cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukrainos nacionalistų organizacija
Istorija
1940 m. pradžioje, praėjus keliems mėnesiams po Lenkijos okupacijos ir tūkstančių buvusių politinių kalinių paleidimo, konfliktas OUN vadovybėje lėmė jos skilimą į dvi frakcijas: nuosaikiąją OUN‑M, kuriai vadovavo Andrijus Melnykas ir radikaliąją, Stepano Banderos vadovaujamą OUN‑B. Nacių Vokietijai pradėjus Rytų kampaniją SSRS, Banderos OUN‑B 1941 m. birželio 30 d. Lvove paskelbė Ukrainos nepriklausomybę, vėliau sudarė vyriausybę. Melnyko OUN‑M savo ruožtu sudarė vyriausybę Rovne. Vokiečių okupacinė valdžia į Ukrainos nepriklausomybės siekius reagavo ypač neigiamai, todėl ėmėsi masinių represijų prieš abi OUN frakcijas. Naciai nacionalistų lyderius įkalino Zaksenhauzeno koncentracijos stovykloje: Banderą uždarė 1942 m., Melnyką – 1944 m.
Būtent OUN-B, vadinamieji banderininkai, vėliau dominavo nacionalistiniame judėjime Vakarų Ukrainoje, karo metais sukūrę organizuotas ginkluotąsias pajėgas – Ukrainos sukilėlių armiją (UPA). 1944 m. liepos mėn. buvo įkurta Vyriausioji Ukrainos išvadavimo taryba, kuriai buvo pavaldi sukilėlių karinė grupuotė. Analogišką instituciją – Ukrainos tautinę tarybą – įkūrė OUN‑M.
Panaga
Panaga (MS Panaga; Kampung Panaga) – pakrantės gyvenvietė Borneo saloje, Brunėjaus sultonate. Čia įsikūrusi naftos gavybos milžinės Shell Brunėjaus regiono būsinė. Dar žinoma dėl BSRC FC futbolo klubo, kurį remia Shell koncernas. Nuo šalies sostinės Bandar Seri Begavano gyvenvietė nutolusi 110 km atstumu.
Šermukšnių durpyno botaninis-zoologinis draustinis
Šermukšnių durpyno botaninis-zoologinis draustinis – savivaldybės gamtinis draustinis Lietuvoje, Pasvalio rajone, 10 km į pietvakarius nuo Pušaloto, prie Šermukšnių kaimo, Pakruojo rajono paribyje, Puodžiškių miške. Įsteigtas 2000 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti ekosistemos atkūrimui ir išvystymui vertingą teritoriją. Tai išeksploatuotas ir apleistas durpynas, kuriame, patvenkus griovius, formuojama žemapelkė. Čia sutinkamos gervės, tetervinai, pakraščiuose peri mažasis erelis rėksnys, vapsvaėdis, vištvanagis, kurie dažnai atskrenda maitintis į durpyno teritoriją. Be to šioje vietoje gausu smulkiųjų paukščių giesmininkų: strazdų, kikilių, liepsnelių, devynbalsių, pečialindų, žiogelių, nendrinukių.
Ukrainos nacionalistų organizacija
Istorija
II Pasaulinio karo metais Ukrainos nacionalistų organizacija Vakarų Ukrainoje vykdė etninį valymą – Voluinės žudynėse buvo nužudyti tūkstančiai civilių lenkų. Pokaryje abi frakcijos veikė emigracijoje, skilo į keletą mažesnių organizacijų. Ukrainos sukilėlių armijos UPA pavieniai būriai veikė pogrindyje Ukrainos TSR iki 1954 m.
1991 m. Ukrainai tapus nepriklausoma, abu nacionalistų judėjimai buvo legalizuoti: OUN-B – kaip politinė partija Ukrainos nacionalistų kongresas, o OUN-M – visuomeninio politinio judėjimo forma. Ukrainos politinėje arenoje nė viena jų didesnės įtakos nepasiekė.
Bedugnis (Švenčionių r., Labanoro sen.)
left|120px
Bedugnis – ežeras Lietuvoje, Švenčionių rajone, 3 km į pietryčius nuo Labanoro, Labanoro girioje, 0,08 km į šiaurės rytus nuo Aibutiškio ežero. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,15 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 156,5 m. Krantai žemi, pelkėti, tik vakarinis krantas aukštokas. Kiek atokiau į vakarus nuo ežero įsikūręs Paibutiškio kaimas.
Ežeras nenutekantis, priklauso Labanoro ežero baseinui (Peršokšnos upės baseinas).
Rominta
Rominta arba Krasnaja  – upė Prūsijoje, dabartinės Lenkijos ir Rusijos (Kaliningrado sritis) teritorijose; Pisos kairysis intakas (Priegliaus baseinas). Prasideda Lenkijoje, Varmijos Mozūrų aukštumoje, susiliejus Blindės ir Bliūdės upeliams. Neša vandenis į šiaurės vakarus pro Suvalkų kraštovaizdžio draustinį, tada – pro Romintos girią, kurioje kerta Lenkijos–Rusijos sieną. Tada teka Gusevo ir Nesterovo rajonais. Įsrūties (Gumbinė) mieste įteka į Pisą (41 km nuo jos žiočių).
Rominta giliu slėniu įsirėžia į Sūduvos aukštumą, šlaituose atsiveria gilios griovos. Pakrantėse auga alksniai, gluosniai, ievos, sausmedžiai, vingiorykštės. Upės slėnis Romintos girioje paskelbtas draustiniu.
Intakai: Bluda, Juodupė (Čiornaja, Čarna, Kemerovka) [kairieji], Protaka [dešinysis].
Romintoje veisiasi lydekos, ešeriai, kiršliai, upėtakiai ir kt.
Prie upės yra Didžiosios Romintos kaimas, Gumbinės miestas. Upės pavadinimas kilo nuo prūsiško žodžio ramus, romus.
Mėlyna ir geltona
Mėlyna ir geltona – nevyriausybinė organizacija, remianti (jų pačių žodžiais) „ginkluotą Ukrainos pasipriešinimą prieš Rusijos agresiją“, nuo 2014 metų. Ji aprūpina Ukrainos karius ir savanorius įranga, kuri nėra ginkluotė, tačiau aiškiai naudojama būtent kovoje ir ten reikalinga. Organizacijos nariai turi keletą Ukrainos apdovanojimų. Oficialiai joje įdarbinti septyni darbuotojai.
Tiekiamos šarvinės liemenės, šalmai, mašinos, optika, radijo ryšio priemonės, naktinio matymo įranga, dronai, apranga bei taktinė medicina.
Surenkamos sumos
2017–2019 metais organizacija per metus surinkdavo apie 100 000 eurų.
2022 m., prasidėjus Rusijos–Ukrainos karui, aukojamos sumos išaugo. Vien invazijos dieną, vasario 24 d., buvo paaukota maždaug milijonas eurų, iki vasario 25 d. paaukota apie du milijonus eurų. Pirmojo Rusijos invazijos mėnesio metu organizacijai „Mėlyna ir geltona“ lietuviai per 2022 m. paaukojo daugiau kaip 40 mln. eurų. Vidutinė auka siekia apie 100 eurų, aukoja tiek paprasti žmonės, tiek ir verslai. Pačios organizacijos duomenimis, 2022 m. kovo 16 dieną jau buvo ne šiaip surinkta bet ir išsiųsta paramos už 18 500 000 eurų.
LRT studijoje organizacija taip pat rengė paramos koncertus „Kartu iki pergalės“, kurių metu irgi buvo surinkta lėšų.
Registracija
Registracija tinklalapyje reikalinga tik juridiniams asmenims, suteikiantiems daugiau nei 1500 eurų paramos. Fiziniams asmenims registracija nereikalinga.
Sukčiavimo atakos prieš organizaciją
Socialiniuose tinkluose (Facebook ir pan.) būta apgalvotų sukčiavimo atakų prieš šią organizaciją, kurių metu buvo kviečiama aukoti neva jai, tačiau nurodant kitą banko sąskaitą. Ten sukurtos netikros paskyros iš pažiūros atrodo identiškai tikroms. Utenos policija perspėjo būti apdairiems ir prieš pervedant pinigus sutikrinti tinklalapio adresą bei banko sąskaitos numerį.
Lepšynės botaninis draustinis
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Mūšos–Nemunėlio lygumų geobotaninio rajono plačialapių miškų augaliją. Čia saugomas žmogaus mažai paveiktas reliktinis Lepšynės miškas. Jame galima aptikti daug retų gyvūnų, rasti retų augalų. Draustinyje aptikta plačialapė klumpaitė, retažiedė miglė, baltijinė ir dėmėtoji gegūnės, miškinė varnalėša, miškinė dirsė. Natura 2000 teritorija (saugomos buveinės – plačialapių ir mišrūs miškai, pelkėti lapuočių miškai).
Saut Holandas
Saut Holandas  – Anglijos administracinis rajonas Linkolnšyro grafystėje, Rytų Midlandso regione. Administracinis centras ir didžiausia gyvenvietė – Spoldingas.
Rajonas išsiskiria dideliu imigrantų iš Pietų ir Rytų Europos skaičiumi.
Ekonomika
Rajone daugiausiai plėtojamas žemės ūkis ir su juo susijusi pramonė. Išvystyta floristikos pramonė.
RuPaul
RuPaul (tikrasis vardas RuPaul Andre Charles, g. 1960 m. lapkričio 17 d.) – Jungtinių Valstijų drag atlikėjas, aktorius, modelis, dainininkas, dainų autorius, aktorius ir laidų vedėjas. Nuo 2009 metų jis prodiusavo ir vedė realybės konkursų seriją „RuPaul drag varžybos”, triskart laimėjusias Primetime Emmy apdovanojimą (2016, 2017 ir 2018 metais). RuPaul laikomas sėkmingiausiu Jungtinių Valstijų drag atlikėjų. 2017 metais žurnalas Time įtraukė RuPaul į kasmetinį įtakingiausių pasaulio žmonių šimtuką.
Diskografija
Studijiniai albumai:
BSRC FC
„BSRC futbolo klubas“  – Brunėjaus futbolo klubas iš Panagos gyvenvietės.
Šį klubą remia Shell koncernas. Namų rungtynes žaidžia BSRC stadione, kuris talpina 1,5 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas 2004 m. Nuo 2020 m. žaidė elito divizione Superlygoje.
2020 m. žaidė Superlygoje, bet kilusi COVID-19 pandemija ir jos grėsmės įtakojo federacijos sprendimą sustabdyti pirmenybes jau po antrojo turo.
Sezonai
Šaltiniai:
Ana Trinčer
Ana Trinčer (, g. 2001 m. rugpjūčio 28 d. Kijeve) – Ukrainos dainininkė.
Biografija
Gimė ir užaugo Ukrainos sostinėje Kijeve. Dar būdama ketverių metų, pasižymėjo stulbinančia muzikine atmintimi – kartą išgirdusi kūrinį, Ana galėdavo atkartoti jo melodiją ir tekstą. Po muzikos mokyklos ir dainavimo P. Merežino vardo chore, mergina pasirodydavo įvairiuose konkursuose. 2014 m. dalyvavo Ukrainos atrankoje į vaikų „Euroviziją“, su daina „Nebo znaye“ užėmusi 13-ą vietą. Ana taip pat dalyvavo „Naujojoje Bangoje 2015“, ukrainiečių projekte „Balsas. Vaikai“ (pateko į Natalijos Mogilevskajos komandą), internetiniame konkurse „Mano šansas 2014–2015“ užėmė antrą vietą, o „Turkiškoje olimpiadoje“ — trečią vietą.
2015 m. rugpjūčio mėn. antruoju bandymu laimėjo Ukrainos atranką į vaikų „Euroviziją“ Bulgarijoje. Ten ji su kūriniu „Počny z sebe“ užėmė 11-ą vietą.
Moka ukrainiečių, rusų, anglų ir turkų kalbas.
Mižhirja
Mižhirja  – miesto tipo gyvenvietė pietvakarių Ukrainoje, Užkarpatės srityje, Chusto rajone, prie Rikos upės. 2021 m. mieste gyveno 9 493 gyventojų. Trykšta mineralinės versmės. Medienos apdirbimo pramonė.
Istorija
Gyvenvietė pirmą kartą paminėta 1415 m. kaip Vengrijos feodalų nuosavybė. Nuo XI a. iki 1918 m. ir 1938–1944 m. ji priklausė Vengrijos karalystei. 1918–1938 m. gyvenvietė buvo Čekoslovakijos dalis. Po Antrojo pasaulinio karo Ukrainos TSR aneksavo miestą.
Soldier of Love
Soldier of Love – šeštasis studijinis britų grupės „Sade“ albumas, išleistas 2010 m. vasario 5 d. Tai – pirmasis grupės albumas per dešimt metų nuo 2000 m. išleisto „Lovers Rock“. Albumas sulaukė daugiausia teigiamų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 502 tūkstančius kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. Albumas pasiekė ketvirtąją vietą Jungtinėje Karalystėje. 2011 m. vasario mėnesio duomenimis, visame pasaulyje parduota virš 2,3 milijonų albumo kopijų.
2011 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose daina „Soldier of Love“ laimėjo apdovanojimą už geriausią grupinį vokalinį R&B atlikimą, o daina „Babyfather“ nominuota geriausio grupinio vokalinio pop atlikimo kategorijoje.
Sėslumo riba
Sėslumo riba – kompaktiška žydų (judėjų) rezidencijos teritorija Rusijos imperijoje, kurią nustatė imperijos vyriausybė, siekdama užkirsti kelią žydų skverbimuisi į didžiąsias Rusijos provincijas ir apsaugoti Rusijos verslą nuo žydų konkurencijos.
miniatiūra|Žydų enciklopedijos žemėlapis (1901–1906 m.), apibrėžiantis sėslumo ribas Rusijos imperijoje. Žemėlapyje pažymėta žydų, gyvenusių įvairiose apskrityse, procentinė dalis nuo visų apskrities gyventojų. Šviesiausia riba apie 5 %, o tamsiausia apie 17 %.
Žodžio kilmė
Archajiškas angliškas terminas pale yra kilęs iš lotyniško žodžio palus 'kuolas', išplėstine prasme reiškiantis „teritoriją, aptvertą tvora ar ribą“.
Sėslumo riba ( = chertá osédlosti, = der tkhum-ha-moyshəv, ) buvo vadinama vakarinė imperinės Rusijos dalis, egzistavusi 1791–1917 m. Apsigyventi už šios teritorijos ribų žydams buvo draudžiama.
Istorija
Abiejų Tautų Respublika per amžius buvo žydų išsigelbėjimas, kur jie rado prieglobstį nuo kryžiuočių, persekiojimų maro epidemijos metu ir ištrėmimų iš Vakarų bei Centrinės Europos reformacijos ir antireformacijos periodu.
XVII a. gale Lietuvoje–Lenkijoje gyveno apie milijoną, o tai sudarė daugiau nei pusę visų Europoje gyvenusių žydų. Lenkijos–Lietuvos padalijimo laikotarpiu 1772 m.–1795 m. Rusijos teritorijoje apsigyveno apie 300 000 žydų.
Moskitų įlanka
miniatiūra|Ties šiauriniais [[Panama|Panamos krantais matoma Moskitų įlanka]] Moskitų įlanka  – Karibų jūros įlanka ties šiauriniais Panamos krantais. Tęsiasi nuo Valientės pusiasalio Ngobė Buglės komarkoje, tolyn pagal Veragvaso provincijos krantus iki Šiaurės Koklės upės žiočių Kolono provincijos vakaruose.
Sėslumo riba
Istorija
Kaukaze, Vidurinėje Azijoje, Kuršo gubernijoje (šios teritorijos į sėslumo ribą neįėjo) galėjo gyventi tik tie žydai, kurie čia gyveno iki tų kraštų prijungimo prie Rusijos imperijos, ir jų palikuonys. XIX a., ypač antroje jo pusėje, kai kuriems žydams (I gildijos pirkliams, cechų amatininkams, t. p. turintiems aukštąjį išsilavinimą, atitarnavusiems rekrutais, visų jų palikuonims) buvo leidžiama gyventi ir miestuose, esančiuose už sėslumo ribos.
Moskitų įlanka
Nemaišytina su Moksitų krantu, kuris driekiasi nuo Nikaragvos iki Hondūro.
Sėslumo riba
Istorija
1897 m. Imperatorinėje Rusijoje gyveno apie 4,8 milijonai žydų, tai sudarė apie 12 % visų sėslumo ribos gyventojų. Štetluose ir miestuose gyveno 82 % visų žydų, kas sudarė apie 37% visų jų gyventojų.
1881–1884 m. ir 1903–1906 m. per daugumą sėslumo ribų nuriedėjo pogromų banga. Su žydais buvo elgiamasi labai žiauriai – jie buvo mušami ir žudomi, jų namai apiplėšiami ir nuniokojami bei sudeginami. Persekiojimai ir kankinimai privertė daugiau kaip du milijonus Rusijos žydų palikti savo namus (daugiausia 1881 m. ir 1914 m.). Dauguma jų emigravo į Ameriką.
Sėslumo ribos panaikinimas
Galiausiai sėslumo ribą panaikino Rusijos laikinoji vyriausybė po 1917 m. Vasario revoliucijos.
Dubno pilis
Dubno pilis – viduramžių laikais pastatyta pilis Dubno mieste (Rivnės sritis, Ukraina). thumb|left|Sargybinis bokštas pilies bastione Apie pilies statybą žinių neišliko. Žinoma, kad 1492 m. kunigaikštis Konstantinas Ostrogiškis ją jau valdė. Galbūt nukentėjo nuo totorių antpuolių, nes 1507 m. Ostrogiškiai gavo leidimą pilį atstatyti. XIII a. šios žemės priklausė Haličo-Voluinės kunigaikštystei, vėliau – Lietuvos didžiajai kunigaikštystei. Renesanso stiliumi perstatyta pilis priklausė ir Zaslavskiams, Sanguškoms, Liubomirskiams.
Po Liublino unijos Dubno pilis kartu visa Voluine atiteko Lenkijos karalystei. XVII a. pr. Jonušas Ostrogiškis pilį pertvarkė į bastioninę tvirtovę. Iškilo du bastionai su sargybiniais bokštais. Iš rytų ir pietų pusės tvirtovę saugojo Ikvos upė, o iš miesto pusės – griovys. Į piliavietę patenkama per XV a. įrengtus įvažos vartus, ne kartą perstatytus. Už gynybinės sienos stovėjo dveji rūmai: pietinėje pusėje statyti Ostrogiškių XVI a., o šiaurinėje – kunigaikščių Liubomirskių.
XX amžiuje Dubno pilyje buvo įrengtas kalėjimas, šiandien ji priklauso miesto kraštotyros muziejui. Įvažos bokšto patalpose rengiamos menininkų parodos.
Panchor Murai FC
„Pančor Murajaus futbolo klubas“  – Brunėjaus futbolo klubas iš Pančor Murajaus gyvenvietės.
Istorija
2020 m. žaidė Superlygoje, bet kilusi COVID-19 pandemija ir jos grėsmės įtakojo federacijos sprendimą sustabdyti pirmenybes jau po antrojo turo.
Sezonai
Šaltiniai:
BP Llandarcy FC
BP Llandarcy FC – Velso futbolo klubas, įkurtas Landarsyje.
Istorija
Klubas buvo įkurtas 1922 m. ir vadinosi National Oil Refineries F.C.. Klubą rėmė naftos bendrovė.
1954 m. pasikeitė pavadinimą ir tapo BP Llandarcy F.C.. Juos rėmė British Petroleum grupės naftos bendrovė, bet vėliau klubas turėjo finansinių problemų.
2000 m. pasikeitė pavadinimą į Neath A.F.C., o 2005 m. komanda buvo išformuota.
2005 m. Nite susijungus Neath AFC ir Skewen Athletic klubams, susikūrė naujas futbolo klubas Neath FC.
Sezonai
Šaltinis: (BP klubo statistika) ir (Neath AFC statistika).
Geldapė (upė)
Geldapė, Galdapė, Geldupė  – upė senovės Prūsijoje (Nadruvoje), dabartinės Lenkijos teritorijoje, Varmijos Mozūrų vaivadijoje; Angrapės kairysis intakas (Priegliaus baseinas). Išteka iš Geldapės ežero, telkšančio Rusijos pasienyje. Teka į vakarus Romintos giria, prateka Geldapės miestą. Ties Mozūrijos Banės kaimu įteka į Angrapę.
Upės vaga srauni, giliu slėniu graužiasi pro aukštumas.
Pavadinimas Geldapė prūsiškos kilmės – reiškia „klonio upė“.
Bostonas (rajonas)
Bostonas  – Anglijos administracinis rajonas Linkolnšyro grafystėje, Rytų Midlandso regione. Administracinis centras ir didžiausia gyvenvietė – Bostonas.
Rajonas išsiskiria dideliu imigrantų iš Pietų ir Rytų Europos skaičiumi.
Tošio Takabajaši
(g. 1953 m. lapkričio 15 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1976 m.
Akira Macunaga (1948)
Akira Macunaga (g. 1948 m. rugpjūčio 8 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1973–1976 m.
Vovkas
Vovkas – upė Ukrainoje, Chmelnyckio srityje; dešinysis Pietinio Bugo intakas. Upės ilgis siekia 71 km, baseino plotas – 915 km². Prateka Deražnios miestą, ties Letyčivu įteka į Pietinį Bugą.
Vovko plotis siekia iki 10 m, gylis – iki 2 m. Upės mityba mišri. Apledėjusi nuo lapkričio pradžios iki kovo pradžios.
Svarbiausias intakas – Vovčiokas (dešinysis).
Nicolas Taravel
Nikolas Mišelis Taravelis (Nicolas Michel Taravel, g. 1994 m. spalio 14 d.) – Prancūzijos futbolininkas, gynėjas.
Karjera
Prancūzijos „Dijon“ auklėtinis. 2014–2017 m. jis priklausė Kroatijos Zagrebo „Dinamo“.
Žaidė Kipro „Pafos“, Prancūzijos „Grenoble“, JAV Oklahoma Sičio „Energy“ ir Bulgarijos Kardžalio „Arda“.
FK Sūduva
Nuo 2021 m. vasaros FK Sūduva narys.
2021 m. rugpjūčio 2 d. rungtynėse prieš Kauno Žalgirį debiutavo A lygoje, kai pasirodė po keitimo ir sužaidė 19 minučių. Galutinis rungtynių rezultatas 3:3.
2021 m. rugsėjo 26 d. pasižymėjo pelnydamas įvartį rungtynėse prieš FK Banga. Marijampoliečiai nugalėjo varžovus rezultatu 4:0.
2022 m. sausio 24 d. tapo žinoma, kad atstovaus Prancūzijos ketvirtos pakopos FC Sète 34.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Pietų Kestivenas
Istorija
Pietų Kestiveno rajonas įkurtas 1974 m. balandžio 1 d. sujungus šešis istorinius rajonus: Grantamas ir Stamfordas, Borno urbaninis, Pietų Kestiveno kaimiškasis, Sout Holando ir Vakarų Kestiveno kaimiškasis rajonai.
Ekonomika
Rajone daugiausiai plėtojamas žemės ūkis ir su juo susijusi pramonė. Pietų Kestivenas pasižymi mažu darbo vietų skaičiumi tenkančių vienam gyventojui todėl didelė dalis vietinių gyventojų dirba kituose rajonuose.
Karuselės triumfo arka
240px|thumb|Triumfo arka Karuselės triumfo arka – Prancūzijos sostinės Paryžiaus centre esanti triumfo arka, stovinti tarp Tiuilri sodo ir Luvro plytinčioje Karuselės aikštėje. Ampyro stiliaus architektūrinis paminklas. Nuo monumento į miesto šiaurės vakarus tęsiasi devynių kilometrų ilgio vad. „istorinė ašis“, kuri eina per Santarvės aikštę, Eliziejaus Laukus, žymiai galingesnę Triumfo ir Didžiąją Defanso arkas.
Istorija
Po 1802 m. kovo 25 d. Amjeno taikos sutarties pasirašymo imperatorius Napoleonas Bonapartas nusprendė Paryžiuje pastatyti iškilų paminklą, taip pašlovinant prancūzų Didžiosios armijos pergales. Senovės Romos Konstantino arkos pavyzdžio įkvėpti, projektuoti apsiėmė žymūs to meto architektai Šarlis Persje ir Pjeras Fransua Leonaras Fontenas.
Statybos prasidėjo 1806 m. kavalerijos švenčių (o vėliau paradų) aikštėje, prancūziškai vadinamoje „Carrousel“ ( arba ). Statoma buvo taip greitai, kad jau 1807 m. iš karinio žygio į Prūsijos karalystę grįžusi Imperatoriaus kariuomenė galėjo triumfališkai žygiuoti po Arkos skliautais, kuriai, tiesa, tuo metu dar trūko skulptūrinių puošmenų. left|240px|thumb|Napoleono ir Rusijos imperatoriaus [[Aleksandras I (Rusija)|Aleksandro I susitikimas ant plausto Nemune, jo metu buvo sudaryta Tilžės taika (dail. Klodas Reimi).]] Už dekoro projektą buvo atsakingas dailininkas Šarlis Mainje, dekoratyvines skulptūras ir reljefus kūrė žymūs menininkai, tame tarpe ir garsusis Klodas Mišelis (Klodionas). Scenos vaizduoja: 240px|thumb|Arkos viršuje – [[Kvadriga|kvadrigos skulptūrinė grupė ir Pergalės deivės]] Be to, Arką puošia Italijos karalystės ir Prancūzijos imperijos simboliai.
19 m aukščio, 23 m ilgio ir 7,3 m pločio monumente iškirsti treji vartai: vidurinieji (virš 6 m aukščio) ir du šoniniai (virš 4 m aukščio). Kolonos ir frontono viršutinė dalis – iš rusvojo marmuro. Viršuje iškaltos prancūzų kariuomenę šlovinančios eilutės.
Karuselės arkos viršūnėje buvo risčia bėgantys keturi žirgai (po 1797 m. Venecijos užkariavimo, Napoleono Bonaparto nurodymu, jie buvo nukelti nuo Šv. Morkaus bazilikos ir atvežti į Paryžių). Kurį laiką skulptūrinė grupė puošė Karuselės arką, o 1815 m., po Vaterlo mūšio ir Burbonų valdžios atkūrimo, žirgai buvo grąžinti į Veneciją. Viršuje 1808 m. iškilusios dvi pauksuotos Pergalės deivės pasiliko senojoje vietoje. 1828 m. žirgų vietoje sumontuota Fransua Žozefo Bozio kvadriga, vaizduojanti triumfo vežime keliaujančią Taiką.
Šrenko baublys
miniatiūra|Šrenko baublio paplitimas Šrenko baublys arba  Mandžiūrinis baublys  – garninių (Ardeidae) šeimos paukštis, pavadintas zoologo Leopoldo von Šrenko vardu.
Paplitimas
Paplitęs Rytų Azijoje, Filipinuose ir Didžiosios Sundos salose, žiemoja Pietryčių Azijoje.
Išvaizda
Nedidelis paukštis, kūno ilgis 33 – 39 cm, atstumas tarp sparnugalių 55 – 59 cm, sveria 89 – 123 g. Būdingas lytinis dimorfizmas.
Suaugusio patino pakaušis juodai rudas, veido šonai yra kaštoninės spalvos. Snapas trumpas, storas. Antsnapis tamsiai rudas, o posnapis žaliai geltonas. Veisimosi periodu snapas yra juodas. Rainelė geltona. Nugarinė kaklo pusė, pečiai ir pečių dengiamosios plunksnos yra kaštoninės spalvos. Uodega juodai ruda. Išorinė sparnų pusė išmarginta šviesiomis dėmėmis. Gerklė ir kaklo priekinė dalis tamsiai geltonos spalvos, per vidurį eina tamsiai ruda juosta. Viršutinė krūtinės dalis raudonai ruda. Apatinė krūtinės dalis tamsiai gelsva, išmarginta rudais dryžiais. Sparnų vidinė pusė sidabriškai pilka. Kojos žaliai rudos, pėdos – geltonos.
Patelė yra smulkesnė. Pakaušis, veidas, nugarinė kaklo pusė, nugara ir išorinė sparnų pusė yra tamsiai kaštoninės spalvos. Nugara ir išorinė sparno pusė išmarginta šviesiomis dėmėmis. Plasnojamosios plunksnos juodai rudos. Uodega juoda. Gerklė kreminės spalvos, išmarginta juodais dryžiais.
Jaunikliai yra tamsiai kaštoninės spalvos. Nugara ir išorinė sparnų pusė išmarginti šviesiomis dėmėmis. Apačia išmarginta rudais ir baltais dryžiais. Vidinė sparnų pusė pilka.
Biologija
Aptinkamas upių slėniuose, pievose, klampiose upių pakrantėse, nendrynuose ir ryžių laukuose. Migrantas. Rugpjūčio – spalio mėnesiais traukia į pietus. Į veisimosi vietas grįžta balandžio – gegužės mėnesiais.
Minta smulkia žuvimi, krevetėmis, lygiakojais ir laumžirgių lervomis. Grobio ieško dieną.
Lizdus krauna nendrėse ar krūmuose, virš vandens arba šalia vandens, 1 m aukštyje. Lizdas kūgio formos. Lizdui naudoja išdžiūvusios žolės stiebus, iškloja sausais lapais ir žole. Dėtyje 3 – 5 balti kiaušiniai. Inkubacija 16 – 19 dienų. Peri abu tėvai.
Ostrogo pilis
thumb|320px|Pilies vaizdas XIX a. Zigmant'o Vogel'io raižinyje
Ostrogo pilis – viduramžiais statyta gynybinė pilis dabartiniame Ostroho mieste (Rivnės sritis, Ukraina). Mūrinė pilis, tapusi kunigaikščių Ostrogiškių giminės lizdu, istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta 1386 m. Tuo metu tai buvo svarbus gynybinis įtvirtinimas, galintis atlaikyti ilgalaikę apsiaustį: turintis galingais kontroforsais paremtas storas sienas, nedideles šaudymo angas jose. Pilį supo vandens griovys.
Iškilusi Kijevo Rusios laikų medinės pilaitės, kurią 1241 m. sugriovė totoriai, vietoje. Vilijos upės slėnyje ant 20 m aukščio piliakalnio kunigaikštis Daniilas Ostrogiškis pastatė donžoną, dar vadinamą Mūro bokštu. Vėliau, iki pat XIX a., jis buvo perstatomas ir šiandieną tai trijų aukštų akmens ir plytų mūro pastatas, tarnaujantis kaip įvažos vartai.
Kitame trikampės 0,7 ha ploto piliavietės gale dunkso Apvalusis bokštas, pastatytas gerokai vėliau – XVI a. Jo viršutinę dalį renesanso stiliumi įrengė Konstantinas Vosylius Ostrogiškis. Į pilį galima patekti per Mūro bokštą ir per Vartų bokštą. Pastarasis nuo 1905 m. tarnauja kaip varpinė Kristaus Apsireiškimo cerkvei, esančiai pilies kieme. Ostragiškiai buvo stačiatikiai ir pravoslavų šventovę savo rezidencijoje pastatė dar XV–XVI a.
Ostrogo mieste išliko ir kiti viduramžių gynybiniai įrengimai: Lucko bokštas ir Totorių bokštas. Abu statyti XV–XVI a. iš vietinio smiltainio. Prie Lucko bokšto buvo spaustuvė, kurioje Ostrogiškių globojamas žinomas spaustuvininkas Ivanas Fiodorovas išspausdino Abėcėlę (1578 m.) ir Ostrogo Bibliją (1581 m.). Dabar bokšte įrengtas knygos muziejus. Muziejus veikia ir pačioje Ostrogo pilyje, čia nuo 1913 m. saugomi ir lankytojams rodomi kraštotyrininkų surinkti eksponatai.
Porth Tywyn Suburbs FC
Porth Tywyn Suburbs FC – Velso futbolo klubas iš Bari Porto, velsietiškai Port Tivino.
Istorija
Žaidė žemesniuose divizionuose. Buvo iškopę į Antros pakopos pirmenybes (Velso Pirmasis divizionas), bet neįsitvirtino.
Sezonai
Šaltinis: (klubo statistika).
Hirodži Imamura
(g. 1949 m. balandžio 27 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1976 m.
Džibučio ir Lietuvos santykiai
Džibučio ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Džibučio ir Lietuvos.
Diplomatiniai santykiai tarp Džibučio ir Lietuvos užmegzti 1999 m. birželio 9 d.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų, UNICEF narės. Nė viena šalių nėra akreditavusi viena kitai savo ambasadorių, nėra įsteigta konsulatų, todėl santykiai daugiausiai vystomi daugiašaliu formatu. Lietuva yra akreditavusi savo ambasadorių Arabų Šalių Lygai, kurios narys yra Džibutis.
Vyrauja daugiašalis bendradarbiavimas. Tiek Džibutis, tiek Lietuva 2019–2021 m. laikotarpiui buvo išrinkti į UNICEF valdybą.
2022 m. pradžioje Lietuvoje Džibučio piliečių negyveno.
Santykių istorija
Santykiai tarp Džibučio ir Lietuvos užmegzti 1999 m. birželio 9 d., bet yra duomenų, kad SSRS vykdytos Lietuvos okupacijos metais Džibutis palaikė ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis.
2014 m. birželio 10-11 d. Atėnuose (Graikija) vykusiame ES ir Arabų Lygos susitikime dalyvavo Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius, renginio paraštėse susitikdamas su Džibučio užsienio reikalų ministru.
2015 m. į misiją Afrikoje išsiųsti ir Prancūzijos vadovaujamoje bazėje Džibučio sostinėje Džibutyje dislokuoti du Lietuvos kariuomenės logistai.
Kai kurios kelionių agentūros Lietuvoje (pvz., „Grūda“) organizuoja turistines keliones į Džibutį.
Ekonominiai santykiai
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Džibučio siekė 41,4 tūkst. eurų. Iš Džibučio importuojamų prekių nėra.
Ambasadorių sąrašas
Lietuva ir Džibutis nėra vienas kitam akreditavę ambasadorių.
Lietuvos ir Seišelių santykiai
Lietuvos ir Seišelių santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Seišelių.
Gibraltaro futbolo varžybos 2017–2018 m.
Gibraltaro futbolo varžybos 2017–2018 m.
Lietuvos ir Seišelių santykiai
Diplomatiniai santykiai užmegzti 1993 m. liepos 1 d. Vyrauja daugiašalis bendradarbiavimas. Abi šalys yra Jungtinių Tautų narės.
2021 m. duomenimis, Seišelių piliečių Lietuvoje negyveno. Kelios turizmo agentūros Lietuvoje organizuoja keliones į Seišelius.
Santykių istorija
Santykiai tarp šalių užmegzti 1993 m. liepos 1 d. Apie dvišalius santykius tarp šalių iki 1993 m. nėra žinoma. Nėra žinių apie oficialius dvišalius susitikimus tarp Lietuvos ir Seišelių.
Ambasadorių sąrašas
Nei Lietuva, nei Seišeliai nėra akreditavę vienas kitam ambasadoriaus.
Žydrūnas Savickas (1991)
Žydrūnas Savickas  (g. 1991 m. balandžio 28 d.) – profesionalus Lietuvos plento dviratininkas.
Biografija
2011 m. Europos jaunimo čempionate užimta 29-oji vieta. 2013 m. Baltic Chain Tour ture užėmė 3-iąją vietą. 2014 m. sportininkas atstovavo Lietuvai pasaulio dviračių plento čempionate, bet distancijos nebaigė ir galutinio rezultato neužfiksavo. 2015 m. sportininkas deleguotas atstovauti Lietuvą 2015 m. Europos žaidynėse.
Blakčiai
Blakčiai – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Tyrulių.
San Isidras
San Isidras ( – „Šv. Izidorius“) gali reikšti:
Neskraidymo zona
thumb|right|250px|Iki šiol neskraidymo zonos buvo įvestos raudonai pažymėtose šalyse – [[Irakas|Irake, Bosnijoje ir Hercegovinoje bei Libijoje.]] Neskraidymo zona (ang. No-fly zone) – teritorija ar žemės plotas, virš kurio kariniais veiksmais kontroliuojant yra draudžiamas bet koks orlaivių skraidymas. Įprastai tokios zonos yra sukuriamos karinių konfliktų vietose ir yra kontroliuojamos vienos iš karinių pusių, kad į ją nepatektų priešiški kariniai orlaiviai. Jiems pasirodžius danguje įprastai panaudojant jėgą tokie orlaiviai numušami.
Neskraidymo zonos pasitelkiant ir priešlėktuvinę gynybą gali būti panaudota ir taikos metu – Londone 2012 m. vasaros olimpinių žaidynių metu tokia zona buvo įvesta siekiant apsisaugoti nuo teroristinių išpuolių.
Neskraidymo zonų naudojimas labiausiai išryškėjo po 1991 m. Persijos įlankos karo.
Irakas, 1991–2003
1991 m. pasibaigus Persijos įlankos karui, JAV kartu su 35 koalicijos šalimis Irake įvedė 2 neskraidymo zonas. Pasak JAV, šiaurinė zona buvo įvesta siekiant apsaugoti kurdus nuo Sadamo Huseino kontroliuojamų Irako pajėgų, o pietinė neskraidymo zona turėjo apsaugoti Irako šiitų bendruomenę.
Šių neskraidymo zonų įvedimas negavo JTO pritarimo.
Bosnija ir Hercegovina, 1993–1995
1992 m. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba patvirtino 781 rezoliuciją, pagal kurią uždrausti bet kokie neautorizuoti orlaivių judėjimai Bosnijos oro erdvėje. Pagal šią rezoliuciją NATO stebėjo oro erdvę virš šalies, tačiau negalėjo imtis karinių priemonių prieš erdvės pažeidėjus. 1993 m. JTO Saugumo Taryba patvirtinto 816 rezoliuciją, pagal kurią buvo leista NATO orlaiviams imtis visų reikiamų priemonių oro erdvės valdymui.
Libija, 2011
2011 m. NATO karinės pajėgos pagal 1973 JTO Saugumo Tarybos rezoliuciją pradėjo veiksmus, siekiant sustabdyti Muammar al-Gaddafi režimo nusikaltimus prieš piliečius. 2011 m. kovo 17 d. virš šalies buvo įvesta neskraidymo zona.
Libija, 2018 ir 2019
2018 m. neskraidymo zoną Libijoje įvedė Libijos nacionalinė kariuomenė. Vėliau šis režimas 10 dienų buvo įvestas 2019 m., siekiant atgauti naftos gamybos teritorijų kontrolę.
Diskusijos dėl zonos įvedimo Ukrainoje, 2022
Prasidėjus 2022 m. Rusijos invazijai į Ukrainą, pastarosios šalies prezidentas Volodymyras Zelenskis kreipėsi į NATO šalis su prašymu virš Ukrainos įvesti neskraidymo zoną. Tačiau NATO vadovas Jens Stoltenberg atsakė nesiruošiantis to daryti, nenorint sukelti pasaulinio konflikto.
Gaz-System
Gaz-System – Lenkijos gamtinių dujų perdavimo operatorius.
Bendrovei priklauso visi šalies dujotiekiai, išskyrus tranzitinį Jamalo-Europos dujotiekį. Įmonė taip pat rūpinasi pirmojo Lenkijoje Svinouiscio suskystintų gamtinių dujų terminalo, Baltijos dujotiekio ir Lietuvos-Lenkijos dujotiekio statybomis.
Skewen Athletic FC
Skewen Athletic FC – Velso futbolo klubas, įkurtas Skevene.
Istorija
2005 m. komanda buvo išformuota. 2005 m. Nite susijungus Neath AFC ir Skewen Athletic klubams, susikūrė naujas futbolo klubas Neath FC.
Sezonai
Šaltinis:
Kozo Arai
(g. 1950 m. spalio 24 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1970–1977 m.
Buteniškiai
Buteniškiai – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Tyrulių.
Kneiželiai
Kneiželiai – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Daugėlaičių.
Mikalojus Jonas Naruševičius
Mikalojus Jonas Naruševičius (, m. 1575 m.) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos karinis, religinis ir valstybės veikėjas.
Biografija
Kilęs iš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bajorų Naruševičių giminės. Tėvas Povilas Naruševičius (m. 1544 m.), brolis Stanislovas Naruševičius. Sūnūs Mikalojus Naruševičius (1560–1603 m.) Jonas Naruševičius (apie 1558–1616 m.) ir Kristupas Naruševičius (apie 1570–1630 m.).
Evangelikas reformatas. Studijavo Krokuvos akademijoje. Nuo 1550 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdovo dvarionis, nuo 1558 m. Lietuvos didysis sekretorius, nuo 1561 m. Lietuvos didysis raštininkas, nuo 1566 m. Lietuvos dvaro paiždininkis. 1554–1555 m. Brastos seniūnijose atliko Valakų reformą, 1558–1560 m. valdovo pasiuntinys Livonijoje, 1561 m. Vilniaus sutarties, kurią sudarė Lietuvos didysis kunigaikštis Žygimantas Augustas ir Livonijos ordino magistras Gotardas Ketleris, liudytojas. 1564 m. ir 1566 m. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Ponų tarybos pasiuntinys į Lenkiją tartis dėl unijos projekto. Derybose atstovavo Mikalojui Radvilai Juodajam, vėliau Mikalojui Radvilai Rudajam. 1569 m. kovo 1 d. Lietuvos pasiuntinių delegacijai išėjus iš seimo, su Ostapu Valavičium liko salėje stebėtoju. Nors ir buvo unijos priešininkas, su kitais patvirtino Liublino uniją.
Nobuo Kavakami
(g. 1947 m. spalio 4 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1970–1977 m.
Masaki Jokotani
(g. 1952 m. gegužės 10 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1974–1977 m.
Daria Nicolodi
Darija Nikolodi (1950 m. birželio 19 d. Florencijoje – 2020 m. lapkričio 26 d. Romoje ) – italų aktorė, prodiuserė ir scenarijų autorė.
Biografija
Aktorės karjerą pradėjo teatre, vėliau – televizijos serialuose. Kine jos sėkmė didžiąja dalimi priklausė nuo režisieriaus Dario Argento, su kuriuo susitikinėjo dešimtmetį (1974–1985), tačiau nebuvo vedę. Nikolodi vaidino penkiuose jo filmuose, taip pat parašė scenarijus trims filmams.
1971–1974 m. ji buvo ištekėjusi už skulptoriaus Mario Ceroli ir turėjo dukterį Aną (1973–1994). Su Dario Argento ji susilaukė dukters Asia Argento (g. 1975 m.), tapusios žinoma aktore ir režisiere.
Grantamas
Grantamas  – prekybinis miestas Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Pietų Kestiveno administracinis centras. Karinių oro pajėgų bazė.
Istorija
1086 m. Grantamas minimas Paskutiniojo teismo knygoje.
1850 m. nutiestas pirmasis geležinkelis, kuris sujungė Grantamą su Londonu. Vėliau atidarytos jungtis ir su kitais miestais: 1852 m. su Piterboru, 1857 m. su Bostonu.
1914 m. miestelio policijos stotis priėmė dirbti pirmąją policininkę moterį Jungtinės Karalystės istorijoje (Edith Smith).
Geografija
Per miestelį teka Vidamas.
Ekonomika
1828 m. miestelyje įkurta Richard Hornsby & Sons įmonė, kuri gamino Garo mašinas. 1914 m. joje dirbo 3500 darbuotojų. Antrojo pasaulinio karo metu miestelyje gaminti kariniai tankai.
XXI a. pagrindiniais miestelio darbdaviais tapo maisto apdirbimo industrija, paukštienos pramonė (Moy Park).
Igor Jovanović
Igoris Jovanovičius (Igor Jovanović, g. 1989 m. gegužės 3 d.) – iš Kroatijos kilęs futbolininkas, turintis Vokietijos pilietybę, gynėjas.
Karjera
Žaidė Vokietijos „Burghausen“, „Kleve“, „Babelsberg“ ir Erfurto „Rot Weiss“, Suomijos Turku TPS, Jakobstado „Jaro“ ir „Lahti“, Lenkijos Legnicos „Miedz“, Izraelio „Bnei Sakhnin“, Graikijos Agrinijo „Panetolikos“, Pietų Korėjos „Seongnam“ bei Rumunijos Sfintu Georgės „Sepsi“ ir Džurdžu „Astra“.
FK Sūduva
Nuo 2021 m. vasaros atstovavo „Sūduvos“ klubui.
2021 m. rugpjūčio 22 d. rungtynėse prieš „Nevėžio“ klubą debiutavo A lygoje.
2021 m. A lygoje sužaidė septynerias rungtynes.
2022 m. sausio mėn. pranešta, kad abipusiu susitarimu nutraukta sutartis.
Rumunija
2022 m. vasario mėn. persikėlė į Rumuniją ir atstovavo Bukarešto „Dinamo“ klubui. Vasarą tapo Brašovo klubo nariu.
Statistika
Spalvų reikšmės:
San Isidras (Buenos Airės)
San Isidras  – miestas Argentinoje, Buenos Airių provincijoje, Didžiųjų Buenos Airių metropolinėje teritorijoje, La Platos pakrantėje, tuoj į šiaurės vakarus nuo Buenos Airių. Partido centras. Stotis prie Mitrės (Buenos Airės–Tigrė) ir Pakrantės geležinkelio linijų. Vystoma popieriaus, keramikos, maisto (mėsos, pieno) pramonė, padangų gamyba.
Kultūra
San Isidras – svarbus turistinis, poilsinis miestas, lankomas daugiausia Buenos Airių gyventojų. Išlikę daug XVIII–XX a. pr. architektūros: neogotikinė Šv. Izidoriaus katedra (pastatyta 1898 m.), geležinkelio stotis (1891 m.), Generolo Puejredono namas (1790 m.), Okampo vila ir kt. Senamiestyje išlikęs akmenų grindinys. Veikia istorijos muziejus, hipodromas (pastatytas 1930 m.; vienas svarbiausių Argentinoje), regbio arena (San Isidras yra vienas svarbiausių regbio centrų Argentinoje; iš čia kilę du pajėgūs regbio klubai – „Club Atlético San Isidro“ ir „San Isidro Club“).
Istorija
San Isidras pradėjo kurtis XVIII a. pabaigoje. Savivaldą įgijo 1850 m.
Krūtinė (Radviliškis)
Krūtinė – buvęs kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Daugėlaičių.
Žuvintės kraštovaizdžio draustinis
Žuvintės kraštovaizdžio draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Ukmergės rajone, 3,5 km į rytus nuo Veprių. Apima Žuvintės upelio slėnį nuo Kelmų iki Sukinių. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Žuvintės upelio gilaus erozinio slėnio kraštovaizdį. Draustinio teritorijoje, Žuvintės upelio dešiniajame krante netoli žiočių, yra vienas iš hidrogeologinių objektų – Žuvintės šaltinis. Miškai yra Deltuvos ir Pašilės girininkijose. Draustinis yra Natura 2000 objektas. Saugomos buveinės: stepinės pievos, eutrofiniai aukštieji žolynai, šienaujamos mezofitų pievos, miškapievės, aliuviniai miškai, plačialapių ir mišrūs miškai, žolių turtingi eglynai, griovų ir šlaitų miškai, upinių nėgių nerštavietės.
Luc Merenda
Liukas Merenda (g. 1943 m. rugsėjo 3 d. Nogent-le Roi) – prancūzų kino aktorius, geriausiai žinomas vaidmenimis 7 ir 8 praėjusio amžiaus dešimtmečių italų veiksmo filmuose (it. „poliziotteschi“).
Siesarties kraštovaizdžio draustinis
Siesarties kraštovaizdžio draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Ukmergės rajone, šiauriau Lyduokių, apima Siesarties slėnį nuo santakos su Plaštaka iki Siesarties kaimo. Įsteigtas 1992 m.
Micuru Komaeda
(g. 1950 m. balandžio 14 d.) – buvęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1976–1977 m.
Paberžiai (Radviliškis)
Paberžiai – buvęs viensėdis Radviliškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietvakarius nuo Šilėnų.
Svinouiscio suskystintų gamtinių dujų terminalas
thumb Svinouiscio suskystintų gamtinių dujų terminalas – pirmasis Lenkijoje suskystintų gamtinių dujų terminalas, kuris įsikūręs Svinouiscio uostamiestyje. Terminalo operatorius – Gaz-System.
Istorija
2011 m. pradėti terminalo statybos darbai. Statybą buvo planuojama užbaigti 2014 m., bet darbai užtrukto ir terminalo atidarymas buvo atidėtas metams. Numatomas terminalo pajėgumas – nuo 2,5 mlrd. m³ SGD per metus I etape ir iki 5 mlrd. m³ per metus II etape. Svarstomas ir III statybos etapas – iki 7,5 mlrd. m³ SGD per metus. Terminalo statybai Europos Sąjunga skyrė beveik 1 milijardą zlotų negrąžinamos paskolos.
2015 m. spalio 12 d. Lenkijos premjerė Ewa Kopacz oficialiai paskelbė terminalo atidarymą.
Gibraltaro futbolo varžybos 2018–2019 m.
Gibraltaro futbolo varžybos 2018–2019 m.
Finalo rungtynės
-
Lietuvos TSR architektūros klausimai
Lietuvos TSR architektūros klausimai – tęstinis Lietuvos architektūros leidinys, ėjęs 1960–1988 m. Vilniuje (t. 1 išleistas Kaune).
Leido Statybos ir architektūros institutas, nuo 1973 m. Statybos ir architektūros mokslo tyrimų institutas. Skelbė straipsnius architektūros istorijos, teorijos, miestų genezės, kaimų gyvenviečių formavimo, visuomeninių ir gyvenamųjų namų, rekreacinės ir kraštovaizdžio architektūros klausimais. Išleisti 9 tomai, nuo t. 5 – po 3-4 sąsiuvinius kasmet. Tiražas 500–1100 egzempliorių.
Liesumas
miniatiūra|294x294px|Kūno masės indekso (KMI) diagramoje liesumo diapozonas pažymėtas balta spalva su KMI < 18,5.|alt= Liesumas arba svorio nepakankamumas – per mažas asmens, taip pat gyvūnų, svoris lyginant su kūno dydžiu. Žmogus laikomas liesu, kuomet jo KMI (KMI – kūno masės indeksas) yra mažesnis nei 18,5.
Dažnumas
Taikant KMI, kaip būdą nustatyti su asmens svoriu susijusias problemas, 2014 m. surinkti duomenys rodo, jog liesų moterų yra 9,7 %, o vyrų – 8,8 %. Šie duomenys yra geresni nei 1975 m., kuomet liesų moterų būta 14,6 %, o vyrų 13,8 %. Tai byloja apie pasauliniu mastu sumažėjusią nepakankamos mitybos problemą.
Priežastys
Žmogus gali būti liesas dėl genetinių veiksnių, sutrikusio metabolizmo, neleidžiančio tinkamai pasisavinti maistinių medžiagų, maisto trūkumo, narkotinių medžiagų vartojimo (kurios slopina apetitą), psichinių bei fizinių ligų arba anoreksijos.
Liesumas taip pat susijęs su I tipo diabetu, hipertiroze, vėžiu ir tuberkulioze. Asmenys, turintys problemų su kepenimis, gali prastai pasisavinti maistines medžiagas. Žmonės, turintys valgymo sutrikimų, gali būti liesi dėl maistinių medžiagų nepakankamumo arba pernelyg didelio fizinio krūvio, dėl to maistinių medžiagų trūkumo problema tik dar labiau paaštrinama.
Problemos
Liesumas gali liudyti apie sveikatos problemas. Esant nepaaiškinamam liesumui, būtina kreiptis į specialistą, jog būtų nustatyta diagnozė.
Dėl valgymo sutrikimų ar perteklinio fizinio krūvio itin liesoms moterims galima amenorėja (menstruacinio kraujavimo nebuvimas), nevaisingumas arba komplikacijos gimdymo metu.
Liesumas, nepriklausomai nuo amžiaus, yra vienas iš rizikos veiksnių, lemiančių osteoporozę. Apie tai liudija asmenys, kenčiantys nuo energijos trūkumo bei kaulų netvarumo sporte.
Nors liesiems žmonėms egzistuoja aukštesnė mirties rizika negu antsvorio problemų turintiems asmenims, pasekmės yra mažiau drastiškos, kuomet nėra rūkoma. Tai byloja apie tai, kad rūkantys ir svorio problemų turintys asmenys susiduria su aštresnėmis pasekmėmis ateityje.
2019 m. Saha Airlines Boeing 707 avarija
2019 m. Saha Airlines Boeing 707 avarija įvyko, kai aviakompanijos Saha Airlines krovininis Boeing 707 lėktuvas, gabenęs mėsą iš Biškeko Kirgizijoje į pagrindinį Karadžo oro uostą, galimai susidūrė su problemomis ir avariniu būdu leidosi mažesniame kariniame šio miesto oro uoste.
Iki pagrindinio oro uosto buvo likę 10,9 km, tad viena iš avarijų versijų - kad lėktuvas karinėje bazėje leidosi per klaidą. Įprastai tokio tipo orlaiviams reikia 2 500 m ilgio tūpimo tako, o karinėje bazėje toks takas tik 1 300 m ilgio.
Orlaivis leisdamasis nesugebėjo sustabdyti tūpimo take ir rėžėsi į namus šalia oro uosto teritorijos. Avarijos metu namuose nebuvo gyventojų. Vienintelis iš 16 lėktuve buvusių žmonių išgyveno skrydžio inžinierius. Jis kritinės būsenos buvo nugabentas į ligoninę.
Šioje karinėje bazėje 2018 m. lapkričio 16 d. įvyko panašus incidentas, kuomet Taban Airlines MD-88 lėktuvas su 155 keleiviais per klaidą du kartus bandė nusileisti bazėje, nors tikslas buvo pagrindinis Karadžio oro uostas turintis 3 659 m ilgio taką. Lėktuvas du kartus atšaukė bandymą leistis, iš kurių antrojo bandymo metu iki žemės buvo likę vos 1 m. Po antrojo bandymo pilotai suprato klaidą ir sėkmingai nusileido Karadžyje.
Nickeil Alexander-Walker
Nikylas Aleksandras-Volkeris (, g. ) – Kanados krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Minesotos „Timberwolves“ komandoje. Jis žaidė koledžo krepšinį „Virginia Tech Hokies“ komandoje.
Naujojo Orleano „Pelicans“ (2019–2022 m.)
2019 m. NBA naujokų biržoje Aleksandrą-Volkerį 17-uoju šaukimu pasirinko Bruklino „Nets“.
2019 m. liepos 6 d. jo šaukimo teisės buvo iškeistos į Atlantos „Hawks“, o vėliau iškart vėl iškeistos į Naujojo Orleano „Pelicans“. Kitą dieną „Pelicans“ paskelbė, kad pasirašė sutartį su krepšininku. 2019 m. spalio 22 d. žaidėjas debiutavo NBA, kai pakilo nuo atsarginių žaidėjų suolelio 130:122 pralaimėjime prieš Toronto „Raptors“. Rungtynes baigė pelnydamas 3 taškus, atkovodamas 4 kamuolius, atlikdamas 2 rezultatyvius perdavimus ir perimdamas 2 kamuolius.
2019 m. lapkričio 16 d. Aleksandras-Volkeris pelnė 27 taškus, atkovojo 4 kamuolius ir atliko 3 rezultatyvius perdavimus 109:94 pralaimėtose rungtynėse prieš Majamio „Heat“.
2020 m. vasario 26 d. „Pelicans“ išsiuntė krepšininką į jų NBA G-lygos ekipą Erio „BayHawks“. 2020 m. vasario 27 d. Aleksandras-Volkeris savo pirmosiose G-lygos rungtynėse pelnė 23 taškus, atkovojo 4 kamuolius, atliko 4 rezultatyvius perdavimus ir perėmė 2 kamuolius.
2021 m. sausio 13 d. rungtynėse su Los Andželo „Clippers“ žaidė „Pelicans“ startiniame penkete ir pelnė 37 taškus.
Jutos „Jazz“ (2022–2023 m.)
2022 m. vasario 8 d. Portlando „Trail Blazers“ iš Naujojo Orleano „Pelicans“ įsigijo Aleksandrą-Volkerį, Josh Hart, Tomáš Satoranský, Didi Louzada, apsaugotą 2022 m. pirmojo rato šaukimą, Naujojo Orleano ir Portlando 2026 m. antrojo rato šaukimus ir Naujojo Orleano 2027 m. antrojo rato šaukimą mainais už CJ McCollum, Larry Nance Jr. ir Tony Snell. Po dienos Aleksandras-Volkeris vėl buvo išmainytas, šį kartą į Jutos „Jazz“ klubą.
Minesotos „Timberwolves“ (2023–dabar)
2023 m. vasario 9 d. Aleksandras-Volkeris ir Mike Conley buvo iškeisti į Minesotos „Timberwolves“ trijų komandų mainuose su Los Andželo „Lakers“.
Nacionalinė rinktinė
Krepšininkas rungtyniavo Kanados rinktinės gretose 2016 m. FIBA iki 18 metų Amerikos čempionate ir iškovojo sidabro medalį. Jis buvo rezultatyviausias turnyro žaidėjas – rinko po 17,4 taško per rungtynes. Jis taip pat rungtyniavo Kanados vyrų rinktinėje 2021 m. olimpinėje atrankoje.
2022 m. gegužės 24 d. žaidėjas susitarė dėl trejų metų įsipareigojimo žaisti Kanados vyrų krepšinio rinktinėje.
Ovidijus Lukošius
Ovidijus Lukošius (g. 1975 m. birželio 17 d. Tauragėje) – Lietuvos žurnalistas, žurnalo IQ ir portalo alfa.lt vyriausiasis redaktorius ir bendrasavininkis. Nuo 1995 m. dirbo dienraštyje „Lietuvos rytas“, buvo vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 2007 iki 2009 m. „Diena Media News“ vyriausiasis redaktorius.
Acujoši Furuta
Nacionalinėje komandoje žaidė 1971–1978 m.