cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Domicelė Mikalauskaitė
Biografija
1945–1993 m. dirbo Vilniaus universitete, 1967–1988 m. VU MF Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėja, 1975–1991 m. vadovavo savo iniciatyva įkurtai „Žmogaus racionalios mitybos laboratorijai“. Nuo 1989 m. – profesorė. 1954–1962 m. Higienos instituto skyriaus vedėja. 1983 m. įkūrė Respublikinį mitybos problemų centrą (nuo 1991 m. Mitybos centras) ir iki 1991 m. jam vadovavo.
Parengė 3 programas Lietuvos gyventojų sveikai mitybai organizuoti. 1978–1992 m. Medicininės mitybos problemų mokslinės tarybos prie TSRS Medicinos mokslų akademijos prezidiumo narė. Tyrė askorbo rūgšties įtaką kraujo baltymų apykaitai, patobulino nustatymo metodus – askorbo rūgšties kraujo plazmoje, liekamojo azoto audiniuose. Paskelbė daugiau kaip 300 mokslinių darbų.
Hieroglifinis pitonas
Hieroglifinis pitonas (Python sebae) – pitoninių (Pythonidae) šeimos roplys.
Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais.
Sepija (pigmentas)
Sepija, indiškas tušas – raudonai rudas, su nežymiu violetiniu atspalviu pigmentas, gaunamas iš galvakojų moliuskų sepijų (Sepiidae), taip pat – tapybos technika, artima akvarelei ir tušui. Kartais naudojama sausa sepija, kuria piešiama, panašiai, kaip pieštuku.
Gamyba
Tikras sepijos pigmentas gaunamas iš sepijų (kartais – aštuonkojų) rašalinių liaukų, kurias moliuskai naudoja gynybai nuo priešų – paskleisdami didelį rašalo debesį ir suklaidindami grobuonis. Rašalinių liaukų išskiriamas pigmentas yra juodas, sudarytas iš smulkių pigmento melanino dalelių, tačiau jį pavirinus su kaustine soda, gaunamas raudonai rudas, sodrios spalvos pigmentas, tinkamas dailei. Šiais laikais vietoje tikros sepijos neretai naudojami kiti rudų atspalvių dažai, pvz., marsas.
Pigmento savybės
Sepijos dažai naudojami mišiniuose su vandeniu, panašiai, kaip akvarelė, neretai tapoma kartu su tušu ar akvarele, pastarojoje kartais naudojama vietoje rudų dažų. Pigmentas gana neatsparus šviesai, nuo saulės šviesos per kelerius metus išblunka, keičia savo atspalvį, tačiau blankiai apšviečiami paveikslai, tapyti sepija, išlieka šimtmečius. Tapant aliejumi, sepija beveik nenaudojama, tačiau kartais naudojama kartu su pastele. Iš koncentruotos sepijos būna daromos kreidelės, kuriomis piešiama panašiai, kaip anglimi.
Naudojimas
Sepijos dažus naudojo dar senovės romėnai, šie dažai gana populiarūs buvo ir viduramžiais, tačiau visą tą laiką daugiausiai naudojami kaip rašymui skirtas rašalas.
Dailėje sepija ėmė plisti nuo XVIII a., kai pradėta naudoti kartu su akvarele vietoje rudų (plautų) medžio suodžių, o XIX a. tapo vienu iš plačiai paplitusių dažų. Populiarėjant fotografijai, sepija pradėta plačiai naudoti nuotraukoms tonuoti – ja nudažytos nespalvotos nuotraukos įgyja daug natūralesnius atspalvius, nei nespalvotos. Šiuo metu sepiją dažniausiai naudoja akvarelistai bei fotografai, kuriantys menines nuotraukas.
Narevo sinagoga
Narevo sinagoga  – medinė sinagoga stovėjusi Narevo kaime buvusioje ''ul. Piaski gatvėje, dabartinėje ul. Dąbrowski'' gatvėje.
Istorija
Sinagoga buvo pastatyta XX a. pradžioje, kai sudegė Narevo Senoji sinagoga. Per II pasaulinį karą sinagogos vidus buvo suniokotas, bet pats pastatas išliko geros būklės. Po karo pastate veikė biblioteka ir kino teatras. 1973 m. sinagoga sudegė ir kitais metais buvo visiškai nugriauta. Sinagoga buvo pastatyta ant stačiakampio plano formos. Rytinėje sinagogos dalyje buvo maldų salė.
Vosiūnai (Švenčionys)
Vosiūnai – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Adutiškio.
Vilniaus Petro Vileišio progimnazija
Vilniaus Petro Vileišio progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Užupyje, Filaretų g. 3, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 195008119. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.
Istorija
Vilniaus miesto tarybos 2001 m. balandžio 18 d. sprendimu Vilniaus Užupio gimnazijos bendrojo lavinimo skyriaus pagrindu įsteigta nauja, Petro Vileišio vardu pavadinta pagrindinė mokykla. Į P. Vileišio pagrindinę mokyklą perėjo Užupio gimnazijos bendrojo ugdymo skyriaus moksleiviai ir mokytojai.
2011 m. liepos 13 d. pagrindinė mokykla pertvarkyta į progimnaziją.
Geltonžiedė liucerna
miniatiūra|Apdulkinimas Geltonžiedė liucerna (Medicago falcata) – pupinių šeimos, liucernos genties augalų rūšis.
Ochra
Ochra – seniausias iš žmonijai žinomų pigmentų (seniausios urvų tapybos amžius yra apie 45 tūkstančių metų). Ochros pagrindą sudaro geležies rūda, turinti limonito. Rudos ochros pagrindą sudaro mineralas gėtitas. Ochros spalva svyruoja nuo rusvai geltonos (žalia ochra) iki rudai raudonos (deginta ochra). Geriausia ochra kasama Prancūzijoje. Atspari šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą, nenuodinga, naudojama dailėje, namams dažyti ir pan. Naujaisiais laikas vietoje ochros neretai naudojamas ryškesnes spalvas turintis marsas.
Neolite Senovės Europoje raudona ochra būdavo apibarstomi mirusiujų kūnai. Tyrinėtojai mano, kad ochra simbolizuodavo gyvybės šaltinį-kraują.
Geltonžiedė liucerna
Kilusi iš Viduržemio jūros baseino, tačiau plačiai paplitusi pasaulyje.
Luapula
Luapula  – upė Zambijoje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje. Luapula laikoma vandens sistemos, sudarančios Kongo ištakas dalimi. Išteka iš Bangveulu ežero Zambijoje, maitinamo Čambešio upės, laikomos tolimiausiąja Kongo ištaka. Teka daugiausia šiaurės vakarų kryptimi, slenkstėta; upės farvateriu išvesta Zambijos ir Kongo Demokratinės Respublikos valstybės siena. Įteka į Mveru ežerą. Iš šio ištekanti Luvua laikoma šios vandens sistemos tęsiniu.
Geltonžiedė liucerna
Žydi iki rugsėjo mėn. pabaigos. Auga sausose pievose, šlaituose, pakelėse, pagrioviuose, sausuose kalkinguose dirvožemiuose. Paplitusi beveik visuose Lietuvos rajonuose.
Žiedai išskiria daug nektaro, juos noriai lanko vabzdžiai. Labai vertingas, geros cheminės sudėties pašarinis augalas atsparus šalčiui ir sausrai, taip pat grybelių sukeliamoms ligoms. Labai tinkamas auginti ardomuose šlaituose, kur trūksta drėgmės. Liucernos derlius gaunamas nelabai didelis, be to, ją sunku užauginti ir mechanizuotai nurinkti sėklas, todėl kultūroje nelabai paplitusi.
Žemaičių prietelius
Istorija
Įsteigė Jurgis Dagilis. Leido Telšių vyskupija ir Telšių katalikų veikimo skyriaus valdyba. Spausdino Švyturio spaustuvė Kaune, Vyskupijos spaustuvė Telšiuose. Išėjo 758 numeriai. Leido priedus „Jaunimas“, „Šeimyna“, „Svirplys“ ir kt.
Rašė apie katalikiškų organizacijų veiklą, bažnyčios gyvenimą, svarstė ekonominio, politinio, socialinio gyvenimo klausimus, spausdino žinias iš Telšių, Lietuvos bei užsienio.
Bendradarbiavo Vincentas Borisevičius, S. Gabaliauskis, S. Grigaliūnas, Albinas Pocius, M. Račkus, V. Raulinaitis, Justinas Staugaitis, K. Šukys, K. Vanagas, G. Valančius, Aleksandras Vitkauskas, Algimantas Žukas ir kt.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Ukrainos nepriklausomybės karai (taip pat Ukrainos revoliucija; ) – ginkluoti konfliktai ukrainiečių etnografinėse žemėse, kilę siekiant sukurti Ukrainos valstybingumą, pakeisti šalyje nusistovėjusią tvarką. Prasidėjo po Rusijos Vasario Revoliucijos 1917 m. ir tęsėsi iki 1921-ųjų kovo. Ukrainos revoliucijos metu susikūrė nepriklausomos trumpalaikės Ukrainos Liaudies Respublika, Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika, Krymo Liaudies Respublika, marionetinė Ukrainos valstybė (Vokietijos imperijos parama) ir nemažai sovietinių valstybių. Dėl išorinės karinės agresijos ir vidinių ideologinių nesutarimų nebuvo pasiekti Ukrainos revoliucijos tikslai, tad nepavyko apginti nepriklausomybės. Įvairiu metu ginkluoti konfliktai vyko su bolševikais, Lenkija, Vokietijos imperija, Laisvąja teritorija (Machovščina). Pralaimėjus nepriklausomybės karus Ukrainos teritoriją pasidalino: Ukrainos SSR – didžioji Ukrainos dalis, Lenkija – Haličas ir Voluinė, Rumunija – Besarabija ir Bukovina, Čekoslovakija – Užkarpatė.
Nepriklausomybės paskelbimas
1917-ųjų metų kovą Kijeve sušaukta Centrinė taryba. 1918-ųjų sausio 22 d. ji paskelbė apie Ukrainos Liaudies Respublikos nepriklausomybę.
1918-ųjų vasario pradžioje Kijevą užėmė Raudonoji armija. Vasario pabaigoje rusų kariai buvo okupavę didžiąją dalį Ukrainos. Tų pačių metų kovo pradžioje išvydami rusus Ukrainą okupavo vokiečių kariai.
1918 m. balandį, Vokietijai palaikant, įvyko Centrinės Rados perversmas, kuriam vadovavo Pavlas Skoropadskis. Nuvertus Radą, nauju valstybės vadovu tapo Skoropadskis, pasivadinęs etmonu; suvažiavime priimtas naujas valstybės pavadinimas – Ukrainos valstybė. Ukrainą pradėjo valdyti Centrinių valstybių sąjunga.
Rita Dambrauskaitė
Rita Dambrauskaitė (g. 1970 m. Algirduose, Ukmergės rajonas) – teisininkė, teisėja, Panevėžio miesto apylinkės teismo teismo pirmininkė.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Machnovščyna
Etmonas Skoropadskis, marionetinės Ukrainos Valstybės galva, nesėkmingai stengėsi atkovoti RUSA užimtas Ukrainos teritorijas. Po Vokietijos vakarų fronto griūties buvo atšauktas atgal į tėvynę.
Rita Dambrauskaitė
Biografija
1980 m. baigė Ukmergės rajono Leonpolio pradinę mokyklą, 1988 m. Ukmergės 2-ąją vidurinę mokyklą, 1997 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą, įgijo teisininko kvalifikaciją.
Albanijos socialdemokratų partija
Albanijos socialdemokratų partija, (PSD, alb.: Partia Social Demokrate, angl: Social Democratic Party) – Albanijos kairioji politinė partija.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Machnovščyna
1918 m. kovo mėn. RUSA pavyko nugalėti vokiečius, austrus, Ukrainos nacionalistus ir Baltosios armijos dalinius.
Albanijos socialdemokratų partija
Įkurta 1991 m. Parlamento rinkimuose 1997 m. gavo 8 vietas iš 155, 2001 – 4 vietas iš 140 ir vieną vietą vyriausybėje. Nuo 2005 m. rinkimų parlamente turi 7 vietas.
Rita Dambrauskaitė
Biografija
Moka lietuvių, anglų kalbas.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Machnovščyna
Tuo metu kovodami su baltaisiais, bolševikai laikinai sutiko su šiomis sąlygomis, bet greitai nustojo tiekti machnoviečiams svarbiausius resursus. 1921 m. rugpjūtį išvargęs Machno galiausiai išvarytas į tremtį, pabėgo į Rumuniją, tada Lenkiją ir galiausiai Paryžių. Anarchistinė „machnovščyna“ žlugo.
Albanijos socialdemokratų partija
SI narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Ukrainiečių judėjimas Vakarų Ukrainoje
1918-ųjų lapkritį Haliče įvyko sukilimas, po kurio susiformavo Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika (VULR). Tuo pačiu metu Kijeve nuverstas netekęs Vokietijos paramos Skoropadskis. Įkurta Ukrainos direktorija, jos vadovu tapo diktatorius Simonas Petliūra. 1919 m. sausio 22 d. įvyko iškilmingas Ukrainos Liaudies Respublikos ir Vakarų Ukrainos Liaudies Respublikos susijungimas.
Albanijos socialdemokratų partija
Pirmininkas – nuo 1991 m. Skenderas Gžinušis, 1987–1991 buvęs Albanijos švietimo ministras, vėliau – parlamento pirmininkas.
Ukrainos nepriklausomybės karai
Karinis konfliktas
1918-aisiais atgavusi nepriklausomybę Lenkija ėmė siekti atkurti Abiejų Tautų Respubliką arba sukurti netgi už ją didesnę valstybę (žr. Tarpjūris). Lenkijai siekiant prisijungti ukrainiečių žemes 1918 m. rudenį kilo ginkluotas konfliktas tarp ULR ir VULR vienoje pusėje bei Lenkijos, Rumunijos ir Čekoslovakijos kitoje.
Kariniai veiksmai prasidėjo 1918 m. lapkričio 1 d. Konfliktas baigėsi Ukrainos pralaimėjimu 1919-ųjų vasarą, nusinešęs apie 25 tūkstančius gyvybių.
Ginkluotas konfliktas su bolševikais
1920 m. balandžio 21 d. ULR Direktorija ir Lenkija susitarė dėl sienos palei Zbručės upę ir dėl karinės sąjungos prieš bolševikus. Pagal sutartį Ukraina pripažino Haličą su plačiomis autonomijos sąlygomis Lenkijai mainais už karinę paramą kare prieš bolševikus bei ULR teritorinį neliečiamumą po karo.
1920 m. balandžio 25 d. Lenkija pradėjo didelę operaciją prieš bolševikus: pietuose puolė jungtinė lenkų ir ukrainiečių, šiaurėje vien lenkų armija. Gegužės 7-ąją užimtas Kijevas, tačiau jau mėnesio pabaigoje bolševikų armija pradėjo konrataką, po kurios užemė Kijevą, Vilnių, Minską bei daugybę kitų miestų. Lemiamą mūšį prie Vyslos rugpjūtį laimėjo lenkai, sustabdydami tolesnį bolševikų puolimą. Karas baigėsi 1921-ųjų kovą pasirašius Rygos taikos sutartį.
Preibė
Istorija
Preibė (Preybe), kaip minima Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje, 1372 m. buvo nuniokota kryžiuočių.
Sporting Fingal FC
Dublino „Sporting Fingal“ – Airijos futbolo klubas iš Dublino.
Istorija
Klubas per 3 sezonus nuo įkūrimo sugebėjo patekti į aukščiausiąją lygą, kur debiutiniame sezone 2010 m. užėmė 4-ąją vietą, tačiau dėl finansinių sunkumų klubas po sezono pasitraukė iš lygos.
Sezonai
Šaltiniai:
Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija
Šiaurės Airijos socialdemokratų ir darbininkų partija (SDLP – :, airiškai: Páirtí Sóisialta Daonlathach an Lucht Oibre) – nedidelė, bet įtakinga Šiaurės Airijos kairioji nacionalistinė politinė partija.
Apie partijos įkūrimą paskelbta 1970 m. Įkurta parlamento narių nuo Airijos respublikonų darbo partijos Gerio Fito ir Džono Hjumo iniciatyva Belfaste. Siekia Šiaurės Airijos prisijungimo prie Airijos Respublikos. 1971 m. vykusiame suvažiavime įkurtas alternatyvus parlamentas.
Rinkimuose
1973 m. savivaldybių rinkimuose gauta 13,4 % balsų, partija dalyvavo derybose dėl naujos Asamblėjos su Airijos taryba. Asamblėjos rinkimuose gauta 22 % balsų ir 19 vietų, Denis Haugis išrinktas antruoju pirmininku. 1974 m. sudarytoje vyriausybėje SDLP gavo 6 ministrų postus, G. Fitas tapo ministro pirmininko pavaduotoju. Tačiau gegužės mėnesį po darbininkų streikų ir Asamblėja, ir vyriausybė žlugo.
1974 m. rinkimuose į Konstitucinį konventą gauta 23,7 % balsų ir 17 vietų. Savivaldybių rinkimuose gauta 20,6 % balsų ir 113 mandatų, 1981 m. – 17,5 % ir 103 mandatai, 1985 m. 100 vietų iš 556.
D. Hiumas 1979 m. ir 1984 m. išrinktas Europarlamento nariu. Didžiosios Britanijos parlamento rinkimuose 1983 m. išrinktas vienas D. Hjumas, bet 1987 m. SDLP gavo 3 vietas Bendruomenių rūmuose ir jas išlaiko iki šiol.
1982 m. rinkimuose į Šiaurės Airijos Asamblėją gavo 18,8 % balsų ir 14 vietų, bet valdyme nedalyvavo, 2001 m. gavo 24 vietas, be to iškovojo 117 vietų 24 apskričių tarybose.
2003 m. gavo 18 iš 108 vietų nacionaliniame parlamente.
Turi 8000 narių, palaikoma katalikų. SI narė nuo 1976 m. PES narė, nors narių Europarlamente ir neturi.
Pasaulio rekordas
Pasaulio rekordas – išmatuojamas pasiekimas (veiksmas, įvykis), objektas, arba jų visuma pranokstanti kitus tokio pat pobūdžio rezultatus. Rekordas nusako tiek gyvų, tiek ir negyvų objektų ar reiškinių šiuo metu žinomas maksimalias (minimalias) ribas ir yra matuojamas mato vienetais arba pasikartojimų skaičiumi. Pasaulio rekordai registruojami remiantis tam tikromis, iš anksto nustatytomis taisyklėmis. Dėl skirtingų organizacijų ar asmenų taikomų metodologijos skirtumų registruojami ir skelbiami rekordai gali skirtis. Vienas iš labiausiai paplitusių leidinių, kuriame publikuojami pasaulio rekordai yra Gineso rekordų knyga.
Remiantis Gineso rekordų knygos taisyklėmis kai kuriose šalyse registruojami nacionaliniai rekordai, leidžiamos nacionalinės rekordų knygos.
Lietuvoje nacionalinius rekordus registruoja agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo.
Juteikiai
Juteikiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Ariogalos.
Warhammer: The Game of Fantasy Battles
Warhammer Fantasy žaidime galima rinktis vieną iš penkiolikos frakcijų. Kiekviena jų turi savo stiprybes ir savo trūkumus. Pavyzdžiui, miško elfai turi geriausius žaidime lankininkus, tačiau jų šarvai labai prasti. Tuo tarpu Bretonnia turi vieną geriausių kavalerijų, bet labai silpnus pėstininkus.
Frakcijos
thumb|250px|right|Mūšio lauke išrikiuota Skavens ir Night Goblins (iš Orcs and Goblins) armija thumb|250px|right|Tamsiųjų elfų (Dark Elves) [[Balista|balistos]] Warhammer Fantasy Battle žaidime egzistuoja šios frakcijos:
Kita
Warhammer Fantasy pasaulyje vėliau buvo sukurta daug kitų žaidimų. Pirmasis tokių – Blood Bowl, tam tikra žiauri regbio (ar amerikietiško futbolo) atmaina. Taip pat egzistuoja ir šiame pasaulyje vykstantis vaidmenų žaidimas pavadinimu Warhammer Fantasy Roleplay bei strateginis jūrų žaidimas Man O'War. Iš viso sukurti keturi kompiuteriniai žaidimai, kurių paskutinis – Warhammer Online: Age of Reckoning (MMORPG).
Warhammer Fantasy Battle pagrindu sukurtas ir panašus žaidimas tolimame ateities pasaulyje – Rogue Trader, vėliau išsivystęs į Warhammer 40 000.
Dilgialapis katilėlis
Dilgialapis katilėlis (Campanula trachelium) – katilėlinių (Campanulaceae) šeimos daugiametis augalas.
Jutiškiai
Jutiškiais vadinami kaimai:
Adampolis (Liublino vaivadija)
Adampolis  – kaimas Lenkijos rytuose, Virikų valsčiuje, Vlodavos apskrityje, Liublino vaivadijoje.
Istorija
Nuo XV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1913-1928 m. kaime pastatyti Zamoiskių rūmai, kuriuos suprojektavo lietuvių kilmės architektas Jonas Koščicas Vitkevičius. Per II pasaulinį karą rūmuose įsikūrė nacių štabas, o kaime veikė priverstinio darbo stovykla, kurioje dirbo apie 8,000 žydų, kurie vėliau buvo nužudyti arba išvežti į Sobiburo koncentracijos stovyklą.
Jurgis IV
thumb|left|100px|Jurgio IV monograma Jurgis IV (1762 m. rugpjūčio 12 d. Londonas – 1830 m. birželio 26 d. Vindzoro pilis) – Jungtinės Karaystės ir Hanoverio karalius (1820–1830 m.).
Biografija
Karaliaus Jurgio III vyriausiasis sūnus. Garsėjo išlaidumu ir ekstravagancija. Nepaisydamas draudimo karališkosios šeimos nariams iki 25 m. tuoktis be karaliaus sutikimo, 1785 m. slapta vedė 6 metais vyresnę našlę M. Fitzherbert. Dėl nuotakos priklausymo katalikams, Parlamento sprendimu 1787 m. santuoka buvo paskelbta neteisėta. Dėl skolų vedė antrą kartą, bet su sutuoktine Karolina Braunšveigiete negyveno. Tėvui susirgus psichikos liga, nuo 1811 m. tapo princu regentu. Tapęs karaliumi globojo menus, nesėkmingai siekė stiprinti valdovo autoritetą. Mėgino sutrukdyti priimti katalikų politines ir civilines teises pripažįstantį įstatymą (priimtas 1829 m.).
Albanijos socialistų partija
Albanijos socialistų partija, (SPA, alb.: Partia Socialiste E. Shqipërisë, angl.:Socialist Party Of Albania) – Albanijos politinė partija.
Buvusios komunistų partijos teisių perėmėja, iki 1991 m. Darbo partija. Parlamento rinkimuose 1997 m. gavo 101 vietą iš 155 Liaudies asamblėjoje, sudarė Fatos Nano, kuris trumpą laiką buvo premjeru ir 1991 m., vyriausybę ir įgyvendino konstitucinę reformą.
1998 m. buvo suformuota socialisto Pandelio Majko, vėliau Iliro Metos, 2002 m. vėl P. Majko vyriausybė, jam 2002 m. atsistatydinus po Alfredo Moisiu išrinkimo prezidentu, ministru pirmininku paskirtas socialistas Fatas Nanas.
Kuraga
thumb|right|250px|Kuraga Kuraga - džiovintų vaisių rūšis, džiovinti abrikosai be kauliukų.
Albanijos socialistų partija
2001 m. Liaudies asamblėjos rinkimuose gavo 74 mandatus iš 140.
Kuraga
Gaminant kuragą iš abrikosų kaulavaisių išima kauliukus ir tada džiovina saulėkaitoje 6-8 dienas. Vienas kilogramas kuragos išeina iš 3-4 kilogramų šviežių abrikosų.
Kuragoje išlieka didžioji dalis abrikosų vitaminų ir visi mikroelementai. Kuragą vertina už didelį kalio, organinių rūgščių, karotino, fosforo, kalcio, geležies ir vitamino B5 kiekį. Kuraga laikoma priemone, stiprinančia širdies veiklą, didinančia hemoglobino kiekį kraujyje.
Jahija ibn Muhamedas
Jahija ibn Muhamedas (arba Jahija I, yaḥyā ben muḥammad ben idrīs, m. 864 m.) – penktasis Idrisidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 848 m. iki mirties. Jis buvo Muhamedo ibn Idris sūnus, perėmęs sostą iš brolio Ali ibn Idris, ir pasivadino Jahija I. Po mirties sostą paliko savo sūnui Jahija II.
Kuraga
Kuraga valgoma viena arba naudojama kulinarijoje desertams gaminti, kompotams virti.
Gilgamešo epas
thumb|right|250px|Viena iš Gilgamešo epo lentelių thumb|right|250px|Epo dantiraščio lentelės Gilgamešo epas – Babilono epas apie mitinį Uruko karalių Gilgamešą, vienas ankstyviausių žinomų literatūros kūrinių. Epą sukūrė ir užrašė šumerai, jį atkartojo babiloniečiai, o vėlesniais amžiais jis tapo daugelio tautų mitu.
Albanijos socialistų partija
SI konsultacinė narė nuo 1999, tikroji narė nuo 2003 m. spalio 27 d.
Kuraga
<span style="font-family: trebuchet ms, geneva;">
Albanijos socialistų partija
Pirmininkai:
Jahija ibn Muhamedas
Istorija
Jahija I valdymo metais, sostinė Fesas tapo prieglobsčiu pabėgėliams Andaluzijos ir Kairuano (Tunisas). Miestas sparčiai plėtėsi, 859 m. Fese įkurtas Al Kairuano universitetas.
Gilgamešo epas
Išsamiausia išlikusi epo versija užrašyta ant 12 molinių lentelių, rasta VII amžiaus Asirijos karaliaus Ašurbanipalo bibliotekos griuvėsiuose Ninevijoje. Jos priskiriamos maždaug 650 m. pr. m. e. laikotarpiui. Dar vėliau rasta 2000 m. pr. m. e. lentelių su šio epo fragmentais. Kalbos analizė leidžia spėti, kad pasakojimas buvo sueiliuotas iki 2000 m. pr .m. e. (iš ankstesnių šaltinių). Laikoma, kad šumerų dantiraštis atsirado apie 3300 m. pr. m. e. Yra išlikę senieji epo fragmentai keturiomis kalbomis: šumerų, akadų, hetitų ir huritų. Jame aprašomo Tvano versija turi savų liudijimų, tačiau tarp jų ir Biblijos yra nemažai bendrumų.
Epo pagrindinis veikėjas yra mitologinis karalius Gilgamešas, kuris galėjo būti istorinis asmuo. Šumero karalių sąraše jis priklauso pirmajai Uruko dinastijai, karaliavo neįtikėtinai ilgus 126 metus, kaip ir buvo priimta Karalių sąraše minint pirmųjų biblinių karalių valdžios trukmės laikotarpius.
Epas
Karalius Gilgamešas pasistengė perimti prieš Tvaną turėtas žinias – jis ant akmens plokščių surašė visus savo darbus, tarp kitų paminėdamas ir pastatytą Uruko gynybinę sieną, šventyklą deivei Ištar. Tačiau pasižymėjo despotišku valdymu, todėl jo pavaldiniai kreipėsi į dievus, kurie sukūrė jam lygiavertį varžovą Enkidu. Tačiau po dvikovos Enkidu tampa Gilgamešo bendražygiu daugeliui pavojingų nuotykių. Vėliau Enkidu žūsta. Įrašas XI lentelėje:
Epe pasakojama kaip dievai bando pražudyti žmones, siųsdami jiems tvaną. Tačiau išminties dievas vienam žmogui pažada amžiną gyvenimą, jei jis pastatys laivą ir išgelbės žmoniją. Žmogus dievo paklauso ir pastato laivą, išsigelbėja pats su žmona ir dar išgelbėja po porą iš kiekvienos gyvulių rūšies.
Po tvano žemėje sukuriama karalystė. Ją valdo Gilgamešas. Jį įsimyli meilės ir karo deivė Inana, tačiau Gilgamešas deivę atstumia, nes ji turėjo daugybę meilužių. Inana nužudo Gilgamešo draugą, ir Gilgamešą apima mirties baimė. Jis nori tapti nemirtingu. Karalius prisimena, jog kitoje Mirties jūros pusėje gyvena nemirtingas žmogus. Gilgamešas nuvyksta pas tą žmogų ir iš jo sužino, kad jūros dugne auga nemirtingumą suteikiantis augalas. Gilgamešas neria į gilumą, randa augalą. Tačiau vos tik jam išnirus iš vandens, augalą nugvelbia gyvatė. Gilgamešui telieka likusį gyvenimą mėgautis šlove.
Populiariojoje kultūroje
Per visą epo gyvavimo istoriją pateikta daugybė teksto ar atskirų lentelių vertimų versijų ar perpasakojimų. Mokslo ir populiariojoje literatūroje pirmauja sąsajų su Biblija (ypač Tvano epizodu) tema. Istorinio senovės teksto gyvybingumą liudija daugybė šiuolaikinių kūrinių, perteikiančių šio epo variacijas. Pvz., 1986 m. išleistas kanadiečio rašytojo Alaino Gagnono (g. 1938 m.) romanas „Gilgamešas“. Sukurta daug spektaklių, muzikos ir teatro kūrinių mito apie Gilgamešą tema.
Žemaičių saulutė
Žemaičių saulutė – kultūros savaitraštis Žemaitijai ir žemaičiams, einantis nuo 1994 m. spalio 4 d. Plungėje.
Istorija
Redaktorė Kristina Paulauskaitė.
Eskortinis naikintuvas
Eskortinis naikintuvas – Antrojo pasaulinio karo laikų naikintuvas, skirtas (tinkamas) lydėti bombonešius iki taikinio ir atgal. Skiriamasis bruožas – didelis veikimo spindulys, kad naikintuvai galėtų pridengti bombonešius visame kelyje.
Dar prieš Antrąjį pasaulinį karą buvo sukurta daug dvivariklių sunkiųjų naikintuvų, turėjusių talpius degalų bakus. Šie naikintuvai neretai negalėjo atlikti eskortinių funkcijų, nes juos įveikdavo gerokai vikresni vienvarikliai naikintuvai. Karo eigoje buvo sukurta vienvariklių tolimų nuotolių naikintuvų, kurie naudodami numetamus bakus, galėjo atlikti ir eskortines funkcijas.
Pokario dešimtmečiais ėmus naudoti reaktyvinius variklius, kurie lėmė mažus veikimo spindulius, pasidarė sunku kurti eskortinius naikintuvus, 6-7 dešimtmečiais buvo suformuluota prasiveržimo naikintuvų koncepcija, bet tokie naikintuvai taip ir nebuvo gaminami.
Liuftvafė
Britanijos mūšio metu Liuftvafė kaip eskortinius naikintuvus naudojo Messerschmitt Bf 109 ir Messerschmitt Bf 110, kurie bazavodsi Prancūzijoje. Nors skraidė iš gana netolimų aerodromų, Bf 109 veikė ties veikimo spindulio riba, todėl neilgai galėdavo saugoti bombonešius, nes kitaip pristigdavo degalų keliui atgal. Tuo tarpu Bf 110, sukonstruoti būtent bombonešiams lydėti, buvo nepakankami efektyvūs oro mūšiuose, juos lengvai įveikdavo britų oro pajėgų Supermarine Spitfire ir Hawker Hurricane. Bf 110, lydėdavę Heinkel He 111 ir Junkers Ju 88 vidutinius bombonešius, numesdavo savo vežtas lengvas aviacines bombas ir trumpai kaudavosi su britų naikintuvais.
Žyvecas
Žyvecas  – miestas pietų Lenkijoje. Priklauso Silezijos vaivadijai. Nuo 1975 iki 1998 m. buvo Belsko-Bialos vaivadijos sudėtyje. 32 056 gyventojai (2010 m. duomenys). Miestas įsikūręs žemumoje, prie Solos upės (Vyslos intakas), šalia Žyveco ežero, istoriniame Mažosios Lenkijos regione.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėtas 1308 m., kaip katalikų parapijos centras. Priklausė Cešyno kunigaikštystei, nuo 1315 m. Osvencimo kunigaikštystei, 1327 m. tapo Bohemijos karalystės feode. Gyvenvietė, vadinta Stary Żywiec ('Senasis Žyvecas'), dėl nuolatinių potvynių 1448 m. buvo perkelta.
XIV a. vid. pastatyta senoji pilis, kuri ne kartą buvo restauruota bei dekoruota gotikos, renesanso ir baroko stiliais. Aplink pilį XVII a. buvo įkurtas landšafto parkas. XIV a. pabaigoje pastatyta Šv. Kryžiaus bažnyčia.
Loknica (upė)
Loknica  – upė šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Hainuvkos ir Bielsko apskrityse. Kairysis Narevo upės intakas. Upės ištakos yra šalia Novokornino kaimo. Upė teka per šias gyvenvietes: Viežanka, Kuraševas, Ladai, Lenevas, Podžečanai, Loknica, Mienkiše, Treščotkai, Pilipkai, Hukoviče, Kožinas ir Stupnikai.
Olandai
Olandai arba nyderlandiečiai  – indoeuropiečių tauta, gyvenanti pajūrio žemumose į rytus nuo Šiaurės jūros (Nyderlanduose, Belgijoje, Šiaurės Prancūzijoje), bet šiuo metu emigrantų bendruomenių esama visame pasaulyje. 2008 m. dauguma olandų (80,9 %) gyveno Nyderlanduose, be to, daug olandų yra Kanadoje Australijoje , PAR ir JAV.
Tradicinė kalba yra nyderlandų (taip pat vadinama olandų kalba), kuria kaip gimtąja šneka 22 mln. žmonių. Pagrindinė religija – krikščionybė, nors daugybė olandų išpažįsta humanizmo pažiūras. Olandų menas ir kultūra apima daugybę krypčių. Kai kurios jų pripažintos visame pasaulyje. thumb|left|200px|[[Floris V, Count of Holland|Floris V • Erasmus • Rembrandt van Rijn • B. van Zuylen C. Huygens • H. Schaft • H. Lorentz • M. de Ruyter W. Drees • A. van Leeuwenhoek • H. Grotius • T. Edison]]
Olandai (genetiškai ir lingvistiškai) yra frankų, germanų genties atsiradusios Klasikinės Antikos laikais ir patyrusios Aukso amžių Vėlyvojoje Antikoje, palikuonys.
Olandai istorijos eigoje iš kaimo visuomenės tapo viena labiausiai urbanizuotų tautų pasaulyje – 1500 m. 50 % žmonių gyveno miestuose.
Nors Europos feodalinėje sistemoje olandai buvo gana nepriklausomi, jie neturėjo nepriklausomybės iki XVI a. pabaigos, kai po Aštuoniasdešimties metų karo  susiformavo Jungtinės Nyderlandų Provincijos. Nyderlandai greit tapo galinga valstybe ir prasidėjo didelių turtų ir kultūros plėtros laikotarpis, vadinamas Olandų aukso amžiumi. Tuo metu buvo įkurtos pirmos didelės olandų gyvenvietės už Nyderlandų ribų. Dabar olandų ir jų bendruomenių galima rasti visame pasaulyje, ypač Europoje, Amerikoje, Pietų Afrikoje ir Okeanijoje, o bendruomenės varijuoja nuo visiškai asimiliuotų iki izoliuotų.
Voskonys
Voskonys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 14 km nuo Nemenčinės, prie Jusinės upės.
Žemaičių trimitas
Istorija
Spausdintas rotatoriumi. Redaktorius-leidėjas Albinas Pocius. Išėjo 6 numeriai.
FK Lituanica Kaunas
Kauno „Lituanica“ – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kauno, atstovavęs avalynės fabriką „Lituanica“ (nuo 1953 m. vadinosi „Raudonasis Spalis“).
Plačialapis katilėlis
Plačialapis katilėlis (Campanula latifolia) – katilėlinių (Campanulaceae) šeimos daugiametis augalas.
Antanas Mikalauskas (1935)
Biografija
1959 m. baigė Vilniaus universitetą. 1979 m. geografijos mokslų daktaras.
1958–1964 m. dirbo Geologijos ir geografijos institute, nuo 1964 m. zoologijos ir parazitologijos instituto Geografijos skyriuje; 1986 m. vyriausiasis mokslinis darbuotojas.
Mokslinė veikla
Tyrė Lietuvos zandrus ir fliuvioglacialines lygumas. Sukūrė kompleksinę fliuvioglacialinių lygumų tyrimo metodiką.
Rusijos Federacijos žemės kodeksas
Rusijos Federacijos agrarinis kodeksas ( - „Rusijos Federacijos žemės kodeksas“, ЗК РФ, Nr. 136-ФЗ) – kodifikuotas teisės norminis aktas, pagrindinis Rusijos agrarinės teisės šaltinis, federalinis įstatymas. Agrarinį kodeksą priėmė Valstybės Dūma 2001 m. rugsėjo 28 d, Rusijos Federacijos taryba pritarė 2001 m. spalio 10 d. Žemės kodeksas įsigaliojo 2001 m. spalio 25 d.
Struktūra
Kodeksą sudaro 18 skyriai (103 straipsniai):
Artikelis
thumb|300px|Artikelių naudojimas Europos kalbose.{{legend|darkblue|nežymimieji ir žymimieji artikeliai}} {{legend|blue|tik žymimieji artikeliai}} {{legend|darkmagenta|nežymimieji ir priesaginiai žymimieji artikeliai}} {{legend|magenta|tik priesaginiai žymimieji artikeliai}} {{legend|lightgray|nėra artikelių}} Artikelis – kalbos dalis kai kuriose kalbose, priklausanti dažniausia nuo daiktavardinių frazių. Artikeliai ypač būdingi neišsaugojusioms arba labai redukavusioms linksnių sistemą kalboms. Artikeliai gali būti žymimieji arba nežymimieji, pvz., vokiečių kalboje das Auto ('šitas automobilis'; žymimasis) – ein Auto ('vienas automobilis'; nežymimasis). Kai kuriose kalbose (švedų, rumunų, bulgarų, makedonų) artikelis pridedamas kaip galūnė prie daiktavardžių ir būdvardžių, pvz., bulgarų kalboje vodata /voda. Makedonų kalboje artikelis turi apibrėžiamają funkciją, žymi daikto nutolimą nuo kalbėtojo: kuķava  'šis namas', kuķana  'anas namas', kuķata  'tas namas'.
Heima
Heima yra 2007 m. sukurtas muzikinis - dokumentinis filmas apie islandų postrock grupės "Sigur Ros" grįžimą į Islandiją surengti paskutinių, nemokamų koncertų be jokios reklamos. Režisierius Dean DeBlois.
Artikelis
Kai kuriose kalbose yra dalies artikelis, žymintis neapibrėžtą kiekį (atitinka lietuvių kilmininką), pvz., 'vyno', karinčių ane Alan 'kiaušinių', kartais vartojama prielinksninė frazė, pvz., makedoniškai од тие јаболки 'obuolių' (pažodžiui 'nuo tų obuolių').
Saint George's FC
St. George Cospicua arba Bormlos „Saint George's“ – Maltos futbolo klubas iš Bormlos. Tai seniausias iki šiol veikiantis šalies futbolo klubas, priklausantis „Club of Pioneers“ organizacijai.
Istorija
2022–2023 m. sezone rungtyniavo IZIBET Mėgėjų lygoje (III pakopa). „B“ grupėje liko šeštoje vietoje.
Elžbieta Mikalauskaitė
Elžbieta Mikalauskaitė (1899 m. rugpjūčio 13 d. Kelmaičiai, Rudaminos valsčius – 1970 m. gegužės 9 d. Vilnius) – Lietuvos kalbininkė, viena fonetikos mokslo pradininkių Lietuvoje.
Biografija
1926–1933 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete. 1931–1933 m. ir 1939–1944 m. dirbo Lietuvių kalbos žodyno redakcijoje, vėliau – mokytoja. 1937–1939 m. tobulinosi Berlyno, Leipcigo, Hamburgo universitetuose. 1944–1947 m. dirbo Lietuvių kalbos institute. 1944–1970 m. VPI Lituanistikos fakulteto dėstytoja, nuo 1960 m. docentė.
Mick Box
thumb|Mick Box, Oslas, Norvegija, 1977 m. Fotografija: Helge Øverås Mick Box (pilnas vardas ir pavardė Michael Frederick Box; g. 1947 m. birželio 8 d. Voltamstou, Rytų Londonas, Jungtinė Karalystė) – britų roko grupės „Uriah Heep“ gitaristas. Jis vienintelis iš grupę 1969 m. sukūrusių muzikantų, kuris ir šiuo metu aktyviai dalyvauja jos veikloje. Dabar gyvena šiaurės Londone kartu su žmona ir sūnumi.
Bronė Andriškevičiūtė-Kundrotienė
Bronė Andriškevičiūtė-Kundrotienė (g. 1932 m. balandžio 4 d. Šventupyje, Anykščių raj.) – Lietuvos poetė.
Biografija
Mokėsi Vyžuonų progimnazijoje, 1948 m. kartu su senele ištremta į Irkutsko sritį, iš ten pabėgo į Lietuvą, vėl buvo suimta ir įkalinta lageryje prie Vladivostoko. Į tėvynę grįžo tik 1956 m. Niekur nebuvo neregistruojama, todėl išvyko į Intos anglies kasyklas. Nuo 1960 m. gyvena Anykščiuose.
Amuajus
Amuajus  – miestas šiaurės vakarų Venesueloje, Falkono valstijoje, Paragvanos pusiasalio vakarinėje dalyje, Karibų jūros pakrantėje. Verčiamasi žvejyba, yra svarbus naftos eksporto uostas. Amuajuje įsikūrusi didžioji dalis Paragvanos naftos perdirbimo komplekso (didžiausias pasaulyje – 940 tūkst. barelių per dieną). Taip pat vystomas turizmas.
Istorija
Amuajus minimas nuo XIX a. pr. Iki 1947 m., kai čia buvo pastatyta naftos perdirbimo gamykla, Amuajus buvo mažas žvejų kaimas.
Kuršo kunigaikštystės kolonijos
thumb|right|250px|Gambijos kolonizacija. thumb|right|250px| [[Naujasis Kuršas - Kuršo kunigaikštystės kolonija Karibuose.]] Kuršo kunigaikštystės kolonijos - Kuršo kunigaikštystės (dabartinė Latvijos teritorija) kolonijos, egzistavusios XVII a. Šias kolonijas Gambijoje ir Tobage įkūrė Kuržemės ir Žiemgalos valdovas vokietis Jokūbas Ketleris.
Kadangi Kuršo ir Žiemgalos kunigaikštystė vasaliniais santykiais priklausė Lietuvos ir Lenkijos respublikai (ATR), šios kolonijos formaliai gali būti laikomos ATR kolonijomis. Tačiau vasalinė priklausomybė buvo tik simbolinė. Kuršo kunigaikštystė turėjo savo valdovą, įstatymus, sargybą ir ekonomiką.
Istorija
1641 m. Kuržemės ir Žiemgalos kunigaikštystės valdovu tapo vokietis Jokūbas Ketleris. Jis išsiskyrė iš kitų kunigaikščių tuo, kad per jo valdymo laikotarpį kunigaikštystė pasiekė klestėjimo laikus.
Jokūbo Ketlerio vardas įrašytas istorijoje už jo pavykusias pastangas įkurti kolonijas užjūrio šalyse.
1651 m. kunigaikštis nusiuntė laivyną į Gambijoje esančią salą, kad pastatytų Jakobo fortą. Fortas buvo pastatytas Džeimso saloje, kuri nutolusi nuo Gambijos upės žiočių 30 km atstumu. Tai - vadinamoji Kuršo Gambija.
1654 m. kunigaikštis sugebėjo įkurti dar vieną koloniją. Jis užkariavo Tobagą (dabartinio Trinidado ir Tobago dalis) tik su vienu dviejų aukštų laivu, kuriame buvo 45 patrankos, 25 pareigūnai, 124 kariai ir 80 kolonistų. Kolonija buvo pavadinta „Naująja Kuržeme“.
Kolonijos naudotos kaip prekybos bazės, kuriose apsistodavo kunigaikštystės prekybiniai laivai.
Žemaitkiemio meteoritas
Žemaitkiemio meteoritas – meteoritas arba tiksliau chondritinių meteoritų lietus, kritęs 1933 m. vasario 2 d. Kliepšių kaimo apylinkėse, netoli Žemaitkiemio (Ukmergės rajono savivaldybė).
Žemaitkiemio meteoritas priklauso paprastiesiems, L6 klasės akmeniniams chondritams. Meteoritas sudarytas iš olivino chondrulių ir labai smulkios pagrindinės masės, kurioje yra olivino ir pirokseno kristalų bei jų nuolaužų.
Luvua
Luvua  – upė Kongo Demokratinėje Respublikoje; Lualabos dešinysis intakas. Vandens sistemos Čambešis-Luapula-Luvua-Lualaba-Kongas dalis. Išteka iš Mveru ežero, teka į šiaurės vakarus. Vaga slenkstėta. Įteka į Lualabą šalia Ankoro miesto.
Upė vandeningiausia būna liūčių laikotarpiu – nuo lapkričio iki kovo. Laivuojama 145 km nuo žiočių ruože.
Jahija ibn Jahija
Jahija ibn Jahija arba Jahija II (, yaḥyā ben yaḥyā m. 874 m.) – šeštasis Idrisidų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 864 m. iki 874 m.
Istorija
874 m. dėl berberų sukilimo Jahija II buvo priverstas palikti sostą ir valstybės valdymą perėmė jo tėvo antros eilės dėdė Ali ibn Umaras.
Cheneral Chose de San Martinas
Cheneral Chose de San Martinas  – miestas šiaurės Argentinoje, Čako provincijos šiaurės rytuose. Libertador General San Martín departamento centras. Virš 25 tūkst. gyventojų. Žemdirbystės centras. Auginama medvilnė, tabakas, ryžiai.
Miestas įkurtas 1907 m. balandžio 25 d. ir pavadintas El Sapaljaru (El Zapallar). 1955 m. pervadintas Argentinos išvaduotojo generolo Chosė de San Martino vardu.
Kiekvienais metais mieste vyksta karnavalas (carnavale Sanmartiniano), sutraukiantis svečius ne tik iš provincijos, bet ir iš visos Argentinos.
Prionas
thumb|Mikroskopinės skylutės, suteikiančios prionų pažeistoms smegenims „kempinėtą“ pavidalą. Prionas (pagal ) – nenormali įprastai naudingo baltymo forma, žinomai atsakinga už daugelį pavojingų smegenų ligų. Prionai gali patekti į organizmą kaip infekcija ar atsirasti dėl mutacijų. Prionai sukelia aplink esančių kitų, į save panašių baltymų „susilankstymą“ neįprastu, organizmui kenksmingu būdu. Įprastinė, organizmui reikalinga forma prireikus lengvai suardoma, tačiau prionai proteazėms atsparūs. Jie kaupiasi neuronuose, galop juos sunaikindami. Ligos dažniausiai progresuoja greitai, yra nepagydomos ir visada mirtinos.
Priono genas ir produktas
Normaliai žinduolių organizme (žmogaus – 20-ojoje chromosomoje) yra veiklus PrPC genas („C“ – cellular, ląstelinis), koduojantis normalų priono baltymą, kuris lokalizuojasi ląstelių, ypač neuronų membranose, Goldžio komplekse ir sekrecinėse pūslelėse. Tai glikozilo – fosfatizilo – inozitolo glikoproteinas (sialoglikoproteinas), molekulinė masė 33-35 kD, sudarytas iš 261 aminorūgščių liekanų. Jo funkcija nėra žinoma, manoma, jis gali būti signalą koduojantis baltymas; daug jo randama sinapsėje.
Žmogaus PrP gene žinoma virš 20 galimų mutacijų, ties polimorfiniu kodonu 129 galimi trys genotipo variantai.
Eksperimentiškai užblokavus normalaus PrPC geną, organizmo užkrėsti prionu nebeįmanoma.
Patologinė konformacija
Esant mutacijoms arba veikiant kitiems išoriniams veiksniams (užkrėtimas, spontaninis virsmas), PrPC produktas gali virsti patologiniu PrPSc („Sc“ – scrapie liga), kuris nuo normaliojo varianto skirias savo tretine ir ketvirtine struktūra – turi daugiau beta klosčių, bet ne alfa spiralių. Taip yra indukuojama grandininė reakcija ir normalūs priono baltymai įgavę beta klostes masiškai virsta patologiniais.
PrPSc yra netirpūs, atsparūs fermentams (proteazei K), fiziniams ir cheminiams poveikiams, detergentams ir radiacijai; kaupiasi audiniuose ir yra toksiški. Neturėdami nukleino rūgščių, jie atsparūs taip pat ir ultravioletinei šviesai, užmušančiai virusus bei mikroorganizmus. Jų pirminė sudėtis tokia pati kaip ir normalaus PrPC, skiriasi tik tretinė konformacija (molekulės išsidėstymas erdvėje). Manoma, kad šiuose virsmuose dar gali dalyvauti kitas baltymas (baltymas X), kuris veikia kaip šaperonas.
Patekęs prionas į kitą organizmą geba indukuoti patologinį normalaus baltymo virtimą į vyraujančių beta klosčių variantą. Taip pat galima infekuoti ir skirtingų rūšių atstovus; peržengus rūšių biologinį barjerą paprastai stebimas inkubacinio periodo pailgėjimas.
Būdinga, kad formuojasi vyraujantis vieno priono variantas (štamas) – tokios pačios struktūros baltymas, kuris indukuoja identišką savireplikaciją. Nustatyta, kad skirtingi kempinligių variantai skirasi prionų štamais.
Atradimas
Už prionų hipotezę ir tyrimus Stenliui B. Prusineriui iš Kalifornijos universiteto San Franciske 1997 metais buvo įteikta Nobelio premija medicinos ir fiziologijos srityje.
Plitimas
Užsikrėsti galima per mėsą, operacines smegenų procedūras, smegenų elektrodus, biologinius implantus (ragenos), per biologinius preparatus (pagamintas iš žmonių hipofizės somatotropinas, vakcinos, vaistų apdangalams naudojama gyvulinė želatina).
Prionai atsparūs įvairiems tradiciniams dezinfekcijos būdams.
Jutiškiai (Panevėžys)
Jutiškiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 11 km nuo Piniavos, Jutiškių miške (Žaliosios girios dalis). Kaimo teritorijoje prasideda Kryžių ravas.
Prionas
Ligos
Prionai sukelia transmisines spongiformines encefalopatijas (TSE), populiariai vadinamas kempinlige ar prionlige. Joms priklauso skrepi liga (avių liga), kuru (aprašyta kanibalų kuru gentyje Papua Naujojoje Gvinėjoje), Creutzfeldto-Jakobso liga (CJD), lėtinė išsekinanti liga, fatalinė šeiminė nemiga, Gerstmanno-Sträusslerio-Scheinkerio sindromas (GSS) ir galvijų spongiformine (kempiškoji) encefalopatija („pasiutusių“ karvių liga). Manoma, jie yra svarbūs tokių neurodegeneracinių ligų, kaip Parkinsono, Alzheimerio ir kt. vystyme.
Kempinlige ligos vadinamos todėl, kad pažeistos smegenys įgyja kempinės pavidalą (spongiforminės).
Andoros socialdemokratų partija
Andoros socialdemokratų partija, (PS, isp.: Partit Socialdemòcrata) – antroji pagal įtaką Andoros politinė partija po Andoros liberalų partijos.
Iki 1997 m. vadinosi Naujosios demokratijos partija. 2001 m. Generalinės tarybos rinkimuose gavo 6 vietas iš 28, 2004 m. iškovojo 38,1 % rinkėjų pasitikėjimą, gavo parlamente 11 vietų ir yra svarbiausia opozicinė partija.
2003 m. savivaldybių rinkimuose visose 5 komunose gavo po 2 vietas.
Struktūra
Partijos nariu galima tapti sulaukus 16 metų. Skyriai veikia autonomiškai. Kongresas, šaukiamas kas dveji metai, renka partijos pirmininką, pirmąjį sekretorių, organizacijos sekretorių, vadovaujančio Direkcinio komiteto 5 narius (kitus deleguoja skyriai), Vykdomąjį komitetą, Garantijų komisiją ir mokesčių cenzorių.
SI konsultacinė narė nuo 1999, tikroji narė nuo 2003.
Pirmininkai:
.
2012 m. Japonijos Grand Prix
'''2012 m. Japonijos Grand Prix''' – 15-tos 2012 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyks spalio 5-7 dienomis Suzuka trasoje.
Šioms lenktynėms 10 starto pozicijų baudą gavo vokietis Michael Schumacher už sukeltą avariją Singapūro lenktynių metu su prancūzu Jean-Éric Vergne.
Lenktynes pradėjęs iš pole pozicijos laimėjo vokietis Sebastian Vettel. Antrą vietą (pirmą kartą finišavo ant podiumo nuo 2010 m. Korėjos Grand Prix) pelnė brazilas Felipe Massa iš Ferrari. Trečią vietą ir pirmą podiumą savo karjeroje pelnė japonas Kamui Kobayashi.
Kvalifikacija
Pastabos:
Kunšanas
Kunšanas (, pinyin Kūnshān; taip pat dar vadinamas Lučengu ) – miestas rytų Kinijoje, Dziangsu provincijoje. Miestas yra maždaug 50 km į šiaurės vakarus nuo Šanchajaus ir apie 35 km į rytus nuo Sudžou. 730 000 gyv. (2010 m.), visoje miesto metropolinėje zonoje – 1,6 mln.
Riocentras
Riocentras – parodų ir konferencijų centras Rio de Žaneire, Brazilijoje. Didžiausias tokio tipo centras visoje Lotynų Amerikoje. Centrą sudaro šeši dideli paviljonai, kurie talpina nuo 2000 iki 4000 žiūrovų.
Istorija
1981 m. balandžio 30 d. centre įvykdyta teroristinė ataka. 1992 m. centre vyko Jungtinių Tautų Aplinkos ir plėtros konferencija. 2007 m. Riocentre vyko Pan Amerikos žaidynių varžybos. 2014 m. per XX pasaulio futbolo čempionatą centre veikė tarptautinis transliuotojų centras. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių metu keturiuose paviljonuose vyks olimpinės varžybos: boksas, badmintonas, stalo tenisas ir sunkioji atletika.
Kirmėlė
thumb|250px|Žieduotoji kirmėlė – [[sliekas]] Kirmėlė – bestuburiams priklausantis bekojis gyvūnas, turintis pailgos formos, minkštą kūną.
Kirmėlės paprastai gyvena vandenyje arba dirvoje, tačiau yra ir gyvenančių kituose gyvuosiuose organizmuose (parazitinės kirmėlės).
Apvaliosios kirmėlės
Apvaliųjų kirmėlių kūnas siūlo arba verpstės formos, yra kūno ertmė taip pat apvaliosios kirmėlės turi išeinamąją angą. Pvz., askaridės, trichinėlės.
Žieduotosios kirmėlės
Žieduotųjų kirmėlių kūnas sudarytas iš narelių (segmentų), yra kūno ertmė ir išeinamoji anga, gerai išvystyta kraujotaka. Pvz., sliekai, dėlės.
Ultramarinas
thumb|260px|[[Nidos žvejo etnografinė sodyba|Žvejo etnografinės sodybos muziejus yra dažytas „Nidos mėlio“ spalva ]] Ultramarinas – mėlynas pigmentas, gaunamas iš natūralaus arba (dažniau) sintetinio lazurito.
Mėlynos spalvos atspalvis, pasižymi švaria mėlynu arba violetiniu atspalviu, atsparus šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi gerą dengiamąją gebą, neblunka, nenuodingas.
Buvusiame žvejų kaimelyje Nidoje kai kurie namai dažyti ryškiai mėlyna spalva, ją garsusis Rytprūsių tapytojas Lovisas Korintas vadino aštriu ultramarinu, vėliau dailėje prigijo „Nidos mėlio“ pavadinimas.
Šaltiniai
Blau marí Navy blue
Beržlaukis
Beržlaukis arba Narvskojė (, nuo 1929 m. Berszlack, nuo 1938 m. liepos 16 d. Gut Bärslack, nuo 1946 m. Нарвское) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Mozyrio kaimo gyvenvietės teritorija.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities dvaras. 1910 m. buvo 35 gyventojai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m.–1993 m. Novo Bobruisko apylinkės kaimas.
Kelmės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia
'''Kelmės Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Kelmėje.
Istorija
miniatiūra|220px|left|2015 m. kovo mėn.
1900 m. patvirtintas architekto J. P. Dzekonskio mūrinės bažnyčios projektas. 1901 m. medinė bažnyčia nugriauta, pamaldos perkeltos į Verpenos koplyčią. 1901 m. pašventinti būsimos bažnyčios pamatai. Darbus prižiūrėjo architektas Nikolajus Andrejevas. Klebono Petro Janušausko rūpesčiu bažnyčia 1908 m. pastatyta (tais pačiais metais ji konsekruota). 1910–1914 m. veikė Lietuvių katalikų blaivybės draugijos skyrius.
Architektūra
Bažnyčia neogotikinė, lotyniško kryžiaus plano, su trisiene apside ir aukštu fasado bokštu. Stogų kryžmoje yra bokštelis. Vidus 3 navų, atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora mūrinė, su arkiniais vartais.
Umbra
Umbra – mineralinis pigmentas, molžemis, turintis geležies ir mangano oksidų. Išskiriamos dvi umbros rūšys – žalia (šviežia) umbra turinti melsvai (kartais – žalsvai) rudą spalvą bei deginta umbra, turinti tamsią, raudonai rudą (bordo) spalvą. Umbra yra atspari šviesai, gerai maišosi su kitais dažais, turi didelę dengiamąją gebą. Geriausia umbra kasama Kipre, nebloga umbra kasama ir Italijoje.
Vyžiai (Šilutė)
Vyžiai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Juknaičių ir 9 km nuo Šilutės, šalia kelio. Stovi Vyžių evangelikų liuteronų bažnyčia.
Romualdas Giedraitis (1913)
Romualdas Giedraitis (slapyvardis R. Spalis, 1913 m. lapkričio 13 d. Kaunas – 1980 m. gegužės 14 d. Hamburgas, palaidotas Čikagoje, 1992 m. palaikai perkelti į Dusetas) – Lietuvos rašytojas.