cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Troskų pilis
Istorija
1444 m. Troskų pilį savo rezidencija padarė Margareta Bergova, buvusio savininko Otos Bergovo našlė. 1468–1497 m. pilies savininku buvo Vilhelmas fon Hasenburgas. Po jo pilies savininkai buvo dar kelios kilmingųjų giminės. 1648 m., Trisdešimtmečio karo metu, Imperatoriškoji armija pilį visiškai sudegino, liko tik griuvėsiai.
XIX a. vėl imta domėtis pilimi. Buvo nutarta įrengti laiptus, vedančius prie Panos bokšto. 1841–1843 m. buvo pradėti darbai, kurie liko nepabaigti. thumb|center|1120px|Troskų pilies panorama.
Kalbinės sąsajos
Žodis trosky reiškia čekų kalboje griuvėsiai.
Lenkčiai (reikšmės)
buvęs kaimas Pilkalnio apskrityje:
Pieno žvaigždės
thumb|AB „Pieno žvaigždės“ Kaune „Pieno žvaigždės“ – viena didžiausių Lietuvoje pieno perdirbimo grupių, vienijanti Mažeikių pieninę, Kauno pieninę, Pasvalio sūrinę ir bendrovę „Panevėžio pienas“.
Bendrovės akcijos, kurios kotiruojamos Vilniaus vertybinių popierių biržoje, yra oficialiajame prekybos sąraše.
Prezidentas – Aleksandr Smagin.
Rytų konferencija (NBA)
Rytų konferencija - viena iš dviejų konferencijų, sudarančių NBA lygą. Rytų konferencija yra suskirstyta į tris divizionus po penkias komandas.
Atkrintamosiose varžybose, į kurias patenka 8 komandos, pirmąsias 4 vietas užima, pagal pergalių ir pralaimėjimų santykį, trys divizionų nugalėtojai bei viena diviziono nelaimėjusi komanda, turinti daugiausiai pergalių. Likusias 4 vietas, taip pat pagal iškovotas pergales ir patirtus pralaimėjimus, užima likę savo diviziono nelaimėję klubai. Tokia sistema palieka galimybę, kad 2–ąją vietą užimtų ne diviziono nugalėtoja. Namų aikštelės pranašumas atkrintamosioms varžyboms yra įgyjamas atsižvelgiant ne į komandos užimamą vietą, o į pergalių ir pralaimėjimų santykį. Todėl, jeigu atkrintamųjų varžybų serijoje susitinka 4–ą ir 5–ą vietas užėmusios komandos, ir 5–oji ekipa yra iškovojusi daugiau pergalių, jai ir priklauso namų aikštelės pranašumas.
Vietos taip paskirstomos todėl, kad kurio nors diviziono nelaimėjusi komanda gali turėti geresnį pergalių ir pralaimėjimų santykį negu kitų dviejų divizionų nugalėtojai. Jei visi trys divizionų laimėtojai užimtų pirmąsias tris vietas (pagal pergalių ir pralaimėjimų skaičių), o likusios komandos liktų vietose nuo 4–os iki 8–os, būtų įmanomas toks atvejis, jog dvi geriausios konferencijos komandos susitinka jau pusfinalyje. Taip atsitiko 2006 m. atkrintamosiose varžybose, kada dvi geriausios Vakarų konferencijos komandos – San Antonijo „Spurs“ ir Dalaso „Mavericks“, abi iš Pietvakarių diviziono,– susitiko konferencijos pusfinalyje, nors 3–iąją vietą užėmusi Šiaurės vakarų diviziono nugalėtoja Denverio „Nuggets“ ekipa turėjo mažiau pergalių negu komandos 4–oje, 5–oje, 6–oje bei 7–oje vietose. NBA lyga pasiūlė ir priėmė dabartinį formatą, leidžiantį dviem geriausioms konferencijos komandoms susitikti ne anksčiau kaip konferencijos finale.
Rytų konferencijos atkrintamąsias varžybas sudaro pirmasis ratas, antrasis (pusfinalis) ir trečiasis (finalas). Šio konferencijos finalo nugalėtojas NBA finale susitinka su atitinkama laimėjusia komanda iš Vakarų konferencijos. Visos atkrintamųjų varžybų serijos yra žaidžiamos iki keturių pergalių.
Dabartinis komandų suskirstymas galioja nuo 2004–05 m. sezono pradžios, kai Šarlotės „Bobcats“ tapo 30–ąja lygos komanda. Dėl to buvo būtina Naujojo Orleano „Hornets“ ekipą perkelti iš Centrinio Rytų konferencijos diviziono į naujai sukurtą Pietvakarių divizioną Vakarų konferencijoje.
Dabartinė struktūra
Rytų konferencijos komandos yra suskirstytos taip:
Atlanto divizionas
Pietryčių divizionas
Centrinis divizionas
Buvusios komandos
Nebeegzistuojančios Persikėlusios į Vakarų konferenciją
HD DVD
thumb|right|200px|HD DVD diskas HD DVD (High-Definition/Density DVD – ) – didelio tankio optinio disko formatas, skirtas informacijos ir didelės raiškos video įrašų įrašymui bei saugojimui. HD DVD (kaip ir Blu-ray Disc) įrenginiai priima standartinio dydžio (120 mm skersmens) diskus ir naudoja mėlynai violetinį lazerį, kurio bangos ilgis yra 405 nm. Jame galima sutalpinti 3,2 karto daugiau duomenų viename sluoksnyje nei jo pirmtake (DVD), tai būtų 15 GB vietoj 4,7 GB per sluoksnį.
2008 m. vasario 19 d., po užsitęsusio „aukštos raiškos formatų karo“ tarp HD DVD ir Blu-ray, „Toshiba“ paskelbė, kad nutraukė formato gamybą, nebegamins HD DVD leistuvų ar įrenginių.
Techniniai duomenys
Vienasluoksniame HD DVD diske telpa 15 GB informacijos, dvisluoksniame – 30 GB. „Toshiba“ pranešė ir apie trisluoksnį variantą, kuris talpina 45 GB informacijos. Tačiau, HD DVD nusileidžia Blue-ray, kuris viename sluoksnyje talpina 25 GB, o keturiuose sluoksniuose net 100 GB informacijos. Abu šie formatai naudoja tokį patį vaizdo suspaudimo metodą: MPEG-2, Video Codec 1 (VC-1, sukurtą Windows Media 9 formato pagrindu) ir H.264/MPEG-4 AVC. HD DVD pranašumas prieš Blu-ray yra toks, jog daugumą įrangos, skirtos DVD produkcijai, galima perdaryti ir pritaikyti HD DVD, kadangi jie naudoja tą pačią technologiją.
Variacijos ir išmatavimai
HD DVD-ROM, HD DVD-R ir HD DVD-RW gali būti vienasluoksniai (15 GB talpos) ar dvisluoksniai (30 GB talpos). HD DVD-RAM turi vieną sluoksnį, kurio talpa 20 GB. Visi HD DVD leistuvai yra suderinami ir su senesniais formatais, kaip kad DVD ir CD.
Lapkričio 4
Lapkričio 4 yra 308-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 309-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 57 dienos.
HD DVD
Įrašymo greitis
Įrašymo greičiu HD DVD nežymiai nusileidžia Blu-ray diskui.
Lapkričio 4
Šventės
(kol kas neįvestos)
HD DVD
Failų sistemos
HD DVD palaiko ISO 9660 ir UDF failų sistemas. Visi HD DVD variantai naudoja UDF 2,5 versiją. Šioje sistemoje daugkartiniai garso ir vaizdo šaltiniai yra saugomi EVO formate.
Lapkričio 4
Vardadieniai
Agrikola – Eibartas – Karolis – Modesta – Vaidmina – Vitalijus – Vitalis
HD DVD
Garsas
HD DVD palaiko dviejų kanalų 24-bitų/192 kHz bei iki aštuonių kanalų 24-bitų/96 kHz kodavimus.
Visi HD DVD grotuvai palaiko šiuos garso kodavimo standartus: LPCM, Dolby Digital AC-3, Dolby Digital EX, DTS, Dolby Digital Plus E-AC-3, Dolby TrueHD, DTS-HD High Resolution Audio ir DTS-HD Master Audio. Pastarieji trys ir LPCM naudojami išgauti itin aukštai garso kokybei.
Vaizdas
HD DVD naudoja VC-1, AVC ar MPEG-2 vaizdo kodavimo standartus. Palaikoma plati rezoliucijų įvairovė, nuo žemos rezoliucijos CIF, visos SDTV rezoliucijos yra palaikomos DVD-Video ir HDTV formatų: 480i, 480p, 720p, 1080i ir 1080p.
Domininkas Tiškevičius
Domininkas Tiškevičius (, apie 1756 m. – 1813 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajoras, didikas, Lelijos herbo grafas Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos didikų Tiškevičių giminės Logoisko šakos. Tėvas Felicijus Tiškevičius. Motina Mosiecka. Brolis Pijus Tiškevičius.
Šeima
1780 m. vedė, žmona Sofija Šližnytė, apie vaikus duomenys tikslinami.
Veikla
1807-1811 m. Borisovo bajorų maršalka.
Kazys Napoleonas Kitkauskas
Kazys Napaleonas Kitkauskas (g. 1931 m. sausio 5 d. Antaduriai, Molėtų valsčius) – Lietuvos architektas restauratorius, inžinierius statybininkas, kultūros ir visuomenės veikėjas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1947 m. gruodžio 6 d. su kitais moksleiviais suimtas NKVD, nuteistas 10 m. ir kalintas Mordovijos lageryje. 1954 m. grįžo į Lietuvą. 1960 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1980 m. architektūros mokslų kandidatas.
1960–1969 m. dirbo Mokslinėse restauracinėse – gamybinėse dirbtuvėse, 1966–1969 m. grupės vadovas, 1969–1992 m. – Paminklų konservavimo institute. Nuo 1993 m. Pilių tyrimo centro „Lietuvos pilys“ Architektūros tyrimų skyriaus vadovas. 1994–1996 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Valstybinės kultūros paveldo komisijos narys.
Nuo 1992 m. K. Donelaičio draugijos, nuo 1996 m. Tautos fondo atstovybės Lietuvoje pirmininkas. 2000–2001 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys Tėvynės Sąjungos ir krikščionių demokratų sąraše.
Mokslinė veikla
Suprojektavo Vilniaus Žemutinės pilies Naujojo arsenalo (1958–1965 m., su S. Lasavicku) ir Vilniaus universiteto bibliotekos knygų saugyklos (1966–1970 m., su A. Brusoku, A. Švabauskiene) konstrukcines dalis, K. Donelaičio memorialą Tolminkiemyje ir Lazdynėliuose (Kaliningrado sritis, 1970–1988 m.). 1968–1986 m. vadovavo Vilniaus arkikatedros bazilikos tyrimams, 1970–1982 m. jos remonto projektavimo ir priežiūros bei 1967–1970 m. Biržų pilies tilto restauravimo darbams, 1987–2001 m. Vilniaus Žemutinės pilies Didžiųjų kunigaikščių rūmų liekanų architektūros tyrimams. Paskelbė tyrimų medžiagą apie Vilniaus arkikatedrą, jos konservavimą (1970 m., 1975 m., 1977 m.). 1995–2010 m. buvo Lietuvos valdovų rūmų atstatymo projekto mokslinis vadovas.
Didėja (Antazavė)
Didėja – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Antazavės.
Vilniaus šv. Juozapo sužadėtinio bažnyčia
'''Vilniaus šv. Juozapo sužadėtinio bažnyčia''' – Romos katalikų bažnyčia, stovėjusi Vilniuje, Arklių gatvėje.
Bažnyčia stovėjo netoli dabartinės Turgaus halės. Skvero (dabar Lazdynų Pelėdos skveras) tarp Visų Šventųjų, Karmelitų ir Arklių gatvių vietoje buvo Basokų turgaus aikštė, įrengta 1876-1877 metais nugriovus Šv. Juozapo Sužadėtinio bažnyčios ir basųjų karmeličių vienuolyno bei sunaikinto sodo vietoje.
Istorija
thumb|Bažnyčios piešinys 1877 m. thumb|Bažnyčios griuvėsiai 1877 m.
Šalia bažnyčios buvusį vienuolyną 1638 metais įsteigė Steponas Pacas.
Po 1863 m. sukilimo bažnyčia ir vienuolynas 1865 metais buvo uždaryti, o 1873 m. vasario 9 d. caro įsakymu vienuolynas panaikintas.
1877 m. bažnyčia nugriauta iki pamatų.
Teritorija po nugriovimo
1892-1899 m. Vilniaus miesto dūmoje buvo svarstoma Basokų prekyvietę iškelti į kitą vietą, sutvarkyti aikštę ir įrengti skverą, nes čia stovėję neišvaizdūs ir apgriuvę prekybos nameliai su geležiniais stogais gadino bendrą miesto vaizdą.
1903 m. vasario 6 d. dūma nusprendė turgų perkelti į gretimą Javų turgų, o 1904 m. balandžio 21 d. patvirtintas prekybos halės statybos projektas. Javų prekyba perkelta į Lukiškių ir Šnipiškių turgus.
1906 m. pastačius turgaus halę Basokų prekyvietė buvo panaikinta, aikštė apsodinta 100 medžių sodinukų. Miestui priklausantys prekybos nameliai išdalinti kitoms prekyvietėms – iš buvusių 100 kioskų 40 perkelta į Lukiškes, dalis - į turgaus aikštę priešais miesto skerdyklą (dabar Panerių gatvė), o netinkami sudeginti.
Barguzino dubuma
Barguzino dubuma  – tarpukalnių dubuma Rusijoje, Užbaikalėje, Buriatijoje, tarp Barguzino ir Ikato kalnagūbrių. Ilgis apie 200 km, plotis – 35 km. Būdingas aukštis iki 600 m. Dubuma teka Barguzino upė. Plyti varpinių–įvairiažolių stepių plotai (daugiausia sukultūrinti), yra beržų ir pušų–maumedžių miškų. Vietomis yra smėlynų.
Šliužo fermentas
Šliužo fermentas – pramoninis produktas, gaunamas iš jaunų gyvulių skrandžių.
Šliužo fermentą sudaro du komponentai – chimozinas, aktyviai veikiantis kazeiną, ir pepsinas.
Šliužo fermentas gaminamas miltelių ir ekstrakto pavidalu. Juose esantys fermentai gali sutraukti pieno baltymus greičiau nei per valandą, todėl šis fermentas naudojamas sūrių ir varškės desertų gamyboje.
Rudaminos Ryto gimnazija
Vilniaus rajono Rudaminos „Ryto“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniaus raj., Rudaminoje, Gamyklos g.22A, vykdanti pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191316920. Filialas Vilniaus r. Rudaminos 2-osios vidurinės mokyklos Skaidiškių pradinio ugdymo skyrius. miniatiūra|250px|left
Istorija
Vilniaus raj. Rudaminos 2-oji vidurinė mokykla įsteigta 1989 m., mokėsi 652 mokiniai. 2005-2006 m. m. mokyklą baigė 35 abiturientai. Nuo 2007 m. rugpjūčio 17 d. Rudaminos „Ryto“ gimnazija.
Trumpos atostogos
Trumpos atostogos – 1975 m. Italijoje sukurta drama.
Turinys
Klara – moteris iš Kalabrijos, dirbanti gamykloje, gyvenanti su neįgaliu vyru Franko namo rūsyje ir gyvenime dažnai patirianti tik nusivylimus. Kuomet atrodo, kad tai niekada nepasikeis, viskas staiga apsiverčia: gydytojas nustato jai tuberkuliozę ir nurodo vykti gydytis į sanatoriją Alpėse. Klara ir jos vyras pradžioje mano, kad tai per brangu ir jie negali sau to leisti, tačiau galiausiai moteris išsiruošia į kelionę. Sanatorijoje Klara susipažįsta su jaunu mechaniku Luidžiu ir tarp jų užsimezga audringas romanas. Kuomet pasibaigus gydymui ji priversta grįžti namo, atrodo, kad gyvenimas vėl grįš į tas pačias vėžes, tačiau Luidžis taip pat atvyksta iš paskos, ketindamas kovoti dėl mylimos moters, o pati Klara, pajutusi kad gali būti mylima, taip pat nori, kad viskas pasikeistų...
Viačeslavas Molotovas
Viačeslavas Michailovičius Molotovas (tikroji pavardė Skriabinas, ; 1890 m. kovo 9 d. Kukarkoje, Viatkos gubernijoje (dabartinis Sovetskas Kirovo srityje – 1986 m. lapkričio 8 d. Maskvoje) – tarybinis politinis veikėjas, Socialistinio darbo didvyris (1943 m.), Tarybų Sąjungos vyriausybės vadovas (1930–1941 m.) ir užsienio reikalų ministras (1939–1949, 1953–1956 m.). XX a. 6-me dešimtmetyje iš vadovaujančios politinės veiklos jį išstūmė N. Chruščiovas.
Vaikystė ir jaunystė
Nuo 1906 m. vasaros priklausė bolševikų partijai. Dalyvavo nelegalioje revoliucinėje moksleivių organizacijoje. 1909 m. už revoliucinę veiklą buvo suimtas ir ištremtas į Vologdą. 1911 m. paleistas, eksternu išlaikęs egzaminus įstojo į Petrogrado Politechnikos instituto ekonomikos fakultetą, mokėsi du kursus. Tuo metu Skriabinas dirbo bolševikų partijoje Peterburge ir Maskvoje. 1912–1913 m. buvo „Pravdos“ laikraščio sekretorius, dalyvavo jos leidime. 1915 m. ištremtas į Irkutsko guberniją, bet 1916 m. iš tremties pabėgo. Tuo metu kaip ir daugelis komunistų turėjo slapyvardį Molotov.
Prasidėjus 1917 m. Vasario revoliucijai, jis buvo vienas iš nedaugelio bolševikų sostinėje. 1917 m. kovo 4 d. tapo „Pravdos“ redakcinės kolegijos nariu. Jo vadovaujamas laikraštis buvo „kairėje“ opozicijoje Rusijos Laikinajai vyriausybei, suformuotai po Vasario revoliucijos. 1917 m. spalį tapo Petrogrado karinio – revoliucinio komiteto, planavusio Spalio revoliuciją, nariu.
Nuo revoliucionieriaus iki vyriausybės vadovo
1918 m. paskirtas Šiaurės srities Liaudies ūkio tarybos pirmininku (buvo vienas iš artimiausių Grigorijaus Zinovjevo bendradarbių). Nuo 1919 m. RKP(b) CK įgaliotinis Pavolgyje, Nižnij Novgorodo gubernijos vykdomojo komiteto pirmininkas. Nuo 1920 m. rugsėjo Donecko gubernijos RKP(b) komiteto sekretorius. Nuo 1920 m. Centro Komiteto kandidatas, o nuo 1921 m. – Centro Komiteto narys. 1920 m. lapkričio – 1921 m. kovo mėn. Ukrainos komunistų partijos Centrinio komiteto sekretorius. 1922 m., kai Stalinas tapo bolševikų partijos generaliniu sekretoriumi, jis susigrąžino Molotovą į Petrogradą ir paskyrė jį turėjusio didelę įtaką partijos sekretoriato nariu.
Po Lenino mirties 1924 m., vykstant kovai dėl įtakos, Molotovas rėmė Staliną jo kovoje su: Levu Trockiu, vėliau Levu Kamenevu ir Grigorijum Zinovjevu, bei galiausiai su Nikolajumi Bucharinu. Jis, kartu su Klimentu Vorošilovu, Lazariu Kaganovičium, Grigorijum Ordžonikidze ir Sergejumi Kirovu tapo pagrindinėmis vadinamojo „stalinistinio centro“ partijoje figūromis. L. Trockis ir jo šalininkai neįvertino Molotovo. L. Trockis jį buvo pavadinęs „įsikūnijusia vidutinybe“, tačiau po pilkoka išore slėpėsi aštrus protas ir dideli administraciniai gebėjimai. Jis veikė daugiausia užkulisiuose ir palaikė savo bespalvio biurokrato įvaizdį – buvo vienintelis iš bolševikų lyderių nuolat nešiojusių kostiumą ir kaklaraištį.
Remiant Stalinui V. Molotovas 1926 m. tapo TSKP Politinio biuro nariu. Išoriškai korektiškas, V. Molotovas buvo absoliučiai ištikimas Stalinui, pritaręs masinėms egzekucijoms.
Ministras pirmininkas
1930 m., kai Bucharino šalininkas Aleksejus Rykovas buvo pašalintas iš Liaudies komisarų tarybos pirmininko (ministro pirmininko) posto, jo vietą užėmė Molotovas. Šiame poste jis prižiūrėjo didžiausią Stalino režimo vykdytą socialinę revoliuciją – kolektyvizaciją. Molotovas palaikė Stalino nuostatą naudoti maksimalią jėgą, siekiant palaužti valstiečių pasipriešinimą kolektyvizacijai, įskaitant milijonų vadinamųjų „buožių“ deportacijas į darbo stovyklas, kuriose daugelis jų žuvo.
Jis taip pat vadovavo Ypatingajai grūdų tiekimo komisijai Ukrainoje, kuri rekvizavo 4,2 mln. tonų grūdų iš valstiečių. Dėl rekvizicijų labai daug Ukrainos valstiečių mirė badu. Šiuolaikinių istorikų skaičiavimu nuo 4 iki 6 mln. rusų ir ukrainiečių žuvo lageriuose ir nuo bado, vykdant Stalino kolektyvizaciją. Molotovas taip pat kontroliavo pirmojo penkmečio planų, kuriais siekta pramoninio persilaužimo, įgyvendinimą. Buvo uolus Didžiojo valymo įgyvendintojas.
Užsienio reikalų ministras
TSRS užsienio reikalų ministro pareigose vadovavo deryboms su Trečiojo Reicho užsienio reikalų ministru J. Ribentropu dėl nepuolimo sutarties tarp TSRS ir Vokietijos, kuri 1939 m. rugpjūčio 23 d. buvo pasirašyta Maskvoje. Remiantis šia sutartimi, TSRS ir Trečiasis Reichas pasidalijo Rytų Europą įtakos sferomis. Antrojo pasaulinio karo metu buvo Valstybinio gynybos komiteto pirmininko pavaduotojas. Dalyvavo Teherano, Jaltos ir Potsdamo konferencijose. Nuo 1946 m. iki 1957 m. TSRS Ministrų tarybos pirmininko pavaduotojas. Po J. Stalino mirties, nuo 1953 m. iki 1957 m. dar kartą buvo TSRS užsienio reikalų ministras. 1957 m. už bandymą nušalinti N. Chruščiovą, buvo pašalintas iš valstybinės ir politinės valdžios. Nuo 1957 m. iki 1960 m. TSRS ambasadorius Mongolijoje. Nuo 1960 m. iki 1962 m. vadovavo TSRS atstovybei prie TATENA Vienoje. 1962 m. už TSKP Programos kritiką pašalintas iš pareigų ir komunistų partijos. Į partiją sugrąžintas tik 1984 m.
Šuazelių rūmai
Šuazelių (De Reusų) rūmai – pastatas Vilniaus senamiestyje, Simono Daukanto aikštėje (S. Daukanto a. 2). Šiuo metu čia gyvenamosios patalpos, veikia bendrovės „ambermuse“ filialas.
Istorija
XVI a. čia stovėjęs namas priklausė LDK pakamariui Mykolui Pacui. XVIII a. vid. Jonas Teofilis su žmona Terese Krempušai šiame sklype pasistatė L raidės formos 2 a. mūrinį namą. Krempušų palikuonys neturėjo lėšų skoloms padengti, todėl dvi dalis namo valdė kreditoriai. Pastatas, stovėjęs vienoje drėgniausių Vilniaus vietų, pamažu ėmė nykti, skliautuoti rūsiai prisipildė vandens, sienos sutrūkinėjo ir grėsė nugriūti. 1786 m. jį įsigijo Matas Žynieva. Tais pačiais metais sunykęs pastatas rekonstruotas pagal architekto Martyno Knakfuso projektą (projektas neišlikęs).
XIX a. pr. sklypas priklausė grafienei Šuazel. Name buvo 16 didelių ir 12 mažų kambarių, 9 koklinės krosnys. 1806 m. architektas Žozefas Pusje parengė rekonstrukcijos projektą, kuriame buvo numatyta rūmus pritaikyti paštui, tačiau projektas neįgyvendintas. Nuo 1808 m. iki 1849 m. posesijos priklauso Pomarnackiui. 1849 m. iš  Eduardo lr Augusto Pomarnackių pastatą nusiperka Antonina de Reus. 1863–1875 m. namai priklauso grafienei Kazimierai Pliater. 1863 m. inventoriuje aprašoma, kad pastatas buvo mūrinis, II a., langų abiejuose aukštuose į gatvę buvo 20, į aikštę – 6, į kiemą – 34. Kieme stovėjo arklidė ir dvi vežiminės. 1877 m. architektas Vincentas Gorskis tuometiniam posesijų savininkui gydytojui, keliautojui, orientalistui Ignotui Žiogeliui (1826–1891 m.) suprojektavo du 1 a. sandėlius.
XX a. vid. – II pusėje rūmų patalpos sudalintos į butus, netikusiai įvesti inžineriniai tinklai, išardytos krosnys, o įvedant vandentiekį-kanalizaciją – iškapotas kapitalinių sienų mūras. Remontuojant stogo dangą panaikinti stoglangiai. thumb|left|De Reusų rūmai
Ripeikių ežerėlis
left|120px
Ripeikių ežerėlis – ežeras šiaurės Lietuvoje, Biržų rajone, apie 7 km į šiaurės vakarus nuo Biržų. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,26 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 45 m. Krantai apaugę medžiais, rytinis krantas užpelkėjęs. Šiaurėje išteka Upelis (Apaščios baseinas). Aplinkui plyti dirbami laukai ir įsikūrę Ripeikių, Ežerėlių ir Kirkilų kaimai.
Žemasis Juchnovecas
Žemasis Juchnovecas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 2 km į pietus nuo Juchnoveco bažnytkaimio ir 14 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė LDK. XIX a. Juchnovecas buvo Balstogės apskrities Juchnoveco valsčiaus centras. 1919–1997 m. kaimas buvo Žemojo Juchnoveco valsčiaus centras.
XXX amžius pr. m. e.
Trisdešimtasis amžius prieš mūsų erą – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs '''3000 m. pr. m. e. sausio 1 dieną ir pasibaigęs 2901 m. pr. m. e.''' gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 4 tūkstantmetis pr. m. e. – 3 tūkstantmetis pr. m. e. – 2 tūkstantmetis pr. m. e.
Aloyzas Sakalas
Aloyzas Sakalas (1931 m. liepos 6 d. Jusiškyje, Taujėnų valsčiuje – 2022 m. liepos 18 d. Vilniuje ) – lietuvių fizikas, politikas, Sąjūdžio tarybos narys, Nepriklausomos valstybės atkūrimo akto signataras, Europos parlamento narys.
XXX amžius pr. m. e.
Amžiai: XXXI amžius pr. m. e. – XXX amžius pr. m. e. – XXIX amžius pr. m. e.
Aloyzas Sakalas
Biografija
1938–1943 m. mokėsi Kauno 35-oje pradžios mokykloje, 1943–1945 m. – „Aušros“ berniukų gimnazijoje, 1945–1949 m. ir 1954–1955 m. – Kauno Komjaunimo vidurinėje mokykloje. Baigiamojoje klasėje suimtas, 1949–1954 m. kalintas už antisovietinę veiklą. 1955 m. baigė vidurinę mokyklą aukso medaliu.
1960 m. su pagyrimu baigė Kauno politechnikos institutą. 1969 m. Vilniaus valstybiniame universitete apgynė fizikos ir matematikos mokslų kandidato (dabar – mokslų daktaro) disertaciją tema „Holo efektas nepusiausvyrinėse sąlygose“ (vadovas Jurgis Viščakas), o 1976 m. – fizikos ir matematikos mokslų daktaro (dabar – habilituoto daktaro) disertaciją tema „n - ir p - tipo kadmio selenido elektrinės ir fotoelektrinės savybės“.
Profesinė veikla
1957–1960 m. Kauno medicinos instituto laborantas, 1960–1963 m. – Elektrografijos mokslinio tyrimo instituto inžinierius. 1960–1965 m. Vilniaus klinikinės ligoninės inžinierius, 1965–1975 m. Vilniaus medicinos technikos dirbtuvių elektromechanikas. 1963–1969 m. VU Puslaidininkių fizikos probleminės laboratorijos vyr. inžinierius, 1969–1971 m. – Puslaidininkių fizikos katedros vyr. dėstytojas, 1971–1978 m. – docentas, nuo 1978 m. – profesorius. Monografijos apie puslaidininkių fiziką ir apie 250 mokslinių darbų, 16 išradimų ir 2 atradimų autorius.
Politinė veikla
thumb|left|Aloyzas Sakalas 1990 m. kovo 11 d. paskelbus aktą (pirmas iš dešinės)
Nuo 1989 m. LSDP iniciatyvinės grupės narys, 1990–1991 m. – LSDP Vilniaus skyriaus pirmininkas, 1991–1999 m. – LSDP pirmininkas, vėliau Garbės pirmininkas, 2001 m. – nuo LSDP ir LDDP Jungtinio suvažiavimo LSDP tarybos narys.
2004–2009 m. Europos parlamento narys.
Visuomeninė veikla
Nuo 1996 m. buvo organizacijos „Gelbėkit vaikus“ pirmininkas.
Mauricijaus darbininkų partija
Mauricijaus darbininkų (leiboristų) partija (MLP,, ) – seniausia Mauricijaus politinė partija, nuosekliai laikosi demokratinio socializmo pozicijų.
Aloyzas Sakalas
Šeima
Su pirmąja žmona Bronislava, kuri buvo gydytoja, A.Sakalas išsiskyrė apie 1958 m., pagyvenęs porą metų. Duktė Eglė Sakalaitė (g. 1957 m.) – gydytoja.
Mauricijaus darbininkų partija
Istorija
Įkurta 1936 m. vasario 23 d. Port Luiso Marso lauke. Iniciatorius ir pirmasis vadovas buvo dr. Hasendžis Džitu, taip pat dr. Morisas Kiurė, Samuelis Barbė, Mamodė Asenžis ir kiti darbininkų vadovai.
Aloyzas Sakalas
Šeima
Daugiau kaip pusę amžiaus buvo vedęs Jūratės Landsbergytės motiną – buvusią Vytauto Landsbergio pirmąją žmoną, muzikę Ritą Kučinskaitę-Sakalienę (1932–2014). Vaikai dvyniai Rūta Sakalaitė (g. 1959 m.) – filologė, Paulius Sakalas (g. 1959 m.) – fizikas.
Mauricijaus darbininkų partija
Istorija
1937 m. liepos mėn. Mauricijaus darbininkai pirmą kartą pareiškė savo politinius reikalavimus. 1938 m. pirmą kartą paminėta Gegužės 1-oji. 1940 m. Sivusaguras Rangulamas buvo išrinktas į Įstatymų tarybą. 1945 m. iškovota visuotinė rinkimų teisė. 1946 m. gruodžio 29 d. partijos lyderiu išrinktas Gi Rozemontas.
Aloyzas Sakalas
Šeima
2014 m. rugsėjo mėn. vedė trečią kartą – 46-erių žurnalistę Daivą Norkienę.
Mauricijaus darbininkų partija
Istorija
1948 m. ir 1953 m. MLP laimėjo rinkimus, Gi Rozemontas tapo Valstybės kolonijų sekretoriumi. 1959 m. kovo 9 d. rinkimus laimėjus MLP ir Musulmonų veikimo komiteto koalicijai 1961 m. Londone buvo iškeltas šalies nepriklausomybės nuo Jungtinės Karalystės klausimas.
1963 m. spalio 21 d. MLP vėl laimėjo parlamento rinkimus, o 1967 m. rugpjūčio 7 d. rinkimuose nugalėjo Nepriklausomybės partija, kurią sudarė MLP, Nepriklausomų lyderių blokas ir Musulmonų veikimo komitetas. Dar kolonijos laikotarpiu MLP buvo valdžioje daugelyje savivaldybių.
1968 m. kovo 12 d. paskelbus Mauricijaus nepriklausomybę Ministru pirmininku tapo MLP lyderis Sevusaguras Ramgulamas, sudaręs 1958 m. įkurto Musulmonų veikimo komiteto, 1955 m. įkurtos Mauricijaus socialdemokratų partijos (MSDP) ir MLP koalicinę vyriausybę, kuri vykdė profsąjungoms palankią politiką.
Po 1976 m. rinkimų buvo sudaryta dvipartinė MLP ir MSDP Sivusaguro Ramgulamo vyriausybė. 1977–1984 m. partija dalyvavo koalicinėse vyriausybėse. 1984–1987 m. buvo opozicijoje. 1987 m. rinkimuose kartu su partneriais gavusi 49,5 % balsų ir 39 vietas 62 vietų parlamente, vėl dalyvavo vyriausybinėje koalicijoje, partijos lyderis S. Burelas buvo premjero pavaduotojas.
Nuo 1995 m. MLP pirmininkas Navinčandra Ramgulamas, 1995–2000 m. Mauricijaus Ministras pirmininkas. 2000 m. rinkimuose MLP dalyvavo koalicijoje su Ksavje Luko Diuvalio partija, bet laimėjo tik 8 vietas 70 vietų rūmuose. 2005 m. abi partijos sudarė Socialinę sąjungą, kuri rinkimuose gavo 42 parlamento vietas. Navinčandra Ramgulamas vėl tapo Ministru pirmininku.
Turi apie 30 000 narių. Partijoje veikia Moterų lyga. Socialistų Internacionalo narė nuo 1955 m.
Prasmė
Prasmė – semantikoje ir semiotikoje – tam tikro žodžio ar kito ženklo nešama informacija, nesusijusi su konkrečiu (žymimuoju) objektu ar veiksmu, o reiškianti tam tikrą abstraktą, kurį ženklas susieja su konkrečia reikšme. Pavyzdžiui, žodžio „Šuo“ prasmė gali reikšti tam tikrą abstraktų šunį, tuo pat metu, tam tikrame kontekste šis žodis gali būti susietas su konkrečiu šunimi.
Bernotiškis (Kėdainiai)
Bernotiškis – buvęs viensėdis Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Pagirių.
Istorija
2020 m. spalio 14 d. gyvenvietė panaikinta.
Lenkeliškė
Lenkeliškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Turmanto.
Istorija
XX a. pradžioje įėjo į Novoaleksandrovsko apskritį. Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Smalvų valsčius).
Dotenėnai
Dotenėnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Švenčionėlių. Pro kaimą teka Dobis, į vakarus nuo jo auga Dotenėnų miškas.
Geležinis kupolas
thumb|250px|right|„Geležinio kupolo“ baterija prie Sderoto miesto. Geležinis kupolas – mobili Izraelio oro gynybos sistema, sukurta kompanijos „Rafael Advanced Defense Systems“.
Karl Maria Wiligut
Biografija
Gimė Vienoje, austrų karininko šeimoje. 1884 m. įstojo į armiją. 1889 m. tapo masonų ložės nariu, susipažino su Naujojo Tamplierių ordino nariais. XX a. pr. pradėjo rašyti eiles remdamasis liaudies folkloru ir mitologija.
Geležinis kupolas
thumb|200px|left|Palestiniečių raketų apšaudymo sektoriai Izraelyje. thumb|250px|right|„Geležinio kupolo“ baterijos radaras. thumb|250px|right|„Geležinio kupolo“ baterijos valdymo postas.
Karl Maria Wiligut
Biografija
Išleistas iš ligoninės 1932 m. emigravo į Vokietiją kur susipažino su reichsfiureriu Himleriu. Jo pagalba tapo Senovės istorijos tyrimų padalinio vadovu. 1934 m. gavo SS štardantenfiurerio, 1934 m. oberfiurerio, o 1935 m. brigadenfiurerio laipsnį.
1936 m. drauge su Giunteriu Kirchhofu Murgo kalvoje Švarcvalde pradėjo kasinėjimus, kur pasak Viliguto, buvo irminizmo centras. Viligutas tapo SS irminizmo šventiku, vedęs okultistinius ritualus Vevelsburgo pilyje.
1938 m. Himlerio adjutantas Karl Wolff aptiko dokumentus apie Viliguto medicininę praeitį. 1939 m. jis buvo atleistas motyvuojant jo prasta sveikatos būkle.
1940 m. grįžo į Austriją. Pasibaigus karui vėl išvyko į Vokietiją, bet netrukus mirė.
Karlo Viliguto idėjos buvo paremtos arijanizmu. Pats Viligutas tvirtino esąs palikuonis šventos germanų dinastijos Viligotų, kurie kilo iš oro dievų Asų bei vandens dievų Vanų. Pasak jo, jis savo atmintyje sugebėjo talpinti tūkstantmečių istoriją ir prisiminti laikus, kuomet žemėje gyveno milžinai, nykštukai ir kitos fantastinės būtybės, o danguje švietė trys saulės. Jo protėviai jam neva perdavinėję šią informaciją runų forma.
Viligutas įvedė naują terminą Irminizmą, tikrąjį germanų tikėjimą, kurį priešpriešino Odinizmui. Jis tvirtino, kad Biblija sukurta germanų ir pašvęsta jų senajam dievui Kristui, o krikščionys, masonai ir judėjai ją sufalsifikavo.
Rinkimai Lietuvoje
Rinkimai Lietuvos Respublikoje būna keturių rūšių: Lietuvos Respublikos (LR) Seimo, Prezidento, savivaldybių tarybų-merų ir Europos parlamento atstovų. Jų organizavimo procesą sudaro šie etapai:
Seimo rinkimai
thumb|right|200px|Išrinkti Seimo nariai darbui renkasi Lietuvos Respublikos Seime
Eiliniai ir pirmalaikiai Seimo rinkimai
Lietuvos Respublikos Seimo nariai renkami ketveriems metams vienmandatėse ir daugiamandatėje rinkimų apygardose, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu tiesioginiuose mišrios sistemos rinkimuose.
Eiliniai Seimo rinkimai rengiami ne anksčiau kaip prieš du mėnesius ir ne vėliau kaip prieš mėnesį iki pasibaigiant Seimo narių įgaliojimams.
Pirmalaikiai Seimo rinkimai gali būti rengiami Seimo nutarimu, priimtu ne mažiau kaip 3/5 visų Seimo narių balsų dauguma.
Pirmalaikius Seimo rinkimus gali paskelbti ir Respublikos prezidentas:
LR Prezidentas negali skelbti pirmalaikių Seimo rinkimų, jeigu iki Respublikos prezidento kadencijos pabaigos liko mažiau kaip 6 mėnesiai, taip pat jeigu po pirmalaikių Seimo rinkimų nepraėjo 6 mėnesiai.
Seimo nutarime ar Respublikos prezidento akte dėl pirmalaikių Seimo rinkimų nurodoma naujo Seimo rinkimų diena. Naujo Seimo rinkimai turi būti surengti ne vėliau kaip per 3 mėnesius nuo sprendimo dėl pirmalaikių rinkimų priėmimo.
Rinkimų organizavimas
Seimo rinkimams organizuoti ir vykdyti LR teritorija dalijama į 71 vienmandatę rinkimų apygardą, atsižvelgiant į gyventojų skaičių ir administracinį teritorinį padalijimą. Rinkimų apygarda sudaroma iš bendrą ribą turinčių rinkimų apylinkių. Rinkėjų skaičius apygardoje turi būti nuo 0,8 iki 1,2 vidutinio rinkėjų visose vienmandatėse rinkimų apygardose skaičiaus.
Taip pat sudaroma viena daugiamandatė rinkimų apygarda, kurioje balsuoja visi turintys rinkimų teisę LR piliečiai. Šioje apygardoje pagal proporcinę rinkimų sistemą renkama 70 Seimo narių. Atsižvelgiant į patogumą rinkėjams, miestų, rajonų teritorijos mero teikimu dalijamos į rinkimų apylinkes, kurių kiekvienos teritorijoje turi gyventi ne daugiau kaip 5000 rinkėjų.
Kada rinkimai laikomi įvykusiais
Vienmandatėse rinkimų apygardose rinkimai laikomi įvykusiais, jei rinkimuose dalyvauja daugiau kaip 40 procentų rinkėjų, įrašytų į tos rinkimų apygardos rinkėjų sąrašus. Išrinktu laikomas kandidatas, už kurį balsavo daugiau kaip pusė rinkimuose dalyvavusių rinkėjų.
Jeigu rinkimų apygardoje balotiravosi daugiau kaip du kandidatai ir nė vienas iš jų nebuvo išrinktas Seimo nariu, ne vėliau kaip per dvi savaites po rinkimų rezultatų paskelbimo rengiamas pakartotinis balsavimas, kuriame dalyvauja du kandidatai, per pirmąjį balsavimą gavę daugiausia balsų. Po pakartotinio balsavimo išrinktu laikomas tas kandidatas, už kurį balsavo daugiau rinkėjų.
Jeigu abu kandidatai gavo vienodą balsų skaičių, Seimo nariu tampa tas kandidatas, už kurį per pirmąjį rinkimų turą balsavo daugiau rinkėjų. Jeigu ir per pirmąjį rinkimų turą abu kandidatai buvo gavę vienodą balsų skaičių, Seimo nariu tampama burtais.
Daugiamandatėje rinkimų apygardoje rinkimai laikomi įvykusiais, jeigu juose dalyvavo daugiau kaip vienas ketvirtadalis visų rinkėjų.
Mandatų skirstymas
Jungtinis kandidatų sąrašas gali gauti Seimo narių mandatų (dalyvauja skirstant mandatus) tik tuo atveju, jeigu už jį balsavo ne mažiau kaip 7 procentai rinkimuose dalyvavusių rinkėjų. Jeigu už sąrašus yra balsavę mažiau kaip 60 procentų visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų, teisę dalyvauti skirstant mandatus įgyja tas lig šiol skirstant mandatus nedalyvavęs sąrašas (sąrašai, jeigu už juos balsavo vienodas rinkėjų skaičius), už kurį balsavo daugiausia rinkėjų. Tokiu pat būdu kandidatų sąrašų, turinčių teisę dalyvauti skirstant mandatus, skaičius didinamas ir toliau, iki tokio jų skaičiaus, kada už kandidatų sąrašus, dalyvaujančius skirstant mandatus, yra balsavę ne mažiau kaip 60 procentų visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų.
Mandatai kandidatų sąrašams paskirstomi pagal tai, kiek balsų gavo kiekvienas jų, taikant kvotų ir liekanų metodą. Pirmiausia apskaičiuojama kvota - tai yra, kiek balsų reikia 1 mandatui gauti. Ji lygi rinkėjų balsų, kuriuos gavo sąrašai, dalyvaujantys skirstant mandatus, sumai, padalytai iš 70. Jei dalijant gaunama liekana, dalmuo padidinamas vienetu.
Už kiekvieną sąrašą paduotas balsų skaičius dalijamas iš kvotos. Gautas sveikasis dalmuo yra mandatų skaičius, tenkantis kiekvienam sąrašui pa gal kvotą, o šio dalijimo liekanos naudojamos likusiems mandatams paskirstyti pagal liekanas. Dėl to visų sąrašų pavadinimai yra surašomi iš eilės, kurioje po paskutiniojo toliau eina pirmasis, pagal jiems atitekusių dalijimo liekanų didumą pradedant nuo didžiausiosios. Jei dviejų sąrašų liekanos yra lygios, pirmiau yra įrašomas tas sąrašas, kuris gavo daugiau rinkėjų balsų, o jeigu ir šie skaičiai lygūs, pirmiau įrašomas tas, kuris yra gavęs daugiau mandatų visose vienmandatėse apygardose. Jeigu ir mandatų gauta po lygiai, pirmiau įrašomas sąrašas su mažesniu rinkimų numeriu. Nepadalyti, dalijant kvotų metodu. mandatai po vieną padalijami sąrašams pagal eilę, pradedant tuo sąrašu, kuris buvo įrašytas pirmasis.
Jeigu kuriam nors sąrašui tektų didesnis mandatų skaičius, nei sąraše yra kandidatų, tai šie mandatai padalijami kitiems sąrašams, tęsiant toliau jų dalijimą liekanų metodu.
Viename sąraše kandidatai gauna mandatus ta eilės tvarka, kurią nustato Vyriausioji rinkimų komisija, nustačiusi kandidatų reitingą. Sąraše praleidžiami tie kandidatai, kurie buvo išrinkti vienmandatėse apygardose.
Jeigu partija, politinė organizacija, koalicija kartu su pareiškiniais dokumentais įteikia prašymą, kad jų kandidatų reitingas nebūtų nustatomas, apie tai iš anksto pranešama rinkėjams, nurodoma rinkimų biuletenyje ir kandidatų reitingas neskaičiuojamas, o įregistruota kandidatų eilė sąraše laikoma galutine.
Kas gali rinkti
LR Prezidentą renka LR piliečiai penkeriems metams, remdamiesi visuotine, lygia ir tiesiogine rinkimų teise, slaptu balsavimu.
Teisę rinkti Respublikos prezidentą turi Lietuvos Respublikos piliečiai, kurie rinkimų dieną yra ne jaunesni kaip 18 metų. Rinkimuose nedalyvauja piliečiai, teismo pripažinti neveiksniais.
Bet kokie tiesioginiai arba netiesioginiai Lietuvos Respublikos piliečių rinkimų teisių apribojimai dėl lyties, rasės, tautybės, kalbos, kilmės, socialinės padėties, tikėjimo, įsitikinimų ar pažiūrų draudžiami.
Kas gali kandidatuoti
Respublikos prezidentu gali būti renkamas LR pilietis pagal kilmę, ne mažiau kaip trejus pastaruosius metus gyvenęs Lietuvoje, jeigu jam iki rinkimų dienos yra suėję ne mažiau kaip keturiasdešimt metų ir jeigu jis gali būti renkamas Seimo nariu. Tas pats asmuo Respublikos prezidentu gali būti renkamas ne daugiau kaip du kartus iš eilės.
Kandidato teisės ir pareigos
Kandidatai į Respublikos prezidentus gali iškelti save pavieniai asmenys, gali kelti, remti politinės partijos ir politinės organizacijos. Pretendentų būti kandidatais į Respublikos prezidentus iškėlimas pradedamas ne anksčiau kaip likus 80 dienų ir baigiamas ne vėliau kaip likus 65 dienoms iki rinkimų dienos.
Tokiuose rinkimuose pakartotinai išrinktas Respublikos prezidentas laikomas išrinktu antrajai kadencijai, jeigu iki rinkimų praėjo daugiau kaip treji metai jo pirmosios kadencijos laiko. Jeigu praėjo mažiau, renkamas tik likusiam pirmosios kadencijos laikui, kuris nelaikomas antrąja kadencija. Jeigu pirmalaikiai Respublikos prezidento rinkimai skelbiami jo antrosios kadencijos metu, tai esamas Respublikos prezidentas gali būti išrinktas tik likusiam antrosios kadencijos laikui.
Pretendentai kandidato į Respublikos prezidentus statusą įgyja tik įregistruoti Vyriausiojoje rinkimų komisijoje. Likus iki rinkimų dienos ne mažiau kaip 30 dienų, Vyriausioji rinkimų komisija oficialiai skelbia jų sąrašą.
Istorija
1990 m. vasario 12 d. buvo priimtas LR vietos savivaldos pagrindų įstatymas, kuris suskirstė savivaldybes į dvi pakopas:
1990 m. savivaldybių rinkimai vyko pagal mažoritarinę rinkimų sistemą.
LR savivaldybių tarybų rinkimų įstatymas buvo priimtas 1994 m. liepos 7 d., o nauja redakcija – 1996 m. gruodžio 23 d. Buvo numatytos atitinkamai dvejų ir trejų metų tarybų kadencijos renkant deputatus pagal proporcinę rinkimų sistemą. Per 1995 m. rinkimus kelti kandidatus turėjo teisę politinės partijos, politinės ir visuomeninės organizacijos, o per 1997 m. rinkimus visuomeninės organizacijos tokios teisės neteko.
Pagal 1996 m. gruodžio 23 d. pakeistą įstatymą: „LR savivaldybių tarybų nariai renkami trejiems metams daugiamandatėse rinkimų apygardose, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu tiesioginiuose rinkimuose pagal proporcinę rinkimų sistemą. Taryba iš savo narių renka merą ir jo siūlymu – mero pavaduotoją“.
2002 m. sausio 25 d. Seimas pritarė Konstitucijos 119 str. pataisai, kuria savivaldybių tarybų kadencija nuo 3 metų pratęsiama iki 4 metų.
Kas gali rinkti
Pagal pataisytą ir papildytą LR savivaldybių tarybų rinkimų įstatymą teisę rinkti savivaldybės tarybos narius turi nuolatiniai šios savivaldybės gyventojai (rinkėjai), kuriems rinkimų dieną yra sukakę 18 metų.
Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Partijos
Rinkimuose dalyvavusios partijos gavo vietų:
Rinkimai Lietuvoje
Kas gali rinkti
Rinkimuose nedalyvauja piliečiai, kurie teismo pripažinti neveiksniais.
Eksklavas
thumb|right|200px|Visiškas eksklavas thumb|right|200px|Okusio rajonas – pusiau eksklavas Eksklavas  – atskirta valstybės teritorijos dalis. Skiriami:
Rokiškio rajono savivaldybės taryba 2007–2011 m.
Veikla
Pirmasis posėdis įvyko 2007 m. balandžio 5 d. Meru išrinktas Rimantas Velykis (LSDP, mero pavaduotoju - Algis Kazulėnas (Tėvynės Sąjunga), administracijos direktoriumi paskirtas Gintautas Rekerta (Liberalų ir centro sąjunga). A. Kazulėną 2008 m. išrinkus Seimo nariu politinės jėgos savivaldybės taryboje persigrupavo. Lapkričio 26 d. 17 balsų už ir 7 prieš atstatydinus merą R. Velykį, meru išrinktas konservatorius Almantas Blažys, jo pavaduotoju – Albinas Urbonas, savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotoju paskirtas Darbo partijos rajono lyderis Aloyzas Jočys.
Eksklavas
Eksklavai mažina šalies integralumą, sunkina valdymą, didiną tautinę ir ekonominę atskirtį. Eksklavai, susidarius palankiai situacijai, gali atsiskirti nuo motininės valstybės ar būti užgrobti kitų šalių. Kad išlaikytų eksklavus savo įtakoje, pagrindinė valstybės dalis stengiasi visomis išgalėmis palaikyti santykius su jais (pvz., Rusijos ir Lietuvos konfliktas dėl vizų į Kaliningrado sritį). Visiškų eksklavų nėra daug, tuo tarpu pusiau eksklavų turi nemažai šalių.
Rinkimai Lietuvoje
Kas gali kandidatuoti
Tarybos nariu gali būti renkamas nuolatinis šios savivaldybės gyventojas, kuris rinkimų dieną yra nejaunesnis kaip 18 metų.
Analinis seksas
thumb|220px|[[Paul Avril paveikslas, 1892 m.]]
Rinkimai Lietuvoje
Kas negali kandidatuoti
Tarybos nariais negali būti renkami asmenys, kurie, likus 65 dienoms iki rinkimų, yra nebaigę atlikti bausmės pagal teismo paskirtą nuosprendį, taip pat asmenys, teismo pripažinti neveiksniais arba nepakaltinamais.
Analinis seksas
Analinis seksas (dar vadinamas analine sueitimi) – viena iš seksualinio elgesio formų, kai sustandėjusia varpa įsiskverbiama į išangę. Ši sekso forma praktikuojama vyrų ir moterų, tiek homoseksualių, tiek heteroseksualių porų. Įvairiose kultūrose analinio sekso priimtinumas skiriasi. Analinis seksas plačiai buvo praktikuojamas Vidurinės Azijos šalyse ir Arabijos haremuose.
Rinkimai Lietuvoje
Kas negali kandidatuoti
Tarybos nariais negali būti renkami asmenys, rinkimų dieną atliekantys tikrąją karo arba alternatyviąją krašto apsaugos tarnybą, taip pat likus 65 dienoms iki rinkimų neišėję (atsargą krašto apsaugos sistemos, policijos ir vidaus tarnybos karininkai, puskarininkiai ir liktiniai, kitų sukarintų ir saugumo tarnybų apmokami pareigūnai.
Eksklavas
Svarbesni eksklavai
Visiški Daliniai
Analinis seksas
Analinis seksas laikomas rizikingu dėl tiesiosios žarnos audinių pažeidžiamumo ir joje esančių bakterijų. Analinio sekso metu yra didesnė rizika perduoti ŽIV: „ŽIV perdavimo rizika iš vyro moteriai 20 kartų didesnė analinių santykių metu, nei santykiaujant vaginaliai“. Nesaugaus analinio sekso metu taip pat galima užsikrėsti įvairiomis lytiškai plintančiomis infekcijomis bei susirgti E. Coli bakterijos sukeliamomis ligomis.
Rinkimai Lietuvoje
Kas negali kandidatuoti
Kiti tiesioginiai arba netiesioginiai Lietuvos Respublikos piliečių rinkimų teisės apribojimai dėl kilmės, politinių pažiūrų, socialinės ir turtinės padėties, nacionalinės priklausomybės, lyties, išsilavinimo, kalbos, santykio su religija, užsiėmimo rūšies ir pobūdžio draudžiami.
Analinis seksas
Kitos su analine anga susijusios seksualinio elgesio formos: anilingas – išangės laižymas ir bučiavimas; įsiskverbimas į analinę angą pirštais arba kumščiu; analinės angos stimuliavimas vibratoriais, faloimitatoriais, analiniais kaiščiais; įsiskverbimas į išeinamąją angą prisegamu peniu. Moters įsiskverbimas į vyro išeinamąją angą prisegamu peniu angliškai vadinamas pegging.
Rinkimai Lietuvoje
Rinkimų sistema
Rinkimams organizuoti ir vykdyti savivaldybės teritorijoje sudaroma viena daugiamandatė rinkimų apygarda, kurioje pagal proporcinę rinkimų sistemą renka:
Eksklavas
Lietuvos eksklavai
thumb|right|200px|Akmenynų seniūnija su eksklavu Sovietmečiu Lietuvos SSR teritorijai priklausė nedidelis Pagirių eksklavas Gudijoje. Pagal 1995 m. vasario 6 d. pasirašytą Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos sutartį eksklavas su Pagirių viensėdžiu tapo Gudijos teritorijos dalimi, o tokio pat dydžio Baltarusijos teritorijos dalis buvo prijungta prie Lietuvos.
Rinkimai Lietuvoje
Rinkimų sistema
Rinkimų apygardas ir renkamų tarybos narių skaičių paskelbia Vyriausioji rinkimų komisija likus ne mažiau kaip 85 dienoms iki rinkimų.
Eksklavas
Lietuvos eksklavai
Lietuvoje yra keletas visiškų eksklavinių administracinių vienetų. Didžiausi yra Šiaulių, Panevėžio, Alytaus miestų savivaldybės, iš visų pusių apsupti jų rajonų savivaldybių. Gana nemažai jų yra seniūnijų tarpe, kai seniūniją turinti gyvenvietė yra apsupta pavaldžios apylinkių ar kaimiškosios seniūnijos.
Rinkimai Lietuvoje
Mandatų skirstymas
Kandidatus į tarybos narius gali kelti partija ar politinė organizacija ne vėliau kaip likus 65 dienoms iki rinkimų. Partija, politinė organizacija kandidatus į tarybos narius kelia pateikdama kandidatų sąrašą, kuriame kandidatai surašyti pagal jos nustatytą eilę. Kandidatų sąraše negali būti mažiau kaip 10 ir du kartus daugiau kaip toje apygardoje nustatytas mandatų skaičius.
Ešerinis (Varėnos r., Varėnos sen., Glūko km.)
Ešerinis  – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurę nuo Senosios Varėnos, Šilo miškuose, kiek į vakarus nuo Varėnio, prie Glūko kaimo. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,23 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 109,8 m. Šiaurrytinis krantas aukštas, kiti krantai žemi, sausi. Ežeras nenutekantis, priklauso netoliese rytuose tekančios Varėnės baseinui.
Rinkimai Lietuvoje
Mandatų skirstymas
Partijos, politinės organizacijos kandidatų sąrašas gali gauti tarybos narių mandatų (dalyvauja skirstant mandatus) tik tuo atveju, jeigu už jį balsavo ne mažiau kaip 4 procentai, o koalicijos kandidatų sąrašas - jeigu už jį balsavo ne mažiau kaip 6 procentai visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų. Jeigu už sąrašus, dalyvaujančius skirstant mandatus, yra balsavę mažiau kaip 60 procentų rinkėjų, teisę dalyvauti skirstant mandatus įgyja tas lig šiol skirstant mandatus nedalyvavęs sąrašas (sąrašai, jeigu užjuos balsavo vienodas rinkėjų skaičius), už kurį balsavo daugiausia rinkėjų. Tokiu pat būdu kandidatų sąrašų, turinčių teisę dalyvauti skirstant mandatus, skaičius didinamas iki tokio jų skaičiaus, kada už kandidatų sąrašus, dalyvaujančius skirstant mandatus, yra balsavę ne mažiau kaip 60 procentų visų rinkimuose dalyvavusių rinkėjų.
Eksklavas
Lietuvos eksklavai
Visiškas eksklavas seniūnijų tarpe yra Gabrieliškių kaimas, kuris įeina į Akmenynų seniūniją, nors iš visų pusių yra apsuptas Kalvarijos seniūnijos.
Rinkimai Lietuvoje
Mandatų skirstymas
Mandatai kandidatų sąrašams paskirstomi pagal tai, kiek balsų gavo kiekvienas iš jų, taikant kvotų ir liekanų metodą.
Spinozauras
Spinozauras (Spinosaurus) – plėšriųjų dinozaurų (Theropoda) pobūrio gentis. Spinozaurai gyveno kreidos periode, prieš 100-93 mln. metų. Buvo paplitę Šiaurės Afrikoje. Pirmosios fosilijos rastos 1915 m. Egipte.
Spinozauras buvo 10-14 m aukščio, ilgis 16-18 m, svėrė 7-9 tonas (kitais duomenimis - 12-20,9 tonų). Ant nugaros turėjo didelę keterą. Pagal naujausius tyrimus, spinozauras yra vienas didžiausių žinomų terapodų, didesnis tiek už tiranozaurą, tiek už giganotozaurą.
Tiksliai žinoma viena spinozauro rūšis – Spinosaurus aegyptiacus.
PFK Belasica Petrič
Petričiaus „Belasica“ – Bulgarijos futbolo klubas iš Petričiaus.
Juchnovec Dolni Kolonija
Juchnovec Dolni Kolonija  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Juchnoveco valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.