cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šaučikių senosios kapinės
Šaučikių senosios kapinės, vadinamos Maro kapais (saugotinas kultūros paveldo objektas) – neveikiančios kapinės pietvakariniame Skuodo rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Šaučikiuose (Mosėdžio seniūnija), 1,57 km į vakarus nuo kelio, 0,49 km į pietus nuo kelio Palšiai-Šaukliai, 0,25 km į rytus nuo Erlos upės.
Kapinės
Teritorijos plotas – 0,07 ha, perimetras – 80 m.
Istorija
Veikė XVI-XX a., laidoti Šaučikių kaimo gyventojai. Vadinamos Kapeliais, Senkapiais, Maro kapais, Marų kapeliais. Pasakojama, kad daug mirusiųjų čia buvo palaidota 1709–1711 m. siautėjusio maro metu. XIX a. – XX a. pirmoje pusėje retsykiais laidoti savižudžiai bei nekrikštyti mirę kūdikiai.
Nuo XVIII a. kapinės apjuostos akmenų pylimo, jose statomi kryžiai ir koplytėlės, kurie nuolatos buvo atnaujinami.
Kapinės vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas istorijos ir etninės kultūros paminklas.
2000, 2004 ir 2011 m. žvalgė Julius Kanarskas.
Pelkinis smailiagalvis
Išvaizda
Žiogo suaugėlis 10–15 mm ilgio, žalias, su plačia ruda išilgine juosta ant nugaros. Patelės turi kiaušdėtę, kuri siekia apie 8–9 mm. Antenos ilgos, iki 2,5 karto ilgesnės už patį žiogą. Sparnai rudi, įvairaus ilgio (kartais pakankamo, kad galėtų skraidyti).
Biologija ir ekologija
Vabzdys visaėdis, nimfos daugiau augalėdės. Patinėliai svirpia skleisdami aukšto dažnio garsus ir taip viliodami pateles. Patelės kiaušinius deda į augalų stiebus. Žiogai gyvena pelkėtose pievose, krūmynuose.
Suomijos futbolo varžybos 2023 m.
Suomijos futbolo varžybos 2023 m.
Pranas Kasiulis
Biografija
1951 m. baigė lituanistikos studijas Vilniaus universitete.
1951–1962 m. žurnalo „Švyturys“ atsakingasis sekretorius, 1964–1982 m. – žurnalo „Mokslas ir technika“ atsakingasis sekretorius, skyriaus redaktorius. Paskelbė kūrinių įvairiuose leidiniuose.
Reinė
Reinė – miestas Šteinfurto rajone, Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje, Vokietijoje. Didžiausias rajono miestas. Per miestą teka Emsas. Įsikūręs maždaug 40 km į šiaurę nuo Miunsterio, apie 45 km į vakarus nuo Osnabriuko ir 45 km į rytus nuo Enschedės (Nyderlandai). Reinė sudaryta iš 15-os rajonų. 74 852 gyventojai (2015 m. duomenys).
Istorija
Dabartinio miesto teritorija apgyvendinta nuo priešistorinių laikų. Reinė pirmą kartą paminėta 838 m. dokumente. 1327 m. rugpjūčio 15 d. suteiktos miesto teisės. Trisdešimtmečio karo pabaigoje miestas buvo sudegintas.
Prasidėjus pramonei, suklestėjo tekstilės gamyba. Iki XX a. vid. buvo svarbus ekonomikos faktorius. Išvystyta paslaugų ir inžinerijos pramonė.
Aragornas
Tolkinas savo knygose aprašo Platžengį: lieknas, aukštas, tamsiais garbanotais plaukais, pilkų akių, rūstaus, blyškaus veido vyriškis. Aragornas turėjo sukaupęs elfų išminties, nes vaikystėje Rivendeile bendravo su Elrondu ir Dunedainais. Jis buvo patyręs gydytojas, mokėjo gydyti vaistažolėmis.
Aragornas gyveno 210 metų, Gondore karaliavo 120 m.
Petras Karuža
Petras Karuža (slapyvardis Kapsainis. 1908 m. gegužės 15 d. Glengarnoke, Škotija – 1933 m. kovo 15 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas, poetas.
Biografija
1928 m. baigė Vilkaviškio gimnaziją. Nuo 1928 m. studijavo Lietuvos universiteto Teologijos–filosofijos fakultete lietuvių ir prancūzų literatūrą, pedagogiką ir psichologiją.
1929 m. pradėjo dirbti laikraščio „Rytas“ redakcijoje, literatūros skyriaus redaktorius. Taip pat dirbo filmų tikrinimo įstaigoje. Priklausė Lietuvių rašytojų draugijai.
Bendradarbiavo leidiniuose „Rytas“, „Granitas“, „Lietuvos ūkis“, „Naujoji Romuva“, „Židinys“, „Ateitis“ ir kt. Rašė straipsnius literatūros, kultūros ir politikos klausimais. Persišaldęs sunkiai susirgo ir mirė ligoninėje.
Indėnistika
Indėnistika – tarpdisciplininės vakariečių studijos, tyrinėjančios indėnų kultūras, visuomenę, istoriją, kalbas. Kartais dar vadinama amerikanistika, tačiau šis terminas neretai taikomas ir studijoms apie šiuolaikines JAV ir Kanadą.
Indėnų kultūros pradėtos tyrinėti ir aprašyti tuoj kolonizatoriams pasirodžius Amerikoje, tačiau nuoseklesnės studijos prasidėjo tik XIX a. pab. – XX a. pr. Amerikos valstybėms išsivadavus iš kolonistinio jungo. XX a. šioje srityje padaryta daug atradimų (majų piramidžių, labirintų atradimas, Naskos linijos, atkasta daug kapaviečių, miestų liekanų).
Indėnistikos specialistai vadinami indeanistais. Šiuo terminu įvardinami ne tik mokslininkai, tačiau ir viso pasaulio indėnų kultūros entuziastai, rengiantys indėniškas vakarones, šventes, pow-how šokius ir kt.
Kryptys
Senovės indėnų tyrinėjimuose išskiriamos šios pagrindinės kryptys:
Vodafone
thumb|right|300px|Vodafone tinklas pasaulyje – raudona spalva operuojamos šalys, žydra – šalys partnerės.
„Vodafone Group plc“ – telekomunikacijų bendrovė, įsikūrusi Didžiojoje Britanijoje. „Vodafone“ yra pirmoji pasaulyje telekomunikacijų bendrovė pagal pajamas ir antra pagal klientų skaičių (453 milijonai klientų 2013 m. birželį). „Vodafone“ tinklai veikia 21 šalyje ir dar turi 40 partnerių tinklus. „Vodafone“ kompanijos pavadinimas kilo nuo anglų kalbos žodžių voice data fone (balsas, duomenys, fonas).
Susikūrimas. Ankstyvoji istorija
Kompanijos užuomazgos prasidėjo, kai 1980 m. Seras Ernestas Harisonas (Sir Ernest Harrison), „Racal Electronics“ vadovas sudarė sandėrį su Lordu Veinstoku (Lord Weinstock) „General Electric“ kompanijos vadovu, jog leistų „Racal“ turėti prieigą prie „General Electric“ taktinės kovos lauko radijo technologijos. „Racal“ karinės radijo divizijos vadovas Garis Ventas (Gerry Whent) buvo paskirtas Ernesto Harisono, kompaniją perorientuoti iš karinės pramonės į komercinę mobiliojo ryšio pramonę. Tais pačiais metais Ventas tam, kad suprastų kaip karinę radijo technologiją galimą būtų panaudoti komerciniams tikslams, aplankė „General Electric“ mobiliųjų telefonų radijo gamyklą Virdžinijoje, JAV.
Vėlesnė istorija
Perorientavimas įvyko sėkmingai ir taip buvo sukurta komercinė „Racal Electronics“ įmonės dalis „Racal Telecom“. 1982 m. „Racal-Milicom“ kompanija tapo viena iš populiariausių kompanijų pagal naudojamą mobilųjį ryšį Didžiojoje Britanijoje.
Pirmosios „Vodafone“ susikūrimo užuomazgos pastebėtos 1985 m. sausio 1 d., kai „Racal Electronics“ buvo pervadintas į „Racal-Vodafone Ltd“ su pirmuoju įkurtu biuru Didžiojoje Britanijoje Niuburyje, Berkšyre. Vėliau 1988 metais vėl buvo pervadinta į „Racal Telecom“. „Racal Telecom” biudžetas 1988 m. Londono banke siekė 20 % visame banke esamų pinigų (dabartinės pajamos siekia 44,47 milijardus svarai sterlingų). Galiausiai „Racal Telecom“ buvo brangiau įvertinta už visą „Racal Electronics“ įmonę. Dėl akcijų rinkos spaudimo buvo nuspręsta „Racal Telecom“ atskirti nuo „Racal Electronics“ ir palikti kaip savarankišką firmą. 1991 m. rugsėjo 16 dieną „Racal Telecom“ buvo pervadinta į „Vodafone Group“, kurioje tuo metu generalinio direktoriaus pareigas ėjo Garis Ventas (Gerry Whent).
Pelekai (Šarkauščina)
Pelekai (arba Pelekas) – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 4 km į pietvakarius nuo Šarkauščinos, prie Dysnos upės.
Istorija
XIX a. kaimas buvo Ihumenavo valsčiaus Lonsko seniūnijoje.
Grin Riveris
Didžiausi intakai – Jampa, Vaitas (kairieji), Dušeinas, Praisas, San Rafaelis (dešinieji).
Kalnėnų tvenkinys
Kalnėnų tvenkinys arba Botanikos parko III tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 2,5 km į šiaurės vakarus nuo Ylakių, Izidoriaus Navidansko parke, Kalnėnų kaime. Sudarytas užtvenkus Spigino upelį (Apšės intakas) 3,4 km nuo jo įtekėjimo į Gėsalų tvenkinį. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,33 km, plotis – iki 0,15 km. Altitudė 70,1 m. Krantai žemi. Rytinis krantas vietomis užpelkėjęs. Vakaruose pasroviui už kelio Nr.3719 (Stripiniai – Izidoriaus Navidansko parkas) iškart telkšo Botanikos parko II tvenkinys. Šalia Kalnėnų tvenkinio yra pietinė parko dalis, į rytus plyti dirbami laukai.
Grin Riveris
Upė keliose vietose patvenkta (didžiausias tvenkinys – Liepsnojančiojo tarpeklio), vanduo naudojamas drėkinimui ir hidroenergetikai. Slėnyje – Dinozaurų nacionalinis paminklas (jame randama daug dinozaurų fosilijų), prie žiočių – Kanjonų krašto nacionalinis parkas. Upė laivuojama tik poplūdžių metu ir tik specialiais, sekliam vandeniui pritaikytais laivais.
Pagrindinis miestas prie upės – Grin Riveris (Vajomingas).
Ukrainos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Ukrainos futbolo varžybos 1994-1995 m.
Istorija
Ketvirtasis Ukrainos futbolo čempionatas buvo žaidžiamas nuo 1994 m. liepos 17 iki 1995 m. birželio 23 d.
Šiame sezone už pergalę jau buvo skaičiuojami trys taškai. (Ankstesniais metais du taškai už pergalę).
Nugalėtojais tapo Kijevo „Dinamo“ be didesnės konkurencijos, per visą sezoną patyrę vos vieną pralaimėjimą.
Sezono pirmojoje pusėje Odesos „Čornomorecʹ“, Donecko „Šachtar“, FK „Dnìpro" įnirtingai kovojo dėl pirmosios vietos čempionate. Tačiau tarpusavio kovose prarasdavo taškus ir atsiliko nuo čempionų.
Atsakomosios rungtynės
Donecko „Šachtar“ bendras rengtynių rezultatas buvo 2:2, bet į finalą pateko dėka svečiuose pelnyto įvarčio.
Gabardinas
250px|miniatiūra|dešinėje|Gabardino paviršius Gabardinas  – patvarus, tankus diagonalinio, rečiau – kordinio pynimo audinys, kurio paviršiuje vyrauja metmenys. Audžiamas iš vilnonių, medvilninių arba viskozinių verpalų.
Naudojamas siūti kostiumams, paltams, kelnėms, uniformoms, vėjastriukėms ir pan. drabužiams.
Audinys
Medvilnės gabardinas pagal užsakymus siuvamuose klasikiniuose vyriškuose kostiumuose naudojamas kišenių pamušalams, nes kišenėse nešiojamos smulkmenos paprastai greitai pratrina skyles paprastai mechaniškai netvirtame įprastinių pamušalų audinyje.
Istorija
Gabardiną 1879 m. išrado Tomas Berberis (Thomas Burberry), mados namų Burberry, garsių ir dabar, įkūrėjas.
Pirmieji gabardinai buvo nelaidūs vandeniui, nes nuo tankiai suausto gabardino paviršiaus lietaus lašai nusirita, tad audinys sunkiai įmirksta. Gabardino lietpalčiai buvo smagesni nešioti negu gumuoti makintošai. Manoma, kad audinys pavadintas pagal žodį, kuris pradžioje reiškė ilgą laisvą apsiaustą, kokius vilkėdavo viduramžiais, o vėliau – apsiaustą nuo lietaus.
Burberry gabardininius drabužius vilkėjo poliariniai tyrinėtojai, pvz., Pietų ašigalį pirmas (1911 m.) pasiekęs Roaldas Amundsenas ir Ernestas Šekeltonas, kurio ekspedicija 1914 m. bandė kirsti Antarktidą. Striukę iš gabardino vilkėjo Džordžas Meloris 1924 m. nesėkmingajame žygyje į Everesto viršūnę.
XX a. 6-tą dešimtmetį iš gabardino siuvo spalvingus raštuotus laisvalaikio švarkus, kelnes ir kostiumus. Tokios kompanijos, kaip „J. C. Penney“, „Sport Chief“, „Campus“, „Four Star“ ir „California Trends“ siuvo trumpas striukes (kartais išverstines), vadinamas 'savaitgalio striukės'.
Didelio tankio polietilenas
miniatiūra|120px|left|Gaminių iš HDPE polietileno ženklinimas miniatiūra|250px|right|Klojamas požeminis vamzdis, pagamintas iš HDPE
Didelio tankio polietilenas, arba HDPE, PEHD – stiprus, didelio tankio, vidutinio standumo termoplastikas, gaminamas iš naftos. Pasižymi tvirtumu ir atsparumu aplinkos poveikiui, daugeliui tirpiklių, bet mažiau elastingas, palyginus su kitais polietilenais. Medžiaga yra perdirbama, iš jos pagaminti gaminiai žymimi skaičiumi „2“ – tarptautiniu perdirbimo kodu.
2007 m. pasaulio rinkoje buvo pagaminta daugiau kaip 30 mln. tonų HPDE.
Savybės
Medžiagos tankis yra 0,93–0,97 g/cm³. Šios rūšies polietilenas sudarytas iš ilgų, mažai šakotų ir tampriai sugludusių molekulių, tarp kurių susidaro tarpmolekulinės traukos ryšiai. Dėl mažesnio molekulių šakotumo tarpmolekulinės sąveikos jėgos ir įtempimai yra stipresni, lyginant su mažo tankio polietilenu (LDPE). Stipresnės tarpmolekulinės jėgos lemia gaminio atsparumą tempimui. Gaminant šios rūšies polietileną mažas molekulinių grandinių išsišakojimas užtikrinamas pasirenkant tinkamus katalizatorius. Dėl molekulinių savybių pati medžiaga yra tvirtesnė, galinti išlaikyti aukštesnę temperatūrą nei LDPE (trumpą laikotarpį iki 120 °C). Tačiau skirtingai nei polipropilenas, negali išlaikyti sterilizavimo autoklave sąlygų.
HDPE fizinės savybės gali skirtis, priklausomai nuo formavimo proceso, naudojamo gamybai – estruzinio formavimo ar liejimo technologijos. HDPE yra labiau kristalinis ir žymiai tankesnis, todėl naudojamas visai kitais atvejais, negu LDPE. LDPE tinkamiausias pirkinių maišeliams ir įvairioms plėvelėms gaminti. HDPE dažniau tinkamas gaminti inžineriniams elementams, įrangai, namų apyvokos daiktams (buteliai skysčiams, šiukšliadėžės, pjaustymo lentelės ir kt.).
Ypač didelio tankio polietilenas yra vadinamas UHMWP (ultra-high molecular weight polyethylene). Naudojamas gaminti gijoms, kurios atlaiko didesnį tempimą nei plienas, todėl dažnai taikomas neperšaunamų liemenių gamyboje ir kitose panašiose sferose.
Marius Žaromskis
Marius Žaromskis (g. 1980 m. liepos 30 d.) – Lietuvos mišrių kovos menų kovotojas ir kikboksininkas. 2009 m. liepos 20 d. Japonijoje tapo prestižinio mišrių kovos menų turnyro DREAM Welterweight Grand Prix 2009 nugalėtoju.
Edvardas Antanas Vaitkus
Edvardas Antanas Vaitkus (1937 m. liepos 27 d. Rietave – 2010 m. balandžio 6 d.) – filologas, redaktorius, rašytojas.
Biografija
Rietave baigė 7 klases. 1951 m. įstojo į Klaipėdos mokytojų seminariją, 1955 m. baigė Kauno pedagoginėje mokykloje įgijo pradinės mokyklos mokytojo specialybę. 1961 m. Vilniaus universiteto Istorijos-filosofijos fakultete baigė lietuvių kalbą ir literatūrą.
Baigęs studijas mokytojavo Trakų internatinėje sporto mokykloje. Dirbo Lietuvos „Žinijos“ draugijoje, 1972–1975 m. Valstybinio televizijos ir radijo komiteto Televizijos literatūrinių laidų vyresnysis redaktorius,, 1975–1980 m. leidinių „Buitis“, „Darbas ir poilsis“, „Statyba ir architektūra“ redakcijų darbuotojas, 1980–1988 m. leidyklos „Vaga“ redaktorius, 1988–1992 m. biuletenio „Naujos knygos“ vyr. redaktorius, 1992 m. savaitraščio „Pozicija“ stilistas, 1992–1994 m. „Savininkas“ vyr. redaktorius, 1996–1997 m. žurnalo „Švietimo naujovės“ vyr. redaktorius, nuo 1997 m. – vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Žurnalistikoje praleido daugiau kaip 30 metų.
Nuo 1972 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos, nuo 1997 m. – Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Išvertė keletą rusų autorių knygų, sukūrė tekstų dainoms.
Vėjastriukė
250px|miniatiūra|dešinėje|Vėjastriukė su ištrauktu [[Kapišonas|kapišonu]] 250px|miniatiūra|dešinėje|Vyriškis su mėlyna vėjastriuke Vėjastriukė – plona striukė, skirta sulaikyti šaltą vėją ir lengvą lietų. Tai paprastai lengva striukė, šiais laikais dažniausiai iš sintetinio audeklo. Dažnai turi elastinius juostą ir rankogalius, užsegama užtrauktuku. Neretai turi kapišoną, kuris gali būti paslepiamas apykaklėje ar nusegamas.
Angliški pavadinimai
Terminas daugiausia naudojamas Šiaurės Amerikoje ir Japonijoje, tai bendriniu žodžiu tapęs prekės ženklas, kurį kažkada naudojo Čikagos „John Rissman“ kompanija savo gabardininėms striukėms vadinti.
Žodis naudojamas D. Britanijoje ir kai kuriose Tautų Sandraugos šalyse, įskaitant Indiją. D. Britanijoje striukes windcheater dar vadina ar. Terminas windcheater yra ankstesnis už windbreaker, pradžioje reiškė viršutinį drabužį, kuris užsivelkamas per galvą, o ne užsagstomas, kaip dabartiniai windbreaker. Skirtingai negu windbreakers, kurie yra iki juosmens ir dygsniuoti, windcheaters paprastai būna iki šlaunų ir nedygsniuoti, be pamušalo.
NK Solin
NK Solin – Kroatijos futbolo klubas iš Solino.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1919 m. Ilgą laiką rungtyniavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse.
Nuo 2016 m. žaidė Antrame divizione. (Iki tol – trečios pakopos pirmenybėse.)
2016–2017 m. sezone užėmė trečią vietą Antroje lygoje. Vėlesniais metais tokių aukštumų nebepasiekė.
2021–2022 m. sezone runtgyniavo Antroje lygoje. Užėmė aštuntą vietą.
CE Jenlai
Les Eskaldeso-Engordanio „Jenlai“ – Andoros futbolo klubas iš Les Eskaldeso ir Engordanio.
Istorija
2016–2017 m. rungtyniavo Primera Divisió, bet liko paskutinėje vietoje ir po sezono perkelti į Segona Divisió.
2021–2022 m. rungtyniavo Segona Divisió. Pasitraukė iš čempionato, o visi sezono pasiekimai anuliuoti.
Pirelli
„Pirelli“ kompanija remia daugelio sporto šakų komandas.
2009 m. Pirelli tapo pagrindine Kinijos aukščiausios futbolo lygos rėmėja.
Kompanija remia jaunuosius ralio lenktynininkus ir kartu su FIA kasmet rengia Pirelli vairuotojo žvaigždės (Pirelli Star Driver) projektą, kurio metu jauniems lenktynininkams suteikia teisę dalyvauti įvairiose ralio lenktynėse.
Pirelli keturis kartus kaip padangų tiekėja dalyvavo Formulės 1 lenktynėse – nuo 1950 iki 1958 m., nuo 1981 iki 1986 m., nuo 1989 iki 1991 m. ir nuo 2011 m. sezono iki dabar. Per pirmus tris laikotarpius komandos su Pirelli pelnė 44 pergales. Dar 6 kartus su Pirelli padangomis važiavę lenktynininkai tapo čempionais.
2012 m. sezone Pirelli komandoms tiekė keturių tipų sausai trasai ir dviejų tipų šlapiai trasai skirtas padangas.
LKL 2021–2022 m. sezonas
Lietuvos krepšinio lygos 2021–2022 metų sezonas – 29-as lygos (Betsafe-LKL) sezonas, kuriame varžėsi 11 pajėgiausių Lietuvos krepšinio klubų. Čempionu tapo Vilniaus „Rytas“, kuriam tai 6-asis LKL trofėjus.
Turnyro formatas
Turnyras vyko dviem etapais. Reguliarusis sezonas vyko 3 ratų sistema, t. y. komandos tarpusavyje sužaidžia po vienerias rungtynes namuose ir išvykoje, trečiojo rato susitikimų šeimininkai nustatyti burtais (išskyrus Kauno „Žalgirio“ ekipą, kuri visus trečiojo rato susitikimus žais išvykose). Reguliariajame sezone kiekviena komanda sužaidė iš viso po 30 rungtynių.
Į atkrintamąsias varžybas pateko 8 geriausios reguliariojo sezono komandos. Ketvirtfinalyje ir pusfinalyje buvo žaidžiama iki 3 pergalių, o finaluose – iki 4 pergalių.
Dalyvaujantys klubai
Žemiau lentelėje nurodyti klubai, kurie rungtyniauja LKL šiame sezone, taip pat arenos, kuriose vyks rungtynės.
COVID-19
Iki gruodžio mėnesio koronavirusas diagnozuotas „Dzūkijos“ ir „Ryto“ komandoms. Kitoms komandoms COVID-19 testai nebuvo teigiami. Sausio pradžioje apie teigiamus koronaviruso atvejus paskelbė Jonavos „CBet“ ir Klaipėdos „Neptūno“ komandos.
Reguliariojo sezono MVP
Šaltinis:
Simbolinė sezono komanda
Šaltinis:
Jojimas 2024 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
'''Žirgų sportas 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse''' vyks 28-ą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Olimpiadoje bus išdalinti šeši medalių komplektai trijose jojimo rungtyse.
Programa
Jodinėjimas Paryžiaus olimpiadoje vyks tik trijose žirgų klasėse – trikovėje, dailiajame jojime (išjodinėjime) ir konkūriniame jojime. Kiekvienoje klasėje bus apdovanotos geriausios komandos bei individualūs raiteliai. Taip pat kaip Tokijo olimpiadoje, Paryžiaus olimpinėse žaidynėse komandos narių skaičius buvo trys raiteliai, o ne keturi kaip pasaulio čempionatuose.
NK Novigrad
NK Novigrad – Kroatijos futbolo klubas iš Novigrado.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
NK Novigrad
Istorija
Klubo ištakos siekia 1947 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2019–2020 m.
2019–2020 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
NK Novigrad
Istorija
Nuo 2016 m. rungtyniavo Antroje lygoje. (Iki tol žaidė trečios pakopos pirmenybėse.)
Šumilina
Šumìlina (arba Šumilinas) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės Baltarusijoje, 40 km į šiaurės vakarus nuo Vitebsko. Rajono centras. Yra geležinkelio stotis, katalikų bažnyčia, kultūros rūmai.
Istorija
XIX a. buvo kaimas Haradoko apskrityje, įsikūręs prie geležinkelio Vitebskas–Daugpilis. 1927 m. tapo rajono centru, 1938 m. įgijo miesto tipo gyvenvietės statusą.
Kagulas
Kagulas (, iš 'kapišonas') – lengva, vėjo ir lietaus nepraleidžianti striukė su kapišonu, paprastai be pamušalo. Kagulas dažnai siekia kelius.
Variantai
Kagulus, kurie gali būti suvynioti į labai kompaktišką ritinėlį ir nešiojami krepšyje ar kišenėje, išrado Noel Bibby (kompanija „Peter Storm Ltd“) XX a. 6-to dešimtmečio pradžioje. Jis turėjo nenuimamą kapišoną, elastinius ar virvele užtraukiamus rankogalius, o kaklo iškirptėje – kelis spraustukus ar trumpą užtrauktuką. Jie nebuvo priekyje atsagstomi, juos vilkdavosi per galvą.
Egzistavo kagulo variantas, kur suvyniojus kapišonas ar viena iš kišenių tampa krepšeliu, į kurį supakuojamas suvyniotas kagulas. Tokie kagulai 8-tą dešimtmetį labai išpopuliarėjo D. Britanijoje, jų prekių ženklai buvo Pack-a-Mac ir Cag in a Bag.
Markava (Šumilina)
Markava – kaimas šiaurės rytų Baltarusijoje, 12 km į pietus nuo Šumilinos.
Istorija
Iki 2004 m. priklausė Svetlaselskio apylinkei, nuo tol priklauso Dabėjos apylinkei.
Phố Hiến FC
Futbolo klubas „Phố Hiến“ arba Phố Hiến FC – Vietnamo futbolo klubas iš Hėngjeno.
Namų rungtynes žaidžia „SVĐ Trung tâm đào tạo trẻ PVF“ stadione, kuris talpina 5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2009 m., kai oficialiai buvo įkurta Vietnamo talentų akademija. Vėliau (2018 m.) įkurtas futbolo klubas, kuris bendradarbiauja su kitų šalių futbolo klubais.
2019 m. debiutavo V.League 2 pirmenybėse. Užėmė antrą vietą ir dėl patekimo į elito divizioną kovojo su 13 vietą jose užėmusia komanda. Pereinamąsias rungtynes pralaimėjo ir į V.League 1 nepateko.
Nelegali prekyba ginklais
thumb|right|250px|Konfiskuotų nelegalių ginklų krūva [[Nairobis|Nairobyje]] Nelegali prekyba ginklais – veiksmai, kuriais siekiama įvairiems tikslams panaudoti nelegaliai įsigytus ginklus ar amuniciją.
1997 m. JT konkrečiau apibrėžė nelegalią ginklų prekybą. JT apibrėžė skirtumus tarp mažųjų (naudojamų asmeniniam naudojimui) ir lengvųjų ginklų (skirtų naudotis kelių žmonių grupei vienu metu). Amunicija ir sprogstamieji užtaisai taip pat buvo priskirti prie mažųjų ir lengvųjų ginklų grupių.
Nors nelegali ginklų prekyba paplitusi neramumų kamuojamuose regionuose, tai vyksta ir kitur. Pavyzdžiui, Pietų Azijoje nelegaliai buvo pervežta apie 63 milijonus ginklų į Indiją ir Pakistaną.
JAV 95-tasis greitkelis vadinamas geležies vamzdynu. Šiuo keliu nelegaliai pervežama dauguma ginklų iš šiaurinių valstijų į Niujorką ir Niudžersį. Skaičiuojama, kad apie 90 proc. Niujorko nusikaltimų vietose rastų ginklų pateko iš kitų valstijų.
Visa nelegalių ginklų prekybos metinė vertė skaičiuojama iki 60 milijardų JAV dolerių.
The Common Linnets
The Common Linnets – olandų muzikos grupė, susikūrusi 2013 metais.
2013 m. lapkričio 25 d. olandų transliuotojai AVRO ir TROS paskelbė spaudos konferencijoje, kad grupė atstovaus Nyderlandams 2014 m. Eurovizijos konkurse Kopenhagoje. Kovą paskelbta daina „Calm After the Storm“, kuri pristatyta olandų televizijos laidoje De Wereld Draait Door. Galutinė dainos versija išleista kovo 13 dieną.
NGC 2516
NGC 2516 (arba Caldwell 96, Pietų Avilys) – padrikasis spiečius, esantis Laivo Kilio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs 1300 šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 3,8.
Pirmasis šį spiečių 1751 m. aptiko prancūzų astronomas Nicolas-Louis de Lacaille (stebėjimus atliko Gerosios Vilties kyšulyje). NGC 2516 skersmuo siekia apie 9 šviesmečius, amžius – ~110 mln. metų. Šiame spiečiuje esama apytikriai 100 žvaigždžių. Teigiama, kad Pietų Aviliu jis pramintas dėl panašumo į Aviliu dar vadinamą Mesjė 44 spiečių.
Eels
Eels – roko grupė iš JAV, įkurta 1995 m. Grupė sukūrė muzikinius takelius tokiems filmams kaip Šrekas, Pragaro vaikis, Amerikos grožybės ir kitiems.
Istorija
1992 pagrindinis grupės vokalistas išleidimo solinį albumą pavadinimų „A Man Called E“, o jau 1993 buvo išleistas antrasis studijinis albumas pavadintas „Broken Toy Shop“. Pati grupė susikūrė 1995 su Tomiu Volteriu ir „E“ priešaky. Jau kitaip metais buvo išleistas pirmasis grupės albumas „Beutiful Freak“, kurio tokie hitai kaip „Novocaine for the Soul“, „Susan’s House“ ir „Your Lucky Day in Hell“ susilaukė tarptautinės šlovės. Tais pačiais metais grupė jau dalyvavo didžiausiose Amerikos bei Europos festivaliuose. 1997 metais iš grupės išėjo vienas iš jos įkūrėjų Tomis Volteris. Veliau sekė dar keli sėkmingi albumai, tarp kurių vienas Hombre Lobo buvo pasiekęs 43 vietą perkamiausių Amerikos albumų topo vietą.
Nuorodos
Eels (band)
Rytų Fryzų salos
thumb|right|400px|Rytų Fryzų salos Rytų Fryzų salos  – salų grupė Šiaurės jūroje, Žemutinėje Saksonijoje, Vokietijoje. Salų grupė yra išsidėsčiusi iš vakarų į rytus apie 90 km ilgumu ir yra 3,5-10 km priešais jūros krantą. Septynios gyvenamos salos iš vakarų į rytus yra: Borkumas, Juistas, Nordernėjus, Baltrumas, Langeogas, Spykerogas, Vangerogė.
Aliochino gynyba
Aliochino gynyba – nedažnas šachmatų debiutas, kurio ėjimai:
1. e4 Žf6
Debiutą išpopuliarino Aleksandras Aliochinas, pagal kurį jis ir pavadintas. Pirmasis žinomas žaidimas, kuomet šį debiutą panaudojo Aleksandras Aliochinas, buvo konsultacinis žaidimas prieš A. Donegan, E. Müller ir O. Zimmermann, publikuotas Ciūriche, žurnale „Schweizerische Schachzeitung“ 1921 m. rugpjūčio 27 d. Tačiau pats debiutas buvo žinomas ir anksčiau, pavyzdžiui, 1. e4 Žf6 randamas 1862 m. žaidime, publikuotame laikraštyje „Chess Player’s Chronicle“, JAV.
Pagrindiniai šio debiuto variantai prasideda '''2. e5 Žd5''':
Solinas
Solinas − miestas Kroatijoje, netoli Splito, prie Adrijos jūros, istoriniame Dalmatijos regione.
Renault Trucks
Renault Trucks SAS – Prancūzijos sunkvežimių ir karinių transporto priemonių gamintojas. Iš pradžių įmonė priklausė „Renault“, tačiau nuo 2001 m. ji yra dukterinė „Volvo“ įmonė. Kompanijos filialas „Renault Trucks Defense“ gamina karines transporto priemones.
Palionys (Kamieny Lohas)
Palionys – kaimas vakarų Baltarusijoje, 10 km į šiaurės rytus nuo Kamieny Loho, pasienyje su Lietuva.
Solinas
Istorija
IX a. kraštą valdęs kunigaikštis čia pastatė benediktinų vienuolyną. Vėliau šiose teritorijose įsigalėjo venecijiečiai.
Kefyras
thumb|200px|Stiklinė kefyro
Kefyras – fermentuotas gėrimas, gaminamas dažniausiai iš pieno, nors gali būti gaminamas ir iš augalinių maisto šaltinių (sojų, kokosų, ryžių).
Kefyras daugiausiai vartojamas Rytų Europoje, Vidurio Europoje, Kaukazo regione. Kefyrą savo kelionių aprašymuose paminėjo Markas Polas. Kefyrą greičiausai sugalvojo Kaukazo srities piemenys, pastebėję, kad šviežias pienas, laikomas odiniuose maišeliuose, rūgsta, ir virsta visai kitu gėrimu. Piemenys šiuos maišelius kabindavo tarpduriuose – taip praeinantys žmonės geriau suplakdavo maišelių turinį.
Lietuvoje kefyras dažnai naudojamas gaminant šaltibarščius. Taip pat kefyrą kulinarijoje įvairiems patiekalams gaminti naudoja rusai ir lenkai.
Pramonėje kefyras pagaminamas sumaišius karvės, ožkos ar avies pieną su kefyro grūdais. Šiuos grūdus sudaro polisacharidai, vadinami kefiranais. Grūdai būna baltos arba geltonos spalvos, jie gali išaugti iki riešutų dydžio.
Kefyro sudedamosios dalys:
Vytautas Kasniūnas
Vytautas Kasniūnas (iki 1938 m. Kasnickas; 1914 m. balandžio 10 d. Joniškis – 2009 m. spalio 13 d. Niujorkas, palaidotas Šv. Kazmiero kapinėse) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, JAV lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
1934 m. baigęs Šiaulių mokytojų seminariją, Kauno Vytauto Didžiojo universitete ir Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1944 m. pasitraukęs iš Lietuvos, Čikagos universitete (JAV) studijavo industrinę metodiką.
1944 m. pasitraukęs į Vakarus, karo pabaigos sulaukė Vokietijoje, kur gyveno keliose pabėgėlių stovyklose Viurcburge ir Švabiš Gmiunde. Į JAV atvyko 1949 m. ir apsigyveno Čikagoje, vėliau išsikėlė į netoli jos esantį kurortinį miestelį Beverly Šorsą (Indianos valstija). 1950–1952 m. Margučio radijo bendradarbis, nuo 1952 m. Sofijos Barcus kasdieninėje radijo programoje vedė „Tėvynės vaizdų“ skyrių. Nuo 1972 m. redagavo žurnalą „Lietuvis žurnalistas“ (1–7 ir 11 numerius). 1967–1977 m. Čikagos Lietuvių forumo radijo programų vedėjas, nuo 1978 m. – žurnalo „Laiškai lietuviams“ bei laikraščio „Tėvynė“ redakcijų bendradarbis. 1972–1976 m. Lietuvių žurnalistų sąjungos vicepirmininkas, 1982–1984 m. sekretorius. Nuo 1992 m. laikraščio „Tėvynė“ redaktorius.
Kenijos ir Lietuvos santykiai
Kenijos ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Kenijos ir Lietuvos.
Diplomatiniai santykiai užmegzti 1997 m. liepos 28 d.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų, Valstybių koalicijos dėl laisvės internete narės. Nė viena šalių nėra akreditavusi viena kitai ambasadoriaus. Nairobyje veikia Lietuvos garbės konsulatas.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 24 Kenijos piliečiai.
Santykių istorija
thumb|Kenijos ambasadorius Jungtinėse Tautose [[Martinas Kimanis.]] Nėra duomenų apie kontaktus iki 1997 m., kai Kenija ir Lietuva užmezgė diplomatinius santykius. Kita vertus, santykiai iki 2004 m. buvo minimalūs.
2004 m. lapkričio 29–gruodžio 3 dienomis Lietuvos užsienio reikalų ministerijos sekretoriaus Daliaus Čekuolio vadovaujama delegacija atstovavo Lietuvai valstybių vadovų susitikime Nairobyje „Pasaulis be minų“.
2015 m. gruodžio 11 d. Nairobyje atidarytas Lietuvos garbės konsulatas, kuriam vadovauti paskirtas dr. Džordžas Oraro. Oficialioje atidarymo ceremonijoje dalyvavo Lietuvos užsienio reikalų viceministras Raimundas Karoblis, Kenijos užsienio reikalų ministrė dr. Amina Mohamed, politikai, žinomi Kenijos teisininkai, kelių Kenijos bankų vadovai, verslo organizacijų vadovai, Kenijos ministerijų ir centrinio banko atstovai.
2016 m. liepos 15–19 d. Lietuvos užsienio reikalų viceministras Raimundas Karoblis lankėsi Nairobyje.
2016 m. rugsėjo 23 d. Niujorke (JAV) vykusios Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos paraštėse Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius susitiko su Kenijos užsienio reikalų ministre Amina Mohamed, su kuria sutarė plėsti dialogą tarp abiejų šalių, pasirašant susitarimą dėl dvišalių politinių konsultacijų ir inicijuojant ekonominiam bendradarbiavimui svarbias sutartis.
2020 m. rugpjūčio 31 dieną užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius telefonu kalbėjosi su Kenijos užsienio reikalų ministre Reišele Avuor Omamo. Pokalbio metu aptartos dvišalių santykių aktualijos, pastebėta apie abipusį interesą plėtoti bendradarbiavimą, ypač ekonominį. Taip pat aptartas COVID-19 pandemijos poveikis valstybėms, jų taikomos priemonės bei bendradarbiavimas tarptautinėse organizacijose, galimybės surengti dvišales Lietuvos ir Kenijos užsienio reikalų ministerijų politines konsultacijas.
Nors Kenija iki 2022 m. vasario pabaigos negarsėjo kaip aktyvi Rusijos užsienio politikos kritikė, likus dviems dienoms iki Rusijos invazijos į Ukrainą nenuolatinės Saugumo Tarybos narės Kenijos ambasadorius Jungtinėse Tautose Martinas Kimanis pasakė atgarsį sukėlusią kalbą, kurioje pasmerkė Rusijos įvykdytą Donecko ir Luhansko respublikų nepriklausomybės pripažinimą, pabrėždamas „Kenijos pagarbą Ukrainos teritoriniam vientisumui“. Ambasadoriaus kalba buvo išversta į lietuvių kalbą ir paskelbta kultūriniame žurnale „Šiaurės Atėnai“.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2008 m. liepos 10 dieną Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje atidaryta tuo metu Kenijoje gyvenusios teatro aktorės Eglės Aukštakalnytės Hansen nuotraukų paroda „Mama Afrika“. Joje pristatyti kuriamo dokumentinio filmo „Masajai amžių sandūroje“ fragmentai. Parodą atidarė ir diskusiją vedė Užsienio reikalų ministerijos sekretorius Laimonas Talat-Kelpša.
2010 m. birželio 23 d. Vilniuje vykstant Demokratijų dienoms surengtas Demokratijų bendrijos, kuriai tuo metu pirmininkauja Lietuva, jaunųjų lyderių forumo steigiamasis susitikimas, kuriame dalyvavo ir Kenijos atstovai.
2010 m. lapkričio 16 d. Kenijos sotinėje Nairobyje vykusioje Tarpvyriausybinio nematerialaus kultūros paveldo apsaugos komiteto penktojoje sesijoje „Lietuvių polifoninės dainos – sutartinės“ įtrauktos į Jungtinių Tautų Švietimo, mokslo ir kultūros organizacijos reprezentatyvaus žmonijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.
2016 m. lapkričio 30–gruodžio 1 d. Nairobyje, Kenijoje vyko antrasis aukšto lygio susitikimas dėl Globalios partnerystės efektyviam vystomajam bendradarbiavimui, kuriame dalyvavo Lietuvos delegacija, vadovaujama užsienio reikalų ministerijos Vystomojo bendradarbiavimo departamento direktorės, ambasadorės Violetos Motulaitės. Susitikime V. Motulaitė pristatė Lietuvos patirtį siekiant darnaus vystymosi tikslų.
2017 m. gegužės 24 d. Lietuvos užsienio reikalų ministerijoje rengta tarptautinė konferencija „ICT4D Afrikoje: finansinės technologijos ir geresnis finansinių paslaugų prieinamumas“, kurioje pranešimą skaitė ir finansinių technologijų įmonių vadovas iš Kenijos.
Kenijoje registrų kūrimo misiją įgyvendino statybos įmonė iš Lietuvos UAB RND.
Ekonominiai santykiai
2015 m. gruodžio 11 d. konsulato Nairobyje atidarymo metu Lietuvos viceministro delegacija taip pat susitiko su Kenijos Privataus verslo sektoriaus asociacijos (KEPSA) ir Kenijos pramonės ir prekybos rūmų vadovais, kurie pažymėjo, jog juos domina galimybės stiprinti ryšius su Lietuvos verslo asociacijomis. Viceministro R. Karoblio delegacija pradeda dalyvavimą ir Kenijoje vykstančioje 10-oje Pasaulio prekybos organizacijos derybinėje konferencijoje.
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Kenijos siekė 69,7 mln. eurų, o Kenija buvo 61-a pagal dydį Lietuvos prekybos partnerė.
Prekybos balanse dominuoja eksportas iš Lietuvos į Keniją. Daugiausiai importuojami perlai, brangakmeniai, taurieji metalai (70 %), riešutai bei vaisiai (15 %).
Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas
Akredituotų ambasadorių nėra.
Estijos nepriklausomybės deklaracija
miniatiūra|180px|right|Estijos nepriklausomybės deklaracija
Estijos nepriklausomybės deklaracija, arba Estijos tautų manifestas – pagrindinis Estijos Respublikos įkūrimo dokumentas, kuris buvo paskelbtas 1918 m. vasario 24 d. Taline.
Istorija
Deklaracijos projektą paruošė Estijos provincijos asamblėjos išrinktas Estijos gelbėjimo komitetas. Pradžioje buvo numatyta deklaraciją skelbti 1918 m. vasario 21 d., tačiau šis pranešimas buvo atidėtas iki vasario 23 d. vakaro. Tuomet Manifestas buvo atspausdintas Piarnu, ir jį iš tuomečio „Endla“ teatro balkono viešai perskaitė Piarnu meras Hugo Kuusner. Sekančią, vasario 24 d., Manifestas buvo atspausdintas ir išplatintas sostinėje Taline.
Deklaracija paskelbta Pirmojo pasaulinio karo metu, kuomet traukėsi rusų ir puolė vokiečių kariuomenės bei artėjo Estijos okupacija. Vokietijos imperija nepripažino naujai paskelbtos Estijos Respublikos. Tačiau po Centrinių valstybių sąjungos sutriuškinimo 1918 m. lapkričio mėn. Vokietija išvedė savo pajėgas iš Estijos ir lapkričio 19 d. oficialiai perdavė valdžią Estijos laikinajai vyriausybei. Toliau sekė Rusijos bolševikų įsiveržimas į šalį ir Estijos nepriklausomybės karas. 1920 m. vasario 2 d. pasirašyta Tartu sutartis tarp Estijos ir Tarybų Rusijos užbaigė Estijos kovas dėl nepriklausomybės. Estijos Respublika gavo tarptautinį pripažinimą ir 1921 m. tapo Tautų Sąjungos nare.
Atminimas
2004 m. Piarnu centre, priešais viešbutį Pärnu Hotel (šioje vietoje stovėjo teatras „Endla“), pastatytas paminklas 1918 m. vasario 23 d. Nepriklausomybės deklaracijos paskelbimui. Savo forma imituoja šalia buvusio teatro balkoną, tarp kurio kolonų pakabinta plokštė su deklaracijos tekstu.
Galu
Galu, gala – požemio pasaulio demonai Mesopotamijos mitologijoje. Buvo tikima, kad galu nusigabena žmones į požemio pasaulį. Be galu, Mesopotamijos mitologijoje būta ir nemažai kitų požemio pasaulio demonų tipų.
Mituose vaizduojami kaip negailestingos būtybės, užtikrinančios, kad nė vienas, kurio tokia lemtis, neišvengtų požemio pasaulio. Minimi mite „Inanos nužengimas į požemio pasaulį“, taip pat pasakojimuose apie Dumuzio mirtį. Anot mito, Inana grįžta iš požemio pasaulio lydima galu. Būtent šių demonų grupė nugabena Dumuzį į požemio pasaulį, kad šis pakeistų Inaną. Keliose šumerų poemose aprašomas apleistas Dumuzio avių gardas. Užkalbėjimuose galu neretai įvardijami kaip vienas iš septynių blogųjų demonų tipų. Viename maginiame tekste nurodoma, kad būta septyneto galu.
Tikėta, kad galu, kaip ir kitų tipų demonai, žmonių atžvilgiu gali veikti ir palankiai. Lagašo valdovo Gudėjos himne minimas antraeilis dievas Ig-alima, kuris įvardijamas „didžiuoju Girsu [miesto] galu“.
Berezanė
Berezanė yra:
Ryla
thumb|200px|Ryla ir rylininkas Belgijoje
Ryla (dar žinoma kaip vamzdinė, vargonėliai, katarinka ( 'žavioji Katrina') – muzikinis instrumentas, mechaninis vargonų tipo aerofonas be klaviatūros. Rylą sudaro dėžė, kurioje įstatytas velenas su metaliniais iškilimais, keletas vamzdžių ir dumplės. Sriegine rankena sukant veleną, būdavo galima pagroti 6–8 melodijas, metaliniais iškilimais įrašytas velene.
Ryla XVII a. išrasta Prancūzijoje, Lietuvoje žinoma nuo XVIII a. Iki XIX a. pr. naudota per petį nešiojama ryla. Šiuo instrumentu miestų, miestelių ir kaimų aikštėse, gatvėse, turguose grodavo keliaujantys muzikantai. Rylomis grieždavo populiarias melodijas, šokius, atlikdavo pasirodymus su dresuotais gyvūnais.
Novigradas
Novigradas − miestas Kroatijoje, prie Adrijos jūros, istoriniame Istrijos regione.
Istorija
Miestas žinomas nuo senovės. Antikos laikais čia būta gyvenvietės, kuri vadinta Aemona.
Nuo 1270 m. teritorija priklausė Venecijos respublikai. Tuo metu vadinama Cittanova.
Venecijiečiai išlaikė teritorijas iki XVIII a. pabaigos. Vėliau į šias žemes pretandavo Napoleonas, o galiausiai užvaldė Habsburgai.
Čekijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Čekijos futbolo varžybos 2023–2024 m.
Poenari pilis
Poenari pilis  – pilies griuvėsiai Rumunijoje, Ardžešo apskrityje, Transilvanijos Alpių pietuose, likę ant kalno viršūnės. Tai viena iš pilių, kuri priklausė Vladui Drakulai.
Pilies išsidėstymas
thumb|left|Poeneri pilies planas
Poenari pilis iškilusi virš Ardžešo upės, kas leisdavo senovėje kontroliuoti kelią, sujungiantį Transilvaniją ir Valachiją. Šiuo metu išlikusios vieno aukšto mūrinės sienos ir bokštai.
Pilis yra Cetatea kalno plokščiakalnyje, nukreiptoje į vakarinę vienos pavojingiausių ir aukščiausių Rumunijoje asfaltuotos Transfegerešano magistralės pusę, Ardžešo upės suformuotame kanjone, netoli Fegerašo kalnų.
Istorija
Nors pilis buvo naudojama daugelį metų po Vlado Drakulos mirties 1476 m., XVI amžiaus pirmoje pusėje ji liko apleista ir XVII amžiuje virto griuvėsiais. Pilies vieta apsunkino jos užkariavimą. 1913 m. sausio 13 d. žemės drebėjimo sukeltos nuošliaužos nusinešė žemyn pilies dalis, kurios nugrimzdo į upę. Dar du žemės drebėjimai, įvykę 1940 m. ir 1976 m. taip pat pridarė nuostolių. Pilis buvo šiek tiek suremontuota: tebestovi jos sienos ir bokštai. Nuo 2009 m. pilis administruojama Ardžešo apskrities muziejaus.
Lenkijos nepriklausomybės diena
miniatiūra|240px|right|Karinė ceremonija Nepriklausomybės dieną Varšuvoje
Lenkijos nepriklausomybės diena ( – Lenkijos nacionalinė šventė, kasmet švenčiama lapkričio 11 d. pažymint Lenkijos karalystės (1815–1918) iškovotą nepriklausomybę 1918 m., praėjus 123 metams po Trečiojo ATR padalijimo 1795 m.
Istorija
Lenkijos nepriklausomybės atkūrimui buvo svarbus trijų ją okupavusių šalių pralaimėjimas I pasauliniame kare. Rusija pasinėrė į revoliucijos ir pilietinio karo sumaištį, Austrija-Vengrija susiskaldė, Vokietijos imperija pasidavė ir buvo sąjungininkų sužlugdyta. Tiek Lenkijai, tiek kitoms šalims tai tapo unikalia galimybe susigrąžinti savo nepriklausomybę.
Okupacinėms valstybėms pralaimėjus karą, lenkai perėmė jų karinę ir civilinę valdžią, tokiu būdu kurdami pamatą savo būsimai valstybei. 1918 m. spalio 28 d. Krokuvoje buvo įkurta Lenkijos likvidavimo komisija, atsakinga už valdžios perėmimą Austrijos ir Vengrijos okupuotame Galicijos ir Ciešyno Silezijoje. Po kelių dienų jiems avyko nuginkluoti Austrijos pajėgas slaptosios Lenkijos karinės organizacijos, legionierius ir jaunimo pagalba. Naktį iš lapkričio 6 į lapkričio 7 d. Liubline Ignacy Daszyński įsteigė Lenkijos laikinąją liaudies vyriausybę. Vyriausybę sudarė Lenkijos socialistų partijos, Lenkijos socialdemokratų partijos ir Lenkijos liaudies partijos "Wyzwolenie" atstovai. Tuo pačiu metu vyriausybės kariuomenė nuginklavo okupantų pajėgas aplink Kelcus ir Liubliną. Po kelių dienų į šalį grįžta būsimas jos vadovas - Józef Piłsudski, iki šiol buvęs vokiečių įkalintas. Lapkričio 10 d. jis yra entuziastingai sutinkamas Varšuvoje. Pilsudski perėmė valdžią lapkričio 11 d., sukurdamas naują centralizuotą vyriausybę ir netrukus paskelbdamas apie parlamento rinkimus.
Lapkričio 11–oji Lenkijoje sutapo su Pirmojo pasaulinio karo pabaiga ir Vokietijos pralaimėjimą įtvitinusia Kompjenės taikos sutartimi, pasirašyta 1918 m. lapkričio 11 d.
Nors minėjimas vykdavo jau tarpukaryje, tačiau valstybinės šventės statusas buvo įteisintas 1937 metais ir prieš Antrąjį pasaulinį karą buvo oficialiai paminėtas tik du kartus. Po karo komunistinė valdžia ją panaikino, nors neoficialiai ji visą laiką buvo minima. Oficialiai buvo pakeista kita švente – Nacionaline Lenkijos atgimimo diena, švęsta liepos 22 d., PKWN manifesto paskelbimo dieną. Ypač devintajame XX a. dešimtmetyje daugelyje Lenkijos miestų, taip pat ir Varšuvoje, vyko neoficialios eitynės bei minėjimai, kuriose dalyvavo Solidarumo judėjimo šalininkai. Dažniausiai šias eitynes brutaliai išvaikydavo karinės policijos pareigos, areštuodamos dalyvius. Oficialiai šventė vėl buvo įteisinta 1989 m. vasario 15 d.
Aušrinė Norkienė
Aušrinė Norkienė (g. 1975 m. sausio 12 d. Pagramantyje, Tauragės rajone) – pedagogė, Tauragės rajono politikė, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos (LVŽS) Tauragės skyriaus pirmininkė.
2016 m. vienmandatėje rinkimų apygardoje išrinkta į LR Seimą.
Biografija
1992 m. baigė Tauragės 1-ąją vidurinę mokyklą, 1996 m. – Šiaulių pedagoginį institutą, kuriame įgijo pradinių klasių ir muzikos mokytojos profesiją. 1998 m. studijavo Klaipėdos universiteto socialinių mokslų magistrantūroje, įgydama šeimos pedagogikos magistro laipsnį. 2012 m. Kauno technologijos universitete apgynė viešojo administravimo magistro laipsnį.
1997–2001 m. dirbo Tauragėje muzikos mokytoja M. Mažvydo vidurinėje mokykloje, 2001–2007 m. – ,,Versmės“ gimnazijoje, įgijo mokytojo metodininko kvalifikaciją.
Nuo 2007 m. įsitraukė į Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos veiklą (dab. LVŽS).
Yra Lietuvos ūkininkų sąjungos Tauragės skyriaus narė, kartu su vyru Mariumi turi įsteigusi ūkininko ūkį – augina mėsinius galvijus. Vaikai: sūnus Kristupas ir duktė Austėja – moksleiviai. Moka rusų kalbą. Pomėgiai: kelionės, teatras, knygos, muzika.
Derkinčių tvenkinys
Derkinčių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Skuodo rajone, 4,5 km į pietvakarius nuo Barstyčių. Sudarytas užtvenkus Šatos upę (Luobos intakas) jos aukštupyje 35,6 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,76 km, plotis – iki 0,2 km. Altitudė 104 m. Krantai neaukšti, apaugę medžiais. Pietvakarinis galas užpelkėjęs. Aplink tvenkinį daugiausia auga miškeliai, šiaurvakarinėje pakrantėje plyti pievos. Į pietvakarius įsikūręs Derkinčių kaimas.
Takceras
Takceras  – kaimas Kinijos Liaudies Respublikoje, rytų Činghajuje, Haidongo prefektūroje, Pingano rajone. Takceras stovi virš raudono smiltainio skardžio, prie kelio iš provincijos centro Siningo į Labrango vienuolyną. Takcere gyvena kinai hujai ir haniai bei tibetiečiai.
Istorija
Už 7 km nuo Takcero, kalno atbrailoje stovėjo IV Karmapos įkurtas Šadzong Ritro vienuolynas (XIV a.). Jis sunaikintas per kultūrinę revoliuciją.
Takceras XVII a. buvo gyvenamas tibetiečių ir hujų, religiškai susietas su Kumbumo vienuolynu (už 27 km) – svarbiu tibetietiško budizmo centru. 1710 m. Mandžu dinastija šį kaimą kartu su visu Amdo kraštu įtraukė į Kinijos valdomą Činghajų. XIX a. pab. Takcerą nuniokojo Mandžu pajėgos – gyventojai buvo priversti kaimą palikti ir slėptis olose.
thumb|left|245px|XIV Dalai Lamos gimtasis namas
XX a. 4-ajame dešimtmetyje kraštą valdė hujų gaujos (Ma klika). 1935 m. iš 17 ūkių, 15 buvo tibetiečių. Tuo metu Takceras daugiausia buvo kaimyninio, didesnio Blangcos kaimo ganykla. Amžiaus antroje pusėje gyventojų skaičius ėmė augti.
1935 m. Takcere gimė XIV Dalai Lama Tendzinas Gjaco, o 1922 m. – jo brolis Thubtenas Džigmė Norbu (lama Takcero Rinpočė).
Jurgis Karosas
Jurgis Karosas (g. 1922 m. vasario 9 d. Utenoje, m. 2013 m. balandžio 20 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
Vyriausias keturių vaikų šeimoje, broliai: Leonas Karosas – amatininkas, Vladas Karosas – inžinierius, Algis Karosas – kariškis, gydytojas chirurgas. Tėvams kraustantis, augo Giedraičiuose, vėliau Svėdasuose. 1940 m. baigė Utenos gimnaziją.
1946–1948 m. studijavo Vilniaus universitete, bet studijų nebaigė. 1948–1950 m. LKP(b) Anykščių apskrities komiteto darbuotojas. 1948 m. lapkričio 7 d. paruošė ir išleido pirmąjį laikraščio „Kolektyvinis darbas“ numerį, iki 1950 m. liepos mėn. laikraščio redaktorius. 1950–1953 m. studijavo Maskvos aukštojoje partinėje mokykloje, įgijo žurnalisto išsilavinimą. 1953–1988 m. „Valstiečių laikraščio“ redaktorius.
Mirė 2013 m. balandžio 20 d. Vilniuje. Palaidotas Vilniaus Liepkalnio kapinėse.
Estijos nepriklausomybės atkūrimas
miniatiūra|250px|right|Islandija pripažino Estijos nepriklausomybę 1991 m. rugpjūčio 22 d.
Estijos nepriklausomybės atkūrimo diena minima kasmet rugpjūčio 20 d. nuo to laiko, kai 1991 m. Estijos nepriklausomybės komitetas paskelbė Estijos nepriklausomybę ir atsiskyrimą nuo Tarybų Sąjungos. Rugpjūčio 20 d. Estijoje yra šventinė diena.
1991 m. rugpjūčio 19–22 d. Maskvoje vyko pučas ir bandymas perimti valdymą iš Michailo Gorbačiovo. Rugpjūčio pučo fone kai kurios Tarybų Sąjungos respublikos pasinaudojo proga ir paskelbė nepriklausomybę.