cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Portofinas
Istorija
Pirmasis žinomas Portofiną minintis istorinis šaltinis yra maždaug 77 metais išleista Plinijaus Vyresniojo „Gamtos istorija“. Plinijus Vyresnysis miestelį vadino Portus Delphini – Delfino uostu. Šv. Romos imperijos imperatorienė, Otono I žmona Adelgeida Burgundė 986 m. Portofiną priskyrė San Fruttuoso abatijai. 1171 m. miestelis buvo priskirtas Rapalo komunai. Nuo 1129 m. jis tapo Genujos respublikos dalimi. 1409 m. Prancūzijos karalius Karolis VI Mylimasis pardavė Portofiną Florencijos respublikai, tačiau Genujai išvarius prancūzus, Florencija miestelį sugrąžino. Nuo 1815 m. Portofinas tapo Sardinijos karalystės dalimi, o nuo 1861 m. – suvienytos Italijos karalystės dalimi.
XIX a. pabaigoje Portofinas tapo mėgstama britų ir kitų Europos šalių aristokratų poilsio vieta. Daug užsieniečių jame pradėjo statytis poilsines vilas. Maždaug nuo XX a. vidurio Portofine turizmas tapo svarbiausiu verslu, beveik visiškai išstūmusiu žvejybą.
Turizmas
Bedugnės Kristus yra Viduržemio jūroje 17 m gylyje panardinta bronzinė Jėzaus statula, sukurta skulptoriaus Guido Galletti. „Castello Brown“ namas – muziejus ant kalvos prie uosto, Genujos respublikos laikais buvusi gynybinė fortifikacija, vėliau – vila. Taip pat miestelyje yra X a. Šv. Martyno bažnyčia bei Šv. Jurgio bažnyčia, gotikinio stiliaus Santa Maria Assunta oratorija. Šalia Portofino yra 1935 m. įkurtas gamtos parkas ir gamtos draustinis – saugomas Viduržemio jūros ruožas, kur draudžiama net maudytis.
Populiariojoje kultūroje
Populiariojoje kultūroje Portofinas siejamas su menininkais bei turtingais įžymybėmis. „Ferrari“ pagal miestelį pavadino savo sportinių automobilių modelį „Ferrari Portofino“.
Miestelis dažnai vaizduojamas filmuose ir knygose. 1922 m. išleista britų rašytojos Elizabeth von Arnim knyga-bestseleris „Apžavėtasis balandis“ prisidėjo prie Portofino išpopuliarėjimo. 1991 m. pagal ją buvo pastatytas trims „Oskarams“ nominuotas filmas.
1999 m. tiksli Portofino kopija buvo pastatyta „Universal Orlando“ pramogų parke Floridoje, JAV. 2001 m. įvairių Portofino pastatų kopija buvo įrengta Disnėjaus pramogų parke „Tokyo DisneySea“, kartu su įvairių Venecijos uostamiesčio pastatų kopijomis.
Miestų partnerystė
Kasis Prancūzijoje yra Portofino miestas – dvynys. Taip pat, Portofinas nuo 2019 m. bendradarbiauja su dviem kitais Italijos miestais – dvyniais, Kurmajeru ir Kanacėjumi.
Afzelia xylocarpa
Afzelia xylocarpa – pupinių (Fabaceae) šeimos augalų Afzelia genčiai priklausantis medis. Pavadinimas susijęs su švedų botaniko Adam Afzelius pavarde. Paplitęs Pietryčių Azijos lapuočių miškuose Tailande, Vietname, Kambodžoje, Laose ir Mianmare. Išauga iki 30 m aukščio, brandaus medžio kamieno skersmuo gali būti iki 2 m storio. Sėklų ankštys yra 11–20 cm ilgio, 7–9 cm pločio. miniatiūra|200px|left|Medžio lapija su sėklų ankštimis miniatiūra|200px|left|Ankštis ir sėklos
Praktinė nauda
Medžio žievė ir sėklos renkamos tradicinės medicinos tikslams.
Indokinijos pusiasalyje auganti rūšis Afzelia xylocarpa išsiskiria aukštai vertinama mediena. Jos skaidulų struktūra sudaro raštą, panašų į krokodilo odą, todėl šios rūšies mediena parduodama prekiniu pavadinimu Afzelia xylay arba „Krokodilmedis“. Naudojama medžio drožyboje, aukštos kokybės baldų, rašiklių, peilių rankenų, muzikos instrumentų gamyboje. Kambodžoje šie plačiašakiai medžiai sodinami kaip teikiantys pavėsį. Pakelėse ir prie vandens kanalų jie yra gera uždanga nuo vėjų ir saugo dirvą nuo vandens erozijos.
Pavadinimai
Medis turi įvairius pavadinimus vietinėse kalbose:
Jukono vėliava
Jukono vėliava – vienas oficialių Jukono simbolių. Vėliavą sudaro trys vertikalios juostos – žalia, balta ir mėlyna. Balta juosta, kaip ir Kanados vėliavoje, truputį platesnė už kitas. Vėliavos centre Jukono herbas, po kuriuo yra Jukono gėlė – siauralapis gaurometis. Įteisinta 1968 m.
Istorija
Dabartinę vėliavą sukūrė Linas Lambertas, studentas iš Heins Džankšeno, 1967 m. paskelbtam konkursui. Jo vėliava laimėjo ir 1968 m. buvo įteisinta.
Simbolika
Žalia spalva simbolizuoja teritorijos miškus, balta simbolizuoja sniegą, o mėlyna – upes ir ežerus.
Bryntirion Athletic FC
Bryntirion Athletic FC – buvęs Velso futbolo klubas iš Bridžendo.
Istorija
Klubas įkurtas 1956 m. Žaidė žemesniuose divizionuose, kurį laiką Antros pakopos pirmenybėse (Velso Pirmame divizione).
2013 m. susijungė su Bridgend Town ir nustojo gyvuoti.
Buvo įkurtas Pen-y-Bont klubas.
Šuša
Šuša arba Šuši  – miestas Kalnų Karabache (de jure Azerbaidžanas), 11 km į pietus nuo Stepanakerto, Karabacho kalnagūbrio papėdėje; rajono centras. Pro miestą eina Jevlacho–Nachičevanės plentas. Yra miesto istorijos, kilimų muziejai, kompozitoriaus Zulfugaro Gadžibekovo namas-muziejus, Šušos tvirtovė, Vagifo mauzoliejus, armėnų soboras ir dvi cerkvės, keletas mečečių, kitų XVIII–XIX a. architektūros paminklų.
Šuša yra tradicinės kilimų gamybos centras. Tarybiniais metais vystyta lengvoji pramonė, muzikos instrumentų gamyba, garsėjo kaip kalnų klimatinis kurortas, tačiau dėl Karabacho karo miesto ekonomika smuko.
Gyventojai
Cariniais laikais armėnai ir azerbaidžaniečiai mieste gyveno beveik lygia dalimi (1897 m. atitinkamai 55,7 % ir 41,6 %), tačiau 1920 m. Šušos žudynių metu beveik visi miesto ir apylinkių armėnai buvo nužudyti arba priversti bėgti, todėl 1926 m. azerbaidžaniečiai sudarė jau 96,4 % gyventojų. Tarybiniais laikais armėnų nuošimtis vėl padidėjo (23,3 % – 1959 m., 13,1 % – 1979 m.). Po Karabacho karo Šušoje gyvena iš esmės vien tik armėnai.
Istorija
Šuša kaip armėnų tvirtovė žinoma nuo XV a. Dabartinis miestas įkurtas 1752 m. Iki 1822 m. jis buvo Karabacho chanato sostine. Miestas buvo svarbus kultūrinis ir religinis tiek armėnų, tiek azerbaidžaniečių centras.
1920 m. azerbaidžaniečiai išžudė daugumą armėnų, o armėnų kvartalas buvo sugriautas. Tarybiniais laikais Karabacho sostinė perkelta į Stepanakertą. 1988 m. prasidėjus Karabacho karui, armėnai apgulė miestą, o 1992 m. užėmė. Azerbaidžaniečiai buvo priversti trauktis, o didžiuma miesto buvo sugriauta. Į miestą ėmė keltis armėnų pabėgėliai iš Azerbaidžano.
Pagrįžai
Pagrįžai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km nuo Skiemonių.
Dzau
Dzau arba Džava  – miesto tipo gyvenvietė Užkaukazėje, faktiškai nepriklausomoje Pietų Osetijoje (de jure Gruzija), už 22 km į šiaurę nuo Cchinvalio, Didžiosios Liachvės slėnyje. Įsikūrusi Kaukazo šlaituose, balneologinis ir kalnų klimato kurortas. Veikia kultūros namai, biblioteka, ligoninė, yra poilsio ir kultūros parkas. Apylinkėse trykšta mineralinės versmės.
Istorija
Gyvenvietė įkurta XV a. ir stovėjo ties osetinų bei gruzinų tautine riba. Dzau buvo iš esmės Užkaukazės osetinų kultūrinis centras. 1960 m. tapo miesto tipo gyvenviete. 1991 m. balandžio 29 d. Dzau sugriauta žemės drebėjimo. 2009 m. įsteigta Rusijos karinė bazė.
2022 m. valiutos krizė Rusijoje
180px|miniatiūra|dešinėje 2022 m. valiutos krizė Rusijoje – smarkus Rusijos rublio kurso smukimas dėl tarptautinių sankcijų, įvestų po 2022 m. Rusijos įsiveržimo į Ukrainą. Per kiek daugiau nei savaitę rublio kursas santykiu su euru ir doleriu smuko apie 25 % ir pasiekė žemiausią visų laikų lygį. Manoma, kad rublis būtų smukęs dar labiau, jei Rusijos centrinis bankas nebūtų staiga padidinęs palūkanų normų ir apribojęs pinigų išvežimo iš šalies. Šis smukimas pranoko didžiausią ligtolinį smukimą 2014 m., dėl sankcijų, įvestų po Krymo aneksijos.
Napoleonas III
Napoleonas III (, pilnas vardas Charles Louis Napoléon Bonaparte, 1808 m. balandžio 20 d. Paryžius – 1873 m. sausio 9 d. Šislehurstas, Kento grafystė, Jungtinė karalystė) – III Prancūzijos imperatorius 1852–1870 m. Kartu buvo ir paskutiniu Prancūzijos monarchu ir valstybės prezidentu.
Biografija
thumb|left|150px|Napoleonas III su žmona Jevgenija Monticho Tėvas Napoleono I jaunesnysis brolis, Olandijos karalius Liudvikas Bonapartas, motina – Hortenzija de Boharnė, jų trečiasis sūnus.
1815 m. Prancūzijoje žlugus imperijai su motina apsigyveno Šveicarijoje, kur motina nusipirko Arenenbergo pilį. Namuose ir karo mokykloje įgijo gerą išsilavinimą. Motina įkvėpė gilią pagarbą Napoleonui I, tikėjimą, kad jam lemta atkurti imperiją. 1827 m. jis išvyko į Italiją pas vyresnįjį brolį Napoleoną Liudviką, abu įsijungė į karbonarų judėjimą, 1831 m. Romanijoje dalyvavo nesėkmingame sukilime prieš popiežiaus valdžią.
Mirus broliui ir Napoleono I sūnui Fransua Šarliui Bonapartui liko vieninteliu Bonapartų giminės pretendentu į valdžią. Siekdamas šio tikslo publikavo propagandinius straipsnius, traktatus istorijos ir karybos tematika, domėjosi socialistinėmis teorijomis. Veikale Napoleono idėjos (Des idées napoléoniennes, 1839) formulavo tvirtos valdžios, turinčios tautos mandatą, ūkio modernizavimo ir racionalių socialinių reformų politinę programą. 1836 m. Strasbūre ir 1840 m. Bulonėje organizavo nesėkmingus kariuomenės maištus prieš Liepos monarchiją. 1840 m. nuteistas kalėti iki gyvos galvos.
Kalėjime parašė knygą „Skurdo panaikinimas“ (L’extinction du paupérisme, Paris, Pagnerre, 1844), įgydamas žemųjų miesto sluoksnių simpatiją. Jo avantiūrizmas ir įkalinimas jį padarė žinomu ir platesnei Prancūzijos visuomenei. 1846 m. gegužės 25 d. pabėgo iš kalėjimo ir apsigyveno Londone. Per 1848 m. revoliuciją žlugus Liepos monarchijai grįžo į Paryžių.
Prezidentas
1848 m. gruodžio mėn., remiamas legitimistų, orleanistų, dalies buržuazijos ir katalikų bažnyčios, triuškinamai laimėjo respublikos prezidento rinkimus, gaudamas 5,5 ir 7,5 mln. balsų. Orleanistų sugrąžinimo į sostą šalininkams laimėjus 1849 m. gegužės mėn. rinkimus į Įstatymų leidžiamąjį susirinkimą, išliko jam nepalanki konstitucijos norma, numatanti ketverių metų trukmės prezidento kadenciją be teisės perrinkti. Legaliais metodais nepavykus šios normos pakeisti, 1851 m. gruodžio 2 d. įvykdė valstybės perversmą, paleido Įstatymų leidžiamąjį susirinkimą, suėmė monarchistų ir respublikonų opozicijos lyderius. Nauja konstitucija buvo papildyta 1852 m. lapkričio 20 d. plebiscite patvirtintu įstatymu apie imperijos atkūrimą (II imperija), o 1852 m. gruodžio 2 d. pasiskelbė imperatoriumi Napoleonu III.
Imperatorius
Napoleono III įvestas režimas per visą jo valdymo laikotarpį buvo tvirtas, jį rėmė kariuomenė, valstiečiai, buržuazija ir bažnyčia. Parlamentas įstatymus tik tvirtindavo, negalėjo jų siūlyti. Tokiomis sąlygomis Prancūzijoje sparčiai plėtojosi pramonė, bankininkystė, smulkūs ir stambūs žemvaldžiai gavo solidžią finansinę paramą, išplėtota valstybinė labdara, legalizuoti streikai ir profsąjungos. 1853–1856 m. jo iniciatyva įgyvendinta plataus masto Paryžiaus rekonstrukcija.
Aktyvi buvo ir II imperijos užsienio politika. 1854–1856 m. Krymo kare pergalingai kariauta su Rusijos imperija. Paskelbė tautų teisės turėti savo valstybę principą, jo 1859 m. karas su Austrija pagreitino Italijos susivienijimą. Kartu vyko plėšikiški karai su Kinija, plėstos Prancūzijos kolonijinės valdos. Nesėkme baigėsi 1861–1867 m. intervencija Meksikoje, pastangos sutrukdyti susivienyti Vokietijai.
Šeštame dešimtmetyje įvestas Napoleono III diktatoriškas režimas palaipsniui švelnėjo, septintasis dešimtmetis jau vadintas liberalia imperija. Susidarė sąlygos stiprėti respublikoniškai opozicijai. Tačiau dėl Napoleono III diplomatijos klaidų kilo 1870–1871 m. Prancūzijos-Prūsijos karas. Prie Sedano apsupta Prancūzijos kariuomenė 1870 m. rugsėjo 2 d. kapituliavo, imperatorius pateko į nelaisvę. 1870 m. rugsėjo 4 d. Paryžiuje įvyko revoliucija, Prancūzija paskelbta respublika.
Paleistas iš nelaisvės, sunkiai sirgdamas, išvyko į Didžiąją Britaniją, kur ir mirė.
Kretingos rajono savivaldybės taryba 1997–2000 m.
Kretingos rajono savivaldybės taryba – Kretingos rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 1997 m. kovo 23 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Juozas Šakinis, jo pavaduotoju Virginijus Adomaitis. Savivaldybės administratoriumi paskirtas Rolandas Rumšas.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Ryder taurė
Ryder Taurė  – kas dvejus metus vykstantis tarptautinis golfo turnyras, kuriame varžosi JAV ir Europos komandos. Kiekvieną kartą turnyro vieta keičiasi tarp JAV ir Europos golfo klubų. Turnyro pavadinimas duotas nuo anglų verslininko, golfo entuziasto Samuel Ryder, kuriam ir kilo idėja surengti tokias varžybas.
Pirmasis Ryder Taurės turnyras įvyko 1927 m. tarp JAV ir Anglijos komandų. Pirmas penkias taurės varžybas laimėjo Anglijos komanda, o po II pasaulinio karo dominavo JAV rinktinės. Nuo 1979 m. Anglijos komandą užėmė bendra Europos golfo žaidėjų komanda. Daugiausiai pergalių per visą turnyro istoriją yra laimėję amerikiečiai (25 pergalės).
Ryder Taurės turnyras kartu su Prezidentų Taurės varžybomis yra išimtis iš šiuolaikinių sporto varžybų – čia dalyvaujantys profesionalūs sportininkai negauna jokio atlygio ar piniginio prizo, nepaisant to, kad turnyrai sutraukia didelį TV ir reklamos užsakovų dėmesį.
2014 m. Europos komanda laimėjo turnyrą trečią kartą iš eilės.
FK Inter Čerkesk
Istorija
2019 m. buvo įkurtas futbolo klubas. Pastaruoju metu kovojo PFL.
Sezonai
Šaltiniai:
Artiomas Dziuba
Artiomas Dziuba (g. 1988 m. rugpjūčio 22 d.) –rusų futbolininkas, Rusijos rinktinės puolėjas, šiuo metu atstovauja FK Zenit.
Karjera
Gimė Maskvoje, Rusijoje. Nuo 1997 m. futbolo paslapčių mokėsi Maskvos „Spartako“ jaunimo ekipose.
Maskvos „Spartakas“
Pirmasis profesionalus klubas buvo Maskvos „Spartakas“, kuriame žaidė nuo 2006 m. sezono. Buvo skolinamas Tomsko „Tomės“ ir Rostovo klubams.
Havramanas
Havramanas  – istorinis Kurdistano regionas. Jis šiuo metu padalintas tarp Irano (dalis Kermanšacho ir Kurdistano provincijų) ir Irako. Regionas apima Zagroso kalnyno pakraštį ir sutampa su Dijalos upės vidurupiu. Į šiaurės rytus nuo jo yra Ardalanas, pietryčiuose – Kermanšacho regionas, šiaurės vakaruose – Šarazoras.
2021 m. regionas buvo UNESCO pripažintas kaip pasaulio paveldo objektas Havramano/Uramanato kultūrinis kraštovaizdis.
Istorija
I tūkst. pr. m. e. asirų šaltiniuose regionas buvo žinomas kaip Paršua ir priklausė Asirijos imperijai. Vėliau kraštą kolonizavo kurdai. Čia įsitvirtino kurdų goranių atšaka – hevramiai. Nors kultūriškai jie laikomi kurdais, jų kalba (gorani) laikoma atskira, gimininga talyšų ir zazaki kalboms. Iš gyvųjų iranėnų kalbų, gorani yra artimiausia avestos kalbai.
Per savo istoriją regionas buvo valdomas kitų kurdų bei nekurdų valstybių, daugiausia Ardalano, ir valstybingumo neturėjo. Tačiau jis buvo labai svarbus kurdams kultūrine prasme. Dar senovės laikais čia egzistavo daug zoroastrizmo šventovių, kurios iki dabar išliko svarbios piligriminės vietos.
Ignacy Daszyński
Ignacas Evarist Dašinskis (Ignacy Ewaryst Daszyński, 1866 m. spalio 26 d. – 1936 m. spalio 31 d.) – lenkų politinis ir visuomeninis veikėjas, publicistas. Kovotojas už Lenkijos nepriklausomybę.
Floderiai
Floderiai – 1986 m. Nyderlanduose sukurta komedija, pasakojanti apie asocialią šeimą. Nepaisant kontroversiškų atsiliepimų, ji yra įtraukta į žymiausių visų laikų šalies filmų sąrašą.
Hameur Bouazza
Hamiūras Buaza (عامر بوعزة; g. 1985 m. vasario 22 d.) – iš Alžyro kilęs Prancūzijos futbolininkas, rungtyniaujantis kairiojo saugo pozicijoje. Alžyro nacionalinės rinktinės ir Ispanijos klubo Racing Santander narys.
Ignacy Daszyński
Vaikystė ir jaunystė
Gimė 1866 m. Zbaržėje, Austrijos pareigūno valdininko šeimoje. 1875 m., mirus tėvui, penkerių vaikų šeima persikėlė į Stanislavivą, kur Ignacas įstojo į gimnaziją. Paveiktas savo vyresniojo brolio Felikso, jis pradėjo dalyvauti konspiracinėje partinėje veikloje.
Hameur Bouazza
Pradžioje treniravosi su AJ Auxerre jaunimo komanda, bet ten nepasisekė ir gavęs stipendiją išvyko į Watford FC jaunimo komandą. Profesionalioje komandoje debiutavo 2004 m. Vėliau sezonui paskolintas Swindon Town FC. 2007 m. perėjo į Fulham FC, bet daugiausia buvo skolinamas žemesnės lygos komandoms. 2009 m. išvyko į Turkijos Sivasspor, bet prie komandos nepritapo ir po vienerių varžybų grįžo į Angliją.
Floderiai
Turinys
Asocialios Floderių šeimos namą nusprendžiama nugriauti, tačiau socialinė tarnyba negali jiems rasti būsto, nes niekas nenori turėti tokių kaimynų. Galiausiai nusprendžiama juos apgyvendinti ramiame pasiturinčių žmonių kvartale, kuriame tarnyba turi tuščią namą ir kurio gyventojai nežino kas yra Floderiai. Visa šeima – motina, penki jos vaikai nuo skirtingų vyrų ir senelis – atsiduria jiems visiškai svetimoje aplinkoje, tačiau tai netrukdo toliau tęsti įprasto gyvenimo būdo. Netrukus ir šio kvartalo gyventojai pradeda vienytis kovai su nepageidaujamais kaimynais…
Hameur Bouazza
Alžyro nacionalinėje rinktinėje debiutavo 2007 m. varžybose prieš Libiją. Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur įmušė įvartį Dramblio Kaulo Kranto komandai.
Vaidilai (Skaudvilė)
Vaidilai (arba Vaideliai) – buvęs kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, dabar Pilsūdų kaimo dalis.
Ignacy Daszyński
Vaikystė ir jaunystė
1880 m., lenkų poeto ir revoliucionieriaus Mauricijaus Goslavskio atminimo metu, kapinėse paskleidė atvirukus su eilėraščiu antivalstybine ir politine tema, korį parašė jo vyresnis brolis. Feliksas Dašinskis buvo uždarytas į kalėjimą, o 14 metų Ignacas – iškviestas į teismą. Netrukus broliai buvo išteisinti.
Vaidilai (Skaudvilė)
Istorija
Kaimas minimas 1949 m. kaip Vaidilų apylinkės centras.
Ignacy Daszyński
Vaikystė ir jaunystė
Po išteisinimo broliai įkūrė pogrindžio organizaciją, kuri susirinkdavo senųjų už miesto esančių pastatų rūsyje. Ten apie 30 jaunų žmonių skaitė draudžiamą literatūrą, fechtuodavo, ir pan. Vienas iš organizacijų dalyvių buvo valdžios atstovų paskirtu provokatoriumi, kuris išdavė brolius policijai. Ignacas Dašinskis buvo išmestas iš gimnazijos.
Politinė ir valstybinė veikla
left|220px|Dašinskio paminklas Krokuvos Rakovicų kapinėse Dirbęs keletą metų advokatų kontoros sekretoriumi bei žurnalistu, Daszyński įstojo į universitetą. Vėliau jis grįžta į Galiciją, o 1891 m., studijuodamas Lvovo universitete įkūrė socialistų draugiją. Krokuvoje leido socialistinį laikraštį Naprzód.
1892 m. Daszyński tapo vienu iš Lenkų socialdemokratinės partijos Galicijoje, vėliau tapusios Lenkų socialdemokratine partija, įkūrėju. 1897 ir 1900 m. – Austrijos reichsrato deputatas (1897 m. surinko 75 proc. balsų, už jį daugiausia balsavo studentai ir darbininkai, ypač žydai). Tokiu būdu Ignacy tapo jauniausiuoju parlamento deputatu.
Nuo 1902 m. buvo Krokuvos miesto tarybos nariu. 1905 m., įsiplieskus revoliucijai Rusijoje, ją parėmė sudegindamas Nikolajaus II portretą. Nuo 1912 m. glaudžiai bendradarbiavo su Juzefu Pilsudskiu. I pasaulinio karo pradžioje pasisakė už Austriją, tačiau kai suprato, kad laimės Antantė, jis savo nuomonę pakeitė.
Žlugus Austrijos-Vengrijos imperijai, 1918 m. lapkričio 6/7 d. tapo Liubline susikūrusios Lenkijos liaudies respublikos laikinosios vyriausybės ministru pirmininku. Jo vyriausybė paskelbė 8 valandų darbo dienos įsigaliojimą bei kasyklų ir didelių žemės valdų nacionalizavimą. Tačiau naujoje valstybėje buvo jaučiamas didelis pinigų stygius, kuris galėjo baigtis krize. Dašinskis kreipėsi pagalbos į Liublino bankus, tačiau tie padėti atsisakė. Tuo pačiu metu Varšuvoje susiformavo Pilsudskio vyriausybė, todėl Dašinskis prisijungė prie jo. Būtent todėl Ignacas Dašinskis gali būti laikomas pirmuoju Antrosios Lenkijos respublikos ministru pirmininku, nors ir atsistatydinusiu labai greitai.
Prasidėjus Lenkijos-sovietų karui jis ragino kuo greičiau pasirašyti taikos sutartį. Buvo vienu iš besipriešinančių Pilsudskiui, kuris tuo metu įkūrė Nacionalinės rašto apsaugos tarybą, tačiau jau 1920 m. liepos 24 d. savo nuomonę pakeitė ir tapo ministro pirmininko pavaduotoju, o tų pačių metų gruodžio 15 d. jis atsistatydina, kadangi nesutinka su oficialia šalies užsienio politikos pozicija.
Atsistatydinęs iš ministro pirmininko pavaduotojo pareigų, Dašinskis prisijungia prie grupės, ruošiančios naują šalies konstituciją, kuri buvo priimta 1921 m. kovo 17 d. Po to jis tęsė karjerą tapdamas Lenkijos seimo nariu. 1922–1927 m. buvo Seimo maršalkos pavaduotoju, o 1928–1930 m. – maršalka. Po 1926 m. gegužės perversmo palaikė Lenkijos prezidento – Juzefo Pilsudskio – pusę. Nuo 1929 m. perėjo į opoziciją ir tapo Lenkijos kairiųjų ir centro partijų sąjungos (Centrolew) nariu. Parlamento ir finansinės krizės metu jis vėl pasipriešino Pilsudskiui, kai paskutinysis norėjo padidinti asignavimus gynybai. Pilsudskis, apsuptas šimto ginkluotų karių, pats atvyko į seimą, tačiau Dašinskis atsisakė pradėti Seimo posėdį iki tol, kol salės neapleido kareiviai.
Mirė 1936 m., palaidotas Krokuvoje. Jo laidotuvių dieną visose Lenkijos įmonėse Dašinskiui pagerbti darbas buvo sustabdytas penkioms minutėms.
Senosios Įpilties II piliakalnis
Senosios Įpilties II piliakalnis, vadinamas Margininkų piliakalniu, Karių kalnu, Karo kalnu (išskirtinę reikšmę turintis valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas – 5244, senas registro kodas – A428P, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR526) – piliakalnis šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje (Darbėnų seniūnija), Latvijos pasienyje, Šventosios kairiajame krante.
Pasiekiamas važiuojant pro Senosios Įpilties piliakalnį į šiaurę lauko keliuku, neprivažiavus naftotiekio pasukus keliuku per jį į vakarus – iš viso 2,1 km nuo Senosios Įpilties centro, už elektros linijos pasukus į mišką, į kairę pietvakarių kryptimi ir paėjus 50 m, yra dešinėje, šiaurėje, miške, tarp naftotiekio linijos ir Šventosios upės.
Lesiba
Lesiba yra nacionalinis basotų instrumentas.
Senosios Įpilties II piliakalnis
Piliakalnis
Įrengtas į upės slėnį įsiterpiančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė trikampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 30 m ilgio, iki 30 m pločio šiauriniame krašte. Nuo aukštumos supiltas 30 m ilgio, 1,2 m aukščio, 12 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,6 m aukščio šlaitas leidžiasi į priešpilį. Šlaitai vidutinio statumo, 14 m aukščio.
Priešpilio aikštelė trapecinė, orientuota šiaurės – pietų kryptimi, 37 m ilgio, nuo 34 m pločio pietiniame, iki 55 m – šiauriniame gale, kuriame supiltas lenktas 60 m ilgio, 2 m aukščio, 14,5 m pločio pylimas.
Aikštelės rytinė pusė nukasta. Piliakalnis su priešpiliu apaugę pušimis ir lazdynais.
Saugomos teritorijos plotas – 1,8 ha.
Istorija
Archeologinėje literatūroje pirmąkart paminėtas 1899 m., Vilniaus senienų muziejaus vedėjo Fiodoro Pokrovskio parengtame „Kauno gubernijos archeologiniame žemėlapyje“, antrąkart – Petro Tarasenkos 1928 m. išleistoje „Lietuvos archeologijos medžiagoje“.
1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu,, 1992 m. registruotas kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše, 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu, o 2007 m. – išskirtinę reikšmę turinčiu kultūros paveldo objektu.
Pagronyčys
Pagronyčys – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 10 km į šiaurę nuo Merkinės, 2 km į pietryčius nuo Ilgininkų, Subartonių miškų pašonėje. Poilsio centras „Nojaus laivas“.
Istorija
XIX a. pab. Pagronyčys buvo užusienis Trakų apskrityje.
Baltrušaičių tvenkinys
Baltrušaičių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Tauragės rajone, 6 km į pietryčius nuo Tauragės, Baltrušaičių gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Drūtupio upelį (Šešuvies intakas) 0,05 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,66 km, plotis – iki 0,09 km. Altitudė 18 m. Krantai neaukšti. Pietinėje pakrantėje stūkso miškelis. Priešsroviui už skersai tvenkinio galą kertančio kelio Nr.4525 (Lauksargiai – Drūtaviškiai) telkšo nedidelis – 0,5 ha tvenkinys, įsikūręs Padrūtupio kaimas.
Australijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Australijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Reguliariojo sezono lentelė
Šaltinis: soccerway.
Finalo rungtynės
---
Hilberto erdvė
Hilberto erdvė, pavadinta David Hilbert garbei, apibendrina euklidinės erdvės sąvoką. Ji išplečia vektorių algebrą iš dviejų arba trijų matavimų euklidinėje erdvėje į daugelio matmenų ar net begalinmates erdves. Hilberto erdvė yra abstrakti vektorinė erdvė, kurioje yra apibrėžta skaliarinė sandauga, o tai leidžia joje įvesti vektoriaus ilgio ir kampo tarp jų sąvokas.
Geometrinė interpretacija yra svarbi naudojant Hilberto erdves. Pitagoro teorema, lygiagretainio taisyklė, projekcijos sąvokos yra ir Hilberto erdvėje. Kiekvienas Hilberto erdvės taškas, gali turėti ortogonalias, kaip ir Dekarto, koordinates. Tiesinis operatorius Hilberto erdvėje yra pakankamai akivaizdus objektas: kai kuriais atvejais tai tiesiog paprasta transformacija kuri deformuoja erdvę išilgai ortogonalių ašių. Savo ruožtu, tai leidžia taikyti matematinės spektrinės teorijos metodus.
Pavyzdžiai: Euklidinė erdvė
Vienas žinomiausių pavyzdžių yra euklidinė erdvė susidedanti iš trijų dimensijų vektorių, iš R3 (realiųjų skaičių trimatė erdvė), su skaliarine sandauga. x ir y skaliarinės sandaugos rezultate gaunamas realusis skaičius x·y. Jei x ir y Dekarto koordinatės, tada skaliarinė sandauga apibrėžiama: Skaliarinės sandaugos savybės: Jei vektoriaus ilgis (arba norma) yra žymimas ||x||, o kampas θ tarp x ir y, skaliarinė sandauga gali būti užrašoma
Euklidinė erdvė yra pilna. Vektorių eilutė konverguoja tada kai:
Apibrėžimai
Realioje erdvėje skaliarinė sandauga yra apibrėžta taip pat, tik H įgyja vertes realiųjų skaičių erdvėje.
Norma 〈•,•〉 yra realiosios vertės funkcija ir atstumas tarp dviejų taškų x,y H yra apibrėžiamas taip: Atstumo funkcija turi savybes:
Ši savybė išplaukia iš dar fundamentalesnės Koši-Švarco nelygybės, kuri teigia, kad o lygybė galioja tada ir tik tada kai x ir y yra tiesiškai priklausomi.
Kaip pilna normuota erdvė, Hilberto erdvė yra taip pat Banacho erdvė (tai yra vektorinė metrinė erdvė).
Antras pavyzdys: sekų erdvė
Sekų erdvė ℓ2 susideda iš begalinės z = (z1,z2,...) kompleksinių skaičių sekos, tokios, kad eilutė konverguoja. Tuomet skaliarinė sandauga ℓ2 apibrėžiama kuri taip pat konverguoja pagal Koši-Švarco nelygybę.
Arvydas Petras Žygas
Arvydas Petras Žygas (1958 m. birželio 6 d. Čikagoje, JAV – 2011 m. gegužės 7 d. Saint Louis, JAV) – Ilinojaus universiteto (JAV) ir Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) profesorius, ateitininkijos Lietuvoje atkūrėjas.
Biografija
Tėvai Antrojo pasaulinio karo pabaigoje emigravo į JAV. 1945–1950 m. gyveno karo pabėgėlių stovyklose Vokietijoje, o 1950 m. atvyko į JAV, kurių pilietybę gavo po 5 metų.
Arvydas lankė Cicero Šv. Antano Paduviečio mokyklą, 1975 m. įgijo vidurinį išsilavinimą Vyskupo Fenviko aukštesniojoje mokykloje Oak Parke. Nuo pat mažų dienų jis dalyvavo ateitininkų veikloje.
1976–1980 m. studijavo baltų kultūrą Čikagos lietuvių pedagogikos institute ir gavo dėstymo sertifikatą Čikagos valstijos universitete. 1980–1988 m. dėstė lietuvių etnografiją ir folklorą tame pačiame lietuvių pedagogikos institute.
1981 m. Čikagos Ilinojaus universitete įgijo antropologijos ir chemijos mokslų bakalauro laipsnį, o 1983 m. biochemijos magistro laipsnį su medicininės antropologijos specializacija. 1988 m. Čikagos Ilinojaus universitete įgijo filosofijos daktaro laipsnį. Tada jis pirmą kartą galėjo apsilankyti Lietuvoje Vilniaus universiteto Medicinos fakultete pagal mokslinių mainų programą. Iki Lietuvos nepriklausomybės atgavimo gyveno Ilinojaus valstijoje JAV.
1989–1993 m. dėstė antropologiją ir biochemiją Kauno ir Vilniaus universitetuose, 1990 m. gavo asocijuoto antropologijos profesoriaus vardą. 1989–1993 m. vadovavo VDU antropologijos katedrai ir buvo VDU studentų dekanu. 1993 m. už indėlį į atsikuriančios nepriklausomos Lietuvos kultūrą jam buvo suteikta S. Šalkauskio vardo premija.
1990 m. įstojo į Jėzuitų naujokyną. 1993–1994 m. studijavo jėzuitų formacijos centre Genujoje (Italija) bei ėjo klinikinę praktiką Turino Šv. Kotolengo ligoninėje. 1995 m. grįžo į Čikagą slaugyti sunkiai sergančios motinos, pradėjo studijuoti teologiją Čikagos Lojolos universitete. Pageidaujant Kauno kunigų seminarijos rektoriui, siekdamas įgyti tinkamą kunigo šventimams formaciją, grįžo į Lietuvą. 1996–2000 m. studijuodamas seminarijoje, įsitraukė ir į būsimų kunigų sielovadinį ugdymą. 1996–1999 m. taip pat studijavo ir Meriveilo instituto Teologijos fakultete Birmingeme (Didžioji Britanija). Baigė teologijos magistro studijas (magistro laipsnį gavo Vytauto Didžiojo universitete).
2000 m. birželio 29 d. priėmė kunigo šventimus ir buvo paskirtas Kauno arkikatedros bazilikos vikaru; po poros mėnesių buvo paskirtas Kauno kunigų seminarijos dvasios tėvu (dirbo 6 m.).
1996–2006 m. VDU ėjo antropologijos asocijuoto profesoriaus, o 2000–2006 m. pastoracinės teologijos asocijuoto profesoriaus pareigas, skaitė paskaitas. 2000–2006 m. taip pat ėjo Kauno medicinos universiteto kapeliono pareigas ir buvo vizituojančiu antropologijos profesoriumi tame pačiam universitete. 1997–2006 m. buvo ir Kauno psichiatrijos ligoninės kapelionu, patarnavo seserims kazimierietėms Pažaislyje ir seserims kotrynietėms Kaune.
Redagavo žurnalą „Ateitis“. Aktyviai dalyvaudavo pasaulio lietuvių kongresuose. 1976–1982 m. drauge su prof. Marija Gimbutiene lankydavosi Punsko krašte ir užrašinėjo liaudies dainas, fotografavo senąsias Punsko-Seinų-Suvalkų krašto lietuvių dainininkes.
Angonita Rupšytė
(g. 1959 m. rugsėjo 21 d. Šiauliuose) – Lietuvos visuomenės veikėja.
Arvydas Petras Žygas
Biografija
2006 m. išleistas į teologijos daktaro studijas JAV. 2006–2007 metais dirbo vikaru Čikagos Švč. M. Marijos Gimimo parapijoje, ypatingą dėmesį skirdamas lietuviams emigrantams. 2007 m. patarnavo kaip kapelionas Vargdienių seserims Putname ir tęsė studijas.
Angonita Rupšytė
Biografija
Šiauliuose baigė vidurinę, Vilniaus universitete įgijo fizikės profesiją.
Arvydas Petras Žygas
Biografija
Paskutinius gyvenimo mėnesius, jau sunkiai sirgdamas, praleido Saint Louis klinikoje.
Kijevo vaiduoklis
thumb|220px|Ukrainos MiG-29 Kijevo vaiduoklis – legendinis pasakojimas apie Ukrainos pusėje Rusijos–Ukrainos kare kariaujantį labai gabų MiG-29 naikintuvo pilotą (asą). Pagal sklindančius gandus, iki 2022 m. vasario 27 dienos jis numušė apie dešimtį Rusijos pusės lėktuvų. Jei teisybė, tai būtų pirmasis tikras pilotas-asas po Antrojo pasaulinio karo. Vis dėlto Ukrainos oro pajėgos paneigė, kad toks asmuo egzistuoja, pažymėdamos, jog jo įvaizdį sukūrė patys ukrainiečiai.
Arvydas Petras Žygas
Biografija
2011 m. birželio 10 d. urna su kun. Arvydo Petro Žygo palaikais buvo palaidota Kauno Kristaus Prisikėlimo bazilikos požemyje–kolumbariume.
Angonita Rupšytė
Biografija
Kilusi iš 1941 m. tremtinio šeimos. Prasidėjus Atgimimui įsijungė į Sąjūdžio veiklą kaip žaliaraištė, vėliau viena iš pirmojo Sąjūdžio suvažiavimo organizatorių.
1988 m. gruodžio 13 d. tapo Sąjūdžio rinkimų koordinacinės darbo grupės (kurios uždavinys buvo organizuoti ir koordinuoti TSRS liaudies deputatų Sąjūdžio rinkimų kampaniją) name. Po sėkmingos rinkimų kampanijos, kurioje laimėjo 36/39 iškeltų Sąjūdžio kandidatų – nuolatinė visų Sąjūdžio rinkimų kampanijų organizatorė, Sąjūdžio sekretoriato darbuotoja, Sąjūdžio atsakingoji sekretorė.
Arvydas Petras Žygas
Įamžinimas
Vilniaus Vadybos ir psichologijos institute yra įkurta prof. Arvydo Žygo biblioteka. Joje yra daugiau kaip 1100 knygų psichologijos, antropologijos, sociologijos, teologijos, meno, vadybos, biochemijos, medicinos, etikos, filosofijos, edukologijos, religijotyros temomis (anglų kalba).
Angonita Rupšytė
Biografija
Viena iš 1989 m. rugpjūčio 23 d. Baltijos kelio organizatorių ir koordinatorių.
1990 m. Sąjūdžiui laimėjus rinkimus į Lietuvos TSR Aukščiausiąją Tarybą – jos pirmininko Vytauto Landsbergio sekretoriato darbuotoja. Nuo 1992 m. Vyriausiosios rinkimų komisijos narė, konsultantė, darbuotoja.
Nuo 2005 m. Seimo Informacijos technologijų ir telekomunikacijų departamento vyriausioji specialistė. Nuo 2009 m. Seimo kanceliarijos Parlamentarizmo istorijos ir atminties įamžinimo sk. (dab. Parlamentarizmo istorinės atminties skyrius) vedėja.
2010 m. viena iš „Laisvės kelio“ sienos organizatorių.
Nuo 2009 m. balandžio 4 d. VU Fizikos fakulteto Alumnio draugijos valdybos narė.
Kijevo vaiduoklis
Ukrainos armijos vadas Valerijus Zalužnij sako galįs patvirtinti tik šešis iki tos dienos numuštus rusų lėktuvus, nors iš esmės galėtų būti vienu kitu daugiau. Socialiniuose tinkluose galima rasti minėto piloto ir jo lėktuvo nuotraukų, vaizdo įrašų, tačiau detali analizė rodo, jog neretai panaudoti žinomi seni įrašai ar išvis turinys padirbtas skridimo simuliatoriumi. Kijevo šmėkla gali būti tiek centralizuotos propagandos kūrinys, tiek ir stichiškai sukurtas, tačiau faktais nepagrįstas šių laikų mitas.
Pasakojimai apie šį asą ir jo lėktuvą buvo taip pat persiųsti oficialiu Ukrainos „Twitter“ kanalu, minėti „Facebook“ pasisakymuose su 717 milijonų sekėjų, susiję „YouTube“ vaizdo įrašai peržiūrėti 6,5 milijono kartų, „TikTok“  pasiekė 200 milijonų peržiūrų. Tačiau pirmieji vaizdo įrašai YouTube buvo įkelti vos 3000 sekėjų turinčio naudotojo.
Kovo 1 d., kovodamas Ukrainos pusėje, žuvo geriausiu pilotu visame pasaulyje vadintas pulkininkas Oleksandras Oksančenka, todėl buvo spėjama, jog jis ir buvo „Kijevo vaiduoklis“. Tačiau, anot pasakojimų, paslaptingasis asas po to smogė ir vėl.
Pagrubyčiai
Pagrubyčiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Ilgižių III.
Skaudvilės ąžuolas
Skaudvilės ąžuolas – išskirtinis ąžuolas, augantis Tauragės rajone, Skaudvilės miestelyje, ties Mechanizatorių g. 20, Ančios upės slėnio šlaite, už sodybinių namų eilės. Atskiro praėjimo nėra, informacine rodykle nepažymėtas. Pasiekiamas šiaurės rytiniame miestelio pakraštyje, išvažiuojant Kelmės gatve link Kryžkalnio (kelias ). miniatiūra|160px|left|Aukštas ąžuolas įsitvirtinęs stačiame šlaite Ąžuolas stovi įsitvirtinęs stačiame, medžiais ir krūmais apaugusiame šlaite. Toliau už jo, žemai, driekiasi atviras upės vingio slėnis. Medis patenka į Tauragės miškų urėdijos Batakių girininkijos (606 kv., 17 skl.) teritoriją.
Valstybės saugomu botaniniu gamtos paveldo objektu Skaudvilės ąžuolas paskelbtas 2015 m.
Gili gerklė (1972 filmas)
Gili gerklė  – vienas žinomiausių pasaulyje pornografinių filmų, sukurtas 1972 m. ir tapęs pirmuoju savo žanro filmu, plačiai rodytu JAV kino teatruose.
Pagrindiniai aktoriai
Carol Connors yra žinomos aktorės Toros Birč (g. 1982) motina. Jos tėvas Jackas Birch taip pat vaidino šiame filme.
Pirmosiose dviejose autobiografinėse knygose Linda Lavleis teigiamai atsiliepė apie savo dalyvavimą šio filmo kūrime, tačiau vėlesnėse ji ėmė tvirtinti, kad filmavimo metu patyrė tiek psichologinę, tiek fizinę prievartą nuo tuometinio savo vyro Jacko Traynoro, kuris pasisavino visus pinigus, gautus už jos dalyvavimą filme.
2013 m. pasirodė filmas „Gili gerklė“, pasakojantis Lindos Lavleis istoriją.
Turinys
Pagrindinė filmo veikėja, niekaip negalėdama patirti seksualinio pasitenkinimo, kreipiasi pagalbos į gydytoją Jangą, kuris nustato priežastį – moters klitoris yra gerklėje ir malonumą ji gali patirti tik specifine oralinio sekso forma.
Filmo kūrimas
Filmavimo darbai truko 6 dienas ir buvo vykdomi Floridoje 1972 m. sausį.
Naujos juostos prodiuseriu tapo Louis „Butchie“ Peraino, titruose nurodytas kaip „Lou Perry“. Filmo kūrimas kainavo 22,5 tūkst. JAV dolerių ir dar 25 tūkst. buvo sumokėti muzikos autoriams. Pinigus suteikė Peraino tėvas Anthony Peraino ir dėdė Joe Peraino, siejami su organizuota nusikaltėlių gauja. Režisierius Damiano, pagal pirminį susitarimą turėjęs teisę į trečdalį pelno, buvo nušalintas nuo bendros veiklos sumokėjus jam 25 tūkst. dolerių po to, kai paaiškėjo, kad filmas gali būti itin pelningas. Tvirtinama, kad mafija, organizavusi juostos platinimą, vertė kino teatrų savininkus mokėti dalį nuo parduodamų bilietų.
Per pirmąsias 7 savaites filmas kino teatruose uždirbo 1 mln. dolerių (5,58 mln. šių dienų ekvivalentu). Per 6 mėn jis surinko rekordinius 3 mln. dolerių ir po 48 savaičių vis dar buvo pelningiausių 10 filmų sąraše.
Teismai
Dėl atvirų pornografinių scenų filmas buvo uždraustas 23 JAV valstijose. 1972 m. Memfyje buvo iškelta byla 11 asmenų ir 5 korporacijoms, tarp jų ir Peraino šeimai bei aktoriui Harry Reemsui dėl netinkamo elgesio normų pažeidimų. Režisieriui Gerardui Damiano ir Lindai Lavleis buvo suteikta neliečiamybė mainais už parodymų davimą teismui.
Teismui paskelbus nuosprendį, Reemsas tapo pirmuoju aktoriumi, nuteistu už nepadorų elgesį, tačiau sulaukė palaikymo iš įvairių organizacijų bei kitų aktorių ir po apeliacijos netrukus buvo išleistas į laivę. Kiti teisiamieji byloje taip pat gavo trumpas įkalinimo bausmes.
Muzika
1972 m. pasirodė ir šio filmo garso takelis, išleistas kompanijos „Trunk Records“. Jame yra ir instrumentinės ir vokalinės kompozicijos, tačiau jų atlikėjai nėra žinomi.
Tęsiniai
Vėliau pasirodžiusios juostos, kuriose vaidino kiti aktoriai, su pirmuoju filmu siejasi tik pavadinimu:
Krakas
Krakas  – apleistas miestas pietų Italijoje, Bazilikatoje, Materos provincijoje, 40 km nuo Taranto įlankos, ant 400 m aukščio kalvos, skardžiu besileidžiančios į Kavonės slėnį. Yra X a. normanų tvirtovė, XVII a. Šv. Petro bažnyčia, Šv. Mergelės Marijos Žvaigždės bažnyčia, Šv. Mykolo, Šv. Angelo bažnyčios.
Istorija
Apie 540 m. vietovė buvo vadinama Montedoro, čia gyveno graikai, atsikėlę iš Metaponto. Nuo 1060 m. šaltiniuose minimas kaip Grachium. XII a. priklausė normanams. Pastatyta bažnyčia, XIII a. pastatyta pilis, statytos vilos. XVI a. čia gyveno ~2500 žmonių. Po Italijos suvienijimo, 1861 m., Kraką užėmė valstiečiai, vadovaujami Carmine Crocco, siekę grąžinti Burbonų valdžią.
Krakas dėl savo unikalios architektūros dažnai pasirenkamas kaip filmų filmavimo vieta. Čia filmuota „Kristaus kančia“, „Kristaus gimimo istorija“, „Paguodos kvantas“, „Karalius Dovydas“, „Vargšų nimfa“ ir kt.
Jamal Murray
Džamalis Maris (, g. ) – Kanados krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Denverio „Nuggets“ komandoje. Jis taip pat atstovauja Kanados rinktinei. Vieną sezoną žaidė koledžo krepšinio komandoje Kentukio „Wildcats“.
2016 m. NBA naujokų biržoje „Nuggets“ jį pasirinko septintuoju šaukimu. Balandžio 12 d. per rungtynes su Golden State Warriors D. Maris patyrė kairiojo kelio raiščių plyšimą. 2022 m. spalio 19 d. grįžo po 18 mėnesių pertraukos.
Angolos futbolo supertaurė
Angolos futbolo supertaurė – trofėjus, dėl kurio varžosi Angolos futbolo čempionai ir taurės laimėtojai.
Pagrūbys
Pagrūbys – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Čedasų.
Lačinas
Lačinas arba Berdzoras  – miestas Užkaukazėje, Akeros kairiajame krante, Karabacho kalnagūbrio papėdėje, 51 km į pietvakarius nuo Stepanakerto; rajono centras. Lačinas de jure priklauso Azerbaidžanui, tačiau faktiškai yra nepriklausomame Kalnų Karabache. Kelių mazgas – plentai į Stepanakertą, Gorisą, Zangelaną. Veikia cerkvė. Tarybiniais metais vystyta aliejaus pramonė.
Angolos futbolo supertaurė
Tai vienerios varžybos, kuriose nugalėtojas iškovoja supertaurę.
Lačinas
Gyventojai
Tarybinių metų pradžioje gyventojų sudėtis buvo mišri (1926 m.: 37,7 % – azerbaidžaniečiai, 25,3 % – kurdai, 15,2 % – armėnai, 13,1 % – rusai). Prijungus miestą prie Azerbaidžano, čia gyveno beveik vien azerbaidžaniečiai (1970 m. – 95 %). Po Karabacho karo gyvena iš esmės tik armėnai.
Angolos futbolo supertaurė
Rengiamos nuo 1982 m.
Lačinas
Istorija
Senovėje miestas pateko į armėnų Siuniko kraštą. XVII a. į kraštą tarp Karabacho ir Zangerzūro (t. y., į dabartinio Lačino apylinkes) atkeldinti kurdai. 1923 m. tuometinis Abdeliaras paskelbtas miestu bei Kurdistano apskrities centru. 1926 m. miestui suteiktas tiurkiškas pavadinimas Lačinas. Tarybiniais metais miestas pateko į Azerbaidžano TSR sudėtį, per jį ėjo vadinamasis Lačino koridorius – plentas, jungiantis Kalnų Karabachą su Armėnija. 1992 m., Karabacho karo metu, miestą užėmė armėnai, o 1993 m. pervadino Berdzoru.
Lankupėnų apylinkė
Lankupėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Gražiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kybartų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gražiškių apylinkės.
Allie Thornton
{{Football player infobox 2021–2022 2022– Issy Briuselio „Anderlecht” 22 {{0}}(2) {{0}}0 {{0}}(0} Elė Tornton (Allie Tornton, g. 1997 m. gruodžio 2 d., JAV) – amerikiečių futbolininkė, puolėja.
Karjera
2020–2021 m. rungtyniavo Prancūzijoje, kur atstovavo Le Havre klubui. Šis klubas aukščiausioje lygoje iš dvylikos dalyvių liko paskutinėje vietoje. Per sezoną surinko vos aštuonis taškus. Po sezono šis klubas buvo perkeltas į žemesnį divizioną. Amerikietė sužaidė 18 rungtynių ir pelnė vieną įvartį.
2021–2022 m. sezone atstovavo GPSO 92 Issy klubui. Šis klubas liko vienuoliktoje vietoje iš dvylikos dalyvių. Po sezono perkeltas į žemesnį divizioną. Amerikietė sužaidė 22 rungtynes ir pelnė du įvarčius.
2022–2023 m. moterų čempionių lygos atranka
2021–2022 m. sezone „Anderlechto“ ekipa tapo šalies čempionėmis. UEFA moterų čempionų lyga 2022–2023 m. kvalifikacinėse rungtynėse ši komanda kovojo 5-oje grupėje. Pusfinalyje varžėsi UKS SMS Łódź ir Briuselio „Anderlecht”. O ktame pusfinalyje kovojo „Gintra” prieš Kuopio „Kups” (Suomija). Belgės įveikė lenkes rezultatu 3:2, Po Anos Rendzios ir Dominykos Kopinskos pelnytų įvarčių lenkės pirmavo rezultatu 2:0, bet neišlaikė persvaros ir pralaimėjo. Belgijos klubo gretose pasižymėjo Allie Thornton, kuri pelnė du įvarčius ir Lola Wajnblum. O suomės rezultatu 2:0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą“. Dėl trečios vietos grupėje kovojo lenkės ir šiaulietės. Dėl vienintelio kelialapio į tolimesnį etapą kovojo Briuselio „Anderlecht” ir KuPS iš Suomijos.
Behistuno įrašai
thumb|250px|Behistuno inskripcija su Darijaus barejefu thumb|240px|Dantiraščio fragmentas
Manoma, kad ši inskripcija iškalta Persijos valdovo Darijaus I laikais (tarp 522 ir 486 m. pr. m. e.), parašyta Darijaus vardu. Inskripcija pradedama Darijaus biografija, tame tarpe aprašyta kilmė, giminės linija. Toliau Darijus pasakoja apie įvykius po Kyro Didžiojo ir Kambizo II mirčių, apie sukilimus prieš Persiją. Aprašomos sukilimų detalės, imperijos priešai. Darijus skelbiasi nugalėjęs imperijos priešus su Ahūramazdos malone.
Tas pats tekstas užrašytas dantiraščiu trimis skirtingomis kalbomis: senąja persų, elamitų ir babiloniečių. Inskripcija buvo išversta XIX a. jungtinėmis įvairių šifruotojų, lingvistų, istorikų pajėgomis.
Įrašas iškaltas ant 15 m aukščio ir 25 m pločio kalkakmenio luito, esančio netoli senovinio kelio tarp Babilono ir Ekbatanos. Inskripcija iliustruota Darijaus, rankoje laikančio strėle, bareljefu. Greta vaizduojami Darijaus tarnai ir pavergti žmonės. Viršuje pavaizduotas Faravaharas, laiminantis valdovą.
Tūkstantmečiais įvairių tautų (romėnų, arabų, persų, europiečių) istorikai ir keliautojai kūrė hipotezes apie Behistuno bareljefą.
Įrašas nėra vienintelis objektas Behistuno kalne. 116 ha plote yra 18 įvairių laikotarpių archeologijos paminklų: Mitridato II bareljefas, Gotarzo II bareljefas, medų tvirtovė, Vologezo I akmuo, Seleukidų paminklas Herakliui, partų šventvietė, Chosravų rūmai, Sasanidų raižyti akmenys, šeicho Ali Chano Zangeneho inskripcija, senoviniai karavansarajai ir kt.
2006 m. Behistuno kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Alan Shearer
Alanas Šyreris (g. 1970 m. rugpjūčio 13 d.) – Anglijos futbolininkas ir futbolo treneris; vienas garsiausių 20 a. pabaigos žaidėjų. Rezultatyviausias visų laikų Anglijos „Premier League“ žaidėjas.
Pasižymėjo stipriu kūno sudėjimu, geru žaidimu galva, taip pat stipriais tolimais smūgiais, taip pat puikiai mušdavo 11 m baudinius.
2004 m. Alanas Šyreris Pelė buvo įtrauktas į FIFA šimtmečio geriausių pasaulio žaidėjų sąrašą.
Sen Tropezas
Sen Tropezas  – miestelis pietų Prancūzijoje, ~100 km į vakarus nuo Nicos, Varo departamente, Viduržemio jūros pakrantėje (prie Sen Tropezo įlankos), Prancūzijos rivjeroje. Tai vienas žymiausių Prancūzijos kurortų. Yra jachtų ir valčių prieplauka, kursuoja keltai į Nicą, Kanus, Sen Maksimą, Sen Rafaelį. Artimiausias oro uostas yra La Molyje (už 15 km). Sen Tropeze veikia keletas prabangių viešbučių, pakrantėje driekiasi smėlio paplūdimiai (populiarus nudizmas). Yra X a. citadelė, pramogų parkas, 3 bažnyčios.
Istorija
Antikiniuose šaltiniuose minimos kelios gyvenvietės, galimai sietinos su dabartine gyvenviete (Heraclea-Caccaliera, Athenopolis). Sen Tropezo pavadinimas kilo nuo romėnų krikščionių kankinio Šv. Torpeso (stačiatikių tradicijoje žinomo kaip Šv. Trofimas). Jo nukirsdintas kūnas esą buvo išmestas plaukti valtyje ir iš Pizos nuplaukė į dab. Sen Tropezą.
Luigi Berlusconi trofėjus
Luigi Berlusconi trofėjus (it. Trofeo Luigi Berlusconi) – kasmetinės Italijos futbolo draugiškos rungtynės. Jas rengia Italijos futbolo klubas AC Milan San Siro stadione kiekvienų metų rugpjūčio mėnesį.
Sen Tropezas
Istorija
IX–X a. pakrantę buvo užėmę arabai. 976–980 m. Provanso kunigaikštis Viljamas I išstūmė musulmonus ir Sen Tropeze pastatė tvirtovę. XI ir XIII a. popiežių bulėse minimas Sen Tropezo dvaras. XVI a. miestelis turėjo savivaldą (savo laivyną, kariuomenę). 1637 m. Sen Tropezas atrėmė ispanų laivyno antpuolį.
Nuo XX a. pr. pradėjo augti turistinė miestelio reikšmė. Čia pradėjo lankytis pop industrijos įžymybės (Koko Šanel, Bridžit Bardo), čia įkvėpimo tapybai sėmėsi Polis Sinjakas, Anri Matisas, Pjeras Bonaras, Albertas Markė ir kt.
Luigi Berlusconi trofėjus
Šį trofėjų sugalvojo klubo savininkas italų politikas Silvio Berlusconi savo tėvo Luigi garbei. Iš pradžių rungtynės turėjo vykti tarp Milano klubo ir UEFA čempionų lygos nugalėtojų, tačiau kiekvienais metais (išskyrus 1992, 1993 ir 1994 m.) rungtynės vyksta tarp AC MIlan ir Juventus klubų.
Daugiausiai kartų (11) šį trofėjų laimėjo Milano ekipa, 9 kartus nugalėtojais tapo Juventus klubo futbolininkai.
Kylian Mbappé
Kilijanas Mbapė Lotinas (g. 1998 m. gruodžio 20 d.) – prancūzų futbolininkas, Prancūzijos rinktinės puolėjas, šiuo metu atstovauja PSG futbolo klubui.
Karjera
Gimė Paryžiuje, Prancūzijoje. Nuo 2004 m. futbolo paslapčių mokėsi AS Bondy jaunimo ekipose. O vėliau (2013–2015) Monaco klube.
Monaco
Pirmasis profesionalus klubas buvo Monaco, kuriame žaidė nuo 2015 m. sezono. 2017 m. buvo skolinamas PSG klubui.
Paris Saint-Germain
2018 m. Paris Saint-Germain klubas įsigijo futbolininką už 180 mln. €. Su klubu jau laimėjo tris Prancūzijos Ligue 1 čempionų titulus, tris Prancūzijos taures, du kartus išrinktas išrinktas geriausiu Prancūzijos Ligue 1 žaidėju ir tris kartus iš eilės tapo rezultatyviausiu Ligue 1 žaidėju.