cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matavimo vienetas
Matavimo vienetas – rodiklis, pagal kurį apskaičiuojami kokio nors objekto matmenys. Šiame straipsnyje pateikiami dažniausiai naudojami matavimo vienetai ir jų vertės.
Lietuvoje naudoti senieji matavimo vienetai
Lietuvoje iki Pirmojo pasaulinio karo buvo naudojami senieji matavimo vienetai, kuriuos vėliau pakeitė dabar naudojami šiuolaikiniai matavimo vienetai. Čia pateikiamos Lietuvoje naudotų senųjų matavimo vienetų vertės.
Skysčių matai
Kibiras vandens (13 1/2°R.) sveria 30 svarų ir jame telpa 750 kubinių colių.
Chan Ulas
Chan Ulas ( 'Karaliaus kalnas') – vienas iš 9 Mongolijos sostinės – Ulan Batoro rajonų. Padalintas į 14 choroo.
Matavimo vienetas
Ploto matavimo vienetai
Metrinės sistemos vienetai:
Chan Ulas
Chan Ulas yra miesto pietuose, Bogd Chan Ulo (vieno iš keturių Ulan Batoro kalnų) papėdėje.
Matavimo vienetas
Ploto matavimo vienetai
Senosios Britų sistemos vienetai:
Masės matavimo vienetai
SI sistemos bazinis masės matavimo vienetas – kilogramas (kg).
Michael Beasley
Maiklas Polas Beslis (g. 1989 m. sausio 9 d.) – JAV krepšininkas, žaidžiantis puolėjo pozicijoje. 2008 metų NBA naujokų biržoje Miami „Heat“ klubo pašauktas antruoju numeriu.
Matavimo vienetas
Laiko matavimo vienetai
SI sistemos bazinis laiko matavimo vienetas – sekundė (s).
Michael Beasley
2010 m. liepos 12 d. buvo iškeistas Minnesota „Timberwolves“ klubui, už ateities šaukimus ir piniginę kompensaciją. 2012 m. birželio 30 d. komanda nutarė nepratęsti sutarties su žaidėju.
Matavimo vienetas
Informacijos kiekio matavimo vienetai
Žemiau pateikti informacijos kiekio matavimo vienetai:
1998 m. pabaigoje buvo patvirtinti nauji informacijos vienetų pavadinimai. Informacijos perdavimo greitis gali būti matuojamas baitais ar bitais per sekundę (B/s ar bps) ir atitinkamai kB/s, MB/s, kbps, Mbps ir t. t. Informacijos kanalo laidumas gali būti matuojamas lygio pasikeitimais per sekundę. Tuo atveju, jei galimi du lygiai, tokio matavimo reikšmė atitinka bitus per sekundę.
Energijos matavimo vienetai
Teraelektronvoltas (TeV) – 1012 eV.
Aukso praba
Grynojo aukso = 24 karatai (ct) = 1000 grynojo aukso lydinys = 24/24 grynojo aukso dalių
Belinshauzeno dubuma
Belinshauzeno dubuma – povandeninė dubuma Ramiojo vandenyno pietryčiuose, tarp Antarktidos ir Pietų Amerikos žemyninių šlaitų bei Pietų Ramiojo vandenyno, Rytų Ramiojo vandenyno ir Čilės pakilumų. Išsidriekusi iš pietryčių į šiaurės vakarus ~8000 km. Būdingas gylis 4000-5000 m, didžiausias gylis 5399 m. Dugną dengia molis ir diatominis dumblas.
Tikrieji žalčiai
Tikrieji žalčiai (Colubrinae) – žaltinių (Colubridae) pošeimis.
Lietuvoje gyvena viena rūšis:
Girmiestis
Girmiestis – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Baisogalos, prie geležinkelio.
Istorija
Sovietmečiu veikė lentpjūvė, buvo Baisogalos girininkija. 1972 m. kaimas panaikintas.
Valgomasis kiškiakopūstis
Valgomasis kiškiakopūstis (Oxalis tetraphylla) – kiškiakopūstinių (Oxalidaceae) šeimos daugiametis augalas. Aukštis iki 30 cm. Lapai keturlapiai, su ilgais lapkočiais. Vainiklapiai raudoni, geltonu pamatu. Žydi birželio-spalio mėn.
Lietuvoje auginamas sodybose, soduose, kapinėse. thumb|left|210px|Valgomojo kiškiakopūsčio žiedas
Trečionys
Trečionys – kaimas Prienų rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Stakliškių.
Kukšių dvaro rūmai
thumb|Kukšių dvaro rūmai
Il Divo (filmas)
Il Divo – režisieriaus Paolo Sorrentino sukurta biografinė drama apie ilgametį Italijos ministrą pirmininką Giulio Andreotti. Filmo pavadinimas gali būti verčiamas kaip „Įžymybė“ arba „Dieviškas“.
Kukšių dvaro rūmai
Kukšių dvaro rūmai – architektūros paminklas Latvijoje, Tukumo savivaldybėje, Jaunsatų valsčiuje, Kukšose. Pastatyti 1725 m., nors rašytiniuose šaltiniuose minimi dar 1530 m.
Rūmai yra prie Vėdzelės arba Kukšupės, apie 22 km nuo Tukumo ir 10 km nuo Kandavos. Dvaro pavadinimas kilęs iš brolių Pėterio, Jekabo ir Klavo Kukšių (Kukų) vardų. Broliai nebuvo šio dvaro savininkai. Yra liudijimų, kad 1530 m. Livonijos ordino magistras Valteris fon Pletenbergas, vadovaudamasis feodalizmo principais, suteikė lenų teisę savo ordino riteriui Berndtui Tidvicui (Tidevicui), t. y., tris Kandavos parapijoje esančius valstiečių ūkius, kuriuose šeimininkavo šie trys broliai Kukai. Vėliau, 1534 m., Berndtas Tidevicas įkūrė Kukšių dvarą.
Dvaras laikomas iškiliu Latvijos dvarų architektūros pavyzdžiu, kur laipsniškai vyko stilistinė sintezė tarp baroko ir vėlyvojo klasicizmo. Dvare išlikę XVIII a. vidurio juodai glazūruotos koklių krosnys ir durys, taip pat keli XIX a. sienų piešiniai.
Mohikanai
Mohikanai (Mohican, Mahican) – indėnų gentis, gyvenusi dabartinės Niujorko valstijos rytuose, Vermonto pietuose ir Masačusetso vakaruose. Kalbėjo mohikanų kalba, priklausančia algonkinų kalbų grupei. Šiuo metu jų likučiai gyvena Viskonsino valstijoje ir naudoja tik anglų kalbą.
Save vadino Mahhekaniw, kas reiškė „Nuolat tekančio vandens žmonės“. Prancūzai juos vadino Vilkų žmonėmis (Loups), o britai – kartu su vapingeriais ir munsiais grupavo kaip upių indėnus (River Indians).
Teritorija
Tradicinė mohikanų teritorija vadinosi N’DahAhKiNaNa ir apėmė ~2,4 mln. hektarų žemės. Ji šiuo metu yra padalinta tarp keturių JAV valstijų: apima Niujorko rytinį pakraštį, Vermonto pietryčius, Masačiusetso vakarus ir Konektikuto šiaurės vakarus. Geografiškai ji sutapo su Hadsono upės vidurupio baseinu, maždaug nuo Šampleino pietinio galo iki Ketskilo kalnų. Šios upės pavadinimas mohikanų kalba buvo Mahikanituk, iš ko ir kilo viso etnoso pavadinimas.
Šiauriau gyveno vabanakiai (abenakiai), į rytus – pokumtukai, į vakarus – irokėzai (mohaukai), o į pietus, Hadsono žemupyje – delavarai (vapingeriai).
Mohikanų žemė apėmė 5 genčių žemes ir apie 40 gyvenviečių. 5 juos sudariusios gentys buvo:
Istorija
Mohikanų konfederacija sukurta iš penkių genčių tam, kad galėtų priešintis jų agresyviems vakariniams kaimynams mohaukams. Konfederacijos atstovai genčių vadai sachemai reguliariai rinkdavosi Šodako vietovėje (dab. Olbanyje). XVII a. jie užmezgė ryšius su europiečiais kolonizatoriais. Pirmieji jų buvo olandai, įkūrę jų teritorijoje Naujuosius Nyderlandus. Jie 1614 m. Šodako vietoje pastatė Nasau fortą, kuris tapo svarbiu prekybiniu tašku tarp indėnų ir olandų.
Vėliau, 1664 m., kontrolę regione perėmė britai. 1710 m. vienas mohikanų vadų Etow Oh Koam, kartu su trimis mohaukų vadais lankėsi Anglijoje pas karalienę Aną. XVIII a. krašte veikė protestantų ir Moravijos bažnyčios misionieriai. Nemažai mohikanų priėmė krikščionybę, o vėliau kovojo Prancūzų ir indėnų kare britų pusėje.
Per JAV nepriklausomybės karą mohikanai susivienijo su amerikiečiais prieš britus ir jų sąjungininkus mohaukus, senekus, onondagus ir kajugas. Tačiau Amerikai laimėjus karą, XVIII a. pabaigoje mohikanai buvo masiškai perkeliami iš jų gimtosios teritorijos į oneidų žemes vakaruose. Ten jie įkūrė savo gyvenvietę ir ją pavadino Naujuoju Stokbridžu. XIX a. I pusėje mohikanai buvo perkelti dar kartą, dar toliau į vakarus (dab. Viskonsine). Čia mohikanai galutinai asimiliavosi, prarado gimtąją kalbą, papročius. Jų likučiai susimaišė su lingvistiškai giminingais lenapiais. Jie tebegyvena Stokbridžo-munsių indėnų rezervate. Kartu su lenapiais jų priskaičiuojama 1,5 tūkst.
XX a. pabaigoje mohikanai ir lenapiai pateikė ieškinį, kad atgautų dalį prarastų žemių Niujorke (~9,300 ha). Mainais jiems buvo pasiūlyta ~0.81 ha žemės.
Literatūroje
Mohikanų genties pavadinimas panaudotas garsioje Džeimso Fenimoro Kuperio knygoje Paskutinis mohikanas. Knygos veiksmas vyksta tradicinėje mohikanų žemėje, tačiau kai kurie faktai apie mohikanus paimti iš visai kitos, tačiau panašaus pavadinimo indėnų genties moheganų. Pvz. veikėjo vardas Unkas yra ne mohikaniškas, o moheganiškas.
Mano duktė, mano angelas
Mano duktė, mano angelas  – 2007 m. Kanadoje sukurta kriminalinė drama. Veiksmas juostoje vyksta esamuoju ir praeities laiku, istorija pasakojama vienu metu kelių asmenų, parodant kiekvieno jų įvykių versijas.
Siužetas
Natali, po mokslų koledže Monrealyje, grįžta namo atostogų pas tėvus, tačiau atmosfera šeimoje slegianti, tarsi kiekvienas iš šeimos narių turėtų savo paslaptį.
Monrealyje rastas nužudytas pornografinių filmų kūrėjas ir policija imasi tyrimo. Aiškėja, kad keletui dienų iki nusikaltimo internete buvo patalpinta reklama, kurioje nusifilmavusi Natali ketino tiesioginiame eteryje pasimylėti su vaikinu. Šią reklamą pamatė ir jos tėvas Žermenas, mėgstantis naktimis naršyti pornografinius puslapius. Norėdamas sukliudyti filmavimui, jis skubiai išvyksta į Monrealį, tačiau turi tik tris dienas. Jam bando padėti Natali draugė Angelika, tačiau laikas nenumaldomai senka, pornografijos kūrėjai neketina atsisakyti savo planų, kaip ir Natali, sužinojusi apie mieste esantį tėvą ir besitikinti tokiu būdu išsivaduoti iš jo perdėtos globos.
Galiausiai filmavimo rytą režisierius randamas negyvas. Kas tai padarė? Natali, paskutinę akimirką persigalvojusi, tačiau nepajėgusi perkalbėti filmų kūrėjų? Tėvas, neradęs kito būdo užkirsti kelią dukros filmavimuisi pornografijoje? O galbūt kažkas kitas?
Andriūnai (Radviliškis)
Andriūnai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Baisogalos.
Rėklaitis
Rėklaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Rėklaitienė (ištekėjusi moteris) ir Rėklaitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pronevičė
Pronevičė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Bielsko ir apie 36 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įkurtas apie 1536 metus. Iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovi XIX a. antros pusės autentiškos medinės architektūros namas, kuris yra įtrauktas į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Eduardas Jatulis
Išsilavinimas, dalykinė veikla
Eduardas Jatulis mokėsi Šiaulių, Rusijos gimnazijose (prasidėjus Pirmam pasauliniui karui, buvo pasitraukęs į Rusiją). 1918 m. grįžo į Lietuvą, dirbo mokytoju Linkuvos „Saulės“ progimnazijoje.
1919 m. pakviestas į valstybės kontrolę kontrolieriaus padėjėju. 1920 m. paskirtas Lietuvos pasiuntinybės Berlyne buhalteriu. 1921–1925 m. mokėsi Berlyno, Kylio, Fribūro universitetuose, apgynęs disertaciją tema apie Klaipėdos krašto reikšmę Lietuvos ekonomikai, įgijo politinių mokslų daktaro laipsnį.
1925–1927 m. Eduardas Jatulis dirbo LR užsienio reikalų ministerijos sekretoriumi, vėliau referentu, 1927–1932 m. – konsulu Tilžėje, 1932–1939 m. – Teisių ir administracijos departamento kanceliarijos viršininku. 1939 m. paskirtas Lietuvos konsulu į Charbiną Mandžiūrijoje. 1945 m. rugpjūčio mėnesį, kai SSRS užėmė Charbiną, konsulas E. Jatulis buvo suimtas, atvežtas į Vilnių, į Lukiškių kalėjimą. 1946 m. išvežtas į Sverdlovską ir ten nuteistas 10-čiai metų už tai, kad jis 1940 m., būdamas priešiškai nusistatęs sovietų valdžiai, atsisakė grįžti į LSSR ir toliau ėjo konsulo pareigas, kol SSRS kariuomenė užėmė šią Kinijos teritoriją. 1955 m., atlikęs jam skirtą bausmę, grįžo į Lietuvą.
Visuomeninė veikla
1917–1918 m. Jekaterinodare lietuvių tarpe suorganizavo „Pažangos“ skyrių, buvo Vyr. Šiaurės Kaukazo lietuvių tarybos nariu. 1918 m., mokytojaudamas Linkuvoje, buvo vienas iš Šiaurės Lietuvos krikščionių darbuotojų sąjungos steigėjų.
Dirbdamas konsulu Tilžėje bendradarbiavo Prūsų lietuvių partija bei su Prūsų lietuvių tarybos jungiamomis draugijomis: kultūros, savišalpos, moterų, lietuvių orkestro ir kt. Jo dėka Tilžėje buvo įkurti du lietuvių vaikų darželiai. E. Jatulio rūpesčiu nuo bankroto buvo gelbstima Jagomasto spaustuvė, padedama išleisti Vydūno veikalą vokiečių kalba „Sieben hundert Jahre deutsch – litauischer Beziehungen“ (700 metų vokiečių – lietuvių santykių).
Šeima, gyvenimo pabaiga
Eduardo Jatulio šeima į Charbiną neišvyko, o pasiliko savo ūkyje Gedminaičiuose (1928 m. E. Jatulis nusipirko buvusį Jurgio Pliaterio Gedminaičių dvaro centrą su 80 ha žemės). Žmona Bronislava Jatulienė dirbo Švėkšnos gimnazijoje mokytoja, 1943 m., susirgusi šiltine, mirė ir palaidota Švėkšnos kapinėse. Abu sūnūs: gydytojas, medicinos mokslų daktaras Vytautas Jatulis (1926–2001 m.) ir inžinierius Gediminas Jatulis (1929–2005 m.) 1944 m. pasitraukė į Vakarus, nuo 1949 m. gyveno JAV ir ten mirė.
Rinkūnai (Pasvalys)
Istorija
XX–XXI a. kaime veikė Rinkūnų pradinė mokykla.
Grigolaičiai
Grigolaičiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Pagėgių, prie kelio.
Estijos futbolo sistema
Estijos futbolo pagrindinė kontroliuojanti organizacija – Estijos futbolo asociacija (Eesti Jalgpalli Liit), kontroliuojanti , taip pat organizuojanti Estijos vyrų futbolo čempionatą bei, moterų, jaunimo varžybas. Futbolo asociacija įkurta 1921 m., nuo 1923 m. ji yra FIFA nare, nuo antrojo pasaulinio karo buvo Tarybų Sąjungos futbolo federacijos dalis. 1992 m. atnaujinta asociacijos narystė FIFA, taip pat organizacija priimta į UEFA.
Futbolo lygos organizuojamos piramidės principu:
Klubai
Estijos futbolo sistemoje žaidžiantys klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Prancūzijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Horoški Dužė
Horoški Dužė – kaimas Lenkijos rytuose, Sarnakų valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietryčius nuo Sarnakų, apie 21 km į rytus nuo Losicės ir apie 137 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1952-1954 m. kaimas buvo Holovčicės valsčiaus centras.
Vismaldų apylinkė
Vismaldų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Žarėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Telšių rajono Žarėnų apylinkės.
Lipovanai
thumb|Lipovanai XIX amžiaus pabaigojeLipovanai  – slavakalbė tauta Dunojaus deltoje Rumunijoje bei Ukrainoje Odesos rajone. XVIII a. jie pabėgo iš Rusijos imperijos dėl religinio persekiojimo patriarchui Nikonui paskelbus bažnyčios reformas (jie – dalis pravoslavų sentikių). Nuo tada jie dar gyvena Dobrudžoje ir Bukovinoje. Rumunijos lipovanai yra dvikalbiai – jie kalba rusiškai ir rumuniškai. Nacionalinės mažumos teisių jie neturi.
Lipovanų tarmė nemažai skiriasi nuo rusų literatūrinės kalbos, didelę įtaką jai darė rumunų kalba (pvz., yra nežymimasis artikelis).
Oldsmobile Toronado
Oldsmobile Toronado buvo 2-durų didelės klasės asmeninės prabangos kupė automobilis, kurį tarp 1966 ir 1992 metų gamino koncerno General Motors dukterinė markė Oldsmobile. Automobilio pavadinimas neturi jokios reikšmės, jis buvo sukurtas 1963 metais Chevrolet parodos automobiliui. Toronado turėjo konkuruoti su Ford Thunderbird ir Buick Riviera automobiliai. Jis istorijoje yra žinomas tuo, kad buvo pirmasis priekiniais ratais varomas amerikietiškas automobilis, po 1937 metais gaminto Cord automobilio.
250px|thumb|left|1986-92 m. Oldsmobile Toronado
Sahelio regionas
Sahelio regionas  – regionas Burkina Faso šiaurinėje dalyje, ribojasi su Maliu ir Nigeriu. Administracinis centras – Doris.
Regionas pavadintas pagal Sahelio gamtinę sritį, kurioje yra įsikūręs.
Administracinis suskirstymas
Regioną sudaro keturios provincijos (skliaustuose – administracinis centras):
thumb|left|250px|Kraštovaizdis netoli Dorio
Raikai
Raikai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Bielsko ir apie 45 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Rėkus
Rėkus − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Rėkienė (ištekėjusi moteris) ir Rėkutė (mergautinė pavardė).
Krynicos Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė
Krinicos Mergelės Marijos Dangun Žengimo cerkvė  – cerkvė, esanti Hodiševo kaime. Cerkvė buvo pastatyta 1775 metais, šalia Kievlakų kaimo. 1884 m. perkelta į Hodiševą, vietoje buvusios koplyčios.
Višakio Rūdos apylinkė
Višakio Rūdos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Suvalkijoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kazlų Rūdos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kazlų Rūdos rajonui. 1954 m. prijungtos Kardokų apylinkė, Agurkiškės apylinkė ir dalis Katinų apylinkės, 1961 m. – Kazlų apylinkė. 1973 m. kovo 28 d. prijungta prie Kazlų Rūdos apylinkės.
1797 m.
1797 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Pataisiukas
Pataisiukas (Lycopodiella) – pataisainių (Lycopodiopsida) klasės pataisinių (Lycopodiaceae) šeimos augalų gentis.
Gentyje 38 rūšys: ir kt.
Šiogūnas
thumb|300px|Minamoto no Joritomo (1147-1199), Šiogūnas įkūręs Kamakura Šiogūnatą Šiogūnas (arba Šogūnas, Siogūnas, ) – tai paveldimas Japonijos XII – XIX amžių karinės feodalų klasės karinis titulas, kurio turėtojai buvo de facto Japonijos valdytojai. Šiogūnas išvertus iš japonų kalbos reiškia „didis karvedys“. 1867 metais paskutinis Šiogūnas atsisakė savo titulo prasidėjus Meidži restauracijai.
Šiogūnas dar gali būti įvardijamas kaip karinis rangas ir titulas Japonijoje lygus generolui, aukštam kariuomenės pareigūnui. Kaip titulas tai yra sei-i taišōgun (征夷 大將軍) sutrumpinta forma. Kioto imperatoriaus dvaras pirmąkart apdovanojo šiuo titulu karinės ekspedicijos lyderius prieš Rytų žmones ir vėliau karinės vadovybės vadus dažnai apdovanodavo tuo titulu. XVII amžiaus pradžioje Tokugavoms politiškai suvienijus Japoniją, šiogūnas tapo faktinio valstybės valdovo titulu.
Šiogūnatas
Terminas bakufu laikui bėgant pradėtas vartoti nusakant feodalinės karinės diktatūros vadovybės sistemą, valdomą šiogūno, tad už Japonijos ribų vadinama dažniausiai šiogūnatu. Šiogūno biuras ar administracija yra šiogūnatas ar bakufu (幕府). Paraidžiui verčiant iš japonų kalbos – „biuras palapinėje“. Palapinė simbolizuoja kariuomenės vaidmenį kovojant mūšio lauke.
Trys pagrindiniai šiogūnatai buvo susitelkę aplink šeimas, kurios užgrobdavo valdžią ir pasisavindavo šiogūno titulą. Vieni šiogūnatų vardai yra pagal būstinės vietą (Kamakuros, Muromačio, esančio Kiote, ir Edo), kiti gavo vardus nuo valdančios šiogūnatą (Ašikagos, Tokugavos).
Belinshauzeno šelfinis ledynas
Belinshauzeno šelfinis ledynas – šelfinis ledynas rytų Antarktidoje, rytinėje Princesės Martos kranto dalyje. Išsidriekęs į Atlanto vandenyną ~100 km. Ledyno liežuvio galas nuolat trūkinėja (1964 m. didelė jo dalis atskilo). 1969 m. ledynas užėmė 1700 km² plotą, buvo iki 75 km pločio, 30–50 km ilgio. Pietuose ribojasi su Fimbuliseno šelfiniu ledynu.
Belinshauzeno šelfinis ledynas tyrinėtas 1961 m., pavadintas keliautojo Fadėjaus Belinshauzeno garbei.
Šiogūnas
Istorija
XII amžiuje Japonijos viduje dėl įtakos varžėsi dvi įtakingos šeimos Taira ir Minamoto, po permainingos kovos galiausiai nugalėjo Minamoto klanas, kurio lyderis Joritomo pasiskelbė Imperatoriaus gynėju. 1192 Joritomo gauna Šiogūno titulą iš Imperatoriaus ir įsteigia Šiogūnatą (bakufu), karinę feodalinę valdymo sistemą, formaliai, kurios vadovu išliko Imperatorius, bet svarbiausi šalies valdymo instrumentai buvo sukoncentruoti Šiogūno rankose, įskaitant ir vadovavimą kariuomenei.
Šiogūnai buvo atsakingi už šalies administravimą, taikos palaikymą, vadovavimą mūšiams bei už kitas sritis. Imperatoriaus valdžiai šalyje silpstat, Šiogūnas užėmė de facto šalies vadovo vietą. Nors šalies nominaliu valdovu išliko Imperatorius, bet jo valdžia buvo minimali, dėl to Šiogūnai galėjo primesti savo valią nenuverčiant Imperatoriaus.
Joritomo įkurtas Šiogūnatas (dar vadinamas Kamakura Šiogūnatu, pavadinimas kilęs nuo vietovės kur jis buvo įkurtas) gyvavo iki 1333 metų, O Šiogūno titulas būdavo perduodamas šeimos nariams. Nuo 1333 metų prasidėjo Kemmu restauracijos periodas, kurio metu buvo siekiama atstatyti Imperatoriaus absoliučią valdžią. Bet restauracija buvo nesėkminga ir 1338 metais buvo paskirtas naujas Šiogūnatas Ašikaga, įsikūręs Kiote, o įsteigtas Šiogūnatas truko iki 1573 metų. Vėliau sekė periodas, kurio metu nebuvo paskiriami Šiogūnai, tokia situacija tęsėsi iki trečiojo Tokugava Šiogūnato įkūrimo 1603 metais. Tai buvo pats įtakingiausias Šiogūnatas išvisų buvusių, Šiogūno valdžiai pakluso ne tik kariuomenė, daimyo, Imperatorius, bet Šiogūnai vadovavo šalies užsienio politikai, religinėms apeigoms ir kt. XIX amžiuje Šiogūno valdžia pradeda silpti, Šiogūnatas pergyvena drastiškus pasikeitimus, siekiant išlaikyti valdžią, bet nesėkmingai. Paskutinis Šiogūnas Jošinobu, 1867 metais buvo priverstas perduoti valdžią Imperatoriui, prasidėjus Meidži restauracijai, davusi pradžia modernios Japonijos kūrimuisi.
Grant Hill
2007 m. liepos 5 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Phoenix „Suns“ klubu. 2009 m. liepos 15 d. Fynikso klubas pasirašė vienerių metų kontraktą, su galimybe ją pratęsti dar vieneriems metams. 2012 m. liepos 17 d. su Los Andželo „Clippers“ pasirašė dvejų metų sutartį.
2013 m. liepos 1 d. paskelbė pasitraukiantis iš profesionalaus krepšinio.
Andriūnai (Rokiškis)
Andriūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Obelių.
Jupiteris
Jupiteris gali reikšti:
Taip pat:
Kultūros paveldo centras
miniatiūra
Kultūros paveldo centras, Lietuvos kultūros ministerijos Kultūros paveldo departamento Kultūros paveldo centras – biudžetinė kultūros įstaiga, veikianti Vilniuje, Ašmenos g. 10.
Istorija
Įsteigtas 1991 m. balandžio 2 d., 1991 m. kovo 27 d. Lietuvos Respublikos Vyriausybė potvarkiu Nr. 180p panaikinus Mokslinę metodinę kultūros paminklų apsaugos tarybą ir Paminklotvarkos departamentui leidus įsteigti Lietuvos kultūros paveldo mokslinį centrą. 1995 m. įstaiga reorganizuota ir pavadinta Kultūros paveldo centru.
Veikla
Kultūros paveldo centras inventorizuoja kultūros paveldą bei kaupia, tikslina ir sistemina duomenis apie jį, rengia medžiagą nekilnojamosioms kultūros vertybėms atskleisti. Renka ir kaupia medžiagą apie materialųjį kultūros paveldą, kultūros vertybes ir kultūros paminklus, atlieka istorinius ir fizinius tyrimus, susijusius su kultūros paveldu, bei kaupia, tvarko ir rengia su tuo susijusius dokumentus ir informaciją, teikia sukauptus duomenis Kultūros paveldo departamentui.
Kandis
Žodis kandis reiškia:
Kultūros paveldo centras
Veikla
1991–2005 m. Kultūros paveldo centras tvarkė Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklų, iki 1995 m. – naujai išaiškinamų istorijos ir kultūros paminklų sąrašus, atliko jų paiešką, 1995–2005 m. vykdė nekilnojamųjų ir kilnojamųjų kultūros vertybių paiešką ir apskaitą, tvarkė kultūros vertybių registrą, rengė apskaitos dokumentus, propagavo ir tyrė kultūros paveldą. 2005 m. kultūros vertybių registro tvarkymas perduotas Kultūros paveldo departamentui.
Kultūros paveldo centre yra paveldosaugos archyvas ir biblioteka. Iki 2006 m. centrui priklausė Architektūros muziejus, leidykla „Savastis“.
Nalaichas
Nalaichas  – vienas iš 9 Mongolijos sostinės Ulan Batoro rajonų. Jį sudaro 6 choroo.
Skirtingai negu kiti miesto rajonai, Nalaichas yra atskiras miestas, administraciškai laikomas Ulan Batoro dalimi, valdomas jo administracijos. Nalaichas yra 35 km į pietus nuo Ulan Batoro.
Svarbiausia miesto įmonė – akmens anglies šachta, kuri pradžioje buvo vienintelis kuro šaltinis Ulan Batore statomoms šiluminėms elektrinėms. Ši šachta iki šiol tiekia anglį dviem Ulan Batoro šiluminėms elektrinėms. Likusią anglį naudoja įvairios pramonės įmonės ir miesto komunalinis ūkis.
Anksčiau Nalaiche buvo didelis karinis aerodromas, kuriame bazavosi TSRS karinės aviacija - du naikintuvų pulkai ir pagalbiniai daliniai.
Sabutis
Sabutis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Sabutienė (ištekėjusi moteris) ir Sabutytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kristina Poplavskaja
Kristina Poplavskaja (g. 1972 m. liepos 24 d.) – Lietuvos irkluotoja, dalyvavusi dvejose Olimpinėse žaidynėse (1992 ir 2000 m.).
2000 m. Sidnėjuje kartu su Birute Šakickiene irklavimo porine dviviete valtimi varžybose iškovojo bronzos medalius. Pasaulio irklavimo čempionate 2002 m. Sevilijoje (Ispanija) kartu su B. Šakickiene užėmė 7 vietą.
2001 m. sausio 24 d. apdovanota LDK Gedimino ordinu (Komandoro kryžius).
Apulija
Apulija (ital. Puglia) – Italijos regionas, labiausiai nutolęs į pietryčius. Regiono sostinė yra Baris.
1756 m.
1756 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Apulija
Žemėlapyje Apulija sudaro vadinamąjį „bato užkulnį“. Apulija ribojasi su Bazilikata, Kampanija, Molise ir yra supamas Adrijos bei Jonijos jūrų.
1756 m.
Gimtadieniai
Nedatuota
Apulija
Apulijoje 4,02 mln. gyventojų (2001 m.), gyventojų tankumas – 208 gyv./km². Plotas – 19 223 km².
Labiausiai į rytus nutolęs Italijos taškas – Otranto iškyšulys nuo Albanijos nutolęs per 80 km.
Administacinis suskirstymas
Apulijos regionas skirstomas į 6 provincijas:
Miestai
Didžiausi Apulijos miestai:
Istorija
Po Romos imperijos žlugimo į Apuliją traukė daug įvairių užkariautojų, tačiau jie ilgainiui neapsistodavo. Išimtis - Frydrichas II, paskutinis Hohenštaufenų linijos imperatorius. Jis regione pastatė daugybę pilių, kurios iki šiol puošia kraštovaizdį.
Ekonomika
Svarbiausią vietą regiono ekonomikoje užima žemės ūkis. Palyginti su ES BVP išreiškiant perkamosiosios galios rodiklį, Apulijos indeksas - 71,6 (ES-25:100) (2003 m.).
JK Tallinna Sadam
JK Tallinna Sadam – buvęs Estijos futbolo klubas iš Talino. 1999 m. klubas prisijungė prie Levadia Maardu komandos.
Anglininkai (Prienai)
Anglininkai – kaimas Prienų rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 3 km į rytus nuo Jiezno.
Lavočkin LaGG-3
Lavočkin-Gorbunov-Gudkov LaGG-3  – TSRS naikintuvas II pasauliniame kare. Šis modelis yra patobulintas LaGG-1, pastarasis iki pat 1941 m. buvo moderniausias TSRS oro pajėgų naikintuvas.
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
Lavočkin LaGG-3
Lėktuvo kūrimas
Šio lėktuvo prototipas I-301 buvo sukurtas 1938 m. Konstrukciškai tai buvo žemasparnis monoplanas, jo gamyboje gausiai naudota mediena. Korpusas ir sparnai gaminti iš beržo bei pušies faneros. Dėl gausaus medienos naudojimo jis buvo sunkus, svėrė 2948 kg (kai I-26, JAK-1 prototipas, pagamintas iš plieno ir faneros, svėrė 2700 kg). Variklis – Klimov 105P, turintis 1050 AG (prancūziško variklio Hispano-Suiza 12Y licencinė kopija). Panaudotas trimentis keičiamo žingsnio sraigtas VISK-61P. Ginkluotę sudarė UBS kulkosvaidis (230 šovinių) ir PTB-23 patranka.
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
A lyga
4:0 || 4:0 1:2 || 2:1 2:2 || 2:0 2:0 || 2:1 1:1 || 3:2 2:1 || 3:0 2:0 || 6:1 4:0 || 2:0 1:1 || 36 || 28 || 4 || 4 || 85 || -30 || 88 0:1 || bgcolor="#abc" | || 4:1 1:0 || 1:0 4:3 || 0:0 0:1 || 0:0 3:1 || 1:1 2:0 || 2:0 2:0 || 0:0 3:1 || 5:1 1:1 || 36 || 20 || 7 || 9 || 63 || -39 || 67 0:1 || 2:0 2:0 || bgcolor="#abc" | || 0:1 0:1 || 1:0 2:1 || 2:2 2:1 || 1:0 1:0 || 1:1 2:1 || 1:1 5:1 || 2:0 1:0 || 36 || 17 || 10 || 9 || 49 || -35 || 61 0:1 || 0:2 2:2 || 1:1 1:1 || bgcolor="#abc" | || 0:0 0:0 || 0:1 3:1 || 1:1 1:1 || 2:3 2:1 || 0:1 2:0 || 2:1 3:2 || 36 || 14 || 12 || 10 || 52 || -39 || 54 0:3 || 1:4 1:3 || 1:1 1:2 || 3:1 2:3 || bgcolor="#abc" | || 1:0 3:1 || 1:1 2:1 || 1:1 2:0 || 1:0 2:0 || 3:0 2:0 || 36 || 15 || 8 || 13 || 48 || -44 || 53 2:1 || 2:0 1:3 || 2:1 0:0 || 0:0 2:2 || 3:0 0:1 || bgcolor="#abc" | || 0:0 1:2 || 1:0 1:1 || 2:1 4:1 || 1:1 2:0 || 36 || 14 || 10 || 12 || 46 || -41 || 52 1:3 || 0:0 2:0 || 0:0 0:0 || 0:3 0:0 || 0:0 5:3 || 1:4 0:1 || bgcolor="#abc" | || 0:1 1:1 || 2:1 1:0 || 2:0 5:0 || 36 || 11 || 14 || 11 || 46 || -40 || 47 3:0 || 4:1 1:3 || 0:0 0:4 || 0:0 0:2 || 2:1 1:1 || 3:1 0:0 || 1:1 0:2 || bgcolor="#abc" | || 0:1 2:1 || 5:0 0:0 || 36 || 10 || 11 || 15 || 42 || -46 || 41 0:3 || 1:3 0:1 || 0:4 1:2 || 0:1 0:2 || 0:3 1:4 || 1:2 1:0 || 0:1 1:3 || 1:1 1:0 || bgcolor="#abc" | || 1:2 1:2 || 36 || 5 || 3 || 28 || 25 || -77 || 18 2:6 || 0:4 3:6 || 3:2 0:2 || 1:5 1:4 || 0:2 1:3 || 2:3 0:1 || 1:5 2:2 || 0:3 2:5 || 2:1 3:4 || bgcolor="#abc" | || 36 || 4 || 5 || 27 || 35 || -100 || 17
Lavočkin LaGG-3
Lėktuvo kūrimas
1940 m. kovo 30 d. prototipas pirmą kartą pakilo, pilotavo Aleksejus Nikošinas. Šiame prototipe buvo įmontuoti trys degalų bakai, kuriuose tilpo 340 l degalų, kurių pakako nuskristi 600 km atstumą.
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
A lyga
Ekranas Panevėžys ir Sūduva Marijampolė pateko į UEFA taurės turnyrą, o Vėtra Vilnius – į Intertoto. Nevėžis Kėdainiai iškrito iš lygos, o FK Šilutė žaidė pereinamąsias rungtynes:
Lavočkin LaGG-3
Lėktuvo kūrimas
Tačiau TSRS APLK išleido naujus reikalavimus naikintuvams. Liepta padidinti skrydžio atstumą iki 1000 km. Perdarant prototipą pagal naujus reikalavimus pavyko pasiekti reikalaujamą skrydžio atstumą. Įdiegtas ir radijo puskompasis (navigacijos prietaisas).
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
I lyga
LFF I lygoje žaidė 12 klubų bei 6 A lygos klubų rezervų komandos (Kauno Jėgeriai iš FBK Kaunas, Atlantas-2 Klaipėda, FC Vilnius-2, Žalgiris-2 Vilnius, Vėtra-2 Vilnius, FK Šiauliai-2).
Lavočkin LaGG-3
Lėktuvo kūrimas
1940 m. balandžio 29 d. beveik įveikė valstybinius bandymus, bet nebuvo išbandytas akrobatiniu skraidymu. Valstybei patiko lėktuvas dėl kūrimui panaudotos medžiagos – medienos, galingų ginklų bei neblogo greičio, net iki 605 km/h. Vis dėlto pareikšta ir daug priekaištų: nepatiko didelis tūpimo greitis (140 km/h, kai reikalauta 115 km/h), prastas matomumas iš kabinos (dėl organinio stiklo), stabilumo stokos, vandens ir alyvos perkaitimo kylant, didelės apkrovos tenkančios važiuoklei pakilimo metu bei radijo prietaisų nebuvimo.
1941 m. vasario 24 d. TSRS karinės oro pajėgos priima lėktuvą į tarnybą. Kūrėjai už lėktuvo sukūrimą apdovanoti Stalino premija.
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
III lyga
III lygos varžybos vyko zonose, suskirstytose pagal apskritis.
Alksniabaravykiniai
Alksniabaravykiniai  – baravykiečių (Boletales) eilės grybų šeima.
Lietuvoje auga šios gentys:
Lietuvos futbolo varžybos 2006 m.
B grupė
„Oro Navigacija“ žaidė tik pirmajame rate.
Lavočkin LaGG-3
Gamyba
LaGG-3 buvo gaminamas keliose SSRS gamyklose Gorkyje (Nižnij Novgorodas), Leningrade (Sankt Peterburgas), Taganroge, Tbilisyje, Novosibirske. Pirmas serijinis orlaivis buvo surinktas 1940 m. Leningrade veikusioje karinėje gamykloje Nr. 23. Paskutinis, 66 serijos, LaGG-3 buvo surinktas 1944 m. liepos mėn. Tbilisyje.
Songino Chairchanas
Songino Chairchanas ( 'svogūnų kalnas') – vienas iš 9 Mongolijos sostinės Ulan Batoro rajonų. Turi 21 choroo. Antras pagal dydį ir plotą. Įkurtas 1965 m.
Lavočkin LaGG-3
Naudojimo istorija
LaGG-3 nebuvo mėgstami pilotų dėl mažo greičio, medinių konstrukcijų puvimo, ilgo parengimo skrydžiui, nestabilaus variklio darbo.
Songino Chairchanas
Songino Chairchanas yra Ulan Batoro vakaruose, Songino Chairchan Ulo (vienas iš keturių Ulan Batoro kalnų) papėdėje.
Lavočkin LaGG-3
Naudojimo istorija
Dėl medinės konstrukcijos lėktuvas greitai gavo pravardę "Skraidantis lakuotas garantuotas karstas" (rus. «Летающий Авиационный Гарантированный Гроб»), nors, kai kurių šaltinių teigimu, ši pravardė pasirodė jau po karo, išleidus A. Lavočkino biografiją.
Songino Chairchanas
Rajono plotas yra 1200,6 km². 2006 m. rajone gyveno 204 587 žmonės. Gyventojų skaičius gana sparčiai auga (5,2% per metus).
Lavočkin LaGG-3
4 serija
Pagerintas karbiuratorius, padidinta variklio galia, patranką pakeitė kitas UBS kulkosvaidis. Greitis 549 km/h
7 serija
Sumažinta bakų talpa po 40l kiekvienam. Padidinti ratai (650x200 mm). Svoris 3280 kg. Greitis 549 km/h.
8 serija
Įtaisyti nauji kulkosvaidžiai VJ-23. 1941 m. pabaigoje pradėti gaminti.
11 serija
Pritaikytas raketų paleidimui (PO-82) bei galimybė mėtyti bombas (R3-40). 1942 m. pradžioje pradėti gaminti.
23 serija
Pakeista uodegos valdymo sistema.
29 serija
Padidinta variklio galia iki 1260 AG. Nauji duslintuvai. Pakeisti radijo siųstuvai (veikė 3,7-6,05 MHz dažniu).
34 serija
Įrengta didelio galingumo patranka Shpilany Š-37. Bet ji buvo nepatikima. Bandyta keisti kita, tačiau galiausiai masiškai nepradėti leisti.
35 serija
Įdiegti automatiniai užsparniai. Pito vamzdelius perkėlė prie sparno. Padidino radiatorius.
66 serija
Pradėtas naudoti lengvesnis rėmas, dėl ko svoris sumažėjo iki 2990 kg. Pakeltas greitis iki 591 km/h. Kai kurie lėktuvo mazgai suvienodinti su Jak-1 lėktuvu. Pradėtas montuoti neperšaunamas stiklas (55 mm storio stiklas). Pradėtas gaminti 1943 m.
Charakteristikos (LaGG-3, 66 serijos)
thumb|LaGG-3
Alexandre Guimarães
Alexandre Guimarães (g. 1959 m. lapkričio 7 d.) – futbolo žaidėjas ir treneris, nuo 2005 metų treniruojantis Kosta Rikos vyrų futbolo rinktinę.
Gimė Brazilijoje, nuo 11 metų augo Kosta Rikoje. Žaidė Durpanel San Blas, Municipal Puntarenas, Deportivo Saprissa ir Turrialba FC klubuose. Saprizos klube sužaidė 377 rungtynes, per kurias įmušė 95 įvarčius, su klubu tris kartus tapo šalies čempionu (1982, 1988, 1989). 1985 metais tapo Kosta Rikos piliečiu, sužaidė 16 rungtynių už Kosta Rikos rinktinę.
1992 metais baigė futbolininko karjerą. 1995 metais tapo futbolo treneriu, trumpai treniravo Belen (1995–1996) ir Herediano (1996–1997) klubus, vėliau grįžo į Deportivo Saprissa klubą, kurį su pertrauka treniravo 1997–2000 metais ir du kartus tapo šalies čempionu (1997/98, 1999/2000). 1999 metais treniravo Gvatemalos CSD Comunicaciones klubą. 2000–2002 metais treniravo Kosta Rikos rinktinę. Vėliau treniravo Meksikos Real Irapuato (2002–2003) ir Dorados de Sinaloa (2004) klubus. Nuo 2005 metų vėl treniruoja šalies rinktinę.
Jo treniruodama Kosta Rikos rinktinė pateko į du iš eilės pasaulio čempionatus – 2002 m. čempionatą Pietų Korėjoje ir Japonijoje bei 2006 m. čempionatą Vokietijoje.
Horoški Malė
Horoški Malė – kaimas Lenkijos rytuose, Sarnakų valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į pietryčius nuo Sarnakų, apie 22 km į rytus nuo Losicės ir apie 139 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Anna Bonaiuto
Ana Bonajuto (, tikrasis vardas – Anna Buonaiuto; g. 1950 m. sausio 28 d. Latisana) – italų aktorė, per savo karjerą kine ir televizijoje nuo 1973 m. sukūrusi daugiau kaip 60 vaidmenų ir pelniusi visus pagrindinius šalies apdovanojimus. Žymiausias jos vaidmuo – juosta „Kankinanti meilė“, apdovanotas Kanų kino festivalyje.
Raiskas
Raiskas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 10 km į šiaurę nuo Bielsko ir apie 30 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra Raisko geležinkelio stotelė.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1570 metais. 1578 m. įkurta Raisko Šv. Apaštalų Petro ir Povilo parapija. Apie 1671 m. pastatyta pirmoji cerkvė. XIX a. buvo kaimas Bielsko apskrityje, Raisko valsčiaus centras.
1912 m. pastatyta Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. 1942 m. birželio 16 d. vokiečiai nužudė 142 kaimo gyventojus, o patį kaimą sudegino.
Siuchė Batoras
Siuchė Batoras  – vienas iš 9 Mongolijos sostinės Ulan Batoro rajonų. Padalintas į 18 choroo.
Herbertas Lykumas
Herbertas Lykumas (, 1902 m. kovo 29 d. Ryga – 1980 m. spalio 7 d. ten pat) – latvių scenografas, tapytojas.
Guobos (Vilnius)
Guobos – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo miesto centro, 5 km į vakarus nuo Pagirių, prie Daniliškių–Juodbalių kelio. Šiaurės vakarinė gyvenvietės dalis yra Vilniaus rajone.
Herbertas Lykumas
Biografija
1921–1925 m. studijavo Latvijos dailės akademijoje Rygoje. 1926–1934 Latvijos nacionalinio teatro, 1937–1940 m. Rygos rusų dramos teatro, 1946–1949 Latvijos operos ir baleto teatro ir Latvijos dramos teatro scenografas, 1953–1976 Rygos kino studijos dailininkas.
Guobos (Vilnius)
Istorija
Iki 1996 m. buvo Trakų Vokės apylinkėje (Trakų rajonas).
Herbertas Lykumas
Kūryba
Apipavidalino vaidybinių, dokumentinių filmų, sukūrė scenovaizdžių teatro spektakliams. Nutapė realistinių peizažų („Vėjuota diena“ 1950 m.).
Pavilkiai
Pavilkiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Pagėgių. Per kaimą teka Vilkos upė, rytuose eina geležinkelis.
Fanas (Italija)
Fanas – miestas Italijoje, Markėje, Pezaro ir Urbino provincijoje. Tai pajūrio kurortas 12 km į pietryčius nuo Pezaro, kur Via Flaminia pasiekia Adrijos jūrą. Tai trečias pagal dydį regiono miestas po Ankonos ir Pezaro.
Istorija
Romėnų laikais miestas buvo žinomas kaip Fanum Fortunae dėl Fortūnos šventyklos. Pirmąkart Fanas paminėtas tik 49 m. pr. m. e., kai jį užėmė Julijus Cezaris kartu su Pezaru ir Ankona. Augustas čia įkūrė koloniją ir pastatė sieną, kurios dalys išliko iki šių laikų. 2 m. e. m. Augustas prie įėjimo pastatė arką, kuri iki šiol stovi.
271 m. sausį romėnų armija sugalėjo alemanus Fano mūšyje netoli miesto. Faną sugriovė Vitigio ostgotai 538 m., bet bizantiečiai jį atstatėį ir padarė Petrapolio (kurį dar sudarė Riminis, Ankona, Pezaras ir Senigalija) sostine. 754 m. Frankų karaliai miestą padovanojo popiežiui.
Fernando Muslera
Nestoras Fernandas Muslera Mikolis (Néstor Fernando Muslera Micol; g. 1986 m. birželio 16 d.) – Urugvajaus futbolininkas, vartininkas. Turkijos klubo Galatasaray SK pagrindinės sudėties žaidėjas.
Fanas (Italija)
Istorija
Malatestos užėmė miestą, kai popiežiaus vikaras Galeotto I Malatesta čia įsitvirtino 1356 m. Pandolfo III gyveno Fane. Jo sūnui garsiam karo vadui Sigismondo Pandolfo Malatestai valdant Faną apgulė Federico III da Montefeltro vadovaujami popiežiaus kariai ir miestas buvo grąžintas popiežiui. Vėliau miestą valdė Cezaris Bordžija ir Dela Rovere šeima.
Fernando Muslera
Karjerą pradėjo Urugvajaus klube Montevideo Wanderers, į kurį pateko per šio klubo jaunimo mokyklą. Po įspūdį padariusių jaunojo vartininko pasirodymų, Muslera paskolintas vienam šalies lyderių Club Nacional. 2007 m. už 3 mln. eurų parduotas SS Lazio klubui, kur pakeitė karjerą pabaigusį Andželą Perucį.
Muslera debiutavo Urugvajaus rinktinėje 2009 m. varžybose prieš Ekvadorą. 2010 m. pasaulio čempionate Muslera buvo pagrindiniu Urugvajaus rinktinės vartininku.
Fanas (Italija)
Istorija
Miestas buvo nusiaubtas per Napoleono karus ir aktyviai dalyvavo Italijos suvienijime. Per Pirmąjį pasaulinį karą Faną bombardavo Austrijos-Vengrijos laivynas. Per Antrąjį pasaulinį karą sąjungininkai smarkiai bombardavo Faną, nes jame buvo svarbus geležinkelio mazgas ir plieninis tiltas per Metauro upę. Be to atsitraukdami naciai sugriovė visas varpines.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Fanas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Klepačevas
Klepačevas – kaimas Lenkijos rytuose, Sarnakų valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į rytus nuo Sarnakų, apie 25 km į rytus nuo Losicės ir apie 140 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Indokininis leopardas
Indokininis leopardas (Panthera pardus delacouri) – leopardo (Panthera pardus) porūšis, kurio arealas yra žemyninė Pietryčių Azija. Porūšis menkai ištyrinėtas. Laikomas pažeidžiamu. Porūšyje dažnas melanizmas (t. y., juodosios panteros), šis dažnumas paaiškinamas tuo, kad porūšio buveinė yra tankios džiunglės.
Karališkosios gyvatės
Karališkosios gyvatės (Lampropeltis) – žaltinių (Colubridae) šeimos roplių gentis.
Paplitusios Šiaurės Amerikoje.
Gentyje yra 8 rūšys.
thumb|left|210px|[[Hondūro pieninė gyvatė (Lampropeltis triangulum hondurensis)]]
Kalvarijos seniūnija
Kalvarijos seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Kalvarijos savivaldybėje.
Kalvarijos seniūnijoje veikia meno kūrėjų bendrija „Šešupė“, žvejų mėgėjų klubas „Orija“, vaikų ir jaunimo klubas „Arka“, Juozo Balkaus skautų bendrovė, Neįgaliųjų draugijos ansamblis „Viltis“ ir sporto būrelis.
Istorija
thumb|left|300px|Seniūnijos žemėlapis
LDK laikais Kalvarijos seniūnija minima 1738 m.
1995–2000 m. seniūnija buvo Marijampolės rajono savivaldybėje. Įvykus savivaldybių reformai, Kalvarijos seniūnijai atiteko rytinė dalis Bartninkų seniūnijos (Vilkaviškio rajonas). 2000 m. gegužės 5 d. dalis Kalvarijos seniūnijos perduota naujai Akmenynų seniūnijai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Sakai (Bielsko apskritis)
Sakai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Walter Centeno
Valteris Senteno (g. 1974 m. spalio 6 d.) – Kosta Rikos futbolininkas, Kosta Rikos rinktinės ir Deportivo Saprissa klubo saugas.
Su Saprisos klubu laimėjo keturis šalies čempionatus bei du kartus laimėjo CONCACAF Čempionų taurę.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1995 m. rugsėjo 27 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate, kur per trejas rungtynes sužaidė 263 minutes, atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
Gražina Čižauskaitė-Jucienė
Gražina Čižauskaitė-Jucienė (g. 1941 m. liepos 21 d. Parausiai, Keturvalakių valsčius) – Lietuvos keliautoja, matematikė programuotoja.
Biografija
Vadovavo pirmosioms keliautojų slidėmis grupėms į Arktį (Prano Juozapo Žemė, Šiaurės Žemė, Taimyras), Sajanus, Altajų, Čerskio kalnagūbrį. 1969–1991 m. Respublikinės maršrutinės kvalifikacinės komisijos pirmininkė.
Sportiniai pasiekimai
14 kartų Lietuvos turizmo čempionė:
Šilbaravykis
Šilbaravykis (Gyroporus) – alksniabaravykinų (Gyroporaceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga dvi rūšys:
Ąžuolinė
Ąžuolinė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės rytuose, 2 km į pietus nuo Bezdonių, prie kelio į Tapelius. Atsišakoja keliukas į Girdiškės. Seniūnaitijos centras. Yra parduotuvė.
Leliūnai (reikšmės)
Leliūnais vadinamos gyvenvietės:
Neteisėtai padaryti
Neteisėtai padaryti – dainuojančių mimų muzikos grupė iš Vilniaus, susikūrusi 2012 m., tačiau pirmąjį gimtadienį atšventusi tik 2014 m. vasarą. Grupės nariai teigia atstovaujantys mimų roko žanrui.
„Neteisėtai padaryti“ grupės branduolį sudaro Aukštas Plonas ir Mažas Storas – profesionalūs pantomimos aktoriai Rokas Petrauskas ir Šarūnas Gedvilas. Pradėję kaip duetas, 2013 m. grupės „Neteisėtai padaryti“ savo gretas papildė bosistu Henriku Piktuižiu ir būgnininke Rasa Vaštakaite.
2013 – 2014 metų laikotarpiu grupė itin aktyviai koncertavo ir sugrojo beveik 50 koncertų.
Pavadinimas ir logotipas
Grupės pavadinimas kilo iš minties, kad mimai negali kalbėti, tačiau šie mimai ne tik prakalbo, bet ir pradėjo dainuoti – užsiima tuo, kas mimams neleistina.
Grupės logotipas – stilizuota besijuokanti burna ir grupės pavadinimas „Neteisėtai padaryti“. Logotipo autorius yra Marius Kneipferavičius.
Koncertai
Naujas grupės etapas prasidėjo prisijungus ritminei grupei – bosistui ir būgnininkei. „Neteisėtai padaryti“ pradėjo aktyviai koncertuoti ne tik didžiuosiuose Lietuvos miestuose, tačiau ir mažesniuose miesteliuose. Išskirtinis pasirodymų bruožas – mimai ant scenos visada pasirodo tik su grimu ir kostiumais. Rokas Petraukas įkūnija Mažo Storo, į pasaulį kritiškai žvelgiančio mimo personažą, o Šarūnas Gedvilas – Aukšto Plono, nuostabiausio Dievo kūrinio personažą. Kiekvienas pasirodymas yra tarsi mažas spektaklis, nes tarpai tarp dainų užpildomi įvairiais su atliekamais kūriniais susijusiais etiudais.
Diskografija
„Neteisėtai padaryti“ 2014 m. balandį pristatė debiutinį albumą „Skandalas“. „Pasirinkome tokį pavadinimą dėl to, kad iš tiesų esame skandalistai, trokštantys dėmesio ir pripažinimo. Mokame profesionaliai žiopčioti ir net pataikyti į fonogramos taktą, nors visada grojame gyvai“, – albumo idėją pristato patys mimai. Visų dainų ir žodžių autoriai yra R. Petrauskas ir Š. Gedvilas. Albumą sudaro 12 kūrinių. Albumo įrašus prodiusavo Germanas Skoris.
2016 m. liepos mėn. pristatytas antrasis albumas „Galėjo būt kitaip“. Albumą prodiusavo grupės būgnininkas Faustas Venckus. Taip pat prie įrašų prisidėjo Germanas Skoris ir Donatas Juršėnas-Donciavas. Albumą sudaro 14 kūrinių.
2021 m. Visiškai atnaujinusi savo įvaizdį ir skambesį, grupė išleido savo trečiąjį albumą "Comeback", kuriame dainas atliko ir bosistas Henrikas Piktuižis. Albumą prodiusavo Faustas Venckus. Jį sudaro 13 dainų ir viena dainos "Love Song III - Live 2020" versija, kurioje ironiškai ošia ir kartu dainuoja netikra minia žiūrovų.
Anglininkai
Anglininkai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Biržų. Seniūnaitijos centras. Per kaimą teka Apaščia. Veikė „Aušros“ mokyklos skyrius (buvusi pagrindinė mokykla), biblioteka.
Etimologija
LDK laikais anglininkais buvo vadinami valstiečiai baudžiauninkai, turėję už naudojamą žemę gaminti medžio anglis ginklų kalykloms ir dvarų kalvėms, ypač geležiai iš balų rūdos lydyti. Gali būti, kad kaimą ir įkūrė tokie valstiečiai.
Istorija
Yra buvęs Anglininkų dvaras. Išlikęs dvaro takų ir gatvių tinklas, tačiau daugelis pastatų nuniokoti tarybiniais metais. 2007 m. gegužės mėn. vėtra sugriovė ir medinę vėjo malūno dalį. Išlikusi apie 200 m. senumo keturių kamienų liepa.
1958–1963 m. Anglininkų kolūkio centrinė gyvenvietė, 1963–1992 m. J. Janonio kolūkio gyvenvietė. 1992–2007 m. veikė Anglininkų žemės ūkio bendrovė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Turanas
Turanas – iraniečių žodis, kuriuo jie nuo seniausių laikų vadina Centrinę Aziją. Pažodžiui jis reiškia „Turo žemė“. Šis regionas driekėsi į šiaurę nuo derlingųjų Senovės Persijos regionų: Chorezmo, Margianos, Sogdo, Ferganos, ir pasižymėjo stepiniu klimatu, klajoklišku gyvenimo būdu. Vietos žmonės buvo laikomi laukiniais, barbarais. Turanas buvo priešpriešinamas civilizuotam arijų kraštui – Iranui.
XX a. pradžioje žodį Turanas ėmė vartoti ir europiečiai, kalbėdami apie Centrinę Aziją. Turano lyguma arba Turano žemuma vadinama geografinė teritorija, sudaranti dalį Centrinės Azijos.
Andriūnai (Varėna)
Andriūnai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 12 km nuo Pavarėnio, 4 km į pietryčius nuo Daugų, prie Daugų ežero rytinio galo ir jo protakos į Savistą. Šalimais eina kelias, Vėžionių miške telko ežerėlis Valdakis. Daugų ežero pakrantėje stūkso Aukakalnis.
Omanas
Omanas (arab. عُمَان‎ ʿUmān), oficialiai Omano Sultonatas (arab. سلْطنةُ عُمان‎ Salṭanat(u) ʻUmān) – valstybė pietvakarinėje Azijos dalyje, Artimuosiuose Rytuose. Ribojasi su Jungtiniais Arabų Emyratais šiaurės vakaruose, Saudo Arabija vakaruose, Jemenu pietvakariuose, taip pat su Arabijos jūra pietuose ir rytuose bei Persijos įlanka šiaurės rytuose.
Istorija
Pagrindinis straipsnis: Omano istorija
Omano pakrantėse jau IV tūkstantmetyje buvo uostų. Jie buvo seniausiųjų civilizacijų, egzistavusių Tigro, Nilo, Eufrato ir Indo baseinuose, prekybos tarpininkai.
Skoghalis
Skoghalis – miestas pietryčių Švedijoje, Vermlandao provincijoje. Jame yra didelis popieriaus malūnas
Geografija
Miestas yra įsikūręs ant Venerno kranto.