cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Resident Evil Zero
Siužetas
Jauna Bravo komandos naujokė medikė Rebeka Čeimbers randa viduryje miško stovintį traukinį. Įlipusi į jį ji pamato mirusius sužalotus keleivius. Jie staiga prisikelia ir ją užpuola. Traukinyje Rebeka sutinka pabėgusį kalinį Bilį Koeną. Vienas sužeistas Bravo komandos narys pasiekia traukinį ir pranešęs, kad miškas pilnas mutavusių žvėrių, miršta. Rebeka ir Bilis sutaria kovoti kartu, kad išsigelbėtų. Netikėtai traukinys pajuda...
Puant Nuaras
Puant Nuaras ( – „Juodasis kyšulys“) – miestas Kongo pietvakariuose, prie bendravardės įlankos Atlanto vandenyne; antrasis pagal dydį šalies miestas. Sudaro departamentą.
Tai pagrindinis šalies uostas: gabenami kroviniai su mediena, palmių produktais, guma, medvilne, tabaku, dramblio kaulu, kava, kakava, gyvuliais, variu, deimantais, manganu, švinu, cinku ir kt. Pramonė: žvejybos, medienos, palmių apdirbimo, maisto, muilo. Puant Nuaras yra jūrų uostas, pro kurį gabenamos prekės iš šalies sostinės Brazavilio, su kuriuo juos sieja geležinkelis. Mieste yra Viktoro Oganjero (Victor Augagneur) koledžas, Ž. B. Lamarko zoologijos sodas, Žoržo Bruso (Georges Brousseau) muziejus, Švč. Dievo Motinos (Notre Dame) katedra. Miestui priklauso ir Loangas (Loango), buvęs uostas ir anksčiau egzistavusios Afrikos valstybės sostinė.
Istorija
1883 m. prancūzai okupavo regioną, o miestas ėmė vystytis tik 1921 m.. Uostas pradėtas eksploatuoti 1934–1939 m.
1950–1958 m. Puant Nuaras buvo Prancūzijos Pusiaujo Afrikos sostine.
Iki 2003 m. – Kvilu (Kouilou) srities administracinis centras.
Franklandas
Franklandas – upė Australijos pietvakariuose, Vakarų Australijos valstijoje. Ilgis apie 400 km, baseino plotas 5990 km², vidutinis metinis nuotėkis – 0,39 km³. Aukštupys ir dalis vidurupio vadinama Gordonu (Gordon River), kitais duomenimis, Gordonas laikomas kairiuoju Franklando intaku.
Prasideda Brumhilio apylinkėse, Brumhilio–Tambelapo savivaldybėje (Shire of Broomehill–Tambellup). Teka žemės ūkio regionu į pietus, paskui į vakarus, vidurupyje pasuka vėl į pietus ir vingiuoja pietų, pietvakarių kryptimi per eukaliptų miškus iki Volpolo–Nornalapo įlankos Vakarų Australijos pietinėje pakrantėje. Aukštupyje nuolatinė srovė teka tik po stiprių liūčių, likusį laiką vanduo telkšo vagos giliausiose vietose. Žemupyje upė nuolat vandeninga, iki 6 km nuo žiočių laivuojama. Aukštupyje per metus vidutiniškai iškrinta apie 500 mm kritulių, netoli žiočių – apie 1400 mm. Upės vanduo sūrokas, drumstas.
Franklando žemupio gamta saugoma Franklando Kalno ir Volpolo–Nornalapo nacionaliniuose parkuose.
Upę 1831 m. pastebėjo britų kapitonas Tomas Banisteris (Thomas Bannister), o Franklandu pavadino gubernatorius Džeimsas Sterlingas (James Stirling), kuriam T. Banisteris apie ją pranešė. Manoma, kad upė pavadinta pagal netoliese esantį Franklando kalną, kurį britų keliautojas Tomas Breidvudas Vilsonas (Thomas Braidwood Wilson) 1829 m. pavadino Van Dimeno Žemės vyriausiojo topografo Džordžo Franklando (George Frankland) garbei.
Bonifacas Stundžia
Bonifacas Stundžia (g. 1952 m. lapkričio 21 d.) – Lietuvos kalbininkas, akademikas, profesorius.
Biografija
1976 m. Vilniaus universitete baigė lietuvių kalbos ir literatūros su klasikinių kalbų specializacija kursą, tame pačiame universitete įsidarbino. 1996–2012 m. Baltistikos ir bendrosios kalbotyros katedros vedėjas. 1997–2006 m. Filologijos fakulteto dekanas. 1995 m. lietuvių ir latvių kalbas dėstė Oslo universitete. 1996 m. apsigynė habilitaciją. 1997 m. suteiktas profesoriaus vardas. Nuo 1996 m. žurnalo Baltistica redaktorius.
Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys (2012 m.), Europos akademijos (Academia Europaea) narys (2013 m.), Latvijos mokslų akademijos užsienio narys (2018 m.). Milano kalbotyros draugijos narys korespondentas (1983 m.). 1992–2000 m. Lietuvos mokslo tarybos narys, nuo 2001 m. – ekspertas, Valstybinės lietuvių kalbos komisijos narys (nuo 2011 m.), Lietuvių kalbos draugijos pirmininkas (2008–2017 m.). Latvijos universiteto garbės daktaras (2016 m.).
Tauragės banko rūmai
Tauragės banko rūmai – vienas žymiausių Lietuvos tarpukario architektūros pastatų, išlikusių mažesniuose miestuose. Neoklasicizmo bruožų turintys banko rūmai įrašyti į LR Kultūros vertybių registrą. miniatiūra|200px|left|Galinio fasado kolonada
Bonifacas Stundžia
Bibliografija
Parengti leidiniai:
Tauragės banko rūmai
Istorija
Banko statyboms 1934 m. buvo paskelbtas projektų konkursas, kuriam pristatyta 20 darbų, išmokėtos nemenkos premijos. Pirmoji vieta paskirta Arnui Funkui, antroji vieta – Felikso Bielinskio ir Nikolajaus Mačiulskio bendram darbui, o trečioji – Stasiui Kudokui. Konkurso žiuri taip pat rekomendavo įsigyti ir inžinieriaus Algirdo Šalkauskio parengtą projektą. Kaip ir visuose kituose Lietuvos banko skyriuose, galutinis projektas priskirtas prof. M. Songailai, komisijos nariui, atstovavusiam VDU Technikos fakultetą. Projektas, matyt, buvo taisomas kartu su nuolatiniu Lietuvos banko pastatų architektu M. Songaila, nes pastato architektūrinė stilistika artimesnė šio autoriaus projektuotiems pastatams. Archyvuose neišlikus šio objekto konkursinių projektų, negalima tiksliai nustatyti autorystės klausimo, todėl autorystė priskirta abiems architektams, t. y. kartu su A Funku.
Bonifacas Stundžia
Bibliografija
Parengti šaltiniai:
Tauragės banko rūmai
Istorija
Statybos konkurso sąlygose buvo nurodytos pagrindinės pastato charakteristikos: skveras prie pastato, 40 kv. m vestibiulis, 18-20 vietų tarnautojams banko operacijų salėje, 100 kv. m plotas lankytojams, 25-30 kv. m dydžio kabinetas įstaigos direktoriui, archyvas, pinigų saugykla, seifų patalpa, kambarys sargybai ir kitos patalpos. Pastate dar reikėjo numatyti direktoriaus butą su 5 kambariais, virtuve, tarnaitės kambariu, prieškambariu, dviem atskirais įėjimais, kitas sanitarines bei pagalbines patalpas.
Bonifacas Stundžia
Bibliografija
Paskelbė recenzijų ir straipsnių baltų ir lietuvių kalbotyros, jos istorijos, akcentologijos, morfologijos, fonetikos ir dialektologijos klausimais.
Mykolas Vodzickis
Biografija
Lenkijos bajorų Vodzickių giminės atstovas, herbo „Leliva“ savininkas. Krokuvos miestelėno, Rogovo valdytojo Jano Lavrentijaus Vodzickio sūnus.
Tauragės banko rūmai
Istorija
Banko projektą lydėjo amžininkų reiškiama kritika dėl pernelyg demonstruojamos prabangos provincijos pastato architektūroje. Statybos ir sauskelių inspekcija dėl ekstravagantiškos banko išvaizdos mandagiai nurodė architektui, kad projektuojamų rūmų išvaizda atrodė „perturtingai ir periškilmingai mažam apskrities miestui“, išreiškė nuogastavimą, kad vargiai ar derinsis net ateityje tas pastatas su kitais. Pernelyg puošnią ir brangią banko architektūrą pastebėjo tuometis vyriausias statybos inspektorius A. Novickis. Visuomenėje buvo svarstoma, kaip kaimo ūkininkas jausis, atėjęs paskolos į baltu marmuru išklotą salę. Projektas iš tiesų nebuvo kuklus, į inspekcijos pastabas nebuvo atsižvelgta, todėl Lietuvos bankui jis galiausiai atsiėjo apie 400 tūkstančių litų.
Kabinda (Kongo DR)
Kabinda  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos centrinėje dalyje, 100 km į rytus nuo Mbuži Majo; Lomamio provincijos centras. Keliai į Mbuži Majį, Bukavu, Luputą. Yra Tuntos oro uostas. Yra katalikų katedra.
Tauragės banko rūmai
Istorija
miniatiūra|200px|left|Priekinių vartų kolonada miniatiūra|200px|left|Priekinės kolonados profilis
Mykolas Vodzickis
Biografija
Červinsko (nuo 1746) ir Mogilsko abatas (nuo 1752), Sandimiro kanauninkas (nuo 1709), Lenčicos scholastikas, Krokuvos kanauninkas (nuo 1713), Krokuvos vyskupijos administratorius, Krokuvos dekanas (1731), Prokocimo (Krokuvos rajonas) valdytojas.
Tauragės banko rūmai
Istorija
Kontroversijos lydėjo ir statybos darbus, kurie vyko gana sparčiai – bankas užbaigtas 1936 m. Pagrindinių darbų vykdytojai buvo meistrai iš Kauno. Šaltkalvystės darbų dalį atliko J. Švarcas, baldus gamino K. Petriko fabrikas, dekoro darbus ir apdailą marmuru atlikti pavesta Jokūbui Dubauskui. Generalinis rangovas taip pat kaunietis – A. Balčiauskas. Objekte dirbę 15 – 20 statybininkų streikavo dėl menkų atlyginimų pakėlimo. . Darbininkai buvo nepatenkinti gaunamais 30 centų už valandą ir reikalavo daugiau. Gavę neigiamą atskymą, jie paskelbė streiką, kuris truko dvi dienas. Galiausiai su darbdaviais sutarta dėl 3 litų už 8 valandas, o anksčiau dirbo 10 valandų.
Per II pasaulinį karą bankas gerokai nukentėjo. 1944 m. traukiantis frontui buvo apgriauta pietvakarinė pusė. Pokaryje pastatas buvo suremontuotas ir pritaikytas viešbučiui su restoranu. 1978 m. pastatui atliktas kapitalinis remontas, sugrąžinta pirminė banko paskirtis. Kieme pastatyti garažai. 1983 m. atnaujinti fasadai, grotomis apkaustyti salės langai, dalinai pakeista stogo danga.
Mykolas Vodzickis
Biografija
1746 metais Mykolas Vodzickis gavo Karūnos pakanclerio pareigybę. 1760 m. sausio 22 d. Šventasis sostas paskyrė jį Peremyšlio vyskupu. 1761 m. balandžio 12 d. buvo įšventintas į vyskupus.
Apdovanojimai
Baltojo erelio ordino kavalierius (1735).
Kabinda (Kongo DR)
Antrojo Kongo karo metu miestą dvejus metus buvo apgulę Ruandos sukilėliai, tačiau jis išliko Kongo pajėgų valdžioje.
Tauragės banko rūmai
Architektūra
Pastato statyboje svarbų vaidmenį vaidino betonas ir gelžbetonis, kurie naudoti pamatams, perdengimams, laiptų maršams. Įrengiant apvaliosios operacijų salės lubų gelžbetoninį perdengimą, statybos darbų kokybė buvo orientuojama į „vokiečių normas“.
Banko interjere dominuoja pusapskritė puošni operacijų salė. Banko prabangą pabrėžia išklota balto marmuro imitacija. Kolonados supama operacijų salė įrengta į kiemo pusę. Rūmus tarp kitų šios paskirties statinių išskiria itin monumentalūs vartai-kolonada, anksčiau puošti su užrašu „Lietuvos bankas“. Kolonados kampai sustambinti keturiomis puskolonėmis. Tarp jų įrengtos arkinės nišos, kuriose pastatytos dekoratyvinės vazos. Aptverto sklypo tvoros elementai papuošti tautinio stiliaus ornamentais, panaudojant stilizuotus tulpės motyvus.
Slovakijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1992–1993 m.
1992–1993 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Berasniouka (Dokšica)
Istorija
XIX a. buvo kaimas, priklausęs Bulhakams, Barysavo apskrities Biahomlio valsčiui.
Nepriklausomybės ąžuolas (reikšmės)
Nepriklausomybės ąžuolas – paminklinis ąžuolas, pasodintas Lietuvos nepriklausomybės paskelbimo 1918 m. metinių proga (10-mečio, 20-mečio ir pan.). Per praėjusį šimtmetį šiuos medžius sodino svarbūs valstybei asmenys, savivaldybių ar inteligentijos atstovai, studentai, moksleiviai, vietos bendruomenių nariai. Tokiu būdu proginiai ąžuolai pasklido po įvairias Lietuvos vietas, daugelio ąžuolų likimas dažniausiai nežinomas, priežiūra nebuvo vykdoma. Kai kurie ąžuolai pažymėti atminimo ženklais, paskelbti gamtos paveldo objektais:
Kiti panašūs ąžuolai:
Dailidžių apylinkė (Šalčininkai)
Dailidžių apylinkė (arba Dailydžių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Dieveniškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Poškų apylinkės.
Kavinė
thumb|Kavinė Café de Flore Prancūzijoje
Kavinė – maitinimo paskirties įstaiga, kurioje pagrindinė prekė – profesionalo įvairiais būdais ruošiama kava išsinešimui ar vartojimui vietoje. Profesionaliai kavą ruošiantis žmogus vadinamas barista.
Aukštesnės klasės kavinėse paprastai sudaromos sąlygos įvertinti bei pasirinkti kavos pupeles gėrimo paruošimui bei ruošimo būdą, suteikiama informacija apie turimų pupelių kilmę bei savybes.
Papildomai paprastai prekiaujama ir desertais bei užkandžiais derančiais prie kavos, kartais ir kitais vietoje pagal užsakymą gaminamais gaiviaisiais gėrimais ar kokybiška arbata, gali būti prekiaujama ir pačiomis kavos pupelėmis bei kavos ruošimo reikmenimis.
Aplinka orientuota į kavos vartojimo kultūrą, būdingi maži staliukai, patalpose ir šalia jų paprastai būna sėdimų ir/ar stovimų vietų, kartais – erdvė keleto žmonių susitikimams.
Roman Košas
Roman Košas (rus. ir, ) – kalnas Kryme, aukščiausia Krymo kalnų ir viso Krymo pusiasalio vieta. Aukštis – 1545 m. Kalnas stūkso Babugan Jailos masyve, Krymo gamtiniame rezervate, tarp Jaltos ir Aluštos, šiaurėn nuo Gurzufo.
Kalno pavadinimas Krymo totorių kalba reiškia „tarpumiškių viršūnė“ ar „miškinga ganykla“.
Madrid CFF
Istorija
2010 m. suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies lygoje.
Inongas
Inongas  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos vakarinėje dalyje, 400 km į šiaurės rytus nuo Kinšasos, Mai Ndombės ežero rytiniame krante; Mai Ndombės provincijos centras. Yra oro uostas.
XIX a. pab. Inongas buvo svarbus kaučiuko gavybos centras.
Slovakijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1991–1992 m.
1991–1992 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Paulauskų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Rimšiškių apylinkės ir Turgelių apylinkės.
Nature
„Nature“  – Didžiosios Britanijos tarpdisciplininis labiausiai pasaulyje cituojamas mokslo žurnalas. Leidinys pradėtas leisti nuo 1869 m. Leidėjas – „Nature Publishing Group“. Vyriausioji redaktorė – Magdalena Skipper. Redakcija įsikūrusi Londone. Žurnalas taip pat turi biurus Niujorke, San Franciske, Vašingtone, Tokijuje, Paryžiuje, Miunchene ir Beizingstoke.
Kitaip nei daugelis kitų mokslinių žurnalų, kurie apžvelgia siaurą mokslinę sritį, „Nature“ bei „Science“ žurnalai apžvelgia visas mokslo šakas. Žurnale publikuojami originalūs moksliniai straipsniai, knygų ir meno apžvalgos, mokslinės fantastikos tekstai, mokslininkų laiškai ir kitokia informacija. Naujausi žurnalo numeriai prieinami tik prenumeratoriams.
2015 m. pirmojo leidinio cituojamas indeksas siekė 38.138, o pastarajo 34.661.
Istorija
thumb|left|160px|Pirmas 1869 m. lapkričio 4 d. „Nature“ žurnalo puslapis. Pirmąjį žurnalo „Nature“ numerį 1869 m. lapkričio 4 d. išleido anglų fizikas seras Joseph Norman Lockier, kuris išliko žurnalo redaktoriumi iki 1919 m.
Nuo 2005 m. žurnalas publikuoja podkastus, kuriuose trumpai aptariami mokslo ir leidybos laimėjimai per pastarąją ar dvi savaites.
Nuo 2015 m. žurnalas priklauso bendrovei „Springer Nature“.
Turinys
Moksliniai straipsniai leidžiami žurnale yra originalūs ir yra daugiausiai skaitomi kitų tyrėjų, o naujienos pateikiamos svetainėje skirtos tiek mokslininkams, tiek plačiajai visuomenei. Žurnale randami vedamieji straipsniai, naujienos, didieji straipsniai, liečiantys bendro pobūdžio mokslines temas, tame tarpe einamuosius įvykius, finansinės paramos, verslo, mokslinės darbo etikos temas ir didžiųjų mokslinių atradimų straipsnius. Žurnale taip yra skiltys, apžvelgiančios knygas ir meną. Likusi žurnalo dalis skirta moksliniams straipsniams bei mokslininkų laiškams. Kadangi žurnalas yra prestižinis, tai dalis spausdintų straipsnių būna paskelbiami kaip santraukos, o papildoma medžiaga randama žurnalo svetainėje.
HK Brest
HK Brest – Baltarusijos ledo ritulio klubas iš Bresto, šiuo metu žaidžiantis BHL lygoje. Namų rungtynes žaidžia Bresto žiemos sporto rūmuose. Įkurtas 2000 m.
FC Baník Prievidza
Prievidzos „Baník“ – Slovakijos futbolo klubas iš Prievidzos.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1919 m.
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Kunigiškių mokykla
Kunigiškių mokykla gali reikšti:
Piknoklinas
Piknoklinas – vandens sluoksnis su ryškiu vertikaliu teigiamu tankumo gradientu, daug didesniu, nei virš ir po juo esančiuose sluoksniuose. Piknoklinas atskiria viršutinį ir apatinį vandens sluoksnius taip sudarydamas barjerą, užkertantį kelią homogeniškam temperatūros ir druskingumo pasiskirstymui, o taip pat ir kitiems junginiams, pavyzdžiui, maistinėms medžiagoms ir deguoniui. Dažnai piknoklinas sutampa su termoklinu ir haloklinu.
Fizinė reikšmė
Vėjų ir bangų sukeltas turbulentinis maišymasis perduoda šilumą nuo paviršiaus žemyn. Žemose ir vidutinėse platumose susidaro beveik vienodos temperatūros paviršinis vandens sluoksnis, kurio gylis gali siekti nuo kelių iki kelių šimtų metrų. Po šiuo mišriu sluoksniu, 200–300 m gylyje atvirame vandenyne, temperatūra pradeda sparčiai mažėti iki maždaug 1000 m. Vandens sluoksnis, kuriame temperatūros gradientas staigiai kinta, vadinamas nuolatiniu termoklinu. Nuolatinis termoklinas sutampa su vandens tankio pokyčiu tarp šiltesnių, mažo tankio paviršinių vandenų ir po jais esančių šaltų tankių dugno vandenų. Piknoklinu vadinama sparčios tankio kaitos sritis, kuri veikia kaip vertikalios vandens cirkuliacijos barjeras; taigi ji taip pat daro įtaką tam tikrų cheminių medžiagų, kurios yra svarbios jūrų biologijai, vertikaliam pasiskirstymui. Staigūs temperatūros ir tankio gradientai taip pat gali riboti vertikalų gyvūnų judėjimą.
Biologinė reikšmė
Toks vandens masių atskyrimas turi svarbią biologinę reikšmę vandenynui ir jame gyvenantiems organizmams. Fitoplanktono augimo greitį veikia maistinių medžiagų koncentracija vandenyje, o maistinių medžiagų regeneracija yra labai svarbi aukštesnio ir žemesnio trofinio lygio sąveikos dalis. Atskyrimas dėl piknoklino susiformavimo neleidžia maistinėms medžiagoms patekti iš apatinio sluoksnio į viršutinį sluoksnį.
Mykolas Tadas Morikonis
Mykolas Tadas Morikonis (1722 m. gegužės 28 d. - 1788) – Morikonių giminės didikas, Lietuvos tribunolo vicemaršalka 1759 m., Vilmergės pakamaris 1771–1788 m., Vilkmergės žemės raštininkas 1765–1769 m., Vilkmergės miesto surogatorius 1761–1764 m., Pomusko, Bolnicko seniūnas.
Biografija
Buvo Kristupo Morikonio sūnus, gyveno Lyduokių dvare.
Deputatas nuo Vilkmergės pavieto į Lietuvos tribunolą 1759 metais. Vilkmergės pasiuntinys į 1761 metų seimą. Pasiuntinys nuo Vilniaus vaivadijos į konvokacinį seimą 1764 metais. 1764 metais buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius.
Baltojo erelio ordino kavalierius 1777 metais.
Šeima
Vedė Kateriną Todvenovną, nuo santuokos su kuria turėjo sūnų Juozapą, kuris tapo LDK generolu.
Krymo gamtinis rezervatas
Krymo gamtinis rezervatas arba Krymo nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Krymo pietinėje dalyje, apima pagrindinę Krymo kalnų dalį. Kaip saugoma teritorija įsteigtas dar 1913 m. (kaip medžioklės draustinis). 1957–1991 m. buvo Krymo medžioklės draustinio ūkis. Dabar teritorijos statusas nevienareikšmis – kol Krymas priklausė Ukrainai, teritorija turėjo rezervato statusą, bet kraštą užėmus Rusijai, 2018 m. dalis rezervato paskelbta Krymo nacionaliniu parku, o dalis – Gulbių salų rezervatu.
Saugoma teritorija apima Krymo kalnų masyvo vidurinę dalį – Babugan Jailą, Čatyrdagą, Jaltos Jailą, Gurzufo Jailą, aukščiausią kalnų viršūnę Roman Košą. Čia saugomi būdingi Krymo kalnų kraštovaizdžiai su urvais, grotomis, eroziniais dariniais, kalnų miškais, aukštikalnių pievomis, retųjų rūšių buveinėmis. Čia suskaičiuota ~1200 augalų rūšių, iš kurių 29 patenka į Europos raudonąją knygą (europinis kukmedis, kartenė). Gausu retų, saugomų gyvūnų rūšių – tarp jų kaspijinis žaltys, juodasis gandras, pilkoji gervė, didysis einis, didysis apuokas, rožinis varnėnas, tamsusis grifas, palšasis grifas, mažasis apuokas, taurusis elnias, endeminis Krymo ūsorius. Įveisti fazanai, keklikai, muflonai.
Slovakijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1990–1991 m.
1990–1991 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Pėpių apylinkė
Pėpių apylinkė (arba Pepenės apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šalčininkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šalčininkų apylinkės.
Martynas Adomas Kalinauskas
Martynas Adomas Kalinauskas – Gnievkovo seniūnas 1671 metais, Lojovsko seniūnas 1670 metais.
1672 metais nuo Sandiomiro vaivadijos buvo deputatu į Karūnos tribunolą.
Lusambas
Lusambas  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos centrinėje dalyje, 150 km į šiaurės rytus nuo Kanangos, prie Sankuru ir Lubio upių santakos; Sankuru provincijos centras. Yra oro uostas. Keliai į Lubefu, Čiamalą.
Istorija
1890 m. belgų generolai Siriakas Žilenas (Cyriaque Gillain) ir Polis Le Marinelis (Paul Le Marinel) Lusambe įsteigė karinį postą. XIX a. pab. – XX a. pr. buvo kaučiuko gavybos centras. Iki 1950 m. tai buvo Kasajaus provincijos administracinis centras (vėliau perkeltas į Luluaburgą).
Slovakijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1989–1990 m.
Aleksandra Elbakjan
Alexandra Elbakyan įkūrė „Sci-Hub“ svetainę 2011 m. „Sci-Hub“ ir „LibGen“ svetainėse randama daugiau nei 50 mln. mokslinių straipsnių, už kuriuos mokslinės leidyklos iš universitetų bibliotekų uždirba $10 mlrd. per metus. Mokslo žurnalas „Science“ apibūdino šią vagystę, „kaip baimingą pagarbą keliantį altruistišką poelgį arba didžiulio masto nusikalstamąją iniciatyvą, atsižvelgiant į visuomenės gerovę arba verslo interesus, ginančias bendroves atitinkamai“. Mat pastarųjų straipsnių leidyba yra finansuojama mokesčių mokėtojų pinigais, tačiau leidyklos teikia pridėtinę vertę, užtikrindamos žurnalų kokybę bei sklandžią jų leidybą. Nuo 2015 m. ji slepiasi nuo JAV teisėsaugos, nes bijo būti išduota po to kai „Elsevier“ leidykla iškelė bylą.
Juškių apylinkė
Juškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Tabariškių apylinkės.
Slovakijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
Slovakijos futbolo varžybos 1988–1989 m.
1988–1989 m. čempionatas
Slovakijos komandos dalyvavo.
Ispanijos demografija
thumb|right|300px|Ispanijos žemėlapis pagal gyventojų tankumą Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Ispanijos demografiją.
Gyventojų skaičius: 40 525 002 (2009 m. apskaičiavimai)
Pasiskirstymas pagal kalbas: Ispanų kalba yra oficiali visoje šalyje, o katalonų, baskų ir galisų kalbos yra oficialios kai kuriuose regionuose.
right|thumb|265px|Ispanijos gyventojų amžiaus piramidė (2005 m.) Struktūra pagal amžių: Amžiaus mediana: thumb|300px|right|Ispanijos gyventojų skaičiaus kitimas nuo 1900 m. Metinis populiacijos prieaugis: 0,072 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 9,72 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0,99 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 77 % (2008 m. apsk.)
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 4,21 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Vyresnių nei 15 metų žmonių raštingumas:
1977 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1977 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 44-asis Lietuvos vyrų ir 30-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
44-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Klaipėdoje, 1977 m. rugpjūčio 5 – rugpjūčio 29 d.
Čempionate žaidė 17 dalyvių, tarp kurių buvo 8 kviestiniai meistrai iš kitų sovietinių respublikų miestų: Maskvos, Ferganos ir Karaliaučiaus. Tuo, kaip ir pernai, siekta, kad čempionate dalyvaujantys Lietuvos šachmatininkai galėtų įvykdyti šachmatų meistro normą. Iš 9 dalyvavusių Lietuvos šachmatininkų: keturi buvo vilniečiai, du klaipėdiečiai ir po vieną iš Kauno, Panevėžio bei Plungės. Iš praėjusių metų čempionato prizininkų nedalyvavo tik A. Butnorius.
Pirmieji ratai
Klaipėdos šachmatų klube prasidėjo Lietuvos atviras vyrų šachmatų čempionatas. Jame dalyvavo tarptautinis didmeistris J. Balašovas, tarptautiniai meistrai V. Mikėnas ir O. Moisejevas, 12 meistrų ir du kandidatai į meistrus. Jau turnyro pradžia parodė, kad čempionato dalyviai nusiteikę agresyviai. Dėmesio centre SSRS aukščiausios lygos sidabrinis prizininkas didmeistris Jurijus Balašovas. Su juo turnyro dalyviai žaidė ypač rūpestingai. Pirmajame rate klaipėdietis meistras Reinhardas Barstatis baltaisiais gerai sužaidė pradžią ir įgijo prieš J. Balašovą perspektyvią poziciją. Didmeistrio figūroms buvo labai ankšta ir meistro pozicinė persvara abejonių nekėlė. Toje situacijoje R. Barstatis paskubėjo pasikeisti figūromis. Tai palengvino juodųjų gynybą. Vienas du mažai pastebimi netikslumai ir didmeistris perėmė inciatyvą ir nors partija buvo atidėta, jo pergalė abejonių nekėlė. Aštri buvo V. Mikėno ir A. Kuindžio dvikova, bet po sudėtingų kombinacijų lygioje bokštų baigmėje partneriai sutiko 41 ėjime baigti partiją lygiomis. Iš kitų 1-ojo rato partijų reikia pažymėti agresyvų G. Rastenio ir G. Piešinos žaidimą: pirmasis nugalėjo M. Berkovičių, o antrasis atidėjo partiją, su dideliais šansais laimėti, prieš R. Survilą. Kitos pirmojo rato partijos pasibaigė lygiosiomis.
Labai rezultatyvus ir kovingas buvo antrasis ratas. Panaudojęs naujovę siciliškos gynybos variante, didmeistris J. Balašovas geru stiliumi nugalėjo G. Rastenį. Atakuojančiu stilumi žaidę A. Kuindžis ir G. Piešina nugalėjo atitinkamai R. Ragelį ir R. Barstatį. Gerą pozicinio žaidimo pamoką R. Survilai pateikė O. Dementjevas. Prityręs meistras O. Dončenko, žaidęs baltaisiais su 16-mečiu kandidatu į meistrus V. Majorovu tikėjosi laimėti „technikos“ dėka. Plungės 1-osios vidurinės mokyklos 10 klasės mokinys buvo susikaupęs ir nubaudė meistrą už vangų žaidimą. Įtemptai vyko partija tarp senų varžovų A. Česnauskio ir V. Mikėno. Iš pradžių pozicinė persvara buvo baltųjų pusėje, bet vėliau atsakomuoju kontrsmūgiu V. Mikėnas perėmė inciatyvą ir atidėtoje pozicijoje jo pergalė nekėlė abejonių. Prityrusių meistrų O. Moisejevo ir I. Ivanovo partija liko neužbaigta. Joje juodieji turėjo kovoti dėl lygiųjų.
Po septynerių ratų
Turnyro lyderiui – didmeistriui J. Balašovui sužaidus su trim Lietuvos šachmatininkais buvo rimtai pasipriešinta. Prityręs V. Mikėnas baltaisiais, aktyviai sužaidęs debiutą, partijos viduryje iškėlė didmeistriui sunkių problemų. Partija įgavo aštrų pobūdį, nes varžovai rokiravo į skirtingas puses ir buvo pasiryžę pereiti atakon. Čia V. Mikėnas pasiūlė lygiąsias ir didmeistris nenorėdamas rizikuoti priėmė taikų pasiūlymą. Sekančią dieną J. Balašovas, žaisdamas baltaisiais su P. Rageliu, dėjo daug pastangų pergalei pasiekti, bet meistras iš Kauno atkakliai ir tiksliai gynėsi, tad partija 38-ajame ėjime baigėsi lygiosiomis. Septintojo rato partijoje didmeistris, pasirinkęs aštrų Griunfeldo gynybos variantą palaipsniui įgijo persvarą prieš klaipėdietį meistrą B. Rumiancevą ir vėliau laimėjo pėstininką. Partija buvo atidėta sunkioje meistrui pozicijoje. Dar sunkiau buvo kitam lyderiui, meistrui O. Dementjevui. Jis sužaidė lygiomis su A. Malevinskiu, V. Mikėnu ir netikėtai pralaimėjo dešimtokui iš Plungės kandidatui į meistrui V. Majorovui. Juodieji, kuriais žaidė jaunasis šachmatininkas, pasirinko aštrų siciliškosios gynybos variantą, žinomą J. Svešnikovo vardu ir nugalėjo. Dvi pergales pasiekė klaipėdietis meistras R. Barstatis. Susitikime su I. Ivanovu po abipusių netikslumų siciliškoje gynyboje, baltaisiais žaidęs lietuvių šachmatininkas laimėjo pėstininką. Žaisdamas toliau energingai ir tiksliai 27 ėjime pasiekė pergalę. Kita R. Barstačio partija su vilniečiu kandidatu į meistrus R. Survila vyko agresyviai, inciatyva ėjo iš rankų į rankas, bet paskutinis suklydo vilnietis.
Po 7 ratų J. Balašovas turėjo 4,5 taško iš 6 galimų, M. Berkovičius (4,5 iš 7), A. Dončenko ir O. Moisiejevas (po 4 iš 6), O. Dementjevas ir A. Malevinskis (po 4 iš 7). Iš Lietuvos šachmatininkų geriausiai žaidė G. Piešina ir V. Mikėnas (po 3,5 taško iš 7).
Likus penkeriems ratams
Sėkmingiau už kitus paskutinius 5 ratus žaidė tarptautinis meistras O. Moisejevas ir meistras O Dementjevas. Jie surinko po 4 tškus iš 5. O. Moisejevas sužaidė lygiomis su V. Mikėnu, po to nugalėjo P. Ragelį. B. Rumiancevą, A. Kuindžį ir taikiai uižbaigė partiją su A. Česnauskiu. O. Dementjevas nugalėjo P. Ragelį, sužaidė lygiomis su B. Rumiancevu, po to nugalėjo A. Kuindžį, A. Česnauskį ir sužaidė lygiomis su A. Dončenka.
Nepavyko įsiveržti į priekį J. Balašovui. Jis sužaidė taikiai su A. Kuindžiu, A. Česnauskiu ir nugalėjo A. Dončenką. Kovingai vyko jo susitikimas su B. Berkovičiumi, žaidusiu baltaisiais. Atidėtoje pozicijoje jo laukė nelengva kova dėl lygiųjų.
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
30-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Panevėžyje, 1977 m. balandžio 11 – balandžio 29 d.
Jame žaidė 13 šachmatininkių: penkios vilnietės, penkios panevėžietės ir viena kaunietė. Kaip ir pernai ne konkurso tvarka dalyvavo dvi šachmatininkės iš Rusijos. Tarp žaidėjų buvo visos 1976 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkės.
Prieš finišą
Prieš čempionato pabaigą tebepirmavo jaunoji Vilniaus nemunietė Rasa Nasyrovaitė. Ši pirmaatskyrininkė buvo surinkusi 6,5 taško iš 8 galimų ir turėjo tris nebaigtas partijas. Po 6,5 taško, bet iš 10 galimų, turėjo kandidatės į meistres daugkartinė Lietuvos čempionė vilnietė V. Kaušilaitė, maskvietė N. Orlova ir L. Negrustajeva. Šio trejeto atstovės buvo nebaigusios po vieną partiją. Lyderės mama, kandidatė į meistres, M. Kartanaitė (Vilnius) buvo penkta ir turėjo 6 taškus iš 10 galimų.
Čempionatui pasibaigus
Geriausiai pasirodė kandidatė į meistres Nina Orlova iš Maskvos, dalyvavusi Lietuvos čempionate be konkurencijos. Ji surinko 8,5 taško iš 12 galimų. Lietuvos čempionės aukso medalis devintą kartą buvo įteiktas vilnietei Vilhelminai Kaušilaitei –Kutavičienei, surinkusiai 8 taškus. Ilgą laiką pirmavusi penkiolikmetė vilnietė Rasa Nasyrovaitė suklupo finiše: patyrė du pralaimėjimus. Jai, surinkusiai taip pat 8 taškus, kuklesnių papildomų rodiklių dėka, prisiėjo tenkintis sidabro medaliu. Rasa įvykdė kandidatės į meistres normą. Bronzos medalis buvo įteiktas Rasos mamai Marijai Kartanaitei
UDG Tenerife
Istorija
2013 m. suburta moterų ekipa, rungtyniavusi aukščiausioje šalies lygoje.
Tarteziečių kalba
Tarteziečių kalba – mirusi (maždaug po V a. pr. m. e.) paleoispaninė kalba, kurios rašytinių paminklų randama Pirėnų pusiasalio pietvakariuose. Į šią teritoriją patenka pietų Portugalija (Algarvė ir pietinis Alentežas) bei pietvakarių Ispanija (pietinė Estremadūra ir vakarinė Andalūzija). miniatiūra|240px|left|Tarteziečių užrašas miniatiūra|240px|left|Pietvakarių abėcėlės versija (Rodríguez Ramos, 2000)
Turimi 95 užrašai šia kalba, iš kurių ilgiausiame yra 82 įskaitomi ženklai. Maždaug trečdalis jų rasta ankstyvojo geležies amžiaus nekropoliuose ar kitose geležies amžiaus laidojimo vietose, susijusiose su gausiais ir sudėtingais palaidojimais. Paprastai jie datuojami VII a. pr. m. e. ir išlieka seniausiais pietvakarių paleoispaninio rašto pavyzdžiais, kurių ženklai labiausiai primena konkrečias finikiečių rašto simbolių formas, datuojamas 825 m. pr. m. e. Penki iš užrašų, rastų ant stelų, įvardinti kaip vėlyvojo bronzos amžiaus raižiniai ant kario ginkluotės laidojimo laukų kultūroje.
Mokslininkų nuomone, tarteziečių kalba nėra priskirtina indoeuropiečių kalbų šeimai, tačiau tolesnė kalbos klasifikacija išlieka neaiški. Tarteziečiai, atrodo, pasiskolino daug vietovardžių iš kai kurių keltų ir (arba) kitų indoeuropiečių kalbų. Tačiau jos skiemenų struktūra yra visiškai nesuderinama su bet kurios indoeuropiečių kalbos fonologija ir daug labiau suderinama su vaskonų ir iberų kalbų fonologija. Nepaisant šio fonologinio suderinamumo, dėl duomenų trūkumo iki šiol neįmanoma paaiškinti ryšio su vaskonų ar iberų kalbomis.
Senovės miestas Tartesas dabartinėje Andalūzijoje pirmą kartą paminėtas I tūkstantmečio pr. m. e. vidurio Senovės Graikijos ir Artimųjų Rytų rašytiniuose šaltinuose. Tarteso vieta tiksliai nežinoma, tačiau manoma, jog jis galėjo būti ties Huelva, Gvadalkivyro upės slėnyje, nors tarteziečiai savo veikla įtakojo platesnį regioną. Už Tarteso menamų ribų rasti senoviniai užrašai gali būti priskiriami arba atskirai kalbai, arba galbūt tarteziečių dialektui. Archeologinių kasinėjimų duomenys nurodo ties šia menama vietove gyvavus savitą kultūrą, finikiečių ir senovės graikų prekybos kolonijas. Rasti tarteziečių tekstai, išlikę daugelis toponimų byloja, kad Tarteso civilizacija žlugo graikams pralaimėjus Alalijos mūšį (apie 550–535 m. pr. m. e.) su kartaginiečiais ir pasitraukus iš Ispanijos pietinės dalies.
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatas
Istorija
XIX a. kai kurie laikraščiai ir žurnalai turėdavo šachmatų skyrelius, kuriuose neretai talpindavo šachmatų uždavinius, siūlydami skaitytojams juos išspręsti. Spaudoje buvo rengiami šachmatų uždavinių sprendimo konkursai, kurie kai kada virsdavo neakivaizdinėmis sprendėjų varžybomis.
Kartu plito ir akivaizdinės šachmatų kompozicijų sprendimo varžybos. Kai kurių tarptautinių šachmatų turnyrų pabaigoje, būdavo rengiami šachmatų uždavinių sprendimo konkursai. Antai, 1893 m. Niujorko šachmatų turnyro dalyviams buvo pasiūlyta išspręsti Samuelio Loido (Samuel Loyd) trijų ėjimų uždavinį. Pirmas, per 35 min., išsprendė Emanuelis Laskeris, antras – Haris Pilsberis (Harry Nelson Pillsbury ) – 40 min., trečias Viljamas  Polokas (William H.K. Pollock) – 45. 1916 m. Good Companion konkurse Raulis Kapablanka 10 šachmatų uždavinių išsprendė per 21 min.
Pasaulio šachmatų kompozicijos čempionatų pradžioje komandos sudėtyje būdavo po du sprendėjus. Nuo 1982 m. - 3, nors komandai būdavo užskaitomi tik dviejų geriausiųjų kiekviename ture balai. Kiek jų buvo skiriama už teisingą ir pilną uždavinio, ar etiudo sprendinį, priklausė nuo jo sudėtingumo. Papildomų balų skirdavo už šalutinio sprendinio radimą.
Nuo 1979 m.už pilną kompozicijos sprendinį, nepriklausomai nuo žanro, buvo skiriamas vienas balas, jei sprendinys nepilnas (pusė variantų, ar šiek tiek daugiau) sprendėjas gaudavo pusę balo.
Pradžioje akivaizdinėse sprendimo varžybose buvo įtraukiama 15-ka užduočių, o nuo 1981 m. - 18.
Gdansko laivų statykla
Gdansko laivų statykla – laivų statybos įmonė, veikianti Gdanske, Lenkijoje. Žinoma kaip vieta, kur 1980 m. susikūrė profsąjungų judėjimas „Solidarumas“. Įmonei suteiktas Europos paveldo ženklas.
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatas
Istorija
Pirmas komandinis pasaulio čempionatas įvyko 1977 m. Jugoslavijoje, Malinskos miestelyje. Dalyvavo 9 komandos, o individualiai - 18 dalyvių.
Gdansko laivų statykla
Istorija
Laivų statykla įsteigta 1945 m. dviejų vokiečių statyklų „Schichau-Werft“ ir „Danziger Werft“ vietoje. Jos buvo smarkiai sugriautos Antrojo pasaulinio karo metais. 1948 m. Gdanske buvo nuleistas į vandenį pirmasis laivas „Sołdek“.
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatas
Istorija
Vėliau komandų skaičius po truputi augo, ir 2008 m. Jūrmaloje, 32-ajame pasaulio čempionate, rungėsi 24 komandos ir 88 individualūs dalyviai.
Gdansko laivų statykla
Istorija
Iki 1969 m. pastatyti 526 laivai bendro 2507,2 tūkst. t. tonažo. 1960–aisiais kasmet buvo pastatoma apie 30 laivų. 1968 m. Gdanske pastatyta laivų, kurių bendras tonažas buvo 48,5 tūkst. t. Pagrindine statyklos produkcija buvo šiuolaikiniai žvejybos laivai. Buvo statomi prekybiniai laivai, skirti daugiausiai gabenti smulkius krovinius. Statykla gamino taip pat laivų įrangą ir mechanizmus. Didesnė dalis produkcijos buvo eksportuojama, o svarbiausia laivų pirkėja buvo Sovietų Sąjunga.
1970–1989 m. statykla vadinta Lenino vardu. miniatiūra|240px|left|Gdansko statyklos vartai
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatas
Varžybos
Pasaulio čempionatas organizuojamas su pritarimu šalyje, kuri yra FIDE narė. Pasaulio komandų čempionatas vyksta, kai dalyvauja bent 7 šalys. Individualus čempionatas - kai dalyvauja ne mažiau, kaip 30 sprendėjų iš 10 šalių. Jaunimo (iki 23 m.), moterų, senjorų (virš 60 m.) čempionatai vyksta, kai dalyvauja bent 10 sprendėjų iš 5 šalių.
Gdansko laivų statykla
Istorija
1990–1996 m. laivų statykla dirbo kaip akcinė bendrovė, kurios daugiau kaip 60 % akcijų priklausė valstybei, likusios – darbuotojams. Teismo sprendimu 1996 m. rugpjūčio 8 d. įmonei paskelbus bankrotą, „Solidarumas“ pradėjo aukų rinkimo kampaniją. 1997 m. gruodžio mėn. pavyko surinkti daugiau kaip $1,6 mln. Darbas laivų statykloje nesustojo, bet įmonėje darbuotojų ir produkcijos apimtys smarkiai sumažėjo.
1998 m. akcinė bendrovė parduota, jos savininke tapo Gdynės laivų statykla. Reorganizuota į Stocznia Gdańska – Grupa Stoczni Gdynia S.A. 2006 m. rugpjūtyje Gdansko įmonė buvo išskirta iš korporacijos, tapo savarankiška. 2007 m. lapkritį 75 % akcijų paketą įsigijo ukrainiečių koncernas „ISD Polska“, 25 % liko valstybinei Pramonės vystymo agentūrai.
Šiuo metu laivų statykloje dirba apie 2000 žmonių (10 kartų mažiau nei 1980–aisiais). Ekonominė įmonės padėtis nestabili. 2013 m. pavasarį sutriko algų mokėjimas darbuotojams. 2013 m. rugsėjo 26 d. „Solidarumo“ profsąjungos skyrius, vadovaujamas Karolio Guzikevičiaus, laivų statykloje organizavo streikus su keliais šimtais dalyvių. Donaldo Tusko vyriausybė atsisakė skirti subsidijas įmonei, kurios trys ketvirtadaliai priklausė ukrainiečių kapitalui.
Legendinę laivų statyklą pavyko išsaugoti. Tačiau tai buvo padaryta daugiausiai dėl politinių ir ideologinių priežasčių, be to, įmonę veikia Europos Sąjungos institucijų administracinis ir ekonominis spaudimas.
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatas
Dalyviai
Komandos susideda iš trijų sprendėjų ir komandos vadovo, kuriuo gali būti vienas iš jos narių. Leidžiama dalyvauti ir komandoms turinčioms tik du sprendėjus.
Čempionato eiga
Varžybos vyksta dvi dienas. Jas sudaro 6 turai. Kiekviename iš jų sprendimui pateikiamos trys kompozicijos, kurios turi būti skirtingų tipų. Per 6 turus spręsti tenka 18-ka šachmatų kompozicijų. Dalyviai pirmą dieną sprendžia 1-3, antrą – 4-6 turų kompozicijas. Pradedama nuo 1-o turo, toliau seka 2-asis ir t. t. Tarp turų būna bent 15-kos minučių pertrauka.
Sprendėjas gali naudotis vienu ar keliais šachmatų komplektais. Neleidžiama naudotis elektroninėmis ir technologinėmis priemonėmis, kurios galėtų padėti išspręsti uždavinius.
Turas
Turo užduotys diagramų forma pateikiamos ant popieriaus lapų, kurie išdalinami kiekvienam dalyviui. Sprendimą dalyviai užrašo ant to paties lapo: šalia užduoties. Jis rašomas sprendimui skirto laiko metu algebrine notacija:
Varžybų direktorius kiekviename ture skelbia kad laiko lieka 10 minučių, tą patį daro, kai prasideda paskutinė minutė. Paskelbus, kad laikas baigėsi, visi sprendėjai nustoja rašyti ir laukia, kol bus surinkti visų dalyvių sprendimo lapai.
Sprendimų vertinimas
Per varžybas dalyviams pateikiama spręsti visą eilę, skirtingų tipų, šachmatų kompozicijų. Už kiekvienos, jei išsitenka galvojimui  skirto laiko  ribose,  teisingą sprendimą, priklausomai nuo atsakymo išsamumo, dalyviai gauna tam tikrą balų kiekį. Pasibaigus varžyboms jie sumuojami. Kas surenka daugiausiai balų, tas tampa nugalėtoju. Surinkus po lygiai balų, aukštesnę vietą užima dalyvis, sprendimui sunaudojęs mažiau laiko.
Už pilną užduoties sprendimą skiriami 5 (penki) balai. Nepilnas sprendimas vertinamas mažiau. Neteisingi ar neužbaigti variantai, vertinami nuliu balų. Jeigu sprendimų parašyta daugiau negu pagal sąlyga reikalaujama ir bent vienas iš jų yra neteisingas, tai sprendėjas už uždavinį gauna nulį balų.
Jeigu gynybos variantų nurodoma daugiau nei vienas (ar daugiau nei viena grėsmė) ir bent vienas iš jų yra neteisingas, tai sprendėjas už variantą (grėsmę) gauna nulį balų.
Pasaulio čempionatai
Pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionatai ir jų prizininkai.
Lietuvos šachmatininkų pasiekimai
Vėliau rezultatai palengva gerėjo ir 2016 m. Lietuvos komanda: Martynas Limontas, Vidmantas Satkus, Vilimantas Satkus iškovojo iškovojo sidabro medalius. Individualiai sėkmingai pasirodė Martynas Limontas, kuris 2017 m. Dresdene vykusiame 41-me pasaulio šachmatų kompozicijų sprendimo čempionate (89 dal.) iškovojo sidabro medalį.
Beldimas į trobelę
Beldimas į trobelę – 2023 m. JAV psichologinis siaubo filmas, kurį režisavo M. Night Shyamalan. Jis paremtas pagal Paul G. Tremblay knygą „The Cabin at the End of the World“. Filme vaidina Dave Bautista, Jonathan Groff, Ben Aldridge, Nikki Amuka-Bird, Kristen Cui, Abby Quinn ir Rupert Grint.
Filme atokiame namelyje atostogaujanti šeima netikėtai tampa keturių nepažįstamųjų įkaitais, kurie reikalauja paaukoti vieną iš jų, kad būtų išvengta apokalipsės.
Filmo premjera įvyko 2023 m. sausio 30 d. Niujorke, o 2023 m. vasario 3 d. „Universal Pictures“ jį išleido JAV kino teatruose. Iš pradžių filmas turėjo būti išleistas vasario 17 d., bet vėliau buvo paankstintas dviem savaitėmis, kad nekonkuruotų su „Skruzdėliukas ir Vapsva: Kvantomanija“. Filmas sulaukė iš esmės teigiamų kritikų atsiliepimų ir visame pasaulyje uždirbo daugiau nei 48 mln. dolerių.
Muskau parkas
Muskau parkas, visas pavadinimas Hermano fon Piuklerio-Muskau parkas ( pilnas pavadinismas ) arba lenkiškas variantas Mužakovo parkas – peizažinis parkas buvusiame istoriniame Aukštutinės Lužicos regione Centrinėje Europoje, rytų Vokietijoje ir pietvakarių Lenkijoje. Jis užima 830 hektarų ir yra angliško stiliaus. Trečdalis parko yra Bad Muskau mieste Saksonijoje, Vokietijoje, o didžioji jo dalis yra į rytus nuo Neisės upės, Leknicės mieste Lenkijoje. Šį parką įveisė ir išpuoselėjo Hermanas fon Piukleris-Muskau. Parke taip pat yra Muskau dvaras.
Nikolajus Petrovas
Nikolajus Petrovas (, 1834 m. Sankt Peterburgas, Rusijos imperija – 1876 m. liepos 13 d. Ariča, Romos provincija, Italijos karalystė) – rusų žanro tapytojas, Sankt Peterburgo dailės akademijos akademikas, keturiolikos maišto dalyvis, vienas iš „Dailininkų artelės“ steigėjų.
Biografija
Nikolajus Petrovas gimė 1834 m. Sankt Peterburge, Rusijos imperijoje, miestiečių šeimoje. Studijavo Peterburgo dailės akademijoje. Jo klasei vadovavo profesorius Aleksejus Markovas. 1858 m. Petrovas gavo mažąjį sidabro medalį už piešimą iš natūros, kitais metais tą patį – medalį už paveikslą „Dailininko dirbtuvė“, kuris atnešė sėkmę parodoje. 1860 m. Petrovui buvo įteiktas didysis sidabro medalis už paveikslą „Trys vyrai iš Krylovo pasakų“.
Už mažąjį aukso medalį Nikolajus Petrovas nutapė paveikslus „Krikščionys kaime“ ir „Nuotakos apžiūrėjimas“, tačiau šį medalį jis gavo tik 1862 m. už patį geriausią savo kūrinį – paveikslą „Pareigūno piršlybos siuvėjo dukrai“.
1863 m. lapkričio 9 d. Nikolajus Petrovas dalyvavo Dailės akademijos keturiolikos studentų maište. Studentai atsisakė dalyvauti konkurse dėl didžiojo aukso medalio. Konkursas buvo skirtas Dailės akademijos 100-osioms gyvavimo metinėms. Nuo 1863 m. Nikolajus Petrovas buvo Sankt Peterburgo dailininkų artelės, kuriai vadovavo Ivanas Kramskojus, nariu. Buvo vienas šios artelės steigėjų.
Petrovas dirbo ties nemaža dalimi užsakymų Peterburgo dailės artelei. Tai vaizdai, kuriuos jis atliko liuteronų bažnyčioms Kronštate, Ostrogožke, Senajame Oskole, Krasnodare ir kt. taip pat Petrovas nutapė Rusijos caro Nikolajaus I, carienės Aleksandros Fiodorovnos, caraitės Marijos Fiodorovnos, inžinieriaus pulkininko Šeniavskio, liaudies švietimo ministro Dmitrijaus Tolstojaus portretus ir kt.
Gbadolitė
Gbadolitė  – miestas Kongo Demokratinės Respublikos šiaurėje, 270 km į šiaurės rytus nuo Bangio, apie 15 km nuo Ubangio upės; Šiaurės Ubangio provincijos centras. Yra oro uostas. Keliai į Jakomą, Busingą.
Nikolajus Petrovas
Biografija
Petrovas, dar prieš išeinant iš Dailės akademijos, sukūrė graviūras „Durininko portretas artelės patalpose“ ir „Berniukas, piešiantis ant namo sienos”.
Gbadolitė
Istorija
Gbadolitė suklestėjo Mobutu Sese Seko valdymo metais. Šis Zairo diktatorius čia siekė įkurti „Džiunglių Versalį“. Jam valdant, čia pastatytas didelis tarptautinis oro uostas, hidroelektrinė, prašmatnūs rūmai, didelė ligoninė, prekybos centrai, prezidentinis koledžas, Švč. Mergelės Marijos koplyčia, priešatominis bunkeris. 1997 m. nuvertus Mobutu režimą, statiniai išgrobstyti ir apleisti.
Nikolajus Petrovas
Biografija
1867 m. Nikolajui Petrovui suteiktas akademiko vardas už paveikslus „Valstietis bėdoje“ ir „Aukos cerkvei“. Vėliau Petrovas nutapė paveikslus „Du praeiviai“, „Šuns etiudas“ ir „Крестьянин-бобыль“. Be to, Petrovas nemažai dėstė ir turėjo piešimo pamokų. 1873 m. Nikolajus Petrovas apsirgo tuberkulioze. Norėdamas pagerinti savo sveikatą ir tuo pačiu metu studijuoti užsienio tapybą, jis išvyko į Italiją. Italijoje nutapė: „Romos kaimo scena“, „Muzikantas“, „Smalsusuoliai aplink dailininką“, „Senis, siūlantis deimantus jaunai merginai“, „Berniukas gauna vynuogių“, „Virtuvės vidus“ ir kitas scenas iš Italijos gyvenimo bei gamtos. Tačiau Italijos klimatas negalėjo sustabdyti mirtinos ligos eigos ir 1876 m. liepos 13 d. Nikolajus Petrovas mirė.
Post Ars
„Post Ars“ – Lietuvos menininkų grupė, susikūrusi 1989 m.
Gbadolitė
Istorija
1998 m. Gbadolitėje buvo Kongo išlaisvinimo judėjimo būstinė.
Post Ars
Istorija
Grupės branduolį sudaro menininkai Aleksas Andriuškevičius, Robertas Antinis, Česlovas Lukenskas ir Gintaras Zinkevičius. Pirma grupės paroda „Kauno menininkų instaliacijos“ buvo atidaryta 1990 m. vasario 17 d. Lietuvos dailininkų sąjungos (LDS) Kauno skyriaus galerijoje. Parodoje buvo eksponuojama R. Antinio instaliacija „Epitafija“ (suplokštinta žmogaus figūra), A. Andriuškevičiaus „Radiatorius“ (horizontalūs strypai su prikaltais juodos duonos kepalais) ir Č. Lukensko „Persižvaigždžiavimas“ (penkiakampės žvaigždės, kai kurios pagamintos iš ant nuožulnių plokštumų sudėliotų kiaulių galvų). Demonstruoti darbai sukėlė Kauno menininkų ir spaudos pasipiktinimą, todėl pati paroda buvo uždaryta po trijų dienų. Tų pačių metų birželį surengta meninė akcija, kurios metu paskelbtas grupės manifestas.
Kūryba
Grupės kūrybą sudaro instaliacijos, akcijos, performansai, hepeningai bei žemės meno darbai. Būdingas efemeriškumas, provokacija, netikėtumas.
Gorijo
Gorijo – Korėjos karalystė, įkurta 918 m., nacionalinio susiskaldymo laikotarpiu, vadinamu vėlesniųjų trijų karalysčių laikotarpiu, suvienijusi ir valdžiusi Korėjos pusiasalį iki 1392 m.
Visą savo gyvavimo laikotarpį Gorijo buvo žinoma kaip Korėjos „budizmo aukso amžius“. Būdamas valstybine religija, budizmas pasiekė didžiausią įtaką Korėjos istorijoje – XI a. vien sostinėje buvo 70 šventyklų. Gorijo klestėjo prekyba, o pirkliai atvykdavo net iš Artimųjų Rytų. Sostinė dabartiniame Kesonge, Šiaurės Korėjoje, buvo prekybos ir pramonės centras. Gorijo buvo didžiųjų Korėjos meno ir kultūros pasiekimų laikotarpis.