cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kino istorija
Dešimtasis dešimtmetis
Nors žiūrovus į kino sales ir toliau viliojo specialiųjų efektų filmai „Terminatorius 2: paskutinio teismo diena“ (Terminator 2: Judgment Day ), Titanikas" (Titanic, 1997 m.) ir kt., komercinės sėkmės susilaukė ir JAV nepriklausomas kinas: Stiveno Sioderbergo (Steven Soderbergh) „Seksas, melas ir vaizdajuostės“ (Sex, lies and videotape), Kventino Tarantino (Quentin Tarantino) „Pasiutę šunys“. Didžiosios studijos ėmė kurti dukterines „nepriklausomos“ produkcijos kompanijas, skirtas „mainstreamui“ nepriklausančių filmų gamybai finansuoti ir prodiusuoti. Vieną iš tokių kompanijų – „Miramax Films“ – Disnėjaus kompanija nupirko prieš pat pasirodant itin populiariam Tarantino filmui „Bulvarinis skaitalas“ (Pulp Fiction, 1994 m.).
Filmai ėmė plisti internete. Dešimtmečio pabaigoje vis labiau įsigali skaitmeninės technologijos. Namų „kino teatruose“ vaizdajuostes pamažu keičia DVD.
Kinijoje iškyla „Šeštosios“, arba „Naujosios“ kartos kino kūrėjai: Dzia Džangke (Jia Zhangke), Vangas Siaošuai (Wang Xiaoshuai), Džangas Juanas (Zhang Yuan) ir kiti. Daugelio jų kino karjeros prasidėjo pogrindyje, filmai buvo uždrausti Kinijos vyriausybės, tad ilgą laiką šie režisieriai buvo garsūs tik už tėvynės ribų.
XXI amžius, pirmasis dešimtmetis
Dokumentiniai filmai ko gero pirmą kartą tapo komerciniu žanru: „Imperatoriaus kelionė“ (La Marche de l’empereur), Maiklo Mūro (Michael Moore) „Farenheitas 9/11“ (Farenheit 9/11).
Po „Gladiatoriaus“ (Gladiator, 2000 m.) sėkmės atgijo susidomėjimas epiniu istoriniu kinu.
Vis labiau tobulėjo namų kino sistemos, atsirado DVD, sukurtų specialiai žiūrėti namuose (pavyzdžiui, „Žiedų valdovo“ trilogija DVD formatu buvo išleista ir teatruose rodytos versijos, ir išplėstinės versijos, skirtos specialiai namų žiūrovams).
Laikui bėgant atsirando nauja vaizdo technologija HD (high definition). Filmai išleidžiami ne tik DVD formatuose, bet ir Blu-ray.
Pradėta naudoti 48 kadrų per sekunde technologija HFR (High frame rate). Pirmas filmas nufilmuotas šia technologija buvo Piterio Džeksono „Hobitas: nelaukta kelionė” ( The Hobbit: An Unexpected Journey, 2012 m.)
Larašas
Larašas (arab.: العرائش) – Maroko miestas (107 371 (2004 m.)) šiaurinėje šalies dalyje, Atlanto vandenyno pakrantėje, 86 km į pietus nuo Tanžero, Lukos upės deltoje. Larašas priklauso Maroko Tanžero-Tetuano regionui ir yra srities sostinė.
Istorija
Miestą VII a. įkūrė arabai kairiajame Luksus upės krante netolo Romos imperijos miesto Liksus liekanų. Nuo 1471 m. Larašas priklausė Portugalijai. 1491 m. pastatyta tvirtovė vėliau tapo piratų citadele. 1610 m. Larašas priklausė Ispanijai, o 1689 m. sultonas Mulai Ismailas sugrąžino Larašą Marokui.
Nuo 1912 m. iki 1956 m. kovo 2 d. Larašas priklausė Ispanijai (Ispanijos Marokas).
Dvarviečiai (Betygala)
Dvarviečiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Kaulakių.
Vokietijos futbolo taurė
Vokietijos futbolo taurė – kasmetinis futbolo turnyras Vokietijoje, vykstantis nuo 1934 metų.
Eugenija
Eugenija („gerai gimęs, kilmingas“) – graikų kilmės moteriškos giminės vardas. Vardadieniai – rugsėjo 15 d. ir gruodžio 25 d.
Žmonės
Taip pat žr.:
Maltos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Maltos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Galutinė lentelė
Silpnųjų grupė:
Birutė Kasperavičienė (1926)
Birutė Kasperavičienė (1926 m. gegužės 16 d. Liudvinavas – 1976 m. rugpjūčio 16 d. Vilnius) – Lietuvos urbanistė.
Biografija
1950 m. baigė miestų planavimą Kauno universitete. 1950–1961 m. Respublikinio planavimo ir projektavimo tresto architektė, 1961–1976 m. Miestų statybos projektavimo instituto projektų vyr. architektė.
Buveinė
Buveinė – gyvųjų organizmų arba atskirų individų natūralūs namai. Tai gali būti ežeras, upė, pelkė, medžio drėvė.
Makrobuveinė – milžiniška, ypač didelė buveinė, tokia kaip biomas. Mikrobuveinė – labai nedidelė specifiška buveinė, pvz., pūvantis medis.
Mažos buveinės gali būti didesnėse, pvz., upė vasaržalių miškų biome.
Areál (biologie)
Hardtopas
250px|right|thumb|[[AMC Marlin hardtopas be šoninių atramų]] 250px|right|thumb|[[BMW automobilis su kietu atidaromu stogu]] Hardtopas ( 'kietas viršus') – automobilio kėbulo tipas, turintis kietą stogą.
Iki XX a. 3 dešimtmečio pabaigos apie 90 % pasaulio automobilių buvo hardtopai su nuimamu stogu, tačiau 7-tą dešimtmetį ši kėbulo versija beveik išnyko. 4 dešimtmetį Peugeot pristatė naują kupė – kabrioleto tipo hardtopą, kurio stogo nebereikėjo nuimti, jis įsikeldavo į bagažinę. Kupė – kabrioletai buvo pradėję nykti 6-dešimtmečio pabaigoje, tačiau 1995 metais Mitsubishi pristatė Mitsubishi 3000GT Spyder automobilį su gerokai patobulinta stogo atidarimo ir sulankstymo sistema, nuo automobilio pristatymo toks kėbulo tipas tampa vis populeresnis tarp Europos automobilių gamintojų. 5 dešimtmetį pradėjo populiarėti hardtopai be šoninių atramų, tokie automobiliai atrodė kaip kabrioletai su pakeltu stogu.
Jungtinių Valstijų pilietinis karas
JAV pilietinis karas – 1861–1865 metais Jungtinėse Amerikos Valstijose vykęs pilietinis karas tarp pietinės dalies (Konfederacijos), siekusios atsiskirti nuo JAV, ir šiaurinės dalies (Sąjungos), siekusios neleisti atsiskyrimo.
Karo metu žuvo apie 600 tūkst. žmonių, buvo išlaisvinta iš vergijos 4 mln. juodaodžių vergų.
Vergija
Nuo pat šalies susikūrimo JAV ryškėjo prieštaravimai tarp vergvaldiškų Pietų ir vis labiau prieš vergiją nusistačiusios Šiaurės. XIX a. ketvirtame - penktame dešimtmečiuose Šiaurėje ėmė plisti abolicionizmas - judėjimas, siekęs vergijos panaikinimo. 1820 m. priimtas Misūrio kompromisas nustatė, kad vergija negalės plisti šiauriau nei 36°30' šiaurės platumos, išskyrus Misūrio valstiją. 1850 m. jis buvo papildytas 1850 m. kompromisu. Tačiau 1854 m. JAV Kongresas, pažeisdamas šiuos kompromisus, priėmė Kanzaso-Nebraskos aktą, pagal kurį naujai suformuotos Kanzaso ir Nebraskos teritorijos gavo teisę pasirinkti, ar legalizuoti vergiją, ar ne. Vigų partija suiro, susikūrė Respublikonų partija. Netrukus pastaroji jau dominavo beveik visoje Šiaurėje, tuo tarpu Demokratų partija - Pietuose.
Iš pradžių buvo tikimasi, kad Nebraska vergiją uždraus, o Kanzasas - legalizuos. Tokiu atveju Senate būtų išlikusi pusiausvyra. Tačiau Kanzase pamažėle prasidėjo susidūrimai tarp vergijos šalininkų ir priešininkų („Kraujuojantis Kanzasas“). Galų gale 1861 m. sausio 29 d. Kanzasas buvo priimtas į JAV kaip valstija, draudžianti vergiją.
1860 m. vykusius JAV prezidento rinkimus laimėjus respublikonui Abraomui Linkolnui, Pietų Karolina 1860 m. gruodžio 20 d. paskelbė atsiskirianti nuo JAV. Gruodžio 24 d. paskelbtoje deklaracijoje kaip pagrindinės atsiskyrimo priežastys buvo minimi:
Prieš Linkolno inauguraciją atsiskyrė dar šešios valstijos: Misisipė (1861 m. sausio 9 d.), Florida (sausio 10 d.), Alabama (sausio 11 d.), Džordžija (sausio 19 d.), Luiziana (sausio 26 d.) ir Teksasas (vasario 1 d.). Vis dar ėjęs pareigas prezidentas Džeimsas Buchanas protestavo, bet nesiėmė jokių karinių veiksmų. Vasario 9 d. atsiskyrusios valstijos susijungė į Konfederaciją su sostine Montgomeriu.
Konfederacijos prezidentu buvo išrinktas Džefersonas Deivis. Savo inauguracijos kalboje jis kaip pagrindinę atsiskyrimo priežastį minėjo valstijų teisių idėją.
Kovo 4 d. buvo inauguruotas Linkolnas. Savo inauguracijos kalboje jis žadėjo siekti išsaugoti Sąjungą, o vėliau atsisakė derėtis su Konfederacijos atstovais dėl Konfederacijos jau perimtos buvusios federalinės nuosavybės, kad taip nepripažintų Konfederacijos teisėtumo.
Karo veiksmai
thumb|Tipiško kario - pilietinio karo dalyvio - fotografija
Po Linkolno inauguracijos Sąjunga dar kontroliavo keletą fortų Konfederacijos teritorijoje. Vienas iš jų buvo Samtero fortas Pietų Karolinoje, vadovaujamas majoro Roberto Andersono. 1861 m. balandžio 12 d. Konfederacijos prezidento įsakymu šį fortą ėmė pulti brigados generolo Pierre Gustave Toutant Beauregard vadovaujami daliniai. Po 34 valandas trukusio apšaudymo fortas pasidavė. Šis mūšis yra laikomas JAV pilietinio karo pradžia.
Atsakydamas į šį puolimą Linkolnas balandžio 15 d. paprašė Sąjungoje likusių valstijų sušaukti 75000 savanorių. Dėl šio sprendimo nuo JAV atsiskyrė Virdžinija (balandžio 17 d.), Arkanzasas (gegužės 6 d.), Šiaurės Karolina (gegužės 20 d.) ir Tenesis (birželio 8 d.). Netrukus visos jos prisijungė prie Konfederacijos, kurios sostinė buvo perkelta į Ričmondą Virdžinijoje.
Sąjungos armijai vadovavęs generolas Vinfredas Skotas pasiūlė „Anakondos planą“, pagal kurį pergalė turėjo būti pasiekta be mūšių, galinčių pareikalauti didelių aukų. Konfederacijos ekonomiką, kurios pagrindą sudarė medvilnės, tabako ir cukranendrių auginimas ir eksportas, turėjo palaužti uostų blokada ir Misisipės kontrolė. Šis planas nesulaukė visuomenės palaikymo, tačiau balandžio 19 d. Linkolnas įsakė pradėti uostų blokadą.
Pirmasis didelis mūšis - Pirmasis mūšis prie Bul-Rano - įvyko liepos 21 d. Virdžinijoje. Jame brigados generolo Irvino MakDauelo vadovaujama Sąjungos armija buvo sumušta brigados generolų Džonsono ir Beauregard vadovaujamų pajėgų. Po mūšio Makdauelą pakeitė generolas majoras Džordžas Brintonas MakKelanas. Liepos 26 d. jis ėmė vadovauti naujai Potomtako armijai, o nuo 1861 m. lapkričio 1 d. iki 1862 m. kovo 11 d. buvo ir visos Sąjungos kariuomenės vadas.
1862 m. kovo 17 d. prasidėjo naujas Sąjungos puolimas Virdžinijoje (Pusiasalio kampanija). Jo metu Potomtako armija beveik pasiekė Ričmondą, bet buvo sustabdyta gegužės 31 - birželio 1 d. vykusiame Septynių pušų mūšyje. Šiame mūšyje sužeistą Džonsoną pakeitė Robertas Edvardas Li, ėmęs vadovauti armijai, pervardintai Šiaurės Virdžinijos armija. Po birželio 25 - liepos 1 d. vykusius Septynių dienų mūšius Potomtako armija atsitraukė. Liepos 11 d. Sąjungos kariuomenės vadu (šis postas liko laisvas nuo pat kovo 11 d.) buvo paskirtas generolas majoras Henris Veigeris Halekas).
Per tą laiką vakarų karo veiksmų teatre Sąjunga pasiekė keletą reikšmingų pergalių. 1861 m. pavyko neleisti atsiskirti Misūriui ir Kentukiui. Pastarasis buvo paskelbęs neutralitetą, bet 1861 m. rugpjūčio 3 d. konfederatų generolas majoras Leonidas Polkas užėmė Kentukiui priklausiusį Kolumbo miestą. Atsakydama į šį neutralumo pažeidimą Kentukio legislatūra paprašė Sąjungos paramos. 1862 m. vasario 2 d. prasidėjo brigados generolo Uliso S. Granto puolimas Tenesyje. Remiamas kapitono Endriu Futo vadovaujamų kanonierių, vasario 6 d. jis užėmė Henrio fortą prie Tenesio upės (tai buvo pirmoji reikšminga Sąjungos pergalė), o vasario 16 d. - Donelsono fortą prie Kamberlando upės. Balandžio 6 d. Džonstono ir Beauregard vadovaujama konfederatų armija netikėtai užpuolė Granto vadovaujamą Vakarų Tenesio armiją prie Šilo, bet vasario 7 d. buvo sumušta, į mūšį įsijungus Dono Karloso Buelo vadovaujamai Ohajo armijai. Balandžio 29 d. kapitono Deivido Faraguto vadovaujamas Sąjungos laivynas užėmė Naująjį Orleaną prie Misisipės žiočių.
Birželio 27 d. vadovavimą konfederatų Tenesio armijai perėmė generolas Brakstonas Bragas. Netrukus jis pabandė įsiveržti į Kentukį, tačiau spalį atsitraukė. Konfederatų puolimas Tenesio kryptimi irgi baigėsi nesėkme, jiems pralaimėjus Antrąjį Korinto mūšį (spalio 3 - spalio 4 d.).
Potomtako armija lapkričio 15 d. pradėjo dar vieną įsiveržimą į Virdžiniją, tačiau jis baigėsi pralaimėjus Fredriksburgo mūšį (gruodžio 11 - gruodžio 15 d.). Burnsaido bandymas atnaujinti puolimą 1863 m. sausio 20 d. baigėsi nesėkme dėl pernelyg šilto ir drėgno oro. Sausio 26 d. Burnsaidą pakeitė generolas majoras Džozefas Hukeris. Tačiau jo puolimas baigėsi pralaimėtu Čancelorsvilio mūšiu (balandžio 30 - gegužės 6 d.). thumb|[[Getisbergo mūšis|Getisbergo mūšio paveikslas]] Birželio 3 d. Li pradėjo naują įsiveržimą į Merilandą ir Pensilvaniją (Getisburgo kampanija). Besitraukiančios Vašingtono kryptimi Potomtako armijos vadu birželio 28 d. buvo paskirtas Džordžas Midas, kuris išliko šiame poste iki pat karo pabaigos. Li invazija baigėsi pralaimėjus Getisbergo mūšį (liepos 1 - liepos 3 d.). Sąjunga jame prarado 23055 karių iš 93921 (iš jų 3155 žuvo), o Konfederacija - 23231 iš 71699 (iš jų 4708 žuvo).
Maždaug tuo pačiu metu Sąjungai pavyko pasiekti reikšmingų pergalių ir vakaruose. Gegužės 18 d. Granto vadovaujamos pajėgos pradėjo Viksburgo apgultį. Liepos 4 d. užėmus šį miestą Sąjunga jau galutinai perėmė Misisipės kontrolę. Tačiau generolo majoro Viljamo Rozekranso Komberlando armijos puolimas Tenesyje ir Džordžijoje baigėsi pralaimėjus rugsėjo 18 - rugsėjo 20 d. vykusį Čikamaugos mūšį Bragso Tenesio armijai. Spalio 17 d. Grantas ėmė vadovauti visoms Sąjungos pajėgoms vakarų karo veiksmų teatre. Jis pakeitė Rozekransą generolu majoru Džordžu Tomasu, be to, pasiuntė pastiprinimą - XI ir XII korpusus, vadovaujamus Hukerio, ir Tenesio armiją, vadovaujama Viljamo Šermano. Visos šios pajėgos nugalėjo konfederatus Trečiajame Čatanugos mūšyje (lapkričio 23 - lapkričio 25 d.).
1864 m. kovo 2 d. Grantui buvo suteiktas generolo leitenanto laipsnis (iki tol toks laipsnis buvo suteiktas tik Džordžui Vašingtonui ir laikinai Vinfredui Skotui). Kovo 12 d. jis buvo paskirtas visos Sąjungos armijos vadu. Kadangi Grantas persikėlė į rytų karo veiksmų teatrą ir laikėsi prie Potomtako armijos, kovo 18 d. Sąjungos pajėgų vakarų karo veiksmų teatre vadu tapo Šermanas.
Grantas pirmą kartą parengė vieningą karo strategiją. Pagal ją buvo numatyti koordinuoti Sąjungos puolimai keliomis kryptimis, visų pirma prieš Ričmondą ir Atlantą.
Gegužės 4 d. prasidėjo naujas Potomtako armijos puolimas, kurio metu konfederatai atsitraukė iki Pitersburgo. Vakaruose gegužės 7 d. Šermanas pradėjo puolimą Atlantos kryprimi (Atlantos kampanija). Rugsėjo 2 d. Atlanta buvo užimta.
Daugiausiai vilties Konfederacijai teikė 1864 m. JAV prezidento rinkimai. Juose varžėsi Linkolnas, iškeltas Nacionalinės sąjungos partijos (respublikonų ir karą palaikančių demokratų koalicijos) ir Demokratų partijos iškeltas MakKelanas. Demokratų rinkimų programa pasisakė prieš karą, nors pats MakKelanas jai nepritarė. Lapkričio 8 d. vykusiuose rinkimuose Linkolnas laimėjo surinkęs 55 % balsų (2218388 prieš 1812807) ir gavęs 212 balsų prieš 12 rinkikų kolegijoje.
Lapkričio 15 d. Šermanas išvyko iš Atlantos ir pradėjo puolimą link vandenyno (Savanos kampaniją), pasibaigusį Džordžijos valstijos Savanos uosto užėmimu gruodžio 22 d. Konfederatų generolo leitenanto Džono Hudo puolimas Tenesio kryptimi (Franklino-Našvilio kampanija) baigėsi pralaimėjus Našvilio mūšį (gruodžio 15 - gruodžio 16 d.). 1865 m. sausio pabaigoje Šermano pajėgos pajudėjo Ričmondo link (Karolinų kampanija). Vasario 17 d. buvo užimta Pietų Karolinos sostinė Kolumbija, balandžio 3 d. Potomtako armija užėmė Ričmondą, balandžio 9 d. Li pasidavė Grantui. Tai laikoma JAV pilietinio karo pabaiga.
Rezultatai
Konfederacijai pralaimėjus prasidėjo Rekonstrukcija, kurios tikslas buvo galutinai panaikinti vergiją ir pertvarkyti pietines valstijas. Jos metu buvo priimtos trys JAV Konstitucijos pataisos: tryliktoji, panaikinusi vergiją, keturioliktoji, garantavusi pilietines teises visiems JAV piliečiams nepriklausomai nuo rasės, ir penkioliktoji, kuri garantavo balsavimo teisę visiems JAV piliečiams nepriklausomai nuo rasės. 1877 m. buvo priimti segregaciniai įstatymai. Pagal juos juodaodžiai atskirti nuo baltųjų.
Liepsnos slopintuvas
thumb|right|200px|[[Bren kulkosvaidis su kūgišku liepsnos slopintuvu]] thumb|right|200px|Rusijos jūrų pėstininkas su automatu [[AK-74. Vamzdžio gale – liepsnos slopintuvas.]]
Liepsnos slopintuvas (, flash hider, flash guard, flash eliminator, flash cone) – įtaisas šaunamojo ginklo (pvz., šautuvo ar kulkosvaidžio) vamzdžio gale, mažinantis vamzdžio liepsną, nes nukreipia išsiveržiančias dujas tokia kryptimi, kuri netrukdo. Pvz., M16 šautuvo liepsnos slopintuvas nukreipia dujas taip, kad jos nesiveržtų aukštyn.
Klasikiniai XIX a. šautuvai turėjo ilgus vamzdžius, kuriuose parakas sudegdavo visiškai, o parako dujos besiplėsdamas gana stipriai ataušdavo, todėl jais šaudant vamzdžio liepsnos nesimato, per vamzdžio galą išsiveržia tik dūmų pūpsnis. Tuo tarpu tų pačių šautuvų nupjautavamzdžiai variantai paprastai šaudo su vamzdžio liepsna.
Daugelis šiuolaikinių ginklų turi trumpus vamzdžius, todėl vamzdžio liepsna yra didelė problema.
Yra keli pagrindiniai liepsnos slopintuvų tipai:
Keičiant liepsnos slopintuvo plokštelių formą ir padėtį galima jam suteikti ir kitų funkcijų. Pvz., didesnė apatinė plokštelė dalį dujų nukreipia aukštyn, todėl vamzdis šūvio metu šokteli žemyn. Tai iš dalies kompensuoja vamzdžio šoktelėjimą dėl buožės ir vamzdžio išilginių ašių nesutapimo.
Juozas Končius
Juozas Končius (Koncevičius 1891 m. birželio 16 d. Stulgiai, Skaudvilės valsčius – 1975 m. sausio 13 d. Roma) – JAV lietuvių visuomenės veikėjas, teologijos daktaras.
Biografija
1917 m. baigė Žemaičių kunigų seminariją, įšventintas kunigu. 1917–1918 m. Breslau (dab. Vroclavas) universitete studijavo ekonomiką, kartu Pirmojo pasaulinio karo belaisvių lietuvių kapelionas. 1919 m. Lietuvos vyriausybės įgaliotinis Berlyne lietuviams karo belaisviams ir išvežtiesiems grąžinti. 1920–1923 m. Šiaulių gimnazijos, Šiaulių mokytojų seminarijos ir suaugusiųjų kursų kapelionas, mokytojas. 1921 m. su diplomatine misija lankydamasis Maskvoje ir Sankt Peterburge rūpinosi grąžinti po Pirmojo pasaulinio karo Rusijoje likusius lietuvius. 1922 m. vienas moksleivių šalpos draugijos „Viltis“ įkūrėjų, jos vadovas. 1923 m. JAV lietuvių kolonijose rinko aukas „Vilties“ namams. 1924 m. įstojo į Vašingtono Katalikų universitetą, studijavo pedagogiką. 1926 m. magistras, 1926 m. paskirtas universiteto prefektu, studijavo Bažnyčios istoriją. 1930 m. teologijos daktaras.
Rokas Guščinas
Rokas Guščinas (g. 1991 m. sausio 6 d.) – Lietuvos gimnastas. Pirmasis nepriklausomos Lietuvos gimnastas vyras dalyvavęs olimpinėse žaidynėse.
Juozas Končius
Biografija
1927–1945 m. Šv. Kryžiaus parapijos Mount Karmelyje klebonas. Vienas Bendrojo Amerikos lietuvių fondo organizatorių, 1944–1964 m. pirmasis jo pirmininkas. 1945 m., 1950 m., 1952 m. lankė lietuvius Europos karo pabėgėlių stovyklose, rūpinosi jų šalpa. 1949–1951 m. Fordheimo universiteto Niujorke apologetikos profesorius. 1951 m. kanauninkas. Kunigų vienybės, Kunigų savišalpos draugijos, studentų šalpos draugijos „Motinėlė“, Amerikos katalikų istorijos ir kitų organizacijų veikėjas. Bendradarbiavo katalikų spaudoje, 1942 m. redagavo leidinį „Amerikos lietuvių katalikų darbai“. Parašė teologinių ir istorinių veikalų, maldaknygių, vadovėlių.
Rokas Guščinas
Biografija
Sportuoja nuo 1997 m. Pirmasis treneris - Rolandas Zakšauskas.
2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse užėmė 17 vietą pratimų ant arklio su rankenomis rungties kvalifikacinėse varžybose, o kitose rungtyse nestartavo.
Jonas Smilgevičius
Jonas Smilgevičius (1870 m. vasario 12 d. Šoniuose, Alsėdžių valsčius, Telšių apskritis – 1942 m. rugsėjo 27 d. Kaune) – Lietuvos nepriklausomybės akto signataras, agronomas, ekonomistas, bankininkas, įvairių akcinių bendrovių steigėjas ir dalininkas, visuomenės veikėjas. thumb|righ|160px|left|Jonas Smilgevičius – Valstybės tarybos narys miniatiūra|160px|left|Kapas [[Užvenčio kapinėse]]
Biografija
Iki 1893 m. mokėsi Mintaujos ir Liepojos gimnazijose. Vienerius metus studijavo ekonomiką Karaliaučiaus universitete, vėliau perėjo į Berlyno universitetą, kurį baigė 1899 m.
Trejus metus dėstė Peterburgo žemės ūkio mokykloje. Rūpinosi žemės ūkio naujovių populiarinimu lietuvių visuomenėje. Vadovavo Nobelio prekybos įmonių filialui Varšuvoje. Įsigijo Užvenčio (dab. Kelmės raj.) dvarą, kuriame užveisė pieninių galvijų bandą, užsėjo tabako plantaciją, įrengė modernų vandens malūną, lentpjūvę, plytinę.
Akolis (Aktobė)
Akolis yra ežeras Kazachstane, vakarinėje Aktiobės srities dalyje. Ežeras yra 203 metrų aukštyje. Akolis yra 160 km nutolęs į pietus nuo Aktiobės miesto.
Jonas Smilgevičius
Biografija
Vienas Lietuvių konferencijos Vilniuje (1917 m.) organizatorių ir dalyvių, išrinktas į Lietuvos Tarybą. 1918 m. vasario 16 d. kartu su kitais Tarybos nariais pasirašė nepriklausomos Lietuvos valstybės atkūrimo aktą.
Akolis (Aktobė)
Išvertus iš kazachų kalbos, ežero pavadinimas reiktų Baltasis ežeras.
Jonas Smilgevičius
Biografija
1925 m. išrinktas Lietuvos banko tarybos nariu. Lietuvos kredito banko (1921 m.) steigėjas.
Vienas pagrindinių akcinių bendrovių „Nemunas“, „Dubysa“, „Miškas“, „Neris“, „Sidabrinė lapė“ steigėjų ir akcininkų, „Vilijos“ bendrovės Vilniuje (1911 m.) kūrėjas.
Bendradarbiavo „Varpe“, „Vienybėje Lietuvninkų“, „Vilniaus žiniose“, pasirašinėdamas savo pavarde ir slapyvardžiais. Knygelės „Pienininkystė Lietuvos ūkininkams“ (1895 m.) autorius.
Tetė
Tetė  – miestas šiaurės vakarų Mozambike, dešiniajame Zambezės krante, tiltu sujungtas su Mvatize (tai vienas iš penkių tiltų, kertančių Zambezę). Tetės provincijos administracinis centras. 104,8 tūkst. gyventojų (1997 m.).
Ikikolonijiniais laikais Tetė buvo svarbus suahilių prekybinis centras. 1530 m. miestą užėmė portugalai. Turgus. Žemės ūkis; anglies, urano, aukso, asbesto gavyba. Oro uostas.
Jemeno himnas
"Vieninga respublika" - yra nacionalinis Jemeno himnas. Žodžių autorius - Abdallah "al-Fadhool" Abdulwahab Noman, kompozitorius - Ayoob Tarish. Iš pradžių himnas buvo naudojamas, kaip Pietų Jemeno, bet dviem Jemenams susijungus (1990 m.) himnas tapo viso suvienyto Jemeno.
Arabų kalba
رددي أيتها الدنيا نشيدي ***     ردديه وأعيدي وأعيدي واذكري في فرحتي كل شهيد*** وأمنحيه حللاً من ضوء عيدي رددي أيتها الدنيا نشيدي***    ردديه وأعيدي وأعيدي وحدتي..وحدتي..يانشيداً رائعاً يملاُ نفسي***  أنت عهد عالق في كل ذمة رايتي.. رايتي..يانسيجاً حكته من كل شمس***   أخلدي خافقة في كل قمة أمتي.. أمتي.. امنحيني البأس يامصدر بأسي*** وأذخريني لك يا أكرم أمة
Transliteracija
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Raddidihi Wa-a 'idi Wa-a idi
Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi
Wa'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi
'Ishtu Imani Wa-hubbi Umamiyya
Wa-masiri Fawqa Darbi Arabiyya
Wa-sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya
Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.
Pilno himno transliteracija
Raddidi Ayyatuha 'D-dunya Nashidi
Raddidihi Wa a'idi Wa aidi
Wa 'Mnahihi Hullalan Min Daw'i Idi
Ya Biladi, Nahnu Abna'u Wa Ahfadu Rijalik
Sawfa Nahmi Kulla Ma Bayna Yadayna Min Jalalik
Wa Sayabqa Khalida 'D-daw'i 'Ala Kulli 'El-masalik
Kullu Sakhrin Fi Jibalik, Kullu Dharrati Rimalik
Kullu Anda'i Dilalik, Milkuna
Innaha Milku Amanina 'L-kabirah, Haqqana
Ja'a Min Amjadi Madiki 'L-muthirah
Wahdati, Wahdati, Ya Nashidan Ra'i'an Yamla'u Nafsi
Anti Ahdun 'Aliqun Fi Kulli Dhimmah
Rayati, Rayati, Ya Nasijan Hiktahu Min Kulli Shamsi
Ukhludi Khafiqatan Fi Kulli Qimmah
Ummati, Ummati, Imnahini 'L-ba'sa Ya Masdari Ba'si
Wa 'Dhkhurini Laki Ya Akrama Ummah
'Ishtu Imani Wa Hubbi Sarmadiyya
Wa Masiri Fawqa Darbi 'Arabiyya
Wa Sayabqa Nabdu Qalbi Yamaniyya
Lan Tara 'D-dunya Ala Ardi Wasiyya.
Wa 'Dhkuri Fi Farhati Kulla Shahidi
Kapice Lipnikai
Kapice Lipnikai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į pietvakarius nuo Tykocino ir apie 32 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Jurgis Elisonas
Jurgis Elisonas (1889 m. rugpjūčio 4 d. Palėvenėje, Aukštadvaryje, Kupiškio raj. – 1946 m. sausio 4 d. Vysbadene, Vokietija) – pedagogas, aktyvus visuomenės veikėjas, kraštotyrininkas, gamtininkas, vienas ryškiausių tarpukario Lietuvos zoologų.
Biografija
1915 m. baigė Peterburgo universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto Gamtos skyrių.
1915–1917 m. tarnavo Rusijos karo aviacijos meteorologijos skyriuje. 1918–1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919–1925 m. Panevėžio gimnazijos mokytojas, 1925–1929 m. Panevėžio apskrities mokyklų inspektorius, 1929–1932 m. Kėdainių gimnazijos direktorius, 1932–1935 m. Panevėžio mergaičių gimnazijos direktorius, 1935–1940 m. Panevėžio berniukų gimnazijos direktorius. Be to, 1924–1940 m. Lietuvos žemės ūkio akademijos dėstytojas, Zoohigienos ir veterinarijos katedros vedėjas, 1935 m. profesorius. 1925–1927 m. Lietuvos universiteto docentas. 1942–1944 m. Lietuvos mokslų akademijos mokslinis bendradarbis.
1940 m. TSRS okupavus Lietuvą suimtas, kalintas Panevėžio kalėjime. Antrojo pasaulinio karo metais gyveno Vilniuje, dalyvavo pogrindinėje veikloje, tačiau perspėtas suėmimo išvengė. Kurį laiką slapstėsi, o 1944 m., būdamas švedų kilmės, pabandė laiveliu pasitraukti į Švediją. Jūroje vokiečių suimtas, kalintas Rygos kalėjime, vėliau išvežtas į Vokietiją.
Gamtininkas
Ilgai Jurgio Elisono nuopelnai Lietuvos mokslui buvo menkinami ar visai nutylimi, nes turėjo įtakos sovietinės nomenklatūros neigiamas požiūris į jo aktyvų dalyvavimą tautinių organizacijų veikloje. Tyrinėjo ne tik stuburinius – žinduolius, paukščius, žuvis, bet ir daugelį bestuburių ir ypač įvairius parazitus. Jo puikūs vadovėliai, žinynas, populiarūs straipsniai ilgą laiką buvo gamtininkų, mokslo darbuotojų, studentų ypač trokštama literatūra. Knygoje „Mūsų šalies žinduoliai“ surinko daugybę senų žmonių pasakojimų apie įvairiausius gyvūnus, kurie atspindi tų laikų žinias ir suvokimą.
Kraštotyrininkas
1919 m. įsidarbinęs Panevėžio berniukų gimnazijoje, suorganizavo kraštotyros mėgėjų būrelį. Jo vadovaujami mokiniai rinko kraštotyrinę, archeologinę medžiagą, vasarą vykdavo į ekspedicijas, rinko senienas gimtuosiuose sodžiuose. 1923 m. vienas iš aktyviausių Panevėžio „Gimtajam kraštui tirti draugijos“ steigėjų, iki 1940 m. draugijos pirmininkas. 1925 m. Panevėžio kraštotyros muziejaus steigėjas, steigiamam muziejui perdavė gimnazijos moksleivių sukauptus eksponatus ir savo privatų archeologijos ir numizmatikos rinkinį. Jo iniciatyva muziejuje įkurtas gamtos skyrius, rūpintasi įvairių gamtos eksponatų, paukščių ir gyvūnų iškamšų, ragų kolekcijos, augalų herbarų, žuvų kolekcijos, suakmenėjimų kaupimu.
Sudarė ir 1925 m. paskelbė Panevėžio apylinkių archeologijos atlasą. Rinko ir skelbė tautosaką apie gyvūnus, jų elgesį, gydymus, užkalbėjimus ir kt.
1936 m. Lietuvių tautosakos archyvo tarybos narys, tarybos pirmininkas. 1939 m. Lituanistikos instituto narys.
Kuderevščizna
Kuderevščizna – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Dambravos valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Dambravos, apie 37 km į šiaurės vakarus nuo Sokulkos ir 64 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Dvarviečiai (Skuodas)
Dvarviečiai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Notėnų.
Kultūros paveldas
thumb|200px|left|Dvarviečių pakelės koplytstulpis
Toreso salos
thumb|200px|Toreso salų žemėlapis
Toreso salos  – salų grupė Ramiajame vandenyne, pačiuose Vanuatu salyno šiaurės vakaruose. Nuo Saliamono salų jas skiria Toreso lovys. Kartu su Bankso salomis sudaro Torbos provinciją.
Plotas 117,7 km². Salų grandinės ilgis 42 km. Salos vulkaninės kilmės, tačiau neaukštos (iki 366 m, Vonvaros k., Hiu s.). Salas dengia drėgnieji tropiniai miškai.
Toreso salos:
Toreso salose gyvena apie 950 gyventojų. Pagrindinė gyvenvietė – Lungharegis (Lo s.). Lo saloje veikia lėktuvų pakilimo takas. Salose vartojamos dvi vietinės kalbos – Hiu ir Lo-Togos.
Salos pavadintos jas pasiekusio pirmo europiečių, ispanų jūrininko Luiso Vaso de Toreso garbei.
Vitebsko kunigaikštystė
Vitebsko kunigaikštystė  – XI a. – XIV a. senovės rusėnų, XIV a. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos dalinė kunigaikštystė dab. Baltarusijoje (daugiausia dab. Vitebsko sritis). Svarbiausias miestas – Vitebskas.
Bekabadas
Bekabadas – miestas rytų Uzbekistane, Taškento vilajete, 115 km į pietus nuo Taškento, prie Tadžikistano sienos, abipus Syrdarjos upės, ištekančios iš Ferganos slėnio. Rajono centras. Pro miestą eina Samarkando-Andižano geležinkelis, plentai į Taškentą, Kokandą (per Chodžentą), Džizaką.
Vitebsko kunigaikštystė
Istorija
Manoma, kunigaikštystė susikūrė XII a. pradžioje, kaip Polocko kunigaikštystės dalinė kunigaikštystė, kai 1101 m. Polocko kunigaikštis Vseslavas Breslavičius padalijo savo valdas sūnums į 6-7 dalis. Vitebskas atiteko Sviatoslavui, kuris tapo Vitebsko šakos pradininku. Po to, kai Polocko žemę nusiaubė Kijevo kunigaikštystė, Sviatoslavas buvo išsiųstas į Bizantiją, ir į sostą sėdo jo sūnus Vasilko. Pasinaudodamas suirute krašte, jis užėmė Polocko sostą, ir ten valdė iki 1144 m.
Bekabadas
Metalurgijos, statybinių medžiagų (cemento, šiferio, nerūdinių medžiagų, stiklo), tekstilės (medvilnės valymas), maisto pramonė. Į rytus nuo miesto, prie Syrdarjos yra įrengta Farchado hidroelektrinė.
Istorija
Gyvenvietė įsikūrė 1899 m. greta Chilkovo geležinkelio stoties. Vėliau vadinta Begovatu (Беговат). 1945 m. įgijo miesto statusą. Nuo 1964 m. miestas vadinamas Bekabadu.
Vitebsko kunigaikštystė
Istorija
Nuo XII a. pabaigos – XIII a. pradžios stiprėjo Lietuvių žemių konfederacijos, nuo XIII a. vidurio – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštytės įtaka Vitebskui. Po to, kai paskutinis stiprus kunigaikštis Briačislavas Vasilkovičiaus 1232 m. tapo Polocko kunigaikščiu, įpėdinis nėra tiksliai žinomas. Kai Briačislavas mirė, Polocke pirmą kartą įsigalėjo Lietuvos kunigaikštis Tautvilas. 1262 m. jis skyrė savo sūnų Konstantiną į Vitebską. Nors po to vėl buvo sugrąžinta vietinė Vitebsko dinastija, dinastiniai santykiai su LDK nuolat glaudėjo.
Paskutinysis vietos kunigaikštis buvo Jaroslavas Vasiljevičius, kuris išleido dukrą Mariją už Algirdo. Po Jaroslavo mirties 1320 m., Algirdas paveldėjo kunigaikštystę ir ją įjungė į LDK kaip dalinę kunigaikštystę.
1508 m. Kunigaikštystės pagrindu suformuota Vitebsko vaivadija.
Didžioji kudu
Didžioji kudu (Tragelaphus strepsiceros) – jaučių (Bovinae) pošeimio dykaraginis žinduolis. Aukštis iki 150 cm. Patinų ragai susukti skleistomis spiralėmis, apie 170 cm ilgio. Patelės beragės. Gyvena krūmuotoje savanoje.
Makadamijų aliejus
thumb|right|250px|Makadamijų aliejus Makadamijų aliejus arba makadamijų riešutų aliejus – nelakus aliejus, gaunamas iš Australijoje natūraliai augančių plačialapių makadamijų (Macadamia integrifolia) riešutų minkštimo.
Sudėtis
Makadamijų aliejų sudaro oleino (60 %), palmitolio (19 %), linolo (1–3 %) ir α-linoleno (1–2 %) riebalų rūgštys. Kai kuriose aliejaus rūšyse taip pat yra apytiksliai panašus kiekis omega-6 ir omega-3 riebalų rūgščių. Nors makadamijos auginamos daugelyje pasaulio vietų, aliejaus riebalų rūgščių profilio aplinkos veiksniai ženkliai neįtakoja. Aliejus pasižymi tokiomis cheminėmis savybėmis, kurios tipiškai būdingos augaliniams trigliceridų aliejams. Jis taip pat yra labai stabilus dėl nedidelio polinesočiųjų riebalų rūgščių kiekio.
Savybės
Makadamijų aliejus kambario temperatūroje laikosi skystas. Rafinuotos rūšies aliejus yra skaidrus, jo spalva paprastai būna šviesiai gintarinė, turi silpną riešutų skonio aromatą. Įmanoma aliejų išvalyti taip, jog jis taptų visiškai skaidrus, bet jo silpnas riešutų skonio aromatas išliktų.
Panaudojimas
Makadamijų aliejus plačiai naudojamas šiandieninėje Australijos virtuvėje. Dėl aukštos smilkimo temperatūros (210 °C), jis naudojamas kepime. Juo taip pat gardinami ir šalti valgiai, pvz., salotos. Neužšaldyto aliejaus galiojimo trukmė siekia 1–2 metus. Jo antiinflamacinės savybės padeda gerinti atmintį, taip pat padeda sumažinti astmos sukeliamą poveikį.
Makadamijų aliejus taip pat naudojamas kosmetiniuose produktuose, pvz., kaip minkštinantis tepalas ar kvepalų fiksatorius. Dėl jo minkštumo ir didelio oksidacinio stabilumo, aliejus naudojamas odos priežiūros produktuose, kaip, pvz., kremams nuo saulės.
Makadamijų aliejus yra puikus audinių taukų pakaitalas daugelyje vartojimo sričių. Aliejus taip pat tinka plaukų priežiūrai.
Akolis (Balchašas)
Akolis – ežeras Kazachstane, vakarinėje Almatos srities dalyje, šalia Balchašo ežero. Akolis yra 344 m aukštyje. Ežero pavadinimas, išvertus iš kazachų kalbos, reiškia Baltasis ežeras.
Jasai
Jasai gali reikšti:
Triopas
Graikų mitologijoje buvo trys veikėjai:
RKL 2017-2018 m. sezonas
RKL 2017–2018 metų sezonas – 13-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 40 klubų. 16 varžosi A divizione, 24 - B divizione.
Žvaigždanyžiečiai
Žvaigždanyžiečiai (Illiciales) – magnolijainių (Magnoliopsida) klasės magnolijažiedžių (Magnoliidae) poklasio augalų eilė.
Porthmadog FC
Portmadogo FC – Velso futbolo klubas iš Portmadogo.
Sezonai
Šaltinis:
Kelanas
Kelanas  – miestas vakarinėje Rumunijoje, Hunedoaros apskrityje, 25 km į pietryčius nuo Devos, prie Strėjaus upės (Murešo intakas). Pro miestą eina Simerijos–Krajovos kelias (E79). Juodosios metalurgijos (geležies lydymo, kokso), statybinių medžiagų, mašinų gamybos ir metalo apdirbimo, siuvimo, maisto, medienos apdirbimo pramonė. Kurortas, trykšta karštosios mineralinės versmės.
Istorija
Vietovė gyvenama nuo senovės. Kelanas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo 1387 m. Miestelio statusas suteiktas 1961 m.
Smoke + Mirrors
Smoke + Mirrors – antrasis studijinis amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Imagine Dragons“ albumas, išleistas 2015 m. vasario 17 d. Nors albumas susilaukė nevienodų kritikų įvertinimų, tai nesutrukdė jam debiutuoti pirmosiose Jungtinės Karalystės albumų reitingo ir JAV „Billboard 200“ vietose.
Maltos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Maltos futbolo varžybos 2001–2002 m.
Galutinė lentelė
Silpnųjų grupė:
Andrejus Židkovas
Andrejus Židkovas (g. 1991 m. gegužės 25 d. Elektrėnuose) – ledo ritulininkas.
Skydas (reikšmės)
Skydas gali reikšti:
Mažybinė forma skydelis turi kitokių prasmių.
LSKL 2012–2013 m. sezonas
LSKL 2012–2013 m. sezonas – 15-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 17 komandų skirtingose grupėse.
Čempionate triumfavo:
2012/2013 metų LSKL sezono vaikinų I grupės turnyrinė lentelė
Ramanavas
Ramanavas – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Krosnos, netoli Žaltyčio ežero. Auga Ramanavo ąžuolas (aukštis – 27 m, skersmuo 2 m). Manoma, kad šis medis galiūnas auga ant Prūskapio. Apie jį pasakojamas toks padavimas: "Dar tuo metu, kai čia tebestūksojo giria, buvo apsistoję kryžiuočiai. Juos užpuolė lietuviai ir visus nugalabijo. Nukautus kryžiuočius suguldė į krūvą ir apipylė žemėmis, kadangi buvo pelkėta vieta, nebuvo įmanoma iškasti duobę. Taip atsiradusi kalvelė, ant jos išaugo minėtas ąžuolas. " Tikslus šio medžio amžius nežinomas.
Makaras
Graikų mitologijoje vardu Makaras (Makarėjas) buvo trys personažai:
Anglijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Anglijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Turniškių hidroelektrinė
Turniškių hidroelektrinė – nebaigta 1938 m. pradėta statyti Neries hidroelektrinė (HE) Vilniuje, Turniškėse, sunaikinta Antrojo pasaulinio karo metu.
Projektas
HE suplanavo tuometinė Vilniaus kraštą valdžiusi lenkų valdžia. Elektrinės statymo priežastys:
Istorija
HE statybos prasidėjo 1938 m. vasarą. Iki 1939 m. lapkričio išleista 1,5 mln. zlotų, pastatyti keturi namai techniniam personalui (gyveno apie 20-30 žmonių), barakai darbininkams (dirbo apie 600 žmonių), valgykla. Statybvietę saugojo vienuolika sargų. Darbininkams bei kroviniams transportuoti iš Vilniaus nuo Antakalnio buvo nutiesta siaurojo geležinkelio atšaka (5 km). Bėgiai laikinu tiltu driekėsi ir į dešinįjį Neries krantą. Taip pat nutiesta kelio atšaka nuo Nemenčinės plento, elektros linija iš Vilniaus. Statybos sustojo prasidėjus karui bei valdžių kaitai. Statybas, planuotas užbaigti 1943 m., pradėjo stabdyti Susisiekimo ministerija, tuo metu kuravusi ir energetiką. Viena iš priežasčių – pernelyg didelė galia, padidėjęs dėmesys Nemuno hidroelektrinės Birštone projektui.
Likimas
Užtvanką susprogdino Vermachtas. HE transformatorius panaudotas Grigiškių popieriaus fabriko hidrogeneratoriui, akmens atsargos – Vilniaus gatvėms grįsti. Dabar HE statybos vadovams bei inžinieriams statytuose namuose įkurtos Lietuvos Respublikos Prezidento bei Premjero rezidencijos.
Kampora San Džiovanis
Kampora San Džiovanis  – miestelis pietų Italijoje, Kalabrijoje, Kozencos provincijoje, Amantėjos savivaldybėje, Tirėnų jūros pakrantėje. 7,2 tūkst. gyventojų (2007 m.).
Istorija
Kampora San Džiovanis gana jauna gyvenvietė: žmonės čia įsikūrė 1897–1899 m., dauguma atvyko iš Kleto, taip pat Ajelo Kalabro, San Pietro in Amantėjos, San Mango d’Akuino, Belmonte Kalabro, Lago, Longobardio ir Sera d’Ajelo. Antro pasaulinio karo metais miestelyje gyventojų sumažėjo, kadangi daug jų emigravo į kitas Europos šalis ar Ameriką. Po 1989 m. į Kampora San Džiovanį atvyko imigrantų iš Rytų Europos, Senegalo, Magribo šalių, Turkijos. Imigrantai dirba žemės ūkyje, statybose.
Ekonomika
Pagrindiniai verslai miestelyje – turizmas ir žemės ūkis. Svarbus svogūnų auginimo centras. 2003 m. pastatytas uostas, iš kurio vyksta reisai į Liparų salas.
Transportas
Kampora San Džiovanis yra prie plento SS 18, taip pat pasiekiamas ir traukiniu. Lamezija Termės oro uostas yra 25 km nuo miestelio ir pasiekiamas keliu A3.
Dvarviečiai (Telšiai)
Dvarviečiai – kaimas Telšių rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Pavandenės. Pro kaimą eina keliukas Pavandenė–Gaudkalnis. Prie sodybos yra XIX a. pab. – XX a. pr. medinė koplytėlė (perkelta iš kitos pusės kelio, vedančio į Užventį).
Whatever People Say I Am, That's What I'm Not
Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not – debiutinis Šefildo indie roko grupės „Arctic Monkeys“ albumas, išleistas 2006 m. sausio 23 d. Albumas pavadinimą gavo iš filmo „Saturday Night and Sunday Morning“. Jis per pirmąją savaitę buvo parduotas 360 tūkst. kopijų tiražu. Tai buvo greičiausiai parduodamas debiutinis albumas nuo grupės „Oasis“ albumo „Definitely Maybe“, išleisto 1994 m., tačiau prarado šį titulą 2007-ųjų lapkritį užleisdamas vietą Leona Lewis albumui „Spirit“. „Whatever People Say I Am, That’s What I’m Not“ tapo keturiskart platininis Jungtinėje Karalystėje ir laimėjo 2006 m. „Mercury“ apdovanojimą.
Lietuva ir lietuviai
Lietuva ir lietuviai – literatūros, meno, istorijos, etnografijos iliustruotas žurnalas, ėjęs 1928 m. Kaune.
Istorija
Leistas lietuvių, anglų, prancūzų kalba. Leido „Literatūros šauklys“. Išėjo 4 numeriai.
Rašyta apie Lietuvos praeitį, lietuvių tradicijas, tautos kultūrą, spausdinti M. K. Čiurlionio, A. Galdiko, K. Šimonio, A. Varno, A. Žmuidzinavičiaus ir kt. dailės darbai.
Bendradarbiavo Ignas Šlapelis, Petras Tarasenka ir kt., atsakingasis redaktorius Teodoras Reingardas ?.
Dvaržiškis
Dvaržiškis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 13 km nuo Vabalninko.
IFK Norrköping
Noršiopingo IFK – Švedijos futbolo klubas iš Noršiopingo.
Istorija
Klubas įkurtas 1897 m. Daugkartinis Švedijos čempionas ir futbolo taurės nugalėtojas.
Bapedi
(Ba)pedi, kitaip (ba)marotengai, šiaurės (ba)sotai – Afrikos tauta, daugiausia gyvenanti PAR (Limpopo ir gretimose provincijose). Yra viena iš tautų, priskiriamų soto-tsvana kultūrinei grupei.
IFK Norrköping
Istorija
2017–2018 m. UEFA Europa Lygoje, antrame etape IFK Norrköping keliai susikirto su "Trakų" futbolo klubu iš Lietuvos. Švedijoje nugalėjo 2:1 IFK Norrköping, o Lietuvoje tokiu pačiu rezultatu FK Trakai. Bendras rezultatas buvo 3:3, todėl pagal taisykles buvo mušami 11 metrų baudinių serija, bet tikslesni buvo lietuviai (5:3), patekę į kitą etapą.
Kiermusai
Kiermusai  – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Tykocino valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaime įkurtas privatus 7 ha ploto šioje teritorijoje gyvenančių gyvūnų apsaugos draustinis. Draustinyje gyvena stumbrai, danieliai, avys, ožiai ir asilai. Kaime yra 5 mediniai namai, kuriuose demonstruojami XIX a. tradicinio kaimo įpatumai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Taip pat yra įrengtas parodomasis pasienio punktas, kuris šioje vietoje buvo XIX a. Rusijos imperijoje tarp Lomžos gubernijos ir Gardino gubernijos.
Bapedi
Bapedi plačiąja prasme yra grupė, kalbanti šiaurės soto kalba, kuri kartais dar vadinama sepedi, viena iš bantų kalbų. Siaurąja prasme tai yra tik viena iš šia kalba kalbančių genčių.
IFK Norrköping
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
Bapedi
Istorija
Bapedi atsikėlė į dabartinės Pietų Afrikos šiaurines teritorijas per bantų migracijas, ir čia konsolidavosi jų gentinės grupės, kurių kiekviena turėjo savo toteminį gyvūną, kuris dapdavo visos genties pavadinimu. Tarp tų genčių buvo tau (liūtas), kolobe (kiaulė), kvena (krokodilas) ir kt. Viena iš genčių – bapedi – garbino dygliakiaulę.
IFK Norrköping
Sezonai
GE; grupių etapas.
Algis Povilas Kasperavičius
Algis Povilas Kasperavičius (1942 m. sausio 16 d. Berčiūnuose, Naujamiesčio valsčiuje – 2022 m. birželio 27 d. Vilniuje ) – Lietuvos istorikas.
Biografija
1963 m. baigė Vilniaus technologinį technikumą, dirbo Vilniaus ir Panevėžio stiklo fabrikuose. 1975 m. baigė Vilniaus universitetą. 1983 m. istorijos mokslų kandidatas.
Bapedi
Istorija
Papedi konsolidacija įvyko XVIII a. viduryje. Įkūrę Marotengų dinastiją, jlgainiui jie plėtė savo hegemoniją, pajungdami visas kitas ta pačia kalba kalbančias gentis. Didžiausias klestėjimas pasiektas valdant karaliui Tularei (1790–1820).
IFK Norrköping
Žaidėjai
Atnaujintya: 2021 m. rugsėjo 2 d.
Igoris Kurčiatovas
thumb|right|250px|Pašto ženklas I.Kurčiatovui
Igoris Kurčiatovas (, 1903 m. sausio 12 d. Ufos gubernijoje – 1960 m. vasario 7 d. Maskvoje) – fizikas, vadinamas tarybinės atominės bombos tėvu. Atominės energijos instituto įkūrėjas ir pirmasis direktorius (1943-1960 m.), atominės problematikos tyrinėjimų TSRS vadovas, vienas atominės energijos panaudojimo ne karo tikslams pradininkų, TSRS Mokslų akademijos narys (1943).
Bapedi
Istorija
Po šio mirties Bapedi valstybė patyrė didelę krizę, kurią nulėmė pietuose esančių tautų judėjimai – mfekanė. Tačiau ramybę ilgainiui atkūrė vidaus stabilumą valdant Sekvati. Šio sūnus Sekhukhunė (1861–1882) tęsė sėkmingą politiką.
Igoris Kurčiatovas
Veikla
1920 m. aukso medaliu baigė Simferopolio gimnaziją, per trejus metus baigė visą Krymo universiteto fizikos-matematikos fakulteto kursą. 1925-1943 m. I. Kurčiatovas dirbo Leningrado fizikos-technikos institute, branduolinės fizikos srityje. Vokietijos-Rusijos karo metu sukūrė laivų apsaugojimo nuo minų sistemas. 1940 m. I. Kurčiatovas įrodė principinę grandininės reakcijos galimybę.
Algis Povilas Kasperavičius
Biografija
1968–1970 m. tarnavo tarybinėje armijoje. 1976–2018 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1990–1993 m. Naujausiųjų laikų istorijos katedros vedėjas, 1991 m. docentas. 1995–2008 m. buvo nuolatinis Lietuvos moksleivių istorijos olimpiadų vertinimo komisijų pirmininkas. Palaikai palaidoti Naujamiesčio miestelio kapinėse, Panevėžio rajone.
Bonga
Bonga (Tragelaphus eurycerus) – jaučių (Bovinae) pošeimio dykaraginis žinduolis.
Pankreatitas
thumb|500pxl|right|Kasos modelis. Aversas thumb|500pxl|right|Kasos modelis. Reversas
Algis Povilas Kasperavičius
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų svarbiausios kryptys: 1918–1940 m. Lietuvos Respublikos vidaus ir užsienio politika, lietuvių ir lenkų, lietuvių ir žydų santykiai, istoriografija. Vienas naujausių lietuviškų istorijos vadovėlių rengimo pradininkų: nuo 1989 m. vidurinei mokyklai parašė (ir su kitais) 9 naujausiųjų laikų ir naujųjų amžių istorijos vadovėlius, sudarė chrestomatijų.
Bapedi
Istorija
Sekhukhunės laikais Bapedi valstybę pasiekė afrikanai, kurie siekė kolonizuoti kraštą. Jų valstybė Transvalis 1876 m. pradėjo karą prieš bapedi ir jį pralaimėjo. 1877 m. Transvalis buvo aneksuotas Britų Imperijos, kuri 1879 m. okupavo ir Bapedi valstybę, kuri įjungta į Transvalio valstiją, o 1910 m. – į Pietų Afrikos Sąjungą.
Nuo tada bapedi yra Pietų Afrikos sudėtyje. 1972 m. jų teritorijose buvo sukurtas Bantustanas Lebova, kuris panaikintas pasibaigus Apartheido politikai.
Pankreatitas
Pankreatitas  – kasos uždegimas. Yra ūminis ir lėtinis pankreatitas.
Priežastys
Ūminį pankreatitą gali sukelti ir tulžies latakų akmenligė. Tokiu atveju kasos sultys nenuteka į dvylikapirštę žarną, patenka atgal į kasą ir pradeda ją virškinti. Ūminis pankreatitas gali išsivystyti ir po pilvo traumų ar operacijų, sergant opalige ir kai kuriomis virusinėmis ligomis (AIDS, parotitu). Įtakos gali turėti ir tam tikrų vaistų vartojimas (azatioprinas, valproinė rūgštis, estrogenai, furozemidas) ar labai padidėjęs lipidų kiekis kraujyje. Kartais priežasties nustatyti neįmanoma (apie 10 % visų atvejų).
Komplikacijos
Ūminis pankreatitas gali pažeisti ir kitus vidaus organus (plaučių, inkstų nepakankamumas, kraujavimas iš žarnyno). Jeigu prisideda bakterinė infekcija, gali susidaryti sepsis ir į kraują patekusios bakterijos pažeidžia kitus organus. Kitos galimos komplikacijos – sumažėjęs kraujospūdis, sutrikęs kraujo krešėjimas, skysčių kaupimasis pilvo ertmėje.
Lėtinis pankreatitas gali sudaryti pseudocistas (į cistas panašūs dariniai, kuriuose kaupiasi skystis). Jeigu didėdama pseudocista ima spausti tulžį, galima susirgti gelta. Spaudžiant skrandį sutrinka maisto pasisavinimas, o kepenis – jų kraujotaka. Pseudocistos gali plyšti ir taip atsirasti kraujavimas į pilvo ertmę. jeigu lėtinis pankreatitas ilgai negydomas, atsiranda tikimybė susirgti cukriniu diabetu ar kasos vėžiu.