cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mary Cassatt
Merė Kasat (, 1844 m. gegužės 22 d. – 1926 m. birželio 14 d.) − JAV tapytoja ir grafikė, daugiausiai kūrusi Prancūzijoje, susijusi su XIX a. Paryžiaus impresionistų grupe. Geriausiai žinoma paveikslais, kuriuose vaizduojami vaikai ir motinos su vaikais.
Biografija
Merė Styvenson Kasat gimė 1844 m. gegužės 22 d. JAV Alegeinio mieste (dabar Pitsburgo dalis) pasiturinčioje giminėje. Jos tėvas buvo bankininkas. Vaikystę M. Kasat praleido sodyboje prie Lankasterio miesto (Pensilvanija), po to gyveno Filadelfijoje. 1851−1855 m. M. Kasat su šeima keliavo po Europą ir lankė mokyklas Paryžiuje, Heidelberge ir Darmštade. Grįžusi į JAV šeima apsistojo Filadelfijoje. 1860−1864 m. M. Kasat mokėsi Pensilvanijos vaizduojamųjų menų akademijoje Filadelfijoje. 1865 m. ji išvyko į Europą, kur gyveno iki gyvenimo pabaigos, išskyrus keturis sugrįžimus į JAV (1870−71, 1875, 1898 ir 1908 m.). Prancūzijoje jos mokytojais buvo akademiniai dailininkai Žanas Leonas Žeromas ir Tomas Kutiūras bei kiti. 1870 m. M. Kasat grįžo į JAV prasidėjus Prancūzijos-Prūsijos karui. Kitais metais iškeliavo į keliones po Italiją ir Ispaniją, apsilankė Nyderlanduose ir Belgijoje, išvystė senųjų dailės meistrų įtakotą dailės stilių, kuris rodė taip pat ir susipažinimą su Gustavo Kurbė bei Eduaro Manė kūryba.
1874 m. M. Kasat grįžo į Paryžių, kur prie jos prisijungė sesuo Lidija. Dailininkė susipažino su Edgaro Dega kūryba, kuri, pasak M. Kasat, pakeitė jos gyvenimą. Jos kūriniai buvo atmesti Paryžiaus oficialaus Salono parodos žiuri. 1879 m. E. Dega kvietimu M. Kasat dalyvavo Paryžiaus impresionistų grupės parodoje ir vėliau dar trijose iš keturių impresionistų parodų, įskaitant paskutinę, įvykusią 1886 m. Dailininkės potėpiai tapo laisvais ir nerūpestingais, paletė pašviesėjo. Ji susidraugavo su Berta Morizo, ją taip pat paveikė O. Renuaro tapyba. Daugiausiai M. Kasat vaizdavo žmones kasdieninės veiklos aplinkoje. 1880-ųjų pabaigoje jos stilius pasikeitė, vaizduojamų figūrų formos tapo aiškių kontūrų, solidesnės. Tuo metu M. Kasat mėgstama kūrybos tema tapo motinos su vaiku. Ji palaikė ryšius su keliaujančiais JAV dailininkais, tarp kurių Džeimsas Vistleris ir Džonas Singeris Sardžentas, tačiau stengėsi laikytis atokiau nuo JAV dailininkų kolonijos Paryžiuje. Dailininkė buvo paveikta japoniškų estampų, ką ypač rodo jos grafikos kūriniai, daugiausiai ofortai, kartais kombinuoti su akvatintu ir sausosios adatos technikos grafika. Po 1890 m. pamatytos stambios japonų grafikos parodos Paryžiuje, M. Kasat sukūrė 10 spalvotų grafikos kūrinių seriją.
1893 m. prancūzų impresionistų meno dileris Polis Diuran-Riuelis surengė stambią M. Kasat retrospektyvinę parodą savo galerijoje Paryžiuje, 1895 m. suorganizavo parodą Niujorke. 1894 m. ji įsigijo XVII a. dvarą Le Mesnil-Théribus kaimo vietovėje (Uaza) apie 40 mylių šiauriau Paryžiaus, kurioje gyvendavo vasaromis. Žiemomis keliaudavo į pietus ir viena tokia kelionė 1910 m. į Egiptą paveikė jos sveikatą. Be būsto Paryžiuje ir dvaro Prancūzijos šiaurėje M. Kasat 1912−1924 m. išlaikė vilą Grase Prancūzijos pietuose. M. Kasat paskutinį gyvenimo dešimtmetį buvo pažeisto regėjimo (katarakta). Ji mirė 1926 m. birželio 14 d. savo dvare Le Mesnil-Théribus vietovėje, kur ir palaidota. 1904 m. M. Kasat buvo apdovanota Prancūzijos valstybiniu Garbės Legiono ordinu. Ji buvo viena iš nedaugelio moterų-tapytojų, kuri pasiekė tarptautinio žinomumo gyvenimo metu tais laikais. Stambios jos paveikslų ir piešinių kolekcijos sukauptos Vašingtono nacionalinėje dailės galerijoje (bent 121 vnt. ) ir Filadelfijos dailės muziejuje (bent 82 vnt. ). Merė Kasat gyvenimo metu padėjo patarimais perkant paveikslus Europoje pasiturintiems JAV kolekcionieriams, ypač jos draugų Havemeyer šeimai (daug šių kūrinių, daugiausiai atliktų prancūzų impresionistų ir realistų, vėliau buvo padovanoti Metropoliteno meno muziejui).
1934 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas
1934 m. Europos lengvosios atletikos čempionatas – pirmasis Europos šalių lengvosios atletikos čempionatas, vykęs Turine, Italijoje. Varžybose galėjo dalyvauti tik vyrai. Lietuvai čempionate atstovavo trys sportininkai.
Jurgis Iljiničius
left|thumb|150px|Jurgio Iljiničiaus antspaudas, [[1566 metais]] Jurgis Iljiničius (1533–1569) – LDK magnatas, Myriaus grafas, Myriaus pilies valdytojas iš Iljiničių giminės.
Biografija
Ščasno Felikso Iljiničiaus sūnus, Jurgio Ivanovičiaus Iljiničiaus anūkas. Po tėvo mirties 1540 metais, o netrukus ir motinos Sofijos Radvilaitės mirties Jurgis paliko našlaitis ir didžiulio turto savininkas. Mažamečiui Jurgiui globėju buvo paskirtas jo dėdė – Mikalojus Radvila Rudasis.
Mokėsi Mikalojaus Radvilos dvare, galbūt, kaip ir jo globėjas išpažino kalvinizmą. 1553 metais Radvila Juodasis, važiuodamas pasiuntiniu į Austrijos rūmus pas Ferdinandą Habsburgą, paėmė kartu dvylikametį Jurgį Iljiničių. Rugpjūčio 10 d. Jurgis Iljiničius gavo Myriaus pilies grafo titulą.
Senegalo vyrų krepšinio rinktinė
Senegalo vyrų krepšinio rinktinė – krepšinio komanda, tarptautinėse varžybose atstovaujanti Senegalo valstybei. Dalyvavo 4 olimpiadose, 4 pasaulio čempionatuose, 28 Afrikos čempionatuose. Fiba reitinge užima 31-ą vietą.
Vihara
thumb|200px|Viharos viduje ([[Eloros olos|Elora)]]
Vihara  – budistų vienuolynas Indijoje. Šis žodis taip pat paplitęs po Pietryčių ir Rytų Azijos šalis, kur kartais reiškia ne tik budistų vienuolyną, bet ir šventyklą.
Tradicinė vihara susideda iš keturkampio plano susirinkimų salės (čaitjos), iš trijų pusių apjuostos mažomis celėmis. Viharos buvo statomos III a. pr. m. e.–VIII a. m. e. kaip atskiri statiniai arba iškalamos uoloje.
thumb|left|200px|Būdingas viharos planas ([[Adžantos olos|Adžanta)]]
Budistų viharos išsivystė iš laikinų pastogių (dažniausiai olų, pašiūrių), kur lietinguoju laikmečiu apsistodavo klajojančių budistų bendruomenė (sangha). Vėliau, kai budizmą pradėjo remti turtingi prekijai ir valdovai, vietoje tokių laikinų prieglobsčių pradėtos statyti nuolat gyvenamos viharos. Jos tapo svarbiais religiniais, mokslo centrais, pro jas eidavo svarbūs prekybiniai keliai. Viharų statyba nunyko drauge su budizmu Indijoje.
Ukrainos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Ukrainos futbolo varžybos 2002-2003 m.
Istorija
Dvyliktasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 2002 m. liepos 7 iki 2003 m. birželio 18 d.
Nugalėtojais tapo Kijevo „Dinamo“.
Donecko „Šachtar“, o buvo antri.
Trečiasis sezonas, kai vyko atkali kova tarp kijeviečiai ir "šachtininkų' dėl čempionų titulo.
Donecko „Metalurg“ užėmė trečią vietą. Nors pirmoje pusėje FK Dnìpro lyderiavo, bet paskui nukrito į ketvirtą vietą.
Oleksandrijos "Poligraftehnika" išsaugojo vietą elito divizione, užėmė saugią 13 vietą, tačiau po sezono paskelbė apie bankrotą.
Koaris
Koaris  – upė vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje; dešinysis Amazonės intakas. Prasideda retai gyvenamose vietose į šiaurę nuo Tapaua upės. Teka į šiaurės rytus, labai smarkiai vinguriuoja, sudaro daug protakų ir senvagių. Žemupyje smarkiai išplatėja ir sudaro Koario ežerą. Įteka Amazonėn ties Koario miestu.
Ukrainos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Istorija
O Charkivo „Metalist“ prarado vietą elito divizione.
Koaris
Didžiausi intakai: Itanjaua, Uruku, Araua (kairieji; pastarieji du įteka į Koario ežerą).
Ukrainos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Pirmosios rungtynės
<span id="Dnipro v Šahtar">
Koaris
Baseinas retai gyvenamas.
Ukrainos futbolo varžybos 2002–2003 m.
Atsakomosios rungtynės
<span id="Dnipro v Šahtar">
Donecko „Šahtar“ nugalėjo bendru rezultatu 3:1 ir pateko į finalą.
Finalas
<span id="Dinamo v Šahtar">
Plikių tvenkinys
Plikių tvenkinys – tvenkinys Raseinių rajone, 5 km į pietryčius nuo Ariogalos. Susidaręs patvenkus Gynėvės upę (Dubysos baseinas) 2,6 km nuo jos žiočių. Ilgis iš šiaurės į pietus 3,1 km, plotis iki 0,26 km. Altitudė 55 m. Krantai daugiausia aukšti, statūs, plačiai apaugę medžiais. Rytinėje pakrantėje stūkso Daugėliškių miškas ir Kampiškių miškas, šiaurvakarinėje - Daugėliškių piliakalnis. Tvenkinį kerta Vilniaus-Klaipėdos automagistralė. Šiauriniu tvenkinio krantu eina kelias. Tvenkinio užtvanka eina kelias.
Debitas:
Užtvanka 300 m ilgio, 10 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1975 m. 98 kW galios mažoji hidroelektrinė pastatyta 2003 m.
Greta tvenkinio įsikūrę Plikių, Budriškės, Antvėjų, Jučių ir Daugėliškių kaimai.
Vyksa
Vyksa  – miestas Rusijoje, Žemutinio Naugardo srityje, 186 km į pietvakarius nuo Žemutinio Naugardo, 9 km į rytus nuo Okos upės. Rajono centras. Yra krovinių traukinių stotis, lokomotyvų depas. Metalurgija, smulkinimo ir malimo įrenginių gamyklos, maisto pramonė. Veikia Ivirono ikonos moterų vienuolynas, kelios cerkvės.
Mario Grgurović
Marijus Grgurovičius (g. 1985 m. vasario 2 d.) – Kroatijos futbolininkas, saugas.
Karjera
HNK Hajduk Split sistemos auklėtinis, prasimušęs į šio klubo pagrindinę komandą 2003 metais, tačiau pasikeitus treneriams neteko vietos startinėje vienuolikėje.
2011 m. moterų A lyga
2011 m. Moterų futbolo A lyga buvo 19–tasis moterų futbolo čempionatas nepriklausomoje Lietuvoje.
Mario Grgurović
Karjera
Vėliau pasirašė sutartį su Zagrebo "Dinamo". Pagrndinėje komandoje žaidėjas taip ir nedebiutavo, o buvo skolinamas Čakoveco „Medimurje“ ir Pulos „Istra“ (abu Kroatijos) komandoms.
Nuo 2007-ųjų rungtyniavo Zaprešičiaus „Inter“ (Kroatija) klube.
2011 m. tarpsezonyje pasirašė kontraktą su Vilniaus „Žalgiriu“.
2012 m. vasarą grįžo į Kroatiją ir pasirašė sutartį su HNK Gorica komanda.
Rinktinės
Futbolininkas sužaidė 60 rungtynių U-17, U-19 ir U-21 Kroatijos jaunimo rinktinių sudėtyje.
Pasiekimai
su VMFD Žalgiris
Loredana Cannata
Loredana Kanata (g. 1975 m. liepos 14 d. Džaratanoje) – italų aktorė.
UEFA moterų čempionių lyga
UEFA moterų čempionių lyga (2001–2009 m. vadinta UEFA moterų futbolo taurė) – tarptautinis moterų futbolo turnyras, kuriame dalyvauja UEFA šalių komandos.
Nuo 2009 m. 8 stipriausių Europos lygų dvi pirmosios komandos patenka į turnyrą.
Nuo 2021 m. turnyre buvo pradėtos rengti grupių varžybos. Šešios stipriausios lygos deleguoja po 3 komandas, 7–16 lygos pagal pajėgumą – po dvi, o likusios – po vieną komandą.
Piniginiai prizai
Turnyro pirmosios 6 vietos pasidalina tokius piniginius prizus:
Želė
thumb|right|230px|Sluoksniuota želė
Želė, drebučiai  – maistinė drebučių pavidalo medžiaga, savo prigimtimi esanti gelis. Dažniausiai želė gaminama iš karštame vandenyje ištirpintos želatinos, taip gaunamas zolio tipo tirpalas, į kurį įmaišo sirupo ar kitokių maistinių medžiagų, suteikiančių skonį ir spalvą. Aušdamas zolis sustingsta į drebučius (gelį).
Vaisiai ir uogos patys turi daug pektino, todėl drebučių konsistencijos produktus iš jų galima gauti be papildomai įdėtos želatinos. Dažniausiai tai rūgštūs vaisiai: obuoliai, raudonieji ir juodieji serbentai, agrastai. Norint turėti gražios spalvos drebučius, juos galima dažyti: špinatais – žaliai, karminu – raudonai.
Želė vadinami saldūs produktai. Analogiškai sustingę mėsos ar žuvies drebučiai vadinami šaltiena.
Vartojimas
Desertinė saldi želė gaminama iš želatinos ir vaisių ar uogų sulčių, pieno bei jo produktų.
arba kitos uogos bei vaisiai 200 spanguoles nuplikyti karštu vandeniu, sumaigyti ir išspausti sultis. Į uogų išspaudas įpilti truputį vandens, užvirinti ir perkošti. Į gautą skystį suberti cukrų, įpilti truputyje šalto vandens išbrinkintą ir ištirpintą želatiną, supilti išspaustas spanguolių sultis, išmaišyti ir atšaldyti.
XXL (grupė)
XXL – buvusi Lietuvos reivo muzikos grupė iš Klaipėdos.
Istorija
Grupė susikūrė 1995 m. Pirmąkart koncertavo Kauno sporto halėje kaip apšildančioji grupė „Capella“ grupės koncerte. Pirmojo koncerto metu grupės nariai buvo Genadijus Sokolskis, Ramūnas Stankevičius, Robertas Rezgevičius ir Simonas (pavardė nenurodyta). Tais pačiais metais išleido debiutinį albumą „Senelis šaltis ir vasara", kuris iškart tapo populiarus jaunimo tarpe. XXL dalyvavo „Paramoje", „Didžiosiose lenktynėse" ir daugelyje kitų renginių. Grupė iširo 1999-2003 metais.
Muzikos stilius ir temos
XXL buvo viena pirmųjų šokių muzikos grupių Lietuvoje. Grupės muzika buvo vertinama nevienareikšmiškai - dalis piktinosi XXL dainų tekstais, kuriems būdingas slengas, žargonas ir necenzūrinė kalba, tuo tarpu kiti ją vertino kaip smagią šokių muziką, o tekstus priėmė kaip juokelius. Išleidus dainą „Lėktuvėlis“ dalis radijo stočių atsiskė ją transliuoti, tačiau hitas tapo labai populiarus.
Dažnos dainų temos — seksas, alkoholis („Savaitėlė“), narkotikai („Lėktuvėlis“), netradicinė meilė („Rožinė svajonė“ ir „Papartėlis“) ir smurtą („Duok į snukį“). Grupės kūriniai dažniausiai buvo perkurtos arba perdarytos to meto garsių atlikėjų (DJ Bobo, Ice MC, 2Unlimited ir kitų) dainos. Grupės atstovai yra pareiškę: „Mes išmokėme pasaulį kopijuoti muziką“.
2020 m. kartu su atlikėju Krisčiu perdarė vieną žymiausių kūrinių „Lėktuvėlis“.
Juozapas Sialickis
Juozapas Sialickis (? – 1791 m. balandžio 12 d.) – LDK valstybinis veikėjas.
Biografija
Kilo iš neturtingų bajorų Sialickių, tarnavusių Polocko vaivadijoje, giminės. LDK kanceliarijos regento Mykolo Sialickio sūnus.
1777 metais buvo paskirtas LDK kanceliarijos regentu. 1784 metais Stanislovui Augustui Poniatovskiui prašant užleido Tadui Žabai Polocko vaivados postą, o pats tenkinosi Polocko kašteliono pareigybe.
1788 metų rugsėjį dėkodamas susitariant su Tadu Žaba, sugebėjo organizuoti savo sūnaus Antano išrinkimą pasiuntiniu į Ketverių metų seimą.
Nuo 1789 metų Polocke rimtai sirgo. Mirė 1791 m. balandžio 12 d.
Švento Stanislovo (1778) ir Baltojo erelio (1788 m. vasaris) ordinų kavalierius.
Valdė Juškų folvarką Vitebsko vaivadijoje ir Choclavo seniūniją.
Šeima
Buvo vedęs Marianą Cechanovecką. Turėjo 2 vaikus – sūnų Antaną ir dukterį Eleonorą.
Beatričė Senči (filmas)
Beatričė Senči – režisieriaus Lucio Fulci 1969 m. sukurta istorinė drama, paremta tikrais įvykiais apie kilmingą aristokratę, organizavusią savo despoto tėvo Frančesko Senči nužudymą ir už tai nubaustą mirties bausme. Pats režisierius filmą vadino vienu mėgstamiausių savo darbų.
Siužetas
1599 m., Roma. Senči šeima sulaukia nuosprendžio: už Frančesko Senči nužudymą jo žmona, duktė ir vyresnysis sūnus nuteisiami mirties bausme, tuo tarpu jauniausias sūnus po įkalinimo turės būti išsiųstas į vergiją. Vėliau filmo veiksmas vyksta atskirais praeities įvykių epizodais.
Lježo provincija
Lježo provincija  – provincija Belgijos rytuose, Valonijos regione, ribojasi su Nyderlandais, Vokietija ir Liuksemburgu. Administracinis centras – Lježas.
Geografija
Vakarinėje dalyje plyti sukultūrintos lygumos, o rytuose paviršius kyla į Aukštųjų Fenų aukštumas. Ten yra aukščiausias taškas šalyje – 694 m (Botranžas). Svarbiausios upės: Masas, Fesdrė, Urtas, Amelis.
Beatričė Senči (filmas)
Siužetas
Dėl konflikto su popiežiumi Frančesko Senči netenka dalies valdų bei priverstas metams išvykti iš Romos. Jo namuose tarnaujantis Olimpijus tampa Beatričės meilužiu. Jos paakintas, jaunuolis nusamdo ispaną žudiką ir, sulaukęs tinkamo momento, kartu nužudo Frančesko, o kūną išmeta per balkoną.
Tyrėjai nepatiki nelaimingo atsitikimo versija ir suima Olimpijų. Po kankinimų jis prisipažįsta, kad Beatričė ir visa šeima žinojo apie nužudymą ir padėjo. Ispanas nesėkmingai bando pabėgti ir nužudomas kareivių.
Akistatoje su Beatriče Olimpijus išsižada savo parodymų ir vienas prisiima kaltę. Netikėdami juo, inkvizitoriai ketina pratęsti kankinimus, tačiau šis miršta. Tuomet kankinti pradedama Beatričė. Ši viską neigia, tačiau kai sužino, jog po jos eilė ateis kitiems šeimos nariams, viską prisipažįsta. Nors ji ir pasakoja, kad tėvas vertė šeimą švęsti dviejų savo sūnų mirtį (nes nereikės jų maitinti), o vėliau ją pačią išprievartavo, teismas pasmerkia visą šeimą myriop.
Pagrindiniai aktoriai
right|thumb|Kadras iš filmo
Koario ežeras
Koario ežeras  – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, šalia Koario miesto. Susidaręs Koario upės žemupyje, šalia jos santakos su Amazone. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 77 km, plotis iki 10 km. Protaka jungiasi su Amazone.
Be Koario, į ežerą dar įteka Uruku ir Araua upės (sudaro įlankas).
Ežero pakrantėje įsikūręs Koario miestas bei Vila Andradės gyvenvietė.
Dovydiškių tvenkinys
Dovydiškių tvenkinys – tvenkinys Ukmergės rajone, į pietvakarius nuo Ukmergės, prie Dovydiškių kaimo. Susidaręs patvenkus Armonos upę (Šventosios baseinas) 4,5 km nuo jos žiočių. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 1,66 km, plotis iki 1,22 km. Altitudė 68,3 m. Krantai aukštoki, vietomis apaugę siauru krūmų ir medžių ruožu. Aplinkui plyti dirbami laukai, pietryčių pusėje – Leonpolio gamybos pastatai. miniatiūra|240px|left|Kelias per užtvanką. Priekyje – [[Leonpolis|Leonpolio paukštynas]]
Debitas:
Užtvanka 320 m ilgio, 8 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1987 m.
John Van de Kamp
Džonas Kalaras Van de Kampas (, 1936 m. vasario 7 d. Pasadena, JAV – 2017 m. kovo 14 d. Pasadena, JAV) – JAV politikas ir teisininkas, 1975–1981 m. dirbęs Los Andželo apygardos prokuroru, o 1983–1991 m. – 28-uoju generaliniu Kalifornijos prokuroru.
Biografija
1936 m. vasario 7 d. gimė olandų kilmės Van de Kampų šeimoje. 1959 m. baigė Dartmuto koledžą ir Stanfordo teisės mokyklą. Dirbo JAV advokato padėjėju, o vėliau Los Andžele tapo pirmuoju federaliniu visuomenės gynėju. 1966 m. prezidentas Lindonas Džonsonas jį paskyrė JAV advokatu Los Andžele.
Eidamas Los Andželo apygardos prokuroro pareigas, Van de Kampas labai padidino apylinkės advokatų pavaduotojų skaičių. Jis taip pat sukūrė specialius padalinius, sutelkusius dėmesį į gaujas, seksualinę prievartą, smurtą šeimoje, vaikų išnaudojimą ir nusikalstamą uždarbiavimą, ir padalinį, skirtą nusikalstamumui pramogų versle stebėti. Jis sukūrė programas aukoms ir liudininkams padėti, taip pat greitojo reagavimo būrius susišaudymams, kai juose dalyvauja policija.
Dž. Van de Kampas buvo kritikuojamas už tai, kad nenuteisė serijinio žudiko Andželo Buono, kuriam leido panaikinti kaltinimus dėl 10 žmogžudysčių ir tepaliko kaltinimą dėl sąvadavimo. Vis dėlto labai ilgai trukusi byla buvo perduota Kalifornijos prokuratūrai ir A. Buonas buvo nuteistas dėl 9 žmogžudysčių. Kai Dž. Van de Kampas pradėjo politinę kampaniją, jo neryžtingumas dėl A. Buono nuteisimo priešininkų buvo panaudojamas prieš jį. 200px|thumb|left|Dž. Van de Kampas, kai dirbo Kalifornijos generaliniu prokuroru. 1982 m. Dž. Van de Kampas laimėjo pirminius rinkimus į Kalifornijos generalinio prokuroro postą. Tapęs generaliniu prokuroru, padėjo sukurti Visuomenės teisių skyrių, kuris didžiausią dėmesį skyrė aplinkosaugos, vartotojų teisių apsaugos, antimonopolinių ir pilietinių teisių klausimams. Jis taip pat padėjo modernizuoti Teisingumo departamentą, pradėdamas remti DNR teismo ekspertizę. 1986 m. į šias pareigas Dž. Van de Kampas buvo lengvai perrinktas. 1987 m. Dž. Van de Kampas vadovavo valstijos ieškiniui prieš režisierių Haroldą Frymaną už pornografijos kūrimą, tačiau nesėkmingai. Dž. Van de Kampas pateikė apeliaciją Aukščiausiajam JAV teismui, bet šis atsisakė bylą nagrinėti ir tokiu būdu faktiškai įteisino filmų suaugusiesiems kūrimą. 1989 m. į teisėkūros posėdį dėl ginklų kontrolės Dž. Van de Kampas atsinešė automatinį šautuvą AK-47 ir įstatymų leidėjams pasakė galįs juos visus iššaudyti per reikalingą nutarčiai priimti laiką. „Jums pasisekė, kad esu generalinis prokuroras, o ne psichas“, – sakė jis. 1990 m. Dž. Van de Kampas nesėkmingai balotiravosi į Kalifornijos gubernatoriaus postą.
1977 m. Vitiero koledžas (Whittier College) Dž. Van de Kampui suteikė teisės garbės daktaro vardą.
Dž. Van de Kampas 2004–2005 m. buvo išrinktas 80-uoju Kalifornijos valstijos advokatūros prezidentu. Taip pat jis buvo Planavimo ir gamtosaugos lygos direktorių tarybos pirmininkas.
2016 m. su Ronu Brigsu Dž. Van de Kampas padavė ieškinį, kad būtų panaikintas 66-asis pasiūlymas – valstijos konstitucijos pataisa, paspartinusi mirties bausmės vykdymo procesą. Kalifornijos Aukščiausiajame teisme jis pralaimėjo ieškinį balsų santykiu 5:2.
Sulaukęs 81-erių, Džonas Van de Kampas 2017 m. kovo 14 d. mirė savo namuose Pasadenoje.
Vila Nova de Gaja
Vila Nova de Gaja  – miestas šiaurės Portugalijoje, Atlanto vandenyno pakrantėje, Doro kairiajame krante, priešais Portą. Patenka į Porto metropolinę teritoriją. Tai svarbiausias vyno išvežimo uostas šalyje. Veikia vyno birža, yra Porto vyno (portveino) sandėliai. Taip pat maisto, tekstilės, keramikos, kamščių gamybos pramonė. Driekiasi paplūdimiai.
Istorija
Romėnų laikais buvo Portus Kalės (Portus Cale) miesto, matyt išaugusio keltų gyvenvietės vietoje, dalimi. Portas pradžioje buvo Kalės (Gajos) uostu, bet viduramžiais jį praaugo. Maurų laikais Doro upė nusistovėjo kaip riba tarp musulmonų ir krikščionių žemių, todėl paribyje buvusi Gaja buvo nuolat siaubiama antpuolių ir nunyko. 1035 m. išstūmus musulmonus nuo Doro pietinių pakrančių, Porto gyventojai atkūrė „Naująją Gają“ – Vila Nova de Gają.
Blo-Wäiss Medernach (moterys)
FC Blo-Wäiss Medernach arba Blo-Wäiss – Liuksemburgo futbolo klubas iš Medernacho. Šis straipsnis apie klubo pagrindinę moterų ekipą. Klubas turi ir vyrų komandą. Dirbama su vaikais, jaunimu, o moterų ekipa rungtyniavo aukščiausioje futbolo lygoje, kuri vadinama Dames Ligue 1. Moterų ekipa pastaruoju metu dalyvauja čempionatuose sudarydama jungtinę komandą su FC CeBra 01 (moterys). Šis darinys žinomas 	Entente Itzig/CeBra 01 pavadinimu. Žinomos Blo-Weiss Itzig bei Itzig Blo-Weiss pavadinimais.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1948 m., kai buvo įkurtas Football Club Blo-Wäiss Medernach. Moterų komanda eilę metų rungtyniavo Dames Ligue 1.
2021–2022 m. sezone klubas sudarė jungtinę ekipą su CeBra.
Vancevičius
Vancevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Blo-Wäiss Medernach (moterys)
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia Stade Am Weiher – futbolo stadione, kurio talpa 1 tūkst. žiūrovų. Stadiono veja – natūrali žolė.
Menemenspor
Menemenspor arba kitaip Menemen Belediyespor arba Menemen Spor Kulübü– Turkijos futbolo klubas iš Menemeno (vieno iš Izmiro rajonų).
Vancevičius
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Vancevičienė (ištekėjusi moteris) ir Vancevičiūtė (mergautinė pavardė).
Menemenspor
Istorija
Klubas įkurtas 1942 m. Žaidė žemesniuose divizionuose. 2018/19 m. tapo Antros lygos nugalėtojais ir pateko į TFF Pirmą lygą.
TFF Pirmoje lygoje 2019/20 m. sezone užėmė devintą vietą.
Stadionas
Namų arena yra Menemen İlçe Stadyumu („Ilčės“ stadionas), Menemene, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
Spalvinė gama
Balta, geltona ir mėlyna spalvos.
Vansevičius
Vansevičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Vansevičienė (ištekėjusi moteris) ir Vansevičiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Namiūro provincija
Namiūro provincija  – provincija Belgijos pietuose, Valonijos regione, ribojasi su Prancūzija. Administracinis centras – Namiūras.
Geografija
Didelė dalis provincijos yra Ardėnų kalnuose. Aukščiausias taškas – 504 m (Krua-Skeilas). Svarbiausios upės: Masas, Sambras, Lesė, Semua.
Romualdas Požerskis
Romualdas Požerskis (g. 1951 m. liepos 7 d. Vilniuje) – Lietuvos fotomenininkas, pedagogas, profesorius.
Biografija
1957–1969 m. mokėsi Kauno 8-ojoje vidurinėje mokykloje. 1969–1975 m. studijavo Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultete. 1975–1980 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos Kauno skyriaus metodininkas. Nuo 1976 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys. 1980–1993 m. laisvas fotografas. 1993–2011 m. Vytauto Didžiojo universiteto Menų fakulteto Menotyros katedros lektorius, nuo 2011 m. Šiuolaikinių menų katedros profesorius.
1979 m. vedė, žmona Virginija (g. 1954). Šeimoje du vaikai – Povilas Požerskis (g. 1980) ir Monika Požerskytė (g. 1981).
Last Week Tonight with John Oliver
Last Week Tonight with John Oliver – JAV HBO televizijos vakaro pokalbių laida, kurios vedėjas John Oliver pristato satyrines naujienas. 30 min. trukmės laida debiutavo 2014 m. balandžio 27 d. Savo laidoje J. Oliver satyriškai apžvelgia savaitės politikos, pramogines ir aktualias naujienas.
J. Oliver kuriant laidą turi absoliučią laisvę ir gali rinktis temas. 2015 m. vasarį HBO kanalas pratęsė sutartį su laida dar dviem sezonams.
2015 ir 2016 m. laida nugalėjo Primetime Emmy apdovanojimuose keliose kategorijose.
Saulius Juškys
Saulius Juškys (g. 1954 m. gegužės 31 d. Kaune) – Lietuvos architektas.
Biografija
1977 m. baigė Vilniaus inžinerinį statybos institutą. 1977–1993 m. dirbo Miestų statybos projektavimo instituto Kauno filiale (1988–1993 m. Kauno miesto statybos projektavimo institutas), nuo 1993 m. – bendrovėje „Miestprojektas“.
Vilanovos kultūra
Vilanovos kultūra – archeologinė kultūra, gyvavusi ankstyvajame geležies amžiuje dabartinėje šiaurės Italijoje. Datuojama apie X–V a. pr. m. e. ir pavadinta pagal Vilanovos kaimo archeologinę vietovę netoli Bolonijos.
Rasta šulinių pobūdžio degintinių kapų. Palaikų laidojimo urnos nukirsto kūgio pavidalo, išrašytos sūkurėliais, meandromis, kvadratėliais. Vilanovos kultūros žmonėms buvo būdinga turtinė nelygybė, vergovė, gimininių santykių irimas.
Vilanovos kultūros vietoje vėliau suklestėjo etruskai (jų kultūrinis sluoksnis ženkliai skiriasi nuo Vilanovos, ryški graikų įtaka). Vilanovos kultūros priklausomybė neaiški, spėjama – kad tai indoeuropiečiai (greičiausiai umbrai).
Pirma lyga (Serbų respublika)
Istorija
Jame rungtyniavo vadinamoje Serbų respublikoje esantys klubai.
Geriausios ekipos patenka į Premijer liga, o prasčiausios iškrenta į žemesnį divizioną.
Dalyviai 2022–2023 m. sezone
1. FK Krupa (Krupa na Vrbasu) 2. FK Sloboda Novi Grad 3. FK Laktaši 4. FK Zvijezda Brgule, o kitaip – Zvijezda 09 5. FK Sutjeska Foča 6. FK Slavija Sarajevo 7. FK Radnik Bijeljina 8. FK Rudar Prijedor 9. FK Željezničar Banja Luka 10. FK Ljubić Prnjavor 11. FK Omarska 12. FK Kozara Gradiška 13. FK Drina Zvornik 14. FK Famos Vojkovići 15. FK Sloboda Mrkonjić Grad 16. FK Tekstilac Derventa 17. FK Podrinje Janja 18. FK Modriča
Martynas Jurgaitis
Martynas Jurgaitis (, 1892 m. rugsėjo 22 d. Poškos, Klaipėdos apskritis  – ?) – Lietuvos žurnalistas.
Biografija
Mokėsi Tilžės gimnazijoje, įvairiuose kursuose. 1912–1919 m. tarnavo Vokietijos imperijos kariuomenėje, kovėsi Rytų fronte. 1918 m. pradėjo bendradarbiauti laikraštyje „Dabartis“, vėliau rašė į Tilžės „Rytojų“, Klaipėdos „Prūsų lietuvių balsą“. Nuo 1936 m. dienraščio „Baltischer Beobachter“ redakcijos vietos žinių reporteris. 1938 m. priimtas į Lietuvos žurnalistų sąjungą.
2012 m. moterų A lyga
2012 m. Moterų futbolo A lyga buvo 20–tasis moterų futbolo čempionatas nepriklausomoje Lietuvoje.
Onas
Onas – kaimas Liuksemburgo rytuose. Priklauso Grėvenmacherio kantonui, įeinančiam į Grėvenmacherio apygardą. Apatinė kaimo dalis išsidėsčiusi palei Mozelio upę. 2012 m. kaime gyveno 198 žmonės.
Kaimas žinomas dėl jo vynuogynų. XIX–XX a. Liuksemburgas priklausė Vokietijos muitų sąjungai, kuri atnešė klestėjimą. Daug vyno ir vynuogių buvo eksportuojama per sieną į Vokietiją. Po Pirmojo pasaulinio karo, nustojus veikti Vokietijos muitų sąjungai, vietinė vynuogininkystė patyrė nuosmukį, kuris tęsėsi iki pat Antrojo pasaulinio karo.
Bon Jovi (albumas)
Istorija
1980 m. Jon Bon Jovi įsidarbino Manhatano įrašų studijoje „The Power Station“, kurios bendrasavininkas buvo jo pusbrolis Tony Bongiovi. Su studijos muzikantų pagalba, Jon įrašė keletą bandomųjų savo kūrybos dainų versijų, kurias išsiuntinėjo įrašų kompanijoms, tačiau atsako nesulaukė.
1982 m. jis apsilankė vietinėje Niujorko miesto radijo stotyje, kurios diskžokėjui davė paklausyti savo dainų. Labiausiai didžėjui patiko daina „Runaway“, kurią jis net įtraukė į kompiliacinį vietos talentų dainų albumą bei dažnai grojo radijuje. Daina sulaukė susidomėjimo, netrukus Jon pavyko gauti sutartį su „Mercury Records“ ir jis subūrė nuolatinę grupę, pasivadinusią Bon Jovi.
„Bon Jovi“ įrašytas „The Power Station“ studijoje, jį prodiusavo Tony Bongiovi ir Lance Quinn. Iš pradžių grupės nariai norėjo albumą pavadinti „Tough Talk“, tačiau įrašų kompanija patarė, kad būtų išmintingiau debiutinę plokštelę pavadinti grupės vardu.
Delenas (Liuksemburgas)
Delenas – kaimas Liuksemburgo vakaruose. Jis priklauso Redanžo kantonui, įeinančiam į Dykircho apygardą. Kaimas yra maždaug už 30 km nuo Liuksemburgo miesto. 2022 m. Delene gyveno 103 žmonės.
Beveik visą kaimą supa miškai. Į šiaurės vakarus nuo kaimo yra urvas.
Valonų Brabanto provincija
Valonų Brabanto provincija  – provincija Belgijos centrinėje dalyje, Valonijos regione. Administracinis centras – Vavras.
Provincija sudaryta 1995 m. padalinus Brabanto provinciją.
Geografija
Didžiąją dalį paviršiaus užima sukultūrinta lyguma. Svarbiausia upė – Deilė.
NACA variklio gaubtas
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Curtiss_AT-5a_NACA_Cowling_-_GPN-2000-001724.jpg/220px-Curtiss_AT-5a_NACA_Cowling_-_GPN-2000-001724.jpg|dešinėje|miniatiūra| Biplane Curtiss AT-5A sumontuotas NACA gaubtas gaubtas iš arti NACA variklio gaubtas – aerodinaminis elementas - variklio gaubtas, naudojamas pagerinti aerodinamines ir šilumines lėktuvų su radialiniais varikliais charakteristikas. Šį įrenginį 1927 m. sukūrė Fredas Weickas iš JAV Nacionalinio aeronautikos patariamojo komiteto (angl. National Advisory Committee for Aeronautics - NACA). Šio elemento įdiegimas tuometiniuose lėktuvuose yra vertinamas kaip didelė pažanga, ženkliai padėjusi sumažinti aerodinaminį orlaivių pasipriešinimą, o jo naudojimo sąlygojama kuro ekonomija daug kartų viršijo jo kūrimo ir montavimo išlaidas.
Istorija ir konstrukcija
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Curtiss_Hawk_NASA_GPN-2000-001388.jpg/220px-Curtiss_Hawk_NASA_GPN-2000-001388.jpg|dešinėje|miniatiūra| Curtiss AT-5A Hawk su NACA gaubtu Langley memorialinėje aeronautikos laboratorijoje, 1928 m. spalis. NACA variklio gaubtas yra tolimesnė Taunendo žiedo (angl. Townend Ring) evoliucija, padedantis sumažinti aerodinaminį pasipriešinimą ir pagerinti žvaigždinio variklio aušinimą. miniatiūra|Curtiss P-3 (Curtiss P-1 Hawk modifikacija) be variklio dangčio Gaubtą sudaro variklį iš šonų ir šiek tiek iš priekio dengiantis simetriškas, apskritas aerodinaminis sluoksnis. Sparno keliamąją galią kuria oro greičio skirtumas tarp skirtingų sparno paviršių ir to sąlygojami slėgio pokyčiai virš ir po sparnu. NACA gaubto atveju šis efektas taip pat veikia: žiedo formos aerodinaminis paviršius yra išdėstytas taip, kad šis kėlimo efektas būtų nukreiptas į priekį, taip sukurdamas trauką. Šis reiškinys nepanaikina gaubto aerodinaminio pasipriešinimo, bet labai sumažina jo vertę.
NACA gaubtas buvo bandomas biplane Curtiss AT-5A Hawk (Curtiss P-1 Hawk modifikacijoje) su Wright Whirlwind J-5 radialiniu varikliu. Su gaubtu jis išvystė 137 mylių per valandą greitį (220 km/h), o be gaubto - tik 118 mylių per valandą (190 km/h). miniatiūra|Anbo-VIII Kartais keliama idėja, kad NACA gaubtas sukuria trauką dėl Meredith efekto. Tačiau šis teiginys yra sunkiai įrodomas – nors teoriškai variklio įkaitintas dideliu greičiu išeinantis oras gali sukurti tam tikrą trauką, tačiau praktiškai bent kiek žymesniam efektui pasiekti reiktų tam specialiai suprojektuoto gaubto su atitinkamomis išmetimo angomis. XX a. ketvirtame dešimtmetyje sukurtas ir NACA gaubtas tokių elementų neturėjo, o lėktuvai, kuriuose jis montuojamas, skraido pernelyg mažais greičiais, kad būtų galima tikėtis pamatyti bent kiek reikšmingesnį efektą (nedielis Meredith efektas priskiriamas pvz. 700 km. greitį pasiekiančio North American P-51 Mustang radiatoriui).
Pirmasis lietuviškos konstrukcijos lėktuvas su NACA žiedu buvo 1939 m. sukurtas A. Gustaičio Anbo-VIII. Ankstesniuose, pvz. Anbo-IV/41 buvo montuojamas Taunendo žiedas.
Ganyklinis dobilas
Augalas dvimetis arba daugiametis. Aukštis 10-30 cm, stiebas status. Žiedyną sudaro 20-40 geltonų žiedų. Lapai sudėtiniai, priešiniai, sudaryti iš trijų 4-10 mm ilgio elipsiškų lapelių.
Auga pievose, ganyklose, yra svarbus pašarinis augalas.
Ganyklinis dobilas labai panašus į dirvoninį dobilą (Trifolium aureum).
Juodkalnijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Apie komandas
Dalyviai ir trumpa informacija apie juos.
Kenijos kolonija
Kenijos kolonija  – Britų Imperijai priklausiusi kolonija Afrikoje, dabartinės Kenijos teritorijoje.
Raida
thumb|left|Kenijos protektorato teritorija Kenijos kolonija buvo įkurta 1920 m., kai buvęs Rytų Afrikos protektoratas buvo pertvarkytas į Britanijos karūnos koloniją. Formaliai Kenijos kolonija buvo tik vidinės žemės, nes dešimties mylių pločio pakrantės ruožas (tariamai išnuomuotas iš Zanzibaro sultono), buvęs Vitu sultonatas, buvo vadinamas Kenijos protektoratu. Iš tiesų tiek Kenijos kolonija, tiek Kenijos protektoratas buvo valdomi kaip vieningas administracinis vienetas su vienu administraciniu centru Nairobyje.
Kolonija buvo panaikinta 1963 m., kai buvo sutarta šaliai suteikti nepriklausomybę. Nepriklausoma šalis pasivadino Kenija.
Administraciniai vienetai
1921 m. Mombasa buvo didžiausias tų žemių miestas (32 tūkst. gyventojų), tačiau sostine buvo Nairobis šalies gilumoje.
1921 m. visoje Kenijos kolonijoje buvo 2 376 000 gyventojų. Dalis jų buvo nevietiniai:
Blinstrubiškių tvenkiniai
thumb|240px|Nuleistas Blinstrubiškių I tvenkinys thumb|240px|Nuleistas Blinstrubiškių II tvenkinys
Demodokas
Demodokas graikų mitologijoje – minimas Homero „Odisėjoje“ mitinės tautos fajakų aklas dainius. Odisėjui viešint fajakų karaliaus Alkinojaus rūmuose Demodokas grodamas gitara apdainavo Trojos karo didvyrius žygius: Odisėjo, Achilo. Odisėjas išgirdęs Demodoko dainas, graudžiai liejo ašaras.
Blinstrubiškių tvenkiniai
Blinstrubiškių tvenkiniai – tvenkinių kaskada Raseinių rajone, Blinstrubiškių kaime. Įrengti ant Alsos upės (Šešuvies intakas, Jūros baseinas), 11-8 km nuo jos žiočių. Sudaro 6 tvenkiniai. Dalis tvenkinių yra visiškai ar dalinai nuleista (Blinstrubiškių I tvenkinys, Blinstrubiškių II tvenkinys, Blinstrubiškių IV tvenkinys, Blinstrubiškių VI tvenkinys).
Buvo sudaryti 1964 m. žuvininkystės reikmėms. I tvenkinys užėmė 6,2 ha, II – 5,5 ha plotą.
Šaltiniai
thumb|left|250px|Blinstrubiškių V tvenkinys
Gabijos gimnazija
Gabijos gimnazija – baltų deivės Gabijos vardu pavadintos Lietuvos bendrojo lavinimo vidurinės mokyklos:
Sujainių tvenkinys
Debitas:
Užtvanka 465 m ilgio, 6,5 m pločio. Vandens pralaida – šachtinė. Įrengta 1974 m.
Prie tvenkinio įsikūrę kaimai: Sujainiai, Galkaičiai, Lakštučiai, Papelkiai.
Pietrytinėje pakrantėje, šalia užtvankos, yra įrengtas paplūdimys su poilsio zona.
FK Omarska
„Omarska“ – Bosnijos ir Hercegovinos futbolo klubas iš Omarskos.
Guostus
Guostus – ežeras Lietuvoje, Prienų rajono rytuose, 3,5 km į šiaurės rytus nuo Stakliškių, 2 km į pietus nuo Užuguosčio. Ilgis šiaurės vakarų-pietryčių kryptimi 2 km, plotis iki 0,63 km. Altitudė 152,2 m. Ežeras ledyninės kilmės, telkšo dvejose rinose – pietrytinės gylis iki 33,7 m, šiaurės vakarinės – 18,5 m. Krantai statūs, aukšti, apaugę medžiais. Iš pietų prieina Būdų, Lieponių miškai, iš rytų – Gilužio miškas. Atabradas gan siauras, padengtas žvyru, vandens augalijos nedaug. Dugną dengia molis. Per Guostaus ežerą iš Gelužio prateka Verknės intakas Guostė.
Prie ežero įsikūrę Riešutinės, Užuguosčio ir Užukalnio kaimai. Šiaurvakarine pakrante eina kelias. Yra įsikūrusios 3 kaimo turizmo sodybos. Pietinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė.
FK Omarska
Istorija
Paskelbus Bosnijos nepriklausomybę Omarskos miestas liko serbų kontroliuojamoje dalyje. Žaidė serbų čempionatuose, o vėliau – žemesniuose divizinuose.
Guostus
Vandenvardis Guostùs kildinamas iš žodžio guostas („guotas, kuokštas“).
center|miniatiūra|500x500px|Guostaus ežeras iš pietvakarių pusės
FK Omarska
Istorija
2020–2021 m. rungtyniavo Antroje lygoje (RS), po 12 turų pirmavo, tačiau dėl pandemijos pirmenybės buvo nutrauktos. Po sezono ekipa buvo perkelta į Pirmą lygą.
Juozas Jurevičius
Juozas Jurevičius (1925 m. kovo 21 d. Dusetos, Zarasų apskritis – 2013 m.) – Lietuvos pedagogas, publicistas, redaktorius.
FK Omarska
Istorija
2022–2023 m. sezone rungtyniavo RS Pirmoje lygoje ir liko penkioliktoje vietoje
Juozas Jurevičius
Biografija
Vilniuje studijavo pedagogiką, psichologiją, istoriją. Dirbo pedagoginį darbą, 1944–1945 m. Juodupės ir 1945–1949 m. Pandėlio gimnazijų direktorius. Vėliau bendradarbiavo Radiofone – neetatinis talkininkas, literatūrinis redaktorius, redaktorius. Nuo 1957 m. dalyvavo kuriant Lietuvos televiziją, rengė ir vedė pirmąją publicistinę televizijos šeštadieninę programą „Laikas – įvykiai – žmonės“. 1974–1989 m. dirbo žurnalo „Švyturys“ redakcijoje.
FK Omarska
Spalvinė gama
Mėlyna ir balta spalvos.
Juozas Jurevičius
Biografija
Vienas iš Vyskupo Motiejaus Valančiaus blaivybės sąjūdžio kūrėjų ir organizatorių, šios organizacijos tarybos prezidiumo narys. Nuo 1989 m. laikraščio „Blaivioji Lietuva“ redaktorius; nuo 1993 m. ir laikraščio „Valančiukas“ redaktorius.
Juozas Žemgulys
Juozas Žemgulys (1890 m. gruodžio 17 d. Rusinuose, Veiviržėnų valsčius – 1941 m. birželio 26 d. Panevėžyje, palaidotas Panemunės kapinėse) – gydytojas, chirurgas, Lietuvos kariuomenės sanitarijos pulkininkas.
Biografija
miniatiūra|160px|left|Atminimo lenta Kaune, K. Donelaičio g. 14 Mokėsi Palangos progimnazijoje, 1910 m. aukso medaliu baigė Liepojos gimnaziją, įstojo į Petrapilio karo medicinos akademiją.
Nuo 1919 m. rugpjūčio pradėjo dirbti Kauno valstybinės ligoninės Chirurgijos skyriaus vedėju. 1919 m. išrinktas pirmuoju žurnalo „Medicina" redaktoriumi. 1920 m. jis daug prisidėjo organizuodamas Aukštuosius kursus Kaune. Kursų Medicinos skyriuje dėstė chirurgiją. Nuo 1922 m. iki 1935 m. rugsėjo 1 d. dirbo Kauno karo ligoninės Chirurgijos skyriaus vedėju. Nuo 1935 m. rugsėjo iki 1939 m. balandžio dirbo Klaipėdos Raudonojo Kryžiaus ligoninės Chirurginio skyriaus vedėju. 1939 m. balandžio 27 d. vėl mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, grįžo dirbti į Kauno karo ligoninę chirurgijos skyriaus konsultantu. Nuo 1941 m. dirbo Panevėžio apskrities ligoninės vedėju ir chirurginio skyriaus vedėju. 1941 m. birželio 26 d. besitraukiančių sovietinių okupantų apkaltintas ir su kitais dviem Panevėžio apskrities ligoninės gydytojais nužudytas NKVD Panevėžyje, Vasario 16-sios g., NKVD būstinės rūsyje. Nužudytų gydytojų kūnai rasti Vokietijos kariuomenei 1941 m. birželio 27 d. užėmus Panevėžį. Gydytojų palaikai buvo 1941 m. birželio 27 d. pašarvoti Panevėžio Katedroje, o 1941 m. birželio 29 d. iškilmingai palaidoti Panevėžio Ramygalos g. kapinėse. 1943 m. rugsėjo 19 d. atidengtas skulptoriaus B. Bučo paminklas nužudytiems gydytojams. Palaikai buvo ekshumuoti 1941 m. spalio mėn. tyrimams, kuriuos atliko Vytauto Didžiojo universiteto klinikų direktorius profesorius K. Oželis ir asistentas daktaras Minelga. Po tyrimų palaikai buvo palaidoti Kauno Panemunės kapinėse.
Juozas Žemgulys parašė medicinos knygas: „Trumpas karo lauko chirurgijos vadovėlis" (1932 m.), „Karo sanitarijos tarnyba divizijos skaidinyje" (1929 m.), skelbė straipsnius chirurgijos tematika. Aktyviai dalyvavo Lietuvos šaulių sąjungos veikloje.
Įvertinimas
Buvo apdovanotas Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino ordinu, 1928 m. Lietuvos nepriklausomybės 10-mečio medaliu. 1931 m. apdovanotas Lietuvos šaulių sąjungos ordinu – Šaulių žvaigžde.
Žalgiris B
„Žalgiris B“ – Lietuvos futbolo komanda iš Vilniaus, Vilniaus "Žalgirio" dublerių ekipa.
Istorija
2012 m. FK Žalgiris subūrė jaunimo komandą, kuri pradėjo žaisti LFF II lygos Pietų zonos pirmenybėse. Tais metais ji vadinosi FK "Žalgiris-3", o pirmenybėse užėmė trečiąją vietą.
Nuo 2013 metų dublerių ekipa žaidžia LFF I-os lygos pirmenybėse.
2018 m. pirmenybėse jaunimas sunkiai rinko taškus. Galutinėje komandų rikiuotėje liko dvylikti iš keturiolikos dalyvių.
2019 m. Pirmoje lygoje iš penkiolikos dalyvių liko vos trylikti.
2020 m. žaidė Pirmoje lygoje. Po pirmojo etapo liko silpnųjų grupėje, o po antrojo etapo galutinėje komandų rikiuotėje užėmė devintą vietą.
2021 m. galutinėje komandų rikiuotėje liko penktoje vietoje iš keturiolikos dalyvių.
2022 m. licencijavosi Pirmai lygai; tapo vienu iš dalyvių, kurie rungtyniavo 2022 m. Pirmoje lygoje.
Apranga
Vilniaus "Žalgiris" ir dublerinė ekipa Žalgiris B žaidžia baltos ir žalios spalvų aprangomis. Pastaruoju metu komandos marškinėliai buvo žaliai balti dryžuoti marškinėliai bei žali arba balti šortai bei kojinės. 2016-aisiais, pasirašius naują bendradarbiavimo sutartį su „Nike“, komanda sugrįžo prie anksčiau naudotų languotų marškinėlių stiliaus, kurie ir toliau sudaromi iš tradicinių žalios ir baltos spalvų. Išvykos rungtynių aprangos dažniausiai būna baltos arba žalios.
Personalas
Treneris - Žydrūnas Grudzinskas.
Pasiekimai
Aukščiausias pasiekimas nuo 2013 m. yra antroji vieta 2015 m. I-os lygos pirmenybėse.
Žalgirio B sudėtis
Atnaujinta:
Patrizia Gori
Patricija Gori (g. 1950 m. Romoje) – italų aktorė.
2013 m. moterų A lyga
2013 m. Moterų futbolo A lyga buvo 21–tasis moterų futbolo čempionatas nepriklausomoje Lietuvoje.
Uškujininkai
Uškujininkai (, iš sen. 'uškujus, toks laivas') – ginkluotos družinos iš XIV–XV a. Novgorodo ar Viatkos žemių, plaukiojusios buriniais irkliniais laivais uškujais ir plėšusios svetimus laivus bei gyvenvietes, nariai. Uškujininkai užkariaudavo žemes šiaurėje, rengdavo prekybines-karines ekspedicijas. Plačiai veikė Volgoje ir Kamoje. Gyvenimo būdu artimi vikingams.
Žinomi uškujininkų žygiai
Daugelis žygių nukreipti prieš svetimus. Dalis jų gali būti laikomi pasipriešinimu Aukso Ordai. Manoma, kad per du dešimtmečius uškujininkai antpuoliuose sunaikino daugiau totorių, negu žuvo Kulikovo mūšyje. Dalis Novgorodo politikų, kovojusių už maksimalų Novgorodo nepriklausomumą, iš dalies palaikė uškujininkus, manydami, kad jų veikla palanki Novgorodo nepriklausomybei.
Novgorodo uškujininkų veikla sunyko, kai Didysis Novgorodas atiteko Maskvos didžiojo kunigaikščio Ivano III valdžion. Uškujininkai persikraustė į Chlynovą (Viatkos žemė), kai šį užėmė Maskvos kariuomenė – į Volgą.
Mamijos ežeras
Mamijos ežeras  – ežeras vakarų Brazilijoje, Amazonės valstijoje, į rytus nuo Koario miesto. Susidaręs Mamijos žemupyje, šalia jos santakos su Amazone. Ilgis iš šiaurės rytų į pietvakarius 61 km, plotis iki 13 km. Protaka jungiasi su Amazone.
Prie ežero įsikūrę keletas nedidelių kaimelių.
Kosovo futbolo varžybos 2017–2018 m.
Kosovo futbolo varžybos 2017–2018 m.
Dalyviai
Pečo „Besa“ Drenica „Drita“ „Feronikeli“ „Flamurtari“ Gjilanio KF „Liria“ „Llapi“ Prištinos FC „Trepça'89“ „Vëllaznimi“ Požerano „Vllaznia“
Galutinė turnyrinė lentelė
Šaltiniai: Federacijos svetainė; Soccerway.
Pereinamosios rungtynės
-- --
Dalyviai
KF „Ballkani“ (Terandė) KF Bashkimi (Koretinas) KF Dukagjini KF Ferizaj KF Hajvalia Kosovo Mitrovicos „Trepça“ KF Fushë Kosova Kastrioto KEK-u KF Kika Prištinos KF „2 Korriku“ KF Kosova Prishtinë KF Onix Banjë KF Ramiz Sadiku KF Rahoveci KF Vitia KF Vushtrria
Turnyro lentelė
Šaltinis: Federacijos puslapis
Finalo rungtynės
---
Pirmosios rungtynės
--
Atsakaomosios rungtynės
KF Prishtina nugalėjo bendru rezultatu 2-1 ir pateko į finalą. --
Luksnėnų ežeras
Luksnėnų ežeras – ežeras Alytaus rajono savivaldybės teritorijoje, į pietus nuo plento, 7 km į vakarus nuo Alytaus.
Hidrologija
Plotas 65,7 ha. Ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius 2,22 km, didžiausias plotis 0,5 km. Didžiausias gylis 7,4 m, vidutinis gylis 4,2 m. Baseino plotas 3,8 km².
Žemynos gimnazija
Žemynos gimnazija - baltų deivės Žemynos vardu pavadintos Lietuvos bendrojo lavinimo vidurinės mokyklos:
Vinkšnupys
Vinkšnupys – upokšnis Lietuvoje, Kauno rajono šiaurėje, Babtų seniūnijoje; Urkos (Nevėžio baseinas) kairysis intakas. Prasideda prie Berlainių. Teka į šiaurės rytus per Dasiūnus ir Pakapius. Įteka į Urką 1,6 km nuo jos žiočių.
Įteka pora melioracijos griovių. Visa vaga sureguliuota.
Upėvardis kildinamas nuo medžio pavadinimo vinkšna.
Sengynė
Sengynė – upokšnis Lietuvoje, Kauno rajono šiaurėje, Babtų seniūnijoje; Gynios (Nevėžio baseinas) dešinysis intakas. Prasideda į rytus nuo Berlainių kaimo. Pradžioje teka į vakarus, paskui į pietus lygiagrečiai Kėdainių-Babtų plentui. Šalia Urnėžių įteka į Gynią (5,7 km nuo jos žiočių).
Įteka pora melioracijos griovių. Beveik visa vaga sureguliuota.
Upės pavadinimas kildinamas nuo Gynios upės, šis, savo ruožtu, nuo gynėti („vyti, raginti, varyti“) bei ginti („varyti, raginti“).
Slovakijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2018–2019 m.
Finalo rungtynės
-
Saugailių tvenkinys
left|120px
Saugailių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Raseinių rajone, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Betygalos, Saugailių kaime. Sudarytas užtvenkus Kuranto upelį (Dubysos intakas) 2,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis rytų-vakarų-pietų kryptimi – 0,25 km, plotis – iki 0,055 km. Altitudė 99 m. Krantai žemi. Rytinis krantas apaugęs medžiais. Aplinkui daugiausia plyti pievos.
Laodamantas
Laodamantas – mitologijoje yra:
Tomislav Prekratič
Tomislavas Prekratičius (g. 1985 m. sausio 13 d.) – Kroatijos futbolininkas, saugas.
Karjera
2011 m. pasirašė sutartį su Vilniaus „Žalgiriu“. Po 2011 m. A lygos sezono sutartis su žaidėju nebuvo pratęsta.
2012 m. rungtyniavo Autrijoje SC Landskron, o 2013 m. – NK Kurilovec (Kroatija).
Nuo 2014 m. rungtyniavo Austrijos regioninės lygos klubuose: SK Maria Saal, SV Heiligenkreuz, SC Grafenschachen/SC Pinkafeld II ir SC Hochwolkersdorf.
Vilkpėdė (Neris)
Vilkpėdė – nunykęs upelis Vilniuje, kairysis Neries intakas. Šio užpelkėjusio upelio ilgis siekė 5,5 km, o baseino plotas – 7,4 km². Teigiama, kad Vilkpėdė buvo vienas iš ilgesnių buvusių atvirų Neries intakų.
Greta Vilkpėdės upelio aptikta viduriniam akmens amžiui būdingų titnaginių dirbinių.
Pavadinimas kilęs iš gyvūno pavadinimo „vilkas“, „vilkė“. Teigiama, kad prie dabartinės Vilkpėdės gatvės, tarp geležinkelio linijos ir geležinkeliečių ligoninės, visai greta upelio, nuo seno dunksojo didelis plokščias akmuo su keliais įdubimais, primenančiais vilko pėdas.