cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sabantujus
Tradicijos
Kai kurie subuntajui būdingi elementai pastebimi ir totorių lygiadienio (Navruz), Derliaus šventės, be to vadinamųjų totoriškų balių tradicijose.
Londono veloparkas
Istorija
thumb|left|BMX parkas
Sabantujus
Tradicinės vaišės
Tradicinės šventės vaišės: arbata, sriuba šurpa (verdama vietoje, iš naminių makaronų, avienos, daržovių, žalumynų). Saldusis patiekalas - kepinys čak čak.
Festivalio data
Sabantujus neturi tikslios kalendorinės datos. Paprastai trunka nuo birželio 15 d. iki liepos 1 d. Paskutinis Sabantujus vyko Kazanėje, Tatarstano sostinėje. Panašiu laiku festivalis vyksta ir Akatujuje (Čiuvašijoje) ir Habantujuje (Baškirijoje).
Sabantujus Lietuvoje
Šventė įtraukta į Lietuvos nematerialaus kultūros paveldo savadą. .
Sekhonyana Nehemia Maseribane
Sekhonyana Nehemia Maseribane (g. 1918 m. gegužės 4 d. –1986 m. lapkričio 6 d.) – pereinamasis Basutolando ir Lesoto ministras pirmininkas nuo 1965 m. gegužės 6 iki 1965 m. liepos 7 d.
Dotamas
Dotamas – upė Lietuvoje, Vilkaviškio rajone; Širvintos dešinysis intakas (Šešupės baseinas). Prasideda pelkaitėje prie Skroblų kaimo, aukštupyje prateka Dotamų ežerą. Teka laukais į šiaurės vakarus, vidurupyje pasuka šiaurėn. Įteka į Širvintą 38,1 km nuo jos žiočių, šalia Sausininkų.
Intakai: Matrasinė, Pūstežeris (kairieji).
Aukštupio vaga ištiesinta. Kaimai prie Dotamo: Rūkštėnai, Dotamai, Karpiejai, Šilbaliai.
Upėvardžio Dótamas kilmė neaiški – galėtų būti kilęs nuo Dotamų kaimo (< iš germaniško asmenvardžio Dotas < Doht, Todemann), nors neatmetama ir sąsaja su 'skystas, takus; tekėti'.
NK Dob
Dobo NK – Slovėnijos futbolo klubas iš Dobo. Dėl rėmimo sutarčių dar vadinamas NK Roltek Dob.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1961 m. Atkūrus šalies nepriklausomybę žaidė žemesniuosiuose divizionuose.
2016/2017 m. Antroje lygoje iškovojo antrą vietą, laimėjo pereinamąsias rungtynes, tačiau nesugebėjo licencijuotis PrvaLiga pirmenybėms.
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
2017 m. Baltarusijos protestai
'''2017 m. protestai Baltarusijoje''' – serija protestų prieš Baltarusijos prezidentą Aleksandrą Lukašenką, prasidėję 2017 m. vasario pabaigoje. Protestus paskatino nutarimas apmokestinti Baltarusijos bedarbius. Demonstracijos ir eitynės rengtos iki gegužės 1 d. įvairiose šalies vietose, dalyvių skaičius vyravo tarp kelių šimtų iki kelių tūkstančių žmonių.
Kontekstas
Kurį laiką Baltarusija buvo vadinama paskutine Europos diktatūrine valstybe, neturinčia pakankamai stiprios opozicijos A. Lukašenkai. 2011 ir 2015 m. šalyje vykę protestai baigėsi masiniais areštais. Nuo 2015 m. šalis pateko į ekonominį nuosmukį dėl nukritusių benzino kainų. Tais pačiais metais išleistas įstatymas bedarbių apmokestinimui. Apie 470,000 Baltarusijos gyventojų yra įpareigoti mokėti šį mokestį, tačiau jį nuo įstatymo išleidimo sumokėję yra vos 10 %.
Protestai
Vasario 17 d. apie 2500 protestuotojų susibūrė Minske protestuoti prieš reikalavimą visiems, dirbantiems mažiau nei 183 dienas per metus, mokėti 250 JAV dolerių (apie 5 mln. Baltarusijos rublių, kas atitinka pusės mėnesio uždarbį ) „prarastų mokesčių“. Naujasis įstatymas tapo nepopuliarus ir buvo pajuokiamas kaip „įstatymas prieš socialinius parazitus“. Vasario 19 m. 2000 protestuotojų susirinko Gomelyje. Šie susibūrimai Minske ir Gomelyje įvyko taikiai ir nebuvo išsklaidyti policijos. Mažesnės demonstracijos įvyko ir kituose miestuose.
Kovo 25 d. opozicijos lyderis Uladzimiras Niakliajevas, tądien ruošęsis sakyti kalbą protesto mitinge, buvo sustabdytas pakeliui į Minską. Masinius protestuotojų areštus šalies vyriausybė pateisino tuo, jog netoliese protestų vietų Minske Baltarusijos policija aptiko „benzino bombas ir ginklų prikrautus automobilius“.
Phersipnei
thumb|Golini kapavietės (Orvjetas) piešinys, vaizduojantis Aitą ir Phersipnei (kairėje)
Phersipnei arba Phersipnai – požemio pasaulio deivė etruskų mitologijoje; atitinka graikų Persefonę ir romėnų Prozerpiną. Sutuoktinis – Aita (graikų Hado atitikmuo).
Phersipnei kultas nėra paliudytas, kaip ir jos sutuoktinis Aita, ši deivė tebuvo mitologinė figūra. Drauge su Aita pavaizduota etruskų kapaviečių piešiniuose, kaip antai Tomba Golini I (Orvjetas) bei Tomba dell’Orco II (Tarkvinija), taip pat ant Orvjete aptikto sarkofago (dievybių vardai nėra įrašyti). Be to, rastas šią deivę vaizduojantis veidrodis (čia ji įvardyta Prosepnai).
Kai kada vaizduota su gyvatėmis plaukuose.
Prūdžionys (Trakai)
Prūdžionys – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Bagdononių.
Belgija 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse
Belgijos sportininkai dalyvavo 2010 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Vankuveryje, Kanada. Šalies atstovams nepavyko iškovoto nei vieno medalio.
NK Rudeš Zagreb
Zagrebo „Rudeš“ – Kroatijos futbolo klubas iš Zagrebo.
Istorija
Įkurtas 1957 m. Žaidė žemesniuose divizionuose. 2009 m. pateko į Antrą lygą.
2016–2017 m. sezone tapo Antros lygos nugalėtojais ir debiutavo 2017–2018 m. aukščiausioje šalies lygoje.
2017 m. gegužės mėn. pasirašė sutartį su ispanų Deportivo Alavés dėl bendradarbiavimo.
2021–2022 m. sezone rungtyniavo Antroje lygoje. Užėmė antrą vietą.
Pirma lyga (II pakopa)
Nuo 2022–2023 m. žaidė Pirmoje lygoje (antra pakopa). Buvo įvykdyta lygų reorganizacija ir Pirmoji lyga tapo SuperSport lyga, o Antroji tapo Pirmąja.
Aurimas Valujavičius
(g. 1994 m.) – Lietuvos ištvermės sportininkas, keliautojas.
Biografija
2014 m. tapo šotokan karatė Europos čempionu.
Kelionės
2015 m. rugpjūčio 2 d. vienas dviračiu išvyko į Larviką (Norvegija), aplankyti draugo. Atgal keliavo per Švediją. Per 19 d. numynė 2500 km.
2017 m. vasarą Namibijos dykumoje su grupele entuziastų numynė 1000 km, Slovakijos keliais su bičiuliu dviračiais įveikė 2100 km.
2018 m. Balyje įkopė į aukščiausią salos tašką, Agungo ugnikalnį.
2018 m. baidare perplaukė Nemuną (937 km).
2019 m. per 200 d. Europos šalyse dviračiu numynė ~13,7 tūkst. km.
2020 m. baidare Dunojumi per 120 d. nuplaukė 3020 km (Lietuvos plaukimo baidare rekordas).
2022 m. gruodžio 26 – 2023 m. balandžio 26 d. (per 120 d. 14 val. ir 48 min.) specialia irkline valtimi nuplaukė ~8500 km, iš Ajamontės uosto (Ispanija) iki Majamio, taip kirsdamas Atlantą.
2023 m. duomenimis, aplankė 33 šalis.
1961 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1961 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 28-asis Lietuvos vyrų ir 14-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
28-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1961 m. balandžio 12–gegužės 4 d.
Dalyviai
Čempionate dalyvavo 14 žaidėjų: 7 vilniečiai, 4 kauniečiai, 2 klaipėdiečiai ir vienas šiaulietis. Iš praėjusių metų prizininkų nedalyvavo praėjusių metų čempionas Ratmiras Cholmovas.
Rezultatai
Aukso medalį iškovojo Vladas Mikėnas (9,5 tšk. iš 13). Lietuvos šachmatų čempionu jis tapo devintą kartą. Sidabrą pelnė, puikiai pasirodęs Lietuvos šachmatų čempionato debiutantas, 25 m. inžinierius, kandidatas į meistrus, Donatas Lapienis (8,5 tšk.), bronzą – praėjusių pirmenybių sidabro medalininkas Isakas Vistaneckis – 8,5 tšk. (Mačas dėl antros – trečios vietos nebuvo žaidžiamas. ) Pustaškiu atsilikęs nuo prizininkų, ketvirtas – Algimantas Česnauskis (8 tšk.).
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
14-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1961 m. balandžio 25–gegužės 9 d. Jame dalyvavo 12 šachmatininkių iš trijų Lietuvos miestų : Vilniaus – 8, Kauno – 3, Klaipėdos – 1 žaidėja. Jame dalyvavo visos 1960 m. Lietuvos moterų čempionato prizininkės. Praėjusių metų sidabro medalininkė vilnietė Vilhelmina Kaušilaitė pirmą kartą tapo Lietuvos moterų šachmatų čempione (9,5 tšk. iš 11). Sidabro medalį iškovojo Marija Kartanaitė (8,5 tšk.). Praėjusių metų čempionė Nina Špikienė šįkart tenkinosi bronzos medaliu (7,5 tšk.). o pernai bronzos medalį iškovojusi I. Epšteinatė pasidalijo 4 vietą su dviem žaidėjomis: vilniete T. Morozova ir kauniete M. Onufrijenkaite (visos po 7 tšk.).
Erika Freyer-Henkel
Erika Jadvyga Vilhelmina Freyer–Henkel (1910 m. rugpjūčio 18 d. Nidoje, Rytų Prūsija – 1997 m. spalio 7 d. Gelzenkirchene, VFR) – vokiečių tapytoja.
Biografija
Gimė ir augo meniškoje aplinkoje: motinos tėvas Hermanas Blodė buvo žinomas tapytojų globėjas, Nidos dailininkų kolonijos įkūrėjas.
1930 m. Erika Henkel pradėjo studijuoti Karaliaučiaus universitete ir, tuo pačiu metu, Karaliaučiaus meno akademijoje pas profesorių Francą Ksaverą Wimmerį (1881–1937). Du semestrus žinias gilino Kelne ir Berlyne. 1934 m. išlaikė pirmuosius valstybinius egzaminus iš meno pedagogikos ir istorijos, o 1936 m. – ir antruosius. 1937 m. apsivedė su bendramoksliu peizažistu Haincu Freyeriu (1909–1939), pora Pfahlbude kaimelyje (dab. prie Pasargės žiočių į Aistmares) įsigijo buvusios mokyklėlės pastatą ir įsirengė ten tapybos atelję.
Prasidėjusio Antrojo pasaulinio karo pradžioje vyras žuvo fronte. 1945 m. dailininkė persikėlė pas draugus į vakarinėje Vokietijoje esantį Gelzenkircheną, nuo 1950 m. iki 1972 m. dirbo mokytoja šio miesto Rikardo Hucho gimnazijoje. Atsostogų metu keliaudavo po Europą.
Erikos Freyer–Henkel kūrybai poveikį padarė ankstyvieji ekspresionistai. Tapytoja buvo daugelio parodų Kelne, Diuseldorfe ir kituose Šiaurės Reino-Vetfalijos miestuose dalyvė, priklausė keletui dailinininkų susivienijimų.
Birmos katė
thumb|290px|right|Birmos katės jauniklis Birmos katė – pusiau ilgaplaukių kačių veislė. Kartais šios veislės katės vadinamos šventosiomis Mianmaro katėmis.
Istorija
Apie Birmos kačių kilmę pasakojamos įvairios legendos. Viena populiariausių, jog Birmos katės ilgus amžius gyveno Mianmaro vienuolynuose, atskirtos nuo pasaulio.
Charakteris
Birmos katės švelnios, romios, gana baikščios. Mėgsta tylą, ramybę, nemėgsta triukšmo. Visgi ryšys su žmogumi joms būtinas. Dažniausiai prisiriša prie šeimininko. Neblogai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Kartais mėgsta pažaisti, tačiau nėra labai aktyvios. Jei iš mažens lepinamos, kaip mat tampa išrankios ėdalui.
Fizinės savybės
Tai vidutinio dydžio katės. Uodega taip pat vidutinio ilgumo, letenos apvalios ir baltos. Kakta apvali, žandai putnūs. Nosis vidutinio ilgumo, smakras storas, bet ne per ryškus. Ausys truputį pakreiptos į priekį. Akys būna tik mėlynos, elipsės formos.
Neįprasta plauko struktūra. Plaukas minkštas, šilkinis, beveik neturi poplaukio. Uodegos, užpakalinių kojų ir „apykaklės“. Birmos katės būna tik himalajinio rašto. Baltos letenėlės – skiriamasis šios veislės bruožas. Birmos katės gali būti su rudomis, melsvomis, rausvomis, kreminėmis, šokolado spalvos, alyvų spalvos, vėžlio kiauto piešinio ir kitomis žymėmis.
Nutirpinimas
thumb|Kiaulienos skrudinimo apnašos (sucs) emaliuotame inde prieš nutirpinimą. thumb|Nutirpinimas naudojant sultinį
Nutirpinimas  – maisto ruošimo būdas tirpdant maisto (dažniausiai mėsos) kepimo apnašas nuo keptuvės dugno ir tuo pačiu panaudojant jas padažo ar sriubos ruošimui. Kai mėsa kepama keptuvėje ar kitame inde, prie indo sienelių ir dugno prikimba sukepusių cukrų, angliavandenių ar proteino dalelių, lieka ištirpusių riebalų.
Prancūzų kulinarinėje tradicijoje šios apnašos vadinamos sucs, nuo lotynų kalbos žodžio succus (sakai). Iškepus mėsą, ji išimama ir į kaitinamą keptuvę įpilama skysčio – daržovių ar mėsos sultinio, vyno ar brendžio. Skystis veikia kaip mėsos kepimo likučių tirpiklis, kartu sugerdamas paskrudusių mėsos kepimo likučių skonį. Keptuvė kaitinama, nuolat maišant skystį, kol keptuvės apnašos ištirpsta ir substancija pasiekia reikiamą, dažnai sirupišką tirštumą. Gauta substancija, prancūziškai vadinama foundation (pagrindu), toliau naudojama padažo ruošimui pridedant žolelių, sviesto ar daržovių, miltų ar kitų priedų.
Lygia Bojunga Nunes
Ližija Božunga Nunješ (g. 1932 m. rugpjūčio 26 d. Pelotase, Pietų Rio Grandėje, Brazilijoje) – brazilų vaikų rašytoja. 1982 m. jai buvo įteiktas Hanso Kristiano Anderseno medalis, o 2004 m. – Astridos Lindgren premija.
Dar vaikystėje su tėvais persikėlė į Rio de Žaneirą. Dirbo televizijoje, radijuje, teatre. Pirmąją knygą išleido tik 1972 m. Rašytojos kūryboje susipina magiškojo realizmo ir tradicinių Pietų Amerikos istorijų motyvai. Daugelyje Božungos knygų į pasaulį žvelgiama vaiko akimis, empatiškai plėtojamos sudėtingos temos: gatvės vaikų likimai, savižudybė, asmens savimonė ir t. t.
Rašytojos kūrinių yra išversta į anglų, prancūzų, islandų, bulgarų, hebrajų ir kitas kalbas. Į lietuvių kalbą neišverstas nė vienas kūrinys.
Jack Black
Jack Black (g. 1969 m. rugpjūčio 28 d. Santa Monikoje, Kalifornija) – amerikiečių aktorius, komediantas, atlikėjas, muzikantas ir YouTube žvaigždė. Geriausiai žinomas už vaidmenis filmuose „High Fidelity“ (2000), „Shallow Hal“ (2001), „The School of Rock“ (2003), „King Kong“ (2005), „Tenacious D in the Pick of Destiny“ (2006) ir kt. Dėl atliktų rolių filmuose „School of Rock“ ir „Bernie“ jis buvo nominuotas „Auksiniam gaubliui“, o 2018 m. gavo žvaigždę Holivudo šlovės alėjoje.
Už aktoriaus karjeros ribų, jis taip pat yra komedinio roko dueto ir „Grammy“ apdovanojimą pelniusios grupės „Tenacious D“, suformuotos dar 1994 m. su Kyle Gass, vokalistas. Jiedu yra išleidę kelis albumus: „Tenacious D“, „The Pick of Destiny“, „Rize of the Fenix“ ir „Post-Apocalypto“.
Kazimieras Dobrovolskis
Kazimieras Dobrovolskis (1911 m. gruodžio 16 d. Varnabūdėje, Marijampolės apskrityje – 2016 m. liepos 9 d. Romoje) – Lietuvos kunigas, prelatas.
Biografija
Baigė Vilkaviškio kunigų seminariją ir 1936 m. birželio 11 d. buvo pašventintas kunigu.
Keletą metų darbavosi Kudirkos Naumiesčio parapijoje. 1944 metais, į Lietuvą artinantis sovietinei armijai, pasitraukė į Vokietiją. 1950 metais persikėlė į Italijos sostinę Romą. Studijavo Popiežiškajame Laterano universitete, kuriame apsigynė bažnytinės teisės licenciato laipsnį.
1954 metais buvo paskirtas Popiežiškosios Lietuvių Šv. Kazimiero kolegijos vicerektoriumi. Šias pareigas ėjo iki 2003 m. Tuo pat metu, eilę metų buvo Šv. Kazimiero kolegijos ūkio Tivolyje administratoriumi, kur rūpinosi lietuvių kunigų formavimu vasaros atostogų laikotarpiais. Ilgus metus, iki 2007 m., darbavosi pastoracijoje keliose Tivolio vyskupijos parapijose. Rūpinosi Švč. Mergelės Marijos Dangun Ėmimo parapijos steigimu ir bažnyčios statymu Villa Adriana vietovėje. 1986 m. Kazimierui Dobrovolskiui buvo suteiktas Garbės Prelato vardas.
Nuo 2000 m. iki mirties nuolat rezidavo Popiežiškojoje Lietuvių Šv. Kazimiero kolegijoje. 2016 m. birželio 6 d., dalyvaujant Kunigų Kongregacijos Prefektui Kardinolui Beniamino Stella bei Vilkaviškio Vyskupui Rimantui Norvilai, Šv. Kazimiero kolegijoje buvo iškilmingai paminėtos Prelato Kazimiero kunigystės šventimų 80-osios metinės.
Žiupronys
Žiuprónys  – agromiestelis Gudijoje, Gardino srityje, Ašmenos rajone, 10 km į šiaurės rytus nuo Ašmenos, Ašmenos upės pakrantėje. Kaimo apygardos centras. Pro Žiupronis eina Barysavo–Ašmenos plentas. Dirba asfaltbetonio gamykla, veikia kultūros namai, biblioteka, paštas ir vidurinė mokykla. Yra 1854–1875 m. pastatyta Šv. Petro ir Povilo katalikų bažnyčia, XIX a. pab.–XX a. pr. smuklė, žydų kapinės, Pranciškaus Boguševičiaus muziejus.
Prūseliai (Panevėžys)
Prūseliai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 16 km nuo Karsakiškio.
Yves Montand
Ivas Montanas (, tikrasis vardas, 1921 m. spalio 21 d. Monsumano Termė, Toskana, Italija – 1991 m. lapkričio 9 d. Sanlisas, Uaza, Prancūzija) – italų kilmės prancūzų aktorius ir dainininkas.
Biografija
Ivas Montanas, kaip Ivas Livis (Ivo Livi), gimė Toskanoje, Italijoje, nepriklausomo šluotų gamintojo ir radikalaus komunisto Džovanio Livio (Giovanni Livi) šeimoje. 1922 m. spalį Musoliniui užgrobus valdžią fašistų smurto aktai prieš kitaip mąstančius darėsi vis žiauresni – nuo ​​persekiojimų iki žudynių, todėl tėvas nusprendė emigruoti į Ameriką ir vėliau atsivežti šeimą, tačiau jis įstrigo Marselyje ir jame mėgino sukurti nepriklausomo šluotų gamintojo verslą. 1924 m. šiuo darbu užsiėmė šeima ir 1929 m. jie gavo Prancūzijos pilietybę. Tėvas bankrutavo 1932 m. dėl pasaulinės ekonomikos krizės, kuri apėmė ir Europą. Ivas Montanas turėjo baigti mokyklą ir, be kita ko, dirbo sesers kirpykloje.
Sulaukęs 17-os jis pirmą kartą kaip dainininkas pasirodė klubuose, nuo tol jis vadinosi Ivu Montanu (Yves Montand) ir tapo gerai žinomu šansonų atlikėju pietų Prancūzijoje. Prancūziją 1940 m. okupavo Vokietija ir Montanas vos išvengė tremties į užgrobėjų šalį. Pasibaigus Viši režimui jis išvyko į Paryžių, kur 1944 m. koncertavo Žuvų pardavėjų bulvare (Boulevard Poissonnière) įsikūrusioje 1200 vietų muzikos salėje ABC ir tai buvo garsaus šansonininko karjeros pradžia. Kaip dainininkas, šokėjas ir aktorius, I. Montanas ėmė pavyzdį iš amerikiečio Fredo Asteiro, o apie I. Montaną sužinojusi Edita Piaf jį pasamdė savo koncertams bei tapo jo meiluže.
Pirmasis I. Montano filmas „Žvaigždė be šviesos“ („Étoile sans lumière“) pasirodė 1946 m. (vaidino ir 1941 m. filme „Malda žvaigždėms“ – „La prière aux étoiles“, tačiau titruose nenurodomas). 1949 metais jis susipažino su aktore Simona Sinjorė, kuri dėl jo išsiskyrė su režisieriumi Ivu Alegrė ir po dvejų metų ištekėjo už Montano; jųdviejų santuoka buvo pavyzdinė, grįsta pakantumu ir visą gyvenimą trukusia draugyste, taip pat bendru politiniu įsipareigojimu kairiesiems. thumb|200px|left|I. Montanas [[Kanų kino festivalis|Kanų kino festivalyje 1987 m.]] 1953 m. nusifilmavęs Kanų, Berlyno kino festivalių ir BAFTA apdovanojimus pelniusiame filme „Atlyginimas už baimę“ („Le salaire de la peur“), I. Montanas tapo įžymus už Prancūzijos ribų. Jis dirbo su tokiais režisieriais, kaip Klodas Sotė, Filipas de Broka, Žanas-Lukas Godaras ir Kosta-Gavras, vaidino su Rome Šneider, Merlina Monro, Džeine Fonda, Žeraru Depardjė ir Semiu Frėjumi.
1950 m. I. Montanas buvo vienas iš pasirašiusiųjų Stokholmo apeliaciją, nukreiptą prieš branduolinius ginklus. Savo filmus jis taip pat laikė politiniu pareiškimu, simpatizavo Prancūzijos komunistų partijai (PKP) ir save laikė komunistu, kol 1956 m. ginklu buvo nuslopinta Vengrijos revoliucija, o 1968 m. sekė Varšuvos pakto šalių kariuomenės įsiveržimas į Prahą. 9-ajame dešimtmetyje jis kritikavo socialistą prezidentą Fransua Miteraną dėl PKP narių skyrimo ministrais.
Ivas Montanas mirė nuo širdies smūgio 1991 m. lapkritį sulaukęs 70 metų netrukus po to, kai baigė vaidinti paskutiniame savo filme „IP5: Storaodžių sala“ („IP5: L'île aux pachydermes“). Viename interviu režisierius Žanas-Žakas Beneksas sakė: „[Jis] mirė filmavimo aikštelėje… Paskutinę dieną, po paskutinio filmavimo. Buvo paskutinis vakaras ir mes kartojome filmavimą. Jis baigė tai, ką darė, ir tada tiesiog mirė. O filme pasakojama apie seną žmogų, kuris miršta nuo širdies smūgio, ir tas pats nutiko!“ I. Montanas palaidotas šalia 1985 m. mirusios žmonos Simonės Sinjorė Per-Lašezo kapinėse Paryžiuje.
I. Montanas visada neigė, kad jis yra prancūzės Auroros Drosar (Aurore Drossart), gimusios 1975 m. spalio 6 d., biologinis tėvas, ji su savo motina 1990 m. pateikė ieškinį. Teismas paprašė I. Montano atlikti kraujo tyrimą, tačiau jis atsisakė. Praėjus trejiems metams po jo mirties, teismas Aurorą pripažino nesantuokine I. Montano dukterimi. I. Montano paskutiniųjų metų gyvenimo partnerė Kerolė Amiel (Carole Amiel) ir podukra Ketrina Alegrė (Catherine Allégret) su tuo nesutiko ir prieštaravo dėl su tuo susijusių pretenzijų į aštuntąją Montano dvaro dalį. Praėjus 7-eriems metams po laidotuvių, I. Montano palaikai buvo iškasti. Trys nepriklausomai atlikti audinių mėginių tyrimai parodė, kad „ponas Ivas Livis, žinomas kaip Ivas Montanas, negalėjo būti panelės Auroros Drosar tėvas“.
2004 m. podukra Ketrina Alegrė savo atsiminimuose „Pasaulis aukštyn kojomis“ („Un monde à l’envers“) I. Montanui pateikė rimtus kaltinimus: jis ją nuo 5-erių metų seksualiai tvirkinęs, o jos biologinė motina Simonė Sinjorė tai pakentusi. Šie kaltinimai neįrodyti.
Laisvalaikiu I. Montanas buvo aistringas bočės žaidėjas.
Žiupronys
Istorija
Vietovė žinoma nuo 1407 m., kai Ldk Vytautas Didysis perdavė Žiupronis valdyti Vilniaus vaivadai Albertui Vaitiekui Manvydui. Pastarojo duktė Sofija Ona Manvydaitė ištekėjo už Mikalojaus Radvilaičio ir šis dvaras ilgam atsidūrė Radvilų valdose. Ta giminė buvo žinoma Lietuvos evangelikų reformatų rėmėja, tokia bažnyčia iškilo ir Žiupronyse (pirmą kartą paminėta 1595 m.). Evangelikai reformatai nuolat jautė pasipriešinimą iš katalikų pusės, Žiupronių trobėsiai Tarnogrado konfederacijos metu buvo sudeginti. Viduramžiais per gyvenvietę nutiestas pašto kelias, Maskvą jungęs su Vilniumi. Pastarajame mieste prieš kelionę paštininkai apsirūpindavo vandeniu iš šaltinių, vadinamų Žiupronių.
Pamažu dvaras su aplinkiniais namais virto miesteliu, 1781 m. turėjęs 35 dūmus ir trim kryptimis vedančias gatves: Salų, Astravo ir Dvaro. Žiupronys kartu su aplinkiniais kaimais Užtilčiais, Latavičiais, Lapuočiais ir Dukainio palivarku sudarė mažytę grafystę, turinčią 161 darbingo amžiaus gyventojus. Žiupronių evangelikų reformatų bažnyčioje buvo šaukiamos kasmetiniai sinodai, jų metu iš visos Lietuvos suvažiavę delegatai aptardavo šio tikėjimo reikalus. Karolio Stanislovo Radvilos II sesuo Veronika Radvilaitė ištekėjo už Kulmo vaivados ir Gdansko kašteliono Pranciškaus Stanislovo Kostkos Huten-Čapskio. 1811 m. jų sūnus Karolis ėmė valdyti motinos kraitinį Žiupronių dvarą, kurį po metų sudegino įsiveržusios Napoleono armijos kareiviai. Pamažu dvaras atsistatė, ėmė veikti vandens malūnas, o gerokai vėliau ir lentpjūvė. Evangelikų reformatų bažnyčia, buvusi pavaldi Vilniaus distriktui (vyskupijai), išliko. Nors jai priklausė Omelianų palivarkas ir Juškų kaimas, negausių tikinčiųjų buvo apleista ir stovėjo apgriuvusi. Evangelikų reformatų sinodo, 1816 m. posėdžiavusio Vilniuje, sprendimu pastatas buvo nugriautas.
Pagal 1921 m. Rygos sutartį Žiupronys atsidūrė tarpukario Lenkijos sudėtyje, įėjo į Ašmenos apskrities sudėtį. Nuo 1939 m., išskyrus hitlerinės okupacijos laikotarpį, priklausė Baltarusijos TSR.
Trey Lyles
Trėjus Entonis Lailsas (, g. ) – Kanados krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Sakramento „Kings“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį Kentukio universitete.
2015 m. NBA naujokų biržoje Lailsą 12-uoju šaukimu pasirinko Jutos „Jazz“. 2017 m. birželio 22 d. T. Lailsas buvo išmainytas į Denverio „Nuggets“.
2022 m. vasario 10 d. jį ir Josh Jackson įsigijo Sakramento „Kings“ keturių komandų mainų metu, kai Marvin Bagley III buvo išsiųstas į Detroito „Pistons“.
Atstovavo Kanados jaunimo rinktinėms.
Ntsu Mokhehle
Ntsu Mokhehle (g. 1918 m. gruodžio 26 d. Tejatejanenge – 1999 m. sausio 6 d.) – buvo Lesoto politikas, ministras pirmininkas nuo 1993 balandžio 2 iki 1994 rugpjūčio 17 ir nuo 1994 rugsėjo 14 iki 1998 gegužės 29.
Nuo 1952 m. iki 1997 m. kai sukūrė savo partiją "Lesoto šalies kongresas už demokratiją" buvo Basutų kongreso partijos narys.
Dėl prastos sveikatos jis nedalyvavo LCD konferencijoje 1998 sausį, kur buvo renkamas partijos lyderis, bet partija vis tiek išrinko kitą politiką Pakalita Mosisili, kuris lyderiu tapo vasario 21 d. LCD laimėjo 1998 m. Lesoto parlamento rinkimus ir naujuoju ministru pirmininku tapo Pakalita Mosisili.
Mokhehle mirė 1999 m. sausio 6 d., Blumfonteine, Pietų Afrikoje.
Gaisrinė
miniatiūra|250px|right|Istorinė gaisrinė [[Torontas|Toronte (Kanada)]] Gaisrinė – pastatas, skirtas gaisrinei technikai, gaisro gesinimo įrangai ir priemonėms laikyti. Gaisrinėje būna įsikūrusi priešgaisrinės gelbėjimo tarnybos būstinė, nuolat budinčių ugniagesių postas. Tipinę gaisrinę sudaro garažas statyti gaisriniams automobiliams, patalpos gaisrinės įrangos džiovinimui ir laikymui, apsaugos priemonių priežiūrai ir laikymui, gesinimo ir kitų medžiagų sandėliai, remonto dirbtuvės. Gaisrinėje yra tarnybinės, buitinės ir mokymo patalpos, įrengta garsinė pavojaus signalizacija, pranešanti ugniagesiams apie gaisrą. Vienai gaisrinei priskiriama konkreti aptarnavimo teritorija.
Senosios gaisrinės miestuose ir miesteliuose paprastai išsiskiria savo architektūra, turi gaisrų stebėjimo bokštus. Daugiaaukštėse gaisrinėse būna įrengti ugniagesių nusileidimo stulpai, kurie pirmą kartą pritaikyti 1870-aisiais Čikagoje.
HNK Gorica
Velika Goricos „Gorica“ – Kroatijos futbolo klubas iš Velika Goricos.
Istorija
Įkurtas 2009 m., kai susijungė NK Radnik ir NK Polet Buševec klubai.
Kamos žemupio nacionalinis parkas
Kamos žemupio nacionalinis parkas  – saugoma gamtos sritis Rusijoje, šiaurės rytų Tatarstane, Jelabugos ir Tukajaus rajonuose. Įsteigtas 1991 m.
Kamos žemupio nacionalinis parkas apima Kamos žemupio slėnį ir jos intakų Toimos, Tanaikos, Šilnos, Kriušos baseinus. Parko teritorijoje susiduria plačialapių–eglynų, plačialapių miškų bei pievinių stepių gamtiniai biotopai, todėl šis kraštas pasižymi įvairia gyvūnija ir augalija. Parke sutinkami briedžiai, stirnos, šernai, lūšys, barsukai, miškinės kiaunės, bebrai, voverės, ondatros, usūriniai šunys, žebenkštys, ūdros, iš retų rūšių – vandeniniai pelėausiai, rudieji ausyliai, Natuzijaus šikšniukai, beržinės sicistos, burundukai. Parke stebimos 180 paukščių rūšys, iš jų 136 – perinčios (tarp jų – didysis apuokas, naminė pelėda, baltoji pelėda, pelėsakalis, remeza, riešutinė, kiras kvatoklis), be to, 16 žuvų rūšių, 10 – varliagyvių (skiauterėtasis tritonas, pilkoji rupūžė ir kt.), 6 – roplių (angis, lygiažvynis žaltys, trapusis gluodenas ir kt.). Parke plėtojamas daugiausia vandens turizmas.
Nacionalinė BMX arena
Nacionalinė BMX arena – sportinė BMX arena Mančesteryje, Anglijoje. Arena atidaryta šalia Mančesterio velodromo ir yra Nacionalinio dviračių sporto komplekso dalis.
Istorija
2011 m. rugpjūtį arena oficialiai atidaryta. Arena atidaryta šalia Mančesterio velodromo ir tapo antruoju objektu Nacionalinio dviračių sporto komplekso plėtros projekte. Statybų vertė – 24 mln. £.
Tres Arojosas
Yra Kabanjaso parkas, 1886 m. pastatyta angliško stiliaus geležinkelio stotis, eklektiniai savivaldybės rūmai, gotiškai bizantiška bažnyčia, danų protestantų bažnyčia, istorijos ir archeologijos muziejus. 5 km nuo Tres Arojoso yra Arojo Seko archeologinė vietovė, viena seniausių šalyje. Joje rasta 40-ies žmonių kapavietė, siekianti 9000 metų amžių. Taip pat rasta medžioklės įrankių, žvėrių kaulų.
Istorija
1865 m. įkurta gyvenvietė pavadinimu El campamento de los Tres Arroyos. Miesto teisės suteiktos 1884 m. Geležinkelis Tres Arojosą pasiekė 1886 m. XIX a. pab. į miestą atvyko nemažai danų imigrantų.
Sportas
thumb|left|250px|Savivaldybė
Prūsagalė
Prūsagalė – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Alizavos, Pyvesos slėnyje. Yra Prūsagalės geomorfologinis draustinis.
Istorija
XVII–XVIII a. sandūroje čia minimi gyvenę Stanislovas Šarkėnas (Šarkela), Jokūbas Šarka, Nykolas Bedelis, Kazys Cimaškonis (Ciaponis), Simonas Cemuškis (Cimaška, Čymaškonis), Jonas Kosminas (Karaminas), Steponas Grigaliūnas, Jonas Daneliūnas, Gasparas Bitela, Jonas Prūsas, Kristina Gilovna, Ona Lasvecia, Elzbieta Gaižyčia, Ieva Čeraškoičia. Atrodo, kad per didįjį marą visas kaimas išmirė.
Iš Prūsagalės keliukas vedė į Kalnuočius. 1939 m. Panevėžio apskrities taryba nusprendė nutiesti kelią nuo Salamiesčio–Alizavos kelio iki Kupiškio–Pandėlio vieškelio. Šis kelias sujungė Prūsagalę su Zasinyčiais, Tekliampole, Miliūnais.
Luangnamta
Luangnamta – miestas Laose ir to paties pavadinimo provincijos sostinė. Pro miestą teka Ta upė (lao Nam Tha), kuri lietingu sezonu patvinsta ir gali susijungti su Mekongu. 6 km nuo miesto yra Luangnamta oro uostas, kuris aptarnauja šį miestą. Miestą dažnai lanko turistai, nes iš čia organizuojami turistiniai žygiai po aplinkinių kalnų kaimelius.
Valstybinė biblioteka
thumb|[[Britų biblioteka Londone – viena didžiausių pasaulyje ]] Valstybinė biblioteka arba nacionalinė biblioteka – vyriausybės įkurta pagrindinė šalies informacijos saugykla, renka ir saugo visą su šalimi susijusią literatūrą, išleistą šalyje ar užsienyje. Skirtingai nuo viešųjų bibliotekų valstybinės dažniausiai neskolina knygų į namus.
Valstybinės bibliotekos paprastai būna didžiausios šalyje. Kai kurių šalių regionai, ar teritorijos, neturinčios politinio suvereniteto, bet siekiančios saugoti ir puoselėti savo kultūrinį išskirtinumą, turi savo valstybines bibliotekas su visais valstybinių bibliotekų požymiais, įskaitant ir privalomąjį egzempliorių. Europos valstybinės bibliotekos dalyvauja „Europos bibliotekos“ skaitmeniniame projekte.
Pagal dydį ir rinkinių įvairovę žymiausios iš pasaulio valstybinių bibliotekų – Britų biblioteka (įkurta 1753 m.; iki 1973 m. Britų muziejaus sudėtyje), Prancūzijos valstybinė biblioteka (1461 m.) ir Kongreso biblioteka Jungtinėse Valstijose (1800 m.). Kitos žymesnės valstybinės bibliotekos: Rusijos valstybinė biblioteka (1862 m.), Belgijos karališkoji biblioteka (1837 m.), Olandijos karališkoji biblioteka (1798 m.), Romos nacionalinė centrinė biblioteka (1875 m.), Australijos nacionalinė biblioteka (1960 m.), Kinijos nacionalinė biblioteka (1909 m.), Japonijos nacionalinė parlamento biblioteka (1872 m.). Lietuvoje valstybinės bibliotekos statusą turi Lietuvos nacionalinė Martyno Mažvydo biblioteka.
Pirmosios valstybinių bibliotekų užuomazgos atsirado iš karalių sukauptų rinkinių asmeninėse bibliotekose. Valstybinės bibliotekos sparčiau pradėjo kurtis formuojantis nacionalinėms valstybėms XVIII a. pab. – XIX a.
Retimno keturių kankinių cerkvė
thumb|250px|Retimno keturių kankinių cerkvė
Retimno keturių kankinių cerkvė  – graikų stačiatikių cerkvė Kretos mieste Retimne. Pastatyta 1975 m. gruodį. Seniau šioje vietoje taip pat buvo cerkvės, pastatytos 1905 ir 1947 m.
Cerkvė pavadinta keturių kankinių, kurie 1824 m. buvo nužudyti osmanų, garbei. Šie kankiniai buvo Angelis, Manuelis, Georgas ir Nikolas. Trys iš jų palaidoti cerkvėje, o vienas – Sankt Peterburge. Cerkvė laikoma graikų pasipriešinimo osmanams simboliu.
Briliantinė ranka
Briliantinė ranka  – tarybinė komedija, pastatyta 1969 m. režisieriaus Leonido Gaidajaus. Filme vaidino daug žymių to meto TSRS aktorių – Jurijus Nikulinas, Andrejus Mironovas, Anatolijus Papanovas, Nona Mordjukova ir Svetlana Svetličnaja. „Briliantinė ranka“ tapo „kultiniu filmu“ bei vienu populiariausių ir sėkmingiausių visų laikų rusiškų filmų.
Filme vaizduojama Semiono Gorbunkovo kelionė į užsienį. Ten jis susižaloja ranką, o vietos kontrabandininkai, Gorbunkovą supainioję su nusikaltėliu Kozodojevu, jam į gipsą įvynioja briliantus. Grįžus į Tarybų Sąjungą, kontrabandininkai visaip persekioja ir mulkina Gorbunkovą, bandydami atgauti deimantus.
Filme skamba trys dainos:
Drulėnų ežeras
Drulėnų ežeras arba Žiūra – ežeras Lietuvoje, Kupiškio rajone, 4 km į šiaurės vakarus nuo Kupiškio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,33 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 90,5 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Rytinėje ir pietinėje pakrantėse stūkso Drulėnų miškas, vakarinėje pakrantėje plyti dirbami laukai. Šiaurėje išteka upelis (Žvikės intakas, Pyvesos upės baseinas).
Prie ežero įsikūręs Drūlėnų kaimas. Šiaurrytine pakrante eina kelias.
Karl Leo Herbert Guttmann
Karlas Leo Herbertas Gutmanas (1907 m. rugpjūčio 15 d. Klaipėdoje, Rytų Prūsija – 1978 m. birželio 18 d. Diuseldorfe, VFR) – vokiečių tapytojas peizažistas.
Biografija
Dar vaikystėje susipažino su Nidos dailininkų kolonijoje gyvenusiais menininkais, su jais kartu irkluodavo Kuršių mariose. Jam didelę įtaką padarė bendravimas su Hansu Kalmajeriu (1882–1961), Ernstu Šaumanu (1890–1955) ir Johannesu Šulcu (1906–1982) – pastarasis net trejus metus jaunuolį mokė akvarelės ir piešimo technikos. Jaunąjį nidietį globojo ir žinomas peizažistas Karlas Štorchas (1864–1954).
Apsigyveno Diuseldorfe ir 1949–1973 m. dirbo Šiaurės Reino-Vestfalijos Ekonomikos ministerijos braižytoju. 1981 m. Diuseldorfo magistratas įsigijo didelę dailininko akvarelių ir piešinių anglimi paveikslų kolekciją. Nors Karlas Leo Herbertas Guttmannas nemažai keliavo po Europą (Italija, Jugoslavija, Prancūzija, Olandija) ir ten žavėjosi daugybe gražių vaizdų, bet iki gyvenimo pabaigos liko ištikimu Kuršių nerijos peizažų tapytoju.
Centrinė Tibeto administracija
Centrinė Tibeto administracija (CTA), oficialiai Centrinė Jo Šventenybės Dalai Lamos centrinė administracija, dar žinoma kaip Tibeto vyriausybė tremtyje – vyriausybė tremtyje, vadovaujama Lobsango Sangėjaus. Nuo 1959 m. iki 2011 m. administracijos vadovas buvo Tenzinas Giatso, 14-asis Dalai Lamos, tvirtinęs šią vyriausybę esant teisėta Tibeto vyriausybe.
2011 m. kovo 10 d. Dalai Lama pasiūlė pakeitimus vyriausybės tremtyje chartijoje, pagal kuriuos jis administracijoje netenka politinės galios. Pakeitimai ratifikuoti 2011 m. gegužės 29 d., nuo to laiko prezidentas (sikiongas) tapo administracijos galva.
Statusas
CTA nėra pripažinta jokios valstybės ar vyriausybės, bet susilaukia finansinės paramos iš vyriausybių ir tarptautinių organizacijų. Nuo 1991 m. yra Pasaulinės valstybingumo siekiančių tautų organizacijos narė (narė steigėja).
Ministrų kabinetas
Administraciją sudaro rinkimuose renkamas prezidentas (sikiongas) ir skiriami ministrai (kalonai). Iš viso yra septynios ministerijos.
Erjon Tola
Erjon Tola (g. 1986 m. gruodžio 15 d.) – Albanijos kalnų slidininkas. Pirmasis šalies atstovas žiemos olimpinėse žaidynėse. Nuo 1992 m. gyvena ir treniruojasi Kervinijoje, Italijoje.
2006 m. olimpiada
Erjon Tola tapo pirmuoju žiemos sporto olimpiečiu iš Albanijos. Sportininkas debiutuodamas olimpinėse žaidynėse iškovojo kelialapį į tris rungtis:
2010 m. olimpiada
Sportininkas 2010 m. žiemos olimpinės žaidynėse ir vėl buvo vienintelis šalies atstovas. Jis dalyvaus keliose rungtyse.
2014 m. olimpiada
Erjon Tola įvykdė kvalifikaciją į 2014 m. žiemos olimpines žaidynes. Sportininkas buvo šalies vėliavnešys atidarymo ceremonijoje. Tola turėjo startuoti slalomo ir didžiojo slalomo varžybose, bet iš kovos pasitraukė.
Lauri Markkanen
Lauris Elijus Markanenas (, g. 1997 m. gegužės 22 d.) – Suomijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Jutos „Jazz“ komandoje. 2017 m. NBA naujokų biržoje Minesotos „Timberwolves“ pasirinko jį 7-uoju šaukimu, tačiau tą pačią naktį išmainė į Čikagos „Bulls“. 2021 m. rugpjūtį jis buvo išmainytas į Klivlando „Cavaliers“ komandą. 2022 m. rugsėjį jis buvo išmainytas į Jutos „Jazz“ komandą.
2023 m. laimėjo NBA didžiausią pažangą padariusio žaidėjo apdovanojimą.
NK Radomlje
NK Radomlje – Slovėnijos futbolo klubas iš Radomljės.
Istorija
2013–2014 m. Antroje lygoje (D2) iškovojo antrą vietą.
2015–2016 m. Antroje lygoje (D2) užėmė pirmą vietą antroje pakopoje ir vėl iškopė į PrvaLiga.
2016–2017 m. Pirmos lygos sezonas nesusiklostė sėkmingai ir ekipa liko paskutinėje vietoje. Po sezono buvo perkelti į Antrą lygą.
Sudėtis
Atnaujinta: ''2021 m. liepos 20 d.:''
Newington FC
Newtington Football Club – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Belfasto. Namų rungtynes žaidžia Solitude futbolo aikštėje, kuri talpina 3 054 žiūrovus (visos vietos sėdimos). Klubo spalvos – žalia, balta ir juoda. Klubo simbolis – gulbė.
Istprija
1979 m. įkurtas klubas vadinosi Jubilee Olympic Football Club. Kitados rungtyniavo mėgėjų lygose.
2021–2022 m. sezone tapo trečios pakopos nugalėtojais ir pateko į NIFL Championship (antra pakopa).
2022–2023 m. sezone rungtyniavo NIFL Championship. Užėmė devintą vietą tarp dvylikos dalyvių ir išsaugojo vietą NIFL Championship.
Šiaurės Airijos pirmenybėse
Šaltiniai:
Emocinis intelektas
Emocinis intelektas (dar apibūdinamas kaip emocinis koeficientas ar emocinis intelekto koeficientas; ) – žmogaus sugebėjimas atpažinti savo emocijas bei suprasti kitų žmonių emocijas. Tai sugebėjimas atskirti įvairius jausmus, tinkamai juos įvardyti bei naudoti emocinę informaciją valdant savo mąstymą ir poelgius. Emocinis intelektas reikalingas emocijoms suvaldyti bei pakreipti taip, kad žmogus galėtų prisitaikyti prie aplinkos, tuo pat metu pasiekdamas savo tikslus.
Emocinis intelektas apima tokius sugebėjimus kaip suvokti ir išreikšti save, sukurti gerus santykius su kolegomis, greitai atsigauti po streso, pralaimėjimų ir neigiamų emocijų, suprasti ir naudoti nežodinę informaciją (gestus, toną ir pan.). Jis susideda iš dviejų pagrindinių komponentų: kaip mes patys matome save ir kaip mus mato aplinkiniai. Dauguma žmonių savo EQ linkę pervertinti.
Šis terminas pirmą kartą buvo paminėtas 1964 m. Michael Beldoch pranešime ir tapo plačiau žinomas 1995 m. Daniel Goleman parašius knygą, kurios antraštė teigia, jog emocinis intelektas gali būti svarbesnis nei IQ. Knyga buvo atspausdinta 5,000,000 vienetų tiražu bei išversta į 40 kalbų. Visuomenės susidomėjimas terminu pasiekė piką apie 2006 m. Tačiau ne visi mokslininkai su šia analize bei jos išvadomis sutinka.
Teigiama, jog sėkmingi įmonių vadovai pasižymi ne tik (ir ne tiek) planavimo ar finansavimo išmanymu, kiek gera emocine kompetencija. Ši kompetencija paaiškina, kodėl yra nemažai daug pasiekusių žmonių, kurių IQ gana vidutinis. Be to, emocinis intelektas įvardijamas kaip svarbus reikalavimas praktiškai bet kuriam lyderiui ar vadovui.
Jessica Lange
Džesika Filis Lang (g. 1949 m. balandžio 20 d.) – amerikiečių aktorė. Ji yra laimėjusi nemažai apdovanojimų, tarp kurių du Oskarai, du Emmy, penki Auksiniai gaubliai bei vienas Ekrano aktorių gildijos apdovanojimas.
Lange atrado prodiuseris Dino De Laurentiis, kai ji dirbo modeliu „Wilhelmina“ modelių agentūroje. Lange debiutavo kine 1976 m. jo perdirbtame 1933 m. veiksmo filme „King Kong“. 1982 m. ji tapo pirmąja aktore, per 40 metų nominuota dviem Oskarams tais pačiais metais (ji laimėjo Oskarą kaip Geriausia antraplanė aktorė už vaidmenį filme „Tootsie“ ir buvo nominuota Oskarui kaip Geriausia aktorė filme „Frances“). Lange buvo nominuota dar trims Oskarams už filmus „Country“ (1984), „Sweet Dreams“ (1985) ir „Music Box“ (1989), kol 1994 m. laimėjo Oskarą kaip Geriausia aktorė filme „Blue Sky“. 2009 m. ji laimėjo savo pirmąjį Emmy apdovanojimą kaip Geriausia mini serialo arba filmo aktorė už vaidmenį televizijos filme „Grey Gardens“, o 2011 m. laimėjo savo pirmąjį Ekrano aktorių gildijos apdovanojimą bei antrąjį Emmy už vaidmenį televizijos seriale „American Horror Story“.
Lange taip pat yra fotografė, išleidusi du darbus. Be to ji šiuo metu yra UNICEF Geros valios ambasadorė, besispecializuojanti ŽIV/AIDS Demokratinėje Kongo Respublikoje ir Rusijoje.
„Oskarai”
Nominuota:
Apdovanota:
„Auksinis gaublys”
Nominuota:
Apdovanota:
Raudonžiedis snaputis
Raudonžiedis snaputis (Geranium sanguineum) – snaputinių (Geraniaceae) šeimos, snapučių (Geranium) genties augalas. Auga Europoje, Mažojoje Azijoje, Kaukaze.
Stiebas 10-50 cm aukščio, status, plaukuotas. Lapai plunksniški, susiskaidę po 7 lapelius, 5 cm skersmens, plaukuoti. Žiedai susidaro stiebo viršūnėje, raudoni, 2,5-4 cm skersmens, sudaryti iš 5 vainiklapių. Žydi nuo gegužės iki rugsėjo. Vaisius – skeltavaisis.
Auga akmenynuose, sausuose šlaituose, krūmynuose, saulėtose pamiškėse.
Vaikinams tai patinka
Vaikinams tai patinka – 2008 m. JAV sukurta komedija, kurią prodiusavo ir pagrindinį vaidmenį atliko Anna Faris. Aktorė už šį vaidmenį pelnė MTV kino apdovanojimų geriausios komikės nominaciją.
Turinys
Šelė – viena iš žurnalo „Playboy“ merginų, gyvenanti jo leidėjo Hju Hefnerio viloje ir svajojanti, kad jos nuotrauka atsidurtų ant žurnalo viršelio. Vietoje to, kitą dieną po savo 27 gimtadienio ji gauna Hefnerio pasirašytą raštelį, kuriame jis liepia jai išsikraustyti, nes esanti per sena modelio darbui.
Atsidūrusi realiame pasaulyje, kurio visiškai nepažįsta, naivioji Šelė užklysta į koledžo bendrabutį, kuris priklauso „Zeta Alfa Zeta“ brolijai, vienijančiai nepopuliarias ir kitų ignoruojamas merginas. Negana to, bendrabutis bus uždarytas, jei jame neapsigyvens dar bent 30 mokinių. Susidraugavusi su merginomis, Šelė savo žavesiu netrunka atkreipti aplinkinių dėmesį, padėti merginoms keisti stilių ir tapti populiariomis. Ji pati mėgina mokytis, kad padarytų teigiamą įspūdį naujajam draugui Oliveriui, tačiau ne viskas sekasi, be to, kai kurios merginos nepatenkintos tuo, kuo pačios virsta.
Galiausiai Šelė sužino, kad Hefnerio laiškas buvo klastotė ir „Playboy“ leidėjas nori, kad ji sugrįžtų. Suprasdama, kad yra per kvaila Oliveriui, ji priima pasiūlymą, tuo tarpu jos paliktoms merginoms dėl konkurenčių intrigų niekaip nepavyksta surinkti 30–ies norinčiųjų gyventi jų bendrabutyje. Manydamos, kad nebėra galimybių išsisukti, jos vyksta pas Šelę, kuri nusprendžia nepasiduoti ir padėti išlaikyti namą...
Prūsokiškiai
Prūsokiškiai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kvyklių.
Bardačos gamtinis parkas
Bardačos gamtinis parkas arba Bardačos ežeras – ežeras ir jį supantys pelkynai, esantys Bosnijoje ir Hercegovinoje, šiaurinėje Serbų respublikos dalyje, Srbaco miesto apylinkėse. Nutolęs 30 km nuo Bania Lukos ežero. Ramsaro vietovės numeris yra 1658.
Bardačos ežeras
Bardačos ežeras yra nutolęs apie 30 km nuo Bania Lukos. Jo ilgis – 5,5 km, plotis – 1,7 km, didžiausias gylis – 2,5 m, plotas – 7,32 km².
Gamtinė įvairovė
Parke suskaičiuota 280 augalų, 178 paukščių ir 26 žuvų rūšių.
Mehdi-Selim Khelifi
Mehdi-Selim Khelifi (g. 1992 m. rugsėjo 1 d. Prancūzijoje) – Alžyro slidinėjimo lenktynių sportininkas. Šalies olimpieties ir vėliavnešys žiemos olimpinėse žaidynėse.
Nemeikščių tvenkinys
Nemeikščių tvenkinys – tvenkinys Utenos rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Utenos. Susidaręs patvenkus Krašuonos upelį (Šventosios baseinas) 6,9 km nuo jo žiočių.
Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus 2,3 km, plotis iki 0,9 km. Altitudė 127 m. Krantai daugiausia aukšti, šlaitai apaugę medžiais. Pietinis tvenkinio galas užpelkėjęs. Šiaurinė ir rytinė pakrantės apaugę mišku. Pietvakarinėje pakrantėje daugiausia plyti dirbami laukai. Vakarinėje pakrantėje šalia užtvankos yra įrengtas paplūdimys. Vandens pralaida – šachtinė. Tvenkinys įrengtas 1982 m., užtvankos debitas 18,5 m³/s, keteros ilgis 640 m, plotis 8 m, aukštis virš jūros lygio 129,2 m. Tvenkinys įrengtas laukų drėkinimo reikmėms.
Šalia tvenkinio įsikūrę kaimai: Nemeikščiai, Kryželiai, Griūtys, Pavyžintys.
Šaltiniai
thumb|left|550px|Nemeikščių tvenkinys nuo užtvankos
Skillet
„Skillet“ – amerikiečių krikščioniškojo roko grupė, susikūrusi Memfyje, Tenesio valstijoje (JAV) 1996 m. Šiuo metu grupė susideda iš keturių narių: John Cooper (pagrindinis vokalistas, bosistas), jo žmonos Korey Cooper (ritminė gitara, klavišiniai ir pritariamieji vokalai), Jen Ledger (būgnai, vokalai) bei Seth Morrison (pagrindinė gitara). Grupė yra išleidusi 10 albumų, iš kurių du – „Collide“ ir „Comatose“ buvo nominuoti Grammy apdovanojimams. Du jų albumai „Comatose“ ir „Awake“ yra tapę dukart platininiais, o „Rise“ tapo auksiniu.
Ankstyvųjų „Skillet“ sudėtis buvo labai nepastovi, daug kaitaliojosi, tačiau grupėje iki pat šiol groja jos įkūrėjas Džonas Kuperis. Ši grupė taip pat yra gerai žinoma dėl savo aktyvių koncertinių turų, dėl ko 2010 m. puslapis Songkick.com juos išrinko į sunkiausiai dirbančių grupių penketuką.
Nuo „Skillet“ iki „Hey You, I Love Your Soul“ (1996–1999)
Grupę „Skillet“ 1996 metais įkūrė du jos nariai, tuo metu buvęs progresyvaus roko grupės „Seraph“ pagrindinis vokalistas John Cooper ir grupės „Urgent Cry“ gitaristas Ken Steorts. Abi grupės susitiko koncertuodamos, bet netrukus jos iširo, taigi Džonas ir Kenas, paskatintas savo pastoriaus, įkūrė savo grupę, dirbančią kaip projektas. Savo eksperimentinį projektą jie nusprendė pavadinti „Skillet“. Po kurio laiko prie grupės laikinai prisijungė ir būgnininkas Trey McClurkin. Grupė veikė dar tik mėnesį, o jau spėjo susilaukti didžiausio krikščioniškos muzikos leidėjo „ForeFront Records“ dėmesio. 1996 m. jie išleido savo pirmąjį albumą, pavadintą tokiu pačiu pavadinimu, kaip ir grupė – „Skillet“, kuris susilaukė nemenkos sėkmės, tad trijulė nusprendė toliau kurti naują muziką bei koncertuoti Jungtinėse Amerikos Valstijose.
Jau 1997 m. grupė įrašinėjo savo antrąjį albumą, pavadinimu „Hey You, I Love Your Soul“, kuris buvo išleistas 1998 m. balandį. Šis nuo pastarojo skyrėsi savo stiliumi, grupė nutarė iš niūraus grunge stiliaus pereiti į kiek šviesesnį alternatyvųjį roką. Džono žmona Kori taipogi netrukus prisijungia prie grupės koncertinių turų, grodama klavišiniais, palengvindama tuo metu klavišiniais dar grojusiam Džonui darbą ant scenos.
„Invincible“, „Ardent Worship“, ir „Alien Youth“ (2000–2002)
Vos pradėjus įrašinėti trečiąjį „Invincible“ albumą, grupę palieka vienas jos įkūrėjų Ken Steorts tam, kad praleistų daugiau laiko su šeima ir įkurtų Visible Music koledžą, dabar esančią Memfyje (JAV). Vietoj jo prie grupės prisijungia Kevin Haaland. Korey Cooper taipogi prisijungia kaip nuolatinė grupės narė ir naujajam albumui grojo klavišiniais. Dėl šitokių pokyčių, grupė šiek tiek pakrypo į elektroninės muzikos pusę. Netrukus, po albumo išleidimo grupę palieka ir būgnininkas Trey McClurkin, kurį pakeičia Lori Peters.
Vėlyvaisiais 2000 m. grupė išleidžia savo ketvirtąjį studijinį ir pirmąjį Dievo garbinimui skirtą albumą „Ardent Worship“. Grupė išlaikė panašų skambesį, kaip ir ankstesniajame albume, kurdama dar vieną albumą „Alien Youth“, kuris buvo išleistas 2001 m. po turų. Be to, tai pirmasis albumas, kurį pats Cooper'is ėmėsi prodiusuoti. Vėlgi, grupę paliko dar vienas narys, gitaristas Kevin Haaland, kurį pakeitė Ben Kasica.
„Ardent“ ir prasiveržimas (2003–2011)
2003 m. išleistas kitas studijinis albumas „Collide“, kuriame puikavosi singlai „Savior“ bei „Collide“. 2004 m. autorines teises į „Collide“ nusipirko įrašų kompanija „Lava Records“. 2004 m. gegužės 25 d. albumas buvo perleistas iš naujo, pridedant papildomą dainą „Open Wounds“. 2005 m. albumas nominuotas geriausio roko gospelo albumo apdovanojimui. Nurodydamas grupę P.O.D. kaip kūrybinį įkvėpimą albumui „Collide“, grupės lyderis Cooper'is sakė: "Na, aš esu vienas iš tų dainų autorių, viskas, ką girdžiu, eina pro mano John'o Cooper'io filtrą, kuris pasako, kas man patinka ir kas ne. [...] visi šie dalykai, [...] padarė man įtaką".
2006 m. spalio 3 d. išleistas albumas „Comatose“, su kuriuo išėjo singlai „Rebirthing“, „Whispers in the Dark“, „Comatose“, „The Older I Get“, „Those Nights“, „The Last Night“ bei „Better Than Drugs“. Albumas užėmė 55-tą vietą tarp „Billboard 200“ klausomiausių bei 4-tą vietą JAV „Top Christian Albums“ tope.