cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Puna (Indija)
Puna arba Pūna, Punė  – miestas vakarų Indijoje, Maharaštros valstijoje, Vakarų Ghatų rytinėje papėdėje, prie Mulos ir Mūthos upių santakos, 149 km į pietryčius nuo Mumbajaus. Geležinkeliai į Mumbajų, Čenajų, Belgaumą, yra tarptautinis oro uostas. Išvystyta maisto, tekstilės, mašinų (automobilių, motociklų, autorikšų; bendrovių „Tata Motors“, „Mercedes Benz“, „General Motors“, „Volkswagen“, „Fiat“ įmonės). avalynės, odos, chemijos pramonė. Netoli miesto yra antibiotikų gamykla. Daug informacinių technologijų įmonių.
Mieste yra Marathų universitetas (nuo 1948 m.), virusologijos mokslinių tyrimų centras, nacionalinė chemijos laboratorija, astronomijos ir astrofizikos centras,, nacionalinė gynybos akademija, orientalistikos studijų, kino ir televizijos institutai. Veikia Radžos Kelkaro, Gandhi, genčių, nacionalinis karo muziejai, botanikos ir zoologijos sodai. Viduramžių tvirtovės Šanvar Petho liekanos (Shaniwar Wada).
Punoje gimė žymus marathų karvedys Šivadžis. Miestas laikomas Maharaštros kultūrine sostine. Veikia insititucijos, kuriose įgijamas tiek tradicinis, tiek vakarietiškas išsilavinimas (sanskrito literatūra). Pietinėje miesto dalyje ant kalvos yra Parvatės šventykla, gretimais – Ganešos šventykla. Vakarinėje dalyje yra nedidelė VIII a. uoloje išskaptuota Patalešvaros šventykla, skirta Šivai. Miesto šiaurėje yra pagrindinis Ošo judėjimo religinis centras (Radžnyšo ašramas).
Kauno miesto savivaldybės taryba
miniatiūra|Kauno miesto savivaldybės tarybos frakcijos 2019-2023 m. kadencijoje: {{legend|#25DC00|"Vieningo Kauno" frakcija: 33 }} {{legend|#3C8A7E|Tėvynės sąjungos – Lietuvos krikščionių demokratų frakcija: 8 }} Kauno miesto savivaldybės taryba – Kauno miesto savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Puna (Indija)
Istorija
Istoriniuose šaltiniuose Pūnos miestas pirmą kartą paminėtas 937 m.
Kauno miesto savivaldybės taryba
Tarybą sudaro 41 tarybos narys. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Istorija
Pirmoji Kauno miesto tarybos kadencija išrinkta 1990 m. kovo 24 d. tuomet išrinkti 108 deputatai, dauguma buvo remiami Sąjūdžio. Antrosios kadencijos taryba išrinkta 1995 m. kovo 25 d. (41 narys). Trečiosios kadencijos taryba paaiškėjo 1997 m. kovo 23 d., ketvirtieji rinkimai įvyko 2000 m. kovo 19 d., o penktoji išrinkta 2002 m. gruodžio 22 dieną.
Momentas (Argentina)
Momentas – Argentinos lietuvių savaitraštis, leistas 1936–1943 m. Buenos Airėse.
Istorija
Leido „Talkos“ bendrovė. Redagavo redakcinė komisija, Juozas Baltušnikas, Danielius Jokubonis, J. Januška, B. Klimavičius. Argentinos valdžios uždraustas.
Bertašius
Bertašius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bertašienė (ištekėjusi moteris) ir Bertašiūtė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ukmergė
Ukmergė – miestas Aukštaitijoje, Vilniaus apskrityje, 76 km į šiaurės vakarus nuo Vilniaus ir 71 km į šiaurės rytus nuo Kauno, prie kelio. Ukmergės rajono savivaldybės centras, Ukmergės miesto seniūnija ir apylinkių seniūnijos – Pivonijos seniūnijos centras.
thumb|left|[[Ukmergės Švč. Trejybės (Pijorų) bažnyčia|Švč. Trejybės (Pijorų) bažnyčia ir Kauno gatvė]] thumb|left|Ukmergės senamiestis
Etimologija
Nors nėra nė vienos kalbininkų visuotinai priimtos vardo kilmės versijos, tačiau visi sutaria, kad tai vandenvardinis vietovardis, kilęs iš upelio Vilkmergėlės (dabartinė Ukmergėlė, dešinysis Šventosios intakas). O šis galbūt atsiradęs iš žodžių junginio, kurio pirmasis buvo vilkas, o antrojo šaknis merg-. Pastarasis yra sunkiai paaiškinamas lietuvių kalbos atitikmenimis, tačiau – „smulkus lietus“ ir mergat – „lynoti“ leidžia manyti, kad merg- galėjo turėti bendresnę drėkinimo, sruvenimo, čiurlenimo prasmę, kuri būtų logiškai pritaikyta upėvardžiui Vilkmergė (kuri vadinta ir Vilkamerge), nuo kurio ir kilo miesto vardas. Išaugus miestui, upelis įgavo mažybinę priesagą ir tapo Vilkmergėle (Vilkamergėle), o vėliau ir Ukmergėle.
2012 m. žurnale „Baltistica“ Aurimas Markevičius iškėlė idėją, kad Vilkmergė gali reikšti „mirguliuojanti vilko upė“. Taip pat yra spėjimų, kad žodis marga reiškia „šlapynė, drėgna pieva“, o vilkmarga – „vilko pieva“.
Liaudies etimologija pasakoja vieną iš legendų, kuri atėjo iš kovų su kryžiuočiais laikų ir aiškina dabartinį miesto pavadinimą. Pasakojama, kad pagonių šventykloje buvusi vaidilutė, Šventosios žvejo dukra. Bet ji sulaužiusi savo pažadą tarnauti dievams ir pamilusi tėvynės priešą – kryžiuočių riterį. Tai sužinoję vaidilos ją sudeginę. Žmonės iš kartos į kartą perduodavo pasakojimus apie aukmergę – aukos mergą (Aukmergę), ilgainiui virtusia Ukmerge.
Kita legenda byloja, kad tamsiuose šių vietų miškuose kadaise gyvenusi žynė, žmonių vadinta Vilkmerge (vilko merga). Kartą tuose miškuose medžiojęs kunigaikščio Dausprungo sūnus Tautvilas, kuriam pristigę strėlių, o jį tuomet užpuolę vilkai. Nuo pražūties jį ir išgelbėjo toji žynė – graži mergelė, sutramdžiusi ir nuvijusi plėšriuosius vilkus. Dausprungas pastatęs prie Šventosios pilį ir žynės garbei pavadinęs Vilkmerge. Taip miesto vardas liaudyje siejamas su žodžių junginiu vilko merga, kuriai Užupyje pastatytas paminklas.
Taip pat yra pasakojama legenda, anot kurios medžiotojai sutikę didelę pražilusią vilkę su dailia gražia merga šalia jos. Mergina medžiotojus sudrausminusi (kam jie vilkų grobį medžiojantys) ir patarusi laimikio ieškoti kitame krante. Ten jiems pasisekusi medžioklė taip gerai kaip niekada.
Geografija
Ukmergėje yra užfiksuota mažiausias metinis kritulių kiekis Lietuvoje – 355,7 mm 1964 m. Pro miestą teka Šventoji (centre į ją įteka dešinysis intakas Ukmergėlė, anksčiau vadinta Vilkamerge ir Vilkamergėle), dešiniajame jos krante stūkso Ukmergės piliakalnis, šiame krante yra ir Ukmergės senamiestis – urbanistikos paminklas. Šventąją netoli centro, 2020 m. duomenimis, kirto vienintelis mieste automobilių transporto tiltas – Ukmergės tiltas, ties centriniu stadionu – gelžbetoninis pėsčiųjų tiltas.
Ukmergėje yra trys katalikų bažnyčios: Ukmergės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia (nuo 1820 m.), Ukmergės Švč. Trejybės (Pijorų) bažnyčia (nuo 1863 m.), Pašilės Šv. Barboros bažnyčia (nuo 1789 m.), medinė Ukmergės Švč. Panelės Užtarėjos cerkvė (sentikių, pastatyta 1873 m.), buvusi didžioji sinagoga, kraštotyros muziejus (nuo 1940 m.), 4 pašto skyriai (centrinis LT-20001), senoji arklių pašto stotis (1835 m., arch. Vaclovas Ričelis), turizmo ir verslo informacijos centras.
Miesto rytiniame pakraštyje yra rajono centrinė ligoninė, didžiausios miesto Dukstynos kapinės, senosios Vaižganto gatvės kapinės su kapinių koplyčia, Ukmergės Kristaus prisikėlimo cerkvė (stačiatikių), rusų stačiatikių ir sentikių kapinės. Kairiajame Šventosios krante daugiausia išsidėstę gyvenamieji rajonai, į vakarus nuo automagistralės plyti Pivonijos miškas, piečiau jo yra Pašilė – naujausias miesto rajonas. Automagistralė aplenkia miestą iš rytų, kur įrengtos sankirtos su keliais į Molėtus (Graužiečių viadukas), Žemaitkiemį (tiltas per Šventąją, pėsčiųjų viadukas), Uteną (Dukstynos viadukas).
Miesto centre, skverelyje prie kultūros namų stūkso gamtos paminklas – Dukstynos akmuo, atidengtas 1975 m. miesto 750 metų jubiliejaus proga; yra Ukmergės rajono apylinkės teismas. Yra molio telkinys.
Istorija
Tai vienas iš seniausių Lietuvos miestų. Ilgą laiką sklandė kalbos apie tai, kad Ukmergė buvo įkurta XIII a. pradžioje (populiariausia versija – 1225 m.). Tai greičiausiai lėmė šie faktai: XVI a. Bychovco kronikoje Ukmergės įkūrėju vadinamas Dausprungas, legendinio Palemono bendražygis, o kunigaikštis Dausprungas, karaliaus Mindaugo vyresnysis brolis, iš tikro XIII a. pradžioje minimas tarp Lietuvos žemės valdovų. Tačiau reikėtų prisiminti, kad Ukmergė tuo metu buvo vienas iš svarbių istorinės Deltuvos žemės centrų, todėl mažai tikėtina, kad čia kaimynai galėjo statyti pilis – kurti miestus. Nors pilis ir gyvenvietė tikriausiai čia buvo žymiai anksčiau, pirmasis Ukmergės paminėjimas rašytiniuose šaltiniuose, – oficiali miesto įkūrimo data, – yra 1333 m. Vartbergės kronikoje rašoma, kad tais metais Livonijos ordino magistras „buvo prie Vilkenbergės“ (t. y. Ukmergės). Šio „buvimo“ metu buvo užpulta Ukmergės pilis, kurią dar ne kartą puolė ir vietovę niokojo kalavijuočiai. Paskutinį kartą ši, ant miesto centre esančio piliakalnio buvusi, medinė pilis sudeginta 1391 m. Vytauto ir Jogailos kovų metu. XV a. pradžioje, kitoje Vilkmergėlės upelio pusėje, ant dabartinio Pilies kalno, buvo pastatyta mūrinė pilis, kuri galutinai sunyko XVIII a. pabaigoje.
Deltuvai netenkant strateginės reikšmės, Ukmergė augo ir stiprėjo. 1486 m. ji gavo miesto teises, po 1566 m. administracinės reformos tapo Vilniaus vaivadijos Ukmergės pavieto centru. XVI a. viduryje Ukmergėje jau buvo vaitas – Ukmergė turėjo miestietišką savivaldą. 1792 m. suteiktos miesto teisės. 1817 m. Ukmergės apskrities seimelis reikalavo atleisti valstiečius nuo baudžiavos, bet jiems neduodant žemės, ir išleido atitinkamas instrukcijas, tačiau caro valdžia naikinti baudžiavos neleido. 1846 m. įkurta pirmoji ligoninė. XIX a. Vilkmergė – Kauno gubernijos miestas, apskrities centras.
1916 m. nutiestas siaurasis Jonavos–Ukmergės geležinkelis, iki išardymo 1958 m. naudotas keleiviams ir kroviniams vežti.
1919 m. gegužės 3 d. iš Vilkmergės išvyti bolševikai. Tarpukariu Ukmergė buvo apskrities centras ir miestas su apskrities teisėmis. Pirmuoju burmistru buvo Boleslovas Dirmantas. 1935 m. patvirtintos I eilės miesto teisės.
Antrojo pasaulinio karo pradžioje Ukmergės žydai, sudarę kone pusę miesto gyventojų, buvo žudomi Pivonijos miške.
1946 m. rugpjūčio 3 d. tapo apskrities pavaldumo miestu. Po karo tapo rajono centru, buvo linų fabrikas, mašinų gamykla „Vienybė“, remonto mechaninė gamykla, I. Meskupo baldų, „Lelijos“ susivienijimo siuvimo, P. Eidukevičiaus odos ir avalynės susivienijimo fabrikai, koklių įmonė, „Šilo“ medienos apdirbimo įmonė, tarybinis ūkis-technikumas. 1976 m. miesto rytinėje dalyje pastatytas Dukstynos mikrorajonas, 9-ajame dešimtmetyje pietinėje dalyje – Pivonija. Po 1980 m. nutiesus magistralę, miestas liko pašonėje, sumažėjo pravažiuojančių mašinų srautai.
1992 m. patvirtintas naujasis Ukmergės herbas.
Švietimo ir ugdymo įstaigos
thumb|[[Ukmergės technologijų ir verslo mokykla.]] thumb|[[Ukmergės Šv. apaštalų Petro ir Povilo bažnyčia|Šv. Petro ir Povilo bažnyčia]] thumb|Ukmergės medienos pramonė.
Sportas
Yra Ukmergės centrinis stadionas.
Miestai partneriai
thumb|Ukmergės miestų partnerių rodyklė.
Miestai, su kuriais Ukmergė yra užmezgusi partnerystės ryšius:
Kenijos transportas
thumb|250px|Kelias Mačakoso apylinkėse
Kenijos transporto sistema yra viena iš labiausiai išplėtotų Rytų Afrikoje. Traukiniais susisiekiama su pagrindiniais miestais. Keliauti iš vieno miesto į kitą galima ir automobiliu ar lėktuvu. Vietinio transporto formos Kenijoje yra autobusai matatus (minibuses) ir taksi, kuriais bet kada galima pasiekti bet kurią norimą vietą. Tačiau apie 80 % kelių šalyje yra neasfaltuoti.
Mombasa yra pagrindinis Kenijos jūros uostas, taip pat aptarnauja ir Ugandą bei Ruandą. Kisumu yra pagrindinis uostas Viktorijos ežere. Upių transportas neplėtojamas, kadangi nėra vandeningų upių.
Kenija turi savo nacionalines oro linijas. Tarptautiniai oro uostai išsidėstę Nairobyje, Mombasoje ir Eldorete. Kenijoje eismas vyksta kairiąja kelio puse. Norint Kenijoje vairuoti automobilį, būtinos tarptautinės teisės. Asfaltuotuose keliuose leistinas greitis – 100 km/h, užmiesty – 70 km/h, gyvenvietėse – 55 km/h, draustiniuose – 25 km/h.
Andų Tolimoji šiaurė
Tolimoji Šiaurė  – istorinis-kultūrinis Andų civilizacijos regionas, dabartinės Kolumbijos teritorijoje. Būdamas toliau nuo Centrinio regiono, jis vėliau patyrė Senovės Peru civilizacijos įtaką, bet išvystė savitas, autonomiškas kultūras.
Geografija
thumb|150px|left|Andų kalnai šiaurėje ir Tolimojoje šiaurėje
Regionas lietėsi su Šiaurės regionu pietuose. Iš rytų jį supo Ljanosas ir Amazonija, o iš vakarų – tropiniais miškais apaugusios Ramiojo vandenyno pakrantės, kur vyrauja drėgnas tropikų klimatas (Ramiojo vandenyno regionas). Šiaurėje jis lietėsi su Sąsmaukos-Kolumbijos zona, kuri buvo buferinis regionas, jungęs Tolimąją šiaurę su Mezoamerika.
Šis Andų regionas – vienas geografiškai sudėtingiausių visoje Andų civilizacijoje. Jame, į šiaurę nuo Narinjo plynaukštės, Andų kalnynas išsiskiria į tris lygiagrečias grandines: Vakarų, Centrinę ir Rytų kordiljeras. Tarp jų įsiterpę dviejų didelių upių – Kaukos ir Magdalenos – slėniai. Rytinė kordiljera šiaurėje dar kartą šakojasi į Meridos kordiljerą (Venesueloje) ir Sierra del Perijá, apsupdamos Marakaibo ežerą pakrantėje.
Šioje Andų teritorijoje dvi svarbiausios upės formuoja du ilgus lygiagrečius gausiai gyvenamus slėnius, kuriuose vyrauja suni klimatinė juosta, rūgščios dirvos, sudarydamos aukštikalnių stepes – paramus. Magdalenos aukštupyje (piečiausiai) yra Magdalenos tarpeklis, vidurupyje – Bogotos plynaukštė. Kaukos slėnyje išskiriami du tankiai gyvenami slėniai.
Istorija
thumb|left|Andų tolimosios šiaurės kultūros Regione buvo išvystyta aukšto lygio kultūra, kuri ispanų neretai buvo lyginama su inkų kultūra.
Senovėje čia klestėjo priešistorinės San Augustino, kitos kultūros. Jas sukūrė čibčai, tauta, apgyvendinusi visą šią teritoriją. Ilgainiui Rytiniuose Anduose (aplink dabartinį Bogotos miestą) susiformavo smulkių valstybėlių konfederacija, valdoma muiskų. Svarbiausios dvi valstybėlės, vadomos valdovų, tituluojamų sipa ir sake. Gausus aukso dirbinių naudojimas inspiravo legendas apie El Dorado šalį.
Šis regionas buvo vienintelė sritis, neįjungta į Inkų imperiją XV a.
XVI a. Muiskų konfederacija buvo užkariauta ispanų.
Galiniai (Šakiai)
Galiniai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Griškabūdžio, prie kelio.
Bajorai (Švenčionys)
Bajorai – kaimas Švenčionių seniūnijoje, 8 km į šiaurę nuo Švenčionių.
Gerard Way
Gerard Arthur Way (g. 1977 m. balandžio 9 d. Samite, Naujasis Džersis) – amerikiečių dainininkas, dainų autorius ir komiksų rašytojas. Geriausiai žinomas kaip buvo goth/punk/emo muzikos grupės „My Chemical Romance“ įkūrėjas ir lyderis. Grupėje taip pat grojo jo brolis Mikey Way (boso gitara).
Vaikystė
Gerardas pirmąkart užlipo ant scenos ketvirtoje klasėje, mokyklos miuzikle suvaidinęs Piterį Peną. Vėliau vaikinas muzikuodavo įvairiose grupėse, kol nusprendė pasišvęsti grafiniam menui. Po mokyklos baigimo 1995 m. jis įstojo į Niujorko menų mokyklą, kurią 1999 m. baigė bakalauro laipsniu, įgijęs subtiliųjų menų specialybę. 2001 m. Gerardas bandė realizuoti savo ir draugų sukurtą animacinį filmuką „Breakfast Monkey“ („Pusryčių beždžionėlė“) televizijoje „Cartoon Network“, tačiau kanalo valdžia jo nepriėmė, kadangi filmukas buvo pernelyg panašus į tuo metu rodytą „Aqua Teen Hunger Force“.
Muzikinė karjera
Gerardą labai paveikė nesėkmė dėl šio animacinio projekto. O kaip Niujorko gyventoją, jį dar labiau sukrėtė rugsėjo 11-osios teroro aktas. Norėdamas pasukti gyvenimą kita linkme, jis sumanė suburti muzikos grupę. Kolektyvo pavadinimas, pasiūlytas Mikey Way’aus, buvo pagal rašytojo Irvino Welsh knygą „Ekstazė: trys cheminio romanso pasakos“. Gerardas pakvietė Ray'ų Toro, Mattą Pelissierį (kurį vėliau pakeitė Bobas Bryaras), Franką Iero ir savo jaunėlį brolį Mikey surengti pasirodymus rytinėje pakrantėje. Netrukus, 2002 m., grupė su mažai žinoma leidybine agentūra „Eyeball Records“ išleido debiutinį albumą „I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love“. Muzika tapo reikšmingu dalyku Gerardo gyvenime, padėjusiu jam nugalėti sunkumus: depresiją, kovą su alkoholizmu, piktnaudžiavimu narkotinėmis medžiagomis, kurios privedė jį parašyti gilių asmeninių išgyvenimų dainą „Helena“, skirtą mirusiai močiutei Elenai Lee Rush, kuri vaikystėje jį skatino ir mokė dainuoti, piešti bei vaidinti. Išleidę trečiąjį albumą „The Black Parade“, kuris susilaukė milžiniško pasisekimo, MCR nariai tapo viena populiariausių grupių pasaulyje, o jos nariai – tikromis žvaigždėmis, kurias nuolat kviečiasi į reikšmingiausius pasaulinius koncertus, TV laidas bei apdovanojimų renginius. Tačiau 2013 m. kovo 22 d. Gerard iniciatyva (dėl atgyjančių asmeninių problemų, kaip depresija ir alkoholizmas) grupė iširo. Toliau pradėjo solo karjerą savo vardu (Gerard Way and the Hormons) ir 2014 m. išleido albumą „Hesistant Alien“, kuris komerciškai buvo sėkmingas.
Asmeninis gyvenimas
Gerardas gyvenime yra patyręs nemažai sužeidimų, ką simbolizuoja įplyšusi lūpa, patemptas nugarkaulis, kepenų veiklos sutrikimai ir pan. Atlikėjas visapusiškai prisideda prie projektų, kovojančių prieš krūties vėžį.
2007 m. rugsėjo 3 d. Gerardas vedė grupės „Mindless Self Indulgence“ boso gitaristę Lyn-Z. 2009 m. gegužės 28 d. jiems gimė dukra Bandit Lee.
Guntas
Guntas  – upė Tadžikistane, Kalnų Badachšane, Pamyro kalnuose; Piandžo dešinysis intakas. Prasideda kalnų ledynuose, teka į vakarus. Aukštupyje vadinamas Aličūru (Аличур). Prateka Jašilkulio ežerą. Įteka į Piandžą ties Chorogu.
Guntas labai slenkstėtas, todėl mėgstamas plaukiotojų baidarėmis. Žemupyje įrengta hidroelektrinė.
La Kartuchos stadionas
Stadione kartais tarptautines varžybas žaidžia Ispanijos vyrų futbolo rinktinė. Jame taip pat vyko Ispanijos futbolo taurės finalai. 2007 m. kovo 31 d. šiame stadione kaip namų varžybas prieš Villarreal CF žaidė Real Betis, kai buvo laikinai uždrausta žaisti Estadio Benito Villamarín stadione.
Muzikos renginiai
Stadione vyko tokių grupių ar atlikėjų kaip Luis Miguel (1999 m. spalio 9 d.) ar Madonna (2008 m. rugsėjo 16 d.) muzikos renginiai. 2010 m. rugsėjo 30 d. vykusio 360° turo metu, priešais 76 000 žiūrovų auditoriją grojo airių grupė U2. Tai buvo didžiausias muzikos renginys, kada nors vykęs Sevilijoje.
Molinju stadionas
Molineux Stadium yra futbolo stadionas Vulverhamptone, Vakarų Midlandse, Anglijoje. Namų rungtynes nuo 1889 m. žaidžia Wolverhampton Wanderers futbolo klubas.
Po 1990 m. atnaujinimo Molineux buvo didžiausias ir moderniausias stadionas Anglijoje. Stadione vyko tarptautinės Anglijos ir Anglijos iki 21 metų rinktinių varžybos. Taip pat pirmasis 1972 m. UEFA taurės finalas tarp Wolverhampton Wanderers ir Tottenham Hotspur klubų, kurį bendru 3–2 rezultatu laimėjo Spurs klubas.
Jonas Katelė
thumb|250px|Kun. Jonas Katelė Jonas Katelė (1831 m. sausio 13 d. Suvainiai, Kupiškio valsčius – 1908 m. gegužės 21 d. Panemunėlis) – Lietuvos kunigas, švietėjas, daraktorius, draudžiamosios lietuviškos spaudos platinimo ir slaptųjų lietuviškųjų vakarų ir lietuvių mokyklų organizatorius. Buvo pirmojo slapto vaidinimo Panemunėlio apylinkėje rengėjas ir režisierius.
Biografija
1855 m. baigęs Varnių kunigų seminariją dirbo vikaru Naujamiestyje, Jūžintuose, Dusetose ir Zarasuose. Nuo 1872 m. iki mirties Panemunėlio Šv. Juozapo Globos bažnyčios parapijos klebonas, nuo 1906 m. garbės kanauninkas.
Nuo 1873 m. parapijos kaimuose steigė slaptas lietuviškas mokyklas, jas kontroliavo, iš gabesnių mokinių ruošė daraktorius. Pats mokė vaikus klebonijoje. Rūpinosi mergaičių švietimu. Organizavo knygnešių tinklą draudžiamajai lietuviškai religinei spaudai platinti. Rėmė lietuviškų vadovėlių leidimą, tuo tikslu susitikinėjo su to meto lietuvių visuomenės veikėjais. Rėmė slaptos lietuvių švietimo draugijos „Žvaigždė“ rengiamus vaidinimus. 1876 m. rugpjūčio 31 d. Vilniaus generalgubernatorius Petras Albedinskis už slaptų mokyklų laikymą atidavė policijos priežiūrai.
Bendradarbiavo laikraščiuose ir žurnaluose „Przegląd Katolicki“, „Slowo“ ir „Tygodnik Powszechny“. Parašė A. Strazdo biografiją (Tygodnik Powszechny, 1877, Nr. 30, perspausdinta „Aušroje“ 1883 m., Nr. 8/10).
Markūnai
Markūnai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Rūdiškių, prie kelio.
Beržanskis
Beržanskis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Beržanskienė (ištekėjusi moteris) ir Beržanskytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gurskai
Gurskai – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Troškūnų, piečiau kelio. Į rytus nuo kaimo telkšo Juostinas.
Etimologija
Manoma, jog kaimo pavadinimas kilo arba nuo  – „kalnas“ arba nuo lenkiškos pavardės Gorski. Iki XX a. vidurio kaimas dažniau vadintas Gurkiškiais.
Istorija
Kaimas minimas nuo 1789 m., kai priklausė Troškūnų dvarui. 1931 m. kaimas išskirstytas į vienkiemius. Veikė grietinės nugriebimo punktas. 1936 m. įkurta Gurskų pradinė mokykla, 1938 m. čia perkelta ir Mašinkos pradinė mokykla. 1968 m. pradinė mokykla uždaryta.
Baltagyslis pelėdgalvis
Baltagyslis pelėdgalvis (Tholera decimalis) – pelėdgalvių (Noctuidae) šeimos drugys. Skraido rugpjūčio – rugsėjo mėn. įvairiuose biotopuose: lapuočių ir mišriuose miškuose, pievose, paupiuose, gyvenvietėse. Vikšrai gyvena ant įvairių žolinių augalų šaknų. Vikšrų viršutinė pusė ruda, su šviesiai rudomis nugaros linijomis, o apatinė pusė pilka. Be to, skersai nugaros ant kiekvieno narelio yra po keturis juodus brūkšnelius. Žiemoja raudonai ruda lėliukė.
Lietuvoje dažna rūšis.
Vaclovas Baravykas
Biografija
1929–1936 m. studijavo Kauno universitete, 1935 m. – Londone. Nuo 1934 m. Pasvalio gimnazijos anglų kalbos mokytojas, 1944–1951 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1951–1962 m. Vilniaus pedagoginio instituto dėstytojas.
Bialozoras
Bialozoras − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pilnatis
thumb|200px|Kompozicinis [[Mėnulis|mėnulio vaizdas gautas su Galilėjo erdvėlaiviu.]] Pilnatis – Mėnulio fazė nuo opozicijos iki delčios, kada matoma nuo 1,0 iki 0,5 Mėnulio disko. Mėnulio pilnaties laiką apytikriai galima apskaičiuoti (įvertinus apskritiminę orbitą). Skaičiuojama pagal tokią išraišką :
kur,
Tačiau tikrasis pilnaties laikas skirsis nuo šio maždaug 14,5 valandos.
Radžkotas
Radžkotas – miestas Indijoje, Gudžarato valstijoje. 1,18 mln. gyventojų (2005). Išsidėstęs Karhijavaro pusiasalyje. Didelis prekybos ir pramonės centras regione, kuriame vyrauja žemdirbystė. Išvystyta medvilnės pramonė.
Mieste daug šventyklų, muziejų. Saurashtra universitetas yra vienas didžiausių valstijoje, taip pat yra keletas kolegijų.
Istorija
Miestas įkurtas 1612 metais.
Eduardas Romaniuta
Eduardas Eduardovičius Romaniuta (g. 1992 m. spalio 23 d. Ternopilyje) – ukrainiečių dainininkas.
Biografija
Eduardas Romaniuta gimė 1992 m. spalio 23 d. Ternopilyje. Nuo mažens tėvai pastebėjo sūnaus vokalinius sugebėjimus ir nusprendė, kad vaikas turėtų rimtai mokytis muzikos. Būdamas ketverių metų, muzikos mokykloje pradėjo mokytis vokalo. Kiek vėliau ten pat Eduardas mokėsi groti smuiku.
Dainininkas yra pelnęs daug vietinių ir tarptautinių muzikos konkursų apdovanojimų. Eduardas kelis kartus dalyvavo Ukrainos nacionalinėse atrankose, tačiau ten nesulaukė pripažinimo.
2015 m. vasario 28 d. Eduardas su kūriniu „I Want Your Love“ laimėjo Moldovos nacionalinį finalą ir išrinktas šios šalies atstovu 2015 m. „Eurovizijoje“ Austrijoje. Dainos „I Want Your Love“ muziką sukūrė švedas Erik Lewander, o tekstą paruošė australė Hayley Aitken ir britas Tom Andrews.
Galiniai (Utena)
Galiniai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vyžuonų.
Bangos uola
Jos neįprastą formą dar labiau paryškina ant jos augantys tamsiai juodi dumbliai, kurie sezoniškai pakeičia spalvą į rusvą.
Geologija
Bangos uola yra tik dalis didžiosios Haideno uolos, kurioje yra šimtai uolų, tokių kaip Corrigin uola. Šios uolos susiformavo prieš 3000 milijonus metų.
Šalia šios uolos yra kita žinoma – Hipopotamo Žiovulys.
NZSIS
thumb|150px|NZSIS antspaudas NZSIS – Naujosios Zelandijos specialioji tarnyba, įkurta 1956 metais.
Pagrindiniai tikslai:
Radviliškio rajono savivaldybės taryba 2003–2007 m.
Partijos
Rinkimai įvyko 2002 m. gruodžio 22 d. Rinkimuose gavo vietų:
Nuorodos
Oficiali svetainė
Avižieniai (Vilnius)
Avižieniai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje prie šiaurės vakarinio Vilniaus miesto pakraščio, 1 km į vakarus nuo automagistralės. Seniūnijos centras, 4 seniūnaitijos. Veikia Avižienių gimnazija (nuo 1964 m.), paštas (LT-14013). Kaime, prie kelio, stūkso Avižienių piliakalnis.
Istorija
XIX a. Avižieniai – užusienis Vilniaus apskrities Riešės valsčiuje.
1949–1993 m. Avižieniai buvo sodininkystės tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. 2023 m. patvirtintas Avižienių herbas.
Bieliakas
Bieliakas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bieliakienė (ištekėjusi moteris) ir Bieliakaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bardiškiai (Ukmergė)
Bardiškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Milašiūnų.
Marcinkonių getas
Marcinkonių getas – nacių valdžios įsakymu įkurtas žydų getas Marcinkonių miestelyje. Vienų šaltinių teigimu getas buvo įkurtas 1941 m. pabaigoje, kitų 1942 m. pavasarį (po žydų šventės Paschos).
Istorija
Nacių ir sovietų karo išvakarėse Marcinkonyse gyveno 370 žydų. Dauguma jų vertėsi prekyba ir amatais. Vietos žydų bendruomenė turėjo hebrajišką pradžios (Tarbuto) mokyklą, knygų jidiš ir hebrajų kalbomis bibliotekas ir maldos namus. 1941 m. liepos 26 d. duomenimis, miestelyje gyveno 324 žydai (iš jų 50 vaikų iki 6 metų) ir 651 kitų tautybių gyventojas.
Getas buvo įkurtas netoli Marcinkonių geležinkelio stoties, apie 1 km nuo miestelio, užėmė apie 1,5 ha plotą. Iš pradžių buvo galima laisvai įeiti į getą ir išeiti iš jo. Žydai netgi toliau galėjo prekiauti su pažįstamais aplinkinių kaimų valstiečiais. Dauguma geto kalinių dirbo geležinkelio stotyje ir grybų apdirbimo fabrikėlyje. 1942 m. vasaros viduryje Marcinkonių žydus pasiekė žinios apie masines jų tautiečių žudynes kaimyninėse Baltarusijos srityse. Į Marcinkonių getą atvykdavo išsigelbėję žydai iš kitų Baltarusijos vietovių. Nacių valdžia įsakė Žydų tarybai neįleisti tokių atvykėlių iš kitur. Gete buvo uždaryti ne tik Marcinkonių, bet ir Rudnios, Kabelių bei dalis Varėnos žydų. Iš viso čia buvo keli šimtai žydų.
Panaikinimas
Marcinkonių getas buvo panaikintas 1942 m. lapkričio 2 d. Jo kaliniai turėjo būti susodinti į traukinius ir išvežti nežinoma kryptimi, veikiausiai į koncentracijos stovyklą Vokietijoje. Akciją turėjo vykdyti vokiečių žandarai kartu su vokiečių muitininkais, girininkais ir kitais Reicho vokiečiais (iš viso 29 asmenys). Vadovu buvo paskirtas Pariečės žandarmerijos skyriaus vyresnysis vachmistras (Hauptwachtmeister d. Gendarmerie) Wietzke.
Vokiečiai getą apsupo apie 5 val. ryto. Prieš tai jiems buvo duotas nurodymas šaudyti bandysiančius pabėgti arba pasislėpti žydus. Atvykę vokiečių žandarai pakvietė Žydų tarybos atstovus ir pranešė apie būsimą geto evakuaciją. Visiems geto gyventojams buvo įsakyta 8 val. su būtiniausiais daiktais susirinkti geto aikštėje. Nustatytą valandą aikštėje buvo tik apie 80 žydų. Žandarai pareikalavo, kad susirinktų visi žydai, ir vaikščiojo po geto namus ieškodami pasilikusių žmonių. Geto aikštėje susirinko apie 150 žydų. Jiems buvo įsakyta rikiuotis į eiles po šešis. Staiga žydai ėmė bėgti: vieni pro sugadintą geto tvorą į mišką, kiti – į geto namus. Vokiečiai ėmė šaudyti į bėgančius žmones iš automatinių ginklų ir pistoletų. Buvo nušauta apie 90 įvairaus amžiaus žydų vyrų, moterų ir vaikų. Paskui vokiečiai vaikščiojo po namus ieškodami pasislėpusių žmonių. Surasti buvo šaudomi vietoje. Apieškoję geto namus, žandarai surado penkis slaptus bunkerius. Žydai atsisakė iš jų išeiti, tada žandarai bunkerius susprogdino granatomis. Likviduojant getą nužudyti nuo 105 iki 132 žydų, bet apie 200 žydų (daugumai jaunų vyrų) pavyko pabėgti į netoliese esantį mišką. Karą išgyveno 45 pabėgę žydai.
Petras Čeliauskas
Petras Čeliauskas (g. 1929 m. kovo 18 d. Surinkiškiuose, Šilutės rajonas) – Lietuvos pedagogas, kraštotyrininkas, esperantininkas, Švėkšnos sąjūdžio narys.
Biografija
Gimė 1929 m. kovo 18 d. Surinkiškiuose. 1948 m. baigė Švėkšnos gimnaziją, po karinės tarnybos – neakivaizdiniu būdu VPI (1960). 1949–1994 m. Švėkšnos mokykloje dėstė matematiką, braižybą, astronomiją, 1961–1969 m. ir 1975–1984 m. buvo direktoriaus pavaduotojas mokymo reikalams. Yra išleidęs didaktinės medžiagos darbui su perforuotomis plokštelėmis. 1969 m. susidomėjo kraštotyra, mokyklos 50-mečio proga įrengė muziejų. Jubiliejinio leidinio “Švėkšnos vidurinė mokykla” vienas iš autorių. Sukūrė abiturientų laidų ir jubiliejinių ženkliukų. Už istorinius publicistinius Švėkšnos miestelio tyrinėjimus bei publikacijas istoriniais klausimais P. Čeliauskas apdovanotas premija “Sidabrinė nendrė” (1996).
Kitas P. Čeliausko pomėgis – tarptautinė esperanto kalba. Į ją išvertė ir paskelbė A. Baranausko „Anykščių šilelį“, Maironio “Jūratę ir Kastytį”, E. Mieželaičio eilėraščių rinkinį “Žmogus”, V. Mozūriūno “Legendą apie Vilniaus pilį”, S. Nėries “Eglę žalčių karalienę” ir kitų poetų eilėraščių bei dainų. 1989 m. serijoje “Noriu žinoti” išleista jo knyga “Nuo Babelio iki Esperanto”. Į lietuvių kalbą yra išvertęs esperantininkų himną “Viltis” ir fantastinį romaną “Uždaras miestas”. P. Čeliauskas dalyvavo pasaulio esperantininkų kongresuose Norvegijoje, Suomijoje, Čekijoje, Prancūzijoje ir Vokietijoje. Nuo 1995 m. redagavo Lietuvos esperantininkų žurnalą “Litova stelo” (Lietuvos žvaigždė). P. Čeliauskas yra „Didžiojo lietuvių–esperanto kalbų žodyno“, išleisto 2018 m., vienas iš autorių. 1999 m. išleido knygą “Švėkšna atsiminimuose”. Jam suteiktas Pasaulinės esperantininkų sąjungos garbės nario vardas (1999).
Auvietai
Auvietais kartais vadinama ir kita etninė grupė, tuo metu gyvenusi Džedziango provincijos pietuose. Kad nemaišyti, pastarieji auvietai vadinami terminu rytiniai ou, o Guangsi auvietai - terminu vakariniai ou.
Istorija
Kinų šaltiniuose auvietai minimi kaip viena iš šimto vietų tautų, gyvenusių į pietus nuo Jangdzės upės baseino. Joms buvo priskiriamos pačios įvairiausios lingvistinės grupės. Avietai apibūdinami kaip nešioję trumpus plaukus, juodinęsi dantis ir darę tatuiruotes.
Vėlyvuoju laikotarpiu dalis auvietų sukūrė gentinę konfederaciją Namkuongą su sostine dab. Kaobango provincijoje. Auvietai prekiavo ir kariavo su savo pietiniais kaimynais lakvietais (austroaziečiai). 258 m. pr. m. e. Namkuongo vadas An Zuongas nukariavo lakvietus, prijungė jų karalystės Vanlango teritorijas ir sukūrė Aulako karalystę. Auvietams maišantis su lakvietais išsivystė vietnamiečių tautybė. Likę savo žemėse auvietai ilgainiui išsivystė į džuangus ir nungus.
FK Arsenal Kiïv
Kijevo „Arsenal“ – Ukrainos futbolo klubas iš Kijevo.
Istorija
Klubo ištakios siekia 1925 m. liepos 14 d. Šis darinys buvo išformuotas 1964 m.
2017/2018 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais ir pateko į Premjer lygą.
2018/19 m. Premjer lygoje liko paskutinėje 12 vietoje ir iškrito iš elito diviziono. Vėliau pranešta, kad komanda išformuojama.
Galiniai (Zarasai)
Galiniai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Salako.
Melvilio sala (Australija)
right|thumb|250px|Tivi salos Melvilio sala – sala į šiaurę nuo Šiaurinės teritorijos, Australijoje. Sala yra į vakarus nuo Koburgo pusiasalio ir Arnhemo Žemės, taip pat į šiaurę nuo Darvino.
Salos plotas 5786 km², ir ji yra 103 pagal didį sala pasaulyje. Jos klimatas tropinis. Tivi kalba jos pavadinimas Yermalner.
Pirmas europietis pamatęs salas 1644 metais buvo Abelis Tasmanas.
Melvilio sala ir Batersto sala yra žinomos kaip Tivi salos.
Bieliauskienė
Bieliauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Melvilio sala (Australija)
250px|thumb|left|Tivi salų aborigenų kapavietė
Bieliauskienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Bieliauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Bieliauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ignas Barkauskas
Ignas Barkauskas (g. 1988 m. lapkričio 6 d.) – Lietuvos šuolininkas į vandenį. Lietuvos vaikų ir jaunimo centro treneris. Nacionalinis čempionas.
Lomonosovka (Permaurai)
Lomonosovka (,, nuo 1938 m. liepos 16 d. Mauern, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Polesko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Saranskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Jašiškio piliakalnis
Jašiškio piliakalnis, Švedkalnis, Baltušava, Švedkapis – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 1880; Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR89; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1627) Anykščių rajono savivaldybės teritorijoje, Jašiškio kaime, Skiemonių seniūnija. Pasiekiamas važiuojant keliu Skiemonys – Voversiai, prieš buvusias Voversių fermas pasukus į kairę šiaurėn, pavažiavus keliu 2,2 km link išnykusio Baltušavos kaimo, po to miške, prieš nedidelį kalnelį pasukus į dešinę rytuosna, pavažiavus 550 m miško keliuku yra kairėje, prie pat kelio.
Piliakalnis
Piliakalnis yra atskiroje 7 m aukščio nupjauto kūgio formos kalvoje. Aikštelė ovali, pailga pietvakarių – šiaurės rytų kryptimi, 20x15 m. 3–3,5 m žemiau aikštelės piliakalnį šlaite juosia 7–8 m pločio terasa – buvęs griovys ir pylimas. Jis dar išlikęs vakariniame šlaite, kur yra 5,5 m pločio ir 0,6 m aukščio. Piliakalnis turėjo kultūrinį sluoksnį, kuris sunaikintas jį ariant. Buvo rastos trinamosios girnos. Piliakalnis apaugęs mišriu mišku
Tyrimai
1970 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Išartos trinamosios girnos yra privačioje kolekcijoje. 1974 m. pilaikalnį žvalgė Mokslinė metodinė taryba. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – I tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos kultūros ministro įsakymas dėl pripažinimo valstybės saugomu – 2005-04-29; Nr. ĮV-190. Paminklo teritorijos plotas 11400 m². Vizualinio apsaugos zonos pozonio plotas 665800 m².
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
HarperCollins
HarperCollins – JAV–Jungtinės Karalystės knygų leidykla, viena didžiausių knygų anglų kalba leidėjų pasaulyje. Būstinė – Niujorkas. Leidykla priklauso bendrovei „News Corp“. Turi padalinius Jungtinėse Valstijose, Jungtinėje Karalystėje, Kanadoje, Australijoje, Naujojoje Zelandijoje ir Indijoje.
thumb|left|180px|The News Building – „HarperCollins“ būstinė JK, [[Londonas|Londone]]
Istorija
Leidykla buvo įkurta Ruperto Murdoko 1989 m., sujungus tais pačiais metais nupirktą leidyklą „Collins“ (įsteigta 1819 m.) su dvejais metais anksčiau žiniasklaidos magnato įsigyta leidykla „Harper & Row“ (įsteigta 1817 m.).
2011 m. spalio mėn. buvo paskelbta, kad „HarperCollins“ už neatskleistą kainą perima teises į leidyklą „Thomas Nelson“ iš „Kohlberg Kravis Roberts & Co.“.
Bajorai (Ukmergė)
Bajorai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Tolučių. Seniūnaitijos centras.
Etimologija
Kažkada šiose vietose gyvenęs labai religingas žmogus, garbinęs šventąją Mariją. Manyta, kad Marija buvo kilusi iš bajorų giminės, todėl šitaip kaimas ir pavadintas.
Kloviso kultūra
thumb|Tipiškas Kloviso kultūros antgalis. Kloviso kultūra, dar vadinama Ljano kultūra (Llano culture) – vėlyvojo paleolito archeologinė kultūra, apie 10 000–8900 m. pr. m. e. paplitusi Šiaurės Amerikoje.
Kloviso kultūra – viena ankstyviausių paleoindėnų kultūrų. Pavadinta pagal Kloviso miestą JAV, Naujojoje Meksikoje, kur 1929 m. rastas pirmasis šios kultūros radinys. Pagrindinės šios kultūros gyvenvietės – Nakas, Lehneris, Murėj Springas (Arizona), Blekvoter Drou (Naujoji Meksika), Dentas (Koloradas), Yst Venači (Vašingtonas). Žmonės gyveno nedidelėmis, kelių šeimų, grupėmis. Vertėsi medžiokle (medžiojo mamutus, bizonus, elnius, laukinius arklius) ir žvejyba, rinko maistą. Naudojo antgalius (retušuotus visame paviršiuje) pagamintus iš titnago, obsidiano, chalcedono, gremžtukus, rėžtukus ir rėžiklius, peilius, taip pat kaulo ir rago dirbinius (smaigus su ovalo formos skylute, cilindrinius antgalius), kartais ornamentuotus. Manoma, kad Kloviso kultūrą pakeitė Folsomo kultūra.
Nors Kloviso kultūra ilgą laiką laikyta pirmąja paleoindėnų kultūra, tačiau rasti nauji archeologiniai radiniai rodo, jog Amerika gyvenama kur kas seniau. Brazilijoje rasta 11,5 tūkst. metų senumo kaukolė, Monte Verdėje, Čilėje, buvo gyvenama prieš 12–14 tūkst. metų, Volkeryje, Minesotoje, rasti 13–15 tūkst. metų senumo akmens dirbiniai, Meadowcroft Rockshelter vietovėje, Pensilvanijoje – 16–19 tūkst. m. radiniai, Kaktusų kalvoje, Virdžinijoje – 15–17 tūkst. m. akmens dirbiniai. .
Greta Šapkaitė-Valuckienė
thumb|150px|2003 m.
Greta Šapkaitė-Valuckienė (g. 1982 m. gruodžio 2 d. Vilniuje) – Lietuvos laidų vedėja, verslininkė.
Biografija
2006 m. VGTU baigė verslo vadybą.
2011 m. kandidatavo į Vilniaus savivaldybės tarybos rinkimus, bet Lietuvos socialdemokratų partijos sąraše liko 16-oje vietoje ir į tarybą nepateko.
Buvo UAB „Mokėjimo terminalų sistemos“ (dabar UAB „Foxpay“) ir UAB „Euretonas“ direktorė.
Nuo 2014 m. gyvena Monake.
Asmeninis gyvenimas
2010–2015 m. buvo ištekėjusi už Lino Valucko. 2013 m. gimė sūnus Aronas Konstantinas.
2020 m. San Marine ištekėjo už Dmitrijaus Pozarovo.
Kelmės rajono savivaldybės taryba
Kelmės rajono savivaldybės taryba – Kelmės rajono savivaldybės bendruomenės atstovaujamoji savivaldos institucija, atsakinga už savivaldos teisės, savo funkcijų ir bendruomenės iškeltų uždavinių įgyvendinimą bendruomenės interesais savivaldybės teritorijoje. Taryba renkama ketveriems metams visuotiniuose, slaptuose, laisvuose ir lygiuose rinkimuose pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus. Rinkėjai – savivaldybės teritorijos gyventojai, gali keisti kandidatų eilę sąraše, penkiems kandidatams suteikdami pirmumo balsus.
Tarybą sudaro 25 tarybos nariai. Naujai išrinktos tarybos nario įgaliojimai prasideda, o ankstesnės kadencijos tarybos nario įgaliojimai baigiasi nuo tos dienos, kurią naujai išrinkta taryba susirenka į pirmąjį posėdį.
Per du mėnesius nuo pirmojo naujai išrinktos savivaldybės tarybos posėdžio sušaukimo dienos turi būti išrinktas savivaldybės meras, paskirti mero pavaduotojas ir savivaldybės administracijos direktorius, sudaryti tarybos komitetai ir tarybos kolegija. Savivaldybės tarybos veiklos tvarką ir formas nustato Vietos savivaldos įstatymas ir savivaldybės tarybos veiklos reglamentas.
Savivaldybės taryba savo įgaliojimus įgyvendina kolegialiai savivaldybės tarybos posėdžiuose. Tarybos posėdžiams klausimus rengia komitetai bei komisijos savo posėdžiuose, tarybos narių frakcijos bei savivaldybės administracija. Taryba svarstomais klausimais priima sprendimus ir kontroliuoja jų įgyvendinimą.
Savivaldybė yra Lietuvos savivaldybių asociacijos narė.
Klausomieji kauliukai
thumb|right|260px|Klausomieji kauliukai: Plaktukas (Malleus); Priekalas (Inkus); Kilpa (Stapes); Būgninė membrana (Membrana tympany); Prieangis (Vestebule); Būgninė ertmė (Cavity of tymp.}
Klausomieji kauliukai – vidurinėje ausyje esantys trys kauliukai, kurie perduoda garso bangas per būgninę ertmę  nuo būgnelio iki prieangio langelio. Jie sudaryti iš skaidulinio tipo kaulo. Kilpos pamatas padengtas hialinine kremzle. Plaktuko ir priekalo susijungimo vietoje jų sąnariniai paviršiai taip pat padengti hialinine kremzle, kurioje į senatvę kartais prasideda skaidulinė distrofija. Klausomieji kauliukai yra šie: plaktukas, priekalas ( ir kilpa.
Smėlynė
Smėlynė – kaimas vakarinėje Anykščių rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietryčius nuo Troškūnų. Seniūnaitijos centras. Veikia malūnas, lentpjūvė. Išlikę Troškūnų dvaro pastatų.
Klausomieji kauliukai
Plaktukas
Plaktukas yra didžiausias iš visų ir siekia 8–9 mm ilgio. Jis sudarytas iš galvutės, kaklelio, rankenos, šoninės ir priekinės ataugų. Antibūgninėje kišenėje esantis ovalus viršutinis galas vadinamas galvute ; užpakalyje ji sudaro sąnarį su priekalu. Apačioje galvutės esantis susiaurėjimas vadinamas kakleliu. Nuo platesnės kaklelio apatinės dalies atsišakoja plaktuko ataugos: priekinė atauga ir trumpesnė šoninė atauga. Plaktuko rankena šoniniu šonu stipriai prisitvirtina prie būgnelio.
Smėlynė
Etimologija
Manoma, kad kaimo pavadinimas kilęs pagal tai, kad jo keliai buvo labai smėlėti.
Klausomieji kauliukai
Priekalas
thumb|right|260px|Priekalas: Priekalinis sąnarys (aticular surface); Priekalo kūnas (body of incus); Priekalo kojytė (short limb); Lęšinė atauga (lenticular process).
Smėlynė
Istorija
XVIII a. Smėlynėje abipus Juostos upės buvo Troškūnų dvaras (arba Smėlynės dvaras), išparceliuotas XX a. tarpukariu. 1932 m. kaimas išskirstytas vienkiemiais. Veikė grietinės nugriebimo punktas, garinė pieninė (nuo 1932 m.).
1949–1992 m. „Aukštakalnio“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Sovietmečiu, iki 1992 m. veikė Smėlynės biblioteka. 1985 m. įkurtas parkas (12 ha).
Klausomieji kauliukai
Priekalas
Priekalas yra sudarytas iš kūno ir dvejų ataugų. Priekalo kūnas masyvesnis, suspaustas iš šonų; jo priekinis paviršius sudaro sąnarį su plaktuko galvute. Nuo jo leidžiasi ilgoji priekalo kojytė, kuri apačioje užlinksta į vidų ir pasibaigia apvalia lęšine atauga ; jos vidinis kremzlinis paviršius sudaro sąnarį su kilpos galvute. Kūgio formos trumpoji priekalo kojytė yra nukreipta atgal ir raiščiais tvirtinasi prie antibūgninės kišenės sienos.
Kilpa
Kilpa sudaryta iš galvutės ir dvejų kojyčių ir pamato. Kilpos galvutė nukreipta į šoną ir sudaro sąnarį su priekalo lęšine atauga. priekinės ir užpakalinės kojytės išsilenkdamos sujungia galvutę su plokščiu, ovaliu kilpos pamatu. Pamatas žiediniu raiščiu prisitvirtina prie prieangio langelio kraštų.
Klausomųjų kauliukų sąnariai
Klausomieji kaukiukai susijungia tipiškais sąnariais. Priekalinis plaktuko sąnarys yra balninis, o priekalinis kilpos sąnarys  – rutulinis. Jų sąnariniai paviršiai padengti hialininės kremzlės, o visą sąnarį dengia kapsulė, išklota tepalinės plėvės.
Klausomųjų kauliukų tvirtinamieji raiščiai
Klausomuosius kauliukus tvirtina raiščiai. Vieni jų tiesiog gleivinės raukšlės, kuriomis eina kraujagyslės ir nervai į kauliukus ir jų sąnarius; kiti sudaryti iš stipraus kolageno skaidulų pluošto. Plaktukas tvirtinasi trimis raiščiais: priekiniu, viršutiniu ir šoniniu, o priekalas - viršutiniu ir užpakaliniu , o kilpos pamatas - žiediniu kilpos raiščiu.
Klausomųjų kauliukų raumenys
thumb|right|260px|Klausomųjų kauliukų raumenys: A (kolageno skaidulinis pluoštas; B epidermis; C gleivinės membrana; D plaktukas; E priekalas; F kilpa; G būgnelio tempiamasis raumuo; H šoninis plaktuko raištis; I plaktuko rankena; J kilpinis raumuo.
Kilpinis raumuo yra kūgiškoje ertmėje, esančioje piramidinėje iškilumoje. Jis prasideda nuo šios ertmės sienos, o jo mažytė sausgyslė, išlindus pro angą piramidės viršūnėje, prisitvirtina prie kilpos. Jis išlenkia kilpos pamatą iš prieangio langelio ir per klausomųjų kauliukų grandinę atpalaiduoja būgnelį. Abu raumenys paprastai susitraukia kartu ir veikia antagonistiškai.
Daugiau informacijos rasite:
Markūnai (Alionys)
Markūnai – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Alionių I.
Niksono doktrina
miniatiūra|220px|right|JAV prezidentas (1969–1974) Ričardas Niksonas Niksono doktrina, dar vadinama Guamo doktrina (Guam Doctrine) – JAV prezidento Ričardo Niksono doktrina, paskelbta spaudos konferencijoje 1969 m. liepos 29 d., jam lankantis Guamo saloje.
Pagal šį politinį principą JAV įsipareigojo ir ateityje rūpintis savo sąjungininkų saugumu, pareikšdamos teisę nustatyti savo vaidmens pobūdį ir sferas, dalyvaujant regioniniuose konfliktuose ir atsižvelgiant į savo nacionalinius interesus. Vienu iš šalies užsienio politikos posūkių turėjo tapti laipsniškas amerikiečių kariuomenės išvedimas iš Vietnamo. JAV turėjo pradėti perduoti sąjungininkų gynybos funkcijas jiems patiems. Padėti kariauti, o ne patiems savarankiškai kariauti. Prezidento R. Niksono kreipimesi į Kongresą 1970 m. vasario 18 d. ši doktrina, sovietų įtakai plintant Azijos šalyse, buvo priimta kaip pagrindinis JAV politikos kituose regionuose principas.
Prielaidos
JAV prezidentu 1969 m. tapus R. Niksonui, Vietnamo karas tęsėsi jau beveik ketverius metus. Karas pareikalavo virš 25 000 amerikiečių karių ir daugybės vietnamiečių civilių bei kariškių gyvybių. JAV administracija nenorėjo greitai nutraukti Vietnamo karo, pripažindama, kad karas baigsis JAV nenaudai. 1968 m. R. Niksonas propagavo „garbingos taikos“ su Vietnamu politiką. Taikos sudarymas su Vietnamu jam buvo svarbus planas. Todėl R. Niksonas paskelbė šią doktriną užsienio kelionių metu sustojęs Guame, tuo metu jau būdamas JAV prezidentu.
Bieliukas (reikšmės)
Bieliukas:
Bieliukas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bieliukienė (ištekėjusi moteris) ir Bieliukaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Gediminas Beresnevičius
Gediminas Beresnevičius (g. 1957 m. Telšiuose) – vienas fantastikos mėgėjų judėjimo Lietuvoje pradininkų, su Artūru Kakaru, Romualdu Buivydu ir kitais bendraminčiais 1979 m. spalio 2 d. įkūręs pirmą Lietuvoje fantastų klubą Vilniuje. Klubas vėliau buvo pavadintas „Dorado“. Būdamas fantastikos mėgėjų judėjimo lyderiu Lietuvoje inicijavo fantastikos mėgėjams skirtus renginius (seminarus, konventus, kūrybines stovyklas, žaidimų turnyrus), fantastinės kūrybos konkursus, mėgėjiškus leidinius (fenzinus), specializuotą fantastikos knygų bei žurnalų biblioteką, redagavo sudarinėjo bei leido fantastinių kūrinių knygas.
Socialinių mokslų daktaras. Mokslinių interesų sritis - kūrybiškumas, kūrybiškumo ugdymo būdai, kūrybinio mąstymo metodai, problemų sprendimo teorijos.
Yra parašęs 3 kūrybiškumo ugdymui skirtas knygas – „Kūrybiškumo ugdymas kaip žaidimas: Patarimai ir užduotys“ (Šviesa, 2018), „Sukurk kroodilą: Kūrėjo išlaisvinimo idėjos“ (Tyto alba, 2019) ir "Vaizduotės receptai" (2021).
Kartu su kitais yra sukūręs stalo žaidimą "Ardano lobiai".