cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karas per trečiąsias šalis
miniatiūra|[[Kuba|Kubos ir Tarybų Sąjungos patarėjai karo klausimais drauge planuoja karines operacijas pilietinio karo Angoloje metu (1975–2002). Šis karas – ginkluoto konflikto trečiojoje šalyje tarp JAV ir TSRS pavyzdys.]] Karas per trečiąsias šalis (angl. proxy war) – ginkluotas konfliktas tarp dviejų valstybių ar nevalstybinių politinių darinių, kuriuos remia kitos šalys, tiesiogiai nedalyvaujančios karo veiksmuose. Tam, jog konfliktas būtų laikomas karu per trečiąsias šalis, būtini tiesioginiai ir ilgalaikiai konflikte kovojančių ir jas atitinkamai palaikančių valstybių santykiai. Paprastai konfliktą remiančios, bet jame nedalyvaujančios šalys paramą išreiškia tiekdamos finansinius išteklius, karinius mokymus, amuniciją ir kitokią materialiąją pagalbą, siekdamos kovojančiai šaliai padėti įveikti priešą.
Kristupas Keršys
Klubinė karjera
2023 m. kartu su FK Metta rengėsi sezonui, o draugiškose rungtynėse prieš Gargždų „Bangą“, kurios baigėsi lygiosiomis (3:3). Jose Keršys pelnė įvartį.
2023 m. birželio 25 d. pelnė įvartį rungtynėse prieš „Liepojos“ klubą.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Rinktinės
2022 m. lapkričio 16 d. Baltijos U-21 turnyre Estija rezultatu 5:1 sutriuškino Lietuvą. Vienintelį įvartį pelnė Keršys.
Tolerancija (fiziologija)
Tolerancija – įgyjamas organizmo nejautrumas kenksmingam aplinkos poveikiui. Toks poveikis gali būti ribota ksenobiotiko (nuodo) dozė arba grynai fizinis poveikis (sausra, karštis, ultravioletiniai spinduliai ir pan).
Skiriama labai greita, greita ir chroniška tolerancija.
Labai greta tolerancija pasireiškia per keletą minučių po pirmosios dozės. Greita tolerancija pasireiškia per keletą valandų. Pakartotinės dozės ar poveikiai tokiai tolerancijai atsirasti nebūtinos.
Lėtoji (chroniška) tolerancija vystosi palaipsniui, kai kenksmingas poveikis veikia ilgai, nepertraukiamai arba dažnai, tokia pačia arba didėjančia doze. Jei poveikis pašalinamas, tolerancija neretai ilgainiui išnyksta tačiau jam vėl atsiradus, antrą ir vėlesnius kartus tolerancija išsivysto greičiau.
Tolerancija ne visada yra specifinė, gali būti ksenobiotinės medžiagos, kurias pavartojus, tolerancija bus tokia, kokia buvo jau anksčiau vartotam kitokiam, panašiam ksenobiotikui.
Tolerancijos procese dalyvauja daugelis organizmo sistemų: modifikuojami ar kitaip ląstelės struktūrose išdėstomi esami baltymai, papildomai susintetinamos apsaugančios medžiagos, galimi persitvarkymai ląstelės, organizmo, elgesenos lygmenyse. Vieniems šių pakitimų pakanka trumpo laiko, kiti užtrunka žymiai ilgiau. Žinomi atsparūs mutantai kuriose dėl pakitusios reguliacijos įprastai tolerancijos aktyvuojami pokyčiai palaikomi nuolat. Tačiau, kad ir labiau atsparus konkrečiam poveikiui, toks organizmas gali būti apskritai mažiau gyvybingas.
Tolerancija narkotinėms medžiagoms
Tolerancija medikamentams, narkotinėms medžiagoms – reiškinys, kai ilgiau vartojant medžiagą, organizmo reakcija į tą medžiagą mažėja. Žmogui susiformuoja daug efektyvesnė „gynybinė“ sistema vartojamai medžiagai. Jo ta medžiaga nebeveikia taip stipriai kaip veikdavo anksčiau ar kaip tokia pati dozė veiktų kitus. Tolerancija paprastai išnyksta ilgesnį laiką nevartojant tos medžiagos. Kai kurioms medžiagoms tolerancija neišsivysto, kitoms (kaip heroinui) ji vystosi labai greitai.
Jei žmogui vystosi tolerancija ir jis patiria psichologinę priklausomybę ar fizinę priklausomybę, kurių negali ar nenori nugalėti tuo pat metu tai gali būti labai pavojingas derinys. Taip elgiantis, paprastai norint pasiekti tą patį rezultatą, pasirenkama vis didesnė dozė. Kitas pasirinkimas – nutraukti vartojimą mažiausiai mėnesiui ir palaukti kol tolerancija praeis.
Tolerancija veikia taip pat ir mirtiną dozę. Žmogaus kuriam išsivysčiusi stipri tolerancija vidutinė vartojama dozė gali viršyti eiliniam žmogui mirtiną dozę. Kai toks žmogus be specialistų pagalbos mėgina nutraukti vartojimą, o po kelių savaičių nevartojimo galiausiai palūžta ir vėl suvartoja tiek kiek jam anksčiau buvo įprasta (neįvertinant sumažėjusios tolerancijos), tai gali baigtis mirtimi. Toks reiškinys labiausiai būdingas opiatams – morfinui, heroinui, aguonų ekstraktui, opijui.
Ažuolynė (Jurbarkas)
Ažuolynė – buvęs kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Skirsnemunės.
Kasitų mitologija
thumb|dievų vardai kasitų-akadų kalbų žodyne Kasitų mitologija – kasitų, etninės grupės iš Irano kalnyno, kuri XVI–XIII a. valdė Babiloniją, mitologijos visuma.
Rompopė
250px|miniatiūra|dešinėje|Rompopė Rompopė – egnogo tipo likeris, kurio pagrindiniai ingredientai yra kiaušiniai, pienas ir vanilė. Kiaušinių tryniai suteikia emulsintam gėrimui geltoną spalvą. Tai tradicinis gėrimas tokiose šalyse kaip Kosta Rika, Salvadoras ir ypač Meksika. Manoma, kad rompopės receptas buvo sukurtas Pueblos miesto vienuolynuose.
Žodis kilęs iš žodžio rompon, kuriuo vadino ispanišką egnogo variantą, atkeliavusį į Meksiką. Ispaniškajame variante alkoholinis ingredientas yra romas, tad ir abiejuose žodžiuose rom-pon ir rom-pope pirma šaknies dalis reiškia 'romas'.
Į rompopę receptūra panašus gėrimas yra ('beždžionės uodega'), skiriasi tuo, kad yra ne geltonas, o rudas, nes jam spalvą suteikia ne kiaušiniai, o kava. Visi kiti ingredientai sutampa.
Rompopė komerciškai gaminama visoje Meksikoje. Daug kur ji gaminama ir namuose pagal vietinius receptus. Gaminant tokią rompopę kartais dedami pekaninės karijos, migdolai, graikiniai riešutai, cinamonas, pušų sėklos, vanilė, žemuogės ir kt. Vietiniai gyventojai rompopę geria ne tik per šventes, bet ir šeimos renginiuose. Rompopė geriama ne tik kaip alkoholinis gėrimas, bet naudojama ir kaip desertų komponentas, patiekalų užpilas (topping). Komerciškai rompopė prieinama ir JAV, ypač valstijose palei sieną su Meksika.
Istorija
Rompopė yra vienas iš daugelio kiaušinių likerių, tradicinių šventinių gėrimų Europoje ir Amerikoje. Žinomiausi tokie gėrimai yra anglų egnogas, Nyderlandų advokatas. Angliškasis egnogas artimas tokiam senam patiekalui kaip posetas, kuris gaminamas karštą pieną sutraukinant vynu (pvz., cheresu). Kitas į rompopę panašus gėrimas yra amerikietiškas egnogas, kuris daromas su romu arba burbonu.
Ispanijoje tradiciškai buvo paplitę kiaušinių punšų receptai, kurie vėliau atkeliavo į Ispanijos kolonijas Amerikoje. Čia atsirado keli rompopės variantai, tačiau žinomiausia yra Meksikos rompopė, sukurta XVII a. Kelios komercinės Meksikos rompopės markės patenka ir į tarptautinę rinką.
Tika
Tika  – miestas centrinėje Kenijoje, priklausantis Kiambu apygardai, tačiau kurie gyvenamieji rajonai yra Murangos apskrityje. Pramoninis miestas ir pagrindinis prekybos centras Kiambu srityje, Kenijoje, esantis A2 kelyje 42 km, į šiaurės rytus nuo šalies sostinės Nairobio, netoli Tikos ir Chanijos upių santakos. Miesto apylinkėse – Keturiolikos Kaskadų krioklys.
Istorija
XIX a. pabaigoje apsigyveno europiečiai ir azijiečiai. Regione kūrėsi mokyklos, ūkiai, sveikatos priežiūros įstaigos ir įmonės.
XX a. pradžioje britai pastatė stulpo formos paminklą centriniame Tikos verslo rajone, minint miesto, įkūrimą.
1924 m. suteiktas miesto statusas, o 1963 m. Kenijai atgavus nepriklausomybę, buvo priskirtas savivaldybei. Pirmasis meras buvo išrinktas 1968 m.
Liudvikas Čelchovskis
thumb|Herbas „Pobog“ Liudvikas Čelchovskis – Kauno vėliavininkas 1765-1768, Lietuvos iždo raštininkas 1763-1765, Kauno stalininkas 1738-1765.
Laura Ruzgutė
Laura Ruzgutė (g. 1997 m. spalio 9 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti saugės pozicijoje.
Tika
Gyventojai
Mieste pagal 2019 m. Nacionalinio surašymo duomenimis gyveno 279 429 gyventojai.
Bartninkai (Jurbarkas)
Bartninkai – buvęs kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Raudonės.
Podubičiai
Podubičiai – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Dubičių, Dainavos girioje, šalia Tabalio ir Tabalėlio ežerų bei juos juosiančios pelkės.
Laura Ruzgutė
Karjera
Profesionalią karjerą pradėjo MFK Kauno Žalgiris komandoje.
Podubičiai
Istorija
XIX a. pab. buvo bajorkaimis (akalyčia).
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 31 žmogus, iš kurių 20 buvo užrašyti lenkais ir 11 lietuviais.
Laura Ruzgutė
Rinktinės
2016 m. rugpjūčio 4 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, Baltijos taurės varžybose prieš Latviją.
Graikijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Graikijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Žadeikių tvenkinys (Mažeikių r.)
Tvenkinys kastinis, vandens perteklius nuteka link bevardžio upelio (Luobos intakas, Bartuvos upės baseinas) 1,5 km nuo jo žiočių.
Graikijos futbolo varžybos 2012–2013 m.
Komandų rikiuotė
Pastabos:
Atrankos ciklas dėl patekimo į Europos turnyrus
Pastaba:
Mastų rajonas
Mastų rajonas  – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Mastai.
Geografija
Ribojasi su Ščiutino, Zietelos, Zelvos, Valkavisko, Berastavicos ir Gardino rajonais. Pagrindinės upės: Nemunas bei jo intakai Ščiara ir Sipa bei Zelva, Rosė ir Elnė.
Gyventojai
Tautinė sudėtis:
Gyvenvietės
Vienintelis miestas – Mastai.
Pilkaraistis
Pilkaraistis – buvęs viensėdis Alytaus rajono savivaldybėje, 2,5 km į vakarus nuo Raitininkų, už Apsingio ežero.
Slanimo rajonas
Slanimo rajonas  – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Slanimas.
Geografija
Ribojasi su Zelvos, Zietelos, Baranovičių, Ivacevičų ir Pružanų rajonais. Pagrindinės upės: Ščiara ir jos intakai: Babočka, Grivda, Berioza, Isa ir Zelva.
Gyventojai
Tautinė sudėtis:
Gyvenvietės
Vienintelis miestas – Slanimas.
Radžangas
Radžangas (MS Sungai Rajang) – upė Malaizijoje, Borneo salos šiaurės vakaruose, Saravako valstijoje. Prasideda Irano kalnuose salos centrinėje dalyje, aukštupyje vadinama Batang Balui. Teka į vakarus kalvotomis, džiunglėmis apaugusiomis lygumomis. Įteka į Pietų Kinijos jūrą, sudaro pelkėtą, virš 3000 km² teritoriją užimančią deltą.
Upė vandeninga ištisus metus. Ant jos nuo 2011 m. veikia viena didžiausių Azijoje Bakuno hidroelektrinė, o aukštupyje vykdoma Murum hidroelektrinės statyba. Radžangas laivuojamas, jūros laivai įplaukia iki Sibu. Pagrindiniai miestai prie upės: Songas, Belaga, Kapitas, Kanovitas, Sibu.
Viktorija Budrytė-Winnersjo
Viktorija Budrytė-Winnersjo (g. 1989 m. spalio 12 d.) – Lietuvos futbolininkė, žaidžianti puolėjos pozicijoje.
Rinktinės
2006 m. lapkričio 18 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, Europos taurės atrankos varžybose prieš Maltą.
Tartokas (Alytus)
Tartokas – buvęs viensėdis Alytaus rajono savivaldybėje, netoli Raitininkų.
Vytiniai
Vytiniai – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, prie kelio  – P104 Vytiniai – Tukumas, 72 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 3 km į pietus nuo Aucės, 14 km į šiaurę nuo Naujosios Akmenės. 288 gyventojai (2021 m.). Vytinių valsčiaus centras.
Žemalės II tvenkinys
Žemalės II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 13 km į pietvakarius nuo Mažeikių, Žemalės gyvenvietės centre. Sudarytas užtvenkus Žemalupio upę (Vaidoto intakas, Šerkšnės baseinas) 5,3 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę – 0,13 km, plotis – iki 0,06 km. Yra 5 a salelė. Altitudė 92,3 m. Krantai žemi. Pasroviui iškart telkšo 0,46 ha Žemalės I tvenkinys.
Priekuliai
Priekuliai  – kaimas Latvijoje, Cėsių savivaldybėje. Valsčiaus centras. 2183 gyventojai (2021 m.). Per kaimą eina regioniniai keliai P28 Priekuliai–Rauna ir P30 Priekuliai–Cėsys–Maduona. Šalia teka upė Vaivė. Iki Cėsių – 6 km, iki Rygos – 92 km. 2009–2021 buvo Priekulių savivaldybės administracinis centras.
Trindadė
Trindadė − miestas San Tomė ir Prinsipėje, San Tomės saloje. Mė Sočio rajono administracinis centras.
Gyventojų − 6 636 (2005). Trindadė yra antras pagal gyventojų skaičių miestas po San Tomės. Trindadę su sostine San Tome ir kitais didesniais miesteliais jungia geri plentai.
San Džiminjanas
San Džiminjanas – miestelis ir komuna Italijoje, Toskanos regione. Viduramžiais įkurtas miestelis garsus tuo, jog jame nėra nė vieno naujo pastato. Dėl unikalios architektūros jis įtrauktas į UNESCO paveldo sąrašą.
Architektūra
Miestelį puošia aukšti bokštai, kuriuose seniau buvo laikomi prieskoniai (kadaise bokštų buvo 72) – turtingesniųjų San Džiminjano šeimų visuomeninio statuso simbolis. Miestelyje nėra nė vienos naujoviškos gatvės (vien grindinys).
Mažosios Berastavicos valsčius
Mažosios Berastavicos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Mažoji Berastavica.
Suskirstymas
1933 m. spalio 16 d. suskirstytas į 26 seniūnijas.
Socioekonominė padėtis
Žema socioekonominė padėtis neigiamai paveikia tiek psichologinę, tiek fiziologinę asmenų sveikatą. Pastariesiems asmenims būdingesnė depresija, nerimas, agresija, taip pat nesveika gyvensena – rūkymas, alkoholizmas, fizinio aktyvumo stoka, prasta mityba ir su tuo susijęs antsvoris, nutukimas.
Killyleagh Youth FC
Kililėjaus „Youth“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Kililėjaus kaimo.
Pasiekimai
Šaltiniai:
Didžiosios Berastavicos valsčius
Didžiosios Berastavicos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Didžioji Berastavica.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Suskirstymas
1933 m. spalio 16 d. suskirstytas į 20 seniūnijų.
Dubno valsčius
Dubno valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Dubnas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Okefenokio pelkė
thumb|250px|Saulėlydis Okefenokio pelkėje Okefenokio pelkė  – pelkė Jungtinių Amerikos Valstijų pietryčiuose, ties Floridos ir Džordžijos valstijų siena, į šiaurės vakarus nuo Džeksonvilio. Plotas 1550 km². 85 % iš pelkės ištekančio vandens nuteka Suvanio upe į Meksikos įlanką, likę 15 % – Šv. Marijos upe į Atlanto vandenyną.
Pelkė susidarė buvusio jūros duburio, užpildyto skurdžiomis, smėlingomis nuogulomis, vietoje. XX a. pr. pelkėje pradėtas miško kirtimas, tačiau 1937 m. jai apsaugoti įsteigtas Okefenokio nacionalinis gamtos draustinis.
Okefenokio pelkei būdingi durpynai, atviro vandens plotai, daug smėlėtų pušynais apaugusių salų. Būdingi augalai – dvieilis taksodis, dvižiedė nisa, pelkinė pušis, virgininis ąžuolas. Gausi gyvūnija: 40 rūšių žinduoliai, 175 rūšių paukščiai; aligatoriai.
Kuokmuiža
Kuokmuiža  – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, Vytinių valsčiuje, į šiaurę nuo kelio P96 Duorupė – Ežerė, kelių nuo šio kelio ties Kevele į Ylę ir kelio Aucė – Saldus pro Kevelės šaltinius sankryžoje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Aucės, 25 km nuo Naujosios Akmenės. 24 gyventojai (2014 m.).
Istorija
Į rytus nuo kaimo yra istorinis archeologinis paminklas Inčėnų piliakalnis, prie kurio 1260 m. įvyko Duobės mūšis.
Pranciškus Dembinskis
Pranciškus Dembinskis – Braclavo vėliavininkas 1750 metais Vislicos pataurininkas 1748 metais, Radomo konfederacijos kancleris, pasiuntinys nuo Krokuvos vaivadijos į Repnino seimą, nuo Krokuvos vaivadiijos Baro konfederacijos kancleris, Krokuvos pasiuntinys į 1773-1775 metų seimą.
1764 metais pasirašė Augusto Stanislovo Poniatovskio elekciją. Pasiuntinys į 1780 metų seimą nuo Krokuvos vaivadijos.
Buvo Švento Stanislovo ordino kavalierius.
Lakotų kalba
Lakotų kalba (Lakȟótiyapi) – sijų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų lakotų (Tetono sijų). Nors laikoma atskira kalba, lingvistiškai ji yra greičiau viena iš trijų sijų tarmių (kitos – vakarų ir rytų dakotų). Lakotų kalba yra viena plačiausiai vartojamų JAV indėnų kalbų; ja kalba ~6000 žmonių, gyvenančių daugiausia Šiaurės ir Pietų Dakotos lygumose.
Lakotų kalbos šaltiniai žinomi nuo 1840 m., kuomet ji pradėta užrašinėti misionierių. Šiuolaikinė lakotų kalbos ortografija yra tokia:
Gramatinė žodžių tvarka: subjektas–objektas–veiksmažodis. Plačiai naudoja polinksnius. Turi 4 artikelius (waŋ, kiŋ, waŋjí, k’uŋ). Veiksmažodžiai turi aktyvią, pasyvią ir tranzityvią nuosakas. Turi 3 asmenis, kaitomi skaičiais (vienaskaita, dviskaita, daugiskaita). Asmenų kaitymo morfologija sudaroma kaitant priešdėlius, o daugiskaitoje pridedama galūnė -pi. Naudojamos enklitinės dalelytės. Jos kaitomos giminėmis.
Nors misionieriai pradžioje skatino lakotų kalbos fiksavimą, vėliau, indėnus apgyvendinus rezervacijose, mokyklose ribotas kalbos naudojimas, daug lakotų perėmė anglų kalbą. XX a. pab. pradėti kalbos atgaivinimo darbai. Dabar Pietų Dakotoje veikia lakotų kalbą dėstančios mokyklos, Pietų Dakotos universitete yra lakotų kalbos studijų programa.
Hrazdanas (upė)
Hrazdanas arba Zanga – upė centrinėje Armėnijoje; Arakso kairysis intakas. Išteka iš Sevano ežero šiaurės vakarinio galo. Teka į pietvakarius kalnų slėniu. Žemupyje kerta Ararato lygumą. Įteka į Araksą Turkijos pasienyje.
Ant upės įrengta 6 hidroelektrinių kaskada, vanduo naudojamas drėkinimui. Prie Hrazdano įsikūrę miestai: Sevanas, Hrazdanas, Čarencavanas ir Armėnijos sostinė Jerevanas. Upės vardu pavadintas Hrazdano stadionas.
Pia Maria
Kartu su didžėjumi LUM!X, atlikėja su daina „Halo“ atstovavo Austrijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
„Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. vasario 8 d. buvo paskelbta, kad atlikėja (kartu su didžėjumi LUM!X) buvo atrinkta Austrijos transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Atlikėjos eurovizinė daina „Halo“ buvo išleista 2022 m. kovo 11 dieną.
Atlikėja pasirodė antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 12 dieną, tryliktuoju numeriu. Pusfinalyje surinko 42 taškus ir užėmė 15 vietą.
Dimitrios Tsakmakis
Dimitrijus Cakmakis (Δημήτριος Τσακμάκης; g. 1999 m. liepos 28 d.) – Graikijos futbolininkas, gynėjas. Buvęs „Panevėžio“ futbolo klubo žaidėjas.
Karjera
Žaidė gimtojoje Graikijoje. Priklausė AC Platanias klubui. Atstovavo šio klubo jaunimo ekipai. pagrindinėje komandoje sužaidė šešis susitikimus.
Priklausė žemesniųjų divizionų AO Agios Nikolaos, OF Ierapetras, PO Triglias klubams.
FK Panevėžys
2021 m. rugpjūtį pranešta, kad žaidėjas tapo FK Panevėžys nariu.
Pasirašyta pusantrų metų sutartis, kuri galios iki 2022-ųjų sezono pabaigos. Gynėjas rungtyniavo 44 numeriu pažymėtais marškinėliais.
Pirmoje lygoje debiutavo 2021 m. rugpjūčio 8 d. rungtynėse prieš „Ritebių“ B ekipą. Žaidė visas rungtynes ir užsidirbo geltoną kortelę. Panevėžys B nugalėjo Riteriai B rezultatu 4:2.
A lygoje debiutavo 2021 m. rugpjūčio 13 d. rungtynėse prieš „Bangos“ klubą.
Valkavisko rajonas
Valkavisko rajonas  – rajonas Baltarusijoje, Gardino srityje. Administracinis centras – Valkaviskas.
Dimitrios Tsakmakis
Tolimesnė karjera
2022 m. atstovavo Panachaiki GE Graikijoje. Nuo 2023 m. vasaros priklasė Atromitos FC.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Valkavisko rajonas
Geografija
Ribojasi su Svisločiaus, Berastavicos, Mastų, Zelvos ir Pružanų rajonais. Pagrindinės upės: Rosė (Nemuno baseinas), Volpenka, Netupa, Choruževka ir Volkovė.
Gyventojai
Tautinė sudėtis:
Gyvenvietės
Vienintelis miestas – Valkaviskas, miesto tipo gyvenvietės – Krasnaselskis ir Rosė.
Graikijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Graikijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Hudzevičų valsčius
Hudzevičų valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Hudzevičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
General Financing bankas
miniatiūra|left|2023 m.
General Financing bankas (buv. „General Financing”) – specializuotas bankas. Paskolino 71 mln. €.
Istorija
2005 m. gruodį įsteigta įmonė.
2008 m. rugsėjį ją įsigijo Prancūzijos bankas „Société Générale“ grupės dalimi.
Bankaučiškės
Bankaučiškės – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Kaišiadorių, prie Lomenos dešiniojo kranto. Dabar patenka į Kaišiadorių sodų teritoriją.
General Financing bankas
Istorija
2013 m. rugsėjį nusipirko Švedijos įmonė „Marginalen AB“, kurios bendrovės veikia Švedijoje, Norvegijoje, Suomijoje bei Baltijos šalyse.
Judita Sabatauskaitė
Judita Sabatauskaitė (g. 2002 m. gegužės 23 d.) – buvusi Lietuvos futbolininkė, saugės. Atstovavo Lietuvos jaunimo rinktinėms ir nacionalinei moterų rinktinei. Futbolininkės karjerą baigė nesulaukusi dvidešimt vienerių metų.
2015–2016 m.
Profesionalią karjerą pradėjo MFK Jonava komandoje. Nuo 2015 m. atstovavo tuometinei KKSC EOS-Aušra. Debiutavo ir aukščiausioje lygoje, rungtyniavo ir jaunimo čempionatuose.
2016 m. ir toliau atstovavo Jonavos ekipai. Rungtyniavo A lygoje, bei buvo kviečiama į jaunimo rintinių stovyklas.
WU-17 rinktinė
2017 m. buvo suburta ekipa, kuri vadinosi WU-17 rinktine. Joje žaidė talentingos merginos iš visos Lietuvos. Judita Sabatauskaitė buvo šios ekipos kapitonė. Buvo kviečiama ir į WU-17 rinktinės stovyklas, rungtyniavo prieš vokietes, austres, šveicares.
2018–2021 m.
LMFA I lygoje atstovaudavo „Jonavos“ klubui.
2019 m. įsitvirtino ir Lietuvos nacionalinėje moterų rinktinėje.
2019 m. rugsėjo 25 d. Kauno Žalgirio ekipa rezultatu 11-0 sutriuškino Utenos Utenio merginas. Šiose rungtynės net septynis įvarčius pelnė Judita Sabatauskaitė.
nuo 2022 m.
2022 m. buvusi Kauno Žalgirio ekipa perbėgo į Hegelmann klubo sistemą. Atstovavo FC Hegelmann.
2023 m. balandžio 3 d. paskelbta, kad vienas geriausių Lietuvos rinktinės ir Hegelmann klubo žaidėjų dėl sveikatos problemų priverta baigti futbolininkės karjerą.
Rinktinės
2018 m. rugsėjo 4 d. debiutavo nacionalinėje rinktinėje, Baltijos taurės varžybose prieš Latviją.
2022 m. buvo kviečiama į Lietuvos moterų rinktinę, kuri rungtyniavo pasaulio čempionato atrankos cikle.
Kapčiauka
Kapčiáuka – agromiestelis vakarų Baltarusijoje, 12 km į pietus nuo Gardino. Apylinkės centras.
Istorija
XIX a. buvo kaimas ir dvaras Gardino apskrities Hornicos valsčiuje, veikė cerkvė, koplyčia, mokykla.
Dogerlandas
thumb|200px|Dogerio banka. Dogerlandas – sausumos sritis, jungusi Didžiąją Britaniją su Europos žemynu. Ji patvino pakilus jūros lygiui 6500–6200 m. pr. m. e. Geologiniai tyrimai rodo, kad Dogerlandas buvo tarp rytinės Britanijos pakrantės ir dabartinės Olandijos, vakarinės Vokietijos pakrantės ir Jutlandijos. Ten tikriausiai buvo daug gyvūnų, kuriuos medžiojo mezolito laikotarpio žmonės. Kylant jūros lygiui, iš Dogerlando liko tik kelios žemos salos, kurias galbūt paskandino cunamis, susidaręs po Storegos nuošliaužos.
Dogerlando radiniai domino žmones nuo XX a. pradžios. Susidomėjimas išaugo 1931 m., kai žvejybinis laivas į rytus nuo Vošo įlankos ištraukė elnio ragus. Šis radinys buvo datuotas ir priskirtas tam laikotarpiui, kai Dogerlande buvo tundra. Kiti laivai ištraukė mamutų, liūtų ir kitų gyvūnų liekanų bei priešistorinių ginklų, įrankių.
Kalbotyra (žurnalas)
Kalbotyra – recenzuojamas žurnalas, publikuojantis įvairių kalbų sinchroninius ir diachroninius, taip pat ir tarpkalbinių aspektų, tyrimus. Filologijos fakulteto mokslo periodikos žurnalas „Kalbotyra“ – vienas seniausių VU mokslo periodikos leidinių, be pertraukų leidžiamas nuo 1958 m. Visi žurnalo tekstai yra atviros prieigos, o jame skelbiami straipsniai per 2019 m. buvo atsiųsti beveik 40 tūkst. kartų.
Dogerlandas
Dogerlandas XX a. dešimtame dešimtmetyje pavadintas pagal Dogerio banką, o šį pavadinimą gavo nuo XVII a. olandų žvejybinių laivų.
Kalbotyra (žurnalas)
Istorija
Pirmasis laikotarpis (1958–1970)
Per šiuos 12 metų buvo išleisti 21 žurnalo numeriai, tačiau šis laikotarpis buvo pati žurnalo pradžia, todėl publikavimo dažnis buvo nepastovus: pirmi trys numeriai išėjo kartą per metus, 1962 m. išleisti 2, o 1963 m. net 4 numeriai. Pastarieji numeriai buvo numeruojami iš eilės ir vadinosi „Kalbotyra“.
Produktyviausias laikotarpis (1971–2004)
Nuo 1971 metų pradėti numeruoti tomais, atitinkamai (1), (2) ir (3), kurie iš eilės vadinosi: Lietuvių kalba, Slavistika, Užsienio kalbos., reguliariai leisti iki pat 1976 m. Vėliau iki 1980 m. buvo leidžiami penki teminiai „Kalbotyros“ numeriai: (1) Lietuvių kalba, (2) Slavistika, (3) Užsienio kalbos: vokiečių kalba, (4) Užsienio kalbos: Anglų kalba, (5) Užsienio kalbos: Prancūzų kalba. 1981–2004 metais žurnalas skilo į tris sąsiuvinius: pirmas buvo skirtas lietuvių kalbos studijoms, antras – slavistikai, o trečias – germanų ir romanų kalboms. . 1986 m. išėjo papildomas ketvirtasis žurnalas: Kalbų aprašai: savanų kalba.
1961–1992 m. leido Aukštojo ir specialiojo vidurinio mokslo, Lietuvos kultūros ir švietimo ministerija, o nuo 1993 m. leidžia Vilniaus universitetas.
Kaitos laikotarpis (2004–2006)
„Kalbotyros“ pirmasis sąsiuvinis nuo 2007 m. leidžiamas elektroniniu formatu ir vadinasi „Lietuvių kalba“, o jo numeracija vėl pradėta nuo 1.
Nuo 2006 m. reguliariai leidžiamas buvo tik sąsiuvinis „Germanų ir romanų studijos" (3).
Žurnalas šiandien (2013-)
Nuo 2013 m. mokslo žurnalas vadinasi „Kalbotyra“. 2016 m. ir 2017 m. išleisti teminiai numeriai: „Modalumas ir evidencialumas Europos kalbose“ ir „Dabartiniai tekstynais paremti kontrastyviniai kalbų tyrimai“.
Tematika
Tarptautinis žurnalas „Kalbotyra“ skirtas įvairių kalbų aspektų (taip pat ir tarpkalbinių) sinchroniniams ir diachroniniams tyrimams. Spausdinami mokslo straipsniai susiję su kalbotyra anglų, lietuvių, prancūzų, vokiečių kalbomis, knygų (ar jų ištraukų) recenzijos, priminimai apie kalbotyros mokslui nusipelniusius asmenis, netektis, jubiliejus bei publikuojami interviu su mokslininkais, nagrinėjami įvairūs kalbų aspektai (LIII(1) numeryje aptartas įdomus kirčiavimo atvejis F. Kuršaičio gramatikoje ). Jubiliejinėmis datomis žurnalas dažnai būna skiriamas tam tikram autoriui ar mokslininkui (5-asis skirtas J. Jablonskio 100 metų gimimo sukakčiai). Norint pateikti straipsnį ar tapti recenzuotoju privaloma prisijungti prie žurnalo leidybos sistemos. Pateikiami straipsniai ar recenzijos negali būti publikuoti anksčiau. Kiekvieną pateiktą recenzuoja bent du anoniminiai recenzentai, kuriems pateikiami nuasmeninti rankraščiai.
Dalyvavimas iniciatyvose
Šis žurnalas yra projekto Atvirųjų citatų iniciatyvos (i4OC) narys, kurio dėka yra laisvai skelbiami mokslo citavimo duomenys, kad būtų galima sukurti naują ir geresnę metriką. Taip pat žurnalas yra ir projekto Atvirųjų santraukų iniciatyvos (I4OA) narys. Šis projektas skatina įvairių infrastruktūrų bendradarbiavimą, pvz.: mokslo leidinių leidėjų, bibliotekininkų, tyrėjų. Šio projekto tikslas yra didinti mokslo leidinių prieinamumą tam skirtose talpyklose. Žurnalas yra ir Atvirųjų archyvų iniciatyvos dalyvis.
Redakcija
Redaktoriai: R. Mironas (iki 31 t.), A. Steponavičius (t. 31–42); nuo t. 43 atskiri redaktoriai.
Žurnalo atsakingoji redaktorė nuo 2009m .- Aurelija Usonienė (Vilniaus universitetas)
Atsakingosios redaktorės pavaduotoja – Vaiva Žeimantienė (Vilniaus universitetas)
Sektretorė – Jolanta Šinkūnienė (Vilniaus universitetas)
Taip pat redaktorių kolegijai priklauso ir kitų universitetų: Antverpeno universitetas, Vytauto Didžiojo universitetas, Kopenhagos universitetas, Antverpeno universitetas, Pietų Danijos universitetas Odensėje, Kembridžo universitetas, Kauno technologijos universitetas, Madrido Complutense universitetas, Poznanės A. Mickevičiaus universitetas, Insbruko universitetas, Greifsvaldo Ernsto Morico Arndto universitetas.
Pušnies pelkė
Pušnies pelkė – pelkė (žemapelkė) šiaurės rytų Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4,5 km į pietus nuo Rimšės, tarp Medeišių, Gramantiškės, Trakniškės ir Gakiškės kaimų, Dysnos intako Mūnelio baseine. Plotas 267 hektarai. Tęsiasi iš šiaurės į pietus 3 km. Pietiniame gale telkšo Krakinio ežeras, viduje daug mažų sausmių.
Durpių sluoksnio vidutinis storis – 2,7 m (didžiausias 6,7 m). Pušnies pelkėje auga liekniniai beržai, gegužraibės, kupstiniai švyliai. Gyvena bebrai, šernai, briedžiai. Peri perkūno oželiai, griežlės, tetervinai, sutinkami juodieji gandrai, švygždos, balinės pelėdos, gervės. Dalis pelkės patenka į Pušnies telmologinį draustinį.
Skavai
Skavai (arba Skabos, Skalos) – buvusi Kauno miesto dalis, buvusi į rytus už miesto sienos, dabartiniame Muzikinio teatro sodelyje.
Istorija
XVII a. pradžioje Kaunas jau buvo nusidriekęs iki gynybinės sienos. Už jos vingiavo du lygiagretūs keliai į Rumšiškes ir Vilnių, plytėjo miestiečiams priklausiusios ganyklos, vadintos Skavais.
Tuvaliečių kalba
Tuvaliečių kalba – šnekamoji ir rašytinė kalba, daugiausia vartojama Tuvalu. Šia kalbą moka vos 13000 planetos gyventojų. Tai austronezinės kilmės kalba. Didelę įtaką kalbai padarė misionieriai iš kitų šalių, atvykę XIX a. - XX a.
Skavai
Istorija
1843 m. Kaunas tapo gubernijos centru, iki 1847 m. buvo suprojektuota nauja jo dalis – Naujamiestis, kurio pradžia buvo maždaug ties Skavais. Kapinės dabartinio miesto sodo teritorijoje veikė iki 1863 m. ir ribojosi su Kauno totorių priemiesčiu. 1904 m. miesto plane vietovė dar žymima – tuo metu jau buvo suformuota kaip kvartalas, bet po I pasaulinio karo nebeaptinkama.
Totorių priemiestis (Kaunas)
Totorių priemiestis – buvusi Kauno miesto dalis, dabartinių J. Gruodžio, D. Poškos ir I. Kanto gatvių trikampyje. Dabartinė I. Kanto gatvė 1871 m. ir vadinosi Totorių gatve – šiaurinė pusė Mažąja Totorių g., pietinė pusė Didžiąja Totorių g. Jas skyrė dabartinė Kęstučio gatvė – tuo metu Didžiojo Sodo g.
Tuvaliečių kalba
Kalbos sudėtis
Kalbą sudaro 5 balsės (i, e, a, o, u) ir 11 priebalsių (p, t, k, m, n, g, f, v, s, h, l).
Dialektai
Tuvaliečių kalba skirstoma į du dialektus. Šiaurės tuvaliečių dialektas vartojamas Nanumaga, Nanumea ir Niutao salose. Pietų dialektas paplitęs Funafuti, Vaitupu, Nukufetau ir Nukulaelae salose.
Totorių priemiestis (Kaunas)
Istorija
Kaune totoriai gyveno Senamiesčio rytinėje dalyje. Ties dabartine J. Gruodžio gatve iš Senamiesčio į rytus ėjo Totorių vartai. Būtent totoriai dažnai Lietuvos miestuose atlikdavo sienų apsaugą, todėl šioje vietovėje ir įsikūrė priemiestis. Šalia totorių priemiesčio už sienos iki 1863 m. buvo Kauno miesto kapinės ir buvęs Skavų priemiestis.
Budninkai (Kaišiadorys)
Budninkai – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Stabintiškių.
Barškynai
Barškynai (, nuo 1938 m. Kühnen) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 11 km į pietryčius nuo Pilkalnio, 12 km į šiaurės rytus nuo Stalupėnų, Rausvės kairiajam krante ir abipus Briedupės, prie Briedupės ir Rausvės santakos.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|250px|Barškynų kaimo bendruomenė 1931/37 m. Vienas seniausių Pilkalnio apskrities kaimų. Minimas 1580 m. Barßkeynen vardu kaip dalis didesnio, senesnio, išsibarsčiusio Rausch kaimo prie Rausvės upės. Kaimo pavadinimas kilęs nuo pirmojo ūkininko, činšininko Barškyno (Barschkyn) pavardės. 1615 m. kaimas padidintas trimis kulmiškių ūbais (ūkiais). Per Didįjį marą neteko daugumos gyventojų: 1719 m. iš 11 buvusių sodybų tik 2 buvo gyvenamos. 1734 m. kaime gyveno jau 6 šeimos, 4 iš jų – lietuviškai kalbančios (Baltruschatis, Kurschatis, Kalweitis, Gurbatis), viso buvo 51 gyventojas. 1785 m. buvo mišrusis kaimas su 9 ugniakurais, 1821 m. – mišrusis kaimas su 65 gyventojais.
Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Dainių seniūnijai, 1723-65 – Įsruties apskrities Diržkiemio domenų valsčiui, 1765-1818 - Būdvaičių domenų valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Varnininkų valsčiui. Tikintieji iki 1863 m. priklausė Širvintos evangelikų liuteronų parapijai, vėliau – naujai įkurtai Varnininkų parapijai. Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. šiaurinė buvusio kaimo dalis priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei, pietinė – Nesterovo rajono Prigorodnojės kaimo gyvenvietei.
Victim of Love (Elton John albumas)
„Victim of Love“ – tryliktasis britų atlikėjo Elton John studijinis albumas, išleistas 1979 m. Albume groja disko žanro muzika, nors buvo išleista gerokai vėliau po disko muzikos bangos, dėl ko tai yra nelabai sėkmingas albumas ir kritikų dažnai vertinamas kaip vienas prasčiausių Eltono Džono darbų. Kita vertus, singlas tokiu pačiu pat pavadinimu kaip ir albumas – „Victim of Love“ kažkiek susilaukė sėkmės, užimdamas 31-ąją vietą Jungtinių Valstijų „Billboard Hot 100“ sąraše, 38-ąją vietą Australijoje ir 46-ąją vietą Kanadoje, nors kitame pastarosios „Canadian Adult Contemporary“ sąraše užėmė 11-ą vietą. Disko kategorijoje, tai yra „Billboard Disco Top 100“ (JAV) sąraše, užėmė tik 55-ąją vietą.
Pašarinis runkelis
Pašarinis runkelis ( subsp. vulgaris var. crassa) – paprastojo runkelio (Beta vulgaris) atmaina.
Stiebas stačias, plikas, briaunotas, vagotas, šakotas, žalsvos, rausvos arba rausvai ruožuotos spalvos. Lapai pliki, dideli, lygiais, kiek banguotais kraštais. Žiedai susispietę į varpiškus žiedynus, žalsvi arba balsvi. Vaisius – sudėtinis kamuolėlis, sudarytas iš 2–6 vaisių. Šaknis – mėsingas, apskritas arba pailgas šakniagumbis, kurio spalva įvairuoja tarp gelsvos, geltonos, oranžinės, baltos, rožinės, violetinės. Augalas dvimetis – pirmais metais išaugina šakniagumbį, antrais – stiebą su žiedais.
Pašarinis runkelis – svarbus pašarinis augalas. Šakniagumbyje gausu proteino, kalcio, fosforo, lapuose – proteino. Runkeliai, turintys iki 13 % cukraus, vadinami pusiau cukriniais.
Augalas gerai dera velėniniuose karbonatiniuose, velėniniuose glėjiškuose lengvuose bei vidutinio sunkumo priemoliuose, todėl dažniausiai auginamas Vidurio Lietuvos žemumoje.
Runkeliui kenkia virusinė geltligė, miltligė, lapų mozaika, rūdys. Pagrindiniai kenkėjai: runkelinė musė, runkelinis amaras, runkelinė blakė, runkeliniai straubliukai.
Išvestas XVI a. Vokietijoje.
LUM!X
Luca Michlmayr (g. 2002 m. liepos 23 d.) – Austrijos muzikos prodiuseris ir didžėjus. Dar žinomas sceniniu vardu LUM!X.
Kartu su atlikėja Pia Maria, didžėjus su daina „Halo“ atstovavo Austrijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
„Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. vasario 8 d. buvo paskelbta, kad LUM!X (kartu su atlikėja Pia Maria) buvo atrinkti Austrijos transliuotojo‎‎ atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Atlikėjų eurovizinė daina „Halo“ buvo išleista 2022 m. kovo 11 dieną.
Atlikėjų duetas pasirodė antrajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 12 dieną, tryliktuoju numeriu. Duetas užėmė 15 vietą, surinkę 42 taškus, todėl į finalą nepateko.
Tomb Raider Chronicles
Tomb Raider Chronicles (kitaip „Tomb Raider V: Chronicles“)  – 2000 m. videožaidimas „PlayStation“, „Windows“, „Mac“ ir „Dreamcast“ sistemoms. Tai vieno žaidėjo nuotykių ir veiksmo žaidimas, 5-oji „Tomb Raider“ žaidimų serijos dalis, pasakojanti apie anglų archeologės Laros Kroft nuotykius.
Vėliau žaidimas publikuotas „PlayStation Network“ ir „Steam“ tinkluose, GOG.com sistemoje. Bendri žaidimo pardavimai siekė apie 1,5 mln. kopijų. Metacritic svetainės kritikų apžvalgų įvertinimų suvestinės vidurkis − 63 balai iš 100 („PlayStation“ platformai).
Apie žaidimą
„Tomb Raider Chronicles“ yra vieno žaidėjo žaidžiamas nuotykių-veiksmo žaidimas. Veiksmas vyksta kompiuterinės 3D grafikos aplinkoje iš trečiojo asmens perspektyvos. Žaidimo kūrėjai − britų „Core Design“ studija, leidėjas − „Eidos Interactive“. Žaidimas menkai skiriasi nuo ankstesnio „Tomb Raider: The Last Revelation“ žaidimo, nes abu paremti tuo pačiu žaidimo varikliu. Įvesti keli nauji Laros judesiai: sugebėjimas eiti ištemptu lynu, sugebėjimas pralysti pro siaurą plyšį persiverčiant ir galėjimas supuotis pakibus rankomis ant sijų. Žaidime Larai tradiciškai reikia įveikti įvairias kliūtis šokinėjant, plaukiant, kovojant su priešininkais, bei sprendžiant patekimo galvosūkius norint gauti ieškomą senovinį artefaktą. Žaidimo kambariuose išslapstyti 36 trofėjai − auksinės rožės.
„Tomb Raider Chronicles“ yra ženkliai trumpesnis nei „Tomb Raider: The Last Revelation“. Veiksmas prasideda prie paminklo Larai Kroft, nes ji, spėjama, yra žuvusi („Tomb Raider: The Last Revelation“ pabaiga). Laros draugai susirenka Kroft rūmuose ir dalijasi prisiminimais apie Laros žygius. Žaidime atskleidžiamos 4 nežinomos Laros artefaktų paieškos misijos skirtingose pasaulio vietose:
Hornicos valsčius
Hornicos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Hornica, vėliau – Kapčiauka.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Hrazdanas
Hrazdanas (🇦🇲) – miestas vidurio Armėnijoje, Kotaiko srityje, kairiajame Razdano upės krante, 50 km nuo Jerevano; Kotaiko srities centras. Penktasis pagal dydį šalies miestas. Nuo X a. išlikęs Makravanko vienuolynas.
Istorija
Iki 1959 m. vadinosi Achta arba Nerkin Achta.
Degutiškės (Kaišiadorys)
Degutiškės (arba Degutiškis) – buvęs viensėdis Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Naujųjų Kietaviškių, piečiau Burbiškių.
Paprastasis runkelis
Paprastasis runkelis, arba burokas  – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos dvimetis augalas.
Stiebas stačias, plikas, briaunotas, vagotas, šakotas, iki 1–2 m aukščio. Lapai pliki, dideli, lygiais, kiek banguotais kraštais, 5–20 cm ilgio. Žiedai susispietę į varpiškus žiedynus, žalsvi arba balsvi, apdulkinami vėjo. Vaisius – sudėtinis kamuolėlis, sudarytas iš 2–6 vaisių. Šaknis – mėsingas, apskritas arba pailgas šakniagumbis. Augalas dvimetis – pirmais metais išaugina šakniagumbį, antrais – stiebą su žiedais.
Augalas kildinamas iš Viduržemio jūros krašto, ankstyviausia jo atmaina laikomas ''Beta vulgaris subsp. maritima'' (vad. jūrinis runkelis). Plačiai vartotas maistui senovės Mesopotamijoje, Egipte, Graikijoje, Romoje. Dabar žinomos paprastojo runkelio atmainos išvestos daugiausia XVI–XIX a. Šios atmainos – svarbi daržovė ir pašarinis augalas.
Pagrindinės paprastojo runkelio atmainos:
Antanas Nesavas
thumb|150px|Antanas Nesavas
Antanas Nesavas (1948 m. balandžio 5 d. Veiveriuose, Marijampolės apskritis – 1995 m. balandžio 30 d. Tbilisyje, Gruzija) – Lietuvos filosofas, diplomatas.
Biografija
1966 m. baigė vidurinę mokyklą Kaune, 1971 m. Vilniaus universiteto (VU) Istorijos fakultetą. Nuo 1974 m. dirbo VU Filosofijos istorijos katedros dėstytoju. 1975 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją. Nuo 1980 m. dirbo LSSR MA filosofijos katedroje. 1989–1991 m. studijavo Freiburgo, Konstanco universitetuose (VFR).
1991 m. dirbo LR užsienio reikalų ministerijos Vakarų Europos šalių skyriuje. 1992 m. 3 mėnesius mokėsi Londono ekonomikos mokykloje. 1992 m. balandžio 24 d. paskirtas LR ambasados Jungtinėje Karalystėje patarėju politikai. Nuo 1993 m. liepos 1 d. LR laikinasis reikalų patikėtinis. Nuo 1994 m. gegužės 4 d. iki komandiruotės į Gruziją 1994 m. rugsėjo 24 d. LR užsienio reikalų ministerijos patarėjas. Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) misijos Gruzijoje narys. 1995 m. naktį iš balandžio 29 d. į 30 d. žuvo autokatastrofoje Tbilisyje.
VU Filosofijos fakulteto periodinio leidinio „Problemos“ vienas iš steigėjų, redaktorių, autorių. Susipažinęs su Vokietijos, Didžiosios Britanijos šalių akademiniu, kultūriniu ir politiniu gyvenimu dalyvavo įvairiuose mokslo simpoziumuose, politiniuose disputuose. Nuo 1992 m. bendravo su Jungtinės Karalystės sostinėje gyvenančiais lietuviais. 1994 m. pradžioje jo iniciatyva įkurta Britanijos-Lietuvos draugija (British-Lithuanian Society).
Gostivaras
Gyventojai
47 procentai miesto gyventojų yra albanai, trečdalis-makedonai ir daugiau nei dešimtadalis- turkai.
Religiniu požiūriu gyventojai yra pasiskirstę: du trečdaliai iš jų musulmonai, o trečdalis ortodoksai pravoslavai.
Futbolas
Gostivare gyvavo (1919-2010 metais) futbolo klubas, kuris vadintas "Gostivaru".
1998 m. įkurtas K.F. Rinia Gostivar, po "Gostivaro" bankroto tapo KF Gostivar.
Reddi
‎‎‎Grupė su daina „The Show“ atstovavo Danijai 2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse‎‎.‎‎
„Eurovizijos“ dainų konkursas
‎‎2022 m. kovo 5 d. grupė su daina „The Show“ laimėjo surengtą „Dansk Melodi Grand Prix 2022“ finalą ir tokiu būdu gavo galimybę atstovauti šaliai ‎‎2022 m. „Eurovizijos“ dainų konkurse.
Marine Le Pen
Marin Le Pen (, piln. Marion Anne Perrine Le Pen, g. 1968 m. rugpjūčio 5 d. Neji prie Senos, Aukštutinė Sena) – Prancūzijos visuomenės ir politinė veikėja, Nacionalinio susivienijimo (buv. Nacionalinio fronto) pirmininkė 2011–2021 m. Ji laikoma kraštutinių dešiniųjų atstove.
Reddi
„Eurovizijos“ dainų konkursas
Grupė pasirodė pirmajame „Eurovizijos“ pusfinalyje, kuris vyko 2022 m. gegužės 10 dieną, dvyliktuoju numeriu, bet į finalą nepateko, surinkę 55 balus ir iškovoję 13 vietą.
Marine Le Pen
Biografija
Ji yra jauniausia Jean-Marie Le Pen dukra. Studijavo Panthéon-Assas universitete. 1991 m. įgijo teisės magistro laipsnį. 1992 m. įgijo pažengusiųjų studijų magistro laipsnį – kriminalinė teisė. 1992–1996 m. dirbo Paryžiaus teisininkų asociacijoje. Ji atstovavo nelegaliems emigrantams, kai jie negalėjo sau leisti advokato paslaugų. 1992 m. gavo advokato sertifikatą. Ji advokatė nuo 1992 m. iki 1998 m., Europos parlamento narė nuo 2004 m., Nacionalinio fronto pirmininkė nuo 2011 m. sausio 16 d.
Kontraversiški teiginiai
2010 m. Marine Le Pen palygino viešose Paryžiaus aikštėse besimeldžiančius musulmonus su nacių okupacija per Antrą pasaulinį karą. To laikotarpio finansų ministras Freansua Beruanas jos teiginius pavadino rasistiškais ir ksenofobiškais.
Marine Le Pen nori griežtesnės imigracijos kontrolės, teigia, kad multikultuarizmas nepasiteisino ir reikalauja Prancūzijos „deislamizacijos“.
Ji norėjo artimesnių Prancūzijos ir Rusijos ryšių, bet kritikavo Rusijos veiksmus Ukrainoje 2022 m.
Mažieji Tuliai
Mažieji Tuliai (, nuo 1928 m. Mittenwalde, ) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Pilkalnio, 12 km į pietvakarius nuo Lazdynų, prie Ragupės.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Mažųjų Tulių (Mitenvaldės) kaimo bendruomenė 1937 m. Įkurti XIX a. antroje pusėje. Iki 1945 m. priklausė Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Smilgių valsčiaus kaimas. Tikintieji iki 1903 m. priklausė Pilkalnio evangelikų liuteronų parapijai, vėliau – Šorelių parapijai. 1893 m. pro kaimą nutiestas Tilžės–Stalupėnų geležinkelis, artimiausia stotis buvo Girėliškiuose, už 3,2 km. .1928 m. prie kaimo prijungtas Ragupėnų dvaras, naujoji kaimo bendruomenė pagal Ragupėnų dvaro palivarką pavadinta Mitenvalde. Kaimo pietvakariniu pakraščiu tekėjo Būdupė.
Po Antrojo pasaulinio karo ar sovietmečiu išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Vesnovo kaimo gyvenvietei.
Gyventojai
Be to, Ragupėnų dvare 1905 m. buvo 62, 1910 m. – 69 gyventojai.
Ašiužos valsčius
Ašiužos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Ašiuža.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Plymouth Duster
250px|thumb|right|1970-72 Plymouth Duster Plymouth Duster yra automobilio Plymouth Valiant versija, su nuožulniu stogu, priminančiu „fastback“ kėbulo tipą. Duster buvo parduodamas JAV rinkoje nuo 1970 iki 1976 metų.
Vėliau Duster pavadinimas buvo naudojamas 1979-1980 Plymouth Volaré, 1985-1987 Plymouth Turismo bei 1992-1994 Plymouth Sundance automobilių versijoms.
Pirmosios kartos Duster konkuravo su truputi mažesniu Ford Maverick automobiliu, kuris kaip ir Duster prekyboje pasirodė kaip 1970 metų modelis bei truputi didesniu Chevrolet Nova automobiliu, prekyboje pasirodžiusiu kiek anksčiau. Priešingai nei Nova ir Maverick modeliai, kurie buvo parduodami tiek 2, tiek 4-durų kėbulais, Duster buvo parduodamas tik kaip 2-durų kupė. 1970-1976 metų Duster modeliai varomi galiniais ratais bei buvo parduodami su I6 arba V8 varikliais.
Namaa Alward
Namaa Alward – Irako aktorė ir politinė aktyvistė. 9-tą dešimtmetį buvo priversta palikti Iraką ir su savo dviem sūnumis gavo politinių pabėgėlių statusą Norvegijoje.
7 ir 8 dešimtmečiais Alward aktyviai pasisakė ir rėmė judėjimą nukreiptą prieš Sadani Huseino valdžią. Šiuo metu Alward vaidina tetre ir filmuose, bei skatina šiizmo propagavimą visuomenės tarpe.
2020 m. vasaros olimpinių žaidynių medalių lentelė
Bermuda, Filipinai ir Kataras laimėjo savo pirmuosius istorijoje aukso medalius, o Burkina Faso, San Marinas ir Turkmėnistanas laimėjo pirmuosius olimpinius medalius.
Iš viso 93 šalių atstovai laimėjo olimpinius medalius ir tai yra naujas olimpinis rekordas. 65 šalys laimėjo bent vieną aukso medalį ir pagal šį rodiklį tai yra olimpinis rekordas.
Guručiai
Guručiai – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Palomenės.
Učialas
Učialas (bašk. ir ) – miestas Rusijoje, rytų Baškirijoje, 112 km į šiaurę nuo Magnitogorsko, Užuralėje, Uraltau kalnagūbrio papėdėje. Apylinkėse yra Uralo upės ištakos, gausu nedidelių ežerų. Į šalimą Učialo gyvenvietę ateina geležinkelio atšaka iš Miaso. Greta eina Miaso–Belorecko plentas. Vystoma kalnakasybos, statybinių medžiagų ir nerūdinių žaliavų apdirbimo (gelžbetonio, granito apdirbimo), maisto, siuvimo, popieriaus ir kartono pramonė. Veikia kultūros, technologijų kolegijos, Baškirijos universiteto padalinys, krašto muziejus. Miestas ir apylinkės smarkiai užterštos sunkiaisiais metalais.
Rumšiškių kapinynas
Rumšiškių kapinynas – senovinė laidojimo vieta, rasta Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, Rumšiškių seniūnijoje, Kauno marių saloje (buvusioje kalvoje) šalia Rumšiškių miestelio.
Učialas
2010 m. 26,6 % miesto gyventojų buvo rusai, 50,2 % – baškirai, 20,9 % – totoriai.
Rumšiškių kapinynas
Rumšiškių kapinyną 1961–1963 m. kasinėjo Istorijos instituto archeologai, vadovaujami Vytauto Urbanavičiaus. Radiniai saugomi Nacionaliniame muziejuje.
Učialas
Istorija
1930 m. Učialo kaimas tapo rajono centru. XX a. 4–5 dešimtmečiais apylinkėse kastas auksas. 1955 m. aplink statomą kalnakasybos kombinatą ėmė kurtis nauja gyvenvietė. 1963 m. Učialui suteiktas miesto statusas.
Induros valsčius
Induros valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Indura, carmečiu – Prakopavičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Ruja
Ruja – periodiškai pasikartojanti, nuo hormonų (ypač estrogeno) ir aplinkos sąlygų (pavyzdžiui, dienos ilgio ir šviesos intensyvumo) priklausoma, daugelio žinduolių rūšių (išskyrus primatus) patelės fiziologinė būklė, kurios metu organizmas pasirengia dauginimuisi.