cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ketapango regencija
Ketapango regencija (indonez. Kabupaten Ketapang) – regencija Indonezijos Vakarų Kalimantano provincijos pietvakariuose. Šiaurėje ribojasi su Pontianako, Sangau ir Sekadau regencijomis, rytuose – su Sintango ir Melavio regencijomis, pietryčiuose – su Centriniu Kalimantanu. Vakaruose skalauja Pietų Kinijos jūra. Regencijai priklauso jūroje esančių salų grupė. Administracinis centras – Ketapangas. Yra Gunung Palungo nacionalinis parkas.
Antanas Baužė
Antanas Baužė (1898 m. lapkričio 26 d. Ringiai, Sartininkų valsčius – 1975 m. rugsėjo 1 d. Sidnėjus, Australija) – Australijos lietuvių visuomenės veikėjas.
Biografija
Žmona Ona Baužienė. 1919 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, tarnavo iki 1930 m. 1930 m. su žmona atvyko į Sidnėjų. 1932–1937 m. ir 1940–1950 m. Australijos lietuvių draugijos (ALD) valdybos pirmininkas. 1950 m. kartu su S. Narušiu ir J. Kapočiumi ALD reorganizavo i Australijos lietuvių bendruomenę, jos garbės narys. 1949 m. savaitraščio „Mūsų pastogė“ įkūrimo iniciatorius ir iki 1952 m. oficialus leidėjas. Bendradarbiavo Lietuvos ir JAV lietuvių spaudoje.
In Bloom
„In Bloom“ (angl. „Žydėjime“) – daina, kurią išleido amerikiečių grunge grupė „Nirvana“. Singlas buvo išleistas 1992 metais, taip pat albume „Nevermind“. Ją parašė Kurt Cobain, prodiusavo Butch Vig. 1992 metais buvo išleistas vaizdo klipas, kuris parodijavo 1960-ųjų laidas.
Dainų sąrašas
7", audiokasetė
12", CD
Grondai (Monkų apskritis)
Grondai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Knišino valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Knišino, 14 km į pietryčius nuo Monkų ir 27 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Vincentas Mieleška
Vincentas Mieleška (Mileška, Milieška, 1893 m. sausio 8 d. Paliepiai, Ariogalos valsčius, Kėdainių apskritis, Rusijos imperija – 1963 m. kovo 5 d. Kaunas) – Lietuvos kunigas, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1917 m. dalyvavo Peterburgo lietuvių seime. 1918 m. grįžo į Lietuvą, apsigyveno Panevėžyje, Šv. Stanislovo bažnyčios vikaras, „Saulės“ vakarinių kursų tikybos mokytojas, nuo 1919 m. Panevėžio lenkų gimnazijos kapelionas.
1920 m. gegužės 15 d. – 1922 m. lapkričio 13 d. Steigiamojo Seimo atstovas, išrinktas V (Panevėžio) rinkimų apygardoje. Priklausė Lietuvos krikščionių demokratų partijos frakcijai.
1922 m. lapkričio 13 d. – 1923 m. kovo 13 d. Pirmojo Seimo ir 1923 m. birželio 5 d. – 1926 m. birželio 2 d. Antrojo Seimo atstovas.
Poseiminiu laikotarpiu aktyviai dalyvavo katalikiškų organizacijų veikloje, vadovavo Šv. Juozapo darbininkų draugijai, jos pirmininkas), Lietuvos „Caritas“ sąjungos pirmininkas. 1922–1946 m. Kauno Šv. Kryžiaus bažnyčios klebonas. 1946 m. suimtas, nubaustas 10 m. bausme Karagandos pataisų Darbos lageriuose. 1956 m. grįžo į Lietuvą. 1956–1963 m. vėl Šv. Kryžiaus bažnyčios klebonas.
Jučiai (reikšmės)
Jučiais vadinami kaimai:
Taip pat:
Piktai
thumb|Aberlemno Gyvatės Akmuo, I klasės piktų akmuo Piktai buvo šiaurės ir rytų Škotijos genčių konfederacija, gyvavusi nuo romėnų laikų iki X a. Jie gyveno į šiaurę nuo Forto ir Klaido upių. Piktai laikomi kaledonų ir kitų genčių, minimų senovės romėnų ar paminėtų Ptolemėjaus žemėlapyje. Piktija (Piktavija) palaipsniui prijungė gėlų karalystę Dál Riatą ir sukūrė Albos karalystę. Alba plėtėsi prijungdama britų ir Bernicijos teritorijas ir iki XI a. piktai susiliejo su šiaurės britais ir atsirado škotai.
Omagh Town FC
Omos „Town“ – buvęs Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Omos.
Sezonai
Šaltiniai:
Trys Slėniai
thumb|right|250px|[[Meribelis]] Trys Slėniai – Prancūzijos Alpių kalnų slidinėjimo kurortų regionas, įsikūręs Tarentaise slėnyje (Vallée de la Tarentaise) palei Izero upę. Dalis šio rajono patenka į Vanuazo nacionalinio parko (Vanoise) ribas. Tai didžiausias pasaulyje slidinėjimo kurortas. Į Tris Sėnius patenka Saint-Bon, Allues ir Belleville slėniai. Plečiantis kurorto teritorijai, prie jo praktiškai prisijungęs ir ketvirtas – Maurienne slėnis.
Aprašymas
Trijų Slėnių slidinėjimo regionas apima 8 kalnų kurortus, kuriuose iš viso yra daugiau nei 300 slidinėjimo trasų, o jų bendras ilgis sudaro apie 600 km. Visas šias trasas tarpusavyje jungia virš 180 keltuvų. Jas aptarnauja daugiau kaip 420 prižiūrėtojų, 1500 sporto instruktorių.
FC Tbilisi
Tbilisio FC – Gruzijos futbolo klubas iš Tbilisio.
Istorija
2006 m. stipriausi klubo žaidėjai perėjo į Olimpi Rustavi komandą, kuriai buvo perduota aukščiausios lygos dalyvio licencija.
Juknaičiai (Pilkalnio apskritis)
Juknaičiai arba Ilovaiskojė (, nuo 1938 m. birželio 3 d. Meißnersrode, 1945–1946 m., nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 3 km į šiaurę nuo Lazdynų, Trapėnų girios pietiniame pakraštyje, prie Prūdupės upelio. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Juknaičių kaimo bendruomenė 1927/1936 m. Buvo vienas senesnių kaimų Pilkalnio apskrityje. Pirmąkart paminėtas 1580 m. kaip Juknaičių (Jucknayten) kaimas su 9 valstiečiais. Vietovardis sietinas su 1516 m. toje vietoje gyvenusiu Jukna (Jugkna). 1628/1635 m. kaimas žymiai praplėstas, pagal Kulmo teisę priskyrus 5,5 ūbo žemės. 1736 m. Juknaičiuose gyveno 2 vokiečių ir 8 lietuvių šeimos (1728 m. mokesčių mokėtojų sąrašuose minimi valstiečiai lietuviškomis pavardėmis: Jesaties, Campelleit, Jocubeitis, Naujockatis, Ramosaties, Naujocks ). 1785 m. buvo mišrusis (baudžiauninkų ir kulmiškių) kaimas su 19 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų), 1821 m. – kaimas su 108 gyventojais. 1854 m. Juknaičiuose buvo 15 gyvenamųjų pastatų ir 150 gyventojų.
Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus centras. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Juknaičiuose buvo 26 sodybos, 272 gyventojai, iš jų – 21 lietuvis (8 %; 3 katalikai). Juknaičiuose veikė viena seniausių mokyklų apskrityje, įkurta 1737 m.
Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. 1995 m. dar buvo išlikę senų pastatų. 1947–2008 m. buvo Chlebnikovo apylinkėje.
Seth Green
Setas Bendžaminas Grinas (, tikrasis vardas – Seth Benjamin Gesshel-Green; g. 1974 m. vasario 8 d.) – JAV aktorius, įgarsintojas, komikas, televizijos prodiuseris ir režisierius, scenaristas.
Filmografija
Žymesni vaidmenys:
Guzai
Guzai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Knišino valsčiuje, Monkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Ana Karenina (1997 filmas)
Ana Karenina – 1997 m. JAV sukurta istorinė drama pagal to paties pavadinimo rusų rašytojo Levo Tolstojaus romaną. Pagrindinį vaidmenį filme sukūrė prancūzų aktorė Sofi Marso.
Kūrimas
Tai buvo tarptautinis projektas, kuriame, be amerikiečių kompanijų Warner Bros. ir Icon Productions taip pat dalyvavo ir Rusijos kino kūrėjai, o šių aktoriams buvo patikėti epizodiniai vaidmenys. Beveik visi filmavimo darbai buvo vykdomi Sankt Peterburge ir Maskvoje.
Šio filmo kūrimo darbus pradėjo Melas Gibsonas, kurio kompanija Icon Productions skyrė 20 milijonų dolerių ir kuris pats asmeniškai susitarė su Sofi Marso dėl pagrindinio vaidmens. Scenarijų filmui parašė britų režisierius Bernard Rose, o visi juostos redagavimo darbai buvo atlikti JAV. Sumontuotas filmas buvo 140 min. trukmės, todėl kino kompanijai teko jį gerokai sutrumpinti, iki 108 minučių.
Liepkalnis
Liepkalniu vadinama:
Povilas Poškus
Petras ir Povilas Poškai (g. 1995 m. birželio 29 d. Vilniuje) – broliai dvyniai, Lietuvos jaunių ir suaugusių irklavimo čempionai keturvietės bevairės valčių klasėje. Pirmoji trenerė Aldona Tamuliavičienė.
1 sezonas
Abu broliai pradėjo sportuot nuo 2011 m. rugsėjo 1 d. Vilniaus irklavimo bazėje pas Aldoną Tamulevičienę, tačiau pirmą kartą išėjo "ant vandens" tik 2012 m. gegužės mėnesio gale, birželio 29d. (per savo 17-tuosius gimtadienius) iškovojo pirmuosius savo medalius - Vilniaus miesto atvirajame čempionate liko antri dviviečių porinių valčių klasėje tarp jaunių.
Negaudami pakankamai dėmesio iš trenerės, tačiau užsispyrę ir pilni entuziazmo vaikinukai po Trakuose surengto Jaunimo iki 23 metų pasaulio čempionato grįžo į vasaros stovyklą ir tęsė pradėtą sunkų darbą toliau. Koją rezultatams kišo neįprastai žemas varžybinis tempas bei nuolatinis Povilo vėlavimas ir nepataikymas į yrininką. Tragiška technika visą pirmąjį sezoną neleido jiem nei kart prasimušti į A-finalą (Lietuvos čempionate pritrūko 3 sekundžių dvivietėje bei 4 sekundžių keturvietėje, o Lietuvos jaunių čempionate 0,33 sekundės dalių iki didžiojo finalo). Tris kartus teko tenkintis pirmosiomis vietomis mažuosiuose (B) finaluose, bei 7-tosiomis vietomis bendrosiose įskaitose.
Po vasaros sezono pabaigos artėjo Rudeninė ilgo nuotolio regata Birštone A.Kikilui atminti, kuriai įtemptai besiruošę broliai iškovojo pirmuosius savo aukso medalius. To meto stipriausių jaunių brolių Lapatiukų nedalyvavimas varžybose, atvėrė galimybę kitiems pakovoti dėl pirmosios vietos, Poškai neatrodė silpnai, artimiausius varžovus aplenkdami net 19 sekundžių, jie labiau nei užtikrintai išsikovojo aukso medalius po nesėkmingo sezono šitaip pergalingai užbaigdami pirmąjį sezoną ir pradėdami antrąjį su vilties prošvaistėm atsirinkti į kitąmet Trakuose rengiamą Pasaulio jaunių iki 18metų pasaulio čempionatą. 300px|miniatiūra|dešinėje|Petras ir Povilas Poškai, Lietuvos čempionate 2012m.
Ančiasnapis
Ančiasnapis (Ornithorhynchus anatinus) – ančiasnapinių (Ornithorhynchidae) šeimos, monotipinės ančiasnapių (Ornithorhynchus) genties žinduolis.
Tai unikalus Australijos žemyno gyvūnas, turintis panašų į anties snapą, plėvėtas kojas ir panašią į bebro uodegą. Ančiasnapis ir dvi echidnų rūšys yra vieninteliai kiaušinius dedantys žinduoliai. Tokie gyvūnai turi žemesnę, nei kitų žinduolių, kūno temperatūrą. Ančiasnapio snapas nepanašus į kietus paukščių snapus – tai minkšta, lanksti, oda padengta kūno išauga. Snapas ir kojos būna juodos spalvos, kailis dažniausiai tamsiai rudas. Kailį sudaro 2 sluoksniai – tankus, vandeniui atsparus išorinis ir pilkas vilnonis vidinis.
Plėvės ant kojų reikalingos ančiasnapiui plaukiant arba rausiant urvus. Uodegoje laikomos riebalų atsargos. Patinas ant užpakalinių kojų, vidinėje pusėje, turi aštrius dyglius, kurie sujungti su nuodų liauka. Dygliai naudojami ginantis nuo priešų ar kovojant su kitais patinais. Nuodai žmogui gali sukelti kankinančius skausmus, tačiau mirtini būna tik mažiems gyvūnams.
Suaugęs ančiasnapis būna nuo 45 cm iki 60 cm ilgio ir sveria iki 2,7 kg. Patelės šiek tiek mažesnės už patinėlius. Ančiasnapiai maitinasi vabzdžių lervomis, krevetėmis, dvigeldžiais moliuskais, varlėmis ir žuvų ikrais. Kadangi ančiasnapiai neturi dantų, tai maisto paėmimui ir moliuskų geldelių sutraiškymui naudoja savo snapą bei jo kraštuose esančias ragines plokšteles. Ančiasnapio snapas reaguoja į gyvių, kuriuos jis nardydamas po vandeniu medžioja, elektrinius impulsus. Po vandeniu ančiasnapis gali išbūti iki 1,5 min. Maisto ieško 12-13 valandų kasdien ir gali suvartoti pusę savo kūno svorio maisto. Per dieną atlieka apie 80 panirimų. Surastą maistą ančiasnapis talpina skruostuose esančiuose maišeliuose, vėliau išlipęs į sausumą maistą išsirūšiuoja, ir kas tinkama suėda. Ančiasnapis stiprus, tačiau nelabai greitas plaukikas, nes plaukia tik priekinių kojų pagalba.
Ančiasnapis – naktinis, bailus ir atsargus žvėrelis, tačiau poravimosi metu tampa agresyvus. Gyvena 4,5–9 m ilgio urvuose, išraustuose palei vandens telkinio krantą. Urvas naudojamas ir kaip maisto atsargų sandėlis. Aptinkami rytinėje Australijoje ir Tasmanijos saloje. Ančiasnapiai neretai tampa vanagų, erelių, pelėdų, varanų, vandens žiurkių, pitonų, lapių ir šunų aukomis.
Ančiasnapių poravimasis vyksta vandenyje. Po 12–14 dienų patelė savo paruoštame lizde padeda nuo 1 iki 3 kiaušinių. Po 10–12 dienų išsirita jaunikliai.
Po gimimo mažyliai maitinasi motinos pienu, tačiau kitaip nei kiti žinduoliai, ančiasnapiai neturi spenelių, o yra tik pieno liaukos, iš kurių bėgantį pieną ir laka jaunikliai. Po 6 savaičių jaunikliams užauga kailis ir jie jau gali trumpam palikti lizdą. Visiškai ančiasnapiai suauga po 5 mėn. Gyvenimo trukmė – apie 17 metų. Ančiasnapiai įtraukti į Australijos saugomų gyvūnų knygą.
Didžialapė rafija
Didžialapė rafija (Raphia farinifera) – rafijų rūšis, kilusi Madagaskare, taip pat auganti rytinėje Afrikos pakrantėje, pelkėtuose miškuose ar upių pakrantėse.
Paprastai turi kelis kamienus, 2–9 m aukščio, kamieno šonai padengti lapkočių likučiais, tarp kurių esantys tarpai padengti ilgais tamsiais plaušais. Lapai vieni didžiausių palmių tarpe, yra plunksniški, iki 9–10 m ilgio. Lapkočiai ties pamatų spygliuoti. Lapų lapeliai ilgi lancetiški, galiukai smailėjantys, 1–2 m ilgio. Pamatiniai siauri ir labai spygliuoti, centriniai didesni ir mažiau spygliuoti, o viršūniniai labai trumpi ir beveik bespygliai.
Žiedai vienalyčiai, išsidėstą ant vienanamių individų, formuojasi ant 40–50 m. amžiaus kamienų vieną kartą gyvenime. Žiedai išsidėstę viršūnėse aiškiai šakotuose žiedynuose, kurių viršutinėje dalyje būna keletas vyriškų žiedų. Šis rūšis kaip ir kitos rafijos yra monokarpinė – kamienas dera vieną kartą gyvenime. Užauginęs vaisius kamienas žūva, o iš šaknų sistemos vėliau atauga nauji ūgliai.
Kremzlinis audinys
thumb|right|250px|Skaidulinės kremzlės mikropreparatas thumb|right|250px|Hialininė kremzlė Kremzlinis audinys  – stangrus, labai atsparus gniuždymui, griaučių jungiamasis audinys, sudarytas iš retai išsidėsčiusių kremzlinių ląstelių ir jų gaminamos tarpląstelinės medžiagos. Gemale sudaro beveik visus griaučius. Kremzles, išskyrus skaidulinę, dengia antkremzlis. Yra trijų rūšių kremzlės:
Didžialapė rafija
Vaisiai dideli, kiaušiniški, vištos kiaušinio dydžio. Jie smailiaviršūniai, padengti kietais, blizgančiais, raudonrudžiais užsiklojančiais žvynais.
Kremzlinis audinys
center|Apibendrinta kremzlinio audinio lentelė.|666x666px
Audinį sudaro dviejų rūšių ląstelės: chondroblastai ir chondrocitai. Kremzlialąstės yra pagrindinės kremzlinio audinio ląstelės, palaikančios jo sandarą. Aplink save išsskirdami šią tarp ląstelinę medžiagą, chondroblastocitai aklinai “apsimūrija” ir po kurio laiko lieka gyventi nedidelėje ertmėje, atsitvėrusios storu tarpląstelinės medžiagos sluoksniu. Dažnai dar 1- 2 kartus pasidalina, tad tuštumoje susidaro 2–4 kremzlialąsčių grupė. Tokiose ertmėse būna po kelis chondroblastocitus, kurie ilgainiui išsenka, nustoja daugintis, gaminti tarpląstelinę medžiagą ir virsta chondrocitais. Kremzlinio audinio medžiagoje nėra nervų ir kraujagyslių. Chondrocitų medžiagų apykaita vyksta difuziškai per tarpląstelinio skysčio medžiagas, išsiskiriančias iš antkremzlio kraujagyslių. Tarpląstelinė medžiaga yra sudaryta iš pagrindinės medžiagos ir skaidulų - kolageno ir elastinių. Pagrindinėje medžiagoje yra vandens, glikozaminoglikanų, kolageno, mineralinių medžiagų, nekolageninių baltymų. Iš išorės kremzles dengia antkremzlis - netaisyklingojo skaidulinio jungiamojo audinio dangalas. Jame yra kraujagyslių, nervų ir chondroblastocitų. Pastarieji gamina tarpląselinę medžiagą ir garantuoja kremzlės augimą ir regeneraciją. Sąnarių kremzlės antkremzlio neturi. Jų metabolizmas vyksta per sąnarių sinovinį skystį, kuris vilgo sąnarinės kremzlės paviršių.Į senatvę kremzlės kietėja, kadangi keičiasi užpildo sudėtis.
Didžialapė rafija
Šios palmės mėgsta šlapius dirvožemius tropinio ir subtropinio klimato kraštuose, auga saulėkaitoje. Tinka auginti soduose ir parkuose dėl savo didumo.
Kremzlinis audinys
Dėl kremzlinio audinio pakitimo vystosi liga - artrozė. Artrozė - kremzlės patologija. Bet kokį sąnarį galime įsivaizduoti kaip kaulą, padengtą kremzle. Senstant, nuo traumų, dėl paveldimumo, ši kremzlė pradeda dilti. Kremzlė suplonėja ir galiausiai kaulas ima trintis į kaulą.
Didžialapė rafija
Ugandoje pastebėta, kad šimpanzės valgo pūvančią šios rafijos rūšies šerdį. Manoma, kad jos mėgsta šerdį dėl natrio jonų gausos.
Ichnotaksonas
thumb|right|250px|Vidurinės [[jura|juros vėžiagyvių ichnogentis Thalassinoides aprašyta pagal urvus (Makhtesh Qatan, Pietų Izraelis).]] Ichnotaksonas - pagal Tarptautinį Zoologinės nomenklatūros kodeksą tai „taksonas, aprašytas pagal fosilizuotas organizmų veiklos žymes“. Ichnotaksonai yra klasifikavimo vienetai, naudojami identifikuoti ir atskirti skirtingiems fosilizuotiems pėdsakams. Ichnologai tokius pėdsakus priskiria genties ir rūšies rango taksonams (ichnogentims ir ichnorūšims), kas primena organizmų aprašymą Linėjaus taksonomijoje.
Kremzlinis audinys
Kremzlės formavimasis
Kremzlė formuojasi iš gemalinio jungiamojo audinio – mezenchimos. Kremzlės formavimosi vietoje, mezenchiminės ląstelės greitai dalijasi, netenka ataugų, bet nenutolsta viena nuo kitos, susidaro sutankėjimai, vadinami kremzlės susidarymo centrais, kurie suformuoja būsimos kremzlės formą.
Ichnotaksonas
Ichnotaksonų aprašymams yra naudojamos olų, urvelių, išgraužų, pėdsakų, šliūžių, koprolitų, gastrolitų, išvamų, lizdų, lapų minų, kandimo ir graužimo žymių fosilijos, taip pat kokonų, lėliukų išnarų, voratinklių, galų ir panašios fosilijos.
Kremzlinis audinys
Kremzlės formavimasis
Kremzlė auga dviem būdais:
Didžialapė rafija
Panaudojimas
Iš tvirtų ir labai lanksčių sudėtinių lapų lapkočių gamina baldus, juos naudoja namų statybose. Lapkočiai pakeičia bambuką. Šias palmes naudoja vietiniai tabako augintojai, jie šių palmių lapus sudalina į ilgas siauras juosteles, ant kurių džiausto besifermentuojančius tabako lapus.
Iš kamienų šerdies išgauna sago tipo miltus, nes šerdis prieš žydėjimą turi labai daug krakmolo.
Dar besivystantys lapų lapeliai turi vaškiškos medžiagos, kurią vietiniai gyventojai naudoja grindų ar batų tepalui gaminti.
1534 m. pr. m. e.
'''1534 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Lea Martini
Lėja Martini (tikrasis vardas – Lucie Pavlovicová; g. 1973 m. spalio 14 d. Praha, Čekoslovakija) – buvusi pornografinių filmų aktorė.
Biografija
Lėja Martini gimė Prahoje. Besimokydama 1989 m. ji dalyvavo Aksominėje revoliucijoje, kurios pasekoje šalis skilo į Čekiją ir Slovakiją.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
„Frankfurter Allgemeine Zeitung“ (sutrump. – F.A.Z.) – dienraštis, leidžiamas Frankfurte prie Maino, Vokietijoje.
Lea Martini
Biografija
Sulaukusi 18, ji nutarė tapti modeliu. Aukšta (ūgis 180 cm), įspūdingos išvaizdos mergina greitai atkreipė į save dėmesį, o vienas agentas jai pareiškė: „- Jūs tokia pat graži, kaip Claudia Shiffer, tik labiau vulgari.“ Lėja demonstravo apatinį trikotažą ir netrukus persikėlė į Paryžių, kuriame toliau dirbo modeliu. Čia ji susipažino su abejotinos reputacijos agentais ir netrukus pradėjo pozuoti suaugusiems skirtiems žurnalams.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
„F.A.Z.“ turi savo korespondentų tinklą. Laikraščio redakcinę politiką nustato ne vienas redaktorius, o penki. Tai didžiausią tiražą užsienyje turintis Vokietijos laikraštis. Anot redakcijos, laikraštis platinamas 148 šalyse.
Lea Martini
Biografija
1995 m. ji persikėlė į Vokietiją, kur kartu su tautiete Jennifer Dior pirmą kartą suvaidino pornografiniame filme. Ji pasivadino Annie K., tačiau pirmieji mėgėjiški bandymai Lėjos visai nesužavėjo. Netrukus ji jau ketino grįžti prie modelio darbo, tačiau pažintis ir darbas su režisieriumi Ian Nicols ją sulaikė. Be to, vieno iš filmų kūrimo metu ji susipažino su aktoriumi Bruno SX, su kuriuo tapo pora ir vėliau kartu nusifilmavo ne vienoje juostoje.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
Istorija
Laikraštį įsteigė redaktorius Erich Welter. Pirmasis „F.A.Z.“ leidimas išėjo 1949 m. lapkričio 1 d. Iki 1950 m. rugsėjo 30 d. laikraštis buvo spausdinamas Maince. Tradiciškai dauguma „F.A.Z.“ antraščių buvo stilizuojamos gotišku šriftu, nuotraukos tituliniame puslapyje nebuvo naudojamos. Nors pasitaikydavo keletas retų išimčių, pvz., 1990 m. spalio 4 d. leidime buvo įtraukta nuotrauka, vaizduojanti Vokietijos vienybės dieną iškilmingai mininčią žmonių minią priešais Reichstagą Berlyne, arba dvi nuotraukos 2001 m. rugsėjo 12 d. leidime, vaizduojančios griūvantį Pasaulio prekybos centrą ir JAV prezidentą George W. Bush. 2000 m. pradžioje „F.A.Z.“ turinys buvo kardinaliai pakeistas, laikraštyje atsirado atskiri skyriai Berlyno ir Miuncheno aktualijoms. Tačiau 2002 m. „F.A.Z.“ grupė patyrė 60,6 mln. eurų nuostolių. Apie 2004 m. buvo nutarta atsisakyti individualių skyrių.
Lea Martini
Biografija
Lėja filmavosi ne tik Vokietijoje, bet ir Italijoje bei Prancūzijoje, taip pat naudodama įvairius pseudonimus: Jasmine Barnes, Luci, Estelle, Helena, Leah Martini, Mauricia Parker.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
Istorija
2007 m. „F.A.Z.“ pakeitė savo tradicinį maketą, pradėdami naudoti spalvotas fotografijas pirmajame puslapyje ir pašalindami gotišką šriftą iš antraščių, tačiau pavadinime jis tebeliko naudojamas. Tokia priešingybė tradiciškai nuosaikiam laikraščio maketui susilaukė kontroversiškų skaitytojų nuomonių. Apie tai 2009 m. net buvo susuktas komedinis filmas.
Lea Martini
Biografija
Dešimtmečio viduryje vis daugiau merginų iš Vidurio ir Rytų Europos pasirodydavo Vakarų Europoje kuriamuose pornografiniuose filmuose, todėl tarsi savaime netrukus jos tapo populiariausiomis šio žanro žvaigždėmis. 1996 m. Europos „Penthouse“ žurnalui išrinkus 7 populiariausias Europos pornografinių filmų aktores, tarp jų pateko ir Lėja.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
Tiražas
Laikraščio tiražas 1992 m. siekė 382 000 egz. 1993 m. – 391 013 egz. 2001 m. – 409 000 egz. 2003 m. – 382 000 egz. 2007 m. – 382 499 egz.
Lea Martini
Biografija
1997 m. kovo mėnesį jos nuotrauka puošė Prancūzijoje leidžiamo „Penthouse“ žurnalo versijos viršelį.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
Žymūs bendradarbiai
Laikraščio gyvavimo laikotarpiu prie jo rengimo ir leidimo prisidėjo: Muhammad Asad, Udo Ulfkotte, Joachim Fest, Andrea Petkovic, Daniel Kehlmann, Christian Kracht, Ernst Nolte, Marcel Reich-Ranicki ir kt.
Lea Martini
Biografija
Kaip ir daugelis kolegių, ji taip pat taip pat išmėgino savo jėgas ir JAV.
Šiuo metu gyvena Prahoje.
Marius Jonaitis
Marius Jonaitis (g. 1984 m. vasario 24 d. Kaune) – politinis bei visuomenės veikėjas, K. Baršausko g. seniūnaitijos seniūnaitis, asociacijos „Nacionalinis interesas“ pirmininkas.
Biografija
2012 metų balandžio 15 dieną su bendražygiais įkūrė Tautininkų sąjungos Kauno pramonės skyrių ir tapo jo pirmininku.
Mazovijos vaivadija (1793)
Mazovijos vaivadija buvo trumpalaikis Abiejų Tautų Respublikos, Didžiosios Lenkijos provincijos administracinis teritorinis vienetas, egzistavęs nuo 1793 m. iki 1795 m. dabartinės Lenkijos šiaurės rytuose. Vaivadija šiaurėje ribojosi su Prūsijos karalyste, rytuose su Palenkės vaivadija, pietvakariuose su Varšuvos vaivadija, šiaurės vakaruose su Cechanuvo vaivadija.
Marius Jonaitis
Biografija
2012 metų liepos 4 dieną įvykusios pirmosios Tautininkų sąjungos Kauno miesto skyrių sueigos metu išrinktas vicepirmininku.
Mazovijos vaivadija (1793)
Istorija
Vaivadija buvo įkurta 1793 m. lapkričio 23 d. Gardino seimo nutarimu iš dalies buvusios Mazovijos vaivadijos žemių. Lenkijos Karalystės Seime vaivadija turėjo savo atstovus: vaivadą ir kaštelioną bei šešis atstovus renkamus ketveriems metams (po du iš visų trijų apskričių). Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo vaivadijos žemės atiteko Prūsijos karalystės, Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui ir Plocko departamentui.
Suskirstymas
Vaivadiją sudarė trys žemės:
Marius Jonaitis
Biografija
2013 metų rugsėjo 28 dienos rinkiminės sueigos metu išrinktas Tautininkų sąjungos Kauno miesto skyrių sueigos pirmininku.
2013 metų gale išrinktas Tautininkų sąjungos tarybos nariu.
2014 metų kovo 7 dieną išrinktas Kauno miesto K. Baršausko g. seniūnaitijos seniūnaičiu.
2014 metų balandžio 2 dieną išrinktas į Kauno miesto Gričiupio bendruomenės tarybą.
2015 metų kovo 6 dieną, motyvuodamas ideologiniais nesutarimais su partijos valdžia, pasitraukė iš Tautininkų sąjungos.
2015 metų balandį perrinktas į Gričiupio bendruomenės tarybą. Tapo tarybos sekretoriumi.
2015 metų rugpjūtį buvo vienas iš įkūrėjų neformalaus judėjimo prieš nelegalią imigraciją – „Visuomeninis komitetas prieš priverstinę imigraciją“. Judėjimas surinko apie 30 000 parašų, kuriuose buvo reikalaujama atmesti kvotų sistemą nelegaliems imigrantams.
2015 metų gruodžio 4 dieną tapo vienu iš asociacijos „Nacionalinis interesas“ steigėjų. Tą pačią dieną buvo išrinktas judėjimo pirmininku.
2016 vasario 9 ir balandžio 9 dienomis buvo koordinatorius Kauno mieste parašų rinkimui dėl naujo imigracinio įstatymo atšaukimo. Į VRK buvo nunešta 35 136 popieriniai parašai ir 446 gauti elektroniniame formate.
2016 metų Seimo rinkimuose dalyvauja su Rolando Paulausko vadovaujama Lietuvos liaudies partija.
Šaulių sąjungos narys, blaivybės šalininkas. Aktyviai dalyvavo referendumo dėl žemės nepardavimo užsieniečiams parašų rinkime. Inicijavo garsiąją himno bylą prieš jį iškraipiusias feministes.
Kelių dešimčių straipsnių autorius. Portalų kulgrinda.lt ir interesas.lt apžvalgininkas.
Tumako-La Tolitos kultūra
Tumako-La Tolitos kultūra - ikikolumbinė Andų civilizacijos kultūra, gyvavusi Šiaurinių Andų Kostoje, dabartiniame Ekvadoro šiauriniame pajūryje ir Kolumbijos pietiniame pajūryje. Jos klestėjimas sutapo su ankstyvuoju tarpiniu periodu ir buvo vienalaikis su Bahija, Chama-Koakės kultūromis piečiau.
Dėl svarbiausių archeologinių vietovių Kolumbijoje kultūra žinoma kaip Tumako kultūra, o Ekvadore - kaip La Tolitos kultūra.
Bruožai
thumb|180px|left|Aukso dirbinys Tumako-La Tolitos kultūra yra šiauriausia žinoma Andų civilizacijos Pakrantės kultūra. Šiauriau plyti retai gyvenami lietingieji atogrąžų miškai, ir aukštesnės kultūros nebuvo išvystytos. Jau ir šiame regione gamta pasižymi miškingumu, gausiais krituliais, gyvūnija, tačiau vietos gyventojai buvo sėslūs, vertėsi žemdirbyste (pagrindinės kultūros buvo kukurūzas ir juka). Daugiausia gyvenviečių randama vietos upių - Esmeraldos, Miros, Pasijos - žemupiuose.
Mažuliai (reikšmės)
Mažuliais vadinami kaimai:
Tumako-La Tolitos kultūra
Bruožai
Ši lokali kultūra susiformavo tikriausiai dėl stiprios įtakos iš Mezoamerikos, bet ją veikė ir piečiau egzistavusi Čoreros kultūra. Ji buvo svarbi tarpininkė, perduodant metalo apdirbimo technikas iš Mezoamerikos į Pietų Ameriką.
Kultūros atstovai statė pilkapius, ant kurių statydavo savo šventyklas. Jų keramikai būdinga pilkšva keramika, kuri naudota ne tik indams, smilkalinėms, bet ir gausiai skulptūrai. Tarp skulptūrėlių aptinkami žmonių atvaizdai, erotinės scenos, mitinės būtybės, šventi gyvūnai (dažnai pasitaikantis simbolis - gyvatė). Vieni žymiausių šios kultūros dirbinių - aukso gaminiai. Tarp jų pasitaiko auksinės skulptūrėlės, neretai inkrustuojamos pusiau brangiais akmenimis ar brangakmeniais. Šios kultūros atstovai pirmieji pasaulyje pradėjo apdirbti platiną.
Vėliau šios kultūros teritorijose gyveno indėnai atakamai.
Nuorodos
History of Ecuador
Armalėnai
Armalėnai  (anksčiau Ermalėnai, Bėgšai, Urbiškiai) – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Šilutės, prie kelio. Iš pietų prieina Gaidelių miškas. Ribojasi su Verdainės, Macikų, Mažių kaimais.
Armalėnuose yra Lietuvos Respublikos Krašto apsaugos savanorių pajėgų Žemaičių apygardos 3-ioji rinktinė, 351 kuopa, Šilutės aerodromas, (iki 2006 m. buvo LK KASP Juozo Kasperavičiaus aviacijos eskadrilė), UAB „Šilutės veislininkystė“, evangelikų liuteronų senosios kapinės (1997 m. įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūrinio paveldo registrą).
Istorija
Armalėnų apylinkėse gyventa I tūkstantmečio pradžioje. XIX a. pab. buvusią kalvelę (20 m skersmens, 1,5 m aukščio), primenantį pilkapį, prie Armalėnų ir Macikų kaimų ribos, kasinėjo Mažosios Lietuvos visuomenės veikėjas Ernstas Ankeris (Anckeris, Ancheris) (1848 m.-1935 m.), kuris savo radinius (keletą bronzinių daiktų) atidavė į Karaliaučiaus „Prūsijos“ muziejų (neišliko). 1891 m. tą kalvelę pakartotinai tyrinėjo vokiečių archeologas Adalbertas Becenbergeris (Adalbert Bezzenberger) (1851–1922), radiniai – du įmoviniai ietigaliai ir vienas ietigalio smaigalys, keramikos šukės, degintų kaulų liekanos, šlako gabaliukai, datuojami I-II a., buvo perduoti į Karaliaučiaus „Prūsijos“ muziejų (neišliko).
1540 m. Armalėnų teritorijoje minimas Hermann Leel, 1593 m. Herman Lehle kaimas.
Armalėnuose yra buvę kulminis dvaras (XVIII a.), vėliau – Macikų dvaro palivarkas, pradinė mokykla (nuo 1902 m., tais pačiais metais mokyklai pastatytas ir naujas pastatas), garinė plytinė (molį iš karjero veždavo 700 m ilgio siauruoju geležinkeliu), privatus platusis (1435 mm) geležinkelis Šilutė-Kulėšai (1912 m.-1944 m.; 1945 m. išardytas) su stotele. XXa. pradžioje Armalėnų kaime gyveno daugiau nei 300 žmonių, iš jų apie 70 % lietuvininkų; buvo daugiau kaip 50 sodybų vienkiemiuose, kurių viena dalis buvo išsidėstę palei dabartinį kelią Šilutė-Žemaičių Naumiestis (palivarkas, plytinė, kalvė ir keli vienkiemiai), kita – į pietus nuo kelio, buvusioje dvaro žemėje (taisyklingai suformuotuose sklypuose įkurti vienkiemiai). 1929 m. Armalėnų pradinėje mokykloje, kurioje mokomoji kalba buvo vokiečių, mokėsi 44 vaikai (iš jų tik 8 lietuvininkai). Armalėnai priklausė Gaidelių valsčiui, Verdainės parapijai.
Antrojo pasaulinio karo metais Armalėnų kaimo laukuose vokiečiai laidojo mirusius iš Macikų konclagerio.
1997 m. Armalėnuose buvo 61 ūkis; 2003 m. 28 ūkiai laikė 293 galvijus.
Žadeikiai (Kupiškis)
Žadeikiai – kaimas Kupiškio rajono savivaldybės šiaurėje, 5 km į rytus nuo Kupreliškio. Seniūnaitijos centras.
Henryk Gulbinowicz
Henrykas Romanas Gulbinovičius (, 1923 m. spalio 17 d. Šukiškėse – 2020 m. lapkričio 16 d. Vroclave) – Lenkijos dvasininkas, 1976–2004 m. Vroclaco arkivyskupas.
Biografija
Gimė 1923 m. spalio 17 d. Šukiškėse. Mokėsi Vilniaus jėzuitų gimnazijoje. 1944 m. įstojo į Vilniaus kunigų seminariją. Tuo pačiu metu pradėjo studijuoti ir teologiją Vilniaus universitete. Po karo išvyko į Balstogę. 1950 m. birželio 19 d. Balstogės Marijos Dangun Žengimo arkikatedroje bazilikoje įšventintas į kunigus, įšventino Romualdas Jalbžykovskis. 1950–1951 m. dirbo vikaru Šudzialovo Šv. Vincento Fereriušo ir Šv. Apaštalo Bartalomiejaus parapijoje. 1951–1955 m. studijavo teologiją Liublino universitete. 1956–1959 m. Balstogės Marijos Dangun Žengimo parapijos vikaras. 1959–1970 m. dėstė Olštyno kunigų seminarijoje. 1970 m. popiežiaus paskirtas Vilniaus arkivysupijos Lenkijos teritorijoje su centru Balstogėje vyskupu. 1976–2004 m. buvo Vroclavo arkivyskupu. Nuo 1985 m. kardinolas. 2020 m. lapkričio 11 d. gavo griežtas drausmines nuobaudas dėl pedofilijos nusikaltimų vykdymo ir dangstymo, jam uždrausta dalyvauti viešose pamaldose, renginiuose, nešioti vyskupo insignijas, būti palaidotam Vroclavo katedroje.
Parašė nemažai teologinių darbų.
Bekeris
Becker – vokiška pavardė.
Bekeris − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bekerienė (ištekėjusi moteris) ir Bekerytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Ona Baužienė
Ona Baužienė (g. 1904 m. sausio 26 d. Esenas, Vokietija) – Australijos lietuvių visuomenės veikėja.
Biografija
1905 m. su tėvais išvyko į Škotiją. Čia baigė gimnaziją ir mokytojų kursus. 1922 m. atvyko į Lietuvą. Dirbo Vilkaviškio taikos teisme. 1930 m. su vyru A. Bauže apsigyveno Sidnėjuje. Padėdavo įsikurti ir susirasti darbą atvykusiems lietuviams. 1962–1984 m. Sidnėjaus lietuvių socialinės globos draugijos pirmininkė. 1970 m. jos iniciatyva pastatyta „Lietuvių sodyba“ – butai seneliams ir pensininkams. Nuo 1976 m. Australijos lietuvių bendruomenės garbės narė. Viena iš nedaugelio lietuvių už veiklą lietuvių bendruomenėje 1983 m. apdovanota Britų imperijos medaliu.
Jude Law
Jude Law (g. 1972 m. gruodžio 29 d.) – anglų aktorius, geriausiai žinomas vaidmenimis, nominuotais Oskarui: Dickie Greenleaf filme „Talentingasis Misteris Riplis“ ir Inman „Šaltajame kalne“.
Biografija
Jude Law gimė Levishame, Pietų Londone, Anglijoje, mokytojų Peterio ir Medžės šeimoje. Jie savo sūnui vardą suteikė pagal pagrindinį veikėją Tomo Hardžio novelėje Jude Įžūlusis (Law). Dabar tėvai yra dramos mokyklos vadovai Prancūzijoje. Jude’o sesuo Natasha yra gerbiama iliustratorė ir menininkė. Aktorius mokėsi John Ball pradinėje mokykloje Blackheath’e ir Kidbrooke mokykloje Kidbrooke’o mieste, prieš patekdamas į Alleyn mokyklą Dulwich’e.
1997 m. rugsėjo 2 d. vedė Sadie Frost. Jie turi keturis vaikus: Finlay Muro (Jude įsūnis, g. 1990), Rafferty (g. 1996), Iris (g. 2000) ir Rudy (g. 2002). Pora išsiskyrė 2003 m. spalio 29 d.
2004 m. Jude pasipiršo Siennai Miller, su kuria susipažino filmuodamasis Alfyje. 2006 m. lapkričio 12 d. Jude ir Sienna viešai paskelbė apie draugystės pabaigą.
Lee Nguyen
Ly Ngjenas (g. 1986 m. spalio 7 d.) – vietnamiečių kilmės JAV futbolininkas, žaidžiantis saugo pozicijoje, Los Angeles FC klube.
Ngjenas karjerą pradėjo PSV Eindhoven klube, paskui pasirašė kontraktą su Danijos klubu Rangers klubu, ten sužaidė 22 rungtynes. 2009 m. persikėlė į Vietnamą. 2012 m. grįžo į MLS lygą ir 6 metus atstovavo New England Revolution. 2018 m. persikėlė į Los Angeles FC.
Pogoanelė
Pogoanelė  – miestas pietrytinėje Buzeu apskrities dalyje, Rumunijoje. Miestas administruoja vieną kaimą – Căldărăşti.
Gyventojai
1930 m. Pogoanelėje gyveno 7 000 gyventojų. 2002 m. Rumunijos gyventojų surašymo duomenimis, miestas turėjo 7 795 gyventojų, iš kurių 7 711 buvo rumunai ir 182 romai.
Suck It and See
Suck It and See – ketvirtasis studijinis britų indie rock grupės „Arctic Monkeys“ albumas, išleistas 2011 m. birželio 6 d. Albume skambančiose dainose grupė siekė išgauti spalvingesnį, kiek nostalgišką skambesį, kuris turėjo būti priešingybė tamsiai skambančiam ankstesniajam grupės albumui „Humbug“.
„Suck It and See“ sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę pardavus 82 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje Jungtinės Karalystės albumų reitingo vietoje. Tai buvo ketvirtasis grupės įrašas, pasiekęs pirmąją šią viršūnę.
Bhavnagaras
Istorija
Bhavnagaras įkurtas 1723 m. kaip Bhavnagaro kunigaikštystės sostinė. 1948 m. tapo Indijos Respublikos dalimi.
thumb|left|250px|Šri Svaminarajano šventykla
Žadeikiai (Krinčinas)
Žadeikiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybės vidurio rytuose, 6 km į pietryčius nuo Krinčino.
Karlsrūhės universitetas
Karlsrūhės technikos universitetas arba Fridericiana  – seniausias technikos universitetas Vokietijoje ir ketvirtas Europoje po Paryžiaus, Prahos ir Vienos technikos universitetų. 2009 m. spalio 1 d. sujungtas su Karlsrūjės mokslo tyrimų centru į Karlsrūhės technologijos institutą (Karlsruher Institut für Technologie).
Istorija
Įkurtas pagal Prancūzijos technikos mokyklų modelį 1825 m. kaip politechnikos mokykla, 1902–1967 m. Fridericianos technikos aukštoji mokykla, nuo 1967 m. Karlsrūhės Fridericianos universitetas. 1904 m. leista studijuoti moterims. 1969 m. pirmasis Vokietijoje pradėjo rengti diplomuotus programuotojus, 1972 m. įsteigtas Informatikos fakultetas.
Universitete 1888 m. Heinrichas Hercas atrado elektromagnetines bangas, 1897 m. Ferdinandas Braunas sukonstravo pirmąjį elektroninio spindulio vamzdelį. Trys universiteto mokslininkai yra gavę Nobelio premiją. Leido leidinius „Frideridana“, „Uni-Informationen Karlsruhe“.
Studentai
Universitete studijavo: Karlas Bencas, Dyteris Cetšė, Edvardas Teleris.
Lietuviai
Universitete studijavo: Edmundas Jasiūnas, Bronius Masiokas.
Kintų seniūnija
Kintų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šilutės rajono savivaldybės vakaruose.
Kintų seniūnijoje veikia Kintų vidurinė mokykla su Sakūčių skyriumi, V. Prielgausko šeimos gydytojo kabinetas, veterinarijos įmonė, biblioteka, paštas, policijos nuovada, ugniagesių komanda, degalinė, autoservisas, viešbutis, Ventės rago ornitologijos stotis (1929 m.), UAB „Kintai” (1994 m.), UAB „Šturmai” (1994 m.), Kintų buriavimo mėgėjų klubas. Aptiktas naftos telkinys.
Istoriniai paminklai – Kintų senosios mokyklos pastatas (statytas 1705 m.), Kintų evangelikų liuteronų bažnyčia (1705 m.), Ventės švyturys (1900 m.), vienuolika XIX a. pabaigos – XX a. pradžios pastatų Minijos kaime, Kiošių kapinynas (II-IV a.), 16 evangelikų liuteronų senosios kapinių. Archeologiniai radiniai: akmeninis kirvis keturkampe pentimi ir keturkampio pjūvio titnaginis kirvis (laikomi Šilutės kraštotyros muziejuje).
Verslas: žvejyba, žuvininkystė, pramoginė žūklė, turizmas, žemės ūkio produktų gamyba.
Geografija
2256 gyventojai, iš jų 54 proc. darbingo, 19 proc. pensinio amžiaus. Ribojasi su Saugų, Šilutės, Rusnės (visos Šilutės raj. sav.) ir Priekulės (Klaipėdos rajonas) seniūnijomis. Per seniūniją eina keliai į Šilutę ir Priekulę. Upės – Nemunas (Atmata), Minija, Tenenys, miškai – Kintų-Svencelės (2130 ha), Krokų Lankos ežeras, Svencelės pelkė. Teritorijoje daug pelkių, kanalų, ežerėlių.
Draustiniai – Kintų botaninis draustinis, Kniaupo botaninis-zoologinis draustinis. Gamtos paminklas – didžioji tuja (skersmuo – 88 cm, aukštis – 17 m).
Istorija
Iki XIII a. vidurio Kintų seniūnijos teritorijoje gyveno kuršiai. Kai kurios seniūnijos vietovės minimos XIV a. kryžiuočių karo kelių aprašymuose. 1360 m. Ventės Rago smaigalyje kryžiuočiai pastatė Vindenburgo pilį ir koplyčią. XVII a. pradžioje įsteigta pradžios mokykla Ventėje.
XVIII a. Kintų seniūniją nuniokiojo maras (1709–1711 m.), rusų generolo F. Apraksino kazokai (1757 m.). Įsteigtos mokyklos Kintuose (1705 m.), Kiškiuose (1736 m.), Minijoje (1736 m.), Mockiuose (1736 m.), Sakūčiuose (1736 m.), Stankiškiuose (1736 m.).
XIX a. Minijos kaime įsteigta burių dirbtuvė (1802 m.), kuri vėliau gamino ir valtis, panaikinta baudžiava, gyventojai iškelti į viensėdijas, įvyko choleros epidemija (1831 m.), Ventės Rage pastatytas medinis švyturys (1837 m.), įsteigtos mokyklos Šyšgiriuose (1855 m.), Rūgaliuose (1883 m.), Suvernuose (1899 m.), nutiestas kelias Priekulė–Sakučiai–Kintai–Ventė.
XVII–XIX a. buvo Jociškių, Muižės ir kiti dvarai. XIX a. viduryje Kintų parapijoje gyveno 3500 gyv. (86 proc. lietuvininkų), XX a. pradžioje – 5075 gyv. (73,5 proc. lietuvininkų).
Po Antrojo pasaulinio karo seniūnijos teritorijoje pasikeitė gyventojai – artėjant frontui beveik visi senieji gyventojai pasitraukė į Vakarus, o užėmus Raudonajai armijai, tuščiuose namuose apsigyveno naujieji, atvykę iš įvairių Lietuvos vietovių. Sovietmečiu pradėjo veikti buvusios mokyklos. Įkurta žvejų artelė „Roza Liuksemburg“, kolūkiai – „Mickevičius Kapsukas“, „Černiachovskis“, „Komjaunuolis“, „Minija“, tarybiniai ūkiai „Uostadvaris“, „Sakūčiai“, kuriuos vėliau imta sujunginėti ir 1971 m. tebuvo vienas ūkis – Kintų Jono Čiulados žuvininkystės valstybinis ūkis. Tęsė savo veiklą Ventės Rago ornitologijos stotis, Ventėje įsteigta Lietuvos MA Hidrobiologijos stotis (1950 m.).
1549 m. pr. m. e.
'''1549 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nuorodos
1549 av. J.-C.
Kintų seniūnija
Istorija
Pagrindinis Kintų apylinkės gyventojų darbdavys buvo Kintų J. Čiulados žuvininkystės ūkis, kuris turėjo 9384 ha žemės, dirbo 484 darbuotojai, laikė 2881 galvijus, 96 kiaules, antyną, augino 708 ha javų, vertėsi žvejyba – žvejodavo Kuršių mariose ir Nemune, turėjo 348 ha tvenkinių (1990 m.).
Atkūrus Lietuvoje nepriklausomybę, 1992 m. Kintų J. Čiulados žuvininkystės ūkio pagrindu susikūrė 15 žemės ūkių bendrovių, kurios po kelerių metų iširo. 1994 m. įkurtos UAB „Kintai”,UAB „Šturmai”. UAB „Kintai“ turi tvenkinius, kurie įžuvinti žvinuotais ir veidrodiniais karpiais, baltaisiais amūrais, vaivorykštiniais upėtakiais, lydekomis, karšiais, šamais, lynais, karosais, starkiais, kuojomis, ešeriais. Dalis tvenkinių skirti pramoginei žūklei. UAB „Šturmai” užsiima žvejyba mariose ir vandens turizmu. Kintuose 1997 m. įsteigtas Vydūno kultūros centras, kuris 2002 m. reorganizuotas į viešąją įstaigą. 2006 vasarį Vokietijos kino kompanija, talkinant Lietuvos kino studijai, Sakūčių kaime prie Minijos upės ir senojo tilto per ją, filmavo masines scenas vaidybiniam filmui „Pabėgimas ir tremtis“.
1995 m. birželio 29 d. įsteigta Kintų seniūnija, pradėjusi veikti spalio 1 d.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 8 seniūnaitijos:
Rašidas ad Dinas
thumb|240px|Rašido ad Dino „Metraščių rinkinio“ iliustracija [[Machmudas Gazanas|Gazanchanas ant žirgo]]
Rašidas ad Dinas „Tabibas“ (, pilnas vardas Rašidas ad Dinas Faizulachas ibn Abu al Chairas Ali Hamadanis, 1247–1318 m.) – persų politikas, istorikas, gydytojas.
Karolis Baužys
Biografija
Tverečiaus bažnyčios zakristijonas. Į knygnešystę įtraukė kunigas Jonas Burba. Apie 1888 m. apsigyveno Daugėliškyje, vėliau – Labanore, toliau dirbo knygnešio darbą – platino daugiausia religinę spaudą bei elementorius. Gyvendamas Labanore palaikė ryšius su kunigais J. Burba, J. Šopara ir kt. knygnešiais, daraktoriavo. Spaudą sumaniai slėpdavo namuose, bažnyčiose. 1934 m. apsigyveno Kernavėje pas sūnų kunigą Z. Baužį.
Rašidas ad Dinas
Biografija
Pagrindinis Rašido al Dino istorinis veikalas – „Metraščių rinkinys“ (Jāmiʿ al-tawārīkh), baigtas rašyti 1307 m. Jame koncentruojamasi ties Mongolų imperijos istorija, tačiau atskiros dalys skirtos indų, senovės persų, kinų, žydų, arabų, frankų (nors aprašoma visa Europa) istorijoms. Veikalą užrašė ir iliustravo geriausi to meto persų kaligrafai ir dailininkai. Tai labai svarbus šaltinis apie mongolų erą Persijoje, bei kitų kraštų istoriją iš rytų požiūrio. Po ad Dino mirties rinkinys buvo konfiskuotas ir iki šių dienų išliko tik du jo fragmentai.
Santa Marija (Brazilija)
Santa Marija  – miestas pietų Brazilijoje, centrinėje Pietų Rio Grandėje, 290 km į vakarus nuo Porto Alegrės. Svarbus transporto mazgas: yra oro uostas, geležinkeliai į Porto Alegrę, San Paulą, Montevidėjų. Odos apdirbimo, maisto (ypač mėsos konservų) pramonė. Gyvulininkystės regiono prekybinis centras. Netoliese yra akmens anglių telkinys. Veikia keli universitetai. Yra karinė oro bazė. Santa Marijoje kasmet vyksta gausiai piligrimus sutraukiantys Šv. Marijos atlaidai.
Armėnijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Armėnijos futbolo varžybos 2000–2001 m.
Galutinė komandų rikiuotė
🛡️ PASTABOS:
Šokliapelės
Šokliapelės (Notomys) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis. Išvaizda panašios į šoklius. Kūnas 9-17 cm ilgio, uodega 12,5-22,5 cm ilgio. Kailis tankus ir minkštas. Nugara smėlio spalvos, pilvas baltas, kartais su pilkos spalvos atspalviu. Turi gana stambias ausis ir dideles akis. Uodega apaugusi tankiais plaukais, o jos gale sudaro šluotelę. Užpakalinės kojos žymiai ilgesnės, pritaikytos šoliuoti.
Paplitusios didesnėje Australijos dalyje. Apsigyvena lygumose, stepėse, kopose. Aktyvios vakare. Gali labai greitai šoliuoti atsispirdamos ilgomis užpakalinėmis kojomis. Dieną slepiasi urvuose, kuriuos įsirausia gana sudėtingus ir giliai. Urve yra lizdo kamera.
Gentyje yra apie 10 rūšių:
Tesla
Tesla – išvestinis SI sistemos magnetinio lauko indukcijos B matavimo vienetas. Kiek tikslesnis teslos apibrėžimas – magnetinio srauto tankis. Šis matavimo vienetas buvo apibrėžtas 1960 metais ir pavadintas išradėjo, elektrotechnikos inžinieriaus Nikolo Teslos garbei.
kur
Aurélien Chedjou
Aureljenas Čedžu (Aurélien Chedjou; g. 1985 m. birželio 20 d.) – buvęs Kamerūno futbolininkas, saugas, Kamerūno nacionalinės rinktinės žaidėjas.
Karjera
Treniravosi Kamerūno Kadji Sports Academy ir Ispanijos Villarreal CF jaunimo komandose.
Profesionalo karjerą pradėjo prancūzų regioninės lygos Pau FC.
Vėliau žaidė AJ Auxerre, Lille OSC dublerių komandose.
Rinktinė
Su Kamerūno olimpine rinktine dalyvavo Pekino olimpinėse žaidynėse.
Dalyvavo 2010 m. Afrikos Tautų taurėje, kur varžybose prieš Tunisą įsimušė įvartį į savo vartus.
Lazdijų apskritis
Istorija
Apskritį 1941 m. liepos 17 d. sudarė vokiečių okupacinė valdžia iš 1919–1941 m. buvusios Seinų apskrities. Iki 1944 m. įėjo į Lietuvos generalinės srities Kauno krašto apygardą. 1945 m. balandžio 14 d. buvusi Seinų apskritis oficialiai pervadinta Lazdijų vardu. 1950 m. birželio 20 d. apskritis pertvarkyta į Lazdijų rajoną (27 apylinkės), dalis teritorijos perduota Veisiejų rajonui (20 apylinkių).
Valsčiai
Valsčiai apskrities gyvavimo laikotarpiu: 1948 m. Sangrūdos valsčius perduotas Kalvarijos apskričiai.
Pakabukas
thumb|150px|right|[[Senovės Egiptas|Senovės Egipto pakabukas (Luvras)]]
Pakabukų paskirtis: Šiais laikais pakabukais būna ir labiau funkciniai įtaisai:
Ingapirka
Ingapirka  – miestelis ir archeologinė vietovė Ekvadore, Kanjaro provincijoje, į šiaurės rytus nuo Asogeso, 3120 m aukštyje virš jūros lygio. Tai senovinio inkų miesto ir sakralinio komplekso liekanos. Pavadinimas kečujų kalba reiškia „inkų siena“. Svarbiausias pastatas buvo elipsiškos formos Saulės šventykla, kuri tarnavo ir kaip astronominė observatorija – saulėgrįžų metu Saulės spinduliai apšviesdavo šventyklos vidų.
Tačiau Ingapirką pastatė ne inkai. Pirmieji šio miesto gyventojai buvo kanjariai, šią vietą vadinę Hatun Cañar. Vėliau inkai užkariavo kanjarių žemes, tarp jų ir Hatun Cañar, bet leido vietiniams gyventojams išlaikyti papročius ir autonomiją.
Baltarusijos Liaudies Respublika
Baltarusijos Liaudies Respublika buvo 1918–1919 m. labai trumpai egzistavusi nepriklausoma valstybė, pripažinta tik Vokietijos, Austrijos, Lietuvos, Latvijos, Estijos, Suomijos, Lenkijos, Ukrainos, Čekoslovakijos, Armėnijos, Gruzijos ir Turkijos.
Raida
Iki valstybės sukūrimo Baltarusijos teritorija priklausė Rusijos imperijai. Kilus Pirmajam pasauliniam karui, o Rusijoje – revoliucijai, susidarė prielaidos atsirasti nepriklausomai baltarusių valstybei. 1918 m. vasario 25 d. į Minską įžengė vokiečių kariuomenė, o 1918 m. kovo 25 d. Visos Baltarusijos kongresas paskelbė nepriklausomą Baltarusijos Liaudies Respubliką.
Kadangi Baltarusijos valstybė iki tol neegzistavo, formuojant jos teritoriją buvo remiamasi baltarusių etninėmis teritorijomis ir iki tol egzistavusių gubernijų ribomis. Jos teritorija turėjo apimti visas baltarusių vyraujamas gubernijas (t. y. Minsko, Vitebsko, Mogiliovo, Gardino), įskaitant ir Smolenską bei didžiąją dalį Vilniaus gubernijos (įskaitant Vilnių, kurį baltarusiai laikė vienu pagrindinių savo kultūros centrų, ir Švenčionis). Savo dalimi Baltarusija laikė ir Palenkės regioną, iki tol priklausiusį Lenkijai.