cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos komunistų partija (TSKP)
Lietuvos komunistų partija ant Tarybų Sąjungos komunistų partijos platformos (sutr. LKP (TSKP), šnek. platformininkai) – Lietuvos TSR politinė partija, Lietuvos komunistų partijos (LKP) atšaka, sudaryta 1989 m. iš LKP atsiskyrimui nuo Tarybų Sąjungos komunistų partijos (TSKP) nepritarusių LKP narių. Ši prosovietinė partija laikė save LKP tąsa, kovojančia už Lietuvos TSR išlikimą Tarybų Sąjungoje. LKP (TSKP) buvo pripažįstama TSKP, turėjo Tarybinės kariuomenės ir OMON palaikymą. Šių jėgų remiami partijos nariai 1991 m. organizavo perversmą, tačiau po Rugpjūčio pučo pralaimėjimo Maskvoje išsislapstė. 1991 m. rugpjūčio 22–23 LKP (TSKP) buvo uždrausta.
Istorija
LKP XX suvažiavimo metu, 1989 m. gruodžio 20 d. LKP nariai rezultatu 1033 prieš 160 nubalsavo už partijos atsiskyrimą nuo TSKP. Su atsiskyrimu nesutikę LKP nariai tos pačios dienos vakarą paskelbė liekantys TSKP ištikima LKP, ir suorganizavo partinę konferenciją. Konferencijos metu išrinktas Laikinasis LKP (TSKP) Centro komitetas (CK, 58 nariai), jo sekretoriatas, biuras ir revizijos komisija. Taip pat nutarta įsteigti partijos laikraštį, organizuoti televizijos ir radijo laidas.
1990 m. vasario 5-7 d. vykęs TSKP CK plenumas pasmerkė LKP atsiskyrimą nuo TSKP ir įsakė TSKP CK Politbiurui suteikti visą reikiamą materialinę ir finansinę pagalbą LKP (TSKP). Tačiau savarankiškos LKP nariams buvo palikta galimybė atšaukti LKP XX suvažiavimo nutarimus ir kartu su LKP (TSKP) nariais siųsti delegatus į TSKP XXVIII suvažiavimą. Vasario-balandžio mėnesį vykusiuose rinkimuose į LTSR Aukščiausiąją Tarybą gavo 7 mandatus.
LKP (TSKP) organizavo mitingus prieš Lietuvos nepriklausomybę, platino atsišaukimus, galimai klastojo valdžia nepatenkintų Lietuvos piliečių telegramas Maskvai.
AU Sparta FC
„Athletic Union of Sparta F.C.“ – Graikijos futbolo klubas iš Spartos.
Lietuvos komunistų partija (TSKP)
Vadovybė
Išrinkta 1989 m. gruodžio 20 d.
AU Sparta FC
Istorija
Klubas įkurtas 1991 m. Buvo žinomas Charisiakos FC pavadinimu. Ilgą laiką žaidė žemesniuose šalies divizionuose.
Namų rungtynes žaidžia Spartos miesto stadione.
Spalvinė gama
Mėlyna ir bordo spalvos.
Tilžės Prūsų valsčius
Tilžės Prūsų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas Karaliaučiaus krašte, Tilžės priemiesčiuose.
Istorija
Įkurtas 1874 m. kovo 26 d. 1921 m. kovo 24 d. prijungtas prie naujo Morickiemių valsčiaus.
Akulina (operetė)
Akulina  – keturių veiksmų Josifo Kovnerio operetė (muzikinė komedija), sukurta Aleksandro Puškino romano „Panelė-valstietė“ (Barišnia krestjanka, ) motyvais. Libreto autorius Nikolajus Adujevas (tikroji pavardė Rabinovičius, ).
Istorija
Antroji Kovnerio operetė „Akulina“, kaip ir „Bronzinis biustas“, parašyta kartu su garsiu libretistu Nikolajum Adujevu. Libretistas padarė daug pakeitimų. Pavyzdžiui, be pagrindinės lyrinės poros – Lizos ir Aleksėjaus – jis įvedė papildomą porą – Nastją ir Stepaną. Taip pat įvesta daug smulkių personažų. Įdomu tai, kad Adujevas juos „sukuria“ tik iš dalies, nes daug ką pasiskolina iš kitų Puškino kūrinių. Taip atsiranda Petuškovas, Buyanovas ir Pustjakovas, kuriuos poetas mini „Eugenijuje Onegine“, „Pūgos“ herojai – pulkininkas Burminas ir jo žmona Marija Gavrilovna, o koketiška jauna dvarininkė Natalija Pavlovna ir jos kaimynė Lidija – iš „Grafo Nulino“. Vietoje nuoseklaus pasakojimo, veiksmas sutelktas keturiose vietose – Berestovo dvare, Tugilovskajos giraitėje, Muromskio namo pobūvių salėje ir prie kalvio trobelės. „Akulina“ buvo neabejotina šio žanro sėkmė.
Pirmoji premjera įvyko Sverdlovske 1948 m.
Siužetas
Veiksmas vyksta XIX amžiaus 20-aisiais, rugpjūčio – spalio mėnesiais. Nuo antrojo veiksmo pradžios iki pabaigos praeina du mėnesiai.
Pagrindiniai veikėjai
Berestovas Ivanas Petrovičius, stambus dvarininkas (baritonas); Aleksėjus, jo sūnus (tenoras); Muromskis Grigorijus Ivanovičius, dvarininkas; Liza, jo dukra (sopranas); Petuškovas, Buyanovas – nusigyvenę dvarininkai; Belozerskis, turtingas dvarininkas; Anna Pavlovna, jo žmona; Anetė, jų dukra; Zorinas, turtingas dvarininkas; Darja Stepanovna, jo žmona; Zizi, jų dukra; Burminas, pulkininkas; Marya Gavrilovna, jo žmona; Natalija Pavlovna, jauna dvarininkė; Lidinas, jos kaimynas, jaunas dvarininkas; Svininas, dvarininkas; Mis Džiakson, Lizos Muromskajos guvernantė; Nastja, Lizos Muromskajos tarnaitė (sopranas); Anisya, Berestovo namų tvarkytoja ir virėja; Stepanas, jos sūnus, Aleksėjaus kamerdineris (baritonas); Filatas, Berestovo kamerdineris ir chorvedys; Vasilijus, kalvis, baudžiauninkas; Akulina, jo dukra; kalvio Vasilijaus mokiniai-pameistriai; Berestovo kiemo tarnai, Muromsko baudžiauninkai, šunininkai, keliautojai, eiguliai iš Berestovo ir Muromsko medžioklės varovai, svečiai ir tarnai baliuje ir kt.
Pirmas veiksmas
''' Berestovo dvaras. ''' Kairėje – dvaro rūmų terasa su kolonomis. Sodo pievelėje priešais namą staliukai su užkandžiais dvariškiams. Filatas su choru repetuoja iškilmingą kantatą „Čia jaunas mėnuo“, skirtą iš sostinės grįžtančio jaunojo ponaičio garbei. Norėdamos kuo greičiau susipažinti su geidžiamu jaunikiu, atvyksta kaimynystėje gyvenančios dvarininkės Belozerskaja ir Zorina su dukromis. Mielas ir šiek tiek naivus Zizi ir Annette duetas „Nors sostinės gražuolėms“ virsta mazurka, kurią jos su malonumu šoka.
Pas dvariškius taip pat šventė – Anisya švenčia vardadienį. Nastja ateina jos pasveikinti, ir Anisya perša jai savo sūnų Stepaną, jaunąjį Berestovo kamerdinerį. Tiesa, senukai Berestovas ir Muromskis susipykę, bet jei jaunieji – Aleksejus ir Liza – vienas kitam patiks… tam galima ir padėti!
Taautas
Taautas (Taautos) – išminties dievas vakarų semitų mitologijoje; apie jį žinoma iš vėlyvosios finikiečių tradicijos. Laikytas rašto kūrėju.
Akulina (operetė)
Pirmas veiksmas
Visi su džiaugsmu pasitinka Aleksėjų. Jaunos damos tikisi, kad jis atkreips į jas dėmesį, tačiau jaunuolis, padainavęs joms jautrų romansą „Neklausk, kodėl taip liūdnos mano godos“, pabėga dalyvauti dvariškių linksmybėse.
Velžio Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
'''Velžio Švč. Jėzaus Širdies koplyčia''' – koplyčia, stovinti Velžio kaime, Panevėžio rajone. Priklauso Velžio Švč. Jėzaus Širdies parapijai.
Akulina (operetė)
Antras veiksmas
Tugilovskajos giraitės pakraštys. Prie seno tuščiavidurio ąžuolo susiduria medžiojantys Muromskis ir Berestovas. Linksmai skamba medžiotojų choras „Atėjo laikas! Jau laikas! Ragai gaudžia! " Po trumpo kivirčo medžiotojai pasitraukia. Praeina mergaitės, dainuodamos dainą „Miškuose, tankmėje“. Liza pasirodo su kuklia rytine suknele, dainuodama svajingą romansą "Svajonės, svajonės, kur jūsų saldumas? " Nastja pasakoja jai apie Aleksėjų, ir Liza nusprendžia su juo susipažinti apsirengusi valstiete. Ji bėga nusipirkti valstietiškos aprangos iš netoliese gyvenančios kalvio dukters. Tuo tarpu Nastja susitinka su Stepanu. Skamba „aistringas“ duetas „Žvelgiu kaip pamišęs į juodąją skarą“. Jie išeina apsikabinę, grodami gitara.
Velžio Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
Koplyčia veikia nuo 1997 m. pritaikytame maldų namams pastate. Kieme pastatytas koplytstulpis su Rūpintojėliu (2009 m., aut. P. Zinkevičius). 2021 m. koplyčia buvo atnaujinta, vyskupas Linas Vodopjanovas pašventino naujus altorių, amboną ir tabernakulį.
Akulina (operetė)
Antras veiksmas
Spėjusi persirengti Liza sutinka Aleksėjų. Aleksėjus susižavi Liza. Sceną pertraukia orkestrinis intermezzo „Ruduo“, nusileidžia lengva uždanga. Matosi Muromskis ir Berestovas, kurie vėl susitiko medžioklėje ir susitaikė. Jie sugalvoja planą, kaip apvesdinti vaikus.
Velžio Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
Istorija
Tarpukaryje Velžio kaimas turėjo savo bažnyčią, pastatytą apie 1930 m. Čia būdavo dveji atlaidai. Vyskupas Kazimieras Paltarokas pašventino bažnyčią, kuri stovėjo Uršulei Valentinavičiūtei priklausančioje žemėje. Ši moteris paaukojo bažnyčiai 4 ha žemės. Bažnyčia ir klebonija pastatytos iš kaimo žmonių surinktų aukų. Velžio kaime aktyviai veikė pavasarininkų kuopa.
Akulina (operetė)
Antras veiksmas
Uždanga pakyla. Rudenėjančioje giraitėje sėdi Aleksėjus ir Liza. Jų duetas „Palauk, gražuole mano“ virsta valsu.
Trečias veiksmas
Salė Muromskio name. Dailiai apsirengęs Muromskis ir kuklia, bet brangia pobūvių suknele pasipuošusi Liza laukia svečių. Liza yra sutrikusi: jos tėvas ką tik jai pasakė, kad atvyksta Berestovai. Aleksėjus, žinoma, iš karto atpažins Lizoje savo Akuliną. Ką jis pagalvos? Ar tuo viskas ir baigsis? Arijoje „Ak, Nastja, Nastja“ Liza prisipažįsta savo jausmus jaunajam Berestovui. Staiga ji pastebi dėžutę Nastjos rankose – tai jos guvernantė panelė Džekson, kuri gavo kosmetiką iš Anglijos. Merginai šauna į galvą išganinga mintis. Sutarusi su tėvu, kad jis jos nebars, kad ir kokia ji pasirodytų svečiams, Liza išbėga, tempdama Nastją su savimi.
Atvyksta svečiai. Tarp jų Belozerskis, Zorinas, pulkininkas Burminas su žmona, Natalija Pavlovna su Lidinu, Buyanovas, Petuškovas. Pasirodo Liza – išbalusi, susiraukusi, susitraukusi ir apsikarsčiusi brangenybėmis. Ponios linksmai plepa, neabejodamos, kad ji pasipuošė būsimam jaunikiui. Liza švelniai kalbasi su Aleksėjumi, jis, tėvo lieptas, pakviečia ją valsui. Bijodama, kad jis jos neatpažintų, Liza greitai išeina. Šokiai tęsiasi – mazurka, polka… Berestovas liepia Aleksėjui pasipiršti Muromskajai. Galantiškame duete „Madmoisele, aš noriu apsispręsti“ Aleksėjus prisipažįsta Lizai, kad tėvas liepia ją vesti, bet jo širdis atiduodama kitai. Liza laiminga: ji bijojo, kad jos išrinktasis pasirinks pelningą santuoką, o ne paprastą valstietę. Parašęs tėvui raštelį su paaiškinimu, Aleksėjus išeina. Berestovas įsiunta.
Velžio Švč. Jėzaus Širdies koplyčia
Istorija
2007 m. gegužės 14 d. Panevėžio vyskupo dekretu Nr. 169/07 įkurta Velžio švč. Jėzaus Širdies parapija, priklausanti Panevėžio–Krekenavos dekanatui. Parapijai, be Velžio, priskirti esantys kaimai: Pajuodžių, Keravos, Žeriaukų, Tautkūnų, Kirkūnų, Staniūnų, Vyčių, Velželio, Karūžiškių, Liūdynės, Pakalnių. Sudaryta parapijos taryba, kuri kartu su klebonu rūpinosi naujos bažnyčios pastatymu. 2007 m. parengtas bažnyčios projektas, 2011 m. paskirtas sklypas bažnyčios statybai Alantos gatvėje.
2021 m. Velžio koplyčia, įsikūrusi senos statybos pastate, per gerą pusmetį buvo suremontuota. Lėšas rekonstrukcijai pagal parengtą projektą skyrė rajono savivaldybė, kurios žinioje yra pastatas. Kol vyko koplyčios atnaujinimo darbai, pamaldos laikinai vyko Velžio seniūnijos administracijos patalpose. Vietos bendruomenė praeityje pageidavo turėti maldos namus. Po ilgų svarstymų tuomet buvo ruošiamas projektas bažnyčiai statyti, skirtas žemės sklypas. Panevėžio vyskupu tapus L. Vodopjanovui, nuspręsta, kad užtenka koplyčios.
Akulina (operetė)
Ketvirtas veiksmas
Aleksėjus ateina pas kalvį pasipiršti jo dukrai. Atsakydamas į tai, Vasilijus dainuoja dainą „Kaip turtingas džentelmenas įsimylėjo valstietę“. Ne pora jo Akulina Berestovui! Aleksėjui reikalaujant, jis atveda Akuliną. Jaunuolis suglumęs supranta, kad anksčiau jos nėra matęs. Pasirodo Liza ir Nastja, tada Berestovas ir Muromskis. Lizos nekalta apgaulė paaiškėja. Nastja prašo palaiminti ir ją su Stepanu. Operetė baigiasi visų susirinkusiųjų džiaugsmingu ansambliu.
Pastatymai Lietuvoje
Spektaklis „Akulina “ 1956 m. pastatytas Kauno valstybiniame muzikiniame teatre.
Pastatymo grupė: Pastatymo režisierius Rostislavas Andrejevas, dirigentas Stepas Graužinis, dailininkė Laima Kirlytė, choreografė T. Obrazcova.
Vaidmenys ir atlikėjai:
Stanaičiai (Vilkaviškis)
Stanaičiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Kybartų, į šiaurę nuo kelio, netoli Lietuvos–Rusijos valstybių sienos. Pro kaimą teka Širvinta.
Valkavisko apskritis (1507–1795)
Valkavisko apskritis  – LDK Naugarduko vaivadijos administracinis-teritorinis vienetas, gyvavęs 1565–1795 m. dabartinės Baltarusijos pietvakariuose. Centras – Valkaviskas.
Istorija
Apskritis įkurta 1507 m., reformų metu 1565–1566 m. įgijo pastovias ribas. Po III ATR padalijimo atiteko Rusijos imperijai.
Administracinis suskirstymas
Apskrities sudarymo metu ją sudarė Slanimo, Moučiadžio, Zietelos ir Sakalavičių seniūnijos. Didžiausios apskrities gyvenvietės – Slanimas, Ružanai, Liskovas, Zietela.
Ožkų pečius
left|150px
thumb|left|240px|„Ožkų pečiaus“ padėtis Verknės skardyje miniatiūra|240px|left|Vaizdas į atodangą iš Verknės slėnio
Ožkų pečius arba konglomeratas „Ožkų pečius“, konglomerato uola „Ožkų pečius“ – atodanga su atsivėrusia konglomerato uola, esanti Prienų rajono savivaldybėje, Jiezno seniūnijoje, Nemuno ir Verknės santakoje, tarp Žideikonių (Prienų r. sav.) ir Gudakalnio (Birštono sav.) gyvenviečių, dešiniajame Verknės krante.
Geografija
Gamtos paminklas patenka į Verknės kraštovaizdžio draustinio teritoriją Nemuno kilpų regioniniame parke, Prienų miškų urėdijos Verknės girininkijos 335 kvartalo 6 sklype. Objektas gali būti pasiekiamas vienoje arba kitoje upės pusėje: Birštono savivaldybėje – pasukus iš kelio Nemajūnų kryžkelėje ties akmens „Paminklu litui ir eurui“ į priešingą pusę (šiaurę), pavažiavus per Būdas 3,5 km Gudakalnio link; Prienų rajone – iš kelio  Žideikonių link, 7 km į vakarus nuo Jiezno. Aukščiau prieš srovę kairiajame krante stūkso Paverknių piliakalnis.
Ožkų pečių geriausia stebėti plaukiant Verkne arba iš kitos Verknės pusės (nuo Gudakalnio). Priėjimas prie pat atodangos sudėtingas ir nerekomenduojamas.
Pagrindiniai duomenys
1984 m. konglomeratas paskelbtas geologiniu gamtos paminklu. Atodanga užima palyginti nedidelį 0,146 ha plotą, konglomerato „Ožkų pečiaus“ aukštis yra apie 6 m (kitur nurodomi 7 m), plotis – apie 5 m.
Istorija
Neįprastą 6 m dydžio, korėtą ir sucementuotą uolą, sudarytą iš smėlio, žvyro, gargždo ir riedulių, žmonės nuo seno vadino Ožkų pečiumi, nes čia mėgusios laipioti ir viršuje įsitaisiusios prieš saulę šildytis apylinkių stirnos, vietinių vadinamos ožkomis. Jas stebėdami žmonės uolą ir praminė Ožkų pečiumi. Ši vieta nuo seno buvo žinoma ir mėgiama tarp sielininkų. Ties uola jie kasmet lediniame Verknės vandenyje maudydavo tuos, kurie sielius plukdydavo pirmą kartą, surengdami jiems „krikštynas“.
Šiandien uola į buvusį „pečių“ jau nelabai panaši. Didžioji jos dalis nukritusi į upės vandenį. Konglomeratą ardo krituliai ir vėjas, žingeidūs lankytojai. Dūlėjanti uola primena korėtą bičių avilį. Atskylant ir krentant žemyn atskiroms uolos dalims, jos struktūroje atsiveria įvairių tarpeklių ir nišų.
Kalevi Olin
170px|thumb|Kalevis Olinas (2009 m.) Kalevis Andersas Vilhelmas Olinas, (g. 1945 m. spalio 5 d. Ūsima regiono Piuhejervės Ul  vietovėje, Suomijoje) – suomių politikas ir sporto mokslininkas, darbininkų sporto veikėjas.
Biografija
Po gimnazijos ir tarnybos puskarininkiu šalies kariuomenėje jis studijavo Juveskiulės universitete, kur įgijo sporto mokytojo diplomą. Vėliau tęsė studijas Ilinojaus universitete Urbanoje-Šampeinėje (JAV), šioje aukštojoje mokykloje 1972 m. apgynė daktaro disertaciją sporto sociologijos srityje (mokslinio darbo tema: ). Grįžęs savo gimtajame universitete įsidarbino Sporto fakulteto Sociologijos skyriuje asistentu. Po ilgų pedagoginio darbo metų suteiktas profesoriaus vardas, o 2005 m. Kalevis Olinas tapo emeritu.
1980–2011 m. renkamas Suomijos socialdemokrtatų partijos atstovu Juveskiulės miesto taryboje, 1998–2011 m. buvo Vidurio Suomijos regioninio parlamento nariu, 1995–2007 m. – socialdemokratų frakcijos nariu Suomijos parlamente ir šalies atstovu Eurpos Taryboje Strasbūre (2003–2007 m.). Nesėkmingai kandidatavo į Europos Parlamentą.
Nuo 1983 m. vadovavo Suomijos darbininkų sporto sąjungos regioniniam skyriui, 1995 m. išrinktas šios organizacijos vadovu ir pirmininkavo dvyliką metų. 1996–2008 m. buvo ir Tarptautinės darbininkų sporto konfederacijos prezidentu, po sėkmingo darbo metų išrinktas šios organizacijos garbės prezidentu. Siekė, kad darbininkų sportas taptų masiniu ir nebūtų pamirštas profsąjungose ir darbo partijose. Čia jam padėjo sociologo patirtis: tiek savo šalies organizacijose, tiek ir tarptautiniu mastų praktikavo apklausas, tuo numatomiems pokyčiams norėdamas suteikti tvirtesnį pagrindą.
Mis Pasaulis 1996
Mis Pasaulis 1996 – 46 konkurso Mis Pasaulis ceremonija, vykusi Bengalūre, Indijoje. Konkurso nugalėtoja tapo Irene Skliva iš Graikijos.
Naujadvario valsčius (reikšmės)
Naujadvario valsčius gali reikšti:
Vanvitelio akvedukas
Vanvitelio akvedukas – 38 km ilgio akvedukas Kazertos provincijoje, Italijoje. Jis pastatytas vandens tiekimui XVIII a. Kazertos rūmams ir San Leučijo kompleksui.
Akveduko statybas 1753 m. užsakė karalius Karolis III. Jos baigtos 1762 m. gegužės 7 d.
Ypatingai gerai išsilaikiusi akveduko dalis yra 529 m ilgio arkos tarp Longano ir Garcano kalvų, aukščiausia šio akveduko vieta siekia 55,8 m. 1997 m. šis akvedukas kartu su Kazertos rūmais ir San Leučijo kompleksu įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
IndyCar
IndyCar (iki 2011 m. – Indy Racing League (IRL)) – organizacija, sankcionuojanti daugiausiai ovaluose vykstančias atvirų ratų automobilių („bolidų“) lenktynes JAV ir, paskutiniais metais, Japonijoje. Svarbiausias IRL organizuojamas renginys yra legendinės Indianapolis 500 lenktynės. Oficialus IRL savininkas yra „Hulman and Co.“, kurių nuosavybė taip pat yra ir „Indianapolis Motor Speedway“. IRL sankcionuoja du čempionatus: IndyCar Series ir Menards Infiniti Pro Series, pastaroji kurių yra žemesnio lygio, paruošiamoji serija.
Istorija
Organizacijos idėjos autorius buvo Tony George’as, 1994 m. ją realizavęs su grupe atskilusių nuo CART, nuo 1979 m. koordinavusios bolidų lenktynes Šiaurės Amerikoje, lenktynininkų ir komandų. Tony George’as sugalvojo IRL kaip pigesnę ir konkurencingesnę alternatyvą CART čempionatui, kuriame akivaizdžiai dominavo kelios turtingiausios komandos, turinčios milžiniškus technologinius išteklius ir grupes inžinierių, dirbančių su bolidais. Vietoj to, IRL sukūrė stabilias taisykles varikliams ir pakabai, užtikrinančias kaip galima didesnį jų vienodumą ir lygiavertiškumą. Ironiška, tačiau šiuo metu IRL čempionate dominuoja tos pačios komandos, kurių vengiant ir buvo sukurta lyga.
Pradžioje etapai buvo rengiami išskirtinai ovalinėse trasose, tačiau pasibaigus 2004 m. sezonui Tony George’as pranešė, jog nuo 2005 m. trys etapai bus rengiami ir neovalinėse trasose: Sent Pitersbergo (Saint Petersburg, Florida) gatvėse, „Watkins Glen International Raceway“ Niujorko valstijoje bei „Infineon Raceway“ Kalifornijoje.
Pradžioje iš Tony George’o pastangų buvo juokiamasi, kadangi pirmuosius IRL čempionatus sudarė vos po kelis etapus, kuriuose varžydavosi visiškai niekam nežinomi lenktynininkai. Tačiau laikas padarė savo, lenktynininkų lygis pradėjo augti, o netrukus galimybė lenktyniauti IRL patraukė ir kelias CART čempionato komandas, kurių pasitraukimo tiesioginis rezultatas buvo CART bankrotas 2003 m.
Važiuoklės
IRL nėra „atvira“ formulė, tačiau nėra ir visiškai griežtų specifikacijų. Vietoj to variklių ir važiuoklių gamintojai rašo paraiškas trejų metų ilgio tiekimo sutartims. Šiuo metu tokias sutartis turi „Panoz“ ir „Dallara“. Trečiasis važiuoklių tiekėjas, „Falcon“, niekada negavo užsakymo važiuoklei ir po kurio laiko bankrutavo. Vienintelis variklių tiekėjas šiuo metu yra „Honda“. Nuo 1997 iki 2000 m. „Riley & Scott“ taip pat tiekė važiuokles, o 1996 m. buvo naudojamos tokios pačios važiuoklės, kaip ir CART čempionate.
Iš išorės, IRL naudojami bolidai niekuo nesiskiria nuo kitų šiuolaikinių bolidų – juos sudaro tie patys aerodinaminiai elementai ir tos pačios pakabos konstrukcijos. Kita vertus, vidinė konstrukcija pirmaisiais metais buvo originali, sukurta atsižvelgiant į tai, kad bolidus visą laiką veikė vienpusės perkrovos, su asimetriškomis aušinimo angomis ir asimetriškomis kuro tiekimo sistemomis. Į čempionatą įjungus ir neovalines trasas, konstrukcijos buvo pakeistos simetriškomis, atitinkančiomis ir neovalinių lenktynių specifiką. Nepaisant to, lenktynininkai apie bolidus neovalinėse trasose atsiliepia kaip apie itin daug reikalaujančius iš vairuotojo, sunkiai suvaldomus, ypač palyginus su GP2 ar Champ Car naudojamais agregatais.
Viena iš galimų IRL ateities problemų yra tai, kad organizacija neturi nė vieno kontrakto su važiuoklių gamintojais 2007 m. ir tolesniems sezonams.
Martynas Nagevičius
Martynas Nagevičius – energetikos ekspertas, Lietuvos atsinaujinančių išteklių energetikos konfederacijos prezidentas, Lietuvos energetikos konsultantų asociacijos direktorius, visuomenininkas, politikas.
Biografija
Gimė 1970 m. rugsėjo 10 d. Vilniuje, Antakalnyje, mokytojos ir dėstytojo šeimoje.
1988 m. baigė Vilniaus 18-ąją vidurinę mokyklą (dabar – Vilniaus Antakalnio gimnazija).
1993 m. baigęs Vilniaus Gedimino technikos universitetą, įgijo šildymo ir vėdinimo inžinieriaus išsilavinimą, o 1995 m. – energetikos mokslų magistrą.
Darbinę karjerą pradėjo Europos Sąjungos energetikos centre, vėliau dirbo Danijos konsultacinėje įmonėje „COWI Baltic“ energetikos inžinieriumi. 2002 m. įkūrė konsultacijas energetikos srityje teikusią įmonę „Ekostrategija“, kuri iki 2007 m. tapo didžiausia šioje srityje Lietuvoje veikiančia kompanija. 2007 m. šią įmonę pardavė Danijos kapitalo kompanijos „COWI A/S“ valdomai „UAB COWI Lietuva“.
Nuo 2007 m. vykdo individualią veiklą energetikos ir aplinkosaugos srityse.
Nuo 2013 m. - Vilniaus Gedimino technikos universiteto (Aplinkos inžinerijos fakulteto) dėstytojas.
Visuomeninė veikla
Martynas Nagevičius yra Lietuvos energetikos konsultantų asociacijos direktorius, Lietuvos atsinaujinančių išteklių energetikos konfederacijos prezidentas, visuomeninio judėjimo „Žmonės sprendžia“ steigėjas.
2015 m. Pasaulio energetikos tarybos apdovanotas Lietuvos energetikų garbės ženklu.
Politika
2012 - 2016 m. Lietuvos žaliųjų partijos narys.
2016 m. įstojo į Lietuvos Respublikos Liberalų sąjūdį. 2019 m. tapo Lietuvos Respublikos Liberalų sąjūdis valdybos nariu.
Domėjimosi sritys
Domisi energetika, ekologija, atsinaujinančių išteklių naudojimo plėtros, energijos vartojimo efektyvumo didinimo politika Lietuvoje ir Europos Sąjungos šalyse.
Laisvalaikio pomėgiai - kelionės, žygiai pėsčiomis, važinėjimas dviračiu, A. Žebrausko teatrinės improvizacijos, šachmatai, čigongas, knygų skaitymas, laiko leidimas su vaikais.
Šaltiniai
https://www.15min.lt/tema/martynas-nagevicius-36591
http://www.verslosavaite.lt/index.php/Verslas-ir-ekonomika/Parduota-didziausia-Lietuvos-energetikos-planavimo-kompanija.html
http://www.biokuras.lt/ivyko-lietuvos-energetiku-dienos-minejimas
http://www.wec.lt/komiteto-nariai/33-lietuvos-energetikos-konsultantu-asociacija
Stančaičiai
Stančaičiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Endriejavo.
Lietuvos futbolo varžybos 1980 m.
I lyga
Teisę žaisti aukščiausiojoje lygoje kitame sezone iškovojo Inkaras Kaunas, Šviesa Vilnius ir Sveikata Kybartai.
Valkavisko apskritis (1795–1921)
Valkavisko apskritis – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje Baltarusijoje. Centras – Valkaviskas.
Istorija
Apskritis įkurta 1795 m. po III ATR padalijimo. 1897 m. joje buvo 148,7 tūkst. gyventojų. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijos žinion.
Administracinis suskirstymas
1913 m. apskrityje buvo 22 valsčiai.
Accra Hearts of Oak SC
Hearts of Oak Sporting Club, o trumpiau Hearts of Oak – Ganos futbolo klubas, žaidžiantis aukščiausioje šalies lygoje. Įsikūręs Akroje. Namų rungtynes žaidžia Akros, o kitaip Akros sporto komplekso stadione.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1911 m. Daugkartiniai Ganos čempionai ir taurės turnyrų nugalėtojai.
Atstovavo šaliai Afrikos žemyno turnyruose.
Vievio pėsčiųjų viadukas
Šis transporto statinys magistralinio kelio 38,5 km iškilo 1984 m., buvo antras kelyje panašaus silueto ir konstrukcijos po Kleboniškio pėsčiųjų viaduko, nuo 1982 m. stovinčio Kaune. Vievio objektas pastatytas iš klijuotų medinių konstrukcijų, pagamintų Lietuvoje, Jūrės gamykloje UAB „Jūrės medis“ (Kazlų Rūdos sav.).
Viaduko siluetas išlenktas, konstrukcija rėminė, gembinė, trijų tarpatramių. Bendras statinio ilgis (su nulipimais į abi puses) - 123,88 m, pagrindinės dalies plotis - 3 m. Skersiniame viaduko profilyje yra dvi pagrindinės (142x14 cm) sijos, sumontuotos iš atskirų sekcijų. Medinės konstrukcijos atremtos į masyvias gelžbetonines atramas. Abiejų pusių nulipimuose įrengti mediniai laiptai, pritaikyti judėti su vežimėliais, dviračiais. Ėjimo tako danga sudėta iš skersinių lentų.
WandaVision
WandaVision – JAV televizijos mini serialas, sukurtas Jac Schaeffer, paremtas „Marvel“ komiksų personažais Raudonąja ragana ir Vižionu. Elizabeth Olsen ir Paul Bettany vaidina Raudonąją raganą ir Vižioną iš filmų serijos kartu su Debra Jo Rupp, Fred Melamed, Kathryn Hahn, Teyonah Parris, Randall Park, Kat Dennings ir Evan Peters. Serialo veiksmas vyksta po filmo „Keršytojai: Pabaiga“ (2019 m.). Seriale pasakojama apie Vandą Maksimovą ir Vižioną, kurie gyvena idilišką priemiesčio gyvenimą Vestvėjaus miestelyje Naujajame Džersyje, kol jų realybė nepradeda judėti per skirtingų dešimtmečių situacijų komedijas ir televizijos tropus.
„WandaVision“ premjera įvyko 2021 m. sausio 15 d., kai buvo parodyti pirmieji du epizodai, ir iš viso buvo rodomi devyni epizodai, kurie baigėsi kovo 5 d. Tai „Marvel Cinematic Universe“ ketvirtosios fazės pradžia. Serialas sulaukė kritikų pagyrų dėl pagarbos praeities komedijoms ir aktorių, ypač Olsen, Bettany ir Hahn, pasirodymų, nors buvo kritikuojamas dėl finalo. Jį plačiai aptarinėjo ir analizavo gerbėjai, remdamiesi įvairiomis populiariomis teorijomis, taip pat komentatoriai dėl sielvarto ir nostalgijos tyrinėjimo. Serialas sulaukė daugybės apdovanojimų, įskaitant 23 „Primetime Emmy“ apdovanojimų nominacijas, iš kurių laimėjo tris.
Sasas
Sasas − Moldavijos žemių, vėliau tapusių nepriklausoma Moldavijos kunigaikštyste, valdytojas 1354−1357 arba 1363 m.
Istorija
Valdė po Vengrijos karaliaus Lajošo I siuzerenitetu.
Sasas paveldėjo sostą iš savo tėvo Dragošo ir perdavė savo sūnui Balkui. Jo valdymo metu Moldavijos žemės buvo Vengrijos karaliaus marka.
Žaslių valsčius
Žaslių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vidurio rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Žasliai. Valsčiaus savivaldybės pastatas (Vytauto g. 3, Žasliai) dabar priklauso Žaslių pagrindinei mokyklai.
Istorija
Valsčius įkurtas 1861 m. Vilniaus gubernijoje. 1918 m. susikūrė gyventojų išrinktas valsčiaus komitetas. 1947 m. dalis teritorijos perduota Gegužinės valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Kaišiadorių rajonui (6 apylinkės) ir Vievio rajonui (5 apylinkės).
Andrius Masalskis
Kunigaikštis Andrius Masalskis (m. 1651) – LDK valstybinis veikėjas, Gardino maršalka (nuo 1618 metų), Bresto kaštelionas (1627–1643), Minsko vaivada (1643–1645) ir Bresto vaivada (1645–1651).
Biografija
Kunigaikštis Andrius Masalskis priklausė katalikiškiems ATR senatoriams, paskirtiems Lenkijos karaliaus Zigmanto III Vazos. 1632 metais Bresto kaštelionas Andrius Masalskis pasirašė protestą prieš konvokacinio seimo sprendimą, garantuojantį religinę laisvę disidentam ir stačiatikiam. 1648 metais Bresto vaivada Andrius Masalskis dalyvavo renkant Joną II Kazimierą Vazą į Lenkijos karaliaus sostą.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji žmona tapo Elžbieta Veicher, Chelmo vaivados Jono Veichero (1580–1626) ir Anos Ščiavinskos (m. 1627) duktė. Vaikai:
Antrą kartą vedė Kristiną Tiškevičiūtę (m. po 1655), Kijevo vaivados Jonušo Tiškevičiaus Logoiskio (1590–1649) ir Jadvygos Balžeckytės vienintelę dukterį. Vaikai:
Daiva Čičinskienė
Daiva Bernodeta Čičinskienė (g. 1937 m. vasario 8 d., Kretingoje) – Lietuvos liaudiškos muzikos puoselėtoja, liaudies meno kolektyvų organizatorė, kanklininkė-atlikėja, pedagogė, folkloristė, etninės kultūros propaguotoja.
Biografija
Vaikystė prabėgo Palangoje ir Kuliuose. 1952 m. baigė Kulių septynmetę mokyklą, pradėjo mokytis Klaipėdos muzikos mokykloje kanklių klasėje. 1956 m. įstojo į LSSR konservatoriją, kanklių klasę pas prof. Praną Stepulį. Studijuodama pakviesta į VU dainų ir šokių ansamblį, kurio orkestre grojo nuo 1957 m. ir iki 1996 m. tuo pat metu vadovavo.
Darbinė veikla
1957–1996 m. buvo VU dainų ir šokių ansamblio orkestro vadovė. 1969 m. įkūrė ir iki šiol vadovauja Vilniaus mokytojų namų liaudiškos muzikos ansambliui „Kankleliai“. Per daugiau kaip 50 šio kolektyvo gyvavimo metų, parengė virš dvidešimties koncertinių programų, skirtų svarbiems Lietuvos įvykiams bei reikšmingų krašto asmenybių sukaktims paminėti.
1962–1965 m. M. K. Čiurlionio meno mokyklos dėstytoja, 1998-2010 m. vadovavo Vilniaus Mokytojų namų vaikų šokių ansamblių „Boružėlė“ ir „Ūliukai“ kanklių grupėms, 2001-2018 m. vadovavo specialiųjų socialinės globos namų „Tremtinių namai“ dainos mylėtojų klubui.
Nuo 1995 m. gieda ir kankliuoja Vilniaus Arkikatedros liaudiškų giesmių ansamblyje, 1988–1992 m. Kelmėje, 1993–1996, 1999 m. Vilniuje buvo kankliavimo autentiškomis kanklėmis kursų dėstytoja, nuo 1995 m. dalyvauja etnografinėse (liaudies instrumentinės muzikos) ekspedicijose.
Buvo vyriausiąja dirigente liaudies ansamblių šventėje Vilniuje (1972) ir Studentų šventėje Klaipėdoje (1977), 1993, 1994 ir 1999 m. buvo kankliavimo dėstytoja lietuvių šeštadieninėse mokyklose Kanadoje bei nuo 1997 m. organizavo ir mokė vasaros kankliavimo mokyklėlėje „Po obelim“ Kuliuose – iš šios mokyklos išaugo vaikų kanklių ansamblis.
Kūrybinė veikla
Kaip kanklininkė, vadovė ir dirigentė turėjo >2000 koncertų šalyje ir pasaulyje.
Kankliavo ir giedojo piligriminėse kelionėse į Šventąją žemę, Egiptą, Graikiją, Turkiją, Italiją, Švediją, Norvegiją, Ispaniją, Jungtinę Karalystę, Maltą (1999–2002, 2004, 2005, 2011, 2012, 2013). Aranžavo ir instrumentavo >150 kūrinių VU dainų ir šokių ansambliui ir Liaudiškos muzikos ansambliui „Kankleliai“. Surengė 6 liaudies dainų populiarinimo TV laidas „Vakarėlio ilgai laukus“ (1983–1984). Kartu su Arkikatedros giedotojais įrašė kompaktinę plokštelę „Sveika, žvaigžde ankstyboji“ ir Kalėdinių giesmių garsajuostę. Sudarė ir išleido lietuvių liaudies dainų rinkinius „Augo liepelė“ (1981), „Dainuok, sesele“ (1985) , „Tu berželi, žaliasai“ (1991) , „Giedu dainelę“ (2002).
Su "Kankleliais" išleido kompaktines plokšteles: „Giedu dainelę“ (2004), „Ant tėvelio dvaro“ (2010), „Dėkui gi, dėkui“ (2012), „Lydėk mūs žingsnį“, „Oi, dainos dainelės“, „Lydėk mūs žingsnį“, „Sudiev Tėvyne mylimoji“ (2018), „Už jūrės, už marės“ (2019).
Su Vilniaus mokytojų namų liaudiškos muzikos ansambliu „Kankleliai“ parengė programas, skirtas iškilių asmenybių (A. Vienažindžio, Jono Basanavičiaus, Maironio, Simono Daukanto, Vinco Kudirkos, Vydūno ir kt.) metinėms, žymiems įvykiams paminėti (Suomių epo „Kalevala“, pirmųjų masinių trėmimų, Žemaičių krikšto 600-sioms metinėms, tarmių metams, regionų metams ir kt.), kurios aktyviai įsilieja į bendrą Lietuvos kultūrinį gyvenimą. Su "Kanklelių" kolektyvu parengė giesmių ciklus „Žemaičių Kalvarijos kalnai“; šv. Marijos giesmės; šv. Mišių giesmės; Velykinės giesmės, Advento ir Gavėnios giesmės.
Įvertinimas
1959 m. VII Pasauliniame jaunimo ir studentų festivalyje kartu su ansambliu (sekstetu) iškovotas aukso medalis. Kartu su VU ansambliu ir Vilniaus mokytojų namų liaudiškos muzikos ansambliu „Kankleliai“ iškovotos pirmos vietos respublikiniuose ir tarptautiniuose konkursuose.
1975 m. pripažinta nusipelniusia kultūros-švietimo darbuotoja, o 1994 m. - J. Švedo premijos laureatė. 2002 m. Daivai įteiktas Lietuvos Respublikos kultūros ministerijos Padėkos raštas už folkloro festivalio „Skamba skamba kankliai“ kūrimą, organizavimą, etninės kultūros skleidimą ir puoselėjimą festivalio 30-mečio proga, o 2008 m. „Aukso paukštės“ apdovanojimas įteiktas ansambliui „Kankleliai“.
2012 m. įteiktas ordino „Už nuopelnus Lietuvai“ medalis, bei 2017 m. - Kultūros ministerijos garbės ženklas „Nešk savo šviesą ir tikėk“.
Joe Johnston
Džozefas Egelstonas Džonstonas II (, g. )  – JAV kino režisierius, scenaristas ir vaizdo efektų dailininkas.
NK Varaždin (2012)
„Varaždino“ futbolo klubas, o kitaip NK „Varaždin“ – Kroatijos futbolo klubas iš Varaždino.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2012 m. Kai NK Varaždin (1931–2015), dar žinomas Varaždino „Vartos“ pavadinimu, įklimpo į skolas, tada buvo įkurtas Varaždin ŠN.
2015 m. senasis klubas pervadintas VŠNK Varaždin ir galiausiai bankrutavo. O Varaždin ŠN tapo NK Varaždin.
2018–2019 m. rungtyniavo Antroje lygoje ir tapo šios lygos nugalėtojais.
2020–2021 m. Pirmoje lygoje (1. HNL) liko dešimti (paskutinėje vietoje ir po sezono buvo pašalinti į žemesnį divizioną.
Vilktupio šaltinis
Vilktupio šaltinis – valstybinis gamtos paveldo objektas, esantis Panevėžio rajone, Karsakiškio seniūnijoje, dešiniajame Lėvens krante. Priešingame krante išsidėstęs Naujikų kaimo sodų kvartalas. Šaltinis trykšta Panevėžio miškų urėdijos Gegužinės girininkijos (238 kv., 22 skl.) teritorijoje, Žaliojoje girioje. Šaltinis patogiai pasiekiamas iš Paliūniškio, kur ties Paliūniškio tiltu pastatyta lankytino objekto rodyklė (5 km). Kelias iš čia pažymėtas Vilktupio gatve. Netoli šaltinio suka šoninis kelias į Vilktupio poilsiavietę.
NK Varaždin (2012)
Istorija
2021–2022 m. rungtyniavo Antroje lygoje (2. HNL) ir tapo šios lygos nugalėtojais.
Vilktupio šaltinis
Šaltinis paskelbtas saugomu Lietuvos TSR Valstybinio gamtos apsaugos komiteto 1985 m.
NK Varaždin (2012)
Istorija
2022–2023 m. sezone vėl rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Kipro futbolo varžybos 2017–2018 m.
Kipro futbolo varžybos 2017–2018 m.
Vilktupio šaltinis
Šalia šaltinio lankytojų patogumui įrengtos automobilių stovėjimo vietos, pavėsinės, suolai. Šaltinis trykšta stačiame šaltiniuotame, mišku apaugusiame Lėvens krante. Požeminis ištekantis vanduo nukreiptas per horizontalų vamzdį. Srovės kritimo vietose sudėliota akmenų.
Kipro futbolo varžybos 2017–2018 m.
Reguliarusis sezonas
Legenda:
Stipriųjų grupė
Legenda:
Silpnųjų grupė
Legenda:
2017–2018 m. Antrojo diviziono pirmenybės
Legenda:
Finalo rungtynės
--
Zedd
Antonas Zaslavskis (g. 1989 m. rugsėjo 2 d., dar žinomas sceniniu vardu Zedd) – įrašų prodiuseris ir DJ. Jis pirmiausia pradėjo prodiusuoti electro house žanro kūrinius, bet ėmėsi įkvėpimo iš progressive house, dubstep ir klasikinės muzikos žanrų. Zedd užaugo ir pradėjo savo karjerą Kaizerslauterno mieste, Vokietijoje. Zedd’o geriausiai žinomas kūrinys iki šiol yra „Clarity“, kuris pakilo į 8 vietą Billboard Hot 100 ir į pirmą vietą Hot Dance Club Songs topuose. Jis taip pat laimėjo Grammy apdovanojimą už geriausią šokių muzikos kūrinį (Grammy Award for Best Dance Recording) 56-uosiuose Grammy muzikos apdovanojimuose.
Henry Salesbury
Gimė Henlano parapijoje, Denbigšyre. Jo šeima buvo senos Levenių šeimos atšaka. Baigė Oksfordo universitetą, studijavo mediciną ir dirbo gydytoju.
1593 m. Londone išleido valų kalbos gramatiką Grammatica Britannica. Esama duomenų, kad jis buvo pradėjęs kitą veikalą – valų–lotynų žodyną, pavadintą Geirva Tavod Cymraec. Išlikę valų ir lotynų kalbomis kivido forma H. Solsberio sukurtų eilių, įrašytų H. Perio 1595 m. išleistos knygos Egluryn Phraethineb („Išminties išraiška“) pradžioje, 1930 m. šią knygą naujai išleido Velso universiteto leidykla.
Manoma, kad H. Solsberis mirė 1637 m. spalio 6 d. Česteryje.
Kristupas Rudamina-Dusetiškis
Biografija
Breslaujos vaiskio Jono Rudaminos sūnus. Mokėsi Vilniaus, Marburgo ir Padujos universitetuose.
Dalyvavo ATR su Švedija 1600–1629 m. ir ATR su Rusija 1654–1667 m. karuose, Chotyno mūšyje.
Valstybės tarnyba
Breslaujos pavieto maršalka 1630–1645 metais, Polocko kaštelionas 1645–1654 metais, Minsko vaivada nuo 1654 metų; pasiuntinys į 1627, 1632 metų seimus, Lietuvos Tribunolo deptatas 1639, 1644, 1653 metais.
Jeff Buckley
Džefas Baklis (Jeffrey Scott Buckley, 1966 m. lapkričio 17 d. – 1997 m. gegužės 29 d.) – JAV dainininkas, gitaristas bei dainų autorius. XX a. dešimtojo dešimtmečio pradžioje Džefas Baklis iškilo kaip vienas ryškiausių savo kartos avangardinės scenos atlikėjų Niujorke, susilaukdamas gausaus publikos, kritikų bei kitų muzikantų pripažinimo. 1993 m. gruodį išleistas pirmasis Džefo komercinis įrašas – keturių dainų EP „Live At Sin-é“. Įrašas išleistas kartu su studija „Columbia Records“. Šiame EP Džefas sau akompanuoja elektrine gitara mažoje kavinukėje Ist Vilidžo kvartale, Manhatane, Niujorke.
Vaikystė
1966-ųjų lapkritį Džefas gimė 18-metės Mary Guibert bei 19-mečio kultinio amerikiečių atlikėjo Tim Buckley porai. Pora susituokė, bet neilgai trukus, dar prieš Džefui gimstant, iširo, kadangi Timas norėjo atsidėti savo muzikinei karjerai bei jau turėjo santykių su kitomis moterimis. Mary naujagimis gavo Džefrio Skoto vardą – pirmuoju buvo pavadintas pagal prieš Timą buvusio vaikiną, o antrą – pagal tragiškai žuvusį draugą kaimyną. Pastarasis vardas Mary patiko labiau, tad Džefas užaugo visų vadinamas Skočiu.
Pirmą kartą gitarą į rankas Džefas paėmė būdamas penkerių – Džefo močiutė Anna Guibert ją nupirko kaip dovaną draugei, bet Džefui paprašius, ji sutiko gitarą palikti jam. Nors Džefas ir nemokėjo groti ir ją labiau naudojo kaip žaislą, ne kaip instrumentą, tačiau beveik niekad jos nepaleisdavo iš rankų. Kai Džefui sukako septyneri, jo motina susipažino bei susituokė su Ronu Moorheadu. Pirmaisiais metais santuoka buvo laiminga, Džefas pasiėmė patėvio pavardę ir vadinosi Skotu Moorhedu. Ronas, roko muzikos mėgėjas, Džefą supažindino su įvairiomis šio žanro grupėmis, tarp jų ir Led Zeppelin, kuri buvo viena mėgstamiausių ir labiausiai jo muziką įtakojusių grupių.
Kai Džefui buvo aštuoneri, Mary sužinojo apie netoliese vyksiantį Timo Buckley, biologinio Džefo tėvo koncertą ir nusprendė suorganizuoti sūnaus ir tėvo susitikimą. Kartu su motina priekinėse eilėse vietą gavęs Džefas buvo visiškai sužavėtas Timo atliekamos muzikos. Po pasirodymo, Mary paklausus, ar Džefas norįs susitikti su Timu užkulisiuose, jis pašoko ir, ją pralenkęs, pats vienas nuskubėjo pas tėvą. Ten, tėvo pašauktas „Džefu“, vardu, kuriuo niekad iki tol nebuvo vadintas, sūnus nuskubėjo pas jį. Po šio emocionalaus susitikimo, naujoji Timo žmona Judy pasiūlė Džefui praleisti artėjančias Velykų atostogas kartu su jais. Mary sutiko, ir kitą rytą, sudėjusi Džefo daiktus, jį savaitei nugabeno pas tėvą – į ilgiausiai trukusį bei paskutinį Džefo susitikimą su Timu.
Nepraėjus nė metams, Timas mirė nuo heroino perdozavimo. Džefas nebuvo pakviestas į tėvo laidotuves, o kai mama su patėviu jam pranešė apie nelaimę, Džefas verkė, bet greit nurimo, tarsi Timas būtų buvęs tik tolimas giminaitis. Tuo tarpu Mary bei Rono santuoka pradėjo irti. Jos nepataisė nei naujas šeimos narys – Mary pagimdė sūnų Corey, tačiau nepraėjo daug laiko, ir pora išsiskyrė. Po skyrybų sekė eilė persikraustymų, kurie privertė Džefą laikinai išsikraustyti pas senelius. Sulaukęs paauglystės, įtakotas patėvio pasitraukimo bei nesibaigiančių patyčių mokykloje, Džefas nusprendė pasivadinti savo tikruoju vardu bei pavarde – tuometis Skotas Moorheadas pirmą kartą tapo Džefu Bakliu.
Sulaukęs dvylikos, Džefas nusprendė tapti muzikantu, o keturiolikto gimtadienio proga dovanų gavo savo pirmąją elektrinę gitarą. Nuo to laiko Džefas didelę laisvalaikio dalį leisdavo garažuose kartu su draugais, kur grodavo savo mėgstamų grupių – Rush, Led Zeppelin, Genesis – dainas. Jau tuomet draugai slapčia jam pavyduliavo – Džefas buvo itin talentingas, imituodamas savo muzikinius herojus. Tačiau jiems pasiteiravus, ar jis nepradėsiąs dainuoti, jis visad atsakydavęs, kad planuoja būti tik gitaristu, ne dainininku. Toliau kęsdamas patyčias, Džefas koncertuodavo mokykloje kartu su savo grupe, kur žavėjo publiką grojimo gitara sugebėjimais.
Sulaukęs septyniolikos, Džefas baigė Loaros vidurinę mokyklą ir gavo leidimą mokytis Los Andželo Muzikos Institute. Nors seniai svajojo apie mokymąsi čia, greitai mokslu nusivylė – dalykai, mokomi šioje įstaigoje jau buvo Džefui žinomi. Tačiau, susiradęs daug draugų bei grodamas galybėje grupių, mokslus jis iškentė be didesnių problemų.
Karjera
Po metų baigęs Los Andželo Muzikos Institutą, kurį vėliau pavadino „didžiausiu gyvenime laiko švaistymu“, Džefas pradėjo karjerą padėdamas įvairioms skirtingų žanrų grupėms. Nusprendęs iš Los Andželo persikraustyti į Niujorką, pragyveno dirbdamas padienius darbus bei koncertuodamas pogrindyje – savo grojimą praturtindamas vokalu. Vienas iš Džefo projektų buvo su vietiniu regio atlikėju Shinehead – dirbdamas kartu su juo, Džefas negrojo, o tik pritarė kaip pagalbinis vokalistas. Būdamas Niujorke, Džefas įrašė demo kasetę, pavadintą „Babylon Dungeon Sesions“, kurią išsiuntė įvairioms įrašų kompanijoms. Nesulaukęs jokio atsako, Džefas nusprendė grįžti į Kaliforniją, tačiau vos grįžęs sulaukė pasiūlymo pasirodyti biologinio tėvo Timo Buckley atminimo koncerte Niujorke. Nors jo jausmai tėvo atžvilgiu buvo prieštaringi, pasitaręs su motina Džefas nusprendė pagerbti tėvą pasirodymu, nes vis dar blogai jautėsi nesudalyvavęs jo laidotuvėse.
Šv. Onos bažnyčioje Brukline vykęs atminimo koncertas, anot jame dalyvavusių, nebuvo labai ypatingas, iki kol scenoje pasirodė Timo sūnus Džefas. Tarp jo atliktų dainų buvo „I Never Asked to Be Your Mountain“ – daina, skirta paliktai moteriai bei naujagimiui sūnui, bei „Once I Was“ – viena iš populiariausių Timo dainų, kurią Džefas išgirdo pačią pirmąją, būdamas dar penkerių. Koncerte buvęs Nikolas Hill pasakojo dienraščiui New York Times:
Po šio koncerto Džefas žaibiškai išpopuliarėjo. Nepraėjus net savaitei, jis persikraustė atgal į Niujorką, kur pirmadienio naktimis reguliariai grojo Ist Vilidžo Sin-é kavinėje. Neilgai trukus, po galybės atmestų įrašų studijų pasiūlymų, Džefas galų gale pasirašė kontraktą su Columbia Records, su kuriais 1993-iųjų gruodį buvo išleistas pirmasis komercinis įrašas, keturių dainų EP Live At Sin-é, kuriame jau minėtoje kavinėje Džefas akomponavo sau elektrine gitara.
Prieš išleisdamas pirmąjį EP 1993 m. rudenį Džefas, kartu su Mick Grondahl (bosinė gitara), Matt Johnson (būgnai) bei prodiuseriu Andy Wallace pradėjo įrašinėti kūrinius pilnos apimties albumui „Grace“. Studijoje įrašyti 7 originalūs kūriniai (tarp jų „Grace“, „Last Goodbye“) bei 3 „koveriai“ (tarp jų Leonard Cohen „Halleluja“, Benjamin Britten „Corpus Christi Carol“). Gitaristas Michael Tighe tapo nuolatiniu Džefo ansamblio nariu. Kartu su Maiklu, kaip bendraautoriumi, prieš pat albumo išleidimą įrašytas kūrinys „So Real“.
1994-ųjų pradžioje Džefas pradėjo koncertinį turą, skirtą paremti jo gyvo garso albumui. Pilnos apimties studijinis albumas „Grace“ išleistas tų pačių metų rugpjūčio 23 dieną – tą pačią dieną Airijos sostinėje Dubline Džefas pradėjo savo koncertinį turą Europoje. Nors naujai išleistas albumas nesusilaukė milžiniškos šlovės, jis susilaukė nemenko publikos bei kritikų susižavėjimo bei pripažinimo, o trejus metus trukusios gastrolės aplink pasaulį šį vertinimą vis stiprino.
Mirtis
Tarp 1996-ųjų rudens bei 1997-ųjų pavasario, aprimus gastrolėms su pirmuojų albumu „Grace“, Džefas kartu su grupe pradėjo įrašinėti naują albumą, kuris turėjo vadintis „My Sweetheart The Drunk“. Albumo kurybinis procesas persikėlė į Memfį, Tenesį, kur Džefas, su grupe ir atskirai, intensyviai įrašinėjo naujus kūrinius. Varginantis kūrybinis procesas vargino tiek Džefą, tiek visą likusią grupę bei naujo albumo laukiančią įrašų kompaniją bei gerbėjus, tačiau gauti rezultatai neteikė pasitenkinimo. Džefas nenustojo koncertavęs ir reguliariai pasirodydavo vietinėje scenoje. Pats to nežinodamas, paskutinį kartą jis pasirodė gegužės 27 dieną „Barrister‘s“ bare.
Kukpovrukas
Kukpovrukas  – upė JAV, Aliaskoje, Šiaurės Nuokalnių regione. Upės ilgis siekia 257 km.
Renavo kapinių koplyčia
Renavo kapinių koplyčia – koplyčia, esanti Mažeikių rajone, Sedos seniūnijoje, Renavo kaimo kapinėse, kurios įsikūrusios priešais Renavo Šv. Izidoriaus bažnyčią, kitoje kelio pusėje. Koplyčia stovi senųjų kapinių dalyje, įrėmintoje akmens mūro tvora. Joje ilsisi Renavo dvaro savininkų kelių kartų palaikai. Koplyčia yra klasicizmo stiliaus statinys, sudėtinė Renavo dvaro ansamblio dalis.
Kukpovrukas
Kukpovrukas prasideda De Longo kalnuose (vakarinė Brukso kalnagūbrio dalis) ir teka šiaurėn, kol įteka į Čiukčių jūros Kasegaluko lagūną (Arkties vandenynas); upės žiotys yra apytikriai 14 km į pietus nuo Point Lėjaus.
Renavo kapinių koplyčia
Renavo kapinės pirmą kartą paminėtos 1838 m. Baronas Antanas Renė nurodo, kad kapinėse 1826 m. yra pastatęs koplyčią, kuri išlikusi iki šiol.
Kukpovrukas
Upėvardis inuitų kalba tikriausiai reiškia „gana didelė upė“ (Kukpauraq) ar „upė“ (Kugauraq); XIX a. pab. upėvardis dar buvo užrašomas kaip „Kook Pow ruk“.
Lietuvos futbolo varžybos 1979 m.
Lietuvos futbolo varžybos 1979 m.
A grupė
„Žalgirio“ zonoje laimėjo Sūduva Kapsukas, „Nemuno“ zonoje – Statyba Jonava.
Bohemian (moterys)
Bohemian moterų komanda – Airijos moterų futbolo komanda iš Dublino. Moterų komanda žaidė Nacionalinėje moterų lygoje.
Istorija
Moterų komanda dalyvavo aukščiausioje šalies lygoje.
Bohemian moterų ekipa
2020 m. vasarį Airijos futbolo asociacija (FAI) paskelbė apie tai, kad Bohemians moterų ekipa žais 2020 m. moterų nacionalinėje lygoje.
2020 m. kovo 15 d. turėjo prasidėti pirmosios kovos lygoje, bet dėl pandemijos grėsmių buvo kuriam laikui atidėtos. „Bohemietės“ buvo pasiruošusios 2020 m. sezonui, tačiau dėl COVID-19 pandemijos turėjo laukti rugpjūčio mėnesio.
2020 m. rugpjūčio 8 d. įvyko pirmosios ekipos rungtynės. Klubui atstovaujanti Chloe Darby rungtynėse prieš Wexford Youths pelnė pirmą įvartį čempionate. Šiose rungtynėse buvo patirtas pralaimėjimas rezultatu 1:4.
Dėl pandemijos pakito čempionato formatas: po aštuonių turų lyga buvo skeliama pusiau. Į silpnųjų grupę patekusi ekipa galutinėje komandų rikiuotėje liko paskutinėje vietoje iš devynių dalyvių. 2020 m. sezone per vienuolika rungtynių ekipa iškovojo vos vieną pergalę.
2021 m. čempionatas vyko pandemijos sąlygomis, o komados žaidė po 24 susitikimus. Galutinėje komandų rikiuotėje liko šeštoje vietoje (iš devinių dalyvių).
Stadionas
Namų rungtynes žaidė „Dalymount Park“ stadione.
Jeff Buckley
Mirtis
Džefo kūnas buvo rastas Birželio 4 dieną. Po autopsijos Džefo kūne nebuvo rasta jokių svaiginančių medžiagų bei narkotikų, tad Džefo nuskendimas buvo pripažintas kaip atsitiktinis.
Bohemian (moterys)
Stadionas
550px|thumbnail|center|Panoraminis vaizdas „Dalymount Park“ stadione.
Balkas
Istorija
Balkas pakeitė soste savo tėvą Sasą, bet išsilaikė tik iki 1359 metų, po ko buvo pakeistas kitu vaivada iš Maramurešo Bogdanu I.