cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klāvs Kramēns
Jūrmalos „Spartaks“
Latvijos aukščiausioje lygoje sužaidė 84 rungtynes, per jas pelnė 2 įvarčius.
DFK Dainava
2023 m. kovo mėn. tapo aišku, kad atstovaus „Dainavos“ klubui.
Boeing 777X
Boeing 777X – dviejų variklių, plataus fuzeliažo komercinis reaktyvinis lėktuvas, gaminamas kompanijos Boeing. Tai yra naujausia Boeing 777 versija. Naujoji serija turi du variantus – 777-8 ir 777-9. Šie modeliai turi atnaujintus variklius, naujus kompozicinius sparnus ir technologijos iš Boeing 787 modelio. Šis modelis konkuruos su Prancūzijos Airbus A350, o pirmieji reguliarūs skrydžiai numatomi 2024 m.
Pirmąjį bandomąjį skrydį orlaivis atliko 2020 m. sausio 25 d. Antrasis prototipas bandomąjį skrydį atliko 2020 m. balandžio 30 d.
Klāvs Kramēns
DFK Dainava
2023 m. kovo 18 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Bangos“ klubą.
2023 m. gegužės 13 d. pasižymėjo įvarčiu A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą. Latvis pelnė pirmąjį rungtynių įvartį. Dzūkai sutriuškino varžovus rezultatu 5:0.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Sebastien Japrisot
Sebastianas Žaprizo (, tikrasis vardas Jean-Baptiste Rossi; 1931 m. liepos 4 d. – 2003 m. kovo 4 d.) – prancūzų rašytojas ir kino režisierius, žinomas savo kriminaliniais psichologiniais romanais. Jo slaptyvardis yra tikro vardo ir pavardės anagrama. Vadinamas Prancūzijos Grehemu Grynu.
Maximilian von Prittwitz
Maksimilianas fon Pritvicas (,  – ) – vokiečių generolas, kariavęs Austrijos–Prūsijos kare, Prancūzijos–Prūsijos kare ir Pirmajame pasauliniame kare.
Sebastien Japrisot
Biografija
1962 m. jis sugalvojo detektyvinio romano siužetą, tačiau pabijojo pasirašyti tikruoju vardu ir sukūrė pseudonimą „Sebastien Japrisot“. Knyga vadinosi „Mirtininkų kupė“ ir 1965 m. režisierius Costa-Gavras pagal ją sukūrė filmą „Compartiment tueurs“ (liet. „Žudikas miegamajame vagone“).
Antrasis detektyvinis Žaprizo romanas „Pinklės pelenei“ pelnė autoriui „Grand Prix de Littérature policière“ premiją ir 1965 m. taip pat buvo ekranizuotas (rež. Andre Cayatte).
1966 m. pasirodęs romanas „Moteris su automobiliu, akiniais ir ginklu“ taip pat pelnė literatūrinę premiją tiek Prancūzijoje, tiek Didžiojoje Britanijoje, kur buvo pripažintas geriausiu užsienio detektyvu, išleistu šalyje (1968).
1991 m. išleistas romanas „Ilgas sužadėtuvių sekmadienis“ taip pat tapo tarptautiniu bestseleriu, nors tai ir nėra aiškiai išreikšta detektyvinė istorija.
Viso jis parašė 12 romanų. Nors visi Žaprizo kūriniai buvo išversti į anglų kalbą, jis nesulaukė didelio populiarumo.
Rašymo stilius
Žaprizo kūrinių būdingas bruožas tai, kad nusikaltimas yra įvykęs anksčiau negu prasideda romano pasakojimas, o įvykių eiga yra rekonstruojama veikėjų pasakojimo forma. Tą patį įvykį jo dalyviai visuomet pasakoja skirtingai ir „skaitytojas turi susidaryti teisybės paveikslą iš pažiūrų įvairovės ir neneuoseklių liudijimų“.
Režisuoti filmai
Savo tikruoju vardu jis pasirašinėjo kaip režisierius, išskyrus paskutinį filmą „Juliet en septembre“.
Maximilian von Prittwitz
Pirmasis pasaulinis karas
1914 m. rugpjūčio 2 d., prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, M. Pritvicas buvo paskirtas Aštuntosios armijos vadu ir jam buvo pavesta ginti Rytų Prūsiją nuo numatyto Rusijos puolimo.
Kilus rusų invazijos grėsmei, Pritvicas pasiūlė trauktis į vakarus nuo Vyslos. Tai reiškė, kad reikėjo atsisakyti Rytų Prūsijos, o tai Vokietijos generaliniam štabui buvo nepriimtina. Be to, pirmojo korpuso vadas Hermanas fon Fransua pasiskundė generaliniam štabui, kad jo viršininkas panikuoja. Generalinis štabas pritarė šiam vertinimui. 1914 m. rugpjūčio 23 d. Aštuntosios armijos vado poste Pritvicą greitai pakeitė Paulius fon Hindenburgas. Hindenburgas ir Ėrichas Liudendorfas, pakeitęs štabo viršininką Georgą fon Valdersį, sunaikino dvi įsiveržusias rusų armijas Tanenbergo ir Mozūrijos ežeryno mūšiuose.
Pritvicas pasitraukė į Berlyną, kur gyveno trejus metus, kol 1917 m. mirė nuo širdies smūgio.
ES Hammam Sousse
Espoir Sportif de Hammam Sousse – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Hamam Susos mieste. Sutrumpintai vadinami ES Hammam Sousse.
Istorija
1954 m. buvo įkurtas klubas. Rungtyniavo Pirmoje lygoje 2022–2023 m. sezone, tačiau liko keturiolikti ir iškrito į žemesnį divizioną.
Lois Banner
Loisė Vendlanda Baner (, g. 1939 m. liepą) – amerikiečių istorikė, profesorė emeritė, keleto knygų apie moteris JAV istorijoje autorė. L. Baner nagrinėja lyčių santykius JAV ir yra viena iš pripažintų šios srities autoritetų.
BBL 2013–2014 m. sezonas
BBL 2013–2014 metų sezonas – 10-as lygos sezonas, kuriame dalyvauja 21 krepšinio klubas.
Reguliarusis sezonas
A grupė
B grupė
C grupė
UEFA čempionų lyga 2017–2018 m.
'''2017–2018 m. UEFA čempionų lyga''' – 27-asis UEFA čempionų lygos turnyras (63-asis skaičiuojant nuo UEFA čempionų taurės). Jis prasidėjo 2017 m. birželio 27 d., baigės 2018 m. gegužės 26 d. finalo rungtynėmis Kijevo Olimpiniame stadione.
Čempionų titulą apgynė Real Madrid komanda iš Ispanijos.
Asociacijų reitigas
UEFA čempionų lygoje šalių asociacijos gauna skirtingą vietų skaičių pagal jų reitingą.
Pirmasis atrankos raundas
Pirmos rungtynės bus žaidžiamos birželio 27–28 d., antrosios – liepos 4–5 d. <section begin=Q1match />
Trečiasis atrankos raundas
Pirmosios rungtynės buvo žaidžiamos liepos 25-26 d., antrosios – rugpjūčio 1-2 d.
!colspan=6|Lygos kelias
Atrankos etapas
Pirmosios rungtynės buvo sužaistos 2017 m. rugpjūčio 15-16 d., antrosios – 2017 m. rugpjūčio 22-23 d.
!colspan=6|Čempionų kelias
!colspan=6|Lygos kelias
1/8 finalo
Patekusios komandos: <section begin=Patekusios komandos />
Burtai buvo traukiami 2017 m. gruodžio 11 d.
1/4 finalo
Burtai buvo traukiami 2018 m. kovo 16 d.
Pirmosios ketvirtfinalio rungtynės bus žaidžiamos balandžio 3-4 d., antrosios – balandžio 10-11 d.
Pusfinalis
Pusfinalio porų burtai buvo traukiami 2018 m. balandžio 13 d.
Pirmosios pusfinalio rungtynės bus žaidžiamos balandžio 24-25 d., antrosios – gegužės 1-2 d.
Finalas
Finalas vyko gegužės 26 d. Kijevo Olimpiniame stadione.
Vijos valsčius
Vijos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Vija.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. 1921 m. priskirtas naujai Naugarduko vaivadijai.
Juozas Vidugiris
Juozas Vidugiris (1892 m. balandžio 1 d. Palaukiuose, Subačiaus valsč. (dab. Panevėžio r., Karsakiškio sen.) – 1946 m. lapkričio 7 d. Šiauliuose) – Lietuvos kariuomenės karininkas (pulkininkas leitenantas), partizanas.
Biografija
1912 m. baigęs Panevėžio realinę mokyklą, studijavo Sankt Peterburgo technologijos instituto Chemijos skyriuje Rusijoje. 1915–1916 m. dirbo „Nobel“ ir laikrodžių fabriko laboratorijose. 1917 m. baigė Vladimiro karo mokyklą, jam suteiktas praporščiko laipsnis. Tarnavo artilerijos divizione Lugoje. Pirmojo pasaulinio karo metu mobilizuotas į Rusijos imperijos kariuomenę ir dalyvavo karo kovose Rumunijos fronte.
Grįžus į Lietuvą, 1919 m. kovo 29 d. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Panevėžio atskirojo bataliono (nuo 1919 m. lapkričio 1 d. Ketvirtas pėstininkų Lietuvos Karaliaus Mindaugo pulkas) jaunesniuoju karininku. 1919 m. balandžio 15 d. paskirtas kuopos vadu, 1919 m. lapkričio 18 d. suteiktas pėstininkų vyr. leitenanto laipsnis. 1919 m. kovo-lapkričio mėnesį dalyvavo Lietuvos Nepriklausomybės kovose su bolševikais prie Panevėžio, Kavarsko, Radžiūnų, Ilukstės, Subatės. Nuo 1919 m. lapkričio su bermontininkais prie Meškuičių. 1920 m. su lenkais prie Dūkštų ir Musninkų. Dalyvavo Panevėžio miesto išvadavime 1919 m. miniatiūra|160px|Brolių Juozo ir [[Tomas Vidugiris|Tomo Vidugirių kapas Palaukiuose]]1919 m. lapkričio 1 d. paskirtas 1-ojo bataliono vadu. 1920 m. balandžio 21 d. pakeltas į kapitonus. 1921 m. rugsėjį paskirtas Ketvirtojo pėstininkų Lietuvos Karaliaus Mindaugo pulko vado padėjėju. 1922 m. sausio 30 d. baigė Aukštuosius karininkų kursus. 1923 m. gegužės 18 d. pakeltas į majorus, 1925 m. gegužės 15 d. į pulkininkus leitenantus. 1925 m. perkeltas į Septintąjį pėstininkų Žemaičių kunigaikščio Butegeidžio pulką. 1927 m. kovo 15 d. paskirtas eiti Penktojo pėstininkų Lietuvos Didžiojo kunigaikščio Kęstučio pulko vado pareigas. 1929 m. lapkričio 23 d. pakeltas į pulkininkus. 1930 m. baigė Aukštesniųjų karininkų viršininkų kursus. 1936 m. paleistas į atsargą.
Vokiečių okupacijos metais organizuojant Vietinę rinktinę 1944 m. vasario 10 d. paskirtas VR Utenos apskrities komendantu. Jo pastangomis surinktas 308-tas batalionas, kuris 1944 m. gegužės mėn. dalyvavo kovose su Armijos Krajovos brigada prie Gaužiškių, netoli Ašmenos. Antrosios sovietinės okupacijos pradžioje gyveno Šiauliuose svetima Povilo Palaukio pavarde, palaikė ryšius su Lietuvos partizanais. Mirė Šiaulių ligoninėje 1947 m. lapkričio 6 d. Palaidotas buvo Šiaulių kapinėse.
Po Lietuvos Nepriklausomybės atstatymo perlaidotas Palaukiuose.
2005 m. balandžio 18 d. brolių Juozo ir Tomo Vidugirių kapas įtraukas į Kultūros vertybių registrą.
Šeima
Brolis Tomas Vidugiris (1983–1979) – Lietuvos kariuomenės karininkas
Nosėnai
Nosėnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.
Istorija
Minimas 1554 m. Balninkų seniūnijos inventoriuje. 1652 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Tada jame gyveno Kristoforas Bivainėlis, Jurgis Mikalionis.
Žalioji citrina
Žaliosios citrinos rūgštumas yra kiek mažesnis už geltonosios citrinos, ji yra mažesnė, apvalios formos. Turi apie 30 mg vitamino C (lyginant su >50 mg geltonosios citrinos), turi daugiau vitamino A. Skonis yra gaivus, šiek tiek karstelėjęs. Iš vienos žaliosios citrinos galima išspausti 2 šaukštus sulčių.
Chiara Mastroianni
Kjara Mastrojani (g. 1972 m. gegužės 28 d. Paryžiuje) – prancūzų aktorė.
Biografija
Kjaros tėvai yra garsūs aktoriai italas Marcello Mastroianni ir prancūzė Catherine Deneuve. Tuo metu jie abu turėjo kitus sutuoktinius, o romanas truko 4 metus ir baigėsi 1975 m., kuomet Kjarai buvo 2 metai. Vėliau, kalbėdama apie tėvus, jis sakė niekada nemačiusi jų kartu, kaip poros. Dėl judviejų užimtumo Kjara kartais leido laiką su oficialia tėvo žmona, aktore Flora Carabella ir jos dukra Barbara. Buvo kalbama, kad Flora net pasisiūlė Deneuve įvaikinti Kjarą, tačiau ši atsisakė.
Be epizodinio vaidmens kine 1979 m., Kjara debiutavo ekrane 1993 m. juostoje „Ma saison préférée“, kuriame vaidino kartu su motina ir už kurį buvo nominuota prestižiniam Cezario apdovanojimui kaip geriausia nauja aktorė. 1994 m. ji pasirodė juostoje „Prêt-à-Porter “, kurioje vaidino Sophia Loren, Julia Roberts, Kim Basinger, taip pat ir jos tėvas.
Pirmas pagrindinis vaidmuo jai atiteko 1995 m. juostoje „Le Journal du séducteur“. 1996 m. filme „Trois vies et une seule mort“ Kjara vaidino kartu su tėvu jo dukterį.
1998 m. buvo Kanų kino fetivalio žiuri nare. 2002 m. ji vaidino šiame festivalyje apdovanotame filme „Carnages“.
Kjara dažnai filmavosi kartu su motina, ne kartą įkūnydamos motiną ir dukterį („Ma saison préférée“, „Un conte de Noël“, „La Dernière Folie de Claire Darling“ ir kituose).
2016 m. ji buvo ir Venecijos kino festivalio žiuri.
Asmeninis gyvenimas
Kjara ilgą laiką draugavo su aktoriais Melvil Poupaud ir Benicio Del Torro.
1996 m. ji susilaukė sūnaus Kilo su prancūzų skulptoriumi Pierre Thoretton.
2002 – 2005 m. buvo ištekėjusi už kompozitoriaus ir atlikėjo Benjamin Biolay, su kuriuo 2003 m. susilaukė dukters Annos. 2004 m. kartu su vyru įrašė muzikos albumą „Home“.
right|thumb|150px right|thumb|150px right|thumb|150px
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 2016–2017 m.
Pereinamosios rungtynės (NIFL Premiership play-off)
Carrick Rangers nugalėjo bendru rezultatu 5–2 ir išsaugojo vietą elito divizione. ---
Pusfinalio rungtynės
Ballymena United pusfinalyje 5-2 nugalėjo varžovus ir pateko į finalą.
Glenavon pusfinalyje 5-3 nugalėjo varžovus ir pateko į finalą.
Finalo rungtynės
Ballymena United finale nugalėjo varžovus 2-1 ir iškovojo teisę žaisti UEFA Europos lyga 2017–2018 m. turnyre. --
2016–2017 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
---
Borisas Gelfandas
Borisas Gelfandas (g. 1968 m. birželio 24 d.) – Izraelio šachmatų didmeistris. Jis laimėjo 2011 m. kandidatų mačus ir Maskvoje 2012 m. žaidė mačą dėl pasaulio čempiono titulo su Višvanatanu Anandu.
Mačui pasibaigus lygiosiomis 6 : 6, čempionui išaiškinti buvo žaidžiamas papildomas greitųjų partijų mačas. Borisas Gelfandas pralaimėjo šį mačą 1½ : 2½.
Vaikystė
Borisas Gelfandas gimė 1968 m. birželio 24 d. Minske inžinierių Abramo ir Nelos šeimoje. Tėvas labai dažnai vykdavo komandiruotėn į statybvietes Baltarusijoje, Lietuvoje ir Rusijoje, tad šeima dažnai klajodavo.
Tai buvo tipinė to laikotarpio inteligentų šeima, kur šachmatai turėjo savo vietą, tarp kino, teatro, ar knygų. Todėl, kai Borisui buvo ketveri, tėvas nupirko sūnui šachmatų knygą. Tai buvo J. Averbacho ir M. Beilino „Kelionė į šachmatų karalystę“.
Jo tėvas prisimena:
„Aš nusprendžiau, kad mes peržiūrėsime po vieną diagramą per dieną… Po poros mėnesių, kai jau buvome peržiūrėję trečdalį knygos, Boria mano pagalbos atsisakė. Pamaniau, kad jam nusibodo šachmatai, bet netrukus pastebėjau, kad jis savistoviai nagrinėja knygos gale pateiktas pasaulio čempionų partijas“.
Taip sūnus vis giliau skverbėsi į 64 langelių pasaulį.
Treneriai
Pirmu B. Gelfando treneriu tapo Eduardas Zelkindas, kai Borisui dar nebuvo ir septynerių. Iš pradžių Zelkindas net nenorėjo jo priimti, bet, kai vaikas parodė, kaip galima būtų žaisti D. Bronšteino partijoje su kompiuteriu, Zelkindas suprato, kad vaikas ne tik žino, kaip figūros vaikšto, bet ir supranta, kas vyksta lentoje.
Borisas treniravosi pas E. Zelkindą penkerius metus ir ne tik žaidė kombinacinį žaidimą, bet ir buvo pažengęs žaidžiant baigmes.
Šokio teatras
Šokio teatras – šokio meno forma, išplėtota XX amžiaus antroje pusėje. Skirtingai nuo klasikinio baleto (su savo itin stilizuota, tradicine judesio kalba), šokio teatrui būdingi eksperimentiniai judesio elementai. Jis ieško naujų žanrus peržengiančių formų šokio spektakliui. Čia yra itin pabrėžiamas teatro aspektas. Atstovai Rudolf Laban, Kurt Jooss, Mary Wigman; Pina Bausch, Reinhild Hoffman, Susanne Linke.
Borisas Gelfandas
Treneriai
Nuo 1979 m. jį treniravo pajėgi šachmatininkė ir pedagogė T. Golevaja. 1979 m. Minske vyko vyko SSRS čempionatas. 11-metis B. Gelfandas buvo pats atidžiausias žiūrovas salėje: nepraleido nei vienos partijos, be to, surinko iš dalyvių 18 autografų…
1980 m. jo treneriu tapo A. Kapengutas. Jis jam suteikė sisteminių žinių apie šachmatus, išmokė savistoviai dirbti ir įskiepijo įprotį ieškoti naujų idėjų. Jų kūrybinis bendravimas tęsėsi beveik 12 metų. B. Gelfandui buvo atvira didžiulė trenerio biblioteka, jis galėdavo jam užduoti bet kokį šachmatus liečiantį klausimą.
Petrosiano mokykla
Svarbią reikšmę B. Gelfando, kaip šachmatininko vystymuisi turėjo dalyvavimas 1980–1983 m. „Petrosiano mokyklos“ sesijos, kur jis ne tik klausėsi dėstytojų lekcijų, bet ir galėjo pabendrauti su buvusiu pasaulio čempionu.
„Tai buvo kažkas ypatinga, sako Borisas, – prisimenu, kaip Petrosianas sakė man, kad be tikslo nedaryčiau nei vieno ėjimo: „Dargi žaisdamas žaibo partijas – visada galvok!“ Šis patarimas turėjo didžiulę įtaką formuojant mano žaidimo stilių…“
Pirmieji pasiekimai
Sekantys keleri metai buvo sėkmingi. Jis gerai užsirekomendavo tarp stipriausių SSRS jaunųjų šachmatininkų.
Meistras
1983 m., jį 15-metį, įtraukė į Minske vykusį A. Sokolskio atminimo turnyrą – ir sensacija! Borisas nepralaimėjęs nei vienos partijos. Aplenkęs du didmeistrius ir 12-ką meistrų įvykdė meistro normatyvą; tiesa, dėl biurokratijos pinklių juo tapo tik 1985 m., kai jau suėjo 16-ka. Tais pačiais 1983 m. 15-metis B. Gelfandas pirmą kartą žaidė Baltarusijos suaugusiųjų čempionate, o 1984 m. ir 1985 m. tapo čempionu.
Jaunimo čempionatai
1985 m. Jūrmaloje B. Gelfandas pirmą kartą laimėjo SSRS jaunimo čempionatą (9 taškai iš 11). Atkaklioje kovoje dėl pirmos vietos jis pustaškiu aplenkė kitą kylančią žvaigždę – Vasilijų Ivančiuką.
Po dvejų metų (1987) m. Arnheme, įveikęs atkaklų varžovų pasipriešinimą atrankoje, aplenkė jį ir Europos jaunimo (iki 20) čempionate. Pralaimėjęs V. Ivančiukui asmeninę partiją, nesutriko ir laimėjęs sekančias 11-ką partijų, surinkęs 11½ iš 13 galimų, užėmė 1-ąją vietą.
1988 m., taip pat Arnheme, B. Gelfandas savo pasiekimą pakartojo kartu su A. Drejevu, surinkęs po 10½ iš 13 galimų taškų ir antrą kartą nugalėjo Europos jaunimo čempionate. O prieš tai 1-os vietos dalybos SSRS jaunimo čempionate, 1988 m. pasaulio jaunimo šachmatų  čempionate Adelaidėje 1–4 v. (1-oji vieta Žoeliui Lotje ). 1988 metų pabaigoje SSRS I-os lygos čempionate, kuris lapkričio mėn. vyko Klaipėdoje, surinkęs, kartu su S. Dolmatovu, po 10½ iš 16, pasidalijo 1–2 vietas ir pateko į SSRS aukščiausios lygos čempionato finalą
Žingsnis į šachmatų elitą
Po metų, 1989 m. apie B. Gelfandą prakalbo ir visas pasaulis. Sėkmė jį lydėjo iš turnyro į turnyrą, augo reitingas. Jam dar nebuvo ir 20-ies, kai su reitingu 2673, įsiveržė į pirmą geriausių pasaulio šachmatininkų dešimtuką. Tą sėkmę įtvirtino naujais pasiekimais.
B. Gelfandas, iš pirmo bandymo, Odesoje vykusiame SSRS aukščiausios lygos šachmatų čempionate pasidalijo 3-ią vietą. Tai leido jam žaisti SSRS komandos sudėtyje, nugalėjusioje 1989 m. Europos komandiniame čempionate Haifoje. Po metų jis, irgi SSRS komandos sudėtyje, šachmatų olimpiadoje Novi Sade. Per visą karjerą iki 2014 m. sužaidė 11-koje šachmatų olimpiadų: vienoje už SSSR, vėliau dvejose už Baltarusiją ir  8-iose atstovavo Izraelį.
Pirmieji žingsniai link pasaulio čempionato
1989 m. Palma de Maljorkoje vyko grandiozinis atrankinis turnyras, kuriame dalyvavo 150 didmeistrių. Tai buvo tuo metu bene didžiausias tokio aukšto lygio šveicariška sistema organizuotas turnyras. Per pirmas 7-ias partijas B. Gelfandas laimėjo šešias. Galutinis rezultatas 7½ taško ir 1-oji vieta.
Turnyrai
Toks pasiekimas neliko nepastebėtas. Pasibaigus turnyrui gauna kvietimų į du superturnyrus: į Tilburgą ir į Linaresą.
1990 m. Linareso turnyre jau pirmajame rate naujokui teko rimtas išbandymas: susitikti su pačiu G. Kasparovu, bet Borisas išlaikė šį egzaminą pas pasaulio čempioną: aštri dvikova, iki paskutinės minutės buvo prikausčiusi žiūrovų dėmesį. Nežiūrint to, kad ji baigėsi lygiosiomis, buvo pripažinta geriausia turnyre. Po tokio „apšilimo“ tiek G. Kasparovas, tiek B. Gelmanas pasiekė po 4-ias pergales iš eilės ir niekam nebekilo klausimų, kas čia kovoja dėl pirmosios vietos. Vis tik turnyrą laimėjo G. Kasparovas, o 2-as, atsilikęs pustaškiu, buvo B. Gelfandas. Puikiai pasirodęs Linareso turnyre, B. Gelfandas patenka į pasaulio vedančiųjų šachmatininkų tarpą.
Iki 1993 m. jis buvo nuveikęs nemažai: 1991 m. nugalėjo Belgrade, 1992 m. pasidalijo kartu su G. Kasparovu Emilijos Redže 2-ąją vietą, laimėjo Veik an Zėjėje, o baigiantis metams - Aliochino atminimo turnyrą. Šiame turnyre jam sekėsi beveik viskas, o jo kūrybinis žaidimas pasiekė savo apogėjų! Borisas laimėjo prieš A. Karpovą, V. Anandą ir V. Salovą ir tik „nebūtinas“ pralaimėjimas A. Širovui neleido jam užimti „grynos“ pirmos vietos.
Tarpzoniniai turnyrai
Po to, kai jis, kartu su V. Ivančiuku, 1990 m. pasidalija pirmąją vietą Manilos tarpzoniniame, apie jį pradedama kalbėti, kaip apie galimą pretendentą į šachmatų „sostą“.
Kai 1993 m. FIDE ir PŠA pradėjo rengti paralelinius atrankos ciklus. Borisas buvo vos ne vienintelis, kuris negainiojosi dviejų „zuikių“. Jis nusprendė susitelkti tie FIDE varžybomis.
1993 m. Bylio tarpzoniniame turnyre antrą kartą iš eilės pasiekė pergalę. Lemiama buvo 8-ojo rato partija kurioje, kaip ir prieš trejus metus Manilos tarpzoniniame, laimėjo prieš V. Anandą.
1994 m. B. Gelfandas baigė laimėdamas atkrentamųjų greitųjų šachmatų turnyrą Kap d‘Agde Prancūzijoje, kur finale nugalėjo būsimą savo varžovą kandidatų mačų pusfinalyje – A. Karpovą (4 : 2).
Kandidatų mačai
Deja pirmas bandymas tapti pretendentu nutrūko jau 1991/93 m. kandidatų mačų ketvirtfinalyje kai pralaimėjo Naidželui Šortui (3 : 5). Borisui nepavyko su varžovu: šiame pasaulio čempionato cikle brito sustabdyti nepavyko niekam – jis tapo pretendentu.
B. Gelfandas iš savo pralaimėjimo tragedijos nedarė ir po dvejų metų vėl ruošėsi šturmuoti aukštumas – jam juk tada tebuvo 22 metai. Kad kandidatų mačuose jis buvo nusiteikęs rimtai, parodė pirmas mačas su M. Adamsu, kurį Borisas laimėjo 5 : 3. Antrajam mačui su jis buvo pasiruošęs iš anksto: po  nesėkmės Linarese (11-a vieta) ir pergalės Dos Hermanase, jis du su puse mėnesio ruošėsi mačui su 19-mečiu V. Kramniku. Pasirengimas padėjo – mačą laimėjo 4½ : 3½. B. Gelfandas šį rezultatą laiko vienu reikšmingiausių savo pasiekimų, kadangi: nepaisant varžovo jauno amžiaus, šis tuo metu buvo tarp 5-ių geriausių pasaulio žaidėjų.
Patekęs į pusfinalį, B. Gelfandas pralaimėjo A. Karpovui. Nors iki tol jų susitikimų rezultatas buvo 3 : 1 A. Karpovo naudai, B. Gelfando pergalė prieš A. Karpovą, atrodė įmanoma: po pirmųjų dviejų lygiųjų, laimėjęs trečiają partiją jis pirmavo tašku. Tačiau A. Karpovas susiėmė ir, laimėjęs ketvirtąją partiją, išlygino mačo rezultatą. Lemtinga buvo 7-oji partija, kurioje Borisas turėjo šansų lygiosioms. Deja, pasireiškė didelė A. Karpovo žaidimo patirtis – jis sugebėjo „prisitaikyti“ prie Boriso Gelfando žaidimo.Į PŠA atrankiniame turnyre nežaidė.
Turnyrų maratonas
Žlugusios kandidatų ciklo viltys nesustabdė tolesnės B. Gelfando karjeros. Tais pačiais 1995 m. Borisas buvo tarp pirmųjų Dos Hermanase ir Bylyje, o Belgrade pasidalijo su V. Kramniku 1–2 vietas – po „+5”!
Sekančius dvejus metus Baltarusijos šachmatininkui kvietimai į turnyrus pylėsi, kaip iš gausybės rago, ir jis kiek pervertino savo fizines galimybes. Per dvejus metus sužaidė 183 „klasikines“ partijas, neskaitant greitųjų ir žaibo partijų. Jis be perstojo keliavo: Veik an Zee, Amsterdamas, Dos Hermanasas, Madridas, Novgorodas, Dortmundas, Bylis, Polianica Zdroj, Groningenas, Belgradas. Dėl didelio krūvio susidaręs nuovargis vedė prie klaidų ir neblogai žaistose partijose. Nežiūrint viso to jis išliko tarp 10 stipriausių to laikotarpio pasaulio šachmatininkų.
FIDE trumpųjų mačų čempionatai
FIDE pretendento atrankai atsisakė kandidatų mačų ir pradėjo rengti trumpų atkrentamųjų mačų čempionatus.
Į pirmąjį tokį čempionatą Groningene B. Gelfandas atvyko po turnyrų maratono. Jis praėjo iki pusfinalio atkakliose kovose, įveikęs per papildomus mačus, Dž. Lotje, V. Tkačijevą ir A. Drejevą. Tačiau pusfinalyje susitiko su V. Anandu. Po greitų lygiųjų 1-oje partijoje, niekas negrėsė ir 2-oje, bet nervinė įtampa padarė savo: „lygioje vietoje“ praranda kokybę, dar bando atiduoti figūrą už du pėstininkus, bet laikosi neilgai. Į finalą patekęs V. Anandas laimi FIDE pasaulio čempiono titulą.
Bet 1999 m. FIDE trumpų atkrentamųjų mačų pasaulio čempionate nusileidžia aštuntfinalyje būsimam pasaulio čempionui A. Chalifmanui…
2001 m. lapkričio 27–gruodžio 13 d. Maskvoje, vykusiame FIDE čempionate šiek tiek pasitaisė ir pasiekė ketvirtfinalį, kur jį sustabdė P. Svidleris. Jam Borisas nusileido po žaibo partijų.
2004 m. FIDE surengė pasaulio čempionatą Libijoje, kur B. Gelfandas dėl politinių priežasčių nedalyvavo.
Artiom Baftalovskij
Artiomas Baftalovskis (Бафталоський Артем Валентинович; g. 1995 m. gruodžio 17 d.) – futbolininkas iš Ukrainos, saugas.
FK Vingis Vilnius
Vilniaus „Vingis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus, Vingio mikrorajono.
Artiom Baftalovskij
Karjera
Futbolininko karjerą pradėjo gimtinėje. Rungtyniavo įvairiuose klubuose.
2022 m. prasidėjus Rusijos invazijai į Ukrainą, persikėlė į Lietuvą. Atstovavo Dainavos klubui, rungtyniavusiam 2022 m. Pirmoje lygoje. Dzūkijos klubas tapo pirmenybių nugalėtojais ir pateko į aukščiausią šalies lygą.
FK Vingis Vilnius
Istorija
Klubas trumpai gyvavo po Nepriklausomybės atgavimo, tačiau 1992 m. vasarą iširo. Atkurtas 2010 m., 2011 m. pradėjo žaisti SFL lygoje.
Borisas Gelfandas
Naujas gyvenimas ir turnyrai
Grįžęs namo jis nusprendžia pradėti „naują gyvenimą“ Jis seniai planavo išvažiuoti gyventi į Izraelį. Tad 1998 savo planus įvykdė, apsigyvenęs netoli Tel Avivo esančiame Rešon-leCion miestelyje.
Artiom Baftalovskij
Karjera
2023 m. gegužės 13 d. pasižymėjo įvarčiu A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą. Ukrainietis pelnė ketvirtąjį rungtynių įvartį. Dzūkai sutriuškino varžovus rezultatu 5:0.
MFK Stará Ľubovňa
MFK Stará Ľubovňa – Slovakijos futbolo klubas iš Stara Liubovnios.
Borisas Gelfandas
Naujas gyvenimas ir turnyrai
Pakeitęs pilietybę B. Gelfandas, kur kas rečiau besėdo prie šachmatų lentos. Bet jo reti pasirodymai tapo rezultatyvesni: pergalė 1998 m. Polianice Zdroj, kur tašku aplenkė A. Širovą, 1998 m. Tel Avivo superturnyre ir 1999 m. Malmėje. Tais pat metais buvo 2-as Pamplonoje.
Artiom Baftalovskij
Karjera
2023 m. liepos 16 d. A lygos rungtynėse prieš „Riterių“ klubą pelnė du įvarčius. Dzūkijos klubas nugalėjo varžovus rezultatu 3-1.
MFK Stará Ľubovňa
Istorija
Įkurtas 1923 m. kitados rungtyniavo Antroje lygoje, bet vėliau prasidėjo kritimas į žemesnes pakopas.
Artiom Baftalovskij
Statistika
Spalvų reikšmės:
Kuoklės
thumb|2014 m. kuoklėmis skirtas Latvijos pašto ženklas Kuoklės (latv. kokles, sk. kuoklės; latg. kūkles) arba kuoklė (kokle, sk kuoklė; kūkle) – senovinis latvių styginis muzikos instrumentas, drauge su lietuvių kanklėmis, lyvių kandla, estų kanele, suomių bei karelų kantele ir rusų guslėmis įeina į Baltijos sritims būdingų ir giminingų instrumentų šeimą, bendrasis jų pavadinimas – Baltijos psalteriumas. Pirmieji archeologiniai kuoklės radiniai Latvijoje siekia XIII a., yra išlikę XVII a. rašytinių šaltinių, kur ji minima, o pirmoji žinoma kuoklių melodija užrašyta 1891 m. Kaip tradicinės kultūros vertybė, kuoklės ir skambinimas jomis įtraukta į Latvijos kultūros paveldą.
MFK Stará Ľubovňa
Stadionas
Namų rungtynes žaidžia „Stará Ľubovňa“ stadione, kuris talpina 3 300 žiūrovų (iš jų – 800 sėdimos vietos).
Sezonai
Šaltiniai: RSSSF duomenų bazė.
Borisas Gelfandas
Naujas gyvenimas ir turnyrai
2000 metų pabaigoje pradėta kalbėti apie B. Gelfando „sugrįžimą“… Borisas pateko į pasaulio taurės pusfinalį Šenjange, kur nusileido V. Anandui tik žaidžiant žaibo partijas. Po to, antrą kartą, puikiu stiliumi laimėjo A. Rubinšteino atminimo turnyrą.
2002–2006 metai
2002–2006 m. B. Gelfando rezultatai turnyruose buvo nepastovūs: sėkmingus keisdavo nesėkmingi, ryškius kūrybinius blyksnius – kūrybinės sausros laikotarpiai. Su jo aukštu reitingu jis buvo pageidaujamas antrojo ešelono turnyrų dalyvis. Aukštesniojo ešelono turnyruose – dalyvavo tik 2006 m. Monte Karlo Amber turnyre. Šiuo laikotarpiu Borisas turnyruose kažko ypatingo nei greituosiuose, nei žaidžiant nežiūrint į lentą nerodydavo – dažniausiai užimdavo turnyrinės lentelės apatinę pusę.
B. Gelfandas skundėsi:
„Nuo 1998 iki 2006 m. „klasikiniais“ šachmatais sužaidžiau gal tik 5–6 superturnyruose. Reitingas visą laiką buvo 6–16 pasaulyje. Juk dabar žaidėjas su tokiu reitingu per dvejus metus sužaistų daugiau turnyrų!“
Atgimimas
2005 m. B. Gelfandas žaidžia pirmojoje pasaulio šachmatų taurėje Chanty Mansijske, pasiekia ketvirtfinalį, kur pralaimi A. Griščiukui (2 : 4). Bet tai ne pabaiga: į kandidatų mačus iš pasaulio taurės varžybų buvo atrenkami 10 žaidėjų, todėl B. Gelfandas dar žaidė atrankos mačą su Jevgenijų Barejevu, kurį pralaimėjęs užėmė 6-ąją vietą. To pakako patekimui į 2007 m. Kandidatų mačus, kur buvo kovojama dėl 4-ių kelialapių į 2007 m. pasaulio čempionato turnyrą. Galimybė vėl įsijungti į kovą dėl pasaulio čempiono titulo buvo labai rimtu motyvu.
Meksikas
Po trijų mėnesių 39-metis B. Gelfandas Meksike tampa 2007 m. pasaulio šachmatų čempionato atradimu! Jo debiutinis pasiruošimas buvo puikus: juodosiomis figūromis – rusiškoji partija, o baltosiomis – kataloniškoji. Bet vis tik svarbiausia buvo, kad tryško energija ir turėjo didelę naujų idėjų atsargą. Jau daug metų jis turnyruose nedemonstravo tokio spaudimo ir noro žaisti dėl pergalės kiekvienoje partijoje. Po 1-o rato pirmavo Višvanatanas Anandas (5 iš 7), o B. Gelfandas atsiliko pustaškiu.
Tačiau viltys baigėsi 9 ture, žaidžiant su A. Griščiuku, kuris prieš jį pasiekė vienintelę savo pergalę turnyre. Po to šios nesėkmės, nors Borisas ir stengėsi, bet Višį buvo jau nebepavejamas. Net ir, pasiekus pergalę prieš L. Aronianą, jam grynos 2-os vietos užimti nepavyko: jį pavijo energingai finišavęs V. Kramnikas, kuriam pagal papildomus rodiklius ir atiteko 2-oji vieta.
Kiti turnyrai
Nežiūrint čempionato pabaigos, ekspertai vieningai pažymėjo, kad artėjant prie 40-ies, B. Gelfandui atsivėrė antrasis kvėpavimas. Vis tik jį Borisas naudojo tik kovojant dėl pasaulio čempiono titulo: įprastuose turnyruose jam trūkdavo pastovumo ir žaisdavo ne visada vienodai sėkmingai.
Iš vienos pusės, buvo skaudžių nesėkmių 2008 m. Veik an Zee ir Sočyje, vidutiniški rezultatai 2009 m. Nalčike ir Bylyje, ir tais pat metais – puikūs rezultatai Džermuke, lygus ir patikimas žaidimas M. Talio atminimo turnyre.
2009 m. Pasaulio taurė
Šitą „vaizdelį“ nepakeitė ir jo puiki pergalė 2009 m.asaulio taurės varžybose Chanty Mansijske. Jam teko atkaklioje kovoje žaisti visą turnyrą: pusę mačų baigėsi lygiosiomis ir, norint prasiveržti į sekantį etapą, reikėdavo žaisti greitąsias partijas.
Finale jo laukė sunki kova su R. Ponomariovu. Pagrindiniam mačui pasibaigus lygiosiomis nugalėtojo išaiškinimui buvo žaidžiamos greitosios: du kartus Borisas buvo per žingsnį nuo pergalės, du kartus Ruslanas išlygindavo paskutinėje partijoje… Bet vis tik, B. Gelfandas išspaudė pergalę – 7 : 5!
„Palyginti pergalę Chanty Mansijske su ankstesnėmis nenorėčiau. Ši – kažkokia ypatinga!”, sako jis.
Po pergalės Pasaulio taurėje po 13-kos metų jį vėl pakvietė į Linareso turnyrą. Be jo, B. Gelfandas žaidė Astrachanės ir Baznės turnyruose.
Pretendentas
Bet pagrindinis iššūkis laukė 2011 m. Kandidatų mačuose  Kazanėje. Juose dėl trumpųjų mačų naudojimo atsisakė dalyvauti M. Karlsenas. Dauguma mačų tapo tikra loterija, kai pagrindiniai įvykiai vykdavo, kabant laikrodžio vėliavėlėms. B. Gelfandas į tai reagavo filosofiškai: laiko nepasirinksi… pasirinkimo juk nėra – reikia žaisti…
Pirmą savo varžovą, Šahrijarą Mamedjarovą, jis įveikė 2½ : 1½ Antrajame mače su G. Kamskiu teko žaisti greitąsias partijas, nors 3-iojoje pagrindinio mačo partijoje galėjo persverti, bet pasitraukė valdove ne į tą laukelį – lygiosios. Greitosios sekėsi sunkiai: jei 1-ojoje partijoje Gata „atleido“ klaidą, tai 3-ioje ne: B. Gelfandas baltaisiais jau 16 ėjime liko be figūros!
Kad išgelbėtų mačą, jam reikėjo juodosiomis figūromis laimėti sekančią partiją. Ji vyko sudėtingai: G. Kamskis ne kartą galėjo sužaisti geriau, bet delsė, traukėsi, kol B. Gelfando pergalė tapo neabejotina. Žaidžiant žaibo partijas kovos nebebuvo – Borisas, laimėjęs abi, pateko į finalą.
Ten jo laukė Aleksandras Griščiukas, eliminavęs du pačius pavojingiausius varžovus – L. Aronianą ir V. Kramniką. Jis žaisdavo atsargiai: baltaisiais trumpos lygiosios, o juodaisiais stengdavosi atsilaikyti… Kitaip sakant, viltis dėdavo į greitąsias, kur sėkmingai vaikščiodavo bedugnės kraštu.
Pagal tokį scenarijų vyko ir finalinis mačas ir po 5-ių lygiųjų atrodė, kad greitųjų neišvengti. Bet B. Gelfandas sugebėjo susikaupti 6-oje „gyvenimo partijoje“. Atrodė, kad baltieji po debiuto nieko nepasiekė ir juodieji (Griščiukas) pradėjo savo aktyvias operacijas prieš baltųjų karalių, bet netikėtai paaiškėjo, kad jie patys neturi kuo vaikščioti! A. Griščiukas veltui ieškojo kaip gelbėtis, bet neradęs netrukus pasidavė. Tad B. Gelfandas laimėjo finalinį mačą 3½ : 2½ ir tapo pretendentu į „karūną“.
Pagrindinis mačas
Pasaulio čempionato mačas vyko „neutralioje aikštėje“ – vyko 2012 m. gegužės 10–31 d. Maskvoje. thumb|left|250px|B. Gelfandas ir [[Višvanatanas Anandas|V. Anandas per pasaulio šachmatų čempionatą 2012 m. gegužės 10 d. Maskvoje ]] Pirmos 6-ios partijos pasibaigė lygiosiomis. 7-ojoje partijoje vėl buvo žaidžiama slaviškoji gynyba. Šį kartą pretendentas baltaisiais vietoje Vc2, bandė 6. c5. Čempionas pasirinko ne geriausią ėjimą 21…Že4 (geriau 21…Bc2 Bc2 22.Rc6), po kurio baltieji, iškeitę bokštą, gavo geresnę padėtį. Lemiamą klaidą juodieji padarė, kai sužaidė 23…g5, po kurios pretendentas žaisdamas tiksliai varžovo nebepaleido. B. Gelfandas išėjo į priekį 4:3.
Čempionas atsirevanšavo greitai. Aštuntoji partija prasidėjo, kaip ir 3-ioji. Bet juodieji jau 3-iame ėjime pasuko į šoną. Susidariusi pėstininkų struktūra priminė Zemišo variantą senojoje indiškojoje gynyboje, bet figūrų išsidėstymas buvo kitoks: abu baltųjų žirgai buvo valdovės sparne. Stengdamiesi tai išnaudoti juodieji nusprendė lysti į komplikacijas karaliaus sparne, provokuodami baltuosius stumti g pėstininką. Baltieji priėmė iššūkį ir prasidėjo aštrus žaidimas, kuriame varžovams teko skaičiuoti daug variantų. Borisas Gelfandas viename jų apsiskaičiavo ir kaip vėliau sakė, kad nebuvo numatęs 17. Vf2!, po kurio juodiesiems gresia dideli nuostoliai, arba matinė ataka. B. Gelfandas pasidavė, o mačo rezultatas vėl tapo lygus – 4 : 4. Likusioms keturioms partijoms, pasibaigus taikiai, mačas baigėsi lygiosiomis 6 : 6.
Greitosios partijos
Nugalėtojui išaiškinti buvo žaidžiamos 4-ios greitosios partijos. Pirmojoje buvo užfiksuotos lygiosios.
Antrojoje partijoje V. Anandas, žaisdamas baltaisiais, po debiuto laimėjo pėstininką, bet užtai, kaip kompensaciją, juodieji išlaikė du rikius. Atkakliai gindamasis B. Gelfandas pasiekė lyginę padėtį, tačiau spręsdamas iškilusius sunkumus sunaudojo per daug laiko ir, patekęs į gilų ceitnotą, padarė klaidą ir pralaimėjo.
3-ioje greitojoje partijoje pretendentas, pasinaudojęs varžovo klaidomis, įgijo laimėtiną padėtį: vienu momentu galėjo likti su figūra viršaus, bet nepastebėjo šios galimybės. Vis tik B. Gelfandas laimėjo pėstininką ir išlaikė didelius šansus nugalėti, bet nepastebėjęs V. Anando kontržaidimo, suklydo. Po to, savo ruožtu, čempionas padarė keletą netikslumų ir baltieji bokštų baigmėje turėjo dviem pėstininkais daugiau. Tačiau kabant „laikrodžio vėliavėlėms“ pretendentas vėl suklydo – ir lygiosios.
Ketvirtoji partija baigėsi lygiosiomis. Tad B. Gelfandas neiškovojo pasaulio čempiono titulo nusileidęs varžovui per papildomas greitąsias partijas rezultatu 1½ : 2½.
2013 metai
B. Gelfandas Londone žaidė 2013 m. kandidatų turnyre, kur liko 5-as +2−3=9. Nežiūrint šios nesėkmės kitose varžybose žaidė kur kas sėkmingiau. Balandžio mėn. žaisdamas Aliochino atminimo turnyre, kartu su L. Aronianu, pasidalijo 1–2 vietas, bet dėl papildomų rodiklių liko 2-as. Birželio mėn. dalyvavo M. Talio atminimo turnyre, kur buvo pirmas su 6 taškais iš 9 galimų (+3−0=6,) pustaškiu aplenkęs Magnusą Karlseną. Gavęs 18 reitingo taškų jis pasiekė visų laikų aukščiausią Elo reitingą 2773. . Didžiojo prizo finaliniame turnyre Paryžiuje jis pasidalino, kartu su F. Karuana 1-ąją vietą. Už tai gavo dar 11,9 reitingo taškų ir vėl padidino savo reitingą iki rekordinių aukštumų – 2777. Bendroje Didžiojo prizo įskaitoje, su 325 taškais, liko ketvirtas (po V. Topalovo, Mamedjarovo ir F. Karuanos).
Greitųjų šachmatų varžybos
Kaip ir dauguma geriausių žaidėjų, Gelfandas yra pajėgus greitųjų partijų žaidėjas, laimėjęs visą eilę greitųjų šachmatų turnyrų. Jis, kartu su Kramniku, buvo  1-as 2001 m. „Amber“greitųjų šachmatų turnyre. Laimėjo ir 2002 m. „Amber turnyrą“. 2002 m. „Cap d'Agde varžybų finale nugalėjęs Karpovą iškovojo pirmąją vietą. 2003 m. Džordžo Markso 8-ių greitųjų partijų mače rezultatu 6:2 įveikė Juditą Polgar. 2007 m. pasidalijo 1-4 vietas „Villa de Canada de Calatrava“ festivalyje, o 2009 m. laimėjo šachmatų profesionalų asociacijos pasaulio taurę finale 3:1, įveikęs P. Svidlerį.
Komandinės varžybos
Iki 2016 m. B. Gelfandas dalyvavo 11-koje šachmatų olimpiadų: už SSRS – vieną, už Baltarusiją – du, už Izraelį – aštuonis kartus. Medaliai:
Siraičiai (Kelmė)
Siraičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kiaunorių.
Tiny Dancer
„Tiny Dancer“ – britų atlikėjo Eltono Džono daina iš 1971 m. išleisto ketvirtojo studijinio albumo „Madman Across the Water“. 1972 m. daina buvo išleista kaip singlas. JAV 2005 m. tapo auksiniu, 2011 m. platininiu, o 2018 m. triskart platininiu. Jungtinėje Karalystėje albumas auksiniu tapo 2018 m. (pagal BPI). Daina dar labiau išpopuliarėjo 2000 m., kai nuskambėjo filmo „Almost Famous“ garso takelyje.
Reikšmė
Dainos tekstą sukūrė Bernie Taupin ir tai buvo įvadinė daina į Eltono 1971 m. albumą „Madman Across the Water“. Bernie buvo įkvėptas parašyti dainos tekstą po savo pirmos kelionės į JAV 1970-aisiais. Sukurtais žodžiais jis siekė atspindėti Kalifornijos dvasią, įkvėptą sutiktos moters, kuri labai skyrėsi nuo jo gimtinės žmonių. 1973 m. Bernie „Rolling Stone“ žurnalui atskleidė, kad daina yra apie tuometę jo žmoną Maxine Feibelman.
Maximilian Hoffmann
Karlas Adolfas Maksimilianas Hofmanas (,  – ) – vokiečių generolas.
Hofmanas kartu su Hindenburgu ir Liudendorfu vadovavo vokiečių kariuomenei, kuri sutriuškino rusų armiją prie Tanenbergo ir Mozūrijos ežeryno. Vėliau jis ėjo Rytų fronto štabo viršininko pareigas. 1917 m. pabaigoje jis derėjosi su Rusija dėl Brest–Litovsko taikos pasirašymo.
Hofmanas mirė 1927 m. liepos 8 d. Bad Reichenhalio kurorte. Kai kurie istorikai jį įvertino kaip „bene puikiausią savo kartos štabo karininką“.
Ankstyvasis gyvenimas ir karinė karjera prieš karą
Hofmanas gimė Homberge, Hesene.
Baigęs mokyklą savanoriu įstojo į 72-ąjį pėstininkų pulką. Vienas iš jo bendražygių apie jį prasitarė taip: „Jis buvo beveik blogiausias sportininkas, raitelis ir fechtuotojas iš visų. ... jis juos pranoko savo siaubingu apetitu“. 1895–1898 m. kaip pirmasis leitenantas jis mokėsi Prūsijos karo akademijoje, o paskui buvo išsiųstas į Rusiją mokytis rusų kalbos.
1904 m. Generalinis štabas išsiuntė jį į Mandžiūriją kaip Japonijos imperatoriškosios kariuomenės stebėtoją kare su Rusijos imperijos kariuomene.
Grįžęs po dvidešimties mėnesių, jis buvo paskirtas pirmuoju 1-osios divizijos, dislokuotos Karaliaučiuje, Rytų Prūsijoje, štabo karininku. 1911 m. dvejus metus dirbo instruktoriumi Karo akademijoje, paskui persikėlė į 112-ąjį pėstininkų pulką, kur ėjo lauko, o vėliau štabo pareigas. Jam buvo suteiktas pulkininko leitenanto laipsnis.
Pumpučiai (Molėtai)
Pumpučiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje.
Istorija
1645 m. kaimas priklausė Videniškių dvarui. Jame gyveno Andrius ir Stanislovas Pumpučiai. 1652 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Tada jame gyveno Jonas Pumputis.
Nikolajus (Jaruševičius)
Metropolitas Nikolajus (al secolo Borisas Dorofejevičius Jaruševičius, ; 1892 m. sausio 13 d. Kaune – 1961 m. gruodžio 13 d. Maskvoje) – stačiatikių dvasininkas, vyskupas.
Biografija
Gimė 1892 m. sausio 13 d. Kaune. 1941 m. tapo Voluinės ir Lucko vyskupu.
Naciams įžengus į TSRS tapo Kijevo ir Galicijos vyskupu, bet naciams užėmus ir šias teritorijas perkeltas į Maskvą. 1943 m. rugsėjo 4 d. dalyvavo susitikime su Stalinu, kuriame pastarasis pasiūlė atkurti Maskvos patriarchatą ir išrinkti patriarchą. 1943 m. rugsėjo 8 d. atkūrus patriarchatą tapo šventojo sinodo nariu. 1944 m. paskirtas Kruticų, 1947 m. Kolomnos vyskupu. 1946 m. tapo bažnyčios išorinių ryšių departamento pirmininku. 1950 m. tapo Pasaulio taikos tarybos nariu, kur atstovavo sovietinę ideologiją. KGB ir Stalinas labai vertino B. Jaruševičiaus veiklą, tačiau vėliau dėl vis didesnio pasipriešinimo ateizmui 1960 m. buvo pašalintas iš bažnyčios išorinių ryšių departamento ir vyskupo pareigų Nikitos Chruščiovo įsakymu. Mirė 1961 m. gruodžio 13 d. Maskvoje.
Obelytė (reikšmės)
Obelyte vadinamos gretimos gyvenvietės Alytaus rajone:
Olympique Sidi Bouzid
Olympique Sidi Bouzid – profesionalus Tuniso futbolo klubas, įsikūręs Sidi Buzido mieste.
Istorija
1959 m. buvo įkurtas klubas. Rungtyniavo Pirmoje lygoje 2022–2023 m. sezone, tačiau liko trylikti ir iškrito į žemesnį divizioną.
Piotras Zborovskis
Piotras Zborovskis (m. 1580 m. rugsėjo 13 d.) – Biecko kaštelionas (nuo 1565) Vojnicos kaštelionas (nuo 1567), Sandomiro vaivada 1568-1574, Krokuvos vaivada ir seniūnas 1574-1580, Olkusko župnikas 1576-1580.
Biografija
Martyno Zborovskio sūnus.
Pasirašė Varšuvos konfederaciją 1573 metais. 1573 metais patvirtino Henriko Valua elekciją į Lenkijos karaliaus sostą. 1575 metais laisvos elekcijos metu balsavo už karalaitį Maksimilijoną Habsburgą.
Išpažino kalvinizmą.
Palaidotas Olesnicoje.
Philip R. Alstat
Philip R. Alstat (1894 m. liepos 15 d. Viekšniuose – 1976 m. lapkričio 29 d. Niujorke) – Lietuvos žydų kilmės JAV rabinas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Gimė 1894 m. liepos 15 d. Viekšniuose. 1898 m. su tėvais emigravo į JAV. Mokėsi Niujorko koledže, 1915 m. baigė Kolumbijos universitetą, 1920 m. žydų teologijos seminariją. Nuo jaunystės priklausė konservatyviesiems rabinams, priklausė pasaulinei sionistų organizacijai. Iki 1955 m. dirbo rabinu įvairiose Niujorko sinagogose, vėliau kalėjimuose, ligoninėse. Buvo JAV sinagogų ir žydų nacionalinio fondo tarybos narys. Nuo 1938 m. iki 1975 m. įvairiuose žydų laikraščiuose turėjo savo skiltį Strange to Relate, kur rašė straipsnius apie judaizmą. Mirė 1976 m. lapkričio 29 d. Niujorke.
Antopalio valsčius
Antopalio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Antopalis.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1922 m. spalio 1 d. prijungta dalis Imianino valsčiaus, 1928 m. balandžio 18 d. – dalis Ilasko valsčiaus ir dalis Ziolavos valsčiaus.
Baltijos psalteriumas
Baltijos psalteriumas – turinčių išskobtą rezonavimo korpusą giminingų gnaibomųjų chordofonų šeima, paplitusi srityse aplink Baltijos jūrą.
Šiems instrumentams priklauso:
Trobų valsčius
Trobų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės vakarų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Trobos.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, iš pradžių buvo valstybinė Trobų bendrija. 1921 m. priskirtas naujai Naugarduko vaivadijai.
Gyvenvietės
Valsčiaus gyvenvietės 1870 m. (skliausteliuose – baltarusiškai):
Sirguškė
Sirguškė – kaimas Lazdijų rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Gerdašių, vienkiemiais išsibarstęs Kapčiamiesčio girioje, netoli Gudijos sienos, prie Sirguškės upelio.
Sevilla Atlético
Istorija
Klubas įkurtas 1958 m. Šiuo metu žaidžia antros pakopos pirmenybėse LaLiga2.
Pasiekimai
2007–2008 m. sezone 9 vieta II pakopos pirmenybėse yra geriausias ekipos pasirodymas per visą istoriją.
Ažušiliai (Videniškiai)
Ažušiliai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Videniškių, prie Niūriškio upelio.
Istorija
1652 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios krikšto metrikų knygoje. Jame gyveno Jonas Vaščiūnėlis, 1658 m. – Samuelis Veršelis ir kt.
Laukžemės žydų senosios kapinės
Laukžemės žydų senosios kapinės, vadinamos Žydkapiais (valstybės saugoma kultūros vertybė: unikalus kodas –, senas vertybės kodas – L555) – neveikiančios kapinės šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Laukžemėje (Darbėnų seniūnija), 1,1 km į pietvakarius nuo kelio , Miško gatvės kairėje pusėje, Kulšės upelio kairiajame krante.
Kapinės
Įrengtos aukštumos rytiniame pakraštyje, į šiaurės rytus nuo Mažučių miško. Kapinės trapecijos plano, nežymiai ištęstos rytų – vakarų kryptimi, apjuostos griovio ir 0,6–1,5 m aukščio gruntinio pylimo, iš kurio vietomis kyšo sutvirtinimui naudoti akmenys. Šiaurinės kraštinės ilgis palei griovį 62 m, rytinės – 50 m, pietinės – 46 m, vakarinės – 47 m. Palei pylimo vidinį kraštą kapinės aptvertos medinių stulpelių ir horizontalių karčių-lentų tvora, kurios vakarinėje dalyje ties viduriu paliktas apie 1 metro pločio praėjimas.
Vakariniame pakraštyje priešais įėjimą išbetonuota keturkampė, į apačią platėjanti stela, kurios pagrindinio fasado pusėje pritvirtinta juodo poliruoto granito memorialinė lenta. Jos viršuje iškalta Dovydo žvaigždė, o po ja – tekstai jidiš ir lietuvių kalbomis:
דער אלטער לױקזעמער ײדישער בית עןלם SENOSIOS LAUKŽEMĖS ŽYDŲ KAPINĖS.
left|thumb|300px|Jentos Kac antkapinė stela su [[epitafija, 2010 m.]] Kapinių paviršius nelygus, banguotas, žemėja į šiaurės rytų pusę. Centrinėje ir rytinėje dalyje išlikę trejetas nedidelių akmeninių antkapinių stelų. Į medžio kamieną įaugusios stelos priekinėje plokštumoje iškalta epitafija hebrajų rašmenimis, kurią prof. Erikas Goldsteinas dešifruoja: „ČIA GULI / SVARBI / MOTERIS / YENTA / MŪSŲ MOKYTOJO DUKRA / YUDA KAT‘Z / 4-TA DIENA TISHREI / 558[?] METAIS“. Be stelų, kapinėse stūkso keletas stambių akmenų, kurie taip pat galėjo ženklinti kapus. Teritorijoje auga keletas aukštų lapuočių medžių.
Teritorijos plotas – 0,2481 ha, perimetras – 204 m.