cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Smuikininkas ant stogo
Apie autorių
Šolomas pradžioje rašė rusų bei hebrajų, bet nuo 1883 m. perėjo prie jidiš kalbos. Gyvenime jis buvo žinomas kaip humoristas, romanų rašytojas ir dramaturgas. Jo knygos buvo verčiamos į anglų kalbą, jis dažnai įvardijamas kaip žydiškasis Markas Tvenas.
Šolom Aleichemas buvo vienas žymiausių rašytojų ir dramaturgų, rašiusių jidiš kalba. Dauguma jo kūrinių atspindi žydų gyvenimą mažuose miesteliuose ir kaimuose Rytų Europoje XIX amžiuje. Šolomo kūriniai tapo žydų kultūros simboliu ir sutapo su jo paties siekiu skatinti, kad jidiš paplistų ir kaip literatūrinė kalba. Jis parašė ir pirmąsias knygas vaikams jidiš kalba. Į jo laidotuves susirinko per 100 000 žmonių.
Gintautas Miliauskas
Mokslinė veikla
Paskelbė daugiau kaip 130 mokslinių straipsnių, iš jų daugiau kaip 40 užsienio spaudoje. Parengė „Aiškinamąjį šiluminės ir branduolinės technikos terminų žodyną“ (su kitais, 2004 m.).
Smuikininkas ant stogo
Atsiradimo istorija
Spektaklio siužetas pagrįstas žydų rašytojo apysaka „Tevjė pienininkas“ ir kt. kūriniais, kuriuos jis parašė jidiš kalba 1894–1914 m. Jis aprašė žydų gyvenimą sėslumo riboje (angl. The Pale of Settlement; rus. черта оседлости, chertá osédlosti, jidiš דער תּחום-המושבֿ, der tkhum-ha-moyshəv, hebrajų תְּחוּם הַמּוֹשָב, tẖum hammosháv) vakariniuose carinės Rusijos regionuose. Tokios sėslumo ribos egzistavo nuo 1791 iki 1917 m. Už šių teritorijų žydams pastoviai apsigyventi buvo draudžiama.
Šolom Aleichemas mirė nespėjęs veikalo paversti dramos kūriniu, tačiau po jo mirties, 1919 m., jį užbaigė ir pastatė jidiš menų teatras Niujorke. 1930-taisiais to paties siužeto pagrindu pastatytas filmas, o apie 1950 m. Arnoldas Perlas pastatė miuziklą.
Miuziklo įsileisti į Brodvėjų kurį laiką nesiryžta. Vieni nuogąstavo, kad kūrinys yra „per žydiškas“, kiti, kad per daug „išvalytas“ ir dėl to kičinis. Skirtingai nuo originalios pasakojimo versijos, miuzikle rusų policininkas (konstaplis) vietoje negailestingai žiauraus, kokį jį aprašė Šolomas, vaizduojamas simpatiškas. Originalioje istorijoje Tevjė žmona miršta, o dukros iškrinka po pasaulį, tuo tarpu miuziklo versijoje didžioji šeimos dalis emigruoja į Ameriką. Tačiau miuziklas išlaikė tikrovišką balansą ir tapo „vienu iš pirmųjų populiariausių poholokaustinio periodo pasakojimų apie išnykusį Rytų Europos žydų gyvenimą“.
Pirmieji pastatymai
Po sėkmingų pastatymų Detroito „Fišerio“ ir Vašingtono teatruose, tų pačių 1964 m. rugsėjo 22 d. įvyko spektaklio premjera Brodvėjuje, „Imperial“ teatre. 1967 m. pastatymas buvo perkeltas į „Majestic“ teatrą ir galiausiai 1970 m. – į Brodvėjaus teatrą. Nuo to laiko suvaidinta virš 3 000 spektaklių. Manoma, kad miuziklo pavadinimui turėjo įtakos Marko Šagalo paveikslas „Smuikininkas“, tad ir paties Brodvėjaus veikalo apipavidalinimas buvo kuriamas „Šagalo dvasia“, nors pats Šagalas pakartotinai tvirtino šio veikalo nemėgstąs.
Pirmas veiksmas
Veiksmas vyksta apie 1905 metus mažame žydiškame Anatevkos kaimelyje (štetle) (Carinė Rusija; dabar Ukraina). Tevjė, vargšas žydas pienininkas, kartu su savo aštrialiežuve žmona Golde ir penkiomis dukromis – Ceitele, Hodele, Hava, Šprince ir Bielke- ruošiasi Šabo vakarienei. Tevjė pasakoja apie žydų tradicijų svarbą ir lygina Anatevkos žydų gyvenimą su smuikininku ant stogo, kuris turi „išvinguriuoti malonią, paprastą melodiją, nenusisukdamas sprando“ (dainuojama daina  ”Tradicija”).
Po šabo, Goldės spiriamas, Tevjė kaimo užeigoje susitinka su šiaip jau nemėgiamu Lazaru, klaidingai manydamas, kad pastarasis nori nupirkti jo karvę. Tačiau išsprendę šį nesusipratimą, abu sutaria dėl būsimų Lazaro vedybų su Ceitele. Visi smuklės svečiai dalyvauja Lazaro sėkmės šventėje. Net rusų jaunimas, tuo metu buvęs smuklėje, prisijungia prie šventės šokiu (dainuojama daina  „Už gyvenimą“). Čia pat prie Tevjė prieina rusų konstaplis, kuriam priklauso prižiūrėti žydų apgyvendintą teritoriją, ir perspėja, kad artimiausiomis savaitėmis vyks „maža neoficiali demonstracija“ (eufemizmas mažam pogromui). Konstaplis užjaučia žydų bendruomenę, tačiau yra bejėgis užkirsti kelią smurtui.
Kitą rytą, po Perčiko pamokų su jaunesnėmis seserimis, antroji Tevjė dukra Hodelė tyčiojasi iš marksistinės Perčiko Biblijos istorijos interpretacijos. Savo ruožtu jis kritikuoja ją už tai, kad ji, matydama, kad pasaulis keičiasi, laikosi senųjų judaizmo tradicijų. Norėdamas tai iliustruoti, jis ima ją šokdinti, nepaisydamas žydų tradicijų, pagal kurias vyrui su moterim šokti netinka. Besiginčijant tarp jų įsižiebia meilė.
Goldė laiminga, kad Tevjė susitarė su Lazaru ir dabar Ceitelės likimas užtikrintas. Tačiau Ceitelė verkia ir maldauja tėvo pasigailėti. Atėjęs Motelis prašo išleisti Ceitelę už jo ir žada, kad jo žmona niekada nepatirs bado. Tevjė piktinasi, kad Motelis laužo tradiciją ir peršasi pats, o ne per sąvadautoją, tačiau tuo pat metu žavisi jo drąsa ir, nors neramia siela (dainuojama daina „Tevjė monologas“), sutinka leisti jiems susituokti. Motelio ir Ceitelės džiaugsmui nėra ribų (dainuojama daina  „Stebuklų stebuklas“).
Tačiau Tevjė neramu, nes jis negali sugalvoti, kaip pranešti apie savo sprendimą Goldei. Naktį Tevjė apsimeta pabudęs iš baisaus sapno. Goldė prašo papasakoti sapną, nes ji galinti jį išaiškinti (dainuojama daina  „Tevjė sapnas“). Tevjė pasakoja susapnavęs Goldės močiutę, kuri atsikėlė iš kapo, kad palaimintų Ceitelės santuoką, bet ne su Lazaru, o su Moteliu. Tačiau dar baisiau, tęsia savo melagingą pasakojimą Tevjė, amžinatilsį Lazaro žmona Fruma žada prakeikti savo buvusio vyro naująją santuoką. Prietaringoji Goldė išsigąsta ir greitai pritaria, kad Ceitelė privalo tekėti už Motelio.
Netrukus meilė aplanko ir trečiąją dukterį -“knyginę” Havą. Ją, grįžtančią iš miesto, užpuola grupė jaunuolių, o drąsusis Fedka ją išgelbsti. Juos sujungia bendras interesas knygoms.
Ceitelės ir Motelio vestuvės vyksta pagal visas žydiškas ceremonijas (dainuojamos dainos  „Saulėtekis, saulėlydis“ ir Vestuvių šokis“). Lazaras ir Tevjė kivirčijasi dėl sulaužyto susitarimo. Įsismaginęs Perčikas sulaužo dar vieną žydišką tradiciją – jis peržengia barjerą, skiriantį vyrus ir moteris, ir išveda šokti Tevjės dukrą Hodelę. Vestuvių puota baigiasi netikėtai, kai į namus įsiveržia ginkluoti vyrai ir sukelia muštynes, anot konstaplio, „praveda nedidelę demonstraciją“. Vakaras sugadintas, vestuvių dovanos suniokotos, Perčikas, kuris bandė atsikirsti, sužeistas. Nuliūdęs ir susimąstęs Tevjė liepia sutvarkyti namus.
Antras veiksmas
Perčikas įkalbinėja Hodelę vykti su juo į Kijevą dirbti revoliucijos labui. Jis prisipažįsta ją mylįs ir siūlo tekėti už jo. Hodelė sutinka (dainuojama daina  „Dabar aš turiu viską“). Tevjė įsiunta ir sako uždrausiąs santuoką, tačiau Perčikas ir Hodelė atkerta, kad jie nesiekia jo leidimo, tik nori palaiminimo. Tevjė kaip visuomet skundžiasi Dievui, tačiau nusprendęs, kad pasaulis keičiasi, nusileidžia (dainuojama daina  „Tevjė atsikirtimas“). Jis praneša jaunajai porai, kad duoda jiems palaiminimą ir leidimą.
Tuo tarpu Jentė pasakoja Ceitelei, kad ji matė Havą su Fedka. Anatevkoje greitai pasklinda žinia, kad Perčikas areštuotas ir ištremtas į Sibirą (dainuojama daina  „Gandas / aš ką tik girdėjau“), o Hodelė pasiryžusi sekti iš paskos. Geležinkelio stotyje ji paaiškina tėvui, kad jos namai yra ten, kur yra jos mylimasis. Tačiau kad ir kur ji bebūtų, visada mylės savo šeimą (dainuojama daina  „Aš toli nuo namų, kuriuos myliu“).
Laikas eina. Motelis įsigijo išsvajotą siuvimo mašiną, jie su Ceitele susilaukė kūdikio. Hava pagaliau sukaupia drąsą ir prašo tėvo leidimo susituokti su Fedka. Tevjė vėl pasitaria su Dievu, bet vedybos su kito tikėjimo žmogumi jam yra neperžengiama riba. Jis uždraudžia Havai susitikinėti su Fedka. Bet netrukus Goldė praneša, kad Hava slapta susižiedavo su Fedka. Tevjė pasimetęs svarsto, kur jis suklydo (dainuojama daina  „Havutės pasekmės“). Hava grįžta ir bando su juo pasikalbėti, bet Tevjė užsispyręs nusisuka ir prisako visai likusiai šeimai laikyti ją mirusia.
Tuo tarpu sklinda gandai, kad rusai išvaro žydus iš jų kaimų. Atvyksta konstaplis ir sugužėjusiems kaimo gyventojams praneša, jog pastarieji turi tris dienas susikrauti daiktus ir palikti miestą. Tokia žinia visus be galo sukrečiai. Visi kalba apie tai, kaip sunku palikti savo namus, kur tiek išgyventa, tačiau konstaplis sakosi tik vykdąs įsakymą.
Žydams išvykstant iš Anatevkos, Hava ir Fedka sustoja atsisveikinti. Jie išvyksta į Krokuvą, kuo toliau nuo Rusijos, kur taip žiauriai elgiamasi su žmonėmis. Tevjė su jais nesikalba, bet kai Ceitelė atsisveikina su Hava, Tevjė paragina ją pridėti „Dievas su tavimi“. Motelis ir Ceitelė taip pat vyksta į Lenkiją, bet žada prisijungti prie likusios šeimos ir atvykti į Ameriką, kai sutaupys pakankamai pinigų.
Tevjė, Goldė ir dvi jauniausios jų dukros palieka kaimą ruošdamiesi vykti į Ameriką. Pradeda groti smuikininkas. Tevjė mostelėjus, pastarasis išseka iš paskos.
Pastatymai Lietuvoje
Lietuvoje „Smuikininkas ant stogo“ pastatytas Klaipėdos muzikiame teatre. Pastatymą inicijavo Stasys Domarkas, kuris susipažino su Janu Šurmėjumi (lenk. Jan Szurmiej) 1999 m. Kauno valstybiniame muzikiniame teatre Džono Kanderio miuziklo „Zorba“ pastatymo metu. Jano Šurmėjaus „Smuikininko ant stogo“ pastatymai jau daugiau nei dešimtmetį rodomi Vroclave, Gdynėje ir Lodzėje. Klaipėdoje be pirmosios premjeros, kuri įvyko 2000 m., sukurti dar du pastatymai: 2011 ir 2019 m. Visus tris pastatymus kūrė dirigentas Stasys Domarkas ir menininkų grupė iš Lenkijos – režisierius Janas Šurmėjus, scenografas Voicechas Jankoviakas (lenk. Woiciech Jankowiak) ir kostiumų dailininkė Marta Hubka. 2019 m. pastatymas skiriasi nuo ankstesniųjų tuo, kad jam kurti gauta originali miuziklo partitūra iš Brodvėjaus, o tai leido spektaklį padalinti į dvi tolygias dalis. Spektaklyje dalyvauja ne vien profesionalūs aktoriai, bet ir dauguma pagalbinio personalo, iš viso per 100 žmonių.
Algirdas Miškinis (1958)
Algirdas Miškinis (g. 1958 m. rugsėjo 23 d. Vilniuje) – Lietuvos teisininkas, advokatas, teisėtyrininkas mokestininkas bei komercininkas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius, MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Finansų ir mokesčių katedros vedėjas.
Biografija
1981 m. baigė Vilniaus universiteto Teisės fakultetą. 1986 m. baigė aspirantūrą Maskvoje (Rusija), apgynė disertaciją, teisės mokslų kandidatas. Studijavo Växjö universitete (Švedija), stažavosi Austrijos Nacionaliniame Banke, Torunės aukštojoje banko mokykloje (Lenkija).
Nuo 1995 m. advokatas, Advokatų kontoros „ECOVIS Miškinis, Kvainauskas ir partneriai“ partneris (vienas iš vadovų). Specializacija: komercinė, įmonių teisė, finansų ir mokesčių teisė, investicijų teisė, konkurencijos teisė, transporto teisė, viešieji pirkimai, atstovavimas teisme.
Lietuvos teisės akademijos (MRU) finansų ir mokesčių teisės katedros vedėjas, vėliau - MRU Ekonomikos ir finansų valdymo fakulteto Finansų ir mokesčių katedros vedėjas. Prof. dr. Algirdas Miškinis yra nuolatinio tarptautinio projekto „East European Program on Finance and Tax Law Research" (koordinacinis centras Bialystoko universitete, Lenkijoje) valdybos narys. Tarptautinio Baltarusijos komercinio arbitražo arbitras, leidinio „Intelektualioji ekonomika“ redakcinės kolegijos narys. Buvęs Nacionalinio radijo ir televizijos tarybos narys.
Moka anglų, rusų, lenkų ir ispanų kalbas.
Bandvagn 206
thumb|JAV jūrų pėstininkai keliauja norvegų BV-206 per sniegynus thumb|Bv 206 Diagrama
Bandvagn 206 (Bv 206) – vikšrinis visureigis transporteris, gaminamas Hägglunds (šiuo metu dalis BAE Land Systems) skirtas pirmiausiai Švedijos kariuomenei.
Susideda iš dviejų dalių, kurių visi keturi vikšrai yra varantieji. Mašinoje gali tilpti iki 17 žmonių (6 pirmoje dalyje, 11 antroje), be to, BV-206 gali būti pritaikytas įvairioms funkcijoms atlikti keičiant jo komplektaciją.
Kaip ir jo pirmtakas, Volvo Bv 202, Bv 206 yra skirtas gabenti karius ir ekipuotę per sniegą ar kitas sunkias judėjimui sąlygas šiaurinėje Švedijoje. Mažesnis slėgis į paviršių padidina Bv 206 funkcionalumą nepalankiomis gamtinėmis sąlygomis. Jis taip pat gali plaukti pasiekdamas 4,7 km/h greitį vandenyje. Daugiau kaip 11000 BV-206 buvo pagaminta ir šiuo metu yra naudojamas daugiau nei 37 pasaulio šalyse.
Bv 206A
Bv206A yra medicininės paskirties versija, kurios galinė dalis yra skirta sužeistiesiems gabenti.
PvBv 2062
PvBv 2062 – „tankų medžiotojas“ – atvira BV-206, versija ginkluota 90 mm PV 1110 prieštankiniu ginklu.
PvBv 2063
PvBv 2063 yra panaši į PvBv 2062, bet aprūpinta valdomomis prieštankinėmis raketomis, tokiomis kaip TOW (Rbs 55) ar Bofors BILL (Rbs 56).
Bv 206S
Bv206S yra šarvuotas pėstininkų transporteris, kuris suteikia apsaugą sėdintiems viduje kariams nuo smulkių pėstininkų ginklų. Šis variantas naudojamas Prancūzijos, Vokietijos (200 vienetų užsakyta), Ispanijos, Nyderlandų, Italijos (189 vienetų) ir Švedijos (50 vienetų) kariuomenėse.
BV 206S talpina vairuotoją ir 11 karių su ekipuote – 4 pirmoje dalyje ir 8 antroje. Šis variantas gali būti transportuojamas oru CH-47 Chinook and Sikorsky CH-53E Super Stallion sraigtasparniais ar C130 Hercules lėktuvu.
Kanados kariai dalyvavę operacijoje Anakonda Afganistane liko patenkinti naudojimuosi šiuo transporteriu važiuodami raižytose vietovėse kalnuose su pilna kovos ekipuote. Kariai, judėdami pėsčiomis tokiomis sąlygomis, dėl didelio aukščio virš jūros lygio, karščio ir kitų gamtos sunkumų, būtų išsekę ir praradę dalį kovingumo.
Lietuvoje
Šie visureigiai transporteriai naudojami potvynio Šilutėje metu kartu su BTR-60PB šarvuočiais bei PTS-M vikšrinėmis ir BAZ ratinėmis amfibijomis.
Mykola Leontovyčius
Mykola Leontovyčius (, 1877 m. gruodžio 13 d. Monastyrokas, Vinycios sritis – 1921 m. sausio 23 d. Markivka, Vinycios sritis) – ukrainiečių kompozitorius, choro dirigentas, pedagogas, folklorininkas.
Biografija
1899 m. baigė Podolės Kameneco dvasinę seminariją, kur studijavo muzikos teoriją ir choro dirigavimą. 1903–1913 m. kompozicijos teorijos privačiai mokėsi Maskvoje pas B. Javorskį. 1918–1920 m. dėstė Kijevo konservatorijoje, Kijevo muzikos ir dramos institute. Kūrė liaudies chorus, jiems vadovavo, užrašinėjo ukrainiečių liaudies dainas. 1919 m. įkūrė pirmąjį ukrainiečių simfoninį orkestrą ir ukrainiečių chorą.
Sukūrė keturias poemas chorui, tarp jų – Ledonešis (Льодолом), Mano daina (Моя пісня), Legenda (Легенда), harmonizavo revoliucinių rusų ir ukrainiečių liaudies dainų. Išleido užrašytų ir harmonizuotų liaudies dainų rinkinių (1901 m., 1903 m.).
Aukštesnysis administracinis teismas
Aukštesnysis administracinis teismas – istorinis LR administracinis teismas. Įkurtas 1999 m. pagal LR ABTĮ (kaip ir visi Lietuvos administraciniai teismai).
Pirmoji instancija
Aukštesnysis administracinis teismas (kaip pirmosios instancijos teismas) nagrinėjo šias bylas:
Bedugnis (Varėnos r., Kaniavos sen.)
Bedugnis – ežeras pietų Lietuvoje, Varėnos rajone, Kaniavos seniūnijoje, apie 11 km į pietus nuo Panočių, 2,5 km į rytus nuo Dubičių, Padubičių miške. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,13 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 136,9 m. Krantai žemi, pelkėti, tik rytinis krantas sausas. Ežeras nenutekantis, priklauso Ūlos baseinui.
Aukštesnysis administracinis teismas
Apeliacinė instancija
Aukštesnysis administracinis teismas buvo apeliacinė instancija byloms, kurias išnagrinėjo apygardų administraciniai teismai, kaip pirmosios instancijos teismai.
Vovos
Vovos – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Miroslavo, prie Zembrės upelio.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Kalvarijos apskrities Alytaus valsčių, Miroslavo parapiją. Čia gyveno kilmingi šlėktos.
Bebrusai
Bebrusaĩ – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 5 km į pietryčius nuo Molėtų. Ilgis 5 km, plotis siekia 2,6 km. Altitudė 146,2 m. Didžiausias gylis siekia 24 m. Kranto linija (ilgis 19,25 km) labai raižyta, daug įlankų, užutėkių. Dvi ežero šakos eina šiaurės vakarų kryptimi, viena – pietvakarių. Dubuo rininės kilmės. Krantai daugiausia žemi, kai kur supelkėję, tik rytinis krantas aukštas (20–25 m). Ežere yra 2 salos, kurių plotai 0,3 ha ir 0,18 ha. Dugną dengia daugiausia dumblas ir sapropelis. Atabradas ir salų pakrantės smėlingos. Vandens skaidrumas vasaros metu yra 3,9-4,3 m. Ežerą supa Moliabesčio, Kaulakių, Rudesos, Pakriūtos miškai.
Į Bebrusus įteka Punta (iš Punto ežero), Lunta bei Lankaitė, šiaurėje išteka Siesarties (Šventosios baseinas) intakas Bebrusų upė link netoliese telkšančio Kirneilio ežero.
Ežere sugaunamos žuvys: karšiai, kuojos, lydekos, ešeriai, stintos, aukšlės, raudės, lynai, plakiai, seliavos, karosai, meknės, vėgėlės, pūgžliai, šamai.
Prie Bebrusų esantys kaimai: Bebrusai, Ažuožeriai, Pabebrusė, Kirneilė, Kaulakiai, Jauros II, Ščiūriškiai, Zamokėliai. Veikia virš 10 kaimo turizmo sodybų, keletas poilsiaviečių ir stovyklaviečių. Šiaurrytine pakrante eina kelias Nr.2810 (Kirneilė – Pagaluonė – Gačkiškiai).
Etimologija
Ežerėvardis Bebrusaĩ kilo nuo gyvūno pavadinimo bebras.
Ramunėlė Jankevičienė
Ramunėlė Jankevičienė (g. 1933 m. birželio 19 d. Kaune) – Lietuvos botanikė, biomedicinos mokslų daktarė; biologijos mokslų kandidatas. 1968 m.
Biografija
Vyras Karolis Jankevičius. 1956 m. baigė Leningrado universitetą. 1957–1959 m. dirbo Biologijos institute, 1959–1992 m. Botanikos institute.
Mokslinių tyrimų sritys – Lietuvos flora, Lietuvos botanikos istorija, augalų apsauga, sistematika.
Michaluvka (Palenkė)
Michaluvka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rūtelės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurę nuo Rūtelės, apie 32 km į šiaurę nuo Suvalkų ir 140 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Griežimas
Griežimas, striduliacija – garso generavimas trinant du kietus objektus. Gyvūnuose tai paprastai dvi kietos kūno dalys. Griežiantys gyvūnai dažniausiai yra vabzdžiai, bet griežia ir kai kurie vorai, žuvys, gyvatės.
Griežtuvai
Griežtuvai – griežimą atliekantys organai. Paprastai skiriamos dvi dalys:
Nariuotakojų griežtuvai išsidėstę įv. kūno dalyse. Pvz.:
250px|miniatiūra|kairėje|Smėlyninės angies (Echis carinatus) žvynai 300px|miniatiūra|dešinėje|Raguotoji angis, sudariusi C pavidalo kilpas
Stuburinių griežimas
Keletas nuodingųjų gyvačių rūšių naudoja griežimą kaip gąsdinimo signalą. Jos surango kūną taip, kad susidarytų eilė į priešingas puses nukreiptų C pavidalo kilpų, o tada trina vieną kilpą į kitą. Žvynų trynimasis sukuria čirškantį garsą, lyg vanduo virtų ant įkaitusios krosnies paviršiaus. Žinomiausios tokios gyvatės yra smėlyninės angys (Echis), kitos taip garsą generuojančios gyvatės yra afrikinės raguotosios angys (Cerastes) ir bent viena medlaipių angių rūšis – keninė medlaipė angis (Atheris desaixi).
2007 m. buvo žinoma viena rūšis paukščių – kuokasparnis nykštukinis manakinas (Machaeropterus deliciosus),– kurios patinai turi griežimo aparatą. 300px|miniatiūra|dešinėje|Dryžuotasis tenrekas Vienos rūšies žinduoliai – dryžuotieji tenrekai (Hemicentetes semispinosus) generuoja aukšto tono garsą trindamį vienas į kitą specializuotus spyglius.
Rygos sutartis (1920)
Rygos sutartis (1920), Rusijos ir Latvijos taikos sutartis – RTFSR ir Latvijos Respublikos taikos sutartis, pasirašyta 1920 m. rugpjūčio 11 d. Rygoje. Šia sutartimi pasibaigė Latvijos nepriklausomybės karas.
Detalės
1919 m. rugsėjo 11 d. Tarybų Rusija vienu metu kreipėsi į Estiją, Latviją, Lietuvą ir Suomiją, siūlydama sudaryti taiką. 1920 m. sausio viduryje Latvijos premjeras paskelbė, kad Latvija atsisako ginkluotos kovos su Tarybų Rusija.
1920 m. sausio 30 d. buvo pasirašyta RTFSR ir Latvijos Respublikos paliaubų sutartis. Ši sutartis ir papildoma 1920 m. vasario 1 d. sutartis nurodė demarkacinę liniją, kuria tapo „fronto linija, kurioje stovėjo abiejų pusių armijos 1920 m. vasario 1 d. 12 val. dienos“.
1920 m. balandžio 16 d. Maskvoje prasidėjo Tarybų Rusijos ir Latvijos taikos konferencija. Po ilgų derybų 1920 m. rugpjūčio 11 d. buvo pasirašyta „Rusijos ir Latvijos taikos sutartis“, kurioje Tarybų Rusijos vyriausybė „…besąlygiškai pripažįsta Latvijos Valstybės nepriklausomybę, savarankiškumą ir suverenumą, savanoriškai ir visiems laikams atsisako suverenumo teisių, kokių turėjo Rusija Latvijoje…“
Latvija prisižadėjo nepalaikyti baltagvardiečių judėjimo, mainais į diplomatinį pripažinimą, dalies Baltijos laivyno laivų ir turto, dalies Rusijos turto Latvijos teritorijoje ir prekybinių laivų Latvijos teritoriniuose vandenyse perleidimą, pripažinimą, kad Latvijai atitenka teritorijos Vitebsko gubernijoje ir papildomai dalis Pskovo gubernijos su gyventojais rusais. Tokiu būdu Latvijos teritoriją sudarė:
Sutarties straipsniai
Sutartį sudarė 23 straipsniai, ji apibūdino Latvijos suverenumą.
Samulai
Samulai  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Dzūkų aukštuma
thumb|300px|[[Lietuva|Lietuvos fizinės geografijos žemėlapis]] thumb|250px|Dzūkų aukštumos kraštovaizdis ties [[Vilūnais, Kaišiadorių raj.]]
Dzūkų aukštuma yra pietų Lietuvoje, į rytus nuo Nemuno, tarp Merkio ir Neries žemupių.
Strėvos ir Verknės upės ją skaido į tris dalis: Aukštadvario, su aukščiausia Dzūkijoje vieta – Gedanonių kalva (257,7 m), Trakų (iki 229 m aukščio) ir Alytaus (iki 201 m ties Žemaitėliais).
Dzūkų aukštuma yra priskiriama „jauniausioms“ aukštumoms, nes baigta formuoti per paskutinį apledėjimą, maždaug prieš 18 000 metų. Galinės morenos buvo sustumtos į įvairių formų bei aukščio kalvas, tarp kurių susidarė gilios rinos, upės, dubakloniniai ežerai.
Dzūkų aukštuma pasižymi dideliu ežeringumu ir labai giliais kai kurių upių (pvz., Strėvos aukštupio) kloniais. Ji ne visur labai kalvota: kai kuriose vietose (pvz., Onuškio – Dusmenų – Pivašiūnų apylinkėse) yra gana didelių suplautinių lygumų.
Nuorodos
aukštadvaris.lt
XIII Europos futbolo čempionato atranka
Čia pateikiami Europos futbolo čempionato, vykusio 2008 m. Austrijoje ir Šveicarijoje, atrankinių varžybų rezultatai. Komandos buvo suskirstytos į 7 grupes. Iš kiekvienos grupės į čempionatą pateko po 2 pirmąsias vietas užėmusios komandos. Dar dvi komandos (Austrija ir Šveicarija) į čempionatą pateko be atrankos.
A grupė
Armėnija ir Azerbaidžanas nesusitarė dėl rungtynių vietų, todėl komandoms UEFA įskaitė pralaimėjimus.
Emmy apdovanojimas
„Emmy“ apdovanojimas ( arba tiesiog „Emmy“) – JAV televizijos apdovanojimas, lygiavertis „Oskarui“ (kinas), „Grammy“ (muzika) ir „Tony“ (teatras) apdovanojimams.
„Emmy“ apdovanojimai skiriami kasmet keliose tam tikros srities ceremonijose, kurių kiekviena turi savo nominacijų ir balsavimo sistemą. Pagrindinės „Emmy“ ceremonijos:
ir kiti.
Barclays technologijų centras Lietuvoje
miniatiūra|Buveinė 2023 m.
Alkoholio teisė
Alkoholio teisė – visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, susijusius su alkoholio produktais; maisto teisės pošakis. Tikslas – mažinti bendrąjį alkoholio suvartojimą, jo prieinamumą, ypač nepilnamečiams, piktnaudžiavimą alkoholiu, jo daromą žalą sveikatai ir ūkiui, nustatyti teisės gaminti, parduoti, įvežti, importuoti ir eksportuoti reglamentuojamus alkoholio produktus suteikimo ūkio subjektams teisinius pagrindus. Lietuvoje pagrindinis alkoholio teisės įstatymas – LR alkoholio kontrolės įstatymas.
Barclays technologijų centras Lietuvoje
„Barclays“ operacijų centras Lietuvoje priklausė kompanijai „Barclays“. Teikia kompanijai IT, personalo valdymo ir klientų aptarnavimo paslaugas.
Alkoholio teisė
Objektas
Alkoholio teisė reguliuoja santykius, susijusius su alkoholio produktų, maisto ir kitų produktų, kuriuose yra etilo alkoholio, gamyba, prekyba, laikymu, gabenimu, įvežimu, importu, eksportu, vartojimu, reklama, rėmimu, ir nustato valstybės alkoholio kontrolės pagrindus.
Barclays technologijų centras Lietuvoje
Istorija
2009 m. įkurtas, 2010 m. sausį įdarbinta 260 žmonių. 2014 m. atidarytas vienas iš dviejų globalių BGOL žmogiškųjų išteklių centras. Jis užsisiėmė „Barclays“ darbuotojų mokymo koordinavimu, duomenų tvarkymu. 2014 m. birželį centre Lietuvoje dirbo 1258 darbuotojai.
2016 m. BGOL įkūrė „Rise Vilnius“ finansinių technologijų startuolių bendradarbystės erdvę (angl. hub). Vilnius prisijungė prie 6 pasaulio miestų, kuriuose veikia tarptautinis finansinių technologijų startuolius vienijantis „Rise“ tinklas – Londono, Mančesterio, Niujorko, Keiptauno, Tel Avivo ir Mumbajaus.
Veikla
Komanda kūrė vystė „Barclays“ IT sistemas, rūpinosi jų saugumu, sprendė IT incidentus, aptarnavo banko darbuotojus skambučių centre, kūrė mobilias aplikacijas ir pan. Įvairiuose rinkimuose patekdavo tarp TOP darbdavių.
Įgyvendino ir rėmė švietimo ir jaunų specialistų ugdymo programas, bendradarbiavo su mokymo įstaigomis. VU įsteigė 2 IT laboratorijas: iOS laboratoriją „Innovation Space“ ir „Cisco“ tinklų akademiją.
Kavarsko šv. Jono Krikštytojo bažnyčia
'''Kavarsko šv. Jono Krikštytojo bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Kavarske, Pienios (Šventosios dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė, dominuoja neobaroko ir neoklasicizmo elementai.
Istorija
1538 m. įsteigta parapija. Iki 1636 m. pastatyta nauja bažnyčia (kitoje vietoje). Kavarsko dvare 1636 m. pastatyta mūrinė koplyčia. 1697 m. bažnyčia perstatyta. Jai Mykolas Oginskis skyrė turto. 1781 m. minima parapinė mokykla. Per miesto gaisrą 1842 m. sudegė klebonija su ūkiniais pastatais. 1857 m. pradėta statyti dabartinė vienabokštė bažnyčia. Išmūrijus sienas dėl prasidėjusio sukilimo statyba uždrausta. 1864 m. gautas leidimas tęsti statybą. 1868 m. leista rinkti aukas baigti statyti bažnyčią (pastatyta 1887 m.).
1909–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius. Per Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčia apgadinta. Parapijiečių ir iš Kavarsko parapijos kilusio JAV lietuvio Pranciškaus Kalibato lėšomis bažnyčia suremontuota: 1924 m. įrengti šoniniai, 1931 m. – didysis altorius, 1927 m. atstatytas bažnyčios bokštas, įkelti 3 varpai, 1929 m. įsigyti vargonai.
1935 m. pastatyta parapijos salė. 1936 m. prie vieškelio į Ukmergę pastatytas 20 m aukščio gelžbetoninis kryžius. 1947–1975 m. klebonavo Valerijonas Kekys (1909–1982). Kunigas Albertas Perminas (1914–1983) nuo 1975 m. buvo parapijos administratorius (palaidotas šventoriuje).
Architektūra
Bažnyčia istoristinė (dominuoja neobaroko ir neoklasicizmo elementai), su priestatėliais prie pagrindinio fasado. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais, dengtų cilindriniais skliautais. Šventoriuje stovi koplytėlė ir triaukštis stogastulpis.
Dawid Smug
Davidas Smugas (Dawid Smug; g. 1994 m. sausio 14 d.) – Lenkijos vartininkas. Buvęs FK Atlantas narys.
Karjera
2018 m. vasarą atvyko į Lietuvą. Atstovavo FK Atlantas Klaipėda.
Spindulys
Spindulys gali reikšti:
Žodžio kilmė
Terminą spindulys lietuvių kalboje įvedė Jonas Jablonskis.
Kiauliena
thumb|200px|right|Kiaulienos [[kumpis]] Kiauliena – kiaulės (Sus domestica) mėsa. Kiauliena yra viena iš labiausiai naudojamų mėsos rūšių pasaulyje, o prijaukintų kiaulių egzistavimo įrodymai siekia 5000 m. pr. m. e.
Islamo ir judaizmo religijos kiaulieną valgyti draudžia.
Istorija
Manoma, kad naminės kiaulės atsirado maždaug 5000 m. pr. m. e. Kinijoje arba Artimuosiuose Rytuose iš prijaukintų laukinių šernų. Jų prisitaikymas prie įvairių sąlygų ir buvimas visaėdžiais leido šiuos gyvūnus prijaukinti daug lengviau ir anksčiau, nei daugumą kitų (pvz., galvijus). Kiaulės daugiausiai būdavo naudojamos maistui, bet naudodavo ir jų odą (batams, skydams, diržams ir kt.), kaulus (ginklų gamybai). Taip pat kiaulės dėl geros savo uoslės naudojamos triufelių paieškai. Kadangi paprastai ėda žmonių atliekas, tam tikra prasme padėdavo palaikyti gyvenvietes švaresnėmis.
Iki XX a. kiauliena Europoje ir Šiaurės Amerikoje tradiciškai būdavo rudens valgis. Pavasarį ir vasarą paršiukai, kaip ir dauguma kitų naminių maistui auginamų gyvūnų, augdavo ir penėdavosi, o rudenį būdavo skerdžiami. Dėl šios priežasties daug kur su kiauliena (bei kita naminių gyvūnų mėsa, ypač žąsiena) būdavo valgomi ir obuoliai, taip pat renkami vasaros pabaigoje ir rudenį. Nuo XX a., kiaules pradėjus auginti masiškai ir pasikeitus jų auginimo būdams, kiauliena tapo prieinama ištisus metus.
Vartojimas
Kiauliena yra viena iš labiausiai naudojamų mėsos rūšių pasaulyje, iš jos vidutiniškai gaunama apie 38 % per dieną iš mėsos gaunamų baltymų. Tačiau kiaulienos vartojimas skirtingose vietose labai skiriasi, labiausiai ji valgoma vakarietiškoje civilizacijoje, o islamiškose šalyse draudžiama visai.
2006 m. kiaulienos visame pasaulyje buvo suvartota beveik šimtas milijonų tonų.
Dėl didėjančios urbanizacijos kiaulienos vartojimas ypač sparčiai auga Kinijoje, kur nuo 2002 m. iki 2006 m. padidėjo 20 %. Kiauliena yra populiarus ingredientas kinų virtuvėje.
Visos apsaugos priemonės
Visos apsaugos priemonės – 1987 m. JAV sukurtas veiksmo filmas, kurio vienas iš scenarijaus autorių yra lietuvių kilmės režisierius ir scenaristas John Milius.
Turinys
Filmo veiksmas vyksta nedideliame miestelyje JAV ir Meksikos pasienyje. Jame tvarką palaiko šerifai Bentenas ir Pyrsonas, tuo tarpu iš Meksikos per sieną nuolat plūsta narkotikai, kuriuos tiekia buvęs Benteno draugas Kešas Beilis. Jiedu ir dabar bando palaikyti šiokius tokius santykius, nes juos vienija ne tik praeitis, bet ir moteris – Sarita, anksčiau buvusi su Beiliu, bet dabar gyvenanti su Bentenu.
Kol šerifai kovoja su narkotikų prekeiviais, mieste pasirodo specialusis būrys, vadovaujamas majoro Haketo. Visi šio būrio kariai yra oficialiai dingę be žinios, o jų užduotys – itin slaptos misijos. Pinigų operacijai, kurios tikslas – narkotikų tiekėjo Beilio sunaikinimas, būrys gauna apiplėšdamas miestelio banką, tačiau keli iš jų įkliūna šerifui ir Haketas priverstas atskleisti jam kortas.
Norėdamas galutinai išsiaiškinti santykius su buvusiu draugu, Bentenas vyksta pas Beilį, o jam iš paskos seka specialusis būrys, tačiau paskutiniame operacijos etape paaiškėja, kad šio vadas majoras Haketas turi visai kitokių planų...
Petrus Plancius
Petras Plancijus (, ; g. 1552 – m. 1622 m. gegužės 15 d.) – olandų astronomas, kartografas ir dvasininkas. Žymiausias žemėlapis – 1592 m. išleistas žemėlapis. Aktyviai kartografavo dangaus sferas.
Stavropolio kraštas
Stavropolio kraštas  – federacinis kraštas Rusijos europinės dalies pietuose, Pietų federacinėje apygardoje. Ribojasi su Rostovo sritimi ir Kalmukija šiaurėje, su Dagestanu – rytuose, su Čečėnija ir Šiaurės Osetija – pietryčiuose, su Kabardos Balkarija ir Karačajų Čerkesija – pietuose, su Krasnodaro kraštu – vakaruose. Administracinis centras – Stavropolis.
Geografija
Didžiąją krašto dalį užima Stavropolio aukštuma. Pietuose siekia Kaukazo priekalnes, o šiaurėje leidžiasi į Kumos-Manyčiaus įdubą. Aukščiausia srities vieta – Beštau kalnas (1401 m). Klimatas vidutinių platumų, žemyninis. Vidutinė sausio mėnesio temperatūra nuo -5 °C iki -10 °C kalnuose, liepos temperatūra 22-25 °C (kalnuose 14 °C). Metinis kritulių kiekis 300–300 mm, priekalnėse – 600 mm.
Gyventojai
Dauguma krašto gyventojų susitelkę rytuose bei Kaukazo priekalnėse (ypač Piatigorsko rajone). Rečiausiai gyvenamos šiaurės rytų stepės.
Feliksas Bernatovičius
Feliksas Aleksandras Geistautas Bernotavičius (1786 m. gegužės 18 d. Kaune, LDK – 1836 m. rugsėjo 5 arba rugsėjo 7 d. Lomžoje, Rusijos imperijoje) – lenkiškai rašęs romantizmo laikų lietuvių prozininkas ir dramaturgas. Kūryboje ryškūs sentimentalizmo ir preromantizmo bruožai. Vaikaitis – Lenkijos Respublikos kariuomenės gydytojas Aleksanderis Bernatovičius (1855–1920).
Vytautas Kubilius
Vytautas Kubilius (1926 m. lapkričio 23 d. Aukštadvaryje, Panemunio valsčius – 2004 m. vasario 17 d. Vilniuje) – Lietuvos literatūros kritikas, literatūrologas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras, profesorius.
Feliksas Bernatovičius
Biografija
1826 m. Varšuvoje lenkų kalba išleistas jo 4 tomų istorinis romanas Pajauta, Lizdeikos duktė, arba Lietuviai XIV amžiuje („Pojata, córka Lezdejki, czyli Litwini w XIV wieku“; 1886 m. išverstas į lietuvių kalbą; leidimai lietuvių k. pasirodė 1898, 1911 ir 1922 m.). Prieš jį rašydamas, autorius buvo atvykęs į Kernavę, kur vietos gyventojų teiravosi senovės atsiminimų. Romanas susilaukė didžiulio pasisekimo, buvo išverstas į anglų, prancūzų, vokiečių ir kt. kalbas.
Vytautas Kubilius
Biografija
Mokėsi Biržų gimnazijoje, Vilkijos gimnazijoje. 1948–1949 m. dirbo Biržų bibliotekos vedėju, 1949 m. „Tarybų Lietuvos“ redakcijoje Kaune. 1950–1952 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ redakcijos kritikos skyriaus vedėjas. 1952 m. Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą. 1955 m. filologijos mokslų kandidatas. 1955–2001 m. Lietuvių kalbos ir literatūros instituto (nuo 1990 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas) mokslinis bendradarbis, jaunesnysis mokslo darbuotojas, vyriausiasis mokslo darbuotojas, 1991–1997 m. Naujosios literatūros skyriaus vadovas, instituto tarybos pirmininkas. 1978 m. filologijos mokslų daktaras. 1983–1987 m. Vilniaus universiteto dėstytojas. Vytauto Didžiojo universiteto Atkuriamojo senato ir Senato narys, 1992–1995 m. Lietuvių literatūros katedros vedėjas, profesorius. 1991 m. kartu su kitais įkūrė Lietuvos piliečių chartiją ir jai vadovavo. Žuvo per eismo įvykį. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Feliksas Bernatovičius
Biografija
Be „Pajautos“, F. Bernotavičius dar parašė sentimentalų epistolinį romaną Neprotingos sužadėtuvės („Nierozsądne śluby“) (1820 m.), istorinį romaną Nalenčas („Nałęcz“; apie dviejų Kazimiero Didžiojo laikų lenkų didikų giminių tarpusavio nesantaiką) (1828 m.), apysakų diptichą Apysakos, parašytos pagal liaudies padavimus bei krašto papročius / Powieści z podań ludu i obyczajów krajowych (1834 m.), keletą komedijų, nemažai kt. kūrinių.
Vytautas Kubilius
Biografija
2012 m. Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas įsteigė Vytauto Kubiliaus premiją.
Feliksas Bernatovičius
Biografija
1831 m. įsikūręs Varšuvoje 1832 m. pradėjo dirbti laikraščio Dziennik Powszechny redaktoriumi. 1833−1834 m. lankėsi Drezdene ir Paryžiuje. Po kurio laiko (1835 m.) išprotėjo; mirė 1836 m. rugsėjį Lomžoje. Palaidotas Lomžos katedros kapinėse.
Vytautas Kubilius
Biografija
Žmona Janina Žėkaitė (1926–2006), duktė Rūta, sūnus Andrius Kubilius.
Veikla
Literatūros straipsniuose ir monografijose iškeliama kūrėjo asmenybė. Būdingas eseistinis metaforinis stilius, estetinis vertinimas, psichologinė kūrybos interpretacija. Kituose veikaluose tyrinėjamas tam tikro kūrinio, rašytojo, lyrikos tipo literatūros srovės stilius, įvairių tautų literatūrų sąveika, tautinės literatūros išlikimo problemos, socialiniai, tikrovės, kultūros, kitų menų įtaka literatūrai. Jo veikalų išversta į anglų, estų, latvių, vengrų, vokiečių ir kt. kalbas.
UEFA čempionų taurė 1981–1982 m.
UEFA čempionų taurė 1981–1982 m. – 27-asis UEFA čempionų taurės turnyras, prasidėjęs 1981 m. rudenį. Turnyrą laimėjo klubas, 1982 m. gegužės 25 d. finale laimėjęs prieš.
Olšanka (Rūtelės valsčius)
Olšanka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rūtelės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Kalio šarmas
Kalio šarmas arba kalio hidroksidas (KOH) – stipri bazė. Tai – balta, kieta medžiaga. Tyžta ore.
Kalio šarmas gaunamas elektrolizuojant kalio chlorido vandeninį tirpalą.
Maisto teisė
Maisto teisė, Maisto produktų teisė – visuma teisės normų, reguliuojančių visuomeninius santykius, susijusius su maisto produktais.
Kalio šarmas
Naudojamas skysto muilo gamyboje, dirvų rūgštingumui mažinti, įvairių kalio junginių gavimui ir pan.
Maisto teisė
Tikslai
Maisto teisės normomis siekiama užtikrinti, kad:
Darius Degutis
Darius Degutis – lietuvių diplomatas, buvęs Lietuvos ambasadorius Lenkijoje (2001-2004 m.) ir Izraelyje (2009-2014 m.).
Maisto teisė
Objektas
Maisto teisė nustato teikiamo į rinką maisto bei jo tvarkymo reikalavimus, valstybės institucijų bei visuomeninių vartotojų teisių gynimo organizacijų kompetenciją užtikrinant maisto saugą, taip pat reglamentuoja maisto gamintojų, paslaugų teikėjų bei pardavėjų pareigas ir atsakomybę.
Kalio šarmas
Gamyba
Istoriškai KOH buvo gaminamas pridedant kalio karbonato (potašo) į stiprų kalcio hidroksido tirpalą (gesintas kalkes), įvykusios reakcijos metu kalcio karbonatas nusėda, palikdamas kalio hidroksidą tirpale:
Maisto teisė
Lietuva
Lietuvoje pagrindinis šios teisės šakos teisės aktas – 2000 m. balandžio 4 d. LR Maisto įstatymas (Nr. VIII-1608). Kiti teisės aktai – 2002 m. birželio 25 d. LR žemės ūkio, maisto ūkio ir kaimo plėtros įstatymas (Nr. IX-987), LR ŽŪM ministro 2007 m. lapkričio 29 d. Nr. 3D-524 įsakymas Dėl išskirtinės kokybės žemės ūkio ir maisto produktų etc.
Berlitz
Berlitz gali reikšti:
Botsvanos geografija
thumb|right|Botsvanos žemėlapis thumb|Topografinis Botsvanos žemėlapis Botsvana yra priėjimo prie jūros neturinti valstybė pietų Afrikoje, šiauriau nuo Pietų Afrikos respublikos. Botsvana užima 600,370 km² ploto, iš kurių 585,000 km² yra žemė. Botsvanos sienų ilgis yra 4013 km: 1360 km ilgio siena su Namibija, 1840 km su Pietų Afrikos respublika, 813 km Zimbabve ir 2 km su Zambija. Labiausiai apgyvendinta yra rytinė Botsvanos dalis.
Kalio šarmas
Gamyba
Kalcio karbonato išfiltravimas ir išvirimas iki tirpalo pagamina kalio hidroksidą. Tai buvo pats svarbiausias kalcio hidroksido gamybos būdas iki vėlyvojo XIX a., kai jį pakeitė dabartinis elektrolizės metodas. Šis metodas yra analogiškas natrio hidroksido gamybai:
thumb|left|Kalio karbonatas, susidaręs iš hidroksido tirpalo, tekančio iš šarminės baterijos.
Botsvanos geografija
Klimatas
Botsvanos klimatas yra pusiau sausas, lietingasis sezonas trumpas. Šalies padėtis virš jūros lygio ir viduryje žemyno klimatą daro subtropiniu. Didžiąją dalį metų drėgni oro srautai nepasiekia Botsvanos. Sausasis sezonas tęsiasi nuo balandžio iki spalio pietuose ir iki lapkričio šiaurėje.
Vietovė
Žemė daugiausiai yra plokščia, pereinanti į plokščiakalnį, nors kai kuriose vietose yra kalnuotų plotų. Kalahario dykuma yra šalies pietvakariuose. Okavango delta, didžiausia pasaulyje sausumos delta, yra šiaurės vakaruose, o Makgadikgadžio zona, didžiulė druskos dykuma yra šiaurėje. Žemiausia šalies vieta yra ties Limpopo ir Shashe upių sankirta - 513 m virš jūros lygio. Aukščiausia vieta – Tsodilo kalnas (1489 m).
Naudingos iškasenos
Botsvana turi briliantų, vario, nikelio, druskų, sodos uosių, potašo, anglių, geležies rūdos ir sidabro atsargų.
Dešimt kvadratinių kilometrų žemės yra drėkinama. Ši lentelė parodo, kaip Botsvanoje naudojama žemė:
Natūralūs pavojai
Botsvana yra paveikta periodinių sausrų, ir sezoninio rugpjūčio vėjų smūgio nuo vakarų, kurie nešdami smėlį ir dulkes blogina matomumą.
Esamos problemos
Žvelgiant ekologiškai Botsvana turi problemų dėl gėlo vandens ribotumo.
Tarptautiniai susitarimai
Botsvana priklauso šiems tarptautiniams susitarimams: Briliantų pramonės, Biologinės įvairovės, Klimato pasikeitimo, Nykstančių rūšių, Pavojingų atliekų, Jūros, Branduolinio ginklo bandymų draudimo, Ozono sluoksnio apsaugos ir kt.
Darius Degutis
Biografija
1986 m. baigęs Vilniaus universitetą dirbo Tarptautinių prekybos rūmų Lietuvos skyriuje. 1990-1991 m. buvo bendrovės „Audėjas“ eksporto vadybininku.
1991 m. pradėjo dirbti Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerijoje Šiaurės Europos šalių departamento I sekretoriumi. 1992 m. paskirtas Lietuvos ambasados Danijoje patarėju, misijos vadovo pavaduotoju.
1995-1998 m. buvo URM Europos integracijos departamento Politinio bendradarbiavimo skyriaus vedėjas. 1998-2001 m. dirbo ministru-patarėju Lietuvos atstovybėje Vašingtone.
2001–2004 m. – Lietuvos ambasadorius Lenkijoje. Vėliau vadovavo Seimo Tarptautinio bendradarbiavimo skyriui. 2006 – 2008 m. – URM ekonominio saugumo politikos departamento ambasadorius ypatingiems pavedimams, Lietuvos Ministro pirmininko atstovas Lietuvos bei Lenkijos energetikos projektams.
2008–2009 m. dirbo energetikos bendrovės „LEO LT“ strateginių projektų tarptautinių ryšių direktoriumi. 2009-2014 m. buvo Lietuvos nepaprastuoju ir įgaliotuoju ambasadoriumi Izraelio valstybėje, Pietų Afrikos Respublikai, Etiopijos federacinei demokratinei Respublikai. .
2021 m. spalio 1 d. pradėjo dirbti Lietuvos ambasadoriumi Australijoje.
2003 m. D. Degutis apdovanotas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ Komandoro kryžiumi.
Sitita
Sitita  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kačėniškiai
Kačėniškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km į pietus nuo Siesikų. Išsibarstęs prie plento ir nuo jo atsišakojančių kelių į Siesikus  ir Panoterius. Į rytus nuo kaimo teka Armona. Autobusų stotelė.
thumb|left|240px|Sodyba prie kelio į Siesikus thumb|left|240px|Sodyba prie kelio į Ukmergę
Eifelis (reikšmės)
Eifelis:
Tabalis (reikšmės)
Tabalis tai:
Dūriai
Dūriai – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono savivaldybės teritorijoje, Šventosios baseine, apie 2 km į šiaurės vakarus nuo Molėtų.
Mis Pasaulis 2001
Mis Pasaulis 2001 – 51 konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi PAR. Konkurso nugalėtoja tapo Agbani Darego iš Nigerijos. Pirmą kartą konkurso istorijoje laimėjo juodaodė iš Afrikos.
Dūriai
Kranto linija labai vingiuota, daug įlankų, sąsmaukų, jos ilgis 18,13 km. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, kiek aukštesni šiaurinės dalies. Atabradas smėlingas, pietuose po smėliu yra durpių, giliau – dumblas, sapropelis. Ežerą supa nedideli Šilelio, Girelės, Rago, Kumpagirio miškeliai, plyti pievos ir dirbami laukai, auga sodas.
Įteka keletas upelių, pietuose išteka Žežiebra į Promislavo ežerą (Siesarties upės baseinas). Pratakumas 78 %. Vandens skaidrumas vasarą 2,4–3,2 m.
Dūrių ežere sugaunama 13 žuvų rūšių: lydekų, karšių, lynų, kuojų, karosų, meknių, raudžių, plakių, ešerių, vėgėlių, aukšlių, pūgžlių, kirtiklių.
Prie ežero yra Krivitiškių piliakalnis ir Kampų piliakalnis (Jūrkampis), bei Kampų, Pakubėtiškių I, Ažubalių, Kairionių, Pečiulių, Bimbirių, Antadūrės ir Levaniškių kaimai. Veikia 6 kaimo turizmo sodybos. Vakarine pakrante eina kelias, rytine -.
Ežerėvardis Dūriaĩ kildinamas iš žodžių dura, dūra, duras („baslys su geležiniu galu, peikena, įrankis lenktais ašmenimis kubilui skobti“), galbūt pavadintas pagal formos panašumą.
Al Džazira
thumb|100px|Logotipas Al Džazira – Kataro televizijos naujienų kanalas, išpopuliarėjęs per rugsėjo 11 d. teroristines atakas 2001 m. Įsteigtas kaip nepriklausomas žinių kanalas, jis yra viena iš Kataro vadovų plano per kelis dešimtmečius modernizuoti valstybę į šiuolaikišką demokratiją sudėtinių dalių.
Pavadinimas reiškia „pusiasalis“, turint omenyje Arabijos pusiasalį, kadangi programa transliuojama ir aplinkinėms šalims. Kai kur per didelis objektyvumas ir kritika vietos karališkosioms šeimoms privertė kanalą uždrausti ar uždaryti jo vietinius biurus. Vis dėlto kanalas tarp arabų yra populiarus, kadangi jame nėra įvairių valstybių propagandos, bet sykiu naudojama arabams priimtina terminologija ir pasaulėvaizdis. Dėl šios priežasties Al Džazira tapo populiaria informacijos skleidimo priemone tarp įvairių arabų ir kitų musulmoniškų tautų kovotojų.
Finansavimas
Al Džazira yra išskirtinė, nes 75-80 % finansavimo gauna iš Kataro vyriausybės, nes kanalas už tai turi turinio laisvę nuo reklamos, kuri Arabų pasaulyje yra politizuotas reikalas.
Naskos plokštė
thumb|right|300px|Naskos plokštė žemėlapyje nuspalvinta žydrai Naskos plokštė – okeaninė tektoninė plokštė Ramiojo vandenyno rytinėje dalyje. Slinkdama į rytus maždaug 80 mm per metus greičiu, ji neria po geologiškai jaunesne ir lengvesne Pietų Amerikos plokšte, ją kelia ir formuoja Andų kalnus. Naskos plokštės nirimo (subdukcijos) zonoje susidarė apie 8000 m gylio Peru-Čilės lovys, nutįsęs išilgai Pietų Amerikos pakrantės.
Naskos ir Pietų Amerikos plokščių sąveikos zonoje susiformavo dešimtys ugnikalnių, nuolatos vyksta stiprūs žemės drebėjimai.
Aleksandravo apylinkė
Aleksandravo apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis šiaurės vakarų Lietuvoje, abipus kelio.
Istorija
Apylinkė įkurta 1940 m. pabaigoje, atkurta 1944 m. pabaigoje vietoje Aleksandravo seniūnijos. 1949 m. buvo Kartenos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Plungės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Alksnėnų apylinkės.
Bartonas prie Hamberio
Bartonas prie Hamberio  – miestas rytų Anglijoje, JK.
Istorija
Bartonas prie Hamberio įkurtas anglosaksų. XX a. ištirtos senosios anglosaksų kapinės, kurios datuojamos nuo V a.
1086 m. Paskutiniojo teismo knygoje minimas miestas ir jame stovinti bažnyčia, du malūnai, turgus, prieplauka ir beveik 1000 gyventojų.
Akrostichas
Akrostichas ( 'kraštinis' + stichos 'eilutė') – eiliuotas tekstas, kurio eilučių pirmosios raidės, skaitant nuo viršaus į apačią, sudaro žodį arba posakį. Dažnai – rašytojo ar poeto vardą ir pavardę.
Akrostichus mėgo kurti Antikos ir Renesanso epochų poetai.
Lietuvių literatūroje seniausias žinomas akrostichas yra 1547 m. Martyno Mažvydo išleisto „Katekizmo“ pratarmėje. Jos pirmosios eilučių raidės slepia autoriaus vardą ir pavardę.
Kariūnai (Ukmergė)
Kariūnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Paobelio.
Tarandė
Tarandė – Vilniaus miesto dalis, esanti miesto šiaurės vakariniame pakraštyje, į pietus nuo Avižienių, prie automagistralės. Tarandė pietryčiuose ribojasi su Pavilionimis, pietuose – su Gineitiškėmis, pietvakariuose – su Antežeriais, vakaruose – su Gilužiais, šiaurėje – su Avižieniais, iš rytų riboja greitkelis (anapus – Bukiškis ir Bajorai). Per Tarandę teka Tarandės upelis, rytuose telkšo Gilužio ežeras. Prie miesto neprijungta dalis yra Tarandės kaimas. Yra šeimos klinika, veterinarijos klinika, parduotuvė, žuvų rūkykla. Būdingos nausėdijos.
Tarandę aptarnauja 52 maršruto autobusas (Tarandės, T. Žebrausko, Laidagalių, Pagrandos, Kelmiškių, Raudonbalės st.).
Istorija
XIX a. pab. minimas Tarandės kaimas Riešės valsčiuje, priklausė Bukiškio apylinkei, buvo Radvilavičių Bukiškio dvaro valda. XX a. pab. didžioji dalis kaimo prijungta prie Vilniaus miesto.
Etimologija
Tarandė yra vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia pratekančios Tarandės upės. Pats upėvardis yra neaiškios kilmės, galbūt sietinas su ugrofinų kalbomis.