Ganos politikas, pirmą sykį pavartojęs „neokolonializmo“ sąvoką (portretas ant tarybinio pašto ženklo).]] Neokolonializmas – tai ekonominio imperializmo, globalizacijos, kultūrinio imperializmo ir sąlyginės pagalbos naudojimas siekiant daryti įtaką besivystančiai valstybei vietoj ankstesnių kolonijinių tiesioginės karinės kontrolės ar netiesioginės politinės kontrolės (hegemonijos) metodų. Neokolonializmas skiriasi nuo standartinės globalizacijos ir pagalbos vystymuisi tuo, kad dėl jo paprastai atsiranda priklausomybės, pavaldumo ar finansinių įsipareigojimų neokolonijinės šalies atžvilgiu. Tai gali lemti neteisėtą politinę kontrolę arba spirale augančius skolinius įsipareigojimus, funkciškai imituojančius tradicinio kolonializmo santykius.
Šią sąvoką 1956 m. sugalvojo prancūzų filosofas Jeanas Paulis Sartre, o XX a. 7-ajame dešimtmetyje ją pirmą kartą pavartojo Kwame Nkrumah, kalbėdamas apie dekolonizaciją išgyvenančias Afrikos šalis. Neokolonializmas taip pat aptariamas Vakarų mąstytojų, tokių kaip Sartre („Kolonializmas ir neokolonializmas“, 1964 m.) ir Noam Chomsky („Vašingtono ryšys ir trečiojo pasaulio fašizmas“, 1979 m.), darbuose.
Kinija
Kinijos Liaudies Respublika užmezgusi vis tvirtesnius ryšius su kai kuriomis Afrikos, Azijos, Europos ir Lotynų Amerikos valstybėmis, dėl to buvo apkaltinta kolonializmu. 2009 m. ji tapo didžiausia Afrikos prekybos partnere. 2007 m. rugpjūčio mėn. duomenimis, Afrikoje dirbo arba ilgesnį laiką gyveno apie 750 000 Kinijos piliečių. 9-ajame ir 10-ajame dešimtmetyje Kinija toliau pirko iš Afrikos gamtinius išteklius – naftą ir naudingąsias iškasenas - Kinijos ekonomikai skatinti ir tarptautinėms verslo įmonėms finansuoti. 2006 m. prekyba išaugo iki 50 mlrd. dolerių ir iki 2016 m. padidėjo iki 500 mlrd. dolerių. Nuo 2000 m. iki 2015 m.
Kinija įvairioms Afrikos šalims paskolino 95,5 mlrd. dolerių, kurių didžioji dalis buvo išleista energijos gamybai ir infrastruktūrai. Atvejai, pasibaigę Kinijos įsigyjimu svetimos žemės, sukėlė kaltinimus dėl „įsisklonimo spąstų diplomatijos“. Kiti analitikai padarė išvadą, kad Kinija greičiausiai bando „kaupti tarptautinę paramą ginčytiniems politiniams klausimams spręsti“. Komentatoriai teigė, kad Vakarų požiūris į Kinijos motyvus yra neteisingas dėl to, kad Vakarų vystymosi samprata vertinama per jų pačių, kaip Europos kolonializmo pavyzdys, kitų išnaudojimo dėl išteklių prizmę, o ne per Kinijos vystymosi sampratą. 2018 m. Malaizijos ministras pirmininkas Mahathiras Mohamadas atšaukė du Kinijos finansuojamus projektus. Jis taip pat kalbėjo apie nuogąstavimus, kad Malaizija taps „įsiskolinusi“, ir apie „naują kolonializmo versiją“. Vėliau jis patikslino, kad tuo neturėjo omenyje Kinijos.
Langan (2017) teigė, kad Vakarų veikėjai linkę vaizduoti Kiniją kaip grėsmę Afrikoje, atskirti ją nuo savęs, tačiau neatsižvelgia į tai, kad Europa, Jungtinės Valstijos, Kinija ir kitos kylančios galios taip pat padeda įgyvendinti ekonominius ir politinius interesus, teikdamos pagalbą ir prekiaudamos, taip prieštaraudamos Afrikos suverenitetui.
Berešidas
Berešidas  – miestas vakarų Maroke, Šavijos-Uardigo regione, 32 km į pietus nuo Kasablankos. Provincijos centras. Svarbus pramoninis centras (maisto, tekstilės, mašinų, elektronikos pramonė). Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Veikia psichiatrijos ligoninė.
Adobe Premiere Elements
Adobe Premiere Elements – video redagavimo programa, sukurta kompanijos Adobe Systems. Tai supaprastinta programos Adobe Premiere Pro versija, skirta pradedantiems vartotojams. Pradiniame ekrane siūlomos klipų tvarkymo, redagavimo ir automatinio filmukų kūrimo galimybės. Premiere Pro projektų failai nėra suderinami su Premiere Elements projektų failais.
Dažnai platinama kartu su Adobe Photoshop Elements programa. 2006 m. tai buvo labiausiai perkama video redagavimo programa. Jos pagrindiniai konkurentai: Final Cut Express, AVS Video Editor, PowerDirector, Pinnacle Studio, Sony Vegas Movie Studio, Sony Vegas, Corel VideoStudio, iMovie.
Priešingai nei konkurentai, Premiere Elements gali apdoroti neribotą kiekį video ir audio takelių, pasižymi daugeliu pagrindinių kadrų animacijos efektų, taikomų kiekvienam klipui, taip pat vaizdo vaizde, kelių kadrų komponavimo vienoje kompozicijoje (chromakey) galimybėmis. Programai suteikiamos papildomos galimybės daugeliu trečiųjų šalių įskiepių (Premiere Pro, Adobe After Effects,Virtual Studio Technology). Joje taip pat yra realaus laiko vaizdo perteikimo funkcija, kuri leidžia vartotojui akimirksniu peržiūrėti keitimus, padarytus vaizdo juostoje.
Adobe Premiere Elements 1.0 išleista 2004 m.
Pagranda (Leliūnai)
Pagranda – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 11 km nuo Leliūnų.
Ádám Szalai
Adamas Salajus (g. 1994 m. rugsėjo 8 d.) – vengrų futbolininkas, Vengrijos rinktinės puolėjas.
Karjera
Gimė Budapešte, Vengrijoje. Nuo 1994 m. futbolo paslapčių mokėsi Honvéd klubo jaunimo ekipose. Vėliau persikėlė į Újpest FC, o 2004 m. į VfB Stuttgart.
VfB Stuttgart II
Pirmasis profesionalus klubas buvo VfB Stuttgart, kuriame žaidė 2006–2007 m. sezone. Tiesa, atstovavo tik jaunimo ekipai VfB Stuttgart II.
Real Madrid B
2007 m. persikėlė į Ispaniją ir žaidė Real Madrid B ekipoje. buvo išnuomotas Mainz 05.
Mainz 05
Persikėlė į Mainz 05, kai baigėsi sutartis su ispanais.
Schalke 04
Žaidė Schalke 04 nuo 2013 m.
1899 Hoffenheim
Žaidė 1899 Hoffenheim nuo 2014 m. Šiam klubui atstovavo šimtą kartų Bundeslygoje. Buvo išrinktas geriausiu dienos žaidėju.
2016 m. buvo išnuomotas Hannover 96 ekipai.
Mainz 05
Nuo 2019 m. priklausė Mainz 05. buvo pasirašyta dvejų metų sutartis.
FC Basel
Nuo 2022 m. atstovavo šveicarų FC Basel. 2023 m. sausio mėn. sutartis nutraukta.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2009 m.
Šviesioji hortenzija
Šviesioji hortenzija (Hydrangea arborescens) – hortenzijinių šeimos (Hydrangeaceae) augalas. Kilusi iš Šiaurės Amerikos rytų: nuo pietų Niujorko iki Floridos, Apalačų miškuose.
Tai nedidelis krūmokšnis. Lapai dideli (8–18 cm ilgio), plačiai kiaušiniški. Žiedai balti, sukrauti į kekę.
Lietuvoje auginama darželiuose. Dauginama ūgliais ir krūmo dalijimu.
Veislės: ‘Annabelle’, ‘Grandiflora’.
Sidabrinaitis
Sidabrinaitis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 7 km į pietryčius nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,23 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 114,3 m. Krantai žemi, pelkėti, gausiai apaugę krūmynais ir medžiais. Pietinėje pakrantėje plyti pievos, kitose pakrantėse – krūmynai ir miškelis. Vakaruose išteka upelis link už 0,15 km telkšančio Vilkinio ežero (Stirtos upės baseinas). Šalia įsikūręs Senkonių kaimas.
Madjid Bougherra
Madžidas Bugera (مجيد بوغرة; g. 1982 m. spalio 7 d.) – iš Alžyro kilęs Prancūzijos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo arba vidurio gynėjo pozicijoje. Alžyro nacionalinės rinktinės narys.
Karjera
Treniravosi Prancūzijos regioniniuose klubuose, o 2002 m. debiutavo Ligue 2 klube FC Gueugnon. 2006 m. persikėlė į Angliją ir rugtyniavo žemesnių lygų klubuose Crewe Alexandra FC, Sheffield Wednesday FC. 2007 m. žiemos transfero metu už 2,5 mln. svarų parduotas Charlton Athletic. Už tokią pat sumą 2008 m. perėjo į škotų Rangers.
Alžyro nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2004 m. varžybose prieš Zimbabvę. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį Dramblio Kaulo Kranto komandai.
Sandraugos žaidynės
thumb|right|200px|Sandraugos žaidynių logotipas Sandraugos žaidynės arba geros valios žaidynės  – tarptautinės, kas ketverius metus vykstančios, sporto žaidynės.
Pirmosios žaidynės buvo vadinamos Britų imperijos žaidynėmis. Jos įvyko įvyko 1930 m. Hamiltone. Šiuo metu varžybose suteikta teisė dalyvauti 71 regionui ar šaliai.
Žaidynių vietos
500px|thumb|Dalyvaujančios šalys ir regionai
Sporto šakos
Sandraugos žaidynių federacija pripažinusi dar keletą sporto šakų, bet jų į programą įtraukti neleidžia dėl per šakų menko išsivystymo Sandraugos šalyse: biliardas, baidarių ir kanojų irklavimas, kriketas (vyko 1988 m. žaidynėse), fechtavimas (vyko 1950–1970 m. žaidynėse), futbolas, golfas, rankinis (vyko 1930 m. žaidynėse), gelbėjimo sportas, regbis-9, buriavimas, softbolas, boulingas (vyko 1998 m. žaidynėse), tinklinis, vandensvydis (vyko 1950 m. žaidynėse).
Joniškio II tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1985 metais.
Pagrandai
Pagrandai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 2 km nuo Kamšų.
Sūduva (reikšmės)
Sūduvà gali reikšti:
Prancūzijos nacionalinė biblioteka
Prancūzijos nacionalinė biblioteka  – nacionalinė Prancūzijos biblioteka esanti Paryžiuje. Ji yra didžiausia Prancūzijos ir viena didžiausių bei seniausių bibliotekų pasaulyje.
Prancūzijos nacionalinė biblioteka leidžia einamosios bibliografijos leidinį Bibliographie de la France (nuo 1811), autorinę seriją Bibliothèque nationale de France (nuo 1878), katalogus Catalogue général des manuscrits français (nuo 1863), Catalogue des manuscrits grecs (nuo 1960), žurnalą Catalogue général des manuscrits latins (nuo 1965), žurnalą Le Magasin littéraire, Chroniques. Organizuojamos parodos, konferencijos, teikiama literatūros premija.
Joniškio I tvenkinys
Joniškio I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, Joniškio šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Sidabros upę (Platonio intakas) 31,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,92 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 49,5 m. Krantai žemi. Pietvakarinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Pasroviui už 0,28 km telkšo Joniškio II tvenkinys. Pietvakarinėje pakrantėje auga miškelis, rytiniame yra Joniškio miesto stadionas. Aplink tvenkinį įkurta miesto poilsio zona. Šiaurinėje pakrantėje yra įrengtas paplūdimys, yra pasodintas ąžuolynas Lietuvos valstybės 100-mečio proga. Atokiau šiaurvakarinio kranto eina kelias. Į pietus įsikūrusi kolektyvinių sodų bendrija
Dino Virgili
Dinas Virdžilis (, 1925 m. Čerezeto di Martinjakas, Udinės provincija, Italijos karalystė – 1983 m. birželio 16 d. Udinė, Italija) – friulų rašytojas, friulistas, mokytojas, administratorius.
Joniškio I tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1973 metais.
Dino Virgili
Biografija
1937–1941 m. mokėsi Antonijo Zanono technikos institute, tačiau baigė Katerinos Perkoto institutą, kuriame susipažino su čia dėsčiusiu Džuzepe Markečiu. D. Virdžilis bendradarbiavo su leidiniais „La vôs di Martignà“, „Strapaese“, bet ypač intennsyviai rašė į žurnalą „La Patrie dal Friûl“, dirbo kituose Friulų filologijos draugijos žurnaluose, 1967–1974 m. vadovavo friulų žurnalui „Sot la nape“. Enriko Fruko mokykloje Udinės pakraštyje dirbo mokytoju, vedė Friulų filologijos draugijos organizuojamus friulų kultūros kursus.
D. Virdžilio gyvenime lemtingais tapo 1949 m., kai įsikūrė friulų literatų draugija „Risultive“. Ši draugija pasisakė už Friulio autonomiją ir savo kūriniuose siekė stiprinti friulų tautinį sąmoningumą. Pokario friulų kūrėjai norėjo atsinaujinti, išsivaduoti iš P. Coručio kūrybinės įtakos, tačiau D. Virdžilis nepritarė ir P. P. Pazolinio poetikai, nes ji, D. Virdžilio nuomone, yra nevietinė ir todėl iškreipia friulų charakterį. D. Virdžilis pasisakė už kūrybą, kylančią iš pačios friulų tautos, iš jos tradicijų. Be to, P. P. Pazolinis friulų kalbą matė kaip poetinę, o „Risultive“ grupės nariai, taigi ir D. Virdžilis, ją norėjo išplatinti visose gyvenimo srityse. D. Virdžilis rašė ir romanus, jiems būdinga veikėjų gausa ir šakotas siužetas. Rašytojas pasižymėjo plačia kalbine kompetencija. Tyrė Friulio ladynų kūrybą.
Don Rosa
Keno Don Hugo Rosa, paprastai žinomas kaip Don Rosa (g. 1951 m. birželio 29 d.) – amerikiečių komiksų knygų rašytojas ir iliustruotojas, labiausiai žinomas dėl savo istorijų apie Skrudžą Makdaką, Antulį Donaldą ir apie kitus „Disney“ veikėjus. Daugelio jo istorijų siužeto plotmė apima Karlo Barkso sukurtus veikėjus ir fiktyvias vietas. Tarp 1987 m. ir 2006 m. jis sukūrė apie 90 istorijų. 1995 m. pelnė „Eisner“ apdovanojimą už „geriausią serijinę istoriją“ – 12 skyrių kūrinį „The Life and Times of Scrooge McDuck“.
Skaistis (Lazdijų r.)
left|120px
Skaistis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 3 km į rytus nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,34 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 118,4 m. Krantai žemi, vakaruose pelkėti, rytinis krantas aukštesnis. Rytinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitur daugiausia plyti pievos. Pietvakariuose išteka upelis link netoliese telkšančio Snaigyno ežero (Baltosios Ančios baseinas). Į pietus įsikūręs Paterų kaimas.
Ežeras yra 1995 m. įsteigto Skaisčio gamtinio rezervato teritorijoje.
Kretingos rajono taryba 1990–1995 m.
Kretingos rajono taryba – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1990 m. kovo 24 d., pakartotinis balsavimas (II turas) – balandžio 7 d. Pilnas pavadinimas – Kretingos rajono Liaudies deputatų taryba, nuo 1990 m. balandžio mėn. Kretingos rajono taryba.
Teisinis pagrindas
Vietos savivaldos pagrindų įstatymu, priimtu 1990 m. vasario 12 d., savivaldybės suskirstytos į žemesniosios pakopos savivaldybes – apylinkės, gyvenvietės (valsčiai), rajono (apskrities) miestai ir aukštesniosios pakopos savivaldybes – rajonai, apskritys, respublikos miestai. Kretingos rajonui priskirtas aukštesniosios pakopos savivaldybės statusas. Savivaldybių teises kiek suvaržė 1993 m. spalio 12 d. Seimo priimtos įstatymo pataisos.
Rinkimai, vadovaujantis Lietuvos TRS Aukščiausiosios Tarybos 1989 m. gruodžio 7 d. priimtu „Lietuvos Tarybų Socialistinės Respublikos Vietinių liaudies deputatų tarybų rinkimų įstatymu“ vyko pagal mažoritarinę sistemą. Kandidatus kelti galėjo renkamos tarybos teritorijoje esančių visuomeninių, politinių organizacijų, visuomeninių judėjimų rajonų ir miestų organai, taip pat ne mažiau, kaip 50 darbo ar gyvenamosios vietos piliečių susirinkimas. Tai buvo pirmieji laisvi ir demokratiški rinkimai po 1925 m. savivaldybių tarybų rinkimų.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Pagrandos
Pagrandos – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Bikėnų. Ekologinis bitininkystės ūkis.
Vilniaus viešasis transportas
miniatiūra|[[Antakalnis|Antakalnio troleibusų parkas]] miniatiūra|[[Žirmūnai|Žirmūnų autobusų parkas]] miniatiūra|Vilniaus autobusas [[Solaris Urbino|Solaris Urbino IV 18 ir troleibusas Solaris Trollino IV 12]] thumb|Vilniaus autobusas Mercedes-Benz Citaro thumb|Troleibusas [[Solaris Bus & Coach|Solaris Trollino 15 AC]]
Vilniaus viešasis transportas – Vilniuje ir jo apylinkėse veikianti keleivių vežimo sistema. Vilniuje veikia dvi miesto viešojo transporto rūšys – autobusai ir troleibusai. 2020 m. mieste buvo 87 autobusų ir 18 troleibusų maršrutų, darbo dienomis į maršrutus išvažiuodavo 426 autobusų ir 190 troleibusai, poilsio dienomis – 240 autobusų ir 108 troleibusai. Viešuoju transportu kasdien pervežama apie 500 tūkst. keleivių.
Kelno universiteto Teisės fakultetas
thumb|260px|Kelno universiteto centrinis pastatas Kelno universiteto Teisės fakultetas  – Kelno universiteto struktūrinis padalinys, Teisės fakultetas. 38 profesoriai (iš jų 6 – moterys). 5 213 studentai (universitete – 44 282), iš jų – 1 232 doktorantai (2008 m.). Kas semestrą apginama apie 70 teisės mokslų disertacijų.
Vilniaus viešasis transportas
Dauguma Vilniaus miesto maršrutų yra aptarnaujami valstybinio vežėjo UAB „Vilniaus viešasis transportas“, kuris dalį maršrutų yra perdavęs aptarnauti subrangovui UAB „Transrevis“. Miesto viešojo transporto maršrutų, jų eismo tvarkaraščių planavimu, bilietų platinimu ir keleivių kontrole užsiima savivaldybės įmonė „Susisiekimo paslaugos“.
Pagraužė
Pagrauže vadinami kaimai:
Vilniaus viešasis transportas
Istorija
Pirmosios masinio keleivinio transporto priemonės – diližanai ir omnibusai Vilniuje pasirodė po 1862 m., kai buvo baigtas tiesti Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis. Miestui augant, šių transporto priemonių nebeužteko, todėl nutarta įrengti arklinį tramvajų. 1893 m. baigta tiesti pirmoji linija, vėliau – dar dvi. Diližanai ir omnibusai pamažu buvo išstumti iš miesto centro į priemiesčius. Arklių traukiami tramvajai, vadinamoji „konkė“, važinėjo trimis maršrutais: iš miesto centro į geležinkelio stotį, Užupį ir Antakalnį. Bendras linijų ilgis buvo apie 10 km. Arklinio tramvajaus veiklą nutraukė Pirmasis pasaulinis karas, o 1926 m. bėgiai buvo išardyti.
XX a. pr. Nerimi nuo Vilniaus iki Verkių nuolat kursavo trys keleiviniai garlaiviai. 1905 m. pasirodė pirmieji autobusai, kurie vasaros metu veždavo keleivius nuo dabartinės Katedros aikštės iki Verkių. Reguliarus autobusų eismas prasidėjo tik nuo 1926 m., kai trimis maršrutais (maždaug buvusiomis tramvajaus linijomis) pradėjo kursuoti šveicarų „Arbon“ autobusai. Po trejų metų atidarytos dar trys linijos, o 1938 m. Vilniuje buvo jau 8 autobusų maršrutai. Vėliau jų skaičius vis mažėjo, o 1940 m. liko tik 4: Geležinkelio stotis–Žvėrynas, Geležinkelio stotis–Kareivinės (Šnipiškės), Vingio parkas–Antakalnis, Rotušės aikštė–Geležinkelininkų ligoninė. Kad būtų pigiau, autobusų važiuokles pirkdavo užsienyje, o kėbulus gamindavo Lietuvoje.
Karabacho kalnynas
Karabacho kalnynas (, 🇦🇲) – vulkaninė plynaukštė rytinėje Mažojo Kaukazo dalyje, Armėnijoje ir Azerbaidžane (Kalnų Karabacho Respublikoje). Pietuose ribojasi su Murovdagu. Karabacho kalnyną nuo Karabacho kalnagubrio skiria Akeros upė (Arakso kairysis intakas). Aukščiausias taškas – Deligadas (3616 m).
Vilniaus viešasis transportas
Istorija
Per Antrąjį pasaulinį karą miestas liko be viešojo transporto – visi autobusai buvo rekvizuoti karo reikmėms.
1946 m. kovo 13 d. atidarytas pirmas pokario autobusų maršrutas Žvėrynas–Geležinkelio stotis, o netrukus – dar du. Keleivius vežiojo 17 senų trofėjinių autobusų. 1950 m. mieste veikė 10 autobusų linijų, pamažu gerėjo ir autobusų parkas. 1956 m. lapkričio 6 d. atidarytas pirmasis troleibusų maršrutas iš geležinkelio stoties į Antakalnį, 1967 m. mieste buvo jau 13 maršrutų, kurių bendras ilgis siekė 217 km. 1971 m. Vilniuje buvo 33 autobusų maršrutai, 1986 m. – 40. Mieste važinėjo 230 autobusų, bendras maršrutų ilgis buvo 461 km. 2001 m. Vilniuje buvo 18 troleibusų ir 60 autobusų maršrutų, miesto gatvėmis kasdien važinėdavo 258 troleibusai ir 223 autobusai. Per metus troleibusai perveždavo 130 mln., autobusai – 80 mln. keleivių. 2002 m. Vilniuje dirbo ir 11 privačių vežėjų, vežusių keleivius 20 standartinės talpos autobusų maršrutais, ir 17 vežėjų, dirbusių 61 mikroautobusų maršrute.
Kelno universiteto Teisės fakultetas
Adresas: Albertus-Magnus-Platz, D-50923 Kelnas.
Vilniaus viešasis transportas
Istorija
2021 m. - dirba nuostolingai 3 mln. Eur – tokius nuostolius dėl pandemijos sumažinto keleivių srauto ir pabrangusio kuro šiemet prognozuoja vilniečius vežanti bendrovė „Vilniaus viešasis transportas“ (VVT). Naujai paskirtas bendrovės vadovas teigia, kad į sudėtingą situaciją patekusiai bendrovei būtina spartinti strateginius pokyčius. https://www.vilniausviesasistransportas.lt/news/253/57/Susumaves-I-pusmecio-rezultatus-Vilniaus-viesasis-transportas-prabilo-apie-pokycius/
Kelno universiteto Teisės fakultetas
Istorija
Pirmasis Teisės fakultetas Vokietijoje, kuriame greta kanonų teisės buvo dėstoma ir romėnų teisė. Mokymo metu, sprendžiant teisinius kazusus, kaip teisės šaltiniai buvo pasitelkiami tiek Bažnyčios kanonai, tiek ir Corpus juris civilis įstatymai (leges).
Vilniaus viešasis transportas
Autobusai
2020 m. Vilniuje buvo 6 greitieji, 75 pagrindiniai ir privežamieji bei 6 naktiniai autobusų maršrutai. Mažiausiu intervalu (4–5 min. piko metu) važinėjo greitieji autobusai. 2019 m. UAB „Vilniaus viešasis transportas“ autobusais pervežė 114,1 mln. keleivių.
Kelno universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1389 m. buvo 166 teisininkai. Iš jų 11 profesorių, iš kurių 2 – abiejų teisių daktarai, 4 kanonistai ir 5 legistai.
Vilniaus viešasis transportas
Troleibusai
2020 m. Vilniuje buvo 18 troleibusų maršrutų, kurių ilgis sudarė 412,7 km. Troleibusais kasdien buvo pervežama apie 200 tūkstančių keleivių. Mažiausiu intervalu (3–6 min. piko metu) važinėjo 2, 4, 7, 16, 17, ir 19 maršrutų troleibusai. 2019 m. troleibusais pervežta 51,5 mln. keleivių.
Kelno universiteto Teisės fakultetas
Istorija
Nuo 1389 iki 1500 m. buvo 165 teisės mokytojai, dėstytojai.
Vilniaus viešasis transportas
Bilietai
Apmokėjimui naudojama Vilniečio kortelė, mobili programėlė m.Ticket bei tik viešajame transporte įsigyjami vienkartiniai bilietai.
Kelno universiteto Teisės fakultetas
Istorija
1425 m. pradėjo dėstyti žymiausias visų laikų Fakulteto teisininkas Nikolaus von Kues (1401–1464), de docta ignorantia (1440 m.) autorius.
1982/1983 m.m. žiemos semestru studijavo per 6 000 studentų.
Skundis
Skundis – ežeras Lietuvoje, Lazdijų rajone, 5 km į šiaurės rytus nuo Veisiejų. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,22 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 118,5 m. Krantai aukštoki. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietvakariuose išteka upelis link Vernijo ežero intako Termento upelio (Baltosios Ančios baseinas). Į pietus įsikūręs Smarliūnų kaimas.
Vandenvardis Skuñdis siejamas su žodžiais skunda („ko nebuvimas“), skundai („mažai“), skundus („šykštus, menkas“).
Magdalena Dąbrowska
Magdalena Danbrovska (Magdalena Dąbrowska, g. 2004 m. spalio 6 d.) – Lenkijos futbolininkė, saugė.
Karjera
Perėjo į UKS SMS Łódź.
2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka
UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse UKS SMS Łódź kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „RSC Anderlecht” (Belgija). O kitame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anna Rędzia ir Dominika Kopińska pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Gintrą. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Rungtynėse prieš belges Magdalena Dąbrowska aikštėje pasirodė po keitimo 64 minutę ir rungtyniavo iki finalinio švilpuko.
Dmytro Bilonohas
Dmytro Bilonohas (Білоног Дмитро Іванович; g. 1995 m. gegužės 26 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, saugas. Žaidė Lietuvoje. Atstovavo Vilniaus „Riterių“ futbolo klubui.
Karjera
Šachtar klubo auklėtinis. Žaidė Ukrainos Zirka ir Donecko Olimpik. Buvo išvykęs Į Rusiją; ten žaidė Ural ir Jenisej klubuose.
Onuškio ežeras
Onuškio ežeras – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 0,5 km į šiaurę nuo Onuškio. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 1,21 km, plotis iki 0,4 km. Altitudė 137,7 m. Gylis siekia 13,5 m. Krantai daugiausia žemi, plačiai užpelkėję. Telkšo rininiame duburyje. Pakrantės daugiausia apaugę miškeliais, iš vakarų prieina Onuškio miškas. Į ežerą suteka keletas upokšnių ir kanalų, išteka Samė (Verknės intakas). Ežero dugne susikaupęs storas (virš 4 m storio) dumblo sluoksnis.
Dmytro Bilonohas
Karjera
Atstovavo Suomijos IFK Mariehamn. Baltarusijos Mensko „Dynama“.
Onuškio ežeras
Greta ežero įsikūrę Bičiūnai, Kęstučiai.
Dmytro Bilonohas
Karjera
Grįžęs į Ukrainą žaidė FK Minaj ir Charkivo Metalist klubuose.
FK Riteriai
Atvyko į Lietuvą. 2022 m. tapo Vilniaus „Riterių“ nariu.
2022 m. kovo 6 d. riterių gretose oficialiai debiutavo A lygos rungtynėse prieš „Panevėžio“ klubą.
2022 m. balandžio 10 d. rungtynėse prieš „Bangos“ klubą pasižymėjo pelnydamas įvartį. Pačioje rungtynių pabaigoje pelnytas įvartis lėmė „riterių“ pergalę rezultatu 1:0.
2022 m. spalio 21 d. rungtynėse prieš FK Banga, pelnė du įvarčius. 68 min. pelė pirmą rungtynių įvartį, o per pridėtą laiką pasižymįjo dar kartą. Rungtynės baigėsi lygiosiomis 2:2.
2022 m. lapkričio 16 d. oficialiai pranešta, kad nutrauktos sutartys su Artūru Dolžnikovu ir Dmytro Bilonohu.
Statistika
Spalvų reikšmės:
David Frimpong Amoah
Davidas Amoa (David Frimpong Amoah; g. 2000 m. kovo 14 d.) – Ganos futbolininkas, rungtyniaujantis saugo pozicijoje. FK Riteriai narys.
Chloracetofenonas
Chloracetofenonas, CN, fenacilo chloridas – chlorintas acetofenonas, naudojamas kaip žaliava organinėje chemijoje ir kaip lakrimatorius CN riaušių malšinimui.
David Frimpong Amoah
Karjera
Nuo 2019 m. atstovavo Riterių klubui.
Pirmoje sezono pusėje žaidė Riteriai B ekipoje. Pagrindinėje komandoje debiutavo 2019 m. rugpjūčio 17 d. rungtynėse prieš FK Kauno Žalgiris. Jose pasirodė po keitimo 73 minutę. Riteriai pralaimėjo šias rungtynes 0-1. Tai buvo vienintelės rungtynės, 2019 m. sezono A lygoje.
Chloracetofenonas
Sinonimai
Santrumpos ginkluotosiose pajėgose: CN [JAV], O-Salz [Vokietija], CAP [D. Britanija], Grandite [Prancūzija], ChAF (ХАФ) ir Čeriomucha (Черемуха) [TSRS].
Prekiniai pavadinimai: Tear gas, Mace, Mace CN, Curb, Phaser, перец, гражданская оборона ir kt.
Sintezė
Chloracetofenonas parduodamas komercinėje prekyboje. Jis gali būti sintetinamas naudojant Friedel-Crafts acilinimą: benzenas paveikiamas chloroacetilo chloridu, katalizatoriumi naudojant aliuminio chloridą:
Savybės
Kambario temperatūroje chloracetofenonas yra balti kristalai, kvepiantys ievomis ir žydinčiomis obelimis. Techninio grynumo chloracetofenonas būna nuo šiaudų geltonumo iki pilkos spalvos. Vandenyje praktiškai netirpsta, bet gerai tirpsta įprastiniuose organiniuose tirpikliuose – chloralkanuose, anglies disulfide, alifatiniuose alkoholiuose, esteriuose, ketonuose ir benzene. Taip pat tirpsta ir kai kuriose kovinėse nuodingosiose medžiagose, pvz., iprite, fosgene, chlorpikrine, chlorciane.
Termiškai atsparus, lydosi ir distiliuojasi neskildamas. Atsparus detonacijai.
Kovinis patvarumas
Chloacetofenonas mažai lakus, tačiau jo garai vietovę paverčia nepraeinama be dujokaukių.
Chloracetofenono tirpalai, priklausomai nuo užkrėtimo tankio, meteorologinių ir kitų sąlygų, vietovėje gali išsilaikyti valandomis ir dienomis. Chloracetofenono tirpalas chlorpikrine su chloroformo priedu (CNS receptūra) vasarą miške išsilaiko 2 valandas, o žiemą – iki savaitės; atviroje vietovėje vasarą – apie 1 valandą, o žiemą – apie 6 valandas.
Toksiškumas
Pagal įvairius paskaičiavimus chloracetofenonas (CN) yra dukart toksiškesnis už CS.
Apsinuodijimo požymiai
Chloracetofenonas – tipiškas lakrimatorius. Jis kvėpavimo takus dirgina gerokai mažiau negu CS ir OS. Pradeda veikti po 0,5–2 min., veikimo trukmė – 5–30 min. Simptomai ima dingti po 1–2 val. Buvimas CN debesyje daugiau kaip 5 min. laikomas pavojingu.
Akys. Ašarojimas ir aštrus skausmas. Į akis patekęs tirpalas gali nudeginti ir sukelti ragenos drumstumą, susilpninti regą.
Kvėpavimo takai. Dilgčiojimas nosyje, lengvas deginimas gerklėje. Nuo didelės koncentracijos – išskyros iš nosies, skausmas gerklėje, galimas apsunkintas kvėpavimas, kosulys.
Oda. Dirginantis veikimas, susidaro pūslės, panašios į nudegimo. Labiau veikia drėgną odą. C
Riaušių malšinimo ginklas
Chloroacetofenonas buvo ištirtas anksti, bet Pirmajame ir Antrajame pasauliniuose karuose jo nenaudojo. Buvo naudojamas JAV kariuomenės Vietnamo kare. Dėl didelio toksiškumo beveik visai išstumtas iš vartosenos mažiau pavojingo lakrimatoriaus CS.
CN vis tiekiamas sukarintoms ir policijos pajėgoms aerozolio balionėliuose, kurie vadinami Mace ('buožė') arba Tear gas ('ašarinės dujos'). Jį išstumia pipirinis purškalas (, kuris sparčiau paveikia ir greičiau sklinda negu CN.
Pavadinimas Mace paplito todėl, kad pirmasis JAV gamintojas, gaminęs CN aerozolinius balionėlius, šį žodį panaudojo kaip prekinį pavadinimą. Vėliau žodis Mace tapo bendru ašarinio veikimo aerozolinių balionėlių pavadinimu.
Parnaiba
Parnaiba gali reikšti šiuos objektus Brazilijoje:
Kemsių tvenkinys
Kemsių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 8 km į pietryčius nuo Žagarės. Sudarytas užtvenkus Vilkijos upę (Švėtės intakas) 32,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,8 km, plotis – iki 0,22 km. Altitudė 58,5 m. Tvenkinio krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmynais, pietinė dalis pelkėta. Aplinkui plyti dirbami laukai. Pietryčiuose yra Skaistgirio miestelis, rytuose – Budraičiai, pietuose – Kemsiai. Šiauriau tvenkinio eina kelias.
Tvenkinys įrengtas 1975 metais.
Lindsey Vonn
Lindsė Von (merg. Lindsė Kildou,, g. 1984 m. spalio 18 d.) – JAV kalnų slidininkė, olimpinė čempionė, daugkartinė Pasaulio taurės laimėtoja. Sėkmingiausia visų laikų FIS Pasaulio taurės kalnų slidininkė moteris (81 pergalė, 2018 m. pr. duomenys).
Biografija
Lindsė Kildou gimė 1984 m. spalio 18 d. Sent Pole (Minesotos valstija) JAV. Jos senelis ir tėvas buvo slidininkai. L. Kildou pradėjo treniruotis būdama septynerių su treneriu Eriku Seileriu (Erich Sailer). Būdama devynerių su treneriu pradėjo treniruotis Europoje. Tėvas prognozavo jos aukštus pasiekimus ir su šeima persikraustė į Veilą Kolorado valstijoje, kad duktė galėtų treniruotis idealiomis sąlygomis. L. Kildou dėmesį patraukė 1999 m. laimėjusi 11-14 m. amžiaus slidininkių slalomo nusileidimą Trofeo Topolino renginyje Italijoje.
L. Kildou pirmą kartą dalyvavo 2002 m. žiemos olimpinės žaidynėse Solt Leik Sityje. 2003 m. laimėjo pasaulio jaunių čempionato sidabro medalį greitojo nusileidimo rungtyje. Besiruošdama 2006 m. Turino olimpinėms žaidynėms slidininkė griuvo greitojo nusileidimo metu, buvo išgabenta į ligoninę ir jau po dviejų dienų galėjo varžytis, tačiau dėl traumos medalių nelaimėjo, nors buvo laikoma aiškia favorite. Už dalyvavimą buvo apdovanota JAV olimpinės dvasios apdovanojimu. 2007 m. pasaulio čempionate ji laimėjo sidabro medalius greitojo nusileidimo ir slalomo supermilžino rungtyse. Vėliau tais metais ištekėjo už JAV slidininko Tomaso Vono (Thomas Vonn) ir pakeitė pavardę į Von.
Tachte Soleimanas
Tachte Soleimanas ( – „Saliamono sostas“) – archeologinė vietovė šiaurės vakarų Irane, Vakarų Azerbaidžano provincijoje, netoli Takabo miesto (pusiaukelėje tarp Urmijos ir Hamadano).
Lindsey Vonn
Biografija
2007−2008 m. sezone L. Von laimėjo pirmąjį FIS Pasaulio taurės bendros įskaitos nugalėtojos titulą. 2009 m. laimėjo greitojo nusileidimo ir supermilžino rungčių aukso medalius pasaulio čempionate ir antrąjį Pasaulio taurės bendros įskaitos nugalėtojos titulą. 2010 m. žiemos olimpinės žaidynėse Vankuveryje jį tapo čempione greitojo nusileidimo rungtyje ir iškovojo bronzą supermilžino rungtyje. Su kitais laimėjimais L. Von įgijo 33 titulus ir taip sumušė Bodės Milerio rekordą tapdama tituluočiausia JAV kalnų slidininke istorijoje (įskaitant vyrus).
Tachte Soleimanas
Senovėje tai buvęs įtvirtintas miestas prie kraterinio ežero kranto. Yra išlikusios zoroastrizmo šventyklos, pastatytos Sasanidų laikais, liekanos. Joje degė viena iš trijų karališkųjų amžinųjų liepsnų. Taip pat rasta V a. pr. m. e. radinių iš Achamenidų laikų, partų gyvenvietės liekanų. Rasta Sasanidų karalių, bei Bizantijos karaliaus Teodosijaus lobis.
Lindsey Vonn
Biografija
2013 m. sausį L. Von griuvo pasaulio čempionate slalomo supermilžino nusiledimo metu. Jai plyšo du kelio raiščiai ir dėl to slidininkei teko praleisti 2014 m. žiemos olimpines žaidynes Sočyje, kuriose ji dirbo korespondente NBC televizijai. 2013 m. L. Von išsiskyrė su vyru, tačiau pasiliko jo pavardę. 2014 m. gruodį L. Von grįžo į nusileidimų trasas ir 2015 m. sausį iškovojo 63-ią Pasaulio taurės etapo pergalę sumušdama prieš tai buvusį kalnų slidininkių rekordą. 2016 m. kovą ji susižeidė koją ir vėl pasitraukė iš varžybų. 2017 m. sausį grįžusi L. Von kitą mėnesį laimėjo bronzos medalį pasaulio čempionate greitojo nusileidimo rungtyje tapdama vyriausia moterimi (32 metų), laimėjusia medalį šioje disciplinoje.
2019 m. vasarį slidininkė paskelbė po pasaulio čempionato Orėje pasitraukianti iš sporto. Jame ji iškovojo bronzos medalį greitojo nusileidimo rungtyje. 2019 m. už karjeros pasiekimus ji apdovanota Laureus Sporto dvasios apdovanojimu Monake.
Tachte Soleimanas
Pasak legendos, karalius Saliamonas 100 m gylio krateryje įkalinęs siaubūnus. Kitame krateryje forto centre buvo šaltinis, kurį irgi sukūręs Saliamonas. Tačiau manoma, kad ši legenda atėjusi iš arabų. Persai, bandydami išgelbėti savo paveldą nuo arabų sunaikinimo, dažnai suteikdavo jiems iš arabų mitologijos kilusius pavadinimus.
Lindsey Vonn
Pasiekimai
Asmeniniai duomenys: išsiskyrusi, ūgis 177 cm, svoris 72,5 kg. Nuolatinė gyvenamoji vieta Veilas (Kolorado valstija).
Pasiekimai:
Baltic Amadeus
thumb|Buveinė 2023 m. thumb||Buveinė 2020 m.
Baltic Amadeus – pirma privati Lietuvos IT bendrovė. Teikia paslaugas Europoje ir JAV.
Istorija
1988 m. įkurta su Austrijos partneriais, kurie 1990 m. pasitraukė.
1991 m. tapo oficialia JAV bendrovės „Progress Software Corporation“ atstove ir įrangos platintoja Baltijos šalyse. Tais pačiais metais „Baltic Amadeus“ tapo oficialia JAV bendrovės „Microsoft“ atstove ir programinės įrangos platintoja Baltijos šalyse.
1994 m. sukūrė lietuvišką raidyną kompiuterio klaviatūrai.
2006 m. įmonė tapo komercinio banko „DNB LV“ (dabar – „Luminor“) nuotolinių IT paslaugų centru ir iki šiol vysto šią paslaugos formą. Šiuo metu kaip nuotolinių paslaugų centras „Baltic Amadeus“ veikia Šiaurės Europos valstybėse: Norvegijoje, Švedijoje ir Danijoje.
2008 m. bendrovė atskyrė IT infrastruktūros ir programinės įrangos kūrimo veiklą. Įkurta nauja kompanija – „Baltic Amadeus infrastruktūros paslaugos“ (BAIP), šiuo metu veikianti kaip savarankiška įmonė.
2014 m. radėjo teikti UI/UX paslaugas.
2019 m. atnaujintas daugiau kaip 30 metų naudotas bendrovės prekės ženklas.
2020 m. pagal naują veiklos strategiją įmonė pradeda veikti kaip technologinė skaitmenizavimo partnerė.
Manono sala
thumb|right|Manono sala iš [[NASA palydovo]] Manono sala – Apolimos sąsiauryje tarp pagrindinių Samoa salų – Savajo ir Upolu.
Baltic Amadeus
Veikla
Bendrovė teikia IT sprendimų kūrimo paslaugas ir strategines konsultacijas klientams Lietuvoje ir užsienyje. Daugiau kaip 70 proc. paslaugų eksportuoja į Baltijos šalių, Šiaurės Europos ir kitas rinkas. Programinės įrangos sprendimus kuria pasitelkę naujausias Cloud, AI/ML, IoT, .Net, PHP, JAVA, Progress, Android, iOS, Drupal ir kt. technologijas.
Manono sala
Artimiausia salos kaimynė yra Apolimos sala. Dar viena Apolimos sąsiaurio sala – Nuulopa.
Baltic Amadeus
Veikla
Įmonė veikia B2B sektoriuje ir IT sprendimus kuria telekomunikacijų, finansų, laivybos, logistikos ir kitose srityse. „Baltic Amadeus“ teikia paslaugas ir didelėms, ir mažoms bei vidutinėms įmonėms, startuoliams.
Geros valios žaidynės
Geros valios žaidynės – tarptautinės įvairaus sporto žaidynės, sukurtos Ted Turner. Žaidynės buvo sukurtos kaip alternatyva XX a. pabaigos konfliktams ir boikotams Olimpinėse žaidynėse. Pirmosios žaidynės įvyko 1986 m. Maskovje, Tarybų Sąjungoje. Nuo 2001 m. žaidynės nebevyksta.
Dalyvaujančios šalys
Afrika ir Artimieji Rytai
Azija ir Okeanija
Rytų blokas
Šiaurės Amerika
Karibai ir Centrinė Amerika
Pietų Amerika
Kėdainių stačiatikių kapinės
Kėdainių stačiatikių kapinės – stačiatikių kapinės Kėdainiuose, greta Lakštingalų gatvės, netoli Kėdainių Viešpaties Atsimainymo cerkvės. Užima nedidelį 0,6 ha plotą tarp Lakštingalų, Kadagių ir Klevų gatvių. Naudojamos seniai, yra carinės Rusijos laikų (XIX a. vid. – pab.) kapų. Rytinėje pusėje yra tarybinių karių kapai ir jiems skirtas paminklas.
Bufetas
thumb|Bufetas mažoje parodoje Bufetas – maitinimo paskirties įstaiga, skirta tenkinti masinio maitinimo poreikius ir veikianti savitarnos principu. Maistas būna paruoštas bei matomas iš anksto ir tinkamas valgyti iškart, lankytojams sudaromos sąlygos patiems įsidėti pageidaujamą kiekį norimo maisto arba dirba tai darantis personalas. Pagrindinis dėmesys skiriamas aptarnavimo greičiui bei efektyvumui, galimybei aptarnauti daug žmonių vienu metu, ir maisto kokybei.
Kėdainių stačiatikių kapinės
Seniau kapinėse stovėjo medinė Šv. Andriejaus cerkvė.
Apolimos sąsiauris
thumb|right|Apolimos sąsiauris tarp [[Savajas|Savajo ir Upolu salų iš NASA palydovo]] Apolimos sąsiauris – maždaug 10 km ilgio sąsiauris, skiriantis dvi pagrindines Samoa salas – Savają ir Upolu. Sąsiauryje yra trys mažesnės šalies salos – Manono, Apolima ir Nuulopa.
Gore Verbinski
Gregoras Džastinas „Goras“ Verbinskis (, g. ) – JAV režisierius, scenaristas ir prodiuseris.
Jis geriausiai žinomas dėl filmų „Skambutis“, „Karibų piratai“ ir „Rango“ režisūros. Už darbą prie filmo „Rango“ jis pelnė „Oskarą“, BAFTA apdovanojimą ir buvo nominuotas „Auksinio gaublio“ apdovanojimui už geriausią animacinį filmą.
Jo tėvas buvo lenkų kilmės.
Apolima
thumb|Apolimos sala Apolima – ketvirta pagal dydį gyvenama Samoa sala, esanti Apolimos sąsiauryje. Saloje yra mažas Apolima Tai kaimelis, kuriame gyvena 75 gyventojai (2006 m.). Šalia salos yra dvi mažesnės Samoa salos – Manono ir Nuulopa.
Linkaičių I (Jauneikių) tvenkinys
Linkaičių I (Jauneikių) tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Joniškio rajone, 7 km į pietvakarius nuo Joniškio. Sudarytas užtvenkus Sidabros upę (Platonio intakas) 40,5 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 1,42 km, plotis – iki 0,24 km. Altitudė 65,3 m. Krantai žemi, apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Priešsroviui už 1,8 km telkšo didesnis Linkaičių II tvenkinys. Pietvakariuose yra Linkaičių gyvenvietė. Aplink įsikūrę kaimai: Jauneikiai, Ivanuvka, Sliekiai.
Tvenkinys įrengtas 1976 metais.
Gubernijos dvaras
thumb|Išlikusi Gubernijos dvaro parko dalis Gubernijos dvaras – buvęs dvaras dabartinio Šiaulių miesto šiaurinėje ir šiaurės vakarinėje dalyje bei Šiaulių rajono savivaldybės dalyje į šiaurė nuo Šiaulių. Centras – Gubernija.
Istorija
1764 m. ėmęs valdyti Abiejų Tautų Respubliką karalius Stanislovas Augustas iš Radvilų išpirko Šiaulių ekonomiją ir kartu su kitomis ekonomijomis perdavė valdyti Lietuvos Didžiosios kunigaikštijos rūmų iždininkui Antanui Tyzenhauzui, kuris 1768 m. ekonomijas padalijo į gubernijas ir raktus. Šiaulių ekonomija buvo padalyta į Šiaulių, Joniškio, Žagarės ir Gruzdžių gubernijas. Kiekviena gubernija buvo suskirstyta į raktus. Raktą sudarė dvaras su jam priklausančiais sodžiais. Ekonomijos Šiaulių gubernijos centriniam dvarui prigijo Gubernijos vardas.
Šiaulių gubernijos dvarams valdyti A. Tyzenhauzas paskyrė gubernatorių Gonsievskį. Pagrindinis gubernatoriaus pertvarkymų uždavinys – padidinti karaliaus pajamas. Pirmiausia jis ėmėsi dvarų smulkinimo. Suprato, kad didelį dvarą valdyti sunku, o Šiaulių dvaras buvo labai didelis, todėl jo plote įkurti mažesni Radviliškio, Pamūšio, Degučių, Gytarių, Naisių dvarai. Dalyje dvaro žemių 1768 m. jis įkūrė naują palivarką, kurį vėliau pavadino Gubernijos dvaru ir įvedė baudžiavą. Iš valstiečių ūkių paimtos žemės atiteko dvarui, jų plotuose įkurti palivarkai, t. y. mažesni centriukai gamybai organizuoti. Juose buvo valdytojas, ekonomas, vaitai, prižiūrėtojai. Šių laukų visas derlius atitekdavo dvarui, juose baudžiauninkai dirbo be atlyginimo. Dvarui buvo atiduota ir dalis Šiaulių miestiečių, kurie turėjo dvare eiti lažą.
Gubernijos dvaro žemės apėmė plotą nuo Joniškio plento iki Račių kaimo šiaurėje ir Voveriškių kaimo vakaruose. Senasis Šiaulių dvaro centras buvo dabartinėje Gluosnių gatvėje ir liko mažai reikšmingu. Jame gyveno medžioklių žinovas, kuris augino sakalus medžioklei, dėl to gyvenvietė gavo Sakalnyčios pavadinimą. Dvaro centrinis rūmas buvo pastatytas ant buvusio Vinkšnos ežero kranto, šalia dabartinės „Gubernijos“ alaus daryklos. Ekonomijos centrą Didždvarį su Gubernijos dvaro rūmais jungė ir dabar tebesanti Dvaro gatvė.
Po 1861 m. žmonės nebepriklausė dvarui, tapo dalinai laisvi. Jų reikalus sprendė vietinė savivalda. Bet valstiečių žemė tapo jų nuosavybe tik po 1904 m., kai baigėsi išpirkų iš baudžiavos mokėjimas. XX a. pradžioje visi suprato, kad dvarų sistema (feodalizmas) žlugo. Ginkūnų ir Gubernijos dvarų savininkas Vladimiras Zubovas pradėjo pardavinėti žemę ir miškus. Jis numatė Gubernijos dvarą likviduoti, o Ginkūnuose seseriai palikti 80 ha dvarelį, bet Pirmasis pasaulinis karas sutrukdė baigti likvidavimą.
Po karo dvaro didžiąją dalį nusavino Lietuvos vyriausybė. Tik 1928 m. baigtas Gubernijos dvaro likvidavimas. Gubernijos dvaro centriniai rūmai ir kumetynas per karą sudegė, aplink šiuos pastatus buvęs 470 ha plotas atiteko Šiaulių miestui, Gubernijos miškas atiteko Lietuvos vyriausybei. 1921 m. V. Zubovas dvaro vasaros rūmus su biblioteka dovanojo Šiaulių miestui, ten vėliau įsikūrė Šiaulių mokytojų seminarija (dab. Šiaulių universiteto Menų fakultetas). Išliko tik nedidelė Gubernijos parko dalis.
Zabrodės meteoritas
Zabrodės meteoritas – meteoritas, nukritęs 1893 m. rugsėjo 22 d. dabartinės Baltarusijos teritorijoje (dabar vietovė priklauso Minsko sričiai, Dzeržinsko rajonui).
Meteorito svoris – 3,8 kg, tai vientisas gabalas, jo pavidalas aptakus (dėl skriejimo atmosferoje), apdegusiame paviršiuje esama regmogliptų (degimo įdubėlių). Zabrodės meteoritas yra hipersteninis chondritas, jo pagrindinę masę sudaro olivinas, hiperstenas ir grynuolė geležis, chondrules – olivinas.