cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jonas Laurinaitis
Biografija
Nuo 1918 m. gruodžio 30 d. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1918 m. paskirtas Antrojo pėstininkų pulko 1-osios kuopos vadu, netrukus tapo I bataliono, o 1919 m. gegužės 6 d. paskirtas II bataliono vadu. 1919 m. gegužės 13 d. su batalionu išvyko į frontą kovai su bolševikais. 1919 m. gegužės 19 d. batalionas paėmė Raguvą ir pasuko Subačiaus – Kupiškio link, bolševikams teko trauktis. Nuo 1919 m. liepos 10 d. Antrojo pėstininkų pulko vado padėjėjas. 1919 m. rugpjūčio 24 d. pavesta laikinai eiti pulko vado pareigas, teko vadovauti Zarasų operacijai. Už sėkmingą pulko pasirodymą Vyriausiasis karo vadas pareiškė padėką ir apdovanojo Vyčio kryžiumi. 1919 m. lapkričio 21-23 d. dalyvavo kovose su bermontininkais prie Radviliškio. Nuo 1920 m. kovo 17 d. Antrojo pėstininkų pulko vadas. 1920 m. balandžio 14 d. išrinktas į Steigiamąjį Seimą, tačiau Seimo atstovo pareigų atsisakė. 1920 m. rugsėjo 22 d. kautynėse prie Seinų pateko į lenkų nelaisvę, iš jos grįžo 1920 m. lapkričio 10 d. Nuo 1922 m. rugsėjo 20 d. Pirmosios divizijos štabo viršininkas. 1924 m. baigė Aukštuosius karininkų kursus.
1927 m. paskirtas III Karo apygardos štabo viršininku. Nuo 1929 m. pradžios Šiaulių karo apygardos viršininkas. 1930 m. rugpjūčio 1 d. išėjo į atsargą ir apsigyveno Panevėžyje. 1944 m. tarnavo Vietinėje rinktinėje Kaune. Frontui artėjant pasitraukė į Vokietiją, gyveno Štutgarto perkeltųjų asmenų stovykloje. Mirė pabėgėlių stovykloje.
Paprastasis uodas
Paprastasis uodas (Culex pipiens) – tikrųjų uodų (Culicidae) šeimai priklausanti vabzdžių rūšis, paplitusi Europoje.
Kūno ilgis iki 6 mm. Kojos 1,5 karto ilgesnės už kūną. Patelės minta žinduolių (žmonių, galvijų, arklių) krauju. Lervas veda stovinčio vandens telkiniuose (~100 kiaušinėlių). Per 24-36 valandas išsirita lervos, gyvena vandenyje. Po 7-10 dienų pereina į lėliukės stadiją, kurioje išbūna 2-4 dienas. Optimali veisimosi temperatūra 20-25 °C. Suaugęs uodas priklausomai nuo temperatūros gyvena nuo 10-14 dienų iki 3-5 savaičių.
Lietuvoje labai dažnas. Aktyvus šiltuoju metu laiku. Veisiasi ežeruose, balose, grioviuose ir kituose stovinčio vandens telkiniuose. Maliarijos neperneša, nes šiai čia vystytis per žema temperatūra.
thumb|left|250px|Culex genties uodų lervos
Išnė
Išnė (Oenanthe) – salierinių (Apiaceae) šeimos augalų gentis.
Kai kurios rūšys, ypač geltonoji išnė (Oenanthe crocata), labai nuodingos.
Gentyje apie 10 rūšių:
Nijolė Vaičiulienė-Paulauskaitė
Nijolė Vaičiulienė-Paulauskaitė (1953 m. lapkričio 2 d. Bumbulų k., Kelmės r.), pedagogė ir chorvedė.
Biografija
Baigusi Liolių aštuonmetę mokyklą, 1969–1973 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos S. Šimkaus aukštesniojoje muzikos mokykloje (dėst. M. Filipovas), o 1973–1978 m. choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. J. Motiekaičio klasė). Studijuodama dėstė muziką Vilniaus A. Vienuolio vidurinėje mokykloje (1976–1978) ir vadovavo vaikų chorui. Taip pat vadovavo Vilniaus autobusų parko moterų vokaliniam ansambliui, kuris 1978 m. respublikinėje ansamblių apžiūroje pelnė laureato vardą.
Nuo 1978 rudens Šiaulių aukštesniosios muzikos mokyklos choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytoja, 1984–1990 muzikos praktikos vedėja, 1990–1995 Šiaulių konservatorijos Muzikos mokyklos mokymo dalies vedėja, nuo 1995 konservatorijos dėstytoja.
Nuo 1990 konservatorijos Muzikos mokyklos jaunių choro vadovė. Chorą parengė 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje ir 1996 Vilniaus jaunimo menų šventei, 1997 Lietuvos moksleivių dainų šventei. Choras dalyvauja miesto ir zoninėse dainų šventėse, koncertuoja Šiauliuose ir aplinkiniuose rajonuose. Pedagogė išmokėA. Bružo dešimties dainų ciklą „Rūpintojėlis“, pastatė R. Kisevičiaus operetę „Tai nutiko 6a“ (suvaidinta per 20 kartų). Muzikos mokyklos mergaičių vokalinį ansamblį ji parengė 1996 respublikiniam „Dainų dainelės" konkursui.
N. Vaičiulienė daug ir kūrybiškai dirbo su įvairiais Šiaulių miesto vokaliniais ansambliais: grūdų produktų kombinato (1980–1985), kūdikių namų (1986–1991), medicinos mokyklos (1979–1986) ir kt. Su šiais kolektyvais ansamblių apžiūrose ir konkursuose ji pelnė pirmųjų ir kitų prizinių vietų. Maždaug metus buvo Šiaulių miesto dainų ir šokių liaudies ansamblio „Jovaras“ chormeisterė. 1993 subūrė Tėvynės sąjungos moterų vokalinį ansamblį „Žemyna" – surengė su juo koncertų Šiaulių, Pakruojo, Kelmės, N. Akmenės, Telšių, Radviliškio rajonuose, Neringos ir Jelgavos (Latvija) miestuose, dalyvavo 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje.
N. Vaičiulienė – 1992, 1995, 1996 Šiaulių miesto ir 1993, 1994 Šiaulių krašto dainų švenčių dirigentė.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Lithuanian Business Review
Lithuanian Business Review  – Lietuvos tarptautinis pramonės ir verslo žurnalas anglų kalba, ėjęs 1993–1995 m. Vilniuje ir 2000–2010 m. Kaune. 2013 m. pasikeitė žurnalo savininkas, juo tapo VšĮ Leidybos idėjų centras, 2015 m. žurnalo leidimas buvo atnaujintas.
Istorija
Iki 1994 m. vadinosi „Baltic Industry and Society“ (Baltijos pramonė ir visuomenė). Leido Lietuvos investicijų agentūra kartu su Lietuvos prekybos, pramonės ir amatų rūmų asociacija. 1993–1995 m. ir 2000 m. ėjo kartą per ketvirtį, 2001–2002 m. – per mėnesį ir 2003–2010 m. – per du mėnesius. Tiražas 3 000 egz. (1993 m. ir 1995 m.)
Žurnalą leido „Neolito grupė“. Publikavo Lietuvos ūkio apžvalga ir ekonomikos komentarai, skirti angliškai suprantančiai verslo bendruomenėje Lietuvoje ir visame pasaulyje.
Bankrutavus "Neolito" grupei žurnalo teises 2013 m. įsigijo VšĮ Leidybos idėjų centras. Pirmas atnaujinto žurnalo numeris pasirodė 2015 m. gegužės mėn. Žurnalo apimtis 128 psl. Pirmasis numeris skirtas Lietuvos atkurtos Nepriklausomybės 25-erių metų jubiliejui - "Lithuanian Business Review. 25 Years of Independence".
Rugsėjo 15
Rugsėjo 15 yra 258-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 259-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 107 dienos.
Vardadieniai
Eugenija – Nikodemas – Rimgailė – Rolandas – Vismantas – Vismantė
Sūsios durpynas
Sūsios durpynas – durpynas pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone ir Kalvarijos savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Kalvarijos, 3 km į vakarus nuo Šeštokų, Sūsninkų miško rytuose. Plotas – 14,37 km². Susidaręs ledyninio liežuvio paliktoje dubumoje. Šiaurinė riba labai vinguriuota. Sausmės sudaro 25 ha. Pietiniu pakraščiu teka Šešupės intakas Kirsna (vaga ištiesinta).
Durpės žemapelkinės. Durpių klodo (nenusausinto) vidutinis storis 1,7 m (didžiausias – 5,6 m). Durpių ištekliai (~1986 m.) 21 mln. m³. Durpės viksvinės–nendrinės, jų peleningumas 13,2 %, vidutinis drėgnumas 86,6 %. Sūsios dugną dengia molis, smėlis, o tarp jo ir durpių slūgso sapropelio sluoksnis (iki 5,5 m). Pietinė sukultūrinta.
1985 m. Ežerėlio durpių įmonė Sūsios durpyne pagamino 16 000 t kuro, 800 t kraiko, 3000 t komposto durpių. Dabar durpių gavybą ir perdirbimą vykdė UAB „Ežerėlio durpės“ (būstinė Jukneliškėje). Nuo 2009 m. durpių gavyba sustabdyta, o dar po kelių metų durpių gavybos įmonė likviduota, įmonės pastatai, siaurasis geležinkelis, kuriuo gabentos durpės, išardyti.
Etimologija
Pavadinimas kildinamas nuo žodžio sūsis, sūsas („niežai, bėrimas, šašai“).
Kamoja
Kamoja  – upė rytų Lietuvoje ir Baltarusijoje; Birvėtos (Dauguvos baseinas) dešinysis intakas.
Prasideda Baltarusijos Pastovių rajone, Kamojų apylinkėse, Kamojų miške, altitudė 212 m. Teka į vakarus, prateka Kamojų ežerą, vėliau į šiaurę, per Didįjį ir Mažąjį Surviliškio ežerus (altitudė 160,4 m), kerta geležinkelį Lentupis – Pastovys ir pagal jį iki Adutiškio pagal sieną su Lietuva. Toliau 28 km teka Švenčionių ir Ignalinos rajonų teritorija, prateka Svirkų ežerą (altitudė 126,8 m). Įteka į Birvėtą 18 km nuo jos žiočių, prie Kėkštų kaimo, 1,5 km nuo Didžiasalio.
Intakai – Lazdauja (kairysis), Lyguma (dešinysis). thumb|200px|left|Pavasario polaidžio metu ties Adutiškiu (1916 m.) Upės ilgis 51 km (28 km Lietuvoje), baseino plotas 346 km², iš jų Lietuvoje – 112 km². Aukštupyje vagos plotis 5-6 m, gylis 0,8-1,2 m. Nuo Adutiškio iki Svirkų ežero vaga reguliuota, plotis 6-16 m, gylis 1-3 m. Vidutinis nuolydis aukštupyje 7,50 m/km, vidutinis nuolydis 1,24 m/km. Srovės greitis 0,1 m/s. Vidutinis debitas žiotyse 2,8 m³/s.
Gyvenvietės prie Kamojos: Kamojai, Tranševičiai, Mėgūnai, Surviliškiai, Diaugūnai, Adutiškis, Linkonys, Ramoniūnai, Vileitai, Galatilčiai, Mociškė, Antanai, Medinos, Kudabiškė, Kurtiškė, Kėkštai.
Upėvardis kildinamas nuo žodžio kamas („gumulas, gurvuolis“, seniau, matyt, ir „kemsas, kupstas“).
Gamelstadenas
Gamelstadenas (SV Gammelstaden) – miestas Švedijos šiaurėje, Laplandijoje. Miestas yra šalia Botnijos įlankos. Gyventojų: 4892 (2005). Gamelstadene esanti senoji miesto dalis aplink bažnyčią įrašyta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Artefaktas (klaida)
Artefaktas – stebėjimo rezultatas, kuris matomas (ar kitaip aptinkamas) ne dėl stebimo objekto, bet dėl stebėjimo technikos, naudotų statistinių metodų, objekto paruošimo stebėjimui ir kitų panašių ypatybių. Neteisingai suprantant ir vertinant artefaktus, gaunamos klaidingos išvados.
Mikroskopijoje artefaktais vadinamos vaizdo detalės, atsirandančios ruošiant objektą stebėjimui (pjaustant, fiksuojant, dažant) ar jį suspaudus tarp stiklelių stebėjimo metu. Informatikoje artefaktus kartais sukelia duomenis apdorojančių algoritmų ypatumai. Statistikoje artefaktai gaunami tendencingai parenkant imtį, kuomet stebėjimams ar matavimams atrinkti objektai nėra pakankamai tipiški.
Daumėnai (reikšmės)
Daumėnais vadinami kaimai:
Dauliūnai
Dauliūnai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Jūžintų. Stūkso Dauliūnų piliakalnis.
Istorija
Kaimas pirmą kartą buvo paminėtas 1663 m. Užpalių dvaro inventoriaus knygoje (vadintas karališkuoju, nes priklausė Lietuvos didžiojo kunigaikščio dvarui).
XIX a. kaimą valdė Užpalių dvaras.
Fortūna (žurnalas)
Fortūna – lietuviškas žurnalas, projekto „Kas yra kas Lietuvoje“ sudėtinė dalis. Platinamas „Kas yra kas Lietuvoje“ prenumeratoriams, projekto dalyviams. „Fortūną“ nemokamai gauna „Kas yra kas Lietuvoje“ verslo prenumeratoriai; prabangių prekių ir paslaugų įmonių klientai.
Rubrikos
Jame yra tokios rubrikos kaip:
Nuorodos
Žurnalo tinklalapis
Kesadilija
thumb|250px
Kesadilija  – meksikiečių virtuvės patiekalas iš su sūriu keptos tortilijos, daržovių, salsos. Dažnai gaminamas greito maisto užkandinėse.
Gamyba
Kesadilija gaminama iš tortilijų, įdarytų sūriu ir kečupu, pasta arba salsa.
Kiti tradiciniai ingredientai – mėsa, pupelės, avokadas, kitos daržovės. Kesadilija kepama tol kol išsilydo visas joje esantis sūris. Dažniausiai patiekiama supjaustyta gabaliukais ir su švelniu arba aštriu padažu, grietine.
Viacom
Viacom, Inc. (pilnas pavadinimas – Video & Audio Communications) – JAV tarptautinis žiniasklaidos koncernas, daugiausia specializavęsis kino ir kabelinės televizijos srityse. Buvo vienas stambiausių transliacijų ir kabelinės televizijos tiekėjų (kartu su „Comcast“, „The Walt Disney Company“, „21st Century Fox“, „Time Warner“ ir „CBS Corporation“).
2012 m. „Viacom“ priklausė apytiksliai 170 tinklų, pasiekiančių apie 700 mln. prenumeratorių 160-yje šalių.
Istorija
XX a. garsios „Viacom“ pavadinimą perėmusi įmonė buvo įkurta 2005 m. gruodžio 31 d., po to kai atsiskyrė nuo tuometinės „Viacom“, tais pačiais metais pakeitusios pavadinimą į „CBS Corporation“. Apie sprendimą atsiskirti viešai prabilta 2005 m. kovo mėn. Tokį žingsnį nulėmė ne tik stagnuojanti įmonės akcijų kaina, bet ir vidinė konkurencija tarp Les Moonves ir Tom Freston, atitinkamai „CBS“ ir „MTV Networks“ ilgalaikių vadovų. Abi naujai įkurtos įmonės išliko valdomos bendrovės „National Amusements“.
2019 m. gruodžio 4 d. „CBS Corporation“ ir „Viacom“ vėl susijungė, nauja įmonė pasivadino „ViacomCBS“.
262 m. pr. m. e.
'''262 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Retažiedis ąsotenis
Retažiedis ąsotenis (Nepenthes tobaica) – ąsoteninių (Nepenthaceae) šeimos vabzdžiaėdis augalas.
Paplitęs Sumatroje.
Trys valstybės
Trys valstybės arba Trys karalystės – taip vadinami keleto šalių skirtingi istoriniai laikotarpiai:
1960 m. pasaulio šachmatų čempionatas
'''1960 m. pasaulio šachmatų čempionatas''' – pasaulio šachmatų čempionato trimečio ciklo (1957–1960) varžybos. Jų paskutiniame etape tarp M. Botviniko ir M. Talio buvo žaidžiamas 24 partijų mačas dėl pasaulio čempiono vardo. Jis vyko 1960 m. kovo 15 – gegužės 7 d. Maskvoje. Pretendentas turėjo surinkti daugumą taškų. Esant rezultatui 12 : 12 pasaulio čempionas išsaugo titulą. Mačą laimėjo Michailas Talis 12½ : 8½ (+6 -2 =13). Jis tapo aštuntuoju pasaulio šachmatų čempionu.
Pretendento atranka
Tai ketvirtas pasaulio šachmatų čempionatas, kai pretendentas buvo atrenkamas pagal FIDE nustatytą tvarką.
Zoniniai turnyrai
Pravedus 1957 m. zoninius turnyrus į 1958 m. Portorožo tarpzoninį turnyrą pateko geriausiai pasirodę dalyviai: iš 1-os zonos (Vakarų Europa) – 3 v.: 🇨🇿 L. Pachmanas, S. Gligoričius, 🇭🇺 P. Benko iš 2-os (Centrinė Europa) 3 v.: 🇨🇿 M. Filipas, A. Matanovičius, 🇧🇬 O. Neikirchas; iš 3-ios (Rytų Europa) 3 v.: 🇭🇺 L. Sabo, 🇮🇸 F. Olafsonas, B. Larsenas; iš 4-os (SSRS)– 4 v.: (M. Talis, T. Petrosianas, D. Bronšteinas ir J. Averbachas; iš – 5-os – (JAV) 2 v.: 🇺🇸 (R. Fišeris ir S. Reševskis); iš – 6-os – 1 v.: 🇨🇦 P. Vaitonis; iš – 7-os – (Centrinė Amerika) 1 v. – 🇨🇴 B. de Greifas; iš – 8-os – (Pietų Amerika) 3 v. 🇦🇷 (O. Panno, H. Roseto R. Sanginetis); iš – 9-os – (Azija) 1 v. R. Kardoso.
Tarpzoninis turnyras
Dalyvavo 21 šachmatininkas. Dalyvių sudėtis – devyniuose FIDE zoniniuose turnyruose geriausiai pasirodę šachmatininkai: iš 1-os, 2-os, 3-ios zonų po 3 šachmatininkus; iš 4-os (SSRS) zonos – 4; iš 8-os – 3; iš 5-os – 2; iš 6-os, 7-os ir 9-tos – po 1. Turnyre dalyvauti atsisakę žaidėjai – S. Reševskis buvo pakeistas Dž. Šervinu (iš atsarginių sąrašo), o P. Vaitonis – 2-ąją vietą Kanados čemp. užėmusiu G. Fusteriu.
Tarpzoniniame turnyre buvo nesulaikomas Michailas Talis – 13½ taško iš 20 galimų. Rezultatai prieš P. Keresą (1 : 3), T. Petrosianą (2 : 2) ir V. Smyslovą (2½ : 1½) nebuvo įspūdingi, bet likusiems varžovams (S. Gligoričiui, 16-mečiui R. Fišeriui, F. Olafsonui ir O. Benkui) tedavė tik 3-is pustaškius.
Kandidatų turnyras
Pasaulio šachmatų čempionato 1959 m. Kandidatų turnyras vyko: Blede – (1-14) ratai, Zagrebe – (15-21) ratai,, Belgrade – (22-28) ratai. 1959 m. rugsėjo 6–spalio 31 d. Turnyre dalyvavo 6 geriausiai pasirodę 1958 m. tarpzoniniame turnyre šachmatininkai: M. Talis,  S. Gligoričius,  T. Petrosianas, 🇺🇸 P. Benko, 🇮🇸 F. Olafsonas, 🇺🇸  R. Fišeris, 1958 m. pasaulio čempionato mačą pralaimėjęs eksčempionas Vasilijus Smyslovas ir P. Keresas – 1956 m. Kandidatų turnyro antrosios vietos prizininkas.
Surinkęs 20 taškų iš 28 galimų, pirmąją vietą ir teisę žaisti mačą dėl pasaulio čempiono vardo su Michailu Botviniku iškovojo Michailas Talis.
Pretendentas
Tai, kad Michailas Talis gali tapti M. Botviniko varžovu aiškiai matėsi 6-ojo dešimtmečio pabaigoje – labai jau greitai jis kopė šachmatų karjeros laiptais aukštyn. Į M. Talio pasiekimus prabilta 1957 m. Tais metais M. Talis su dideliu pranašumu laimėjo SSRS čempionatą (14 taškų iš 21). Bet esmė ne ta, kad jis laimėjo prieš pagrindinius konkurentus – P. Keresą, D. Bronšteiną ir A. Tolušą, o tai kaip jis tai darė. Mesdamas Botviniko šachmatams iššūkį, pažeisdamas visas šachmatų žaidimo teorijas – aukodamas vieną po kito pėstininkus ir figūras. Po metų, 1958 m. namie (Rygoje), antrą kartą laimėjo SSRS čempionatą.
Čempionas
Nespėjęs pailsėti po pasaulio čempionato mačo su Smyslovu, M. Botvinikas privalėjo vėl ruoštis. Šį kartą vėjas papūtė iš visai kitos pusės. Jei harmonijos šalininką V. Smyslovą čempionas perprato ir jam likdavo tik parinkti kovos su juo metodus, o kaip sutramdyti iracionalųjį M. Talį buvo dar neaišku.
Po 1958 m. mačo M. Botvinikas žaidė nedažnai: Miuncheno šachmatų olimpiadoje prie pirmos lentos surinko 9 taškus iš 12, laimėjo Vageningene nedidelį turnyrą (4 iš 5). Žaidė SSRS komandiniame čempionate, mače Maskva – Leningradas, kur įveikė V. Korčnojų 1½ : ½.
Prognozės prieš mačą
Pasibaigus 1959 m. kandidatų turnyrui pasaulio šachmatų visuomenė buvo susidomėjusi: M. Talis stebino visus savo žaidimu, ypač kombinacijomis. 1959 m. pabaigoje „Deutsche Schachzeitung“ rašė: „Talis čempioniškoje formoje. Jis išradingas, kaip Botvinikas, balansuoja prie bedugnės, kaip Laskeris, stiprus debiute ir vidurio žaidime, kaip M. Euvė, tartum Aliochinas pateikia netikėtus sumanymus ir žaidimo grožiu primena P. Morfį. Bet ar M. Talis sugebės įveikti M. Botviniko geležinę logiką, priešintis čempiono gebėjimui prisiderinti prie bet kokio varžovo?“ Atsižvelgiant į tai, kad M. Botvinikas ir M. Talis iki 1960 m. mačo tarpusavyje nebuvo žaidę nei vienos partijos, atsakymo nebuvo. Liko laukti mačo.
Mačo eiga
M. Talis 1-ąją partiją su M. Botviniku pradėjo 1.e4 – ir netikėtai lengvai laimėjo. Čempioną vėl pavedė jo pagrindinis debiutas – prancūziškoji gynyba. Prie jos, kaip ir mače su V. Smyslovu, jis nebegrįžo. Sekančios 4-ias partijas čempionas spaudė bet tai paversti pergalėmis nesugebėjo. Čia jau atėjo M. Talio eilė – mačo 6-oji partija ilgiems metamas tapo jo vizitine kortele. Kai juodieji pastatė žirgą po smūgiu ant f4, salėje pasigirdo šūksniai ir aplodismentai. Teisėjui trūko jėgų nuraminti publikai ir jis nusprendė perkelti partiją į atskirą kambarį! Bet spręsti iškilusius uždavinius čempionui vis vien nesisekė ir netrukus jis pateko į beviltišką padėtį. M. Talis ramiai žaisdamas laimėjo šią partiją. Mačo rezultatas tapo 4 : 2. Kai grubiai suklydęs, dar sukrėstas po praėjusios partijos, čempionas pralaimėjo ir 7-ąją, daugelis teigė, kad mačo likimas nuspręstas. Bet atėjo laikas ir pretendentui klysti! 8-ojoje partijoje jis vienu ėjimu išleido pergalę, o sekančioje išleido ir lygiąsias! O po to M. Botvinikas parodė, kaip reikia žaisti Karo-Kaną. Iš didelės pretendento persvaros beliko 5:4.
Bet rygiečiui vis tik reikėjo vieną kitą partiją pralaimėti, kad pajustų kovos skonį. Taip ir atsitiko: jis vos neišspaudė pergalės prieš M. Botviniką 10-ojoje partijoje, bet puikiai laimėjo 11-ąją, kurioje A. Koblencui patarus sužaidė Rečio debiutą ir nutraukė bandymus pramušti Karo-Kaną. M. Talis taip aiškino tokį posūkį:
Aš visai nesiruošiau po debiuto įgyti persvarą – buvau išsikėlęs visai kitą tikslą: pasiekti, kiek galima sudėtingesnę poziciją, sukurti joje įtampą ir perkelti lemiamus įvykius, kai eina prie pabaigos žaidimo laikas … ir šį tikslą man pavyko pasiekti!”
Pralaimėjęs šią partiją M. Botvinikas suprato, kad mačo, ko gero, nebeišgelbės. Po jos, jam tapo aišku, kad M. Talis gali laimėti ne tik „beprotiškose“ padėtyse bet ir „normaliose“. Sekė penkerios lygiosios iš eilės. M. Talį tai žlugdė ir 17-oje partijoje jis, norėdamas pakeisti situaciją, buvo perlenkęs lazdą. M. Botvinikas žaidė logiškai ir stipriai, tačiau, patekęs į gilų ceitnotą, 39-jame ėjime padarė grubią klaidą. Varžovas iškart tuo pasinaudojo ir mačo rezultatas tapo 10 : 7. Dabar viskas buvo baigta. Palaužtas čempionas dar pralaimėjo ir 19-ąją partiją. Dar po dvejų ramių lygiųjų mačas pasibaigė 12½ : 8½ pretendento naudai. M. Talis tapo 8-uoju pasaulio šachmatų čempionu.
Atgarsiai
„Talis plačiai išnaudojo puikias savo praktinio žaidimo savybes: versdavo mane užrašinėti ėjimus, gerai išnaudodavo mano ceitnotus, bet svarbiausia – stengėsi už nedidelį pozicijos defektą suaktyvinti, padaryti judrias figūras…. Tais atvejais, kai tai jam pavykdavo, aš buvau bejėgis… Mane stebino, kad varžovas, vietoj to, kad žaistų „pagal poziciją“ (kaip mane mokino jaunystėje) atlikdavo iš pirmo žvilgsnio nelogišką ėjimą, kurio prasmė grynai praktinė – priversti varžovą spręsti sudėtingus uždavinius. O kai varžovas suklysdavo, Talis rasdavo išradingų ir netikėtų sprendimų“.
Maroko administracinis suskirstymas
thumb|300px|Maroko regionai 1997 m. Marokas buvo suskirstytas į 16 regionų. Regionai skirstomi į smulkesnius administracinius vienetus: 21 prefektūrą ir 41 sritį. Maroke sritį valdo Awliya (arab.: أولياء), kurį skiria karalius.
Žaliojo Kyšulio vėliava
Žaliojo Kyšulio Salų vėliava – trijų spalvų ir penkių nevienodo pločio horizontalių spalvų trispalvė. Apie tris ketvirtadalius vėliavos užima mėlynos spalvos juostos, kurias skiria dvi baltos ir viena raudonos – esančios tarp baltųjų – spalvos juostos. Vėliavos kairėje pusėje yra dešimt apskritimu išdėstytų geltonų penkiakampių žvaigždžių.
Istorija
Jau nuo XV amžiaus pabaigos, kuomet portugalai ėmė kolonizuoti šias salas ir šioms saloms tapus nedaloma Portugalijos teritorija, šioje salose galiojo atitinkamos Portugalijoje egzistavusios vėliavos, kurios kito priklausomai nuo to kas valdė tuo metu Portugaliją ir kokia vėliava tuo metu buvo įteisinta metropolijoje. Priešingai nei kitose kolonijinėse šalyse, kur metropolijos dažnai kolonijoms priskirdavo vėliavas, simbolizuojančias tam tikrą teritorijų specifiką, Portugalija visas kolonijas laikė savo neatskiriama teritorija, tuo įteisindama valstybinę Portugalijos vėliavą ir oficialia jai priklausančių teritorijų vėliavą. 1967 metais buvo svarstoma Portugalijos vėliavos pagrindu sukurti šiai teritorijai atskirą vėliavą, bet planų buvo atsisakyta. miniatiūra|250px|Ankstesnė vėliava naudota 1975-1992 m. 1975 metų liepos 5 dieną Žaliojo Kyšulio Salų Respublikai iškovojus nepriklausomybę buvo įteisinta nauja vėliava, kurią sudarė vienos stačiakampės vertikalios ir dviejų horizontalių stačiakampių trispalvė, su žvaigždės bei kukurūzų ir kviečių vainiku, esančiu kairiojoje pusėje. Kaip ir daugelio iš kolonializmo išsivadavusių Afrikos šalių vėliavos buvo kuriamos remiantis pan – afrikanizmo simboliais. Vertikalioje juostoje, esančioje vėliavos kairiajame krašte, esanti raudona spalva simbolizavo kovos už laisvę kančias, žalia – žemės ūkį ir gamtą, geltona – saulę ir turtus. Juoda žvaigždė – simbolis paimtas iš Ganos vėliavos, kuris turėjo simbolizuoti kada nors suvienytą Afriką. Kukurūzų ir kviečių vainikas – šalies socialistinę orientaciją.
Vėliava buvo įteisinta 1992 metų rugsėjo 22 dieną. Šalies apsisprendimas pakeisti vėliavą simbolizavo bet kokių planų sujungti Žaliojo Kyšulio Salų Respubliką ir Bisau Gvinėją atsisakymą.
Simbolika
Mėlyna spalva šioje vėliavoje simbolizuoja vandenyną bei dangų; raudonos ir baltos juostų kombinacija – kelią link šalies kūrimo, kur raudona simbolizuoja pastangas, balta – taiką. Dešimt žvaigždžių – dešimt salų, sudarančių šią valstybę (šešias Priešvėjines ir keturias Pavėjines salas), o žvaigždžių išsidėstymas ratu – šalies tautos vienybę.
Panašios vėliavos
Buvusi Žaliojo Kyšulio Salų vėliava yra beveik tapati Bisau Gvinėjos vėliavai, kadangi kovai už šių šalių nepriklausomybę vadovavo ta pati partija, todėl buvo plėtojama idėja suvienyti šias valstybes į vieną.
1973 m. Formulės 1 sezonas
'''1973 m. Formulės 1 sezonas''' buvo 24-iasis Formulės-1 sezonas. Jis prasidėjo sausio 28 ir baigėsi spalio 7 dieną po 15 lenktynių.
Sezono apžvalga
Sezono nugalėtoja tapo britų Lotus-Ford ekipa, nugalėjusi 7 kartus.
Lenktynininkų įskaita
Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Į bendrą įskaitą buvo skaičiuojami 7 geriausi rezultatai iš pirmų 8 lenktynių ir geriausi 7 rezultatai iš paskutinių 7 lenktynių.
Moravicė
Moravicė  – upė Čekijos Respublikoje, dešinysis Opavos intakas. Išteka iš Hruby Jesenyko kalnų grandinės 1135 m aukštyje ir teka 100,5 km į pietryčius. Netoli Opavos miesto įteka į Opavos upę. Moravicė iš dalies formuoja istorinę ribą tarp Moravijos ir Silezijos.
Didžiausias intakas – Hvoždnicas.
Prie Moravicės įsikūrę šie miestai:
Gudeliai (Dieveniškės)
Gudeliai – gatvinis kaimas Šalčininkų rajono savivaldybės pietryčiuose, 7 km į rytus nuo Dieveniškių, Dieveniškių istoriniame regioniniame parke. Šiauriniu pakraščiu teka Gauja, pietuose eina siena su Baltarusija.
Chrudimka
Chrudimka  – upė, esanti Pardubicės regione, Čekijos Respublikoje. Tai kairysis Labės intakas, prasidedantis netoli Hlinsko ir pastoviai tekantis į šiaurę, Pardubicės miesto link.
Devynergiai
Devynergiai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 6,5 km į pietvakarius nuo Vaškų, prie Plonės upės.
Giedrius Viduolis
Giedrius Viduolis (g. 1968 m. Panemunėlio geležinkelio stotyje, Rokiškio rajonas) – humoristas, žinomas kaip „Tata“ iš humoro grupės „Ambrozija“.
Biografija
Studijavo Klaipėdos universitete muzikos mokytojo specialybę, nebaigė.
Rokiškio kultūros centro darbuotojas.
Karjera su „Ambrozija“ prasidėjo nuo paprasto koncertinio numerio 1989 m., kai Rokiškyje su folklorinio ansamblio „Gastauta“ nariais (A. Svidinskas, V. Žvirblis ir G. Viduolis) parodė žiūrovams dainų popuri retro stiliuje. Su humoro grupe „Ambrozija“ per metus surengia apie 100 koncertų. Nuo 1997 metų prodiuseriui Valdui Vižiniui pakvietus bendradarbiauti, dalyvavo humoro laidos „Pono Vižo šou“ kūrime (TV3, LNK). LNK televizijos humoro laidos „Nosis“, TV3 10 laidų projekto „Vasara su Ambrozija“, laidos „Ambrozijos TV“ kūrėjas.
Dvasingumas
thumb|250px|[[Visata laikoma vienu iš dvasinio įkvėpimo šaltinių.]]
Dvasingumas – aukščiausia, nemateriali realybė, vidinis kelias link būties prasmės suvokimo, giliausių vertybių ir reikšmių refleksija. Dvasinės praktikos, tokios kaip meditacija, malda, savivoka yra skirtos tobulinti individo vidinį gyvenimą, vesti asmenybę prie sąjungos su visaapimančia realybe pajautos, pajausti vienovę su kosmosu, Dievu, žmonija. Dvasingumas dažnai patiriamas kaip įkvėpimo šaltinis, gyvenimo kelrodis. Dvasingumas pagrįstas tikėjimu nematerialia realybe, transcendentiniu pasaulio ir visos būties šaltiniu.
Religijos dvasingumą vertina įvairiai, bet laiko jį neatsiejama sąjungos su Dievu dalimi. Krikščionybėje dvasingumas suvokiamas kaip asmeninis santykis su Dievu, o dvasingas žmogus tas, kuris teikia pirmenybę tokio santykio užmezgimui, o ne ritualams, tradicijoms ar bendruomeninei veiklai.
1655 m.
1655 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Dvasingumas
Nors tiek dvasingumas, tiek religija siekia galutinio Dievo (Absoliuto) pažinimo, tačiau šiais laikais šie keliai yra atskiriami. Šiuolaikiniai dvasiniai mokytojai neretai teigia, kad religija tėra formalus, išorinis ieškojimas, įspaustas į civilizacijos rėmus, o dvasingumas yra labai individualus, asmeninis, vidinis kelias pažinimo link.
Psichologiniu požiūriu dvasingumas siejamas su asmens vidine harmonija, teigiamu santykiu su pasauliu, laimės, gyvenimo prasmės pajauta.
FK Gomelʹ
Gomelio FK – Baltarusijos futbolo klubas iš Gomelio.
Sezonai
Šaltinis:
Birštono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Veikla
Pirmasis tarybos posėdis įvyko 2007 m. balandžio 11 d. Savivaldybės mere išrinkta Nijolė Dirginčienė, gavusi 13 tarybos narių balsų. Už 37 metus Birštonui vadovavusį Antaną Zenkevičių balsavo 8 tarybos nariai. Tačiau gegužės 14 d. merei pareikšta naujai susiformavusios daugumos interpeliacija ir meru vėl išrinktas Antanas Zenkevičius. Už jį, spaudos teigimu, balsavo 2 socialdemokratai ir 10 kitų partijos narių.
Nuorodos
Oficiali svetainė
Dvipartinė sistema
Dvipartinė sistema – politinė sistema, kai tik dvi partijos realiai gali konkuruoti dėl vyriausybės sudarymo teisės. Dėl to vyriausybės kabineto nariais gali tapti tik vienos ar kitos partijos atstovai. Kitos mažesnės partijos gali dalyvauti tik vietinės ar administracinio vieneto rinkimuose.
Dvipartinė sistema paplitusi šiose pasaulio valstybėse: JAV, Hondūre, Nikaragvoje, Jamaikoje, Maltoje ir Japonijoje. Dvipartinėje sistemoje viena partija dažniausiai yra kairiosios, o kita dešinios pakraipos: konservatoriai ir leiboristai Tautų Sandraugoje bei respublikonai ir demokratai JAV.
263 m. pr. m. e.
'''263 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Paprastasis maliarinis uodas
Paprastasis maliarinis uodas (Anopheles maculipennis) – tikrųjų uodų (Culicidae) šeimai priklausanti vabzdžių rūšis, paplitusi tropinėse, subtropinėse, kartais ir vidutinių platumų srityse.
Kūno ilgis iki 6-8 mm. Paprastasis maliarinis uodas kitaip nei paprastasis uodas, tupi ne nuleidęs, o pakėlęs pilvelį. Patelės minta žinduolių (žmonių, galvijų, arklių) krauju. Lervas veda stovinčio vandens telkiniuose (~150-340 kiaušinėlių). Lėliukės stadijoje išbūna 3-4 dienas.
Lietuvoje apyretis. Maliarijos neperneša, nes čia vystytis per žema temperatūra.
Vaivadijos kelias 640 (Lenkija)
Vaivadijos kelias 640 - kelias šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Semiatičės apskrityje. Jungia Semiatičę ir Koterką. Ilgis - 24 km. Kelias baigiasi 3 km iki valstybinės sienos su Baltarusija.
Pagrindinės gyvenvietės prie kelio:
Kucharuvka
Kucharuvka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zabluduvo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Zabluduvo ir apie 13 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Virginija Šiukščienė
Virginija Šiukščienė (g. 1959 m. birželio 12 d. Užventyje, Kelmės rajonas) – Lietuvos istorikė, muziejininkė.
Biografija
1982 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. Nuo 1982 m. Šiaulių Aušros muziejaus muziejininkė, 1995-2004 m. mokslinė sekretorė, muziejaus leidyklos vedėja, nuo 2004 m. direktoriaus pavaduotoja. Autorinių bei grupinių parodų muziejuje rengėja.
Nuo 2005 m. Lietuvos muziejų asociacijos Rinkinių mokslinio tyrimo sekcijos pirmininkė. Nuo 1982 m. Lietuvos kraštotyros draugijos narė.
1985-1992 m. teikė metodines konsultacijas Šiaulių miesto ir rajono visuomeniniams muziejams. 1985-1990 m. vadovavo jaunųjų kraštotyrininkų būreliui Šiaulių jaunųjų turistų centre.
Žemuoginis stiebinis nematodas
Žemuoginis stiebinis nematodas (Ditylenchus dipsaci) – Anguinidae šeimos kirmėlė.
Antro ir trečio ūgio lervos žiemoja žemuogių kelmeliuose tarp lapų. Dauginasi ir vystosi augalų audiniuose. Dažnai randama ant pupelių, pomidorų, agurkų ir daugelio piktžolių.
Apkrėsti augalai nuskursta. Ant stiebų, lapkočių ir lapų gyslų pastebima sustorėjimų. Lapkočiai ir žiedkočiai trumpi, iškrypę. Lapai smulkūs, raukšlėti, epidermis sutrūkinėjęs. Ant lapų ir stiebų žydėjimo metu ir uogoms nokstant atsiranda rusvų dėmių. Augalai dera blogai, uogos smulkios, deformuotos, kietos. Kenkėjas plinta su sodinamais daigais. Esant labai drėgniems orams, stiebiniai nematodai pereina į dirvą, kur diapauzuoja.
Kovos priemonės
Augalus, apsikrėtusius nematodais, reikia išrauti su šaknimis ir sunaikinti.
Sodinti tik sveikų augalų daigus.
Naikinti piktžoles. Reguliariai palaikant drėgmę, tinkamai tręšiant augalus, sudaromos nepalankios sąlygos kenkėjams vystytis.
Portals of Grace
Portals of Grace („grakštumo vartai“) – pirmasis solinis persų atlikėjos Azam Ali albumas, išleistas 2002 m. Iki tol ji buvo išleidusi albumą su grupe „Vas“.
Albume „Portals of Grace“ Azam Ali įdainuoja įvairias daugiausia viduramžių Europos melodijas.
Kybunpark
AFG Arena – įvairių paskirčių stadionas Sankt Galene, Šveicarijoje. Atidarytas 2008 m. Stadione telpa 20 000 žiūrovų. Daugiausia yra naudojamas futbolo rungtynėms. Jame savo namų varžybas žaidžia Šveicarijos Superlygos FC Sankt Gallen.
Pirmosios futbolo varžybos įvyko 2009 m. gegužės 30 d., Šveicarijai 3–0 laimėjus prieš Liuksemburgą (18 000 žiūrovų). Oficialiai stadionas buvo atidarytas 2008 m. liepos 5 d.
thumb|none|Statoma AFG Arena (2008 m.)
Zigmantas Kiaupa
Biografija
1965–1966 m. ir 1968–1970 m. tarnavo sovietinėje armijoje. Dirbo Vilniaus archyvuose, nuo 1970 m. dirba Lietuvos istorijos institute (iki 1990 m. Istorijos institutas), 1993–1997 m. Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės istorijos skyriaus vadovas. 1993 m. humanitarinių mokslų daktaras. 1982–1986 m. skaitė paskaitas Vilniaus pedagoginio instituto studentams. 1992 m. pradėjo dėstyti Vilniaus universitete, nuo 1993 m. Vytauto Didžiojo universiteto dėstytojas, nuo 2003 m. profesorius. 1999–2000 m. Lietuvos istorijos instituto direktoriaus pavaduotojas mokslo reikalams. Nuo 2006 m. VDU Senato narys, nuo 2010 m. Senato pirmininkas.
Mokslinė veikla
Tiria Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės politinę, kultūros, Lietuvos miestų ir miestelių istoriją, Lietuvos istorinius šaltinius ir kultūrinį paveldą užsienyje. Parašė pirmąją po 1990 m. politinę Lietuvos istoriją. Daug mokslinių straipsnių paskelbė Lenkijos, Vokietijos, Rusijos, Ukrainos, kitų šalių moksliniuose leidiniuose. Sudarė dokumentų rinkinį „Instrukcijos feodalinių valdų administracijai Lietuvoje XVII–XIX a.“ (1985 m., su J. Kiaupiene). Paskelbė Kauno, Šiaulių, Telšių ir kitų miestų istorinių šaltinių. Vienas ir su kitais sudarė daugiau kaip 10 mokslinių straipsnių ir istorinių šaltinių rinkinių. 1992 m. su J. Kiaupiene atkūrė ir parengė spaudai tęstinio leidinio „Praeitis“ t. 3. Nuo 1998 m. tęstinių leidinių „Kauno istorijos metraštis“ ir „Lietuvos istorijos bibliografija“, nuo 2001 m. žurnalo „Lietuvos istorijos metraštis“ redakcinės kolegijos pirmininkas, knygos „Lietuvos istorija“ redakcinės kolegijos narys.
1988 m. vienas Lietuvos istorijos draugijos atkūrimo iniciatorių, jos veikėjas. Nuo 1988 m. Lietuvos heraldikos komisijos narys.
Kristinehamnas
Geografija
Kristinehamnas įsikūręs ant Venerno ežero kranto. Miestas yra įsikūrusi tiksliai 250 km nuo Oslo, Stokholmo bei Geteborgo.
Gyventojai
2005 metais mieste gyveno 17 836 žmonės.
Istorija
Miestas įkurtas 1582 m. Miesto statusą gavo 1642 m. Miestas buvo pavadintas Kristinos garbei.
Giedra (žurnalas)
Istorija
Pradėtas leisti vietoj žurnalo „Moksleivis“. Leido Amerikos lietuvių Romos katalikų moksleivių (studentų) susivienijimas.
Redagavo P. Lapelis ir A. Linkus.
Nemylimi
„Nemylimi“ – Lietuvos televizinis serialas, nuo 2009 m. sausio 4 d. iki 2009 m. birželio 18 d. rodytas per TV3 televiziją. Serialą kūrė kompanija „Videometra“. Jis pastatytas pagal Edvino Kalėdos knygą. Didžioji dalis veikėjų – nusikaltėliai.
Seriale pasakojama Astos (vaidina Toma Vaškevičiūtė) ir Viktoro (vaidina Tadas Gryn) istorija. Iš baimės būti be namų, Viktoras nusprendžia išplėšti seifą su 200 000 litų. Po kiek laiko jį suima ir nuteisia.
Antrasis sezonas TV3 eteryje buvo pradėtas rodyti nuo 2010 m. vasario 8 d. nauju pavadinimu „Svetimi“. Trečiasis ir paskutinis trilogijos sezonas buvo pradėtas rodyti eteryje nuo 2011 m. vasario 14 d. nauju pavadinimu „Pasmerkti“. 2013 metais serialas grąžintas į eterį pavadinimu Pasmerkti II, šis taip pat turi keturis tęsinius, kurie buvo rodyti TV3 eteryje - Pasmerkti III, Pasmerkti IV, Prakeikti, Prakeikti II, Prakeikti III,Prakeikti IV, Prakeikti V
Hamiltono maršrutas
thumb|Hamiltono ciklas grafe, atitinkančiame [[dodekaedras|dodekaedrą]] Hamiltono maršrutas - maršrutas grafe, kuriuo galima pereiti visas jo viršūnes po vieną kartą. Jei tokiu maršrutu grįžtama į pradinę viršūnę, jis vadinamas Hamiltono ciklu, jei ne - Hamiltono keliu arba Hamiltono grandine. Pavadinimas kilo nuo pavardės matematiko Viljamo Rovano Hamiltono, 1857 m. sukūrusio žaidimą, kuriame reikėjo apeiti visas dodekaedro (tiksliau - jį atitinkančio grafo) viršūnes einant jo briaunomis.
Egzistavimo sąlygos
Nėra žinoma jokios paprastos būtinos ir pakankamos Hamiltono maršruto egzistavimo sąlygos.
Taikymai
Uždavinys, kai pilnajame svoriniame grafe ieškoma minimalaus Hamiltono ciklo, vadinamas keliaujančio pirklio uždaviniu ir taikomas logistikoje.
Algoritmas Hamiltono ciklui rasti C++ kalba:
Tera Patrick
Tera Patrik (tikrasis vardas – Linda Ann Hopkins; g. 1976 m. liepos 25 d. Greit Folsas) – buvusi JAV pornografinių filmų aktorė.
Hamiltono maršrutas
Taikymai
<div style="background: #ffffff; overflow:auto;width:auto;border:solid gray;border-width:.1em .1em .1em .8em;padding:.2em .6em;">
Tera Patrick
Biografija
Tera Patrik gimė Greit Folse, Montanos valstijoje. Jos motina kilusi iš Tailando, o tėvas – anglų-olandų kilmės kariuomenės gydytojas. Dar vaikystėje jos motina, negalėdama prisitaikyti prie vietinio klimato, paliko šeimą ir grįžo į gimtinę, tuo tarpu Tera su tėvu ir jaunesniąja seserimi persikėlė gyventi į San Franciską. Čia ją, sulaukusią 13, pastebėjo „Ford“ modelių agentūros atstovai ir pasiūlė darbą, o jau pirmoji Teros kelionė buvo į Tokiją. left |thumb|180px Ji priklausė agentūrai 5 metus, kol, sulaukusi 18, nusprendė tęsti mokslus. Tera įstojo į Boizio valstybinį universitetą Aidahe, kur ėmėsi studijuoti biologiją. Po kurio laiko ji persikėlė į Kaliforniją ir savo studijas perkėlė į Santa Barbaros universitetą.
Čia pinigų stygius vėl ją privertė prisiminti modelio darbą ir Tera tapo katalogų modeliu. Jos nuotraukos darėsi vis atviresnės, kol galiausiai 1999 metais sulaukė pasiūlymo filmuotis pornografinėse juostose ir pasirašė sutartį su „Digital Playground“.
Kitais metais Tera grįžo į pornografiją, pasirašydama sutartį su kompanija „Vivid“. Šioje buvo numatytos sąlygos, kad Tera filmuojasi tik scenose su merginomis arba tik su Seinfeldu, už kurio 2004 metais ji ištekėjo.
2009 metais Tera nustojo filmuotis sekso scenose, tačiau kartais pasirodo pornografinėse juostose kaip kviestinė aktorė.
Viso jos filmografiją sudaro beveik 90 juostų.
Kita veikla
right |thumb|180px Tera yra plačiai žinoma ir už pornografijos pasaulio ribų.
2000 metais Teros nuotraukos pasirodė „Playboy“, „Penthouse“ ir „Hustler“ žurnaluose. Vasario mėnesį ji buvo paskelbta Mėnesio mergina, o Metų merginos rinkimuose užėmė 2 vietą.
2002 metais ji pelnė „Hustler“ „Honey“ titulą.
2006 metų liepą Teros nuotrauka puošė žurnalo „FHM“ JAV leidimą. Tai buvo pirmas kartas, kai viršelyje buvo įdėta pornožvaigždės nuotrauka.
Tais pačiais metais žurnalui paskelbus 100 Seksualiausių pasaulio moterų sąrašą, Tera jame užėmė 57 vietą. Ji taip pat yra turėjusi savo skiltį „FHM“ žurnalo Jungtinės Karalystės leidime ir Playboy TV instrukcijų šou „School of Sex“ dalyvaudavo kaip kviestinė ekspertė.
2006 metais muzikos kanalas VH1 įtraukė ją į sąrašą „Top 40 Hottest Rockstar Girlfriends & Wives“.
Tera yra įkūrusi kompaniją „Teravision“ ir modelių agentūrą „The Tera Patrick Agency“.
2010 metais ji išleido biografinę knygą „Sinner Takes All“.
2010 metais ji vaidino Indonezijos siaubo filme „Rintihan Kuntilanak Perawan“ (Moaning of Virgin Ghost).
Terą taip pat galima išvysti grupės „Everlast” dainos „I Can’t Move” vaizdo klipe, o jos personažą – video žaidime „Backyard Wrestling 2“.
Šeima
2004 metais Tera ištekėjo už Evan Seinfeld. 2009 pora paskelbė apie išsiskyrimą, nors jiedu ir toliau liko verslo partneriais.
2012 metų vasarį, būdama 35, susilaukė dukters Sophios Evelios Acostos su draugu Tony Acosta.
Apdovanojimai
right |thumb|160px
AVN apdovanojimas
2009 metais Tera Patrik įtraukta į AVN Šlovės galeriją.
Kiti apdovanojimai
right |thumb|160px
Šri Matadži Nirmala Devi
thumb|Šri Matadži Nirmala Devi Šri Matadži Nirmala Devi (gimė: 1923 m. kovo 21 d. Indijoje, mirė: 2011 m. vasario 23 d., Genujoje, Italijoje.) Sachadža Jogos, populiarios visame pasaulyje meditacijos formos, įkūrėja, visuomenės veikėja.
Biografija
Gimė 1923 m. kovo 21 d. ir išaugo Indijoje, indų krikščionių šeimoje. Jos tėvas buvo žymus advokatas ir politikas, Nacionalinės Ansamblėjos narys, aktyvus kovotojas už Indijos nepriklausomybę britų okupacijos metais, kalbų žinovas, vertėjas (išvertė Koraną į hindi kalbą). Motina turėjo matematikos mokslinį laipsnį. Abu tėvai buvo ilgai kalinami už dalyvavimą nepriklausomybės judėjime. Kai Šri Matadži buvo dar mergaite, jai tekdavo būti kartu su tėvais Mahatmos Gandžio ašrame, kur Mahatma Gandis aptarinėjo su ja dvasinius dalykus, judėjimo tikslus ir uždavinius. Šri Matadži buvo Indijos judėjimo už nepriklausomybę jaunimo lyderė. Ji aktyviai dalyvavo pogrindinėje veikloje, metė mokslus, jau po Indijos nepriklausomybės atgavimo, paklususi savo tėvų sprendimui, nebaigusi savo medicinos studijų, ištekėjo 1947 m. ir tapo paprasta namų šeimininke. Jos vyru, abiejų pusių tėvų sutarimu, tapo S. P. Šrivastava.
Šri Matadži yra iniciatorė ir dalyvė daugelio tarptautinių konferencijų. Už savo taikdarišką veiklą ji apdovanota JTO Taikos medaliu ir yra daugybės miestų garbės svečias, įskaitant Ameriką ir Europą. 1997 m. Vieningu tarptautiniu fondu ji įtraukta į iškiliausių planetos žmonių sąrašą.
Šri Matadži palaikė Namų raupsuotiesiems įkūrimą ir darbą, Namų vienišoms moterims (našlėms ir t. t.), organizavo aklųjų apmokymą Bombėjuje, vadovavo Filmų Jaunuomenei Draugijai. Įkūrė Sachadža Jogą – jogos sistemą.
Marián Hossa
Marianas Hosa  (g. 1979 m. sausio 12 d. Stara Liubovnios mieste, Slovakijoje) yra Slovakijos ledo ritulininkas žaidžiantis Detroito „Red Wings“ komandoje ir Slovakijos vyrų ledo ritulio rinktinės sudėtyje, dešiniojo puolėjo pozicijoje.
Karjera
1995 m. žaidė HC Dukla Trencin jaunių komandoje. Tuo metu atstovavo Slovakijos jaunių ledo ritulio rinktinę. 17 metų prisijungė prie pagrindinės HC Dukla Trencin komandos. Pirmajame sezone laimėjo Extraligos taurę. 1997 m. vasarą Otavos „Senators“ komanda jį pirmajame rate dvyliktu šaukimu pakvietė į savo komandą, bet prieš 1997–1998 m. sezoną buvo nusiųstas pasitobulinti į WHL lygą, į Portlendo „Winter Hawks“ (dukterinę Otavos „Senators“ komandą). 1998 m. pasirodė jaunių pasaulio čempionate. Po jo grįžo į Otavos „Senators“, bet negaudavo daug laiko =aisti aikštelėje. Dalį kito sezono buvo priverstas praleisti dėl kelio traumos, bet per likusias rungtynes pelnė 15 įvarčių, ir 15 perdavimų. Pateko į NHL naujokų rungtynes. Kai NHL sezonas pasibaigė, antrą kartą pasirodė Pasaulio ledo ritulio čempionate. 2001-2002 m. sugrįžo į Slovakiją ir sužaidė aštuones rungtynes „HC Dukla Trencin“ komandos sudėtyje. 2004-2005 m. prasidėjus NHL lokautui žaidė Slovakijos lygos komandoje „HC Dukla Trencin“, o likusią sezono dalį baigė Elitserien lygos komandoje Mora IK. 2004 m. prisijungė prie Slovakijos vyrų ledo ritulio rinktinės.
2005 m. rugpjūčio 23 d. pranešė, kad pasirašė naują sutartį su Detroito „Red Wings“ komanda, bet tą pačią dieną buvo iškeistas Atlantos „Thrashers“ komandai, kuriame praleido du nepilnus sezonus, nes 2008 m. vasario 26 d. jis buvo iškeistas Pitsburgo „Penguins“ komandai už žaidėjus Colby Armstrong ir Erik Christensen. 2008 m. liepos 1 d. M. Hossa pasirašė vienerių metų 7,45 mln. JAV dolerių sutartį su Detroito „Red Wings“ klubu.
2009 m. liepos 1 d. pasirašė 12 metų kontraktą su Čikagos „Blackhawks“ komanda. Per pirmus aštuonerius metus komanda jam sumokėtų 59,3 mln. dolerių, o per likusius 3.5 mln. dolerių.
Kunigo naudą velniai gaudo
Kunigo naudą velniai gaudo – 1981 m. Žemaitės apsakymų motyvais Lietuvos televizijoje sukurtas filmas. Tragikomedija.
Siužetas
Į kunigo laidotuves suvažiavę giminaičiai taip pradeda dalintis jo turtą, kad net užmiršta mirusįjį. Nuo jų neatsilieka ir parapijiečiai, kurie mano, kad reikia susigrąžinti savo aukas…
264 m. pr. m. e.
'''264 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
1656 m.
1656 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
CBS Corporation
CBS Corporation – JAV žiniasklaidos koncernas, specializavęsis komercinių transliacijų, leidybos ir televizijos produkcijos srityse. Daugiausia veiklą vykdė Jungtinėse Valstijose.
Istorija
Įmonė buvo įkurta 2005 m. gruodžio 31 d., tuometinei „Viacom“ skilus į „CBS Corporation“ ir „Viacom“ pavadinimą perėmusią įmones. Apie sprendimą išformuoti įmonę viešai prabilta 2005 m. kovo mėn. Tokį žingsnį nulėmė ne tik stagnuojanti įmonės akcijų kaina, bet ir vidinė konkurencija tarp Les Moonves ir Tom Freston, atitinkamai „CBS“ ir „MTV Networks“ ilgalaikių vadovų. Abi naujai įkurtos įmonės išliko valdomos bendrovės „National Amusements“. „CBS Corporation“ perėmė teises į abonementinę televiziją „Showtime“ ir leidyklą „Simon & Schuster“.
2019 m. gruodžio 4 d. „CBS Corporation“ ir „Viacom“ vėl susijungė, nauja įmonė pasivadino „ViacomCBS“.
Gijos (laikraštis)
Gijos – mėnesinis laikraštis Rusijos ir Rytų kraštų lietuviams, nuo 1993 m. gruodžio mėn. leistas Kaune.
Istorija
Iki 1994 m. (Nr. 1-9) vadinosi „Lietava“ ir buvo skirtas Rytų ir Vakarų lietuvių bendruomenėms. Leido Australijos lietuvių jaunimo sąjunga, Lietuvių jaunimo bendrija „Lituanica“, Sibiro lietuvių sąjunga, Maskvos lietuvių jaunimo sąjunga, Vokietijos lietuvių bendruomenė. Tiražas 1995–1996 m. – 2000–2500 egz.
Redaktorius Romualdas Belovas.
Vaivadijos kelias 645 (Lenkija)
Vaivadijos kelias 645 - kelias šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės ir Mazovijos vaivadijose. Jungia Lomžą ir Mišinecą.
Pagrindinės gyvenvietės prie kelio:
Altichiero
thumb|right|22opx| Altikjero San Giorgio (Šv. Jurgio) [[Oratorija (maldos namai)|oratorijos dekoras, Paduja]] Altikjeras (, kitaip Aldighieri, Aldigheri, apie 1330 – iki 1393 m. balandžio 10 d.) – italų protorenesanso dailininkas, laikomas Veronos dailės mokyklos pradininku.