cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sutnas
Sutnas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Mielniko, apie 22 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 89 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaimas yra šalia Vakarinio Bugo upės.
Kobilani Kozai
Kobilani Kozai  – kaimas Lenkijos rytuose, Paprotnios valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Jakė del Nortė
Jakė del Nortė  – ilgiausia Dominikos Respublikos upė. Upė prasideda 2580 m aukštyje virš jūros lygio, Sibao slėnyje susiliejus upeliams, kurie išteka Centrinėje Kordiljeroje, į pietus nuo Santjago miesto Santjago provincijoje. Upė teka beveik tiesia vaga į šiaurę, pro Santjagą, vėliau pasuka vakarų–šiaurės vakarų kryptimi ir įteka į Atlanto vandenyno Montekristo įlanką, tuoj į vakarus nuo San Fernado de Monte Kristo.
Upės baseino vanduo naudojamas dirbamųjų laukų, kuriuose auginami ryžiai ir kitos agrikultūros, drėkinimui. Jakė del Nortė daugiausia yra sekli, todėl laivuojama tik mažomis valtimis. Tačiau lietinguoju sezonu upė gerokai patvinsta, kai kuriose vietose sukeldama potvynius. 1972 m. ant upės buvo pastatyta Tavera užtvanka, kuri gamina elektrą. Ties Charabakoa upės vaga naudojama kanojų vandens sportui.
Didžiausi intakai: Bao, Amina, Mao ir Guajubinas.
Prie upės įsikūrę Charabakoos, Santjago, Mao miestai.
Gediminas Jaunius
Gediminas Jaunius (g. 1978 m. vasario 16 d.  Plungėje) – TV laidų prodiuseris, renginių organizatorius, Vilniaus Savivaldybės Tarybos narys.
Biografija
1996 m. baigė Klaipėdos E. Balsio menų gimnaziją, įgijo saksofonininko specialybę. 1996–1997 m. mokėsi Kretingos Šv. Antano religijos studijų institute prie Vytauto Didžiojo universiteto (VDU) Katalikų teologijos fakulteto. 1997–1999 m. ruošėsi tapti jėzuitu, gyveno jėzuitų namuose, studijavo Kauno kunigų seminarijoje prie VDU Katalikų teologijos fakulteto. 2001 m. mokėsi Vilniaus universiteto (VU) Žurnalistikos institute.
2000 m. Lietuvos II Eucharistinio kongreso organizacinio komiteto vadybininkas, LVK leidyklos „Katalikų pasaulis“ vyr. redaktorės pavaduotojas vadybai. 2000–2001 m. leidyklos „Aidai-Echoes“ vadybininkas administratorius. 2001 m. kardinolo A. J. Bačkio ingreso organizacinio komiteto atstovas spaudai. 2000–2003 m. visuomeninės organizacijos Krikščioniškos muzikos studija „Musica Aeternitatis“ valdybos pirmininkas. Katalikų radijo „Mažoji studija“ bendradarbis.
2001–2007 m. UAB „J&G produkcija“ vyr. redaktorius. 2002–2007 m. TV3 televizijoje – laidos „TV Pagalba“ komandos narys. Nuo 2008 m. TV3 „Žinių tarnybos“ laidos „Vakaro žinios“ vedėjas, tiesioginės laidos „Kriminaliniai tyrimai“ vedėjas.
2007–2008 m. Plungės rajono savivaldybės mero pavaduotojas visuomeniniais pagrindais. 2007–2008 m. Plungės rajono savivaldybės tarybos narys. Tėvynės Sąjungos narys. 2009 m. sustabdė narystę partijoje.
Nuo 2008 m. kūrybos namų „Elitaz“ prodiuseris. Masinių renginių ir TV projektų režisierius. 2008 m. TV3 projekto „Lietuvos perlai. Šauniausios damos rinkimai“ vedėjas ir prodiuseris. 2008–2011 TV3 televizijos sezono atidarymų prodiuseris ir režisierius. 2011 m. „Eurobasket 2011“ čempionato Didžiojo atidarymo prodiuseris ir režisierius. Nuo 2012 m. LNK projekto „Lietuvos balsas“, rengiamo pagal TV formatą "The Voice of… ", vyriausiasis prodiuseris.
2013-2015 m. Vytauto Didžiojo universiteto Menų fakultete skaitė viešas paskaitas Menų fakulteto Kūrybinių industrijų įvado studentams. Įvairiuose šalies universitetuose ir kitose mokymo įstaigose rengia seminarus ir viešas paskaitas apie TV ir pramogų industrijas.
Nuo 2019 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Nuo 2019 m. iki 2023 m. gegužės 17 d. Laisvės partijos steigėjas, valdybos narys.
Nuo 2019 m. Istorinės atminties komisijos pirmininkas.
Nuo 2020 m. Vilniaus miesto Tarybos Ekonomikos ir finansų komiteto pirmininkas.
Nuo 2020 m. Renginių Industrijos asociacijos (RIA) valdybos pirmininkas. 2021 m. Išrinktas Renginių industrijos asociacijos valdybos nariu antrajai vienerių metų kadencijai.
Nuo 2021 m. įgaliotas "ITV Studios" TV formatų atstovas Baltijos šalims.
2023 m. gegužės 17 d. paliko Laisvės partiją, kuomet buvo paviešinta Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narių išmokų analizė, pagal kurią G.Jaunius iš savo paties įmonės nuomavosi automobilį už 13.2 tūkst eurų.
Oranžinė
Oranžinė spalva – tarpinė spalva tarp geltonos ir raudonos.
Informacinių sistemų priežiūra
Informacinių sistemų priežiūra (angl. „system maintenance“) – tai esamos informacinės sistemos (IS) aptarnavimas, teikiant įvairias jos priežiūros paslaugas, bei aprūpinimas įvairiomis priemonėmis sistemos veiklai ir jos gerinimui. Tuo tarpu informacinės sistemos palaikymas (angl. „system support“) apibrėžiamas kaip pačios sistemos keitimas, šalinant atsiradusius trūkumus, gerinant atitikimą su tikrove arba pritaikant ją pasikeitus įrengimams ar reikalavimams.
Apibendrinant priežiūros ir palaikymo veiksmus, juos galima suskirstyti į tris tipus: Informacinių sistemų priežiūrą ir palaikymą vykdo specializuotos IT kompanijos arba organizacijos vidaus darbuotojai.
Plevlia
Plevlia (, Пљевља) – miestas Juodkalnijoje. 2013 m. Plevlios savivaldybėje buvo 19 489, o pačiame mieste – ~27 000 gyventojų.
Istorija
Seniausia žinoma gyvenvietė šioje vietoje buvo įkurta romėnų I amžiuje.
Avelis Levitanas
Avelis Levitanas (1859 m. Kybartuose, Rusijos imperijoje - 1933 m. Kryme, Tarybų Sąjunga) – lietuvių ir rusų dailininkas, vyresnysis Isako Levitano brolis.
Biografija
Gimė 1859 m. Kybartuose, išsilavinusių, tačiau neturtingų žydų šeimoje. Tėvas dėstė prancūzų ir vokiečių kalbas Kaune, o vėliau dirbo vertėju statant geležinkelio tiltą Kybartuose. Apie 1870 m. šeima persikėlė gyventi į Maskvą. 1871 m. įstojo į Maskvos tapybos, skulptūros ir architektūros mokyklą. Studijavo pas žymius to meto dailininkus Vasilijų Perovą, Aleksejų Savrasovą, Vasilijų Polenovą.
Plevlia
Istorija
Osmanų valdymo metu miestas pervadintas į Taslidža.
Avelis Levitanas
Biografija
1875 m. mirus motinai ir sergant tėvui, dailės mokykla, kaip daug pasiekusius mokinius (Avelį ir Isaką), rėmė finansiškai, o 1876 m. nebereikalavo pinigų už mokslą dėl prastos materialinės šeimos padėties. 1877 m. mirė tėvas. Mokykla toliau rėmė brolius dailininkus. 1878 m. mažuoju sidabro medaliu baigė mokslus.
Levitanas daug kūrinių nutapė su akvarele, tapė portretus, peizažus. 1882-1886 m. dirbo kelių didžiausių Rusijos imperijos žurnalų iliustratoriumi. 1902 m. sukūrė ir pastatė paminklą ant savo brolio Isako kapo. Mirė 1933 m. Kryme. Dalis dailininko darbų eksponuojama Tretjakovo galerijoje.
Plevlia
Istorija
Nuo 1580 iki 1833 m. Plevlia buvo Hercegovinos sandžako sostinė.
1879 m. miestas buvo aneksuotas Austrijos, o 1912 m. tapo Juodkalnijos dalimi.
Demografija
Plevlios gyventojai pagal tautybę (2003 metų duomenimis):
Skėtinė širdažolė
Dvimetis arba vienmetis, 10-40 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas keturbriaunis, plikas, paprastas arba atokiau nuo pamato šakotas. Pamatiniai lapai 1,5-2,5 cm ilgio, 0,5-1,0 cm pločio, buki, stiebiniai priešiniai, bekočiai, elipsiški arba lancetiški. Žiedynas skėtiškoje kekėje. Vainikėlis ryškiai rausvas., kartais balsvas. Šaknis liemeninė, šakota. Dėžutė pailga, sėklų daug, rusvos, subręsta rugpjūčio-spalio mėn.
Žydi birželio - rugsėjo mėn. Dauginasi sėklomis.
Auga pievose, dirvonuose, krūmuose, mišrių miškų aikštelėse.
Vaistinė žaliava – augalo antžeminė dalis, pjaunama jai žydint. Žaliavoje yra 0,6-1,0 % alkaloidų, karčiųjų medžiagų (gentiopikrino, svertiamarino, amarogentino), cukrų, iki 0,3 % glikozidų, askorbino rūgšties, eterinio aliejaus, dervinių, dažinių ir mineralinių medžiagų.
Užpilas ir tinktūra vartojami apetitui žadinti; virškinamojo trakto ligoms gydyti; tulžies išsiskyrimui skatinti; sergant kepenų, inkstų ligomis; turi kirmėles varančių savybių. Liaudies medicinoje vartojama sergant žarnyno ligomis, nuo pykinimo.
Augalas dekoratyvus
331 m.
331 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Troškūnai (reikšmės)
Troškūnais vadinamos gyvenvietės:
Trichiurozė
Trichiurozė (taip pat žinoma kaip plaukagalvio infekcija) – tai infekcija, kurią sukelia parazitinė kirmėlė Trichuristrichiura (plaukagalvis). Jei žmogus užsikrėtęs tik keliomis kirmėlėmis, simptomų dažnai nėra. Užsikrėtusieji, kurių organizme yra daug kirmėlių, skundžiasi pilvo skausmais, nuovargiu ir viduriavimu. Viduriuojant išmatose gali būti kraujo. Sergantiems vaikams gali sutrikti protinis ir fizinis vystymasis. Dėl kraujo netekimo gali pasireikšti mažakraujystė.
Profilaktika ir gydymas
Profilaktika užtikrinama tinkamai verdant maistą ir plaunant rankas prieš pradedant ruošti maistą. Kitos profilaktinės priemonės: sanitarinių sąlygų pagerinimas, pvz., užtikrinant, kad būtų naudojamasi veikiančiais ir švariais tualetais, užtikrinant prieigą prie švaraus vandens. Tose pasaulio zonose, kuriose infekcijos yra dažnos, dažnai ištisos žmonių grupės reguliariai gydomos vienu metu. Gydoma tris dienas vaistais: albendazoliu, mebendazoliu arba ivermektinu. Po gydymo žmonės dažnai užsikrečia iš naujo.
Epidemiologija
Trichiurozė paliečia nuo 600 iki 800 milijonų žmonių visame pasaulyje. Ji labiausiai pasireiškia atogrąžų šalyse. Besivystančiame pasaulyje užsikrėtusieji trichiuroze dažnai taip pat yra užsikrėtę nematodais ir askaridoze. Šios infekcijos daro didelę įtaką daugelio šalių ekonomikai. Dirbama stengiantis išrasti vakciną nuo šios ligos. Trichiurozė klasifikuojama kaip apleista atogražų liga.
Višvedevai
Višvedevai ( – 'visi dievai') – Vedose sutinkamas epitetas, kuriuo kreipiamasi į visus dievus; juo visi dievai suvokiami kaip bendrybė. Šiuo titulu bendrinamiems dievams skirta ~40 Rigvedos himnų. Višvedevus iš esmės įtraukiami ne tik devai, bet ir asurai (Mitra-Varuna).
Višvedevai atitinka Avestoje minimą dievų spiečių – deva vispe.
Puraninėje literatūroje Višvadevais pradedama laikyti viena iš daugelio dievų klasių – ganų. Pasak Višnaus Puranos Višvedevai yra Višvos sūnūs, Dakšos dukterys, juos sudaro Vasus, Satja, Kratus, Dakša, Kala, Kama, Dhriti, Kurus, Purūravasas, Madravasas.
Gurai (reikšmės)
Gurais vadinamos šios gyvenvietės:
Agnė Eggerth
Agnė Visockaitė-Egert (Agnė Visockaitė-Eggerth, g. 1978 m. rugpjūčio 4 d. Kaune) – Lietuvos lengvaatletė, sprinterė. Daugkartinė Lietuvos čempionė, nacionalinė rekordininkė, olimpinės rinktinės narė, lengvosios atletikos trenerė.
Biografija
Agnė gimė Kaune. Vėliau išvyko studijuoti į JAV, bet vis tiek atstovavo Lietuvos rinktinę. 2002 m. baigė Makendrio universitetą. Nuo 2003 m. pradėjo dirbti lengvosios atletikos trenere JAV universitetuose.
Rekordai
Agnė Eggerth pasiekė šiuos nacionalinius rekordus:
Mykolas Plepys
Mykolas Plepys (1891 m. lapkričio 4 d. Pakapinėje, Papilio valsčius – 1969 m. gruodžio 25 d., palaidotas Čikagos Lietuvių tautinėse kapinėse.) – Lietuviškos spaudos bendradarbis Lietuvoje ir išeivijoje, ilgametis Biržų pašto viršininkas, Lietuvos evangelikų reformatų kuratorius.
Biografija
Baigė Biržų pradžios mokyklą. 1908 m. įstojo į Biržuose įsteigtą keturklasę miesto mokyklą ir ją baigė. Vėliau dirbo telegrafistu Panevėžyje. Per Pirmąjį pasaulinį karą pašauktas į caro kariuomenę kariavo Rumunijoje, Austrijoje, Lenkijoje. Užsitarnavo puskarininkio laipsnį.
1917 m. grįžo į Lietuvą, dalyvavo Nepriklausomybės kare Panevėžio batalione. Po karo dirbo Biržų pašte, po kelerių metų buvo paskirtas pašto viršininku. 1928 m. vedė Mariją Dubauskaitę, su kuria susilaukė vaikų – Vlado ir Irenos. 1930–1934 m. laikraščio „Biržų žinios“ redaktorius, rašė eiles, vedamuosius straipsnius, feljetonus, vaidindavo draugijos „Mūza“ rengiamuose spektakliuose.
Baigiantis Antrajam pasauliniam karui su šeima pasitraukė į Vokietiją, bet 1949 m. Hamburge netikėtai mirė žmona ir tais pačiais metais su vaikais atvyko į JAV, Čikagą.
Išrinktas Lietuvos evangelikų reformatų Bažnyčios kuratoriumi, dalyvavo visuose Sinoduose. Išeivijoje vėl įsijungė į kultūrinį lietuvišką darbą. Rašė į „Naujienas“, o 1951 m. išeivijos lietuvių reformatų kolegijai pradėjus leisti žurnalą „Mūsų sparnai“, tapo nuolatiniu jo bendradarbiu. 1959 m. išrinktas žurnalo redakcijos komisijos nariu. Nuo 1961 m. beveik iki mirties dirbo „Mūsų sparnų“ teksto rinkėju, paruošė spaudai 17 numerių. Be to, žurnalui rašė daug įvairių straipsnių.
Mokėjo kelias kalbas. Susidomėjęs čekų reformatoriaus Jano Huso asmenybe iš ukrainiečių kalbos išvertė Z. Byčinskio knygą „Janas Husas“. Knygą lietuvių evangelikų spaudos centras Čikagoje išleido jau po vertėjo mirties – 1970 m. Pakartota „Apyaušrio“ 1995 m. Vilniuje.
Bartninkų seniūnija
Bartninkų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilkaviškio rajono savivaldybės pietryčiuose.
Bebrusai (Inturkė)
Istorija
Bebrusų dvaras minimas 1567 m. Lietuvos Metrikoje. Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje 1698 m. minimas Jokūbas Taševickis (Jacobus Taszewicki), Drohičino taurininkas iš Bebrusų dvaro. Dalis Bebrusų dvaro XVIII a. priklausė Vilniaus jėzuitams.
1683 m. kaimas minimas Molėtų krikšto metrikų knygoje. Kitoje Molėtų krikšto metrikų knygoje 1698 m. minimas Stanislovas Audėjas (Stanislai Textoris) iš Bebrusų.
Bartninkų seniūnija
Istorija
Iki 1950 m. buvo Bartninkų valsčiaus teritorijoje. 1999 m. gruodžio 21 d. nedidelė pietinė dalis seniūnijos perduota naujai Kalvarijos savivaldybei, atitekusi Akmenynų seniūnijai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 7 seniūnaitijos:
332 m.
332 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Tokarai (Palenkės vaivadija)
Tokarai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Melniko valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime įsikūrusi Tokarų Verkiančiosios Dievo Motinos Ikonos parapija. 1935 m. pastatyta ''Šv. Kryžiaus''bažnyčia, 1912 m. pastatyta medinė Tokarų Verkiančiosios Dievo Motinos Ikonos cerkvė ir 1935 m. pastatyta medinė mokykla, visi šie objektai yra įtraukti į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
333 m.
333 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Koricianai
Koricianai  – kaimas Lenkijos rytuose, Paprotnios valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietryčius nuo Paprotnios, apie 21 km į šiaurės rytus nuo Sedlcų ir apie 103 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Vingis
Istorija
thumb|left|Vingis XIX a. Josefo Marševskio paveiksle
Glaciologija
thumb|300px|[[Kanados ledynas Antarktidoje]] Glaciologija – ( – ledas, šaltis) mokslas apie ledynus, bendrąja prasme apie ledą ir su juo susijusius fizinius procesus.
Vingis
Istorija
XVI a. vietovė vadinta Jėzuitų Lukiškėmis. Apie 1800 m. jos imtos vadinti Vingiu arba Zakretu. XIX a. viduryje minimas Vingio dvaras. 1905 m. Rudaminos valsčiaus Zakreto dvare gyveno 1670 žmonių. 1931 m. – 54 gyventojai.
Glaciologija
Glaciologija yra tarpdisciplininis mokslas, jungiantis kai kuriuos geofizikos, geologijos, fizinės geografijos, geomorfologijos, klimatologijos, meteorologijos, hidrologijos, biologijos bei ekologijos aspektus. Dėl ledynų įtakos žmonėms yra taip pat susijęs su žmonių geografija bei antropologija. Įtraukia ir kitų planetų ledynų tyrinėjimą (Marso, Jupiterio palydovo Europos).
Pagrindinės tyrinėjimo sritys – ledynų istorija bei praeities apledėjimų modeliavimas, ledynų įtaka klimatui, klimato įtaka ledynams, ledo judėjimo dinamika, ledynų įtaka erozijai bei geomorfologijai, gyvybės formos ledynuose. Glaciologija yra poliarinių tyrimų pagrindas.
Giedra Radvilavičiūtė
Giedra Radvilavičiūtė (g. 1960 m. Panevėžyje) – Lietuvos prozininkė, eseistė.
Biografija
1983 m. baigė lituanistiką Vilniaus universitete ir mokytojavo provincijoje. 1986 m. persikėlė į Vilnių, ilgą laiką dirbo redakcijose. 1994–1997 m. su šeima gyveno Čikagoje, ten būdama, kartu su vyru kalbininku Giedriumi Subačiumi išleido Čikagos „Newberry“ bibliotekos lituanistinių ir prūsistinių knygų iki 1882 m. katalogą.
Debiutavo kaip apsakymų rašytoja 1986 m., tačiau tikrasis žingsnis į lietuvių literatūrą prasidėjo 1999 m., kai kultūrinėje spaudoje pradėjo skelbti esė. 2002 m. penkios esė paskelbtos kolektyviniame esė rinkinyje „Siužetą siūlau nušauti“. 2004 m. išėjo atskira esė rinktinė „Suplanuotos akimirkos“. Už 2010 m. išleistą esė rinkinį „Šiąnakt aš miegosiu prie sienos“ autorė apdovanota Europos Sąjungos literatūros premija. 2018 m. išleido esė rinkinį „Tekstų persekiojimas“.
Craig Levein
Craig William Levein (g. 1964 m. spalio 22 d. Danfermline, Škotija) – buvęs profesionalus futbolininkas, yra žaidęs Cowdenbeath FC ir Heart of Midlothian FC futbolo klubuose.
2009 m. gruodžio 23 d. paliko Dundee United FC ir tapo Škotijos vyrų futbolo rinktinės vyriausiu treneriu. Pasirašė dviejų su pusę metų kontraktą.
Pilka
Pilka spalva - achromatinė spalva. Pilka spalva gali vadintis visi atspalviai nuo juodos iki baltos.
2018 m. moterų pasaulio krepšinio čempionatas
2018 m. moterų pasaulio krepšinio čempionatas – 18-tas pasaulio moterų krepšinio čempionatas, kuris vyko 2018 m. rugsėjo 22-30 dienomis Ispanijoje. Čempionato nugalėjusi JAV rinktinė pelnė kelialapį į 2020 m. olimpiadą.
Šeimininkų rinkimai
Dėl teisės rengti 2018 m. čempionatą varžėsi dvi šalys. 2014 m. gruodžio 16 d. po FIBA narių balsavimo paaiškėjo jog čempionatas vyks Ispanijoje:
Nočera Inferiorė
Nočera Inferiorė – miestas Italijoje, Kampanijoje, Salerno provincijoje. Miestas yra Albino kalno papėdėje, 20 km į pietryčius nuo Neapolio.
Istorija
Prieš romėnams įsiviešpataujant Pietų Italijoje Nuceria Alfaterna buvo vienas svarbiausių miestų Sarno upės slėnyje. Herkulaniumas, Pompėja, Stabijos ir Sorentas buvo ne tokie svarbūs. Miesto monetose pavaizduotas upės dievas. Nočera buvo ištikima Romai iki 309 m. pr. m. e., kai sukilo kartu su samnitais. Taip pat rastas alfabetas nucerino, kilęs iš etruskų rašto. 308 m. pr. m. e. Nočera atmušė romėnus, kurie norėjo išsilaipinti Sarno žiotyse, bet 307 m. pr. m. e. miestas buvo apgultas ir pasidavė. Romėnai su miestu elgėsi gerai, tad jis išliko ištikimas net po Kanų mūšio.
Hanibalas sugriovė miestą 216 m. pr. m. e. Gyventojai sugrįžo atėjus taikai. Nočera buvo ištikima per Sąjungininkų karą, nors priklausomi miestai sukilo, kai buvo suformuotos jų savivaldos. Nočerai atiteko Stabijos žemės po to, kai tą miestą 89 m. pr. m. e. sugriovė Sula. 73 m. pr. m. e. jį nusiaubė Spartakas.
1385 m. Karolis III Neapolietis apgulė popiežių Urboną VI Nočeros pilyje.
Nuo XV a. iki 1806 m. miestas buvo vadinamas Nuceria Paganorum. Dabar 1,5 km į vakarus yra Paganio miestas.
Norfolkas (Virdžinija)
Norfolkas  – savarankiškas miestas Virdžinijos valstijoje, JAV. Antras pagal gyv. skaičių (2010 m. duomenimis, 242 803 gyv.) valstijoje po Virdžinija Bičo. Yra plentas ir geležinkelis į Ričmondą, veikia tarptautinis oro uostas. Yra du universitetai, Chrysler meno muziejus.
Miestas išsidėstęs prie Česapiko įlankos, Norfolko–Virdžinija Bičo aglomeracijoje, pačiame Hampton Roads metropoliteno centre, laikomas šio regiono istorijos, urbanizacijos, finansų ir kultūros lopšiu. Miestas turi ilgą istoriją, kaip svarbus strateginis karinis ir transportavimo taškas. Norfolko karinio laivyno bazė yra didžiausia pasaulyje, taip pat čia savo Šiaurės Amerikos būstinę yra įsteigęs didžiausias pasaulyje karinis aljansas – NATO (pagrindinė būstinė įsikūrusi Briuselyje).
Istorija
thumb|left|170px|USS John F. Kennedy (CV-67) atvykimas į Norfolko laivyno bazę Įkurtas 1682 m., miesto statusą gavo 1736 m. Britų kolonijinės imperijos laikais buvo svarbus taškas gabenant prekes į Britų salas bei kitas kolonijos dalis. Dėl artimų prekybos ryšių su Britų imperija, Amerikos revoliucijos metu Norfolkas buvo svarbi imperijos šalininkų gynybinė bazė. Po Didžiojo tilto mūšio, vykusio 1775 m., Virdžinijoje galutinai pasibaigė 168 metus trukęs Britų kolonijos valdymas.
1801 m. buvo įkurta pirmoji laivyno bazė. Plėsdamasis XX a. pirmojoje pusėje, miestas prisijungė keletą šalimais buvusių miestelių ir apie 1988 m. pasiekė dabartines ribas.
Ekonomika
Per Norfolko uostą išvežama tabakas, javai, maisto produktai, akmens anglys. Vystoma laivų statyba ir remontas, chemijos, tekstilės, medienos apdirbimo, maisto pramonė, žemės ūkio įrenginių, automobilių gamyba.
Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Norfolkas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Linda (dainininkė)
Svetlana Lvovna Geiman (g. 1977 m. balandžio 29 d., Kentau, Pietų Kazachstano sritis, Kazachijos SSR, SSRS), geriau žinoma slapyvardžiu Linda – Rusijos dainininkė, atliekanti tiek elektroninės, tiek ir etninės muzikos stilių dainas. Dažniausiai Lindos atliekamos dainos priklauso trip-roko žanrui.
Impresionizmas
thumb|275px|[[Įspūdis, saulėtekis (Impression, soleil levant) (1872/1873), aut. Klodas Monė]] Impresionizmas (XIX a. pab. – XX a. pr.) – meno judėjimas, prasidėjęs Paryžiuje, kai apie 1860-ųjų pradžioje susikūrė grupė dailininkų, kurie siekė vaizduoti šiuolaikinio gyvenimo scenas, ieškojo naujų vaizdavimo formų.
Garsiausiais ir būdingiausiais impresionizmo atstovais minimi Klodas Monė, Ogiustas Renuaras, Kamilis Pisaro. Jiems didelį impulsą suteikė E. Manė kūryba, ypač jo skandalą sukėlę paveikslai „Pusryčiai ant žolės“ (1863) ir „Olimpija“ (1863). 1874 m. įvyko pirmoji grupės paroda Paryžiuje. Impresionizmo pavadinimas kilo iš joje pademonstruoto prancūzų dailininko Klodo Monė paveikslo „Įspūdis, saulėtekis“. Viso įvyko 8 impresionistų grupės parodos iki 1886 m. Jose eksponavo ne vien impresionistai, taip pat, ne visi impresionistai dalyvavo visose grupės parodose.
Pagrindinis impresionizmo principas – atspindėti akimirką, sustabdyti judesį, atspindėti realybės nepastovumą, pagrįsti įspūdžiu. Tapyboje naudojamos grynos, dažniausiai nemaišytos spalvos, atsisakyta žemės, ochros tonų. Naudojami laisvi, smulkūs potėpiai, atsakyta kontūrinio, aiškios linijos vaizdavimo. Teikiama pirmenybė plenerinei tapybai, peizažo žanrui, didelis dėmesys skiriamas saulės šviesos atspindžių, atmosferinių efektų, vandens paviršiaus raibuliavimo vaizdavimui.
Impresionistai
thumb|right|220px| „Sena prie Bugivalio“, 1870, aut. [[Kamilis Pisaro]] Frederikas Bazilis priskiriamas impresionistams, nors žuvo Prancūzijos-Prūsijos kare 1870 m., t. y. anksčiau nei įvyko pirmoji impresionistų paroda. Ogiustas Rodenas priskiriamas impresionistams labiau kaip inovatyvus amžininkas, jo kūryba labiau siejama su realizmu. Su impresionizmu tampriai buvo susijusi Eduaro Manė kūryba, nors pats dailininkas stengėsi kiek atsiriboti nuo Paryžiaus impresionistų grupės. Prie impresionistų gali būti priskirti neoimpresionistai (Žoržas Sera, Polis Sinjakas). Polis Sezanas, Polis Gogenas impresionistiniu stiliumi tapė ankstyvojoje savo kūryboje ir meno istorijoje visų pirma žinomi kaip postimpresionistai. Trumpą laiką atvykęs į Paryžių impresionizmu buvo persiėmęs Vincentas van Gogas. thumb|right|220px| „Gyvūnų turgus Harleme“, 1891, aut. [[Maksas Lybermanas]]
Galerija
Kai kurie iš žinomiausių impresionistų kūrinių:
Sulley Ali Muntari
Sulėjus Ali Muntari (g. 1984 m. rugpjūčio 27 d.) – futbolininkas, Ganos rinktinės ir AC Milan klubo saugas.
2011 m. sausio 29 d. iki sezono pabaigos buvo paskolintas Sunderland klubui. 2012 m. sausio 31 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas AC Milan klubui.
Su jaunimo rinktine 2001 m. pasaulio jaunimo čempionate užėmė antrąją vietą. Pagrindinėje šalies komandoje žaidžia nuo 2002 m. gegužės 17 d., su rinktine žaidė trejose 2006 m. pasaulio čempionato rungtynėse, antrosiose rungtynėse įmušė įvartį į Čekijos vartus. Dalyvavo 2008 m. Afrikos Tautų taurės turnyre (kur laimėjo bronzą), o 2010 m. čempionatą praleido, nes nepakviestas dėl konflikto su treneriu.
Kryžių kalno atlaidai
Kryžių kalno atlaidai – atlaidai, rengiami Šiauliuose. Nuo Šiaulių katedros vyksta piligrimų žygis į Kryžių kalną. Žygio metu giedamos giesmės, kalbama Rožinio malda, litanija.
Istorija
XIX a. pabaigoje ėmė rastis pamaldų Kryžių kalne tradicija. Ji išplėtota tarpukariu.
1997 m. gegužės 28 d. popiežiui Jonui Pauliui II įkūrus Šiaulių vyskupiją, atlaidai buvo atgaivinti. 1997 m. liepos 20 d. dekretu Šiaulių vyskupas Eugenijus Bartulis atnaujino Kryžių kalno atlaidų šventimą. Iki tol liepos 16-ąją, Karmelio Švč. Mergelės Marijos (Škaplierinės) šventės dieną, švęstus atlaidus vyskupas perkėlė į paskutinį liepos sekmadienį.
Goa
Goa (, konkanių: गोंय = Gonya) – mažiausia Indijos valstija. Ji išsidėsčiusi Vakarų Indijoje, Konkano regione. Šiaurėje Goa ribojasi su Maharaštros valstija, rytuose ir pietuose su Karnataka, vakaruose valstijos krantus skalauja Arabų jūra. Valstijos sostinė – Panaji. Oficiali kalba – konkanių.
Istorija
Goa istorija artimai susijusi su viso Indijos vakarų kranto (Konkano regiono) istorija. Pirmosios čia valdžiusios imperijos buvo Maurjų imperija bei Satavahanų imperija. Pastarajai žlugus, III a. šioje Konkanio dalyje įsigalėjo Čutai.
Vėliau iki pat XIII a. čia valdė silharai ir kadambai.
Valstijos teritorija nuo XVI amžiaus buvo Portugalijos kolonija. Indijos užimta tik 1961 metais ir tik nuo 1987 m. įgijo valstijos statusą.
Paryžius
Paryžius (, tariama ) – Prancūzijos sostinė, Il de Franso administracinio regiono centras. Su 2,14 mln. gyventojų (2020 m.) yra penktas pagal dydį Europos Sąjungos ir devintas pagal dydį Europos žemyno miestas. Įsikūręs Senos upės vingyje, abiejuose upės krantuose. Nuo XVII a. buvo vienas didžiausių Europos finansų, diplomatijos, prekybos, mados, gastronomijos, mokslo ir meno centrų. Visame pasaulyje gerai žinomas dėl gausybės istorinių paminklų bei savo unikalios kultūros.
Paryžius su aplink jį esančiais Aukštutinės Senos, Senos-Sen Deni, Marnos Slėnio departamentais ir Uazos slėnio departamento 1 bei Esono departamento 6 kantonais 814,20 km² teritorijos plote sudaro Didįjį Paryžių, kuriame 2020 m. gyveno 7,2 mln. žmonių (8 843 žm./km² tankumas). Paryžius su Versaliu, Sen Deni, Ivri, Dransi, Aržantėjumi ir kt. miestais yra didžiausia Eurozonos metropolinė zona, kuri žinoma kaip Paryžiaus metropolis. Paryžiaus aglomeracija kartais laikomas visas Il de Franso regionas, vadinamas Paryžiaus regionu (région parisienne); 12,33 mln. gyventojų (2020).
Pramonės įmonės daugiausia sutelktos Paryžiaus aglomeracijos šiaurinėje dalyje; svarbiausios šakos: automobilių pramonė („Citroën“, „Renault“), lėktuvų pramonė, elektrotechnika, poligrafija, maisto perdirbimo, chemijos, lengvoji, madų prekės ir galanterija.
Antika
Miestą įkūrė galų gentis Parisii apie 250–247 m. pr. m. e. Senos saloje (kuri dabar vadinama ). Pirma kartą rašytiniuose šaltiniuose Lutetia paminėta 53 m. pr. m. e. šeštojoje Julijaus Cezario knygoje apie Galų karą (De bello Gallico). Apie 52 m. pr. m. e. romėnai užėmė miestą. Romėnų miestas įsikūrė kairiajame Senos krante. Romėnų laikais buvo žinomas kaip Civitas Parisiorum arba Parisia.
III–IV a. miestas jau vadinamas Parisii, o dabartiniu vardu imtas vadinti nuo V a., kai 486 metais frankų karalius Chlodvigas I po pergalės prieš romėnus čia perkėlė savo valstybės sostinę. thumb|190px|left|Paryžius 1493 m.
Viduramžiai
Po Romos imperijos žlugimo, visų pirma mieste atsirado religinė architektūra. Tuo tarpu frankų karaliai norėjo užimti buvusius romėnų rūmus, esančius Senos saloje. Per daugelį metų rūmai buvo perstatyti ir išplėsti, dabar jie vadinami Palais de la Cité.
Miesto rūmai, šiandieninis Luvras, yra įvairių statybų, kurias įsakydavo pradėti Viduramžių, Renesanso, Baroko ir Antrosiosios imperijos laikų karaliai, rezultatas. Svarbus tuometinio Prancūzijos prezidento Fransua Miterando iniciatyva 1981 metais įrengtas Luvro požemis, kuris buvo trūkstama infrastruktūros dalis į Luvrą atsikėlusiam muziejui. thumb|right|170px|Bastilijos šturmas 1789 m. liepos 14 d.
Naujieji laikai
Religinių konfliktų metu, nuo 1562 m. iki 1598 m., miestas buvo valdomas katalikų. Per Šventojo Baltramiejaus naktį 1572 m. rugpjūčio 24 d. Paryžiuje buvo nužudyta tūkstančiai hugenotų.
Didžioji Prancūzijos revoliucija prasidėjo 1789 m. liepos 14 d. Bastilijos šturmu Paryžiuje (dabar tai Prancūzijos nacionalinė šventė). Paryžius gavo departamento teises pagal Didžiosios Prancūzijos revoliucijos 1789 m. gruodžio 22 d. įstatymą 1790 m. kovo 4 d. kartu su kitais 82 departamentais. Departamento ribos pertvarkytos 1968 m. sausio 1 d. pagal 1964 m. liepos 10 d. įstatymą, patvirtintą 1965 m. vasario 25 d. dekretu. Nuo 1968 m. turi ir miesto savivaldybės, ir departamento teises.
Administracinis suskirstymas
thumb|300px|Paryžiaus apskritys Paryžius administraciškai yra suskirstytas į 20 apskričių, kurių kiekviena suskirstyta į 4 kvartalus:
thumb|300px|right|[[Paryžiaus Dievo Motinos katedra Senos Sitė saloje]]
Geografija
Miesto plotas nuo 2013 metų yra 105,4 km². Paryžius išsidėstęs viduryje Paryžiaus žemumos, vidutinis aukštis yra 65 m virš jūros lygio. Aplink miestą yra du miškai, kurie skirti gyventojams atsipalaiduoti. Per miestą teka upė Sena, kuri Paryžių skiria į dvi dalis ir jungia su Burgundija–Franš Kontė, bei išteka Lamanšo sąsiauryje. Upė buvo svarbiausias miesto įkūrimo ir vystymosi faktorius. Paryžiuje yra 3 svarbios upės Senos salos: Île de la Cité, Île Saint-Louis, Île des Cygnes.
Paryžiaus departamentas ribojasi su Prancūzijos „Mažosios karūnos“, sostinės regionu, kurį sudaro Aukštutinė Sena, Sena-Sen Deni ir Marnos slėnis. „Didžiąją karūną“ sudaro Uazos slėnis, Ivlinas, Esonas bei Sena ir Marna.
Klimatas
Pagal Köppen’o klimato klasifikaciją – Paryžiaus klimatas vidutinių platumų, jūrinis. Vidutinė metinė temperatūra yra 10,8 °C. Vidutiniškai per metus iškrenta 649,6 mm kritulių.
Šilčiausias mėnuo yra liepa, kurios vidutinė temperatūra yra 18,4 °C, šalčiausias mėnuo yra sausis, kurio vidutinė temperatūra yra 3,5 °C. Daugiausia kritulių iškrenta gegužę, per kurią iškrenta vidutiniškai 65 mm kritulių, o mažiausiai kritulių iškrenta rugpjūtį – vidutiniškai 43,0 mm.
Nuo 1873 m. Paryžiuje reguliariai yra atliekami meteorologiniai matavimai. Iki šiol žemiausia užfiksuota temperatūra buvo 1879 m. gruodžio 10 d. – -23,9 °C. Šilumos rekordas užfiksuotas 2019 m. liepos 25 d. ir siekęs 42,6 °C.
Gyventojai
Antikoje ir viduramžiais, dėl daugybės karų, epidemijų ir bado, gyventojų skaičius tarpais sumažėdavo. Tik XIX amžiuje dėl Industrializacijos gyventojų skaičius stipriai išaugo. 1846 m. Paryžiuje gyveno milijonas žmonių, iki 1876 m. gyventojų skaičius padvigubėjo. 1921 m. Paryžiaus gyventojų skaičius pasiekė didžiausią istorijoje gyventojų skaičių, mieste gyveno beveik 3 milijonai gyventojų. Dabar mieste gyvena daugiau nei 2 milijonai žmonių. Paryžiaus aglomeracijoje, gyventojų skaičius augo sparčiai. 1921 m. aglomeracijoje gyveno 4,85 mln. gyventojų, o 2006 m. jau 11,6 mln. gyventojų.
Kultūra ir miesto įžymybės
thumb|200px|left|[[Paryžiaus Triumfo arka]]
Mada ir menas
thumb|200px|left|[[Luvras|Luvro stiklinė piramidė]] Paryžius – tarptautinis aukštosios mados (haute couture) centras („Chanel S. A.“, „ Louis Vuitton“, „Christian Dior S. A.“, „Pierre Cardin“, „Hermès International S. A.“ ir kiti mados namai); prabangos prekių („PPR S. A.“ bendrovė), parfumerijos („Bourjois“, „Givenchy“), kosmetikos („L’Oréal S. A.“), galanterijos, juvelyrinių dirbinių gamyba.
Renginiai
Mieste įvyko net 6 Pasaulinės parodos (daugiau nei kur kitur): 1855, 1867, 1878, 1889, 1900 ir 1937 m. Nuo 1898 m. kas antrus metus rengiama Paryžiaus automobilių paroda, o nuo 1909 m. nelyginiais metais – didžiausia ir seniausia aviacijos paroda pasaulyje.
Operos, muziejai
Mieste daug teatrų (Didžioji opera, Bastilijos opera, Prancūzijos komedija ir kt.), Žoržo Pompidu Nacionalinis meno ir kultūros centras. Priskaičiuojama net 130 muziejų, tarp kurių žymiausi Luvras, Orsė muziejus, Gimė, Žmogaus muziejus, Istorijos muziejus ir kt. Luvras išlieka lankomiausiu meno muziejumi pasaulyje.
Statiniai
Geriausiai žinomi Paryžiaus pastatai – Eifelio bokštas, Triumfo arka (1806–1837 m.), Luvras (pradėtas statyti 1546), Dievo Motinos katedra. Žymiausia gatvė – Eliziejaus laukai. Nors miesto architektūra formavosi daugelį amžių ir ji įtakota daugelio stilių, tačiau meninis vientisumas yra išlaikytas.
Daug bažnyčių (žymiausia – Dievo Motinos arba Notre-Dame), administracinių pastatų, paminklų. Sen Žermen de Prė bažnyčioje 1672 m. palaidota Lietuvos–Lenkijos karaliaus Jono Kazimiero širdis. Koplyčią-mauzoliejų, puošia skulptoriaus J. Thibault bareljefas, vaizduojantis lietuvių ir lenkų mūšį prieš kazokus. Šv. Severino bažnyčia su Vilniaus Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos, Gailestingumo Motinos, koplyčios paveikslo kopija.
Ant Teisingumo rūmų bokšto  įrengtas pirmasis miesto laikrodis, tai buvo padaryta Prancūzijos valdovo Henriko Valua įsakymu. Prieš tai jis karaliavo Abiejų Tautų valstybėje, todėl virš laikrodžio esantis herbas apjungia Prancūzijos, Lietuvos ir Lenkijos valstybinius simbolius.
Išskirtinę vertę turi žymių skulptorių Jano ir Joëlio Martelių namai–studija, kuriuos projektavo pasaulinio garso architektas Robertas Mallet-Stevensas. Per Antrąjį pasaulinį karą į Paryžių pasitraukęs lietuvių skulptorius Antanas Mončys buvo vedęs Jano Martelio dukterį Florencę, pokaryje šiame pastate (12, rue Mallet-Stevens) rinkdavosi ir repetuodavo Prancūzijos lietuvių šokių kolektyvas.
Transportas
Tai svarbus transporto mazgas. Miesto transporto sistemą sudaro 2 tarptautiniai oro uostai (Šarlio de Golio ir Orli), vandens transportas, automagistraliniai automobilų keliai, geležinkelis, viešasis transportas (autobusai, tramvajai, metro). Uostas, pro kurį iš Paryžiaus keliauja daugiausia prekių, yra Havre.
Elektros energija
Elektra miestui teikiama per periferinius elektros tinklus ir iš įvairių šaltinių. 2012 m. apie 50% elektros pagamindavo kogeneracinės jėgainės, esančios atokiau nuo Paryžiaus, 35% – Nožano atominė jėgainė. Kiti šaltiniai – šiukšlių deginimas (9%, kartu su kogeneracinėmis jėgainėmis, miestui teikiančiomis šilumą), metano dujos (5%), hidraulika (1%), saulės elektrinės (0,1%) ir vėjo jėgainės (<0,1%). Ketvirtadalis energijos šildymui išgaunama Sen Uene per Senoje esančioje jėgainėje, kurioje deginamas anglies mišinys ir iš JAV importuotos medienos granulės.
Vanduo ir švara
Istoriškai paryžiečiai naudojo Senos ir Bievro upių vandenį. 1809 m. iškasus Urko kanalą miestas galėjo naudoti mažiau užterštą vandenį savo reikmėms.
Parkai ir sodai
Paryžiuje yra 421 savivaldybės parkai ir sodai, užimtantys 3000 ha plotą. Juose auga 250 000 medžių. Du seniausi ir žymiausi parkai yra Tvileri sodas (įkurtas 1564 m. tokio paties pavadinimo rūmams, 1664–1672 m. perdarytas) ir Liuksemburgo sodas, įrengtas Liuksemburgo rūmuose gyvenusiai Mari de Medici 1612 m. (dabartinė Senato vieta). Jardin des plantes buvo pirmasis miesto botanikos sodas, 1626 m. įsteigtas Liudviko XIII daktaro Guy de La Brosse medicininiams augalams gaminti.
Kapinės
Didžiausios kapinės mieste – Paryžiaus katakombos, įsteigtos 1810 m. Skaičiuojama, kad jose palaidota 6 mln. asmenų.
Sveikatos paslaugos
Sveikatos paslaugas ir greitąją medicininę pagalbą mieste ir priemiesčiuose teikia Assistance publique – Hôpitaux de Paris valstybinių ligoninių tinklas, kurį sudaro 44 ligoninės, kuriose dirba 90 000 asmenų (įskaitant rezidentus, pagalbinį personalą ir vadybininkus). Tai didžiausias toks ligoninių tinklas Europoje, kasmet priimantis 5.8 mln. pacientų. Seniausia ligoninė Paryžiuje, Hôtel-Dieu, pastatyta dar 651 m.
Sportas
Paryžiuje vyksta daug garsių sporto renginių, tokių kaip: Tour de France tradiciškai pasibaigia Paryžiuje, Paryžiaus maratonas, Prancūzijos atvirasis teniso čempionatas, Meeting Gaz de France lengvosios atletikos varžybos, Trophée Lalique dailiojo čiuožimo rungtynės ir Šešių tautų regbio turnyras.
1900 m. Paryžiuje vyko II vasaros olimpinės žaidynės, o 1924 m. – VIII vasaros olimpinės žaidynės. Po šimto metų, 2024 m. mieste vyks XXXIII vasaros olimpinės Žaidynės.
Futbolas
Paryžiuje įsikūrę daug futbolo klubų:
Regbis
Mieste 2007 m. vyko VI pasaulio regbio čempionatas, kurio finalas buvo žaidžiamas Stade de France.
Miestų partnerystė
Paryžius turi vieną pagrindinį miestą partnerį ir kitus miestus partnerius.
Miestai partneriai:
Aberderas
Aberderas – miestas pietų Velse, 39 km į šiaurės vakarus nuo Kardifo ir 6 km į pietus Merter Tidvilio. Yra koliziejaus teatras. Ilgą laiką mieste vyravo anglies pramonė.
IS
IS gali reikšti:
is gali reikšti:
Išteklių perkėlimas
Išteklių perkėlimas, dalinė ranga, laukosamda  – masinio bendradarbiavimo forma, perkeliant į „išorę“ (out), iškeliant iš (organizacijos, terpės) „vidaus“ joje anksčiau vykdytą veiklą, darbą, funkciją. Išteklių perkėlimas ypač populiarus versle, pavyzdžiui, IT sektoriuje.
IT paslaugų pirkimas
Informacinių technologijų (IT) paslaugų pirkimas iš specializuotos IT įmonės – tai IT ūkio valdymas (kompiuterinės bei programinės įrangos auditas, IT sistemų administravimas, kompiuterinės bei programinės įrangos aptarnavimas, priežiūra, tiekimas ir t. t.), užsisakant šias paslaugas iš išorės (Lietuvoje tokio pobūdžio paslaugas teikia Alna, ATEA, Blue Bridge, ServIT ir kt.) bei visiškai arba iš dalies atsisakant etatinių darbuotojų, prižiūrinčių IT ūkį.
Specializuotos IT įmonės paslaugomis naudotis tikslinga, siekiant sumažinti kaštus (išlaidas darbuotojo paieškoms, darbo vietai, jo darbo priemonėms, mokymams ir kvalifikacijos kėlimui, darbuotojo kontrolei ir pan.), sumažinti riziką likti be priežiūros, etatiniam darbuotojui susirgus, atostogaujant ar išėjus iš darbo, arba tiesiog neturint glaudžių santykių su įrangos tiekėjais.
Turėti išorinį IT skyrių naudinga, nes specializuotoje IT įmonėje dirba visų sričių praktika besiremiantys specialistai. Vienas dirbantis etatinis darbuotojas visų sričių išmanyti negali, todėl iškyla darbų atlikimo kokybės problema. Kai už IT ūkio priežiūros paslaugas numatytas abonentinis mokestis, IT įmonė suinteresuota paslaugas suteikti per kuo trumpesnį laiką bei skiria dėmesį, kad sutrikimų būtų kuo mažiau. Incidentai gali būti likviduojami tiek darbo vietoje, tiek nuotoliniu būdu. Jeigu gedimo per pageidaujamą laiką pašalinti nepavyksta, įrenginys keičiamas į alternatyvų, stengiantis nesutrikdyti kliento darbo. Taigi, naudojantis šia paslauga yra didesnė tikimybė užtikrinti sklandų darbą bei galimybė susikoncentruoti į savo veiklos sritį, nesukant galvos dėl trikdžių.
Rudaminos valsčius (Lazdijai)
Rudaminos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietvakarių Lietuvos teritorijoje. Centras – Rudamina.
Išteklių perkėlimas
IT paslaugų pirkimas
Išorinis IT skyrius, siekdamas būti konkurencingas kitų rinkos dalyvių atžvilgiu ir tapti geresne alternatyva, įmonėms sprendžiant, kurį – išorinį ar vidinį – IT skyrių vertingiau turėti, yra priverstas būti kuo lankstesnis ir patrauklesnis. Ši siekiamybė nulemia didesnį darbo našumą, paslaugų kokybę ir mažesnę kainą, lyginant su vidiniu IT skyriumi.
Rudaminos valsčius (Lazdijai)
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. pradžioje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Lazdijų rajonui (10 apylinkių). Pokario metais apylinkėse veikė Dainavos apygardos Šarūno partizanų rinktinės partizanai.
Išteklių perkėlimas
IT paslaugų pirkimas
Svarstant, ar verta pirkti kompiuterines paslaugas, iškyla duomenų saugumo klausimas. Stengiantis maksimaliai apsaugoti konfidencialią informaciją, gali būti ne tik pasirašomos griežtos atsakomybės sutartys, bet ir konkrečiai organizacijai priskiriamas specialistas. Taip sumažinamas priėjimas prie slapto pobūdžio informacijos ir palengvinama komunikacija tarp kliento ir įmonės, tampa aiškesnė atsakomybė.
Rudaminos valsčius (Lazdijai)
Gyvenvietės
XIX a. pabaigoje valsčiuje buvo 44 gyvenvietės. 1923 m. surašytos gyvenvietės:
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 4545 žmonės:
Troškūnai (kaimas)
Troškūnai – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Troškūnų miesto. Pro kaimą teka Juostos upė, iš pietų prieina Troškūnų miškas.
Istorija
Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė, veikė parduotuvė, kultūros namai (nuo 1959 m.), vaikų darželis (nuo 1957 m.).
Čederis
thumb|right|250px|Čederis Čederis (angl. Cheddar) – angliško kietojo sūrio rūšis. Šis sūris pradėtas gaminti XII amžiuje to paties pavadinimo miestelyje Somerseto grafystėje. Sūris gaminamas iš karvių pieno. Laikomas iki tinkamumo naudoti nuo 3 iki 18 mėnesių.
Čederis 2006 m. buvo pats populiariausias sūris Jungtinėje Karalystėje, užėmęs 51 procentą šalies sūrių rinkos.
Brūkšnys
Brūkšnys – intonacinis ženklas, vartojamas sakinio dalių ar dėmenų santykiams pabrėžti ir išryškinti. Brūkšnys gali atstoti kablelį arba būti kartu su kableliu.
Vartojimas
Brūkšnys dedamas vietoj praleistos sudurtinio tarinio jungties, kai tarinio vardinė dalis išreikšta daiktavardžio ar skaitvardžio vardininku arba veiksmažodžio bendratimi:
Brūkšnys dedamas gretinamųjų pasakymų antrojoje dalyje vietoj praleisto, bet iš pirmosios dalies numanomo žodžio arba kai reikia pabrėžti gretinamųjų dalykų priešybę:
Brūkšnys dedamas prieš apibendrinamąjį žodį, einantį po išskaičiuojamųjų vienarūšių sakinio dalių ar dėmenų:
Brūkšniu nuo pažymimojo žodžio atskiriami keli po jo einantys pažyminiai, turintys pabrėžiamąją ar aiškinamąją reikšmę:
Brūkšnys dedamas prieš žodžius, kurie iš įprastos vietos nukelti į sakinio galą ir pasakomi kaip pabrėžtos pridurtinės pastabos:
Brūkšniai dedami prieš tarp jungtuku nesujungtų sudėtinio sakinio dėmenų, kai tame pačiame ar gretimuose sakiniuose yra kelios panašios dėmenų poros:
Brūkšnys dedamas tarp jungtuku nesujungtų sudėtinio sakinio dėmenų, kai tarp sakomų minčių yra staigus minties šuolis ar pabrėžtas aiškinimas:
Pabrėžiant išvadą ar kokį kitą sakomą dalyką, brūkšniu galima atskirti ir jungtuku sujungtus sujungiamojo sakinio dėmenis arba net šalutinį sakinį (šalutinį sakinio dėmenį) nuo pagrindinio:
Brūkšniais išskiriami nuo pagrindinio sakinio labiau nutolę arba labiau pabrėžiami įterptiniai sakiniai:
Brūkšniais išskiriami emocinės (šaukiamosios) ir klausiamosios reikšmės įterptiniai žodžiai ar sakiniai, kai po jų yra šauktukas ar klaustukas:
Brūkšnys dedamas tarp žodžių ir skaitmenų, kuriais nusakomas atstumo, laiko ir įvairios kitokios ribos:
Brūkšnys dedamas prieš tiesioginę kalbą arba įterpiant veiksmą į tiesioginę kalbą
Brūkšnio nerašymas
Netinka brūkšnį rašyti tarp savarankiškų žodžių arba santrumpų, reiškiančių dvišalius santykius ar nuosavybės santykiais susijusius subjektus, pvz.: Išimtis: brūkšnys tradiciškai dedamas rašant Molotovo–Ribentropo paktas.
Baltakaklis audėjas
Baltakaklis audėjas (Amblyospiza albifrons) – audėjinių (Ploceidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti didžiasnapių audėjų (Amblyospiza) genčiai.
Jie aptinkami Angoloje, Benine, Botsvanoje, Burundyje, Kamerūne, CAR, Konge, Zairu, Dramblio Kaulo Krante, Pusiaujo Gvinėjoje, Etiopijoje, Gabone, Ganoje, Gvinėjoje, Kenijoje, Liberijoje, Malavije, Mozambike, Namibijoje, Nigerijoje, Ruandoje, Senegale, Siera Leonėje, Somalije, PAR, Pietų Sudane, Svazilande, Tanzanije, Toge, Ugandoje, Zambijoje ir Zimbabvėje
Krynkos (Mazovija)
Krinkai  – kaimas Lenkijos rytuose, Paprotnios valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į pietvakarius nuo Paprotnios, apie 18 km į šiaurės rytus nuo Sedlcų ir apie 100 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Krynkos (reikšmės)
Krinkais vadinamos šios Lenkijos gyvenvietės:
Formozos kalbos
Formozos kalbos – austroneziečių kalbų dalies bendras pavadinimas. Šiuo terminu įvardijamos 9 iš 10 šios šeimos kalbinių grupių, kurias visas vartoja Taivano aborigenai. Formozos kalboms nepriklausanti dešimtoji grupė yra malajų-polineziečių kalbos. Nors lingvistiškai Formozos kalbų skirstymas yra labai sudėtingas, kalbančiųjų skaičiumi jos toli gražu neprilygsta malajų - polineziečių kalboms: dauguma jų – nykstančios arba išnykusios.
Klasifikacija
thumb|200px|right|Taivano aborigenų žemėlapis
Koptų kalendorius
Koptų kalendorius (dar yra vadinamas Aleksandrijos kalendoriumi) – tai kalendorius, kuris iki šių laikų yra naudojamas Egipte bei Koptų ortodoksų bažnyčioje kaip liturginis kalendorius.
Istorija
Šis kalendorius remiasi reformuotu senovės Egipto kalendoriumi. Reformą 238 m. pr. m. e. įvykdė Ptolomėjus III tam, kad būtų išvengta nuolatinio kalendoriaus vėlavimo. Kadangi senojo kalendoriaus metai turėjo 365 dienas, jis atsiliko nuo tikrųjų saulės metų maždaug 0,25 dienos. Todėl Ptolemėjus įvedė papildomas keliamųjų metų dienas. Tačiau Egipto šventikams šį reforma nepatiko, tad šis naujas kalendorius buvo priimtas tiktai 25 m. pr. m. e., kai Romos imperatorius Augustas formaliai reformavo Egipto kalendorių. Šis naujasis kalendorius dar buvo žinomas kaip Aleksandrijos kalendorius. Jame vietoj 5 metų pabaigos dienų kas ketverius metus buvo pridedamos 6. Tokiu būdu Aleksandrijos kalendorius buvo sinchronizuotas su neseniai sukurtu Julijaus kalendoriumi ir egiptiečių Naujieji metai (Thouto 1 d.) visada švenčiami rugpjūčio 29 d. pagal Julijaus kalendorių. 1901–2098 m. laikotarpiu tai beveik visada atitinka rugsėjo 11 d. Grigaliaus kalendoriuje.
Šio kalendoriaus metai ir mėnesiai sutampa su Etiopų kalendoriaus metais ir mėnesiais, tačiau skiriasi jų numeriai ir pavadinimai.
Kalendoriaus struktūra
Koptų kalendorių sudaro trys metų laikai po keturis mėnesius. Kiekvienas mėnuo turi 30 dienų, jų pavadinimai kilę iš senovės Egipto kalendoriaus mėnesių pavadinimų. Metų pabaigoje yra paliekamos 5 arba 6 (keliamaisiais metais) dienos – vadinamasis „mažasis mėnuo“ (Pi Kogi Enavot).
Koptų eros pradžia yra 284 m., kurie žymi Diokletiano atėjimą į valdžią. Šiais metais Diokletianas išžudė labai daug krikščionių Egipte, dėl to šie pirmieji eros metai dar yra vadinami Kankinių metais ir žymimi santrumpa A.M. 2011 m. rugsėjo 11 d. prasidėjo 1727 Kankinių eros metai.
Šventės
Pagal koptų kalendorių yra skaičiuojamos svarbiausios koptų šventės, taip pat planuojami žemės ūkio darbai, kadangi Egipte naudojamas musulmonų kalendorius nėra susijęs su saulės ciklu ir metų laikais. Svarbiausios koptų šventės yra šios:
Pierre-Auguste Renoir
Pjeras Ogiustas Renuaras (Pierre-Auguste Renoir; 1841 m. vasario 25 d. – 1919 m. gruodžio 3 d.) – prancūzų tapytojas, vienas iš garsiausių impresionizmo atstovų.