cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Radijo mėgėjas
SWL
Radijo mėgėjai-stebėtojai (SWL) yra dalis visos mėgėjų bendruomenės. Jų veiklos skiriamasis bruožas – klausytis to, kas vyksta mėgėjiškame eteryje. Tam tikslui pakanka turėti tik radijo imtuvą ir anteną, kurią paprasčiausiu atveju gali atstoti prie imtuvo prijungtas neilgas laidas, pakabintas kambaryje. Imtuvas turėtų būti skirtas priimti radijo signalus viename ar keliuose trumpųjų (1,6 – 30 MHz) arba ultratrumpųjų (populiariausi – 2 m ir 70 cm) bangų ruožuose. Klausantis radijo imtuvo, galima sukaupti nemažai praktinių žinių ir įgūdžių. Pavyzdžiui, kaip reikėtų užmegzti ir baigti radijo ryšį, kaip kinta radijo signalų sklidimas, keičiantis paros ir metų laikui, Saulės aktyvumui ar kitiems veiksniams, kaip į visa tai atsižvelgus, pasirinkti tinkamiausią radijo dažnį ryšiui su pageidaujamu korespondentu. Taip kaupiama patirtis. Radijo stočių stebėjimas neretai būna tik įžanga, prieš žengiant tolesnį žingsnį. Vėliau, gavus radijo mėgėjo leidimą naudoti radijo stotį, SWL veikla gali nueiti į antrą planą arba būti visai užmiršta. Visgi, tai nėra taisyklė. Tarp aktyvių SWL yra ir tokių, kurie ilgus metus yra įsitraukę į savo SWL hobį.
Radijo mėgėjo-stebėtojo veiklos registruoti neprivaloma. Tačiau to nepadarius, nebus galimybės turėti savo radijo šaukinį ir gauti stočių, kurias pavyko išgirsti, QSL korteles. Visa tai gali suteikti didžiulį pasitenkinimą savo veikla.
DX ir DXCC
thumb|upright=1.1| SP5EWY prie savo apdovanojimų kolekcijos Santrumpa „DX“ mėgėjų terminologijoje paprastai reiškia tolimą stotį arba stotį, retai veikiančią šalyje, kurioje radijo mėgėjų registruota labai mažai arba jų visai nėra. Tačiau tai nėra tikslu. Dar svarbu atsižvelgti ir į tai, kuriame dažnių ruože ieškomi korespondentai. Pavyzdžiui, jei trumposiose bangose DX stotimi laikoma ta, kuri yra bent jau kitame kontinente, tai dažniuose virš 30 MHz ir aukščiau, šis atstumas gali sumažėti iki šimtų kilometrų arba net labiau. Labai aukštuose (virš 1000 MHz) dažniuose svarbus tampa kiekvienas kilometras. Žinoma, čia kalbama tik apie tiesioginius ryšius tarp stočių be palydovų, retransliatorių ar kitų tarpinių priemonių pagalbos. Ultratrumposiose bangose užmegzti tiesioginius ryšius su korespondentais, esančiais už šimtų ar tūkstančių kilometrų, gali pasirodyti nelengva, o neretai ir neįmanoma užduotis. Tik retkarčiais įveikti atstumus gali palengvinti laikinai pagerėjusios radijo bangų sklidimo sąlygos. Todėl ryšiai DX stotimis turi didelę paklausą. Tam, kad radijo mėgėjai turėtų galimybę užmegzti ryšius su stotimi šalyje, kurioje nėra registruotų radijo mėgėjų, rengiamos DX ekspedicijos. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad radijo mėgėjų šalių žemėlapis ir pasaulio politinis žemėlapis turi skirtumų. Tai atspindi ARRL DXCC šalių sąrašas. Sąraše terminas „subjektas“ vartojamas todėl, kad apibrėžti kas yra DX šalis, kiekvienos kitos šalies atžvilgiu, yra pakankamai sudėtinga. Todėl taip siekiama išvengti galimos painiavos. Už patvirtintus radijo ryšius su 100 šio sąrašo subjektų radijo mėgėjai gali būti apdovanoti DXCC diplomu, kuris, be abejonės – vienas žinomiausių apdovanojimų. Tačiau tai tik vienas tarp šimtų kitų galimų, skiriamų radijo mėgėjams už jų pasiekimus.
Varžybos
Dalyvavimas radijo ryšio varžybose (angl. contesting) (taip pat vadinamas radijo sportu) yra veikla, pritraukianti nemažai radijo mėgėjų visame pasaulyje. Varžybų metu konkuruodami pavieniui arba susibūrę į komandas, jie siekia užmegzti kuo daugiau ryšių bei apsikeisti informacija su kitomis stotimis per varžybų organizatorių nustatytą laiką. Tokių varžybų skiriamasis bruožas yra tai, kad jų dalyviai nežino kaip sekasi jų konkurentams. Įprasta, kad dalyviai nutolę vienas nuo kito dideliais atstumais, įvairiose pasaulio šalyse. Kiekvienas užmegztas ryšys prideda jiems tam tikrą kiekį balų, kuriuos vėliau susumavus, išaiškinami nugalėtojai. Nėra jokio centralizuoto organo, reguliuojančio varžybų tvarką ar laiką. Varžybas organizuoja ir remia radijo mėgėjų klubai, draugijos, kitos organizacijos arba radijo entuziastų žurnalai. Šios institucijos skelbia varžybų taisykles, kviečia radijo mėgėjus dalyvauti, o pasibaigus varžyboms – surenka jų varžybų žurnalus (angl. LOG), atlieka jų tarpusavio tikrinimą tam, kad sugeneruotų kiekvienos stoties balus. Po to rezultatus skelbia spaudos leidiniuose arba Interneto svetainėse. Kadangi radijo mėgėjų veiklą draudžiama naudoti bet kokiais pasipelnymo tikslais, nugalėtojų apdovanojimai apsiriboja popieriniais diplomais (angl. award), plokštelėmis (angl. plaque) ar trofėjais.
Per metus organizuojama daug įvairaus masto varžybų – nuo vietinio pobūdžio vienos šalies viduje iki globalių, kuriose kviečiami dalyvauti viso pasaulio radijo mėgėjai. Kiekvienos varžybos turi savo taisykles ir sąlygas, kurių privaloma laikytis. Be to, dalyviams būtina laikytis jo šalyje galiojančio radijo mėgėjų veiklos reglamentavimo. Varžybų įvairovė suteikia galimybes bei skatina reikštis įvairių techninių pomėgių entuziastus ir yra skirtos įvairioms auditorijoms. Varžybos paprastai vyksta savaitgaliais arba darbo dienų vakarais vietos laiku ir gali trukti nuo kelių valandų iki keturiasdešimt aštuonių valandų. Tai pritraukia daug varžytis pageidaujančių entuziastų. Priklausomai nuo varžybų, jos gali trukti nuo kelių valandų iki dviejų parų. Pavyzdžiui, didžiausios pagal dalyvių skaičių pasaulinės DX varžybos vyksta nuo 00:00 UTC šeštadienio rytą iki 23:59 UTC sekmadienio vakarą.
Lietuvoje jau daugelį metų vyksta šios varžybos: Baltic Contest, Lietuvos trumpųjų bangų maratonas, Lietuvos trumpųjų bangų čempionatas.
thumb|100px|left| Tarptautinis radijo mėgėjų simbolis (elektros grandinė: [[antena, indukcinė ritė ir įžeminimas.) ]]
Radijo mėgėjų organizacijos
Radijo mėgėjams oficialiai atstovauja ir jų veiklą koordinuoja Tarptautinė radijo mėgėjų sąjunga (IARU) (angl. International Amateur Radio Union), kuri yra organizuota trijuose pasaulio regionuose ir kurios nariais yra nacionalinės radijo mėgėjų draugijos, veikiančios daugumoje šalių. IARU suteikta teisė atstovauti radijo mėgėjams pasauliniu lygiu Tarptautinėje telekomunikacijų sąjungoje (ITU).
Lietuvos radijo mėgėjų draugija (LRMD) yra oficialus IARU narys. Draugijos nariu gali tapti kiekvienas norą pareiškęs radijo mėgėjas, tačiau tai nėra privaloma.
Lietuvos radijo sporto federacija (LRSF) – savanoriška, savarankiška, visuomeninė, sportinė organizacija, vienijanti radijo sporto entuziastus Lietuvos Respublikoje. Ji aktyvi radijo ryšių, radijo orientacijos bei telegrafijos sporto šakose. Nariais gali būti visi LR piliečiai.
Šiaulių krašto radijo mėgėjų klubas „Vytis“ – nevyriausybinė organizacija, juridinis asmuo, ne pelno siekianti organizacija. Klubo nariais gali būti Lietuvos Respublikos piliečiai nuo 14 metų amžiaus.
Vakarų Lietuvos radijo klubas „Švyturys“ – savarankiška visuomeninė organizacija. Savanoriškumo principu jungianti Vakarų Lietuvos regione gyvenančius asmenis, kultivuojančius radijo sportą, radijo aparatūros konstravimą bei asmenis besidominančius radijo techniką, kompiuterine technika ir ryšiais. Klubo nariais gali būti Lietuvos Respublikos piliečiai ir užsieniečiai, turintis radijo mėgėjišką leidimą darbui eteryje arba radijo stebėtojo šaukinį, asmenys besidominantys radijo sportu bei radijo konstravimu dalyvaujantys klubo veikloje, pripažįstantys klubo įstatus ir mokantys nustatytus klubo mokesčius.
Vilniaus Universiteto radijo klubas. Nauji klubo nariai į šį klubą priimami balsavimu kai balsuoja ne mažiau kaip 3 esami nariai ir klubo prezidentas.
Vytauto Didžiojo universiteto radijo mėgėjų klubas – savarankiškas VDU padalinys, jungiantis radijo mėgėjus, kultivuojančius radijo sportą, radijo aparatūros konstravimą bei besidominančius radijo ryšių techniką. VDU RK nariais gali būti Lietuvos Respublikos piliečiai, asmenys besidominantys radijo sportu bei radijo konstravimu dalyvaujantys klubo veikloje, pripažįstantys klubo nuostatus, mokantys nustatytus klubo mokesčius.
Avarinis mėgėjų radijo ryšys
thumb|upright=1.1| p. Bharathi Prasad (VU4RBI) demonstruoja mėgėjų radijo ryšį vietiniams studentams Port Blaire, Andamanų salose, likus kelioms dienoms iki 2004 m. žemės drebėjimo Indijos vandenyne
Nuo ištakų iki 1940 m.
1895 m. italų išradėjas Guglielmo Marconi atliko sėkmingus bandymus, kuriais įrodė informacijos perdavimo radijo bangomis galimybes. Po G. Marconi sėkmės daug žmonių pradėjo eksperimentuoti su šia nauja „belaidžio telegrafo“ forma. Terminas „radijas“ buvo pradėtas naudoti dar tik po kelerių metų. Iš pradžių mėgėjams eksperimentuotojams buvo nelengva rasti techninę informaciją apie radiją. Mechanikos ir elektros mėgėjų žurnalo „Hertzian Waves“ 1901 m. lapkričio mėn. numeryje ir žurnale „Amateur Work“ buvo aprašyta paprasto siųstuvo ir imtuvo konstrukcija, panaši į tą, kurią naudojo Heinrichas Hertzas.
Boeing 737 MAX
Boeing 737 MAX – siaurafiuzeliažis, dvimotoris „Boeing“ komercinis reaktyvinis lėktuvas. Šis naujas lėktuvo tipas yra patobulintas Boeing 737 šeimos variantas. Pagrindiniai patobulinimai: efektyvesni LEAP-1B varikliai, pakeisti sparnų galai ir pakeistas lėktuvo korpusas.
Radijo mėgėjas
Nuo ištakų iki 1940 m.
Sparti mėgėjų radijo plėtra ir net „manija“, kai iki 1910 m. buvo įrengti ir naudojami tūkstančiai siųstuvų, sukėlė nemažus sunkumus dėl komercinėms ir karinėms radijo sistemoms sukeliamų netyčinių ar net piktybinių radijo trukdžių. Tam tikrų problemų kilo ir mėgėjams, naudojantiems kibirkštinius siųstuvus, kurie skleidė signalus labai plačioje radijo spektro dalyje. Nebuvo jokių įstatymų ar taisyklių, ribojančių mėgėjų radijo siųstuvų veikimą. Tik 1912 m. nuskendus transatlantiniam laineriui „Titanikas“ (angl. Titanic), Jungtinių Valstijų kongresas priėmė Radijo įstatymą, kuriame privačioms stotims buvo apribotas siuntimo radijo bangos ilgis, kuris turėjo būti 200 metrų ar trumpesnis (≥1,5 MHz). Tais laikais „trumpųjų bangų“ radijo dažniai buvo laikomi nenaudingais. Tuo pavyzdžiu pasekė ir kitos šalys. Tačiau vėliau, po labai sėkmingų radijo mėgėjų eksperimentų užmezgant ryšius dideliais atstumais, supratus kad atiduota labai vertinga spektro dalis, didžiuma jo iš mėgėjų buvo atimta, mėgėjams palikus tik mažus ruožus, kuriuose jiems leista eksperimentuoti. Radijo mėgėjai praktiniais eksperimentais įrodė, kad trumposios bangos (1,5 – 30 MHz) tinkamos radijo ryšiams, kurių nuotolis gali siekti dešimtis tūkstančių kilometrų.
Lietuvoje pirmuosius bandymus, naudodamas kibirkštinį siųstuvą, 1918 m. Šiauliuose atliko B. Talutis (vėliau – LY1X). 1938 m. Kaune įkurta Lietuvos trumpųjų bangų radijo mėgėjų draugija veikė neilgai: 1940 m. jos veiklą nutraukė sovietų okupacija. Draugija atkurta 1988 m.
Boeing 737 MAX
Pirmasis 737 MAX skrydis įvyko 2016 m. sausio 29 d., o pirmieji pristatymai buvo numatomi 2017 m. – praėjus 50 metų po pirmojo Boeing 737 skrydžio. 2014 m. vasarį buvo užsakyti 1807 737 MAX lėktuvai. Pačios pirmosios 2011 m. 200 šių lėktuvų užsakė JAV avialinijos „Southwest Airlines“.
Radijo mėgėjas
Nuo ištakų iki 1940 m.
Tarpukariu specialių žurnalų radijo mėgėjams nebuvo. Lietuvos radijo mėgėjų draugija spėjo išleisti tik porą informacinių biuletenių savo nariams.
1940 – 1989 m.
Lietuvai netekus nepriklausomybės, sovietų valdžia pasisavino ir nepriklausomos valstybės radijo šaukinius – prefiksas „LY“ priverstinai buvo pakeistas į „UP2“. Toks ir liko iki 1989 metų, kai buvo leista susigražinti prefiksą „LY“.
1946 m. buvusios SSSR teritorijoje vėl leista užsiimti radijo mėgėjų hobiu. Vis dėl to, visa ši veikla buvo akylai stebima ir kontroliuojama represinių saugumo struktūrų, tokių kaip NKVD, KGB ir kitų, o dauguma stočių priklausė sukarintos organizacijos Savanoriška Draugija Armijai, Aviacijai ir Laivynui remti (SDAALR, – rus. ДОСААФ) radijo klubų tinklui. Galiojo daug įvairiausių draudimų. Pavyzdžiui, nuo 1951 iki 1956 metų – draudimas užmegzti radijo ryšius su „kapitalistinėmis šalimis“. Būdingas to laiko bruožas – mėgėjų radijo šaukiniai spausdinti tik kirilicos abėcėlės ženklais. Suprantama, kad ryšiai su užsienio mėgėjų organizacijomis ir bet kokie tiesioginiai kontaktai su užsienio radijo mėgėjais nebuvo įmanomi. Visa radijo mėgėjų korespondencija (QSL, varžybų ataskaitos ir kita) privalėjo būti siunčiama centralizuotai tik per Centrinį SDAALR radijo klubą Maskvoje, kuris atliko ir cenzūros funkcijas.
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
2019 m. kovo 13 d. visų šių modelių lėktuvų skrydžiai buvo uždrausti ir JAV. Tą pačią dieną „Boeing“, reaguodama į susidariusią situaciją, paskelbė rekomenduojanti JAV Federalinei aviacijos administracijai laikinai sustabdyti visų šių orlaivių skrydžius. Šių orlaivių pasaulyje tuo metu buvo 380. Kitą dieną kompanija pranešė laikinai sustabdanti naujų orlaivių tiekimą naujiems klientams.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Spartus radijo mėgėjų aktyvumo Lietuvoje augimas prasidėjo tik XX a. septintajame dešimtmetyje, kiek susilpnėjus sovietinio režimo spaudimui ir užaugus naujai ryšio entuziastų kartai. 1960 m. pagal SDAALR nurodymą buvo įkurta LTSR radijo sporto federacija (RSF). Tarp steigiamojo RSF suvažiavimo dalyvių buvo ne tik siekiantys įgyvendinti valdžios nurodymus, bet ir nemažai tikrų radijo mėgėjų. Būtent tai ir nulėmė suvažiavimo eigą bei jame priimtus sprendimus. Pirmuoju RSF pirmininku tapo Algimantas Šliavas (tada – UP2ABA).
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
Gruodžio 16 d. Federalinė aviacijos administracija paskelbė, kad šių orlaivių skrydžiai nebus atnaujinti iki 2020 metų, o „Boeing“ paskelbė nuo 2020 m. sausio sustabdanti naujų 737 MAX lėktuvų gamybą. 2020 m. gegužę kompanija atnaujino šių orlaivių gamybą sumažintu režimu.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Leidimą eksploatuoti (tuometinis terminas) mėgėjų radijo stotį, išduodavo VERI. Prašymą (tada vadintą pareiškimu) buvo galima pateikti tik per SDAALR. Taip atrodė leidimo gavimui privalomų pateikti dokumentų sąrašas : thumb| Karinės paskirties trumpųjų bangų imtuvą R-250-M2 (rus. – P-250-M2) galima buvo rasti pas dažną radijo mėgėją visoje buvusioje [[TSRS|SSSR ]] thumb| Leidinio „Radijo sportas Lietuvoje 1977-1978 m. „ viršelis Kito, ankstesnio šaltinio (1960 m.) duomenimis, beveik visų lentelėje paminėtų dokumentų kiekis turėjo būti 2 kartus didesnis.
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
Nuo 2020 m. birželio 29 iki liepos 1 d. Federalinės aviacijos administracijos ir „Boeing“ atstovai atliko kelis bandomuosius skrydžius siekiant ateityje atnaujinti 737 MAX lėktuvų naudojimą.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Pareiškus norą tapti radijo mėgėju, pirmiausia reikėjo sulaukti leidimo pasigaminti ar įsigyti radijo stotį ir tik po to, informavus Valstybinę Elektros Ryšių Inspekciją (VERI), kad stotis jau yra pagaminta arba įsigyta, galima buvo tikėtis gauti leidimą radijo stoties eksploatavimui (tuometinis terminas). Visa ši procedūra nuo pirminio prašymo iki galutinio leidimo gavimo neretai užtrukdavo ilgus mėnesius. Galų gale, įjungus mėgėjišką siųstuvą, reikėdavo įjungti ir stiprų vidinės savikontrolės mechanizmą. Pavyzdžiui, eteryje kam nors pranešus savo adresą, galima buvo rimtai nukentėti ir dėl to bent laikinai prarasti teisę naudotis stotimi. Specialūs VERI Techninės radijo kontrolės punktai, išbarstyti po buvusią SSSR, nuolat klausydavosi apie ką eteryje kalba radijo mėgėjai.
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
2020 m. rugpjūčio 19 d. „Boeing“ paskelbė gavusi pirmą 2020 metais 737 MAX užsakymą. Lenkijos aviakompanija „Enter Air“ užsakė 4 naujus 737 MAX lėktuvus.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Stoties įrengimo klausimas visada būdavo sudėtingas dėl visuotinio chroniško radijo komponentų nebuvimo. Bet kokia prekyba buvo tik valstybės monopolis ir apsiribojo tik vidaus rinka. Parduotuvės siūlė tik labai ribotą radijo detalių asortimentą. Komponentų, tinkamų radijo stoties gamybai, buvo dar mažiau arba nebuvo visai. Beveik negelbėjo kelios radijo detalių siuntimo paštu organizacijos, tokios kaip „Posyltorg“ (rus. Посылторг), kurios katalogus kiekvienas galėjo rasti ir užsisakyti prekes bet kuriame pašto skyriuje. Geriausia, ko galėjo tikėtis radijo mėgėjas, nusprendęs turėti savo radijo stotį – įsigyti nurašytą rusišką karinės paskirties ryšio imtuvą ir pagaminti savadarbį siųstuvą bei anteną. Todėl tokia technika ir buvo vyraujanti radijo mėgėjų stotyse. Pradedantieji radijo mėgėjai savo tikslams kartais pritaikydavo ir buitinius radijo aparatus. Reikalingos konstravimui radijo detalės buvo demontuojamos iš senų buitinių radijo aparatų, ardant atitarnavusią karinės paskirties radijo elektroninę aparatūrą arba atsirasdavo keičiantis radijo detalėmis su kitais. Nesant galimybių gauti reikalingų komponentų, buvo ieškoma kitų, nebūtinai legalių būdų konstravimo biuruose, gamyklose, kariniuose daliniuose ar kitur.
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
2020 m. rugsėjo 30 d. bandomąjį 737 MAX skrydį atliko Federalinės aviacijos administracijos vadovas Stephen Dickson ir teigiamai atsiliepė apie orlaivio pakeitimus.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Didžiąją dalį pokario laikotarpio, beveik iki pat Lietuvos nepriklausomybės atstatymo, daugumai Lietuvos radijo mėgėjų buvo prieinamas bene vienintelis daugiau ar mažiau tinkamas spaudos leidinys – Maskvoje leidžiamas mėnesinis žurnalas „Radio“ (rus. Радио) rusų kalba. Tai buvo bendras SSSR Ryšių ministerijos ir SDAALR organizacijos leidinys. Nors žurnalas labai politizuotas ir turėjo ryškią ideologinę kryptį (kaip ir kita to meto spauda), tačiau bent dalyje jo galima buvo rasti bent šiokios tokios informacijos (kaip taisyklė, gerokai nenaujos) trumpųjų ir ultratrumpųjų bangų ryšių entuziastams. Informacinio bado sąlygomis tai buvo skaitoma ir pageidaujama. Žurnalas „Radio“ skelbdavo aprašymus su nurodymais kaip pasigaminti vieną ar kitą radiotechninį prietaisą ar aparatą. Kai kurie tų aprašymų buvo ypatingai populiarūs ne tik Lietuvoje bet ir visoje buvusioje SSSR. Pagal juos mėgėjai pasigamino nemažai jų veiklai būtinos aparatūros. Kaip pavyzdį galima paminėti UW3DI konstrukcijos siųstuvą-imtuvą (angl. transceiver).
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
2020 m. lapkričio 18 d. Federalinės aviacijos administracija suteikė leidimą grąžinti šiuos orlaivius skrydžiams JAV, kai tik bus atlikti būtini techniniai pakeitimai. Po savaitės leidimus suteikė Europos aviacijos saugumo agentūra.
2020 m. gruodžio 9 d. pirmoji kompanija pasaulyje, atnaujinusi šių orlaivių naudojimą, tapo brazilų „Gol Transportes Aéreos“.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Šiek tiek operatyvesnės informacijos radijo ryšio varžybų ir pan. tematika kartą per savaitę buvo galima rasti SDAALR centrinio komiteto laikraščio „Sovietinis patriotas“ (rus. Советский патриот) skyrelyje, skirtame radijo mėgėjams. Tačiau tas skyrelis sudarė tik labai mažą laikraščio puslapio dalį.
Boeing 737 MAX
2019–2020 m. skrydžių draudimas
2021 m. sausio 7 d. kompanija pritarė Jungtinių Valstijų teisingumo departamento sprendimui sumokėti 2,5 milijardo dolerių baudą už sukčiavimą sertifikuojant Boeing 737 MAX orlaivį.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Kitų šalių periodinė spauda radijo mėgėjų tema eiliniam skaitytojui dažniausiai būdavo visiškai arba neprieinama arba mažai prieinama. Kai kurių užsienio žurnalų (pvz. ARRL žurnalą „QST amateur radio“) juodai baltas kopijas su pašalintais cenzūrai neįtikusiais vaizdais ar tekstu buvo leidžiama skaityti Respublikinėje bibliotekoje Vilniuje (dabar – Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka).
Martin Schiller
Martinas Šileris (Martin Schiller, g. 1982 m. kovo 8 d.) – Austrijos krepšinio treneris.
Radijo mėgėjas
1940 – 1989 m.
Per kelis dešimtmečius buvo išleista tik viena kita knygelė lietuvių kalba radijo mėgėjų veiklos tematika. Kaip pavyzdį galima paminėti: V.Šikšnius, Radijo sportas Tarybų Lietuvoje. Vilnius, „Mintis“, 1964. Panašių knygų rusų kalba pasitaikydavo žymiai dažniau. Vis dėl to, tokią literatūrą galima buvo rasti tik didžiųjų miestų knygynuose, o jos pasirodymas būdavo gan retas įvykis. Todėl suprantama, kad knygynuose visa tai neužsigulėdavo. Nuo 1965 m. labai mažą Lietuvos skaitytojų dalį pasiekdavo LTSR radijo sporto federacijos mažo tiražo leidiniai „Radijo sportas Lietuvoje“ ir „Radijo sporto varžybų rezultatai“. Dalis jų būdavo numeruoti ir turėjo žymą „Tarnybiniam naudojimui“.
Boeing 737 MAX
Specifikacija
Šaltiniai: 737 MAX specifikacija
Martin Schiller
Martinas Šileris nuo pat vaikystės gyveno Vokietijoje (Hamburgo apylinkėse), rungtyniavo „TSG Bergedorf“ jaunimo krepšinio komandoje. Studijavo Kelno Vokietijos sporto universitete, treniravo Vokietijos ir Austrijos krepšinio komandas (daugiausia kaip asistentas). 2017–2020 m. buvo NBA G lygos Solt Leik Sičio „Stars“ klubo vyr. treneriu. 2020 m. su klubu laimėjo pietvakarių divizioną, išrinktas geriausiu sezono treneriu. Nuo 2017 m. – Vokietijos rinktinės trenerio Henriko Rėdlio asistentas. 2020 m. pasirašė 2 metų sutartį su Kauno „Žalgiriu“. 2021 m. spalio 8 d. buvo atleistas iš Kauno Žalgirio vyriausiojo trenerio pareigų dėl prasto sezono starto. Po atleidimo bylinėjosi su „Žalgiriu“ dėl išmokos už nutrauktą sutartį. 2022 m. birželį pakviestas į Ispanijos klubą Saragosos „Casademont“, bet po pirmų ketverių pralaimėtų rungtynių atleistas.
Radijo mėgėjas
1989 m. ir vėliau
1989 m. jau atkurtos Lietuvos radijo mėgėjų draugijos delegacija dalyvavo TSRS radijo sporto federacijos tarybos posėdyje, kurio metu buvo nuspręsta „LY“ šaukinius gražinti Lietuvos radijo mėgėjams. Didelės pagalbos ir palaikymo tuo klausimu sulaukta iš Rusijos federacijos radijo mėgėjų − Georgijaus Chodžajevo (UA4PW) ir Konstantino Chačaturovo (UW3AA). Priėmus Lietuvos radijo mėgėjams palankų sprendimą, Lietuvos VERI nedelsdama pradėjo vykdyti praktinius veiksmus to sprendimo įgyvendinimui. Tokiu būdu, netrukus nebeliko senųjų šaukinių su UP2 prefiksais. LY gražinimo aktas kartu tapo ir tam tikru grįžtančios nepriklausomybės simboliu.
1991-ųjų sausį tarp aktyvių šalies nepriklausomybės gynėjų buvo ir Lietuvos radijo mėgėjai. Jų radijo stotys tapo itin svarbiomis, dažnai vienintelėmis informacijos perdavimo iš Lietuvos į užsienį priemonėmis. Tuo tikslu trumpųjų bangų radijo stotis buvo įrengta Vilniuje, tuometiniuose Aukščiausiosios tarybos rūmuose. Taip buvo užtikrintas žinių apie tuometinę situaciją Lietuvoje perdavimas pasauliui. Taip pat, renkant svarbią informaciją, klausytasi ir okupacinės armijos karinių dalinių naudotų radijo ryšio kanalų. Panašus radijo mėgėjų aktyvumas reiškėsi ir kituose šalies miestuose.
CSF Sparta Chișinău
CSF „Sparta“ – Moldavijos futbolo klubas iš Kišiniovo.
Istorija
2018 m. buvo 11 vietoje, o 2019 m. po 14 turų pasitraukė iš pirmenybių.
Pasiekimai
2017 m. užėmė 1 vietą Divizia B (Pietų gupupės) pirmenybėse.
Sezonai
2.PE - antrasis preliminarusis etapas
Apsauginis vožtuvas
Apsauginiai vožtuvai  – tai automatiniai vožtuvai, kurių paskirtis yra atsidaryti vidiniam sistemos slėgiui pasiekus nustatytą ribą ir nuleisti iš sistemos vandenį.
thumb|Spyruoklinio apsauginio vožtuvo pjūvis
Apsauginis vožtuvas grįžta į pradinę padėtį automatiškai, sistemos vidiniam slėgiui nusileidus iki nustatyto slėgio. Prietaisas apsaugo nuo nepageidaujamų reiškinių, susijusių su nekontroliuojamu temperatūros ar slėgio padidėjimu.
Funkcija
Pagrindinė apsauginių vožtuvų paskirtis yra apsaugoti sistemą ir įrenginius nuo per didelio slėgio ar vakuumo. Esant per dideliam ar per mažam sistemos slėgiui apsauginiai vožtuvai atsidaro, taip išleisdami per didelį arba padidindami mažą sistemos slėgį iš atmosferos, o slėgiui pasiekus darbinius parametrus – vožtuvai užsidaro.
Sumontavus šio tipo vožtuvus, sumažinama hidraulinio smūgio tikimybė ir sumažinamas vandens suvartojimas. Slėgis sistemoje palaikomas pastovus, netgi esant dideliems slėgio svyravimams prieš slėgį mažinantį vožtuvą. Slėgio sumažinimas ir pastovaus slėgio palaikymas sumažina vandens srauto keliamą triukšmą.
Dažnu atveju apsauginis vožtuvas yra paskutinė apsaugos grandis, todėl labai svarbu, kad vožtuvas būtų tinkamai parinktas bei patikimai dirbtų bet kokiomis darbinėmis sąlygomis. Prieš apsauginius vožtuvus neleidžiama montuoti jokios uždaromosios armatūros.
Veikimo principas
Spyruokliniai arba tiesioginio veikimo slėgį mažinantys vožtuvai veikia jėgų balansavimo principu. Diafragmos išvystoma jėga veikia prieš spyruoklės jėgą. Jei išeinantis slėgis nukrenta dėl prasidėjusio vandens suvartojimo, spyruoklės išvystoma jėga atidaro vožtuvą. Padidėjus išeinančiam slėgiui jėgų balansas tarp diafragmos ir spyruoklės vėl išsilygina.
Įeinantis slėgis neturi jokios įtakos nei atidarant, nei uždarant vožtuvą. Dėl balansavimo pagal slėgį įeinančio slėgio svyravimai neturi įtakos palaikomam išeinančiam slėgiui.
thumb|Apsauginis vožtuvas
Tipai ir naudojimo sritis
Apsauginius vožtuvus galima suskirstyti į vakuumo apsauginius vožtuvus ir viršslėgio apsauginius vožtuvus.
Vakuumo apsauginiai vožtuvai naudojami talpų ir sistemų apsaugai nuo slėgio sumažėjimo žemiau atmosferos slėgio. Slėgis sistemoje gali mažėti daugiausia dviem atvejais – mažėjant terpės tūriui dėl išleidimo ir dėl temperatūros pokyčio. Atmosferinio slėgio uždarų talpų apsaugai dažnai naudojami kombinuoti vožtuvai, reguliuojantys tiek viršslėgį, tiek apsaugojantys nuo vakuumo.
Viršslėgio apsauginius vožtuvus galima suskirstyti į:
Slanimo apskritis (1919–1939)
Slanimo apskritis  – Lenkijos Respublikos administracinis-teritorinis vienetas šalies šiaurės rytuose. Centras – Slanimas. Priklausė Naugarduko vaivadijai.
Istorija
Apskritis įkurta 1920 m. gruodžio 12 d. iš rusiškosios Slanimo apskrities, 6 valsčiai perduoti naujai Kosavos apskričiai. Prasidėjus II pasauliniam karui 1939 m. apskritį okupavo TSRS ir priskyrė ją Baltarusijos TSR Baranovičių sričiai. 1940 m. apskritis panaikinta ir paversta Slanimo rajonu.
Administracinis suskirstymas
Įvairių metu apskričiai priklausė 24 valsčiai:
PJ Dozier
Peris Dozieras jaunesnysis (, g. ) – JAV krepšininkas, paskutinį kartą žaidęs NBA lygoje besivaržančioje Sakramento „Kings“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį Pietų Karolinos universitete.
2017 m. NBA naujokų biržoje nebuvo pašauktas, tačiau 2017 m. NBA vasaros lygoje pasirašė sutartį su Los Andželo „Lakers“. 2017 m. spalio 16 d. jis pasirašė dvipusę sutartį su Oklahoma Sičio „Thunder“. Pagal sutarties sąlygas krepšininkas dalijosi laiką tarp „Thunder“ ir jų NBA G-lygos filialo Oklahoma Sičio „Blue“.
Hardwired... to Self-Destruct
Hardwired... to Self-Destruct – dešimtasis studijinis amerikiečių sunkiojo metalo grupės „Metallica“ albumas, išleistas 2016 m. lapkričio 18 d. Tai – pirmasis albumas per aštuonerius metus nuo prieš tai išleisto „Death Magnetic“. Taip pat, tai – pirmasis grupės albumas, kuriame gitaristas Kirk Hammett neprisidėjo prie dainų kūrimo (tik prie jų atlikimo) bei pirmasis išleistas pačios grupės įkurtos leidybinės grupės „Blackened“. Albumo singlas „Hardwired“ pasiekė penktąją vietą JAV roko dainų reitinge, o „Moth into Flame“ ir „Atlas, Rise!“ – penkioliktąsias.
Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 291 tūkstantį kopijų, debiutavo pirmojjoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas šeštuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2023 m. kovo mėnesio duomenimis, JAV parduota daugiau, nei 1,29 kopijų, o visame pasaulyje – per 2,1 milijono.
Plaukimas krauliu
Plaukimas krauliu ( – ropoti) paprastai laikomas greičiausiu iš keturių sportinių plaukimo stilių. Kraulio plaukimo stilius yra beveik visada naudojamas laisvo stiliaus plaukimo varžybų metu, todėl kalbant apie  laisvą plaukimo stilių paprastai turima omeny kraulį. Šis stilius yra vienas iš dviejų plaukimo stilių naudojančių ilgus grybšnius, kitas yra plaukimas nugara. Skirtingai nei plaukimą nugara,  peteliške ir krūtine, plaukimo krauliu FINA nereglamentuoja.
Technika
Plaukiant krauliu plaukiama krūtine ir atliekami pakaitiniai nepertraukiami rankų grybšniai ir  kojų judesiai aukštyn žemyn. Kūno padėtis beveik horizontali.
Veidas panardintas į vandenį iki antakių linijos. Žvilgsnis nukreiptas žemyn ir šiek tiek pirmyn.
Ranka įdedama į vandenį plaštaka, arti išilginės kūno ašies, tada palengva lenkiama per alkūnę, traukiama į apačią atgal ir ištiesiama paliečiant nykščiu šlaunį.
Iš vandens pirmiausia išnyra alkūnė, paskui ir visa ranka.
Sulenkta per alkūnę ranka keliama virš vandens atpalaiduota, plaštaka praeina arti kūno. Kai viena ranka baigia, kita pradeda grybšnį.
Kvėpavimas derinamas su rankų judesiais. Įkvepiama pro burną pasukus galvą į rankos, atliekančios grybšnį, pusę. Įkvepiant vienas skruostas ir ausis turi būti vandenyje. Iškvepiama nuo galvos pasukimo į pradinę padėtį iki kito įkvėpimo. Kitas įkvėpimas gali būti atliktas po 2–3 arba daugiau grybšnių. Vienam rankų grybšniui tenka nuo 2 iki 6 kojų smūgių.
Užgriebimo fazė
Užgriebio fazė prasideda įdėjus ranką į vandenį. Pirštai suglausti, vanduo ne spaudžiamas, o užgriebiamas. Plaštaka leidžiama į vandenį, alkūnė laikoma aukštai, fiksuojama. šioje fazėje dažnai sumažėja traukos jėga. Tai atsitinka todėl, kad užgriebio fazė tęsiasi per ilgai, todėl šioje fazėje užgriebį plaštaka būtina trumpinti. Tai siūloma padaryti įdedant ranką į vandenį ne horizontaliai, bet tam tikru kampu. Atrama į vandenį sumažės ir judesys ranka bus atliekamas greičiau.
Užgriebio pradžia esant 20° kampui efektyvesnė nei esant 10° kampui, nes tolygiau išsilaiko greitis tarp atskirų ciklų. Plaštakos įdėjimo į vandenį kampas taip pat lemia grybšnių tempą  kuo kampas didesnis, tuo tempas dažnesnis. Tačiau reikia pastebėti, kad pradinės grybšnio fazės greitis, palyginus su kitomis fazėmis, yra mažesnis, todėl nenaudinga per daug pagreitinti grybšnių tempą, nes plaštaka neužsikabins už vandens, bet praslys.
Pagrindinė grybšnio fazė
Pagrindinė grybšnio fazė susideda iš dviejų dalių: pritraukimo ir atstūmimo.
Pritraukimas
Pritraukimas pradedamas, kai žemyn lenkiama plaštaka, o toliau  ir dilbis. Pritraukimo fazės pradžioje plaštaka nukreipiama į vandens paviršių 45° kampu, o fazės pabaigoje 90° kampu. Plaštaka po vandeniu juda atgal ir į vidurį, o alkūnės sąnarys trumpam lieka toje pačioje padėtyje kaip fazės pradžioje. Kada plaštaka bus nukreipta į vandens paviršių 90° kampu, prasidės atstūmimo fazė. Tai pati energingiausia grybšnio dalis. Plaštaka, aplenkdama alkūnę, greitai stumia vandenį iš priekio atgal, ranka per alkūnę palaipsniui ištiesiama. Grybšnis užbaigiamas, kai plaštaka pasiekia šlaunį. Žiūrint iš apačios plaštakos trajektorija primena raidę S.
Grybšnio, atliekamo tiesia ranka, efektyvumas 25,8% mažesnis nei sulenkta ranka. Dilbio-žąsto padėtis vandenyje taip pat turi didelės įtakos grybšnio galingumui. Stebint didelio meistriškumo plaukikų rankos padėtį vandenyje nustatyta, kad plaštakos-dilbio-žasto linija ne tiesi, bet panaši į vėjo išlenktą burę.
Didelę įtaką grybšnio ilgiui ir galingumui turi peties sąnario paslankumas. Galima skirti tris sąnarių paslankumo tipus: laisvą, aktyvų ir pasyvų. Būtent laisvo paslankumo dydis leidžia plaukikui atlikti ekonomiškus judesius, kurių metu raumenys aktyviai dirba ne visą judesio ciklą, o tik kai kuriose vietose, kitose  judesys atliekamas iš inercijos. Tokie ekonomiški judesiai pastebimi atliekant parengiamuosius rankų judesius. Svarbūs yra du peties sąnario paslankumo rodikliai: 1) peties sąnario paslankumas žąsto-mentės atžvilgiu; 2) peties sąnario sukamasis paslankumas.
Atstūmimas
Atstūmimo fazės pabaigoje ranka juda maksimaliu greičiu. Iš vandens iškeliama sulenkta per alkūnės sąnarį. Rankos padėtis ir sulenkimo kampas per alkūnę priklauso nuo sportininko fiziologinių ypatumų, grybšnio tempo, technikos varianto. Pagal šešiasmūgio plaukimo krauliu technikos variantą atliekant ilgą ir galingą grybšnį, ranka nešama energingiau, mažiau sulenkta per alkūnę, fiksuota, plaštakos trajektorija arčiau vandens. Pagal dvismūgio ir ketursmūgio kraulio techniką geriau tinka aukšta rankos padėtis virš vandens, dilbis atpalaiduotas kabo, alkūnė iškelta aukštai.
Judesiai kojomis
Judesiai kojomis yra svarbūs palaikant kūną horizontalioje padėtyje, stabilizuojant pusiausvyrą plaukimo metu. Judesiai atliekami pakaitomis iš viršaus žemyn, ir atvirkščiai. Palyginus su rankomis, kojų darbo nauda plaukimo metu maža ir priklauso nuo sportininko kojų sąnarių paslankumo, judesio koja pradžios ir pabaigos kokybės, kampo tarp viršutinės ir apatinės kojų bei sulenkimo per kelio sąnarį kampo. Tyrimais nustatyta, kad tinkama atskirų kojos dalių padėtis judesyje iš viršaus žemyn, ir atvirkščiai, gali sukurti stumiančiąją jėgą.
Judesio pradžioje, kai kojos padėtis yra 20° virš horizonto linijos, stumiančioji jėga yra didžiausia, kojai leidžiantis žemyn nuo 0° stumiančioji jėga mažėja. Judesys koja žemyn turi prasidėti iš dubens. Impulsas perduodamas keliui ir pėdai. Taip atsiranda banguojantys judesiai kojomis. Judesio žemyn metu kampas tarp šlaunies ir blauzdos sudaro 150 160°. Judesių metu pėda truputį pasukta į vidų, visiškai atpalaiduota. Judesių kojomis metu susidaro dvi jėgos: viena nukreipta vertikaliai žemyn  keliamoji, kita nukreipta horizontaliai  stumiančioji. Pastaroji plaukimo metu naudingesnė. Didėjant plaukimo greičiui stumiančioji jėga mažėja, todėl būtina atlikti dažnesnius judesius kojomis. Atliekant kojos judesį iš apačios aukštyn stumianti jėga atsiranda tik dėl tinkamo pėdos padėties kampo, nes per kelio sąnarį koja, judėdama aukštyn, gali tik išsitiesti. Kojai pakilus virš 0° padėties, stumiančios jėgos sumažėja.
Judesių ir kvėpavimo derinimas
Atsižvelgiant į smūgių skaičių kojomis per vieną rankų ciklą, skiriami dviejų, keturių ir šešių smūgių variantai. Plaukiant trumpus nuotolius judesiai kojomis ir rankomis atliekami maksimaliai intensyviai. Kojos juda didele amplitude, maksimaliu greičiu, stengiamasi išgauti kuo didesnes varančiąsias jėgas, neatsižvelgiant į darbo ekonomiškumą. Ilgų nuotolių plaukikai judesius kojomis atlieka ne taip intensyviai, todėl mažesnis judesių tempas, amplitudė ir varančiosios jėgos. Dauguma plaukikų, gerai mokančių įvairius kojų ir rankų derinimo variantus, juos naudoja pagal taktines aplinkybes. Pvz: ilgų nuotolių plaukikai, plaukiantys dvismūgiu arba ketursmūgiu krauliu, finišuodami arba atlikdami posūkį gali panaudoti šešiasmūgį judesių derinimo variantą.
Plaukimo metu įkvepiama galvą pasukant į šoną, o ranka toje pusėje iškeliama iš vandens. Pradėjus ranką nešti oru, plaukiko burna yra vandens paviršiuje. Oras įkvepiamas pro burną šiek tiek pasukus galvą, nes plaukiko burna yra vandens paviršiuje už priekinės bangos susidariusioje duobutėje. Tuo metu liemens pasukimas pagal išilginę ašį pats didžiausias ir siekia iki 45°. Staigiai įkvėpus galva pasukama žemyn, oras iškvepiamas pro nosį ir burną. Dažniausiai vieną kartą įkvepiama ir iškvepiama vienam rankų ir kojų judesių ciklui. Didesnio meistriškumo sportininkai įkvėpimą taiko kas trečiam rankos grybšniui ir įkvepia pasukdami galvą į bet kurią pusę. Pasukus galvą, kartu truputį pasisuka ir kūnas, padidindamas vandens pasipriešinimo jėgą. Tuo metu mažėja greitis, todėl trumpų nuotolių plaukikai (50, 100 m) po starto 25 m ir daugiau plaukia be įkvėpimo. Atstumas, nuplauktas užlaikant kvėpavimą, priklauso nuo sportininko treniruotumo.
Taika Waititi
Taika Deividas Kohen (, g. ), profesionaliai žinomas kaip Taika Vaititis – Naujosios Zelandijos režisierius, aktorius ir komikas.
2022 m. žurnalas „Time“ savo kasmetiniame sąraše jį įtraukė į 100 įtakingiausių pasaulio žmonių sąrašą.
Ankstyvasis gyvenimas
Taika Deividas Kohen gimė 1975 m. rugpjūčio 16 d. Raukokorėje, Plenty įlankos regione Naujosios Zelandijos Šiaurės saloje, ir užaugo rytinėje pakrantėje bei Aro slėnyje Velingtone. Vaititis teigė, kad jo motinos šeima buvo Rusijos žydai, „sumišę su trupučiu airių“ ir kitais europietiškais protėviais, o jo tėvo pusė buvo „maorių ir šiek tiek prancūzų kanadiečių“. Vaititis save apibūdina kaip „Polinezijos žydą“. Jis augo labiau susijęs su savo maorių šaknimis, šeimoje, kurioje judaizmas nebuvo „aktyviai praktikuojamas“.
Vaitičio tėvai išsiskyrė, kai jam buvo maždaug penkeri, ir jį augino mama. Jis mokėsi Onslou koledže, vėliau studijavo teatrą Velingtono Viktorijos universitete, kur 1997 m. įgijo menų bakalauro laipsnį. Iš pradžių savo darbui kine ir rašymui jis naudojo motinos pavardę Kohen, o vizualiesiems menams – tėvo Vaititis. Po pirmojo trumpametražio filmo sėkmės jis ir toliau profesionaliai naudojo Vaitičio pavardę.
Eurolygos 2021–2022 m. sezonas
Sezonas prasidėjo 2020 m. rugsėjo 30 d. Prasidėjus 2022 m. karui Ukrainoje, Rusijos komandos iš turnyro pašalintos, o ankstesnių susitikimų rezultatai anuliuoti.
Čempionų titulą apgynė Stambulo „Anadolu Efes“, finale palaužusi Madrido „Real“.
Komandos
Po praėjusio sezono iš „Eurolygos“ iškrito Maskvos sr. „Chimki“ ir „Valensija“, o pateko Europos taurės finalininkai – Kazanės UNIKS ir „Monakas“.
Finalo ketvertas
Finalo ketvertas 2022 m. gegužės 19 – 21 dienomis vyko Štark arenoje Belgrade.
Naudingumas
Šaltinis: EuroLeague
Taškai
Šaltinis: EuroLeague
Atkovoti kamuoliai
Šaltinis: EuroLeague
Rezultatyvūs perdavimai
Šaltinis: EuroLeague
Blokai
Šaltinis: EuroLeague
Obeliškis (Kazliškis)
Obeliškis – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Žiobiškio.
Gloria (Disillusion albumas)
Gloria – antrasis Vokietijos metalo muzikos grupės Disillusion studijinis albumas.
Stručiai
Stručiai (Struthio) – strutinių paukščių (Struthioniformes) būrio gentis.
thumb|150px|left|Stručio [[Kiaušinis|kiaušinio dydžio palyginimas su naminės vištos (Gallus gallus domesticus) kiaušiniu ir 1 dolerio banknotu]]
Paplitimas
Paplitę tik Afrikos savanose ir pusdykumėse į pietus nuo Sacharos. Anksčiau dar savaime gyveno Arabijos pusiasalyje ir Sirijoje.
Apibūdinimas
Tai labai stambūs, neskraidantys paukščiai. Tarp gyvuojančių paukščių rūšių stambiausi paukščiai, iki 2,8 m ūgio, ir iki 156,8 kg svorio. Jų stiprios kojos su 3 arba tik 2 pirštais. Pečių juostoje mentė suaugusi su korakoidu, o raktikauliai rudimentiniai arba visai sunykę. Plunksnos nediferencijuotos į grupes, šoninės jų šakelės nesusisukusios į vėtykles. Ant krūtinės yra raginė trynė. Tokią trynę turėjo ir dinozaurai. Patinai turi kopuliacijos organą.
Dabartinės genties kasifikacija
Anot IOC World Bird List v2019 sudaryto sąrašo, gentyje 2 rūšys ir 4 porūšiai.
Vėdaraitiškių valsčius
Vėderaitiškių valsčius (, nuo 1939 m. Amtsbezirk Sandkirchen) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Karaliaučiaus krašte.
Edward Elgar
Edvardas Elgaras (, 1857 m. birželio 2 d., Broudheto k., Vakarų Midlandsas – 1934 m. vasario 23 d., Vusteris) – vėlyvojo romantizmo XX a. pr. anglų kompozitorius. Žymiausias moderniųjų laikų Anglijos klasikinės muzikos kompozitorius ir pirmas europinės reikšmės anglų kompozitorius nuo H. Perselio (1659−1695) laikų. E. Elgaras geriausiai žinomas muzika vienai populiariausių Anglijos patriotinių dainų „Vilties ir šlovės žemė“.
Biografija
Edgaras Viljamas Elgaras gimė 1857 m. birželio 2 d. Broudheto kaime netoli Vusterio Vakarų Midlandse. Jis buvo ketvirtasis iš septynių (ar aštuonių) šeimos vaikų. Jo tėvas buvo muzikantas, turėjo muzikos instrumentų parduotuvę Vusteryje ir derino pianinus. E. Elgaras savarankiškai pramoko muzikuoti įvairiais instrumentais. Pirmąją kompoziciją šeimoje sukūrė būdamas dešimties. Bent nuo 1872 m. E. Elgaras grojo vargonais katalikų Šv. Jurgio bažnyčioje Vusteryje. 1877 m. jis užėmė vadovo ir instruktoriaus postą Vusterio instrumentalistų mėgėjų draugijoje, kurioje buvo atliktos vienos iš anksčiausių jo kompozicijų. Centrinę vietą E. Elgaro muzikiniame tobulėjime užėmė Trijų chorų muzikos festivalis, vykęs kasmet paeiliui Vusterio, Herefordo ir Glosterio katedrų miestuose. Tikėtina, kad 1869 m. festivalyje išgirsta G. F. Hendelio oratorija „Mesijas“ pastūmėjo E. Elgarą pasirinkti muziko gyvenimo kelią. 1878 m. E. Elgaras kartu su tėvu ir dėde buvo pažymėtas festivalio orkestro sudėtyje. Jis buvo tarp antrųjų smuikininkų ir 1881 m. priimtas į pirmuosius. Jis smuikavo 1884, 1887, 1890 ir 1893 m. Vusterio festivaliuose. 1882−1889 m. E. Elgaras smuikavo tarp pirmųjų smuikininkų Birmingemo koncertų salės orkestre. Orkestro repertuaras buvo progresyvesnis nei Trijų chorų festivalio, buvo atliekami L. van Betchoveno, F. Mendelsono, R. Šumano, R. Vagnerio kūriniai.
1880 m. E. Elgaras lankėsi Paryžiuje, kur matė K. Sen Sansą, grojantį vargonais Madlenos bažnyčioje. 1883 m. jis dvi su puse savaitės praleido Leipcige. Nuolat lankydavosi Londono muzikiniuose renginiuose. 1885 m. E. Elgaras tapo pirmuoju Šv. Jurgio bažnyčios Vusteryje vargonininku, pakeitęs pareigybėje tėvą. 1889 m. E. Elgaras pagal katalikų tradicijas vedė vieną iš savo mokinių Kerolain Elis Roberts iš Molverno kaimo netoli Vusterio, kuriame dėstė muziką mergaičių mokykloje. Žmona buvo 8 metais vyresnė ir aukštesnės socialinės padėties. Po vedybų pora persikėlė į Londoną, 1890 m. susilaukė vienintelio vaiko − duktės Keris. Kompozitoriui sunkiai sekėsi įsitvirtinti Londone, jis buvo žemos kilmės ir katalikas, priešingai oficialiai anglikonybės bažnyčiai. Be to, savo muzikoje jis rėmėsi žemyninės Europos kompozitorių patirtimi, o ne vietine anglams įprasta muzikine kultūra. E. Elgaro kompozitoriaus susiformavimui didžiausią įtaką padarė vokiškosios muzikos mokyklos kompozitoriai: J. Bramsas, R. Šumanas, A. Dvoržakas ir ypač R. Vagneris. Tarp 1892 ir 1902 m. E. Elgaras lankėsi Vokietijoje 6 kartus ir kiekvieną kartą pabuvojo R. Vagnerio operos pastatymuose Bairoite, Miunchene. 1897 m. jis trumpai dirigavo Vusterio festivalio choro draugijoje ir 1898−1904 m. dirigavo 12 koncertų Vusterio filharmonijos draugijoje. Jo kompozitoriaus pripažinimas pradėjo augti provincijos festivaliuose: 1893 m. Vusterio choro draugijoje atliktas „Juodasis riteris“, 1896 m. oratorija „Gyvenimo šviesa“ atlikta Trijų chorų festivalyje Vusteryje ir „Scenos iš karaliaus Olafo sagos“ − Šiaurės Stafordšyro festivalyje Hanlyje. „Olafo saga“ sulaukė sėkmės ir 1897 m. pakartota Krištoliniuose rūmuose Londone. Ten pat 1897 m. atliktas karalienės Viktorijos deimantiniam jubiliejui sukurtas „Imperijos maršas“. 1898 m. E. Elgaras dirigavo kantatos „Caractacus“ atlikimą Lydso festivalyje.
Plataus pripažinimo E. Elgaras sulaukė 1899 m., kai jo „Enigma variacijos“ buvo atliktos Sent Džeimso koncertų salėje Londone diriguojant H. Richteriui. Tais pačiais metais solistė Klara Bat (Clara Butt) pristatė orkestrinių dainų ciklą „Jūros paveikslai“ Noridžo festivalyje. 1900 m. Birmingemo festivalio trienalės proga E. Elgaras sukūrė religinį choralinį kūrinį „Gerontijaus sapnas“ pagal to paties pavadinimo Dž. Niumeno poemą. Šio kūrinio atlikimas nenusisekė, tačiau jis buvo pastebėtas ir 1901 m. atliktas Diuseldorfe, 1902 m. − Žemutinio Reino festivalyje Vokietijoje. E. Elgaro kūrybą pagyrė Richardas Štrausas. 1900 m. už „Enigma variacijas“ Kembridžo universitetas jam suteikė garbės daktaro vardą. 1901 m. sukurti pirmieji du iš „Iškilmingų ir ceremoningų maršų“ plačiai išgarsino kompozitorių. Ypač dėka pirmojo maršo „trio dalies“, kuri buvo panaudota karaliaus Eduardo VII „Karūnacijos odėje“ ir pagarsėjo pasauliniu mastu daina „Vilties ir šlovės žemė“ pagal A. K. Bensono eiles. 1903 m. Birmingemo festivaliui E. Elgaras paruošė plačios apimties oratoriją „Apaštalai“. 1904 m. Karališkajame operos teatre Londone įvyko Elgaro festivalis, išimtinai skirtas jo muzikai − tokios garbės iki tol nebuvo sulaukęs nei vienas gyvenantis Anglijos kompozitorius. Jis buvo apdovanotas Britanijos imperijos ordinu (jam suteiktas „sero“ titulas). Tais pačiais metais E. Elgaras su žmona persikėlė gyventi į Herefordą. 1905 m. kompozitorius lankėsi JAV, kur Jeilio universitetas jam suteikė garbės daktaro laipsnį. 1905−1908 m. dėstė muziką Birmingemo universitete. 1906 m. paruošė oratoriją „Karalystė“, „Apaštalų“ tęsinį. Jis buvo suplanavęs sukurti trijų oratorijų ciklą, tačiau trečiosios taip ir neparašė. 1908 m. įvyko E. Elgaro „Pirmosios simfonijos“ premjera, kuri sulaukė didelio pasisekimo − kūrinys buvo atliktas daugiau nei 80 kartų per pirmuosius metus įvairiuose miestuose, tarp jų − Sankt Peterburge, Vienoje ir Niujorke. 1910 m. kompozitorius paruošė „Koncertą smuikui“, 1911 m. − „Antrąją simfoniją“ ir 1912 m. grįžo gyventi į Londoną.
Pirmojo pasaulinio karo metu (1914−1918) E. Elgaras rašė patriotines dainas, tarp jų − „Anglijos dvasia“, bei sukūrė baletą. 1919 m. įvyko „Kvarteto styginiams“, „Kvinteto pianinui“ ir „Koncerto violončelei“ premjeros. Po žmonos mirties 1920 m. E. Elgaro kūrybiškumas smuko. 1924 m. jis užėmė Karališkosios muzikos meistro postą karališkajame dvare kaip žymiausias šalies muzikas. 1929 m. E. Elgaras grįžo gyventi į Vusterį, kur mirė 1934 m. vasario 23 d. Palaidotas Litl Molvern (Little Malvern) kaimo Šv. Vulstano bažnyčios kapinėse prie žmonos. Kompozitorius paliko kūrinių beveik visuose pagrindiniuose profesionaliosios muzikos žanruose, išskyrus operą. Jo gimtajame name Broudheto (Broadheath) kaime įsteigtas muziejus.
Rytų Lietuvos televizija
thumb|right|190px|Televizijos logotipas Rytų Lietuvos televizija – televizijos kanalas, transliavęs 1991–1993 m. iš Vilniaus.
Istorija
Valstybinės televizijos direkcija „Rytų Lietuvos televizija“ (dar žinoma kaip RLTV) buvo įkurta 1991 m. liepą. Ji buvo pavaldi Lietuvos Respublikos Vyriausybei.
Televizija transliavo Vilniuje ir jo apylinkėse. 1993 m. televizija buvo uždaryta, jos kanalą perėmė bendra Lietuvos-JAV bendrovė „Baltijos televizija“.
Zapyškio senųjų kapinių koplyčia
Zapyškio senųjų kapinių koplyčia stovi Kauno rajone, Zapyškio rytiniame pakraštyje (nuo Kačerginės pusės), senosiose kapinėse prie pagrindinės Vytauto g., kelio. Teritorija priklauso Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo parapijai.
Per kapines anksčiau tekėjęs Dievogalos Švento Jono upelis, kurio vandens gydomąja galia tikėjo žmonės. Šiuo metu kitoje kelio pusėje yra pažymėta šventvietė (prie Vytauto g. 5A).
Koplyčia yra regioninės reikšmės architektūros ir dailės paminklas, 1992 m. įregistruotas LR Kultūros vertybių registre (unik. kodas ). Senosios kapinės ir koplyčia yra vienas iš lankytinų objektų Zapyškio seniūnijoje.
Šiuo metu koplyčia uždaryta, nenaudojama, joje padėti kapinių kryžiai.
miniatiūra|left|Vaizdas nuo kelio miniatiūra|left|Koplyčios interjeras, 2016 m.
Istorija
Koplyčia pastatyta senosiose kapinėse apie 1850 m., prie buvusio Dievogalos Švento Jono upelio. Čia laidoti kunigai, tarp jų – ir Zapyškio parapijos klebonas Jurgis Kolyta, globojęs Vincą Kudirką. Sakralinės paskirties statinys ne kartą kentėjo nuo aukso ieškotojų nagų – manyta, kad kunigai buvo laidojami su jiems priklausiusiomis vertybėmis. Per tokius vandališkus išpuolius stipriai niokotas koplyčios vidus.
1901 m. uždarius Zapyškio bažnyčią, koplyčioje vyko pamaldos.
Atgimimo pradžioje koplyčioje vykdavo mišios per Jonines.