cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
KuPS (moterys)
2022–2023 m. moterų čempionių lyga
2022 m. rugpjūčio 18 d. įvyko pusfinalio rungtynės, kuriose Suomijos atstovės rezultatu 2-0 nugalėjo Šiaulių „Gintrą“. Įvarčius pelnė Nanne Ruuskanen ir Lavdije Begolli.
2022 m. rugpjūčio 21 d. įvyko lemiamos rungtynės dėl pirmosios vietos grupėje. Jose kovojo KuPS ir Briuselio „RSC Anderlecht”. KuPS gretose du įvarčius pelnė Gentjana Rochi. Po pagrindinio laiko rezultatas buvo lygus (1-1). Pratęsus rungtynes komandos apsikeitė įvarčiais, bet nugalėtojos nepaaiškėjo (2-2). Baudinių serijos metu Suomijos atstovės palaužė „Anderlecht”. Į tolimesnį etapą pateko tik grupės nugalėtojos, KuPS ekipa iš Suomijos, o finalininkės ir paguodos rungtynių dalyvės iš tolimesnių kovų iškrito.
Sudėtis
Atnaujinta 2022 m. rugpjūčio 18 d.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Žaludko valsčius
Žaludko valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Žaludkas.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1927 m. balandžio 1 d. Žaludko valsčiaus kaimas Kozińce perduotas Lebedos valsčiui. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Bielyčios valsčiaus.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
NK Rogaška
Rogaškos NK – Slovėnijos futbolo klubas iš Rogaška Slatinos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1999 m. Ilgą laiką rungtyniavo žemesniųjų divizionų pirmenybėse. 2015–2016 m. sezone tapo ketvirtos pakopos nugalėtojais savo grupėje ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną. 2016–2017 m. sezone Trečioje lygoje Šiaurės grupėje užėmė antrą vietą ir po sezono buvo perkelti į aukštesnį divizioną. Nuo 2017–2018 m. sezono rungtyniavo Antroje lygoje, bet ilgam joje įsitvirtinti nepavyko. 2019–2020 m. sezone Antroje lygoje liko penkioliti ir po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną. 2020–2021 m. sezone Trečioje lygoje tapo Rytų grupės nugalėtojais ir buvo perkelti į aukštesnį divizioną.
Kuparukas
Upė prasideda Brukso kalnagūbrio šiauriniame šlaite, teka daugiausia į šiaurę; įteka į Boforto jūros įlanką tarp Byči Pointo ir Prudhou Bėjaus. Kuparuko ilgis siekia apie 320 km, o deltos plotis – apytikriai 5 km.
NK Rogaška
Istorija
2021–2022 m. sezone Antroje lygoje liko ketvirtoje vietoje. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje ir tapo nugalėtojais.
Kuparukas
Upės vardu pavadintas Kuparuko kauburys – 9,1 m aukščio pingas, esantis 19 km į pietryčius nuo Byči Pointo. Pavadinimą jam suteikė Arkties tyrinėtojas Ernest de Koven Leffingwell, 1911 m. naudojęs šį kauburį kaip trianguliacijos punktą.
Apie 64 km į vakarus nuo Prudhou Bėjaus yra Kuparuko naftos telkinys – antras didžiausias naftos telkinys Šiaurės Amerikoje. Šis telkinys atrastas 1969 m., jo plotas siekia apie 1300 km².
Sentinelai
Sentinelai – andamaniečių tauta, gyvenanti Andamanų salose, Šiaurės Sentinelo saloje, esančioje už 50 km į vakarus nuo Port Blero (Indija). Tai viena iš nedaugelio tautų, tebegyvenančių visiškoje atskirtyje nuo šiuolaikinio pasaulio. Kaip ir kiti andamaniečiai, Indijos valdžios priskirti „adivasiams“. Apie sentinelų kalbą nieko nežinoma – greičiausiai gimininga kitoms Andamanų kalboms, nors kitiems andamaniečiams neperprantama.
Sentinelų gyventojų skaičius nežinomas. Įvairūs apskaičiavimai teikia labai skirtingus duomenis – nuo 15 iki 500 žmonių. Indijos vyriausybė surašymus atliko tik iš didelio atstumo, tad jų teikiami duomenys (39 – 2001 m., 15 – 2010 m. ) nėra tikslūs.
Sentinelai, kaip ir kiti andamaniečiai, yra labai tamsios odos, mažo ūgio (melanezinė rasė), galimai giminingi kitoms pigmėjiškoms Azijos tautoms („negritams“).
Būdas
Apie sentinelų gyvenimo būdą žinoma labai mažai, tačiau jis perdėm nesiskiria nuo kitų aplinkinių tautų – jie užsiima medžiokle, rankiojimu, žuvų ir kitų jūros gyvių (vėžlių, moliuskų) gaudymu; jokių žemdirbystės požymių nepastebėta. Šaltkalvystės būdu apdirba jūros atnešamus metalo gabalus ir nuolaužas – pvz., XX a. devintajame dešimtmetyje į salos rifą sudužo du prekybiniai laivai: sentinelai dalį jų metalo atsigabeno ir panaudojo savo reikmėms. Plačiai naudoja lankus ir strėles – skirtingo pobūdžio antgaliai naudojami medžioklei ir žvejybai. Strėlės ilgos (~1 m), antgaliams naudojamas metalas. Lankai dideli, virš 3 m ilgio. Žvejybai naudoja harpūnus, ietis, turi peilių. Kaip įrankius naudoja vedegas, akmenines girnas, krepšius, bambukines ir medines talpyklas. Žvejybai naudoja tinklus, plaukioja nedidelėmis kanojomis su atramomis, tinkamomis lagūnai, bet ne atvirai jūrai. Būstai – nedidelės trobelės be šoninių sienų, dengtos palmių lapais.
Ryšiai su sentinelais
1974 m. National Geographic ekspedicija atvyko į salą, siekdama nufilmuoti dokumentinį filmą „Žmogus, ieškantis žmogaus“ (Man in Search of Man). Atėjūnus lydėjo karinio laivyno kariai bei fotografas. Motorinei valčiai priplaukus prie salos, vietiniai pasirodė iš džiunglių ir paleido į atėjūnus strėlių krušą. Atsitraukę saugiu atstumu, pareigūnai pakrantėje padėjo dovanų – plastikinę mašinytę, keletą kokoso riešutų, surištą gyvą kiaulę, lėlę, keletą aliuminių indų. Sentinelai vėl paleido strėles, sužalojo filmo režisierių. Kiaulę ir lėles užkasę, su savimi pasiėmė indus ir kokosus. Vėliau porą kartų (~1980 m.) bandyta užmegzti kalbinį ryšį – buvo paimtas kaimyninės ongių tautos žmogus, tačiau jam sentinelų kalbos suprasti nepavyko, o vietiniai vėl buvo nusiteikę priešiškai. 1981 m. Honkongo žvejybinis laivas su 28 žmonių įgula užstrigo prie Šiaurės Sentinelo salos – čiabuviai strėlių šūviais nuolat grasino pulti, tad jūreivius išgelbėjo sraigtasparnis. XX a. pab. sentinelai pradėjo prisileisti atvykėlius į krantą, bet po trumpo draugiškumo puldavo strėlėmis. 1996 m. Indijos vyriausybė dėl pavojaus tiek tyrėjams (panašiu būdu džaravai pražudė kelis atvykėlius), tiek čiabuviams (dėl ligų) programą nusprendė nutraukti.
2018 m. amerikiečių misionierius Džonas Alenas Čau (John Allen Chau), papirkęs apylinkių žvejus, pasiekė Šiaurės Sentinelo salą, tikėdamasis atversti vietos gyventojus į krikščionybę. Šią salą jis laikė „paskutiniu Šėtono užkampiu“. Nors pradžioje jam pavyko kelis kartus išsilaipinti į salą, jam nepavyko užmegzti jokio ryšio su sentinelais. Vėliau žvejai matė kaip čiabuviai užkasė jo kūną į smėlį.
Dvipusė sutartis
Dvipusė sutartis – profesionalaus sporto sutartis, kurioje numatyta, kad sportininko atlyginimas priklauso nuo lygos, kurioje sportininkas paskiriamas žaisti.
Krepšinis
Nuo 2017–2018 m. sezono NBA leidžia komandoms sudaryti dvipuses sutartis tarp jų ir G-lygos komandų. Kiekviena komanda žaidėjams, turintiems mažiau nei ketverių metų NBA patirtį, gali pasiūlyti dvi tokias sutartis per sezoną. Šios sutartys sudaromos ne su kiekvienu pretenduojančiu tapti NBA žaidėju, bet yra skirtos žaidėjams, kuriuos komanda norėtų pasilikti sau, nepasirašydama nuolatinės sutarties. Kai kuriuos antrajame NBA naujokų biržos rate pašauktus žaidėjus komandos gali pasilikti pagal dvipusę sutartį kaip alternatyvų pasirašymo būdą.
Dvipusių sutarčių sistema naudinga jauniems nepašauktiems žaidėjams, kurie nenori žaisti profesionalaus krepšinio užsienyje ir nori žaisti NBA, taip pat tiems, kurie mano, kad organizacijos investicijos į juos yra naudingos jų tobulėjimui. Kai kurie žaidėjų agentai yra susirūpinę dėl šios sistemos, nes mainais į garantuotą darbą už didesnį atlyginimą nei įprastas G-lygos žaidėjas, dvipusių sutarčių žaidėjai atsisako laisvės būti pakviesti iš G-lygos bet kurios NBA komandos, galbūt ketinančios pasirašyti su žaidėju 10 dienų sutartį, kuri galiausiai gali padėti greičiau gauti nuolatinę vietą NBA žaidėjų sąraše nei dvipusė sutartis, tačiau su kai kuriais žaidėjais, kurie įrodė, kad yra geri žaidėjai, gali būti sudaryta visavertė sutartis visam likusiam sezonui, nors dėl to iš komandos gali tekti atleisti kitą žaidėją, kad būtų išlaikoma ne daugiau kaip 15 vietų sąraše.
Medišionių liepos
left|150px
Medžių skersmuo 1,4 – 1,6 m, aukštis – 32 m. Medžių ansamblis buvo paskelbtas respublikinės reikšmės gamtos paminklu.
2011 m. Sirvėtos regioniniame parke augančias Medišionių liepas sutvarkė Lietuvos arboristikos centras. Šalikelėje augančių senų liepų šaknys buvo pažeistos vykdytų kelio darbų metu. Sutvarkytos ne tik atidengtos šaknys, bet ir liepų kamienai, šakos.
2018 m. Medišionių liepos (3) išbrauktos iš saugomų sąrašo, kaip neatitinkantis kriterijų botaninis gamtos paveldo objektas.
FK Fokusas Panevėžys
Panevėžio „Fokusas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio.
Salės fubtolo varžybos
Dalyvauja Panevėžio apskrities I lygos salės futbolo (futsalo) pirmenybėse.
British Rail Class 360
British Rail Class 360 – elektra varomas lokomotyvas, sukurtas Jungtinėje Karalystėje ir aktyviai naudojamas tarpmiestiniui susisiekimui East Midlands Railway geležinkelio sistemoje. Traukiniai pritaikyti tarpmiestiniam keleivių pervežimui, įmontuotos apsaugos kamerų sistemos, oro kondicionavimo sistema.
Istorija
2003 m. rugpjūčio 12 d. lokomotyvų modelis pradėtas oficialiai naudoti Jungtinės Karalystės geležinkelių sistemoje.
Iki 2005 m. pagaminti 26 vienetai.
Spiečiūnai (Rokiškis)
Spiečiūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ragelių.
Spiegai
Spiegai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pandėlio.
Selavikas
Selavikas – upė JAV, šiaurės vakarinėje Aliaskos dalyje. Ilgis siekia 225 km.
Prie upės, netoli jos žiočių, įsikūrusi Selaviko gyvenvietė.
Didžiausi intakai – Tagagavikas ir Kugarakas.
Selaviko slėnis – svarbi vandens paukščių perimvietė. Be to, sezono metu čia susitelkia didesnė Vakarų Arkties karibu bandos dalis.
Kamenkos valsčius
Kamenkos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kamenka.
Istorija
Įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. 1929 m. birželio 21 d. jam priskirta dalis naikinamo Dambravos valsčiaus.
Pastovių apskritis (1793–1795)
Pastovių apskritis – Rusijos imperijos administracinis-teritorinis vienetas dabartinės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Pastovys.
Istorija
Apskritis įkurta po II ATR padalijimo 1793 m. gegužės 3 d. Minsko vietininkystėje. 1795 m. panaikinta, jos teritorija perduota Dysnos apskričiai ir Vileikos apskričiai.
Spiegliai
Spiegliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 5 km nuo Paberžės.
Spiečiūnai (Anykščiai)
Spiečiūnai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Skiemonių.
Istorija
Kaimas įsikūrė Spiečiūnų dvaro vietoje. 1932 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. 1949–1950 m. buvo „Laisvės“ kolūkio centrinė gyvenvietė.
Dambravos valsčius (Ščiutinas)
Dambravos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dambrava.
Prialgavos apylinkė
Prialgavos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Betty Grable
Elizabeta Ruta Greibl (, 1916 m. gruodžio 18 d. Sent Luisas, JAV – 1973 m. liepos 2 d. Santa Monika, JAV) – amerikiečių aktorė ir įžymus XX a. 5-ojo dešimtmečio plakatinio stiliaus nuotraukų modelis.
Biografija
1943 m. kino kompanijos fotografo Frenko Povolnio padarytas kadras, kuriame B. Greibl vaizduojama su maudymosi kostiumėliu ir žiūri per petį, buvo tapęs vienu populiariausių to meto atvaizdų. „20th Century Fox“ pasinaudojo jos šlove 1944 m. filme „Plakatinė mergina“ („Pin up Girl“). Kino kompanija Betei Greibl dažniausiai duodavo vaidmenis prabangiuose miuzikluose, neretai kartu su Karmen Miranda ir Džonu Peinu. Pavadinimai yra tarsi turinio santraukos, ir filmuose, pavyzdžiui, „Pavasaris Uoliniuose kalnuose“ („Springtime in the Rockies“), „Mėnulis virš Majamio“ („Moon over Majami“) arba „Konio sala“ („Coney Island“) Betė Greibl vaidina vilkėdama atvirus drabužius ir atlieka daugiau ar mažiau patrauklias dainas. 1946–1947 m. Jungtinių Valstijų Finansų departamentas ją įvardijo kaip daugiausia uždirbančią amerikietę; per savo karjerą ji uždirbo daugiau nei 3 milijonus dolerių. „20th Century Fox“ jos kojas apdraudė milijonu dolerių, todėl, be pravardės „Plakatinė mergina“, dabar ji dar tapo vadinama „Mergina su milijono dolerių vertės kojomis“. 1942 m. ji atskleidė dramatiškos aktorės talentą ankstyvajame nuare „Pabundu su riksmu“ („I Wake Up Screaming“), kuriame vaidino su Viktoru Metjuru. 6-ojo dešimtmečio pradžioje B. Greibl kovojo ne tik su savo svoriu, bet ir su naująja kino kompanijos žvaigžde Merlina Monro. Kartu jiedvi pasirodė filme „Kaip ištekėti už milijonieriaus“ (1953), tačiau netrukus po to B. Greibl paliko kino kompaniją ir vaidino tik keliuose filmuose – 1955 m. oficialiai baigė kino aktorės karjerą. Vėliau ji pasiekė gana sėkmingos naktinių klubų dainininkės karjeros, dažniausiai pasirodydama su paskutiniu savo vyru, orkestro vadovu Hariu Džeimsu. 1967 m. vaidino Brodvėjaus miuzikle „Sveika, Dole“ („Hello Dolly“).
Betė Greibl garsėjo humoru, draugiškumu ir dažnu pasijuokimu iš savęs. 1973 m. liepos 2 d. ji mirė nuo plaučių vėžio sulaukusi 56-erių. Palaidota prie savo motinos Lilianos (1889–1964) Auksinių Vakarų mauzoliejuje Inglvudo parko kapinėse Inglvude netoli Los Andželo, Kalifornijoje.
Naugarduko Kristaus Atsimainymo bažnyčia
thumb|300px|Vaizdas iš išorės Naugarduko Kristaus Atsimainymo bažnyčia – Romos katalikų bažnyčia Baltarusijos Naugarduke. Tai miesto parapijinė bažnyčia, todėl gyventojų ir vadinama šiuo vardu arba Baltąja parapijine bažnyčia (pagal išorės sienų spalvą). Kadangi šventovę pastatė LDK didysis kunigaikštis Vytautas, tai parapijiečių kartais pavadinama ir Vytauto bažnyčia. Priklauso Gardino vyskupijos Naugarduko dekanatui.
Istorija
thumb|300px|left|Bažnyčia (pastatas dešinėje) ir Naugarduko miestelis su išlikusiais [[Naugarduko pilis|Pilies bokštais XIX a. // Napoleono Ordos piešinys]] Pagal padavimą Vytautas Didysis XIV a. pab. įkūrė bažnyčią buvusios stabmeldžių giraitės vietoje. Ji buvusi medinė, konsekruota Visų Šventųjų vardu. Vėliau pervadinta į Dievo kūno bažnyčią. 1719 m. pradėtas mūryti dabartinis pastatas, o 1723 m. Vilniaus vyskupas Motiejus Juozapas Ancuta bažnyčią pašventino, kiek vėliau Vilniaus vyskupas sufraganas Antonijus Juzefas Žulkovskis šventovei suteikė dabartinį vardą. Žymiai vėliau buvo pristatyta koplyčia.
Šioje bažnyčioje 1422 m. ATR valdovas Jogaila vedė jaunutę Sofiją Alšėniškę, iš šios santuokos prasidėjo Jogailaičių dinastija. Naugarduko kaštelionas Jonas Rudomina–Dusėtiškis kartu su savo vadovaujamais 720 raiteliais pasižymėjo Chotyno mūšyje, atlaikęs gausesnių turkų pajėgų puolimą. Pats buvo sužeistas, šiose kautynėse praradęs pusbrolį ir kitus bendražygius, sugrįžo į Naugarduką ir šioje bažnyčioje 1643 m. įrengė marmurinę lentą kovos draugų atminimui. 1799 m. šventovėje buvo krikštytas netoliese gimęs būsimas poetas Adomas Mickevičius.
XIX a. pr. interjeras stipriai nukentėjo nuo įsiveržusių Napoleono kareivių. 1823 m. padarytame inventoriaus aprašyme minimas sunykęs gontinis stogas, krentantis tinkas. Nuo prancūzų kariuomenės nukentėjęs altoriaus Kristaus Atsimainymo didžiulis paveikslas (spėjama tapytas Pranciškaus Smuglevičiaus) buvo nevykusiai suklijuotas ir, veikiamas drėgmės, subyrėjo į gabalus. Pastato sienų būklė taip pat buvo kritiška. Po 1831 m. sukilimo Rusijos caro valdžia šventovę uždarė ir gretima Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia tapo parapijine. Neprižiūrimas bažnytinis pastatas toliau nyko, 1906 m. buvo leista jį pradėti remontuoti, bet iki Pirmojo pasaulinio karo tai padaryti iki galo nesuskubta. Tik 1922 m. pabaigoje ji buvo galutinai atstatyta ir atšventinta. Parapija vėl atkelta iš Šv. arkangelo Mykolo bažnyčios, kuri tuo metu tapo katedra. Raudonosios armijos įvedimas į Vakarų Baltarusija, vėliau prasidėjęs Antrasis pasaulinis karas atnešė esminių permainų bažnyčiai ir parapijiečiams. 1943 m. hitlerininkai nubaudė mirtimi vienuolika seserų–nazariečių, jos buvo palaidotos prie bažnyčios, vėliau palaikai perkelti į šventovės vidų. 2000 m. vienuolės paskelbtos palaimintosiomis, prie buvusio kapo pastatyta stela.
Memorialinės lentos:
thumb|right|220px|Naugarduko Dievo Motinos paveikslas
Architektūra
left|thumb|170px|Šv. arkangelo Mykolo paveikslas Pastatas vienanavis, skliautai cilindriniai, o dvejose koplyčiose - gotikiniai kryžminiai. Vienoje iš šoninių koplyčių esantis Naugarduko Dievo Motinos paveikslas laikomas stebuklingu, Adomo Mickevičiaus apdainuotas poemoje „Ponas Tadas“. Tai Naugarduko jėzuitų bažnyčioje kabojusio XVIII a. tapyto paveikslo kopija. Šis sunaikintoje domininkonų bažnyčioje kabojęs atvaizdas yra padengtas sidabriniu antdėklu, kurį fundavo Smolensko vaivada Adomas Motiejus Sakavičius. Kristaus Atsimainymo šventovėje yra dar vienas vertingas paveikslas, vaizduojantis miesto globėją Šv. arkangelą Mykolą.
Kitoje koplyčioje stovi Šv.Ekspedito skulptūra, kabo dvi atminimo lentos: konsekravimo ir Jono Rudominos Dusėtiškio kovos draugų. Mūšyje kritusių karių lenta menotyrininkų itin vertinama. Ji vaizduoja patį fundatorių, jo pusbrolį Jurgį ir kitus bendražygius: Veličką, Tališevskį, Bykovskį, Čudovskį, Mogilnickį, Vainą, Tiškevičių bei Osipovskį. Pastarieji devyni kariai akmenyje iškalti nukirstomis galvomis, su trykštančiu iš kaklo krauju. Šalia guli per Chotyno mūšį nukautų turkų kūnai.
Kiek asketiškai atrodanti barokinė šventovė pastatyta ant kalnelio, netoli pilies. Mūrinį fasadą puošia du bokšteliai, tarp jų patalpintas trikampis frontonas. Minint Jogailos ir Sofijos Alšėniškės jungtuvių 600 m. jubiliejų, prie bažnyčios pasodintas maumedis ir atidengtas atminimo akmuo. Šį įvykį primena ir memorialinė lenta ant išorinės sienos.
Baltarusijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Baltarusijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
2018 m. Moterų Vyša liga
Šaltiniai: BFF oficiali svetainė (abff.by) ir Soccerway
Finalo rungtynės
---
Spygliai (Kelmė)
Spygliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Užvenčio.
FK Alsuva Utena
Utenos „Alsuva“ – Lietuvos futbolo klubas iš Utenos.
SK Stop Panevėžys
Panevėžio „Stop“ – Lietuvos futbolo klubas iš Panevėžio rajono, daugiausia Velžio seniūnijos.
Istorija
2000 m. kovo 5 d. keletas draugų nutarė sudalyvauti tuometinio mero V. Matuzo organizuojamame turnyre „Mero taurė“ ir tuomet pasivadinę „Legionieriais“ jie sužaidė rungtynes su „Baltais“, kurias pralaimėjo 3:11 (nors pirmavo 1:0). Po šio pralaimėjimo buvo nutarta sukurti oficialų sporto klubą ir dalyvauti Panevėžio apskrities rengiamuose turnyruose. Buvo nuspręsta registruoti kaip Panevėžio rajono klubą, kadangi daugelis žaidėjų buvo iš Velžio seniūnijos. Taip 2000 m. birželio 1 d. įkurtas Panevėžio rajono Sporto klubas „STOP“.
2008 m. metų vasarą „Stop“ komandą paliko jų vadovas N. Jackus ir komanda vasaros turnyrui susijungė su „Eismu“, tačiau susijungimas buvo nevykęs ir daugelis klubo žaidėju liko nepatenkinti šia unija, todėl buvo nutarta nebesijungti su kitomis komandomis ir pasikliauti tik savo jėgomis.
Daug metų „Stop“ buvo nenugalimi Panevėžio rajono seniūnijų organizuojamuose turnyruose.
Baikų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. panaikintas, jo teritorija perduota Linavos valsčiui ir Malečo valsčiui.
CNaPS Sport
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1965 m. Tapo čempionais septynis kartus (2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 m.)
Valentų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kapčiamiesčio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Abarauskų apylinkės ir Veisiejų apylinkės.
Vileikos sritis
Vileikos sritis  – Baltarusijos Tarybų Socialistinės Respublikos administracinis vienetas, gyvavęs 1939–1944 m. Administracinis centras – Vileika.
Istorija
Sritis sudaryta 1939 m. gruodžio 4 d. TSRS Aukščiausios Tarybos Prezidiumo nurodymu Vakarų Baltarusijos teritorijoje. Panaikinta 1944 m. rugsėjo 20 d., jos vietoje įkurta Maladečinos sritis.
Administracinis suskirstymas
Iš pradžių skirstyta į 6 apskritis (Ašmenos, Breslaujos, Dysnos, Maladečinos, Pastovių, Švenčionių), 1940 m. sudaryti 22 rajonai, tarp jų lietuviški Adutiškio rajonas ir Švenčionių rajonas.
A45 (Anglija)
A45 greitkelis – valstybinės reikšmės greitkelis Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Jungia Birmingamą ir Birmingamo tarptautinį oro uostą vakaruose su Nortamptonšyro pagrindinėmis gyvenvietėmis rytuose.
Istorija
Pirmasis greitkelio ruožas, vedantis iš Birmingamo į Ipsvičą, atidarytas 1923 m. Iki 2000 m. greitkelio atkarpos nuo Kembridžšyro performuotos į A14 greitkelį, o bendroji A45 greitkelio atkarpa sutrumpinta, sujungiant ją su M1 automagistrale ir A6 greitkeliu.
Pallokerho-35 (moterys)
Pallokerho-35 arba PK-35 Helsinki, o pilnu pavadinimu Pallokerho-35 (naiset) – Suomijos futbolo klubas iš Helsinkio. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga. Myyrmäen jalkapallostadion, o kitaip vadinamas Pohjola stadionu – klubo namų arena.
Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 1978 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą. Daugkartinės šalies čempionėmis.
Sudėtis
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.
PK-35 Vantaa (moterys)
Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 2009 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą. Daugkartinės šalies čempionėmis.
Sudėtis
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.
Spijotiškė
Spijotiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km į pietus nuo Dysnos, pasienyje su Baltarusija.
Europos lengvosios atletikos asociacija
Europos lengvosios atletikos asociacija (EAA) – Europos šalių lengvosios atletikos organizacija, rengianti kontinento čempionatus ir prižiūrinti regiono nacionalinių lengvosios atletikos federacijų darbą. Įkurta 1932 m. IAAF tarybos posėdžio metu Los Andžele, JAV. Asociacijos būstinė įsikūrusi Lozanoje, Šveicarijoje.
Nariai
EAA priklauso 51 šalis ir teritorija:
2016 m. Dakaro ralis
thumb|right|250px|Dakaro ralio emblema '''2016 m. Dakaro ralis''' – 38-tas Dakaro ralis, kuris vyko sausio 3–16 dienomis Pietų Amerikoje. Iš pradžių buvo suplanuota, kad lenktynės vyks Argentinoje, Bolivijoje ir Peru. Tačiau 2015 m. rugpjūčio 24 d. oficialiai buvo paskelbta, kad dėl El Ninjo srovių pasikeitimo Peru yra išbraukta iš Dakaro ralio šalių. Rugsėjo antroje pusėje buvo oficialiai pranešta, kad šių metų Dakaro lenktynės vyks tik dvejose likusiose šalyse – Argentinoje ir Bolivijoje. Sausio 3 d. lenktynės startavo Buenos Airėse, o finišavo kitame šalies mieste – Rosarijuje.
Lietuviai Dakare
Pirmi du ekipažai finišą pasiekė, o Vaidotas Žala su Sauliumi Jurgelėnu iš lenktynių pasitraukė 10-ame etape. B. Vanago ekipažas galutinėje įskaitoje užėmė 26-ąją vietą (nuo nugalėtojo atsilikę beveik 11 val.), o A. Juknevičius liko 27-tas (atsilikęs daugiau nei 14 val. nuo nugalėtojo).
Dalyvių skaičius
Iš viso lenktynėse startavo 560 dalyvių – 136 motociklų, 45 keturračių, 111 automobilių ir 55 sunkvežimių kategorijose. 33 procentai motociklų ir keturračių kategorijų dalyvių Dakaro ralyje dalyvavo pirmą kartą. Iš viso dalyvių buvo iš 60 skirtingų šalių – 15,7 % iš Prancūzijos, 15 % – Nyderlandų, 12,6 % – Argentinos, 7,6 % – Ispanijos, 5,5 % – Čekijos.
Dakaro ralyje šiais metais debiutavo WRC čempionato lenktynininkai Sébastien Loeb ir Mikko Hirvonen, lenktyniaujantys atitinkamai su Peugeot ir Mini automobiliais.
Etapai ir jų nugalėtojai
Pastabos:
Čarniakavos valsčius
Čarniakavos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čarniakava.
Rizofora
Rizofora (Rhizophora) – rizoforinių (Rhizophoraceae) šeimos visžalių augalų gentis. Paplitusi pasaulio tropikuose.
Čarniakavos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. panaikintas, jo teritorija perduota Mižlesės valsčiui ir Raviacičų valsčiui.
Rizofora
Tai mangrovių augalas, augantis vandenyno potvynių užliejamose pakrančių srityse. Turi gausų orinių šaknų tinklą.
Dabučyno valsčius
Dabučyno valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dabučynas, vėliau – Aharodnikai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. panaikintas, jo teritorija perduota Pružanų valsčiui.
Šiaurės dvikovė 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Šiaurės dvikovė 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko Kujangšu šuolių su slidėmis centre, Džangdziakou, Kinijoje.
Šiaurės dvikovė buvo vienintelė žiemos olimpinė sporto šakoje, kurioje neleista dalyvauti moterims.
FSK Drūtūnai Ignalina
Ignalinos „Drūtūnai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Ignalinos. Pasivadinę pagal Drūtūnų kaimą.
Istorija
Klubas įsikūrė 2006 m. Nuo to laiko komanda žaidžia III lygos Utenos zonoje, kur aukščiausias pasiekimas buvo 4-oji vieta 2008 m.
FK Orša
Oršos futbolo klubas arba trumpai FK „Orša“  – Baltarusijos futbolo klubas iš Oršos.
Istorija
Nuo 2015 m. žaidžia Pirmoje lygoje. 2016 m. užėmė 7 vietą Pirmoje lygoje, tai yra geriausias klubo pasiekimas per visą nepriklausomos Gudijos laikotarpį.
2017/2018 m. šalies futbolo taurės turnyre 1/16 f. etape po baudinių serijos nugalėjo elitinėje lygoje žaidžiantį Mozyriaus "Slavia" klubą ir pateko į 1/8 f. etapą.
Klubo spalvos
Namuose klubas žaidžia mėlynos/baltos spalvos sportinėmis aprangomis. Svečiuose gali žaisti mėlynomis arba baltomis aprangomis.
2012 m. Prancūzijos prezidento rinkimai
2012 m. Prancūzijos prezidento rinkimai – dešimtieji eiliniai Prancūzijos prezidento rinkimai, kurie vyko 2012 m. balandžio 22 ir gegužės 6 d. Tuometinis prezidentas Nikola Sarkozi kandidatavo antrai penkerių metų kadencijai, kuriai pagal Prancūzijos Konstituciją jis turėjo teisę.
Pirmasis turas baigėsi Fransua Olando ir Nikola Sarkozi patekimu į antrąjį turą, nes nė vienas iš jų negavo daugumos balsų pirmame ture. F. Olandas laimėjo antrąjį rinkimų turą, surinkęs 51,64% balsų, tuo tarpu N. Sarkozi surinko 48,36% balsų.
Po prezidento rinkimų birželį vyko parlamento rinkimai.
Apklausos
650px 650px
Rezultatai
! style="text-align:left;" colspan="2" rowspan="2"| Kandidatas ! style="text-align:left;" rowspan="2" colspan="2"| Partija ! colspan="2"| I turas ! colspan="2"| II turas ! width="75"|Balsai ! width="30"|% ! width="75"|Balsai ! width="30"|% Oficialūs Konstitucinės Tarybos paskelbti rezultatai – I turo rezultatai II turo rezultatai
Liepkalnio stačiatikių kapinės
thumb|250px|Kapinės greta cerkvės Liepkalnio stačiatikių kapinės – stačiatikių kapinės Liepkalnyje, Vilniuje, prie Dzūkų gatvės.
Istorija
Kapinės pradėtos kurti XIX a. pradžioje.
1838 m. daugiausia pirklio Tichono Zaicevo lėšomis pagal Nikolajaus Čiagino projektą buvo pastatyta Eufrosinijos Polockietės cerkvė. Nuo tada šios kapinės buvo vadinamos Šv. Eufrosinijos vardu. Nuo 1944 m. – Liepkalnio kapinės.
Obivanas Kenobis
thumb|Obivanas Kenobis filme „Žvaigždžių karai: epizodas IV – nauja viltis“
Originaliojoje trilogijoje Obivanas Kenobis (vaidina Alec Guinness) – antraeilis veikėjas. Vėlesnėje priešistorės trilogijoje vaizduojamas jaunesnis Obivanas Kenobis (vaidina Ewan McGregor), čia jis vienas iš dviejų protagonistų (greta Anakino Skaivokerio).
Originaliojoje trilogijoje veikėjas pristatomas kaip Benas Kenobis – taip jis pasivadino, slėpdamasis nuo Imperijos. Obivanas Kenobis gyvena Tatuino planetoje, kur padeda Lukui Skaivokeriui, supažindindamas jį su džedajų keliais. Obivanas Kenobis dvikovoje su Dartu Veideriu pasiaukoja ir tampa Jėgos dvasia. Tokiu pavidalu jis padeda Lukui kovoti su Galaktikos Imperija. Filme „Žvaigždžių karai: epizodas V – imperija kontratakuoja“ vaizduojama, kaip sniege gulinčiam Lukui Obivano dvasia pataria toliau lavintis padedamam Jodos.
Priešistorės trilogijoje, kurios veiksmas vyksta dviem dešimtmečiais anksčiau, iš pradžių Obivanas yra džedajų mokytojo Kvai-Gon Džino padavanas (mokinys), o vėliau – Luko tėvo Anakino, kuris pasiduoda tamsiajai Jėgos pusei ir tampa Dartu Veideriu, mentorius ir draugas. Veikėjo balsas trumpai girdimas tęsinio trilogijoje: Obivanas kalba trilogijos protagonistei Rėjai. Be to, Obivanas Kenobis pagrindinis miniserialo Obivanas Kenobis veikėjas (vaidina Ewan McGregor).
Veikėjo ištakos
Veikėją iš dalies įkvėpė generolas Rokurota Makabė, Akiros Kurosavos filmo „Paslėpta tvirtovė“ veikėjas (jį vaidino Toširas Mifunė, kurį „Žvaigždžių karų“ franšizės kūrėjas Džordžas Lukasas iš pradžių norėjo pasirinkti Obivano Kenobio vaidmeniui). Ankstyvame filmo „Žvaigždžių karai: epizodas IV – nauja viltis“ juodraštyje Obivano Kenobio pirmasis susitikimas su Luku pasiskolintas iš knygos „Hobitas, arba Ten ir atgal“, o kaip įkvėpimo šaltinis nurodomas Gendalfas. Iš pradžių Dž. Lukasas planavo, kad pirmajame filme Obivanas nemirs, tačiau nesugalvojo, ką šis galėtų veikti mūšio kulminacijoje. Tai prisimindamas, Dž. Lukasas vėliau tvirtino jautęs, kad „gerokai didesnį poveikį padarytų, didesnį pasitenkinimą suteiktų ir būtų įdomiau, jei Dartas Veideris [Obivaną] užmuštų ir jis įgytų kitą pavidalą“.
NK Zrinski Jurjevac
„Zrinski“ futbolo klubas arba kitaip Zrinski Jurjevac – Kroatijos futbolo klubas iš Jurjevac Punitovačkų. Pilnu pavadinimu žinomas kaip Nogometni Klub Zrinski Jurjevac Punitovački. Namų rungtynes žaidžia Čepino stadione, talpinančiame apie 2,5 žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1937 m. Įkūrėju laikomas vietinės parduotuvės savininkas Adamas Bučekas–Ribička. Iš pradžių klubas vadinosi „Sloga“, tačiau po keturių dienų buvo sutarta pervadinti klubą „Zrinski“ vieno iš Kroatijos grandų vardu.
Oficialiai NK Zrinski buvo įkurtas 1970 m. kovo 1 d., kai buvo įtrauktas į Džakovo savivaldybės visuomeninių organizacijų registrą.
Didžiausias to meto klubo pasisekimas – žaidimas tuometinėje Rytų lygoje (1984–1985 sezonas).
Nuo pat Kroatijos Respublikos įkūrimo „Zrinski“ žaidė regioninėse pirmenybėse. 2022–2023 m. sezone rungtyniavo Trečioje lygoje (III pakopa), užėmė antrą vietą. Po sezono buvo perkelti į Pirmą lygą (II pakopa).
Macevičių apylinkė
Macevičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
NK Zrinski Jurjevac
Pirma lyga (II pakopa)
Nuo 2023–2024 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa).
Targalės valsčius
Targalės valsčius  – viena iš Ventspilio savivaldybės administracinių teritorijų prie Ventos ir Baltijos jūros pakrančių Kurše, Latvijoje. Ribojasi su Ventspilio miestu, Talsų savivaldybės Kolkos valsčiumi ir savo savivaldybės Ancės, Puopės, Ugalės, Varvės ir Piltenės valsčiais. Valsčiaus centras – Targalė. Dalis Targalės valsčiaus kaimų įeina į Lyvių pakrantės teritoriją.
Istorija
Pirmą kartą Targalė rašytiniuose šaltiniuose (Thargolae), kaip kuršių kunigaikščio Lamekino valda (kiligunda) Ventavos žemėje, paminėta 1230 metais. 1253 m., po Kuršo padalijimo, Targalė atiteko Livonijos ordinui. XIX a. antrojoje pusėje buvo sudarytas Sarkanmuižos valsčius. XX a. trečiame dešimtmetyje prie Ventspilio nuo Kuldygos kelio ir Paventės (Lybciemas, Dzirtniekciemas) buvo prijungti kai kurie kaimai. 1935 m. Sarkanmuižos valsčiaus plotas buvo 308,2 km². 1939 m. jis buvo pervadintas Ventos valsčiumi. 1945 m. Ventos valsčiuje buvo sudarytos Liepenės, Targalės ir Ventos kaimų tarybos. 1954 m. Liepenės kaimą prijungė prie Ventos kaimo. 1961 m. dalį, o 1966 metais, kai Ventos kaimą panaikino, beveik jį visą prijungė prie Targalės valsčiaus. 1996 m. prie Ventspilio buvo prijungtos Maurciemo apylinkės. 2009 m. valsčius, kaip administracinė teritorija, buvo įtrauktas į Ventspilio savivaldybę. Po 1991 m. Latvijos vyriausybės nutarimo dalis valsčiaus kaimų (Lūžnia, Lielirbė, Mikeltuornis, Jaunciemas) įeina į Lyvių pakrantės teritoriją.
Gamta
Targalės valsčius išsidėstęs prie Baltijos jūros ir Irbės sąsiaurio pakrančių, taip pat Ventos kairiajame krante, jos žemupyje. Pajūryje yra vienas iš labiausiai išreikštų Latvijos sausumos ragų (kyšulių) – Uovišių ragas. Kraštovaizdis lygus: valsčius plyti Pajūrio žemumos Ventavos ir Irvės lygumose.
Upės
Venta, Irbė, Kamarcė, Elkškenė, Mauriniupė, Platenė, Aga, Jaunupė, Skaldė, Standzė
Ežerai
Klanezeras (67 ha), Puterezeras (8,3 ha)
Pelkės
Klanių pelkė, Platenės pelkė
Transportas
Valsčiumi eina pagrindinis kelias Ryga–Ventspilis (A10), regioniniai keliai Ventspilis–Piltenė (P122), Ventspilis–Kolka (P124) ir geležinkelio linija Ryga–Ventspilis (stotys – Ventspilis-2 ir Elkškenė).
2007 m. Prancūzijos prezidento rinkimai
2007 m. Prancūzijos prezidento rinkimai – devintieji eiliniai Prancūzijos prezidento rinkimai, kurie vyko 2007 m. balandžio 22 ir gegužės 6 d. Kadangi per pirmąjį rinkimų turą nė vienas kandidatas negavo daugumos, po dviejų savaičių buvo surengtas antrasis turas. Jame centro dešinės kandidatas Nikola Sarkozi nugalėjo socialistų kandidatę Segoleną Ruajal ir tapo Prancūzijos prezidentu.
Tuometinis prezidentas Žakas Širakas nusprendė nekandidatuoti trečiajai kadencijai.
Pirmajame rinkimų ture N. Sarkozi surinko 31,2% balsų, S. Ruajal – 25,9%. Antrajame ture Sarkozi įveikė oponentę, surinkęs 53,1% rinkėjų balsų. Tuo metu Ruajal gavo 46,9% balsų.
Apklausos
650px 650px
Rezultatai
! style="text-align:left;" colspan="2" rowspan="2"| Kandidatas ! style="text-align:left;" rowspan="2" colspan="2"| Partija ! colspan="2"| Pirmas turas ! colspan="2"| Antras turas ! width="75"|Balsai ! width="30"|% ! width="75"|Balsai ! width="30"|% Oficialūs Konstitucinės Tarybos paskelbti rezultatai – I turo rezultatai II turo rezultatai
Spilgiai
Spilgiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 10 km nuo Klovainių, prie kelio. Saugomas Gaidžiakalnio akmuo.
FK Kūna Švenčionys
Švenčionių „Kūna“ – Lietuvos futbolo klubas iš Švenčionių.
Istorija
Komanda susiburė apie 2008 m. ir pradėjo žaisti III lygos Utenos zonoje. Ji pasivadino Kūna – taip vadinama Meros upė ties Švenčionimis.
Barčių apylinkė (Veisiejai)
Barčių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veisiejų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Abarauskų apylinkės ir Veisiejų apylinkės.
Spingiai
Spingiais vadinami kaimai Šilalės rajone:
Pazapsių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veisiejų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Gudelių apylinkės ir Veisiejų apylinkės.
Čepinas
Čepinas − miestelis ir savivaldybė Kroatijoje, netoli Osijeko (10 kilometrų į pietvakarius nuo Osijeko), Osijeko-Baranijos apskrityje, šiaurės rytų Slavonijoje, istoriniame Slavonijos regione.
Istorija
iki Pirmojo pasaulinio karo Čepinas priklausė Kroatijos ir Slavonijos karalystei, Virovitičkos sričiai.
Čepinas, kuriame 2011 m. surašymo duomenimis gyveno 11 599 gyventojai, dabar įtrauktas į Osijeko miesto teritoriją.
Gyventojai
Dauguma gyventojų yra kroatai – 93,8 %. Kitos mažumos yra serbai ir vengrai.
Savivaldybėje gyveno 11 599 asmenys, o pačiame Čepine – 9,5 tūkst.
Semoškų apylinkė
Semoškų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Kapčiamiesčio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kapčiamiesčio apylinkės.
Haradzečnos valsčius (Pružanai)
Haradzečnos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Haradzečna, kurį laiką – Ščarčova.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. dalis valsčiaus perduota Linavos valsčiui. 1928 m. balandžio 12 d. prijungta dalis Dvarcų valsčiaus. 1928 m. balandžio 18 d. dalis valsčiaus perduota Šarašovos valsčiui.
Asbestozė
Asbestozė  – lėtinė profesinė plaučių liga, kurią sukelia asbestu užterštas oras, įkvepiamas į plaučius, ilgą laiką dirbant užterštoje aplinkoje. Liga prasideda dėl susikaupusių plaučiuose asbesto dulkių. Su šiomis dulkėmis siejami kvėpavimo organų vėžiniai susirgimai.
Visos asbesto atmainos sukelia piktybinius navikus. Dažniausios jo sukeliamos ligos – plaučių bei krūtinplėvės asbestozė, krūtinplėvės bei pilvaplėvės mezotelioma, gerklų, plaučių, skrandžio, storosios žarnos, inkstų vėžys. Pagal kenksmingumą asbestas prilyginamas arsenui ir gyvsidabriui. Dažniausiai kenksmingas asbesto poveikis pasireiškia po 20–30 metų. 1976 m. asbestas įrašytas į Tarptautinio vėžio tyrimo centro kancerogeninių veiksnių sąrašą kaip kenksminga, vėžį sukelianti medžiaga.
Istorija
Asbestas yra atspari ugniai, vandeniui, rūgštims, organiniams tirpikliams medžiaga, padėjusi suklestėti pasaulinei pramonei XIX–XX a. sandūroje, tačiau netrukus pastebėta, kad jis labai kenkia sveikatai. Pirmosios tai pastebėjo draudimo kompanijos, kurios nuo 1918 m. pradėjo atsisakyti drausti klientus, dirbančius asbesto pramonėje. Darbuotojams išmokėtos tūkstantinės ir net milijoninės kompensacijos. 1930-aisiais metais jau buvo sukaupta nemažai mokslinių tyrimų apie asbesto sukeliamus rimtus sveikatos sutrikimus. Nepaisant to, ir toliau buvo gaminami produktai, skirti naudoti tiek namų ūkyje, tiek pramonėje, nes tai garantavo didelį pelną. Asbesto žala buvo slepiama.
Asbestozės terminas pirmą kartą pavartotas 1924 m. Manoma, kad dėl asbestozės ar dėl jos sukeltų onkologinių ligų JAV mirė 100 tūkst. žmonių. Pavyzdžiui, viename iš JAV regionų – Hamptom Roads, kuriame buvo statoma daugybė laivų ir plačiai naudojamas asbestas, mezoteliomos (vienos iš vėžio formų) atvejų fiksuojama net septyniskart daugiau nei kituose regionuose.
Antrojo pasaulinio karo metu asbestas buvo naudojamas vamzdžių, boilerių išorinei apsaugai. JAV karo laivyne dirbo 4,3 mln. darbuotojų. Net 14 iš tūkstančio šioje pramonėje dirbusiųjų mirė nuo mezoteliomos, dar daugiau – dėl asbestozės, bet tikslus skaičius nežinomas. Aštuntajame dešimtmetyje JAV vyko teismai, nes nuo 1930 m. informacija apie asbesto žalingą poveikį sveikatai nuo visuomenės buvo slepiama. 1982 m. JAV bankrutavo viena iš galingiausių įmonių – Manville korporacija, nes dėl asbesto sukeltų komplikacijų ją padavė į teismą 16,5 tūkst. ieškovų. Šis atvejis ekspertų vėliau pavadintas „pačia didžiausia grupine korporacine žmogžudyste“ pasaulio istorijoje. Teismų metu paaiškėjo, kad Manville korporacija ilgą laiką slėpė jai žinomą faktą apie kenksmingą asbesto poveikį sveikatai.
Australijoje asbestas buvo naudojamas 1945–1980 m., jo išgavimas nutrauktas 1983 m., visiškai uždraustas asbesto naudojimas 2003 m. Kadangi dėl asbestozės ar jos komplikacijų sukeltos ligos pasireiškia labai vėlai (per 20-30 metų), susirgimų skaičius dėl asbesto Australijoje vis dar reikšmingai kyla. Manoma, kad pikas bus pasiektas 2023 m.
Negalavimai dėl asbesto dulkių
Ardant ar apdorojant asbesto konstrukcijas ar gaminius, aplinkoje pasklinda labai smulkios, akimi nematomos asbesto skaidulos. Žmogui jas įkvepiant, jos lyg adatėlės susminga į kvėpavimo takų audinį, tapdamos įvairių nepagydomų vėžinių susirgimų bei asbestozės priežastimi. Esant vėlyvoms ligos stadijoms plaučiai nebepajėgia aprūpinti organizmo deguonimi ir pašalinti anglies dioksido.
Žinomi atvejai, kai asbestas buvo inkstų, gerklų vėžio, imuninės sistemos nusilpimo priežastimi.
Asbestozei nustatyti naudojami įvairūs diagnostiniai tyrimai. Be kitų, spirometriniais tyrimais patikrinama, ar nėra kvėpavimo takų obstrukcijos, ar nesutrikusi ventiliacinė plaučių funkcija, koks bronchų obstrukcijos laipsnis ir grįžtamumas. Spirometrijos rodikliai priklauso nuo konkretaus paciento, rūkymo ir kt. Be to, inhaliacinio bronchodilatacinio mėginio pagalba atliekamas bronchų obstrukcijos grįžtamumo nustatymas.
Asbestozės profilaktika
Vienos svarbiausių profilaktinių priemonių susijusios su asmenine apsauga:
Dirbant su asbesto turinčiais paviršiais reikia stengtis kuo mažiau suardyti asbestinį paviršių, o visas atliekas, turinčias asbesto, būtina patalpinti į specializuotus konteinerius ar priduoti į asbesto atliekų tvarkymo aikšteles.
Lietuvoje
Teisės aktais nuo 2005 m. sausio 1 d. Lietuvoje, kaip ir visose Europos Sąjungos šalyse, naudoti asbestą ir kitus jo turinčius gaminius yra uždrausta.
Lietuvoje iki šiol nėra registruota nė vienos profesinės ligos, sukeltos asbesto, atvejo. 1997 m. duomenimis, Lietuvoje dirbusių su asbestu darbuotojų buvo registruota 7451. Sovietmečiu veikė asbestcemenčio produktų fabrikai – Daugėlių statybinių medžiagų kombinatas ir „Akmenės cementas“. Nuo 1961 m. iš Rusijos importuoto asbesto žaliavos Lietuvoje buvo sunaudota daugiau kaip 700 tūkst. tonų, kol 2005 m. sausio 1 d. buvo uždrausta gamyba iš šios medžiagos – porą metų vėliau nei, pavyzdžiui, Australijoje. Tam tikrų draudimų buvo ir anksčiau. 1989 m. Sveikatos apsaugos ministerija uždraudė asbestcemenčio plokštes naudoti gyvenamojo būsto, vaikų auklėjimo ir ugdymo įstaigų, gydymo įstaigų statybose, kas iki tol buvo paplitę, nuo 2000 m. Lietuvoje įsigaliojo asbestinio šiferio gamybos ir importo draudimas, o nuo 2002 m. jau nepriimami nauji statiniai, užkloti asbestine danga.
Biarozos valsčius
Biarozos valsčius (arba Kartūzų Biarozos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Biaroza.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1926 m. sausio 22 d. prijuntos dalys Raviacičų valsčiaus ir Sialeco valsčiaus. 1932 m. balandžio 1 d. valsčius panaikintas, jo teritorija perduota Malečo valsčiui, Sialeco valsčiui ir Sihnevičų valsčiui.
FK Arsenalas Marijampolė
Marijampolės „Arsenalas“ – Lietuvos futbolo klubas iš Marijampolės.
Spinkaičiai
Spinkaičiai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Kazokinės.
Svilės šaltiniai
thumb|250px|Svilės šaltiniai
Svilės šaltiniai – versmės Kelmės rajone, Šaukėnų seniūnijoje, Svilės kaime. 1985 m. jiems suteiktas gamtos paminklo statusas. Tai maždaug 2 ha plotas, kuriame išsikrauna spūdinis požeminis vanduo. Čia trykšta daugiau kaip 100 įvairaus dydžio versmių. Bendras šių šaltinių debitas yra apie 41 l/s. Pasakojama, kad anksčiau debitas buvo dar intensyvesnis, o vanduo pakildavo net 1 m nuo žemės paviršiaus.
Pagal cheminę sudėtį šaltinių vanduo magnio kalcio hidrokarbonatinis. Jis yra gėlas, jo mineralizacija siekia 349–400 mg/l, beskonis, bekvapis. Svilės šaltiniai išteka maždaug 350 m ilgio Svilės upeliu, kuris įteka į Ventos-Dubysos kanalą.
Tampereen Ilves (moterys)
Tampereen Ilves arba Ilves, o pilnu pavadinimu Tampereen Ilves (naisten jalkapallo) – Suomijos futbolo klubas iš Tamperės. Moterų komanda dalyvauja Kansallinen Liiga.
Istorija
Moterų futbolo klubas susikūrė 1971 m. Pateko į aukščiausią šalies lygą.
Suomijos taurės finale „Ilves“ klubo merginos žaidė penkis kartus (1991, 1997, 2010, 2011, 2014 m.), bet vis pralaimėjo.
Sudėtis
Atnaujinta 2021 m. rugpjūčio 8 d.
Baltarusijos kariniai specialistai
Baltarusijos kariniai specialistai – buvę ir veikiantys Baltarusijos Respublikos ginkluotųjų pajėgų kariai, sukarintų organizacijų atstovai ir karinio pramoninio komplekso įmonių darbuotojai, teikiantys paramą užsienio jėgos struktūroms. Juos atstovauja tiek valstybės kariai, tiek kariniai patarėjai, tiek samdiniai.
Šio reiškinio atsiradimas Baltarusijoje yra susijęs su 1992-1996 m. demilitarizacijos politika, kurios metu daugelis karių prarado darbą dėl kariuomenės sumažėjimo. Kai kurie išėjo dėl mažo darbo užmokesčio. Dalis buvusių karių tapo samdiniais. Tačiau vyriausybei skubiai prireikė atsargos karių, nes valdžia bijojo siųsti veikiančius specialistus teikti karines konsultacines paslaugas užsienyje.
Tarp pageidaujamų specialybių buvo pilotai, šaltkalviai-remontininkai, štabo karininkai, specialiųjų operacijų specialistai, įskaitant snaiperius. Baltarusijos paslaugomis naudojosi Nigerija, Libija (oficialiai tik iki 2011 metų pilietinio karo ), Dramblio Kaulo Krantas, Venesuela, Sudanas, Jemenas ir Kongo Demokratinė Respublika. Samdiniai ir valstybės specialistai dalyvavo keliuose konfliktuose. Karinių specialistų paslaugų srityje pagrindinis Baltarusijos regionas buvo Afrika. Tačiau 2010-ųjų pabaigoje — 2020-ųjų pradžioje izraeliečiai, prancūzai ir rusijos PKK pradėjo kurti konkurenciją.
Lipliūnų apylinkė (Veisiejai)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Leipalingio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Panemunės apylinkės.
Juodasis notofagas
Juodasis notofagas (Nothofagus solandri) – monotipinės notofaginių (Nothofagaceae) šeimos visžalių medžių rūšis. Endeminė Naujojoje Zelandijoje (auga tiek Šiaurės, tiek Pietų saloje).
Aukštis iki 27 m, tačiau pakrantėse, kalnuose (medžių linijoje) augantys augalai teužauga iki krūmokšnio. Lapai pražangūs, kiaušiniški, 10 mm ilgio ir 5 mm pločio, lygiakraščiai.
Notofagas vadinamas juoduoju dėl dažnai kamieną ir šakas dengiančių suodinų puvenų. Jos susidaro dėl skydamarių, čiulpiančių augalo syvus ir išskiriančių medaus rasą.
Šadžiūnų apylinkė
Šadžiūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Veisiejų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Veisiejų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Saltoniškės apylinkės ir Smarliūnų apylinkės.
Michael Clarke Duncan
Michael Clarke Duncan (1957 m. gruodžio 10 d., Čikagoje, Ilinojuje – 2012 m. rugsėjo 3 d., Los Andžele, Kalifornijoje) – amerikiečių aktorius. Geriausiai žinomas už Džono Kofio vaidmenį filme „Žalioji Mylia“, už kurį buvo nominuotas „Oskaro“ ir „Auksinio gaublio“ apdovanojimams.
Protėjiniai
Protėjiniai vadinama:
Spirgiai
Spirgiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Karklėnų.
Snieglenčių sportas 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Snieglenčių sportas 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse vyko slidinėjimo kurortuose aplink Džangdziakou, Kinijoje.
Olimpinis komitetas sumažino snieglentininkų kvotą nuo 248 iki 238 dalyvių. Į žaidynių programą pirmą kartą įtrauktos mišrių komandų paralelinio slalomo varžybos.
FK Dubleriai Marijampolė
Marijampolės „Dubleriai“ – Lietuvos futbolo klubas iš Marijampolės.