cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kirdeikiai (Kėdainiai)
Kirdeikiai – kaimas rytinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Šėtos, prie Šėtos–Pagirių kelio ir Obels upės.
Istorija
XX a. buvo Žeimelių dvarui priklausęs Kirdeikių palivarkas.
2020 m. spalio 14 d. Kirdeikių viensėdis pervadintas kaimu.
Konkordansas
Konkordansas – abėcėlinis knygos arba teksto žodžių sąrašas, kuriame pateiktas atskiras žodis su kontekstu.
Kai dar nebuvo kompiuterių ir nebuvo galima automatinė paieška, skaitytojai galėjo pasinaudoti didelės apimties teksto, pavyzdžiui, Biblijos, konkordansu ir rasti kiekvieną norimą žodį. Šiandien galimybė derinti kelių terminų užklausos rezultatus, kai ieškoma žodžių šalia kitų žodžių, padidino susidomėjimą konkordansais.
Teminis konkordansas yra knygos (dažniausiai Biblijos) žodžių sąrašas su jų kontekstu. Priešingai nei tradiciniame, teminiame konkordanse ieškomas žodis nėra eilutėje. Geriausiai žinomas teminis konkordansas yra Neivo teminė Biblija (angl. Nave’s topical Bible).
Pirmąjį Biblijos konkordansą Vulgatai 1262 m. sudarė Hjugas iš Sen Šero ir 500 jam padėjusių vienuolių. 1448 m. rabinas Mordekajus Natanas paruošė Biblijos hebrajų kalba konkordansą. Tai truko dešimt metų. 1599 m. Henris Stefensas (Henry Stephens) išleido Naujojo Testamento graikų kalba konkordansą. Septuagintos (Senojo Testamento graikų kalba) konkordansą išleido Konradas Kiršeris (Conrad Kircher) keleriais metais vėliau – 1602 m. Pirmąjį Biblijos anglų kalba konkordansą 1550 m. išleido p. Marbekas (Marbeck). Vėliau, 1737 m. buvo išleistas Krudeno konkordansas (Cruden’s Concordance), 1807 m. Strongo konkordansas (Strong’s Concordance).
Jonas Kronkaitis
Jonas Kronkaitis (g. 1935 m. vasario 1 d. Širvintose) – Lietuvos kariuomenės vadas, generolas majoras.
Konkordansas
2010 m. išleista lietuviška Biblijos konkordancija (Šv. Rašto rodyklė) parengta Tomo Mačeliūno.
Jonas Kronkaitis
Biografija
1944 m. su tėvais pasitraukė į Vakarus. 1958 m. baigė Konektikuto universitetą, įgijo pramonės vadybos bakalauro, kartu ir reguliariosios kariuomenės leitenanto laipsnį, kuris ir nulėmė jo karinę karjerą. Baigęs Pėstininkų vadų kursus ir reindžerių kursus, paskirtas į Vokietiją šarvuočių pėstininkų bataliono būrio vadu, iš ten perkeltas į Antrąjį kavalerijos pulką ir jame tarnavo iki 1963 m.
Konkordansas
Naudojimas kalbotyroje
Konkordansai dažniausiai naudojami kalbotyroje, kai analizuojamas tekstas. Pavyzdžiui galima:
Jonas Kronkaitis
Biografija
1963 m. paskirtas Ginklų skyriaus direktoriaus pavaduotoju į Lengvųjų ginklų įmonę, kurioje bandomi, tobulinami įvairūs ginklai, tarp jų ir M-14, M-16 šautuvai, įvairūs kulkosvaidžiai. 1964–1965 m. dirbo sraigtasparnių apginklavimo projekto vadovu. Vykstant Vietnamo karui, 1965 m. buvo paskirtas JAV sausumos pajėgų Vietname Ginklų skyriaus viršininku, šias pareigas ėjo metus ir grįžo į JAV.
Konkordansas
Naudojimas kalbotyroje
Konkordavimo metodas plačiai naudojamas nacionaliniuose tekstynuose, pvz., Amerikos nacionaliniame tekstyne, Britų nacionaliniame tekstyne ir Dabartinės amerikiečių-anglų kalbos tekstyne, kurie laisvai prieinami internete.
Naujikai (Kazliškis)
Naujikai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Pandėlio.
Jonas Kronkaitis
Biografija
Vėliau vėl pasiųstas į Vietnamą, į Pirmąją oro kavalerijos diviziją, kad sukurtų brigados kovinės paramos bazę ir jai vadovautų. 1971–1973 m. JAV kariuomenės gen. inspekcijos inspektorius, 1973–1975 m. bataliono vadas, 1975–1976 m. divizijos logistikos skyriaus viršininkas. 1978 m., baigęs JAV sausumos pajėgų karo koledžą (Carlisle Barracks, Pensilvanija), vadovavo Ginkluotės įsigijimo tarnybai, vėliau paskirtas komendantu į valstybinę plataus asortimento ginklų įmonę Rock Island Arsenal, inicijavo ir vykdė gamyklos esminio modernizavimo programą.
Konkordansas
Naudojimas kalbotyroje
Savarankiškos programos, kuriose naudojamas konkordavimo metodas, dar yra žinomos kaip konkordavimo programos arba konkordatoriai. Kai kurios savarankiškos programos geba apdoroti kalbos dalių ar sintaksines pažymas (anotacijas), o tai leidžia vartotojui atlikti sudėtingesnę kalbinę tekstų analizę arba tikslią kalbos vienetų paiešką.
Jonas Kronkaitis
Biografija
1981 m., baigęs Gynybos sistemų valdymo koledžą, paskirtas valdomų sviedinių ir artilerinio ginklo sistemų kūrimo jungtinio (sausumos kariuomenės ir laivyno) projekto vadovu ir dirbo juo iki 1985 m., kol perėjo į rezervą.
1991 m. – Baltijos instituto tarybos narys. Vienas iš jo steigėjų. 1997–1999 m. – LR Krašto apsaugos viceministras. 1999 m. liepos 1 d. – 2004 m. birželio 30 d. – Lietuvos kariuomenės vadas.
Visuomeninė ir politinė veikla
Dalyvavo JAV lietuvių bendruomenės veikloje. 2006 m. bendrai įkūrė valstybės viziją kuriančią, visuomeninę organizaciją Piliečių Santalka; dirba jos tarybos pirmininku.
2007 m. J. Kronkaitis buvo įtrauktas į specialiąją darbo grupę, turėjusią tikrinti prieštaringas Lietuvos Generalinės Prokuratūros išvadas dėl VSD pareigūno Vytauto Pociūno žūties aplinkybių. Tų pačių metų lapkritį, dėl komisijos neveiklumo, J. Kronkaitis atsistatydino.
Trumpapirštis vieversys
thumb| Calandrella brachydactyla
Trumpapirštis vieversys (Calandrella brachydactyla) – vieversinių (Alaudidae) šeimos žvirblinis paukštis. Mažas, plokščia, kampuota galva, dažniausiai blyškus, slepiamųjų spalvų apdaru. Retai stebimas iš arti, didelis slapukas.
Naujikai (Pandėlys)
Naujikai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Pandėlio.
Trumpapirštis vieversys
Stepių paukštis, mėgsta atviras ir sausas lygumas, kalvas, šlaitus, įvairią žemės dangą – žemakrūmius augalus, apleistas fermas, ražienas, dirbamus laukus, piktžolėmis apaugusias vietas ir grūdų laukus.
Lietuvoje neperi, užskrendantys individai stebimi retai.
Tundrinis kalviukas
Tundrinis arba Sibirinis kalviukas (Anthus gustavi) – kielinių (Motacillidae) šeimos kalviukų genties paukštis. Vienas mažiausių kalviukų, gana ilgu snapu ir trumpoka uodega.
Kirmėliniai vėžiagyviai
Kirmėliniai vėžiagyviai, remipedijos (Remipedia) – vėžiagyvių (Crustacea) klasė.
Tundrinis kalviukas
Apsigyvena krūmuotoje tundroje ir taigos pelkėse, mėgsta aukštus tankius karklus, nendres, krūmus lygumose, prie upių ir ežerų.
Lietuvoje neperi, stebimi retai užklystantys individai.
Kirmėliniai vėžiagyviai
Pirmasis aprašytas šios grupės vėžiagyvis buvo iškasana (Tesnusocaris goldichi), bet nuo tada rasta ir dabar gyvenančių rūšių. Vos dabar gyvenančios rūšys priskirtos Nectiopoda eilei (iškasena priskirta Enantiopoda).
Žandakojai
Žandakojai (Maxillopoda) – vėžiagyvių (Crustacea) klasė.
Cefalokaridai
Cefalokaridai (Cephalocarida) – vėžiagyvių (Crustacea) klasė. Tai maži, iki 3 mm ilgio jūriniai vėžiagyviai. Iš viso žinomos tik 4 rūšys. Sandara cefalokaridai artimi žandakojams ir maksiliopodams, bet turi bendrų bruožų ir su aukštesniaisiais vėžiagyviais.
Kiautavėžiai
Kiautavėžiai (Ostracoda) – vėžiagyvių (Crustacea) klasė.
Pilkasis vieversys
Pilkasis vieversys (Calandrella rufescens) - vieversinių (Alaudidae) šeimos žvirblinis paukštis. Panašus į trumpapirštį vieversį, tik kiek ilgesniais sparnais ir trumpesniu, bukesniu snapu. Lietuvoje neperi, užskrendantys individai stebimi retai.
Rudesa
Rudesa – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, Labanoro regioniniame parke. Kaime yra Rudesos koplyčia (XIX a.) ir varpinė (XVIII a.). Rudesa išsidėsčiusi vakariniame Baltųjų Lakajų ežero krante, šiaurėje plyti Rudesos miškas, rytuose – Lakajai, vakaruose – Rudesos ežeras. Rastas pilkapynas.
thumb|left|235px|Rudesos koplyčia
Sibirinis erškėtžvirblis
Gyvena prie upių, tankumynuose, daugiausia karklynuose, kartais eglynuose ar beržuose.
Lietuvoje neperi, pavieniai paukščiai užklysta atsitiktinai.
Naujikai (Panemunėlis)
Naujikai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurę nuo Panemunėlio kaimo. Į rytus nuo kaimo auga Sacharos miškas.
Kvykliai
Kvykliai – kaimas Utenos rajono savivaldybės pietuose, Kernadėto ežero rytinėje pakrantėje. Yra koplyčia, praeina geležinkelio ruožas. Seniūnaitijos centras. Kaime eksploatuojamas žvyras, Kvyklių pelkė.
miniatiūra|220px|left|Buvusi mokykla miniatiūra|220px|left|Šalia kapinių
Istorija
1915 m. kunigas Pranas Turauskas kaime įkūrė pradinę mokyklą, kuri veikė iki 1953 m.
2020 m. spalio 7 d. pašventintas paminklinis akmuo iš čia kilusiam Nepriklausomybės kovų savanoriui, Vyties kryžiaus ordininkui Juozui Dikiniui (1898 01 09 – 1948 06 16), sovietinių okupantų nukankintam Nagajevo lageryje, Magadano srityje.
Naujininkai (Šilutė)
Naujininkai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Juknaičių, prie kelio ir Leitalės aukštupio.
Jokūbiškiai
Jokūbiškiais vadinami kaimai:
Japonijos futbolo varžybos 2018 m.
Japonijos futbolo varžybos 2018 m.
Pereinamosios rungtynės
--
Imperatoriaus taurės finalo rungtynės
--
Pokrovskas
Pokrovskas  – miestas Rusijoje, centrinėje Jakutijoje, Lenos kairiajame krante, 70 km į pietus nuo Jakutsko. Changalaso uluso centras.
Istorija
Įkurtas 1682 m. kazokų Karaulnyj Mys (Караульный Мыс) pavadinimu, vėliau gavo Pokrovskojė pavadinimą. 1941 m. gavo miesto tipo gyvenvietės, o 1998 m. – miesto statusą.
Poležanas
Poležanas  – viršukalnė Pirino kalnuose (pietvakarių Bulgarija, Blagojevgrado sritis). Aukštis – 2851 m. Tai ketvirta pagal aukštį Pirino viršūnė ir aukščiausia granitinė viršūnė (Vihrenas ir kt. – marmurinės). Kalno šlaite yra Hiža Bezbogo kalnų trobelė. Šalia Poležano telkšo du aukščiausiai Pirine esantys ežerai – Aukštutinis Poležano ežeras (2710 m, aukščiausias visoje Bulgarijoje) ir Aukštutinis Galėjaus ežeras.
Osmanų laikais viršukalnė vadinta Mangar Tepė (Мангър тепе).
SKA-P
SKA-P – muzikos grupė iš Madrido, Ispanijos. Susikūrė 1994 m. Groja ska punk žanro, temperamentingo stiliaus muziką. Dėl stipriai politinių dainų tekstų priskiriama ekstremaliems kairiesiems, beveik anarchistams. Dažniausiai pasitaikančios dainų temos yra: žmogaus teisės, modernaus pasaulio ir visuomenės neteisingumas, antifašizmas, marichuanos legalizavimas, gyvūnų teisės.
Tekstynų lingvistika
Tekstynų lingvistika – kalbotyros šaka, kuriai būdingi iš autentiškų tekstų sudaryti tekstynai. Iš pradžių tekstynai rinkti rankiniu būdu, o dabar jie automatiškai sudaromi iš elektroninių tekstų.
Tekstynų lingvistikoje kyla nesutarimų dėl anotuotų tekstynų vertės. Džonas Sinkleris (John McHardy Sinclair) pasisakė už minimalų anotavimą, jis teigė, kad tekstai turi kalbėti patys už save, tuo tarpu kiti anotavimą supranta kaip aukštesnį kalbos lygmenį, kuriuo tiksliau aprašoma kalba.
Istorija
Vieni seniausių gramatinių aprašomųjų tyrimų buvo bent iš dalies grįsti tekstynais. Pavyzdžiui, Pratišakhjų literatūroje aprašyti sanskrito garsų modeliai, pavartoti vedose, o Paninio klasikinio sanskrito gramatika buvo bent jau iš dalies paremta to paties tekstyno analize. Taip pat ankstyvieji arabų gramatikai nemažai dėmesio skyrė Korano kalbai. Vakarų Europoje mokslininkai parengdavo konkordansus, kurie leisdavo nuodugniai tirti Biblijos ir kitų kanoninių tekstų kalbą.
Moderniajai tekstynų lingvistikai pagrindus padėjo Henrio Kučeros (Henry Kučera) ir V. Nelsono Francio (W. Nelson Francis) darbas Dabartinės amerikiečių anglų kalbos kompiuterinė analizė (angl. Computational Analysis of Present-Day American English), išleistas 1967 m. Jame remiamasi Brauno tekstyne (angl. Brown Corpus) kruopščiai atrinktais dabartinės amerikiečių anglų kalbos tekstais, kurie sudaro maždaug 1 milijono žodžių tekstyną, surinktą iš įvairių šaltinių. Kučera ir Francis vėliau šį tekstyną panaudojo kompiuterinei analizei ir sudarė daugiasluoksnį darbą, apimantį lingvistikos, kalbos mokymo, psichologijos, statistikos ir sociologijos elementus. Kitas svarbus leidinys buvo Randolfo Kvirko (Randolph Quirk) Link anglų kalbos vartosenos aprašymo (1960), kuriame jis pristato anglų kalbos vartosenos analizę.
Netrukus Bostono Hautono-Miflino leidykla (angl. Houghton-Mifflin) pasiūlė Kučerai sukurti milijono žodžių trieilę citatų duomenų bazę, kad šis galėtų parengti amerikiečių paveldo žodyną. Tai pirmasis žodynas parengtas remiantis tekstyno lingvistikos priemonėmis. Šis žodynas buvo naujas tuo, kad derino preskriptyvųjį (kaip kalba turėtų būti vartojama) ir deskriptyvųjį (kaip kalba yra vartojama) požiūrius.
Kiti leidėjai tęsė šiuos tyrimus. Britų leidėjo Kolinso COBUILD (angl. Collins COBUILD) vienakalbis mokomasis žodynas, sudarytas naudojantis Anglų kalbos banku (angl. Bank of English). Anglų kalbos vartosenos analizės tekstynas panaudotas vienai svarbiausių tekstynų lingvistika grįstų gramatikų – Išsami anglų kalbos gramatika (angl. Comprehensive Grammar of English.
Paskatinti Brauno tekstyno sėkmės, tyrėjai parengė daug panašiai sudarytų tekstynų: LOB tekstyną (XX a. septintasis dešimtmetis, britų anglų kalba), Kolhapuro (indų anglų kalba), Velingtono (Naujosios Zelandijos anglų kalba), Australų anglų kalbos tekstyną (australų anglų kalba), Frauno tekstyną (XX a. paskutinio dešimtmečio amerikiečių anglų kalba) ir FLOB tekstyną (XX a. paskutinio dešimtmečio britų anglų kalba).
Kiti tekstynai atspindi įvairias kalbas, jų atmainas, įskaitant Tarptautinį anglų kalbos tekstyną (angl. International Corpus of English) ir Nacionalinį britų tekstyną (angl. British National Corpus), kuriuos sudaro 100 milijonų žodžių rinkinys iš rašytinių ir sakytinių tekstų. Juos XX a. paskutiniame dešimtmetyje surinko leidėjų konsorciumas ir universitetai (Oksfordo ir Lankasterio) bei Britų biblioteka. Dabartinės amerikiečių anglų kalbos tekstyną sudaro daugiau nei 400 milijonai žodžių. Jis laisvai prieinamas internete.
Pirmasis kompiuterizuotas transkribuotos šnekamosios kalbos tekstynas sudarytas 1971 m. Monrealio prancūzų projekte. Tekstyną sudaro 1 milijonas žodžių. Jis paskatino kito, daug didesnio, Šanos Poplak (Shana Poplack) Otavos-Halo regiono šnekamosios prancūzų kalbos tekstyno sudarymą.
Tekstynai kuriami ne tik gyvosioms kalboms: kompiuterizuoti tekstynai sudaromi ir iš senovinių kalbų tekstų rinkinių. Pavyzdžiui, nuo 1970 m. kuriama Anderseno-Forbso (Andersen-Forbes) hebrajų Biblijos duomenų bazė, kurioje kiekvienas skirsnis apdorotas taikant grafus, atspindinčius septynis sintaksės lygius ir kiekvienas sakinys anotuotas septyniais informacijos laukais. Arabiškasis Korano tekstynas – tai anotuotas klasikinės Korane vartojamos arabų kalbos tekstynas. Šis projektas turi daugybę anotacijos lygmenų: morfologinė segmentacija, kalbos dalių žymėjimas, sintaksinė analizė naudojant priklausomybių gramatiką.
Šiuo metu tekstynų lingvistika taikoma ne vien tik kalbotyros tyrimuose. Ji taikoma ir kitose mokslo bei profesinėse srityse, pvz., naujoje subdisciplinoje teisės ir tekstynų lingvistikoje, kuri siekia suprasti teisinių tekstų reikšmę taikant tekstynų išteklius ir įrankius.
Juodupė (Šeimena)
Juodupė – upė pietvakarių Lietuvoje, Vilkaviškio rajone, kairysis Šeimenos intakas. Ilgis 7,5 km, Prasideda Gudkaimio apylinkėse. Įteka į Šeimeną.
Upėvardis kilo nuo spalvos pavadinimo juodas.
Ernestas Mockus
Ernestas Mockus (g. 2000 m. rugpjūčio 5 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis vidurio gynėjo pozicijoje.
Biografija
Iš Klaipėdos kilimo, o nuo 2014 m. treniravosi Kaune, Nacionalinėje futbolo akademijoje.
Klubinė karjera
Profesionalo karjera prasidėjo FK Kauno Žalgiris. 2018 m. liepos 1 d. debiutavo A lygos rungtynėse prieš FK Sūduva ir sužaidė 90 minučių. Iš viso 2018 m. aikštėje pasirodė aštuonis kartus.
2019 m. už kauniečių ekipa sužaidė du susitikimus ir buvo paskolintas Vilniaus Vytis komandai, kuri žaidė Pirmoje šalies lygoje. Už „vyčius“ sužaidė 13 rungtynių Pirmoje lygoje.
Rinktinės
Kviečiamas į įvairaus amžiaus jaunimo rinktines. 2018 m. rugsėjo mėn. atstovavo U-19 rinktinę.
Naujiniškė
Naujiniškė – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Pabradės, 1,5 km į pietus nuo Pavoverės, Naujašilio apsuptyje.
Srednekolymskas
Srednekolymskas  – miestas Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje, kairiajame Kolymos krante, 1485 km nuo Jakutsko. Rajono centras. Pieno pramonė. Oro uostas. Upių prieplauka.
Istotija
Įkurtas 1644 m. kazokų ir pavadintas Jarmanka. Miesto statusą gavo 1775 m. XIX a. buvo trėmimo vieta.
Naujoji
Naująja vadinami kaimai:
Jokūbiškiai (Radviliškis)
Jokūbiškiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Šiaulėnų.
Rytų Azija
Rytų Azija – regionas Azijos rytuose. Iš dalies persikloja su Tolimųjų Rytų sąvoka.
Regiono apibrėžimai
Regiono apibrėžimai ir teritorijos skiriasi, priklausomai nuo to, kuriuo aspektu jis bus apibrėžiamas. Egzistuoja keletas variantų.
Kultūrinis regionas
thumb|Kultūrinė Rytų Azija Kultūrinė Rytų Azija tapatinama su sinosfera, kurią nulėmė tai, kad didelei daliai Azijos tautų ilgą laiką įtakos turėjo Kinijos kultūra, ir čia paplito klasikinė kinų kalba (arba raštas), konfucianizmas arba neokonfucionizmas, kiniškos pakraipos mahajanos budizmas, daosizmas bei kiti elementai. Ši įtaka taip pat pastebima architektūros stiliuje, tradicinėje muzikoje, šventėse, etikoje ir kt.
Šis kalbos, politinės filosofijos ir religijos derinys būdingas Kinijai, Korėjai, Japonijai bei Vietnamui. Tačiau Kinija šiuo atveju traktuojama ne kaip valstybė, o kaip kultūrinis regionas, apimantis dabartinės Kinijos Liaudies Respublikos rytinę dalį, atskiriant nuo jo Tibetą, Sindziangą, Vidinę Mongoliją, kurie nepriklauso Kinijos kultūrinei sferai.
Sinosferą sudaro šie kultūriniai subregionai:
Politinis regionas
Šios šalys priskiriamos Rytų Azijai geografine prasme:
Šiuo atveju Vietnamas priskiriamas prie Pietryčių Azijos, kaip ASEAN dalis. Mongolija Rytų Azijai priskiriama kaip istorinė Čingų dinastijos Kinijos dalis.
Šio regiono plotas – maždaug 11 800 000 km², arba 28 % Azijos žemyno. Čia gyvena daugiau nei 1,5 milijardo žmonių, apie 40 % Azijos gyventojų, arba daugiau nei penktadalis viso pasaulio gyventojų. Šis regionas – viena iš tankiausiai apgyvendintų vietų pasaulyje. Rytų Azijos gyventojų tankumas, 134/km², yra tris kartus didesnis už pasaulio vidurkį.
Išplėstinė Rytų Azija
thumb|Politinė Rytų Azija (tamsiai žalia) ir išplėstinė Rytų Azija (šviesiai žalia) Šiuo atveju prie politinės Rytų Azijos gali būti pridedamos ir šios teritorijos:
Regiono svarba
Regionas – vienas tankiausiai gyvenamų pasaulyje, įgaunantis vis didesnę ekonominę ir politinę galią. Jo reikšmė auga taip, kad imama kalbėti apie XXI a kaip apie „Azijos amžių“, kur šio regiono šalys turėtų vyrauti pasaulyje.
Regiono tyrimai
Augant regiono reikšmei, visame pasaulyje populiarėja Rytų Azijos studijos. Lietuvoje šio regiono studijas nuo 2007 m. vykdo VDU Regionistikos katedra, Azijos studijų centras. Vilniaus Universiteto Orientalistikos centro viena veiklos sričių taip pat yra Rytų Azijos studijos.
Nauji Šaminiai
Nauji Šaminiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Reškutėnų. Veikia kaimo turizmo sodyba.
Ignas Lukošius
Ignas Lukošius (1863 m. spalio 24 d. Labūnavoje, dabar Kelmės raj., Kolainių apyl. - 1942 m. rugsėjo 28 d. Katarškiškiuose, palaidotas Karklėnuose) – vargonininkas, chorvedys.
Biografija
Vargonininkavo nuo 1885 m., o Raseiniuose net 40 metų nuo 1895 m. iki 1935 m. Raseinių Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčioje prie vargonų yra jo bareljefas (skulptorius Bronius Pundzius). Pas jį Raseiniuose vargonuoti mokėsi vargonininkas ir chorvedys Antanas Marijošius, kilęs iš Betygalos valsčiaus.
Vadovavo Raseinių bažnytiniam chorui, įkurtam lietuviškos spaudos draudimo metu, su juo dalyvavo pirmosiose Lietuvos Dainų šventėse.
Naujoji (Švenčionys)
Istorija
Panaikintas 2015 m.
Goce Delčevas
Goce Delčevas, seniau Nevrekopas  – miestas pietvakarių Bulgarijoje, Blagojevgrado srityje, Pirino kalnų pašlaitėje. Savivaldybės centras. Keliai į Petričių, Razlogą, Dospatą.
Mieste veikia vokiečių įkurta endokrininių ligų ligoninė.
Istorija
Romėnų laikais (II a.), po pergalės prieš dakus, netoli dabartinio Goce Delčevo buvo pastatytas įtvirtintas miestas – Nikopolis prie Nesto (Nikopolis ad Nestrum). Vėliau miestas vadintas Nevrekopu. 1951 m. miestas pervadintas bulgarų revoliucionieriaus Goce Delčevo garbei.
Jokūboniai
Jokūboniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kriūkų.
Vytautas Pilipavičius
Vytautas Pilipavičius (1973 m. liepos 10 d. Vilniuje - 2014 m. gruodžio 13 d. Kaune) – Lietuvos mokslinis agronomas, biomedicinos mokslų (HP) daktaras, profesorius.
Biografija
1996 m. baigė LŽŪA. Nuo 1999 m. dėstė LŽŪU (nuo 2011 m. Aleksandro Stulginskio universitetas), 2005–2008 m. Agronomijos fakulteto prodekanas; prof. (2007). Dr. (biomed. m., agronomija, 2000), Habilitacijos procedūra (biomed. m., agronomija, 2007).
2008–2011 m. LŽŪU profesorių klubo Scientia prezidentas, 14 tarptautinių ir Lietuvos mokslo organizacijų narys. Mokslinių tyrimų sritis – bendroji ir ekologinė žemdirbystė, herbologija, agroekologija. Nuo 2009 m. žurnalo „Agronomy Research“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas, žurnalo „Vagos“, „Žemės ūkio mokslai“ redkolegijos narys, nuo 2008 m. ES Eureka Eurostars ekspertas. Apdovanotas Sausio 13-osios atminimo medaliu.
Po sunkios kovos su plaučių vėžiu mirė 2014 m. gruodžio 13 d. Palaidotas Kauno Petrašiūnų kapinėse, mokslininkų kalnelyje.
Naujoji (Zujūnai)
Naujoji – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Buivydiškių. Rytinė gyvenvietės dalis prijungta prie Vilniaus.
Jokūbiškis
Jokūbiškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 23 km į šiaurę nuo Biržų, 5 km nuo Nemunėlio Radviliškio.
Istorija
Jokūbiškis istorijos šaltiniuose paminėtas 1569 m. 1949-1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Jokūbonys
Jokūbonys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Visalaukės IV.
Gyventojai
thumb|left|250px|Kaimo kryžius
Stirniai (Mindūnai)
Stirniai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės rytuose, 6 km į rytus nuo Mindūnų, Labanoro regioniniame parke. Seniūnaitijos centras. Yra Stirnių Šv. Jono Krikštytojo Nukankinimo bažnyčia (pastatyta 1940 m.). Kaimas išsidėstęs pietrytinėje Stirnių ežero pakrantėje; rytuose iš ežero išteka Stirnės upelis.
miniatiūra|250px|left|Autobusų stotelė Stirniuose, prie kelio
Istorija
1373 m. kalavijuočiai, žygiuodami po Aukštaitiją užrašė Antistirne (=Antastirniai), kuriuos galima tapatinti su Stirniais prie Stirnių ežero. XVII–XVIII amžiuje buvo bent treji Stirniai: dabar išlikęs kaimas, kiti Stirniai pietinėje ežero pakrantėje ir treti Stirniai šiaurinėje ežero pakrantėje (prie Šeikių kaimo). Vieni iš tų Stirnių (kurie, dabar nelabai aišku) XV–XVII amžiuje buvo vadinami Antastirniais. XV amžiuje Stirnius valdė Giedraičiai. Nuo XVI amžiaus Stirniai priklausė Žarnovskių giminei. Vienas iš Žarnovskių pačioje XVIII amžiaus pradžioje dalį Stirnių dvaro užrašė Vilniaus akademijai. Matyt, nuo tada jėzuitai Stirniuose įsteigė misiją, pasistatė koplyčią (ji minima 1724, 1744 metais ir t. t.). Stirnių jėzuitai atlikdavo religinius patarnavimus (tuokė ir krikštijo) ne tik Stirnių, bet ir Suginčių koplyčioje.
Dainuojanti revoliucija
thumb|250px|Šiauliečiai 1990 m. sausio 12 d. [[1990 m. Michailo Gorbačiovo vizitas Lietuvoje|Michailo Gorbačiovo vizito Šiauliuose metu]] miniatiūra|Dainuojanti revoliucija Estijoje (1988) Dainuojanti revoliucija – periodas 1988–1991 m., kai buvo siekiama Nepriklausomybės nuo SSRS Baltijos valstybėse.
Pavadinimas kilo nuo tuo metu vykusių gausių demonstracijų, mitingų, kurių metu buvo dainuojamos įvairios (daugiausia patriotinės) dainos. Lietuvoje buvo renkamasi masinių susibūrimų vietose (Vingio parke, Kalnų parke ir kt.). Budint ir saugant valstybinės reikšmės objektus, taip pat buvo neapsieinama be liaudies dainų.
Suomijos radijas kasdien transliuodavo Estijos himną, kuris giliai įstrigo estų sąmonėje ir savotiškai budino tautinę savimonę (radijo transliacijos buvo pasiekiamos visoje Estijoje).
Rūta Lukoševičiūtė
Rūta Lukoševičiūtė (g. 1975 m. rugpjūčio 20 d., Panevėžyje) – dainininkė, atlikėja, rašytoja, žurnalistė. Tapo žinoma debiutavusi kaip VRS kameros vedėja.
Biografija
1993 metais Rūta sidabro medaliu baigė Panevėžio 11-ają vidurinę mokyklą ir įstojo į Lietuvos – Amerikos Verslo kolegiją Kaune, kur iki 1996 metų studijavo turizmo vadybą. Prieš pasirodydama TV ekranuose ji dirbo kelionių agentūroje. 1998 metais Rūta tapo pramonginės laidos „VRS kamera“ vedėja. Vėliau dirbo šios laidos administratore, kitų televizijos laidų redaktore. 2000 metais įstojo į VU žurnalistikos fakultetą, kurį baigė, apsigynusi bakalauro diplominį darbą „Intymumo laisvė ir ribos šiandieninėje televizijoje“. 2001 metais taip pat debiutavo nacionalinėje Eurovizijos atrankoje su daina „Endless Day“, 2001 metais išleido albumą „Hello“, o su daina tuo pačiu pavadinimu nacionalinėje Eurovizijos atrankoje užėmė 5-ąją vietą. 2004-2005 metais dirbo pramoginės laidos „TV panelė“ (LNK) redaktore ir humoro laidos „VRS kamera“ (BTV) vedėjų ir užkadrinių tekstų autore bei įgarsintoja. Taip pat 2004 metais roko operoje „Romeo ir Džiuljeta“ (Panevėžys) atliko auklės vaidmenį. 2005 metais dirbo realybės šou „Dangus“ (TV3) atstove spaudai, tais pačiais metais leidykla „Vaga“ išleido Rūtos humoreskų knygą „Akibrokštas“. 2006 metais dalyvavo nacionalinėje Eurovizijos atrankoje su daina „Lithuanian boy“, taip pat Aleksandrijos Tarptautiniame dainų konkurse Egipte. Dirbo radijo stotyje „Pulsas“.
Naujoji Būda
Naujoji Būda – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 2 km nuo Laičių.
Rėva (reikšmės)
Rėva vadinama:
Naujoji Brasta
Naujoji Brasta – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kaltanėnų.
Naujoji Katinautiškė
Naujoji Katinautiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Senosios Katinautiškės.
Paželviai
Paželviai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Želvos, greta kelio. Stūkso Paželvių piliakalnis, šiaurėje plyti Bliūdašilio miškas, rytuose prateka Želvos upelis (kairysis Siesarties intakas). Ties kaimu kertasi keliai ir. Yra kaimo turizmo sodyba.
Etimologija
Kaimo vardas – priešdėlinės darybos vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo upelio  Želva.
Gyventojai
thumb|left|178px|Kaimo kryžius
Valia (reikšmės)
Valia vadinama:
Vyžuonos paminklinis akmuo
Vyžuonos paminklinis akmuo – akmuo, esantis Vyžuonos kaime (Rokiškio kaimiškojoje sen.), Rokiškio rajone.
Paminklas yra pavienis kultūros objektas, skirtas sudegintiems Miliūnų, Šlapekių ir Lauciūnų kaimams atminti. Atidengtas 1960 m. spalio 13 d. Paminklą sudaro trys akmeniniai blokai, užkelti vienas ant kito. Prie paminklo pritvirtinta metalinė atminimo lenta su užrašu: „1943 m. spalio 13 d. vokiškųjų okupantų ir lietuviškųjų nacionalistų sudegintiems Lauciūnų, Miliūnų, Šlapekių kaimams atminti“. Pastatytas miško apsuptyje.
1993 m. paminklinis akmuo buvo įregistruotas Kultūros vertybių registre, 2011 m. paminklo teisinė apsauga panaikinta.
Istorija
Sovietmečiu, be 1960 m. pastatyto paminklinio akmens, 1978 m. Miliūnuose įrengtas memorialinis stogastulpių ansamblis. 2013 m. miliūniečio Teremtijaus Ivanovo rūpesčiu atidengtas dar vienas paminklas.
Skuoliai
Etimologija
Kaimo vardas yra kilęs nuo pavardės Skuolis – dar ir dabar čia gyvena šią pavardę turinčių žmonių.
Istorija
Skuolių koplyčia pastatydino Labeikių dvaro valdytojai. Koplyčios rūsyje yra dvarininkų palaikai, sovietmečiu nukentėję (spėjama, dėl Butkūnų kolūkio pirmininko aršumo).
Naujokai (reikšmės)
Naujokais vadinami kaimai:
Blackburn Rovers FC
Blakberno „Rovers“ – Anglijos futbolo klubas iš Blakberno.
Istorija
Klubo komanda 1888 m. pradėjo žaisti Futbolo Lygoje. 1890 m. persikėlė į „Ewood Park“ stadioną, kuriame žaidžia iki šiol.
Naujoji Slabada
Naujoji Slabada – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Žiežmarių. Saugomas Slabados akmuo.
Portsmouth FC
Portsmuto FC – Anglijos futbolo klubas iš Portsmuto.
Tomotas
Tomotas  – miestas Rusijoje, Jakutijoje, Aldano rajone, prie Aldano upės, 390 km nuo Jakutsko, 65 km nuo Aldano.
Miestas įkurtas 1923 m. Apylinkėse išgaunamas auksas ir žėrutis. Upių prieplauka. Medienos apdirbimo pramonė. Pro Tomotą eina Lenos plentas yra stotis prie Amūro–Jakutsko magistralės.
Etimologija
Miesto pavadinimas yra kilęs iš jakutų kalbos žodžio, kuris reiškia neužšąlantis.
Ekonomika
Žėručio telkinių kasyba prasidėjo 1942 m., kai netoli miesto juos upelyje atrado medžiotojas.
Lundo universitetas
thumb|250px|Lundo universitetasLundo universitetas (SV Lunds universitet) – universitetas Lundo mieste, pietinėje Švedijoje.
Įkurtas 1666 m., vienas seniausių universitetų dabartinėje Švedijos teritorijoje. Turi 7 fakultetus (su papildoma institucijos teritorija Malmėje ir Helsinborge). Apie 42 500 studentų. Universitete yra galimybė pasirinkti specialybę iš 50 programų ir 800 atskirų kursų.
Naujoji Valia
Istorija
Pokario metais apylinkėse veikė Tauro apygardos, Vytauto partizanų rinktinės partizanai.
Jonas Kazimieras Vaza
Jonas Kazimieras Vaza (1609 m. kovo 22 d. – 1672 m. gruodžio 16 d.) – Lenkijos karalius Jonas II Kazimieras ir Lietuvos didysis kunigaikštis Jonas I Kazimieras (1648–1668 m.), Zigmanto Vazos sūnus. Jo valdymo lakotarpiu Abiejų Tautų Respublika prarado dideles teritorijas kovose su Rusija, Švedija, totoriais ir kazokais. Atsisakęs sosto išvyko į Prancūziją, kur ir mirė.
Jonas Kazimieras Vaza ir jo elekcija
thumb|left|150px|Konstancija Habsburgaitė su sunumi thumb|left|150px|Jonas Kazimieras Vaza 10-ties metų ATR jau valdė ne vienas Vazų šeimos atstovas, ji laikyta sava dinastija, todėl apie kitus kandidatus negalvota. Reikėjo tik išspręsti ginčą tarp dviejų sosto siekiančių Vladislovo brolių: Karolio ir Jono Kazimiero Vazos. Abu jie nebuvo niekuo pasižymėję, tačiau Jonas Kazimieras Vaza 1646 m. kovo 26 d. buvo paskirtas kardinolu (1647 m. gruodį arba pagal kitus šaltinius 1648 m. liepos 6 d. šio titulo atsisakė). Todėl įgijo daugiau šalininkų, už jį pasisakė ir kazokų vadas B. Chmelnickis. Jonas Kazimieras Vaza 1648 m. lapkričio 20 d. buvo išrinktas Lenkijos karaliumi ir Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.
Kazokų pasidavimas Maskvai
Jonui Kazimierui Vazai nesisekė malšinti kazokų sukilimo. Lenkijoje jie pasiekdavo net Lvovą, o Lietuvoje – net Pinską ir Mozyrių. Keletą tokių užpuolimų Lietuva pati atrėmė ir net padėjo lenkams. Pagaliau 1651 m. kazokai buvo sumušti. B. Chmelnickis nesitenkino gindamas kazokų teises ir pravoslavų tikėjimą, jis siekė sukurti atskirą Ukrainos valstybę. Tam pasiekti pasidavė turkų sultono globai, o 1653 m. Maskvos carui Aleksiejui I Romanovui, kuris sutiko turėti net 60.000 kazokų kariuomenę, o jų etmonu paskyrė B. Chmelnickį.
Pradžia karo su Maskva
Caro sutikimas priimti į savo gretas kazokus reiškė Polianovkos taikos sulaužymą. 1654 m. gegužės 18 d. viena caro kariuomenė ėmė veržtis į Lietuvą, o kita su kazokais į Lenkiją. Lietuvos kariuomenė buvo nedidelė ir Lietuvos didysis etmonas Jonušas Radvila nepajėgė sulaikyti rusų. Buvo užimtas vienas miestas po kito – Smolenskas (1654 m. rugsėjo 23 d.), Polockas, Vitebskas, Mogiliovas. Karalius Jonas Kazimieras Vaza atvyko Lietuvos gelbėti, bet nesurinkęs bajorijos išvyko į Lenkiją, nieko nenuveikęs. Lietuva buvo palikta likimo valiai. Žiemos šalčiai buvo sulaikę Maskvos kariuomenę, bet 1655 m. ji vėl ėmė žygiuoti į Lietuvos gilumą. J. Radvila su 5000 karių paliko Vilnių ir pasitraukė į Kėdainius. Jis spėjo išsivežti iš Vilniaus tik iždą ir sudeginti tiltą per Nerį. Rusai 1655 m. liepos 30 d. užėmė miestą be kovos. Tai buvo pirmas kartas Lietuvos istorijoje, kai priešas užėmė jos sostinę (nuo kryžiuočių laikų ji nebuvo net pulta). Tuo metu miestas buvo turtingas ir gražus. Nieko tokio savo tėvynėje nematę rusai ėmė baisiai jį plėšti ir naikinti. Visos brangenybės buvo gabenamos į Maskvą. Ten buvo išvežti net ponų rūmų baldai, išplėšti bažnyčių ir vienuolynų rūsiai, išmėtyti juose esantys kaulai ir išneštos karstuose rastos brangenybės. Šių plėšimų metu mieste kilo gaisras, trukęs net 17 dienų ir sunaikinęs beveik viską, kas dar buvo likę neišplėšta.
Karo pradžia
Štumsko padarytų paliaubų laikas baigėsi 1661 m. Bet Švedijoje įvyko permainų. Gustavo II Adolfo (Gustav II Adolf) duktė Kristina atsisakė sosto. Sostas atiteko Karoliu X Gustavui, Gustavo II Adolfo sesers Kotrynos Vazos ir Vokietijos Cveibriukeno (Zweibrücken) kunigaikščio Jono Kazimiero (Johann Kasimir) sūnui. Jis sostą ketino gauti vedęs Kristiną, tačiau to neprireikė. Jaunutis karalius troško pasižymėti kare. Tikėdamasis lengvai laimėti, Karolis X Gustavas 1655 m. liepos 10 d. staiga su dvejomis armijomis per Prūsiją įsiveržė į Lenkiją, o kita, organizuojama Livonijoje ir vadovaujama generolo M. Gardžio (Magnus Gabriel De la Gardie), turėjo įsiveržti į Lietuvą. Lenkijoje švedams pasisekė, – bajorija pasidavė be mūšio (ties Uiste, liepos 25 d.). Švedai netrukus užėmė didžiąją dalį Lenkijos, kitą dalį buvo užėmę rusai su kazokais, o karalius Jonas Kazimieras Vaza pabėgo į Austrijos Sileziją.
Kėdainių sutartis
thumb|right|250px|Karaliaus vėliava Švedijos armijos muziejuje thumb|250px|[[ATR-1648 metais]] 250px|thumb|Jono Kazimiero Vazos laikais kaldintas haleris su Vyčio ženklu 250px|thumb|Jonas Kazimieras Vaza pirmininkauja Senate Jasna Guroje 1661 m. thumb|250px|Paminklas palaidotai Jono Kazimiero Vazos širdžiai [[Paryžiaus Sen Žermen de Prė abatija|Paryžiaus Saint-Germain-des-Prés bažnyčioje]] 266px|thumb|left|200px|Jono Kazimiero priesaika, [[Jan Matejko|J. Mateikos paveikslas]] Pirmieji Karolio X pasisekimai Lenkijoje įvyko tuo metu, kai caro kariuomenė artinosi prie Vilniaus ir pagaliau jį užėmė. Lietuva buvo palikta savo pačios likimui. Nei iš karaliaus nei iš lenkų ji negalėjo gauti jokios paramos. Jos apsauga turėjo rūpintis patys Lietuvos ponai, o visų pirma etmonas Jonušas Radvila. Caro kariuomenei dar tebesiartinant prie Vilniaus, jis kartu su savo pusbroliu Boguslovu Radvila (1620–1669 m.) ir Vilniaus vyskupu Jurgiu Tiškevičiumi (1596–1656 m.) kreipėsi į Švedų kariuomenės vadą, generolą M. Gardį, siūlydami sąjungą prieš rusus ir prašydamas paramos. M. Gardys sutiko ir su kariuomene įžengė į Lietuvą. Jam atėjus į Kėdainius, 1655 m. spalio 20 d. buvo sukviesta bajorija, kuri pasirašė sąjungos su Švedija aktą. Tuo aktu buvo nutraukiama unija su Lenkija ir užmezgami tokie pat ryšiai su Švedija. Jonas Kazimieras Vaza, nedavęs Lietuvai jokios paramos, tuo aktu pašalinamas nuo sosto ir didžiuoju Lietuvos kunigaikščiu skelbiamas Švedų karalius Karolis X Gustavas. Švedai už tai turėjo padėti atsiimti Maskvos caro užkariautas žemes. Bet Švedai neįvertino unijos su Lietuva. Jų karalius į Kėdainių aktą nieko neatsakė, o švedų kariuomenė ėmė šeimininkauti Lietuvoje ne kaip sąjungininkų, bet kaip okupantų kariuomenė.
Švedų karo pabaiga ir 1660 m. Olivos taika
Lenkijoje prieš švedus sukilo visas kraštas, – ne tik bajorija, bet ir valstiečiai. Generolas M. Gardys su kariuomene buvo iškviestas iš Lietuvos į Lenkiją. Lietuvoje liko tik mažos švedų jėgos. Tuo tarpu ir Lietuvos bajorija kaskart vis labiau ėmė bruzdėti prieš švedus. Pagaliau ir čia kilo smarkus partizaninis karas ir mažesni švedų būreliai buvo naikinami. 1655 m. gruodžio 31 d. mirus J. Radvilai, niekas jau nebegynė unijos su švedais, ir jų likučiai greitai buvo išvyti iš Lietuvos. Kovos su švedais Lenkijoje ėjo dar gana ilgai. Mirus Karoliui X Gustavui (1660 m. vasario 13 d.) pagaliau švedai buvo išvyti ir iš Lenkijos, o tų pačių metų gegužės 3 d. Olivoje, netoli Gdansko Lenkijoje, buvo padaryta amžinosios taikos sutartis (Olivos taika). Jonas Kazimieras Vaza sutiko atsisakyti nuo švedų karaliaus titulo, o Švedija sutiko grąžinti Lietuvai Lenkijai dalį Livonijos (Latgalą). Iš jos buvo sudaryta vadinamoji Livonijos vaivadija. Karas su Švedija buvo baigtas, bet nebuvo baigtas karas su Maskva.
Razlogas
Razlogas  – miestas, kalnų kurortas pietvakarių Bulgarijoje, Blagojevgrado srityje, į pietryčius nuo Blagojevgrado. Miestas įsikūręs Razlogo slėnyje, tarp Pirino, Rilos ir Rodopų kalnų. Keliai į Velingradą, Goce Delčevą, Simitlį. Veikia teatras, muziejus. Apylinkėse gausu slidinėjimo trasų, karštųjų versmių.
Jonas Kazimieras Vaza
Atsisakiusiam nuo sosto karaliui
Atsisakius nuo sosto Jonui Kazimierui Vazai pragyventi buvo paskirta iš Lenkijos iždo kasmet 100.000, o iš Lietuvos iždo 50.000 auksinų. Graudinga buvo 1668 m. rugsėjo 16 d. seimo scena, kai karalius įteikė atsisakymo aktą ir pasakė paskutinę kalbą. Verkė ir jis pats ir visas seimas. Savo kalboje jis sakė esąs senatvės prislėgtas, karų ir vidaus netvarkos nuvargintas. Todėl jis grąžinąs karūną, kad ji būtų atiduota daugiau jėgų turinčiam naujajam karaliui. Jis bajorijai davė suprasti, kad reikia panaikinti visą netvarką, nes kitaip valstybė sulauks liūdno galo.
Naujokai (Kavarskas)
Naujokai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Kavarsko.
Kininis ličis
Kininis ličis (Litchi chinensis) – sapindinių (Sapindaceae) šeimos ličių (Litchi) genties augalų rūšis.
Vaismedis, kilęs iš pietryčių Azijos (Kinija, Vietnamas, Indonezija, Filipinai).
thumb|left|300px|Kininio ličio šaka su prinokusiais vaisiais
Upsalos universitetas
Universiteto centrai ir biurai
Upsalos universitetas turi keturis biurus užsienyje: Šanchajuje, Pekine, Naujajame Delije, Hanojuje.
Matsumoto Yamaga FC
300px|right
Matsumoto Yamaga Football Club (松本山雅フットボールクラブ) yra futbolo klubas iš Japonijos, Macumoto miesto, Nagano prefektūros.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1965 m.
2018 m. laimėjo J2 lygą ir nuo 2019 m. vėl žaidžia J1 lygoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
''Atnaujinta: 2019 m. rugsėjo 6 d''.
Ačaris
thumb|right|200px|Aštrūs mango ačariai
Naujokai (Alytus)
Naujokai – buvęs kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Alytaus, Miklusėnų šiauriniame pakraštyje.
Ačaris
Ačaris  – marinuotos daržovės ir vaisiai, plačiai naudojami Indiškose virtuvėse, patiekiami kaip garnyras prie kitų patiekalų, gerinantys virškinimą. Nuo čatnių skiriasi savo konsistencija ir gamyba.
Naujokai (Alytus)
Istoriškai Naujokai yra ta pati gyvenvietė kaip ir Navickai, bet kurį laiką egzistavo kaip atskiros gyvenvietės.
Ačaris
Pavadinimai
Ši garnyrų rūšis vartojama visame Indijos subkontinente, ir žinoma įvairiais lokaliais pavadinimais. Hindi, Urdu ir Bengali kalbomis tariamas achār, kanadų kalba – upinakaji (kn: ಉಪ್ಪಿನಕಾಯಿ uppinakaayi), telugų kalba – paččadi , tamilų kalba – orugai. Marati kalba žinomas kaip lonače, malajalių kalba – kaip upilituthu, gudžaratų kalba – kaip athanu.
Ačariai žinomi ir Mianmaro virtuvėje, kur vadinami thanat.
Produktai ir įvairovė
Ačariams naudojami įvairūs vaisiai ir daržovės, kurie apdorojami rūgštimi (paprastai citrinos sultimis), aliejumi. Dažniausiai ačariai gaminami vasarą ir naudojami ištisus metus. Tradiciškai su prieskoniais apdorotos daržovės buvo laikomos saulėkaitoje bent tris savaites, kad paspartinti fermentacijos procesą. Jos saugomos aklinai uždarytuose stikliniuose ar porceliano induose.
Visoje Pietų Azijoje žinomi tūkstančiai ačarių receptų, o produktų naudojimas labai įvairuoja priklausomai nuo regiono. Dažniausiai naudojami ačariams produktai yra mangas, citrina, laimas, kalafioras, morka, ridikas, pomidoras, svogūnas, moliūgas, palmės šerdis, lotoso šaknys, rožių žiedlapiai, imbieras, indiškasis lapainis, česnakas, čili, kaliaropė, cordia (gunda), capparis decidua (kerda), Dioscorea alata (zimikand), Carissa carandas (karonda), kartusis agurkas (karela), duonmedis, grybai, baklažanas, agurkas, ropė ir kt.
Krikštėnai
Krikštėnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 16 km į pietryčius nuo Ukmergės, prie magistralės. Seniūnaitijos, parapijos centras. Kaimas stačiakampio plano. Stovi medinė Krikštėnų Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia (pastatyta 1787–1990 m.; autorius kunigas prelatas P. K. M. Bogušas), veikia Aušros Vartų Marijos ir Šv. Teresėlės vienuolija (įkurta 1991 m., joje vyksta savaitinės rekolekcijos), paštas (LT-20024), Ukmergės miškų urėdijos girininkija.
DiSEqC
thumb|Dvipusis DiSEqC perjungiklis DiSEqC – specialus ryšio protokolas, naudojamas tarp palydovinio imtuvo ir antenos. Tam naudojamas bendraašis kabelis. Signalus juo galima perduoti abiem kryptimis.
Yra žinomos kelios protokolo versijos:
Krikštėnai
Piečiau Krikštėnų yra Vileikiai – kaimas, kurio dauguma gyventojų save laiko krikštėniškiais.
DiSEqC
Visi šie standartai dokumentuoti 1998 vasario mėnesį, dabar yra naudojami skaitmeninėje televizijoje.
DiSEqC 1.3 ir 2.3 dažnai naudojami pažymėti kitiems protokolams, bet jie nėra aprobuoti EUTELSAT, kuri faktiškai veikia kaip protokolo standarto priežiūros agentūra.
Krikštėnai
thumb|left|Aušros Vartų Marijos ir Šv. Teresėlės vienuolynas left|thumb|[[Krikštėnų dvaras]]
Istorija
Nuo Krikštėnų 1 km į šiaurės vakarus yra Bartkūnų piliakalnis ir gamtos paminklas – ozas, vadinamas Barzdos kalnu. 1744 m. istoriniuose šaltiniuose minimas Krikštėnų kaimas. 1938 m. įsteigta pradžios mokykla, 1949–1994 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, 1994–2005 m. pagrindinė, nuo 2005 m. pradžios mokykla, Ukmergės Šilo vidurinės mokyklos pradinio ugdymo skyrius.
1950–1992 m. buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 1952 m. įkurti kultūros namai, biblioteka, paštas, medicinos punktas.
Naujoji Rėva
Naujoji Rėva – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Sudervės, Šilėnų miške, Neries regioniniame parke, dešiniajame Neries krante.
Kaimo apylinkėse stūkso Naujosios Rėvos piliakalnis (Ruski kościół), yra didelė rėva Neries upėje, kurios vagoje riogso akmenys „Trys broliai“ (Trzy Braci śpiące), kurie, pasak padavimo, yra atsiradę iš valtimi plaukusių ir apvirtusių trijų brolių (akmenų matmenys: 1,6 x 3,3 m, 1,4 x 1,7 m ir 1,2 x 2,1 m; iškilę 0,4–0,5 m virš vandens). Be to, yra Naujosios Rėvos konglomeratas. Pro Naujosios Rėvos apylinkes eina Šilėnų pažintinis takas.
thumb|left|240px|Rėva ties Naujosios Rėvos kaimu thumb|left|240px|Akmenys „Trys broliai“
Udačnas
Udačnas  – miestas Rusijoje, Jakutijos vakaruose, Mirno rajone, prie Marchos upės. Išsidėstęs 1370 km į šiaurės vakarus nuo Jakutsko, 550 km į šiaurę nuo Mirno. 15,5 tūkst. gyventojų (2005 m.).
Gyvenvietė įsikūrė 1955 m., netoliese radus deimantų (Udačnajos telkinyje). 1987 m. gavo miesto statusą.
1974 m. spalio 2 d. 2,5 km į šiaurę nuo Udačno, TSRS Spalvotosios metalurgijos ministerijos nurodymu, atliktas 1,7 kilotonų branduolinis sprogdinimas. Buvo planuojami 8 sprogdinimai, kad sudaryti plokštumą fabriko statybai. Tačiau dėl didelio pavojaus vėliau atsisakyta planų. Po 18 m. nuo sprogimo susidaręs plyšys užpiltas. Sarkofago aukštis 7–12 m.
Kiaukliai
Kiaukliai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, prie kelio Šešuolėliai II–Želva, 12 km į šiaurės rytus nuo Širvintų, 7 km į šiaurę nuo Šešuolėlių. Seniūnaitijos, parapijos centras, Kiauklių Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia. Yra paštas (LT-19029).
Oita Trinita
„Oita Trinita“ – Japonijos futbolo klubas iš Oitos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1994 m. 2018 m. J2 lygoje buvo antri ir po sezono buvo perkelti į J1 lygą.
Kiaukliai
Etimologija
Liaudies etimologija byloja, kad Kiauklių vardas atsiradęs taip. Kartą lankoje su kūdikiu buvusią moterį užklupo juodas debesis. Kartu su debesimi skrido ir rėkiančių paukščių pulkas. Vaikas dar nemokėjęs kalbėti, tačiau pamatęs tuos paukščius sušuko „Kiaukl!“ Debesis akimirksniu krito į žemę ir išsiliejo. Vaikas atspėjo Kiauklių ežero vardą, nuo kurio vėliau kilo ir Kiauklių kaimo pavadinimas. Tačiau iš tikrųjų ežero vardas kilęs nuo kaimo, o ne atvirkščiai.
Oita Trinita
Istorija
Nuo 2019 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje lygoje, tačiau ilgam joje įsitvirtinti nepavyko.
Naujokai (Klaipėda)
Naujokai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Endriejavo.
Oita Trinita
Sezonai
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 6 d.
Kiaukliai
Istorija
Senovėje Kiauklių žemės priklausė Šašuolių dvarui ir XV–XVII amžiuje buvo valdomos Vilniaus diecezijos. 1572 m. Vilniaus vyskupas Valerijonas Protasevičius pastatė medinę bažnytėlę ir jos kunigą aprūpino išlaikymu.
1918 m. įkurta pradžios mokykla, 1949–2003 m. septynmetė, aštuonmetė, nuo 2003 m. Zibalų mokyklos pradinio ugdymo skyrius.
1950–1992 m. buvo Kiauklių kolūkio centrinė gyvenvietė. 1947 m. įsteigta biblioteka, kultūros namai, 1963 m. įkurtas paštas, medicinos punktas. Yra UAB „Kiaukliai“.
Naujokai (Raseiniai)
Naujokai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kaulakių.
Lietuvos istorija (1918–1940)
Šis straipsnis yra apie Lietuvos istorijos laikotarpį nuo nepriklausomybės paskelbimo 1918 m. iki nepriklausomybės praradimo 1940 m., dar vadinamą Pirmąja Respublika.
Naujokaičiai
Naujokaičiai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Plokščių.
Lietuvos istorija (1918–1940)
Valstybės sukūrimas
thumb|Lietuva 1923
Naujokai (Raseiniai)
Istorija
Iki XX a. pr. vadintas Novopoliu. Buvo viensėdis Raseinių valsčiuje.
Lietuvos istorija (1918–1940)
Nepriklausomybės paskelbimas
1918 m. pradžioje, atsižvelgdama į gruodžio 11 d. akto patirtį, Lietuvos Taryba svarstė naujus Lietuvos ateities valstybingumo projektus. Sausio 8 d. buvo pristatytas naujo akto projektas, kuris pakartojo gruodžio 11 d. akto pirmąjį paragrafą. Dokumento pabaigoje buvo įrašyta pataisa apie Steigiamojo Seimo būtinybę. thumb|left|230px|Lietuvos Taryba Lietuvos Taryba paskelbė nepriklausomybę 1918 m. vasario 16 d. 1918 m. kovo 23 d. Lietuvos nepriklausomybę pripažino Vokietija, tačiau gruodžio 11 d. akto pagrindu. 1918 m. Lietuvos Taryba pasivadina Lietuvos Valstybės Taryba. Visišką nepriklausomybę Lietuva išsikovojo tik po Vokietijos pralaimėjimo Pirmajame pasauliniame kare (1918 m. lapkritį). 1918 m. lapkričio 2 d. buvo priimta laikinoji Konstitucija, sukurta Vakarų šalių pavyzdžiu. Lapkričio 5 d. Valstybės Tarybos Prezidiumas Augustiną Voldemarą paskyrė ministru pirmininku, kuris 1918 m. lapkričio 11 d. sudarė pirmąją Vyriausybę:
Į Valstybės Tarybą įėjo ir tautinės mažumos: žydai ir baltarusiai. Lenkai Valstybės Tarybos veikloje dalyvauti atsisakė.
Nepriklausomybės kovos ir taikos sutartis
thumb|300px|[[Lietuvos sienos#Lietuvos-Lenkijos demarkacijos linijos|Demarkacijos linijos, nustatytos 1919–1923 m. tarp Lietuvos ir Lenkijos]] 1918 m. gruodžio mėnesį į Lietuvą įsiveržia Raudonoji armija. Iki 1919 m. vasaros puolimas sustabdomas ir bolševikai išstumiami iš Lietuvos. Bolševikų kurta Litbelo respublika išyra.
1919 m. balandžio 4 d. buvo priimta nauja laikinoji Konstitucija. Pagal šią Konstituciją įstatymų leidimas yra paskirstomas tarp Valstybės Tarybos ir Vyriausybės. Valstybės taryba yra principinė įstatymų leidimo ir sutarčių sudarymo institucija. Prezidentas turi teisę įstatymus leisti tarp Tarybos sesijų.
1919 m. rudenį Antantė nurodė Vokietijai išvesti iš Lietuvos kariuomenę, tačiau dalis vokiečių karių perėjo į bermontininkų gretas ir mėgino perimti Lietuvos teritoriją, tačiau Lietuvos savanorių ir kariuomenės buvo sumušti Radviliškio kautynėse.
1919 m. pabaigoje po sėkmingų karinių operacijų Lietuvos kariuomenei atkovojus iš Raudonosios armijos Ukmergę, Panevėžį, Zarasus ir nubloškus priešą už Dauguvos, prasidėjo derybos su Rusija, kurios pasibaigė Lietuvai naudinga Lietuvos-Sovietų Rusijos taikos sutartimi, pasirašyta Maskvoje 1920 m. liepos 12 d., pagal kurią rytinė Lietuvos siena ėjo per Maladečną, Lietuvai sugrąžintas Gardinas ir kitos etninės žemės.