cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heroinas
Cheminės ir fizinės savybės
Balti kristaliniai milteliai. Spalva gali skirtis nuo baltos iki rudos priklausomai nuo priemaišų, atsiradusių gamybos metu ar heroine esančių dažiklių. Agregatinės savybės priklauso nuo gamybos proceso, žaliavos. Galutinis produktas gali būtį smulkūs milteliai, granulės.
Lydymosi temperatūra – 170 °C
Tirpumas:
vandenyje: 0,058 g/100 g (20 °C)
eteryje: 1,4 g/100 g (20 °C)
etanolyje: 4 g/100 g (20 °C)
Veikimo principas
Patekęs į žmogaus kraujotakos sistemą, diacetilmorfinas greičiau prasiskverbia pro kraujo – smegenų barjerą dėl didesnio tirpumo lipiduose (riebaluose) nei morfijus. Per 10-15 minučių susidaro 6 monoacetilmorfinas (6-MAM) ir morfinas, kurie veikia opioidinius receptorius smegenyse ir dalinai nusėda kepenyse. Tiesiogiai veikia centrinę nervų sistemą kaip analgetikas (skausmą malšinantieji), sąveikaudamas su opioidiniais receptoriais veikia pogumburį, kuris atsakingas už žmogaus nuotaiką. Gali pasireikšti euforija, malonus apsnūdimas, apatija, ištižimas, suprastėjęs regėjimas. Nuslopina alkio pojūtį, sulėtina kvėpavimą (žmogus gali uždusti).
Medicinoje
thumb|320px|right|Diacilmorfino ampulės medicininiam naudojimui Nepaisant „blogo vardo“, kai kurie mokslininkai (medikai ir farmakologai) svarsto galimybę pakeisti morfijų heroinu. Paskutiniai klinikiniai tyrimai leidžia daryti prielaidą, kad jis gali būti mažiau pavojingas nei tradicinis morfijus.
Didžiojoje Britanijoje heroinas šiuo metu vadinamas diomorfinu ir išrašomas kaip receptinis vaistas, esant stipriems skausmams arba gydant priklausomybę nuo opijatų. 2005 m. Didžiojoje Britanijoje buvo didelės problemos diamorfino gamyboje, dėl nesutarimų su žaliavos tiekėjais. Daugelis šį vaistą vartojančių ligonių buvo priversti naudoti morfijų. Nors šiuo metu problemų su diomorfinu nėra, jo naudojimas išlieka mažas.
Šveicarijoje vykdoma narkotikų kontrolės ir vartojimo mažinimo programa, kurios metu nuo narkotikų priklausomiems žmonėms, ambulatorinėse sąlygose yra duodamas chemiškai švarus heroinas. Eksperimentinė programa buvo vykdoma 2002–2006 m. keliuose Vokietijos miestuose, siekiant išsiaiškinti galimybes pakeisti metadono reabilitaciją į heroininę. . 2009 m. kovą Vokietijos parlamentas leido naudoti heroiną kaip pakaitalą tiems narkomanams, kurie nesėkmingai jau dalyvavo kitose reabilitacijos programose. Analogiškas projektas nuo 2008 metų pradžios vykdomas Danijoje. Kanadoje 2009 m. pabaigoje ruoštasi pradėti bandomąją heroino reabilitacijos programą.
Kaip narkotikas
thumb|250px|Heroino vartojimas
Diacetilmorfinas pasaulyje žinomas ne kaip vaistas ar prekinis ženklas „Heroinas“, o kaip sunkias pasekmes turintis narkotikas, prie kurio greitai įprantama. Vartojamas sukelia atsipalaidavimą, euforijos jausmą, bėgant laikui organizme išsivysto tolerancija cheminiams dirgikliams ir, norint pasiekti analogišką pojūtį, reikia didinti dozę. Lyginant su morfinu, heroinas daug populiaresnis tarp narkomanų dėl savo sukeliamų „pojūčių įvairovės“, greito poveikio.
Gerai vandenyje tirpstantis heroinas lengvai patenka į kraują per organizmo gleivines. Jis gali būti vartojamas per nosį, burną, tiesiąją žarną, makštį: rūkant, valgant, tepant įvairius tepalus.
Rizika
Kaip ir bet kuri kita aktyvi cheminė medžiaga, vartojama padidintomis dozėmis, heroinas turi labai neigiamą įtaką kepenų veiklai, sukelia chronišką vidurių užkietėjimą, gali negrįžtamai pažeisti centrinę nervų sistemą.
Be tiesioginio neigiamo toksinių medžiagų poveikio organizmui, žalą daro ir įvairios priemaišos, esančios narkotike. Jos atsiranda dėl nepakankamo išgryninimo gamybos procese ar sąmoningai maišant pašalines medžiagas, siekiant padidinti parduodamų narkotikų tūrį.
Perdozavimas
Perdozavimui būdingi klinikiniai sindromai :
Pats pavojingiausias simptomas apsinuodijusiam – sutrikusi kvėpavimo funkcija. Heroinas slopina kvėpavimo centrus, sumažėja įkvepiamo oro tūris, kvėpavimo dažnumas. Tuo pačiu metu sulėtėjęs pulsas padidina deguonies trūkumą. Gydant apsinuodijimą pirmiausiai būtina užtikrinti kvėpavimo funkciją, kad būtu sustabdyta smegenų žūtis dėl hipoksijos.
Abstinencijos sindromas
Narkotiko vartotojui ilgesnį laiką negavus heroino, prasideda sunkūs abstinencijos požymiai. Sindromas prasideda po 6–12 valandų nuo paskutiniosios dozės, vėliausiai po 24–48 valandų.
Ši organizmo reakcija tiesiogiai susijusi su diacetilmorfino poveikiu smegenims. Sąveikaudamas su opioidiniais receptoriais, jis slopina natūralią endorfino gamybą ir mažina receptorių jautrumą. Nustojus vartoti narkotikus, įvyksta pilnas ar dalinis skausmą kontroliuojančios sistemos atsijungimas. Po kurio laiko organizmas pats pradeda gaminti endorfiną, organizmo fizinė būklė normalizuojasi. Fizinė priklausomybė narkotikams sumažėja arba retais atvejais visai dingsta. Psichologinė priklausomybė išlieka stipri arba padidėja.
Abstinencijos sindromas pasireiškia nemaloniais fiziniais pojūčiais – sutrikęs kvėpavimas, prakaitavimas, karščiavimas, raumenų skausmai ir sustiprėjęs skausmo pojūtis, išsiplėtę vyzdžiai, suaktyvėję refleksai ir judesiai, pilvo spazmai, vėmimas ir viduriavimas, nemiga. Padidėja dirglumas, irzlumas, gali kilti depresija. Sindromas trunka 5-7 dienas, bet konkrečiais atvejais trukmė priklauso nuo narkotikų vartojimo stažo, dozės dydžio, bendros organizmo būsenos.
Ši būklė kontroliuojama malšinant neigiamus simptomus, tai atliekama įvairiais būdais, įskaitant laipsnišką narkotiko dozės mažinimą ir pakaitinių, ilgai veikiančių narkotikų, tokių kaip metadonas, taikymą. Nors opioidų abstinencijos sindromas labai skausmingas ir sukelia stresą, jis nemirtinas sveikam suaugusiam žmogui.
Gamyba
thumb|350px|left|Heroiną gaminančios šalys
Istorija
Heroinas gaminamas iš opijaus, o pastarasis iš opijinių aguonų. Gamybos procese naudojama visa eilė cheminių ir mechaninių apdorojimų seka, sunaudojamas didelis kiekis žaliavinės medžiagos, tad nelegalus heroinas dažniausiai gaminamas šalyse su senomis opijaus gamybos tradicijomis, šalyse su silpna valdžios kontrole ar netoli šalių su didžiausiu potencialių vartotojų kiekiu.
XX a. pradžioje daugelis šalių uždraudė opijaus ir jo produktų, tarp jų ir heroino, gamybą ir prekybą. Nelegali prekyba visų pirma vyko tarp šalių, kur prekyba dar buvo legali, ir šalių, kur heroinas jau buvo uždraustas. Vis didesniam šalių skaičiui draudžiant prekybą 3-čiame dešimtmetyje beveik visa heroino gamyba pasidarė nelegali ir susikoncentravo tradiciniame opijaus gamybos regione Kinijos rytuose (Šanchajuje ir Tiandzine). Silpna Kinijos centrinė valdžia ir vykstantis pilietinis karus tik paskatino nekontroliuojamą gamybą.
Antrojo pasaulinio karo metu prekyba Kinijoje pagamintu heroinu beveik išnyko, Kinija buvo okupuota Japonijos, pasaulinė prekyba laivais sumažėjo iki minimumo. Pokaryje pilietinį karą laimėjus komunistams ir ėmusis griežtų kontrolės priemonių, gamyba apsiribojo vidaus rinka ir nevaidino vaidmens pasaulinėje heroino prekyboje.
Apie 1930 m. susiformavo vadinamoji Prancūziška jungtis, kontroliuojama korsikiečių mafijos, kurios pagalba žaliava gabenta iš Turkijos, perdirbama Prancūzijos Marselio mieste ir paskirstoma Europoje ir Amerikoje. Turkijos ūkininkams būdavo leidžiama legaliai auginti aguonas ir parduoti jas farmacijos kompanijoms, tačiau didelis kiekis žaliavos patekdavo į juodąją rinką.
Po Antrojo pasaulinio karo stambiu heroino gamybos ir prekybos centru tapo Sicilija. Pasinaudojusi silpna centrine Italijos valdžia, Cosa nostra sukūrė platų gamybos ir distribucijos tinklą, aprūpinantį Jungtinių Valstijų rinką.
6-7 dešimtmečiuose pietryčių Azijoje karai Korėjoje ir ypač Vietname leido susiformuoti naujam gamybos regionui, vadinamajam Auksiniam trikampiui. Mianmaras iki šiol yra antroji pagal gamybos apimtis šalis pasaulyje. Tuo pačiu metu gamybos apimtys mažėjo Europoje ir kėlėsi į valstybes su silpnesne valdžios kontrole.
Tarybinės armijos intervencija į Afganistaną paskatino heroino gamybą Pakistano – Afganistano regione (Auksinis pusmėnulis). Pinigai ginklams pirkti būdavo gaunami iš narkotikų gamybos, nemažą vaidmenį heroino gamybos paplitime suvaidino CŽV, kuri pardavinėjo ginklus mudžahedams. 1980 m. 60 % heroino JAV rinkoje buvo iš Afganistano.
Gamyba ir platinimas
thumb|250px|right|Aguonų laukas Pasauliniu opijaus (heroino žaliavos) gamybos centru išlieka Afganistanas (92 %), nedidelė dalis narkotikų pagaminama Auksinio trikampio regione (5 %), Kolumbijoje (0,1 %) ir Meksikoje (1,7 %). Visuose kitose pasaulio šalyse pagaminama tik apie 1 % bendro narkotikų kiekio.
Afganistane 2008 m. pagaminta apie 92 % visų narkotikų, gamybos apimtimi tai buvo didžiausias kiekis per paskutinius 20 metų. Aguonos augintos 157000 hektarų plote (1990 m. 90000 ha.). Afganistaną valdant Talibano režimui opijaus auginimas griežtai baustas ir 2001 m. auginta tik 7606 hektarų plote. Pasikeitus valdžiai Afganistane, 2002 m. narkotikų gamyba didėjo labai sparčiai (2002 m. 74000 ha.), centrinė valdžia nesugeba kontroliuoti regioninių lyderių, NATO pajėgos nesiima jokių ryžtingų veiksmų prieš narkotikų augintojus ir gamintojus. 2008 m. sunaikinti 5000 hektarų aguonų pasėlių, o Meksikoje, kurioje pagaminama tik nedidelė narkotikų dalis, sunaikinta 13000 ha.
Pagrindinis narkotikų tiekimo kelias eina iš Afganistano per Iraną, Turkiją, iš kurios patenka į Europos Sąjungą. 2007 m. Artimuosiuose Rytuose konfiskuota 70 % visų pasaulyje surastų narkotikų, Europoje 19 %, abiejuose Amerikos žemynuose 3 %, Afrikoje 0,2 %. Mažas surandamų narkotikų kiekis Amerikoje visų pirma susijęs su mažėjančiu Kolumbijoje pagaminamų narkotikų kiekiu ir drastiškai išaugusia Afganistano gamyba. Kitas didelis narkotikų gabenimo kelias driekiasi iš Afganistano per Indiją ir Auksinio Trikampio valstybes į Meksiką, iš kurios heroinas patenka į Jungtines Amerikos Valstijas.
Heroinas Lietuvoje
Lietuvai atkūrus nepriklausomybę, narkotinių medžiagų sąrašai perimti iš LTSR laikų. Opijus ir jo produktai laikyti narkotinėmis medžiagomis ir jų turėjimas bei prekyba draudžiama. 1994 m. Lietuva prisijungė prie Jungtinių tautų „1961 Metų Bendrosios Narkotinių Medžiagų Konvencijos“ ir naujai sudarytame „Narkotinių ir psichotropinių vaistų bei vaistinių medžiagų sąraše“ heroinas pakartotinai įtrauktas į narkotinių medžiagų sąrašą.
Tradiciškai Lietuvoje iš opijatų dažniausiai vartojamas vietinės kilmės aguonų koncentratas (vadinamoji „širkė“), kuri daug pigesnė nei atvežtinis heroinas. Iki devyniasdešimtų metų heroinas nebuvo prieinamas paprastiems narkotikų vartotojams, jo paprasčiausiai nebuvo. Vasarą narkotikus vartotojai gamindavosi iš aguonų pienelio. Buvo imamas švaraus binto gabalėlis su juo renkamas aguonų pienelis, kai bintas pilnai permirkdavo jį išdžiovindavo ir išvirdavo vandenyje. Žiemą širkę virdavo iš džiovintų, maltų aguonų galvučių. Didžiausias heroino vartojimo protrūkis buvo 2001 m., heroinas šiuo metu vartojimas apie 5 % visų Lietuvos narkomanų, neteisėta heroino apyvarta ypač aktyvi Vilniuje ir Kaune. 2003 m. vykdytos apklausos duomenimis 1,4 % 15–16 metų moksleivių bent kartą bandė heroino, 2008 m. nuo opijatų narkotinės priklausomybės gydėsi 4647 asmenys, kiek iš jų vartoja heroiną nenurodyta.
Heroino dozė (apie 15 mg) 2000 m. kainavo 15–40 lt., 2005 m. 20–40 lt., 2008 m. 20–50 lt, 2015 m.6-30 eur. Heroinas pardavinėjamas vadinamais čekiais (gramas dalinamas į 12-20 dalių ir suvyniojamas į maistinės aliuminio folijos gabalėlį. Kiekvienas narkotikų vartotojas, priklausomai nuo individualios tolerancijos, per dieną įsigyja ir suvartoja nuo 1 iki 5 čekių, o kai kurie net 10. Vykdant kovą su narkotiku platinimu, 2005 m. konfiskuota 1,9 kg, 2006 m. – 4,8 kg, 2008 m. – 14 kg.
VŠĮ „RESETO“ (Lietuvos narkotikų vartotojų tarpusavio pagalbos tinklas) nuomone šiuo metu Lietuvoje yra apie 15000-20000 narkotikų vartotojų, iš jų apie pusė vartoja heroiną.
Mažieji Būdežeriai
Mažieji Būdežeriai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Vilkaviškio, prie kelio ir netoli kelio. Veikia Pūstapėdžių biblioteka.
Izaokas
thumb|rihgt|Abraomas ir Izaokas, [[Rembrantas|Rembranto paveikslas]]
Izaokas arba Itzhakas ( „lai Dievas juoksis“) žydų istorijoje – Abraomo ir Saros sūnus, kurį Abraomas turėjo paaukoti Dievui kaip savo tikėjimo išbandymą. Tačiau už nuodėmes buvo paaukotas avinėlis, o Izaokas vėliau tapo dvynių, Jokūbo, vėliau praminto Izraeliu, bei Ezavo tėvu. Izaokas buvo vedęs iš Mesopotamijos kilusią giminaitę Rebeką.
Pasak Biblijos, mirė sulaukęs 180 metų.
Liežuvenė
Liežuvenė (Spathoglottis) – gegužraibinių (Ochidaceae) šeimos augalų gentis, kuriai priklauso ant žemės augančios orchidėjos. Žiedų spalva nuo purpuriškos iki geltonos ar baltos.
Rūšys
Gentyje yra apie 40 rūšių: ir kt.
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija, LSLDP – viena iš besikuriančios Lietuvos demokratinės politinės sistemos politinių organizacijų.
Vėliškėnai
Vėliškėnai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į pietvakarius nuo Papilio, Apaščios dešiniajame krante. Kaimo pakraščiu praeina kelias. Sovietmečiu naudoto žvyro karjero vietoje telkšo tvenkinys.
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija
Istorija
1918 m. gruodžio 3 – 4 d. Kaune įvykusioje konferencijoje iškelta žemės reformos idėja, kurią pradėta įgyvendinti partijos pirmininkui M. Šleževičiui, bei K. Griniui vadovaujant koaliciniams ministrų kabinetams.
Pagrindines partijos programines nuostatas išdėstė M. Šleževičius: „Visa Lietuvos žemė turi būti pripažinta visų Lietuvos gyventojų turtu. Žemės ir girių priežiūra ir jų valdymo bei naudojimo tvarkymas turi būti pavesta vietos bendruomenėms, valsčiams, apskričiams. Atskiriems žmonėms ir pirkti, ir parduoti žemė turi būti uždrausta. Žemė teduodama tik nuomon ir tik tolei, kol nuomojantis pats ją dirba. " Partijos įstatai įregistruoti 1919 m. lapkričio 8 d., programa patvirtinta 1920 m. sausio 6 d. Leido laikraščius „Saulėtekis“ (1919 m.) ir „Darbas“ (1919–1920 m.).
Brod Pikas
Brod Pikas  – Karakorumo kalnų viršūnė Gašerbrumo masyve, ties Pakistano ir Kinijos siena, 8 km nuo K2 kalno. Aukštis – 8051 m (12-as pagal aukštį kalnas pasaulyje).
Lietuvos socialistų liaudininkų demokratų partija
Istorija
Steigiamajame Seime turėjo 9 atstovus iš 112, I Seime – 6 iš 78. LSLDP atstovai dalyvavo 1919 m. rugpjūčio 1 – 10 d. II Internacionalo konferencijoje Liucernoje ir 1920 m. liepos 31 – rugpjūčio 5 d. Ženevoje vykusiame II Internacionalo kongrese, kuriame Lietuvai buvo skirtos 4 vietos. 1922 m. balsavo prieš II Internacionalo susijungimą su Vienos Internacionalu ir šio veikloje nebedalyvavo.
Brod Pikas
Pradžioje kalnas pavadintas K3, kadangi neturėjo vietinio pavadinimo. Taip pat kartais vartojamas pavadinimo „Broad Pikas“ vertimas į baltų kalbą Faičan Kangri (ཨིྰན་ཨངརི).
Maltos demografija
thumb|right|350px|Gyventojų skaičius 1961 - 2003 m. (tūkstančiais). Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Maltos demografiją.
Gyventojų skaičius: 405 165 (2009 m. apskaičiavimai). Katalikų 94,5 proc.
Struktūra pagal amžių: Gyventojų amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: 0,4 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 10,36 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 2,02 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 94 % (2008 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procento metinis kitimas: + 0,6 % (2005 m. apsk.)
Siurjekcija
thumb|200px|Siurjekcija. thumb|200px|Bijekcija (injekcija ir siurjekcija). thumb|200px|Funkcija, netenkinanti siurjektyvumo sąlygos. Siurjekcija (anksčiau plačiai naudotas terminas surjekcija) matematikoje reiškia atvaizdį (atvaizdavimo būdą) arba funkciją f, kuri kiekvienam aibės Y elementui priskiria bent vieną aibės X elementą taip, kad f(x) = y.
Žmogaus varpa
Varpa  – išorinis vyro lytinis organas. Varpos šaknis yra prisitvirtinusi prie gaktikaulio, o kūnas (stormuo) ir galvutė sudaro laisvą nusvirusiąją dalį. Išilgai varpos einančia šlaple išteka šlapimas, o lytinio akto metu – sperma. Varpa yra jautriausia vyro erogeninė zona (ypač varpos galvutė), o jos stimuliavimas burna vadinamas felacija.
Siurjekcija
Reikia atkreipti dėmesį, kad siurjekcija nereikalauja vienareikšmiškumo (skirtingiems x gali būti priskirtas tas pats vienas y elementas, taip pat gali likti x elementų, kuriems nepriskiriamas joks y).
Maltos demografija
Lyčių pasiskirstymas:
Žmogaus varpa
Anatomija
Išilgai varpos kūno tęsiasi trys cilindrinių, standėjančių akytkūnių juostos su išsiplečiančiomis ertmėmis kraujui. Varpos akytkūniai yra du. Juos sudaro pertvarėlės, skiriančios mažas ertmes. Apatine varpos dalimi eina šlaplė, kurią supa trečiasis akytkūnis. Šis šlaplės akytkūnis priekyje sudaro varpos galvutę, o užpakalinėje dalyje – varpos stormenį. Galvutės ląsteliniame sluoksnyje yra daugybė nervų galūnėlių.Varpos paviršių dengia plona oda, kuri puriuoju poodiniu jungiamojo audinio sluoksniu paslankiai jungiasi su gilesniais audiniais. Odoje yra mažos prakaito liaukutės. Varpos oda sudaro apyvarpę, kuri dengia varpos galvutę. Vidinėje apyvarpės pusėje atsiveria riebalų liaukos, išskiriančios riebų sekretą – smegmą. Apyvarpei ritmiškai slankiojant tarp makšties sienelių ir varpos kūno bei galvutės (frikcijų metu), nervų galūnėlės smarkiai dirginamos ir įvyksta vyro orgazmas – ejakuliacija. Varpos oda yra labai paslanki, kadangi turi užtikrinti optimalią, neskausmingą erekciją (žymų varpos pailgėjimą ir išsiplėtimą).
Maltos demografija
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 3,75 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Žmogaus varpa
Anatomija
Ramybės būklėje suaugusio vyro varpos ilgis vidutiniškai siekia 8-10 cm, o erekcijos būklėje – 14-16 cm, t. y. panašiai kaip ir moters makšties ilgis, o skersmuo tampa apie 3-4 cm.thumb|250px|Kairėje: Lytiškai nesusijaudinusio vyro varpa. Dešinėje: Kuomet vyras lytiškai susijaudinęs, pakilęs sėklidžių kapšelis ir sustandėjęs penis.Jeigu varpa ramybės būklėje yra trumpesnė, paprastai ji vis tiek pasiekia erekcijos vidurkį (apie 15 cm), ir atvirkščiai – didesnė ramybės būklėje varpa dėl erekcijos padidėja ne taip žymiai. 20 cm ir ilgesnė erekcijos būsenoje varpa yra retenybė. Manoma, kad ilgiausią pasaulyje varpą turi baltaodis amerikietis Džona Falkonas (g. 1970 m.): žurnalas „Rolling Stone“ 2003 m. publikavo straipsnį, kuriame teigiama, kad Dž. Falkono varpa ramybės būsenoje yra 24 cm ilgio, o eregavusi – 34 cm ilgio.
Maltos demografija
Vidutinė gyvenimo trukmė:
15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:
Žmogaus varpa
Anatomija
Moters makšties prisitaikymo prie varpos dydžio galimybės yra pakankamos: esant didesnei varpai makšties tamprumo pakanka, kad ji dar išsiplėstų, o esant mažesnei varpai, makštis lengvai susitraukia iki tokio ilgio ir pločio, kad apgaubtų visą varpą. Aplinkybės, trukdančios porai atlikti sueitį dėl lytinių organų anatominių skirtumų yra retos, pasitaiko rečiau nei 1 proc. porų.
Smegma
Tai apyvarpės maišelyje susikaupianti panaši į varškę masė, susidedanti iš apyvarpės riebalų liaukų išskyrų, nusilupusio epitelio, šlapimo liekanų. Dėl blogos varpos higienos priežiūros laiku nenuplovus šiltu vandeniu, smegma pradeda irti ir gali sukelti varpos galvutės ir apyvarpės uždegimą – balanopostitą.
Erekcija
Vyrui lytiškai susijaudinus, varpa labai pastorėja ir pailgėja – tai vadinama erekcija. Ją gali sąlygoti išoriniai (pvz., glamonės, felacija) arba vidiniai (pvz., mintys, erotinės fantazijos). Varpa erekcijos metu padidėja 3-4 kartus (matuojant tūrį). Varpos galvutė erekcijos metu yra visada šiek tiek minkštesnė negu varpos kūnas, kad atliekant frikcijas ji nepažeistų makšties. Lytinis susijaudinimas sąlygoja, kad raumenys prie varpos šaknies neleidžia atgal ištekėti kraujui, pritekėjusiam į varpą ir taip sukėlusiam erekciją.
Hindukušas
Hindukušas (PS هندوکش, ) – kalnų sistema centrinėje Azijoje. Kalnai susidarė susidūrus Indijos ir Eurazijos plokštėms, jų formacija tebevyksta. Iš vakarų į rytus kalnai nusidriekę 1200 km, plotis šiaurės-pietų kryptimi iki 240 km. Didžioji Hindukušo dalis yra Afganistane, rytinė dalis su aukščiausiomis viršūnėmis priklauso Pakistanui. Šiaurės rytuose kalnus riboja Amudarjos ir Pjandžo upės, už kurių prasideda Pamyras. Rytinė riba eina Čitralo upe.
Svarbiausi Hindukušo sistemos kalnagūbriai yra Baba, Pagmanas ir pats Hindukušas, orografiškai padalintas į rytų, vidurio ir vakarų dalis. Šias dalis atskiria Surchabo ir Kokčios upės. Vakarų Hindukušas pakankamai žemas, jo būdingas aukštis 3500-4000 m. Vidurio Hindukušas (aukštis iki 6059 m) plyti į rytus ir šiaurės rytus nuo Kabulo, jo pietiniai šlaitai ir Hinduradžo kalnagūbris sudaro Nuristano regioną. Rytų Hindukušas savo vakarinėje dalyje viršija 6 km aukštį, viršūnės padengtos gausiais ledynais. Toliau rytuose būdingi aukštikalnių plokščiakalniai, kurių aukštis apie 4 km. Žemiausia perėja Barogilis yra 3777 m aukštyje. Sniego riba driekiasi ~5000 m aukštyje. Aukščiausios viršūnės – Tirič Miras (7699 m) ir Nošakas (7492 m).
Kalnai sudaryti iš kristalinių skalūnų, marmuro, prekambro kvarcitų, paleozojaus klinčių, smiltainio, molio skalūnų, lavos horizontų. Yra akmens anglies, geležies, polimetalų rūdų, aukso, berilio, lazurito, barito, sieros, grafito, talko telkinių.
Šiauriniuose Hindukušo šlaituose būdingi efemerinių augalų, kiečių sąžalynai, kai kur auga pistacijos. Viduriniojoje juostoje būdingos skurdžios kalnų stepės su efemerinių krūmokšnių grupėmis. Aukštikalnėse vyrauja šaltosios dykumos ar sausos stepės. Drėgnesniuose pietrytiniuose šlaituose auga sausi lapus metančių medžių miškai su krūmų sąžalynais. Aukščiau, iki 2500 m – himalajinio tipo plačialapių miškai, iki 3300 m – spygliuočių (pušų, kedrų, kėnių) ar mišrieji miškai). Iki 3700 m aukščio plyti subalpinės pievos, o drėgnesnėse vietose – varpinių augalų plotai.
Išsiblaškymas
Išsiblaškymas – labai dažnas dėmesio nušokimas į nesvarbius ar neesminius išorinius dirgiklius. Tai gebėjimo susikaupti ir tikslingai veikti sutrikimas. Tai valingo dėmesio defektas, atsirandantis dėl nuovargio, motyvacijos stokos, somatinių sutrikimų (dažnai susijusių su mąstymo sutrikimais), konkuruojančių stiprių dirgiklių. Tie dirgikliai gali būti išoriniai (ateinantys per jutimo organus iš aplinkos) ir vidiniai (mintys, emocijos, vidiniai fiziniai poreikiai).
Išsiblaškymas būna funkcinis arba organinis.
Išsiblaškymo atmainos
Yra išskiriamos trys išsiblaškymo atmainos:
Pinilla
Pinilla − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pilypaitis
Pilypaitis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Pilypaitienė (ištekėjusi moteris) ir Pilypaitytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Piquet
Piquet − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Bartlaukis
Bartlaukis – kaimas pietinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 4 km į pietus nuo Varnių.
Buada
Buada – apygarda Nauru saloje, vienintelė neturinti priėjimo prie jūros. Plotas – 2,6 km², 980 gyventojų. Buadoje yra Buados lagūna.
Laguna del Sauce
Laguna del Sauce – didžiausia lagūna Urugvajuje Maldonado departamente, apie 12 km ilgio ir vidutiniškai 6 km pločio.
Lagūnoje leistinas burlenčių sportas, kitų ne motorinių vandens aparatų judėjimas.
Alberto ežeras
Alberto ežeras  – ežeras Ugandoje ir Kongo Demokratinėje Respublikoje, Didžiajame riftiniame slėnyje. Telkšo 619 m aukštyje virš jūros lygio. Ežero ilgis šiaurės-pietų kryptimi 160 km, plotis iki 30 km. Gylis siekia 58 m. Krantai daugiausia statūs, pietiniai – pelkėti. Į Alberto ežerą iš Viktorijos ežero atiteka Viktorijos Nilas, o iš Edvardo ežero – Semlikis. Šiaurėje išteka Alberto Nilas. Ežeras laivuojamas, vykdoma žvejyba. Pagrindiniai pakrančių miestai: Butiaba (Uganda), Kasenjis (Kongo DR).
Aleksandravas (Joniškis)
Aleksandravas – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Žagarės.
André Schürrle
André Horst Schürrle (g. 1990 m. lapkričio 6 d. Liudvigshafene prie Reino) – Vokietijos futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Premier League Fulham klubo ir Vokietijos rinktinės žaidėjas.
Karjerą pradėjo 2009 m. FSV Mainz 05 klube. Vėliau persikėlė į Bayer 04 Leverkusen. 2013 m. už £18 milijonų buvo parduotas Londono Chelsea klubui.
Nuo 2010 m. atstovauja Vokietijos rinktinei. Sužaidė daugiau nei 30 kartų. Dalyvavo UEFA Euro 2012 ir 2014 m. pasaulio čempionate.
Bijekcija
thumb|200px|Bijekcija. Bijekcija matematikoje – atvaizdis arba funkcija f atvaizduojanti aibę X į aibę Y taip, kad kiekvieną aibės Y elementą y atitinka tik vienas X aibės elementas x ir kiekvieną x atitinka tik vienas y: f(x) = y.
Kitais žodžiais sakant, funkcija yra bijekcija, jei ji yra injekcija ir siurjekcija.
Bijekcija vaidina svarbų vaidmenį matematikoje, pavyzdžiui, apibrėžiant izomorfizmo ir kitas su ja susijusias sąvokas.
Amūro įlanka
thumb|250px|Amūro įlanka (vakaruose)
Amūro įlanka  – vidinė įlanka Petro Didžiojo įlankos (Japonijos jūra) šiaurės vakarų pakrantėje.
Įlankos ilgis apie 65 km, plotis – nuo 9 iki 20 km, gylis iki 20 m. Įlankos pakrantėje yra Ščetininos kyšulys (мыс Щетининой).
Žiemą, nuo gruodžio galo iki kovo vidurio Amūro įlanka užšąla, bet ledo danga nežymi.
Įlankos pakrantėse išsidėstę:
Medukšta
Medukšta – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Alytaus, 1 km į pietus nuo Norgeliškių, Vaišupio miške, prie Medūkštėlės upelio. Stambus Alytaus kolektyvinių sodų kompleksas.
Lietuvos futbolo taurė 2008–2009 m.
Lietuvos futbolo taurė 2008–2009 m. – 20-asis nepriklausomos Lietuvos futbolo taurės turnyras. Visuose taurės varžybų etapuose, išskyrus pusfinalius, žaidžiamos tik vienerios rungtynės. Norą dalyvauti turnyre pareiškė 59 komandos.
I etapas (1/128 finalo)
I etape dalyvavo 38 komandos iš LFF II, III ir IV lygų.
II etapas (1/64 finalo)
II etape dalyvavo 19 pirmojo etapo porų nugalėtojų ir penkios LFF I lygos komandos – Utenos „Utenis“, Anykščių FK, Tauragės „Tauras“, Klaipėdos „Glestum“, Kauno „Jėgeriai“.
III etapas (1/32 finalo)
III etape dalyvavo 12 antrojo etapo porų nugalėtojų ir keturios LFF I lygos komandos – Kauno „LKKA ir Teledema“, Gargždų „Banga“, Jonavos „Lietava“, Pakruojo „Kruoja“. Rungtynės sužaistos iki 2008 m. liepos 10 d.
V etapas (aštuntfinalis)
V etape dalyvavo 8 komandos, nugalėjusios ketvirtajame etape. Burtai ištraukti rugsėjo 3 dieną, rungtynės vyko rugsėjo 17 d.
VI etapas (ketvirtfinalis)
VI etape dalyvavo 4 komandos, nugalėjusios penktajame etape, ir likusios A lygos komandos – Vilniaus „Žalgiris“, Panevėžio „Ekranas“, Marijampolės „Sūduva“, Kauno FBK.
Pusfinalis
Rungtynės vyko balandžio 8 ir balandžio 22 dienomis.
Finalas
2009 m. gegužės 16 d. įvyko finalo rungtynės.
Ameboidai
Ameboidai – organizmai ar ląstelės, kurie neturi pastovios kūno formos, sudaro pseudopodijų tipo kyšulius ir juda kaip amebos pseudopodijomis.
Terminu ameboidai vadinami:
Maženiai
Maženiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 16 km į pietryčius nuo Panevėžio. Seniūnaitijos centras. Vakariniame buvusio gatvinio kaimo gale šiaurės kryptimi teka upelis Alanta. Rytinėje Maženių kapinių pusėje teka dešinysis Alantos intakas – Gariava.
Pagrindinis Maženių kaimo elementas – tiesi kaimo gatvė (dabartinė Gluosnių g.), kuri buvo labai ilga (apie 2 km – beveik nuo Alantos upelio iki dabartinės Gluosnių g. galo). Pastatai gatvėje (tipinių sodybų iki šiol išlikę tik kelios – dauguma neišlikę, vakarinėje kaimo dalyje, už kryžkelės su Paparčių g. – neišlikę nei vienos) išdėstyti dviem eilėm, atsukti galu į gatvę.
Velingtonas (Anglija)
Velingtonas – miestas vakarinėje Anglijoje, į rytus nuo Telfordo. Per miestą eina Birmingamo-Šrousberio geležinkelis. Netoli miesto yra Vrekino kalva.
Maženiai
Prie Maženių kapinių stovi paminklas Lietuvos Nepriklausomybės 20-mečiui bei Lietuvos krikšto 550 metinėms (autorius – Makuckis), pastatytas 1938 m. už Maženių jaunimo paaukotas lėšas (prieškariu paminklas stovėjo kaimo centre, iš kur perkeltas prie kapinių ir taip išsaugotas).
Maženių seniūnaitijos teritorijoje, prie Skaistakalnio viensėdžio, esančio už 4 km į rytus nuo Maženių k., 1863–1864 m. įvyko keletas mūšių tarp 1863 m. sukilėlių ir caro kariuomenės. 1863–64 m. netoli gyvenvietės įvyko sukilėlių mūšiai su carinės Rusijos kariuomene. Mūšiuose žuvę sukilėliai (tarp jų, anot vietinių žmonių pasakojimų, perduodamų iš kartos į kartą – net 7 kunigai) palaidoti netoli Skaistakalnio viensėdžio, prie vietinės reikšmės kelio Maženiai–Raguva. Kapai 6 x 6 m dydžio, aptverti medine tvorele. Šalia 1971 m. pastatytas trijų stulpų stogastulpis (archit. V. Gabriūnas). Sukilėlių kapai – Lietuvos istorijos paminklas (IV 461).
Velingtonas (Anglija)
Istorija
1244 m. Velingtonui suteikta teisė rengti turgus. 1789 m. pastatyta nauja bažnyčia. XX a. pabaigoje Velingtonas priskirtas Telfordui.
Maženiai
Dešinėje to paties kelio pusėje, maždaug už 1 km nuo Sukilėlių kapų, Barsukalnyje, yra išlikę Lietuvos partizanų, aktyviai pokariu veikusių Maženių – Raguvos apylinkėse, bunkerio griuvėsiai. Partizanų gretose kovojo Maženių kaimo partizanas Bronius Kairys (žuvo 1949 m., palaidojimo vieta nežinoma; broliai ir motina buvo išvežti į Sibirą).
Istorija
Maženiai – atsirado po 1557 m. Žygimanto Augusto įvykdytos valakų reformos. Kaimo raidai didžiausią įtaką turėjo geografinė aplinka (lyguma), žemėvalda ir žemėnauda.
1812 m. parapijų atlase kaimas pavaizduotas išsidėstęs iš pietų į šiaurę. 1892 m. Kauno gubernijos gyvenamųjų vietų sąraše čia nurodyta gyvenvietė ir dvaras. Tą patį kartoja ir kiek vėlesnis lenkų geografinis žodynas. Vėliau apie dvarą žinių nebeaptinkama.
1902 m. kaime gyveno 319 žmonių, 1923 m. Maženiuose buvo 60 sodybų su 303 gyventojais. Pokariu Maženiai buvo kolūkio „Nauja vaga“ (1961–1963 m. Albinas Vaižmužis; po to – „Vilniaus“ kolūkio, ŽŪB „Maženiai“) centrinė gyvenvietė. Nuo 1932 m. veikė pradinė mokykla, 1949 m. reorganizuota į septynmetę, 1959–1977 m. – aštuonmetė mokykla (dabar šiame pastate – Maženių kaimo bendruomenės centras) su valgykla ir bendrabučiu tolesnių kaimų (Alančių ir kt.) vaikams. Po to iki 1987 m. veikė tik pradinė mokykla (dar buvo atgaivinta 1992–2000 m.). 1961 m. kaime buvo įsteigta biblioteka.
Zalvė
left|120px
Zalvė – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 5 km į pietryčius nuo Kriaunų, 3,5 km į šiaurės vakarus nuo Antazavės, Sartų regioniniame parke. Ilgis rytų – vakarų kryptimi 0,76 km, plotis iki 0,7 km. Altitudė 100 m. Didžiausias gylis siekia 5,3 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis; dubens šlaitai vidutinio aukščio, statūs. Kranto linija vingiuota nesmarkiai; krantai žemi, pietuose pelkėti - plyti Zalvės pelkė. Pakrantės miškingos - ežerą supa Bradesių šilelio ir Šilelio miškai. Šiaurės rytuose Zalvė sąsiauriu jungiasi su Sartų ežeru. Pietuose įteka Zalvės upelis (iš Duburio ežero).
Prie Zalvės pietuose įsikūręs Pakačinių kaimas, šiaurėje – Bradesių kaimas. Šiaurvakarine pakrante eina kelias, už jo stūkso Velikuškių II piliakalnis. Šiaurinėje pakrantėje yra Zalvės poilsiavietė. Pietiniu ir vakariniu krantu eina riba su Zarasų rajonu.
Pavadinimas Zálvė sėliškas, jį atitinka (< želvas 'žalias, žalsvas').
Šaltiniai
thumb|left|360px|Zalvės ežeras
Beta skilimas
thumb|β− skilimas [[atomo branduolys|atomo branduolyje.]]
Beta skilimas (β skilimas) – radioaktyvaus skilimo tipas, kurio metu iš atomo branduolio išspinduliuojama beta dalelė (elektronas arba pozitronas), pradinį nuklidą paverčiant to nuklido izobaru. Pavyzdžiui, neutrono beta skilimas paverčia jį protonu, išspinduliuojant elektroną kartu su antineutrinu. Arba, atvirkščiai, protonas paverčiamas neutronu, išspinduliuojant pozitroną su neutrinu.
β− skilimas
Jei susidaro elektronas, toks skilimas vadinamas β− skilimu (taip į protoną ir elektroną suskyla pavienis neutronas). Šioje reakcijoje dar susidaro anti neutrinas:
Šio skilimo metu kvarkas „žemyn“ skyla (ar transformuojasi) į lengvesnį kvarką „aukštyn“ ir W- bozoną. Bozonas tuojau pat skyla į elektroną ir neutriną.
β+ skilimas
β+ skilimo metu protonas, išspinduliuodamas pozitroną, virsta neutronu (susidaro ir neutrinas).
Beta spinduliuotės poveikis
Beta spinduliuotė prasiskverbia per suragėjusį odos sluoksnį į gyvus audinius ir gali smarkiai nudeginti odą. Oda pasidaro sausa, nagai trapūs. Spinduliuotė gali sukelti odos vėžį. Spinduliuotei labai jautrios akys.
Mojeras
Didžiausias intakas – Mojerokonas. Užšąla spalį, atitirpsta gegužės pabaigoje. Poplūdis tęsiasi nuo gegužės iki rugpjūčio. Žemupys laivuojamas nedideliais laivais.
Baltarusija olimpinėse žaidynėse
Baltarusija olimpinėse žaidynėse kaip nepriklausoma valstybė dalyvavo devynis kartus.
Didysis kanjonas
thumb|right|300px|Didysis Kanjonas Didysis kanjonas – stačių šlaitų tarpeklis Arizonos valstijoje, JAV. Didžioji dalis tarpeklio užimamo ploto priklauso Didžiojo kanjono nacionalinio parko teritorijai. Tarpeklį išgraužė Kolorado upė bei jos intakai per daugiau kaip 6 milijonus metų. Kanjono gylis – apie 1600–2000 m, ilgis 446 km, o plotis kinta nuo 6,4 iki 29 km.
Priešistoriniais laikais Didžiojo kanjono apylinkėse gyveno indėnai, kurie statydavosi gyvenvietes pačiame tarpeklyje bei jo urvuose. Laikoma, kad pirmasis Didįjį Kanjoną išvydęs europietis buvo García López de Cárdenas, lankęsis čia 1540 m.
Panika
Panika – ūmus potraukis bėgti ir slėptis, susidūrus su neišvengiamu pavojumi. Panika pasireiškia staigia ir stipria baime, kuri užvaldo ar užgožia mąstymą, dažnai apima visą grupę žmonių ar gyvūnų. Panika paprastai atsiranda katastrofinėse arba kitose grėsmingose, žiauriose situacijose (apiplėšimas, įsilaužimas, susišaudymas), kurios sukelia pavojų panikos veikiamų žmonių ar gyvūnų sveikatai, gerovei. Panika gali būti vadinamas intensyvus ir ūmus nerimas.
Žodis panika kilęs nuo graikų k. žodžio panikon, reiškiančio priklausantis Panui, nes šis graikų dievas paslaptingais garsais miškuose ir laukuose neva galėjo sukelti didelę, nepagrįstą baimę bandoms, minioms ar pavieniams žmonėms apleistose vietose.
Algis Strelčiūnas
Algis Strelčiūnas (g. 1960 m. rugsėjo 7 d. Vilniuje) – inžinierius – mechanikas, Lietuvos ir Vilniaus miesto savivaldybės visuomenės bei politinis veikėjas.
Biografija
Baigė Vilniaus 34-ąją vidurinę mokyklą. 1975–1979 m. mokėsi Vilniaus politechnikume, įgijo autotransporto eksploatacijos specialybę. Po tarnybos armijoje 1981 m. įstojo į Vilniaus inžinerinio statybos instituto Mechaninės technologijos fakultetą. Mokėsi ir dirbo mechaniku Vilniaus autotransporto įmonėje Nr. 1. 1987 m. baigė institutą, automobilių ir autoūkio inžinierius – mechanikas.
Nuo 2012 m. Seimo narys.
2011–2012 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Vienas iš Lietuvos savivaldybių seniūnų asociacijos steigimo iniciatorių, nuo 2001 m. šios asociacijos vicepirmininkas, nuo 2005 m. asociacijos pirmininkas.
Prasidėjus Atgimimui aktyviai įsitraukė į Sąjūdžio veiklą, su bendraminčiais įkūrė Sąjūdžio grupę, tapo jos įgaliotiniu. Nuo 1995 m. Tėvynės sąjungos narys, Lazdynų skyriaus grupės seniūnas. Vilniaus miesto Raudonojo Kryžiaus valdybos narys, bendruomenių steigimo pradininkas. Jo iniciatyva įsteigta visuomeninė taryba prie seniūnijos, įkurta bendruomenė, leidžianti laikraštį „Lazdynų žiedas“.
Žmona Regina. Vaikai Gediminas ir Agnė.
Skidlius
Skìdlius  – miestas vakarų Baltarusijoje, Gardino srityje, 25 km į pietryčius nuo Gardino. Per miestą eina Gardino–Lydos magistralė, plentai į Mastus ir Druskininkus, Gardino–Mastų geležinkelis. Maisto pramonė.
Will Forte
Orville Willis „Will“ Forte IV (g. 1970 m. birželio 17 d. Alamedos apygardoje, Kalifornijoje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių aktorius, komikas ir scenaristas. Vaidina daugiausiai televizijoje.
Skidlius
Istorija
XIX a. buvo miestelis, Gardino apskrities Skidliaus valsčiaus centras. XX a. pirmojoje pusėje net 80 proc. Skidliaus gyventojų sudarė žydai. 1974 m. Skidliui suteiktos miesto teisės.
Will Forte
Will Forte geriausiai žinomas iš NBC televizijos šou „Saturday Night Live“, kuriame buvo vienas iš laidos aktorių. Šou dirbo aštuonerius metus (2002–2010). Atliko pagrindinį vaidmenį filme „MacGruber“ (2010). Situacijų komedijoje „30 Rock“ (2006–2013) aktorius yra atlikęs pagrindinės serialo personažės Dženos Maroney vaikino Paul L’Astnamé vaidmenį. Vaidino keliolikoje serijų.
Vileišiškiai
Vileišiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Kupreliškio, prie kelio. Per kaimą teka Apaštėlė, vakaruose dunkso Salamiesčio miškas.
Klaišiškiai
Klaišiškiai – kaimas pietinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietus nuo Varnių.
Audrakampis
left|120px
Audrakampis – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Rokiškio rajone, apie 3,5 km į pietus nuo Kriaunų. Viena iš Sartų ežero šakų. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 3,4 km, plotis – iki 0,5 km. Altitudė 99,8 m. Vakarinis krantas užpelkėjęs, žemas, kiti krantai aukštoki, apaugę medžiais. Į vakarus telkšo žuvininkystės ūkio tvenkiniai. Rytuose susijungia su Sartų ežero su pagrindine dalimi (Šventosios upės baseinas). Aplinkui daugiausia plyti dirbami laukai.
Įsikūrę šie kaimai: Ragava, Anapolis, Margėnai ir Kriugiškis.
Lenkčiai I
Lenkčiai I – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės rytus nuo Eržvilko. Pro kaimą teka Upė (Šešuvies intakas). Ties kaimu kertasi keliai ir. Greta, kitapus kelio, įsikūrę Lenkčiai II.
José Manuel Rey
Chosė Manuelis Rėjus (José Manuel Rey; g. 1975 m. gegužės 20 d.) – Venesuelos futbolininkas, buvęs Venesuelos rinktinės gynėjas.
Rinktinė
žaidė nuo 1999 m. Su rinktine dalyvavo 6 Copa America čempionatuose.
Darijus III
thumb|250px|Darijus III [[Graniko mūšis|Graniko mūšyje (mozaika iš Pompėjos)]]
Darijus III (380–330 m. pr. m. e.) – paskutinis Persijos Achemenidų dinastijos karalius, valdęs 336–330 m. pr. m. e. Nuverstas Aleksandro Didžiojo per jo užkariaujamąjį žygį į Persiją.
336 pr. m. e. Makedonijos karalius Pilypas II Korinto lygos buvo įgaliotas kaip hegemonas pradėti šventąjį keršto karą prieš Persiją už Atėnų šventyklų išniekinimą ir sudeginimą per Antrąjį Persijos karą. Jis pasiuntė avangardines pajėgas, vadovaujamas generolų Parmeniono ir Atalo „išlaisvinti“ graikus, kurie buvo valdomi persų. Jiems užėmus graikų miestus Azijoje nuo Trojos ir Meandro upės, Pilypas II buvo nužudytas ir jo žygis sustabdytas, kol jo įpėdinis sustiprins savo valdžią Makedonijoje ir likusioje Graikijos dalyje.
334 m. pr. m. e. pavasarį Aleksandras Didysis (Makedonietis), kurį Korinto lyga patvirtino hegemonu, permetė per Dardanelus graikų kariuomenę į Mažąją Aziją ir sumušė skaičiumi didesnę persų kariuomenę ties Graniku. 333 m. pr. m. e. Darijus III pats patraukė į mūšį su graikais, bet jo žymiai didesnė kariuomenė buvo apeita iš krašto ir sumušta Isos mūšyje. Darijus III buvo priverstas bėgti, palikęs savo kovos vežimą, stovyklą ir šeimą, kurie pateko į Aleksandro Didžiojo rankas. 331 m. pr. m. e. Darijaus III sesuo – žmona Statira, su kuria buvo gerai elgiamasi, mirė nelaisvėje, greičiausiai per gimdymą. Tų pačių metų rugsėjį Aleksandras Didysis atmetė Darijaus taikos pasiūlymus ir dar kartą sumušė jo kariuomenę Gaugamelos mūšyje. Mūšio metu buvo užmuštas Darijaus kovos vežimo važnyčiotojas ir karalius iškrito iš vežimo. Persų kariuomenėje kilo panika, nes kariai pagalvojo, kad karalius žuvo.
Darijus III pabėgo į Ektabaną, kur pradėjo rinkti ketvirtą kariuomenę, tuo tarpu Aleksandras Didysis užėmė Babiloną, Sūzus ir Persijos sostinę Persepolį.
Vėliau Darijus III pabėgo į Baktriją, bet vėliau buvo savo palydovų paimtas į nelaisvę ir mirtinai sužeistas paliktas kelyje, kur jį jau mirusį surado ir palaidojo Aleksandras Didysis.
Ščetininos kyšulys
Ščetininos kyšulys  – kyšulys Amūro įlankos (Japonijos jūra) pakrantėje. Koordinatės 43°05′ š.pl. 131°51′ r.ilg.
Tiltelis (reikšmės)
Žodis tiltelis reiškia:
Ščetininos kyšulys
Kyšulys gavo šį pavadinimą 2006 m. spalio 20 d. Suteikiant šį pavadinimą buvo pagerbta tolimojo plaukiojimo kapitonė Ana Ščetinina. Ragas yra Vladivosotoko miesto teritorijoje, Fiodorovo užutėkyje, netoli admirolo Nevelskio vardo Jūrų valstybinio universiteto, kuriame daug metų dėstė A. Ščetinina.
Iki tol kyšulys buvo bevardis.
Pakaspijo žemuma
miniatiūra|250px|Pakaspijo žemuma ir šiaurinė [[Kaspijos jūra|Kaspijos jūros dalis iš kosmoso.]] Pakaspijo žemuma  – tektoninė dubuma, besidriekianti aplink šiaurinę Kaspijos jūros dalį Rusijoje ir Kazachstane. Plotas ~200 000 km². Šiaurėje riboja Bendrasis Syrtas, vakaruose – Pavolgio aukštuma ir Jergeniai, rytuose – Ustiurtas ir Pauralės plynaukštė. Aukščiausia vieta siekia 149 m, o pietinė dalis plyti žemiau pasaulinio vandenyno lygio (-28 m).
Būdingas lygus, lėkštai link Kaspijos besileidžiantis paviršius su atskiromis aukštumomis – Indero kalnais, Didžiuoju Bogdo, Mažuoju Bogdo ir kitais. Žemumą kerta Volgos, Uralo, Kumos, Tereko upės. Nedidelės upės (Didysis Uzenis, Mažasis Uzenis, Uilas, Sagizas) vasaromis išdžiūsta, ar susiskaido į ežerėlius. Gausu druskos ežerų (Baskunčiakas, Eltonas ir kt.).
Klimatas subtropinis, žemyninis. Sausį vidutinės temperatūros svyruoja nuo -14 °C iki -8 °C pakrantėje, vasarą – 22-23 °C. Kritulių nuo 150–200 mm pietryčiuose iki 350 mm šiaurės vakaruose. Dažni sausvėjai. Šiaurėje auga varpinių-kiečių stepės, kitur vyrauja pusdykumės ir dykumos (Ryno smėlynai). Vietomis yra smėlio kopų.
Aleksandravas (Marijampolė)
Aleksandravas – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km nuo Trakiškių.
Chaibero perėja
Chaibero perėja (PS د خیبر درہ (Rotali Xyber), ) – kalnų perėja, jungianti Afganistaną ir Pakistaną. Yra Spingharo kalnagūbryje, 1070 m aukštyje. Ilgis 53 km, plotis 15-130 m. Aukščiausias perėjo taškas yra Pakistano teritorijoje, 5 km iki sienos.
Perėja prasideda nuo Pakistano miesto Džamrudo (491 m), apie 15 km į vakarus nuo Pešavaro. Perėja nutiestas geležinkelis, einantis nuo Pakistano pusės link sienos, taip pat Pešavaro-Kabulo automobilių kelias. Kelias tęsiasi 48 km iki Afganistano miesto Torchamo, kur perėja baigiasi. Kelią britai nutiesė 1879 m., o geležinkelio atšakos nuo Džamrudo iki Landikotalo tiesimas užtruko 6 m. ir buvo pabaigtas 1925 m.
Chaibero perėja žinoma nuo gilios senovės, šia perėja ėjo šilko kelias, tai buvo svarbiausia jungtis tarp Centrinės ir Pietų Azijos. Šia perėja žygiavo Aleksandro Makedoniečio, Čingischano armijos, pro Chaibero perėją į Pietų Aziją veržėsi musulmonų kariuomenės, tiurkų ordos. Britų imperijos valdymo Indijoje laikotarpiu Chaibero perėja naudotas trijuose karuose su Afganistanu 1838-42, 1878-80 ir 1919 m. Perėjos šlaituose išsidėstę paminklai ir fortai, kuriuos britai pastatė tuo laikotarpiu.
Kenny Dalglish
230 px|thumb|right
Kenneth Mathieson „Kenny“ Dalglish (g. 1951 m. kovo 4 d. Glazge) – buvęs škotų futbolininkas ir treneris.
Dalglišas yra daugiausiai kartų Škotijos rinktinėje žaidęs (102) ir daugiausia įvarčių (30) įmušęs žaidėjas kartu su Dennis Law.
1991 m. tapo Blackburn Rovers treneriu, kuris padėjo klubui pakilti iš antrojo diviziono į Premier lygą, kurią 1995 m. laimėjo. 1997 m. persikėlė į Newcastle United FC. 1999 m. buvo paskirtas Celtic FC klubo futbolo direktorium. Po dvidešimties metų pertraukos 2011 m. sausio 9 d. buvo paskirtas Liverpool FC vyr. treneriu iki sezono pabaigos.
Celtic FC
Škotijos futbolo lygos pirmasis divizionas
Škotijos lygos taurė
Liverpool FC
Futbolo lygos pirmasis divizionas
FA Taurė
Aivas
Vietos ypatybės
Didžioji Nauru pramonės dalis yra Aive. Čia taip pat yra :
Kenny Dalglish
Liverpool FC
Anglijos lygos taurė
Aivas
Vietos ypatybės
Anksčiau čia veikė Aivo pradinė mokykla.
Kenny Dalglish
Liverpool FC
UEFA Čempionų lyga
Europos Supertaurė
FA Community Shield
Blackburn Rovers FC
Premier League
Football League Championship
Australazija
thumb|right|240px|Australazija Australazija – regionas, kuriam priklauso Australija, Naujoji Zelandija, Naujoji Gvinėja, Melanezija ir Malajų salynui priklausančios Sulavesio ir Lomboko salos. Rečiau prie Australazijos priskiriama ir Mikronezija bei Polinezija. Šis terminas buvo sugalvotas 1756 metais, jo autorius Šarlis de Brosas. Terminas kartais vartojamas apibrėžti tik Australijai ir Naujajai Zelandijai.
Politiškai ir kultūriškai sąvoka menkai sieja regiono šalis, nes nors Australija ir Naujoji Zelandija yra sociologiniu požiūriu panašios, tačiau kitos regiono valstybės labai skiriasi. Geografiniu požiūriu sąvoka labiau vykusi, nes regionas turi daug bendrumų, pvz., sterbliniai gyvūnai bei augalai. Pagal bioįvairovės skirtumus, geriausiai Australaziją nuo Pietryčių Azijos skiria taip vadinama Voliso linija (žiūrėti į pav.).
thumb|240px|[[Voliso linija žemėlapyje]] thumb|240px|Australazijos ribos pagal [[Biologinė įvairovė|bioįvairovės bendrumą]] thumb|240px|[[Okeanija|Okeanijos regionai: Naujoji Zelandija priskiriama ir prie Australazijos ir prie Polinezijos. Malajų salynui priklausančios Sulavesio ir Lomboko salos patenka prie Australazijos bioregiono]]
Pravda (žurnalas)
thumb|right|180px|Žurnalo viršelis, 2009 m. Pravda − mėnesinis nemokamas žurnalas, platinamas 35 tūkst. tiražu Lietuvoje (Vilniuje, Kaune, pajūryje, Panevėžyje, Šiauliuose, Alytuje, Marijampolėje). Žurnalas įkurtas 2004 m. buvusių žurnalo „K“ redaktorių Kristupo Saboliaus ir Tomo Ramanausko. Pirmasis numeris pasirodė 2004 m. lapkričio 18 d.
„Pravda“ − tai miesto gidas apie gyvenimo būdą, kultūrą, stilių, personažus. Kiekvienas žurnalo numeris turi savo temą. „Pravda“ kas mėnesį ženklią turinio dalį skiria „Mėnesio tiesai“.
Kelerius metus žurnalas rengia „Pravda“ naujokų apdovanojimus, kuriuose įvertina naujus kūrėjus, projektus ir įvykius muzikoje, kine, literatūroje, internete, laisvalaikio ir socialinėse sferose. Nuo 2005 m. rengtas trumpametražių filmų festivalis „Pravda viena minutė“.
Megučioniai
Megučioniai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Linkuvos, šalia buvusio siaurojo geležinkelio linijos. Greta kaimo – Linkuvos geomorfologinis draustinis.
Istorija
1950–1963 m. buvo Megučionių apylinkės centras.
Gomaliai
Gomaliai – kaimas pietinėje Telšių rajono savivaldybės dalyje, 5 km į pietus nuo Varnių.
Šatrijos Ragana
thumb|[[Židikų koplyčia|Rašytojos Marijos Pečkauskaitės – Šatrijos Raganos koplyčia Židikų kapinėse, Mažeikių raj. (Architekto Jono Muloko projektas)]] thumb|right|Rašytojos memorialinis muziejus [[Židikai|Židikuose]] thumb|left|Namas, kuriame nuo 1915 iki mirties gyveno rašytoja thumb|right|M. Pečkauskaitės kapas [[Židikų koplyčia|Židikų koplyčios rūsyje]] Marija Pečkauskaitė – Šatrijos Ragana (1877 m. kovo 8 d. Medingėnuose – 1930 m. liepos 24 d. Židikuose) – lietuvių rašytoja.
Egidijus Majus
Egidijus Majus (g. 1984 m. sausio 5 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidė centro gynėjo pozicijoje.
2010 m. rugsėjo 18 d. sudarė dvejų metų kontraktą su Panevėžio „Ekrano“ klubu, tačiau jam nepavyko įsitvirtinti klube, todėl 2011 m. sausio 10 d. pasirašė penkių mėnesių sutartį su Irano Teherano miesto „Steel Azin“ klubu.