cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Penghu salos
Istorija
Penghu salas 1885 m. kovą, Kinijos–Prancūzijos karui einant į pabaigą, buvo užėmę prancūzai, kurie pasitraukė po keturių mėnesių. Japonijai nugalėjus Kiniją Pirmajame Kinijos–Japonijos kare, Čingų vyriausybė perleido teisę į salas Japonijai. Po Antrojo pasaulinio karo kapituliavusi Japonija buvo priversta sugrąžinti salas Kinijai. 1949 m., po Gomindano kariuomenės pralaimėjimo Kinijos pilietiniame kare, Čiang Kaišeko vyriausybė ir jo kariuomenės likučiai pasitraukė į Taivaną (ir Penghu salas).
Aleksandar Čavrić
Karjera
2016 m. rugsėjo mėn. perėjo į ŠK Slovan Bratislava (Slovakija). Su šiuo klubu buvo pasirašyta ketverių metų sutartis, kuri vėliau buvo pratęsta.
2022 m. spalio 3 d. LFF stadione, Vilniuje pelnė du įvarčius į „Žalgirio“ klubo vartus.
Gelvonų Pliaterių-Žabų koplyčia-mauzoliejus
Gelvonų Pliaterių-Žabų koplyčia-mauzoliejus – laidojimo koplyčia, esanti Širvintų rajone, Gelvonų miestelio centre, Gelvonų Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčios šventoriuje (į kairę nuo bažnyčios), viena iš dviejų šventoriuje stovinčių koplyčių. Įrengta Pliaterių kripta.
Koplyčia priklauso Gelvonų bažnyčios statinių kompleksui, nuo 2012 m. yra regioninės reikšmės architektūros paminklas, įrašytas į Kultūros paveldo registrą (unik. kodas ).
Istorija
Įvairiais laikotarpiais Gelvonų dvarą valdė Pliaterių, Žabų giminių atstovai (dėl to dar vadintas Žabais, Žabava).
Koplyčią fundavo grafienė Alina Broel-Pliaterienė.
Architektūra
Koplyčios statinys kompaktinio tūrio, graikiško kryžiaus formos plano, su rūsiu, dviem priestatais bei 2 sienutėmis. Stogas trišlaitis, skardinis, vainikuojamas metalinio kryžiaus. Mūro laiptai su dvispalvių keramikinių plytelių danga laiptų aikštelėje, plytų mūro sienutės su cokoliu ir profiliuotais karnizais, virš kurių įkomponuotos tinko vazos.
Koplyčios viduje išlikęs XIX a. pab. - XX a. I ketv. dekoras su skliauto sieninės tapybos fragmentais, dvispalvių keramikinių plytelių grindys. Stovi du mediniai suolai-klauptai.
Penghu salos
Administracinis suskirstymas
Penghu apskritis yra padalinta į:
1 miestą
5 kaimo tipo gyvenvietes
bei dar į 97 kaimus.
Melisalapė medumėlė
Tai daugiametis, apie 25–80 cm aukščio augalas su stačiu plaukuotu stiebu. Pamatiniai lapai maži (iki 10 cm ilgio ir 6 cm pločio), link stiebo viršūnės didėja. Žiedai išsidėstę po 1-3 viršūninių lapų pažastyse. Vainikėlis stambus, jo vamzdelis maždaug dvigubai ilgesnis už taurelę. Lūpa stambi, dažnai gerokai tamsesnė už kitas žiedo dalis – sodriai rausva ar rausvai violetinė. Žydi nuo gegužės pabaigos iki birželio vidurio, pavieniai žiedai gali išsiskleisti ir vėliau. Vaisius – riešutėlis.
Auga kalkingame dirvožemyje, lapuočių arba mišriųjų miškų retmėse, saulėtose aikšelėse.
Lietuvoje labai reta rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Vientintelė žinoma augavietė yra skroblyne prie Juodelių kaimo (Grandų botaninis draustinis, Kalvarijos savivaldybė). Anksčiau melisalapė medumėlė buvo randama Vilniaus apylinkėse. thumb|left|210px|Melisalapės medumėlės žiedai
Klecko valsčius
Klecko valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kleckas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1927 m. spalio 1 d. prijungta dalis Lanės valsčiaus, o dalis Klecko valsčiaus prijungta prie Snovo valsčiaus.
Salomenka (Švenčionys)
Salomenka – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Švenčionių.
Gyventojai
thumb|left|180px|Kaimo kryžius
Tulė (reikšmės)
Žodis tulė gali reikšti:
Čižev Košcelnai
Čyžev Košcelnai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Čyževo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 19 km į pietvakarius nuo Mazovijos Vysokio ir apie 67 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra prie Čyževo miesto.
Konstal 102N
Konstal 102N – sudvejintų tramvajų modelis, 1967–1969 m. gamintas Lenkijos bendrovės „Konstal“. Tai prailgintas tramvajaus Konstal 13N variantas. Per gaminimo laikotarpį išleistos 2 modifikacijos.
Tramvajus yra 19680 mm ilgio, 2400 mm pločio, 3030 mm aukščio ir 24000 kg svorio. Būdingas kampuotas, „gabaritinis“ dizainas. Turi keturias duris, sudarytas iš keturių dalių, atsidarančių į salono pusę. Konstal 102N turi 160 kW elektrinį variklį. Tramvajus turi 32 sėdimas vietas, gali sutalpinti 214 keleivių.
Iš viso buvo pagaminti 42 Konstal 102N ir 5 Konstal 802N tramvajai. Daugiausia jų (18) teko Katovicams.
Zigmuntas Volskis
Zigmuntas Volskis (m. 1573 metais) – Čersko kaštelionas 1569 metais.
Pasirašė Varšuvos konfederaciją 1573 metais.
Salomiškis
Salomiškis – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Rumšiškių.
Kruhovičų valsčius
Kruhovičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kruhovičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Portugalijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1966–1967 m.
Armėnijos istorijos muziejus
Istorijos muziejus buvo įkurtas 1920 m. Turi sukaupęs nacionalinę 400 000 eksponatų kolekciją. Apie 35 % pagrindinės kolekcijos sudaro su archeologija susiję daiktai, kiti 8 % kolekcijos – su etnografija, 45 % kolekcijos – su numizmatika ir 12 % kolekcijos sudaro įvairūs dokumentai. Turi nacionalinio muziejaus statusą ir yra įsikūręs centrinėje Respublikos aikštėje Jerevane. Valstybė finansiškai remia muziejų ir jai priklauso kolekcija bei pastatas. Muziejus vykdo konservavimo ir restauravimo darbus bei skelbia Armėnijos architektūros, archeologijos, etnografijos ir istorijos darbus. Buvo paskelbta leidinių serija apie archeologinius kasinėjimus nuo 1948 m. Muziejus taip pat vykdo švietimo ir mokslo programas, susijusias su Armėnijos istorija ir kultūra.
Muziejus dalyvavo įvairiose tarptautinėse parodose, įskaitant 1968 m. Budapešte, 1970 m. Paryžiuje, 1974 m. Leningrade, 1975 m. Spokane (Vašingtono valstija), 1977 m. Los Andžele, 1979 m. Tartu, 1979 m. Kijeve, 1980 m., Cukuboje (Ibarakio prefektūra), Venecijoje, 1987 m. „Pavillon des Arts“ Paryžiuje, 1999 m. Luvre Paryžiuje, 2008-2009 m. Niujorke, 2009 m. Salonikuose, 2009 m. Ermitažo muziejuje Sankt Peterburge, 2010 m. Prinstono universiteto (JAV) dailės muziejuje, 2014–2015 m. Metropoliteno muziejuje (Niujorkas).
Franz Wagner
Francas Jakobas Vagneris (, g. 2001 m. rugpjūčio 27 d.) – Vokietijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Orlando „Magic“ komandoje.
Karjera
Nuo 2019 iki 2021 m. F. Vagneris atstovavo Mičigano universiteto krepšinio komandai.
2021 m. NBA naujokų biržoje Orlando „Magic“ pasirinko jį 8-uoju šaukimu. Savo debiutiniame sezone F. Vagneris vidutiniškai pelnė 15,2 taškus, atkovojo 4,5 kamuolius per rungtynes.
Šalies rinktinė
F. Vagneris atstovavo Vokietijos vyrų krepšinio rinktinei 2017 m. jaunimo iki 16 metų Europos krepšinio čempionate, kuriame jis vidutiniškai pelnė 7,4 taškus per rungtynes. F. Vagneris taip pat atstovavo rinktinei 2019 m. jaunimo iki 18 metų Europos krepšinio čempionate.
F. Vagneris debiutavo Vokietijos vyrų suaugusiųjų rinktinėje 2022 m. Europos krepšinio čempionate. Vidutiniškai pelnydamas 16,1 taškus, bei atkovodamas 4 kamuolius per rungtynes, iškovojo bronzos medalį.
Asmeninis gyvenimas
Francas Vagneris turi vyresnį brolį Moricą Vagnerį, kuris taip pat rungtyniauja NBA, Orlando „Magic“ komandoje.
Nikolajus Ibianskis
Nikolajus Ibianskis (1897 m. spalio 15 d. Solokai prie Kauno – 1953 m. gruodžio 6 d. Charkove) – TSRS karininkas, generolas–leitenantas.
Volgos aukštupio tvenkinys
Volgos aukštupio tvenkinys  – tvenkinys Rusijoje, Tverės srityje, Valdajaus aukštumoje. Sudarytas 1843 m. užtvanka patvenkus Volgos upę 5 km žemiau jos ištakos iš Volgo ežero. Tai viena seniausių Rusijos užtvankų. Atstatyta 1944–1947 m. Į tvenkinio patvanką patenka Volgos aukštupio ežerai (Strežas, Vselugas, Volgas, Penas). Plotas – 183 km². Ilgis – 85 km, plotis iki 6 km. Vandens lygis keičiamas, kad būtų pagerinta laivyba Volgos aukštupyje. Metinė vandens lygio amplitudė iki 3,5 m.
Nepritapėliai
Nepritapėliai  – 1961 m. JAV filmas, drama, vesternas, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko Clark Gable, Marilyn Monroe ir Montgomery Clift. Režisierius – John Huston. Scenarijaus autorius – Arthur Miller, jis scenarijui adaptavo to paties pavadinimo savo apsakymą, kuris 1957 m. buvo publikuotas žurnale „Esquire“. „Nepritapėliai“ – paskutinis iki galo suvaidintas filmas tiek Klarkui Geiblui (Clark Gable), tiek Merlin Monro (Marilyn Monroe).
Siužetas
Besiskirianti gražuolė buvusi striptizo šokėja Rozlin Taber (Roslyn Taber) susitinka su tapusiu lošėju senstančiu kaubojumi Gėjumi Lenglendu (Gay Langland ) ir buvusiu Antrojo pasaulinio karo lakūnu Gvidu Rakaneliu (Guido Racanelli). Abu vyrai kaipmat įsimyli Rozlin ir visi trys nusprendžia persikelti į nebaigtą statyti Gvido namą dykumoje. Kai atvyksta žilaplaukis buvęs rodeo raitelis Persas Haulendas (Perce Howland), keistasis ketvertas pradeda laukinių žirgų gaudymo verslą.
Aktoriai
thumb|left|300px|[[Estelle Winwood, Marilyn Monroe ir Clark Gable priekyje, Eli Wallach ir Montgomery Clift antroje eilėje iš kairės]]
Kritikų atsiliepimai
Remdamasi 31 recenzija, įvertinimų apibendrinimo svetainė „Rotten Tomatoes“ filmui suteikė 97% reitingą ir davė 8,1/10 balo. Vėlesniais metais filmas imtas vadinti kultine klasika. Dienraštis „The Guardian“ rašė, kad šis filmas yra vienas iš tų, kuris „kine žymi lūžio tašką, padarė įtaką režisieriams, aktoriams ir žiūrovams“.
Trakų pusmaratonis
Istorija
Bėgimo tradicijos senojoje Lietuvos sostinėje siekia „Lietuviškojo maratono“ ištakas. 1959 m. gegužės 2 d. buvo surengtas pirmasis Trakai–Vilnius tarptautinis maratonas, paskutinis – 2000 m. 30 km varžybų trasa driekdavosi nuo Trakų pilies griuvėsių iki Vingio parko.
NGC 2685
thumb|220px|NGC 2685 lęšinė galaktika
NGC 2685 (dar įvardijama Spiralės galaktika, Blyno galaktika) – lęšinė galaktika, esanti Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Žemės nutolusi apie 40 mln. šviesmečių, skersmuo siekia 50 000 šviesmečių. Objekto regimasis ryškis – 11,1, o regimasis skersmuo – 5,2 arkminutės.
NGC 2685 galaktiką 1882 m. rugpjūčio 18 d. atrado Wilhelm Tempel.
Ši neįprasta lęšinė galaktika klasifikuojama kaip S0(pec), kai kada – kaip SB0(pec). Galaktikai būdingos dvi simetrijos ašys, ją supa žiedas (tokios galaktikos vadinamos poliarinio žiedo galaktikomis). NGC 2685 įvardyta neįprasčiausia galaktika Shapley-Ames kataloge.
Salos (Trakai)
Salos (arba Saloncai) – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, į pietus nuo Grigiškių. Šiaurinė kaimo dalis prijungta prie Vilniaus miesto.
Anatolijos beilikai
Anatolijos beilikai (, osman. Tavâif-i mülûk) – nedidelės valstybėlės, dab. Turkijos (Anatolijos) teritorijoje egzistavusios tarp XI ir XV a. Tai buvo tiurkų genčių įkurtos valstybės, kurias valdydavo bėjai. Vienas iš jų, Osmano beilikas, tapo Osmanų imperijos pirmtaku.
Dažniausiai beilikai vadinami valdančiosios dinastijos, kildinamos iš beiliko įkūrėjo vardo ir turkų kalboje turi priesagą -oğulları, reiškiančią „…sūnūs“. Kartais beilikai vadinami pagrindinio miesto arba genties, religinės sektos pavadinimu.
Jų atitikmenys Pirėnų pusiasalyje buvo taifos.
Ankstyvieji
thumb|350px|Beilikai apie 1200 m. Pirmieji beilikai pradėjo formuotis po 1071 m. Manzikerto mūšio, kurį pralaimėjo Bizantijos imperija, ir kuris leido tiurkų gentims laisvai migruoti į Mažąją Aziją. Nors didelę dalį Mažosios Azijos užvaldė Rumo sultonatas, daugiausia į rytus nuo jo (Armėnijos kalnyne) ogūzų gentys užgrobdavo žemes ir čia kurdavo savo valdas. Dauguma šių beilikų nustojo egzistuoti iki XIII a. pabaigos. Jie buvo arba prijungti prie Rumo sultonato, arba prie gretimų musulmoniškų valstybių.
Nemaža dalis beilikų prasidėjo kaip udžai (uç), buferinės pasienio zonos, kur didžiųjų sultonatų valdovai apgyvendindavo atskiras tiurkų ogūzų gentis tam, kad jos gintų sieną nuo priešų.
Vėlyvieji
thumb|350px|Beilikai apie 1300 m. thumb|350px|Beilikai apie 1330 m. Vėlyvieji beilikai ėmė formuotis silpstant Rumo sultonatui, kuomet udžuose vietiniai bėjai sukūrė nepriklausomas valstybes. Jų kūrimasis paspartėjo po 1243 m. pralaimėto Kiose Dage mūšio prieš mongolus. Nuo XIV a. Mažojoje Azijoje buvo pradėti vienijimo procesai, kurių metu Osmano beilikas prisijungė daugumą kitų, integruodamas juos į Osmanų imperiją.
Dovydas Sasunietis
miniatiūra|265px|right|Paminklas Dovydui Sasuniečiui Jerevane, aikštėje prie geležinkelio stoties
Dovydas Sasunietis, Sasuniečiai, arba Sasuno narsuoliai (, Sasna tsřer) – armėnų viduramžių herojinio epo pavadinimas, vienas svarbiausių armėnų tautosakos kūrinių, sukurtas liaudies pasakotojų apie narsuolius karžygius iš senovės armėnų regiono Sasuno. Epas buvo itin paplitęs Vakarų Armėnijoje (dabar – Turkijos teritorija). XIX–XX a. pradžioje buvo užrašyta 160 kūrinio variantų, iš jų paskelbta 70.
Pirmą kartą epas išspausdintas 1874 m. Konstantinopolyje. Pilniausia publikacija pavadinimu „Dovydas Sasunietis“ išleista 1939 m. Armėnijos sostinėje Jerevane. Epo pagrindu sukurta įvairių kitų literatūros kūrinių (poemų, apysakų ir kt.).
Siužetas
Herojinį epą sudaro 4 šakos: Sanasaras ir Bahdasaras, Mheras Vyresnysis, Dovydas Sasunietis (populiarausia šaka) ir Mheras Jaunesnysis. Kūrinyje perteikiamos VII–X a. armėnų kovos su arabais, paminėti ir ankstesni – V a. istoriniai įvykiai. Siužete yra mitologinių motyvų, akcentuojama krikščioniška ideologija. Epo herojais pristatomi vienos šeimos keturių kartų stiprūs ir narsūs atstovai. Kartu parodomi ir jų elgesio trūkumai, klaidos, nukrypimai nuo dorovės normų. Už tai jie griežtai baudžiami. Kovojančiam už teisingą reikalą herojui ant peties nusileidžia Kovos kryžius (kovos šūkis: „Duona ir vynas, ir Kryžius ant mano peties!“), bet jam pažeidus moralės principus, Kryžius dingsta, o su juo – ir sėkmė. Populiariausios šakos „Dovydas Sasunietis“ herojus Dovydas yra naivokas, geraširdis ir nedorėlių lengvai apgaunamas. Jam gaila ne tik savųjų, bet ir priešo karių, todėl jų vadui vietoj mūšio siūlo dvikovą.
Epo skaitymai
2012 m. epo „Sasuno narsuoliai“ arba „Dovydas Sasunietis“ vaidybos tradicija buvo įtraukta į UNESCO nematerialaus pasaulio paveldo sąrašą. Epas pasakojamas lyrišku balsu su tam tikru ritmu, o atskiros jo dalys giedamos. Šie skaitymai vyksta kasmet pirmąjį spalio šeštadienį (Epo dienos šventė kai kuriuose kaimuose), per vestuves, gimtadienius, krikštynas ir svarbiausius nacionalinius kultūros renginius. Paprastai epo pasakotojas sėdi dėvėdamas tautinį kostiumą, jam pritaria duduko, medinio pučiamojo instrumento, melodija. Epo pasakotojais gali būti bet kas, nepriklausomai nuo lyties, amžiaus ar turimos profesijos. Tai perduodama iš kartos į kartą šeimose, labiausiai kaimo bendruomenėse, glaudžiai susijusiose su liaudies kultūra. Šie spektakliai trunka iki dviejų valandų, epas pasakojamas dalimis.
Dianšanas
Dianšanas (tradic. kin. 澱山湖, supapr. kin. 淀山湖, pinyin: Diànshān Hú) – natūralaus gėlo vandens ežeras, esantis Čingpu, Šanchajuje, Kinijoje. Telkšo apie 60 km į vakarus nuo miesto centro. Plotas 62 km². Tai pagrindinis miesto geriamojo vandens šaltinis.
Markūnai (Astravas)
Markūnai arba Morkonys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietryčius nuo Mikailiškių, prie Neries ir Ašmenos santakos.
Dianšanas
Ežeras susidarė iš Taihu ežero, savo ruožtu maitinamo Jangdzės, nuotekinių vandenų. Iš ežero išteka Huangpu upė, geriamuoju vandeniu aprūpinanti visą miestą. Dianšanas visame plote labai seklus, tinkamas laivybai valtimis, laiveliais, kurių didžiausia grimzlė neviršija 1 m. Dėl nedidelio gylio jau nuo imperatorių laikų kėlė problemas vidaus laivybai. Todėl 1190–1194, 1328 ir 1523 m. buvo gilintas. 1949 m. įrengtos trys užtvankos, dar dukart gilintas.
Markūnai (Astravas)
Istorija
Rėžinis Markūnų kaimas šaltiniuose minimas nuo 1528 m. kaip Radvilų nuosavybė. Vėliau kaimas prijungtas prie Bžostovskių Mykoliškių dvaro, Kotvičiaus Turlų dvaro valdų. 1795–1811 m. morkoniškių vardai katalikiški, pavardės rodo lietuvišką, gudišką ir lenkišką kilmę.
Dianšanas
miniatiūra|kairėje|Ežero pakrantė Greta ežero įsikūręs senovinis miestelis ant vandens Džudziadziao, populiari turistų lankoma vieta.
Markūnai (Astravas)
Istorija
XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį. 1866 m. čia gyveno 276 žmonės (iš jų 155 katalikai, 11 žydų). Priklausė Kotvičiams.
Atira
thumb|Kukurūzo burbuolė, naudota per Hako ceremoniją
Atira – žemės deivė indėnų paunių mitologijoje. Dievavardis reiškia „mūsų motina“ arba „Motina“ (šauksmininko linksnis).
Atiros sutuoktinis – dievas kūrėjas Tirava. Deivės žemiškoji manifestacija – kukurūzai, simbolizuojantys Motinos Žemės teikiamą gyvybę.
Deivei pagerbti buvo rengiama Hako ceremonija. Šios ceremonijos metu būdavo naudojama mėlynai nudažyta kukurūzo burbuolė, simbolizavusi dangų, su viršuje pritvirtintomis baltomis plunksnomis, kurios vaizdavo debesį – Atiros simbolį.
Atiros duktė – Uti Hiata; pasakojama, kad ji išmokiusi paunius pasigaminti įrankius ir užsiauginti maisto.
Šios dievybės vardu pavadintas asteroidas 163693 Atira – pirmasis atrastas asteroidas, kurio orbita visiškai patenka į Žemės orbitą. Tuo tarpu Veneroje yra šios deivės vardu pavadintas kalnas – Atira Mons.
Mieleišiūnai (Mikailiškės)
Mieleišiūnai arba Mileišiūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 4 km į pietvakarius nuo Mikailiškių, netoli Mikailiškių–Gervėčių kelio.
Istorija
XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį, Varnionių valsčių, Mikailiškių kaimo apylinkę. Priklausė Mikailiškių Bžestovskių valdai.
Dikiautai
Dikiautai (, nuo 1938 m. Waldried) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 21 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 15 km į pietryčius nuo Lazdynų, Vieškalnių girios pietrytiniame pakraštyje.
Profesinių sąjungų centras
Politinė partija „Profesinių sąjungų centras“, (PSC) – Lietuvos politinė partija, susikūrusi Kaune, užregistruota 2009 m. Organizacijos kodas – 302411793, pirmininkas – Kęstutis Juknis. Būstinė yra Laisvės alėjoje 46.
2012 m. partija turėjo 1070 narius, 2013 m. – 1032 narius.
Politinė partija „Profesinių sąjungų centras“ buvo įsteigta 2008 m. gegužės 24 d. profesinės sąjungos „Sandrauga“ (vad. Kęstutis Juknis) bazėje. 1260 steigėjai arba jų atstovai steigiamojoje konferencijoje išrinko valdymo organus, patvirtino įstatus ir veiklos programą. Partijos pirmininku išrinktas buvęs socialdemokratas, profesinės sąjungos „Sandrauga“ vadovas Kęstutis Juknis, trys pirmininko pavaduotojai, trylikos narių prezidiumas. 2009 m. birželio 23 d. PSC oficialiai įregistruota.
Dalyvavimas rinkimuose
Savivaldybių tarybų rinkimuose partija mandatų nėra iškovojusi. Aktyviausi partijos skyriai veikia Kaune (mieste ir rajone), Jonavoje. 2011 m. Lietuvos savivaldybių tarybų rinkimuose PSC gavo 2340 rinkėjų pasitikėjimą. Savo kandidatus iškėlė trijose savivaldybėse:
Daiva Čepelienė
Daiva Galinauskaitė-Čepelienė (g. 1970 m. kovo 27 d. Kupiškyje) – Lietuvos Dviračių plento lenktynių dviratininkė, dalyvavo Barselonos 1992 m. vasaros olimpinės žaidynėse, kur užėmė 20 vietą.
Biografija
Mokėsi tuometinėje Vlado Rekašiaus vidurinėje mokykloje. Lankė lengvosios atletikos treniruotes pas trenerę Adelę Gaškienę, dalyvaudavo tarpmokyklinėse krepšinio varžybose. Krepšinį mokė žaisti fizinio lavinimo mokytoja Regina Baltrūnienė. Sovietiniais laikais Kupiškyje po gegužės 1-osios demonstracijos vykdavo dviračių lenktynės. 1983 m. ir ji nutarė jose palenktyniauti. Pasisekė aplenkti visus varžovus - ir mergaites, ir berniukus bei iškovoti pirmąjį medalį. Pamačiusi jos rezultatus trenerė A. Gaškienė pasiūlė stoti į sporto mokyklos dviračių sektorių. Tais pačiais metais ji ir išvyko mokytis į Panevėžio sporto mokyklą.
Lanės valsčius
Lanės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Lanė.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1927 m. sausio 1 d. dalis Lanės valsčiaus perduota Nesvyžiaus miestui. 1927 m. spalio 1 d. prijungta dalis Lesūnų valsčiaus, o dalis Lanės valsčiaus perduota Klecko valsčiui ir Snovo valsčiui.
Repstad
Repstad, pilnas pavadinimas – Brolių Repstadų autobusų fabrikas (Brødrene Repstads Karosserifabrikk) – 1925–1990 m. Norvegijoje veikusi autobusų kėbulų gamykla. Įmonė veikė Segnės (Søgne) mieste šalies pietuose. Per savo gyvavimo laiką surinko ~5000 autobusų.
Panaudoti šios kompanijos autobusai nuo 2001 iki 2009 m. važiavo ir Vilniuje. Jie buvo surinkti ant Volvo ir DAF važiuoklių.
Žiliai (Barzdai)
Žiliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Barzdų, prie kelio. Seniūnaitijos centras.
Lenkijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Lenkijos futbolo varžybos 2022–2023 m.
Supertaurės rungtynės
-
Alesis Razanavas
Alesis Razanavas (Ales Razanau,, 1947 m. gruodžio 5 d. Sialece, Bresto srityje – 2021 m. rugpjūčio 26 d. Minske ) – baltarusių poetas ir vertėjas. Taip pat rašė vokiečių ir lietuvių kalbomis.
Du Li
Du Li (, g. 1982 m. kovo 5 d., Jijuanas, Šandongas) – Kinijos šaulė graižtviniu šautuvu. Daugkartinė olimpinė čempionė ir pasaulio rekordininkė.
Biografija
2002 m. Azijos žaidynėse Li pelnė aukso medalį šaudymo trijomis pozicijomis rungtyje bei pasiekė pasaulio rekordą komandinėje įskaitoje toje pačioje rungtyje. Tais pačiais metais sportininkė pelnė sidabrą pasaulio čempionate. 2003 m. pasiekė pasaulio rekordą individualioje 10 m pneumatika šaudymo rungtyje. 2004 m. Li dalyvavo savo pirmose olimpinėse žaidynėse ir pelnė aukso medalį. 2006 m. dar kartą pakartojo pasaulio rekordą 10 m pneumatika – 400 taškų. 2008 m. antrąsyk tapo olimpine čempione.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Li 10 m šaudymo pneumatika pagerino olimpinį rekordą – 420,7 taškų ir pirmu numeriu pateko į finalą. Finale sportininkė nusileido tik olimpinį finalinio etapo rekordą pagerinusiai JAV atstovei Virginia Thrasher.
Liachavičų valsčius
Liachavičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Liachavičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1930 m. balandžio 23 d. dalis prijungta dalis Daravos valsčiaus ir Miadzvedzičų valsčiaus. 1931 m. birželio 27 d. iš valsčiaus teritorijos išbraukti Liachavičai, gavę miesto teises.
Jonas Boguslavas Gorainis
Jonas Boguslavas Gorainis (m. prieš 1728 m. birželio 14 d.) – Voluinės pataurininkis 1704–1726, Kremenmeco miesto teisėjas 1702 metais, Pernu pataurininkis 1690–1698.
Sandomiro konfederacijos kancleris nuo Voluinės vaivadijos 1704 metais.
Padvarė (Mikailiškės)
Padvarė arba Padvaronys  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 2 km į pietvakarius nuo Mikailiškių, šalia Vilniaus–Polocko plento. Kaimas gatvinis.
Istorija
XIX a. kaimas pateko į Vilniaus apskritį, Varnionių valsčių; buvo Mikailiškių kaimų apylinkės centras. ~1866 m. gyveno 71 katalikas ir 4 žydai. Priklausė Bžestovskių Mikailiškių valda.
Nemiruvas
Nemiruvas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 8 km į pietryčius nuo Mielniko, apie 25 km į pietryčius nuo Semiatičės ir apie 91 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra šalia Vakarinio Bugo upės.
Istorija
Manoma, kad pirmoji gyvenvietė šioje vietovėje buvo įkurta XI–XII a. amžiuje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas 1495 metais – Niwice. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1620 m. rugsėjo 29 d. įkurta Nemiruvo Šv. Stanislavo parapija. 1620 m. kaime pastatyta pirmoji bažnyčia. Nuo 1631 m. minimas jau kaip miestas. Po Švedų tvano mieste liko tik 88 gyventojai. XVIII a. priklausė Čartoriskiams. 1775 m. Mykolas Frederikas Čartoriskis gavo leidimą iš karaliaus Stanislovo Augusto Poniatovskio rengti mieste du turgus per savaitę ir dvi muges per metus. 1780–1791 m. pastatyta Šv. Stanislovo bažnyčia, kurios statybas finansavo Mykolas Frederikas Čartoriskis. 1823 m. pastatyti bažnyčios vartai ir varpinė.
Velikuškių piliakalnis
Velikuškių piliakalniai yra du:
Nemiruvas
Istorija
1875 m. iš gyvenvietės buvo atimtos miesto teisės. XIX a. įkurtos Nemiruvo žydų kapinės, miestelis tuomet buvo Bielsko apskrityje, priklausė Aleksandruvkos valsčiui.
1921 m. mieste buvo 120 namų ir 777 gyventojai iš kurių dauguma buvo lenkai ir žydai.
Borisas Cepovas
Borisas Cepovas (, g. 1948 m. birželio 13 d.) – Rusijos diplomatas, Nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius.
Biografija
Nuo 1998 m. iki 2000 m. – Rusijos Federacijos ambasadorius Kenijoje bei Rusijos atstovas prie tarptautinių organizacijų Nairobyje. 2001–2003 m. – Rusijos URM tėvynainių reikalų ir žmogaus teisių departamento direktorius, Žmogaus teisių komisijos prie Rusijos Federacijos Prezidento narys, Rusijos užsienio politikos fondo ko-pirmininkas.
2003–2008 m. – Rusijos Federacijos ambasadorius Lietuvoje. Liūdnai pagarsėjo po interviu, kuriame pasakė, jog Lietuva – „ne šalis, o skandalų mėgėjų sambūris, kur visi drabstosi purvais ir dėl to jaučiasi laimingi“.
Nuo 2008 m. – Rusijos URM Lingvistinio aprūpinimo departamento direktorius. Moka anglų ir amharų kalbas. .
Varšuvos maratonas
Varšuvoje vyksta du maratono renginiai:
Rumualda Vaitkienė
Romualda Vaitkienė - Daugmondytė (1930 m. liepos 9 d. Žagarėje) gimusi mokytoja, visuomenės veikėja, kraštotyrininkė, monografijos apie Žagarę parengėja, Lietuvos sąjūdžio dalyvė.
Portugalijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Portugalijos futbolo varžybos 1965–1966 m.
Rumualda Vaitkienė
Biografija
Romualda 1949 m. pabaigė Žagarės gimnaziją, įstojo į Vilniaus pedagoginį institutą, lietuvių kalbos ir literatūros fakultetą. Aukštuosius mokslus baigė 1955 m. (su pertraukomis dirbdama Žagarės I pr. mokykloje). Po mokslų baigimo gavo paskyrą į Žagarės r. liaudies švietimo skyrių, inspektorės pareigoms užimti. Šį darbą dirbo iki 1958 m., po to iki 1985 m. dirbo Žagarės vid. mokyklos mokytoja ir mokymo dalies vedėja.
Išėjusi į pensiją, vienerius metus dirbo Martyniškių aštuonmetėje mokykloje. Po to įkūrė vietinę atgimimo sąjūdžio iniciatyvinę grupę bei aktyviai dalyvavo jos veikloje. Rašė į rajono spaudą. 2007 m. tapo M. Slančiausko premijos laureate, 2009 m. Joniškio miesto garbės piliete. Konkurse "Lietuvos kaimo spindulys 2009", nominacijoje "Kaimo šviesuolių šeima", už gyvenimo vertybių puoselėjimą kaimo bendruomenėje, drauge su vyru Vytautu, buvo apdovanota tautodailininko Zenono Skinkio sukurtu prizu – "Pavasario angelu".
Kūrybinė veikla
1998 m. Žagarės 800 metų jubiliejui, Romualda kartu su vyru Vytautu, parengė ir išleido monografiją „Žagarė“. Knyga apie savitą ir turtingą istoriją turintį Šiaurės Lietuvos miestelį netoli Latvijos sienos. Abu Vaitkai ilgus metus rinko ir kaupė vertingą archyvinę medžiagą, į storus sąsiuvinius užrašė čia gyvenusių žmonių atsiminimus, aprašė jų darbus, gyvenimo būdą, apžvelgė krašto kultūros, istorijos, švietimo raidą.
2007 m. enciklopediniam žinynui "Joniškio kraštas" parengė iškilių žagariečių biografijas.
2015 m. liepos 8 d. „Versmės“ leidykloje buvo išleista Romualdos Vaitkienės knyga „Elegija senai mano gatvei“.
Miadzvedzičų valsčius
Miadzvedzičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Miadzvedzičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1930 m. balandžio 23 d. dalis valsčiaus perduota Liachavičų valsčiui.
Danišmendai
Danišmendai  – tiurkų kilmės valstybė, valdžiusi dalį Mažosios Azijos. Vienas iš ankstyvųjų Anatolijos beilikų.
Istorija
Jo sūnus Gazi Giumiuštiginas dalyvavo kovose su kryžeiviais. Jam pavyko paimti į nelaisvę Bohemondą I ir atremti keletą smulkesnių išpuolių. Vėliau šio sūnus Emyras Gazi vykdė kovą su Kilikijos Armėnija. Už savo žygdarbius Abasidų kalifo jis gavo titulą melik ("karalius").
1134 m. jam mirus, sostą paveldėjo Mehmedas Gazi, kuris įkūrė Kaiserio miestą. Po jo mirties 1142 m. valstybė buvo padalinta. Viena giminės dalis valdė iš Sivaso (titulavosi melikais), o kita - iš Malatijos (titulavosi emyrais). Sustiprėjęs Rumo sultonatas 1175 ir 1178 m. nukariavo abi šias valstybėles, ir prisijungė prie savo valdų, taip pabaigdamas Danišmendų valdžią Kapadokijoje.
Mykolas Petras Gorainis
Mykolas Petras Gorainis (m. 1769 m. rugpjūčio 30 d.) – Vilniaus pakamaris 1765-1769, Vilniaus gorodničius 1748-1765, Vilniaus sargybinis 1746-1748.
1764 metais buvo Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės konfederacijos 1764 metais narys. 1764 metais buvo pasiuntinys į elekcinį seimą nuo Vilniaus vaivadijos buvo Stanislovo Augusto Poniatovskio elektorius nuo Vilniaus vaivadijos. Vilniaus vaivadijos pasiuntinys į karūnacinį seimą 1764 metais.
Orlen Varšuvos maratonas
Orlen Varšuvos maratonas – kasmetinis maratono ir 10 km distancijų bėgimo plentu lenktynės, kuriose varžosi sportininkai iš viso pasaulio. Renginio metu tradiciškai vykdomas šalies čempionatas, kitą dieną rengiamos vienadienės netradicinės rungtys. Tai ne vienintelis masiškas maratono renginys Varšuvoje. Rudenį vyksta senesnes tradicijas, turintis PZU Varšuvos maratonas.
Tarptautinė lengvosios atletikos federacija įvertino Varšuvos maratoną kaip vieną iš geriausių pasaulyje suteikdama sidabro medalį.
2017 m. Lenkijoje vykusi bėgimo šventė pritraukė 66 lietuvius. Tai yra vienos iš gausiausiai lietuvių lankomų bėgimo varžybų užsienyje.
Maratonas
Legenda:
Akceleracija
Akceleracija – lytinio brendimo greitėjimas ir ankstyvėjimas, galutinių kūno matmenų (ūgio, masės) didėjimas.
Pastebėta XIX a. pabaigoje, paspartėjo XX a. Pirmiausia ji prasidėjo ekonomiškai išsivysčiusiuose regionuose – Vakarų Europoje, Skandinavijoje, JAV, Kanadoje, išplito Vidurio ir Rytų Europoje, vėliausiai pasiekė Aziją, kai kurias Afrikos šalis. Iš pradžių labiau paveikė urbanizuotas vietoves, pastaruoju metu akceleracija mieste ir kaime reiškiasi vienodai. Stipriau atsiliepė šiaurinėms populiacijoms.
XIX–XX a. sandūroje lietuvėms pirmosios mėnesinės prasidėdavo vidutiniškai 15,2 metų (gyvenančioms mieste) ir 15,4 metų (gyvenančioms kaime), o 2001 m. – atitinkamai – 13,3 metų ir 13,8 metų. 2010 m. vidutinis menstruacijų pradžios amžius – 13,1., 2015 m. – 12,8. Apie berniukų brendimą duomenų beveik nėra.
Taip pat padidėjo vyrų ūgis Lietuvoje (1875–2001 m.) – 16 cm (dabar vidutinis ūgis brendimo pabaigoje – apie 181 cm); moterų lietuvių padidėjo 13 cm (dabar vidutinis ūgis – apie 168 cm). Naujausi tyrimai atskleidžia, kad sustojo Lietuvos vaikų ūgio akceleracija. Per dešimtmetį iki 1990-ųjų jie paaugo vidutiniškai 2–3 cm. 2010 m. duomenimis, vidutinis vaikų ūgis per dešimtmetį nuo 1990-ųjų padidėjo 1–2 cm.
2010 metais atliktas žvalgomasis tyrimas parodė, kad nutukimo paplitimas kai kuriose amžiaus grupėse per dešimtmetį padidėjo 1–3 proc., antsvorio, t. y. padidėjusio svorio, bet dar ne nutukimo, užfiksuota 5–7 proc. daugiau. 2013–2014 metų tyrimų rezultatai atskleidė, kad nutukimo paplitimas per penkerius metus padidėjo 5–6 proc., o antsvorio – maždaug 10 procentų. Vienas reikšmingesnių mergaičių lytinio brendimo akceleracijos veiksnių.
SH (grupė)
Istorija
thumb|200px|SH albumo „Supermeno užkandžiai“ viršelis
Grupė veiklą pradėjo 1990 m. pavadinimu „Mutantai romantikai“. 1991 m. kurį laiką buvo žinoma kaip „Pornografija“. Tų pačių metų rudenį pavadinimą pakeitė į SH.
1994 m. kartu su grupe „Airija“ tapo konkurso „Blogiausių grupių festivalis“ laureatais. Tais pačiais metais išleido bendrą kasetę su alternatyvųjį roką grojusia grupe „Empti“.
1996 m. kasmetinio muzikos seminaro Duisburge metu grupė įrašė penkių dainų albumą „Duisburg EP“.
2001 m. grupės daina „Sumaišyk mane su cukrumi“ „Radiocentro“ „Lietuvos Top 20“ išsilaiko visas dešimt savaičių, daina patenka į rinkinius „VasarOK!“ ir „KalėdOK!“.
2002 m. grupė nominuota „Radiocentro“ ir „Bravo“ muzikiniuose apdovanojimuose. Tais pačiais metais sukuriamas pirmas SH vaizdo klipas dainai „Déja vu“.
2003 m. grupė vėl nominuota „Radiocentro“ metų apdovanojimuose ir atlieka pasirodymą šiame renginyje. Išleidžiamas debiutinis grupės albumas „Supermeno užkandžiai“. Rugsėjį „Music Slam“ koncertiniame ture apšildė grupę „Chumbawamba“. Tais pačiais metais pasirodė „Supermeno užkandžių“ remiksų albumas „Supermeno remix’ai“.
2004 m. grupė gavo „Bravo“ apdovanojimą už „Supermeno užkandžių“ albumo viršelį.
Prigimtinė teologija
Prigimtinė teologija – filosofijos šaka, nagrinėjanti religinius dalykus, remdamasi prigimtinėmis žmogaus galiomis (pavyzdžiui, protu), neatsižvelgdama į apreiškimą ar kokias nors ypatingas galias (pavyzdžiui, telepatiją). Ji nagrinėja Dievo buvimą ir jo atributus.
Vakaruose diskusijos apie prigimtinę teologija buvo aktyviausios brandžiaisiais viduramžiais (XII – XIV a.) bei apšvietos laikotarpiu (XVII – XVIII a.). XX a. pabaigoje – XXI a. pradžioje stebimas naujas diskusijų apie prigimtinę teologiją pagyvėjimas.
Dievo buvimas
Dievo buvimą grindžiantys prigimtinės teologijos argumentai skirstomi į a priori argumentus, kurie nesiremia empirinėmis prielaidomis ir a posteriori argumentus, kurie jomis remiasi.
A priori argumentams priskiriami ontologiniai argumentai (pavyzdžiui, pasiūlyti Anzelmo Kenterberiečio ar Gotfrido Leibnico), argumentas iš būtinų tiesų, argumentas iš galimybės. A posteriori argumentams priskiriami kosmologiniai argumentai, teleologiniai argumentai, argumentas iš religinio potyrio.
Vertinimai
Kai kurie filosofai (racionalistai) laiko, kad leistina tikėti tik tomis religinėmis tiesomis, kurios yra prigimtinės teologijos išvados. Kiti (hibridistai) laiko, kad prigimtinės teologijos argumentai gali pagrįsti kai kurias religines tiesas, bet kitomis reikia tikėti be prigimtinės teologijos argumentų. Pavyzdžiui, tai yra Katalikų Bažnyčios pozicija, atstovaujama Augustino, Anzelmo Kenterberiečio ar Tomo Akviniečio.
Nepritariantys prigimtinei teologijai filosofai irgi gali būti suskirstyti į kelias grupes. Vieni yra fideistai, manantys, kad religinėmis tiesomis reikia tikėti be prigimtinės teologijos argumentų. Kiti yra agnostikai, manantys, kad prigimtinės teologijos argumentai nepagrindžia religinių tiesų ir dėl to atsisakantys tikėti Dievo buvimu ar nebuvimu. Trečia grupė – ateistai, manantys, kad yra priežasčių atmesti visas religines tiesas.
Prigimtinė teologija skirtingai vertinama ir skirtingų religijų. Pavyzdžiui, katalikai ar šiitai ją vertina palankiau už protestantus ar sunitus.
Prancūzinis erškėtis
Prancūzinis erškėtis (Rosa gallica) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos, erškėčio (Rosa) genties augalas. Paplitęs Pietų ir Vidurio Europoje, Turkijoje, Kaukaze.
Tai lapus metantis, iki 1,2 m aukščio užaugantis krūmas. Stiebai sumedėję, apaugę dygliais. Lapai sudėtiniai, sudaryti iš 5 lapelių dantytais kraštais. Žiedai susitelkę nuo 1 iki 5, tamsiai rožiniai. Vaisiai kiaušiniški, 10-13 mm ilgio.
Prancūzinis erškėtis auga gerai drenuojamoje dirvoje, saulėtoje vietoje. Pakelia šaltį iki -25 °C. Augalas pradėtas kultivuoti dar antikiniais laikais, buvo labai dažnas viduramžių soduose. Didelė dalis rožių yra išvesta būtent iš prancūzinio erškėčio.
Paškūnai
Paškūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Astravo rajone, Mikailiškių kaimiškojoje apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurės rytus nuo Mikailiškių, šalia Vilniaus–Polocko plento, ant Juodžių ežero kranto.
Istorija
XIX a. Paškūnų užusienis pateko į Švenčionių apskritį, Aleksandrovo valsčių. Priklausė Svieronių apylinkei ir dvarui. ~1866 m. gyveno 25 katalikai.
Pahosto valsčius (Sluckas)
Pahosto valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Pahostas II.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai.
Burleska (miuziklas)
Burleska – 2010 m. amerikiečių miuziklas, kurį režisavo ir scenarijų parašė Steve Antin, o pagrindinius vaidmenis atlieka Cher ir Christina Aguilera. Cher ir Aguilera įrašė garso takelio albumą, kuriame Christina atlieka aštuonias iš dešimt dainų, o Cher likusias dvi. Albumas JAV buvo išleistas 2010 m. lapkričio 22 d. Filmas sulaukė įvairių vertinimų iš kino kritikų visame pasaulyje, tačiau JAV debiutavo 3-ioje vietoje. Filmas susilaukė geresnių atsiliepimų iš publikos, lyginant su kritikų recenzijomis. Diane Warren laimėjo Auksinį gaublį už „You Haven’t Seen the Last of Me“ geriausios dainos kategorijoje.
Siužetas
Ali (Christina Aguilera) yra provincijos mergina, turinti puikų balsą, kuri ištrūksta iš savo vargų ir neaiškios ateities ir išvyksta į Los Andželą, kad įgyvendintų savo svajones. Netikėtai aptikusi The Burlesque Lounge, didingą, bet susiduriantį su problemomis teatrą, Ali gauna padavėjos darbą iš klubo savininkės ir žvaigždės Tess (Cher). Nuostabūs burleskos kostiumai ir drąsi choreografija sužavi jauną inževiu ir ji pasižada vieną dieną pasirodyti scenoje.
Netrukus Ali susidraugauja su šokėja (Julianne Hough), tampa prieše su nerimastinga, pavydžia atlikėja (Kristen Bell) ir įsimyli barmeną bei muzikantą (Cam Gigandet). Padedant sąmojingam režisieriaus asistentui (Stanley Tucci) ir travesti vedėjui (Alan Cumming), Ali sugeba patekti ant scenos. Jos įspūdingas balsas grąžina The Burlesque Lounge šlovę, tačiau su viliojančiu pasiūlymu atvyksta charizmatiškas verslininkas (Eric Dane).
Produkcija
Prieš Kristen Bell patvirtinant Nikki vaidmeniui, buvo pranešta, kad buvo svarstomos kelios aktorės, tarp jų Jessica Biel ir Lindsay Lohan. „Burleska“, kurio biudžetas siekia 55 mln. JAV dolerių, yra brangiausias filmas kino studijos „Screen Gems“ istorijoje.
Dennis Schröder
Denisas Šrioderis (, g. 1993 m. rugsėjo 15 d.) – Vokietijos krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Los Andželo „Lakers“ komandoje.
Gimė vokiečio ir imigrantės iš Gambijos šeimoje.
Karjera
2013 m. NBA naujokų biržoje Atlantos „Hawks“ pasirinko jį 17-uoju šaukimu. Savo debiutiniame sezone sužaidęs tik 49 rungtynes su komanda vidutiniškai pelnė 3,7 taškus per rungtynes.
2016 m. spalio 26 d. D. Šrioderis pasirašė ketverių metų sutarties pratęsimą su Atlantos „Hawks“, kurio vertė siekė 70 mln. JAV dolerių.
2017–2018 m. NBA sezone Denisas Šrioderis vidutiniškai pelnė 19,4 taškus per rungtynes – daugiausiai karjeroje.
2018 m. liepos 25 d. D. Šrioderis buvo išmainytas į Oklahomos Sičio „Thunder“. D. Šrioderis tapo 2020 m. NBA šešto žaidėjo apdovanojimo finalininkas.
2020 m. lapkričio 18 d. D. Šrioderis buvo išmainytas į Los Andželo „Lakers“, o 2021 m. rugpjūčio 13 d. D. Šrioderis prisijungė prie Bostono „Celtics“ komandos.
2022 m. rugsėjo 16 d. D. Šrioderis pasirašė vienų metų sutartį su Los Andželo „Lakers“ komanda.
Šalies rinktinė
D. Šrioderis atstovavo Vokietijos vyrų krepšinio rinktinei 2012 m. jaunimo iki 20 metų Europos krepšinio čempionate, kuriame rinktinė iškovojo penktą vietą.
2014 m. liepos 27 d. D. Šrioderis debiutavo Vokietijos vyrų suaugusiųjų rinktinėje rungtynėse prieš Suomijos vyrų krepšinio rinktinę.
D. Šrioderis atstovavo rinktinei 2015, 2017 ir 2022 m. Europos krepšinio čempionatuose. 2017 m. Europos krepšinio čempionate Deniso Šriuderio vedama rinktinė pateko į ketvirtfinalius. Čempionate krepšininkas vidutiniškai pelnė 23,7 taškus, bei atliko 5,6 rezultatyvius perdavimus per rungtynes – daugiausiai rinktinėje. 2022 m. Europos krepšinio čempionate D. Šrioderis vidutiniškai pelnydamas 22,1 taškus per rungtynes (daugiausiai rinktinėje) kartu su komanda iškovojo bronzą.
Tibor Pleiß
Tiboras Plaisas (, g. 1989 m. lapkričio 2 d.) – Vokietijos krepšininkas, žaidžiantis Turkijos krepšinio lygoje besivaržančioje Stambulo „Anadolu Efes“ komandoje.
Karjera
2006 m. T. Plaisas prisijungė prie Kelno „99ers“ komandos.
2010 m. NBA naujokų biržoje Naujojo Džersio „Nets“ pasirinko jį 31-uoju šaukimu. 2015 m. vasarį jis buvo išmainytas į Jutos „Jazz“ komandą, su kuria sužaidė savo debiutines rungtynes 2015 m. spalio 30 d., kuriose pelnė 2 taškus, bei atkovojo vieną kamuolį. Su komanda T. Plaisas sužaidė tik 12 rungtynių, per kurias vidutiniškai pelnė 2 taškus, atkovojo 1,3 kamuolius. 2016 m. rugpjūti T. Plaisas buvo išmainytas į Filadelfijos „76ers“, tačiau jam nespėjus sužaisti rungtynių su komanda, jo sutartis buvo nutraukta.
2016 m. rugsėjo 12 d. T. Plaisas prisijungė prie Stambulo „Galatasaray“ komandos.
Šalies rinktinė
T. Plaisas atstovavo Vokietijos vyrų krepšinio rinktinei 2007 m. jaunimo iki 18 metų Europos krepšinio čempionate, 2008, 2009 m. jaunimo iki 20 metų Europos krepšinio čempionatuose.
T. Plaisas debiutavo Vokietijos suaugusiųjų vyrų krepšinio rinktinėje 2009 m. Europos krepšinio čempionate. Krepšininkas taip pat atstovavo rinktinei 2010 m. pasaulio krepšinio čempionate, 2011 ir 2013 m. Europos krepšinio čempionatuose.
Tarpučiai I
Tarpučiai I – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Kudirkos Naumiesčio, šalia kelio. Tarpučių seniūnaitijos centras.
Virginia Thrasher
Virdžinija Trešer (Virginia Thrasher; g. 1997 m. vasario 28 d., Springfildas, Virdžinija) – JAV sportinio šaudymo šaulė graižtviniu šautuvu. 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių nugalėtoja.
Biografija
2019 m. Panamerikos žaidynėse pelnė bronzos medalį.
2016 m. vasaros olimpinės žaidynės
Orinio šautuvo šaudymo iš 10 m atstumo rungties atrankoje Thrasher liko 6-a ir pateko į finalą. Rungties finale sportininkė aplenke daugkartines Kinijos olimpines medalininkes Du Li ir Yi Siling ir pelnė pirmąjį 2016 m. vasaros olimpinių žaidynių aukso medalį.
Kūrybinio Veiksmo Bendruomenė
Kūrybinio Veiksmo Bendruomenė (KVB teatras) – šokio teatras, esantis Vilniuje. „KBV“ steigėjos – baleto artistė Giedrė Zaščižinskaitė ir šokėja šiuolaikininkė Giedrė Subotinaitė. Teatro direktorė – Giedrė Zaščižinskaitė.
Adresas: A. Vienuolio g. 14-23, Vilnius.
Istorija
2002-2006 m. Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje (LMTA) teatro bakalauro kvalifikacinį laipsnį bei aktoriaus profesinę kvalifikaciją įgijo 16 absolventų (8 vaikinai ir 8 merginos). Jie baigė vaidybos studijų programą (Specializacija – Šokis). Aktorių–šokėjų kurso vadovė – choreografė doc. Anželika Cholina. Dalis studentų prieš tai buvo baigę Nacionalinę M. K. Čiurlionio menų gimnazijos Baleto skyrių, kuriame įgijo klasikinio baleto pagrindus. Kiti studentai buvo šiuolaikinio šokio atlikėjai, dar kiti – aktoriai, vaidinę teatre. Vieni šoko Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre, Anželikos Cholinos šiuolaikinio šokio teatre, kiti kūrė vaidmenis dramos spektakliuose. Studijų metais kurso vadovė Anželika Cholina keletą studentų pakvietė į savo šokio spektaklį „Bernardos Albos namai“. Vėliau per vaidybos paskaitas su dėstytoja Silva Krivickiene pradėta dirbti ir su dramos kūriniu „Bernardos Albos namai“.
Po studijų 2006 m. LMTA Teatro ir kino fakultete jaunieji menininkai ne išsiskirstė, kaip įprasta po bakalauro studijų, o siekdami išsaugoti savo kursą, perkelti į teatro sceną studijų metais pamiltų autorių (F. Dostojevskio, M. Gorkio, A. Čechovo, Samuel Beckett) veikalus, susibūrė į teatro trupę. Savo kūrybiniams sumanymams įgyvendinti jie nutarė įkurti menų sintezės įstaigą – „KVB“ teatrą. Tikslas – burti įvairių sričių menininkus. Norėta, kad tai būtų ne tik aktoriai, šokėjai, bet ir dramaturgai, muzikantai, dailininkai. Tarp sumanymų – į trupę kviesti režisierius ir choreografus, rengti seminarus, kūrybines dirbtuves, eksperimentuoti. Be to, mokyti vaikus modernaus šokio ir klasikinio baleto, visiems drauge vaidinti, piešti, dainuoti.
2006 metų lapkričio 23 dieną „KVB“ teatras debiutavo Lietuvos nacionalinio dramos teatro Mažojoje salėje. Buvo rodomas dramos spektaklis Federico Garcia Lorcos "Bernardos Albos namai". Šis spektaklis buvo aktorių-šokėjų diplominis darbas (Vaidybos dėstytoja lekt. Silva Krivickienė). Vaidmenis sukūrė Ramunė Balsevičiūtė, Julija Kokšarova, Jolanta Krikščiūnaitė, Indrė Radzevičiūtė, Loreta Raškevičiūtė, Giedrė Subotinaitė, Domicelė Tautkaitė, Giedrė Zaščižinskaitė. Dailininkė – Lina Karaliūtė. Kompozitorius – Jonas Jurkūnas.
2007 m. vasario 20–21 d. „Vaidilos“ teatre pradėjo burti 5–12 metų vaikus į Vaikų šokio teatrą. Tikslai – ne tik šokti ir vaidinti, bet ir per judesį, vaidybą lavinti vaikų vaizduotę, skatinti jų kūrybiškumą, dėstyti jiems klasikinio ir šiuolaikinio šokio pagrindus, taip pat vaidybą, improvizaciją.
2007 m. pavasarį „KVB“ teatras parengė premjerą. 2007 metų kovo 10 dieną „KVB“ artistai parodė šokio spektaklį „Mes“. Choreografiją sukūrė patys „KVB“ šokėjai. Režisierė – Edita Stundytė, LMTA aktorės-šokėjos specialybės absolventė. Šis šokio spektaklis „MES“ – dešimties istorijų pasakojimas, kurias atskleidžia 9 moterys ir 5 vyrai. Spektaklio herojai – patys atlikėjai, ieškantys atsakymo, kodėl jaunam žmogui XXI amžiaus informacijos pertekliuje sunku suvokti save, savo poreikius, kodėl jis konfliktuoja pats su savimi, aplinka, laiku, kuriame gyvena. Spektaklyje pagal šiuolaikinių kompozitorių muziką šokama įvairiais stiliais – nuo klasikinio baleto iki šiuolaikinio šokio. Spektaklio metu pasirodė ir mažieji KVB Vaikų šokio teatro atlikėjai. Spektaklio „MES“ dailininkė – Marija Benetytė.
Nuo 2007 metų lapkričio 26 dienos „KVB“ teatrui Šiuolaikinio šokio asociacijoje atstovauja viena iš šios asociacijos bendrasteigėjų Giedrė Zaščižinskaitė.
2008 metų lapkričio 7-9 dienomis Vilniaus „Lėlės“ teatre vykusiame Vaikų ir jaunimo klubo „Šatrija“ organizuojamame modernaus šokio festivalyje „Bičių sąskrydis‘ 2“ „KVB“ teatro artistė Loreta Raškevičiūtė pristatė naują šokio solo darbą religine tematika „Eleonora“.
2014 m. birželio 20 d. festivalyje „Kultūros naktis“ „Kūrybinio veiksmo bendruomenė“ Vilniaus Bernardinų sode, virtusiame „Stebuklų sodu“, kartu su mažaisiais kultūros vakarotojais keliavo sodo takeliais sekamomis istorijos erdvėmis ir mokė „susidraugauti“ su savo baimėmis.
Pylimai (Astravas)
Istorija
XIX a. kaimas pateko į Švenčionių apskritį, Lentupio valsčių, Dvarčionių apylinkę. ~1866 m. gyveno 69 katalikai.
Paceikių valsčius
Paceikių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Paceikiai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo laikinai atiteko Lenkijai, 1920 m. – Baltarusijai. 1922 m. kovo 4 d. dalis teritorijos perduota Lesūnų valsčiui.