cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaunas Jazz
Vietos
Festivalis stengiasi įtraukti kuo daugiau miestų erdvių.
Belezai
Belezai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 8 km nuo Laičių. 2015 m. netoliese aptiktas Belezų piliakalnis. Saugomas Belezų akmuo.
Gyventojai
thumb|left|240px|Belezų akmuo thumb|left|240px|Kaimo kapinaitės
Lois Maxwell
Lois Maksvel (, 1927 m. vasario 14 d. – 2007 m. rugsėjo 29 d.) – Kanadoje gimusi aktorė, geriausiai žinoma sekretorės mis Manipeni vaidmeniu 14-oje pirmųjų Džeimso Bondo serijos filmų nuo 1962 m. iki 1985 m. Daugiau už ją serijoje pasirodė tik Desmondo Llewelyno personažas Q (17 filmų).
Biografija
Lois gimė medicinos darbuotojos ir mokytojo šeimoje Kičeneryje. Vėliau šeima persikėlė į Torontą, kur ji lankė „Lawrence Park Collegiate“ mokyklą.
Sulaukusi 15, ji pabėgo iš namų ir įstojo į CWAC (Canadian Women‘s Army Corps). Šios organizacijos narės nedalyvavo karo veiksmuose ir dirbo daugiausia kanceliarinį darbą. Lois tapo pramogas kareiviams organizuojančio padalinio nare ir kartu su komikų duetu „Wayne and Shuster“ atsidūrė Jungtinėje Karalystėje, kur keliavo rodydami kareiviams muzikinius numerius.
Londone išaiškėjus tikrajam Lois amžiui, ją ketinta deportuoti, tačiau kad to išvengti, ji įstojo į RADA („Rayal Academy of Dramatic Art“), kuri susipažino ir tapo artima vėliau išgarsėjusio aktoriaus Rodžerio Mūro drauge.
Būdama 20-ies, Lois persikėlė į Holivudą ir tais pačiais metais pelnė Auksinio gaublio apdovanojimą už vaidmenį komedijoje „That Hagen Girl“. 1949 m. jos nuotrauka kartu su Marilyn Monroe pasirodė „Life“ žurnalo viršelyje. Tuo laikotarpiu ji atsisakė Hooker pavardės ir pasivadino Maxwell pagal savo draugę baleto šokėją.
Ištekėjusi, 1957 m. ji persikėlė į Londoną, kur sukūrė žymiausią savo vaidmenį – sekretorę Mis Manipeni bondiados filmų serijoje nuo 1962 iki 1985 m. Į pirmąjį filmą „Daktaras Ne“ ją pakvietė režisierius Terence Young, kartą jau atmetęs jos kandidatūrą savo filmui. Kadangi Lois vyras tuo metu gydėsi po patirto širdies smūgio ir šeimai buvo reikalingi pinigai, aktorė sutiko. Jai buvo pasiūlyta rinktis tarp MI6 vadovo M sekretorės Manipeni ir Bondo merginos Silvijos Trenč vaidmenų. Pasirinkusi pirmąjį (Trenč vaidmuo atiteko Eunice Gayson), Lois uždirbo 200 svarų sterlingų (po 100 už kiekvieną filmavimo dieną) ir kine pasirodė su savo pačios drabužiais.
Kiti jos vaidmenys – epizodai serialuose „Įtikinėtojai“, „Šventasis“ (abiejuose pagrindinius vaidmenis atliko Rodžeris Mūras) bei Stenlio Kubriko 1962 m. filme „Lolita“. 1967 m. ji kartu su Šono Konerio broliu vaidino juostoje „Operation Kid Brother“.
1973 m. Džeimso Bondo vaidmenį perėmė jos geras draugas Rodžeris Mūras, jos pažįstamas nuo studijų RADA laikų. Judviejų bendradarbiavimas tęsėsi per visus Mūro bondiados filmus ir 1985 m. po filmo „Žvilgsnis į žmogžudystę“ jie abu paliko seriją. Lois pageidavo, kad jos herojė būtų nužudyta, tačiau prodiuseris Albert R. Broccoli nusprendė, kad vaidmuo turi tęstis ir sekančiuose 2 filmuose su Timočiu Daltonu jį atliko Caroline Bliss.
8-o dešimtmečio viduryje, po vyro mirties, Lois grįžo gyventi į Kanadą, kur 1979–94 m. laikraštyje „Toronto Sun“ rašė asmeninę skiltį pseudonimu „Miss Moneypenny“.
Asmeninis gyvenimas
1960-aisiais vyras patyrė širdies smūgį, po kurio taip ir neatsigavo. 1973 m., būdamas 51 metų, jis mirė ir Lois daugiau neištekėjo.
Po vyro mirties Lois persikėlė į Kanadą, iš kurios 1994 m. sugrįžo į Britaniją ir apsistojo pas dukterį.
2001 m., po vėžio operacijos, Lois persikėlė pas sūnų į Australiją, kur ir mirė 2007 m.
Rohtaso tvirtovė
Rohtaso tvirtovė  – senovinė tvirtovė Pakistane, Pandžabo provincijoje, 16 km nuo Dželamo miesto. Pastatyta 1541–1543 m. valdovo Šer Šaho greta Didžiojo ratų kelio, buvo skirta apginti gavarų žemes nuo Mogolų valdovo Humajuno.
Tvirtovės sienų perimetras 4 km, aukštis iki 18 m, plotis iki 12,5 m ir tuo metu laikytos nepramušamomis. Aplink sieną išdėstyti 68 pusapvaliai bastionai ir keletas masyvių vartų iš smiltainio.
Tvirtovė pavadinta Rohtaso mūšio, kuriame Šer Šahas sumušė Mogolus, garbei. Praėjus 10 metų po Šer Šaho mirties pilies komendantas atvėrė vartus Humajunui, ir tvirtovė buvo užimta. Mogolai pilį dar labiau sutvirtino. XVII a. Rohtaso tvirtovės reikšmė sumenko, Britų Indijos laikais apleista.
1997 m. Rohtaso tvirtovė įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Sinselechas
Sinselechas – miestas šiaurės Kolumbijoje, netoli Karibų jūros, 213 m aukštyje. Sukrės departamento centras. 261 tūkst. gyventojų (2005 m.).
San Francisco de Asís de Sincelejo miestas įkurtas 1535 m. spalio 4 d. Įkurtas indėnų Zenu gyvenvietės vietoje. Nuo 1966 m. Sukrės departamento centras.
Maisto, cemento pramonė. Žemės ūkio regiono centras (gyvulininkystė, jukos, ryžių, medvilnės auginimas).
Novinai (Hainuvkos apskritis)
Novinai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Narevkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į šiaurę nuo Narevkos, apie 22 km į šiaurės rytus nuo Hainuvkos ir apie 45 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Tumelina (Ignalina)
Tumelina – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Dūkšto, šalia kelio Dūkštas–Ignalina ir geležinkelio Vilnius–Daugpilis. Pietuose telkšo ežeras Dysnai. Yra Dūkšto sentikių bendruomenės kapinės (nuo 1854 metų).
Etimologija
Kaimo pavadinimas – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Tumelis, tik priesaga yra pakitusi dėl slaviškos įtakos (panašiai kaip ir Ignalina).
1191 m.
1191 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Įvykiai
Kovas
The Best of Depeche Mode Volume 1
The Best Of, Vol. 1 – britų grupės Depeche Mode kompiliacinis albumas, išleistas 2006 metais.
Apie albumą
Albumas pasirodė 2006 m. lapkričio 13 d. Albume 18 dainų.
Visoms dainoms žodžius bei muziką sukūrė Gore'as, išskyrus Just Can't Get Enough ir New Life, kurias sukūrė Vince'as Clarke'as.
Skardupiai (Gražiškiai)
Skardupiai – kaimas pietinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, 6 km į vakarus nuo Gražiškių prie kelio, tarp Vištyčio ir Gražiškių. Teka Skardupio upelis, vakaruose dunkso Vištytgiris. Kaimas anksčiau susidėjęs iš dviejų dalių, ir vadintas atskirais Žiogelių ir Žirgelių vardais.
Istorija
Skardupių ir Lankupėnų dvarai XIX a. pab. buvo Karalkrėslio valstybinio dvaro valda, ir perleisti generolui majorui Adelbergui. Kaimas buvo Vaitkabalių valsčiuje, Gražiškių (anksčiau Pajevonio) parapijoje.
Vytautas Andrejaitis
Vytautas Andrejaitis (1935 m. gruodžio 10 d. Norbutuose, Akmenės valsčius – 2008 m. birželio 19 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistas.
Biografija
1958 m. studijuodamas pradėjo dirbti laikraščio „Kauno tiesa“ redakcijoje, pramonės, statybos ir transporto skyriaus vedėjas. Nuo 1962 m. Eltos korespondentas Kaune, nuo 1968 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto televizijos transliacijų grupės Kaune vyresnysis redaktorius, nuo 1974 m. RTV Kauno vyriausiosios redakcijos vyr. redaktoriaus pavaduotojas, 1991–1997 m. vyresnysis redaktorius.
Rengė laidas visuomeninėmis ir ekonominėmis temomis; informacinės publicistinės laidos: „Savaitės aidai“ ir „Sekmadienio rytą“, rengtos kartu su kitais Kauno žurnalistais; laidų ciklas ir dokumentinis filmas „Palangos Juzės keliais,“ ciklas „Prie gimtinės slenksčio“ ir kt.
Rišis
Rišis  – hinduizme antjutimine aiškiaregyste apdovanotas dainius, laikomas mantrų, sudarančių „Rigvedos“ giesmes, įkvėptu regėtoju ir perteikėju.
Pačioje „Rigvedoje“ rišiai dar vadinami kaví- („poetas“), vípra- („įkvėptasis“), dhī́ra- („išminčius; rimtas, nuovokus“). Hinduizmo tradicijoje žodis r̥ṣi- kildinamas iš šaknų ṛṣ- – „tekėti, sravėti, lieti“ arba dṛś- – „regėti“. Kalbininkai laiko šį žodį neaiškios kilmės, bando sieti su šaknimi, iš kurios vedami žodžiai skr. irasyáti („niršta“),  „pavydas“, 🇬🇷 „įžeidimas“,.
Jau „Rigvedoje“ išskiriami septyni rišiai (saptarṣi). Pasak „Šatapatha brahmanos“ (XIV 5, 2, 6) tai:
„Mahabharatoje“ septyniais rišiais vadinami:
Tarp kitų riši vardų minimi ir šie: Vjasa, Gautama, Kanva, Valmikis, Manus, Vibhandaka. Septyni rišiai arba septyni Pradžapačiai buvo skurti žmonijos pirmtako Manaus Svajambhuvos. Hinduizmo tradicijoje sakoma, kad iš viso yra 48 000 rišių. Iš garsiausiųjų rišių save kildina ortodoksalios brahmanų giminės (gotros). Skiriamos 3 rišių grupės: iš Brahmos gimę brahmaršiai (Agastja, Angirasas), dieviškieji rišiai, arba devaršiai (Markandėja), ir radžaršiai, išmintimi pagarsėję karaliai kšatrijai (Džanaka).
Pagal „Šatapatha brahmaną“ (II 1, 2, 4) ir pagal kitus šaltinius, „septyni rišiai“ buvo kadaise lokiais („rikša“) ir vėliau sudarė Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyną (plg. su rusų „Большая Медведица“, pažodžiui „Didžioji Meška“). Šis motyvas, tikriausiai, kilo iš žodžių žaismo ir skaičiaus 7. Taip pat plg. žodžio „grįžti“ reikšmę (kaip apytakos rato, kelio) su rišių, kaip kelio rodytojų, funkcija. Galbūt tai yra tie patys septyni pranašai – žyniai, šlovinantys Indrą, arba septyni hotarai, kurie kartu su Manumi paaukojo pirmąją auką dievams.
Greta mitologinių rišių personažų – plg. su mitu, kai jie sukūrė baidyklę kovai su priešais („Džaiminija brahmana“ III, pasakojimas apie Čjavaną), žinomi ir pusiau legendiniai personažai (tie, kuriems priskiriami skirtingų Rigvedos dalių sukūrimas), ir realūs rišiai (filosofinių sistemų, mokymo apie askezę, gramatikos kūrėjai ir kt.).
Rišiams skirta šventė rišipančamė, minima bhadros mėnesio (rugpjūtis–rugsėjis) tamsiosios mėnulio pusės 5 dieną.
Vytautas Martinkus
Vytautas Martinkus (g. 1943 m. gegužės 28 d. Jerubiškiuose, Jurbarko valsčius) – inžinierius, filosofas, Lietuvos rašytojas (prozininkas, eseistas), literatūros kritikas, literatūrologas, pedagogas, visuomenės veikėjas.
Nelė Paltinienė
Nelly Paltinienė (1929 m. vasario 16 d. Mazovijos Minske, Lenkijoje – 2020 m. vasario 29 d. Manheime, Badene-Viurtemberge, Vokietijoje) – lietuvių estrados dainininkė. Ansamblio „Kopų balsai“ pagrindinė vokalistė.
Vytautas Martinkus
Išsilavinimas
1960 m. baigė Eržvilko vidurinę mokyklą, 1960–1965 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo inžinieriaus elektriko specialybę. 1971 –1974 m. m. – Filosofijos, teisės ir sociologijos skyriaus prie Istorijos instituto doktorantas. 1981 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Inžinerinė kūryba kaip sociologijos problema” filosofijos mokslų kandidato laipsniui įgyti (nostrifikuotas 1993 m. socialinių mokslų daktaro laipsnis). 2011 m. Lietuvos edukologijos universiteto Senatas suteikė humanitarinių mokslų profesoriaus vardą. Nuo 2012 m. – Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys (literatūra).
Nelė Paltinienė
Biografija
Nelly Paltinienė (mergautinė pavardė – Etevičiūtė, pagal pirmąją santuoką – Klimenko) gimė Mazovijos Minske, netoli Varšuvos.
Vytautas Martinkus
Karjera
1960–1962 m. dirbo elektriku Kauno elektros tinkluose, 1964–1970 m. Žemės ūkio projektavimo institute ėjo techniko, inžinieriaus, grupės vadovo pareigas. 1966–1971 m. m. – Kauno politechnikos instituto filosofijos katedros asistentas, 1974– 1982 m.m. Lietuvos SSR rašytojų rašytojų sąjungos Kaunos skyriaus atsakingasis sekretorius, 1982 –1986 m. m. – Kauno poltechnikos instituto filosofijos katedros docentas, 1986–1988 m. m. – Lietuvos SSR rašytojų sąjungos valdybos sekretorius, 1988 –1989 – Lietuvos SSR rašytojų sąjungos valdybos pirmininkas, 1989 –1994 m. m. – Lietuvos rašytojų sąjungos ir jos valdybos pirmininkas.
Nelė Paltinienė
Biografija
Tikslūs gimimo metai nežinomi (dėl II pasaulinio karo teko tikslinti asmeninius faktus: bažnyčios, kurioje krikštyta, dokumentai buvo sunaikinti, todėl krikšto įrašai neišlikę) – gimtadienį šventė vasario 16 d. Paprastai įvardijamos dvi datos: arba 1934, arba 1929 metai.
Vytautas Martinkus
Karjera
1994–2008 m. m. – Vilniaus pedagoginio universiteto lietuvių literatūros katedros docentas, 1999–2008 m. m. šios katedros vedėjas, nuo 2008 m. – ėjo profesoriaus pareigas, nuo 2011 m. – Lietuvių ir lyginamosios literatūros katedros profesorius. 1998–2012 m.m. LEU tęstinio mokslo leidinio ,,Teksto slėpiniai" vyr. redaktorius ir sudarytojas, literatūrologinės teksto analizės laboratorijos vadovas. LEU mokslo darbų žurnalo „Žmogus ir žodis” redakcinės kolegijos narys, tęstinio mokslo darbų leidinio „Teksto slėpiniai” redkolegijos narys ( nuo 2012 m.), Lietuvos lyginamosios literatūros asociacijos narys (2005-2007, nuo 2012 m. iki dabar – kolegijos narys), Europos lyginamųjų literatūros studijų tinklo (European Network of Comparative Literatures) narys (nuo 2005 m.). Mokslinių interesų sritis – literatūra, literatūros estetika, meno filosofija, vertybių teorija.
Literatūrinė kūryba, kultūrinė visuomeninė veikla
Pirmosios literatūrinių kūrinių publikacijos literatūrinėje spaudoje paskelbtos 1965 m. Pirmoji knyga (apsakymų rinkinys „Loterija“ ) – 1969 m. Išleisti trys novelių ir trys apysakų rinkiniai, šeši romanai, poetinės eseistikos rinkinys. Prozai būdinga „polinkis į universalius apibendrinimus, įvairų konvencijų (mimetiškos, paraboliškos, faktografinės) derinimas, keliais lygmenimis išsišakojusi fabula, loginėmis konstrukcijomsi besiremianti kompozicija, įvairių funkcinių stilių samplaika“. Išvertė iš rusų kalbos Vladimro Zazubrino apysaką „Skiedra“ (1990). Prozos kūrinių (romanų, apysakų, novelių, esė) išversta į 14 užsienio kalbų. Lietuvos SSR rašytojų sąjungos narys nuo 1971 m. Rašytojų sąjungos valdybos narys 1976 – 1989 m.m., Lietuvos rašytojų sąjungos valdybos narys 1989 – 2008 m. m. ir nuo 2012 m. 1990–2005 m. dalyvavo rengiant Lietuvos Respublikos kultūros politikos nuostatų, Autorių teisių, Kultūros rėmimo fondo, Meno kūrėjų ir jų organizacijų statuso įstatymų projektus. 1995 – 2005 m. m. Lietuvos meno kūrėjų asociacijos prezidentas. 2002- 2004 m. m. buvo Europos menininkų tarybos (European Council of Artists) vykdomojo komiteto narys. 1990–2010 m. m. – įvairių visuomeninių komisijų, komitetų ir tarybų narys. Šiuo metu – kultūros žurnalo „Santara“, almanacho „Varpai“ redkolegijų narys, Baltijos ansamblėjos premijos nacionalinės komisijos narys, Vyriausybės kultūros ir meno premijų komisijos pirmininkas.
Nelė Paltinienė
Biografija
Tėvas lietuvis, motina lenkė. Motina mirė N. Paltinienei dar esant vaikui. II pasaulinio karo metais augo Lenkijoje. Karo metu, mobilizavus tėvą, kurį laiką gyveno su žydų kilmės pamote, tačiau naciams ją sušaudžius liko dviese su jaunesne seserimi. Teko elgetauti – duonai „užsidirbdavo“ dainuodama vokiečių okupuotoje Lenkijoje. Vėliau abi su seserimi pateko į vaikų namus. Po karo tėvas jas susirado ir atsiėmė auginti. Lietuviškai kalbėti Nelly Paltinienė išmoko tik paauglystėje, po II pasaulinio karo.
Vyras buvo muzikas, buvęs N. Paltinienės vadovas Arvydas Paltinas.
Kūryba
1960 m. perėjo dainuoti į Klaipėdos miesto kultūros namų estradinį orkestrą. 1961 m. Nelė atėjo į Arvydo Paltino vadovaujamą ansamblį, kuris vėliau pasivadino „Kopų balsais“. „Kopų balsuose“ susikūrė pirmasis Lietuvoje – N. Paltinienės ir Eugenijaus Ivanausko – estradinis vokalinis duetas. Spaudoje šis duetas pirmą kartą paminėtas 1967 m. Pažymėtina, kad tai pats ištikimiausias duetas – nuo pat susikūrimo dainininkai dainavo tik kartu arba kiekvienas atskirai soliniuose koncertuose. Kaip duetas jie nuo 1967 m. iki 1982 m. ir nuo 1993 iki 2007 m. spalio kartu koncertavo Lietuvoje ir užsienyje. Tik dėl sovietinės ideologijos sampratos duetas negalėjo dainuoti kartu nuo 1982 m. (N. Paltinienė gyveno užsienyje). Ansamblyje „Kopų balsai“ N. Paltinienė dainavo iki pat išvykdama į Vakarų Vokietiją (1982 m.).
Gyvendama Vokietijoje rengė solinius koncertus išeivijos lietuviams JAV, Kanadoje, Didžiojoje Britanijoje, Vokietijoje. Nuo 1989 m. vėl koncertavo ir Lietuvoje. 2011 m. spalio 22 dieną Nacionaliniame operos ir baleto teatre dainininkė paminėjo sceninės veiklos šešiasdešimtmetį.
Pasiekimai
N. Paltinienė dalyvavo daugelyje konkursų, festivalių. Sulaukta gero pasisekimo – „Kauno pavasario“ laureatė (I vieta, 1967 m.), „Gintarinės triūbos“ festivalio geriausia dainininkė (1967 m.), Klaipėdos saviveiklininkų apžiūros nugalėtoja (1968 m.), lenkiškos dainos konkurso Vilniuje nugalėtoja (1969 m.), geriausia „Kauno pavasario“ dainininkė (1969 m.), A. Šabaniausko premijos (2003 m.) laureatė. Be to, ji apdovanota ordino „Už nuopelnus Lietuvai" Karininko kryžiumi (2003 m.). 2011 metų spalio mėnesį popiežius Benediktas XVI suteikė apaštalinį palaiminimą estrados dainininkei Nelly Paltinienei už tai, kad ji kiekvieną koncertą pradėdavo malda Švč. mergelei Marijai.
Iki 2009 m. rugsėjo buvo išleistos 7 vinilinės ir 12 kompaktinių plokštelių bei 22 garsajuostės su jos atliekamomis dainomis. Visą šį laiką dainininkė aktyviai koncertavo – kasmet surengdavo nuo keliolikos iki keliasdešimt solinių koncertų.
2009 m. agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo į Lietuvos rekordų knygos Meno skyrių įrašė N. Paltinienę kaip daugiausia metų (58) dainuojančią solistę.
Kuprės
Kuprės – viensėdis Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kiaunorių.
Sukrė (reikšmės)
Sukrė, Pietų Amerikoje sutinkamas vietovardis, kilęs nuo Bolivijos prezidento, vieno Pietų Amerikos išsivadavimo lyderių Antonio José de Sucre pavardės.
Sukrė reiškia:
1192 m.
1192 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Skerdynai
Skerdynai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Pajūralio, kairiajame Ašvos krante, kitapus Vyknešio įtekėjimo į ją.
Bėlys (Švenčionys)
Bėlys – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Švenčionių, prie Bėlio ežero.
Pranas Gražys
Pranas Gražys (1929 m. birželio 4 d. Mičionyse, Debeikių valsčius, Utenos apskritis – 2019 m. gruodžio 3 d. Šiauliuose) – rusų literatūros tyrinėtojas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1949 m. baigė Anykščių vidurinę mokyklą. Dirbo Skuodo rajono Lenkimų septynmetėje mokykloje. 1950–1953 m. tarnavo sovietinėje armijoje. Grįžęs dirbo Mičionių kolūkyje „Už taiką“. 1954–1959 m. studijavo Vilniaus valstybinio Vinco Kapsuko universiteto Filologijos ir istorijos fakultete, įgijo rusų filologo išsilavinimą. 1959–1962 m. Zarasų rajono Dusetų Kazimiero Būgos vidurinės mokyklos rusų kalbos ir literatūros mokytojas. 1963–1965 m. tęsė studijas Kazanės valstybio Vladimiro Uljanovo-Lenino universiteto aspirantūroje. 1967 m. Kazanės universitete apsigynė disertaciją „Turgenevas ir romantizmas“, filologijos mokslų kandidatas.
1965–2007 m. Šiaulių Kazio Preikšo pedagoginio instituto (nuo 1997 m. Šiaulių universitetas) dėstytojas, 1968–1973 m., 1977–1987 m., 1989–1996 m. Rusų literatūros (nuo 1992 m. Visuotinės literatūros) katedros vedėjas. 1983–1986 m. Poznanės Adomo Mickevičiaus universiteto Rusų literatūros katedros docentas, dėstė rusų literatūrą. 1992 m. Vilniaus universitete apgynė disertaciją „Dostojevskis ir romantizmas“, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras. 1996–2004 m. Šiaulių universiteto Visuotinės literatūros katedros, 2005–2007 m. Literatūros istorijos ir teorijos katedros profesorius.
Tyrinėjo XIX a. rusų rašytojų, daugiausia Fiodoro Dostojevskio kūrybą, jos sąsajas su romantizmo tradicija.
Žmona Ona Gražienė (g. 1938 m.) – matematikos mokytoja. Sūnus Raimondas (g. 1966 m.), duktė Giedrė (g. 1967 m.). Palaidotas Mičionių kapinėse.
Okos aukštupio kunigaikštystės
thumb|300px| Okos aukštupio kunigaikštystės  – grupė smulkių Rusios kunigaikštysčių, XIII–XV a. egzistavusių Okos upės aukštupio baseine. Jos buvo ten, kur dabar yra Rusijos Tulos, Kalugos ir Oriolo sritys.
Istorija
Iki kunigaikštysčių susiformavimo teritorija priklausė viatičių genčių sąjungai, kurią X a. nukariavo Kijevo Rusia. Šiai suirus, teritoriją valdė Černigovo kunigaikštystė.
Po Rusios pajėgų pralaimėjimo Mongolų imperijai, visoje Rusioje prasidėjo feodalinis susiskaldymas. Nusiaubus Černigovą, nusilpo centrinė kontrolė periferijose, ir tai leido formuotis smulkioms kunigaikštystėms. 3 pirmosios kunigaikštystės Okos aukštupyje susiformavo apie 1246 m., kuomet Černigovo kunigaikštis Mikalojus Vsevolodovičius Karačeve, Novosilyje ir Tarusoje pasodino savo sūnus, kurie tapo dalinių kunigaikštysčių pradininkais. Vėliau nuo šių kunigaikštysčių atskilo daug smulkesnių. Visų jų dinastinės linijos kildino save iš Mikalojaus palikuonių.
1357 m. Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė nukariavo pagrindinę Černigovo palikuonę – Briansko kunigaikštystę, dėl ko išplėtė savo įtaką ir Okos aukštupio regione. 1375–1380 m. šių kunigaikštysčių valdovai dar minimi dalyvavę Maskvos žygiuose prieš Tverę ir Aukso ordą, bet XIV a. pabaigoje-XV a. pradžioje jos perėjo į LDK priklausomybę. Ta priklausomybė buvo gana laisva: kunigaikščiai turėjo mokėti duoklę ir prireikus tiekti karius, tačiau LDK nesikišo į jų vidaus reikalus.
Aloyzas Čižas
Aloyzas Čižas (1923 m. gruodžio 8 d. Kuktiškėse, Utenos raj. – 1976 m. rugsėjo 21 d. Kaune) – choro dirigentas ir pedagogas.
Biografija
Muzikos mokėsi pas vietos vargonininką V. Kriaunevičių. 1934–1941 m. lankė Panevėžio berniukų gimnaziją, kur muzikos žinių gavo iš mokytojo Mykolo Karkos.
1941 m. įstojęs į Kauno konservatoriją, studijavo vargonavimą, specialiąją harmoniją ir choro dirigavimą (dėst. Jonas Žukas, Juozas Gruodis, Antanas Budriūnas). 1967 m. neakivaizdiniu būdu įgijo choro dirigento specialybę Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. Povilo Bekerio klasė).
1967–1973 m. buvo Kauno respublikinės klinikinės ligoninės moterų choro „Kanklės“ meno vadovas ir dirigentas. Choras turėjo parengęs didelį ir turiningą repertuarą, nemažai koncertavo, dalyvavo dainų šventėse ir kituose kultūros renginiuose. 1975 m. respublikinės dainų šventės Dainų dienai parengė Kauno rajono Vilkijos kaimo mišrųjį chorą, kurį laiką vadovavo Kauno aukštųjų mokyklų absolventų mišriajam chorui.
Nuo 1964 m. dėstė choro dirigavimo ir kitas disciplinas Kauno J. Gruodžio aukštesniojoje muzikos mokykloje. Buvo respublikinių dainų švenčių konsultantas, Kauno miesto ir nuo 1960 m. respublikinių dainų švenčių dirigentas.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Antanas Andrijonas
Antanas Andrijonas (g. 1951 m. liepos 20 d. Gelgaudiškyje, Šakių rajonas) – Lietuvos žurnalistas, poetas.
Biografija
1978 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos fakulteto žurnalistikos specialybę. Nuo 1978 m. „Vakarinių naujienų“ redakcijos teletaipininkas, Miesto ūkio ir buities skyriaus korespondentas, atsakingasis sekretorius, 1985–1999 m. – vyr. redaktoriaus pavaduotojas. Lietuvos automobilių kelių direkcijos prie Susisiekimo ministerijos Ryšių su visuomene skyriaus vyriausiasis specialistas.
Rašo kultūros istorijos, automobilizacijos, tarpukario karininkijos gyvenimo klausimais.
1193 m.
1193 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
U3
miniatiūra|U3 logotipas U3 – Microsoft Windows operacinių sistemų programų standartas, pagal kurį programos paleidžiamos tiesiai iš specialios USB atmintinės. Šios programos gali į kompiuterį rašyti rinkmenas bei informaciją, tačiau visa tai pašalinama atmintinę atjungus.
U3.com konsorciumas U3 aprašą atitinkančias atmintines vadina USB Smart Drives („išmoningosios USB atmintinės“). Nuo įprastų USB atmintinių jos skiriasi tuo, kad jose yra „U3 Launchpad“ programa. Ji atitinka Windows Start meniu bei kontroliuoja U3 programų diegimą.
U3 Launchpad
U3 Launchpad – tai programa, esanti U3 įrenginyje. Ji suderinta taip, kad automatiškai pasileistų prie kompiuterio prijungus USB atmintinę.
Programa veikia Windows 2000 (jeigu ji atnaujinta SP4 pataisų rinkiniu) ir naujesnėse versijose. U3 Launchpad nepritaikyta MacOS ar Linux sistemoms.
U3 programos
Visiškai su U3 standartu suderinama programa turi būti „mobili“ (nedidelė, pritaikyta nešiojamiesiems prietaisams). Be to, ZIP archyve turi būti XML rinkmena, nurodanti U3 įrenginiui kaip paleisti programą ir ką pateikti U3 Launchpad.
Suderinamumas
U3 Launchpad ir kitos U3 programos veiks tik naujesnėse Windows versijose, tačiau duomenis galima skaityti ir rašyti bet kuriuo tam tinkamu kompiuteriu.
Modifikacija
U3 Launchpad programą galima pakeisti bet kokia kita programa, naudojantis Universal Customizer 1.0.0.8 programa. Taip pat yra galimybė negrįžtamai pašalinti U3 funkciją, naudojantis tam skirta U3 Launchpad funkcija Uninstall arba U3 kūrėjų sukurta specialia programa (žr. U3 svetainę).
Eurovizijos dainų konkursas 1990
250px|thumb|right| {{legend|#22B14C|Dalyvaujančios šalys}} {{legend|#FFC20E|Šalys, 1990 m. Eurovizijos dalyvavime padariusios pertrauką.}} thumb|Toto Cutugno|250px Helga Vlahovic ir Olivar Mlakar – 1990 m. Eurovizijos vedėjai|250px|thumb thumb|250px|Koncertna dvorana Vatroslav Lisinski '''1990 m. Eurovizijos dainų konkursas''' – trisdešimt penktasis Eurovizijos dainų konkursas, vykęs 1990 m. gegužės 5 d. Jugoslavijoje, Zagrebe. Konkurso nugalėtoju tapo Italijos atstovas Toto Cutugno su daina „Insieme: 1992“.
12 taškų
Po 12 taškų surinkusios šalys
Aloyzas Ramunis Budriūnas
Aloyzas Ramunis Budriūnas (1938 m. sausio 29 d. Kaune – 2023 m. birželio 23 d. ten pat ) – Lietuvos botanikas.
Biografija
1959 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1971 m. biologijos mokslų kandidatas.
1961–1990 m. dirbo Botanikos institute, 1975–1990 m. direktoriaus pavaduotojas, kartu 1975–2000 m. Kauno botanikos sodo direktorius.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo svarbiausia sritis – pelkių ir miškų augalija, dekoratyvinė sodininkystė. Parengė kraštovaizdžio estetinės vertės nustatymo metodų, 1971 m. sudarė Lietuvos augalijos žemėlapį.
Tolu
Tolu  – miestas Kolumbijoje, Sukrės departamente, netoli Karibų jūros pakrantės.
Kupriai (Anykščiai)
Kupriai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Svėdasų, dešiniajame Šventosios krante. Veikia senelių globos namai „Sidabrinis amžius“ (nuo 2015 m.).
Martyniškis (Jonava)
Martyniškis – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, prie kelio, tuoj už geležinkelio, pravažiavus tiltą per Lankesos upelį. Yra išnykusi dvarvietė, kurią mena tik seni medžiai.
thumb|left|230px|Namai prie dvarvietės thumb|left|230px|Sodyba pakeliui į [[Dargužiai (Žeimiai)|Dargužius]]
Istorija
XVII a. Kosakovskiai įkūrė dvarą.
Tarybiniais metais prie Martyniškio prijungta keletas kaimų: Vygialaukis, Kripčiai, Gerviai.
Paveldimos metabolinės ligos
Paveldimos metabolinės ligos (PMAL) – tai didelė ligų grupė, kuriai būdingi baltymų, angliavandenių, riebalų apykaitoje arba mitochondrinės energijos produkcijoje dalyvaujančių fermentų defektai – tam tikrų fermentų ar jų kofermentų trūkumas arba nepakankamas aktyvumas. Žinoma virš 1500 įvairių PMAL ligų.
Nors atskiros PMAL ligos dažnis svyrioja nuo 1:10000 iki 1:100000, tačiau bendras jų dažnis nemažas (1:500). Dauguma šių ligų paveldimos autosominiu recesyviniu būdu
Pasaulietinis humanizmas
thumb|200px|right|Sekuliariojo humanizmo simbolis Sekuliarusis humanizmas, pasaulietinis humanizmas – humanistinė filosofija, kuri remiasi mokslu, etika ir teisingumu, ji visiškai atmeta religiją, kaip netinkamą pagrindą, kuriuo remiantis galima būtų daryti sprendimus.
Terminas „sekuliarusis humanizmas“ buvo sugalvotas XX a. tam, kad aiškiai atsiskirti nuo religinio humanizmo.
Didžiausios organizacijos
Norvegijos humanistų asociacija (Human-Etisk Forbund), turi 72 000. narių. Rengia nereligines vardo suteikimo, vestuvių ir laidotuvių ceremonijas.
Tarptautinė humanizmo ir etikos sąjunga (International Humanist and Ethical Union). Skėtinė organizacija, vienijanti skeptikus, sekuliaristus, laisvamanius, ateistus, racionalistus visame pasaulyje. Įkurta 1952 m. Amsterdame. Organizacija reprezentuoja apie 3 milijonus humanistų iš 100 nacionalinių organizacijų ir 40 šalių, turi patarėjo statusą JTO.
Pagrindiniu savo dokumentu sekuliarūs humanistai laiko „Amsterdamo deklaraciją 2002“.
Šilsodis
Šilsodis – kaimas pietinėje Vilkaviškio rajono savivaldybės dalyje, šalia į vakarus Duonelaičių kaimo, netoli kelio.
Istorija
XIX a. pab. buvo Karalkrėslio valstybinio dvaro valda.
Thriller
Thriller – amerikiečių dainininko Michael Jackson albumas, išleistas 1982 metų lapkričio 30 dieną, tapęs visų laikų geriausiai parduodamu muzikiniu albumu. „Thriller“ yra šeštasis studijinis Jacksono darbas, padėjęs dainininkui išgarsėti visame pasaulyje. 2007-ais albumas pateko į visų laikų garsiausiųjų albumų rinkinio „Definite 200” trečiąją vietą.
Pasak Gineso rekordų knygos, „Thriller“ pardavimai pasauliniu mastu viršijo 104 milijonus kopijų. Tačiau tai ne pabaiga, nes kasmet vien tik JAV vis dar nuperkama apie 60 tūkst. albumo egzempliorių. „Thriller“ taip pat yra vienas iš 3 albumų pasaulyje, kurie visus metus išsilaikė „Billboard 200“ sąraše, iš jų 80 savaičių tarp 10 populiariausiųjų ir net 37 primojoje vietoje. „Thriller“ taip pat yra vienintelis albumas, kuris JAV perkamiausių albumų sąraše išsilaikė dvejus metus (1983 ir 1984).
1984 metų vasarį Jacksonas buvo nominuotas dvylikai „Grammy“ apdovanojimų, iš kurių laimėjo 8 ir taip tapo daugiausiai „Grammy“ apdovanojimų per vieną įteikimo ceremoniją pelniusiu žmogumi. 7 iš laimėtų apdovanojimų Jacksonui atiteko už „Thriller“ albumą. Pats svarbiausias iš jų – „Metų albumo“ titulas.
Sodalė (Kvėdarna)
Sodalė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Kvėdarnos, dešiniajame Jūros upės krante.
Belva
Belva – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Ubiškių.
Empechos druskožemis
thumb|250px|Palydovinė nuotrauka Empechos druskožemis  – druskožemis pietvakarių Bolivijoje, Potosi departamente, Altiplane, 3723 m aukštyje virš jūros lygio. Kaip ir gretimai plytintis Ujūnio druskožemis, susidarė nusekus Minčino ežerui. Grynos druskos sluoksnis yra lygumos centre, užima 138 km² plotą. Viso Empechos druskožemio plotas siekia 483 km², ilgis 50 km, plotis 30 km.
Farafra
Farafra − oazė Egipte, Libijos dykumoje, Naujojo Slėnio muchafazoje; apie 315 km į vakarus nuo Asjuto.
Visi 5000 (2002 m.) oazės gyventojų, kurių dauguma beduinai, gyvena viename kaime. Gyvenamieji namai pastatyti iš molio pagal tradicinę architektūrą, o vyriausybiniai pastatai pastatyti pagal tipinius projektus ir turi visiškai kitą stilių ir spalvą. Tai rami vieta su keliomis vietomis, skirtomis specialiai turistų poilsiui.
Istorija
Farafros oazė buvo sunkiausiai prieinama tiek faraonų, tiek kalifų, tiek karalių laikais ir visada gyveno savitą ir uždarą gyvenimą. Senais laikais oazė turėjo keletą drėgnų periodų − apie 9000, 6000 ir 4500 m. pr. m. e. Tuo metu, aplink oazę esančią dykumą sunkiai galima buvo vadinti dykuma. Neseniai atlikti archeologiniai kasinėjimai rodo, kad apie 7000−5000 m. pr. m. e. apylinkėse gyveno gyvulininkyste besivertusios gentys. Oazės gyventojų skaičius sumažėjo Mameliukų valdymo laikais. Kelis laikotarpius oazė visiškai ištuštėdavo. 1820 m. buvo užfiksuota, kad oazėje gyveno tik apie 180 žmonių. Šiuo metu oazė išgyvena intensyvaus vystymosi laikotarpį. Į oazę persikėlė daug naujų gyventojų, sukūrusių naujas bendruomenes, su naujomis mokyklomis, ligoninėmis ir mečetėmis. Pradėta vystyti pramonė, skatinamas turizmas. Netoli nuo Farafros oazės yra karštųjų versmių.
Įžymiausia Farafros vieta − Baltoji dykuma. Ji yra 45 km į šiaurę nuo Farafros.
Marvilius
Marvilius (arba Marvilė) – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Jonavos, prie kelio ir Vilniaus–Klaipėdos geležinkelio.
Suzos slėnis
Slėniu eina kelias iš Turino į:
Siasė
Siasė  – upė Rusijoje, Novgorodo ir Leningrado srityse. Išteka iš pelkių Novgorodo srityje. Įteka į Ladogos ežerą 11 km nuo Volchovo žiočių.
Svarbiausias intakas – Tichvinka.
Upė įeina į Tichvinkos vandens kelią, jungiantį Volgą ir Baltijos jūrą. Prie upės, netoli nuo žiočių, įsikūręs Siastrojaus miestas.
Upe ėjo viena kelio iš Variagų pas Graikus atšakų. Prie Siasės slenksčių buvo įkurtas vikingų Alaborgo miestas.
Šiaurinis audrašauklis
thumb|Kiaušinis
Šiaurinis audrašauklis (Oceanodroma leucorhoa) – audrašauklinių (Hydrobatidae) šeimos jūrinis paukštis. Maždaug varnėno dydžio, tik sparnai ilgesni. Juodos spalvos, antuodegis baltas. Peri nedidelėse vandenynų ir jūrų salose. Daug laiko praleidžia atviroje jūroje.
Retkarčiais užklysta į Lietuvos pajūrį.
Futbolas olimpinėse žaidynėse
100px|border|dešinėje|miniatiūra|Olimpinė futbolo piktograma Futbolas buvo įtrauktas į kiekvienas Vasaros olimpines žaidynes, išskyrus 1896 m. ir 1932 m., kaip vyrų sporto turnyras. Moterų futbolas buvo įtrauktas 1996 m. 1900 m. ir 1904 m. olimpinėse žaidynėse, futbolas buvo žaidžiamas kaip parodomasis sportas, o 1908 m. tapo oficialia olimpinių žaidynių sporto šaka.
Out in L.A.
„Out in L.A.“ – grupės „Red Hot Chili Peppers“ retų dainų rinkinys, išleistas 1994 m. lapkričio 1 d. „EMI“ leidykloje.
Šiame albume esančios dainos yra labai įvairios – keturi remiksai, gyvi koncertiniai įrašai, grupės pirmųjų dainų demo įrašai, nerimtos dainos. 1988 m. įrašytoje dainoje „Blues for the Meister“ dainuoja Flea ir yra vienintelis įrašas su tuometiniu gitaristu DeWayne McKnight bei būgnininku D.H. Peligro. Juos abu tais pačiais metais pakeitė John Frusciante ir Chad Smith. Vokalistas Anthony Kiedis dainoje nepasirodo, kadangi tuo metu buvo reabilitacijos nuo narkotikų klinikoje.
1194 m.
1194 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Baliklis
miniatiūra|Baliklio butelis Baliklis – audeklų baltumą didinanti (balinanti) medžiaga, dedama į dėmių išėmiklius, skalbimo priemones, skirtas baltiems audeklams.
Baliklių rūšys
Vieni balikliai yra labai kenksmingi aplinkai, kiti – ne. Perkarbonatai, peracto rūgštis ir vandenilio peroksidas priklauso balikliams, kurie skyla į nekenksmingus aplinkai junginius. Tačiau jų aktyvumą didina tokie junginiai kaip, pavyzdžiui, EDTA (etilendiamintetraacetatas), kurie yra žalingi aplinkai. Todėl aktyvatorių koncentracija skalbimo priemonėse turi būti labai apskaičiuota.
Perkarbonatai dirgina žmogaus odą, kurią tiesiogiai liečia, tačiau nenustatyta, kad darytų rimtą ilgalaikį poveikį. Kartu su perkarbonatais į skalbiklius dažnai dedama EDTA ar panaši medžiaga, kuri didina baliklių veiksmingumą žemoje temperatūroje. Pavyzdžiui, skalbiklis efektyviai skalbia +60 °C temperatūroje, o ne +90 °C (taip taupoma elektros energija).
Didelė vandenilio peroksido koncentracija dirgina akis ir odą. Tačiau skalbimo priemonėse ir balikliuose vandenilio peroksido būna mažai, todėl jis neturi neigiamo poveikio nei gamtai, nei sveikatai. Vandenilio peroksidas greitai suskyla į deguonį ir vandenį, kurie nekenkia aplinkai.
Perboratus draudžia naudoti eko ženklą turinčiuose plovikliuose, kadangi net nedidelės boro koncentracijos veikia augalų augimą. Natrio perboratų ūminis toksiškumas mažas, tačiau jie degraduoja į boratus, kurie, įtariama, turi teratogeninį poveikį (poveikis vaisiui). Boratais virsta skalbimo mašinoje, po to boratai su nuotekomis patenka į valymo įrenginius, todėl rizika žmogui yra nedidelė.
Chloro balikliai pradėti naudoti XVIII a. pabaigoje. Chloro balikliai yra efektyvūs, tačiau labai toksiški visam gyvajam pasauliui – tiek žmonėms, tiek gyvūnams bei augalams. Reaktyvūs chloro junginiai, pavyzdžiui, natrio hipochloridas, yra labiausiai žalingi iš visų baliklių. Chloro baliklius draudžia naudoti „Gulbės“ ekologinį ženklą turinčiuose skalbikliuose. Didžiausią pavojų kelia tai, kad jie greitai reaguoja su kitomis medžiagomis, sudarydami įvairius labai nuodingus chlororganinius junginius, tokius kaip chloroformas. Natrio hipochlorido garai toksiški. Nustatyta, kad pelėms ši medžiaga sukelia lytinės sistemos pažeidimus. Šio baliklio veiksmingumą žemesnėje temperatūroje irgi didina įvairiais aktyvikliais, pavyzdžiui, EDTA.
Balikliai Europoje
Europos gyventojai jau gana seniai vengia chloro baliklių. Pavyzdžiui, 1988 m. Švedijoje balinimo priemonėse chloras sudarė 280 tonas, o 1996 m. – tik 10 tonų. Tokie dideli pokyčiai vyksta dėl visuomenės didėjančio aplinkosauginio išprusimo dėka. Jie yra įrodymas, kaip žmonės gali gerinti savo aplinką.
Didysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas
thumb|250px|Didysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas. Didysis hadronų priešpriešinių srautų greitintuvas – dalelių greitintuvas CERN laboratorijoje, netoli Ženevos, Šveicarijoje, didžiausias dalelių greitintuvas pasaulyje, oficialiai atidarytas 2008 m. spalio 21 d. Pirmas protonų pluoštas į žiedą įleistas 2008 m. rugsėjo 10 d., o pirmieji susidūrimai nukelti į 2009 m. rudenį. Šiame projekte dalyvauja daugiau kaip 2000 fizikų iš 34 šalių laboratorijų ir universitetų.
Visas projektas (projektavimas, statyba, priežiūra, eksploatacija ir informacijos apdorojimas) kainavo apie 13,25 milijardo litų.
2010 m. kovo 30-ąją, buvo pasiektas dalelių pluoštų susidūrimo energijos rekordas. Pirmą kartą susidūrė dalelių pluoštai, kurių kiekvieno energija siekė 3,5 TeV. Bendrojo eksperimento metu pasiekta pluoštų susidūrimo energija buvo 7 TeV.
Pagrindiniai uždaviniai
thumb|200px|[[Feinmano diagrama, vaizduojanti galimą neutralaus Higso bozono susidarymą LHC greitintuve iš dviejų kvarkų.]] Mokslininkai tikisi, kad šis greitintuvas padės atsakyti į šiuos klausimus:
Konstrukcija
thumb|250px|LHC greitintuvų grandinė ir eksperimentai. Greitintuvas sumontuotas 50–175 m po žeme esančiame 26,659 km ilgio tunelyje, kuris buvo pastatatytas 1983–1988 m. ir naudotas ankstesniam greitintuvui LEP. Šis 3,8 m pločio tunelis kerta Šveicarijos ir Prancūzijos sieną keturiuose taškuose, bet didžioji dalis įrenginio yra Prancūzijos teritorijoje. Nors pats greitintuvas yra po žeme, paviršiuje gausu įvairios paskirties pastatų, kuriuose laikoma aptarnavimui reikalinga įranga: kompresoriai, ventiliacijos, šaldymo ir valdymo įrenginiai.
Šiame tunelyje yra du vamzdžiai, apsupti superlaidžių magnetų, šaldomų skystu heliu (palaikoma pastovi 1,9 K temperatūra). Šiais vamzdžiais priešpriešai judės protonų pluoštai, kol jiems bus suteikta reikiama energija. Protonų judėjimo kryptį koreguos Lorenco jėga. Tada papildomi kvadrupoliniai magnetai suglaus pluoštus, kad protonai susidurtų. Iš viso sumontuota apie 9600 įvairių magnetų.
Maksimaliu pajėgumu dirbančiame greitintuve kiekvienas skriejantis protonas turės 7 TeV energiją. Protonai skries greičiu, lygiu 99,9999991 % šviesos greičio, tad kiekvienas jų per sekundę tunelį apskries 11 245 kartus. Protonų srautas bus suskaidytas į 2808 telkinius (atskirtus kas 7 metrus), kuriuose bus iki 110 milijardų šių dalelių. Protonai 4 vietose susidurs iki 600 milijonų kartų per sekundę.
LHC greitintuve be protonų bus naudojami ir švino jonai.
Superlaidūs magnetai
Dalelių spinduliai yra valdomi magnetiniu lauku, kurį sukuria superlaidūs elektromagnetai. Greitintuve yra naudojami įvairaus poliškumo ir indukcijos elektromagnetai. Dipoliniai 8.33 teslų (T) magnetinio lauko indukcijos elektromagnetai yra skirti išlaikyti dalelių spindulį apskritimo orbitoje. Kvadrupoliniai ir aukštesnio poliškumo elektromagnetai yra skirti koreguoti dalelių spindulio geometriją.
Spinduliai ir energija
LHC greitintuvas yra skirtas greitinti protonus ir švino jonus. Vienas paleidimas buvo vykdomas su ksenono jonais.
Protonų spinduliai yra įleidžiami į LHC vamzdį turėdami 900 GeV energiją. Tuomet dalelės yra įgreitinamos: per savo gyvavimo laikotarpį LHC greitintuvas veikė 3.5 TeV, 4 TeV, 6.5 TeV ir 6.8 TeV energijų (vienam protonui) konfigūracijomis.
Švino jonų spinduliai yra įgreitinami iki 2.56 TeV energijos vienam nukleonui.
Eksperimentai
thumb|250px|Statomas [[ATLAS detektorius (2006 m. vasaris).]] LHC eksperimentai:
Bandomasis paleidimas
Pirmieji protonų pluoštai į greitintuvo žiedą įleisti 2008 m. rugsėjo 10 d. Po kelių pirmų trumpų bandymų protonams buvo leista apskrieti pilną ratą, kurį įveikė 10 val. 28 min. vietos laiku. Vėliau pluoštas buvo įleistas ir prieš laikrodžio rodyklę.
Rugsėjo 17 d. greitintuvas buvo laikinai sustabdytas dėl elektrinio gedimo magnetų vėsinimo sistemoje. Rugsėjo 19 d. buvo vėl paleistas, tačiau įvyko dar vienas gedimas: apie 100 superšaltų magnetų 3-4 sektoriuose temperatūra pakilo apie 100 °C, bei apie toną suskystinto helio pratekėjo į tunelį. Vėliau pranešta, kad bandymai sustabdyti bent dviem mėnesiams, nes remonto darbams atlikti apgadintą sektorių reikia atšildyti, pataisyti bei vėl atšaldyti.
Lapkričio 21 d. greitintuvas vėl buvo paleistas. Į jį buvo įleisti du protonų pluoštai.
Haifa
Háifa – trečias pagal dydį Izraelio miestas, esantis šalies šiaurės vakaruose, Viduržemio jūros pakrantėje, Karmelio kalno pašlaitėje. Haifos apskrities administracinis centras.
Istorija
Haifos pavadinimas greičiausiai kilo iš hebrajų k. žodžių hof yafe – „nuostabus paplūdimys“. Miestas žinomas jau nuo antikinių laikų ir tada vadintas Sikaminonu (Sycaminon). Talmude miestas minimas III a. pr. m. e. Iki VII a. valdyta Bizantijos, vėliau persų ir arabų. Viduramžiais Haifa žinoma Caiphas pavadinimu. XII a. kryžiuočiai čia įkūrė savo pilį, tačiau ją netrukus sugriovė Saladino kariai. 1716 m. miestą sugriovė beduinai, tačiau atstatė naujoje vietoje. 1799 m. Haifą užėmė Napoleonas. XX a. pradėjo augti kaip svarbus uostamiestis ir prekybos centras. Įkūrus Izraelio valstybę čia atvykę žydai išstūmė iki tol dominavusius arabus.
Kultūra
Haifoje be tradicinių judaizmo ir islamo religijų atstovų yra nemažai krikščionių, Ahmadi atstovų, druzų. Haifoje veikia Bahajų pasaulinis centras. Mieste yra Haifos universitetas ir technologijų institutas.
Ekonomika ir susisiekimas
Naftos rafinavimas, naftos chemijos, elektronikos, maisto, chemijos, stiklo, cemento, tekstilės pramonė. Šalia miesto yra tarptautinis Haifos oro uostas, o Haifos įlankos pakrantėje – jūrų uostas. thumb|left|210px|Bahajų centras
Liuksemburgo Šveicarija
thumb|right|250px|Liuksemburgo Šveicarija Liuksemburgo Šveicarija arba Miulertalis − geografinė sritis rytinėje Liuksemburgo dalyje.
Šis pavadinimas sričiai buvo duotas dėl geografinio panašumo su Šveicarija. Regiono gamta labai panaši į Šveicarijos − čia dominuoja uolų reljefas, tankūs miškai ir daugybė mažų upokšnių. Aukščiausias taškas − 414 metrų virš jūros lygio.
Liuksemburgo Šveicarija yra pati mažiausia Liuksemburgo sritis, kuri užima tik 7 % šalies teritorijos. Čia yra tik vienas didesnis miestas − Echternachas, kuris yra seniausias Liuksemburgo miestas.
Nuorodos
Mullerthal
Julia Child
Julia Child (1912 m. rugpjūčio 15 d. – 2004 m. rugpjūčio 13 d.) buvo amerikiečių virėja, rašytoja, televizijos asmenybė. Ji supažindino amerikiečius su prancūzų virtuve ir gaminimo technika. Ji parašė daugybę gaminimo knygų, sukūrė televizijos programų (geriausiai žinoma The French Chef, kuri pasirodė 1963 m.). Žinomiausia knyga – Mastering the Art of French Cooking, išleista 1961 m. 2009 m. Nora Ephron sukūrė filmą Julie ir Julia, kuriame Julią Child vaidina Meryl Streep.
Aušra Štukytė
Aušra Štukytė (g. 1978 m. gruodžio 15 d. Radviliškyje) – Lietuvos kino, teatro ir televizijos aktorė, TV ir radijo laidų vedėja, TV projektų dalyvė, aktyvi gyvūnų teisių gynėja.
Biografija
Gimė 1978 m. gruodžio 15 d. Radviliškyje Marytės ir Jono Štukių šeimoje. Mokėsi Vaižganto gimnazijoje (tuo metu Važganto vidurinėje mokykloje), bendramokslis – dizaineris Liutauras Salasevičius, kurio pakviesta demonstruoti rūbus aktorė pirmą kartą pasirodė ant scenos. Mokykloje aktyviai dalyvavo popamokinėje veikloje, buvo mokyklos klubo „Mes“ ir teatro būrelio narė.
1997–2003 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijos Kino ir teatro fakultete baigė aktorinio meistriškumo bakalauro ir magistro studijas. Kurso vadovas – Vladas Bagdonas. Kartu mokėsi: Marius Jampolskis, Eglė Driukaitė – Alesienė, Žemyna Ašmontaitė, Brigita Arsobaitė. Studijų metais filmavosi Algio Ramanausko – Greitai ir Rimo Šapausko laidoje „Orbita“. Baigiamasis darbas – Uršulės vaidmuo spektaklyje pagal Kazio Borutos romaną „Baltaragio malūnas“.
2005–2006 m. vaidino Alytaus teatre, 2010 m. prisijungė prie Domino teatro, kurio spektakliuose atlieka nemažai pagrindinių vaidmenų. Pirmasis šiame teatre buvo Odrės vaidmuo spektaklyje „Paryžius-Dakaras“, kuriame Aušros Štukytės partneris buvo Vytautas Šapranauskas. Nuo 2007 m. aktorė aktyviai matoma televizijoje įvairiuose amplua: dalyvauja projektuose, kuria personažus laidose, veda renginius, vaidina populiariuose serialuose.
2010 m. režisieriaus Emilio Vėlyvio filme Zero II suvaidino heroję Moniką.
2016 m. kartu su kolega Gediminu Jauniumi vedė rytinę laidą „Radiocentro“ eteryje.
TV laidos ir projektai
Aušra Štukytė išgarsėjo populiariose humoro laidose „Be tabu“, „Dzin“ (2007), 2009 m. buvo viena iš vedėjų projekte „Myliu.lt“. 2011 metais aktorė kartu su Indre Stonkuviene vedė laidą „Moterys nieko nežino“ (CTV.LT). Vėliau, 2012 m., poroje su sportinių šokių čempionu ir treneriu Tomu Slausgalviu laimėjo 3 vietą LNK šokių projekte „Kviečiu šokti. Pažadinta aistra“. 2013 m. vedė TV3 „Išsipildymo akcijos“ finalinį koncertą. 2014 m. kartu su Mantu Jankavičiumi, Marijonu Mikutavičiumi, Rolandu Mackevičiumi, Jonu Nainiu, Inga Norkute bei Edita Užaite vedė muzikos apdovanojimus M.A.M.A. Aušra Štukytė taip pat įkūnijo E. Vaitkevičės, Ž. Pinskuvienės ir M. Marcinkevičiūtės personažus politinės satyros laidoje „Dviračio žinios“. 2015 m. aktorė laimėjo TV3 parodijų šou „Pakartok!“. Finalui ji pasirinko parodijuoti Laimą Vaikulę.
Mologa
Aukštupyje plotis 10–20 m. Bežecko apylinkėse išplatėja, pavirsta eile 100–600 m pločio ežerų. Juose daug salų, krantai pelkėti. Prateka Verestovo ežerą. Pratekėjus ežerą plotis 30–40 m, Pestovo apylinkėse – ~100 m, žiotyse – 200 m. Laivuojama iki Ustiužnos.
Didžiausi intakai – Volčina, Koboža, Čagoda (kairieji).
Miestai prie Mologos – Bežeckas, Pestovas, Ustiužna. Santakoje su Volga stovėjęs Mologos miestas užtvindytas pastačius Rybinsko HE.
Balstogės Boleslavo Lamento parapija
Balstogės Boleslavo Lamento parapija  – parapija, įkurta 2001 m. birželio 29 dieną. Parapija priklauso Balstogės arkivyskupijai, Balstogės Starosielcės dekanatui. 1982–1991 m. pastatytas mūrinis Balstogės Boleslavo Lamento sanktuariumas.
Stigrėnai
Stigrėnai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Tenenių. Per kaimą teka Stigrės upelis. Stigrėnai įsikūrę toje pačioje miškų proskynoje su Rudlaukiu, iš visų pusių kaimą supa miškai.
Černyševskis
Černyševskis  – miesto tipo gyvenvietė Rusijoje, vakarų Jakutijoje, Mirno uluse, 84 km į šiaurės vakarus nuo Mirno, prie Viliujaus upės. Plentas į Mirną. Černyševskyje veikia Viliujaus hidroelektrinė, aukščiau kurios susitelkęs Viliujaus tvenkinys.