cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kumas
Miestas yra svarbus musulmonų šiitų piligimų taškas (vienas iš šventųjų miestų), čia yra XI–XII a. mečetė, Fatimos mauzoliejus (XVI a.). Čia taip pat yra didžiausia Irano seminarija.
Istorija
Kumas žinomas nuo V a.
Visagino Jono Krikštytojo Gimimo cerkvė
Visagino Jono Krikštytojo Gimimo cerkvė stovi Visagine. miniatiūra|180px|left|Cerkvės viduje miniatiūra|240px|left|Interjeras
Istorija
Parapija mieste įregistruota 1990 metais. Pirmosios pamaldos vyko butuose. 1991 m. pamaldos laikytos Ignalinos AE perduotame plytų name, kuris 1992 m. pašventintas kaip šventykla. Parapijai priklauso 200 tikinčiųjų.
Neo-Lithuania
Neo-Lithuania („Naujoji Lietuva“) – tautinė lietuvių studentų organizacija, veikusi 1922–1940 m. Vytauto Didžiojo universitete, 1955–1993 m. išeivijoje, nuo 1990 m. – Lietuvoje.
Veikla Lietuvoje
Naujos studentų organizacijos steigimo idėja gimė kartu su Lietuvos nepriklausomybės atstatymu. 1918 m. paskelbus Nepriklausomą Lietuvą, jau buvo galvojama apie moksleivių tautininkų organizacijos steigimą. Tolydžio ši idėja darėsi vis aktualesnė, ypač įsisteigus Kaune Aukštiesiems kursams ir vėliau (1918 m. vasario 16 d.) jiems persiorganizavus į Lietuvos universitetą.
Naujos studentų organizacijos steigimu aktyviau pradėta rūpintis 1921 m. vasarą. Steigimo minčiai palankiai nusiteikusių studentų būreliuose prasidėjo neviešas įstatų bei programos pagrindinių straipsnių svarstymas, susirašinėjimas tais reikalais su užsienyje gyvenančiais studentais.
Luzmila Carpio
Lusmila Karpijo (Luzmila Carpio, g. 1954 m. Qala-Qala kaime Potosi departamente) – Bolivijos dainininkė. Atlieka tradicines dainas aimarų ir kečujų kalbomis, groja su charango ir quena.
Neo-Lithuania
Veikla Lietuvoje
Pirmas viešas balsas, iškėlęs naujos studentų organizacijos steigimo idėją, buvo Valentino Gustainio straipsnis „Politinės srovės ir universitetas“, paskelbtas 1922 m. velykiniame „Tėvynės balse“. Šis straipsnis sukėlė gyvas diskusijas spaudoje ir, reikia manyti, turėjo lemiamos reikšmės korporacijos įsisteigimui.
Luzmila Carpio
Paauglystėje išvyko gyventi į Orurą. Ten tapo indėnų muzikos kolektyvo nare, su kuriuo dalyvavo konkurse Kočabamboje. Lusmilos atlikta daina Siway Azucena greitai išpopuliarėjo visoje Bolivijoje ir buvo pirmoji indėniška daina, sulaukusi tokio pasisekimo. Dainininkės balsas pasižymi aukštomis tonacijomis. Luzmila Carpio dainose apdainuojamas žmogaus ir gamtos ryšis, santarvė.
2006 m. Bolivijos prezidentas Evo Moralesas Lusmilą Karpijo paskyrė Bolivijos ambasadore Prancūzijoje.
Neo-Lithuania
Veikla Lietuvoje
Kaune susidaręs pradininkų būrelis korporacijos reikalais palaikė nuolatinius ryšius su V. Gustainiu, studijavusiu Heidelbergo universitete. Įstatai buvo paruošti 1922 m. vasarą ir įteikti Lietuvos Universiteto Senatui tvirtinti.
1922 m. lapkričio 9 d., patvirtinus korporacijos įstatus, lapkričio 11 d. trylika pradininkų susirinko Simo Virkučio bute į pirmąjį posėdį. Susirinkimas priėmė V. Gustainio paruoštą deklaraciją ir nutarė lapkričio 12 d. šaukti viešą studentijos susirinkimą. Susirinkimas įvyko Universiteto didžiojoje salėje.
Čia pat buvo išrinkta pirmoji Korporacijos valdyba (iki 1923 m. gegužės 21 d. statuto pakeitimo vadinosi taryba), kurią sudarė J. Vileišis, V. Banaitis, K. Marčiulionis, A. Dumbrys, A. Drevinskas ir A. Jakobas.
Korporacijai Neo-Lithuania netiko nei prieškarinės Rusijos, nei Vakarų Europos studentų organizacijų pavyzdžiai, nes pirmieji buvo atgyvenę savo laikus, o antrieji buvo svetimi lietuvių tautos būdui ir sunkiai suprantami nepriklausomos Lietuvos studentams. Reikėjo sukurti savas, lietuviškas tradicijas ir savą organizacinę formą, atitinkančią tautos būdą. thumb|Organizacija Neo-Lithuania švenčia 17-ąsias veiklos metines 1939 m.
Naujai studentų organizacijai įsitvirtinti lietuvių visuomenėje nepaprastai daug padėjo tas faktas, kad ją rėmė Antanas Smetona ir kiti žinomi asmenys, tokie kaip kanauninkas Juozas Tumas – Vaižgantas, profesorius Izidorius Tamošaitis ir kiti.
Įsisteigdama, naujoji studentų organizacija pasivadino Lietuvių Studentų Tautininkų Korporacija ir tik nuo 1923 m. kovo 1 d. jos vardas buvo pakeistas į dabartinį – Lietuvių Studentų Tautininkų Korporacija Neo-Lithuania. Tų pat metų gegužės 21 d. pakeistas statutas ir priimti jau korporaciniai santvarkos pagrindai:
Šiuo statuto pakeitimu taryba buvo pavadinta valdyba, galutinai nustatytos spalvos (raudona – auksinė – raudona). thumb|Organizacijos Neo-Lithuania nariai – studentai ir dėstytojai 1939 m.
Korp. Neo-Lithuania metinių sukaktuvių proga, 1923 m. lapkričio 11 d., kun. J. Tumas – Vaižgantas pašventino korporacijos rūmų kertinį akmenį, o korporantai tą dieną pasirodė uniformuoti (su kepuraitėmis).
Korporacijos vėliavą pašventino Vytauto Didžiojo bažnyčioje Kaune – 1924 m. gegužės 14 d. kan. J. Tumas – Vaižgantas. Jis buvo išrinktas pirmuoju korporacijos garbės nariu, ir to pat mėnesio 20 dieną jam iškilmingai įteiktos korporacijos spalvos.
1924 m. gruodžio 7 d. garbės nariais korporacija išrinko dr. Joną Basanavičių, inž. Petrą Vileiš į ir Bronių Kazį Balut į, o 1925 m. vasario 8 d. – prof. Joną Jablonskį.
Korporacijai išaugus į gausią studentų šeimą, kad veikla būtų sėkmingesnė, 1925 m. vasario 20 d. nutariama veikti, pasiskirsčius į profesines sekcijas.
1925 m. lapkričio 18 d. įsteigiamas studenčių Neo-lithuanių ratelis, kuris pradžioje veikė autonomiškai korporacijos įstatų bei statuto ribose ir vėliau sudarė atskiros Lietuvos studenčių tautininkių korporacijos „Filiae Lithuaniae“ užuomazgą.
Nauji korporacijos įstatai priimami 1926 m. gegužės 26 d.
1927 m. gegužės 11 d. prezidentas A. Smetona išrenkamas korporacijos Garbės nariu. Korporacijos rūmų statyba buvo baigta 1928 m. pradžioje. Vasario 16 d. įvyko iškilmingas jų atidarymas. Korporacijos rūmai tapo veiklos židiniu, kuriame telkėsi visas korporacijos gyvenimas. Čia gyveno kelios dešimtys korporantų, buvo įrengta skaitykla su gausia biblioteka, valdybos ir filisterių kambariai, bei ištaiginga salė.
1928 m. gegužės 11 d. seniorų sueiga Korporacijos garbės nariu išrenka prelatą Joną Mačiulį-Maironį. Mergaičių rateliui prasiplėtus ir išaugus į gausų ir pajėgų vienetą, 1928 m. spalio 28 d. seniorų sueiga pakeičia įstatus ir studentės Neo – lithuanės įsteigia atskirą korporaciją – Lietuvių studenčių tautininkių korporaciją „Filiae Lithuaniae“. Abi korporacijos, nors ir būdamos atskiros, visą laiką broliškai bendradarbiavo akademinėje ir visuomeninėje veikloje.
Dešimties metų proga buvo išleistas specialus leidinys – „Neo-Lithuania (1922–1932)“, redaguotas Stp. Vykinto-Povilavičiaus, Petro Uliansko-Ulėno, Vinco Vileišio.
Vakarų Europoje
Lietuvos okupacija buvo ir korporacijos Neo-Lithuania, bei kitų broliškų korporacijų didžioji tragedija. Dauguma jos narių buvo išvežti, išžudyti. Apie 400 žmonių atsidūrė Vokietijoje bei kituose Vakarų Europos kraštuose. Žlugus hitlerinei Vokietijai, jie jungėsi į bendrąsias visų lietuvių organizacijas Lietuvos reikalams ginti, nepamiršdami ir savosios korporacijos.
Korp. Neo-Lithuania ir kitų jos broliškų korporacijų (Filiae Lithuaniae, Jaunoji Lietuva, Herkus Montė, Geležinis Vilkas) nariai įvairiomis progomis susirinkdavo korporantiškų tradicijų prisiminti ir organizacinių reikalų aptarti.
1946 m. pradžioje Vakarų Vokietijoje įsisteigė lietuvių akademinio jaunimo sambūris „Šviesa“. Daug korporantų aktyviai įsijungė į naujo lietuvių studentų sąjūdžio veiklą. Buvo galvojama, kad šis sąjūdis patenkins ir tautinės idėjos reikalavimus. Tačiau viltys nepasiteisino. „Šviesos“ sąjūdyje palengva pradėjo stiprėti kairiųjų pažiūrų tendencijos.
1948 m. balandžio 1 – 10 dienomis Fischene (Vokietija), tautinių korporacijų narių iniciatyva suruoštoje tautinės akademinės jaunuomenės stovykloje, įsisteigė „Vilties“ korporacija, kurios tik vardas buvo skirtingas, tačiau tikslai buvo tie patys kaip ir NL korporacijos. Naujosios korporacijos šūkis buvo: „PRO PATRIA“, statuto pirmieji žodžiai skelbė „Jungiamės kovon dėl Lietuvos laisvės“, o Neo-Lithuania, Filiae Lithuaniae ir Jaunosios Lietuvos filisteriams skirti sveikinimo žodžiai skambėjo taip: „Eidami Jūsų pradėtu keliu, mes tikime pasiekti mūsų didįjį tikslą – atgauti laisvę mūsų tėvynei Lietuvai“.
Trijų korporacijų pirmininkų suvažiavimas 1948 m. sausio 14 – 15 dienomis nutarė suregistruoti šių organizacijų narius, atsidūrusius laisvajame pasaulyje ir Heidelberge 1948 m. liepos mėn. sušaukti jų suvažiavimą. Šiam tikslui buvo išrinkta Neo-Lithuania, Filiae Lithuaniae ir Jaunosios Lietuvos korporacijų Vykdomoji Taryba, kurią sudarė pirmininkas Antanas Diržys ir nariai A. Nasvytytė – Augustinavičienė, J. Jankaitis, J. Jurkūnas ir S. Vykintas. Vykdomoji Taryba greitai suorganizavo ryšiui palaikyti įgaliotinių tinklą, suregistravo daugumą – per 300 filisterių ir korporantų, gyvenančių Vakarų Vokietijoje, Didžiojoje Britanijoje, Prancūzijoje, Austrijoje, Švedijoje, JAV, Kanadoje, Venesueloje ir Australijoje.
Vykstant emigracijai, Neo-Lithuania bei kitų broliškų korporacijų narių didžiausias skaičius prieglaudą rado JAV ir Kanadoje. Čia Neo-Lithuania ir jos broliškų korporacijų narių iniciatyva ėmė kurtis Lietuvių Tautinio Akademinio Sambūrio skyriai, apjungę vienur Neo-Lithuania ir jos broliškų korporacijų, o kitur – visų buvusių draugiškų korporacijų narius.
Tačiau Tautinis Sambūris tik jungė senuosius korporantus, nekeldamas tikslo gausinti ir tęsti organizacijų veiklą bei lietuvybės perdavimą kitoms kartoms. Todėl šiuo tikslu buvo nuspręsta atkurti korporaciją Neo-Lithuania su jos tikslais ir tradicijomis, kad tuo būtų atviras kelias lietuvių akademiniam jaunimui, einančiam mokslus užsienio aukštosiose mokyklose, intelektualiai bręsti tautinės minties lietuvių studentų korporacijos dvasioje, pamilti jos tradicijas, brandinti Lietuvos meilę ir Lietuvos laisvės ryžtą.
Jungtinėse Amerikos Valstijose
1955 m. liepos 2 – 3 dienomis Toronte (Kanadoje) įvyko pirmasis korporacijos suvažiavimas tremtyje, kurio svarbiausias tikslas buvo apsvarstyti korporacijos Neo-Lithuania ir Filiae Lithuaniae veiklą. Šiame suvažiavime buvo atkurta korporacija Neo-Lithuania, bei nustatytos jos veiklos formos tremtyje. Šiame susirinkime priimta tokia rezoliucija:
Filijos, įsijungdamos į korp. Neo-Lithuania, pasiliko teisę dėvėti korp. Filiae Lithuaniae spalvas ir ženklus.
Toronto suvažiavimas priėmė „LST Korp. Neo-Lithuania veiklos tremtyje nuostatus“, pagal kuriuos bus tvarkomas korporacijos organizacinis gyvenimas „…iki nepriklausomoj Lietuvoj susirinkusi sueiga atnaujins normalią korporacijos veiklą“. Šie nuostatai įpareigojo neolituanus vadovautis senuoju šūkiu „PRO PATRIA“, tęsti jos tradicijas, gyventi jos dvasia ir siekti korporacijos tikslų – „…lietuvių tautos didybės, jos garbės ir valingos, kilnios bei tauris asmenybės…“, „…kad korporacija ateityje ir vėl tarptų laisvoje Tėvynėje“.
Totonto suvažiavimas centro valdybos pareigas perdavė Niujorko neolituanams. Niujorko valdybai pirmininkaujant, 1955–1957 m. buvo atlikti keli svarbūs darbai, įvedę korporaciją į normalaus darbo vagą:
Antrasis suvažiavimas įvyko 1957 m. rugpjūčio 31 d. – rugsėjo 1 d. Detroite. Šis suvažiavimas pažymėtinas tuo, kad jame dalyvavo ypač daug jaunimo – seniorų ir seniorių. Susirūpinta jaunimo subūrimu į vasaros stovyklas, santykiais su kitomis lietuviškomis organizacijomis bei korporacijos spauda.
Trečiasis suvažiavimas įvyko 1959 m. lapkričio 26 – 28 d. Niujorke. Šiame suvažiavime buvo priimti tremties sąlygoms pritaikyti korporacijos įstatai, išlaikant korp. Neo-Lithuania principus.
Ketvirtajame suvažiavime, įvykusiame 1961 m. lapkričio 11 – 12 dienomis Čikagoje, buvo šiek tiek atnaujinti įstatai ir patvirtintas laikinasis korporacijos vidaus statutas.
Nuo 1963 m., korp. Neo-Lithuania suvažiavimai vyko vasaros stovyklų metu, tačiau per eilę metų sumažėjus aktyvių korporantų skaičiui, buvo nuspręsta dešimtąjį korporacijos suvažiavimą rengti Lietuvių tautiniuose namuose Čikagoje. Jis įvyko 1973 m. rugsėjo 15 – 16 dienomis.
Septynioliktasis suvažiavimas įvyko 1987 m. rugsėjo 5 – 6 d. Gintaro vasarvietėje, Junion Piere (Mičigano valstija). Pradėta rūpintis korporacijos leidinio ruošimu.
Aštuonioliktasis suvažiavimas įvyko 1989 m. rugsėjo 2 – 4 d. Gintaro vasarvietėje, Junion Piere (Mičigano valstija). Suvažiavime buvo skaitoma paskaita apie Lietuvos ir Amerikos studentų skirtumus, bei paskaita tema „Nauja karta, nauja kalba, nauji prisitaikymai“, kuri palietė jaunų šeimų problemas šiame krašte. Patvirtintas Tautinio Kultūros Fondo steigimas; korporacija yra viena iš to fondo steigėjų.
Devynioliktame suvažiavime, įvykusiame 1991 m. rugsėjo 6 – 8 d. paskaitą skaitė fil. Vida Jonušienė, išryškindama istorinę rugsėjo 8 d. datą, bei pasidžiaugdama Lietuvos nepriklausomybės atgavimu. Suvažiavime dalyvavo Lietuvos Atkuriamojo Seimo deputatė Rasa Rastauskienė, kuri pasveikino korporaciją ir smulkiau papasakojo apie Lietuvos parlamento veiklą.
Renginiai
Nuo korporacijos atsikūrimo, išeivijoje buvo surengta 15 vasaros stovyklų. Jose dalyvavo per 1000 dalyvių, įvairiomis temomis skaitytos 125 paskaitos, paruošti 135 referatai, surengta 13 literatūros ir poezijos vakarų. Kiekvienoje stovykloje būdavo leidžiamas laikraštėlis „Naktibalda“, kurio išėjo 165 numeriai po 12–14 psl.
Čikagos ir Los Andželo padaliniai nuo pradžių iki dabar yra pakankamai aktyvūs, tuo tarpu, kai kitose vietose veikla susilpnėjo arba apskritai sustojo. Čikagos neolituanai suorganizavo tautinių šokių grupę, su kuria dalyvavo trijose tautinėse šokių šventėse; 8 dešimtm. veikė Algio Modesto vadovaujamas L.S.T. Korp! Neo-Lithuania Orkestas, kuris grojo ne tik per korporacijos šventes, bet ir visai Čikagos lietuvių bendruomenei, išleido 7 plokšteles; krepšininkai neolituanai, vadovaujami Edvardo Modesto, garsino korporacijos vardą, laimėdami pirmą vietą tarp vietinių lietuvių sporto klubų.
Iš svarbesnių kultūrinių renginių verta paminėti talentų vakarą, pastatytą Vinco Krėvės istorinę dramą „Skirgaila“, Antano Smetonos, Jono Basanavičiaus, Maironio minėjimus.
Veiklos atnaujinimas Lietuvoje
Lietuvoje Neo-Lithuania atkurta 1990 m. Šiuo metu Korporacija vienija daugiau kaip 150 narių.
2007 m., po dvidešimties metų pertraukos, Neo-Lithuania kartu su Lietuvos fechtavimosi federacija organizavo sportinio kardo atgaivinimo Lietuvoje čempionatą „Kardas 2007“. Kasmet vyksta mokomasis studentų ralis, šachmatų turnyras „Šachas“, smiginio, biliardo bei kitų stalo žaidimų turnyrai, įvairūs žygiai bei pažintinės kelionės po istorines Lietuvos vietas. Korporacijos krepšinio komanda sėkmingai dalyvauja tarpkorporaciniuose krepšinio turnyruose.
1990 m. atsikūrusi T.L.S. korp! Neo-Lithuania atgaivino leidybinę veiklą – leidžiamas didžiausias Lietuvos studentų laikraštis „SAVAS“ (šiuo metu tai – savarankiška viešoji įstaiga), „Tegyvuoja druska“ (1996), išleista A. Kačanausko kūrybos rinktinė, A. Baltrušienės tremties atsiminimai „Kelionė į niekur ir atgal…“. 2006 m. pasirodė fil! Rūtos Statulevičiūtės knygelė „Tautinės lietuvių studentų korporacijos „Neo-Lithuania“ namai“, leidžiamas pusmetinis leidinukas.
Korporacija aktyviai bendrauja su kitomis Lietuvos korporacijomis ir Lietuvos jaunimo nevyriausybinėmis organizacijomis. „Neo-Lithuania“ yra Lietuvos jaunimo organizacijų tarybos (LiJOT), Kauno jaunimo organizacijų sąjungos „Apskritasis stalas“ narė.
Korporacija „Neo-Lithuania“ bendradarbiauja su Latvijos, Estijos ir Suomijos studentų korporacijomis, aktyviai dalyvauja tarptautiniuose seminaruose, organizuoja bendrus tarptautinius projektus. Kasmet vyksta į Briuselį aplankyti ten dirbančių korporantų.
Tolygusis briaunainis
150px|thumb|[[Platono kūnas: Tetraedras]] 150px|thumb|Tolygusis žvaigždinis briaunainis: Nusklembtas dodekadodekaedras
Tolygusis briaunainis – toks briaunainis, kurio sienos yra taisyklingieji daugiakampiai ir kurio viršūnės yra tranzityvios (t. y. viršūnių kampai yra lygūs ir šis briaunainis yra izogonas). Tolygaus briaunainio visos viršūnės yra tolygios (tapačios), o pats briaunainis pasižymi didelio laipsnio atspindėjimo ir sukimo simetrija.
Lapino medžioklė
Lapino medžioklė  – 1966 m. sukurta komedija.
Tolygusis briaunainis
Tolygieji briaunainiai gali būti taisyklingi (jei be viršūnių, dar yra tranzityvios sienos ir briaunos), kvazitaisyklingi (jei be viršūnių, dar yra tranzityvios briaunos, bet sienos netranzityvios) ir pustaisyklingiai (jei tranzityvios vien viršūnės, o sienos ir briaunos netranzityvios). Šių briaunainių sienos ir viršūnės gali būti ir neiškilos, tad daug tolygiųjų briaunainių yra žvaigždiniai.
Atmetus begalines prizminių briaunainių klases, suskaičiuosime 75 tolygiuosius briaunainius (arba 76, jei įskaičiuosime Skilingo figūrą).
Kiljota
Kiljota  – miestas vidurio Čilėje, Valparaiso regione, 60 km į šiaurės rytus nuo Valparaiso, prie Akonkagvos upės. Provincijos administracinis centras. Pro miestą eina Valparaiso–La Kaleros plentas. Tekstilės, chemijos (dirbtinio pluošto), vyno pramonė. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu, apylinkėse driekiasi avokadų ir peruvinių anonų plantacijos. Veikia keletas kolegijų, žemės ūkio mokykla. Į rytus nuo miesto plyti La Kampanos nacionalinis parkas.
Lapino medžioklė
Turinys
Pabėgęs iš jo, Vanučis sugalvoja planą – išgabenti auksą apsimetus režisieriumi, kuris nori sukurti filmą Kaire. Tam jis nusamdo senstantį aktorių, buvusią žvaigždę Tonį Pauelą ir į pagalbą pasitelkia seserį Džiną, svajojančią tapti aktore. Kadangi aukso perkrovimui vis iškyla problemų, Vanučis priverstas iš tiesų filmuoti, stebimas nuolat sekiojančių vietinių gyventojų bei įtaraus Pauelo agento…
Tolygusis briaunainis
Greta šios suskaičiuojamos aibės dar yra dvi begalinės briaunainių klasės – prizmės ir antiprizmės, apimančios prizmines iškilas ir žvaigždines formas.
Tolygiųjų briaunainių dualai turi tranzityvias sienas (yra izoedrai) ir jų viršūnės planas yra taisyklingas daugiakampis. Įprastai klasifikuojant, dualūs briaunainiai gretinami su jų pirminiais tolygiaisiais briaunainiais. Taisyklingųjų briaunainių dualai taip pat yra taisyklingieji, o Archimedo kūnų – Katalano kūnai.
Kiljota
Istorija
Kiljotos apylinkės buvo nuo seno apgyvendintos indėnų. Vėliau įėjo į inkų žemės Koljasujaus sudėtį. 1536 m. Kiljotos slėnį pasiekė Diegas de Almagras. Nuo 1540 m. prasidėjo teritorijos kolonizacija. Kiljotos miestas oficialiai įkurtas 1717 m.
Tolygusis briaunainis
Tolygieji briaunainiai yra atskiras trimatis tolygiųjų politopų atvejis. Tolygiųjų politopų teorija apibendrina tolygiąsias figūras ne vien trimatei bet ir kitų matavimų erdvėms: tiek aukštesnio matavimo (keturmatei ir aukštesnei), tiek žemesnėms (dvimatei, vienmatei ir pan.). Trimačių tolygiųjų briaunainių nagrinėjimas leidžia akivaizdžiai pažvelgti į tolygiųjų politopų savybes žmogui lengvai suvokiamoje trimatėje erdvėje.
Istorija
Taisyklingieji žvaigždiniai briaunainiai:
Kiti 53 netaisyklingieji žvaigždiniai briaunainiai:
Tolygieji žvaigždiniai briaunainiai
Visi 57 neprizminiai neiškili briaunainiai gali būti sudaryti taikant Vithofo konstravimo metodą.
Iškilos (nežvaigždinės) formos: Vithofo konstravimas
400px|right 400px|right|Pavyzdys sukurtas iš [[kubas|kubo ir oktaedro tarpusavio virsmo]]
Iškili tolygieji briaunainiai yra vadinami pagal Vithofo konstravimo veiksmo pavadinimą ir (arba) pagal sąsają su taisyklingąja forma. Žemiau pateikiami iškili tolygieji briaunainiai išdėstyti pagal Vithofo konstravimo veiksmą ir simetrijos grupę.
Vithofo konstravimo metu sukuriami pakartojimai, kuriuos atitinka žemesnės simetrijos atvejai. Kubas vienu metu yra ir taisyklingasis briaunainis, ir kvadratinė prizmė. Oktaedras vienu metu yra ir taisyklingasis briaunainis, ir trikampė antiprizmė; be to, jis dar yra rektifikuotas tetraedras. Daug briaunainių gali būti sukurti pakartotinai iš skirtingų Vithofo konstravimo taškų – tik tada jie yra kitaip nuspalvinami. (Kadangi Vithofo konstravimas vienodai tinkamas tiek tolygiems briaunainiams, tiek tolygiems klojiniams, tai lentelėje pateikiami abeji vaizdai. Sferiniai klojiniai apima ir vadinamuosius hosoedrus bei diedrus, kurie yra netikrieji, „išsigimę“ briaunainiai.)
Vithofo konstravimo metu simetrijos grupės sukuriamos iš trimačio atspindžio taškų grupių, kurių kiekvieną atitinka fundamentinis trikampis (p q r), kur p>1, q>1, r>1 ir 1/p+1/q+1/r<1.
Likusios neatspindėjimo formos yra konstruojamos nupjaunant pakaitomis sienų daugiakampius, turinčius lyginį kraštinių skaičių, kai nupjaunamas kas antras briaunanio sienos daugiakampio kampas.
Kartu su prizmėmis ir jų diedrine simetrija, sferinio Vithofo konstravimo veiksmas prideda dvi taisyklingas klases, kurios yra „išsigimę“ briaunainiai – diedrai ir hosoedrai, iš kurių pirmieji turi tik dvi sienas, o antrieji tik dvi viršūnes. Nupjaunant taisyklingąjį hosoedrą gauname prizmes.
Daugirdai (Raseiniai)
Daugirdai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės vakarus nuo Ariogalos. Į šiaurę nuo kaimo teka Dubysa.
Tolygusis briaunainis
Iškilos (nežvaigždinės) formos: Vithofo konstravimas
Žemiau, iškili tolygieji briaunainiai, kurie nėra prizmės, pateikiami simetrinių formų tvarka ir indeksuojami nuo 1 iki 18. Pasikartojančios formos numeris apskliaustas laužtiniais skliaustais.
Begalinės prizminės formos indeksuojamos, paskirsčius jas į keturias šeimas:
Daugirdai (Raseiniai)
Istorija
1775 m. inžinierius ir Žemaičių tijūnas Stanislovas Daugirdas už uždirbtus pinigus iš kelio Kaunas-Raseiniai statybos įsigijo žemės Kėdainių apskrityje, Ariogalos valsčiuje. Stanislovo sūnus Mykolas Steponas Daugirdas (1807–1869) buvo inžinierius-karininkas, tarnavo Rusų Imperijos kariuomenėje, daugelį metų projektavo ir statė kelius ir geležinkelius Kaukaze. Už uždirbtus pinigus 1848 m. pagal savo projektą pastatė Daugirdavos dvarą. .
Po antro pasaulinio karo Daugirdavos dvaras ir žemė buvo Sovietų valdžios nacionalizuoti. 1950 m. gruodžio mėn. dvaras sudegė. Dabartinė gyvenvietė pavadinta pagal Daugirdavos dvaro sąvininkų pavardę.
Tolygusis briaunainis
Apibendrinančios duomenų lentelės
p – sienos kraštinių (arba kampų) skaičius; q – į vieną viršūnę sueinančių sienų (arba briaunų) skaičius.
Diedrinės simetrijos vaizdai:
(3 3 2) Td Tetraedrinė simetrija
Tetraedrinės simetrijos pagrindas yra fundamentinis trikampis, turintis vieną viršūnę su dviem veidrodžiais ir dvi viršūnes su trimis veidrodžiais, kas užrašoma simboliu (3 3 2). Taip pat šią simetriją galima užrašyti Kokseterio grupe A2 arba [3,3], taip pat Kokseterio-Dinkino diagrama:.
Tetrakis heksaedras turi 24 regimus trikampius, o ant sferos matome pakaitomis nudažytus trikampius ant analogiško sferinio briaunainio:
(4 3 2) Oh Oktaedrinė simetrija
Disdyakis dodekaedras turi 48 regimus sienų trikampius, o ant sferos matome pakaitomis nudažytus trikampius, vaizduojančius analogišką sferinį briaunainį:
(5 3 2) Ih Ikosaedrinė simetrija
Sferos ikosaedrinė simetrija sukuria 7 tolygiuosius briaunainius ir dar 1, pasitelkiant nupjovimą pakaitomis. Tik 1 pavidalas kartojasi iš aprašytų tetraedrinės ir oktaedrinės simetrijos lentelių (aukščiau).
Ikosaedrinės simetrijos generavimo pagrindas yra fundamentinis trikampis (5 3 2), jei skaičiuosime veidrodžius kiekvienoje viršūnėje. Taip pat šią simetriją galima užrašyti Kokseterio grupe G2 arba [5,3], taip pat Kokseterio-Dinkino diagrama:.
Disdyakis triakontaedras turi 120 regimų sienų trikampių, o ant sferos matome pakaitomis nudažytus trikampius, vaizduojančius analogišką sferinį briaunainį:
(p 2 2) Prizminės [p,2], I2(p) šeimos (Dph diedrinė simetrija)
Sferos ikosaedrinė simetrija sukuria dvi begalines tolygiųjų briaunanių aibes, prizmes ir antiprizmes, ir dar dvi begalines išsigimusių briaunanių aibes, hosoedrus ir diedrus, kurie egzistuoja tik kaip sferos klojiniai.
Ricardo Ivoskus
Ričardas Leonardas Ivoškus (g. 1942 m. sausio 10 d. Vilja Balesteryje) – lietuvių kilmės Argentinos politikas, teisininkas (advokatas), kovos prieš prekybą vaikais ir vaikų teisių aktyvistas.
Biografija
1968 m. Buenos Airių universiteto Teisės ir socialinių mokslų fakultete baigė teisės studijas. 1974–1976 m. Buenos Airių universiteto Teisės ir socialinių mokslų faktulteto Sociologijos katedros dėstytojas. Dirbo teisinėse San Martino miesto institucijose.
Tolygusis briaunainis
(p 2 2) Prizminės [p,2], I2(p) šeimos (Dph diedrinė simetrija)
Žemiau pavaizduoti pirmi penki diedrinės simetrijos atvejai: D2 … D6. Diedrinės simetrijos Dp eilė yra 4n, atspindi bipiramidės sienas, o ant sferos – tai pusiaujo linija ir n tolygiai viena nuo kitos nutolusių dienovidinių.
(2 2 2) diedrinė simetrija
Yra 8 fundamentalūs trikampiai, matomi ant kvadratinės bipiramidės sienų (oktaedras) ir pakaitomis nuspalvintus trikampius ant sferos:
(3 2 2) D3h diedrinė simetrija
Yra 12 fundamentalių trikampių, kurie matomi ant šešiakampės bipiramidės sienų ir pakaitomis nuspalvintus trikampius ant sferos:
Ricardo Ivoskus
Biografija
2011 m. balandžio 8 d. su delegacija lankėsi Kaune.
Tolygusis briaunainis
(5 2 2) D5h diedrinė simetrija
Yra 20 fundamentalių trikampių, kurie matomi ant dešimtkampės bipiramidės sienų ir kaip pakaitomis nuspalvinti trikampiai ant sferos:
(6 2 2) D6h diedrinė simetrija
Yra 24 fundamentalūs trikampiai, kurie matomi ant dvylikakampės bipiramidės sienų ir kaip pakaitomis nuspalvinti trikampiai ant sferos:
Babtyno dvaras
Dvaro sodyba kadaise priklausė generolui, gydytojui ir archeologui, Kauno karo muziejaus vadovui V. Nagevičiui. Dabar dvare vyksta įvairūs kultūros renginiai, dailininkų plenerai, parodos, menininkų susitikimai, kameriniai renginiai. Sodyba turi architektūrinę, istorinę, urbanistinę ir kraštovaizdinę vertę.
Istorija
XVI a. dvarą įkūrė Šiukštos. XVII a. pradžioje dvarą valdė Andrius Vilimavičius ir Jokūbas Sauginavičius, vėliau dažnai keitėsi dvaro savininkai, kol 1697 m. 100 metų jį nupirko Prozorai. 1797 m. minimi mūriniai rūmai ir lobynas, tais metais dvarą su Sitkūnais Prozorai pardavė majorui B. fon Kortui, vėliau dvarą valdė Giedraičiai iki 1830 m., kai jį nusipirko grafas Benediktas Tiškevičius ir jo žmona Vanda Vankavičaitė. Tuomet dvarui priklausė 16 pastatų.
XIX a. pradžioje pastatytas kluonas, XIX a. viduryje – mūrinis svirnas, XIX a. 2-ojoje pusėje – tvartas. Tiškevičiai dvarą valdė iki I pasaulinio karo, 1922 m. dvaras išparceliuotas, jo centras su 20 ha atiteko generolui V. Nagevičiui, valdžiusiam iki 1944 m. kai jis pasitraukė į Vakarus. Po II pasaulinio karo dvaro rūmuose veikė kolūkio kontora, kultūros namai, apylinkės centras. Atgavus Nepriklausomybę dvarą įsigijo verslininkas Mindaugas Šventoraitis.
Lin Chi-ling
Lin Chi-ling (, g. 1974 m. lapkričio 29 d. Taipėjuje, Taivane) – Taivano modelis ir aktorė. Ją vadina „Taivano pirmasis veidas“ Taivano žiniasklaidoje ir ji oficialiai atstovauja Kinijos oro linijoms ir firmai „Longines“ nuo 2006 m. Jos greitas išgarėjimas vadinamas „Lin Chi Ling fenomenu“.
C. Lin populiarumas augo per 2004 m. ir ji pasirodė skelbimuose Honkonge ir Kinijoje 2005 m. Nuo 2004–2006 ji tarnavo kaip Taivano ambasadorė Japonijos turizmo asociacijai. Ji dažnai pasirodo Taivano ir Kinijos eteryje, ir pirmąsyk pasirodė kine John Woo istoriniame epe „Red Cliff“.
2011 m. C. Lin įsteigė labdaros fondą, kuris remia vaikų gerovę.
Hipertermofilai
right|thumb|300px|Grand Prismatic Spring šaltinis Jeloustouno nacionaliniame parke, kurio ryškios spalvos dėl jame gyvenančių hipertermofilų Hipertermofilai – organizmai, gyvenantys ypač karštoje aplinkoje, kur temperatūros viršija 60 °C, optimali temperatūra 80 °C. Iš šiuo metu žinomų labiausiai karščiui tolerantiškas neseniai atrastas štamas 121, kurio populiacija laboratorinėmis sąlygomis autoklave pasidaugino 121 °C temperatūroje. Hipertermofilai yra ekstremofilų pogrupis. Dauguma priklauso Archėjų karalystei, nors yra ir bakterijų. Daugelis hipertermofilų taip pat gali ištverti ir kitokias kraštutines sąlygas, kaip aukštas rūgštingumas ar radiacija.
Hipertermofilai pirmą kartą atrasti 1960 m. Jeloustouno nacionalinio parko, Vajominge, karštosiose versmėse. Nuo to laiko atrasta daugiau nei 50 hipertermofilų rūšių. Ištvermingiausi žinomi organizmai gyvena ant hiperkarštų hidroterminių angų sienelių vandenynų gilumoje, jiems išgyvenimui reikalinga bent 90 °C temperatūra.
Natūralioje aplinkoje gyvenančių hipertermofilų, toleruojančių didesnę nei 121 °C temperatūrą, kol kas nėra atrasta, nors manoma, kad tokių gali būti, tačiau mažai tikėtina, kad mikroorganizmai galėtų išgyventi aukštesnėse nei 150 °C temperatūrose, kadangi tokiose temperatūrose DNR ir kitų gyvybei svarbių molekulių jungtys pradeda skilti.
Kai kurie hipertermofilai:
ImpressPages
ImpressPages – nemokama atviro kodo turinio valdymo sistema (TVS), parašyta PHP programavimo kalba. Pagrindinės ImpressPages ypatybės: MVC, vietinis redagavimas (inline editing) ir tempk-ir-paleisk (drag&drop) princpu paremta naudotojo sąsaja. ImpressPages programinė įranga platinama remiantis MIT ir GNU GPL laisvosiomis programinės įrangos licencijomis.
Pirmoji stabili ImpressPages versija buvo išleista 2009 m. 2014 metų balandį ImpressPages išleido versiją 4.0  , kuri žymi perėjimą nuo turinio valdymo sistemos prie vadinamojo Turinio valdymo karkaso.
Istorija
ImpressPages turinio valdymo sistemą sukūrė trys lietuviai – Audrius Jankauskas, Mangirdas Skripka ir Mindaugas Stankaitis. Idėja gimė 2007 m. Po dvejų metų vystymo buvo išleista ImpressPages bandomoji versija. 2011 metais ImpressPages dalyvavo verslo akseleratoriuje „Difference Engine“. 2013 metais ImpressPages įsisavino 700 tūkst. litų investiciją iš rizikos kapitalo fondo Practica Capital.
Versijos
2009 m. rugsėjis – ImpressPages bandomoji versija
2012 m. balandis – ImpressPages CMS 2.1
2013 m. spalis – ImpressPages CMS 3.6 su temų prekyviete
2013 m. spalis – ImpressPages CMS 3.7
2013 m. lapkritis – ImpressPages CMS 3.8
2013 m. gruodis – ImpressPages CMS 3.9
Novo Mestas
Novo Mestas – didžiausias Pietryčių Slovėnijos regiono miestas, pietryčių Slovėnijoje. Svarbus regiono ekonominis ir kultūrinis centras. Per miestą teka Krka. Miestas yra vis labiau populiarėjantis tarp turistų, ypač tarp keliaujančių po regioną. Miestą pamėgę vyno megėjai, kurie ragauja tradicinio regiono vyno Cviček. Mieste įsikūręs vienas žinomiausiu Slovėnijos farmacijos gamintojų „Krka“.
ImpressPages
Versijos
2014 m. balandis – ImpressPages 4.0
Novo Mestas
Istorija
Miestą 1365 įkūrė Rudolfas IV, Habsburgų dinastijos narys. Pirmasis miesto pavadinimas buvo Rudolfswert, tačiau iširus Austrijos-Vengrijos valstybei, miestas gavo dabartinį pavadinimą. Per miestą eina 1958 m. nutiesta magistralė, jungianti Liublianą ir Zagrebą. Šiuo metu tai yra viena iš Europinės magistralės E70 dalių.
ImpressPages
Versijos
2014 m. birželis – ImpressPages 4.1 su įskiepių prekyviete
Apdovanojimai
2011 metais ImpressPages laimėjo Packt Perspektyviausio atviro kodo projekto apdovanojimą.
Ypatybės
thumb|350px| Turinys redaguojamas remiantis vizualiu WYSIWYG (Kaip matai taip ir bus, KMTIB) turinio redaktoriumi. Svetainės turinys gali būti keičiamas vietoje, o padaryti pakeitimai atvaizduojami iškart. thumb|350px| Puslapių turinio keitimas ir maketavimas atliekamas temp-ir-paleisk principu. Naudotojui pateikiama valdiklių juosta, iš kurios jis gali pasirinkti norimus valdiklius ir nutempti juos į puslapį, taip sukurdamas papildomus turinio laukelius.
Svarbiausi valdikliai suteikiami pagal nutylėjimą: Antraštė, Tekstas, Nuotrauka, Nuotraukų galerija, Video, Žemėlapis, Dokumentas, HTML kodas, Forma. Pilnas valdiklių sąrašas su detaliais aprašymais čia.
ImpressPages skirtas kurti daugiakalbėms svetainėms. Tam nereikalauja instaliuoti papildomų įskiepių, nes ImpressPages yra daugiakalbė sistema pagal nutylėjimą.
Bendruomenė
ImpressPages bendruomenė renkasi GitHub ir Stackoverflow svetainėse.
Programuotojai gali bendradarbiauti kurdami įskiepius GitHub’e. Klausimų ir atsakymų platforma palaikoma Stackoverflow svetainėje su žyme „impresspages“. Naudotojų sukurtos temos gali būti prieinamos ImpressPages temų prekyvietėje.
Girstupis
Girstupis – upelis Kaune; Nemuno dešinysis intakas. Prasideda Kauno laisvojoje ekonominėje zonoje ir iki Girstupio parko teka po žeme. Už parko ribų vėl teka po žeme, atvirai teka per Adomo Mickevičiaus slėnį pietvakarių kryptimi. Toliau už Tunelio gatvės kanalizuotas, teka požeminiais lietaus nuotėkio kanalais, po Vytauto prospektu. Įteka į Nemuną netoli „Lukoil“ degalinės. Turi vieną kairįjį bevardį 0,4 km ilgio intaką ir vieną dešinįjį intaką – Gričiupį.
Upelio slėnio stačiuose šlaituose esančios natūralios gamtinės sąlygos, atitinkama šlaito geologinė sandara bei žmogaus veikla leidžia nuolat formuotis nuošliaužoms. Viena didžiausių nuošliaužų Kaune, kurios tūris viršija 7200 m³, slūgso dešiniajame šlaite, Slėnio gatvėje ties zoologijos sodu ir jo teritorijoje. Čia šlaitas nušliuožė dar 1987 m., vandeniui nutekėjus iš magistralinio vandentiekio. Vėliau ji suaktyvėjo 1994 m. pavasarį dėl didelio paviršinio vandens pertekliaus. Upelis smarkiai teršiamas. Organinė tarša, azoto ir fosforo junginių perteklius leistinas normas viršija daugelį kartų.
Istorija
thumb|180px|left|Parko schema
Girstupio upelis dar XIX a. buvo laikomas vietovės puošmena. Upelio slėnį ties Ąžuolynu buvo pamėgęs lankyti poetas Adomas Mickevičius. 1823 m. pavasarį draugai slėnį pavadino Adomo Mickevičiaus slėniu, o ant jo pamėgto akmens su poeto inicialais „A. M.” dar buvo iškalti ir metai – „1823”. Upelio krantuose buvo įsikūręs Girstupio kaimas.
1975 m. upelio garbei pavadintas naujas prekybos centras „Girstupis“, pastatytas į rytus nuo upelio (architektai V. Dičius, A. Lėckas, inžinieriai Č. Stankevičius, S. Byla).
Abipus upelio 1997 m. lapkričio 20 d. įsteigtas Girstupio parkas (2,05 ha), kanalizuoto upelio slėnio dalyje ties kultūros centru „Girstutis“ 1999 m. vasario 17 d. patvirtintos Kovo 11-osios parko ribos (2,65 ha).
Etimologija
Upėvardis siejamas su žodžiais (iš)girsti, girdas („žinia, gandas“), gerdas („garsas, žinia, gandas“).
Jumpira
Jumpira - marių deivė, dvasia moters pavidalu. Valdė audras ir vėjus. Jumpira buvo vaizduojama moters pavidalu – pusiau žuvis, pusiau moteris. Tai klastinga ir pikta dvasia, pavojinga žvejams. Jos pagalbininkai aubyliai sukeldavo vėjus, skandindavo žvejų laivus.
Zacišius
Zacišius – kaimas Kauno rajono savivaldybės šiaurėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Babtų, netoli kelio. Išlikusi buvusio dvaro sodyba. Šalia teka Striūna, prieina Zacišiaus miškas.
Istorija
Spėjama, kad Zacišius gali būti Hermano Vartbergiečio Livonijos kronikoje 1372 m. minima vietovė Zazati.
Apie 1900 m. įkurtas nedidelis Zacišiaus dvaras.
Fiat 508
thumb|Fiat 508
Fiat 508 – automobilis, kurį „Fiat“ kompanija gamino nuo 1932 m. iki 1937 m.
Automobilis pakeitė Fiat 509 modelį, kuris buvo baigtas gaminti 1929 m. Automobilyje buvo įrengta 3-jų greičių pavarų dėžė (nuo 1934 m. – 4-ių greičių), 955 kub. cm apimties, 20–24 a.g. galingumo (modelis 508 S turėjo 30–36 a.g. galingumą) variklis. Automobilis pasiekdavo iki 80 km/val. greitį.
508 modelis buvo pardavinėjamas už 10 800 lirų (maždaug 8 300 eurų 2005 m. kainomis). Iš viso pagaminta 113 000 automobilių, didelė dalis jų buvo pagaminta CWS gamykloje Lenkijoje.
Taip pat Fiat 508 buvo gaminamas Prancūzijoje SAFAF (Société Anonyme Française des Automobiles Fiat) kompanijoje Simca-Fiat 6CV pavadinimu.
Megara (mitologija)
Megara graikų mitologijoje – vyriausia Tėbų valdovo Kreonto duktė, Heraklio žmona. Herakliui pagimdė Terimachą, Kreontidą ir Deikontą arba Terimachą ir Ofitą. Pagal trečią versiją jam Megara pagimdė 8 sūnus.
Kai deivė Hera aptemdė Herakliui protą, jis užmušė 3 savo sūnus ir Megarą, vieną pašovęs strėle, kitam galvą trenkė į akmenį, manydamas kad jie Eurifiso vaikai (pagal Euripidą). Pagal kitą versiją jis užmušė savo sūnus ir 2 Ifiklo vaikus.
Vėliau Megarą Heraklis atidavė Jolajui į žmonas, kai visam laikui išvyko iš Tėbų. Tuomet Megarai buvo 33 metai, o jam 16 metų.
Egidijus Jarašiūnas
Egidijus Jarašiūnas (g. 1952 m. spalio 9 d. Raguvėlė, Panevėžio raj.) – teisininkas, konstitucionalistas, ES Teisingumo Teismo (ESTT) teisėjas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) profesorius, Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos akto dėl Lietuvos nepriklausomos valstybės atstatymo signataras, Konstitucinio Teismo teisėjas (1996–2005).
Megara (mitologija)
Megara pavaizduota Aidoje Polignoto iliustracijoje Delfuose. Jos personažas naudotas Euripido tragedijoje „Heraklis“ ir Senekos – „Heraklio beprotybė“.
Egidijus Jarašiūnas
Biografija
Vidurinę mokyklą baigė Panevėžyje. Nuo 1974 iki 1979 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę. 1999 m. LTU apgynė teisės krypties disertaciją (Valstybės valdžios institucijų santykių problemos konstitucinėje justicijoje), socialinių mokslų teisės krypties daktaras.
Nuo 1980 m. Lietuvos advokatų kolegijos narys. 1980-1990 m. dirbo Širvintų rajono ir Panevėžio miesto juridinėse konsultacijose advokatu. Buvo vienas aktyviausių Sąjūdžio Panevėžio skyriaus narių, Sąjūdžio Panevėžio miesto tarybos pirmininkas. Pasižymėjo precizišku ir ramiu mąstymu, juridiškai tiksliomis formuluotėmis. 1988 metų spalio 22-23 dienomis dalyvavo Sąjūdžio Steigiamajame suvažiavime. Vėliau išrinktas į Lietuvos Sąjūdžio Seimą. Buvo 1990 m. išrinktas LR Aukščiausiosios Tarybos deputatu; Nepriklausomybės Akto signataras. 1992 m. išrinktas LR Seimo nariu, Valstybės ir teisės komiteto narys.
Jam vėliau suteiktas profesoriaus pedagoginis vardas. Egidijus Jarašiūnas – MRU Teisės fakulteto dekanas, prieš tai buvo Konstitucinės teisės katedros vedėjas. Mokslinių interesų sritys – lyginamoji teisėtyra, konstitucionalizmas. Publikavo per 30 mokslinių straipsnių, dalyvavo tarptautinėse konferencijose ir skaitė pranešimus.
Nuo 2010 m. spalio 6 d. iki 2012 m. spalio 6 d. ES Teisingumo Teismo teisėjas.
Piroklastinis srautas
thumb|300px|Piroklastinis srautas, [[Majonas|Majono ugnikalnis Filipinuose]]
Piroklastinis srautas (nuée ardente) – vulkaninių pelenų, karštų dujų ir kitų uolienų greitai judantis srautas, susijęs su kai kurių ugnikalnių išsiveržimais. Srauto greitis siekia iki 700 km/h. Srauto viduje temperatūra siekia 100–1000 °C. Paprastai piroklastinis srautas sklinda žemyn ugnikalnio šlaitais.
Piroklastinis srautas gali susidaryti, kai:
Žymiausi piroklastiniai srautai:
Fiat 509
thumb|Fiat 509
Fiat 509 – automobilis leistas „Fiat“ kompanijos nuo 1924 iki 1929 metų.
509 modelis buvo pagamintas pakeitus 501 modelį. Iš viso pagaminta apie 90 000 automobilių. 1926 metais automobilis po tam tikro patobulinimo gavo 509A pavadinimą.
Automobilyje buvo įrengtas 4-ių cilindrų, 990 kub. cm apimties, 22 a.j. galingumo (27 a.j. – modeliui 509 S ir 30 a.j. – 509 SM modeliui) variklis.
Visagino šv. kankinio Panteleimono cerkvė
Istorija
Parengiamieji cerkvės statybų darbai pradėti 1996 m. pavasarį. 2000 m. rugpjūčio 9 d. cerkvė pašventinta, joje pradėtos laikyti reguliarios pamaldos. Antrojo aukšto statybas remia Ignalinos AE, Visagino savivaldybė, privatūs asmenys.
Koventrio geležinkelio stotis
thumb|250px|Koventrio stoties platformos Koventrio geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis JK mieste Koventryje, prie Vakarų Pakrantės pagrindinės linijos. Aptarnauja bendrovės CrossCountry, London Midland, Virgin Trains.
Stotis įkurta 1838 m., 1960 m. perstatyta. Yra 4 platformos.
Pasagnosiniai
Pasagnosiniai (Rhinolophidae) – šikšnosparnių (Chiroptera) šeima.
Skirstoma į du pošeimius; iš viso 10 genčių ir 130 rūšių:
Rhinolophidae
Belarus
thumb|240px|[[MTZ-5]] thumb|240px|[[MTZ-50]] thumb|240px|Belarus 1221.3, Akademija [[2007 m.]]
Belarus (Беларус arba Беларусь) – keturračių traktorių serija, nuo 1950 m. gaminama Minsko traktorių gamyklos (MTZ) Baltarusijoje. Tai buvo vieni populiariausių traktorių TSRS ir Rytų bloke, taip pat eksportuoti į daugelį pasaulio šalių, tarp jų ir JAV. Belarus traktoriai sudaro 8 % pasaulio traktorių produkcijos. Tai universalūs traktoriai, pritaikyti žemės ūkio darbams, komunaliniam ūkiui, krovinių pervežimui.
1953 m. pradėti gaminti Belarus modelio traktoriai MTZ-1 ir MTZ-2. Į MTZ-2 buvo komplektuojamas dyzelinis variklis D-36, kurio galingumas 37 AG, o nuo 1957 m. – D40K, kurio galingumas 40 AG.
1957 m. pradėtas gaminti gerokai modernizuotas MTZ-5. Jis gavo naują pavarų dėžę, hidraulinę sistemą. Traktoriai MTZ-5M ir MTZ-5L skyrėsi elektronikos sistema ir variklio paleidimu. Modifikacijos MTZ-5MS ir MTZ-5LS buvo pritaikytos darbui sunkiuose dirvožemiuose ir galėjo turėti pusiau vikšrinę važiuoklę.
1958 m. pradėti gaminti MTZ-7, kurie turėjo keturis varomuosius ratus. 1962 m. pradėti gaminti populiarieji Belarus MTZ-50 su varikliu D50. Jie gaminti iki 1985 m. Nuo 1974 m. gaminti MTZ-80.
Dabar gaminami modernizuoti Belarus serijos traktoriai ir motoblokai:
Brett Holman
Bretas Trevoras Holmanas (Brett Trevor Holman; 1984 m. kovo 27 d.) – Australijos futbolininkas, žaidžiantis atakuojančio arba kairiojo krašto saugo pozicijoje. Anglijos klubo Aston Villa žaidėjas.
Ema Geniušienė
Ema (Emma) Geniušienė (g. 1938 m. vasario 11 d. Korsakove, Amūro sritis) – Lietuvos kalbininkė, habilituota humanitarinių mokslų daktarė.
Brett Holman
Karjerą pradėjo Parramatta Power klube Australijoje. Nuo 2002 m. žaidė įvairiuose Nyderlandų klubuose.
Ema Geniušienė
Biografija
1960 m. baigė anglų kalbą Leningrado universitete. 1965–1967 m. studijavo šio universiteto aukštuosiuose pedagoginiuose kursuose. 1984 m. filologijos mokslų daktarė.
Brett Holman
Bretas Holmanas nuo 2006 m. kviečiamas į Australijos rinktinę.
Ema Geniušienė
Biografija
1967–1993 m. Vilniaus universiteto dėstytoja. Nuo 1987 m. profesorė. Tiria daugiausia baltų kalbų veiksmažodį.
Fiat 514
thumb|Fiat 514
Fiat 514 – lengvasis automobilis, „leistas“ Fiat kompanijos nuo 1929 iki 1932 metų.
Viso buvo išleista 36 970 automobilių.
Oklahoma
Oklahoma  – valstija JAV pietuose, jos plotas yra 181 295 km². Sostinė – Oklahoma Sitis, antrasis pagal dydį miestas – Talsa. Beveik visa Oklahoma yra lyguma, klimatas subtropinis, yra ir kalnų, jie vadinami Vositos kalnais. Oklahomoje yra naftos, naudingų iškasenų. Oklahoma yra 46-oji JAV valstija (nuo 1907 m. lapkričio 16 d.).
Istorija
Pirmasis į dabartinės Oklahomos teritoriją 1541 m. atkeliavo ispanų tyrinėtojas F. Vaskesas de Koronadas, o XVII a. pradžioje – prancūzų prekiautojai ir medžiotojai.
Nuo XVII a. pabaigos regionas priklausė Prancūzijos kolonijai Luizianai, 1803 m. su visa Luiziana nupirktas Jungtinių Amerikos Valstijų. 1815–1840 metais į dabartinę Oklahomą perkelti indėnai iš Alabamos, Floridos, Džordžijos, Misisipės ir Tenesio.
1830 m. sudaryta savavaldė Indėnų teritorija (atiduota indėnams neva amžinam naudojimui). Per JAV pilietinį karą (1861–1865 m.) indėnai palaikė Pietų Konfederaciją.
Oklahomos teritorijoje radus naftos nuo 1889 m. čia ėmė plūsti baltaodžiai kolonistai. 1890 m. Indėnų teritorijos pietvakarinėje dalyje sudaryta Oklahomos teritorija. 1907 m. abi teritorijos (Indėnų ir Oklahomos) suvienytos į Oklahomos valstiją (Jungtinių Amerikos Valstijų 46 valstija). XX a. Oklahoma buvo vienas svarbiausių Jungtinių Amerikos Valstijų naftos ir dujų pramonės centrų.
Nuo XX a. pabaigos stiprėja Oklahomoje gyvenančių indėnų kilmės gyventojų tautinė savimonė ir pilietinis aktyvumas. 2020 m. liepos 9 d. JAV aukščiausiojo teismo sprendimu dalis Oklahomos teritorijos pripažinta vietiniams indėnams.
Geografija
thumb|Vičitos kanjonas Diduma Oklahomos teritorijos yra Didžiosiose lygumose. Šiaurės rytuose įsiterpia klintinė Ozarko plynaukštė (joje daug karstinių reljefo formų, karstinių urvų), pietryčiuose – Ouachitos kalnai.
Per Oklahomą teka Misisipės dešinieji intakai:
Dirvožemiai daugiausia kaštonžemiai, juosvažemiai, rūgštžemiai. Vakarinėje dalyje yra išlikusios natūralios prerijų augalijos, rytuose – klevų‑ąžuolų‑lazdynų ir kitokių miškų. Daug gamtos parkų (Kvarc Mauntino, Bivers Bendo, Robers Keivo, Murėjaus ežero).
Klimatas
thumb|Žaibai virš [[Talsa|Talsos]] Klimatas subtropinis, pereinamasis iš jūrinio (rytuose) į žemyninį (vakaruose). Per metus iškrinta 500–1000 mm kritulių. Dažni tornadai.
Didžiausi miestai
2010 m. duomenys thumb|Centrinė Oklahoma Sičio dalis
Ekonomika
Medvilnė, anksčiau buvusi pagrindinė žemės ūkio kultūra, dabar užleido vietą kviečiams. Naminių gyvulių nešamas pelnas lenkia pelną nešamą iš žemės ūkio produktų. Naftos pramonė valstijoje anksčiau buvo labai svarbi, bet dabar ji nebėra tokia pastebima kaip anksčiau. Dauguma Oklahomos gamyklų apdirba žemės ūkio produktus ir naudingąsias iškasenas, gamina neelektrinius prietaisus ir apdirba metalus.
Kavoliai (Šilutė)
Kavoliai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 10 km į pietus nuo Žemaičių Naumiesčio, 3 km į šiaurės rytus nuo Klaipėdos – Pagėgių geležinkelio. Šalia yra Kavolių miškas, jame Kavolių kapinės, kuriose palaidoti tik evangelikų tikėjimą išpažįstantys žmonės. Tose kapinėse taip pat yra apie 1000 metų senumo Kavolių ąžuolas.
Bangpūtys
Šaltiniai
Matas Pretorijus (apie 1690 m.) pirmą kartą minėjo bangputtys – ein Gott des Sturms („audros dievas“). Vėliau keletas žodynų – 1747 m. Ruigio, 1800 m. Mylkės – kartojo ir įvairino ši teiginį. Pretorijus, remdamasis Jonu Bretkūnu, teigė, esą žvejai Bangpūčio garbei tam tikru metu maudydavosi, o pavasarį žvejodami mariose, kepa pirmąją lydeką, taip pat jo garbei esą laikė kelis vaidilučius, vadinamus naručiais (naruttes), kurie nerdavę į vandenį ir bendraudavę su vandeniais. Bangpūčiui tai pat būdavo aukojamas šaukštas.
Minimas 1825 m. Liudviko Rėzos 32-oje dainoje nuo Klaipėdos. L. Rėza prilygino Bangpūtį Neptūnui. Dainoje, prasidedančioje Išbėg’ išbėgo / Iš Rusnės kiemo yra tokios eilutės, nusakančios Bangpūčio rūstybę už tai, kad žvejai sugavo jo „jūrų veršius“: <i> O ir supyko Bangų dievatis – Pakilo šiaurys vėjatis.