cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trakų gimnazija
Istorija
1777 m. įkurta parapinė mokykla, kurioje mokėsi 16 mokinių. Po 1831 m. sukilimo mokykla buvo uždaryta. 1843 m. bajorų vadovas Strukas išsiuntė laišką baltarusių vaivadijos mokyklų mecenatui, prašydamas atidaryti mokyklą. Prašymas buvo patenkintas ir mokykla vėl pradėjo veikti. Dirbo vienas mokytojas Chlodovski, mokėsi 41 mokinys. 1858 m. bajorė Jadviga Žeromska atidavė mokyklai savo mūrinį namą. 1910 m. mokykla jau pradinė, 4 klasių. 1913 m. pagrindinė parapijos mokykla reorganizuota į aukštąją realinę mokyklą. Joje mokėsi 134 mokiniai. 1939 m. pradinė mokykla sujungta su miesto mokykla ir pavadinta 6 klasių progimnazija (dėstoma lenkų kalba).
Hitlerinės okupacijos metais (1941–1943) mokykla buvo uždaryta. Vėliau, 1949 metais, Trakų progimnazija reorganizuota į vidurinę mokyklą, 1952 m. mokykla išleido pirmąją laidą – 9 mokinius. Mokyklai vadovavo Jevgenija Maloletkina. 1972 m. Trakų vidurinėje mokykloje buvo 30 klasių, mokėsi 639 mokiniai. 1985 m. dirbo 45 mokytojai, mokėsi 641 mokinys. Jau tada mokykloje buvo valgykla, sporto salė, gerai įrengtos dirbtuvės, stadionas. Iki 1986 m. mokyklai vadovavo 7 direktoriai. Nuo 1973 m. mokyklos direktorius buvo Aleksandras Rezanovas, o nuo 1986 m. iki dabar mokyklai vadovauja Marian Kuzborski. Nuo 2015 m. Trakų gimnazija.
Mokyklos bendruomenė organizuoja valstybines ir tradicines šventes, dalyvauja įvairiuose projektuose, dažnai yra apdovanojama diplomais, vertingomis dovanomis. Beveik kiekvienais metais laimi konkursą „Geriausia mokykla – geriausias mokytojas“. Mokyklos nariai glaudžiai bendradarbiauja su Lietuvos, Lenkijos ir kitų šalių mokyklomis.
Aukštaičių kova
thumb|right|200px|[[Bronius Krivickas|Broniaus Krivicko redaguotas partizanų laikraštis „Aukštaičių kova“]]
Aukštaičių kova – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1946–1947 m.
Istorija
Lietuvos laisvės armijos vardu leido Vytauto apygardos štabas.
Redaktorius Bronius Krivickas.
Pokyčių vadyba
Pokyčių vadyba – įmonės procesų, susijusių su CMDB pakeitimais, valdymas. Kuriant ITIL buvo įsitikinta, kad CMDB teisingumo Configuration management procesas pats savaime užtikrinti negali: tik įmonės veiklos metu atsiranda įvykiai, kurie nustato reikalingus CMDB pakeitimus. Kita vertus, viena ar kita įmonės veikla pati savaime negali nustatyti reikalingų duomenų struktūros ar užtikrinti CMDB teisingumo. Todėl visos svarbios veiklos turėtų būti aprašomos Change management proceso rėmuose, nustatant procedūrų punktus, kuriuose keičiama CMDB. CMDB tokiu atveju gali būti laikoma bet kuri įmonės darbui svarbi duomenų bazė, keičiama proceso metu, pvz., įrangos konfigūracijos dokumentai, buhalterija etc.
Hesi koridorius
Hesi koridorius arba Gansu koridorius – įdubų grupė centrinėje Kinijoje, Gansu provincijoje, skiria Gobio dykumą šiaurėje ir Nanšano kalnus pietuose, jungia Kinijos lygumas ir Tarimo baseiną. Ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus ~1000 km, plotis 20-100 km, būdingas aukštis virš jūros lygio 800–1500 m. Vyrauja druskožemiai, dykynės, yra smiltynų. Susidarė išdžiuvus Džujano ežerui. Vakarinę ribą žymi Jumeno perėja. Verčiamasi oazine žemdirbyste (pagrindiniai miestai – Dunhuangas, Dziučuanas, Žangjė, Uvėjus, Landžou).
Hesi koridorius yra nuo pat senovės strategiškai svarbi jungtis tarp kultūrinės („tikrosios“) Kinijos ir Centrinės Azijos, kuria keliaujant galima išvengti sunkiai įveikiamų dykumų ir kalnų. Šiuo koridoriumi driekėsi šiaurinis Šilko kelio maršrutas. Siauriausioje vietoje koridorių kerta Didžioji kinų siena ir yra Dziajugano perėja.
Istorija
Gansu provincijos teritorija, o ypač jos ašis Hesi koridorius nuo seniausių laikų buvo strategiškai svarbus regionas, jungęs Kiniją su Vidurine Azija (Rytų Turkestanu), ir kartu skyręs Mongolijos plynaukštę nuo Tibeto plynaukštės. Tautos ir valstybės šiose keturiose teritorijose aplink Hesi koridorių veikė ir siekė kontroliuoti šią strategiškai svarbią vietą.
Neolito laikais čia klestėjo svarbios Dadivano, Madziajao, Čidzia kultūros, bronzos amžiuje – Sindian, Siva kultūros. Tuo metu Hesi koridoriuje jau gyveno tibetiečiams giminingos di, ciangų gentys. III a. pr. m. e. į teritoriją įsiveržė juedži gentys iš Tarimo baseino, vėliau juos išstūmė sianbai iš Mongolų stepės, o 121 m. pr. m. e. čia kontrolę įgijo Han dinastijos Kinija.
Kinai, užsitikrinę kontrolę Hesi koridoriuje, pavertė jį svarbiausia prekybine arterija su Vakarų šalimis, ir jis tapo pagrindiniais vartais į Vakarų teritorijas – prekybinių miestų sistemą Rytų Turkestane. Jie įsteigė čia miestus, tokius kaip Dziučiuanas, Džangjė, Dunhuangas, Guzangas, suklestėjo Landžou, tapęs ryčiausiu besiformuojančio Šilko kelio tašku. Tokiu būdu į kraštą plūdo kiniška kultūra, jis sparčiai sinizavosi.
IV a. suirus Kinijos imperijai, kontrolę Gansu išlaikė jos palikuonė Šiaurinėje Kinijoje Ankstyvoji Čin, o vėliau ją pakeitė vietinės efemeriškos valstybėlės, tokios kaip Šiaurės Liang, Pietų Liang, Ankstyvoji Liang, Vėlyvoji Liang. V a. jas visas prisijungė Šiaurės Vei, o po jos kontroliavo Kinijos Sui ir Tangų dinastijos. Šiuo permainingu laikotarpiu per Hesi koridorių plūdo Budizmas, suklestėjo labai savitas menas, kuriame kūrybiškai maišėsi Vidurinės Azijos ir Kinijos tradicijos. Apie jas liudija Maidzišano olos ir Mogao olos, pilnos skulptūros ir tapybos darbų.
VIII–IX a. Tangų Kinijai vis sunkiau sekėsi išlaikyti kontrolę Hesi koridoriuje, kurį nuolat puldinėjo Tibeto imperija iš pietų. 823 m. Čingšui sutartimi Kinija galutinai prarado regioną, kuris atiteko Tibetui, o vėliau perėjo Uigūrų kaganatui iš šiaurės. Net šiam suirus 848 m., uigūrai išlaikė įtaką Hesi koridoriuje, sukurdami čia Gandžou karalystę su sostine Gandžou.
XI a. regione įsigalėjo tibetiečiams gimingi tangutai, kurie išvarė uigūrus ir sukūrė čia Vakarų Sia karalystę. Ši valstybė sekė Kinijos madomis, naudojo kiniškų rašmenų pavyzdžiu sukurtą raštą ir buvo stipriai sinizuota.
1227 m. Vakarų Sia nukariavo Mongolų imperija, o šią padalinus ji atiteko Juan dinastijai. Tokiu būdu Gansu koridorius po 400 metų vėl sugrąžintas į Kinijos politinę kontrolę, kurioje ir lieka iki mūsų dienų. Iš pradžių Hesi koridorius administruotas kaip Šaansi provincijos dalis, bet XIX a. sukurta atskira Gansu provincija.
Nuo XIII a. senosios Hesi koridoriaus tautos išnyko, ir jų vietoje įsigalėjo etniniai kinai. Tačiau dėl stiprios įtakos iš Vidurinės Azijos daug jų priėmė Islamą. Todėl čia – didžiausia musulmonų kinų (hujų) koncentracija. XIX a. dėl stiprėjančios antimusulmoniškos politikos Kinijoje, 1862-77 m. musulmonai sukėlė Dunganų sukilimą. Dar vienas sukilimas čia išsiplėtė 1895–1896 m. Abu jie buvo žiauriai numalšinti Kinijos armijų.
Po Kinijos Respublikos paskelbimo 1911 m. susilpnėjus centrinei kontrolei Kinijoje, Gansu provincijoje (o taip pat Cinghajuje) valdžią paėmė vietinė Ma klika – įtakinga giminė, kuri de facto kontroliavo regioną. Ši situacija tęsėsi iki Kinijos Liaudies Respublikos įsigalėjimo 1949 m.
Pipirai (prieskonis)
Pipirai – bendras pavadinimas kai kuriems prieskoniniams augalams, kurie dažnai neturi jokių giminystės ryšių, tačiau pasižymi aštriu, deginančiu skoniu. Dažniausiai naudojami pasaulio kulinarijoje yra šių rūšių pipirai: thumb|right|250px|Ilgasis pipiras
Sudota
Sudota – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, prie Sudotos ir Sudotėlio ežero. Šalia kaimo į Žeimenos upę įteka Mėžios (Miežio) upelis.
Algis Balaišis
Algis Balaišis (1936 m. gegužės 27 d. Geručiuose, Žeimelio valsčius, Šiaulių apskritis – 2015 m. gegužės 1 d. Vilniuje) – Lietuvos karinis veikėjas, pasienio apsaugos kariuomenės istorikas, pulkininkas leitenantas.
Sudota
Istorija
Kaimo atsiradimas tikriausiai sietinas su buvusiu Sudotos dvareliu ar palivarku, kuris pagal archeologinius radinius datuojamas XV a. pabaiga – XVI a. pradžia. Kaimo, o kartu ir dvarelio, sunykimas sietinas su XIX a. viduryje nutiestu Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkeliu, kuris kaimo teritoriją padalino pusiau bei panašiu metu vykusiais dideliais gaisrais (gaisro pėdsakai ryškiai matyti aplinkinių tyrinėtų archeologinių objektų litologiniuose sluoksniuose).
Algis Balaišis
Biografija
1954 m. baigė Pasvalio vidurinę mokyklą, 1956 m. Daugpilio karo aviacijos radiolokacijos mokyklą. 1956–1982 m. SSRS kariuomenės, susijusios su karinės aviacijos techniniais ir su kosminės technikos tyrimais, konstravimu bei panaudojimu, karininkas. 1966 m. baigė Maskvos N. Žukovskio karo aviacijos inžinerinę akademiją. 1983–1991 m. dirbo Elektrografijos mokslinio tyrimo institute Vilniuje.
Tel Avivo Maccabi (krepšinio klubas)
Tel Avivo „Maccabi“ – Izraelio krepšinio komanda, dalis Tel Avivo „Maccabi“ sporto klubo. Tai tradiciškai stipriausia Izraelio krepšinio komanda, taip pat 6 kartus „Eurolygos“ čempionė.
Pagal rėmėjus komanda vadinama  Maccabi “Playtika” Tel Aviv.
Istorija
Sporto klubas įkurtas 1932 metais, krepšinio komanda suburta XX a. šeštojo dešimtmečio pradžioje, o 1954 metais laimėjo pirmąjį Izraelio krepšinio čempionatą.
Nuo to laiko Tel Avivo „Maccabi“ kone vienvaldiškai viešpatauja Izraelio krepšinyje, beveik kasmet laimėdama čempionatą ir šalies taurę. Tarp 1970 ir 2007 m. „Maccabi“ šalies lygos nelaimėjo tik vieną kartą (1993 m.), nors pastaraisiais dešimtmečiais jai iššūkį dažniau meta Jeruzalės „Hapoel“ ar kiti klubai.
„Maccabi“ iškovojo savo pirmąjį „Eurolygos“ titulą 1977 m. ir pakartojo šį pasiekimą 1981 m., kai klubo didžiausia žvaigždė buvo Mikis Berkovičius. „Suprolygos“ trofėjaus „Maccabi“ teko laukti iki 2001 m., kai klubui pavyko nutraukti penkių nesėkmėmis pasibaigdavusių pasirodymų žemyno čempionato finaluose seką. 2004 m. su paskutinės sekundės Deriko Šarpo metimu „Maccabi“ pateko į finalinį „Eurolygos“ etapą, o finale, vedama Šarpo, Šarūno Jasikevičiaus, Entonio Parkerio, Nikolos Vuičičiaus, Talio Buršteino, sutriuškino Bolonijos „Skipper“ rezultatu 118:74. Kitais metais beveik tokią pat sudėtį išlaikiusi Pinio Geršono treniruojama komanda apgynė titulą – 90:78 nugalėjo Vitorijos „Tau Cerámica“.
2006 m. „Maccabi“ trečius metus iš eilės žaidė finale, tačiau šįsyk čempionais tapti trečią kartą iš eilės sutrukdė Maskvos CSKA. 2007 m. atkrintamųjų varžybų etape bei 2008 m. čempionato varžybose CSKA ir toliau eliminuodavo „Maccabi“ iš tolesnės kovos. 2011 m. „Maccabi“ su Čaku Edisonu, Sofokliu Schorcanidžiu, Džeremiu Pargu vėl pasiekė finalą, bet nusileido Atėnų „Panathinaikos“.
2014 m. „Maccabi“ paskutinį kartą tapo „Eurolygos“ čempionais – po dramatiškos kovos pusfinalyje nugalėję CSKA, finale Deivido Blato auklėtiniai tik tašku pranoko Madrido „Real“. Šią komandą į pergalę vedė Tairesas Raisas, Rikis Haikmanas, Davidas Blu, Deivinas Smitas.
Per kitus tris sezonus komandai sunkiai sekėsi išlaikyti jai būdingą lygį, tačiau 2018–2019 m. sezoną „Maccabi“ žengė didžiulį žingsnį atgal, vertinant pagal klubo reikšmingumą, nes Eurolygos atkrintamosios varžybos jai tapo rimtu iššūkiu.
Treneriai
Žymesni Tel Avivo „Maccabi“ treneriai:
Algis Balaišis
Biografija
1991–1993 m. Vilniaus civilinės saugos vyr. inspektorius. 1992–1996 m. Lietuvos karo akademijos dėstytojas. 1993 m. pulkininkas leitenantas. 1993–1997 m. LR krašto apsaugos ministerijos valstybės sienos apsaugos skyriaus viršininkas. 1997–2000 m. LR vidaus reikalų ministerijos Antrojo pulko laikraščio „Tėvynės labui“ redaktorius, pulko muziejaus vedėjas. 2001 m. padėjo įsteigti Valstybės sienos apsaugos tarnybos Pasieniečių muziejų. 2001 m. žurnalo „Kardas“ redaktorius. Nuo 2003 m. „Pasieniečių klubo“ pirmininkas, garbės narys.
Kelių knygų apie Lietuvos pasienio kariuomenę autorius. Knygoje „Žmonės ir įvykiai“ pirmą kartą skelbiami duomenys apie ištremtus ir žuvusius pasienio policijos tarnautojus, pasienio policijos dalyvavimą 1941 m. Birželio sukilime ir vėlesnėse kovose už laisvę bei 2300 pasieniečių gyvenimo aprašymai-biogramos.
Sudota
Istorija
Kaime gausu archeologijos vertybių – 5 akmens amžiaus gyvenvietės, 4 Sudotos pilkapynai, čia yra buvusi XV–XX a. pradžios dvaro sodyba. Tyrinėjant vieną iš pilkapynų aptiktas IV–V a. kunigaikštiškas palaidojimas. Gretimose kaimui apylinkėse dar yra 2 Kirdeikiškių pilkapynai ir senovės gyvenvietė, Pabuobės-Saltaliūnės akmens amžiaus gyvenvietė, 3 Paduobės-Šaltaliūnės pilkapynai, Paduobės-Šaltaliūnės piliakalnis. Kaimo pietiniame pakraštyje būta stambaus riedulio, kuris vadintas „Karaliaus akmeniu“. Kaime stovėjo 1776 m. statyta medinė aštuoniakampė koplyčia, kuri vėliau buvo iškelta į Račkiškes (Račkiškės koplyčia, stovėjo senųjų kapinių teritorijoje), o iš ten sovietmečiu perkelta į Lietuvos liaudies buities muziejų.
Sudotos kaime veikia Sudotos kaimo bendruomenė (nuo 2006 m.).
Išvestinė
Išvestinė – matematinė funkcija, rodanti tam tikros funkcijos pokyčio tempą tam tikrame taške. Tai viena iš dviejų pagrindinių integralinio ir diferencialinio skaičiavimų savokų. Vaizduojant funkciją kaip dvimatį grafiką, išvestinė tam tikrame taške gali būti vaizduojama kaip liestinės tame taške krypties koeficientas. Išvestines turi ne visos funkcijos, pavyzdžiui, išvestinės neturi funkcijos su vertikalia liestine (krypties koeficientas lygus begalybei) ar netolydžios funkcijos, taip pat kai kurios tolydžios funkcijos.
Apibrėžimas
Išvestinė apibrėžia dydžio y pokytį, kintant kitam dydžiui x. Naudojant Δ simbolį pokyčiui užrašyti, išvestinę galima apibrėžti kaip santykio ribą, kai Δ x artėja į 0. Leibnico žymėjimu tai užrašoma
Tikslus išvestinės apibrėžimas:
Čia x gali reikšti fizikoje laiką, o f(x) yra funkcija nusakanti nueitą kelią po tam tikro laiko x. Jei padalinsime f(x) iš x gausime vidutinį greitį taško, kuris nuėjo kelią nuo 0 iki f(x) (per laiko tarpą nuo 0 iki x). Išvestinė apskaičiuoja momentinį greitį laiko momentu x. Galima vietoje \Delta x parinkti labai mažą reikšmę ir apytiksliai apskaičiuoti tos ar kitos funkcijos išvestinę nedarant jokių transformacijų, bet tada nebus galima integruoti, o integruojant galima apskaičiuoti tai ką su elementariąja matematika reikėtų skaičiuotį labai ilgai (norint apskaičiuot tiksliai).
Funkcijos f išvestinė taške x gali būti užrašoma įvairiai:
Sakoma, kad funkcija taške x yra diferencijuojama, jei tame taške egzistuoja išvestinė. Funkcija diferencijuojama intervale, jei funkcija diferencijuojama kiekviename intervalo taške. Jei funkcija nėra tolydi taške x, ji nėra diferencijuojama tame taške.
Funkcijos išvestinė taip pat gali būti diferencijuojama. Išvestinės išvestinė vadinama antrine išvestine.
Išvestinių pavyzdžiai
300px|thumb|Funkcijos f(x) [[liestinė taške x]]
n-tos eilės išvestinės
kur (n) yra n-tos eilės išvestinė.
Išvestinės taikymas praktikoje
thumb|skardos lapas Pavyzdžiai
Išpjaunamo kvadrato kraštinės ilgį žymėkime x. Kadangi indo pagrindas yra kvadratas, tai 0<x<a/2, ir indo tūrį išreiškiame formule Taigi reikia rasti didžiausia funkcijos V(x) reikšmę atkarpoje (0; a/2). Kadangi tai išsprendę lygtį, rasime funkcijos V(x) stacionariuosius taškus. Pirma surasime diskriminantą: Sprendinys a/2 netinka, nes netinka lygybės 0<x<a/2. Įstatę a/6 reikšmę į pirmą lygti gauname didžiausio tūrio atsakymą: tai funkcija V(x) įgyja didžiausią reikšmę atkarpoje (0; a/2), kai x=a/6. Taigi, kai x=a/6, indo tūris bus didžiausias: Jeigu, pavyzdžiui, a=6, tai x=a/6=6/6=1, o tūris lygus:
Reikia rasti funkcijos minimumą.
Sakykime, b yra bendros išlaidos per valandą. Tada b=480+i; čia i yra sudeginto kuro kaina. Remiantis sąlyga, i=kv^3 čia k - proporcingumo koeficientas, v - greitis. Iš uždavinio sąlygos žinome, kad i=30, kai v=10, todėl 30=10^3 k, t. y. Taigi  Bendros išlaidos  čia t - laikas.
Iš fizikos žinome, kad, kai judėjimas yra tolygus, t=s/v; čia s - kelio ilgis. Taigi o v>0. tai išsprendę lygtį Lengvai galime nustatyti, kad taške v=20 funkcija B(v) turi minimumą, o taškas v=0 nepriklauso funkcijos apibrėžimo sričiai. Taigi išlaidos bus tuo artimesnės minimalioms, kuo greitis bus artimesnis 20 mazgų.
Stačiakampių, kurių perimetras P, yra begalinė aibė. Iš tos stačiakampių aibės turime išrinkti stačiakampį, kurio plotas S būtų didžiausias. Sakykime, stačiakampio kraštinių ilgiai yra x ir y. Jo plotas S=xy, o perimetras P=2x+2y; P-2x=2y; Vadinasi  Dabar ieškosime funkcijos S(x) didžiausios reikšmės, kai  Tuo tikslu randame Toliau nagrinėsime aibę funkcijos S reikšmių taškuose x_1=0, x_2=P/4 ir x_3=P/2. S(0)=0, S(P/2)=0, Taigi yra didžiausia funkcijos reikšmė atkarpoje [0; P]. Vadinasi plotas butų didžiausias kai Dabar rasime y: Taigi x=y, t. y. ieškomasis stačiakampis yra kvadratas, kurio kraštinės ilgis lygus
Vladas Kazlauskas (1898)
Vladas Kazlauskas (1898 m. lapkričio 5 d. Vypalų k., Kėdainių r. – 1967 m. rugsėjo 3 d. Sasnavoje, Marijampolės r.), vargonininkas ir chorvedys, chorvedžio Romo Kazlausko tėvas.
Biografija
Paūgėjęs lankė Krakių mokyklą, iš mažens turėjo didelį pomėgį muzikai, subrendęs dainavo gražiu baritonu. Vargonuoti mokėsi pas Krakių vargonininką Antaną Urbą. Įstojęs į Lietuvos kariuomenę savanoriu, kovėsi su lenkų legionieriais ir bolševikais Radviliškyje ir prie Širvintų, keletą kartų buvo sužeistas.
Nuo 1923 pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorui Šventybrasčio (Kėdainių r.) parapijoje, lankė Šv. Cecilijos draugijos vargonininkų kursus Kaune. 1930 pradėjo vargonininkauti ir vadovauti chorui Pociūnėlių (Radviliškio r.) miestelio bažnyčioje. Kurį laiką vargonininkavo ir vadovavo chorui Dotnuvoje. 1935–1939 Onuškio (Rokiškio r.) parapijos vargonininkas ir choro vadovas. Choras giedoti išvykdavo ir į kitas parapijas, atlaidų metu giedojo ir Latvijoje. V. Kazlauskas iš Onuškio važinėjo į Kauną ir lankė chorvedžių – vargonininkų kursus, vadovaujamus K. Kavecko. Baigęs kursus, gavo cenzo liudijimą (1938 m. rugpjūčio 11 d.).
Arlingtonas
Arlingtonas gali reikšti:
Vladas Kazlauskas (1898)
Biografija
Nuo 1939 vargonininkavo ir vadovavo chorui Nedzingėje (Varėnos r.). Chorą išlaikė ir bolševikų pirmosios okupacijos bei karo metais. Grįžus į valdžią bolševikams, buvo persekiojamas ir 1951 pasitraukė į Igliaukos (Marijampolės r.) parapiją. 1952–1957 vargonininkavo ir vadovavo chorui Pažėruose (Kauno r.), paskui trumpai Rumšiškėse.
Nuo 1958 iki mirties buvo Sasnavos (Marijampolės r.) parapijos vargonininkas ir choro vadovas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Ukmergės Šilo progimnazija
Ukmergės „Šilo“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Ukmergėje, Miškų g. 45, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190342531. Mokyklos patalpose (kairysis priestatas) yra baseinas, kurį Ukmergės sporto centras administruoja nuo 2017 metų. miniatiūra|250px|left|Mokyklos kompleksas. Iš kairės - įėjimas į baseiną.
Filialai:
Istorija
Mokykla įsteigta 1988 metais Ukmergės 6-osios vidurinės mokyklos pavadinimu ir taip vadinosi iki 1998, kol jai buvo suteiktas „Šilo“ vidurinės mokyklos vardas. 1993-aisiais veiklą pradėjo pradinių klasių korpusas (Vilniaus g. 85). Pastato renovacija pradėta 2009, baigta 2010 metais. Dabartiniame pastate (Miškų g. 45) iki 2011-2012 m. mokslo metų pradžios šioje mokykloje mokėsi 5-12 klasių mokiniai. Nuo šių mokslo metų į tuometę „Šilo“ vidurinę mokyklą atkeltas šios mokyklos pradinukų korpusas (1-4 kl.). Šie mokslo metai buvo paskutiniai, kada buvo išleidžiama abiturientų karta. 2012-2013 mokslo metus įstaiga sutiko kaip pagrindinė mokykla. 2018 m. rugsėjį statusas pakeistas į progimnaziją.
Ultramaratonas
thumb|right|Ultramaratonas. Sacharos etapas. 2011 m. ([[Keturių dykumų iššūkis)]] Ultramaratonas – bėgimo plentu arba bekele varžybos, kurios yra ilgesnės nei maratonas. Rungtynės dažniausiai būna 50–100 km arba mylių ilgio.
2014 m. įsteigta Pasaulio bekelės ultramaratonų bėgimo taurė, kurioje itin sėkmingai Lietuvai atstovauja Gediminas Grinius, Vaidas Žlabys ir Andrius Ramonas.
2015 m. surengtas pirmasis Lietuvoje apie 80 km ilgio ultramaratonas „Kernavė–Vilnius“, kurio trasa driekėsi Neries regioniniame parke palei Nerį.
Gelminės menkės
Gelminės menkės (Moridae) – menkiažuvių (Gadiformes) šeima. Paplitusios vandenynuose iki 3 km gylyje. Dydis – iki 90 cm.
Šeimoje yra 18 genčių ir 111 rūšių.
Arlingtonas (Virdžinija)
Arlingtonas  – apygardos (county) statusą turintis Jungtinių Amerikos Valstijų miestas. Įsikūręs Virdžinijos valstijoje, Potomako upės dešiniajame krante, faktinis Vašingtono priemiestis. Čia įsikūręs Ronaldo Reigano Vašingtono nacionalinis oro uostas. Miestą sudaro daugiausia gyvenamieji rajonai. Elektronikos komponentų, geofizikos instrumentų, mašinų gamybos pramonė. Arlingtone yra Pentagono būstinė, įvairios vyriausybės įstaigos (narkotikų kontrolės, gynybos žvalgybos ir kt.), nacionalinės kapinės.
Moskvič
Moskvič (Москвич) automobilių fabrikas Rusijoje.
Heinrich Harrer
Hainrichas Hareris (g. 1912 m. liepos 6 d. – m. 2006 m. sausio 7 d.) – austrų alpinistas, sportininkas, geografas ir rašytojas, knygos „Septyneri metai Tibete“ autorius.
Biografija
Pakviestas dalyvauti kalnų slidinėjimo varžybose 1936 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Garmiše-Partenkirchene, tačiau dėl ginčo su Tarptautiniu olimpiniu komitetu Austrijos slidininkų komanda boikotavo varžybas, ir H. Hareris olimpinėse žaidynėse nedalyvavo. Kitais metais jis laimėjo greitojo nusileidimo varžybas Pasaulio studentų žaidynėse.
1938 m. liepos 24 d. H. Hareris su Anderl Heckmair, Fritz Kasparek ir Ludwig Vörg pirmasis pasiekė Aigerio kalno Šveicarijoje viršūnę. Apie šį žygį jis parašė knygą „Baltasis Voras“.
Po Austrijos anšliuso 1938 m., tapo SS ir nacių partijos nariu, jam suteiktas oberšarfiurerio (seržanto) laipsnis. Po įkopimo į Aigerio viršūnę kartu su kitais aplinistais buvo priimtas Adolfo Hitlerio, fotografavosi su juo. Vėliau H. Hareris teigė, vilkėjęs SS uniformą tik kartą gyvenime, vedybų su Šarlote Vėgener metu. Savo memuaruose „Septyneri metai Tibete“ H. Hareris bendradarbiavimą su naciais vadina savo jaunystės klaida.
1948 m. H. Hareris įsidarbino sodininku, vėliau Tibeto vyriausybėje vertėju ir fotografu. H. Hareris susipažino su jaunuoju Dalai Lama XIV ir tapo jo draugu bei mokytoju. Dalai Lama vėliau ne kartą pabrėžė, kad H. Harerio dėka pasaulis atkreipė dėmesį į Tibeto okupaciją.
Po kinų įvykdytos Tibeto okupacijos, 1952 m. Hareris grįžo į Austriją, kur savo įspūdžius aprašė knygose „Septyneri metai Tibete“ (1952 m.) ir „Dingęs Lasoje“ (1953 m.). „Septyneri metai Tibete“ knyga išversta į 53 kalbas, o 1997 m. pagal ją sukurtas kino filmas. Jis dalyvavo ekspedicijose Aliaskoje, Anduose, Ruvenzoryje. 1954 m. pirmasis įkopė į Deboros ir Hanterio kalnus Aliaskoje. 1962 m. pirmasis įkopė į Puncak Jayadikesuma kalną Naujojoje Gvinėjoje. 1958 ir 1970 m. Hainrichas tapo ir Austrijos golfo mėgėjų čempionu.
H. Hareris parašė virš 20 knygų, sukūrė apie 40 dokumentinių filmų. Kai kurios jo fotografijos laikomos geriausiu Tibeto tradicinės kultūros dokumentavimu. 1983 m. Hiutenberge įkūrė Tibetui skirtą Hainricho Harerio muziejų. Iki pat savo mirties liko geras draugas tremtyje gyvenančiam Dalai Lamai. Mirė ligoninėje Fryzache, 2006 m. sausio 7 d.
Anglijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
Anglijos futbolo varžybos 1975–1976 m.
Aukštaičių žemė
Aukštaičių žemė – iliustruotas tautiškos minties Aukštaičių krašto savaitraštis, leistas 1937 m.
Istorija
Pirmasis numeris išėjo 1937 m. vasario 7 d. Leidėjai: gydytojas J. Butkevičius, agronomas A. Krikštopaitis, atsargos pulkininkas Vladas Reklaitis, atsargos leitenantas L. Šeštakauskas ir P. Verbas. Spausdino spaustuvė „Knyga“ Ukmergėje. Išėjo 46 numeriai.
Redagavo Pranas Cibulskis.
Hengjangas
Hengjangas  – miestas pietrytinėje Kinijoje, Hunano provincijoje (antras pagal dydį šios provincijos miestas), prie Sidziango upės. Svarbus geležinkelių ir plentų mazgas, yra oro uostas, upių uostas. Kalnakasybos mašinų gamybos, chemijos, tekstilės, maisto pramonė. Apylinkėse kasamos polimetalų rūdos. Hengjange yra Konfucijaus akademija, Drakono bokštas, Lajano pagoda. Už 45 km nuo miesto yra vienas kinų šventųjų kalnų – Hengšanas.
Istorija
Senovėje miestas buvo žinomas kaip Hengdžou ir Tangų dinastijos laikais buvo prefektūros sostine. XVII a. vykusio Trijų feodalų sukilimo metu, Hengdžou buvo U Sangui sukurtos valstybės sostine. Miestas smarkiai nukentėjo per II pasaulinį karą.
Juozas Gražulis (1900)
Juozas Gražulis (1900 m. sausio 14 d. Trilaukyje, Pajevonio valsčius – 1946 m. gegužės 7 d. Archangelsko sritis) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas leitenantas.
Biografija
1919 m. baigė Karo mokyklą Kaune, 1928 m. – Versalio fortifikacijos karo mokyklą.
Nuo 1919 m. sausio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919–1920 m. dalyvavo nepriklausomybės kovose su bermontininkais, Sovietinės Rusijos ir Lenkijos kariuomenėmis.
Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą 1940 m. liepos mėn. suimtas. 1941 m. kovo mėn. Ypatingojo pasitarimo nuosprendžiu kalintas Vorkutos, vėliau Archangelsko srities lageryje, kur ir žuvo.
Will Bynum
Vilas Binumas (g. 1983 m. sausio 4 d. Čikagoje, Ilinojuje) – JAV krepšininkas, žaidžiantis Bostono „Celtics“ komandoje.
Karjera
Pradėjo žaisti Crane gimnazijoje Čikagoje, 2003 m. turėjo žaisti Arizonos universitete, bet dėl nesutarimų su treneriu perėjo į Džordžijos Technologijos institutą, kur žaidė iki 2005 m. 2005 m. pasirašė kontraktą su Bostono „Celtics“, bet žaidė tik keliose ikisezoninėse rungtynėse. Vėliau žaidė NDBL lygos Roanoke „Dazzle“ komandoje, 2006 m. kovo mėnesį buvo pasirašęs 10 dienų sutartį su Golden State Warriors. 2006–2007 m. sezone žaidė Tel Avivo „Maccabi“ klube, kol 2008 m. liepos mėnesį buvo atleistas. 2008 m. liepą pasirašė dvejų metų kontraktą su Bolonijos „Virtus“ komanda, su galimybe išvykti į JAV žaisti NBA lygoje. 2008 m. liepos mėn. jis dalyvavo NBA vasaros lygoje. 2008 m. liepos 30 d. W. Bynumas pasirašė sutartį su Detroit „Pistons“ komanda. 2014 m. spalio mėnesio 17d. buvo iškeistas į Joel Anthony Bostono „Celtics“ ekipai.
Apranga
Apranga – gaminiai, kuriuos žmogus užsivelka, užsimauna, užsideda ar apsiauna ant savo kūno.
Aprangos paskirtis
Aprangos paskirtis:
Bėgimas bekele
Tiek pasaulyje, tiek Lietuvoje tai gan nauja sporto šaka. Nuo 2012 m. rengiamos įvairaus pobūdžio Padebesių bėgimo rungtynės. 2014 m. įsteigta Pasaulio bekelės ultramaratonų bėgimo taurė, kurioje itin sėkmingai Lietuvą atstovauja Gediminas Grinius, Vaidas Žlabys ir Andrius Ramonas. Tais pačiais metais pradėjo vykti ir Lietuvos bekelės bėgimo taurės varžybos. O 2015 m. surengtas pirmasis Lietuvoje apie 80 km ilgio ultramaratonas „Kernavė–Vilnius“, kurio trasa driekėsi palei Nerį, Neries regioniniame parke.
Padebesių bėgimo varžybos
Padebesių bėgimo varžybos  – tarptautinės treilo bėgimo rungtynės. Ištakos siekia 1995 m., o nuo 2008 m. šios varžybos rengiamos Tarptautinės padebesių bėgimo federacijos.
Keturių dykumų iššūkis
Keturių dykumų iššūkis  – daugiadienis ultramaratonų bėgimas dykumų trasomis (Atakamos, Sacharos, Gobio dykumose, Paskutinėje dykumoje Antarktidoje) – vieną etapą sudaro 250 km trasa. Kol kas tik Ryan Sandes pavyko laimėti visus rungtynių etapus. Be to, jis laimėjo visas varžybas iš pirmo bandymo.
Greičiausiai įveiktos trasos laikas
Greičiausiai įveiktos trasos laikas  – tiesiog geriausias bėgiko pasiekimas trasoje, kurioje paprastai nevyksta varžybos. Paskutiniu metu bėgikų tarpe tai ypač madinga. Nors anksčiau tai buvo tik garbės reikalas, bet dabar tokio pobūdžio iššūkiai susilaukia vis daugiau rėmėjų ir žiniasklaidos dėmesio. Pavyzdžiui, Ryan Sandes išbandymus Fiš Riverio kanjone bei Drakeno kalnuose rėmė „Red Bull“ ir „Salomon“ prekės ženklai. Istorijos taip pat buvo paskelbtos „Sidetracked“ žurnale bei „Red Bull Media House“ svetainėje ir kitur.
Sirvas
Sirvas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Plaskų, 18 km į šiaurės rytus nuo Augustavo ir 89 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime yra įsikūrusi vaikų stovykla prie Sirvo ežero, aplink ežerą yra įvairių pramogų kaip buriavimas, tenisas, futbolas ir daugelis kitų. Taip pat kaime yra stadionas atitinkantis visus FIFA standartus.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Pavadinimo klimė
Tikėtina, kad kaimo pavadinimas kilęs iš jotvingių kalbos žodžio sirvis, kas reiškia – pilka.
Airijos futbolo varžybos 2011 m.
Airijos futbolo varžybos 2011 m.
Pereinamosios rungtynės
--
---
Garanjunsas
Garanjunsas  – miestas rytų Brazilijoje, Pernambuko valstijoje, Borboremos plokščiakalnyje (Sera Garanjunso kalnagūbryje), 223 km į pietvakarius nuo Resifės, prie Mundau upės. Į Resifę veda geležinkelis. Vystoma maisto, odos pramonė. Plėtojamas turizmas, Garanjunsas garsėja kaip kurortas (trykšta karštosios mineralinės versmės). Apylinkėse auginama kava, medvilnė, manijokai, laikomi galvijai, yra geležies rūdos telkinys. Yra Šv. Benedikto vienuolynas, tvirtovė, parkas, gėlių laikrodis.
Istorija
Gyvenvietė pradėjo kurtis XVIII a. vid. Kaip savivaldybė Garanjunsas atsiskyrė 1874 m.
Uzunkolis
Uzunkolis (rus. Узунколь) yra ežeras Kazachstane, Kustanajaus srityje. 1000 km aplink ežerą paskelbta ramybės zona. Ežeras nuo Kustanajaus yra nutolęs apie 29 km į šiaurę.
Baudžiamasis kodeksas
thumb|200px|„Kriminalinės konstitucijos“ (Karolinos) titulinis puslapis. 1577 m. leidimas Baudžiamasis kodeksas – baudžiamosios teisės sąvadas; baudžiamąsias normas sisteminantis teisės aktas; baudžiamasis teisynas, kodifikuojantis normas bei išdėstantis jas vieninga forma bei viename akte tam tikra tvarka, remiantis modernia atitinkamo laikmečio teisės technika bei baudžiamąja teisėtyra, ligtoline praktika.
Vienas seniausių baudžiamosios kodifikacijos Europoje pavyzdžių – Imperatoriaus Karolio V baudžiamasis teisynas (kartu ir baudžiamosios teisenos normos); kiti istoriniai sąvadai -Constitutio Criminalis Theresiana, Vokietijos imperijos baudžiamasis kodeksas.
Baudžiamasis kodeksas – vientisas baudžiamasis įstatymas; jo paskirtis – baudžiamosios teisės priemonėmis ginti žmogaus ir piliečio teises bei laisves, visuomenės ir valstybės interesus nuo nusikalstamų veikų.
Kodeksas apibrėžia, kokios veikos yra nusikalstamos bei jas uždraudžia, pateikia jų rūšis (pvz., nusikaltimai ir baudžiamieji nusižengimai). Taip pat nustato bausmes, baudžiamojo ir auklėjamojo poveikio priemones už kodekse numatytas veikas bei priverčiamąsias medicinos priemones.
Baudžiamasis kodeksas taip pat pagrindžia baudžiamąją atsakomybę, nustato jos pagrindus ir sąlygas, taip pat aplinkybes, kuriais nusikalstamas veikas padarę asmenys gali būti atleisti nuo baudžiamosios atsakomybės ar bausmės.
Lietuvoje
Nepriklausomoje Lietuvoje galiojo 1919 m. Baudžiamasis statutas. 1940 m. Sovietų Sąjungai okupavus Lietuvą, Respublikos teritorijoje buvo įvestas galioti RSFSR baudžiamasis kodeksas. Vėliau – 1961 m. birželio 26 d. (su vėlesniais pakeitimais ir papildymais) LTSR baudžiamasis kodeksas.
Šiuo metu veikia 2000 m. Baudžiamasis kodeksas, priimtas Seimo 2000 m. rugsėjo 26 d. įstatymu; tuo pačiu įstatymu patvirtinti ir Baudžiamojo proceso kodeksas bei Bausmių vykdymo kodeksas), kurie buvo suderinti su ES teise ir įsigaliojo 2003 m. gegužės 1 d.
Antanas Jusaitis
Antanas Jusaitis (1871 m. vasario 11 d. Barzdai, Šakių valsčius – 1942 m. lapkričio 3 d. ten pat) – Lietuvos kunigas, visuomenės veikėjas.
Biografija
1895 m. baigė Seinų kunigų seminariją, įšventintas kunigu. Studijuodamas platino draudžiamą lietuvių spaudą. Kunigavo Garliavoje, Sudarge, Krasnapolyje (Palenkės vaivadija). 1900–1905 m. studijavo teisę Fribūro universitete, jį baigęs išvyko į JAV, Laurenso lietuvių Šv. Pranciškaus parapijos pirmasis klebonas. Įsteigė lietuviškų knygų biblioteką, rėmė visuomenines lietuvių organizacijas, dalyvavo blaivininkų veikloje, 1913 m. su kitais įsteigė organizaciją „Lietuvos vyčiai“, buvo jų dvasios vadas. 1916 m. išvyko į Maspetą (Niujorko valstija), su kun. A. Miluku įsitraukė į Lietuvos valstybės atkūrimo veiklą.
Parašė knygą „Lietuvių tautos istorija ir dabartiniai jos siekiniai valstybingumo atžvilgiu“ ( 1918 m., lietuvių k. 1927 m., fotografuotinis leid. Vilnius, 1991 m.), kuri buvo išsiuntinėta JAV senatoriams, užsienio šalių ambasadoriams, į Paryžiaus taikos konferenciją vykstančiam JAV prezidentui T. V. Vilsonui. 1918 m. jis grįžo į Lietuvą, kunigavo, iki 1930 m. dirbo istorijos ir lotynų kalbos mokytoju Šakių gimnazijoje.
Vanagė
Vanagė (Hieracium) – astrinių (Asteraceae) šeimos augalų gentis. Graikiškai hierax – vanagas, arba sakalas, nes daugelis genties rūšių auga stačiuose skardžiuose, kur tik plėšrieji paukščiai nutupia. Labai didelė gentis, rūšys sunkiai atskiriamos. Rūšinė įvairovė didelė dėl dauginimosi ypatumų. Augalai dauginasi normaliai susidarančiomis sėklomis ir vegetatyviniu būdu – palaipomis. Be to, daugelis rūšių išaugina sėklas be lytinio apvaisinimo, kryžminasi, ir vėl išaugina brandžias sėklas. Taip gamtoje susidarė nepaprasta įvairovė formų, kurias sunku susisteminti.
Manoma, kad gali būti iki 15 tūkst. rūšių. Lietuvoje auga apie 70 rūšių.
Pateikiami keli Vanagės rūšių pavadinimai
Romas Kazlauskas
Romas Kazlauskas (1936 m. gegužės 13 d. Onuškio k. (Rokiškio raj.)) – choro dirigentas.
Biografija
Pirmąsias muzikos žinias gavo iš savo tėvo vargonininko Vlado Kazlausko. Baigęs Veiverių vidurinę mokyklą, 1954–1963 m. (su pertrauka – tarnavo sovietų armijoje, buvo pulko orkestro dirigento padėjėjas) choro dirigavimo mokėsi Kauno Juozo Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. Vladas Balsys).
1967–1970 m. pasiekė meninių laimėjimų vadovaudamas Jonavos azotinių trąšų gamyklos „Azotas“ mišriajam chorui; 1969 m. zoninėje chorų apžiūroje Elektrėnuose ir 1970 m. respublikinės dainų šventės konkurse Jonavos dainininkai pelnė pirmąsias vietas. 1970–1974 m. vadovavo Jonavos kultūros darbuotojų moterų chorui, kurį paruošė 1973 m. respublikiniam moterų ir vyrų chorų sąskrydžiui Šiauliuose, tarprajoniniame chorų konkurse laimėta prizinė vieta. 1970–1975 m. vadovavo Jonavos miesto dainų ir šokių liaudies ansambliui, surengė nemaža koncertų savo rajone ir kitur.
1974–1979 m. vadovavo Vilkijos mišriajam chorui, kurį parengė 1975 m. respublikinei dainų šventei. Kurį laiką vadovavo Kauno „Energetiko“ kultūros namų dainų ir šokių liaudies ansambliui. 1969 m. Kauno geležinkelininkų mazgo klube subūrė moterų vokalinį ansamblį ir per keletą metų išaugino į mišrųjį chorą, paruošė 1975, 1980 ir 1985 m. respublikinėms dainų šventėms bei 1990 m. Lietuvos tautinei dainų šventei Vilniuje.
Nuo 1982 m. vadovavo Jonavos miesto (anksčiau – Jonavos baldų kombinato) moterų chorui, kurį parengė 1985 ir 1990 m. respublikinėms dainų šventėms, konkursuose su juo pelnė prizinių vietų, 1990 m. koncertavo Čekoslovakijoje.
1990 m. pradėjo vadovauti „Kauno baldų“ vyrų chorui, 1995 m. suorganizavo Savanoriškosios krašto apsaugos tarnybos karių chorą „Margiris“. 1994 m. I Pasaulio lietuvių dainų šventei Kaune ir Vilniuje išmokė 3 chorus: AB „Jonavos baldai“ moterų chorą, Kauno klubo „Draugystės“ mišrųjį chorą ir AB „Kauno baldai“ vyrų chorą. 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje parengė keturis chorus: Kauno AB „Kauno baldai“ vyrų chorą, Kauno geležinkelininkų mišrųjį chorą „Draugystė“, Kauno SKAT karių chorą „Margiris“ ir Jonavos kultūros centro moterų chorą.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Varnė
Varnė – vakarinė Vilniaus miesto dalis, buvęs viensėdis į vakarus nuo Pilaitės prie kelio Sudervėn. Ribojasi su Plytine šiaurėje, Zujūnais (miesto dalimi) rytuose, Padekaniškėmis pietuose, Papiškėmis vakaruose. Plečiasi nausėdijos.
thumb|left|240px|Varnė iš pietvakarių
Istorija
XIX a. pab. Varnės užusienis pateko į Riešės valsčių, Pilaitės apylinkę (1865 m. – Fričinskių Pilaitės dvaro valda). Iki XX a. pabaigos Varnė buvo viensėdis Buivydiškių apylinkėje.
Pennyroyal Tea
Singlas
Nors dauguma „Pennyroyal Tea“ kopijų buvo išimtos iš prekybos dėl Kurt Cobain mirties, keletas jų buvo parduota.
Video klipas
Muzikinio klipo režisūrai grupė kreipėsi į olandų režisierių Anton Corbijn, tačiau jis atsisakė teigdamas, kad negalės sukurti nieko geresnio, kaip „Heart-Shaped Box" klipas. Dėl to naujuoju režisieriumi tapo Jeffery Plansker.
Brižiai (Švenčionys)
Brižiai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Magūnų, Neries dešiniajame krante (215 km nuo žiočių), priešais Brižius Vilniaus rajone. Kaimą supa miškai, ateina keliukas iš Noselėnų. Brižiuose auga senas topolis (5,2 m apimties, keturkamienis), išlikę senovinių klojimų, puoštų kryželio formos kiaurraščiais elementais (apsaugai nuo perkūnijos).
Gyventojai
thumb|left|250px|Neris prie Brižių
FA Širak-2 Gyumri
Giumri „Širak-2“ – Armėnijos futbolo klubas iš Giumri, klubo Sirak Gyumri klubo dukterinė komanda.
ÍR Reykjavík
Istorija
Klubo ištakos siekia 1907 m. kovo 11 d. Užsiima rankiniu, krepšiniu ir futbolu.
Futbolo komanda negali pasigirti aukštais rezultatais ir pasiekimais. Balansuoja tarp antros ir trečios pakopos pirmenybių.
Britų užjūrio teritorijos
Britų užjūrio teritorijos, arba Jungtinės Karalystės užjūrio teritorijos  – 14 teritorijų, kurios priklauso Jungtinei Karalystei, tačiau neįeina į jos sudėtį. Terminas įvestas po 2002 m. Užjūrio teritorijų akto. Iki tol šios teritorijos vadintos JK priklausomomis teritorijomis (dependencies), Britų Karūnos kolonijomis. Meno, Gernsio ir Džersio salos, kurios taip pat pavaldžios JK, turi kitokį Karūnos žemių statusą.
Dabartinės užjūrio teritorijos
14 užjūrio teritorijų sąrašas:
Užjūrio teritorijų žemėlapis
[[Vaizdas:British Overseas.png|thumb|upright=3.4|{{legend|#ff8080|Britų užjūrio teritorijos}} {{legend|#aade87|Jungtinė Karalystė}} {{legend|#83b4ff|Britų karūnos priklausomos teritorijos}}
Vilkeliškės (Vilnius)
Vilkeliškės – vakarinė Vilniaus miesto dalis, esanti į vakarus nuo Pilaitės, pietvakariniame Gelūžės ežero krante. Buvusi šiaurinė Vilkeliškių kaimo dalis. Vakaruose ribojasi su Kriaučiūnais, pietuose su Vilkeliškių kaimu, rytuose su Dvarykščiais. Netoliese taip pat telkšo ežeras Baltieša.
Aukštaitijos rytas
Aukštaitijos rytas – laikraštis Panevėžio krašto žmonėms, leistas 1992 m. Panevėžyje.
Istorija
Rašė visuomeniniais ir politiniais klausimais. Išėjo 61 numeris. Tiražas 5100 egz. 1992 m. rugsėjo 1 d. vietoj laikraščių „Aukštaitijos rytas“ ir „Panevėžio savaitė“ pradėtas leisti „Panevėžio rytas“.
Redagavo Liuda Jonušienė.
Paprastoji kiaulpienė
Daugiametis žolinis augalas. Liemeninė šaknis gana stora, 1-2 cm skersmens, iki 0,5 m ilgio, geltona. Lapai skroteliniai, į pagrindą siaurėjantys, skiltėti, plunksniškai skiautėti, dantyti, beveik lygiakraščiai, tik su neryškiais danteliais, žali, sultingi. Nuskynus lapą ar kitą augalo dalį, teka baltas skystis. Iš skrotelinių lapų vidurio išauga keletas (rečiau vienas), o kartais net keliasdešimt apvalių, tuščiavidurių, 5-30 cm ilgio žiedynstiebių, kurių viršūnėje yra po 1 stambų, 3-5 cm skersmens graižą, apgaubtą skraiste. Žiedai geltoni, visi liežuviški. Kuokelių dulkinėse subręsta daug žiedadulkių. Vaisius - rudas lukštavaisis su skėčio formos skristuku.
Žydi balandžio - gegužės mėn., tačiau pavieniai augalai pražysta ir vėliau, kartais net rudenį. Auga pievose, ganyklose, laukuose, pelkėse, skverbiasi į gazonus. Gausiai paplitusi visoje Lietuvoje. Gana įkyri piktžolė, paplitusi ir derlingesnėse dirvose.
Panaudojimas
Lapai – labai geras ankstyvas paukščių ir triušių pašaras.
Medingas augalas, teikiantis daug nektaro ir žiedadulkių.
Sudėtis
Karčiose pieniškose sultyse yra seskviterpeninio laktono, laktukopikrino, glikozidų, 24-40 % inulino, fruktozės, truputis eterinio aliejaus, organinių rūgščių, mineralinių medžiagų.
Mityba
Gaminamas ankstyvas šviesiai geltonas, kartoko skonio kiaulpienių medus.
Džiovintas ir paskrudintas kiaulpienės šaknis galima naudoti kaip kavos pakaitalą.
Jaunus lapus galima valgyti vietoj salotų.
Vaistinės savybės
Vaistams vartojamos šaknys, kartais lapai. Kiaulpienės kaip vaistinio augalo preparatai pagreitina tulžies išsiskyrimą, suaktyvina kepenų ir kasos fermentų veiklą, gerina apetitą.
AC Juvenes/Dogana
Doganos „Juvenes“ – San Marino futbolo klubas iš Doganos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1937m., kai buvo įkurtas Castellana.
Nuo 1953 m. žinomas SS Juvenes pavadinimu.
2000 m. prijungtas GS Dogana.
Oksidacijos laipsnis
Chemijos nomenklatūroje oksidacijos laipsniu yra vadinamas dydis, parodantis, kokį elektros krūvį įgytų atomas molekulėje, jei visos polinės jungtys virstų joninėmis. Atomo oksidacijos laipsnis molekulėje visada žymimas arabiškais skaitmenimis ir turi ženklą.
Oksidacijos laipsnio nustatymas
Yra paplitę du būdai nustatyti atomo oksidacijos laipsniui. Pirmasis, struktūrinis, naudojamas daugiausiai organinėms molekulėms, kur tiksliai žinoma, kaip tarpusavyje jungiasi atomai, t. y. galima nubraižyti molekulės Liuiso diagramą, antrasis, algebrinis, naudojamas neorganiniams junginiams, pavyzdžiui, kompleksinėms ir paprastoms druskoms.
Struktūrinis metodas
Oksidacijos laipsnio sąvoka yra glaudžiai susijusi su elektroneigiamumu. Žinoma, kad polinėse jungtyse, kai jungiasi nevienodi cheminiai elementai, elektronų pora, sudaranti jungtį, pasislenka daugiau link to atomo, kurio elektroneigiamumas didesnis, ir tas atomas įgauna dalinį neigiamą krūvį. Kadangi joninė jungtis yra atskirasis polinės atvejis, kai elektronų pora praranda ryšį su vienu iš atomų H O-H
Vandenilis (EN 2,1) yra mažiau elektroneigiamas, nei anglis (EN 2,5), todėl H-C jungtyse elektronai pasislenka į anglies atomo pusę. Taigi, trys vandenilio atomai kairėje įgyja oksidacijos laipsnį +1, o kairysis anglies atomas – -3. Kadangi ryšys tarp anglies atomų yra nepolinis, dalinių krūvių neįgyja nė vienas iš atomų:
Dešinėje diagramos pusėje deguonis (EN 3,5) kur kas stipriau traukia elektronus prie savęs tiek už anglį, tiek ir už vandenilį. Dėl šios priežasties abiejų deguonies atomų oksidacijos laipsniai yra -2. Vandenilis savo ruožtu įgyja +1 oksidacijos laipsnį. Kadangi anglį su deguonimi jungia trys jungtys, jos oksidacijos laipsnis tampa +3:
H(+1)
Algebrinis metodas
Jeigu molekulės struktūra yra nežinoma arba tiesiog neegzistuoja (kaip neorganinuose junginiuose), oksidacijos laipsnį galima pamėginti rasti pagal taisyklę, jog:
Žinoma, kad kai kurie elementai beveik visada turi tam tikrus oksidacijos laipsnius, todėl juos galima naudoti kaip etaloną:
Įsistatę jau žinomas reikšmes (OL(O) = -2, OL(H) = +1), gauname, kad
Oksidacijos laipsnio nevienareikšmiškumas
Svarbu pabrėžti, kad atomo oksidacijos laipsnis nėra pastovus dydis ir priklauso nuo junginio, kuriame atomas yra ir netgi, kaip matėme pirmojo metodo pavyzdyje, atomo vietos jame. Dėl to beprasmiška kalbėti apie oksidacijos laipsnį nepateikiant konteksto. Konkretus to pavyzdys gali būti anglis, kurios atomas, priklausomai nuo situacijos, gali įgyti labai skirtingus oksidacijos laipsnius:
Oksidacijos laipsnis gali būti net ne sveikasis skaičius, nors tokios situacijos ypač retos.
Trumeno doktrina
thumb|Haris TrumenasTrumeno doktrina – JAV prezidento Hario Trumeno 1947 m. kovo 12 d. paskelbta užsienio politikos programa.
Pagal ją JAV įsipareigojo palaikyti Graikiją ir Turkiją ekonomiškai ir karinėmis priemonėmis, apsaugant jas nuo patekimo į sovietų įtakos sferą. H. Trumenas, palaikomas senatoriaus Arthur H. Vandenberg ir respublikonų kontroliuojamo Kongreso, doktriną paskelbė po Graikijos prezidento vizito. Trumeno doktrina JAV užsienio politiką nukreipė sovietų ekspansijos sulaikymo kryptimi. JAV įsipareigojo padėti kovojančioms su komunistais demokratinių šalių vyriausybėms. Taip pat pasisakė už Vakarų pasaulio valstybių išsaugojimą. Turkija ir Graikija išliko demokratinėmis. Šia naująja programa buvo užbaigta ankstesnė JAV vykdyta izoliacinė Monro doktrina.
Balandžio 15
Balandžio 15 yra 105-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 106-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 260 dienų.
Vardadieniai
Anastazijus – Gema – Josmina – Josminas – Liudvina – Modestas – Vaidotė – Vilnius
Arūnas Augustinaitis
Arūnas Augustinaitis (g. 1958 m. birželio 7 d. Kaune) – Lietuvos komunikacijos ir vadybos teoretikas, socialinių mokslų daktaras.
Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakultetą. 1986 m. pedagogikos mokslų kandidatas. 1989 m. ir 2000 m. stažavo Berlyne, 1995 m. Lunde, 1996 m. Hanoveryje, 1997 m. Leičesteryje, 1998 m. Deventeryje.
1981–1982 m. dirbo Lietuvos technikos bibliotekoje. 1982–2002 m. dirbo mokslinį darbą ir Vilniaus universiteto dėstytojas, 1991–2001 m. Komunikacijos ir informacijos teorijos katedros vedėjas. Nuo 2002 m. Mykolo Romerio universiteto dėstytojas, 2002–2005 m. Žinių visuomenės valdymo instituto direktorius, nuo 2008 m. ir Tarptautinio verslo mokyklos Tarptautinio verslo katedros vedėjas; nuo 2005 m. profesorius.
1991 m. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto įsteigimo iniciatorius, 2002 m. vienas Vilniaus universiteto Informacijos visuomenės studijų centro steigėjų. Nuo 2012 m. Kazimiero Simonavičiaus universiteto rektorius.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: žinių visuomenė, žinių ekonomika ir vadyba, elektroninė valdžia ir elektroninė demokratija, politinė komunikacija, bibliotekininkystės ir komunikacijos teorija.
Tunisas (miestas)
Tunisas  – uostamiestis šiaurės rytų Tunise, prie Tuniso ežero; šalies sostinė. Gerai išvystyta susisiekimo infrastruktūra – netoliese yra tarptautinis oro uostas, geležinkelis veda į kitus šiaurinės Afrikos uostus. Tai verslo ir pramonės centras, išvystyta chemijos, maisto, tekstilės pramonė. Laivų kanalas jungia uostą su Viduržemio jūra. Eksportas: kilimai, vaisiai, geležies rūda, aliejai.