cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Havajų karalystė
Ryšiai su užsieniu
1843 m. lapkričio 28 d. – Lā Kūʻokoʻa (Nepriklausomybės diena), tapo nacionaline švente, skirta Havajų nepriklausomybės pripažinimui. Havajų Karalystė sudarė sutartis su dauguma pagrindinių šalių ir įsteigė daugiau nei 90 atstovybių ir konsulatų.
Kalākaua dinastija
miniatiūra|Honolulu fortas Lunalilo neįvardijo sosto įpėdinio, todėl Havajų karalystės įstatymų leidžiamoji valdžia turėjo surengti rinkimus, kad išsirinktų valdovą. Buvo du pretendentai į sostą: Karalienė Ema, ​​Kamehameha IV našlė, bei David Kalākaua. 1874 m. vykę rinkimai buvo politinė kampanija, kurios metu abu kandidatai griebėsi visų įmanomų priemonių. Galiausiai, David Kalākaua tapo antruoju išrinktu Havajų karaliumi, o JAV ir Didžiosios Britanijos kariai buvo raginami numalšinti karalienės Emos šalininkų riaušes.
Liliuokalani konstitucija
1891 m. sausio 29 d., praėjus devynioms dienoms po šalį valdžiusio jos brolio mirties, Liliuokalani oficialiai tapo karaliene. Valdymo metais ji bandė sukurti naują šalies konstituciją, turėjusią atkurti tiek monarchijos galias, tiek ir suteikti visuotinę balsavimo teisę. Išsigandę jos siekių panaikinti senąją „Durtuvų“ konstituciją, proamerikietiški elementai išprovokavo perversmą.
Ji atėjo į valdžią per ekonominę krizę, kurią iš dalies sukėlė McKinley tarifas. Panaikinus 1875 m. Abipusiškumo sutartį, naujasis tarifas panaikino ankstesnį pranašumą, kurį Havajų eksportuotojai turėjo prekyboje į JAV rinkas. Daugelis Havajų verslo įmonių ir piliečių jautė spaudimą dėl pajamų praradimo, todėl Liliʻuokalani pasiūlė loteriją ir opiumo licenciją, kad vyriausybė gautų papildomų pajamų. Jos ministrai ir artimiausi draugai bandė ją atkalbėti nuo įstatymų projektų vykdymo, o šie prieštaringi pasiūlymai buvo panaudoti prieš ją gresiančios konstitucinės krizės metu.
Pašalinimas iš sosto
left|miniatiūra|JAV kariai Havajuose perversmo metu 1893 m. sausio mėn. buvo grupė užsieniečių, turinčių verslus surengė sąmokslą prieš karalienę. Nuvertė vyriausybę ir jos maršalą bei perėmė Havajų karalystės valdymą.
1893 m. sausio 16 d. JAV jūrų pėstininkų pagalba buvo užvaldyti strateginiai objektai. Sąmokslininkai teigė, kad „esama grėsmių amerikiečių gyvybėms ir turtui“.
1895 metų maištas
1893 m. liepos 17 d. Sanford B. Dole ir jo komitetas perėmė vyriausybės kontrolę ir pasiskelbė Laikinąja Havajų vyriausybe, „valdysiančia iki Jungtinių Valstijų aneksijos“.
JAV prezidentas Groveris Klivlendas laikė karalienės nuvertimą neteisėtu karo aktu; jis atsisakė svarstyti apie salų aneksiją ir iš pradžių stengėsi sugrąžinti karalienę į jos sostą. Nuo 1893 m. gruodžio 14 d. iki 1894 m. sausio 11 d. Jungtinių Valstijų, Japonijos ir Jungtinės Karalystės konfliktas įvyko prieš Laikinąją vyriausybę, siekiant priversti sugrąžinti karalienei sostą. Karališkoji frakcija slapta surinko 600 kariuomenę, kuriai vadovavo buvęs gvardijos kapitonas Samuel Nowlein. 1895 m. jie bandė sukilti, o Liliʻuokalani buvo suimta, kai rūmų teritorijoje buvo rasta ginklų saugykla. Ji buvo teisiama Havajų Respublikos kariniame tribunole. Galiausiai, karalienė nuteista už išdavystę, bei jos pačios namuose paskirtas nuolatinis namų areštas.
1895 m. sausio 24 d., būdama namų arešte, Liliʻuokalani buvo priversta pasirašyti penkių puslapių deklaraciją kaip "Liliuokalani Dominis", kurioje ji oficialiai atsisakė sosto mainais už savo įkalintų rėmėjų, įskaitant ministrą, paleidimą ir mirties nuosprendžių pakeitimą.
Karališkieji rūmai
Savo gyvavimo pradžioje Havajų karalystė buvo valdoma iš kelių vietų. Tik valdant Kamehameha III buvo įkurta nuolatinė sostinė Honolulu, Oʻahu saloje.
Kamehameha V nusprendė pastatyti karališkuosius rūmus ir užsakė Aliʻiōlani Hale rūmų statybą. Jis mirė nepasibaigus šioms statyboms. Šiandien rūmuose įsikūręs Havajų valstijos Aukščiausiasis Teismas.
Puodžiai (Lazdijai)
Puodžiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Lazdijų.
Raicos valsčius
Raicos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Raica, kurį laiką – Jurizdika.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Gackas
Gackas – miestas pietrytinėje Hercegovinoje, Fočos regione, pasienyje su Juodkalnija. Yra šiluminė jėgainė.
Istorija
Vietovė apgyvendinta dar ilyrų, tačiau Gackas minimas tik nuo XII a.
Evagoras Páfos
Istorija
Klubas įkurtas 1961 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
2021 m. pasaulio BMX čempionatas
2021 m. pasaulio BMX čempionatas – 25-asis geriausių pasaulio BMX dviračių sporto čempionatas, kuris vyks rugpjūčio 20 d. – rugpjūčio 22 d. Nyderlandų mieste Arnheme.
Evagoras Páfos
Istorija
2000 m. prijungtas prie AEP Pafos klubo. Nustojo gyvuoti.
2021 m. pasaulio BMX čempionatas
Lietuvą atstovavęs Gabrielius Pabijanskas užėmė 62-ą vietą.
Mieleikiškis
Mieleikiškis – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, į vakarus nuo Kepurynės.
Mikalauskinė
Mikalauskinė (arba Ožiakalnis) – buvęs viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Noriūnų, Lėvens dešiniajame krante.
Snovo valsčius
Snovo valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Snovas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1927 m. spalio 1 d. prie jo prijungta dalis Klecko valsčiaus ir Lanės valsčiaus.
1969 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
36-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1969 m. balandžio 7 – balandžio 30 d.
Turnyro eiga
Po 4-ių ratų priekyje buvo G. Piešina (3,5 iš 4). 2-3 buvo D. Lapienis ir J. Čiukajevas (abu po 3 tšk.).
Po 8 ratų penkių lyderių grupė buvo surinkusi po 5,5 tšk. Ją sudarė: 1. V. Mikėnas, 2. G. Piešina, 3. A. Česnauskis, 4. D. Lapienis, 5. J. Čiukajevas.
Po 13 ratų pirmaujantys buvo: 1. V. Mikėnas, 2. D. Lapienis, 3. A. Česnauskis (visi trys – po 9 tšk.) prie lyderių priartėjo ir, 4-ąją vietą užimantis, L. Maslovas (8,5 tšk.) bei penktoje vietoje esantis – A. Butnorius (8 tšk.). Per pastarąjį ratą lyderiai surinko po tašką, o J. Čiukajevą ištiko nesėkmė ir jis su 8 taškais – jau 7-as.
Po 14 rato vienvaldžiu lyderiu tapo A. Česnauskis, kuris juodosiomis figūromis nugalėjo L. Maslovą. Jo sąskaitoje – 10 taškų. Antras, sužaidęs juodosiomis figūromis prieš B. Rumiancevą lygiosiomis – D. Lapienis (9,5 tšk.) Patyręs pralaimėjimą prieš A. Butnorių, V. Mikėnas, su tais pačiais 9 taškais, lieka – trečias, tačiau taškais jį pasivijęs A. Butnorius – 4-oje vietoje.
Paskutiniame, penkioliktame, rate A. Česnauskis laimi prieš J. Čiukajevą ir, surinkęs 11 taškų, tampa Lietuvos šachmatų čempionu. Partija V. Mikėnas – M. Ostrauskas baigiasi lygiosiomis ir V. Mikėnas surenka 9,5 taško, jis pakol kas trečias, bet jo varžovas A. Butnorius dar žaidžia savo partiją. Prizininkų išaiškinimui, svarbus buvo D. Lapienio ir L. Maslovo susitikimas, kuris baigėsi lygiosiomis. Po jo, D. Lapienis surenka 10 taškų. Paskutinėje pasibaigusioje K. Andriejūno – A. Butnoriaus partijoje irgi sprendėsi prizininkų likimas. Ji buvo atidėta palankesnėje A. Butnoriui padėtyje - tad jis sekančią dieną, realizavęs pranašumą, laimėjo.
Kai kam 8 taškai labai gerai. 17-mečio G. Piešinos pasirodymas, jo 8-oji vieta (8 tšk.), leido jam tikėtis puikių pasiekimų ateityje.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
22-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1969 m. balandžio 8 – balandžio 19 d.
Dalyvės
Dalyvavo 14 šachmatininkių: O. Valeikaitė (Molėtai), L. Benensonaitė (Vilnius), A. Tarvydaitė (Marijampolė), N. Štendelytė-Ivanovienė (Kaunas), M. Vengrienė (Panevėžys), M. Kartanaitė (Maišiogala) I. Korbutaitė (Kaunas), V. Kaušilaitė (Vilnius), T. Januškutienė (Kaunas), J. Baliukonienė (Kaunas), J. Masiukaitė (Kaunas), N. Špikienė (Kaunas) G. Miknevičiūtė (Šiauliai) ir J. Sprindienė (Vilnius) Jos išvardytos pagal ištrauktus burtus. Iš 1968 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkių nežaidė tik I. Rozentalienė.
Pirmasis ratas
Pirmajame rate penkios partijos baigėsi rezultatyviai: molėtiškė O. Valeikaitė įveikė vilnietę J. Sprindienę, kaunietė N. Ivanovienė - kitą kaunietę J. Masiukaitę, praėjusių metų moterų čempionė V. Kaušilaitė laimėjo prieš kaunietę I. Korbutaitę, N. Špikienė - prieš A. Tarvydaitę, o M. Kartanaitė - prieš T. Januškutienę.
Po šešių ratų
Po šešių ratų pirmavo Vilhelmina Kaušilaitė ir Marija Kartanaitė - abi turėjo po 5 taškus iš 5 galimų ir po vieną atidėtą partiją. Po jų sekė Lilija Benensonaitė, surinkusi 4 taškus iš 5 bei turėjusi vieną atidėtą partiją. Ketvirtoje vietoje žengė Natalija Ivanovienė, turėjusi 4 taškus iš 6 galimų.
Pasibaigus čempionatui
Vėl pasikeitė Lietuvos šachmatų čempionė. Ja, septintą kartą, tapo Marija Kartanaitė (10,5 tšk. iš 12). Praėjusių metų čempionė Vilhelmina Kaušilaitė tenkinosi penktu bronzos medaliu (9 tšk.). Pustaškiu surinkusi daugiau, du kartus buvusi Lietuvos šachmatų čempione, kaunietė Nina Špikienė apdovanota pirmuoju sidabro medaliu. N. Štendelytė-Ivanovienė su 9 taškais – ketvirtoje vietoje.
Duomenų apie kitų dalyvavusių žaidėjų užimtas vietas nerasta.
Puodžiškė (reikšmės)
Puodžiške vadinami kaimai:
Puodžiškė
Puodžiškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 1,5 km į rytus nuo Kučiūnų, tarp Rynos ir Alnos upių.
Istorija
XIX a. pab. kaimas priklausė Seinų apskrities Alnų valsčiui, Berznyko parapijai. Buvo lentpjūvė, vandens malūnas, vilnos karšykla. Kaimas buvo Alnų dvaro valda.
Nyderlandų futbolo varžybos 1973–1974 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1973–1974 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Senatvė
thumb|lright|200px|Senyvo amžiaus žmonės lietuviško šokio metu
Senatvė – žmogaus amžiaus tarpsnis, einantis po vidurinio amžiaus (daugiau kaip 60–70 m.). Lietuvos gyventojai laiko senu asmeniu, kuris sulaukia 70-ies metų. Kai kuriose visuomenėse neišskiriamas vidurinis amžius, todėl žmogus gali būti laukomas senu ir nuo 45 m.
Žmogaus kūnas sendamas tampa mažiau biologiškai funkcionalus, be to, jis praranda gebėjimą prisitaikyti prie metabolinio streso. Ilgainiui organizmą pradeda kamuoti ir įvairios ligos.
Lenkijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
Senatvė
Industrializacijos paveiktose valstybėse senatvėje įprasta išeiti į pensiją, palikti darbovietę, turėti mažiau pareigų bei pasidžiaugti pelnytu poilsiu, tačiau tenka prižiūrėti ir anūkus. Tradicinėse visuomenėse senoliai labiau vertinami dėl per gyvenimą sukauptų žinių bei patirties, ypač visuomenėse, kuriose žinios perduodamos žodžiu.
Pagirė (Alizava)
Pagirė – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Alizavos.
Omónoia Aradíppoy
Omónoia Aradíppoy – Kipro futbolo klubas iš Aradipu gyvenvietės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1929 m.
Anykščių šilelio medžių lajų takas
right|150px
miniatiūra|250px|right|Lajų tako viduryje
Anykščių šilelio Medžių lajų takas – tai pirmasis takas Baltijos valstybėse ir visoje Rytų Europoje, kur galima pasivaikščioti medžių lajų lygyje. Medžių lajų tako kompleksą sudaro: informacinis centras, Medžių lajų takas ir apžvalgos bokštas. Statinio architektai: Alvydas Mituzas, Arvydas Gudelis, Andrius Dirsė. Apžvalgos bokšto architektūros motyvu pasirinkta Lietuvos etnokultūrinio regiono Aukštaitijos tautinė juosta. Fasaduose dominuoja juostos motyvas iš rombų. Lajų takas, kurio ilgis apie 300 metrų, skirtas pažinti, tyrinėti ir grožėtis Anykščių šilelyje augančia Lietuvos dendroflora. Medžių lajų takas yra maždaug 5 km į pietvakarius nuo Anykščių, netoliese Šventosios upės kairiojo kranto, Anykščių šilelio prieglobstyje, kuris yra Anykščių regioninio parko dalis. Medžių lajų taką administruoja Anykščių regioninio parko direkcija.
Bendri duomenys
Anykščių šilelio Medžių lajų takas prasideda nuo kalvos, netoli Puntuko akmens ir pamažu kildamas iki 21 metrų aukščio, vingiuoja palei medžių lajas. Tako pabaigoje pastatytas 34 metrų aukščio apžvalgos bokštas. Nuo bokšto viršūnės atsiveria vaizdas į Anykščių šilelį ir Šventosios upę, o tolumoje galima pamatyti ir aukščiausios Lietuvoje Anykščių Šv. apaštalo evangelisto Mato bažnyčios bokštus. Kad Medžių lajų taku galėtų pasivaikščioti neįgalūs ir pagyvenę žmonės, apžvalgos bokšte įrengtas keltuvas. Taku keliaujantiems lankytojams įrengti informaciniai stendai, kuriuose aprašyta vietinė flora ir fauna. Anykščių šilelį išgarsino – Antanas Baranauskas. Jis 1858–1859 metais parašė poemą „Anykščių šilelis“.
Augalija
Palei Anykščių šilelio Medžių lajų taką auga paprastosios pušys (Pinus sylvestris), paprastosios eglės (Picea abies), paprastieji ąžuolai (Quercus robur), karpotieji beržai (Betula pendula), drebulės (Populus tremula), paprastieji klevai (Acer platanoides), juodalksniai (Alnus glutinosa), paprastieji šermukšniai (Sorbus aucuparia) ir kai kurie kiti medžiai. Už 300 metrų nuo Medžių lajų tako auga Šventieji ąžuolai.
Istorija
Objekto statytojas yra Valstybinė saugomų teritorijų tarnyba, užsakovas – Anykščių regioninio parko direkcija, kompleksą suprojektavo UAB „Rekreacinė statyba“, generaliniai rangovai – UAB „Empower-Fidelitas“ ir UAB „Ekstra statyba“. Visus medžių lajų tako ir apžvalgos bokšto metalo konstrukcijų darbus atliko UAB „Empower-Fidelitas“, o informacinio centro statybos, aplinkos tvarkymo, inžinerinių tinklų įrengimo, Lajų tako ir apžvalgos bokšto medžio apdailos darbus atliko UAB „Ekstra statyba“. Šio tako konstrukcijoms yra sunaudota 395 tonos metalo ir 1500 kubinių metrų betono.
Medžių lajų tako komplekso atidarymo ceremonija įvyko 2015 m. rugpjūčio 7 d., penktadienį, 15:00 valandą. Tarp susirinkusių lankytojų, atidarymo ceremonijoje dalyvavo ir valstybės Prezidentė Dalia Grybauskaitė.
Papildomai
Tai pirmasis tokios konstrukcijos statinys Lietuvoje. Remiantis 2015 m. duomenimis, šis Medžių lajų takas, esantis Anykščių rajono savivaldybėje, yra vienintelis Baltijos valstybėse bei vienas pirmųjų ir didžiausias tokio tipo statinys visoje Rytų Europoje. Artimiausi tokie takai yra Vokietijoje, Čekijoje ir Austrijoje. Šį medžių lajų taką stačiusių statybininkų apskaičiavimais, ant jo vienu metu gali būti 500 žmonių, o ant apžvalgos bokšto vienu metu galės lankytis iki 50 žmonių.
Ateities planai
Netolimoje ateityje iš Anykščių miesto iki Anykščių šilelio medžių lajų tako numatoma nutiesti 10 km dviračių taką, o per Šventosios upę – pakabinamą vadinamąjį „beždžionių“ tiltą.
FK Pagiriai
„Pagiriai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus rajono, Pagirių gyvenvietės.
Sudėtis (2016)
Sudėtis:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Gabrielius Pabijanskas
Gabrielius Pabijanskas (1998 m. vasario 2 d.) – Lietuvos dviratininkas, kuris specializuojasi BMX dviračių lenktynių rungtyse.
Biografija
2015 m. pasaulio jaunimo čempionate Pabijanskas užėmė 12-ą vietą. 2016 m. Kolumbijoje vykusiame pasaulio jaunimo čempionate lietuvis liko 20-as.
2018 m. sportininkas debiutavo 2018 m. pasaulio BMX čempionate, kuriame užėmė 32-ą vietą. 2019 m. pasaulio čempionate užimtą 70-a vieta.
2021 m. Pabijanskas tapo Lietuvos čempionu. 2021 m. pasaulio BMX čempionate užimta 62-oji vieta.
Puodžiškė (Kelmė)
Puodžiškė – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Liolių.
Paupys (Kupiškis)
Paupys – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Vaduvų, šalia Šetekšnos upės.
Takikava
Takikava – Japonijos miestas, esantis Hokaido saloje, Soračio subprefektūroje. 2020 m. mieste gyveno 39 490 žmonių.
Takikavos miestas yra centrinėje Hokaido dalyje, patogioje vietoje tarp Saporo (didžiausio miesto) ir Asahikavos (antro pagal dydį miesto). Takikava yra viena iš snieguočiausių Hokaido vietovių, kurioje per pastaruosius 10 metų vidutiniškai iškrenta 7,77 m sniego.
Istorija
1890 m. Hokaido prefektūros vyriausybės potvarkiu Takikavos kaimas įkurtas kaip transporto centras kaimyninių anglies kasybos miestų aptarnavimui.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Takikava yra užmezgusi partnerystės ryšius:
Puodžiškiai
Puodžiškiais vadinami kaimai:
UEFA Europos lyga 2011–2012 m.
Nugalėtojais tapo Ispanijos klubas „Atlético Madrid“, finale 3:0 nugalėjęs kitą Ispanijos klubą „Athletic Bilbao“.
A grupė
Galutinė rikiuotė:
C grupė
Galutinė rikiuotė:
D grupė
Galutinė rikiuotė:
E grupė
Galutinė rikiuotė:
F grupė
Galutinė rikiuotė:
G grupė
Galutinė rikiuotė:
H grupė
Galutinė rikiuotė:
I grupė
Galutinė rikiuotė:
J grupė
Galutinė rikiuotė:
K grupė
Galutinė rikiuotė:
L grupė
Galutinė rikiuotė:
Still Over It
Still Over It – antrasis amerikiečių R&B atlikėjos Summer Walker studijinis albumas, išleistas 2021 m. lapkričio 5 d. Albumas yra ankstesniojo atlikėjos įrašo „Over It“ tęsinys, pasakojantis apie Walker santykius su įrašų prodiuseriu London on da Track prieš, per ir po jos nėštumo.
Albumas susilaukė kritikų pripažinimo ir buvo komerciškai sėkmingas visame pasaulyje. Per pirmąją pardavimų savaitę JAV parduota virš 166 tūkstančių kopijų ir albumas debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas pirmuoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2023 m. gegužės mėnesio duomenimis, JAV parduota per pusę milijono kopijų ir albumas tapęs auksiniu.
Kūrybinė grupė
Muzikantai
Techninis personalas
Ramezėjus
thumb|240px|dešinėje| Ramezėjumo liekanos Ramezėjus – Senovės Egipto naujosios karalystės faraono Ramzio II (apie 1279−1213 m. pr. m. e.) laidojimo šventykla, esanti Tėbų nekropolyje vakariniame Nilo upės krante prie šiuolaikinio Luksoro.
Ramezėjaus šventyklos pagrindinis pastatas buvo pastatytas iš akmenų. Jį sudarė du kiemai, išdėstyti vienas paskui kitą, į kurį kiekvieną buvo įėjimas pro piloną. Abiejų pilonų išorė dekoruota reljefais Kadešo mūšio tema. Už antrojo kiemo sekė hipostilinė salė, už jos sekė patalpa šventajai valčiai ir šventovė. Šis pavyzdys buvo pritaikytas vėlesnei Ramzio III Medinet Habu šventyklai. Kitos Ramezėjaus sienos dekoruotos Ramzio II karinių kampanijų Sirijoje ir Mino šventės scenomis. Ramezėjume taip pat buvo faraono rūmai ir iš plaušaplyčių statyti sandėliai, klėtys. Pastatyta šventykla tarnavo ne vien faraono pasiruošimui kelionei į aną pasaulį, bet buvo ir stambus administracinis-ekonominis vietovės centras. Radiniai rodo, kad joje buvo raštininkų mokykla.
Po šventyklos grindimis XIX a. pb. archeologas James Quibell rado žynio iš Egipto viduriniosios karalystės laikų (apie 1700 m. pr. m. e.) kapą su papirusų dėže ir religiniais artefaktais. Šventyklos komplekse rasti papirusai iš Trečiojo tarpuvaldžio (apie 1050−650 m. pr. m. e.) ir kapinių liekanos iš to paties laikotarpio. Graikų istorikas Diodoras Sicilietis klaidinančiai šventyklą pavadino „Ozimandijo kapu“ (Ozimandijus − graikų iškraipytas Ramzio II vardas), kas įkvėpė P. B. Šelio eilėraštį. Prie šventyklos pilono buvo gigantiškos Ramzio II statulos. Vienos statulos biustą XIX a. pr. Džovanis Belconis išgabeno į Angliją (dabar Britų muziejuje, pramintas „jaunuoju Memnonu“).
Lanė
Lãnė – agromiestelis pietvakarių Baltarusijoje, 10 km į pietus nuo Nesvyžiaus. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas, Slucko apskrities Lanės valsčiaus centras.
Puodžiškiai (Pakruojis)
Puodžiškiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 7 km nuo Klovainių.
Petrukiškis
Petrukiškis – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Alizavos, prie Apaštėlės upelio.
Pliauna
Pliauna – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Skapiškio GS.
Stalovičų valsčius
Stalovičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Stalovičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
1944 m. Islandijos konstitucinis referendumas
1944 m. Islandijos konstitucinis referendumas – Islandijoje surengtas konstitucinis referendumas, vykęs 1944 m. gegužės 20–23 d. 1918 m. gruodžio 1 d. Danijos ir Islandijos unijos aktu Islandijai buvo suteikta nepriklausomybė nuo Danijos, tačiau abi šalys liko asmeninėje sąjungoje, o Danijos karalius buvo ir Islandijos karalius. Dviejų dalių referendume rinkėjų buvo klausiama, ar unija su Danija turėtų būti panaikinta ir ar priimti naują respublikinę konstituciją. Abiem klausimams buvo pritarta, kiekvienam iš jų pritarė daugiau kaip 98 % respondentų. Bendras rinkėjų aktyvumas buvo 98,4 %.
Pasekmės
Sąjunga su Danija buvo nutraukta 1944 m. birželio 17 d. Kadangi Danija vis dar buvo okupuota nacistinės Vokietijos, daugelis danų jautėsi įžeisti, kad šis žingsnis buvo žengtas tuo metu. Nepaisant to, Danijos karalius Kristijonas X nusiuntė islandams sveikinimo žinią.
Lenkijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1985–1986 m.
1944 m. Islandijos konstitucinis referendumas
Pasekmės
1944 m. birželio 17 d. Tingvedliro nacionaliniame parke buvo surengta respublikinė šventė. 13.30 val. ministras pirmininkas Björn Þórðarson pradėjo iškilmes, po kurių buvo surengta religinė ceremonija. Bažnyčios varpams skambant, buvo pakelta Islandijos vėliava, o parlamento nariai pakilo iš savo vietų. Visi vienašališkai paskelbė, kad nuo šiol Islandija bus respublika. Tada parlamento nariai pirmuoju prezidentu išrinko Sveinn Björnsson. Karo metais jis buvo Islandijos regentas ir karaliaus vietininkas. Jis buvo vienintelis prezidentas, kurio tiesiogiai nerinko Islandijos gyventojai.
Ethnikós Ássia
Ethnikós Ássia – Kipro futbolo klubas iš Asijos (Ašos).
Istorija
Ištakos siekia 1966 m., kai Asijoje (Ašoje) buvo įkurtas futbolo klubas. Po 1974 m. turkų invazijos persikėlė į Nikosiją.
2017–2018 m. sezone žaidė Antrame divizione (antra pakopa), tačiau po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
2021–2022 m. žaidė Trečiame divizione.
2021 m. LFF I lyga
2021 m. LFF I lyga, dar žinoma kaip Pirma lyga, – antros pakopos futbolo pirmenybės Lietuvoje.
Sezonas startavo 2021 m. kovo 20 d. ir baigėsi 2021 m. lapkričio 24 d.
Þróttur (moterys)
„Þróttur“ moterų futbolo ekipa, o trumpiau Þróttur – Islandijos sporto klubo moterų futbolo ekipa iš Reikjaviko.
2021 m. LFF I lyga
Pirmos lygos nugalėtojai galėjo paaiškėti paskutinę pirmenybių dieną, kai susitiko pirmą vietą užimanti FK Jonava ir antrą vietą užimantys FA Šiauliai. Iki paskutiniojo turo rungtynių nebuvo aišku, kuri ekipa taps Pirmos lygos nugalėtojais. Laimėjusi arba lygiosiomis sužaidusi Jonavos komanda būtų užsitikrinusi nugalėtojų vardus. Namuose žaidusi Jonavos ekipa pralaimėjo FA Šiauliai rezultatu 0:1. Abi komandoje buvo surinkusios po 66 taškus ir buvo žaidžiamos „auksinės“ rungtynės. Jose sprendėsi, kuri ekipa taps Pirmos lygos nugalėtojais.
Po sezono Pirmos lygos vadovas įvertino 2021 m. pasiekimus ir rezultatus.
Þróttur (moterys)
Istorija
? m. buvo suburta moterų ekipa.
2021 m. LFF I lyga
Bendra tvarka
Pirmoje lygoje įvyko didelė klubų kaita – 4 komandos pakilo į A lygą, prisijungė 5 komandos iš Antros lygos. 2021 m. sezone dvi pirmąsias vietas užėmusios komandos iškovojo teisę sportiniu principu kilti į A lygą. Paskutinę vietą užėmusi komanda iškristų i II lygą, o priešpaskutinę – žaidė pereinamąsias rungtynes su Antroje lygoje 4 vietą užėmusia komanda.
2021 m. Pirmoje lygoje žaidė 14 komandų, o 2022 m. buvo tikimasi dalyvių skaičių padidinti iki 16. Tokiu būdu sportiniu principu 3 Antros lygos komandos iškovotų teisę kilti į Pirmą lygą.
Pirmoje lygoje gali būti ne daugiau nei 6 dublerių „B“ komandos, jos negali kilti į A lygą.
Varžybos vyko 2 ratų sistema, komandos sužaidė po 26 rungtynes.
Žaidėjai
Taisyklės apie žaidėjus nustatytos LFF varžybų nuostatuose.
Vasarą įvyko perėjimai. Viena iš labiausiai pasikeitusių komandų buvo Klaipėdos „Neptūnas“.
Pareiškėjai
2020 m. gruodžio mėn. paraiškas licencijuotis į numatytas 16 vietų pateikė 17 komandų: Į numatytas keturias papildomas vietas A lygoje bandė licencijuotis 6 komandos iš I lygos: Sportiniu principu nei viena komanda 2020 m. neiškrito iš A lygos.
Licencijų gavėjai
LFF licencijavimo komiteto posėdis dėl LFF I lygos licencijų išdavimo buvo planuojamas 2021 m. vasario 18 d., bet vyko vasario 19 d. Iškart licencijas gavo 15 komandų. Licencijų negavusios komandos galėjo apeliuoti iki vasario 25 d. Vieno klubo apeliacija buvo patenkinta, likę klubai galėjo prašyti dalyvauti išimties tvarka iki kovo 10 d. Kovo 10 d. LFF paskelbė kad jau gavę I lygos licencijas Be1 ir FK Garliava negali dalyvauti I lygoje, nes praėjusį sezoną nedalyvavo LFF II lygos pirmenybėse.
Techninis pralaimėjimas
rungtynėse tarp FK Šilas ir FA Šiauliai, 86 min. į aikštę buvo išleistas rungtynėms neregistruotas FK Šilas žaidėjas. Rungtynės baigėsi 2:2, tačiau FK Šilui buvo užskaitytas techninis pralaimėjimas.
Amatų mokykla Sodžiaus meistrai
miniatiūra|200px|Praktinio mokymo bazė miniatiūra|200px|Bendrabutis
Onī́silos Sōtī́ra
Onī́silos Sōtī́ra – Kipro futbolo klubas iš Sotiros.
Amatų mokykla Sodžiaus meistrai
Amatų mokykla „Sodžiaus meistrai“ – nevalstybinė profesinė mokykla, įsikūrusi Trakų rajono savivaldybėje, Rūdiškių seniūnijoje, Jelščiznos kaime (šalia Rūdiškių). Mokymo įstaigos teisinė forma – viešoji įstaiga, kodas – 125876778.
Onī́silos Sōtī́ra
Istorija
Klubo ištakos siekia 1978 m.
Amatų mokykla Sodžiaus meistrai
Mokymo programa
Mokoma trijų profesijų: dailidės – staliaus, virėjo ir tvaraus želdinimo specialisto. Mokykla gyvuoja tiek iš privačių rėmėjų lėšų, tiek iš gaunamo valstybinio finansavimo. Mokykloje įgyvendinta iš partnerių Prancūzijoje perimta dualaus mokymo metodika, kai taikomas pameistrystės metodas – mokymasis šalia meistro. Kiekvieną mėnesį mokiniai dvi savaites mokosi pasirinkto amato teorijos ir praktikos mokykloje, kitas dvi – atlieka praktiką įmonėje pagal savo profesinę sritį. Mokymai vyksta nedidelėse grupėse.
Istorija
Amatų mokykla „Sodžiaus meistrai“ šalia Rūdiškių įsteigta Šv. Jono kongregacijos Vilniaus vienuolyno iniciatyva. Vienuolynas Vilniuje įkurtas 1993 m. arkivyskupo metropolito A. J. Bačkio rūpesčiu. Sukūrusi pagalbos gatvės vaikams programą „Šv. Jono vaikai“, brolija dešimtims vaikų padėjo rasti šeimyninį prieglobstį Rūdiškių apylinkių sodybose. 2002 m. buvo įkurta amatų mokykla „Sodžiaus meistrai“, kurioje tęsiama tradicija padėti jaunuoliams iš socialiai jautrių šeimų mokant savarankiško gyvenimo įgūdžių, įgyjant profesiją.
2007 m. profesinėje amatų mokykloje „Sodžiaus meistrai“ ir „Šv. Jono vaikų” sodyboje lankėsi Prezidentas Valdas Adamkus.
Ramoniškis (Kupiškis)
Ramoniškis – buvęs kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Vaduvų.
Flora
thumb|Flora thumb|Europos floros regionai, remiantis Wolfgang Frey ir Rainer Lösch Flora (pagal romėnų deivės Floros vardą) – istoriškai susiformavusi kurios nors teritorijos augalų rūšių ar kitų taksonų individų, randamų dabar arba augusių tam tikrame Žemės istorijos etape, visuma. Flora – svarbi sudėtinė geografinės aplinkos dalis. Manoma, kad augalų rūšių gali būti apie 390 900 (2016 m. duomenimis).
Didžiausias geografinis padalinys, kuris turi savitą florą, vadinamas floros sritimi. Taip pat išskiriama tam tikro geologinio laikotarpio flora (pvz., mezozojinė, ledynmečio), tam tikros terpės flora (pvz., žarnyno mikroflora, dirvožemio flora).
Mokslas, tiriantis (aprašantis tam tikros teritorijos augalų rūšis) florą, vadinamas arealogine (floristine) augalų geografija.
Flora natūraliomis sąlygomis kinta lėtai. Atitinkamų teritorijų florą sparčiai keičia žmonių ūkinė veikla (statybos, melioracija, kova su piktžolėmis, miškų kirtimas). Dalis augalų rūšių išnyksta arba tampa itin retos, kitos aklimatizuojamos, auginamos kultūrinėse biogeocenozėse. Florai saugoti bei gausinti steigiami nacionaliniai parkai, rezervatai, draustiniai, draudžiamas arba ribojamas augalų (pavyzdžiui, vaistažolių) rinkimas, nykstančios rūšys įtraukiamos į Raudonąją knygą, reaklimatizuojamos (Lietuvoje, pvz., kukmedis, agaras).
Puodžiškiai (Vilkaviškis)
Puodžiškiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kataučiznos.
1995 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas
1995 m. pasaulio moterų rankinio čempionatas – 12-asis pasaulio moterų rankinio čempionatas, kuris vyko 1995 m. gruodžio 5 - gruodžio 17 dienomis Vengrijoje ir Austrijoje.
Čempionato nugalėtoja pirmą kartą tapo Pietų Korėjos rinktinė. Tai buvo pirmasis čempionatas surengtas dvejuose šalyse.
Papildomas turas
4-ą ir 5-ą vietą grupinėse varžybose užėmusios rinktinės kovojo dėl papildomų kelialapių į šešioliktfinalį:
Eglesys
Eglesys – upė Lietuvoje, Akmenės rajone; Ventos dešinysis intakas. Prasideda Klaišių miške netoli Baublių kaimo. Teka į vakarus, šiaurės vakarus lygiagrečiai Ventai. Jon Eglesys įteka likus 236,3 nuo žiočių, Ventos mieste.
Intakas – Vervedis (dešinysis).
Upėvardis kilęs iš medžio pavadinimo eglė.
Razripka
Razripka – buvęs viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Adomynės.
Useliubo valsčius
Useliubo valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Useliubas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Borovička
Dabartinės komercinės borovičkos stiprumas – apie 40% etanolio (tūrio procentai). Mažiausias borovičkos stiprumas pagal Slovakijos teisės aktus – 37,5%.
Istorija
Pagal Slovník slovenského jazyka ('Slovakų kalbos žodynas') slovak. borovička kilęs iš slovak. borievka 'kadagys'.
Borovičkos istorija siekia XVI a., kai ją gamino Vengrijos karalystėje Liptovo regione (dabartinė Slovakija). Ją eksportuodavo į Vieną ir Budapeštą, paprastai plukdydavo plaustai Vaho upe.
Liuba Nazarenko
Liuba Nazarenko (1964 m. balandžio 3 d. Vilniuje – 2020 m. gegužės 4 d. Vilniuje) – Lietuvos dainininkė, romansų atlikėja.
Biografija
Gimė Vilniuje. Ukrainiečių kilmės atlikėja devynerius metus mokėsi M. K. Čiurlionio meno mokykloje groti violončele, bet suvokusi, kad violončelininke nebus, įstojo į J. Tallat-Kelpšos aukštesniąją mokyklą, kurioje mokėsi chorinio dirigavimo.
Baigusi mokslus, L. Nazarenko buvo paskirta dirbti metodininke kultūros namuose Nemėžyje. Po metų, 1986-aisiais, pradėjo dirbti Marijampolio kultūros namuose meno vadove. Čia dirbdama sukūrė ansamblį „Harmonija“, kurio repertuare buvo lietuvių, rusų, lenkų vokalinė ir religinė muzika. Šiuose kultūros namuose ji išdirbo daugiau kaip tris dešimtmečius. r L. Nazarenko pradėjo atlikinėti romansus scenoje nuo 1994 m. Pirmieji jos koncertai vyko Vilniaus profsąjungų rūmuose. Atlikėja nuo seno mėgo romansus ir ji norėjo akomponuoti pačiai sau, tad pati išmoko groti gitara. Laikui bėgant tapo žinoma romansų atlikėja, kuri išsiskyrė savitu balso tembru ir buvo tituluojama kaip romansų primadona arba karalienė.
Palaidota Kairėnų kapinėse.
Grigiškių herbas
Grigiškių herbas – Grigiškių miesto ir seniūnijos heraldinis atributas.
Aprašas
Sidabriniame lauke mėlynas stulpas, jame vaizduojamas sidabrinis vandenženklis: tauro galva su kryžiumi, apie kurį apsivijęs žaltys su nedidele karūna. Ženklų pagrindu tapo istorinis vandenženklis (žinomas nuo XV a. pradžios), simbolizuojantis vietos pramonę, čia iš seno gaminamą aukštos kokybės popierių.
Istorija
Grigiškės istorinio herbo neturėjo. Herbas patvirtintas 1996 m. gruodžio 10 d.
Eglynupis
Eglynupis – upelis šiaurės Lietuvoje, Mažeikių rajone; Varduvos kairysis intakas (Ventos baseinas). Prasideda Miltenių miško pakraštyje, netoli Ritinės kaimo. Teka į rytus laukais, Marijampolės miško pakraščiu. Įteka į Varduvą (Juodeikių tvenkinį) 9,3 km nuo jos žiočių, AB „Orlen Lietuva“ teritorijoje (prie Bučiškės).
Aukštupio vaga ištiesinta, sudaryti nedideli tvenkinukai: Ritinės I tvenkinys, Ritinės II tvenkinys (Juodeikėlių (Buciškės) tvenkinys išleistas). Prie Eglynupio įsikūręs Ritinės kaimas. Eglynupio ir Varduvos santakoje buvo Perkūno kalnas, kuris dabar yra tapęs Varduvos tvenkinio pusiasaliu.
Upėvardis kilęs iš žodžio eglynas.
Lebedninkai
Lebedninkai arba Lebednykai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Dočiškių, 5 km į pietvakarius nuo Eišiškių. Netoliese teka Rodūnios upė, eina kelias Dočiškės–Raubiškės.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Lydos apskrities Eišiškių valsčių.
Puodžiukiškiai
Puodžiukiškiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Šimonių.
Einautas
Einautas – upelis Lietuvoje, Šiaulių rajono šiaurės vakaruose; Mūšos dešinysis intakas. Prasideda Vileišiškių miško pakraštyje, 2 km į vakarus nuo Šiupylių. Teka į šiaurės rytus daugiausia pamiškėmis. Įteka Mūšon 150,8 km nuo jos žiočių, miške netoli Mūšos tyrelio durpyno.
Intakas – Ringožis (dešinysis).
Visa vaga ištiesinta. Prie Einauto įsikūrę Norvaišiai, Mikolaičiai, Kantminiai, Saveikiai, Bučiūnai, buv. Laumakiai.
Puodžiuliškis
Puodžiuliškis – viensėdis Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Šimonių.
Veraskavos valsčius
Veraskavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Veraskava.
Nyderlandų futbolo varžybos 1974–1975 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 1974–1975 m.
Galutinė lentelė
Šaltinis: RSSSF duomenų bazė.
Finalo rungtynės
---
Zietelos valsčius
Zietelos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Zietela.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. prijungta dalis Pacauščynos valsčiaus.
Puodžiūnai (Joniškis)
Puodžiūnai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Bučiūnų.
Maciūnai (Baltarusija)
Maciūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Dočiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietvakarius nuo Dočiškių, 8 km nuo Eišiškių, prie Rodūnios upės. Praeina vieškelis Aleksiškės–Parodūnis.
Istorija
XIX a. pab. Maciūnų šlėktų okolica pateko į Lydos apskrities Rodūnios valsčių.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas – tai 86-asis Lietuvos atvirasis (anksčiau vyrų) ir 72-asis moterų šachmatų čempionatai. Abu vyko Vilniuje 2019 m. kovo 15 – kovo 21 d. Varžybos kartu buvo ir jaunimo (vaikinų ir merginų iki 20 m.) Lietuvos čempionatas.
Atvirojo čempionato nuostatai
Finalinis čempionato turnyras – atviras. Jame gali žaisti visi norintys Lietuvos šachmatininkai, nepriklausomai nuo lyties, amžiaus ir reitingo.
Laikas galvojimui: po 1 val 30 min. iki partijos pabaigos, kiekvienam žaidėjui, už  atliktą ėjimą, pridedant po 30 sek.
Nugalėtojų nustatymas
Laimi dalyvis, surinkęs daugiausia taškų (už pergalę – 1 taškas, už lygiąsias 0,5, už pralaimėjimą – 0).
Surinkus po lygiai taškų, vietos nustatomos pagal sekančius, pradedant nuo pirmojo, papildomus rodiklius:
Apdovanojimai
Lietuvos šachmatų ir jaunimo čempionatų prizininkai apdovanojami prizais, diplomais ir medaliais. 2019 m. Lietuvos  šachmatų čempionas patenka į Lietuvos rinktinę.
Lietuvos jaunimo šachmatų čempionas įgyja teisę atstovauti šaliai 2019 m. Pasaulio jaunimo šachmatų čempionate.
ÉN ThOÏ Lakatámia
ÉN ThOÏ Lakatámia – Kipro futbolo klubas iš Lakatamijos.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Atvirojo čempionato eiga
2019 m. Lietuvos čempionato pusfinalinis turnyras nevyko. Dėl Lietuvos šachmatų čempiono titulo kovojo 82 žaidėjai, iš jų 35 dalyviai, turintys 20 metų ir jaunesni. Dalyvių reitingo vidurkis – 1760
ÉN ThOÏ Lakatámia
Istorija
Klubo ištakos siekia 1948 m. 2005–2006 m. rungtyniavo pirmame divizione (I pakopa), bet jame neįsitvirtino.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Atvirojo čempionato eiga
Iš 2018 m. Lietuvos šachmatų čempionato prizininkų dalyvavo tik 2018 m. čempionas DM Vidmantas Mališauskas. Varžybos vyko šveicariškąja sistema (9 ratai). Sąlygos nelengvos: dalyviams per 7 dienas teko sužaisti 9 partijas, nes dvi dienas reikėjo žaisti po dvi partijas.
ÉN ThOÏ Lakatámia
Istorija
Nuo to laiko rungtyniavo Antrame arba Trečiame divizione.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Po keturių ratų
Dešimties pirmaujančių dalyvių rezultatai po 4 ratų.
ÉN ThOÏ Lakatámia
Istorija
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Trečiame divizione.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Po šešerių ratų
Dešimties pirmaujančių dalyvių rezultatai po 6 ratų.
Po aštuonių ratų
Trylikos pirmaujančių dalyvių rezultatai po 8 ratų.
Paskutinis ratas
Paskutiniame rate net 7 šachmatininkai, palankiai susiklosčius aplinkybėms, dar turėjo vilčių tapti prizininkais. Prie 1-os lentos T.Laurušas juodosiomis figūromis žaidė prieš S.Zaksaitę, o A.Brazdžionis – prieš S.Kalvaitį.
T.Laurušas juodosiomis figūromis išlygino žaidimą ispaniškojoje partijoje, vėliau, vidurio žaidime be valdovių, įgijo palankesnę padėtį. Tad apie 30 ėjimą žaidimas pakrypo jo naudai. Baltieji pasidavė, kai 48 ėjime juodųjų pėstininkas tapo valdove. Surinkęs 7,5 tšk., Tomas Laurušas tapo 2019 metų Lietuvos čempionu. Tai antras 22-jų metų kauniečio šalies čempiono titulas.
Veraskava
Vèraskava – kaimas vidurio vakarų Baltarusijoje, 12 km į vakarus nuo Liubčios.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Paskutinis ratas
21-rių Vilniaus studentas Andrius Brazdžionis, iškovojo sidabro medalį (7 tšk.). Tai jo antras Lietuvos suaugusiųjų čempionato medalis.
FK Futbolo broliai
Istorija
FK Futbolo Broliai įsikūrė 2015 m. dalyvavo SFL D diviziono varžybose. 2016 kovojo C divizione, o 2017 m. B divizione.
Veraskava
Istorija
XIX a. buvo dvaras ir kaimas Liubčios valsčiuje (Naugarduko apskritis). Kurį laiką buvo Veraskavos valsčius.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Paskutinis ratas
Surinkę po 6,5 tšk trečią - septintą vietas pasidalijo net 5 dalyviai. Tik pagal antrą papildomą rodiklį vilnietis Dmitrijus Chocenka aplenkė  kitą vilnietį, 2018 m. Lietuvos čempioną, didmeistrį V.Mališauską ir buvo apdovanotas bronzos medaliu.
FK Futbolo broliai
Istorija
Jų pagrindinis rėmėjas logistikos bendrovė "Railana", todėl klubas vadinasi "Futbolo Broliai" ir didelėmis raidėmis pridedamas žymuo RAILANA.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Paskutinis ratas
2019 m. Lietuvos atvirasis šachmatų čempionatas. Paskutinis (9-as) ratas.
Atvirojo čempionato lentelė
2019 m. Lietuvos atvirojo šachmatų čempionato partijos
FK Futbolo broliai
Istorija
nebegalėdami surinkti sudėties komanda pasitraukė iš varžybų. Kadangi komanda jau buvo sužaidusi daugiau nei pusę rungtynių, rezultatai liko galioti, o likusiose rungtynėse bus užskaitytas techninis pralaimėjimas 0:3.
Lenkijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
Lenkijos futbolo varžybos 1984–1985 m.
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Vaikinų (iki 20 m.) čempionatas
2019 m. Lietuvos jaunimo (vaikinų iki 20 m.) įskaitoje pirmas tris vietas užėmė kauniečiai: pirmąją - Karolis Jukšta (6,5 tšk.), antrąją - Pijus Stremavičius (6 tšk.), trečiają - Aistis Butvilas (6 tšk.)
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
73-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje 2019 m. kovo 15 – kovo 21 d., toje pačioje vietoje ir laiku, kaip ir atvirasis čempionatas. Dalyvavo 24-ios šachmatininkės. Iš 2018 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkių dalyvavo tik bronzos medalį iškovojusi – Guoda Perminaitė. Vidutinis turnyro reitingas – 1562.
FK Futbolo broliai
Sudėtis (2017)
Sudėtis:
Enčia
Enčia – upelis Anykščių ir Panevėžio rajonuose; Nevėžio kairysis intakas. Prasideda Taujėnų miškuose, netoli buv. Šiekštinių kaimo. Teka šiaurėn pelkėtais miškais pro (griovys nutiestas aplink) Enčio ežerą, toliau – dirbamais laukais. Įteka į Nevėžį 183,3 km nuo jo žiočių, tarp Vilkonių ir Vėžiškių.
FK Futbolo broliai
Sudėtis (2017)
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
Žaidėjos šveicariškąja sistema varžėsi 7 ratus. Esant vienodam taškų skaičiui, aukštesnė vieta buvo skiriama dalyvei su aukštesniais papildomais rodikliais.
Enčia
Intakas – Pabalys (kairysis).
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
Galvojimui kiekvienai iki partijos pabaigos buvo skiriama po 1 val. 30 min., pridedant po kiekvieno padaryto ėjimo po 30 sek.
Moterų čempionate lygiagrečiai vyko ir Lietuvos merginų (iki 20 m.) šachmatų čempionatas. J20 amžiaus grupėje geriausiai pasirodžiusi dalyvė tapo Lietuvos merginų iki 20 m. čempione bei įgijo teisę atstovauti Lietuvai 2019 m. Pasaulio jaunimo (merginų iki 20 m. šachmatų čempionate
Po trijų ratų
Dešimties pirmaujančių dalyvių rezultatai po 3 ratų.
Enčia
Visa vaga ištiesinta. Prie Enčios įsikūrę Šapio, Praščiūnų, Vilkonių kaimai.
Upėvardis turbūt tokios pat kilmės, kaip ir Ančia (< antis ?).
2019 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Paskutinis ratas
Moterų, kaip ir atvirojo, čempionato paskutinis ratas lėmė medalių pasiskirstymą. Prieš paskutinįjį ratą M.Šibajeva, pustaškiu pirmavo prieš varžoves Ji žaisdamai juodosiomis figūromis, jau penktajame ėjime pasiūlė lygiąsias V.Ditmonaitei. Varžovė pasiūlymą priėmė.
Po šių lygiųjų M.Šibajevą pavyti galėjo tik Šiaulių moksleivė G.Šimkūnaitė, žaidusi prie 2-ojo stalo prieš S.Limontaitę. Tačiau apie 15-ą ėjimą jau buvo iškeistos visos lengvosios figūros. Keitimaisis figūromis vyko ir toliau. Priešininkėms likus po bokštą ir gausybę pėstininkų, S.Limontaitė bokštu užvaldė d-liniją bei buvo netoli pergalės, tačiau neįstengė įveikti G.Šimkūnaitės gynybos. Partijai 60-jame ėjime pasibaigus lygiosiomis, abi varžovės liko be medalių.
Tad 2019 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionato auksą iškovojo 16-metė Klaipėdos moksleivė Marija Šibajeva (5,5 tšk.). Sidabras atiteko čempionato atradimui, 15-metei Vilniaus moksleivei Evelinai Ravluševič (5 tšk.), paskutiniame rate įveikusiai Vestą Kasputę, o bronza – dar vienai vilnietei, Viktorijai Ditmonaitei (5 tšk.).
2019 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas. Paskutinis (7-as) ratas.
Moterų čempionato lentelė
Pastaba * žaidė b – baltosiomis figūromis, j – juodosiomis figūromis. PR1, PR2, PR3 papildomi rodikliai.
Be žaidimo gautas taškas žymimas -1, kai šveicariškąja sistema rengiamame turnyre, esant nelyginiam dalyvių skaičiui, paskutinėse vietose esančiam dalyviui nelieka su kuo žaisti.
2019 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionato partijos.
Merginų (iki 20 m.) čempionatas
2019 m. Lietuvos merginų iki 20 m. čempionate (19-ka dalyvių) pirmąją vietą užėmė moterų turnyro nugalėtoja, klaipėdietė Marija Šibajeva, surinkusi 5,5 tšk. Antroji buvo vilnietė Evelina Ravluševič (5 tšk.), trečioji - šiaulietė Gabija Šimkūnaitė (5 tšk.).
Andrologija
Andrologija ( – vyras + λόγος – mokslas) – medicinos šaka, tirianti vyro lytinių organų anatomiją, fiziologiją, ligų diagnostiką, gydymą ir profilaktiką.
Patalogija nagrinėja urologines ir kt. problemas. Be kita ko, tiria vyro reprodukcinę sistemą. Moterų problemas nagrinėja ginekologija.
Kaip atskira specialybė, andrologija registruota ne visose pasaulio šalyse. Šioje srityje neretai dirba endokrinologai, urologai, dermatovenerologai ar kitų specialybių medikai.
Bronislava Lapinskienė
Bronislava Orlingytė-Lapinskienė (1941 m. rugpjūčio 18 d. Matiškiuose, Tauragės raj. – 2020 m. gruodžio 5 d. Vilniuje) – Lietuvos dailininkė, tekstilininkė.
Biografija
1968 m. baigė Lietuvos valstybinį dailės institutą (dabar Vilniaus dailės akademija). Dirbo Telšių taikomosios dailės technikume, Lietuvos televizijoje, Vyriausioje enciklopedijų redakcijoje, Vilniaus pedagoginėje mokykloje, Lietuvos vaikų ir jaunimo centre.
Orlingytė-Lapinskienė buvo nacionalinių ir tarptautinių parodų, simpoziumų, plenerų dalyvė nuo 1968 m., bei Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
1999 m. tapo Aukščiausio laipsnio valstybės stipendininkė.
Kūryba
Teigiama, kad kūrybai būdinga abstrakti raiška, ekspresyvi kompozicija, emocingumas. B. Lapinskienė tekstilėje tvirtino ieškanti idėjų, formos ir spalvų sintezės. Taip pat teigė mėgstanti abstraktų piešinį, pasitelkianti gamtos, žmogaus, kosmoso įvaizdžius.
2001 m. rugsėjo-spalio mėnesiais Vilniuje „Arkos” galerijoje vyko dailininkės jubiliejinė kūrybos paroda, kurioje eksponuota tekstilė, tapyba, tautiniai kostiumai, sukurti folkloro ansambliams.
2016 m. dailininkės 75 metų jubiliejaus proga surengta gobelenų, tapybos, akvarelių, bei tautinių rūbų projektų paroda Tauragės B. Baltrušaitytės viešojoje bibliotekoje.
Puodžiūnai (Pasvalys)
Puodžiūnai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Kiemėnų, prie pat Latvijos sienos.
Lina Stasiūnaitė
Lina Stasiūnaitė (g. 1977 m. rugpjūčio 23 d.) – Lietuvos šachmatininkė, Moterų FIDE meistrė, dukart Lietuvos moterų šachmatų čempionato bronzininkė (1994 ir 1998 m.), Moterų šachmatų olimpietė.
Indijos dominija
Indijos dominija, Indijos Sąjunga  – nepriklausoma valstybė, šių dienų Indijos pirmtakė, egzistavusi nuo 1947 m. rugpjūčio 15 d. (priimtas D. Britanijos parlamento aktas apie Indijos nepriklausomybę) iki 1950 m. sausio 26 d., kai dominija tapo Indijos respublika priėmus 1950 m. sausio 26 d. Indijos konstituciją.
Cuika
miniatiūra|Cuikos butelis Cuika (rum. ţuică) – tradicinis rumuniškas vaisių brendis, paprastai gaminamas iš slyvų.
Indijos dominija
Britų Indijos teisių perėmėja 1947 m. rugpjūčio 15 d. tapo Indijos dominija. Pakistano dominija įsikūrė faktiškai atsiskyrusi nuo Britų Indijos. Su tuo susiję ir tai, kad Indija, kaip Britų Indijos pasekėja, automatiškai tapo JTO nare, o naujai susikūręs Pakistanas turėjo savarankiškai stoti į JTO.