cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boeing
Istorija
1910 m. kovą šalia Sietlo orlaivių pionierius William Boeing nusipirko vietą gamyklai, kuri vėliau tapo pirmąja įmonės gamykla. 1916 m. kompanijos veikla buvo perkelta į Sietlą „Pacific Aero Products Co“ pavadinimu. Jeilio universitete studijavęs W. Boeing pradžioje dirbo medienos kirtimo pramonėje, kuri buvo labai pelninga bei davė konstruktoriui puikių žinių apie medienos apdirbimą. Šios žinios jam leido puikiai išnaudoti medieną lėktuvų gamybai. Kompanija liko Sietlo mieste dėl gerų eglių tiekimo sąlygų.
W. Boeing savo atskirą kompaniją įkūrė keli mėnesiai po pirmojo Boeing Model 1 lėktuvo skrydžio. Pastarasis modelis buvo gamintas su kolega inžinieriumi George Conrad Westervelt.
1917 m. gegužės 9 d. kompanija buvo pavadinta „Boeing Airplane Company“ vardu. Vėliau tais pačiais metais JAV įstojo į I pasaulinį karą, o tai puikiai išnaudojo W. Boeing suprasdamas, kad šaliai reikės orlaivių. Taigi, kompanija išsiuntė du vandens lėktuvus Boeing Model 2 kariuomenei. Pastaroji vėliau dar užsakė 50 modelių. Tuo pačiu kompanija perkėlė savo darbus į naująją didesnę gamyklą Sietlo mieste.
Po karo daug naudotų ir pigių karo lėktuvų užpildė komercinę aviaciją, tad orlaivių gamintojoms labai sumažėjo užsakymų. Kai kurios bendrovės bankrutavo, tuo tarpu „Boeing“ ėmėsi gaminti kitus produktus (baldus, drabužines, plokščio dugno valtis).
1919 m. savo pirmąjį skrydį atliko kompanijos valties tipo lėktuvas Boeing Model 6. Vėliau per 8 metus šis lėktuvas reguliariai skraidino tarptautines pašto siuntas tarp JAV ir Kanados. 1920 m. gegužės 24 d. komlanijos dvisparnis lėktuvas Boeing Model 8 perskrido Reinyro kalną ir tapo pirmuoju tai padariusiu orlaiviu.
1928 m. kompanija pagamino pirmąjį tik keleivių pervežimui skirtą lėktuvą Boeing 80. Jis talpino 12 keleivių.
Kryžius
Kryžius – geometrinė figūra, sudaryta iš dviejų statmenai susikertančių atkarpų. Tai vienas seniausių žmonijos simbolių, naudojamas įvairių religijų ir tikėjimų. Kryžius simbolizuoja keturias stichijas, keturias pasaulio šalis, Saulės ekvinokcijas, dieviškumo ir pasaulio sankirtą.
Boeing
Istorija
1933 m. „Boeing“ pristatė pirmąjį naujų laikų keleivinį oro lainerį Boeing 247. Iš viso jų buvo pagaminta 75 vienetai. Tuo pačiu šis modelis tapo pirmuoju dviejų variklių orlaiviu galinčiu skristi veikiant tik vienam iš jų.
Kryžius
Tai visuotinis simbolis: kryžiaus pavidalo petroglifų randama jau akmens amžiaus laikotarpio urvuose. Dar iki krikščionybės naudotas germanų, keltų, senovės baltų.
Boeing
Istorija
1939 m. savo skrydžius pradėjo ilgų nuotolių vandens lėktuvas Boeing 314 Clipper. Tuo metu jis buvo didžiausias keleivinis lėktuvas, talpinantis iki 90 keleivių. Po metų juo buvo pradėti vykdyti reguliarūs transatlantiniai skrydžiai tarp JAV ir JK.
1938 m. kompanija pagamino Boeing 307 Stratoliner modelį. Jis tapo pirmuoju komerciniams skrydžiams naudojamu lėktuvu, turinčių slėgiui atsparią kabiną. Šis modelis galėjo skristi 6 100 m aukštyje, išvengiant netinkamų skrydžiui oro sąlygų.
II pasaulinio karo metu kompanija vykdė didelius bombonešių užsakymus JAV karinėms oro pajėgoms. Populiariausi buvo Boeing B-17 Flying Fortress ir Boeing B-29 Superfortress modeliai.
Šeštajame dešimtmetyje aviacijos technologijos pradėjo sparčiai tobulėti ir su jomis bandė spėti „Boeing“ kompanija. Vienas tokių gaminių tapo viena pirmųjų valdoma trumpų nuotolių balistinė raketa, skirta priešų orlaiviams naikinti. Kaip tik tuo metu išryškėjo Šaltasis karas, tad kompanija savo trumpų nuotolių raketas perdarė į tarpkontinentines.
1958 m. „Boeing“ į rinką išleido 4 variklių, 156 vietų Boeing 707 reaktyvinį oro lainerį. Jis tapo pirmuoju JAV komerciniu oro laineriu. Iš karto po to JAV tapo pagrindine keleivinių oro lainerių rinka pasaulyje. Po kelerių metų įmonė išleido greitesnį Boeing 720 lainerį. thumb|right|250px|Geriausiai parduodamas komercinis oro laineris [[Boeing 737.]]
1967 m. kompanija pradėjo gaminti trumpų ir vidutinių nuotolių dviejų variklių Boeing 737 orlaivius. Šis modelis tapo pačiu populiariausiu ir labiausiai parduodamu komerciniu laineriu visame pasaulyje. 2006 m. visame pasaulyje vienu metu ore buvo 1 250 tokio tipo lėktuvai, kas penkias sekundes po du tokius orlaivius leidosi ir kilo.
1970 m. įmonė į rinką išleido dar vieną sėkmingą savo gaminį – plataus fuzeliažo, dvigubo denio Boeing 747. Šis lėktuvas tapo pirmuoju plataus fuzeliažo orlaiviu pasaulyje. Jis gali nuskristi iki 13 450 km atstumą, talpinti 660 keleivių. Iki 2005 m. šis modelis buvo didžiausias komerciniams skrydžiams naudojamas orlaivis pasaulyje. Vėliau jį aplenkė prancūzų gaminamas Airbus A380.
Nuo Tarptautinės kosminės stoties veikos pradžios 1998 m. „Boeing“ yra viena pagrindinių šio projekto komponentų gamintoja.
2005 m. rinkoje pasirodė kuro papildymo ore orlaivis Boeing KC-767. Jį pradėjo naudoti Jungtinių Valstijų karinės oro pajėgos. thumb|right|250px|„[[Air France“ Boeing 777.]] 2005 m. Boeing 777 orlaivis pademonstravo puikias galimybes įveikti ypač ilgas distancijas. Tų pačių metų lapkričio 10 d. šis orlaivis pasiekė ilgiausio skrydžio be sustojimo rekordą – iš Honkongo į Londoną orlaivis skrido 21 601 km ir tai padarė per 22 val. 41 min.
Naujausias kompanijos orlaivis yra 2011 m. rinkoje pasirodęs ilgų nuotolių, vidutinio dydžio dviejų variklių Boeing 787 Dreamliner. Lėktuve telpa nuo 210 iki 330 keleivių. Kompanija teigia, jog šis lėktuvas yra pats taupiausias iš visų jos gaminių. Tai yra pats pirmasis komercinis lėktuvas, kurio gamyboje naudotos daugiausia tik kompozicinės medžiagos. Šis modelis yra 20 procentų efektyvesnis ir taupesnis už savo pirmtaką 767.
2014 m. balandį Boeing nusprendė iki metų pabaigos uždaryti Long Byčo gamyklą. Šioje gamykloje buvo gaminami kariniai Boeing C-17 Globemaster III orlaiviai. Paskutinis jų (nr. 276) iš šios vietos išriedėjo 2015 m. Oficialiai gamyklos vieta uždaryta 2015 m. vasarį ir iki balandžio tam tikros jos dalys buvo parduotos aukcione.
2015 m. liepos 1 d. ilgametį įmonės vadovą James McNerney pakeitė Dennis Muilenburg.
Padaliniai
Dabartinė „Boeing“ kompanija turi šiuos padalinius:
Zmago Sagadin
Zmago Sagadinas (g. 1952 m. lapkričio 1 d., Celėje) – Slovėnijos krepšinio treneris, buvęs Vilniaus „Lietuvos Ryto“ komandos vyriausiasis treneris.
Karjera
Z. Sagadinas iki 21 metų pats žaidė krepšinį, tačiau dėl patirtos sunkios kelio traumos buvo priverstas nutraukti krepšininko karjerą. Negalėdamas tęsti krepšininko karjeros Z. Sagadinas tapo treneriu. Iš pradžių vadovavo jaunučių ir jaunių komandoms gimtajame Celės mieste. Vėliau stažavosi Djuko (Duke) universitete ir dirbo treneriu Mariboro komandoje, ko galiausiai tapo Liublianos „Olimpija“ vyr. treneriu. Iš viso šiai komandai vadovavo 10 metų (1985–1995 m.).
1995 m. pasitraukęs iš „Olimpijos“, ėmė dirbti su Splito komanda, kurioje išdirbo tik metus (iki 1996 m.). 1996 m. treneris grįžo į „Olimpiją“ ir ją treniravo iki 2002 m.
2002 m. tapo Belgrado „Crvena Zvezda“ sporto direktoriumi, tačiau netrukus užėmė vyr. trenerio postą. Iš klubo išėjo 2004 m. lapkričio mėn. 2005 m. grįžo į „Olimpiją“, ir, pasibaigus sezonui, išėjo iš komandos. 2006 m. lapkričio mėn. ėmė vadovauti Vilniaus „Lietuvos Ryto“ komandai, tačiau, po pralaimėto LKF taurės finalo, klubui vadovavęs vos 3 mėnesius, 2007 m. vasario 14 d. buvo atleistas.
Z. Sagadinas išugdė du buvusius „Lietuvos Ryto“ trenerius: Tomo Mahoričių ir Neveną Spahiją.
307 m.
307 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Jonpjongo apšaudymas
Jonpjongo apšaudymas – karinis incidentas, įvykęs 2010 m. lapkričio 23 d. Geltonojoje jūroje, kai Šiaurės Korėjos artilerija apšaudė Pietų Korėjai priklausančią Jonpjongo salą. Pranešta, kad 2 Pietų Korėjos jūrų pėstininkai ir 2 civiliai žuvo, 15 pėstininkų ir civilių gyventojų sužeista.
Atlanto departamentas
Atlanto departamentas  – departamentas Benino pietuose, Atlanto vandenyno (Gvinėjos įlanka) pakrantėje. Administracinis centras – Uida.
1999 m. nuo Atlanto departamento atskirtas Pakrantės departamentas.
Gyventojai
Religinis pasiskirstymas:
Etninis pasiskirstymas:
Olandų kalba
Olandų kalba, arba nyderlandų kalba (Nederlands) – iš germanų prokalbės kilusi vakarų germanų kalba, kuria kalba apie 22 milijonai žmonių, daugiausia Nyderlanduose ir Belgijoje. Flandrijoje (šiaurinė Belgijos dalis) olandų kalbos rytų, vakarų, Brabanto ir Limburgo tarmės dažnai vadinamos atskira flamandų kalba.
Istorija
Olandų kalbos istorija yra ilga. Apie 450-500 m. iš Vakarų germanų dialektų atsirado Senoji frankų kalba. Ši kalba, kaip ir kitos vakarų germanų kalbos į šiaurę nuo centrinių ir pietinių dabartinės Vokietijos ir Austrijos regionų, nebuvo paveiktos Antrojo germanų priebalsių pasikeitimo. Tokiu principu atsirado ir vokiečių žemaičių, fryzų kalbos, pasikeitimo neturėjo ir senoji anglų kalba.
Senoji olandų kalba susiformavo ~500 m. ir buvo vartojama bent iki ~1150 m. Ji buvo labai glaudžiai susijusi su senąja saksų kalba ir daugeliu kitų vakarų germanų kalbų, pvz.: limburgiečių, frankonų.
Apie 1150 m. atsirado vidurinė olandų kalba. Nuo senosios olandų kalbos ji skyrėsi kiek pakitusia žodžių tvarka sakinyje (tapo griežtesnė) ir rašyba.
Apie 1500 m. baigė formuotis dabartinė olandų kalba. Tiesa, rašybos norminimas tęsėsi dar keletą amžių. Pamažu pradėjo nykti giminių ir linksnių vartojimas kasdienėje kalboje, tačiau oficialiai šie pakitimai įtvirinti tik XX a. ketvirtajame dešimtmetyje.
Geografinis paplitimas
Olandų kalba yra valstybinė Nyderlandų, Belgijos (kartu su prancūzų ir vokiečių kalbomis), Surinamo, Arubos (su papiamento) ir Sint Marteno kalba. Taip pat ji yra viena iš oficialiųjų Europos Sąjungos ir Pietų Amerikos Valstybių Sąjungos kalbų, taip pat vartojama Karibų sandraugoje (neoficialiai).
thumb|450px|right|Olandų kalbos paplitimas pasaulyje
Nyderlandai
Nyderlandų Karalystėje olandų kalba yra valstybinė. 96% gyventojų ji yra ir gimtoji kalba. Fryzų kalba vartojama vietiniu lygiu Fryzijoje ir Groningene, tačiau dauguma fryzų puikiai supranta ir kalba olandiškai. Visoje šalyje yra daug dialektų, tačiau žiniasklaidoje, valdžios ir švietimo įstaigose privalu vartoti sunormintą kalbos formą. Antros kartos imigrantams, kurių didžiąją dalį sudaro atvykėlių iš Indonezijos, Turkijos, Šiaurės Afrikos, Surinamo, Karibų ir Rytų Europos palikuonys, olandų kalba dažniausiai būna gimtoji, nors dalis jų moka ir savo tėvų kalbas.
Belgija
Belgijos Karalystėje yra trys valstybinės kalbos: olandų, prancūzų ir vokiečių. Dauguma belgų (~55 %), ypač šiaurėje, kalba olandiškai (flamandų dialektais). Flandrijoje olandiškai kalba apie 97% gyventojų. Nors federaliniu lygiu olandų kalba yra valstybinė, Valonijoje (prancūziškai kalbančiame regione) ji vartojama retai ir oficialų statusą turi tik Flandrijoje ir Briuselio regione (su prancūzų kalba). Flamandų dialektai skiriasi nuo bendrinės olandų kalbos, tačiau valdžios ir švietimo įstaigose vartojama bendrinė olandų kalba, kuri nuo analogiško varianto, vartojamo Nyderlanduose, šiek tiek skiriasi tarimu.
Briuselis
200px|thumb|2006 m. Briuselio teritorijoje vartotos kalbos) {{legend|#0084ff|Tik prancūzų}}{{legend|#11cbd9|Prancūzų ir olandų}}{{legend|#7700bb|Prancūzų ir kita (išskyrus olandų)}}{{legend|#1abb45|Tik olandų}}{{legend|#d00000|Nei prancūzų, nei olandų}}
1830 m. Belgijai atsiskyrus nuo Nyderlandų, Briuselis buvo paskelbtas naujos Belgijos valstybės sostine ir nuo tada pradėtas smarkiai prancūzinti, siekiant panaikinti ryšius su su praeitimi. Iki 1830-ųjų revoliucijos, Briuselis buvo iš esmės olandiškai kalbantis miestas, o prancūzakalbiai gyventojai sudarė mažumą.
Prancūzija
Prancūzijos Šiaurės Rytuose maždaug 20 000 žmonių moka kalbėti vietiniu Vakarų flamandų dialekto variantu, nors vienintelė oficiali kalba Prancūzijoje yra prancūzų.
Azija
thumb|right|Nyderlandų kolonijinė imperija
Nors Nyderlandai valdė Indoneziją 350 m. ir dalis žmonių supranta ir moka kalbėti olandiškai, olandų kalba šioje šalyje neturi jokio oficialaus statuso, nors gali būti mokoma kaip užsienio kalba mokyklose ir specialybės kalba teisės ir istorijos studentams.
Skirtingai nei kitos kolonijinės Europos valstybės, Nyderlandai nesistengė įdiegti savo kalbos vietinių gyventojų tarpe. Vis dėlto, XIX a. pabaigoje susiformavęs vietinis elitas galėjo pakankamai gerai kalbėti ir suprasti olandiškai, nes dirbo valstybinėse įstaigose ir plėtė verslo ryšius. Nepaisant to, olandų kalbos mokymas niekada netapo privalomas, siekiant išvengti neramumų kolonijoje. Priešingai, skatintas vietinių kalbų, pvz., malajų, mokymasis. Todėl 1940 m. olandų kalbą mokėjo tik ~2% indoneziečių. Tik 1928 m., kai nacionalinio judėjimo veikėjai pasitelkė malajų kalbą kaip priemonę priešintis kolonizatorių įtakai, olandų kalba įtraukta į mokymo programas, tačiau dėl 1942 m. Japonijos invazijos į Indoneziją ir 1949 m. paskelbtos nepriklausomybės šis sprendimas nepaliko ryškesnių rezultatų ir olandų kalba tebevartojama retai.
Po nepriklausomybės paskelbimo, valstybine kalba Indonezijoje vietoj olandų paskelbta malajų kalba, tačiau indoneziečių kalboje liko daug olandiškos kilmės skolinių, tokių kaip kantor (iš olandiškojo kantoor), bis (iš bus). Manoma, kad ~20 % indonezietiškų žodžių yra olandiškos kilmės.
Be to, iš olandų kalbos paveldėta ir žodžių daryba (pavyzdžiui, rumah sahit reiškia tą patį, ką ir ziekenhuis - ligonių namai arba tiesiog ligoninė). Dėl to indonezietiškasis malajų kalbos variantas skiriasi nuo kitų šios kalbos variantų.
Šri Lankoje (Ceilone) ir Pietų Indijoje, kurias taip pat valdė Nyderlandai, olandų kalba praktiškai nevartojama.
Okeanija
Po Indonezijos nepriklausomybės paskelbimo, vakarinė Naujojos Gvinėjos dalis liko Nyderlandams iki 1963 m., kai ją užėmė Indonezija. Dauguma papuasų olandų kalbos nemoka.
Australijoje ir Naujojoje Zelandijoje yra olandų ir flamandų imigrantų bendruomenių. Pagal 2006 m. Australijos gyventojų surašymo duomenis, olandiškai namuose kalbėjo 36 179 žmonės, o pagal tų pačių metų Naujosios Zelandijos gyventojų surašymo duomenis, šioje šalyje olandiškai susikalbėti mokėjo 16 347 žmonės.
Amerika
Nyderlandų turėtose Vest Indijos ir Pietų Amerikos kolonijose olandų kalba įsitvirtino stipriau negu Azijoje, nes čia vyko intensyvesnė ekonominė veikla ir į šias kolonijas kėlėsi daugiau olandų kolonistų.
Surinamas
Suriname (buvusioje Olandijos Gvinėjoje), kur nuo XIX a. olandai vykdė plačią asimiliacinę politiką, olandų kalba yra vienintelė valstybinė ir gimtoji ~60% gyventojų. Dar 24% ją moka kaip antrąją kalbą. 1975 m. Surinamas atsiskyrė nuo Nyderlandų, o 2004 m. tapo pilnateisiu Olandų kalbos sąjungos nariu. Suriname vartojama olandų kalba turi tarimo ir leksinių skirtumų nuo vartojamos Olandijoje ir Belgijoje.
Karibai
Karibų jūros salos Aruba, Kiurasao ir Sint Martenas yra Nyderlandų Karalystės narės. Jose olandų kalba yra oficialioji, tačiau ja kalba tik apie 8 % gyventojų. Dauguma jų vartoja nuo portugalų kalbos kilusią papiamento kalbą, taip pat ir anglų kalbą.
Šiaurės Amerika
Naujojo Džersio valstijoje (JAV) anksčiau vartota imigrantų olandų kalba dabar jau beveik išnykusi. Olandų kalbos pagrindu atsiradę kreolų kalbos vartojamos Olbanyje, Niujorke, JAV Mergelių salose taip pat Gajanoje. JAV 2006 m. olandų kalbą namuose vartojo 150 396 gyventojai, Kanadoje - 160 000 (0,6% bendro gyventojų skaičiaus).
Afrika
XVII a. olandai įkūrė Kapo koloniją Pietų Afrikoje. Dėl atstumo nuo metropolijos, kitų kalbų (anglų, vokiečių, portugalų, vietinių Afrikos kalbų) įtakos, olandų kalba, vartojama Pietų Afrikoje supaprastėjo, įgavo savotiškų bruožų ir iš jos atsirado afrikansas. Dabar apie 10 milijonų gyventojų Pietų Afrikos Respublikoje afrikansas yra gimtoji kalba, dar apie 22 milijonai gali susikalbėti olandiškai.
Balsiai
Olandų kalboje yra 13 balsių ir 4 dvibalsiai.
Priebalsiai
Olandų kalboje daug žodžių prasideda trimis priebalsiais, pvz., straat (gatvė). Aukščiausiojo laipsnio būdvardžiai irgi paprastai baigiasi trimis priebalsiais: ergst (blogiausias), interessanst (įdomiausias), sterkst (stipriausias).
Kaip ir dauguma kitų germanų kalbų, olandų kalba nebuvo paveikta antrojo germanų priebalsių pasikeitimo, todėl jos priebalsių samplakos liko ganėtinai sudėtingos ištarti užsieniečiams. Bene geriausiai žinomas olandų kalbos bruožas yra veliariniai (gomuriniai) priebalsiai g (tariamas kaip ch, tik stipriau, leidžiant orui suvirpinti liežuvėlį) ir ch (tariamas panašiai, kaip lietuviškas ch, tik stipriau).
Reikia pažymėti, kad:
Toliau pateikiami priebalsių tarimo pavyzdžiai.
Gramatika
Olandų kalba turi daug leksinių ir sintaksės panašumų su visomis germanų kalbomis, tačiau artimiausios jai Vakarų germanų kalbos (vokiečių, anglų, fryzų), kurių grupei ji taip pat priklauso. Artimiausia iš šių kalbų olandų kalbai yra vokiečių: panaši jų sakinio struktūra, daugelis žodžių suprantami ir nesimokiusiems kurios nors iš šių kalbų (dažniausiai pateikti rašytine forma). Vis dėlto, olandų kalbos gramatika yra žymiai paprastesnė už vokiečių, nes:
Giminės ir linksniai
Olandų kalboje yra dvi giminės: bendroji (anksčiau buvusių vyr. ir mot. giminių samplaka su artikeliu de (než. een)) ir bevardė (žym. artikelis het, než. een). Visi daiktavardžiai, nepriklausomai nuo giminės, daugiskaitoje įgauna artikelį de. Jeigu sudaroma deminutyvinė daiktavardžio forma, nepriklausomai nuo giminės jis įgauna artikelį het.
Seniau daiktavardžiai būdavo linksniuojami tokiu pat principu, kaip ir vokiečių kalboje, dabar artikelis nesikeičia bet kuriame linksnyje.
Jeigu būdvardis eina pažyminiu, jis įgauna galūnę priklausomai nuo daiktavardžio giminės. Pavyzdžiui, norėdami pasakyti gražus šuo, sakome de mooie hond (su žymimuoju artikeliu) arba een mooie hond (su nežymimuoju artikeliu). Ši taisyklė galioja visiems bendrosios giminės daiktavardžiams. Bevardės giminės daiktavardžius apibrėžiantys būdvardžiai, jeigu daiktavardis vartojamas su žymimuoju artikeliu (het), taip pat įgauna galūnę -e, tačiau jeigu bevardės giminės artikelis nežymimasis (een), galūnės būdvardis neįgauna: het mooie huis - gražus namas, bet een mooi huis.
Jeigu būdvardis eina po veiksmažodžio, jis neįgauna jokios galūnės: de huizen zijn mooi - namai yra gražūs.
Veiksmažodis
Rašytinėje kalboje paprastai vartojama dar daug kitų laikų:
Lentelėje pateiktas veiksmažodžio spelen (žaisti) asmenavimas visuose laikuose. Šis veiksmažodis yra silpnosios linksniuotės.
Vienaskaitos antrasis asmuo jij Belgijoje gali virsti gij. Gij - archaijiška forma. Priklausomai nuo situacijos, stiproji įvardžio forma gali virsti silpnąja, t. y., jij virsta je (gij-ge), ypač tada, kai nesiekiama pabrėžti, apie ką kalbamasi ar į ką kreipiamasi. Analogiškas virsmas būdingas visiems asmenims, išskyrus vienaskaitos pirmąjį ir daugiskaitos antrąjį: jij/je, hij/he, zij/ze, wij/we, zij/ze. Mandagioji forma tiek antrajam vienaskaitos, tiek antrajam daugiskaitos asmeniui, yra U.
Sudarant klausimus, veiksmažodis iškeliamas į priekį. Pavyzdžiui, norėdami paklausti "Ar jis kalba olandiškai?", sakysime "Spreekt hij Nederlands?". Jeigu į asmenį kreipiamasi tiesiogiai, reikia prisiminti, kad antrasis vienaskaitos asmuo intergotavynėje formoje netenka galūnės (bet tik tuo atveju, jeigu nevartojama mandagumo forma): "Spreek je Nederlands?", bet "Spreekt u Nederlands?".
Veiksmažodis tiesioginiame sakinyje paprastai būna keliamas į antrą vietą po veiksnio: Ik ben in de keuken (Aš esu virtuvėje). Jeigu sakinys prasideda vietos aplinkybe, veiksmažodis eina iš karto po jos: "In de keuken eten we" (Virtuvėje mes valgome).
Knygų metraštis
Istorija
Leidinį sudarė „Knygų metraštis“, „Gaidų metraštis“ (nuo 1955 m. „Muzikinės literatūros metraštis“), „Vaizduojamojo meno metraštis“, „Palaidų spaudinių metraštis“ (1947–1953 m.), „Knygų recenzijų metraštis“ (1947–1951 m.) ir „Tarybinės lituanikos metraštis“ (1951–1956 m.).
Engordanis
Engordanis – kaimas vidurio Andoroje, į šiaurės rytus nuo Eskaldeso.
Mažeikių Ventos progimnazija
Mažeikių Ventos progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Mažeikiuose, Pavenčių g. 15, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 290160120. miniatiūra|202px|left|Progimnazijos pastatas
Istorija
Mokykla įkurta 1986 m. ir vadinosi Mažeikių 6-oji vidurinė mokykla. Mokyklos pastatas, pastatytas už naftos perdirbimo gamyklos lėšas, buvo didžiausias ir moderniausias visame rajone. Mokėsi 2059 mokiniai, sudaryti 62 klasių komplektai. Teko dirbti dviem pamainom. 1987 m. pavasarį devynmečio mokslo baigimo pažymėjimus įsigijo 111 devintokų.
2009–2011 m. mokykloje vyko renovacija, sutvarkyta mokyklos išorė ir vidus (dalinai). 2011 m. mokykla tapo pagrindine, liko 33 klasių komplektai.
Feliksas Sliesoriūnas
Feliksas Sliesoriūnas (1931 m. liepos 17 d. Šlapiuose, Utenos apskritis – 2017 m. birželio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos istorikas, pedagogas.
Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1971 m. Istorijos institute apgynė disertaciją „1830–1831 metų sukilimas Lietuvoje“, istorijos mokslų daktaras.
1964–1979 m. dirbo Lietuvos mokslų akademijos istorijos institute, 1969–1971 m. mokslinis sekretorius. Nuo 1979 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas, 1986–1991 m. visuotinės istorijos katedros vedėjas.
Paskelbė straipsnių mokslinėje ir periodinėje spaudoje, Tarybų Lietuvos ir Visuotinės lietuvių enciklopedijų straipsnių autorius.
Dainavos seniūnija
Dainavos seniūnija yra dviejose Lietuvos savivaldybėse:
Ad Fontes
Ad Fontes – religinis kasmetinis Lietuvos renginys, vykstantis liepos - rugpjūčio mėnesiais Kražių miestelyje, skirtas Grigališkojo choralo ir bažnyčios tradicijų studijoms. Renginys trunka savaitę.
Ad fontes lotyniškai reiškia „į šaltinius, link ištakų, prie versmės“. Šis pavadinimas atspindi Ad Fontes vasaros akademijos idėjas ir turinį. Įkurta teologo ir filosofijos dėstytojo M. Kubiliaus. Stovyklos idėją parėmė ir į Ad Fontes veiklą įsitraukė Romualdas Gražinis bei Jonas Vilimas.
Nuo 2006 m.-ųjų metų stovyklą organizuoja VU Filosofijos fakultetas.
Uniqlo
„Uniqlo“  – tarptautinis drabužių parduotuvių tinklas, įkurtas 1949 m. Ubėje, Jamagučio prefektūroje, Japonijoje. 2013 m. turėjo beveik 1300 parduotuvių Japonijoje bei 15-oje kitų šalių, pardavimai siekė daugiau nei 900 mlrd. jenų. 2005 m. lapkritį kompanija buvo pertvarkyta ir „Uniqlo“ tapo „Fast Retailing Co., Ltd.“ dukterine įmone.
Istorija
1949 m. atidaroma vyriškų drabužių parduotuvė „Ogori Shoji“ Ubės mieste Japonijoje, Jamagučio prekektūroje. 1963 m. kompanijos pajamos pasiekė 6 mln. jenų. Pirmoji „Uniqlo“ parduotuvė 1984 m. duris atvėrė Hirošimoje. 1991 m. kompanija savo vardą pakeitė iš „Ogori Shoji Co., Ltd“ į „Fast Retailing Co., Ltd“. 1996 m. kompanijos centrinė būstinė perkeliama į Tokiją, kad būtų lengviau planuoti kompanijos veiklą. 1998 m. po sėkmingų reklaminių kompanijų bendrovė sulaukė didelio dėmesio, tais pačiais metais atidaroma naujo tipo parduotuvė Tokijuje. 2000 m. atidaroma internetinė parduotuvė. 2001 m. žengtas pirmas žingsnis į tarptautinę plėtrą su parduotuve Londone. 2002 m. atidaroma parduotuvė Šanchajuje. Tais pačiai metais kompanija pradėjo prekiauti maistu, tačiau verslą paliko po kelerių metų.
2010 m. atidaromos parduotuvės Rusijoje bei Malaizijoje, 2011 m. ir Tailande. 2012 m. kompanija įsigijo amerikiečių drabužių parduotuvių tinklą „J Brand“, įskūrusį Los Andžele.
Parduotuvės
2013 m. pasaulyje veikė 1299 „Uniqlo“ parduotuvės, iš kurių 853 buvo Japonijoje ir 446 – kitose šalyse. Ypač sparti parduotuvių plėtra vykdoma Jungtinėse Valstijose, kur atidaroma 20–30 parduotuvių kasmet. 2014 m. pavasarį atidarytos parduotuvės Vokietijoje ir Australijoje.
Pajamos siekė 934,4 mlrd. jenų. Pardavimai Japonijoje sudarė 59,8 % visų „Fast Retailing“ pajamų (683,3 mlrd. jenų), tarptautiniai pardavimai „Uniqlo“ parduotuvėse siekė 250,1 mlrd. jenų (22 % kompanijos pajamų). Pasaulyje grynosios pajamos 2013 m. didėjo 66,8%, tačiau Japonijoje sumažėjo 5,4%. „Uniqlo“ yra vienas didžiausių drabužių parduotuvių tinklų visame pasaulyje; pagrindiniai tinklo varžovai yra „Zara“, „Gap“ bei „H&M“.
Esparcetinis marguolis
Esparcetinis marguolis (Zygaena loti) – marguolių (Zygaenidae) šeimos drugys. Dydis 25-35 mm. Skraido liepos – rugpjūčio mėn. Vikšrai gyvena ant dvispalvio raženio.
Uniqlo
Parduotuvės
Šalys, kuriose veikia parduotuvės „Uniqlo“:, , , USAV undefined, , , , , , , , , , , ,.
Esparcetinis marguolis
Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Tarkuvekas
Tarkuvekas  – kaimas Lenkijos rytuose, Pžesmikų valsčiuje, Sedlcų apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Eduardas Eigirdas
Eduardas Eigirdas (g. 1970 m. birželio 2 d. Vilnius) – lietuvių žurnalistas.
Biografija
1988 m. baigė Vilniaus 2-ąją vidurinę mokyklą. Karinę prievolę atliko Tolimųjų Rytų kariniame laivyne Vladivostoke. 1996 m. Vilniaus universitete baigė žurnalistiką, 1998 m. – Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje tarptautinio verslo administravimą.
1995–1999 m. dirbo banke „Litimpeks“. 1996–2000 m. savaitraščio „Atgimimas“ redaktorius. 1996–1999 m. Lietuvos Respublikos Seimas delegavo į Lietuvos radijo ir televizijos komisiją, nuo 2000 m. Lietuvos nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys. 1999–2002 m. Pilietinės minties instituto prezidentas, vėliau Demokratijos plėtros fondo įkūrėjas ir vadovas. 2000–2003 m. komercinės televizijos „TV 4“ (iki 2002 m. – Baltijos televizija) laidos „Pjūvis“, 2003–2005 m. ir laidos „300 sekundžių su Eduardu Eigirdu“ vedėjas. 2002–2006 m. Žinių radijo generalinis direktorius. 2007 m. žurnalo „Valstybė“ įkūrėjas, vadovas ir redaktorius.
Baksčiai
Istorija
Kaimas susiformavo XVII a. Pavadinimas kilo iš asmenvardžio Bakštys daugiskaitinės formos. Priklausė Mosėdžio dvarui ir Mosėdžio parapijai. 1846 m. buvo 5 dūmai. 1871 m. 37 kaimo valstiečiai valdė 123 rėžius žemės, už kurią atlikinėjo Mosėdžio dvare atodirbio prievolę. 1923 m. buvo 17 sodybų.
David Blatt
200px|thumbnail|Deividas Blatas Deividas Blatas (g. 1959 m. gegužės 22 d. Bostone) – JAV krepšinio treneris.
Taip pat turi ir Izraelio pilietybę. 2008–2009 m. sezone treniravo Maskvos „Dinamo“ krepšininkus. 2010 m. vasario 15 d. tapo Salonikų „Aris“ vyr. treneriu. 2010 m. liepos 11 d. pasirašė trejų metų sutartį su Izraelio Tel Avivo „Maccabi“ klubu. 2014 m. Biržėlio 20 d. tapo Klivlendo „Cavaliers“ klubo vyr. treneriu.
Autolikas
Graikų mitologijoje Autolikas („Vilko įsikūnijimas“) – Chionės ir Hermio sūnus. Jis buvo Antiklėjos, Odisėjo motinos, ir kelių sūnų tėvas (tik vienas sūnus žinomas – Aisimas (Aesimus)). Autolikas iš tėvo paveldėjo vagies įgūdžius bei buvo geras imtynininkas, to jį išmokė Heraklis. Autokilas iš Sizifo pavogė galvijų bandą ir magišką šalmą, kurį užsidėjęs tapdavo nematomu. Šalmą vėliau dėvėjo jo anūkas Odisėjas Trojos kare. Taip pat dalyvavo argonautų kelionėje pargabenant aukso vilną. Buvo tikima, kad jis gyveno Parnaso kalno papėdėje. Sizifas apsilankęs pas Autoliką atpažino pagrobtus galvijus, todėl sugundė jo dukterį, ir manoma, jog Odisėjas buvo Sizifo ir Antiklėjos sūnus. Vėliau Antiklėja buvo ištekinta už Laerto.
Nikolajus Berdiajevas
thumb|200px
Nikolajus Aleksandrovičius Berdiajevas (Николай Александрович Бердяев, 1874 m. kovo 18 d. – 1948 m. kovo 24 d.) – rusų filosofas, religinio egzistencializmo atstovas.
III Europos futbolo čempionatas
III Europos futbolo čempionatas vyko 1968 metais, finalinis čempionato etapas surengtas Italijoje. Šiame čempionate turnyras pervadintas iš Nacijų taurės į Europos futbolo čempionatą.
Atrankinės varžybos į šį turnyrą vyko nebe atkrintamųjų varžybų principu, bet buvo žaidžiama grupėse po 4 komandas. Stipriausia komanda iš kiekvienos grupės pateko į ketvirtfinalį. Finaliniame turnyre žaidė 4 komandos. Finalinio turnyro vieta buvo nuspręsta po to kai išaiškėjo 4 jame žaisiančios komandos.
Atrankos varžybos
Grupių varžybos vyko 1966-68 metais, ketvirtfinaliai 1968 metais. Iš viso buvo 8 grupės po 4 komandas, išskyrus 4 grupę, kurioje buvo tik 3 komandos. Kiekviena grupės komanda sužaisdavo su visomis kitomis grupės komandomis 2 kartus (išvykoje ir namie). Už pergalę buvo skiriami 2 taškai, už lygiasias - 1, už pralaimėjimą - 0. Grupių nugalėtojai pateko į ketvirtfinalį, kuris buvo žaidžiamas atkrintamųjų varžybų principu.
8 grupė
Šios grupės rezultatai buvo suformuoti iš 1966-1967 ir 1967-1968 metų Britanijos futbolo čempionato rezultatų.
Dėl III vietos
Roma || || ||  || 2:0
Finalas
Pakartotinės rungtynės:
George F. Kennan
thumb|Džordžas Kenanas 1947 m. Džordžas Frostas Kenanas (George Frost Kennan, 1904 m. vasario 16 d. – 2005 m. kovo 17 d.) buvo JAV diplomatas, politologas ir istorikas. Dž. F. Kenanas geriausiai yra žinomas kaip „varžymo politikos tėvas“ bei svarbi figūra Šaltojo karo pradžioje. Jis taip pat rašė istorinius veikalus apie santykius tarp Rusijos ir Vakarų pasaulio.
Penktojo dešimtmečio pabaigoje Dž. Kenano veikalai įkvėpė Trumeno doktriną, po kurios jis tapo viena ryškiausių figūrų Šaltojo karo istorijoje. Jo 1946 m. parašytoje "Ilgoje Telegramoje" buvo teigiama, jog TSRS režimas sparčiai plečiasi ir tai reikia kuo skubiau sustabdyti regionuose, kurie yra strategiškai svarbūs Jungtinėms Amerikos Valstijoms. Dž. Kenanas taip pat buvo vienas pagrindinių Maršalo plano iniciatorių.
308 m.
308 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Gegužė
Jonas Mizaras
Biografija
Pasiturinčių ūkininkų sūnus pradėjo teologijos studijas Edinburgo reformatų kunigų seminarijoje Škotijoje, jas tęsė Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos fakultete. 1929 m. įšventintas į kunigus.
Dirbo Švobiškio, Kėdainių, Kauno bei Skirsnemunės parapijose. 1927–1930 m. Biržų gimnazijos tikybos mokytojas.
Tiek pirmosios, tiek antrosios TSRS okupacijų darytos skriaudos paskatino Joną Mizarą 1948 m. parašyti Antitarybinį memorandumą, kuris tapo vienu ryškiausiu lietuvių tautos neginkluoto pasipriešinimo pavyzdžių. Už jo parašytą ir platinamą memorandumą Maskvos Ypatingasis pasitarimas jį nuteisė 10 metų lagerio. Iškentęs dvejus su puse metų, kunigas mirė, o jo amžinojo poilsio vietą užliejo Bratsko HE užtvankos vandenys.
Interplay Entertainment
Interplay Entertainment Corporation – amerikiečių įmonė, kurianti kompiuterinius žaidimus. „Interplay“ geriausiai žinoma kaip originalios „Fallout“ serijos kūrėja ir „Baldur's Gate“ bei „Descent“ serijų leidėja.
Istorija
Įkurta Brajano Fargo 1983 m. spalį pietų Kalifornijoje kaip „Interplay Productions“. Pirmieji darbuotojai buvo programuotojai Jay Patel, Troy Worrell ir Bill Heineman, kurie anksčiau dirbo kartu su Fargo nedidelėje video žaidimus kūrusioje įmonėje „Boone Corporation“. Pirmieji projektai buvo smulkūs, apėmė programinės įrangos perkūrimus ir net keletą su karyba susijusių darbų bendrovei „Loral Corporation“. Po derybų su „Activision“, „Interplay“ sudarė su jais 100 000 JAV dol. vertės kontraktą – sukurti tris iliustruotus tekstinius nuotykių žaidimus. Šie nuotykių žaidimai rėmėsi ankstesniaisiais Fargo darbais; jo pirmasis žaidimas buvo 1981 m. sukurtas „Demon’s Forge“.
„Interplay“ greitai užsitarnavo kokybiškų kompiuterinių vaidmenų žaidimų kūrėjo statusą, išleisdama trijų dalių seriją „The Bard’s Tale“ (1985–1988), kritikų pripažinimo susilaukusį „Wasteland“ (1988) ir „Dragon Wars“ (1989). Visus juos išleido „Electronic Arts“.
Įmonė žengė į leidybos sritį, 1988 m. išleisdama tokius žaidimus kaip „Neuromancer“ ir „Battle Chess“.
1997 m. „Interplay“ sukūrė ir išleido „Fallout“, pasisekimo ir kritikų pripažinimo susilaukusį kompiuterinį vaidmenų žaidimą, kurio veiksmas vyksta retrofuturistiniame postapokaliptiniame pasaulyje. Netrukus buvo įkurta studija „Black Isle Studios“, kuri sukūrė tęsinį „Fallout 2“. Vėliau „Interplay“ išleido dar vieną nusisekusią frančizę „Baldur's Gate“, „Dungeons & Dragons“ visata paremtą žaidimų seriją, kurią sukūrė „BioWare“.
Unikodas
Unikodas – standartas, apibrėžiantis beveik visų kalbų abėcėlių bei papildomų rašto ženklų kodavimą kompiuteriuose.
Unikodas sukurtas siekiant pakeisti anksčiau naudotas įvairias ribotas simbolių koduotes. Pirmoji standarto versija (1.0) sukurta 1995 metais, nuo tada standartas beveik kasmet atnaujinamas – 2022 metais išleista jau 15.0.0 jo versija. Šiuo metu Unikodas yra dominuojantis standartas pritaikant kompiuterines programas daugeliui kalbų. Unikodo palaikymas numatytas moderniuose standartuose (kaip XML), programavimo kalbose bei operacinėse sistemose. Šiuo metu standartas suteikia galimybę aprašyti iki 1 112 064 ženklų, o aprašo 149 186 ženklus.
Unikode kiekviena pozicija atitinka tik vieną konkretų ženklą, tačiau kai kuriais atvejais vienam ženklui skiriama keletas pozicijų. Pirmosios 256 pozicijos yra identiškos ISO 8859-1 koduotės ženklams, kad būtų paprastesnis keitimas iš egzistuojančių Vakarų Europos kalbų tekstų. Unikodo standarte numatyti ne tik raidės ir simboliai, bet ir pagalbiniai kodai nusakyti simbolio savybėms, teksto krypčiai bei kitoms reikmėms.
Unikode numatyta kombinacinių sekų galimybė, kai vienas vaizduojamas simbolis koduojamas dviejų ar daugiau kodų seka. Kai kurios raidės su diakritiniais ženklais gali būti užrašomos ir vienu kodu. Pavyzdžiui, kirčiuotoji raidė a (á) gali būti užrašoma tiek vienu Unikodo kodu (U+0301), tiek dviejų seka (U+0061, U+0301). Standarto požiūriu, abiem šiais būdais užrašyta informacija laikoma lygiaverte.
Toliau plėtojant standartą, laikomasi nuostatos nesuteikti atskirų kodų ženklams, kurie gali būti užrašyti kombinacinėmis sekomis. Siekiant supaprastinti darbą su dažniau pasitaikančiomis kombinacinėmis sekomis (pavyzdžiui, tokių duomenų perkodavimą iš kitų koduočių ar į jas), 2005-aisiais metais (4.1 versijoje) standarte įvesta vardinių sekų (named character sequences) sąvoka.
Apimtis
Unikodas apima beveik visas šiuo metu naudojamas rašto sistemas. Kai kurios jų:
Taip pat Unikode pridėti ir nemažai papildomų simbolių, istorinių bei išnykusių rašto sistemų (Egiptiečių bei Majų hieroglifai, Šumerų dantiraštis, Senovės graikų, Finikiečių abėcėlės, runos ir kt.).
Be to, naudojami ir matematiniai bei muzikiniai simboliai, numatytos vietos ateityje pridedamoms rašto sistemoms bei asmeniniam naudojimui.
Darbas su Unikodu
Pats Unikodo standartas tik numato konkrečias koduojamų ženklų aibę ir vienareikšmes jų pozicijas, bet ne realų jų kodavimą fizinėje atmintyje. Yra sukurta keletas Unikodo koduočių, kurių vienos pritaikytos taupesniam saugojimui, kitos – suderinamumui su senomis koduotėmis ar sistemomis. Štai dalis jų:
UTF-32 ir UCS-4 koduotės yra netaupios, bet labai paprastos – jomis galima užkoduoti bet kurį Unikodo simbolį kiekvienam skiriant 32 bitus. UTF-8 koduotėje vienam ženklui naudojama nuo 1 iki 4 baitų, ji yra suderinama su ASCII bei yra labai taupi, jei ja koduojamame tekste naudojami daugiausia lotynų abėcėlės pagrindo rašmenys.
Kritika
Unikodo kritikų (daugiausiai Japonijoje) požiūriu, standartas per daug supaprastina azijietiškas rašto sistemas, nepalaiko senesnių ar alternatyvių kandži simbolių. Taip pat yra teigiančių, kad Unikodas palaiko per mažai simbolių. Kritikuota ir nelogiška Thai simbolių eilės tvarka.
Standarto 2.0 versijoje pradinė 65 535 galimų užkoduoti ženklų aibė padidinta iki 1 112 064, pridėta papildomų azijietiškų rašto ženklų, todėl dalis pradinės kritikos jau nėra aktuali.
Bakšiai
Bakšiai – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Alytaus. Rytinė Bakšių dalis priklauso Alytaus miestui.
Raudonžiedis marguolis
Raudonžiedis marguolis (Zygaena ephialtes) – marguolių (Zygaenidae) šeimos drugys. Pilvelio viduryje yra raudonas žiedas (tuo skiriasi nuo vingiorykštinio marguolio). Skraido liepos – rugpjūčio mėn. upių slėniuose ir šlaituose. Vikšrai aptinkami ant dvispalvio raženio. Vikšras gelsvas ar žalsvas, apaugęs šviesiais šereliais. Lėliukė juodai ruda.
Lietuvoje reta, lokaliai paplitusi rūšis. Rasta Kauno, Lazdijų, Prienų, Varėnos raj. Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Kolektyvas
Kolektyvas – Vakarų tautinių mažumų komunistinio universiteto lietuvių sektoriaus žurnalas, ėjęs 1921–1931 m. Maskvoje.
Istorija
Buvo dauginamas stiklografu ir hektografu, o nuo 1927 m. – spaustuvėje. Rengė redakcinė kolegija, atsakingasis redaktorius Vincas Kapsukas. Išėjo 37 numeriai. Tiražas – 100–400 egz.
Linas Virginijus Medelis
Linas Virginijus Medelis (g. 1951 m. lapkričio 20 d. Šilutėje) – lietuvių publicistas, redaktorius, periodikos leidėjas.
Biografija
1969 m. baigė Molėtų vidurinę mokyklą. 1970–1972 m. tarnavo TSRS kariuomenėje, 1979 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistiką.
1974–1975 m. žurnalo „Mokslas ir gyvenimas“ Technikos skyriaus vedėjas, vėliau Lietuvos TSR žurnalistų sąjungos kūrybinių sekcijų vedėjas, dirbo statybose, autobuso vairuotoju, miško sakintoju. 1985–1988 m. – žurnalo „Jaunimo gretos“ skyriaus vedėjas, 1988–1990 m. savaitraščio „Atgimimas“ faktiškasis vyriausiasis redaktorius, bendrovės „Atgimimas“ direktorius, 1990–1992 m. – leidinio „Vilniaus laikraštis“ redaktorius, nuo 1992 m. – leidyklos „Vilniaus laikraštis“ savininkas ir vyriausiasis redaktorius. Iki 2008 m. dirbo įvairiose redakcijose ir leidyklose, leidinių „Respublika“, „Veidas“ redakcijose, rengė laidas „Laisvosios Europos radijui“, „Užupio radijui“.
Leidyba
Subūrė redakcijų kolektyvus bei įkūrė periodinių leidinių Vilniuje, Kaune, Utenoje, Molėtuose: „Vilniaus laikraštis“, „Pirmadienis“, „Kauno pirmadienis“, „Turizmas ir laisvalaikis“, „BŪK“, „Kapitalas“, „Laisvės alėja“, „Tai bent“ ir kitus,, „Molėtų žinios“, „Utenos diena“, , juos redagavo.
Kūryba
Rašo daugiausia politine, kultūrine, žurnalistikos analizės tematika, įskaitant ir satyros žanrą. Spausdinasi žurnaluose „Metai“, „Kultūros barai“, laikraščiuose „Respublika“, „Lietuvos žinios“, internetinėje spaudoje – „Alfa.lt“, „Bernardinai.lt“, „Balsas.lt“ ir kt.
K. Umbraso literatūrinės premijos laureatas.
Visuomeninė veikla
Aktyviai dalyvavo Lietuvos persitvarkymo sąjūdžio veikloje, pirmojo suvažiavimo delegatas, rinko žurnalistų parašus, inicijuodamas 1990 m. neeilinį Lietuvos TSR žurnalistų sąjungos suvažiavimą, kuriame ji atsiskyrė nuo TSRS žurnalistų sąjungos, pats iš nepriklausomos Lietuvos žurnalistų sąjungos pasitraukė 2005 m.LŽS vadovybė nedelsdama sustabdė Sąjungos internetinį puslapį ir sunaikino visą turinį (vėliau pradėta iš naujo). 1993 m. Lietuvos periodinės spaudos leidėjų asociacijos įkūrimo iniciatorius.
Kaip satyrinio savaitraščio „Pirmadienis“ leidėjas ir redaktorius finansavo bei paskatino aktorių R. Vilkaitį kandidatuoti į valstybės prezidento postą (1993), atstovauti neegzistuojančią Duonos valgytojų partiją, rėmė jį masiniais renginiais, informacija, reklaminiais-agitaciniais straipsniais, siekiant sušvelninti bendrą politinę įtampą rinkimų metu.
2018 m, sudarė ir redagavo proginį leidinį "Sąjūdžio Atgimimas", skirtą Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio įkūrimo ir savaitraščio "Atgimimas" 30-mečiui bei Lietuvos nepriklausomybės akto signataro ir savaitraščio steigėjo Romualdo Ozolo atminimui.
Žalėsiečiai
Žalėsiečiai (Chlorococcales) – žaliadumblių (Chlorophyta) skyriaus eilė. Lietuvoje randamos šios šeimos:
Edvinas Jasaitis
Edvinas Jasaitis (g. 1990 m. balandžio 11 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje. Pirmasis treneris Saulius Lesnickas,
Žaidimas klubuose
Daugiausiai rungtynių sužaidė už FC Šiauliai. 2017 m. atstovavo Džiugas Telšiai ekipą. Pirmos lygos pirmenybėse sužaidė 13 rungtynių ir pasižymėjo 4 įvarčiais.
2018 m. žaidė už FC Pakruojis, kurie dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse. Pirmoje lygoje sužaidė 22 rungtynes. Šiame sezone pasižymėjo šešiais įvarčiais.
2019 m. sezoną pradėjo FC Pakruojis. Sužaidė trejose rungtynėse, o vėliau Pakruojo ekipa pradėjo byrėti ir su kitais žaidėjais paliko šią komandą.
2019 m. atstovavo FK Akmenės Cementas, kurie žaidė Antroje lygoje, Vakarų zonoje. per sezoną sužaidė 16 rungtynių, per kurias pasižymėjo vienu įvarčiu.
Žaidimas rinktinėse
2009 m. kovo mėnesį debiutavo Lietuvos jaunimo iki 21 metų rinktinėje draugiškose rungtynėse prieš Baltarusijos bendraamžius.
Le Bonas
Le Bonas – kaimas vidurio Andoroje, į pietus nuo Enkampo. Stovi Šv. Romano bažnyčia.
Paryžiaus-Buržė tarptautinis oro uostas
Paryžiaus-Buržė oro uostas (IATA kodas: LBG, ICAO kodas: LFPB) – oro uostas, esantis 11 km į šiaurę nuo Paryžiaus, Buržė komunoje.
Naudojamas bendrajai aviacijai (verslo lėktuvams), aviacijos šventėms (nuo 1953 m. nelyginiais metais vyksta Paryžiaus aviacijos paroda). Įsikūręs Prancūzų aviacijos muziejus.
Istorija
1919 m. pradėti pirmieji komerciniai skrydžiai; vienintelis Paryžiaus oro uostas iki 1932 m., tada atidarytas Orli oro uostas. Labiausiai žinomas kaip istorinio Čarlzo Lindbergo skrydžio per Atlanto vandenyną 1927 m. nusileidimo taškas, taip pat kaip dvisparnio lėktuvo „Baltasis paukštis“ (L'Oiseau Blanc) skrydžio, kuris įvyko dvejomis savaitėmis anksčiau už Č. Lindbergo skrydį, išvykimo taškas. Buržė oro uostas taip pat buvo paminėtas Deno Brauno romane „Da Vinčio kodas“.
1940 m. birželio 25 d. išsilaipinęs Buržė oro uoste Adolfas Hitleris kartu su Albertu Špejeriu ir palyda pirmą ir paskutinį kartą apsilankė Paryžiuje.
1961 m. birželio 16 d. Buržė oro uoste dezertyravo Rusijos baleto šokėjas Rudolfas Nurejevas.
1977 m. nutraukti tarptautiniai skrydžiai. 1980 m. ir vietiniai, paliekant tik verslo tikslams skirtus skrydžius.
thumb|left|175px|Paminklas Charles Nungesser, Francois Coli ir [[Charles Lindbergh skrydžiams atminti. Pastatytas 1928 m. prie įėjimo į aerodromą.]]
Yra statula paminėti prancūzei Raymonde de Laroche, kuri tapo pirmąją moterimi, išsilaikiusia piloto teises.
Nelaimės ir incidentai
2000 m. liepos 25 d. bandydamas nusileisti sudužo Concorde lėktuvas.
Šventosios apylinkė
Šventosios apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis Lietuvos šiaurės vakaruose, į šiaurę nuo Palangos.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Palangos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kretingos rajonui. 1954 m. prijungtos Būtingės apylinkė ir Paliepgirių apylinkė, o dalis Šventosios apylinkės prijungta prie Lazdininkų apylinkės. 1970 m. birželio 30 d. Šventosios apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Palangos miesto, mažoji dalis – prie Darbėnų apylinkės.
309 m.
309 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Balandis
Borgu departamentas
Borgu departamentas  – departamentas Benino vidurio šiaurinėje dalyje, Nigerijos pasienyje. Administracinis centras – Paraku.
1999 m. nuo Borgu departamento atskirtas Aliborio departamentas.
Iškilę Atakoros kalnai, kuriuose prasideda Sota, Uemė, Okpara.
Gyventojai
Religinis pasiskirstymas:
Etninis pasiskirstymas:
Administracinis suskirstymas
thumb|left|250px|Borgu komunos Departamentas padalintas į 8 komunas:
Kambarka (reikšmės)
Kambarka gali reikšti:
Gedimino kalnas
thumb|left|130px
Gedimino kalnas arba Pilies kalnas – erozinė kalva Vilniuje, Neries kairiajame krante, prie Neries ir Vilnios santakos. Aukštis virš jūros lygio – 142 m, santykinis aukštis – 48 m. Tai antropogeniškai performuotas erozinės kilmės kalvaragis, viduramžiais paverstas įtvirtinta piliaviete. Šiaurėje kalną nuo Sapieginės erozinio kalvyno skiria Vilnios žiotys (seniau toje vietoje būta kanalo). Kalvos cokolinė dalis susidariusi iš moreninio priemolio ir priesmėlio, kurį dengia smėlis. Gedimino kalno šlaitai statūs (35–40 °), viršūnėje suformuota ovali 110–120 m ilgio ir 50–60 m pločio aikštelė. Ant kalno stovi Vilniaus aukštutinė pilis („Gedimino pilis“). Pilies kalnas priklauso Vilniaus pilių kultūriniam rezervatui.
Gedimino kalnas per daugelį šimtmečių apgriuvo, jo griuvimas buvo vienas iš fortifikacijos veiksnių, o jo nuošliaužos atliko vieną iš gynybinių funkcijų.
Kalnas seniau buvo be medžių, bet jais apaugo XX a. pr. Iki XX a. pab. Gedimino kalną buvo visiškai užaugę medžiai. Jie 2011–2013 m. buvo visiškai iškirsti.
2016 m. vasarį, atitirpus ir įmirkus dirvožemiui, Gedimino kalno šlaituose ėmė rastis nuošliaužos ir įgriuvos. Vėliau per 2016–2017 m. nuošliaužų susidarė dar daugiau, imtasi kalno gelbėjimo darbų. Nuošliaužų susidarymui įtaką galėjo padaryti ant kalno šlaito įrengtas funikulierius, papėdėje atstatyti Valdovų rūmai.
Kardas (reikšmės)
Žodis kardas reiškia:
Kai kuriuos į dagį panašius augalus:
Taip pat:
Spauda:
Šauliai (Zarasai)
Šauliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Mukulių, prie Izito ežero.
Česlovas Kazimieras Blažys
Česlovas Kazimieras Blažys (g. 1943 m. rugpjūčio 18 d. Kybartuose) – teisininkas, politikas.
Biografija
1965–1970 m. mokėsi Vilniaus universiteto Teisės fakultete. 1967 m. pradėjo dirbti milicijoje. 1977–1980 m. stažavosi TSRS vidaus reikalų ministerijos akademijoje.
1981–1989 m. Vilniaus rajono vidaus reikalų skyriaus viršininkas. 1989–1990 m. Lietuvos SSR vidaus reikalų ministerijos viršininko pavaduotojas.
1990–1991 m. Lietuvos Policijos akademijos direktorius. 1991–1993 m. Policijos departamento prie Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerijos komisaras. 1993–1995 m. Migracijos departamento direktorius. 1995–1997 m. privačios apsaugos įmonės UAB „Gelvora“ generalinis direktorius. 1997–1999 m. Vilniaus miesto policijos komisariato vyriausiasis komisaras.
Iki 1990 m. Lietuvos komunistų partijos narys.
Bakšiai (reikšmės)
Bakšiais vadinami kaimai:
Bakšiai (Alytus)
Bakšiai – šiauriausia Alytaus miesto dalis, kairiajame Nemuno krante, į rytus nuo Šiaurinio pramonės rajono. Vakaruose prieina Bakšių kaimas. Iš vakarų į rytus veda Bakšių gatvė.
Kambarka (upė)
Kambarka  – Permės krašto upė, tekanti per Udmurtijos respubliką, kairysis Kamos intakas. 9 km nuo žiočių įrengtas Kambarkos tvenkinys, kurio krantuose įsikūręs Kambarkos miestas.