cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zemaitis Guitars
Istorija
Žemaičio gamybos gitaros eksponuojamos viename iš Tokijaus muziejų.
Kuršo aukštuma
Kuršo aukštuma - kalvotas žemės paviršiaus pakilimas Latvijos teritorijoje. Lietuvos ribose yra tik pietinis aukštumos pakraštys į vakarus nuo Ventos, apie Skuodą ir Ylakius. Apie 100 m iškylanti Kuršo aukštuma nuo Žemaičių aukštumos atskirta siauro pažemėjimo. Skiriama į Vakarų ir Rytų Kuršo aukštumas.
1918 m.
1918 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Gegužė Lapkritis Gruodis
Mirtys
Nedatuota
Įvykiai
Sausis Vasaris Kovas Gegužė Liepa Rugpjūtis Spalis Lapkritis Gruodis Transilvanija susijungia su Rumunija. Paskelbiama Serbų, Kroatų ir Slovėnų karalystė (vėliau žinoma kaip Jugoslavijos karalystė);
Nobelio premijos
Nobelio premijos laureatai:
Romaldas Petras Damušis
Romaldas Petras Damušis (g. 1950 m. lapkričio 18 d. Rėžgaliuose, Šakių rajone) – teisininkas, Lietuvos ir Šakių rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1968 m. baigė Kidulių vidurinę mokyklą ir buvo pašauktas atlikti karo prievolės sovietų kariniame jūrų laivyne. Dirbdamas 1978 m. baigė Vilniaus valstybinio universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko specialybę.
Nuo 1972 m. Jurbarko duonos gamyklos mechanikas, 1973–1974 m. Garliavos remonto mechanikos gamyklos šaltkalvis, 1974–1977 m. Šakių rajono komjaunimo komiteto instruktorius, 1977–1980 m. Šakių rajono Žemės ūkio valdybos vyresnysis juriskonsultas, 1980–1990 m. Šakių rajono gamtos apsaugos inspektorius. 1980–1993 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos pirmininkas, 1993–1995 m. Šakių rajono Darbo biržos skyriaus viršininkas, 1995–1997 m. Šakių rajono savivaldybės meras ir Lietuvos savivaldybių asociacijos viceprezidentas, 1999 m. pradėjo advokato praktiką ir turi savo advokato kontorą Šakiuose. Internetinis puslapio adresas – rdamusio.puslapiai.lt.
Nuo 1995 m. – Lietuvos krikščionių demokratų partijos narys, 1997–1999 m. Šakių skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. gegužės 12 d., LKDP susijungus su LKDS – nepartinis.
1990–1995 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos deputatas, 1995–1997 ir 1997–2000 m. Šakių rajono savivaldybės tarybos narys.
Žmona Zita – teisininkė, duktė Daiva, sūnus Edvardas.
Valentina Dagienė
Valentina Dagienė (g. 1954 m. gruodžio 18 d. Kuibyševskas, Tadžikija) – Lietuvos informatikė, fizinių mokslų daktarė.
Biografija
1978 m. baigė Vilniaus universitetą. 1993 m. fizinių mokslų daktarė.
Nuo 1978 m. dirba Matematikos ir kibernetikos institute (nuo 1990 m. Matematikos ir informatikos institutas), nuo 2002 m. Informatikos metodologijos skyriaus vadovė; nuo 2005 m. vyriausioji mokslo darbuotoja. 1992–2002 m. Vilniaus pedagoginio universiteto, nuo 1998 m. Vilniaus universiteto dėstytoja; nuo 2007 m. profesorė.
Nuo 1993 m. Matematikos ir informatikos instituto Jaunųjų programuotojų mokyklos mokslinė vadovė, Lietuvos moksleivių informatikos olimpiados organizacinio komiteto pirmininkė, nuo 2004 m. Informatikos ir informacinių technologijų terminų komisijos pirmininkė, 1993–1996 m. Švietimo ir mokslo ministerijos Informatikos mokymo ekspertų komisijos pirmininkė.
Mokslinė veikla
Svarbiausios veiklos sritys: informatikos ir informacinių technologijų diegimo mokykloje krypčių formavimas, terminijos kūrimas ir sisteminimas, programavimo (algoritmavimo) mokymo technologinės priemonės ir metodai, mokomosios ir mokymui taikomos programinės įrangos lokalizavimo mokslo tiriamieji ir eksperimentinės plėtros darbai.
Sukurta informatikos mokymo bendrojo lavinimo mokyklose struktūra, suformuotos plėtros kryptys, parengta mokomųjų priemonių. 2004 m. inicijavo informatikos ir kompiuterinio raštingumo tarptautinį konkursą „Bebras“. Vadovavo daugiau kaip 10 sulietuvintų (lokalizuotų) kompiuterinių programų paketų kūrimui, apie 30 eksperimentinės plėtros nacionalinių ir tarptautinių projektų. Paskelbė daugiau kaip 150 mokslinių straipsnių ir daugiau kaip 100 mokslo populiarinamųjų straipsnių švietimo, kompiuterių programų lietuvinimo klausimais. Parengė daugiau kaip 60 informatikos mokomųjų knygų (dalis su bendraautoriais), apie pusė iš jų – vadovėliai.
2002 m. tarptautinių žurnalų „Informatics in Education“ ir 2007 m. „Olympiads in Informatics“ steigimo iniciatorė ir redaktorė.
Vokietijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
RuneScape
RuneScape – kompiuterinis internetinis daugelio žaidėjų žaidimas vaidmenimis (MMORPG), sukurtas bendrovės „Jagex Ltd“. 2001 m. sausio 4 d. išleistas „RuneScape“ leidžia žaidėjams pasirinkti mokamą (P2P – Pay to Play) bei nemokamą (F2P – Free to Play) versijas. „RuneScape“ iš pradžių buvo naršyklinis žaidimas, sukurtas Java programavimo kalba, tačiau 2016 m. iš esmės perrašytas C++ kalba.
Žaidime sukurta daugiau nei 300 mln. paskyrų, o Gineso pasaulio rekorduose „RuneScape“ įrašytas kaip daugiausiai žaidėjų turintis ir labiausiai atnaujinamas nemokamas MMORPG žanro žaidimas.
2018 m. duomenis žaidimas per visą savo gyvavimo istoriją uždirbo daugiau nei 1 milijardą JAV dolerių.
Istorija
Pirmoji „RuneScape“ versija buvo Andrew Gower, 1998 m. pradėtas projektas. Ši versija ženkliai skyrėsi nuo šiuolaikinio „RuneScape“, buvo sukurta MUD žaidimų pagrindu, pasižymėjo izometriniu vaizdu ir vadinosi „DeviousMUD“. Projektas nebuvo išleistas į rinką. Antroji versija buvo pradėta visiškai naujai 1999 m. ir buvo labai panaši į pirmtaką, išlaikė tą patį pavadinimą „DeviousMUD“. Nors A. Gower ir išleido žaidimą beta testavimui, po savaitės žaidimo plėtojimas buvo nutrauktas.
Dar tais pačiais metais A. Gower grįžo prie projekto, šį kartą padedamas brolių Paul ir Ian. Žaidimo variklis buvo perdarytas veikti ant trijų dimensijų grafikos. Pavadinimas buvo pakeistas į „RuneScape“ ir išleistas 2001 m. sausio 4 d. Gruodžio mėnesį buvo įkurta kompanija „Jagex Limited“, kuriai buvo perduotos visos „RuneScape“ autorinės teisės. „Jagex Ltd.“ iki šiol atnaujina ir tobulina „RuneScape“ žaidimą. Andrew Gower buvo paaukštintas iki kompanijos viršininko. Trečioji versija buvo naudojama iki 2018 m., vadinosi „RuneScape Classic“.
2002 m. vasario 27 d. „Jagex“ pristatė naują narystės paslaugą. Nuo šiol žaidėjams buvo leidžiama už 5 JAV dol. per mėnesį tapti „RuneScape“ žaidimo prenumeratoriais, po ko jie įgytų prieigą prie naujų įgūdžių, įvairiausių naujų vietovių ir daiktų. Nariai taip pat kartą per savaitę sulaukdavo žaidimo atnaujinimų. Tapę prenumeratoriais žaidėjai įgydavo daugiau privalumų lyginant su kitais žaidėjais.
Ketvirtoji versija buvo pradėta visiškai naujai. Žaidimas buvo pritaikytas trimačiam vaizdui. Ketvirtosios versijos beta versija pasirodė 2003 m. gruodžio 1 d., o galutinė versija buvo išleista 2004 m. kovo 29 d. 2013 m. atkurta kaip „Old School RuneScape“ versija. Nors žaidimas buvo atkurtas, tačiau pastaroji versija išlieka populiaresnė už naująją.
Penktoji versija, pavadinta „RuneScape HD“, žaidimui suteikė gerokai atnaujintą grafiką, platesnį ekrano rezoliucijos pasirinkimą. Bandomoji versija prenumeratoriams buvo išleista 2008 m. liepos 1 d., o po dviejų savaičių ją galėjo išbandyti ir visi norintys. Prieš išleidimą „Jagex“ šią versiją pristatė 2008 m. E3 parodoje ir susilaukė daug susidomėjimo.
2010 m. kovo mėnesį „Runescape“ žaidime atsirado nauja detalė – kelionės po požemius. Taip pat žaidimo pavadinimas pakeistas į „Runescape: Dungeons of Daemonheim“.
2013 m. pasirodė šeštoji versija; žaidimas buvo perdarytas veikti HTML5 aplinkoje ir pervadintas į „Runescape 3“. 2016 m. pasirodė septintoji versija.
Apžvalga
thumb|200px|„Old School RuneScape“ kovos sistema. Nors žaidimas buvo atkurtas 2013 m., tačiau pastaroji versija išlieka populiaresnė už naująją.
Žaidimo veiksmas vyksta viduramžių tematikos fantastikos pasaulyje Gielinor, suskirstytame į skirtingas karalystes, regionus ir miestus. Žaidėjai gali keliauti po pasaulį įvairiais būdais, įskaitant pėsčiomis, pasitelkdami stebuklingus burtus ir kitais būdais. Kiekviename regione žaidėjas gali susidurti kovoje su kompiuterio valdomais skirtingų tipų monstrais, rinkti išteklius ir vykdyti užduotis ir tokiu būdu kelti lygius bei rinkti patirties taškus ir tobulinti turimus įgūdžius.
Kova – labai svarbus žaidimo aspektas. Tai yra vienas iš pagrindinių būdų prasimanyti pinigų ir daiktų. Be kovos daugelio žaidimo užduočių nepavyktų užbaigti. Kovos įgūdžiai taip pat svarbūs kovojant su kitais žaidėjais dvikovų arenose ar bet kurioje pasaulio vietoje.
Serveriai
right|200px|thumb|„RuneScape“ serverių žemėlapis 2011 m. lapkričio mėn. duomenimis, visame pasaulyje veikė 139 angliški „RuneScape“ serveriai, kuriuos žaidėjai ir pati „Jagex“ vadina tiesiog „pasauliais“. Serverių yra Jungtinėje Karalystėje, JAV, Kanadoje, Nyderlanduose, Australijoje, Švedijoje, Suomijoje, Belgijoje, Airijoje, Norvegijoje, Danijoje, Naujojoje Zelandijoje, Meksikoje, Prancūzijoje, Lietuvoje ir Indijoje. Naujų serverių pridedama pagal poreikį. Kiekvienas „RuneScape“ serveris yra pajėgus atlaikyti iki 2000 žaidėjų vienu metu, kartu visuose serveriuose gali žaisti daugiau kaip 278 000 žaidėjų. Serveriai skirstomi į nemokamus ir mokamus.
Kritika
Žaidimas kritikuojamas dėl monotoniškumo – neretai užduotys iš žaidėjo reikalauja nesibaigiančių veiksmų atkartojimų. Dėl to žaidėjai įprastai atsitraukia nuo žaidimo ir, pavyzdžiui, naudojasi dviem įnagiais vienu metu, žiūri televiziją, naršo internete. Gali sukelti priklausomybę, nemaža dalis žaidėjų galutinai neapleidžia žaidimo ir po 15 metų. Tą išduoda žaidime skelbiamos naujienos, įgyjami apsiaustai, suteikiami senbuviams. Dalis žaidimo paskyrų sukurtos tam, kad būtų galima pasipelnyti iškeičiant auksinius į tikrus pinigus. Anksčiau buvo masiškai kuriamos kinų programomis valdomos paskyros. 2011 m. duomenimis, po masinio tokių paskyrų ištrinimo atskleista, kad daugiau nei pusė aktyvių žaidėjų buvo robotai.
Vetlanda
Vetlanda – miestas šiaurės Švedijoje, Smolando provincijoje, Vetlandos savivaldybės centras.
Geografija
Miesto teisės Vetlandai buvo suteiktos 1920 m.
LPC magistralė
[[Vaizdas:Elitegroup 755-A2 - ITE IT8705F-6678.jpg|thumb|200px|LPC magistralę valdanti mikroschema IT8705F kompiuterio motininėje ploštėje (aprašyta ).]]
LPC ( – mažas mikroschemos kontaktų skaičius) – kompiuterių ir kitų panašių įrenginių magistralės tipas, skirtas palyginus lėtiems įrenginiams (pelei, spausdintuvui, ventiliatoriaus valdymui, klaviatūrai, lanksčiųjų diskelių įrenginiui, MIDI ir pan) su procesoriumi sujungti.
Tai nuoseklaus veikimo magistralė, kurioje adresai bei duomenys perduodami tuo pačiu vienu bitu informacijos (vienas motininės plokštės takelis). Numatyti dar trys iš esmės būtini signalai, tačiau kai kuriais atvejais LPC takelių skaičius gali būti sumažintas net iki dviejų. Toks sprendimas labai sumažina reikalingų sujungimų kompiuterio plokštėje skaičių. Šį standartą pasiūlė Intel.
Sudėtingesniam įrenginių valdymui numatyti dar šeši papildomi signalai. Jie atsakingi už tiesioginį atminties pasiekimą, pertraukimų aptarnavimą, periferinių įrenginių „prižadinimą“ iš neaktyvios, mažai energijos vartojančios būsenos bei šių įrenginių perspėjimą jog greitai bus atjungtas maitinimo šaltinis.
LPC pakeitė seniau naudotą ISA magistralės tipą. Nors ISA iškart perduodavo 8 ar 16 bitų, ji buvo lėtesnė (veikė 8 MHz dažniu, tuo tarpu LPC – 33 MHz).
Indokinijos pusiasalis
thumb|250px|right|Indokinija 1886Indokinijos pusiasalis – Pietryčių Azijos pusiasalis, kuriame yra Vietnamas, Laosas, Kambodža ir rytinė Tailando dalis. Plačiausia prasme pusiasaliui taip pat priskiriamas Mianmaras ir Malakos pusiasalis (su Singapūru). Pusiasalis yra tiek Indijos, tiek ir Kinijos kultūrinės įtakos sferoje, todėl pavadintas tokiu vardu.
Indokinijos sąvoką pirmas pavartojo danų-prancūzų geografas Konradas Maltė-Brunas savo 1810 m. veikale Précis de la Géographie Universelle.
Geografinė padėtis
Pusiasalis įsiterpęs tarp Bengalijos įlankos, Andamanų jūros ir Pietų Kinijos jūros (Siamo ir Bakbo įlankų). Šiaurine Indokinijos pusiasalio riba laikoma linija, jungianti Gangos–Brahmaputros ir Hongho deltas. Pietuose Indokinijos pusiasalis per Kra sąsmauka jungiasi su Malakos pusiasaliu. Plotas – 2,2 mln. km², ilgis apie 2400 km, plotis 40–1200 kilometrų.
Krantai
Prie Indokinijos pusiasalio vakarinių krantų daug mažų salų – Mjeiko salynas, Moskoso salos ir kt. Kranto linija vingiuota (ypač vakaruose), gausu įlankų, krantai deltiniai, riasiniai, mangroviniai, yra klifų.
Paviršius
Paviršius daugiausia kalnuotas, vyrauja beveik dienovidinių krypties kalnagūbriai ir masyvai, yra plynaukščių ir žemumų. Šiaurės vakaruose yra Arakano kalnai (juose yra aukščiausia pusiasalio vieta – Viktorijos kalnas, 3053 m), centrinėje dalyje – Šano kalnynas, Tenaserimo kalnagūbris, Tanentaundžio kalnagūbris, nusitęsiantis į Malakos pusiasalį, rytuose iškilę – Anamo kalnai, Kardamono kalnai. Masyvus skiria aliuvinės Iravadžio, Menamo, Kambodžos lygumos, Korato plynaukštė. Šano kalnyne, Anamo kalnuose, Malakos pusiasalyje daug karstinių reljefo formų, urvų. Beveik visas Indokinijos pusiasalis priklauso mezozojinės kalnodaros sričiai, tik siauru vakariniu pakraščiu ištįsę kalnai yra susidarę neogene per kainozojinę kalnodarą.
Yra alavo ir volframo (didžiausi pasaulyje telkiniai), švino, cinko, vario, nikelio, geležies rūdų, boksito, brangakmenių.
Klimatas
Indokinijos pusiasaliui būdingas subekvatorinis musoninis, o Malakos pusiasalyje – pusiaujinis jūrinis klimatas. Lygumose vidutinė metinė oro temperatūra nenukrenta žemiau 20 °C, o vasarą pakyla iki 27–30 °C. Kalnuose oras atvėsta iki 15 °C, o aukštikalnėse dar labiau. Pavėjiniuose kalnų šlaituose iškrenta 2500–5000 mm kritulių (daugiausia vasarą), vidiniuose kraštuose – vietomis mažiau 700–1000 mm, rytinėje pakrantėje – apie 2000 mm (daugiausia žiemą).
Hidrografija
Upės vandeningos ištisus metus, naudojamos drėkinimui; didžiausios – Mekongas, Iravadis, Salvinas, Menam Čao Praja, Hongha. Didžiausias ežeras – Tonlesapas.
Gyvoji gamta
Auga visžaliai drėgnieji musoniniai miškai, vidiniuose kalnuose – lapus metantieji musoniniai miškai, aukštuose kalnuose – mišrieji miškai, lygumose – savana. Auginami ryžiai, cukranendrės, medvilnė, arbata, kava, bananai.
Būdingi gyvūnai – orangutanai, makakos, drambliai, raganosiai, tigrai, lokiai, įvairūs elniai, iš paukščių – fazanai, povai, papūgos, iš roplių – krokodilai.
Gyventojai
Indokinijos pusiasalis tankiai gyvenamas, ypač pakrančių srityse. Pagrindinės tautos – tajai, vietnamiečiai, khmerai, laosiečiai, malajai, mjanmai, kalnų khmerai, Vietamo thajai ir kt. Pagrindinė religija – budizmas.
Pilsupių atodanga
thumb|260px|Pilsupių atodanga
Irmantas Milišauskas
Irmantas Milišauskas (g. 1983 m. gegužės 26 d. Klaipėdoje) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniavęs Klaipėdos „Neptūno“ komandoje. 2005 m. prie Klaipėdos krepšinio klubo prisijungęs krepšininkas pelnydavo po 6 taškus. Krepšininko karjera nutrūko dėl kojos traumos.
2007 m. sausio mėnesį krepšininkas paliko klubą abiejų šalių susitarimu, buvo nutraukta sutartis, galiojusi iki sezono pabaigos. Po metų reabilitacijos paaiškėjo, kad krepšininkas gali sportuoti tik esant ribotam fiziniam krūviui.
780 m.
780 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Municipalinis rajonas
Municipalinis rajonas  – vienas iš Rusijos municipalinių darinių, jungiantis bendroje teritorijoje kelias kaimo ir/ar miesto gyvenvietes bei tarp jų esančias (jei jų yra) tarpgyvenvietines teritorijas.
Statusas
Municipalinis rajonas turi savo administracinį centrą, kuris parenkamas atsižvelgiant į vietos tradicijas ir susiklosčiusią socialinę infrastruktūrą. Įgyvendinant reformą buvo atsižvelgiama į buvusių TSRS rajonų ribas.
2010 m. sausio 1 d. Rusijos Federacijoje buvo 1829 municipalinio rajono statusą turintys municipaliniai dariniai.
Įgaliojimai
Municipalinio rajono taryba ir jos sudaryta administracija rajono teritorijoje organizuoja sveikatos apsaugos ir švietimo, archyvų, bibliotekų, globos ir rūpybos veiklą, gyvenviečių prijungimą prie komunikacijų, automobilinių kelių plėtrą ir priežiūrą, buitinių ir pramoninių atliekų utilizavimą ir t. t. Municipalinė milicija užtikrina viešąją tvarką rajono teritorijoje.
Krantinis akmeninis strazdas
Krantinis akmeninis strazdas (Monticola imerinus) – musinukinių (Muscicapidae) šeimos paukščių rūšis, priklausanti akmeninių strazdų (Monticola) genčiai. Šios rūšies paukščiai aptinkami tik Madagaskare.
Ilgasis namas
thumb|230px|[[Ibanai|Ibanų ilgasis namas (1896 m.)]] thumb|230px|Vikingų ilgojo namo rekonstrukcija Ilgasis namas – bendruomeninis gyvenamasis namas, būdingas daugiausia neklasinėje santvarkoje gyvenančiose visuomenėse. Ilgasis namas paprastai būna išilgo plano, sudarytas iš vienos bendros patalpos, kurioje gyvena dalis arba visa bendruomenė.
Ilgieji namai buvo būdingi Šiaurės Amerikos indėnams, ypač irokėzams bei šiaurės vakarų Ramiojo vandenyno pakrantės tautoms. Amazonijos indėnai stato arba didelį pailgą namą maloką (tukanai, šinguanai, tupiai) arba apskritą atvirą statinį (šaboną) apie centrinę aikštę (pvz., janomamai).
781 m.
781 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Ilgasis namas
Ilgieji namai yra tradicinis Pietryčių Azijos tautų būstas. Jie statomi iš medžio, bambukų, įrengiami ant polių upių arba ežerų pakrantėse, kalnų atšlaitėse.
Ilgieji namai būna nuo kelių ir keliasdešimties metrų ilgio, paprastai turi kelis židinius ir išėjimus. Kiekvienas bendruomenės narys pastate turi sau skirtą vietą.
Veneros teraformavimas
thumb|right|250px|Dailininko koncepcija apie teorinį Veneros teraformavimą.
Veneros teraformavimas – žemiškų aplinkos sąlygų sudarymas Veneroje. Tam, kad Veneroje galėtų gyventi žmonės, reikėtų padaryti šiuos pakeitimus:
Šie tikslai yra glaudžiai susiję tarpusavyje, nes aukštą Veneros temperatūrą lemia šiltnamio efektas, priklausantis nuo atmosferos sudėties ir tankumo.
Šešėlio nuo Saulės suformavimas
Vienas iš būdų keisti Veneros gamtines sąlygas yra suformuoti dirbtinį šešėlį, kuris leistų apsaugoti Venerą nuo pernelyg kaitinančio Saulės poveikio ir ją kiek atvėsinti. Toks šešėlis gali būti formuojamas tiek kosmose pastatant šešėlį sudarančią konstrukciją, tiek statant reflektorius ant Veneros paviršiaus.
Taip pat skaitykite
Venuskolonisation Terraformación Colonização de Vênus
Baltas (Švenčionių r.)
Į pietus nuo Balto ežero įsikūręs Pažemio kaimas. Rytinėje ežero pakrantėje įrengta stovyklavietė.
Kretingos senosios kapinės
thumb|250px|[[Kretingos Tiškevičių koplyčia-mauzoliejus|Tiškevičiaus neogotikinė koplyčia iki restauracijos]] thumb|250px|[[Kretingos Šv. Jurgio koplyčia|Šv. Jurgio koplyčia ir „paminklas lietuvių kančioms“]] thumb|right|250px|[[Kretingos paminklas partizanams|Partizanų kapas]]
Kretingos Senosios kapinės – kapinės, esančios Kretingos mieste, Vilniaus g., šalia Kretingos Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčios.
Istorija
Nuo XIX a. pr. kapines juosia akmenų mūro tvora, kuri paskutinį kartą rekonstruota 1990 metais. Seniau ant kapinių tvoros abipus pagrindinių vartų stovėjo dvi baublinio tipo koplytėlės su medinėmis polichromuotomis ir paauksuotomis liaudies menininkų darbo Švč. Mergelės Marijos ir Šv. Jono Krikštytojo skulptūromis. Šiandien į kairę nuo pagrindinių vartų ant tvoros stovi Šv. Jurgio, o į dešinę – Pietos skulptūra, kurias išdrožė ir buvusių koplytėlių vietoje pastatė tautodailininkas Raimundas Puškorius.
Vienuolyno vizitacijos aktai ir 1854 m. miestelio planas liudija, kad katalikai ilgą laiką naudojosi tik pietine kapinių dalimi. Tai patvirtina ir čia esanti Šv. Jurgio koplyčia bei susitelkę seniausi memorialiniai paminklai – antkapiai, kryžiai. Likusia kapinių dalimi iki XIX a. 8 dešimtmečio naudojosi stačiatikių bendruomenė.
Šv. Jurgio koplyčios vietoje iš pradžių stovėjusi medinė koplyčia su Švč. Mergelės Marijos skulptūra. Jos vietoje XIX a. I pusėje pastatyta akmenų mūro koplyčia, į kurią perkelta minėta skulptūra bei pastatyti Nukryžiuotojo altorius ir vargonėliai. 1857 m. joje atsirado Šv. Jurgio altorius, perkeltas iš bažnytinių kapinių senosios Šv. Jurgio koplyčios. Tada naujoji koplyčia gavo ir Šv. Jurgio titulą. 1941 m., nudegus bažnyčiai, koplyčioje vyko pamaldos. 1944 m. karo metu nukentėjusi koplyčia restauruota buvo tik 1990–1991 metais. Dar 1988 m. lapkričio 1 d. priešais koplyčią buvo atidengtas bene pirmasis atgimusioje Lietuvoje paminklas lietuvių kančioms atminti, kurį projektavo architektas E. Giedrimas.
Kapinėse parapijiečiai buvo laidojami abipus pagrindinio kapinių tako, tarp vartų ir koplyčios: pietinėje pusėje vienuoliai, kitoje – pasauliečiai. Garbingiausiems kapo vietą parinkdavo prie tako. Čia palaidotas mokslininkas pranciškonas Jurgis Pabrėža. 1933 m. vienuolyno gvardijonas Augustinas Dirvelė ant J. Pabrėžos kapo pastatė pseudogotikos stiliaus mūrinę koplytėlę su vienuolio ir angelų skulptūromis, kurias parvežė iš Vokietijos.
Kapinių pagrindinio tako šiaurinėje pusėje yra Kretingos apylinkių dvarininkų ir bajorų kapai. Istoriko J. Mickevičiaus duomenimis, čia palaidotas 1831 m. sukilimo dalyvis, Senkų kaimo bajoras Ignas Šalkauskis. Arčiau koplyčios išsirikiavę dvarininkų Parčevskių giminės antkapiniai paminklai. Čia palaidoti Konstantinas ir Vincentas Parčevskiai, kurie XIX–XX a. I pusėje valdė Mišučių, Jokūbavo ir Stončių dvarus.
Šalia koplyčios palaidotas įžymaus visuomenės veikėjo, rašytojo, švietėjo, Žemaičių vyskupo Motiejaus Valančiaus vyresnysis brolis Mykolas Valančius. Priešais J. Pabrėžos kapą palaidotas bernardinų (pranciškonų) ordino Lietuvos Šv. Kazimiero provincijos paskutinis provincijolas D. Šukevičius.
thumb|left|200px|[[Jurgio Ambroziejaus Pabrėžos kapo koplyčia|J. Pabrėžos kapo koplytėlė]]
Į deš. nuo pagrindinių vartų yra Nagevičių šeimos kapavietė, kurioje palaidoti gydytojo, archeologo, generolo Vlado Nagiaus-Nagevičiaus tėvai, seserys, teta, močiutė. Šalia tėvų 1995 m. atgulė ir paties generolo V. Nagiaus-Nagevičiaus ir jo žmonos Veronikos palaikai, parvežti iš JAV.
Kapinių pietinėje dalyje dar išliko keletas metalinių kryžių su lotyniškais užrašais, bylojančiais, kad čia palaidoti vienuoliai pranciškonai. Yra keli kryžiai ir su užrašais žemaičių tarme. Jie labai vertingi, nes lieti lietuviškos spaudos draudimo metais (1864–1904). Atrodo, kad visi minėti kryžiai lieti iš ketaus Klaipėdoje. Apie tai liudija ir kai kur išskaitomas liejyklos pavadinimas: „E. Ongley Memel“. Ant visų jų – XIX a. II pusės datos.
Senosiose kapinėse yra tarpukariu bei pirmaisiais pokario dešimtmečiais statytų paminklų. Iš jų išsiskiria J. Kentros kapas-mauzoliejus, kurį ženklina įspūdingas raudono marmuro paminklas. Čia palaidota J. Kentros žmona, o neseniai – ir duktė. Teigiama, kad paminklą tašė Bajorų sunkiųjų darbų kalėjimo kaliniai, o bronzinį portretinį bareljefą sukūrė žymus dailininkas ir skulptorius Bronius Pundzius.
Atokiau nuo koplyčios į šiaurę yra Nepriklausomybės kovose žuvusių karių kapas su vienas greta kito stovinčiais kryželiais, būdingais Lietuvos savanorių kapams. Čia palaidoti Kretingos komendantūros kuopos viršila Petras Vilunis iš Telšių apskr. Alsėdžių valsčiaus, II pėstininkų pulko eiliniai J. Pavilonis ir Jonas Čičinskas, kilęs iš Rokiškio apskr. Obelių valsčiaus.
Šalia koplyčios palaidotas Kretingos miesto garbės pilietis, kraštotyrininkas Ignas Jablonskis (1911–1991), tyrinėjęs miesto ir aplinkinių rajonų archeologijos paminklus, etnografines sodybas, po karo atkūręs Kretingos muziejų.
Greta koplyčios 1992 m. perlaidoti pokario rezistentai, žuvę 1945–1953 m. už Lietuvos laisvę. Jiems kretingiškiai pastatė kuklų paminklą (architektas E. Giedrimas).
Remiantis išlikusiais užrašais, matyti, kad metaliniai kryžiai senosiose kapinėse pradėti statyti XIX a. viduryje. Seniausiais antkapiniais paminklais laikytini akmens plokštė ant H. Skačkausko kapo (1848 m.) ir akmeninis kryžius ant J. A. Pabrėžos kapo (1849 m.). Anksčiau ir kartu su akmens bei metalo kryžiais kapinėse daug buvę medinių kryžių, kurių dauguma būdavo aukšti, ąžuoliniai, puošti įvairiais ornamentais. Apie tai liudija vienuolyno vizitacijų aktuose esantys kapinių aprašymai bei išlikusi ikonografinė medžiaga.
Kapinių šiauriniame gale, antšlaitėje, vadinamoje „nešventintoje žemėje“ anksčiau buvo laidojami gimę negyvi ar be krikšto mirę kūdikiai, savižudžiai, laisvamaniai ir ekskomunikuotieji. Jiems niekas nestatė kryžių, net patys artimiausi žmonės retai rūpinosi jų kapais.
Senosios parapijos kapinės veikė iki XX a. 7 dešimtmečio vidurio, vėliau buvo uždarytos ir apleistos. Valdžia norėjo jas panaikinti ir vietoj kapinių, kaip tai yra Klaipėdoje, Kaune ir kitur, padaryti parką. Tačiau Atgimimo banga ir visuomenės nuomonė įveikė tuometinių rajono vadovų užmačias ir kapinėse vėl leista laidoti. 1989 m. atnaujinus kapines buvo laidojama nebepaisant senų tradicijų, kurios susidarė XIX–XX a. I pusėje. Vietos gyventojai pradėjo laidoti be jokios tvarkos, tiesiog užsiimdami tuščius plotus ir senų apleistų kapų vietas. Į kapines plūstelėjo sunkūs akmens paminklai, tarp kurių tik vienur kitur matosi prisilaikant senų tradicijų pastatytas vienas kitas meniškas koplytstulpis, stogastulpis, medinė ar akmens skulptūra.
Priešais senąsias kapines XIX a. antroje pusėje buvo atidarytos naujosios parapijos kapinės, vadinamos II-iomis kapinėmis, kuriose 1893 m. grafas Aleksandras Tiškevičius pastatė neogotikos stiliaus Tiškevičių šeimos koplyčią (projektavo architektas Karlas Eduardas Strandmanas). Naująsias kapines parapijiečiai 1913 m. apjuosė plytų ir akmenų mūro tvora su neogotikiniais ir neobarokiniais vartais. Senąsias ir naująsias kapines atskyrė Vilniaus (seniau – Darbėnų) gatvė.
Elektrovakuuminis prietaisas
Elektrovakuuminis prietaisas – įrenginys, kuriame elektros srovę sudaro judantys vakuume arba inertinių dujų aplinkoje elektronų arba jonų srautai.
Tamperė
Tamperė – antrasis pagal dydį Suomijos miestas. 2013 m. mieste buvo 218 000 gyventojų (įskaitant priemiesčius – 300 000). Tai taip pat didžiausias miestas šiaurės šalyse, esantis ne prie jūros. Veikia Tamperės oro uostas.
Istorija
Kaip pramonės ir prekybos centras Tamperė išaugo XIX a. XIX a. antroje pusėje Tamperėje buvo beveik pusė visos Suomijos pramoninės darbo jėgos. Čia susikaupusi pramonė leido miestą pavadinti „Šiaurės Mančesteriu“. Ties miestu nuo 1918 m. kovo 15 d. iki balandžio 6 d. vyko Tamperės mūšis, kuriame Suomijos kariuomenė nugalėjo vietos komunistų raudonąją gvardiją, o dar po mėnesio Suomijos pilietinis karas baigėsi.
Vokietijos futbolo varžybos 1939–1940 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1939–1940 m.
FK Cementarnica 55 Skopje
Skopjės „Cementarnica“ – Makedonijos futbolo klubas iš Skopjės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1955 m.
Dominas (titulas)
Dominas ( 'šeimininkas, savininkas') – Romos respublikos valdovas. Šis titulas, analogiškas graikiškam valdovo titului tironas, buvo nepriimtinas ankstyvojo principato laikais, o vėliau, valdant imperatoriui Diokletianui, tapo oficialiu titulu. To meto senovės Romos (284–476 m.) politinė santvarka imta vadinti dominatu.
Viduramžiais lotyniškas terminas dominus buvo ekvivalentiškas titului ('siras') ir reiškė:
Sutrumpinta forma dom
Sutrumpinta forma dom iki šiol vartojama kaip pagarbos prefiksas pavadinant Romos Katalikų bažnyčios dvasininkus, ypač benediktinų ir kitų religinių ordinų narius.
Portugalijoje ir anksčiau Brazilijoje dom buvo pagarbumo kreipinys, kurį naudodavo karališkojo kraujo asmenys ir asmenys, kuriems tokią teisę suteikdavo monarchas.
Titulo dom variantas yra donas (don).
Domina (reikšmės)
Žodis domina gali reikšti:
Pajevonio seniūnija
Pajevonio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilkaviškio rajono savivaldybės pietvakariuose.
Veikia Pajevonio pagrindinė mokykla su ikimokykline įstaiga, Pajevonio biblioteka, 3 medicinos įstaigos (Pajevonio ir Karalkrėslio medicinos punktai bei Vilijos Lekešienės klinikos filialas). Nuo 2010 m. veikia LŠS Suvalkijos šaulių rinktinės Pajevonio šaulių 402-oji šaulių kuopa.
782 m.
782 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pajevonio seniūnija
Geografija
Seniūnijoje yra Kylininių kraštovaizdžio, Tadarinės biologinis, Širvintos hidrografinis draustiniai, Drausgirio rezervatas, Vištyčio regioninis parkas ir Kunigiškių, Dabravolės, Šakių, Juodkalniu vadinamas (Sargybos) senovės piliakalniai.
Istorija
Iki 1950 m. buvo Pajevonio valsčiaus teritorijoje. Seniūnija įsteigta 1995 m. įvykdžius Lietuvos respublikos savivaldos reformą.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 9 seniūnaitijos:
Uljanovsko sritis
Uljanovsko sritis  – sritis Rusijoje, Pavolgio federalinėje apygardoje. Ribojasi su Čiuvašija ir Tatarstanu šiaurėje, su Samaros sritimi rytuose, su Saratovo sritimi pietuose, su Penzos sritimi ir Mordovija vakaruose. Administracinis centras – Uljanovskas.
Geografija
Volgos upė sritį dalina į dvi dalis: aukštą dešiniakrantę dalį – Pavolgio aukštumą (aukštis iki 353 m) ir žemą kairiakrantę dalį. Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra -13 °C, liepos mėnesio +19 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis ~400 mm. Pagrindinė upė Volga, su intakais Sura, Sviaga, Didžiuoju Čeremšanu. Volga patvenkta Kuibyševo tvenkiniu. Mišrieji ir pušų miškai (šiaurės vakaruose) pereina į stepes (šios daugiausia išdirbtos).
Gyventojai
Uljanovsko srities tautinė sudėtis (2002 m.):
Didžiausi srities miestai (2008 m., tūkst. gyventojų):
Domina
Domina  – baronė. Pagal Anglijos teisę šiuo titulu vadindavo moteris, kuri pati yra baronas (ji ne barono žmona, našlė ar dukra) ir asmeniškai valdo baroniją.
Akademinis titulas
Kembridžo universitete pagarbumo kreipinys domina (trumpinys ) naudojamas kalbant apie moterį, turinčią menų bakalauro (menų bakalauro, bet ne menų magistro) laipsnį
Kvetkų apylinkė
Kvetkų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Panemunio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Jakniūnų apylinkės, dalis Kraštų apylinkės ir dalis Papilio apylinkės, 1960 m. – dalis Aukštadvario apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Kvetkų apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Papilio apylinkės.
Metalo, oksido ir puslaidininkio lauko tranzistorius
thumb Metalo, oksido ir puslaidininkio lauko tranzistorius ((, MOP, MOS arba MOSFET) - puslaidininkinis įtaisas, sudarytas iš metalo, oksido ir puslaidininkio, veikiantis elektrinio lauko reguliuojamo kanalo varžos kitimo principu. Kanalas nuo užtūros yra izoliuotas dielektriku (silicio dioksidu). Kanalai būna dviejų rūšių: pradiniai arba indukuoti. Tranzistorius buvo išrastas 1948 metais.
Sankt Peterburgo tramvajus
Sankt Peterburgo tramvajus (rus. Санкт-Петербургский трамвай) – Rusijos miesto Sankt Peterburgo tramvajų tinklas. 2002 m. tai buvo didžiausias pasaulyje tramvajų tinklas (285 km bėgių), šiuo metu dėl linijų naikinimo Sankt Peterburgo tramvajaus tinkas yra tik ketvirtas pagal dydį pasaulyje (220 km bėgių ).
Metalo, oksido ir puslaidininkio lauko tranzistorius
MOP lauko tranzistoriai turi tris valdymo elektrodus – G (Gate – užtūra), D (Drain – santaka), S (Source – ištaka). Ypatinga šio tranzistoriaus savybė yra, kad užtūros valdymo srovė – mikroamperinė, taip pat mažas galios kritimas ant paties elemento. Trūkumai: užtūra turi talpumą, tranzistorius bijo statinio krūvio.
Kaip ir visų tranzistorių, jų laidusis kanalas gali būti N ir P tipo. Pvz., MOP tranzistoriaus su N tipo laidžiuoju kanalu pagrindą sudaro P tipo puslaidininkis, kuris prie ištakos S (Source) ir santakos D (Drain) elektrodų yra gausiai legiruotas (padengtas) donorinėmis priemaišomis. Gaunamos dvi atskiros puslaidininkio N tipo sritys, kuriose gausu neigiamų krūvininkų, o tarp šių sričių ir pagrindo susidaro dvi pn sandūros.
MOP lauko tranzistoriuje su atidaromu n kanalu, puslaidininkyje yra ištirpinti donoriniai ir akceptoriniai atomai. Puslaidininkio sritis su donorinėmis priemaišomis - n sritis, o su akceptorinėmis priemaišomis - p sritis. Dvi n sritys prijungtos prie ištakos (S) ir santakos (D) elektrodų, o tarp n sričių lieka p sritis. Neutralioje būsenoje tarp n ir p sričių susidaro pn sandūra. Užtūros elektrodas prijungiamas prie galinčio poliarizuotis oksido (SiO2) sluoksnio, kuris skiria užtūros elektrodą nuo p srities. Prijungus įtampą tarp ištakos (S-) ir santakos (D+), srovė neteka, nes tarp ištakos ir santakos elektrodų ir jų n sričių yra nelaidi p sritis. Suteikus užtūrai (G+) teigiamą potencialą, silicio dioksido sluoksnis poliarizuojasi: šalia užtūros susikaupia neigiamas krūvis, o šalia p srities - teigiamas. Savo ruoštu teigiamas krūvis pritraukia nuo ištakos ir santakos n sričių neigiamus krūvininkus, ir taip šias dvi n sritis sujungia į vieną. Susidariusiu n laidžiuoju kanalu gali tekėti srovė, esant įtampai tarp ištakos ir santakos.
Prancūzijos Indokinija
Prancūzijos Indokinija (Union Indochinoise) – kolonijinė Prancūzijos valda Indokinijos pusiasalyje, sukurta 1887 m. iš Pietryčių Azijoje prancūzų užimtų teritorijų. Ji egzistavo iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos.
Sudėtinės dalys
thumb|left|Indokinijos dalys Ši valda buvo sudaryta iš šių atskirų dalių:
Almantas Kalinauskas
Almantas Kalinauskas (g. 1967 m. rugpjūčio 5 d. Kapsuke, Lietuvos TSR) – Lietuvos futbolininkas, TSRS tarptautinės klasės sporto meistras (1987).
Karjera
Studijavo Vilniaus pedagoginiame institute. Futbolą pradėjo žaisti Marijampolėje, pirmasis treneris buvo Jurgis Brazauskas. 1984 m. su Lietuvos moksleivių rinktine laimėjo 2 vietą TSRS moksleivių spartakiadoje. 1984 m. Vakarų Vokietijoje vykusiame Europos jaunių U-16 čempionate atstovavo TSRS rinktinę, su kuria užėmė 2 vietą. 1984 m. pradėjo žaisti Klaipėdos Atlanto futbolo meistrų komandoje, 1985 m. žaidė Žalgirio dublerių komandoje. 1987-1990 m. Vilniaus Žalgirio meistrų komandos vartininkas (22 rungtynės): 1987 TSRS čempionate užėmė 3 vietą, 1987 m. Zagrebe tapo pasaulio universiados futbolo varžybų laimėtoju, 1990 m. tapo Baltijos futbolo lygos čempionu.
Upės bifurkacija
Bifurkacija (iš  – šakutė) hidrologijoje – upės ir jos slėnio suskilimas į savarankiškas, nebesusiliejančias atšakas. Galima ir sezoninė bifurkacija, kai vieno baseino vandenys į kitą baseiną patenka tik potvynio ar polaidžio metu.
Bifurkacija gali būti sukurta ir dirbtiniu būdu, pavyzdžiui, per Žaliuosius ežerus pertekanti Riešė žemiau Žaliųjų ežerų gatvės tilto patvenkta skyla į dvi atšakas, iš kurių kairioji (natūrali vaga) nuteka į Nerį, o dešiniosios atšakos (Turniškių upelio) vanduo iš pradžių pasiekia Naujųjų Verkių popieriaus fabriką ir naudojamas jo reikmėms, o toliau teka per kelis tvenkinius ir, vėl kelis kartus išsišakodamas, net keliomis vagomis įteka į Nerį.
Garsiausia planetos bifurkacija yra Kasikjarės kanalas, kuriuo dalis Orinoko vandens nuteka į Amazonės baseinui priklausantį Rio Negrą.
Philip Levine
Filipas Levinas (, 1900 m. rugpjūčio 10 d. Kleckas, dab. Baltarusija – 1987 m. spalio 18 d. Raritanas, Naujojo Džersio valstija) – JAV imunologas hematologas.
Biografija
1908 m. su tėvais emigravo į JAV. 1923 m. baigęs Kornelio universitetą (Niujorko valstija), 1925–1932 m. dirbo Rokfelerio institute (Niujorko valstija), 1932–1935 m. Viskonsino universitete, 1935–1944 m. Beth Izraelio ligoninėje Nevarke (Naujojo Džersio valstija). 1944–1985 m. dirbo Orto tyrimų fonde Raritane, 1944–1966 m. jo direktorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – kraujo perpylimo galimybės, žmogaus kraujo tipai, serumo antikūnai, bakteriofagų funkcijos. 1927 m. su K. Landsteineriu atrado M, N ir P kraujo grupes, 1939 m. su K. Landsteineriu ir A. Vieneriu aprašė rezus faktorių, su R. E. Stetsonu nustatė jo įtaką hemolizinei naujagimių ligai.
Tomo Mano memorialinis muziejus
thumb|Tomo Mano memorialinis muziejus Tomo Mano memorialinis muziejus – Nobelio premijos laureato ir rašytojo Tomo Mano name įkurtas muziejus. Namas pastatytas 1930 m.
1930–1932 m. T. Manas su šeima vasaras praleisdavo Nidoje. 1939 m. namas nacionalizuotas ir tapo Vokietijos Reicho nuosavybe. Po Antrojo pasaulinio karo vasarnamį planuota nugriauti, tačiau 1967 m. pastatas buvo restauruotas. Jame įrengta memorialinė rašytojo skaitykla ir ekspozicija. 1995 m. restauruotam vasarnamiui suteiktas muziejaus statusas.
Pirmame muziejaus aukšte veikia nuolatinė ekspozicija, o antrajame aukšte yra Tomo Mano darbo kambarys. Svetainėje vyksta kamerinės muzikos koncertai, seminarai, tarptautinio Tomo Mano festivalio diskusijos. Nuo 1996 m. muziejuje įsikūrė Tomo Mano kultūros centras, tapęs tarptautinio kultūrinio bendradabiavimo centru.
Mažuikių apylinkė
Mažuikių apylinkė (arba Mažuikų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Papilio valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Pandėlio rajonui. 1954 m. dalis apylinkės prijungta prie Papilio apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Mažuikių apylinkė panaikinta, visa jos teritorija prijungta prie Papilio apylinkės.
Balandžių apylinkė (Eišiškės)
Balandžių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eišiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Dainavos apylinkės ir Paraisčio apylinkės.
Arktūras
thumb|left|250px|Arktūro padėtis Jaučiaganio žvaigždyne Arktūras (α Boo, Alpha Boötis) – 4-a pagal ryškumą naktinio dangaus žvaigždė Jaučiaganio žvaigždyne. Tai – K klasės raudonoji milžinė, didžiąją energijos dalį spinduliuojanti infraraudonaisiais spinduliais.
Pavadinimai
Pavadinimas kilęs iš graikų k., reiškia „Lokės gynėjas“. Arabiškai žvaigždė vadinama Haris-el-sema (dangaus sargas).
Polinezijos jūrininkams tai buvo svarbi žvaigždė, vadinama Hokule'a („Džiaugsmo žvaigždė“), nes Havajuose ji būna zenite.
Live at the Gorge 05/06
„Live at the Gorge 05/06“ – amerikiečių alternatyvaus roko grupės „Pearl Jam“ koncertinis septynių diskų rinkinys, išleistas 2007 m. birželio 26 d. Albume įrašyti grupės koncertai, vykę 2006 m. ir 2007 m. „The Gorge Amphitheatre“ koncertinėje vietoje po atviru dangumi.
Albumo detalės
Albumas debiutavo 36 „Billboard 200“ topo vietoje ir per pirmą savaitę buvo parduota 19,000 kopijų. Jame įrašyti trys koncertai. Pirmasis, vykęs 2005 m. rugsėjo 1 d., pradėjo grupės turą po Šiaurės Ameriką, o abu 2006 m. liepą vykę koncertai užbaigė turą. Trijų koncertų metu buvo atliktos 69 skirtingos dainos.
Violeta Rakauskaitė
Violeta Rakauskaitė (g. 1949 m. gruodžio 25 d. Kaune) – Lietuvos estrados dainininkė.
Biografija
Gimė ir užaugo Kaune. Dainuoti pradėjo vaikų darželyje. Baigė Kauno muzikos mokyklą. Vilniaus universitete studijavo vokiečių filologiją. Dirbo vokiečių kalbos mokytoja Kauno 4 vidurinėje mokykloje su sustiprintu vokiečių kalbos mokymu. 1972 m. dar studijuodama pradėjo dainuoti su Romo Balčiūno vadovaujamu “Trimito” orkestru. 1975 m. ištekėjo už lietuvių kilmės Vokietijos piliečio Mečio Lando ir išvyko gyventi į Vokietiją. Po poros metų pora išsiskyrė. 1977 m. ištekėjo už Aleksandro Štromo, su juo gyveno  Mičigano valstijoje (JAV) iki jo mirties 1999 metais. 2005 m. grįžo į Lietuvą.
Šlapimas (Švenčionys)
Šlapimas – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, 1 km į pietus nuo Labanoro. Įeina į Labanoro regioninį parką. Per kaimą eina Labanoro-Inturkės kelias bei kelio atšaka į Pašekštį. Į rytus nuo kaimo telkšo Labanoro ežeras.
miniatiūra|240px|left|Autobusų stotelė
Etimologija
Pavadinimas kilęs iš žodžio – „drėgnumas, drėgmė“, t. y. drėgnoje vietoje esanti gyvenamoji vieta.
Friends (grupė)
Friends buvo švedų dansband arba pop grupė, susiformavusi 1999 metais ir ją sudarė Stefan Brunzell, Tony Haglund, Kristian Hermanson, Nina Inhammar, Kim Kärnfalk ir Peter Strandberg.
2000 metais Friends dalyvavo šalies atrankoje Melodifestivalen 2000 su daina „När jag tänker på i morgon“, kuri užėmė antrąją vietą. Kitais metais atrankoje su daina „Lyssna till ditt hjärta“ užėmė pirmą vietą. Taip grupė buvo išrinkta atstovauti Švedijai 2001 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje, Danijoje, kur Švedija užėmė penktą vietą. Prieš Eurovizijos rezultatus, Švedijos delegacija buvo priversta mokėti autorinius atlyginimus 1996 m. Eurovizijoje dalyvavusios Belgijos atstovės Lisa del Bo dainos „Liefde is een kaartspel“ autoriams, todėl daina buvo pripažinta plagiatu. 2002 metais trečią kartą dalyvavo Melodifestivalen, tačiau su kūriniu „The One That You Need“ nacionaliniame finale užėmė aštuntą vietą.
Pienas (reikšmės)
Žodis pienas reiškia:
Sudėtiniai terminai:
Beižionių seniūnija
Geografija
Seniūnija yra daugiausia Dzūkų aukštumoje. Šiaurėje veši Jagelonių miškų dalis, pietuose ir rytuose – mažesni miškų masyvai. Beveik visa seniūnija yra Strėvos baseine: prasideda Vuolasta, Juodupis. Pietuose siekia keletą didokų ežerų, bet pačioje seniūnijoje telkšo tik maži ežerėliai (Gaštautiškių ežeras, Taureikus, Pajurgiškių ežeras).
Pro seniūniją eina vieškelis.
Istorija
Seniūnija įkurta 2000 m. birželio 1 d. iš vakarinės Semeliškių seniūnijos dalies, kuri 1995–2000 m. buvo Trakų rajono savivaldybės teritorija.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 įsteigtos 3 seniūnaitijos:
Dadeso tarpeklis
thumb|240px|Dadeso tarpeklis thumb|240px|Kelias per tarpeklį ir Dadeso upė Dadeso tarpeklis − Atlaso kalnuose (Marokas) esantis tarpeklis. Jis su Dadeso upe vingiuoja įsispraudęs tarp 500 m aukščio.
Istorija
Maždaug prieš 200 milijonų metų šios uolos buvo koralų rifai jūros dugne, bet per pastaruosius milijonus metų Žemės plutos judėjimas, po truputį jas keldamas ir lankstydamas, suformavo Atlaso kalnyną.
Tuo metu iš kalnyno aukštumų nešamos nuolaužos drasko minkštas upės dugno uolienas ir nuolatos gilina vagą.
Padėtis
Dadeso tarpeklis prasideda kalnuose, paskui 350 km teka į pietvakarius, kol įsilieja į Dra upę ties Varzazato oaze ir buvusiu prancūzų tvirtovės miestu.
Žemupyje ji teka tarp palmių bei migdolų giraičių ir laukų.
Dadeso tarpeklis yra maždaug 24 km nuo prekybinio miesto Bumalnės. Tarp miesto ir tarpeklio ant upės krantų rikiuojasi senovinės tvirtovės ir kaimai, be to, čia graikinių riešutų ir migdolų medžių pavėsyje plyti derlingos rausvos žemės laukai.
Tarpekliui siaurėjant, kelias driekiasi vandens lygyje, o skardžiai abipus teikia malonią paūksmę nuo svilinančios saulės kaitros.
Capitol Records
„Capitol Records“ – stambi Jungtinių Amerikos Valstijų įrašų kompanija, kurią 1942 m. įkūrė Johnny Mercer. Kompanija priklauso EMI. Pagrindinės „Capitol“ būstinės yra Holivude, Los Andželas bei Niujorke.
Pradžia
„Capitol Records“ kompaniją įkūrė dainų autorius Johnny Mercer 1942, su filmų prodiuserio Buddy DeSylva, ir verslininko Glenn Wallichs (1910–1971), finansine pagalba. Johnny Mercer pirmą kartą viešai pareiškė mintį sukurti įrašų kompaniją tuo metu, kai jis žaidė golfą su Harold Arlen ir Bobby Sherwood. Johnny kilo ši idėja, nes tuo metu jam nepatiko kaip buvo vertinami dainininkai, ir dainos. Iki 1941, Mercer buvo ne tik profesionalus dainų autorius, bet ir garsus dainininkas. Pirmiausiai Johnny pasiūlė kartu statyti įrašų Glenn Wallichs kai Mercer lankė Wallichs įrašų parduotuvę. Wallichs netrukus sutiko. Glenn turėjo valdyti finansus, o Mercer turėjo būti kompanijos „galva“, ir suieškoti naujus atlikėjus.
1942 metų vasario 2, jie susitiko Buddy DeSylva viename Holivudo restorane, ir jie paklausė jo ar Paramount Pictures investuotų į naują įrašų kompaniją. DeSylva pasakė ne, tačiau jis pats galėtų, ir jis davė jiems $15,000 vertės čekį. Kovo 27 trys vyrai patvirtino susitarimą pas notarą, kad jie įkūrė įrašų kompaniją Liberty Records. Gegužės mėnesį, jie pervadino kompaniją į „Capitol Records“.
1942 metų balandžio 6, Johnny Mercer prižiūrėjo pirmąją įrašų sesiją Capitols Records studijoje, tada Martha Tilton įrašė savo dainą „Moon Beams“. Gegužės 5, Bobby Sherwood ir jo orkestras įrašė dvi dainas. O gegužės 21, Freddie Slack ir jo orkestras įrašė tris dainas Capitol studijoje.
Birželio 4-ąją, Capitol Records atidarė pirmą savo biurą, viename name, antro aukšto kambaryje, į pietus nuo Sunset Boulevard. Tą pačią dieną, Wallichs pristatė pirmą laisvą įrašą Los Andželo DJ, vardu Peter Potter. Po to, Wallichs, nusprendė duoti laisvus įrašus kitiems DJ, ir tapo pirmuoju įrašų kompanijos versle, kad padarytų taip.
Liepos 1 Capitol Records išleido pirmousius devynis įrašus:
Liepos 25 „Cow Cow Boogie“ pasiekė #1 vietą tope.
Ankstyviausi įrašai įrašyti Capitol studijoje buvo Johnny Mercer, Margaret Whiting, Jo Stafford, Paul Whiteman, Martha Tilton, Ella Mae Morse, Pied Pipers, ir Paul Weston ir Jo Orkestras. Capitol pirmas auksinis įrašas buvo singlas Morse „Cow Cow Boogie“ 1942. Capitol pirmas muzikinis albumas buvo „Capitol Presents Songs By Johnny Mercer“.
Kiti dainininkai bendradarbiavę su Capitols 1940 buvo Les Baxter, Les Paul, Peggy Lee, Stan Kenton, Les Brown, Tex Williams, Benny Goodman, ir Nat King Cole.
Capitol buvo pirma Vakarų pakrantės įrašų kompanija, konkuruojanti su RCA-Victor, Columbia ir Decca, nes visi buvo įkūrę Niujorke.
Iki 1946, Capitol buvo pardavusi daugiau nei 42 milijonų įrašų kopijų, ir buvo pripažinta viena iš šešių didžiųjų įrašų kompanijų.
Žiegždrių piliakalnis
Žiegždrių piliakalnis – buvęs piliakalnis Kauno rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Žiegždrių, Samylų seniūnija.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas aukšto kairiojo Nemuno kranto kyšulyje. Aikštelė ovali, pailga rytų – vakarų kryptimi, 18x12 m dydžio, 1 m aukštesniu rytiniu galu (nuskleistas pylimas?). 2,5 m žemiau aikštelės, pietvakarių šlaite buvo terasa. Šlaitai statūs, 8 (vakaruose ir pietuose) – 21 m aukščio, viršutinėje dalyje buvę pastatinti.