cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sofoklis
Sofoklio herojai
Nors siužetą Sofoklis ėmė iš padavimų, tačiau padavimuose jis matė nebe dievus ir titanus, kaip Eschilas, o žemės žmones. Jį žavėjo ne didingumas, o gyvenimo darnumas ir harmonija, jo vaizduojamų žmonių vidus ne itin sudėtingas. Vienuose vyrauja pavydas, užsispyrimas, kerštingumas, kituose – valios tvirtumas, šeimos, artimųjų ir artimo meilė, pareigos jausmas, tiesumas – ypatybės, būdingos žmogaus širdžiai visais amžiais. Iškeldamas šiuos būdo bruožus, Sofoklis sukūrė nemažai nesudėtingų, bet stipriai apibrėžtų charakterių. Aischilo tragedijų veikėjai – milžinai ir titanai, idėjų įsikūnijimas, Sofoklio – žmonės, kokie turėtų būti: švelnesni, spalvingesni ir realesni, tačiau jie nėra taip smarkiai blaškomi aistrų, kaip Euripido tragedijų personažai. Sofoklio žmonės tokie, kokie yra tikrovėje.
Sofoklio įnašas
Tuo metu Graikijoje klestinčiam teatro menui Sofoklis įvedė keletą naujovių ir pakeitė nusistovėjusią tvarką:
Gielčinas (reikšmės)
Gielčinu vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Sofoklis
Sofoklio įnašas
Šiandien Sofoklio tragedijose svarbus yra herojinis humanizmas, kurio prisodrintas visų čia pateikiamų veikalų turinys. Žmogiškasis Edipo ir jo dukters Antigonės tragizmas jaudina ir šiandien. Antigonės ir Kreonto konfliktas, atliekant savo pareigas, atspindi nuolat amžių bėgyje pasikartojančius žmogiškosios prigimties pergyvenimus. Taip pat Sofoklio tragedijos pasižymi draminės pozicijos dinamiškumu. Jos paprastai prasideda ekspozicinėmis scenomis, kuriose paaiškėja pradinė padėtis ir paruošiamas herojų veiksmų planas. Šio plano, susiduriančio su įvairiomis kliūtimis, vykdymo procese draminis veiksmas čia stiprėja, čia lėtėja kol pasiekia persilaužimo momentą, po kurio seka nedidelis sulėtinimas ir katastrofa, staigiai privedama prie galutinės atomazgos. Dėsningoje įvykių eigoje, griežtai motyvuotoje ir išplaukiančioje iš veikiančiųjų asmenų charakterių, Sofoklis mato slaptą dieviškų jėgų veikimą. Sofoklio dramose choras vaidina pagalbinį vaidmenį, jo dainos tarsi lyrinis akomponimentas dramoje. Kartais Sofoklis panaudoja chorą, kad išsakytų savo paties mintis.
Mauras
Mauras arba Mamrai  – ežeras Lenkijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje, Mozūrijos ežeryne. Tai antras pagal dydį šalies ežeras, jo plotas siekia 104 km². Ilgis 20 km, plotis iki 12 km. Ežero dubuo ledyninės kilmės. Kranto linija raižyta. Yra 33 salos, kurių bendras plotas 213 ha. Kai kurių geografų manymu Mauro ežeras apima šešis tarpusavyje susijungusius ežerus: (tikrąjį) Maurą, Kisainį, Kirsaitį, Dargainį, Šventaseitį, Daubį.
Aplink ežerą įsikūrę kurortiniai miesteliai (Lėcius, Ungura ir kt.).
Vervedžiai
Vervedžiai – kaimas vakarinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 3 km į šiaurės rytus nuo Ventos.
Elektros lankas
thumb|Elektros lankas Elektros lanką (kartais vadinamas Voltos lanku) – elektros išlydis, atsirandantis veikiant žemai įtampai (40-50 V), tačiau srovės stiprumas turi būti didelis - dešimtys ir šimtai amperų. Tuo šis išlydis skiriasi vainikinio išlydžio ir kibirkšties. Šį reiškinį 1802 m. pirmasis paaiškino rusų mokslininkas Vasilijus Petrovas.
Norint gauti elektros lanką, įtampą reikia prijungti prie dviejų anglinių elektrodų, jų galus akimirkai suglausti, o paskui atitraukti nedideliu atstumu vieną nuo kito. Elektrodai kontakto vietoje staiga įkaista, aukšta temperatūra jonizuoja orą (sukeldama plazmos išlydį) ir tarp jų galų sušvinta akinanti šviesa – elektros lankas. Jo temperatūra siekia iki 4000 °C. Tokioje temperatūroje visos žinomos medžiagos lydosi arba net virsta garais.
Elektros lankas naudojamas metalams lydyti, pjaustyti ir suvirinti. Tai galingiausias šviesos šaltinis prožektoriams ir kino projektoriams.
The Razors Edge (albumas)
The Razors Edge yra albumas, kuri 1990 metų rugsėjo 21 diena išleido australų hard roko grupė AC/DC. Tai buvo pirmasis ir vienintėlis studijinis albumas su būgniniku Chris Slade. Yra parduota daugiau kaip 5 milijonai albumo kopijų. Visas albumo dainas parašė broliai Angus Young ir Malcolm Young.
Juodupė (Kupa)
Juodupė – upelis Kupiškio rajone, Šimonių seniūnijoje, Kupos kairysis intakas. XX a. 7-ame dešimtmetyje upelis buvo kanalizuotas ir paverstas melioracijos grioviu. 9 km ilgio Juodupė išteka iš Užraisčio pelkės ir teka į šiaurę. Iki santakos su Tiltabale kartais vadinamas Beržupiu. Aplenkęs Grubų mišką teka pietiniu ir rytiniu Juodpėnų pakraščiu, ties Mičiūnais įteka į Kupą už 20,7 km nuo jos žiočių.
Paaldikis
Paaldikis – kaimas Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 12 km į pietus nuo Labanoro, prie Lakajos upės. Kaimas yra Labanoro girios apsuptyje, į pietus nuo kaimo telkšo Aldikis, aplink telkšo dar keletas mažesnių ežerėlių.
Juodupė (Kupa)
Upėvardis reiškia juoda upė.
Dievo upelis
Upėvardis kilęs nuo žodžio dievas.
Jarnutai (reikšmės)
Jarnutais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Niuafo'ou
Niuafoʻou (pažodžiui „naujas kokoso riešutas“) – šiauriausia Tongos karalystės sala, esanti pietinėje Ramiojo vandenyno dalyje, tarp Fidžio ir Samoa. Saloje gyvena apie 750 gyventojų.
Niuafoʻou yra ugnikalnis, ilgą laiką buvęs aktyvus. Išsiveržimų būta 1853, 1912, 1929, 1935, 1936, 1943, 1946 metais.
Jaunojo Verterio kančios
Jaunojo Verterio kančios  – epistoliarinis Gėtės romanas, išleistas 1774 metais.
Romanas buvo vienas svarbiausių vokiečių Audros ir veržimosi judėjimo kūrinių, padaręs įtaką vėlesnės Romantizmo literatūros formavimuisi. Šis romanas Gėtę pavertė Švietimo amžiaus įžymybe. Kultinis romano statusas jaunimo gretose išpopuliarino kūrinyje aprašytą Verterio aprangos stilių ir net paskatino savižudybes pagrindinio veikėjo pavyzdžiu.
Vladas Jurgutis
Vladas Jurgutis (1885 m. lapkričio 5 d. Joskaudai, Palangos valsčius, Gruobinios apskritis, Kuršo gubernija, Rusijos imperija – 1966 m. sausio 9 d. Vilnius. Palaidotas Palangos kapinėse) – kunigas, ateitininkų pradininkas, ekonomikos mokslų daktaras, profesorius, Lietuvos Banko organizatorius, neoficialiai laikomas lito „tėvu“.
Biografija
1902 m. baigė Palangos progimnaziją, 1906 m. baigė Kauno Žemaičių kunigų seminariją, 1910 m. teologijos magistro laipsniu baigė Petrapilio dvasinę akademiją. 1910–1913 m. studijavo ekonomiką Miuncheno universiteto Valstybės ūkio fakultete.
1908 m. kartu su kitais dvasiškiais įkūrė ateitininkų organizaciją. 1913 m. vikaras Švėkšnoje, 1914–1915 m. Liepojoje. Artėjant pirmojo pasaulinio karo frontui pasitraukė į Rusiją, klebonavo Saratove ir Astrachanėje. Grįžęs į Lietuvą 1918 m. ėjo Žemaičių kunigų seminarijos prefekto pareigas, 1918–1922 m. seminarijos profesorius.
Vienas Lietuvių krikščionių demokratų partijos veiklos atkūrimo iniciatorių, 1919–1921 m. LKDP Centro komiteto narys. Oficialiai kunigystės nemetė, tyliai iš jos pasitraukęs, toliau visą savo nepaprastą išmintį, darbštumą ir erudiciją pašventė pasaulietinei veiklai.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas III (Raseinių) rinkimų apygardoje. Priklausė Krikščionių demokratų frakcijai. Finansų ir biudžeto komisijos vedėjas. 1920 m. gruodžio mėnesį dalyvavo Lietuvos derybose su Lenkija. VI bei VII Ernesto Galvanausko Ministrų kabinetuose nuo 1922 m. sausio 1 d iki 1922 m. rugsėjo 28 d. užsienio reikalų ministras. 1922 m. lapkričio 13 d. – 1922 m. gruodžio 1 d. Pirmojo Seimo atstovas.
1922–1929 m. Lietuvos Banko valdytojas. 1926 m. vienas akcinės bendrovės „Lietuvos cukrus“ steigėjų. 1925 m. kunigystės atsisakė. Nuo 1925 m. dėstė Lietuvos universitete, ekstraordinarinis, ordinarinis profesorius. Be to, dėstė ekonomiką Aukštuosiuose Vytauto Didžiojo karininkų kursuose.
Nuo 1940 m. Vilniaus universiteto Ekonomikos fakulteto profesorius, vėliau šio fakulteto dekanas. 1940 m. rugpjūčio mėn. NKVD užvedė Jurgučio bylą, o 1943 m. liepos 16 d. įrašyta, kad jo socialinė ir politinė padėtis yra antitarybinė. 1941–1943 m. Lietuvos Mokslų Akademijos prezidentas. 1943 m. kartu su kitais 46 Lietuvos inteligentais už vokiečių valdžios politikos kritiką išvežtas į Štuthofo koncentracijos stovyklą. 1945 m. grįžo į Lietuvą, iki 1946 m. Vilniaus universiteto profesorius.
Atminimo įamžinimas
thumb|left|120px|[[Auksas|Auksinė moneta skirta 75 m. Lietuvos banko sukakčiai paminėti su V. Jurgučio portretu.]]
1997 m. Lietuvos bankas įsteigė Vlado Jurgučio vardo stipendiją ir Vlado Jurgučio premiją, kuria siekiama skatinti mokslinę veiklą Lietuvos bankininkystės, finansų, pinigų ir makroekonominių tyrimų srityse.
2015 m. Vilniuje, šalia Lietuvos banko Pinigų muziejaus atidengtas paminklas, pagamintas iš 75000 iš apyvartos išimtų 50 lietuviškų lito centų monetų. Skulptūros autorius - Gediminas Piekuras.
Darbai
V. Jurgutis rašė veikalus pinigų politikos tematika. Pinigų esmę apibrėžė remdamasis jų funkcijomis. Kitaip negu Karlas Marksas, jis nepripažino pasaulinių pinigų funkcijos; kaip atskirą funkciją išskyrė tarpininkavimą kapitalų judėjimui. V. Jurgučio ekonomikos mokslų biblioteka buvo turtingiausia Lietuvoje.
Portugalijos vyrų krepšinio rinktinė
Portugalijos vyrų krepšinio rinktinė – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Portugalijos valstybę. Dalyvavo 2 Europos čempionatuose.
Akbaitalas
thumb|250px|Akbaitalas
Diminio kultūra
thumb|350px|Neolito Europa. Diminio kultūra – Graikijos pietuose, violetinė spalva Diminio kultūra – neolito archeologinė kultūra, pavadinta pagal 1901–1903 m. K. Cunto ir V. Staiso tyrinėtą Diminio gyvenvietę (Graikija).
Arealas
Diminio kultūra 5500 – 4000 m. pr. m. e. plito Tesalijoje. Diminio kultūra skirstoma į 7 fazes: Canglis, Arapis, Odzakis I, Odzakis II, Diminio tikroji, Larisa, Rachmanis. Ji turėjo įtakos daugeliui Vidurio Europos neolito kultūrų susidarymui.
Kultūra
Kultūrai būdingos įtvirtintos gyvenvietės – aptvertos mūrine siena su vartais. Diminio gyvenvietė buvo įtvirtinta ant 16 m aukščio kalvos, išliko 6–7 ovalo formos akmeninių sienų liekanų. Gyvenvietės viduryje rasta megarono tipo pastatų liekanų. Žmonės vertėsi žemdirbyste ir gyvulininkyste, gausiai naudojo įvairios formos, dažniausiai spiralės ir meandros ornamentu juodai ir baltai dažytus puodus, gludintus akmeninius kirvius. Diminio kultūros gyvenvietėse aptinkama amforų, taurių, antropomorfinių figūrėlių iš akmens ir molio, makrolitų.
Žilvičiai (Lazdijai)
Žilvičiai – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Noragėlių.
Istorija
XIX a. pab. Žilvičių vietoje buvo Živulčiškės dvaras.
Suomijos futbolo varžybos 1908 m.
Suomijos futbolo varžybos 1908 m.
Danuvka
Danuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Dreluvo, apie 12 km į pietvakarius nuo Palenkės Bialos ir apie 85 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Ragažius
left|120px
Ragažius – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 2 km į šiaurės rytus nuo Kapčiamiesčio. Ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 1,38 km, plotis iki 0,36 km. Altitudė 110,3 m. Ežeras telkšo ledyninėje rinoje, jo gylis siekia 9 m. Krantai daugiausia statūs, aukšti, ardomi, tik pietinis krantas žemas, pelkėtas. Ragažių supa Dumbliauskų ir Ilgininkų miškai.
Iš ežero pietinio galo išteka Ragažėlė (Baltosios Ančios baseinas).
Ragažius patenka į Veisiejų regioninį parką. Aplink išsibarsčiusios Dumbliauskų kaimo sodybos.
Vandenvardis kildinamas iš slavybės ragãžius, („plačialapis švendras“).
Prielaida
Prielaida – pradinis samprotavimo teiginys, kuriuo remiamasi darant išvadą. Prielaida gali būti bet kuris empirinio patyrimo teiginys apie faktą, postulatas, apibrėžimas, dėsnis ar principas.
Pavartojus kurią nors išvedimo taisyklę, iš prielaidos išvada gaunama tiesiogiai arba netiesiogiai. Samprotaujant prielaida neįrodinėjama, ji laikoma daugiau ar mažiau pagrįsta. Pradinės aksiominio tipo dedukcinių sistemų prielaidos vadinamos aksiomomis. Jeigu sistemoje išvedimo veiksmas yra materialioji implikacija, teisingą išvadą galima gauti iš teisingų, klaidingų, tikėtinų bei kitokio pobūdžio teiginių.
Argumentu vadinama įrodymų prielaida.
Sofija Romanova
Sofija Romanova (1657 m.- 1704 m.) - Rusijos valdovė (1682-1689).
Biografija
Aleksejaus Michailovičiaus duktė. Valdė kaip savo mažamečių brolių Ivano ir Petro I regentė. Po 1689 m. perversmo Maskvoje Petras ją uždarė į vienuolyną. Po nesėkmingo šaulių, siekusių sugražinti ją į sostą, maišto 1689 m. Sofija buvo įšventinta į vienuoles. Mirė Novodevičės vienuolyne.
Šaltiniai
Istorijos žodynas. 2003 m. 373 psl.
Erreway: 4 Caminos
Erreway: 4 Caminos („Erreway:4 Keliai“) – tai dar vienas garsiosios Cris Morenos 2004 metais sukurtas filmas. Jis pasirodė 2004 m. liepą Buenos Airėse. Pagrindinius vaidmenis atlieka grupės „Erreway“ nariai: Luisana Lopilato (Mia), Felipe Colombo (Manuel), Benjamin Rojas (Pablo) ir Camila Bordonaba (Marizza). Filmas DVD formatu pasirodė 2005 metais.
Apie filmą
Tai istorija apie keturis 18-mečius, žūt būt siekiančius įgyvendinti savo svajones, išleisti savo grupės kompaktinį diską, važinėti po pasaulį, rengti koncertus ir taip išpopuliarinti savo muziką. Taigi vieną dieną Pablas (Benjamin Rojas), Marizza (Camila Bordonaba), Mia (Luisana Lopilato) ir Manuelis (Felipe Colombo) susiruošia į kelionę po gražiąją Argentiną. Tačiau sėsdami į pasenusį ir ne itin gerai veikiantį autobusiuką jie nė nenutuokė, kiek jiems visko teks patirti kelionės į žvaigždes metu: siaubingą ir nepagydomą Mijos ligą, jos nėštumą, varginančius kelionės vingius, sukčius, besistengiančius nugvelbti iš jaunuolių vargais uždirbtus pinigus ir dar daugybę visko… Ir galų gale, įveikę visus sunkumus, daugybę kartų nugriuvę ir vėl atsikėlę, jie pagaliau supranta, kad nėra tokių sunkumų, kurių negalėtum įveikti lydimas geriausių savo draugų, kurie dėl tavęs pasiruošę padaryti bet ką, kaip ir tu dėl jų.. Taigi meilė ir draugystė yra svarbiausios dalys šioje ispūdingoje istorijoje.
Ancrene Wisse
Ancrene Wisse (Ancrene Riwle) – nurodymų atsiskyrėlėms, gyvenusioms bažnyčiose (anchoress), knyga, parašyta XIII a. viduryje anglų kalba.
Yra vienuolika rankraščio versijų. Seniausias rankraštis saugomas Corpus Christi koledže Kembridžo universitete.
Ancrene Wisse išvardija maldas, rekomenduojamas atsiskyrėlėms, aptaria pagundas, kurios galėtų jų laukti, lygina atsiskyrėles su paukščiais, vardija ydas ir jų taisymo būdus.
Pragalvojai
Pragalvojai – kaimas centrinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Ventos.
Juodupė (Pelyša)
Juodupė arba Rudupis – upelis Kupiškio rajone, Šimonių seniūnijoje, Pelyšos dešinysis intakas. Išteka iš Šimonių girios prie Pelyšių kaimo ir teka į pietus bei pietvakarius, kol įteka į Pelyšą.
USNO katalogas
USNO katalogas – JAV laivyno observatorijos astrometrinis 488 mln. žvaigždžių iki 21 ryškio katalogas.
Jis buvo paskelbtas 1996 m. USNO-A kataloge. 1998 m. buvo paskelbtas ir patikslintas šio katalogo variantas, kuriame yra tikslios 526 mln. žvaigždžių koordinatės. Dabar yra ruošiamas USNO-B 1 mlrd. žvaigždžių katalogas su tiksliomis koordinatėmis ir jų savaisiais judėjimais.
Griunhagenas
Griunhagenas arba Grebnojė (, nuo 1946 m. Гребное) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Železnodorožno miesto gyvenvietės kaimas.
Juodupė (Lėvuo)
Juodupė – upelis Kupiškio rajone ir seniūnijoje, Lėvens kairysis intakas. 7,6 km ilgio upelis išteka iš Mirabelio miško ir teka Dvaramiškio, Pajuodupės laukais, ties Aukštupėnais įteka į Lėvenį. Vaga nuo versmių iki 2,5 km reguliuota. Pirmą kartą paminėtas 1603 m. Kupiškio seniūnijos inventoriuje.
Intakai: Valkelė (dešinysis, įteka ties Pajuodupe).
Upėvardis reiškia juoda upė.
Seras Gaveinas ir Žaliasis Riteris
Sir Gawain and the Green Knight („Seras Gaveinas ir Žaliasis Riteris“) – XIV amžiaus poema. Istorija apie serą Gaveiną ir Žaliąjį Riterį daug senesnė, joje yra elementų, atėjusių iš keltų mitologijos.
Lietuvos ūkio institutas
Lietuvos ūkio institutas – valstybinė mokslo įstaiga, 1992–2002 m. veikusi Vilniuje.
Seras Gaveinas ir Žaliasis Riteris
Poema užrašyta rankraštyje drauge su trimis kitomis. Visas keturias poemas sieja tam tikras vidurinės anglų kalbos dialektas. Rankraštis saugomas Britų muziejuje. Šiuolaikinė redakcija pirmąkart publikuota 1925 m. (red. J. R. R. Tolkien ir E. V. Gordon).
Lietuvos ūkio institutas
Istorija
1992 m. įsteigtas Ekonomikos ir privatizacijos institutas iki 2000 m. buvo Lietuvos ūkio instituto pirmtakas. Analizavo šalies ūkio būklę ir prognozavo jo raidos variantus, tyrė ūkinių šakų struktūrą, rengė ūkio restruktūrizavimo bei prioritetinių krypčių projektus, siūlymus valstybės investicijų ir pinigų politikai, nagrinėjo infliacijos priežastis ir rengė antiinfliacinių priemonių projektus, teikė siūlymus iždo sistemai tobulinti, kūrė kilnojamojo ir nekilnojamojo turto įvertinimo metodiką, privatizavimo būdus ir metodus, rengė medžiagą nuosavybės santykių transformavimui teisiškai pagrįsti, teikė siūlymus ir projektus valstybės ekonominiams ryšiams plėtoti, bankroto mechanizmui įgyvendinti, regioninės ekonomikos problemoms spręsti, rengė įstatymų ir kitų teisės aktų projektus.
2001 m. gruodžio mėn. vyriausybės nutarimu likviduotas, nebeveikia nuo 2002 m. gegužės mėn.
Juozas Antanavičius
Juozas Antanavičius:
Šveicarijos muzikos topai
thumb|right|300px|Šveicarijos muzikos topų logotipas
Šveicarijos muzikos topai – Šveicarijos pagrindinis muzikos įrašų pardavimų topas. Įvairiausių žanrų singlai ir albumai reitinguojami pagal pardavimus Šveicarijoje.
Topai
Šveicarijos muzikos topus sudaro:
Topai visuomenei pristatomi kiekvieną savaitę, trečiadienį.
Suomijos futbolo varžybos 1909 m.
Suomijos futbolo varžybos 1909 m.
Senkutis
Senkutis (arba Bagdononių ežeras) – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 5 km į pietryčius nuo Šventežerio. Ilgis iš šiaurės į pietus 1,5 km, plotis iki 0,35 km. Altitudė 123,8 m. Ežero gylis siekia 4,9 m. Krantai aukšti, pietinis žemas ir pelkėtas. Aplink ežerą plyti pievos ir dirbami laukai. Per Senkutį iš Paliūnų ežero į Dusią teka Sutrė (Bagdononių upelis; Šešupės baseinas). Ežere sugaunamos lydekos, karšiai ir kt. žuvys (iš viso 10 rūšių).
Ežero pietrytiniame krante įsikūrę Bagdononys, vakaruose – Žališkė.
Vandenvardis Senkùtis greičiausiai kilęs iš asmenvardžio Senkus, nors įmanoma kilmė ir iš žodžio sekti/senka („slūgti“). XX a. pr. lenkiškuose šaltiniuose minimas kaip Sejsłak.
Šaltiniai
thumb|left|550px|Vaizdas Bagdononių ežeran
Desnos kultūra
Arealas
thumb|150px|left|Arenburgo tipo antgalis, būdingas Desnos kultūrai Desnos kultūra 4 tūkstantmečio pr. m. e. antroje pusėje – 3 tūkstantmečio pr. m. e. viduryje plito Desnos baseine. Ji susiformavo veikiama Lialovo kultūros, jos gyventojai migravo į Padesnį. Desnos kultūrą į rytus išstūmė, vėliau asimiliavo iš pietų atsikėlę Dniepro vidurupio kultūros gyventojai.
Kultūra
Desnos kultūros gyvenvietės mažos, kurtos žemose smėlėtose upių ir upinių ežerų pakrantėse. Žmonės gyveno pusiau žeminėse ir antžeminiuose pastatuose. Vertėsi žvejyba, medžiokle, maisto rinkimu. Pagal dirbinius skiriami du laikotarpiai: ankstyvasis ir vėlyvasis. Ankstyvuoju laikotarpiu vyravo iš nuoskalų gaminti titnaginiai dirbiniai retušuotu paviršiumi. Naudoti aukšti smailiadugniai šalmo pavidalo su palenkta apatine dalimi ir šiek tiek žemesni pūstais šonais puodai, dažniausiai puošti rombo formos duobutėmis, išdėstytomis šachmatine tvarka. Vėlyvuoju laikotarpiu Desnos kultūrai turėjo įtakos stepių zonos kultūros, daugėjo titnago dirbinių, gaminamų iš skelčių, puodai lipdyti profiliuotais pakraščiais, puošti dažniausiai derinant vadinamąja letenėlių ir sukinių įspaudus su zigzagine linija.
Backstreet Boys
Backstreet Boys – JAV pop ir R&B muzikos grupė. Susikūrė 1993 m. Grupė kartu yra pardavusi virš 100 milijonų albumų ir tapo daugiausiai albumų pardavusia vaikinų grupe istorijoje. 2005 m. grįžo į sceną po ilgos pertraukos.
Žilvičiai (Telšiai)
Žilvičiai – buvęs kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 15 km nuo Telšių.
Kozenicų apskritis
Kozenicų apskritis  – apskritis šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Apskrities centras įsikūręs Kozenicų mieste. Apskritis šiaurėje ribojasi su Garvolino apskritimi, rytuose su Rikų, pietryčiuose su Pulavų, pietuose su Zvoleno, pietvakariuose su Radomo ir vakaruose su Bialobžegų ir Grujeco apskritimis. Apskrityje yra 7 valsčiai.
Apskrities valsčiai
Apskrityje yra 7 valsčiai:
Gyventojai
Pagal 2005 m. gruodžio 31 d. surašymo duomenis:
Rutlandas (reikšmės)
Rutlandas gali reikšti:
Magnis
thumb|200px|Magnio gamykla prie [[Negyvoji jūra|Negyvosios jūros. Izraelis]]
Magnis – cheminis periodinės elementų lentelės elementas, žymimas Mg, eilės numeris 12.
Biologinė reikšmė
Magnis – vienas būtiniausių mikroelementų sportuojantiems ir besilaikantiems dietų. Jis stiprina kaulus ir nervų sistemą. Magnio netenkama piktnaudžiaujant alkoholiu, riebiu maistu, badaujant. Ypač daug jo išsiskiria su prakaitu aktyviai sportuojant. Dėl to gali pradėti traukti mėšlungis, sutrikti širdies veikla.
Magnio gausu riešutuose, razinose, vynuogėse, grūduose, kopūstuose, morkose, grikiuose, sojų pupelėse, ryžiuose. Daugiausia magnio turi migdolai. Rekomenduojama magnio dienos norma – 350 mg.
Degimas
Magnis yra labai degus metalas. Tačiau nors magnio miltelius ar plonas juosteles uždegti palyginus lengva, stambesni gabalai užsiliepsnoja gana sunkiai. Sykį uždegus, magnį užgesinti labai sunku, nes jis gerai dega ne tik ore, bet ir gryname azote (susidarant magnio nitridui) bei anglies diokside (susidarant magnio oksidui ir angliai). Dėl lengvumo bei tvirtumo magnis ar daug magnio turintys lydiniai naudojami karinėje technikoje. Mūšio metu ar kraštutinių bandymų sąlygomis ten pasitaiko metalo gaisrų. Pavyzdžiui, pirmieji amerikiečių B-29 bombonešio variantai (šis lėktuvas numetė atomines bombas II pasauliniame kare) turėjo netobulą variklį, kuris įkaisdavo tiek, jog užsiliepsnodavo iš aliuminio-magnio lydinio pagamintos konstrukcijos. Nors buvo įrengta speciali ugniasienė, gaisras ją pradegindavo greičiau nei per 90 sekundžių en. Bandant SR71, sykį sprogo padangos ir lėktuvui leidžiantis nuo trinties užsiliepsnojo magnio ratai – liepsna išplito po visą lėktuvą, tačiau pilotas spėjo pasitraukti.
Magnis dega labai ryškia balta liepsna, kuri praeityje buvo naudojama ryškiam šviesos šaltiniui fotografavimo metu gauti. Kai kuriose srityse (jūroje, fejerverkuose) magnis šiam tikslui tebenaudojamas ir dabar.
Pavadinimo kilmė
Senovėje magnio dioksidas buvo laikomas rūdos, vadinamos lapis magnes (lotynų k. – didelis akmuo), rūšimi ir todėl buvo pavadintas magnesia. Gali būti, kad Turkijos miestas Manisa, anksčiau graikų vadintas Magnezija, taip buvo pavadintas dėl gausių magnio klodų apylinkėse. Viduramžiais buvo išskiriama magnesia nigra (juodasis junginys) ir magnesia alba (baltasis junginys) – iš pastarojo 1808 m. anglas Humphry Davy elektrolizės būdu ir išgavo magnį, jį iš pradžių pavadinęs magnium.
Steve Finnan
Stephen John Finnan (g. 1976 m. balandžio 24 d.) – airių futbolininkas, šalies rinktinės gynėjas. Jis vienintelis, kuris žaidė Pasaulio čempionate, Čempionų lygoje, Uefa taurėje, visose Anglijos lygose. Persikėlęs gyventi į Angliją pradėjo žaisti Wimbledon jaunių komandoje. Sulaukęs 16 metų prisijungė prie Welling United. 1995 m. pradėjo profesionalo karjerą su Birmingham City komanda. Ilgai jam neteko užsibūti ir buvo paskolintas Notts County komandai. 1997–1998 metais jis už £600 000 perėjo į Fulham komandą.
2009 m. liepos 31 d. pasirašė vienerių metų sutartį su Portsmouth klubu.
Pasiekimai
Notts County Fulham Liverpool
Kuoduotosios gervės
Kuoduotosios gervės (Balearica) – gervinių (Gruidae) šeimos paukščių gentis.
Gentyje yra dvi rūšys.
Rūšys
thumb|left|210px|[[Pilkakuodė gervė]]
Pilkakuodė gervė
Pilkakuodė gervė (Balearica regulorum) – gervinių (Gruidae) šeimos paukštis. Tai vienintelė gervių rūšis, tupianti į medžius. Paplitusi rytinėse ir pietinėse Afrikos dalyse, Ugandos nacionalinis paukštis.
Taksonomija
thumb|left|210px|Pilkakuodė gervė Pirminės karūnuotų gervių rūšys, kurių egzistavimą patvirtina iškastiniai įrašai, buvo Eoceno epochoje (nuo 56 iki 33,9 milijono metų). Europoje ir Šiaurės Amerikoje kartą egzistavo bent 11 karūnuotų gervių rūšių, tačiau dėl to, kad karūnuotosios gervės nėra atsparios šalčiui, manoma, kad jos išnyko šiose vietose, nes žemė buvo aušinama ir išliko tik šiltesnėje Afrikoje. Pilkakuodė gervė yra glaudžiai susijusi su karūnuotąja gerve, net anksčiau šios dvi rūšys kartais buvo traktuojama kaip viena rūšis. Abi yra atskiriamos remiantis genetiniais įrodymais, poravimosi garsais, plunksnomis ir plikomis dalimis, tad šiandien visos valdžios institucijos laiko jas skirtingomis rūšimis. Yra dvieji porūšiai. Rytų Afrikos B. r. Gibbericepsas (keteros gervė) randama Kongo Demokratinės Respublikos rytuose ir Ugandoje, kurios ji ir yra pavaizduota nacionalinėje vėliavoje ir nuo Kenijos iki rytinės Pietų Afrikos dalių. Gervė turi didesnę raudonos veido odos dalį virš baltos dėmės nei mažesnės porūšis, B. r. regulorum (Pietų Afrikos karūnuotoji gervė), kuri veisiasi nuo Angolos į pietus iki pat Pietų Afrikos.
Išvaizda
thumb|right|Portretas Pilkakuodės gervės kūno ilgis yra apie 1 m, atstumas tarp išskėstų sparnugalių 2 m, svoris 3,5–4,5 kg. Kūną dengiančios plunksnos dažniausiai pilkos spalvos. Lengvai atskiriama iš auksaspalvio kuodo ir raudonų karolių. Sparnai daugiausia yra baltos spalvos, tačiau juose yra plunksnos su įvairiausiomis spalvomis, turinčios išskirtinį juodą dėmę pačiame viršuje. Galva turi kietų auksinių plunksnų karūną. Veido šonai yra balti, ir yra ryškiai raudonas pripučiamas gerklės maišelis. Snapas yra palyginti trumpas, lankstus ir pilkas, o kojos juodos. Gervė turi ilgas kojas tinkančias braidžioti per žolę. Kojos yra ilgos, tačiau lieknos, pritaikytos balansui, o ne gynybai ar gaudymui. Nėra didelių skirtumų tarp lyčių, nors vyrai paprastai yra šiek tiek didesni. Jauni paukščiai yra pilkesni negu suaugusiųjų, su plunksnuotomis akimis. Ši rūšis ir juodoji karūnuotoji gervė yra vienintelės gervės tupiančios į medžius, nes turi gerai išvystytą užpakalinį pirštą, leidžiantį nustverti šakas. Manoma, kad šis bruožas yra gervinių protėvių bruožas, kuris buvo prarastas praeitame pogrupyje. Karūnuotosioms gervėms taip pat trūksta spiralinės trachėjos ir palaidų plunksnų, lyginant su kitomis gervėmis.
Paplitimas
Randamas areale nuo Afrikos sausosios savanos, esančioje į pietus nuo Sacharos iki pelkėse, dirbamuose laukuose ir žolinėse lygumose netoli Ugandos ir Kenijos upių ir ežerų bei iki pat Afrikos pietinių dalių. Šis gyvūnas neturi pasikartojančių migracijos modelių, o kuo arčiau atogrąžų, tuo paukščiai paprastai yra sėslesni. Nors, šios gervės labiau sausose vietovėse, ypač Namibijoje, išsiskiria sezoninėmis lokalizuotomis migracijomis per sausringesnius laikotarpius. Manoma, kad didžiausi likusios populiacijos yra Kenijoje (10 000-12 500, 2014 m.), Ugandoje (500-8000 gervių), Zambijoje (2000-2500 gervių) ir Pietų Afrikoje (6500 paukščių). Pilkakuodė gervė yra saugoma pagal įstatymus Kenijoje, Pietų Afrikoje, Ugandoje ir Zimbabvėje, o šlapžemių buveinę saugo įvairios šalys, kurios ratifikavo Ramsaro konvenciją ir Afrikos ir Eurazijos vandens paukščių susitarimą. Ši gervės rūšis taip pat sėkmingai veisiasi nelaisvėje, o tai padėtų palengvinti pakartotinio įvedimo programas, jei iškiltų tokia būtinybė. 2012 m. šis paukštis Pasaulinė gamtos apsaugos organizacijos buvo priskirtas nuo pažeidžiamų iki nykstančių rūšių.
Elgsena
Pilkakuodė gervė turi išskirtinį poravimosi elgesį, kuris pasižymi šokiais, nusilenkimais ir šokinėjimais. Ji turi sparčiai kintantį šauksmą, kuris apima ir raudonos spalvos maišelio pasipūtimą. Tai taip pat daro gagenimo garsą gana skirtingai nuo kitų trimituojančių gervių rūšių. Suaugę paukščiai šoka bei prisijungia ir nesubrendę paukščiai. Šokiai yra neatsiejama poravimosi dalis, bet taip pat gali būti šokama bet kuriuo metų laiku. 30-150 paukščių pulkai nėra neįprasti. Prie vandens telkinių laikosi arčiau stambių gyvūnų, kurie išbaido vabzdžius, kuriuos lesa. thumb|left|Balearica regulorum gibbericeps kiaušiniai
Morava (upė)
Morava  – upė Čekijoje, Slovakijoje ir Austrijoje, kairysis Dunojaus intakas.
Pilkakuodė gervė
Dauginimasis
thumb|right|Jauniklis Pilkakuodė gervė planuoja savo veisimosi sezoną aplink liūčių sezoną, nors poveikis šių sezonų skiriasi geografiškai. Rytų Afrikoje šios rūšys veisiasi ištisus metus, tačiau dažniausiai sausros laikotarpiais, tuo tarpu Pietų Afrikoje veisimosi sezonas sutampa su lietumis. Per veisimosi sezoną gervių poros pastato didelę lizdą; žolių ir kitų augalų platformą aukštoje šlapynių augmenijoje. Pilkakuodė gervė padeda 2-5 blizgius, purvinai baltus kiaušinius, kuriuos 28-31 paras inkubuoja abiejų lyčių atstovai. Paukščiukai gali būti paleisti, kai tik jie išperinti, ir apsiplunksnuos per 56-100 dienų. Numatomi lizdų dydžiai yra 50-86 cm skersmens ir 12,5 cm virš vandens lygio. Po kiaušinių išperėjamo šeimos grupė nesilaiko savanoje, o vietoj to laikosi prie pelkių, kur aukšta žolė gali užtikrinti maksimalų saugumą. Gervės pasiekia reprodukcinę brandą maždaug 3 metų amžiaus. Jaunikliai turi labai veriamą spiegimą. Tėvai, kviečiantys jauniklius, dažniausiai naudoja nedidelį gomurinį garsą. Tai tas pats garsas kurį jie naudoja poruodamasi. Įprastinis suaugusiųjų gervių šauksmas apibūdinimas kaip žemas melancholiškas "oouuv" arba "ja-oou-gu-lang". Susidūrę su grėsmėmis, jie turi du skirtingus rodinius: blaškantys dėmesį judesiai ir atakos rodymas. Nėra įrodymų apie šios rūšies dominavimo hierarchijas. Kaip ir visi paukščiai, gervės suvokia savo aplinką garsiniais, vizualiais, lytėjimo ir cheminiais stimulais. Šios gervės gali gyventi iki 22 metų arba 25 metus nelaisvėje.
Mityba
Šios gervės yra visaėdžios, valgančios augalus, sėklas, grūdus, vabzdžius, varles, kirminus, gyvates, mažas žuvis ir vandens gyvūnų kiaušinius. Maitindamosi trepsi kojomis, taip išbaido galimą grobį. Savo kojomis savo vaikščiojimo metu ir išmuša vabzdžius, kurie greitai sugaunami ir suvalgomi. Paukščiai taip pat susieti su žolėdžiais, pasinaudodami gebėjimu sugriebti grobio dalis, kurias paskirsto antilopės ir gazelės. Jie praleidžia visą dieną ieškodami maisto. Naktį gervės praleidžia laiką miegant ir poilsiaujant medžiuose.
Morava (upė)
Prasideda Sudetuose, 1390 m virš jūros lygio, netoli Čekijos-Lenkijos sienos. Teka į pietryčius, prie Otkrovicų miesto pasuka į pietvakarius, įteka į Dunojų prie Bratislavos. Žemupyje sudaro Čekijos-Slovakijos, vėliau Slovakijos-Austrijos sienas.
Laivuojama iki Godonino, 130 km nuo žiočių. Vanduo naudojamas drėkinimui ir hidroenergijos gamybai.
Miestai – Olomoucas, Bratislava.
Antanas Viršulis
Antanas Viršulis (1929 m. kovo 25 d. Antakalnyje, Ukmergės apskritis – 1994 m. gruodžio 18 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, publicistas.
Biografija
1949–1963 m. dirbo įvairių laikraščių ir žurnalų redakcijose. 1960 m. baigė Vilniaus universitetą. 1968–1974 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ vyr. redaktoriaus pavaduotojas. 1974–1977 m. LKP CK darbuotojas. 1977–1984 m. žurnalo „Švyturys“ vyr. redaktorius. 1984–1990 m. žurnalo „Komunistas“ vyr. redaktorius.
1985–1990 m. LSSR AT deputatas, 1986–1989 m. LKP CK narys.
Ak Dovurakas
Ak Dovurakas  – miestas Rusijoje, pietų Sibire, Tuvoje. Įsikūręs Tuvos duburyje, prie Chemčiko upės, 309 km į vakarus nuo Kyzylo. Plentai į Kyzylą bei Abazą. Veikia asbesto kombinatas „Тываасбест“, šiluminė elektrinė.
Istorija
Miesto pavadinimas tuvių kalba reiškia „baltas akmuo“. Ak Dovurakas įkurtas 1964 m. pradėjus asbesto gavybą.
Knituva
Knituva – senovės baltų žemė Ventos aukštupio baseine, priklausė žemaičiams.
Minima 1390 m. sudarant prekybinę sutartį tarp žemaičių ir Kryžiuočių ordino. Tada Knituvai atstovavo 2 bajorai. XV a. minimas Knituvos valsčius.
Lamokai
Lamokai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 22 km į pietus nuo Biržų, prie kelio Meilūnai – Vabalninkas.
Istorija
1676 m. Mykolas Laurynas Počobutas su žmona Marijona Lamokų palivarką padovanojo Palėvenės Šv. Domininko bažnyčiai. 1726 m. Lamokuose pastatyta koplyčia. 1863 m. gegužės 7 d. prie Lamokų Rusijos imperijos kariuomenė sulaikė Ukmergės sukilėlių būrį, kuriam vadovavo Antanas Jasinskis (Kvetka).
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Suomijos futbolo varžybos 1910 m.
Suomijos futbolo varžybos 1910 m.
Aleksandras Liudvikas Viršila
Aleksandras Liudvikas Viršila (1918 m. rugpjūčio 25 d. Ufoje, Rusija – 1944 m. gruodžio 16 d. Landsbergo kalėjime, Vokietija) – Lietuvos žurnalistas, teisininkas, pogrindžio spaudos darbuotojas.
Biografija
1934 m. baigė Kauno jėzuitų gimnaziją, 1939 m. – Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą. Vokiečių okupacijos metais dirbo pogrindyje. Drauge su kitais leido ir platino nelegalų Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos laikraštį „Laisvės kovotojas“. 1944 m. birželio 12 d. gestapo areštuotas ir išvežtas į Landsbergo kalėjimą, ten nukankintas.
Olimpo kalnas
left|thumb|200px|Olimpo kalnas Olimpo kalnas  – aukščiausias Graikijos kalnas, 2917.727  m aukščio, ir vienas aukščiausių kalnų Europoje pagal visą aukštį nuo papėdės iki viršūnės, kadangi papėdė yra jūros lygyje. Jis yra 40°05′N 22°21′E Graikijos žemyninėje dalyje.
Į kalną kopti paprastai pradedama iš kalno papėdėje įsikūrusio Litochoro miesto, dar vadinamo Dievų Miestu. Iš kalną supančių miestelių bei stovyklaviečių į viršūnes veda skirtingo sudėtingumo takai. Kopimas iki Skolio viršukalnės paprastai trunka dvi dienas, nereikalauja patirties ar alpinistinės įrangos (neskaitant žemėlapio ir šiltų rūbų). Kiekvienais metais į Skolio viršukalnę įkopia apie 10000 žmonių.
Graikų mitologija
Graikų mitologijoje Olimpas – Frigijos kalnas ir kalno dievas urėjas, dvylikos Olimpo dievų buveinė, pagrindinių graikų panteono dievų namai. Graikai manė, kad šiame kalne yra krištolo rūmai, kuriuose įsikūrę tokie dievai kaip Dzeusas. Graikų mitologija teigia, kad Gaja (motina žemė) pagimdė titanus (dievų pirmtakus), kurie naudojo Graikijos kalnus kaip savo sostus, nes buvo labai dideli. Kronas (jauniausias ir galingiausias iš titanų) sėdėjo ant Olimpo kalno.
Jo pavadinimas iš klasikinės graikų kalbos išvertus galėtų reikšti „Šviesusis“, bet kiti mano, kad jis atsirado prieš indoeuropiečius.
„Olimpo kalnas“ yra populiarus kalnų pavadinimas. Vienas toks kalnas yra Kipre, po vieną yra Jutos, Vašingtono valstijose, Turkijoje ir kitur.
Dolha
Dolha  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurę nuo Dreluvo, apie 15 km į vakarus nuo Palenkės Bialos ir apie 87 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Kaime įsikūrusi Dolhos Šv. Barbaros parapija.
Istorija
Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1990 m. gruodžio 17 d. šalia kaimo nukrito karinis lėktuvas, kuriame skrido keli karininkai. 1991 m. kaime pastatyta Dolhos Šv. Barbaros bažnyčia.
Sablauskiai
Sablauskiai – kaimas centrinėje Akmenės rajono savivaldybės dalyje, 16 km į šiaurės rytus nuo Ventos, prie Šventupio. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias.
miniatiūra|250px|left|Biblioteka miniatiūra|250px|left|Kryžius sodyboje
Veikia Sablauskių pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1953 m.). Klinties telkinys, Sablauskių tvenkinys.
Palokystis
Palokystis – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, prie automagistralės, kairiajame Lokystos krante. Seniūnaitijos centras. Stūkso Palokysčio akmuo su pėda.
Istorija
1595 m. minimas Palokysčio dvaras.
Magnolijainiai
Magnolijainiai (Magnoliopsida) arba Dviskilčiai (Dicotyledones) – viena iš dviejų tradicinių augalų (Plantae) karalystės magnolijūnų (Magnoliophyta) skyriaus klasių. Priklauso gaubtasėklių (Angiospermae) induočių grupei. Kai kuriose naujose taksonominėse klasifikacijose kaip atskiras klasifikacinis vienetas nebeišskiriama.
Dviskilčiams būdingi šie požymiai:
Magnolijainių arba dviskilčių (Magnoliopsida) klasės poklasiai pagal Cronquist systemą:
Hamburger SV
Hamburgo SV – Vokietijos futbolo klubas iš Hamburgo, vienas seniausių ir žinomiausių Vokietijos futbolo klubų, nuo 1919 m. žaidžiantis aukščiausiose šalies lygose.
Istorija
1963 m. klubas tapo vienu iš Bundeslygos įkūrėjų ir ilgą laiką buvo vieninteliu klubu, kuris žaidė Bundeslygoje be pertraukų nuo pat jos įkūrimo. 2017/18 m. Bundeslygoje liko 17 vietoje ir iškrito iš elito diviziono.
Laisvosios Lietuvos radijas
Laisvosios Lietuvos radijas – Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos (LLKS) Švedijoje įsteigtas (vėliau Kaune įrengtas pogrindinis) radijas (radiofoninis siųstuvas, veikęs 40 m banga, apie 400 km spinduliu).
Istorija
Radijo laidų transliacija pradėta 1944 m. vasario 13 d., jos vyko kiekvieną sekmadienį, 10 val. ryto ir trukdavo 10-20 min Radijas buvo girdimas Lietuvoje ir Švedijoje. Transliacijos nutrauktos 1944 m. gegužės 1 d. pogrindžio iniciatyva, okupantams nespėjus kilnojamo siųstuvo sugauti radiolokacijos pagalba.
Unreal Engine
Unreal Engine – žaidimo variklis, sukurtas įmonės „Epic Games“. Pirmąkart atvaizduotas 1998 m. pirmojo asmens šaudyklėje „Unreal“, nuo to laiko jis tapo pagrindu tokiems žaidimams kaip „Unreal Tournament“ serija, „Gears of War“, „BioShock“ ir t. t. Nors iš pradžių kurtas pirmojo asmens šaudyklėms, variklis buvo sėkmingai panaudotas ir daugelyje kitokio žanro kompiuterinių žaidimų, įskaitant stealth, MMORPG ir RPG.
Variklio kodas buvo parašytas C++ kalba, jis pasižymi dideliu portatyvumu, šiandieną juo naudojasi daugelis žaidimų kūrėjų. Sumuojant visas jo versijas, variklis palaiko Microsoft Windows, Linux, Mac OS bei Mac OS X, SteamOS, HTML5 platformas asmeniniams kompiuteriams, Dreamcast, GameCube, Xbox, Xbox 360 bei Xbox One, PlayStation 2, PlayStation 3 bei PlayStation 4, PSP, PS Vita, Wii, Wii U, Nintendo Switch ir kitas žaidimų konsoles, taip pat iOS ir Android mobiliąsias sistemas bei virtualios realybės įrangą (SteamVR/HTC Vive, Oculus Rift, PlayStation VR, Google Daydream, OSVR ir Samsung Gear VR).
Naujausia versija (UE4) skirta Microsoft DirectX 10–12 (Microsoft Windows, Xbox One, Windows RT), taip pat OpenGL (Mac OS X, Linux, PlayStation 4, iOS, Android), ir JavaScript/WebGL (interneto naršyklės su HTML5).
Managva
Mieste yra Darijo parkas (Darío Park), pavadintas žymaus Nikaragvos poeto Rubeno Darijo (Rubén Darío) garbei; Nacionaliniai rūmai; XX a. katedra. 1952 m. Managvos universitetas tapo Nacionalinio Nikaragvos universiteto dalimi. Mieste taip pat yra Centrinės Amerikos (įkurtas 1961 m.) ir politechnikos (įkurtas 1968 m.; universiteto statusą įgijo 1978 m.) universitetai.
Unreal Engine
Versijos
thumb|220px|right|Unreal variklių 1, 2, 3 versijų palyginimas
Unreal Engine 1
1998 m. kartu su žaidimu „Unreal“ pasirodžiusi versija pasižymėjo rendering (atvaizdavimo), susidūrimo detekcijos funkcijomis, taip pat dirbtiniu intelektu, kompiuterių tinklo palaikymu, skriptavimu ir failų sistemos valdymu. Unreal Engine 1 suteikė pažangesnius vaizdo į rastrinį keitimo įrankius ir spartesnį renderinimo būdą naudojant Glide API, kuris buvo kurtas konkrečiai „3dfx“ grafikos apdorojimo įrenginiams (GPU) ir turėjo OpenGL bei Direct3D palaikymą. Didžioji dalis žaidimo turinio buvo įdiegiama UnrealScript skriptų kalbos pagalba.
Managva
Istorija
Managvos teritorijoje indėnai gyvena nuo 12 tūkst. m. pr. m. e.
Unreal Engine
Unreal Engine 1
Variklis išpopuliarėjo dėl jo modulinės architektūros ir skriptų kalbos, kas suteikė lengvesnį būdą kurti žaidimų modus.
Unreal Engine 2
thumb|220px|right|Unreal Engine 2 žaidime „Killing Floor“ Antroji Unreal variklio versija debiutavo „America's Army“ žaidime. Šioje versijoje visiškai buvo perrašytas branduolio kodas ir vaizdavimo variklis, buvo integruota UnrealEd 3 tvarkyklė. Taip pat daug kitų variklio elementų buvo atnaujinti, pagerintas vaizdavimas ir fizika. Buvo įdiegtas GameCube ir Xbox palaikymas. PlayStation 2 konsolės palaikymas jau buvo integruotas UE1 versijoje. Tačiau paskutinis oficialus atnaujinimas šioms konsolėms išėjo 2002 m. balandžio mėn., tad trečios šalies kūrėjai vėliau turėjo patys pakartotinai atnaujinti variklį, kaip tai buvo padaryta variklį pritaikant Wii, X360, PS3, PSP ir 3DS.
Managva
Istorija
Ispanų kolonizavimo laikotarpiu Managva buvo laikoma indėnų miestu, kuris turėjo mažiau svarbos nei tuomet ispaniški Nikaragvos miestai Leonas ir Granada. Tačiau nuolatinė tarpusavio konkurencija tarp pastarųjų dviejų miestų sąlygojo tai, kad 1857 m. kaip kompromisas sostine buvo paskelbta būtent Managva. Didelė Managvos dalis buvo atstatyta po 1931 metų, kai miestą nusiaubė žemės drebėjimas ir didžiulis gaisras. Po smarkaus 1972 m. žemės drebėjimo, verslo kvartalas buvo perstatytas 6 km į pietryčius nuo miesto centro. Per Nikaragvos revoliuciją Managvoje 1978–1979 m. aršiai kovojo Somosos režimo ir sandinistų pajėgos, ypač lūšnynuose.
Unreal Engine
Unreal Engine 2
Versija UE2.5 pagerino atvaizdavimo efektyvumą, buvo įdiegta transporto priemonių fizika ir 64 bitų sistemos palaikymas.
Unreal Engine 3
thumb|220px|right|Unreal Engine 3 žaidime „The Ball“ Trečioji Unreal variklio versija buvo sukurta DirectX 9–11 versijoms (Windows ir Xbox 360), OpenGL (PlayStation 3, OS X, iOS, Android), Stage 3D (Adobe Flash Player 11), JavaScript/WebGL (HTML5) bei PlayStation Vita ir Wii U. Labiausiai buvo patobulintas vaizdavimas, kuris palaiko daug pažangių technologijų tokių kaip HDRR, pikselių apšvietimas ir dinamiški šešėliai. Visi šie atnaujinimai suteikė daug realistiškesnį vaizdą. „Epic“ pranešė, kad Unreal Engine 3 veikia tiek Windows 8, tiek ir Windows RT.
Algirdas Makarevičius
Algirdas Makarevičius (1928 m. sausio 23 d. Kaune – 2015 m. kovo 2 d. ten pat ) – Lietuvos ekonomistas, socialinių mokslų daktaras.
Biografija
1950 m. baigė Kauno darbininkų jaunimo vidurinę mokyklą, 1955 m. Vilniaus universiteto (VU) Ekonomikos fakultetą. 1955–1958 m. VU Politinės ekonomijos katedros aspirantas. 1958–1962 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos Politinės ekonomijos katedros dėstytojas. 1962 m. apgynė ekonomikos mokslų kandidato disertaciją „Ekonominė mintis Lietuvoje feodalinio ūkio irimo ir kapitalistinių santykių formavimosi sąlygomis“.
1962–1993 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. KTU) Politinės ekonomijos katedros vyr. dėstytojas. Skaitė kapitalizmo politinės ekonomijos, mikro ir makroekonomikos, ekonominių teorijų istorijos ir Lietuvos ūkio istorijos disciplinas. 1968–1988 m. KPI Inžinerinės ekonomikos fakulteto dekanas; 1967 m. docentas. Nuo 2003 m. Veteranų klubo viceprezidentas.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: ekonominės minties istorija Lietuvoje XVIII a. pab. – XIX a. trečiame dešimtmetyje, ekonominės teorijos ir ekonominių disciplinų formavimasis Vilniaus universitete 1783–1832 m. Vienas pirmųjų po Antrojo pasaulinio karo tyrė Lietuvos ekonominių draugijų raidą, Kauno technologijos universiteto istoriją. Svarbiausias veikalas „Ekonomikos mokslai senajame Vilniaus universitete“, 1971 m., rusų k.
Unreal Engine
Unreal Engine 3
Be žaidimų pramonės, UE3 taip pat buvo naudojamas kine ar televizijoje kuriant siurrealistinius animuotus vaizdus ar filmuojant aktorius priešais žaliąjį ekraną, taip juos įkomponuojant į kitą filmuotą medžiagą.
Unreal Engine 4
Markas Reinas (Mark Rein), „Epic Games“ bendrovės viceprezidentas, 2005 m. rugpjūčio 18 d. atskleidė, kad 4-oji Unreal variklio versija kuriama jau apie 2 metus. Dar pasakė, kad šioje versijoje didesnis dėmesys bus skiriamas žaidimų konsolėms negu asmeniniams kompiuteriams. Unreal Engine 4 skirta naujosios kartos žaidimų konsolėms ir AK techninei įrangai.
Viena iš pagrindinių UE4 savybių turėjo būti visuotinė realaus laiko apšvietimo technologija, tačiau ši savybė buvo pakeista panašiu, bet mažiau skaičiavimų reikalaujančiu algoritmu, baiminantis, kad žaidimų konsolėse gali nukentėti duomenų apdorojimo kokybė. Tapo lengviau atnaujinti variklio kodą; buvo sumažintas iteracijos laikas ir leista tiesiogiai atnaujinti C++ kodą. „Kismet“ funkcija leidžia kūrėjams tiesiogiai regėti kodą testavimo metu. Programuotojas gali peršokti prie išeities kodo ir jį redaguoti. Tapo daug paprasčiau spragtelėti ant elementų žaidime, norint pakeisti žaidimo pasaulį.
Unreal Engine 5
2020 m. gegužės 13 d. pasirodė naujienos apie penktąją varikliuko versiją, palaikančią visas esančias sistemas bei platformas, įskaitant ir naujausios kartos konsoles „PlayStation 5“ bei „Xbox Series X/S“. Naujosios versijos kūrimas prasidėjo dar dveji metai iki jos paskelbimo, galų gale 2021 m. gegužės 26 d. išleista ankstyvoji prieiga, o 2022 m. balandžio 5 d. oficialiai išleista profesionaliems programuotojams.
Unreal Development Kit
thumb|220px|right|„Unmechanical“ buvo sukurtas su UDK Nors žaidimų modų kūrėjams Unreal Engine 3 kodas buvo prieinamas, platinti ir parduoti žaidimus, kurie naudoja UE3, buvo galima tik turint licenciją. Tačiau 2009 m. lapkritį „Epic“ išleido Unreal Development Kit (UDK), kūrimo įrankių programinę įrangą, prieinamą plačiajai visuomenei. Pasak EULA, žaidimų kūrėjai gali parduoti savo žaidimus sumokėję „Epic“ 99 JAV dolerius ir taip pat 25 % autorinio honoraro nuo pajamų, gautų už bet kokią su UDK susijusią produkciją, kurios pajamos viršija 50 000 JAV dolerių. 2010 m. buvo įdiegtas iOS palaikymas. 2011 m. rugsėjo duomenimis, iOS, OS X ir Windows platformos palaiko UDK pagrindu sukurtus kompiuterinius žaidimus.
Managva
Miestai partneriai
Managvos miestai partneriai
Kvasuvka (Liublino vaivadija)
Kvasuvka  – kaimas Lenkijos rytuose, Dreluvo valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietryčius nuo Dreluvo, apie 20 km į pietvakarius nuo Palenkės Bialos ir apie 77 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Bronius Bulka
Bronius Bulka (1927 m. liepos 24 d. Kirdeikiuose, Utenos apskritis – 2014 m. kovo 27 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, spaudos darbuotojas.
Biografija
1947 m. baigė Utenos valstybinę berniukų gimnaziją. 1948 m. Utenos apskrities laikraščio „Lenino keliu“ literatūrinis darbuotojas. 1949 m. „Komjaunimo tiesos“ stilistas. 1949–1950 m. Vilniaus apskrities laikraščio „Lenino keliu“ vertėjas. 1950–1951 m. „Komjaunimo tiesos“ korektorius, laiškų skyriaus ir valstiečių jaunimo skyriaus vedėjas. 1951–1953 m. Vilniaus srities laikraščio „Raudonoji žvaigždė“ vyresnysis korektorius ir žemės ūkio skyriaus literatūrinis darbuotojas.
1953 m. pradėjo dirbti Lietuvos radijo komitete: buvo žemės ūkio laidų redakcijos redaktorius, redakcijos vedėjas, paskutiniųjų žinių redakcijos vedėjas. Pradėjus transliuoti televizijos laidas, Lietuvos televizijos visuomeninių laidų atsakingasis redaktorius. 1954 m. baigė Vilniaus universiteto Ekonomikos fakulteto pramonės ekonomikos specialybę. 1961–1970 m. „Minties“ leidyklos ekonominių leidinių redakcijos redaktorius. 1970–1975 m. žurnalo „Liaudies ūkis“ redakcijos skyriaus vedėjas, 1975–1991 m. žurnalo vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Palaidotas Liepynės kapinėse.
Daugiausia rašė žemės ūkio ekonomikos temomis. Išvertė iš rusų kalbos įvairių knygų.
Niuatoputapu
miniatiūra|Niuatoputapu palydovinė nuotrauka Niuatoputapu – Tongos Karalystės sala Ramiajame vandenyne. Ji išsidėsčiusi šalies šiaurėje, netoli Samoa sienos, 167 km į šiaurę nuo Vava'u ir 516 km į šiaurę nuo Tongatapu. Salos plotas 18 km², yra oro uostas. Gyvena apie 1 200 gyventojų. Koordinatės -16°N, -173.78333°W. Oficialiai deklaruojama, kad žmonės kalba Niuatoputapu kalba, tačiau ši kalba seniai yra išnykusi ir iš tikrųjų daugiausia kalbama tongiečių kalba.