cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stanislovas Augustas Poniatovskis
Konstitucija
Gegužės 3 d. Konstitucijoje išdėstytas unitarinės valstybės modelis nepatenkino Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės atstovų siekių išlaikyti Lietuvos atskirumą nuo Lenkijos, tačiau reformų šalininkai, kuriems vadovavo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės artilerijos generolas Kazimieras Nestoras Sapiega, suprasdami būtinybę stiprinti valstybę bei matydami grėsmę jos egzistavimui, parėmė Konstituciją. Kartu buvo siekiama pokonstituciniais aktais įteisinti LDK, kaip lygiateisės Lenkijos partnerės federacinėje valstybėje, statusą. To buvo pasiekta 1791 m. spalio 20 d. Seimui priėmus „Abiejų tautų” savitarpio garantijos įstatymą, kuriuo buvo nustatytas bendrose centrinės valdžios institucijose lygus Lenkijos ir LDK narių skaičius. LDK buvo pripažinta lygia Lenkijai antrąja sandraugos dalimi.
Pasipriešinimas
Ketverių metų seimo reformos ir Konstitucija netenkino dalies didikų ir bajorų, aukščiausia vertybe laikiusių senąją valdymo formą ir pasisakiusių prieš bet kokias reformas, naikinusias jų luomo privilegijas. Respublikos stiprėjimas taip pat neatitiko Rusijos interesų. Stipri vidaus opozicija, užsienio valstybių įsikišimas lėmė reformų nesėkmę bei trimis padalijimais pasibaigusį valstybės žlugimą.
1792 m. balandžio 27 d. Konstitucijos priešininkai Peterburge pasirašė prieš reformas nukreiptos konfederacijos aktą, kuris su suklastota data (1792 m. gegužės 14 d.) buvo paskelbtas Targovicos miestelyje jau po to, kai Rusijos kariuomenė įžengė į Lenkiją ir Lietuvą. Iki liepos mėn. Rusijos kariuomenė, nesutikusi didesnio pasipriešinimo, okupavo visą Respublikos teritoriją. 1792 m. birželio 25 d. Vilniuje buvo sudaryta LDK generalinė konfederacija, kurios vadovai broliai LDK lauko etmonas Simonas Kosakovskis ir Livonijos vyskupas Juozapas Kosakovskis siekė atkurti ne tik senąsias bajorijos laisves, bet sugrąžinti ir unijines LDK teises. 1792 m. liepos 23 d. prie Konfederacijos prisijungė ir Stanislovas Augustas, tuo galutinai panaikindamas visų reformų šalininkų darbo vaisių – Gegužės 3 d. Konstituciją.
Mokrė (Palenkės vaivadija)
Mokrė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Bielsko ir apie 47 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Stanislovas Augustas Poniatovskis
Žlugimas
1793 m. sausio 23 d. Peterburge buvo pasirašyta Antrojo Respublikos padalijimo sutartis tarp Rusijos ir Prūsijos. Rusijai atiteko Kijevo, Braclavo, Podolės, Minsko vaivadijų žemės, rytinė Vilniaus vaivadijos dalis, Brastos žemė ir rytinė Voluinės dalis. Prūsija gavo vakarines Lenkijos žemes su Gdansku, Torūne, Poznane. Respublika neteko maždaug pusės teritorijos. 1793 m. birželio 17 d. Gardine sušauktas Respublikos Seimas buvo priverstas patvirtinti padalijimą. Priimta Konstitucija deklaravo senosios valstybės santvarkos atkūrimą.
III padalijimas
thumb|300px|Stanislovo Augusto pagrobimas
1795 m. spalio 24 d. Peterburge buvo pasirašyta Rusijos, Austrijos ir Prūsijos sutartis dėl Trečiojo Respublikos padalijimo. Rusija užgrobė vakarines LDK žemes iki Nemuno, Volynę ir Kuršą. Prūsija ir Austrija pasidalijo likusias Lenkijos žemes. Užnemunė atiteko Prūsijai. Lapkričio 25 d. buvo paskelbta, kad panaikinta Lenkijos ir Lietuvos valstybės karaliaus institucija, kiti titulai ir valstybės pilietybė. Stanislovas Augustas atsisakė sosto.
III padalijimas išbraukė Respubliką iš Europos valstybių sąrašo. Didžioji dalis Lietuvos (išskyrus Užnemunę ir Klaipėdos kraštą) įjungta į Rusijos imperijos sudėtį. 1796 m. Lietuvoje įsigaliojo civilinė administracija, Rusijos pavyzdžiu kraštas buvo padalytas į gubernijas (Vilniaus ir Slonimo), kurios vėliau sujungtos į vieną Lietuvos guberniją. 1797 m. sausio 15 d. Peterburge buvo pasirašytas Rusijos, Prūsijos ir Austrijos aktas, kuriuo galutinai teisiškai panaikinta Lenkijos ir Lietuvos valstybė.
Stanislovas Augustas kaip garbės kalinys išvežtas į Rusiją, jam paskirta pensija. 1796 m. mirus Jekaterinai II, sostą paveldėjo jos ir kito meilužio, Sergejaus Saltykovo sūnus Pavelas I. Buvusio karaliaus išlaikymui skirtos lėšos buvo sumažintos, jis mirė turėdamas daugybę skolų.
Po mirties buvo palaidotas Šv. Kotrynos Aleksandrietės bažnyčioje Sankt Peterburge. 1938 m. palaikai slapčia perkelti į Volčino Švč. Trejybės bažnyčios kriptą. 1988 m. TSRS vadovybė perdavė apiplėštus valdovo palaikus Lenkijos Liaudies Respublikai, jie paskutinį prieglobstį rado Varšuvos Šv. Jono Krikštytojo arkikatedroje bazilikoje.
Atvirojo kodo programa
miniatiūra|Open Source Initiative logotipas Tai kompiuterinė programa, kuri platinama pagal atvirojo kodo licenciją. Tokia programinė įranga dažniausiai pasižymi šiomis savybėmis:
Laimė (mitologija)
Laimė – gyvenimo sėkmės tvarkytoja, gyvenimo sėkmės davėja, globojanti gyvenančius žmones. Ji Laimos pagalbininkė. Pirmą kartą deivę 1666 m. mini Danielis Kleinas.
Legendos
Savo dalios ieškantis vaikinas, eidamas per mišką, pamato prie vandens atlėkusias tris gulbes, kurios, pasidėjusios sparnus, virsta mergelėmis ir maudosi. Jam patinka jauniausioji. Vaikinas paima šios gulbės mergelės sparnus, parsiveda ją namo ir veda. Tačiau, nesant jam namie, žmona susiranda savo plunksnas ir išskrenda. Vyras išeina ieškoti savo žmonos, klausinėja kelio paukščių, gyvulių, Saulės, Mėnulio. Kelią parodo Šiaurės Vėjas. Vyras suranda savo pačią, parsiveda namo ir laimingai gyvena.
KK118
Prasideda Utenoje, Kupiškio g. Eina per Utenos, Anykščių ir Kupiškio rajonus. Svarbiausios gyvenvietės – Vyžuonos, Svėdasai, Šimonys. Baigiasi ties Kupiškiu, sankryžoje su keliu.
Maršrutas
miniatiūra|240px|left|Anykščių rajono riba
Gumbas
Gumbas – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 12 km į vakarus nuo Šalčininkų, 3 km į šiaurę nuo Didžiųjų Sėlų, Rūdninkų girios pietrytiniame pakraštyje, prie Visinčios upelio. Kaimas pasiekiamas keliuku Gudeliai–Kernavo ežeras.
Istorija
XIX a. pab. buvo užusienis Trakų apskrities Valkininkų valsčiuje.
Gustaičiai (Prienai)
Gustaičiai – kaimas Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietvakarius nuo Veiverių.
Gumbas
Istorija
Per II pasaulinį karą kaimo gyventojus nacių administracija įtarinėjo remiant Rūdninkų girioje veikiančius tarybinius partizanus. Šie, gavę iš TSRS ginklų ir sprogmenų, 1944 m. pavasarį plėtė diversijas geležinkeliuose. Keršydamas už partizanų diversijas geležinkelio Vilnius–Lyda ruože, nacių pasiųstas baudžiamasis dalinys 1944 m. balandžio 9 d. kaimą sudegino ir nužudė dalį gyventojų. Baudėjai į kaimą atvyko šarvuočiais, kuriuos atsigabeno geležinkeliu iki Kidarų kaimo, apsupo Beiteranco dvarą; jo kluone ir ūkininko R. Godlievskio daržinėje sušaudė apie 50 dvaro darbininkų ir karo pabėgėlių iš Baltarusijos, trobesius su nužudytųjų palaikais sudegino. Kaimo gyventojų gyvuliai buvo nuvaryti prie geležinkelio ir išvežti. Sudeginto kaimo vietoje 1984 m. pastatytas paminklinis akmuo.
Chuninas (Buenos Airės)
Chuninas – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijos šiaurės vakaruose, 260 km į vakarus nuo Buenos Airių, prie Salado upės. Chunino apygardos centras. 82,4 tūkst. gyventojų.
Aerostato tenderis
Aerostatų tenderiai buvo statomi XIX a. antroje pusėje ir XX a. pradžioje kaip priemonė aplinkiniams vandenims apžvelgti. Pirmą XX a. dešimtmetį aerostatų tenderiai tapo standartiniais karinio jūrų laivyno laivais, tačiau netrukus, Pirmojo pasaulinio karo pradžioje, juos ėmė išstumti vandens lėktuvų tenderiai ir lėktuvnešiai.
Chuninas (Buenos Airės)
Chuninas kūrėsi kaip gyvulininkystės centras. 1826 m. prezidento Bernardino Rivadavijos nutarimu pastatytos trys gynybinės tvirtovės. Miestas pradėjo sparčiai augti 1880 m. nutiesus geležinkelį.
Aerostato tenderis
Istorija
Pirmas žinomas oro balionų naudojimas iš laivo buvo 1849 m. liepos 12 d., kai Austrijos karinis laivas Vulcano paleido karšto oro balioną su žmogumi, kuris turėjo numesti bombą į Veneciją. Akcija nepavyko dėl nepalankaus vėjo.
Vėliau, JAV pilietinio karo metais, šiauriečiai dujomis užpildytus balionus naudojo konfederatų pozicijų žvalgymui. Vėliau karo veiksmai pasislinko į miškingas Virdžinijos pusiasalio sritis, kur buvo sunku pervežti balionus. Tuomet anglies pervežimo barža George Washington Parke Custis buvo perdaryta taip, kad joje tilptų dujų generatorius ir pats balionas. Iš šio laivo profesorius ''Thaddeus S. C. Lowe'', kuris šiauriečių armijos Balionų korpuse buvo vyriausiasis aeronautas, pirmą kartą pakilo virš Potomako upės. Vėliau į aerostatų tenderius perdarė daugiau baržų, kad oro balionus būtų galima panaudoti kitose rytinės JAV dalies upėse. Šie laivai buvo grynai upiniai, į jūrą jie nebuvo išplaukę.
Tipai
Pirmojo pasaulinio karo metais aerostatų tenderius naudojo D. Britanijos, Prancūzijos, Vokietijos, Italijos ir Rusijos kariniai jūrų laivynai. 10 tokių laivų buvo specialiai pastatyti kaip aerostatų tenderiai. Karui pasibaigus jie buvo arba išbraukti iš laivyno sąrašų ar perdirbti į vandens lėktuvų tenderius.
Aleksandras Šimkus (1897)
Aleksandras Šimkus (1897 m. vasario 17 d. Vašilėnuose, Kražių valsčius – 1975 m.) – Lietuvos karininkas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1918 m. įstojo savanoriu į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. baigė Kauno karo mokyklą, dalyvavo Lietuvos nepriklausomybės kovose; apdovanotas Vyčio kryžiaus I laipsnio ordinu. Vytauto Didžiojo universitete studijavo teisę, baigė Aukštąją intendantūros mokyklą Čekoslovakijoje, dirbo kariuomenės štabo spaudos ir švietimo skyriuje. Redagavo žurnalus „Kardas“, 1933–1940 m. „Mūsų žinynas“. Bendradarbiavo žurnaluose „Karys“, „Trimitas“, rašė įvairiais kariuomenės bei karo klausimais.
Mickūnų valsčius
Mickūnų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės pietryčių Lietuvos teritorijoje. Centras – Mickūnai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1861 m. Vilniaus gubernijoje. 1927 m. prijungta dalis Rukainių valsčiaus. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Bistryčios valsčiaus. 1933 m. spalio 20 d. 5 kaimai prijungti prie Naujosios Vilnios (Jabłonówka, Wierzby Polskie, Poręby Górańskie, Żwirble Dolne, Żwirble Górne). Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Naujosios Vilnios rajonui (15 apylinkių) ir Nemenčinės rajonui (1 apylinkė).
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės (skliausteliuose – baltarusiškai):
Konvertuojamoji markė
Konvertuojamoji markė (bosn., kroat. ir serb. konvertibilna marka / конвертибилна марка) – valiuta, naudojama Bosnijoje ir Hercegovinoje. Padalinta į 100 feningų. ISO 4217 kodas – BAM.
Salvatore Maranzano
Salvatorė Maranzano  (g. 1886 m. liepos 31 d. Castellammare del Golfo, Sicilija – 1931 m. rugsėjo 10 d.) – Niujorko mafijos donas.
Gimė ir mokėsi Sicilijos miestelyje Castellammare del Golfo, gilinosi į Bibliją ir katalikybę.
Pradžia
1918 m. Salvatorė Maranzano išplaukė laivu į Ameriką ir ten tapo samdomu vykdytoju. Toje miesto dalyje kur jis gyveno siciliečių buvo mažai, todėl Maranzano dirbo su kitų tautų atstovais. 1922m. jis jau turėjo nedidelę gaują. Padedamas Frenko Kostelo jis ėmė nelegaliai prekiauti alkoholiu. Vienas iš dalykų padėjusių jam greitai iškilti buvo gerai apgalvotas alkoholio paskirstymas. Kiekvienas nelegalus baras Maranzano teritorijoje privalėjo gėrimus pirkti iš jo. Jei to nedarydavo, būdavo sudeginamas ar įskundžiamas policijai.
Kastelmarezės karas
Maranzano imperija sparčiai plėtėsi. Greitai Brukline nebebuvo pakankamai erdvės jo bizniui, tačiau Bronksas ir Harlemas buvo valdomi Olando Šulco, o Manhetenas priklausė Džo Maserijai. Maranzano nusprendė atimti Maserijos valdas. Jis ėmė siųsti savo žmones į jo teritoriją pardavinėti alkoholio. Kai Maserija apie tai sužinojo, pavedė savo žmonėms susidoroti su kiekvienu aptiktu Maranzano darbuotoju. Taip 1928 m. prasidėjo Kastelmarezės karas nusinešęs daug italų, žydų, vokiečių bei airių gyvybių. 1930 m. Maranzano žmonės pagrobė Laimingąjį Lučianą ir perpjovę gerklę paliko mirti Coney saloje. Tačiau Lučiano išgyveno ir, tikėdamasis užbaigti karą, surengė susitikimą su Maranzanu ir jo žmonėmis. Jis pasisiūlė nužudyti savo bosą Džo Maseriją. Maranzano su tuo sutiko. 1931 m. balandžio 15 d. Džo Maseriją nužudė Bugsy Siegel, Joe Adonis, Vito Genovese ir Albert Anastasia.
Žuravluvka
Žuravluvka – kaimas Lenkijos rytuose, Hušlevo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietus nuo Hušlevo, apie 16 km į pietryčius nuo Losicės ir apie 127 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Per kaimą teka Zlota Kživulos upelis.
Bikėnai (Zarasai)
Bikėnai – kaimas Zarasų rajono savivaldybės pietuose, prie Antalieptės marių ir Šventosios upės. Stovyklavietė „Degesa“ prie tilto per Šventąją, nedidelis vandens pramogų centras, mobili prieplauka. Atsiveria Bikėnų šaltinis.
Istorija
thumb|left|[[Bikėnų šaltinis]]
Sovietmečiu prie tilto pastatytas paminklas 1943 m. lapkričio 28 d. žuvusiam pirmajam Kęstučio partizanų būrio vadui J. Vanagickui, prie paminklo – paminklinis akmuo Kęstučio būrio kovotojams.
Na Branskiejas
Na Branskiejas  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Lūšis (upė)
Lūšis  – upė Lietuvoje (Mažeikių rajonas) ir Latvijoje (Saldaus savivaldybė, Nygrando valsčius); Ventos kairysis intakas. Prasideda šalia Skliaustės (Skuodo rajonas), 5 km į šiaurės vakarus nuo Židikų. Pradžioje teka 6 km į šiaurę Dautarų miškų pakraščiu, ties Palūše pasuka į rytus ir 18 km vingiuoja Lietuvos–Latvijos siena. Likusius 6 km teka į šiaurės rytus Latvijos teritorija. Įteka į Ventą 174 km nuo jos žiočių.
Intakai:
Upėvardis (dar žinomas kaip Lūšė) kildinamas nuo žvėries (arba paukščio) pavadinimo lūšis.
Kvalifikacinis teisės laipsnis
Kvalifikacinis teisės laipsnis - akademinis, mokslo laipsnis, suteikiamas baigus teisės studijas. Kvalifikaciniai teisės laipsniai skiriasi įvairiose teisės šeimose bei atskirose valstybėse, kadangi teisininko profesiją reglamentuoja nacionalinės teisės aktai. Baigus teisės studijas gali būti suteikiami klasikiniai ES, kitose Europos valstybėse - bakalauro, magistro ir daktaro - laipsniai bei pažymintys būtent teisės krypties studijas, pridedant pažymimąjį žodį „teisės“, kartais ir specializaciją, pavyzdžiui, verslo teisės magistras (LL.M. oec.), lyginamosios teisės teisės magistras (LL.M. comp., M. Comp. L.).
Baškirijos rezervatas
Baškirijos valstybinis gamtinis rezervatas  – saugoma gamtos teritorija Rusijoje, pietryčių Baškirijoje, Burziano rajone. Apima 49 609 ha plotą. Administracija – Sargajos kaime.
Įsteigtas 1930 m., siekiant apsaugoti miškų ir miškastepių kompleksus. Apima vakarinę Pietų Uralo kalnų pašlaitę. Iki 1986 m. rezervatą sudarė 3 atskiros teritorijos (bendras plotas buvo 72,1 tūkst. ha), bet vėliau viena jų (su Kapovo urvu) perorganizuota į Šulgan Tašo rezervatą.
Būdingas kalnuotas reljefas. Kalnų viršūnės aplygintos, apaugusios mišku. Teritorijoje randama ~400 aukštesniųjų augalų rūšių, gyvena 51 žinduolių, 155 paukščių, 27 žuvų, 4 varliagyvių, 6 roplių rūšys. Būdingi briedžiai, stirnos, taurieji elniai, rudieji lokiai, akmeninės kiaunės, sibiriniai šeškai ir kt. Sutinkama laukinė Baškirijos bitė.
Atvirasis kodas
Atvirasis kodas – programinė įranga, kurios išeitinį kodą galima laisvai studijuoti, tobulinti, kopijuoti ar platinti.
Atviro kodo apibrėžimas
Oficialiai pripažįstama tik versija anglų kalba 1.9
Pasikeitimų istorija yra čia.
Įžanga
Atvirasis kodas reiškia ne vien galimybę matyti išeitinį kodą, bet taip pat atlikti jame pakeitimus, eksperimentuoti ir dalintis su kitais pakeistais variantais. Atvirojo kodo programinės įrangos platinimas turi sutapti su žemiau esamomis nuostatomis.
1. Laisvas platinimas
Licencija nedraudžia kam nors parduoti ar perduoti programinės įrangos kaip programinės įrangos distribucijos dalies, kurią sudaro programos iš kelių skirtingų šaltinių. Licencija nereikalauja honoraro ar kokio kito mokesčio už tokį pardavimą, tačiau nebūtinai privalo šitai drausti. Todėl „nemokama programa“ nėra „atviro kodo“ sinonimas. Ir uždaro kodo programa gali būti nemokama, jei toks jos verslo modelis (tarkim, gaunant pajamos iš programoje rodomos reklamos).
Mokami automatiniai GPL ir LGPL licencijas turinčių programų atnaujinimai yra dažna su atviru kodu susijusi komercinė veikla.
2. Išeitinis kodas
Programa privalo turėti išeitinį kodą bei turi leisti platinimą išeitiniu kodu, taip pat sukompiliuota forma. Jei kažkuri dalis neplatinama su išeitiniu kodu, turi būti aiškiai apibrėžtos galimybės įsigyti atvirąjį kodą apmokant ne daugiau nei motyvuotas kopijavimo išlaidas, arba labiau priimtinai – atsisiunčiant internetu nemokamai. Išeitinis kodas turi būti pateiktas forma, kuria bet koks programuotojas galėtų jį modifikuoti. Tyčinis kodo modifikavimas, kuris suklaidintų programuotoją yra draudžiamas. Tarpinės formos, tokios kaip preprocesoriaus ar transliatoriaus rezultatai yra neleidžiamos.
3. Išvestiniai darbai
Licencija turi leisti atlikti modifikacijas bei kurti išvestinius darbus, taip pat turi leisti tuos darbus platinti su tokia pat licencija kaip ir išeitinis kodas.
4. Autoriaus išeinamojo kodo neliečiamumas
Licencija gali uždrausti platinti modifikuotą išeinamąjį kodą tiktai tuo atveju, jei ji leidžia platinti originalų kodą kartu su pataisymų failais (patches), kurie leistų modifikuoti galutinį produktą kompiliacijos metu. Licencija privalo aiškiai leisti iš modifikuoto išeinamojo kodo sukompiliuotų programų platinimą. Licencija gali reikalauti, kad modifikuoti produktai turėtų kitokį pavadinimą ar versijos numerį, nei autoriaus originalus produktas. GPL, LGPL ir daugelis kitų atviro kodo licencijų modifikuoto išeinamojo kodo platinti nedraudžia, tačiau pakeitimai turi būti dokumentuoti.
5. Jokios diskriminacijos
Licencija neturi diskriminuoti jokio asmens ar tam tikros jų grupės.
6. Jokių apribojimų panaudojimo sritims
Licencija neturi uždrausti programos naudojimo tam tikroje specifinėje srityje. Pavyzdžiui, licencija negali uždrausti naudoti programos komerciniams tikslams, arba genetinių tyrimų atlikimui.
7. Licencijos platinimas
Teisės ir pareigos, apibrėžtos šioje licencijoje, turi liesti visus, kuriems yra platinama programinė įranga ar jos išeitinis kodas. Ši licencija neturi būti platinama su kokia nors kita papildoma licencija, kurią būtų privaloma vykdyti arba su ja sutikti.
8. Licencija neturi būti specifinė produktui
Teisės priskirtos programai neturi priklausyti nuo to ar ji yra programinio paketo (distribucijos) dalis. Jei programa yra atskirta nuo programinio paketo ir panaudota ar išplatinta sutinkant su programos licencijos sąlygomis, visos šalys, kurioms programa yra išplatinta turi gauti tokias pačias teises, kaip ir tie, kurie gauna programą kartu su visu programiniu paketu.
9. Licencija neturi riboti kitos programinės įrangos
Licencija neturi riboti programinės įrangos platinimo kartus su licencijuojamomis programomis. Pavyzdžiui, licencija neturi reikalauti, kad visa programinė įranga platinama toje pačioje laikmenoje privalėtų būti Atvirojo Kodo (Open-Source).
Kas nėra atviras kodas
Kai kurie programinės įrangos gamintojai siekia populiarumo, pateikdami savo programas kaip atvirą kodą, nors jos tokios ir nėra. Dažniausiai pasitaiko tokie pavyzdžiai:
Akivaizdu, jog tokios sąlygos neatitinka pateikto atviro kodo apibrėžimo.
Renginiai Lietuvoje
2002 m. kovo 4d. susitikimo su Eric Steven Raymond vaizdo įrašas (Atviras kodas/Informacija/2002 03 07) http://www3.lrs.lt/pls/inter/ivpk_print.doc_view?key=168659
Susitikimo su vienu žymiausių atviro kodo programų judėjimo ideologu E. S. Raymond stenograma (Atviras kodas/Stenograma/2002 03 04) http://www3.lrs.lt/pls/inter/ivpk_print.doc_view?key=162730
Daugiau žr… http://www3.lrs.lt/pls/inter/ivpk_qry.query?DateSince=&DateUntil=&Cathegory=&Subject=939&TWords=&BWords=&SubmitButton=Ie%F0koti
Zlota Kživula
Zlota Kživula  – upė rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje. Kairysis Kžnos upės intakas, priklauso Vakarinio Bugo upės baseinui. Teka per Felino, Hušlevo, Žuravluvkos, Krasnos, Vaškovulkos, Zavadkų, Kžimovskių ir Rogožničkos kaimus.
Upsalos lėnas
Upsalos lėnas (SV Uppsala län) – pietvakarių Švedijoje, Uplando, provincijoje. Ribojasi pietuose su Stokholmu ir Siodermanlandu, vakaruose su Vestmanlandu, ir šiaurėje su  Jevleborgu. Lėnas yra įsikūręs ant Baltijos jūros kranto. Plotas 6 989 km², 336 533 gyventojų, 48.2 gyv./km². Įkurtas 1634 m. Administracinis centras – Upsala (Uppsala).
Savivaldybės
Lėno teritorijoje yra šios savivaldybės (komunos):
Miestai
Tai vienas tankiausiai apgyvendintų regionų visoje Švedijoje. Didžiausi Upsalos miestai yra:
Infinity Ward
Infinity Ward – amerikiečių įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus, įsteigta 2002 m. 22 žmonių grupės, įskaitant projekto vadovus, kurie dirbo prie „Medal of Honor: Allied Assault“ žaidimo. 2003 m. ją įsigijo bendrovė „Activision“. „Infinity Ward“ yra viena iš dviejų pagrindinių kompanijų, kuriančių „Call of Duty“ žaidimų seriją. Įmonės sukurti šios serijos žaidimai: „Call of Duty“, „Call of Duty 2“, „Call of Duty 4: Modern Warfare“, „Call of Duty: Modern Warfare 2“, „Call of Duty: Modern Warfare 3“.
Istorija
Vienas iš įmonės įkūrėjų, Grant Collier, paliko įmonę 2009 m. ir prisijungė prie holdingo bendrovės „Activision“. 2010 m. kiti du įkūrėjai, Dž. Vestas ir V. Zampela, buvo atleisti bendrovės „Activision“ už, kaip teigiama, kontraktinius pažeidimus ir nepaklusnumą. Netrukus jiedu įkūrė naują studiją pavadinimu „Respawn Entertainment“.
2014 m. gegužę prie „Infinity Ward“ buvo prijungta „Neversoft“ studija.
Žaidimai
Įmonės pirmasis žaidimas „Call of Duty“ yra pelnęs daugiau kaip 9 „Metų žaidimo“ apdovanojimus ir 50 „Redaktorių pasirinkimo“ (Editor’s Choice Awards) apdovanojimų. Pasak Game Rankings, jis išlieka tarp didžiausią įvertinimą pelniusių žaidimų. „Call of Duty 4: Modern Warfare“ taip pat susilaukė neeilinio pasisekimo, nuo žaidimo išleidimo 2007 m. lapkričio mėn. iki 2009 m. gegužės mėn. buvo parduota per 13 mln. žaidimo vnt. „Call of Duty: Modern Warfare 2“ per pirmąsias penkias dienas uždirbo $550 mln., iš jų $310 mln. per pirmąsias 24 valandas po žaidimo išleidimo.
2010 m. svetainės Develop100.com duomenimis, „Infinity Ward“ užimą antrąją vietą pagal žaidimų pardavimus.
Kazachstano tengė
Tengė  – Kazachstano valiuta. Tengės simbolis yra 10px, ISO 4217 kodas yra KZT.
BK Frem
Kopenhagos „Frem“ – Danijos futbolo klubas iš Kopenhagos.
Istorija
Klubas įkurtas 1886 m.
Lapiai (Klaipėda)
Lapiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 8 km į šiaurės rytus nuo Gargždų. Seniūnaitijos centras. Veikia Klaipėdos rajono Lapių pagrindinė mokykla su kraštotyros muziejumi, yra pagalbinės mokyklos bendrabutis, bendruomenės centras, biblioteka (nuo 1957 m.), kultūros namai, nuo 1958 m. medicinos punktas, lentpjūvė. Vystomas kaimo turizmo verslas, yra kaimiškų pirčių, sodybų; nuomojamos baidarės, veikia kaimo turizmo sodyba „Prie šaltinio“, kalnų slidinėjimo trasa „Utrių kalnas“.
miniatiūra|250px|left|Bendruomenės namai
Geografija
Pietrytiniu kaimo pakraščiu teka Minijos intakas Žvelsa, rytiniu – Žvelsos intakas Trumpės upelis, iš vakarų prieina Minijos senslėnio kraštovaizdžio draustinis, iš šiaurės – Greičiūnų tvenkinys. Per kaimą eina kelias.
Istorija
Žvelsos dešiniajame krante yra Lapių piliakalnis, keli pilkapiai. Yra kaimo senosios kapinės, koplytstulpis su skulptūromis, dvaro sodybos liekanos (pastatas, parko dalis).
1925 m., vykdant 1922 m. Lietuvos valstybės paskelbtą žemės reformą, buvo išdalinta Lapių palivarko žemė ir įkurtas Lapių kaimas. 1918 m. įsteigta pradžios mokykla, nuo 1993 m. Klaipėdos rajono Lapių pagrindinė mokykla.
1950–1992 m. J. Janonio kolūkio centrinė gyvenvietė, buvo ryšių skyrius.
Žymūs žmonės
Lapiuose gimė:
Dublino autobusų stotis
right|thumb|Busáras 2008 m. (vaizdas iš galo) thumb|Autobusų stovėjimo vieta Dublino autobusų stotis (Busáras – 'autobusų pastatas'; airiškas neologizmas) – pagrindindinė autobusų stotis Airijos sostinėje Dubline. Valdo įmonė „Bus Éireann“. Stotis yra nutolusi 5–8 minutės kelio pėsčiomis nuo O'Connell Street bei O'Connell Bridge tilto per Liffey. Busáras – vienas pirmųjų architekto Michael Scott (1905–1989 m.), sukurtų dirbant kartu su Kevin Roche, šiuolaikinių pastatų Dubline po Antrojo pasaulinio karo.
Masašino miško sporto plaza
Masašino miško sporto plaza  – daugiafunkcė sporto arena Tokijuje, Japonijoje.
Renginiai
2017 m. lapkričio 25 d. Masašino miško sporto plaza oficialiai atidaryta. Arenos statybos užtruko virš trejų metų ir kainavo 300 mln. JAV dolerių. Tai pirmoji arena, kuri buvo atidaryta specialiai 2020 m. vasaros olimpinėms žaidynėms.
Arenoje įrengta 10 000 sėdimų vietų salė, plaukimo baseinas, treniruoklių salė, įvairios paskirties sporto salė, dvi fitneso studijos. Arenos sporto objektais gali naudotis miesto gyventojai.
2020 m. vasaros olimpinių žaidynių metu arenoje vyks šiuolaikinės penkiakovės ir badmintono varžybos, o 2020 m. paralimpiados metu - krepšinio vežimėliuose varžybos.
Tilvikai
Tilvikai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Kulių, šalia kelio, tarp miškų. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka. Prie pat kaimo teka upė Žvelsa.
Alksniai
Alksniais vadinama:
Giltinė
thumb|200px|Giltinė su dalgiu artinasi prie žmogaus thumb|200px|Giltinė. Skulptūra [[Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia|Vilniaus Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčioje]] Giltinė – mirties deivė, numarinanti žmones. Ją mini M. Pretorijus kartu su pykčio ir nelaimės dievais. Ji priklauso pačioms seniausioms deivėms. Giltinės vardas kilęs iš žodžių „gelti“, „geluonis“, „geltonis“. Giltinė žudo geldama liežuviu.
Vaizduojama senyva, negraži moteris su ilga mėlyna nosimi ir veidu bei ilgu liežuviu, kuris pilnas nuodų. Pasakojama, kad Giltinė buvusi linkusi bendrauti, jauna ir graži. Tačiau kai ji klasta uždaroma į karstą ir praguli ten septynerius metus, tampa sudžiūvusia ir bjauria.
Giltinė – deivės Laimos sesuo. Jų abiejų veikla susieta su žmogumi bei su viso gyvojo pasaulio pradžia ir pabaiga. Jei Laima siejosi su gyvenimo pradžia, tai Giltinė – su pabaiga. Pagrindinė Giltinės funkcija buvo stebėti, kada žmogui ateina laikas mirti, o atėjus tam laikui, žmogų numarinti.
Giltinei artimos Maro deivės, o jos tarnaitė buvusi Magyla. Senovės lietuvių mitologijoje Giltinė buvo dar vaizduojama kaip tyli, labai liesa moteris baltais drabužiais, folklore minima, kad kadaise ji buvusi tokia pat graži, kaip ir Laima, bet vienąkart pakliuvusi bėdon (pagal vienus šaltinius – uždaryta karste) ir per tą laiką labai pasikeitusi.
Šiuolaikinė Giltinės samprata
Giltinė vaizduojama kaip pati mirtis, kurios prisilietimas atima gyvastį. Vaizduojama figūra juodu apsiaustu su gaubtu, laikanti dalgį. Dažniausiai veido bruožai nematomi, kartais vietoje veido vaizduojama kaukolė.
Čiurliai
Čiurliai – kaimai Prienų rajono savivaldybės šiaurės vakarinėje dalyje, 2 km į pietryčius nuo Veiverių, šalia greitkelio.
Jonas Goštautas
thumb|[[Tikocino pilis]]
Plentas (Pakruojis)
Plentas – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, prie kelio, šiauriniame Linkuvos miesto pakraštyje. Seniūnaitijos centras.
Jonas Goštautas
Jonas Goštautas (, g. prieš 1383 m. Geranainys – m. prieš 1458 m. rugsėjo 1 d. Vilnius) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas, 1440–1443 m. Trakų vaivada, 1443–1457 m. Vilniaus vaivada.
Valstybės tarnyba
1413 m. Horodlės susitarimo su Lenkija, 1422 m. Melno taikos, 1431 m. Skirsnemunės sutarties su Vokiečių ordinu ir 1432 m. Gardino sutarties su Lenkija sudarymo liudytojas. 1426–1431 m. didžiųjų kunigaikščių Vytauto ir Švitrigailos rūmų maršalka. 1431 m., gindamas Lucką nuo lenkų, buvo patekęs į jų nelaisvę. 1432 m. dalyvavo Žygimanto Kęstutaičio sąmoksle prieš Lietuvos didįjį kunigaikštį Švitrigailą. Už tai Žygimantas Kęstutaitis jam padovanojo 26 kaimus ir miestelį, tarp jų – Dieveniškės, Medininkai, Tikocinas. 1436–1440 m. Smolensko vietininkas.
1440 m. jo remiamą Jogailos 13 m. sūnų Kazimierą paskelbus didžiuoju kunigaikščiu Goštautas tapo faktiškuoju Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės vyriausybės vadovu ir jaunojo valdovo auklėtoju. Priešinosi Lenkijos ponų siekiams Lietuvos Didžiąją kunigaikštystę inkorporuoti į Lenkijos karalystę. Numalšino Mykolo Žygimantaičio ir Švitrigailos šalininkų opoziciją Kazimierui, kai į Kijevą atvyko su savo kariuomene. 1440–1443 m. Trakų vaivada, 1443–1458 m. Vilniaus vaivada ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kancleris. Per 1444 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės karą su Mazovija jo pastangomis buvo atgauta dalis Palenkės. Iš Lenkijos siekė atsiimti jos užimtą Vakarų Voluinę. Jo dėka buvo atnaujintos draugiškumo sutartys su Didžiojo Naugardo ir Pskovo respublikomis, nustatyti geri santykiai su Vokiečių ordinu, Krymo chanu, Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės paremtas juo tapo Chadži-Girėjus.
Cipa
Cipa  – upė Rusijoje, šiaurės Buriatijoje; Vitimo kairysis intakas. Prasideda Ikato kalnagūbryje, teka į šiaurės rytus. Aukštupyje vadinama Aukštutine Cipa (Верхняя Ципа). Baunto dubumoje prateka Baunto ežerą, už kurio vadinama Žemutine Cipa (Нижняя Ципа), o vėliau – tiesiog Cipa. Teka tarpukalnių slėniais ir tarpekliais; slenkstėta.
Didžiausi intakai:
Upės vagos plotis 150–200 m, gylis iki 9 m. Krantai smėlėti, gausu užutėkių. Cipos baseine yra dideli nefrito telkiniai. Upėje gausu žuvies (sykai, kiršliai, taimeniai, lydekos, ešeriai, lenokai).
Alksnas (Ignalina)
Alksnas – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 12 km nuo Dūkštelių.
Istorija
XX a. pr. pateko į Novoaleksandrovsko apskritį, Rimšės valsčių. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius). 1921 m. surašymo duomenimis čia gyveno 17 lenkai.
Prancūzijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1977–1978 m.
Baltasis dobilas
Baltasis dobilas (Trifolium repens) – pupinių (Fabaceae) šeimos, dobilų (Trifolium) genties augalas. Išplitęs Europoje, šiaurės Afrikoje ir vakarų Azijoje.
Nalogai
Nalogai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bielsko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės vakarus nuo Bielsko ir apie 34 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Baltasis dobilas
Augalas daugiametis, šaknys plonos, ilgos, išsikerojusios. Žiedynas − ilgakotė, apvali, puri galvutė sudaryta iš 40−80 žiedelių. Kvapnūs žiedai iki 1 cm ilgio, trumpais koteliais, baigdami žydėti nusvyra žemyn. Taurelė su 10 gyslų, balsva, vamzdelio kraštai tarp dantelių išmarginti purpurinėmis dėmėmis; 2 viršutiniai danteliai ilgesni už 3 apatinius. Vainikėlis baltas, kartais šviesiai rausvas, burė ilgesnė už kitus lapelius, jos viršūnė kiek įlenkta. Vaisius − pailga, plokščia ankštis su 2−5 sėklomis, viršūnėje išlieka ilgas, lenktas mezginės liemenėlis. Pagrindinis stiebas trumpas, šliaužiantis, gulsčias arba kylantis, nuo pagrindo šakotas; šoninės šakos kylančios, įsišaknijančios. Lapai trilapiai; lapeliai atvirkščiai kiaušiniški, viršūnė apskrita, kartais kiek įlenkta, pagrindas pleištiškai susiaurėjęs. Kraštas pjukliškai dantytas, koteliai trumpi, visi vienodo ilgio. Lapkočiai ilgi. Prielapiai lancetiški, gana dideli, balkšvi, plėneliniai.
Žydi per visą vasarą, iki vėlyvo rudens. Auga pievose, ganyklose, laukuose, miškų aikštelėse, pamiškėse, dirvonuose, krūmuose, pakelėse, parkuose, pagrioviuose. Žiedus apdulkina kamanės ir bitės, surenkančios iš jų daug nektaro. Sėklas išnešioja gyvūnai. Baltasis dobilas labai vertingas pašarinis augalas, ypač ganyklose. Tinka miestų ir pakelių želdiniams, nes greit suželia, be to, pakenčia mindymą. Augalas vaistinis, dažinis.
Apdulkinimas
thumb|250px| Apdulkinimas – žiedadulkių pernešimas nuo kuokelių ant piestelės purkos. Apdulkinimo būdai yra: natūralus ir dirbtinis.
Natūralus gali vykti kryžminiu ir savidulkos būdais:
Kryžminiu būdu žiedadulkes perneša vabzdžiai, paukščiai, vėjas, vanduo. Kryžmadulkiai augalai yra įvairiai prisitaikę prie apdulkintojų. Pavyzdžiui, augalai, kurių žiedadulkes perneša vabzdžiai, turi žiedus ryškiais vainiklapiais, gerai išsivysčiusios nektarinės, yra kvapnūs, dideli. Tokie žiedai dažnai išsidėsto pavieniui ir traukia vabzdžius.
Savidulkos metu to paties žiedo žiedadulkės patenka nuo kuokelių dulkinių ant piestelės purkos. Šiuo būdu apsidulkina kai kurie javai bei tie augalai, kurie pirmiau apsidulkina, o vėliau išskleidžia žiedą.
Plaučiškiai
Plaučiškiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rozalimo. Seniūnaitijos centras. Yra medicinos punktas, biblioteka, kultūros namai, muziejus. Šalia prateka Daugyvenė.
miniatiūra|220px|left|Steloje – įamžintas „Ąžuolo“ kolūkis
Plaučiškių senkapiai „Kapmilžiai“ – V–VII a. pilkapis netoli Daugyvenės, prie kelio į Gikonius. Būdinga nemažai senovinių formų išlaikiusi šnekta, priskiriama šiaurės panevėžiečių patarmei.
Gyventojai
miniatiūra|220px|left|Paminklinė kompozicija
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Vidurinės Azijos aviganis
Vidurinės Azijos aviganis - viena seniausių šunų veislių pasaulyje, kilusi iš senovės Tibeto mastifų.
Tai labai nepriklausomi, išdidūs ir stabilios psichikos šunys. Net ir pačiomis sudėtingiausiomis sąlygomis jie veikia savo galva, sprendimus priima patys ir sunkiai duodasi kontroliuojami žmogaus, kai mano, kad jo paties sprendimas yra teisingesnis.
Išvaizda
Tai aukšti ir stambūs, grubaus sudėjimo šunys. Patinų aukštis ties ketera - ne mažiau kaip 70 cm, patelių - ne mažiau kaip 65 cm. Vidurinės Azijos aviganių kaulai masyvūs, raumenys stiprūs, todėl tai yra labai ištvermingi šunys. Oda stora, pakankamai elastinga.
Kailis būna dviejų tipų – ilgaplaukis arba trumpaplaukis. Plaukai tiesūs, šiurkštūs ir tankūs. Vidurinės Azijos aviganiai būna balti, juodi, pilki, palši, rausvi, tigriniai margi ir dėmėti. Galva masyvi, kaukolės dalyje plati, skruostikauliai stiprūs. Kakta plokščia, perėjimas į snukį vos pastebimas. Galva, žiūrint iš priekio ir iš viršaus, lygiašonio trikampio formos, o iš profilio – buka su stora kabančia viršutine lūpa. Akys toli viena nuo kitos, tamsios, apvalios, tiesios. Dantys balti, stambūs, sukandimas žirklinis. Kaklas trumpas, raumeningas, žemas. Ketera aukšta, ryški (ypač patinų).
Krūtinė plati, gili, su apvaliais šonkauliais. Nugara stipri, tiesi, plati. Juosmuo trumpas, platus, truputį iškilus. Strėnos plačios, raumeningos, beveik horizontalios. Uodegos pagrindas aukštai, strėnų zonoje, pjautuvo formos. Nuleista uodega siekia kulno sąnarius. Uodega trumpinama. Priekinės kojos, žiūrint iš priekio, tiesios ir lygiagrečios. Jos truputį ilgesnės negu pusė šuns aukščio ties ketera. Plaštakos trumpos, tvirtos, plačios, vertikalios. Užpakalinės kojos lygiagrečios, truputį ištiesinti kelio ir kulno sąnariai. Blauzdos trumpos. Letenos stambios, ovalios, sugniaužtos.
Charakteris
Vidurinės Azijos aviganiai yra labai ramūs, aukšto intelekto, stabilios psichinės būklės, nepiktybiniai šunys. Jų nervų sistema labai stipri ir gerai išvystyta. Šie aviganiai yra labai užsispyrę bei savarankiški, todėl paklūsta tik stipriam šeimininkui. Vidurinės Azijos aviganis nuolat bando savo šeimininko charakterį bei ieško silpnų jo vietų, kurių radęs visada jomis pasinaudos.
Mostuvo Dievo Motinos Anelės parapija
Mostuvo Dievo Motinos Anelės parapija - parapija įkurta 1919 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Losicės dekanatui. 1904 m. pastatyta medinė parapijos bažnyčia, pašventinta 1918 metais. 1937 m. pastatyta dabartinė, mūrinė neobaroko architektūros stiliaus parapijos bažnyčia.
Išeitinis kodas
thumb|[[C (kalba)|C kalba parašytos programos Sveikas, pasauli išeities teksto pavyzdys]] Išeitinis kodas, išeities tekstas, pirminis tekstas – bet kokia sakinių seka, užrašyta žmogui suprantama programavimo kalba. Šiuolaikinėse programavimo kalbose programos išeitinis kodas paprastai susideda iš keleto tekstinių failų, tačiau tas pats kodas galėtų būti spausdinamas knygose ar įrašomas į magnetinę juostą (be failinės sistemos).
Istorija
Atsiradus pirmosioms skaičiavimo mašinoms programuotojai rašydavo algoritmus, programas šioms mašinoms. Tai būdavo tiesiog instrukcijų rinkinys, suprantamas tik tai konkrečiai skaičiavimo mašinai, bet sunkiai skaitomas žmogui. Toks instrukcijų rinkinys dar kitaip vadinamas mašininiu kodu – šios instrukcijos buvo ne kas kita, kaip kodų seka.
Tobulėjant ir vystantis kompiuteriams prireikė palengvinti programuotojams šių instrukcijų rašymą ir atsirado pirmoji programavimo kalba Asembleris, kur mašininės instrukcijos įgijo žmogui lengviau suprantamus pavadinimus. Skirtumas buvo tik toks, kad po tam tikru komandos pavadinimu slypi atitinkamas mašininis kodas.
Vyžeičių apylinkė
Vyžeičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Rokiškio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Obelių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Audronių apylinkės, Skemų apylinkės ir Rokiškio apylinkės.
Arvydas Masiulis
Arvydas Masiulis (g. 1956 m. kovo 1 d. Kaune) – Lietuvos mechanikos inžinierius, technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1979 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1993 m. technologijos mokslų daktaras.
1979–1991 m. Kauno politechnikos instituto, nuo 1991 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, 1995–2003 m. Technologijos studijų programų komiteto pirmininkas, nuo 1997 m. Klaipėdos universiteto Jūrų technikos fakulteto Technologijų valdymo ir renovacijų mokslinio centro direktorius, 1997–2000 m. Mechanikos inžinerijos katedros vedėjas, 1998–2002 m. Jūrų technikos fakulteto dekanas; nuo 1999 m. docentas. 2002–2003 m. Klaipėdos mokslo ir technologijų parko direktorius. Nuo 2007 m. Klaipėdos universiteto Studijų departamento direktorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – technologiniai įrenginiai, mechanikos inžinerija, inžinerinis projektavimas, studijų programos, mechaninių sistemų analizė ir sintezė. 4 išradimų autorius.
Torino FC
Turino FC – Italijos futbolo klubas iš Turino.
Istorija
Klubas įkurtas 1906 m. Didžiąją dalį sezonų ekipa žaidžia aukščiausioje šalies Serie A lygoje, tačiau nuo 2009 m. iki 2012 m. žaidė žemesnėje Serie B lygoje.
Serie A čempionais Torino futbolininkai tapo 7 kartus, Italijos taurės laimėtojai – 5.
Goniūnų tvenkinys
Goniūnų tvenkinys – dirbtinis vandens telkinys Jurbarko rajone, Tauragės apskrityje. Tvenkinys susidarė patvenkus Armeną, 5 km į šiaurės rytus nuo Veliuonos, prie Goniūnų, 7 km nuo Armenos žiočių. Užtvankos plotas – 30,4 ha. Tvenkinio ilgis šiaurės-pietų-rytų kryptimi - 2,9 km, plotis - iki 0,52 km. Altitudė 53,5 m. Kranto linija labai vingiuota. Į rytus yra nutįsusi 1,25 km ilgio įlanka, į kurią įteka Armeniukas ir iškart telkšo Klausučių I tvenkinys. Tvenkinio krantai aukšti, šlaitai plačiai apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui auga sodai ir plyti dirbami laukai. Įsikūrę šie kaimai: Pikčiūnai, Rukšioniai, Goniūnai. Žemiau užtvankos prasideda Panemunių regioninis parkas.
Sudarytas 1977 m.
Spektrinė klasifikacija
Spektrinė klasifikacija astronomijoje – žvaigždžių skirstymas į grupes pagal spektruose stebimų cheminių elementų ir jų junginių sugerties linijų ar juostų gylius ir pločius. Iš jų galima nustatyti žvaigždės spektrinę klasę (temperatūrą), šviesio klasę (spindulį) ir metalingumą (sunkesnių nei vandenilis ir helis elementų kiekį). Dažniausiai naudojamos dvi žvaigždžių spektrinės klasifikacijos: Harvardo ir MK sistemos. Pirmoji yra vienmatė (klasifikuoja žvaigždes tik pagal temperatūrą), antroji – dvimatė (klasifikuoja pagal temperatūrą ir absoliutųjį spindesį).
Harvardo spektrinė klasifikacija
Vadinamoji Harvardo spektrinė klasifikacija (vienmatė) skirsto žvaigždes į spektrines klases (O-B-A-F-G-K-M) tik pagal temperatūrą. O žvaigždės atitinka 60000K temperatūrą, M – 2000K. Harvardo klasifikacijos schemą (JAV observatorija) apie 1900 metus sukūrė ir išvystė Anė Kenon ir Edvardas Pikeringas. Kiekvienos spektrinės klasės viduje išskiriami poklasiai, numeruojami nuo 0 (karščiausi) iki 9 (šalčiausi objektai). Saulė yra klasifikuojama kaip G2 žvaigždė.
Norint lengviau atsiminti raidžių seką yra sugalvotos įvairios mnemoninės schemos. Pvz., angliškai – „Oh Be A Fine Girl, Kiss Me“, lietuviškai – „O Baby, Ar Fizikai Gali Krokodilus Mylėti“. thumb|300px|Paveikslėlis, vaizduojantis Harvardo pagrindinės sekos žvaigždžių spektrinę klasifikaciją Tokio, atrodytų, netvarkingo raidžių išrikiavimo priežastis yra istorinė. Kuomet mokslininkai pradėjo klasifikuoti žvaigždes, jie pastebėjo, kad žvaigždės turi skirtingo stiprumo vandenilio linijas. Todėl jos buvo suskirstytos pagal vandenilio Balmerio serijos linijas nuo A (stipriausios) iki Q (silpniausios). Tik gerokai vėliau pradėtos naudoti kitų elementų linijos (H ir K Ca, Na D, He). Po to buvo pastebėta, kad kai kurios klasės dubliuojasi ir jos buvo išmestos. Ir tik dar vėliau buvo aptikta, kad vandenilio linijų stiprumas priklauso nuo temperatūros.
O, B ir A spektrinio tipo žvaigždės dar kartais vadinamos „ankstyvosiomis žvaigždėmis“, o G, K ir M „vėlyvosiomis žvaigždėmis“. Toks supratimas yra atėjęs iš XX amžiaus pradžios, kuomet klaidingai buvo manoma, kad žvaigždės pradeda savo evoliuciją nuo karštų būsenų (ankstyvo tipo) ir vėliau palaipsniui aušta, evoliucionuodamos į „vėlyvo tipo“ žvaigždes.
Jorko spektrinė klasifikacija – MKK sistema – MK sistema
1943 m. Viljamas Morganas, Filipas Kynanas ir Edita Kelman iš Jorko observatorijos (JAV) sudarė Saulės cheminės sudėties žvaigždžių klasifikacijos pagal spektrinių linijų intensyvumus ir pločius sistemą. Joje žvaigždei be spektrinės klasės dar priskiriama šviesio klasė (dvimatė klasifikacija). Jei spektrinė klasė charakterizuoja žvaigždės temperatūrą, tai šviesio klasė charakterizuoja žvaigždės spindulį. Pradžioje ši klasifikacijos sistema buvo vadinama MKK sistema, bet 1953 m. patikslinus klasifikacijos kriterijus, ją pradėta vadinti MK sistema (pagal Morgano ir Kynano pavardes). Yra išskiriamos tokios šviesio klasės:
Saulė yra pagrindinės sekos (V) žvaigždė.
Spektriniai pekuliarumai
Šalia įprastinės spektrinės ir šviesio klasės astronomai dar naudoja papildomus simbolius.
Šaltiniai
Clasificarea stelelor
Virškinimas
miniatiūra|Žmogaus virškinimo sistema|300px Virškinimas – procesas, kurio metu maistas yra paverčiamas monomerinėmis medžiagomis, kurias organizmas ar ląstelė gali panaudoti tolesnei molekulių sintezei kaip žaliavą ar kaip energijos šaltinį.
Daugialąsčiuose organizmuose virškinimu paprastai užsiima virškinimo sistema.
Virškinimo būdai
Biologijoje skiriami tokie virškinimo būdai:
Virškinimo procesai
Virškinimas susideda iš kelių etapų:
Virškinimas žmogaus organizme
Žmogus turi gerai išsivysčiusią virškinimo organų sistemą, kurią sudaro virškinimo traktas ir virškinimo liaukos:
Burnoje pH šarminė. Joje skaidomas krakmolas. Skrandyje fermentas pepsinas skaido baltymus. Taip pat skrandyje skaidomi pieno riebalai, kiaušinio trynys, majonezas. Dvylikapirštėje žarnoje emulguojami riebalai. Kasos fermentai: lipazė skaido riebalus į glicerolį ir riebalų rūgštis, maltazė skaido maltozę iki gliukozės, tripsinas skaido baltymus iki aminorūgščių. Storojoje žarnoje įsiurbiamas vanduo ir mineralinės medžiagos. Joje gyvenančios E. coli bakterijos gamina B, H, K vitaminus.
Makaruvkos Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija
'''Makaruvkos Švč. Mergelės Marijos Apsireiškimo parapija''' - parapija įkurta 1935 metais. Parapija priklauso Sedlcų vyskupijai, Losicės dekanatui. Parapijos bažnyčia įsikūrusi 1685 m. pastatytoje medinėje unitų cerkvėje.
Daugpilio tvirtovė
thumb|250px|Tvirtovės vaizdas iš paukščio skrydžio
Daugpilio tvirtovė  – XIX a. pradžios tvirtovė Daugpilyje, Latvijos istorijos ir architektūros paminklas. Be to, tai vienintelė, gerai išsilaikiusi be žymesnių pokyčių, tokio tipo tvirtovė Rytų Europoje. Fortifikacinių statinių kompleksas įsikūręs abiejuose Dauguvos upės krantuose, užima virš 150 ha teritoriją. Šalia pastatytas Daugpilio geležinkelio tiltas.
Istorija
thumb|left|250px|Artilerijos arsenalas
Projektas
Įvertinęs vietovės išskirtinę strateginę padėtį, Dinaburgo tvirtovei parinko vietą, parengė projektą ir statybos darbams vadovavo inžinierius generolas leitenantas Jegoras Hekelis (Егор Фёдорович Гекель, J.F. Heckel). Jis taip pat organizavo tvirtovės atstatymą po prancūzų kariuomenės puolimo.
Tvirtovės planavimo darbai prasidėjo iš karto po Pirmojo ATR padalijimo, kai Latvija atiteko Rusijos imperijai, 1772 m., carui Aleksandrui I išleidus potvarkį statyti tvirtovę. Tikintis sustiprinti vakarinę imperijos sieną, statybos prasidėjo 1810 m, Napoleonui jau pradėjus žygį į Rytus. Nežiūrint ilgų statybų pertraukų dėl didelių Dauguvos potvynių ir lėtų darbų tempų, tvirtovėje pagrindiniai darbai užbaigti 1864 m., o visa tvirtovė – 1878 m.
Dinaburgo tvirtovė
Tvirtovės statyboje dalyvavo apie 10 000 darbininkų, dirbusių dviem pamainomis. Napoleono kariuomenė pirmą kartą atakavo nebaigtą statyti tvirtovę 1812 m. liepos 1-3 d., padarė sugriovimų. Prancūzų 24 000 kareivių armijai priešinosi 3 300 kareivių įgula su 200 patrankų.
Dvinsko tvirtovė
thumb|right|250px|Vandens siurblinės pastatas
Daugpilio getas
1941–1944 m. tvirtovę buvo užėmusi Vermachto kariuomenė. Čia veikė tarybinių karo belaisvių lageris „Stalag-340“ ir Daugpilio getas, iš kurio buvo paimami žydai sušaudymui Poguliankos miške (dab. Daugpilio Mežciemo rajone).
Aviacijos mokykla
thumb|right|right|250px|Michailo vartai iš vidaus 1948–1993 m. tvirtovėje veikė Daugpilio Aukštoji karo aviacijos inžinierių mokykla (Даугавпилсское высшее военное авиационное инженерное училище), 4 ir 5 metų trukmės studijose ruošusi specialistus TSRS karo aviacijai. Kursantai mokymuisi naudojosi pagarsėjusiu trečios kartos naikintuvu MIG-25, kuris tarybinio lakūno pabėgėlio Viktoro Belenko 1976 m. buvo nuskraidintas į Japoniją, ten japonų ir amerikiečių išstudijuotas ir po to grąžintas į TSRS. Plečiantis mokymo įstaigai, buvo be suderinimo nugriauti trukdantys istoriniai statiniai, vietoje jų pastatant standartinius gyvenamuosius daugiabučius.