cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spekuliacija
Spekuliantai paprastai orientuojasi į trumpalaikį investavimą (kai kurie iš jų laiko akcijas ar kitą finansinį turtą ne ilgiau nei vieną darbo dieną). Jie prisiima finansinę riziką, atidžiai seka pokyčius ir greitai į juos reaguoja. Spekuliantas spekuliuoja tiek fiziniu, tiek finansiniu turtu tikėdamasis, kad po kurio laiko jam susidarys palanki situacija ir jis iš to gaus naudos (nepaisant krentančių ar kylančių vertybinių popierių kainų; gali parduoti skolon).
SSRS spekuliacija buvo laikoma ekonominiu nusikaltimu, rinkos ekonomikos šalyse ji neišvengiama (reguliuoja pasiūlą bei paklausą ir didina rinkos likvidumą, kapitalo pritraukimo galimybes), bet spekuliacija juodojoje rinkoje deficitinėmis prekėmis (pavyzdžiui, maistu per karą, embargą, stichines nelaimes, bilietais į sporto varžybas ar kitus renginius) užtraukia administracinę ar baudžiamąją atsakomybę.
Dėl agresyvaus greito pelno siekio sąvoka „spekuliantas“ turi neigiamą atspalvį. Tarybiniame (dalinai ir vėlesniame) kultūriniame kontekste žodis „spekuliacija“ turėjo negatyvų atspalvį ir reiškė nelegaliai ar pusiau legaliai nusipirkto, gauto juodosios rinkos rėmuose ar tiesiog atstovėjus ilgoje eilėje įgyto daikto perpardavimą. Toks mąstymas buvo pagrįstas tuo, kad planinėje ekonomikoje dažnai prekių savikaina buvo mažesnė negu jos rinkos kaina, todėl dalis prekių buvo deficitinės ir jos būdavo paskirstomos. Ilgos eilės ribodavo jų pasiūlą, o spekuliantai siekdavo jų gauti perpardavimui, parduoti didesne kaina ir uždirbti pinigų.
Maldūnai
Maldūnai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Bijotų ir tiek pat kilometrų į šiaurės rytus nuo Girdiškės. Piečiau išteka Lyžena.
Atspindžiai (Čikaga)
Atspindžiai – visuomenės, kultūros ir mokslo dvisavaitis iliustruotas žurnalas, ėjęs 1952–1955 m. Čikagoje.
Leido ir redagavo Vytautas Meškauskas ir Jonas Pranas Palukaitis.
Centrinė Amerika
Centrinė Amerika arba Vidurio Amerika, Šiaurės Amerikos žemyno pietinė dalis (į pietryčius nuo Tehuantepeko sąsmaukos). Šiaurės rytuose ją skalauja Atlanto vandenyno Meksikos įlanka ir Karibų jūra, pietvakariuose – Ramusis vandenynas. Pietryčiuose (ties Darjeno sąsmauka) Centrinė Amerika susisiekia su Pietų Amerika. Centrinės Amerikos ilgis apie 2200 km, plotis svyruoja nuo 48 km iki 960 km, plotas 523,780 km². Centrinę Amerika sudaro:
Dažnai Centrinei Amerikai priskiriama ir Meksika ar bent jau jos dalis (Jukatano pusiasalis).
Kai kada regionui priskiriamos ir Karibų jūros salos.
Geografija
right|300px|thumb|Centrinės Amerikos žemėlapis Ramiojo vandenyno krantas šiaurės vakaruose tiesus, toliau į pietryčius – raižytas. Atlanto vandenyno pakrantėje – didelis Jukatano pusiasalis. Jo pietryčiuose giliai į sausumą įsiterpia Hondūro įlanka. Visos didžiosios Centrinės Amerikos žemumos – Tabasko, Jukatano, Moskitų Kranto – yra Atlanto vandenyno pakrantėje. Ramiojo vandenyno pakrantėje žemumų juosta siaura. Išilgai Centrinės Amerikos eina Kordiljerų kalnai, susiformavę kainozojaus eroje, juose dar ir dabar gausu veikiančių vulkanų, dažni žemės drebėjimai. Centrinės Amerikos Kordiljerus sudaro trys išilginiai gūbriai. Ilgiausias iš jų, nutįsęs per visą Centrinę Ameriką, – Vulkaninė (Ramiojo vandenyno) Siera, iš visų 3 gūbrių jis ir aukščiausias (Tachumulko vulkano aukštis 4217 m, Takanos – 4117 m). Kalnuose randama aukso, sidabro, švino, stibio, sieros, Centrinės Amerikos vakaruose – naftos.
Upės trumpos, bet vandeningos. Ramiojo vandenyno baseino upės žiemą nusenka. Jukatano šiaurėje, klintinėje lygumoje, upių beveik nėra. Didžiausi ežerai: Nikaragvos (~8000 km²) ir Managvos (Nikaragvoje), Isabalio (Gvatemaloje). Dirvožemiai ir augalija išsidėstę vertikaliosiomis zonomis. Atlanto pusėje iki 800 m aukščio dirvožemiai latentiniai, sujaurėję, auga drėgnieji tropiniai miškai su palmėmis ir vertingomis medžių rūšimis, daugybė lianų.
Istorija
Iki europiečių pasirodymo klestėjo vietinės civilizacijos (Majai).
Nuo XVI a. pradžios iki XIX a. pr. didžioji Centrinės Amerikos dalis priklausė ispanų kolonijoms. Panama buvo ispanų kolonijos Naujosios Granados dalis, o likusi ispanų Centrinė Amerika (čia kalbama tik apie žemyninę Centrinę Ameriką) – Naujosios Ispanijos. Dvi kolonijas rytinėje pakrantėje turėjo anglai: tai buvo Belizas ir Moskitų Krantas.
Atspindžiai
Atspindžiai gali būti:
Versmė (reikšmės)
Versmė gali reikšti:
1457 m.
1457 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuota
Pasoda (Jonava)
Pasoda – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Markutiškių, prie kelio.
Regina Grigorovaitė
Regina Grigorovaitė-Jurkūnienė (1926 m. rugpjūčio 14 d. Kaunas – 2004 m. gegužės 20 d. Vilnius) – Lietuvos baleto artistė.
Biografija
1941–1944 m. mokėsi Valstybės teatro Baleto studijoje Kaune. 1944–1966 m. Lietuvos operos ir baleto teatro artistė. 1969–1970 m. dėstė Vilniaus aukštojo sportinio meistriškumo mokykloje. 1971–1973 m. Lietuvos kino studijos režisieriaus asistentė, 1973–1983 m. dirbo Lietuvos Radijo ir televizijos komitete.
Blusinė
Blusinė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km nuo Skirlėnų. Per kaimą teka Jusinės upelis (Žeimenos intakas).
Istorija
1926 m. kaime ant Jusinės upelio kranto buvo pastatytas vandens malūnas (iki šių dienų neišliko), aprašytas knygoje „Vandens malūnai Rytų Lietuvoje“.
Vidaus auditas
Vidaus auditas – nepriklausoma, objektyvi užtikrinimo ir konsultavimo veikla, skirta kurti pridėtinę vertę organizacijai ir padėti gerinti jos veiklą. Vidaus auditas prisideda prie organizacijos tikslų įgyvendinimo, sistemingai ir visapusiškai vertindamas ir padėdamas gerinti organizacijos valdymo, rizikos valdymo ir kontrolės procesų veiksmingumą.
Istorija
Pirmas vidaus auditorių uždavinys buvo buhalterinės apskaitos tikrinimas. Auditas buvo praktikuojamas net 3500 metų prieš mūsų erą Mesopotamijoje. Rasti finansiniai dokumentai su tikrinimo požymiais. Dokumentai su panašiais požymiais rasti senovės Egipto, Kinijos, Persijos ir žydų kultūrose.
Ko gero, didžiausia tarptautinė auditorių sąjunga yra Vidaus auditorių institutas, įkurtas 1941 m.
Tikslai
Vidaus audito pagrindiniai tikslai:
Reikšmė
Vidaus audito ataskaitose nurodomos išvados apie nustatytus faktus, tarp jų teigiamus. Visos ataskaitos yra tik rekomendacinio pobūdžio. Jei audituojamasis nesutinka su ataskaitoje nurodytomis išvadomis ir rekomendacijomis, stengiasi jas užginčyti ir siekia, kad auditorius jas išimtų iš ataskaitos. Nepavykus, nors rekomendacijos ir neprivalomo pobūdžio, jas dažniausiai stengiamasi vykdyti.
Jei auditorius nustato trūkumus, nuobaudų audituojamasis paprastai negauna.
Pavaldumas ir struktūra
Vidaus auditas, išskyrus tam tikras išimtis, yra tiesiogiai pavaldus tos pačios organizacijos, kurioje veikia, vadovybei. Jei įstaigoje dirba mažiau, nei 200 darbuotojų, auditą atlieka aukščiau stovinčios organizacijos vidaus auditas.
Vidaus auditorių darbo vietų pasiskirstymas:
Valdymas
Vidaus audito veikla valdoma taip pat, kaip ir kitų padalinių. Jei vidaus auditas susidaro iš vieno skyriaus, auditai atliekami pagal bendrą planą. Jei pavaldus atskirų padalinių vadovams, atlieka auditus pagal bendrą planą arba pagal savo atskirus patvirtintus planus. Atliekamų auditų planai yra vieši, su jais gali susipažinti visi įstaigos darbuotojai. Jei auditorių yra daugiau, vienu metu įstaigoje gali būti atliekami keli auditai. Taip pat vienas ar keli auditoriai vienu metu gali atlikti kelis auditus. Tokiais atvejais atliekamų auditų terminai būna ilgesni. Taip siekiama tuo pat metu atlikti veiklos stebėjimą. Vieno audito trukmė gali būti įvairi. Praktiškai niekada neplanuojama, kad auditas vyktų skirtingais kalendoriniais metais.
Altyn Asyr FK
„Altyn Asyr futbol kluby“ – Turkmėnijos sporto klubas iš Ašchabado.
Istorija
Klubas įkurtas 2008 m. Iš karto buvo leista žaisti elito divizione. Jau 2009 m. iškovojo futbolo taurę. 2010 m. tapo vicečempionais.
2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 ir 2021 m. tapo šalies čempionais.
Raibieji fazanai
Raibieji fazanai (Syrmaticus) – fazaninių (Phasianidae) šeimos paukščių gentis.
Gentyje paprastai išskiriamos 5 rūšys.
Cynotilapia afra
Cynotilapia afra – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvis.
Patinų kūnas šviesiai mėlynas, su tamsiai mėlynomis juostomis ir labai išsiskiriančiais nugariniais pelekais, kurie dažniausiai būna geltoni. Ant patino analinio peleko būna nedaug gūbrelių. Gamtoje patinai užauga iki 9 cm, akvariumuose - didesni. Agresyvūs vienas kito atžvilgiu, tačiau gali būti laikomi su keliomis patelėmis. Akvariumo vanduo turi būti vidutinio kietumo, 23-26 °C. Neršia olų viduje, patelė inkubuoja ikrus burnoje.
Paplitęs Malavio ežero šiaurinėje dalyje.
Amosis
Amosis (Ahmose, m. 1525 m. pr. m. e.) – pirmasis aštuoniolikto Egipto dinastijos faraonas. Faraono Sekenenrės (Taa II) sūnus. Faraono vardas Amosis reiškia „Gimė mėnulis“. Valdė apie 1550–1525 m. pr. m. e.
Biografija
Jo tėvas buvo faraonas Taa II, kuris vedė savo seserį – žmoną Ahotep I. Taa II tėvai, Amosio seneliai buvo faraonas Taa I ir karalienė Tetišeri, kurie taip pat buvo brolis ir sesuo. Amosio tėvas mirė kaudamasis mūšyje, tai liudija rastoji jo mumija. Galvoje aptikta kirstinių žaizdų bei buvo sutrupinta dalis veido.
Mirus tėvui, sostą paveldėjo jo vyriausias sūnus Kamosis, tačiau šis po trijų valdymo metų mislingai žuvo. Tada sostą paveldėjo 13 metų Amosis. Įšventintas kaip Neb-Pechti-Re („Stiprybės valdovas yra Ra“).
Valdymo laikotarpiu vyko kova su hiksais, Nilos deltos valdovais. Pagal Kimą Riholtą (Kim Riholt) 11 valdymo metais Amosis užėmė Heliopolį ir Silą. Manoma, kad po šių įvykių buvo užimta ir hiksų sostinė Avaris. Amosis galiausiai nugalėjo hiksus ir suvienijo šalį. Atstatė Egipto valdžią Nubijos ir Kanaano regionuose. Egiptas pasiekė galybės viršūnę ir susikūrė vad. Naujoji karalystė. Valdant šiam faraonui Tėbų miestas pasiekė iki tol neregėtą galią, kurios neprarado dar keliolika šimtų metų po to.
Pagal Manetoną, Amosis valdė 25 metus, 4 mėnesius. Šią versiją patvirtina įrašai ant akmenų Turoje, kuriuose minimi 22 valdymo metai. Įpėdiniu tapo sūnus Amenhotepas I.
1899 m. rastos Amosio piramidės liekanos Abydose, 1902 m. identifikuotos.
Šeima
Amosis vedė savo seserį Amosę Nefertarę. Amosio vaikai:
Puodžiūnų apylinkė
Puodžiūnų apylinkė (iki 1960 m. Vilkiškių apylinkė, Vilkiškio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje Vilkiškių vardu. 1949 m. buvo Pumpėnų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Joniškėlio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Mitkų apylinkės ir dalis Mickeliūnų apylinkės, o dalis Vilkiškių apylinkės prijungta prie Kriklinių apylinkės. 1960 m. gegužės 19 d. perkeltas apylinkės centras į Puodžiūnus ir atitinkamai pakeistas pavadinimas. 1963 m. sausio 12 d. apylinkė prijungta prie Piniavos apylinkės.
Meškinė
Meškinė – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Šylių. Seniūnaitijos centras.
Rapolas Juška
Rapolas Juška (1905 m. kovo 5 d. Broktone – 1982 m. liepos 24 d. Kanzas Sityje, JAV) – vargonininkas, chorvedys, dainininkas (bosas).
Stasys Juščius
Stasys Juščius (g. 1931 m. rugsėjo 27 d. Laužininkų k., Tauragės r. – m. 2015 m. liepos 26 d. Klaipėdoje) – choro dirigentas ir pedagogas.
Rapolas Juška
Biografija
Muzikos pradėjo mokytis pas savo tėvą vargonininką V. Jušką. Tėvui mirus, turėdamas vos 12 metų užėmė jo vietą. 1918 m. pradėjo vargonininkauti Šv. Kazimiero lietuvių parapijoje Providense, Rod Ailende, o nuo 1921 m. taip pat Šv. Kazimiero parapijoje Niū Havene, Konektikute. Dirbo ir kartu mokėsi. Iš pradžių New England konservatorijoje Bostone, o vėliau Jeilo universiteto muzikos mokykloje. 1924–1926 m. vargonininkavo ir vadovavo chorui Šv. Petro ir Povilo lietuvių parapijoje Elizabete, Naujajame Džersyje, o 1925–1929 m. Aušros Vartų parapijoje Vorčesteryje, Masačusetse. Buvo pirmasis šios parapijos vargonininkas ir choro vadovas, statęs stambius vokalinius kūrinius. Gavęs stipendiją, trejus metus studijavo dainavimą Curtis muzikos institute Filadelfijoje ir pas buvusį Paryžiaus konservatorijos prof. Gregorzą. Baigęs studijas, 1929–1931 m. dainavo Filadelfijos operoje, kur sukūrė apie 26 įvairių muzikinių veikalų vaidmenis. 1930 m. pradėjo vargonininkauti Šv. Alfonso parapijoje Baltimorėje, Merilande, kurį laiką vedė lietuviško radijo muzikos valandėles. 1934–1944 m. buvo Šv. Petro lietuvių parapijos vargonininkas ir choro vadovas Bostone. Čia pakartotinai pastatė nemaža stambių muzikinių veikalų: Th. Dubois oratoriją „Septyni Kristaus žodžiai“, Č. Sasnausko kantatą „Broliai“, S. Šimkaus baladę „Nugrimzdęs dvaras“, M. Petrausko operetę „Consilium facultatis“, J. Žilevičiaus „Vytauto Didžiojo kantatą" ir kt. Su choru ir kaip solistas daug koncertavo, dalyvavo radijo programose. L. Stokowskiui diriguojant, 1945 m. kovo 19 d. – 1945 m. kovo 20 d. dainavo solo J. S. Bacho Švento Mato Pasijų koncertuose New Yorko Muzikos centre. Šis veikalas buvo atliktas ir kituose JAV didžiuosiuose miestuose.
Nuo 1922 m. R. Juška buvo ALRK Vargonininkų sąjungos narys, taip pat ir Niujoeko-Niu Džersio provincijos narys, 1922 m. išrinktas vicepirmininku. Vadovavo bažnytinės muzikos kursams, kuriuos lankė kunigai, seserys vienuolės, vargonininkai ir mokytojai. Daug metų leidyklose buvo natų ir plokštelių leidimo vyr. redaktorius ir vedėjas, žurnalų redkolegijos narys. Įvairiose vyskupijose surengė bažnytinės muzikos kursų.
Stasys Juščius
Biografija
1950–1955 m. choro dirigavimo mokėsi Klaipėdos muzikos mokykloje (dėst. K. Griauzdė, J. Karosas, A. Buzys). 1955–1960 m. choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vyr. dėst. K. Griauzdės klasė).
Dar mokydamasis Klaipėdos muzikos mokykloje, pradėjo vadovauti Pagėgių ir Klaipėdos meno mėgėjų būreliams. 1955–1957 m. muziką dėstė Priekulės vidurinėje mokykloje, vadovavo moksleivių ir kultūros namų chorams bei vokaliniams ansambliams. 1957–1960 m. Klaipėdos K. Donelaičio vidurinės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas, moksleivių chorų vadovas. 1960–1996 m. Klaipėdos Stasio Šimkaus aukštesniosios muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, 1962–1970 m. neakivaizdinio skyriaus vedėjas, 1973–1975 m. (trumpai nuo 1978 m.) choro dirigavimo metodinės komisijos pirmininkas. Išugdė būrį jaunųjų chorvedžių.
Ryškių kūrybinių laimėjimų S. Juščius pasiekė apie dvidešimt metų dirbdamas su Klaipėdos pieno kombinato mišriuoju choru, kurį parengė miesto ir respublikinėms dainų šventėms, įvairiuose konkursuose pelnė prizinių vietų, nemažai koncertavo uostamiestyje ir kitur.
Nuo 1976 m. Klaipėdos „Dailės“ kombinato mišriojo choro vadovas – parengė miesto ir 1980 bei 1985 m. respublikinėms dainų šventėms. 1993 m. suorganizavo Klaipėdos pagyvenusių žmonių 60 dalyvių mišrųjį chorą „Alna". Kolektyvą parengė 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje bei 1997 m. Politinių kalinių ir tremtinių chorų šventei Klaipėdoje. Choras surengė koncertų Klaipėdos mieste ir apskrityje, gieda Klaipėdos Kristaus Karaliaus katalikų bažnyčioje, dainavo Rumšiškėse ir Panevėžyje.
Voveriškiai (Klaipėda)
Voveriškiai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Priekulės, kairiajame Minijos krante.
Amelija iš Monmartro
Amelija iš Monmartro arba Amelija  – 2001 metais pastatyta prancūzų romantinė komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį atliko Audrey Tautou. Filmo režisierius Jean-Pierre Jeunet.
Filmui garso takelį sukūrė žinomas prancūzų kompozitorius Janas Tiersenas.
Siužetas
Filme vaizduojamas šiuolaikinio Paryžiaus Monmartro priemiesčio gyvenimas. Pasakojama drovios padavėjos Amelijos Pulen, kurią vaidina Audrey Tautou, istorija. Ši, nors ir pati kenčia nuo izoliacijos, nusprendžia pakeisti visų ją supančių žmonių gyvenimus į gerąją pusę.
Žiedmario gyvenvietės
Žiedmario gyvenvietės, Cedmaro gyvenvietės – akmens ir bronzos amžiaus gyvenvietės prie Žiedmario gyvenvietės (, Darkiemio apskritis, nuo 1938 m. Großzedmar, nuo 1946 m., Kaliningrado sritis), buvusio Astraviškių ežero (dabar durpynas) pakrantėse ir salose.
Tyrimai
Žiedmario gyvenvietes atrado ir 1905–1914 m. kasinėjo K. Štadis, 1936–1937 m. tyrė geologas H. Grosas, jis įrodė, kad gyvenvietės skirtingų laikotarpių. 1974–1978 m. ir 1988 m. gyvenvietes tyrinėjo V. Timofejevas. Gyvenvietės žymimos A–I raidėmis, iš jų žymiausios – A, D, G.
A gyvenvietė yra buvusioje ežero saloje. 1905–1914 m. aptikta 12 gyvenamųjų pastatų vietų. 1974–1978 m. ir 1988 m. ištirtas daugiau, kaip 200 m² plotas; išskirti 3 kultūriniai sluoksniai: ankstyvojo neolito (4 tūkstantmetis pr. m. e.), vidurinio neolito (3 tūkstantmetis pr. m. e.), bronzos amžiaus ankstyvųjų metalų laikotarpio, 2–1 tūkstantmetis pr. m. e. Rasta 13 gintaro papuošalų, žmogaus kaukolės fragmentų, plokščiadugnės, puoštos įspaudais keramikos.
D gyvenvietė yra buvusio ežero krante, iškyšulyje. 1910–1914 m. rasta 7 gyvenamųjų pastatų (2,5 x 1,2 m dydžio) liekanų. 1874–1878 m. ir 1988 m. ištirtame daugiau, kaip 600 m² plote gausiai aptikta 3 tūkstantmečio pr. m. e. antrosios pusės ir pabaigos radinių: akmeninių kirvių, peilių, titnaginių gremžtukų, kaulinių ietigalių, ylų, įvairių raginių dirbinių, gintaro žaliavos, keramikos, puoštos įspaudais ir šiek tiek virveliniu ornamentu. Gyventojai vertėsi žemdirbyste ir medžiokle. Gyvenvietė turi Pamarių kultūros bruožų.
G gyvenvietės (polinės) liekanų 1906 m. rasta ežere. Manoma, kad ji buvo įkurta apie 20 m nuo kranto ant polių – kelių šimtų į ežero dugną sukaltų kuolų. Iš rąstų įrengtoje aikštelėje greičiausiai buvo apie 20 pastatų. Tarp polių rasta akmeninių kirvukų ir jų ruošinių, akmens gręžimo įrenginio dalių, 11 trinamųjų girnų akmenų, keramikos be ornamentų. Gyventojai vertėsi žvejyba, žemdirbyste ir gyvulininkyste – rasta ožkų griaučių ir ragų. Gyvenvietė datuojama bronzos amžiumi. XX a. aštuntame dešimtmetyje buvo išskirta Cedmaro kultūra (Zedmaro kultūra).
Airijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Airijos futbolo varžybos 1949–1950 m.
Versmė
thumb|250px|Versmė
Versmė (arba šaltinis) – vieta, kur požeminis vanduo natūraliai trykšta iš po žemės paviršiaus. Dar vadinama verdene (tautosakoje: „kur vanduo verda su burbulu iš žemės, vadinas verdenė“).
Dažnai susidaro ten, kur požeminio vandens horizontai kertami dabartinio reljefo formų (slėnių, raguvų, ežerų duburių). Taip pat gali susidaryti dėl geologinių-struktūrinių vietovės ypatybių, uolienų filtracijos. Pagal temperatūrą šaltiniai skirstomi į šaltuosius, šiltuosius, karštuosius ir verdančius. Pastarieji susidaro dėl vulkanizmo.
Pagal maitinančio vandens kilmę versmės būna paviršinės, gruntinės arba artezinės. Pirmųjų dviejų tipų šaltiniai pasižymi dideliu debito skirtumu per metus, gali būti tik sezoniniai, jų vandens temperatūra, cheminės savybės priklauso nuo aplinkos. Arteziniai šaltiniai yra pastovūs ir trykšta dėl tarpsluoksninio slėgio.
Daug ištirpusių druskų turinčios versmės vadinamos mineralinėmis, jų vanduo dažnai fasuojamas ir pardavinėjamas arba naudojamas gydomosioms procedūroms.
Senovės lietuvių tikėjime šaltiniai buvo laikomi pagarboje, greta jų neretai buvo įkuriamos šventvietės.
Balstogės žydų kapinės
thumb|right|260px|Žydų kapinės ul. Wschodnia gatvėje Balstogės žydų kapinės  – iš viso iki II pasaulinio karo Balstogės mieste buvo keturios žydų kapinės. Seniausios žydų kapinės ''ul. Kalinowskiego'' gatvėje buvo įkurtos 1760 metais. Paskutiniai laidojimai šiose kapinėse vyko 1890 metais. Per II pasaulinį karą kapinės buvo sunaikintos. Kitos kapinės ''ul. Bema'' gatvėje buvo įkurtos 1830 m. prasidėjus choleros epidemijai, paskutiniai laidojimai vyko 1892 metais. Kapinės ''ul. Wschodnia'' gatvėje oficialiai buvo įkurtos 1892 m., bet seniausias paminklas pastatytas 1876 metais. Po 1906 m. pogromo prieš miesto žydus čia buvo palaidotos pogromo aukos, kurių atminimui stovi paminklas. Paskutinis laidojimas įvyko 1969 metais. Kapinių plotas 12,5 ha, iš viso yra apie 5,000 paminklų. 1941 m. rugpjūtį ''ul. Żabia'' gatvėje buvo įkurtos vienintelės Europoje geto kapinės, paskutinis laidojimas vyko 1948 metais.
1873 m.
1873 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Nedatuoti
AMD
180 px|thumb|AMD procesorius C8080A, suderinamas su Intel 8080 180px|thumb|AMD Athlon64 AMD  – JAV (Kalifornijoje) įsikūręs mikroschemų gamintojas neturintis savo fabrikų (fabless), antras pasaulyje pagal dydį (po Intel) suderinamų x86 grupės procesorių gamintojas; didžiausias pasaulyje maitinimo šaltinį atjungus informacijos neprarandančių atminties schemų gamintojas.
Mikroschemas gamina ir projektuoja nuo 1969 m. Apie 18 000 darbuotojų (2005 m.). Nuo 2009 m. AMD su partneriais įkūrė nepriklausomą mikroschemų gamyklą, taip pradėdami savo fabless veiklą. 2012 m. kovo 4 d., kai GlobalFoundries išsipirko AMD akcijų dalį, AMD tapo pilnai „fabless“ gamintoju – visus procesorius gamina nepriklausoma puslaidininų kristalų gamintoja GlobalFoundries.
2006 metais už 5,4 milijardus JAV dolerių kompanijos AMD buvo nupirkta viena didžiausių vaizdo plokščių gamintojų pasaulyje - Kanados kompanija ATI. 2007 metais prekės ženklą ATI pakeitė į AMD Graphics Products Group (kitaip tiesiog AMD). Tačiau Radeon prekės ženklą AMD pasiliko sau. 2010 metais AMD visiškai atsisako "brendo" ATI.
Nors ir būdami programiškai suderinami su „Intel“, šiuo metu AMD gaminami procesoriai yra jos kūriniai, ne Intel procesorių kopijos, todėl AMD ir Intel procesorių greičio negalima lyginti tiesiog gretinant jų taktinį dažnį – reikalingi sudėtingesni metodai. AMD kompanijos strateginiai partneriai asmeninių kompiuterių rinkoje yra Acer, Sun Microsystems, IBM ir Fujitsu, tinklų produktų rinkoje Cisco ir 3com. Pagrindiniai konkurentai Intel ir Nvidia kompanijos.
Pasos de Fereira
Pasos de Fereira – miestas šiaurės vakarų Portugalijoje. Išvystyta baldų pramonė (labiausiai šalyje).
Istorija
1993 m. gegužės 20 d. gavo miesto teises.
Josefa Iloilo
Josefa Iloilovatu Uluivuda (g. 1920 m. gruodžio 29 d. Vuda, Fidžis) – Fidžio politikas, kuris du kartus buvo šalies prezidentu. 2009 m. liepos 30 d. Uluivuda pasitraukė iš prezidento posto, o jį šiame poste pakeitė Epeli Nailatikau.
2006 m. gruodžio 5 d. šalyje įvyko karinis perversmas ir tuometinis prezidentas Uluivuda buvo nuverstas nuo šio posto. Postą perėmė karinio perversmo lyderis Frank Bainimarama, tačiau po mėnesio 2007 m. sausio 4 d. Josefa Iloilovatu Uluivuda vėl grįžo į prezidento postą. Kitą dieną po sugrįžimo į prezidento postą Uluivuda paskyrė Bainimaramą Fidžio ministru pirmininku.
2009 m. liepos 30 d. Josefa Iloilo pasitraukė iš prezidento posto nepateikdamas jokios viešos priežasties. Jį pakeitė Fidžio viceprezidentas Epeli Nailatikau.
Egliukalnas
thumb|250px|Apžvalgos bokštas ant Egliukalno
Maženių apylinkė
Maženių apylinkė (arba Mažėnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raguvos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Panevėžio rajonui. 1954 m. prijungta dalis Genėtinių apylinkės ir dalis Klepšių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Maženių apylinkė prijungta prie Raguvos apylinkės ir Velžio apylinkės.
Jason Aldean
Jason Aldine Williams (g. 1977 m. vasario 28 d.), geriau žinomas kaip Jason Aldean – amerikiečių kantri atlikėjas. Jo 2010 m. išleistas albumas „My Kinda Party“ yra tapęs keturiskart platininiu, 2012 m. „Night Train“ – dukart, o 2005 m. debiutinis „Jason Aldean“, 2007 m. „Relentless“, 2009 m. „Wide Open“ bei 2014 m. „Old Boots, New Dirt“ yra taip pat tapę platininiais.
Ivari Padar
Ivaris Padaras (g. 1965 m. kovo 12 d. Navi kaime, Viru rajonas, Estija) – Estijos ūkio, politinis ir visuomenės veikėjas.
Biografija
1984 m. baigė Viru profesinę technikos mokyklą, 1995 m. baigė Tartu universiteto Istorijos fakultetą.
Darbinė veikla
1984 m. Viru tarybinio ūkio transporto darbininkas, 1988–1990 m. Viru remonto ir statybos valdybos stalius. 1990–1991 m. Viru 2-osios devynmetės mokyklos mokytojas, 1993–1994 m. Viru mero padėjėjas. 1994–1995 m. Viru žemdirbių sąjungos pirmininkas. 1995–1997 m. Estijos finansų ministerijos kanclerio padėjėjas. 1997–1999 m. akcinės bendrovės „HT Hulgi“ generalinis direktorius. 1999–2002 m. Estijos žemės ūkio ministras. 2002–2003 m. akcinės bendrovės „Tallink Duty free“ finansų patarėjas.
Politinė veikla
2002–2005 m. Viru miesto tarybos pirmininkas. Nuo 2003 m. Riigikogu (Estijos parlamento) narys.
Visuomeninė veikla
Žurnalistas, daugelio straipsnių autorius. 2001 m. Estijos Barbekiu asociacijos steigėjas. Estijos žirginio sporto asociacijos garbės pirmininkas.
Nuorodos
Asmeninė svetainė
Vaistinė veronika
Vaistinė veronika (Veronica officinalis) – gyslotinių (Plantaginaceae) šeimos, veronikų (Veronica) genties augalas.
Daugiametis žolinis augalas. Stiebas 10 – 30 cm ilgio, šliaužiantis, plaukuotas, kylančia viršūne. Lapai priešiniai, trumpakočiai, elipsiški arba pailgi, dandyti, plaukuoti. Žiedynai lapų pažastyse susitelkę į kekes, kartais pavieniai. Vainiklapiai mėlyni, kartais balti, su tamsiomis gyslomis. Vaisius – dvilizdė dėžutė. Sėklos lešiškos, 1 mm skersmens.
Žydi birželio – rugpjūčio mėn. Sėklos subręsta rugpjūčio – rugsėjo mėn. Dauginasi šakniastiebiais ir sėklomis.
Auga miškuose, ypač pušynuose, pamiškėse, kirtimuose, krūmuose, šlaituose. Dažna visoje Lietuvoje.
Vaistams naudojama žolė. Ji pjaunama augalams žydint. Žaliavoje yra rauginių, karčiųjų ir mineralinių medžiagų, glikozido, aukubinas, veronicino, eterinio aliejaus, sakų, cukraus, saponinų, vitaminų.
thumb|left|210px|Vaistinė veronika
Hera Björk
Hera Björk Þórhallsdóttir (g. 1972 m. kovo 29 d. Reikjavike) – Islandijos dainininkė.
Biografija
Hera gimė Reikjavike, Islandijoje. Ji dalyvavo „Dansk Melodi Grand Prix 2009“ su daina „Someday“, užėmė antrą vietą ir 2009 m. laimėjo OGAE antrojo šanso konkursą. Ji atstovavo Islandijai 2010 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „Je ne sais quoi“ („Nežinau kas“).
2013 metais dalyvavo Viña del Mar tarptautinėje dainų šventėje Čilėje. Ji atstovavo Islandijai tarptautiniame konkurse ir laimėjo geriausios dainos kategorijoje.
2010 m. Eurovizija
thumb|left|180px|Hera 2010 m. Eurovizijoje
Hera 2010 m. dalyvavo Eurovizijoje, kuri vyko Osle, Norvegijoje, su daina „Je ne sais quoi“. Pirmame pusfinalyje užėmė 3-iąją vietą su 123 taškais. Aukščiausius balus skyrė Belgija (12 taškų), Malta, Moldova, Lenkija (10 taškų), Rusija, Graikija, Albanija (8 taškai). Tačiau Hera finale surinko tik 41 tašką ir užėmė 19 vietą, gavusi maksimalų taškų skaičių (12 taškų) tik iš Belgijos.
Burgundų karalystės
Pirmoji karalystė
411 m. burgundų karalius Gundaharas ar Gundikaras su Goaru, alanų karaliumi, pasodino į sostą jiems paklusnų imperatorių Joviną. Su jo autoritetu Gundaharas įsikūrė kairiajam Reino krante, tarp Najės ir Lauterio upių, užimdami Vormso, Speyer ir Strasbūro miestus. Pagal taikos sutartį imperatorius Honorijus oficialiai jiems „davė“ tas žemes.
Nepaisant naujo federatų statuso, burgundų išpuoliai į aukštutinę Belgijos Galiją tapo netoleruotini ir buvo užbaigti 436 m., kai Romos generolas Etijus, kuris pasikvietė hunų samdinius, o šie nugalėjo šią Burgundų karalystę 437 m. Gundaharas buvo nužudytas mūšyje su didžiąja genties dalimi. Burgundų karalystės žlugimas pavaizduotas Nybelungų giesmėje.
Gunderiko valdymas
Dėl šaltiniuose neminimų priežasčių 443 m. burgundai antrąkart gavo federatų statusą, ir Etijus juos perkėlė į Sapaudijos regioną. Spėjama Sapaudijos vieta greičiausiai buvo dabartinės Šveicarijos teritorijoje. Vėliau burgundų įtaka išsiplėtė Lugduno (šių dienų Liono). Naujas burgundų karalius Gundiokas (ar Gunderikas), laikomas Gundaharo sūnum, valdžiusiu po tėvo mirties.
451 m. kaip Romos sąjungininkai burgundai drauge su Etijumi, Vizigotų konfederacija ir kitomis germanų gentimis kovėsi prieš Atilą Chalonų mūšyje (kitaip „Katalaunų laukų mūšis“). Burgundų ir vizigotų sąjunga atrodo buvo stipri, nes Gundiokas ir jo brolis Chilperikas I lydėjo Teodoriką II į Ispaniją kovoti su svebais 455 m.
Nuo pat įsitvirtinimo burgundai plėtė savo įtaką Vakarų Romos imperijoje, dalyvaudami rūmų perversmuose ir naudodamiesi imperatoriais kaip marionetėmis. 455 m. neaiški nuoroda infidoque tibi Burdundio ductu įvelia neįvardintą maištingą burgundų lyderį į imperatoriaus Petronijaus Maksimo nužudymą prieš Romą nusiaubiant vandalams. Tuo taip pat kaltinamas Patricijus Ricimeris, kuris spėjama buvo Gundioko žentas ir Gundobado dėdė. Burgundai, tikintys savo augančia galia 456 m. derėjosi su vietiniais Romos senatoriais dėl savo teritorijos išplėtimo.
457 m. Ricimeris nuvertė kitą imperatorių - Aviką, pasodindamas į sostą Majorianą. Tačiau naujasis imperatorius greit pasirodė nepravartus Ricimeriui, kadangi nedavė burgundams žemių, kurių jie prašė prieš dvejus metus. Po kitų nepriklausomybės ženklų pademonstravimo, Ricimeris jį nužudė 461 m. Po metų 462 m. Ricimeris, kuris tada buvo imperatoriaus Antemijaus žentas, planavo su Gundobadu nužudyti uošvį. Gundobadas nukirto galvą imperatoriui (atrodo asmeniškai), ir Ricimeris imperatorium paskyrė Olibrijų.
Netrukus mirus Ricimeriui, Gundobadas vietoj dėdės tapo patricijumi ir į imperijos sostą pasodino Glicerijų. thumb|Burgundijos karalystė (žalia) ir frankų karalystės 511 m.
Susiskaldymas
Prieš mirdamas burgundų karalius Gundiokas padalino karalystę keturiems sūnums: Gundobadui, Godigiseliui, Čilperikui II, ir Gundomarui I. Todėl 437 m. jam mirus, Gundobadas buvo priverstas sugrįžti į Burgundiją. Tai pabaigė burgundų įtaką Romos imperijai, o Glycerijų nušalino Julijus Neposas.
Gregoras iš Tūro (nors ne visai teisingai nurodo chronologiją) teigia, kad Gundobadui sugrįžus į Burgundiją prasidėjo kraujo praliejimas siekiant sutvirtinti valdžią. Gundobadas nužudė brolį Čilperiką, nuskandino jo žmoną ir ištrėmė dukras. Viena iš jų, princesė Klotilda, 493 m. tapo Chlodvigo žmona ir atvertė jį į katalikybę.
Apie 500 m. kai Gundobadas ir frankų Chlodvigas I kariavo tarpusavy, Godegiselis atrodo išdavė brolį ir prisijungė prie frankų, su kuriais nugalėjo Gundobado armiją. Pats Gundobadas pasislėpė Avinjone, bet sugebėjo atkurti armiją ir nusiaubti Vieną, kur buvo nužudytas Godegiselis ir daug jo pasekėjų. Tuo metu Gundomaras turėjo būti miręs nors jokie šaltiniai to tiesiogiai nenurodo.
Nukariavimas
thumb|left|Burgundijos karalystės teritorija Frankų Orleano karalystės sudėtyje (žalia spalva) 561 m. Nuo 501 m. Gundobadas tapo vieninteliu Burgundijos karaliumi. Tuo metu Burgundų valdos buvo pietryčių Galija, t. y. šiaurės Italija, vakarų Šveicarija, pietryčių Prancūzija. Susitaikęs su frankais ar dėl ankstesnio pralaimėjimo turėjęs pripažinti jų pranašumą, Gundobadas padėjo frankams pergalėje prieš Alariko II vizigotus 507 m.
Be to, per neramumus kažkur 483-501 m. Gundobadas pradėjo rengti Gundobado teisyną (Lex Gundobada), išleidęs tik pirmą dalį, paremtą Vestgotų teisynu (Lex Visigothorum). Po valdžios sutvirtinimo, t. y. tarp 501 m. ir jo mirties 516 m., Gundobadas išleido antrąją dalį, kuri buvo labiau burgundiška.
Po Gundobado mirties valdė du jo sūnūs, tačiau karalystė silpo. Iš pradžių buvę sąjungininkais su Chlodvigo frankais prieš vizigotus, 534 m. burgundai buvo užkariauti Frankų imperijos. Taip Burgundija tapo Merovingų karalystės dalimi.
Frankų imperijoje Burgundų karalystė buvo administraciškai suskaldyta, o 561- m. ji buvo valdoma kaip Orleano karalystės dalis.
Burgundų karaliai
Įkuriama II Burgundų karalystė
Balstogės Hasbacho rūmai
Balstogės Hasbacho rūmai  – Balstogės pramonininko, vokiečio Erwin Hasbach rūmai, esantys ''ul. Dojlidy Fabryczne 23'' gatvėje.
Istorija
Rūmai buvo pastatyti XIX a. aštuntajame dešimtmetyje. 1905–1907 m. perstatyti neorenesansiniu architektūros stiliumi. Po I pasaulinio karo šalia rūmų buvo įkurta medienos apdirbimo gamykla. Rūmų viduje išlikusios autentiškos krosnys ir židiniai. Prie rūmų taip pat buvo medienos apdirbimo gamyklos pastatai, kurie per karą, 1944 m. sudegė. Tais pačiais metais Hasbachų šeima pasitraukė į Vokietiją, po jų išvykimo rūmuose buvo įkurta politinių kadrų mokykla. Vėliau rūmuose gyveno gamyklos darbuotojai, veikė įvairios visuomeninės organizacijos. Šiuo metu rūmuose ir toliau veikia čia įsikūrusios visuomeninės ir valstybinės įstaigos.
Balandžio 2
Balandžio 2 yra 92-oji metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 93-oji). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 273 dienos.
Cistikoliniai
Cistikoliniai (Cisticolidae) – žvirblinių (Passeriformes) būrio paukščių šeima. Manoma, kad šios šeimos paukščiai kilę iš Afrikos, kurioje yra daugiausia rūšių. Šios šeimos paukščių yra ir atogražų Azijoje bei Australijoje. Taip pat viena rūšis peri Europoje.
Gentys
Remiantis Del Hoyo et al. (2006)
Kalvaliai
Kalvaliai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Upynos, 1 km į pietvakarius nuo Požerės ežero. Kaime stūkso Kalvalių piliakalnis, vadinamas Miege. Apie piliakalnį sukurta daug padavimų, jis minimas 1562 metų Karšuvos valsčiaus inventoriuje.
thumb|left|250px|Kalvalių piliakalnis
1458 m.
1458 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
LIE
LIE, Lie arba lie be taškų arba su taškais gali reikšti:
Penafjelis
Penafjelis – miestas šiaurės Portugalijoje, netoli Porto.
Istorija
Minimas nuo 1519 m., miesto teisės 1770 m.
Antanas Grina
Antanas Grina (1931 m. birželio 13 d. Vilkaviškyje) – JAV ir Lietuvos ekonomistas.
Biografija
Per Antrąjį pasaulinį karą pasitraukė į Austriją, baigė Bregenco gimnaziją, vėliau persikėlė į JAV. 1951–1953 m. studijavo Ilinojaus, 1960–1963 m. De Paulo universitete (Čikaga). 1965–1968 m. dėstė De Paulo, 1976–1990 m. Pietų Karolinos, Notre Damo, Mičigano, 2000–2001 m. Jordanijos universitete Amane, 1992–2007 m. Vilniaus universiteto Tarptautinio verslo mokykloje. 1955–1960 m. dirbo bendrovėje „City National Bank and Trust“, 1960–1975 m. „Continental llinois National Bank and Trust“ (abi Čikagoje), 1975–1988 m. – „Kraft“, 1988–1991 m. – „Kraft General Foods“. Nuo 1991 m. Tarptautinio ekspertų paslaugų korpuso (International Executive Service Corps) narys, 1992–1993 m. direktorius Lietuvai, 1994 m. – Ukrainai. 1993–1996 m. vadovavo Lietuvos banko Pinigų ir bankų reformos komitetui, Lietuvos Respublikos Vyriausybės bankininkystės ir finansų patarėjas.
Jotunai
thumb Skandinavų mitologijoje Jotunai – milžinai, žmonių ir asų priešininkai. Kai kurių dievų tapatybė nėra aiški – ar jie dievai, ar milžinai jotunai (Lokis, Gerda, Skadi ir kt.). Dievas Lokis pradžioje buvo milžinas, tačiau vėliau priimtas į asų tarpą, todėl laikomas dievu.
Milžinų klasifikacija, pvz., „Edoje“, nėra nuosekli, jie skirstomi į pirmykščius šerkšno milžinus hrymtursus ir jotunus, bet neretai hrymtursai, ir net pati pirminė būtybė Imis, taip pat vadinami jotunais arba jotais. Hrymtursai – Imis ir jo tiesioginiai palikuoniai – egzistavo prieš dievus ir žmones, ir kai dievai iš nužudyto Imio kūno kūrė pasaulį, hrymtursai paskendo jo kraujyje. Išsigelbėjo tik Bergelmis – laive kaip Nojus. Tačiau sakmėse hrymtursai minimi ir po pasaulio sukūrimo, šlovinama jų didinga išmintis: Boltornas, Odino motinos tėvas, kuris duoda Odinui magiškąsias runas, ir Vaftrūdnis, su kuriuo Odinas varžosi išmintimi („Giesmė apie Vaftrūdnį“, „Vyresnioji Eda“). Matyt, milžinas yra ir protingasis Mimis, medaus šaltinio, iš kurio išminties semiasi Odinas, šeimininkas. Tai pačiai kategorijai priklauso milžinas Asgardo statytojas.
Jotunai priešpriešinami dievams ne tik laiko, bet ir erdvės atžvilgiu – kaip akmenuoto ir šalto šiaurės ir rytų žemės krašto gyventojai. Dažniausiai minima, kad Jotunai – milžinai iš Jotunheimo („Jotunų žemės“). Jie yra ir stichinių demoniškų gamtos jėgų įsikūnijimas. Jotunai trokšta atimti asų žmonas su jų stebuklingomis brangenybėmis; su jotunais be paliovos kaunasi Toras, nuo jų saugantis Asgardą ir žmonių pasaulį Midgardą. Šios kovos aprašymuose jotunai dažnai apibūdinami kaip kvaili velniai. Lokis tyčia ar netyčia yra asų ir milžinų tarpininkas.
Jotunai – ne tik siaubingi milžinai, bet ir dailios merginos (pvz., Tjacio duktė Skadi), kurios neretai tampa asų žmonomis, jų vaikų motinomis.
Pagal kosmologiją
Milžinus būtų galima skirstyti pagal gyvenamą pasaulį:
Ragnarokas
Vadovaujantis skirstymu pagal kosmologiją, ragnaroko metu jotunams vadovavo Lokis, o ugnies milžinams (Muspelheimo sūnums) – Surtas. Galima daryti tokią prielaidą, kadangi ugnies milžinai identifikuojami atskirai nuo jotunų ir vadinami Muspelheimo sūnumis.
Daubarų apylinkė
Daubarų apylinkė (arba Dubarų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Jotunai
Ragnarokas
Ragnaroko metu Lokis su jotunais ir Surto vadovaujamais ugnies milžinais stoja į mūšį su asais. Surtas sunaikina pasaulį.
Pagal kitą skirstymą, visi milžinai yra jotunai, o ragnarokas vyko tarp Lokio vadovaujamų jotunų ir asų, vadovaujamų Odino.
Šliužiniai
Šliužiniai (Limacidae) – pilvakojų moliuskų (Gastropoda) klasės šeima.
Šių šliužų priekinis kūno galas apdengtas skydo, kojos padas padalytas į tris išilginius laukelius. Nasrai lygūs, pusmėnulio pavidalo, su prasikišusiu viduriniu dantimi, kalkinė plokštelė pasislėpusi po skydu.
Lietuvoje aptinkamos rūšys priklauso šioms gentims:
Ruta 1
Ruta 1 – valstybinės reikšmės Paragvajaus plentas, oficialiai vadinamas Ruta Nacional N° 1 „Mariscal Francisco Solano López“. Jungia šalies sostinę Asunsjoną su pietinės dalies miestu Enkarnasjonu. Ilgis – 370 km. Turi 1 ar 2 eismo juostas į vieną pusę.
Gyvenvietės
Svarbesnės gyvenvietės prie kelio:
Ottmar Mergenthaler
Otmaras Mergentaleris (, 1854 m. gegužės 11 d. Bad Mergenteimas, Vokietija – 1899 m. spalio 28 d. Baltimorė, JAV) – rašomosios mašinėlės išradėjas.
Sergio Pérez
Serchijus Peresas Mendosa (Sergio Pérez Mendoza, g. 1990 m. sausio 26 d. Gvadalacharoje) – Formulės 1 lenktynininkas iš Meksikos. S. Perez nuo 2021 m. yra „Red Bull Racing“ komandos narys.
Sergio brolis Antonio Pérez yra buvęs NASCAR Corona Series čempionas.
Karjera
Savo profesionalaus lenktynininko karjerą Sergio pradėjo JAV Barber Pro Series čempionate 2004 m. Vėliau du sezonus jis praleido Formula BMW ADAC čempionate. 2006 metais meksikietis startavo dvejose A1 Grand Prix varžybų lenktynėse. 2007–2008 metais Sergio lenktyniavo Didžiosios Britanijos Formulės 3 čempionate. Pirmais metais jis tapo nacionalinės klasės nugalėtoju. Nuo 2008 iki 2010 m. Sergio dalyvavo GP2 serijos lenktynėse. 2010 m. sezone jis pelnė 5 pergales ir tapo vicečempionu.
2011 m. sezone jis debiutavo Formulės 1 lenktynėse „Sauber“ ekipoje.
2012 m. rugsėjo 28 d. buvo paskelbta, kad po 2012 m. sezono meksikietis pereis į „McLaren“ ekipą. McLaren ekipa nusprendė nepratęsti sutarties su S. Perezu, tačiau padėjo jam ieškoti kitos komandos.
2013 metų gruodžio 12 d. pasirašė kontraktą su „Force India“ ekipa. Po 2016 m. Malaizijos Grand Prix, Pérez patvirtino, kad pratęsė kontraktą su „Force India“ komanda 2017 m. Formulės 1 sezonui. 2019 metų rugpjūčio mėnesį Racing Point komanda pratęsė sutartį dar trim metams iki 2022 metų pabaigos.
2021 m. pradžioje „Red Bull“ paskelbė, kad pasirašė sutartį su meksikiečiu.
1459 m.
1459 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Lingių Fermos
Lingių Fermos – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Upynos, 1 km į rytus nuo Požerės ežero.
Alsa
Alsa – upė Lietuvoje; Mituvos dešinysis intakas. Prasideda Raseinių rajone, netoli automagistralės A1, prie Ražaitėlių kaimo. Teka pietvakarių kryptimi pro Raseinių ir Jurbarko rajonus. Prateka Birbiliškės miško vakariniu pakraščiu. Įteka į Mituvą 47 km nuo jos žiočių, ties Pažėrais. Vidutinis nuolydis 178 cm/km. Prie Alsos esantys kaimai: Rupeikiai, Paalsys Ii.
Etimologija
Upėvardžio etimologija nėra labai aiški. Pasak vienos hipotezių, susidarė iš šaknies als- (plg. alsa „nuovargis“, alsus „varginantis, tvankus“), kuri galėtų sietis su vandens lėtumu.
Airijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
Airijos futbolo varžybos 1950–1951 m.
1950–1951 m. Lygos taurė
Airijos futbolo lygos taurė yra vienas pagrindinių taurės turnyrų Airijoje, jame dalyvauja dviejose stipriausiose lygose žaidžiantys klubai ir kai kurios žemesniųjų lygų komandos.
Bobėnai (Biržai)
Istorija
Bobėnai istorijos šaltiniuose paminėti 1570 m. 1956–1992 m. kolūkio „Švyturys“ gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Ahal FK
„Ahal futbol kluby“ – Turkmėnijos sporto klubas iš Ašchabado.
Istorija
Klubas įkurtas 1989 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
2014, 2017, 2018, 2019, 2020 m. tapo vicečempionais. 2020 m. sezonas buvo penktasis, kai klubas iškovojo sidabro medalius.
2022 m. sezone iškovojo čempionų titulą.
Lesykla
thumb|250px|[[Didysis genys prie pakabinamos lesyklos.]] thumb|250px|[[Rozelos|Margoji rozela prie lesyklos - namelio.]] thumb|250px|[[Didžioji zylė ant tinklelio tipo lesyklos.]] Lesykla - įrenginys skirtas maitinti paukščius lauke. Lesyklos lankomumas priklauso nuo jos įrengimo vietos, pateikiamo maisto įvairovės. Skirtingiems paukščiams reikalingas kitoks maistas. Dažniausiai į lesyklas dedamos įvairios sėklos - soros, saulėgrąžos, dygmino, dagio ar rapso sėklytės. Lesyklos neretai įrengiamos, kad prie namų būtų galima stebėti paukščius.
Stacionari lesykla
Dažniausiai didelė, iki 2 m aukščio ir 2x2 m dydžio pagrindo, lesykla pakelta nuo žemės ant polių. Šonai aptraukti metaliniu ar plastmasiniu stambių akių tinklu, kuris skirtas apsaugoti viduje esantį maistą nuo varninių paukščių ir balandžių. Smulkūs paukščiai pro tinklo akis laisvai pralenda. Šios lesyklos gali būti su viena, dviem ar net trimis platformomis. Esant daugiau nei vienai platformai, tinklo akių dydis neretai skiriasi ties kiekviena iš jų. Tokiu būdu, skirtingos platformos būna skirtos nevienodų dydžių paukščiams. Dažnai po apatine platforma būna pakabinta dar viena, neuždengta jokiu tinklu. Šioje platformoje beriamas žaliukėms ir startoms skirtas lesalas. Stacionarios lesyklos statomos erdvesnėse vietose - kiemuose, parkuose, prie mokyklų, vaikų darželių. Pagrindinis šios lesyklos privalumas yra jos dydis ir čia gali lankytis didesnis paukščių skaičius ir jų būna įvairių rūšių. Tokios lesyklos dar vadinamos paukščių valgyklomis.
Platforma
Paprasčiausios konstrukcijos lesykla - stačiakampė lentelė su nedideliais borteliais pritvirtinta ant stovo ar pakabinta virve už kampų. Platformoje būna išgręžtos kelios skylės vandeniui nubėgti. Lesalas tokioje lesykloje nėra apsaugotas nuo kritulių ir joje lankosi bet kokio dydžio paukščiai.
Namelis
Populiariausia lesykla visame pasaulyje. Namelio ar dėžutės formos su stogeliu. Konstrukcijos būna pačios įvairiausios, neretai jos papuoštos dekoratyviniais elementais. Visos turi platformą ir yra uždengtos šlaitiniu stogeliu, kurį laiko kampuose esančios kartelės arba dvi sienelės. Šio tipo lesyklos gali būti ir automatinės - kai lesalos iš specialios talpyklos išbyra tik paukščiams išlesus jau esantį.
Cilindro ar stačiakampio formos lesyklos
Cilindro formos lesyklos gali būti dviejų tipų - uždaros su anga apačioje arba cilinfro formos tinklelis su stogeliu.
Popierinės ar plastikinės lesyklos
Paprastos cilindro ar stačiakampio formos lesyklos, pagamintos iš plastikinių butelių, vamzdžių ar kartoninių dėžių (pavyzdžiui, nuo sulčių pakuočių) apačioje iškerpant angas, pro kurias byra lesalas. Tokios lesyklos paprastai kabinamos arba pritvirtinamos prie kokios nors atramos (medžio ar sienos). Tokias lesyklas labai mėgsta naminiai žvirbliai ir karklažvirbliai. Šias lesyklas lengva paversti dozavimo lesyklomis, kad lesalas byrėtų, kai jo dalį sulesa paukščiai. Plastikiniai buteliai blizga saulėje, tuo baidydami paukščius, todėl jos neretai apvyniojamos kokia nors medžiaga.
Cilindrinės atviros lesyklos
Tai cilindro formos lesykla - tinklelis su stogeliu. Į tokias paprastai beriami riešutai ir paukščiai juos gali pasiekti bet kurioje cilindro vietoje.
Tinklelis
Paprastas būdas įrengti lesyklą - į tinklelį suberti lesalą ir jį pakabinti paukščiams prieinamoje vietoje. Šiam tipui galima priskirti ir tiesiog pakabintą tam tikros rūšies lesalą, pavyzdžiui, lašinius. Šis būdas ir lesalas labiausiai tinka maitinti zyles. Lašiniais mėgsta paskanauti ir geniai.
Pakarčemis
Pakarčemiu vadinami kaimai:
Vladimiras Čiaginas
thumb|right|200px|Vladimiras Čiaginas Vladimiras Genadijevičius Čiaginas (, g. 1970 m. sausio 5 d.) – autosporto lenktynininkas iš Rusijos. Čiaginas septynis kartus yra laimėjęs Dakaro ralį sunkvežimių kategorijoje (2000, 2002, 2003, 2004, 2006, 2010, 2011 m.). Šis jo rezultatas yra pirmas ralio istorijoje. Antroje vietoje yra šešis kartus triumfavęs čekas Karel Loprais.
2011 m. vasario 15 d. Čiaginas pranešė, kad pasitraukia iš lenktynių. Tiesa, iš „Kamaz“ komandos jis nepasitraukė, o tapo jos direktoriumi.
Barklainių apylinkė (Panevėžys)
Barklainių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ramygalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ramygalos rajonui. 1954 m. prijungtos Žudžių apylinkė, Jotainių apylinkė ir dalis Jotainėlių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Barklainių apylinkė prijungta prie Ramygalos apylinkės.
Anglijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
Anglijos futbolo varžybos 1921–1922 m.
1789 m.
1789 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Vila do Kondė
Vila do Kondė – miestas šiaurės Portugalijoje, į šiaurę nuo Porto, prie Avės žiočių. Su Povua de Varzinu sudaro konurbaciją. Uostas. Išvystyta elektrotechnikos, puslaidininkų pramonė, turizmas. XIV a. vienuolynas.
Donelaičio kapinės
thumb|350px|Šiaulių Donelaičio kapinės thumb|Vasaičių šeimos kapas Donelaičio kapinės – kapinės Šiauliuose, pietrytinėje miesto dalyje, 2,5 km nuo miesto centro. Pavadinimas kilo dėl į kapines vedančios Kristijono Donelaičio vardu pavadintos gatvės.
Istorija
Kapinės įkurtos 1958 m., kai pradėjo trūkti palaidojimo vietų senosiose Šiaulių kapinėse. Pagal pirminį projektą pirmoji zona prie vartų turėjo tapti miesto panteonu, joje turėjo būti laidojami miestui ypatingai nusipelnę gyventojai. Ilgainiui susiformavo gydytojų, mokytojų, inžinierių kapų kvartalai. Tačiau pradėjus trūkti palaidojimo vietų šios tvarkos nebuvo griežtai laikomasi.
Kapinės plėstos tris kartus, pastarąjį kartą 2005–2007 m. Nuo 1970 m., kai buvo atidarytos Ginkūnų kapinės, Donelaičio kapinėse laidoti leidžiama tik į esančius šeimos kapus. Tik žymesni šiauliečiai, jeigu nėra jų šeimos kapo, mero leidimu laidojami pirmojoje zonoje. Nuo 2004 m. pradėta laidoti ir iki tol griežtai rezervine laikytoje teritorijoje už poeto Jovaro kapo.
Kapinėse projektuojamas kolumbariumas, kuriame bus laidojamos urnos su degintais palaikais.