cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boružinis storagalvis
Rūšis įrašyta į daugelio Europos šalių raudonąsias knygas.
Aksomas
thumb|230px|X a. [[Sasanidai|Sasanidų aksominis audinys]] thumb|200px|Aksominis audinys
Aksomo metmenims dažniausiai naudojamas natūralus šilkas arba krepiniai daugiagijai siūlai. Audžiamas rykštiniu arba dvigubuoju būdu. Rykštinio aksomo (vadinamojo panaksomo) pūkas supresuojamas, kad sugultų viena kryptimi ir įgytų ryškų blizgesį. Frotinis, arba kilpinis, aksomas būna su kilpelėmis, Utrechto aksomo pūkas dažniausiai būna moherio vilnų, o pagrindiniai metmenys iš medvilninių verpalų; toks aksomas tinka baldams. Nuo seno aksomas buvo prabangus audinys – juo apsiuvami drabužiai, avalynė, užuolaidos, baldų dalys ir kt., naudojamas siūnant sukneles ir kitus lengvus rūbus.
Aksomo atmainos – tvirtesnės sandaros audinys velvetas, ilgesnių pūkų veliūras.
Aksomas kilęs iš Indijos, pro Bagdadą paplito po arabų pasaulį, buvo Europon įvežamas. Europoje pradėtas gaminti viduriniaisiais amžiais (1247 m. atidaryta pirmoji gildija Venecijoje). Lietuvoje aksomas naudotas jau XIV a. pabaigoje. XVIII a. buvo audžiamas A. Tyzenhauzo manufaktūrose.
Žodis „aksomas“ graikiškos kilmės: iš εξα – „šeši“ + μιτος – „siūlas“.
Abromaitytė
Abromaitytė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (mergautinė pavardė).
Kunigiškiai (Raseiniai)
Kunigiškiai (arba Kunigiškiai I) – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Ariogalos.
Abromaitytė
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Abromaitis.
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Labūnavos apylinkė
Labūnavos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vandžiogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Kėdainių rajonui. 1954 m. prijungta Anseinių apylinkė, dalis Pelėdnagių apylinkės ir dalis Saviečionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Labūnavos apylinkė prijungta prie Pelėdnagių apylinkės, tačiau tarp 1976 ir 1979 m. pastaroji apylinkė performuota į Labūnavos apylinkę. 1986 m. spalio 20 d. Labūnavos apylinkė prijungta prie Nociūnų apylinkės.
Lakštingalos (Jonava)
Lakštingalos – vakarinė Jonavos miesto dalis, gyvenamasis mikrorajonas, esantis prie Varnakos upelio tvenkinių. Mikrorajone telkšo Varnutės tvenkiniai, stovi Jonavos centrinis stadionas, veikia vaikų darželis „Lakštingalėlė“.
Nantanas
Nantanas  – miestas Kioto prefektūroje, Japonijoje. Čia gyvena apie 36 tūkst. gyventojų.
Miestas įkurtas 2006 m. sausio 1 d., sujungus Sonobės, Jagio, Hijošio ir Mijamos miestelius.
Dobrovolė (Alytus)
Dobrovolė – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 6 km į pietryčius nuo Alovės.
Ispanijos futbolo varžybos 1911 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1911 m.
Polesko rajonas
Polesko municipalinis rajonas, 1946–2004 m. Polesko rajonas  – Kaliningrado srities (Rusijos Federacija) administracinis vienetas srities centrinėje dalyje, Kuršių marių pietrytiniame krante. Rajono centras – Poleskas.
Geografija
Ribojasi vakaruose su Gurjevsko rajonu, pietuose su Gvardeisko rajonu, rytuose su Slavsko rajonu, šiaurėje – Kuršių marios.
Istorija
1946 m. balandžio 7 d. įkurtas Labguvos rajonas, kuris apėmė buvusią Rytų Prūsijos provincijos Labguvos apskritį, bet 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku „Dėl Kaliningrado srities administracinio teritorinio sutvarkymo“ pakeitus rajono centro pavadinimą, pavadintas Polesko rajonu. Vykdant municipalinę reformą, nuo 2008 m. oficialus pavadinimas – Polesko municipalinis rajonas.
Gyventojai
Iki pat XVIII a. vidurio dauguma Labguvos apskrities gyventojų buvo lietuviai. 1837 m. tokiais save laikė 34 proc., 1910 m. – apie 8 proc. gyventojų, nors pavardės bažnytinėse knygose beveik ištisai lietuviškos.
Didelė dalis vietinių gyventojų artėjant karo frontams pasitraukė į Vakarus. 1947 m. spalio 11 d. TSRS Ministrų Taryba priėmė slaptą nutarimą Nr. 3547–1169 – C „Dėl vokiečių perkėlimo iš Kaliningrado srities į Vokietijos tarybinę okupacinę zoną“. Jau pavasarį likusieji vietiniai gyventojai buvo jėga susodinti į geležinkelio vagonus ir išvežti.
2010 m. surašymo duomenimis mieste gyveno 7 615, 39% rajono gyventojų, 9 800 ekonomiškai aktyvūs, 4 756 pensininkai. Vidutinė pensija 6648 rubliai.
Infrastruktūra
Polesko rajone veikia Sankt Peterburgo valstybinio agrarinio universiteto filialas su 6 fakultetais (207 studentai) ir neakivaizdiniu skyriumi (894 studentai), profesinis licėjus Nr. 21 (301 moksleivis), 4 vidurinės ir viena pagrindinė mokyklos, 8 ikimokyklinės įstaigos.
Veikia žuvies, mėsos, duonos, pieno (sūrių gamybos), žemės ūkio produkcijos perdirbimo įmonės, iš jų didžiausia – Kaliningrado mėsos perdirbimo įmonė „Deima“. Yra keli stambūs žemės ūkio kooperatyvai ir fermeriniai ūkiai.
Rajone 1500 egz. tiražu leidžiamas laikraštis „Polesskij vestnik“ (Полесский вестник – Polesės žinios).
Paminklai
Rajone nemažai Istorijos ir kultūros paminklų, tarp jų XIV a. Labguvos pilis, kurioje veikia istorinis muziejus ir paveikslų galerija.
Savivalda
Rajono taryba iš 15 deputatų renkama 5 metams. Tarybai vadovauja tarybos pirmininkas, rajono administracijai – atskirai 5 metams renkama rajono administracijos galva.
Rajono teritorijoje iki 2008 m. buvo šios apylinkės, kurios rinko savo tarybas: thumb|Polesko municipalinio rajono administraciniai subjektai nuo 2008 m. Vykdant municipalinę reformą 2008 m. birželio 30 d. Kaliningrado srities įstatymu Nr. 256 rajone sudaryti:
Vietovardžiai
Ne visos gyvenvietės turėjo originalius pavadinimus lietuvių ar prūsų kalba, nes apylinkėse buvo nemažai Prūsijos didikų dvarų ir medžioklės namų. Oficialiuose Prūsijos gyvenviečių sąrašuose dažniausiai kito tik vietovių statusas: Gut – viensėdis arba dvaras, Adlig – kilmingas dvaras, Königlich – karališkasis dvaras. 1929 m. daugelis šių bajoriškų priedėlių buvo panaikinta, o 1938–1939 m. pakeisti vokiečiams sunkiai besuprantami ir dar sunkiau tariami, nors vokiškai ir transformuoti senieji pavadinimai.
1945 m. rusų okupacinė karinė valdžia, kuri naudojosi iki karo rengtais topografiniais žemėlapiais, buvo sugrąžinusi iki 1938 m. buvusius vietovardžių pavadinimus, nes vokiečių pakeisti pavadinimai nesiderino su kariniuose žemėlapiuose pažymėtais seniaisiais prūsiškais ir lietuviškais vietovių pavadinimais. Tačiau 1946 m. rugsėjo 7 d. TSRS Aukščiausiosios Tarybos prezidiumo įsaku pakeitus rajono didesnių gyvenviečių pavadinimus, buvo pakeisti ir mažųjų gyvenviečių, dažniausiai buvusių dvarų, pavadinimai.
Ebu Veilis
Ebu Veilis – miestas pietryčių Velse, prie Ebu upės. Geležinkelio stotis. Iki XXI a. buvo išvystyta plieno pramonė.
Nosvė
Nosvė (arba Nasvė) – upė rytų Lietuvoje, Utenos ir Anykščių rajonuose; Šventosios dešinysis intakas. Ištakos yra tik 2,5 km nuo Šventosios, prie Norvaišių kaimo, tačiau upelis teka priešinga kryptimi lygiagrečiai Šetekšnos aukštupiams, teka per Noniškio ežerą ir tik aukščiau Vilučių, pasukęs į pietus, pradeda tekėti lygiagrečiai Šventajai. Dar vieną posūkį į vakarus Nosvė padaro, kai į ją įteka Upius. Pratekėjusi pietiniu Vilkabrukių kaimo pakraščiu, pasiekia Šventąją (138 km nuo žiočių) ties Šventupio kaimu.
Nosvės aukštupio tėkmės kryptis yra poledynmetyje vykusių Šventosios ir Nemunėlio baseinų perskirstymo atspindys. Kadaise Nemunėlio baseinui priklausęs Nosvės aukštupys stipriai užpelkėjo, todėl, melioruojant žemes, 6,5 km ilgio upelio atkarpa buvo ištiesinta. Toks pat likimas ištiko ir 9 km ilgio vidurupio ruožą aukščiau Upiaus žiočių. Tik žemupys išliko natūralus. Čia vaga giliau įsirėžusi (nuolydis apie 0,3 %).
Etimologija
Upėvardį bandoma sieti su žodžiu nosis, nors ši etimologija gana neaiški.
Abromavičienė
Abromavičienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Abromavičiūtė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Abromavičius.
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Komenderis
Komenderis  – vyresniojo karininko laipsnis Rusijos kariniame laivyne 1698–1713 m., įvestas Petro I remiantis Anglijos ir Olandijos laivynais.
Pagal vėlesnę 1722 m. rangų lentelę atitiko VIII klasės antrą pakopą. Komenderis buvo žemesnis laipsnis už laivo kapitoną, bet aukštesnis už kapitoną poručiką.
Komenderiai paprastai vadovaudavo IV rango karo laivams arba užimdavo aukštesnio rango laivų vyresniųjų karininkų pareigas.
Komenderiai atitiko vėlesnį armijos sekundmajorą ir civilį kolegijos asesorių. Laipsnis 1713 m. buvo pakeistas IV rango kapitono laipsniu.
1981 m. Europos krepšinio čempionatas
XXII Europos vyrų krepšinio čempionatas vyko 1981 m. tuometinėje Čekoslovakijoje (Bratislava, Haviržovas, ir Praha). Čempionatą laimėjo TSRS krepšinio rinktinė, finale rezultatu 84:67 nugalėjusi Jugoslavijos rinktinę. Bronzos medalius iškovojo Čekoslovakijos vyrų krepšinio rinktinė, rezultatu 101:90 nugalėjusi Ispanijos rinktinę. TSRS rinktinės sudėtyje žaidė ir Europos čempionu tapo Sergejus Jovaiša.
Pirmasis etapas
Pirmajame turnyro etape komandos buvo suskirstytos į dvi grupes – vienoje jų buvo šešios rinktinės. Kiekviena rinktinė sužaidė po vienerias rungtynes su visomis savo grupės komandomis. Už pergalę grupėje buvo skiriami 2 taškai, už pralaimėjimą – 1 taškas.
Po tris geriausias kiekvienos grupės komandas pateko į antrą – šešių komandų vieno pogrupio varžybų etapą, kuriame pirmąsias dvi vietas užėmusios komandos žaidė finalines rungtynes dėl aukso medalių, o trečią ir ketvirtą vietas pogrupyje užėmusios komandos kovojo dėl bronzos medalių. Likusios rinktinės žaidė dėl 7-12 vietų.
Antigvos ir Barbudos himnas
Fair Antigua, We Salute Thee (Nuostabioji Antigva, mes sveikinam tave) – Antigvos ir Barbudos valstybinis himnas. Himno kompozitorius – Walter Garnet Picart Chambers, teksto autorius – Novelle Hamilton Richards. Naudojamas nuo 1967 m., oficialiai patvirtintas 1981 m. Naudojamas kartu su karališkuoju himnu God Save The Queen. Dažniausiai grojamas tik pirmas himno posmas.
Eilės anglų kalba
Fair Antigua and Barbuda!
We thy sons and daughters stand
Strong and firm in peace or danger
To safeguard our Native Land
We commit ourselves to building
A true nation brave and free;
Ever striving, ever seeking,
Dwell in love and unity.
Liūnas (Anykščių r.)
Liūnas – baigiantis užakti ežerėlis Lietuvoje, Anykščių rajone, 7,5 km į pietryčius nuo Svėdasų, paribyje su Utenos rajonu. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,12 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 109,7 m. Krantai neaukšti, sausi, apaugę medžiais. Ežerą supa miškas, tik iš šiaurrytinės pusės plyti pievos. Šalia įsikūręs Aulelių kaimas. Ežeras nenutekantis, priklauso Naranties upelio baseinui (Šventosios intakas). Pietine pakrante eina kelias.
Debesų sėja
thumb|300px|Cessna 210 su "debesų sėjos" įranga „Debesų sėja“ – orų modifikavimo metodas, siekiant pakeisti kritulių kiekį arba pobūdį, kai atmosferoje paskleidžiamos medžiagos, veikiančios kaip debesų kondensacijos arba ledo branduoliai. Paprastai siekiama padidinti kritulius, tačiau naudojama ir krušos mažinimui. Dažniausiai naudojamos medžiagos - sidabro jodidas ir sausasis ledas (kietas anglies dioksidas). Rečiau naudojamas skysto propano išplėtimas iki dujų, paskutiniu metu populiarėja higroskopiškų medžiagų, kaip druska, panaudojimo idėja.
Nidos bažnyčia
Nidos bažnyčia gali reikšti:
Mažvilka
Mažvilka – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 4 km į pietryčius nuo Troškūnų, Troškūnų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,46 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 89,6 m. Krantai žemi, sausi. Pietuose įteka upelis iš Ežerėlio ežero, šiaurėje išteka upelis link Juostos upės. Ežerą yra pamėgę vandens paukščiai.
Haverfordvestas
Haverfordvestas – miestas pietvakarių Velse. Geležinkelio stotis, oro uostas. Yra XIII a. pilis.
Abromavičius
Taip pats skaitykite:
Kunigiškiai (Rokiškis)
Kunigiškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Čedasų. Yra Čedasų dolomito telkinys.
Kėdainių žinios
Kėdainių žinios – politikos, ekonomikos ir kultūros savaitraštis, leistas 1926 m. Kėdainiuose.
Gruzdžių gimnazija
Gruzdžių gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiaulių raj. Gruzdžiuose, S. Dariaus ir S. Girėno g. 31, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190058125. Iki 2006 m. Gruzdžių Augustino Griciaus vidurinė mokykla.
Istorija
miniatiūra|220px|left|Gimnazija 2007 m. miniatiūra|220px|right|Gimnazija 2015 m., iki remonto
Pirmoji parapinė mokykla Gruzdžiuose įkurta 1841 m., 1865 m. ji perorganizuota į valdinę pradžios mokyklą. 1912 m. mokykla įsikuria naujame dviejų aukštų pastate. 1944 m. pradžios mokykla pertvarkoma į progimnaziją, o 1948 m. progimnazija perorganizuota į vidurinę mokyklą. 1971 m. pastatytas mokyklos priestatas, dabar tai – pagrindinė mokyklos dalis. 1972 m. mokyklai suteiktas rašytojo Augustino Griciaus vardas. 1973 m. mokyklos muziejui suteiktas kraštotyros muziejaus statusas.
1999 m. įrengta 1–oji kompiuterių klasė, 2001 m. sporto salė, 2002 m. įrengta 2–oji kompiuterių klasė, 2004 m. profesinio informavimo centras, 2005 m. modernizuota skaitykla, pradeda veikti interneto centras. Švietimo ir mokslo ministro 2006 m. balandžio 28 d. įsakymu Nr.790 Gruzdžių Augustino Griciaus vidurinė mokykla akredituota, o 2006 m. birželio 29 d. Šiaulių rajono savivaldybės taryba sprendimu T-176 mokyklą pervadino į Šiaulių rajono Gruzdžių gimnaziją. 2019 m. gimnazijos pastatas renovuotas. 2021 m. prijungta Šakynos pagrindinė mokykla.
Hehiai
Hehiai, vahehiai – Tanzanijos etninė grupė, kuri kalba kihehe kalba, priklausančia bantu kalboms. 1994 m. jų buvo priskaičiuojama 750 tūkst.
2010 m. Formulės 1 sezonas
Galutinės pakoreguotos taisyklės
2009 m. gruodžio 16 d. FIA oficialiai pristatė galutines ir pakoreguotas naujojo sezono taisykles. 2010 m. vasario 2 d. Formulės 1 komisija pakoregavo kai kuriuos taisyklių punktus. Svarbiausi jų punktai yra šie:
Hehiai
Geografija
Hehių gyvenamas regionas yra vadinamas Uhehe dab. centrinėje Tanzanijoje. Apima šiaurinę dalį Iringos administracinio regiono. Tai - aukštikalnių regionas, kurį drėkina Didžioji Ruaha upė, vienas iš svarbiausių Rufidžio intakų. Šiaurėje ir šiaurės rytuose ribojasi su gogų žemėmis, pietvakariuose - su sangu, pietuose - su benų žemėmis. Rytuose jų teritoriją uždaro Rytų lūžio kalnagūbris, už kurio plyti retai gyvenamos savanos.
2010 m. Formulės 1 sezonas
Galutinės pakoreguotos taisyklės
Taip pat įvesta taisyklių pataisa dėl bandymų draudimo sezono metu - jei „Formulės-1“ komandai sezono metu prireiks pakeisti vieną lenktynininką kitu, nestartavusiu varžybose per dvejus pastaruosius kalendorinius metus, tokiam sportininkui bus suteikta viena bandymų diena. Treniruotes bus galima surengti tik per dvi savaites prieš debiutą arba dvi savaites po jo ir tik tose trasose, kuriose nevyksta čempionato lenktynės.
Patikslintos taisyklės
Birželio 24 d. oficialiai buvo patvirtinta, kad tarp FIA ir FOTA pasiektas susitarimas. Sutarta, kad 2010 metais dar galios 2009 m. sezono taisyklės. Skelbiama, kad komandos sutiko per dvejus metus sumažinti savo išlaidas iki dešimtojo dešimtmečio ankstyvųjų metų lygio. Be to, gamintojams priklausančios ekipos įsipareigojo teikti techninę paramą 2010 m. pirmenybėse dalyvausiančioms komandoms.
Hehiai
Geografija
Didžiausias regiono miestas - Iringa. Tradicinė sostinė - Kalenga.
Istorija
Iki XIX a. vidurio hehiai, kaip ir kultūriškai giminingi njamveziai, gogai, nesukūrė stiprių centralizuotų valstybių, o gyveno susiskirstę į keliasdešimt smulkių gentinių susivienijimų. Tik XIX a. pradžioje atsirado didesni politiniai junginiai, kurių svarbiausi buvo Nguluhe, Ilole, Lungemba, Udongwe ir kt. Juos valdė valdovai, tituluojami mtemi. Gerokai sparčiau už hehius savo valstybę sukūrė jų pietvakariniai kaimynai sangu, iš kurių hehiai perėmė daug kultūros bruožų, pirmiausia karines taktikas, politinę organizaciją ir net tam tikrą terminologiją.
2010 m. Formulės 1 sezonas
Patikslintos taisyklės
Detalios taisyklės:
Nauja taškų skaičiavimo sistema
2009 m. gruodžio 10 d. Formulės 1 komisija pritarė (o 2010 m. vasario 2 d. pakoregavo, ) nuo naujojo sezono pradėti naudoti kardinaliai naują taškų skaičiavimo sistemą. Toks žingsnis buvo padarytas, atsižvelgiant į komandų skaičiaus padidėjimą iki 13 komandų. Taškai bus skiriami pirmiems 10 finišavusių lenktynininkų tokiu principu:
Hehiai
Istorija
Stipriausia hehių valstybė buvo Nguluhe su sotine Kalengoje, valdoma dinastijos, kildinamos iš Mujingos (Muyinga). Jo palikuonis Munjigumba (Munyigumba) į valdžią atėjo apie 1860 m. Jis pradėjo ekspansiją kitų karalysčių atžvilgiu. Jam ne tik pavyko nukariauti smulkesnes hehių karaystes, bet ir įgyti hegemoniją sangu žemėse. Taip buvo sukurta nemaža "imperija", kurios valdovas titulavosi mtwa. Hehių galia buvo pagrįsta ypač stipria visuomenės militarizacija: karalystėje nuolat buvo pasiruošę karui daugiau nei 20 tūkst. karių, kurie naudojo ietis, ir buvo specialiai apmokomi armijoje.
Būtent karinės konsolidacijos laikotarpiu formavosi bendra hehių etninė tapatybė. Jų etnonimas kilo iš kare naudojamo šūkio hee twahumite, hee twahumite, he he he heeeeee.
2010 m. Formulės 1 sezonas
Pasikeitimai peletone
thumb|right|200px|Po trejų metų pertraukos į Formulės 1 lenktynes sugrįžo 7 kartus pasaulio čempionas vokietis [[Michael Schumacher|Michaelis Schumacheris, kuris pasirašė trejų metų sutartį su Mercedes GP ekipa.]]
2010 m. sezono lenktynių tvarkaraštis
2009 m. rugsėjo 21 d. FIA paskelbė šių metų tvarkaraštį :
Hehiai
Istorija
Po Munjigumbos mirties apie 1878 m. karalystėje kilo pilietinis karas, kurio metu valdžią norėjo užgrobti valdovo žentas, njamvezių kilmės Mhamile. Po trumpos kovos soste įsitvirtino sūnus Mkvava (Mkwawa), kuris tęsė tėvo pradėtą krašto konsolidaciją ir ekspansiją. Jis vykdė karus su kaimynais sangu ir gogais, paversdamas Uhehe viena stipriausių Rytinės Afrikos karalysčių, kontroliuojančia pelningus karavanų kelius.
Atėjus vokiečiams kolonistams, ir Uhehe prijungus prie Vokietijos Rytų Afrikos, 1891 m. hehiai pasipriešino kolonizacijai. Vadovaujami Mkvavos, jie pradėjo hehių sukilimą ir laimėjo keletą mūšių prieš vokiečius. Po to, kai 1894 m. vokiečiai užėmė jų sostinę Kalengą, Mkvava toliau vadovavo partizaniniam karui iki 1898 m., kol buvo priverstas nusižudyti. Mkvavos galva buvo išvežta į Vokietiją, bet jo kaukolė grąžinta britų valdomai Tanganikai 1954 m.
Tokijo krikštatėviai
Tokijo krikštatėviai – 2003 m. anime filmas, režisuotas Satoši Kon. Scenarijų Kon parašė kartu su Keiko Nobumoto, kuri taip pat parašė scenarijus „Wolf's Rain“ ir „Cowboy Bebop“ anime serialams. Filmas sukurtas „Madhouse“ studijoje.
Hehiai
Istorija
Po sukilimo numalšinimo Vokietija panaikino Uhehe karalystę. Ją atkūrė britai 1927 m. 1962 m. po Tanganikos nepriklausomybės karalystė vėl buvo panaikinta.
Tokijo krikštatėviai
Pagrindinė filmo tema – atsitiktinai susiklostančios aplinkybės. Kino kritikas George Peluranee teigia, kad „„Tokijo krikštatėviai“ – tai filmas, kuriame parodoma kokie reikšmingi nors ir menki ryšiai kiekvieną iš mūsų sieja su tariamai nepažįstamais žmonėmis. Filme pasakojama istorija, kupina stebuklų, šeimos ryšių, meilės ir atlaidumo.“
Siužetas
Kūčių vakarą šiuolaikiniame Tokijuje trys benamiai, pagyvenęs alkoholikas Ginas (ギン), transvestitas Hana (ハナ) ir iš namų pabėgusi mergina Mijuki (ミユキ), besirausdami šiukšlėse randa naujagimį. Šalia kūdikio jie randa laiškelį, kuriame prašoma pasirūpinti kūdikiu, bei krepšį pilną daiktų su užuominomis į tėvų asmenybes. Trijulė nutaria sugrąžinti kūdikį jo tėvams. Benamiai naujagimę pavadina Kijoko ('tyras vaikas') vardu, nes ji gimė šv. Kūčių vakarą.
Išėję iš kapinių, jie susiduria su po mašina įstrigusiu aukšto rango Jakuza grupuotės nariu. Pasirodo šis pažįsta klubo, kuriame Kijokos mama lankydavosi, savininką, kuris ketina vesti jo dukterį. Vestuvių metu jaunikis jiems pasako, kad moteris vardu Sačiko, ir nurodo jos adresą, bet vakarėlį nutraukia tarnu apsimetęs lotynų kilmės samdomas žudikas, besikėsinantis nušauti nuotakos tėvą. Žudikas pagrobia Mijuki su kūdikiu ir nusigabena juos į savo namus, kur jie susipažįsta su jo žmona.
Hana ieško Mijuki, tuo tarpu Ginas rūpinasi benamiu seniu, kurį sutiko gatvėje. Prieš mirdamas senis jam atsidėkoja įteikdamas raudoną maišelį. Pasirodo grupelė paauglių, kurie smarkiai sumuša Giną. Kiek vėliau, Hana suranda mergaites ir patraukia ieškoti vietos kur apsistoti.
Hana nusiveda jas į klubą, kuriame ji kadaise dirbo, ir randa jame Giną. Vėliau trijulė išsiruošia ieškoti Sačiko namų. Atvykę iš kaimynų sužino, kad ji su vyru nekaip sutarė. Grupelė ilsisi krautuvėlėje, kol savininkai išprašo juos laukan. Hana nualpsta ir atsiduria ligoninėje, kur Ginas susiduria su sesele dirbančia dukterimi.
Hana ir Mijuki susiduria su nuo tilto ketinančia nušokti Sačiko. Sačiko atkakliai tvirtina, kad jos vyras atsikratė vaiko jai nežinant. Tuo tarpu Ginas suranda Sačikos vyrą, kuris prasitaria, kad iš tikrųjų Sačiko pagrobė kūdikį iš ligoninės. Vėl susidūrusi trijulė išskuba Sačiko įkandin. Mijuki nusiveja Sačiko ant namo stogo, nuo kurio ši ketina nušokti, bet atskubėjęs jos vyras paragina to nedaryti ir pasiūlo pradėti gyvenimą iš naujo. Nepaisant to, Sačiko paslysta ir vaikas iškrenta jai išrankų, tačiau jį sugauna Hana.
Trijulė atsiduria ligoninėje. Mijuki iš Gino švarko ištraukia jo cigarečių pakelį, bet tuo pačiu iškrenta ir raudonas maišelis, kuriame, pasirodo, buvo laimingas loterijos bilietas. Tikrieji Kijoko tėvai pareiškia norintys susitikti su trijule ir paprašyti tapti jų kūdikio krikštatėviais. Juos supažindinantis policijos inspektorius, pasirodo, yra Mijuki tėvas.
Skrajojantis Olandas
thumb|„Skrajojantis olandas“ – Albert Pinkham Ryder piešinys
Skrajojantis olandas  – legenda apie olandą laivo kapitoną, nežinantį jokių skrupulų, išprovokavusį Dievo pyktį, todėl amžiams pasmerktą klaidžioti po jūras, neturint ramybės, kiekvienam sutiktam nešant tik nelaimes. Ši legenda gyvuoja mažiausiai 500 metų, ir buvo ganėtinai pagražinta, bet tikriausiai nėra vien pramanas. Iki XX amžiaus vis pasitaikydavo kam nors pamatyti fantomą. Kai kurie tyrinėtojai tvirtina, kad legenda pagrįsta tikrais įvykiais, bet tuo klausimu, kas galėjo atsitikti, nėra vieningos nuomonės. Dar didesnę sumaištį kelia ir tai, kad pasakojimuose kapitonas vadinamas Vanderdekenu, Van Demienu bei Van Straatenu.
Ši legenda turi daug variantų. Dažniausiai skiriasi laikotarpis (pvz., XVI a. arba XIX a.), vieta (pvz., Baltijos jūra), bausmės trukmė (pvz., 1000 metų), bausmė (pvz., debesyse sklandyti) ir t. t.
Legenda
Žinomiausia versija pasakoja apie kapitoną Vanderdekeną, plaukusį ties Gerosios Vilties iškyšuliu, kai jo laivas papuolė į didžiulę audrą. Keleivių tarpe kilo panika, jie maldavo kapitoną pasukti į saugų uostą, bet pamišėlis jūrininkas tik pasijuokė iš jų, prisirišo prie vairo ir pradėjo dainuoti šventvagiškas dainas. Išsigandę jūreiviai bandė perimti laivo kontrolę į savo rankas, tačiau jų vadą Vanderdekenas išmetė už borto. Staiga prasisklaidė niūrūs debesys, denio priekis nušvito. Išniro ryškus šviesos siluetas. Jis prakeikė Vanderdekeną iki paskutinio teismo dienos plaukioti jūromis lydint šėlstančioms audroms, sutiktiesiems nešant nelaimę už tai, kad pasišaipė iš kitų kančios. Jo maistu bus tik iki raudonumo įkaitusi geležis ir tulžies sultys. Jo vieninteliu palydovu bus kajutės junga, ant kurio galvos augsią ragai, žandikauliai bus stiprūs kaip tigro, o oda šiurkšti kaip ryklio. Tada šviesos siluetas dingo, o kartu su juo keleiviai ir visa įgula. Kapitonas Vanderdekenas ir junga buvo palikti likimo valiai.
Pasakojama, kad laivas kilęs iš vietovės, esančios netoliese tuomet Nyderlandų kolonijos Kapštato. 1641 m. laivo kapitonas šventvagiškai burnojęs prieš Dievą, nenorėjęs paklusti gamtos jėgoms. Laivas buvo nubaustas ir nuo tol pasmerktas amžinai plaukioti prieš vėją Atlanto vandenyno pietuose prie Gerosios Vilties iškyšulio. Laivas – vaiduoklis neįprastas: jis gali plaukti be vėjo ir atsilaikyti prieš bet kokią audrą. Komandos nesimato arba ji pabunda tik nakčia. Pamatyti laivą – fantomą su kraujo raudonumo burėmis ir juodu stiebu – blogas ženklas. Tai reiškė didelę nelaimę – laivo pražūtį.
Tikri įvykiai
Manoma, kad istorija nėra visiškai išgalvota. Prieš 1600-uosius metus tiek Nyderlandai, tiek Anglija stengėsi stiprinti savo pozicijas kolonizacijos sferoje. Olandų žvilgsnis buvo nukreiptas į vadinamas prieskonių salas (Borneo, Sumatra, Celebesas). Jei laive, plaukiojančiame ištisus mėnesius jūromis, kildavo epidemijos, pasekmės būdavo liūdnos: dalis komandos mirdavo, kita dalis būdavo per silpna, kad galėtų dirbti laive. Likusi įgulos dalis nebegalėdavo vairuoti, reguliuoti bures. Galų gale laivas tapdavo „vaiduokliu“, skersai ir išilgai plaukiojančiu po jūras pakeltomis burėmis, galimas daiktas ir su lavonais laive. Kadangi tais jūros keliais plaukiodavo dažniausiai olandų laivai, tai gali būti, kad jie tik olandų vėliavą atpažindavo. O žinant, kad liūdnas likimas ne vieną laivą ištiko, gali būti, kad iš to ir kilo „Skrajojantis olandas“.
Skrajojančio Olando tema mene
Po septynerių metų Olandas susitinka Dalandą ir nepaisant visko prašo jo dukters Zentos rankos. Dalandas, kuriam Olando lobiai padarė įspūdį, duoda sutikimą.
Jaunas medžiotojas Erikas myli Zentą, bet ši susižavi Olandu ir nori išpirkti jo kaltę. Abu pamilsta vienas kitą, tačiau Erikas primena Zentai, kokia ji buvo jam prielanki anksčiau. Olandas slapta pasiklauso pokalbio ir nusprendžia, jog Zenta nebus jam ištikima. Gelbėdamas ją nuo prakeikimo, jis papasakoja apie savo prakeikimą ir skuba į savo laivą. Moteris jį vejasi, ir norėdama įrodyti ištikimybę, šoka nuo uolos. Išvaduotas Olando laivas išnyksta, o iš vandens į dangų pakyla Olando ir Zentos sielos.
Lėtinis bronchitas
Lėtinis bronchitas  – bronchų gleivinės uždegimas. Liga prasideda lėtai ir nepastebimai, progresuojant gali atsirasti bronchų struktūrinai ir funkciniai pakitimai. Lėtiniu bronchitu laikomas toks bronchitas, kuris trunka ne mažiau kaip dvejus metus, ir per juos ligonis ne mažiau kaip tris mėnesius kosti ir skrepliuoja. Dažnesnės atsiradimo priežastys – rūkymas, pakartotinis peršalimas, nuolatinis kontaktas su dulkėmis ar dūmais, alergija ir kt.
Ligai būdingi klinikiniai simptomai: kosulys, pasunkėjęs kvėpavimas, dusulys, skrepliavimas, rentgenu pastebimas būdingas bronchų morfologinis pakitimas, būdingi plaučių funkciniai pakitimai ir kt.
Lėtiniu bronchitu serga apie 15-25 proc. vidutinio amžiaus vyrų ir apie 5-8 proc. to paties amžiaus moterų.
Krušnikas
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Haičio socialdemokratų sąjunga
Haičio socialdemokratų sąjunga (PFSDH, kreolų k.: Pati Fizyon Sosyal Demokrat Ayisyen, pranc.: Parti Fusion des Sociaux-Democrates Haitiens) – Haičio Respublikos kairioji demokratinio socializmo politinė partija.
Įkūrimas
Įkurta 2005 m. balandžio 22 – 23 d. Port o Prense vykusiame vykusiame nacionalinės partijos AYITIKAPAB, Haičio demokratinio judėjimo nacionalinės partijos KONAKOM, (Socialistų Internacionalo narė nuo 1996 m. rugsėjo 9 d.) ir Haičio revoliucinės progresyvios nacionalistų partijos PANPRA, (Socialistų Internacionalo narė nuo 1991 m.) susivienijimo suvažiavime.
Suvažiavime dalyvavo Socialistų Internacionalo Generalinis sekretorius Lujis Ayala ir Haičio Ministras pirmininkas Žeraras Latortiu.
Ideologija
Priimtoje „Principų deklaracijoje“ sakoma, kad partija kuriama, siekiant sunaikinti senąją Haičio politinę sistemą, pasižymėjusią diktatūra, netolerancija, teisės negerbimu, korupcija ir užsienio jėgų kišimusi. Deklaruojami pagrindiniai socialdemokratijos principai – Laisvė, Socialinis teisingumas, Solidarumas, Žmogaus teisės, politinis ir ideologinis pliuralizmas. Partijos lyderiu tapo buvęs KONACOM pirmininkas Viktoras Benua, partijos kandidatu prezidento rinkimuose – PANPRA įkūrėjas Seržas Žilis.
Egalitarizmas
Egalitarizmas (nuo  – „lygus”) – idėja, tikėjimas, kad žmonių grupės yra, arba turėtų būti, lygios viena kitos atžvilgiu, nepaisant religinių, politinių, ekonominių, socialinių ar kultūrinių skirtumų. Vienas iš svarbiausių šios minties šaltinių yra krikščionybės idėja, kad Dievas myli visas žmonių sielas vienodai.
Pavyzdžiui, teisinis egalitarizmas – tai tikėjimas, kad žmonių grupės turi būti lygios prieš įstatymą, nepaisant rasinių ar religinių skirtumų. Lyčių lygybė – tai idėja, kad vyrai ir moterys yra vienodai svarbūs.
Elžbieta Habsburgaitė
thumb|left|180px|Elžbieta Habsburgaitė su vyru [[Kazimieras Jogailaitis| Kazimieru Jogailaičiu]] Elžbieta Habsburgaitė ; 1436 m. Vienoje – 1505 m. rugpjūčio 30 d. Krokuvoje) – Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Albrechto II duktė, Kazimiero Jogailaičio žmona. Jos brolis buvo Vladislovas Postumas.
Ispanijos futbolo varžybos 1912 m.
Ispanijos futbolo varžybos 1912 m.
Elžbieta Habsburgaitė
Biografija
Elžbieta buvo Albrechto II ir jo žmonos Elžbietos Liuksemburgietės (1409–1442) duktė. Ji ištekėjo 1454 m. kovo 10 d. už Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio. Keturi iš jos sūnų tapo karaliais, dėl to ją dar vadina „karalių motina“.
Po bevaikio brolio Vladislavo Postumo mirties 1457 metais ji ir jos šeima pareiškė teises į Čekijos ir Vengrijos sostą. Po kiek tai laiko jos vyresnysis sūnus gavo abu sostus. Jo jaunesnysis sūnus tapo Lenkijos karaliumi ir Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu.
Šeima
Elžbieta buvo ištekėjusi už Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio. Turėjo šešis sūnus:
Turėjo taip pat septynias dukteris, iš kurių penkios ištekėjo už Vakarų Europos valdovų:
Meiluškių ežeras
Meiluškių ežeras – ežeras Lietuvoje, Anykščių rajone, 6 km į šiaurę nuo Troškūnų. Ežero ilgis iš vakarų į pietryčius – 0,48 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 88,4 m. Krantai žemi, plačiai apaugę mišku. Aplinkui kiek atokiau plyti dirbami laukai. Ežerą iš pietryčių į vakarus prateka Vašuokos intakas Šaka. Į šiaurę įsikūręs Meiluškių kaimas.
Sušenai
Sušenai (kin.: 粛慎 Sushen), suženai, vėliau greičiausiai žinomi kaip ilou (kin.: 挹婁 Yilou), vudži (kin.: 勿吉 Wuji/senasis tarimas Merjie) – senovės tungūzų tauta, kuri iki V a. kontroliavo rytinę Mandžiūriją. Spėjama, kad jie yra tolimiausi žinomi mandžiūrų protėviai.
Istorija
Sušenų pavadinimas Kinijoje žinomas nuo maždaug VI a. pr. m. e. Tačiau apie juos rašoma tik tiek, kur jie gyvena, ir kad naudoja medinius lankus medžioklei.
Nuo III a. sušenų etnonimas nunyko ir vietoj jo įsitvirtino pavadinimas ilou, tačiau neaišku, kokie yra ryšiai tarp šių dviejų pavadinimų, ar tai – ta pati tauta. Dar vėliau atsirado pavadinimas vudži.
Abukevičius
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Domas Grabys
Domas Grabys (1897 m. rugpjūčio 30 d. Lazdininkuose, Darbėnų valsčius – 1942 m. kovo 28 d. Gorkyje) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
Mokėsi Palangos progimnazijoje, vėliau – Liepojos gimnazijoje. 1917–1919 m. studijavo mediciną Charkovo universitete. 1919 m. spalio mėn. mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę, paskirtas Artilerijos pulko gydytojo padėjėju, vėliau – į Karo ligoninę.
1921 m. gruodžio mėn. baigė Kauno karo mokyklą, paskirtas į Antrąjį Artilerijos pulką. Nuo 1924 m. sausio mėn. baterijos vadas. 1928 m. baigė Tulūzos universiteto Fizikos ir matematikos fakulteto Elektrotechnikos, 1929 m. – ir Mechanikos skyrių. 1929 m. sausio mėn. perkeltas į Artilerijos tiekimo skyrių. Nuo 1930 m. birželio mėn. Artilerijos dirbtuvių Kaune projektų dalies vedėjas ir techninio skyriaus viršininkas, nuo 1935 m. liepos mėn. Ginklavimo valdybos projektų biuro vedėjas. 1936 m. pulkininkas. Nuo 1938 m. lapkričio mėn. ginklų dirbtuvių Linkaičiuose viršininkas.
TSRS okupavus Lietuvą 1940 m. rugsėjo 14 d. suimtas, kalintas Šiauliuose. 1941 m. liepos 3 d. išvežtas į Gorkio kalėjimą. 1942 m. kovo 7 d. Ypatingojo pasitarimo nuteistas mirti. Sušaudytas.
Hapoel Tiberias FC
Tiberijo „Hapoel“ – Izraelio futbolo klubas iš Tiberijo.
Senoji kontora
Stipriausią komandą klubas turėjo XX a. 7-ajame dešimtmetyje. Iširo 1994 m. dėl finansinių sunkumų.
2006 m. naujasis klubas
2006 m. buvo įkurtas klubas tokiu pačiu pavadinimu.
Ahsu
Ahsu  – miestas Azerbaidžane, 35 km į šiaurės rytus nuo Kiurdamiro, prie Ahsu upės. Rajono centras. Pro miestą eina Baku–Tbilisio plentas, yra atšaka į Kiurdamirą. Pieno pramonė.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1735 m., kai Nadyršachas perkėlė Šemachos miestą į naują vietą. Pradžioje gyvenvietė vadinta Ahsučajumi. 1769 m. miestą nusiaubė Kubos chanas Fatali. Senojo miesto liekanos yra į pietus nuo dabartinio Ahsu. XIX a. susikūrė nauja gyvenvietė, 1967 m. jai suteiktas miesto statusas.
Nociūnų apylinkė (Kėdainiai)
Nociūnų apylinkė (iki 1971 m. Naciūnų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Kuigalių apylinkės, Žiogaičių apylinkės, Slikių apylinkės, dalies Saviečionių apylinkės ir dalies Akmenių apylinkės. 1963 m. prijungta Girelės apylinkė ir dalis Taučiūnų apylinkės. 1971 m. sausio 27 d. patikslintas apylinkės pavadinimas. 1986 m. prijungta Labūnavos apylinkė.
Atauro sala
right|250px thumb|240px|Atauro sala
Atauro sala (taip pat Pulau Atauro, Ataúro) yra maža sala, esanti 25 km į šiaurę nuo Dilio, Rytų Timoro sostinės, tarp Indonezijai priklausančių Aloro ir Vetaro salų. Ji priklauso Rytų Timorui ir yra Dilio apskrities dalis. Salos ilgis apytiksliai 25 km, o plotis 9 km, plotas apie 105 km², gyvena apie 8000 žmonių.
Vardas
Vietinėje kalboje salos vardas reiškia 'ožys', ir ji tarp indoneziečių žinoma Kambigo salos (Pulau Kambing) vardu (indoneziečių kalba tai ir reiškia 'ožys'). Atauro sala taip pavadinta dėl didelio kiekio ten auginamų ožių.
Geografija
Aukščiausia viršūnė, Manucoco, pakyla 995 m virš jūros lygio. Vandenynas tarp Atauro ir Timoro pasiekia 3500 m gylį. Tuo tarpu pakeliui į Vetarą daug sekliau. Siekdami sudaryti pirmą geologinį salos žemėlapį ir tuo pačiu patobulinti jos infrastruktūrą, saloje dirba geologai iš Melburno universiteto, Rytų Timoro energetinių mineralų ir resursų valdybos ir politechninio Dilio instituto.
Atauro yra maža ir nestabili sala su nelygiu paviršiumi, dažnos nuošliaužos ir šviežio vandens trūkumas, ypač sausringais laikotarpiais. Šviežio vandens šaltiniai yra 2 km į šiaurę nuo Berau, nedidelės talpyklos šalia Macadade ir rytiniuose Manucoco kalno šlaituose. Pakrančių šuliniai tiekia prastos kokybės vandenį daugeliui pakrančių gyvenviečių. Lisabona pradėjo naują projektą, siekdama padidinti vandens kiekį ir jo skirstymą.
Kultūra
Atauro sala yra neįprasta Rytų Timore, nes dauguma šiaurinių gyventojų yra protestantai, o ne katalikai. Jiems XX amžiaus pradžioje krikščionybę skelbė olandų kalvinistai iš Aloro. Taip pat yra šiek tiek protestantų ir pietinėje dalyje.
Atauro žmonės kalba trimis Vetaro kalbos dialektais, kuriais daugiausia šneka Vetare ir Lirane Indonezijoje.
Istorija
Atauro sala, kartu su Rytų Timoru, XVI amžiuje buvo kolonizuota Portugalijos. Jos paskirtis buvo kalėjimas.
Portugalijos Timore sala buvo įtraukta į Dilio savivaldybę, kuri sutapo su dabartine Dilio apskritimi. Kai Rytų Timoras tapo nepriklausomas, buvo svarstoma atskirti Atauro salą į atskirą autonominę sritį, tačiau to neįvyko. Ji kolkas liko Dilio apskrities atskiru rajonu.
1975 rugpjūčio 11, kai Timoriečių Demokratinė Sąjunga (União Democrática Timorense) suorganizavo valstybės perversmą, siekdami pristabdyti Fretilin (Frente Revolucionária de Timor-Leste Independente) augantį populiarumą, portugalų valdytojas, Mário Lemos Pires, pabėgo į Atauro salą, iš kurios po to bandė tarpininkauti tarp dviejų grupių. Frelitin reikalavo jį grįžti atgal ir tęsti dekolonizacijos procesą, tačiau jis tvirtino, jog laukia nurodymų iš Lisabonos. Pasinaudodami šiuo chaosu, salą okupavo Indonezija. Rytų Timoro dalimi tapo 2002 metų gegužės 20 dieną.
Dobrovolė (Širvintos)
Dobrovolė – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, netoli Gelvonų.
VIII amžius
Aštuntasis mūsų eros amžius – šimto metų laikotarpis, prasidėjęs 701 metų sausio 1 dieną ir pasibaigęs 800 metų gruodžio 31 dieną.
Tūkstantmečiai: 1 tūkstantmetis pr. m. e. – 1 tūkstantmetis – 2 tūkstantmetis
Amžiai: VII amžius – VIII amžius – IX amžius
Lapkričio 30
Lapkričio 30 yra 334-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 335-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 31 diena.
Anglijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Anglijos futbolo varžybos 2003–2004 m.
Laičių piliakalnis
Laičių piliakalnis ir kapinynas – piliakalnis (unikalus objekto MC kodas 2991; registro iki 2005 m. balandžio 19 d. Nr. A1958) ir kapinynas Ukmergės rajono savivaldybės teritorijoje, į vakarus nuo Laičių, Pivonijos seniūnija. Pasiekiamas iš plento Ukmergė – Pagiriai pasukus į dešinę šiaurėn į Žeimius, už 1,8 km, Žeimių šiauriniame gale, už dirbtuvių kairėje pasukus į kairę vakaruosna ir pavažiavus keliuku per Storės kanalą 700 m, už kanalo - keliuku į dešinę šiaurėn pavažiavus 300 m, yra 100 m į kairę vakarų kryptimi.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas dabar jau melioruotos Plačiavos pelkės rytiniame pakraštyje esančios atskiros kalvos vos lenktais į rytus galais pietrytinėje dalyje. Aikštelė ovali, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 54x33 m dydžio. Šlaitai nuolaidūs, 4-5 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas jame buvusio XVII a. – XVIII a. senkapio, arimų, žvyrduobių, dirvonuoja, centre auga ąžuoliukas.
Tyrimai
2000 m. Bronius Dakanis aikštelėje ištyrė 34 m² plotą, aptiko senkapio (ištirtas 1 kapas) smarkiai suardytą kultūrinį sluoksnį su lipdyta keramika, titnago skelte.
Didžioji Fatra
thumb|250px|Didžioji Fatra. Rakitovo kalnas
Carrick Rangers FC
Karikferguso „Rangers“ – Šiaurės Airijos futbolo klubas iš Karikferguso.
Didžioji Fatra
Didžioji Fatra  – Vakarų Karpatų kalnagūbris šiaurės Slovakijoje. Driekiasi į vakarus nuo Žemųjų Tatrų, tarp Vaho ir jo intako Turieco. Šios upės skiria nuo Mažosios Fatros kalnagūbrio. Masyvo ilgis (iš šiaurės rytų į pietvakarius) 45 km, plotis iki 20 km. Aukštis iki 1592 m (Ostredoko k.).
Carrick Rangers FC
Istorija
Klubo ištakos siekia 1939 m. 2023 m. klube žaidė lietuvis Nedas Mačiulaitis.
Šiaurės Airijos pirmenybėse
Šaltiniai:
Laičių piliakalnis
Tyrimai
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Didžioji Fatra
Kalnai sudaryti iš granito, dolomito ir klinties. Labai paplitę karstiniai reiškiniai, yra ~350 urvų. Šlaituose auga eglių, bukų miškai, aukščiausiose vietose plyti kalnų pievos. Didžioji dalis masyvo patenka į Didžiosios Fatros nacionalinį parką. Vystomas turizmas, žiemos sportas.
Leopoldas Dymša
Leopoldas Dymša (1893 m. vasario 15 d. Paūsupyje, Raseinių valsčius – 1959 m. kovo 25 d. Stamforde, Konektikutas) – Lietuvos diplomatas, konsulas, vertėjas, karinis veikėjas, kapitonas.
Biografija
1915 m. baigė Kazanės gimnaziją, buvo pašauktas į Rusijos kariuomenę. 1916 m. baigė Kazanės karo mokyklą. 1917 m. dalyvavo Pirmajame pasauliniame kare, buvo patekęs į nelaisvę.
1919 m. grįžo į Lietuvą, mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919–1922 m. ryšių karininkas prie prancūzų, vėliau prie britų karinės misijos Kaune, Krašto apsaugos ministerijos, 1920 m. Lietuvos vyriausybės atstovas Klaipėdos krašte. 1920 m. kapitonas. 1922 m. dėl ligos paleistas iš kariuomenės. Londono universitete baigė komercijos mokslus.
1929–1935 m. Lietuvos pasiuntinybės pirmasis sekretorius, vėliau patarėjas Berlyne, 1935–1936 m. patarėjas Rygoje, 1936–1940 m. generalinis konsulas Karaliaučiuje. Nacių internuoto Kazio Škirpos pavestas 1944–1946 m. ėjo Lietuvos pasiuntinio (laikinojo reikalų patikėtinio) Vokietijoje pareigas. Nuo 1946 m. Bendrojo Amerikos lietuvių fondo ir Amerikos katalikų vyskupų tarybos atstovas britų zonoje Vokietijoje. 1950 m. apsigyveno JAV.
Išvertė į lietuvių kalbą Harietos Bičer-Stou romaną „Dėdės Tomo trobelė“, Džonatano Svifto „Guliverio keliones“, bendradarbiavo spaudoje.
Vladas Kalvaitis
Biografija
1948 m. už dalyvavimą pogrindinėje veikloje buvo suimtas. Bausmės laikotarpį praleido Komijos ASSR lageriuose, Intoje. Vėliau buvo ištremtas į Irkutsko sritį. Ten 1964 m. baigė studijas vietinio universiteto Istorijos ir filologijos fakultete, įgijo filologo, rusų kalbos mokytojo diplomą.
1966 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo Vėliučionių specialiojoje profesinės technikos mokykloje, Tytuvėnų žemės ūkio technikume, Kelmės r. neakivaizdinėje vidurinėje mokykloje, Tytuvėnų vidurinėje mokykloje.
Gyveno Tytuvėnuose su dukros šeima.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1935–1936 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 1935–1936 m.
Kėdainių spaustuvė
Kėdainių spaustuvė – spaustuvės, veikusios Kėdainiuose.
Istorija
Pirmoji spaustuvė Kėdainiuose pradėjo veikti XVII a. Ją 1651 m. įsteigė Kėdainių evangelikai reformatai Kėdainių gimnazijoje Jonušo Radvilos iniciatyva. Jonušas Radvila pakvietė iš Baltarusijos patyrusį spaustuvininką J. G. Retą, kuris atsivežė visą spaustuvės įrangą. Poligrafinių medžiagų įsigijimą mecenavo pats J. Radvila. Kėdainių spaustuvė gyvavo tik iki 1656 m. Spaustuvė išspausdino keletą religinio turinio knygų ir lietuvių kalba, o svarbiausias jos leidinys buvo Kėdainių burmistro Stepono Jaugelio Telegos kartu su bendraautoriais Samueliu Minvydu, Samueliu Tamošausku ir Jonu Božimovskiu (vyresniuoju) parengta „Knyga nobažnystės krikščioniškos”, kurią sudarė keturios savarankiškos dalys: katekizmas, maldynas, evangelija ir psalmynas. Tai buvo išplėstas 1598 m. „Katekizmo“ leidimas be lenkiško teksto.
Po Antrojo pasaulinio karo, 1945 m., kartu su apskrities laikraščio „Tarybinis kelias“ redakcija buvo įkurta ir Kėdainių spaustuvė, spausdinusi šį laikraštį. Nuo 1950 m. joje buvo spausdinama to paties pavadinimo rajono laikraštis, o 1951–1953 m. – ir MTS laikraščiai: Kėdainių „Laukų stachanovietis“, Dotnuvos „Už stalininį derlių“ bei Šėtos „Laukų spartuolis“. 1977 m. Kėdainių spaustuvė tapo Kauno Raidės spaustuvės skyriumi ir tebespausdino rajono laikraštį, kuris nuo 1989 m. vadinasi „Kėdainių garsas“. Kėdainių spaustuvė spausdino laikraščius, žurnalą „Ūkininkas“, knygas, brošiūras, etiketes, blankus, smulkius spaudinius.
Aurimas Vilkaitis
Aurimas Vilkaitis (g. 1993 m. vasario 11 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, žaidęs gynėjo pozicijose. Būdamas 16 metų, 2010 m. sausio mėnesį pasirašė penkerių metų sutartį su Romos „Lazio“ klubu ir iš Kauno Nacionalinės futbolo akademijos persikraustė į Romą.
2015 m. pabaigoje treniravosi su Jonavos “Lietavos” klubu, tačiau traumos pristabdė žaidėją ir jis galiausiai nusprendė baigti profesionalo karjerą.
White Power
White Power (WP, „Baltoji jėga“) – neofašistų šūkis ir ideologija.
Pirmąkart šią frazę panaudojo Amerikos nacių partijos lyderis Georgas Lincolnas Rockwellas (George Lincoln Rockwell). Šį devizą jis panaudojo debatuose su Stokeliu Carmichaelu (Stokely Carmichael), kai šis panaudojo terminą Black Power (Juodųjų jėga). Nacių leidžiamas laikraštis ir Rockwello knyga netrukus buvo pavadinti White Power. Daugybė kitų baltųjų nacionalistų ir neo – nacių pradėjo šį devizą naudoti savo politiniams siekiams apibūdinti.
Keleivis (Karaliaučius)
Keleivis, Keleiwis isz Karaliaucziaus broliams lietuwininkams žinias parnesząs – savaitraštis, leistas 1849–1880 m. Karaliaučiuje gotišku šriftu.
Istorija
Provokiškos orientacijos laikraštis. Skelbė naujienas iš Vokietijos, kitų kraštų, spausdino religinius straipsnius, ugdė lojalumą Vokietijos valdžiai. Spausdino Šulco, nuo 1870 m. – E. Rautenbergo spaustuvė Karaliaučiuje. Leidinį materialiai rėmė vokiečių administracija.
Redagavo Frydrichas Kuršaitis.
DeSoto
DeSoto buvo JAV automobilių gamintojas priklausęs Chrysler Corporation, egzistaves tarp 1928 ir 1961 metų. Kompanija įkūrė Walter P. Chrysler 1928 metų rugpjūčio 4 diena. Primieji DeSoto automobiliai pasirodė 1929 metais.
1937 metais Chrysler Corporation pradėjo gaminti DeSoto sunkvežimius, kurie iki šių dienų yra gaminami Turkijoje, tačiau nebeturi jokio ryšio su Chrysler Corporation.
Adamkavičius
Adamkavičius − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Adamkavičienė (ištekėjusi moteris) ir Adamkavičiūtė (mergautinė pavardė).
Šią pavardę turi šie garsesni asmenys:
Netnykiai
Netnykiai arba Prislovas (, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, Sembos pusiasalyje, nuo 2006 m. balandžio 3 d. Krasnotorovkos kaimo gyvenvietės kaimas.
Eazy-E
Eric Lynn Wright, kuris geriau žinomas sceniniu vardu Eazy-E – JAV reperis, laikomas Gangsta-rap žanro krikštatėviu. Eazy-E gimė Komptone, Kalifornijoje. Dešimtoje klasėje buvo išmestas iš vidurinės mokyklos ir pradėjo užsiiminėti narkotikų pardavimu prieš investuodamas į „Ruthless Records“ ir tapdamas reperiu. Kai „Ruthless Records“ atlikėjai Dr. Dre ir Ice Cube parašė dainos žodžius dainai „Boyz-n-the-Hood“, Dr. Dre, Ice Cube ir Eazy-E įkūrė grupę N.W.A.. Po kiek laiko į grupę įstojo dar keli nariai – DJ Yella, MC Ren ir Arabian Prince. Grupė išleido „N.W.A. and the Posse“, po to išleido prieštaringiausiai jų vertinimą albumą „Straight Outta Compton“. N.W.A. išleido dar du albumus ir iširo, kai Eazy-E nutraukė „Ruthless Records“ kontraktą su Dr. Dre.
Eazy-E neseniai buvo paminėtas grupės Bone Thugs-N-Harmony naujausio albumo „Art of War WWIII“ finalinėje dainoje „In Memory of Eazy-E“.
Ankstyvoji jaunystė
Eric Wright gimė 1964 m. rugsėjo 7 d., Komptone, Kalifornijoje. Komptonas – Los Andželo priemiestis, pagarsėjęs dėl gaujų veiklos ir nusikaltimų. Eric Wright tėvas dirbo pašte, o jo motina buvo pradinės mokyklos administratorė. Eric Wright buvo išmestas iš vidurinės mokyklos dešimtoje klasėje, bet po to gavo vidurinės mokyklos diplomą.
Eric Wright pradžioje pasirūpino savimi pardavinėdamas narkotines medžiagas. Jo biznio partneris Jerry Heller patvirtino, kad Eric Wright pardavinėjo marihuaną, bet niekada nematė jo pardavinėjančio kokainą. Eric Wright buvo priskirta plėšiko etiketė. Jerry Heller aiškino: „Rajonas kuriame jis užaugo buvo pavojinga vieta. Jis buvo smulkus vyrukas. Plėšikas buvo vaidmuo, kuris buvo gerai suprastas gatvėse; vaidmuo garantavo tam tikro lygio apsaugą, žmonės nenorėjo prasidėti su juo. Panašiai kaip „žolės pardavėjo“ vaidmuo, kuris suteikė tam tikrų privilegijų ir pagarbos.“