cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mbanza Kongas
Istorija
Senovėje Mbanza Kongas buvo Kongo karalystės sostinė. Tai buvo vienas didžiausių subsacharinės Afrikos miestų, portugalų keliautojo 1491 m. palygintas su Evora. XVI a. portugalai pradėjo miesto kolonizaciją, jis pervadintas San Salvadoru (São Salvador). 1549 m. mieste pastatyta viena seniausių Afrikos katedrų. XVII a. antroje pusėje miestas buvo nuniokotas bakongų antpuolių. 1705 m. miestas atstatytas, bet prarado savo buvusią reikšmę. San Salvadoras Angolai atgavus nepriklausomybę pervadintas atgal į Mbanza Kongą.
2017 m. senovės miesto liekanos įtrauktos į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Arūnas Strazdas
Biografija
1978 m. baigė Svėdasų vidurinę mokyklą, 1986 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą ir įgijo istoriko bei istorijos ir visuomenės mokslų dėstytojo specialybę.
1986–1988 m. Molėtų rajono kultūros skyriaus vyr. metodininkas kultūros paminklų apsaugai, 1988–1991 m. Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos vyr. metodininkas archeologijos paminklų apsaugai, 1992–1995 m. Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro archeologas, nuo 1995 m. dirba Kultūros paveldo centro archeologas, Kultūros paveldo centro Duomenų skyriaus Vietų poskyrio vedėjas.
Gabono ir Lietuvos santykiai
Gabono ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Gabono ir Lietuvos.
Arūnas Strazdas
Biografija
Lietuvos archeologijos draugijos narys.
Mokslinė veikla
Tyrinėti ir žvalgyti archeologijos objektai: Gudelių pilkapynas (Lenkiškių), Vencavų pilkapynas, Šilelio dvarvietė, Palangos (Šventosios), Impolių, Paunksnių senovės gyvenvietės, Alantos piliakalnis, Danilavos piliakalnis, Daugėliškių piliakalnis, Gerulių piliakalnis, Kružiūnų piliakalnis, Mūro Strėvininkų piliakalnio papėdė, Paalkių piliakalnis, Rekstukų piliakalnis, Šaltinėnų piliakalnis, Stanislavos kapinynas (Kauno rajonas), Gėluvos kapinynas (Raseinių rajonas), Labanoro monetų lobio vieta. Žvalgyti Virbalio senamiestis, Neringa bei kt.
Western Stima FC
Vestern Stima futbolo klubas arba Kakamegos „Vestern Stima“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Western Stima Football Club, o trumpai Western Stima FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Kakamegoje. Rungtyniauja mėlynos ir geltonos spalvos marškinėliais. Įvairiais metais gali skirtis aprangų dizainas, tačiau tradicinės aprangos yra mėlyni šortai, geltonos kojinės, o marškinėliai gali būti pusiau geltoni, pusiau mėlyni. (Arba žydri ir tamsiai mėlyni).
Gabono ir Lietuvos santykiai
Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės. 2022 m. pradžioje Lietuvoje Gabono piliečių negyveno.
Western Stima FC
Istorija
Klubas įkurtas 1997 m. Pirmą kartą į elito divizioną pateko 2008 m., jame žaidė dešimtmetį, o 2017 m. iškrito į žemesnį divizioną.
Gabono ir Lietuvos santykiai
Gabonas Lietuvai yra akreditavęs savo ambasadą Rusijoje.
Arūnas Strazdas
Mokslinė veikla
1995 m. Arūno Strazdo vadovaujama Kultūros paveldo centro specialistų grupė žvalgė Saloviškių pilkapyną.
Western Stima FC
Istorija
2018 m. vėl iškovojo vietą elito divizione, tačiau neįsitvirtino Premjer lygoje.
Arūnas Strazdas
Mokslinė veikla
1997 m. A. Strazdo vadovaujama Kultūros paveldo centro žvalgomoji archeologinė ekspedicija lankė įvairius objektus Molėtų, Trakų ir Vilniaus rajonuose, tikslino spėjamų archeologinių paminklų chronologiją. Ekspedicijos metu Onuškio seniūnijoje aplankytos Denorių, Miciūnų 1-osios ir Miciūnų 2-osios senosios kapinės. Pastarajame objekte ištirta 4 x 1 m dydžio žvalgomoji perkasa.
Gabono ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
Yra duomenų, kad SSRS okupacijos metais Gabonas palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis. Gabonas savo nepriklausomybę paskelbė 1960 m.
Western Stima FC
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Buchungu stadione, kuris talpina 10 tūkst. žiūrovų. Dar gali žaisti Moj stadione (Kisumu) mieste.
Gabono ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
Gabonas ir Lietuva diplomatinius santykius užmezgė 1994 m. kovo 3 d., o 1999 m. akreditavo pirmąjį savo ambasadorių Lietuvai (rezidavo Rusijoje). Nepaisant to, dvišalis bendradarbiavimas tarp šalių minimalus, dominuoja daugiašalis formatas.
2022 m. Rusijai pradėjus plataus masto karą prieš Ukrainą Gabonas buvo viena iš prieš Rusiją nukreiptas rezoliucijas JTO balsuojančių ar susilaikančių valstybių. Tuo tarpu Lietuva tokias rezoliucijas palaikė. 2022 m. balandį Gabonas buvo vienas iš trijų JT Saugumo Tarybos valstybių narių, balsavusių prieš Rusijos pašalinimą iš JT Žmogaus teisių tarybos. 2022 m. spalio 21 d. JT Saugumo Tarybai pirmininkaujantis Gabonas likus pusvalandžiui iki posėdžio pradžios pakeitė savo ankstesnį sprendimą ir nebesuteikė galimybės Lietuvai dalyvauti bei pasisakyti posėdyje, skirtame taikai ir saugumui Ukrainoje. Dėl to Lietuvos užsienio reikalų ministerija, remiama Latvijos, Estijos ir Čekijos, pareiškė Gabonui protestą.
Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Lietuvos futbolo klubuose yra žaidę du legionieriai iš Gabono. 2017–2018 m. „FK Utenis Utena“ klube žaidė Medvinas Bitegė, o 2017 m. „FK Sūduva“ klube žaidė Henris Džiunioras Ndongas Ngaleu.
2018 m. Šventojo Sosto atstovybėje Gabone dirbo lietuvių kunigas monsinjoras Rolandas Makrickas.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Gabono siekė 200,3 tūkst. eurų. Iš Gabono importuotų produktų nebuvo.
Pasiuntiniai Gabonui
Lietuva nėra akreditavusi ambasadoriaus Gabonui.
Dovydas Kaminskas
Dovydas Kaminskas (g. 1989 m. sausio 25 d. Tauragėje) – teisininkas, Lietuvos ir Tauragės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
2012 m. Mykolo Romerio universitete įgijo teisės ir valdymo studijų srities bakalaurą. 2015 m. Kopenhagos universitete įgijo tarptautinės teisės magistro laipsnį. Laisvu nuo studijų metu dirbo įvairius darbus prekybos, paslaugų ir žemės ūkio srityse. 2012 m. kovo 1 d. – 2012 m. rugpjūčio 17 d. dirbo Vilniaus miesto 41-ojo notarų biuro notaro asistentu.
2014 m. spalio 1 d. – 2015 m. kovo 15 d. savanoriavo visuomeninėje organizacijoje „Baltosios pirštinės“. Buvo paskirtas Tauragės regiono koordinatoriumi stebint 2015 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimus. Nuo 2015 m. gegužės 8 d. iki 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės mero Sigito Mičiulio patarėjas. Nuo 2019 m. Tauragės rajono savivaldybės meras.
Skaitė motyvacines paskaitas Tauragės jaunimui. Tauragės rajono ir Tauragės miesto vietos veiklos grupių valdybos narys. Tauragės jaunimo organizacijų sąjungos „Tauragės apskritasis stalas“ valdybos narys. Tauragės bėgimo mėgėjų klubo narys, triatlono klubo „Triatletas“ narys. Baltijos miestų sąjungos valdybos narys, Tauragės LIONS klubo narys, Lietuvos šaulių sąjungos narys.
Tado Chodakausko namas
Tado Chodakausko namas – pastatas Panevėžyje, Vasario 16-osios g. 22, vietinės reikšmės architektūros ir istorijos paminklas, 2011 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą. Pastate veikia Lietuvos Respublikos Specialiųjų tyrimų tarnybos Panevėžio valdyba.
Namą 1928 m. pasistatydino Panevėžio miesto burmistras, Lietuvos prezidento Antano Smetonos svainis, Tadas Chodakauskas. Name ne kartą lankėsi A. Smetona. Po Antrojo pasaulinio karo pastate įsikūrė ir iki 1991 m. veikė sovietų saugumo administracija.
Architektūra
Gyvenamasis namas istorizmo stilistikos („plytų” stiliaus), stačiakampio plano, dviejų aukštų su mansarda ir rūsiu. Stogas dvišlaitis, dengtas molinėmis čerpėmis. Pamatai tašytų lauko akmenų, sienos – gelsvų molio plytų mūro. Pagrindinis (gatvės) fasadas simetriškas su įtrauktu pagrindiniu įėjimu ir dviem balkonais antrame aukšte, papuoštas tarpaukštiniais ir pastogės karnizais. Virš pastogės karnizo įrengta metalinė tvorelė su plytų mūro stulpeliais. Balkonai su baliustrų turėklais. Pagrindinio ir galinių fasadų antrojo aukšto langų sąramos pusapskritimės su spynomis. Kiemo pusėje ant stogo sovietmečiu įrengti du įgilinti balkonai su stogeliais.
Kiemo gilumoje stovi panašios stilistikos dviaukštis geltonų plytų mūro ūkinis pastatas su dvišlaičiu stogu ir priestatu šiaurinėje dalyje. Pastato fasadai paryškinti pastogės ir frontono plytų mūro karnizais.
Olšanka (Sokulkos apskritis)
Olšanka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į rytus nuo Suchovolios, apie 26 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 49 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Santa Pakenytė
Santa Pakenytė (g. 1991 m. gruodžio 11 d.) – Lietuvos dziudo ir sambo imtynininkė.
Biografija
2011 m. pasaulio sambo čempionate Pakenytė pelnė bronzos medalį.
2016 m. pasaulio olimpiniame dziudo reitinge iškovojo kelialapį į 2016 m. vasaros olimpines žaidynes. Olimpinėse žaidynėse Pakenytė iškart pateko į antrą turą, kuriame tik paskutinę akimirką pralaimėjo Japonijos atstovei Kanae Yamabe.
Treneriai – Stanislovas Kulikauskas, Pentras Vinciūnas.
Piontakas
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Montedio Yamagata
„Montedio Yamagata“ – Japonijos futbolo klubas iš Tendo miesto, esančio Jamagatos prefektūroje.
Monte ir Dio – du itališki žodžiai, kurių reikšmė atitinkamai būtų: Kalnas (Monte) ir Dio (Dievas).
Istorija
Klubo ištakos siekia 1984 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje lygoje, bet didelių laimėjimų neiškovojo.
Nuo 2000 m. rungtyniavo J2 lygoje.
Sezonai: J–League
Šaltiniai:
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 7 d.
Shirley Eaton
Širlė Yton (, g. 1937 m. sausio 12 d. Edžvere, Londone, Anglijoje) – Didžiosios Britanijos aktorė, 1960-ųjų sekso simbolis.
Biografija
Širlė gimė Edžvere, viename Londono rajonų, mokėsi „Roe Green“ ir „Tylers Croft“ mokyklose bei iki 16 metų – „Aida Foster“ teatro mokykloje. 1949 m., būdama 12, ji debiutavo teatre, pjesėje „Set to Parents“, po metų – „Let‘s Make an Opera“.
1951 m. ji gavo pirmąjį vaidmenį televizijoje, o 1954 m. Vestendo spektaklyje „Going to Town“.
Pradėjusi filmuotis kine, Širlė vaidino komedijose: „Doctor in the House“(1954), „The Love Match“ (1955), o sėkmingai klostantis karjerai – filmuose „Panic in the Parlor“ (1956), „Three Men in a Boat“ (1956), „Your Past Is Showing“ (1957) ir „Doctor at Large“ (1957) bei sukūrė vaidmenis trijose detektyvinio serialo „Šventasis“ serijose.
Marginalinės zonos limfoma
Marginalinės zonos limfoma – ne Hodžkino limfoma, nedidelio agresyvumo vėžinė limfinės sistemos liga. Marginalinės zonos limfomos pagal lokalizaciją skirstomos į tris pagrindines grupes: ekstranodalines gleivinės limfinio audinio limfomas ( – MALT limfoma), blužnies marginalinės zonos limfomas ir nodalines marginalinės zonos limfomas.
Shirley Eaton
Biografija
6 dešimtmetyje ji vaidino „The Prince Of Wales“ teatre Londone, varjetė ir TV šou, kuriuose demonstravo savo dainininkės bei šokėjos sugebėjimus.
Marginalinės zonos limfoma
Diagnostika
Priklausomai nuo marginalinės zonos limfomos tipo, atliekama biopsija arba pašalinamas limfinis mazgas. Diagnozė nustatoma pagal limfomos ląstelių morfologines charakteristikas ir imunofenotipą. Būdingi žymenys yra CD19, CD20, CD79a, CD35, CD21, neigiami CD5, CD10, CD23. Skrandžio gleivinės limfomai gali būti nustatoma translokacija t(11;18). Ne skrandžio limfomų atveju dažnai nustatoma hepatito C infekcija.
Shirley Eaton
Biografija
1964 m. Širlė sukūrė savo žymiausią vaidmenį – Jill Masterson bondiados filme „Auksapirštis“. Nors herojė mirė jau 16-ąją juostos minutę, būtent dėl šios scenos ji buvo labiau įsimintina negu pagrindinė Bondo mergina Pussy Galore (aktorė Honor Blackman).
Marginalinės zonos limfoma
Ekstranodalinė marginalinės zonos limfoma
Iki 2008 metų PSO klasifikacijos ši forma vadinta MALT limfoma virškinimo trakte, BALT limfoma kvėpavimo sistemoje, SALT limfoma odoje, šiuo metu šie pavadinimai nebenaudojami. Dažniausiai ekstranodalinė marginalinės zonos limfoma aptinkama skrandžio sienelėje, tačiau gali būti pažeistas ir bet koks kitas organas. Dėl lėtinės eigos ši limfoma neretai diagnozuojama vėlai, III ar IV stadijoje. Tokiais atvejais ją gali būti sunku atskirti nuo nodalinės limfomos formos. Kasdienėje praktikoje naudojama tokia sąvoka: limfoma klasifikuojama pagal diagnozės metu nustatytą pažeidimą, t. y. pagal tą radinį, kuris privedė prie diagnozės. Ekstranodalinė marginalinės zonos limfoma yra dažniausia iš visų marginalinės zonos limfomų tipų.
Shirley Eaton
Biografija
Šis vaidmuo suteikė naują postūmį jos karjerai ir naujus vaidmenis: „Rhino!“ (1964), „Ten Little Indians“ (1965) pagal Agatha Christie romaną, „Around the World Under the Sea“ (1966), komedija „Eight on the Lam“ (1967).
Marginalinės zonos limfoma
Epidemiologija
Susergama bet kuriame amžiuje, dažniau tarp 50 ir 70 metų.
Shirley Eaton
Biografija
Paskutiniuoju Širlės filmu tapo fantastinė nuotykių juosta „Rio 70“.
Marginalinės zonos limfoma
Lokalizacija
Bet kuris organas, dažniausiai skrandis, neretai plonoji žarna, plaučiai, oda, rečiau krūtis, skydliaukė
Shirley Eaton
Asmeninis gyvenimas
1957 m. Širlė ištekėjo už Colino Lentono Rowe, su kuriuo buvo susituokę iki pat jo mirties 1994 m. Jie susilaukė 2 vaikų: Granto ir Jasono. Būtent dėl šeimos Širlė 1969 m. paliko kiną: „– Karjera yra karjera, bet motina esi visą gyvenimą“, – sakė ji 1999 m. interviu žurnalui „Starlog“.
Marginalinės zonos limfoma
Histologija
Piktybinės limfomos ląstelės yra nedidelės, tik šiek tiek didesnės už normalius llimfocitus ir mažesnės už blastus, pastarųjų randama tik pavieniai. Gali būti stebima plazmocitinė diferenciacija. Limfomos ląstelės turi B ląstelių paviršiaus žymenis: teigiamą CD20, rečiau CD5. Neigiami yra CD23 ir CD10. Išskiriamas blastinis variantas, kuriam būdinga agresyvesnė ligos eiga ir blogesnė prognozė, todėl jis priskiriamas difuzinei didelių B ląstelių limfomai.
Genetiniai pakitimai
Translokacija t(11;18)(q21;q21) yra dažniausiai aptinkama (iki 50% skrandžio marginalinės zonos limfomos atvejų). Rečiau nustatoma t(1;14)(p22;q32), t(14;18)(q32;q21), t(3;14)(p14.1;q32), tačiau nė vienas iš šių pakitimų nėra būdingas išimtinai ekstranodalinei marginalinės zonos limfomai.
Stadija
Ekstranodalinė marginalinės zonos limfoma negali būti skirstoma į stadijas pagal standartinę Ann Arbor klasifikaciją, kadangi pirminis pažeidimas yra ne limfiniuose mazguose. Naudojama Ann Arbor klasifikacija modifikuota pagal Musshoff. Kaip ir standartinėje Ann Arbor klasifikacijoje pridedamas A arba B kriterijus pagal B simptomų buvimą.
Gydymas
Gydymo strategija labiausiai priklauso nuo limfomos vietos, taip pat nuo jos išplitimo. I ir II stadija dažniausiai gydoma radioterapija. Chirurginė operacija gali būti taikoma tik retais atvejais, paprastai tai būna gydymo metodas esant vienam limfomos židiniui organe ir nežinant diagnozės, kai navikas tiesiog pašalinamas. Operacija galima išgydyti limfomą esant I stadijai, jei pacientas nesutinka būti gydomas spinduline terapija.
Priešvėžiniai vaistai yra pirmojo pasirinkimo gydymo metodas esant III ir IV stadijai. Kadangi marginalinės zonos limfomai būdinga lėtinė eiga, nesant simptomų galima laukimo ir stebėjimo taktika. Gydymas paprastai skiriamas tik esant ligos simptomams. Gali būti skiriamas vienas medikamentas arba vaistų kombinacija. Marginalinės limfomos gydymui efektyvūs yra rituksimabas, ciklofosfamidas, chlorambucilas, doksorubicinas, fludarabinas, kladribinas, nedidelės apimties tyrimai parodė ir bortezomibo ir lenalidomido efektyvumą. Duomenų apie palaikomąjį gydymą rituksimabu nėra, nors folikulinei limfomai ši strategija taikoma ir prailgina ligonių išgyvenamumą.
Skrandžio marginalinės zonos limfoma
Dažniausias ekstranodalinės limfomos tipas, dažniau diagnozuojamas vyrams, beveik 90% atvejų jo priežastis būna Helicobacter pylori infekcija. Diagnozė nustatoma gastroskopijos tyrimu, dažnai lokalaus išplitimo nustatymui atliekama endosonografija. I stadija gydoma antibiotikais, išnaikinant Helicobacter pylori. Šitaip didžiajai daliai ligonių pavyksta pasiekti ligos remisiją. Jei šis gydymo metodas nepasiteisina, arba H. pylori tyrimas yra neigiamas, skirima radioterapija. Spindulinis gydymas yra standartas ir esant II ligos stadijai. III ir IV stadija gydoma imunochemoterapija, jei yra indikacijų gydymui, alternatyva yra intensyvus stebėjimas ir laukimas.
Plaučių marginalinės zonos limfoma
Plaučių limfomos sudaro mažiau nei 1% visų plaučio vėžio atvejų, dažniausia iš jų yra marginalinės zonos limfoma. Liga pasireiškia plaučių vėžio simptomais: kosuliu, skrepliavimu su krauju, B simptomais. Pusei ligonių liga nustatoma atsitiktinai, atlikus krūtinės ląstos rentgenogramą. Biopsija paprastai atliekama bronchoskopijos tyrimo metu. I ir II stadija gydoma radioterapija, III ir IV stadijos imunochemoterapija arba liga tik stebima.
Odos marginalinės zonos limfoma
Odos marginalinės zonos limfoma ir kartu su folikuline limfoma sudaro apie 1/4 visų odos limfomų. Dažniausiai limfoma pažeidžia galūnes ir juosmenį. Liga patvirtinama odos biopsija. Marginalinės zonos limfomos atveju kaulų čiulpų įtraukimas nustatomas labai retai. Odos limfomos stadija nustatoma ne pagal Ann Arbor, bet pagal modifikuotą TNM klasifikaciją. T1a liga gydoma radioterapija arba operacija, T1b-T2a atveju skiriama radioterapija, labiau pažengusios stadijos gali būti stebimos, jei liga nesukelia kitų simptomų, arba gydomos imunochemoterapija.
Blužnies marginalinės zonos limfoma
Iš smulkių B ląstelių ir stambesnių blužnies marginalinės zonos ląstelių išsivystanti marginalinės zonos limfomos forma. Dėl blužnies pažeidimo visiems pacientams būdinga splenomegalija. Dažnai pažeidžiami kaulų čiulpai, neretai nustatomos limfomos ląstelės kraujyje. limfiniai mazgai pažeidžiami retai.
Romas Olišauskas
Romas Petras Olišauskas (g. 1946 m. gegužės 1 d. Veisiejuose, Lazdijų rajonas) – Lietuvos archeologas, paveldosaugininkas, paveldosaugos pradininkas Šiaulių krašte.
Biografija
1963 m. baigė Kapčiamiesčio vidurinę mokyklą, 1967 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą.
Nuo 1967 m. Kultūros ministerijos Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologijos grupės vyr. mokslinis bendradarbis, 1977–1984 m. Archeologijos paminklų skyriaus viršininkas. 1984 m. gruodžio 22 d. perkeltas vyr. moksliniu bendradarbiu į Šiaulių Aušros muziejų. 1990 m. sukūrus naujas paveldosaugos struktūras, perkeltas į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo inspekcijos Šiaulių apygardą vyriausiuoju valstybiniu inspektoriumi. 1995 m. reorganizavus Kultūros paveldo inspekciją – Kultūros ministerijos Kultūros vertybių apsaugos departamento Šiaulių teritorinio padalinio konservatorius, nuo 1997 m. padalinio viršininkas, vedėjas.
Lietuvos archeologijos draugijos narys.
Mokslinė veikla
1967–1989 m. dalyvavo Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos organizuotose žvalgomosiose archeologinėse ekspedicijose, kurių metu žvalgyti visi respublikos rajonai. Ekspedicijų metu išaiškinta 600 naujų archeologijos paminklų, kurie įrašyti į saugomų kultūros paminklų sąrašus. 1967–1972 m. rengė „Lietuvos istorijos ir kultūros paminklų sąrašą“ – respublikinės ir vietinės reikšmės archeologijos paminklų kartoteką.
1968–1970 m. kartu su kitais specialistais rengė Lietuvos gamtos, istorijos ir kultūros paminklų kartografavimo metodiką. 1970–1984 m. kartu su Respublikiniu žemėtvarkos projektavimo institutu kartografavo archeologijos paminklus, rengiant kartografinę medžiagą „Lietuvos gamtos, istorijos ir kultūros paminklams“. Tuo metu buvo kartografuota apie 80 % Lietuvos teritorijos, nustatytos daugiau kaip 1000 archeologijos paminklų teritorijos. 1991 m. Lietuvos kultūros paveldo mokslinio centro ekspedicijos metu dalyvavo išaiškinant ir nustatant kultūros vertybes ir jų teritorijas Akmenės ir Šiaulių rajonuose. 1993 m. Šiaulių mieste ir rajone kartu su kitais specialistais vykdė architektūros, archeologijos (piliakalnių) paminklų aerofotofiksaciją.
1994–1996 m. kartu su kitais specialistais atliko XIX a. pirmosios pusės inžinerinio hidrotechninio statinio Ventos–Dubysos kanalo tyrimų ir inventorizavimo darbus, 1995 m. – Šiaulių rajone esančių 23 buvusių dvarų sodybų inventorizaciją, būklės įvertinimą, fotofiksaciją.
Tyrinėti ir žvalgyti archeologijos paminklai: Girkalių kapinynas, Kretingos rajonas; Šventosios akmens amžiaus stovyklos, Palangos savivaldybė; Kaukų piliakalnis, Alytaus rajonas; Kumelionių piliakalnis ir senovės gyvenvietė, Meškučių piliakalnis, Marijampolės rajonas; Imbarės piliakalnis ir senovės gyvenvietės, Kretingos rajonas; Bražuolės piliakalnis, Trakų rajonas; Papelkių pilkapiai (Vizdergių) ir senkapis, Lieporių kapinynas, Šiaulių rajonas; Spitrėnų piliakalnis, Utenos rajonas; Stungių kapinynas, Joniškio rajonas.
Arnas Velička
Arnas Velička (g. 1999 m. gruodžio 10 d.) – Lietuvos krepšininkas, įžaidėjas.
Podgrodziskas
Podgrodziskas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Arnas Velička
Karjera
2015 m. prisijungė prie „Žalgirio“ dublerių, su kuriais laimėjo NKL sidabro medalį. 2016–2018 m. priklausė „Barselonos“ dubleriams, buvo skolinamas „Lietkabeliui“. 2018 m. pasirašė sutartį su Kauno „Žalgiriu“, bet skolintas „Tartu“ ir „Prienų“ ekipoms. 2020 m. tęsė legionieriaus karjerą Prancūzijoje, Vokietijoje, Italijoje.
Sėkmingai rungtyniavo jaunimo rinktinėse. 2016 m. tapo turnyro „Krepšinis be sienų“ Europos zonos naudingiausiu žaidėju.
Izraelio futbolo varžybos 2013–2014 m.
Izraelio futbolo varžybos 2013–2014 m.
Turnyrinė lentelė po 26 turų
Legenda:
Stipriųjų grupė
Silpnųjų grupė
Dėl čempionų vardo
Legenda:
Kova dėl išlikimo
Legenda:
Rezultatyviausieji žaidėjai
Šaltinis: Israel Football Association
Finalo rungtynės
---
Pusfinalio rungtynės
- -
Varvelis
miniatiūra|Banginio taukai Varvelis – storas riebalinis sluoksnis, būdingas banginiams ir ruoniams.
Žinduoliai yra endoterminiai gyvūnai, todėl jų kūno temperatūra palaikoma išskiriant šilumą. Kadangi vanduo laidesnis šilumai nei oras, jūriniai žinduoliai šilumos netenka greičiau, nei gyvenantys sausumoje. Todėl jūriniams žinduoliams itin svarbu apsisaugoti nuo peršalimo. Šiltakraujus sausumos žinduolius apsaugo kailis, sukuriantis nepralaidų oro sluoksnį. Tačiau po vandeniu kailis apsaugo ne taip veiksmingai, todėl jūriniams žinduoliams būtinas storas riebalinio audinio sluoksnis, apsaugantis nuo šalčio. Rūšių, gyvenančių šaltuose vandenyse, atstovai gali užsiauginti daugiau nei 50 cm storio riebalinį sluoksnį. Mėlynojo banginio varvelio svoris gali siekti iki 50 tonų.
FC Montceau Bourgogne
Monso „Bourgogne“ – Prancūzijos futbolo klubas iš Monso miesto.
Istorija
Klubas įkurtas 1948 sujungus Sporting Clube Montcellien ir US Blanzy komandas.
Čokviai
Čokviai (Chokwe) – Vidurinės Afrikos tauta, gyvenanti Angolos rytinėje dalyje, taip pat gretimose teritorijose Kongo Demokratinėje Respublikoje ir Zambijoje. Jie kalba čokvių kalba, kuri priklauso bantų kalboms.
Paplitimas
thumb|150px|left|Angolos etninis žemėlapis Pagrindinės čokvių gyvenamos teritorijos yra mažiau derlingos lygumos tarp Lundos ir Bijės plynaukščių. Čia jie gyvena tarp senesnių krašto gyventojų nganguelų.
Lundos imperijoje
Čokviai yra kildinami iš Lundos imperijos (XVII-XIX a.), klestėjusios pietvakarinėje KDR ir gretimose Angolos teritorijose, kur sudarė vieną iš dvylikos klanų. Yra hipotezė, kad jie galėjo kilti vieni iš senųjų krašto gyventojų pigmėjų, kurie ilgainiui perėmė į kraštą atsikėlusių bantų kalbą ir kultūrą.
Dėl savo padėties vakariausiose Lundos teritorijose, čokviai galėjo kontroliuoti prekybinius karavanų kelius su vakaruose gyvenusiais ovimbundais. Jiems čokviai parduodavo vergus, dramblio kaulą, vėliau kaučiuką, o už tai juos pasiekdavo portugalų prekės, pirmiausia šaunamieji ginklai. Dėl to ilgainiui čokviai tapo ekonomiškai stipriausiu Lundos klanu ir dėl prekybinės veiklos paplito didelėse teritorijose iki pat Bijės plynaukštės.
Čokvė
XIX a. čokviai atsisakė mokėti duoklę Lundai ir tapo nepriklausomi. 1887 m. turėdami šaunamuosius ginklus, jie nugalėjo Lundos armiją ir paėmė Lundoje valdžią. Jų trumpam sukurta valstybė Čokvė valdė didžiules teritorijas Lundos plynaukštėje. Čokvės valstybine kalba tapo čokvių kalba, paplito čokvių papročiai.
Tuometinė Čokvė buvo viena iš tuometinės pietinės savanų Afrikos XIX a. efemeriškų imperijų, tokių, kaip Tipu Tip, Garanganzė ir kitos.
Kolonijinis laikotarpis
thumb|150px|left|Čikunga tipo kaukė 1885 m. Berlyno konferencijoje ir 1891 m. Portugalijos-Anglijos sutartimi Čokvė (ir Lunda) buvo padalinta tarp Portugalijos Vakarų Afrikos, Rodezijos ir Belgijos Kongo. Pagrindinės čokvių teritorijos atiteko Portugalijai.
Tačiau portugalai teritorijas įsisavinti pradėjo tik apie 1930 m., nukariaudami čokvius ir pajungdami juos savo valdžiai. Dabar čokviai yra viena iš Angolos tautų.
Kultūra
Čokviai yra išvystę aukšto lygio tradicinę dailę, pirmiausia medinę skulptūrą. Labai išraiškingos čokvių kaukės.
Nuorodos
Afrikos savanų valstybės
Lina Romay
Lina Romei (1954 m. birželio 25 d. Barselona – 2012 m. vasario 15 d. Malaga) – Ispanijos aktorė ir režisierė, žinoma dėl savo ilgamečio bendradarbiavimo su Jesus Franco. Jos sceninis pseudonimas – pagal vieną 1940-ųjų džiazo atlikėjos pavardę.
Biografija
Romei gimė Katalonijos sostinėje Barselonoje. Baigusi mokyklą, ji pradėjo studijuoti metus ir ištekėjo už aktoriaus bei fotografo Raymond Hardy. 1970-ųjų pradžioje Romei susipažino su režisieriumi Jesus Franco ir tapo pagrindine jo filmų aktore. Netrukus ji išsiskyrė su Hardy ir tapo Franco gyvenimo palydove.
Debiutavusi 1972 m. juostoje „La Maldicion de Frankenstein“, per savo karjerą Romei sukūrė daugiau kaip 100 vaidmenų vien Franko filmuose, kuriuose dažnai buvo balansuojama ties pornografijos riba. Be to, ji dirbo kaip scenaristė, prodiuserė, vėliau – ir kaip režisierė, tačiau dėl nuolatinio bendradarbiavimo su Franko bei jo filmų reputacijos nesulaukė kitų režisierių dėmesio ir rimtų vaidmenų.
Nepaisant ilgametės partnerystės su Franko tiek ekrane, tiek asmeniniame gyvenime, Romei už jo ištekėjo tik 2008 m.
2012 m., sulaukusi 57, ji mirė nuo vėžio.
Annagh United FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1963 m. Ilgą laiką rungtyniavo mėgėjų lygose.
2014–2015 m. sezone NIFL Premier Intermediate League užėmė antrą vietą bei buvo perkelti į aukštesnę pakopą.
2015–2016 m. dalyvavo NIFL Championship ir užėmė 12 vietą tarp 14 dalyvių. 2016–2017 m. tarp dvylikos dalyvių liko paskutiniai ir iškrito į trečią pakopą.
Nuo 2017–2018 m. rungtyniavo NIFL Premier Intermediate League (III pakopa). 2019–2020 m. sezone tapo trečos pakopos nugalėjais ir į pateko į NIFL Championship (antra pakopa).
2020–2021 m. dėl pandemijos grėsmių žemesniųjų pakopų pirmenybės nevyko.
2021–2022 m. sezone NIFL Championship užėmė antrą vietą ir žaidė pereinamąsias rungtynes prieš Portadown FC. 2022 m. gegužės 3 d. pirmosios rungtynės baigėsi varžovų pergale rezultatu 3:2. 2022 m. gegužės 6 d. atsakomosiose rungtynėse Portadown FC vėl šventė pergalę (1–0). Varžovai nugalėjo bendru dviejų rungtynių rezultatu 4–2 ir išliko aukščiausioje lygoje.
Šiaurės Airijos pirmenybėse
Šaltiniai:
Krokuvos vaivadija
Krokuvos vaivadija – buvęs administracinis-teritorinis vienetas ATR, Rusijos imperijoje ir Lenkijoje. Centras – Krokuva.
Užsispyrėlės sutramdymas (opera)
„Užsispyrėlės sutramdymas“ – trijų veiksmų komiška opera, parašyta tarybinio rusų kompozitoriaus Visariono Šebalino, Viljamo Šekspyro komedijos motyvais. Libreto autorius Abramas Gozenpudas. Į lietuvių kalbą vertė Sigitas Geda.
Istorija
Viljamo Šekspyro komedijos „Užsispyrėlės sutramdymas“ siužetas kompozitoriaus dėmesį atkreipė netrukus po to, kai jis patyrė sėkmę parašęs muzikinę komediją „Jaunikis iš ambasados“ (1942 m).
Pjesė „Užsispyrėlės sutramdymas“ (1593 m.) yra vienas garsiausių Viljamo Šekspyro kūrinių. Humanistinis pjesės skambesys patraukė Šebaliną. Kompozitorius ir libretistas Abramas Gozenpudas (🇷🇺) siekė perteikti veikėjų gyvenimo suvokimo ryškumą, pjesės atmosferą, kupiną energijos ir entuziazmo. Librete išsaugomos pagrindinės siužetinės linijos, pašalinta nemažai antraeilių veikėjų, pakeistos kai kurios scenos, atskirų epizodų tvarka: pavyzdžiui, operoje trūksta komedijos prologo, įtraukta visiškai nauja Katarinos „perkūnijos“ ir polėkio scena, jos baigiamasis monologas pakeistas pagrindinių veikėjų duetu ir t. t. Tekstas parašytas iš naujo. Iš pirminio šaltinio liko tik kelios dalys – pirmasis Katarinos ir Petručijo duetas, Petručijo monologas vestuvių scenoje ir kai kurie kiti.
Pirmą kartą opera „Užsispyrėlės sutramdymas“ buvo atlikta 1955 m. Visos Rusijos teatro draugijos koncerte. Sceninis kūrinio gyvenimas prasidėjo nuo pasirodymo Kuibyševo (dabar Samara) Operos ir baleto teatre (premjera įvyko 1957 m. gegužės 25 d., S. Bergolco pastatyme). Tų pačių metų rugpjūčio 6 dieną opera buvo parodyta Maskvoje, vėliau Leningrade, Kijeve ir kituose Sovietų Sąjungos miestuose, taip pat ir užsienyje.
Siužetas
Veiksmas vyksta Padujoje atgimimo epochos metu.
Baptistos namuose Katarina liūdna ir vieniša. Ją piktina minia piršlių, kurie derasi su jos tėvu dėl kraičio, ji bjaurisi apsimestiniu Bjankos romumu. Užsispyrimas- jos vienintelė gynyba. Atvyksta Petručijus, Hortenzijus ir Lučencijus. Bjankos piršliai pristatomi kaip poezijos ir muzikos mokytojai. Petručijus prašo pirklio sutikimo tuoktis su vyriausiąja dukra. Baptista ne iš karto sutinka, būdamas įsitikinęs, kad, sužinojęs nuotakos temperamentą, jaunikis nuo jos nusisuks. Jis atsargiai pasiūlo pirmą kartą susitikti su nuotaka, tačiau spaudžiamas Petručijo pradeda aptarinėti vedybų sutartį. Tuo tarpu įsivaizduojami mokytojai pradeda savo pamokas. Lučenzijus, prisidengdamas lotynų kalbos pamoka, prisipažįsta savo meilę Bjankai, o Katarina sulaužo liutnią į Hortenzijaus galvą. Baptista supažindina Katariną su sužadėtiniu. Veltui ji mėtosi drąsiais juokeliais ir net įžeidinėjimais. Petručijus apsimeta nieko nepastebintis ir žavisi Baptistos dukters gerumu. Iš nevilties ji trenkia Petručijui aštrų antausį. Atsakydamas jis praneša Baptistai, kad dėl visko susitarė su savo brangia nuotaka: rytoj jų vestuvės. Baptistos namuose svečiai susirenka į vestuves, bet jaunikio nėra. Katarina nerimauja. Kad ir kaip bjauru, kas jai benutiktų, ji bus sugėdinta, jei nepasirodys jaunikis. Galiausiai Petručijus atvyksta apsirengęs suplyšusiais rūbais ant nuvargusio kumelio. Visi stebisi, Katarina pasipiktinusi. Tačiau jos pasipiktinimas dar labiau padidėja, kai Petručijus paduoda jai senus skudurus, reikalaudamas juos apsivilkti. Tai esąs šeimos palikimas, suknelė, su kuria buvo ištekėjusi jo prosenelė. Jos atsisakymas sukels neišdildomą įžeidimą visai jaunikio šeimai! Katarinai belieka ant savo vestuvinių drabužių užsivilkti tuos suplyšusius skudurus. Kol procesija išvyksta į namų koplyčią, Lučencijus ir Hortenzijus kalbasi su Bjanka. Ji pasirenka Lučencijų. Tuo tarpu vestuvių ceremonija baigiasi, Baptista kviečia svečius prie stalo. Tačiau Petručijus vėl visus nustebina – jis praneša nedelsiant išvykstantis su žmona. Negelbsti nei artimųjų įtikinėjimai, nei Katarinos prašymai. Čiupęs žmoną, jis užšoka ant arklio ir dingsta.
Petručijo užmiesčio namas. Naktis. Siaučia audra. Grumijo tarnai ir Kertis aptaria savo šeimininko vestuves. Pasirodo Petručijus ir Katarina. Ji alkana, išvarginta kelio ir blogo oro. Dabar ji tikisi, kad pagaliau galės pailsėti ir pavakarieniauti. Tačiau Petručijus tęsia savo išdaigas. Jis grąžina visą maistą, patikindamas, kad jis prisvilęs. Katarina tyliai prašo Grumijaus duoti jai ko nors užkąsti, bet jis, ištikimas šeimininko įsakymui, atneša tik garstyčių. Neištvėrusi tolesnių patyčių Katarina bėga iš namų į lietų ir vėją. Petručijus ir tarnai skuba paskui ją ir netrukus grįžta su sąmonės netekusia Katarina.
Petručijo namas. Praėjo mėnuo. Katarina įsimyli savo vyrą, tačiau išdidumas neleidžia to pripažinti. Ji vis dar kenčia nuo jo išdaigų. Petručijus atkakliai žemina maištingą savo užsispyrusią žmoną. Ateina siuvėja ir atneša suknelę, kuria žavisi Katarina, bet Petručijus patikina, kad suknelė prastai pasiūta ir išvaro siuvėją. Katarina karčiai priekaištauja savo vyrui dėl jo nuolatinių pašaipų, bet vietoj atsakymo išgirsta meilės žodžius. Aiškinimąsi nutraukia atvykę svečiai – Baptista, Bjanka su savo vyru Lučencijumi. Seserys išeina į virtuvę. Pasinaudodamas jų nebuvimu, Lučencijus primena lažybas ir siūlo pakviesti žmonas. Ta, kuri ateis pirma, bus nuolankesnė. Visų nuostabai, Katarina pasirodo iškart, o Bjanka išvis atsisako paklusti vyrui. Visi sveikina Petručijų laimėjus lažybas, tačiau jis nelaiko savęs nugalėtoju – jį patį nugalėjo meilė. Su prisipažinimu jis kreipiasi į Katariną ir išgirsta ilgai lauktus meilės žodžius.
Pagrindiniai veikėjai
Veronos didikas Petručijus (baritonas), turtingas pirklys Baptista Manola, jo dukros Katarina ir Bjanka (sopranai), Bjanką įsimylėję jaunuoliai Liučencijus (baritonas) ir Hortenzijus (bosas), Petručijo tarnas Grumijus (bosas), Kertis (tenoras), Baptistos tarnas Bjondelas (tenoras), Siuvėjas (tenoras), Baptistos tarnai, Virėjai.
Pastatymas Kauno valstybiniame muzikiniame teatre
Kauno valstybiniame muzikiniame teatre „Užsispyrėlės sutramdymas“ rampų šviesą išvydo 1977 m. rugsėjo 4 dieną.
Pastatyminė grupė: Dirigentas – Stasys Domarkas, režisierius- Rimantas Vaitkevičius, režisieriaus padėjėjas – G. Bliūdžius, dailininkė Irina Birulia, chormeisteriai – Ramūnas Tilvikas ir Albinas Tamulaitis, dirigento asistentas – Juozas Idzelis, sceninio judesio konsultantė – Laisvė Dautartaitė, fechtuotės konsultantė- Aldona Adomaitytė. Koncertmeisteriai – V. Katkevičiūtė, Ligija Richterytė (Janulevičienė), Ina Žvaginytė. Orkestro koncertmeisteris – A. Dirvanauskas.
Pagrindinių vaidmenų atlikėjai: miniatiūra|kairėje|[Visarijono Šebalino komiškos operos „Užsispyrėlės sutramdymas“ programa
Šveicarijos futbolo varžybos 1915–1916 m.
Šveicarijos futbolo varžybos 1915–1916 m.
Mis Žemė 2002
Mis Žemė 2002 – 2 konkurso Mis Žemė ceremonija, vykusi Keson Sitije. Konkurso nugalėtoja tapo Džejla Glavović iš Bosnijos ir Hercegovinos, bet dėl kontrakte nurodytų nuostatų nevykdymo karūna iš jos buvo atimta ir nugalėtoja paskelbta Winfred Omwakwe iš Kenijos.
Dalyvės
🇦🇱 Albania
🇦🇷 Argentina
🇧🇧 Barbados
🇧🇪 Belgium
🇧🇴 Bolivia
🇧🇦 Bosnia and Herzegovina
🇨🇦 Canada
🇨🇱 Chile
🇨🇳 China
🇨🇷 Costa Rica
🇨🇿 Czech Republic
🇩🇰 Denmark
🇩🇴 Dominican Republic
🇪🇬 Egypt
🇸🇻 El Salvador
🇪🇪 Estonia
🇪🇹 Ethiopia
🇫🇮 Finland
🇩🇪 Germany
🇬🇭 Ghana
🇬🇮 Gibraltar
Great Britain
🇬🇷 Greece
🇬🇹 Guatemala
🇮🇳 India
🇰🇪 Kenya
Soledad Miranda
Soledad Miranda, dar žinoma kaip Susann Korda arba Susan Korday (1943 m. liepos 9 d. – 1970 m. rugpjūčio 18 d.) buvo iš Ispanijos kilusi aktorė, geriausiai žinoma vaidmenimis režisieriaus Jesus Franco filmuose.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
🇰🇷 South Korea
Soledad Miranda
Biografija
Būsimoji aktorė gimė Sevilijoje, pirmoji iš 6 vargingai gyvenusios portugalų šeimos vaikų. Būdama 8, ji tapo flamenko šokėja ir dainininke San Fernando teatre bei su trupe surengė eilę pasirodymų pietinėje Ispanijoje. Mirandos dukterėčia taip pat yra garsi šalies flamenko šokėja ir dainininkė Paquita Rico.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
Kosovo
Soledad Miranda
Biografija
Nusprendusi siekti aktorės karjeros, Miranda persikėlė į Madridą, kur pradėjo vadintis naujuoju vardu (beje, pseudonimą „Miranda“ ji pasirinko atsitiktinai, surašiusi keletą vardų ant popieriaus lapelių, sudėjusi juos į kepurę ir ištraukusi pirmą pasitaikiusį). Debiutavusi kine 1960 m., ji keletą metų tenkinosi epizodiniais vaidmenimis, ir sulaukdavo daugiau spaudos dėmesio ne dėl pasiekimų kine, o dėl savo draugystės su toreodoru Manuel Benitez.
Ilgainiui jos vaidmenys filmuose tapo svarbesni ir per 10 metų ji pasirodė beveik įvairaus žanro 30 juostų: istorinių epų („Ursus“, „Cervantes“), siaubo filmų („Sound of Horror“), dramų („Canción de cuna“, „Currito de la Cruz“), komedijų („Eva 63“, „La familia y uno más“) ir „spageti“ vesternų („Cukrinis koltas“), be to, sukūrė keletą vaidmenų ir JAV filmuose.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
🇱🇧 Lebanon
Soledad Miranda
Biografija
1964 m. Miranda nusifilmavo trijuose filmuose Portugalijoje, kurių metu susipažino su José Manuel da Conceiçao Simões – lenktynininku, kuris prodiusavo šias juostas ir jose vaidino. Filme „Un día en Lisboa“ jiedu vaidino kartu keliaujančią porą ir šis vaidmuo tapo lemtingas – 1966 m. slaptoje ceremonijoje Miranda ir Simões susituokė, o 1967 m. balandį jiems gimė sūnus Antonio. Simões paliko lenktynes ir įsidarbino su automobiliais susijusiame darbe, o Miranda paliko aktorystę, kad galėtų rūpintis vaiku.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
🇲🇾 Malaysia
Soledad Miranda
Biografija
Pertrauka truko beveik 2 metus, kol ji, sulaukusi pasiūlymo vaidinti vesterne „100 šautuvų“, nusprendė grįžti į kiną, tikėdamasi, kad šis vaidmuo padės jai išgarsėti už Ispanijos ribų. Priešingu atveju ji ketino po keleto metų galutinai pasitraukti iš kino.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
🇲🇽 Mexico
🇳🇵 Nepal
Soledad Miranda
Biografija
1969 m. režisierius Jesus Franco, ieškantis aktorių kuriamam filmui „Grafas Drakula“, prisiminė merginą, beveik prieš 10 metų atlikusią epizodinį vaidmenį jo filme „La reina del Tabarín“, ir suteikė progą kitų režisierių pamirštai Mirandai atlikti vieną pagrindinių filmo vaidmenų. Iki 1970-ųjų vidurio Miranda iš eilės suvaidino 6 Franco filmuose. Juose buvo gausu erotikos ir Miranda, siekdama apsaugoti šeimą pasirinkusi „Susann Korda“ bei „Susan Korday“ pseudonimus, iš jaunos mažai žinomos aktorės tapo fatališka ir seksualia Jesus Franco mūza (būtent jis sugalvojo šiuos vardus pagal vokiečių aktorę Susanne Korda).
Mirtis
1970 m. rugpjūtį, filmuojant juostą „Der Teufel kam aus Akasava“, Miranda kartu su vyru keletą dienų atosotogavo Portugalijoje. Tuo metu vokiečių prodiuseris Artur Brauner buvo parengęs trejų metų kontraktą, pagal kurį Miranda būtų vaidinusi dviejuose didelio biudžeto filmuose ir 18 dienos rytą Miranda ir jos vyras važiavo pasirašyti sutarties. Kelyje Estoril – Lisabona (kuriame jie anksčiau filmavo juostą „Un día en Lisboa“) mašina pateko į avariją. Vyras, vairavęs automobilį, atsipirko lengvais sužeidimais, tuo tarpu keleivio vietoje sėdėjusi Miranda patyrė kaukolės traumą ir atsidūrė komoje. Ji mirė po kelių valandų ligoninėje, taip ir neatgavusi sąmonės. Jesus Franco vėliau sakė, kad diena, kuomet jis sužinojo apie Mirandos mirtį, buvo viena blogiausių jo gyvenime.
Mis Žemė 2002
Dalyvės
🇳🇮 Nicaragua
🇳🇬 Nigeria
🇳🇴 Norway
🇵🇦 Panama
🇵🇾 Paraguay
🇵🇪 Peru
🇵🇭 Philippines
🇵🇱 Poland
🇵🇷 Puerto Rico
🇸🇬 Singapore
🇨🇭 Switzerland
🇹🇿 Tanzania
🇺🇸 United States
🇻🇪 Venezuela
Serbija ir Juodkalnija
Mazovijos vaivadija (reikšmės)
Mazovijos vaivadija – buvęs administracinis-teritorinis vienetas ATR, Rusijos imperijoje ir Lenkijoje. Centras – Varšuva.
Podhorodnianka
Podhorodnianka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Suchovolios valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į šiaurę nuo Suchovolios, apie 39 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 62 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Čamdo prefektūra
Prefektūrą aptarnauja Čamdo oro uostas, nutiesti du greitkeliai (214-asis ir 317-asis).
Istorija
Formaliai prefektūra, miesto statusą Čamdo gavo 2014 m. liepos 11 d.
Demografija
2010 m. duomenimis, Čamdo vyrauja etniniai tibetiečiai – jie sudaro 95,46 % prefektūros gyventojų, etniniai kinai – 3,93 %, kazachai – 0,22 %, kitos tautinės mažumos – 0,39 %.
Labiausiai paplitusi religija – Tibeto budizmas.
Suskirstymas
Čamdo suskirstytas į 11 srities lygio administracinius vienetus: 1 rajoną ir 10 sričių.
Dijon FCO
Dižono FCO – Prancūzijos futbolo klubas iš Dižono.
Sojana
Sojana  – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Kulojaus kairysis intakas. Prasideda susiliejus Kepinos ir Kotugos upėms, teka į šiaurės rytus Baltosios jūros–Kulojaus plynaukšte. Įteka į Kulojų 54 km nuo jo žiočių.
Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla tarp rugsėjo ir lapkričio, atitirpsta gegužę. Aukštupio baseine yra deimantų telkinių. Dalis baseino saugoma Sojanos draustinyje.
Seniau upė naudota medienos plukdymui, prie žiočių veikė žuvies perdirbimo gamykla.
Luena
Luena  – miestas rytų Angoloje, plokščiakalnyje, prie Luenos upės. Mošiko provincijos administracinis centras. 85,0 tūkst. gyventojų (2007 m.). Plentai į Kuitą, Kolvezį, Saurimą. Į rytus nuo Luenos prasideda Kamėjos nacionalinis parkas.
Istorija
Kolonijiniais laikais miestas buvo žinomas kaip Vila Luzas (Vila Luso). Čia vyko intensyvios Angolos pilietinio karo kovos.
2002 m. Luenoje nužudytas ir palaidotas UNITA lyderis Jonas Savimbi.
Mechrenga
Mechrenga  – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Jemcos dešinysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda Šiaurinės Dvinos ir Onegos vandenskyroje, Plesecko rajone. Teka daugiausia į šiaurę, aukštupyje prateka ežerų virtinę. Vaga vinguriuoja. Įteka į Jemcą į pietus nuo Pogosto.
Didžiausi intakai – Šorda, Puksa (kairieji), Miagdoma (dešinysis).
Upė minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla lapkritį, atitirpsta balandžio gale arba gegužę. Mechrengos baseine paplitę karstiniai reiškiniai.
Pokšenga
Pokšenga  – upė Rusijoje, Archangelsko srityje; Pinegos kairysis intakas (Šiaurinės Dvinos baseinas). Prasideda Pinegos rajone, teka daugiausia į šiaurės rytus miškingomis vietovėmis.
Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla tarp spalio ir lapkričio, atitirpsta balandį–gegužę. Potvynis trunka nuo gegužės iki birželio. Pakrantės retai gyvenamos.
Seniau upė naudota medienos plukdymui.
Sofapaka FC
Sofapakos futbolo klubas arba Nairobio „Sofapaka“, o angliškuose šaltiniuose žinomas kaip Sofapaka Football Club, o trumpai Sofapaka FC – profesionalus Kenijos futbolo klubas, įsikūręs Nairobyje, tačiau namų rungtynes žaidžia Kenijatos stadione, kuris yra Mačakose.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2004 m. Iškovojo vietą elito divizione ir dalyvavo Premjer lygos pirmenybėse.
Antanas Račis
Antanas Račis (1936 m. kovo 25 d. Stebeikiuose, Pumpėnų valsčiuje – 2021 m. liepos 17 d. Vilniuje ) – enciklopedininkas, 2001–2015 metais leistos Visuotinės lietuvių enciklopedijos vyriausiasis redaktorius.
Biografija
Antanas Račis gimė 1936 metų kovo 25 dieną Stebeikių kaime. 1944 m. pradėjo mokytis Rinkūnų pradinėje mokykloje, 1947 m. – Pumpėnų septynmetėje mokykloje 1950 m. – Pasvalio vidurinėje mokykloje. 1954 m. įstojo į Vilniaus universitetą, studijavo Istorijos filologijos fakultete. 1959 m. įsigijo filologijos ir lietuvių kalbos bei literatūros vidurinės mokyklos mokytojo kvalifikaciją.
Kurį laiką dirbo lietuvių kalbos mokytoju Vilniaus rajono Skurbutėnų ir Kenos aštuonmetėse mokyklose. Vėliau dirbo enciklopedijų leidykloje. Dirbo mokslinių ir vyresniuoju moksliniu redaktoriumi, kelių redakcijų vedėju. Ėmėsi vadovauti visiems Mokslo ir enciklopedijų leidybos instituto redakciniams darbams. 2001 m. tapo Visuotinės lietuvių enciklopedijos vyriausiuoju redaktoriumi. 2002–2012 m. ėjo Valstybinės lietuvių kalbos komisijos nario pareigas.
Kalnėnų piliakalnis
Kalnėnų piliakalnis, Marės kalnas – piliakalnis Telšiuose. Pasiekiamas iš plento Telšiai – Seda už geležinkelio pasukus Kalnėnų gatve į kairę vakarų kryptimi ir pavažiavus 450 m – yra 100 m į kairę vakaruose, už sodybos, gatvei sukantis į šiaurės vakarus.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 30x20 m dydžio. Šiaurės rytų šlaite, 4 m žemiau aikštelės yra iki 5 m pločio terasa. Piliakalnio šlaitai vidutinio statumo, iki 10 m aukščio.
Tyrimai
2000 m. Bronius Dakanis šiaurės rytų šlaite esančioje terasoje ištyrė 1 m² dydžio šurfą, rado lipdytos ir žiestos keramikos, molio tinko, skaldytų akmenų ir angliukų. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Mosamedesas
Mosamedesas, tiksliau Mosamedišas, 1985–2016 m. Namibė  – miestas pietvakarių Angoloje, Atlanto vandenyno pakrantėje (prie nedidelės įlankos), Namibo dykumos šiauriniame pakraštyje. Namibo provincijos administracinis centras. Yra vienas iš trijų pagrindinių šalies jūrų uostų (geležies rūdos, medvilnės, tabako, sizalio eksportas, žvejyba). Maisto (žuvų perdirbimo, malimo) pramonė, laivų remontas. Veikia Namibės ir Jurijaus Gagarino oro uostai. Geležinkelis ir plentas į Lubangą. Į pietus nuo Namibės pasideda Jonos nacionalinis parkas.
Istorija
Miestas įkurtas portugalų 1849 m. ir pavadintas Mosamedišu (Moçâmedes). Pavadintas pagal Mosamedišo barono titulą. Pastatytas fortas, uostas. Pradžioje vystyta žvejyba, o netoliese radus geležies telkinių pradėtas vykdyti žaliavų eksportas. 1985 m. miestas pervadintas į Namibę. 2016 m. grąžintas buvęs pavadinimas.
Uftiuga
Uftiuga  – keletas upių šiaurės Rusijoje:
Jula
Upės mityba mišri, minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu. Užšąla lapkritį, atitirpsta balandį–gegužę. Potvynis trunka nuo gegužės iki birželio. Pakrantės retai gyvenamos, žemupyje yra Pačichos kaimas.