cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geok Tepė
thumb|right|Turkmėnų kareiviai prie tvirtovės Geok Tepė (ar Geok Depė) yra buvusi turkmėnų tvirtovė, Turkmėnijoje, Achaltekės oazėje, prie Transkaspijos geležinkelio, už 45 kilometrų į šiaurės vakarus nuo sostinės Ašchabado.
Graižbūdė
Graižbūdė – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Skriaudžių.
Alesionka
Alesionka − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Alesionkienė (ištekėjusi moteris) ir Alesionkaitė (mergautinė pavardė).
Eric Allin Cornell
thumb|Eric Allin Cornell Erikas Kornelis (, g. 1961 m. gruodžio 19 d. Palo Alto (Kalifornijos valstija) – JAV fizikas, Nobelio fizikos premijos laureatas.
Glock 17
– pistoletas, gaminamas bendrovės „Glock“.
Eric Allin Cornell
Biografija
1985 m. baigė Stanfordo universitetą. 1985-1990 m. dirbo Masačūsetso technologijos institute, nuo 1992 m. dirba Boulderyje, Kolorado universitete, Standartų ir technologijos nacionaliniame institute. Nuo 1995 m. profesorius.
Glock 17
Savybės
Populiariausias Glock pistoletas.
Eric Allin Cornell
Biografija
Nuo 2000 m. JAV nacionalinės mokslų akademijos narys
Glock 17
Savybės
Pasižymi lengvumu (su 17 šovinių sveria panašiai kaip Makarovas su 8 šoviniais), patvarumu, saugumu, unikalia Safe Action gaiduko sistema: užtaisytas pistoletas lieka tik pusiau užvestoje padėtyje, spaudžiant nuleistuką – jis pabaigiamas užvesti kol atliekamas šūvis, panašiai kaip revolveryje, todėl ginklas niekada neišaus sutrenktas.
Konstrukcijoje naudojami patvarūs plastikai.
Nikkei 225
thumb Nikkei 225 – akcijų indeksas, atspindintis 225 geriausiai įvertintų Japonijos įmonių, kotiruojamų pirminiame Tokijo vertybinių popierių biržos sąraše, akcijų vertę. Indeksą sudaro 225 likvidžiausios Japonijos įmonių akcijos. Šis indeksas skaičiuojamas nuo 1950 m.
Perikarditas
thumb|right|260px| Parodytoje elektrokardiogramoje (EKG) matomi perikardito požymiai
Eric Allin Cornell
Mokslinė veikla
Svarbiausi darbai iš ultrašaltųjų atominių dujų savybių. Jo vadovaujama mokslininkų grupė pagal lazerinio lėtinimo ir magnetinių gaudyklių metodiką atšaldė rubidžio garų bandinius žemiau vieno mikrokelvino temperatūros ir stebėjo Bozės ir Einšteino kondensaciją dujose.
Perikarditas
Perikarditas – širdiplėvės  uždegimas, kurį gali sukelti virusai, bakterijos, grybai, kartais ligos priežastis lieka neaiški.
Eric Allin Cornell
Įvertinimas
2001 m. už pasiekimus atskiestų šarminių atomų dujų Bozės-Einšteino kondensacijoje ir už ankstesnes esmines kondensatų savybių studijas su Volfgangu Keterle ir Karlu Vymanu Nobelio fizikos premija.
Melkys
Melkys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 10 km į rytus nuo Maišiagalos, 3 km į pietvakarius nuo Pikeliškių, prie kelio. Kaimą supa raistingi miškeliai (Giedraitiškių, Dabravolės pelkės), pietuose telkšo Melkio ir Taučiliškių ežerai, pelkė Raudonoji bala (telmologinis draustinis). Keliukai į Žudiškes, Giedraitiškes, Pašurnę. Veikia privati, holistiniu mokymu pagrįsta Melkio mokykla.
Perikarditas
Priklausomai nuo to, kaip greitai išsivystė susirgimas ir kiek laiko jis truko, skiriamas ūmus (trunka mažiau negu 6 sav.), poūmis ir lėtinis perikarditas. Dažniausiai perikardito eiga yra ūminė. Ūminis perikarditas gali būti fibrininis (sausasis) ir šlapiasis. Lėtinis perikarditas gali būti šlapiasis, sąauginis ir konstrikcinis. Pagal tai, koks skystis kaupiasi širdiplėvėje, skiriamas serozinis, pūlinis, kazeozinis, kraujingas ir kt. perikarditai. Kliniškai ūminis perikarditas diagnozuojamas 1 iš 1000 ligoninėje gydomų pacientų.
Melkys
Etimologija
Neaišku, ar kaimo vardas kilo nuo ežero, ar atvirkščiai. Pavadinimas neaiškios kilmės. Gali būti, kad ankstesnė lytis buvo Mielkys. Galbūt sietinas su („kresna moteris, stambus šuo; sukčius, apgavikas, mulkis“) ar  („didelis, stambus žmogus“).
Perikarditas
Ūminis perikarditas
Ūminį perikarditą gali sukelti virusai (idiopatinis perikarditas), bakterijos, grybai arba priežastis lieka neaiški. Infektas į perikardą patenka su krauju bei iš kaimyninių organų – pleuros, tarpuplaučio, širdies vožtuvų bei miokardo infekcijos židinių. Ūminis perikarditas, kuris gali būti sausasis, t. y., širdiplėvės ertmėje skysčio nedaugėja, o dėl uždegimo sudirgę lapeliai trinasi vienas į kitą ir sukelia skausmą; ir šlapiasis, kai širdiplėvėje susikaupia skysčio, tada sudirginti lapeliai skysčio atitolinami vienas nuo kito, ir skausmas išnyksta. Jei širdiplėvėje kaupiasi labai daug skysčio, pradedama spausti širdis, sutrikdoma jos kaip siurblio funkcija, į ją mažiau patenka kraujo, todėl mažiau kraujo širdis išmeta į vidaus organus. Jei visa tai vyksta labai greitai, širdiplėvė nespėja temptis ir net nedidelis skysčio kiekis gali sukelti širdies suspaudimą. Dėl per mažai išmetamo kraujo į aortą krenta spaudimas, vystosi ūminis širdies nepakankamumas.
Pagal uždegiminio skysčio (eksudato) pobūdį perikarditas skirstomas į serozinį, serozinį – fibrininį (reaktyvus miokardo infarkto vietoje, esant uremijai), pūlinį (sukeltas bakterijų) ir hemoraginį. Serozinį – fibrininį arba hemoraginį eskudatą ir perikardo uždegiminę reakciją gali sukelti naviko metastazės.
Serozinis perikarditas
Serozinis perikarditas – tai parietalinio lapelio ir epikardito uždegimas su nedidele neutrofilinių granulocitų, limfocitų ir makrofagų infiltracija. Ertmėje skystis kaupiasi pamažu, jo būna nedaug (50– 200 ml). Uždegiminis skystis paprastai rezorbuojasi, organizuojasi ir retkarčiais sudaro sąaugų. Dažniausiai jis yra susijęs su neinfekcinėmis ligomis bei sindromais: reumatoidiniu artritu, sistemine raudonąja vilklige, sklerodermija, poinfarktiniu sindromu. Kartais nustatoma aiški virusinė infekcija: viršutinių kvėpavimo takų ligos, parotitas; tada perikarditas gali būti kaip vyraujantis infekcijos židinys. Iš uždegimo skysčio gali būti išskirtas virusas. Kartais, ypač jaunų žmonių, virusinis perikarditas gali būti kaip pirminis pažeidimas. Neretai serozinio perikardito etiologija lieka nežinoma.
Serozinis - fibrininis perikarditas ir fibrininis perikarditas
Serozinis - fibrininis perikarditas ir fibrininis perikarditas – tai dažniausios perikardo (širdiplėvės) uždegimo formos. Svarbiausios jų priežastys yra miokardo infarktas ir poinfarktinis (Dressler) sindromas, virusinė infekcija, tuberkuliozė, uremija, krūtinės ląstos švitinimas jonizuojančiais spinduliais, reumatoidinis artritas, sisteminė raudonoji vilkligė, krūtinės ląstos trauma bei įvairios chirurginės atviros širdies intervencijos. Dažnai perikarditą sukelia enterovirusai, Coxsackie A ir B virusų, poliovirusų sukeltas perikarditas būna serozinis ar serozinis – fibrininis (serozinis – hemoraginis), neretai kartu ir su miokarditu, ir gali pereiti į dilatacinę kardiomiopatiją. Kartais nustatoma prieš tai buvusi ūminė virusinė infekcija (pvz., viršutinių kvėpavimo takų liga, parotitas, tymai, vėjaraupiai). Sergant tokiu perikarditu, dažniausiai serozinis uždegiminis skystis rezorbuojasi, nesukeldamas šiek tiek ryškesnės klinikinės simptomatikos. Fibrininis uždegimo skystis gali rezorbuotis arba organizuotis, ir sudaryti perikardo (širdiplėvės) lapelių sąaugų arba ertmė obliteruotis (vadinamasis adhezinis perikarditas).
Pūlinis perikarditas
Pūlinis perikarditas pasireiškia patekus į širdiplėvės ertmę bakterijų – stafilokokų, streptokokų, pneumokokų, meningokokų bei, kitų gramteigiamų ir gramneigiamų (H. influenzae, E. coli, Pseudomonas aeruginosa, Klebsiella pneumoniae) sukėlėjų: 1) tiesiogiai iš kaimyninių organų ir audinių, kai yra krūtinplėvės ertmės empiema, skiltinis plaučių uždegimas, tarpuplaučio infekcija, infekcinis endokarditas, iš kurio žiedinis pūlinys išplinta per miokardą arba aortą; 2) per kraują; 3) per limfą arba tiesiogiai – atliekant kardiotomiją. Sukėlėjų visais šiais būdais patenka lengviau, kai gydoma imunosuperesantais. Pūlinio uždegimo skysčio prisirenka 400–500 ml, ir gali ištikti širdies tamponada (širdies sustojimas). Makroskopiškai – širdiplėvės lapelių paviršius paraudęs, grūdėtas, dengtas uždegiminiu skysčiu, mikroskopiškai – ūminis pūlinis uždegimas. Kartais uždegimas išplinta į aplinkinius audinius -  mediastinoperikarditas. Dažniausiai, uždegiminiam skysčiui organizuojantis, susidaro konstrikcinis perikarditas.
Hemoraginis perikarditas
thumb|right|260px|Tuberkuliozinis perikarditas
Hemoraginis perikarditas – kai fibriniame arba pūliniame uždegimo skystyje yra kraujo priemaiša. Dažniausiai taip būna sergant tuberkulioze arba navikais, taip pat hemoragine diateze arba po širdies operacijų. Paprastai sergančiojo naviko skystyje būna navikinių ląstelių. Jos nuskaitomos citologiškai.
Kai infektas patenka iš tracheobronchinių limfmazgių arba su krauju, ankstyvosiose fazėse buvęs fibrininis arba serozinis – fibrininis tuberkuliozinis perikarditas poūmiu periodu pereina į kazeozinį perikarditą. Šiam būdinga tuberkuliozinės granulomos ir kazeozinė jų nekrozė. Toks perikarditas dažniausiai pereina į chroninį fibrozinį kalkėjantį konstrikcinį perikarditą.
Chroninis perikarditas
Chroninis perikarditas – tai ūminio perikardito gijimo etapas. Fibroziniai pokyčiai, kai yra sąaugų tarp parietalinio ir visceralinio lapelių bei sąaugų su aplinkiniais audiniais, apibūdinami kaip adhezinis perikarditas. Sąaugos būna dalinės arba yra obliteravusi visa širdiplėvės ertmė plonu, lengvai atsiskiriančiu jungiamojo audinio sluoksniu. Kiekvieną kart širdis susitraukdama širdis traukiama ne tik parietalinio širdiplėvės lapelio link, bet ir prie prisitvirtinusių aplinkinių audinių. Dėl didelės perkrovos širdis hipertrofuoja (asimetriškai padidėja) bei išsiplečia ir gali imituoti idiopatinę dilatacinę – kongestinę kardiomiopatiją. Galiausiai išryškėja širdies nepakankamumas.
Konstrikcinis perikarditas
Konstrikcinis perikarditas – tai ryškus fibrozuojantis širdiplėvės pokytis, todėl suspaudžiama širdis ir sutrinka kraujo pratekėjimas. Trečdalis tokių perikarditų siejama su ankstesne tarpuplaučio spinduline terapija ir širdies chirurginėmis intervencijomis, kiti – su tuberkulioze bei pūline infekcija.
Makroskopiškai abu širdiplėvės sluoksniai yra fibroziški, sustorėję (nuo 0,5 cm iki 3 cm), ertmė obliteravusi, tuščiųjų venų angos suspaustos. Į fibrozinį futliarą paprastai atsideda kalcio nuosėdų. Lyg įmūryta randiniame audinyje širdis negali hipertrofuoti ir išsiplėsti. Ir nors yra nepakankamumas, širdis maža, veninio kraujo priteka mažai, nuo rigidiško perikardo (širdiplėvės) priklauso širdies diastolinis tūris. Veninis spaudimas didelis, minutinis tūris ir pulso spaudimas maži, susilaiko skysčiai: ascitas ir periferinė edema.
Labai svarbu konstrikcinį perikarditą atskirti nuo restrikcinės infiltracinės kardiomiopatijos, nes šis perikarditas gydomas chirurgiškai – atliekama spaudžiančio fibrozinio audinio totalinė perikardektomija. Be kitų tyrimo metodų, diagnostikai svarbus endomiokardo biopsinės medžiagos tyrimas.
Glock 17
Savybės
Pistoletai turi dvigubo veikimo sistemą, jų vamzdžiai heksagonaliniai. 6-ios dešininės graižtvos (susuktas šešiakampis). Vamzdžio metalas įanglintas. Dėl tokio apdirbimo ir graižtvų konstrukcijos, jo resursas net iki 100 tūkst. šūvių. Heksagonas, skirtingai nuo standartinio frezavimo graižtvų, beveik nestabdo kulkos. Tokie vamzdžiai pasižymi nebloga kaunamąja galia.
Perikarditas
Lėtinis perikarditas
Lėtiniu perikarditu su širdies suspaudimu vadinamas lėtinis procesas, kai širdiplėvės ertmė išsitampo ir joje gali susikaupti net 3 litrai skysčio. Kraujas pradeda kauptis venose, gali atsirasti kojų tinimai, padidėti pilvas. Kai kada širdiplėvėje nesikaupia skystis, o širdiplėvės lapeliai suauga, ir tai irgi trukdo širdžiai dirbti, širdis „nebeslysta”. Lapeliai gali sukalkėti, o tai savo ruožtu dar pasunkina širdies darbą – širdis tarsi atsiduria šarvuose. Esant tokiai padėčiai vystosi lėtinis širdies nepakankamumas. Sergant ūminiu perikarditu galima visiškai pasveikti, sergant lėtiniu perikarditu dažniausiai vystosi širdies nepakankamumas, kurio vystymąsi gydant galime pristabdyti.
Druskininkai (reikšmės)
Druskininkai yra:
Perikarditas
Ligos priežastys
Dažniausiai perikardito priežastis nėra nustatoma (tai vadinamasis idiopatinis perikarditas). Manoma, jog su susirgimo atsiradimu yra susiję virusai. Neretai perikarditas atsiranda visai netrukus po persirgto miokardo infarkto, pažeidus širdies raumenį. Kaip priežastys kartais įvardijami ir kiti veiksniai: įvairios sisteminės uždegiminės ligos (pvz., reumatoidinis artritas), širdies pažeidimas traumos metu, tuberkuliozė, AIDS.
Gvinėjos administracinis suskirstymas
thumb|right|Gvinėjos regionai Gvinėja yra suskirstyta į 8 regionus, iš kurių kiekvienas suskirstytas į prefektūras (iš viso yra 34 prefektūros):
Perikarditas
Simptomai
Perikarditas paprastai trunka keletą savaičių. Vienas pagrindinių tipiškų ligos simptomų – tai stiprus, aštrus skausmas už krūtinkaulio ar kairėje krūtinės pusėje (skausmas gali būti ir kitokio pobūdžio, pvz., maudžiantis). Skausmas stiprėja gulint ar įkvepiant. Šie simptomai reiškiasi ligos pradžioje, kai širdiplėvėje dar nebūna pradėjęs kauptis skystis. Vėliau skausmas aprimsta, vystosi šlapiasis perikarditas. Būdingas dusulys, kosulys, širdies plakimo epizodai. Ligai užsitęsus širdiplėvė standėja, tampa neelastinga, susidaro sąaugos, trukdančios normalų širdies darbą.
Alytus (Alovė)
Istorija
Cariniais laikais dešiniakrantė Alytaus pusė priklausė Vilniaus gubernijai, tuo tarpu kairiakrantė (didžioji dalis dabartinio Alytaus miesto) Lenkijos Kongreso karalystės Suvalkų apskričiai. XX a. pr. dalis dešiniakrančio Alytaus prijungta prie bendro miesto, o likę pakraščiai liko kaip Alytaus kaimas.
Glock 17
Savybės
Galima prijungti prožektorių ar lazerinį taikiklį. Vamzdžiai bei dėtuvės suderinamos su kitais, analogiško kalibro Glock pistoletais.
Alytus (Alovė)
Istorija
Ankstyvuoju sovietmečiu buvo Domantonių apylinkėje.
Perikarditas
Diagnostika
Į gydytoją būtina kreiptis tik atsiradus naujam skausmui krūtinėje. Liga diagnozuojama įvertinus esančius simptomus, fizinio ištyrimo duomenis, atlikus laboratorinius ir instrumentinius tyrimus. Laboratorinių tyrimų metu gali būti nustatyta, ar organizme yra infekcija. Instrumentinių tyrimų pagalba (elektrokardiograma, širdies ultragarsinis tyrimas, krūtinės ląstos rentgenograma, kompiuterinė tomograma) nustatomas skysčio kaupimasis perikarde (jei yra), susirgimas atskiriamas nuo kitų širdies ligų, pvz., miokardo infarkto.
Gydymas
Gydymo pasirinkimas priklauso nuo ligą sukėlusios priežasties bei ligos sunkumo. Lengvos eigos susirgimas gali pagerėti ir negydomas. Dažniausiai gydymui vartojami medikamentai uždegimo ir skysčių kaupimosi mažinimui. Gali būti skiriami nesteroidiniai vaistai nuo uždegimo (ibuprofenas, aspirinas), narkotiniai analgetikai, colchicinas, steroidiniai vaistai, kortikosteroidai. Jei širdiplėvės ertmėje kaupiasi labai daug skysčio, tai kartais tenka atlikti perikardo punkciją: su adata įduriama į širdiplėvės ertmę ir ištraukiamas skystis. Jei skystis kaupiasi lėtai (lėtinis perikarditas), tai tokias procedūras tenka kartoti arba net paliekamas specialus vamzdelis širdiplėvės ertmėje. Jei širdiplėvė labai kalkėja, ryškiai apsunkindama širdies darbą, operuojama – pašalinama širdiplėvė.
Glock 17
Savybės
Ginklas išpopuliarėjo dėl konstrukcijos: patikimumo (retai užsikerta, šaudo po vandeniu), palyginus nedidelio svorio (plastikai), galios ir kompaktiškumo (talpumas, taiklumas, svoris ir dydis) bei patogumo (jokių aštresnių išorės detalių, saugiklio, gaiduko, nekliūna už rūbų ir t. t.)
Standartinis Lietuvos policijos ginklas. Priskiriamas B kategorijai, populiarus savigynos ir sportiniais tikslais. 2023 m. kainuoja, priklausomai nuo varianto, ~700€.
Aleškevičienė
Aleškevičienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Aleškevičiūtė (mergautinė pavardė).
Plynaukštės penučių kalbos
Plynaukštės penučių kalbos – Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartotos dabartinių JAV šiaurės vakaruose: šiaurės Kalifornijoje, vidurio vakarų Oregone, Vašingtone ir Aidahe.
Aleškevičienė
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Plynaukštės penučių kalbos
Plynaukštės penučių kalbas bandoma jungti prie hipotetinės penučių kalbų šeimos.
Kalbos
Žinomos 4 plynaukštės penučių kalbos:
Seniau mėginta prie šios šeimos prijungti prastai aprašytą, XX a. pr. išnykusią kajusų kalbą [xcy].
Kijatas
Galerija
Monetos ir banknotai:
Minkštūnis
Minkštūnis – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos grybų gentis.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio, retai dideli. Kepurėlė su gūbreliu, mėsinga, įvairių spalvų. Lakšteliai priaugtiniai, balti, kreminiai, rudi.
Auga pavasarį, vasarą ir rudenį miškuose, parkuose, soduose, aikštėse, alėjose. Saprofitai – naudingi miškui. Lietuvoje auga 20 rūšių. Keletas rūšių valgomos.
Lietuvoje auga šios rūšys:
LKL 1993–1994 m. sezonas
LKL 1993–1994 metų sezonas – pirmasis Lietuvos krepšinio lygos sezonas, kuriame dalyvavo 10 klubų. Reguliarusis sezonas prasidėjo spalio 1 dieną, o paskutinės rungtynės įvyko gegužės 7 dieną. Pirmuoju lygos nugalėtoju tapo Kauno „Žalgiris“, finale įveikęs Kauno „Atletą“.
Lygos įkūrimas
Dar 1993 metų balandį aštuoni stipriausi šalies klubai (Kauno „Žalgiris“, Kauno „Atletas“, Kauno „Drobė“, Vilniaus „Statyba“, Plungės „Olimpas“, Šilutės „Šilutė“, Panevėžio „Lietkabelis“, Klaipėdos „Neptūnas“) įsteigė Lietuvos krepšinio asociaciją. Netrukus asociacija įkūrė LKL, kuri turėjo startuoti artimiausią rudenį. Prieš sezono pradžią į naujai organizuojamas pirmenybes, o kartu ir į Lietuvos krepšinio asociaciją, buvo priimtos dar dvi komandos – Kauno „Lavera“ ir Kauno „NECA“. Prieš pat sezono pradžią buvo patvirtinti ir lygos nuostatai.
Queen of the South FC
Damfriso „Queen of the South“ – Škotijos futbolo klubas iš Damfriso.
LKL 1993–1994 m. sezonas
Sezono nutarimai
Pirmąjį sezoną nutarta vykdyti keturių ratų sistema, t. y. visos čempionate dalyvaujančios komandos sužais po dvejas varžybas savo ir dvejas – varžovų aikštelėse. Aštuonios stipriausios reguliaraus sezono ekipos pateks į atkrintamąsias varžybas, kur ketvirtfinaliuose ir pusfinaliuose kovos iki dviejų pergalių (išvykoje, namuose, namuose), o didžiajame ir mažajame finaluose iki trijų laimėtų susitikimų (išvykoje, namuose, išvykoje, namuose, namuose). Nuspręsta, kad trys prizininkų ekipos bus apdovanojamos taurėmis, o LKL čempionams papildomai bus įteikti dar ir vardiniai LKL čempionų žiedai.
Plungėje vykusio LKL vykdomojo komiteto posėdyje buvo nutarta, kad sezonui pasibaigus, nei viena komanda iš lygos neiškris, ir nei viena papildoma komanda į lyga priimta nebus. Taip pat buvo patvirtinta dailininko Giedriaus Reimerio paruošta lygos emblema. Klubai taip pat sutarė, kad pirmenybėse dalyvaujančios komandos galės registruoti po du užsienio krepšininkus, o kiekvienas komandoje registruotas žaidėjas privalės gauti ne mažesnį nei 250 dolerių mėnesinį atlyginimą.
Queen of the South FC
Istorija
Klubas įkurtas 1919 m.
LKL 1993–1994 m. sezonas
Transliacijos
Pirmąjį LKL sezoną transliacijas vykdė 1993 m. balandį įkurta Baltijos televizija (BTV). Ji buvo kelis kartus kritikuota dėl neprofesionalaus komentavimo. Viskas pasikeltė 1994 m. sausį, kada LKL rungtynes pradėjo komentuoti Linas Kunigėlis ir Algimantas Gedminas. Transliacijas tada režisavo Vytaras Radzevičius, kuris įvedė keletą naujovių į LKL transliacijas.
Kauno „Žalgiris“
Gintaras Einikis (24 m., 2.08 cm, 29 r., 625 tšk., 21,6 vid.); Darius Lukminas (25 m., 1.94 cm, 31 r., 423 tšk., 13,6 vid.); Arūnas Visockas (28 m., 2.00 cm, 30 r., 384 tšk., 12,8 vid.); Gert Kullamae (22 m., 1.96 cm, 28 r., 332 tšk., 11,9 vid.); Romanas Brazdauskis (29 m., 2.04 cm, 29 r., 262 tšk., 9,0 vid.); Tauras Stumbrys (23 m., 1.92 cm, 32 r., 215 tšk., 6,7 vid.); Erikas Bublys (26 m., 2.07 cm, 31 r., 209 tšk., 6,7 vid.); Vaidas Jurgilas (25 m., 2.00 cm, 31 r., 202 tšk., 6,5 vid.); Darius Maskoliūnas (22 m., 1.94 cm, 30 r., 181 tšk., 6,0 vid.); Gintautas Šivickas (25 m., 2.02 cm, 17 r., 180 tšk., 10,6 vid.); Kęstutis Šeštokas (17 m., 2.02 cm, 13 r., 142 tšk., 10,9 vid.); Gintaras Staniulis (24 m., 1.92 cm, 15 r., 92 tšk., 6,1 vid.); Algirdas Brazys (31 m., 1.90 cm, 14 r., 55 tšk., 3,9 vid.); Antwon Harmon (24 m., 2.03 cm, 5 r., 40 tšk., 8,0 vid.); Kęstutis Marčiulionis (16 m., 1.88 cm, 10 r., 35 tšk., 3,5 vid.); Treneris Jaak Salumets, 44 m.
Kauno „Atletas“
Žydrūnas Ilgauskas (18 m., 2.18 cm, 36 r. 606 tšk., 16,8 vid.); Darius Sirtautas (23 m., 1.93 cm, 31 r. 463 tšk., 14,9 vid.); Saulius Štombergas (20 m., 2.04 cm, 32 r. 431 tšk., 13,5 vid.); Egidijus Kavoliūnas (21 m., 1.90 cm, 30 r. 348 tšk., 11,6 vid.); Nerijus Zabarauskas (22 m., 2.00 cm, 32 r. 297 tšk., 9,3 vid.); Kęstutis Kemzūra (23 m., 1.91 cm, 32 r., 260 tšk., 8,1 vid.); Rytis Vaišvila (22 m., 1.94 cm, 35 r., 243 tšk., 6,9 vid.); Aidas Buzelis (22 m., 1.93 cm, 20 r., 112 tšk., 5,6 vid.); Gintaras Stulga (20 m., 2.10 cm, 26 r., 109 tšk., 4,2 vid.); Egidijus Markauskas (19 m., 1.93 cm, 15 r., 84 tšk., 5,6 vid.); Arvydas Vansevičius (21 m., 2.02 cm, 11 r., 54 tšk., 4,9 vid.); Vitalijus Amankavičius (23 m., 2.00 cm, 1 r., 2 tšk., 2,0 vid.); Treneris Edas Nickus, ? m. -> Vladas Garastas, 61 m.
Kauno „Lavera“
Tomas Pačėsas (22 m., 1.90 cm, 35 r., 529 tšk., 15,1 vid.); Singaras Tribė (23 m., 2.05 cm, 36 r., 500 tšk., 13,9 vid.); Virginijus Praškevičius (19 m., 2.06 cm, 35 r., 485 tšk., 13,9 vid.); Dainius Staugaitis (21 m., 1.98 cm, 28 r., 466 tšk., 16,6 vid.); Gediminas Meiliūnas (27 m., 1.90 cm, 36 r., 332 tšk., 9,2 vid.); Ramūnas Cvirka (26 m., 1.90 cm, 30 r., 173 tšk., 5,8 vid.); Nerijus Rimkevičius (20 m., 2.00 cm, 29 r., 118 tšk., 4,1 vid.); Andrius Vyšniauskas (20 m., 2.06 cm, 31 r., 68 tšk., 2,2 vid.); Arūnas Rozenbergas (25 m., ? cm, 28 r., 60 tšk., 2,1 vid.); Rolandas Mačiulaitis (30 m., 2.03 cm, 14 r., 43 tšk., 3,1 vid.); Ramūnas Inokaitis (23 m., ? cm, 22 r., 36 tšk., 1,6 vid.); Rolandas Spudvilas (23 m., ? cm, 16 r., 13 tšk., 0,8 vid.); Treneris Henrikas Giedraitis, 53 m.
Vilniaus „Statyba“
Dainius Adomaitis (19 m., 2.02 cm, 33 r., 375 tšk., 11,4 vid.); Rolandas Knyza (27 m., 1.97 cm, 35 r., 346 tšk., 9,9 vid.); Virginijus Sirvydis (20 m., 2.00 cm, 35 r., 336 tšk., 9,6 vid.); Egidijus Mikalajūnas (21 m., 2.00 cm, 32 r., 308 tšk., 9,6 vid.); Martynas Purlys (22 m., 1.93 cm, 34 r., 294 tšk., 8,6 vid.); Marc Montgomery (23 m., ? cm, 18 r., 278 tšk., 15,4 vid.); Alfredas Vainauskas (32 m., 2.04 cm, 25 r., 240 tšk., 9,6 vid.); Jack Lothian (22 m., 2.13 cm, 20 r., 199 tšk., 10,0 vid.); Evaldas Priudokas (22 m., 1.96 cm, 31 r., 186 tšk., 6,0 vid.); Dainius Plėta (22 m., 2.00 cm, 28 r., 113 tšk., 4,0 vid.); Marijus Kovaliukas (17 m., 2.01 cm, 11 r., 33 tšk., 3,0 vid.); Gediminas Ulys (22 m., 2.02 cm, 11 r., 33 tšk., 3,0 vid.); Andrius Medelinskas (21 m., ? cm, 12 r., 33 tšk., 2,8 vid.); Artūras Šeiningas (23 m., 2.00 cm, 6 r., 21 tšk., 3,5 vid.); Rolandas Vaičiūnas (18 m., 2.01 cm, 4 r., 7 tšk., 1,8 vid.); Treneris Rimantas Endrijaitis, 49 m.
Kauno „NECA“
Aurimas Palšis (25 m., 1.92 cm, 31 r., 545 tšk., 17,6 vid.) Giedrius Pečiulionis (25 m., 1.94 cm, 35 r., 531 tšk., 15,2 vid.) Žilvinas Gailiušis (? m., ? cm, 33 r., 345 tšk., 10,5 vid.) Mindaugas Žalys (22 m., 2.00 cm, 35 r., 305 tšk., 8,7 vid.) Gintautas Liutackas (28 m., 1.93 cm, 36 r., 271 tšk., 7,5 vid.) Vitalijus Borovikovas (21 m., 2.06 cm, 27 r., 228 tšk., 8,4 vid.) Dainius Gulbinas (24 m., 1.84 cm, 35 r., 227 tšk., 6,5 vid.) Tomas Usanovas (? m., ? cm, 27 r., 129 tšk., 4,8 vid.) Alvydas Kačinskis (31 m., 2.04 cm, 22 r., 101 tšk., 4,6 vid.) Ąžuolas Šeduikis (25 m., ? cm, 20 r., 77 tšk., 3,9 vid.) Audrius Šabūnas (19 m., 1.93 cm, 22 r., 75 tšk., 3,4 vid.) Artūras Darašas (19 m., 2.05 cm, 3 r., 17 tšk., 5,7 vid.) Viktoras Jermolajevas (20 m., 1.94 cm, 1 r., 11 tšk., 11,0 vid.) Treneris Mindaugas Arlauskas, 38 m.
Plungės „Olimpas“
Augenijus Vaškys (21 m., 1.95 cm, 33 r., 748 tšk., 22,7 vid.); Mindaugas Pranckevičius (22 m., 1.96 cm, 29 r., 468 tšk., 16,1 vid.); Dainius Miliūnas (22 m., 2.02 cm, 36 r., 351 tšk., 9,8 vid.); Evaldas Jocys (18 m., 2.03 cm, 36 r., 262 tšk., 7,3 vid.); Gediminas Ramonas (22 m., 2.00 cm, 35 r., 225 tšk., 6,4 vid.); Sigitas Kažukauskas (20 m., 1.84 cm, 28 r., 180 tšk., 6,4 vid.); Arūnas Drąsutis (19 m., 1.94 cm, 31 r., 174 tšk., 5,6 vid.); Petras Lengvenis (? m., ? cm, 36 r., 116 tšk., 3,2 vid.); Tomas Venskūnas (20 m., 2.08 cm, 31 r., 106 tšk., 3,4 vid.); Alidas Žukauskas (22 m., 1.94 cm, 6 r., 80 tšk., 13,3 vid.); Ramūnas Pučinskas (22 m., ? cm, 6 r., 72 tšk., 12,0 vid.); Vaidas Juzuitis (20 m., 2.00 cm, 6 r., 20 tšk., 3,3 vid.); Treneris Genadijus Glikmanas, 38 m.
Kauno „Drobė“
Ramūnas Petraitis (18 m., 1.92 cm, 36 r., 430 tšk., 11,9 vid.); Saulius Ivanauskas (? m., ? cm, 34 r., 404 tšk.,11,9 vid.); Arvydas Zrelskis (? m., ? cm, 33 r., 305 tšk., 9,2 vid.); Vaidas Stiga (20 m., 2.00 cm, 23 r., 299 tšk., 13,0 vid.); Saulius Bieliauskas (? m., ? cm, 35 r., 266 tšk., 7,6 vid.); Darius Laskys (35 m., 2.00 cm, 25 r., 172 tšk., 6,9 vid.); Nerijus Paulauskas (? m., ? cm, 19 r., 162 tšk., 8,5 vid.); Arūnas Dimavičius (? m., ? cm, 29 r., 149 tšk., 5,1 vid.); Ernestas Orlovas (? m., ? cm, 35 r., 139 tšk., 4,0 vid.); Jonas Butkus (? m., ? cm, 27 r., 130 tšk., 4,8 vid.); Evaldas Šidlauskas (? m., ? cm, 33 r., 116 tšk., 3,5 vid.); Raimundas Kairys (? m., ? cm, 28 r., 80 tšk., 2,9 vid.); Audrius Gudanavičius (? m., ? cm, 5 r., 10 tšk., 2,0 vid.); Artūras Kairys (? m., ? cm, 6 r., 6 tšk., 1,0 vid.); Treneris Alvydas Šidlauskas, ? m.
Klaipėdos „Neptūnas“
Gintautas Bendžius (26 m., 1.99 cm, 32 r., 616 tšk., 19.2 vid.); Andrius Laumenis (20 m., 1.95 cm, 32 r., 442 tšk., 13.8 vid.); Giedrius Vasilkevičius (? m., ? cm, 33 r., 334 tšk., 10.1 vid.); Tomas Vanagas (18 m., 2.02 cm, 31 r., 304 tšk., 9.8 vid.); Juozas Bakaitis (? m., ? cm, 35 r., 284 tšk., 8,1 vid.); Tadas Petravičius (? m., ? cm, 24 r., 207 tšk., 8,6 vid.); Robertas Tamulis (? m., ? cm, 30 r., 202 tšk., 6,7 vid.); Eurelijus Žukauskas (20 m., 2.18 cm, 33 r., 126 tšk., 3.8 vid.); Rolandas Razgaitis (? m., ? cm, 33 r., 125 tšk., 3,8 vid.); Šarūnas Budrys (? m., ? cm, 11 r., 47 tšk., 4,3 vid.); Egidijus Šleinius (? m., ? cm, 21 r., 38 tšk., 1,8 vid.); Vadim Sineruk (? m., ? cm, 8 r., 36 tšk., 4,5 vid.); Arūnas Katkus (? m., ? cm, 4 r., 5 tšk., 0,8 vid. ); Marius Overlingas (? m., ? cm, 0 r., 0 tšk., 0,0 vid.); Treneris Eugenijus Milkontas, 49 m.
LKL naujokų birža
Renginys vyko 1994 m. birželio 16 d., Kaune, restorane „Pasimatymas“.
Beginės ir begardžiai
Beginės ir begardžiai – pasauliečių moterų (beginių) ir vyrų (begardžių) religinės sąjungos.
Pasauliečių religinės sąjungos kilo vakarų Europoje XII a. Pirma jos buvo nepripažįstamos ir persekiojamos Katalikų bažnyčios kaip eretiškos. Reabilituotos popiežiaus Eugenijaus IV, vėliau žlugo kaip reformacijos aukos.
Beginės Lenkijoje veikė Šlionske XIV a. kol buvo nugalėtos inkvizicijos.
DOSBox
thumb|right|275px|DOSBox programos langas DOSBox – emuliatorius, imituojantis su IBM PC suderinamą kompiuterį, kuriame įdiegta MS-DOS operacinė sistema. DOSBox yra nemokama atvirojo kodo programa, išleista pagal GPL licenciją.
Sukurti DOSBox paskatino tai, kad daugelis DOS žaidimų buvo nesuderinami su naująja Windows 2000 operacine sistema. Pirmoji programos versija išleista 2002 m. liepos 22 d., ją buvo galima atsisiųsti „SourceForge“ svetainėje. DOSBox buvo pritaikytas daugeliui operacinių sistemų, įskaitant Microsoft Windows, Mac OS X, BeOS, FreeBSD bei Linux.
DOSBox gali paleisti daugumą DOS terpei skirtų žaidimų ir programų. Programa taip pat gali emuliuoti įvairias grafines aplinkas – nuo grynai tekstinės iki „VESA/SVGA“, „Hercules“, „CGA“, „EGA“, „VGA“, „S3 Trio 64“, atkuria „SoundBlaster”, „Adlib”, „Tandy“, „Gravis Ultrasound“, „Disney Sound Source“, „MPU-401“ ir kitus garsus.
Programa valdoma rašant komandas į komandinę eilutę programos lange, tačiau galima naudoti ir grafinius apvalkalus.
Gioigiolis (miestas)
Gioigiolis – miestas vakarų Azerbaidžane, 10 km į pietus nuo Gendžės; rajono centras. Išvystyta žemės ūkio pramonė.
Istorija
Gyvenvietę 1819 m. įkūrė vokiečiai kaip Helenendorf. 1938 m. jis pervadintas Chanlaru, 2008 m. – Gioigioliu.
Alksniškės (Utena)
Alksniškės – kaimas Utenos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 5 km į šiaurės rytus nuo Tauragnų.
Paukščiai-apaštalai
Paukščiai-apaštalai (Corcoracidae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio tropinių paukščių šeima, kuriai priklauso tik dvi endeminės rūšys, paplitusios Australijoje.
Aleškevičius
Aleškevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Aleškevičienė (ištekėjusi moteris) ir Aleškevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pomų kalbos
Pomų kalbos – Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartotos indėnų pomų dabartinių JAV vakaruose – šiaurės vakarų Kalifornijoje (prie Rusų upės ir Skaidriojo ežero).
Pomų kalbas bandoma jungti prie hipotetinės hokanų kalbų šeimos.
Kalbos
Žinomos 7 pomų kalbos:
thumb|left|200px|Pirminis pomų kalbų paplitimas
Hải Phòng FC
Futbolo klubas „Hải Phòng“ arba Hải Phòng FC – Vietnamo futbolo klubas iš Haifonge.
Istorija
Klubas didžiausios sėkmės susilaukė 1995 bei 2014 metais, kai tapo Vietnamo taurės turnyro nugalėtojais.
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Lạch Tray“ stadione. Jo talpa – 30 tūkst. žiūrovų.
Tartanas
Tartanas gali reikšti:
Aleškevičiūtė
Aleškevičiūtė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Aleškevičienė (ištekėjusi moteris).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Aleškevičius.
Melnyčinė
Melnyčinė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Jasų. Miške prie kaimo saugomos Pušys Sesės.
Neurofibroma
Neurofibroma (neuron ir – skaidula) – nepiktybinis periferinių nervų auglys.
Neurofibroma auga lėtai, paprastai iš sėdmenų ar tarpšonkaulinių nervų dangalų mezenchiminių ląstelių. Būna pavienė ir dauginė. Pastaroji vadinama neurofibromatoze, arba Reklinghauzeno liga. Pasitaiko, kad neurofibroma virsta piktybiniu augliu.
Gydoma operacija.
Kusaras
Kusaras – miestas šiaurės rytų Azerbaidžane, 180 km į šiaurę nuo Baku, netoli sienos su Rusija; rajono centras. Mečetė. Veikia istorijos ir kraštotyros muziejus (nuo 1982 m.), pedagogikos kolegija.
Melninkai
Melninkais vadinami kaimai:
Grajauskai (Vilkaviškis)
Grajauskai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 6 km nuo Aistiškių.
Kretos istorija
Archeologinių kasinėjimų duomenimis, žmonių Kretoje gyventa jau 6000 m. pr. m. e. Skurdūs duomenys rodo, kad tuometiniai žmonės gyveno dažniausiai urvuose, vertėsi žemdirbyste, gyvulių auginimu, naudojo darbo įrankius iš kaulo bei akmens.
Mino epocha (2600–1100 m. pr. m. e)
Apie 1900 m. pr. m. e. saloje prasideda Mino civilizacijos klestėjimo laikotarpis. Tuo metu pastatomi rūmai Knose, Feste, Malijoje, Archane, Zakre ir Kidonijoje, todėl galima daryti išvadą, kad Kretą tuo metu valdė stiprūs valdovai, tačiau tarp jų nesutarimų nebūdavo, matyt, visi pripažino Knoso valdovo viršenybę. Salos miestai, o ypač sostinė Knosas, pasipuošė didingais rūmais. Suklestėjo amatai, atsirado raštija ir literatūra. Tuo metu viršūnę pasiekė ir kretiečių laivyba. Niekas visoje rytinėje Viduržemio jūroje dalyje neprilygo Kretos jūrininkams. Vystosi prekyba su Egiptu, Kipru, Sirija, įkuriamos kolonijos – Melos, Kiferai. Kreta patiria didelį ekonominį ir kultūrinį pakilimą.
Apie 1700 m. pr. m. e. salą sukrečia katastrofa, kaip manoma didelis žemės drebėjimas. Viskas sugriaunama, tačiau gana greitai visi rūmai bei kiti statiniai atstatomi, ir dar prabangesni.
1700-1450 m. pr. m. e. periodas – didžiausias Mino civilizacijos šlovės ir klestėjimo laikotarpis. Tačiau apie 1450 m. pr. m. e. po Santorino (Teros) ugnikalnio sprogimo milžiniška banga nuniokoja salą, ir civilizacija iš esmės nušluojama nuo žemės paviršiaus. Po to Kreta nesugebėjo atsigauti ir netrukus salą užgrobia achajai (senovės graikų gentis), kurie įkuria čia savo valstybę.
Antikinė Graikija (1100-71 m. pr. m. e.)
Netrukus achajus išstumia kita tuo metu senovės Graikijoje įsigalinti karinga dorėnų gentis. Naujieji užkariautojai grąžino atgyvenusią bendruomeninę santvarką. Miestai sumenko, amatai apmirė, tačiau dorėnai atnešė į Kretą iki tol dar nematytą metalą.
Apie 900 m. pr. m. e. senovės Graikijoje, o tuo pačiu ir Kretoje, įsigali miestų-kolonijų, valdomų iš Atėnų, gana gerai organizuota valstybė. Per porą šimtmečių graikai įkūrė apie 250 kolonijų Viduržemio ir Juodosios jūrų pakrantėse. Kolonistai, apsigyvenę tose kolonijose, senajai savo tėvynei augino javus, gaudė ir sūdė žuvį, ruošė mineralines žaliavas amatams. Graikija kolonijas aprūpino ūkio padargais, ginklais, papuošalais, vynu ir aliejumi. Visą tą gėrį gabeno laivai. Valstybinė santvarka buvo aristokratinė su išvystyta teise. Pavyzdys – Gortys plokštė (VI a. pr. m. e.) su tekstu, reguliuojančiu civilinę teisę.
Romėnų valdymas (71 m. pr. m. e.- 395 m.)
II a. pr. m. e. Kretoje dėl blogo valdymo ir vidaus nesutarimų įsivyrauja anarchija. Dėl valdžios silpnumo sala tampa prieglobsčiu jūrų piratams, kurie čia kuria atraminius punktus puldinėti Romos imperijos laivus bei valdas. Tai tampa romėnų invazijos į salą priežastimi. Romėnai iš pradžių patiria nesėkmę, nes kretiečiai susivienija ir apsigina. Tačiau 67 m. pr. m. e. romėnai užima visą Kretą. Administracija įsikuria Gortys mieste. Romėnų valdymo metu saloje įsigali krikščionybė. Lotyniški rašmenys, kuriuos įvedė romėnai, neprigijo.
Bizantijos-arabų laikotarpis (395–1204)
Nuo 395 metų Kreta tampa Bizantijos imperijos provincija. Visuotinai įsigali krikščionybė, pastatoma daugybė šventyklų.
824 metais Kretą užgrobia saracėnai, kurie čia įkuria nepriklausomą arabų valstybę su sostine Chandaku (Heraklėja, dab. Heraklionas). Miestas tampa galinga tvirtove. Užkariautojai susikrovė didelius turtus, plėšdami Bizantijos teritorijas, prekiaudami vergais. Tik 961 m. iš kelinto bandymo didelės Bizantijos pajėgos sugebėjo atsiimti salą ir išvyti arabus.
Iki pat Bizantijos valdymo pabaigos, 1204 metų, Kreta išgyvena dar viena pakilimą: klesti kultūra, kyla ekonomika, socialinė padėtis stabili.
Venecijos valdymo periodas (1204–1645)
Po ketvirtojo kryžiaus žygio ir Bizantijos imperijos žlugimo Kreta atiduodama valdyti Venecijai, kuri čia 1210 metais įkūrė savo valdžią. Į salą pradeda masiškai keltis venecijiečių kareiviai, valdininkai, civiliai. Kretos gyventojai tam priešinosi, keldami sukilimus arba dalyvaudami įvairiuose separatiniuose judėjimuose. Po vieno tokio sukilimo buvo įkurta Šv. Tito respublika, tačiau Venecija greitai susigrąžino valdžią.
Venecijos valdymo laikotarpiu pastebimas ryškus ekonomikos augimas, kuris skatino ir mokslo bei meno raidą. Didelę reikšmę Kretos kultūrai turėjo italų Renesanso įtaka. Tapyboje atsiranda savita Kretos mokykla – Bizantijos stilius su italų dailės elementais. Šiai krypčiai atstovauja Damaskinas, Feofanas, Dominykas Feotokopulas.
Paskutinius du Venecijos valdymo šimtmečius žymų pakilimą patiria Kretos teatras, kurio iškiliausi atstovai – Georgijus Chortadzis ir Vinčensas Kornaras.
Venecijos architektūros pavyzdžių ir dabar galima aptikti visoje Kretos teritorijoje. Tai gynybiniai įrenginiai, uostai, šventyklos, vienuolynai, aikštės, visuomeniniai pastatai, pastatyti pagal Venecijos architektų projektus.
Osmanų valdymas (1645–1896)
Venecijos valdymo laikotarpiu turkai ne vieną kartą kėsinosi į salą, tačiau nesėkmingai. 1645 m. turkai užėmė Chaniją ir Retimną, Venecijos laivynas 21 metus gynė Venecijos sostinę Kandiją (dab. Heraklionas), tačiau 1669 m. kapituliavo. Turkai per 2 metus užėminėjo Kretos tvirtoves. Chandako tvirtovė laikėsi 21 metus – graikai ir venecijiečiai atkakliai gynėsi. Galop ir Chandakas atiteko turkams, tik Sfakija pasiliko laisvas miestas, tačiau turėjo mokėti turkams duoklę. Turkai labai nuniokojo salą, manoma, kad buvo išžudyta nuo trečdalio iki pusės visų Kretos gyventojų. Pirmas didesnis sukilimas prasidėjo kalnuotoje Sfakijoje 1770 m. Vadovaujami Joannio Daskalogannio sukilėliai pralaimėjo, Sfakiją užėmė turkai. 1821 m. Graikijos žemyne įsiplieskė visialiaudis, ilgainiui atnešęs pergalę, Nepriklausomybės karas. Kretoje Chatzimichalis Dalianis ir apie 400 sukilėlių iškėlė Graikijos vėliavą Frangokastello tvirtovėje, bet turkai juos sučiupo ir nužudė. Kreta liko turkų valdose.
1866 m.; dar vienas sukilimas prieš turkus
Nesugniuždyta nesėkmių, 1866 m. Kreta vėl didvyriškai sukilo. Suformuotas Kretos parlamentas paskelbė salos nepriklausomybę ir jos susijungimą su Graikija. Turkai įvedė egiptiečių kariuomenę sukilimui numalšinti, bet Europa vis labiau palaikė Kretą.
Didžiųjų valstybių įsikišimas
Paskutiniais XIX a. dešimtmečiais vėl vyko nauji sukilimai Kretoje. Galiausiai 1897 m. į Kretą buvo įvesti Graikijos ir tarptautinės kariuomenės būriai.
Susijungimas su Graikija
1905 m. Elefterijas Venizelas (tuo metu karaliaus Jurgio paskirtas Kretos vyriausybės ministras) pradėjo nacionalinę revoliuciją, 1908 m. Kretos parlamentas paskelbė susijungimą (enosis) su Graikija. Įsikišus didžiosioms valstybėms, 1896 m. sukurta autonominė Kretos respublika, kuriai valdyti paskirtas Vyriausiasis komisaras – princas Georgijus.
Naujieji laikai
Žmonių nepasitenkinimas komisaru ir kvietimai susivienyti su Graikija 1905 metais priverčia Georgijų atsistatydinti, ir 1908 m. buvo paskelbtas susijungimas su Graikija. Europos valstybės išvedė savo kariuomenę. Oficialiai Kreta kaip Graikijos dalis pripažinta po Balkanų karo, pasirašius Londono sutartį 1913 m. gegužės 17-30 d.
1923 m. po graikų-turkų karo ir sutarties Kretą paliko musulmonai ir atsikėlė gyventi graikų iš Mažosios Azijos.
Antrasis pasaulinis karas. Okupacija ir išvadavimas
Šiuo metu Kreta tapo daugelyje sričių labiausiai klestinčia Graikijos teritorija (žemės ūkis, turizmas, kultūra). Apie okupaciją primena daugybė marmurinių paminklų žuvusiems partizanams ir taikiems gyventojams atminti.
Hebrajų kalba
Hebrajų kalba – semitų kalba, kuria pasaulyje kalba daugiau nei 7 milijonai žmonių, daugiausia Izraelyje, taip pat pasaulio žydų bendruomenėse. Viena iš dviejų Izraelio valstybinių kalbų.
Hebrajų kalbos paskaitos skaitomos Vilniuje ir Kaune: Vilniaus universitete, Vytauto Didžiojo universitete, Sochnute.
Gramatika
Hebrajų kalba iš dalies analitinė, joje naudininkas, įnagininkas ir galininkas išreiškiami naudojant prielinksnines dalelytes, o ne linksnius. Tačiau kaitymas yra svarbus sudarant veiksmažodžius ir daiktavardžius.
Raštas
Moderni hebrajų kalba rašoma iš dešinės į kairę, naudojant hebrajų alfabetą.
Jurgis Gudas
Jurgis Gudas (Jurgelis, 1868 m. balandžio 22 d. Kumžaičiuose, Plungės r. – 1941 m. gruodžio 7 d. nužudytas Kvecių miškelyje, Kretingos r.) – knygnešys, Lietuvos politinis veikėjas, Kretingos rajono Garbės pilietis.
Biografija
Vaikystėje netekęs tėvų, gyveno pas gimines Kuliuose. Anksti išmoko skaityti lietuviškai ir rusiškai. Nuo 1890 m. knygnešys, iš Mažosios Lietuvos į Kulius, Žemaičių Kalvarijos, Kartenos, Kretingos, Plungės, Alsėdžių apylinkes, Mažeikius gabeno lietuvišką spaudą, nuo 1892 m. ir socialdemokratinę spaudą. Aprūpindavo spaudiniais Juozą Tumą, tuo metu dirbusį vikaru Kuliuose. Jo pagrindiniais bendradarbiais buvo Jurgis Bielinis, Adomas Mika, Morta Zauniūtė.
Barbutas
thumb|right|240px|Barbuta Barbutas – XV a. Italijai būdingas vientisas aptakus šalmas su uždara veido dalimi, turinčia aiškų T ar Y pavidalo plyšį akims ir burnai.
Jurgis Gudas
Biografija
Turėjo patikimų spaudos platintojų, todėl jo nepavykdavo susekti. Tiktai kartą, einant per sieną apšaudė pasienio sargybinis. Buvo sužeista akis ir ta akimi prarado regėjimą. Bet ir toliau gabeno ir platino lietuvišką spaudą. Rusų persekiojamas turėjo apie 3000 rublių nuostolių, nors sprukdamas niekados knygų nebuvo pametęs.
Barbutas
Antveidžio neturintis barbutas yra labai panašus į korintinį šalmą. Spėjama, kad barbutus ėmė gaminti kopijuodami šį antikinį šalmą. Naudotas nuo maždaug 1350 m. iki XV a. pabaigos.
Jurgis Gudas
Biografija
Kūrė kuopeles knygoms ir laikraščiams skaityti ir pats labai daug skaitė.
1905 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, Didžiojo Vilniaus Seimo dalyvis. Už Seimo nutarimų vykdymą policijos persekiotas, iki 1913 m. slapstėsi. Socialdemokratinės spaudos dar parnešdavo ir po spaudos draudimo panaikinimo.
Nepriklausomoje Lietuvoje gavo 75 litų knygnešio pensiją. Vokiečių okupacinės administracijos įsakymu sušaudytas Kvecių miške.
Eremitas
Eremitas arba atsiskyrėlis (graik. ἐρημίτης) eremites – „gyvenantis dykumoje“) – asmuo, kuris atsiskiria nuo visuomenės, gyvena izoliuotai ir laikosi celibato. Tradiciškai eremitais yra vadinami atsiskyrėliai, tokį gyvenimo būdą pasirenkantys iš religinių paskatų. Jie meldžiasi, laikosi askezės, gyvena iš išmaldos.
Pirmieji atsiskyrėliai (anachoretai) atsirado III a. Egipte ir Palestinoje. Kai kurie jų gyveno dykumoje. Griežtas eremitų asketizmas padarė įtakos karmelitų ir kartūzų ordinų reguloms.
Iki kanonizacijos eremitams priklausė Šventas Kalogeras, Šventas Rolandas ir Šventas Vivaldas. Viduramžių Vakarų Europoje didelę įtaką turėjo vienuolis Petras Eremitas.
Šastų kalbos
Šastų kalbos – išnykusi Šiaurės Amerikos indėnų kalbų šeima, kurios kalbos vartotos dabartinių JAV šiaurės vakaruose – šiaurės Kalifornijoje ir pietų Oregone.
Šastų kalbas bandoma jungti prie hipotetinės hokanų kalbų šeimos.
Kalbos
Žinomos 4 šastų kalbos:
Stephen King
Stivenas Kingas (, g. 1947 m. rugsėjo 21 d.) – JAV rašytojas.
Stivenas Kingas parašė daugiau nei 200 knygų, įskaitant daugiau kaip 50 siaubo ir fantastinių romanų, tokių kaip „Švytėjimas“, „Žalioji Mylia“, „Kerė“, tapusių bestseleriais. Pagal daugumą jo darbų pastatyti kino filmai.
Biografija
Baigęs pradinę mokyklą Durhame, studijavo anglų kalbą Meino universitete (nuo 1966 m. iki 1971 m.), kur susitiko būsimąją žmoną Tabitha Spruce. Jie susituokė 1971 m. Baigęs studijas, S. Kingas dėstė anglų kalbą Hampdeno akademijoje, Meine. Pradžioje šeima sunkiai vertėsi, gyveno namelyje ant ratų, Stivenas rašė trumpus apsakymus, daugiausiai vyrų žurnalams, kad išmaitintų šeimą, tuo pat metu prasidėjo problemos dėl alkoholio, besitęsusios daugiau nei 10 metų.
Raudonkuodis kardinolas
Gyvena tropiniuose ir subtropiniuose sausuose krūmynuose bei nuskurdusiuose miškuose.
Stephen King
Biografija
Stivenas pradėjo kurti apsakymą apie merginą, turinčią nepaprastų galių, bet, parašęs keletą puslapių, juos suglamžė ir išmetė. Laimei, žmona juos rado, perskaitė ir privertė vyrą baigti kūrinį. 1973 m. rašytojas pavadino romaną „Kerė“ ir pasiūlė leidyklai. Už tai jis gavo tik 2 500 JAV dolerių, tačiau greitai leidykla pardavė teises į knygą kitai leidyklai už 400 000 dolerių, pagal kontraktą autoriui priklausė pusė tos sumos. Tuomet Stivenas metė dėstytojo darbą ir atsidavė vien rašymui. Netrukus nuo gimdos vėžio mirė 59 metų jo motina, prieš mirtį teta jai skaitė sūnaus romaną.
300px|right|thumb|Stiveno Kingo namai
Devintajame dešimtmetyje rašytojas turėjo didelių problemų dėl alkoholio ir narkotikų (Stivenas pats pripažino, kad rašydamas knygą Kudžas (Cujo) beveik visą laiką buvo girtas, ir net dabar neatsimena, kad išvis ką nors būtų rašęs tuo metu). Padedamas žmonos ir draugų, atsikratė šių priklausomybių ir nuo tol yra blaivus.
1999 m. birželio 19 d. Stiveną Kingą, einantį gatve netoli namų, partrenkė mini autobusas Dodge Caravan. Po smūgio rašytojas nuo kelio nuskriejo daugiau nei 4 metrus. Vairuotojas teisinosi, kad jo dėmesį išblaškė vežamas rotveilerių veislės šuo. Stivenas patyrė labai sunkių sužalojimų (plyšo plautis, daug kur lūžo dešinė koja, šonkauliai, buvo sutrupintas klubas ir padaryta plėštinė žaizda galvoje), tačiau po 3 savaičių jis buvo išleistas iš ligoninės. Įdomus sutapimas: rašytojas išleido knygą „Iš Biuiko 8“, kurioje aprašoma panaši nelaimė, tačiau kūrinyje partrenktasis žmogus mirė. Vėliau S. Kingas nusipirko jį partrenkusį automobilį ir sunaikino. Žmogus, partrenkęs rašytoją, mirė po metų – 2000 m. rugsėjo 21 d. (per Stiveno gimtadienį).
Rašytojas su žmona susilaukė 3 vaikų. Šiuo metu gyvena ir kuria Floridoje.
Ričardas Bachmanas
Aštuntame – devintame dešimtmetyje rašytojas išpopuliarėjo, jis parašė ir išleido keletą knygų Ričardo Bachmano vardu: „Įtūžis“ (1977), „Maratonas“ (1979), „Kelio darbai“ (1981), „Bėgantis žmogus“ (1982), „Sulysėlis“ (1984), 1994 m. tariamai Bachmano našlė palėpėje rado dėžę su rankraščiais, taip atsirado dar viena šio autoriaus knyga – „Reguliuotojai“. Kingas buvo sumanęs paeksperimentuoti, išbandyti save, ar galima atkartoti savo sėkmę dar sykį, be to, tais laikais dėl leidybos reikalavimų nebuvo galima išleisti daugiau nei vieną knygą per metus. Kingas taip pat planavo išleisti „Mizerę“ Bachmano vardu, bet persigalvojo, nenorėdamas, kad jo antrininkas taptų toks populiarus, kaip jis pats. 1985 m. tariamasis Ričardas Bachmanas mirė nuo „pseudonimo vėžio“, tačiau iš tikrųjų vieno knygyno pardavėjui kilo įtarimas, ir jis šiek tiek patyrinėjęs išsiaiškino tiesą. 2006 m. Kingas pranešė radęs dar vieną Bachmano knygą – „Blaze“, parašytą dar 1973 m., kūrinys išleistas 2007 m. birželio 12 d.
Filmai ir televizija
Pagal daugumą Stiveno Kingo kūrinių yra sukurta nemažai filmų, serialų, mini serialų. Rašytojas visuomet būna patenkintas savo kūrinių ekranizavimu, netgi jei siužetas ir labai skiriasi nuo knygos. Yra pora išimčių: „The Shining“, filmas susilaukė daug Kingo kritikos, pasak autoriaus, jį nuliūdino paviršutinišku kūrinio interpretavimu, ir „The Lawnmower man“, Kingas teisėsi su filmo kūrėjais, kad jo vardas būtų pašalintas iš titrų. Rašytojas dažnai suvaidina nedidelį vaidmenį filmuose pagal paties knygas („Pet sematary“, „The Stand“, „The Langoliers“)
Kristianstado savivaldybė
Kristianstado savivaldybė (SV Kristianstads kommun) – savivaldybė pietų Švedijoje, Skonės lene. Administracinis centras Kristianstadas. Savivaldybės adresas: Vestra Storgatan 14, 291 32 Kristianstad, Sweden.
Valdymas
Kristianstado savivaldybės atstovaujantis organas yra Savivaldybės taryba, kas ketverius metus renkama iš 71 nario pagal proporcinę rinkimų sistemą. Vieną dieną renkama savivaldybės taryba, Skonės regiono taryba ir Riksdagas (parlamentas). Savivaldybės tarybos rinkimams partijos 4 rinkimų apygardose pasiūlo rinkėjams vieną arba atskirus kandidatų sąrašus. Kandidatus gali kelti ir vietinė partija, atstovaujanti tik vieną apygardą ar miestą.
Savivaldybės taryba sudaro Vykdomąjį komitetą, kuriam pavaldžios Finansų, Personalo, Savivaldybės administracijos, Savivaldybės turto, Informacijos, prekybos, pramonės ir turizmo bei Saugumo ir gelbėjimo tarnybos. Tarybos nariai dirba 7 komitetuose, kuriems pavaldūs atitinkami administracijos skyriai ir tarnybos.
Istorija
1952 m. komunų reforma Švedijos savivaldybių skaičių sumažino nuo 2281 iki 816. Kristianstado komunoje gyvenviečių skaičius padidėjo iki 33. 1971 m. savivaldybės dar kartą sustambintos, po reformos jų liko 277, o prie Kristianstado prijungtos Everiodo ir Fjalkingės gyvenvietės. 1974 m. savivaldybės teritorija dar padidėjo. 2007 m. Kristianstado savivaldybėje buvo 40 miestų ir kaimų.
Alvidas Lukošaitis
Biografija
1984–1991 m. Vilniaus universitete studijavo istoriją, 1993–1997 m. – teisę, 2000–2004 m. – politikos mokslus, 2004 m. socialinių mokslų daktaras.