cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oxford United FC
Oxford United FC – Anglijos futbolo klubas iš Oksfordo.
Alytaus apskrities archyvas
Istorija
Alytaus apskrities valstybinis archyvas buvo įsteigtas 1944 m. ir įsikūrė Alytaus apskrities (vėliau – rajono) Darbo žmonių deputatų tarybos vykdomojo komiteto patalpose K. Požėlos g. 23. 1982 m. archyvas persikraustė į specialų dokumentų saugojimo reikmėms suprojektuotą ir pastatytą pastatą su moderniomis (to meto standartais) dokumentų saugyklomis.
Archyvo pavadinimai po Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo kito. 1990 m. archyvas pavadintas Alytaus valstybiniu archyvu, 1993 m. pervadintas Alytaus apygardos archyvu. 1997 m. archyvui suteiktas dabartinis pavadinimas.
Ąžuolinis ragijus
Vabalai skraido gegužės – liepos mėn. Sugaunami miškinguose, su ąžuolais vietovėse.
Lietuvoje retas.
Zablotčizna
Zablotčizna  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į šiaurę nuo Narevkos, apie 18 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 50 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Kaime yra Zablotčizna geležinkelio stotis
Blakstienotosios kirmėlės
Blakstienotosios kirmėlės (Turbellaria) – plokščiųjų kirmėlių (Platyhelminthes) tipo gyvūnų klasė.
Žemučiai
Žemučiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Natkiškių, dešiniajame Žardės upelio krante.
Blakstienotosios kirmėlės
Tai gan nedideli (1-60 cm) laisvai gyvenantys gyvūnai. Blakstienotosios kirmėlės juda blakstienėlių pagalba. Dauguma yra plėšrios ir aktyviai ieško maisto. Didžioji dalis jų gyvena jūrose ar gėluose vandenyse, bet keletas rūšių prisitaikė gyventi ir drėgnose sausumos buveinėse. Planarijos ir kitos plokščiosios kirmėlės neturi organų, skirtų dujų ir medžiagų apykaitai vykdyti. Dujų apykaita vyksta per plokščio ir plono kūno paviršių, o medžiagų apykaita – per nepaprastai šakotą virškinimo sistemą. Amoniakas iš kūno ląstelių šalinamas tiesiai į aplinką. Šios kirmėlės taip pat turi paprastą šalinimo sistemą, padedančią palaikyti osmosinį balansą tarp gyvūno ir aplinkos, sudarytą ir blakstienėles turinčių lastelių, kurios per šakotus kanalėlius varo vandenį iš kūno į išorę. Ši savybė leido joms apsigyventi gėlame vandenyje ir sausumoje.
พลานาเรีย
Sekundmajoras
Sekundmajoras – 1731–1796 Rusijos  imperijos kariuomenėje buvęs karininko laipsnis, aukštesnis už kapitono, bet žemesnis už premjermajoro.
Sausio 27
Vardadieniai
Anelė – Angelė – Aventinas – Ilona – Jogunda (Jogundė) – Jogundas – Jogvilas – Jogvilė – Mainotas – Mainotė – Natalis – Vytenis
Sekundmajoras
Sekundmajorai būdavo premjermajorų pavaduotojai arba vadovaudavo batalionams. Vėliau premjermajoro ir sekundmajoro laipsnius pakeitė vienas majoro laipsnis.
Kaleitai (ežeras)
Kaleitų ežeras – ežeras Baltijos aukštumose, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje, Naujinės valsčiuje. Ežeras yra 124 m aukštyje virš jūros lygio. Šalia ežero yra Strenkoviznos kaimas. Pietinėje ežero dalyje yra Kaletos, Kalejtkos įlanka. Vakaruose iš ežero išteka Dlužankos upė, kuri vėliau įteka į Bliznos upę. Rytinėje ežero dalyje yra Volovų (Bavolų) Rugo pusiasalis. Pakrantės apaugusios miškais. Ežeras ir jo apylinkės priklauso Kaleitų ežero draustiniui.
Josquin des Prez
thumb|right|220px| Žoskeno Deprė portretas 1611 m. raižinyje
Žoskenas Deprė (, kitaip Josquin Desprez, tikras - Jossequin Lebloitte, apie 1455 − 1521 m.) – prancūzų-flamandų kompozitorius. Gyvenimo metu paprastai vadintas savo vardu Žoskenas. Dažnai, kartu su Palestrina, įvardijamas vienu iš dviejų reikšmingiausių renesanso kompozitorių, tuo pačiu − vienu iš iškiliausių Vakarų kultūros kompozitorių.
Biografija
Jokių tikrų žinių apie Žoskeno gimimo aplinkybes nėra. Anksčiau biografai jį siejo su kitu Žoskenu, gimusiu 1440 m. ir dainavusiu Italijoje Milane (šį faktą galima rasti biografijose išleistose iki pat 2000 m.). Dar didesnio netikrumo įnešė aplinkybė, kad Žoskeno vardas tuo metu buvo labai paplitęs. Spėjama, kad des Prez yra pravardė, o ne tikra pavardė. 1466 m. minima, kad dėdė Gille Leibloitte dit Desprez ir teta Jacque Banestonne dovanojo po savo mirties nuosavybę Jossequin Lebloitte dit Desprez, kaip paskutiniam gyvam giminaičiui, Kondė siur l’Esko miestelyje. Gimimo vieta, taip pat, nežinoma. Spėjama, kad jis galėjo gimti dabartinės Belgijos Heno provincijos pietuose arba Pikardijos šiaurėje, Sen Kventino miestelyje. Spėjama, kad jis gimė 1450 m. viduryje. Sen Kventino parapijos archyvuose minimas choro berniukas, vardu Žoskenas. Apie Žoskeno muzikinį lavinimąsi, taip pat, nežinoma nieko. Yra spėjimas, kad jis galėjo būti pažįstamas su vyresniu kompozitoriumi Johannes Ockeghem, nes keliuose ankstyviausiuose Žoskeno kūriniuose yra tiesioginių referencijų į Johannes Ockeghem kūrybą. Žoskeno vardas minimas Jean Molinet poemoje „Nymphes des Bois“, skirtoje Okehemo mirčiai paminėti. Šiai poemai Žoskenas parašė muziką.
1477 m. balandžio 19 d. dokumente minima, kad Žoskenas gieda Anžu kunigaikščio Renė dvare Provanso Ekse. Spėjama, kad jis galėjo atvykti į Eksą jau apie 1475 m. ir išbūti jame iki 1478 ar iki 1480 m (kunigaikščio mirties). 1483 m. Žoskenas dokumentuotas Kondė siur l’Esko miestelyje (dabartinės Prancūzijos ir Belgijos pasienyje), kaip mirusio dėdės paveldėtojas. Kartu minimas jo tėvo Gossard Lebloitte dit Desprez vardas. Žoskeno gyvenimas iki 1483 m. nežinomas. Spėjama, kad jis galėjo dainuoti pas Prancūzijos karalių Liudviką XI Paryžiuje (Renė Anžu choras po jo mirties perėjo karaliaus žinion). Kitu spėjimu, jis iškart keliavo į Italiją, galbūt net į Vengriją (Estergono arkivyskupas Pál Várdai 1539 m. mini, kad 1480 m. Žoskenas dainavo pas Vengrijos karalių Matijasą Korviną). Dainininkams tuo metu buvo įprastas nuolatinis keliavimas ieškant patronų. 1484 m. birželio 19 d. Žoskenas dokumentuotas kapeliono tarnystėje pas kardinolą Ascanio Sforza Milane. Vatikano archyvai liudija, kad jis tikėjosi gauti Sent Obeno parapijos Prancūzijos Buržo vyskupijoje beneficiją, kurią visgi gavo, tačiau atsisakė ir tikriausiai niekuomet nebuvo į ją nuvykęs. Kartu dokumentuota, kad Milane Žoskenas Sforcoms tarnavo iki 1489 m.
1489 m. Žoskenas pradėjo giedoti popiežiaus Inocento VIII kapelos chore, vėliau − Aleksandro VI Bordžijos. Siksto koplyčios sienoje buvo rastas užrašas JOSQUINJ, kuris gali būti Žoskeno vienintelis išlikęs autografas (tuo metu buvo įprasta Siksto koplyčioje dainuojantiems dainininkams užrašyti savo vardą sienoje). Nežinoma, kada baigėsi Žoskeno kontraktas (spėjama, kad Žoskenas galėjo būti „paskolintas“ Sforcų į popiežiaus koplyčią). Į Milaną Žoskenas grįžo kažkuriuo metu tarp 1495 ir 1499 m. Spėjama, kad Žoskenas po to tarnavo Prancūzijos karaliui Liudvikui XII, kuris tuomet užėmė miestą ir daugelį įtakingų milaniečių įkalino, įskaitant valdančios Sforcų šeimos narį, Žoskeno patroną Ascanio Sforza. Tai spėjama iš to, kad keletas Žoskeno ankstyviausių to meto darbų atrodo, kad buvo parašyti Prancūzijos dvarui. XVI a. muzikos teoretikas Heinrich Glarean mini, kad Žoskeno motetas „Memor esto verbi tui servo tuo“ („Prisimink savo žodį tavo tarnui“) parašytas tam, kad priminti, kad karalius skolingas beneficiją.
1503 m. balandį Žoskenas persikėlė į Ferarą pasamdytas hercogo Ercole d’Este, kuris buvo Liudviko XII sąjungininkas. Išlikę du hercogo patarėjų laiškai, kuriuose aptariama naujo dvaro choro kapelmeisterio kandidatūra ir jame Žoskenas lyginamas su kitu garsiu to meto kompozitoriumi Heinrich Isaac. Viename laiške teigiama, kad Žoskenas kuria muziką geriau, kitame atkreipiamas dėmesys, kad Žoskenas kainuos daugiau nei Izakas (200 dukatų vietoj 120), bei minima, kad su Izaku lengviau rasti bendrą kalbą, nes Žoskenas kuria tada, kada jis nori, o ne tada, kada užsakovas nori. Tai vienintelis žinomas liudijimas apie Žoskeno asmenybę. Nepaisant Žoskeno kainos hercogas kapelmeisteriu pasamdė jį. Praėjus porai mėnesių po Žoskeno atvykimo į Ferarą, miestą apėmė maras. Hercogas pasitraukė į užmiestį, Žoskenas paliko miestą neišbuvęs jame nei metų
thumb|right|340px| XVI a. [[manuskriptas su „Missa de Beata Virgine“ pradžia, Vatikano biblioteka)]] Po to Žoskenas grįžo į gimtąsias vietas Šiaurės Prancūzijoje, apsigyveno Kondė l’Esko miestelyje, kuriame turėjo nuosavybės ir 1504 m. gegužės 3 d. užėmė provosto (ūkio administratoriaus) postą Kondė bažnyčioje. Minima, kad 1508-09 m. Buržo katedros vadovybė bandė prisivilioti Žoskeną dirbti choro kapelmeisteriu, tačiau Žoskenas, spėjama, daugiau nebepaliko Kondė, kuriame taip pat buvo suorganizuotas puikus choras. Žoskenas mirė 1521 m. rugpjūčio 27 d. Mirties priežastis nežinoma. Buvo palaidotas Kondė bažnyčioje. Prancūzijos revoliucinių karų metu 1793 m. bažnyčia buvo sugriauta ir kompozitoriaus kapas pražuvo. Kapo užrašas visgi išliko užrašytas XVII a. manuskripte.
Kūryba
Žoskenas Deprė buvo vienu iš pačių žymiausių Europos kompozitorių savo gyvenimo metu. Po mirties jo autoritetas tik augo. Pasirodė kūrinių, kurių autoriumi buvo pažymėtas Žoskenas, nors jau buvo miręs. Jis laikomas pirmu kompozitoriumi Vakarų kultūros istorijoje, kuris pasiekė plataus ir išliekamo žinomumo Europoje. XVI a. viduryje humanistas Cosimo Bartoli Žoskeno vardą muzikoje lygino su Mikelandželo vardu dailėje. Žoskeno vardas buvo aukštai vertinamas visą XVI a. Vėliau buvo primirštas, o jo šlovė atgaivinta pradėjus sistematizuoti Europos muzikos istorijos žinias XVIII a. pabaigoje.
1501 m. Petrucci Venecijoje motetų knygoje Odhecaton publikavo 6 Žoskeno motetus. 1502 m. išleistas vien Žoskeno polifoninių mišių tomas Liber primus missarum Josquin, išspausdintas Petrucci Venecijoje, buvo apskritai pirmas toks leidinys muzikos istorijoje. 1505 ir 1514 m. Petrucci išleido antrąją ir trečiąją mišių knygas. 1526 m. Giunta Romoje publikavo visas tris knygas iš naujo. Žoskeno motetai buvo įtraukti pirmais Petrucci rinkiniuose, pasirodžiusiuose 1502, 1504 ir 1505 m. Tyrinėjant Žoskeno kūrybą XX a. daug kūrinių, anksčiau jam priskirtų, buvo atmesti. Visgi lieka didelė dalis kūrinių, kurie laikomi autentiškais. Juos sudaro 18 mišių ciklai, virš 100 motetų, apie 80 pasaulietinių kūrinių (šansonai ir madrigalai), daugiausia prancūzų kalba. Vėliau Martynas Liuteris apie jį sakė, kad kiti kompozitoriai kuria, kiek jiems natos leidžia, o Žoskenas pats valdo natas. Žoskeno kūryba laikoma vienu iš aukščiausių renesanso polifoninės vokalinės muzikos pasiekimų.
Žymiausiais Žoskeno kūriniais įvardijami:
Natasha Henstridge
Nataša Henstridž (, g. 1974 m. rugpjūčio 15 d. Springdeilas, Niufaundlandas) – Kanados aktorė ir buvęs modelis.
Biografija
Nataša gimė Helen ir Briano šeimoje Springdeile, Niufaundlande, iš kur išvyko būdama 4. Jie persikėlė į Albertos miestelį, kur gyveno treilerių parke. Kai Natašai buvo 14, jos motina nusiuntė dukters nuotraukas į Kasablankos modelių agentūrą. Šios atstovai nedelsiant susisiekė su jais ir pasiūlė merginai dalyvauti jų rengiamame „Look of the Year“ konkurse. Jame Nataša užėmė 2 vietą, tačiau sulaukė darbo pasiūlymo. Jau po metų ji išvyko į Paryžių pradėti modelio karjeros. Po keleto mėnesių jos nuotrauka pasirodė ant žurnalo „Cosmopolitan“ viršelio. Naujoji veikla sekėsi puikiai: Nataša reklamavo „Olay“, „Old Spice“, „Lady Stetson“, „H&M“ ir kitus produktus, taip pat fotografavosi įvairių žurnalų viršeliams. Grįžusi į Niujorką, kuriame gyveno keletą metų, ji pradėjo filmuotis televizijos reklamose: „- Man visada patiko filmuotis reklamose. Įgavau daug patirties, priimdavau kiekvieną kvietimą, kurį galėjau atlikti“.
Kaip ir daugelis modelių, ilgainiui Nataša nusprendė mėginti siekti aktorės karjeros. 1995 m., neturėdama didelės patirties, ji gavo vaidmenį fantastiniame filme „Species“. Nusprendusi, kad tai jos šansas, Nataša atsisakė modelio darbo ir persikėlė į Los Andželą.
Juosta sulaukė didelio populiarumo ir uždirbo daugiau kaip 113 mln. JAV dolerių, o ji pelnė MTV kino apdovanojimą „Geriausio bučinio“ kategorijoje. 1998 ir 2004 m. pasirodė dar dvi filmo dalys, tačiau buvusio populiarumo jos nesulaukė.
2000 m. Nataša gavo vieną pagrindinių vaidmenų veiksmo komedijoje „9 jardai“ kartu su Bruce Willis, Matthew Perry ir Amanda Peet ir 2004 m. jos tęsinyje „10 jardų“. 2001 m. režisierius John Carpenter patikėjo jai pagrindinį vaidmenį fantastiniame filme „The Ghosts of Mars“, tačiau šis buvo įvertintas kaip visiška nesėkmė. Viename interviu Nataša prisipažino, kad jai prastai sekasi pasirinkti tinkamus scenarijus, pavyzdžiui ji atsisakė vaidmenų tokiuose filmuose kaip „Nepriklausomybės diena“ ar „Vyrai juodais drabužiais“.
Sklido gandai, kad jos kandidatūra keletą kartų buvo svarstoma filmams apie Džeimsą Bondą, tačiau juostoje „Rytojus niekada nemiršta“ ją nurungė Michelle Yeoh, o „Viso pasaulio negana“ filmavimo metu aktorė buvo tik ką susilaukusi vaiko ir šis atiteko Denisei Ričards.
2004 m. Nataša dėl užimtumo atsisakė vaidmens filme „Absoliutus blogis: apokalipsė“.
Be kino, ji sukūrė eilę vaidmenų įvairiuose televizijos serialuose: „Commander in Chief“, „She Spies“, „Eli Stone“, „CSI: Miami“, „The Secret Circle“, „Drop Dead Diva“ ir kituose.
2014 m. ji dalyvavo grožio konkurse „Miss West Coast“ kaip viena iš teisėjų.
Asmeninis gyvenimas
1995–96 m. Nataša buvo ištekėjusi už aktoriaus Damian Chopra.
1996 m. aktorė susipažino su aktoriumi Liam White per šio draugų suorganizuotą „aklą pasimatymą“. Jiedu buvo 7 metus, susilaukė sūnų Tristan River White (g. 1998 m.) ir Asher Sky White (g. 2001 m.), tačiau susituokę nebuvo. Be to, jie kartu filmavosi juostose „Ghosts of Mars“ ir „Second Skin“.
Judviejų ryšiui nutrūkus, 2004 m. Nataša susipažino su škotu dainų autoriumi ir atlikėju Dariusu Campbellu. Kurį laiką jie buvo susižadėję ir nors 2010 m. pradžioje išsiskyrė, 2011 m. vasarį jiedu susituokė. Vis dėlto 2013 m. ir ši santuoka baigėsi skyrybomis.
Filmografija
right|thumb|140px|2009 m.
1268 m.
1268 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Dvareliai
Dvareliais vadinami kaimai:
Vengrijos futbolo varžybos 1924–1925 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1924–1925 m.
Leonas Ereminas
Leonas Ereminas (1863 m. birželio 23 d. Šarkėse, Skuodo valsčius, Kretingos apskr. – 1927 m. spalio 27 d. Bruklinas, JAV) – lietuvių vargonininkas, chorvedys, kompozitorius.
Beržinė (Alytus)
Beržinė – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 12 km nuo Butrimonių.
Leonas Ereminas
Biografija
Tėvas Antanas Ereminas buvo ūkininkas ir vargonininkas, vargonininkavo Leckavos ir Skuodo parapijose. Leonas tris žiemas pasimokęs Skuodo liaudies mokykloje, dirbo įvairius žemės ūkio darbus. Apie 1882 m. išvykęs į Rygą, mokėsi mašinisto amato, gavo mašinisto padėjėjo pareigybę ir dirbo braižytoju. Vakarais mokėsi, dainavo amatininkų mokyklos ir Šv. Onos baptistų bažnyčios choruose, pas latvių chorvedį K. Apinj mokėsi muzikos, dalyvavo Latvijos trečiojoje dainų šventėje. Bendraudamas vien su latviais ir vokiečiais, pamiršo net lietuvių kalbą. 1891 m. atvykęs į JAV, apsigyveno Niujorke. Iš pradžių dirbo fizinį darbą, privačiai mokėsi muzikos, anglų ir lietuvių kalbų. Vėl susidraugavo su latviais ir vokiečiais, įstojo į vokiečių draugiją „Old Fellows“, 1893 m. su latviais suorganizavo chorą „New York latweeshu Beedirba“, dalyvavo vokiečių chore „Gruetli Maennerchor".
Haris Poteris ir Ugnies taurė (filmas)
Haris Poteris ir Ugnies taurė  – 2005 m. JAV fantastinis filmas, paremtas J. K. Rowling to paties pavadinimo knyga. Visame pasaulyje filmas uždirbo 892 213 036 dolerius.
Leonas Ereminas
Biografija
Susipažinęs su lietuviais, kitų tautų pavyzdžiu 1894 m. suorganizavo „Lietuvių Mildos Giedotojų Draugystės“chorą. Tai buvo pirmas pasaulietiškas lietuviškas choras Amerikoje -NYC, NY. Iš pradžių vyrų choras, paskui mišrusis, o vėliau vėl vyrų. Chorai nemažai koncertavo Niujorke, Elizabethe, Waterbury ir kitur, į koncertus kviesdavosi latvių ir vokiečių chorus. Muzikos žinias dar gilino pas YMCA choro vadovą T. Morganą ir parapijos vargonininką J. Fagetą. Suirus „Mildos“ chorui, 1899 suorganizavo „Dr. V. Kudirkos Giedotojų Draugystės“ vyrų chorą Newarke, NJ. 1909 m. atgaivino „Mildos“ vyrų chorą, o 1910 m. suorganizavo „Dainos“ chorą Brooklyne. 1911 m. subūrė „Jaunųjų vyrų klubo“ chorą, paskui „Simono Daukanto Teatrališkos Draugystės“ chorą. 1912 – 1918 m. sėkmingai vadovavo „Aido" mišriajam chorui Brukline. Pirmoji choro repeticija įvyko 1912 m. rugsėjo 12 d., o 1913 m. gegužės 17 d. surengtas pirmas viešas koncertas. Iki 1915 m. kolektyvą nuo 30 dalyvių padidino iki 60. Choras kasmet surengdavo po 25-27 koncertus, kuriuose pasirodydavo mišrusis, vyrų ir moterų chorai. Apie 1924 m. East Niujorke suorganizavo pirmąjį lietuvių išeivių vaikų chorą. Jis ne tik daug koncertavo su chorais lietuvių kolonijose, bet ir pats dainuodavo M. Petrausko operetėse.
L. Ereminas yra nuveikęs ir daug kitų darbų kultūriniame ir muzikiniame gyvenime. Sudarė dainų rinkinį „Dainos sustatytos ant keturių balsų“ (1902 m. Tilžėje išleido P. Mikolainis). Rinkinyje 67 dainos mišriajam ir vyrų chorams – lietuviškos tik 8 ir Lietuvos himnas, o kitos vokiečių ir latvių kompozitorių (į lietuvių kalbą vertė S. Malevskis ir V. Daukšys). Šis dainų rinkinys, išleistas du kartus, tuo metu buvo pagrindinis lietuviškų chorų repertuaro šaltinis. Kompozitorius J. Žilevičius šį darbą laikė istoriniu L. Eremino nuopelnu lietuviškų chorų kūrybinėje veikloje. 1921 – 1923 m. išleido dar 5 sąsiuvinius verstų dainų mišriajam chorui „Lyra“. Pats harmonizavo lietuvių liaudies dainas. Bendradarbiavo „Vienybėje Lietuvninkų“ ir „Laisvėje", kurį laiką buvo Lietuvių laisvamanių susivienijimo pirmininkas. Padėjo M. Petrauskui pastatyti jo operetes, parašė straipsnių apie chorus ir dainos reikšmę lietuvių kultūros gyvenime. Iš savo choristų reikalavo nepaprastos drausmės ir tvarkingumo. Tuo metu jo veikla buvo labai svarbi lietuvių ir kitų tautų muzikinėje kultūroje.
Jean-Louis Schlesser
Jean-Louis Schlesser (g. 1948 m. rugsėjo 12 d.) – Prancūzijos autosporto lenktynininkas. Savo karjeros pradžioje 1982 m. prancūzas dalyvavo Formulės 2 čempionate, o 1983 ir 1988 m. lenktyniavo Formulėje 1. Nei viename šių čempionatų prancūzui nepavyko pasiekti gerų rezultatų ar pelnyti nors vieną tašką.
Prancūzas taip pat reguliariai nuo 1981 iki 1991 m. dalyvavo 24 val. Le Mano lenktynėse. Pačiais pirmais metais su komanda „Jean Rondeau“ prancūzas užėmė antrąją vietą.
Geriausius pasiekimus prancūzas yra pasiekęs Dakaro ralio lenktynėse. Pirmą kartą čia jis sudalyvavo 1984 m., o nuo 1989 m. pradėjo reguliariai lenktyniauti šiame ralyje. Nuo 1992 m. Jean-Louis Schlesser pradėjo konstruoti savo bagius, skirtus specialiai dykumų raliui. 1999 ir 2000 m. prancūzas tapo automobilių įskaitos nugalėtoju.
Saulės vainikas
thumb|right|240px|Saulės vainikas aplink Mėnulį visiško Saulės užtemimo metu.
Saulės vainikas – išoriniai Saulės atmosferos sluoksniai, esantys virš chromosferos. Vainikas driekiasi labai toli, greičiausiai iki Saulės sistemos ribų. Vainiko temperatūra siekia milijoną laipsnių kelvinų. Iki šiol nėra aiškus tokio jos įkaitinimo mechanizmas.
Kadangi vainiko ryškis daug mažesnis už Saulės disko ryškį, vainiką efektyviausiai galima stebėti visiško Saulės užtemimo metu.
Balanda
Balanda (Chenopodium) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos augalų gentis. Lotyniškasis pavadinimas kildinamas iš graikų k. žodžių χην – žąsis ir πόδι – koja; šios genties augalų lapų forma primena žąsies pėdą. Žiedai sukrauti į kamuolėlius šluotelės pavidalo žiedynuose. Vaisius ištisai arba dalinai apgaubtas apyžiedžio.
Gentyje yra apie 150 rūšių, paplitusių visame pasaulyje. Lietuvoje auga šios rūšys:
Bolivinė balanda (Chenopodium quinoa) yra senovinis maistinis augalas, prisitaikęs augti šaltame sausame aukštikalnių klimate. Iš šios balandos bei baltosios (C. album), blyškiosios (C. pallidicaule) ir pietinės (C. berlandieri) balandų gaminami balandų miltai.
Ispanijos Vakarų Indijos
Ši teritorija nuo 1492 m. buvo administruojama kaip Indijų vicekaralystė, o nuo 1526 m. kaip Santo Domingo audiencija, kuri nuo 1535 m. priklausė Naujosios Ispanijos Vicekaralystei. XVI a. pabaigoje ji susidėjo iš trijų administracinių vienetų, generalkapitonijų: Puerto Riko, Kubos ir Santo Domingo.
Raida
Tai buvo pati pirmoji Ispanijos (ir apskritai Europos) įkurta kolonija Naujajame pasaulyje. Ji oficialiai paskelbta 1492 m., pirmosios Kolumbo kelionės metu, kuomet buvo įkurta Indijų vicekaralystė. Kolumbo brolis Bartolomėjus Espanjoloje įkūrė pirmąjį europiečių miestą Naujajame pasaulyje – Santo Domingą, tapusį kapitonijos (vėliau ir audiencijos) sostine. Vėlesni konkistadorai plėtė kolonijos teritorijas. 1508 m. Juan Ponce de León užkariavo Puerto Riką, o 1511 m. Diego Velázquez de Cuéllar – Kubą.
Įkūrimas
1511 m. Ferdinando V karališkuoju dekretu Santo Dominge buvo įsteigta pirmoji Naujojo Pasaulio audiencija, apėmusi vykdomosios ir teisminės valdžios funkcijas, kuri apjungė Santo Domingo ir Kubos generalkapitonijas. Pirmuoju prezidentu paskirtas Diegas Kolumbas, tačiau dėl jo pablogėjusių santykių su karaliumi, nepradėjo valdyti. Audiencija dar kartą įkurta 1526 m. Karolio I įsakymu. Buvo nustatyta, kad audiencijos prezidento pareigas automatiškai eis Santo Domingo generolas kapitonas.
Nors Santo Domingas buvo pagrindiniu ispanų avanpostu vykdant užkariavimus žemyne ankstyvuoju laikotarpiu, Ispanams užkariavus Actekus, o vėliau ir Peru, jų dėmesys persikėlė į žemynines teritorijas. Ten įkurtos naujos audiencijos: Meksiko karališkoji audiencija (1527), atsakinga už teritorijas Šiaurės Amerikoje, ir Panamos karališkoji audiencija (1538), atsakinga už teritorijas Pietų Amerikoje. Santo Domingo audiencija liko atsakinga už Karibų jūros salas ir šiaurinę Pietų Amerikos pakrantę, tačiau dėmesys jai labai stipriai mažėjo. Kuomet 1535 m. žemyne įkurta Naujosios Ispanijos vicekaralystė, Santo Domingo audiencija priskirta jai.
Teritoriniai praradimai
thumb|left|250px|Ispanijos teritorijos (raudonos) Karibuose 1700 m.
Iš pradžių audiencijos ribos buvo neaiškios, tačiau de jure Ispanija jai prisiskyrė visas Karibų jūros salas, nepaisant to, kad iš tiesų kontroliavo tik didesniąsias ir neturėjo jokios valdžios mažesniosiose. Dėmesio sumažėjimas nuo XVI a. pabaigos lėmė išaugusius Britų imperijos, Prancūzijos, Nyderlandų interesus Ispanijos Vakarų Indijų atžvilgiu. Gana greitai įsitvirtinusios centrinės valdžios nekontroliuojamose Mažosiose Antilų salose, naujosios kolonijinės valstybės sudarė konkurenciją Ispanijai, pamažėle atplėšdamos jos valdomas teritorijas.
Svarbiausi teritoriniai praradimai buvo šie:
Kubos ekspansija ir pabaiga
thumb|left|Audiencija (žemėlapyje – generalkapitonija) didžiausio išsiplėtimo laikotarpiu (1795 m.)
Kubos generalkapitonija tapo gerokai stipresnė už kitas dvi, ir XVIII a. vykdė ekspansiją į žemyną. Didžiausio išsiplėtimo laikais (1764–1803) Kuba valdė Floridos ir Luizianos provincijas Šiaurės Amerikoje.
Vietoj to, 1795 m. Prancūzija užėmė audiencijos sostinę Santo Domingo saloje, Trinidadas atiteko Britų imperijai 1797 m. Dėl to 1799 m. audiencijos sostinė buvo perkelta į Kubos salą, į Puerto Prinsipės miestą, kur išbuvo 1799–1812 m. Tuo metu audiencija buvo vadinama Puerto Prinsipės karališkąja audiencija. Vėliau ji buvo sugrąžinta į Santo Domingą.
XIX a. audiencijos ribos traukėsi, kadangi buvo prarasta Luiziana ir Florida. 1831 m. Puerto Riko generalkapitonija paversta atskira Puerto Riko audiencija, 1838 m. Kubos generalkapitonija paversta atskira Kubos audiencija. Nuo tada audiencijos teritorija sutapo su Santo Domingo generalkapitonijos teritorija. 1844 m. Dominikos Respublikai paskelbus nepriklausomybę, audiencija nebeturėjo savo teritorijų ir buvo panaikinta 1853 m.
Paskutinės Ispanijos teritorijos Vest Indijoje prarastos 1898 m., kuomet Kuba ir Puerto Rikas atiteko JAV po Ispanijos-Amerikos karo (Paryžiaus sutartis).
Petras (Kastilija)
Petras (1334 m. rugpjūčio 30 d. – 1369 m. kovo 23 d.) – Kastilijos ir Leono karalius, valdė nuo 1350 m. kovo 27 d. iki mirties.
Kurkliškės
Kurkliškės – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 8 km į pietus nuo Balceriškių. Į rytus nuo kaimo telkšo Pakalnio ir Pagojo ežerai.
Dniepro limanas
thumb|250px|Dniepro limanas. Palydovinė nuotrauka
Siurbikės
Siurbikės (Trematoda) – plokščiųjų kirmėlių tipo gyvūnų klasė. Jūrinės ir gėlvandenės kirmėlės, kurių pasaulyje yra apie 3000 rūšių. Kūnas plokščias, pailgas. Kūną dengia virpamasis epitelis.Virškinimo sistemą sudaro priekinė ir užpakalinė aklinos žarnos, burna yra ties kūno viduriu, pilvinėje pusėje. Nuo burnos eina trumpa ryklė. Nervų sistema: kūno priekyje yra pora nervinių mazgų, nuo kurių išilgai kūno eina nerviniai kamienai. Šonuose turi jutimines ląsteles. Turi inversines akis. Šalinimo sistema: protonefridinė, protonefridijos šalina difuzijos būdu į organizmą patekusį vandenį. Lytinė sistema: hermafroditai. Lytinė sistema įvairi, skirtingos gonados ir jų latakai. Dauginasi dažniausiai lytiniu būdu.
Dniepro limanas
Dniepro limanas  – Juodosios jūros įlanka ties Ukrainos krantais (Chersono ir Mykolajivo sritys). Ilgis rytų-vakarų kryptimi 55 km, plotis 7,4-16,7 km. Gylis siekia 5 m. Vakaruose nuo jūros limanas atskirtas Kinburno nerijos, o jungiasi 4,3 km pločio sąsiauriu. Rytuose į limaną įteka Dniepras, šiaurėje įsilieja Bugo limanas. Visas šis limanų darinys vadinamas Dniepro-Bugo limanu. Telkinys žiemą užšąla.
Prie Dniepro limano įsikūręs Očakivo uostas.
Zigmas Maliukevičius
Zigmas Maliukevičius (1934 m. spalio 2 d. Latežeryje – 2021 m.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, leidybos darbuotojas.
Biografija
Brolis Rokas Maliukevičius.
1958 m. baigė Vilniaus universitetą.
1958–1973 m. dirbo „Panevėžio tiesos“ ir „Tėvynės“ redakcijose. 1973–1984 m. LKP CK lektorius. 1984–1991 m. leidyklos „Mintis“ direktorius. 1996–1997 m. žurnalo „Tautos atmintis“ redaktorius.
Ruopažių savivaldybė
Ruopažių savivaldybė  – administracinis vienetas vidurio Latvijoje, Vidžemėje. Ribojasi su Adažių, Siguldos, Uogrės, Salaspilio savivaldybėmis ir Rygos miestu. Plotas 535,9 km², 31 697 gyventojai (2021 m.). Administracinis centras – Ulbroka.
Istorija
Dabartinė savivaldybė sudaryta 2021 m. liepos 1 d., sujungus ankstesniąją Ruopažių savivaldybę, Garkalnės, Stuopinių savivaldybes ir Vangažių miestą.
Ankstesnioji Ruopažių savivaldybė sudaryta 2005 m. reformos metu iš Rygos rajono dalies. Į smulkesnius vienetus nebuvo suskirstyta, turėjo 325 km² plotą ir 6 836 gyventojus (2021 m.). Administracinis centras buvo Ruopažiuose.
Suskirstymas
Savivaldybė skirstoma į 3 valsčius ir 1 miestą:
Sutartis
Sutartis sudaroma pateikiant pasiūlymą (oferta) ir priimant pasiūlymą (akceptas) arba kitais šalių veiksmais, pakankamai įrodančiais šalių susitarimą.
Rūšys
Sutartys gali būti:
Pagal sudarymo būdą sutartys skirstomos į abipusėmis derybomis sudaromas sutartis ir prisijungiant sudaromas sutartis.
Pagal gaunamos naudos apibrėžtumą sutartys skirstomos į rizikos sutartis (jose konkrečiai nenustatytas naudos gavimas ar šalių pareigos dydis arba tai priklauso nuo tam tikro įvykio buvimo ar nebuvimo) ir ekvivalentines sutartis (jose sudarymo metu konkrečiai nurodoma gaunama nauda ir jos dydis ar šalių pareigų dydis).
Šalys turi teisę laisvai sudaryti sutartis ir savo nuožiūra nustatyti tarpusavio teises bei pareigas, taip pat sudaryti ir įstatymų nenumatytas sutartis, jeigu tai neprieštarauja įstatymams.
Lietuvoje
Lietuvos teisėje sutartis reglamentuoja Civilinis kodeksas, taip pat kiti teisės aktai – tarptautinės privatinės teisės konvencijos, tarptautinės sutartys ar pan.
Zabrodai
Zabrodai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Narevkos, apie 24 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 53 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Tarnopolis
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. XIX a. buvo kaimas ir dvaras, Valkavisko apskrities Tarnopolio valsčiaus centras. Valsčius gyvavo iki II pasaulinio karo.
Kairiosios ir dešiniosios rankos keliai
thumb|right|[[Bafometas kairiosios rankos simbolis.]] Kairiosios rankos kelias – terminas, apibrėžiant vieną iš dviejų religijos tipų (kairiosios rankos bei dešiniosios rankos tipo tikėjimai).
Dešiniosios rankos kelias, kuriam priklauso dauguma tradicinių tikėjimų, siūlo vieno ar daugelio dievų viršenybės prieš žmogų pripažinimą, dvasinių vertybių pirmenybę prieš žemiškas bei griežtų moralinių taisyklių laikymąsi. Kairiosios rankos kelyje svarbiausia yra savo asmeninės galios bei įtakos didinimas, šito siekiant ir antgamtiniame pasaulyje.
Šie du terminai paprastai naudojami kairiosios rankos kelio šalininkų. Jų oponentai neretai teigia, jog kairiosios rankos kelias apskritai nėra religija. Kiti oponentai teigia, jog skirstymai į šiuos du kelius yra netikroji dilema.
Kilmė
"Kairiosios rankos kelio" terminą „nemoraliems“ tikėjimams įvardinti pirmąkart pavartojo rusų kilmės teosofė Helena Blavatsky (1831–1891). Šios teosofės reputacija yra pakankamai prieštaringa, nes daugelyje savo darbų ji atvirai laikosi rasistinių pažiūrų (The Secret Doctrine, Vol. II, p.200).
Teigiama, jog ji rėmėsi tuo, jog daugeliui tautų žodis „kairė“ turi ir alternatyvią neigiamą reikšmę ( 'paliktas', lot sinister 'nelaimingas', 'nusidėjėlis'). Žmogaus dešinioji ranka paprastai būna stipresnė. Kadangi daugumai žmonių priimtini būtent tradiciniai tikėjimai, galėjo atsirasti sąsaja tarp pusių ir religijų. Šiuo metu satanistai atvirai teigia besilaiką „kairiosios rankos kelio“.
Pietro Grasso
Pietro Grasso (g. 1945 m. sausio 1 d.) – Italijos politikas, nuo 2013 m. Italijos Senato prezidentas. 2015 m. sausio 14 d. iš Italijos prezidento posto pasitraukus Giorgio Napolitano, P. Grasso tapo laikinuoju šalies vadovu. 2015 m. vasario 3 d. jį pakeitė išrinktasis prezidentas Sergio Mattarella.
Mano geriausias meilužis
Mano geriausias meilužis  – 2005 m. amerikiečių romantinė komedija, kurioje vaidina Uma Thurman, Meryl Streep ir Bryan Greenberg. Filmą režisavo ir scenarijų sukūrė Ben Younger.
Magic moments of poker
„Magic Moments of Poker“ (MMOP) – nuo 2009 m. pradžios vykstantis pokerio turnyras. Atranka į šį turnyrą vyksta žaidimų interneto svetainėje bwin. 7 žaidėjai, nugalėję kvalifikaciniuose turnyruose, keliauja žaisti pokerio į vieną iš 7 sporto renginių ir kovoja dėl vietos finale. Pagrindinis prizas – narystė bwin pokerio komandoje „Poker team“.
thumb|
Turo vietos
Kovas: „Real Madrid“ – „Atlético Madrid“
Kovas: susitikimas ir treniruotės su „AC Milan“
Rugpjūtis: „FC Bayern Munich“
Rugsėjis: „EuroBasket“ 2009 Spalis: susitikimas ir treniruotė su „Real Madrid“
Lapkritis: didysis finalas Vienoje
Turnyro struktūra
Vartotojai į „Magic Moments of Poker“ gali patekti dalyvaudami internetinio pokerio turnyruose bwin svetainėje. Taip pat į šį turnyrą galima patekti dalyvaujant turnyruose partnerių interneto svetainėse.
Kiekviename MMOP sporto renginyje gali dalyvauti tik 7 žaidėjai. Turnyras filmuojamas. Šio turnyro nugalėtojas patenka į „Magic Moments of Poker“ didįjį finalą.
Pagrindinis prizas
Didžiojo finalo nugalėtojas tampa profesionalios bwin pokerio komandos („bwin Poker team“) nariu. Narystė verta 100 000 JAV dolerių, įskaitant dalyvio mokestį svarbiausiuose tarptautiniuose pokerio turnyruose (pvz., WSOP, WPT). Didžiojo finalo nugalėtojas metams tampa profesionaliu pokerio žaidėju ir gali dalyvauti šiuose garsiuose turnyruose. Priešingai nei kitų interneto svetainių siūlomos rėmimo programos, žaidėjams, laimėjusiems šiuose turnyruose, nereikia sumokėti dalies laimėjimo sumos rėmėjui.
Televizijos šou „Magic Moments of Poker“
Televizijos šou filmuojamas per kiekvieną „Magic Moments of Poker“ turo etapą ir vėliau transliuojamas visam pasauliui. Šou pristatomi MMOP dalyviai, rodomi TV studijos įrašai. Tai yra labai svarbu, nes daugelį pokerio žaidėjų vilioja galimybė žaisti prieš televizijos kameras.
„Potyrių paketas“
Svarbiausias „Magic Moments of Poker“ tikslas – suderinti pokerį ir sporto renginius. Žaidėjai laimi savaitgalį, kupiną išskirtinių dovanų (pvz., VIP bilietai, galimybė susitikti su žvaigždėmis ir t. t.) ir pagalbą 24 valandas per parą. MMOP siūlo „Potyrių paketą“ vietoj įprasto piniginio prizo – tuo šis turnyras skiriasi nuo kitų internetinių ir realių pokerio turnyrų.
Pokeris prieš televizijos kameras
Dar vienas patrauklus šio turnyro aspektas – galimybė žaidėjams tapti savo pačių pokerio šou žvaigždėmis. Visi žaidėjų veiksmai filmuojami į stalus įmontuotomis „Hole Card“ vaizdo kameromis ir filmuojamas vaizdas rodomas žiūrovams. Taigi įmanoma iš arti stebėti visus žaidėjus veiksmus.
Pokerio profesionalas
Pagrindinis prizas – narystė bwin pokerio komandoje „Poker team“ – suteikia laimėtojui galimybę visus metus dalyvauti didžiuliuose pokerio turnyruose, pavyzdžiui, WSOP ar WPT. Šių turnyrų dalyvio mokestis labai didelis. Daugelis žaidėjų pageidauja rėmimo sutarties, nes joje nenumatoma, jog žaidėjas dalį laimėjimo turi sumokėti bwin.
Dauguma rėmėjų tokias sutartis siūlo tik išskirtiniams žaidėjams, o „Magic Moments of Poker“ suteikia galimybę visiems išbandyti jėgas profesionalų komandoje.
Manvilis Filipovas
Manvilis Filipovas (g. 1935 m. lapkričio 18 d. Kaune) – choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
Baigęs Plungės vidurinę mokyklą, 1954 m. įstojo į Klaipėdos muzikos mokyklą ir vienerius metus choro dirigavimo mokėsi pas B. Daukintaitę-Razauskienę. 1955–1958 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. V. Ūsevičius). 1958–1963 m. choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu tęsė Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. A. Krogerto klasė).
M. Filipovas vadovavo Klaipėdos statybos tresto moterų chorui ir vokaliniams ansambliams, Lietuvos aklųjų draugijos Klaipėdos miesto kultūros namų moterų chorui (1968–1973) ir vyrų vokaliniam ansambliui. Konsultavo Tauragės, Šilutės ir Plungės rajonų meno mėgėjų kolektyvus. Žmona Angelina Grigaitytė-Filipovienė irgi muzikė – Klaipėdos 2-osios vaikų muzikos mokyklos mokytoja ir vaikų choro vadovė: chorą parengė 1980 ir 1985 m. respublikinėms bei Klaipėdos miesto dainų šventėms.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Beržinė (Biržai)
Beržinė – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Parovėjos.
Rucavos savivaldybė
Rucavos savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas pietvakarių Latvijoje, Kurše. Administracinis centras – Rucava. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Liepojos rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Dunikos ir Rucavos. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Pietų Kuršo savivaldybės.
Balandūnė
Balandūnė (Atriplex) – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos augalų gentis. Lotyniškai triplex – trigubas; augalų lapai dažnai trikampiški. Lapai ant stiebo išsidėstę pražangiai, retai priešiškai. Gentyje daug piktžolių.
Gentyje apie 200 rūšių. Lietuvoje auga šios rūšys:
Senosios Rūdos draustinis
Senosios Rūdos draustinis - draustinis esantis Augustavo lygumoje, Augustavo girioje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Augustavo apskrityje ir Augustavo valsčiuje. Draustinyje saugomas Rudaukos upės slėnis, kuriame yra aukštapelkių miškai, įvairūs žinduoliai ir paukščiai.
Kiaulinis barsukas
Kiaulinis barsukas (Arctonyx collaris) – kiauninių (Mustelidae) šeimos žinduolis; vienintelė rūšis kiaulinių barsukų (Arctonyx) gentyje.
Paplitęs Kinijoje, Indijoje, Mianmare, Tailande, Indokinijoje, Sumatros saloje.
Pelekonys
Pelekonys – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Kašonių, už kelių šimtų metrų nuo dešiniojo Nemuno kranto, prie Sobuvos upelio žiočių. Stūkso 4 Pelekonių piliakalniai.
Gyventojai
thumb|left|240px|Kaimo ženklas thumb|left|240px|Kaimo kryžius
Semirečjės kazokų kariuomenė
thumb|right|200px|Semirečjės kazokas (1911 m. nuotrauka). Semirečjės kazokų kariuomenė – 1867 m. įkurta kazokų kariuomenė, suformuota iš Sibiro kazokų kariuomenės 9-os ir 10-os pulkų apygardų. Buvo to meto Semirečjės srityje (dalis dabartinės Kirgizijos ir dalis dabartinės Kazachijos), centras buvo mieste Verne (, dabar – Almata).
XX a. pradžioje Semirečjės kazokų kariuomenė turėjo 4 šimtinių sudėties kavalerijos pulką. Karo metu ji turėjo suformuoti 3 kavalerijos pulkus ir 12 atskirųjų šimtinių.
Ši kazokų kariuomenė 1916 m. turėjo apie 45 tūkst. gyventojų, įsikūrusių 19 stanicų ir 15 nausėdijų. Semirečjės kazokai valdė apie 744 tūkst. hektarų žemės.
1917 m. iš 6107 tarnybai tinkamų kazokų kariuomenėje tarnavo 4167 kazokai. Po Spalio revoliucijos kazokai pasidalino – dalis palaikė bolševikus, dalis kovojo prieš. 1920 m. balandžio mėnesį Semirečjės kazokų kariuomenė buvo panaikinta.
Konstantinopolio III susirinkimas
thumb|Popiežiaus Agatono atvaizdas thumb|Imperatoriaus Konstantino IV atvaizdas ant monetos
Konstantinopolio III susirinkimas – šeštasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas įvykęs 680–681 m. Konstantinopolyje.
Šis susirinkimas pasmerkė monoteletizmą – tikėjimą, kad Jėzus Kristus, nors turėjo dvi prigimtis (dievišką ir žmogišką), turėjo tik vieną valią. Susirinkimą sušaukė Bizantijos imperatorius Konstantinas IV ediktu, išleistu 680 m. rugsėjo 10 d.
Pirmasis posėdis, kuriame dalyvavo 43 vyskupai, įvyko tų pačių metų lapkričio 7 d. Jame popiežiaus legatai pareikalavo pasiaiškinimo, kodėl skelbiamos naujos (monoteletistinės) tikėjimo formulės. Antiochijos patriarchas Makarijus atsakė, kad monoteletizmas nėra naujas, o yra remiamas ankstesnių Visuotinių susirinkimų ir Bažnyčios Tėvų. Imperatoriui, kuris pirmininkavo pirmiems vienuolikai posėdžių, paprašius įrodymų, buvo per keletą posėdžių perskaityti įvairūs raštai, galėję patvirtinti ar paneigti Makarijaus teiginį. Kai kurie iš jų (Konstantinopolio II susirinkimo medžiagos dalis, remianti monoteletizmą) buvo pripažinti klastotėmis (čia pat sutikrinus su originalais). Ketvirtajame posėdyje, įvykusiame lapkričio 15 d., buvo perskaitytas monoteletizmą smerkiantis popiežiaus Agatono laiškas. Poroje tolesnių posėdžių (gruodžio 7 d. ir vasario 12 d.) Makarijus tęsė savo tezei palankios medžiagos pristatymą. Kadangi ir vėl kilo abejonių dėl medžiagos tikrumo, imperatorius įsakė visus pateiktus raštus sulyginti su originalais. Tas pat buvo padaryta ir su vasario 13 d. pateikta popiežiaus legatų surinkta medžiaga.
Aštuntasis posėdis įvyko kovo 7 d. Per jį Konstantinopolio patriarchas patvirtino, kad visa medžiaga patvirtina popiežiaus Agatono laiške išsakytą nuomonę. Monoteletizmą pakartotinai išpažinęs Makarijus per kitą posėdį (kovo 8 d.) buvo nušalintas.
Tryliktajame posėdyje (kovo 28 d.) buvo pasmerkti pagrindiniai monoteletizmo pradininkai.
Septynioliktame posėdyje (rugsėjo 11 d.) buvo suderinta nauja (nukreipta prieš monoteletizmą) tikėjimo formulė. Ji buvo priimta ir paskelbta paskutiniame, aštuonioliktame, posėdyje (rugsėjo 16 d.), dalyvaujant imperatoriui. Ja paskelbta doktrina, kad Jėzus Kristus turi dvi prigimtis ir valias – dieviškąją ir žmogiškąją, kurios yra neatskiriamos ir nesumaišytos. Ją pasirašė 174 vyskupai. Doktriną patvirtino popiežius Leonas II.
Kurmeliai
Kurmeliai (arba Kerneliai) – viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km į rytus Šalčininkų, Pėpių miško pakraštyje, šalia kelio.
Vladimiras Čeburinas
Vladimiras Čeburinas (Владимир Чебурин) (g. 1965 m. liepos 7 d. Karagandoje) – Kazachstano futbolo specialistas, futbolo treneris.
Lietuvoje dirbo Pakruojo „Kruojos“ vyr. treneriu (2014 m.); nuo 2016 m. iki 2019 m. pabaigos vadovavo Marijampolės „Sūduvai“. 2021 m. tapo FK Žalgiris strategu.
Biografija
Gimė Karagandoje, Kazchijoje. žaidė įvairiuose futbolo klubuose.
Dirbo futbolo trenerio darbą.
2012 m. atvyko į Lietuvą.
Su FK Kruoja tapo šalies vicečempionu. Po sezono grįžo į gimtinę.
2016 m. šį strategą pasikvietė Marijampolės „Sūduva“. 2017 m. su šiuo klubu iškovojo čempionų titulą.
2018 m. pradžioje iškovojo Supertaurę, net 5-0 sutriuškino FC Stumbras. O metų pabaigoje iškovojo dar vieną čempionų titulą.
Zamošė (Lenkija)
Zamošė  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į rytus nuo Narevkos, apie 26 km į rytus nuo Hainuvkos ir apie 61 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Vladimiras Čeburinas
Biografija
2019 m. pradžioje ekipa iškovojo Supertaurę, vasarą LFF taurės finale nugalėjo varžovus ir iškovojo trofėjų, o metų pabaigoje tapo šalies čempionais. Vladimiro vadovaujama komanda 2019 m. Lietuvoje laimėjo visus titulus. Gruodžio mėn. buvo neaišku, ar bus pratęsta sutartis su treneriu. Gruodžio 22 d. buvo išplatintas pranešimas, kuriame pranešta, kad su treneriu sutartis nebus pratęsta. Nurodyta, kad dėl asmeninių priežasčių.
2021 m. sausio pradžioje sugrįžo į Lietuvą ir pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su FK Žalgiris Vilnius klubu. 2021 m. Žalgiris tapo čempionais. 2021 m. gruodžio 15]] d. baigėsi sutartis su treneriu, kuri buvo ptatęsta ir 2022 m. A lyga sezonui.
Komandiniai
Šahter Ķaraǵandy
Okžetpes
Kruoja
Sūduva
Haris Poteris ir Paslapčių kambarys (filmas)
Haris Poteris ir Paslapčių Kambarys  – 2002 JAV fantastinis filmas, paremtas J. K. Rowling to paties pavadinimo knyga. Visame pasaulyje filmas uždirbo 876,688,482 dolerių.
Nuorodos
ハリー・ポッターと秘密の部屋
Jonas Dovydaitis
Jonas Dovydaitis (1914 m. liepos 12 d. Vilniuje – 1983 m. rugsėjo 20 d. Vilniuje) – Lietuvos lakūnas, sklandytojas, žurnalistas, rašytojas.
Biografija
1933–1938 m. lankė Nidos sklandymo mokyklą ir vienas pirmųjų iš Lietuvos sklandytojų gavo aukščiausią „C“ piloto kvalifikaciją. 1937 m. baigė Kauno aviacijos mokyklą, 1938 m. Kauno aukštesniąją technikos mokyklą. 1938 m. Tautinės olimpiados metu vykusiose aukštojo pilotažo varžybose nugalėjo privalomųjų ir laisvųjų figūrų rungtyse. 1939 m. kartu su komanda tapo Baltijos šalių čempionu. Deja, 1940 m. lietuviams dalyvauti tarptautinėse varžybose buvo uždrausta. Dirbo Lietuvos aeroklubo lakūnu. 1940–1941 m. Lietuvos aeroklubo generalinis sekretorius.
1939–1940 m. redagavo žurnalą „Lietuvos sparnai“, 1940–1941 m. aviacijos sporto žurnalą „Liaudies sparnai“. 1941 m. suimtas kartu su tėvu, iki 1944 m. kalėjo Kargopolyje, Goroso lageryje (Archangelsko sritis). 1944–1947 m. dirbo laikraščio „Tiesa“, 1948–1950 m. žurnalo „Švyturys“ redakcijose, 1968–1970 m. žurnalo „Sparnai“ redaktorius.
SSRS kinematografininkų sąjungos, SSRS rašytojų sąjungos, LSSR automėgėjų draugijos narys.
Kūryba
Kūrinius pradėjo spausdinti 1925 m. vaikų periodikoje. 1938 m. parašė pjesę mėgėjų scenai „Geležinis trejetas“. Po Antrojo pasaulinio karo paskelbė apsakymų, pjesių, apybraižų, propaguojančių socializmą. Parašė pirmąjį lietuvišką romaną pagal socialistinio realizmo kanonus „Dideli įvykiai Naujamiestyje“.
Kino filmo „Tiltas“ (Lietuvos meninių ir kronikinių filmų kino studija, režisierius Borisas Šreiberis, 1956 m.) scenarijaus autorius.
Briaunotasis ragijus
Briaunotasis ragijus (Rhagium inquisitor) – ūsuočių (Cerambycidae) šeimos vabalas, aptinkamas spygliuočių miškuose. Lietuvoje dažnas.
Išvaizda
Kūnas 12-22 mm ilgio, pilkai-juodai margas, apaugęs tankiais geltonai pilkais plaukeliais. Antenos daugiau nei dvigubai trumpesnės už kūną.
Vystymasis
Vabalai skraido balandžio – rugpjūčio mėn. Aptinkami spygliuočių miškuose, ant rąstų, kelmų, negyvų medžių kamienų. Lervos vystosi po žieve, jų buveines galima atpažinti iš „lizdų“, kuriuos suformuoja ratu išdėstydamos medžio atplaišas.
Tranmere Rovers FC
Tranmere Rovers FC – Anglijos futbolo klubas iš Tranmero (Berkenhedas).
Lygumų pagrindinė mokykla
Pakruojo rajono Lygumų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Pakruojo raj., Lygumuose, Mokyklos g. 7, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190066759.
Istorija
1805 m. veikė parapinė mokykla. 1905 m. atidaryta ir iki 1914 m. veikė vieno skyriaus valdinė pradžios mokykla. 1914-1919 m. veikė dviejų skyrių, 1919-1929 m. trijų skyrių, 1930-1936 m. keturių skyrių pradžios mokykla. 1936-1938 m. veikė penkių skyrių, 1939-1948 m. šešių skyrių nepilna progimnazija.
1948-1949 m. veikė progimnazija ir pradinė mokykla. 1949 m. progimnazija reformuota į septynmetę, o 1952 m. tapo vidurine mokykla. 1956 m. išleista pirmoji abiturientų laida.
1966 m. rugsėjo 1 d. atidarytas mokyklos priestatas ant kalno. 1979 m. šalia pastatyta sporto salė ir valgykla, fizikos, chemijos kabinetai.
Direktoriai
thumb|Senasis Lygumų progimnazijos pastatas centrinėje miestelio aikštėje thumb|Atminimo lenta prie Lygumų progimnazijos
Vengrijos futbolo varžybos 1925–1926 m.
Vengrijos futbolo varžybos 1925–1926 m.
Šiaurės Vokietija
right Šiaurės Vokietija – geografiškai tiksliai neapibrėžta sritis Vokietijoje, apimanti regionus į šiaurę nuo Uerdinger Linie (Iurdingo linijos), kur buvo kalbama šiaurės vokiečių dialektais. Apima šiaurines Vokietijos federalines žemes bei regionus Vokietijos šiaurėje. Šiaurės vokiečių bendrumo jausmas šiaurės vokiečių kalbose (Plattdeutsch), šiaurės vokiečius sieja bendra istorija (pvz., Hanzos sąjunga) ir istoriškai susiklostęs mentalitetas. Pati Šiaurės Vokietija dar yra skiriama į du paregionius – Šiaurės Vakarų Vokietija ir Šiaurės Rytų Vokietija.
Beržinė (Kelmė)
Beržinė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Lupikų.
Rugajų savivaldybė
Rugajų savivaldybė  – buvęs administracinis vienetas rytų Latvijoje, Latgaloje. Administracinis centras – Rugajai. Savivaldybė sudaryta 2009 m. reformos metu iš Balvų rajono dalies. Buvo suskirstyta į 2 valsčius: Lazdukalno ir Rugajų. Po 2021 m. administracinės-teritorinės reformos panaikinta, prijungta prie naujos Balvų savivaldybės.
Mariano Jerónimo Barreto
Marijanas Žeronimas Baretas (g. 1957 m. sausio 18 d. Goa) – Portugalijos futbolo specialistas, futbolo treneris. Nuo 2016 m. vadovavo FC Stumbras.
Biografija
Gimė Ribandare, Goa, Indijoje. Dėl traumos anksti baigė futbolininko karjerą.