cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrius Tiškevičius (1899)
Biografija
Pirmojo pasaulinio karo pradžioje su tėvais pasitraukė į Rusijos gilumą, gyveno Helsingforse (Suomijos Didžioji Kunigaikštystė).
Po karo grįžo į Užutrakį, paveldėjimo teise tapo antruoju Užutrakio majorato ordinatu. Vilniaus kraštą 1939 m. okupavus raudonajai armijai, pasitraukė į Angliją, apsigyveno Londone.
1962 m. gegužės 28 d. Londone vedė Kamilę Achmetovič-Ibrahim (, 1916–1973 m.). Mirė bevaikis.
Metušelas (medis)
Metušelas – tai gajoji pušis, kurios amžius siekia net 4855 metus (2023 m. duomenimis). Metušelo medis auga Injo apygardoje, rytų Kalifornijos valstijoje (JAV), aukštai Baltuosiuose kalnuose. Dėl jo saugumo priežasčių, tiksli augimo vieta nėra skelbiama. Bet tai 2900–3000 metrų aukštyje esančiame senų Brislekono pušų miško Methuselah Grove giraitė. Medis pavadintas biblinio personažo Metušelacho vardu. Šis medis laikomas seniausiu medžiu pasaulyje.
thumb|left|250px|Senųjų [[Brislekono pušis|Brislekono pušų miškas, Methuselah Grove giraitė, Baltieji kalnai, Kalifornija]]
Švenčionių Švč. Trejybės cerkvė
'''Švenčionių Švč. Trejybės cerkvė''' – Švenčionių miesto centre, Vilniaus g. 20, stovinti stačiatikių cerkvė, regioninės reikšmės architektūros paminklas (unik. kodas ).
Istorija
Pirmoji medinė cerkvė Švenčionyse buvo pastatyta 1743 m. stačiatikių kapinėse ant kalnelio. 1842 m. Švenčionyse buvo įsteigta stačiatikių parapija. 1895 m. buvo užsakytas mūrinės cerkvės projektas. Carinėje Rusijoje buvo įsteigtas cerkvių statybos komitetas, kuriam vadovavo M. Muravjovas. Komitetas privalėjo peržiūrėti ir patvirtinti visų pateiktų statyti cerkvių projektus. Šiaurės vakarų krašte cerkvių architektūroje atsispindėjo bizantinio stiliaus tendencijos ir kryptys. Bizantinio stiliaus architektai, tokie kaip Konstantinas Tonas ir kt. sakraliniuose statiniuose naudojo tradicinius Maskvos ir Jaroslavlio cerkvių planavimą, tūrio formas ir stiliui būdingų išorės formų elementus.
FK Salantas Salantai
Salantų „Salantas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Salantų. Dukterinė klubo Minija Kretinga komanda.
Švenčionių Švč. Trejybės cerkvė
Istorija
1898 m. pagal rusų architekto Michailo Prozorovo projektą, valstybės iždo ir vietinių mecenatų lėšomis, buvo pastatyta Švenčionių Švč.Trejybės cerkvė.
1928 m. atliktas cerkvės kapitalinis remontas. 1945 m. parapijoje buvo 158 tikintieji. Sovietų valdžia ją įregistravo 1947 m., tuo metu tebuvo 85 parapijiečiai.
FK Salantas Salantai
Istorija
Futbolo komanda Salantuose suburta dar 1929 m. Beveik visą laiką ji žaidė regioninėse lygose, tik 1993 m. sugebėjo laimėti II lygos Vakarų zonos varžybas ir kitame sezone išbandė jėgas I lygoje, tačiau užėmė paskutinę vietą ir iškrito atgal į II lygą. Komanda ne kartą keitė pavadinimą, kol 1992 m. pasivadino „Salantu“ pabrėžiant pro Salantus tekančią upę Salantą.
Švenčionių Švč. Trejybės cerkvė
Istorija
2016 m. pradėtas vykdyti keletą metų truksiantis cerkvės remontas.
Architektūra
Architektas M. Prozorovas panaudojo senosios Rusijos ir Bizantijos architektūros elementus. Cerkvėje centrinė dalis su varpine apjungta į vientisą statinį. Centrinė dalis yra graikiškojo kryžiaus plano su apside rytinėje cerkvės dalyje. Virš centrinės dalies iškyla didysis kupolas, vaizduojantis dangiškąją sferą, žemiau jį supa 4 mažesni puskupoliai. Prie centrinės cerkvės dalies,  vakarinėje dalyje, harmoningai prisišlieja varpinė su kupolu, šiek tiek mažesniu už centrinį kupolą. Vakarinėje dalyje įrengtas įspūdingas arkinis įėjimas su nedideliu kupolu, į kurį veda trys arkiniai įėjimai.
Cerkvės fasado sienas puošia siauros, ritmiškai besikartojančios baltos ir mėlynos horizontalios linijos. Arkiniai cerkvės langai dekoruoti arkatūra, t. y. tarpusavyje sujungtų dekoratyvių arkų eile. 12 langų simbolizuoja 12 apaštalų. Monumentalių formų Švč. Trejybės cerkvė yra svarbus Švenčionių miesto architektūros akcentas.
Lauko sienoje (nuo gatvės pusės) įrengta cerkvės statytojo protojerėjaus Joano Kuznecovo (1840–1902) antkapinė plokštė.
Sebastian Dadler
Sebastianas Dadleris (, g. 1586 m. kovo 6 d. Strasbūras, m. 1657 m. liepos 6 d. Hamburgas) – vokiečių medalių kalvis.
Biografija
1619 m. grįžo į Augsburgą, o 1621 m. pradėjo tarnauti Jonui Jurgiui I, Saksonijos elektoriui, kuriam sukūrė keletą puikių sidabrinių darbų.
Apie 1632 m. grįžo į Augsburgą, vėliau į Hamburgą ir apsistojo Dancinge (dabar – Gdanskas) 1634 m.
Nuo 1648 m. vėl dirbo Hamburge, kur liko iki mirties.
Mporokoso apskritis
Mporokoso apskritis – viena iš Zambijos Šiaurės provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mporokosas. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 73 929 žmones.
Filiae Lithuaniae
„Filiae Lithuaniae“ („Lietuvos dukterys“) – studenčių organizacija, veikusi 1928–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete.
Pirmoji tautinė korporacija Neo-Lithuania, įsteigta 1922 m. lapkričio 11 d. tuometiniame Lietuvos universitete, savo tikslais – ugdyti tautos meilę, siekti valstybės gerovės, auklėti valingą ir taurią krikščioniškais pagrindais asmenybę, sudomino jaunimą ir pritraukė didelį būrį studentų bei studenčių. Studentės iš pradžių veikė kartu su neolituanais, bet jau 1925 m. sudarė atskirą savo ratelį.
1928 m. gruodžio 8 d. nutarta įsteigti atskirą studenčių korporaciją Filiae Lithuaniae. Šūkis Pro Patria ir ideologija paliko ta pati, kaip ir korporacijos Neo-Lithuania. Įsigyta nauja vėliava su šūkiu: Bonae artes et amicitia (dailieji menai ir draugiškumas). Pasirinktos spalvos: žalia, raudona ir auksinė. Jų reikšmės: žalieji tėvynės laukai, tėvynės meilė ir tauri asmenybė. Įsigytas cirkulis: Vivat crescat floreat Filiae Lithuaniae. Vėliavos ir cirkulio projektą sukūrė dailininkas Kazys Šimonis. Nutarta įsigyti tautinius rūbus: be jų nebuvo galima dalyvauti korporacijos iškilmėse ir stovėti garbės sargyboje prie vėliavos.
Filiae Lithuaniae buvo pirmoji lietuvaičių korporacija Kaune ir Lietuvoje, įregistruota Universitete 1929 m. sausio 24 d. kaip nepolitinė akademinė korporacija. Garbės nariais pakviesti kan. Juozas Tumas-Vaižgantas, Lietuvos prezidentas Antanas Smetona ir rašytoja Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė. Korporacijos Filiae Lithuaniae iškilminga inauguracijos šventė įvyko 1929 m. birželio 2 d. Vėliavą pašventino Vytauto bažnyčios rektorius J. Tumas-Vaižgantas. Vakare korporacijos Neo-Lithuania rūmuose įvyko iškilmingas posėdis, kuriame dalyvavo spaudos ir draugiškų korporacijų atstovai su vėliavomis, universiteto profesoriai, prezidentas A. Smetona.
Korporacijos narių eilės kasmet didėjo. Į korporaciją buvo priimamos tik studijuojančios Vytauto Didžiojo universitete. Junjorės turėjo juodą kepuraitę, o senjorės – žalią. Junjorės vienerius metus buvo ruošiamos ideologijos, organizacinio drausmingumo ir, tik išlaikiusios egzaminus, keliamos į senjores. Uždedant senjorės spalvas, palydimos tradicine daina „Lietuva brangi, mano tėvyne“.
Valdybą sudarė pirmininkė, vicepirmininkė, sekretorė, arbiter elegantiarum ir junijorių magistrė. Vėliau įsisteigė korporacijos Taryba, kurią sudarė buvusios pirmininkės ir veikliosios narės. Jos sekė valdybų veiklą ir planavo ateities darbus.
Korporacija turėjo šias sekcijas: intelektinio bendravimo, taikomojo meno, sporto, muzikos – dainų. Sudarytas muzikinis vienetas: D. Vasiliauskaitė, S. Pusdešrytė, A. Kačanauskas, A. Šleinys, J. Valiulis ir A. L. Viršila. Korporacija palaikė draugiškus ryšius su Lietuvos ir užsienio korporacijomis: „Jaunąja Lietuva“ Dotnuvoje, latvių „Lettonia“, estų „Fraternitas Estica“, „SELL“ (Suomijos, Estijos, Latvijos, Lietuvos studentų sąjunga).
1930–1940 m. laikotarpis organizacijai buvo labai sėkmingas. Tuo metu Filiae Lithuaniae vadovavo pirmininkės: A. Vokietaitytė, G. Jakelaitytė-Čiburienė, M. Kasakaitytė, J. Grybauskaitė – Gabrėnienė, E. Baltikauskaitė, A. Varkalaitė, Sofija Pusdešrytė – Adomaitienė (2 metus), M. Dabrilaitė, Gražina Šliūpaitė – Siliūnienė, Al. Nasvytytė – Augustinavičienė, B. Trainavičiūtė – Paprockienė, Gr. Poderytė, L. Avižonytė, Bragaitė – Pocienė.
Korporacijos veiklą nutraukė 1940 m. rusų ir 1941 m. vokiečių okupacijos. Prasidėjo suėmimai, tardymai, kankinimai, trėmimai į Sibirą ir vokiečių koncentracijos stovyklas.
1955 m. liepos 2 d. Toronte, Kanadoje, nutarta vėl sujungti abiejų korporacijų jėgas ir įsteigti bendrą, vieną korporaciją Neo-Lithuania, pasiliekant teisę dėvėti filijų spalvas ir ženklus.
Versmės (reikšmės)
Versmės gali reikšti:
Užpalių šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė
'''Užpalių Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė''' stovi Užpalių miestelyje, Utenos rajone.
Istorija
Erdvi cerkvė Užpaliuose pastatyta rusų kolonistams, kurie buvo apgyvendinti vietoje ištremtų 1863 m. sukilimo dalyvių. Vilniaus generalgubernatorius Michailas Muravjovas skyrė lėšas statyboms.
I pasaulinio karo metu pastatas nukentėjo, pamaldos nutrauktos, 1920 m. atnaujintos. 1937 m. buvo 475 parapijiečiai. 1944 m. pastatas apgriautas. 1945 m. liko apie 200 parapijiečių, pati parapija įregistruota 1947 metais. Nors 1948 m. vasarą Utenos vykdomojo komiteto nutarimu parapija panaikinta, o cerkvė paversta žirnių sandėliu, bet gruodį cerkvė grąžinta tikintiesiems.
Jonas Pajaujis (1906)
Jonas Pajaujis (1906 m. sausio 1 d. šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijos Seinų apskrities Punsko valsčiaus Ožkinių kaime – 1999 m. balandžio 3 d. Punske) – agronomas ir pedagogas, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė ir augo ūkininko šeimoje. Mokėsi privačiai, nuo 1915 m. lankė lietuvišką Punsko pradinę mokyklą, o nuo 1919 metais buvo Seinų gimnazistas. Lenkams užėmus Seinus, lietuviška gimnazija buvo uždaryta. Jonas nelegaliai išvyko į Lietuvos Respubliką, kur mokėsi Kalvarijos progimnazijoje ir Seinų gimnazijoje Lazdijuose. 1933 m. baigė Varšuvos žemės ūkio akademiją. Tuo metu veikusi Lenkijos lietuvių ūkininkų draugija įdarbino absolventą Suvalkų krašto agronomu. Antrojo pasaulinio karo metais Jonas Pajaujis organizavo septyniolika pradinių mokyklų Seinų krašte. Vedė mokytoją Vladą Rusokaitę. Pradėjus lietuvius iškeldinti iš vokiečių užimtų teritorijų, Pajaujų šeima taip pat pasitraukė į Lietuvą, į Dotnuvą. Vėliau J. Pajaujis įsidarbino Beniakainio augalų bandymų stotyje, o Raudonajai armijai užėmus Vilnių, pakviečiamas dirbti Žemės ūkio ministerijoje.
Širdžių ėdikės
Širdžių ėdikės  – amerikiečių drama, komedija, kuri pasirodė 2001 m. Režisierius David Mirkin.
Siužetas
Maksina Konors apsukdavo galvą turtingiems vyrukams, ištekėdavo, o paskui nutikdavo taip, kad jos tikra duktė imdavosi veikti. Sukompromituoti vyrukai atseikėdavo kompensaciją ir išsiskirdavo. Jos visada veikdavo pagal šią schemą ir ji pasiteisindavo, tačiau kartais įvyksta netikėtų dalykų.
Tauškandarja
Tauškandarja arba Kakšalas  – upė Kirgizijoje (Naryno sr.) ir Kinijoje (Sindziange); Aksu dešinysis intakas (Tarimo baseinas). Prasideda Kirgizijoje, Tianšanio kalnuose, į rytus nuo Čatyrkiolio ežero, susiliejus Aksajaus ir Miudiuriumo upėms (netoli Čatyrtašo). Teka rytų kryptimi. Įteka į Aksu upę ties Aksu miestu.
Pavadinimas qaqsal tiurkų kalbomis reiškia „miręs miškas“. Tauškandarja pavadinimas kilo nuo persiškų žodžių taxqan („audringas“) ir darya („upė“).
Žaliosios markatos
Žaliosios markatos (Chlorocebus) – šunbeždžionių (Cercopithecidae) šeimos beždžionių gentis, priklausanti markatų pošeimiui. Gentyje 6 rūšys:
P2P
miniatiūra|P2P tinkle resursų keitimasis vyksta tiesiogiai tarp vartotojų. P2P – tinklo modelis, kuriame keitimasis resursais vyksta tiesiogiai tarp vartotojų. Tai yra priešingybė kliento-serverio modeliui. Gryname P2P tinkle nėra kliento ir serverio sąvokų – susijungę vartotojai yra lygiaverčiai, t. y. kiekvienas veikia ir kaip klientas, ir kaip serveris.
Enciklopedinis kompiuterijos žodynas siūlo lietuvišką „peer-to-peer“ atitikmenį lygiarangiai. Jame lygiarangių architektūra apibrėžiama kaip „tinklo architektūra, sudaryta iš dviejų arba daugiau kompiuterių, kurie keičiasi duomenimis naudodami tą pačią arba to paties tipo programinę įrangą“.
Vienas iš P2P modelio taikymo pavyzdžių yra IRC pokalbis ar failo siuntimas tarp pastarosios programos vartotojų DCC protokolo pagrindu. Centriniai serveriai šiuo atveju reikalingi tik tam, kad padėtų surasti kitą pusę, o paskui bendravimas jau vyksta tiesiogiai. „Gnutella“ ir kitos panašios sistemos sugeba atlikti paiešką ir nenaudodamos centrinio serverio. Tokių sistemų neįmanoma išjungti iš vieno centro: kartą paleistos, jos veikia tol, kol yra pakankamai norinčių jomis naudotis klientų.
Vienas iš žinomiausių P2P pritaikymo pavyzdžių yra „BitTorrent“ rinkmenų dalinimosi programa. „Bitcoin“ kriptovaliuta, „Ethereum“ platforma taip pat veikia P2P pagrindu.
Pagrindiniai principai
Pranašumai:
P2P architektūros modeliai
Egzistuoja du pagrindiniai architektūrų modelių tipai:
Decentralizuoti: Hibridiniai:
Galimos ir mišrios sistemos, tuo pat metu naudojančios abu modelius. Kai kada kartu naudojamas ir kliento – serverio modelis.
Grynomis P2P laikomos tik decentralizuota architektūra paremtos sistemos. Galima išskirti dvi pagrindines tokių architektūrų klases: bestruktūrės, pvz., „Gnutella“ ir struktūrizuotos sistemas , žymiausi iš kurių yra „Chord“, „P-Grid“, „Pastry“.
Vandopolis
Vandopolis  – kaimas Lenkijos rytuose, Konstantinuvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 23 km į šiaurę nuo Palenkės Bialos ir apie 115 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kolima
Kolima reiškia:
Juodžiai (Trakai)
Juodžiai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Ubiškių.
Peliauodeginiai šikšnosparniai
Peliauodeginiai šikšnosparniai  (Rhinopomatidae) – šikšnosparnių (Chiroptera) šeima. Gyvūnų dydis 60-80 mm, svoris 15-20 g. Paplitę nuo Rio de Oro Afrikoje į rytus per visą Šiaurės Afriką ir Pietų Aziją iki Sumatros.
Šeimoje 1 gentis su 3 rūšimis:
İbrahim Kutluay
Ibrahimas Kutluajus (İbrahim Kutluay; g. 1974 m. sausio 7 d.) – buvęs Turkijos krepšininkas, atstovavęs šalies nacionalinei rinktinei.
Didžiąją karjeros dalį žaidė Turkijos ir Graikijos klubuose. 2004–2005 m. sezone žaidė NBA „Seattle SuperSonics“ klube.
1996 m. Kutluajus U-22 Europos čempionate, mače prieš Italiją pelnė net 50 taškų. Eurolygos varžybose prieš Zagrebo „Cibona“ yra pelnęs 41 tašką. Ibrahimas Kutluajus dažnai patekdavo į geriausių tritaškininkų sąrašus.
Viešvėnų pagrindinė mokykla
Telšių rajono Viešvėnų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Telšių raj., Viešvėnuose I, Judros g. 9, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190581816. Steigėjas Telšių rajono savivaldybės taryba.
Mpulungu apskritis
Mpulungu apskritis – viena iš Zambijos Šiaurės provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mpulungu. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 67 602 žmones.
Viešvėnų pagrindinė mokykla
Filialai:
Istorija
1858 m. pirmąsyk paminėta Viešvėnų mokykla, tuo metu joje mokėsi 68 mokiniai, paskesniais metais – 72. Ši mokykla buvo parapijinė, jos įkūrimo iniciatorius – vyskupas Motiejus Valančius. 1863 m. caro valdžia mokyklą uždarė.
Per Pirmąjį pasaulinį karą kraštą okupavus kaizerinei Vokietijai, Viešvėnuose mokyklą buvo įkūręs kunigas Jonas Karbauskas, į ją susirinko maždaug 100 mokinių.
Tarpukario Lietuvoje Viešvėnuose mokykla atidaryta 1919 m. Pirmoji mokytoja – iš Paežerės kaimo kilusi Marija Miceikaitė. Veiklos pradžioje mokyklai stigo suolų, nebuvo mokymo priemonių.
1928 m. pradžioje Viešvėnuose įkurtas antrasis pradinės mokyklos kompleksas, patalpos buvo nuomojamos. 1927 m. rudenį mokyklos vedėja tapo Ona Kuodytė, 1938 m. – Juozas Šliažas, paskui – Edvardas Levinskas.
Iki 1962 m. mokykloje įkurta aštunta klasė, taip pat pradėjo veikti suaugusiųjų vakarinė mokykla. Mokykloje dirbo 12–14 pedagogų. 1964 m. baigtas statyti naujas mūrinis mokyklos pastatas. 1984 m. mokykla tapo vidurine, po trejų metų, 1987 m., išleista pirmoji abiturientų laida.
Mažėjant mokinių skaičiui, mokykla vėl pertvarkyta į pagrindinę.
Kolimos ugnikalnis
Kolima  – aktyvus ugnikalnis pietų Meksikoje, Kolimos ir Chalisko valstijose, Meksikos vulkanų ašyje, 125 km į pietus nuo Guadalacharos. Aukštis 3850 m. Kolima – vulkanų kompleksas, sudarytas iš aukščiausios, seniausios bet nebeaktyvios Nevado de Kolimos viršukalnės, aktyvaus 3860 m aukščio Fuego de Kolimos kūgio ir dar keleto kraterių.
Per išsiveržimus gerokai keičiasi kraterio dydis ir ugnikalnio aukštis (XX a. vid. 4625 m – XXI a. pr. 3850 m). Fumarolės. Kolimos ugnikalnis ir jį supančios apylinkės yra nacionalinis parkas.
Kolima nuo 1576 m. išsiveržė daugiau negu 40 kartų. Paskutiniai išsiveržimai vyko 1991, 1998-99 m. ir nuo 2001 m. tęsiasi iki šiol. Iš ugnikalnio veržiasi lava, galingų išsiveržimų metu paskleidžiami piroklastai, išmetami vulkaniniai pelenai. 2005 m. Kolima 5 km spinduliu mėtė vulkanines bombas.
Henrikas Veisenhofas
Henrikas Veisenhofas (1859 m. liepos 26 d. Pakriaunyje, Rusijos imperija – 1922 m. liepos 23 d. Varšuvoje, Antroji Lenkijos Respublika) – dailininkas, tapytojas, grafikas.
Biografija
Gimė 1859 m. liepos 26 d. Pakriaunyje. Tėvas dalyvavo 1863 m. sukilime, už tai buvo ištremtas į Sibirą, paskui jį išvažiavo ir visa šeima. 1874 m. šeimai buvo leista grįžti namo, bet jie apsigyveno Varšuvoje. Nuo 1874 m. lankė piešimo pamokas pas Wojciech Gerson. 1880 m. įstojo į Sankt Peterburgo dailės akademiją. 1885 m. baigė mokslus sidabro medaliu. 1889 m. išvyko į Miuncheną, kur mokėsi pas dailininką Alfred Kowalski-Wierusz, 1903-1904 m. gyveno Paryžiuje. Vėliau apsigyveno tėvams priklausiusiame dvare šalia Minsko. Tapė gamtos peizažus, kūrė žmonių portretų grafikas. Priklausė Varšuvos dailininkų draugijai Pro Arte. Prasidėjus I pasauliniam karui išvyko gyventi į Varšuvą, kur ir mirė 1922 m. liepos 23 dieną.
Ford Interceptor
Ford Interceptor buvo koncepcinis automobilis, kurį Ford Motor Company pristatė 2007 metų Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje, vykusioje Detroite, Mičigane. Ford Interceptor yra retro stiliaus sedanas moderniai atspindintis 7-dešimtmečio klasikinį amerikietišką automobilį, pavyzdžiui, Ford Galaxie.
Automobilis naudoja Ford Racing 5,0 litrų Cammer variklį, turintį 400 AG ir turintį galimybę naudoti E-85 etanolį. Interceptor naudoja 6-pavarų mechaninę transmisiją. 5,0 litrų Cammer yra patobulinta 4,6 litrų modular variklio versija, kurią naudoja Ford Mustang GT.
1993 m. Copa América
'''1993 m. Copa América''' – Copa América turnyras, 1993 m. birželio 15 – liepos 4 d. vykęs Ekvadore. Turnyre dalyvavo 12 komandų: 10 CONMEBOL narių bei dvi kviestinės komandos iš CONCACAF zonos (Meksika ir JAV).
Čempionais tapo argentiniečiai, finale nugalėję meksikiečius.
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 7 Ekvadoro stadionuose.
Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė
Utenos Viešpaties Pakilimo į dangų cerkvė stovi Utenoje. miniatiūra|250px|left|Cerkvė 2016 m.
Gajoji pušis
thumb|left|250px|Gajosios pušies šakelė su kankorėžiais thumb|left|250px|Gajosios pušies spygliai su [[kankorėžiais (dešinėje nesubrendusiu), Gyvačių kalnuose, Nevada]] thumb|left|250px|Gajosios pušies viršūnė
Gajoji pušis (Pinus longaeva) – pušinių (Pinaceae) šeimos, pušų (Pinus) genties visžalis spygliuotis medis. Vienas iš trijų brislekono pušų rūšių.
Paplitimas
Šie medžiai natūraliai auga Šiaurės Amerikos žemyno vakaruose (JAV p.v.), tai yra Jutoje, Nevadoje ir l.ribotoje rytų Kalifornijos dalyje – Baltuosiuose, Injaus kalnuose, Panaminto kalnų grandinėje, Mono bei Injaus apygardose. Nevadoje aptinkama Didžiojo Baseino aukštesnėse kalnų grandinės nuo ' kalnų kiek šiauriau Las Vegaso iki Rubininių kalnų ' ir Jutoje Vasečio kalnagūbriuose .
Atsiradus grybeliniam  virusui, nukentėjo daug šios rūšies medžių. Dabar gajoji pušis yra įtraukta į tarptautinės raudonosios knygos sąrašus. Jos saugomos senoviniame balfūro pušų miške (Kalifornija), esančiame Baltuosiuose kalnuose ir Didžiojo Baseino nacionaliniame parke esančiame Nevados valstijoje, kur medžių pjovimas uždraustas.
Rūšies požymiai
Neaukštas ar vidutinio aukščio medis užaugantis iki 5-15 metrų aukščio ir iki 2,5-3,6 m kamieno skersmens. Žievė ryškiai oranžinė ar geltona, plona, žvynuota. Lapeliai (Spygliai) auga pluoštais po penkis, stamboki ir iki 2,5-4 cm ilgio, nuo ryškiai žalios iki melsvai žalios spalvos jų apatinėje dalyje. Ant medžio lapeliai (Spygliukai) išsilaiko 45 metus ir tai ilgiausiai lyginant su visomis planetoje augančiomis medžių rūšimis.
Kankorėžiai 5-10 cm ilgio ir 3-4 cm pločio (kada neprasidarę), kiaušinio pavidalo, cilindriški. Kol kankorėžiai jauni, jie buna žalios ar purpurinės spalvos, vėliau subrendę (po 16 mėn.) oranžinės-tamsiai geltonos spalvos. Prasidarius kankorėžiams, sėklos nedelsiant išsibarsto. Jos yra apie 5 mm ilgio su 12 to 22 mm sparneliais. Dažniausiai jas išsklaido vėjas, bet dalį jų išsklaido ir  rūšies paukščiai, kurie jas ištraukia iš prasiskleidusių kankorėžių. rūšies paukščiams šios sėklos kaip maisto šaltinis ir dalį jų jie bando paslėpti vėliasniam naudojimui, bet vėliau jų nepanaudotos sudygsta ir išauga į medžius.
Amžius
Tai pati ilgaamžiškiausia Žemėje gyvuojanti organizmų rūšis. Yra žinomas augantis šios rūšies Metušelo medis Methuselah, kurio amžius siekia net 4855 metus (2023 metais). Šio individo amžius nustatytas pagal medžio metinės rieves. Jis vis dar auga senoviniame Balfūro pušų miške esančiame Baltuosiuose kalnuose, netoli Bišopo (Kalifornija). Tai pats seniausias augantis medis mūsų planetoje. Siekiant jį išsaugoti, tiksli medžio augimo vieta nėra skelbiama, kadangi 1964 metais buvo nupjautas šios pačios rūšies dar senesnis Prometėjo medis, kurio amžius siekė 4862 metus. Baltuosiuose kalnuose seniausios gajosios pušys aptinkamos šių kalnų šiauriniuose šlaituose. Jos yra vidutiniškai 2000 metų amžiaus. Tuo tarpu šių kalnų grandinių pietiniuose šlaituose augančios gajosios pušys vidutiniškai yra 1000 metų amžiaus. Dėl jų paplitimo areale esančių savotiškų klimatinių sąlygų bei medienos patvarumo, gajosios pušys natūralioje gamtoje gali išlikti riogsančios šalia augančių net apie 7000 metų.
John Dolmayan
John Dolmayan (g. 1973 m. liepos 15 d.) – JAV alternatyviojo metalo grupės System of a Down būgnininkas. John’o grupės draugai yra vokalistas/klavišininkas Serj Tankian, gitaristas/vokalistas Daron Malakian ir bosistas Shavo Odadjian.
Vaikystė
John’as Dolmayan’as gimė Libane, tačiau priklauso armėnų tautinėms mažumoms. Libano pilietinis karas prasidėjo ir pasiekė viršūnę Dolmayan’ui gyvenant ten, todėl jo šeima nusprendė pabėgti iš šalies po intriguojančio išgyvenimo nuotykio. Vieną naktį, kai John’as buvo penkerių metų amžiaus, jis atsikėlė vidury nakties ir išsigandęs nubėgo į tėvų miegamąjį. Tėvai leido jam miegoti jų lovoje, o po to kulka, išdaužusi John’o kambario langą įstrigo jo lovoje ten, kur vaikas turėjo miegoti. Po šio nutikimo John’o tėvas ir nusprendė išvykti. Šeima persikėlė į Torontą, tada į Los Andželą. Las Vegas’e Johno’o tėvas turėjo kooperatinį butą, šalia kurio nupirko savo tėvams namą.
Kartu su System of a Down
Taigi, jis iš dalies įrašė penkis albumus kartu su System of a Down: System of a Down (albumas) (1998), Toxicity (2001), Steal This Album! (2002), ir, pačius naujausius, Mezmerize (2005) bei Hypnotize (2005).
John’o veido išraiškos, garsios kaip užjaučiančios ir piktos, kartu su jo madingu drabužių stilium, daro jį panašų į Rusijos mafijos narį. Serj Tankian’as, pagrindinis grupės vokalistas, „Kerrang“ žurnalui sakė, jog scenoje visada stengiasi iš John’o lūpų ištraukti šypseną. John’as į tai atsakė, jog jam reikėjo didelių pastangų, kad grodamas išlaikytų šaltą veidą ir „nenušoktų nuo ritmo“, kas atrodo neįmanoma, žinant kaip ritmiškai jis groja vos prisėdęs prie būgnų. Metalo scenoje jis pagarsėjęs savo „hi – hat“ ir „snare combo“ būgnų rinkiniu, kurį galima išgirsti tokiose dainose kaip Deer Dance iš Toxicity, I-E-A-I-A-I-O iš Steal This Album! ir Question! iš Mezmerize.
Mungvi apskritis
Mungvi apskritis – viena iš Zambijos Šiaurės provincijoje esančių apskričių. Administracinis centras – Mungvi. 2000 m. apskrities gyventojų skaičius siekė 112 977 žmones.
Joseph Yobo
Džosefas Ikpo Jobas (g. 1980 m. rugsėjo 6 d.) – futbolininkas, Nigerijos rinktinės gynėjas.
Vichovičė
Vichovičė  – kaimas Lenkijos rytuose, Konstantinuvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į rytus nuo Konstantinuvo, apie 19 km į šiaurę nuo Palenkės Bialos ir apie 113 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Joseph Yobo
Karjera
2010 m. rugsėjo 1 d. buvo išnuomotas Turkijos Fenerbahçe SK klubui.
Rinktinė
rungtyniavo nuo 2001 m.
Su rinktine dalyvavo, 2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2013 m. Afrikos Tautų taurėse.
Kribis
Kribis  – miestas pietvakarių Kamerūne, Pietų regione, Gvinėjos įlankos pakrantėje, prie Kienkės upės žiočių. Departamento centras. Yra jūrų uostas (išvežama geležies rūda, kakava, mediena), oro uostas, plentai į Edėją ir Ebolovą, naftotiekis į Čadą. Planuojama giliavandenio uosto ir geležinkelio linijos statyba. Verčiamasi žvejyba. Veikia šiluminė elektrinė. Kurortas. Yra vokiečių laikų švyturys, katedra, apylinkėse krenta Lobės krioklys.
Istorija
Kribis išaugo kaip vokiečių ir vietinių gyventojų prekybinis centras. 1884 m. tapo Vokiečių Kamerūno dalimi. Miestas tapo svarbiu ekonominiu pietų Kamerūno centru bei kaučiuko ir dramblio kaulo eksporto uostu.
Gelados
(Theropithecus gelada)
Gelados (Theropithecus) – šunbeždžionių (Cercopithecidae) šeimos beždžionių gentis, priklausanti markatų pošeimiui. Gentyje tik viena rūšis – rausvakrūtinė gelada (Theropithecus gelada). Kūno ilgis 70-74 cm, uodega – 45-50 cm. Masė 19 kg. Minta žolių stiebais ir sėklomis. Maistą greitai renka mikliais rankų judesiais sėdėdama ir nuolat keisdama vietą. Kartais susiburia į didžiulius būrius. Paplitusios vėjuotose, žolėtose Etiopijos ir Eritrėjos aukštumose.
CrossCountry
thumb|250px|CrossCountry bendrovės traukinys Class 170 Turbostar CrossCountry – Jungtinės Karalystės geležinkelio bendrovė. Veikia nuo 2007 m., aptarnauja daugumą geležinkelio linijų šalyje. Pakeitė iki tol veikusią Virgin Trains, bei kai kuriuos Central Trains reisus.
Traukiniai
Bendrovė naudoja šiuos traukinius:
Pakapiai (Kaunas)
Pakapiai – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 9 km į šiaurės vakarus nuo Vandžiogalos, 2 km nuo Labūnavos, prie kelio ir jo atšakos Vandžiogalon. Šalia kaimo teka Urka ir jos intakas Vinkšnupys. Pakapiuose įsikūrusi UAB „Tauriga“, gaminanti įvairias automobilių priekabas (taip pat eksportui).
Istorija
Netoliese yra X–XVI a. Pakapių kapinynas, taip pat rasta akmens amžiaus dirbinių (mezolito ietigalis, gludintas kirvis siaurėjančia pentimi, apskritas gremžtukas, nuoskalos).
Pakapių kaimas minimas nuo 1744 m. 2010 m. liepos 26 d. Pakapių teritorijoje sugriuvus avarinės būklės pastatui smarkiai susižalojo nuo audros jame besislėpę čekų dviratininkai.
Drakono dantys
thumb|180px|Drakono dantys Drakono dantys ( 'kupra') – taip šnekamojoje kalboje vadinamas Antrojo pasaulinio karo metu naudotas fortifikacijos elementas. Tai nupjautinės piramidės formos 90–120 cm masyvios kliūtys iš gelžbetonio. „Dantys“ būdavo sustatyti keliomis eilėmis ir turėjo bendrą pagrindą. Naudotos kaip prieštankinės kliūtys, kurios turėjo sulėtinti priešų tankų judėjimą. Taip prieštankiniam daliniui buvo lengviau atakuoti. Karo metu „dantys“ buvo naudojami kartu su kitomis, papildomomis kliūtimis, tokiomis, kaip, pavyzdžiui, prieštankiniai grioviai.
Šis užkardų tipas buvo plačiai naudojamas Antrojo pasaulinio karo frontuose.
Carlos Sastre
Carlos Sastre Candil (g. 1975 m. balandžio 22 d. Madride) – profesionalus ispanų plento dviratininkas, olimpietis, 2008 m. Tour de France laimėtojas. Atstovavo Cervélo TestTeam komandą.
Biografija
Sastre 1997 metais pasirašė savo pirmąjį kontraktą su profesionalia ispanų komanda ONCE. Didžiausias pasiekimas su šia komanda buvo Vuelta a España lenktynėse kalnų etapo laimėjimas.
2002 metais jis pasirašė kontraktą su danų komanda Team CSC Saxo Bank. Su šia komanda Sastre pirmą kartą sudalyvavo Tour de France lenktynėse. 2003 metais didžiausias jo pasiekimas Tour de France buvo tryliktojo etapo laimėjimas.
Prieš 2004 m. sezoną Sastre su komandos draugu Ivan Basso intensyviai treniravosi Bostone ir norėjo pasiekti juo geresnių rezultatų. Tai pasiteisino. Sastre užėmė šeštą vietą Vuelta a España lenktynėse ir aštuntą vietą Tour de France lenktynėse.
2008 m. Carlos Sastre laimėjo Tour de France lenktynes.
Vaclovas Volkovas
Vaclovas Volkovas (1947 m. sausio 3 d. Kužiuose – 2021 m. kovo 13 d.) – Lietuvos ir Šiaulių visuomenės bei politinis veikėjas.
Biografija
1969–1976 m. Šiaulių 29-osios profesinės technikos mokyklos gamybinio mokymo centro meistras, dėstytojas, direktoriaus pavaduotojas. 1976–1980 m. Tarpmokyklinio gamybinio mokymo kombinato direktorius.
1980–1984 m. Šiaulių miesto Liaudies deputatų tarybos deputatas, vykdomojo komiteto pirmininko pavaduotojas. 1984–1988 m. LKP Šiaulių miesto komiteto sekretorius, 1988–1990 m. pirmasis sekretorius. 1995–1997, 2003–2008 m. ir 2008–2011 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Šiaulių apskrityje. 1997–2002 m. individualios įmonės savininkas. 2002 m. balandžio mėn. – 2003 m. liepos mėn. Šiaulių miesto savivaldybės meras.
1997–2000 m., 2000–2003 m. (LDDP sąraše) ir 2003 m. balandžio – gruodžio mėn. (LSDP) Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys.
1973–1990 m. Lietuvos komunistų partijos, 1990–2001 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus narys, 2001–2003 m. skyriaus tarybos narys.
1995 m. šiauliečių sporto veteranų klubo steigėjas ir pirmininkas.
Sukotajaus istorinis parkas
Sukotajaus istorinis parkas  – XIII–XIV a. Sukotajaus karalystė sostinės liekanos šiaurės Tailande. Istorinio miesto griuvėsiai yra 12 km į vakarus nuo šiuolaikinio Tailando miesto Sukotajaus.
1961 m. miesto liekanos buvo paskelbtos saugoma teritorija, o 1976 m. pradėti restauravimo darbai. 1988 m. istorinis parkas buvo oficialiai atidarytas lankytojams. 1991 m. parkas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Miestą 1238 m. įkūrė khmerai ir pradžioje jis vadinosi „Laimės žydėjimas“. 120 metų Sukotajus buvo to paties pavadinimo karalystės sostinė.
Miestas iš visų pusių buvo apsuptas sienos, pietinė ir šiaurinė sienos buvo 1,81 km ilgio, o vakarinė ir rytinė – 1,4 km. Iš viso 70 km² plote aptikta apie 200 istorinių objektų. Kiekvienos miestą supančios sienos centre buvo vartai, kiemo viduje – karaliaus rūmai ir 26 šventyklos. Pati didžiausia iš jų buvo Vat Mahatato (Wat Mahathat) šventykla.
== Įžymiausios vietos Įžymiausios vietos ==
Nuorodos
סוקהוטהאי
Serkan Erdoğan
Serkanas Erdohanas (Serkan Erdoğan; g. 1978 m. rugpjūčio 30 d.) – Turkijos krepšininkas.
Atakuojantis gynėjas, žaidžiantis šalies nacionalinėje rinktinėje ir Ispanijos Alikantės Lucentum klube. Beveik visą savo karjerą praleido Turkijos klubuose: „Tuborg“, „Tofas“, „Ülker“. Į Ispaniją persikėlė tik 2005 m. 2005–2006 m. Eurolygos sezone Erdoganas Vitorijos klubui pelnydavo vidutiniškai po 10,7 tšk. Jis taip pat buvo rezultatyviausias rinktinės žaidėjas (po 16 tšk.) XV pasaulio krepšinio čempionate.
Kremzlė
Kremzlinis audinys
1871 m. Vokietijos Konstitucija
1871 m. Vokietijos Konstitucija, Bismarko Konstitucija – Vokietijos imperijos konstitucija, priimta 1871 m. balandžio 16 d.
Bundesratas atstovavo federacijos valstybėms; bundesrato pirmininku buvo Prūsijos karalius, kuris taip pat turėjo ir Vokietijos imperatoriaus titulą. Imperatorius skyrė imperijos kanclerį, kuris buvo įtakingiausia politinės sistemos institucija. Imperijos įstatymų priėmimui reikėjo dviejų institucijų pritarimo - bundesrato ir reichstago. Reichstagas buvo renkamas trejiems metams (nuo 1885 m. penkeriems metams), visuotiniuose rinkimuose (rinkimo teisę turėjo tik vyrai).
Bismarko Konstitucija panaikinta 1919 m. rugpjūčio 14 d. ją pakeitus vadinamąja Veimaro Konstitucija.
Priėmimo aplinkybės
Po trumpo 1866 m. karo Prūsija sutriuškino austrus ir vietoj Vokiečių sąjungos įkūrė Šiaurės Vokietijos sąjungą. Šios sąjungos Steigiamasis reichstagas 1867 m. priėmė konstituciją, į kurią įėjo nemažai 1849 m. Frankfurto konstitucijos demokratinių nuostatų – visuotiniai, lygūs, slapti rinkimai į Reichstagą, piliečių teisės ir laisvės. Sąjungos prezidento pareigos turėjo būti suteikiamos Prūsijos karaliui, kuriam pavesta vykdomoji valdžia, įgyvendinama per jo paties skiriamą ir jam atsakingą kanclerį. Po pergalės 1870 m. kare su Prancūzija į Šiaurės Vokietijos sąjungą įstojo pietų Vokietijos valstybės. Vadinamosiomis Lapkričio sutartimis Šiaures Vokietijos sąjunga susitarė su Badenu ir Hesenu, o tuomet su Bavarija ir Viurtembergu dėl jų įstojimo į sąjungą. Sąjunga pavadinta Vokietijos Sąjunga.
Konstitucinė valstybės sandara
Vokietijos imperija buvo federacinė valstybė, susidedanti iš 22 monarchijų ir 3 laisvųjų miestų. Jos valstybės forma literatūroje vadinama "apribota monarchija".
Federacijos ir jos narių santykis
Imperijos įstatymai viršesni už federacijos subjektų. Federacijai priklausė užsienio reikalų, ginkluotųjų pajėgų tvarkymas, finansiniai bei ūkiniai reikalai (muitai, prekyba, pinigai, bankai, paštas, keliai) bei visų sričių teisinis reguliavimas, teismų veiklos organizavimas. Federacijos subjektai išlaiko savo konstitucijas, landtagus, vyriausybes. Jie tvarko žmogaus teises, bažnyčios reikalus, švietimą, tiesioginių mokesčių rinkimą ir administraciją.
Įstatymų leidžiamoji valdžia
Dvejų rūmų parlamentas – Bundestagas (Sąjungos taryba) ir Reichstagas. Abeji rūmai turėjo įstatymų leidybos iniciatyvos teisę, įstatymų priėmimui reikėjo abejų rūmų narių balsų daugumos ir imperatoriaus sankcijos. Bundestagas turėjo duoti administracijai nurodymus įstatymų taikymo klausimais, skirti kai kuriuos pareigūnus, spręsti ginčus tarp federacijos narių, galėjo vienas leisti įsakus. Reichstagas turėjo savo kompetencijos ribose siūlyti ir priimti įstatymus, tvirtinti imperijos biudžetą, ratifikuoti tarptautines sutartis. Įstatymų leidžiamosios valdžios rinkimų tvarka: Bundestagas susidėjo iš federacijos narių vyriausybių skiriamų atstovų. Reichstagas renkamas visuotiniais (vyrai, išskyrus karius, 25 m.), tiesioginiais slaptais rinkimais 3 metams (vėliau 5 m.).
Įstatymų vykdomoji valdžia
Imperatorius, turintis kaizerio titulą. Jis tvarko tarptautinius reikalus, skelbia imperijos vardu karą (Bundestago pritarimu), sudaro taiką, sudaro sąjungas, akredituoja pasiuntinius, gali sušaukti ir paleisti parlamento rūmus, siūlo įstatymų projektus, juos tvirtina ir skelbia, prižiūri jų vykdymą. Imperatorius skiria imperijos kanclerį, kuris tik jam ir atsakingas, kontrasignuoja jo nutarimus ir potvarkius. Kancleris tvarko imperijos reikalus, jis yra vienintelis imperijos ministras, skiriantis sau pavaldžius įvairių žinybų vadovus. Kancleris yra Bundestago pirmininkas, taigi gali užkirsti kelią įstatymų priėmimui jame. Įstatymų vykdomosios valdžios rinkimas: kaizeriu tampa Prūsijos karalius, kancleriu – Prūsijos ministras pirmininkas.
Žmogaus teisių įtvirtinimas
Teisės ir laisvės nedeklaruojamos, tai palikta federacijos narių kompetencijai.
Trumpasnukės čiulpikės
Trumpasnukės čiulpikės (Chasmistes) - čiulpikinių (Catostomidae) šeimos žuvų gentis.
Vitolduvas (Palenkės Bialos apskritis)
Vitolduvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Konstantinuvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės rytus nuo Konstantinuvo, apie 21 km į šiaurę nuo Palenkės Bialos ir apie 114 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Pietinis žvilgūnas
Pietinis žvilgūnas (Macdunnoughia confusa) – pelėdgalvių (Noctuidae) šeimos drugys.
Maksimas Galkinas
Maksimas Galkinas (g. 1976 m. birželio 18 d. Maskvoje) – rusų dainininkas, komikas ir laidų vedėjas.
Biografija
Gimė 1976 m. Maskvoje generolo bei matematikės šeimoje. Tėvas generolas pulkininkas Aleksandras Galkinas (miręs 2002 m.) 1987–1997 m. buvo Gynybos ministerijos Vyriausiosios automobilių, šarvuočių ir tankų valdybos viršininkas. Motina Natalja Galkina (m. 2004 m.) – fizikos-matematikos mokslų kandidatė, vyresnioji mokslinė bendradarbė Tarptautiniame žemės drebėjimų prognozavimo teorijos ir matematinės geofizikos institute.
Dainininko vaikystė prabėgo kariniam miestely, 30 km nuo Ulan Udės miesto. Jau vaikystėje atsiskleidė jo aktoriniai sugebėjimai, jis dažnai vaidino mokyklos spektakliuose, parodijavo kitus mokinius, mokytojus. Pirmasis aktoriaus debiutas buvo 1994 m.
1993 m. įstojo į Rusijos humanitarinių mokslų universitetą, lingvistikos fakultetą, kurį baigė 1998 m. Paskui įstojo į aspirantūrą, kur rašė disertaciją pavadinimu „Originalaus ir versto tekstų stilistinių sistemų santykis“. 2009 m. aspirantūrą paliko dėl nesutarimų su moksliniu vadovu.
Rusijai pradėjus invaziją į Ukrainą Galkinas ir Pugačiova 2022 m. kovo mėn. paliko Rusiją ir apsigyveno Izraelyje.
Karjera
Savo estradinę karjerą jaunystėje Galkinas pradėjo kaip laidos „KVN“ dalyvis, kurioje dabar kai kada dalyvauja kaip vertintojas. Jis tapo žinomas dėl kitų žmonių pamedžiojamų ir parodijų bei duetų su žinoma dainininke ir sugyventine Ala Pugačiova. Jis su atlikėja vedė pramoginę šokių laidą „Šokiai su žvaigždėmis“ (rus. Танцы со звёздами).
Galkinas taip pat buvo rusiškos versijos „Kas laimės milijoną?“ ir „Žvaigždės ant ledo“ (rus. Звёздный лёд) vedėjas.
Švenčionių rajono savivaldybės taryba 1995–1997 m.
Švenčionių rajono savivaldybės taryba – Švenčionių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1995 m. kovo 25 d.
Teisinis pagrindas
Rinkimai įvyko vadovaujantis 1992 m. spalio 25 d. Konstitucijos nuostatomis, 1994 m. liepos 7 d. naujuoju Vietos savivaldos įstatymu ir nauju 1994 m. liepos 7 d. savivaldybių tarybų rinkimų įstatymu. Be to, 1994 m. liepos 19 d. priimtas Lietuvos Respublikos teritorijos administracinių vienetų ir jų ribų įstatymas.
Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais tapo apskritys ir savivaldybės, gyvenamosios vietovės suskirstytos į miesto ir kaimo gyvenamąsias vietoves. Panaikintos savivaldybių pakopos, miesto gyvenamosioms vietovėms priskirti miestai, kaimo gyvenamosioms vietovėms – miesteliai ir kaimai. Savivaldybė sudaroma iš gyvenamųjų vietovių. Jos teritorija gali būti skirstoma į seniūnijų aptarnaujamas teritorijas. Iki 25 sumažintas Švenčionių rajono savivaldybės tarybos narių skaičius, meras tapo ir atstovaujamosios, ir vykdomosios valdžios galva.
Veikla
Rajono meru išrinktas Kęstutis Trapikas, jo pavaduotoju Algirdas Jurkevičius. Savivaldybės administratore paskirta Vida Urbanavičiūtė.
Sanaga
Sanaga  – upė vidurio ir pietų Kamerūne, viena svarbiausių šalyje. Prasideda Adamavos plokščiakalnyje, Adamavos regione, 3 km į pietus nuo Gargos, 1050 m aukštyje. Aukštupyje vadinama Džeremu (Djerem). Teka į pietvakarius per Rytų, Centrinį ir Pakrantės regionus. Įteka į Atlanto vandenyno Biafros įlanką 50 km į pietus nuo Dualos, sudaro plačią estuariją.
Upė vandeninga ištisus metus, labiausiai patvinsta rugsėjo–lapkričio laikotarpiu. Didžiausias upės debitas 6950 m³/s, minimalus – 234 m³/s. Aukštupyje patvenkta Mbakau užtvanka. Svarbiausias miestas prie Sanagos – Edėja (nuo čia laivuojama).
Ganga (deivė)
thumb|Kalighato Gangos paveikslas Ganga  – upė ir deivė indų mitologijoje ir sakralinėje geografijoje. Tai dangaus upė, kalnų valdovo dievo Himavato ir apsaros Menakos duktė, Parvatės sesuo.
Nors „Rigvedoje“ minima tik dukart, Ganga buvo nuolat aukštinama puranose. Pradžioje ji tekėjo kaip dangiškoji upė, bet Valdovo Bhagyrathos prašymu Ganga nusileidusi į žemę atgaivinti pelenais paverstų 60 tūkstančių jo protėvio Sagaros sūnų. Ištryškę iš Višnaus kojos piršto jos sūkuriai būtų sunaikinę pasaulį, tačiau Šiva juos sutramdė savo susivėlusiais plaukais. Nuo tol jis gavo epitetą Gangadhara ('Gangos sulaikytojas'). Tikima, kad Gangos vanduo visuomet išlieka tyras ir skaistinantis. Keliaujantys maldininkai nešasi indelį su jos vandeniu, kurio prisireiks paskutiniosioms apeigoms.
Vyriausioji Himavato dukra, kurios motina buvo Mena (Menā). Jos sesuo buvo Uma (Šivos žmona). Gangą vedė karalius Šantanus ir jiems gimė sūnus Bhyšma, kuris dar vadinamas Gangėja (Gāṅgeya). Į šią deivę įvairiuose šaltiniuose kreipiamasi daugeliu vardų. Pagal kitus šaltinius (pvz., „Pančatantra“) Ganga yra Džahno, legendinio karaliaus ir išminčiaus duktė.
Ganga vaizduojama kaip deivė, sėdinti ant mitinio jūros gyvūno makaros, rankose laikanti indą su vandeniu ir lotosą.
Franciškovas
Franciškovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Račkų valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Račkų, apie 7 km į pietvakarius nuo Suvalkų ir 104 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Mbamas
Mbamas  – upė vidurio vakarų Kamerūne; Sanagos kairysis intakas. Prasideda Adamavos plokščiakalnyje. Teka pietų link daugiausia Adamavos ir Centriniu regionais.
Irena Krivienė
Irena Krivienė (g. 1958 m. rugpjūčio 20 d. Degsniškiuose, Vilkaviškio raj.) – Lietuvos filologė, bibliotekininkė.
Mbamas
Didžiausi intakai: Kimas, Ndžimas (kairieji), Nunas (dešinysis).
Upė vandeningiausia būna rugpjūčio–lapkričio laikotarpiu. Debitas metų bėgyje svyruoja nuo 133 iki 1900 m³/s. Didžioji dalis vagos tinkama laivybai nedideliais laivais.
Irena Krivienė
Biografija
1976 m. pradėjo dirbti Vilniaus universiteto bibliotekoje. 1994–2006 m. buvo bibliotekos generalinės direktorės pavaduotoja. 2004–2006 m. lektorė VU Komunikacijos fakultete, Bibliotekininkystės ir informacijos mokslų institute (kurso „Lietuvos mokslinių bibliotekų valdymas“ paskaitos). 2009 m. kovą I. Krivienė paskirta Vilniaus universiteto bibliotekos generaline direktore.
2003–2011 m. buvo Lietuvos nacionalinio UNESCO programos „Pasaulio atmintis“ komiteto narė, nuo 2018 m. – šio komiteto pagrindinio valdymo organo – Tarptautinio patariamojo komiteto narė (IAC).
Bibliografija
I. Krivienė paskelbė mokslinių straipsnių tarptautiniuose ir Lietuvos žurnaluose („Journal of Library and Information Sciences“, „SCONUL Focus“, „Bulletin des bibliothèques de France“, „Knygotyra“, „Informacijos mokslai“ ir kt.), bibliotekininkystės straipsnių vertimų iš vokiečių kalbos.
Kiaulianosis šikšnosparnis
Kiaulianosiniai šikšnosparniai (Craseonycteridae) – šikšnosparnių (Chiroptera) šeima, kurioje vienintelė gentis ir rūšis – kiaulianosis šikšnosparnis (Craseonycteris thonglongyai). Rūšis paplitusi Tailando vakaruose ir Mianmaro pietryčiuose.
Tai mažiausi šikšnosparniai ir apskritai žinduoliai pasaulyje (pagal kaukolės dydį). Kūno ilgis siekia 3 cm, svoris – 1,5-3 g. Kailis rudos spalvos. Turi palyginti dideles ausis ir išskirtinės išvaizdos, kiaulės šnipą primenančią nosį. Jis labai greitai netenka šilumos, todėl nuolat matinasi. Ilsėdamasis sustingsta, o jo temperatūra nukrinta. Taip taupoma energija.
Ažukarklinė
Ažukarklinė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, Dūkšto šiaurės vakarinėje pašonėje, į vakarus nuo Parsvėto ežero. Seniūnaitijos centras.
Kiaulianosis šikšnosparnis
Šikšnosparniai aptinkami miškingose vietovėse esančiose olose netoli upių. Aktyvūs prieš temstant ir paryčiais. Minta įvairiais skraidančiais vabzdžiais. Orientacijai naudoja echolokaciją.
Alantas
Ãlan­tas – upė Plungės ir Kretingos rajonų savivaldybių teritorijoje; kairysis Minijos intakas.
Kiaulianosis šikšnosparnis
Kiaulianosių šikšnosparnių populiacija susitelkus nedidelėje teritorijoj, pastebimas jos mažėjimas. IUCN yra įtraukus šią rūšį į nykstančių kategoriją.
Alantas
Prasideda į pietryčius nuo Kulių, teka į šiaurės vakarus Žemaičių aukštuma, Kulių miškais. Įteka į Miniją ties Kartena. Ilgis 43 km, baseino plotas 146 km². Slėnis 20 m pločio, apie 30 m gylio. 6 km nuo ištakos vaga reguliuota. Plotis siauriausiose vietose vos 2 m. Didžiausias plotis 8–10 m, gylis 0,4-2 m. Vidutinis nuolydis 2,3 m/km. Vidutinis debitas 1,9 m³/s. miniatiūra|left|240px|Alantas už santakos su Karkluoje
Intakai: Lenkenis, Blidakė, Tyrupalis (kairieji), Juodupis, Geldupis, Žvalginis, Karkluojė, Rupšupis (dešinieji).
Įrengti tvenkiniai prie Mažųjų Mostaičių – 36 km nuo žiočių, 12,2 ha ploto ir Kulių – 34 km nuo žiočių, 2,4 ha ir 32 km nuo žiočių, 1,8 ha.
Alanto dešiniajame krante stūkso Gaudučių piliakalnis, kiek žemiau – Vėlaičių piliakalnis. Gyvenvietės: Mažieji Mostaičiai, Kuliai Anužiai, Lygnugariškiai, Gaudučiai, Lubiai, Kalniškiai, Vėlaičiai, Gintarai, Kartena.
Upės pavadinimas kildinamas iš šaknies al- (alėti = „tekėti, varvėti“).
94 Aurora
miniatiūra|3D 94 Aurora asteroido modelis Aurora – asteroidas, žymimas 94 numeriu. Ryškumas vidutinės opozicijos metu 11,3. Vidutinis atstumas nuo Saulės 3,16 astronominių vienetų. Siderinis periodas 5,6 metų.
Pavadinimas suteiktas pagal romėnų aušros deivę Aurorą.
Dillo
Dillo – nedidelė Unix tipo operacinėms sistemoms skirta interneto naršyklė. Yra ir versija Microsoft Windows operacinėms sistemoms. Dėl to, kad šiai naršyklei reikia mažai resursų, ji tinkama naudoti senesniuose kompiuteriuose, taip pat mikrokompiuteriuose, pvz., „Raspberry Pi“. Dillo yra nemokama atvirojo kodo programa, išleista pagal GPL licenciją.
Naršyklė pirmą kartą išleista 1999 m. gruodžio mėnesį. Dillo kuriama C ir C++ programavimo kalbomis.
Naršyklė nepalaiko (arba palaiko labai ribotai) CSS, JavaScript, Java.
Šaksgamas
Šaksgamas, arba Kyrčinbulakas, Čontokajus) – upė Vidurinėje Azijoje; Jarkanto kairysis intakas. Prasideda Karakoramo kalnuose, susiliejus keletui kalnų ledynų, visai netoli Jarkanto ištakų. Aukštupyje teka Šaksgamo slėniu, kuris yra faktiškai Kinijai pavaldi Kašmyro dalis, nors šią teritoriją yra valdęs ir Pakistanas, į jį pretenzijas reiškia Indija. Aukštupyje Šaksagamas surenka Kiagiro, Singhi, Urdoko ir Gašerbrumo ledynų vandenis, tada pasuka į šiaurę, kur vadinama Kyrčinbulaku. Upė smarkiai vingiuoja, teka kalnų slėniais ir dykynėmis Kinijos (Sindziango) teritorija.
Didžiausi intakai: Taldybulakas, Uprangas (kairieji).