cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hengša
Populiariojoje kultūroje
Hengša yra viena pagrindinių vietovių 2011 m. kompiuteriniame žaidime „Deus Ex: Human Revolution“, kur ji vaizduojama kaip didžiulė metropolija.
FK Naša Kompaniâ
Astanos „Naša Kompaniâ“ – buvęs Kazachijos futbolo klubas iš Astanos. Prijungtas prie Ekibastuzec Ekibastuz klubo.
Pinčbekas
Pinčbekas  – miestelis rytų Jungtinėje Karalystėje, Anglijoje. Žymus savo maisto apdirbimo ir transporto pramone. Įsikūręs apie 3 kmnuo Spoldingo miesto.
Istorija
Miestelyje stovi istorinė Pinčbeko Šv. Marijos bažnyčia, kuriai suteiktas I lygio istorinio architektūrinio paveldo statusas.
1882 m. atidaryta Pinčbeko traukinių stotis.
Demografija
Miestelyje daug imigrantų iš Rytų Europos, taip pat ir Lietuvos.
Lietuvos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Lietuvos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Pirmenybės vyko 4 lygose. SFL lyga yra savarankiškas darinys, nepavaldus nei LFF, kurios rengia I ir II lygmens varžybas, nei apskričių federacijoms, kurios rengia III ir IV lygmens varžybas.
A divizionas
Po pirmojo rato iš turnyro pasitraukė Triobet Kaunas.
B divizionas
Iš pradžių turnyre ketino dalyvauti Viči Kaunas, tačiau atsisakė. Lifosa-2 Kėdainiai žaidė tik II rate.
Marijampolės apskritis
„Ipukis“ žaidė tik I rate.
Vilniaus apskritis
16 komandų pavasarį žaidė vieno rato sistema. 8 pajėgiausios A grupėje kovojo dėl aukščiausių vietų, o likusios žaidė B grupėje.
B grupė
Snoras Vilnius ir Orša Vilnius pasitraukė iš varžybų po I rato.
Papildomos rungtynės dėl 9-osios vietos:
SFL
Vilniaus ir apylinkių komandos kovojo Ergo divizionuose, Klaipėdos, Alytaus ir Šakių klubai – atskirose lygose.
Alytaus divizionas
Prienų KKSC žaidė tik II rate.
Klaipėdos divizionas
„United“ ir „Varšas-Alnis“ žaidė tik I rate.
Chennai City FC
Chennai City FC – Indijos futbolo klubas iš Čenajaus, 2018 m. persikėlęs į Kojamputūrą.
Pasiekimai
Ekipa 2018/2019 m. sezone tapo Indijos čempione.
Istorija
Klubas įkurtas 1946 m. ir tuo metu vadinosi Netaji Sports Club.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Oranžinė ir sidabrinė spalvos.
Kairiarankystė
Kairiarankystė – naudojimasis daugiau kairiąja ranka nei dešiniąja. Tai priklauso nuo to, kuris smegenų pusrutulis vyrauja. Jei vyrauja dešinysis pusrutulis, žmogus dažniau naudojasi kaire ranka.
Kairiarankystė dažniausiai būna įgimta, kartais įgyta (pavyzdžiui, po traumos, kuri suluošino dešinę ranką). Kairiarankiui išmokus naudotis daugiau dešine ranka, būna slaptoji kairiarankystė. Ją galima nustatyti pagal didesnę kairiąją plaštaką, platesnius jos nagus bei kitus požymius. Fiziniu ir psichiniu vystymusi kairiarankis vaikas neatsilieka nuo dešiniarankio. Bandymai prievarta padaryti vaiką dešiniarankiu gali jam pakenkti. Rašyti dešine ranka kairiarankis įpranta be didelių sunkumų.
Ila (Nigerija)
Ila arba Ila-Orangunas  – miestas pietvakarių Nigerijoje, Osuno valstijoje, į šiaurės rytus nuo Ošogbo. Prekyba apylinkėse auginamų aliejinių palmių vaisiais, kakava, citrusiniais vaisiais, bananais. Spaudžiamas palmių aliejus, apdirbama mediena.
Dauguma Ilos gyventojų – jorubai (igbominai).
Istorija
Iki 1991 m. Ila priklausė Ojo valstijai.
1947 m. BAA naujokų birža
Naujokų birža buvo surengta 1947 m. liepos 1 d., prieš 1947–1948 m. sezoną. Likusios devynios BAA komandos ir iš Amerikos krepšinio lygos prisijungusi Baltimorės „Bullets“ komanda paeiliui pašaukė JAV koledžų krepšininkus mėgėjus.
Pirmuoju šaukimu pasirinktas Clifton McNeely, kaip ir daug kitų biržos krepšininkų, nežaidė lygoje.
Pelyšos II
Pelyšos II – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 8 km nuo Surdegio.
Gøtu Ítróttarfelag
Gøtu Ítróttarfelag – buvęs Farerų futbolo klubas iš Nordragiotos.
The Legend of Zelda: Skyward Sword
Žaidimas buvo palankiai įvertintas kritikų: 93 balų iš 100 vidurkiu pagal metacritic.com svetainės suvestinę, ir jo pardavimai vertinami daugiau nei 4 mln. išplatintų kopijų. 2016 m. išleista žaidimo adaptacija „Wii U“ konsolei.
Apie žaidimą
„Skyward Sword“ buvo išleistas 2011 m. lapkritį „Nintendo Wii“ konsolei pasauliniu mastu. Tradiciškai serijos žaidimams, žaidėjas žaidžia valdydamas herojų žaliais drabužiais su kardu ir skydu. Žaidimo eiga apima kovas su įvairiais monstrais, trofėjų ir raktų ieškojimus, šalutinių misijų vykdymą, galvosūkių sprendimus 3D kompiuterinės grafikos aplinkoje. Esamose parduotuvėse herojus gali tobulinti ginklus, pirkti atstotamąsias porcijas. Dialogai su kitais veikėjais vaizduojami teksto languose.
Gøtu Ítróttarfelag
Istorija
Klubas įkurtas 1926 m. Ilgą laiką žaidė aukščiausioje lygoje.
The Legend of Zelda: Skyward Sword
Apie žaidimą
Žaidimo mechanika yra susieta su „Wii“ konsolės judesiui jautriais valdikliais. Dešinėje rankoje laikydamas Wii Remote Plus valdiklį (arba Wii Remote su įmontuotu Wii Motion Plus) žaidėjas imituoja kardo judesį, o kairėje rankoje laikydamas Nunchuk − skydo judesį. Žaidime įvestos naujovės, nebuvusios kituose serijos žaidimuose: ištvermės limitas, kuris išsenka herojui spurtuojant, laikantis už atbrailų rankomis ar stumiant dėžes. Išsekus šiam limitui herojus trumpai negali padaryti beveik nieko (pavargsta). Kita naujovė yra skydo susidėvėjimo limitas − jam išsekus reikia įsigyti naują skydą.
Gøtu Ítróttarfelag
Istorija
1983 m. pirmą kartą iškovojo šalies futbolo taurę; tais pačiais metais pirmą kartą tapo čempionais.
The Legend of Zelda: Skyward Sword
Žaidimo priešistorė
„Skyward Sword“ chronologiškai yra anksčiausia „The Legend of Zelda“ žaidimų dalis. Pasaulį sukūrusios dievybės jame paliko paslaptingą galios artefaktą, kurį užvaldęs, pasak legendos, galėtų įgyvendinti savo norus. Ši galios artefaktą saugojo deivė, pasaulio gyventojų globėja. Demonai sukilo, kad užvaldytų šį artefaktą. Deivė surinko išlikusius žmones ir kartu su žemės dalimi iškėlė aukštai juos į dangų, kad nepasiektų demonai, bei atskyrė skraidančias salas nuo žemės neperskrendamų debesų sluoksniu. Žemės paviršiuje vykusį mūšį prieš demonus visgi laimėjo deivė ir likę pasaulio gyventojai, tačiau salos su žmonėmis liko danguje. Jose deivė paliko savo stebuklingą kardą ir pati paliko pasaulį. Per šimtus metų tiek istorija, tiek žemės paviršius dangaus gyventojams virto tik legenda.
Pagrindiniai veikėjai
thumb|right|260px| Girahimo ir Link kovos scena
Gøtu Ítróttarfelag
Istorija
2008 m. susijungė su kitu klubu (LÍF Leirvík) ir buvo suformuotas naujas klubas žinomas kaip Víkingur Gøta.
Pasiekimai
Šaltiniai:
Albin Pelak
Albinas Pelakas (g. 1981 m. balandžio 9 d.) – buvęs Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, rungtyniavęs Bosnijos ir Hercegovinos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 2002–2005 m.
Bainos valsčius
Bainos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Baina.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1926 m. perduotas Breslaujos apskričiai.
Dailidėnų apylinkė
Dailidėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eitminiškių apylinkės, Minkelių apylinkės, Piliakalnio apylinkės ir Varniškių apylinkės.
Grąžtelių apylinkė
Grąžtelių apylinkė (arba Gružtelės apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paberžės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eitminiškių apylinkės.
2017–2018 m. Kataro diplomatinė krizė
'''2017–2018 m. Kataro diplomatinė krizė''' prasidėjusi kelioms šalims staiga nutraukus diplomatinius ryšius su Kataru 2017 metų birželį. Saudo Arabija, Egiptas, Jungtiniai Arabų Emyratai ir Bahreinas iš Kataro atšaukė savo ambasadorius, šiai šaliai uždarė savo sienas ir perspėjo savo piliečius iš jos išvykti.
Churchill Brothers SC
Churchill Brothers SC – Indijos futbolo klubas iš Margao (Goa).
2017–2018 m. Kataro diplomatinė krizė
Reikalavimai Katarui
2017 metų birželio 22 dieną Saudo Arabija, Jungtiniai Arabų Emyratai, Egiptas ir Bahreinas pareiškė savo 13 reikalavimų Katarui:
Liepos 5 d. reikalavimai pakeisti šešiais bendrais principais, daugiausiai susijusiais su kova su terorizmu, bet liepos 30 d. 13 reikalavimų grąžinti vėl.
Churchill Brothers SC
Istorija
Klubas įkurtas 1988 m. kaip Varca Club.
1989 m. persivadino ir tapo Brothers sporting Club. Vėliau jį įsigijo Čerčilis Alemao ir radosi naujas pavadinimas Churchill Brothers.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Raudona spalv.
Poškonių tvenkinys
Poškonių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Šalčininkų rajone, 7 km į šiaurę nuo Dieveniškių miestelio, Poškonių kaimo pietiniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Gaujos upę (Nemuno intakas) 99,8 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 1,3 km, plotis – iki 0,42 km. Altitudė 186 m. Krantai daugiausia aukšti, šiaurėje ir rytuose apaugę medžiais ir krūmais. Tvenkinio šiaurinę dalį skersai kerta kelias. Pietrytinėje pakrantėje stūkso miškas. Priešsroviui į rytus ant bevardžio upelio yra 2,9 ha tvenkinys. Šalia įsikūrę kaimai: Padvarės, Lastaučikai, Didžiuliai. Rytinėje pakrantėje įrengtas paplūdimys.
Tvenkinys įrengtas 1977 m.
Peliūnai
Peliūnai – kaimas Elektrėnų savivaldybėje, 1 km nuo Pastrėvio, prie Elektrėnų marių.
Viatskije Polianai
Viatskije Polianai  – miestas Rusijoje, Kirovo srities pietuose, prie Viatkos upės; rajono centras. Geležinkelio stotis. Veikia mašinų gamykla „Molot“, kurioje gaminami ginklai, taip pat veikia mėsos kombinatas, gaminami baldai, yra sviesto gamykla.
Yra 1596 m. pastatytas soboras, stačiatikių vyrų ir moterų vienuolynai, istorijos muziejus, kultūros namai, G. Špagino namas-muziejus.
Istorija
Iki XVI a. dabartinio miesto vietoje buvo udmurtų kaimas. Viatskije Polianai rašytiniuose šaltiniuose minimi nuo 1595 m., kaip Viatkos vienuolyno valda. 1914 m. gyvenvietę pasiekė geležinkelis. 1938 m. tapo miesto tipo gyvenviete, o 1942 m. į Viatskije Polianus evakuota Zagorsko ginklų gamykla, tuo pačiu suteiktas miesto statusas.
Baisogalos geležinkelio stotis
Baisogalos geležinkelio stotis – geležinkelio stotis Radviliškio rajone, Baisogalos miestelyje, Vilnius–Klaipėda geležinkelio linijoje tarp Kėdainių ir Radviliškio. Stotį sieja automobilių keliai, ir. Čia atvyksta keleiviniai ir krovininiai traukiniai. Geležinkelio stotis praradusi savo buvusią svarbą – du kartus per savaitę keleivius teveža vienas traukinys Kaunas–Šiauliai, be to, nepatogiu laiku.
miniatiūra|left|Stoties kiemas miniatiūra|left|Vandentiekio bokštas prie stoties, 2019 m. (be stogo dangos) miniatiūra|left|2018 m. stoties prieigose pasodintas [[Lietuvos Respublikos šimtmetis|Lietuvos 100–mečio parkas]] Baisogalos geležinkelio stoties istorinių statinių kompleksas, užimantis 4731 m² plotą, nuo 2006 m. įrašytas į Kultūros vertybių registrą, yra regioninės reikšmės inžinerinis paminklas. Kompleksą sudaro geležinkelio stoties dviaukštis keleivių namas, stoties vandentiekio bokštas, stoties rampa. Stotis ir vandentiekio bokštas išdėstyti dešinėje geležinkelio ruožo Radviliškis–Gūdžiūnai pusėje, orientuoti lygiagrečiai su peronu.
Istorija
1871 m. rugsėjo 4 d. atidarius Kauno-Liepojos geležinkelio liniją, šiame krašte buvo pastatyta stotis, gavusi pavadinimą nuo Baisogalos bažnytkaimio, buvusio už kelių kilometrų. Tai buvo III klasės geležinkelio stotis, tarp Dotnuvos GS ir Radviliškio GS (23 varstai). Netrukus netoli naujosios stoties susikūrė nauja gyvenvietė – antroji Baisogala, dabar vadinama Baisogalos priestočiu. I pasaulinio karo išvakarėse Priestotyje jau buvo apie trisdešimt namų, kelios krautuvės, lentpjūvė. 1915 m. Baisogalą užėmus kaizerinės Vokietijos kariuomenei, rusai, pasitraukdami iš stoties, į Rusijos gilumą deportavo geležinkelių personalą, susprogdino tiltus, sugriovė kelius. Vokiečiai geležinkelį atgaivino 1916 m. – susiaurino kelio vėžę, paklojo vienbėgį kelią, o 1917 m. gruodžio 15 d. baigė antrojo kelio tiesimą. Tuomet traukinių pralaidumas pakilo iki 72 traukinių porų per parą.
Lietuvių perimta stotis buvo stipriai nuniokota, neveikė vandentiekis, todėl geležinkelininkams teko gerokai paplušėti. Tik 1924 m. baigtas kapitalinis stoties keleivių namo remontas. Po trejų metų laikraščio „Sąsieka“ korespondentas rašė, kad pirmame aukšte buvo stoties patalpos, antrame aukšte gyveno stoties viršininkas ir traukinių kontrolierius, kiti stoties tarnautojai (1 stoties viršininko padėjėjas ir 4 iešmininkai) gyveno fligeliuose kartu su keliais kelių tarnybos tarnautojais. Ankštas patalpas turėjo stoties budėtojas. Stotyje buvo bufetas. Baisogalos stotis buvo IV klasės ir komerciniu atžvilgiu veikė gerai. Stoties vagonų apyvartą daugiausia sudarė miško medžiaga (apie 1500 vagonų per metus). Be to, dar iš stoties buvo išsiunčiama apie 50 vagonų javų (daugiausia iš Komaro ir Jagmino dvarų) ir kasdien 25 bidonai pieno (į Kauną ir Kėdainius). Į stotį daugiausiai ateidavo vagonai su trąšomis (per metus apie 40 vagonų). Keleivių iš Baisogalos stoties važiavo nedaug, nes stoties rajone buvo daugiausia dideli miškai, stotis buvo per toli nuo didžiųjų miestų.
Dvarininkas Vladislovas Komaras, gyvenęs Baisogalos dvare, geležinkeliu išsiųsdavo javus, gaudavo savo reikmėms reikalingas prekes. Ponia Komarienė su dukterimis traukiniu vykdavo į Kauną, kur apsistodavo savo prabangiame bute ir dalyvaudavo kultūriniame miesto gyvenime. Automobiliu arba karieta parveždavo į dvarą traukiniais atvykdavusius svečius ir juos vėl išlydėdavo į stotį.
Olga Lomonosova
Olga Lomonosova (}, g. 1978 m. kovo 18 d. Donecke) – Ukrainos-Rusijos aktorė.
Baisogalos geležinkelio stotis
Istorija
Stoties vandens bokštas vandenį pumpavo iš Kiršino upelio, nuo kurio buvo iškastas 2,716 varsto griovys. Stoties vandens siurblinė buvo susieta su bendra vandens padavimo sistema. Vanduo iš upelio patekdavo į iškastą šulinį, iš kurio garo siurblio pagalba buvo siurbiamas ir vamzdynu perduodamas į vandens bokšto rezervuarą. Iš ten paskirstymo sistemos pagalba patekdavo į vandens kolonėles, iš kurių garvežių tenderiai buvo pripildomi vandeniu. Vanduo garvežiams buvo reikalingas garo gamybai.
Olga Lomonosova
Biografija
Gimė Donecke, vėliau šeima persikėlė į Kijevą, kur buvo perkeltas jų tėvas. 1988 m. ji įstojo į Kijevo choreografinę mokyklą.
Baisogalos geležinkelio stotis
Istorija
1998 m. suremontuotas stoties pastatas.
Olga Lomonosova
Biografija
Į Maskvą išvyko 1997 m. Baigusi teatro institutą (2003 m.) vaidino teatruose, kviečiama į filmavimus.
Kine debiutavo studijuodama universitete, kai filmavosi seriale „Kobra. Antiterorizmas“. Vėliau buvo „Arbato vaikai“ ir kiti. O populiarumas ir žinomumas aplankė, kai buvo sukurtas serialas „Negimk gražus“, kuriame įkūnijo Kirą. Iš pradžių Olga atsisakė filmuotis seriale ir sutiko tik todėl, kad jai skubiai reikėjo pinigų.
Magaye Gueye
Magaja Giuje (Magaye Serigne Falilou Dit Nelson Gueye; g. 1990 m. liepos 6 d.) – Prancūzijoje gimęs ir šios šalies jaunimo komandoms atstovavęs futbolininkas ir „Everton FC“ klubo krašto saugas. 2012 m. jis įgijo Senegalo pilietybę ir gali atstovauti šios šalies futbolo rinktinei.
Klubinė karjera
Giuje gimė išeivių iš Senegalo šeimoje ir pradėjo treniruotis su mėgėjiška „US Lognes“ komanda Paryžiaus priemiestyje. Nuo 12 metų jis priklausė „RC Strasbourg“ jaunimo komandai, o pagrindinėje sudėtyje debiutavo 2008 m. lapkritį ir, nepaisant kelių traumų, sėkmingai joje įsitvirtino.
Šernų apylinkė
Šernų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paberžės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eitminiškių apylinkės ir Paberžės apylinkės.
Alen Avdić
(g. 1977 m. balandžio 3 d.) – buvęs Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, rungtyniavęs Bosnijos ir Hercegovinos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1999 m.
Maroko–Jungtinės Karalystės elektros jungtis
Maroko–Jungtinės Karalystės elektros jungtis – planuojama tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Maroko ir Jungtinės Karalystės. Jungtimi planuojama eksportuoti iš atsinaujinančių šaltinių (saulės ir vėjo) pagamintą elektrą iš Maroko, kuris siekia panaudoti Saharoje įkurtas elektrines. Planuojami jungties pajėgumai užtikrintu 7,5 % viso Jungtinėje Karalystėje sunaudojamo elektros kiekio.
2022 m. pradėti investicinio fondo kaupimo darbai. 2022 m. gegužę į projektą investavo Octopus Energy. Projekto vertė - 16 mlrd. £.
Aiden McGeady
Aidenas Makgidis (g. 1986 m. balandžio 4 d.) – Airijos nacionalinės rinktinės ir „Everton FC“ klubo krašto saugas. Futbolininkas gimė Škotijoje, tačiau pasirinko atstovauti šaliai, iš kurios kilę jo seneliai. Jo tėvas Johnas McGeady taip pat buvo profesionalus futbolininkas, rungtyniavęs „Sheffield United FC“ komandoje.
Klubinė karjera
Atstovavo Celtic FC jaunimo bei rezervinei komandoms. Pagrindinėje sudėtyje jis debiutavo 2004 m., būdamas 18, ir pirmosiose rungtynėse pelnė įvartį. Komandai laimėjus čempionatą, kitą sezoną jis debiutavo Čempionų lygos turnyre, rungtynėse su „AC Milan“.
2007–08 m. sezonas Makgidžiui buvo itin sėkmingas: jis pelnė 8 įvarčius, atliko 24 rezultatyvius perdavimus ir buvo pripažintas geriausiu Škotijos lygos futbolininku ir geriausiu jaunu Škotijos futbolininku. Iki tol šiuos titulus viename sezone buvo pavykę pelnyti tik Shaun Maloney.
Sekančiame sezone Makgidis buvo didžiausia komandos žvaigždė, tačiau jo prastas žaidimas lėmė tai, kad komanda nelaimėjo čempionato, nusileisdama „Rangers FC“, o pats futbolininkas sezono eigoje buvo nubaustas pinigine bauda ir suspenduotas 2 rungtynėms už kivirčus su treneriu Gordonu Strachanu.
2009–10 m. sezone klubas trenerį keitė 2 kartus, o Makgidis pelnė 7 įvarčius ir atliko 16 rezultatyvių perdavimų per 34 rungtynes, tačiau komanda vėl nelaimėjo čempionato ir buvo priversta pasitraukti iš taurės varžybų po pralaimėjimo „Ross County FC“. Tai buvo pirmas kartas nuo 2003 m., kai komanda liko be trofėjų.
Jau 2012 m. futbolininkas paskelbė, kad, pasibaigus sutarčiai, neketina jos pratęsti ir karjerą tęs kitoje komandoje. 2013 m. gegužę jis buvo diskvalifikuotas 6 rungtynėms (4 – už antrą sezone raudoną kortelę, 2 – už teisėjo įžeidimą), tačiau apeliacinis komitetas bausmę sumažino iki 2 rungtynių. Tų pačių metų lapkritį „dėl trenerio nurodymų nevykdymo“ Makgidis buvo nušalintas nuo treniruočių su pagrindine komanda ir neberegistruojamas rungtynėms.
2014 m. sausį, likus pusei metų iki kontrakto pabaigos, jis už neskelbiamą sumą persikėlė į „Everton FC“, su kuriuo pasirašė 4 su puse metų sutartį.
Tarptautinė karjera
Priklausydamas „Queens Park Rangers FC“, futbolininkas atstovavo Škotijos iki 13 metų amžiaus rinktinei turnyre Paryžiuje, tačiau vėliau išreiškė norą žaisti Airijos nacionalinėje rinktinėje. Tam didelę įtaką padarė jo bendraklubis „Celtic FC“ vartininkas Packie Bonner, kuris, būdamas airis, rungtyniavo Škotijoje. Škotai taip pat mėgino įkalbėti futbolininką atstovauti jų rinktinei, derybose dalyvavo ir tuometinis jos treneris vokietis Berti Vogts, bet šis sprendimo nepakeitė.
Makgidis debiutavo nacionalinėje rinktinėje 2004 m. liepą rungtynėse su Jamaika. Su komanda jis dalyvavo 2010 m. Pasaulio futbolo čempionate ir 2012 m. Europos čempionate.
Degaičių apylinkė
Degaičių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Micaičių apylinkės, Kalnėnų apylinkės, dalies Eigirdžių apylinkės, dalies Viešvėnų apylinkės ir dalies Lieplaukės apylinkės. 1977 m. prijungta Eigirdžių apylinkė.
Sergejus Burunovas
Sergejus Burunovas (, g. 1977 m. kovo 6 d., Maskvoje) – Rusijos teatro ir kino aktorius.
Biografija
Nuo 1998 m. filmavosi reklamose, serialuose, komedijose, dramose ir parodijose.
Sergejaus Burunovo debiutas kine įvyko 2002 m., kuomet pasirodė televizijos seriale „Garbės kodas“. Po šio filmo teigiamo įvertinimo aktorius buvo kviečiamas filmuotis įvairiuose projektuose, tačiau dažniausiai gaudavo nedidelius antraplanius vaidmenis. Pagrindinį vaidmenį atliko seriale „Atspindžiai“ (2009) ir seriale „Be teisės suklysti“ (2010). Vis dėlto aktorius labiau žinomas dėl epizodiniais vaidmenų serialuose „Mano tikroji auklė“, „Kas yra namų šeimininkasas“, „Galina“, „Gydytojas“, „Aš asmens sargybinis“, „Virtuvė“; filmai: „Beprotiška pagalba“, „Švelnus gegužės mėnuo“, „Žaidime“, „Sudegintas saulės 2: laukimas“ ir kt. 2017 m. sužibėjo antraplaniu vaidmeniu komedijoje „Na, labas, Oksana Sokolova!“. Filmas Ieškau žmonos su vaiku, kuriame vaidino ir Olga Medynič, Marija Gorbanė žiūrovų buvo puikiai įvartintas.
Peliuškos
Peliuškos – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 11 km nuo Anykščių, prie Elmės upės.
Mėlenių apylinkė
Mėlenių apylinkė (arba Melėnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Eitminiškių apylinkės ir Piliakalnio apylinkės.
FK Bolat Temirtau
Istorija
Klubas ištakos siekia 1961 m., kai buvo įkurtas Metallurg FK.
Rikinis svirplys
Rikinis svirplys  – tai pasakiškų šachmatų figūra, kuri, gali eiti ir kirsti kaip ir svirplys, bet tik šachmatų lentos įstrižainėmis, peršokdama per savos, ar svetimos, figūros sudarytą kliūtį ir atsistoti už jos esančiame laukelyje. Kai šį laukelį užima svetima figūra jis gali ją nukirsti, o karalių šachuoti ar maruoti. Peršokta figūra visais atvejais išlieka. Linijoje tarp pradinio laukelio ir peršokamos figūros neturi būti kitų figūrų.
Port Filipo įlanka
thumb|260px|Port Filipo įlankos [[NASA palydovinė nuotrauka]] Port Filipo įlanka – Baso sąsiaurio dalis, ties Melburnu įsiterpusi į Australijos pietrytinį krantą. Didžiausia Viktorijos valstijoje ir viena didžiausių vidinių įlankų Australijoje. Ilgis ~50 km, plotis ~40 km, plotas 1 930 km². Kranto linija 264 km ilgio, gylis iki 24 m, vandens tūris 25 km³. Įlankos žiotys 2,8 km pločio, vakaruose ribojamos Lonsdeilio, rytuose – Nepino kyšulių. Įteka Jara, Veribis, Mažoji upė, Patersono upė. Yra kelios nedidelės salos. Vakaruose atsišakoja Korijo įlanka (Corio Bay). Vakariniai krantai vietomis pelkėti, rytiniuose ir pietiniuose – gausu paplūdimių.
Rikinis svirplys
Pėstininką galima aukštinti į rikinį svirplį, kai ši figūra yra pradinėje uždavinio pozicijoje.
Rikinis svirplys yra linijinė figūra. Ją galima suaktyvinti, pastačius laukelyje prieš norimą atakuoti figūrą, bet kokią kitą figūrą. Atakuojanti baterija, sudaryta iš rikinio svirplio ir figūros, patraukus pastarąją iš linijos, nebeatakuoja už jos stovėjusios kitos figūros.
Jei linijoje nėra figūros per kurią galima peršokti, rikinis svirplys ja negali judėti.
Šią figūrą pamėgo šachmatų kompozitoriai. Jie ją naudoja, kurdami tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato, refleksinio mato, serijinius uždavinius.
Port Filipo įlanka
Įlanka pavadinta anglų jūrininko ir pirmojo Naujojo Pietų Velso gubernatoriaus Arturo Filipo (Arthur Phillip) garbei.
Rikinis svirplys
Žymenys
Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, nurodant užduoties tipą ir ėjimų skaičių. Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius. Užrašant bokštinio svirplio ėjimus prieš ėjimą rašomos didžiosios raidės – „BH“, pav. BHc2-f5.
Šachmatų diagramose rikinis svirplys vaizduojamas kaip apverstas žemyn galva šachmatų rikis.
Uždaviniai
Dar keletas uždavinių su rikinio svirplio figūromis, kuriuose atskleidžiamos jų savybės.
Nuo rikinio svirplio šacho galima gintis: jį kertant, perdengus liniją tarp rikinio svirplio ir šalia karaliaus esančios figūros, patraukus savą figūrą esančią šalia karaliaus, traukiantis į laisvą, neatakuojamą laukelį, kertant neapgintą figūrą.
{|
Almir Turković
(g. 1970 m. lapkričio 3 d.) – buvęs Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, rungtyniavęs Bosnijos ir Hercegovinos rinktinėje.
Angela Farrell
Angela Farrell (g. 1952 m. Donegole, Donegolo grafystė) – Airijos dainininkė, Airijos atstovė Eurovizijos dainų konkurse 1971 m.
Biografija
Angela gimė 1952 metais Donegolo miestelyje Airijos šiaurėje. Vaikystėje su tėvais persikėlė į Portadauną (Šiaurės Airija). Televizijoje Farrell debiutavo būdama 19-os metų, tuomet dar niekam nežinoma, dalyvavo Airijos atrankoje į „Euroviziją“. Ji atliko dainą „One Day Love“, žodžius ir muziką sukūrė Donald Martin ir Ita Flynn. Kūrinys nacionaliniame finale tapo pergalingas, o A. Farrell gavo galimybę atstovauti savo šaliai „Eurovizijos“ dainų konkurse 1971 m.
Konkurse atlikėja užėmė 11-ą vietą, surinkusi 79 taškus. „One Day Love“ Airijos singlų tope užėmė 4-ą vietą.
Ponto diecezija
Ponto diecezija  – Senovės Romos administracinis vienetas (diecezija) dabartinės šiaurinės Turkijos teritorijoje. thumb|left|Diecezija apie 400 m. Diecezija buvo įkurta III a. pabaigos – IV a. pradžios reformų metu, ir tapo viena iš 15 imperijos diecezijų. IV a. viduryje įsteigus dar stambesnius teritorinius vienetus – pretorines prefektūras, ji priskirta Rytų prefektūrai.
Diecezijai priklausė 12 provincijų: Bitinija, Honorijas, Paflagonija, Helenopontas, Polemono Pontas, Galatija I, Galatija II, Kapadokija I, Kapadokija II, Armėnija I, Armėnija II ir Didžioji Armėnija. Jai taip pat priklausė armėnų kunigaikštystės Sofenoje, vadinamosios Satrapijos (Satrapiae). 356 m. prie jos prijungtos Armėnija III ir Armėnija IV.
VII a. Bizantijos imperijoje vykdant administracinę reformą, dauguma diecezijos teritorijų įtrauktos į Armeniako, Bukelarijos ir Optimatų temas.
Kuzmai
Kuzmai (vok. Kusmen, nuo 1938 m. Kreuzhöhe) – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Vėžupės krante, 12 km į šiaurės rytus nuo Pilkalnio, 21 km į pietryčius nuo Lazdynų.
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Kuzmų kaimo bendruomenė 1936-37 m. 1723-1818 m. priklausė Įsruties apskrities Diržkiemio valsčiui, 1818-1945 m. – Pilkalnio apskričiai ir 1874 m. įsteigtam Viliūnų valsčiui. 1734 m. kaime gyveno 2 zalcburgiečių ir 4 lietuvių šeimos (Kelmischkait, Szameitatis, Platzpenis, Radtzuns), viso – 49 gyventojai.
Priklausė Viliūnų evangelikų liuteronų parapijai. Katalikai iki 1930 m. priklausė Bildviečių parapijai, vėliau – naujai įkurtai Šilėnų parapijai.
Kaimas buvo išsidėstęs ant nedidelės kalvos Pilkalnio–Širvintos ir Stalupėnų–Kuzmų plentų kryžkelėje, dėl to, 1938 m. keičiant lietuviškus gyvenviečių pavadinimus vokiškais, buvo pavadintas Kreuzhöhe (vok. Kreuz – "kryžius", Höhe – "aukštuma"). Turėjo kolonijinių prekių krautuvėlę, svečių namus, kalvę, nedidelę degalinę. Nukentėjo per abu pasaulinius karus, po 1945 m. išnyko. Sovietmečiu buvo didelio karinio poligono viduryje. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Dobrovolsko kaimo gyvenvietei.
Clifton McNeely
Kliftonas Maknylis mirė 2003 m. gruodžio 26 d. Irvinge, būdamas 84 metų.
Maroko–Ispanijos elektros jungtis
Maroko–Ispanijos elektros jungtis – tarpvalstybinė elektros jungtis tarp Maroko ir Ispanijos. Jungtimi transportuojama elektra tarp Afrikos ir Europos.
Istorija
1997 m. atidaryta pirmoji jungtis. 2006 m. jungtis išplėsta ir bendrasis galingumas padidėjo iki 800 MW. Dviejų linijų jungtį sudaro septyni kabeliai, po tris į kiekvieną pusę ir vienas atsarginis.
2021 m. pradėti trečiosios jungties planavimo darbai. Planuojama 700 MW papildomos galios jungtis, kuri kainuotų 169 mln.$, o išlaidos būtų lygiai pasidalintos tarp Ispanijos ir Maroko.
Čeresų valsčius
Čeresų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Čeresai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1927 m. balandžio 1 d. panaikintas, jo teritorija perduota Leonpolės valsčiui, Naujojo Paguosčio valsčiui ir Miorų valsčiui.
Griciūnų apylinkė
Griciūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Minkelių apylinkės.
Įkurtuvės
Įkurtuvės (įkurės) – šventė, kuria pažymimas įsikėlimas į naują namą ar butą. Jų proga keliamos vaišės, gali būti atliekamos apeigos.
Įkurtuvių apeigos susijusios su tikėjimu, jog persikeliant turi būti pagerbiamos ir prijaukinamos naujųjų namų dvasios. Pasak Mato Pretorijaus, XVII a. Mažojoje Lietuvoje prieš įsikeliant būta tokių papročių – į naują patalpą pirmiausia įleisdavo gaidį ir vištą (tikėta, kad galimos nelaimės ištiks juos; vėliau jų nepjaudavo maistui), įritindavo duonos kepalų; paskui keldavo vaišes. Anot Simono Daukanto, lietuviai į naujas, dar negyvenamas patalpas nakčiai įleisdavo katę arba šunį. Rytą nešini šv. Agotos duona apeidavo namą, jo kertes aprūkydavo šventintomis žolėmis, apšlakstydavo švęstu vandeniu, iškilmingai įkurdavo židinį iš senųjų namų atsinešta ugnimi.
Įkurtuvėms būdavo pasirenkama lyginė savaitės diena, dažniausiai per mėnulio pilnatį (kad neštų namams pilnatvę), tą dieną nieko neskolinta. Į įkurtuves kviesdavo kaimynus, artimiausius gimines. Aukštaitijoje įkurtuvėse dalyvaudavo visas kaimas. Nuo XIX a. vid. įkurtuvės – vaišės su šokiais ir dainomis, paprastai keliamos savaitė po įsikėlimo.
Anglijoje būta papročio, jog per įkurtuves svečiai atneša naujakuriams dovanų malkų. Iš čia kilo angliškas įkurtuvių pavadinimas housewarming („namų sušildymas“).
Gadūnavo apylinkė
Gadūnavo apylinkė (iki 1971 m. Gadunavo apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurės vakaruose.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Telšių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Telšių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Skaudučių apylinkės, dalis Juodėnų apylinkės ir Gedrimų apylinkė, 1963 m. – dalis Kalnėnų apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas.
Kazachstano futbolo varžybos 2012 m.
Kazachijos futbolo varžybos 2012 m.
Lewinsky skandalas
Lewinsky skandalas – 1998 m. Jungtinėse Amerikos Valstijose į viešumą iškilęs politinis sekso skandalas dėl seksualinio pobūdžio ryšių tarp tuometinio 49 metų amžiaus JAV prezidento Billo Clintono ir 22 metų amžiaus Baltųjų rūmų darbuotojos Monikos Lewinsky. Dėl naujienų apie šiuos nesantuokinius prezidento ryšius, trukusius nuo 1995 m. iki 1997 m., buvo pradėtas tyrimas, kuris baigėsi 1998 m. įvykusia prezidento Billo Clintono apkalta. Po 21 dieną trukusio apkaltos proceso JAV Atstovų rūmų nariai išteisino prezidentą dėl visų apkaltos kaltinimų – priesaikos sulaužymo ir trukdymo vykdyti teisingumą.
Pirmosios Clintono kadencijos metu, 1995 m. Lewis & Clark koledžo absolventė Monica Lewinsky buvo priimta atlikti praktiką Baltuosiuose rūmuose, o vėliau tapo Baltųjų rūmų įstatymų leidybos reikalų skyriaus darbuotoja. Dirbdama Baltuosiuose rūmuose, ji užmezgė artimus santykius su prezidentu B. Clintonu. Santykių su prezidentu detales Lewinsky vėliau papasakojo savo draugei ir bendradarbei, dirbančiai Gynybos departamente, Lindai Tripp, kuri slapta įrašė savo telefoninius pokalbius su Lewinsky.
1998 m. sausį L. Tripp sužinojo, kad Lewinsky Paula Jones byloje, kur prezidentas buvo kaltinamas seksualiniu priekabiavimu, davė rašytinius parodymus, kuriuose neigė savo santykius su prezidentu Clintonu. Reaguodama į tai, Linda Tripp perdavė pokalbių įrašus JAV Nepriklausomo kaltinimo tarnybos prokurorui Kenneth Starr, kuris tuo metu tyrė kitus su prezidentu Clintonu susijusius reikalus, tokius kaip Whitewater skandalas ir kitus. Duodamas parodymus didžiajai žiuri prezidentas Clintonas atsargiai rinkosi žodžius, teigdamas, kad jo paties pareiškimo, kad „tai yra ne seksualiniai santykiai, nederami seksualiniai santykiai ar kokie kiti nederami santykiai”, teisingumas „priklauso nuo žodžio „yra” reikšmės”.
Maciūnų apylinkė
Maciūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Minkelių apylinkės ir Miškinių apylinkės.
Sandie Jones
Sandie Jones (g. 1954 m. Korke) – Airijos dainininkė, Airijos atstovė „Eurovizijos“ dainų konkurse 1972 m.
1972 metais dalyvavo nacionalinėje atrankoje į „Euroviziją“ su daina „Ceol an Ghrá“. Jones tapo atrankos nugalėtoja, ir gavo teisę atstovauti savo šaliai „Eurovizijos“ konkurse. Jame su 72 taškais dainininkė užėmė 15-ą vietą. „Ceol an Ghrá“ yra pirmoji ir vienintelė daina „Eurovizijos“ istorijoje, atlikta airių kalba, ir viena iš dviejų dainų, skambėjusių Keltų grupės kalba (antrasis kūrinys - „Diwanit bugale“, skambėjęs Bretonų kalba, atlikta 1996 metais).
Dainai „Ceol an Ghrá“ buvo nufilmuotas vaizdo klipas, taip pat įrašyta angliška versija „Music of love“.
Šiuo metu gyvena gimtajame mieste Korke, turi sūnų.
East Bengal Club
– Indijos futbolo klubas iš Kolkatos. Klubas turi ne tik futbolo komandą, bet ir kriketo, bei moterų futbolo komandas, bei užsiima atletika. Ankstesniais metais būta net ledo ritulio komandos.
Istorija
Klubas įkurtas 1920 m. ir turi senas tradicijas. Dalyvauvo elito diviziono kovose dešimtmečius ir per tą laiką iškovojo daugybę padovanijimų. Atstovavo Indijos futbolą Azijos regione, dalyvavo tenykčiuose prestižiniuose turnyruose.
Sezonai
Šaltiniai:
Spalvinė gama
Raudona, auksinė, balta ir juoda spalvos.
Andrzej Kulesza
Andžei Kuleša (1910 m. rugsėjo 10 d. Kaune – 1977 m. rugpjūčio 24 d. Lodzėje, Lenkijos Liaudies Respublika) – krepšinio treneris.
Biografija
Gimė 1910 m. rugsėjo 10 d. Kaune. Po II pasaulinio karo emigravo į Lenkiją, apsigyveno Lodzėje. 1949–1961 m. buvo ŁKS Łódź krepšinio klubo vyriausiasis treneris, 1953 m. tapo Lenkijos čempionu, tačiau 1961 m. iškrito į žemesnę lygą. 1949–1950 m. vadovavo ŁKS Łódź moterų krepšinio komandai. 1954–1955 m. treniravo Lenkijos vyrų krepšinio rinktinę. Mirė krepšinio salėje 1977 m. rugpjūčio 24 d. Lodzėje.
Patos de Minasas
Patos de Minasas  – miestas Brazilijoje, vakarų Minas Žeraise, 415 km į šiaurės vakarus nuo Belo Horizontės, prie Paranaibos aukštupio. Veikia oro uostas, yra geležinkelis į Belo Horizontę. Žemės ūkio mašinų, fosforo trąšų gamyba, maisto (pieno, mėsos), odų išdirbimo pramonė. Žemės ūkio centras – auginami ir parduodami javai (daugiausia kukurūzai), pupelės, manijokai, kava, citrinos, veisiami galvijai. Apylinkėse kasami deimantai. Veikia 3 universitetų fakultetai, Šv. Antano katedra. Patos de Minasas garsėja kasmetine (gegužę vykstančia) kukurūzų švente Fenamilho. Jos metu vyksta rodeo varžybos. Yra išlikę kolonijinės architektūros paveldo.
Istorija
XVII–XVIII a. dabartinio miesto vietose kūrėsi pabėgėlių iš vergijos (darbų Minas Žeraiso kasyklose) gyvenvietės. XIX a. pr. pradėjo kurtis Os Patos gyvenvietė, pastatyta Šv. Antano bažnyčia (1826 m.). Vėliau gyvenvietės pavadinimas ne kartą keitėsi (Santo Antônio da Beira do Rio Paranaíba, Santo Antônio dos Patos, Patos, Guaratinga). 1892 m. suteiktos miesto teisės. Dabartinis pavadinimas naudojamas nuo 1945 m.
Pelucmurgiai
Pelucmurgiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 2 km į pietvakarius nuo Trakėnų, šalia kelio.
Etimologija
Vietovardis galimai kilęs iš pavardės Palùckas, Palùckis, Pelùckas ar pan. ir (margas = „žemės matas“).
Akmens geologinis draustinis
Akmens geologinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Varėnos rajone, 4,5 km į šiaurės vakarus nuo Matuizų. Apima Merkio pakrantes tarp Paakmenės ir Maskaukos kaimų. Įsteigtas 1988 m.
Draustinyje saugomi ledyno palikti kreidos periodo luistai ir jų atodangos Merkio šlaituose.
Edin Mujčin
(g. 1970 m. sausio 14 d.) – buvęs Bosnijos ir Hercegovinos futbolininkas, rungtyniavęs Bosnijos ir Hercegovinos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1997–2002 m.
Pabaigtuvės
Baigus linamynį Žemaitijoje būta papročio vidurnaktį slapta įmesti kitos jaujos mynėjams šiaudinę baidyklę, vadinamą kuršiu. XVI–XVIII amžiuje vėlai rudenį kaimas darydavo bendras derliaus sudorojimo pabaigtuves, vadinamas sambariu. Per mėšlavežį paskutinis vežimas būdavo apkaišomos šakomis. Statybos pabaigoje meistrai, iškėlę statomo namo gegnes, prie galinės gegnės pritvirtindavo medžio šakelių arba gėlių vainiką, Žemaitijoje – dar iš lentos išpjautą sūrį ir butelį.
Žemaitijoje per rugiapjūtės pabaigtuves (maždaug liepos 25 ar 26 d. – per Jokūbines, arba Onines) laikyta už garbę nurėžti paskutinę pradalgę, surišti paskutinį pėdą. Šeimininkė į paskutinę gubą paslėpdavo sūrį, o šeimininkas – alkoholinio gėrimo butelį. Rišėjai merginai atitekęs paskutinis pėdas žadėdavęs sėkmingas vestuves. O tą pėdą talkininkai mesdavo į viršų kuo aukščiausiai arba drūtgaliu jį suduodavo triskart į žemę, – kad kitais metais taip pat užaugtų dideli javai. Šiaulėnų apylinkėse būta papročio paskutinę gubą padaryti kaip kokį žirgą. Ant jo ir užsisėsdavo tas pjovėjas, kuriam teko išvaryti paskutinę pradalgę. Rytų Lietuvoje baigdami kirsti rugius, iš didelio jų glėbio padarydavo vadinamąjį „čiubą“ ar „nivką“. Varpas nupjaudavo ir supindavo į šeimininkams skirtą vainiką, o viršų papuošdavo lauko ir darželio gėlių puokšte, į vidų įmesdavo riekelę duonos. Taip pat būta seno papročio per rugiapjūtės pabaigtuves „pinti jievarą“.
Leonpolės valsčius
Leonpolės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Leonpolė.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1927 m. balandžio 1 d. prijungta dalis Čeresų valsčiaus.
Janapolės apylinkė
Janapolės apylinkė (arba Janapolio apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Janapolės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Varnių rajonui. 1954 m. prijungta Pluotinės apylinkė ir dalis Eidžiotų apylinkės, 1963 m. – dalis Lenkalių apylinkės, o dalis Janapolės apylinkės prijungta prie Žarėnų apylinkės. 1986 m. spalio 20 d. Janapolės apylinkė prijungta prie Varnių apylinkės.
Popovo dvaras
Popovo dvaras, taip pat Vasylivkos dvaras – dvaras, dar vadinamas pilimi, esantis Ukrainoje, Zaporožės srityje, priklausęs dvarininkų Popovų giminei. Šalia išaugęs Vasylivkos miestas savo vardą paveldėjo iš dvaro. Išlikusioje statinių komplekso dalyje įsikūręs Istorijos ir architektūros muziejus-draustinis „Popovo dvaras“.
miniatiūra|230px|left|Rekonstrukcijos maketas miniatiūra|230px|left|Vienas iš flygelių miniatiūra|140px|right|Vasilijus Popovas, Vasylivkos įkūrėjas (dail. [[Johann Baptist Edler von Lampi|J. B. Lampi)]] miniatiūra|180px|left|Apžvalgos bokštas
Istorija
Dvaras buvo pavadintas generolo Vasilijaus Popovo (1745-1822) garbei. Žemes būsimo Zaporožės miesto, praeityje Aleksandrovsko, prieigose imperatorė Jekaterina II padovanojo generolui Vasilijui Popovui. Jis tapo gyvenvietės, kuri vėliau pavadinta Vasylivka, įkūrėju. Anksčiau šiose vietose žiemodavo kazokai, buvo įsikūrę keli jų vienkiemiai. Valdant imperatoriui Pavelui I, generolas išėjo į atsargą ir išvyko į tuometę Tauridės guberniją įsirengti valdų. Žemės ūkio darbus tęsė sūnus Pavelas Popovas (1795-1839), Maskvos žemės ūkio draugijos narys. Jo pastangomis Vasylivkoje buvo įveista daug sodų ir vynuogynų. Didžiulio mūrinio pastato statybas XIX a. antroje pusėje finansavo Pavelo sūnus Vasilijus Popovas (1833-1894). Popovų šeimai ši valda priklausė iki 1917 m. Spalio revoliucijos.
Šimtmečio pradžioje Vasylivkoje buvo pradėta eksploatuoti elektrinė ir meteorologijos stotis, kuri buvo įtraukta į bendrą Rusijos meteorologijos tarnybos tinklą. Prieš revoliuciją rūmų valdytojas buvo garsios revoliucionierės teroristės Sofijos Perovskajos brolis Vasilijus Perovskis. Jis prisijungė prie rūmų meno kolekcijų pildymo, tačiau po ginčo su savininku 1915 m. išvyko iš Vasylivkos.
1918 m. sausį bolševikai išplėšė visas vertybes. 1920-aisiais, remiantis vietinių gyventojų liudijimu, pati pilis išliko daugmaž padorios būklės - niekas nelietė tinko lipdinių, marmurinių grindų ir kitų „mandrybių“. Reikėjo tik įdėti langus ir duris, kad pastatai būtų tinkami gyventi. 1925 m. čia apsilankė garsus rusų pedagogas Antonas Makarenka, ketindamas joje įkurti savo pedagoginę koloniją. Sužavėtas aštriadančių sienų kuorų, smailių stogų, pilį pavadino tikru stebuklu.
Po holodomoro vietos valdžia 1934 m. nusprendė pastatyti kultūros namus. Jų statyboms buvo panaudotos visos medinės Popovų rūmų konstrukcijos - pilis neteko ne tik grindų, bet ir stogo. Remiantis oficialia sovietmečio versija, rūmus sunaikino naciai: dalis pastato buvo išardyta gynybinių įtvirtinimų statybai. 1944–1945 m. likusi rūmų dalis buvo naudojama kelių ir karvidžių statybai. Gretimą parką vietos gyventojai iškirto dar prieš prasidedant karui.
1993 m. įsteigtas muziejus-draustinis. Jo kūrimo darbai pradėti 1989 m. Ekspozicija užima dvaro tarnybinio, vakarinio flygelio patalpas. Lankytojus priima etnografinė, Antrojo pasaulinio karo įvykių ekspozicijos, vietos menininkų paroda. Pristatomi su Popovo pilimi susiję eksponatai: nuotraukos, dokumentai, dvaro maketas-rekonstrukcija, pilies interjero puošybos elementai, keletas išsaugotų daiktų iš apartamentų.
Architektūra
Nenustatytas projekto autorius, bet geičiausiai jų buvo keletas, tarp kurių minimas ir vietinis – Aleksandras Agejenka (Melitopolis). Pagal stilistinius bruožus dvaras priskirtinas architektui iš Sankt Peterburgo Nikolajui Benua. Neogotikinis dvaro kompleksas buvo statomas 20 metų (1864–1884), jis tapo didžiausiu tarp Rytų Ukrainos dvarų. Pastatai sumūryti iš raudonų plytų, išdegtų Popovų plytinėje Vasylivkoje.
Pastatų neogotikinis stilius derinamas su romanikos ir baroko elementais. Dvarininko rūmai buvo keturių aukštų, apsupti penkių bokštų, 42 x 45 m dydžio. Viso komplekso statybai naudotos vietinės medžiagos. Žemiau buvo požeminės patalpos, vyno rūsiai, pirtys. Viršuje - pokylių salė, veidrožių kambariai, meno galerija. Rūmuose, 4 aukšte, buvo įrengta observatorija su teleskopu, per kurį pažiūrėti turėjo galimybę tiek dvariškiai, tiek ir vietiniai valstiečiai. Netoli teleskopo stūksojo itališkos skulptūros.
Architektūriniame ansamblyje neišlikęs rūmų pastatas ir trys jo flygeliai. Tebestūkso mūrinis apžvalgos bokštas (vienintelis iš penkių). Sumūrytas išties meistriškai: siūlių tarpas tarp plytų išorėje – 4 mm, o smailiosiose arkose - tik 1 mm. Sovietmečiu jis buvo naudojamas kaip kiaulidė ar karvidė. Arklidės stilizuotos XV a. Šiaurės Italijos architektūros pavyzdžiu (Sforcų pilis ir kitos). 1932 m. šiame pastate buvo atidaryta pirmoji regiono vidurinė mokykla.
Dvaro teritoriją, išsidėsčiusią ant aukštos kalvos, anksčiau juosė į gynybinį pylimą panašus aptvėrimas.
Santakos apylinkė
Santakos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Nemenčinės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Nemenčinės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Miškinių apylinkės.
Mečislovas Sakalauskas
Kūryba
Individualios parodos Vilniuje 1968, 1989, 2000, 2002, 2006 m., 2001 m. Kėdainiuose ir Mažeikiuose, Rietave, 2002 m. Šilutėje. Užsienyje – Čikagoje (JAV) 1967 m., Gdanske (Lenkija) 2000 m.
Leidiniai:
Fotografijų ir negatyvų turi: Lietuvos valstybės istorijos archyvas, Lietuvos dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus, Lietuvos mokslų akademijos biblioteka, Rokiškio krašto muziejus.
Pempelka
Pempelka – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Švenčionėlių, prie kelio.
Vaspurakano karalystė
Raida
thumb|left|Arcrunių valdų plėtra VII-IX a. Vaspurakanas buvo svarbus Armėnijos kalnyno politinis darinys, įteisintas kaip viena iš Armėnijos karalystės provincijų. Po karalystės žlugimo, regione konkuravo kelios įtakingos armėnų giminės, tarp kurių buvo Rštuniai ir Arcruniai. Pastarieji, pradėję nuo nedidelės tėvonijos Adamakerto miesto apylinkėse, iki VIII a. ilgainiui užvaldė milžiniškas teritorijas tarp Vano ir Urmijos ežerų, iki pat Ararato kalno šiaurėje. IX a. ši giminė aktyviai dalyvavo armėnų išsivadavimo iš Arminijos emyrato judėjime ir Armėnijos karalystės kūrime. Nors Arcruniai konkuravo su Bagratuniais, ilgainiui pripažino šios karalių dinastijos viešpatavimą bei siuzerenitetą.
Tačiau Armėniją valdant karaliui Smbatui I, įtampa tarp Arcrunių ir centrinės valdžios augo. Vaspurakano kunigaikščiai buvo nepatenkinti, kuomet iš jų buvo atimta Nachičevanės teritorija. Kuomet prasidėjo karas tarp Armėnijos ir musulmonų Sadžidų, jie sudarė sąjungą su pastaraisiais. Už tai Vaspurakano kunigaikštis Gagikas Arcrunis 908 m. iš Kalifato gavo karaliaus karūną ir įkūrė atskirą Vaspurakano karalystę.
XI a. pradžioje karalystė patyrė labai agresyvius tiurkų klajoklių puolimus. Šie klajokliai migravo iš rytų ir buvo pirmoji tiurkų banga, ėjusi prieš Seldžiukų invaziją. Tuometinis valdovas Senekerimas Hovhanesas nebegalėjo apsiginti pats, todėl paprašė pagalbos iš gretimos Bizantijos imperijos. 1021 m. karalystė prijungta prie Bizantijos ir paversta Vasprakanijos tema.
Associated Press
„Associated Press“ – JAV tarptautinė ne pelno naujienų agentūra, įsikūrusi Niujorke. „AP“ priklauso JAV laikraščiams, radijo bei televizijos stotims, kurios bendradarbiauja su šia agentūra rašant įvairius straipsnius ir dalinantis žurnalistų surinkta medžiaga. „AP“ agentūrai atstovauja Laikraščių gildijų sąjunga prie Ryšių darbininkų sąjungos prie AFL-CIO.
2016 m. duomenimis, naujienos, sukauptos „AP“ agentūros, publikuojamos ir perleidžiamos skelbti daugiau kaip 1600 laikraščių, televizijos bei radijo stočių. „AP“ nuotraukų bibliotekoje sukaupta per 10 mln. nuotraukų. „Associated Press“ veiklą vykdo 263 naujienų agentūrose 106 šalių, jos darbuotojai dirba išsibarstę po visą pasaulį. Agentūrai taip pat priklauso The Associated Press Radio Network radijo tinklas, du kart per valandą palydoviniu radiju ar per televizijos stotis transliuojantis žinių laidas. The AP Radio taip pat skelbia naujienas bei viešųjų reikalų apybraižas, nušviečia svarbiausių įvykių atgarsius ar ilgesnės apimties informacijos turinį. Daugelis laikraščių ir transliuotojų už Jungtinių Valstijų ribų yra „AP“ prenumeratoriai, mokantys už galimybę pasinaudoti agentūros surinkta medžiaga net ir nesant kooperatyvo nariais. Tai reiškia, kad „AP“ daro didelę įtaką viešajai nuomonei.